stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קריסטין פטי
פעילותה המדעית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
תחומי מחקרה של פטי הם גנטיקה של האדם, נוירוביולוגיה של החושים ופיזיולוגיה תאית ומולקולרית.
בתחילת דרכה חקרה את המנגנונים המולקולריים הגורמים לאינוורסיה של כרומוזומי המין בבני אדם. בהמשך עברה לחקר הגנטיקה של הליקויים בחושים ובעיקר בליקויי השמיעה. השבלול, שהוא בעצם איבר החישה השמיעתי, חמק בעבר מניתוח מולקולרי בשיטות קונבנציונליות. באמצעות שיטת המחקר הגנטית שפותחה על ידי פטי ניתן היה ללמוד את צורת התפתחות השבלול ובאופן ספציפי את "תאי השיער" ההופכים את התנודות המכניות לאותות עצביים חשמליים. היא והצוות שלה זיהו מספר גדול של גנים הגורמים ללקויות שמיעה מולדות. ביניהן את תסמונת אשר.
פרסומים

רשימה חלקית של פרסומים ניתן לראות בקישור החיצוני "פטי באתר של מכון פסטר".
תפקידים ואותות הוקרה

פרס גרובר במדעי המוח - 2021
פרס לואיזה גרוס הורביץ (אנ') - 2020
פרס קוולי למדעי המוח - 2018
עמיתה חוץ של האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית - 2016
אבירת לגיון הכבוד - 2013
פרס מדעי המוח (אנ') - 2012
הפרס הגדול של המכון הלאומי לבריאות ומחקר רפואי (אנ') (Inserm) - 2007.
פרס לואי ז'נט לרפואה (אנ') - 2006
פרס לוריאל-אונסק"ו לנשים במדע - 2004
עמיתת האקדמיה הצרפתית למדעים - 2002
פרס ארנסט יאנג לרפואה (אנ') - 2001
פרס שארל-לאופולד-מאיר (צר') של האקדמיה הצרפתית למדעים - 1999.
עמיתת "אקדמיה אירופה" (אנ') - 1998
פרס האקדמיה הצרפתית למדעים - 1992
קצינת מסדר ההצטיינות הלאומי (אנ')
הערות שוליים

↑  הודעה על זכייתה של פטי בפרס קוולי (באנגלית)
↑  פטי באתר האקדמיה הצרפתית למדעים (בצרפתית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14043284p (data)  GND: 1286773237  ISNI: 0000 0000 7690 5800  LCCN: n2009080888  NLK: KAC202156599  ORCID: 0000-0002-9069-002X  RERO: 02-A016241558  SUDOC: 069255539  VIAF: 5133457   WorldCat (עם VIAF): 5133457
רוברט טיילור (כדורגלן)

רוברט תומאס טיילור (בפינית: Robert Thomas Taylor; נולד ב-21 באוקטובר 1994) הוא כדורגלן פיני המשחק בעמדת הקישור בקבוצת ה-MLS אינטר מיאמי ובנבחרת פינלנד.
קריירה

טיילור הצטרף לקבוצת הנוער של יבסקילה בשנת 2004 והיה חלק מהמועדון עד שהגיע לקבוצה הבוגרת. במהלך תקופה זו, הוא שיחק באנגליה, מדינת הולדתו של אביו, עם נוטינגהאם פורסט ואז עם לינקולן סיטי. ב-2011 הצטרף טיילור ללינקולן סיטי לשנתיים. ב-2013 הושאל טיילור לבוסטון טאון מהליגות הנמוכות באנגליה, שם הוא שיחק במשחק אחד. טיילור שיחק עבור יבסקילה מליגת המשנה בפינלנד עד שנת 2015. ביולי 2017, טיילור נמכר לא.י.ק סולנה השוודית בסכום של כ-100,000 יורו. הוא הצטרף לטרומסה בהשאלה לעונת 2018 ולאחר סיום השאלתו טיילור עבר לטרומסה באופן רשמי. ב-20 בינואר 2020, טיילור חתם על חוזה לשלוש שנים עם קבוצת בראן. ב-11 בפברואר 2022, טיילור הצטרף לקבוצת ה-MLS, אינטר מיאמי.
נבחרות לאומית

רוברט טיילור שיחק בנבחרות הצעירות של פינלנד בכל הגילאים. את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פינלנד ערך ב-9 בינואר 2017, כאשר נכנס כמחליף בניצחון 0-1 על נבחרת מרוקו במשחק ידידות.
ב-11 באוקטובר 2020, כבש טיילור את שערו הראשון בנבחרת הבוגרת בניצחון 0-2 על נבחרת בולגריה במסגרת ליגת האומות של אופ"א.
הערות שוליים

