stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יאנוש פירסט
ביוגרפיה

יאנוש פירסט החל את לימודי הכינור באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בעיר הולדתו, בודפשט. אחרי דיכוי המרד ההונגרי על ידי השלטון הסובייטי בשנת 1956, המשיך את לימודיו בקונסרבטוריון בבריסל, בלגיה. בהמשך למד בקונסרבטואר של פריז וזכה שם בפרס ראשון. בשנת 1958 התקבל ככנר לתזמורת רדיו אירלנד ובנה שם קריירה ככנר ראשי של התזמורת.
ב-1963 ייסד פירסט את התזמורת הקאמרית האירית ומכאן החלה קריירת הניצוח שלו להתפתח. עם ייסוד תזמורת אלסטר בשנת 1966, התמנה פירסט לכנר הראשון שלה ובהמשך לעוזר המנצח בשנת 1971. הוא כיהן כמנצח ראשי ומנהל מוזיקלי בתזמורות של מאלמה (1974-77), אלבורג (1980-83), דבלין ווינטרטור (1990-94) וכמנצח אורח ראשי של הפילהרמונית של הלסינקי.
בשנים 1981-1990 היה פירסט המנהל המוזיקלי של האופרה של מרסיי. כמו כן היה אורח תדיר בהאופרה האנגלית הלאומית, האופרה הסקוטית והאופרה המלכותית של סטוקהולם. ב-1978 ניצח על הצגת הבכורה של "סאלומה" מאת פיטר מקסוול דייוויס ובהמשך הקליט אותה. הוא הרבה להקליט לחברת ההקלטות פוקס עם התזמורת הסימפונית של במברג, בין השאר מוזיקה לא-מוכרת של צ'ייקובסקי. שיצאה לאור באמצע שנות ה-70'; חלק מן ההקלטות יצאו מחדש בתקליטורים.
לפירסט יצאו מוניטין של מורה מעולה. כמה וכמה מתלמידיו בקונסרבטואר של פריז זכו בתחרויות ניצוח יוקרתיות. הוא עבד עם תזמורות נוער, בהן תזמורת הנוער הלאומית של בריטניה. באחרית ימיו הוזמן לעמוד בראש הוראת הניצוח התזמורתי בקולג' המלכותי למוזיקה בלונדון, אבל לא האריך ימים עד לקבלת המשרה.
פירסט מת ממחלת הסרטן בפריז, בשנת 2007.
יהדות סוחומי

| מספר היהודים בסצ'חרה לפי שנים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | סה"כ | יהודים מקומיים |  |  |
| 1897 | 134 |  |  |  |
| 1915 | 356 | 80 |  |  |
| 1922 | 1,012 |  |  |  |
| 1926 | 916 | 201 |  |  |
| 1939 | 1,545 |  |  |  |
| 1959 | 1,281 |  |  |  |
| 1970 | 4,000 |  |  |  |
יהודי סוחומי הופיעו בסוחומי בשנות ה-40 של המאה ה-19, עם הכיבוש הרוסי של האזור. אליהם נוספו יהודים מהאזורים האחרים של גאורגיה ובעיקר מקולאשי.
בשלהי מלחמת העולם השנייה, בשנת 1945, התארגנה הקהילה היהודית במקום ונרשמה כחוק. לרשות הקהילה נמסר מבנה של בית כנסת שנבנה בעשור הראשון של המאה ה-20 ושכן ברחוב קוּיבּישב.
בית הכנסת בסוחומי
באוקטובר 1951 נהרס בית הכנסת בסוחומי ביוזמת השלטונות המקומיים. בפברואר 1952 הוגשה תלונה על כך מטעם האגודה הדתית היהודית בעיר. בתגובה ענה להם ד' שאלוטאשווילי, נשיא הוועדה הגאורגית לענייני דת, כי בית הכנסת נסגר על ידי הוועד הפועל של המועצה בעיר, ללא הסכמת השלטונות הסובייטיים הגבוהים. אולם למרות זאת נאלצה האגודה הדתית של סוחומי להתרוצץ כדי להשיג צדק. יחד עם זאת המשיכה הקהילה לפעול במבנה ברחוב גוגול 59/24.
יאן ליין-קה

זהו שם סיני; שם המשפחה הוא .
| --- | --- |

 לידה:  24 באוגוסט 1958 (בן 66) מחוז סונג, הרפובליקה העממית של סין 
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת חנאן 
 שפות היצירה:  סינית 
 פרסים והוקרה:  פרס הספרות ע״ש לו שו'ן לנובלות (2001)  פרס פרנץ קפקא (2014)  פרס הספרות ע״ש לו שו'ן לנובלות (1998) 
 
