stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ולנטינה שבצ'נקו
קריירה

שבצ'נקו למדה תחילה טקוואנדו ולאחר מכן החלה להתאמן גם באגרוף תאילנדי, בקיקבוקס, בסומו, בהיאבקות, בג'ודו ובולה טודו (אנ'). בתחילת דרכה, התגוררה עם משפחתה בסוצ'י שברוסייה והתאמנה רבות בתאילנד. היא התחרתה באגרוף תאילנדי ביון, בהולנד, בקוריאה, בתאילנד בסין בצרפת ובאיטליה. בגיל 12 התמודדה בקזחסטן כלוחמת קיקבוקס מול לוחמת בת 22 וניצחה אותה בנוק-אאוט. לאחר קרב זה, המאמן שלה החליט לכנות אותה 'קליע' על שום הזריזות והדיוק שלה. בשנת 2003, החלה את קריירת ה-MMA המקצוענית שלה עם ניצחון ראשון בקירגיסטן. באותה השנה, זכתה בתואר העולמי ב-MMA של ה-WKF ‏ (World Kickboxing Federation) בסיאול, שבקוריאה הדרומית. ניסיון שוד שחוותה ברוסיה דחף אותה לעבור לגור במדינה אחרת. בשנת 2007, נסעה לפרו עם אחותה ועם המאמן שלה על מנת להשתתף בסמינרים ולהתחרות בטורנירים. שבצ'נקו התרשמה עמוקות ממדינה זו ובשנת 2008 החליטה להתגורר בה וקיבלה בה אזרחות. שבצ'נקו נוהגת לעלות לזירה עם שני דגלי לאום: האחד של קירגיסטן והשני של פרו. במהלך הקריירה שלה זכתה בתארים 'מאסטר של הספורט' (אנ') באגרוף ו'מאסטר של הספורט' בג'ודו, וכן זכתה ב-17 תוארי אליפות עולם.
ב-19 בדצמבר 2015, שבצ'נקו נלחמה לראשונה במסגרת ה-UFC. היא מתאמנת ביוסטון שבארצות הברית, בפרו ובתאילנד.
מאזן התוצאות שלה באגרוף תאילנדי ובקיקבוקס עומד על 60 ניצחונות והפסד אחד, וב-MMA עומד על 21 ניצחונות ו-3 הפסדים.
בשנת 2021 ביצעה הופעת משחק בסרטה של האלי ברי "צלקות", בתור לוסיה "ליידי קילר"; מתאגרפת ארגנטינאית ויריבה בזירה של ג'קי (ברי).
תוארי אליפות > אגרוף תאילנדי

אלופת העולם באגרוף תאילנדי של ה-IFMA (אנ'). קזחסטן, 2003. 57 ק"ג.
אלופת העולם באגרוף תאילנדי של ה-IFMA. תאילנד, 2006. 57 ק"ג.
אלופת העולם באגרוף תאילנדי של ה-WMF ‏ (World Muaythai Federation). תאילנד, 2006. 57 ק"ג.
אלופת העולם באגרוף תאילנדי של ה-IFMA. תאילנד, 2007. 57 ק"ג.
אלופת העולם באגרוף תאילנדי של ה-IFMA. דרום קוריאה, 2008. 57 ק"ג (גביע 'הלוחמת הטובה ביותר בעולם').
אלופת העולם באגרוף תאילנדי של ה-IFMA. תאילנד, 2009. 60 ק"ג.
אלופת העולם באגרוף תאילנדי של ה-IFMA. תאילנד, 2010. 63 ק"ג.
אלופת העולם באגרוף תאילנדי של ה-IFMA. רוסיה, 2012. 60 ק"ג.
אלופת העולם באגרוף תאילנדי של ה-WMC ‏(World Muaythai Council). צרפת, 2012. 63 ק"ג.
אלופת העולם באגרוף תאילנדי של ה-WKL‏ (World Kickboxing League). ארגנטינה, 2013. 60 ק"ג.
אלופת העולם באגרוף תאילנדי של ה-IFMA. מלזיה, 2014. 60 ק"ג.
אלופת העולם באגרוף תאילנדי של ה-IFMA. תאילנד, 2015. 60 ק"ג (ניצחה בגמר את הלוחמת הישראלית נילי בלאק).
תוארי אליפות > קיקבוקס

אלופת העולם בקיקבוקס של WAKO (אנ'). איטליה, 2004. 56 ק"ג.
אלופת העולם של ליגת K-1. פרו, 2013. 60 ק"ג.
אלופת העולם של ליגת K-1. מקסיקו, 2013. 60 ק"ג.
תוארי אליפות > MMA

אלופת העולם ב-MMA של ה-UFC‏. 2018.
אלופת העולם ב-MMA של ה-KF-1. דרום קוריאה, 2003. 55 ק"ג.
אלופת העולם ב-MMA של ה-KF-1. דרום קוריאה, 2005. 57 ק"ג.
הישגים

