stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הוניגמן
היסטוריה

ב-1947 פתחה שרה (אולה) הוניגמן את חנות הוניגמן לבגדי ילדים ברחוב בן יהודה בתל אביב.
בשנות ה-70 משה (יולק) הוניגמן ובניו, יעקב ומיכה, החלו לנהל את חנות הילדים של אם המשפחה, שרה (אולה). לצד הפעילות השוטפת, הם פיתחו בגלריה הקטנה שמעל החנות פעילות ייצור והפצה סיטונאית בכל הארץ. לשם כך הוקמה ב-1978 חברת "הוניגמן ובניו". עם הזמן נשכרו מתפרות ושטחי עבודה נוספים באזורים סמוכים לחנות.
באותה תקופה החלה הוניגמן לייצר בגדים גם מחוץ לישראל. החברה השתתפה בתערוכות בינלאומיות, וייצאה את מוצריה לרשתות ולמותגי קמעונאות מובילים בארצות הברית, בבריטניה ובגרמניה, כמו: בלומינגדיילס, C&H, ‏Casual Corner‏, Harrods ו-Otto.
בשנות השמונים והתשעים, הפנתה הוניגמן חלק ניכר ממשאביה לאפיקי פעילות חדשים:
אופנת ילדים – פתיחת שתי חנויות רחוב נוספות באתרי קניות מרכזיים בגוש דן, בכיכר המדינה בתל אביב וברחוב סוקולוב ברמת השרון. במקביל, התרחבה המכירה הסיטונאית של בגדי ילדים ברחבי הארץ.
בגדי הילדים והנשים נמכרו באותה החנות, ובכך אפשרו מענה לילדים ולאמהותיהם. בהמשך, התגברה המכירה הסיטונאית של בגדי הנשים. ההתפתחות המואצת של הקניונים הביאה לכך שהמכירות בחנויות הרחוב הלכו ופחתו. הוניגמן השקיעה מאמצים בפיתוח הרשת הקמעונאית - ובכל קניון וקניון הוקמה חנות ייעודית.
התמקדות בפעילות קמעונאית, בעקבות הצלחת סניפי הרשת. החברה צמצמה בהדרגה את פעילות המכירה הסיטונאית, עד להפסקתה המוחלטת באמצע שנות התשעים.
בתחילת שנת 2018, קבוצת הוניגמן נקלעה לקשיים שנבעו, בין היתר, בשל שינויים בהרגלי הצריכה של הישראלים, בהם קניות מוצרי אופנה באינטרנט; נסיעות זולות לחוץ לישראל ורכישות מחוץ לישראל, וכן בשל עליית שכר המינימום, עלויות שכירות גבוהות בקניונים, שם ממוקמים רוב סניפי החברה, ותחרות משמעותית בענף האופנה. עקב חובות של כ-233 מיליון ש"ח שהנהלת החברה צפתה שהיא תתקשה לשלמם, פנתה החברה לבית המשפט בבקשה להקפאת הליכים, במטרה "לתת שקט תעשייתי לחברה כדי לנסות ולייצב את מצבה ולנסות להבריא אותה".
ב-26 בפברואר 2018 הודיע מיכה רונן מנכ"ל החברה על התפטרותו.
בשנת 2018 נמכרו סניפי רשת "הוניגמן קידס" לידי חברת אבני שהם, מפעילת רשת חנויות המותג "קיווי".
מותגים

בסוף שנות התשעים קבוצת הוניגמן העמיקה את פריסתה ברמה הארצית. במקביל פרצה לשווקים נוספים והתחדשה עם פיתוח סדרת מותגים חדשים. כיום, חנויות קבוצת הוניגמן מתחלקות לשישה מותגים, הפונים למגוון קהלי יעד שונים:
HONiGMAN – אופנה לנשים.
TNT – רשת אופנה לצעירים בישראל.
HONiGMAN KIDS – פריטים ואביזרים לילדים מגיל 5 ומעלה.
VIRUS – תת-מותג של אופנת רחוב לילדים ולנוער.
כתוצאה מבידול המותגים, בין השנים 1999 ל-2006 חלו גידול של 410% במספר חנויות הרשת וצמיחה של 535% במחזורי המכירות של הוניגמן.
הפרזנטורים

