stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיס אינטרנשיונל (תחרות יופי)
המתמודדות הישראליות

שורה באפור מסמלת תחרות בה המתמודדת הישראלית הגיעה למקום השני

 שורה בטורקיז מסמלת תחרות בה המתמודדת הישראלית הגיעה לשלב חצי הגמר
| שנה | שם | מיקום בתחרות |
| --- | --- | --- |
| 1960 | לילי דג'אני | 15 המועמדות הסופיות |
| 1961 | דליה ליאון | 15 המועמדות הסופיות |
| 1962 | נורית ניומן | 15 המועמדות הסופיות |
| 1963 | אסתר כפיר |  |
| 1964 | דפנה נוי | 15 המועמדות הסופיות |
| 1965 | איריס בר-אור | 15 המועמדות הסופיות |
| 1967 | יפה שריר | סגנית ראשונה |
| 1968 | דניאלה הוד | 15 המועמדות הסופיות |
| 1969 | שרה דביר |  |
| 1970 | אתי אורגד |  |
| 1971 | כרמלה מאן | 15 המועמדות הסופיות |
| 1972 | רונית גפני |  |
| 1973 | אביבה מגור |  |
| 1974 | נורית בר |  |
| 1975 | פזית ליעד |  |
| 1976 | דורית כהן |  |
| 1977 | רונית מקובר |  |
| 1978 | לאה אבגי |  |
| 1979 | חלי בן-דוד |  |
| 1980 | עירית אלטמן |  |
| 1981 | ליאורה גולדברג |  |
| 1982 | נאוה חזגוב | 12 המועמדות הסופיות |
| 1983 | סיגל פוגל |  |
| 1984 | פזית כהן | 12 המועמדות הסופיות |
| 1985 | אביבית נחמני |  |
| 1986 | חוה גיסטנפלד | 15 המועמדות הסופיות |
| 1987 | אופיר אלוני | 15 המועמדות הסופיות |
| 1988 | גלית אהרוני | 15 המועמדות הסופיות |
| 1989 | לימור פישל |  |
| 1990 | רוית ליכטנברג | 12 המועמדות הסופיות |
| 1991 | אפרת ברנר |  |
| 1992 | שרית אפנג'ר |  |
| 1993 | ענת אלימלך | 15 המועמדות הסופיות |
| 1994 | ניצן קירשנבאום | 15 המועמדות הסופיות |
| 1995 | מיכל שטיבל |  |
| 1996 | אן קונופני |  |
| 1997 | ליטל שפירא | 15 המועמדות הסופיות |
| 1998 | גליה אברמוב |  |
| 1999 | נופית שבח |  |
| 2000 | דנה פרקש |  |
| 2001 | דיקלה אלקבץ | 15 המועמדות הסופיות |
| 2002 | שלי דינאי |  |
| 2003 | סתווית בודין |  |
| 2004 | ליאור קרן |  |
| 2005 | מורן ג'רבי |  |
| 2012 | יעל מרקוביץ |  |
| 2014 | שני חזן |  |
מוזיאון הפצצה האטומית (נגסאקי)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון צבאי, peace museum 
 כתובת:  פארק השלום בנגסאקי 
 מיקום:  נגסאקי 
 מדינה:  יפן 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1955
 תאריך פתיחה רשמי:  1955 
 אדריכל:  Kume Sekkei 
 קואורדינטות:  32°46′22″N 129°51′52″E﻿ / ﻿32.772652777778°N 129.86451388889°E﻿ / 32.772652777778; 129.86451388889
 nabmuseum.jp/genbaku/
  (למפת יפן מוגדלת) טוקיו אוסקה סאפורו סנדאי ניאיגטה פוקואוקה נהה ד. קו.  צ. קו.  סין רוסיה ים יפן האוקיינוס השקט מוזיאון הפצצה האטומית(למפת יפן רגילה) טוקיו אוסקה סאפורו סנדאי ניאיגטה פוקואוקה נהה ד. קו.  צ. קו.  סין רוסיה ים יפן האוקיינוס השקט מוזיאון הפצצה האטומית
 
מוזיאון הפצצה האטומית (ביפנית: 長崎原爆資料館) הוא מוזיאון הממוקם בעיר נגסאקי שביפן.
המוזיאון הוקם לזכר הטלת פצצת האטום על העיר בשעה 11:02:35 ב-9 באוגוסט 1945 במהלך מלחמת העולם השנייה. המוזיאון ממוקם בסמוך לפארק השלום בנגסאקי - מוקד הפיצוץ.
המוזיאון הראשון הוקם באתר בשנת 1945, זמן קצר לאחר תום המלחמה. המוזיאון הנוכחי נפתח באתר באפריל 1996, לרגל ציון יובל להטלת הפצצה.
המוזיאון מציג את ההיסטוריה של מלחמת העולם השנייה ואת ההיסטוריה של פיתוח הנשק הגרעיני.
בסמוך למוזיאון ממוקם היכל הזיכרון הלאומי לזכר קורבנות פצצת האטום שנפתח בשנת 2003.
ראו גם

