stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צ'אד וולף
ביוגרפיה > מזכיר ביטחון המולדת בפועל > העמדתו למזכיר ביטחון המולדת באופן קבוע

ב-24 באוגוסט 2020 הודיע טראמפ כי יכריז על וולף כמועמדו למזכיר ביטחון המולדת של ארצות הברית. וולף צפוי היה להמשיך לכהן כמזכיר בפועל במהלך תהליך אשרור המינוי בסנאט האמריקאי, שכן מינויו בפועל נקבע על פי "החוק לביטחון המולדת משנת 2002" ולא לפי "חוק הרפורמה לואקומים פדרליים 1998" (אנ'), המונע מרוב המועמדים לכהן כמזכירים בפועל תוך כדי אשרור מינוי. ב-10 בספטמבר 2020, המועמדות הוגשה רשמית אל הסנאט. ב-23 בספטמבר התייצב וולף לשימוע בפני הוועדה לביטחון המולדת ועניינים ממשלתיים. הוועדה דיווחה לטובה על מינויו ב-30 בספטמבר, אך מליאת הסנאט לא נקט בפעולות נוספות לפני התפזרות הקונגרס ה-116 של ארצות הברית.
ב-3 בינואר 2021 הועלתה מועמדותו מחדש מיד עם התכנסות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית, אך ב-6 בינואר הגשת מועמדותו בוטלה בידי הבית הלבן, על פי הדיווחים כשעה לאחר שוולף קרא לטראמפ להוקיע את ההסתערות על הקפיטול.
הערות שוליים

↑  ג'וש דוזי וניק מירוף, Chad Wolf emerges as Trump’s favorite Department of Homeland Security chief, באתר וושינגטון פוסט, 3 באוגוסט 2020 (באנגלית)
↑  ניו יורק טיימס, מדוע ארה"ב מפרידה ילדים מהוריהם בגבול מקסיקו?, באתר הארץ, 18 ביוני 2018
↑  ג'וליה איינזלי, Watchdog group: Trump DHS pick made false claims about role in family separation policy, באתר NBC News‏, 7 בנובמבר 2019 (באנגלית)
↑  פרסיליה אלווארז, Democratic senator blocks Homeland Security nominations, citing border conditions, באתר CNN‏, 28 ביוני 2019 (באנגלית)
↑  בן פוקס, Trump Homeland Security chief abruptly quits at tense time, באתר AP‏, 12 בינואר 2021 (באנגלית)
↑  ניק מירוף וג'וש דוזי, Chad Wolf emerges as Trump's favorite Department of Homeland Security chief, באתר וושינגטון פוסט, 3 באוגוסט 2020 (באנגלית)
↑  דניאל ליפמן, White House plans to name Chad Wolf acting DHS secretary, באתר פוליטיקו, 31 באוקטובר 2019 (באנגלית)
↑  אריק כץ, Here's Why Some Are Questioning the Constitutionality of Trump's New Acting AG, באתר Government Executive‏, 18 בנובמבר 2018 (באנגלית)
↑  שאנון פטיפיס, Chad Wolf could be a placeholder at Homeland Security, באתר NBC News‏, 2 בנובמבר 2019 (באנגלית)
↑  ניק מירוף, Chad Wolf sworn in as acting Department of Homeland Security chief, Ken Cuccinelli to be acting deputy, באתר וושינגטון פוסט, 14 בנובמבר 2019 (באנגלית)
↑  קורטני באבל, Top Democrats Call for Emergency Review of DHS Appointments, באתר Government Executive‏, 15 בנובמבר 2019 (באנגלית)
↑  טנווי מיסרה, Legality of Wolf, Cuccinelli appointments to DHS questioned, באתר Roll Call‏, 15 בנובמבר 2019 (באנגלית)
↑  ארון בלייק, Trump's Portland crackdown is controversial. The man spearheading it might be doing so illegally., באתר וושינגטון פוסט, 23 ביולי 2020 (באנגלית)
↑  פול לה בלאנק ולורה לי, Judge rules Chad Wolf likely unlawfully serving as Homeland Security secretary and temporarily blocks some asylum restrictions, באתר CNN‏, 15 בספמטמבר 2020 (באנגלית)
↑  דייוויד פורטר, Judge: DHS head didn’t have authority to suspend DACA, באתר AP‏, 15 בנובמבר 2020 (באנגלית)
↑  ברט סמואלס, Trump to nominate acting DHS Secretary Wolf for Senate confirmation, באתר The Hill‏, 25 באוגוסט 2020 (באנגלית)
↑  Trump DHS Nominee Chad Wolf Faces Confirmation Opposition, באתר בלומברג, 26 באוגוסט 2020 (באנגלית)
↑  Nomination of The Honorable Chad F. Wolf to be Secretary, U.S. Department of Homeland Security, באתר הוועדה לביטחון לאומי ועניינים ממשלתיים, 23 בספטמבר 2020 (באנגלית)
↑  משרד דובר הבית הלבן, Three Nominations and One Withdrawal Sent to the Senate, באתר הבית הלבן, 7 בינואר 2021 (באנגלית)
↑  עומא סאדיק, Trump withdraws nomination for acting DHS secretary Chad Wolf, who pushed the president to denounce the violence at the Capitol, באתר Business Insider‏, 7 בינואר 2021 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1214058345  LCCN: no2019154569  VIAF: 11157222599784970274   WorldCat (עם VIAF): 11157222599784970274 
סגן נשיא ארצות הברית מייק פנס משביע את וולף לתפקידו כמזכיר ביטחון המולדת בפועל בנוכחות משפחתו והנשיא טראמפ, נובמבר 2019
מזכיר ביטחון המולדת בפועל צ'אד וולף עם הסנאטור טד קרוז מטקסס, אוגוסט 2020
ארביס

