stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הארייט טאבמן
מסעות לשחרור עבדים

לאחר שהגיעה לקנדה, החלה טאבמן במסעות רבים למרילנד כדי לסייע לחברים ובני משפחה לברוח. היא זכתה לכינוי "משה" על ידי אלו שנעזרו בה כדי להגיע לחופשי. לפי הערכותיה שלה ושל מכרים קרובים, טאבמן הדריכה כ-70 עבדים לחופשי בכ-13 מסעות ונתנה עצות והוראות לכ-70 עבדים נוספים שמצאו את דרכם לחופש באופן עצמאי.
טאבמן נודעה בנחישות שלה. היא נשאה אקדח ולא היססה לאיים בו על עבדים שתש כוחם או נשברה רוחם ורצו לחזור אחורנית. המסעות תוכננו בקפידה והיא והבורחים נעו בשעות הלילה והתחבאו ביום. היא מעולם לא נתפסה ולא איבדה אף עבד בורח. אדוניתה, אליזה ברודס, הציעה פרס בן 100 דולר על החזרתה, אבל איש לא ידע כי הארייט טאבמן הייתה זו שאחראית להברחת עבדים רבים כל כך ממחוזות דורצ'סטר וקרוליין במרילנד.
בשנת 1857 היא יצאה למסע הנועז ביותר שלה, לחלץ את אביה ואמה. הוריה לא יכלו לצעוד את צעדות הלילה הארוכות להן נדרשו, ולכן הארייט שכרה עבורם כרכרה, ונאלצה לגייס תחבולות רבות כדי להעבירם ממרילנד לדלאוור. משם, בעזרת ידידיה היא העבירה אותם לקנדה, מקום בו בילו את החורף.
האקלים הצפוני היה קשה להוריה והארייט החליטה למצוא להם מקום נוח יותר. היא החלה במשא ומתן עם מי שהיה אז חבר הסנאט ולימים מזכיר המדינה של ארצות הברית ויליאם סיוארד לקניית בית באזור אוברון, ניו יורק, ליד ביתו שלו. הוא מכר לה בית בתנאים נוחים מאוד והיא שיכנה שם את הוריה, ונסעה לבוסטון כדי לממן את קניית הבית בחורף 1858–1859.
טאבמן הצליחה להבריח גם את ארבעת אחיה - בן, רוברט, הנרי ומוזס, אך היא לא הצליחה לחלץ את אחותה רייצ'ל ואת שני בניה של רייצ'ל בן ואנגרינה. רייצ'ל מתה ב-1859 לפני שהארייט יכלה לחלץ אותה. מוזס נעלם אך רוברט בן והנרי שינו את שמם לג'ון, ג'יימס ויליאם הנרי סטיוארס,[דרושה הבהרה] בהתאמה, וחיו במשך שאר חייהם בצפון.
בשנת 1858, פגשה טאבמן את מתנגד העבדות ג'ון בראון והתרשמה מהלהט שלו. היא ניסתה לעזור לו לגייס עבדים לשעבר לכוחותיו. כן תכננה להשתתף בפשיטה שלו על הרפר'ס פֵרִי בווירג'יניה ב-1859, אך היא לא השתתפה בה בסופו של דבר, כנראה עקב מחלתה.
מלחמת האזרחים בארצות הברית

טאבמן עבדה כמרגלת, סיירת ואחות עבור צבא הצפון בזמן מלחמת האזרחים בארצות הברית. היא הייתה האישה האמריקאית הראשונה שתכננה והובילה מבצע צבאי, הפשיטה בנהר קומבהי, בתחילת יוני 1863. בפשיטה זו שוחררו 750 עבדים.
לאחר המלחמה

