stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דיאלוג (תוכנה)
הערות שוליים

↑  קרן הקולנוע הישראלי, הנחיות לכתיבת תסריט המוגש לקרן הקולנוע הישראלי, באתר הקרן, ‏דצמבר 2002
↑  קרן מקור, הנחיות לכתיבת תסריט עלילתי או אנימציה, באתר קרן מקור לסרטי קולנוע וטלוויזיה, ‏2002
ד'תתל"ב

ד'תתל"ב (4832)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-29 באוגוסט 1071 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 14 בספטמבר 1072. שנה מסוג בחה, היא מעוברת, ואורכה 383 ימים. זו שנה שנייה לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בחה, ובה 383 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
היסטוריה של עם ישראל
דלפי (שפת תכנות)

דלפי (Delphi) היא שפת תכנות שפותחה על ידי אנדרס הלסברג, היא יישום מסחרי של שפת התוכנה Object Pascal. דלפי מופעלת בדרך כלל בתוך סביבת פיתוח ויזואלית מסוג RAD (פיתוח יישומים מהיר). דלפי מאופיינת היום בכך שקוד מקור בודד ניתן ליישום במספר מערכות הפעלה שונות בתכלית. דלפי משמשת לפיתוח של יישומים שולחניים מעל מערכות הפעלה חלונות (מיקרוסופט) ו-os x (אפל) מצד אחד, אבל גם מעל מערכות הפעלה למכשירים ניידים, טלפונים וטאבלטים, גם של אנדרואיד וגם של ios מצד שני. אומנם קיימת גרסה שניתן להפעיל על Linux אך היא גרסה ישנה (2001) שלא תומכת כרגע בכל היכולות החדשות.
שפת התוכנה Object Pascal היא שפה מדור רביעי, מונחת עצמים, המבוססת על פסקל. ישנם יישומים נוספים לשפת Object Pascal כמו Lazarus ו-Free Pascal שמופעלים כקוד פתוח. דלפי אינה קוד פתוח.
בתוך אותה סביבת פיתוח (RAD), ניתן גם להפעיל מהדרים (Compiler) של אותו יצרן מסוג Java כמו גם ++C ו-HTML5 Builder.
הסביבה ושפת התכנות פותחו עד שנת 2006 על ידי חברת בורלנד האמריקנית, שעשור לפני כן פיתחה את סביבת הפיתוח טורבו פסקל. המשך הפיתוח עד שנת 2008 בוצע על ידי חברת הבת Codegear ואז המוצר עבר לחברת Embarcadero שממשיכה לפתח את המוצר עד היום.
המתחרות העיקריות של דלפי הן C++‎ ומאוחר יותר גם C#‎ ו-Java. מתכנתים רבים טוענים כי לדלפי יתרונות רבים על פני מתחרותיה, בעיקר מבחינת גמישות ממשק המשתמש (GUI), יעילות תכנותית, מהירות ההרצה, ותמיכה מובנית במסדי נתונים[דרוש מקור]. אולם למרות יתרונותיה, דלפי לא הצליחה לכבוש את שוק ה-RAD שנשלט כיום בעיקר על ידי ויז'ואל סטודיו של מיקרוסופט.
לדלפי יש שני סוגי מערכות:
מערכת VCL שמתאימה רק לסביבות שולחניות של מיקרוסופט ותומכת בעברית וערבית (כתיבה מימין לשמאל) בצורה טובה.
ומערכת FMX שמתאימה גם לסביבה שולחנית וגם למערכות ניידות גם חלונות גם אנדרואיד וגם אפל אבל התמיכה בעברית אינה טובה.
גרסאות

