stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לוטננט (חיל ים)
"לוטננט ראשון" בציים מלחמתיים

לפטננט ראשון (first lieutenant, 1st Lt or 1LT) בצי המלכותי ובציי מלחמה נוספים של מדינות חבר העמים הבריטי הוא תפקיד או מינוי ולא דרגה צבאית. מבחינה היסטורית, לפטננטים באונייה דורגו על פי הוותק, כשהוותיק ביותר נקרא "לפטננט ראשון" ושימש כסגן מפקד (second-in-command). אומנם לפטננטים לא ממוספרים יותר על פי הוותק, אך התפקיד של "לפטננט ראשון" מוסיף להתקיים.
בכלי שיט מלחמתיים קטנים, משחתות ופריגטות, הלפטננט הראשון (בין אם הוא לפטננט או לפטננט-קומנדר) הוא סגן המפקד וקצין המבצעים; באוניות גדולות יותר, בהן מפקד מחלקת הנשק משמש כסגן מפקד, הלפטננט הראשון (על פי רוב בעל דרגת לפטננט קומנדר) הוא ממלא מקומו. התפקיד של לפטננט ראשון במתקן חוף מקביל מבחינת האחריות ללפטננט ראשון באונייה ראשית.
לוטננט ראשון בצי האמריקני ובמשמר החופים של ארצות הברית הוא הקצין האחראי על מחלקת הסיפון או על תת-מחלקה שלה, תלוי בגודל האונייה. באוניות מלחמה קטנות שבהן קיימת מחלקת סיפון אחת בלבד, ממלא את התפקיד סגן משנה (ensign), ואילו באוניות גדולות יותר עם מחלקת סיפון הכוללת כמה תת-מחלקות, ממלא את התפקיד לוטננט-קומנדר. בצוללות ובספינות משמר חופים קטנות יכול למלא את התפקיד נגד (petty officer).
הערות שוליים

↑  Davies, J.D. Gentlemen and Tarpaulins. Oxford University Press, 1991. p.40.
לאופולד מוצרט

| --- | --- |

 לידה:  14 בנובמבר 1719 האימפריה הרומית הקדושה אאוגסבורג, בישופות אאוגסבורג
 פטירה:  28 במאי 1787 (בגיל 67) האימפריה הרומית הקדושה זלצבורג, בישופות זלצבורג (אנ')
 מקום קבורה:  סבסטיאן פרידהוף 
 מוקד פעילות:  האימפריה הרומית הקדושה 
 תקופת הפעילות:  1740–1787 (כ־47 שנים) 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת זלצבורג 
 עיסוק:  מוזיקאי, מלחין, מורה
 סוגה:  מוזיקה קלאסית מוקדמת
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  כינור 
 בן או בת זוג:  אנה מריה מוצרט (21 בנובמבר 1747–?) 
 צאצאים:  מריה אנה מוצרט, וולפגנג אמדאוס מוצרט 
 פרופיל ב-IMDb
 
יוהאן גאורג לאופולד מוצרט (בגרמנית: Johann Georg Leopold Mozart ‏14 בנובמבר 1719 – 28 במאי 1787) היה מלחין, מורה למוזיקה וכנר. נולד בעיר אאוגסבורג (היום בגרמניה) והיה אזרח בישופות זלצבורג, אולם בילה חלק גדול מזמנו בווינה. היה למלחין ידוע בזמנו, אבל כיום הוא מוכר בעיקר בזכות בנו, וולפגנג אמדאוס מוצרט.
ביוגרפיה