↑  BRIEF-AIK Fotboll signs on Robert Taylor from finnish fotball club RoPs, reuters
| נבחרת פינלנד – יורו 2020 |
| --- | --- | --- |
|  1 הרדצקי •  2 אראיורי •  3 אושגנסי •  4 טויביו •  5 ל. וייסנן •  6 קמארה •  7 טיילור •  8 לוד •  9 ינסן •  10 פוקי •   11 שולר •  12 יורונן • 13 סוירי •  14 ספארב • 15 ס. וייסנן • 16 לאם • 17 אלהו • 18 אורונן • 19 קאוקו • 20 פוהיאנפאלו • 21 לפאלאינן • 22 ראיטלה • 23 יאקולה • 24 ואלקרי • 25 איוואנוב • 26 פורס • מאמן: קאנרבה |  1 הרדצקי •  2 אראיורי •  3 אושגנסי •  4 טויביו •  5 ל. וייסנן •  6 קמארה •  7 טיילור •  8 לוד •  9 ינסן •  10 פוקי •   11 שולר •  12 יורונן • 13 סוירי •  14 ספארב • 15 ס. וייסנן • 16 לאם • 17 אלהו • 18 אורונן • 19 קאוקו • 20 פוהיאנפאלו • 21 לפאלאינן • 22 ראיטלה • 23 יאקולה • 24 ואלקרי • 25 איוואנוב • 26 פורס • מאמן: קאנרבה | פינלנד |
צלב הברזל

| --- | --- |

צלב האבירים עם עלי אלון מזהב, חרבות ויהלומים
 פרטים
 מדינה:  ממלכת פרוסיה ממלכת פרוסיה האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 סוג:  עיטור צבאי
 המעניק:  השתנה לאורך ההיסטוריה
 סטטוס:  עיטור היסטורי
 דרגות וסוגים:  השתנה לאורך ההיסטוריה
 נוסד:  1813
 בוטל/פורק:  1945
צלב הברזל (בגרמנית: Eisernes Kreuz) הוא עיטור גרמני, שהוענק על גבורה. העיטור המקורי הוענק בשנת 1813 במלחמות נפולאון על ידי פרוסיה, העיטור הוחיה והוענק שוב בשנת 1870 במלחמת צרפת–פרוסיה, בשנת 1914 במלחמת העולם הראשונה ולבסוף בשנת 1939 במלחמת העולם השנייה.
עיצוב

האדריכל הגרמני קרל פרידריך שינקל, עיצב את העיטור בשנת 1813 על פי בקשתו של פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה. כהשראה לצלב הברזל השתמש שינקל בסימלם של האבירים הטבטונים. הצלב מעוצב כצלב פאטה.
על צלב הברזל של 1813 הופיעה שנת הנפקת העיטור (1813), האותיות FW (מסמלות את שמו של מלך פרוסיה פרידריך וילהלם השני), עלי אלון וכתר המלוכה הפרוסי.
עיצוב צלב הברזל של 1870 היה דומה, פרט לשינוי התאריך ל־1870 והאות W (שסימלה את שמו של מלך פרוסיה וילהלם הראשון). הצד האחורי של העיטור נותר ללא שינוי.
עיצוב של צלב הברזל במלחמת העולם הראשונה היה זהה חוץ משינוי השנה המופיעה על פניו ל־1914.
ללוחמים, העיטור היה תלוי על סרט שחור עם שני פסים לבנים, לתומכי לחימה צבעי הסרט היו הפוכים.
העיצוב של מלחמת העולם השנייה כלל צלב קרס במרכז העיטור ומתחתיו את שנת פרוץ המלחמה (1939).
העיטור היה תלוי על סרט בצבעים: שחור, לבן ואדום.
בשנת 1957 ממשלת גרמניה המערבית הוציאה מחדש את צלב הברזל למי שזכו בו בימי מלחמת העולם השנייה תוך החלפת צלב הקרס בעלי אלון שהיו נעדרי משמעות פוליטית.
1813

צלב הברזל הוענק בארבע דרגות במלחמת העצמאות של פרוסיה.
1813 > צלב הברזל, דרגה שנייה

צלב הברזל, דרגה שנייה (גרמנית: Eisernes Kreuz 2. Klasse) היה העיטור הנמוך ביותר במסדר צלב הברזל, הוענק על מעשה גבורה או הצטיינות בשדה הקרב, בסה"כ 16,938 צלבי ברזל דרגה שנייה הוענקו במלחמה.
1813 > צלב הברזל, דרגה ראשונה

צלב הברזל, דרגה ראשונה (גרמנית: Eisernes Kreuz 1. Klass) היה העיטור הבא במסדר, כדי לקבל אותו נדרש לבצע מעשה גבורה או הצטיינות בשדה הקרב ונדרש גם לקבל קודם את צלב הברזל דרגה שנייה, בסה"כ 638 צלבי ברזל דרגה ראשונה הוענקו במלחמה.
1813 > הצלב הגדול של צלב הברזל

