stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סוניה רוקס
מחקריה

המחקר של רוקס עסק בשני נושאים מרכזיים בפסיכולוגיה חברתית: זהויות קבוצתיות וערכים אישיים. רוקס חקרה כל נושא בנפרד, אך גם שילבה ביניהם במטרה לספק תמונה רחבה של התנהגות חברתית. מחקריה עוסקים ביחסי הגומלין בין גורמים אישיותיים, גורמים מצביים וגורמים תרבותיים בקביעת ההתנהגות בסיטואציות חברתיות.
מחקריה > זהויות קבוצתיות

רוקס חקרה תהליכים פסיכולוגיים שקשורים לאימוץ של זהויות קבוצתיות ולהזדהות עם קבוצות אלו. ביחד עם מרילין ברואר היא פיתחה את המושג של מורכבות הזהות החברתית (Social Identity Complexity). בבסיס מושג זה עומד הרעיון שכל אדם משתייך למגוון רחב של קבוצות חברתיות (למשל, עורכת דין שייכת גם לקבוצה מקצועית וגם לקבוצת הנשים). המורכבות של הזהות החברתית משקפת את האופן שבו אנשים תופסים את הקשרים בין הזהויות השונות. כאשר אנשים מתייחסים לחלקים החופפים בין הקבוצות ("אני עורכת דין אישה"), הזהות החברתית היא פשוטה יחסית. לעומת זאת, כאשר אנשים חושבים על החלקים שלא חופפים בין הקבוצות ("אני גם עורכת דין וגם אישה"), הזהות החברתית מורכבת יותר. רוקס חקרה גורמים שמשפיעים על מורכבות הזהות החברתית, כגון ערכים אישיים או איום על קבוצת הפנים. כמו כן, היא חקרה את ההשלכות של מורכבות הזהות החברתית על התנהגויות ושיפוטים חברתיים. למשל, היא בדקה עד כמה מורכבות הזהות החברתית של אנשים קשורה בסובלנות שהם מפגינים כלפי חברי קבוצות אחרות.
רוקס בחנה גם גורמים שמשפיעים על הזדהות עם קבוצות, וכיצד ההזדהות עם הקבוצה משפיעה על היחסים בין קבוצות ועל היחסים בתוך הקבוצה. ביחד עם מספר עמיתים, רוקס פיתחה מודל רב-ממדי של הזדהות קבוצתית.
לפי מודל זה, הזדהות עם קבוצות מורכבת מארבעה ממדים: מחויבות (Commitment) – המידה שבה חברי קבוצה רוצים לתרום לרווחת הקבוצה; חשיבות (Importance) – המידה שבה חברי הקבוצה חשים שהקבוצה היא חלק מרכזי בזהותם העצמית; כבוד (Deference) – המידה שבה חברי הקבוצה מעריכים את המוסדות, את המנהיגות ואת הסמלים של הקבוצה; ועליונות (Superiority) – המידה שבה חברי הקבוצה מאמינים שהקבוצה טובה יותר מקבוצות אחרות. על בסיס המשגה זו, רוקס ועמיתיה תיקפו כלי שמאפשר למדוד עד כמה אדם מזדהה עם קבוצה מסוימת, כגון קבוצת הלאום, על גבי כל אחד מארבעת הממדים.

הניתוח הרב-ממדי של מושג ההזדהות הקבוצתית תרם, בין היתר, להבנה מחודשת של תופעות פסיכולוגיות-חברתיות. למשל, ממצאים קודמים הראו שתחושה של אשמה קולקטיבית בשל פעולות שליליות של הקבוצה פוחתת ככל שההזדהות עם הקבוצה עולה. בניגוד לכך, רוקס ועמיתיה מצאו שהקשר בין הזדהות קבוצתית לאשמה קולקטיבית תלוי באופן ההזדהות עם הקבוצה. תחושת אשמה קולקטיבית פוחתת ככל שהאדם מזדהה עם הקבוצה בממדים של כבוד ועליונות [אופן הזדהות של האדרת הקבוצה (glorification of the group)]. לעומת זאת, תחושה של אשמה קולקטיבית גוברת ככל שהאדם מזדהה עם הקבוצה בממדים של מחויבות וחשיבות [אופן הזדהות של התקשרות לקבוצה (attachment to the group)].
מחקריה > ערכים אישיים

רוקס החלה לעסוק בחקר ערכים אישיים עוד במהלך לימודי הדוקטורט שלה כשהייתה חלק מצוות המחקר שפיתח את תאוריית הערכים של שוורץ (אנ'). ערכים הם מטרות רצויות שמשמשות כעקרונות שמנחים אנשים מעבר למצבים ספציפיים. רוקס בדקה את ההבדל בין ערכים לבין מאפייני אישיות אחרים. אחד ממאמריה המצוטטים ביותר בהקשר זה בחן את הדמיון וההבדל בין ערכים אישיים לבין תכונות אישיות ואת הקשר שלהם להתנהגויות שונות.
רוקס התמקדה בהשלכות האישיות והחברתיות של אימוץ ערכים מסוימים. היא חקרה את התפקיד החשוב של ערכים במגוון רחב של הקשרים חברתיים, החל מבחירה בתחום עיסוק


או נכונות להתנסות בחידושים טכנולוגיים,

דרך דפוסי התקשרות עם אחרים

ואושר,


ועד אימוץ תפיסות אידאולוגיות של דתיות

ומוסר.

