stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גביע העולם בכדורגל נשים 1999
שלב הנוק אאוט > רבע הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 30 ביוני 1999 | הרפובליקה העממית של סין סין | 0-2 | רוסיה רוסיה | אצטדיון ספרטאן, סן חוזה צופים: 21,411 שיפוט: ניקול פטינה (שווייץ) |
| 30 ביוני 1999 | פו וואי 37' ג'ין יאן 56' | (סיקור) |  | אצטדיון ספרטאן, סן חוזה צופים: 21,411 שיפוט: ניקול פטינה (שווייץ) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 30 ביוני 1999 | נורווגיה נורווגיה | 1-3 | שוודיה שוודיה | אצטדיון ספרטאן, סן חוזה צופים: 21,411 שיפוט: אים אין-ז'ו (קוריאה הדרומית) |
| 30 ביוני 1999 | אן קריסטין אהרונס 51' מריאן פטרסן 58' האגה רייסה 72' (פנדל) | (סיקור) | מאלין מוסטרום 90' | אצטדיון ספרטאן, סן חוזה צופים: 21,411 שיפוט: אים אין-ז'ו (קוריאה הדרומית) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 ביולי 1999 | ארצות הברית ארצות הברית | 2-3 | גרמניה גרמניה | אצטדיון ג'ק קנט קוק, וושינגטון די. סי. צופים: 54,462 שיפוט: מרתה טורו (קולומביה) |
| 1 ביולי 1999 | טיפני מילברט 16' ברנדי צ'סטיין 49' ג'וי פוסט 66' | (סיקור) | ברנדי צ'סטיין 5' (עצמי) בטינה ויגמן 45'+ | אצטדיון ג'ק קנט קוק, וושינגטון די. סי. צופים: 54,462 שיפוט: מרתה טורו (קולומביה) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 ביולי 1999 | ברזיל ברזיל | 3-4‏ה | ניגריה ניגריה | אצטדיון ג'ק קנט קוק, וושינגטון די. סי. צופים: 54,462 שיפוט: וירג'יניה טובאר (מקסיקו) |
| 1 ביולי 1999 | סידיניה 4' סידיניה 22' נינה 35' סיסי 104' | (סיקור) | פריסקה אמאפו 63' נקירו אוקוסיימה 72' נקאצ'י אגבה 85' | אצטדיון ג'ק קנט קוק, וושינגטון די. סי. צופים: 54,462 שיפוט: וירג'יניה טובאר (מקסיקו) |
שלב הנוק אאוט > חצי גמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 4 ביולי 1999 | ארצות הברית ארצות הברית | 0-2 | ברזיל ברזיל | אצטדיון סטנפורד, פאלו אלטו צופים: 73,123 שיפוט: קטרינה אלובירטה (פינלנד) |
| 4 ביולי 1999 | סינדי פרלאוו 4' מישל אקרס 80' (פנדל) | (סיקור) |  | אצטדיון סטנפורד, פאלו אלטו צופים: 73,123 שיפוט: קטרינה אלובירטה (פינלנד) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 4 ביולי 1999 | הרפובליקה העממית של סין סין | 0-5 | נורווגיה נורווגיה | אצטדיון פוקסבורו, פוקסבורו צופים: 28,986 שיפוט: סוניה דנונקור (קנדה) |
| 4 ביולי 1999 | סון ון 3' ליו אילינג 14' ליו אילינג 51' פאן יונג'י 65' סון ון 72' | (סיקור) |  | אצטדיון פוקסבורו, פוקסבורו צופים: 28,986 שיפוט: סוניה דנונקור (קנדה) |
שלב הנוק אאוט > מקומות 3-4

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 10 ביולי 1999 | ברזיל ברזיל | 0-0‏ה | נורווגיה נורווגיה | רוז בול, פסדינה צופים: 90,185 שיפוט: אים אין-ז'ו (קוריאה הדרומית) |
| 10 ביולי 1999 |  | (סיקור) |  | רוז בול, פסדינה צופים: 90,185 שיפוט: אים אין-ז'ו (קוריאה הדרומית) |
|   |   | תוצאת פנדלים |   |   |
|   | פרטינה:   סידיניה:   קאטיה:   מאייקון:   נינה:    פורמיגה:  | 4-5 | האגה רייסה:   מריאן פטרסן:   סיליה יורגנסן:   בריט סאנדאון:   סולביי גולברנסן:    אן קריסטין אהרונס:  |   |
שלב הנוק אאוט > הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 10 ביולי 1999 | ארצות הברית ארצות הברית | 0-0‏ה | הרפובליקה העממית של סין סין | רוז בול, פסדינה צופים: 90,185 שיפוט: ניקול פטינה (שווייץ) |
| 10 ביולי 1999 |  | (סיקור) |  | רוז בול, פסדינה צופים: 90,185 שיפוט: ניקול פטינה (שווייץ) |
|   |   | תוצאת פנדלים |   |   |
|   | קרלה אוברבק:   ג'וי פוסט:   קריסטין לילי:   מיה האם:   ברנדי צ'סטיין:  | 4-5 | קסי הוילין:   קיו האיין:   ליו אילינג:   זאנג אויינג:   סון וואן:  |   |
פרסים > השחקניות המצטיינות

