stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לימפ ביזקיט
היסטוריה > משברים

הצלחתה של הלהקה גררה עימה ביקורת רבה מצד מעריצי המטאל ה"נקי", שראו בלימפ ביזקיט כהפך הגמור לכל מה שמוזיקת המטאל אמורה לייצג. המעריצים, לצד מבקרים רבים, לא קיבלו יפה את הזיקה של הלהקה לעולם הראפ ואת ההופעות המאסיביות של חבריה ב-MTV וראו בכך קריצה לזרם המרכזי. בפרד דרסט ראו רבים כמבצע ברמה נמוכה וככותב שירים רדודים.
ביקורת נוספת נשמעה בעקבות השתתפותה של הלהקה בפסטיבל וודסטוק ב-1999. הפסטיבל היה גדוש באירועי אלימות שחלקם יוחסו למעריצי הלהקה כשהבולט בהם הוא אונס קבוצתי שהתרחש סמוך לבמה על ידי מעריצים משולהבים. התקשורת תייגה את הלהקה כגורם העיקרי למהומות על אף שפרד דרסט הכחיש זאת וניסה למנוע מהומות במהלך המופע. בתגובה יצא הקליפ לשיר "Re Arranged" שבו הלהקה מועמדת למשפט על מהומות וודסטוק רק מכיוון שהם מופיעים בצורה אנרגטית ומוצאים להורג בטביעה בחלב. במהלך הופעתה של הלהקה בפסטיבל בסידני לקתה מעריצה בשבץ מוחי ונפטרה, אך הלהקה, שלא ידעה על שהתרחש, המשיכה בהופעתה. בשנת 2012 הלהקה יצאה לסיבוב הופעות אוסטרלי שהוקדש לכבודה ואף אירחה את אביה של ההרוגה באחת ההופעות.
הופעת חימום של לימפ ביזקיט לכבוד יציאת האלבום השמיני של מטאליקה, הופסקה לאחר שישה שירים, בגלל קהל עוין שגידף את הלהקה.
כמו כן, הלהקה ידועה ביריבותה עם להקות ואמנים רבים ביניהם סליפנוט, אמינם, Lamb of God, מרילין מנסון, בריטני ספירס, כריסטינה אגילרה, קורטני לאב ומשין הד.
במהלך סיבוב ההופעות של הלהקה בפולין, נפצע דורסט בצווארו. בעקבות זאת, ביטלה הלהקה הופעות רבות בדרום אמריקה, מה שגרם לאכזבה בקרב מאות אלפי מעריצים. בנוסף, ב-2012, אחרי ויכוח חריף בין דורסט לג'ון אוטו ודי ג'יי לית'ל, שהיה קשור לכאורה, בעיני דורסט, לשימוש כבד בסמים ובאלכוהול, החליט לית'ל לעזוב את הלהקה בטונים צורמים (אך לאחר התנצלות על כל הדברים שאמר על הלהקה בכלל ואל דורסט בפרט, חזר ללהקה, אך גורש ממנה שוב לאחר שנמצא לא מתאים). אולם הוא חזר ללהקה במרץ 2018. ב-2012 נפרדה הלהקה מחברת התקליטים אינטרסקופ שהפיקה את כל אלבומיה על רקע חילוקי דעות ועברה לחברת ההיפ הופ קאש מאני רקורדס שבה חברים אמנים כמו ניקי מינאז', דרייק וליל ויין (ועזבה את החברה ב-2014).
דיסקוגרפיה

1997 – Three Dollar Bill, Yall$
1999 – Significant Other
2000 – Chocolate Starfish and the Hot Dog Flavored Water
2003 – Results May Vary
2005 – The Unquestionable Truth (Part 1)
2011 – Gold Cobra
2021 – Still Sucks
הערות שוליים

↑  Reese, Lori (2000-10-24). "Bizkit in Gravy | Music". Entertainment Weekly. נבדק ב-29 ביולי 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Steven J. Horowitz, Limp Bizkit Sues Universal Music Group for $200 Million in Unpaid Royalties, Variety, ‏2024-10-08 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007409447005171  BIBSYS: 2104467  BnF: cb14009685r (data)  GND: 5518919-2  ISNI: 0000 0001 2314 9113  LCCN: no99051196  MusicBrainz: 8f9d6bb2-dba4-4cca-9967-cc02b9f4820c  NKC: kn20030215168  SUDOC: 087933373  VIAF: 157149294236580521179   WorldCat (עם VIAF): 157149294236580521179
מאקלמור