אנדרטת השלום בהירושימה
מחלות חסימתיות של הריאה

מחלות ריאה חסימתיות (COPD; Chronic obstructive pulmonary disease) היא קבוצת מחלות המאופיינות בחסימה של מעבר האוויר בדרכי הנשימה. המחלות החסימתיות העיקריות הן:
מחלות המכונות COPD, שהן מחלות חסימתיות כרוניות וכוללות נפחת (אמפיזמה) וברונכיטיס כרונית.
אסתמה, המאופיינת בחסימה חולפת של דרכי האוויר.
החסימה מתבטאת בכך שבשאיפה מאומצת, כמות האוויר שנכנס תהיה נורמלית, מאחר שהמערכת נפתחת ומסוגלת להתגבר על החסימה, (ה-FVC ‏ Forced Vital Capacity תקין), אולם הנשיפה תהיה איטית יותר, כי יש תמט (Atelectasis) של דרכי האוויר- ה- FEV1‏ (Forced expiratory volume in the first 1 second) נמוך.
מחלות חסימתיות כרוניות

קבוצה מחלות זאת מורכבת בעיקר משתי מחלות: ברונכיטיס כרונית, ונפחת.
המחלה מוגדרת לרוב על ידי תפקודי ריאות לא תקינים, ונובעת מתגובה של הריאות ודרכי האוויר לשאיפה של גזים רעילים, לרבות עשן סיגריות. בברונכיטיס, יש חסימה של הברונכים, ואילו בנפחת, יש פגיעה ברקמת הריאה עצמה. הגורמים ל- COPD הם בין היתר עישון, חשיפה לזיהום סביבתי. לעיתים קיים קשר למעמד סוציו אקונומי נמוך. לעיתים יש השפעה גנטית, תגובת יתר של הסימפונות, או הפרעות בהתפתחות הריאות.
אצל מעשנים המפתחים COPD ניתן לראות כי קצב הירידה ב- FEV1 גדול מקצב הירידה הרגיל (עם השנים קיימת ירידה בערך זה, אולם במחלות COPD הירידה מואצת).
התהליך הדלקתי במחלות חסימתיות כרוניות

תאי הדלקת העיקריים ב- COPD הם נויטרופילים, מקרופאגים, ותאי T מסוג CD8. קיימת הפרשה של ציטוקינים שונים, ויש הפרה של שיווי המשקל בין הפרוטאזות לאנטי פרוטאזות. כתוצאה מפעילות יתר של פרוטאזות, נוצר הרס באלוואלי, היפרפלזיה של האפיתל, היפרטרופיה של הבלוטות בברונכים, ופיברוזיס של דרכי האוויר, ישנה הפרשה רבה של ריר בליווי פגיעה בשעריות (cilia). כל התהליכים האלו מגבירים את החסימה הנוצרת בדרכי האוויר, ונוצרת ירידה בתפקודי הריאות, החמרה של המחלה, וירידה כללית במצב החולה. החמרה של COPD כוללת הופעת קוצר נשימה קשה, ובמצבים קיצוניים אי ספיקה נשימתית- שיעול קשה, ליחה ירוקה, וחום. החמרה ב- COPD היא מסוכנת, ב-9% מהמקרים האירוע מוביל למוות, והתמותה גבוהה יותר בתקופה שלאחר מכן. כ- 15% מהחולים חוזרים לאשפוז תוך שלושה חודשים, ומחצית מהחולים תוך חצי שנה. 
כ- 60%-70% מהמקרים נובעים מזיהומים, כשלפחות מחצית מהזיהומים הם ויראליים. אם מדובר בזיהום בקטריאלי, החיידקים העיקריים שמעורבים הם Streptococcus pneumoniae‏, Moraxella catarrhalis, ו-Haemophilus influenzae בברונכיטיס כרונית.
מחלות חסימתיות של הריאה מאופיינת בפעילות משמעותית של אינטרלוקין 8 (נחשב כמוקין) אשר מגייס ניוטרופילים לרקמה על ידי כמוטקסיס.
טיפול במחלות COPD