לאחר המלחמה הייתה טאבמן פעילה למען זכויות נשים שחורות בארצות הברית. בתקופה זו עדיין לא ידעה לכתוב, ולכן הכתיבה לסהרה הופקינס ברדפורד את הביוגרפיה שלה. היא פרסמה תיאור קצר של חייה בשנת 1869 בשם "תמונות מחייה של הארייט טאבמן". דבר זה תרם באופן משמעותי למצבה הכספי - היא לא זכתה לפנסיה ממשלתית עבור שרותה הצבאי עד שעברו כ-30 שנה מאז המלחמה. באותה שנה היא נישאה לנסון דייוויס, חייל אחר אותו הכירה בזמן המלחמה. הם חיו יחד בבית אותו רכשה באוברון, ניו יורק, מידידה, מי שהיה מזכיר המדינה של ארצות הברית, ויליאם סיוארד. טאבמן הייתה מוקפת בחברים ובני משפחה שבחרו להתיישב לידה לאחר מלחמת האזרחים.
על אף שהייתה האישה הראשונה שהובילה מבצע צבאי במהלך מלחמת האזרחים, לאחר המלחמה הממשל הפדרלי סירב להעניק לה את אותה קצבה שהוענקה לחיילים מן המניין על רקע היותה שחורה. לאחר קמפיין ציבורי ארוך, הסכים הממשל הפדרלי להגדיל את קצבתה החודשית מ-$8 ל-$20, אך כיוון שחששו מיצירת תקדים מסוכן, הגדילו לה את קצבת האלמנות שלה.
במשך שנים רבות גייסה טאבמן כספים לבניית בית לאפרו-אמריקאים זקנים וחולים. הבית נבנה על אדמה שהיא קנתה בשנת 1896, ליד ביתה שלה באוברון. לבסוף היא נאלצה לעבור לבית בעצמה בגלל דלקת פרקים ובריאות לקויה. ב-10 במרץ 1913 מתה הארייט טאבמן בגיל 91. היא נקברה בטקס צבאי מלא.
הנצחה

מצבת הנצחה הוקמה לכבודה בבית המשפט המחוזי של מחוז קיוגה, באוברון, ניו יורק, בה מתקיים טקס לכבודה בכל 10 במרץ, יום מותה. באותו יום מציינת את מותה גם הכנסייה האוונגליסטית לותרנית בארצות הברית.
בשנת 1944 הושקה ספינת משא מסוג ליברטי.
ב-1 בפברואר 1978 הנפיק שירות הדואר האמריקאי בול זיכרון לזכר טאבמן כחלק מסדרת בולים להנצחת המורשת האפרו-אמריקאית. הבול כולל פורטרט שלה וכן ציור על פי צילום של עגלה המובילה עבדים.
בדצמבר 1978 הפיקה רשת הטלוויזיה NBC מיני-סדרה בשם "אישה ושמה משה" (אנ') המתארת את פועלה של הארייט טאבמן.
ב-2016 הודיע משרד האוצר האמריקאי כי דמותה של טאבמן תהיה דמות האישה הראשונה שתופיע על שטר (20 דולרים). השטרות היו צפויים להיכנס למחזור ב-2020 או מאוחר יותר, אולם ב-2019 הודיע ממשל טראמפ כי התוכנית הוקפאה.
ב-2018 הוצגה דמותה בסדרת הטלוויזיה "טיימלס", עונה שנייה.
ב-2019 יצא הסרט "הארייט" המבוסס על חייה, עם סינתיה אריבו בתפקיד הארייט. הסרט, בבימויה של קאסי למונס, זכה להצלחה והיה מועמד לאוסקר.
ראו גם

עבדות בארצות הברית
הערות שוליים

↑  Facts : Harriet Tubman, www.harriet-tubman.org
↑  Janell Hobson, Harriet Tubman: A Legacy of Resistance, Meridians 12, 2014, עמ' 1–8 doi: 10.2979/meridians.12.2.1
↑  היסטוריה כפולה בארה"ב: אישה שחורה על שטר, באתר ynet, 20 באפריל 2016
↑  Tucker Higgins, Harriet Tubman $20 bill no longer coming in 2020: Mnuchin says redesign postponed, CNBC, ‏2019-05-22 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007578869105171  PLWABN: 9810553836405606  BIBSYS: 5039898  BNE: XX5799671  BnF: cb14562881b (data)  CANTIC: a20204747  GND: 119004682  ISNI: 0000 0000 7328 1916  LCCN: n79106623  NARA: 10581353  NDL: 001317041  NKC: xx0279874  NLK: KAC202201615  NSK: 000419570  NTA: 073188859  SNAC: w6tz44ht  SUDOC: 077486463  ULAN: 500340125  VIAF: 43120064   WorldCat (עם VIAF): 43120064 
טאבמן בשנת 1868
תחריט עץ המתאר את טאבמן, במדים במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית
הארייט טאבמן, תצלום משנת 1911
פסל לזכרה של טאבמן במדינת מישיגן
יעקב שפי

יעקב שפי (נולד ב-25 בינואר 1941) הוא איש ציבור ישראלי. כיהן כחבר הכנסת בכנסת ה-13 מטעם מפלגת העבודה.
חייו

