stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
למת החמישה
נוסח פורמלי

נניח כי נתונה הדיאגרמה הקומוטטיבית הבאה בקטגוריה אבלית כלשהי (או לחלופין בקטגוריית החבורות):
למת החמישה טוענת כי אם השורות בדיאגרמה זו הן מדויקות, ואם m ו-p הם איזומורפיזמים, l הוא אפימורפיזם ו-q הוא מונומורפיזם, אזי גם n הוא איזומורפיזם.
למת החמישה נובעת מידית מזוג למות הדואליות זו לזו הנקראות למות הארבעה.
ניסוחן של למות הארבעה:
הלמה הראשונה: נניח כי השורות בדיאגרמה הקומוטטיבית הבאה מדויקות:
וכי m ו-p הם אפימורפיזמים ו-q הוא מונומורפיזם, אזי n הוא אפימורפיזם.
הלמה השנייה: נניח כי השורות בדיאגרמה הקומוטטיבית הבאה מדויקות:
וכי m ו-p הם מונומורפיזמים ו-l הוא אפימורפיזם, אזי n הוא מונומורפיזם.
הוכחה

הוכחת למות מסוג זה נעשית על ידי מרדף דיאגרמות: מעבר של איברים בדיאגרמה בעזרת מורפיזמים, תוך שימוש בתכונות שלהם. זוהי שיטה נוחה להוכחת טענות כלליות בתורת הקטגוריות, התלויות בתכונות שונות של מורפיזמים. ההוכחה עצמה לרוב טריוויאלית ומשתמשת כמעט ישירות בהגדרות.
הוכחה > הלמה הראשונה

כדי להוכיח ש-n הוא על, נניח ש- a_{1}\in C'. נסמן  a_{2}=t(a_{1}). השורה התחתונה מדויקת ו- a_{2}\in Im(t), ולכן  u(a_{2})=0. נתון ש- p על, לכן יש  a_{3}\in D כך ש- p(a_{3})=a_{2}, ונסמן  a_{4}=j(a_{3})\in E. לכן, לפי התחלפות הריבוע הימני נקבל  q(a_{4})=0, ומכך ש- q חח"ע נקבל  a_{4}=0. השורה העליונה מדויקת, לכן יש  a_{5}\in C כך ש- h(a_{5})=a_{3}, ונסמן  a_{6}=n(a_{5})\in C' (שימו לב שלא נובע ש- n(a_{5})=a_{1}!). כעת, לפי התחלפות הריבוע האמצעי, נקבל כי  t(a_{6})=a_{2}=t(a_{1}), ומכך ש- t הומומורפיזם נובע  t(a_{1}-a_{6})=0. מדויק השורה התחתונה, נובע שקיים  a_{7}\in B' כך ש- s(a_{7})=a_{1}-a_{6}. נתון ש- m על, ולכן יש  a_{8}\in B כך ש- m(a_{8})=a_{7}. נסמן  a_{9}=g(a_{8})\in C. לבסוף, לפי התחלפות הריבוע השמאלי  n(a_{9})=s(a_{7})=a_{1}-a_{6}. בסך הכל, שני האיברים  a_{1}-a_{6},a_{6}\in C' שניהם מתקבלים בתמונת  n, ולכם גם סכומם (מפורשות,  n(a_{9}+a_{5})=a_{1}).
אפשר לשים לב שבאף מקום בהוכחה אין שימוש בחילופיות הפעולה (סמנטית, אפשר לכתוב אותם הוכחות עם פעולת כפל במקום חיבור).
ההוכחה על הדיאגרמה:
הוכחה > הלמה השנייה

התמלול וההוכחה המלאה היא בדומה לעיל. ההוכחה על הדיאגרמה:
בסוף ההוכחה, מכך ש- m חח"ע נובע ש- a_{3}=a_{7}, ולכן לפי דיוק השורה העליונה  a_{1}=0.
ראו גם

למת הנחש
מועצת הנגידים של הפדרל ריזרב

| --- | --- |

בניין המטה המרכזי של מועצת הנגידים
בניין המטה המרכזי של מועצת הנגידים
 מטה מרכזי:  וושינגטון די. סי.
 הקמה:  23 בדצמבר 1913
 נגיד:  ג'רום פאואל
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 www.federalreserve.gov
מועצת הנגידים של הפדרל ריזרב (באנגלית: Federal Reserve Board of Governors), הידועה בכינויה מועצת הפדרל ריזרב, היא חבר נאמנים, המורכב מ-7 חברים או פחות (מאז שנת 1936 לא היו בו פחות מ-5), המתפקד כגוף מרכזי עצמאי המנהל את מערכת הפדרל ריזרב. הוא מופקד על הפיקוח של הבנקים הפדרליים ובסיוע יישום המדיניות המוניטרית של ארצות הברית. מינוי שבעת החברים, לרבות היו"ר, נעשים על ידי נשיא ארצות הברית ובאישור הסנאט. תקופת המינוי היא למשך 14 שנים.
תיאור

