stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תאונת הרכבת ביוהנסבורג
התאונה

בשעה 07:10 שעון מקומי (05:10 UTC), רכבת נוסעים נתקלה בחלקה האחורי של רכבת אחרת בתחנת דנבר. אדם אחד נהרג וכ-240 נפצעו, שניים באורח קשה. הרכבות היו רכבת מטרו פלוס עם 700 איש, ורכבת ביזנס אקספרס עם 200 איש.
רכבת אקספרס נסעה מפרטוריה לתחנת פארק, יוהנסבורג, וכך גם רכבת המטרו פלוס. רכבת המטרו פלוס עמדה בתחנה. ההרוג היה מאבטח ברכבת המטרו פלוס. נהג רכבת אקספרס פונה במסוק לבית החולים.
שתי הרכבות המעורבות היו Metroplus Express Train 0600 ו-Business Express Train 1602, שתיהן מופעלות על ידי PRASA rail. PRASA מפעילה שירותי רכבת נוסעים בתור Metrorail. Metrorail פועלת במחוז Gauteng של המדינה כאזור נפרד, המכונה Metrorail Gauteng.
בתוך Metrorail Gauteng, התאונה אירעה בקו המשרת את פרטוריה, קמפטון פארק, גרמיסטון ויוהנסבורג. ביזנס אקספרס הוא מותג שירותי הנסיעות של Metrorail.
חקירה

הארגון הממשלתי של דרום אפריקה Railway Safety Regulator חקר את התאונה, ופרסם דוח סופי על התקרית במרץ 2016.
נהג הרכבת המובילה, מטרופלוס אקספרס 0600 עצר באות בתחנת דנבר בשעה 7:06 מכיוון שהנהג לא הצליח לקרוא את האות בגלל אור השמש הבהיר. הוא ניסה ליצור קשר עם המשרד המרכזי לבקרת תנועה בג'ורג' גוך באמצעות רדיו, אך מערכות התקשורת לא היו בשימוש במרכז עקב הפסקת חשמל.
בינתיים, הרכבת הבאה נסעה מעל המהירות המותרת בכ-91 קמ"ש באזור של 70 קמ"ש. הוא לא הצליח להאט באיתות זהירות צהוב ולא לעצור באות הסכנה האדום. הנהג הפעיל את הבלמים במרחק של 332 מ' מהרכבת שעצרה, אך הרכבת האטה רק ל-61 קמ"ש בנקודת הפגיעה. במהירות 91 קמ"ש, הרכבת הייתה צריכה 510 מ' כדי לעצור.
הדו"ח מציין גם כי הפסקת החשמל השביתה מכשירי רדיו, טלפונים ומערכות הקלטת קול במשרד CTC. לא היה ספק כוח גיבוי.
ל-CTC אמנם היה טלפון סלולרי אחד כגיבוי, אך לנהג רכבת המטרו אקספרס לא ניתן המספר. כמו כן, למשרד CTC לא היו פרטי ההתקשרות של נהג המטרו אקספרס.
ל-RSR היה איש קשר ב-PRASA שנקרא המנהל המועמד, אולם הסדר זה לא היה משביע רצון מכיוון שפקידי PRASA איחרו או לא הגיבו במתן החומרים המבוקשים במהלך החקירה. הם גם לא הופיעו לדיונים שנקבעו. ככל הנראה, החוקרים הצליחו לקבל תשובות רק לאחר הפעלת לחץ על ההנהלה העליונה של PRASA.
החוקרים גם לא ראיינו את נהגת רכבת 1602 של ביזנס אקספרס מכיוון שהיא עדיין הייתה בבית החולים במהלך החקירה.
הערות שוליים

↑  דו"ח רשות הבטיחות בתעבורה בדרום אפריקה, 2016, Railway Safety Regulator South Africa
סרוגייט

ערך זה עוסק בטיפול מיני מעשי. אם התכוונתם לסרט, ראו .
סרוגייט (מחליף באנגלית. במקור: Sex surrogate) הוא טיפול מיני מעשי בעל מאפיינים התנהגותיים אשר נעשה באמצעות בן זוג זמני.
פיתוח השיטה