שפי, יליד פתח תקווה, למד בבית הספר הטכני של חיל האוויר.
פעילות הציבורית החלה במישור המקומי, בהיותו חבר מועצת פועלי פתח תקווה ויו"ר הנהלת עמותת הכדורגל של הפועל פתח תקווה. מקצועית שימש שפי מזכיר הארגון של עובדי התעשייה האווירית. במהלך השנים נבחר לכהן בוועדה המרכזת של הסתדרות העובדים הכללית וחבר הנהלת "מבטחים". כמו כן מונה לחבר בהנהלת ההתאחדות לכדורגל.
בשנים 1992–1996 כיהן כחבר הכנסת בכנסת ה-13 מטעם מפלגת העבודה והיה חבר בוועדות הכנסת השונות.
בבחירות המקדימות של מפלגת העבודה לקראת הבחירות לכנסת הארבע עשרה התמודד שפי על המקום ששוריין לנציג מחוז דן. הוא הגיע למקום החמישי מתוך שמונה, בתמיכת 3,080 קולות, ולפיכך שובץ במקום לא ריאלי ברשימת המפלגה לכנסת.
זוכה בתואר "יקיר העיר פתח תקווה" לשנת 2020.
הערות שוליים

↑  מתן דויטש, כבוד גדול: אלה 22 יקירי ויקירות העיר פתח תקוה לשנת 2020, באתר mynet‏ פתח תקוה, 7 במרץ 2021
ערך זה הוא קצרמרבנושא חברי הכנסת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אריה ביבי

אריה ביבי (נולד ב-28 באפריל 1943) הוא מנכ"ל הרשות לשיקום האסיר, בעבר כיהן כנציב בתי הסוהר וחבר הכנסת ה-18 מטעם סיעת קדימה.
ביוגרפיה

נולד בבגדאד בירת עיראק, לנזימה ולג'ורג'י ביבי. בשנת 1950 עלתה משפחתו לישראל ויושבה במעברת "עמישב" שבפתח תקווה. החל את שירותו בצה"ל בחטיבת הצנחנים, והמשיך בתפקידים מגוונים.
לאחר שחרורו הצטרף למשטרת ישראל ושירת במשמר הגבול, כקצין אג"ם במשטרת נמל התעופה בן-גוריון, ומפקד נפת עזה וצפון סיני. מתוקף תפקידו זה פיקד בשנת 1982 על הכוח המשטרתי במהלך פינוי ימית. בינואר 1984 מונה למפקד משטרת נתב"ג, וסמוך לאחר מכן הועלה לדרגת ניצב משנה. ביולי 1985 נתמנה למפקד מרחב ירקון ובהמשך היה למפקד מחוז ירושלים בדרגת תת-ניצב. בתקופת כהונתו אירעו מהומות הר הבית בשנת 1990, בהם נהרגו 17 ערבים בעת שכוח משטרתי פרץ להר הבית. בהמשך הועלה לדרגת ניצב ומונה לראש אגף כוח אדם. בשנת 1993 מונה לנציב בתי הסוהר, ושירת בתפקיד זה עד שנת 1997.
לאחר מכן כיהן כיו"ר הרשות למלחמה בסמים ויו"ר הוועדה הקרואה בלוד, שכיהנה ממאי 2000 עד מאי 2002. בשנת 2004 היה בין החותמים על מכתב תמיכה של בכירי מערכת הביטחון בדימוס בתוכנית ההתנתקות, הקובע שהתכנית חיונית לביטחון ישראל.
בשנת 2009 נבחר לכנסת, לאחר שהוצב במקום ה-26 ברשימת "קדימה" לבחירות לכנסת השמונה עשרה. בראשית כהונתו הקים את השדולה למען השוטרים והסוהרים ומשפחותיהם. היה חבר בוועדת הפנים והגנת הסביבה ובוועדת העבודה, הרווחה והבריאות וכן שימש ממלא מקום בוועדת החוץ והביטחון. במהלך כהונתו בכנסת יזם תיקון לחוק הביטוח הלאומי לפיו חייל משוחרר שעבד בעבודה מועדפת ונקרא לשירות מילואים במהלך תקופת עבודתו לא יידרש להשלים ימים אלה כדי לקבל מענק.
באוקטובר 2012 עזב את המפלגה והצטרף לליכוד במסגרת מהלך לפילוג קדימה. לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה התמודד בפריימריס של הליכוד, ונבחר למקום לא ריאלי, כשהוצב במקום ה-59 ברשימת הליכוד-ביתנו ולא נבחר לכנסת.
ב-29 במאי 2017 מונה על ידי שר העבודה והרווחה חיים כץ למנכ"ל הרשות לשיקום האסיר. זוכה בתואר "יקיר העיר פתח תקווה" לשנת 2020.
חיים אישים

