stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קליפת המוח הקדם-מוטורית

| --- | --- |

 שיוך:  האונה המצחית 
 מזהים
 מזהה נרוניימס:  2331 
 FMA:  224852 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0228202 
 
קליפת המוח הקדם-מוטורית היא חלק מקליפת המוח שנמצא באונה המצחית. היא ממוקמת באזור ברודמן 6 בקדמת האזור המוטורי העיקרי ושולטת עליו, כך שיש לה השפעה ישירה על ההתנהגות.
בדומה לאזור המוטורי המשלים גם קליפת המוח הקדם-מוטורית אחראית על שלבים שונים בתכנון התנועה והיא מוציאה אותה לפועל באמצעות הקשרים שלה לאזור המוטורי העיקרי.
קליפת המוח הקדם-מוטורית מעורבת בלמידה וביצוע של תנועות מורכבות אשר מסתמכות על מידע חושי.
בהתאם לכך, שלב העברת המידע לקליפת המוח הקדם-מוטורית, הוא חלק מרכזי של התפקודים הניהוליים, אשר מאפשר את ההכנה של ההתנהגות המתוכננת לקראת הוצאתה לפועל.
היא מעורבת גם ביכולת להגיב לגירוי שרירותי כמו המילים של השפה האנושית.
מבחינת הסמיוטיקה מילה היא מסמן המייצג מסומן כלשהו. כלומר, המילה "שולחן" אינה זהה לשולחן ממשי, אלא מייצגת אותו באופן עקיף. במובן זה שפת הדיבור משתמשת ברצפים קוליים שונים כדי לסמל את המושגים הנחוצים למען יצירת תקשורת והעברת מידע. שפות שונות משתמשות בצלילים אחרים לאותם המסומנים. הקשר בין המילים לבין המשמעות שהן מציגות הוא שרירותי ועל כן הוא צריך להילמד במסגרת תהליך של רכישת שפת אם.
קליפת המוח הקדם-מוטורית שולחת מידע לתצורה הרשתית.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Neil R. Carlson, (2013). Physiology of Behavior. Boston: Pearson.
↑  Ott, T., & Nieder, A. (2019). Dopamine and cognitive control in prefrontal cortex. Trends in cognitive sciences.
קליק (מותג)

לוגו המותג בעברית ובאנגלית.
קליק הוא חטיף שוקולד מבית 'יוניליוור ישראל' (לשעבר מחברת 'ורד הגליל'). את השם נתן הפרסומאי שמואל ורשבסקי.[דרוש מקור]
קליק התחיל כחטיף דגני בוקר מצופה בשוקולד, אך לאורך שנות קיומו יצא בצורות רבות כגון: ביסקוויטים מצופים, דגני בוקר (מסוגים שונים) מצופים וופלים מצופים.
קליק מוצע לשיווק בארבע צורות:
צורות התפזורת - שקית ובתוכה חטיף הקליק על מגוון סוגיו. בכל שקית יש 65 גרם (75 גרם עד שנת 2020 ו-100 או 200 גרם עד שנת 2003 ב-5 הטעמים הראשונים). הטעמים המקוריים הם כדורים וכדורים חום לבן. לאחר מכן הצטרפו עוד טעמים רבים כגון: ביסקויט, שקדים ועוגי. וכיום מוציאה החברה עוד מגוון מארזים וטעמים, כגון: קליק Party Mix (המשלב סוגים שונים של קליק בשקית אחת), קליק חטיפי גלידה, קורנפלקס, גליליות, כריות ועוד.
חטיף קליק ארוך - חטיף (אישי) מאורך, בצורה גלילית או מלבנית המצופה מבחוץ שוקולד ומבפנים ממולא במגוון טעמים כגון: קרם נוגט, קרם חלב, קרמל, צ'לי, צ'וקולדה ועוד.
טבלאות XL - מגיעות בצורה מלבנית וגדולה (90 גרם) ובנויות מכדורים ממגוון מאכלים (ופל, דגני בוקר וכו') מצופים שוקולד. טעמים לדוגמה: שוקולד חלב עם עוגיות וכדורי דגנים, שוקולד חלב עם אגוזים וופל, שוקולד לבן עם שקדים וכדורי דגנים.
שוקולד קליק למריחה.
בשנים הראשונות יוצר הקליק על ידי חברת ורד הגליל בצפת (יעקב דנקמפ בתפקיד המנכ"ל) בהכשר הרבנות המקומית. מותג נוסף בשם "גליק" (אושר ביידיש) נמכר במקביל החל מ-1992 בריכוזי אוכלוסייה חרדיים כשהוא מיוצר תחת השגחת בד"ץ העדה החרדית והרבנות המקומית. ב-2003 לאחר שכל מוצרי ורד הגליל עברו להשגחת הבד"ץ בוטל מותג זה והמותג קליק משווק כיום בהשגחת הרבנות צפת ובד"ץ העדה החרדית.
הערות שוליים

