stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אהרן פיינשטיין
לקריאה נוספת

אהרן אבן-חן, עלייתו של אהרן טראבלוסר, מעריב, 20 במאי 1980
אהרן אבן-חן: שלושה ימים בסיוון-סיפורה של איכרה ממשמר הירדן: הוצאת שמגר, 1987.
ראש פינה בת מאה, בהוצאת המועצה המקומית ראש פינה, 1983.
הערות שוליים

↑  לודוויג אוגוסט פרנקל, תרגום: מנדל בר"י שטרן, ירושלימה: ספר המסע, ירושלים: אריאל, 1999 (במקור: 1860)
המערכת הלאומית של נהרות פראיים ונופיים

| --- | --- |
סמל ארצות הברית
הלוגו של המערכת הלאומית של נהרות פראיים ונופיים
הלוגו של המערכת הלאומית של נהרות פראיים ונופיים
 פרטי החוק
 מדינה:  ארצות הברית
 www.rivers.gov
המערכת הלאומית של נהרות פראיים ונופיים (באנגלית: National Wild and Scenic Rivers System) הוקמה באמצעות חוק הנהרות הלאומיים הפראיים והנופיים (Wild and Scenic Rivers Act) מ-1968 (חוק ציבורי מספר 90-542), שחוקק על ידי הקונגרס של ארצות הברית במטרה לשמר נהרות מסוימים הניחנים בערכי טבע, תרבות ונופש כך שמימיהם יזרמו באופן חופשי להנאת הדור הנוכחי והדורות הבאים.
החוק ראוי לציון בשל השמירה על האופי המיוחד של נהרות אלו, תוך הכרה גם בפוטנציאל של השימוש הנאות בהם ופיתוחם. הוא מעודד ניהול נהרות החוצה גבולות פוליטיים ומקדם את השתתפות הציבור בפיתוח יעדים להגנה על הנהר. החוק, שאושרר על ידי נשיא ארצות הברית לינדון ג'ונסון בשיאה של התקופה שדגלה היה הגנת הסביבה בארצות הברית מציין כי:
מוצהר בזאת שמדיניותה של ארצות הברית היא כי נהרות נבחרים מסוימים של האומה, יחד עם סביבתם המיידית, הניחנים בנופי טבע, ערכי נופש, גאולוגיה, דגים וחיות בר, ערכים היסטוריים, תרבותיים או ערכים דומים אחרים יוצאי דופן להפליא, ישתמרו במצב של זרימה חופשית, וכי הם וסביבתם המיידית יהיו מוגנים לטובת התועלת וההנאה עבור הדור הנוכחי והדורות הבאים. הקונגרס מצהיר כי המדיניות הארצית הקיימת של הקמת סכרים ובנייה אחרת בחלקים המתאימים של נהרות ארצות הברית צריכה להיות מושלמת במדיניות שתשמור על נהרות נבחרים או קטעים אחרים במצב של זרימה חופשית כדי להגן על איכות המים של נהרות כאלה ולהגשים מטרות שימור חיוניות לאומיות אחרות.
החוק הקים את המערכת הלאומית של נהרות פראיים ונופיים במטרה להגן ולשפר נהרות שיש להם חשיבות אזורית ולאומית. את רשימת הנהרות יכול לקבוע הקונגרס או, אם יתמלאו דרישות מסוימות, מזכיר הפנים של ארצות הברית. כל נהר שנקבע במסגרת החוק מנוהל על ידי סוכנות שבטית, מדינתית או פדרלית, או כשותפות בין כמה מישויות ממשל אלו וארגונים בלתי ממשלתיים מקומיים. הקטעים שנקבעו לא חייבים לכלול את הנהר למלוא אורכו ועשויים לכלול את מקורות הנהר ואת יובליו. גבולות השטח שנכלל עבור נהרות המנוהלים על ידי הממשל הפדרלי הם בדרך כלל כרבע מיל (כ-400 מטרים) משתי הגדות של הנהר, אם מדובר בנהר ב-48 המדינות הרצופות של ארצות הברית, או חצי מיל (כ-800 מטרים) מחוץ לפארקים הלאומיים באלסקה במטרה להגן על הערכים הקשורים לנהר.
נכון לאוגוסט 2018 המערכת הלאומית מגינה על מעל ל-20,440 קילומטרים של 209 נהרות ב-40 מדינות ופוארטו ריקו. מספר זה הוא פחות מרבע אחוז מנהרות ארצות הברית, שאורכם הכולל הוא 5.6 מיליון קילומטרים. לשם השוואה יותר מ-75,000 סכרים גדולים לרוחב המדינה חוללו שינוי באורך של לפחות קרוב למיליון קילומטרים, או כ-17%, מנהרות ארצות הברית.
היסטוריה

