stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מאי תגר
קריירה

התחילה בקריירת הדוגמנות בגיל 16.
הופיעה על השערים של כתבי-העת הישראליים "לאשה", "מנטה" ו"זמנים מודרניים". ב-2017 הצטלמה לגיליון בגדי הים השנתי של המגזין "בלייזר".
הצטלמה גם למגזינים: "ווג" היווני (Vouge Greece) והערבי (Vouge Arabia), "קוסמופוליטן", "מארי קלייר", "Elle" צרפת, "GQ" יפן, "Allure" (אנ') ו"L'Officiel" (אנ').
שימשה כפרזנטורית של רשת האופנה הישראלית עדיקה, של חברת האופנה פקטורי 54, ושל מותג בגדי הים "פלפל" ו"גולף".
לאורך השנים הובילה קמפיינים עבור אסתי לאודר ועבור כריסטיאן דיור, שנתיים ברצף.
השתתפה בקמפיינים העולמיים של החברות: ג'ורג'ו ארמני, לואי ויטון, פינק של ויקטוריה'ס סיקרט, דיזל וקמפיין הבושם של Courrèges. הצטלמה לקמפיין של מותג האופנה הישראלי פיקס, כדוגמנית ישראלית ראשונה בדובאי.
הצטלמה ב-2018 עבור FURLA (אנ'), ב-2019 עבור H&M, ב-2020 עבור אורבניקה ב-2022 עבור Ba&sh וב-2023 ביוון עבור המותג לואבה (אנ').
הצטלמה גם עבור המותגים: Top Shop, ‏G-Star (אנ'), ‏Missoni (אנ'), עמנואל, Piaget SA‏, ואוסקר דה לה רנטה. כמו כן, היא הצטלמה ללואבה (אנ') למגזין ווג.
צעדה על המסלול בתצוגות האופנה של קרולינה הררה, פיטר דו, בוטגה ונטה (אנ') ו-Courrèges.
בישראל היא מיוצגת על ידי סוכנות יולי, ובעולם על ידי סוכנות הדוגמנות IMG worldwide (אנ').
חיים אישיים

תגר עובדת מגיל 16, בעיקר מחוץ לישראל, והספיקה לגור תקופה ממושכת בניו יורק, פריז, לונדון ומילאנו.
כיום נמצאת בזוגיות עם יפתח רמון, בנם של אילן ורונה רמון.
הערות שוליים

↑  דוריס קרונהאוז, מאי תגר לוהקה לקמפיין ענקית האיפור "אסתי לאודר", השקמה, 27.5.17
1 2 3  דליה בן ארי, גנטיקה דנית-תימנית ואוכל של אימא: רזי הטיפוח של מאי תגר, באתר "את", 5 בינואר 2023
↑  נועה רפואה, הכירו אותן: הדוגמניות של צה"ל, 6 באפריל 2019
1 2 3  עדי סגל, מאי תגר: "לפעמים אנשים שוכחים שאנחנו הדוגמניות לא אובייקט. אני מיד עוצרת אותם", באתר ynet, 1 בנובמבר 2022
↑   מאי תגר בלייזר, סרטון בערוץ "Creative Fish", באתר יוטיוב (אורך: 00:34)
↑  הישג לדוגמנית הישראלית הבינ"ל: הצטלמה למגזין היוקרתי ווג, באתר אייס, 8 במאי 2023
1 2  זיוה מוגרבי-קובני, בזמן הצבא: מאי תגר קוטפת קמפיין, באתר ישראל היום, 25 בפברואר 2019
1 2  יפעת הללי אברהם, ‏רצה לפסגה: תכירו את מאי תגר - השם הבא בעולם הדוגמנות, באתר ‏מאקו‏, 22 במאי 2017
↑  גדעון אוקו, ‏הישראלית שתככב בקמפיין עולמי, באתר ‏מאקו‏, 10 בדצמבר 2017
↑  מאור בן הרוש‏, שיחקה אותה: הדוגמנית הישראלית שקטפה קמפיין עולמי לארמני, באתר וואלה, 9 בינואר 2022
↑  ענבל אלמליח, מאי תגר נחתה בדובאי לצילומי קמפיין ל-FIX, באתר ישראל היום, 7 בספטמבר 2020
↑  לירון זייד, ‏צפו: דוגמנית ישראלית ודוגמנית מהאמירויות בקמפיין חדש בדובאי, באתר ‏מאקו‏, 8 בספטמבר 2020
↑  By JERUSALEM POST STAFF, Israeli underwear brand to shoot first Israeli campaign in UAE, The Jerusalem Post, ‏8 בספטמבר 2020
↑  דניאלה קפלוטו, הדוגמנית הישראלית מאי תגר, כובשת את בנגקוק, באתר ישראל היום, 27 בספטמבר 2018
↑  מאי תגר: אני הכי נהנית לעבוד בארץ, באתר Fashion Israel, 19.02.2020
↑  טלי ארבל‏, מאי תגר: "אני בעד שכל אחת תעשה מה שבא לה ומה שטוב לה", באתר וואלה, 23 בנובמבר 2022
↑  החופשה היוונית שלה: מאי תגר בהפקת אופנה צבעונית, באתר וואלה, 2 ביוני 2023
↑  התרגשנו: דיור החליפו את בלה חדיד בדוגמנית ישראלית, באתר "את", 5 בנובמבר 2023
↑   מאי תגר - על החיים כדוגמנית בינלאומית, סרטון בערוץ "מרגישות יופי", באתר יוטיוב (אורך: 07:11)
↑    ליאור אוחנה, מסלול מכשולים, באתר "ידיעות אחרונות", 1 במאי 2023
↑  Lior Ohana, ‏‏'The fact I was bed-ridden made me value life again': Israeli super model talks about the job,ynet‏, 05.20.23 (באנגלית)
↑    סמדר שיר | צילום: טל עבודי, "אני לא מכירה דוגמנית שלא סובלת מהפרעת אכילה", באתר "ידיעות אחרונות", 8 בפברואר 2022
↑  יפעת מנהרדט, מאי תגר: "היו בנות שלא אהבו לשמוע שליפתח רמון יש חברה. קראו לי גנבת", באתר ynet, 4 בנובמבר 2024
פאולו פורפורה