במהלך השנים ייצגו את מותג הנשים של הוניגמן כפרזנטוריות דוגמניות מוכרות רבות. בעבר ייצגה את המותג מלאני פרס, שליוותה את הוניגמן במשך תשע שנים מתחילת שנות האלפיים. עוד ייצגה את הוניגמן דוגמנית העל הגרמנייה קלאודיה שיפר.
דוגמניות ישראליות שהובילו קמפיינים של הרשת הן שירז טל, שירלי בוגנים ועמית מכטינגר. עוד כיכבו בפרסומות הוניגמן המגישה והשחקנית עדן הראל וכן הדוגמנית מור קציר, הדוגמנית אילנית לוי, ומאוחר יותר הדוגמנית והשחקנית סנדי בר.
במרכז הקמפיינים של רשת TNT היו מירי בוהדנה, ליהי אלון ואליס דלאל ובפרזנטורים אנחל בונני ועומר ברנע. בעבר הציגו גם את בגדי TNT בצוותא דנה פרידר, שחקנית ודוגמנית וכן ג'וש ביץ', כוכב רוק בריטי ודוגמן. כמו כן, כיכבו כפרזנטורים של המותג הדוגמן הברזילאי חסוס לוז, בן זוגה לשעבר של הזמרת מדונה, השחקן ורן טרוייר, הידוע יותר מכל בתפקידו כ"מיני מי" בסרטי הקולנוע "אוסטין פאוורס" ומשתתפת תוכנית הריאליטי "האח הגדול" אלין לוי.
את בגדי התינוקות מציגים מדי קמפיין, גם ילדיהם של עובדי קבוצת הוניגמן.
הערות שוליים

↑  מנחם שטאובר, ‏רגע עצוב נוסף לשוק האופנה בישראל: הוניגמן הולכת לפירוק, באתר גלובס, 9 במאי 2018
↑  שני מוזס, ‏שוק האופנה הישראלי מתייבש: כך קרסו 4 רשתות תוך חצי שנה, באתר גלובס, 15 בפברואר 2018
↑  ענת רואה, המספרים נחשפים: מדוע קרסה רשת האופנה הוניגמן, באתר כלכליסט, 15 בפברואר 2018
↑   עדי דברת-מזריץ, רולטת האופנה: מי תהיה הרשת הבאה שתקרוס?, באתר TheMarker‏, 15 בפברואר 2018
↑  אורנה יפת, לאחר שלושה שבועות בלבד: מנכ"ל הוניגמן התפטר, באתר כלכליסט, 26 בפברואר 2018
↑  אורנה יפת וענת רואה, רשות ההגבלים אישרה את המיזוג בין הוניגמן לקיווי, באתר כלכליסט, 29 באפריל 2018
סניף הוניגמן קידס
Honigman Kids Logo
הלוגו של TNT
המגונדרים (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  ואלרי טודורובסקי 
 הופק בידי:  ואלרי טודורובסקי ואדים גוריאינוב לאוניד לבדב לאוניד ירמולניק
 תסריט:  ואלרי טודורובסקי, יורי קורוטקוב 
 עריכה:  ואלרי טודורובסקי
 שחקנים ראשיים:  אנטון שאגין אוקסנה אקינשינה יבגניה חיריבסקיה מקסים מטבייב איגור ווינארובסקי יקטרינה וילקובה
 מוזיקה:  קונסטנטין מלדזה 
 צילום:  רומן וסיאנוב 
 מדינה:  רוסיה, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית 
 חברת הפקה:  בלארוספילם 
 חברה מפיצה:  קרסנאיה סטרלה
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  25 בדצמבר 2008
 משך הקרנה:  120 דק' 
 שפת הסרט:  רוסית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט מוזיקלי 
 תקציב:  15 מיליון דולר
 פרסים:  פסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, פרס ניקה
 www.stilyagifilm.ru
 דף הסרט ב־IMDb
 
ואלרי טודורובסקי על סט הסרט "המגונדרים", יוני 2007
המגונדרים (ברוסית: Стиляги) הוא סרט רוסי משנת 2008, שנקרא Hipsters בשידורו בארצות הברית. זהו סרט מוזיקלי שמציג את תת-תרבות צעירים "סטיליאגי" (משוגעים על אופנה, משוגעים על סטייל ברוסית) של ברית המועצות בשנות ה-50 של המאה ה-20. הסרט מוצג כמתרחש לאחר מותו של סטלין בשנים 1955—1956.
"המגונדרים" הוצג בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ופסטיבל בינלאומי בקליבלנד שם זכה בפרס חביב הקהל. כמו כן הוא זכה בפרס נשר הזהב כסרט הטוב ביותר ובפרס ניקה.
זהו שיתוף הפעולה השני של ואלרי טודורובסקי ומקסים מטבייב שכיכב גם בסרט הקודם של טודורובסקי, מלחציים.
עלילה