↑  איילה צורף, יוניליוור מוחקת את מותג השוקולד החרדי "גליק"; תשווק במגזר את המותג "קליק", באתר TheMarker‏, 18 במאי 2003
↑  הלך הגליק: יוניליוור תשווק את קליק גם למגזר החרדי, באתר ynet, 18 במאי 2003
| יוניליוור ישראל |
| --- | --- | --- |
| מוצרי מזון | ורד הגליל • תלמה • קנור • בייגל בייגל • קליק • ליפטון • מזולה • בן אנד ג'ריז • מגנום • גלידות שטראוס • Hellmann's • בלו בנד • פתית • כיפלי • מרמייט • אפיכל • 778 |  |
| טיפוח וניקיון | בדין • פינוק • אקס • דאב • Vaseline • Cif |  |
קליצ'או (מחוז משנה)

מחוז משנה קליצ'או (בבלארוסית: Клічаўскі раён; ברוסית: Кличевский район) הוא אחד מ-21 מחוזות משנה מנהליים של מחוז מוהילב שבמזרח בלארוס. מרכזו המנהלי היא העיר קליצ'או.
דמוגרפיה

בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) (אנ'), מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה קליצ'או 17,246 בני אדם. האוכלוסייה הצטמצמה ובשנת 2016 נמנו במחוז המשנה 15,148 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה ב-2009: 95.59% בלארוסים, 2.9% רוסים ו-1.51% אחרים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (87.81%) ורוסית (11.08%).
קרן ידעיה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 בנובמבר 1972 (בת 51) ארצות הברית 
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  במאית ותסריטאית
 בן זוג:  מני יעיש
 מספר צאצאים:  2
 פרסים והוקרה:  פרס מצלמת הזהב (2004) 
 פרופיל ב-IMDb
 
קרן ידעיה (נולדה ב-23 בנובמבר 1972) היא במאית ותסריטאית ישראלית.
ביוגרפיה

ידעיה היא בתם של האמן עודד ידעיה והסופרת רונית ידעיה, ממקימי בית ספר מנשר לאמנות בתל אביב ומלמדת שם בימוי ותסריט. היא נוהגת לשקף בסרטיה עמדות חברתיות בעד זכויות האדם בכלל וזכויות האישה בפרט. את סרטה הראשון, הסרט הקצר "אלינור", יצרה בשנת 1993 במסגרת סיום לימודיה, והוא עוקב אחר שתי חיילות בודדות המתחברות בבסיס צבאי וחוות, כל אחת בדרכה, תקופה כאובה וקשה כנשים בסביבה גברית ו"סיזיפית". הסרט, בכיכובה של שרית וינו-אלעד זכה לשבחים רבים ובפרס הסרט הקצר המצטיין.
בשנת 1998 ביימה וכתבה את סרטה הקצר "לולו", אשר עוקב אחר ערב בחייה של זונה בתל אביב. "לולו" השתתף במספר פסטיבלים לקולנוע בעולם, זכה בפרס וולג'ין בפסטיבל הקולנוע ירושלים ובפרס מיוחד בפסטיבל איטליה לקולנוע בינלאומי. בשנת 2001 ביימה וכתבה יחד עם שרי עזוז את "תחתונים" ("Les Dessous"), הפקה ישראלית-צרפתית אשר עוקבת אחר מסעה המשונה והלא-קל של אישה צרפתייה לקניית תחתונים בפריז.
סרטה העלילתי הראשון של ידעיה הוא "אור" (הופץ בצרפתית בשם "האוצר שלי") שיצא לאקרנים בשנת 2004 בכיכובן של רונית אלקבץ ודאנה איבגי. "אור", שגם אותו כתבה ידעיה יחד עם עזוז, עוקב אחר נערה מתבגרת (איבגי) אשר מנסה לפרנס בקושי את אמה (אלקבץ), אישה קשת יום העוסקת בזנות הנמצאת במצב בריאותי קשה, ומתקשה לשמור על חייה ועל אהבתה היחידה. "אור" נחל הצלחה ענקית וזכה לשבחים רבים. בטקס פרסי אופיר קטף הסרט פרס בקטגוריית המשחק (עבור איבגי), וזכה בפרס וולג'ין בפסטיבל ירושלים. לאחר מכן השתתף בפסטיבל קולומביה לקולנוע, התמודד בטקס האוסקר האירופי, זיכה את ידעיה ואת שתי השחקניות בפרסים בפסטיבל סלובקיה, בפסטיבל ניו יורק ובפסטיבל מקסיקו, זכה במלגה בפסטיבל מונפלייה ומטעם קרן הקולנוע הישראלי, וזכה בפרס מצלמת הזהב, פרס המבקרים, פרס פריקס, פרס התסריטאות ובפרס המבקרים הצעירים בפסטיבל קאן. לאחר מכן השתתף בפסטיבלים רבים והופץ במדינות נבחרות.
ב-2009 יצא להקרנה בבתי הקולנוע, סרטה "כלת הים", בכיכובם של דאנה איבגי, רונית אלקבץ, מוני מושונוב, רועי אסף ומוריס כהן. בשנת 2014 יצא סרטה "הרחק מהיעדרו" המגולל סיפור של גילוי עריות בין אב לבתו. בשנת 2020 יצא סרטה "מאמי", עיבוד קולנועי לאופרת הרוק שהוצגה בישראל בשנות ה-80 והפכה לקאלט.
כיום מלמדת קולנוע ותסריטאות בבית ספר מנשר לאמנות. נשואה לבמאי מני יעיש ולהם שני ילדים. מתגוררת בבת ים.
הערות שוליים

