stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מבנה צה"ל
מבנה ארגוני > תרשים המבנה הארגוני של צה"ל

גייסות ואוגדות בצה"ל
גיס הוא יחידה בדרג המבצעי שכפופה לפיקוד, כשהיא מתוכננת לפקד בשעת חירום על אוגדות סדירות ואוגדות מילואים, גיס הוא יחידה שאינה פעילה בזמני שלום.
בצה"ל קיימים שני גייסות ובפיקודם עומדים שני אלופים בקבע.
הגיס המטכל"י (446).
הגיס הצפוני (479) - כפופה לפיקוד צפון.
אוגדה בצה"ל היא יחידה בדרג המבצעי שכפופה לפיקוד או לגיס, ומורכבת משלוש עד חמש חטיבות.
אוגדות סדירות
אוגדה 36 (עוצבת געש) - אוגדה משוריינת בפיקוד הצפון
אוגדה 162 (עוצבת הפלדה) - אוגדה משוריינת בפיקוד הדרום
אוגדה 98 (עוצבת האש) - אוגדה מוצנחת
אוגדות מרחביות
אוגמ"ר 210 (עוצבת הבשן) - אזור רמת הגולן
אוגמ"ר 91 (עוצבת הגליל) - אוגדת גבול הצפון
אוגמ"ר איו"ש (עוצבת אזור יהודה ושומרון)
אוגדת עזה 143 (עוצבת שועלי האש)
אוגמ"ר 80 (עוצבת אדום)
אוגדות מילואים
אוגדה 252 (עוצבת סיני)
אוגדה 146 (עוצבת המפץ)
אוגדה 99 (עוצבת הבזק)
אוגדה 96 (אוגדת דוד)
יחידות והיררכיה פיקודית

