stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אהוד גלילי
פעילות > במסגרת רשות העתיקות

בשנת 1989 הצטרף גלילי ליחידה למניעת שוד עתיקות באגף העתיקות ובסוף שנות השמונים הקים את מערך הפיקוח וניהול המשאבים הימיים ברשות העתיקות. לימים, היחידה לארכאולוגיה ימית, אותה ניהל עד שנת 2004. גלילי השתתף בגיבוש מסמכי מדיניות ממשלתיים ומסמכי מדיניות של רשות העתיקות, בדיקת תוכניות מתאר ארציות ומקומיות ותוכניות בנייה בחופים כדי להבטיח שמירה על העתיקות בחוף ובים.
גלילי השתתף בצוות גיבוש וכתיבת מסמך המדיניות הלאומי למימי החופים של מדינת ישראל ב-1999. השתתף בגיבוש וחקיקת החוק לשמירת הסביבה החופית ב-2005. והיה חבר בוולחו"ף, מיום הקמתה ועד שנת 2018.
גלילי השתתף בגיבוש וכתיבת מסמכי המדיניות של רשות העתיקות ליישובי החוף העתיקים של ישראל: אשקלון, יבנה-ים, אפולוניה, קיסריה ועכו. הכין את מסמך המדיניות לחופים של רשות הטבע והגנים ב-2011, מסמך מדיניות למניעת הרס מצוקי החוף של ישראל ב-2014 ומסמך מדיניות למרחב הימי של ישראל בשנים 2015–2018.
גלילי יזם הכרזת אתרי עתיקות רבים בים התיכון ובימת הכנרת כאתרים המוגנים כיום על פי חוק העתיקות. גלילי יזם וביצע סקרים תת-ימיים וחפירות הצלה במעגנים, נמלים, שרידי יישובים מוצפים, שרידי ספינות טרופות, ומטענים ומתקני חוף עתיקים, לאורך חופי הים התיכון של ישראל, ימת הכנרת וים המלח. ביצע וניהל פיקוח למניעת פגיעה בעתיקות בים התיכון ובמים הפנימיים. יזם פעילות לשיתוף הציבור באמצעות חינוך והסברה, תערוכות ותצוגות של ממצאים מהים במוזיאונים. הפיק סרטי הסברה, לוחות שנה, פוסטרים וסדרת בולים בנושא שמירה על עתיקות מהים. יזם והכין בסיס מידע ממוחשב לאתרי עתיקות ימיים וחופיים בישראל.
שלושה דורות של צוללים -בן, יוסקה ואודי גלילי' 1999.
כרזה לימודית של רשות העתיקות המתארת שרידי ספינות טרופות ומטענים המתגלים על קרקעית הים, עיצוב שלמה כהן.
סדרת בולי דאר ישראל בנושא ארכאולוגיה ימית, נובמבר 2009, עיצוב אליעזר וייסהוף.
מחקרים ותחומי עניין > יישובים פרהיסטוריים מוצפים

במסגרת פעילותו כארכאולוג ימי, גילה, חפר וחקר כפרים מהתקופה הנאוליתית שהוצפו על ידי הים בחוף הכרמל:
באתר עתלית-ים: התגלו עדויות קדומות לכפר דייגים מהתקופה הנאוליתית הקדם קיראמית, כ-9000 שנים לפני זמננו, שתושביו התפרנסו מדייג וחקלאות. הכפר המוצף משתרע על שטח של כארבעים דונם והוא במצב שימור טוב במיוחד לעומת האתרים הידועים בעולם. כולל שרידי מבנים ומתקנים רבים, שהתגלו בעומק 10 מטרים מתחת לפני הים. ביניהם, בארות המים הבנויות הקדומות בעולם. באתר זה התגלו כ-65 קבורות אדם מהן אפשר ללמוד על המצב הבריאותי והמחלות שפקדו את האוכלוסייה הנאוליתית. כן התגלו העדויות הקדומות בעולם למחלת השחפת.
בחוף הכרמל הצפוני: כפרים מוצפים נוספים מהתקופה הנאוליתית הקיראמית, כ-8000–7000 שנים לפני זמננו, התגלו בחוף הכרמל הצפוני, בין חיפה לקיבוץ נווה ים.
בחוף זמיר: במבואות חיפה, התגלו העדויות הקדומות בעולם להפקת שמן הזית. בין הממצאים: עשרות אלפי חרצני זיתים, ריכוזי גפת, וכלי עזר ששימשו להפקת השמן, כולל אגני אבן בהם ריסקו את הזיתים ומסננות עשויות מחומרים צמחיים. שלוש בארות עשויות מענפי עצים ואבנים, שהתגלו באתר הם מתקני העץ מהקדומים בעולם.
באתר תל חרייז: התגלה קיר באורך עשרות מטרים, עשוי מבולדרים, שנבנה על מנת להגן על היישוב הפרהיסטורי מגלי הים. זוהי העדות הקדומה בעולם למתקן שנבנה במטרה להגן על יישוב ששכן בחוף הים.
נווה ים: באתר המוצף הנמצא ליד קיבוץ נווה ים התגלה בית קברות ובו קברי ארגז בנויים ומאורגנים בכיוון אחיד, על ציר מזרח-מערב. זוהי עדות קדומה ביותר לבית קברות מאורגן, וליישוב שבו הייתה הפרדה בין "שכונת החיים" ל"שכונת המתים".
קבורת נערה בכפר הנאוליתי עתלית ים, צילמה אהובה זייד.
באר תת-ימית מול עתלית 1987.
אהוד גלילי צולל אל באר הכפר שהתגלתה על קרקעית הים במפרץ הצפוני בעתלית, 1995 -צילום איתמר גרינברג.
באר באתר עתלית ים-צילום יוסף גלילי 1998.
מחקרים ותחומי עניין > ספינות טרופות ומטענים שאבדו בים

