stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרן השואה
הקרן לתיעוד ההיסטוריה החזותית של השואה באוניברסיטת דרום קליפורניה

את הקרן לתיעוד ההיסטוריה החזותית של השואה באוניברסיטת דרום קליפורניה (אנ') יזם סטיבן ספילברג בשנת 1994. זהו ארגון ללא כוונת רווח שנוסד במטרה לתעד בהקלטות וידאו ניצולי השואה ועדים אחרים לשואה. בין השנים 1994-1999 קיימה הקרן כ-52,000 ראיונות שתועדו בווידאו ב-56 מדינות וב-32 שפות. העדים כללו יהודים ניצולי השואה, עדי יהוה, צוענים והומוסקסואלים שנרדפו על ידי המשטר הנאצי, עדים שהיו בין החיילים המשחררים של מחנות הריכוז, אסירים פוליטיים, מצילים ונותני עזרה לנרדפים, שרידי מדיניות האאוגניקה הנאצית ומשתתפי משפטיהם של פושעי המלחמה, בהם משפטי נירנברג.
ב-2005 חתמו נציגי הקרן על הסכם עם אוניברסיטת דרום קליפורניה במסגרתו הועברו נכסי הקרן והשליטה בה לאוניברסיטה. בתמורה התחייבה האוניברסיטה לשמר את הארכיון ולהמשיך במשימתה של הקרן.
קרנות נוספות לזכר השואה

בשנת 2000 הוקמה בצרפת הקרן לזכר השואה בכסף שהוחרם מיהודים צרפתיים שנרצחו בשואה. מטרות הקרן דומות - חינוך, תיעוד ושימור זכר הנספים והתרבות והסולידריות היהודיות. נשיאת הכבוד של הקרן היא סימון וייל.
פרויקט DNA שואה (The DNA Shoah Project) הוא פרויקט של איסוף DNA מקרובי משפחה של ניצולי השואה כדי למצוא התאמות גנטיות וכך לסייע באיחוד משפחות של ניצולי השואה בארצות הברית ובעולם, ולסייע בזיהוי יהודים שנרצחו בשואה באמצעות בדיקות שרידי DNA באתרי רצח. המטרה היא לאסוף 10,000 דוגמיות, ועד כה נאספו כאלף.
קנאת סופרים תרבה חכמה

קנאת סופרים תרבה חכמה היא אמרה בעברית המשבחת קנאה ותחרות אשר תוצאותיה הם השבחת התוצרת אשר היריבים מפיקים. לעיתים נקראת בקיצור קנאת סופרים.
מקור האמרה

האמרה לקוחה מדברי חז"ל במסכת בבא בתרא מהתלמוד הבבלי אשר הסבירו את תקנת עזרא הסופר שהיו מושיבים מלמד זה לצד זה ואין חוששים שהדבר יגרום להם להתרשל בעבודתם משום ”קנאת סופרים - תרבה חכמה” ופירש רש"י: ”שמתוך כך יזהרו באומנותן שייראו זה מזה”.
התפתחות האמרה

לקראת סוף המאה ה-18 עם תחיית הלשון העברית החל להתפתח השימוש באמרה בהקשר של קנאה בספרות הכתובה; כך ב-31 בינואר 1861 נכתב בעיתון המליץ כי רק על ידי ריבוי כתבי עת עבריים "קנאת סופרים תרבה חכמה בישראל", וב-16 בפברואר 1865 צוין כי קיימת "קנאת סופרים בין המומחים שבמדעים השונים".
כיום משמשת האמרה לתיאור כלל היריבויות הראויות אשר תוצאותיהן הן השבחת התוצרת אשר היריבים מפיקים בשלל נושאים כגון יצירת מוזיקה, עבודת האלוהים ופוליטיקה.
קנאת סופרים ביהדות

הרב אברהם יצחק הכהן קוק כתב כי קיים חיסרון אף בקנאה נעלה זו, ולעתיד לבוא יתקיימו דברי חז"ל: ”בעקבתא דמשיחא.. חכמות סופרים תסרח” - "יוחל להיות מאיר אור הנשמה של החכמה העליונה מכל קנאה, שהיא למעלה מחכמת סופרים".
רבי מנחם מנדל שניאורסון אמר כי קנאת בני יעקב ביוסף המתוארת בסיפור מכירת יוסף לא הייתה קנאה סתמית אלא קנאת סופרים שעורר בהם יעקב מתוך כוונה לשבח את עבודת האלוהים שלהם באמצעותה.
קנאת סופרים בספרות

ב-15 בפברואר 1809⁩ פורסם בכתב העת המאסף קינה בה נכתב: "אך שאנן ושקט רק בצל עמל ובקנאת סופרים יוציאו פרי".
בפברואר 2021 הוציאה הסופרת הישראלית מאיה ערד את ספרה "קנאת סופרות" אשר שמו נגזר מאמרה זו.
קנאת סופרים בספרות > קנאת סופרים בספרות ההלכתית

