stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היטאצ'י

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  קונצרן - תאגיד רב לאומי יפני
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בטוקיו (6501)  הבורסה לניירות ערך בנגויה (6501) 
 מייסדים:  Namihei Odaira 
 תקופת הפעילות:  1910–הווה (כ־115 שנים)
 חברות בנות:  היטאצ'י מערכות מידע  היטאצ'י קנדה  היטאצ'י גרמניה  היטאצ'י הולנד  היטאצ'י דרום קוריאה  Hitachi Rail Italy  היטאצ'י הממלכה המאוחדת  היטאצ'י כבלים  היטאצ'י ייעוץ  GE Hitachi Nuclear Energy  Koki Holdings Co.,Ltd.  Hitachi Construction Machinery  Hitachi Energy 
 מיקום המטה:  טוקיו, יפן יפן
 ענפי תעשייה:  תעשיות עילית, תחנות כוח, מערכות מידע, אלקטרוניקה
 מוצרים עיקריים:  מכשיר אלקטרוני, כלי עבודה חשמליים, מכשירי חשמל ביתיים, תוכנה, מערכת מידע, ציוד תקשורת, תחנת כוח, מכשיר מכני, railway signal 
 רווח תפעולי:  4,929 מיליארד דולר (2021)
 רווח:  3,894 מיליארד דולר (2021)
 הון עצמי:  28,989 טריליון דולר (2021)
 יו"ר:  טושיאקי היגאשיהארה
 מנכ"ל:  קייג'י קוג'ימה
 עובדים:  268,655 (2024)
  
 http://www.hitachi.com
 
היטאצ'י (ביפנית: 株式会社日立製作所) היא תאגיד רב-לאומי יפני מסוג קונגלומרט, שנוסדה ב-1910 ומרכזה בצ'יודה, טוקיו. החברה פעילה במגוון תעשיות, לרבות מערכות דיגיטליות, חשמל ואנרגיה מתחדשת, מערכות תעשתיות, מערכות טכנולוגיות, מערכות רכב, מכונאות בנייה ותעשייה, מדיה דיגיטלית ומוצרי צריכה, שירותי בריאות ושירותים פיננסים. החברה נוסדה כחברה בת לייצור מכונות חשמליות של מפעל הכרייה קוהרה בהיטאצ'י, איבראקי, על ידי המהנדס נמיהיי אודיירה.
היטאצ'י נסחרת בבורסה לניירות ערך בטוקיו ומהווה מרכיב מרכזי במדדי ניקיי 225 ו-TOPIX Core30. בדירוג פורבס גלובל 2000 של המגזין פורבס לשנת 2024, דורגה היטאצ'י במקום ה-169, ובדירוג פורצ'ן גלובל 500 של המגזין פורצ'ן לשנת 2024, מוקמה היטאצ'י במקום ה-196. בשנת הכספים 2023, היא הניבה כ-61% מסך הכנסותיה של 64,776 מיליארד דולר משווקים בין-לאומיים. התורמים העיקריים להכנסות גלובליות אלו היו אסיה, אירופה ואמריקה הצפונית, כאשר כל אזור מהווה 22%, 16% ו-16% מסך ההכנסות, בהתאמה.
מוצרים ושירותים עיקריים > מערכות מידע וטלקומוניקציה

מיקור חוץ
תוכנה
שרתים
מחשבים מרכזיים
חברת היטאצ'י מייצרת מחשבים ייעודיים לשוק היפני עם מערכת הפעלה ייעודית הדומה למערכת ההפעלה של חברת י.ב.מ למחשבים מרכזיים. בנוסף לכך ייצרה במשך שנים רבות בערך עד אחרי שנת 2000 מחשבים התואמים את המחשבים המרכזיים של חברת י.ב.מ. במחשבים אלה השתמשו בתוכנות תשתיתיות של חברת י.ב.מ. מחשבים תואמי י.ב.מ. היו מיועדים לשוק העולמי. גם במדינת ישראל נעשה בהם שימוש.
אחסון
חברת היטאצ'י היא אחד מהשחקנים המובילים בשוק שרתי האחסון ויחידות האחסון. בנוסף לחומרת אחסון היא מייצרת גם מוצרי תוכנה לצורך ניהול האחסון.
הנדסת מערכות תקשורת
כספומטים
מוצרים ושירותים עיקריים > מערכות חשמל

תחנות כוח - גרעיוניות, תרמית, הידרואלקטריות
מנועים לטחנות רוח
מוצרים ושירותים עיקריים > מערכות תעשתיות ותשתית חברתית

הנדסת מכונות
מעליות
מדרגות נעות
רכבות - קטרים, קרונות, מערכות חיוניות ("היטאצ'י" בנתה 2 דגמי קרונות : "453-1", "452-4" מסוג סטאר21 (רכבת שינקנסן נסיונית מסוג 952/953 שפותחה בשנת 1992 על ידי "חברת הרכבות המזרחית יפן" כדי לבדוק את הטכנולוגיה שתשולב בדור הבא)
מוצרים ושירותים עיקריים > מערכות טכנולוגיות וציוד טכנולוגי