גלילי גילה, תיעד וחקר מאות ספינות טרופות, עוגנים מסוגים שונים, אביזרי ספינות ומטענים מתקופת הברונזה, ומהתקופות: הפרסית, ההלניסטית, הרומית הביזנטית והעות'מאנית, שהתגלו בחופי ישראל. המחקרים שופכים אור על ההתפתחות שחלה בתחומים אלו החל מתקופת הברונזה ועד לזמנים מודרניים.
שחזור ספינת התותחים שנמצאה ליד עתלית
קסדות ברונזה מהאניה שהתגלתה במפרץ עתלית
מחקרים ותחומי עניין > דייג בתקופות קדומות

גלילי עסק בחקר שיטות הדיג המסורתי ומכשירי הדיג הקדומים בארץ ישראל, מכשירים ששמשו לדייג ומכשירי עזר ששמשו ימאים ודייגים בים התיכון ובימת הכנרת, החל מהתקופה הנאוליתית. בין אלו, מחטים לתפירת רשתות דייג ומפרשים, מכשירים לקליעת חבלים, אנכי עופרת למדידת עומק ומאזני ברונזה לשקילה.
תותח מספינת התותחים הוונציאנית מחוף מגדים- מוצב על מרכב עץ משוחזר בחזית המוזיאון הימי הלאומי בחיפה, נמשה מהים בתחילת שנות השבעים.
צולל מתעד עוגן אבן מתקופת הברונזה המאוחרת.
מחקרים ותחומי עניין > חפצי הימאים

גלילי ביצע בסריקות תת-ימיות בהן נתגלו ונחקרו חפצים ששמשו לפולחן יורדי הים בתרבויות הימיות הקדומות של ארץ ישראל. חפצים אלו נועדו להבטיח את שלום הספינות והנוסעים בעת המסעות בים. בין אלו עוגנים נושאי כתובות וחריטות פסלוני ברונזה של אלים שונים, דגמי ספינות, עוגנים ומשוטי הגה מיניאטוריים. בנוסף התגלו חפצים לשימוש יומיומי בספינות, כלי נשק ותחמושת, תנורי בישול מעופרת וכלי עבודה.
פסלונים שנמצאו בספינה רומית בחופי חיפה: ארטמיס ונוס והאחים הדיוסקורים.
צלמית עשויה עצם מהתקופה הנאוליתית, מאתר מוצף ליד נוה ים
נסיון בשול בתנור עופרת מהתקופה הרומית.
מחקרים ותחומי עניין > הסחר במתכות לאורך חופי ישראל

מטעני מתכות שהובלו בים מהמכרות ומרכזי ההפקה לערי החוף ומרכזי הייצור לאורך חופי מזרח הים התיכון. בין אלו מטעני נחושת עופרת ובדיל מתקופת הברונזה המאוחרת, ששפכו אור על מקורות המתכות שהובאו לחופי ישראל מארצות הים התיכון. מטענים שכללו מאות מטילי ברזל מהתקופה הביזנטית והתקופה הצלבנית מלמדים על מקורות הברזל, שהיה מצרך אסטרטגי חיוני לממלכות ששלטו בתקופות אלו בארץ ישראל. מטען ספינה מהתקופה הממלוכית במאה ה-14 כלל כמה טון חפצי ברזל, כמה מאות ק"ג מטבעות ברונזה ומאות חפצי ברונזה מעוטרים שמקורם בחוף הסורי.
מחקרים ותחומי עניין > מתקני נמל ומעגנים

