יהדות פרנקפורט
רבנות > רבני הקהילה

במהלך מרבית תקופת הראשונים טרם התקיים מוסד רשמי של רבנות קהילה, וסמכויות בענייני הלכה ניתנו בדרך כלל לתלמידי החכמים בקהילה באופן טבעי, ללא מינוי מרא דאתרא. בין תלמידי החכמים בקהילה בתקופת הראשונים:
הראבי"ה הגיע מספר פעמים לעיר וייתכן שהוא חי בסוף ימיו בפרנקפורט. ר' שמעון הדרשן מחבר הילקוט שמעוני, בעל התוספות ר' שמואל מבונבורג (נפטר 1269), ר' יצחק ב"ר נתן (נרצח 1241), באותו זמן חי בעיר בעל התוספות ר' יהודה ב"ר משה הכהן (רבו של האור זרוע). אחרי הטבח הראשון ניתן למצוא את ר' אנזלם, שחתם על תעודה בתור רב היהודים, ר' אלכסנדר זוסלין (1340) בעל "האגודה", וכן תלמיד תלמידו ר' מנחם ציוני. ר' אברהם האנויבה (1332), הרב גומפרכט (נרצח 1349), ר' יוסף לאמפה (1363), רבי אשר (1374) שחיבר וידוי לשעת מיתה על קידוש השם, ר' מאיר מנורטהוז (1385), בתקופה זו ישב בפרנקפורט מהר"ם ס"ל כראש ישיבה. ר' זוסלין משפירא (1395), ר' שמעון מנירנברג, עד שנת 1507 שימשו כמה רבנים בזה אחר זה ואין ידוע זמנם המדויק: ר' נתן הלוי עפשטיין (1460), ר' שמעון הכהן ור' ישראל ריינבך(1505) שעבר לעיר יחד עם חמיו ר' זלמן זק, מראשי ישיבת נירנברג שעבר ללמד בפרנקפורט. בסביבות 1450 ישב בעיר ר' זליקמן מבינגא ושימש בה כאב"ד במקביל לר' נתן עפשטיין. כמו כן, חיו אז בעיר מהר"ם וירשליר ור' יוזפא סג"ל מפרנקפורט המוזכרים רבות בהגהות מרדכי על כתובות. ישנו מסמך הסכמה של עיריית פרנקפורט משנת 1429 לקיום ישיבה בעיר של ר' שמעון ס"ל (סג"ל) מנירנברג, המכילה 25 תלמידים. הרב להמן מוסיף את הרב חיים וורטהיים אשר שימש כרב בשנת רנ"א (1491) שברח מהעיר בזמן הלשנות פפרקורן. בתקופה זו חי בעיר לזמן מה ר' יוסלמן ורבים מצאצאיו נותרו בה. בשנת ה'רפ"ד (1524), שימש שם ר' נפתלי הירץ טריוויש כדיין, ראש ישיבה וש"ץ.
בתקופת האחרונים:
ר' יצחק בן אליקים ר' אליעזר טריוויש (מונה ב־1542, בזמנו היו חכמי פרנקפורט מעורבים בפולמוס מסובך המוזכר בשו"ת הרמ"א סימן י"ז. ישיבתו משכה תלמידים רבים, ביניהם ר' דוד גאנז), ר' עקיבא פרנקפורטר (1550), דרשן מופלא ועשיר גדול, בישיבתו בעיר למד ר' אליהו בעל שם. בזמן זה ישב בעיר ר' חיים בן בצלאל מפרידבורג אחי המהר"ל (מגדולי דורו), ר' אהרן אברהם נפתלי הירץ בן נתן הלוי (נפטר 1599) ר' שמואל מפרידברג, חתן ר' אהרן אברהם נפתלי הירץ בן נתן הלוי (מונה 1599, נפטר 1609), ר' ישעיה הלוי הורוביץ מחבר הספר שני לוחות הברית (השל"ה) (עזב ב־1614 בעקבות הגירוש של פטמילך), ובזמנו חי בעיר ר' משה בכרך, ת"ח חשוב וממנהיגי הקהילה. עם חזרת הקהילה ב־1615, הנהיג אותה ר' אהרן עזריאל