↑  אורי קליין, אם, בת ולהיפך, באתר הארץ, 19 במאי 2004
↑  גואל פינטו, מאחד יוצאים שניים, באתר הארץ, 19 ביולי 2004
↑  חיים הנדוורקר, "אור" בפסטיבל הסרטים של ניו יורק שנפתח השבוע, באתר הארץ, 4 באוקטובר 2004
↑  שירות גלובס, ‏קרן אור, באתר גלובס, 23 במאי 2004
↑  דנה ג. פלג, סרט אימה בלי רוחות רפאים, באתר "העוקץ", 24 באוגוסט 2014
 אורי קליין, "הרחק מהיעדרו": איך מתמודדים עם גילוי עריות בקולנוע הישראלי?, באתר הארץ, 21 באוגוסט 2014
↑   שני ליטמן, "מאמי" הוא אחד הסרטים המרגשים והחזקים שנוצרו כאן בשנים האחרונות, באתר הארץ, 1 באוגוסט 2019
 אורי קליין, הרווחנו: העיבוד הקולנועי המרגש ל"מאמי" מגיע ישר לטלוויזיה, באתר הארץ, 24 במרץ 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297418405171  BnF: cb15009390n (data)  GND: 1089875096  ISNI: 0000 0000 8825 1381  LCCN: no2010122826  SUDOC: 092062814  VIAF: 128256174   WorldCat (עם VIAF): 128256174
קליפר (חללית)

קליפר (ברוסית: Клипер) היא סוג של חללית רוסית, שנועדה להחליף את החלליות מסדרת "סויוז", הנמצאות בשימוש מאז 1967. החללית קליפר תוכננה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זוהי חללית לשימוש רב פעמי, וניתן לכנותה גם "מעבורת חלל" קטנה.
ב-2006 חדלו להגיע דיווחים על התקדמות כלשהי בפיתוח המיזם. בשנת 2009 הוחלט על סגירת המיזם ומעבר לפיתוח חללית אחרת - "אוריול". מיזם זה צפוי להשתמש ברוב המערכות שפותחו לחללית קליפר.
יישומים

לחללית קליפר היו מתוכננים שני דגמים עיקריים:
דגם מאויש, היכול לשאת צוות של עד 6 אסטרונאוטים
דגם בלתי מאויש, לשיגור אספקה אל תחנת החלל הבינלאומית, ולהורדת ציוד ממנה אל כדור הארץ
תאגיד "אנרגיה" פרסם מספר תרחישי משימות, בהן נעשה שימוש בחללית זו לצורך שיגור צוות אל הירח, למאדים, ואף מעבר לו, לחגורת האסטרואידים.
שיתוף פעולה עם סוכנות החלל האירופית