סיווג ומיפוי הנמלים והמעגנים הקדומים בחופי הים התיכון של ישראל, ימת הכנרת וים המלח, חקר המעגנים של תקופת הברונזה, חקר ההרס והשקיעה של נמל קיסריה כתוצאה משקיעת יסודותיו בתשתית החולית עליו נבנה. חקר נמל עכו בתקופות הקדומות והמגדלורים של עכו.
מערך הביצורים הצלבניים הייחודי על רכס עתלית ועל קרקעית הים: מחקר מערך ההגנה הייחודי של המבצר הצלבני בחוף עתלית. התגלה מכשול תת-ימי עשוי מעמודי אבן גדולים, שנועד למנוע חדירת פרשים במים הרדודים לאורך החוף, על רכס הכורכר המשתרע במקביל לחוף במרחק מאות מטרים מזרחית למבצר, זוהה קו ההגנה המזרחי של המערך הצלבני. הצלבנים חצבו אבנים בצדו המזרחי של הרכס ויצרו חומה חצובה באורך למעלה משני קילומטרים. חומה זו, שהייתה תוצר לוואי של המחצבות ושתוכננה מראש, נועדה לעכב התקפות של צבא מסתער מכיוון מזרח.
מתקני חוף חצובים להפקת מלח: איתור וסיווג מתקנים עתיקים להפקת מלח בחוף הכרמל ובחוף הגליל המערבי, כולל מתקני שאיבה שנחצבו בסלעי הכורכר בחוף ותעלות בהן הועברו המים לאגני האידוי בעורף החוף. חלק מהמתקנים ניצלו את אנרגיית הגלים להעברת המים לאגני הייבוש בעורף החוף, שיטה ייחודית לחוף הכרמל.
השינויים בגובה פני הים והיציבות הטקטונית של חופי ישראל: איתור ומחקר הסמנים הארכאולוגיים והגאולוגיים לשינויים במפלס הים, ובניית בסיס נתונים המלמד כי החוף הישראלי יציב יחסית וכי מפלס הים עלה בכ-16 מטר בין 9000 ל-4000 שנים לפני זמננו, ומאז לא חלו בו שינויים מהותיים.
מבצעים מיוחדים > איתור שרידי מטוס

בשנת 2001 הצליח צוות צוללים מרשות העתיקות בניהולו של גלילי לאתר מטוס שנעלם בים. עוד בשנת 1986 נמצאו חלקי מטוס מוסקיטו בים מול חוף הכרמל. לאחר בדיקה התברר שאלה חלקי מטוס חיל האוויר שאבד בים ב-7 באוגוסט 1953. בשנת 2001 הועבר הנושא לטיפול רשות העתיקות. לאחר חיפושים ממושכים שנערכו בקרקעית הים על ידי צוות היחידה לארכאולוגיה ימית ברשות העתיקות. נמצאו גופותיהם של אליעזר רייזנר. וסגן יהודה כ"ץ. ב-30 באוקטובר 2001, הובאו למנוחת עולמים בטקס צבאי מלווה במטס כבוד, שנערך בבית הקברות הצבאי קריית שאול.
הנושא קיבל פרסום באתר הגבורה: ” היחידה לארכיאולוגיה ימית ברשות העתיקות אתרה את נעדרי מטוס המוסקיטו של חיל האוויר: אליעזר רייזנר ויהודה כץ ז"ל, שנעלמו עם מטוסם בים ב" יום שישי השחור של חיל האוויר" באוגוסט 1953 הנסיבות, הסיכויים, החיפושים, התקווה, התפנית וסוף דבר. על פעולה זו זכו ששת עובדי היחידה לתעודת הוקרה מטעם ראש אכ"א האלוף רגב.”
צמד מנועי המטוס מוסקיטו כפי שהתגלו על קרקעית הים-צילום אהוד גלילי-1998.
מעגן הדייג קישון -מאיר ברעם, אדם קוצר ואהוד גלילי מנקים את אחד המקלעים של מטוס המוסקיטו-צילום יוסף גלילי 1998.
המקלע של מטוס המוסקיטו לאחר משייתו, מעגן הדייג קישון, משמאל: מאיר ברעם, אדם קוצר ויוסף גלילי. צילום אהוד גלילי.
אקדח הלוגר של הטייס- צילום יוסף גלילי 1998
המצנח שהתגלה בין שברי המטוס -צילום יוסף גלילי 1998.
המצנח שנמצא בין שברי המוסקיטו נבדק בידי צוות רשות העתיקות-צילום יוסף גלילי 1998.
מבצעים מיוחדים > הצוללת שירה

גילוי ומחקר של מערכות מיגון תת-ימיות נגד צוללות שהותקנו במפרץ חיפה על ידי הבריטים במלחמת העולם השנייה. מערכות אלו סייעו לאתר ולהשמיד את הצוללת האיטלקית שירה שהגיעה בשנת 1942 למפרץ חיפה במטרה לתקוף את הנמל וטובעה על ידי הבריטים. תיעוד שרידי הצוללת ומחקר הקרב האחרון שהביא לאובדנה, סיוע לאיתור אנשי הצוות הנעדרים וציוד הצלילה של לוחמי השייטת העשירית והבאתם לקבורה באיטליה. בשנת 2024 סומן מיקומה של הצוללת שירה במפות והוכרז כאתר המורשת הראשון מתחת למים בישראל.
צולל מניח זר פרחים לכבוד הרוגי השייטת העשירית בצוללת הטבועה שירה במפרץ חיפה, 2014.
מכל נשיאת "החזירים" שנמצא בין שרידי הצוללת שירה במפרץ חיפה והועבר למוזיאון הצי האיטלקי בעיר לה-ספציה
.שלט הסבר של המוזיאון בלה ספציה על מכל הנשיאה של הצוללת שירה
המוזיאון התת-ימי מול חיפה