הגרסה הראשונה של השפה יצאה לאור בשנת 1995, והייתה מיועדת לפיתוח בסביבת חלונות 16 ביט (Windows 3.1), הגרסה הבאה דלפי 2 שיצאה לאור שנה מאוחר יותר, תמכה בסביבת חלונות ב-32 ביט (בעיקר Windows 95 ואילך).
בשנת 2001 יצאה אף גרסה ללינוקס הידועה בשם Kylix. ב־2002 נוספה בה תמיכה ל־CLX component library, בשנת 2003 יצאה גרסה בשם Delphi.Net, התומכת בצורה מלאה בפלטפורמת NET. של מיקרוסופט. בגרסת 2005 שונה ה־IDE של סביבה זו שיהיה דומה לסביבת הפיתוח של NET. של מיקרוסופט, והוספו בה יכולות נוספות כגון תכנות בשפת #C ועוד. הגרסה הראשונה של דלפי תחת שם המחלקה Codegear יצאה ב-2007, והיא הכילה תמיכה במערכת ההפעלה ויסטה, שיפורים בפיתוח ויזואלי לאתרי אינטרנט בסיוע Ajax, וגרסה לשילוב עם PHP. בשנת 2008 מכרה בורלנד את Codegear לחברת Embarcadero Technologies.
גרסאות XE
בשנת 2010 יצאה הגרסה הראשונה של XE. בגרסאות XE משולבת טכנולוגיה של FMX - Fire Monkey (קוף האש). טכנולוגית קוף האש מפרידה בין מערכת ההפעלה והממשק הגרפי של מערכת ההפעלה. תוכנות שמשתמשות בקוף האש לא מפעילות את הממשק הגרפי של מערכת ההפעלה אלא מפעילות בצורה ישירה את הכרטיסים הגרפיים גם במחשבים השולחניים וגם במכשירי הטלפון הניידים.
גרסת XE4 אפשרה בצורה מובנית לכתוב ל-iPhone ול-Mac. גרסת XE5 אפשרה לכתוב למכשירי Android.
גרסת XE8 מ-2014 הייתה האחרונה מגרסאות אלו.
גרסאות DX (תומכות ב-64 ביט בצורה טובה בכל מערכות ההפעלה)
גרסת DX10 מ-2015 היא המשך ישיר לגרסאות ה-XE.
גרסאות 10.1, 10.2, 10.3 יצאו בשנים 2016, 2017, 2018 בהתאמה.
דיאלוגים על הדת הטבעית

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  דייוויד יום 
 שפת המקור:  אנגלית 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1779 
 
עמוד השער
דייוויד יום
דיאלוגים על הדת הטבעית (באנגלית: Dialogues Concerning Natural Religion) היא יצירה פילוסופית מאת הפילוסוף הסקוטי דייוויד יום, שפורסמה לראשונה ב-1779. באמצעות דיאלוג, שלושה פילוסופים בשם פילון, דמאה וקליאנתס מתווכחים על אופי קיומו של אלוהים. לא ברור אם השמות הללו מתייחסים לפילוסופים ספציפיים, עתיקים או אחרים, והדבר נותר נושא למחלוקת אקדמית. שלושתם מסכימים שקיים אל, אך הם חלוקים בדעותיהם לגבי טבעו או תכונותיו וכיצד, או אם בכלל, המין האנושי יכול להגיע לידיעת אלוהות.
דמויותיו של יום מתווכחות על מספר טיעונים לקיומו של אלוהים, ועל טיעונים שתומכיהם מאמינים שדרכם נוכל להכיר את טבעו של אלוהים. נושאים שנדונו כוללים את הטיעון הטלאולוגי – הטיעון מהעיצוב – שעבורו משתמש יום בבית כאנלוגיה – ואת השאלה האם יש יותר סבל או טוב בעולם – בעיית הרוע.
יום החל לכתוב את הספר בשנת 1750 אך לא השלים אותו עד 1776, זמן קצר לפני מותו. הדיאלוגים מבוססים בחלקם על הספר על טבע האלים מאת קיקרו. הדיאלוגים פורסמו לאחר מותו ב-1779, במקור ללא שם המחבר וללא שם המוציא לאור.
בספרו השען העיוור (1986), הביולוג האבולוציוני ריצ'רד דוקינס דן בבחירתו לקרוא לספרו על שם הצהרתו של התאולוג ויליאם פיילי על הטיעון הטלאולוגי, אנלוגיית השען, וציין כי הביקורת של יום על הטיעון מהעיצוב כהסבר לעיצוב הטבע היה הביקורת הראשונית שעליה ענה צ'ארלס דרווין בספרו "על מוצא המינים" (1859). בחלק השני של הספר "הדיאלוגים" (1779), הדמות פילון מבחינה בכך שרביית בעלי חיים נראית אחראית יותר למורכבויות ולסדר של גופיהם של בעלי חיים מאשר תכנון תבוני. הוא אמר:
אבל האם אי פעם היו בטוחים כל כך, שמחשבה וסיבה, הדומות לאלו האנושיות, נמצאו בכל היקום כולו, והאם פעילותה במקומות אחרים הייתה גדולה ומרשימה בהרבה ממה שהיא נראית בכדור הזה; עם זאת, איני יכול לראות מדוע ניתן להרחיב את פעולותיו של עולם שכונן, הוסדר, הותאם [כמשל] לעולם שנמצא במצב העוברי [מלשון fetus] שלו, ומתקדם לעבר אותן חוקה והסדר. מהתבוננות אנו יודעים מעט על הכלכלה, הפעולה וההזנה של בעל חיים מוגמר; אבל עלינו להעביר בזהירות רבה את ההתבוננות הזו לצמיחת עובר ברחם, ועוד יותר להיווצרות חיה בחלצי אביה הזכר. לטבע, כפי שאנו מוצאים, אפילו מניסיוננו המצומצם, יש מספר אינסופי של מעיינות ועקרונות, המגלים את עצמם ללא הרף בכל שינוי של מעמד ומצב.
דמויות