| --- | --- |
מאקלמור בהופעה בטורונטו, קנדה, 2012
מאקלמור בהופעה בטורונטו, קנדה, 2012
 לידה:  19 ביוני 1983 (בן 41) סיאטל, ארצות הברית 
 שם לידה:  בנג'מין האמונד האגרטי
 שם במה:  מאקלמור
 מוקד פעילות:  סיאטל, וושינגטון, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2000
 מקום לימודים:  תיכון גרפילד, תיכון נתן הייל, קולג' המדינה אוורגרין, אוניברסיטת סנטה פה לאומנויות ועיצוב, Seattle Central College 
 עיסוק:  זמר, כותב שירים
 סוגה:  ראפ, היפ-הופ אינדי
 סוג קול:  בריטון 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  Macklemore
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  פרס גראמי לשיר הראפ הטוב ביותר (2014)  MTV Video Music Award for Best Cinematography (2013)  פרס הווידאו קליפים של MTV לקליפ הטוב ביותר בעל מסר חברתי (2013)  פרס המוזיקה של MTV לווידאו היפ-הופ (2013)  פרס גראמי לתגלית השנה (2014) 
 macklemore.com
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
בן האגֵרְטי (באנגלית: Ben Haggerty), המוכר בשם הבמה מאקלמור (Macklemore) (ובעבר בשם פרופסור מאקלמור), הוא ראפר ומוזיקאי אמריקאי.
קריירה

מאקלמור פעיל מאז שנת 2000, ומאז אסף קהל מעריצים אינטרנטי גדול. הוציא לאור שני אלבומים, שני מיני-אלבומים וקסטת מיקסים אחת, כולם באופן עצמאי. הקליפ לשירו "Thrift Shop" ("חנות יד שנייה" באנגלית), שיצא ב-2013, נצפה מעל מיליארד פעמים באתר יוטיוב והגיע למקום הראשון במצעד בילבורד הוט 100, לאחר שמכר חמישה מיליון עותקים.
שיתוף הפעולה שלו עם המפיק ראיין לואיס הניב להיטים רבים. ב-2012 יצא לאור אלבום הסטודיו שלהם, "The Heist" ("השוד"), שהגיע למקום השני במצעד בילבורד 200, עם 78,000 מכירות בשבוע הראשון לצאתו. השניים היו מועמדים לשבעה פרסי גראמי ב-2014, וזכו בארבעה מהם: תגלית השנה, אלבום הראפ הטוב של השנה, שיר הראפ הטוב של השנה, והופעת הראפ הטובה של השנה.
מאקלמור תומך בזכויות קהילת הלהט"ב. ביטוי לתמיכה זו ניתן למצוא בשירו "Same Love", שמוקיע את ההומופוביה בחברה ובתקשורת.
מאקלמור תכנן להופיע בישראל בשנת 2017 יחד עם ראיין לואיס וגם ניסים בלאק כאורח, במסגרת פסטיבל "פלייליסט" בראשון לציון, אך המופע בוטל.
בספטמבר 2024, פחות משבוע לאחר שמאקלמור הוכרז ככוכב מוביל בפסטיבל המוזיקה Neon City בלאס וגאס, הוא הוסר מהרשימה "בשל נסיבות בלתי צפויות". למרות שפסטיבל המוזיקה לא ציין סיבה ספציפית, ההסרה התרחשה מספר ימים לאחר שמאקלמור אמר "Fuck America" (בעברית: "שתזדיין אמריקה") בהופעה במהלך אירוע התרמה פרו-פלסטיני בשם "Palestine Will Live Forever", שהתקיים בסיאטל. לאחר התקרית, פרסם מאקלמור הצהרה שבה הבהיר את דבריו וציין שהרגשות והמחשבות שלו לא תמיד מובעים בצורה מושלמת או מנומסת.
השקפות ואקטיביזם

באוקטובר 2023, מאקלמור, יחד עם עוד קבוצה של 54 אמנים ואישים בתעשיית הבידור חתם על מכתב פתוח לנשיא ג'ו ביידן. המכתב קורא לנשיא ביידן לקרוא להפסקת אש בעזה ובישראל. המכתב הדגיש את הצורך בעצירת הסלמה מיידית והפסקת אש בעזה ובישראל ומזכיר שלמעלה מ-5,000 בני אדם נהרגו בשבוע וחצי האחרונים באזור. המכתב מדגיש את המשבר ההומניטרי בעזה, שם נטען כי אזלו לתושבים אספקה חיונית כמו מזון, מים, חשמל ותרופות, וקורא לשחרור בטוח של בני הערובה ולהקל על סיוע הומניטרי להגיע לנזקקים. ב-4 בנובמבר של אותה השנה, מאקלמור הופיע בעצרת פרו-פלסטינית בוושינגטון די. סי., שם התייחס לפעולות צה"ל בעזה כ"רצח עם": ”הם אמרו לי לחקור את הנושא, לחזור, ושזה מורכב מדי מכדי לומר משהו, נכון? להיות שקט ברגע הזה. בשלושת השבועות האחרונים חזרתי ועשיתי קצת מחקר... אני מוכן ללמוד. אני לא יודע מספיק. אבל אני יודע שזה רצח עם”.
ב-2024 בעקבות המחאות נגד ישראל באוניברסיטאות בארצות הברית הוציא את השיר "Hind's Hall" (אנ') שבו הוא תקף את ישראל בתור מדינת אפרטהייד שמבצעת רצח עם ואמר שכל ההכנסות מהשיר ילכו לאונר"א.
באוגוסט 2024, מאקלמור ביטל את ההופעה שלו בדובאי שתוכננה לאוקטובר, בשל תפקידה של איחוד האמירויות הערביות במימון ותמיכה לכאורה בכוחות המיליציה בסודאן, שמעורבים במשבר הומניטרי ובמלחמת אזרחים. מאקלמור הצהיר באינסטגרם כי ביטל את ההופעה מתוך "סולידריות עם העם הסודאני".
אלבומים