לאופולד מוצרט היה בנו של כורך הספרים וולפגנג מוצרט. הוא למד תאולוגיה באוניברסיטה של זלצבורג, אך גילה עניין רב יותר במוזיקה והפך לכנר ולמשרתו האישי של אחד מכמרי האוניברסיטה, הרוזן לבית Thurn und Taxis בשנת 1740. בשנת 1747 נישא לאנה מריה פרטל, שילדה לו שבעה ילדים, מהם שרדו שניים: מריה אנה ואלבורגה איגנציה, שכונתה "נאנרל", וולפגנג אמדאוס. בשנת 1756, שנת לידתו של וולפגנג אמדאוס, כתב לאופולד את Versuch einer gründlichen Violinschule - חיבור מקיף על נגינה בכינור, המהווה היום אחד המקורות העיקריים על ביצוע אותנטי במאה ה-18, יחד עם החיבור של יוהאן יואכים קוונץ Versuch einer Anweisung die Flöte traversière zu spielen (על נגינה בחליל) והחיבור של קרל פיליפ עמנואל באך Versuch über die wahre Art das Clavier zu spielen (על נגינה במקלדת). חיבור זה היה מקנה ללאופולד מוצרט מקום נכבד בתולדות המוזיקה, אך הוא הקדיש את רוב חייו המאוחרים לפיתוח כישרונם של שני ילדיו, על חשבון יצירתו שלו.
ללימודי הלוגיקה שלו בצעירותו הייתה השפעה חיובית על דרך מחשבתו של לאופולד. הוא היה לאדם משכיל, הן במוזיקה והן בציור, בספרות ובפוליטיקה, שידע לטינית ברמה סבירה והיה רהוט ביותר בגרמנית, הן בעל פה והן בכתב. היה אחד מהמפורסמים שבמורי המוזיקה באירופה של אותה תקופה. תחושת העליונות שלו הרחיקה אותו מעל הבריות ועוררה בו אי-אמון וחשד בכוונותיהם, רגשות שהשתדל לטעת גם בבנו וולפגנג. תקוותו הגדולה הייתה לשמר בידיו את השליטה בבנו המזהיר, אך וולפגנג נשמט והתרחק ממנו. שנותיו האחרונות עברו עליו באכזבה ובבדידות, כשכל נחמתו בקשריו עם בתו ננרל ועם נכדו, שממנו ציפה לגדולות בשטח המוזיקה, אך נכזב.
לאופולד נפטר ב-28 במאי 1787 בזלצבורג. בנו, כתב לחברו "בחוזרי היום הביתה נודע לי על מותו של אבי האהוב. אתה יכול לתאר לעצמך את מצבי!".
יצירתו המוזיקלית

המוזיקה של לאופולד מוצרט נמצאת, מסיבות מובנות, בצלה של היצירה של בנו וולפגנג אמדאוס, אך סימפוניית הצעצועים שחיבר (ויוחסה בעבר בטעות ליוזף היידן) עדיין זוכה לפופולריות, וחלק מהסימפוניות שחיבר, כמו גם מספר יצירות נוספות, שרדו עד היום. הוא השתדל ליצור תחושה נטורליסטית ביצירותיו. "סימפוניית הציד" שלו (לארבע קרנות וכלי קשת) כוללת כלבים ורובי ציד, וה־Bauernhochzeit (חתונת איכרים) כוללת חמת חלילים, הארדי גארדי, דולצימר, קולות "הופס" ומשרוקיות (באלתור) ויריות אקדח.
אף כי יצירתו הייתה מקיפה ורחבה, קשה להעריך את היקפה האמיתי או את איכותה, שכן רובה אבד וקשה לדעת עד כמה מייצגות היצירות ששרדו את מכלול יצירתו. חלק מיצירותיו יוחסו בטעות לבנו, וחלק מהיצירות שיוחסו לו התבררו בסופו של דבר כיצירות של בנו. רוב היצירה שלו ששרדה היא מוזיקה קלה, אך עם היצירות החשובות שלו ששרדו נמנות סקרמנט התחינה ברה (1762) ושלוש סונאטות לפסנתר, שכולן פורסמו במהלך חייו.
הערות שוליים

↑   יצחק רשקובסקי, מי שאין לו שמיעה מוסיקלית טובה ומוטב שייקח לידיו גרזן במקום כינור, באתר הארץ, 7 באוגוסט 2019
↑  אלפרד איינשטיין: "מוצרט", עמ' 12
↑  אלפרד איינשטיין: "מוצרט", עמ' 15–16
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265632705171  PLWABN: 9810641146105606  BIBSYS: 90087940  BNE: XX1042215  BnF: cb12171543z (data)  CANTIC: a11866275  CiNii: DA05080051  GND: 118584588  ISNI: 0000 0001 0862 7391  KulturNav: 349b6a92-27c7-4739-a9da-5a8d50bcf262  LCCN: n79127794  LNB: 000050949  MusicBrainz: 45993ba5-2083-4011-8d76-9497067bd092  NDL: 00450718  NKC: jn20000604089  NLA: 35693704  NLK: KAC199619525  NSK: 000047645  NTA: 069630887  RERO: 02-A000116610  SELIBR: 211812  SNAC: w6dr36th  SUDOC: 030261872  Trove: 1045554  ULAN: 500475850  VcBA: 495/284830  VIAF: 2513222   WorldCat (עם VIAF): 2513222
לושיצה

