stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלון גילון
ביוגרפיה

גילון נולד בשנת 1942, בנם של זוג משפטנים: קולין גילון (גלקמן), פרקליט המדינה השלישי, וסעדה (לבית פרומקין), יועצת משפטית במשרדי הממשלה והמשנה ליועץ המשפטי לממשלה. מצד אמו הוא נכדו של השופט גד פרומקין, שהיה השופט היהודי היחיד בבית המשפט העליון בימי המנדט הבריטי, ונינם של ישראל דוב פרומקין, מחלוצי העיתונות העברית בארץ ישראל, עורך עיתון "החבצלת", ושל אהרן אייזנברג, חלוץ, איש העלייה הראשונה, ממקימי המושבה רחובות. אחותו היא יעל שילוח ואחיו הצעיר הוא כרמי גילון.
את לימודיו התיכוניים עשה בבית הספר החקלאי הכפר הירוק. למד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים וסיים בשנת 1968. במהלך לימודיו התפרנס כפקיד עזר בבית המשפט. התמחה בפרקליטות המדינה וב־1969 הוסמך כעורך דין. ב־1973 התמנה כמזכירו הראשי של בית המשפט העליון. בדצמבר 1977 התמנה שופט שלום, תוך כוונה למנותו לסגן רשם בבית המשפט העליון, במקביל למינויו כשופט שלום. בשנים 1983–1985 כיהן כמרכז ועדת בכור לחקירת רצח ארלוזורוב.
ב־1995 קודם לתפקיד רשם בית המשפט העליון. ב־1996 החל מכהן כסגן מנהל מערכת בתי המשפט. בתפקיד זה החזיק עד פרישתו לגמלאות ב־2011.
במשך שנים רבות, גם בהיותו שופט, שיחק כדורסל במסגרת קבוצת בית הנוער העברי הירושלמי. היה חבר דירקטוריון בחברת המתנ"סים והמרכזים הקהילתיים "בית הנוער העברי בירושלים".
חיים אישיים

גילון נישא תחילה למאיה, וממנה היה אב לבן ולבת. לאחר גירושיו נישא בשנית לאילנה.
גילון התגורר במבשרת ציון. הוא נפטר ב-9 באוקטובר 2014, בגיל 72, לאחר שנים שבהן היה חולה סרטן. הותיר אחריו את אשתו אילנה גילון, ושני ילדים. נקבר בבית העלמין גבעת שאול בירושלים. השף קולין גילון הוא בנו של אלון.
הערות שוליים

↑  מתה סעדה גילון, דבר, 10 בנובמבר 1974.
↑  תארי בוגר במשפטים, דבר, 19 בפברואר 1968.
↑  הר שומרון שלנו, דבר, 30 ביולי 1974.
↑  פרופ מ. אלון הומלץ לכהונת שופט בביהמ"ש העליון, דבר, 1 בדצמבר 1977; הנשיא השביע שופטים חדשים, דבר, 14 בדצמבר 1977.
↑  הנשיא השביע שופטים חדשים, דבר, 14 בדצמבר 1977.
↑  ועדת החקירה בעניין רצח ארלוזורוב, מעריב, 17 בדצמבר 1982; הוועדה לחקירת רצח ארלוזורוב החלה בעבודתה, דבר, 20 באפריל 1983; השופט אלון גילון, דבר, 30 במאי 1983.
↑  ברוך מאירי, יופי של סל, אדוני השופט, מעריב, 7 ביולי 1985.
↑  השופט אלון גילון: מודעת אבל באתר "אבלים".
איוטהאיה

איוטהאיה (בתאית: อยุธยา) ובשמה המלא פהרה נאקהון סי איוטהאיה (เทศบาลนครพระนครศรีอยุธยา) היא עיר הבירה של מחוז איוטהאיה, ושוכנת כ-70 ק"מ מצפון לבנגקוק במרכזה של תאילנד. העיר נוסדה בשנת 1351 על ידי או-טונג והייתה לעיר החזקה במדינה ולבירתה. לשיאה הגיעה העיר במאה ה-16 ובמאה ה-17 אך חרבה בשנת 1767 לאחר שצבאות בורמה כבשוה והחריבוה.
מרכזה העתיק של העיר שוכן על אי במקום מפגשם של שלושה נהרות - מאה נאם צ'או פראיה (הממשיך וזורם דרומה דרך בנגקוק אל מפרץ תאילנד), מאה נאם פאסאק ולופבורי. אורכו של האי ממזרח למערב כ-4.2 ק"מ ורוחבו כ-2 ק"מ. האי והאזור הסמוך לו הוא פארק היסטורי מאז 1967 וחלק ממנו מוכרז כאתר מורשת עולמית מאז שנת 1991. העיר המודרנית משתרעת ממזרח למרכז ההיסטורי, ובשנת 2006 התגוררו בה 54,888 איש. העיר מקושרת בכביש מהיר ("פאהוניות'ין"), במסילת רכבת ובנתיב השיט שבנהר אל הבירה בנגקוק.
באיוטהאיה יש מוזיאון המציג את הממצאים המיטלטלים שנמצאו בהריסות הפארק ההיסטורי. ביניהם יש גם מטבעות זהב מרובעים בעובי של עלה.
מפת הפארק ההיסטורי באיוטהאיה
ואט פהרה סי סאנפהט
היסטוריה