על פי החוק, המינויים חייבים להיות "ייצוג הולם של האינטרסים הפיננסיים, החקלאיים, התעשייתיים והמסחריים והחטיבות הגאוגרפיות של המדינה". חבר הנאמנים אינו מקבל מימון מהקונגרס, ותנאי חברי הוועד המנהל של מועצת המנהלים של הנשיא מפורשים בכפוף לתנאי הנשיאות והקונגרס. לאחר מינוי חבר של חבר הנאמנים על ידי הנשיא, הוא מתפקד בעיקר באופן עצמאי. הדירקטוריון נדרש לדווח על פעילות שנתית ליושב ראש בית הנבחרים האמריקני. כמו כן מפקח ומסדיר את פעילות הבנקים הפדרל ריזרב, ומערכת הבנקאות של ארצות הברית בכלל.
קדנציית החברות מוגבלת בחוק, וחבר ששימש לתקופה של 14 שנה רצופות אינו זכאי למינוי מחדש. יש מקרים רבים שבהם מונה אדם לכהונה של שארית כהונתו של חבר אחר, והוא מונה שוב לכהונה של 14 שנים. החוק מקנה לנשיא סמכות להרחקתו של חבר המועצה בשל עילה מסוימת שתראה לנשיא.
כפי שנקבע בחוק הבנקאות של 1935, יושב הראש וסגן יו"ר חבר הנאמנים הממונים על ידי הנשיא מוכרחים להיות נמנים עם חברי הישיבה. שניהם משרתים תקופת כהונה של ארבע שנים וניתנים להרכבה מחדש ככל שהנשיא בוחר עד תום כהונתם בחבר הנאמנים.
הערות שוליים

↑  https://www.govinfo.gov/content/pkg/FR-2003-05-08/html/03-11427.htm
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258985705171  PLWABN: 9810668516905606  BIBSYS: 11024228  CANTIC: a11080000  CiNii: DA02601748  GND: 43408-5  ISNI: 0000 0004 0478 7576  LCCN: n78091283  NDL: 00276303  NKC: vse2007400361  NLA: 36052484  NLG: 287394  NLK: KAB202013133  RERO: 02-A000167343  SNAC: w6pk56wx  SUDOC: 028965426  Trove: 1202607  VIAF: 152072915   WorldCat (עם VIAF): 152072915
מארק אנדרוז

מארק אנדרוז (באנגלית: Mark Andrews;‏ 19 במאי 1926 – 3 באוקטובר 2020) היה פוליטיקאי אמריקאי, שייצג את מדינת דקוטה הצפונית בבתי הקונגרס של ארצות הברית במשך 23 שנה - תחילה בבית הנבחרים ולאחר מכן בסנאט.
ביוגרפיה

אנדרוז נולד במחוז קאס שבדקוטה הצפונית, שם למד בבית הספר הציבורי של המחוז. ב-1944, בהגיעו לגיל 18, החל אנדרוז ללמוד באקדמיה הצבאית של ארצות הברית. הוא עזב את האקדמיה ב-1946 לאחר ששוחרר בעקבות מוגבלות. לאחר מכן למד באוניברסיטת המדינה של דקוטה הצפונית בפארגו. את לימודיו הגבוהים סיים ב-1949.
בתום לימודיו האקדמיים פנה לחקלאות. במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20 החל בפעילות פוליטית, שירת באיגודי חקלאות ובארגונים של המפלגה הרפובליקנית. ב-1962 התמודד אנדרוז לתפקיד מושל דקוטה הצפונית, אך הפסיד למושל המכהן ויליאם גיא בפער של 2,000 קולות בלבד. בשנה שלאחר מכן הוא זכה במועמדות הרפובליקנית למושב בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס היחידי והכללי של דקוטה הצפונית, כאשר נערכו בחירות מיוחדות עם מותו של חבר הקונגרס היילמאר ניגארד. בבחירות אלה ניצח אנדרוז. הוא נבחר לכהונה מלאה ב-1964 ושירת בבית הנבחרים עד לשנת 1981, ונבחר מחדש כל שנתיים עד אז.
ב-1980 החליט אנדרוז שלא להתמודד בבחירות חוזרות לבית הנבחרים. במקום זאת, הוא התמודד על אחד ממושביה של דקוטה הצפונית בסנאט של ארצות הברית, שאויש במשך עשרות שנים בידי מילטון יאנג, שהודיע כי לא יתמודד לבחירה מחדש ופרש לאחר הבחירות. אנדרוז ניצח בבחירות עם 70% מקולות הבוחרים, וכיהן בסנאט תקופת כהונה בודדה, בשנים 1981–1987. הוא היה יו"ר הוועדה המיוחדת לענייני האינדיאנים בארצות הברית בשנים 1983–1987. לאנדרוז הייתה היסטוריית הצבעות כמעט ליברלית ברוב הקריירה שלו בקונגרס של ארצות הברית.
אנדרוז הובס בבחירות חוזרות ב-1986 על ידי נציב המיסים של דקוטה הצפונית מהמפלגה הדמוקרטית, קנט קונרד, בפער של 2,120 קולות בלבד - אחד מההפסדים הצמודים ביותר בהיסטוריה של הבחירות לסנאט (קונרד זכה ב-49.8% מהקולות בעוד אנדרוז זכה ב-49.1%). בעקבות ההפסד הצמוד פרש אנדרוז מהזירה הפוליטית. הוא הקים חברת ייעוץ בוושינגטון די. סי.. שדה התעופה הבינלאומי גרנד פורקס שבגרנד פורקס קרוי לעיתים "נמל תעופה הבינלאומי מארק אנדרוז", אך השימוש בשם דעך פופולריות ירודה.
הוא היה הרפובליקני האחרון שכיהן בקונגרס מדקוטה הצפונית משלהי כהונתו ב-1987 ועד לבחירתם של ריק ברג לבית הנבחרים וג'ון הובן לסנאט ב-2010, בהתאמה.
נפטר ב-3 באוקטובר 2020. התגורר בעיירה מפלטון שבמדינת הולדתו.
מדף הקרח פבליקיישנז