הצלב הגדול של צלב הברזל (גרמנית: Großkreuz des Eisernen Kreuzes) ניתן לגנרלים המצטיינים של פרוסיה במלחמה, בסה"כ 5 צלבים גדולים הוענקו, כדי לזכות בצלב הגדול נדרש קודם לקבל את הדרגות הנמוכות של צלב הברזל.
1813 > הכוכב של הצלב הגדול

הכוכב של הצלב הגדול הייתה הדרגה הגבוהה ביותר של צלב הברזל במלחמת 1813, הדרגה נוצרה על ידי מלך פרוסיה פרידריך וילהלם השני והוענקה רק לפלדמרשל גבהרד לברכט פון בליכר כהוקרה על הגעתו בזמן לזירת הקרב בקרב ווטרלו ותרומתו להבסת נפוליאון.
מלחמת פרוסיה-צרפת

מלך פרוסיה וילהלם הראשון החיה את העיטור להענקה במלחמת פרוסיה-צרפת שפרצה בשנת 1870, העיטור הוענק בשלוש דרגות.
מלחמת פרוסיה-צרפת > צלב הברזל, דרגה שנייה

צלב הברזל, דרגה שנייה (גרמנית: Eisernes Kreuz 2. Klass) היה העיטור הנמוך ביותר במסדר צלב הברזל, הוענק על מעשה גבורה או הצטיינות בשדה הקרב, בסה"כ 47,244 צלבי ברזל דרגה שנייה הוענקו במלחמה.
מלחמת פרוסיה-צרפת > צלב הברזל, דרגה ראשונה

צלב הברזל, דרגה ראשונה (גרמנית: Eisernes Kreuz 1. Klass) היה העיטור הבא במסדר, כדי לקבל אותו נדרש לבצע מעשה גבורה או הצטיינות בשדה הקרב ונדרש גם לקבל קודם את צלב הברזל דרגה שנייה, בסה"כ 1,304 צלבי ברזל דרגה ראשונה הוענקו במלחמה.
מלחמת פרוסיה-צרפת > הצלב הגדול של צלב הברזל

הצלב הגדול של צלב הברזל (גרמנית: Großkreuz des Eisernen Kreuzes) היה הדרגה הגבוהה ביותר של צלב הברזל שהוענק לגנרלים, בני מלוכה ולמלך פרוסיה וילהלם הראשון, בסה"כ הוענקה 9 צלבים גדולים.
מלחמת העולם הראשונה

בשנת 1914 עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, הקייזר הגרמני וילהלם השני החיה את עיטור צלב הברזל בפעם השנייה, העיטור ניתן בארבע דרגות.
מלחמת העולם הראשונה > צלב הברזל, דרגה שנייה

צלב הברזל, דרגה שנייה (גרמנית: Eisernes Kreuz 2. Klasse) היה העיטור הנמוך ביותר במסדר צלב הברזל, הוענק על מעשה גבורה או הצטיינות בשדה הקרב, בסך הכל ארבעה מיליון צלבי ברזל דרגה שנייה הוענקו במלחמה.
מלחמת העולם הראשונה > צלב הברזל, דרגה ראשונה

צלב הברזל, דרגה הראשונה (גרמנית: Eisernes Kreuz 1. Klass) היה העיטור הבא במסדר, כדי לקבל אותו נדרש לבצע מעשה גבורה או הצטיינות בשדה הקרב ונדרש גם לקבל קודם את צלב הברזל דרגה שנייה, בסה"כ 145,000 צלבי ברזל דרגה ראשונה הוענקו במלחמה.
מלחמת העולם הראשונה > האות לצלב הברזל של 1870

האות לצלב הברזל של 1870 היה אות שהוענק לחיילים שהיו מעוטרים בצלב הברזל ממלחמת פרוסיה-צרפת וזכו בצלב הברזל שוב במלחמת העולם הראשונה, האות היה תוספת מיוחדת שנלבשה מעל צלב הברזל של 1870.
מלחמת העולם הראשונה > הצלב הגדול של צלב הברזל

הצלב הגדול של צלב הברזל (גרמנית:Großkreuz des Eisernen Kreuzes) היה הדרגה הבאה של צלב הברזל הוא הוענק לגנרלים הגרמנים, בסה"כ חמישה צלבים גדולים הוענקו.
מלחמת העולם הראשונה > הכוכב של הצלב הגדול

הכוכב של הצלב הגדול היה הדרגה הגבוהה ביותר של צלב הברזל במלחמת העולם הראשונה, הזוכה היחיד היה פלדמרשל פאול פון הינדנבורג.
מלחמת העולם השנייה

בשנת 1939 עם פלישתה של גרמניה לפולין ופתיחת מלחמת העולם השנייה היטלר החיה את עיטור צלב הברזל בפעם האחרונה.
מלחמת העולם השנייה > צלב הברזל, דרגה שנייה