The Language of My World (2005)
The Heist (2012)
The Unplanned Mixtape (2011)
The Vs. EP & The Vs. Redux (2009)
Open Your Eyes (2000)
This unruly mess iv'e made (2016)
Gemini (2017)
הערות שוליים

↑  Ethan Shanfeld, Macklemore Dropped From Las Vegas Music Festival After ‘F— America’ Comment, Variety, ‏2024-09-25 (באנגלית אמריקאית)
↑  J. Kim Murphy, Joaquin Phoenix, Cate Blanchett and More Stars Demand Joe Biden Call for Israel-Gaza Ceasefire: ‘Compassion Must Prevail’, Variety, ‏20 באוקטובר 2023 (באנגלית)
↑  מערכת mako מוזיקה, ‏מאקלמור הופיע בעצרת פרו פלסטינית: "זה רצח עם", באתר ‏מאקו‏, 5 בנובמבר 2023
↑  דניאל אדלסון, "הנכבה מעולם לא הסתיימה": השיר האנטי-ישראלי של הראפר מקלמור, באתר ynet, 7 במאי 2024
↑  Associated Press, Macklemore Cancels Dubai Show Over UAE Arming Sudan Paramilitary Forces, Billboard, ‏2024-08-25 (באנגלית אמריקאית)
| פרס גראמי לתגלית השנה |
| --- | --- | --- |
| 1980−1960 | בובי דארין (1960) • בוב ניוהארט (1961) • פיטר נרו (1962) • רוברט גולט (1963) • סווינגל סינגרס (1964) • הביטלס (1965) • טום ג'ונס (1966) • ללא זוכה (1967) • בובי ג'נטרי (1968) • חוזה פליסיאנו (1969) • קרוסבי, סטילס ונאש (1970) • הקרפנטרז (1971) • קרלי סיימון (1972) • אמריקה (1973) • בט מידלר (1974) • מרווין האמליש (1975) • נטלי קול (1976) • סטארלנד ווקל בנד (1977) • דבי בון (1978) • א טייסט אוף האני (1979) • ריקי לי ג'ונס (1980) |  |
| 2000−1981 | כריסטופר קרוס (1981) • שינה איסטון (1982) • Men at Work (1983) • מועדון תרבות (1984) • סינדי לאופר (1985) • שאדיי (1986) • ברוס הורנסבי והריינג' (1987) • ג'ודי וואטלי (1988) • טרייסי צ'פמן (1989) • מילי ונילי (בוטל) (1990) • מריה קארי (1991) • מארק קון (1992) • Arrested Development (1993) • טוני ברקסטון (1994) • שריל קרואו (1995) • Hootie & the Blowfish (1996) • ליאן ריימס (1997) • פולה קול (1998) • לורן היל (1999) • כריסטינה אגילרה (2000) |  |
| 2020−2001 | שלבי ליני (2001) • אלישה קיז (2002) • נורה ג'ונס (2003) • אוונסנס (2004) • מארון 5 (2005) • ג'ון לג'נד (2006) • קארי אנדרווד (2007) • איימי ויינהאוס (2008) • אדל (2009) • זאק בראון בנד (2010) • אספרנסה ספולדינג (2011) • בון איבר (2012) • פאן (2013) • מאקלמור וראיין לואיס (2014) • סם סמית' (2015) • מייגן טריינור (2016) • צ'אנס הראפר (2017) • אלסיה קארה (2018) • דואה ליפה (2019) • בילי אייליש (2020) |  |
| 2021 ואילך | מייגן די סטליון (2021) • אוליביה רודריגו (2022) • סמארה ג'וי (2023) • ויקטוריה מונה (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16721621g (data)  GND: 103384604X  ISNI: 0000 0003 8812 9177  LCCN: no2012142030  MusicBrainz: b6d7ec94-830c-44dd-b699-ce66556b7e55  VIAF: 281279831   WorldCat (עם VIAF): 281279831
28 בדצמבר

28 בדצמבר הוא היום ה־362 בשנה (363 בשנה מעוברת), בשבוע ה־52 בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 3 ימים.
אירועים היסטוריים ביום זה