שיטת הטיפול פותחה על ידי הרופא ויליאם מסטרס והסוציולוגית וירג'יניה ג'ונסון. בשנות החמישים הם הקימו מעבדת מחקר בה בדקו מתנדבים במצב של פעילות מינית פרטנית או זוגית. הם השתמשו באמצעים שהיו קיימים אז ובדקו את לחץ הדם, הדופק, קצב הנשימות, מתח השרירים, רוחב האישונים, התגובתיות העורית, הרטיבות הנרתיקית והשינויים באברי המין. מחקר זה פורסם בספר "Human Sexual Response". בספר נוסף, "Human Sexual Inadequacy", הם הציעו תוכנית טיפולית לאנשים הלוקים בתפקודם המיני.
בעקבות כך הגיעו למרפאתם בסנט לואיס אנשים מרחבי ארצות הברית וחלקם היו ללא בני זוג. מסטרס וג'ונסון ניסו לטפל בהם בשיטות שלהם ללא בני זוג וכשלו. מתוך גישה אתית לא לדחות אנשים במצוקה וגם לא להציע טיפול שאינו יעיל הם חיפשו מוצא לאותם פונים שלא הצליחו בשום אופן להביא בני זוג לטיפול. הצעה להפעיל נערות ליווי נדחתה על ידם על הסף, הם ראו בזה קטסטרופה שעלולה רק לפגוע במטופליהם. ואז הם העלו את הרעיון לגייס סרוגייט להכשיר אותם שתהיינה בנות זוג חליפיות (היה להם גם גבר סרוגייט אך מספר הנשים עלה על מספר הגברים). הם הגדירו את הסרוגייט כבת זוג לצורך הטיפול המפעילה הלכה למעשה את הוראות הטיפול ומהווה מודל למטופל לתפקידיה השונים של האישה במערכת הזוגית. הסרוגייט מצטרפת לטיפול בהמלצת מטפל מיני לגברים או נשים שאין להם מי שיספק להם את התמיכה הפיזיולוגית והפסיכולוגית בשלב הקריטי של הטיפול. IPSA ארגון הסרוגייט בחוף המערבי של ארצות הברית הוסיף להגדרה זו גם את החלקים החברתיים והאינטימיים של הקשר הזוגי.
בשנות השבעים והשמונים פורסמו מספר מחקרים שהשוו את תוצאות הטיפול בעזרת סרוגייט לטיפולים מיניים אחרים והראו שהטיפול יעיל יותר. גישתם הטיפולית של מסטרס וג'ונסון עוררה תגובות חצויות. נמתחה ביקורת על שיטת הטיפול אשר טענה כי זהו סוג של זנות. מאידך, יש מי שרואים בטיפול זה כאמצעי חשוב לסייע לאנשים שאינם מסוגלים למצוא בן או בת זוג או בעלי בעיות שונות בתפקוד המיני או בעיות אחרות. מסטרס וג'ונסון הפסיקו לעבוד עם סרוגייט לאחר שנתבעו על ידי בן זוג של אחת הסרוגייט שעבדה אצלם. הם המשיכו לעבוד בקליניקה שלהם בטיפול מיני פרטני וזוגי סטנדרטי שנים רבות לאחר מכן.
הטיפול

תוכנית הטיפול היא אישית ומצריכה מהמטופל התמודדות עם קשיים רבים. התוכנית בנויה משלבים כאשר המטופל אינו יכול לעבור שלב, מבלי להרגיש מוכן לשלב הבא. בתוכנית זו הסרוגייטים נוהגים לשלב שלוש טכניקות - "הסברה", "הקשבה" ו"הדגמה"; הסיבה לכך היא לנסות ככל האפשר לפתור את בעיותיהם המיניות של המטופלים. שיטת הטיפול פועלת באמצעות שני סוגי מפגשים טיפוליים מקבילים, הנמשכים על פני תקופה ארוכה. האחד - פגישה שנערכת עם יועץ או פסיכולוג. והשני - התנסות מעשית עם הסרוגייט.
המטפל אחראי על הטיפול, ומנחה את הסרוגייט לאחר כל שיחה טיפולית עם המטופל. בכל שבוע מתקיימות שלוש פגישות: מטופל - מטפל, מטפל - סרוגייט, ומטופל - סרוגייט. בסיום כל פגישה עם המטפל, הסרוגייט רושם דיווח למטפל, המשתמש בדיווח זה בפגישתו הבאה עם המטופל. הקשר בין הסרוגייט והמטופל הוא רק למטרות הטיפול ובשעה שנקבעה לטיפול, ובסיומו הם נפרדים.
במפגשים אלו לומד תחילה המטופל לגעת, ללטף, להכיר את עצמו, להשלים עם תדמית הגוף שלו ועם המיניות שלו, וכך משפר את היכולת הבין אישית שלו. כך, נוצר קשר אינטימי בין המטופל לסרוגייט, דבר שמאפשר ללמוד מהניסיון ומהדרך שבה מתנהל הקשר. בסופו של דבר נערכת התנסות מעשית עם הסרוגייט, עד לקיום יחסי מין מלאים. ההתנסות המעשית מתרחשת רק אם המטפל מחליט שיש צורך בכך או שבשלו התנאים לכך. שלב זה מתקיים לקראת סוף תהליך הטיפול.
במקביל לטיפול עם הסרוגייט נערכות גם פגישות עם יועץ או פסיכולוג, המהוות חלק הכרחי להשלמת הטיפול והצלחתו כיוון שמקובל לסווג את הגורמים לליקויים בתפקוד המיני כפסיכולוגיים ולכן שיפור התקשורת הוא חלק ניכר והכרחי. הסרוגייט בדרך כלל מעביר דיווחים תקופתיים ליועץ על התקדמות המטופל ומקיים בקפידה אחר הוראות המטפל. ללא שיתוף פעולה מתמיד במשולש שבין הפסיכולוג, הסרוגייט והמטופל, סיכויי הצלחת הטיפול נמוכים ופוגמים ביעילותו.
הסיבות להפניה לטיפול באמצעות סרוגייט אצל גברים הן אי שביעות רצון מאורגזמות, פליטות זרע מהירות או מעוכבות, הפרעה בזקפה, פחדים מפני הביצוע המיני או מגע מיני מכאיב. אצל נשים הסיבות הן: בעיות חדירה; בעיות באורגזמה נשית; אורגזמה מהירה; מגע מיני הכרוך בכאב. בעיות המשותפות לשני המינים: חוסר ניסיון; פחד מאינטימיות; בושה ופחד הקשורים בתפקוד חברתי; בעיות תקשורת; סיבות נוספות יכולות לנבוע מבעיות רפואיות, דימוי עצמי ירוד, נכות, התעללות מינית, פגיעה גופנית, חוסר ביטחון בזהות המינית ועוד.
ביקורת