מאלס (השם הוא ראשי תיבות של מרקס, אנגלס, לנין, סטלין, שהוא חבר קומסומול, משתתף בפיזור המסיבה של סטילאגי, שם פוגש בחורה בשם פולי המזמינה אותו לפגישת הקבוצה ב"ברודוויי" (שם רחוב למפגשי הקבוצה – היה קיים בכל עיר בו נפגשו "סטילאגי").
לאחר הפגישה הראשונה הוא לומד לרקוד ג'אז, מגדל שיער ומתחיל לעבוד במטרה לקנות בגדים שונים ובעלי סגנון. הוא רוכש סקסופון בשוק השחור. לאחר שנודע על כך לאנשי הקומסומול, הוא עובר תהליך של נידוי, אבל נשאר עם קבוצת ה"סטיליאגי". חברי הקבוצה חושבים שהם מדמים לבוש מערבי ורק לאחר שראש הקבוצה שאביו עובד במנגנון הסובייטי ובעזרת פרוטקציה שולח אותו לחו"ל, מתברר שתת-הקבוצה התלבשה כמו שבמערב לא התלבשו אף פעם.
פרסים ומועמדויות

| פרסים> פרס | פרסים> תאריך/שנת הענקה | פרסים> קטגוריה | פרסים> תוצאה | פרסים>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פסטיבל הסרטים של קליבלנד | 2009 | חביב הקהל | זכייה |  |
| פרס נשר הזהב | ‏30.01.2010 | קטגוריית הסרט הטוב ביותר | זכייה |  |
| פרס ניקה | ‏03.04.2010 | הסרט הטוב ביותר | זכייה |  |
| פרס ניקה | ‏03.04.2010 | הבימוי הטוב ביותר | מועמדות |  |
האתגר (סרט, 2023)

| --- | --- |

 בימוי:  קלים שיפנקו 
 הופק בידי:  קונסטנטין ארנסט ויטאלי שליאפו דניס ז'לינסקי אדוארד אילויאן דמיטרי רוגוזין סרגיי טיטינקוב אלכסיי טרוציוק
 תסריט:  קלים שיפנקו באקור באקוראדזה
 שחקנים ראשיים:  יוליה פרסילד אליונה מורדובינה
 צילום:  אלכסיי דודין
 מדינה:  רוסיה 
 חברת הפקה:  רוסקוסמוס ערוץ 1 הרוסי אולפן Yellow, Black and White
 חברה מפיצה:  סנטרל פרטנרשיפ 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  11 באפריל 2023 
 משך הקרנה:  165 דק' 
 שפת הסרט:  רוסית 
 סוגה:  space drama, סרט דרמה 
 תקציב:  1 מיליארד רובל
 הכנסות:  2.1 מיליארד רובל
 פרסים:  פרס הפדרציה הרוסית 
 vyzov.roscosmos.ru/101/
 דף הסרט ב־IMDb
 
האתגר (ברוסית: «Вызов») הוא סרט דרמה רוסי, בבימויו של קלים שיפנקו ובהפקת קונסטנטין ארנסט, בכיכובה של יוליה פרסילד כרופאה שנשלחת לטפל בקוסמונאוט על תחנת החלל הבינלאומית. הסרט צולם בתחנת החלל הבינלאומית והוא הראשון מסוגו. זהו שיתוף הפעולה הראשון בין תאגיד החלל הרוסי רוסקוסמוס והשידור הציבורי של הערוץ הראשון.
הקרנת הסרט החלה ב-10 באפריל 2023. הביקרות לא הייתה חד-משמעית. יוצרי הסרט ויוליה פרסילד קיבלו פרס הפדרציה הרוסית על עבודתם בסרט. פרסילד קיבלה גם את פרס ניקה 2024 בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר.
זהו הסרט העלילתי הראשון בהיסטוריה של הקולנוע שצולם בחלל החיצון, הרבה לפני תחילת ההפקה על אפוס החלל של טום קרוז, שתקציבו 200 מיליון דולר והוכרז ב־2020. "האתגר" הוא חלק מפרויקט מדעי של רוסקוסמוס שנועד להפוך להוכחה לעובדה שטיסות חלל הופכות בהדרגה לזמינות לא רק עבור מקצוענים, אלא גם למגוון רחב יותר של מתעניינים בתחום.
"האתגר" הוא סיפורה של רופאה רוסייה שנשלחת לתחנת החלל הבינלאומית לנסות להציל את חייו של קוסמונאוט.
עלילה