1612 – גלילאו גליליי מבחין לראשונה בכוכב הלכת נפטון
1836 – ספרד מכירה בעצמאות מקסיקו
1836 – אוסטרליה הדרומית מיושבת לראשונה כמושבה בריטית
1846 – איווה מתקבלת כמדינה ה-29 של ארצות הברית
1869 – ויליאם סמפל רושם פטנט על המסטיק
1895 – האחים לומייר מבצעים את הקרנת הקולנוע הראשונה בתשלום
1908 – רעידת אדמה במסינה, סיציליה גורמת למותם של 75,000 איש
1920 – אמיליה ארהרט טסה בטיסה שבה החליטה שהיא חייבת ללמוד לטוס
1948 – מבצע חיסול לשחרור כיס פלוג'ה נכשל
1953 – הקמת אגף המודיעין בצה"ל
1968 – מבצע תשורה: צה"ל תוקף בשדה התעופה של ביירות ומשמיד 14 מטוסים של חברות תעופה ערביות
1972 – מחבלים מארגון ספטמבר השחור משתלטים על שגרירות ישראל בבנגקוק
1989 – מהפכת הקטיפה: אלכסנדר דובצ'ק נבחר ליושב ראש הפרלמנט הצ'כוסלובקי
2005 – רשויות ההגירה בארצות הברית מגרשות את ג'ון דמיאניוק לאוקראינה
2017 – החלו ההפגנות באיראן (2017–2018)
נולדו

1856 – וודרו וילסון, נשיא ארצות הברית (נפטר ב-1924)
1879 – בילי מיטשל, גנרל בשירות האוויר של צבא ארצות הברית, מהוגי רעיון הכוח האווירי (נפטר ב-1936)
1881 – אהרן אברהם קבק, סופר עברי (נפטר ב־1944)
1882 – ארתור אדינגטון, אסטרונום ופיזיקאי (נפטר ב-1944)
1888 – פרידריך וילהלם מורנאו, במאי קולנוע גרמני (נפטר ב-1931)
1903 – ג'ון פון נוימן, מתמטיקאי אמריקני (נפטר ב-1957)
1906 – יעקב כ"ץ, חבר הכנסת מטעם פועלי אגודת ישראל (נפטר ב-1967)
1907 – אריך מילקה, ראש השטאזי בשנים 1989-1957 (נפטר ב-2000)
1907 – זאב בן-חיים, בלשן עברי וחתן פרס ישראל (נפטר ב-2013)
1919 – גדעון שוקן, אלוף בצה"ל, ראש אגף כוח האדם (נפטר ב-1981)
1921 – מרדכי פירון, הרב הצבאי הראשי השני של צה"ל ולאחר מכן רב בציריך (נפטר ב-2014)
1921 – פיליפ דה גול, אדמירל ופוליטיקאי צרפתי (נפטר ב-2024)
1922 – סטן לי, יוצר קומיקס (נפטר ב-2018)
1925 – מילטון אובוטה, נשיא אוגנדה בין שנים 1966 ל-1971 ושוב בין 1980 ל-1985 (נפטר ב-2005)
1925 – יהודה קידר, ביוגאוגרף ישראלי
1927 – בן-עמי גוב, מנהל ישראלי
1928 – אהרון וייס, היסטוריון וחוקר שואה ישראלי
1931 – משה גנן, סופר, משורר, מסאי וחוקר טקסטים ישראלי (נפטר ב-2021)
1931 – אמנון כרמי, פרופסור בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת חיפה, נשיא הארגון העולמי למשפט רפואי ושופט
1932 – נישל ניקולס, שחקנית אמריקאית, זמרת ואמנית קול (נפטרה ב-2022)
1933 – צ'ארלס פורטיס, סופר אמריקאי (נפטר ב-2020)
1933 – ג'ון י. בראון, פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית (נפטר ב-2022)
1933 – סלים א-זענון, פוליטיקאי פלסטיני, יושב ראש המועצה הלאומית הפלסטינית (נפטר ב-2022)
1934 – מגי סמית', שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון בריטית (נפטרה ב-2024)
1939 – יהורם גאון, זמר ושחקן ישראלי
1941 – עליזה עזיקרי, זמרת, שחקנית קולנוע ותיאטרון ישראלית (נפטרה ב-2009)
1944 – קארי מוליס, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1993 על המצאת ה-PCR (נפטר ב-2019)
1944 – ג'וני אייזקסון, פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמייצגה של מדינת ג'ורג'יה בסנאט של ארצות הברית (נפטר ב-2021)
1945 – ציון חצרוני, אתלט ישראלי (נפטר ב-2019)
1946 – טים ג'ונסון, פוליטיקאי אמריקאי (נפטר ב-2024)
1948 – ויליאם וקי, כדורגלן איטלקי ששיחק בעמדת השוער (נפטר ב-2022)
1949 – רחל אליאור, חוקרת המחשבה המיסטית היהודית
1949 – דליה מזור, קריינית, מגישת חדשות ומנחת טלוויזיה ישראלית
1951 – רוני סומק, משורר, סופר ואמן ישראלי
1952 – נפתלי תשבי, פרופסור למדעי המחשב באוניברסיטה העברית בירושלים (נפטר ב-2021)
1953 – ריצ'רד קליידרמן, פסנתרן צרפתי
1954 – דנזל וושינגטון, שחקן קולנוע אמריקאי
1955 – ליו שיאובו, אינטלקטואל, פעיל זכויות האדם סיני וחתן פרס נובל לשלום לשנת 2010 (נפטר ב-2017)
1957 – תמר דיין, זואולוגית ישראלית, פרופסור במחלקה לזואולוגיה אוניברסיטת תל אביב, מנהלת מוזיאון הטבע ע"ש שטיינהרדט, מנהלת אוספי הטבע של אוניברסיטת תל אביב ופעילת איכות סביבה
1958 – טרי בוצ'ר, כדורגלן ומאמן כדורגל אנגלי
1959 – אנדי מקנב, חייל בריטי וסופר
1968 – ליאור אשכנזי, שחקן, במאי, מדבב, קריין ומנחה טלוויזיה ישראלי
1969 – לינוס טורבאלדס, מתכנת, יוצרה של מערכת ההפעלה לינוקס
1976 – ג'ו מנגנלו, שחקן אמריקאי
1994 – יובל דיין, זמרת ישראלית
1994 – אדם פיטי, שחיין בריטי, אלוף עולם
נפטרו