אחת התובנות המרכזיות ממחקריה היא שההשפעות של ערכים תלויות בהקשר החברתי. רוקס הדגישה במיוחד את התפקיד החשוב של תרבות בקביעת הקשר שבין ערכים להתנהגות. כך למשל, היא הראתה שהמשמעות של דתיות תלויה בתרבות, ולכן הקשר בין ערכים לבין התנהגויות דתיות אינו זהה בתרבויות שונות.

תובנותיה לגבי ערכים אישיים וההקשר הבין-תרבותי שלהם מופיעות בספר שערכה יחד עם פרופסור לילך שגיב.
רוקס גם שילבה בין תאוריות של קבוצות לבין תאוריות של ערכים, תחומים שקודם לכן נחקרו בדרך כלל בנפרד זה מזה. היא הציעה שישנה השפעה הדדית בין קבוצות לערכים של היחידים שמרכיבים אותן. קבוצות הן מבנה חברתי שמוגדר ומושפע מהערכים של החברים בהן. בד בבד, קבוצות מגדירות וקובעות אילו ערכים אנשים יכולים לממש בהן. בתפר שבין קבוצות וערכים רוקס בחנה תופעות כגון אקולטורציה,

הזדהות קבוצתית,

תפיסת דמיון לחברי קבוצה אחרים,

וסובלנות לאחרים בקבוצה.
ספר שערכה

Roccas, S., & Sagiv, L. (Eds.). (2017). Values and behavior: Taking a cross cultural perspective. Springer.
ספרי לימוד שכתבה בהוצאת האוניברסיטה הפתוחה

העצמי החברתי. פרק בספר פסיכולוגיה חברתית (2000).
פסיכולוגיה בין תרבויות (2002).
הזדהות עם קבוצות (2005).
ניק אומאלי

| --- | --- |

 לידה:  5 ביולי 1985 (בן 39) שפילד, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  ניקולס אומאלי
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2006
 מקום לימודים:  תיכון סטוקסברידג' 
 סוגה:  אינדי רוק
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  פנדר פרסיז'ן בס, ריקנבקר 3000
 חברת תקליטים:  דומינו רקורדינג קומפני 
 arcticmonkeys.com
 
ניקולס (ניק) אומאלי (באנגלית: Nick O'Malley; נולד ב-5 ביולי 1985) הוא הבסיסט של להקת הרוק "ארקטיק מאנקיז" (Arctic Monkeys).
ביוגרפיה

אומאלי התחיל לנגן בגיטרה בס בגיל 16, לאחר ששאיפותיו לנגן בתופים ובגיטרה זכו להתנגדות מצד אביו. בתחילת דרכו ניגן בבס בלהקת רוק מקומית בשם "הדודג'מס" (The Dodgems).
ב-2006 הצטרף אומאלי ל"ארקטיק מאנקיז" כמחליף זמני לבסיסט אנדי ניקולסון שהודיע שלא יצטרף לסיבוב ההופעות הקרוב בארצות הברית. בעודו עובד בחנות סופרמרקט, אומאלי הצליח ללמוד את כל השירים באלבום הבכורה של הלהקה תוך יומיים של נגינה אינטנסיבית שבהם, לדבריו, "בקושי יצא מהבית".
הופעתו הראשונה עם הלהקה הייתה ב-25 במאי, זו הייתה הופעה סודית בפאב "Old Blue Last" שבמזרח לונדון. ההופעה ובה קהל של 120 איש, הייתה מעין נסיעת מבחן לאומאלי. יומיים לאחר מכן הופיע בוונקובר מול קהל של 15–20 אלף איש בפסטיבל "Dates".
זמן קצר לאחר שהצטרף ללהקה אומאלי שבר את ידו כשחבר להקתו הקודמת השליך אותו מעבר לחומה, לשטח של שכניו, כשעשוע בזמן שהיו שיכורים. אולם למרות ידו השבורה הצליח לנגן בבס במסע הופעות מוצלח.
ב-20 ביוני 2006, הועזב אנדי ניקולסון מהלהקה באופן סופי. בהודעתו לתקשורת אמר אלכס טרנר: "מצאנו את עצמנו בסיטואציה שרצינו להמשיך הלאה". אומאלי מילא את מקומו והפך לבסיסט הרשמי של להקת "ארקטיק מאנקיז".
אומאלי מתגורר בלוס אנג'לס עם בת זוגו קלי בוס, שפית במקצועה. לזוג נולד בן, הרסט (Hearst) במרץ 2014. ב-2015 נולדה לזוג בת, איגי (Iggy).
נציב הדורות הבאים