סוכנות החלל האירופית שקלה לשגר צוותים של אסטרונאוטים מטעמה, באמצעות החללית קליפר, ממרכז החלל הגיאני. בנוסף, פורסמו מספר איורים המציגים חיבור בין החללית הרוסית לחללית המטען האירופית ATV.
ב-2006 סוכנות החלל האירופית הודיעה כי לא תיקח חלק בפיתוח החללית קליפר.
שימוש למטרות תיירות חלל

רוסיה היא החלוצה בשיגור תיירי חלל. תוכנן כי עם הכנסת החללית קליפר לשירות, היא תוכל להציע מקומות רבים יותר לתיירי חלל, דבר שיוסיף הכנסות רבות לסוכנות החלל הרוסית ולתאגיד "אנרגיה".
אופן השיגור לחלל

החללית קליפר הייתה מתוכננת לטיסות חלל תוך שימוש במספר משגרים, ובהם המשגר הוותיק "סויוז" (סויוז-3 המשודרג או "אונגה"), והמשגר העתידי של רוסיה, המכונה "אנגרה", שעתידו אינו ברור בשלב זה, בשל בעיות מימון. קיימת אפשרות להתאים את החללית לשיגור באמצעות המשגר "זניט", מתוצרת אוקראינה.
שילוב עם החללית "פארום"

החללית קליפר הייתה מתוכננת להתחברות בחלל עם החללית הבלתי מאוישת פארום. שילוב כזה יכול להקנות לה יכולת פעולה ממושכת של עד חצי שנה במסלול סביב כדור הארץ, ולאפשר מרחב מחיה מספק לצוותה. אם תופעל החללית קליפר עם החללית פארום, ניתן יהיה להשתמש במנועי הפארום על מנת להאיץ את החללית למסלול שיביא אותה לטיסות סביב הירח, ובעתיד אף אל מאדים.
נתונים טכניים

אורך: 12 מטר
קוטר: 3.90 מטר
מוטת כנפיים: 8 מטר
משקל כולל: 14,000 ק"ג
אנשי צוות: 2
נוסעים נוספים - עד 4
משך פעילות עצמאית בחלל: 5 ימים
יכולת שהיה בחיבור לתחנת החלל הבינלאומית: שנה
איור של החללית על משגרים מסדרת "סויוז"
קיסריים

| קיסריים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: דקראים
תת־סדרה:: דמויי-דקר
משפחה:: קיסריים
שם מדעי
 Pomacanthidae ‏ג'ורדן ואוורמן, 1898

Pomacanthus navarchus
קיסריים (שם מדעי: Pomacanthidae) היא משפחת דגי שונית מסדרת הדקראים הענקית, ולהם סנפיר גב עליון גבוה ביותר. הם חיים ברוב שוניות האלמוגים באוקיינוס ההודי, האוקיינוס השקט והחלק המערבי של האוקיינוס האטלנטי. הם קרובים של משפחת הפרפרוניים שגם להם סנפיר גבי גדול וחיים בשונית, אך נבדלים מהם במכסה ימיהם הקוצניים.
הקיסריים צבעוניים מאוד וגופם מפוספס בפסים צבעוניים מגוונים. בעלי פיות קטנים, סנפירי חזה גדולים ומעוגלים ושולי הסנפירים לקראת הזנב גדולים ביותר. הזנב עצמו קטן אבל חזק הוא פחות צבעוני משאר הגוף. המין הגדול ביותר יכול להגיע לאורך 60 ס"מ.
דגים אלה מרשימים ובולטים ואינם מסתתרים ומפחדים, אפילו לא מצוללנים. הם ניזונים מפלנקטון, אצות וחסרי חוליות ימיים והם אוהבים במיוחד לאכול ספוגים, שמצמיחים מחדש את איבריהם שנקטעו.
הם חיים רק בשוניות רדודות ובלילות נחים בין הסדקים של האלמוגים. הם חיים בבדידות ונפשים למטרות רבייה, אך חלקם חיים בתוך הרמון. חלק מהמינים מחליפים את זויגם מזכר לנקבה.
מינים בים האדום

בחופי ים סוף מצויים המינים הבאים:
נסיכית פסוסה (Genicanthus caudovittatus)
קיסרון עטור (Apolemichthys xanthotis)
קיסר הדור (Pomacanthus imperator)
קיסר הכתם (Pomacanthus maculosus)
קיסר ים-סופי (Pomacanthus asfur)
פסון מרהיב (Pygoplites diacanthus)
קיסרון תכול סנפיר (Centropyge multispinis)
מיון