צלב הברזל, דרגה שנייה (גרמנית: Eisernes Kreuz 2. Klasse) הוא העיטור הנמוך ביותר בגרמניה הנאצית עבור מעשה גבורה או הצטיינות אחרת בשדה הקרב.
הוענק החל מתאריך 1 בספטמבר 1939.
נענד במרכז החזה על סרט שהשתלשל מהכפתור השני של החולצה.
כ־3,000,000 חיילים זכו לקבל עיטור זה. מתוכם הוענקו שלושה עיטורים ליהודים ששירתו בצבא הפיני בצד יחידות הוורמאכט: ללוחם חי"ר סרן סלומון קלאס, לקצין הרפואה ליאו סקורניק ולחובשת דינה פוליאקוף. שלושתם סירבו לקבל את העיטור.
מלחמת העולם השנייה > צלב הברזל, דרגה ראשונה

צלב הברזל דרגה ראשונה נוסד בתאריך 1 בספטמבר 1939. מדובר בעיטור השני בחשיבותו של גרמניה הנאצית. על מנת לזכות בעיטור זה, החייל אמור להיות בעל צלב ברזל מדרגה שנייה, ובנוסף לבצע 3–5 מעשי גבורה יוצאים מגדר הרגיל וחורגים הרבה מעבר לחובותיו כחייל בשדה הקרב.
נענד על הכיס בצד שמאל של החזה.
סך הכול הוענקו כ־450,000 צלבי ברזל דרגה ראשונה במהלך המלחמה.
מלחמת העולם השנייה > האות לצלב הברזל של 1914

האות לצלב הברזל דרגה שנייה
האות לצלב הברזל דרגה ראשונה
האות לצלב הברזל של 1914 היה אות שהוענק לחיילים שהיו מעוטרים בצלב הברזל ממלחמת העולם הראשונה וזכו בצלב הברזל שוב במלחמת העולם השנייה, האות היה תוספת מיוחדת שנענדהה מעל סרט העיטור של צלב הברזל של 1914.
מלחמת העולם השנייה > אות הכבוד

סיכת הכבוד היה עיטור שהוענק לחיילים שכבר עוטרו בצלב הברזל דרגה ראשונה אבל מעשי הגבורה שלהם לא הצדיקו הענקה של צלב האבירים.
מלחמת העולם השנייה > צלב האבירים של צלב הברזל

צלב האבירים של צלב הברזל (גרמנית: Ritterkreuz des Eisernen Kreuze) היה דרגה חדשה של צלב הברזל שנוצרה במלחמת העולם השנייה ונועדה להיות מקבילה של עיטור הפור לה מריט ממלחמת העולם הראשונה. להיטלר הייתה הסמכות הבלעדית לאשר את הענקת העיטור, סמכות שאמנם יכול היה להאציל.
תנאי הזכאות: צלב הברזל דרגה ראשונה ומעשה גבורה, או הצטיינות בפיקוד קרבי.
הוענק לראשונה בתאריך 27 בספטמבר 1939.
בסך הכול הוענקו 7,361 עיטורים.
הסרט נענד על הצוואר, והצלב משתלשל ממנו על החזה מעל הכפתור העליון.
מלחמת העולם השנייה > צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון

תנאי הזכאות: צלב האבירים (בדרך כלל) ומעשה גבורה החורג מחובותיו של החייל, או הצטיינות בפיקוד קרבי.
הוענק לראשונה בתאריך 19 ביוני 1940
עלי האלון הוצמדו לצלב האבירים בלולאת ברזל. בסך הכול הוענקו: 890.
מלחמת העולם השנייה > צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון וחרבות

תנאי הזכאות: עלי אלון לצלב האבירים ומעשה גבורה, או הצטיינות בפיקוד קרבי.
הוענק לראשונה בתאריך 21 ביוני 1941
סך הכול הוענקו: 160, אחד מהם הוענק לאדמירל איסורוקו יממוטו המפקד העליון של הצי היפני המשולב במהלך מלחמת העולם השנייה.
מלחמת העולם השנייה > צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון, חרבות ויהלומים

תנאי הזכאות: חרבות לצלב האבירים ומעשה גבורה, או הצטיינות בפיקוד קרבי. הוענק לראשונה בתאריך 15 ביולי 1941.
היהלומים שובצו לעלי האלון של צלב האבירים, ובסך הכול הוענקו 27 עלי אלון משובצים ביהלומים, לשני מפקדי צוללות, עשרה טייסים אלופי הפלות, קולונל אחד, וארבעה עשר גנרלים ופילדמרשלים.
מלחמת העולם השנייה > צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון מוזהבים, חרבות ויהלומים

העיטור הזה תוכנן להינתן בסיום המלחמה ל־12 החיילים המצטיינים של הוורמאכט מכל הזרועות והדרגות, בפועל הוענק רק לטייס השטוקה הנס אולריך רודל בתאריך 29 בדצמבר 1944.
תנאי הזכאות: יהלומים לצלב האבירים ומעשה גבורה החורג מחובותיו של החייל.
מלחמת העולם השנייה > הצלב הגדול של צלב הברזל