חוק הנהרות הלאומיים הפראיים והנופיים היה תולדה של המלצות הוועדה הנשיאותית, "ועדת בחינת משאבי הנופש בחיק הטבע" (Outdoor Recreation Resources Review Commission), בראשי תיבות ORRRC. בין השאר המליצה הוועדה שהאומה האמריקאית תגן על נהרות פראיים ונהרות נופיים מפיתוח שישנה באופן מהותי את אופי הזרימה החופשית שלהם ואת ערכם. באותה תקופה חוותה האומה האמריקאית הידרדרות מהירה של מקורות המים שלה בשל שפכים תעשייתיים ועירוניים שהוזרמו לנהרות האומה. נתיבי מים רבים והדגים שבהם היו רעילים, והפכו אותם לבלתי ניתנים לשימושם של הקהילות הסמוכות. אוכלוסיות של מינים ימיים הלכו והצטמצמו ואנשים אולצו לעקור ממקומות מגוריהם בשל בניית סכרים פרועה. תושבים מכל רחבי ארצות הברית כתבו מכתבים ובהם התחננו בפני הנשיא ואשת הנשיא להגן על נהרותיהם האהובים. בסופו של דבר יזם הסנאטור פרנק צ'רץ' (דמוקרט מאיידהו) את החוק שאושרר על ידי נשיא ארצות הברית לינדון ג'ונסון ב-2 באוקטובר 1968. נהר או קטע מנהר, יכול להיקבע על ידי הקונגרס של ארצות הברית או מזכיר הפנים של ארצות הברית. ב-1968, כחלק מהחוק המקורי, נקבעו שמונה נהרות וקטעי נהרות כנהרות לאומיים פראיים ונופיים: קלירווטר (Clearwater) באיידהו, אילוון פוינט (Eleven Point) במיזורי, פדר (Feather) בקליפורניה, קטע בן 90 קילומטרים של הריו גראנדה בניו מקסיקו, רוג באורגון סנט קרואה (St. Croix) בגבול בין ויסקונסין למינסוטה, סלמון (Salmon) באיידהו והנהר וולף (Wolf) בוויסקונסין. נכון לנובמבר 2018 קיבלו מעמד של נהר פראי ונופי 209 נהרות באורך כולל של 20,526 קילומטרים ב-40 מדינות ובפוארטו ריקו. לשם השוואה יותר מ-75,000 סכרים גדולים לרוחב המדינה חוללו שינוי באורך של לפחות קרוב למיליון קילומטרים, או כ-17%, מנהרות ארצות הברית.
הנהרות הנבחרים בארצות הברית נבחרים אם ניחנו בערכים יוצאי דופן להפליא (Outstandingly Remarkable Values) הנחלקים ל-8 קטגוריות: נוף, נופש, גאולוגיה, דגה, חיות הבר, היסטוריה או ערכים דומים. ערכים אלה יכולים להיחשב זהים לשירותי המערכת האקולוגית, או לאותם מוצרים ושירותים שהטבע מעניק באופן חופשי, ובסופו של דבר מסייע לחברה. נהרות (או קטעי נהרות) שהוגדרו כך קיבלו מעמד של הגנה וקידום לנצח באמצעות שמירה על תנאי הזרימה החופשית שלהם מסכרים ופיתוח שעלולים אחרת להפחית את האיכות של ערכיהם יוצאי הדופן. הגדרה כנהר לאומי פראי ונופי מונעת בפועל חלוקת רישיונות להקמת סכרים חדשים, או משפיעה במישרין על הקטע המוכרז של הנהר. היא גם מעניקה הגנה איתנה כנגד שינויים במימון פדרלי של הערוץ או הגדות המשפיעים לרעה על ערכי הנהר, מגינה על אדמות ציבוריות שעל חופי הנהר מפני חיפושי נפט, גז או מינרלים חדשים, ויוצרת זכויות מים פדרליות שמורות להגן על ערכים התלויים בזרימה כדוגמת בתי גידול לדגה.
ב-2018 חגגו בארצות הברית את שנת ה-50 לחוק הנהרות הפראיים והנופיים. בין השאר, ב-2 באוגוסט 2018 הוכרז קטע בן 30 קילומטרים של איסט רוזבד קריק (East Rosebud Creek) במונטנה כפראי ונופי, הכרזה ראשונה במונטנה מזה 40 שנים.
סיווגים

