stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Firaxis Games
משחקים שפותחו

| כותר המשחק | שנה | הערות |
| --- | --- | --- |
| גטיסבורג! | 1997 | יצא לאור תחת Electronic Arts |
| Sid Meier's Alpha Centauri | 1999 | משחק אסטרטגיה מבוסס תורות, 4X, יצא לאור תחת Electronic Arts |
| Sid Meier's Antietam! | 1999 | משחק טקטיקה בזמן אמת |
| Civilization III(אנ') | 2001 | משחק אסטרטגיה מבוסס תורות, 4X, חלק מסדרת Civilization |
| Sid Meier's SimGolf | 2002 | סימולציה, ספורט, יצא לאור תחת Electronic Arts |
| Sid Meier's Pirates! | 2004 | אסטרטגיה, פעולה-הרפתקאות, יצא לאור תחת אטארי, רימייק לגרסה ישנה של המשחק מ-1987 |
| Civilization IV | 2005 | משחק אסטרטגיה מבוסס תורות, 4X, חלק מסדרת Civilization, יצא לאור תחת 2K |
| CivCity: Rome | 2006 | משחקי בניית ערים, חלק מסדרת Civilization, יצא לאור תחת 2K |
| Sid Meier's Railroads! | 2006 | סימולציה, יצא לאור תחת 2K |
| Civilization Revolution | 2008 | משחק אסטרטגיה מבוסס תורות, 4X, חלק מסדרת Civilization, יצא לאור תחת 2K |
| Civilization IV: Colonization | 2008 | משחק אסטרטגיה מבוסס תורות, 4X, חלק מסדרת Civilization, יצא לאור תחת 2K |
| Civilization V | 2010 | משחק אסטרטגיה מבוסס תורות, 4X, חלק מסדרת Civilization, יצא לאור תחת 2K |
| Civilization World | 2011 | משחק רשת מרובה משתתפים, יצא לאור תחת 2K, השרת נסגר ב-29 במאי 2013 |
| XCOM: Enemy Unknown | 2012 | משחק טקטיקה מבוסס תורות, יצא לאור תחת 2K, חלק מסדרת X-COM |
| Haunted Hollow | 2013 | משחק טקטיקה מבוסס תורות, יצא לאור תחת 2K |
| Sid Meier's Ace Patrol | 2013 | משחק טקטיקה מבוסס תורות, יצא לאור תחת 2K |
| Sid Meier's Ace Patrol: Pacific Skies | 2013 | משחק טקטיקה מבוסס תורות, יצא לאור תחת 2K |
| Civilization Revolution 2 | 2014 | משחק אסטרטגיה מבוסס תורות, 4X, חלק מסדרת Civilization, יצא לאור תחת 2K |
| Civilization: Beyond Earth | 2014 | משחק אסטרטגיה מבוסס תורות, 4X, חלק מסדרת Civilization, יצא לאור תחת 2K |
| Sid Meier's Starships | 2015 | משחק אסטרטגיה מבוסס תורות, 4X, חלק מסדרת Civilization, יצא לאור תחת 2K |
| X-COM 2 | 2016 | משחק טקטיקה מבוסס תורות, יצא לאור תחת 2K, חלק מסדרת X-COM |
| Civilization VI | 2016 | משחק אסטרטגיה מבוסס תורות, 4X, חלק מסדרת Civilization, יצא לאור תחת 2K |
| XCOM: Chimera Squad | 2020 | משחק טקטיקה מבוסס תורות, יצא לאור תחת 2K, חלק מסדרת X-COM |
| Marvel's Midnight Suns | 2022 | משחק טקטיקה מבוסס תורות, חלק מיקום מארוול, יצא לאור תחת 2K |
| Civilization VII | 2025 | תאריך יציאה רשמי ב-11 בפברואר 2025, אמור לצאת לאור תחת 2K |
הערות שוליים

↑  אודות פיראקסיס, באתר firaxis.com (באנגלית)
↑  "A New Era Begins at Firaxis Games". www.businesswire.com. 2023-02-17. נבדק ב-2024-03-03.
↑  Totilo, Stephen (31 במאי 2023). "Firaxis is latest video game studio hit by layoffs". Axios. נבדק ב-3 במרץ 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb140667606 (data)  GND: 1206909013  ISNI: 0000 0001 0728 0023  LCCN: n99269913  VIAF: 153825035   WorldCat (עם VIAF): 153825035
אתר מורשת עולמית