בסוף שנות התשעים יזם גלילי הקמת אתר תת-ימי שבו יוצגו ממצאים ארכאולוגיים נדירים. רק ביוני 2022 לאחר כ-20 שנים ומכשולים בירוקרטיים נחשף כי האתר נמצא בקניון תת-ימי נדיר באפיק של נחל קדום שכוסה במי הים. נקודות הציון של האתר ברשת הבינלאומית הן: צפון - 32.791667, מזרח - 34.935667".
פעילות בנושאי איכות הסביבה

גלילי משתתף פעיל בעמותות וארגונים העוסקים באיכות הסביבה ובעיקר שמירה על משאבי החוף והים. במסגרת עמותת כחול וירוק לאיכות הסביבה בחוף הכרמל. סייע בהכנת מסלול סיור שביל הרכס בעתלית והפיק את מדריך הסיור לרכס עתלית, בשיתוף עם בית הספר גלי עתלית והעמותה להנצחת סרן שרון אלמקיאס שנפל בגבול לבנון. השתתף בהכנת תוכנית שימור לאתרי עתיקות ומורשת בעתלית וסביבתה.
גלילי ממשיך לעסוק בפעולות לשמירה על ערכי תרבות, טבע, נוף, מורשת ואיכות סביבה בחוף הכרמל, הפסקת כריית חול מסחרית ובלתי חוקית בחוף דור.
מבצעי ניקוי בחוף עתלית, מניעת בנייה לא חוקית בקרבת החוף, מניעת פגיעה בעתיקות בבסיסי חיל הים בעתלית ופעילות למניעת בניית מבנים על קו המים וכנגד חסימת הגישה של הציבור לחוף הים.
פרסומים מדעיים

נכון לחודש מאי 2018 פרסם גלילי 193 מאמרים באנגלית, 118 מאמרים בעברית וארבעה ספרים. המחקרים והמאמרים מקובצים באתר אקדמיה.
פרסומים מדעיים > מסמכי מדיניות נבחרים בנושאי ים וחופים

112. מסמך מדיניות, מימי החופים של ישראל 1999, משרד הפנים, מנהל התכנון, ארכאולוגיה ימית, רמות ערכיות של קטעי החוף.
113. הרס יישובי חוף ושרידים תת-ימיים בחוף הים התיכון של ישראל 2001. דוח מצב החופים. פורום ארגוני החוף, החברה להגנת הטבע, 2001: 27-34.
114. מסמך מדיניות –הרס יישובי החוף לאורך חופי ישראל 2006, רשות העתיקות.
115. סקר הערכת סיכונים ביישובי החוף העתיקים של ישראל 2006, מסמך מדיניות שהוגש על ידי רשות העתיקות למשרד ראש הממשלה.
116. סקר סיכונים ומסמך מדיניות למצוקי החוף של ישראל 2010, מסמך מדיניות - משרד ראש הממשלה – החלק הארכאולוגי.
117. (ניר אנגרט ואהוד גלילי) מסמך מדיניות לחופים של רשות הטבע והגנים 2014.
118. (גלילי אהוד ורוזן ברוך) המרחב הימי של ישראל -מסמך מדיניות 2015–2018: חלק א נכסי התרבות הימיים (עתיקות וערכי מורשת), חלק ב: קונפליקטים ומדיניות מוצעת בנושא עתיקות ומורשת, מנהל התכנון.
פרסומים מדעיים > ספרים ופרסומים

לוח שנה האדם הים והזמן, טורנובסקי, 1989.
גלילי, רוזן, A 15th-Century Wreck of an Ordnance-Carrying Ship from Atlit North Bay, Israel, 2013
אהוד גלילי, שרה ארנסון וברוך רוזן, ארכאולוגיה ימית בחיפה ובחוף הכרמל פרק 7 בספר "כרמל בים יבוא", הוצאת החברה לחקירת ארץ־ישראל ועתיקותיה, 2021, עמ' 161.
Galili, E. 2017. The Akko marina Archaeological Project, 1992-1993, Final Report. BAR International series. (22 articles, author of 19 articles 344 pages).
Galili, E. and Arenson, S. 2017. Installations for salt production along the Carmel coast and Galilee coast (English version 108 pages).
הוקרה