הארגון הפמיניסטי "לא עומדות מנגד", שפועל להוציא את צריכת ה"זנות" אל מחוץ לחוק, טוען שסרוגייט זו "תעשיית זנות שהתחפשה לטיפול".
בישראל

בארץ התחיל הטיפול המיני בעזרת סרוגייט בשנת 1989 במסגרת תחנה לשיקום של ברית התנועה הקיבוצית. בשנת 1991 הוצגו התוצאות הראשונות של הטיפול בכנס באמסטרדם, ולאחר מכן בכנס שיקום מיני בבית הלוחם תל אביב. מאז נכנס הטיפול באמצעות סרוגייט ללקסיקון הישראלי, הטיפול אושר על ידי משרד הביטחון לנכי צה"ל נפגעי חוט שדרה ונפגעי מוח וגם עלה כתביעה לפיצוי במסגרת תביעות משפטיות.
בע"א 11152/04 פלוני נ' מגדל חברה לביטוח בע"מ, פ"ד סא(3) 310, שלל בית המשפט העליון את האפשרות לפצות ניזוק בתאונה בגין הצורך להיזקק לשירותי ליווי, הן על בסיס עובדתי והן על בסיס שלילת הכרת המשפט הישראלי בראש נזק זה. בפסק הדין הובאה סקירה של פסקי דין, כולל זה של בית המשפט מושא הערעור, שהיו נכונים להכיר בצורך של הנפגע להיזקק לשירותי זנות כראש נזק בר פיצוי, וחישבו את היקף הנזק על בסיס עלות ביקור שבועי במכון ליווי. בפסק הדין, נקבע להלכה כי שיטת המשפט הישראלית אינה מכירה בראש נזק זה בהיותו נוגד את תקנת הציבור, אך נקבע כי שאלת הטיפול באמצעות סרוגייט נותרת פתוחה, שכן מהבחינה העובדתית נמצא שהמערער אינו יכול להיבנות מטיפול זה.
לקריאה נוספת

ויליאם מאסטרס ווירג'יניה ג'ונסון (1987), מין ואהבה. הוצאת זמורה ביתן, תל אביב.
הערות שוליים