העיר נוסדה בשנת 1351 על ידי או-טונג אשר היה מנהיגה של מדינה וסאלית של ממלכת סוקוטהאי. באמצע המאה ה-14 כבש או-טונג את אזור איוטהאיה ויסד את העיר על האי בין שלושת הנהרות, במקום בו ניצב יישוב קמרי קודם. הוא הכתיר את עצמו למלך ונטל את השם רמאטהיבודי הראשון. העיר התפתחה והתחזקה, וב-1412 פלש צבאה בראשות המלך רמאטהיבודי השני לאנגקור וכבש אותה. ב-1438 גברה איוטהאיה על סוקוטהאי, היוצרות התהפכו והאחרונה הייתה למדינה ואסלית של איוטהאיה. במאה ה-16 באו לסיומן שנים ארוכות של יריבות בין איוטהאיה לממלכת צ'יאנג מאי בצפון תאילנד, ובכך הונח היסוד לעליונותה של איוטהאיה ברחבי המדינה.
העיר נהנתה מתקופת פריחה ועמדה בקשרי מסחר עם כל מדינות דרום-מזרח אסיה וכן עם יפן ומעצמות אירופה. חברות מסחריות הקימו תחנות סחר סמוך לגבולות העיר, והמסחר נשען על נתיב השייט בנהר מאה נאם צ'או פראיה שהיה קצר מהיום, שכן חופיו של מפרץ תאילנד היו קרובים יותר אל העיר. אוכלוסיית העיר הייתה קוסמופליטית וסינים, יפנים, אירופים והודים התגוררו בגבולותיה ובסמוך לה. בני לאומים זרים הורשו לתפוס עמדות מפתח, והמלך התיר חופש פעולה למיסיון הנוצרי שהקים בעיר את כנסיית יוסף הקדוש הניצבת בה עד היום.
עם זאת, שאיפות ההתפשטות של הבורמזים מצפון-מערב איימו על העיר החל באמצע המאה ה-16. התקפה של צבא בורמה על איוטהאיה נכשלה ב-1549 אך שני עשורים לאחר מכן העיר נכבשה בידיהם, חלק מתושביה הוגלו ומלכה נלקח בשבי. ב-1584 הצליחה איוטהאיה להשיב לעצמה את עצמאותה, אך לאחר מצור בן 15 חודשים,  כבשו אותה הבורמזים באופן סופי ב-7 באפריל 1767, החריבו ובזזו אותה, והיגלו חלק גדול מתושביה. בסוף המאה ה-18 גורשו הבורמזים מתחומי תאילנד, אך הבירה החדשה קמה בטהונבורי ליד בנגקוק,  ואיוטהאיה נותרה בהריסותיה.
הפארק ההיסטורי

בשיאה היו באיוטהאיה שלושה ארמונות מלכותיים ו-375 מקדשים. חומה נבנתה תחילה מאדמה וב-1550 הוחלפו בחומת לבנים, בה נקבעו 94 שערים ו-29 מצודות ומעוזים הגנו עליה. התרבות, האדריכלות האמנות בעיר מחולקים לארבעה שלבים שונים - הראשון מהקמת העיר ועד לסיפוח הסופי של סוקוטהאי ב-1438; השני בתקופת המלחמות עד 1628, השלישי בתקופת ההתפתחות והפתיחות כלפי המערב עד 1733, והאחרון בתקופת השיא ועד לחורבן ב-1767.
בתחילה הושפעו האמנות והאדריכלות בעיר מאלה של סוקוטהאי, אך החל במאה ה-15 התפתח סגנון מקומי ייחודי שהכתיב את הטון ברחבי תאילנד כולה. בעיר הוקם ה"פארנג", מגדל פולחן שלא היה קיים בסוקוטהאי והמקדשים שנבנו בה הגיעו לממדים עצומים. עוד מאפיין של האומנות המקומית הוא השימוש הנרחב בציורי קיר.
השפעת הסגנון של איוטהאיה המשיכה גם לאחר חורבנה וארמון המלך הנוכחי בבנגקוק נבנה לפי עקרונות התכנון של המתחם המלכותי בעיר.
אופנוע

הרלי-דייווידסון ראוד קינג משנת 2001
אופנוע כביש בעל מנוע בנפח 600 סמ"ק מתוצרת הונדה
שלט בתל אביב האוסר על חניה של אופנועים
אופַנוע (בריבוי: אופַנועים) הוא כלי רכב מנועי דו-גלגלי או תלת-גלגלי ומיועד לשאת נוסע אחד או שניים. האופנוע נבדל מן הקטנוע במאפיינים מספר:
התמסורת: בעוד שלאופנוע תיבת הילוכים ידנית, לקטנוע תיבת הילוכים רציפה.
מקום המנוע: בקטנוע המנוע ממוקם לרוב בחלקו האחורי של כלי הרכב, בניגוד לאופנוע, שמנועו ממוקם במרכז כלי הרכב. הדבר נעשה לשם פישוט את העברת הכוח מהמנוע לגלגל האחורי, אשר באופנוע נעשית באמצעות שרשרת בדרך כלל. הבדל זה משפיע גם על הצורה החיצונית של כלי הרכב ויוצר את ההבדל הוויזואלי המשמעותי בין שני סוגי כלי הרכב.
מושב האופנוע: אינו מאפשר הצמדת ברכי הרוכב בעת הרכיבה, בדומה לאוכף.
היסטוריה