הקוסמונאוט בוגדאנוב מאבד את הכרתו בזמן טיסת חלל. הרופאים מחליטים שיהיה צורך לבצע ניתוח לב באפס כבידה. מנתחת הלב ז'ניה, שאין לה זמן לגדל את בתה המתבגרת, נבחרת להתכונן לטיסה לחלל לביצוע ההליך הרפואי המורכב באפס כבידה.
צוות השחקנים

יוליה פרסילד — יבגניה "ז'ניה", קרדיולוגית
אולג נוביצקי — הקוסמונאוט בוגדאנוב
ולדימיר משקוב - קרדיולוג, המנטור של ז'ניה
אליונה מורדובינה - קוסמונאוטית
אנטון שקאפלרוב - קוסמונאוט (הופעת קמע)
מארק ט. וונד היי - קוסמונאוט (הופעת קמע)
קלים שיפנקו - קוסמונאוט (הופעת קמע)
פיוטר דוברוב - קוסמונאוט (הופעת קמע)
טטיאנה דוגילבה
מילוש ביקוביץ' - רופא
הפקה

עבדנו ממש קשה ואנחנו ממש עייפים, למרות שאנחנו נשארים במצב רוח טוב ומחייכים. האימונים היו קשים מבחינה פסיכולוגית, פיזית ומוסרית... בתור שחקנית, מעולם לא היו לי ציפיות להגיע לחלל... אבל אני חושבת שברגע שנשיג את המטרה, כל זה ייראה לא כל כך קשה ונזכור את האימונים עם חיוך
בשנת 2020 פרסם תאגיד החלל הרוסי רוסקוסמוס דרישות לשחקנית לצורך השתתפות בצילומי סרט חלל בתחנת החלל הבינלאומית. ערוץ 1 הרוסי נבחר כפלטפורמה להפקת הסרט העלילתי. לאחר ועדה ממלכתית פורסם במאי 2021 כי שחקנית הקולנוע יוליה פרסילד תגלם את התפקיד הראשי. לצדה תשתתף בצילומים גם השחקנית אליונה מורדובינה, כשההכנות לטיסת חלל החלו ב־1 ביוני 2021. כדי להתכונן לצילומים, קלם שיפנקו התאמן באופן אינטנסיבי והוריד 15 ק"ג ממשקלו. בטיסת החלל, הוא עצמו שימש הצלם, מאפר ומעצב ההפקה. הקוסמונאוט אנטון שקפלרוב היה למפקד הטיסה, בעוד שיפנקו ופרסילד טסו כמהנדסי טיסה. צוות הגיבוי כלל את הקוסמונאוט אולג ארטמייב, הצלם אלכסיי דודין והשחקנית אליונה מורדובינה. בחודשים שקדמו לשיגור פרסילד ושיפנקו עברו אימונים רבים.
הקטעים שצולמו בחלל כללו כ־35 דקות מהסרט המלא. החוויה הייחודית של אימון אקספרס לטיסה של טייסי חלל לא-מקצועיים עשויה להיות שימושית לאחר מכן לצורך האמיתי לשלוח מדענים או רופאים לחלל. החל מה־12 בספטמבר הערוץ הראשון שידר את סדרת התעודה "האתגר — הראשונים בחלל" על הכשרתם של משתתפי הסרט.
שיגור החללית בוצע ב־5 באוקטובר 2021 מקוסמודרום בייקונור בטיסת סויוז MS-19, כאשר פרסילד ושיפנקו התכוננו לטיסתם בנמל החלל עצמו. צילומי הסרט בחלל החלו עוד באותו היום.
לראשונה, רוסקוסמוס בחנה בשטח כיצד מפקד טיסה מומחה יכול להטיס חללית לבדו כשעמו שני "נוסעים", ללא יכולת לקבל עזרה ממהנדס טיסה או קוסמונאוט מחקר — בפעם הראשונה בהיסטוריה של טיסות החלל הרוסיות. בנוסף, נבדקה בפועל החוויה הייחודית לחלוטין של הכשרה מהירה מאוד של קוסמונאוטים לא מקצועיים שהצטברה במהלך ההכנות לטיסה שתידרש במקרה של צורך ממשי בשליחות דחופות של מדענים, רופאים או בעלי מקצוע אחרים שאינם טייסי חלל מקצוענים.
כתוצאה מביקורת על הרעיון לצלם סרט בחלל תוך פגיעה אפשרית בתוכניות הטיסה הסדירות, הקוסמונאוט סרגיי קריקאליוב, פוטר מרוסקוסמוס בשנת 2021, כאשר מאוחר יותר, הנהלת רוסקוסמוס בחנה מחדש את פיטוריו של קריקאליוב והשיבה אותו לעבודה.
שיפנקו ופרסילד חזרו לכדור הארץ, 12 ימים לאחר מכן בטיסת סויוז MS-18, עם הקוסמונאוט אולג נוביצקי, ב־17 באוקטובר 2021. הצילומים הושלמו באוקטובר 2022 לאחר ששלב הצילומים הסופי נערך באתר קוסמודרום בייקונור.
הפצה