יאן ליין-קה
יאן ליין-קה (בסינית: 阎连科 בפין-יין: Yán Liánkē; נולד ב-1958) הוא סופר סיני המתגורר בבייג'ינג, הרומנים והסיפורים הקצרים שכתב תורגמו לשפות רבות. כתיבתו מתאפיינת בסאטירה חריפה על הקומוניזם הסיני, הצבא הסיני ועד ההתמודדות של סין בדרכה הייחודית עם מחלת האיידס. יאן ליין-קה זכה על יצירתו הספרותית בפרסים יוקרתיים בסין כמו פרס לו שו'ן בשנת 2000 ובפרס לאו שה בשנת 2004. בשנת 2011 זכה הסופר בפרס איש הספרות של אסיה, עבור ספרו: Dream of Ding Village.
מאידך, אחדים מספריו נאסרו לפרסום בסין על ידי הצנזורה. ספרו לשרת את העם! שתורגם לעברית זכה לתגובה מטעם משרד התעמולה הסיני: "הנובלה מכפישה את מאו דזה-דונג ואת הצבא, והיא רוויה בקטעי סקס... אין להפיץ אותה, להעבירה הלאה, לצטט מתוכה או לסקר אותה."
חייו

יאן ליין-קה נולד ב-1958 למשפחה חקלאים ענייה במחוז סונג המשתייך לפרובינציית חנאן. בשנת 1978 הוא התגייס לצבא סין, (מאוחר יותר בספר לשרת את העם! הוא ידגים באופן סאטירי באמצעות גיבור הספר, בן למשפחת חקלאים ענייה שהדרך היחידה עבור המעמדות הנמוכים בסין להתקדם בסולם החברתי היא רק באמצעות ההתגייסות לצבא.) הוא שירת כמו מו יאן כסופר במחלקת התעמולה של הצבא הסיני. בשנת 1985 הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת חנאן עם תואר במדעי המדינה ובחינוך ובשנת 1991 הוא סיים את לימודיו במכון לאמנות של צבא סין עם תואר בספרות.
הספר Dream of Ding Village

אף על פי שאת מרבית יצירותיו ופעילותו הספרותית מקיים יאן ליין מהעיר הגדולה בייג'ינג, בספריו ניכרת השפעת מקום הולדתו הכפרי והעני בפרובינציית חנאן, ברומן Dream of Ding Village אשר יצא לאור בשנת 2006 העלילה מתרחשת בפרובינציית חנאן והיא מספרת את סיפורה של משפחה הכוללת שלושה דורות המתפרנסת מסחר בדם, וכתוצאה מכך מתגברת מגפת האיידס בכפר, לצורך כתיבת הספר נפגש הסופר עם חולי איידס רבים ואף חי איתם תקופה מסוימת, רבים רואים בספר זה מקור השוואה ראוי לספרו של אלבר קאמי הדבר. הסופר מתאר את הדעות הקדומות ביחס למחלה מצד השלטונות הסיניים ותושבי הכפר. הרעיון לספר עלה במוחו של הסופר בתחילת שנות התשעים בעקבות השמועות על מגפת איידס המתחוללת בפרובינציית חנאן וניסיונותיו של הממשל הסיני להתכחש לקיום המגפה. הספר נאסר לפרסום בסין על ידי הצנזורה הסינית אך הדבר לא מנע מהספר לעורר הד רב בסין ובמערב.
הספר "לשרת את העם!"

הספר "לשרת את העם" שהיה אמור לצאת לאור בסין ב-2005 נאסר לפרסום על ידי הצנזורה בסין אך מצא לו קהל קוראים מחתרתי באמצעות האינטרנט. הספר מספר את סיפורו של צעיר סיני מכפר נידח עני בשם וו דה-ואנג אשר נשלח על ידי משפחתו לצבא העם הסיני כדי שיתקדם ויקדם את משפחתו במעלה הסולם החברתי. הצעיר מחליט שהדרך היעילה ביותר להתקדמות לדרגת קצין היא באמצעות הפיכתו לטבח ואחר כך לאיש המשק הכללי של קולונל נכבד ושל רעייתו הצעירה והיפה. שם הספר לקוח מנאום שנשא מאו דזה-דונג בשנת 1944 בעקבות מותו של שומר ראשו ג'אנג סה-דה ובנאום טען שמשקלו של מוות למען העם כבד כמו הר ומשקלו של מוות נגד העם הסיני קל כנוצה. כמו כן טען שכל חייל בצבא העם משרת את העם בדרכו, ומבחינה זו אין הבדל בחשיבות מוות של חייל שתפקידו הצבאי הוא טבח, לבין חשיבותו של מוות של חייל שתפקידו הצבאי, לוחם. הסיפור מתרחש בשנת 1967 בשיא פולחן האישיות של מאו דזה-דונג והרומן המתפתח בין הטבח הכפרי לאשת הקולונל כולל יחסי מין פרועים שבמהלכם מנפצים השניים תמונות של מאו דזה-דונג, ספלים עליהם חרוטה דמותו של המנהיג, קריעת עותקים של הספר האדום. במרכז הבית יש שלט ועליו חקוק: לשרת את העם! והסימן המוסכם בין צמד הנאהבים הוא כאשר לא נמצא השלט במקומו הטבעי אז הטבח צריך לעלות אל חדרה של אשת הקולונל. גיבורי הספר מודעים למעשיהם החתרניים, ובאמצעות ניפוץ תמונותיו של מאו דזה-דונג הם למעשה לועגים למהפכת התרבות שהיא הרקע לכל ההתרחשויות בספר.
ספריו