כלי הרכב הדו-גלגלי הראשון בעל מנוע בעירה פנימית הוצג בגרמניה ב-1885 על ידי גוטליב דיימלר ווילהלם מייבאך. למעשה אלו היו אופניים שהוצמד להם מנוע עזר קטן. כלי זה יכול להיחשב לאופנוע הראשון, כל עוד אין מחשיבים רכב דו-גלגלי שהוצג בתערוכה בארצות הברית ב-1867 והתבסס על מנוע קיטור. האופנוע הראשון שהוצע למכירה היה אופנוע גרמני בשם הילדברנד-וולפמילר ב-1894.
עד שנת 1920 היה אינדיאן יצרן האופַנועים הגדול ביותר. בשנים אלו החליף אותו יצרן האופנועים הוותיק ביותר הפעיל כיום, הרלי-דייווידסון האמריקאי, שהחל את פעילותו ב־1903. בשנת 1928 הפך DKW הגרמני ליצרן הגדול ביותר והחזיק בתואר עד לאחר מלחמת העולם השנייה, עת התואר עבר לחברת BSA הבריטית. משנת 1955 ועד ל-1970 חזרה חברה גרמנית, NSU, לשאת בתואר. בשנה זו הפכה חברת הונדה ליפנית הראשונה שנשאה בתואר יצרן האופנועים הגדול ביותר ומאז לא איבדה אותו.
כיום מיוצרים אופנועים במפעלים רבים ביפן, ארצות הברית, אירופה, המזרח הרחוק ודרום אמריקה.
סוגי אופַנועים > אופנוע כביש

אופנועי כביש מבוססים לעיתים קרובות על אופנועי מרוצי מסלול, ודומים להם חיצונית. אופנועים אלה מצוידים לרוב במנועים רבי עוצמה, בנפח מאות סמ"ק, המאפשרים להם לעבור מהירות של 300 קילומטר לשעה. גוף האופנוע מכוסה בכיסויי פלסטיק כדי לשפר את האווירודינמיות של האופנוע ולהקטין את התנגדות האוויר. צמיגיהם של אופנועים אלה חלקים למדי, למעט חריצים מועטים מדי מספר סנטימטרים, וזאת כדי לשפר את אחיזת הכביש. הם מאופיינים לרוב בצמיג אחורי רחב הרבה יותר מן הצמיג הקדמי. תנוחת הרכיבה באופנועים אלה היא תנוחה רכונה, המיועדת להקטין את תרומתו של הרוכב להתנגדות האוויר בזמן הרכיבה.
תנופת הפיתוח של אופנועי הכביש החלה בשנות ה-70 של המאה ה-20, כשהיצרנים היפנים הגדולים, הונדה, קוואסקי, סוזוקי וימאהה זיהו את אופנוע הכביש ככלי להוכחת עליונותם הטכנולוגית ויוקרתם. הספקי המנועים עלו תוך זמן קצר למאה כוח סוס ואף יותר מכך.
בשנות ה-80 גברה התחרות כשהדגמים החדשים היו בעצם רפליקות של אופנועי המרוצים המקצועניים. ההתפתחות הטכנולוגית בתחום השלדות לא הדביקה את התפתחות המנועים, וכך הפכו אופנועי הכביש לכלים קשים לשליטה הדורשים מיומנות רבה, ובמקביל פרץ גל תאונות, ולאחריו מחאה עולמית נגד יצרני האופנועים, ודרישה לתעריפי ביטוח, אכיפה מוגברת, הגבלות גיל וכדומה. יצרני האופנועים הקטינו את ההספקים של המנועים והתמקדו במנועים בנפח עד 600 סמ"ק. גם השלדות הפכו שקולות יותר, ותנוחת הרכיבה קיצונית פחות.
בשנות ה-90 המגמה השתנתה שוב. יצרני האופנועים לא רצו לאבד את התועלת הנובעת מהפופולריות הרבה של מרוצי הגרנד פרי, ובעקבותיהם העניין באופנועים כבדים יותר וחזקים יותר הדומים יותר לאופנועי המרוצים. ההתפתחות ביכולת העיבוד של חומרים אקזוטיים הביאה ליצור של שלדות ברמה גבוהה התואמות את דרישות המנועים החזקים. שדה התחרות היה עתה אופנועי ה-1,000 סמ"ק, אופנועים סדרתיים חזקים מאוד עם מושב כפול, ארבעה צילינדרים ויחסי הספק שמתקרבים לכוח סוס אחד לכל קילוגרם משקל, ואבזור בטיחות ופינוק רב. את המגמה הוביל הימאהה R1 ששקל 180 קילוגרם והגיע להספק של 150 כוח סוס, וביצועים זריזים של אופנוע 600 סמ"ק. כיום כבר נשבר מחסום ה-1:1. לסוזוקי GSX-R1000 יש 175 כוח סוס, ומשקלו 166 קילוגרם בלבד. לימאהה YZF-R1 משקל 172 קילו והספקו 172 כוח סוס. בשני האופנועים הללו, כמו באופנועים אחרים בשנים האחרונות מותקנת מערכת מגח-אוויר (Ram-Air) המעלה את הספק המנוע עוד יותר. זוהי מערכת הדוחסת אוויר קר ודחוס ועשיר בחמצן אל מערכת היניקה של המנוע, ובכך מגבירה את הבעירה ואת ההספק. המערכת נכנסת לפעולה רק במהירויות גבוהות, ופעולתה אופטימלית ב-240 קילומטר לשעה.
היצרנים הגדולים מציעים כיום אופנועים בנפחי מנוע בין 1,000 ל-2,000 סמ"ק, המשמשים בדרך כלל לתיור. אלו הם אופנועים מאובזרים ומפנקים בדרך כלל, המצוידים בבלמי ABS, מושבים נוחים, תנוחת ישיבה גבוהה יותר ומהירות גבוהה.
בסוף העשור הראשון של המאה ה-21 היה ZZR1400 של חברת קווסאקי האופנוע המהיר ביותר בעולם עם 197 כוח סוס ומהירות מרבית של כ-320 קילומטר לשעה. הדגם, שמשקלו היבש עמד על 215 קילוגרם, צויד במנוע ארבע-צילינדרים בנפח 1,352 סמ"ק שקורר בנוזל וסיפק 169.1 כוח סוס שנמדדו בגלגל האופנוע. בכך החליף ה-ZZR את סוזוקי היאבוסה בתור האופנוע החזק ביותר. עיצוב הדגם זכה לדגש חזק על אווירודינמיות על מנת להשיג את המהירות המרבית. לדוגמה, פנסי האיתות הוצנעו במעטפת הגוף של האופנוע.
אופנועי העל כיום מצוידים במערכות פליטה מטיטניום, ראשי צילינדר עשויים מחומרים קרמיים, וחלקי מרכב מקוולאר.
סוגי אופַנועים > אופנוע כביש > אופנוע עם "סירה"