הסרט יצא לאקרנים ב־20 באפריל 2023 והכניס יותר מ־2 מיליארד רובל לעומת תקציב הפקה של מיליארד רובלים.
הסרט זכה לביקורות מעורבות והוקרן גם במדינות כמו מונטנגרו, סלובניה, בוסניה והרצגובינה, קרואטיה, סרביה, מקדוניה הצפונית ובמדינות הערביות במזרח התיכון.
ב־1 בספטמבר 2023, הסרט שוחרר לצפייה ישירה בשירותי הסטרימינג Start.ru, Okko, Wink ו־Premier.
הערות שוליים

↑   שחקנית ובמאי רוסים שוגרו לחלל כדי להפיק את הסרט הראשון שמצולם שם אי-פעם, באתר הארץ, 5 באוקטובר 2021
↑  Юлия Пересильд и Клим Шипенко отправятся в космос
↑  רוסיה בחרה: זו השחקנית הראשונה שתטוס לחלל, באתר ynet, 13 במאי 2021
↑  רוסיה תצלם סרט בחלל, אלו הדרישות מהשחקנית, באתר ynet, 17 במרץ 2021
↑  יאיר מור, הרוסים צילמו סרט בתחנת החלל – וכמעט הרסו אותה, שוב, באתר אייס, 18 באוקטובר 2021
↑  Fictional ill astronaut is Ivanov so Novitsky may be the sick astronaut
1 2  חיים בסרט: שחקנית קולנוע ובמאי שוגרו לחלל, באתר ynet, 5 באוקטובר 2021
1 2  חיים איסרוביץ, ‏הקדימו את טום קרוז ואילון מאסק: צילומי הסרט הראשון בחלל החלו, באתר מעריב אונליין, 5 באוקטובר 2021
↑  Новости. Съемочная группа фильма «Вызов» успешно сдала экзамен для полета на орбиту, www.roscosmos.ru
↑  Впервые в истории российский киноэкипаж отправили в космос ради съемок. Внутри корабля Юлия Пересильд и Клим Шипенко
תחנת החלל הבינלאומית, בה נערכים חלק מהצילומים.
היכון הכן שף!

| --- | --- |
 סוגה:  תוכנית בישול
 בימוי:  אלון אלוש
 מנחים:  עדי שילון
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  24
 הפקה
 מפיק:  מפיקה ראשית: ליטל ברנפלד לוי מפיק אחראי: עמיר גנור מפיקי פוסט: שי שלום אבי סידי
 עורכים:  עורכת ראשית: מיטל אלון עורכים נוספים: שירן מתתיהו אבי רוטמן אלעד לביא
 צלמים:  רן ספיר אילן ברדה אייל וענונו מיקי קריכלי אמיר זילבר
 מוזיקה:  ערן פריאון
 אורך פרק:  47 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 13
 תקופת שידור מקורית:  2018–הווה
 
היכון הכן שף! היא תוכנית בישול
בהנחיית עדי שילון, ששודרה ב-2018 בערוץ 13.
פורמט

בכל תוכנית התחרו זה מול זה שני שפים, שיעשו הכל כדי להכין את מנת הגורמה שתביא להם את הניצחון.
היסטוריה

במקור תוכננה התוכנית להיות משודרת בשעות הערב של יום שישי, אך בעקבות סיבות לא ידועות שובצה בסוף ביום שישי בשעה 15:30.
העונה הראשונה והיחידה עד כה החלה ב-27 באפריל 2018 ונגמרה ב-21 בספטמבר 2018.
הערות שוליים

↑  נועה פרייס‏, קרב סכינים: הערוצים מנסים להעיר את שישי המנומנם, באתר וואלה, 8 בנובמבר 2017
↑  ניר וולף, עוד פדיחה: הריאליטי המגוחך של עדי שילון, באתר ישראל היום, ‏29 באפריל 2018
ערך זה הוא קצרמרבנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
המדריך לימים הקרובים