| --- | --- |
 לידה:  1617 נאפולי, ממלכת נאפולי 
 פטירה:  24 באוגוסט 1673 (בגיל 56 בערך) רומא, מדינת האפיפיור 
 יצירות ידועות:  Still-Life with Quails, an Owl and a White Stilt, Frogs, Wild Roses, Shells and Butterflies, Serpents, Fly Agarics and Thistles 
 
פאולו פּורפּורה (באיטלקית: Paolo Porpora;‏ 1617 – 1673) היה צייר איטלקי מתקופת הבארוק המאוחרת, שפעל בעיקר בנאפולי והתמחה בטבע דומם פרחוני. הוא מתועד כתלמידו של ג'אקומו רקו, אביו של ג'וזפה רקו, ונאמר כי עבד תחת אניאלו פלקונה. הוא הצטרף לאקדמיה של סן לוקה מהשנים-1656 עד 1658. נראה שהוא הושפע ברומא מציירי טבע דומם הולנדים. בין תלמידיו היו ג'ובאן בטיסטה רואופולו ואונופריו לוט הנפוליטני (נפטר ב-1717).
Paolo Porpora, זוחלים, Museo di Capodimonte, נאפולי
סמואל גריפית'

| --- | --- |

 לידה:  21 ביוני 1845 מרתיר טידוויל, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  9 באוגוסט 1920 (בגיל 75) בריזבן, אוסטרליה 
 שם לידה:  Samuel Walker Griffith 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מקום קבורה:  בית הקברות טוונג 
 השכלה:  אוניברסיטת סידני 
 תפקיד:  Premier of Queensland (13 בנובמבר 1883–13 ביוני 1888)  Member of the Queensland Legislative Assembly (25 בנובמבר 1873–14 בנובמבר 1878)  Member of the Queensland Legislative Assembly (13 ביוני 1888–29 באפריל 1893)  Member of the Queensland Legislative Assembly (3 באפריל 1872–25 בנובמבר 1873)  Premier of Queensland (12 באוגוסט 1890–27 במרץ 1893)  Chief Justice of Queensland (13 במרץ 1893–4 באוקטובר 1903)  נשיא בית המשפט העליון של אוסטרליה (5 באוקטובר 1903–17 באוקטובר 1919)  Member of the Queensland Legislative Assembly (15 בנובמבר 1878–13 ביוני 1888)  Treasurer of Queensland  חבר המועצה המלכותית  התובע הכללי של קוויסלנד 
 פרסים והוקרה:  אביר הצלב הגדול במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש 
 
סיר סמואל ווקר גריפית' (באנגלית: Sir Samuel Walker Griffith; 21 ביוני 1845 - 9 באוגוסט 1920) היה שופט אוסטרלי ופוליטיקאי, שכיהן כנשיא הראשון של בית המשפט העליון של אוסטרליה (1919-1903). בנוסף, שימש כראש ממשלת קווינסלנד בשתי קדנציות (1883–1888, 1890–1893) וכנשיא בית המשפט העליון של קווינסלנד (1893–1903). גריפית' מילא תפקיד מרכזי בניסוח חוקת אוסטרליה והיה דמות מפתח בהקמת המערכת המשפטית הפדרלית.
ביוגרפיה

