stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אורידיקה (אוקוין)
הערות שוליים

1 2  Swed, Mark (3 בפברואר 2020). "Review: At L.A. Opera, Matthew Aucoin's Eurydice almost has it all". The Los Angeles Times. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Eurydice fact sheet | LA Opera". אורכב מ-המקור ב-4 באוקטובר 2022. נבדק ב-4 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Alspaugh, Leann Davis. "Eurydice: A Myth for Modern Times". Performances Magazine.
↑  Tommasini, Anthony (3 בפברואר 2020). "Review: Eurydice, a New Opera, Looks Back All Too Tamely". The New York Times. נבדק ב-4 בפברואר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Farber, Jim (3 בפברואר 2020). "Los Angeles Opera's Eurydice is a triumph with fresh twists". Orange County Register. נבדק ב-5 בפברואר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Martinez, Matthew Richard (2 בפברואר 2020). "Matthew Aucoin's Eurydice: a new take on an heroic journey". Bachtrack. נבדק ב-4 בפברואר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Eurydice (November 23, 2021) (אורכב 13.07.2022 בארכיון Wayback Machine), Met Opera Archive.
↑  Woolfe, Zachary (24 בנובמבר 2021). "Review: The Met Opera's 'Eurydice' Tries to Raise the Dead". The New York Times. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Eurydice (2021–2022 season) (אורכב 22.08.2022 בארכיון Wayback Machine), Met Opera Archive.
↑  Eurydice (December 4, 2021) (אורכב 13.07.2022 בארכיון Wayback Machine), Met Opera Archive.
↑  Eurydice (December 4, 2021), Met Opera on Demand.
↑  Eurydice (December 16, 2021) (אורכב 13.07.2022 בארכיון Wayback Machine), Met Opera Archive.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2021036298  VIAF: 3658162547234543740009   WorldCat (עם VIAF): 3658162547234543740009
אוגוסט קונדט

| --- | --- |
אוגוסט אדולף אדוארד אברהארד קונדט
אוגוסט אדולף אדוארד אברהארד קונדט
 לידה:  18 בנובמבר 1839 שוורין, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  21 במאי 1894 (בגיל 54) איסראלסדורף, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 ענף מדעי:  פיזיקה
 מקום מגורים:  גרמניה
 מקום קבורה:  Dorotheenstadt cemetery II 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין  המכון הטכנולוגי של ציריך  אוניברסיטת לייפציג 
 מנחה לדוקטורט:  היינריך גוסטב מגנוס 
 מוסדות:  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין  אוניברסיטת וירצבורג  Physikalisch-Technische Bundesanstalt 
 תלמידי דוקטורט:  מקס וין, Pyotr Lebedev, Heinrich Kayser, וילהלם רנטגן, פרנץ אקסנר, Emil Warburg, ולטר רתנאו, פדריך פאשן, Dmitry Goldhammer, Wilhelm Hallwachs, Hermann Theodor Simon, Ivan Puliui 
 פרסים והוקרה:  אות מסדר ההצטיינות במדעים ואמנויות של גרמניה 
 תרומות עיקריות
 חקר התוצא המגנטו-אופטי ונפיצה אנומלית
 
אוגוסט אדולף אדוארד אבֶּרהארד קונדט (בגרמנית: August Adolf Eduard Eberhard Kundt ; ‏18 בנובמבר 1839 - 21 במאי 1894) היה פיזיקאי גרמני בן המאה ה-19, אשר התפרסם במחקריו בתנאי היווצרותם של גלים עומדים בגזים, ובחקר התוצא המגנטו-אופטי והנפיצה האנומלית.
ביוגרפיה

אוגוסט קונדט נולד בשווֶרין שבמקלנבורג-שוורין, גרמניה. את פרק לימודיו המדעיים החל בלייפציג, אך עבר מאוחר יותר, לאוניברסיטת ברלין. שם, הקדיש את עצמו תחילה, ללימודי אסטרונומיה, אבל פנה ללימודי פיזיקה בהשפעת היינריך מגנוס, ואת לימודיו לתואר שלישי סיים ב-1864, כאשר תיזת המחקר שלו הייתה הדפולריזציה של אור.
ב-1867 התמנה קונדט באוניברסיטת ברלין, ושנה לאחר מכן, קיבל משרת פרופסור לפיזיקה במכון הפוליטכני הפדרלי בציריך, שם היה גם מורו של וילהלם קונראד רנטגן. כעבור כשנתיים בווירצבורג, הוא נקרא ב-1872 לשטראסבורג, שם נטל חלק רב בארגונה של אוניברסיטה חדשה, ועסק בהקמתו של המכון לפיזיקה שם. ב-1888 הוא שב לברלין כיורשו של הרמן פון הלמהולץ כמנהל המכון לפיזיקה של ברלין וכמחזיק הקתדרא של פיזיקה ניסויית שם. הוא נפטר לאחר מחלה, בישראלדורף, ליד ליבק, ב-21 במאי 1894.
כאיש מחקר מקורי, קונדט הצליח במיוחד בחקר טיבם של גלי קול וגלי אור. ב-1866 הוא פיתח שיטה חשובה ביותר לחקר גלי הקול המופקים באוויר הכלוא בצינורות חלולים. שיטה זו התבססה על העובדה שאבקה דקה, כמו ליקופודיום, המפוזרת בחללה הפנימי של שפופרת, בו יוצר רטט בעמוד אוויר, נוטה להצטבר בתלוליות באזורי צמתים, כאשר את המרחקים ביניהם ניתן, לפיכך, למדוד ישירות.
ג'רג' קרואו