| כדור הזהב | כדור הכסף | כדור הארד |
| --- | --- | --- |
| הרפובליקה העממית של סין סון ון | ברזיל סיסי | ארצות הברית מישל אקרס |
פרסים > הכובשות המצטיינות

| נעל הזהב | נעל הכסף | נעל הארד |
| --- | --- | --- |
| הרפובליקה העממית של סין סון ון   ברזיל סיסי |  | נורווגיה אן קריסטין אהרונס |
פרסים > נבחרת הטורניר

| שוערות | שחקניות הגנה | קשריות | חלוצות |
| --- | --- | --- | --- |
|  הרפובליקה העממית של סין גאו הונג   ארצות הברית בריאנה סקארי |  הרפובליקה העממית של סין וואנג ליפינג   הרפובליקה העממית של סין וון לירונג   גרמניה דוריס פיטשן   ארצות הברית ברנדי צ'סטיין   ארצות הברית קרלה אוברבק |  ברזיל סיסי   הרפובליקה העממית של סין ליו אילינג   הרפובליקה העממית של סין זאו ליהונג   גרמניה בטינה ויגמן   ארצות הברית מישל אקרס |  הרפובליקה העממית של סין ג'ין יאן   הרפובליקה העממית של סין סון ון   נורווגיה אן קריסטין אהרונס   ארצות הברית מיה האם |
כובשות השערים

בסך הכל, נכבשו במהלך הטורניר 123 שערים. שתי שחקניות חולקות את תואר מלכת השערים: סון ון הסינית וסיסי הברזילאית. אן קריסטין אהרונס הנורווגית כבשה ארבעה שערים, 9 שחקניות כבשו שלושה שערים, 17 שחקניות כבשו צמד שערים ו-42 כבשו שער יחיד במהלך הטורניר. שלוש שחקניות הבקיעו שער עצמי. להלן מוצגות הכדורגלניות שהבקיעו שלושה שערים ומעלה במהלך הטורניר:
הרפובליקה העממית של סין סון ון
ברזיל סיסי
נורווגיה אן קריסטין אהרונס
ארצות הברית טיפני מילברט
נורווגיה האגה רייסה
נורווגיה מריאן פטרסן
ניגריה נקירו אוקוסיימה
ברזיל פרטיניה
גרמניה אינקה גרינגס
גרמניה בטינה ויגמן
הרפובליקה העממית של סין ג'ין יאן
הרפובליקה העממית של סין ליו אילינג
ראו גם

גביע העולם בכדורגל נשים
הערות שוליים

↑  תשע אבני הדרך הגדולות של ספורט הנשים בארצות הברית, באתר Business Insider
↑  50 things you need to know about the FIFA Women's World Cup, באתר פיפ"א‏, 18 במרץ 2011
↑  במשחק זה לא שוחקה הארכה, וזאת כדי למנוע עיכוב של משחק הגמר שנערך באותו האצטדיון מאוחר יותר באותו היום. לכן, לאחר תום 90 הדקות, החלו מיד את דו-קרב בעיטות העונשין.
| גביע העולם בכדורגל לנשים |
| --- | --- | --- |
| טורנירי גמר | סין 1991 • שוודיה 1995 • ארצות הברית 1999 • ארצות הברית 2003 • סין 2007 • גרמניה 2011 • קנדה 2015 • צרפת 2019 • אוסטרליה וניו זילנד 2023 (גמר) • ברזיל 2027 |  |
| טורנירי מוקדמות | 1991 • 1995 • 1999 • 2003 • 2007 • 2011 • 2015 • 2019 • 2023 • 2027 |  |
| שונות | נבחרות משתתפות • טורניר ההזמנה 1988 |  |
נשיא ארצות הברית ביל קלינטון עם נבחרת ארצות הברית, לאחר הזכייה בגביע העולם
גבריאל שאגאס

גבריאל שאגאס (בפורטוגזית: Gabriel Pinheiro Chagas Filho‏; נולד ב-7 בדצמבר 1944) הוא שחקן ברידג' ברזילאי שזכה באליפויות עולם. 
שאגאס הוא יליד ריאו דה ז'ניירו. התעתיק העברי של שמו מתאים להגיית השם בכל ברזיל, למעט ריו דה זיניירו. בריו דה ז'ניירו מבטאים את השם שאגאש.