צגי LCD
כלים חשמליים
כלי מדידה
ציוד הנדסה ביו-רפואית
מוצרים ושירותים עיקריים > מכונאות בנייה ותעשייה

מחפרים הידראוליים
משאיות פסולת כרייה
עגורנים - הידראוליים ומכניים
מוצרים ושירותים עיקריים > חומרי בעלי פונקציונליות גבוהה ורכיבים

חוטים וכבלים
מוצרי נחושת
מעגליים חשמליים
מתכות מיוחדות
חומרים מגנטיים
מוצרים ושירותים עיקריים > מערכות רכב

מערכות רכב
מערכות ניהול מנוע
מערכות בקרת נהיגה
מערכות חשמליות לרכב
מערכות מידע לרכב
מוצרים ושירותים עיקריים > התקנים ומכשירים

כוננים קשיחים
מערכות אחסון מידע
צגי LCD
בטריות
מוצרים ושירותים עיקריים > מדיה דיגיטלית ומוצרי צריכה

כונני תקליטורים
צגי פלזמה ו-LCD לטלוויזיות
מקרני LCD
מערכות מיזוג אוויר וציוד נלווה
מקררים
מכונות כביסה
מוצרים ושירותים עיקריים > שירותים פיננסים

ליסינג
ערבויות פיננסיות
מוצרים ושירותים עיקריים > שונות

לוגיסטיקה
ניהול נכסים
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007585414705171  CiNii: DA01257829  ISNI: 0000 0004 1763 9564  LCCN: n81038506  NDL: 00282559  NLA: 36301616  SUDOC: 23263257X  VIAF: 164149294368980522279   WorldCat (עם VIAF): 164149294368980522279 
ערך זה הוא קצרמרבנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בריטיש רייל סדרה 800 ממשפחת AT300 שיוצר עבור מספר קווי רכבת בבריטניה
מחפר זעיר מתוצרת היטאצ'י
מחפר היטאצ'י ZW-180
הולך חזק: סיפורו של דיואי קוקס

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  ג'ק קאסדן ג'אד אפאטו
 הופק בידי:  ג'ק קאסדן ג'אד אפאטו קלייטון טאוסנד
 תסריט:  ג'ק קאסדן ג'אד אפאטו 
 עריכה:  טרה טימפון סטיב וולש
 שחקנים ראשיים:  ג'ון סי. ריילי ג'נה פישר קריסטן ויג טים מאדווס
 מוזיקה:  מייקל אנדרוז
 צילום:  Uta Briesewitz 
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  סרטי קולומביה Relativity Media Apatow Productions
 חברה מפיצה:  אולפני סוני
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  21 בדצמבר 2007
 משך הקרנה:  96 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  קומדיה
 מקום התרחשות:  אלבמה, קליפורניה 
 תקופת התרחשות:  שנות ה-80 של המאה ה-20 
 תקציב:  35,000,000$
 הכנסות:  20,000,000$
 הכנסות באתר מוג'ו:   walkhard
 www.walkhard-movie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
הולך חזק: סיפורו של דיואי קוקס (בתרגום מאנגלית: Walk Hard: The Dewey Cox Story) הוא סרט קומדיה משנת 2007 שבוים על ידי ג'ק קאסדן ונכתב על ידי קאסדן בשיתוף פעולה עם ג'אד אפאטו. בסרט מככבים ג'ון סי. ריילי, ג'נה פישר, טים מאדוס וקריסטן ויג. הסרט מהווה פרודיה על סרטים ביוגרפיים ומתאר את סיפור חייו של כוכב הרוק הפיקטיבי דיואי קוקס (ריילי).
הסרט הוא פרודיה על סרטים כגון "ריי" ו-"הולך בדרכי". בנוסף, הדמות של קוקס כוללת בתוכה אלמנטים מחייהם של מוזיקאים נוספים כגון רוי אורביסון, גלן קמפבל, בוב דילן, ג'רי לי לואיס, דונובן, ג'ון לנון, ג'יימס בראון, ג'ים מוריסון, קונווי טויטי, ניל דיימונד, האנק ויליאמס ובריאן וילסון. הסרט גם מציג גרסאות פרודיות לזמרים והרכבים מוזיקליים כגון הביטלס, באדי הולי, ביג בופר ואלביס פרסלי. חלק מהאמנים המופיעים בסרט כגון אדי ודר וגוסטפייס קילה מופיעים בתור עצמם. הסרט גם לועג לסגנון המוזיקלי של דייוויד בואי, בילי ג'ואל, ואן דייק פארקס ולז'אנר הפאנק רוק משנות ה-70.
הסרט הופץ בצפון אמריקה ב-21 בדצמבר 2007 וקיבל תגובות חיוביות ממבקרים, אך נחל הפסד כלכלי והרוויח רק 20 מיליון דולר לעומת 35 מיליון שהושקעו בו. מאז צאתו, הסרט הפך לסרט פולחן.
שחקנים