מטרות הטיפול בחולי COPD הן מניעת הידרדרות במצבו של החולה, שיפור תפקודי הריאות, הקלה על הסימפטומים, שיפור היכולת של החולה לבצע פעילות, והפחתת ההתחדדות (החמרה) של המחלה.
הטיפול המניעתי- הורדת החשיפה לזיהום והפסקת העישון- חשוב ביותר. כאשר החולה סימפטומטי, ניתנים מרחיבי ברונכים כטיפול תרופתי על מנת לתת תמיכה נשימתית- אינהלציה, משאף, סטרואידים.
בחולים קשים יותר (בדרגת חומרה 3 או 4, ראו להלן) מטפלים בשיקום ריאות: שיפור הכושר הגופני כדי לשפר את ניצולת החמצן, וטיפול בחמצן עצמו- מעל 15 שעות ביום, כשהמטרה היא להגיע ללחץ חלקי של חמצן מעל 60 מ"מ כספית, או סטורציה של מעל 90 אחוז חמצן. כשמדובר במחלה קשה, קיימות אופציות ניתוחיות כגון כריתת של ה- bulla (בולקטומיה)- מבוצע באמצעות צריבת שורש הבועה על ידי טורסקופיה, או הורדת נפח הריאה- כריתת האזורים הפגועים בריאה על ידי התערבות לא פולשנית, כלומר הכנסת שסתומים חד כיווניים לדרכי האוויר הבינוניות.
במקרים של נפחת קשה או חוסר באלפא 1 אנטיטריפסין מתבצעת לפעמים השתלת ריאות.
דירוג התקדמות מחלת COPD

ניתן לדרג את התקדמות המחלה החסימתית לפי תפקודי ריאה:
stage 1: היחס FEV1/FVC מצביע על חסימה, אולם הערך FEV1 האבסולוטי מעל 80% מהנורמלי.
Stage 2: ערך FEV1 בין 50% ל-80%.
Stage 3: ערך FEV1 בין 30% ל-50%.
Stage 4: ערך FEV1 נמוך מ-30%, או שמופיעים סימנים לאי ספיקה נשימתית.
דלקת סימפונות כרונית

דלקת סימפונות כרונית (ברונכיטיס כרונית) היא מחלה חסימתית של הריאה: המאפיינים המרכזיים הם שיעול ללא גורם אחר במשך חודשיים עד שלושה בשנה, במשך מעל לשנתיים רצופות, בליווי חשיפה לעישון ברוב המקרים.
מחלה זו שכיחה אצל מעשנים ואצל אנשים שגרים בעיר עם זיהום אוויר משמעותי. היא פוגעת לרוב בעשור החמישי לחיים.
ברונכיוליטיס כרונית

זהו מצב של דלקת כרונית בברונכיאולות המאופיינת בפיברוזיס שלהן. מדובר בדלקת נדירה יחסית שעלולה לגרום לנפחת.
נפחת (אמפיזמה)

אמפיזמה היא הרחבה אב-נורמלית קבועה של דרכי האוויר, של חללי האוויר הדיסטליים (מרוחקים) לברונכיולה הטרמינלית, עם הרס של דפנות הברונכיולים וללא יצירה של צלקות.
הקושי העיקרי במחלה זו הוא קוצר נשימה: אדם הסובל מנפחת קרוי pink puffer: אדום פנים ובעל חזה דמוי חבית ונפוח. הכינוי ניתן לאור העובדה, כי אצל חלק מהחולים, כתוצאה מהנשימה המהירה, יש חמצון טוב בדם אולם החולים הם בעלי נפיחות בבית החזה. בנוסף, קיים שיעול, ולעיתים יש היפרוונטילציה- במאמץ, הנשימה מהירה יותר ולכן כל מחזור נשימה יהיה קצר יותר, הנשיפה מאומצת והחסימה הולכת וגוברת- האוויר נכלא עד כדי מצב בו החולה כבר לא מצליח לעשות וונטילציה. החולה לרוב יושב מכופף קדימה, כדי להוציא את האוויר מהריאות.
הסיבוך העיקרי הוא אי ספיקת לב ימנית (לב ריאתי) אשר יכולה לגרום למוות. סיבוך זה נוצר כתוצאה מחוסר כרוני של חמצן בדם. מאחר שהחולים משקיעים אנרגיה רבה בנשימה, הם יורדים במשקל עד למצב רזון קיצוני (שלא בדומה לברונכיטיס כרונית, שבה החולה סטטי, בצקתי ומשמין יחסית).
אסתמה

אסתמה היא מחלה ריאתית כרונית חסימתית התקפית. ההתקפים נגרמים בדרך כלל עקב אלרגיה. ריר צמיגי המופרש מדפנות קנה הנשימה חוסם את הקנה ומקשה על הוצאת אוויר מהריאות.
ברונכיאקטזיס

ברונכיאקטזיס (רחבת הסימפונות) היא מחלה זיהומית חסימתית של הריאות. מאופיינת על ידי התרחבות בלתי נורמלית ובלתי הפיכה של הסימפונות. היא יכולה להופיע כמום מלידה או כברונכיאקטזיס נרכשת, אשר יכולה להיות מקומית או כללית, ומתאפיינת ביצירת חללים ברונכיאלים גדולים ורבים.
הסימנים הקליניים המרכזיים הם שיעול, כיח מוגלתי והמופטיזיס.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מוכח מתוכו