ביבי מתגורר בפתח תקווה, נשוי להלנה ביבי, קצינה בכירה לשעבר במשטרת ישראל ובשירות בתי הסוהר, ואב לשניים. בתו לימור ביבי היא שופטת בבית המשפט המחוזי בתל אביב.
בוגר תואר ראשון בהיסטוריה של עם ישראל מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
עמדותיו הפוליטיות

במהלך כהונתו יזם ביבי מספר חוקים ותיקוני חוקים, ובהם:
חוק איסור הכנסת טלפון סלולרי לכיתות, שנדחה על ידי הכנסת.
הצעת חוק p/18/2390 - חובת גילוי לצרכן על מכר של חמץ בימי חג הפסח, אך לא הביא אותה כלל להצבעה בקריאה טרומית.
הערות שוליים

↑  סנ"ץ אריה ביבי מפקד נפת עזה וצפון סיני במשטרה, דבר, 5 במאי 1981
↑  דן ארקין, אריה ביבי - מפקד נתב"ג, מעריב, 9 בינואר 1984
↑  מינויים במשטרה, מעריב, 19 באפריל 1984
↑  אלי דנון, נצ"מ אריה ביבי - מפקד מרחב ירקון, מעריב, 17 ביולי 1985
↑  לוד כמשל, באתר הארץ, 15 במאי 2002
↑  אטילה שומפלבי, בתגובה למכתב הרבנים: "מכתב אלופים" בעד התנתקות, באתר ynet, 29 באפריל 2004
↑  ירון אברהם, ‏ח"כ אריה ביבי עוזב את קדימה לליכוד, באתר ‏מאקו‏, 22 באוקטובר 2012
↑  אריה ביבי - מנכ"ל הרשות לשיקום האסיר, באתר ערוץ 7
↑  מתן דויטש, כבוד גדול: אלה 22 יקירי ויקירות העיר פתח תקוה לשנת 2020, באתר mynet‏ פתח תקוה, 7 במרץ 2021
↑   רויטל חובל, לאחר התערבות בעלה, אשתו של מזכיר הממשלה לא קודמה בוועדה למינוי שופטים, באתר הארץ, 12 ביוני 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012945565705171  VIAF: 2805173308564838980003   WorldCat (עם VIAF): 2805173308564838980003
פלג המנחה

פּלג המנחה (מארמית: 'מחצית') הוא נקודת האמצע שבין מנחה קטנה לסוף היום. מונח זמן זה משמש בהלכה היהודית. שימושים מרכזיים בימינו הם להגדרת זמנה של תפילת מנחה ולהגדרת זמן הדלקת נרות חנוכה.
שעת פלג המנחה מוגדרת בשעון של שעות זמניות, כשעה העשירית ועוד שלושת רבעי השעה, או שעה ורבע לפני הלילה.
היום נחלק לשתים עשרה שעות זמניות. מחלקים את אורך היום - מעלות השחר ועד לצאת הכוכבים, ויש אומרים מהנץ החמה ועד לשקיעת החמה - לשנים עשר חלקים, וכל חלק השנים עשר מן היום נקרא שעה זמנית. זמנה של מנחה קטנה מתחיל מתשע וחצי שעות זמניות מתחילת היום ומסתיים בסוף השעה השתים עשרה. נמצא שיש שתים וחצי שעות זמניות מתחילת זמן מנחה קטנה עד סוף היום. פלג המנחה הוא מחצית מאותו הזמן, כלומר: שעה ורבע לאחר תחילת זמן מנחה קטנה ולפני סוף היום.
חישוב הזמן

היום ההלכתי מחולק ל-12 חלקים שווים, וכל חלק כזה נקרא "שעה זמנית". פלג בארמית משמעו חלק, ובהקשר כאן, חצי. חצי, או אמצע זמן המנחה הוא אמצע הזמן שבין שעת מנחה קטנה, שהוא זמן הקרבת קרבן התמיד
בבית המקדש ובין סוף היום. זמנה של מנחה קטנה הוא שעה 9 וחצי ביום, ולכך יש להוסיף חצי של  2{\frac {1}{2}} (ההפרש עד סוף היום) כלומר השעה העשירית ועוד שלושת רבעי השעה.
בגמרא אנחנו רואים חילוק בין פלג המנחה קמא (הראשון, מ-  9{\frac {1}{2}} ועד  10{\frac {3}{4}}) לבין פלג המנחה בתרא (אחרון, בין  10{\frac {3}{4}} ללילה).
שימושים הלכתיים