פמפילוס הוא נער שנוכח במהלך הדיאלוגים. במכתב הוא משחזר את השיחה של דמאה, פילון וקליאנתס בפירוט עבור חברו הרמיפוס. הוא משמש כמספר לאורך כל היצירה. בסוף הדיאלוגים הוא מאמין שקליאנתס הציע את הטיעונים החזקים ביותר. עם זאת, יכול להיות שכך קבע מתוך נאמנות למורה שלו, מכיוון שהעמדה הזו לא משקפת את השקפותיו של יום עצמו בנושא. כאשר נלקחים בחשבון קטעים אחרים על דת מאת יום, כולם מסתיימים בהצהרות אירוניות (כנראה) המאששות מחדש את אמיתותן של דעות דתיות נוצריות. האירוניה עשויה להיות פחות ברורה בדיאלוגים, אך קריאת סוף היצירה מעידה על כך שייתכן שזו הייתה הכוונה שלה. קיקרו השתמש בטכניקה דומה בדיאלוגים שלו.
קליאנתס הוא "תאיסט ניסיוני" – "מעריך של אמפיריציזם אורתודוקסי" – שמבסס את אמונותיו לגבי קיומו וטבעו של אלוהים על גרסה של הטיעון הטלאולוגי, המשתמשת בראיות לתכנון ביקום כדי לטעון לקיומו של אלוהים ולדמיונו של אל זה למוח האנושי.
פילון (Philo), לפי הדעה השלטת בקרב החוקרים, הוא הדמות שמציגה דעות הדומות ביותר לאלו של יום. פילון, יחד עם דמאה, תוקף את דעותיו של קליאנתס על אנתרופומורפיזם וטלאולוגיה; אף על פי שאינו מרחיק לכת עד כי יכחיש את קיומו של אלוהים, פילון טוען כי התבונה האנושית אינה מספקת לחלוטין כדי להניח הנחות כלשהן לגבי האלוהי, בין אם באמצעות חשיבה אפריורית או התבוננות בטבע.
דמאה (Demea) "מגן על הטיעון הקוסמולוגי והתאיזם הפילוסופי." הוא מאמין שיש להוכיח את קיומו של אלוהים באמצעות חשיבה אפריורית וכי האמונות שלנו לגבי טבעו של אלוהים צריכות להתבסס על התגלות ופידאיזם. דמאה דוחה את "הדת הטבעית" של קליאנתס בגלל היותה אנתרופומורפית מדי. דמאה מתנגד לנטישת הטיעונים האפריוריים של פילון וקליאנתס (ששניהם אמפיריציסטים) ותופס את פילון כ"מקבל צורה קיצונית של ספקנות".
הערות שוליים

↑  Willis, Andre C. (2015-06-19). Toward a Humean True Religion: Genuine Theism, Moderate Hope, and Practical Morality (באנגלית). Penn State Press. p. 107. ISBN 978-0-271-06578-6.
↑  Hume, David (1779). Dialogues Concerning Natural Religion (Second ed.). London: Penguin Books, Limited. p. 3. נבדק ב-20 ביוני 2016. {{cite book}}:  (עזרה) via Google Books
↑  Dawkins, Richard (1996). The Blind Watchmaker: Why the Evidence of Evolution Reveals a Universe Without Design. New York: W. W. Norton & Company. pp. 7–11. ISBN 978-0393351491.
↑  Hume, David (2006) [1779]. Dialogues Concerning Natural Religion. Mineola, NY: Dover Publications. p. 19. ISBN 978-0486451114.
↑  See Bernd Gräfrath's "Vernunftige Gelassenheit" in G. Gabriel, C. Schildknecht, Literarische Formen der Philosophie. Metzler, 1990.
1 2 3  Anthony C. Thiselton, "A Concise Encyclopedia of the Philosophy of Religion"
↑  William Crouch, ""Which character is Hume in the "Dialogues Concerning Natural Religion"?"". אורכב מהמקור ב-5 בדצמבר 2007. נבדק ב-2006-12-26. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: bot: original URL status unknown (link)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb120422020 (data)
ד'תתל"ג

ד'תתל"ג (4833)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-15 בספטמבר 1072 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 4 בספטמבר 1073. שנה מסוג זשג, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה שלישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשג, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
ד'תרכ"ב