מוכח מתוכו הוא מונח הלכתי המתייחס לכלל יסוד בשטר, האומר כי חלות השטר תלויה בכך שהיא נראית ומוכחת מתוך השטר, וגם אופן החלות הוא לפי הנראה מתוך השטר. כלל זה תקף רק לפי שיטת רבי מאיר בשטרות.
שיטה זו נאמרה לפי שיטת רבי מאיר, הסבור שעדי חתימה כרתי, כלומר כיוון שקניין השטר הוא הראיה שבו, חלות השטר נעשית מתוך הראיה הנראית מתוך חתימת מי שמעביר את האובייקט הנקנה מרשותו לרשות אחרת, והסכמתו לנוסח השטר האומר כי חפציו יפקעו מקניינו.  נמצא כי רק מה שנראה מהשטר, הוא אשר יעבור לרשות אחרת, אבל חלות שאינה נראה מנוסח השטר שהיא עתידה לחול, איננה חלה.
שני יוסף בן שמעון

לפי זה, פוסק רבי מאיר כי שני אנשים ששמותם שווים ולשניהם קוראים למשל "יוסף בן שמעון", אין לשטר שנכתב אודותם כל תוקף, מכיוון שלא ברור מי משניהם הוא הלווה או המלווה.  כך גם גט שנכתב אודות שתי נשים ששמותיהן שווים, או שני בעלים ששמותיהם שווים, אין לשטר כזה כל תוקף, לפי שיטת רבי מאיר. לעומת זאת, רבי אלעזר החלוק עליו וסבור שעדי מסירה כרתי, כלומר חלות השטר נעשית על ידי הראייה שנראית מתוך מסירת השטר ליד הלווה או הקונה, תקף השטר למרות שאין מוכח מתוכו כיצד ואיך חל הקניין, שהרי בשעת המסירה, שהיא הגורמת לקניין, ניכרים היטב כל הפרטים הנדרשים.
שני שטרות היוצאים ביום אחד

הראשונים נחלקו, בשני שטרות שנכתבו על אותה קרקע עצמה, ובשניהם כתובים שני פרטים סותרים, ובעוד שבאחד מהם כתוב כי הקרקע נקנית לאדם פלוני, אומר השטר השני כי בעליו מעוניין להקנות אותו לאלמוני, וחתימת השטרות על ידי בעליו והעדים התרחשו באותו יום, (לפי התאריך המופיע עליהם),  למי קנויה הקרקע, אם הקרקע תהיה קנויה למי שהוא מסר בראשונה את השטר שבה הוא מוסר את בעלותו עליה, או שמא לשניים כאחד.
הרמב"ן סבור ששאלה זו תלויה במחלוקת האם עדיו בחתומיו זכין לו. לפי שיטת אביי שעדיו בחתומיו זכין לו, כלומר שהעדים בחתימתם מזכים את הנכתב בשטר למי שהשטר אמור להעניק לרשותו את הבעלות המועברת ואת כל הדינים המשפטיים הנראים מתוכן השטר, נמצא שקניין השטר הוא לפי חתימת העדים שהיא על הכתוב בשטר, וכיוון שמתוך השטר עצמו לא ניכר מי משניהם קנה את הקרקע, קונים שניהם את הקרקע כאחד בשקיעת החמה, לפי הזמן שניכר בבירור מתוך החתימה. אך לפי שיטת רב אסי, שגם לפי רבי מאיר חתימת העדים לבדה אינה יוצרת את חלות הקניין, נמצא שאם אחד מהשטרות נמסר לאחד משני האנשים לפני חברו, הרי זה שנמסר לו השטר בתחילה הוא קנה, שכן לפי שיטתו, למרות שעדי החתימה הם עיקר השטר, אין תוקף השטר נגמר עד שימסר ליד מי שאמור להמסר לו, ולכן הקניין נגמר בשעת המסירה.
לעומת זאת סבורים רש"י, התוספות והר"ן, כי כיוון שמכל אחד משני השטרות אין נראה למי הוא הקנה את הקרקע, נמצא שהוא "שייר בקניינו", כלומר כאשר הוא מסר את השטר לאחד מהאנשים, הוא מסר את השטר באופן כזה שחלות הקניין שלו היא כזו שניתן להפריך אותה חלקית על ידי כתיבת שטר בנוסח דומה על אותה קרקע עצמה באותו תאריך עצמו, כיוון שאין כתוב בה את השעה המדויקת בה נכתבה, כך שניתן עדיין לכתוב שטר אחר עד שקיעת החמה באותו יום, ולא יוודע איזה מהם נכתב קודם, ולכן שניהם קונים את הקרקע בשווה, ומתחלקים בה כשותפים שווים.
מוכח מתוכו לעניין שעבודים