'מאסטר של הספורט' (אנ') באגרוף.
'מאסטר של הספורט' בג'ודו.
המנצחת בתחרויות ה-World Combat Games (אנ') של ה-GAISF. סין, 2010. 60 ק"ג.
המנצחת בתחרויות ה-World Combat Games של ה-GAISF. רוסיה, 2013. 60 ק"ג.
ספורטאית החודש של IWGA (אנ'). מאי 2014.
זוכת 'הופעת הערב' (אנ') באירוע 'UFC בפוקס 23' (אנ'). ארצות הברית, 2017.
תוצאת קרבות MMA ב-UFC

| תאריך | יריבה | סיבוב | זמן | שיטה | אירוע | רקורד | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 21 בנובמבר 2020 | ג'ניפר מאיה (אנ') | 5 | 5:00 | החלטת שופטים (פה אחד) | UFC 255 (אנ') | 10-2-0 | זכייה |
| 8 בפברואר 2020 | קתלין צ'וקגיאן (אנ') | 3 | 1:03 | נוקאאוט טכני (אגרופים ומרפקיות) | UFC 247 (אנ') | 9-2-0 | זכייה |
| 10 באוגוסט 2019 | ליז קרמוש (אנ') | 5 | 5:00 | החלטת שופטים (פה אחד) | UFC Fight Night: Shevchenko vs. Carmouche 2 (אנ') | 8-2-0 | זכייה |
| 8 ביוני 2019 | ג'סיקה איי (אנ') | 2 | 0:26 | נוקאאוט (בעיטת ראש) | UFC 238 (אנ') | 7-2-0 | זכייה |
| 8 בדצמבר 2018 | יואנה ינדז'ייצ'יק | 5 | 5:00 | החלטת שופטים (פה אחד) | UFC 231 (אנ') | 6-2-0 | זכייה |
| 3 בפברואר 2018 | פריסיליה קצ'ואיירה | 2 | 4:25 | כניעה (חניקה אחורית) | UFC Fight Night: Machida vs. Anders (אנ') | 5-2-0 | זכייה |
| 9 בספטמבר 2017 | אמנדה נונס | 5 | 5:00 | החלטת שופטים (רוב קולות) | UFC 215 (אנ') | 4-2-0 | הפסד |
| 27 בינואר 2017 | ג'וליאנה פנייה (אנ') | 2 | 4:29 | כניעה (נעילת בריח) | UFC בפוקס 23 (אנ') | 4-1-0 | זכייה |
| 23 ביולי 2016 | הולי הולם | 5 | 5:00 | החלטת שופטים (פה אחד) | UFC בפוקס 20 (אנ') | 3-1-0 | זכייה |
| 5 במרץ 2016 | אמנדה נונס | 3 | 5:00 | החלטת שופטים (פה אחד) | UFC 196 (אנ') | 2-1-0 | הפסד |
| 19 בדצמבר 2015 | שרה קאופמן (אנ') | 3 | 5:00 | החלטת שופטים (רוב קולות) | UFC בפוקס 17 (אנ') | 1-0-0 | זכייה |
ערפאת ג'אקו

ערפאת ג'אקו (נולד ב-10 בנובמבר 1988) הוא כדורגלן עבר טוגולזי ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירה

ג'אקו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת מרלאן המקומית. בקיץ 2008 הצטרף לאשאנטי גולד מליגת העל הגנאית. בקיץ 2009 חתם בבני סכנין מליגת העל. ב-15 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בסכנין בהפסד 1-0 למ.ס. אשדוד במסגרת גביע הטוטו. ב-12 בספטמבר 2009 הבקיע את שני שערי הבכורה שלו בניצחון 0-2 נגד הפועל פתח תקווה. בקיץ 2010 חתם בהפועל עכו לשתי עונות. במהלך 16 משחקי הליגה בהם שיחק כבש ג'אקו 10 שערים כאשר רק רועי דיין (14 שערים) כבש יותר ממנו, אך בשונה מדיין ג'אקו עזב את עכו במהלך העונה.
במהלך ינואר 2011 הגישה אנז'י מחצ'קלה ההרוסית הצעה על השחקן שהיה מעוניין במעבר לרוסיה, אך לא קיבל את השחרור מהפועל עכו ולא זכה לדקות משחק. בסיום העונה שוחרר מהמועדון וחתם באנז'י תמורת 600 אלף אירו. באמז'י לא זכה לדקות משחק ובתחילת עונת 2011/2012 הושאל לגזיאנטפספור הטורקית. בינואר 2012 הושאל לאל-ערבי מליגת העל הקטארית.
בקיץ 2012 שוחרר מאנז'י וחתם באינטר באקו מליגת העל האדרית. ב-15 בספטמבר 2012 כבש את שער הבכורה שלו באזרבייג'ן, שגם הביא לסיומן של שנה ו-9 חודשים ללא שער של ג'אקו. בינואר 2013 ג'אקו שב לקדנציה שנייה בבני סכנין.
בקיץ 2013 חתם בדאצ'יה קישינב מליגת העל המולדובית עד לסיום העונה. בינואר 2015 חתם במונאנה מליגת העל הגבונזית.
ב-10 בספטמבר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת טוגו בהפסד 1-0 לזמביה. ג'אקו ערך שתי הופעות נוספות במדי הנבחרת.
הערות שוליים