| --- | --- |
סמל לושיצהסמל לושיצה

הכיכר המרכזית בלושיצה
 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  מזוביה מזוביה
 מחוז:  לושיצה
 שטח:  23.75 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  7,033 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  52°12′45″N 22°43′08″E﻿ / ﻿52.2125°N 22.718888888889°E﻿ / 52.2125; 22.718888888889 
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.losice.pl
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטילושיצה(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטילושיצה(למפת פרובינציית מזוביה רגילה) ורשה ראדום פלוצק שדליץ אוסטרולנקה לודז' שוויינטו. ורמיה-מזוריה קוי. פומ.  לובלין פודלסיהלושיצה(למפת פרובינציית מזוביה מוגדלת) ורשה ראדום פלוצק שדליץ אוסטרולנקה לודז' שוויינטוקז'יסקיה ורמיה-מזוריה קויאוויה פומרניה  לובלין פודלסיהלושיצה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
לושיצה (בפולנית: ‏Łosiceקובץ:Pl-Łosice.ogg‏Ⓘ‏; ביידיש: לאָשיץ, לושיץ) היא עיירה בפרובינציית מזוביה שבפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

לושיצה נזכרת לראשונה בשנת 1264 כיישוב שהתקיים עוד במאה ה-11. בשנת 1505 הוענקו ללושיצה זכויות עיר. באמצע המאה ה-17 כמעט שהוחרבה העיירה לחלוטין בידי גייסות האימפריה השוודית.
בחלוקת פולין נכללה העיירה בתחום שליטת אוסטריה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית. בשנת 1867 ניטלו מלושיצה זכויותיה העירוניות, בעקבות מרד ינואר, אך אלה הושבו לה בהמשך.
יהודי לושיצה

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-2,900 יהודים, כשלושה רבעים מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות היהודיות השונות. בשנת 1920 נערך ביהודי העיירה פוגרום.
ב-12 בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, אך כעבור זמן קצר עברה לשליטת הצבא האדום. בעקבות הסכם ריבנטרופ–מולוטוב שבה העיירה לשליטה גרמנית, ואלו החלו במעשי שוד ורצח של יהודיה.
יודנרט שמונה בעיירה בתחילת שנת 1940, בראשות גרשון לוין, צווה לספק לגרמנים מאות עובדים יהודים לעבודות כפייה במחנות עבודה. בהמשך, הובאו לעיירה יהודים רבים מיישובי הסביבה. בדצמבר 1940 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, אליו הובאו יהודים נוספים מסרנאקי, ואשר מעת לעת הוצאו בו יהודים להורג, ונדרשו בו תשלומי כופר מהיהודים. במאי 1942 הגיע מספר יושבי גטו לושיצה לכ-6,000 איש.
ב-22 באוגוסט 1942 פשטו על הגטו שבעיירה אנשי ס"ס ושוטרים אוקראינים, והצעידו את יושביו לשדליץ, תוך רצח כ-1,000 איש בדרך. כ-5,500 היהודים הנותרים הועמסו על קרונות משא, ושולחו למחנה ההשמדה טרבלינקה. כ-300 יהודים שהושארו בגטו לושיצה עבור איסוף רכוש המגורשים שולחו להשמדה ב-27 בנובמבר 1942.
השער של בית הקברות היהודי בלושיצה.
אנדרטה לזכר יהודי לושיץ שנרצחו בשואה. בבית העלמין קריית שאול בתל אביב
לירת הוותיקן

| --- | --- |

 משתמשים:  קריית הוותיקן 
 ISO 4217:  VAL 
 → papal lira אירו ← 
 
לירת הוותיקן (קוד עבר: VAL) הייתה המטבע הרשמי של קריית הוותיקן, בה השתמשו במקביל גם בלירה איטלקית ביחס של 1:1.
תחילת השימוש בלירה בגרסתה האחרונה החלה לאחר ההסכמים הלטרניים, כאשר קריית הוותיקן קיבלה את מעמדה כמדינה ריבונית. הלירה שימשה כהלך חוקי, בנוסף לשטח קריית הוותיקן, גם באיטליה ובסן מרינו.
הלירה יצאה משימוש בשנת 2002 בעקבות החלפת המטבע הרשמי לאירו. גם לאחר המעבר למטבע האירו, הוותיקן ממשיך להטביע מטבעות אירו ייחודיות עבורו, למרות שהוותיקן איננו חבר רשמי באיחוד האירופי.
| מטבעות שקדמו לאירו ומטבעות נוספים של מדינות האיחוד האירופי |
| --- | --- | --- |
| מטבעות לאומיים של מדינות האיחוד שהוחלפו | שילינג אוסטרי • לירה איטלקית • פונט אירי • פרנק בלגי • מארק גרמני • גילדן הולנדי • גילדן דרום גרמני • דרכמה יוונית • פרנק לוקסמבורגי • לטס לטבי • ליטאס ליטאי • לירה מלטזית • טולר סלובני • קורונה סלובקית • פזטה ספרדית • אשקודו פורטוגלי • מרק פיני • פרנק צרפתי • לירה קפריסאית • קונה קרואטית • קרון אסטוני |  |
| מטבעות אחרים שהוחלפו | יחידת מטבע אירופית (אקו) • פרנק מונוגסקי • לירה סן מרינזית • לירת הוותיקן |  |
| מטבעות ב-ERM II | כתר דני |  |
| מטבעות אחרים שלא הוחלפו | ליש"ט בריטית • קורונה צ'כית • פורינט הונגרי • זלוטי פולני • קרונה שוודית • לב בולגרי • לאו רומני |  |
לושיוס ריצ'רד אובראיין