למרות שדין מוכח מתוכו הוא תוצאה מהשיטה "עדי חתימה כרתי", שהיא שיטתו של רבי מאיר ורבי אלעזר חלוק עליה, בנושא מסוים מודה רבי אלעזר שחלות השטר היא רק לפי מה השטר מוכח מתוכו, והיא השעבודים.
גם שטר שאינו שטר קניין אלא שטר ראייה, יוצר חלות במידה מסוימת, שכן שעבוד הנכסים  לגבייתם תמורת ההלוואה חל רק על ידי השטר, שכן לא ניתן לגבות מלקוחות שקנו קרקעות מהמוכר או הלווה, אם מעשה הקניין התבצע בעל פה, שכן באופן כזה תיקנו חז"ל שלא יהיה ניתן לגבות מלקוחות, שכן במקרה שאין שטר הגורם לפרסום מעשה הקניין, ולא היה ידוע בציבור מעשה הקניין, נמצא שהלוקח שלא הייתה לו כל דרך לשמוע על מעשה הקניין שגורם לגבות ממנו את הקרקע (במקרה שההלוואה לא שולמה או שהמכירה בוטלה וכדומה), והוא יפסיד לחינם. נמצא, שסיבת חלות השעבוד מתבצעת רק על ידי השטר והפרסום שהוא גורם לו, ולכן השעבוד חל רק על פי האופן הנראה ומוכח מתוך השטר, ולפי המידע שהתפרסם על ידי השטר.
מסיבה זו, שני אנשים שקנו קרקע והשטר על הקרקע נכתב ביום אחד, למרות שלעניין הקניין אין שום חילוק הלכתי מתי נכתב השטר שכן עיקר השטר הוא החתימה (לפי רבי אלעזר), הרי שלעניין השעבוד זמן כתיבת השטר וחתימתו הוא זה שקובע, ושעבוד שניהם חל בשווה.
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף כ"ד, עמוד ב'. ותוספות שם
↑  בתלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף צ"ד, עמוד א'.
↑  בגיטין פ"ו ע"ב, בפירושו על הרי"ף.
↑  תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף צ"ד, עמוד א' בתוספות ד"ה שני.
מהליה (זמרת)

| --- | --- |

 לידה:  1 במאי 1998 (בת 26) סיסטון, הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2015 
 www.mahaliamusic.co.uk
 פרופיל ב-IMDb
 
מהליה בורקמאר (באנגלית: Mahalia Burkmar; נולדה ב-1 במאי 1998), המוכרת בשם הבמה מהליה (באנגלית: Mahalia), היא זמרת-יוצרת ושחקנית אנגלייה.
ביוגרפיה

מהליה נולדה בסיסטון (אנ') שבמחוז לסטרשייר שבממלכה המאוחדת ב-1 במאי 1998.
ב-10 ביולי 2012, הוציאה את המיני-אלבום הראשון שלה, Head Space.
ב-11 בדצמבר 2015, הוציאה את המיני-אלבום השני שלה, Never Change.
ב-2016, שיחקה בסרט הקולנוע הבריטי Brotherhood (אנ') בתפקיד תיאה.
ב-16 בדצמבר 2016, הוציאה את אלבום המוזיקה הראשון שלה, Diary Of Me.
ב-21 בספטמבר 2018, הוציאה את המיני-אלבום השלישי שלה, Seasons.
ב-2019, הייתה מועמדת לקטגוריית פרס המבקרים של פרסי המוזיקה הבריטית.
ב-6 בספטמבר 2019, הוציאה את אלבום המוזיקה השני שלה, Love and Compromise. בין השירים באלבום, נמצאים הסינגלים "Do Not Disturb"‏, "Simmer" ‏(בשיתוף פעולה עם בורנה בוי)‏ ו-"What You Did" ‏(בשיתוף פעולה עם אלה מאי).
ב-2020, הייתה מעומדת לקטוגריית זמרת בריטית של פרסי המוזיקה הבריטית.
ב-1 במאי 2020, הוציאה את המיני-אלבום הרביעי שלה, Isolation Tapes.
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרס המוזיקה הבריטית | אמן ה-R&B הטוב ביותר | מועמדות |  |
| 2024 | פרס המוזיקה הבריטית | האמן החדש הטוב ביותר | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  Collins, Hattie (10 בדצמבר 2015). "10 things you need to know about mahalia". i-D. Vice. נבדק ב-6 באפריל 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Head Space - EP by Mahalia (באנגלית בריטית), נבדק ב-2019-11-01
↑  Never Change - EP by Mahalia (באנגלית בריטית), נבדק ב-2019-11-01
↑  O'Connor, Roisin (1 בנובמבר 2016). "New music to listen to this week: Mahalia". The Independent. London. נבדק ב-6 באפריל 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Mahalia: Diary of Me: Credits". AllMusic. Accessed 15 August 2017
↑  Diary of Me by Mahalia, Genius (באנגלית)
↑  Seasons - EP by Mahalia (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2019-11-01
↑  Beaumont-Thomas, Ben (2018-12-07). "Brits critics' choice award won by Sam Fender". The Guardian (באנגלית בריטית). נבדק ב-2020-04-28.
↑  "Critics' Choice Award Shortlist Announced!". BRIT Awards (באנגלית). נבדק ב-2018-11-29.
↑  Mahalia Launches Debut Album 'Love & Compromise', Clash Magazine (באנגלית)
↑  Love and Compromise by Mahalia, Genius (באנגלית)
↑  Lucy O'Toole, Mahalia announces her debut album Love & Compromise, Hotpress
↑  Savage, Mark (2020-01-11). "Lewis Capaldi and Dave lead Brit Award nominees". BBC News (באנגלית בריטית). נבדק ב-2020-04-28.
↑  Isolation Tapes by Mahalia, Genius (באנגלית)
↑  music, Guardian (2024-03-02). "Brit awards 2024 – full list of winners". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2024-03-10.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9814005715405606  BnF: cb178833899 (data)  GND: 1297823443  ISNI: 0000 0000 3926 4338  LCCN: n2017030834  MusicBrainz: 5751a689-8b70-4ba0-a9e6-f8a10f4f8531  VIAF: 8326159699945803500001   WorldCat (עם VIAF): 8326159699945803500001
מישל פרי