נולד במרת'ר טידוויל שבוויילס, השני מבין שני בנים למשפחה נוצרית-קונגרגציונלית. ב-1853, כשהיה בן שמונה, היגרה משפחתו למחוז מורטון ביי בניו סאות' ויילס (כיום בקווינסלנד). למד באוניברסיטת סידני, שם למד תואר ראשון במדעי הרוח עם התמחות קלאסית, מתמטיקה ומדעי הטבע. בעקבות מלגה שקיבל נסע לאירופה, באיטליה פיתח עניין בספרות האיטלקית, ובהמשך תרגם את "הקומדיה האלוהית" של דנטה. הוסמך לעריכת דין ב־1867. ב־1870 שב לסידני והשלים את לימודי התואר השני שלו בלימודים קלאסיים. באותה השנה נישא לג'וליה ג'נט תומפסון.
גריפית' נבחר לראשונה לאספה המחוקקת של קווינסלנד (אנ') ב-1872, כנציג מחוז איסט מורטון(אנ'). הוא כיהן כתובע הכללי (1874–1878) כשר העבודה וכשר החינוך ומונה לראש המפלגה הליברלית ב-1879. בתקופת כהונתו כראש ממשלת קווינסלנד (1883–1888, 1890–1893) הוביל רפורמות חברתיות, כולל חקיקה להגנה על איגודים מקצועיים.
ב-1893 פרש מהפוליטיקה ומונה לנשיא בית המשפט העליון של קווינסלנד. בתפקידו זה ניסח את הקוד הפלילי של קווינסלנד (1899) – הקודקס הפלילי הראשון באוסטרליה, שאומץ מאוחר יותר גם בטוסמניה, פפואה גינאה החדשה, קפריסין וטריטוריות בריטיות נוספות. קוד זה היה הבסיס לדין הפלילי של כ־14 מדינות ברחבי העולם, בין השאר, של ישראל, שעדיין נשען על פקודת החוק הפלילי 1936 (כיום: חוק העונשין).
גריפית' היה פעיל מרכזי בתנועה לפדרליזציה של אוסטרליה. יחד עם אנדרו אינגליס קלארק (אנ'), הגיש את הטיוטה הראשונה לחוקה ב-1891, שרוב סעיפיה שולבו בחוקה הסופית שאושרה ב-1900. ב-1903 מונה לנשיא הראשון של בית המשפט הגבוה של אוסטרליה, תפקיד בו כיהן עד פרישתו ב־1919. ב־1917 לקה בשבץ. פסיקותיו בנושאים חוקתיים השפיעו רבות על הפרשנות המשפטית.
מת בבריזבן ב-9 באוגוסט 1920 ונקבר בבית הקברות טוואונג(אנ') לצד אשתו ג'וליה ובנו לוולין.
לקריאה נוספת

D. J. Murphy and R. B. Joyce (eds), Queensland Political Portraits 1859-1952 (Brisbane, 1978)
Graham, Austin Douglas. "The Life of the Right Honourable Sir Samuel Walker Griffith." (brisbane, 1939)
Pannam, C. "Dante and the Chief Justice”(1959)." ALJ 33: 290
הערות שוליים

1 2  R. B. Joyce, Sir Samuel Walker Griffith (1845–1920), Canberra: National Centre of Biography, Australian National University. (באנגלית)
↑  יורם שחר, מקורותיה של פקודת החוק הפלילי, 1936, עיוני משפט ז, 1977, עמ' 113-75
↑  Judiciary Act 1903, Museum of Australian Democracy
↑  R. B. Joyce, Sir Samuel Walker Griffith (1845–1920), Canberra: National Centre of Biography, Australian National University. (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ADB: griffith-sir-samuel-walker-445  BnF: cb120034546 (data)  GND: 122809408  ISNI: 0000 0000 8087 9238  LCCN: n82231360  NTA: 075077914  SNAC: w67p9528  Trove: 628601  VIAF: 8278374   WorldCat (עם VIAF): 8278374
נתיב ימי