סמל המורשת העולמית
סמל המורשת העולמית מעוצב בפרחים בקרלסקרונה, שוודיה
חלוקה לאזורים
מקדש אבו סימבל אשר הביא להעלאת רעיון המורשת העולמית, גבול מצרים סודאן
איי גלאפגוס – האתר הראשון ברשימה, אקוודור
הפירמידה הגדולה של גיזה, מצרים
החומה הגדולה של סין
הגשר הישן במוסטאר, בוסניה והרצגובינה
כנסיית הקדוש ג'ורג', לליבלה, אתיופיה
הפארק הלאומי ת'ינגווליר, איסלנד
פיאצה דיי מיראקולי בפיזה, איטליה
העיר דוברובניק, קרואטיה
נרייפיורד, כפי שנשקף ממלון סטלהיים
אתר מורשת עולמית הוא אתר שהוכרז על ידי ועדת המורשת העולמית של אונסק"ו כאתר הראוי לשימור, בזכות חשיבותו המיוחדת למורשת המשותפת לאנושות.
האספה הכללית של אונסק"ו החלה בתוכנית להגנה על אתרי מורשת עולמית עם ניסוח "האמנה בדבר הגנת המורשת הטבעית והתרבותית העולמית" (Convention Concerning the Protection of World Cultural and Natural Heritage) ביום 16 בנובמבר 1972, ומכוחה הוקמה ועדת המורשת העולמית, האחראית על בחירת אתרים חדשים ופיקוח על ניהולם של האתרים שברשימה. 195 מדינות וישויות אשררו את האמנה.
האתרים שברשימה יכולים, בכפוף לתנאים מסוימים, לזכות במימון וסיוע כספי מקרן המורשת העולמית, ולהכללתו של אתר ברשימה נודעת גם חשיבות כלכלית ותדמיתית.
בשנת 2024 כללה רשימה אתרי המורשת העולמית 1,223 אתרים ב-168 מדינות וישויות (כולל קוסובו והרשות הפלסטינית). 952 מהאתרים מוגדרים כאתרי תרבות, 231 כאתרי טבע ויתר 40 האתרים משלבים את שני התחומים.
היסטוריה

ב־1959 יזמה ממשלת מצרים את הקמתו של סכר אסואן הגבוה, מבנה אשר אמור היה להביא להצפת שטח נרחב, בו שכנו מקדשי אבו סימבל ואתרים ארכאולוגיים אחרים. למרות מחאות מצד ממשלות מצרים וסודאן פתח ארגון אונסק"ו במסע ציבורי להגנת האתרים. בסופו של דבר פורקו מקדש אבו סימבל ומקדש פילה, והועברו לאתר גבוה יותר שם שוחזרו והורכבו מחדש. מחירו של המיזם הגיע לסכום של 80 מיליון דולר ומחציתו גויסה מ-50 מדינות שונות אשר נרתמו למאמץ. האירוע זכה להצלחה והביא למיזמים דומים בוונציה, בעיר העתיקה מואנג'ודארו בפקיסטן ובמקדש בורובודור באינדונזיה. עקב כך ניסח ארגון אונסק"ו, יחד עם הוועדה הבינלאומית למונומנטים ולאתרים (International Council on Monuments and Sites – ICOMOS), טיוטה לאמנה בדבר הגנת המורשת התרבותית העולמית. ב־1965 החלה ארצות הברית לקדם את הקמתה של קרן מורשת עולמית (World Heritage Trust) ואת הרעיון לשמר אתרי טבע לצד אתרי תרבות. "האיחוד הבינלאומי לשימור הטבע" הציע הצעה ברוח דומה ב־1968, והן הוצגו בפני כנס האומות המאוחדות בעניין הסביבה האנושית ב־1972. משהוסכם על נוסח אחיד נוסחה האמנה בדבר הגנת המורשת הטבעית והתרבותית העולמית, וזו אומצה על ידי האספה הכללית של אונסק"ו ב־1972.
תהליך הצגת המועמדות

על מדינה חברה המבקשת להעמיד אתר להכללה ברשימה לערוך תחילה "רשימה ראשונית" של כל האתרים בעלי הערך התרבותי והטבעי שבשטחה. ניתן להציע מועמדות להכללה אך ורק מתוך רשימה זו, ולשם כך יש לערוך תיק מועמדות בעזרתו של המרכז למורשת עולמית. תיק המועמדות נבדק על ידי "הוועדה הבינלאומית למונומנטים ולאתרים" ו"איחוד השימור העולמי", אשר עורכים את המלצתם לוועדת המורשת העולמית. הוועדה דנה במועמדות האתר בהתאם לקריטריונים מנחים.
הקריטריונים לבחירת האתר

על מנת להיכלל ברשימת האתרים על המועמד להיות בעל ערך עולמי יוצא מהכלל ולעמוד לפחות באחד מעשרת הקריטריונים. אלו נחלקים לשתי קבוצות:
שישה לבחירת אתר תרבות וארבעה לבחירת אתר טבע. אתר עשוי לשלב קריטריונים משתי הקבוצות ואז הוא מכונה "אתר מעורב". הניהול, ההגנה, האמינות והמצב התקין של האתרים נלקחים גם הם בחשבון. משנת 1992 נשקלים גם יחסי הגומלין בין האדם לבין הטבע באתרים.
הקריטריונים לבחירת האתר > קריטריונים לאתר תרבות