| שחקן> ית | דמות |
| --- | --- |
ג'ון סי ריילי: דיואי קוקס
קריסטן ויג: אידית'
ג'נה פישר: דרלין מדיסון
ריימונד ג'יי ברי: אביו של דיואי
מרגו מרטינדייל: אמו של דיואי
טים מאדוס: סאם, המתופף בלהקה של דיואי
כריס פרנל: ת'יאו, נגן צ'לו בלהקה של דיואי
מאט ברסנר: דייב, גיטריסט בלהקה של דיואי
צ'יפ הורנס: נייט קוקס (צעיר)
דייוויד אדוארדס: זמר בלוז בתחילת הסרט
דייוויד קרומהולץ: שוורצברג, הסוכן של דיואי
קרייג רובינזון: בובי שאד
הארולד ראמיס: מר לחיים
סיימון הלברג: דריידל לחיים
פיליפ רוזנטל: מר מזל טוב
מרטין סטאר: שמנדריק
ג'ון מייקל היגינס: מנהל אולפן הקלטות
אד הלמס: מנהל במה
ג'יין לינץ': כתבת חדשות
אנג'לה ליטל: בת' אן
סקיילר ג'יסונדו: דיופורד "דיודרופ" קוקס
לורי פוסטון: אחת מהילדות של דיואי
ג'ק מקברייר: שדרן בתחנת רדיו
נט פקסון: מנהל במה
רנס הווארד: כומר
אודט יוסמן: מעשנת מריחואנה יחד עם סאם
פרנקי מוניז: באדי הולי
ג'ון אניס: ביג בופר
ג'ק וויט: אלביס פרסלי
אדם הרשמן: ג'רי גרסייה
"הפיתויים": עצמם
אדי ודר: עצמו
ג'קסון בראון: עצמו
ג'ול: עצמה
גוסטפייס קילה: עצמו
לייל לוואט: עצמו
ג'רי בדנוב: מהרישי מהש יוגי
שריל טיגס (גרסת הבמאי): עצמה
| שחקן> ית | דמות |
| --- | --- |
פול ראד: ג'ון לנון
ג'ק בלאק: פול מקארטני
ג'סטין לונג: ג'ורג' האריסון
ג'ייסון שוורצמן: רינגו סטאר
פטריק דאפי (גרסת הבמאי): עצמו
מורגן פיירצ'ילד (גרסת הבמאי): עצמה
שריל לאד (גרסת הבמאי): עצמה
ג'ונה היל: נייט קוקס המבוגר
דון ואס: עצמו
הפקה

ג'ק קאסדן הציע את הרעיון לסרט לחברו ג'אד אפאטו והשניים החלו לעבוד על הסרט ביחד. קאסדן ואפאטו העידו שהם צפו בכמה סרטים ביוגרפיים על זמרי רוק ושחקנים כגון סרטים על ג'ימי הנדריקס ומרילין מונרו בשביל לקבל השראה לסרט.
ג'ון סי. ריילי, שבעצמו שר ומנגן בגיטרה נבחר לגלם את דמותו של דיואי קוקס ואמר על הסרט "לקחנו את שלל הקלישאות שמופיעות בסרטי ביוגרפיה ופשוט השתעשענו איתן". שחקנים שגילמו זמרים אמיתיים כמו אלביס פרסלי או להקת הביטלס הקצינו את משחקם בכוונה במטרה להעצים את הקומדיה.
כרזת הסרט מהווה אזכור לתמונה "Young Lion" של ג'ים מוריסון.
ביקורות

באתר Rotten Tomatoes הסרט קיבל ציון של 74% טריות על סמך 134 ביקורות.
באתר Metacritic הסרט קיבל ציון של 63/100 על סמך 22 ביקורות.
המבקר רוג'ר איברט העניק לסרט 3 מתוך 4 כוכבים.
פיטר טראוורס מהמגזין "Rolling Stones" כתב על הסרט" אחד הדברים המסובכים בסרטי פרודיה הוא הפחד שהבדיחות ייתיישנו במהרה, אבל לא כך הדבר עם הסרט הזה. שהבדיחות שבו קולעות וחדות".
הסרט לא הצליח מבחינה כלכלית והרוויח רק 20 מיליון דולר לעומת 35 מיליון דולר שהושקעו ביצירתו.
השחקן ג'ון סי. ריילי קיבל את פרס גלובוס הזהב על משחקו בסרט ועל שיר הנושא הכי מקורי.
לקריאה חיצונית

"הולך חזק: סיפורו של דיואי קוקס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
הערות שוליים

↑  Alan Siegel, Dewey Cox Ain’t Dead: An Oral History of ‘Walk Hard’, The Ringer, ‏2019-05-29 (באנגלית)
↑  Walk Hard: The Dewey Cox Story (באנגלית), נבדק ב-2021-12-11
↑  Walk Hard: The Dewey Cox Story, נבדק ב-2021-12-11
↑  Roger Ebert, Walk Hard: The Dewey Cox Story movie review (2007) | Roger Ebert, https://www.rogerebert.com/ (באנגלית)
↑  Peter Travers, Peter Travers, Walk Hard: The Dewey Cox Story, Rolling Stone, ‏2007-12-13 (באנגלית אמריקאית)
↑  Walk Hard: The Dewey Cox Story, www.goldenglobes.com
צלוליטיס