↑  מחסאן נאסר, ‏ערפאת חתם בסכנין: אעזור לקבוצה לתקוע יתד, באתר ONE‏, 12 באוגוסט 2009
↑  דורון בן דור, ‏ג'אקו ערפאת חתם בהפועל עכו לשתי עונות, באתר ONE‏, 4 באוגוסט 2010
↑  מערכת וואלה! ספורט‏, ג'אקו ערפאת חתם בהפועל עכו לשתי עונות, באתר וואלה, 20 במאי 2011
שמעון סמוטריצקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 באוגוסט 2000 (בן 24) חולון, ישראל
 מידע כללי
 שם מלא:  שמעון גריגורייביץ' סמוטריצקי   Шимон Григорьевич Смотрицкий
 מדינה:  ישראל ישראל
 משקל:  77 ק"ג
 גובה:  1.87 מטר
 ספורט
 ענף ספורט:  MMA
 משקל:  כמעט בינוני
 תקופת הפעילות:  מ-2016
 מועדון:  Archangel Michael Fight Club, רוסיה
 הישגים
 שיאים אישיים:  11-2-0 (MMA)
 דרגה:  חגורה שחורה בקראטה   חגורה שחורה ב-BJJ
 פרסים והוקרה:  אלוף ישראל ב-BJJ   אלוף אירופה ב-BJJ לנוער (2016, 2017)   אלוף העולם ב-BJJ לנוער (2017)   אלוף ישראל בקיקבוקסינג (2018)
 
שמעון גריגורייביץ' סמוטריצקי (ברוסית: Шимон Григорьевич Смотрицкий; נולד ב-22 באוגוסט 2000) הוא לוחם MMA ישראלי.
ביוגרפיה

סמוטריצקי נולד וגדל בחולון, בנם של גריגורי ואינסה שעלו לישראל בשנות ה-90, ואחיו הצעיר של ארטיום. למד בתיכון קוגל בחולון, ושירת בצה"ל במעמד של ספורטאי מצטיין.
בגיל 4 החל ללמוד ג'ו ג'יטסו ברזילאי, במועדון בו התאמן עד גיל 12. בגיל 13 הוא נחשף לענף ה-MMA דרך אחיו הגדול ארטיום והחליט להתאמן בו. שנה לאחר מכן הצטרף למועדון MMA כדי להתמקצע בתחום, וחזר להתאמן בג'ו ג'יטסו. בגיל 14 הוכתר כאלוף ישראל בג'ו ג'יטסו.
קריירת MMA

סמוטריצקי החל את קריירת ה-MMA המקצוענית שלו בשנת 2016. בקרב הראשון שלו נגד נדב גנון, שנערך באשדוד, סמוטריצקי ניצח לאחר נוקאאוט טכני. עד 2018 הוא כבר זכה בארבעה קרבות בישראל, אך החליט לעבור לאירופה כדי להתפתח עוד מבחינה מקצועית. הוא פנה למאמן ה-MMA האירי ג'ון קבאנה, והצטרף למכון Straight Blast Gym שבדבלין (אנ'). כשעבר לאירלנד הוא הופיע בבכורה באירוע של בלאטור (אנ'), הארגון השני בגודלו בעולם לאמנויות לחימה משולבות. הקרב הראשון בו השתתף במסגרת הארגון נערך ב-15 בנובמבר 2018, באירוע בלאטור 209, בהיכל מנורה מבטחים, תל אביב מול הלוחם לוי מתן. סמוטריצקי ניצח בסיבוב השלישי בהחלטת השופטים פה אחד. בשנת 2019 סמוטריצקי עבר להתגורר בעיר יקטרינבורג, ושם הצטרף למועדון Archangel Michael Fight Club. בספטמבר 2019 חתם סמוטריצקי על חוזה מול בלאטור. ב-15 בנובמבר 2019, השתתף סמוטריצקי באירוע בלאטור 234 שנערך גם הוא בהיכל מנורה מבטחים, נלחם מול איליה חלאדקי וניצח אותו בסיבוב הראשון בנוקאאוט טכני. את קרבו השמיני ערך ב-5 באוקטובר 2021, במסגרת תוכנית המועמדים של דיינה וייט (אנ') ששמה לה למטרה לאתר לוחמים ראויים עבור ארגון ה-UFC. בקרב הוא התמודד מול הלוחם הקנדי מייק מאלוט, והפסיד בסיבוב הראשון בהכנעה (חניקת גיליוטינה). גם קרבו התשיעי שנערך ב-2 באוגוסט 2022 היה במסגרת התוכנית, ובו התמודד מול הלוחם האמריקאי בילי גוף, והפסיד בסיבוב הראשון בנוקאאוט טכני (אגרופים). ב-27 באוגוסט 2023 השתתף סמוטריצקי לראשונה באירוע של הארגון Cage Fury Fighting Championships (אנ'), ובו התמודד מול הלוחם האמריקאי קינן ג'קסון. סמוטריצקי ניצח בסיבוב השלישי בהחלטת השופטים פה אחד. ב-16 ביוני 2024 ערך את קרבו השני במסגרת הארגון, ובו התמודד מול הלוחם האמריקאי ארון פיליפס, וניצח פעם נוספת בסיבוב הראשון, בתום דקה.
נכון ליולי 2024, סמוטריצקי מחזיק במאזן תוצאות של אחד עשר ניצחונות ושני הפסדים.
מאזן קרבות MMA