נציב הדורות הבאים היה יועץ מיוחד לכנסת, שתפקידו על פי חוק לפקח שהחקיקה בישראל לא תפגע בדורות הבאים. תפקיד זה נוצר בשנת 2001 באמצעות תיקון לחוק הכנסת שיזם טומי לפיד. תפקידו, סמכויותיו והליך בחירתו של נציב הדורות הבאים לכנסת נקבעו בחוק הכנסת. בסוף 2006 הסתיימה כהונתו של נציב הדורות הבאים הראשון, התפקיד נותר לא מאויש, עובדי הנציבות הועברו לתפקידים אחרים בכנסת או פוטרו, ונציבות הדורות הבאים חדלה, למעשה, להתקיים. בדצמבר 2010 ביטלה הכנסת גם את הוראות חוק הכנסת שהסדירו את פעולותיו.
נציב הדורות הבאים > תפקיד וסמכויות

יעודו של הנציב היה יצירת "מרחב עתידי" והכללתו בחקיקה ובחקיקת המשנה, על פי החוק הנציב יעץ לכנסת ב-12 תחומים: איכות הסביבה, משאבי הטבע, מדע, פיתוח, חינוך, בריאות, משק וכלכלה, דמוגרפיה, תכנון ובנייה, איכות חיים, טכנולוגיה ומשפטים. בנוסף לכך הנציב היה רשאי לפעול בכל תחום שוועדת חוקה, חוק ומשפט של הכנסת קבעה שיש לו השפעה ניכרת על הדורות הבאים. בפועל, תפקיד הנציב הוא לעיין בחקיקה העומדת על הפרק, וכאשר החוק בעל עניין מיוחד ל"דורות הבאים", לצרף חוות דעת בנוגע להשפעתו הצפויה בעתיד. כמו כן נציב הדורות הבאים מגיש לכנסת דו"ח שנתי על פעולותיו.
על פי סעיפים 34–35 לחוק הכנסת, הנציב היה רשאי להשתתף בכל דיון בכל ועדה בכנסת, למעט דיונים חסויים שבהם הורשה להשתתף רק אם קיבל אישור מיושב ראש הוועדה. לנציב הייתה סמכות לקבל כל ידיעה, מסמך או דו"ח שנמצאים בתחום סמכותו של גוף המבוקר על ידו, והדרושים לנציב לביצוע תפקידיו, למעט המקרים הבאים:
מסירת המידע תסכן את ביטחון המדינה או את יחסי החוץ שלה.
מסירת המידע תסכן את שלום הציבור.
על פי סעיף 44 לחוק הכנסת, נציב הדורות הבאים היה רשאי להיעזר, בנוסף לעובדיו הקבועים, בעובדי הכנסת.
נציב הדורות הבאים > כשירות כהונה והגבלות

כיוון שמטרתו העיקרית של נציב הדורות הבאים היא לספק ייעוץ מקצועי לכנסת, מועמד כשיר לתפקיד היה אדם בעל תואר אקדמי באחד מ-12 התחומים שהוזכרו כתחום אחריותו של הנציב בחוק. בנוסף לכך היה על הנציב להיות בעל ניסיון מקצועי של 5 שנים לפחות באחד מהתחומים הללו.
על מנת לשמור על האופי הלא פוליטי של מוסד הנציבות, נקבע שימונה לתפקיד הנציב רק אדם שלא היה חבר מפלגה לפחות שנתיים לפני הצגת המועמדות.
אדם שהורשע בעבירה חמורה פסול מלשמש נציב הדורות הבאים.
נציב הדורות הבאים > הליך מינוי

נציב הדורות הבאים לכנסת נבחר מתוך רשימת מועמדים מומלצים שמגישה ועדה ציבורית, על ידי יושב ראש הכנסת, והחלטתו מובאת לאישור ועדת הכנסת. הוועדה הציבורית מורכבת משישה חברים: 3 חברי כנסת (יושב ראש ועדת הכנסת, יושב ראש ועדת המדע והטכנולוגיה של הכנסת, ויושב ראש הוועדה לענייני ביקורת המדינה של הכנסת) ו-3 חברי סגל אקדמי המומחים באחד התחומים שנמצאים תחת אחריותו של הנציב. הנציב נבחר לכהונה בת 5 שנים. אין הגבלה בחוק למספר הכהונות שבהם אדם יכול לשמש כנציב הדורות הבאים לכנסת.
גופים מקבילים בעולם

אומנם, תפקיד נציג הדורות הבאים הנמצא תחת הפרלמנט היה ייחודי לישראל, אך קיימים תפקידים דומים במקצת בכמה ממדינות המערב, למשל:
המועצה המדעית המייעצת לממשלת הולנד – גוף המייעץ לממשלת הולנד בנושאים מדעיים.
הוועדה למען העתיד (פינלנד) – ועדה פרלמנטרית העוסקת במתן מענה לסוגיות עתידיות.
הנציב לפיתוח בר קיימא (קנדה) – מחלקה בגוף מבקר המדינה הקנדי המדווח לפרלמנט הקנדי על פעולות הממשלה בישום עקרונות הפיתוח בר-קיימא.
פעילות הנציבות