| ארביס |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: צלפאים
משפחה:: מצליבים
סוג:: ארביס
שם מדעי
 Arabis ‏לינאוס, 1753
ארביס קווקזי
אָרַבִּיס (שם מדעי: Arabis) הוא סוג במשפחת המצליבים, עליו נמנים כ-70 מינים, המאופיינים בשעירות של חלקי הצמח, ובפרחים לבנים. בארץ ישראל גדלים בר חמישה מינים מסוג זה, הגדלים בעיקר בצפון הארץ ובחרמון.
תיאור הסוג

על סוג זה נמנים כ-70 מיני צמחים, רובם עשבוניים, בעלי שעירות מאפיינת. הצמחים נמוכים או בעלי קומה בינונית.
מקור השם העברי בשם הלטיני. השם האנגלי העממי הוא Rockcress, הלחם של המילה rock (סלע) ושל השם cress, שניתן לעלי מאכל שונים ממשפחת המצליבים, לדוגמה גרגיר הנחלים מכונה Watercress. שם זה, Rockcress, מייצג תכונה אופיינית של מיני הסוג, לגדול סמוך לסלעים או ביניהם.
קיימות השקפות סיסטמטיות שונות לגבי הסוג, וקיימת ביקורת לפיה הסוג במובנו הישן הוא קבוצה פוליפילטית. על-פי מחקרים גנטיים וציטולוגיים עדכניים, הופרד הסוג לשני סוגים: האחד כולל את מיני הארביס של האזור הפלארקטי ומספר מועט של מינים מצפון אמריקה, בעוד השני, שנקרא Boechera, כולל את רוב המינים שגדלים בצפון אמריקה. מינים אחרים בסוג ארביס הועברו לסוג תודרנית.
תפוצת מיני הסוג, במובנו הישן, היא באזורים הממוזגים של חצי הכדור הצפוני. תפוצה צפונית זו באה לידי ביטוי גם במיני הסוג בארץ ישראל, כאשר מספר מיני הארביס עולה בה כלפי צפון. כמו כן, מספר המינים החד-שנתיים הוא גדול יחסית באזור הים-תיכוני, בשל תנאי הגידול היובשניים יחסית באזור זה.
תיאור מורפולוגי

רוב מיני סוג זה הם עשבוניים חד-שנתיים או רב-שנתיים, בעוד מינים מעטים הם בני-שיח או שיחים. איברי הצמח מכוסים שערות פשוטות או מסועפות. העלים הראשונים של הצמח לרוב מחולקים לטרף ופטוטרת, בעוד העלים המבוגרים יותר, הקרובים לאיברי הרבייה של הצמח, הם חסרי פטוטרת ('יושבים'), ולעיתים רבות חובקים את הגבעול- כלומר, העלה 'מקיף' את הגבעול מכל צידיו. תכונה זו מבדילה בין סוג זה לבין מלקולמיה.
כותרת הפרח לרוב בצבע לבן, אך קיימים מינים שצבע פרחיהם ורוד, סגול או צהוב. הפרי מוארך, דמוי צורת הסרגל.
מיני הסוג בארץ ישראל