| תאריך | יריב | סיבוב | זמן | שיטה | אירוע | רקורד | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 16 ביוני 2024 | ארצות הברית ארון פיליפס | 1 | 1:01 | נוקאאוט טכני (בעיטות ואגרופים) | Fury Fighting Championship - Fury FC 92: Paac vs. Piccininni | 11-2-0 | זכייה |
| 27 באוגוסט 2023 | ארצות הברית קינן ג'קסון | 3 | 5:00 | החלטת שופטים (פה אחד) | Fury Fighting Championship - Fury FC 82: Moran vs. Trujillo | 10-2-0 | זכייה |
| 2 בדצמבר 2022 | ארצות הברית צ'ארלס דקה | 2 | 2:47 | פעולה פסולה (ברך) | iFC 6 - Jorge Masvidal's iKon Fighting Championship 6 | 9-2-0 | זכייה |
| 2 באוגוסט 2022 | ארצות הברית בילי גוף | 1 | 3:37 | נוקאאוט טכני (אגרופים) | Dana White's Contender Series - Contender Series 2022: Week 2 | 8-2-0 | הפסד |
| 18 בדצמבר 2021 | ברזיל ויליאם מסאריו | 2 | 2:03 | נוקאאוט טכני (אגרופים) | Russian Cagefighting Championship - RCC 10 | 8-1-0 | זכייה |
| 5 באוקטובר 2021 | קנדה מייק מאלוט | 1 | 0:39 | הכנעה (חניקת גיליוטינה) | Dana White's Contender Series - Contender Series 2021: Week 6 | 7-1-0 | הפסד |
| 19 בדצמבר 2020 | רוסיה סרגיי יאסקובץ | 3 | 5:00 | החלטת שופטים (רוב קולות) | Russian Cagefighting Championship - RCC 8 | 7-0-0 | זכייה |
| 15 בנובמבר 2019 | אוקראינה איליה חלאדקי | 1 | 2:10 | נוקאאוט טכני (אגרופים) | Bellator 234: Kharitonov vs. Vassell | 6-0-0 | זכייה |
| 15 בנובמבר 2018 | ישראל לוי מתן | 3 | 5:00 | החלטת שופטים (פה אחד) | Bellator 209: Pitbull vs. Sanchez | 5-0-0 | זכייה |
| 20 בינואר 2018 | ישראל עמוס לוי | 3 | 5:00 | החלטת שופטים (פה אחד) | Israel MMA Challenge 2 | 4-0-0 | זכייה |
| 27 בספטמבר 2017 | ישראל רפאל ארונוב | 1 | N/A | נוקאאוט טכני (בעיטה לראש) | Mix Fight Combat 3 | 3-0-0 | זכייה |
| 18 במאי 2017 | אוקראינה יורי קונסויץ | 2 | 2:32 | הכנעה (חניקה אחורית) | KNO World Tour 1 | 2-0-0 | זכייה |
| 20 בדצמבר 2016 | ישראל נדב גנון | 1 | 4:40 | נוקאאוט טכני (אגרופים) | Mix Fight Combat 2 | 1-0-0 | זכייה |
הערות שוליים

1 2  ערן פלגי, ‏עד העצם: סיפור חייו של שמעון סמוטריצקי, באתר ערוץ הספורט, 13 בנובמבר 2019
↑  תומר גנור, ‏חלום ה-UFC: סמוטריצקי יתחרה שוב ב"קונטנדר", באתר ONE‏, 16 במאי 2022
↑  Sherdog.com. "Mix Fight Israel - Mix Fight Combat 2". Sherdog. אורכב מ-המקור ב-2020-06-15.
↑  "Шимон Смотрицкий: Бойцы «Архангела Михаила» на уровень выше, чем в зале Конора Макгрегора". Яндекс Дзен | Платформа для авторов, издателей и брендов (ברוסית). אורכב מ-המקור ב-2020-06-15.
↑  ערן פלגי, ‏בונים מסורת: סיכום ערב הקרבות של בלאטור, באתר ערוץ הספורט, 16 בנובמבר 2018
↑  עדי כפיר‏, שלושה לוחמי MMA ישראלים חתמו בבלאטור, באתר וואלה, 11 בספטמבר 2019
↑  תומר גנור, גוזלים מלהיבים וענק רוסי שנכנע: ערב בלאטור בלתי נשכח, באתר ynet, 15 בנובמבר 2019
↑  תוך 39 שניות: סמוטריצקי לא יהיה ב-UFC, באתר ערוץ הספורט, 6 באוקטובר 2021
↑  צפו: סמוטריצקי הפסיד בקרב על ה-UFC, באתר ערוץ הספורט, 3 באוגוסט 2022
↑  ללא עוררין: ניצחון לסמוטריצקי ב-FURY FC, באתר ערוץ הספורט, 28 באוגוסט 2023
↑  תוך דקה בלבד: צפו בניצחון של סמוטריצקי, באתר ערוץ הספורט, 17 ביוני 2024
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "שמעון סמוטריצקי".
נינה אריאנדה