הנציבות פעלה בכמה תחומים:
כלכלה – הנציבות פעלה יחד עם שר האוצר בסוגיית תקציב דו-שנתי ודאגה מפני דלדול הכספים בקרנות הפנסיה
בריאות – הנציבות פעלה לקדם רפואה מונעת.
סביבתנות – הנציבות פעלה בתחום חוק שמירת הסביבה החופית ובעיגון עיקרון הפיתוח בר-הקיימא כחוק יסוד.
פיתוח המדע – הנציבות עסקה בנושא שיבוט גנטי.
חינוך – הנציבות פעלה לשם קידום חשיבה אסטרטגית וחזון חינוכי. עם שימוש של טכניקה של פרופ' דוד פסיג.
במהלך חמש שנות קיומה עסקה הנציבות ב-273 נושאים, יזמה 93 הצעות חוק שאושרו, 73 הצעות חוק שלא אושרו, ופרסמה 145 ניירות עמדה. לשם השוואה, חבר כנסת ממוצע הגיש באותן שנים רק כעשר הצעות חוק ורק שתיים-שלוש מהן התקבלו.
פעילות הנציבות סוכמה גם בשלושה דו"חות שנתיים.
נציבי הדורות הבאים

| שם | התחלת כהונה | סיום כהונה | כנסות |
| --- | --- | --- | --- |
| שלמה שהם | 2002 | 2006 | הכנסת החמש עשרה, הכנסת השש עשרה |
סיום דרכה של נציבות הדורות הבאים

בראשית כהונתה של הכנסת ה-17 החלו להתעורר סימני שאלה סביב המשך דרכה של הנציבות. עם היבחרה, הביעה יו"ר הכנסת, דליה איציק, את כוונתה לסגור את הנציבות, בשל עלותה הכלכלית. מאחר שהנציבות פועלת מכוח חוק, לא ניתן היה לבטלה, אלא רק בתיקון חקיקה.
ב-1 בנובמבר 2006 אישרה הכנסת בקריאה טרומית הצעת חוק של חבר הכנסת אביגדור יצחקי שקראה לביטול הנציבות. במהלך הדיון במליאה טען יו"ר הכנסת לשעבר, ראובן ריבלין, כי יש מקום לביצוע רפורמות בנציבות, אך לא לבטלה לחלוטין. הצעת החוק הועברה לדיון בוועדת הכנסת.
ב-31 בדצמבר 2006 הסתיימה כהונתו של נציב הדורות הבאים הראשון, השופט בדימוס שלמה שהם. התפקיד נותר לא מאויש, ונציבות הדורות הבאים חדלה, למעשה, לפעול.
במאי 2009 הוצעה הצעת חוק על ידי יריב לוין ומשה גפני לביטול הנציבות. בדצמבר 2010 התקבלה הצעת חוק זו. יריב לוין, שכיהן אז כיו"ר ועדת הכנסת, טען כי החוק להקמת הנציבות הוא "תקלה קשה מאוד", כי הנציבות מתפקדת כ"מוצב קדמי של הרשות השופטת" וכ"קומיסר" שיכתיב לחברי הכנסת כיצד לדאוג לדורות הבאים, כאשר הם יכולים לעשות זאת גם בלעדיו בהיותם נציגי ציבור. מולו טען שלמה שהם כי לחברי הכנסת יש אינטרס מובנה להעדיף את הטווח הקצר ברצונתם להיבחר בבחירות הקרובות, וכי אין קשר לרשות השופטת – בראש הנציבות יכול לעמוד גם פרופסור לאקולוגיה וכי בית המשפט לא התערב בעבודת הכנסת. התנגדות לביטול נשמעה גם מצד משרדי ממשלה, מרכז השלטון המקומי והתאחדות התעשיינים בישראל[דרוש מקור].
מול ההצעה התנהל מאבק ציבורי רחב שהובילו ארגון הגג חיים וסביבה והתאחדות הסטודנטים שבראשה עמד אז איציק שמולי. המאבק כלל עצומות מדענים ואישי ציבור, עשרות מאמרי דעה בעיתונים, וכן מספר דיונים בוועדות הכנסת ובמליאה. למרות המאבק, אושרה הצעת החוק והתפקיד בוטל גם דה יורה.
עם זאת, גובשה פשרה ועובדי הנציבות עברו למרכז המחקר של הכנסת שנטלה על עצמה את תפקיד המחקר של הנציבות. עם זאת בעוד שלמה שהם רצה גוף שגם ימליץ על המלצות מדיניות, מרכז המחקר של הכנסת רק מציג נתונים.
ראו גם

