הקריות
היסטוריה וגאוגרפיה

הקריות שוכנות בעמק זבולון. בראשית המאה ה-20 היה עמק זבולון שומם וחלקים גדולים ממנו היו מכוסים בדיונות חול ובביצות. הביצות נוצרו כתוצאה מחסימת המוצא לים של נחל הקישון ונחל הנעמן על ידי החולות הנודדים. לא היו בעמק זבולון יישובים או דרכים, להוציא מעט בדואים שהתגוררו באהלים. אדמות העמק היו שייכות ברובן למשפחת סורסוק הלבנונית.
בשנות המנדט הבריטי זכה אזור מפרץ חיפה, הנמצא כולו בעמק זבולון, לתנופת פתוח. הבריטים ייעדו את חיפה להיות עיר מרכזית במזרח התיכון והשקיעו בה בבניית נמל, בהולכת צינור הנפט מעיראק אליה ובבניית בתי הזיקוק. חיפה הייתה גם צומת רכבות ראשי.. יזמים פרטיים בעלי חזון ראו את שטחי מפרץ חיפה כעתודה קרקעית לשכונות מגורים בקרבת העיר. ב 1925 הוקמה "החברה להכשרת מפרץ חיפה" על ידי המהנדס יוסף לוי, במטרה לרכוש קרקעות להתיישבות במפרץ חיפה עבור קבוצות רוכשים ובהם ארגוני יהודים מחו"ל. כך למשל, נרכשו אדמות עבור אגודת "צור שלום", שחבריה היו יהודים מטרנסילבניה שברומניה ובראשה עמד ד"ר חיים ויסבורג.
יוסף לוי שכר את האדריכל ריכרד קאופמן שהיה המתכנן הראשי של ההתיישבות הציונית בתקופת המנדט הבריטי, כדי להכין תוכנית אב לפתוח מפרץ חיפה. תוכנית קאופמן ייעדה במפרץ חיפה אזורים נרחבים לשכונות מגורים שייבנו כעיר גנים, תפיסה שאכן התגשמה. ב 1926 התערער מצבה הכספי של החברה להכשרת מפרץ חיפה. הקרן הקיימת לישראל הייתה מעורבת גם היא ברכישת קרקעות במפרץ חיפה ובשנת 1928 עברו מרבית הקרקעות של החברה להכשרת מפרץ חיפה לידיה. הקרן הקיימת הייתה גם בעלת יכולת להשקיע משאבים כדי לנקז את השטח ולהכין אותו להתיישבות וכך עשתה. מטעם שלטון המנדט הוזמן מאנגליה פרופ' פטריק אברקרומבי, מומחה ידוע לבניין ערים על מנת להכין תוכנית פתוח כוללת לאזור שאושרה ב 1938.
בהקמת הקריות הוחל במחצית שנות השלושים של המאה ה-20. הקריה הראשונה שהוקמה כשכונת פועלים היא קריית חיים, במזרח. השכונה הוקמה בסמיכות למסילת הרכבת חיפה - עכו, שנסללה באזור מעט לפני מלחמת העולם הראשונה. עוד קודם לכן הוקמה קריית אתא, המזרחית יותר, כמושבה חקלאית, בעוד קריית חיים (ובעקבותיה שאר הקריות) הוקמו כשכונות פועלים, שעבדו במפעלי התעשייה שפותחו בתקופה זו במפרץ חיפה. קריית ביאליק, שכונת עולי גרמניה, נוסדה ב-1934 ובאותה השנה הוקמה גם קריית מוצקין על ידי חברי "ארגון המעמד הבינוני". קריית שמואל נוסדה ב-1936 עבור יהודים שומרי מצוות וקריית ים הוקמה ב 1941 עם גידול הקריות במהלך השנים, התחברו היישובים השונים אחד לשני והפכו לגוש אורבני אחד, למעט קריית אתא המזרחית יותר, ששדות חקלאיים מפרידים בינה לקריית ביאליק. חלקה הדרומי של קריית ביאליק הוותיקה תחום ממזרח בתעלת נחל גדורה, המפריד בינה ובין כפר ביאליק, ובין שטח השדות החקלאיים שבינה ובין קריית אתא.
הקריות שוכנות באזור מישורי וחולי, ועל כן תוואי השטח לא השפיע כמעט על תוואי הרחובות. עם זאת, תוואי מסילת החוף העובר בלב הקריות נקבע כקו גבול מוניציפלי בין שכונות (מבדיל בין השכונה המזרחית והמערבית של קריית חיים, ובין קריית שמואל וקריית ים, לבין קריית מוצקין), ודרך חיפה-עכו מפרידה בין קריית חיים מזרחית וקריית מוצקין, לבין קריית ביאליק. צירי האורך של הקריות נבנו במקביל לשפת הים ולמסילת הרכבת, המקבילים באופן כללי זה לזה.
בקריות שני צירי אורך ראשיים: דרך עכו-חיפה - חלק מכביש 4 הארצי; וציר שדרות-ורבורג/ירושלים, המקושר מצידו האחד מכביש 22, ומצידו השני בכביש 4 מצפון לקריית מוצקין. צירי הרוחב העיקריים הם רחוב אח"י אילת-דגניה, המקשר בין צפון קריית אתא, כפר ביאליק, קריית ביאליק, קריית חיים מזרחית וקריית חיים מערבית, בציר ישר אחד שתחילתו בקריית אתא, וסופו בחוף הים של קריית חיים מערבית, וציר רחוב בן-גוריון-צה"ל, המקשר בין קריית ביאליק (דרך צומת העשור/צבר), קריית מוצקין, וקריית ים.