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  69°38′00″S 75°20′00″E﻿ / ﻿69.6333°S 75.3333°E﻿ / -69.6333; 75.3333
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימדף הקרח פבליקיישנז(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימדף הקרח פבליקיישנז
 
מדף הקרח פבליקיישנז או מדף הקרח פרסומים (באנגלית: Publications Ice Shelf; מילולית: "מדף הקרח כתבי עת", או "מדף הקרח פרסומים") הוא מדף קרח בארץ הנסיכה אליזבת שבאנטארקטיקה.
מדף הקרח ממוקם בצמוד לחוף הדרומי של מפרץ פרידז בין הר קרוליין מיקלסן לבין חצי האי סטורנס.
אורכו של מדף הקרח 60 קילומטרים.
מספר קרחונים נשפכים אל מדף הקרח פבליקיישנז ומזינים אותו (מדרום-מערב - לצפון-מזרח): קרחון פולאר טיימס, קרחון איל פולו, קרחון פולארפורשונג, קרחון פולאר רקורד, וקרחון פולארארבוקן.
היסטוריה

מדף הקרח מופה לראשונה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת לארס כריסטנסן, שנערכה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1936 – 1937.
שמו של מדף הקרח ניתן לו בשנת 1952 על ידי ג'ון ה. רוסקו (John H. Roscoe).
רוסקו חקר את תצלומי האוויר שבוצעו במהלך מבצע קפיצה לגובה (מבצע היי-ג'מפ) של צי ארצות הברית בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1946 – 1947. בעקבות מחקר זה רוסקו קרא למדף הקרח - "קרחוני הלשון פבליקיישנז" או "קרחוני הלשון "כתבי עת"" (Publication Glacier Tongues), מאחר שנשפכים אליו קרחונים רבים שנקראים על שם כתבי עת, ופרסומים בתחום חקר אנטארקטיקה.
מבחן (שיטה מדעית)

מבחן הוא שיטה במדע ובהנדסה הכוללת פרוצדורה מדויקת אשר אם נפעל לפיה, נקבל תוצאה ומסקנה לגבי הדבר הנבדק. לדוגמה, אם נרצה לבדוק האם מעלית מסוגלת להרים משקל של 500 ק"ג, נשים במעלית משקולות במשקל זה, ונבדוק אם היא מצליחה לעלות.
הפרוצדורה חייבת להיות מוגדרת בצורה מדויקת, שאינה ניתנת לפרשנויות, ושניתנת לביצוע, וכן יעילה ככל שניתן וניתנת לשחזור.
מבחן יכול להיות מבוסס על מחקר תצפיתי או על מחקר ניסויי, הקובעים את מאפייני המדגם והתהליך. תוצאת המבחן יכולה להיות איכותית (כן / לא, לדוגמה: האם המעלית מסוגלת להרים 500 ק"ג), כמותית (מהו המשקל המקסימלי אותו המעלית מסוגלת להרים) או קטגוריאלית (האם האוכל האהוב על ארנבים הוא כרוב, חסה, גזר או מלפפון).
הערות שוליים

↑  "Form and Style for ASTM Standards". ASTM International. באוקטובר 2017. נבדק ב-8 בפברואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Committee E-11 on Quality Control of Materials (1963). ASTM Manual for Conducting an Interlaboratory Study of a Test Method. American Society for Testing and Materials. p. 3. נבדק ב-8 בפברואר 2018. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Nigh, P.; Gattiker, A. (2000). "Test method evaluation experiments and data". Proceedings from the International Test Conference, 2000. 2000: 454–463. doi:10.1109/TEST.2000.894237.{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  Bridwell, H.; Dhingra, V.; Peckman, D. (2010). "Perspectives on Method Validation: Importance of Adequate Method Validation". The Quality Assurance Journal. 13 (3–4): 72–77. doi:10.1002/qaj.473.{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
לקס לות'ר