מישל פרי (באנגלית: Michelle Perry ; נולדה ב-1 במאי 1979) היא אתלטית אמריקאית. היא אלופת העולם פעמיים ברציפות בריצת 100 מטר משוכות (הלסינקי 2005, ואוסקה 2007).
ביוגרפיה

פרי נולדה בגרנדה הילס, לוס אנג'לס שבקליפורניה.
באולימפיאדת אתונה (2004) סיימה פרי בקרב שבע במקום 14 בתוצאה של 6.124 נקודות.
ביוגרפיה > אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 זכתה פרי במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.66 שניות, לפני דלורין אניס-לונדון מג'מייקה (12.76 שניות) ובריג'יט פוסטר-הילטון אף היא מג'מייקה (12.76 שניות).
באליפות העולם שנערכה באוסקה, יפן בשנת 2007 הגנה פרי על תוארה לאחר שזכתה במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.46 שניות, לפני פרדיטה פליסיאן מקנדה (12.49 שניות) ואניס-לונדון (12.50 שניות).
בשל היותה אלופת העולם היוצאת קיבלה פרי כרטיס חופשי לאליפות העולם שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009. אל התחרות היא הגיעה בכושר מאוד לא טוב וסיימה רק במקום 34 בתוצאה חלשה עבורה של 13.68 שניות.
שיאיה האישיים

אצטדיון פתוח
ריצת 100 מטר: 11.34 שניות (2007)
ריצת 100 מטר משוכות: 12.43 שניות (2006)
ריצת 200 מטר: 22.91 שניות (2004)
ריצת 800 מטר: 2:12.81 דקות (2004)
ריצת 400 מטר משוכות: 56.23 שניות (2001)
קפיצה לגובה: 1.70 מטר (2004)
קפיצה לרוחק: 6.14 מטר (2001)
הדיפת כדור ברזל: 12.07 מטר (2003)
הטלת כידון: 40.73 מטר (2004)
קרב שבע: 6126 נקודות (2004)
אולם סגור
ריצת 60 מטר משוכות: 7.86 שניות (2006)
מישל פלורנוי

מישל אנג'ליק פלורנוי (באנגלית: Michèle Angelique Flournoy; נולדה ב-14 בדצמבר 1960 בלוס אנג'לס) היא פקידת ממשל ויועצת לענייני ביטחון לאומי אמריקאית לשעבר, שכיהנה כתת-מזכיר ההגנה של ארצות הברית לענייני מדיניות, המשרה השביעית בחשיבותה בפנטגון. הסנאט של ארצות הברית אישר את מינויה לתפקיד ב-9 בפברואר 2009, ופלורנוי הייתה באותה העת האישה שהחזיקה במשרה הבכירה ביותר בתולדות הפנטגון.
קודם להקמת ה-CNAS, בצוותא עם קורט קמפבל, שימשה פלורנוי כיועצת בכירה במרכז ללימודים אסטרטגיים ובין-לאומיים (Center for Strategic and International Studies), שם עסקה בטווח רחב של סוגיות מדיניות הגנה וביטחון בינלאומי. קודם לכן הייתה פלורנוי פרופסור למחקר (distinguished research professor) ב-Institute for National Strategic Studies שבאוניברסיטה לביטחון לאומי, שם הקימה והובילה את קבוצת המחקר Quadrennial Defense Review אשר הוסמכה על ידי יושב ראש המטות המשולבים לפיתוח הון אינטלקטואלי לקראת סקירת Quadrennial Defense Review של מחלקת ההגנה של ארצות הברית ל-2001. בפברואר 2012 סיימה את תפקידה. היא יושבת במועצת המנהלים של המרכז לביטחון אמריקאי חדש (the Center for a New American Security – CNAS), ארגון שנמנתה עם מקימיו וכיהנה כנשיאתו.
קריירה ממשלתית