סוג מיוחד של אופנוע הכביש הוא אופנוע עם "סירה". לצידו של שלד אופנוע רגיל מוצמד תא הנתמך על ידי גלגל נוסף ובו מושב נוסע בודד. תוספת הגלגל מקנה לאופנוע זה יציבות רבה יותר מלדגם הדו-גלגלי, אך מפחיתה מאוד את יכולת התמרון במהירות גבוהה. תוספת הגלגל הצדדי מאפשרת לאופנוע להישאר זקוף גם כאשר אינו בתנועה. בעבר שימשה תצורה זו כתחליף זול למכוניות, בעיקר בשנות ה-50 של המאה ה-20, אך כיום השימוש בה בשילוב אופנועים מודרניים נדיר מאוד. שילוב סירה באופנוע כביש מודרני כרוך בדרך כלל בעלויות גבוהות הכוללות החלפת חלקים נרחבים באופנוע כמתלים אחוריים וקדמיים, חישוקים וצמיגים בעלי חתך שטוח הדומה לצמיג מכונית.
סוגי אופַנועים > אופנוע שטח

אופנועי שטח מיועדים לרכיבה בדרך לא סלולה או בשטח פתוח. אופנועי שטח מאופיינים במשקל נמוך, יחסית לאופנועי כביש. כמו כן הם מאופיינים במהלך מתלה ארוך, ומרווח גחון גבוה יותר. מאפיינים אלו מאפשרים לאופנוע השטח להתגבר על מהמורות בהם הוא צפוי להתקל בשטח, ומגבירים את עבירותו. אופנועי שטח נבדלים מאופנועי כביש גם במבנה - מבנה של אופנוע שטח יהיה בדרך כלל פשוט יותר, וחזק יותר מאופנוע או קטנוע המיועד לכביש. לאופנוע שטח יהיו פחות חלקי פלסטיקה (פיירינג) שעלולים להישבר בעת נפילה, וגלגלים גדולים יותר. צמיגיהם של אופנועי שטח מאופיינים בחריצים עמוקים וסמוכים, לעיתים קרובות בצורת קוביות. צורה זו מאפשרת לצמיג להינעץ בקרקע הרכה, ולהגביר את האחיזה בתנאים האלו.
קיימים אופנועי שטח ייעודיים לשימושים שונים:
מוטוקרוס. כלים אלו מיועדים למסלולים סגורים, טבעיים או מלאכותיים. המסלול מאופיין במקפצות רבות, ועל כן הרכיבה במסלולים אלו, מתאפיינת בקפיצות רבות לגובה של המתחרים. משקל האופנוע הוא גורם משמעותי באופי הרכיבה הדרוש מאופנועי מוטוקרוס, ועל כן האופנוע מגיע ללא אביזרי רישוי כגון מראות, פנסים ומאותתים, ורוכבים רבים אף מסירים את הרגלית. לאופנוע מוטוקרוס מתלים בעלי קפיצים חזקים, המאפשרים לו לנחות מקפיצה ללא נעילת מתלה. מנועי אופנועי המוטוקרוס יהיו בדרך כלל בעלי אופי מתפרץ בו המומנט מתקבל אך ורק בסל"ד גבוה, ובתיבות הילוכים בעלות ארבעה או חמישה הילוכים בלבד. גלגלי אופנועי המוטוקרוס יהיו בדרך כלל בקוטר 21 אינץ' מלפנים ו-19 אינץ' מאחור. בשל העדר אביזרי הרישוי, והגדרת אופנועים אלו על ידי היצרניות כמיועדים למסלול מרוץ בלבד, לא ניתן לרכב עליהם בכביש ציבורי, והם אסורים בייבוא לישראל. עם זאת, ע"פ הערכת משטרת ישראל, הוברחו לישראל כ-400 עד 500 אופנועי מוטוקרוס.
אנדורו. אופנועים אלו מיועדים למסלולים טבעיים בעלי תוואי משתנה, בעלי מכשולים רבים מסוגים שונים: סלעים, גזעי עץ, עליות וירידות בזוויות ואורכים משתנים. אופנועים אלו מיוצרים עם אביזרי תקינה ורישוי, על מנת שיוכלו לעבור באופן חוקי בכביש הציבורי, בקטעי קישור. משקלם מעט גבוה יותר ממשקל אופנועי המוטוקרוס. חלק מיצרניות אופנועי השטח, משתמשות באופנועי המוטוקרוס המיוצרים על ידן, כבסיס לפיתוח אופנועי האנדורו. מנועי אופנועי האנדורו יהיו בדרך כלל בעלי אופי מתון יותר, ופחות מתפרץ מאופנועי המוטוקרוס, המאפשר לעשות שימוש בכל טווח הסל"ד. אופנועים אלו מאופיינים בתיבות הילוכים בעלות חמישה או שישה הילוכים. גלגלי אופנועי האנדורו יהיו בדרך כלל בקוטר 21 אינץ' מלפנים ו-18 אינץ' מאחור. בניגוד לאופנועי המוטוקרוס, אופנועים אלו מורשים בייבוא לישראל. בשל הפופולריות הרבה לה הם זוכים, מתקיימת משנת 1999 ליגת מרוצים מסודרת בתחום זה, המקיימת סבבים בכל רחבי הארץ.
דו שימושיים (מכונים גם אופנועי פאן-דורו). מקורם של אופנועים אלו במסלולי הראלי הארוכים דוגמת ראלי דקר, אך הם התפתחו לאופנועים שאינם מיועדים לרכיבה תחרותית. הם בעלי צמיגים חלקים יותר מצמיגי שטח, המאפשרים שטח מגע גדול יותר במגע עם הכביש. לרוב אופנועים אלו יגיעו עם מנוע בנפח גבוה יותר, המאפשר לנוע למרחקים ארוכים בכביש. גלגלי אופנועים אלו יהיו בדרך כלל בקוטר של 19 או 21 אינץ' מלפנים ו-17 או 18 אינץ' מאחור. השימוש העיקרי באופנועים משלב בין רכיבת כביש ושימוש יומיומי, לרכיבת פנאי בלתי תחרותית בשטח.
סוגי אופַנועים > סופרמוטו