| --- | --- |

 לידה:  26 באוגוסט 1926 בודפשט, ממלכת הונגריה 
 פטירה:  12 בנובמבר 1997 (בגיל 71) בודפשט, הונגריה 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי פרקשרט, בודפשט 
 השכלה:  האקדמיה למוזיקה פרנץ ליסט בבודפשט (1952) 
 פרסים והוקרה:  פרס פרנץ ארקל (1963)  פרס סצ'ני (1995)  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 
ג'רג' קרואו (בהונגרית: Kroó György;‏ בודפשט, 26 באוגוסט 1926 – בודפשט, 12 בנובמבר 1997) היה יהודי-הונגרי, אחת הדמויות הגדולות ביותר בביקורת המוזיקה ההונגרית ובכתיבת תולדות המוזיקה של המאה ה-20, יחד עם אלאדר טוט ובנצה סאבולצ'י. בעבודתו, יצר השפעה מתמשכת בתחום הפצת הידע המוזיקלי.
ביוגרפיה

ג'רג' קרואו נולד במשפחה יהודית בבודפשט כבנם של מור (מוזס) קרואו ושל שרולטה אנגלנדר, אך הוא חי וגדל בעיר אגר מילדותו, שם ניהלו סבו והוריו חנות ספרים. גם את לימודיו התיכוניים השלים שם בבית הספר התיכון אישטוואן דובו, שם ניגש גם לבחינת הבגרות באפריל 1944. לאחר הכיבוש הגרמני, הוא ומשפחתו נכלאו בגטו. הוריו ואחיו גורשו לאושוויץ ושם קיפחו את חייהם. הוא חווה שחרור כפעול עבודות כפייה במסדרת מחנות שרות העבודה.
קרואו השלים את לימודיו בין השנים 1949 לבין 1952 באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט במחלקה לכינור אצל דז'ה רדוש, ובין 1951 לבין 1956 במחלקה למוזיקולוגיה בפיקוחו של בנצה סאבולצ'י. מ-1957 עבד ברדיו ההונגרי, מ-1958 כמנהל וראש המדור למוזיקת עם (פולקלור), ומ-1991 כעובד בכיר של הרדיו.
שני מלחינים הונגריים גדולים הלחינו יצירות למותו: המלחין היהודי ג'רג' קורטג בשם: "In memoriam György Kroó" ( לצ'לו סולו); והמלחין אנדראש סלשי (Szőllősy András) בשם: Addio לזכרו של György Kroó (להרכב קאמרי סולו לכינור ולכלי קשת, 2002).
ג'רג' קרואו הובא למנוחות בבית הקברות היהודי פרקשרט.
ספריו וכתביו

פנורמה מוזיקלית - מאמריו שפורסמו בכתב העת "חיים וספרות" (Élet és Irodalom) בין השנים 1964–1996
רוברט שומאן (1958)
הקטור ברליוז (1960)
יצירות הבמה של בלה ברטוק (1962)
תולדות המוזיקה המנגנת 1 (1964)
"האופרה המשחררת" (1966)
תולדות המוזיקה המנגנת 3 (1966)
ריכרד וגנר (1968)
מדריך ברטוק (1971)
25 שנים של יצירה הונגרית (1971)
30 שנים של יצירה הונגרית (1975)
אלדאר ראץ (1979)
ג'רג' קרואו מול המיקרופון (1981, ביקורות מוזיקה מ-1960–1980 בתוכנית של הרדיו ההונגרי)
ג'רג' קרואו מול המיקרופון (1998, ביקורות מוזיקה מ-1981–1997 בתוכנית של הרדיו ההונגרי)
Heilawâc או חלום אחר הצהריים על הספה (1983)
השנה הראשונה של העלייה לרגל (1986)
בנצה סאבולצ'י (1994)
ג'רג' קרואו ליד המיקרופון. מגזין מוזיקה חדש, 1991-1981 ; מהדורה שנייה, Syllabux, בודפשט, 2011
פנורמה מוזיקלית. כתביו של ג'רג' קרואו בחיים וספרות, 1964-1996 ; בודפשט, 2011 (ספרי גרמופון)
פרסים, תארים, עיטורים