בשנת 1830 פרסם הרב מנחם קזיס את ספרו "קנאת סופרים" העוסק בספר המצוות של הרמב"ם.
ב-1974 הוציא הרב שלמה קלוגר את ספרו "קנאת סופרים" העוסק בהלכות סת"ם.
ראו גם

נאה דורש נאה מקיים
ביאורים

↑  מתוך שיסמכו כל אחד על השני שיעשה את מלאכתו נאמנה
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף כ"ב, עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף כ"א, עמוד ב'
↑  האזינו!, המליץ, 31 בינואר 1861
↑  רעח זקנים, המליץ, 16 בפברואר 1865
↑  קיץ ברבנר, ‏עומר אדם בירך? עדן חסון חוגג את הכתרתו כאמן המושמע בישראל: "לא טריוויאלי", באתר מעריב אונליין, 1 בדצמבר 2022
↑  הרב יגאל כהן, הרב יגאל כהן – מהי קנאת סופרים?, באתר Hidabroot, ‏3 בספטמבר 2018
↑  גיטה חזני-מלכיאור, נתניהו פחות מעניין: מסע הציד יתמקד במפלגת הציונות הדתית, באתר ערוץ 7, 30 בדצמבר 2022
↑  תלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף מ"ט, עמוד ב'
↑  אורות, אורות התחיה, ל"ח
↑  תורת מנחם ה'תשמ"ה, כרך ב, קה"ת, עמ' 870
↑  טעמוראו, "קנאת סופרים תרבה חכמה"
↑  על בית החנוך אשר בזעעזן, המאסף, 15 בפברואר 1809
↑  מאיה ערד, קטע מהספר קנאת סופרות, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, אפריל 2021
↑  (הספר בקטלוג ULI)
↑    צור ארליך, ‏פיסת שמרנות בלב הפרוגרסיביות, בעיתון מקור ראשון, 8 במרץ 2021
↑  קזיס, חנניה בן מנחם, קנאת סופרים, ‏ליוורנו תקצ, באתר היברובוקס
↑  שר, שלמה בן יהודה אהרן, 1783-1869, קנאת סופרים, ‏לבוב תרך, באתר היברובוקס
קרל מול

| --- | --- |

 לידה:  23 באפריל 1861 וינה, האימפריה האוסטרית 
 התאבד:  13 באפריל 1945 (בגיל 83) וינה, אזורי הכיבוש באוסטריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות של גרינצינג 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנויות בווינה 
 תקופת הפעילות:  1876–1945 (כ־69 שנים) 
 תחום יצירה:  ציור, אמנות חזותית 
 זרם באמנות:  אר נובו 
 הושפע על ידי:  אמיל יקוב שינדלר 
 
קרל מול (בגרמנית: Carl Moll‏; 23 באפריל 1861 – 13 באפריל 1945) היה צייר אוסטרי של אר נובו, השתייך לתנועת "הזצסיון הווינאי".
משפחתו

קרל מול היה בנו של הסיטונאי, היצרן וחבר מועצת העיר וינה יוליוס יוהאן פרנץ מול (1829–1877) ומריה מגדלנה רוזינה שמיד (1835–1919). דודו מצד אימו קרל שמיד (1837–1871), היה צייר נוף בווינה, שהשפיע עליו כבר בגיל צעיר ועורר את התעניינותו בציור.
ב-3 בנובמבר 1895 התחתן קרל מול עם השחקנית והזמרת ילידת המבורג אנה סופי ברגן (1857–1938). היא הייתה אלמנתו של צייר הנוף אמיל ג'יקוב שינדלר, שמת בשנת 1892 וקרל מול היה תלמידו ועוזרו. אשתו הביאה שתי בנות לנישואין, אחת מהן הייתה הסופרת עלמה מאהלר-ורפל. קרל מול לא אימץ את שתי הבנות.
לו ולאשתו אנה נולדה בת ביולוגית מריה (1899–1945), לימים רעייתו של סגן נשיא בית המשפט המחוזי ריצ'רד אברסטלר.
חייו

מול למד באקדמיה לאמנויות יפות בווינה ב-1880/1881 אצל כריסטיאן גריפנקרל. מאוחר יותר הוא הפך לתלמידו של אמיל יעקב שינדלר.
בשנת 1896 קיבל מדליית זהב קטנה בתערוכת האמנות הבינלאומית בברלין. בשנת 1897 הוא היה ממייסדי "הזצסיון הווינאי". התנועה הזאת הביאה לווינה תערוכות של אמנות מודרנית. בשנת 1901 בנה האדריכל יוזף הופמן בית דו משפחתי גדול עבור מול וקולומן מוזר ברובע ה-19 של וינה, הבית הראשון של שכונת וילות מתוכננת לאנשים עשירים. מול התגורר שם עד 1908. באותה שנה עבר לוולרגאסה 10, שם התגורר עד מותו.
בשנת 1903 ביוזמת מול הוקמה הגלריה המודרנית הממלכתית – גלריית בלוודר האוסטרית.
בשנת 1905 עזב קרל מול את תנועת הזצסיון יחד עם הקבוצה של גוסטב קלימט. הוא הפך למנהל גלריית Miethke בין השנים 1904–1912, והופיע גם כפטרון של קלימט. הוא ארגן תערוכות של אמנים בינלאומיים והביא לראשונה עבודות של וינסנט ואן גוך לווינה.
מול נודע בזכות ליטוגרפיות הצבעים הגדולות שלו וחיתוכי העץ. הסגנון של ציורי הנוף המאוחרים שלו השתנה מציור דו-ממדי של הזצסיון לציור מרחבי יותר. בשנים מאוחרות הוא עבר לאקספרסיוניזם.
לאומנות