גלילי וצוותו זכו לתעודות הוקרה מצה"ל על איתור צוות מטוס המוסקיטו של חיל האוויר, שנפל בים בשנת 1953 מה שאיפשר את הבאתם לקבורה.
בשנת 2012 זכה גלילי באות הוקרה מארגון "אחי הים" של יורדי הים האיטלקיים, על פעילותו לאיתור הצוללת האיטלקית "שירה" והשבת לוחמיה לקבורה באיטליה.
ההתאחדות הישראלית לצלילה זיכתה את גלילי בשנת 1996 באות הוקרה על תרומה ייחודית למחקר הארכאולוגי הימי בישראל.
בשנת 2015 זכה גלילי באות "צלצל הזהב" - Tridente d'ORO - מהאקדמיה הבינלאומית למדע וטכנולוגיה תת-ימיים, על תרומתו למחקר הימי.
תעודת הערכה לאהוד גלילי מאגודת האחווה של הימאים האיטלקיים על הסיוע בהבאתם לקבורה של שרידי צוות הצוללת שירה, גליפולי איטליה 25 באוגוסט 2012.
פרס שנמסר לאהוד גלילי מההתאחדות הישראלית לצלילה, 1996 על תרומתו לגילוי ושימור עתיקות הים של ישראל.
פרס צלצל הזהב- שנמסר לאהוד גלילי מהאקדמיה הבינלאומית למדע וטכנולוגיה תת-ימיים באיטליה, פלרמו 2015.
טקס הענקת צלצל הזהב לגלילי בפלרמו, 2015. ברקע, תמונתו של צולל הצי האיטלקי Luigi Ferraro
תעודת הוקרה שנמסרה לגלילי מאנשי האגודה לצלילה וארכאולוגיה באיטליה
גלילי בעת טקס הענקת פרסי הוקרה צלצל הזהב, פלרמו 2015. משמאל, Enzo Maiorka הצולל החופשי הראשון שהגיע לעומק 100 מטרים, גיבור הסרט "The deep bleu"
חדר הטורפדו האחורי ושרידי אדם בשברי הצוללת שירה, 1982.
חדר המכונות ושרידי אדם בשברי הצוללת שירה 1982.
חייו האישיים

בשנת 1982 נישא לרחל, מבית מלצר, והתגורר בקיבוץ סאסא, ומשנת 1990 בעתלית. אב לשלושה בנים. דודתו היא יהודית יחזקאלי גלילי שליחת המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים במרוקו בשנות ה-50, אשת חינוך ואומנות ויקירת העיר חיפה.
ראו גם

האגודה למחקר תת-ימי בישראל
שירה (צוללת)
הכפר הנאוליתי בעתלית-ים.
לקריאה נוספת

אבנר רבן, ‏ארכיאולוגיה ימית, פרקי מבוא, סדרת אוניברסיטה משודרת, בהוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1987.
ביאורים

↑  המספר הסידורי לקוח מתוך קטלוג נשוא הערך.
↑  על המאמצים בחקירת הצוללת שירה וסיוע להבאת לוחמיה לקבורה באיטליה. מימין Sebastiano Tusa  נשיא האקדמיה למחקר תת-ימי ומנהל אגף המשאבים הימיים בסרדיניה.
הערות שוליים

↑  סגן אליעזר רייזנר ז"ל באתר אית"ן
↑  סגן יהודה כ"ץ" ז"ל באתר אית"ן
↑  אהוד גלילי, איתור נעדרי מטוס המוסקיטו שאבד בים בשנת 1953 באתר הגבורה
↑  זיו ריינשטיין‏, הצוללת "שירה" שטובעה במפרץ חיפה, סומנה כאתר היסטורי לשימור, באתר וואלה, 31 בינואר 2024
↑  אסף קמר, אחרי יותר מ-20 שנה: המוזיאון התת-ימי הסודי מול חיפה נחשף, באתר ynet, 10 ביוני 2022
↑  עמותת כחול וירוק לאיכות הסביבה בחוף הכרמל
↑  אהוד גלילי, על הצורך בשימור תל דור, 2 ביוני 2015.
↑  מאמרים של אהוד גלילי באתר אקדמיה.
↑  מכתב הוקרה מצה"ל לגלילי וצוות הצוללים באתר הגבורה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007528583005171  LCCN: nb2017014065  ORCID: 0000-0002-9621-4921  VIAF: 315202972   WorldCat (עם VIAF): 315202972 
יוסף גלילי צלם האגודה למחקר תת-ימי בישראל
אספלט 8