פרס פרנץ ארקל (1963)
תואר שני במוזיקולוגיה (1964)
פרס SZOT (1970)
מסדר הכבוד של העמל דרג זהב (1976)
דוקטור למוזיקולוגיה (1984)
הפרס הגדול של הקרן לאמנות (1987)
פרס שאנדור פתה (1994)
פרס סצ'ני (1995) - על טיפוח איכותי של מוזיקולוגיה וביקורת מוזיקה הונגרית, כמו גם עבור פעילותו הפדגוגית.
ראו גם

החיבור של ג'רג' קרואו על ברהמס - חלק 1 (מוזיקה, נובמבר 1997)
כתיבתו של ג'רג' קרואו על ברהמס - חלק 2 (מוזיקה, דצמבר 1997)
הספד להיסטוריון המוזיקה לאסלו שומפאי (מוזיקה, דצמבר 1997)
מודעת האבל על המלחין אנדראש סלשי (מוזיקה, ינואר 1998)
מחקרי מוזיקולוגיה. לכבודו של ג'רג' קרואו. מרתה פאפ; החברה ההונגרית למוזיקולוגיה וביקורת מוזיקה, בודפשט, 1996
הערות שוליים

↑  "Szülei házasságkötési bejegyzése az egri polgári házassági akv. 125/1925. folyószáma alatt".
↑  Iskolai értesítők, Állami Gimnázium, Eger, 1943–1944
↑  „כשבחוץ הסערות משתוללות...” אישטוואן סיגטי משוחח עם ג'רג' קראו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264141905171  PLWABN: 9810580049105606  BIBSYS: 90261115  BnF: cb12714218f (data)  GND: 1089857780  ISNI: 0000 0001 1051 5364  LCCN: n82013051  MusicBrainz: 4e1b42e7-16bd-4b58-b184-3b42a26a9d9a  NKC: xx0253629  NLA: 53522652  NLG: 99229  NTA: 069221650  RERO: 02-A006391569  SELIBR: 275041  SUDOC: 074581961  Trove: 1536865  VIAF: 32121791   WorldCat (עם VIAF): 32121791 
לוח לזכרו ברובע 1 בבודפשט ברחוב וארפוק (Várfok utca 15/B).
גד נגבי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 בספטמבר 1945 (בן 79) כ"א באלול ה'תש"י ירושלים, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  גדי
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד סיירת צנחנים  מפקד גדוד 7008  מפקד עוצבת חצי האש
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים   מלחמת לבנון  האינתיפאדה הראשונה    המערכה ברצועת הביטחון
 
גד נגבי (נולד ב-6 בספטמבר 1945) הוא אלוף-משנה במילואים בצה"ל. כיהן בין היתר כמפקד חטיבת מילואים מובחרת של הצנחנים וכמפקד סיירת צנחנים.
קורות חייו > שירות בצה"ל בקבע

גד נגבי נולד ב-6 בספטמבר 1945 (כ"א באלול ה'תש"י) וגדל בירושלים. עם גיוסו לצה"ל בשנת 1963 התנדב נגבי לחטיבת הצנחנים. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. לאחר הקורס שב לצנחנים ושימש כמפקד מחלקה ומפקד פלוגה בגדוד 202.
במלחמת ששת הימים לחם נגבי עם פלוגתו בחזית המצרית ובהמשך בגזרה הסורית בדרום רמת הגולן. בשנים 1968 ו-1969 שימש כמפקד סיירת צנחנים ופיקד עליה במהלך מספר מבצעים מיוחדים במלחמת ההתשה, ובהם מבצע הלם, כסגנו של מתן וילנאי, מבצע בוסתן 22 בפיקודו, וכמפקד כוח משנה בפשיטה המוטסת על שדה התעופה ביירות בפיקודו של רפול. בשנת 1969, בתום תפקידו כמפקד הסיירת, השתחרר מצה"ל.
קורות חייו > שירות בצה"ל במילואים

במהלך שירות המילואים שימש נגבי כמפקד יחידת סיור נ"ט מס' 70 עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים נשלחה יחידת סיור נ"ט 70 להערכות בבקעת הירדן אל מול הירדנים, בלחצו יחד עם לוחמי היחידה ובשל הצורך בכוחות חי"ר מעולה בחזית הדרום, הוטסה מחצית היחידה בפיקוד נגבי לסיני ולחמה בגזרת ראס סודר.
לאחר המלחמה המשיך נגבי לפקד על היחידה שהתרחבה והפכה לגדוד 7008, גדוד צנחנים מובחר במילואים במסגרת חטיבה 409 (לימים 551). נגבי פיקד על הגדוד במלחמת לבנון הראשונה, במהלכה ערך ופיקד על מארב שביצע גדודו ב-11 ביוני 1982, בקרבת הכפר עמיק במורדות המזרחיים של ג'בל בארוכ. עפר שלח, מפקד מחלקה בגדוד הצנחנים שהשתתף בקרב, כתב על כך בספרו "שבויים בלבנון", כי- ”בדקות האחרונות שלפני הפסקת האש השמיד מארב קרקעי של החטיבה אחד עשר טנקי טי- 72; זה היה המפגש הראשון של טילים מתוצרת ארצות הברית עם הטנק החדיש ביותר שייצרה ברית המועצות באותה עת, כה חדיש עד שאיש לא היה בטוח שטילי ה"עורב" אכן יחדרו את שריונו.” בהמשך מונה נגבי למפקד חטיבה 409 (לימים חטיבה 551) בה שימש קודם לכן כמג"ד.
נגבי, מהנדס תעשייה וניהול בהשכלתו, מילא תפקידי ניהול בתעשייה ביניהם כמנכ"ל מפעלי "וישיי" (Vishay Intertechnology) בישראל.
הערות שוליים