בשנות השלושים של המאה העשרים הפך קרל מול לנאציונל-סוציאליסט נאמן. עם זאת, במרץ 1938 לאחר סיפוחה של אוסטריה לגרמניה של היטלר, נאלצו בתו החורגת עלמה מאהלר ובעלה, המשורר פרנץ ורפל, לברוח בגלל מוצאו היהודי. כמה ימים לאחר מכן, מול לקח חמש תמונות מגלריית בלוודר בשם בתו מריה אברשטלר. מאוחר יותר מול מכר את התמונות היקרות ביותר "ליל הקיץ "של אדוורד מונק' ו"על החוף", לגלריה.
מותו

כאשר הצבא האדום ניצח בקרב על וינה בתחילת אפריל 1945, מול כתב מכתב פרידה ב-10 באפריל עם המשפט "אני נרדם חסר תשובה, היה לי כל מה שיפה שהחיים מציעים".
שלושה ימים לאחר מכן התאבדו מול, בתו מריה וחתנו באמצעות הרעלה.
הוא נקבר בבית העלמין גרינצינג בווינה.
גלריה

רחוב ברגוסה
אחוזת ברונטל
שדרת עצים
הסטודיו של האמן
בזיליקת סנטה מריה דלה סאלוטה בוונציה
הערות שוליים

↑  Edwin Lachnit. "Moll, Carl." Grove Art Online. Oxford Art Online. Oxford University Press
↑  The long, dark past behind the National Gallery's latest acquisition - Macleans.ca, www.macleans.ca
↑  "ALEXANDER ZEMLINSKY; Moll and Nazism (Published 2002)". The New York Times (באנגלית אמריקאית). 2002-06-23. ISSN 0362-4331. נבדק ב-2020-11-29.
↑  Haus Moll – Wien Geschichte Wiki, www.geschichtewiki.wien.gv.at
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007271996005171  BIBSYS: 13070888  BnF: cb121467313 (data)  GND: 118882368  ISNI: 0000 0000 6674 8661  KulturNav: 193e6d48-9223-44e6-90d9-3a5bb70213ad  LCCN: n86123787  LNB: 000222302  NGV: 5588  NKC: xx0089612  NTA: 071320261  RKD: 56722  SNAC: w63f4rxz  SUDOC: 029950759  ULAN: 500031489  VIAF: 25598172   WorldCat (עם VIAF): 25598172
ראלף הרסת'

ראלף הרסת' (באנגלית: Ralph Herseth;‏ 2 ביולי 1909 –  24 בינואר 1969) היה פוליטיקאי אמריקאי מדקוטה הדרומית, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל דקוטה הדרומית ה-21 בשנים 1959–1961.
ראשית חייו

רלף הרסת' נולד בעיירה יוטון שבדקוטה הדרומית, כבנם של אולין (לבית אפסת') ולארס הרסת'. אביו היה מהגר מנורווגיה, כמו הורי אימו. הוא התחנך בבית הספר התיכון קולומביה שבמחוז בראון, ולמד בקולג' המדינתי הצפוני למורים ובקולג' המדינה של דקוטה הצפונית (כיום אוניברסיטת המדינה של דקוטה הצפונית). ב-1937 נשא הרסת' לאישה את לורנה ה. בנטרוק, והם חיו בחווה ליד יוטון. לימים כיהנה לורנה הרסת' (אנ') כמזכירת המדינה של דקוטה הדרומית. בנם, לארס הרסת' (אנ'), היה מנהיג הרוב בסנאט המדינתי, ונכדתם, סטפני הרסת' סנדלין (אנ'), כיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 2004–2011, כמו בן זוגה, מקס סנדלין (אנ'), שכיהן אף הוא כחבר בית הנבחרים מטעם טקסס בשנים 1997–2005.
קריירה פוליטית