קודם להצטרפותה לאוניברסיטה לביטחון לאומי, כיהנה פלורנוי כמינוי פוליטי בכיר במחלקת ההגנה של ארצות הברית, שם שימשה, בכהונתו של ביל קלינטון כנשיא ארצות הברית, בתפקיד הכפול של משנה לעוזר מזכיר ההגנה לנושאי אסטרטגיה וצמצום נשק, ומשנה לעוזר מזכיר ההגנה לאסטרטגיה. בתפקידים אלו היא פיקחה על שלושה משרדי מדיניות בלשבת מזכיר ההגנה של ארצות הברית: אסטרטגיה; דרישות, תוכניות ומניעת הפצה; וענייני אירואסיה, רוסיה ואוקראינה. ב-1996 הוענקה לפלורנוי מדליית שר ההגנה לשירות ציבורי מצטיין (Secretary of Defense Medal for Outstanding Public Service), מדליית משרד ההגנה לשירות ציבורי מצטיין ב-1998 ו-the Chairman of the Joint Chiefs of Staff’s Joint Distinguished Civilian Service Award ופרס השירות האזרחי המכובד של יושב ראש המטות המשולבים (the Chairman of the Joint Chiefs of Staff’s Joint Distinguished Civilian Service Award) בשנת 2000. פלורנוי הייתה פרופסור למחקר (distinguished research professor) ב-Institute for National Strategic Studies שבאוניברסיטה לביטחון לאומי, שם הקימה והובילה את קבוצת המחקר Quadrennial Defense Review אשר הוסמכה על ידי יושב ראש המטות המשולבים לפיתוח הון אינטלקטואלי לקראת סקירה של מחלקת ההגנה של ארצות הברית ל-2001.
בעקבות בחירתו של ברק אובמה לנשיאות בנובמבר 2008, נבחרה פלורנוי כאחת ממובילות צוות הביקורת למחלקת ההגנה של ארצות הברית, כחלק מצוות המעבר לקראת כניסתו של אובמה לתפקיד נשיא ארצות הברית. ב-8 בינואר 2009 הודיע הנשיא הנבחר אובמה כי הוא ממנה את פלורנוי כתת-מזכיר ההגנה למדיניות במקום אריק אדלמן, תחת מזכירי ההגנה של ארצות הברית רוברט גייטס ולאון פנטה. ב-12 בדצמבר 2011 הודיעה פלורנוי כי בפברואר 2012 תתפטר מתפקידה ותחזור לחייה הפרטיים ותסייע לקמפיין לבחירתו מחדש של ברק אובמה לתפקיד נשיא ארצות הברית, בנובמבר אותה שנה.
חייה האישיים

לפלורנוי תואר ראשון במחקר חברתי מאוניברסיטת הרווארד ותואר שני מחקרי ביחסים בין-לאומיים מאוניברסיטת אוקספורד, שם הייתה Newton-Tatum scholar בבייליול קולג'.
פלורנוי תומכת במפלגה הדמוקרטית ורשומות מימון הבחירות מראות שפלורנוי תרמה 500 דולר אמריקני למרוץ הנשיאותי של הילרי קלינטון ביוני 2007.
בשנים 1989–1993 שהתה פלורנוי בבית ספר ג'ון פ. קנדי לממשל של אוניברסיטת הרווארד, שם הייתה עמיתת מחקר בתוכנית לביטחון בינלאומי. פלורנוי ושותפה לייסוד CNAS, קורט קמפבל, כתבו בנייר עמדה שנקרא "The Inheritance and the Way Forward": "ראשית, האסטרטגיה האמריקאית חייבת להיות מושתת על פרגמטיזם של שכל ישר (a common sense pragmatism) ולא על אידאולוגיה. אסטרטגיית הביטחון הלאומי האמריקאית חייבת להיות מבוססת על הערכה מפוכחת של האתגרים וההזדמנויות של סביבת הביטחון החדשה, כמו גם על היעדים הריאליים הנגזרים מהאינטרסים הלאומיים שלנו".
בעלה של פלורנוי, וו. סקוט גולד, הוא קפטן בדימוס, לאחר 26 שנים בהן היה חלק מהצי האמריקני. הוא כיהן כסגן נשיא IBM לפני שהפך לסגן מזכיר המשרד לענייני יוצאי צבא.
השתייכות

פלורנוי חברה ב-Aspen Strategy Group, במועצה ליחסי חוץ (Council on Foreign Relations), במכון הבינלאומי ללימודים אסטרטגיים (International Institute for Strategic Studies) ובמועצת המנהלים של Women in International Security. היא חברה לשעבר ב-Defense Policy Board Advisory Committee ובכוח המשימה Defense Science Board לטרנספורמציה. היא הייתה חברה בקואליציה המנחה של Project on National Security Reform (הפרויקט לרפורמה בביטחון לאומי).
מיס אירופה 1994