↑  יוסף ארגמן, "זה היה סודי ביותר", משרד הביטחון, אפריל 1998, עמוד 300.
↑  רונית ורדי, ביבי – מי אתה אדוני ראש הממשלה?, הוצאת כתר, 1997, עמוד 93.
↑  גד נגבי - 1968-1969, מתוך האתר הרשמי של סיירת צנחנים.
↑  יוסף ארגמן, "זה היה סודי ביותר", משרד הביטחון, אפריל 1998, עמוד 266.
↑  אמיר אורן, חיסול אוסמה בן לאדן | מאנטבה לאבוטבאד, באתר הארץ, 7 במאי 2011.
↑  יוסף ארגמן, "זה היה סודי ביותר", משרד הביטחון, אפריל 1998, עמודים 300-309.
↑  מעוזיה סגל, עדויות מגובה החול - קרב הצנחנים בחווה הסינית, הוצאת מודן, 2007, עמודים 45-49.
↑  עפר שלח ויואב לימור, "שבויים בלבנון, האמת על מלחמת לבנון השנייה", הוצאת ידיעות ספרים, 2007 עמוד 327.
↑  גדי גולן, ‏נשיא וישיי ידון עם שר התמ"ס בהרחבת המפעל בבאר שבע, באתר גלובס, 26 באוגוסט 1999.
ערך זה הוא קצרמרבנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אחריות יצרן מורחבת

בתחום ניהול פסולת, אחריות יצרנית מורחבת (באנגלית:  Extended Producer Responsibility, EPR)  היא אסטרטגיה שנועדה לקדם שילוב של עלויות סביבתיות הקשורות למוצרים לאורך כל מחזור החיים שלהם, למחיר השוק של אותם מוצרים.
חקיקה המבוססת על אחריות יצרן מורחבת מתמקדת בטיפול במוצר לאחר גמר השימוש בו  כשהמטרה העקרית שלה היא הגדלת כמות המוצרים שיטופלו בסוף חייהם ברמה גבוהה ככל שניתן על פי מדרג הפסולת והקטנת ההשפעה הסביבתית של אותם מוצרים כשהם נהפכים לפסולת. לרוב היא הכוח המניע מאחורי אימוץ יוזמות לשינוי בצורת הייצור של המוצרים שכן שינוי צורת הייצור תחסוך עלויות מסוימות עבור היצרנים.
העיקרון גורס כי חברות המייצרות מוצרים אחראיות על המוצר לאורך כל מחזור החיים שלו ולא רק מעבר לשלב המכירה (מכן הביטוי "מורחבת").
המושג הוצג לראשונה בשוודיה על ידי תומאס לינדקוויסט בדו"ח מ -1990 למשרד החקלאות השוודי. בדיווחים מאוחרים יותר שהוכנו עבור המשרד, באה לידי ביטוי ההגדרה הבאה: "אחריות יצרן מורחבת היא אסטרטגיה להגנת הסביבה, שמטרתה להגיע למטרה סביבתית של הפחתת ההשפעה הסביבתית הכוללת של מוצר, על ידי הפיכת היצרן של המוצר לאחראי עליו לאורך כל מחזור החיים שלו ובמיוחד בשלב האיסוף בחזרה, העברה למיחזור והסילוק הסופי".
בישראל

חוקים המבוססים על עקרון אחריות יצרן מורחבת הם חוק הפיקדון על מכלי משקה, החוק לסילוק ולמיחזור צמיגים, החוק להסדרת הטיפול באריזות, והחוק לטיפול סביבתי בציוד חשמלי ואלקטרוני ובסוללות.
ראו גם

הנקודה הירוקה
הערות שוליים

↑  אגף חוקי אחריות יצרן מורחבת - פסולת באתר המשרד להגנת הסביבה
↑  אחריות יצרן מורחבת באתר אינפוספוט
אוסידרקו

| אוסידרקו |
| --- | --- |

תקופה
קרטיקון תחתון
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: פטרוזאוריה
תת־סדרה:: פטרודקטיליים
סוג:: אוסידרקו
מין:: Aussiedraco molnari
שם מדעי
 Aussiedraco