ד'תרכ"ב (4622)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-9 בספטמבר 861 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 28 באוגוסט 862. שנה מסוג גכה, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנה שנייה לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג גכה, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
היסטוריה של עם ישראל
גנאדי לסון

גנאדי מיקלייביץ' לסון (בבלארוסית: Генадзь Мікалаевіч Лесун; נולד ב-5 בספטמבר 1966) הוא כדורגלן עבר בלארוסי ששיחק בעמדת המגן בקבוצות דינמו מינסק, מכבי הרצליה ובנבחרת בלארוס.
קריירה

לסון התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של דינמו מינסק ששיחקה אז בליגת העל הסובייטית. בגיל 19 עלה להרכב של הקבוצה הבוגרת של המועדון. בשנת 1991 הצטרף עם המועדון לליגת העל הבלארוסית לאחר פירוק ברית המועצות. הוא זכה עם המועדון ב-2 אליפויות ובגביע בלארוס.
בשנת 1993 הגיע לישראל וחתם במכבי הרצליה. בסיום העונה עזב את המועדון וחתם בשמשון תל אביב ששיחקה אז בליגה הארצית (הליגה השנייה באותם ימים). בתום עונת 1995/96, כאשר ירדה שמשון לליגה א', עזב לסון את הקבוצה. הוא שב לבלארוס ושיחק במשך כחצי עונה בקבוצת מולודצ'נו מהליגה הבכירה בבלארוס. בשנת 1998 עבר לרוסיה ושיחק שנה אחת בשורות קבוצת אנז'י מחצ'קלה.
לזכותו של השחקן ארבע הופעות במדי נבחרת בלארוס.
לאחר פרישה מהמשחק הפעיל הפך לסון למאמן.
תארים

ליגת העל הבלארוסית (2): 1992, 1992/1993
הגביע הבלארוסי: 1992
דיאל ופסקו

| --- | --- |

 סוגה:  סדרת פשע סדרה משטרתית
 שחקנים:  וורן קלארק קולין ביוקנן דייוויד רויל סוזאנה קורבט פרד פירסון נאווין צ'אודרי ג'ו-אן סטוקהם פיפה הייווד
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת 
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  12 
 מספר פרקים:  61 
 הפקה
 חברת הפקה:  BBC Birmingham
 אורך פרק:  60–90 דקות
 שידור
 רשת שידור:  BBC One 
 תקופת שידור מקורית:  16 במרץ 1996 – 22 ביוני 2007
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
דיאל ופסקו (באנגלית: Dalziel and Pascoe) היא סדרת דרמת פשע בריטית המבוססת על הרומנים באותו שם מאת רג'ינלד היל. תחילת שידור הסדרה היה ב-16 במרץ 1996 עם וורן קלארק בתפקיד דיאל וקולין ביוקנן לוהק לתפקיד פסקו. הסדרה מתרחשת בעיירה הבדיונית ות'רטון ביורקשייר, ועוקבת אחר עבודתם של שני בלשי המשטרה העובדים יחד. השניים הם הפכים מושלמים, מרקע שונה, עם אמונות שונות, סגנון חיים שונה, והם עולים זה לזה על העצבים. כל אחד מהם גורם לשני מבוכה. אבל ההבדלים ביניהם יוצרים צוות בלשים שפותר תעלומות פשע באופן מבריק.
שלוש העונות הראשונות של הסדרה היו מבוססות כולן על הרומנים של היל, כמו גם שני הפרקים הראשונים של העונה הרביעית. הפרקים הבאים פרט לפרק "Dialogues of the Dead" נכתבו במיוחד לטלוויזיה, ואינם מופיעים ברומנים. הסדרה הופקה על ידי בי בי סי ברמינגהם ושודרה בערוץ BBC One עד 22 ביוני 2007, במשך 11 עונות. ב-2008 בוטלה הסדרה בשל צניחה בשיעורי הצפייה.
צוות השחקנים