בשנים 1935–1939 היה הרסת' מפקח בחיל השימור האזרחי. בשנים 1951–1952 ובשנים 1957–1958 הוא היה חבר הסנאט של דקוטה הדרומית מטעם מחוז בראון.
ב-1957 נבחר הרסת' כמושל דקוטה הדרומית, המושל השלישי בלבד מטעם המפלגה הדמוקרטית מאז כינון המדינה. הוא כיהן בתפקיד מ-6 בינואר 1959 ועד 3 בינואר 1961. כמושל, הוא התמקד בבעיות המיסוי של המדינה, ומינה ועדת אזרחים לחקר המס כדי שתמליץ על רפורמה במיסוי. הוא גם היה פעיל בפיתוח משאבי הטבע של דקוטה הדרומית, במהלך תקופת כהונתו החלו עבודות הבנייה של סכר ביג בנד (אנ') על נהר מיזורי. ממשלת המדינה חוות בעיות שנבעו מאסונות טבע קשים ב-1959. בבחירות של 1960 נוצח הרסת' בניסיונו להיבחר לתקופת כהונה שנייה כמושל, וכן באלו של 1962, כאשר ניסה להיבחר שוב.
מותו

ראלף הרסת' נפטר באברדין ב-24 בינואר 1969. הוא נטמן בבית הקברות של יוטון.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1459.
ראצוכי

| --- | --- |
ראצוכי בתוספת אבקת סוכר
ראצוכי בתוספת אבקת סוכר
 
 מאכלים
 סוג:  מנה על בסיס תפוח אדמה 
 מטבח:  המטבח הפולני 
 מוצא:  פולין 
 
רצוכי (בפולנית: Racuchy) הוא מאכל מסורתי מהמטבח הפולני מאותה משפחת מאכלים כמו הקרפ ודומה לפנקייק האמריקאי או הסקוטי.
מאפיינים

ראצוכי עשוי מקמח, חלב, ביצים, סוכר וקורט מלח. ראצוכי עשוי עם שמרים או בגרסאות אחרות, אבקת אפייה או סודה לשתייה. ראצוכי מטגנים במחבת בשמן. בפולין אוכלים ראצוכי בדרך כלל לארוחת צהריים, או לארוחת ערב, אך גם כחטיף.
ניתן לאכול ראצוכי רגיל, לפזר סוכר, או אבקת סוכר. בגרסאות חלופיות ניתן להשתמש בשמנת או בשמנת חמוצה. באזורים מסוימים מכינים ראצוכי מלוחים יותר ומוגשים עם מרק דגים או מרק פטריות במהלך ארוחת ערב חג המולד.
ראצוכי ממולא

הגרסה הפופולרית ביותר של ראצוכי ממולאת בפרוסות תפוח עץ ומוגש עם סוכר. לפעמים, בגרסאות מודרניות יותר, ניתן להשתמש בפירות אחרים, למשל בננות. יש גם גרסה מתובלת מלוחה-מתוקה של ראצוכי ממולא, במילוי תפוחי אדמה.
הערות שוליים

↑  "Apple pancakes (Racuchy)". Best Polish Recipes. אורכב מ-המקור ב-27 בינואר 2021. נבדק ב-9 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ראצ'ט וקלאנק

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 מבוסס על:  "ראצ'ט וקלאנק" של "Insomniac Games"
 בימוי:  קווין מונרו, Jericca Cleland 
 הופק בידי:  קיילי אליס בראד פוקסהובן קים דנט ויילדר דייוויד וול
 תסריט:  טי.ג'יי. פיקסמן קווין מונרו גארי סוולו
 עריכה:  Braden Oberson 
 שחקנים ראשיים:  ג'יימס ארנולד טיילור דיוויד קיי ג'ים וורד 
 מוזיקה:  Evan Wise 
 צילום:  Anthony Di Ninno 
 מדינה:  קנדה, ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Rainmaker Entertainment PlayStation Originals Blockade Entertainment CNHK Media China Cinema Management Group
 חברה מפיצה:  Gramercy Pictures
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 29 באפריל 2016
 משך הקרנה:  94 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  הנפשה מדע בדיוני
 הכנסות באתר מוג'ו:   ratchetandclank
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
ראצ'ט וקלאנק (באנגלית: Ratchet & Clank) הוא סרט הנפשה קומי-מדע בדיוני המבוסס על המשחק "ראצ'ט וקלאנק" של "Insomniac Games". הסרט בוים על ידי קווין מונרו, הופק על ידי קיילי אליס, בראד פוקסהובן, קים דנט ויילדר ודייוויד וול, ואת התסריט כתב טי.ג'יי. פיקסמן, קווין מונרו וגארי סוולו.
תקציר העלילה

בעקבות השמדת כוכבים רבים על ידי דרק המנהל הרשע, קבוצת הגיבורים בראשה של קפטן קופרניקוס קווארק מחפשים גיבור נוסף על מנת לעצור את דרק מלהשמיד כוכבים נוספים. ראצ'ט, מכונאי דמוי שועל, ניסה להתקבל לקבוצה אך קפטן קווארק סילק אותו. מאוחר יותר, ברק פגע במפעל, דבר אשר גרם לייצור רובוט פגום, קטן וחכם. הרובוט למד על התוכנית של דרק והתכונן לברוח מכוכב קרוון על מנת להזהיר את הלוחמים. בעקבות כך הספינה נחתה נחיתת חירום בכוכב ולדין. ראצ'ט גילה את הרובוט הקטן וקרא לו קלאנק. ראצ'ט וקאנק טסו אל כוכב קרוון, שם הם מצילים את הלוחמים מצבא הרובוטים בהנהגתו של ויקטור, אשר ברח. בעקבות זאת קווארק מינה את ראצ'ט וקלאנק כגיבורי לחימה. הלוחמים גילו שישנו כלי נשק בשם "בלארג" שיכול להשמיד כוכבים מפורסמים על מנת לבנות כוכבים חדשים. כעת ראצ'ט וקלאנק מאחדים כוחות עם קבוצת הגיבורים כדי להציל את כוכב סולאנה משלטונו של דרק המרושע.
מדבבים