| --- | --- |

לקס לות'ר, כפי שהופיע על עטיפה אלטרנטיבית לחוברת Doomsday Clock #2 מפברואר 2018, אמנות מאת גארי פרנק.
 סוג:  נבל-על
 הוצאה לאור:  DC קומיקס
 הופעה ראשונה:  Action Comics #23 (אפריל 1940)
 יוצרים:  ג'רי סיגל ג'ו שוסטר
 גילום הדמות:  ג'ין הקמן ("סופרמן" והמשכיו) מייקל רוזנבאום ("סמולוויל") קווין ספייסי ("סופרמן חוזר") ג'סי אייזנברג ("היקום הקולנועי של DC") ג'ון קראייר ("יקום החץ") ניקולס הולט ("יקום DC")
 מידע
 שם אמיתי:  אלכסנדר ג'וזף (לקס) לות'ר
 כינויים:  איש הקריפטונייט, מוקינגבירד
 סטטוס:  פעיל
 מקצוע:  איש עסקים, מדען ומהנדס
 כוחות:  ללא כוחות-על  אינטליגנציה ברמה גאונית   מצויד בחליפת קרב רובוטית המעניקה לו מגוון נשקים, חוזק על ויכולת תעופה
 חבר לשעבר בקבוצה:  ליגת הצדק   ליגת אי-צדק   יחידת הנקמה בסופרמן   כנופיית אי-צדק   ששת הסודיים   חיל הפקחים הכתומים
 אזרחות:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  מטרופוליס 
 דמויות קשורות
 משפחה:  לטישה / ליליאן לות'ר (אמא)   ליונל לות'ר (אבא)   לינה לות'ר (אחות)   לנה לות'ר (בת)   לורי לות'ר (אחיינית)
 אויבים:  סופרמן, קונר קנט, Superman 
 
אלכסנדר (לקס) ג'וזף לות'ר (באנגלית: Alexander Joseph "Lex" Luthor) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס של DC קומיקס. לקס לות'ר הוא האויב המושבע של גיבור-העל סופרמן. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת Action Comics #23 מאפריל 1940 ונוצרה על ידי הכותב ג'רי סיגל והמאייר ג'ו שוסטר.
לקס לות'ר היה אויבו הראשי של סופרמן ברוב שנות קיומו של גיבור-העל, והגה מספר תוכניות על מנת להשמידו. בגרסאות הראשונות לות'ר היה מדען משוגע, אך כיום הוא מוצג כאיש עסקים ערמומי עם גישה למשאבים עצומים של הון וטכנולוגיה מתקדמת. היסטוריית הדמות שוכתבה פעמים רבות, וסיפור המקור הנוכחי שלו מסופר במיני סדרה "סופרמן: זכות מלידה" משנת 2004 שנכתבה על ידי מארק וייד ומכילה גם את סיפור המקור הנוכחי של סופרמן.
דמותו של לקס לות'ר מדורגת במקום הרביעי ברשימת מאה נבלי-העל הגדולים של כל הזמנים לפי אתר IGN, במקום השמיני ברשימת מאה הנבלים הגדולים של כל הזמנים לפי מגזין ויזארד וכן במקום ה-32 ברשימת 50 דמויות הקומיקס הגדולות של כל הזמנים לפי מגזין אמפייר.
לקס לות'ר מופיע בעיבודים שונים בנוסף לקומיקס. את דמותו ב"סופרמן: סדרת האנימציה", "ליגת הצדק: סדרת האנימציה", "ליגת הצדק ללא גבולות" ו"הבאטמן" דיבב קלנסי בראון, בעוד את דמותו הקולנועית גילמו שחקני הקולנוע ג'ין הקמן בסרט "סופרמן" (1978), "סופרמן 2" ו"סופרמן 4: השאיפה לשלום"; קווין ספייסי בסרט "סופרמן חוזר"; ג'סי אייזנברג בסרטים "באטמן נגד סופרמן: שחר הצדק" ו"ליגת הצדק" וניקולס הולט בסרט "סופרמן" (2025).
ביוגרפיה בדיונית > לפני המשבר