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  יואב בלום
 שפת המקור:  עברית
 הוצאה
 הוצאה בשפת המקור:  הוצאת כתר
 תאריך הופעה ראשונה:  2014
 מספר עמודים:  340
המדריך לימים הקרובים הוא רומן עם יסודות של מדע בדיוני ופנטזיה פרי עטו של יואב בלום. הספר שייך לז'אנר של פנטזיה אורבנית המותח ביקורת על החברה המודרנית. הספר יצא לאור בשנת 2014 בהוצאת כתר. ועלה לשלב הסופי של פרס גפן בשנת 2016.
תקציר העלילה

העלילה מספרת על בן שוורצמן, עיתונאי כושל, שקונה בחנות ספרים ספר שהכתוב בכריכתו האחורית פונה אל שוורצמן ומדריך אותו מה לעשות. הספר, שהוא למעשה גם הספר שהקורא מחזיק, מדריך את שוורצמן לכל אורך העלילה. יואב בלום בעצמו מופיע בספר כמי שפרסם את הספר על שמו על אף שהוא לא מי שכתב את הספר. כאשר שוורצמן מגיע הביתה הוא פותח את הספר, והספר מנחה אותו לארוז תיק ולברוח מהבית יחד עם בקבוק ויסקי שקיבל מזקן ערירי.
העלילה מתארת מציאות בה ניתן להכניס חוויות לתוך משקה כך שהשותה אותו חש כאילו הוא בעצמו חווה את החוויה.
ראו גם

מצרפי המקרים
הקבוע היחידי
היגיאיה (אסטרואיד)

| --- | --- |

היגיאיה, צילום של הטלסקופ הגדול מאוד, מערכת SPHERE (אנ')
 כוכב האם
 כוכב אם:  השמש
 מידע כללי
 סוג:  אסטרואיד
 סיווג ספקטרלי:  C-type asteroid
 קטגוריה:  חגורת האסטרואידים 
 מיקום:  חגורת האסטרואידים
 תאריך גילוי:  12 באפריל 1849
 מגלה:  אניבאלה דה גאספריס (Annibale de Gasparis)
 על שם:  היגיאה 
 מקום גילוי:  Astronomical Observatory of Capodimonte 
 מאפיינים מסלוליים
 אפואפסיד:  524,639,734 ק"מ (3.507 AU)
 פריאפסיד:  414,386,103 ק"מ (2.770 AU)
 ציר חצי-ראשי:  3.139943146066592±0.0000000028699 יחידה אסטרונומית
 אקסצנטריות:  0.117
 זמן הקפה:  2,031.01 ימים
 מהירות מסלולית
  ‑ ממוצעת:  16.76 ק"מ/שנייה
 נטיית מסלול:  3.842°
 מאפיינים פיזיים
 ממדים:  530×407×370 ק"מ
 מסה:  903 אקסאגרם
 צפיפות ממוצעת:  0.10 ± 2.08 גרם/סמ"ק
 תאוצת הכובד בקו המשווה:  0.091 מטר/שנייה² מטר/שנייה2
 זמן סיבוב עצמי:  1.15 יום ימים
 אלבדו:  0.0717
 בהירות מוחלטת:  5.43
 מהירות מילוט:  0.21 ק"מ/שנייה
 
היגיאיה (שם מלא: 10 היגיאיה; באנגלית: ‎10 Hygiea) הוא האסטרואיד הרביעי בגודלו שבחגורת האסטרואידים העיקרית. הוא התגלה על ידי אניבאלה דה גאספריס (Annibale de Gasparis) ב-12 באפריל 1849.
גילוי ומקור השם

האסטרואיד התגלה על ידי החוקר אניבאלה דה גאספריס ב-12 באפריל 1849. היה זה האסטרואיד הראשון מבין תשעת האסטרואידים שהוא גילה. מנהל מצפה הכוכבים בנאפולי, ארנסטו קפוצ'י קרא לאסטרואיד Igea Borbonica (היגיאיה בורבוניקה, על שם בית בורבון, ששלטו בממלכת שתי הסיציליות בו נאפולי נמצאת). אולם כבר ב-1852, האסטרונום ג'ון ראסל הינד אמר שהשם הנפוץ הוא "היגיאיה" ושלא משתמשים בשם המקורי המלא.
האסטרואיד קרוי על שמה של היגיאיה, אלת הבריאות במיתולוגיה היוונית והמיתולוגיה הרומאית. המספר "10" מציין כי זהו האסטרואיד ה-10 אשר התגלה במערכת השמש.
מאפיינים