הכרזה על נהר כפראי ונופי, בראשי תיבות באנגלית WSR, אינה זהה להכרזה על פארק לאומי, ובדרך כלל אינה מעניקה אותן הגנות כמו הגדרה כאזור טבע בראשיתי. הייעוד של נהרות כפראיים ונופיים מגן באופן ספציפי על האופי של הנהרות לזרום בחופשיות הן באדמות בבעלות הממשל הפדרלי והן באדמות פרטיות, דבר שחוק אזורי הטבע הבראשיתי והגדרות פדרליות אחרות אינן יכולות לעשות. למרות החששות שאינם במקומם, הגדרה של נהר כ-WSR אינו משנה זכויות קניין פרטיות.
נהרות לאומיים פראיים ונופיים מנוהלים על ידי אחת או יותר מארבע סוכנויות ניהול הקרקעות העיקריים של הממשל הפדרלי. מרבית הנהרות מ-209 הנהרות הלאומיים הפראיים והנופיים מנוהלים בידי שירות היערות של ארצות הברית, אחריה שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית. חלק מהנהרות המנוהלים בידי שירות הפארקים הם יחידה עצמאית בעוד שאחרים הם חלק מפארקים אחרים. הנהרות הנותרים מנוהלים על ידי "אדמות השימור הלאומיות" (National Conservation Lands) של לשכת ניהול הקרקעות של ארצות הברית ושירות הדגה וחיות הבר של ארצות הברית באלסקה.
נהרות פראיים ונופיים בניהול מדינה כפופים לאותן הגנות כמו נהרות המנוהלים על ידי הממשל הפדרלי. נהרות מדינתיים אלו יכולים להתווסף למערכת הלאומית על ידי מזכיר הפנים בעקבות בקשה ממושל המדינה שהנהר זורם דרכה.
לנהרות מוכרזים מוקצה סיווג אחד או יותר: פראי, נופי, או למטרות נופש. סיווגים אלה מבוססים על אופי הפיתוח של סביבת הנהר בתאריך ההכרזה. נהרות פראיים הם המרוחקים והבלתי מפותחים ביותר בעוד שלנהרות למטרות נופש יש לעיתים קרובות נקודות גישה רבות, כבישים, מסילות ברזל, גשרים, ובתים השוכנים בתוך המסדרון המוגן המוכרז. נהרות נופיים נוטים להיכנס בין רמת הפיתוח של נהר פראי לרמת הפיתוח של נהר למטרות נופש. חשוב לציין, כי סיווג הנהר אינו קשור לערכים שבעטיים קיבל את המעמד. לדוגמה, נופש יכול שלא להיות ערך יוצא דופן לנהר עם סיווג נופש, ונהר המסווג כנופי לא יוכר בגלל ערכו הנופי. כל הנהרות הפראיים והנופיים מקבלים את אותה רמת הגנה ללא קשר לסיווג.
הערות שוליים

1 2  Wild and Scenic Rivers Act. P. L. 90-542; U.S.C. 1271 et seq. 2 October 1968. https://www.rivers.gov/documents/act/complete-act.pdf. Web. 8 August 2018.]
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000005-QINU`"'"River Habitat". NOAA.
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000007-QINU`"'"Wild & Scenic River Act Amendments". National Wild and Scenic Rivers System. National Wild and Scenic Rivers.
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000009-QINU`"'"About the WSR Act". National Wild and Scenic Rivers System.
↑  '"`UNIQ--templatestyles-0000000B-QINU`"'Perry, Denielle (בדצמבר 2017). "[Re]framing the Wild and Scenic Rivers Act for Ecosystem Based Resilience and Adaptation" (PDF). International Journal of WIlderness. 18(2): 41–48. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2018-11-23. נבדק ב-2019-01-18. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-0000000D-QINU`"'"Celebrating 50 Years - Wild & Scenic Rivers System". rivers.gov.
↑  '"`UNIQ--templatestyles-0000000F-QINU`"'Fiebig, Mike (2 באוגוסט 2018). "Montana Stream Becomes First Wild and Scenic River Protected in 50th Anniversary Year". American Rivers. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2012134506  VIAF: 276936163   WorldCat (עם VIAF): 276936163 
הנשיא לינדון ג'ונסון מאשרר בחתימתו את חוק הנהרות הלאומיים הפראיים והנופיים
הנהר סלמון באיידהו הוא נהר פראי ונופי
בדרך הביתה

| --- | --- |

פתיח הסדרה
 סוגה:  דוקומנטריה
 יוצרים:  תומר הימן
 כותבים:  תומר הימן, רון גולדמן
 בימוי:  תומר הימן
 פרסים:  פרס סדרת התעודה הטובה ביותר בפסטיבל ירושלים 2009
 פסקול:  ישראל ברייט, רונה קינן
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  8
 הפקה
 מפיקים בפועל:  טלי שמיר ורצברגר
 חברת הפקה:  ברק הימן, תומר הימן
 אתר צילומים:  ישראל
 צלמים:  תומר הימן
 אורך פרק:  כ-30 דקות
 שידור
 רשת שידור:  yes
 רשת שידור בישראל:  yes דוקו
 תקופת שידור מקורית:  18 בנובמבר 2009 – הווה
 קישורים חיצוניים
 אתר הסדרה
בדרך הביתה היא סדרת טלוויזיה ישראלית דוקומנטרית בת 8 פרקים המתעדת את חייו ואהבותיו של במאי הסדרה תומר הימן. הסדרה היא זוכת פרס סדרת התעודה הטובה ביותר בפסטיבל ירושלים 2009.
הסדרה שודרה החל מ-18 בנובמבר 2009 בערוץ Yes דוקו. שיר הנושא של הסדרה הוא ביצועה של רונה קינן לשיר "בדרך הביתה", שכתב והלחין ישראל ברייט ושרה במקור להקתו של ברייט, השמחות. במאי 2010 שודר בערוץ 2 הסרט "בדרך הביתה", גרסה מקוצרת וערוכה מחדש של הסדרה.
בפרקי הסדרה נעשה שימוש בסרטי 8 מ"מ ישנים ובתיעוד אינטימי של האירועים המשמעותיים בחייו האישיים של הימן בעזרת מצלמת וידאו ביתית במהלך 15 שנים. התיעוד חושף את עולמו הרגשי של הימן, התמודדותו עם משברים אישיים, משפחתיים ולאומיים וחיפושו אחר משמעות ואהבה.
אהבות, קשרים ומין