מנחה - שעת פלג המנחה תוחמת את זמנה של תפילת מנחה. דעה הלכתית אחת סוברת (שיטת התנא רבי יהודה) שניתן להתפלל מנחה עד פלג המנחה, והתלמוד הבבלי פוסק שדעה זו קבילה להלכה, אך גם הדעה השנייה (ראו דיון והשלכות נוספות של דעה זו בערך תפילת מנחה). בפועל נהוג לא להתחשב בפלג המנחה ולהתיר להתפלל מנחה עד הלילה.
במקור מחלוקת התנאים היא לגבי זמן הקרבת קורבן תמיד של בין הערביים.
קריאת שמע לדעת רבינו תם קריאת שמע נגזרת גם כן מדין תפילת מנחה. (עקרונית. רק מחמירים כדעה השנייה כיון שזו מצווה דאורייתא) אך לדעת הרא"ש אין קריאת שמע תלויה אלא בזמן שכיבה לכל העולם ולא בזמן הלילה.
ערבית - לדעת חלק מהפוסקים ניתן להתפלל ערבית משעת פלג המנחה (ויש המוסיפים תנאי שאותו אדם לא התפלל מעולם מנחה לאחר פלג המנחה.)
נרות חנוכה - הבית יוסף פוסק שבשעת הדחק מותר להדליק נר חנוכה כבר משעת פלג המנחה. וכך כתב בשולחן ערוך: "ויש מי שאומר שאם הוא טרוד, יכול להקדים מפלג המנחה ולמעלה, ובלבד שיתן בה שמן עד שתכלה רגל מן השוק".
נרות שבת - השולחן ערוך פוסק שאין לקבל את השבת ולהדליק נרות שבת לפני פלג המנחה. זאת, כיוון שאין לקבל את השבת "בעוד היום גדול", כלומר כשנותר עוד זמן רב עד הלילה. וכן בשעת הדחק, ניתן לומר הבדלה בשבת בצהרים מפלג המנחה, ולעשות מלאכה מיד משתחשך.
ראו גם

תפילת מנחה
שעה זמנית
הערות שוליים

↑  אורח חיים, תרעב א. ראו גם בית יוסף שם בסעיף ב וערוך השולחן בסעיף ה.,
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן רס"ג, סעיף ד'
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן רצ"ג, סעיף ג'
| זמני היום בהלכה |
| --- | --- | --- |
| בוקר | קריאת הגבר • עמוד השחר • משיכיר • הנץ החמה • סוף זמן קריאת שמע • סוף זמן תפילה |  |
| צהריים | חצות היום • מנחה גדולה • מנחה קטנה • פלג המנחה |  |
| ערב | שקיעת החמה • בין השמשות • צאת הכוכבים |  |
| לילה | חצות הלילה • אשמורות הלילה |  |
| ראו גם | שעות זמניות • קו התאריך בהלכה • הלוח העברי |  |
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
רחל אדרי

.
| --- | --- |

 לידה:  15 בינואר 1959 (בת 66) ו' בשבט ה'תשי"ט  אופקים
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום מגורים:  אופקים
 כינויים נוספים:  רחל מאופקים
 ידועה בשל:  התנהלותה יוצאת הדופן והמרשימה- כשהייתה בת ערובה יותר מ-15 שעות, בין ה-7 ל-8 באוקטובר 2023  (במהלך טבח אופקים ).  ידועה גם בעקבות "העוגיות של רחל"
 בן זוג:  דוד אדרי (נפטר ב-26 בפברואר 2024)
 מספר צאצאים:  3
 
שר החוץ הבריטי ג'יימס קלברלי בביקור בביתה של רחל אדרי
רחל אדרי (נולדה ב-15 בינואר 1959), המכונה "רחל מאופקים" ו"רחל עוגיות", היא אזרחית ישראלית אשר הוחזקה בביתה (יחד עם בעלה) כבת ערובה על ידי מחבלים פלסטינים במהלך הטבח באופקים. התנהלותה השהתה את המחבלים עד שכוחות הביטחון חילצו אותה ואת בעלה. סיפור הגבורה שלה זכה לאהדה בישראל.
שר החוץ אלי כהן ומקבילו שר החוץ הבריטי ג'יימס קלברלי בביקור בביתה של אדרי
ציור קיר של רחל אדרי על קיר מקלט ברחוב נתן קומוי 4, נווה שאנן, חיפה (האמן: עדי יונתן כהן).
ביוגרפיה