(1) – האתר הוא יצירת מופת של פאר היצירה האנושית.
(2) – מציג שינוי חשוב בערכים אנושיים, לאורך תקופת זמן או באזור תרבותי של העולם, באמצעות פתרונות יצירתיים בתחומי: האדריכלות, טכנולוגיה, מפעלי אומנות אדירים, תכנון ערים או עיצוב נוף.
(3) – עדות ייחודית או לפחות יוצאת דופן למסורת התפתחות תרבותית (cultural tradition) או למסורת התפתחות חברתית-כלכלית (civilization).
(4) – האתר הוא דוגמה יוצאת דופן לסוג בנייה, אדריכלות, טכנולוגיה והנוף המדגים שלבים משמעותיים בתיזמור (ensemble) הכולל שלהם בשלבים משמעותיים בהיסטוריה של האנושות.
(5) – האתר הוא דוגמה יוצאת דופן להתיישבות מסורתית של בני האדם, לשימוש בקרקע או בים. דוגמה המייצגת תרבות, או יחסי הגומלין בין האדם לבין סביבתו הטבעית, בייחוד אם האתר הפך פגיע לשינויים בלתי הפיכים שעומדים לערוך בסביבתו.
(6) – קשור לאירועים או למסורות חיות בעלות רעיונות, אמונות או יצירות אומנות ועבודות ספרותיות בעלי מובהקות בינלאומית (המועצה מעדיפה שהאתר יעמוד בקריטריון נוסף).
הקריטריונים לבחירת האתר > קריטריונים לאתר טבע

(7) – כולל תופעות טבעיות יוצאות דופן באזורים בעלי יופי טבעי יוצא דופן ובעלי חשיבות אסתטית.
(8) – דוגמה לחריגות, להצגת התפתחויות בתולדות האנושות. כולל במהלך החיים, תהליכים גאולוגיים במהלך התהוותם בפיתוח תצורות נוף ומאפיינים גאומורפיים (עיצוב פני הקרקע) או פיזיוגרפיים (physiographic).
(9) – דוגמה יוצאת דופן בייצוג תהליכים ביולוגיים ואקולוגיים בהתפתחות היבשות (terrestrial), המים הזורמים, המערכת האקולוגית של חוף הים והים (coastal and marine ecosystems) ואוכלוסיות הצמחייה והחי שבהן.
(10) – בית גידול טבעי, במקומו המקורי אין סיטו, מגוון ביולוגי חשוב ומובהק, כולל אלה המצויים בסכנת פגיעה בשל היבטים מהסביבה מנקודת ראות מדעית או של שמירת הטבע.
ועדת המורשת העולמית > מבנה והרכב הוועדה

בוועדה למורשת עולמית חברות 21 מדינות ומשך החברות הוא בן שש שנים, אולם רוב המדינות מסיימות את חברותן ביוזמתן לאחר ארבע שנים בלבד על מנת לאפשר למדינות אחרות להצטרף לוועדה. בחירות לחברות בוועדה נערכות אחת לשנתיים, ובכל פעם נבחרות לפחות 7 חברות חדשות.
ועדת המורשת העולמית > תפקידי הוועדה

הוועדה נפגשת מספר פעמים בשנה על מנת לדון בניהולם השוטף של האתרים המופיעים ברשימה ולקבל בקשות לצירוף אתרים חדשים. אחת לשנה מתקיימת "ישיבת ועדת המורשת העולמית" ("World Heritage Committee Session") ובה מצורפים אתרים חדשים לרשימה באופן רשמי. ישיבות אלה מתקיימות כל שנה בעיר אחרת באחת המדינות החברות, למעט ישיבות רבות שהתקיימו בפריז, מקום מושבה של הנהלת אונסק"ו. תפקידה השלישי של הוועדה הוא לבחון בקשות לסיוע בינלאומי מקרן המורשת העולמית.
ועדת המורשת העולמית > ישיבות הוועדה השנתיות

