זיהום ולדי
אבחנה

אבחנת הזיהום מתבססת על התאוששות הפתוגן או הפתוגנים מהאזורים שלרוב סטריליים באם או בתינוק. כמחצית מהנשים ההרות הן אסימפטומטיות בהקשר של זיבה (באנגלית: Gonorrhea) ומחלות מין אחרות. דגימות נלקחות משתן, דם או מנוזל המוח (באנגלית: CSF). לצורך אבחנת הזיהום ניתן להסתייע גם בבדיקות פחות ספציפיות כמו ספירת תאי דם לבנים, רמת חלבון ציטוקין (באנגלית: Cytokines) בדם ובדיקות דם נוספות.
סימנים העלולים להעיד על הזיהום:
חריגות בספירת דם כללית: ספירת תאי דם לבנים גבוהה, נוכחות של ניוטרופילים חדשים ולא מפותחים.
רמה גבוהה של חלבון C מגיב (באנגלית: C-reactive protein	) - כימיקל בדם המעיד על כך שמערכת החיסון של התינוק מגיבה באופן פעיל לזיהום.
שימוש שרירים עודף: שימוש בשרירים הבין-צלעיים לצורך סיוע בנשימה.
טכיקרדיה (באנגלית: Tachycardia): קצב לב העולה על קצב הלב המוגדר כנורמלי.
ברדיקרדיה (באנגלית: Bradycardia): קצב לב נמוך מקצב הלב המוגדר כנורמלי.
אזור החזה והבטן נסוג לאחור בעת הנשימה באופן משמעותי
מצוקה נשימתית: התינוק מתקשה לנשום.
נחיריים מתרחבים בזמן שאיפת אוויר
נהימה בזמן נשיפה: קול מאמץ בזמן שהתינוק נושף אוויר.
אפניאה (באנגלית: Apnea): התינוק מפסיק לנשום.
פריחה
תרבית שתן חיובית
דגימה חיובית של נוזל המוח
תרביות חיוביות אחרות: מהעיניים, מתעלת האוזן, מהטבור, מבית השחי, מפי הטבעת.
תשישות: התינוק נראה עייף ונע באיטיות או לא נע בכלל.
היפוטוניה (באנגלית: Hypotonia): השרירים נראים רפוסים וחלשים.
היפותרמיה
רגזנות: נראה שהתינוק חש חוסר נוחות וקשה להרגיעו.
בכי חלוש
דלקת ריאות (באנגלית: Pneumonia)
זילוח לא מספק (באנגלית: Perfusion): מעבר לא מספק של דם דרך רקמת הריאה לקליטת חמצן מן האוויר שבנאדיות ולשחרור פחמן דו-חמצני.
תת לחץ דם (באנגלית: Hypotension): לחץ דם נמוך.
חמצת: רמת ה-pH בדם לא מאוזנת.
שלשול
תזונה לקויה
צורך בחמצן
מרפס (בלועזית: פונטנלה) נפוח: נפיחות באזור הרך בראש התינוק.
פרכוס אפליפטי
חום
קרישה תוך-כלית מפושטת (באנגלית: Disseminated intravascular coagulation): קרישה נרחבת של דם.
אי-ספיקת כליות (באנגלית : Renal failure): הכליות לא מתפקדות.
נוכחות חיידקים בדם התינוק
זיהום ויראלי
זיהוי של נוכחות סימפטומים ובידוד הנגיף מהחלק העליון של מערכת הנשימה (מעל הסטרנום) מהווים אבחנה. זיהוי נגיף מתבצע בשיטות אימונולוגיות ספציפיות ושימוש במכשיר ה-PCR. ניתן לאשש את נוכחות הנגיף במהירות בעזרת זיהוי של האנטיגן של הנגיף. לשיטות ולחומרים בהן משתמשים לצורך זיהוי הנגיף הנשימתי הסינציאלי (באנגלית: RSV) יש אחוזי ספציפיות ורגישות גבוהים של 85%–95%. לא כל המחקרים תומכים באחוז זה של רגישות. לזיהוי של האנטיגן של הנגיף יש אחוז נמוך יותר של רגישות שמשוער כ־65%–75%.
זיהום פרוטוזואה (באנגלית: Protozoa)
סימנים מעידים:
טחול מוגדל
חום
אנמיה
צהבת (באנגלית: Jaundice)
אכילה לא מספקת
כבד מוגדל
אי התפתחות של הפעוט
צואה רכה
רגזנות
רמת בילירובין גבוהה בדם
זיהום במערכת העצבים המרכזית
קרע בטחול
אי-ספיקת כליות
קדחת שחור השתן (באנגלית: Blackwater Fever): רק הסוג של טפיל הפלסמודיום פלציפרום (באנגלית: P. falciparum)
אלח דם ולדי (באנגלית: Neonatal sepsis)
אלח דם ביילוד הוא זיהום שמתפשט בכל הגוף. התגובה הדלקתית לזיהום יכולה להיות חמורה כמו הזיהום עצמו. בפעוטות השוקלים פחות מ-1,500 גרם, אלח דם הוא הגורם השכיח ביותר למוות. בין שלושה לארבעה אחוזים של פעוטות מתוך 1000 לידות[דרושה הבהרה] לוקים באלח דם. שיעור התמותה מאלח דם קרוב ל-25%. ניתן לזהות את הזיהום על ידי לקיחת דגימות מהדם ומהנוזל השדרתי. אם יש חשד, ניתנת אנטיביוטיקה בעירוי ורידי. ניקור מותני לצורך דגימת הנוזל השדרתי הוא פרוצדורה השנויה במחלוקת, משום שבמקרים מסוימים הוא נמצא לא הכרחי, אך במקביל ההערכות הן שללא ניקור מותני היו הרופאים מחמיצים את אבחונם של כשליש מהפעוטות הלוקים בדלקת קרום המוח.