אדרי נולדה ב-1959 באופקים. אביה, נמטואל קורם, היה אלמן עם שבעה ילדים. אדרי נולדה מנישואיו השניים לחוה שאיתה נולדו לו עוד שבעה ילדים. היא גדלה במשפחה בת 14 ילדים, להורים יוצאי פרס . בגיל 12 החלה לעבוד בניקיון חדרי מדרגות ובכיתה י"א נשרה מלימודיה. בצבא שירתה כפקידה טכנית בטייסת 102 בבסיס חצרים.
אדרי עבדה 43 שנה בשקם בבסיס צאלים. ביוני 2023 קיבלה אות הצטיינות על שירותה ארוך השנים בטקס שנערך בבית הנשיא.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ב-1982 נישאה לדוד אדרי, נהג משאית ומנופאי. ב-26 בפברואר 2024, בעלה דוד הלך לעולמו. על פי דברי רחל, דוד מת מהצער והדיכאון שנגרמו לו באירוע בשבעה באוקטובר בו היה מאויים שעות כשנשק מכוון לראשו והמחבלים מבטיחים לו מוות באותו לילה: "הם רצחו את בעלי, הם שמו לו אקדח כל הזמן על הראש, ומהצער ומהדיכאון הוא הלך לי".
אדרי היא אם לשלושה וסבתא לשלושה נכדים. שניים מבניה הם שוטרים.
אירוע השתלטות המחבלים

בסביבות השעה 06:30 בבוקר שבת, 7 באוקטובר 2023, פתח ארגון הטרור חמאס במתקפת פתע על ישראל. בחסות ירי של אלפי רקטות לעבר דרום ומרכז ישראל, חדרו מאות מחבלים ליישובים ישראליים ולמתקנים צבאיים. במהלך החדירה לארץ הגיעו המחבלים לאופקים בסביבות 06:45 בבוקר והחלו לבצע פיגועים.
במהלך פריצתן של חוליות המחבלים לאופקים ובחסות ירי הטילים הבלתי פוסק בשעה 09:06 בבוקר השתלטו חמישה מחבלים על בית משפחת אדרי שבו שהו באותו הזמן רחל ובעלה דוד, ולקחו אותם כבני ערובה במסגרת פיגוע מיקוח. למחבלים היה נשק רב, כולל רימונים, רובי סער AK-47 וטיל לאו. בכוח המשטרה שהגיע למקום על מנת לחלץ את הזוג אדרי היה גם בנם, פקד אביתר אדרי, שתדרך את הלוחמים על מבנה הבית. על הלוחמים פיקד סגן ניצב ארקדי שוסטר.
המחבלים היו בבית 17 שעות, ובמהלכן הגישה להם רחל קפה, עוגיות, ארוחת צהריים ואננס משימורים ושוחחה עימם. היא הלכה לשירותים מספר פעמים, על מנת שהשוטרים יוכלו להבחין בה, כאשר בכל פעם אחד המחבלים היה מלווה אותה. בנוסף, היא חבשה את אחד המחבלים כשהיה פצוע. היא סימנה לבנה קצין המשטרה ולשוטרים במשא ומתן על הכנת קפה למחבלים (לשאלה כמה להכין שהמחבלים לא ענו עליה) כמה מחבלים יש בביתה (5) על אצבעות ידה שהניחה על פניה כאילו במקרה, בעוד המחבל אוחז ברימון לא נצור צמוד לראשה.
לאחר מעורבות צוות המשא ומתן המשטרתי בשעה שתיים בלילה פרצו לוחמי הימ"מ אל הבית, חיסלו את המחבלים וחילצו את בני הזוג. בנם של בני הזוג, פקד אביתר אדרי, נאלץ להמתין מחוץ לבית בעת פריצת החילוץ, כדי שהפעולה לא תיפגע בגלל מעורבותו הרגשית.
אירוע השתלטות המחבלים > לאחר האירוע

מיד לאחר האירוע התראיינה אדרי לערוצי החדשות. סיפור הגבורה שלה הפך אותה לכוכבת ברשת. אנשים ציירו את דמותה של אדרי על קירות מרכזיים, יצרו משחק מחשב בהשראתה, וניצול מהטבח קעקע את דמותה על רגלו. מספר כתבות פורסמו באינטרנט המסקרות את העוגיות שהצילו את חייה של רחל.
שר החוץ הבריטי ג'יימס קלברלי ביקר בביתה של אדרי. במהלך ביקור נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן בישראל, רחל אדרי נפגשה איתו.
לאחר פרסום האירוע השתתפה בסרטון של חב"ד בו קראה לנשות ישראל לקבל על עצמן הדלקת נרות שבת.
במדיה