הישיבות מתקיימות מדי שנה ברציפות מאז 1977, למעט 2020 בעקבות מגפת הקורונה, ו-2022 בעקבות פלישת רוסיה לאוקראינה, ואלה הן:
| ישיבה מספר | שנה | תאריך | עיר | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1977 | 27 ביוני – 1 ביולי | צרפת פריז, צרפת |  |
| 2 | 1978 | 5–9 בספטמבר | ארצות הברית וושינגטון הבירה, ארצות הברית |  |
| 3 | 1979 | 22–26 באוקטובר | מצרים (1972-1984) קהיר, לוקסור, מצרים |  |
| 4 | 1980 | 1–5 בספטמבר | צרפת פריז, צרפת |  |
| 5 | 1981 | 26–30 באוקטובר | אוסטרליה סידני, אוסטרליה |  |
| 6 | 1982 | 13–17 בדצמבר | צרפת פריז, צרפת |  |
| 7 | 1983 | 5–9 בדצמבר | איטליה פירנצה, איטליה |  |
| 8 | 1984 | 9 באוקטובר – 2 בנובמבר | ארגנטינה בואנוס איירס, ארגנטינה |  |
| 9 | 1985 | 2–6 בדצמבר | צרפת פריז, צרפת |  |
| 10 | 1986 | 24–28 בנובמבר | צרפת פריז, צרפת |  |
| 11 | 1987 | 7–11 בדצמבר | צרפת פריז, צרפת |  |
| 12 | 1988 | 5–9 בדצמבר | ברזיל ברזיליה, ברזיל |  |
| 13 | 1989 | 11–15 בדצמבר | צרפת פריז, צרפת |  |
| 14 | 1990 | 7–12 בדצמבר | קנדה באנף, קנדה |  |
| 15 | 1991 | 9–13 בדצמבר | תוניסיה קרתגו, תוניסיה |  |
| 16 | 1992 | 7–14 בדצמבר | ארצות הברית סנטה פה, ארצות הברית |  |
| 17 | 1993 | 6–11 בדצמבר | קולומביה קרטחנה, קולומביה |  |
| 18 | 1994 | 12–17 בדצמבר | תאילנד פוקט, תאילנד |  |
| 19 | 1995 | 4–9 בדצמבר | גרמניה ברלין, גרמניה |  |
| 20 | 1996 | 2–7 בדצמבר | מקסיקו מרידה, מקסיקו |  |
| 21 | 1997 | 1–6 בדצמבר | איטליה נאפולי, איטליה |  |
| 22 | 1998 | 30 בנובמבר – 5 בדצמבר | יפן קיוטו, יפן |  |
| 23 | 1999 | 29 בנובמבר – 4 בדצמבר | מרוקו מרקש, מרוקו |  |
| 24 | 2000 | 27 בנובמבר – 2 בדצמבר | אוסטרליה קיירנס, אוסטרליה |  |
| 25 | 2001 | 11–16 בדצמבר | פינלנד הלסינקי, פינלנד |  |
| 26 | 2002 | 24–29 ביוני | הונגריה בודפשט, הונגריה |  |
| 27 | 2003 | 30 ביוני – 5 ביולי | צרפת פריז, צרפת |  |
| 28 | 2004 | 28 ביוני – 7 ביולי | הרפובליקה העממית של סין סוג'ואו, סין |  |
| 29 | 2005 | 10–17 ביולי | דרום אפריקה דרבן, דרום אפריקה |  |
| 30 | 2006 | 8–16 ביולי | ליטא וילנה, ליטא |  |
| 31 | 2007 | 23 ביוני – 1 ביולי | ניו זילנד קרייסטצ'רץ', ניו זילנד |  |
| 32 | 2008 | 2–10 ביולי | קנדה קוויבק סיטי, קנדה |  |
| 33 | 2009 | 22–30 ביוני | ספרד סביליה, ספרד |  |
| 34 | 2010 | 25 ביולי – 3 באוגוסט | ברזיל ברזיליה, ברזיל |  |
| 35 | 2011 | 19–29 ביוני | צרפת פריז, צרפת |  |
| 36 | 2012 | 24 ביוני – 6 ביולי | רוסיה סנקט פטרבורג, רוסיה |  |
| 37 | 2013 | 16–27 ביוני | קמבודיה פנום פן, קמבודיה |  |
| 38 | 2014 | 15–25 ביוני | קטר (מדינה) דוחה, קטר |  |
| 39 | 2015 | 28 ביוני – 8 ביולי | גרמניה בון, גרמניה |  |
| 40 | 2016 | 10–20 ביולי | טורקיה איסטנבול, טורקיה |  |
| 41 | 2017 | 2–12 ביולי | פולין קרקוב, פולין |  |
| 42 | 2018 | 24 ביוני – 4 ביולי | בחריין מנאמה, בחריין |  |
| 43 | 2019 | 30 ביוני – 10 ביולי | אזרבייג'ן באקו, אזרבייג'ן |  |
| 44 | 2021 | 16–31 ביולי | הרפובליקה העממית של סין פוג'ואו, סין |  |
| 45 | 2022 | 19–30 ביוני | רוסיה קאזאן, רוסיה | הכינוס בוטל בשל פלישת רוסיה לאוקראינה |
| 45 | 2023 | 10–25 בספטמבר | ערב הסעודית ריאד, ערב הסעודית |  |
| 46 | 2024 | 21–31 ביולי | הודו ניו דלהי, הודו |  |
| 47 | 2025 | 6–16 ביולי | בולגריה סופיה, בולגריה |  |
אתרי המורשת בעולם