אוסידרקו (שם מדעי: Aussiedraco; מילולית: "דרקון אוסטרלי") הוא סוג של פטרוזאור גדול הקרוב לאורניתוכיריים אשר חי בתחילת הקרטיקון. המאובנים שלו התגלו ב-1980 בתצורות טולבוק (אנ') שבקווינסלנד, אוסטרליה. מאובנים אלה כללו בעיקר עצמות מהלסת התחתונה והם קיבלו שם ב-2011 בידי החוקרים אלכסנדר קלנר, תאיזה רודריגוס ופביאנה ר. קוסטה. הפטרוזאור קיבל את שמו עקב דמיון הלסתות לאלה של מפלצת דמוית דרקון. השם הספציפי ניתן לכבוד החוקר הראשון שתיאר אותו, ראלף מולנר.
הפטרוזאור היה דומה במראהו לפטרוזאור Mythunga, באורך של 4–5 מטרים. הוא היה בעל לסת תחונה ישרה בעלת 5 שורות שיניים דקות שהשתפעו ובלטו החוצה. הראש היה קטן וחסר ציצה או עטרה מיוחדת. לא ידוע הרבה על הגוף.
מאובני האוסידרקו דמו במראם לאלה של האורניתוכירוס או של האנהגוארה והוא משויך לקבוצה אורניתוכירואידה. פטרוזאור זה היה דואה מעל אוסטרליה ומחפש טרף קטן אותו היה לוכד בלסתותיו המוזרות.
ג'ון אינמן

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  28 ביוני 1935 פרסטון, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  8 במרץ 2007 (בגיל 71) בית החולים סנט מרי, הממלכה המאוחדת 
 מקום קבורה:  Golders Green Crematorium 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1948 
 http://www.johninman.co.uk/
 פרופיל ב-IMDb
 
פרדריק ג'ון אינמן (באנגלית: Frederick John Inman)‏
(28 ביוני 1935 - 8 במרץ 2007) היה שחקן טלוויזיה אנגלי.
ביוגרפיה

אינמן נולד בפרסטון, בלנקשייר שבאנגליה. כשהיה בן 12 עברה משפחתו לבלקפול, שם אמו ניהלה אכסניה ואביו היה ספר.
הופעתו הראשונה בטלוויזיה הייתה ב-1970 בסדרה "Two In Clover". ב-1972 התבקש להופיע בצילומי הפיילוט של "מישהו מטפל בך?". הופעתו כללה תפקיד זוטר, אולם במהרה הוא התבקש לצעוד לקדמת הבמה, ודמותו קיבלה "נפח". אינמן גילם את "מיסטר המפריז" בתפקיד שבו התנסה במציאות, שכן בגיל 17 עבד בעיצוב חלונות ראווה.
תפקידו כמר המפריז זיכה אותו בתואר "איש השנה ב-BBC" בשנת 1976, וקוראי ה-TV TIMES זיכו אותו בתואר "האישיות הקומית".
בשנים 1980–1981 כיכב גם בגרסה האוסטרלית של הסדרה ובשנת 1977 בסרט המבוסס על הסדרה.
ביוגרפיה > לאחר "מישהו מטפל בך"

לאחר סיום התוכנית, נודע שמו של אינמן כאמן פנטומימה בסוגה הנקראת pantomime dame, והופיע בלמעלה מ-40 הפקות. ב-2004 הופיע שוב בטלוויזיה בסדרות "Doctors" ו-"Revolver". ב-23 בדצמבר מיסד את יחסיו עם בן זוגו מזה 35 שנה, רון לינץ'.
בשנותיו האחרונות סבל מהתרופפות מצב בריאותו. ב-1993 הובהל לבית חולים לאחר התקף ברונכיט, ובשנת 1995 התמוטט בזמן הופעה. ב-2001 אושפז עקב קשיי נשימה. בדצמבר 2004 נאלץ לבטל הופעה עקב דלקת כבד, ולאחר מכן לא עבד עוד. בגיל 71 נפטר בבית החולים "סיינט מרי" בלונדון.
גד מכנס

ערך זה עוסק בגד מכנס הכדורגלן. אם התכוונתם לגד מכנס, פעיל ציוני ממייסדי נתניה, ראו .
גד (גדי) מָכְנֶס (נולד ב-8 ביוני 1956) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן הימני.
קריירה

מכנס הוא בנו של אריה מכנס ואחיו התאום של עודד מכנס. נכדו של יצחק מכנס, ממייסדי רמת גן והרצליה ונקרא על שם אחי-סבו, גואל האדמות גד מכנס. שני השחקנים, גד ועודד, החלו לשחק בקבוצה הבוגרת של מכבי נתניה בעונת 1973/1974, העונה בה זכתה הקבוצה באליפות השנייה בתולדותיה.
מכנס שיחק בתפקיד מגן ימני לצידו של המגן השמאלי דוד פיזנטי, אך הם תפקדו גם בתפקיד התקפי, כיוון שזוג הבלמים של מכבי נתניה - ברוך חסן וחיים בר - הקשה מאוד על התקפות מתפרצות להתקרב אל השער של מכבי נתניה.
בעונת 1980/1981 עבר למכבי פתח תקווה לשתי עונות, חזר לנתניה, ובעונת 1983/1984 שיחק בהפועל תל אביב. לאחר מכן חזר למכבי פתח תקווה ושיחק בה שלוש שנים נוספות. מכנס שיחק גם בהפועל חדרה ובית"ר נתניה, במדיה פרש ממשחק פעיל בגיל 33.
גד מכנס רשם 21 הופעות בנבחרת ישראל ואף הבקיע שער אחד במדי הנבחרת. גד שיחק עם המספר "7" על החולצה, גם במכבי נתניה וגם במדי הנבחרת.
חיים אישיים