הוענק רק פעם אחת לרייכסמרשל הרמן גרינג על המערכה האווירית המוצלחת של הלופטוואפה בזמן כיבוש צרפת.
מלחמת העולם השנייה > הכוכב של הצלב הגדול

העיטור אמור היה להיות מוענק לגנרל הגרמני המצטיין ביותר במלחמה, אולם בעקבות תבוסת גרמניה לא הוענק מעולם.
ההוצאה המחודשת של 1957

מכיוון שצלב הקרס הופיע על צלב הברזל של 1939, ובעקבות איסור הצגת סמל זה במערב גרמניה, הממשלה הגרמנית הנפיקה מהדורה מחודשת של העיטור – בה הוחלף צלב הקרס בסמל עלי האלון הנטול משמעות פוליטית. העיטור החדש יועד לחלוקה לחיילים ותיקי מלחמת העולם השנייה שזכו בצלב הברזל בזמן המלחמה.
אחרי המלחמה ענידת העיטור הייתה אסורה בכל הצבאות מלבד הבונדסוור (הורשה ענידה רק בגרסת 1957), הצבא הפיני והצבא הספרדי.
סמלים

צלב הברזל עדיין משמש כסמלו של הבונדסוור, צבאה המודרני של גרמניה.
הערות שוליים

↑  בני מיכלסון, "החיילים היהודים בצבא פינלנד במלחמת העולם השנייה", באתר מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה;
אביבה לורי, האנו ריימה, יהודים לחמו בשורות הנאצים. זה קרה בפינלנד, באתר הארץ, 7 באוקטובר 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560532205171  GND: 4201291-0  LCCN: sh85068183 
אותות צלב הברזל השונים (1813-1870)
הצלב הגדול של צלב הברזל גרסת 1870
צלב הברזל דרגה שנייה
הצלב הגדול של צלב הברזל
צלב הברזל, דרגה שנייה
סיכת החרבות של צלב הברזל עם עלי האלון (הסיכה נענדה מעל הצלב, על לולאת הברזל הצמודה לעלי האלון)
צלב האבירים עם עלי אלון מזהב, חרבות ויהלומים
צלב הברזל דרגה ראשונה מההוצאה המחודשת של 1957
קרחון איסקר

קרחון איסקר. מבט מפסגת מיזיה.
מפה טופוגרפית של האי ליווינגסטון ושל האי סמית'.
קרחון איסקר (באנגלית: Iskar Glacier; בבולגרית: Искарски ледник) הוא קרחון באי ליווינגסטון, באיי שטלנד הדרומיים שבאנטארקטיקה.
קרחון איסקר ממוקם דרומית-מזרחית לחלקו התחתון של קרחון יורון;
קרחון איסקר ממוקם מערבית - דרום-מערבית מהדום הקרח סופוט;
קרחון איסקר ממוקם מצפון לקרחון דוברוז'ה ולקרחון מאגורה.
קרחון איסקר מנקז את המדרונות הצפוניים של הרי טנגרה שבין פסגת הלמט שבמערב לבין פסגת דלצ'ב שבמזרח. הקרחון זורם לכיוון צפון-מערב ונשפך אל מפרצון ברואיקס (המפרצון שבין נקודת יאנה לבין נקודת רילה).
היסטוריה > מיפוי הקרחון

הקרחון מופה לאחרונה על ידי סוקרים בולגריים בשנת 2005, ושוב בשנת 2009.
היסטוריה > מקור השם

הקרחון נקרא על שם נהר איסקר במערב בולגריה.
קריסטינה אגרסגי

קריסטינה אגרסגי (בהונגרית: Egerszegi Krisztina, נולדה ב-16 באוגוסט ב-1974) היא שחיינית הונגריה, אלופה אולימפית (7 מדליות, מהן 5 זהב, 1 כסף ו-1 ארד), אלופת עולם, אלופת אירופה (13 מדליות, מהן 9 זהב ו-4 כסף) ושיאנית עולם במשחה ל-200 מטר גב במשך כ-17 שנים.
אגרסגי זכתה בחמש מדליות זהב אולימפיות אישיות, שזה שיא לשחיינים שנשבר רק על ידי מייקל פלפס שזכה ב-13 מדליות זהב אישיות.
הייתה האלופה האולימפית הצעירה ביותר בשחייה מעולם כששחתה 200 מטר גב (סיאול 1988) בגיל 14 ו-41 יום. הישג זה נשבר על ידי השחיינית היפנית קיוקו איוואסאקי (ברצלונה 1992) שהייתה בת 14 שנים ו-6 ימים.
הייתה השחיינית השנייה בהיסטוריה של השחייה האולימפית מתוך שתיים (דון פרייזר) שזכתה באותו משחה (200 מטר גב) בשלוש אולימפיאדות רצופות (סיאול 1988, ברצלונה 1992 ו-אטלנטה 1996).
תארים