| --- | --- |

 לידה:  15 באוגוסט 1832 Oro-Medonte, קנדה 
 פטירה:  13 בדצמבר 1899 (בגיל 67) טורונטו, קנדה 
 תחום יצירה:  ציור 
 הושפע על ידי:  מרטין ג'ונסון הייד, פיץ הנרי ליין, ג'ון פרדריק קנסט 
 בן או בת זוג:  Jane Margaret St. John (25 בינואר 1860–ערך בלתי־ידוע) 
 
לושיוס ריצ'רד אובראיין (באנגלית: Lucius Richard O'Brien‏:  15 באוגוסט 1832 – 13 בדצמבר 1899) היה אמן נוף קנדי של צבעי שמן וצבעי מים מהמאה ה-19.
ביוגרפיה וקריירה

לושיוס אובראיין נולד במפרץ שאנטי, קנדה, כפר שאביו ייסד על שפת אגם סימקו.
הוא סיים את לימודיו במכללת קנדה בשנת 1847, וכנראה התחיל לעבוד ישירות במשרד אדריכלים. בשנת 1852 הוא זכה בשני פרסים לציור בתערוכה המחוזית באונטריו. בשנת 1856 הוא נרשם כאמן במדריך הערים של טורונטו.
בשנת 1872 החל לוציוס בציור נוף, והצטיין במהרה בז'אנר. שנתיים לאחר מכן, לאחר סכסוך עם האמן ג'ון ארתור פרייזר, נכנס אובראיין לתפקידו של פרייזר כסגן נשיא אגודת האמנים באונטריו, תפקיד אותו מילא עד 1880, אז הפך לנשיא מייסד האקדמיה המלכותית לאמנויות.
הוא נודע בעיקר בזכות ציורי נוף מכל רחבי קנדה בצבעי שמן ובצבעי מים, כגון, Sunrise on the Saguenay משנת 1880, שהייתה היצירה הראשונה בתערוכה השנתית הראשונה של האקדמיה המלכותית.
ב־1880 החל אובראיין לעבוד על הספר "קנדה הציורית" (1882–1884), אותו ערך. אובראיין סייר ברחבי קנדה, נפגש עם אמני המדינה והזמין אמנים לייצר הדפסי עץ להמחשת הטקסט. האמנות של אובראיין, ובמיוחד קנדה הציורית, כוונה לחגוג את הנוף הטבעי של קנדה המאוחדת תחת הקונפדרציה.
אובראיין היה אחד האמנים הראשונים שהוזמנו לנסוע ולצייר את הרי הרוקי ברכבת הפסיפית הקנדית שהושלמה בשנת 1886.
פלורנס הלנה מקגיליברי הייתה בין תלמידיו.
הוא נפטר בטורונטו, אונטריו בגיל 67.
גלריה

קוויבק
דייגים אמריקאים
כף טרינטי
הערות שוליים

↑  Reid, Dennis. A Concise History of Canadian Painting. 2nd Edition. Toronto: Oxford University Press, 1988 pp. 85-86
↑  Harper, Russell. Painting in Canada: A History. 2nd Edition. Toronto: University of Toronto Press, 1981 pp.194
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb121947669 (data)  GND: 119083957  ISNI: 0000 0000 7995 2055  LCCN: n91111259  RKD: 60206  SUDOC: 060906723  ULAN: 500001505  VIAF: 50027857   WorldCat (עם VIAF): 50027857
ליהואה

