stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נחל געתון
טופוגרפיה וחלוקה פיזיוגראפית > מתלול הגעתון

חלקו המזרחי והגבוה של אגן נחל געתון, מאופיין בבינוי עירוני של מבני מגורים ותעשייה ובבינוי כפרי (מבני מגורים ומבני משק). באזורי הבינוי הכפרי נראים משארים של שטחי חקלאות הררית (בעיקר מטעי זיתים), וכן מחצבות ומאגרי מים.
יובליו השונים של נחל הגעתון (אשרת, מרוה ומירב) מתחתרים בתלילות ביחידה הררית זאת, ובשל אופייה הדולומיטי הטרשי, לא יושב מרבית שטחה במאות השנים האחרונות. כתוצאה מכך, מתאפיינת יחידה זו בשטח נרחב של חורש טבעי, אשר מהווה את מרבית שטחה. מאז קום המדינה הוקמו מספר יישובים יהודיים קטנים ביחידה זו. בין האתרים המיוחדים ביחידה זו, ניתן לציין את מבצר יחיעם הצלבני, מספר מעיינות ומערות קרסטיות. מרחב נופי זה מוקף בשלושה יישובים כפריים קהילתיים (הקיבוצים געתון ויחיעם ומושב עין יעקב).
רום פני הקרקע ביחידה נע בין 507 מ’ באזור העירוני של מעונה ומעלות תרשיחא במזרח היחידה, ל-100 מ’ במורד נחל אשרת במערב היחידה.
רובה המכריע של היחידה מכוסה חורש אלון מצוי בצפיפות משתנה, ניתן למצוא גם מיני עצים חובבי לחות כאדר סורי וער אציל. סביב היישובים מעט שטחי חקלאות ובמערב מורדות היחידה ניתן למצוא שיחיות קידה שעירה.
מקורות המים ביחידה זו הם שני ריכוזי מעיינות - פיתחת הגעתון (עין אשחר) ופיתחת נחל מירב (עינות אט ומירב). המעיינות נתפסים ולא מזרימים מים בערוצים.
טופוגרפיה וחלוקה פיזיוגראפית > גבעות נחל געתון

חלקו המרכזי של נחל געתון, מאופיין בעיקר בשטחי חקלאות מודרנית (שדות ומטעים) במישור, ובחורש טבעי/יער נטע אדם ע"ג המדרונות. מקטע זה של הנחל נמצא בתפר בין ההר למישור, ולכן ככל שמתקדמים מערבה, אפיק הנחל מתרחב והולך. לאורך אפיק הנחל מצויים שפע של אתרים ארכאולוגיים, רובם אתרי חקלאות עתיקה. בחלקו המערבי והנמוך ביותר של יחידה זו (לפני הגיעו לעיר נהריה), זורם הנחל במישור בתעלה מוסדרת בין שטחי חקלאות מודרנית של שדות ובעיקר מטעים.
טופוגרפיה וחלוקה פיזיוגראפית > מישור הגליל המערבי

במקטע האחרון של נחל הגעתון, לפני מוצאו לים, הוא זורם ברובו בתחום המוניציפלי של העיר נהריה. הנחל חוצה את העיר נהריה לאורך רחובה הראשי בתעלה בנויה שחלקה תת-קרקעי אך רובה פתוחה (במרכזו של שדרות געתון) ונשפך אל הים התיכון בחוף נהריה שהוא חוף רחצה מוסדר. הנוף המישורי והקרקע העמוקה ביחידה זו אפשרו פיתוח חקלאות מודרנית, ואכן כל שטח המישור חקלאי אינטנסיבי: מטעי בננות ושדות שונים של היישובים החקלאיים-יהודיים הממוקמים בו. בין האתרים המיוחדים ביחידה זו, ניתן לציין את מכלול תל כברי ומעיינותיה.
מסלע וקרקע: המישור כולו אלוביאלי, בחלקו הצפוני ניתן למצוא מספר כתמי כורכר קטנים מתצורות שונות אשר אינם בולטים מעל פני השטח.
מקורות מים: למעיינות כברי שפיעה גדולה ובעבר סיפקו מים לעכו על בסיס האמה ששרידיה ניכרים מדרום ומערב להם. המעיינות נשאבים ע”י קיבוץ כברי, וסגורים לציבור הרחב. בעמק פזורים מספר מאגרים. באפיקי הנחלים זורמים מים בחורף.
אקלים