Apolemichthys - בו 8 מינים
Centropyge - בו מעל 30 מינים
Chaetodontoplus - בו 13 מינים
נסיכית (Genicanthus) - בו 10 מינים
Holacanthus - בו 8 מינים
קיסר (Pomacanthus) - בו 13 מינים. על שם הסוג קרויה המשפחה
סוג ומין יחיד פסון מרהיב (Pygoplites diacanthus)
גלריה

קיסר הדור צעיר
פסון מרהיב
קרב נהר שאה

קרב נהר שאה היה קרב במהלך מלחמת רוסיה–יפן שהתרחש ב-5–17 באוקטובר 1904 דרומית לעיר שן-יאנג על גדות נהר שאה. בקרב השתתפו כ-400 אלף חיילים. לאחר הקרב התייצבה חזית לאורך 60 ק"מ באזור דרומית לשן-יאנג.
רקע

לאחר הפסד בקרב ליאויאנג הצאר ניקולאי השני דרש להתחיל במתקפה חדשה במטרה לעזור לפורט ארתור הנצורה. בנוסף לכך לצאר היה חשוב לשפר את התדמית של האימפריה לאור ההפסדים הולכים ומצטברים. התגבורות שהגיעו מרוסיה הביאו לכך שהכוח הרוסי גדל לכ-200 אלף חיילים. למרות העדיפות המספרית לגנרל אלכסיי קורופטקין לא היה רצון לשנות את האסטרטגיה שלו ורק לאור הדרישה התקיפה של הצאר ניקולאי השני הוא החליט לצאת למתקפה.
מבחינה פיקודית הכוח הרוסי היה מחולק לקבוצה המזרחית בפיקוד גנרל גאורגי שטקלברג שכללה 3 קורפוסים, הקבוצה המערבית בפיקוד גנרל אלכסנדר בילדרלינג שכללה 3 קורפוסים ויחידה נפרדת בפיקוד של גנרל פאול פון רננקמפף. בהתאם לתוכנית הקרב, הוטלה המשימה העיקרית על הקבוצה המזרחית והקבוצה המערבית הייתה צריכה לפעול לאורך מסילת רכבת כמתקפה משנית.
הכוחות היפנים כללו את הארמייה הראשונה, הארמייה השנייה והארמייה הרביעית כאשר הארמייה השלישית פעלה סביב פורט ארתור.
מהלך הקרב

ב-5 באוקטובר הרוסים החלו במתקפה ולמחרת הגיעו לשפת הנהר שאה. בתחילת הקרב, גנרל שטקלברג קיבל מאלכסיי קורופטקין פקודה לנהל את הקרב בזהירות ולדאוג לעדיפות מספרית לפני כל מתקפה. כתוצאה מזהירות יתר והתארגנות ארוכה לפני כל מתקפה הרוסים אבדו את אפקט ההפתעה שהיה להם בימים הראשונים.
היפנים לא ציפו למתקפה אך החליטו להתארגן למתקפת נגד. ב-10 באוקטובר היפנים החלו במתקפת נגד מול הקבוצה המערבית של הרוסים. במתקפה השתתפו יחידות של הארמייה השנייה והרביעית. באחת המתקפות היפנים הרגו קצין רוסי בכיר ומצאו בידיו מסמכים שונים ומפות. המסמכים תורגמו ליפנית ועזרו למפקדה יפנית להתארגן נכון לפעולות בהמשך.
לקראת 12 באוקטובר היפנים הצליחו להביא לנסיגה של הרוסים משטחים שנכבשו בתחילת המתקפה. במקביל, הקבוצה המזרחית של הרוסים שלא הצליחה לשבור את ההגנה העיקשת של הארמייה יפנית הראשונה החלה גם היא בנסיגה.
ב-18 באוקטובר, לאור האבידות הגדולות, הצדדים הפסיקו המתקפות והחלו להתרכז בהגנה על הקווים. בסופו של דבר התייצבה חזית באורך 60 ק"מ בה הצדדים עמדו זה מול זה ללא ניהול קרב משמעותי.
תוצאות הקרב