בתחילת הסרט מתעד היימן את הקשר שלו עם בחור בשם בועז, אך לא מפרט על מהות הקשר. מלבד התאהבות חולפת נראה כי לא מתפתח בין השניים קשר עמוק ורגשי, ולכן מחליט תומר לעזוב את בועז.
לאחר מכן, תומר יוצא למצעד הגאווה השנתי ופוגש שם את ארז. הומוסקסואל צעיר בן 23, ב"ארון", שהגיע לתל אביב מקיבוץ, כמו תומר. תומר מבקר בקיבוץ של ארז, ומבקש להתעלס איתו בזמן תורנות המטבח של ארז. תומר מתאהב בארז, אך נראה כי ארז לא אוהב את תומר באותה מידה. כשתומר מפציר בפני ארז שהוא אוהב אותו, ארז נאלם דום. לאחר שנה וחצי של קשר משמעותי, ארז מחליט במפתיע שהוא עוזב את תומר.
בעקבות הפרידה נכנס תומר לדיכאון ומתקשה להתאושש. הוא מוצא נחמה במועדוני הגייז ובחיי מין מזדמנים. מצלמתו מתעדת חלק מהבחורים איתם תומר שוכב ואת ההשקפות שלהם לגבי אורח החיים ההומוסקאלים. המתראיינים מספרים על חששותיהם מפני הזדקנות, החשש מאיבוד יופי הנעורים, הסיבות שבחרו במין מזדמן וכו'. אחד המרואיינים אף ציין כי במין בינו לתומר הייתה חסרה אינטימיות, וכי תומר איבד עניין בו לאחר ששכב עמו ולכן הוא מאוכזב. בפעם אחרת מתעד תומר את צבי, הומוסקסואל מבוגר וערירי, שמחפש ורוצה לילה אחד של אינטימיות בבדידות שהוא חש.
לאחר תקופה של חוסר יצירה נוסע תומר למלבורן, אוסטרליה, למען קידום הסרט שלו. שם הוא פוגש זוג הומוסקסואלים שחיים בקומונה. בין השלושה נרקמת ידידות אמיצה, ונראה כי התקיים גם קשר מיני.
לאחר מכן ממשיך תומר במסעו בעולם לקידום סרטו "תומר והשרוטים". בגרמניה, לאחר שיצא למועדון גייז הוא פוגש את אנדראס, רקדן גרמני, אך דרכם מתפצלת, תומר נוסע לפריז, ואנדראס לליסבון. תומר מחליט שאנדראס מעניין אותו ולכן הוא שב ונפגש עמו בליסבון. לאחר חזרתו לארץ מפתיע אנדראס את תומר ומגיע לארץ. הוא בוחר לוותר על קריירת הריקוד שלו באירופה לטובת חיים משותפים עם תומר. אנדראס פוגש את משפחתו של תומר, שבמקורה ברחה מגרמניה, ומתמודד עם שאלות על ההיסטוריה המשפחתית ביניהם. אנדראס מנסה לדובב את תומר, על מנת שהקשר שלהם יעמיק. אך תומר נשאר אטום, לא מודה ברגשותיו, וממשיך לראיין את אנדראס, דרך מצלמתו. באחת השיחות המתועדות ביניהם אומר אנדראס לתומר: "אני לא סיפור לסרט, תראה אותי כבן זוג שלך". למרות דברים אלו נכשל תומר בהתמודדות עם רגשותיו, הוא מפחד ממחויבות, ולכן השניים נפרדים ואנדראס חוזר לאירופה. בסוף הסרט מבקש תומר לחזור לאנדראס. נראה כי הוא כותב לו מכתב המפרט את רגשותיו אליו. אנדראס לא קורא את המכתב בקול, למשמע המצלמה, אלא נוצר אותו בליבו. בכל הסרט נראה כי תומר לא מצליח לחוות באמת את המתרחש בחייו אלא דרך מצלמה המגנה עליו מפני חשיפה עצמית ורק חושפת אחרים. הסרט מסתיים בכך שאנדראס, הרקדן הגרמני, הצליח לשבור את דפוס התנהגות זה, כאשר תומר כותב לו מכתב רגשי, נחשף, והצופים לא חשופים לרגשות של תומר אלא תומר חווה את הרגשות שלו רק עם בן זוגו, אנדראס.
הקשרים משפחתיים