בעקבות סיפורה, זכתה אדרי לסדרה קומית באינטרנט בשם "כוח רחל", המציגה אותה כגיבורת על שמדי פרק הורגת מחבלים באמצעות אוכל.
ב-25 באוקטובר 2023 גילם יניב ביטון את דמותה של רחל אדרי במערכון של ארץ נהדרת בפרק מיוחד.
ב-12 באוקטובר 2024 שודר הסרט התיעודי "רחל מאופקים" בכאן 11 בסרט מירב גרובר משחקת בתפקיד רחל ואלברט אילוז משחק בתפקיד בעלה דוד.
ראו גם

קרב אופקים
טבח שבעה באוקטובר
הערות שוליים

↑  יפעת מנהרדט, כך הפכה רחל אדרי, האמא של החיילים בצאלים, לגיבורה של כולנו, באתר ynet, 16 באוקטובר 2023
↑  אסף פוזיילוב, הלך לעולמו דוד אדרי - בעלה של רחל מאופקים, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 26 בפברואר 2024
↑  דסק קשת 12, ‏רחל מאופקים על בעלה ז"ל: "נרצח מצער ומדיכאון", באתר ‏מאקו‏, 22 באפריל 2024
1 2   יסמין לוי, בלב התופת התגלתה גיבורה, באתר הארץ, 9 באוקטובר 2023
↑  קלמן ליברמן, 14/2/24, ראיון מורחב עם ארקדי שוסטר
↑  ובכך קיבלה את הכינוי רחל עוגיות
↑  יניר יגנה‏, רחל "משכה זמן" עד שחולצה: "הבאתי למחבלים שתייה. פינקתי אותם, צחקתי איתם", באתר וואלה, 8 באוקטובר 2023
1 2  עומר דניאל, ניצחה את המחבלים עם קפה ועוגיות: רחל מאופקים הפכה לכוכבת ברשת, באתר ynet, 9 באוקטובר 2023
↑  אילנה קוריאל, החילוץ המדהים של רחל מאופקים, שבנה ניהל מו"מ עם המחבלים | תיעוד המפגש לאחר הפריצה, באתר ynet, 9 באוקטובר 2023
↑  קובי עוזיאלי, בלתי נתפס: השוטר שהציל את הוריו מחמישה מחבלים - בחדרי חרדים, באתר בחדרי חרדים, 10 באוקטובר 2023
↑  תושבת העוטף שנלקחה כבת ערובה: "הסחתי את דעתם של המחבלים עם אוכל ושתייה", באתר מעריב אונליין, 9 באוקטובר 2023
↑   רפאלה גויכמן, חזקה מול חמאס: קבלו אותה - רחל מאופקים, באתר TheMarker‏, 9 באוקטובר 2023
↑  לימור קלר, ‏אשת חיל: עושים כבוד לרחל אדרי מאופקים (והעוגיות שלה), באתר ‏מאקו‏, 17 באוקטובר 2023
↑  משחק חדש ברשת: רחל מאופקים זורקת עוגיות על מחבלים, באתר וואלה, 23 באוקטובר 2023
↑  מיקי לוין, ‏אייקונית: רחל מאופקים זוכה למחווה של כוכבים גדולים, באתר מעריב אונליין, 15 באוקטובר 2023
↑  לי נעים אוראל ניסן, ‏ניצל מהטבח ברעים - וקיעקע על גופו את תאריך וסמל המסיבה, באתר ‏מאקו‏, 14 באוקטובר 2023
↑  אילו עוגיות *באמת* הצילו מהמחבלים? סערת העוגיות של רחל מאופקים, באתר חדשות 13, 22 באוקטובר 2023
↑  ביקור הזדהות עם ישראל: שר החוץ הבריטי הגיע לאופקים, באתר ערוץ 7, 11 באוקטובר 2023
↑  שר החוץ של בריטניה ביקר באופקים ונחשף לזוועות, באתר "סרוגים", 11 באוקטובר 2023
↑  אנה ברסקי, ‏"סיפורים מרטיטי לב": שר החוץ הבריטי ביקר באופקים, באתר מעריב אונליין, 11 באוקטובר 2023
↑  איתמר אייכנר, ביידן ייפגש בארץ עם רחל אדרי מאופקים, באתר ynet, 18 באוקטובר 2023
↑  הנשק של רחל באתר נשי ובנות חב"ד
↑  מערכת וואלה! טכנולוגיה‏, משחק חדש ברשת: רחל מאופקים זורקת עוגיות על מחבלים, באתר וואלה, 23 באוקטובר 2023
↑  אבישי סלע, ‏איך צוחקים עכשיו: "ארץ נהדרת" נגעה בלב הישראלי הקולקטיבי, באתר "Time Out ישראל", 26 באוקטובר 2023
↑   ציוץ של כאן ברשת החברתית אקס (טוויטר), 3 ביולי 2024
תרמודינמיקה יחסותית