הרוסים לא ניצלו את העדיפות המספרית ובמתקפה השתתף רק חצי מהכוח. המחצית השנייה עמדה בעתודה ולא השתתפה בקרב עצמו. המפקדות של שני הצדדים לא הצליחו לנצל הזדמנויות שעמדו בפניהן ולא ידעו איך להתמודד עם מתקפות נגד חוזרות ונשנות.
מעשית, המטלה שניתנה לרוסים להתקדם לכיוון דרום לא הושגה. ההתקדמות היפנית צפונה אומנם נעצרה אך הם לא חשבו על נסיגה כלל. ניתן לראות בתוצאות הקרב ניצחון טקטי יפני לאור כך שהמטרה העיקרית של הרוסים - לעזור לפורט ארתור הוחמצה.
למרות סדרה של כישלונות בשדה הקרב, אלכסיי קורופטקין לא ננזף ואף קיבל קידום. באוקטובר 1904 אדמירל אלכסייב הועבר לסנקט פטרבורג וקורופטקין קודם למפקד היחיד באזור. הוא החליט לארגן מחדש את הכוחות שברשותו. במקום הקבוצה המזרחית והקבוצה המערבית הוקמו 3 ארמיות: הראשונה בפיקוד ניקולאי לינביץ', השנייה פיקוד אוסקר גריפנברג והשלישית בפיקוד אלכסנדר קאולברס. למעט לינביץ' לאף אחד מהמפקדים לא היה ניסיון בשדה המערכה במנצ'וריה.
רבי יוחנן בן גודגדא

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה-1 (או סוף המאה ה-1 לפני הספירה) האימפריה הרומית פרובינקיה יודיאה, האימפריה הרומית
 פטירה:  המאה ה-1 האימפריה הרומית פרובינקיה יודיאה, האימפריה הרומית
 מקום מגורים:  ירושלים
 מקום פעילות:  ירושלים
 תקופת הפעילות:  הדור הראשון לתנאים
 השתייכות:  חז"ל, לויים
 תלמידיו:  רבי יהושע בן חנניה (השערה)
 בני דורו:  רבי יהושע בן חנניה
 אב:  גודגדא
 צאצאים:  מספר בנים ובת מספר נכדים
 
רבי יוחנן בן גודגדא הלוי, היה חכם בתקופת חז"ל בן הדור הראשון לתנאים. שירת בבית המקדש השני והיה מהלויים הממונים על נעילת השערים.
ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
אודותיו מובא בתלמוד הבבלי: ”מעשה בר' יהושע בר חנניה שהלך לסייע בהגפת דלתות אצל ר' יוחנן בן גודגדא אמר לו בני חזור לאחוריך שאתה מן המשוררים ולא מן המשוערים”. מהלשון בו קרא לרבי יהושע - "בני", סבר רבי יהודה בן קלונימוס משפיירא שרבי יהושע היה תלמידו של רבי יוחנן בן גודגדא. כמו כן, על פי רבי יהודה בן קלונימוס, רבי יוחנן נחשב לחסיד גדול, דבר שהתבטא בכך שהוא היה אוכל כל ימיו חולין על טהרת הקודש.
הסיפור אודות רבי יוחנן ורבי יהושע, מתבסס למעשה על מחלוקת הלכתית ששררה ביניהם לגבי לוי שתפקידו היה משורר בבית המקדש, והוא הולך ומגיף את השער, שזה תפקידו של הלוי השוער.
לדעת רבי יוחנן, משורר המגיף את השער בעצמו חייב מיתה, וחז"ל גזרו אף על מי שבא לסייע.
לדעת רבי יהושע, משורר המגיף את השער בעצמו מחייב באזהרה, ואין כל איסור על משורר לסייע לשוער.
ביוגרפיה > זהותו

רבי יהודה בן קלונימוס משפיירא טען כי ישנם שלושה חכמים בשם יוחנן בן גודגדא וככל הנראה השני והשלישי היו צאצאיו.
ביוגרפיה > משפחתו

נכדיו, בני בתו היו אילמים (על פי גרסה אחרת: אחייניו), והם ישבו בבית המדרש ושפתיהם נעו אך לא יכלו להשמיע את קולם. רבי יהודה הנשיא התפלל עבורם והם התרפאו ממחלתם ויכלו לדבר כאחד האדם, ואז התברר שהם בקיאים בכל הש"ס, וגם בספרא והספרי.
קרב נורדלינגן (1634)

קרב נורדלינגן נערך בשנת 1634 בין כוחות קתולים ופרוטסטנטים במסגרת מלחמת שלושים השנים.
הקדמה