במהלך הסרט מתעד תומר את משפחתו ואת היחסים שלו עם אביו, שעל הרקע הגירושים מאימו הם מנוכרים, לפי בחירתו של תומר. אביו ואימו של תומר דוחקים בו להקים בית עם ילדים, אך נראה כי תומר אינו מעוניין. הסרט מתמקד ביחסיו של תומר עם אימו, נועה הימן, אישה חזקה, דעתנית, פעלתנית ושורשית. במהלך הסדרה עוברת נועה ניתוח קשה ותומר תומך בה. היא מקבלת את העובדה שתומר הוא הומו אך מבקשת ממנו גם להביא ילדים לעולם, אך תומר מסרב.
הקשרים לאומיים

בסרטו מועלים הקשרים לאומיים רבים. הנושא הראשון הוא התמוטטות ערכיה של הציונות אל מול עליתם של ערכים קוסמופוליטיים. תומר הוא בן למשפחה חקלאית, עובדת אדמה, לוחמת על הגנת המולדת, ושורשית. תומר עצמו תיעד את שירותו בסיירת צנחנים. לאור המצב הפוליטי נראה כי דור הבנים במשפחה אינו מעוניין להמשיך בעבודת החקלאות במושב, ובוחר לחיות בארצות הברית. הסרט מתעד את אכזבתה של אמו על עזיבתו של בנה הבכור, שהיה טייס, לטובת מגורים בארצות הברית. היא חשה נבגדת שבן אחר בן עוזבים לארצות הברית, ומציינת כי ישראל היא הבית היחידי לעם היהודי. הימן מתעד את התבגרותם של אחייניו שבתחילת הסרט היו תינוקות ובסיומו נערים ונערות. הוא מתעד את הקונפליקט שנוצר להם בין הזהות הישראלית לזהות האמריקאית. לעומתו אחייניו לא רואים את הקונפליקט ולא סבורים שעליהם לבחור זהות ולקשור אותה למקום מגורים גאוגרפי. אחייניתו לעיתים מדברת עם תומר בעברית ולעיתים באנגלית, ומציינת כי היא לא מרגישה מוגבלת לחיות בכל מקום בעולם. בסופו של דבר, תומר בוחר בחיים משותפים עם בן זוג גרמני. אף על פי שסבו ברח מגרמניה הנאצית והפטיר: "אני עם הגרמנים גמרתי".
הנושא השני הוא הסכסוך הישראלי-ערבי. באחד הפרקים עובר תומר לגור ביפו, בבית המשותף ליהודים ולערבים בתקווה לחיות בדו קיום עימם. נראה כי תומר מתקבל יפה. תומר משחק עם הילדים הערבים, והוא שמח בדירתו שקרובה לים. תקוותו מתנפצת כאשר ניפצו לו את שמשות מכוניתו, משום שגילו שהוא הומוסקסואל. תומר מבין שהוא אינו רצוי בבניין הדירות המשותף ובוחר לעזוב. נראה כי ניפוץ השמשות בסרט הוא אנלוגיה לשבירת התקווה מניסיונות השלום עם הפלסטינים. במהלך הסדרה מתעד תומר את תגובות משפחתו לפיגועי טרור שהתרחשו בישראל.
תומר תיעד גם את מצעד הגאווה בירושלים. איתמר, שוב מבקש מתומר לחוות את הרגע ללא המצלמה, אך תומר מסרב ומתעד את התגובות הקשות של הרחוב הירושלמי נגד המצעד, ואת התגובה של החברה הישראלית להומואים.
יש הטוענים[דרוש מקור] כי היימן הוא דוגמה בולטת לדור ה-Y, מאמין בערכים ליברלים, פורץ גבולות לאומיים, משתמש במכשירים דיגיטליים (כגון המצלמה) שמשנים את חייו.
איירסופט

קליעי פלסטיק דחוס
כלי איירסופט מסוג m15a4 של Classic Army
שחקן איירסופט בעל כלי מסוג G36E
משחק איירסופט
איירסופט (באנגלית: Airsoft - "רך כאוויר") או "סטרייקבול" הוא ענף ספורט מודרני הדומה במקצת לפיינטבול, בו יורים המתחרים בכלי ירייה המחקים כלי נשק אמיתיים, כלי האיירסופט יורים כדורי פלסטיק במשחק המדמה מלחמה. ישנם סוגים שונים של משחקי איירסופט כגון "סימולציה צבאית" (Military Simulation), 'תפוס את הדגל' (Capture The Flag) או משחקים 'רגילים' של קבוצה נגד קבוצה. ציוד איירסופט המשמש בטורנירים ותחרויות דומה מאוד לציוד צבאי, ובצבאות מסוימים, בהם כוחות הביטחון בישראל[דרוש מקור], אף משמש לאימון חיילים[דרוש מקור].
אחד הסיכונים בהפצת רובי איירסופט הוא שהם נראים זהים לכלי נשק שיורים קליעים, וארגוני הפשיעה עשויים לעשות בהם שימוש לשוד, פרוטקשן ואיומים. רובי האיירסופט הוגדרו ככלי נשק בישראל[דרוש מקור][מפני ש...] ואף הוחלט על עצירת יבוא האיירסופט לישראל עד להידוק ופיקוח הרגולציה בנושא.
היסטוריה