ארביס נאה (Arabis turrita) – נבדל משאר מיני הארביס בארץ בכך שפירותיו נוטים כלפי מטה או לצד. זהו עשבוני רב-שנתי הגדל בצל החורש בגליל העליון ובחרמון.
ארביס קווקזי (Arabis alpina) – עשבוני רב-שנתי שמאפיינת אותו צורת גידל כריתית- כלומר, גבעולים רבים וקצרים. צבע הכותרת לבן, עם כתם צהוב בבסיסו. הפריחה אחידה בזמן, ומביאה למראה של כר צפוף בפרחים. מין זה נדיר מאוד בארץ ישראל המערבית- וידוע בה רק מאתר אחד, המצוק הצפוני של הר אביתר, הסמוך ליישוב דלתון שבגליל העליון. בחרמון המין נחשב למצוי.
ארביס אביבי (Arabis verna) – צמח חד-שנתי בעל כותרת ורודה, הגדל באופן נדיר באזורים רבים בארץ ישראל
ארביס אושה (Arabis aucheri) – מין חד-שנתי בעל כותרת לבנה, הגדל באופן נדיר בחבלי הצומח הים תיכוני בישראל.
ארביס אזון (Arabis auriculata) – מין חד-שנתי בעל פרי ארוך יחסית. גדל באופן נדיר בחבלים רבים בארץ ישראל.
לקריאה נוספת

נעמי פינברון-דותן ואבינעם דנין, המגדיר לצמחי בר בארץ-ישראל, ירושלים: הוצאת כנה, 1991, עמ' 242–243. (הספר בקטלוג ULI)
אבי שמידע, החי והצומח של ארץ ישראל, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1983, כרך 10, עמ' 107.
אור ישראלוב

אור אלון ישראלוב (נולד ב-2 בספטמבר 2004) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הבלם בהפועל תל אביב ובנבחרת ישראל לנוער עד גיל 19 ועד גיל 20.
קריירת מועדונים

ישראלוב נולד בשוהם, לעידית ואלדד ישראלוב. החל לשחק כדורגל במחלקת הילדים של מכבי שוהם. בשנת 2015 עבר למחלקת הנוער של הפועל תל אביב.
ב-1 באוגוסט 2021 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של הפועל תל אביב, כשהחליף את דורון ליידנר בדקה ה-80 בניצחון 0–1 על מכבי פתח תקווה במסגרת גביע הטוטו 2021/2022. ב-25 בדצמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשהחליף את שי אליאס בדקה ה-73 בניצחון 0–2 על עירוני קריית שמונה במסגרת עונת 2021/2022. בסך הכל ערך שבע הופעות בליגת העל, במסגרת עונת הבכורה שלו עמה.
נבחרות ישראל

מאז 2021 ישראלוב משחק בנבחרת ישראל עד גיל 19, והיה שותף להעפלתה של הנבחרת לטורניר הסופי של אליפות אירופה בשנת 2022 בפעם השנייה בתולדותיה. ישראלוב שיחק בארבעה משחקי הנבחרת מתוך החמישה בטורניר הסופי, כולל בהפסד 1–3 לנבחרת אנגליה בגמר, במשחק שהסתיים בניצחון לנבחרת האנגלית לאחר הארכה בתוצאה 1–3.
בסך הכל, לזכותו של ישראלוב 20 הופעות במדי מדי נבחרת הנוער של ישראל עד גיל 19 בכל המסגרות.
לזכותו של ישראלוב גם 6 הופעות במדי נבחרת ישראל בכדורגל עד גיל 20 כששיחק בהרכבה במונדיאליטו 2023, ואף העפיל עמה עד לחצי-הגמר מול נבחרת אורוגוואי עד גיל 20 שנגמר בהפסד 0–1.
נכלל בסגל הנבחרת האולימפית של ישראל לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024).
הערות שוליים