צפיפות תנועת כלי שיט באוקיינוסים כיום
נתיבי סחר ספרדיים ופורטוגזיים במאה ה-16
הנתיבים הימיים בשיא האימפריה הבריטית, 1886
נתיב ימי, או "נתיב שיט", הוא מסלול מותווה ומוסכם לתנועת כלי שיט בים, אוקיינוס או גוף מים גדול אחר. נתיב השיט נבחר תוך התחשבות ברוחות (כגון רוחות הסחר), זרמי ים ומכשולים (כגון שרטונים, קרחונים ואיים). הנתיב הימי מחייב לעיתים מעבר בנקודות מפתח (מצרי ים, מעברים בין איים וכדומה). בנקודות המפתח בנתיבי הסחר התפתחו נמלים מחד (למשל נמל סינגפור), ואתרי סיכון לשוד ים, מאידך.
היסטוריה

בעת העתיקה התבצע חלק ניכר של השיט סמוך לחופים, לשם בטיחות וקלות ניווט. עם זאת היו מסעות ימיים שנעזרו בסחף זרמי ים וידע לגבי משטר רוחות שסייע לניווט ותנועה למרחקים נרחבים יותר (למשל על ידי הויקינגים או מתיישבים פולינזים).
החל משלהי המאה ה-15 נעזרו אירופאים, מגלי ארצות וסוחרים במשטר "רוחות הסחר" על מנת לחצות אוקיינוסים ולהגיע לחופי מערב אפריקה ואמריקה הדרומית והצפונית. ספינות המפרש היו זקוקות לרוחות ונעזרו גם בזרמי ים וכך נעו בנתיבים מוגדרים, דבר שאיפשר גם את התפתחותו של שוד ימי, כאשר שודדים יכלו לארוב לספינות עמוסות סחורות בנקודות מעבר ידועות ובמצרי ים הכרחיים למעבר (למשל באזור האיים הקאריביים ובמצר מלאקה). גם לאחר זניחת ספינות המפרש לטובת שימוש בקיטור עדיין היה ערך רב להסתייעות במשבי הרוח וזרמי הים וכן למעבר בנתיבים בעלי עומק ורוחב מספיק לספינות שהלכו וגדלו.
באוקטובר 1854 אירעה התנגשות ימית בין הספינה האמריקאית SS Arctic לבין הספינה הצרפתית SS Vesta מול חופי ניופאונדלנד בעת ערפל כבד. בתאונה שקעה ה-Arctic ולמעלה מ-350 איש מצאו את מותם. בעקבות התאונה פותחו בארצות הברית תקנות רבות הנוגעות לבטיחות תנועת ספינות קיטור (בהן צפירה בצופר ערפל, נשיאת סירות הצלה וחגורות הצלה לכל הנוסעים ועריכת תרגולי הצלה לצוות) במקביל עלתה החשיבות של ניהול והסדרה של התנועה הימית. בשנת 1855 פרסם מת'יו מורי מטעם הצי האמריקאי חוברת הדרכה רשמית בשם Sailing Directions, אשר כללה תוכנית מפורטת לנתיבי שיט מומלצים ומחייבים באוקיינוס האטלנטי, תוך התמקדות בקווי הרוחב מעל 42 (שם סכנת הערפל והקרחונים, בצירוף עם עומס התנועה הימית, הפכה משמעותית ומסכנת-חיים). בשנת 1898 חיבר הצי האמריקאי, בצוותא עם חמש מפעילות קווי הספנות הגדולות בעולם (קונארד ליין, וייט סטאר ליין, אינמן ליין, נשיונל ליין וגויון ליין) אמנה לא-מחייבת בשם North Atlantic Track Agreement (הסכם הנתיבים הצפון- אטלנטיים) שקבעה נתיבי שיט מומלצים. להסכם נוספו עם הזמן חברות נוספות והוא קיבל תוקף של תקנה עם כינון האמנה הבינלאומית לבטיחות החיים בים. הנתיבים המקוריים שהוצעו נשארו ללא שינוי ניכר עד 1924 ורבים מהם משמשים אף כיום.
אחת הסיבות שאיפשרו כינונם של נתיבי שיט מוסכמים ובטוחים ברחבי העולם הייתה העובדה שבמאה השנים שבין 1815 ל-1914 שלטה בריטניה בכל נתיבי השיט החשובים. הצי הבריטי הגן על נקודות מעבר קריטיות והחברות הבריטיות שלטו בנתיבי הסחר והסדירו את התנועה הימית.
מעברים ימיים