שאגאס הוא אחד מעשרת השחקנים היחידים בעולם שהשיגו את ה-Triple crown of bridge. המושג  triple crown of bridge מתאר זכייה בשלושה סוגים של אליפויות עולם: Bermuda Bowl, אליפות העולם הפתוחה לזוגות, ותחרות הנבחרות הפותחות באולימפיאדת משחקי המחשבה.
הישגים בולטים > הישגים בתחרויות > אליפויות עולם

זכה 4 פעמים במקום ראשון באליפות עולם. הישגים בולטים באליפויות עולם:
זכה במקום ראשון באליפות העולם לנבחרות פתוחות Bermuda Bowl בשנת 1989 שהתקיימה בפרת באוסטרליה.
סיים במקום שני בשנת 2000.
מקום ראשון באולימפיאדה לנבחרות פתוחות 1976.
מקום ראשון באליפות העולם הפתוחה לזוגות בשנת 1990
מקום ראשון באליפות טרנסנשיונל לקבוצות פתוחות בשנת 2001.
מקום שני ב-Rosenblum Cup בשנים 1978 ו-1998. Rosenblum Cup היא אליפות עולם לקבוצות המתקיימת כחלק מאירוע ארבע שנתי של אליפויות עולם.
הישגים בולטים > הישגים בתחרויות > אליפויות צפון-אמריקה

שאגאס זכה פעמיים באליפויות ארצות הברית וצפון אמריקה.
פעם זאחת זכה בבמקום ראשון ב Reisinger בשנת 1992.  רייזינגר היא אליפות צפון אמריקה לקבוצות בשיטת חישוב Board A Match.
זכה ב-Master Mixed Teams  בשנת 1992.
הישגים בולטים > הישגים בתחרויות > אליפויות דרום אמריקה

28 זכיות באליפות דרום אמריקה לנבחרות פתוחות בשנים: 1967, 1968, 1969, 1970, 1972, 1973, 1974, 1975, 1977, 1978, 1982, 1983, 1984, 1986, 1987, 1989, 1990, 1991, 1993, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2002, 2006, 2007, 2008.
שש פעמים סיים במקום השני. בשנים: 1966, 1976, 1994, 1995, 2001, 2005.
זכה 4 פעמים במקום ראשון באליפות דרום אמריקה הפתוחה לזוגות בשנים: 1984, 1990, 1994 ו-2006.שלוש פעמים זכה במקום שני. בשנים: 1992, 1996 ו-2002.
הישגים בולטים > הישגים בתחרויות > אליפויות ברזיל

16 פעמים זכה באליפות לקבוצות פתוחות. בשנים: 1967, 1968, 1969, 1971, 1981, 1983, 1984, 1987, 1992, 1993, 1997, 2000, 2003 ו-2008. חמש פעמים סיים במקום השני. בשנים: 1990, 1996, 2002, 2005 ו-2006.
הישגים בולטים > הישגים בתחרויות > תחרויות חשובות נוספות

מקום ראשון ב-IOC Grand Prix בשנת 1998. בשנת 1999 סיים במקום שני.
מקום ראשון ב-Cap Gemini Pandata World Top Invitational Pairs בשנת 1993.
מקום ראשון ב-Cap Gemini World Top Invitational Pairs בשנת 1997.
מקום ראשון ב-Sunday Times Invitational Pairs בשנת 1997. סיים במקום שני בשנת 1978.
מקום ראשון ב-Sunday Times–Macallan Invitational Pairs  בשנת 1992.
מקום שני ב-Cavendish Invitational Teams בשנת 1996.
מקום שני ב-Staten Bank World Top Invitational Pairs בשנים 1989 ו-1990.
מקום שני ב-Pan American Open Pairs בשנת 1992.
רמאות ברשת

ב-20 באפריל 2021 הורשע שאגאס על ידי התאגדות הברידג' הברזילאית בשלושה מקרים של רמאות בתחרויות ברידג' מקוונות. 
הוא נידון לשלושה עונשים:
הרחקה לשנה מתחרויות המאורגנות על ידי התאגדות הברידג' הברזילאית.
הוא מנוע מלייצג את ברזיל בתחרויות בינלאומיות במשך שנה.
התואר ונקודות הדירוג שצבר בתחרויות מקוונות נשללו ממנו.
הערות שוליים

↑  29th WORLD TEAM CHAMPIONSHIPS WBF
↑  Brazilian Bridge Federation notice of suspension Brazilian Bridge Federation
דבורנית נאה

| דבורנית נאה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: חד־פסיגיים
סדרה:: אספרגאים
משפחה:: סחלביים
סוג:: דבורנית
מין:: דבורנית נאה
שם מדעי
 Ophrys fuciflora subsp. bornmuelleri ‏Schulze
דבורנית נאה (שם מדעי: Ophrys fuciflora subsp. bornmuelleri) היא גאופיט ממשפחת הסחלביים.
מאפיינים