מכנס נשוי ואב לשתי בנות. כיום עובד כמנהל תחנת דלק ומאמן ילדים בבתי הספר לכדורגל בהנהלת אחיו עודד.
תארים

אליפות: 1973/1974, 1977/1978, 1979/1980, 1982/1983
גביע המדינה: 1977/1978
אלוף האלופים: 1974, 1978, 1980, 1983
הערות שוליים

1 2  אשר גולדברג‏, "הפכתי לשקוף, מחקו אותי, שחקנים התעלמו ממני", באתר וואלה, 12 במאי 2023
↑  איל להב, שריר התאומים: האחים מכנס לא מרוצים ממכבי נתניה, באתר nrg‏, 27 בנובמבר 2010
גלוק 26

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אקדח
 מדינה מייצרת:  אוסטריה 
 יצרן:  גלוק מדינה מייצרת = אוסטריה אוסטריה, ארצות הברית ארצות הברית
 מדינות המשתמשות:  מדינות רבות, בהן ישראל
 מידע טכני
 קליבר:  9x19 מ"מ פרבלום
 פעולה:  חצי-אוטומטי
 הזנה:  מחסנית (10 כדורים בדגם הרגיל)
 אורך כולל:  163 מ"מ
 משקל ריק:  615 גרם
 
גלוק 26 (באנגלית "Glock 26") הוא אקדח שעוצב ופותח על ידי חברת גלוק האוסטרית המיועד לנשיאה סמויה (אנ'). דגם זה הוא דגם מוקטן של גלוק 19 מבית אותה חברה היצרן מכנה אותו גרסה "תת קומפקטית" בסדרת אקדחי גלוק הוצג ב-1995, בעיקר לשוק האזרחי. יש הטוענים כי מדובר באחד מאקדחי הנשיאה הפופולריים בארצות הברית.
סקירה טכנית

צינת האקדח עשויה מתכת וגוף האקדח פולימר, אורך האקדח 16.3 ס"מ, רוחבו 3.2 ס"מ, גובהו 10.6 ס"מ, ומשקלו 615 גרם, עם קליע בגודל 9×19 מ"מ.
הוא כולל מסגרת קטנה יותר בהשוואה לגלוק 19, עם אחיזת אקדח שתומכת רק בשתי אצבעות, קנה ומגלשה קצרים יותר ומחסנית ערימה כפולה (דו טורית) בקיבולת סטנדרטית של 10 כדורים.
לגלוק 26, כמו לכל אקדחי גלוק, יש שלושה מנגנוני בטיחות נפרדים. אלו כוללים פין נעילת הדק שהוא חלק אינטגרלי מההדק, ויש ללחוץ ביחד עם ההדק על מנת לאפשר ירי, פין הגנה במנגנון הנקירה שמונע מה-striker (הרכיב שמכה בנוקר, בדומה לפטיש) להכות בנוקר אם ההדק לא נלחץ ומנגנון בטיחות למקרה נפילה של האקדח (עושה שימוש באותו פין הגנה המונע מה-striker להכות בנוקר). העדר נצרה חיצונית רגילה כסטנדרט משמעו שלחיצה על ההדק (כולל פין נעילת ההדק) תוביל לירייה, דבר שיצרנית האקדחים מפרסמת כיתרון לשימוש מיידי באקדח בשעת צורך.
כמו לכל דגמי גלוק, גם לגלוק 26 יש "מחוון כדור בקנה" המתבסס על מנגנון החולץ תרמילים, באנגלית "Chamber Indicator (LCI)" המחוון מאפשר לראות ולהרגיש (במישוש) אם קיים כדור בקנה.
ישנה אפשרות לקנות מאריך למחסנית שנותן אחיזה נוחה יותר וקיבולת של עוד שני כדורים, בנוסף, מחסניות מפעל מה-גלוק 17, גלוק 18 ו-גלוק 19, בעלי קיבולות של 15, 17, 19, 24, 31 ו-33 כדורים, יתפקדו בגלוק 26.
הערות שוליים