מיס אירופה 1994 היא תחרות מיס אירופה ה-49 במספר. התחרות נערכה באיסטנבול, טורקיה, ולקחו בה חלק 33 מתמודדות. הזוכה בתחרות הייתה נציגת ישראל לילך בן סימון, וזוהי הפעם היחידה בתולדות התחרות שישראלית זכתה בתואר.
תוצאות > מיקום

| תואר | מתמודדת |
| --- | --- |
מיס אירופה 1994:  ישראל ישראל – לילך בן סימון
סגנית ראשונה:  טורקיה טורקיה – דידם עוזל
סגנית שנייה:  אוקראינה אוקראינה – נטלי שוואצ'י
סגני שלישית:  אנגליה אנגליה – אמנדה לואיז ג'ונסון
סגנית רביעית:  הולנד הולנד – פמלה ואן דר ברג
טופ 12:  אלבניה אלבניה –  פינלנד פינלנד – טייה אנאלינה ליט'ה  יוון יוון – יוהנה פפאדימיטריו  איסלנד איסלנד – מרגרט סקולאדוטיר סיגורז  רומניה רומניה – רוברטה אנסטס  סלובקיה סלובקיה – ניקולטה מזרוסובה  ספרד ספרד – לורה מרינה ויסנטה בארטו
תוצאות > פרסים מיוחדים

| פרס | מתמודדת |
| --- | --- |
מיס חברות:  הולנד הולנד – פמלה ואן דר ברג
מיס פוטוגניות:  טורקיה טורקיה – דידם עוזל
מוזיאון הצבא (פריז)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון צבאי, מוזיאון לאומי 
 כתובת:  האינווליד 
 מיקום:  הרובע השביעי של פריז 
 מדינה:  צרפת 
 מבקרים בשנה:  1,252,095 (נכון ל־2019)
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1905
 תאריך פתיחה רשמי:  1905 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות הבארוק 
 קואורדינטות:  48°51′25″N 2°18′46″E﻿ / ﻿48.85694444°N 2.31277778°E﻿ / 48.85694444; 2.31277778
 www.musee-armee.fr/en/
  (למפת פריז מוגדלת) מוזיאון הצבא(למפת פריז רגילה) מוזיאון הצבא
 
מוזיאון הצבא (בצרפתית: Musée de l'Armée) הוא מוזיאון הממוקם בארמון האינווליד שברובע השביעי של העיר פריז, בירת צרפת.
היסטוריה

ארמון האינווליד נבנה במקורו על ידי לואי ה-14, מלך צרפת כבית חולים לחייליו וכמעון לחיילים נכים (ומכאן שמו של הארמון).
המוזיאון הראשון שהוקם במבנה נקרא "מוזיאון הארטילריה" (Musée de l'artillerie) - כאשר הכוונה הייתה לכל סוגי הנשק, ולא רק לארטילריה. מוזיאון זה הוקם בשנת 1871, זמן קצר לאחר התבוסה במלחמת צרפת–פרוסיה והקמת הרפובליקה הצרפתית השלישית.
במרץ 1878 הוצגה במוזיאון תערוכה אתנוגרפית ובה מוצגים מאוקיאניה, אמריקה, אסיה ואפריקה - התערוכה הציגה בובות המדמות את אנשי המושבות של האימפריה הצרפתית וכן כלי נשק מאזורים שונים ברחבי העולם. התערוכה ניסתה להראות כי תושבי אירופה הם מפותחים יותר מאנשי יתר חלקי העולם מבחינה אבולוציונית. חלק ממוצגי תערוכה זו הועברו למוזיאון האתנוגרפי שבטרוקודרו (לימים, מוזיאון האדם) בשנת 1910 וחלק נוסף בשנת 1917. התערוכה נסגרה בשנת 1931.
המוזיאון להיסטוריה של הצבא (Musée historique de l'Armée) הוקם בשנת 1896, ומוזג בשנת 1905 עם מוזיאון הארטילריה. מיזוג זה יצר את מוזיאון הצבא של ימינו.
במוזיאון למעלה מ-500,000 מוצגים ובהם כלי נשק, שריון, ארטילריה, מדים, עיטורים, ציורים ופסלים המוצגים בשטח של כ-12,000 מ"ר.
מבנה ציבור

משכן הכנסת הוא מבנה ציבור המשמש את בית המחוקקים הישראלי
מבנה ציבור או מבנה ציבורי הוא מבנה שנועד לצורכי הציבור, ונבנה על קרקע ציבורית. למבני ציבור תכונות ייחודיות המבדילות אותם ממבנים פרטיים.