לשרת את העם! כנרת זמורה-ביתן דביר, תרגום מצרפתית אביגיל בורשטיין, 2009
Xia Riluo (1994)
Enjoyment. published by Chunfeng Art and Literature Press in January, 2004
Serve the People published in May, 2005
The Dream of Ding Village published by Shanghai Art and Literature Publishing House in January, 2006
Fengyasong published by Jiangsu People's Publishing House in June, 2008
הערות שוליים

↑  הציטוט לקוח מהעמוד האחורי של המהדורה העברית של הספר לשרת את העם!
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007437095505171  PLWABN: 9810682126705606  BIBSYS: 8017516  BNE: XX4764608  BnF: cb150317130 (data)  CiNii: DA1165738X  GND: 133330478  ICCU: UBOV622003  ISNI: 0000 0001 2098 5757  LCCN: nr93007017  NDL: 01054856  NKC: xx0079212  NLA: 36702023  NLK: KAC200806590  NTA: 30230407X  RERO: 02-A022288713  SELIBR: 387157  SUDOC: 098239295  Trove: 1411569  VIAF: 2751323   WorldCat (עם VIAF): 2751323
יאן לואיס קסטלנוס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 בספטמבר 1995 (בן 29) סנטו דומינגו, הרפובליקה הדומיניקנית הרפובליקה הדומיניקנית 
 עיסוק:  שחקן קולנוע, טלוויזיה ודוגמן
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סנט פיטר
 פרופיל ב-IMDb
 
יאן לואיס קסטלנוס (באנגלית: Jan Luis Castellanos; נולד ב-11 בספטמבר 1995) הוא שחקן ודוגמן אמריקאי-דומיניקני, המוכר מתפקידו בתור דייגו טורס בסדרת הדרמה "13 סיבות" (2020) ובשל תפקידו בתור טומי טורס בסרט "נערה גבוהה 2" (2022).
ביוגרפיה

קסטלנוס נולד ב-11 בספטמבר 1995 בסנטו דומינגו, הרפובליקה הדומיניקנית. לאחר שגדל אצל סבו וסבתו, הוא עבר לניו ג'רזי בגיל 8 כדי לגור עם אמו, אביו החורג ואחיו. הוא המבוגר מבין ארבעה אחים. בזמן שלמד בבית הספר בתיכון סיראקוז, הוא התמחה רבות בספורט והופיע בתיאטרון במסגרת הבית ספרית במחזות זמר בהם "סיפור הפרברים" ו"ג'רזי בויז" בעוד שהוא היה אלוף המדינה בהיאבקות לתיכונים. במהלך לימודיו לתואר ראשון באוניברסיטת סנט פיטר בג'רזי סיטי החל קסטלנוס לדגמן. העיסוק בדוגמנות איפשר לו להגיע ללוס אנג'לס, קליפורניה ושם החל לעסוק במשחק. בלוס אנג'לס דגמן עבור מותגים כמו אדידס, אברקרומבי אנד פיץ' והופיע בפרסומת לאומית עבור חברת "Coppertone" מוצרי שיזוף בקמפיין בארצות הברית.
הוא למד משחק ב"הקולקטיב החדש" בלוס אנג'לס - סטודיו למשחק שהוקם על ידי סוזן בטסון, שם למד אצל גרג בראון.
קריירה

בשנת 2018 זכה קסטלנוס להופעת בכורה בסרט הקצר של השחקן והבמאי סת' לי, "Depression and Insanity". באותה שנה שיחק בתפקיד חוזר בשלושה פרקים בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "הבורחים".
בשנת 2020 הצטרף לעונה הרביעית של סדרת הטלוויזיה "13 סיבות" של נטפליקס; המבוססת על הרומן "שלוש-עשרה סיבות" מאת ג'יי אשר. בסדרה הוא גילם את דייגו טורס, שחקן פוטבול ב"תיכון ליברטי" שנמצא בזוגיות עם ג'סיקה (אלישה בו) וחושד בקליי (דילן מינט) וחבורתו כי ישנה אמת אחרת לגבי הרצח של ברייס. בהמשך אותה שנה שיחק בפרק בסדרה "Acting for a Cause".
באותה שנה שיחק בתפקיד ראשי בסדרת מבית רשת קוויבי "אל תחפרי לעומק" לצד הלנה הווארד.
בשנת 2021 שיחק בין התפקידים הראשיים בסדרת הטלוויזיה הקומית "Bridge and Tunnel" שביים ויצר השחקן אדוארד ברנס לרשת הטלוויזיה אפיקס. שיחק גם בסרט הקצר "Influencia" שאותו הפיק. באותה שנה לוהק לתפקיד בסרט ההמשך "נערה גבוהה 2" שיצא לאוויר בפברואר 2022; בסרט מגלם קסטלנוס את טומי טורס המחזר אחרי ג'ודי (אווה מישל).
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2022 | נערה גבוהה 2 | טומי טורס |  |
| TBA | Uglies | קרוי |  |
| TBA | Get Lost | ראיין |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018 | הבורחים | טופר | 3 פרקים |
| 2020 | 13 סיבות | דייגו טורס | 10 פרקים |
| 2020 | Acting for a Cause | טאנו | פרק: "Hit the Wall" |
| 2020 | אל תחפרי לעומק | לוי | תפקיד ראשי; 11 פרקים |
| 2021 - 2022 | Bridge and Tunnel | מייקי | 8 פרקים |
| 2022 | Breakwater | ג'אקס | תפקיד ראשי; 10 פרקים סדרת רשת ב-Snapchat |
הערות שוליים