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  22 באוגוסט 2013 
 סוגה:  מרוצים
 פיתוח:  Gameloft 
 הוצאה לאור:  Gameloft 
 ארץ מקור:  צרפת 
 שפות:  אנגלית, סינית מסורתית, סינית מפושטת, קוריאנית, טורקית, ערבית, יפנית, איטלקית, צרפתית, פורטוגזית ברזילאית, גרמנית, ספרדית, אינדונזית 
 סדרה:  Asphalt 
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  משחק וידאו למשתתף יחיד 
 פלטפורמות:  Windows Phone, iPadOS, TvOS, macOS, iOS, אנדרואיד, Microsoft Windows, miniStation 
 
 www.gameloft.com/asphalt8/
 
אספלט 8 (באנגלית Asphalt 8: Airborne) הוא משחק מרוץ מכוניות שפותח בשנת 2013 על ידי חברת Gameloft כחלק מסדרת משחקי המירוץ "אספלט". המשחק הופץ ב-22 באוגוסט 2013 למכשירי אנדרואיד ואייפון, ב-13 בנובמבר לווינדוס 8 ולווינדוס פון, ב-15 בינואר 2014 למכשירי בלאקברי 10 וב-5 באפריל 2015 למכשירי טייזן.
ראו גם

Need for Speed
אספלט 9
באטמן: הבדיחה ההורגת (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  באטמן, באטמן: הבדיחה ההורגת
 בימוי:  סם ליו 
 הופק בידי:  ברוס טים, אלן ברנט, סאם רגיסטר
 תסריט:  בריאן אזראלו 
 עריכה:  כריסטופר די. לוזינסקי
 מדבבים:  קווין קונרוי (באטמן) טרה סטרונג (ברברה גורדון) מארק המיל (הג'וקר) ריי וייס (ג'יימס גורדון) 
 מוזיקה:  כריסטופר קרטר, מייקל מק'יסטיון, לוליטה ריטמאניס
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Warner Bros. Animation   DC קומיקס
 חברה מפיצה:  Warner Home Video
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, ישירות לווידיאו 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 2 באוגוסט 2016
 משך הקרנה:  72 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פשע, סרט פעולה, מותחן, סרט גיבורי-על, סרט בלשי, דרמה פסיכולוגית 
 הכנסות באתר מוג'ו:   batmankillingjoke
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
ערך זה עוסק בסרט האנימציה. אם התכוונתם לרומן הגרפי, ראו .
באטמן: הבדיחה ההורגת (באנגלית: Batman: The Killing Joke) הוא סרט גיבורי על מונפש משנת 2016 המבוסס על הרומן הגרפי "באטמן: הבדיחה ההורגת" מאת אלן מור, אשר הופץ בידי DC קומיקס.
הסרט בוים על ידי סאם ליו וברוס טים ותסריטו נכתב בידי בריאן אזראלו עם ברוס טים, אלן ברנט וסאם רגיסטר כמפיקים. דיבבו אותו קווין קונרוי בתפקיד באטמן ומארק המיל בתפקיד הג'וקר, בנוסף לדיבובם של טרה סטרונג וריי וייס.
הסרט הוקרן לראשונה ב-22 ביולי 2016 במהלך כנס קומיק-קון בסן דייגו, והופץ באופן רחב באמצעות DVD ו-Blu-ray ב-2 באוגוסט 2016. הוא הופץ באופן מוגבל בבתי קולנוע באוסטרליה וניו זילנד ב-24 ביולי, ובארצות הברית ובריטניה ב-25 ביולי. הביקורות לסרט שליליות הן מצד הקהל (50% ב-Rotten Tomatoes) והן מצד מבקרי הקולנוע (36% וציון 5.7).
שחקנים

קווין קונרוי - ברוס ויין/באטמן
מארק האמיל - הג'וקר
טרה סטרונג - ברברה גורדון/באטגירל
ריי וייס - המפקח ג'יימס גורדון
רובין אטקין דאונס - הארווי בולוק
בריאן ג'ורג' - אלפרד פניוורת'
ריק די. ווסרמן - סאל מארוני
אנה ווקינו - ג'יני
נולאן נורת' - מיטץ'
ג'ון דימאג'יו - פרנצ'סקו
אנדרו קישינו - מארי
ברוס טים - שוטר
קארי וואהלגרן - ילדה
מורי סטרלינג - פריס
פרד טטשיור - בעלים של קרקס נודד
הפקה