אגן הגעתון, הוא אגן קטן יחסית (רק 49 קמ"ר), ועל כן, האקלים בו אחיד, פחות או יותר, בהיבטים של כמויות קרינה ומשקעים, אולם, בכל זאת קיימים הבדלים בין אזורים שונים באגן, בעיקר בין האזורים הגבוהים ברום האגן לאזורים הנמוכים שבתחתית האגן, ואלו כאמור קשורים למרחק מהים התיכון ולגובה מפני הים. ככל שמתרחקים מהים התיכון (האזורים המזרחיים באגן) כך קטנה הלחות היחסית וקטנה השפעת הים על מיתון האקלים בהיבט של משרע הטמפרטורות של יום ולילה. בנוסף, ככל שעולים בגובה, כך הטמפרטורות יורדות וכמות המשקעים גדלה.
האקלים באגן הגעתון הוא ים תיכוני לח, הקיץ חם ויבש והחורף קר וגשום יותר מאשר ברוב חלקי הארץ. הטמפרטורה הרב שנתית הממוצעת היא כ-30 מעלות, והלחות היחסית היא כ-60% בממוצע. ממוצע המשקעים בכל שטח הגעתון גבוה מ-600 מ"מ בשנה. מספר ימי הגשם גם הוא מהגבוהים בארץ ומגיע לכ-60 ימים בשנה.
הממוצע הרב שנתי בנהריה הוא 640 מ”מ בשנה. עם העלייה בגובה לכוון מזרח חלה עליה בכמות המשקעים אשר מגיעה לשיא של עד 800 מ”מ בשנה. הטמפרטורה השנתית הממוצעת נמוכה יחסית אך מתמתנת עם הקרבה לים התיכון באזור השפך. לעיתים רחוקות יורדת הטמפרטורה בחורף מתחת ל-0 מעלות צלזיוס, וכן לעיתים נדירות עולה הטמפרטורה מעל ל-40 מעלות צלזיוס. אירוע שלג נדיר ומשכו אינו עולה על יממה או שתיים. הבצורת נדירה בו.
גאומורפולוגיה

תהליכי שבירה אינטנסיביים, שקיעת גושים בין שברים ולחלופין התרוממות גושים בין השברים עיצבו יותר מכול את נופי אגן הגעתון.
אגן הגעתון הוא הומוגני מבחינה מורפולוגית-נופית. ראוי לציין את הקשר בין הטקטוניקה למערכת הדרכים: בקעת הגעתון שימשה כבר בימי קדם פרוזדור מעבר טבעי אל מישור החוף.
תמונתו הנופית הכללית של אגן הגעתון היא של רמה, הנטויה בשיפוע מתון ורצוף מערבה - אל מישור החוף. נטייה זו היא פרי הרמת השוליים המזרחיים של הגליל המערבי מעל בקע פקיעין, וההטיה של כל האזור למערב. השתפלות השטח מרום של 600 מ' לערך במזרח, ועד לגובה מישור החוף במערב, היא מתונה ורציפה. למעשה אין "נפילה" טופוגרפית מההר אל מישור חוף הגליל, אלא ירידה טופוגרפית מתונה של השטח עד מישור החוף. בכך שונה נוף הגליל המערבי מנוף הרי ירושלים, הצונחים במדרגת כפיפה חריפה אל השפלה. בגליל המערבי אין בעצם מדרגת מעבר מההר אל המישור. כביש נהריה-צמת-כברי-מעלות, ממחיש היטב את העובדה הזאת.
שברים ענקיים, ממזרח למערב, התוו את מהלכו של נחל הגעתון. השלוחות שבין עמק הגעתון שומרות על קווי הרכס השטוחים של רמת הגליל המערבי.
לשברים האלה, שהם כה דומיננטיים בעיצובו של הגליל המערבי, מצטרף גורם נוסף - ליתולוגי - התורם לעיצוב הנוף: המסלע של האגן הוא ברובו גיר קשה הנחשף לתהליכי ההמסה, וכיוון שכמות המשקעים באגן היא רבה יחסית (מעל 640 מ"מ בשנה) התפתחו כאן נופים קרסטיים מרשימים: נופי טרשונים מן היפים בארץ, מערות נטיפים ומערות המסה רבות, עמקים קרסטיים – דולינות, מעיינות קרסטיים הנובעים ממחילות המסה ועוד.
ישנם כמה אזורים שבהם נותר מסלע קרטוני רך על פני השטח, ובולט בהם נוף של גבעות מעוגלות ועמקים רחבים ביניהן: כזהו נופו של אזור תרשיחא-מעונה שבמזרח האגן. בנוף זה נוצרו גם מדרגות טבעיות בשל התמוטטויות קרקע וגלישות קרקע, בעקבות התרופפות כוח האחיזה של הסלע עם ספיחת המשקעים הרבים.
קווי ההעתק הגדולים סייעו להתחתרותו של נחל הגעתון.
לאפיק הגעתון עומק ניכר ומהלכו ישר, ללא פיתולים חדים ותפניות - תוצאת מהלכו לאורך קווי השבירה.
קרקעות