על מנת לקצר נתיבי שיט, למנוע מעקפים גדולים, להוזיל על ידי כך את עלויות המשלוח הימי ולצמצם את סכנותיו, נחפרו תעלות קישור המחברות גופי מים. המעברים נוצרו הן ברמה מקומית, כגון תעלת קורינתוס ביוון והן ברמה גלובלית כמו תעלת סואץ (נחנכה ב-1869) המשמשת למעבר אוניות ממזרח אסיה, האוקיינוס ההודי והים האדום, לים התיכון ולאירופה וחוסכת את הקפת אפריקה. כמו כן, תעלת פנמה (1914) המחברת את האוקיינוס האטלנטי לאוקיינוס השקט וחוסכת את הקפת אמריקה.
דרך נוספת ל"קיצור דרך" בין האוקיינוס האטלנטי לאוקיינוס השקט היא פיתוחם של מעברים דרך אוקיינוס הקרח הצפוני: המעבר הצפון-מזרחי והמעבר הצפון-מערבי. מעברים אלה אמנם פתוחים זמן קצר בשנה בשל חסימתם בקרח, אך הם מהווים קיצור ניכר בזמן מסע ימי בין נקודות בצפון כדור-הארץ.
הערות שוליים

↑  הערך נתיב ימי מן האנציקלופדיה בריטניקה
| כבישים ודרכים ארציות ובינלאומיות |
| --- | --- | --- |
| צורות דרכים | כביש • מסילת רכבת • נתיב ימי • נתיב אווירי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4179571-4  NDL: 00566636
מור פולנוהר

| --- | --- |
מור פולנוהר, מאי 2015
מור פולנוהר, מאי 2015
 לידה:  10 בנובמבר 1990 (בת 34) ישראל נתניה, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2001
 עיסוק:  שחקנית, רקדנית בלהקת מיומנה וזמרת.
 פרופיל ב-IMDb
 
מור פולנוהר (נולדה ב-10 בנובמבר 1990) היא שחקנית וזמרת ישראלית.
ביוגרפיה

פולנוהר נולדה וגדלה בנתניה. עשתה את תפקידה הראשון לטלוויזיה בשנת 2001 (גיל 11) ומאז החלה להופיע בהפקות טלוויזיה, קולנוע ובמה.
היא למדה תיאטרון במשך 8 שנים בבית הספר לאומנויות הבמה, "הבוסתן" שבנתניה שם למדה משחק, מחול קלאסי ומודרני, אקרובטיקה אווירית ומוזיקה.
בשנת 2012 הצטרפה פולנוהר ללהקת מיומנה. במסגרת הלהקה השתתפה במופע "Momentum" המשלב אקרובטיקה, מחול, טכנולוגיה, קצב ושירה איתו הופיעה בישראל ומחוצה לה.
שירתה בצה"ל בחיל המודיעין.
קריירת משחק > טלוויזיה

תפקידה הראשון של פולנוהר בטלוויזיה היה בסרט הטלוויזיה "יומן כיתה", שכיכבה בו בגיל 11, בתפקיד הראשי. כמו כן, השתתפה בפרסומות ל"סלקום", "קוקה-קולה" ול"האגודה למלחמה בסמים". בשנת 2009 עשתה את תפקידה בסדרת הדרמה "פרשת השבוע", ששודרה ב-HOT3.
בשנים 2012–2016 גילמה את דמותה של "רונה דיין" בסדרת הנעורים "גאליס", וב-2012 הסופרת סמדר שיר הוציאה לאור ספר המבוסס על תפקידה בסדרה, הנקרא "גאליס - הקיץ של רונה ודורי" שהפך לרב-מכר בקרב בני הנוער. במהלך אותה שנה, השתתפה בשני פרקים בתוכנית המציאות "TLV עושים את תל אביב".
בשנת 2014 שיחקה בתפקיד ראשי בסדרה הקומית "משפחה שולטת", ששודרה בערוץ הילדים ב-yes במשך 4 עונות, שם היא גם מבצעת את שיר הנושא של הסדרה "מלך". באותה השנה מור הצטלמה לסדרה האמריקאית "הרודן" ("Tyrant") בתור סמירה, נערה מוסלמית בת 20 הפעילה באופוזיציה ונלחמת באומץ על העקרונות בהם מאמינה. הסדרה משודרת ברשת FOX וב-yes. עונתה השנייה, בה מופיעה גם עלתה ביולי 2015.
באותה שנה שיחקה במופע הקברט "קטסטרוף״ של הבמאית אסתר אלקיים בפסטיבל צוותא.
בשנת 2015 החלה בערוץ 10 סדרת הנוער "להתבגר", המבוססת על סדרת הספרים של גלילה רון פדר עמית "להתבגר", בה פולנוהר משחקת את נעמה נאור לצדם של טום יפת וניב סולטן. ובנוסף התארחה בתוכנית "הבנים והבנות".
בשנים 2015–2016 שבה לגלם את דמותה של רונה בשתי העונות האחרונות (6–7) של הסדרה "גאליס", והופיעה במופע "גאליס מופע סוף" יחד עם חבריה מגאליס תובל שפיר, אליאנה תדהר ועוד.
בשנת 2017 שיחקה בסדרה "כיפת ברזל" בתפקיד יפעה שוורץ כחברתו של גור-אריה כהן, חייל דתי-לאומי שמתאבד עקב פגיעה מינית.
קריירת משחק > קולנוע