אופנועי סופרמוטו תוכננו על בסיס אופנועי שטח, כדי לנצל את יתרונות אופנועי השטח (משקל נמוך, מרכז כובד גבוה, תנוחת רכיבה זקופה וכו'), לצורך שימוש עירוני או מסלול, וזאת על ידי שימוש במכלולים שנלקחו מאופנועי כביש.
התחום עצמו נולד בשנות ה-70 בארצות הברית תחת השם "סופרבייקרס", במסגרת ליגה שהוקמה בחסות רשת הטלוויזיה ABC-TV. סדרת המרוצים הזו ניסתה לקבוע מי הם ה"סופר-רוכבים" - אותם אלו שיכולים להתמודד בהצלחה, עם אופנוע אחד, הן בטכניקת רכיבה המיועדת לכביש, והן בטכניקה המיועדת למסלול עפר. במרוצים דאז, כמו היום, השתתפו רוכבים ממגוון רחב של ענפי ספורט מוטורי דו-גלגלי. במהלך 1985, דעכה הסדרה בהיעדר מממנים לסיקור הטלוויזיוני, והתחום כמעט ונעלם.
לקראת סוף שנות ה-80, התעורר התחום מחדש בצרפת, שם זכו האופנועים המוסבים לשם סופרמוטו ("אופנוע על" בצרפתית) והרוכבים על אותם כלים נקראו "סופר מוטארד" ("רוכבי על"). התחום התפשט במהירות ברחבי אירופה וסדרות מרוצים לאומיות החלו להתארגן במסגרות מקומיות. החל משנת 2001 מתקיימת גם "אליפות העולם בסופרמוטו" במסגרת ה-FIM. משנה זו ואילך, בעקבות ההתעניינות הגוברת והולכת בתחום, הצטרפו היצרניות היפניות לאירופאיות (שעוסקות בייצור אופנועי סופרמוטו סדרתיים מאמצע שנות ה-90), ומציעות גם הן דגמים שירדו מפס הייצור כשהם בתצורת סופרמוטו.
בעוד הבסיס הוא במקורו מהשטח, הרי שהגלגלים (והצמיגים), וכן מערכת הבלימה, מגיעים מאופנועי הכביש. אופנועי הסופרמוטו בנויים כך שיוכלו לנוע הן בדרכי אספלט והן בשבילים מהודקים, כאשר הדרך לא סלולה או לא קיימת כלל. ניתן למצוא אופנועי סופרמוטו בנפח החל מ-50 סמ"ק, ועד נפחים גדולים יחסית, של 660 סמ"ק.
צמיגיהם של אופנועי הסופרמוטו מאופיינים בתרכובת גומי רכה המיועדת לאופנועי כביש ספורטיביים, על מנת להשיג אחיזה רבה ככל האפשר מהתוואי בו נע האופנוע. המתלים של אופנועים אלה ארוכי מהלך, וזאת כדי לאפשר להם להתגבר על מהמורות קשות מבלי להגיע אל סוף מהלך המתלה - זו הסיבה שמלבד תחום המרוצים, נחשבים אופנועים אלו ליעילים ביותר לשימוש עירוני. האופנועים, בשל היותם נצר למשפחת אופנועי השטח, מאופיינים בצורת חרגול - מושב וגחון האופנוע גבוהים מאוד (כדי להגדיל את יכולת העבירות של האופנוע) וגזרה צרה (בניגוד לאופנועי הכביש הנמוכים והרחבים).
אופנועי הסופרמוטו מתאפיינים בכנף קדמית גבוהה, אך מקוצרת ביחס לאלו הקיימות אצל אופנועי השטח.