נכון לשנת 2025, ישנם 1,223 אתרי מורשת עולמית הממוקמים ב-168 מדינות וישויות ברחבי העולם. האתרים מחולקים לפי אתרים טבעיים, אתרי תרבות שנבנו בידי אדם ואתרים מעורבים (נוצרו בידי הטבע והאדם). אזורי האתרים מחולקים על ידי אונסק"ו ל-5 אזורים:
אפריקה למעט מדינות צפון אפריקה.
מדינות ערב במזרח התיכון ובצפון אפריקה (כולל ירושלים העתיקה).
אסיה-אוקיאניה.
אירופה וצפון אמריקה (כולל ישראל ורוסיה, ולמעט ירושלים העתיקה).
אמריקה הלטינית והאיים הקריביים.
המדינה עם מספר אתרי המורשת הרבים ביותר היא איטליה עם 60 אתרים, אחריה סין עם 59 אתרים, ואחריהן גרמניה עם 54 אתרים.
כל אתר מקבל מספר מזהה, כאשר אם אחר כך חל שינוי באתר (בדרך כלל הרחבה) מצורפת למספר הסיומת bis ("פעמיים" בלטינית).
אתרים הנתונים בסכנה

הוועדה רשאית לקבל אתר ולהכלילו ברשימה כאתר הנתון בסכנה, ולאשרר אתר הנמצא כבר ברשימה, או להסירו מהקטגוריה. נכון ל-2023 כוללת רשימה זו 56 אתרים, ובהם ירושלים שבין החומות (לבקשת ירדן) ופסלי בודהה בבמיאן בעמק במיאן באפגניסטן שנהרסו על ידי הטליבאן, ורוב האתרים בתימן ובאוקראינה בשל מלחמות. השיקולים להכללת אתרים ברשימה זו עשויים להיות גם פוליטיים כפי שמעיד עניינה של ירושלים או רוב האתרים שהוכרזו כשייכים לרשות הפלסטינית (כנסיית המולד הוסרה מהרשימה ב-2019). ב-2021 ניהלה אוסטרליה מאבק מוצלח למנוע את הכרזת שונית המחסום הגדולה כאתר הנתון בסכנה, אף על פי ששני שלישים ממנו ניזוק בגלל ההתחממות העולמית.
עד כה הוסרה ההכרזה משלושה אתרים בלבד – מקלט הראם הלבן בעומאן (2007), עמק האלבה בדרזדן שבגרמניה (2009), והעיר ליברפול ב-2021. ב-2017 הוסרה קתדרלת בגרטי בגאורגיה מהאתר המשותף עם מנזר גלאתי.
במרץ 2014 פורסם מחקר המפרט אתרי מורשת הנמצאים בסכנת טביעה, עקב עליית גובה פני הים.
אתרים הנתונים בסכנה > אתרי מורשת שהוסרו מהרשימה

האתרים שהוסרו בעבר מהרשימה הם:
2007 – מקלט הראם הלבן בעומאן, בעקבות ציד שהתקיים במקום.
2009 – עמק האלבה בדרזדן שבגרמניה, בעקבות בניית ארבעה גשרים מעל הנהר.
2017 – קתדרלת בגרטי בגאורגיה הוסרה מהאתר המשותף עם מנזר גלאתי בשל שיפוצים נרחבים ששינו את אופייה.
2021 – ליברפול באנגליה, בעקבות בנייה מודרנית נרחבת, שמשנה את קו הרקיע.
אתרי המורשת בישראל

ישראל משויכת על פי החלטת אונסק"ו לאזור אירופה ואמריקה הצפונית. תיקי מורשת עולמית של אונסק"ו מטופלים בישראל על ידי הוועד הישראלי לאונסק"ו, הנמצא תחת פיקוח משרד החינוך והתרבות. שר החינוך והתרבות הוא נשיא אונסק"ו ישראל. ועדת מורשת עולמית של אונסק"ו ישראל היא שמחליטה כל שנה אילו אתרים ישראלים יוגשו להכרזה העולמית. אתרי המורשת העולמית בישראל נכון לשנת 2022 (לצד שנת ההכרה בהם):
1981 – העיר העתיקה בירושלים וחומותיה – צירופה של ירושלים לרשימה נעשה בהמלצת ירדן, וברשימה של אונסק"ו לא מצוינת המדינה שבתחומה או בשליטתה נמצאת ירושלים.
2001 – העיר העתיקה בעכו
2002 – מצדה
2003 – "העיר הלבנה" של תל אביב, בזכות ריכוז של מאות מבנים בסגנון האדריכלות הבינלאומית במרכז העיר
2005 – תלים מקראיים – שהם דוגמה להתיישבות בארץ ישראל מתקופת הברונזה ומתקופת הברזל: תל באר שבע, תל חצור ותל מגידו
2007 – דרך הבשמים – הערים הנבטיות: עבדת, ממשית, חלוצה ושבטה ומספר מצודות וחאנים בנגב
2008 – המקומות הבהאים הקדושים בחיפה ובגליל המערבי
2012 – נחל מערות – מערת תנור, מערת גמל, מערת הנחל ומערת הגדי
2014 – בית גוברין - מרשה
2015 – בית שערים
שבטה
כיפת הבאב בחיפה
העיר העתיקה בירושלים וחומותיה
העיר הלבנה בתל אביב
נחל מערות
תל מגידו
אתרים ברשות הפלסטינית