כשהופיע לראשונה מעל דפי הקומיקס, ללות'ר הייתה רעמת שער אדמונית ומלאה. בחוברת #41, עקב טעות של אחד המאיירים, לא צויר שערו והוא נשאר קירח. שוסטר, אחד מיוצרי הדמות, החליט שזה הולם אותו, ומאז הפכה הקרחת לסימן ההיכר של לות'ר.
בתחילת שנות ה-40 של המאה ה-20 היה לות'ר אחד מהנבלים שעיטרו את רומני המתח הזולים של אותה תקופה, שבהם תוארו מדענים מטורפים שמנסים להשתלט על העולם או להרוס אותו, בעזרת מגוון של מזימות זדוניות. לות'ר ניסה פעמים רבות, אך כל נסיונותיו סוכלו על ידי סופרמן, דבר שהפך את סופרמן ולות'ר לאויבים מושבעים. על אף שמזימותיו סוכלו, תמיד היה לות'ר חומק ללא עונש או לחלופין בורח מהכלא.
בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 נחשף סיפור המקור של לות'ר יחד עם שמו הפרטי, "לקס". על פי סיפור זה, עברה משפחתו של לות'ר לסמולוויל, העיר שבה גר סופרמן בילדותו, כשהיה נער מתבגר. לות'ר הפך למעריץ של סופרמן, שבאותה עת נקרא סופרבוי, ואף עזר לו. כאות תודה, עזר סופרבוי ללות'ר לבנות מעבדה שבה לות'ר החל לנסות לפתח צורות חיים חדשות, ואף ניסה לפתח נוגדן להשפעת הקריפטונייט על סופרבוי. בערב גורלי אחד, אחד החומרים במעבדה התלקח וסופרבוי, שעוד לא למד לשלוט באופן מלא על כוחותיו, נשף על האש כדי לכבותה, אך עשה זאת בעוצמה רבה מדי. הנשיפה אכן כיבתה את האש, אך גם גרמה לכימיקלים שהיו במעבדה להישפך על ראשו של לות'ר ולעשותו קירח עד סוף ימיו. לות'ר האשים את סופרבוי בחבלה מכוונת עקב קנאה, ונשבע לנקום.
למרות היותו רשע ותאב-כוח, לות'ר היה איש של כבוד. לא פעם סופרמן ולות'ר שיתפו פעולה בלית-ברירה כנגד אויב זה או אחר.
ביוגרפיה בדיונית > לאחר המשבר

לות'ר החדש עבר שינוי רציני בהמשכיות שלאחר המשבר בעולמות האינסופיים של שנת 1985. בשלב זה הוא לא היה מדען מטורף שעובד בצללים, אלא איש עסקים משגשג וידוע - פושע צווארון לבן.
לות'ר גדל באחת השכונות הגרועות ביותר של העיר מטרופוליס. הוא גדל לאב מתעלל שלא חשש להראות לו את נחת זרועו. לות'ר היה ילד בודד, היה לו רק חבר אחד - פרי וייט, לימים עורך מערכת העיתון "הדיילי פלאנט". וייט עודד את חברו להגשים את חלומו ולעזוב את השכונה.
ההזדמנות שלו לא איחרה להגיע. לקס פתח פוליסת ביטוח להוריו ללא ידיעתם, וחיבל במכוניתם. הוריו נהרגו בתאונת דרכים, ולקס, לאחר שעבר למשפחה אומנת, קיבל את כספי ביטוח החיים שלהם והפך לאיש עשיר.
גם במשפחתו החדשה לקס היה קורבן להתעללות. משפחתו האומנת חשקה בכספו של לות'ר, אך גילתה שלות'ר הסתיר אותו. בניסיון לשים יד על כספו, ניסה אביו המאמץ לשכנע את בתו לנה לפתות את לקס. לנה סירבה, והאב הזועם הכה אותה למוות. באותו יום נשבע לקס שהוא יצבור כל כוח אפשרי כדי שאיש לא יוכל לפגוע בו שוב.
לקס השתמש בכספו ובכישרונו על מנת להקים חברה בשם "לקסקורפ", שהפכה לחברה רבת השפעה ובעלת קשרים מסועפים במטרופוליס. בשלב מסוים נבחר לות'ר למשרת נשיא ארצות הברית, אך לא הפסיק בנסיונותיו להשמיד את סופרמן. בסופו של דבר, נכשלו כל נסיונותיו, והוא חזר להסתתר.
על פי גרסה זו צמחה היריבות בין לות'ר לסופרמן לאחר שלות'ר ניסה לגייס את סופרמן לשירותו וזה סירב ואף הסגיר אותו לרשויות.
אזכור במדיות השונות > סרטי קולנוע

בסרט "סופרמן" משנת 1978, לות'ר הוא גאון מבחינה אינטלקטואלית אך שפל מבחינה מוסרית. הוא זומם להתעשר על ידי הריסת מדינת קליפורניה בעזרת שני טילים גרעיניים וקניית נדל"ן חסר ערך שערכו יעלה בעקבות כך. את הדמות גילם השחקן ג'ין הקמן, ששב לגלם את הדמות בסרטי ההמשך "סופרמן 2" ו"סופרמן 4: השאיפה לשלום".
בסרט "סופרמן חוזר" משנת 2006, לקס לות'ר מתחיל כחסר כל המרמה מיליונרית העומדת על ערש דווי למסור לו את רכושה. או אז, הוא משתמש בהונו החדש כדי לשכור לעצמו צוות בריונים ולגנוב מטאוריט שנמצא באדיס אבבה המכיל תכונות קריפטוניות. בנוסף, הוא מגיע ל"מבצר הבדידות" וגונב משם קריסטל חיוני. בעזרת שניהם, הוא זומם ליצור יבשת קריפטונית חדשה מתוך האוקיינוס. את הדמות גילם השחקן קווין ספייסי.
בסרט "באטמן נגד סופרמן: שחר הצדק" משנת 2016, לקס לות'ר הופך את גנרל זוד לדומסדיי כדי להרוג את סופרמן. התסריטאי דייוויד ס. גויר אמר שהוא רואה את דמותו של לקס כהכלאה עם ביל גייטס וכמיליארדר רב עוצמה. הבמאי זאק סניידר אמר כי בעיניו לקס לות'ר יוצג כהכלאה בין ריצ'רד ברנסון ובראד פיט. ג'סי אייזנברג מגלם את לקס לות'ר.
בסרט "ליגת הצדק" משנת 2017, לקס לות'ר נמלט מהמוסד הפסיכיאטרי ארקהם בגות'אם סיטי, נפגש עם דת'סטרוק/סלייד וילסון ומציע להקים לגיון לנבלים. ג'סי אייזנברג חזר לגלם את לקס לות'ר.
גם בסרט "ליגת הצדק" משנת 2021, לקס לות'ר נמלט מהמוסד הפסיכיאטרי ארקהם בגות'אם סיטי, ועדיין נפגש עם דת'סטרוק/סלייד וילסון, והפעם חושף באוזניו שברוס ויין הוא הבאטמן. ג'סי אייזנברג חזר לגלם את לקס לות'ר.
אזכור במדיות השונות > טלוויזיה