אופי הקרקע באגן הגעתון מושפע בעיקר מסלע האם, שהוא סלע משקע פחמתי - גיר, דולומיט, קירטון וחוואר. מקור נוסף לחומר שבקרקע הוא אבק חרסיתי, אך הוא אינו נפוץ בשל המרחק הרב מהמדבר. קצב הבלייה, מידת השטיפה (של גיר וחומרים נוספים הנשטפים מסלעי האב) ומידת הסחיפה משפיעים גם הם על תכונות הקרקע. באגן, בליית הסלעים היא בעיקרה בלייה כימית עקב כמות המשקעים הרבה. השטיפה על ידי המים מרחיקה לעיתים קרובות את כל המרכיב הגירי.
קרקע טרה-רוסה היא הקרקע השכיחה ביותר באזור ההררי של האגן והיא מכסה את סלעי הגיר והדולומיט, צבעה אדום או חום והיא חרסיתית, חסרת או מעוטת גיר (על אף שנוצרה על גבי סלעי דולומיט וגיר), לרוב רדודה אם כי יכולה להיות עמוקה יותר בכיסים וסדקים. באזור שקע מעלות תרשיחא בו מחשופי קירטון וחוואר נוצרות קרקעות רנזדינה המתחלקות לשניים: בשולי העמק נמצאות רנדזינות בהירות, בהן גודל הגרגר גדול יותר והן מכילות גיר ובמרכז השקע נמצאות רנדזינות חומות הנוצרות על גבי קירטון קשה או נארי ויכולות להיות גם חסרות גיר. לרגלי המדרונות, במפתחי הגאיות ובתחתית האגן, סמוך לחוף נהריה, מתפתחות קרקעות קולוביות-אלוביות המכילות אבנים וצרורות רבים. קרקעות אלו נוצרות מבלייה של חומר מדרוני ומסחף של קרקעות ההרים שמעליהן. לאורך רכס הכורכר, בשולי המדרונות ובחלקו ההררי התחתון של נחל געתון נוצרים גרומוסולים שהם קרקעות חרסיתיות עמוקות שמקורן בסחף דק גרגר. בגרומוסולים מתרחש לרוב ערבוב אנכי של הקרקע - סדוק בעונת היובש ולאחר מכן חלחול חומרים מלמעלה בעונת הגשמים. עקב ההשתנות הרבה של סוגי הקרקעות במרחב פותח המושג “חבורת קרקעות”. חבורה כוללת בדרך כלל צירוף של מספר סוגי קרקע המופיעים בסמוך זה לזה, באופן החוזר על עצמו בתנאי אקלים מסוימים ועל גבי מסלע דומה. בין הסוגים של אותה החבורה יש לעיתים קשר של מוצא - למשל קרקע אחת שהתפתחה על גבי סחף של קרקע אחרת, צירוף זה יחזור על עצמו כשהסוג האחד נמצא על הגבעות והסוג השני למרגלות הגבעות.
הידרולוגיה

מבחינה הידרולוגית, ניתן לחלק את הנחל לשלושה מקטעים בהתאם לקיבולת הנחל או נפחי המים הזורמים בו:
1. קטע הנחל העליון מהר מעונה ועד תחילת מעיינות הגעתון. כאן אפיק הנחל הוא אכזב, והופך לאיתן רק במהלך חודשי החורף, עת שהוא הופך לנקז הטבעי של האזור ההררי.
2. קטע הנחל האמצעי מעיינות הגעתון ועד עיינות כברי. קטע זה מכיל את עיינות געתון (עין מירב, עין אשחר ועין מבוע):
עין אשחר (עין א-סווייד, המעיין השחור) ועין מירב (עין ירק, עין ענקליס, הצלופח), הם שני מעיינות סמוכים אשר מהווים את המעיינות העליונים המשמעותיים בהם מתחילה הזרימה בנחל. המעיינות נוטים להתייבש בסוף הקיץ ובחודשי הסתיו.
עין מבוע (עין אל מג'נונה, או "המעיין המשוגע"), הוא מעיין פועם אשר נובע לפרקי זמן קצרים רק לאחר אירועי גשם חזקים. בסוף החורף מגיחים המים מתוך גומה קטנה בקילוח עז וזורמים במדרון הגבעה היישר לנחל געתון. לאחר גשמים עזים עשוי עין געתון לשפוע כמות אדירה של מים, עד 1,000 מ"ק לשעה, גם אם קודם לכן היה יבש לחלוטין. חודש לאחר מכן כבר עלול עין געתון לכזב ועל כן כינו אותו בעבר עין מג'נונה (המעיין המשוגע). שפיעתו השנתית הממוצעת היא של עד 4.1 מלמ"ק. ספיקות המעיין בשנים המשמעותיות הן בחודשים פברואר ומרץ, בהתאם לגשמים.
3. קטע הנחל התחתון מכביש 70 ועד הים, הכולל את עינות כברי (עין צוף, עין השיירה, עין גיח, ועין שפע):
עין צוף (עסל): השפיעה ההיסטורית של המעיין הייתה בממוצע כ-1.7 מיליון קוב בשנה.
עין השיירה (אל באשה): השפיעה ההיסטורית של המעיין הייתה בממוצע 1.5 מיליון קוב בשנה.
עין גיח (פואר): השפיעה ההיסטורית של המעיין הייתה בממוצע 0.9 מיליון קוב בשנה.
עין שפע (מפשוך): השפיעה ההיסטורית של המעיין הייתה בממוצע 4.7 מיליון קוב בשנה.
בסה"כ תרמו מעיינות כברי, כ־8.8 מיליון מ"ק בשנה. מה שהופך את מעיינות כברי למקור המים המרכזי של נחל הגעתון.
מעיינות כברי נובעים לאורך קו שבר באורך כ־5 ק”מ מצפון-מזרח לדרום-מערב. מקור המים הוא בשתי אקוות, שבאזור זה אין ביניהן חציצה. כתוצאה מהשפעת האקווה העליונה, שפיעת המעיינות גוברת ימים מעטים אחרי הגשמים, ואילו האקווה התחתונה, שמקור מימיה עמוק יותר, מבטיחה יציבות בשפיעת המעיינות בקיץ ובסתיו. מעל שלושת המעיינות עין שפע, עין צוף ועין גיח, נבנו ברכות אגירה שהתמלאו בשל הלחץ הארטזי. אלו הן ברכות הרמה – מתקן ייחודי לארץ ישראל ובולט במיוחד בגליל המערבי בין עכו וצור. מפלס המים הגבוה בברכות אפשר הפעלת טחנות קמח, כאשר עין שפע בלבד הזין שש טחנות קמח שסביר כי חלקן נבנה על יסודות טחנות עתיקות.
הידרולוגיה > מצב המים ואיכותם