בישראל מתקיימים מרוצי סופרמוטו מחתרתיים החל משנת 2003. כשהמסלולים, בדומה למקובל בעולם בתחום זה, מורכבים משילוב בין מסלול אספלט לעפר. המסלולים אטיים יחסית למקובל בתחום אופנועי הכביש, ומחייבים שליטה גבוהה בטכניקת הרכיבה, מאשר הספקי מנוע גבוהים, כדי לנצח.
באוגוסט 2004 החלה לפעול בארץ "עמותת הסופרמוטו הישראלית", המייצגת את הרוכבים והמתחרים בתחום, גם בהתאחדות הספורט המוטורי הישראלית.
סוגי אופַנועים > טורינג

אופנועים בעלי מבנה פשוט, המיועדים לנסיעה יומיומית בכביש. גוף אופנועים אלה חשוף, צמיגיהם חלקים בדומה לאלה של אופנועי הכביש, אך הם צרים יותר, משום שאינם מיועדים להגיע למהירויות גבוהות כל כך. אופנועים אלה מצוידים לרוב במנועים בינוניים, בנפח 250–500 סמ"ק.
אופנועי ה"ספורט-טורינג" הם תת-קבוצה של אופנועי הטורינג. אלה אופנועי טורינג בנפחים גדולים (מעל 500 סמ"ק), המיועדים לטיולים ונסיעות ארוכות, ומאופיינים באביזרי נוחות רבים על מנת לשפר את חוויית הרכיבה.
סוגי אופַנועים > קאסטום

כפי ששמם מרמז, את האופנועים האלה ניתן להתאים אישית בעת ההזמנה, כך שאין שני אופנועים הדומים זה לזה. ניתן להזמין צבע, צורת כידון, אורך מתלים, אביזרים שונים ועוד. היצרן הבולט ביותר של אופנועים אלה הוא הרלי-דייווידסון, אך בשנים האחרונות גם יצרנים יפניים ניסו להשיג דריסת רגל בשוק זה. עם זאת, בכנס השנתי של בעלי הרלי-דייווידסון בארצות הברית, נוהגים המתכנסים להשליך אופנועי קאסטום יפניים מראש מנוף גבוה, כדי להביע את דעתם על אופנועים אלה. אופנועי קאסטום בולטים בשפע הקישוטים המוכספים בניקל הנמצאים בכל פינה, במיטב המסורת האמריקאית.
בטיחות

האופנוע נחשב לכלי רכב מסוכן יחסית למכונית, משום שהרוכב חשוף ואינו מוגן על ידי מרכב, חגורה וכריות אוויר כמו במכונית. סיבה נוספת היא ממדיו של האופנוע, הקטנים יותר משל מכונית, המקשים על נהגים להבחין בו בכביש. חבישת קסדה, ושימוש באמצעי מיגון נוספים כגון מעיל רכיבה כפפות ומגני ברכיים, מוריד את הסיכוי להיהרג או להיפצע במקרה של תאונה. בישראל מחויבים כל רוכבי כלי הרכב הדו-גלגליים, בחבישת קסדה לראשם על פי חוק.
על פי דו"ח "תאונות אופנוע בישראל", מטעם הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, שנערך בין השנים 1999–2005, הסיכוי למוות בתאונת אופנוע הוא כמעט כפול מבמכונית (15 הרוגים ל-1000 נפגעים, לעומת 8.4 הרוגים ל-1000 נפגעים). כמו כן נכתב בדו"ח שנפח האופנוע הוא מדד גס להערכת רמת הסיכון שלו, כך שככל שהאופנוע חזק ומהיר יותר, הוא קטלני יותר. כך, לאופנועים קלים יותר הנמצאים בשימוש עירוני, יש רמת סיכון קרובה לזו של המכונית.
ראו גם