בסדרת הלייב אקשן "לויס וקלארק: הרפתקאותיו החדשות של סופרמן", לקס לות'ר הוא מיליארדר ופילנתרופ מושחת, שעוזר לעיר מטרופוליס בגלוי ומבצע פשעים בסתר. בעקבות השתלטות מחבלים על בניין "הדיילי פלאנט", הוא הכיר את לויס ליין יותר טוב במהלך שהותו שם, ואחר כך הציע לה נישואין. ביום החתונה הצליח פרי וייט למצוא מספיק ראיות לעצור את לקס בעזרתו של העיתונאי קלארק קנט, אבל לקס התאבד מתוך בושה בקפיצה מהבניין. הוא הוחזר לחיים בעונה השלישית והתקרח. גילם אותו השחקן ג'ון שיאה.
בסדרת הלייב אקשן "סמולוויל", לקס לות'ר גר בסמולוויל והוא בן של מיליארדר ממטרופוליס. בעונות הראשונות לקס הוא מהדמויות הטובות ולאחר מכן הופך לאנטגוניסט. לקס מתחתן עם לאנה לאנג. הם נפרדים לאחר שלאנה לאנג מגלה שהוא סימם אותה בתרופות כדי שתחשוב שהיא בהיריון ותסכים להצעת הנישואין. גילם אותו השחקן מייקל רוזנבאום.
בסדרת האנימציה "ליגת הצדק", לקס לות'ר הוא מיליארדר נוכל וגאון. לות'ר מקים פעמיים ליגת נבלי-על שמטרתם להילחם בליגת הצדק. בפעם הראשונה מזימתו מסוכלת על ידי באטמן. בעונה הרביעית לקס לות'ר התאחד עם ברייניאק ובשלב מסוים הם נהיו ישות אחת, עד שהפלאש הביס את ברייניאק. בעונה החמישית לות'ר מנהיג את ליגת האי-צדק ומנסה להחיות את ברייניאק כדי לשוב ולהיות "אל". מדבב אותו קלנסי בראון.
בסדרת הלייב אקשן "סופרגירל" הופיעו בהתחלה רק לינה, אחותו למחצה של לקס, ואמו ליליאן. בעונה הרביעית לקס לות'ר הצטרף לסדרה. מגלם אותה השחקן ג'ון קראייר.
הערות שוליים

↑  Top 100 Comic Book Villains of All Time: #4 - Lex Luthor
↑  Wizard's Top 100 Greatest Villains of All Time
↑  The 50 Greatest Comic Book Characters
↑  מייקל שאנון לא חזר לגלם את הדמות ובשל כך בובת גומי בדמותו ממלאת את תפקיד הגופה של גנרל זוד.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007542908705171  LCCN: no2017003730   WorldCat (עם LCCN): no2017-003730
מוריס תורז