ג'יימס ארנולד טיילור – ראצ'ט
דייוויד קיי – קלאנק
ג'ים וורד – קפטן קופרניקוס קווארק
פול ג'יאמטי – המנהל דרק
ג'ון גודמן – גרימות' "גרים" ראזז
בלה ת'ורן – קורה וראלוקס
רוזריו דוסון – אלריס
סילבסטר סטאלון – ויקטור וון איון
ארמין שימרמן – ד"ר נפאריוס
וינסנט טונג – בראקס לקטרוס
דון בריגס – מפקד החללית
איאן ג'יימס קורלט – בלארג
בריאן דובסון – דאלאס וואנאמייקר / קריין
בריאן דראמונד – מר זורקון / דמויות שונות
קול הווארד – סטנלי
אלסנדרו ג'וליאני – חייל סולאנה
אנדרו קונדן – זד
רבקה שויצ'ט – אמא של סטנלי / מחשב
טבית'ה סנט ג'רמיין – חואניטה
בראד סוואיל – אולי, מעריץ
לי טוקר – מר מיקרון
מדבבים > מדבבים בעברית

יובל סגל – ראצ'ט
דן קיזלר – קלאנק
יורם יוספסברג – קפטן קווארק
איילת רובינסון – קורה
ניר רון – בראקס
שירלי לילו – אלריס
דידי גת – גרים
גלעד קלטר – דרק
גדי לוי – ד"ר נפאריוס
אמנון וולף – ויקטור וון איון
אורי זלצמן – זד
צביקה פורמן – מר זורקון / דמויות שונות
איתי ברנע – דאלאס
תמי ברק – חואניטה
עידו רוזנברג – מעריץ
אלי לולאי – מר מיקרון
מתי אטלס – שרברב
גיא זיידמן
דקלה הדר
יואב יפת
יואב כהן
קמצנות

קמצנות היא  תכונה המתאפיינת בפחד להוציא כספים, לעיתים עד ויתור על נוחות ועל צרכים בסיסיים.
במקרים רבים, קמצן לא מגדיר עצמו ככזה, אלא כאדם מחושב או חסכן. לכן הגדרת הקמצנות מתבססת לעיתים על סטנדרטים חברתיים ועל הסבל והתסכול הנגרמים בעקבותיה לאנשים אחרים. לעיתים אנשים הסובבים אדם קמצן חשים כי עיסוקו בכסף הוא אובססיבי, וכי נמנעות מהם פעילויות או רכישות בסיסיות ללא סיבה כלכלית אובייקטיבית.
אבי הפסיכואנליזה, זיגמונד פרויד, קישר את הקמצנות לקשיים בתהליך הגמילה מחיתולים בילדות, העלול להתפתח לקיבעון בשלב האנאלי ולהתבטא בבגרות באישיות נוקשה, חסרת גמישות וקמצנית. התומכים בביהביוריזם ותאוריות קוגניטיביות-התנהגותיות כמו תאוריית הלמידה החברתית של אלברט בנדורה, טוענים שקמצנות נלמדת באמצעות חיקוי של דמות קרובה, כגון הורה המתנהג בקמצנות.
ראו גם

הקמצן
תאוות בצע
הערות שוליים

↑  Nicky Hayes (2000). Foundations of psychology. Cengage Learning.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538776405171  LCCN: sh85085987 
ערך זה הוא קצרמרבנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קן מת'יוז

קנת' "קן" ג'וזף מת'יוז, חבר (באנגלית: Kenneth Joseph Matthews, MBE;‏ 21 ביוני 1934 – 2 ביוני 2019) היה אתלט אנגלי, אלוף אולימפי (טוקיו 1964) ואלוף אירופה (בלגרד 1962) בהליכה ל-20 ק"מ.
ביוגרפיה

מת'יוז נולד בבירמינגהאם, אנגליה. ב-1957, לאחר סיום לימודיו, החל לעבוד כחשמלאי בתחנת כוח האמס-הול (אנ') בקרבת סוטון-קולדפילד (אנ'). במקביל לעבודתו החל להתאמן בהליכה תחרותית. ב-1960 עבר עם משפחתו לגור ברקסהאם, ויילס ולאחר פרישתו מספורט תחרותי עבד כמנהל חנות בעיר.
קריירה ספורטיבית > 1958

באליפות אנגליה שנערכה בשנת 1958 זכה במדליית כסף בהליכה ל-2 מייל בתוצאה של 13:45.2 דקות, אחרי סטן ויקרס (אנ') (13:33.4 דקות) ולפני בוב גודאל (14:09.2 דקות).
קריירה ספורטיבית > 1959