כתוצאה מהאיסור על החזקת נשק חם, התפתחה ביפן תעשייה מפותחת של דגמי כלי נשק. כלי האיירסופט הראשונים הומצאו בשנות השבעים, כשהוכנס מנגנון לירי של כדוריות פלסטיק בקוטר 6 מ"מ המופעל בעזרת קפיץ נדרך, כלומר יש לדרוך לפני כל ירייה. כלים אלו נקראים בימינו "ספרינג" (Spring = קפיץ) והם דורשים מהמפעיל לדרוך את הנשק לאחר כל ירייה. גם כלי רובי צלפים באיירסופט פועלים כך על מנת לדמות את המציאות. הספורט התפשט במהירות לסין, קוריאה, הונג קונג, ולפיליפינים וצבר פופולריות בעיקר בגלל המגבלות המוטלות על החזקת כלי נשק במדינות אלו. בשנת 1981 הומצא בארצות הברית הפיינטבול, והפך נפוץ במערב. עקב הדמיון הרב בין ענפי הספורט, ועדיפות לפיינטבול במספר פרמטרים גבוהים, האיירסופט כמעט ולא התפשט למערב. בשנות ה-90 הוכנסו שיפורים במנגנוני האיירסופט, והוכנסו לשימוש בין השאר כלי-איירסופט אוטומטיים חשמליים עם שכלול של מנגנון ההופ-אפ,
מנגנון זה גורם לסבסוב הכדור כלפי מעלה בזמן היציאה מהקנה, משפר את האווירודינמיקה והמומנט של הכדור כדי שיעוף רחוק יותר.
לאחר מכן האיירסופט התחיל לחדור גם למערב, אך זמן רב עבר עד שהוכר כספורט חוקי בישראל על ידי התאחדות הקליעה.
חוקי המשחק

האיירסופט מבוסס על "שיטת האמינות", בה כל שחקן שנפגע מרים את הכלי או את ידו וצועק "מת!" כדי להכריז שהוא נפגע ושהוא יוצא מהמשחק. שחקן יכול גם לחבוש מצנפת כתומה או אדומה על הראש כסימן לכך שנפגע. לאחר ששחקן נפסל הוא עובר ל"נקודת המתים", שנקבעה מראש ובכך מוציא עצמו מהמשחק. הנקודה המוגדרת מראש נמצאת בדרך כלל בטווח בטיחות מאזור של חילופי אש כדי שהשחקנים שנפסלו יוכלו להוריד את אמצעי הבטיחות כמו מסכות ומגנים כדי לנוח, לשתות וכדומה. בתוך נקודת המתים חל איסור להסתובב עם כלים טעונים. משתמשים בשיטה זאת על מנת שהמשחק יהיה מהנה ומציאותי יותר. במשחקי איירסופט, בניגוד לפיינטבול, לא ניתן לראות את הפגיעות, לכן המשחק מבוסס על אמון.
באיירסופט ישנם הרבה סוגי משחק כאשר הנפוצים בהם הם:
תפוס את הדגל (Capture the flag) - לכל קבוצה יש דגל שנמצא במחנה שלה. מטרת הקבוצה השנייה היא לתפוס את הדגל בחשאיות ולהביא אותו אל הדגל שלה.
קרב קבוצתי (Team Death-match) - מטרת כל קבוצה היא "להרוג" כמה שיותר מהקבוצה השנייה. הקבוצה המנצחת היא זו ש"הרגה" יותר שחקנים, או ששחקניה הם האחרונים שנשארו במשחק.
סימולציה צבאית (Mil-sim - Military Simulation) - הדמיה צבאית בה משחזרים עד כמה שניתן קרבות מסוימים תוך לבישת מדים ושימוש בציוד אותנטי. אפשרות נוספת היא דימוי של תרחישים כגון שחרור בני ערובה וכיבוש מפקדות אויב.
חוקי המשחק > בטיחות

הרמה הבטוחה ביותר של ציוד מינימלי כדי להשתתף ברוב המשחקים כוללת זוג משקפי בטיחות תקניים (תקן ANSI Z87.1 לעמידה בהלם) כדי להגן על העיניים של המשתתפים. לא ניתן לשחק עם משקפי שמש מכיוון שהם לא תוכננו לקבל פגיעות חזקות ועלולים להתנפץ לרסיסים. אם אין למשקפיים תקן או שיש ספק אם המשקפיים יעמדו בפגיעה, נבדקים המשקפיים בתחילת האירוע (המשחק) מטווח 0 על ידי הכלי החזק ביותר.
לא נמצאו הרבה פגיעות עיניים באיירסופט[דרוש מקור], וכמו כן מעולם לא היה מקרה של איבוד ראייה[דרוש מקור].
כמו כן ישנם מספר אמצעי בטיחות ששחקני איירסופט צריכים לנקוט:
משקפי מגן (ראו למעלה) הם חובה בכל משחק.
מסיכת רשת חצי פנים - זוהי מסיכה שמגנה על כל השטח שמתחת לעיני השחקן, כלומר האף, הפה והשיניים.
מסכה מלאה - מסכה המכסה את כל פני השחקן.
מסיכת פיינטבול - אותו סוג מסיכה המשמש במשחק פיינטבול.
כלי איירסופט