ערך זה עוסק בדלקת של רקמות החיבור התת-עוריות. אם התכוונתם להצטברות תאי שומן מתחת לעור המכונה בטעות "צלוליטיס", ראו .
| --- | --- |

רגל שמאל נגועה בצלוליטיס
 תחום:  רפואת עור 
 מיקום אנטומי:  רקמת חיבור 
 טיפול:  נפצילין  לינזוליד  צפטריאקסון  oritavancin  קלריתרומיצין  cephalexin  levofloxacin hemihydrate  קלינדמיצין  cefuroxime  ציפרופלוקסצין  דוקסיציקלין  קלוקסצילין  אוקסצילין  dalbavancin  דיקלוקסצילין  (2R)-daptomycin  sulfamethoxazole / trimethoprim  ואנקומיצין 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  214222 
 MeSH:  D002481
 סיווגים
 ICD-11:  EF02.3 
 
כף רגל ימין נגועה בצלוליטיס
צלוליטיס רַקֶּמֶת או דלקת רקמה תת-עורית היא דלקת אקוטית של רקמות החיבור התת-עוריות.
פתופיזיולוגיה

צלוליטיס נגרמת לרוב על ידי אחד משני מזהמים שכיחים; Staphylococcus aureus, או Streptococcus pyogenes. המזהם חודר את שכבת העור דרך פתח היכול להיגרם מטראומה: חתכים מקומיים, שפשופים, שריטות או ניתוחים. ייתכן גם עקב נשיכת בעלי חיים או עקיצה על ידי חרקים היכולים להעביר חיידקים. לאחר החדירה, הוא משחרר את הרעלנים שלו. ללא טיפול מתאים הדלקת יכולה להחמיר: לדלקת בכלי הלימפה (lymphangitis) וקשריות לימפה (lymphadenitis) ולנמקים מקומיים על העור. סיבוך קשה יותר אפשרי הוא בקטרמיה ואלח דם (sepsis).
מקומות שכיחים לזיהום הם הגפיים התחתונות והפנים אף על פי שכל מקום בגוף יכול להזדהם.
תסמינים

לאחר התפתחות דלקת האזור יהיה אדום, נפוח, רגיש, כואב וחם. בדרך כלל יתלוו גם סימנים סיסטמיים כגון חום, צמרמורות, ברדיקרדיה, לחץ דם נמוך, כאבי ראש והזעה. בשכיחות מועטה יכולות להופיע שלפוחיות על האזור ונקודות אדומות על האזורים המודלקים. האזורים הנגועים נוטים להתפשט עם הזמן.
בספירת דם תהיה עלייה של תאי דם לבנים בעיקר מסוג נויטרופילים (סטייה שמאלה).
גורמי הסכנה

פטרת הרגל (athlete's foot / tinea pedis), דלקת עור (dermatitis), כיבים, ניתוחים, גיל מבוגר, מטופלים מדוכאי חיסון, חולי סוכרת, מטופלים כנגד וירוסים ממשפחת ה-Herpesviridae‏ (HSV1/2, ‏VZV, ‏EBV, ו-CMV). עור שהוא יבש לאורך זמן או נפוח נוטה להתפוצץ וגם הוא מהווה גורם סיכון לזיהום חיידקי.
טיפול

בדרך כלל יינתנו תרופות מקבוצת הצפלוספורינים. אם הדלקת היא בגפה, יש להגביהה מעל לגובה הלב על מנת להוריד את הנפיחות. יש לשקול הנחת רטיות רטובות וחמות כל 2-4 שעות, יש להקפיד על הטמפרטורה של הרטיות, בייחוד במקרים של מטופלים עם תחושות מופחתות כמו בסוכרת על מנת למנוע כוויות. הדרכת המטופל צריכה להתמקד במניעת חזרת הדלקת וטיפול נכון בעור כמו במקרים של ציפורן חודרנית.
בבתי החולים הטיפול הוא במתן אנטיביוטיקה לווריד 3 פעמים ביום במינון גבוה וזאת על מנת למנוע מהזיהום, שיתפשט לשאר אזורי הגוף ולמנוע נזק לבלוטות הלימפה (המגנות על הגוף נגד זיהומים).
בוני טיילר

| --- | --- |

בוני טיילר באירוויזיון 2013
 לידה:  8 ביוני 1951 (בת 73) סקיואן, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  גיינור הופקינס
 שם במה:  Bonnie Tyler 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1975
 עיסוק:  זמרת, זמרת-יוצרת
 סוגה:  רוק • קאנטרי • פופ • רוק קל
 סוג קול:  קונטרה אלט
 שפה מועדפת:  אנגלית, ולשית, גרמנית 
 כלי נגינה:  קול
 חברת תקליטים:  RCA • קולומביה • סוני
 בן או בת זוג:  Robert Sullivan (1973–?) 
 פרסים והוקרה:  פרס שטייגר  מסדר האימפריה הבריטית 
 http://www.bonnietyler.com
 פרופיל ב-IMDb
 