לצמח פקעות שורש. עליו מוארכים ודמויי אזמל. אורך עמוד התפרחת הוא 15–50 ס"מ ויותר. בתפרחת 3–15 פרחים חסרי דורבן. על השפית, ככל שאר בני הסוג, מצוירת דמות דבורה, ובמרכז השפית ישנו כתם דמוי האות האנגלית H. אורך השפית הוא בערך סנטימטר אחד. לדבורנית הנאה אין בית גידול מועדף. מאביקיה הם זכרי דבורים שהצמח מרמה.
הדבורנית הנאה נפוצה במזרח התיכון ובעיראק. תפוצתה של הדבורנית הנאה בישראל כוללת את הרי יהודה, השומרון, הכרמל, הגליל וסביבתו והחרמון; אך ניתן למצוא את המין הזה בעיקר ב"גבעת ההגנה" בכרמל, הר אדיר בגליל העליון, הר הטייסים בהרי יהודה, וריכוז קטן ב"שביל הפסגה" בהר מירון.
דגל בליז

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל מדיני ואזרחי
 יחס אורך/גובה:  2:3
 הונף לראשונה:  21 בספטמבר 1981
 מוטיבים עיצוביים:  דגל כחול, שני פסים אדומים דקים מעל ומתחת לדגל, סמל בליז במרכז
 דגלים היסטוריים   :     דגל הונדורס הבריטית   1638 - 1981
דגל בליז אומץ ב-21 בספטמבר 1981 לאחר קבלת העצמאות מהממלכה המאוחדת. הדגל הוא המשך ישיר של דגל מוקדם יותר של הונדורס הבריטית - שמה של בליז בעת השלטון הקולוניאלי הבריטי. הדגל הוצג בשנת 1950 כאשר הונדורס הבריטית החלה בצעדיה לקבלת עצמאות. שני הפסים האדומים למעלה ולמטה הוספו לעיצוב המקורי עם קבלת העצמאות. במרכז הדגל מופיע סמל בליז. כמו כן הוא אחד משלושה דגלי המדינה היחידים שבו יש בני אדם (בנוסף לדגל מלטה וברוניי).
דגל זה מכיל הכי הרבה צבעים וגוונים – 16 במספר.
ראו גם

סמל בליז
המנון בליז
הערות שוליים

↑  Number of Colors in Flags (From 0 to 16), נבדק ב-2023-12-21
| דגלי מדינות אמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית ובאיים הקריביים |
| --- | --- | --- |
| מדינות | איי בהאמה • אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • ארצות הברית • בליז • ברבדוס • גואטמלה • ג'מייקה • גרנדה • דומיניקה • האיטי • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס • פנמה • קובה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| שטחים תלויים | איי הבתולה הבריטיים • איי הבתולה של ארצות הברית • איי טרקס וקייקוס • איי קיימן • אנגווילה • ארובה • ברמודה • גוואדלופ • גרינלנד • הולנד הקריבית (בונייר, סאבא, סנט אוסטתיוס) • מונטסראט • מרטיניק • סן ברתלמי • סן מרטן • סנט מארטן • סנט פייר ומיקלון • נבאסה • פוארטו ריקו • קוראסאו |  |
אירופה • אפריקה • אסיה • אוקיאניה • אמריקה הצפונית • אמריקה הדרומית
ערך זה הוא קצרמרבנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דוד ריקארדו

| --- | --- |

 לידה:  18 באפריל 1772 לונדון, ממלכת בריטניה הגדולה 
 פטירה:  11 בספטמבר 1823 (בגיל 51) גטקום פארק, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  ממלכת בריטניה הגדולה, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מקום קבורה:  Church of St Nicholas, Hardenhuish 
 מקום מגורים:  גטקום פארק 
 השכלה:  תלמוד תורה 
 תפקיד:  חבר הפרלמנט ה-6 של הממלכה המאוחדת (20 בפברואר 1819–29 בפברואר 1820)  חבר הפרלמנט ה-7 של הממלכה המאוחדת (6 במרץ 1820–11 בספטמבר 1823)  חבר הפרלמנט ה-6 של הממלכה המאוחדת  High Sheriff of Gloucestershire (1818–1819) 
 מפלגה:  המפלגה הוויגית 
 השקפה דתית:  יהדות, אוניטריאניזם 
 בן או בת זוג:  פרסילה אן וילקינסון 
 