| --- | --- |
תצלום אוויר של העיר
תצלום אוויר של העיר
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  הוואי הוואי
 מחוז:  מחוז קאואיי
 שטח:  18.4 קמ"ר
 גובה:  67 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ביישוב:  8,004 (1 באפריל 2020)
  ‑ צפיפות:  346.8 נפש לקמ"ר (2000)
 קואורדינטות:  21°58′29″N 159°21′56″W﻿ / ﻿21.974722°N 159.365556°W﻿ / 21.974722; -159.365556
 אזור זמן:  UTC -10
 http://www.lihuehawaii.com
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הוואי מוגדלת) הונולולו הילו קאהולואי קאפאה קאונקאקאי לאנאי האוקיינוס השקטליהואה(למפת הוואי רגילה) הונולולו הילו קאהולואי קאפאה קאונקאקאי לאנאי האוקיינוס השקטליהואה   tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
ליהואה (באנגלית: Līhu'e או Lihue) הוא יישוב באי קאואיי שבמחוז קאואיי שבמדינת הוואי שבארצות הברית. העיר היא השנייה בגודלה באי קאואיי. לפי מפקד האוכלוסין של שנת 2000 בעיר כ-5,674 איש. את העיר משרת "נמל התעופה הבינלאומי של ליהואה". בעיר גם ממוקם מרכז הקניות הגדול ביותר באי קאואיי. שטח העיר כ-18.4 קמ"ר והצפיפות בה היא כ-346.8 איש לקמ"ר. כמחצית מאנשי העיר הם ממוצא אסייתי. בעיר נמצא "הקולג' הקהילתי של קאואיי".
ליאווה

| --- | --- |
 מדינה:  צרפת צרפת
 קולקטיב:  ואליס ופוטונה ואליס ופוטונה
 גובה:  6.0 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  322 (2018)
 קואורדינטות:  14°17′46″S 178°09′31″W﻿ / ﻿14.2961°S 178.1585°W﻿ / -14.2961; -178.1585 
 אזור זמן:  UTC+12
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ואליס ופוטונה מוגדלת) מאטה אוטו ליווהליאווה(למפת ואליס ופוטונה רגילה) מאטה אוטו ליווהליאווה(למפת פוטונה רגילה) ליאווה(למפת פוטונה מוגדלת) ליאווה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ליאווה (בפוטוניאנית (אנ'): Leava) הוא כפר ומרכז מנהלי בוואליס ופוטונה, קולקטיב מעבר לים של צרפת. ליאווה נמצאת במערב האי פוטונה. בכפר ממוקם אחד משני הנמלים שיש בוואליס ופוטונה. נמל התעופה פוטונה פוינט ואל, נמל התעופה של פוטונה, נמצא עשרה קילומטרים מליאווה.
דמוגרפיה

קטגוריה:דפים עם גרפים מושבתים באופן זמני – 
ההרחבה Graph להצגת תרשימים שיחת תבנית:גרף#שימו לב: הגרפים לא מוצגים בוויקיפדיה!!!.
| 2013 | 2008 | 2003 | 1996 | 1990 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 368 | 376 | 480 | 484 | 468 |
הערות שוליים

1 2  מידע ממפקד האוכלוסין 2013 של INSEE
↑  מידע ממפקד האוכלוסין 2008 של INSEE
↑  Recensement général de la populationet des logements du Territoire des îlesde Wallis et Futuna (22 juillet 2003), עמ 17
1 2  WALLIS ET FUTUNA Recensement de la population du 3 octobre 1996 (בצרפתית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא צרפת ובנושא יישובים באוקיאניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לות'ר הד

| --- | --- |

הד בשנת 2006
 לידה:  26 בנובמבר 1982 (בן 41) שיקגו, אילינוי, ארצות הברית
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.91 מטרים
 מספר:  2, 9, 13
 מכללה:  אוניברסיטת אילינוי
 דראפט:  בחירה מספר 24, 2005 יוסטון רוקטס
 קבוצות כשחקן
 2005–2009 2009 2009–2010 2010–2011 2012–2013 2013 2013 2014 2015 2017–2018:  יוסטון רוקטס מיאמי היט אינדיאנה פייסרס סקרמנטו קינגס אוסטין טורוס טקסס לג'נדס ואיאדוליד לוס מוצ'יס לה רומנה קייפ ברטון
 הישגים כשחקן
 חמישיית הרוקיז השנייה של העונה (2006)
לות'ר דייל הד (באנגלית: Luther Dale Head; נולד ב-26 בנובמבר 1982) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 2005–2018. ב-6 עונותיו הראשונות בקריירה שיחק בליגת ה-NBA, ולאורך התקופה העמיד ממוצעים כוללים של 8.2 נקודות, 2.4 ריבאונדים ו-2.1 אסיסטים למשחק.
קריירת מכללות