↑  Geoff Boucher, Deadline, Deadline, ‏6 בספטמבר 2018
↑  Jan Luis Castellanos Wiki, Age, Bio, Height, Girlfriend - Wikirole, Wikirole, ‏4 באפריל 2021
↑  Meet the new bad boy of Runaways season 2 - Metro US, Metro US, ‏3 בנובמבר 2018
↑  Capital, Meet 13 Reasons Why New Cast Member Jan Luis Castellanos Who Plays Diego Torres, Capital, ‏4 במאי 2020
↑  Acting for A Cause Performs A Play for Colin Kaepernick’s Know Your Rights Camp – JaGurl TV, JaGurl TV, ‏3 במאי 2020
↑  Denise Petski, Deadline, Deadline, ‏3 ביוני 2019
↑  Ben Travers, IndieWire, IndieWire, ‏בundefined 2021
↑  Tall Girl 2: Release date, trailer, cast and more about the much-awaited Netflix sequel, Web News Observer, ‏5 בundefined 2022
יאנג שאנג-קון

זהו שם סיני; שם המשפחה הוא .
יַאנְג שַׁאנְג-קוֹן (במנדרינית: 杨尚昆; 5 ביולי 1907 –  14 בספטמבר 1998) היה חבר משפיע בקונגרס הלאומי העממי של סין העממית ובין השנים 1988–1993 פעל כנשיא הרפובליקה העממית של סין תחת השפעתו של המנהיג העליון דנג שיאופינג (יושב ראש המפלגה הקומוניסטית של סין). בעת היותו נשיא העולם הקומוניסטי סבל מכה קשה עם נפילת ברית המועצות וכמותה אף הגוש המזרחי. עקב היחלשות השפעת הקומוניזם וסיום המלחמה הקרה, עוד בשנת 1989 החלה הפגנה נגד השלטון הטוטליטרי בבירה בייג'ינג ולמען ישמר כוחה של הממשלה, הורה יאנג לירות על האזרחים המפגינים ולהבטיח את יציבות הממשל באירועי כיכר טיין-אן-מן.
ביוגרפיה > קריירה מהפכנית

יאנג שאנג-קון נולד ב-1907 למשפחת בעלי אדמות ליד צ'ונגצ'ינג בתקופת סמכותה של שושלת צ'ינג, יאנג חונך באוניברסיטה בשאנגחאי בצעירותו לפני שעבר למוסקבה ללמוד את התיאוריה הקומוניסטית של המרקסיזם, משם הפך לאחר ממיסדייה המחוננים ביותר של המפלגה הקומוניסטית של סין ביחד עם אחיו הגדול יאנג יינגונג אשר גם הוא היה ממייסדי המפלגה.
בעת שחזר עם כמשלחת של "28 בולשביקים" אל סין החלה מלחמת האזרחים הסינית בין מפלגת הקוומינטנג השלטת למיעוט הקומוניסטי אשר פעלה להכחידו. יאנג הובל לתמוך בראשי המפלגה ובהם ואנג מינג, אוטו בראון, ורבים אחרים, אך לאחר המצעד הארוך הביע יאנג (ביחד עם יי ג'יאן-יינג) את נאמנותו למאו דזה-דונג, אשר לעתיד ישמש כיושב ראש המפלגה. לאורך מלחמת האזרחים, כמו גם מלחמת סין–יפן השנייה שימש יאנג כקומיסר פוליטי מטעם המפלגה. בעודו קומיסר שירת יאנג יחד עם חילותיו של פנג דה-חואי ולאחר שהאחרון עצר בשנת 1959 את הקפיצה הגדולה קדימה, יאנג היה מחברי המפלגה הקומוניסטית היחידים אשר שמרו על קשר עם פנג.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית

לאחר הכרזת הרפובליקה העממית של סין בשנת 1949 ונסיגת ממשלת הקוומינטנג לאי של טאיוואן, אחז יאנג במספר תפקידים בכירים, מראש עריית גואנגג'ואו ועד לחבר במועצה המרכזית של המפלגה. בשנת 1966, לקראת מהפכת התרבות בסין, יאנג צודד כתומך בליו שאוצ'י ודנג שיאופינג ועל כן 'טוהר' כמהפכן-נגד. יאנג פוטר מתפקידיו ועונה בפומבית ברחובות בייג'ינג, מאוחר יותר נשלח חזרה למחוז מולדתו.
לאחר שחי בין מאואיסטים רדיקלים, יאנג החל להביע את תמיכתו בתוכניות הרפורמה בכלכלת סין של דנג שיאופינג. דבר אחד שיאנג לא ראה בעין יפה עם שאר תומכיו של דנג הוא הרעיון להביא לליברליזציה פוליטית דמוקרטית בסין. בשנות ה-80 יאנג פעל לתמוך בהיסטוריון החוץ לענייני סין, האריסון סליסבורי, בכתיבתו ספר מקיף על תולדות המצעד הארוך.
ביוגרפיה > נשיאות

עם מותו של מאו החלו פוליטיקאים מנודים מעת מהפכת התרבות לחזור אל המשחק המדיני ועם הפיכתו של דנג שיאופינג ליושב ראש המפלגה הקומוניסטית ומכאן למנהיג העליון של סין, יאנג נקרא לשוב אל עמדתו הפוליטית.
לאחר ששב היה יאנג אחד משמונה החברים המבוגרים ביותר במפלגה. בשובו לחיים הפוליטיים תמך יאנג ברפורמות כלכליות אך כאמור התנגד נחרצות לליברליזציה פוליטית. יאנג הגיע לשיא הקריירה הפוליטית שלו בעודו נשיא הרפובליקה העממית של סין, תפקיד סמלי ברובו באותה העת כאשר רוב הסמכויות המדיניות הוחזקו בידי דנג, יושב ראש המפלגה. תפקידו של יאנג בקשר לאירועי כיכר טיין-אן-מן השתנה עם הזמן. תחילה היה יאנג סימפתי לעבר הסטודנטים המוחים אך עם גדילת המחאות החל יאנג משנה דעתו, הוא נטה להסכים עם קודמו, הנשיא לי שייניין אשר פעל להפלת המחאות. יאנג אף הביע התנגדות ישירה להפגנות בראיון טלוויזיוני. המחאות נגמרו בירי ממושך על המפגינים והסתיימו במותם של מאות סטודנטים. לאחר 1989, החל שינוי מסיבי בפעולת הקונגרס הלאומי העממי. יאנג השיג כוח רחב יותר ויותר בתוככי צבא השחרור העממי ועקב הקשרים הפנימיים שלו מתנגדיו כינו את חבר תומכיו "קליקת משפחת יאנג".
לבסוף אופוזיציה גוברת מצידו של ג'יאנג דזה-מין הביאה את דנג להוציא את יאנג לגמלאות.
יאנג התחתן בשנת 1929 עם לי בוזהאו ולזוג שלושה בנים. ב-14 בספטמבר 1998, יאנג נפטר כשהוא בן 91.
יאנג שאנג-קון 1958
יאנגדונג

יאנגדונג (בקוריאנית: 양동) הוא כפר במחוז צפון גיונגסאנג שבמזרח קוריאה הדרומית, צפונית-מזרחית לקיונגג'ו. הוא משמר מסורות ואדריכלות מתקופת ממלכת ג'וסון, והוא הוכר בשל כך כאתר מורשת לאומית, ובשנת 2010 הוכרז גם כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו, יחד עם הכפר ההואה.
היסטוריה

ממצאים ארכאולוגיים, בעיקר שרידי קברים, מעידים על התיישבות באזור במאה הרביעית לפני הספירה וכן במאה הרביעית והחמישית. הכפר עצמו הוקם ב-1457 בידי סוֹן סוֹ, בן לשושלת ווֹלסוֹנג סוֹ, לאחר נישואיו ליִי בוֹן, בת לשושלת יוֹגאנג יִי, ולאורך השנים היה מקום משכנם של אצילים.
במהלך המאה ה-20 התפתח הכפר. הוא חובר לרשת מסילות הברזל, והוקמו בו בית ספר, מקדש בודהיסטי וכנסייה, וכן הוקם גשר מעל נהר אלאקצ'ון.
בשנת 1984 הכריזה ממשלת קוריאה הדרומית על הכפר כ"אתר תרבותי חשוב", וב-2010 הוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית. אתר המורשת כולל גם את האקדמיות הקונפוציאניות אוֹקסאנסוֹווֹן ודוֹנגאנגסוֹווֹן, ואת בית דוֹנגנאקדאנג, המצויים מחוץ לתחומי הכפר.
מתאר