טיילר, 2010
בוני טיילר (באנגלית: Bonnie Tyler; נולדה ב-8 ביוני 1951 בשם גיינור הופקינס) היא זמרת רוק ופופ ולשית הנודעת בקולה הצרוד, המחוספס והייחודי, שמכרה מעל 100 מיליון תקליטים ברחבי העולם.
ביוגרפיה > ילדות ונעורים

טיילר נולדה כגיינור הופקינס (Gaynor Hopkins) בכפר בשם סקיואן (Skewen) בדרום ויילס, לאב כורה פחם ולאם חובבת אופרה שהנחילה לחמשת ילדיה את אהבתה למוזיקה. טיילר זוכרת בעיקר את מוזיקת המוטאון, ג'ניס ג'ופלין וטינה טרנר כמוזיקה שהשפיעה עליה בתקופה זו. לאחר שעזבה את בית הספר ללא תעודות, החלה הופקינס לעבוד בחנות מכולת.
בשנת 1969 בגיל 19 השתתפה בתחרות כישרונות מקומית, ואחרי שהגיעה למקום השני קיבלה השראה להמשיך בקריירה בשירה. בתגובה לפרסומת בעיתון, היא מצאה עבודה כזמרת ליווי בהרכב בשם Bobby Wayne & The Dixies.
לאחר שנתיים, הקימה טיילר להקה משלה בשם Imagination, אימצה את Sherene Davies כשם הבמה הראשון שלה, כדי להימנע מלהתבלבל עם זמרת העם הוולשית מרי הופקין, והופיעה עם להקתה בפאבים ומועדונים שונים ברחבי דרום ויילס.
בשנת 1973 נישאה טיילר. לאחר כשנתיים התגלתה על ידי האמרגן רוג'ר בל ששכנע אותה להחליף את שם הבמה שלה לבוני טיילר, והיא קיבלה על עצמה את ההצעה.
ביוגרפיה > קריירה

בשנת 1976 החליפה טיילר אמרגן, כותב שירים ומפיק, ומאז החלה הקריירה שלה לנסוק. לאחר שהסינגל שלה "אבודה בצרפת" הגיע לרשימת עשרת הגדולים במצעד המכירות, הוציאה טיילר את אלבומה הראשון "העולם מתחיל הלילה" (The World Starts Tonight). שני שירים נוספים מאלבום זה התברגו גבוה במצעדי ההשמעות, אחד באנגליה והשני בגרמניה.
היה זה באותה שנה, 1977, שטיילר גילתה גוש קטן במיתרי הקול שחייב ניתוח. לאחר הניתוח היה אסור עליה להוציא הגה במשך מספר שבועות. טיילר הפרה את הוראת הרופאים, דבר שגרם לצרידות הכרונית המלווה אותה עד היום. בהתחלה חשבה טיילר שזהו מן הסתם הסוף לקריירה הקצרה שלה, אך בכל זאת הוציאה לאור סינגל נוסף בשם "זהו כאב לב" (It's a Heartache) שלהפתעתה הזניק אותה למעמד של כוכבת בינלאומית ודורג במקום ה-3 במצעד הבילבורד הוט 100 שבארצות הברית, וכן הגיע למקומות גבוהים במצעדים בצרפת, גרמניה, אנגליה ואוסטרליה.
טיילר הקליטה ארבעה אלבומים הנעים בין הסגנונות פופ וקאנטרי עבור חברת תקליטי RCA לאחר מכן החליפה טיילר חברת תקליטים לקולומביה רקורדס והחליפה כותב ומלחין, כדי להתקרב יותר לסגנון הרוק.
אלבומה הבא, "מהיר ממהירות הלילה" (Faster Than the Speed of Night) כלל את הבלדה "ליקוי מלא של הלב" ("Total Eclipse of the Heart") שהפכה ללהיט בינלאומי שהאפיל אף על הצלחתו של "It's a Heartache", להיטה הגדול הקודם.
בשנים 1984–1985 המשיכה לקצור הצלחה רבה, כולל זכייה בפרס גראמי על הקול הנשי הטוב ביותר במוזיקת הרוק, ושחרור להיטים נוספים כגון "Holding Out for a Hero" ששימש את הפסקול לסרט פוטלוס (Footloose).
האלבום הבא, בשנת 1986, "חלומות כמוסים ואש אסורה" (Secret Dreams and Forbidden Fire), נכשל בארצות הברית ואנגליה אך הצליח בצרפת, שווייץ, דרום אפריקה ועוד. בשנת 1988, הוציאה את "The Best", אשר היה ללהיט.
בסוף 1990 החליפה טיילר שוב חברת תקליטים והפעם חתמה עם החברה הגרמנית BMG. בשנת 1991 הוציאה את האלבום Bitterblue שהצליח מאוד בסקנדינביה ובארצות דוברות גרמנית כגרמניה, שווייץ ואוסטריה. עד 1993 הוציאה טיילר את התקליטים Angel Heart בשנת 1992 ששחזר את ההצלחה של אלבומה הקודם, את Silhouette in Red, ואת האוסף The Very Best of Bonnie Tyler.
מאז 1993 טיילר הוציאה אלבומים חדשים, והמשיכה להקליט שירים עם זמרים שונים, בעיקר גרסאות כיסוי לשיריה, ביצעה כמה שירים בתוכניות טלוויזיה שונות, זכתה בפרסים רבים ואף ממשיכה להופיע גם היום בהופעות ואירועים. בשנת 2006, טיילר הוציאה לאור את אלבום ההופעה הראשון שלה, Bonnie Tyler Live.
היא נבחרה על ידי רשת השידור הבריטית "BBC" לייצג את בריטניה בתחרות אירוויזיון 2013 וסיימה בו במקום ה-19.
ב-7 בפברואר 2017 הופיעה בהיכל התרבות בתל אביב.
בשנת 2019, יצא אלבומה השבעה עשר, Between the Earth and the Stars. כדי לקדם את האלבום, יצא לסיבוב ההופעות "Between the Earth and the Stars Tour", אך חלק ממנו בוטל בעקבות מגפת הקורונה. בשנת 2021, הוציאה את אלבומה ה-18, The Best Is Yet to Come.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