1446 – האנטי-אפיפיור קלמנס השמיני (נולד ב-1370)
1491 – ברטולדו די ג'ובאני, פסל איטלקי
1538 – אנדראה גריטי, הדוכס ה-77 של ונציה (נולד ב-1455)
1694 – מרי השנייה מלכת אנגליה (נולדה ב-1662)
1706 – פייר בל, פילוסוף וסופר צרפתי (נולד ב-1647)
1829 – ז'אן-בטיסט דה לאמארק, ביולוג צרפתי (נולד ב-1744)
1937 – מוריס ראוול, מלחין צרפתי (נולד ב-1875)
1963 – פאול הינדמית, מלחין גרמני (נולד ב-1885)
1965 – אברהם שפירא, ראש השומרים בפתח תקווה (נולד ב-1870)
1971 – מקס שטיינר, מלחין יהודי-אמריקאי ממוצא אוסטרי (נולד ב-1888)
1984 – סם פקינפה, במאי קולנוע אמריקאי (נולד ב-1925)
1986 – אנדריי טרקובסקי, במאי קולנוע רוסי (נולד ב-1932)
1993 – ויליאם שיירר, בעל הספר הנודע ביותר על תולדות הרייך השלישי (נולד ב-1904)
1993 – יעקב בנאי, שחקן וקומיקאי ישראלי (נולד ב-1919)
1994 – אבא בנדויד, חוקר הלשון העברית והיועץ הלשוני של קול ישראל (נולד ב-1911)
2003 – יוסל בירשטיין, סופר ישראלי (נולד ב-1920)
2004 – צבי צור, הרמטכ"ל השישי של צה"ל (נולד ב-1923)
2004 – סוזן סונטג, סופרת, במאית קולנוע, פילוסופית ופעילה פוליטית אמריקאית (נולדה ב-1933)
2005 – בן ציון שהם, מורה ומחנך, כיהן כמנהל הגימנסיה העברית "הרצליה" (נולד ב-1930)
2006 – גרשון שקד, חוקר ספרות עברית וחתן פרס ישראל (נולד ב-1929)
2006 – ז'אן ז'אק גולדברג, מתופף רוק ישראלי (נולד ב-1955)
2009 – ג'יימס אואן סאליבן, מתופף הלהקה Avenged sevenfold (נולד ב-1981)
2012 – עמנואל שפר, שחקן ומאמן כדורגל ישראלי, הוביל את נבחרת ישראל למונדיאל 1970 (נולד ב-1924)
2015 – למי קילמיסטר, מוזיקאי בריטי, מייסד להקת המטאל מוטורהד (נולד ב-1945)
2016 – דבי ריינולדס, שחקנית אמריקאית (נולדה ב-1932)
2017 – רונית מטלון, סופרת ישראלית (נולדה ב-1959)
2018 – ז'ורז' לואנז'ה, לוחם מחתרת יהודי-צרפתי במלחמת העולם השנייה (נולד ב-1910)
2018 – ג'ון ויטפילד, שחקנית אנגלייה (נולדה ב-1925)
2018 – פיטר היל-ווד, איש עסקים בריטי ששימש כיושב-ראש מועדון הכדורגל ארסנל (נולד ב-1936)
2018 – עמוס עוז, סופר ישראלי, זוכה פרס ישראל ופרס גתה (נולד ב-1939)
2020 – משה ברור, פרופסור לגאוגרפיה וחתן פרס ישראל (נולד ב-1919)
2020 – יצחק שושן (אבו סחיק), מראשוני המחלקה הערבית בפלמ"ח ומסתערב ישראלי (נולד ב-1924)
2020 – פו צונג, פסנתרן סיני (נולד ב-1934)
2020 – ארמנדו מנסנרו, מוזיקאי ומלחין לטינו-אמריקאי (נולד ב-1935)
2021 – מאיר כהן, עיתונאי ופרשן שפעל בקול ישראל, ברשות השידור ברדיו ובטלוויזיה ובגלי צה"ל (נולד ב-1936)
2021 – הארי ריד, פוליטיקאי אמריקאי (נולד ב-1939)
2024 – מרטין קרפלוס, פרופסור יהודי-אמריקאי לכימיה תאורטית מאוניברסיטת הרווארד, חתן פרס נובל לכימיה (נולד ב-1930)
חגים ואירועים החלים ביום זה