אגרסגי זכתה בסך הכל ב-7 מדליות אולימפיות, חמש מזהב אחת מכסף ואחת מארד. 3 מדליות מאליפויות העולם 2 מזהב ואחת מכסף ו-13 מדליות מאליפויות אירופה 9 מהן מזהב וארבע מכסף.
אגרסגי זכתה שלוש פעמים בתואר שחיינית השנה בעולם ב-1991, 1992 ו-1995. רק ארבע שחייניות זכו בתואר שלוש פעמים בהן דבי מאייר מארצות הברית ג'נט אוונס מארצות הברית וקריסטין אוטו ממזרח גרמניה.
אגרסגי זכתה בתואר שחיינית השנה באירופה ארבע פעמים ב-1990, 1991, 1992 ו-1995.
אגרסגי זכתה בתואר ספורטאית השנה בהונגריה 7 פעמים -1988, 1989, 1990, 1991, 1992 1993 ו-1996.
בשנת 2001 זכתה אגרסגי להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר גב
התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר גב
הערות שוליים

↑  KRISZTINA EGERSZEGI (HUN) - Honor Swimmer, באתר International Swimming Hall of Fame
רולאנד וולפארט

רולאנד וולפארט (בגרמנית: Roland Wohlfarth, נולד ב-11 בינואר 1963 בבוכהולט שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת החלוץ, בעיקר בקבוצת באיירן מינכן מליגת הבונדסליגה.
קריירה

וולפארט גדל בקבוצת הנוער של בורוסיה בוכהולט, ובשנת 1981, בגיל 18, עבר לדיסבורג, שם הבקיע 39 שערים ב-71 הופעות. בעונת 1983/84 סיים וולפארט כמלך השערים של הבונדסליגה השנייה, אך הקבוצה לא הצליחה להעפיל אל הבונדסליגה, לאחר שהובסה במפגש כפול מבחני העלייה על ידי איינטרכט פרנקפורט בתוצאה המצטברת 6-1.
הצלחתו של וולפארט בדיסבורג זיכתה אותו בשנת 1984 בחוזה בבאיירן מינכן, שם הפך לחלק בלתי נפרד מהתקפת הקבוצה, והבקיע 119 שערים ב-254 הופעות, נתון המציב אותו במקום השלישי בדירוג המבקיעים של באיירן מינכן בכל הזמנים. וולפארט זכה עם באיירן מינכן בחמש אליפויות ובגביע אחד, לאחר ניצחון 5-2 על שטוטגרט, בו הבקיע וולפארט שלושער. וולפארט זכה בתואר מלך שערי הבונדסליגה פעמיים במדי באיירן מינכן, בעונת 1989 עם 17 שערים בצוותא עם תומאס אלופס מפ.צ. קלן, ובעונת 1991 עם 21 שערים. עם זאת, הצלחתו בבונדסליגה לא תורגמה להצלחה בנבחרת גרמניה בכדורגל, בה הופיע פעמיים בלבד, נוסף על מספר הופעות בנבחרות הצעירות של גרמניה המערבית.
בשנת 1993 עזב וולפארט את באיירן מינכן ועבר לסנט אטיין, בה שיחק עונה אחת, ולאחר מכן שיחק שלוש עונות בבוכום. בפברואר 1995 וולפארט נמצא אשם בנטילת חומרים אסורים, והושעה לחודשיים. בהמשך שיחק וולפארט עונה אחת בלוקומוטיב לייפציג, עונה אחת בוופרטאלר, ובשנת 2000 סיים את הקריירה בפ.צ. בוכוולט מעיר הולדתו, כשבאמתחתו 437 משחקים ו-193 שערים.
תארים

עם באיירן מינכן:
אליפות הבונדסליגה (5): 1984/85, 1985/86, 1986/87, 1988/89, 1989/90
הגביע הגרמני: 1985/86
הסופר קאפ הגרמני (2): 1987, 1990
מלך השערים של הבונדסליגה (2): 1989, 1991
עם דיסבורג:
מלך השערים של הבונדסליגה השנייה: 1984
קימבר סטרלינג