↑  ע"א 11152/04 יוסף פרדו נ' מגדל חברה לביטוח בע"מ ואחרים, ניתן ב־16 באוקטובר 2005;
דפנה ברק-ארז, תקדימיוֹת - נשים קובעות תקדים במשפט הישראלי, כנרת, זמורה, דביר, 2024, הפרק "מה עומד למכירה? ועל מה מותר לפצות?", עמ' 210–211
| מיניות האדם |
| --- | --- | --- |
| תופעות פיזיולוגיות | זוויג • עוררות מינית • זקפה • נוזל טרום-שפיכה • סיכוך נרתיקי • אורגזמה (שפיכה נשית / שפיכה גברית) • היריון |  |
| בגרות מינית וחינוך מיני | התבגרות מינית • מניעת הריון • קונדום • מין בטוח • חינוך מיני • טיפול מיני • סרוגייט • מדריך למיניות |  |
| זהות | זהות מגדרית • זהות מינית • נטייה מינית (הומוסקסואליות / ביסקסואליות / לסביות / א-מיניות) • הטרוסקסואליות • אינטרסקס • טיפול המרה • גברים המקיימים יחסי מין עם גברים • נשים המקיימות יחסי מין עם נשים • יחסי מין הומוסקסואליים • יחסי מין לסביים |  |
| מין וחוק | חוק למניעת הטרדה מינית • גיל ההסכמה • הדבקת HIV במזיד‏ • גילוי עריות • מעשה מגונה • חוסר צניעות בציבור • מעשה מגונה בפומבי • אונס • התעללות מינית • ניצול מיני • הטרדה מינית • התנהגות מינית פסולה • אלימות מינית • מעשה סדום • בעילה אסורה בהסכמה • פדופיליה • חטיפת נשים |  |
| סקסולוגיה ותופעות היסטוריות | האבולוציה של הרבייה המינית • היסטוריה של ייצוגים מיניים • מיניות ברומא העתיקה • זנות ביוון העתיקה • זנות ברומא העתיקה • פדרסטיה ביוון העתיקה • המהפכה המינית |  |
| זוגיות וחברה | חיי מין • משיכה מינית • אהבה • מונוגמיה • פוליאמוריה • מין מזדמן • סווינגינג • נישואים • פיקוח ילודה • פאראפיליה • מופקרות • דת ומיניות • התנזרות ממין • הון ארוטי • אתיקה מינית • אובייקטיפיקציה מינית • מתאם אינטימיות • דיבור ארוטי • סלנג מיני |  |
| יחסי מין | מין קבוצתי • מזמוז • אוננות • משחק מקדים • החדרת אצבעות • תנוחות מין • יחסי מין מחוץ לנישואים • יחסי מין ללא נישואים • יחסי מין ללא חדירה • מין אוראלי • מין אנאלי • מציצה עצמית • BDSM • פטיש לכפות רגליים • פטישיזם (סקסולוגיה) • פטיש לכפות ידיים • פוטג'וב • הנדג'וב • אורגיה • גאנג באנג • שלישייה • רביעייה • סייברסקס • שיחה ארוטית • חנק ארוטי • מעגל מאוננים • יחסי מין בפומבי • קשירה • קונילינגוס |  |
| שירותי מין | תעשיית המין • ארוטיקה • פורנוגרפיה • סרט פורנוגרפי • תיירות מין • מוזיאון מין • מועדון מין • מועדון חשפנות • חשפנות • זנות (זנות קטינים / זנות גברית / בית בושת / עבדות מין) • יחסי מין תמורתיים • חנות מין • אביזר מין • בובת מין • מכונת מין • רובוט מיני |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007539064105171  LCCN: sh86000547
יעקב ויגודסקי

| --- | --- |

 לידה:  3 באפריל 1856 בוברויסק, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  יולי 1941 (בגיל 85) וילנה, ליטא 
 מדינה:  פולין, ליטא, האימפריה הרוסית, ברית המועצות 
 השכלה:  האקדמיה הקיסרית לכירורגיה  האקדמיה לרפואה צבאית בסנט-פטרסבורג 
 תפקיד:  member of the Sejm of the Second Polish Republic 
 מפלגה:  ברית המיעוטים 
 
ד"ר יעקב וִיגוֹדְסקי (ביידיש: יעקב וויגאָדסקי; בפולנית: Jakub Wygodzki;‏ 1856 – 1941) היה רופא גינקולוג, סופר יידיש, ואיש ציבור, שר לענייני יהודים בליטא המרכזית, ציר לסיים של הרפובליקה הפולנית השנייה (1922–1927), וממנהיגי קהילת וילנה ערב חורבנהּ.
קורות חיים

יעקב ויגודסקי נולד ב-1856 בפלך מינסק של האימפריה הרוסית. השלים את לימודי הרפואה באוניברסיטת סנקט פטרבורג בשנת 1882. התמחה בגינקולוגיה, חקר את תחומו ופרסם בעיתונות הרפואית המדעית למעלה ממאה מאמרים ברוסית, בגרמנית ובפולנית.
מראשית פעילותו התבלט ויגודסקי כמנהיג יהודי וכמנהיג ציוני. ויגודסקי, שכונה "אבי יהודי וילנה", עמד שנים רבות בראש ציוני וילנה, וכן כיהן כיושב ראש ועד הקהילה.
במלחמת העולם הראשונה נכלא על ידי הגרמנים שכבשו את וילנה, ובעת שהותו בכלא החל לכתוב ספרי זיכרונות ביידיש. שלושה מהם פורסמו לימים בשנות ה-20 בווילנה עצמה. בממשל הראשון שכונן עם עצמאות ליטא ב-1918, נתמנה ויגודסקי לשר לענייני יהודים. לאחר איחודה עם הרפובליקה הפולנית השנייה נבחר כציר בסיים הפולני (1922–1927). בשעתו זכו אחדים מנאומיו בזכות העם היהודי והציונות לפרסום רב. לצד פעילותו הפוליטית, כתב בעיתון "היַינט" ('היום).
במסגרת פעילותו כראש הקהילה תמך בתנועות הנוער הציוניות; הוא הבין שליהודים במזרח אירופה לא נשקף עתיד אופטימי, ועודד את צעירי הציונים לעלות לארץ ישראל.
יעקב ויגודסקי היה בן 86 בעת הכיבוש הנאצי של וילנה. הנאצים כלאו אותו כנציג בכיר של הקהילה היהודית. בקיץ 1941 עונה באכזריות, נחקר ומת בכלא לוקישקס (Lukiškės). קרוב למותו הבין את הסכנה הנשקפת מהכיבוש הנאצי ליהודי וילנה, וחרף גילו ומצבו עודד בסתר את ראשוני המתארגנים במחתרת.
בבית הספרים הלאומי בירושלים נמצאים שלושת ספרי הזיכרונות שלו, ביידיש, מימי מלחמת העולם הראשונה.
ויגודסקי נשא לאשה את הלן ידלובקין. בתם, אלכסנדרה ברושטיין, שנולדה בשנת 1884, הייתה סופרת אשר כתבה בשפה הרוסית. היא התפרסמה בעיקר בזכות הטרילוגיה האוטוביוגרפית "הדרך יוצאת למרחקים". בנם, שמעון, נולד בשנת 1892.
ספריו