| --- | --- |

 לידה:  18 בספטמבר 1984 (בת 40) מנהטן, ארצות הברית 
 שם לידה:  Nina Arianda Matijcio 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  New School (BA) New York University (MFA)
 תקופת הפעילות:  מ-2010 
 פרסים והוקרה:  פרס עולם התיאטרון (2010)  פרס טוני לשחקן הטוב ביותר (2012) 
 
נינה אריאנדה מאטיצ'יו (Nina Arianda Matijcio, נולדה ב-18 בספטמבר 1984) היא שחקנית אמריקאית. היא זכתה בפרס טוני 2012 לשחקנית הטובה ביותר במחזה על הופעתה בתור וונדה ג'ורדן ב"Venus in Fur", והייתה מועמדת לפרס טוני 2011 לשחקנית הטובה ביותר במחזה על גילום בילי דאון במחזה "רק אתמול נולדה". היא כיכבה בסדרה המשפטית של אולפני אמזון "גוליית" וכיכבה בסרט הביוגרפי "השמן והרזה" (2018) בתור אשתו של סטן לורל, אידה.
ביוגרפיה

אריאנדה נולדה ב-18 בספטמבר 1984 במנהטן, ניו יורק, ארצות הברית. הוריה נולדו בגרמניה למשפחות ממוצא אוקראיני. היא גדלה בקליפטון, ניו ג'רזי, ובהיידלברג, גרמניה. היא קיבלה תואר ראשון באמנויות ב- Eugene Lang College The New School for Liberal Arts ותואר שני ב-Fine Arts בבית הספר טיש לקולנוע של אוניברסיטת ניו יורק בשנת 2009.
קריירה

אריאנדה עשתה את הופעת הבכורה שלה בברודוויי באפריל 2011 בתפקיד הראשי כבילי דון בהפקת ברודוויי של רק אתמול נולדה, עם ג'יימס בלושי ורוברט שון לאונרד. היא הופיעה באוף ברודוויי בתור וונדה ז'ורדיין במחזה הדרמטי-קומי Venus in Fur ב-2010, ההופעה שלה זכתה לשבחי המבקרים.
היא כיכבה בהפקה של "סיפורים מוינה האדומה" של מועדון התיאטרון של מנהטן ב-2014. היא הופיעה בכמה סרטים, כולל מיליארד סיבות לשוד, חצות בפריס, Rob the Mob, וההיעלמותה של אלינור ריגבי. היא לוהקה בינואר 2015 לעונה 3 של הסדרה חניבעל בתפקיד מולי, אשתו של וויל גרהם (בגילומו של שותפה לשעבר בברודוויי, יו דנסי).
אריאנדה כיכבה בסרט Fool for Love בפסטיבל התיאטרון בוויליאמסטאון ביולי 2014 עם סם רוקוול, בבימויו של דניאל אוקין. אריאנדה ורוקוול שיחזרו את תפקידיהם בברודוויי בתיאטרון סמואל ג'יי פרידמן ב-2015. אריאנדה גילמה את אגנס סטארק בסרט פלורנס פוסטר ג'נקינס (2016) והופיעה בסרט השמן והרזה (2018) בתור אידה קיטאיבה, אשתו של הקומיקאי סטן לורל.
בנוסף היא כיכבה בכל ארבע העונות של הסדרה גוליית בין השנים 2016 - 2021, כמו גם בעונות השלישית והרביעית של מיליארדים.
בשנת 2019, היא הופיעה עם סם רוקוול בסרט של קלינט איסטווד, "ריצ'רד ג'וול".
ב-2023 גלמה את הדי, אשתו של גורדון פורד ומושא האהבה של סוזי מאירסון בעונה החמישית של הסדרה "גברת מייזל המופלאה".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | Win Win | שלי |  |
| 2011 | קרקע גבוהה יותר | וונדי ווקר |  |
| 2011 | חצות בפריס | קרול בייטס |  |
| 2011 | מיליארד סיבות לשוד | מיס איובנקו |  |
| 2013 | מזל אותם | דנה |  |
| 2013 | היעלמותה של אלינור ריגבי | אלכסיס |  |
| 2014 | לשדוד את האספסוף | רוזמרי אובה |  |
| 2014 | ההצניעות | סיביל ואן בורן |  |
| 2016 | פלורנס פוסטר ג'נקינס | אגנס סטארק |  |
| 2017 | לעולם לא כאן | מרגרט לוקווד |  |
| 2018 | השמן והרזה | אידה קיטאיבה לורל |  |
| 2019 | ריצ'רד ג'וול | נאדיה |  |
| 2021 | הזוג ריקרדו | ויויאן ואנס |  |
| 2024 | Greedy People | דבורה |  |
| 2024 | Bang Bang | ג'ן |  |
| TBA | The Adventures of Drunky | פאנסי (קול) |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | תוכנית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | האישה הטובה | גרטשן בטיסטה | פרק: "קבל חדר" |
| 2012 | רוק 30 | פיצרינה סבארו | פרק: " Stride of Pride " |
| 2013 | בני ערובה | לורן | פרק: "השומר של האחות" |
| 2015 | חניבעל | מולי גרהם | 4 פרקים |
| 2015 | מאסטר של אין | אליס | פרק: "כרטיס חם" |
| 2016 | הוראס ופיט | מגי | פרק מס' 1.4 |
| 2016 | משבר בשש סצנות | לורנה | פרק מס' 1.5 |
| 2016–2021 | גוליית | פטי סוליס-פפגיאן | 24 פרקים |
| 2019 | מיליארדים | רבקה קאנטו | 10 פרקים |
| 2023 | גברת מייזל המופלאה | הדי | עונה 5 |
פילמוגרפיה > תיאטרון