דוד ריקארדו (באנגלית: David Ricardo; דייוויד ריקארדו; 18 באפריל 1772—11 בספטמבר 1823) היה כלכלן יהודי-בריטי, מהמשפיעים המרכזיים בכלכלה הקלאסית. בנוסף היה איש עסקים מצליח, איש פיננסים וספקולנט אשר צבר הון רב. עיקר השפעתו בתאוריה המאקרו-כלכלית הייתה בנושא היתרון היחסי, שעל פיו מדינה צריכה לפתח ענפים כלכליים ותעשייתיים שיש לה בהם יתרון יחסי, ושהסחר הבין-לאומי בין מדינות יתבצע ביעילות מרבית במוצרים שיש למדינות יתרון יחסי בייצורם. הוא המנסח הראשון של חוק הברזל של השכר.
חייו

דוד ריקארדו נולד באנגליה כצאצא למשפחה יהודית שברחה מפורטוגל להולנד בתחילת המאה ה-18 בעקבות גל של רדיפות נגד היהודים. המשפחה הגיעה תחילה לאמסטרדם, ואחר כך עברה ללונדון שבה נולד ריקארדו. אביו היה סוכן בורסה מצליח שהכניס את בנו לעסקיו, והקנה לו חינוך מוקדם בפיננסים. לאחר שנשא אישה קווייקרית למורת רוחו של אביו, החליט ריקארדו בן ה־21 לפתוח עסק משלו, שבו הצליח מאוד. בגיל 40 פרש מעסקיו ורכש לו אחוזה בכפר.
ריקארדו החל להתרועע עם קבוצת אינטלקטואלים, שאחד מהם, ג'יימס מיל (אביו של ג'ון סטיוארט מיל), דחק בו להיכנס לבית הנבחרים ולהעלות על הכתב את משנתו הכלכלית. כנהוג באותם ימים, ריקארדו רכש חלקת קרקע שזיכתה את בעליה במושב בפרלמנט הבריטי. שם הוכיח את עצמו כליברל תקיף, שתמך אף בעניינים שנגדו את האינטרסים הפרטיים שלו.
משנתו הכלכלית

ריקארדו הושפע מכתביהם הכלכליים של אדם סמית ותומאס מלתוס. בכתביו זיהה כמה מנקודות הכשל העיקריות שלהם וגיבש את הכלכלה לכלל תאוריה מקיפה אחת, המתייחסת הן לטווח הארוך והן לטווח הקצר. כחלק מתפקידו כמדינאי פרסם ריקארדו מספר כתבים הנוגעים לענייני מדיניות שעמדו על הפרק, כמו ההצעה לבטל את המכסים על יבוא התבואה ("חוקי התבואה"), והצעות שונות לגבי אופן גיוס הכספים של השלטון. במקביל, תרם גם לפיתוח הכלכלה כתחום נפרד ממדע המדינה, באמצעות ספריו המקיפים על התאוריה הכלכלית.
בשנת 1817 יצא לאור ספרו "עקרונות הכלכלה הפוליטית והמיסוי" שבו פיתח את כלל התפוקה השולית הפוחתת. חידוש נוסף של ריקארדו הוא עקרון היתרון היחסי: המניע להתמקצעות אישית ולסחר עם אחרים הוא היתרון היחסי שיש לאנשים או למדינות בייצור מוצר מסוים.
ריקארדו נאבק נגד הכוח הכלכלי הרב של מעמד בעלי הקרקעות אל מול כוחם המוחלש של בעלי ההון (שאליהם השתייך) והפועלים. מאוחר יותר, השפיעו עקרונות אלו על קרל מרקס, ששם דגש על מאבקם של הפועלים בבעלי ההון.
בזמן מלחמת הבריטים בנפוליאון התלבטה הממשלה אם לממן את המלחמה באמצעות מיסים או בדרך של נטילת מלוות כגון באמצעות הנפקת איגרות חוב לציבור. ריקארדו הראה ששתי האפשרויות בעצם זהות מבחינה מקרו-כלכלית, והוביל לטביעת המונח "שקילות ריקארדו". ההסבר לשקילות הוא שגיוס איגרות חוב שקול להטלת מיסים בעתיד, מכיוון שבזמן הפירעון של איגרות החוב תיאלץ הממשלה לממן את ההחזר מתקציב המדינה שמגיע ממיסי האזרחים, ולכן, אם יהוון מחיר ההחזר לזמן הנוכחי תתקבל שקילות בין סכום זה לסכום הטלת המיסים כיום.
הערות שוליים

↑  סמואל גרג, "ישראל והסחר החופשי" השילוח 16, אוקטובר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266906205171  PLWABN: 9810533189005606  BIBSYS: 90104423  BNE: XX965708  BnF: cb11921814d (data)  BPN: 95953920  CANTIC: a10145758  CiNii: DA00547244  GND: 118600214  ICCU: VEAV551075  ISNI: 0000 0001 2127 2513  LCCN: n78095325  LNB: 000052891  NDL: 00454091  NKC: skuk0004790  NLA: 35450308  NLG: 83899  NLK: KAC199622903  NTA: 06836993X  SELIBR: 292640  SNAC: w65t3tkb  SUDOC: 027098192  Trove: 957240  VcBA: 495/241384  VIAF: 34462180   WorldCat (עם VIAF): 34462180 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ד'תתקי"א