וורן קלארק – פקד בילוש אנדי דיאל (השם נכתב דלזיאל - Dalziel)
קולין ביוקנן – מפקח בילוש פיטר פסקו
דייוויד רויל – סמל בילוש אדגר "וילדי" וילד (עונות 1–7)
סוזאנה קורבט – אלי פסקו (עונות 1–5, בתפקיד אורח בעונה 9)
מלקום טיירני – מפקד המשטרה ויקטור ריימונד (עונות 3–4)
פרד פירסון – ד"ר תומאס ויקרי (עונות 2–5)
נאווין צ'אודרי – השוטר סנג'אי סינג (עונה 2)
ג'ו-אן סטוקהם – הבלשית שירלי "איבור" נובלו (עונות 4–6)
פיפה הייווד – סגנית מפקד המשטרה רבקה פנינג (עונה 5)
ג'יימס פודפאט – ד"ר פול אסהרסט (עונות 6–8, אורח בעונה 11)
מריאן מקלכלין – סגנית מפקד המשטרה בלינדה קנדי (עונה 6)
קילי פורסיית' – הבלשית קרי "טווידי" האריס (עונה 7)
דיאנה קוויק – סגנית מפקד המשטרה סטלה אפלגרת' (עונה 7)
קייטי קאוואנה – סמלת בילוש דון "ספייק" מיליגן
ג'ו סווינו – ד"ר פרנק מייסון (עונות 8–11)
ויין פריי – הבלש פרווז "פז" לאטיף (עונות 9–11)
נעמי בנטלי – השוטרת מריה "ג'נט" ג'קסון (עונה 9)
ג'מה היינס – השוטרת קלייר "לולו" ביינס (עונות 9–11)
ג'ניפר ג'יימס – הבלשית קים "פוש" ספייסר (עונות 10–11)
הערות שוליים

↑  "Dalziel and Pascoe". BBC Drama. BBC. נבדק ב-30 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  BBC dramas including Dalziel and Pascoe may be axed | Media | The Guardian
דלפין, נסיכת בלגיה

| --- | --- |

 לידה:  22 בפברואר 1968 (בת 56) אוקלה, בלגיה 
 שם לידה:  Delphine Michèle Anne Marie Ghislaine Boël 
 מדינה:  בלגיה 
 השכלה:  המכללה לאמנות ועיצוב צ'לסי (1990)  לה רוזי 
 בן או בת זוג:  James O'Hare 
 אתר רשמי
 
דלפין, נסיכת בלגיה (בצרפתית: Delphine Michèle Anne Marie Ghislaine de Saxe-Cobourg; נולדה ב-22 בפברואר 1968), הידועה בעבר בשם ליידי (אנ') דלפין בואל, היא אמנית בלגית ובת משפחת המלוכה הבלגית. היא בתו מחוץ לנישואין של אלברט השני, מלך הבלגים מרומן שניהל עם הברונית סיביל דה סליס לונגשאמפ, ואחותו למחצה של מלך בלגיה הנוכחי פיליפ. ב-1 באוקטובר 2020, היא הוכרה בחוק כנסיכת בלגיה עם התואר "הוד מלכותה". קודם לכן, היא הייתה שייכת לאצולה הבלגית והייתה על פי חוק "ליידי בואל".
הערות שוליים

↑  Delphine Boël est princesse de Belgique : "une victoire judiciaire ne remplacera jamais l’amour d’un père", RTBF (בצרפתית)
↑  Delphine Boël, Curriculum vitae of Delphine Boël Artist colourist painting, video, Delphine Boël
↑  "Delphine Boël: Belgium ex-king's love child wins royal titles". BBC News (באנגלית בריטית). 2020-10-01. נבדק ב-2022-08-21.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16205893k (data)  GND: 136185436  ISNI: 0000 0001 1449 6009  LCCN: nb2010017630  RERO: 02-A018843719  RKD: 133001  SUDOC: 133691012  VIAF: 80573357   WorldCat (עם VIAF): 80573357 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בלגיה ובנושא אמנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ד'תתכ"ו

ד'תתכ"ו (4826)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-3 בספטמבר 1065 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 22 בספטמבר 1066. שנה מסוג זשה, היא מעוברת, ואורכה 385 ימים. זו שנה שלישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשה, ובה 385 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
היסטוריה של עם ישראל
ד'תתכ"ט

ד'תתכ"ט (4829)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-1 בספטמבר 1068 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 18 בספטמבר 1069. שנה מסוג בחה, היא מעוברת, ואורכה 383 ימים. זו שנה שישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בחה, ובה 383 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
היסטוריה של עם ישראל
קרוס אסול

קרוס אסול פוטבול קלוב (בספרדית: Cruz Azul Fútbol Club, מועדון כדורגל צלב כחול), המוכר גם כדפורטיבו קרוס אסול, או בפשטות קרוס אסול, הוא מועדון כדורגל מקסיקני המשחק בליגת העל המקסיקנית.
היסטוריה