מקום הולדתו של ישו: כנסיית המולד ונתיב עולי הרגל לבית לחם: כנסיית המולד, כנסיית קתרינה הקדושה וכיכר האבוס
ארץ הזית והיין בבתיר
העיר העתיקה של חברון
תל יריחו
מנזר הילריון הקדוש/תל אום-עאמר
ראו גם

| --- | --- |
: ספר: אתרי מורשת עולמית בישראל
אוסף של ערכים בנושא הזמינים להורדה כקובץ אחד.
רשימת אתרי מורשת עולמית
רשימת אתרי מורשת עולמית בישראל
מורשת תרבותית
הערות שוליים

1 2  World Heritage List – אתר אונסק"ו
↑  רשימת ישיבות הוועדה
↑  UNESCO Says Australia's Great Barrier Reef Isn't In Danger Yet. Many Environmentalists and Divers Disagree
↑  אבי בליזובסקי, ‏עליית גובה פני הים מאיימת על אתרי מורשת עולמית של אונסקו, באתר "הידען", 11 במרץ 2014
↑  ynet, 13 אתרי מורשת עולמית חדשים – ואחד פחות, באתר ynet, 29 ביוני 2009
↑  רויטרס, ליברפול הוסרה מרשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו, באתר ynet, 22 ביולי 2021
↑  Europe and North America
↑  מאת שגיא גרין, האו"ם הכריז על מצדה "אתר מורשת עולמית", באתר הארץ, 30 באוקטובר 2002
↑  דליה טל ורון פז, ‏דרך הבשמים בנגב הוכרזה היום כאתר מורשת עולמית של ארגון אונסק"ו, באתר גלובס, 12 במרץ 2007
↑  צמרת פרנט, "כלכליסט", הגנים הבהאים הוכרזו כאתרי מורשת עולמיים, באתר ynet, 8 ביולי 2008
↑  זיו ריינשטיין, יש כבוד: נחל מערות הוכרז אתר מורשת עולמית, באתר ynet, 29 ביוני 2012
↑  זיו ריינשטיין‏, בית גוברין נבחר לאתר מורשת של אונסק"ו, באתר וואלה, 23 ביוני 2014
↑  איתמר אייכנר, אחיה ראב"ד ורועי קייס, בית שערים הוכר כאתר מורשת עולמית, באתר ynet, 5 ביולי 2015
1 2  טל שלו וקובי מנדל‏, כנסיית המולד הוכרה לראשונה כאתר מורשת עולמי, באתר וואלה, 29 ביוני 2012
↑  ברק רביד, אונסק"ו: מערת המכפלה והעיר העתיקה של חברון הן אתרי מורשת פלסטיניים, באתר הארץ, 7 ביולי 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558798305171  GND: 4402276-1  LCCN: sh98000794  NDL: 00923111
אגודת אפרת

| --- | --- |
סמליל האגודה
 פעילות:  עידוד ילודה ומניעת הפלות
 התאגדות:  עמותה
 מדינה:  ישראל ישראל
 מטה הארגון:  ירושלים
 מייסדים:  הרשל פיגנבוים
 מנכ"ל:  חגי גולדשמידט
 תקופת הפעילות:  הוקמה בשנות ה-60 של המאה ה-20, נרשמה כעמותה ב-1982 – הווה
 www.efrat.org.il
 
אגודת אפרת (ברשם העמותות: "אפרת - אגודה למתן ייעוץ וסיוע לנשים הרות במצוקה"; שמה הקודם: "אפרת - אגודה לעידוד הילודה בעם היהודי") היא עמותה ישראלית הפועלת לשכנע נשים יהודיות להימנע מביצוע הפלה מלאכותית. לשם כך עוסקת האגודה בהסברה ובהגשת עזרה כלכלית לנשים הרות השוקלות הפלה על רקע כלכלי. בנוסף העמותה מפעילה קו ייעוץ רפואי כדעה נוספת לשאלות לבריאות העובר ואישה.
האגודה הוקמה על ידי ניצול השואה הרשל פיגנבוים במגמה לשקם את עם ישראל בעקבות השואה באמצעות עידוד הילודה היהודית בארץ ישראל. האגודה הייתה פעילה כבר בשנות ה-60 של המאה ה-20, ונרשמה כעמותה בשנת 1982. משרדה הראשי נמצא בירושלים ועל-פי אתר האגודה פעילים בה 2,800 מתנדבים בישראל.
הכירורג אלי שוסהיים, היה יושב ראש האגודה בהתנדבות עד פטירתו.
האגודה קרויה על שם אפרת, המוזכרת בספר דברי הימים א, שלפי מדרשי חז"ל היא מרים הנביאה ושעליה נאמר "ומפני מה נקרא שמה אפרת? מפני שפרו ורבו ישראל על ידה", כאשר סרבה לציית לפקודת פרעה לרצח התינוקות העבריים הזכרים. ובנוסף מרים ויוכבד תמכו בנשים היולדות
פעילות