פיתוח בר קיימא
הערות שוליים

1 2 3 4 5  אהרון אריאל לביא, עלייתה ונפילתה של נציבות הדורות הבאים, השילוח 23, ינואר 2021
↑  עמית אשכנזי, לזכור את הדורות הבאים, באתר ynet, 5 באוקטובר 2006
↑  אושרה בקריאה טרומית הצעת החוק לביטול נציבות הדורות הבאים, באתר ynet, 1 בנובמבר 2006
1 2  צבי זרחיה, מדוע בוטלה נציבות הדורות הבאים ומה זה אומר על עתידה של המדינה?, באתר TheMarker‏, 1 בדצמבר 2010
↑  ynet, הכנסת רוצה לבטל את "נציבות הדורות הבאים", באתר ynet, 12 באוקטובר 2010
סיף (קומיקס)

| --- | --- |

סיף, כפי שהופיעה על עטיפת החוברת Journey into Mystery #650 ממאי 2013. אמנות מאת דניאל אקונה
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Journey into Mystery #102 (מרץ 1964)
 יוצרים:  סטן לי ג'ק קירבי
 גילום הדמות:  ג'יימי אלכסנדר ("תור", "תור: העולם האפל", "סוכני S.H.I.E.L.D.", "תור: אהבה ורעם")
 מידע
 כינויים:  ליידי סיף, סיף הנאווה, בת אסגרד שחורת השיער, אריקה ואלז, מיס צ'יימברס, סיביל, טיפאני, טיף.
 סטטוס:  פעיל
 גזע:  אסגרדים
 מין:  נקבה
 כוחות:  יכולות אסגרדיים כמו כוח על-אנושי, מהירות על-אנושית וסיבולת גבוהה.
 חברה בקבוצה:  אלי אסגרד, אוונג'רס המלחמה
 חברה לשעבר בקבוצה:  האלים האבודים, ליגת הממלכות
 דמויות קשורות
 משפחה:  היימדייל (אח)
 אויבים:  לורליי, מכשפת 
 
סיף (באנגלית: Sif) היא דמות בדיונית של גיבורת-על המופיעה בחוברות הקומיקס תור ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Journey into Mystery #102 ממרץ 1964, פרי עטו של הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי.
סיף היא לוחמת אסגרדית ואחותו של היימדל, שומר גשר ביפרוסט. בצעירותה, היה לסיף שיער זהוב ארוך. היא שיחקה לעיתים קרובות עם תור - בנו של אודין - ועם לוקי, אחיו המאומץ של תור. סיף ותור התאהבו כאשר היו צעירים. יום אחד, סיף נחטפה על ידי ענקי הסופה, ונעשתה אסירה של הלה. תור הגיע למקום והציע את חייו תמורת אלו של סיף; כשהתרשמה מאצילותו, הלה הניחה לשניים ללכת. מאוחר יותר, לוקי גזם את שיערה הזהוב של סיף. בניחוש כי לוקי אחראי לכך, תור דרש בכעס שלוקי ינסה לשחזר את שיערה. הוא פנה לשני הגמדים-האמנים ברוק ואיטרי, אשר בעתיד ייצרו את המיולניר של תור, וביקש מהם ליצור שיער חדש עבור סיף. כאשר לא הצליחו, לוקי הציע לשלם להם מספיק זהב כדי ליצור שיער זהוב. הגמדים החליטו כי "במחיר כלום", הם יצרו "שיער תוהו". הגמדים יצרו שיער שחור מחשכת הלילה עצמה, שכאשר הונח על ראשה של סיף, החל להיות שערה החדש ולא סוג של פאה. תור אף נמשך לסיף יותר, מה שסיכל את תוכניותיו של לוקי.
במשך הזמן, סיף ותור הסתכסכו. שנים לאחר מכן, תור החל את דרכו כגיבור-על בכדור הארץ, והיה במערכת יחסים עם ג'יין פוסטר. היא גילתה עניין רומנטי באלו אשר נבחרו ראויים לשאת את מיולניר, מקבתו של תור, כדוגמת בטא ריי ביל ות'נדרסטרייק. מגיל צעיר היא הוכיחה את עצמה כלוחמת ראויה, שנייה רק לברונהילדה. דמותה של סיף מבוססת על האלה סיף מהמיתולוגיה הנורדית, שבניגוד לדמותה הבדיונית היא אשתו של האל תור, ואינה אחותו של היימדל (אחיהם החורג של תור ובלדר).
את דמותה של סיף בסרטי היקום הקולנועי של מארוול "תור" ו"תור: העולם האפל" מגלמת השחקנית ג'יימי אלכסנדר, ששבה לגלם את הדמות בהופעת קמע בסדרת הטלוויזיה "סוכני S.H.I.E.L.D., בסדרת הטלוויזיה לוקי ובסרט "תור: אהבה ורעם".
הערות שוליים