המועדון נוסד ב-22 במאי 1927 על ידי חברת המלט "קואופרטיבה קרוס אסול" בעיר חאסו (כיום סיודד קואופרטיבה קרוס אסול) שבמדינת אידלגו במרכז מקסיקו. בשנת 1971 עבר המועדון למקסיקו סיטי, אל אצטדיון האצטקה, ומאז 1996 מארח המועדון את משחקיו הביתיים באצטדיון אסול בדרום-מערב העיר. מאז היווסדו השתתף המועדון ב-71 עונות בליגת העל וב-4 עונות בליגת המשנה המקסיקנית.
תור הזהב של המועדון החל בטרבל היסטורי (הראשון עבור קבוצה בקונפדרציית CONCACAF, והחמישי בעולם כולו) בשנת 1969 ונמשך לאורך שנות השבעים, אז זכה המועדון במרבית תאריו. לאחר מכן באה תקופה ארוכה של "בצורת", שנפסקה בעונות 1996 ו-1997, עם האליפות והגביעים שהושגו בשנים אלו ברמה הלאומית והבינלאומית. בעונת 2013/14 שב המועדון וזכה בתואר הבכיר ביבשת - ליגת האלופות של CONCACAF.
המועדון ניצב במקום הרביעי בטבלת הזכיות באליפות מקסיקו, עם 9 זכיות, אליהן מתווספות 4 זכיות בגביע מקסיקו, 2 זכיות באלוף האלופים (Campeón de Campeones) וזכייה בסופר קאפ המקסיקני. ברמה היבשתית, קרוס אסול, עם 6 זכיות בליגת האלופות של CONCACAF (מרביתן תחת שמה הישן של התחרות - גביע CONCACAF לאלופות), שנייה לקלוב אמריקה, המועדון המצליח ביותר באמריקה הצפונית עם 7 זכיות. קרוס אסול היה גם המועדון המקסיקני הראשון שהגיע למעמד גמר גביע ליברטדורס (בשנת 2001). ב-1972 נוצח המועדון בגמר גביע אינטראמריקנה על ידי נסיונל האורוגוואית.
סקרים שבוצעו בין השנים 2008 ו-2013 מצאו כי המועדון הוא השלישי ברמת הפופולריות שלו במקסיקו, אחרי קלוב אמריקה וגוודלחרה.
שחקנים בולטים

קרלוס ארמוסיו (מלך השערים ההיסטורי)
מאורו קאמורנזי
ריקרדו אוסוריו
סבסטיאן אבראו
חאבייר אקינו
מריאנו פאבונה
טאופילו גוטיירס
פרנסיסקו חאווייר רודריגס
תארים

לאומיים
ליגת העל המקסיקנית - 9: 1968/69, מקסיקו 1970, 1971-72, 1972-73, 1973-74, 1978-79, 1979-80, אינביירנו 1997, קלאוסורה 2021
הגביע המקסיקני - 4: 1968/69, 1996/97, קלאוסורה 2013, אפרטורה 2018
אלוף האלופים - 2: 1968/69, 1973/74
הסופר קאפ המקסיקני - 1: 2018/19
בינלאומיים
גביע CONCACAF לאלופות/ליגת האלופות של CONCACAF‏ - 6: 1969, 1970, 1971, 1996, 1997, 2013/14
גביע ליברטדורס
סגנות - 1: 2001
גביע אינטראמריקנה
סגנות - 1: 1972
אוהדי קרוס אסול במשחק מול קורינתיאנס הברזילאית
קלאודיוס איליאנוס

| --- | --- |

 לידה:  המאה ה־2 פלסטרינה, האימפריה הרומית 
 פטירה:  235 רומא, האימפריה הרומית 
 שם לידה:  Κλαύδιος Αἰλιανός 
 מדינה:  רומא העתיקה 
 שפות היצירה:  יוונית עתיקה 
 יצירות בולטות:  Varia Historia, על טבע בעלי החיים 
 
עמוד השער של הספר Varia Historia מאת קלאודיוס איליאנוס, מהדורת 1668 בעריכת טנקוויל פבר
קלאודיוס איליאנוס (בלטינית: Claudius Aelianus;‏ 175 לערך – 235 לערך) היה סופר ומורה לרטוריקה רומאי, יליד פריינסטה. עיקר פעילותו הספרותית בתקופת שלטון הקיסר ספטימוס סוורוס. אף שהיה רומאי על פי מוצאו, הוא ידע את השפה היוונית על בוריה וכונה בשל כך "מֶלִיגְלוֹסוֹס" (ביוונית: שדְבָרוֹ כנוֹפֶת צוּפִים). איליאנוס נטה חיבה יתרה לסופרים יוונים וכתב בעצמו יוונית בסגנון מעט ארכאי.
שתי יצירותיו הגדולות מכילות ציטוטים רבים מכתבי סופרים קדומים שאבדו וכן ענייני פולקלור מפתיעים המעניקים מבט חטוף ובלתי צפוי על ראיית העולם היווני-רומי, ובזה ערכן הרב.
"על טבע בעלי החיים"