הכפר בנוי בלב יער, וצורתו כצורת אות ההנג'ה 勿 ("מוּל") שפירושה מים. מתאר זה נשמר גם כיום. במהלך הכיבוש היפני בקוריאה תכננו היפנים להעביר מסילת ברזל דרך הכפר ולהקים מבנה חדש לבית הספר, אך תוכנית זו לא יצאה לפועל. התושבים התנגדו למהלך גם מסיבות סמליות, שכן השינוי היה משנה את מתאר הכפר והופך אותו לדומה לאות 血 (הְיֶיל), שפירושה דם.
הכפר משמר גם את אחד מעקרונות הפנג שווי: מאחוריו הר (סולצ'אנגסאן) ומלפניו נחל (יאנגדונגצ'ון).
בתי הכפר

נכון לשנת 2010, כולל הכפר כ-160 בתים, בעלי גגות רעפים או קש, בסגנון המאפיין את שושלת ג'וסון, ששלטה בקוריאה עד סוף המאה ה-19. רוב הבתים בכפר מאוכלסים, ו-54 מהם בני למעלה מ-200 שנה. בדרך כלל כללו מתחמי המגורים, עם בנייתם, אגפים נפרדים לגברים ולנשים, וכן מבנה ששימש כמקדש. בחלק מהמתחמים הוקמו גם מבנים נוספים, ששימשו למטרות שונות: מגורי משרתים, אסמי תבואה, ספריות, ועוד.
עם הבתים הבולטים בכפר נמנים הבתים המפורטים להלן.
בתי מגורים:
בית סוֹבֶּקדאנג (서백당). הבית העתיק ביותר בכפר, ואחד הבתים העתיקים בקוריאה כולה, נבנה בידי מייסד הכפר, סון סו.
בית מוּצ'וֹמדאנג (무첨당). בית זה היה הבית המרכזי של שושלת יי. חלקו נבנה בסוף המאה ה-15, והוא הורחב במהלך המאה ה-17. החלל המרכזי גדול במיוחד, והוא כולל דלתות עשויות נייר ועמודים גליליים מעוטרים.
בית גוואנגָג'וֹנג (관가정). בית זה היה הבית המרכזי של שושלת סון מסביבות שנת 1500 ועד ראשית המאה ה-20. לאורך שנותיו, כמעט שלא נערכו במבנה שינויים. הוא בעל מבנה מאורך, וגם בו החלל המרכזי כולל עמודים מעוצבים.
בית דוֹנגנאקדאנג (동낙당). מבנה זה מרוחק 8 ק"מ מהכפר, ונבנה עבור המשורר יי אוֹן-ג'וֹק במאה ה-16, לאחר שפרש מתפקידיו הציבוריים. המתחם כולל גם פביליון המשקיף על הנחל.
בית הְיאנגדאן (향단). יי און-ג'וק הקים את הבית ב-1543, כשכיהן כמושל גיונגסאנג, עבור אמו החולה. המתחם כולל מבנה מרכזי, מבנה למשרתים ושער, ומאוחר יותר הוקם בו מבנה נוסף לגברים.
בית נאקסוֹנדאנג (낙손당). הבית נבנה באמצע המאה ה-16, ומשמש כיום כבית המרכזי של שושלת סון. המתחם כולל מספר מבנים, בהם אסם תבואה ושער מרכזי.
בית דוּגוֹקגוֹטֶק (두곡고택). מתחם מגורים גדול שנבנה בראשית המאה ה-18, וכולל מספר מבנים, ובהם מקדש, מבנה למשרתים ואסם תבואה.
בית סאהוֹדאנגוֹטֶק (사호당고택). המתחם נבנה באמצע המאה ה-19, מעוטר ברצפות עץ ובעמודים מעוגלים, וכולל גם חדר לפילגשו של בעל הבית.
אתרי לימוד קונפוציאניים:
האקדמיה הקונפוציאנית אוֹקסאנסוֹווֹן (옥산세원). האקדמיה הוקמה ב-1572, כ-8 ק"מ מערבית לכפר. המתחם מחולק לארבעה חלקים, שלכל אחד מהם ייעוד אחר - כניסה, לימודים, טקסים ואזור שירות. באקדמיה נשמרים 48 כתבים, יותר מבכל אקדמיה קונפוציאנית לאומית אחרת.
האקדמיה הקונפוציאנית דוֹנגאנגסוֹווֹן (동강세원). האקדמיה הוקמה ב-1695, כ-4 ק"מ ממזרח לכפר. רוב המבנים נהרסו ב-1868, כחלק ממהלך כולל לסגירת אקדמיות מסוג זה באותה תקופה. החל מ-1918 חודשו בהדרגה הטקסים במקום.
פביליון סימסוג'ונג (심수정). הפביליון הוקם בסביבות 1560 עבור אחיו הצעיר של יי און-ג'וק, יי און-גוואל. הפביליון המקורי נהרס בשריפה, ונבנה מחדש ב-1917.
פביליון סוּאוּנג'וֹנג (수운종). הפביליון הוקם ב-1582, בקצה המערבי של הכפר, והוא משקיף על נחל אלאקצ'ון ועל הכפר כולו. הוא כולל חדר עם רצפה מחוממת ומרפסת מקורה בפרגולה ובעלת מעקה מעוטר.
בית גוואנגָג'וֹנג
מבתי הכפר
מבתי הכפר
יאיר עברון