למרות הניצחון הפרוטסטנטי המשכנע שנתיים קודם לכן בליצן, לא השכילו השוודים, שאיבדו בליצן את מלכם ומפקדם, גוסטבוס אדולפוס, להמשיך את רצף הניצחונות. כתוצאה מכך, נטלו הכוחות הקיסריים-קתוליים את היוזמה האסטרטגית. בשנת 1634 כבשו הקתוליים את העיירה רגנסבורג. כיוון ששאפו להתפשט צפונה יותר לעומקה של סקסוניה הפרוטסטנטית, הטילו מצור על נורדלינגן. הפרוטסטנטים הבינו כי עליהם לפעול במטרה לפגוע במצור הקתולי ולסייע לעיר, ולכן פתחו בהכנות לקראת מתקפה לילית.
הקרב

המתקפה הפרוטסטנטית המיועדת השתבשה בגין סרבול מיותר של הכוחות הרגליים הפרוטסטנטיים. הדבר העניק לכוחות הקיסריים די זמן להתכונן. בסופו של דבר תקף חיל הרגלים השוודי מספר עמדות במערך הקיסרי, מבלי שהם זוכים לסיוע או לתמיכה כלשהי, והצליחו לדחוק ולהניס אחד מאגפי המערך הקיסרי. אולם בתגובה, המפקד הקתולי שיגר מתקפה מתואמת כנגד החזית הסקסונית, אשר כרעה תחתיה והתמוטטה. המפקד השוודי, גוסטב הורן, נשבה, ובני הברית הפרוטסטנטים ספגו בין 12,000 ל-14,000 אבדות, לעומת 3,000 אבדות בלבד לכוח הקתולי.
השלכות

קרב נורדלינגן סיים את שלב המעורבות השוודית במלחמת שלושים השנים. עתה, כאשר ידם של הקתולים הייתה על העליונה והם איימו להשתלט על הנסיכויות הגרמניות כולן, נכנסה צרפת למעגל הלחימה.
רופרט איש זלצבורג

| --- | --- |

פסל בסגנון גותי
 לידה:  660? וורמס, האימפריה הרומית הקדושה 
 פטירה:  27 במרץ 710  (בגיל 50 בערך) זלצבורג, אוסטריה
 קדוש עבור:  הכנסייה הקתולית, הכנסייה האורתודוקסית המזרחית
 חג:  24 בספטמבר, 27 במרץ
 תכונות:  מחזיק קערית מלח
 פטרון של:  זלצבורג, מדינת זלצבורג
 
רופרט איש זלצבורג או רופרט הקדוש (660?-710) היה קדוש נוצרי, המקודש עבור הכנסייה הקתולית והכנסייה האורתודוקסית המזרחית, מייסד העיר זלצבורג ובן דורו של כילדבר השלישי.
המסורת טוענת כי היה צאצא של השושלת המרובינגית, ודודה של הקדושה ארנטרוד. בתחילת שלטון כילדבר השלישי, שימש כבישוף של וורמס, אך בשנת 697 הוגלה מן העיר לרגנסבורג, שם המיר את דתו של שליט בוואריה, תאודו. לאור ההצלחה המשיך במסעו להמרת דת המקומיים, בעיר אלטטינג. בהמשך עודד את כריית המלח באזור העיר זלצבורג, בה השתקע ונחשב למייסדה.
רופרט מת, על פי המסורת, בחג הפסחא של שנת 710.
הערות שוליים

↑  האנציקלופדיה הקתולית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810616082405606  GND: 119006634  ISNI: 0000 0000 2139 9218  LCCN: nr91010748  VIAF: 47562221   WorldCat (עם VIAF): 47562221
קוליבריים אמיתיים

| קוליבריים אמיתיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: קוליבראים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: קוליבריים
תת־משפחה:: קוליבריים אמיתיים
שם מדעי
 Trochilinae ‏ג'רדין, 1833

קוליברי סגול-כנף
Coeligena coeligena
Urochroa bougueri
קוליבריים אמיתיים (שם מדעי: Trochilinae) היא תת-משפחה של עופות קטנים ממשפחת הקוליבריים המצויים רק ביבשת אמריקה.
מאפיינים

קוליברים אלה כוללים כמעט את כל המינים למעט 6 סוגים מתת-משפחת קוליבריים טרופיים (Phaethornithinae). הם מופיעים במגוון צבעים, צורות ובתי גידול. הם קטנים מאוד מאורך 5 ס"מ אצל קוליברי זעיר מצוי - הקטן שבעופות, עד ל-23 ס"מ אצל קוליברי ענק (Patagona gigas). מקוריהם באים באורכים שונים עד לאורך 10 ס"מ אצל קוליברי ארך-מקור שהוא בעל המקור הארוך ביותר בעולם ביחס לגופו. המקור יכול להיות ישר או מאונקל, קצר או ארוך. הקוליברים מעופפים עם כנפיים מיוחדות דמויות חרמש העוזרות להחזיקם במקום ומרחפים בין פרחים שונים לעבר הצוף שהם מפיקים. הקוליברים חייבים לאכול ללא הרף אחרת ימותו.
הם מצויים ביערות, ג'ונגלים, ערבות וכמה מינים חיים אפילו במדבריות אמריקה. ישנם אפילו מינים החוצים כמה מפרצים בנדידה כמו קוליברי אדום-חזה מצוי.
גלריה