ספרו "על טבע בעלי החיים" (ביוונית Περὶ Ζῴων Ἰδιότητος ובלטינית De Natura Animalium) הוא אוסף מיוחד, ב-17 ספרים, של סיפורים קצרים בידיעת הטבע; מהם שנבחרו כדי להורות לקח מוסרי כלשהו ואחרים פשוט משום שהם מדהימים:
הבונה הוא יצור אמפיבי: ביום הוא חי נחבא בנהרות, אך בלילה הוא משוטט ביבשה, כשהוא ניזון מכל אשר ידו משגת. הוא מבין היטב מדוע ציידים רודפים אחריו בלהט ובמרץ, ועל כן הוא מרכין את ראשו, מבתק בשיניו את אשכיו ומשליך אותם לפניהם, כפי שאיש נבון, הנופל לידי שודדים, מקריב את כל אשר הוא נושא עמו על מנת להציל את חייו ומוסר את כל רכושו כופר לנפשו. אך אם לאחר שסירס והציל את נפשו הם מוסיפים לדלוק אחריו, הוא נעמד וחושף את גופו לסימן כי אין כל תועלת ברדיפתם, והציידים נלאים ממאמציהם ומפסיקים, שכן אינם מחשיבים את בשרו. אך לעתים קרובות קורה שבונים שאשכיהם ללא פגע נמלטים למרחק בטוח, משקיעים אל תוך גופם את החלק המבוקש, ובתחכום וכישרון רב מערימים על רודפיהם, בהעמידם פנים כי אין להם עוד את אשר הם מסתירים.
לעיתים רחוקות מבוססות האנקדוטות על תצפית ישירה. כמעט כולן שאובות ממקורות כתובים, על פי רוב מפליניוס הזקן, אך גם מכתבי סופרים שאבדו ואינם ידועים משום מקום אחר זולתו ובכך חשיבות חיבורו של איליאנוס. הוא מקדיש מקום רב לבעלי חיים ימיים יותר משניתן לצפות, ואפשר שהדבר מבטא כי חקר בעצמו את הנושא והתעניין בו, משום שלעיתים תכופות הוא מצטט "דייגים". פעמים הוא מצטייר בעיני הקורא המודרני כמאמין לכל דבר, ולעיתים הוא מציין מפורשות כי הוא רק מביא דברים שאמרו אחרים ואפילו כי הוא עצמו אינו מאמין בהם. ספרו הוא אחד המקורות לידיעת הטבע ולספרי החיות הימי-ביניימיים, ובמובנים מסוימים גם אלגוריה על עולם המוסר, מעין ספר אמבלמות.
כתב היד הגיע לידינו כשהוא קרוע ומרוט וגדוש תוספות מאוחרות. קונרד גסנר, המדען וחוקר הטבע השווייצרי איש הרנסאנס תרגם את ספרו של איליאנוס ללטינית כדי שיוכלו לקרוא אותו באירופה. תרגום לאנגלית שהכין סקולפילד (A.F. Scholfield) ראה אור ב-"Loeb Classical Library" ב-1959, עמוד מקור מול עמוד תרגום בשלושה כרכים. ב-2011 התפרסם תרגום חדש לאנגלית בהוצאת Trinity University Press.
Varia Historia

ספרו הידוע השני, Ποικίλη Ἱστορία ובשמו בלטינית Varia Historia ("ענייני מדע שונים"), נשתמר בחלקו הגדול רק בצורתו המקוצרת (אפיטומה). זוהי אסופה ב-14 ספרים של אנקדוטות ותיאורים ביוגרפיים קצרים, רשימות, פתגמים תמציתיים ותיאורים של פלאי טבע ומנהגי-מקום מוזרים. החיבור מזמן הפתעות רבות להיסטוריונים של התרבות ולמיתוגרפים, והוא כולל אנקדוטות על פילוסופים, משוררים, היסטוריונים ומחזאים יווניים וסיפורים מן המיתולוגיה שלקח בצדם. הדגש הוא על מעשיות שונות עם לקח מוסרי אודות גיבורים ושליטים, אתלטים וחכמים; ידיעות על מזון ומשקה, סגנונות לבוש שונים, מסורות מקומיות, אמונות דתיות ומנהגי קבורה וכן הערות על ציירים יווניים. איליאנוס מתאר בספרו עניינים כמו דיג עם פתיונות מלאכותיים העשויים צמר אדום ונוצות, ציפוי בלכה, פולחן סרפנטים ועוד.
החיבור נדפס לראשונה ב-1545. המהדורה המדעית המודרנית, של מרווין דילטס (Mervin R. Dilts), התפרסמה ב-1974. שני התרגומים הראשונים לאנגלית נעשו על ידי פלמינג (1576) וסטנלי (1665). תרגום חדש לאנגלית ראה אור ב-1997 בסדרת Loeb Classical Library, עמוד מקור מול עמוד תרגום.
חיבורים נוספים