עיינות הגעתון ועיינות כברי נתפסו בשנות ה–50 למטרת אספקת מי שתייה לתושבי הגליל המערבי, ולמעשה בעשרות השנים האחרונות זרמו בנחל מי גשמים בלבד. כתוצאה מזיהום חמור שהתגלה במי עיינות כברי, בעיינות געתון, ובעין זיו בשנת 2006, הופסקה השאיבה של עיינות געתון, וכיום מי המעיינות משוחררים לזרימה חופשית בנחל. בעקבות רצף השנים השחונות המעיינות שופעים רק מספר חודשים בשנה, ובחודשי הקיץ והסתיו הם יבשים. המים מעיינות כברי שימשו בעבר לשתייה, אולם בשנים האחרונות, בגלל זיהום שהתגלה באקוויפר, לא ניתן היה להשתמש במים לשתייה, והם משמשים לחקלאות. לעיתים משוחררים עודפי מים לנחל ומתקיימת זרימה בהיקפים משתנים בחלקו התחתון של הנחל.
צומח

האזורים הנמוכים (0–200 מ’ מעל פני הים) מאופיינים בצומח מעוצה בגובה נמוך ובצפיפות דלילה יחסית (שיחים ובני שיחים) עם מעט עצים הפזורים במרחקים גדולים זה מזה בעוד האזורים הגבוהים (200–507 מ’ מעל פני הים) מאופיינים בחורש בצפיפות משתנה.
מכיוון שתוואי הגעתון זורם ממזרח למערב, ניכרת השפעת המפנים היטב, בעיקר באזור ההררי. במפנים הצפוניים התפתח וריאנט מזופילי המאופיין בחורש צפוף הדורש תנאי לחות טובים ומתחתיו תת-יער, אשר עם השנים, הולך ונעלם בעקבות הצטופפות והתגבהות של עצי החורש, במקביל מופיעים מינים חובבי צל. לעומת זאת במפנים הדרומיים מופיע חורש בצפיפות דלילה או בינונית עם שיחים ובני שיח.
במרבית האזורים הטבעיים המכוסים בסלעי גיר או דולומיט התפתחה קרקע טרה רוסה פורייה כך שאופי הצומח אחיד בקירוב במרבית האזורים ההרריים, פרט למספר אזורים מיוחדים בהם יש לקרקע השפעה שונה על הצומח כגון המצע הקירטוני אשר נמצא בשקע מעלות ובשיפולי ההרים לכוון במישור. על מצע זה מתפתח צומח ייחודי של בתות ושיחיות עם מינים המאפיינים מצע קירטוני כמו לוטם שעיר ומרווני, לטמית ערבית, געדה כרתית, צתרה ורודה וכו’, בעוד עצים ים תיכוניים כמעט ואינם מופיעים.
לאורך חוף הים ולרצועה של עד 100–400 מ’ מקו החוף קיים צומח ייחודי של חוף ים על מצע של קרקעת גרומוסול וחול.
מפתח נחל געתון, באזור צומת געתון התפתחה קרקע ייחודית של מצע של סחף נחלים עליה התפתחו יערות דלילים של חרוב מצוי.
חברת הצומח הנפוצה ביותר באגן היא חברת אלון מצוי אשר מתלווים אליו מיני עצים שונים שהעיקריים שבהם: חרוב מצוי, בר זית בינוני, אלה א”י, ער אציל, קטלב מצוי, ואלון תולע, שלושת האחרונים אופייניים לאזורים הגבוהים של האגן. השיחים המלווים העיקריים הם: קידה שעירה, אלת המסטיק, לוטם שעיר ומרווני, אשחר מנוקד וא”י, מרווה משולשת ואשבל מופסק. אזורים אשר עברו פגיעה משמעותית כגון שרפה או רעיית יתר מאופיינים בהתכסות מהירה וצפופה של סירה קוצנית וקידה שעירה. למעשה אלו שני המינים הנפוצים ביותר באגן ביחד עם אלון מצוי. הדינמיקה של התפתחות הצומח באגן הגעתון מהירה ביותר עקב המשקעים הרבים ותנאי הגידול הטובים. משך הזמן של התאוששות הצומח בשטחים שעברו הפרה משמעותית כמו חקלאות או שרפה עומד על 15–30 שנים בהתאם לתנאי קרקע מסלע, אם כי באזורים בהם קיימת רעייה חזקה, היא גורמת להאטה של תהליך זה ולהתבססות מינים שאינם נאכלים ע”י צאן ובקר כמו סירה קוצנית, קידה שעירה, לבנה רפואי ואלת המסטיק בעוד מינים כמו אלון מצוי, אלון תולע ובר זית בינוני מתמעטים. חברות צומח הראויות להתייחסות הן חברת חרוב מצוי-אלת מסטיק אשר מתפתחות על גבי נארי (קרטון), חברת אלון מצויער אציל המתפתחת בעיקר על גבי גיר קרסטי.
יערות קק”ל נטועים מהווים חלק מאזור האגן והם מאופיינים בכתמיות וגוון רב הן בהרכב הצומח והן צפיפותו. יערות אלו מפוזרים מרחבית בעיקר לאורך השוליים הצפוניים של האגן. במקרים רבים ישנה התפתחות יפה של מינים ים תיכוניים כתת-יער ואזורים בהם קיים יער נטוע צפוף ללא תת-יער הם נדירים יחסית. מינים מעוצים ראויים לציון: אשחר מנוקד – שיח קוצני אשר תפוצתו בעולם מוגבלת לישראל לבנון, ירדן וסוריה בלבד בעוד בארץ הוא מופיע בעיקר באזור הגבוה של הגליל המערבי. מין זה נצפה במספר רב של יחידות צומח. אדר סורי – עץ נדיר המופיע בעיקר במפנים צפוניים ובבתי גידול לחים. תפוצתו בעולם בישראל לבנון סוריה ודרום טורקיה בלבד. בישראל גדל המין אך ורק בגליל המערבי ובמורדות החרמון כאשר נחל בית העמק הוא גבול תפוצתו הדרומי בעולם. אורן ירושלים – קיימת אוכלוסיית בר של מין זה באזור ירכא אולם במקביל תת-המין של אורן ירושלים אותו נוטעת קק”ל הולך ונפוץ בשטחי האגן.
בעלי חיים