ד'תתקי"א (4911)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-23 בספטמבר 1150 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 12 בספטמבר 1151. שנה מסוג זשג, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה רביעית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשג, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
דה הבילנד הורנט

דה הבילנד הורנט (באנגלית: de Havilland DH.103 Hornet; "צרעה"), היה מטוס קרב דו מנועי שפותח ויוצר על ידי דה הבילנד. המטוס פותח במהלך מלחמת העולם השנייה כממשיך דרכו של הדה הבילנד מוסקיטו, הוא שירת בחיל האוויר המלכותי הבריטי וזרוע האוויר של הצי המלכותי (בדגם סי הורנט) בעשור שלאחר סיום מלחמת העולם השנייה.
מטוסי הורנט שירתו בשנים 1946 עד 1955 בשבע טייסות של חיל האוויר המלכותי ו-14 טייסות של זרוע האוויר של הצי המלכותי, בשנים אלו כבר נחשב למיושן לצד ההתפתחויות במטוסים הסילוניים וכניסת מטוסי קרב מתקדים לשירות כגון הדה הבילנד ומפייר והגלוסטר מטאור.
דגמים עיקריים

הורנט F.1: דגם מטוס הקרב הראשוני (60 יוצרו).
הורנט PR.2: דגם צילום אווירי, החימוש בקדמת המטוס הוחלף בציוד צילום והורחבו מכלי הדלק של המטוס להגדלת טווח הטיסה שלו (5 יוצרו).
הורנט F.3: דגם מטוס קרב משופר, בעל כנפיים מחוזקות לאפשרות לשאת 2 עד 4 רקטות בנוסף לפצצה במשקל עד 454 ק"ג, בנוסף הורחבו מכלי הדלק בדגם להגדלת טווח הטיסה (132 יוצרו).
הורנט FR.4: דגם מטוס קרב סיור מבוסס על ה-F.3 (12 יוצרו).
דגמים עיקריים > סי הורנט

סי הורנט F.20: דגם מטוס קרב ותקיפה ימי, הוא כלל כנפיים מתקפלות ושינויים מבניים בכדי לפעול מנושאת מטוסים כולל וו עצירה. סי הורנטים כללו גם גרסה משופרת של מנוע הרולס רויס מרלין של ההורנט (79 יוצרו).
סי הורנט NF.21: דגם לוחמה ימית לילית, כלל איש צוות נוסף (נווט/מפעיל רדיו) וציוד קשר וזיהוי מותאם לפעילות לילית (72 יוצרו).
סי הורנט PR.22: דגם צילום אווירי, כלל ציוד צילום במקום החימוש בקדמת המטוס (23 יוצרו).
מפרט טכני (הורנט F.1)

תכונות כלליות
צוות: 1
אורך: 10.82 מטר
מוטת כנפיים: 13.716 מטר
גובה: 4.32 מטר
שטח כנפיים: 33.5 מטר
משקל ריק: 5,122 ק"ג
משקל מלא: 7,176 ק"ג
משקל המראה מרבי: 8,278 ק"ג
הנעה: שני מנועי Rolls-Royce Merlin 130/131 (שמאל/ימין), בעלי קירור נוזלי, המספקים 2,070 כוחות סוס (1,540kW) כל אחד.
ביצועים
מהירות מרבית: 413 קשר (764 קמ"ש) בגובה 21,000 רגל (6,400 מטר)
טווח: 1,290 מייל ימי (2,380 ק"מ) בחימוש מלא
רום מרבי: 41,500 רגל (12,600 מטר)
מטען כנף: 213.9 ק"ג למטר רבוע
חימוש
4 תותחים בקוטר 20 מ"מ
2 פצצות במשקל כ־454 ק"ג (1,000 ליברות)
8 רקטות RP-3 במשקל 27 ק"ג (בדגם ההורנט F.3)
דגם הקרב הלילי סי הורנט NF.21
דווית השלישי, קיסר אתיופיה