| שנה | מחזה | תפקיד | מקום |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | ונוס בפרווה | וונדה ז'ורדיין | חברת הבמה הקלאסית, אוף-ברודוויי |
| 2011 | רק אתמול נולדה | אמה "בילי" דאון | תיאטרון קורט, ברודוויי |
| 2011–2012 | ונוס בפרווה | וונדה ז'ורדיין | תיאטרון ליסאום, ברודוויי |
| 2014 | סיפורים מוינה האדומה | הלנה אלטמן | מועדון התיאטרון של מנהטן, אוף-ברודוויי |
| 2015 | Fool for Love | מאי | תיאטרון סמואל ג'יי פרידמן, ברודוויי |
פרסים ומועמדויות

| שנה | מסגרת | קטגוריה | עבודה מועמדת | תוצאה | הפניות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | פרס עולם התיאטרון |  | ונוס בפרווה | זכייה |  |
| 2010 | פרס לוסיל לורטל | השחקנית הראשית המצטיינת במחזה | ונוס בפרווה | זכייה |  |
| 2010 | פרס חוג המבקרים החיצוניים | שחקנית מצטיינת במחזה | ונוס בפרווה | מועמדות |  |
| 2010 | פרס קלרנס דרוונט | האישה המבטיחה ביותר | ונוס בפרווה | זכייה |  |
| 2011 | פרס דרמה דסק | שחקנית מצטיינת במחזה | רק אתמול נולדה | מועמדות |  |
| 2011 | פרס ליגת הדרמה | הופעה מכובדת | רק אתמול נולדה | מועמדות |  |
| 2011 | פרס חוג המבקרים החיצוניים | שחקנית מצטיינת במחזה | רק אתמול נולדה | זכייה |  |
| 2011 | פרס טוני | השחקנית הטובה ביותר במחזה | רק אתמול נולדה | מועמדות |  |
| 2012 | פרס טוני | השחקנית הטובה ביותר במחזה | ונוס בפרווה | זכייה |  |
הערות שוליים

1 2  Blank, Matthew (7 ביוני 2011). "Born Yesterday Tony Nominee Nina Arianda". Playbill. אורכב מ-המקור ב-17 בדצמבר 2011. נבדק ב-11 ביוני 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Goldman, Andrew (17 בפברואר 2012). "Nina Arianda Is Fueling Fantasies". The New York Times. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Tisch alumni nominations at the 2011 Tony Awards". Tisch at New York University. אורכב מ-המקור ב-5 ביולי 2011. נבדק ב-28 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jones, Kenneth; Hetrick, Adam (1 במאי 2012). "2012 Tony Awards Nominations Announced; Once Earns 11 Nominations". Playbill. אורכב מ-המקור ב-7 במאי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Healy, Patrick (7 בפברואר 2010). "Back From the Depths, Rebuilding a Career". The New York Times. נבדק ב-28 ביולי 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Isherwood, Charles (28 בינואר 2010). "One Object of Desire, Delivered". The New York Times. נבדק ב-15 באוגוסט 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Haun, Harry (31 בינואר 2010). "Nina Arianda: A Star Is Born". Playbill. נבדק ב-15 באוגוסט 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hetrick, Adam (24 ביולי 2014). "Nina Arianda and Sam Rockwell Heat Up Williamstown's Fool for Love, Opening Tonight". Playbill. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gans, Andrew (15 בספטמבר 2015). "Fool for Love, Starring Nina Arianda and Sam Rockwell, Steams Up Broadway Tonight". Playbill. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gans, Andrew (29 באפריל 2011). "56th Annual Drama Desk Nominations Announced; Book of Mormon Scores 12 Nominations". Playbill. אורכב מ-המקור ב-2 בספטמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ""War Horse", "The Kid", Benanti, Gad Among Outer Critics Circle Winners!". Broadway World. 16 במאי 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Tony Awards: Nina Arianda Wins Best Actress in a Play for 'Venus in Fur' | The Wrap Awards, web.archive.org, ‏2013-07-22
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16980335p (data)  GND: 1072430274  ISNI: 0000 0001 2092 7602  LCCN: no2011090824  NTA: 393570797  SUDOC: 196538343  VIAF: 172048136   WorldCat (עם VIAF): 172048136
אבניבי