↑  Thor: Son of Asgard #3, June 2004
↑  Journey into Mystery #102
↑  Thor: Son of Asgard #8
ערך זה הוא קצרמרבנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סיף (כוכב)

| --- | --- |
   
 מיקומו של סיף בקבוצת אוריון
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  אוריון
 שמות נוספים:  κ באוריון, Algebar
 סוג:  על-ענק כחול
 בהירות נראית:  2.06
 סיווג ספקטרלי:  B1 Ia
 עלייה ישרה:  05ʰ 47ᵐ 45.4ˢ מילי-שניות קשת בשנה
 נטייה:  ‏10.5777″ ‏40′ ‏09°‏- מילי-שניות קשת בשנה
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  4.66-
 מרחק:  721.60  שנות אור 221.24  פארסק
 רדיוס:  11 רדיוסי שמש
 מסה:  15-17 מסות שמש
 עוצמת הארה:  פי 6,250 מהשמש
 טמפרטורה:  <26,000 K
 מהירות סיבוב:  82~ ק"מ/שנייה
 גיל:  0.5 ± 11.1 מיליון שנים
 מהירות רדיאלית:  20.9±2.3 קילומטר לשנייה
 היסט:  5.04±0.22 אלפיות של שניות קשת
סיף או κ (קאפה) באוריון הוא הכוכב השישי בבהירותו בקבוצת הכוכבים אוריון ומייצג את רגלו השמאלית (המזרחית) של אוריון. מקור שמו הוא מערבית: سیف الجبّار ("סיף אל-ג'באר") - חרב הענק . השם היה שייך במקור לאחד מכוכבי החרב ι (יוטה) באוריון או θ (תטא) באוריון, אך עבר, כנראה בטעות, לרגל שמאל של הדמות המיתולוגית.
תכונות

סיף הוא על-ענק כחול, מסוג ספקטרלי B1, הפולט קרינה בעוצמה גדולה פי 65,000 מעוצמת ההארה של השמש, בדומה לעוצמת ההארה של ריג'ל הסמוך אליו. גם המרחק של סיף ממערכת השמש דומה למרחקו של ריג'ל, כ-700 שנות אור. לעומת זה בהירות נראיתו הנראית היא מדרגה 2.06, כלומר כשביעית מבהירותו הנראית של ריג'ל. ההבדל בבהירות הנראית נובע מכך שלסיף טמפרטורה גבוהה פי 2 - כ-26,000 מעלות קלווין, כך שלמעלה מ-90% מהקרינה שלו נפלטת בתחום העל-סגול לעומת שליש בלבד מקרינתו של ריג'ל.
אף על פי שכוכבים המסווגים כעל-ענקים לא אמורים להתיך מימן להליום אלא להיות בשלב התכת הליום ליסודות כבדים יותר, טמפרטורה גבוהה כמו של סיף מאפיינת היתוך יציב של מימן, כך שנראה שהכוכב עדיין לא סיים את תהליך הפיכתו לעל-ענק והוא צפוי לגדול עוד מעבר לרדיוסו הנוכחי של כ-11 פעמים רדיוס השמש.
מסתו של סיף מוערכת ב-15–17 מסות שמש, כך שהוא צפוי להפוך לעל-ענק אדום ולסיים את חייו בסופרנובה.
הערות שוליים

↑  Saiph - Kappa Orionis - HD38771 - HIP27366
ניילס אלדריג'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 באוגוסט 1943 (בן 81) ניו ג'רזי, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  פלאונטולוגיה, ביולוגיה אבולוציונית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קולומביה הבריטית  אוניברסיטת קולומביה 
 מוסדות:  אוניברסיטת העיר ניו יורק 
 פרסים והוקרה:  מדליית העמותה הפלאונטולוגית (2008)  פרס צ'ארלס שוצ'רט (1979) 
 www.nileseldredge.com
 
ניילס אלדריג' (באנגלית: Niles Eldredge; נולד ב-25 באוגוסט 1943) הוא ביולוג ופלאונטולוג אמריקאי. הוא וסטיבן ג'יי גולד הם מנסחיה העיקריים של תאוריית "שיווי המשקל המקוטע" של האבולוציה.
השכלה

אלדריג' למד לטינית באוניברסיטת קולומביה. לפני השלמת התואר עבר ללימודי אנתרופולוגיה תחת הדרכתו של נורמן ניואל (אנ'). בתקופה זו החל לעבוד במוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע.
אלדריג' סיים בהצטיינות את לימודיו ובעודו עובד במוזיאון נרשם ללימודי דוקטורט. הוא השלים את לימודיו לתואר ב-1969.
פלאונטולוגיה

בשנת 1969 החל אלדריג' לעבוד כאוצר מחלקת חסרי החוליות במוזיאון, ולאחר מכן – כאוצר הפלאונטולוגיה של חסרי החוליות במחלקת הפלאונטולוגיה של המוזיאון, תפקיד ממנו פרש לאחרונה. הוא פרופסור באוניברסיטת העיר ניו יורק. התמחותו היא באבולוציה של טרילוביטים, קבוצה של פרוקי-רגליים נכחדים שחיה בעידן הפלאוזואיקון, לפני 543 עד 245 מיליון שנה.
אבולוציה