אין שטורם: זכרונות פון די אָקופּאציע-צייטן, וילנה: קלעצקין, 1926. (יידיש: "בסערה: זיכרונות מתקופת הכיבוש", הכיבוש הגרמני במלחמת העולם הראשונה)
אין גיהנום: זכרונות פון די דייטשע תפיסות בשעת דער וועלט מלחמה, וילנה: קלעצקין, 1927. (יידיש: בגיהנום: "זיכרונות מה"תפיסות" [הכליאות והחקירות של הגרמנים] בעת מלחמת העולם")
אין סמבטיון: זכרונות פון צווייטן סיים 1922–1927, וילנה: דרוקעריי עקספרעס, 1931. (יידיש: "בסמבטיון: זיכרונות מהסיים השני 1922–1927")
הערות שוליים

↑  איליה ארנבורג ווסילי גרוסמן, הספר השחור, עמ' 473.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007509729205171  PLWABN: 9810619755305606  ISNI: 0000 0000 4175 5953  LCCN: no2001025474  VIAF: 61192135   WorldCat (עם VIAF): 61192135 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ארנסט לינדר

ערך זה עוסק בגנרל שוודי-פיני. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

ארנסט לינדר ב-1940
 לידה:  25 באפריל 1868 רוסיה פוייה, הדוכסות הגדולה של פינלנד 
 פטירה:  14 בספטמבר 1943 (בגיל 75) שוודיה סטוקהולם, שוודיה 
 מקום קבורה:  נורה בגרבנינגספלאצן (2 באוקטובר 1943) 
 מדינה:  שוודיה, פינלנד 
 השתייכות:  שוודיה צבא שוודיה פינלנד צבא פינלנד
 דרגה:   מיור גנרל בצבא שוודיה  גנרל בצבא פינלנד
 תפקידים בשירות
 מפקד קורפוס המתנדבים השוודי
 פעולות ומבצעים
 מלחמת האזרחים הפינית  מלחמת העולם השנייה  מלחמת החורף 
 עיטורים
 Cross of Liberty, 1st Class with star (28 בינואר 1919)  מסדר הכתר  מסדר פרנץ יוזף  צלב הברזל  מפקד דרגה ראשונה במסדר הוורד הלבן של פינלנד  אבירות במסדר דנבורג  אביר בלגיון הכבוד  מסדר המג'ידיה  קצין במסדר ההצטיינות החקלאית  Cross of Liberty, 1st Class 
 תפקידים אזרחיים
 הנספח הצבאי של שוודיה בפריז ובלונדון מיידליסט זהב מאולימפיאדת פריז (1924) ברכיבה על סוסים
 
ארנסט לינדר (בפינית: Ernst Linder;‏ 25 באפריל 1868 – 14 בספטמבר 1943) היה מיור גנרל בצבא שוודיה וגנרל בצבא פינלנד, שהתפרסם כמפקד קורפוס המתנדבים השוודי, בימי מלחמת החורף. לינדר גם היה ידוע כרוכב מרוצים, וזכה במדליית זהב באולימפיאדת פריז 1924.
ביוגרפיה