↑  קטלוג מוצרים, באתר www.lhbltd.com
↑  The Glock 26 Concealed Carry Handgun Review - Online Concealed Handgun Permit, ‏2020-01-19EST16:30:49-05:00 (באנגלית אמריקאית)
↑  Glock, GLOCK Safe Action® System
↑  Glock USA, Loaded Chamber Indicator (LCI)
↑  admin, גלוק 26, מה חשבנו על גלוק 26, באתר נשק הצפון, ‏2018-10-15
אוגוסט ניידהרדט פון גנייזנאו

| --- | --- |

גנייזנאו בסביבות 1830
 לידה:  27 באוקטובר 1760 שילדאו, נסיכות הבוחר מסקסוניה 
 פטירה:  23 באוגוסט 1831 (בגיל 70) פוזנן, ממלכת פרוסיה 
 מדינה:  ממלכת פרוסיה 
 השכלה:  אוניברסיטת ארפורט 
 צאצאים:  Emilie, Gräfin Neidhart von Gneisenau 
 השתייכות:  צבא ממלכת הבסבורג האימפריה האוסטרית   צבא נסיכות ביירוית - אנסבך    הצבא הפרוסי פרוסיה
 תקופת הפעילות:  1779–1831 (כ־52 שנים)
 דרגה:   גנרל-פלדמרשל
 תפקידים בשירות
 מפקד הקורפוס הפרוסי ה-8   ראש מטה הצבא הפרוסי
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העצמאות האמריקנית   המלחמות הנפוליאוניות
 עיטורים
 פור לה מריט   חבר מסדר העיט השחור
 תפקידים אזרחיים
 היסטוריון והוגה צבאי   מושל העיר ברלין
 הנצחה
 גדוד, 2 אוניות חיל הים הגרמני, רחובות וכיכרות
 
קארט דה ויזיט
אוגוסט וילהלם אנטוניוס גראף ניידהרדט פון גנייזנאו (בגרמנית: August Wilhelm Antonius Graf Neidhardt von Gneisenau;‏ 27 באוקטובר 1760 – 23 באוגוסט 1831) היה פילדמרשל בצבא הפרוסי במלחמות הנפוליאוניות, הצטיין בפרט בקואליציה האנטי-צרפתית השישית כראש מטהו של הגנרל בליכר ותרם לניצחון המכריע בקרב ווטרלו. נודע כאינטלקטואל וכהוגה צבאי בכיר בצוות החשיבה של שרנהורסט, לצד חברו קרל פון קלאוזביץ. קודם לדרגה הצבאית הגבוהה ביותר, גנרל-פלדמרשל, לאחר שחרורו מהצבא הסדיר.
שנים ראשונות

גנייזנאו נולד בשילדאו (Schildau) שליד טורגאו לקצין הארטילריה ממוצא סקסוני, אוגוסט ויליאם ניידהרדט, המשפחה חיה בעוני. בשנת 1777 החל ללמוד באוניברסיטת ארפורט ולאחר שנתיים הצטרף לגדוד אוסטרי שחנה בעיר. בשנת 1782 אימץ לעצמו את התואר פון גנייזאו, על שם אחוזה אוסטרית שהייתה שייכת למשפחתו בעבר. הוא השכיר עצמו כקצין לנסיך ביירוית - אנסבך ונשלח להילחם במימון בריטי במלחמת העצמאות של ארצות הברית.
עם חזרתו ב-1786 התמנה ללוטננט (סרן) חיל רגלים בצבאו של מלך פרוסיה, פרידריך הגדול. בשנים 1793–1794 שירת כקצין מטה בפולין ובמשך עשר שנים חי בעיר יאור שליד ורוצלב. בתקופה זו העמיק בלימוד תאורטי של יסודות המלחמה, אסטרטגיה צבאית, מדע המדינה והיסטוריה.
בשנת 1796 נשא לאשה את קרולינה פון קוטויץ (Caroline von Kottwitz).
המלחמות הנפוליאוניות

את שירותו במלחמות הנפוליאוניות החל גנייזנאו כקצין מטה בקרב ינה (1806). לאחר מכן שימש כמפקד בדרגת מיור (רב-סרן) בבריגדת רגלים בליטא. בראשית 1807 נשלח לארגן את ההגנה על העיר קולברג שבפומרניה, ולהחזיק מעמד כנגד כוחותיו העדיפים של נפוליאון עד השגת חוזה טילזיט. על הצטיינותו במשימה זו קיבל גנייזנאו את עיטור פור לה מריט וקודם לדרגת לויטננט קולונל (סגן-אלוף).
בהמשך כיהן במטהו של שרנהורסט בתפקידי קצין הנדסה קרבית וארגון צבאי. הוא צורף לצוות החשיבה והארגון-מחדש של הצבא הפרוסי שארגן שרנהורסט ותרם תרומה חשובה לצד הארגוני. ב-1809 פרש בדרגת קולונל. לאחר פרישתו עשה במשימות חשאיות בשוודיה, האימפריה הרוסית ובריטניה ולאחריהן השתקע בברלין כראש המפלגה הפטריוטית.
עם התגבשות הקואליציה השישית חזר לצבא כראש מטהו של הגנרל בליכר. בתפקיד זה היווה איש-צוות משלים לבליכר ושיתוף הפעולה הפורה ביניהם מהווה דוגמה לצמד פיקודי הרמוני. גנייזנאו היה זה שתכנן את המסע לכיבוש פריז וצעד יחד עם בליכר בראש הכוחות שכבשו אותה. ב-1814 לאחר שהודח נפוליאון ונמלט לטירת פונטנבלו קיבל גנייזנאו תואר של גראף (רוזן). באותה עת פרסם קלאוזביץ, עמיתו, "דו"ח על מסע המלחמה" וגנייזנאו צירף לו הקדמה. הוא היה ראש מטה הכללי עד לשנת 1814 אז הוחלף על ידי קרל פון גרולמן.
ב-1815 נטל תפקיד מכריע בקרב ווטרלו, כראש מטהו של בליכר, שהעדיף את גנייזנאו כמוביל הצבא על פני הגנרלים הבכירים הוותיקים,  יורק וקלייסט, למקרה שייפגע. ואכן לאחר שנפגע בליכר בקרב ליני, נטל גנייזנאו פיקוד על הצבא והדהיר אותו אל ואבר (Wavre), על מנת להצטרף לוולינגטון למתקפה הסופית על הצבא הצרפתי בווטרלו.
לאחר הקרב דאג גנייזנאו שהכוחות הפרוסים יצעדו לפריז לפני כוחותיו של וולינגטון ובתמורה זכה לקידום לדרגת פילדמרשל ולחברות במסדר העיט השחור.
אחרית ימיו