דינמיקה של אופניים ואופנועים
מרוץ אופנועים
אופנוע חשמלי
קטנוע
קפה רייסר
אופניים ממונעים
תלת-אופן
אופנועי הרלי-דייווידסון
אופנוע כביש, דוקאטי 749, שנת 2004
אופנוע עם "סירה" מתוצרת NSU (גרמניה, 2002)
אופנוע שטח דו שימושי מתוצרת KTM מדגם סופר אנדורו 950, שנת 2006
אופנוע סופרמוטו משנת 2008 של היצרן הבריטי מגלי
שילדת מסבך צינורות ומנוע V באופנוע של דוקאטי
אופנוע הרלי-דייווידסון משנת 1931
אלג'י סמית'

| --- | --- |

 לידה:  7 בנובמבר 1994 (בן 29) סגינו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2012 
 www.algeesmith.com
 פרופיל ב-IMDb
 
אלג'י סמית' (באנגלית: Algee Smith; נולד ב-7 בנובמבר 1994) הוא שחקן וזמר אמריקאי. התפרסם מתפקידו כלארי ריד בסרט הקולנוע "דטרויט" ובשל דמותו כריס מקיי בסדרת הדרמה "אופוריה" ברשת HBO.
ראשית חייו

סמית נולד בסגינו, מישיגן . בגיל שמונה הוא ומשפחתו עברו ממישיגן לאטלנטה שם החל את קריירת המשחק שלו. אביו מוזיקאי ואמו מעצבת אופנה. הוא השלים את הקלטת הראפ הראשונה שלו בגיל 9. במהלך תקופה זו הוא מילא כמה תפקידים קטנים בטלוויזיה. סמית' עבר ללוס אנג'לס בגיל 20 כדי להתמקצע במשחק.
קריירה

לאחר הופעות בסרטי קולנוע כמו "Let It Shine" ו- "Earth to Echo" של ערוץ דיסני, סמית' קיבל את תפקיד הראשי הגדול הראשון שלו, כששיחק את הזמר ראלף טרסוונט בסרט "סיפור המהדורה החדשה".
סמית' כיכב גם בסרטה של הבמאית קתרין ביגלו, דטרויט. על משחקו בסרט זכה לשבחים מצד המבקרים.
בשנת 2018 הוא כיכב יחד עם אמנדלה סטנברג בסרט "השנאה שאתה נותן", עיבוד קולנועי לרומן באותו שם.
מוזיקה

ב־22 ביוני 2017, הוציא סמית' את המיני אלבום הראשון שלו בשם "Listen", ובו שילוב של רצועות רית'ם אנד בלוז והיפ הופ. הוא גם ביצע שיר לפסקול הסרט של "דטרויט", שנקרא "Grow".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם הסרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | להציל את אקו | מרקוס סימס |  |
| 2015 | משימה סוף | ספורטאי | ללא קרדיט |
| 2017 | דטרויט | לארי ריד |  |
| 2018 | השנאה שנתתם | ח'ליל |  |
| 2021 | יהודה איש קריות והמשיח השחור | ג'ייק וינטרס |  |
| 2021 | אמא או אנדרואידים | סם |  |
| 2022 | Sons 2 the Grave | ריי |  |
| 2023 | Shooting Stars | וילי מגי |  |
| TBA | Young. Wild. Free | ברנדון |  |
| TBA | Brooklyn | מיק |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם הסדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | המדריך לרוק | ספנסר | פרק: " How to Rock Braces and Glasses" |
| 2012 | נשות קבע | סאם | פרק: "Casualties" |
| 2012 | שיין | דה בוס | סרט טלוויזיה של ערוץ דיסני |
| 2015 | סיבוכים | תאו | 2 פרקים |
| 2016 | Here We Go Again | וורן | פרק: "A Pregnant Pause" |
| 2016 | קדושים וחוטאים | אי.ג'יי | פרק: "Power Is Our Religion" |
| 2017 | The New Edition Story | ראלף טרסוונט (אנ') | מיני-סדרה |
| 2018 | חלומות חשמליים | קאווה | פרק: "Safe and Sound" |
| 2018 | סיפורו של בובי בראון | ראלף טרסוונט | מיני-סדרה |
| 2019 - 2022 | אופוריה | כריס מקיי | 10 פרקים |
| 2021 | מצחיקה בשחור | טארל | פרק: "Way to Ruin the Party, Soya!" |
דיסקוגרפיה > מיני אלבום

| שם האלבום | הערות |
| --- | --- |
Listen :  פורסם: 23 ביוני 2017  תווית: Access Records  פורמט: הורדה דיגיטלית
24 :  פורסם: 8 בנובמבר 2018  פורמט: הורדה דיגיטלית
Atl:  פורסם ב-2019  פורמט: הודעה דיגיטלית
דיסקוגרפיה > מיקסטייפ

| שם המיקסטייפ | פרטים |
| --- | --- |
Flight Delayed :  פורסם: 19 ביולי 2018  פורמט: הורדה דיגיטלית
הערות שוליים