זליקמן, חתנו של ר' נפתלי הירץ הלוי, נפטר ב־1617. לאחר הגירוש של פטמילך הקהילה לא השתקמה לגמרי ולא היה רב מוגדר אלא רק בעלי תפקידים שונים: כשהקהילה נזקקה לדין בין בעלי אינטרסים היא פנתה לרבנים מבחוץ; ראש הדיינים הרבה זמן ובעל סמכות בקהילה היה ר' יוסף יוזפא האן נוירלינגן, ראש הדיינים ומחבר הספר 'יוסף אומץ' (נולד בפרנקפורט 1570, ונפטר שם 1637), ר' שמואל הילדסהיים (שימש כרב 1618- 1622), ר' פתחיה בן יוסף (1622), ר' חיים הכהן (1628) נכד המהר"ל מפראג, ר' שבתי שפטל הלוי הורוביץ (1632) בן השל"ה, בזמנו היה המהר"ם שיף בפרנקפורט. ואביו, ר' יעקב שיף מונה לראש הדיינים. ר' מנדל באס (מונה 1644 ונפטר 1666) שבזמנו חי בעיר המקובל ר' נפתלי בכרך, ר' שמואל אהרן קאיידנובר (1667) שעבר לפרנקפורט יחד עם בנו מחבר קב הישר, ר' ישעיה הלוי הורוביץ (השני) בן ר' שבתי (התקבל ב־1678, בשנה זו נפטר דיין הקהילה ר' הירץ ארוויילר), ר' יוסף שמואל בן צבי מקראקא בעל ההוספות למסורת הש"ס ועין משפט ומחותנו של ר' שמואל שאטין (מונה 1690 נפטר 1703). ר' נפתלי כ"ץ בעל "סמיכת חכמים" (נאלץ לעזוב בעקבות השריפה ב־1711. בזמנו היה ראש בית המדרש ר' שמואל שאטין), ר' אברהם ברודא (נפטר 1717), החוות יאיר חי זמן מה בפרנקפורט וגם למד בישיבתה. ר' יעקב פופרש (נפטר 1740), ר' יעקב יהושע פלק (1741) בעל ה"פני יהושע", שבתקופתו פרץ מאבק כוחות בין עשירי הקהילה והוא גורש מהעיר. באותה תקופה חיו בעיר הדיינים ר' נתן מז ור' דוד שיף, ת"ח חשובים ממנהיגי הקהילה. ר' אברהם אביש מליסא (1760, בשנת 1762 נפטר בעיר ר' משה פרנקפורט גיסו של מהרשש"ך), ר' פנחס הורוויץ (1771) בעל ה'הפלאה', באותו זמן חי בעיר ר' נתן אדלר אשר מישיבתו בפרנקפורט יצאו ת"ח רבים כגון: החת"ס, בעל השם ממיכלשטאט, ר' אברהם בינג ועוד. ר' צבי הירש הלוי הורוביץ, הרב שלמה זלמן טרייר (1758–1846), שהיה קודם בחירתו נציג העיר בסנהדרין של נפוליאון.
בתקופה המודרנית:
לאחר שהרפורמים השתלטו על הקהילה, מונה הרב הרפורמי לאופולד שטיין (גר') המיעוט האורתודוקסי התאסף תחת הנהגת ר' אהרן פולד, ומאוחר יותר הוקמה אגודה אורתודוקסית נפרדת שהזמינה את רש"ר הירש לכהן כרבה. ב-1876 יזם הרב הירש את הקמת הקהילה הנפרדת עדת ישורון. הרבנים האורתודוקסים שכיהנו בקהילה הכללית היו ר' מרדכי הורוויץ (1910), ר' נחמיה נובל (1922) ור' יעקב יהודה הופמן (עד השואה) (בזמן ההפרדה היו ת"ח חשובים כדוגמת ר' אהרן פולד, ר' משה מיינץ, משפחת פוזן, הרב שלמה גייגר, ר' זליגמן פרום ועוד). ובעדת ישורון: ר' שמשון רפאל הירש (נפטר 1888), ר' שלמה זלמן ברויאר (נפטר 1926) והרב יוסף יונה צבי הורוויץ (נפטר 1970).