אגן הגעתון מאופיין בשטח הררי מצוקי ומיוער, המייצר תנאים מיוחדים לבעלי החיים הגרים בו. התנאים האלו אידיאליים למינים שונים כיוון שכך הם פחות חשופים. וכן חוף ים שהוא בית גידול נוסף בפני עצמו.
חיות הבר באגן הגעתון חשופות לסכנות שונות ומצליחות לשרוד למרות פעילות האדם. לעיתים הן שורדות בעזרתם של אנשי רשות שמורות הטבע ופעילויות אחרות הנעשות במכוון, כדי לאפשר לבעלי החיים האלו להתקיים למרות הסכנות האורבות להם: ציידים, מכוניות, כלבים וחתולים, הרעלות ועוד. יש מינים שבאופן טבעי היו פעילים בלילה, אך הם העבירו את פעילותם לשעות בהן יש פחות טיילים ותיירים ולכן ניתן לראותן בשעות הבוקר המוקדמות ובשעות הערב.
בעלי החיים העיקריים הפועלים בשטחו של אגן הגעתון הם: יחמור פרסי שפריטים ממנו שוחררו באזור על ידי רשות הטבע והגנים, במסגרת פרויקט השבה לטבע של המין שנכחד, זאבים, תנים, שועלים, חזירי בר, דורבנים, גיריות, שפני סלע, דלק, סמור, נחשים (זעמן המטבעות, זעמן שחור, תלום קשקשים), קרפדות, סלמנדרות, חרדונים, לטאות (לטאה מצויה ולטאה ירוקה), צב רך וציפורים (חיוואי נחשים).
חשיבות אקולוגית

מעלה אגן נחל הגעתון משמש כמסדרון אקולוגי חשוב לקשירת מורדות הגליל המערבי עם הגליל העליון. ישנה חשיבות רבה לשמירת השטח עם אפשרות למעבר אוכלוסיות בעלי-חיים ונדרשת עבודת תכנון ותאום אל מול מגמה גוברת של גידור שטחי מרעה ושטחי מטעים ופרדסים במרחב. אגן הגעתון, כמסדרון אקולוגי, מאפשר את השמירה של ערכי הטבע (החי והצומח), מקטין את סיכויי ההכחדה של המינים בו, מקטין את הבידוד הגנטי ומשפר את המגוון הגנטי של האוכלוסיות בו ואת גודלן האפקטיבי באופן ניכר.
היסטוריה, ארכאולוגיה והתיישבות