1 2  "Saginaw native Algee Smith brings New Edition role to lif e". MLive.com. נבדק ב-2017-08-20.
1 2  Lindsay, Benjamin. "Algee Smith, Detroit's Magnetic Breakout, Has Swag to Spare". HWD (באנגלית). נבדק ב-2017-08-20.
↑  "YA Adaptation 'The Hate U Give' Adds 'Detroit' Star Algee Smith (Exclusive)". The Hollywood Reporter (באנגלית). נבדק ב-2017-08-20.
↑  "Listen - EP by Algee Smith". iTunes. נבדק ב-12 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "24 by ALGEE SMITH". SoundCloud. נבדק ב-12 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Flight Delayed by ALGEE SMITH". SoundCloud. נבדק ב-12 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011050539705171  GND: 1156950953  ISNI: 0000 0004 6474 7461  LCCN: no2018010921  SUDOC: 225156369  VIAF: 23151533714802771101   WorldCat (עם VIAF): 23151533714802771101
אלבום הופעה חיה 2024

"אלבום הופעה חיה 2024" הוא אלבום הופעה משותף של הזמרת הישראלית שירי מימון והתזמורת הפילהרמונית הישראלית. האלבום יצא לאור ב-2 ביוני 2024 תחת הוצאת חברת טריולה בע"מ.
המופע התקיים בחורף 2024 בהיכל התרבות בתל אביב-יפו, כשהשירים עובדו מחדש על ידי תומר הדדי לגרסה קלאסית.
מימון הוציאה את הסינגל "אחותי" מתוך האלבום: ”בחרתי להוציא עם האלבום את הביצוע של השיר 'אחותי'. המושג משפחה קיבל משמעות חזקה מאד בתקופה הקשה שאנחנו עוברים, משפחות שלמות התפרקו, אחים איבדו אחד את השני. אני חושבת שהשיר 'אחותי' מקבל רלוונטיות גדולה יותר, במיוחד בתקופה הזו, ולכן בחרתי להאיר אותו עכשיו ולהוציא אותו עם האלבום המלא”.
רשימת רצועות

| מס' | שם | כותב(ים) | משך |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | ויטני  | חנן בן ארי, מורן דוד ורונן רצבי | 4:19 |
| 2. | כמה פעמים  | רועי לביא | 4:26 |
| 3. | אחותי  | אלנתן שלום ונועם חורב | 3:36 |
| 4. | לאן שלא תלכי  | רמי קליינשטיין ותמי סטמרי | 4:02 |
| 5. | גן עדן  | בן ארי, דוד ורצבי | 3:52 |
| 6. | אמא  | אייל שחר ופיני ארונבייב | 3:16 |
| 7. | יא מאמא  | עידן רייכל ושמעון בוסקילה | 3:43 |
| 8. | The Greatest Love of All  | לינדה קריד (אנ') ומייקל מסר | 4:38 |
| 9. | שמור עלי  | אור מילשטוק ושירי מימון | 3:22 |
| 10. | זכוכיות  | דור דניאל | 4:19 |
| 11. | שלג בשרב  | תומר הדדי ויואב גינאי | 3:36 |
| 12. | אל נא תבכי ארגנטינה  | אנדרו לויד ובר ודניאל אפרת | 6:04 |
| 13. | בא מזמן לזמן  | יונתן קלימי ותמר יהלומי | 3:15 |
| 14. | טיפה  | בראוליון אוזייר דה לימה, איתי שמעוני, ינון יהל ומימון | 4:18 |
| 15. | נשימה  | הדס כהן ודוד | 4:09 |
| 16. | כשהלכת  | חזי שקד ומימון | 3:37 |
| 17. | שיקגו  | פרד אב וג'ון קנדר | 3:22 |
| 18. | אהבה קטנה  | דניאל | 4:59 |
| 19. | השקט שנשאר  | שחר וארונבייב | 4:30 |
הערות שוליים

1 2   שירי מימון הוציאה אלבום מההופעה החיה שלה עם הפילהרמונית, באתר וואלה, 2 ביוני 2024
אלבום וידאו

אלבום וידאו (נקרא גם אלבום אוסף וידאו) הוא בדרך כלל אוסף של קטעי וידאו או הופעות חיות של אותו אמן או מספר אמנים המקובצים לסרט ארוך (לעיתים קרובות) בפורמט וידאו ביתי, שעשוי להיות מורכב מיחידה אחת או יותר של DVD או בלו-ריי. אלבומי וידאו מופצים גם בפורמטים של הזרמת מוזיקה והורדה דיגיטלית. במרוצת השנים, פחתו הוצאות של אלבומי וידאו שכן, את הקליפים וההופעות מעלים לאינטרנט.
ישנם אלבומי וידאו הכוללים וידאו קליפים כדוגמת Diva: The Video Collection שאיגד את כל הקליפים שהוציאה עד לאותה העת.