1977: The World Starts Tonight
1978: Natural Force
1979: Diamond Cut
1981: Goodbye to the Island
1983: Faster Than the Speed of Night
1986: Secret Dreams and Forbidden Fire
1988: Hide Your Heart
1991: Bitterblue
1992: Angel Heart
1993: Silhouette in Red
1995: Free Spirit
1998: All in One Voice
2002: Heart Strings
2004: Simply Believe
2005: Wings
2013: Rocks and Honey
2019: Between the Earth and the Stars
2021: The Best Is Yet to Come
ג'ף סטרונג

ג'פרי יו "ג'ף" סטרונג (אנגלית: Geoffrey Hugh "Geoff" Strong; ‏19 בספטמבר 1937 בקירקהיטון - 17 ביוני 2013) היה כדורגלן אנגלי.
קריירה

סטרונג החל את הקריירה שלו כשחקן חובב במדי המועדון סטנלי יונייטד, וחתם על חוזה חובבן עם ארסנל בנובמבר 1957. באפריל שלאחר מכן הוא חתם על חוזה המקצוען שלו. הוא שיחק בעיקר בקבוצת הנוער ובקבוצת המילואים, אך לא שיחק במדי הסגל הבוגר כיוון שביצע את שירותו הלאומי; הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 5 - 0 על ניוקאסל יונייטד ב-17 בספטמבר 1960.
סטרונג השתתף ב-18 משחקים נוספים באותה עונה, והבקיע בהם שני שערים. בעונה שלאחר מכן (1961/1962) הוא השתתף ב-20 משחקים, ובזו שאחריה כבר היה לשחקן הרכב קבוע. הוא שיחק בעמדת החלוץ השני או החלוץ המרכזי, ושיתף פעולה באופן מוצלח עם ג'ו בייקר. בעונת 1963/1964 הוא הבקיע 31 שערים במדי ארסנל, מספר המהווה שיא אישי עבורו.
אולם, המועדון התקשה בליגה למרות היכולת הטובה של סטרונג ובייקר. המיקום הטוב ביותר שהושג בתקופה שבה השניים שיחקו ביחד היה השביעי, כאשר גם בגביע ה-FA המועדון לא זכה להצלחות רבות. סטרונג הבהיר כי הוא מעוניין לעבור למועדון מצליח יותר. בנובמבר 1964 הוא הועבר לליברפול תמורת 40,000 לירות שטרלינג, למרות ששיחק בהרכב הבכיר של ארסנל באופן קבוע. בסך הכל הוא הבקיע 77 שערים ב-137 משחקים במדי ארסנל.
סטרונג ערך את הופעת הבכורה שלו בליברפול כבר בתיקו 1 - 1 מול פולהאם, שהתקיים בקרייבן קוטג' ב-7 בנובמבר 1964. את שערו הראשון הוא הבקיע בניצחון החוץ בתוצאה 5 - 1 על ברנלי.
לאחר 16 משחקים מעמדו היה מספיק חזק, והוא נכלל בהרכב שגבר על לידס יונייטד בתוצאה 2 - 1 בגמר גביע ה-FA באצטדיון ומבלי הישן, והייתה זו הפעם הראשונה שהאדומים זוכים בגביע; היה זה גם משחקו הראשון בטורניר לאחר שהחליף את גורדון מילן הפצוע. הצלחה זו לא נמשכה זמן רב, וחצי גמר גביע אירופה הסתיים בהפסד 3 - 4 לאינטר מילאן בסיכום שני המשחקים.
במשך שש העונות הבאות הוא שיחק ברוב עמדות המשחק האפשריות, אך לבסוף ביסס את מקומו בעמדת המגן השמאלי לאחר פרישתו של גרי ביירן. סטרונג היה חלק מההרכב שהוביל את ליברפול לזכייה באליפות הליגה הראשונה בעונת 1965/1966. הוא החמיץ את ההפסד לבורוסיה דורטמונד בגמר גביע אירופה, לאחר שנפצע במשחק חצי הגמר השני מול סלטיק. למרות פציעתו הוא הצליח להבקיע את שער הניצחון של ליברפול על המועדון הסקוטי.
בעונות שלאחר מכן הוא לא זכה בתואר כלשהו עם ליברפול, והשפל הגיע לאחר ההפסד לווטפורד בסיבוב השישי של גביע ה-FA בעונת 1969/1970; ביל שאנקלי, מאמן ליברפול, החליט לבצע שינויים ולהחליף את השחקנים הוותיקים בשחקנים יותר צעירים. סטרונג היה אחד מאלו שהוחלפו. הוא עזב את ליברפול לקובנטרי סיטי ב-10 באוגוסט 1970, לאחר שהבקיע 33 שערים ב-200 משחקים.
הוא שיחק בהייפילד רואד במשך עונה אחת בלבד, ותרם רבות מניסיונו לקבוצה הצעירה של נואל קנטוויל. הוא שיחק היטב לצידו של ג'ף בלוקלי הצעיר, וביחד הובילו השניים לקביעת שיא של ספיגת 38 שערי ליגה בלבד. הוא פרש ממשחק פעיל ב-1972.
לאחר פרישתו הוא עסק במשך תקופה מסוימת בניהול עסק לאספקת ריהוט לבתי מלון; הוא גם ניהל פאב ביחד עם איאן קלהאן ששיחק בליברפול. סטרונג נחשב לשחקן פופולרי בקרב אוהדי ליברפול, ואף דורג במקום ה-98 מתוך 100 במשאל שנערך באתר האינטרנט הרשמי של המועדון.
לקריאה נוספת