ב-1816 מונה גנייזנאו למפקד הקורפוס ה-8, אך פרש לאחר זמן קצר בשל בריאותו הלקויה והנסיבות הפוליטיות. במשך שנתיים חי באחוזתו בשלזיה, אך לאחר מכן נקרא לשוב לברלין והיה למושל העיר. ב-1825 קודם לדרגת גנרל-פלדמרשל
עקב ההתקוממות הלאומית הפולנית ב-1830 נשלח לפוזנן בראש כוחות ההתערבות והתצפית. ראש המטה שלו היה עמיתו משכבר לצוות החשיבה, קרל פון קלאוזביץ. ב-24 באוגוסט 1831 נפטר עקב התפרצות של כולרה.
הנצחה

גנייזנאו נודע בציבוריות הפרוסית הן כחייל (החייל הטוב ביותר מאז פרידריך הגדול) והן כאדם בעל מידות שחיבבו אותו הן על מפקדיו והן על פקודיו. בשנת 1855 הוצב פסל שלו בשדרות אונטר דן לינדן בברלין. הגדוד עליו פיקד ב-1807 במצור בקולברג נקרא על שמו ב-1889. בערים גרמניות רבות נקראו על שמו רחובות וכיכרות בהן ברלין, לייפציג, היידלברג והמבורג.
על שמו נקראו מספר כלי שיט. בהם הסיירת המשוריינת SMS Gneisenau ששרתה במלחמת העולם הראשונה וסיירת המערכה גנייזנאו ששרתה במלחמת העולם השנייה.
פסלו בשדרות אונטר דן לינדן בברלין
ג'ואי פולארי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 באפריל 1994 (בן 30) Ramsey, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2006
 עיסוק:  שחקן קולנוע, וטלוויזיה ומוזיקאי
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ואי פולארי (באנגלית: Joey Pollari נולד ב-9 באפריל 1994) הוא שחקן וזמר אמריקאי.
ביוגרפיה

פולארי נולד בסיינט פול, מינסוטה. הוא התחיל את קריירת המשחק שלו כאשר השתתף באירוע סקאוטינג במרכז העיר מיניאפוליס עם אמו. למחרת הוא קיבל פניות מסוכנים שרצו לייצג אותו. פולארי הופיע בהפקות במה בתיאטרון גאת'רי במיניאפוליס, מרכז אורדוויי לאמנויות הבמה בסיינט פול, ותיאטרון סטפינגסטון לפיתוח נוער, גם הוא בסיינט פול.
פולארי הוא הומו מוצהר.
קריירה > קולנוע וטלוויזיה

ב-30 באפריל 2006 הופיע פולארי כנער עיתונים בפרק בסדרת הטלוויזיה "פשע מן העבר". בשנת 2009 לוהק פולארי לתפקיד בסרט "Skyrunners", סרט מקורי של דיסני XD, על שני אחים שנקלעים לחללית שמבוקשת על ידי סוכני ה-FBI וחייזרים. הסרט, שצולם בניו זילנד, הוקרן בבכורה בדיסני XD ב-27 בנובמבר 2009. .
בשנת 2014, פולארי כיכב לצד היוטיובר ג'ואי גראספה בסרט קצר בשם "Ethereal", סרט קצר שגראספה עשה ופרסם בערוץ שלו ב-16 באוקטובר.
בשנת 2016 הופיע בתפקיד ראשי בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "פשע אמריקאי".
בשנת 2018, פולארי שיחק בתפקיד משנה בקומדיה הרומנטית לנוער "באהבה, סיימון" בתור לייל, אחד מהחברים הפוטנציאליים של סיימון. בשנת 2019, הופיע פולארי בסרט הקולנוע, "The Obituary of Tunde Johnson ".