חומרי ההסברה של אגודת אפרת מציגים את החיוּת של העובר בשלבי ההיריון השונים, במטרה לשכנע שהעובר הוא יצור חי. בנוסף, האגודה מציגה את הסיכונים הרפואיים הכרוכים בביצוע הפלה, סיפורים של נשים אשר ביצעו הפלה ולאחר זמן התחרטו. על פי פרסומי האגודה היא הצילה כ-80 אלף תינוקות שאמותיהם חשבו להפילם. "אגודת “אפרת” תמכה בהן, סוציאלית, פסיכולוגית וכלכלית והיום הם משפחות מאושרות".
יו"ר האגודה שוסהיים תיאר את הפעילות של האגודה:
להפצת מסריה משתמשת האגודה בין היתר בשילוט חוצות, פרסום באינטרנט, פרסום על גבי אוטובוסים ובתשדירי פרסומת ברדיו.
האגודה עורכת מבצע התרמה שנתי בפרשת שמות, שבה מסופר על המיילדות העבריות שהפרו את גזירת פרעה להמית את הבנים הזכרים.
בשנת 2007 היה מחזור הפעילות של העמותה 9.2 מיליון שקל והיא גייסה בתרומות והקצבות 11 מיליון שקל. החלק העיקרי בתקציב העמותה מופנה לסיוע כלכלי של חלוקת סלי מזון וציוד לתינוקות.
הפולמוס סביב פעילות האגודה

אישים שונים מתחו ביקורת על האידאולוגיה של האגודה ועל דרכי פעולתה, בין היתר בטענה כי מדובר בגישה דתית התומכת באופן מוחלט בשימור ההיריון, גם כשהדבר פוגע בכבוד האישה ובזכותה על גופה ואשר עלולה להביא לאומללות של האם והיילוד, או שפרסומיה מפעילים סחיטה רגשית. עם זאת, האגודה אינה מציגה בפרסומיה טענות דתיות. טענה אחרת היא שהם שמים לעצמם ערך עליון אלא גידול דמוגרפי יהודי ולא גורל העובר או האישה.
עמדתה של אגודת "אפרת" היא כי ההתנגדות להפלות היא מוסרית ולגיטימית ובמקרים רבים ביצוע הפלה גורם לאומללות. בנוסף, לדברי האגודה, היא אינה מונעת מהאישה להחליט לבדה, אלא דואגת שיהיה בידיה יותר מידע לפני החלטתה, וכי לא תאלץ לעשות הפלה עקב סיבות כלכליות או לחצים חיצוניים. המשפטן פרופ' אליאב שוחטמן אמר כי למעשה רשויות המדינה הן שהיו אמורות לבצע את הפעילות ההסברתית בקרב נשים בהריון.
בשנת 2010 דרש ח"כ ניצן הורוביץ להפסיק את תשדירי הרדיו של האגודה, שנוסחם היה: ”הצער והחרטה על ההפלה שעשיתי, מלווה אותי יום יום. לו ידעתי על אפרת, זה לא היה קורה לי.” בנימוק שהנושא שנוי במחלוקת ציבורית. רשות השידור והרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו אכן הפסיקו את התשדירים. האגודה עתרה בעניין לבג"ץ, שקבע כי על הצדדים להגיע לסיכום בדבר נוסח התשדיר, אחרת יינתן צו על-תנאי להשמעת התשדיר שנפסל. הצדדים הסכימו על תשדיר שנוסחו: ”את בהריון ושוקלת לבצע הפלה? צלצלי לאגודת אפרת. סודיות ואחריות.”. בשנת 2018 פסלה הרשות השנייה תשדיר רדיו של האגודה בו נאמר "שוקלת לבצע הפלה? לייעוץ, עזרה ותמיכה כלכלית פני לאפרת", בעקבות פניות לנציב תלונות הציבור של הרשות.
המקובל יצחק כדורי היה נשיא העמותה, והרבנים הראשיים, הראשון לציון הרב עובדיה יוסף, הרב ישראל מאיר לאו, הראשון לציון הרב מרדכי אליהו והרב אברהם שפירא עודדו מאד את פעילותה. הראשון לציון הרב שלמה משה עמאר והרב יונה מצגר, הביעו בתחילת 2013 תמיכה בפעילות האגודה, וקראו לכל הרבנים לפעול בדרשותיהם "לעידוד הילודה בעם היהודי ומניעת הפלות שאינן הכרחיות". ובשנת 2015 הרבנים הראשיים דוד לאו ויצחק יוסף פרסמו מכתב לפיו הפלה מותרת רק כשהעובר מסכן את חיי האם, ושיבחו את העמותה. בנוסף רבים מאד הרבנים שתמכו ותומכים בעמותה כגון הרב שלמה זלמן אוירבך, הרב יוסף שלום אלישיב, הרב שמואל אליהו ועוד.[דרוש מקור]
בשנת 2013 זכתה אגודת אפרת בפרס ירושלים מטעם "ערוץ 7" והעיתון "בשבע".
בין תורמיה גרעין של תורמים נוצרים אוונגליסטים. בשל כך, נטען שהעמותה מושפעת ממסיון או מגישה נוצרית זו, וכי תפיסה נוצרית זו סותרת את ההלכה, שמעדיפה את הצלת חייה של האם כאשר העובר מסכן אותה.
הערות שוליים