באליפות אנגליה שנערכה בשנת 1959 זכה בשתי מדליות זהב, בהליכה ל-2 מייל בתוצאה של 13:19.4 דקות, לפני סטן ויקרס (13:47.1 דקות) וג'ורג' וויליאמס (14:00.4 דקות) ובהליכה ל-7 מייל בתוצאה של 50:28.8 דקות, לפני סטן ויקרס (51:08.6 דקות) ואריק הול (53:04.2 דקות).
קריירה ספורטיבית > 1960

באולימפיאדת רומא השתתף מת'יוז בתחרות ההליכה ל-20 ק"מ אולם פרש באמצע התחרות.
באליפות אנגליה שנערכה באותה שנה הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בהליכה ל-7 מייל בתוצאה של 49:42.6 דקות, לפני זיגפריד לפנציק (אנ') (51:01.2 דקות) ומקס וובר (אנ') (51:01.5 דקות), שניהם גרמניה המזרחית ומדליית כסף בהליכה ל-2 מייל בתוצאה של 13:09.6 דקות, אחרי סטן ויקרס (13:02.4 דקות) ולפני דיטר לינדנר (אנ') מגרמניה המזרחית (13:44.4 דקות).
קריירה ספורטיבית > 1961

באליפות אנגליה שנערכה בשנת 1961 זכה בשתי מדליות זהב, בהליכה ל-2 מייל בתוצאה של 13:24.6 דקות, לפני ג'וספה דורדוני (אנ') מאיטליה (13:46.2 דקות) וקולין וויליאמס (14:12.8 דקות) ובהליכה ל-7 מייל בתוצאה של 49:43.6 דקות, לפני קולין וויליאמס (53:08.4 דקות) וג'ון גודביר (53:20.0 דקות).
קריירה ספורטיבית > 1962 > אלוף אירופה

באליפות אירופה שנערכה בבלגרד, יוגוסלביה בשנת 1962 זכה במדליית זהב בההליכה ל-20 ק"מ (בתוצאה של 1:35:54.8 שעות, לפני הנס-ג'ורג' ריימן (אנ') מגרמניה המזרחית (1:36:14.2 שעות) וולדימיר גולובניצ'י מברית המועצות (1:36:37.6 שעות).
באליפות אנגליה שנערכה באותה שנה הוא זכה במדליית זהב בהליכה ל-2 מייל בתוצאה של 13:59.0 דקות, לפני קולין וויליאמס (14:26.2 דקות) וג'ון נורת'קוט (14:32.0 דקות).
קריירה ספורטיבית > 1963

באליפות אנגליה שנערכה בשנת 1963 זכה בשתי מדליות זהב, בהליכה ל-2 מייל בתוצאה של 13:18.2 דקות, לפני אבדון פמיק (אנ') מאיטליה (13:41.4 דקות) ופול נייהיל (אנ') (14:03.8 דקות) ובהליכה ל-7 מייל בתוצאה של 49:52.8 דקות, לפני ווהאן תומאס (53:42 דקות) וג'ון גודביר (53:50 דקות).
קריירה ספורטיבית > 1964

באליפות אנגליה שנערכה ב-1964 זכה בשתי מדליות זהב, בהליכה ל-2 מייל בתוצאה של 13:22.4 דקות, לפני קולין וויליאמס (14:44.8 דקות) ומלקולם טוליי (14:49.2 דקות) ובהליכה ל-7 מייל בשיא לאומי חדש של 48:23 דקות, לפני פול נייהיל (אנ') (51:20 דקות) ורוי הארט (53:56 דקות).
קריירה ספורטיבית > 1964 > אלוף אולימפי

באולימפיאדת טוקיו זכה מת'יוס במדליית זהב בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה הטובה ביותר שנקבעה במשחקים האולימפיים של 1:29:34.0 שעות, לפני דיטר לינדנר (1:31:13.2 שעות) וולדימיר גולובניצ'י (1:31:59.4 שעות).
משפחתו

מת'יוז נישא לשילה ולזוג נולדו 2 ילדים. מתיוז, שסבל בשנותיו האחרונות מדמנציה ובעיות לב, חי במוסד סיעודי בעיר מגוריו רקסהאם. נפטר ב-2019 עקב התקף אלרגיה.
אותות הערכה

ב-1977 התקבל כחבר (MBE) במסדר האימפריה הבריטית.
ב-2011 התקבל להיכל התהילה של אתלטי בריטניה
הערות שוליים

↑  קן מת'יוז נפטר, באתר BBC, תאריך 3 בינואר 2020
↑  קן מת'יוז ברשימת החברים בהיכל התהילה של אתלטי בריטניה, באתר englandathletics.org
קרקס קרחוני