הד נולד וגדל בשיקגו שבאילינוי, ובין השנים 2001–2005 למד באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין. בשתי עונותיו הראשונות בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה מיעט הד לשחק ותרם 5.9 נקודות בממוצע למשחק, תחת המאמן ביל סלף, ובשתי העונות הבאות שימש כשחקן חמישייה קבוע והיה אחד השחקנים הבולטים של אילינוי. בעונת 2004/2005 הוליך את קלעי הקבוצה, עם ממוצע של 15.9 נקודות למשחק, והוביל אותה לצדם של דרן ויליאמס, די בראון, רוג'ר פאוול וג'יימס אוגוסטין, להעפלתה הראשונה אי פעם לגמר טורניר אליפות המכללות. במשחק הגמר הצטיין עם 21 נקודות, 5 ריבאונדים ו-3 אסיסטים, אולם קבוצתו הפסידה בתוצאה 70–75 מול אוניברסיטת קרוליינה הצפונית, בה שיחקו ריימונד פלטון, מרווין ויליאמס, רשאד מקנטס ושון מיי. בסיום העונה נבחר הד לחמישייה השנייה של העונה בליגת המכללות (Second-team All-American).
קריירת משחק מקצועית

בדראפט ה-NBA‏ 2005 נבחר הד על ידי יוסטון רוקטס, בבחירה ה-24. לאורך עונתו הראשונה ביוסטון פתח ב-27 משחקים וקלע 8.8 נקודות בממוצע למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה. בעונה העוקבת קלע 10.9 נקודות למשחק ב-44.1% קליעה לשלוש; בדיעבד התבררו שני הנתונים כשיאי הקריירה של הד לעונה. ב-4 באפריל 2007 קלע שיא קריירה של 30 נקודות בהפסד קבוצתו מול גולדן סטייט ווריורס. במרץ 2009, לקראת סיום עונתו הרביעית עם הרוקטס, שוחרר מהקבוצה.
מיד לאחר שחרורו מיוסטון חתם על חוזה במיאמי היט עד לסיום עונת 2008/2009.
בספטמבר 2009 חתם על חוזה באינדיאנה פייסרס, ולאורך עונתו היחידה בקבוצה קלע 7.6 נקודות בממוצע למשחק. ב-30 בדצמבר 2009 השווה את שיאו האישי, כשקלע 30 נקודות בהפסד הפייסרס מול ממפיס גריזליס.
לקראת עונת 2010/2011 חתם על חוזה בסקרמנטו קינגס, אך כבר לאחר 36 משחקים שוחרר מהקבוצה ועזב את ה-NBA.
בעונת 2012/2013 שיחק עבור הקבוצות אוסטין טורוס וטקסס לג'נדס מליגת הפיתוח של ה-NBA, וב-11 משחקיו בשתי הקבוצות קלע 12.5 נקודות בממוצע למשחק.
בין השנים 2013–2018 שיחק לתקופות קצרות בקבוצות מספרד, ממקסיקו, מהרפובליקה הדומיניקנית ומקנדה, בטרם פרש ממשחק.
הערות שוליים

↑  הסטטיסטיקות של הד ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  סיכום המשחק בין אילינוי ל-UNC, באתר ESPN,‏ 5 באפריל 2005
↑  הסטטיסטיקות של הד בליגת המכללות, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 2005, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המשחק בין הרוקטס לווריורס, באתר basketball-reference.com
↑  יוסטון משחררת את הד, באתר chron.com,‏ 1 במרץ 2009
↑  הד חותם על חוזה במיאמי, באתר הקבוצה, 4 במרץ 2009
↑  הד חותם על חוזה באינדיאנה, באתר realgm.com,‏ 17 בספטמבר 2009
↑  סטטיסטיקות המשחק בין הפייסרס לגריזליס, באתר basketball-reference.com
↑  סקרמנטו משחררת את הד, באתר הקבוצה, 19 במרץ 2011
↑  הסטטיסטיקות של הד בליגת הפיתוח, באתר basketball-reference.com
לוטן