בשנת 2005 השתתפה פולנוהר בסרטו של רם לוי "עור", בו גילמה את דמותה של "נטלי", השתתפה בסרט הסטודנטים הקצר ב-2007, "בדרך שלה".
בשנת 2014 לוהקה לסרט הקולנוע "מקום בגן עדן" בבימויו של יוסי מדמוני.
בשנת 2015 דיבבה את דמותה של לולה בסרט "השדון הראשון שלי".
בשנת 2017 שיחקה בסרט "כמעט מפורסמת" לצד עמית יגור, נועה קירל, עומר דרור ועוד.
בשנת 2021 שיחקה בסרט "שתיים" של היוצרת אסתר אלקיים לצד אגם שוסטר.
פילמוגרפיה

קולנוע:
"עור" (2005) - נטלי.
"מקום בגן עדן" - (2014)
"כמעט מפורסמת" - (2017)
דיבוב:
"השדון הראשון שלי" - (2015) - לולה
טלוויזיה:
"פרשת השבוע" - (2009) - נעמה בן דוד
"גאליס" - (עונות 6–7 ,1-3) - (2012-2016) - רונה דיין
"גאליס - הדרך לנוקיה" - (2014) - רונה\מור
"הרודן" עונות 1–2 - (2014-2015) - סמירה
"משפחה שולטת" עונות 1–4 - (2014-2015) - מיכל אופיר
"להתבגר" - (2015) - נעמה נאור
"הבנים והבנות" - (2015) - בתפקיד עצמה.
"כיפת ברזל" - (2017) - יפעה שוורץ.
הערות שוליים

↑  ובשנת -2015 הודיעה מור בטקס נבחרי הילדים שהיא חוזרת לשחק בסדרת הנעורים גאליס . רבי המכר של השבוע 2013/01 באתר פה שם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1292528125  ISNI: 0000 0005 1092 9312  VIAF: 69167621752003340577   WorldCat (עם VIAF): 69167621752003340577
פליסיטי קנדל

| --- | --- |

 לידה:  25 בספטמבר 1946 (בת 78) אולטון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1947 
 בן או בת זוג:  דרו הנלי (1968–1979)  מייקל רודמן (1983–1990)   טום סטופארד (1991–1998) 
 צאצאים:  צ'ארלס הנלי 
 פרסים והוקרה:  מפקדת במסדר האימפריה הבריטית  פרס איבנינג סטנדרד לתיאטרון לשחקנית הטובה ביותר 
 פרופיל ב-IMDb
 
פליסיטי אן קנדל, CBE (באנגלית: Felicity Ann Kendal; נולדה ב-25 בספטמבר 1946) היא שחקנית יהודייה-בריטית, המופיעה בטלוויזיה ובתיאטרון. במהלך קריירה של יותר מ-45 שנה היא שיחקה במספר רב של תפקידים על הבמה ועל המסך. התפקיד שזיכה אותה בהכרה רחבה היה בדמות ברברה גוד בסדרת הטלוויזיה משנת 1975 "החיים הטובים".
ביוגרפיה