אין תמונה חופשית
יאיר עברון (נולד ב-1931) הוא פרופסור אמריטוס בחוג למדע המדינה באוניברסיטת תל אביב, מומחה לאסטרטגיה, ליחסים בינלאומיים וללימודי ביטחון לאומי.
נולד בירושלים למשפחה מצאצאי הראש"ז צורף והוא נינו של יואל משה סלומון מצד אמו שרה גוטפריד-המבורגר. אחיו הוא העיתונאי בועז עברון.
עברון משמש עמית מחקר במכון למחקרי ביטחון לאומי. לימד בעבר בחוג למדע המדינה באוניברסיטת תל אביב ואף כיהן כראש החוג בסוף שנות ה-90. לימד גם באוניברסיטת סאסקס ובאוניברסיטה העברית בירושלים.
פרסומים

עברון חיבר מספר פרסומים בנושאי פוליטיקה בינלאומית, הסכסוך הישראלי-ערבי, פיקוח על אמצעי לחימה וכדומה.
בשנת 1987 הוציא עברון לאור בהוצאת הקיבוץ המאוחד את הספר "הדילמה הגרעינית של ישראל", בנושא מדיניות הגרעין של ישראל.
פרסומים > מבחר מפרסומיו

Evron, Yair, Deterrence: The Campaign against Hamas, Strategic Assessment, Volume 11, No. 4, February 2009.
Evron, Yair, An Israel-Iran Balance of Nuclear Deterrence: Seeds of Instability, in Israel and a Nuclear Iran: Implications for Arms Control, Deterrence, and Defense, Ephraim Kam, ed., Memorandum No. 94, Tel Aviv: Institute for National Security Studies, 2008.
Evron, Yair, Deterrence and its Limitations, Strategic Assessment, Vol. 9, No. 2, August 2006.
Evron, Yair, Disengagement and Israeli Deterrence, Strategic Assessment, Vol. 8, No. 2, August 2005.
הערות שוליים

↑  War And Intervention In Lebanon: The Israeli-Syrian Deterrence Dialogue באתר Foreign Affairs
↑  הדילמה הגרעינית של ישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301942105171  BIBSYS: 90257247  BnF: cb120209966 (data)  CiNii: DA02440285  GND: 1163690678  ISNI: 0000 0000 8363 3380  LCCN: n50010890  NTA: 079532241  RERO: 02-A003226708  SUDOC: 028358244  VIAF: 22154656   WorldCat (עם VIAF): 22154656 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יאנגו סימנדיריס

יעקב יאנגו (ג'ון) סימנדריס (ביוונית: Γιάγκος Σημαντήρη‏; 5 בפברואר 1940 - 9 במרץ 2007) היה כדורגלן ישראלי-יווני ששיחק בהפועל חיפה בשנות ה-50 ובשנות ה-60.
קריירה

יאנגו נולד בחיפה. הוא החל את דרכו בגיל 14 כשוער בקבוצת הנערים של תל-עמל, ולאחר מכן שיחק בכל התפקידים בנוער של הפועל חיפה. ב-1956 הוא זכה באליפות הארצית לנוער עם המאמן דוד שוייצר. לאחר מכן, יאנגו עלה לבוגרים בגיל 17 והוצב בתפקיד המגן הימני ושיחק יחד עם אחיו, מיכאל ועמנואל בהרכב. משחקו הבכורה של יאנגו היה בדרבי הראשון בעונת 1956/57, בו מכבי חיפה ניצחה 1:0. לאחר מספר הפסדים הוא הוסט לתפקיד התקפי יותר והראה את יכולתו גם בכיבוש שערים. יאנגו פרח במיוחד תחת הדרכתו של המאמן זלטקו צ'ייקובסקי שהגיע לקבוצה ב-1958. את עונת 1957/58 הוא סיים כמלך השערים של הקבוצה עם שבעה כיבושים. לאחר מכן, יאנגו ואחיו מיכאל שהיה קפטן הקבוצה, היו שותפים להגעה לגמר גביע המדינה, הזכייה בגביע העשור וסגנות האליפות בליגה. לפני עונת 1959/60 יאנגו החליט להצטרף לאחיו עמנואל ששיחק ביוון. הוא כבר רכש כרטיס לאוניה ונפרד מחבריו לקבוצה, אבל שוכנע על ידי המאמן ברגע האחרון להישאר והוא נשאר לעונה נוספת. יאנגו המשיך להצטיין במדי הפועל חיפה שרצה בצמרת אבל לא הצליחה להתמודד על האליפות. המשחק האחרון באותה עונה היה מול מכבי תל אביב שהוליכה את הטבלה והייתה זקוקה לנקודה כדי לזכות באליפות. הפועל חיפה ניצחה 1:2 והפועל פתח תקווה זכתה באליפות. זה היה משחקם האחרון של האחים סימנדיריס בהפועל חיפה.
בקיץ 1960 הוא חתם באולימפיאקוס מהליגה היוונית, שם שיחק כחמש שנים וערך כ-87 הופעות בליגה הראשונה. בשנת 1965 עבר לOFI כרתים מהליגה השנייה ושיחק כארבע שנים תחת קבוצת המילואים של המועדון. ב-1969 חתם ב-לאריסה ובה שיחק עד שפרש בשנת 1974. תחת לאריסה זכה סימנדיריס בשתי אליפויות.
קריירה בנבחרת