ככל ארגון צבאי, צה"ל הוא ארגון היררכי. המבנה הפיקודי בו נתון על ידי היררכיה של בעלי דרגות, וכל רמה היררכית מפקדת על היחידות הכפופות לה ועל מפקדיהן. במקרים חריגים קיים מצב בו בעלי דרגה זהה בעלי פיקוד האחד על השני. מצב זה הוא לעיתים מובנה, ולעיתים נוצר עקב הענקת דרגה אישית לקצין.
| היררכיית הדרגות ותפקידי הפיקוד בצבא הגנה לישראל> סימון יחידה | היררכיית הדרגות ותפקידי הפיקוד בצבא הגנה לישראל> יחידה | היררכיית הדרגות ותפקידי הפיקוד בצבא הגנה לישראל> הרכב היחידה | היררכיית הדרגות ותפקידי הפיקוד בצבא הגנה לישראל> מפקד היחידה | היררכיית הדרגות ותפקידי הפיקוד בצבא הגנה לישראל> דרגת מפקד היחידה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
המטה הכללי
| צבא הגנה לישראל | צבא הגנה לישראל | צבא הגנה לישראל | ראש המטה הכללי |  רב-אלוף |
| צבא הגנה לישראל | צבא הגנה לישראל | צבא הגנה לישראל | סגן ראש המטה הכללי |  אלוף |
| אגף או פיקוד מרחבי | אגף או פיקוד מרחבי | אגף או פיקוד מרחבי | מפקד פיקוד או ראש אגף |  אלוף |
זרוע היבשה
|  | זרוע היבשה | כלל חילות השדה | מפקד זרוע היבשה |  אלוף |
|  | גיס | שתיים עד ארבע אוגדות | מפקד גיס |  אלוף |
|  | חיל | כוחות לוחמים בעלי אופי דומה | קצין חיל ראשי |  תת-אלוף |
|  | אוגדה | שתיים עד חמש חטיבות | מפקד אוגדה |  תת-אלוף |
|  | חטיבה | שניים עד חמישה גדודים (כ-2,000 חיילי חי"ר / כ-100 טנקים / כ-70 תותחים) | מפקד חטיבה |  אלוף-משנה |
|  | גדוד | שתיים עד חמש פלוגות (כ-500 חיילי חי"ר / כ-35 טנקים / 18 תותחים) | מפקד גדוד |  סגן-אלוף |
|  | פלוגה | שתיים עד חמש מחלקות (כ-200 חיילי חי"ר / 11 טנקים / 6 תותחים) | מפקד פלוגה | רב-סרן  סרן |
|  | מחלקה | שתיים עד חמש כיתות (כ-40 חיילי חי"ר / 3 טנקים / 3 תותחים) | מפקד מחלקה | סגן  סגן-משנה |
|  | כיתה | שתיים עד חמש חוליות (כ-10 חיילי חי"ר / טנק אחד / תותח אחד) | מפקד כיתה |  סמל-ראשון סמל |
זרוע האוויר
|  | זרוע האוויר והחלל | כלל יחידות זרוע האוויר והחלל | מפקד זרוע האוויר והחלל |  אלוף |
|  | להק | יחידת מטה של זרוע האוויר והחלל | מפקד להק |  תת-אלוף |
|  | מערך | מערך ההגנה האווירית | מפקד מערך ההגנה האווירית |  תת-אלוף |
|  | בסיס טיסה | שדה תעופה צבאי אחד | מפקד בסיס טיסה |  תת-אלוף  אלוף-משנה |
|  | טייסת | מספר גפים (12 עד 24 מטוסים או מסוקים) | מפקד טייסת | סגן-אלוף |
|  | גדוד | מספר סוללות הגנ״א | מפקד גדוד | סגן-אלוף |
|  | גף | מספר מחלקות (3 עד 6 מטוסים או מסוקים) | מפקד גף |  רב-סרן  סרן |
|  | סוללה | מספר פלגות בסוללת הגנ״א | מפקד סוללה |  רב-סרן  סרן |
|  | מחלקה | מטוס או מסוק אחד | מפקד מחלקה |  סרן  סגן |
זרוע הים
|  | זרוע הים | כלל יחידות זרוע הים | מפקד זרוע הים |  אלוף |
|  | מספן | יחידת מטה של זרוע הים | מפקד מספן |  תת-אלוף |
|  | בסיס | נמל ימי צבאי אחד | מפקד בסיס |  תת-אלוף  אלוף-משנה |
|  | שייטת | מספר פלגות (כעשרה כלי שיט ומעלה) | מפקד שייטת/ בסיס |  תת-אלוף  אלוף-משנה |
|  | פלגה | מספר סיירות | מפקד פלגה |  סגן-אלוף |
|  | סער 5 או 6 | ספינת טילים אחת מסוג סער 5 או סער 6 | מפקד סטי"ל |  סגן-אלוף |
|  | צוללת | צוללת מסוג דולפין | מפקד צוללת |  סגן-אלוף |
|  | סיירת | מספר ספינות סיור קלות | מפקד סיירת |  רב-סרן  |
|  | סטי"ל (למעט סער 5 או 6) | ספינת טילים אחת שאינה סער 5 או סער 6 | מפקד סטי"ל |  רב-סרן  |
|  | דבורה | ספינת סיור אחת מסוג דבורה | מפקד דבורה |  סרן  |
|  | מחלקה | מספר אנשי צוות בכלי שיט גדול | מפקד מחלקה |  סרן  |
היסטורית המבנה הארגוני

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ביאורים

↑  אף על פי שרשמית שר הביטחון הוא הממונה על הכוחות המזוינים, בפועל ראש הממשלה הוא זה שמקבל את ההחלטות החשובות בעזרת כוחו כמרכז המוסדות הלאומיים במדינה, ביניהם גם ארגוני מודיעין וסייבר אשר משפיעים ישירות על צה"ל.
↑  בקרב חלקים שונים בצה"ל נהוגים מינוחי כוחות השונים מכלל אלו הנוהגים בזרוע היבשה או האוויר. בחיל השריון, חיל התותחנים ומערך ההגנה האווירית היחידה המקבילה לכיתה נקראת צוות. בחיל התותחנים ומערך ההגנה האווירית היחידה המקבילה למחלקה היא פלגה והיחידה המקבילה לפלוגה היא סוללה. בחיל התותחנים היחידה המקבילה לחטיבה היא אגד.
מאיר איש-שלום

| --- | --- |

 לידה:  1 במאי 1831 Kružná, סלובקיה 
 פטירה:  23 בנובמבר 1908 (בגיל 77) וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 מדינה:  אוסטריה 
 השקפה דתית:  יהדות 
 