פליסיטי קנדל נולדה ב-1946 באולטון שבווריקשייר. היא הבת הצעירה של השחקן ג'פרי קנדל ושל אשתו לורה (שם נעורים לידל). אחותה ג'ניפר קנדל, שנפטרה ב-1984 בגיל 51, הייתה אף היא שחקנית.
בשנות ילדותה חיה קנדל בברמינגהם, ובגיל שבע עברה עם משפחתה להודו. אביה שניהל להקת תיאטרון, יצא עם הלהקה לסיבוב הופעות בהודו. השחקנים הופיעו במחזה שייקספירי לפני צופים מבית המלוכה, ולמחרת הופיעו באזורים כפריים לפני קהל שכלל ילדי בית ספר. כיוון שהמשפחה הרבתה לנסוע, קנדל למדה בשישה בתי ספר של "לורטו קולג'" (אנ') בהודו. בגיל 17 לקתה בטיפואיד כשהייתה בכלכותה. היא עזבה את הודו כשהייתה בת 20.
הפריצה הגדולה של קנדל בטלוויזיה הייתה בשנת 1975 כשכיכבה בסיטקום "החיים הטובים". היא וריצ'רד בריירס גילמו זוג נשוי, ברברה וטום גוד, שמחליטים לפרוש מהמירוץ המטורף של החיים ולחיות חיים עצמאיים, למורת רוחם הרבה של השכנים, מרגו הסנובית אך בעלת כוונות טובות ובעלה ג'רי לידבטר (בגילומם של פנלופה קית' ופול אדינגטון). קנדל הופיעה בכל 30 הפרקים של הסדרה שנמשכה ארבע עונות מ-1975 עד 1978.
קנדל ציינה שהיא עצמה לפעמים "קצרת רוח וקשה", בניגוד לדמות של ברברה, שאיתה הייתה מזוהה בעיני הציבור.
הופעת הבכורה של קנדל בתיאטרון הייתה בגיל 9 חודשים כשנישאה לבמה בהצגה "חלום ליל קיץ".
ב-1967 הופיעה קנדל לראשונה בלונדון במחזה "Minor Murder".
במהלך שנות השמונים התשעים של המאה העשרים פרחה הקריירה של קנדל בתיאטרון. היא יצרה קשר הדוק עם המחזאי טום סטופארד וכיכבה בהפקות ראשונות של רבים ממחזותיו. בהם "הדבר האמיתי" (1982), "האפגוד" (1988), "ארקדיה" (1993) ו"הדיו ההודית" (1995). האחרון מבוסס על תסכית רדיו שכתב סטופארד, והתפקיד נכתב במיוחד עבורה.
ב-1989 זכתה קנדל בפרס איבנינג סטנדרד על הופעותיה במחזה "מהומה רבה על לא דבר" ובמחזה "איבנוב".
ב-2002 כיכבה קנדל במחזה "Humble Boy" מאת שארלוט ג'ונס כשהוא הועבר מהתיאטרון הלאומי לווסט אנד. ב-2006 כיכבה בהפקה מחודשת בווסט אנד של המחזה "עולמה של איימי" מאת דייוויד הר.
ב-2008 הופיעה קנדל בהפקה מחודשת של המחזה "The Vortex" מאת נואל קאוורד בווסט אנד.
ב-2009 שיחקה במחזה "The Last Cigarette" מאת סיימון גריי, וב-2010 הופיעה במחזה "Mrs. Warren's Profession" מאת ג'ורג' ברנרד שו. שתי ההצגות הועלו בתיאטרון פסטיבל צ'יצ'סטר ובהמשך בווסט אנד.
באוקטובר 2013 יצאה קנדל לסיור הופעות בבריטניה במחזה "Chin-Chin" יחד עם סיימון קאלו. המחזה הוא תרגום של ויליס הול למחזה "Tchin-Tchin" מאת פרנסואה בילטדו (אנ').
ב-2013 כיכבה קנדל בהפקה הלונדונית של המחזה "באופן יחסי" מאת אלן אייקבורן שהוצג בתיאטרון וינדהאם. ב-2012 שיחקה בסיבוב הופעות בבריטניה ובאוסטרליה בתפקיד ג'ודית בליז במחזה "Hay Fever" מאת נואל קאוורד.
קנדל שיחקה בסדרות טלוויזיה רבות, לפני ואחרי "החיים הטובים". בין השאר הופיעה בעיבוד לרומן "הדיירת מאחוזת ויילדפל" מאת אן ברונטה, וב-"The Woodlanders" המבוסס על רומן מאת תומאס הרדי. היא שיחקה בפרק בסדרה "ג'ייסון קינג", בסרט הטלוויזיה "הלילה השנים עשר" ובתפקיד אורח בפרק "החדקרן והצרעה" מתוך סדרת המדע בדיוני "דוקטור הו".
היא הופיעה בדמות עצמה בתוכניות טלוויזיה שונות ובסרטים דוקומנטריים. ב-2010 השתתפה בעונה השמינית של תחרות הריקודים "Strictly Come Dancing" כשבן זוגה היה וינסנט סימון.
ב-1965 השתתפה קנדל בסרט "Shakespeare Wallah" בהפקת מרצ'נט ואייבורי, שהיה מבוסס באופן חופשי על חיי משפחתה של קנדל בהודו הפוסט-קולוניאלית.
ב-1977 שיחקה בסרט האמריקאי "ולנטינו". ב-1993 דיבבה את אלזה בסרט "אנחנו חוזרים! סיפור הדינוזאורים", וב-1999 הופיעה בסרט "Parting Shots".
ביוגרפיה > חיים אישיים