מוריס תורז ב-1948
מוריס תורז (בצרפתית: Maurice Thorez‏; 28 באפריל 1900 – 11 באפריל 1964), פוליטיקאי צרפתי שהנהיג את המפלגה הקומוניסטית הצרפתית מ-1930 עד מותו. הוא גם שירת כסגן ראש הממשלה של צרפת מ-1946 עד 1947.
תורז נולד בנוייל גודו, פא דה קלה. הוא היה לכורה פחם בגיל 12. בשנת 1919 הצטרף אל המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית, אך מהר מאוד הצטרף למפלגה הקומוניסטית ונכלא מספר פעמים בשל פעילות פוליטית. בשנת 1923 היה למזכיר המפלגה, וב-1930 המזכיר הכללי של המפלגה, ובתפקיד זה המשיך לכהן עד מותו. תורז זכה לתמיכתו של המנהיג הסובייטי יוסיף סטלין למנהיגות המפלגה הקומוניסטית הצרפתית, לאחר פיצולים בהרבה מפלגות קומוניסטיות בגלל מאבקו בלאון טרוצקי. אף שהיה המנהיג הרשמי של המפלגה, הוא הופעל בחשאי על ידי הקומינטרן בתיווכו של אז'ן פריד המסתורי.
תורז נבחר לפרלמנט בשנת 1932 לראשונה ובמשך 34 שנים היה נציג של איברי-סיר-סן. ב-1934 הוא עזר ליצור את החזית העממית, ברית בין הקומוניסטים, הסוציאליסטים והסוציאליסטים הרדיקליים.
בתחילת מלחמת העולם השנייה גויס לצבא אך ערק ונמלט לברית המועצות. חזר לצרפת לאחר המלחמה ובשנים 1946‏-1947, בתקופת הממשלה הזמנית של הרפובליקה הצרפתית, והרפובליקה הצרפתית הרביעית היה סגן ראש ממשלת צרפת. מאז היה חבר פרלמנט מטעם האופוזיציה. בשנת 1950 סבל מאירוע מוחי ונאלץ לפרוש מתפקידו לטובת טיפולים רפואיים. הוא שהה בברית המועצות במשך 3 שנים לצורך, שם קיבל טיפול רפואי. בזמן היעדרו ניהל את המפלגה ז'ק דיוקלו. בשנת 1953 שב לצרפת ונבחר שוב להיות המזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית. בריאותו המשיכה להידרדר. בתחילת 1964 העביר את תפקידו לולדקה רושה. 
ב-11 ביולי 1964 מת מהתקף לב במהלך קרוז בים השחור באוניה סובייטית. גופתו הוטסה לפריז, שם נקבר בפר לשז.
מארק אנטוניו אינג'ניירי

| --- | --- |
 לידה:  1535? ורונה, איטליה 
 פטירה:  1 ביולי 1592 (בגיל 57 בערך) קרמונה, איטליה 
 מוקד פעילות:  הרפובליקה של ונציה, דוכסות מילאנו 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית, מוזיקה ליטורגית 
 שפה מועדפת:  איטלקית 
 כלי נגינה:  עוגב 
 
מארק אנטוניו אינג'ניירי (באיטלקית: Marc'Antonio Ingegneri; סביבות 1535 - 1 ביולי 1592) היה מלחין איטלקי בן שלהי תקופת הרנסאנס. אינג'ניירי נולד בוורונה ומת בקרמונה. אף כי מרבית חייו עברו עליו בעבודה בצפון איטליה, הוא נחשב לא פעם, בשל הדמיון בין סגנון כתיבתו לזה של פלסטרינה, לחבר האסכולה הרומאית של מוזיקה כנסייתית פוליפונית. כמו כן התפרסם כמורו של מונטוורדי.
חייו

לא הרבה ידוע על ראשית חייו, אבל קרוב לוודאי שמשפחתו באה מוונציה ונראה שלמד אצל צ'יפריאנו דה רורה בפארמה ואצל וינצ'נצו רופו בוורונה. בסביבות שנת 1570 עבר לקרמונה ושם עשה לו שם כמלחין ונגן. ייתכן שהיה נגן עוגב וידוע, שניגן בכלי קשת. בשנת 1581 התמנה למאסטרו די קאפלה של הקתדרלה בקרמונה וכנראה נשאר בתפקיד זה עד סוף ימיו. ידוע כי בתקופה זו לימד את קלאודיו מונטוורדי, שמילא תפקיד חשוב במעבר אל תקופת הבארוק.
אינג'ניירי היה ידיד קרוב של הבישוף ניקולו ספונדראטו, בהמשך האפיפיור גרגוריוס הארבעה-עשר, שהיה מעורב במידה רבה ברפורמות של הקונטרה-רפורמציה ומועצת טרנט. השפעות אלה ניכרות במוזיקה של אינג'ניירי, שבין היבטיה האופייניים הפשטות והצלילות של סגנון פלסטרינה. למעשה, ספרו המכיל עשרים ושבע רספונסריות יוחס בטעות במשך שנים רבות לפלסטרינה. עם זאת, חלק גדול מן המוזיקה שלו מתעלמת לחלוטין מתכתיב התיקונים של המועצה; נודע בכך ביותר הוא מוטט בארבעה קולות Noe noe שהוא קאנון כפול במהופך, המצריך אוזן חדה במיוחד לשמיעת הטקסט; טקסט ברור וקל להבנה היה הדרישה האחת המחייבת שמועצת טרנט הציגה לכל מלחין פוליפוניה קדושה באשר הוא.
המיסות שלו פשוטות, קצרות ויחסית, הומופוניות, עולות לא פעם על אלה של פלסטרינה בצלילות ופשטות. המדריגלים שלו נוטים לשמרנות ומתעלמים בגלוי מחידושיהם של מלחינים כמו לוצאסקי ומארנציו, שערכו ניסויים בכרומטיות ובציורי מילים באותה תקופה, פחות או יותר.
אינג'ניירי כתב שני ספרי מיסות, ב-1573 וב-1587, לפחות שלושה ספרי מוטטים (שכמה מהם אפשר שאבדו); ושמונה ספרי מדריגלים, לארבעה עד שישה קולות.
לקריאה נוספת