טוני מתיוס, WHO'S WHO OF ARSENAL (עמוד 276), מיינסטרים,‏ 2007 (ISBN 1-84596-232-X)
ירט פרדריקסון

ירט פרידולף פרדריקסון (בשוודית: Gert Fridolf Fredriksson;‏ 21 בנובמבר 1919 – 5 ביולי 2006), קיאקיסט שוודי שהתחרה בין 1942 ל-1960, אחד המצליחים בהיסטוריה. הוא הקיאקיסט הגבר המצליח ביותר במשחקים האולימפיים, ומבין כל הקיאקיסטים, רק בירגיט פישר (גרמניה) זכתה ביותר מדליות זהב אולימפיות ממנו.
ביוגרפיה

פרדריקסון נולד בנישופינג, בחבל סודרמנלנד שבשוודיה.
פרדריקסון התחרה במשחקים האולימפיים בשנים 1948–1960, במהלכם זכה ב-8 מדליות, מתוכן 6 מזהב, אחת מכסף, ואחת מארד. הוא האתלט השוודי המצליח ביותר: הוא היחיד שזכה ב-6 מדליות זהב אולימפיות, והיחיד שזכה במדליות זהב ב-4 משחקים רצופים. הישג נוסף שלו הוא זכייה בשתי מדליות בכל אולימפיאדה בה השתתף. באולימפיאדה הראשונה שלו, אולימפיאדת לונדון (1948), השתתף בגיל 28 וזכה במרוצי ה-1000 מ' וה-10000 מ' בפערים גדולים, כשהשוודים זוכים בכל 4 התחרויות בקיאקים לגברים. הפער שבו זכה במירוץ ה-10000 מ', 30.5 שניות, הוא הגדול בתולדות המשחקים האולימפיים, וכך גם הפער שבו זכה במירוץ ה-1000 מ', 6.7 שניות. 4 שנים מאוחר יותר, באולימפיאדת הלסינקי (1952), הגן פרדריקסון על תוארו ב-1000 מ', אבל הפסיד לתורבלד סטרומברג מפינלנד במירוץ ה-10000 מ', שם זכה במדליית הכסף. את הישגו מלונדון שחזר גם באולימפיאדת מלבורן (1956), כששוב זכה בדאבל 1000 מ' ו-10000 מ'. הוא היה לאחרון שזכה במקצה ה-10000 מ', שיצא מהתוכנית האולימפית החל מהאולימפיאדה הבאה. הוא התחרה בפעם האחרונה באולימפיאדת רומא (1960). בגיל 40 הוא זכה במדליית ארד במירוץ ל-1000 מ', וזכה בזהב בקיאק זוגי ל-1000 מ', ביחד עם סוון-אולוף סיודליוס. הוא גם השתתף ביחד עם הנבחרת השוודית במירוץ השליחים 4x500 מ', אך הם לא הצליחו לעלות לגמר.
פרדריקסון זכה גם ב-7 מדליות זהב באליפויות העולם (2 בתחרויות ל-1000 מ', 2 בתחרויות ל-500 מ', ו-3 במירוץ השליחים 4x500 מ'), 2 מדליות כסף (בתחרות ה-10000 מ' ובתחרות ה-500 מ') ו-2 מדליות ארד (בתחרות ה-1000 מ' ובמירוץ השליחים 4x500 מ'). מלבד התחרויות בזירה הבינלאומית, השתתף גם באליפויות הנורדיות והשוודיות. באליפויות הנורדיות השתתף בין השנים 1946 ל-1955, וזכה ב-17 מדליות זהב, מהן 2 ב-500 מ', 5 ב-1000 מ', 5 ב-10000 מ' ו-5 במירוץ השליחים. באליפויות שוודיה השתתף בין השנים 1942 ל-1960, וזכה ב-32 מדליות זהב, מהן 1 ב-500 מ', 16 ב-1000 מ', ו-15 ב-10000 מ'. בסך הכל, זכה ב-71 מדליות באליפויות שוודיה השונות.
על ההישג השוודי המשמעותי ביותר בשנה החולפת, קיבל פרדריקסון ב-1949 את פרס Bragdguldet, מטעם העיתון השוודי Svenska Dagbladet. ב-1956 קיבל מהוועד האולימפי הבינלאומי את פרס מוחמד טאחר שמוענק לאתלט חובבן על תרומתו לספורט, והוא הקיאקיסט היחיד שקיבל את הפרס. פרדריקסון גם קיבל את מדליית המלך ב-1987.
לאחר פרישתו היה פרדריקסון למאמן הראשי של נבחרת הקיאקים השוודית, והשתתף במסגרת תפקידו באולימפיאדת טוקיו (1964).
פרדריקסון התחרה עבור אחד ממועדוני הקיאק המצליחים בעולם, מועדון הקנו ניקופינג (Nyköpings KK). במהלך 12 משחקים אולימפיים רצופים בין השנים 1948 ל-1996, הצליח המועדון לשלוח לפחות אתלט אחד לאולימפיאדה, ומתחרים ממנו זכו ב-10 מדליות אולימפיות. מלבדו האנס וטרסטרום, גונאר אקרלונד וסוון אולוף סיודליוס זכו במדליות אולימפיות. בנוסף, מתחרים ממנו זכו ב-11 מדליות זהב באליפויות העולם.
פרדריקסון מת מסרטן בעיר הולדתו ניקופינג ב-5 ביולי 2006, והוא בן 86. פסל שלו מוצב היום בעיר הולדתו, ניקופינג.
ויק גרובס