קימבר סטרלינג (בדנית: Cimber Sterling) הייתה חברת תעופה זולה דנית.
בסיסה הראשי היה בנמל התעופה קופנהגן קסטרופ והנהלתה ישבה בסונדנבורג שבדנמרק. החברה נוסדה ב-1 באוגוסט 1950 כקימבר אייר ובשנת 2008, התאחדה עם חברת סטרלינג איירליינס.
בשיא פעילותה טסה החברה לכ-53 יעדים מדנמרק, בעיקר ברחבי אירופה, סקנדינביה ודנמרק עצמה, ביניהם: סטוקהולם, אוסלו, ברגן, זלצבורג, דבלין ועוד, בשיתוף פעולה עם Scandinavian Airlines  ולופטהנזה. הבסיסים העיקריים שלה היו נמל התעופה של קופנהגן ושדה התעופה בילונד, עם בסיס קטן יותר בנמל התעופה של אלבורג. 
החברה הודיעה על הליך פירוק וסגירת החברה ב-3 במאי 2012. קימבר סטרלינג איבדה לבסוף את מאבקה להישאר פעילה לאחר שנים של הפסדים, והנפקה ראשונית הרת אסון שבאה בעקבות ניסיון שאפתני לבנות על מותה של סטרלינג איירליינס בשנת 2008.
צי המטוסים

| כלי טיס | בצי | נוסעים | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| ATR 42-500 | 3 | 48 |  |
| ATR 72-200 | 6 | 64   66 |  |
| בואינג 737-700 | 6 | 148 |  |
| בומברדיה CRJ-200 | 13 | 50 | 4 מטוסים הוחכרו לסקנדינביאן איירליינס |
| סה"כ | 19 |  |  |
פעילות החברה בישראל

החברה הפעילה מסוף שנת 2010 ועד אפריל 2012, 3-4 טיסות שבועיות וסדירות בקו נמל התעופה בן-גוריון - נמל התעופה קופנהגן קסטרופ במהלך כל השנה. הטיסות התבצעו במטוסי בואינג 737-700.
הערות שוליים

↑  David Kaminski-Morrow, Embattled Cimber Sterling collapses as investor halts funds, FlightGlobal, ‏3-5-2012
ערך זה הוא קצרמרבנושא חברות תעופה ובנושא דנמרק. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רבי אייבו

| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  דור שלישי לאמוראי ארץ ישראל
 השתייכות:  כנראה שהיה בטבריה
 רבותיו:  רבי ינאי (ייתכן שלא היה רבו הישיר) רבי יוחנן
 תלמידיו:  רבי יודן, רבי ברכיה, רב הונא ורבי פנחס
 בני דורו:  רבי יהודה בר סימון
 
רבי אַיְבוּ או רבי אַיְיבוּ היה אמורא ארץ ישראלי בדור השלישי. הוא מוזכר בגמרא ובמדרשים פעמים רבות ומביא מדברי חכמים קדומים אליו.
בספר תולדות תנאים ואמוראים כתוב עליו: ”הוא זכה עוד לקבל מכל גדולי אמוראי דור הראשון והשני ... ומצינו אותו ביחד עם כל גדולי  הדרשנים ...  ונמצאו דרשותיו הרבה במדרשים”.
בנוסף, מגדולי האמוראים בדורות שאחריו מביאים אמרות והלכות בשמו.
טענות בדבר זהותו

הוא הרבה להביא דברים בשם רבי ינאי, אחד מראשוני האמוראים ויש הסוברים שהיה רבו, אולם לאור פער השנים הגדול אין להוכיח מכך שהיה רבו הישיר. ישנם המזהים את רבי אייבו עם רבי אייבו בר חייא, אביו של רב ולפי טענה זו הוא אמורא ארץ ישראלי מהדור הראשון והיו הוא ובנו, רב, שניהם תלמידי רבי ינאי.
יש המזהים אותו עם אמורא אחר בשם רבי איבו בר נגרא (או נגרי) המוזכר אף הוא בתלמוד.
מימרות מפורסמות מפי רבי איבו

אין אדם יוצא מן העולם וחצי תאוותו בידו
"אתה אל ראי" (ספר בראשית, פרק ט"ז, פסוק י"ג) [פירושו הוא] אתה הוא הרואה בעלבון של עלובים
"וממקדשי תחלו" (ספר יחזקאל, פרק ט', פסוק ו') - אמר הקדוש ברוך הוא: יחרב בית המקדש ואל תגע יד בצדיקים
לקריאה נוספת

"בית אהרן", מאת הרב אהרן מגיד, כללי הש"ס בערך "רבי איבו"
דב קמחי, "אנציקלופדיה לאישים בתנ"ך", הוצאת יהושע צ'צ'יק, 1969, כרך ראשון, ערך: חנוך, עמוד 314-315.
רבי אברהם מוכר ירקות

רבי אברהם מוכר ירקות היה צדיק נסתר, ירקן בעיר לובלין. הוא התגלה על ידי המהרש"ל, אך הוא ביקש שלא יפרסם את הדבר. רק לפני פטירתו ציווה המהרש"ל שימנו את רבי אברהם לכהן תחתיו ברבנות.
הסיפור מופיע בספר 'שם הגדולים' שחיבר החיד"א, ומופיע בגרסה מעט שונה בספר 'שמחת הנפש' שכתב רבי אלחנן הנלי קירכהן.
תולדות חייו -גרסה א'