↑  רענן ברנובסקי‏, "ווינרים אמיתיים": הורי נבחרת הנוער מתגאים בהישג ההיסטורי, באתר וואלה, 3 ביולי 2022
1 2 3  ההתאחדות לכדורגל בישראל - שחקן נבחרות ישראל - אור אלון ישראלוב, באתר www.football.org.il
↑  מאלעד מדמון ועד עדי יונה: סגל ישראל לאולימפיאדה, באתר ערוץ הספורט, 2 ביולי 2024
| נבחרת ישראל – אולימפיאדת פריז 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 ניראון •  2 פיינגולד •  3 גולדברג •  4 למקין •  5 רביבו •  6 גאנדלמן •  7 דוידה •  8 אזולאי •  9 תורג'מן •  10 גלוך •   11 עבדה •  12 בן הרוש • 13 מדמון •  14 פרדה • 15 יונה • 16 ישראלוב • 17 שחר • 18 אליאסי • 19 טוקלומטי • 20 יהושע • 21 מלמוד • 22 ששון • מאמן: לוזון |  1 ניראון •  2 פיינגולד •  3 גולדברג •  4 למקין •  5 רביבו •  6 גאנדלמן •  7 דוידה •  8 אזולאי •  9 תורג'מן •  10 גלוך •   11 עבדה •  12 בן הרוש • 13 מדמון •  14 פרדה • 15 יונה • 16 ישראלוב • 17 שחר • 18 אליאסי • 19 טוקלומטי • 20 יהושע • 21 מלמוד • 22 ששון • מאמן: לוזון | ישראל |
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת פריז (2024)  |
| --- | --- | --- |
|  אופניים | איתמר איינהורן • רותם גפינוביץ • תומר זלצמן • מיכאל יעקובלב |  |
|  אתלטיקה | גשאו איילה • גירמה אמרה • בלסינג אפריפה • מאור טיורי • מארו טפרי • לונה צ'מטאי-סלפטר |  |
|  בדמינטון | מישה זילברמן |  |
|  ג'ודו | טוהר בוטבול • מאיה גושן •  רז הרשקו • ים וולצ'ק •   ענבר לניר • שגיא מוקי •  תמנע נלסון-לוי •  פיטר פלצ'יק • גפן פרימו • שירה ראשוני • ברוך שמאילוב • גילי שריר   נבחרת ישראל בג'ודו (טוהר בוטבול • מאיה גושן • רז הרשקו • ים וולצ'ק • ענבר לניר • שגיא מוקי • תמנע נלסון-לוי • פיטר פלצ'יק • גפן פרימו • שירה ראשוני • ברוך שמאילוב • גילי שריר) |  |
|  גלישת גלים | ענת ליליאור |  |
|  התעמלות אמנותית | דריה אטמנוב    נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית (שני בקנוב, דיאנה סברצוב, הדר פרידמן, רומי פריצקי, אופיר שחם) |  |
|  התעמלות מכשירים |  ארטיום דולגופיאט • ליהיא רז |  |
|  טאקוונדו | אבישג סמברג |  |
|  טריאתלון | שחר שגיב |  |
|  ירי תחרותי | סרגיי ריכטר |  |
|  כדורגל | נבחרת ישראל בכדורגל (מוחמד אבו ניל, איתן אזולאי, ניב אליאסי, נועם בן הרוש, עמרי גאנדלמן, שון גולדברג, אוסקר גלוך, אושר דוידה, עדי יונה, אור ישראלוב, סתיו למקין, אלעד מדמון, עומר ניראון, ליאל עבדה, עיליי פיינגולד, איינאו פרדה, רוי רביבו, עידו שחר, דור תורג'מן) |  |
|  סיף | יובל פרייליך |  |
|  שחייה | אביב ברזלי • איתן בן שטרית • דריה גולובטי • אנסטסיה גורבנקו • אלכסיי גליבינסקי • דוד גרצ'יק • מירון חרותי • גל כהן גרומי • דניס לוקטב • אנדראה מורז • אדם מראענה • בר סולובייצ'יק • איילה ספיץ • לאה פולונסקי • רון פולונסקי • תומר פרנקל • מרטין קרטאבי |  |
|  שחייה אומנותית | שלי בובריצקי • אריאל נשיא |  |
|  שחייה במים פתוחים | מתן רודיטי |  |
|  קשתות | רועי דרור • מיכאלה משה |  |
|  רכיבה | אשלי בונד • דניאל בלומן • רובין מוהר • איזבלה רוסקוף |  |
|  שיט | עומר ורד וילנצ'יק • דור זרקה • ניתאי חסון • נועה לסרי • גל צוקרמן •  שרון קנטור •  תום ראובני • שי קקון |  |
יוצ'בונאר

| --- | --- |

 מידע
 עיר:  הרשות המקומית סופיה 
 קואורדינטות:  42°42′08″N 23°18′36″E﻿ / ﻿42.702244°N 23.309941°E﻿ / 42.702244; 23.309941
 he
 
יוּצְ'בּוֹנָאר (בבולגרית: Ючбунар) הוא שמה ההיסטורי של שכונה השוכנת במערב המרכז הישן של סופיה, בירת בולגריה. עד לעלייה ההמונית של יהודי סופיה לישראל, נודעה יוצ'בונאר כ"שכונת היהודים".
אטימולוגיה

המילה יוצ'בונאר היא הלחם של שתי מילים שמקורן בטורקית עות'מאנית ומשמען "שלוש בארות". אזור הבארות היה סמוך לנתיב הנהר ולאדאיה, שמקורו בוויטושה. שמו הרשמי המודרני של הרובע בו שוכנת השכונה הוא וזרָאזְ'דָאנֶה (בבולגרית: Възраждане), אך שמה ההיסטורי של השכונה שגור בפי התושבים.
היסטוריה