אגם תורנטון העילי בקרקס קרחוני בפארק הלאומי צפון רכס קסקייד במדינת וושינגטון בארצות הברית
יצירה קרקס קרחוני והאגם הקרחוני בתוכו
קרחון קרטיס התחתון בפארק הלאומי צפון רכס קסקייד במדינת וושינגטון בארצות הברית הוא קרחון מפותח היטב של קרקס קרחוני. אם הקרחון יתמיד בנסיגה ובתהליכי המסה ייתכן שייווצר אגם קרחוני באגן שבתוך הקרקס.
קרקס קרחוני (בלעז: cirque מצרפתית: "קרקס" או גם corrie מגאלית סקוטית: קומקום) – הוא שקע גאולוגי, תחילתו של עמק שצורתו דמוית אמפיתיאטרון, שנוצר כנקודת המוצא של עמק קרחוני על ידי סחיפה. צורת האמפיתיאטרון הקעורה נוצרת בדרך-כלל במדרון של ההר, כאשר חלקו התחתון שטוח וחלקו העליון המעוגל – המקביל למושבים בקרקס המסודרים בחצי מעגל – הם מדרונות התלולים כמעט כצוק זקוף, שעליהם גולשים משלושה כיוונים קרח ודרדרת קרחונית המתלכדים בתחתית המדרון. קרקעית הקרקס הקרחוני מתעצבת כקערה. על אזור זה – שבו מתלכדים זרמי הקרח מכיוונים שונים יחד עם מטען הסלעים שהם נושאים עמם – מופעלים כוחות סחיפה חזקים במיוחד, הגורמים לשחיקת הסלע וליצירת שקע הנמוך מפתח היציאה של הקרקס הקרחוני ("הבמה") ומתחתית המדרונות הצדיים. אם הקרקס נחשף להפשרה עונתית הופכת קרקעית הקרקס הקרחוני לאגם קרחוני קטן מאחורי המורנה והמשקעים הקרחוניים הסוכרים את פתח היציאה.
התהוות

קרקסים קרחוניים הם צורות נוף בהרים, הנוצרים עקב פעילות קרחונים. שטחם עד כקילומטר רבוע. קרקסים קרחונים מצויים גבוה על מדרונות ההרים בסמוך לקו המקפא, ובדרך-כלל הם מוקפים בצוקים זקופים משלושה צדדים. הצוק הגבוה ביותר מכונה לעיתים קרובות "הקיר הראשי" (headwall). הצד הרביעי (פתח הקרקס הקרחוני) – שממנו זורם הקרחון אל מחוץ לקרקס הקרחוני – מכונה "שפה", "מפתן" או "משקוף". קרקסים קרחונים רבים מכילים אגמים קרחוניים הסכורים על ידי משקעים קרחוניים או על ידי מפתן הסלע של הקרקס. כאשר מצטבר מספיק שלג יכול הקרחון לזרום מהפתח, וליצור עמקים קרחוניים שאורכם יכול להגיע למספר קילומטרים.
קרקסים קרחונים נוצרים בתנאים מסוימים. בחצי הכדור הצפוני הם נוצרים על המדרונות הצפון-מזרחיים – שם הם מוגנים יחסית מחום השמש ומהרוחות. בתנאים אלו יכול השלג להיערם, ובשלב מסוים הופכת שכבת השלג לקרחון תחת משקלה העצמי. באזור מתחילים תהליכי בליה קרחוניים (באנגלית: nivation), שבהם חלל קטן במדרון גדל עקב בליה הקשורה לתהליכי קפיאה-הפשרה חוזרים ונשנים ולשחיקה עקב תנועת הקרחון. מעגל הקפיאה-הפשרה גורם לבליה של הסלעים, ועקב כך הם מתפרקים – תופעה הגורמת למפולת של שלגים וסלעים המגדילים בכך את הקרחון. בסופו-של-דבר החלל גדל ומאפשר לשחיקה הקרחונית להתגבר. דרדרת הסלעים בתחתית הקרחון יכולה לשחוק את הקרקעית, והיא פועלת כנייר לטש על הסלע עליו נע הקרחון.
בסופו-של-דבר יקבל החלל צורת קערה גדולה בצדו של ההר, כשהקיר האחורי עובר בליה בשל המחזור המתמיד של קפיאה והפשרה, כמו גם סחיפה כשהקרחון הנע מנתק חלקים רופפים בסלע. האגן הולך ומעמיק אם נמשך תהליך השחיקה. הממדים של הקרקס הקרחוני גדלים ככל שתהליכי השחיקה וניתוק הסלעים נמשכים, אבל היחסים בין כל המרכיבים של תצורת הנוף הכללית נשמרים שווים פחות או יותר.
כאשר שני קרקסים קרחונים שוחקים את ההר זה לכיוונו של זה נוצר רכס משונן ותלול משני צדדיו המכונה גב חדיד (arête מצרפתית "רכס"). כאשר שלושה קרקסים קרחוניים או יותר שוחקים את ההר משלושה כיוונים נוצרת פסגה בצורת פירמידה המכונה קרן (horn). בחלק מהמקרים הדרך אל פסגת זו עוברת על-גבי רכס משונן. הר מטרהורן בהרי האלפים הוא דוגמה לפסגה מסוג זה.
מכיוון שקרחונים יכולים להיווצר רק מעל קו שלג-עד, מחקר מיקומם של קרקסים קרחוניים בימינו יכול ללמד על תבניות ההתקרחות בעבר ועל שינויי אקלים.
הערות שוליים