אָבָּנִיבִּי (או אָ-בָּ-נִי-בִּי) הוא פזמון עברי, שהיה השיר הזוכה באירוויזיון 1978. הוא נכתב על ידי אהוד מנור והולחן בידי נורית הירש. את הפזמון ביצעו יזהר כהן ולהקת אלף-בית, שייצגו בתחרות את ישראל.
הפזמון החוזר ("אָבָּנִיבִּי אוֹבּוֹהֵבֵּב אוֹבּוֹתָבָּךְ") כתוב בשפת הבי"ת ופירושו "אני אוהב אוֹתָךְ". השיר, בסגנון דיסקו קצבי, יועד במקור לפסטיבל שירי הילדים, אך לבסוף הוצע לפסטיבל הזמר והפזמון (תשל"ח), ששימש אז כקדם-אירוויזיון. השיר נבחר לייצג את ישראל באירוויזיון 1978 לאחר שזכה במקום הראשון בפסטיבל.
רקע וכתיבה

את הרעיון לכתיבת השיר הגה אהוד מנור בשנת 1977. הוא פנה אל נורית הירש ברעיון לכתוב שיר לפסטיבל שירי הילדים. הצמד הרבה לשתף פעולה, בין היתר כאשר יצרו את השיר "אי שם" עמו ייצגה הזמרת אילנית את ישראל באירוויזיון 1973. לפי הירש, מנור רצה לכתוב שיר בשפת הבי"ת, שהייתה שגורה בפיו בילדותו בבנימינה. כל הליך כתיבת השיר "אבניבי" התבצע דרך הטלפון תוך מספר שעות. עם סיום כתיבת השיר, הרגישו השניים שהשיר טוב מידי לפסטיבל שירי הילדים והחליטו לשלוח אותו לפסטיבל הזמר והפזמון. במקביל, בשנת 1978 הוחלט שהשיר הזוכה בפסטיבל ייסע לייצג את ישראל באירוויזיון 1978 בפריז.
השיר עוסק באהבה דרך עיני ילדים. יש בו השוואה בין האהבה כפי שנראתה בילדות, הועברה בסוד ובשפת הבי"ת המוצפנת ("מה שהרגשנו באמת לחשנו רק בשפת הבית"), לעומת הדרך שבה יש להתייחס לאהבה בחיים הבוגרים ("אהבה היא מילה יפה... ובשפת אהבה נדבר").
מוזיקלית, השיר שונה מרוב שירי האירוויזיון בכך שהוא מסתיים מעט אחרי שינוי הסולם, בעוד שברוב השירים יש קטע גישור או חזרה על הפזמון בשלב זה. נורית הירש כתבה ועיבדה את השיר בהשראת העיבודים של שירי הבי ג'יז. הירש חיפשה להביא אל תחרות האירוויזיון משהו חדש ושונה. שיר בסגנון הבי ג'יז והלהקות האמריקאיות השחורות עדיין לא בוצע על בימת האירוויזיון. על מנת להבליט את השיר ולהבדילו מביצועים אחרים, הירש החליטה לעצור את השיר באמצע ולהוסיף קטע נגינה שבו יוכלו המבצע וזמרי הליווי לבצע קטע ריקוד.
בפסטיבל הזמר השיר קיבל מספר נקודות זהה לשירה של חדוה עמרני "בלב אחד" (66 נקודות). עם סיום ההצבעה היה מצב של חוסר ודאות לגבי זהות הזוכה, ולאחר בדיקה הכריזה המנחה רבקה מיכאלי על "אבניבי" כשיר הזוכה, משום שקיבל יותר פעמים 12 נקודות. פרק הזמן של הבירור והמתח עד ההכרזה על הזוכה שודר בשידור חי, אך הושמט בעריכה לצורך השידור החוזר, ובכל השידורים החוזרים (גם בשנות ה-2000) הוא לא נכלל.
ביצוע באירוויזיון