בתקופה העות'מאנית שכן האזור בחלקו במישור הצפה של נהר ולאדאיה. בפאתיו, שכנו שוק המלח, השכונה היהודית ה"ישנה", ובית הקברות היהודי הישן. לאחר הקמת נסיכות בולגריה תוכננה תוכנית בניין עיר חדשה לסופיה, אשר כללה את בנייתם של מבני מגורים ביוצ'בונאר. ב-1889 הוחל ביישום התכנית, ובמסגרתה פונתה השכונה היהודית הישנה ובית הקברות הישן, והועברה לתוך מתחם יוצ'בונאר. זו הפכה לימים לשכונה היהודית הגדולה בכל בולגריה. עד שנות ה-30 של המאה ה-20 עדיין ניתן היה למצוא מצבות ושרידי קברים מפוזרים בחצרות השכונות החדשות שנבנו. כמה עשרות מצבות, בעיקר של משפחות עשירי הקהילה שנותרו להתגורר בסופיה לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) הועברו מבית הקברות הספרדי הישן לחלקה היהודית שהוקצתה בצפונו של בית הקברות המרכזי בסופיה. בנוסף, שוכנו בשכונה החדשה פליטים וחסרי בית שהגיעו לסופיה במסגרת תהליכי הגירה פנימית. ב-1891 תועדו 1,500 משפחות שהתגוררו בשכונה החדשה. תהליך המעבר של הקהילה היהודית ליוצ'בונאר ארך עשור, הממשל הבולגרי דאג לפצות את בעלי הרכוש וסייע להם להתיישב ביוצ'בונאר ובכלל זה בהקמת מבני ציבור.
החתך הסוציו-אקונומי של השכונה היה ברובו נמוך, והיא השתייכה למעמד הפועלים.
במהלך מלחמת העולם השנייה השתייכה בולגריה למדינות הציר, החילה תחיקה אנטי-יהדית–החוק להגנת האומה, וממשלתה פעלה לגירוש יהודי בולגריה אל מחנות ההשמדה. במסגרת החוק הוגבל אזור המגורים של יהודי העיר, והם התגוררו בגטו שכלל גם את שכונת יוצ'בונאר. בין ה-26 במאי ל-7 ביוני 1943 גורשו 19,153 מקרב כ-26,000 יהודי סופיה ל-20 ערי ועיירות שדה ברחבי בולגריה. ב-9 בספטמבר 1944 התחוללה בבולגריה הפיכה בחסות הצבא האדום, אשר הובלה על ידי חזית המולדת הבולגרית וקימון גאורגייב מונה לראש הממשלה. כמה ימים קודם להפיכה בוטל החוק להגנת האומה, ולאחריה שוחררו כל עובדי הכפייה והותר למגורשים לשוב לבתיהם. מקצת ממגורשי סופיה נותרו בערי השדה ולא שבו לבירה. רובם הגיעו לעיר והחלו בניסיונות לשקם את חייהם ולהשיב את רכושם. מרכז העיר היה חרב מהפצצות בעלות הברית ורובם התרכזו ביוצ'בונאר. וניה פומרנץ אשר היה חבר המשלחת הארץ ישראלית בקושטא שפעלה במסגרת ועד ההצלה של הסוכנות היהודית ונכנס לבולגריה ב-13 בספטמבר, תיאר את המראות הראשונים בסופיה שלאחר השחרור:
”בסופיה עצמה אין למצוא בית עם חלונות שלמים, כן הופסק שרות המים. לאחר יום-יומיים התברר לנו גם השברון הפנימי של היהדות. לסופיה כבר חזרו 15 אלף יהודים, איש לא מצא את ביתו הקודם, או שהוא נהרס או שנלקח על ידי בולגרי, נשארה רק שכונת יוצ'בונאר.”
לאחר העלייה ההמונית נותרו בשכונה כמה מאות יהודים ואלו עזבו אותה בהדרגה לאזורים אחרים בסופיה. ביוצ'בונאר שוכן מרכז התרבות היהודי בסופיה, "בית העם". בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20, לאחר תום העידן הקומוניסטי החל האזור לעבור תנופת פיתוח. נבנו מגדלי משרדים, מרכזים מסחריים, בתי קפה וגלריות. בראשית שנות ה-20 של המאה ה-21 התיישבו בשכונה מהגרים מאזור המזרח התיכון.
הערות שוליים