היגיאיה הוא האסטרואיד הרביעי בגודלו במערכת השמש. צורתו כספרואיד אובלי וממדיו הם 530×407×370 ק"מ. קוטרו הממוצע 407 ק"מ, ומסתו מוערכת להיות כ-2.9% מכלל מסת חגורת האסטרואידים, בסביבות ה‎8.67×1019‎ ק"ג.
האסטרואיד הוא הגדול מהאסטרואידסים מסוג C-type אשר עשויים ברובם מפחמימנים סלעיים. כמו קרס, היגיאיה בעל צפיפות נמוכה, ודומה בכך לירחים של שבתאי.
תצפיות

היגיאיה הוא בעל אלבדו נמוך וקשה לראותו בתצפיות מכדור הארץ, ולכן, למרות גודלו, הוא האסטרואיד ה-10 שהתגלה. באפהליון, הנקודה הרחוקה ביותר מהשמש במסלולו, בהירות נראיתו היא 10.2 ונדרש טלסקופ בעל קוטר עדשה של 100 מ"מ, אולם בפריהליון, הנקודה הכי קרובה לשמש במסלולו, יש לו בהירות של 9.1 וניתן לראותו במשקפה בעלת קוטר של 50 מ"מ.
היגיאיה נצפה כשהוא מסתיר כוכב כמה פעמים וממנו למדו מעט אודות צורתו. תצפית של טלסקופ החלל האבל קבעה כי הוא אסטרואיד ואין לו ירחים משלו הגדולים מקוטר 16 ק"מ.
ב-2006, במסגרת הדיונים של האיגוד האסטרונומי הבינלאומי. היגיאיה היה אחד מעשרת הגופים שנשקלו להחשב בכוכב לכת, אולם החלטה זו נפסלה, ואסטרואיד סווג כאחד מהגופים קטנים במערכת השמש.
תצפיות שבוצעו על ידי הטלסקופ הגדול מאוד, במערך מצלמות SPHERE (אנ') בשנים 2017-2018, ואשר תוצאותיהן הוכרזו בסוף 2019, מראות שלהיגיאיה יש צורה כדורית, המעידה על שיווי משקל הידרוסטטי, ולכן מועמד להיות כוכב לכת ננסי.
הערות שוליים

↑  סיכום חישובי מסת אסטרואידים באתר של Jim Baer
↑  היגיאיה באתר JPL
↑  A. Storrs (1999). "Imaging Observations of Asteroids with Hubble Space Telescope". Icarus 137 (2): 260. Bibcode:1999Icar..137..260S. doi:10.1006/icar.1999.6047
↑  תיאור טיוטת ההצעה להוסיף עשרת כוכבים למערכת השמש
↑  Strickland, A. (2019-10-28). "It's an asteroid! No, it's the new smallest dwarf planet in our solar system". CNN. נבדק ב-2019-10-28.
↑  Vernazza, P.; Jorda, L.; Ševeček, P.; Brož, M.; Viikinkoski, M.; Hanuš, J.;  et al. (2019-10-28). "A basin-free spherical shape as an outcome of a giant impact on asteroid Hygiea" (PDF). Nature Astronomy. 273. doi:10.1038/s41550-019-0915-8. נבדק ב-2019-10-28.
השוואת גודל: עשרת האסטרואידים הראשונים מושווים אל הירח של כדור הארץ (בקנה מידה). היגאה הוא הראשון מימין
טיוטת הצעת הIAU להוסיף עשרה כוכבי לכת חדשים למערכת השמש ב-2006
זולטן באי

| --- | --- |

 לידה:  24 ביולי 1900 דיולה, הונגריה 
 פטירה:  4 באוקטובר 1992 (בגיל 92) וושינגטון די. סי., ארצות הברית 
 מקום קבורה:  דיולה 
 מדינה:  הונגריה 
 מקצוע:  פיזיקאי, מהנדס, ממציא, מדען גרעין, מרצה באוניברסיטה, פרופסור 
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (16 בדצמבר 1998) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  זולטן באי
 
זולטן באי (בהונגרית: Bay Zoltán;‏ 24 ביולי 1900, דיולה שבמזרח הונגריה – 4 באוקטובר 1992, וושינגטון הבירה) היה פיזיקאי גרעין וחסיד אומות העולם מהונגריה.
קורות חיים

באי היה המדען הראשי של מעבדות חברת נורות ליבון וחשמל מאוחדת ובשמו המסחרי "טונגסרם" (אנ'), יצרנית נורות חשמל וציוד חשמלי אחר. הוא היה מממציאי הגרסאות הראשונות של הדיודה פולטת האור ומממציאי טכנולוגיית המיקרוגל (אנ'). בשנת 1938 הקים באי, בסיוע בעל המפעל היהודי ליפוט אשנר, את המרכז הראשון למחקר אטומי בהונגריה. משנת 1930 היה מרצה בכיר לפיזיקה תאורטית באוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה ובאוניברסיטת סגד.
קורות חיים > בתקופת מלחמת העולם השנייה