Chrysolampis mosquitus
Lophornis delattrei
Amazilia tobaci
Calliphlox amethystina
קוליברי שחור-חזה
רבי יהושע דסכנין

| --- | --- |
 מקום קבורה:  סכנין
 מקום מגורים:  סכנין (יישוב עתיק) 
 תקופת הפעילות:  דור רביעי לאמוראי ארץ ישראל
 רבותיו:  רבי לוי
 
קבר רבי יהושע דסכנין ואשתו
רבי יהושע דסכנין היה אמורא בן הדור הרביעי לאמוראי ארץ ישראל. חי ופעל במאה הרביעית לספירה.
מקום מגוריו היה בכפר סכנין בגליל התחתון, שם גם מזוהה מקום קברו וקבר אשתו בסמוך לקברו של רבי שמעון דסכנין. במשך הדורות שימש הקבר מקום עלייה לרגל עבור יהודים וגם עבור ערביי הגליל.
מאמרותיו

רבי יהושע דסכנין היה תלמידו של רבי לוי ומחכמי האגדה הבולטים בארץ ישראל. בתלמוד הירושלמי ובמדרשים מובאים דברי אגדה רבים שמסר רבי יהושע בשם רבו, רבי לוי. בתלמוד הבבלי הוא מוזכר פעם אחת בלבד.
ר' יהושע דסכנין בשם רבי לוי אמר: גדול השלום שכל הברכות והתפילות חותמין בשלום (דרך ארץ זוטא).
ר' יהושע דסכנין בשם ר' לוי נטל הקב"ה שיחתן של אבות ועשאן מפתח לגאולתן של בנים (בראשית רבה).
ר' יוסי ממילחייא ור' יהושע דסכנין בשם ר' לוי אמרו: תינוקות שהיו בימי דוד עד שלא טעמו טעם חטא, היו יודעים לדרוש את התורה בארבעים ותשע פנים טמא, וארבעים ותשע פנים טהור... ואחר כל השבח הזה יוצאין למלחמה ונופלין, על ידי שהיה בהן דלטורין (=רכלנים, מספרי לשון הרע)... אבל דורו של אחאב כולם עובדי עבודה זרה היו, ועל ידי שלא היו בהן דלטורין יוצאין למלחמה ונוצחין (מדרש תנחומא).
קברו

על-פי המסורת, קברו של רבי יהושע דסכנין ממוקם בכפר סח'נין שבגליל התחתון. במקום סרקופג מהתקופה הרומית.
בפי הערבים המקום מכונה "א-נבי א-סאדיק" (בערבית: "النبي الصادق", תעתיק מדויק: "אלנבי אלצאדק"), והקבר מקודש גם להם. ערבי הגליל, במיוחד הבדואים משבט ערב א-נעים, נהגו לעלות לרגל לקבר על מנת לערוך את שבועותיהם ולהתפלל לבריאותם ובריאות צאצאיהם. תושבי סח'נין חששו לעבור בסמוך לקבר, במיוחד בשעות הלילה, ונהגו לבקש סליחה מהצדיק כאשר עברו במקום. אגדות מקומיות מייחסות לו מלחמה עם עובדי אלילים ועם הרומאים. הרומאים שרפו את הצדיק יחד עם בנותיו כאשר הוא מחזיק בידיו ספר תורה, והביאו את אפרו לקבורה בסרקופג שנמצא במקום.
עולה רגל יהודי אלמוני תיאר קבר זה במאה ה-14: "ומשם הלכנו לכפר סכנין, שם רב יהושע דכפר סכנין, בארון של אבן וכיסוי של אבן נאה עליו, כלי נאה מאד, ושני צדיקים אצלו בארונות... והם בתוך בית אחד".
לקריאה נוספת

מנחם מיכלסון, יהודה סלומון ומשה מילנר, מקומות קדושים וקברי צדיקים בארץ ישראל, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, עמוד 115: "רבי שמעון ורבי יהושע דסכנין"