↑  צבי קרן, הקהילה היהודית בסופיה, באתר "כולנו בולגרים".
↑  בית הקברות היהודי בסופיה, באתר Jewish Cemetery Project (באנגלית).
↑  יוסף קונפורטי, להפוך לבולגרים - יהדות בולגריה בשנים 1878–1918, הוצאת מכון בן צבי, ירושלים, 2020, עמוד 103 ISBN 9789652352125, עמודים 113, 128.
↑  האם היה גטו בסופיה?, באתר "כולנו בולגרים".
↑  Esther Benbassa, Aron Rodrigue‏, Sephardi Jewry: a history of the Judeo-Spanish community, 14th-20th centuries, עמוד 177.
↑  יוסף בן, לחרות ולעלייה, בתוך: אנציקלופדיה של גלויות – יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמ' 927–928.
↑  „5 минути София – кварталите“: Ючбунар (ВИДЕО), באתר dariknews.bg (בבולגרית) .
מפלגת העם הלאומית (הודו)

| --- | --- |

 מדינה:  הודו 
 מייסד:  פ. א. סנגמה 
 מנהיגים:  קונרד סנגמה 
 תקופת הפעילות:  2013–הווה (כ־12 שנים) 
 נוצרה מתוך:  מפלגת הקונגרס הלאומית
 נציגויות בפרלמנטים
 לוק סבהה:  0 / 543
 רג'יה סבהה:  1 / 245
 האספה המחוקקת של מגהלאיה:  28 / 60
 
 www.nppindia.in
 
מפלגת העם הלאומית (באנגלית: National People's Party; באסאמית: নেছনেল পিপলছ পাৰ্টি) היא מפלגה פוליטית בהודו שמרכזה בצפון-מזרח הודו. נכון לאוקטובר 2024, המפלגה היא מפלגת השלטון במגהלאיה.
היסטוריה

מפלגת העם הלאומית הוקמה על ידי פ. א. סנגמה בינואר 2013. סנגמה, פוליטיקאי ותיק שהחל את דרכו בקונגרס הלאומי ההודי, פרש ממנה יחד עם שארד פאוור ב־1999 בעקבות התנגדותם לסוניה גנדי הלא־מקומית שהפכה למנהיגת המפלגה. סנגמה היה ממנהיגי מפלגת הקונגרס הלאומית, אך עם הזמן הפך פאוור למנהיג העיקרי של המפלגה בעוד סנגמה פרש ממנה ב־2004 בעקבות התחממות היחסים בין המפלגה לקונגרס הלאומי ההודי ושב אליה לאחר שנה. ב־2012 היה סנגמה מועמד הברית הדמוקרטית הלאומית לנשיאות הודו למרות שמפלגת הקונגרס הלאומית תמכה במועמד הקונגרס הלאומי ההודי פרנב מוקהרג'י, דבר שהביא לפרישתו הסופית מהמפלגה.
ביוני 2015 שללה ועדת הבחירות של הודו את מעמד המפלגה של המפלגה בעקבות אי הצגת נתונים כספיים על הבחירות ללוק סבהה ב־2014.
בבחירות לאספה המחוקקת של ביהר ב־2015 הצטרפה המפלגה לחזית שלישית שהייתה בהובלת מפלגת סמג'וואדי לצד מפלגת הקונגרס הלאומית ושלושה מפלגות אחרות, כשמועמדים מטעמם מפלגת העם הלאומית התמודדו על שלושה מושבים.
המפלגה הייתה אחת מהמפלגות המקימות של הברית הדמוקרטית הצפון-מזרחית (אנ'), ברית־בת של הברית הדמוקרטית הלאומית שבהובלת מפלגת העם ההודית בצפון-מזרח הודו, שהוקמה במאי 2016.
בבחירות לאספה המחוקקת של מגהלאיה ב־2018 זכתה המפלגה ב־18 מושבים, כאשר ששה מפלגות נוספות מהברית הדמוקורטית הצפון־מזרחית זוכות ב־13 מושבים אשר נתנו למפלגה רוב באספה בת הששים חברים והיא הקימה ממשלה בראשות קונרד סנגמה.
ביוני 2019 העניקה ועדת הבחירות של הודו מעמד של מפלגה לאומית למפלגה.
בבחירות במגהלאיה ב־2023 הגדילה המפלגה את כוחה באספה המחוקקת ל־28 מושבים, והקימה ממשלת קואליציה נוספת במדינה.
תוצאות בחירות

| לוק סבהה> שנה | לוק סבהה> מושבים | לוק סבהה> קולות |
| --- | --- | --- |
| 2014 | 1 / 543 | 576,448 |
| 2019 | 1 / 543 | 267,256 |
| 2024 | 0 / 543 | 417,930 |
| האספה המחוקקת של מגהלאיה> שנה | האספה המחוקקת של מגהלאיה> מושבים | האספה המחוקקת של מגהלאיה> קולות | האספה המחוקקת של מגהלאיה> אחוז | האספה המחוקקת של מגהלאיה> שינוי | האספה המחוקקת של מגהלאיה> תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | 2 / 60 | 116,251 | 8.8% |  | אופוזיציה |
| 2018 | 19 / 60 | 233,745 | 20.60% | 17 | ממשלה |
| 2023 | 26 / 60 | 584,338 | 31.49% | 7 | ממשלה |
הערות שוליים