ויקטור ג'ורג' "ויק" גרובס (אנגלית: Victor George "Vic" Groves; נולד ב-5 בנובמבר 1932) הוא כדורגלן עבר אנגלי.
חייו

גרובס נולד בטאוור האמלטס שבלונדון. הוא החל את הקריירה שלו במועדונים החובבנים לייטונסטון ווולטהאמסטו אווניו. גרובס שיחק בטוטנהאם הוטספר תחת חוזה חובבן למשך תקופה קצרה, וב-1954 חתם בלייטון אוריינט. הוא שיחק בעמדת החלוץ השני, והשערים הרבים שהבקיע זיכו אותו בתשומת הלב של המועדון הלונדוני ארסנל, שהחתים אותו בנובמבר 1955 תמורת סכום של 23,000 לירות שטרלינג. הוא הבקיע כבר בהופעת הבכורה שלו, שהייתה בניצחון 2 - 1 על שפילד יונייטד במסגרת מחזור הליגה הראשונה שנערך ב-12 בנובמבר 1955.
בעונתו הראשונה בארסנל הוא נפצע (בברך ובגב) ולא הצליח למלא את הציפיות שתלו בו. רק בעונת 1958/1959 הוא זכה למקום קבוע בהרכב הראשון של ארסנל. גרובס הבקיע עשרה שערים בעונה זו, ושיתף פעולה באופן מוצלח עם שחקן ההתקפה דייוויד הרד. בעונה שלאחר מכן הוא עבר לעמדת הקשר, שבה שיחק בשאר הקריירה שלו; גרובס זכה לענוד את סרט הקפטן של ארסנל בעקבות עזיבתו של דייב בואן. הוא נפצע מספר פעמים נוספות, שהעיבו על הקריירה שלו בארסנל; עם זאת, בפעמים שהוא כן שיחק הוא הפגין יכולת טובה שבזכותה זומן לסגל של קבוצת לונדון XI ששיחקה (והפסידה) מול ברצלונה במשחק הגמר הראשון של גביע ערי הירידים.
גרובס הודח מההרכב במהלך עונת 1961/1962, ושיחק בארסנל באופן חלקי עד קיץ 1964. לאחר מכן הוא עזב לקנטרברי סיטי מהליגה הדרומית. בסך הכל הוא הבקיע 37 שערים ב-201 משחקים במדי ארסנל. הוא השתתף במשחקים אחדים במדי נבחרת הנוער ונבחרת החובבים של אנגליה, אך לא בנבחרת אנגליה הבוגרת.
לאחר פרישתו הוא עזב את תחום הכדורגל לחלוטין. הוא החל לנהל פאב ולעסוק בביטוח. ויק גרובס הוא אחיינו של פרי גרובס, ששיחק בארסנל בשנות ה-80 ובשנות ה-90.
לקריאה נוספת

טוני מתיוס, WHO'S WHO OF ARSENAL (עמוד 121), מיינסטרים,‏ 2007 (ISBN 1-84596-232-X)