קנדל הייתה נשואה לדרו הנלי בשנים 1968 עד 1979, ולמייקל רודמן בין 1983 ל-1990. בשתי הפעמים הנישואים הסתיימו בגירושים. לקנדל שני בנים, צ'ארלי מנישואיה להנלי, וג'ייקוב מנישואיה לרודמן. ב-1991 אחר שעזבה את רודמן הייתה לה מערכת יחסים עם המחזאי טום סטופארד שנמשכה עד 1998. מאז חזרה קנדל לחיות עם מייקל רודמן.
קנדל גדלה כקתולית. היא התגיירה כשהתחתנה בפעם השנייה. על הגיור אמרה "הרגשתי שאני חוזרת לשורשים שלי". תהליך הגיור ארך יותר משלוש שנים.
ב-1998 הוציאה לאור ספר זכרונות בשם "White Cargo".
פרסים

1976 – השחקנית החדשה המבטיחה ביותר – מועדון וראייטי
1979 – השחקנית הטובה ביותר – מועדון ורייאטי
1981 – ‏Rear of the Year
1984 – אשת השנה – השחקנית הטובה ביותר – מועדון וראייטי
1989 – השחקנית הטובה ביותר – פרס התיאטרון של איבנינג סטנדרד
ב-1995 הוענק לקנדל תואר מפקדת מסדר האימפריה הבריטית (CBE) על תרומתה לתחום הדרמה.
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1966 | סיפור אהבה | Love Story | ג'ני / נערה קפריסאית | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 1966 |  | The Wednesday Play | נערה | בפרק "The Mayfly and the Frog" |
| 1967 |  | ITV Play of the Week | בת' גריי | בפרק "Person Unknown" |
| 1967 |  | Half Hour Story | קנדי | בפרק "Gone, and Never Called Me Mother" |
| 1967 |  | Boy Meets Girl | מינה | בפרק "Love with a Few Hairs" |
| 1967 |  | Thirty-Minute Theatre |  | בפרק "Come Death" |
| 1968 |  | Man in a Suitcase | מרסל | בפרק "Blind Spot" |
| 1968–1969 | הדיירת מאחוזת ויילדפל | The Tenant of Wildfell Hall | רוז |  |
| 1970 |  | The Woodlanders | גרייס מלבורי | מיני-סדרה |
| 1972 | ג'ייסון קינג | Jason King | טוקי | בפרק "Toki" |
| 1973 | דולי | Dolly | דולי |  |
| 1975 | אדוארד השביעי | Edward the Seventh | הנסיכה ויקי |  |
| 1976 |  | Murder | ג'יין | בפרק "A Variety of Passion" |
| 1978 |  | Do You Remember? | ויקטוריה | בפרק "Home and Beauty" |
| 1975–1978 | החיים הטובים | The Good Life | ברברה גוד | סדרת הטלוויזיה |
| 1967–1978 |  | ITV Sunday Night Drama | דורותי וורדסוורת' / ניקולה | סדרת טלוויזיה (3 פרקים) |
| 1978 |  | Wings of Song | תקלה היקטר |  |
| 1980 | הלילה השנים עשר | Twelfth Night | ויולה | סרט טלוויזיה |
| 1981–1982 | סולו | Solo | ג'מה פלמר | סדרת טלוויזיה |
| 1983 |  | On the Razzle | כריסטופר | סרט טלוויזיה |
| 1985–1987 |  | The Mistress | מקסין | סדרת טלוויזיה |
| 1992 | מדשאת הקמומיל | The Camomile Lawn | הלנה |  |
| 1992 |  | Shakespeare: The Animated Tales | המספרת | בפרק רומיאו ויוליה |
| 1994 |  | Honey for Tea | ננסי בלסקו | סדרת טלוויזיה |
| 1995 |  | The World of Peter Rabbit and Friends | הונקה מונקה | בפרק "The Tale of Two Bad Mice and Johnny Town-Mouse" |
| 2003–2006 | רוזמרי ות'יים | Rosemary & Thyme | רוזמרי בוקסר | סדרת טלוויזיה |
| 2007 | סוד כמוס | The Secret Show | לוסי וו | דיבוב |
| 2008 | דוקטור הו | Doctor Who | ליידי אדיסון | בפרק "The Unicorn and the Wasp" |
| 2024 | לודוויג (אנ') | Ludwig | ליידי קמילה ברייס | פרק: "#1.2" |
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1965 |  | Shakespeare Wallah | ליזי בקינגהאם |  |
| 1977 | ולנטינו | Valentino | ג'ון מאתיס |  |
| 1993 | אנחנו חוזרים! סיפור הדינוזאורים | We're Back! A Dinosaur's Story | אלזה | דיבוב |
| 1999 | יריות פרידה | Parting Shots | ג'יל סונדרס |  |
| 2000 | איך פרוסט יכול לשנות את חייך | How Proust Can Change Your Life | המספרת | סרט טלוויזיה |