מתחיל מטר קואדראנטידים
יום טבח החפים מפשע בכנסייה הקתולית, האנגליקנית והלותרנית
27 בדצמבר – 29 בדצמבר
דצמבר
לוח אירועים שנתי
וודרו וילסון
ג'ון פון נוימן
סטן לי
מילטון אובוטה
מרי השנייה
ז'אן-בטיסט דה לאמארק
עמוס עוז
באת'ורי

ערך זה עוסק בלהקת מטאל. אם התכוונתם לרוזנת הונגרייה, ראו .
| --- | --- |

לוגו הלהקה
 מקום הקמה:  סטוקהולם 
 מוקד פעילות:  סטוקהולם, שוודיה
 תקופת הפעילות:  1983–2004 (כ־21 שנים)
 זרם:  מטאל
 סוגה:  בלאק מטאל, ת'ראש מטאל, ויקינג מטאל
 חברת תקליטים:  בלאק מארק רקורדס
 חברים
 קוורת'ון
 חברים לשעבר
 יונס אוקרלונד 
 
באת'ורי (Bathory) הייתה להקת מטאל קיצוני אשר נחשבת כאחת מהמשפיעות על סגנון הבלאק מטאל והויקינג מטאל. כמו כן, בחלק מאלבומיה ניתן למצוא אלמנטים של ת'ראש מטאל.
מבחינה לירית, באת'ורי התמקדה בשטניזם ובנושאים אפלים באופן בלעדי בשלושת אלבומיה הראשונים, אך בסוף שנות ה-80 החל קוורת'ון לכתוב שירים המבוססים על קונספטים המתארים את המיתולוגיה הנורדית ואת חיי הויקינגים, ובכך החלה תנועה של להקות המתאפיינות גם באידאולוגיה המבוססת על זיקה לאמונתם של הוויקינגים ולמסורתם (מה שנודע מאוחר יותר בתור ויקינג מטאל).
היסטוריה

באת'ורי הוקמה בשנת 1983 על ידי תומאס "אייס" פורשרבג בן ה-18 ("קוורת'ון") בסטוקהולם. אחרי מספר שינויים בהרכב, ומספר שינויי שם, הוחלט על השם באת'ורי, על שמה של הרוזנת ההונגרייה מהמאה ה-17 אליזבת באת'ורי, שלכאורה נהנתה לרחוץ בדם של בתולות צעירות כדי להישאר צעירה ויפה, ונחשדה ברצח של כ-650 נערות מתבגרות. על פי יונאס אוקרלונד, מתופף בלהקה לשעבר, שם הלהקה היה מושפע מהשיר "Countess Bathory" של Venom. שיר זה עסק בחייה של אליזבת באת'ורי.
היסטוריה > ההשפעה על הבלאק מטאל

הלהקה נחשבת לחלוצה בסגנון הבלאק מטאל, והיא חיברה את הקווים האחרונים בין הת'ראש מטאל לסגנון החדש שייקרא מאוחר יותר בלאק מטאל. באת'ורי היא אחת הלהקות שהשפיעו רבות על העיצוב של הבלאק מטאל כפי שהוא היום, הן מבחינה מוזיקלית והן מבחינת הטקסטים השטניים. הלהקה השפיעה על קבלת הז'אנר החדש על ידי קהלי המטאל, וכן השפיעה על להקות בלאק מטאל רבות שבאו אחריה.
שלושת האלבומים הראשונים היו דומים לסגנון המוזיקלי שנוצר על ידי ונום - מטאל מחוספס, פשטני וישיר. רבים חשבו שקוורת'ון היה מעריץ של ונום, ושממנה הוא הושפע כשיצר את אלבומיה הראשונים של באת'ורי, ומנגד קוורת'ון טען שאף פעם לא היה ברשותו אלבום של ונום, ושהוא שמע רק כמה שירים בודדים. שלושת האלבומים הראשונים היוו את הבסיס המוזיקלי לרוב להקות הגל השני של הבלאק מטאל, שהגיעו מנורווגיה. ההשפעה החזקה של באת'ורי על הבלאק מטאל הגיעה לידי ביטוי בגרסאות כיסוי רבות לשיריה של באת'ורי, שנעשו בעיקר על ידי להקות אקסטרים מטאל שונות ואף בהוצאתו של אלבום מחווה לבאת'ורי בשנת 1998 - "In Conspiracy With Satan: A Tribute to Bathory", בו בוצעו גרסאות כיסוי לשירים על ידי להקות כמו אמפרור, דארק פיונרל, סטיריקון ולורד בליעל.
היסטוריה > ראשיתו של הוויקינג מטאל והתפניות המוזיקליות