מבחינה התיישבותית ניתן לחלק את האגן לשני אזורי משנה: אזור החוף ובו העיר כברי, עיר גדולה עם קשרי מסחר בינלאומיים, והאזור ההררי והמיוער שהגישה אליו קשה. דרכי המסחר הראשיות עוקפות את האזור ההררי ולכן הוא מנותק יחסית - אך במקביל גם מוגן. עם זאת, הוא איננו רחוק מדרכים ראשיות בקנה מידה אזורי ואף בין-יבשתי כמו הדרכים הרומיות עכו-צור ועכו-ציפורי-טבריה. התל העיקרי באזור זה הוא תל מעיליא. חלקו המזרחי של אגן הגעתון היווה את אחד הגבולות בין נחלות שבטי אשר ונפתלי ובתקופות מאוחרות יותר שימש כחיץ בין עמים הפגאנים וממלכת החשמונאים.
לאזור אגן הגעתון יש מספר מאפיינים ארכאולוגיים ייחודיים: בריכות הרמה - טחנות הרמה שהמים מגיעים אליהן מלמטה ולא מלמעלה. הטחנה מצויה מעל למעיין שמקור מימיו התת-קרקעי גבוה ממקור נביעתו על פני השטח. הנביעה נסגרת בבריכה, והמים עולים לפי חוק הכלים השלובים ונופלים לתוך ארובה. כל 26 בריכות ההרמה הידועות בעולם נמצאות בארץ ישראל, כאשר רובן באגן הגעתון. חלק מטחנות הגעתון שימשו בעונת המסיק גם כמכמרות – טחנות שנועדו למיצוי שמן מהגפת וייעול ייצור השמן.
ההצפות באגן הגעתון

נחל הגעתון מנקז שטח כולל של 49 קמ"ר. שטח זה זוכה לכמויות המשקעים מהגבוהות בישראל, בממוצע למעלה מ-640 מ"מ גשם בשנה. כמעט בכל חורף מתרחש אירוע גשם חריג, בו אגן הגעתון מקבל כמויות גשם אדירות בפרק זמן מאוד קצר, המשקעים הרבים לא מספיקים לחלחל אל מי התהום ולמעשה מתורגמים לנגר עילי הזורם ישירות אל נחל הגעתון ויובליו. אפיק הנחל מתמלא במהירות ומתחיל לזרום בעוצמה אל נקודת השפך לעבר העיר נהריה. בשל בעיות הקשורות למוביל המים בעיר ולתופעות אחרות באגן הנחל, מתרחש כמעט בכל חורף אירוע הצפה בעיר. הדבר מביא להצפות רחבות היקף של כל האזור הסמוך לאפיק הגעתון אף למרחק של מאות מטרים מהנחל, ראו למשל חורף 2019–2020 בישראל. לקראת חורף 2021 בוצעה הרחבת הנחל באזור הכניסה של הנחל בקרבת צומת נהריה, דבר שבעבר גרם ל"צוואר בקבוק", והצפות מדי שנה, דבר נוסף שנעשה הוא הסתת הנחל באזור גב ההר, כולל בורות ספיגה באזורים מסוימים. בעקבות פעולות אלו חל שיפור בזרימה יותר מבוקרת בנחל הגעתון, ונמנעה מאז הצפתו, דבר שהיה פוגע באופן ניכר בעיר מידי חורף.
הערות שוליים