עיקר הידוע על תולדות חייו הוא ממה שכתב אודותיו החיד"א בספרו שם הגדולים, על פי מה ששמע מזקן אחד. סיפור זה נעתק משם על ידי רבי חיים פאלג'י לספרו 'תורה וחיים'.
לפי עדות זו, לרבי אברהם - שנקרא בפי כל 'רבי אברהם מוכר ירקות' - הייתה חנות ירקות במרתף מתחת לבית הכנסת בלובלין, שם אף היה ישן. רבי אברהם לא היה מעורב עם הבריות, ומיעט לדבר עם אנשים. באחד הלילות בעת שחזר המהרש"ל לביתו, שמע את רבי אברהם לומד בחנותו, ומפרש את דברי התלמוד כשהוא מיישב בדבריו שאלות שהיו קשות למהרש"ל. בעקבות גילוי זה שלח אליו המהרש"ל שאלה שהתקשה בו וביקש ממנו ליישב את הקושיה. רבי אברהם ניסה להתחמק בתואנה שהוא עם הארץ, ורק לאחר הפצרות רבות ניאות ליישב את הקושיה, אך בתנאי שלא יגלה את חוכמתו לרבים. במשך תקופה מסוימת היה המהרש"ל דן עם רבי אברהם בקושיות שונות.
טרם פטירתו, ציווה המהרש"ל לראשי הקהל שימנו את רבי אברהם מוכר ירקות, לכהן תחתיו כרב. התלמידים פנו לרבי אברהם שיאות לקבל על עצמו את המשרה, ואכן לאחר הפצרות חוזרות ונשנות, הסכים לכך.
תולדות חייו -גרסה א' > הערות על הגרסה

בספר 'לקורות היהודים בלובלין', כתב המחבר, שעל פי הידוע רבי אברהם זה, הוא רבי אברהם בן רבי אושעיא, הנקרא רבי אברהם קאשי. הוא מעיר שאכן דברי החיד"א הן אמת, ואכן חנותו הייתה במרתף, אך הוא שכן במרחק מה מבית הכנסת. אמנם אודות בקשת המהרש"ל לפני מותו למנותו תחתיו כתב כי הדבר לא ייתכן מאחר שכפי המופיע על גבי המצבה של רבי אברהם זה הוא נפטר בשנת ש"ג והמהרש"ל נפטר אחריו בשנת של"ד. וכתב שייתכן שרב אחר ביקש למנותו תחתיו. השערה זו העלה גם בספר 'אשל הגדולים' (אות אל"ף עו) לרבי אלעזר ליפא גרטנהויז.
בספר 'לקורות היהודים בלובלין', וכן הוא בעוד ממקומות, נזכר שרבי אברהם קאשי שימש כאב"ד לובלין. אמנם בספר יכהן פאר, העיר על כך שבפנקסי הקהילה הישנים של לובלין, אין זכר לכך שרבי אברהם קאשי היה אב"ד לובלין.
בהערות על הספר שכתב הרכבי, העיר על זיהיו של ניסנבוים כי רבי אברהם מוכר ירקות הוא רבי אברהם בן רבי אושעיא, משום שעל מצבתו כתוב שהיה ש"ץ דבר שלא ידוע לנו על רבי אברהם מוכר ירקות, ומנגד לא נזכר שהיה רב. חוקרים נוספים העלו תמיהות נוספות, כגון האיך ייתכן שלרבי אברהם הייתה חנות במרתף בית הכנסת, מאחר שבית הכנסת הוקם רק לאחר פטירתו של רבי אברהם, בשנת השכ"ח.
תולדות חייו - גרסה ב'

במאמר שפרסם שמואל לוריא, לאחר שמעיר את ההערות הנ"ל על נוסח הסיפור כפי שמופיע ב"אשל הגדולים", הוא מציין שתוך כדי עבודתו על ההדרת הספר 'שמחת הנפש' שחיבר רבי אלחנן הנלי קירכהן, מצא שהביא אף הוא את הסיפור אודות רבי אברהם מוכר ירקות, (שער ד, פרק יג), אך בגרסה מעט שונה. בשולי הספר הוא מעיר ששמע את הסיפור בשם נכדו של בעל המעשה 'רבי יהודה חסיד'.
על פי המובא בספרו, הסיפור אירע בכלל בעיר אוסטרוה שם שימש המהרש"ל רב קודם בואו ללובלין. וכאשר עזב המהרש"ל את אוסטרהא ציווה על ראשי הקהל לקחת את רבי אברהם לרב עליהם, על פי דבריו אותו רבי אברהם היה 'מלמד תינוקות, ואיש עני, ואשתו מוכרת ירקות וגריסין, והוא תלמיד חכם גדול'. ואכן ראשי הקהילה מנו את רבי אברהם עליהם לרב.
לוריא מצדד שאכן ישנו תיעוד שאדם בשם רבי אברהם שימש ברבנות באוסטרוה לאחר שהמהרש"ל עזב את העיר.
לקריאה נוספת

תוספת תורנית לעיתון המודיע, י"ג בטבת תשע"ט פרשת ויצא