האלבום הראשון של הלהקה Bathory יצאה בשנת 1984. האלבום השני The Return…… יצא בשנת 1985, ובין היתר הוא כלל שיר לזכרה של מריחיה אריינס.
האלבום "Blood Fire Death" ‏ (1988) סימן למעשה את הכיוון המוזיקלי היותר אפי אליו פנה קוורת'ון. האלבום נחשב בעיניי רבים ממעריצי הלהקה כעבודה הטובה ביותר שלה. המוזיקה באלבום איטית יותר, מה שאיפשר את ההתאמה לכיוון הוויקינגי שאליו פונה קוורת'ון, ולמרות זאת עדיין נשארו אלמנטים רבים של בלאק מטאל.
האלבום הבא של באת'ורי, "Hammerheart" ‏ (1990), הוא זה שבו ניתן היה לשמוע את הפנייה הדרסטית של באת'ורי לכיוון האפי והמלא באסטמוספירה ויקינגית. האלבום היה להפתעה בקרב מעריצי באת'ורי בשל השינוי הגדול שחל במוזיקה של הלהקה, וכמו כן בשל השינוי הלירי והשירים שעסקו במיתולוגיה הנורדית, בהיסטוריה הנורדית ובכלליות בוויקינגים. האלבום הפך את באת'ורי ללהקה הראשונה של מה שבהמשך ייקרא "ויקינג מטאל". אחד השירים המפורסמים באלבום הוא "One Rode To Asa Bay", שיר שמתאר את הגעתו של מיסיונר נוצרי לחופי של כפר הקטן השוכן במפרץ אסא, שם הוא מנסה להמיר את דתם של תושבי המקום הפגניים לנצרות.
הקו המוזיקלי האפי והאווירתי של הלהקה נמשך גם באלבום הוויקינג-מטאל השני של הלהקה, "Twilight of the Gods", שנחשב כאלבום שקט יחסית היות שהתאפיין בהרבה קטעי פתיחה אקוסטיים לשירי האלבום ואף ניכרה בו השפעה גדולה של מוזיקה קלאסית; השיר "Hammerheart" לדוגמה הוא בעצם חלק מהיצירה הקלאסית "כוכבי הלכת" של המלחין האנגלי גוסטב הולסט.
אחרי צאתו של "Twilight of The Gods" הוציאה באת'ורי שני אלבומים: "Requiem", שיצא בשנת 1994, ו-"Octagon" שיצא בשנת 1995. גם באלבומים אלו ישנה תפנית מוזיקלית, הפעם לכיוון רטרו-ת'ראש מטאל בסגנון הת'ראש של אזור המפרץ משנות ה-80. האלבום שסימן את החזרה לוויקינג מטאל הוא "Blood On Ice", אלבום קונספט שבוסס על הסאגות הנורדיות ונכתב בהשראתן על ידי קוורת'ון. "Blood On Ice" היה אמור לצאת בשנת 1989, אך קוורת'ון חשב שהאלבום לא גמור וכאמור הוא יצא 7 שנים מאוחר יותר. מלבד הקונספטים והנושאים של המיתולוגיה הנורדית, שעליהם כתב קוורת'ון וביסס את הרעיון הכללי של האלבום ואת הסאגה בה דן האלבום, הושפע קוורת'ון רעיונית גם מיצירותיו של המלחין ריכארד ואגנר ואף מסיפורו המפורסם של סופר הפנטזיה הבריטי רוברט ארווין הווארד - קונאן הברברי.
לאחר שני אלבומי הת'ראש ואלבום הוויקינג מטאל יצא האלבום "Destroyer of the Worlds", שהמשיך את הקו הת'ראשי שהחל קוורת'ון בשני אלבומיה הקודמים של הלהקה, אולם התאפיין גם במעט מאפיינים מתקופת הוויקינג.
בשנים 2002 ו-2003 יצאו שני אלבומים שרבים מחשיבים כיצירות שמזוהות יותר מכל עם קוורת'ון, אלבומים שנחשבים בעיני רבים כפאר היצירה של בת'ורי: "Nordland I" ו-"Nordland II". שני האלבומים מהווים המשך לירי ישיר לאלבום "Hammerheart" מ-1990. האלבומים זכו לביקורות משבחות בקהילת המטאל ובתקשורת המטאל.
ביוני 2004 נמצא קוורת'ון מת בביתו, כנראה מאי ספיקה בלב והיה ידוע כי היו לו בעבר בעיות קרדיולוגיות. לאחר מותו הלהקה התפרקה.
חברי הרכב

קוורת'ון (אייס פורשברג) היה החבר הקבוע היחיד, וכן המקים והיוצר המרכזי של הלהקה.
קוורת'ון (אייס פורשברג) - גיטרה (1984-1983), שירה (מוביל) (2004-1983), כל הכלים (2004-1984)
חברי הרכב > חברים לשעבר