ערך זה עוסק בקיבוץ בישראל. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
השכונה האקולוגית בקיבוץ לוטן
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הדרום
מועצה אזורית: חבל אילות
גובה ממוצע: ‎127 מטר
תאריך ייסוד: 1983
תנועה מיישבת: התנועה הקיבוצית
סוג יישוב: קיבוץ
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 200 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎-1.0% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת דרום הנגב מוגדלת) לוטן(למפת דרום הנגב רגילה) לוטן(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום לוטן(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום לוטן29°59′20″N 35°05′21″E﻿ / ﻿29.9887642349034°N 35.0891056652317°E﻿ / 29.9887642349034; 35.0891056652317  heמפת היישובים של מועצה אזורית חבל אילות (in English: Hevel Eilot Regional Council) באדום - לוטן בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 6 מתוך 10
http://www.kibbutzlotan.com
לוטן
צומת קטורה הסמוך לקיבוץ
לוֹטָן הוא קיבוץ בערבה, מצפון לאילת, השייך למועצה אזורית חבל אילות. הקיבוץ הוקם ב-1983 ונקרא על שם אחת המשפחות לשבטי אדום ושֵׂעִיר (מי שניתן לשייכם כבני עשו), אשר גרו באותו האזור בימי המקרא. הקיבוץ הוא הקיבוץ הרפורמי השני בישראל. הקיבוץ הוקם בתחילה כ"יהל ב'", אחר אימץ את השם לוטֶן ולבסוף שונה השם לשם הנוכחי. הקיבוץ הוקם על ידי גרעיני נח"ל משותפים לנוער תל"ם ולתנועת הנוער נצ"ר עולמי (נוער ציוני רפורמי).
אל חברי הקיבוץ מצטרפים בני נוער במסגרות כגון שנת שירות מישראל, שנת ציונות מבריטניה או אוסטרליה, מתנדבים אשר באים לפרק זמן קצר ועוזרים בענפים השונים, ומתמחים ירוקים המגיעים לקיבוץ ללמוד את יסודות הבנייה בבוץ והחקלאות האורגנית.
ענפים

כלכלת הקיבוץ מתבססת על רפת פרות שחלבן נשלח למחלבת יטבתה, על מטע תמרים ועל תיירות - בתי הארחה לפרטים ולקבוצות אשר מגיעות לסדנאות חינוכיות בנושאים שונים. בשנת 2007 החל בקיבוץ ייצור גבינות מחלב עזים, אך הדיר נסגר ב-2013 ובעקבותיו פס ייצור הגבינות.
ב-2023 נפתח בקיבוץ מלון תחת המותג "רשת מלונות מטיילים".
המרכז האקולוגי

בקיבוץ לוטן הוקם בשנת 1996 "מרכז צפרות - תיירות אקולוגית לוטן". היוזמה תאמה את התפיסה הירוקה של חברי היישוב. בקיבוץ פותח ענף תיירות חינוכית והוא זכה להשלמה עם הקמת מרכז הצפרות. במרכז קיימת שמורת ציפורים במקום בו שוכנת מחצבה לא פעילה.
מיקומו של קיבוץ לוטן בלב הערבה הדרומית, באזור העשיר בצמחייה ובמקורות מים, הפך אותו לנקודת עצירה למנוחה וצבירת אנרגיה חשובה ביותר עבור מאות מינים של עופות נודדים החולפים בשמי הבקע הסורי-אפריקני. מספר המבקרים לשנה במרכז נאמד ב-10,000.
נופים בקיבוץ

בית בוץ בשלבי בניה
בית מקושט בוץ וציור עץ המשמש לאירוח
תכנון גן הציפורים
שיעור בצפרות
הכניסה לקיבוץ לוטן
בית בוץ בלוטן
מבנה בוץ נוסף
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  ספר בראשית, פרק ל"ו, פסוקים כ'–כ"ב, ספר בראשית, פרק ל"ו, פסוק כ"ט, ספר דברי הימים א', פרק א', פסוקים ל"ח–ל"ט.
↑  זיו ריינשטיין‏, רשת מלונות מטיילים פותחת לראשונה מלון מחוץ לצפון - בערבה הדרומית, באתר וואלה, 13 בפברואר 2023
↑  צפרות, באתר קיבוץ לוטן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467980905171  VIAF: 316601606   WorldCat (עם VIAF): 316601606
לאופולד סוחה

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  18 באוגוסט 1909 לבוב, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  12 במאי 1946 (בגיל 36) גליביצה, רפובליקת פולין 
 מדינה:  פולין 
 מקצוע:  פועל 
 בן או בת זוג:  מגדלנה סוחה 
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (23 במאי 1978) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  לאופולד סוחה
 
לאופולד סוחה (בפולנית: Leopold Socha; לבוב, 28 באוגוסט 1909 – 12 במאי 1946, גליביצה, פולין) היה מפקח במערכת הביוב בעיר לבוב, אשר הציל יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה מידי הגרמנים הנאצים ומשתפי הפעולה האוקראינים. סוחה נעזר בהיכרותו המקיפה עם מערכת הביוב בעיר להחביא בה 21 יהודים ולספק להם אוכל, ביגוד ועיתונים.
על פעולותיו להצלת יהודים בשואה הוענק לו תואר חסיד אומות העולם על ידי יד ושם. סרט הקולנוע "באפילה" מתאר את סיפורו.
ביוגרפיה