↑  כיצד נוסדה "אפרת"?, באתר האגודה.
↑  תמר אבידר, נקרא לאשה ונשאל את פיה, מעריב, 31 באוקטובר 1966
↑  פנקס הרופאים, באתר משרד הבריאות.
↑  יוסף ארנפלד, אביהם של 80 אלף ילדים, באתר ערוץ 7
↑  תנחומא שמות, לא
↑  מקור שמה של האגודה, באתר אגודת אפרת
↑  אלי שוסהיים, ריאיון לעיתון "הצופה", 2007
↑  אורי בלאו, לאן באמת הולכים כספי התרומות, באתר הארץ, 2 בינואר 2010
↑  אירית רוזנבלום, צאו לנו מהרחם, באתר ynet, 28 בפברואר 2006
↑  אילן ליאור, להפיל את השלט, באתר הארץ, 4 בפברואר 2012
1 2  תחקיר: כך אגודת "אפרת" נלחמת בהפלות, באתר ישראל היום, 21 בדצמבר 2012
↑  אליאב שוחטמן, זכות האשה לדעת, באתר הארץ, 21 ביולי 2003.
↑  אורי פולק, ‏תשדירי "אפרת" חוזרים לרדיו,  באתר כיפה, 28 במרץ 2011
↑  דף הקמפיין באתר "זזים בקהילה"
↑   איתי שטרן, הרשות השנייה פסלה תשדיר של אגודת "אפרת", באתר הארץ, 30 במאי 2018
↑  מכתב הרבנים הראשיים, 2 בינואר 2013
יאיר אטינגר, הרבנים הראשיים מאמצים את אגודת אפרת למניעת הפלות, באתר הארץ, 2 בינואר 2013
↑  הרבנים הראשיים: הפלה - הרג העובר, באתר ערוץ 7, 19 בדצמבר 2013
↑  הרב יוסף שלום אלישיב, מניעת הפלות, בית הלל ג (אדר ב' תש"ס), עמ' נט–ס, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום).
↑  חזקי ברוך - ערוץ 7, המחאה נגדנו מביאה לעלייה בפניות של נשים, באתר ערוץ 7
↑  יאנה פבזנר, ‏תדמייני לך ערבי עומד עם אקדח ליד תינוק ואומר, "כמה את מוכנה לשלם שיחייה?", באתר ‏מאקו‏, 15 בינואר 2019
↑  American evangelicals open a new antiabortion front — in Israel, Washington Post, ‏2022-11-18 (באנגלית)
↑  "דין רודף" – לא מה שחשבתם: ההלכה היהודית לא מסכימה עם "חוק ההפלות", באתר ynet, 26 ביוני 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309156605171
בריסל

ערך זה עוסק בבירת בלגיה. אם התכוונתם למטרופולין המהווה את בירת האיחוד האירופי בפועל, ראו .
בית עיריית בריסל, עוטה צבעים חגיגיים בערב השנה החדשה
מיקום בריסל על מפת האיחוד האירופי
בריסל (בהולנדית: Brussel, בצרפתית: Bruxelles, בגרמנית: Brüssel) היא עיר הבירה של בלגיה והמרכז האדמיניסטרטיבי של האיחוד האירופי.
העיר ממוקמת במרכז בלגיה, באזור בריסל, שהוא מובלעת בפלנדריה, האזור דובר הפלמית (הולנדית) במדינה. באופן רשמי העיר עצמה היא דו-לשונית, אך בפועל רוב תושבי בריסל (כ-70%) הם דוברי צרפתית, כ-8% דוברי פלמית כשפת אם והשאר דו-לשוניים.
כל השילוט הציבורי בבריסל הוא דו-לשוני.
בריסל היא עיר הבירה של שני אזורים שלטוניים שונים בבלגיה, פלנדריה ובריסל: מחד היא בירת אזור פלנדריה, ובהתאם ממוקמים בה מוסדות השלטון של הקהילה הפלמית, בפרט הפרלמנט הפלמי והממשלה הפלמית. במקביל, בריסל היא עיר הבירה של אזור בריסל.
שלושה מחמשת המוסדות המרכזיים של האיחוד האירופי מושבם בבריסל: הנציבות האירופית, הפרלמנט האירופי והמועצה האירופית. בשל כך בריסל נחשבת לעיתים כבירת האיחוד האירופי (אם כי לאיחוד אין בירה רשמית). בבריסל גם מושבם של ברית נאט"ו והאיחוד המערב-אירופי.