1 2  PTI, Sangma launches National People's Party, forms alliance with NDA, India Today, ‏4 בינואר 2013
↑  EC suspends National People's Party for not providing expenss, Live Mint, ‏17 ביוני 2015
↑  Giridhar Jha, Bihar election: Pappu Yadav teams up with Mulayam Singh, India Today, ‏20 בספטמבר 2015
↑  Gogoi, Tarun (2019). "North East Democratic Alliance (NEDA) and Political Change in Northeast India, Dialogue Quarterly". DIALOGUE. 20 (4): 117.
↑  First National Party from North-East, Drishti IAS, ‏08 Jun 2019
↑  More support arrives for Conrad Sangma’s NPP to form government in Meghalaya, The Hindu, ‏5 במרץ 2023
אברהם רוויגו

רבי אברהם רוויגו (נולד ה'ת"י (1650) בקירוב; נפטר בכ"ה באדר ה'תע"ד, 12 במרץ 1714) היה מגדולי מקובלי איטליה במאה ה-17. כיהן כראשון לציון השלישי.
הוא נודע בעושרו והרבה לעסוק בצרכי ציבור לצד לימודיו. בערוב ימיו עלה לארץ ישראל עם קבוצה וייסד בה ישיבת חכמים ללימודי קבלה, רבני ירושלים שלחוהו לאחר שנים אחדות כשד"ר עבור עניי העיר, ובאחת מנסיעותיו נפטר.
ביוגרפיה

הרב אברהם רוויגו למד אצל רבי משה זכות. בביתו בעיר מודינה היה מארח דרך קבע, חכמים, מקובלים ושליחי ארץ ישראלי. כמו כן החזיק בביתו ישיבת חכמים שתורתם קבע. אחד מהם היה רבי מרדכי אשכנזי אותו פרנס במשך כמה שנים.
בשנת 1700 יצא לגרמניה לשם הדפסת ספרו של תלמידו רבי מרדכי אשכנזי על ספר הזוהר בשם "אשל אברהם". בהקדמת הספר מעיד המחבר כי את כל ידיעותיו בקבלה למד ממורו רבי אברהם ולפיכך קרא לספר על שמו. עם שובו החל רוויגו בהכנות לעלייתו לארץ, ושלח את תלמידו רבי מרדכי לארץ ישראל על מנת שיסדר מקום דירה עבור הישיבה שרצה להקים. במסגרת זו אף הפקיד את כל ממונו בידי הבנקאי הווינאי שמואל אופנהיים כדי להתפרנס מהרווח בארץ ישראל. אולם בעקבות הלשנה של אויביו לממשלה ברומא נאלץ לדחות את נסיעתו.
בשנת 1702 הפליג מליוורנו יחד עם שיירה מבני משפחתו ובאי ביתו ועם משפחתו של רבי מרדכי אשכנזי ותלמידיו סה"כ כ-25 איש לנמל יפו כדי לעלות לארץ ישראל. נסיעתו נעשתה בחשאי מפחד השלטונות ורבי אברהם עלה על הספינה רק לאחר שזו הפליגה מן החוף באמצעות ספינה קטנה.
כשהגיעה שיירתו לירושלים הייתה בה מגפת דבר בה נספו מרדכי אשכנזי אשתו ובתו.
הרב אברהם רוויגו ייסד בירושלים ישיבה מיוחדת ללימוד תורת הסוד ועל חכמי הישיבה נמנו בעיקר חכמים מסיעתו של רבי יהודה חסיד.
מפני קשריו והשפעתו של הרב רוויגו באיטליה ובארצות אשכנז, שלחו אותו רבני ירושלים בשליחותם כשד"ר לארצות אירופה בעיקר אל איטליה, הולנד, צרפת ואנגליה. שלא כמו רוב השלוחים, יצא  הרב רוויגו למשימה זו בהתנדבות מלאה ללא קבלת התמורה הגבוהה אשר נהוג היה לשלם לשליחים. היות שהוא הצליח מאוד בשליחותו, חזרו ושלחו אותו פעמיים נוספות לאותם מקומות, ובשליחותו השלישית נפטר בהיותו באמצע דרכו בעיר מנטובה.
אברהם רוויגו והשבתאות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
כפי שעולה מפנקסו של רוויגו, הוא האמין במשיחיותו של שבתי צבי, ואף העתיק בפנקסו יחד עם כתבי רבו משה זכות, גם טקסטים שבתאיים מבית מדרשו של נתן העזתי. לאורך השנים הוא העביר לרבו משה זכות טקסטים שבתאיים שונים, זאת על אף שמשה זכות דחה את האמונה בשבתאי צבי מסיבות שונות. שניים מתלמידיו החשובים של רוויגו היו גם הם שבתאיים, הראשון הוא מרדכי אשכנזי שהוזכר לעיל, וכפי שהראה גם  ישעיה תשבי, גם ר' בער פערלהעפטר היה שבתאי נסתר.
לקריאה נוספת