בשנת 1972 הציעו אלדריג' וסטיבן ג'יי גולד את תאוריית "שיווי המשקל המקוטע" של האבולוציה. "שיווי משקל מקוטע" הוא תיאור אפשרי של האופן בו מתרחשת לעיתים האבולוציה – בשינויים פנוטיפיים ניכרים ומהירים (מהירים בקנה מידה אבולוציוני, כלומר תוך עשרות אלפי שנים בלבד), המופרדים בתקופות ממושכות של יציבות פנוטיפית.
אלדריג' פיתח תאוריה של אבולוציה של מערכות אקולוגיות במקביל להתעניינותו בהכחדת מינים. כלין מרגוליס מרבה גם אלדריג' להתייחס לחשיבות הסביבה בהסבר דפוסים של אבולוציה.
אלדריג' הוא ממבקרי הגישה המתרכזת בגן כבסיסה של האבולוציה, גישה שריצ'רד דוקינס הוא ממייצגיה העיקריים. הוא פועל לניסוח הסברים חלופיים של ההתנהגות האנושית לפי הביולוגיה האבולוציונית.
אלדריג' פרסם כ-160 מאמרים אקדמיים, ספרים ומאמרי ביקורת עמיתים בנושאי אבולוציה ודרוויניזם.
סיי טוומבלי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 באפריל 1928 לקסינגטון, וירג'יניה, ארצות הברית 
 פטירה:  5 ביולי 2011 (בגיל 83) רומא, איטליה 
 שם לידה:  Edwin Parker 
 מקום לימודים:  בלאק מאונטיין קולג' (1952)  ליגת הסטודנטים לאמנות של ניו יורק (1951)  בית הספר של המוזאון לאומנויות יפות בבוסטון (1949)  אוניברסיטת וושינגטון ולי  תיכון דרלינגטון  Aiglon College 
 תחום יצירה:  ציור, פיסול 
 זרם באמנות:  אקספרסיוניזם מופשט, פוסטמודרניזם 
 הושפע על ידי:  Pierre Daura, רוברט מאת'רוול, פרנץ קליין, בן שאן 
 יצירות ידועות:  The Ceiling 
 פרסים והוקרה:  פרס רובן (1987)  פרימיום אימפריאל (1996)  טבעת הקיסר של גוסלאר  אביר בלגיון הכבוד  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 צאצאים:  Alessandro Cyrus Twombly 
 
אדווין פארקר סיי טוומבלי, ג'וניור (באנגלית: Cy Twombly; ‏25 באפריל 1928 – 5 ביולי 2011) היה צייר ופסל אמריקאי, הידוע בציוריו האקספרסיוניסטים המופשטים ובשימוש שעשה בשרבוט ביצירותיו.
ביוגרפיה

טוומבלי נולד בעיר לקסינטון (Lexington) (אנ') שבוירגיניה. הוא למד אמנות בבוסטון ובניו יורק, ובשנת 1952 עבר למכללת בלק מאונטן בצפון קרוליינה בה למד עם פראנץ קליין (אנ') ורוברט מאת'רוול. בשנים אלה, הושפע מעבודותיו של פול קליי (אנ') וממחוות מופשטות בציור. במהלך שנות החמישים של המאה ה-20 הכיר טוומבלי את אמני הפופ ארט האמריקאים כדוגמת רוברט ראושנברג וג'ספר ג'ונס. עם הראשון יצא ב-1954 לאיטליה ולמרוקו, בעזרת מלגה, ומשנת 1957 עד למותו גר באזור נאפולי וברומא. להערכת המבקרים זכה ראשית באירופה, ומשנות השמונים לערך גם בארצות הברית.
טוומבלי התפרסם בזכות ציורי הענק האבסטרקטיים שלו, שכללו שימוש בצבעים נועזים, בגרפיטי ובאותיות. כמה יצירות מפורסמות משנות השישים מחקות כתיבה צפופה או קליגרפיה על לוח. מתוך מאמץ לצייר בחושניות רבה, במיעוט מלאכותיות ותכנון מראש, טוומבלי אימץ שיטות כגון ציור בחושך, ביד שמאל או בישיבה על כתפי אדם אחר. ציוריו קשורים בעיקר בנושאים מן התרבות הקלאסית והספרות.
עבודותיו נמצאות ומוצגות במוסדות אמנות רבים ויוקרתיים ברחבי העולם, כגון מוזיאון טייט מודרן בלונדון, הביאנלה של ונציה, המוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק, מוזיאון פילדלפיה לאמנות, אוסף מניל (אנ') ביוסטון טקסס (בבניין המוקדש לו), מוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית, מוזיאון גוגנהיים בילבאו, מוזיאון הלובר בפריז ובתערוכה מוזיאלית באבו דאבי. בשנת 2010 הוזמן טוומבלי ליצור תקרה מצוירת עבור מוזיאון הלובר.
טוומבלי נפטר בשנת 2011 ברומא ממחלת הסרטן.
הערות שוליים