לינדר נולד בדוכסות הגדולה של פינלנד, שהייתה אז חלק מהאימפריה הרוסית. אביו, שנקרא אף הוא ארנסט, ושהיה עיתונאי וסופר פיני, נפטר מטיפוס מספר שבועות לאחר לידתו. אמו, מרי לאיוויניוס, הייתה בתו של מושל פינלנד אלכסנדר לאיוויניוס. בשנת 1872, נישאה אמו בפעם השנייה לאיש העסקים השוודי אוסקר אקמן, והמשפחה עברה לשוודיה. עם זאת, ללינדר נותר קשר רגשי עמוק למולדתו. לינדר למד בבית ספר צבאי שוודי בין בשנים 1888–1889, ולאחר מכן בבית הספר הצבאי בהנובר בין השנים 1893–1895, ובאקדמיה הצבאית של שוודיה בין 1900–1902. כמו כן שימש בין היתר כנספח הצבאי של שוודיה בפריז ובלונדון. ב-1918 הועלה לדרגת אוברסט, ובאפריל של אותה שנה לדרגת גנרל-מיור.
עם פרוץ מלחמת האזרחים הפינית, התפטר לינדר מהצבא השוודי, ועבר לשרת בכוחות ה"לבנים" הפינים שלחמו נגד ה"אדומים" הקומוניסטים. הוא נהנה מאמונו האישי של מפקד הלבנים קארל גוסטף אמיל מנרהיים, הועלה לדרגת קולונל בצבא פינלנד, וקיבל פיקוד על כוח מיוחד שכונה "Satakunnan ryhmä". הכוח התבלט במיוחד בקרב טמפרה. ב-29 באפריל 1918 מונה לינדר למפקד כוח שכונה "Savon ryhmä". הוא שירת תקופת מסוימת כמפקד בחיל המילואים הפיני, אולם לאחר מכן חזר לצבא השוודי, שם קיבל תפקיד שולי בלבד, בין היתר בשל הסכסוך שהיה אז בין פינלנד לשוודיה בשאלת השליטה באולנד. הוא פרסם שני ספרי זיכרונות על המלחמה בפינלנד, "Muistelmia Suomen vapaussodasta" ("זיכרונות ממלחמת שחרור פינלנד) ו-"Kuudentoista vuoden takaa" ("לפני שש עשרה שנים"). לינדר פעל לקידום היחסים בין פינלנד לשוודיה, ואף עמד החל מ-1920 ועד מותו בראש "אגודת הידידות שוודיה-פינלנד" (Samfundet Sverige-Finlandin").
לינדר נודע גם כרוכב סוסים מצטיין. הוא זכה במדליית זהב ברכיבה על סוסים באולימפיאדת פריז (1924). בשנת 1938 קודם לדרגת גנרל לוטננט, ובשנת 1940 לדרגת גנרל חיל הפרשים. באותה שנה תקפה ברית המועצות את פינלנד, ובכך החלה את מלחמת החורף. שוודיה הייתה מודאגת מאוד מהמלחמה, וחששה שהיא תהיה הקורבן הבא של הסובייטים. הסיסמה באותם ימים הייתה: "Finlands sak är vår" ו-"Ett folk är i fara - Du kan hjälpa" ("הקונפליקט הפיני הוא גם הבעיה שלנו"; "העם בסכנה - ואת/ה יכול לעזור"). לינדר הקים את קורפוס המתנדבים השוודי, בתיאום ובתמיכת ממשלת שוודיה, ועמד בראשו. הקורפוס גייס חיילים בעיקר משוודיה אך גם מנורווגיה ודנמרק. החיילים ברובם נשלחו לחזית סאלה, ולחמו באומץ נגד הפולשים. לאחר המלחמה הוחזר הקורפוס לשוודיה.
לינדר לא יזם תוכנית דומה במהלך מלחמת ההמשך, בין היתר משום שהתקרבותה של פינלנד לגרמניה הנאצית הדאיגה אותו. הוא נפטר בסטוקהולם בשנת 1943 והוא בן 74.
מדליות ועיטורים

על שנות שירותו זכה לינדר במדליות ובעיטורים הבאים:
אביר מסדר ההוספיטלרים
כוכב מסדר החירות הפיני עם חרבות
מסדר החירות הפיני דרגה 1
מסדר החירות הפיני דרגה 2
מפקד דרגה 1 של הורד הלבן הפיני
מסדר המג'ידיה הטורקי דרגה 3
קצין במסדר ההצטיינות החקלאית הצרפתי
קצין במסדר פרנץ יוזף האוסטרי
צלב המלחמה הבלגי דרגה 1
מסדר ההצטיינות הצ'יליאני דרגה 2
אביר מסדר דנמרק
אביר לגיון הכבוד של צרפת
אביר צלב הברזל של פרוסיה דרגה 2
אביר מסדר הכתר של פרוסיה
הערות שוליים

↑  רשימת המדליות בהם זכה, בשם "Linder, Ernst", (בשוודית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1226055613  ISNI: 0000 0004 4421 334X  KulturNav: 4428c455-3054-4a6f-9c92-e1c29429c704  VIAF: 163370543   WorldCat (עם VIAF): 163370543
ויסמן (יצרן רכב)

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1988–2014 (כ־26 שנים) 
 מיקום המטה:  דילמן 
 ענפי תעשייה:  תעשיית הרכב 
 מוצרים עיקריים:  מכונית 
  
 www.wiesmann.com
 
מטה החברה בעיר דולמן
ויסמן (גרמנית: Wiesmann) היא חברה גרמנית לייצור מכוניות ספורט.
רקע ודגמים

החברה נוסדה בשנת 1985 על ידי האחים מרטין ופרידהלם ויסמן בעיר דולמן במדינת נורדריין-וסטפאליה. בראשית דרכה עסקה החברה בייצור גגות קשיחים למכוניות קבריולה בהזמנות אישיות, ייצור שנמשך גם כיום. לאחר זמן מה עלה בידי האחים ויסמן הרעיון ליצור מכונית רודסטר קלאסית גרמנית אשר תתחרה במכוניות הרודסטר הבריטיות. מכונית הוויסמן הראשונה הוצגה בשנת 1993 תחת שם המודל MF, אשר מייצג את ראשי התיבות של שמם הפרטי של האחים המייסדים.
כיום החברה מייצרת דגמים נוספים כאשר כל מנועי רכבי ויסמן כמו גם תיבות ההילוכים מסופקים על ידי חברת ב.מ.וו.
רקע ודגמים > MF-30 רודסטר