לקסיקון סודא מראשית ימי הביניים מכיל מספר רב של פרגמנטים משתי יצירות אחרות של איליאנוס, "על ההשגחה העליונה" ו"התגלויות אלוהיות". עשרים "מכתבים מאיכר", על פי מתכונת ספרו של אלקיפרון, מיוחסים גם הם לאיליאנוס. המכתבים הם חיבורים בדויים אל נמען דמיוני, המשמשים ככלי ספרותי לתיאור חיי האיכרים. מקום ההתרחשות הוא אטיקה, אף שאיליאנוס מתפאר באחד מחיבוריו כי מעולם לא יצא את גבולות איטליה ומעולם לא עלה על אונייה (דבר המהווה סתירה לדבריו שלו ב"על טבע בעלי החיים" 11.40, כי ראה במו עיניו את השור סראפיס). מהדורה מדעית של הפרגמנטים בעריכת ד' דומינגו-פוראסטה ראתה אור ב-1998. "המכתבים" בתרגום לאנגלית ראו אור ב-1949 בסדרת Loeb Classical Library.
איליאנוס על היהודים וארץ ישראל

בחיבוריו של איליאנוס ישנן שתי התייחסויות ליהודים ושתיים לארץ ישראל.
בספר החמישי בחיבור "על טבע בעלי החיים", איליאנוס מציין את הצבאים הסוריים הנולדים על הר הכרמל, כמו גם על הרי אמאנוס והר הלבנון.
בספר השישי באותו חיבור, מספר איליאנוס על אגדה שמקורה בארץ יהודה:
"בארץ של אלה הידועים כיהודים או אדומים, הילידים בזמנו של הורדוס המלך נהגו לספר על נחש בגודל עצום שהיה מאוהב בנערה יפה: הוא נהג לבקרה ומאוחר יותר אף שכב עמה כמאהב נלהב. אולם הנערה הייתה אחוזת פחד ממאהבה, למרות שהוא החליק אליה באופן הרך והעדין ביותר שביכולתו. אז היא ברחה והתרחקה ממנו למשך חודש, בהניחה שהנחש, כתוצאה מהיעדרה של יקירתו, ישכח אותה. אולם הבדידות הגדילה את אומללותו, ובכל יום ובכל לילה הוא נהג לפקוד את המקום, אך מאחר שהוא לא מצא את מושא תשוקתו, גם הוא חש במלוא הכאב של אוהב נכזב. אולם כאשר חזרה הנערה, הוא הגיע ובעודו מקיף אותה בגופו, עם זנבו הצליף קלות ברגליה, ככל הנראה מתוך כעס על שגילה שייעודו להיות מתועב".
אזכור זה של הורדוס הוא אחת הדוגמאות לתהילה אותה השיג מלך יהודה בחברה היוונית-רומית. לא ידוע מה מקור הסיפור על אהבתו של הנחש לנערה.
סיפורים דומים על אהבת חיות לבני אדם הופיעו אצל דוריס מסאמוס (אנ') (מצוטט אצל אתנאיוס) סיפור על אהבת דולפין לילד מופיע אצל אפיון (מצוטט אצל אולוס גליוס), ומופיע גם אצל פליניוס הזקן.
בחיבור "Varia Historia", איליאנוס מונה ארבע סיבילות ומציין שיש המונים שש נוספות, ובהן גם הסיבילה היהודית.
הסיבילה היהודית נזכרת גם אצל פאוסניאס, אולם אצלו הסיבילה היא "עברית" וכותב שיש המכנים אותה גם "בבלית" או "מצרית".
לקריאה נוספת

Aelian, On Animals. 3 volumes. Translated by A. F. Scholfield. 1958-9. Loeb Classical Library
Aelian, Historical Miscellany. Translated by Nigel G. Wilson. 1997. Loeb Classical Library
Alciphron, Aelian, and Philostratus, The Letters. Translated by A. R. Benner, F. H. Fobes. 1949. Loeb Classical Library
Aelian, On the Nature of Animals. Translated by Gregory McNamee. 2011. Trinity University Press
Claudius Aelianus, Claudii Aeliani Epistulae et Fragmenta. Bibliotheca Teubneriana. Munich, K.G. Saur Verlag, 1998