דווית השלישי (געז: ዳዊት) קיסר אתיופיה 8 בפברואר 1716 - 18 במאי 1721, הוכתר בשם "אדבר סגד" (געז:  አድባር ሰገድ, עברית: לו ההרים משתחווים) ידוע כדווית הזמר היה בנו של ייאסו הגדול מפילגשו קדסת כרסתוס.
שני אירועים דתיים חשובים קרו תחת שלטונו, הראשון היה כאשר נתפסו שלושה נזירים קפוצ'ינים שנכנסו לאימפריה ללא רשות, ולאחר שנשפטו כאפיקורסים, נסקלו למוות בהר אבו מזרחית מהבירה גונדר, יחד עם הילד שליווה אותם..
המקרה השני הייתה ויכוח נוסף במועצת הכנסייה האתיופית בין נזירי גוג'אם לנזירי שאווה שבסופו הקיסר שוב תמך בגוג'אמים. בעקבות החלטת הקיסר הנזירים השוואנים הציגו לציבור את החלטת המועצה והדיונים בה וטענו שהקיסר עובד אלילים. בעקבות זאת דווית שלח מספר חיילי אורומו פגניים לבצע טבח במנזר השוואני.
הקיסר דווית היה גם חובב שירי עם באמהרית ולכן היה ידוע בשם דווית הזמר. הקיסר היה מעיין בדרן לעם וההיסטוריון דונלד לווין כותב:
הגונדרים היו אוהבים להקשיב לשיריו ואפילו הכמרים היו שמחים והצטרפו בשירה אליו כאשר ניגן בכינור
לאחר מכן כמרי מועצת הכנסייה בגונדר החלו להשמיץ את הקיסר וכינו אותו "נער שעשעועים". דווית חלה ומת בדרכים שאינם ידועות, אחד מהטענות של מקורביו היו שמוסלמי הרעיל אותו.
הערות שוליים

↑  E. A. Wallis Budge, A History of Ethiopia: Nubia and Abyssinia, 1928 (Oosterhout, the Netherlands: Anthropological Publications, 1970), pp. 440f.
↑  Donald Crummey, Priests and Politicians, 1972 (Hollywood: Tsehai, 2007), p. 22
↑  Richard P.K. Pankhurst, History of Ethiopian Towns (Wiesbaden: Franz Steiner Verlag, 1982), pp. 146f.
↑  Pankhurst, Ethiopian Towns, p. 147.
↑  Paul B. Henze, Layers of Time: A History of Ethiopia (New York: Palgrave, 2000), p. 104
| השושלת הגונדרית |
| --- | --- | --- |
| תקופת התחייה | פאסילידס • יוהנס הראשון • ייאסו הראשון • יסחק ייאסו • ייאסו הראשון • תקלה היימנות הראשון • עמדה ציון • תקלה היימנות הראשון • טאוופלוס • נאבחנה יוהנס • טאוופלוס • יוסטוס (אינו מהשושלת) • דווית השלישי • בקפה • ייאסו השני • חאזקאיס • ייאסו השני • יואס הראשון |  |
| תקופת השופטים | יוהנס השני • תקלה היימנות השני • סוסניוס השני • סלומון השני • תקלה גיורגיס הראשון • ייאסו השלישי • תקלה גיורגיס הראשון • חאזקאיס • תקלה גיורגיס הראשון • באדה מריאם השני • תקלה גיורגיס הראשון • סלומון השלישי • יונס • תקלה גיורגיס הראשון • סלומון השלישי • דמטריוס תקלה גיורגיס הראשון • דמטריוס • אגוולה ציון • יואס השני • ג'יגר • באדה מריאם השלישי • ג'יגר • ייאסו הרביעי • גברה קראסטוס • סהלה דנגל • גברה קראסטוס • סהלה דנגל • יוהנס השלישי • סהלה דנגל • יוהנס השלישי • סהלה דנגל • יוהנס השלישי • סהלה דנגל |  |
האימפריה האתיופית
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: יוסטוס | קיסר אתיופיה  9 בפברואר 1716 - 18 במאי 1721 | הבא: בקפה |
דבורנית כחלחלה

| דבורנית כחלחלה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: חד פסיגיים
סדרה:: אספרגאים
משפחה:: סחלביים
סוג:: דבורנית
מין:: Ophrys fusca
שם מדעי
 Ophrys fusca subsp. iricolor ‏דפונטיין
דבורנית כחלחלה (שם מדעי: Ophrys fusca subsp. iricolor) היא גאופיט בעל פקעת ממשפחת הסחלביים.
אזורי גידול

מופיעה בחבל הים תיכוני (באזור ההר והשפלה). מין נדיר למדי. מופיעה במעט אתרים ולרוב בפרטים בודדים. צומחת על אדמת חוואר באזורים מוארים. לעיתים קרובות ניתן למוצאה בסמיכות לדבורנית שחומה המאכלסת בתי גידול דומים.
אתרי פריחה מומלצים בישראל: שמורת הסחלבים ליד קיבוץ מנרה בהרי נפתלי, שמורת הר מירון בגליל העליון, אזור מזבלת עוספייה בכרמל. זמן הפריחה בארץ ישראל: פברואר-מרץ.
מאפיינים