מכונית הוויסמן 30-MF היא מכונית רודסטר קלאסית פתוחה בעלת שני מושבים. המכונית היא בעלת הנעה אחורית, בעלת מנוע 6 צילינדרים של ב.מ.וו בנפח 2,979 סמ"ק עם הספק של 231 כ"ס ב-5,900 סל"ד, מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש ב-5.0 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 230 קמ"ש. משקל המכונית הוא 1080 ק"ג.
רקע ודגמים > MF-3 רודסטר

הוויסמן MF-3 זהה ל-MF-30 אלא עם מנוע שונה. המכונית היא בעלת מנוע 6 צילינדרים של ב.מ.וו בנפח 3,246 סמ"ק עם הספק של 343 כ"ס ב-7900 סל"ד, מנוע זה זהה למנוע הב.מ.וו M3 מסדרת ה-E46. המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש ב-5.0 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 255 קמ"ש, כאשר משקלה הוא 1180 ק"ג.
רקע ודגמים > GT MF-4 קופה

מכונית הוויסמן GT MF-4 היא מכונית גראן טוריסמו בעלת שני מושבים בתצורת קופה, חזקה מן הדגמים הקודמים. מכונית ה-GT הוצגה בשנת 2003.
מנוע הרכב הוא מנוע טורבו 8 צילינדרים בנפח 4,395 סמ"ק זהה למנוע הב.מ.וו X6 והב.מ.וו סדרה 7 מסדרת F01, כאשר הספקו הוא 402 כ"ס. המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש ב-4.6 שניות, ומגיעה למהירות מרבית של 291 קמ"ש. שלדת המכונית עשויה אלומיניום, ומשקלה הוא 1,390 ק"ג.
רקע ודגמים > GT MF-5

בשנת 2009 הציגה החברה את דגם ה-GT MF-5. המכונית היא חזקה מן הדגמים הקודמים, מיוצרת בתצורת קופה או רודסטר, במהדורה מוגבלת של 55 יחידות בלבד. 
מנוע הרכב הוא מנוע אטמוספירי בן 10 צילינדרים בעל הספק של 507 כ"ס, זהה למנוע הב.מ.וו M6 והב.מ.וו M5 . המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש ב-3.9 שניות, ומגיעה למהירות מרבית של 311 קמ"ש. משקל המכונית הוא 1,405 ק"ג. מחירה לרכישה הוא כ-190,000 אירו.
גלריית תמונות

ויסמן MF-3
ויסמן MF-3 מאחור
ויסמן GT
ויסמן GT מאחור
הערות שוליים

1 2  Wild, Wild Wiesmann - Autoweek
↑  Official: New V8 engines from BMW for Wiesmann MF4 and MF5
↑  http://www.gtspirit.com/2011/12/02/road-test-wiesmann-gt-mf5-second-generation/
אצטדיון אוניברסיטת המלך ח'אלד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מיקום:  ערב הסעודית אבהא, ערב הסעודית
 קואורדינטות:  18°05′52″N 42°43′14″E﻿ / ﻿18.097662353594°N 42.720583654979°E﻿ / 18.097662353594; 42.720583654979
 בעלים:  אוניברסיטת המלך ח'אלד
 משטח:  דשא
 מושבים:  45,428 (מתוכנן)
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ערב הסעודית מוגדלת) ריאד ג'דה מכה אל-מדינה דמאם בוריידה ח'מיס מושייט איראן כווית עיראק ירדן יש. מצרים סודאן ארי. תימן עומאן איחוד האמיר.  ק. המ. הפ.  ים סוף אצטדיון אוניברסיטת המלך ח'אלד(למפת ערב הסעודית רגילה) ריאד ג'דה מכה אל-מדינה דמאם בוריידה ח'מיס מושייט איראן כ. עיראק ירדן יש. מצ. סודאן ארי. תימן עומאן איחוד האמיר.  ק. המ. הפ.  ים סוף אצטדיון אוניברסיטת המלך ח'אלד  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אצטדיון אוניברסיטת המלך ח'אלד (בערבית: ملعب جامعة الملك خالد, בתעתיק מדויק: מלעב ג'אמעה אלמלכ ח'אלד) הוא אצטדיון כדורגל השייך לאוניברסיטת המלך ח'אלד (אנ'), וממוקם בדרום-מזרח העיר אבהא שבערב הסעודית. האצטדיון מיועד לארח משחקים בשלב הבתים, בשלב 32 הגדולות ובשלב שמינית הגמר של מונדיאל 2034.
עבודות להרחבת האצטדיון מתוכננות להתחיל בשנת 2030 ולהסתיים בשנת 2032, ולאחר ההרחבה הוא מיודע להכיל 45,428 מקומות ישיבה.
הערות שוליים