במהלך כנס קומיק-קון של שנת 2011, השחקן מארק האמיל - אשר רצה להפסיק לדבב את דמותו של הג'וקר, אותה דובב בין היתר בסדרת האנימציה המבוססת על באטמן ובסדרת משחקי "ארקהם" - אמר כי יהיה מוכן לדבב את הג'וקר בסרט אנימציה המבוסס על הרומן הגרפי "הבדיחה ההורגת", ועודד מעריצים להשפיע להפקת סרט שכזה. בשנת 2013, ברוס טים הביע את רצונו בפרויקט ואמר כי זוהי "רק אפשרות". בקומיק-קון 2015, במהלך פאנל אשר הוקדש לקידום הסרט "ליגת הצדק: אלים ומפלצות", טים הכריז כי סרט אנימציה המבוסס על "הבדיחה ההורגת" עתיד לעלות לאקרנים במהלך שנת 2016, וכי סאם ליו יביים את הסרט בעוד טים יפיק אותו. ב-14 במרץ 2016, נודע באופן רשמי כי קווין קונרוי ומארק האמיל ישובו לדבב את דמויותיהם של באטמן והג'וקר, ואליהם יצטרפו טרה סטרונג המדבבת את באטגירל וריי וייס המדבב את ג'יימס גורדון. שאר מדבבי הסרט נחשפו בעמוד ההפצה הדיגיטלית של הסרט באפליקציית iTunes.
בינואר 2016, טים אמר כי הסרט יוקרן לראשונה בקומיק-קון 2016, וכי צוות התסריטאים נאלץ "להוסיף הרבה יותר דברים לעלילה" היות שעלילת "הבדיחה ההורגת"" לא אורכת מספיק עבור סרט אנימציה באורך מלא. בפברואר 2016, אמן הקונספט פיל בוראסה גילה כי בשנת 2009, טים היה אמור להפיק גרסה למבוגרים בלבד (דירוג R, צפייה מתחת לגיל 17 בליווי מבוגר), אך פיתוח הסרט הופסק בעקבות פיתוח הסרט "השומרים". באפריל של אותה שנה, אולפני חטיבת האנימציה של האחים וורנר אישרו כי "הבדיחה ההורגת" יהיה סרט האנימציה הראשון בהפקת DC קומיקס אשר דורג למבוגרים בלבד בידי איגוד הקולנוע של אמריקה.
טריוויה

אזכור לסיפור "הבדיחה ההורגת" מוצג במשחק "Batman Arkham Origins". באחד הרגעים במשחק, הג'וקר מועבר לארקהם אסיילום ומספר לפסיכיאטרית שלו, דוקטור הארלין קווינזל אודות רצונו להפוך לקומיקאי ועל השוד שהשתבש.
חלק מהעלילה שעוסק בבאטגירל ובפאריז פראנז הומצא במיוחד עבור הסרט ולא מופיע בקומיקס.
שיתוקה של ברברה בידי הג'וקר מוצג בפלאשבק במשחק "באטמן: ארקהם נייט" בעקבות הזיה שבאטמן חווה לאחר שנשם את גז הפחד של החדליל.
בסדרת משחקי "ארקהם", ברברה מתפקדת כאורקל מכיוון שעלילת המשחקים מתרחשת לאחר אירועי "הבדיחה ההורגת". למרות זאת, בחבילת הרחבה לבאטמן ארקהם נייט, השחקנים יכולים בפעם הראשונה לשחק עם דמותה של באטגירל, כאשר היא ונייטווינג מצילים את ג'יימס גורדון מפני הג'וקר והארלי קווין.
הסרט מכיל ציטוטים ישירים מהסיפור בקומיקס על פיו הסרט מבוסס, ביניהם הבדיחה של הג'וקר בסוף הסרט ונאומו בפני באטמן על טירופו של גורדון במהלך המאבק בין השניים.
הערות שוליים

↑  Batman: The Killing Joke (באנגלית), נבדק ב-2022-07-26
↑  SDCC 2011-BAC: Mark Hamill Interview
↑  Mark Hamill on Twitter
↑  Bruce W. Timm on Killing Joke Animated Film and Future DC films
↑  Batman: The Killing Joke Gets an Animated Adaptation
↑  EXCLUSIVE: KEVIN CONROY & MARK HAMILL STAR IN ANIMATED "BATMAN: THE KILLING JOKE"
↑  Batman: The Killing Joke on iTunes".
↑  Batman: The Killing Joke Animated Film To Add To Story, Premiere In July
↑  Batman: The Killing Joke almost got an animated movie back in 2009
↑  Batman: The Killing Joke animated movie receives R rating — exclusive
יוני (סמל נקבי)

פסל לינגאם ויוני, המורכב מאגן היוני ועליו חפץ גלילי פאלי, דימוי נפוץ לחיבור של שיווה ושאקטי, הכוח הגברי והנשי בעולם
יוני (מסנסקריט: योनि; נהגה: yoni) הוא מונח שמתייחס לאיבר המין הנקבי, או לדבר מה שמזכיר אותו בצורתו.
מקבילו הזכרי הידוע יותר הוא פאלוס, איבר המין הזכרי, או סמל פאלי, דימוי ויזואלי שלו.
מקור המילה

מקור המונח יוני מסנסקריט, והוא עשוי להתייחס לכל מערכת הרבייה של הנקבה: הן לאיברי המין החיצוניים (הפות), והן לפנימיים (הנרתיק והרחם). השימוש בו בהשאלה מגוון, וכולל משמעויות רבות כגון: מקור, מעבר שמימי, מקדש, בית, קן, מקום מפלט, מכל, מעין ועוד.
שימוש ראשון במונח במערב מתועד בשנת 1778.
יוני בדתות הודיות