↑  ישראל מושקוביץ, ארבעה יחמורים פרסיים הושבו לטבע בגליל העליון, באתר ynet, 10 בנובמבר 2022
↑  חטיבת מדע - רשות שמורות הטבע והגנים, ניטור אוכלוסיות יחמור פרסי בגליל המערבי, באתר רשות שמורות הטבע והגנים, ‏1/06/2020
↑  רע"א 1912/16 רשות ניקוז גליל מערבי נ' עירית נהריה
| נחלי הגליל |
| --- | --- | --- |
| הגליל העליון | נחל עמוד • נחל עכברה • נחל אביב • נחל גוש חלב • נחל דישון • נחל חצור • נחל יראון • נחל מורן • נחל מחניים • נחל מירון • נחל נריה • נחל צבעון • נחל ראש פינה • נחל רבי ינאי • נחל פשחור • נחל סתר • נחל חנניה • נחל ליבנים • נחל הוזים • נחל שכוי • נחל שמאי • נחל חוקוק • נחל רזים • נחל עצבונית • נחל חלב • נחל עלמון • נחל קציון • נחל ברעם • נחל בן זמרה • נחל מרות • נחל פרוד • נחל עפאים • נחל פקיעין • נחל זבד • נחל זווית • נחל ברתות • נחל חירם • נחל אדמונית • נחל שפנים • נחל זוך • נחל יצהר • נחל אזהב • נחל דלתון • נחל סוד • נחל בר יוחאי • נחל בירנית • נחל משמש • נחל מתת • נחל שרך • נחל בצת • נחל חניתה • נחל נמר • נחל גליל • נחל מצובה • נחל שעל • נחל אשחר • נחל נחת  • נחל יסף • נחל כזיב • נחל מרווה • נחל מירב • נחל אשרת • נחל געתון • נחל ביריה |  |
| הגליל התחתון | נחל אבליים • נחל אדמי • נחל ארבל • נחל גדורה • נחל דנה • נחל השבעה • נחל חילזון • נחל חרוד • נחל יבנאל • נחל ימה • נחל יששכר • נחל כבול • נחל נהלל • נחל נון • נחל ציפורי • נחל צלמון • נחל שונם • נחל שיזפים • נחל שכניה • נחל שרונה • נחל תבור • נחל קנקן • נחל כמון • נחל חזון • נחל שבע • נחל הארי • נחל ממלח • נחל אוזנית • נחל סביונה • נחל נמרים • נחל מזגה • נחל עקב • נחל חמוד • נחל אזנות • נחל קשת  • ואדי אל-חסין • נחל מורסן • נחל נעיאל • נחל סח'נין • נחל שגב • נחל תמרה • נחל חנינה • נחל צוף • נחל עביד • נחל חנה • נחל שזור • נחל יפתחאל • נחל סרגונה • נחל זורעים • נחל שובב • נחל פוריה • נחל חרצית • נחל צידתה • נחל אלות • נחל ברית • נחל תולע • נחל יחמי • נחל גבול • נחל צבאים • נחל זיקה • נחל גבע • נחל נעורה • נחל עכין • נחל רכש • נחל כוכב • נחל סליל • נחל הקוסמת • נחל אוכל • נחל קיש • נחל יזיר • נחל ברק בן אבינעם • נחל קמה • נחל חמוד • נחל עין דור • נחל דבורה • נחל שומר |  |
| אצבע הגליל | נחל דן • נחל שניר • נחל חרמון • נחל עיון • נחל קדש • נחל משגב • נחל השומר • נחל מרגליות • נחל קורן |  |
| הגליל המערבי | נחל בית העמק • נחל בצת • נחל געתון • נחל יחיעם • נחל ינוח • נחל יסף • נחל כזיב • נחל שעל • נחל שרך |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007475966605171 
שילוט קק"ל בחניון הגעתון
אגן הגעתון - גבהים ורשת ניקוז
אגן הגעתון - חבורות קרקע ורשת ניקוז
חורבת הגעתון
יצחק אשל (חזן)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1912 דברצן, הונגריה 
 פטירה:  4 במרץ 2006 (בגיל 94 בערך) חמ״ד, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 סוגה:  חזנות 
 שפה מועדפת:  עברית 
 מספר צאצאים:  2 
 
יצחק אשל (1912 – 4 במרץ 2006) היה חזן ישראלי.  מלחין, מעבד יצירות חזנות מורה ומדריך חזנים.
קורות חיים

אשל נולד בשנת 1912 בשם יצחק פרידלנדר בעיר דברצן שבהונגריה, למשה וגיטל פרידלנדר. בצעירותו למד בחיידר ובישיבת החתם - סופר בפרשבורג. בשנות ה-20 שלו עבר להתגורר במינכן, שם השתלם במוזיקה בקונסרבטוריון במינכן, וכיהן כחזן בבית הכנסת של יוצאי פולין במינכן. בהמשך חזר לעיר הולדתו דברצן  ושימש כחזן ראשי בבית הכנסת הגדול בעיר.
בשנת 1949 עלה לארץ וזמן קצר לאחר מכן, מונה לכהן כחזן ראשי בבית הכנסת הגדול ברמת גן . בשנת 1956 נסע לאנטוורפן לשמש שם כחזן ראשי של קהילת "שומרי הדת", ומשם עבר לכהן כחזן בבית הכנסת "בית הצדק" בפיטסבורג שבארצות הברית. בשנת 1962 אחרי שש שנות שהות בחו"ל, שב ארצה ומונה לשמש חזן ראשי בבית הכנסת "היכל מאיר" בתל אביב, ושם הקים מקהלה בניצוח מרטין ווייט.
אשל הופיע בקונצרטים ומופעי חזנות רבים והוציא מספר תקליטים ובהם הוא משמיע פרקי חזנות ושירה . בן תקליטיו - "תערב לפניך" הכולל - פרקי תפילה ושירים ביידיש בליווי מקהלה והתקליט "ונעימות יתנו" -ובו תפילות סליחות ראשונות כפי שהוקלטו בבית הכנסת "היכל מאיר בתל אביב. חלק מפרקי התפילה והשירה בתקליטיו של אשל הולחנו או עובדו על ידו.
אשל עסק בהכשרת דור צעיר של חזנים. בין תלמידיו: החזנים מרדכי סובול, יצחק מאיר הלפגוט,  אריק וולהיים, יהודה רוטנר ועוד.
בשנות ה-60 הצטרף אשל כחבר למושב חמ"ד והתגורר בו עד מותו. נפטר ב-4 במרס 2006 בגיל 94 והובא למנוחות בבית העלמין האזורי שליד מושב אחיעזר. על מצבתו נכתב: "פ.נ החזן העולמי מנעים לבית ישראל בתפילותיו ר' יצחק אשל (פרידלנדר)".
משפחתו

היה נשוי ליעל (הילדה) לבית משפחת חיים ומלכה שתיל ולהם שני ילדים, יהודה ומלכה.
הערות שוליים