כלי איירסופט הם לרוב העתקים של רובים אמיתיים. כלי איירסופט פועלים במנגנונים שונים על מנת לירות כדורי פלסטיק או קרמיקה שנקראים BB במשקל 0.12–0.43 גרם במהירות 200–600 רגל לשנייה (61–183 מטר לשנייה), תחמושת אל-הרג, שבמיגון מתאים אף אינה פוצעת.
כלי איירסופט > סוגי הכלים

קיימים שלושה סוגים עיקריים של כלי איירסופט:
מנגנון דריכה ידנית (Spring) - כלי עם מנגנון דריכה ידני הדורש מהמשתמש לדרוך את הנשק לאחר כל ירייה. דריכה של הכלי מעלה כדור אחד בלבד לקנה ומכווצת את הקפיץ. הקפיץ משתחרר בלחיצה על ההדק ודוחס את האוויר בבוכנה שיורה את הכדור מהקנה. בכלי Spring מקצועיים יותר המהירות גבוהה יותר ומאפשרת ירי חזק יחסית למנגנונים אחרים.
מנגנון חשמלי אוטומטי (AEG - Automatic Electric Gun) - כלי עם מנגנון חשמלי המאפשר ירי באופן אוטומטי או חצי-אוטומטי. מנוע חשמלי המניע מערכת גלגלי שיניים אשר מכווצת קפיץ וטוענת כדור לקנה; כאשר הקפיץ משתחרר הוא דוחס את האוויר הנמצא בתוך בוכנה ויורה את הכדור דרך הקנה. מנגנון זה מאפשר ירי אוטומטי בקצב של בין 8 ל-30 כדורים לשנייה ואף יותר בכלים המשודרגים.
מנגנון גז (GBB - Gas Blow Back, Gas Non Blow Back) - מנגנון המופעל על ידי גז דחוס המאוחסן במכלים סטנדרטיים המחוברים לכלי, או במכלים המובנים בתוך המחסנית\גוף הכלי. מנגנון זה בא לידי שימוש בעיקר בכלי איירסופט המדמים אקדחים או רובי צלפים בעלי מהירויות גבוהות מאוד, והם המציאותיים ביותר.
קיים מגוון רחב של כלים הפועלים במנגנון זה אשר נבדלים ביניהם גם בסוג גז שבשימוש (Green/Red Gas, Co2, Propane) וגם בסגנון ההפעלה של הכלי עצמו (בחלק מהאקדחים ורובי הסער מבוססי גז קיימת הדמיית הדף - Blow Back).
כלי איירסופט > ציוד נוסף

לאיירסופט קיים ציוד נוסף אשר עוזר לכלי לעבוד, מוסיף לנוחות השחקן ושיפור יכולתו המשחקית או למיגון השחקן.
ציוד הכרחי לדוגמה:
משקף, משקפיים או מסיכת מגן - נמצאים על הפנים ומונעים מהכדור להגיע לעיניים או כשמדובר במסיכה לאזור הפנים ובעיקר מונעת ממנו לפגוע ולהסב נזק לאחת השיניים.
ציוד משני לדוגמה:
כוונת הולוגרפית או כוונת טלסקופית - הכוונת עוזרת בכיוון מהיר של הכלי על המטרה או מגדילה את המטרה ובכך עוזרת בירי למרחק.
"שפצורים" - השפצורים, כגון ידיות הסתערות, דורגלים, מטולי רימונים ועוד, משמשים לשיפור יכולת השחקן לשלוט בכלי בנוחות או לעיתים מוסיפים יכולות (לדוגמה במטול רימונים).
וסט טקטי - הוסט מאפשר לאחסון מחסניות נוספות ועוד ציוד שקיים לשחקן. לפעמים הוסט צבוע בצבעי הסוואה.
מיגון פנים בנוסף למשקף - במידה והשחקן בוחר לשחק עם מיגון שמגן רק על העיניים, קיימת אפשרות של נזק לשיניים או לפנים. יש הרבה סוגים של מיגון פנים אך הנפוצים הם מבד ניופראן, מסיכת בלקלבה או רשת ממתכת (סטוקר) .
כלי איירסופט > שדרוגים