לאחר פלישת הגרמנים להונגריה במרס 1944 נעצר אשנר על ידי הגסטפו וגורש למחנה הריכוז מאוטהאוזן. באי מונה למנהל החברה ועשה כמיטב יכולתו כדי להגן על עובדי החברה היהודיים ועל בני משפחותיהם. הוא סייע ליהודים רבים מבין עובדיו לקבל מסמכים שהעידו על היותם מוגנים על ידי נציגי מדינות זרות, בתקווה שמסמכים אלה יגנו עליהם מפני גירוש. במעשה שהיה מנוגד לחוק, הוא שילם משכורות ליהודים שבין עובדיו. כשעמדו היהודים להיות מגורשים, אפשר להם באי לברוח מהמפעל ולרדת למחתרת.
בנובמבר 1944, בתקופת שלטון אנשי צלב החץ, הובלו חלק מעובדיו של באי לתחנת הרכבת לשם גירוש. באי הלך לתחנת הרכבת ולמרות התנגדות השומרים, ותוך סיכון חייו, הצליח להוריד את פועליו מהרכבת ולמנוע את שילוחם לשטחי גרמניה.
קורות חיים > לאחר המלחמה

באי הפך לאחד מראשי הקהילה המדעית ההונגרית. רבים מהיהודים שהציל הגיעו אף הם לתפקידי מפתח בקהילה המדעית בהונגריה והפכו לחוקרים מצטיינים באוניברסיטאות בהונגריה ומחוצה לה.
ב-1948 עזב באי את הונגריה והיגר לארצות הברית. הוא היה פרופסור באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון ומנהל המחלקה לפיזיקה גרעינית במכון הלאומי לתקנים וטכנולוגיה. בין יתר מחקריו סייע ללשכה הבינלאומית למידות ולמשקלות כשזו התכנסה בשנת 1983 לשם קביעת המידה הרשמית של המטר. הוא התקבל בתור חבר באקדמיה ההונגרית למדעים.
באי הובא למנוחות בעיר הולדתו, גיולה.
הכרה

בשנת 1998 הוכר באי בתור חסיד אומות העולם על ידי יד ושם.
הגירות מוסלמים מצפון אפריקה לארץ ישראל

לאורך ההיסטוריה שלאחר הכיבוש המוסלמי של צפון אפריקה במהלך המאה ה-7, החלה תנועת מוסלמים שמוצאם מאוכלוסיות צפון אפריקה להגר לאזור הלבנט, שכבר נכבש על ידי הערבים ובמיוחד לארץ ישראל. המהגרים הקפידו לשמר את זהותם ומקורם הצפון אפריקאי עם שמות המשפחה שלהם.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. מדעי הרוח.
היסטוריה > התקופה הערבית הקדומה

עוד בראשית ימי הביניים ביקרו בארץ ישראל עולי רגל מוסלמים מהמגרב.
ההיסטוריון והגאוגרף מוג'יר א־דין ציין כי שכונת המוגרבים נוסדה בשנת 1193 על ידי בנו של צלאח א־דין, אל־אפדל איבן צלאח א־דין(אנ'), כהקדש (ווקף) עבור יוצאי המגרב. הוא ייסד שם מדרסה שנקראה "אל־אפדליה" על שמו, ועם השנים היא הפכה למסגד שייח' עיד, על שמו של אחד ממנהיגי העדה המוגרבית בן המאה ה־17. שייח' עיד נקבר בתוך המסגד, וזה הפך למוקד עלייה לרגל, בעיקר סופים. בחפירות שנערכו במקום בראשית המאה ה־21 זוהו שרידיו של השייח'. במאה ה־12 הרחיבו תורמים מוגרבים את הרובע. ב־1303 הוקמה בשבילם אכסניה מיוחדת שנקראה על שם אבו מידיאן הקדוש. באותה שנה הוקמה בו גם הזאווייה המסמודית על ידי תורם מסמודי. ב־1320 הוקמה במקום זאווייה נוספת על ידי נכדו של המלומד הסופי שעיב אבו מדין. בשכונה התגוררו צאצאי המורים שגורשו מספרד ב־1491, וזכו בזכויות מיוחדות תמורת השמירה על הר הבית ומסגדיו.