תרמודינמיקה יחסותית היא הכללה של התרמודינמיקה הקלאסית כך שתתיישב עם תורת היחסות הפרטית. ניסוח של תיאוריה תרמודינמית יחסותית הוא עדיין שנוי במחלוקת גם אחרי יותר מ-110 שנים, כאשר אלברט איינשטיין ומקס פלאנק הציגו את הניסיון הראשון לתיאוריה כזאת ב-1907-1908.
עד היום אין הסכמה לגבי אלו טרנספורמציות לורנץ מתאימות לתאר את האופן שבו גדלים תרמודינמיים משתנים במעבר בין מערכות ייחוס בתורת היחסות, והאם יש לשאלה פתרון. החל מאיינשטיין ופלאנק, מספר ניסוחים לתיאוריה תרמודינמית יחסותית הועלו, וניתן לחלקם לשלוש גישות. חלקם טוענים, שהטמפרטורה של גוף במערכת ייחוס בתנועה ביחס למערכת ייחוס במנוחה, תהיה נמוכה יותר, חלקם שהיא תהיה גבוהה יותר, וחלקם שהיא לא תשתנה.
הניסוח הראשון שניתן עם כל אחת מהגישות בהתאמה הוא: הניסוח של איינשטיין ופלאנק, הניסוח של אוט (Ott) וארזליס (Arzelies), הניסוח של לנדסברג (Landsberg) . הם גם מהווים ניסוחים מייצגים לכל אחת מהגישות.
הניסוח של לנדסברג לתרמודינמיקה יחסותית

ב-1966 ו-1967, פרסם לנדסברג שני מאמרים בהם הציג ניסוח משלו לתרמודינמיקה יחסותית, ובו הטמפרטורה היא אינווריאנט לורנץ, כלומר 'T=T. הוא ביקר את איינשטיין ופלאנק שבעבודתם הכלילו את ההגדרה התרמודינמית הקלאסית לטמפרטורה להיות בכל מערכות הייחוס:
 {\frac {1}{T}}=({\frac {\partial S}{\partial E}})_{V},p
כלומר במקום נגזרת חלקית של האנטרופיה לפי האנרגיה הפנימית U, נגזרת חלקית של האנטרופיה לפי האנרגיה הכוללת E.
לפי לנדסברג, ההגדרה המוכללת של איינשטיין ופלאנק אמנם נכונה מתמטית, היא סותרת את ההגדרה הסטטיסטית לטמפרטורה, כגודל שנובע מהתנועה היחסית של מספר רב של חלקיקים מסביב למרכז המסה של המערכת. ככלל, אף הגדרה לגודל סטטיסטי אינה יכולה לכלול תלות במהירות מרכז המסה של המערכת ולכן הטמפרטורה חייבת להיות אינווריאנט לורנץ, 'T=T.
הוא הציע במקום הגדרה חדשה לטמפרטורה שתבטיח שתהיה גודל אינווריאנטי לורנץ:
 {\frac {1}{T}}={\frac {1}{\gamma }}({\frac {\partial S}{\partial E}})_{V},p
ומהגדרה זו נובע שהאנרגיה הפנימית היא אינווריאנט לורנץ.
אולם, גם הגודל TdS הוא כעת אינווריאנט לורנץ ולכן ניתן להגיד שבכל מערכות הייחוס מתקיים ש:
 {\frac {1}{T}}=({\frac {\partial S}{\partial U}})_{V},p
כלומר ההגדרה בתרמודינמיקה קלאסית לטמפרטורה עדיין תקפה בניסוח לתרמודינמיקה יחסותית של לנדסברג.
עמדת לנדסברג נתמכה על ידי חוקרים רבים, שהמכנה המשותף להם, היא שימת הדגש שלהם על ההגדרה לטמפרטורה. בפרט, קלוורלי וסלגרלי טענו שטמפרטורה היא מושג הגיוני רק אם הוא נמדד באופן מקומי. מכיוון שזה אפשרי רק במערכת המנוחה של המערכת K, הטמפרטורה חייבת להיות אינווריאנט לורנץ. כאמור, זה נותן הגדרה לטמפרטורה שעקבית היא ההגדרה בתרמודינמיקה קלאסית.
מעניין לציין שבהתכתבות בין איינשטיין לפון לאואה בשנים 1952-1953 הוא משנה את עמדתו בשלישית ומביע תמיכה ברעיון שהטמפרטורה צריכה להיות אינווריאנט לורנץ. לרוע המזל, הדברים לא פורסמו, והם ידועים לנו כיום, רק משום שהתכתבותו האישית עם פון לאואה התפרסמה.