לרוב ניתן לשדרג כלי איירסופט על ידי הוספה או החלפה של חלקים פנימיים וחיצוניים כמו הצרת קנה (אשר עוזרת לדיוק מרבי, בעיקר ברוב"צ), אטימת טפלון ועוד.
את המראה החיצוני אפשר לשנות על ידי החלפת חלקים (כמו מתפסים, קתות או אפילו גוף), וגם להרכיב אביזרים נוספים כגון כוונות, פנסים, משתיקי קול, ידית הסתערות וכן הלאה.
בנוסף ניתן לשפר את ביצועי (מהירות הכדור, דיוק, קצב אש ועוד) כלי האיירסופט על ידי החלפת חלקים במנגנון ההפעלה שלהם (קפיצים, גלגלי שיניים, קנה פנימי, שסתומים וכו').
משתיק קול על הקנה אינו אפקטיבי באיירסופט מפני שהרעש מהמנוע.
ישנן מוסכמות על הגבלת מהירות שבה יעופו כדורי ה-BB. מגבלות אלה נועדו למנוע פציעות אצל השחקנים.
לרוב, ההגבלות לרובה חשמלי הם 140 מטר לשנייה, ולרובה צלפים ורובי ספרינג - 190 מטר לשנייה. קצב האש של כלי ממוצע הוא בין 15 ל-25 כדורים בשנייה (900 - 1500 כדורים בדקה).
כלי איירסופט > טווחים

למרבית כלי האיירסופט כיום ישנו מנגנון הופ-אפ מתכוונן אשר יוצר סיבוב של הכדור בעת הירי. סיבוב זה גורם ללחצי אוויר לפי אפקט מגנוס שנותנים כוח עילוי לכדור ומאפשרים לו לשמור על מסלול ישר לטווח ארוך. יש לכוון את ההופ-אפ לפי משקל הכדור ולפי מהירות הירי, והוא מאפשר טווח יעיל (כלומר טווח שבו הכדור שומר על מסלול שטוח) שנע מ-30 מטרים לכלים של 80 מטרים לשנייה עד 110 מטרים לכלים של 180 מטרים לשנייה.
כלי איירסופט > סוגי מחסניות

ישנם הרבה סוגים של מחסניות, ביניהן מחסניות לכלי שעובד במנגנון חשמלי (AEG) וכלי שעובד על גז (GBB), לכל משפחה קיימת מחסנית שונה ולכל מחסנית יש קיבולת שונה. פירוט על הקיבולות של המחסניות של רובי AEG ושל מנגנונן:
היי קאפ - (באנגלית: High Cap, קיצור של High Capacity או קיבולת גבוהה), שבדרך כלל ניתן לאחסן בה בין 200 ל-3000 כדורים.
מנגנון ותפעול: ישנו תא לאחסון כדורים שבו רוב הכדורים נמצאים, בעזרת סיבוב גלגל שיניים שנמצא בתחתית המחסנית מועברים כדורים לתא נוסף וקטן יותר ומועלים בעזרת קפיץ לחלק העליון של המחסנית ומשם כשהיא מחוברת לרובה נכנסים אליו. ליד התא הנוסף ישנו כמו כפתור שבלחיצה עליו הכדורים שנמצאים בתא משתחררים, וזאת על מנת למנוע מהקפיץ להתקלקל.
מיד קאפ - בה ניתן לאחסן בדרך כלל בין 80 ל-140 כדורים.
מנגנון ותפעול: במחסניות מיד קאפ קיים רק התא הקטן שבו מאוחסנים הכדורים. הכנסת הכדורים יכולה להתבצע רק עם מכשיר שנקרא "BB Loader" או "Speed Loader". אין גלגל שיניים בתחתית המחסנית מכיוון שהכדורים מאוחסנים אך ורק בתא שממנו הם עולים לרובה.
לואו קאפ או ריל קאפ - בה ניתן לאחסן בדרך כלל כ-30 כדורים כמו במחסנית לנשק חם, ומכאן נובע השם ריל קאפ (קיצור של "קיבולת אמיתית" באנגלית).
המנגנון והתפעול בריל קאפ זהים להם שבמיד קאפ.
ישנן מחסניות שיכולות להכיל עד כחמישה אלף כדורים .
איירסופט ברחבי העולם

איירסופט הוא ספורט חדש יחסית, כאשר המדינות המובילות בתחום הן בריטניה, ארצות הברית, יפן, הונג קונג, הפיליפינים, צרפת, רוסיה, איטליה וכמה ממדינות מזרח אירופה.
האיירסופט הוא ספורט ותחביב חוקי בארצות הבאות:
בריטניה, ארצות הברית, יפן, הונג קונג, ישראל, הפיליפינים, צרפת, יוון, סודאן, ספרד, איטליה, רוסיה, שוודיה, אוסטרליה, אוקראינה, אלבניה, בוליביה, בלגיה, ברזיל, בוטסואנה.
הערות שוליים

↑  איציק סבן,'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'רובי האיירסופט יוגדרו ככלי נשק, זיקוקים ייחשבו כחומר נפץ, באתר ישראל היום, 25 באוקטובר 2021
↑  איתמר אייכנר,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'"צעצוע שהורג - לא משחק": שרת הכלכלה עצרה את ייבוא ה"איירסופט", באתר ynet, 14 באוקטובר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7578025-2  NKC: ph503028