השיר היה השמונה-עשר בסדר הביצוע בתחרות. להקת הליווי שליוותה את יזהר כהן כללה שני גברים ושלוש נשים, ובזמן ביצוע השיר רקדה לצליליו. חברי להקת הליווי "אלף-בית" (מחוץ לישראל הוצגה כ"אלפא-ביתא") היו נחמה שוטן, אתי צוברי, ראובן ארז, איציק עוקב וליסה גולד. מלחינת השיר הירש ניצחה על התזמורת בזמן הביצוע. את כוריאוגרפית השיר יצר שלמה רוזמרין.
בסוף ההצבעה קיבל השיר 157 נקודות, דבר שמיקם אותו במקום הראשון מתוך 20, ובהפרש של 32 נקודות מהמקום השני.
עקב התארכות ההצבעה, הוכרז השיר הזוכה בשעה 01:10 לפנות בוקר, לפי שעון ישראל. הטלוויזיה הישראלית, שקנתה זמן לוויין עד השעה 01:00, נותרה ללא תמונת לוויין ולא שידרה את הזכייה בשידור חי. בשלבי ההצבעה האחרונים, כשהתברר שישראל בדרך לניצחון, קטעה הטלוויזיה הירדנית את השידור ועברה לשדר תמונה של נרקיסים; בחדשות לאחר מכן סירבה ירדן להכיר בזכיית ישראל והכריזה על בלגיה כעל הזוכה, על אף שזו הגיעה למקום השני.
זכייה זו באירוויזיון הייתה הראשונה לישראל. בעקבות הזכייה ולפי כללי התחרות, אירחה ישראל את אירוויזיון 1979, והוא היה לאירוויזיון הראשון שנערך מחוץ לגבולותיה הגאוגרפיים של אירופה.
הצלחה מסחרית והשפעה

השיר, שהופיע באלבומו של כהן "ניגונה של השכונה", זכה להצלחה ברחבי אירופה וצעד במשך מספר שבועות במצעד הסינגלים הבריטי. כמו כן, השיר הגיע לראש המצעד השבועי של רשת ג' ונשאר שם במשך חמישה שבועות. הוא נבחר כשיר השנה במצעד הפזמונים השנתי של גלי צה"ל, ובמצעד השנתי של רשת ג' לשנת ה'תשל"ח הגיע למקום השני. "אבניבי" זכה להצלחה רבה גם בתאילנד.
השיר הבא שייצג את ישראל באירוויזיון, שבעקבות זכיית "אבניבי" נערך בישראל – "הללויה" בביצוע גלי עטרי ולהקת חלב ודבש – זכה אף הוא בתחרות. כך השיגה ישראל הישג נדיר – זכייה באירוויזיון במשך שנתיים רצופות (רק שלוש מדינות נוספות השיגו הישג דומה: ספרד, לוקסמבורג ואירלנד).
זכייתו באירוויזיון סימנה את תחילת העדפת סגנון זה בתחרות. השיר מבוצע לעיתים קרובות במחרוזות טובי הפזמונים של האירוויזיון, כמו בחצי גמר אירוויזיון 2006 שנערך באתונה או מחרוזת שירי האירוויזיון שהתקיימה בקדם-אירוויזיון 2012 של דנמרק.
בשנת 2018 ביצעה הזמרת נטע ברזילי, זוכת אירוויזיון 2018, גרסת כיסוי לשיר עבור רדיו גלגלצ.
גרסת כיסוי בתאילנדית לשיר נשמעה בסדרה הלוטוס הלבן בפרק הרביעי של העונה השלישית.
הערות שוליים

↑  לפני 41 שנים: ישראל זוכה באירוויזיון!, באתר EuroMix.co.il
↑  John Kennedy O'Connor, The Eurovision Song Contest: The Official History, לונדון: Carlton, 2007, עמ' 75, ISBN 9781844429943. (באנגלית)
↑  IZHAR COHEN & ALPHABETA, באתר officialcharts.com (באנגלית)
↑  אבניבי, באתר "פזמונט"
↑  נועם כהן, ‏איך הגיע "אבניבי" לסדרה "הלוטוס הלבן"? "הדור הצעיר חושב שזה בכלל שיר תאילנדי", באתר ‏מאקו‏, 11 במרץ 2025
↑   אבניבי, בביצוע נטע ברזילי, וידאו קליפ של השיר בערוץ "גלגלצ", באתר יוטיוב (אורך: 2:15), 23 באפריל 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 1d44ee69-9925-49fa-8faa-5f3e3e6ac696
מאיר בנאי

| --- | --- |

 לידה:  5 ביולי 1960 י' בתמוז ה'תש"ך ישראל ירושלים, ישראל 
 פטירה:  12 בינואר 2017 (בגיל 56) ט"ו בטבת ה'תשע"ז ישראל מושב חמ"ד, ישראל 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  1981–2017 (כ־36 שנים)
 סוגה:  רוק • נשמה • זמר עברי • פופ
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  גיטרה פסנתר ומפוחית
 חברת תקליטים:  CBS ישראל, NMC
 שיתופי פעולה בולטים:  ארקדי דוכין, אריק רודיך
 צאצאים:  נועם בנאי 
 http://meirbanai.confia.co.il
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
מתוך מופע הלהקה החשמלי "בשם האהבה"
מאיר בנאי בהופעה בחוצות היוצר, 2009
מאיר בנאי (5 ביולי 1960, י' בתמוז ה'תש"ך – 12 בינואר 2017, ט"ו בטבת ה'תשע"ז) היה זמר-יוצר, מוזיקאי ושחקן ישראלי.