יעקב מאן, "התיישבות המקובל ר' אברהם רוויגו וחבורתו בירושלים בשנת התס"ב ליצירה (1702 לפסה"נ)", ציון 6 (תרצ"ד), עמ' נ"ט–פ"ד.
שמחה אסף, "לתולדותיו של ר' אברהם רוויגו", ציון ו [ג] (ניסן תש"א), עמ' 156–157.
מאיר בניהו, "שמועות שבתאיות - מפנקסיהם של רבי בנימין הכהן ורבי אברהם רוויגו", בתוך: שלמה סימונסון (עורך), מיכאל: מאסף לתולדות היהודים בתפוצות א, עמ' ט והלאה.
אברהם יערי, שלוחי ארץ ישראל - תולדות השליחות מהארץ לגולה, מחורבן בית שני עד המאה התשע עשרה, ירושלים (תשי"א. נדפס שוב בשנת תשל"ז; ובשנת תשס"ב, בשני כרכים).
הערות שוליים

↑  יעקב מאן, התיישבות המקובל ר' אברהם רוויגו וחבורתו בירושלים בשנת התס"ב ליצירה (1702 לספה"נ), בתוך: ציון, תרצ"ד כרך א (עמ' נט-פד)
↑  ישעיה תשבי, נתיבי אמונה ומינות, רמת-גן: ספרית מקור, 1964, עמ' 81-108
מאמרו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312971005171  PLWABN: 9810596030705606  GND: 1076764436  ISNI: 0000 0000 5058 1182  LCCN: nr95014117  NTA: 260090689  VIAF: 9733995   WorldCat (עם VIAF): 9733995
סין היבשתית

סין היבשתית, המכונה גם היבשת הסינית, היא האזור הגאופוליטי והגאוגרפי שבסמכותה הישירה של הרפובליקה העממית של סין. הוא כולל את האינאן, שהוא מחוז אי בים סין הדרומי ואינו כולל את האזורים המינהליים המיוחדים של הונג קונג ומקאו, אף על פי ששניהם נמצאים בעיקר בשטח היבשת הגאוגרפית ("היבשת").
ישנם שני מונחים בסינית שמתורגמים ל"יבשת":
דלו (大陆大陸), שפירושו 'היבשת'. הוא כולל את הונג קונג ומקאו.
ניידי (内地;內地), פשוטו כמשמעו 'פנים הארץ' או 'ארץ פנימית'. לא כולל את הונג קונג ומקאו.
ברפובליקה העממית של סין השימוש בשני המונחים אינם נושאים את אותה משמעות. כדי להדגיש את מדיניות סין אחת ולא לתת לרפובליקה הסינית המתנגדת "בסיס שווה" ביחס למיצרים, יש להשתמש במונח בהקשרים הרשמיים של סין העממית בהתייחס לטייוואן (כאשר הרפובליקה העממית מתייחסת לעצמה כאל "סין היבשתית" לעומת "טייוואן", ששמה הרשמי הוא "רפובליקת סין"). ביחסי סין העממית עם הונג קונג ומקאו, ממשלת סין מכנה את עצמה "ממשלת העם המרכזית".
בטאיוואן, "אזור היבשת" הוא המונח המשלים ל"אזור חופשי של הרפובליקה הסינית" המשמש בחוקת רפובליקת סין.
לארי בושון

לארי דין בושון (באנגלית: Larry Dean Bucshon; נולד ב-31 במאי 1962) הוא פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השמיני של מדינת אינדיאנה בין השנים 2011–2025. בושון, חבר המפלגה הרפובליקנית, מייצג את רוב דרום-מערב אינדיאנה. מנתח במקצועו.