↑  באנגלית מבחינים בין אגם שנוצר בתוך קרקס קרחוני (Tarn) לבין אגם שנוצר במישור מאחורי מורנה (Glacial lake)
↑  מקפא (Firn) הוא מצב ביניים בין שלג לקרח, שגרגרי הקרח בו גדולים יותר ומרקמם כשל סוכר רטוב. המקפא נוצר כאשר שלג מגורען מונח במקומו זמן ממושך ונדחס תחת משקלן של שכבות השלג החדשות. קו המקפא הוא הגובה המינימלי שבו המקפא מצטבר על הקרחון.
↑  שלמה שובאל מציע שני שמות לתופעה: "גב חדיד" או "שידרת קרחונים"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007291749305171  GND: 4163299-0  LCCN: sh00003540
רוזה-שושנה יפה

אין תמונה חופשית
רוזה-שושנה יפה (1864, יקטרינוסלב, אוקראינה – ינואר 1914, ארץ ישראל) הייתה מחנכת מייסדת ומנהלת בית ספר לבנות של "חובבי ציון" ביפו, שבהמשך הועבר למשכנו בנוה צדק, ניהלה את בית הספר העברי בית הספר לבנות (נווה צדק).
ביוגרפיה

רוזה יפה נולדה בכפר הקטן בריסטובקה שבפלך יֶקטרינוסלב, בתחום המושב של האימפריה הרוסית (כיום באוקראינה), אחות לשלוש אחיות: קלרה, ויטיה, רחל ואח אחד: הלל יפה. אביה, ירמיהו, היה סוחר משכיל ובעל אמצעים שמשפחתו באה מיהדות ליטא. השכלתם של הילדים הייתה בידיה של אמם כיוון שהאב היה לרוב בנסיעות לצורך עסקיו. בילדותה היא למדה בפנימיה בעיר ברדיאנסק, עם סיום הלימודים שם היא המשיכה ללימודים גבוהים לשלוש שנים באוניברסיטת מונפלייה שבצרפת. עם חזרתה לאימפריה הרוסית היא החלה ללמד בבית ספר יהודי בסימפרופול.
ב-1892, בגיל 26, היא עלתה לארץ ישראל והתיישבה בטבריה שם גר אחיה ועבד בתור רופא. שנה לאחר מכן היא הוזמנה על ידי אליאנס להקים בית ספר לבנות ביפו. היא עברה ליפו יחד עם אמה ואחותה רחל שכמו אחותה למדה באוניברסיטת מונפלייה ועבדה בתור מורה בבית הספר החדש.
בית הספר החדש נפתח בראש חודש אדר 1893, הוא מומן על ידי כי"ח וחובבי ציון מאודסה. באליאנס התעקשו כי שפת ההוראה בבית הפר החדש תהיה צרפתית, אך יפה התעלמה מדרישה זו ושפת ההוראה הייתה עברית. היא עבדה בתור מנהלת במשך 11 שנים, בתקופה זו התגלעו מספר בעיות בניהול בית הספר, בין היתר שפת ההוראה, בעיות כספיות. בעיה נוספת הייתה בכך שיפה לא שלטה בצורה שוטפת בשפה העברית, עובדי בית הספר לא ממש היו מרוצים מהעובדה כי בית הספר העברי מנוהל על ידי מישהי שאינה דוברת עברית שוטפת.
ב-1904 עזבה שושנה יפה את תפקידה, עברה ליבנאל והפכה שם לחקלאית.
נפטרה מגחלת בינואר 1914.
הערות שוליים

↑  רוזה שושנה יפה, באנציקלופדיה לנשים יהודיות (באנגלית)
ראלף בלאמי

| --- | --- |
ראלף בלאמי (1934)
ראלף בלאמי (1934)
 לידה:  17 ביוני 1904 שיקגו, אילינוי, ארצות הברית
 פטירה:  29 בנובמבר 1991 (בגיל 87) סנטה מוניקה, קליפורניה, ארצות הברית
 מקום קבורה:  פארק הזכרון פורסט לוון 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1928–1990 (כ־62 שנים)
 בן או בת זוג:  את'ל סמית' (1945–1947) 
 פרסים והוקרה:  פרס טוני לשחקן הטוב ביותר במחזה (1958)  פרס אוסקר לשם כבוד  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד  פרס גילדת שחקני המסך למפעל חיים 
 פרופיל ב-IMDb
 
ראלף בלאמי (באנגלית: Ralph Bellamy;‏ 17 ביוני 1904 – 29 בנובמבר 1991) היה שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי שהקריירה שלו השתרעה על שישה עשורים בתיאטרון, קולנוע וטלוויזיה בתפקידים ראשיים ומשניים.