"Marc Antonio Ingegneri", in The New Grove Dictionary of Music and Musicians, ed. Stanley Sadie. 20 vol. London, Macmillan Publishers Ltd., 1980. ISBN 1-56159-174-2
Gustave Reese, Music in the Renaissance. New York, W.W. Norton & Co., 1954. ISBN 0-393-09530-4
Denis Arnold, Monteverdi. London, J.M. Dent & Sons Ltd, 1975. ISBN 0-460-03155-4
"מארק אנטוניו אינג'ניירי" במילון גרוב החדש למוזיקה ומוזיקאים" בעריכת סטנלי סיידי, כרך 20, לונדון, מקמילן 1980
גוסטב ריז, "מוזיקה ברנסאנס", ניו יורק, נורטון ושות', 1954
דניס ארנולד, "מונטוורדי", לונדון, דנט ובניו 1975
לקסוס LC

| --- | --- |
לקסוס LC500 בישראל
לקסוס LC500 בישראל
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  לקסוס
 שנות ייצור:  מרץ 2017 - הווה
 הרכבה:  יפן יפן
 מודל קודם:  לקסוס SC
 חברת אם:  טויוטה
 סיווג:  מכונית ספורט
 מרכב:  מרכב קופה או קבריולה בעלת שתי דלתות
 פלטפורמה:  טויוטה GA-L
 אורך:  4,760–4,770 מ"מ
 רוחב:  1,920 מ"מ
 גובה:  1,345–1,350 מ"מ
 משקל:  1,931–2,055 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,870 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע בנזין V8 צילינדרים בנפח 5.0 ליטר אטמוספירי המספק 477 כ"ס ב-7,100 סל"ד ומומנט מרבי של 54.0 קג"מ המתקבל בין 4,800 ל-5,600 סל"ד
 הנעה היברידית:  מערכת הנעה היברידית המשלבת בין מנוע בנזין V6 צילינדרים בנפח 3.5 ליטר עם מנוע חשמלי, יחד הם מספקים 359 כ"ס
 הילוכים:  תיבת הילוכים אוטומטית בעלת עשרה הילוכים (קופה וקבריולה) תיבת הילוכים רציפה ותיבת הילוכים אוטומטית בעלת ארבעה הילוכים (היברידי)
 מהירות מרבית:  270 קמ"ש (קופה וקבריולה)  250 קמ"ש (היברידי)
 תאוצה:  4.5 שניות (קופה) 5.0 שניות (קבריולה והיברידי)
 צריכת דלק:  8.2 ק"מ לליטר (קופה וקבריולה) 15.6 ק"מ לליטר (היברידי)
 קיבולת מכל דלק:  82 ליטר
 קשר:  מזראטי גראן-טוריסמו, ב.מ.וו M6, לקסוס LS
לקסוס LC (באנגלית: Lexus LC) היא מכונית ספורט במרכב קופה וקבריולה, בעלת ארבעה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי לקסוס ממרץ 2017. היא נחשפה בתערוכת הרכב הבינלאומית של אמריקה הצפונית ב-11 בינואר 2016 והגיעה לישראל ב-27 באוגוסט 2017.
עיצוב

לקסוס LC נשענת על פלטפורמה מודולרית חדשה (GA-L) אשר משמשת את כל דגמי ההנעה האחורית של המותג. בלקסוס טוענים כי זה המרכב הקשיח ביותר שהם ייצרו אי פעם, כלומר קשיח יותר ממרכב הקרבון של מכונית-העל לקסוס LFA. שימוש בגג קרבון, אלומיניום בדלתות ובחלקים שונים רבים כולל חלקי מתלה, אפשרו למכונית עם המנוע המרכזי וההנעה האחורית להשיג חלוקת משקל של 52/48 בין הצירים.
תא הנוסעים של הדגם, נראה במבט ראשון כמו תא נוסעים של דגם קונספט, חושף אבולוציה מתקדמת יותר לשפת העיצוב של החברה ולמעט שטיחי הרצפה, כולו עטוף בעור, אלקנטרה וחומרים יקרים אחרים כגון שימוש במגנזיום עבור מנופי העברת ההילוכים שעל גלגל ההגה. לקוחות שירצו בכך יוכלו לבחור במושבים ספורטיביים ואחוזים יותר לעומת המושבים הסטנדרטיים של הדגם.
מפרט טכני

ה-LC כוללת מנוע בנזין V8 צילינדרים בנפח 5.0 ליטר אטמוספירי המספק 467 כ"ס ב-7,100 סל"ד ומומנט מרבי של 54.0 קג"מ המתקבל בין 4,800 ל-5,600 סל"ד. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת עשרה הילוכים. נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על 4.5 שניות ומהירות מרבית של 270 קמ"ש. צריכת הדלק המשולבת עומד על 8.2 ק"מ לליטר. פליטת הפחמן דו-חמצני עומדת על 267 גרם לק"מ.