בהינדואיזם, המונח מופיע במגוון טקסטים עתיקים בפרשנויות שונות. במסורת הטנטרית היוני הוא מקור החיים. בטקסטים הינדואיים קאנוניים כגון הבהגאוואד גיטה והוודות, יוני היא צורת חיים, או מין ביולוגי. בעולם קיימים 8,400,000 יונים, ובתהליך של גלגול נשמות ניתן להתגלגל ליונים שונים, לפי מעשים שנעשו בגלגולי חיים קודמים (קארמה).
לעיתים משמש יוני כיצוג של האנרגיה הנשית בעולם, הכוח היוצר והבונה, השאקטי והדווי. פסלי הלינגאם הנפוצים בהודו, הקרויים גם לינגה-יוני, מורכבים מחפץ גלילי (שפעמים רבות מפורש כסמל פאלי) המונח על אגן ובו מגרעת, בשם יוני. פסלים אלה, המשמשים לפולחן האל שיווה, מסמלים את חיבור הכוחות הגבריים והנשיים בעולם, המיוצגים בהתאמה על ידי שיווה ושאקטי. לעיתים מיוחס היוני לבת זוגו של שיווה, פרוואטי.
סמל יוניקי

בדומה לסמל פאלי, סמל יוניקי (או יוניני) הוא דימוי צורני לאיבר המין הנקבי. דימויים נפוצים יכולים להיות מערות, בורות, שערים, פרחים, צדפות, מקווי מים וכדומה. רעיונית, מזוהה הסמל היוניקי עם תכונות כמו הכלה ורכות.
סמל יוניקי > דימויים יוניקים בתנ"ך

בתנ"ך ובתלמוד נפוץ השימוש הספרותי בדימויים יוניקים לייצוג נשיות ומיניות נשית:
”גַּן נָעוּל אֲחֹתִי כַלָּה, גַּל נָעוּל מַעְיָן חָתוּם” (שיר השירים ד, יב).
”אֲנִי חֲבַצֶּלֶת הַשָּׁרוֹן, שׁוֹשַׁנַּת הָעֲמָקִים. כְּשׁוֹשַׁנָּה בֵּין הַחוֹחִים, כֵּן רַעְיָתִי בֵּין הַבָּנוֹת” (שיר השירים ב, א-ב).
רבקה, רחל וצפורה המקראיות מוצאות להן זיווג בסמוך לבאר מים.
סמל יוניקי > בתרבות המערבית

בציור הולדת ונוס מאת סנדרו בוטיצ'לי, אלת היופי ונוס עולה מהגלים בצדפה, שמפורשת כסמל יוניקי.
הציירת האמריקאית ג'ורג'יה אוקיף (1887-1986) הייתה ידועה בציורי פרחים המדמים את איבר המין הנשי.
המיצב הפמיניסטי המפורסם "ארוחת הערב" של האמנית ג'ודי שיקגו מציג דימויים יוניקים רבים.
סרטו של גיירמו דל טורו, המבוך של פאן, שבמרכזו נערה צעירה, רווי דימויים יוניקיים בהם מבוך, שער, גן, באר ודימויים לווסת.
ראו גם

פאלוס
הינדואיזם
הערות שוליים

↑  מגילת שיר השירים, פרק ד', פסוק י"ב.
↑  מגילת שיר השירים, פרק ב', פסוקים א'–ב'.
↑  Clair, Jean. Picasso érotique, Prestel, 2001, p.71
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1059089718 
רבקה משקה את העבד ליד הבאר. ציור של ברטולומיאו אסטבן מורילו, אמצע המאה ה-17
ג'וליוס אקסלרוד

| --- | --- |

 לידה:  30 במאי 1912 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  29 בדצמבר 2004 (בגיל 92) בת'סדה, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  ביוכימיה
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום קבורה:  Judean Memorial Gardens 
 מקום לימודים:  הסיטי קולג' של ניו יורק  בית הספר לרפואה של אוניברסיטת ג'ורג' ושינגטון  אוניברסיטת ניו יורק  תיכון סיוורד 
 מוסדות:  המכונים הלאומיים לבריאות (1949–1984) 
 פרסים והוקרה:  פרס רלף ג'רארד (1992)  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים  פרס בריסטול-מאיירס סקוויב למחקר נוירוביולוגיה (1989)  חבר זר של החברה המלכותית (26 באפריל 1979)  עיטור שמידברג (1978)  פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (1970)  פרס קרן גיירדנר הבינלאומי (1967) 
 תרומות עיקריות
 חקר המוליכים העצביים מסוג קטכולאמינים. תרומה להבנת תפקיד בלוטת האצטרובל בוויסות השעון הביולוגי
 
ג'וליוס אקסלרוד (באנגלית: Julius Axelrod; ‏30 במאי 1912 – 29 בדצמבר 2004) היה ביוכימאי יהודי-אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1970 על חקר המוליכים העצביים מסוג קטכולאמינים, קבוצת כימיקלים במוח הכוללים את האפינפרין, נוראפינפרין וכפי שהתגלה מאוחר יותר גם דופמין. אקסלרוד תרם משמעותית גם להבנת תפקיד בלוטת האצטרובל בוויסות השעון הביולוגי.