↑  אנציקלופדיה לחלוצי היישוב ובוניו
שעת כדור הארץ

לוגו האירוע
המחשת ההחשכה בשעת כדור הארץ
שעת כדור הארץ היא אירוע המאורגן על ידי הקרן העולמית לשימור חיות הבר (WWF), שבו מתבקשים בעלי בתים פרטיים ובעלי עסקים לכבות את האורות ואת שאר המכשירים החשמליים לשעה אחת, כדי להגביר את המודעות לשינוי האקלים.
שעת כדור הארץ נהגתה על ידי WWF בשנת 2007, אז השתתפו בה 2.2 מיליון תושבים של סידני שכיבו את כל האורות הלא-חיוניים.

ב-2008, בעקבות סידני, אימצו מדינות רבות נוספות ברחבי העולם את היוזמה.

ב-2011, התקיימה שעת כדור הארץ ב-24 במרץ 2011.
2012

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
שעות כיבוי האורות בערים השונות:
20:00 – תל אביב-יפו, יבנה, ירוחם.
20:10 – חיפה, קריית ים, יקנעם, עכו, מעלות תרשיחא, מודיעין-מכבים-רעות, גבעת שמואל.
20:20 – נתניה, הרצליה, גבעתיים, אשדוד, דימונה.
20:30 – רעננה, ראש העין, הוד השרון, חולון, אילת, חבל אילות, נס ציונה, בת ים.
2011

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
התקיימה ב-24 במרץ 2011.
2010

בשנת 2010, חלה שעת כדור הארץ ב-27 במרץ, מלבד בישראל, שבה השעה חלה ב-22 באפריל.
מטרתה של שעת כדור הארץ 2010 הייתה לגייס יותר ממיליארד משתתפים, והיא הייתה השנה הכי מוצלחת עד אז.
126 מדינות השתתפו בשעת כדור הארץ, ובארצות הברית השתתפו בה יותר מתשעים מיליון אנשים וכיבו את האורות בבתיהם.
בווייטנאם, ירדה הדרישה לחשמל ב-500,000 קילו ואט במהלך שעת כדור הארץ, פי שלושה מבשעת כדור הארץ הקודמת, בשנת 2009.
בפיליפינים, התחייבו 1067 ערים להשתתף באירוע, ויותר מחמישה עשר מיליון אנשים השתתפו בו.
2009

ב-29 במרץ 2009 השתתפו 88 מדינות ו־4159 ערים בשעת כדור הארץ, פי עשרה מבשעת כדור הארץ 2008. המטרה בשנה זו הייתה שכמיליארד אנשים ישתתפו בשעת כדור הארץ.
בפעם הראשונה השתתף גם מטה האומות המאוחדות בשעת כדור הארץ.
דיווחים הראו כי ארצות הברית הגיעה להשתתפות מרבית, עם כ-80,000,000 אנשים, 318 ערים ו-9 מדינות.
הפרובינציה הקנדית של אונטריו, למעט העיר טורונטו, הראתה ירידה של כשישה אחוזים בצריכת החשמל במהלך שעת כדור הארץ טורונטו הראתה ירידה של 15 אחוז (כמעט פי שניים מהשנה הקודמת).
2009 > השתתפות

באירוע לקחו חלק 96 מדינות בשש יבשות.
2009 > השתתפות > השתתפות ערוצי טלוויזיה

ערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק באסיה השעה את שידוריו למשך שעה ב-8:30 בערב.
ערוץ החדשות של הפיליפינים של תאגיד השידור "ABS-CBN"‏, "ANS" חדל לשדר במהלך שעת כדור הארץ.
הערוץ של מלזיה "8TV" הפסיק את שידוריו בשעת כדור הארץ.
ערוץ חמש המקסיקני הפסיק את שידוריו במהלך שעת כדור הארץ.
ערוץ "קרטון תקשורת" ו-"105.4 FM קסם" הפסיקו את שידוריהם בשעת כדור הארץ.
ערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק המשיך את שידוריו במהלך שעת כדור הארץ, אך הסביר איך להפחית את הצריכה בשעה הזו.
2008

ב-28 במרץ 2008, בין שמונה ותשע בערב, התרחשה שעת כדור הארץ בפעם השנייה.
עם 35 מדינות בעולם שהשתתפו ועם כ-400 ערים שתמכו, נחגגה שעת כדור הארץ בשנה זו בכל שבע היבשות, ובכל רחבי הארץ כיבו את מכשירי החשמל הלא-חיוניים, כולל בבית האופרה של סידני, בבניין אמפייר סטייט, במגדל סירס (כיום מגדל ויליס), בגשר שער הזהב, במגדלי עזריאלי ובבניינים רבים אחרים. בישראל, נקבעה שעת כדור הארץ ל-27 במרץ על מנת למנוע התנגשות עם השבת.
האתר הרשמי של האירוע דיווח שיותר מ-6.7 מיליון אנשים ביקרו באתר בשבוע שלפני שעת כדור הארץ.