מראה השפית מזכיר דבורנית שחומה ואף לה שירטוט דמוי האות W במרכזה, אך דבורנית כחלחלה מרשימה הרבה יותר: השפית גדולה יותר (אורכה כ-2.5 ס"מ) וגוון כחול כהה שולט בה. יש הרואים בה דמות של אישה המנערת שטיח בגווני חום-כחול. עלי העטיף ירוקים. גבעול התפרחת מכיל מעט פרחים (לרוב לא יותר מ-5) ומתנשא עד לגובה של כ-40 ס"מ.
דוד ריאחי

| --- | --- |

 לידה:  30 בנובמבר 1928 ה'תרפ"ט
 פטירה:  9 במרץ 2013  (בגיל 84) כ"ז באדר ה'תשע"ג
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  ? – 29 במרץ 2013 
 תחומי עיסוק:  חזנות, פייטנות, הוראה
 רבותיו:  רבי אשר מזרחי   רבי מצליח מזוז
 תלמידיו:  החזן הרב חגי בצרי החזן אליהו אוזן, החזן יחיאל נהרי והחזן משה חבושה
 חיבוריו:  פיוטים שונים כגון גואל יבוא
 
דוד ריאחי (30 בנובמבר 1928 – 9 במרץ 2013) היה פייטן בעל שם עולמי, מחבר לחנים ומורה לפייטנים המובילים בישראל, בהם החזן משה חבושה והרב חגי בצרי.
את תורת הפיוט למד מהפייטן אשר מזרחי, שרבים מלחניו מושמעים ברוב בתי הכנסת הספרדיים בישראל. עוד בעודו ילד שר בפני מלך תוניסיה. במשך שנים רבות היה תלמידו של  מנהיג יהדות תוניס, רבי מצליח מזוז, שנרצח במולדתו לאחר מלחמת ששת הימים על ידי מתנקש ערבי.
קורות חייו

ריאחי נולד בתוניסיה בעיר תוניס, נין לרבה הראשי של תוניסיה נסים ירחי. בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 עלה עם משפחתו לישראל והשתקע בירושלים. לאחר מספר שנים עבר עם משפחתו לנתניה, לאחר שהרב דוד שלוש רבה הראשי של העיר, הזמין אותו לשמש כחזן קבוע בבית הכנסת המרכזי בעיר, שבו הקים לימים מקהלה שתלווה אותו בתפילותיו. למרות המעבר לנתניה, לא שכח את קהל מעריציו בירושלים. מדי פעם היה מגיע לעיר הקודש לסלסל את שירת הבקשות בבתי הכנסת העתיקים של שכונת נחלאות.
שמעו של הרב דוד ריאחי פתח בפניו דלתות רבות הן בישראל והן מעבר לים. מעת לעת היה מוזמן לביתו או לסוכתו של הרב עובדיה יוסף, ושם היה שר, כמו כן נטל חלק באופן קבע בהילולה המסורתית הנערכת מדי שנה בישיבת כיסא רחמים בבני ברק.
ריאחי לא פסק להופיע בפני קהל גם בגיל מאוחר. בגיל 79, נענה להזמנת הרב שלמה חדד, שהיה בעבר תלמידו, לנצח על פתיחת עונת שירת הבקשות בבית הכנסת העתיק אבוהב, ובהזדמנות זו הוענקה לו תעודת הוקרה מטעם 'קול רינה וישועה' – המכון לשירה ופיוט, על תרומתו הכבירה בתחום הפיוט.

הופיע בבית אבי חי וקבל שי הוקרה על תרומתו האדירה לפיוט בארץ ישראל.[דרושה הבהרה] 

בגיל 83 החל מצבו הבריאותי להידרדר, ובשל כך נאלץ לבטל הזמנות  מעבר לים. הוא נפטר בגיל 85, ונטמן בבית העלמין בנתניה.
יצירתו

במהלך שנות יצירה רבות הלחין וחיבר עשרות פיוטים, שהפכו עם השנים לנכסי צאן ברזל של השירה היהודית, כגון 'גואל יבוא', 'עזרי עזרי' ו'רבים רדפוני'. הלחן המוכר ביותר שלו הוא 'ושמרו בני ישראל' במקאם נהוונד, שמושר בכל בתי הכנסת הספרדים-ירושלמים כל ליל שבת.
ראו גם

פיוט
הערות שוליים

↑  הרב מאיר מאזוז, מגדולי ישראל חלק ד, בני ברק ה'תשע"ח, עמ' תקסח
↑  ראו אזכור בתוך דף לתרבות יהודית משרד החינוך האגף לתרבות תורנית, עורך: דר' אריה סטריקובסקי, עמ' 100
↑  הפייטן רבי דוד ריאחי הלך לעולמו, באתר כיכר השבת, ‏כ"ז באדר תשע"ג 09.03.13 20:44
↑  ראו גדול החזנים בעולם ר' דוד ריאחי הלך לעולמו באתר דוס מיוזיק
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299044105171  VIAF: 151810715   WorldCat (עם VIAF): 151810715