↑  הצייר האמריקני סיי טוומבלי הלך לעולמו, באתר ynet, 5 ביולי 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007507969705171  PLWABN: 9810550251705606  BIBSYS: 14050565  BNE: XX1142502  BnF: cb11991693f (data)  CANTIC: a11250227  CiNii: DA02496177  GND: 118624865  ISNI: 0000 0003 6858 6856  LCCN: n79043986  LNB: 000201482  MusicBrainz: e72da1f8-ec79-4792-b979-0c96435da743  NDL: 00948318  NKC: ola2003192354  NLA: 35559529  NTA: 070945071  PIC: 30578  RERO: 02-A003916339  RKD: 78599  SELIBR: 207912  SNAC: w60587rb  SUDOC: 027991474  Trove: 995811  ULAN: 500032301  VcBA: 495/264190  VIAF: 49234268   WorldCat (עם VIAF): 49234268
סאלי ברישה

ד"ר סאלי ברישה (באלבנית: Sali Berisha; נולד ב-15 באוקטובר 1944) הוא ראש ממשלת אלבניה לשעבר, ונשיא אלבניה לשעבר.
חייו

ברישה נולד בכפר ויסידול שבאלבניה הקרוב מאוד לגבול עם קוסובו, להורים מוסלמים. הוא למד רפואה באוניברסיטת טירנה, מקצוע בו המשיך לעסוק במשך כל חייו.
ברישה נבחר לראשונה לפרלמנט האלבני ב-1991. לאחר הבחירות הדמוקרטיות הראשונות באלבניה מזה שנים רבות נבחר ברישה ב-1992 להיות נשיא אלבניה. בתפקיד זה כיהן קדנציה אחת בלבד (5 שנים). ב-11 בספטמבר 2005 נבחר לעמוד בראשות ממשלת אלבניה.
ברישה נשוי ללירי רמה, רופאת ילדים במקצועה, ולהם שני ילדים.
סנקציות

ב -19 במאי 2021 הודיע אנטוני בלינקן, מזכיר המדינה של ארצות הברית, כי מחלקת המדינה החליטה להטיל סנקציות על ברישה, רעייתו, בנו ובתו, ונאסרה עליהם הכניסה לארצות הברית, לאחר שהואשמו במעורבות בשחיתות שלטונית משמעותית.
הערות שוליים

↑  Sali Berisha|Keshilli i Ministrave (אורכב 18.02.2010 בארכיון Wayback Machine). Keshilliministrave.al. Retrieved on 13 May 2012.
↑  Public Designation of Albanian Sali Berisha Due to Involvement in Significant Corruption, באתר מחלקת המדינה, ‏19 במאי 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810552111605606  GND: 123463556  ISNI: 0000 0000 5792 5646  LCCN: n97057852  NKC: js20050725021  SNAC: w6432z81  SUDOC: 165916125  VIAF: 84237468   WorldCat (עם VIAF): 84237468 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים ובנושא אלבניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סאלי דורמיץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 באוקטובר 1909 רוטרדם, הולנד 
 פטירה:  17 באוקטובר 1942 (בגיל 33) רוטרדם, הולנד 
 מדינה:  ממלכת ארצות השפלה 
 
סמואל זכריה "סאלי" דורמיץ (בהולנדית: Samuel Zacharias "Sally" Dormits; נולד ב-2 באוקטובר 1909 ברוטרדם; נרצח ב-17 באוקטובר 1942) היה קומוניסט הולנדי יהודי. במלחמת העולם השנייה הוביל את קבוצת ההתנגדות "מיליציית העם ההולנדי" (Nederlandse Volksmilitie) נגד הכיבוש הנאצי. מעצרו על ידי המשטרה הוביל למעצרם של מאות לוחמי התנגדות נוספים.
קורות חיים > ראשית חייו

הוא היה בנו של הסוחר היהודי מוזס דורמיץ ואשתו קאטיה קאפר. רוב ילדותו היה עם המשפחה בברזיל. ב-1915 חזר להולנד עם הוריו ולמד בבית הספר בסכוונינגן. הוריו התגרשו זמן קצר לאחר מכן. משנת 1927 בילה שנתיים נוספות בדרום אמריקה, שם לפי השמועות הצטרף לקבוצת מורדים. הוא שב לאירופה וגויס לשירות צבאי. בשנת 1931 נישא ליהודייה למחצה אנט מרי הרטוג, ולהם נולד בן. ב-1936 הצטרף למפלגה הקומוניסטית CPN והפך למעורב בארגון "סיוע אדום בינלאומי" (Internationale Rote Hilfe).
קורות חיים > מלחמת האזרחים הספרדית

ב-31 באוקטובר 1937 נסע דורמיץ לספרד כמתנדב כדי להילחם עם הבריגדות הבין-לאומיות בצד הרפובליקני במלחמת האזרחים. הוא היה בחטיבה ה-11 ושירת מאוחר יותר עם החטיבה ה-13, בגדוד דימיטרוף של החטיבה. הוא שובץ לסוללת הגנה אווירית. מעט ידוע על תפקודו במלחמת האזרחים, אך הממונים תיארו אותו כ"איש צבא ממושמע". ב-22 בפברואר 1939 חזר דורמיץ להולנד.