1 2  הצעת ערב הסעודית לאירוח מונדיאל 2034 (באנגלית)
רנו 1000 ק"ג

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Renault 206 E1  Renault 1400 Kg (יוצר בין השנים 1949–1956)  Renault Voltigeur (יוצר בין השנים 1956–1963, משקל נטו 1,000 ק"ג)  Renault Goélette (יוצר בין השנים 1956–1965, משקל נטו 1,400 ק"ג)
 יצרן:  רנו
 שנות ייצור:  1947–1965
 יחידות שיוצרו:  124,570
 הרכבה:  צרפת צרפת
 מודל אחריו:  רנו אסטפט  רנו גליון
 מרכב:  מנוע קדמי, הנעה קדמית
 אורך:  4,540 מ"מ
 רוחב:  1,820–1,830 מ"מ
 גובה:  2,250 מ"מ
 משקל:  1,000–1,400 ק"ג (ריק)
 בסיס גלגלים:  2,310 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  מנועי בנזין 4 צילינדרים, 2,383 סמ"ק (1947–1956)  4 צילינדרים, 1,196 סמ"ק (1952–1965)  4 צילינדרים, 2,146 סמ"ק (1956–1965) מנועי דיזל 4 צילינדרים, 1,816 סמ"ק (1961–1962)  4 צילינדרים, 2,720 סמ"ק, מנוע מתוצרת אלפא רומיאו 1962–1965)
רנו 1000 ק"ג (בצרפתית: Renault 1000 kg) הם מספר סדרות של מכוניות מסחריות מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית רנו, אשר יוצרה בין השנים 1947–1965 בצרפת במספר תצורות.
בנוסף, בין השנים 1949–1956 יוצרו דגמי "רנו 1,400 ק"ג", בין השנים 1956–1963 יוצרו דגמי "Renault Voltigeur", בין השנים 1956–1965 יוצרו דגמי "Renault Goélette".
סדרות

"Renault 1000 Kg".
"Renault 1400 Kg".
"Renault Voltigeur" (יוצר משנת 1956).
"Renault Goélette" (יוצר משנת 1956).
דגמים

"Renault 1.000 kg": דגם "R2060", דגם "R2065", דגם "R4065", דגם "R4066".
"R2086"
"R4086" - בדגם הורכב מנוע דיזל 2,720 סמ"ק, סוג מנוע "588", מנוע מתוצרת אלפא רומיאו (ברישיון).
"R4088" - בדגם הורכב מנוע דיזל.
דגמים > דגמים 4x4

"R2064" - בדגם הורכב מנוע 2.3 ליטר סוג "85".
"R2067/R2068" - בדגמים הורכבו מנועי 2.0 ליטר סוג "658".
"R2087/R2087 N" - בדגמים הורכבו מנועי 2.1 ליטר סוג "671".
"רנו 1000 ק"ג"

"רנו 1000 ק"ג" הוצג לראשונה בשנת 1946.
יוצרו 124,570 יחידות.
מנוע קדמי.
סוגי הנעות: הנעה אחורית, הנעה כפולה 4x4.
דגם "Renault Voltigeur", סוג "R2087" בעל הנעה כפולה 4x4. יוצר עבור הכוחות המזוינים של צרפת.
גלריה

"רנו 1000 ק"ג"
דגם "Renault Voltigeur", סוג "R2087", הנעה 4x4 - רכב צבאי
דגם "Renault 206 E1"
"רנו 1000 ק"ג" - טנדר
דגם "Renault Goélette" - טנדר
דגם "Renault Goélette" - טנדר
"רנו 1000 ק"ג" - אמבולנס צבאי
"רנו 1000 ק"ג" - אמבולנס צבאי
"רנו 1000 ק"ג" - כבאית
"רנו 1000 ק"ג" - כבאית
ראו גם

רנו גליון
הערות שוליים

↑  רנו - משאיות (כולל טנדרים ורכב מסחרי) היסטוריה ותמונות / ראו "רנו 1000 ק"ג" renaultoloog.nl/trucks-deutsch
↑  Brouard, Jean-Yves; Fonteny, Michel (1997), Les véhicules du service public de chez nous [Our public service vehicles] (in French), éditions MDM, ISBN 978-2909313320
↑  "רנו 1000 ק"ג" gibitrains.pagesperso-orange.fr/en/autos/renault_1000kg-atlas
↑  דגם "R2060" wheelsage.org/renault/1000_kg/fourgon
↑  דגם "R2065" - מיניבוס guide-automobiles-anciennes.com/VOITURE/renault-voltigeur
אברהם סלמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1911 
 פטירה:  1975 (בגיל 64 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 
אברהם (אברשה) סלמן (Selman‏ 4 באוגוסט 1911 – 17 בדצמבר 1975) היה לוחם מחתרת, משורר, מתרגם, עורך, מוציא לאור, ממציא, חידונאי ותשבצאי ומחברם של כמה ספרים.