פרדריק מלנדר - גיטרה בס (1984-1983)
ג'ונאס אוקרלונד - תופים (1984-1983)
"החיה" (ביורן קריסטנסן) - שירה (1983)
סטפן לרסון תופים (1986-1984)
אנדראס "אדי" ג'והנסון - גיטרה בס (1985)
פול לונדבורג - תופים (1987-1986)
כמו כן, בין השנים 1988 ל-1996, מוזיקאים שונים שהופיעו באלבומי באת'ורי השתמשו בשם "Kothaar" כשניגנו גיטרה בס ובשם "Vvornth" כשניגנו בתופים.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

1984 - Bathory
The Return - 1985
Under The Sign Of The Black Mark - 1987
Blood Fire Death - 1988
Hammerheart - 1990
Twilight of the Gods - 1991
Requiem - 1994
Octagon - 1995
Blood On Ice - 1996
Destroyer Of The Worlds - 2001
Nordland I - 2002
Nordland II - 2003
דיסקוגרפיה > אלבומי אוסף

Jubileum Volume I - 1993
Jubileum Volume II - 1993
Jubileum Volume III - 1998
Katalog - 2003
In Memory of Quorthon - 2006 (מארז)
ג'ורדי בימיש

ג'ורדי בימיש (באנגלית: Geordie Beamish; נולד ב-24 באוקטובר 1996) הוא אתלט ניו זילנדי, אלוף עולם באולם (גלאזגו 2024) בריצת 1500 מטר.
ביוגרפיה > 2022

באליפות העולם באולם שנערכה בבלגרד שבסרביה במרץ סיים במקום עשירי בריצת 3000 מטר בתוצאה של 7:46.91 דקות.
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית, ביולי, סיים במקום 23 בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:36.86 דקות.
ביוגרפיה > 2023

באליפות העולם שנערכה בבודפשט שבהונגריה באוגוסט סיים במקום חמישי בריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 8:13.46 דקות.
ביוגרפיה > 2024 > אלוף עולם באולם

באליפות העולם באולם שנערכה בגלאזגו שבממלכה המאוחדת במרץ זכה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בשיא אישי חדש של 3:36.54 דקות, לפני קול הוקר (3:36.69 דקות) והובס קסלר (3:36.72 דקות), שניהם מארצות הברית.
פורט מינור

| --- | --- |

 מקום הקמה:  לוס אנג'לס 
 מוקד פעילות:  לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  2004–2006 (כשנתיים)
 סוגה:  היפ הופ אלטרנטיבי
 חברת תקליטים:  Machine Shop Recordings
 אתר רשמי
 חברים
 מייק שינודה   מספר אומנים אורחים (בעיקר ריו וטאק)
 
פורט מינור (באנגלית: Fort Minor) הוא פרויקט מוזיקלי צדדי של מייק שינודה, חבר להקת "לינקין פארק". בנובמבר 2005 יצא האלבום הראשון של הפרויקט, הנקרא "The Rising Tied".
מוזיקה

שינודה הקים את פורט מינור על מנת להתנסות בתחומים מוזיקליים שונים מאלו של לינקין פארק. הפרויקט הוא במסורת ה"מאשאפ" משנות ה-2000 ומשתתפים בו אמנים רבים, רובם מז'אנר ההיפ הופ. בין האמנים הנוטלים חלק באלבום ניתן למנות ג'יי זי (המפיק בפועל של האלבום שבעבר עבד ביחד עם לינקין פארק בדיסק המאשאפ Collision Course). אמנים נוספים הם הרכב הראפ Styles of Beyond מהלייבל של לינקין פארק, הזמרת וכותבת השיר הולי ברוק, אריק בובו מסייפרס היל, גוסטפיי מוו-טאנג קלאן, וג'ו האן (הדי ג'יי של לינקין פארק).
מוזיקה > מיקסים

במקביל ליציאת האלבום הראשון יצא אלבום מיקסים וחידושים של האלבום על ידי הדי.ג'יי. גרין לנטרן. האלבום, ששמו הוא "We Major", מציג שיתוף פעולה בין גרין לנטרן ופורט מינור בשירי האלבום המקורי ועוד שירים חדשים. האלבום ניתן לרכישה רק באמצעות האינטרנט.
באוגוסט 2006 זכה פורט מינור בקטגוריית הרינגטון הטוב ביותר לשיר "Where'd You Go".
דיסקוגרפיה > אלבומים

2005 – The Rising Tied
דיסקוגרפיה > אלבומי מיקסים

2005 – Fort Minor: Sampler Mixtape
2005 – DJ Green Lantern Presents Fort Minor: We Major
דיסקוגרפיה > סינגלים

2005 – "Petrified"
2005, 2006 – "Remember the Name" (יצא מחדש כסינגל ב-2006).
2005 – "Believe Me"
2006 – "Where'd You Go"
2015 – "Welcome"
עטיפת האלבום "The Rising Tied"