יאנגו שהצטיין בהפועל חיפה זומן ב-1959 לנבחרת ישראל והופיע במשחק ידידות מול נבחרת פולין (1-1). אבל אביו של יאנגו התעקש שהבנים ישמרו על אזרחותם היוונית ובשל כך נמנעה ממנו הזכות לשחק במשחקים רשמיים של הנבחרת. תחת נבחרת יוון שיחק יאנגו משחק אחד, ב-1961 נגד נבחרת צפון אירלנד (2-1).
יחד עם פאבלוס וסיליו (יוון וקפריסין), קוסטאס חמיס (יוון ורומניה) ואופוסטולס ג'אנו (יוון ואוסטרליה) היו שחקני הכדורגל היוונים היחידים ששיחקו בשתי נבחרות שונות אך יאנגו היחיד שגם לקח חלק במשחק רשמי.
חיים אישים

משפחת סימנדיריס התגוררה בחיפה בסמוך למושבה הגרמנית ולמגרש הפועל. לאב המשפחה ששיחק בעברו במצרים, הגיע מיוון נולדו שלושה בנים. מיכאל המכונה "מיכאליס" יליד 1936, עמנואל המכונה "לולי" יליד 1938 ויעקב שכונה "יאנגו" יליד 1940. האחים סימנדיריס שיחקו בקבוצת הנוער של הפועל חיפה. הראשון שהגיע לקבוצה הבוגרת ב-1953 היה מיכאליס שתפס את עמדת הבלם ושנה אחריו הצטרף אחיו לוליק ששיחק בקישור. מיכאל פרש מכדורגל ב-1963 בשל פציעה בכף הרגל ועמנואל פרש ועזב את יוון לדרום אפריקה וניהל סופרמרקט.
לאחר פרישתו של יאנגו הוא עבד כנהג מונית. בשנת 2007 הלך לעולמו בגיל 67 והותיר אחריו אישה ושלושה ילדים.
טאקר נייט

| --- | --- |

טאקר, אפריל 2017
 לידה:  24 ביולי 1990 (בן 34) קלאקמס, אורגון, ארצות הברית
 שם במה:  טאקר טאקר נייט
 משקל:  150 ק"ג
 גובה:  1.91 מטר
 מקום מגורים:  אורלנדו, פלורידה, ארצות הברית
 לאום:  אמריקאי
 קריירה מקצוענית:  24 בינואר 2015 – 15 באפריל 2021 (6 שנים) 
 מאמנים:  WWE Performance Center
לוי רולה קופר (באנגלית: Levi Rolla Cooper; נולד ב-24 ביולי 1990) הוא מתאבק אמריקאי. הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגון ההיאבקות WWE, שבו הופיע תחת שם הבמה טאקר.
קריירת היאבקות מקצועית > WWE > קריירה מוקדמת (2013–2015)

קופר הצטרף ל-WWE לאחר שסיים את לימודיו בקולג' בשנת 2013. הוא נשלח למתחם האימונים של ה-WWE Performance Center, שבו החל להופיע תחת שם הבמה טאקר נייט.
קריירת היאבקות מקצועית > WWE > NXT‏ (2015–2018)

נייט רשם את הקרב הראשון שלו בקריירה ב-24 בינואר 2015 במהלך מופע של NXT שלא שודר בטלוויזיה, כשהתמודד מול טיי דילינג'ר. קרב הבכורה הטלוויזיוני שלו הגיע כחצי שני לאחר מכן ב-1 ביולי בפרק של התוכנית NXT, כשנחל הפסד שנועד לקדם את דמותו של ברון קורבין. נייט ערך מספר הופעות טלוויזיוניות מזדמנות כמתאבק פיתוח במשך יתר שנת 2015 ותחילת שנת 2016.
ביולי 2016, נייט חבר לשורות המתאבק אוטיס דוזוביץ', כשביחד הם נקראו בשם "Heavy Machinery" (או בעברית: מכונות כבדות). השניים השתתפו בטורניר הזוגות לזכר דאסטי רודס לשנת 2016, שבו הפסידו לאוסטין אריס ורודריק סטרונג והודחו כבר בסיבוב הראשון. הצמד חזר והשיג את ניצחון הטלוויזיוני הראשון שלו ב-29 במרץ 2017 בפרק של התוכנית NXT, כשהם ניצחו את מייקל מרשל וג'ונתן אורטגון.