סוחה חי בשכונה ענייה של לבוב ועבד באחזקת מערכת הביוב עבור מחלקת התברואה העירונית. עם כיבוש העיר על ידי הגרמנים, סוחה, שזועזע ממעשי הזוועה של הגרמנים, התיידד עם מספר יהודים בגטו והחליט להציל 21 מתוכם. סוחה שיתף במעשיו את סטפן ורובלבסקי, עוזרו בעבודת אחזקת מערכת הביוב.
במהלך האקציה לחיסול הגטו, סוחה ראה יהודים מתקדמים במערכת הביוב לעבר מוצא הביוב לנהר. סוחה עצר בעד קבוצת היהודים מלהמשיך לעבר מוצא הביוב שם ארבו המוני סוכני גסטפו ושוטרים, והציע שיישארו בביוב, שם יוכל לסייע להם להתחבא. סוחה, אשתו ומשפחת ורובלבסקי סיפקו את צורכי ההישרדות של אותם יהודים במסתורם בתעלות הביוב במשך 13 חודשים. בתחילה היהודים שילמו למיטיביהם, אך מרגע שאזל כספם של היהודים, המשיכו סוחה ואשתו לשלם עבור המצרכים מכספם.
הסתרת היהודים בביוב לוותה באתגרים עצומים עבור כל המעורבים. אחת הנשים היהודיות שהוסתרו בביוב, בשם ויינברג, הייתה בחודש האחרון להריונה כשנכנסה למסתור. התנאים הקשים בביוב הובילו למותו של תינוקה וכן למותה של סבתה הקשישה. קבירת הגופות הייתה משימה מסובכת עבור סוחה ועוזרו, ורובלבסקי. מספר יהודים אחרים שלא יכלו לעמוד בתנאי המחיה הקשים שבתעלות הביוב, עזבו את המסתור בחיפוש אחר מסתור אחר אך לא שרדו, וסוחה ועוזרו שמצאו את הגופות התמודדו בשנית עם הקושי שבקבירתן בחשאי.
סוחה הביא ליהודים עיתונים, ואף עזר להם לשמר את מסורתם בכך שהשיג עבורם ספרי תפילה יהודיים ולחג הפסח הביא להם שק תפוחי אדמה. גברת סוחה וגברת ורובלבסקי סיפקו בגדים עבור היהודים המסתתרים, ובמבצע מורכב ומסוכן קנו את מצרכי המזון עבורם.
עם שחרור לבוב ב-27 ביולי 1944, היהודים שניצלו חגגו עם מציליהם בבית משפחת סוחה. לאחר 13 חודשים, מתוך 21 היהודים שהוסתרו בביוב שרדו עשרה, בהם משפחת חירובסקי (חיגר), משפחת מרגוליס, ציפורה הלינה וינד ועקב ברסטיצקי.
אחרי המלחמה, היגרה הלינה וינד לארצות הברית, נישאה לג'ורג' פרסטון, ניצול מחנות אושוויץ-בירקנאו ובוכנוואלד ונשארה בקשר עם מציליה. משפחת חירובסקי עברה להתגורר תחילה בקרקוב, אך ב-1957 עלו לישראל. בנם, פבל, שהיה בן 4 כשהסתתרו במהלך מלחמת העולם השנייה, נהרג במהלך שירות מילואים פעיל בישראל. יעקב ברסטיצקי  היגר לפריז, שם נולד בנו הנרי שהוא מתמטיקאי נודע.
ב-1946, בעת שרכבו סוחה ובתו על אופניים, התדרדרה משאית סובייטית לעברם. לאופולד הדף את בתו בעזרת אופניו מדרכה של המשאית ובכך הציל את חייה, אך נהרג בעצמו. היהודים שהציל במהלך המלחמה חזרו ללבוב לחלוק לו כבוד אחרון על שסיכן את עצמו למען הצלתם.
ב-23 במאי 1978, הכיר ארגון יד ושם בלאופולד ומגדלנה סוחה כחסידי אומות העולם.
ב-1981, הוכרו גם סטפן ורובלבסקי, עוזרו של סוחה ואשתו, על ידי יד ושם, כחסידי אומות העולם.
סיפורו של לאופולד סוחה ופעילותו להצלת היהודים מתואר בספר "הילדה בסוודר הירוק", שכתבה קריסטינה חיגר, אחת מהיהודים שהציל סוחה.
הספר היה הבסיס לעלילת הסרט "באפילה", משנת 2011. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר באותה שנה.
ראו גם

הצלת יהודים במהלך השואה
לקריאה נוספת

קריסטינה חיגר (עם דניאל פייזר), הילדה בסוודר הירוק, דני ספרים, 2012.
Angels in the Dark  באתר, אש Aish. 2009.