מאיר איש-שלום
מאיר איש-שלום (פרידמן) (10 ביולי 1831 – 26 בנובמבר 1908, כ"ט בתמוז[דרושה הבהרה] ה'תקצ"א – כ"ט בחשון ה'תרס"ט) היה מחשובי חוקרי היהדות, מוציא לאור של חיבורים תורניים בעריכה מדעית ומחבר פירושים לספרים שונים.
חייו

איש-שלום נולד בעיר קרשנא במחוז קאשה שבהונגריה (קאשוי בהגייה אידית; כיום קושיצה בסלובקיה), למשפחה ענייה ולאביו ר' ירמיה שלא ידע ספר. כבר משמלאו לו 9 שנים עזב את בית הוריו ונדד ממקום למקום ללמוד תורה. בהיותו בן 13 הלך ללמוד בישיבה בעיר אונגוואר שבראשה עמד רבי מאיר א"ש. וגר בבית הרב שלש שנים, כי הרבנית הייתה אחותה של אם אמו, בישיבה הגה בתורת הנגלה, ואט אט החל גם לעסוק בקבלה ובחסידות, להתענות תעניות רבות ולייחל לגילוי אליהו הנביא.
בהיותו בן 16 עזב את החסידות והקבלה, והתחיל ללמוד "שירי תפארת" של נפתלי הרץ וייזל. ובהיותו בן 20 הלך לעיר מישקולץ. בין כך וכך, עזב את הישיבה ובדרך נדודיו פגש כמה רבנים משכילים והושפע מדבריהם. לאחר מכן נשא אישה ועבד בעבודת אדמה, והמשיך ללמוד וללמד תורה, אך אשתו מתה בפתאומיות בעת לידתה יחד עם תינוקה, אז חזר לנדודיו. כשהיה בן 37 התחיל את לימודיו באוניברסיטה שבווינה.
כשנוסד בית המדרש הכללי בווינה על ידי אהרן ילינק בשנת 1864 התמנה למורה בתנ"ך ובמדרשים ולאחר פרק זמן לימד בכל התחומים. לאחר 29 שנים בשנת 1893 כשהוקם בית המדרש לרבנים בווינה, בו הרצה באופן קבוע, איש-שלום קבל את התואר פרופסור. במשרה זו שימש איש-שלום לצד ידידו אייזיק הירש וייס ויחד העמידו תלמידים רבים, בהם שניאור זלמן שכטר.
ב-1865 ייסדו איש-שלום ווייס ירחון לענייני מחקרים בספרות התלמודית בשם "בית המדרש", אולם הוצאת כתב העת פסקה לאחר ארבע חוברות בשל מיעוט כותבים וקוראים. ב-1881 ייסדו שניהם את הירחון "בית תלמוד" לאותה מטרה; כתב עת זה יצא לאור בעריכתם בחמישה כרכים במשך תשע שנים. במשך השנים הצטרף איש-שלום לאחד החוגים הציוניים וכן ייסד "אגודה להרחבת שפת עבר".
איש-שלום היה מחבר פורה כשעיקר עיסוקו היו מדרשי חז"ל בין בהלכה ובין באגדה. במבואותיו והערותיו על החיבורים שהוציא הוא מתגלה כידען עצום, דקדקן שלא מפספס שום פרט, חוקר מהשורה הראשונה וגם תלמיד חכם מהסגנון הישן. סמלי הדבר שבשעותיו האחרונות הגיה את מהדורתו ל"ספרא דבי רב" אפילו כשהוא כבר חולה אנוש. הוא הוציא וההדיר ביופי חיצוני ופנימי כמעט את כל מדרשי ההלכה וחלק ממדרשי האגדה. בכולם הוא מעיר, מציין, מגיה ומבאר. את כל שינויו הוא עשה בזהירות מופלגת, ואינו בוש לפרסם בספריו על טעויות שאירעו לו בחיבורים אחרים. חלק גדול מהמהדורות החדשות של הספרים אותם ההדיר, מסתמכות ברובן על עבודתו.
אחת משאיפותיו הייתה להוציא מהדורת תלמוד בהוצאה מדעית, אך מחוסר באמצעים כספיים הוציא לאור רק את מסכת מכות. בנוסף לכל אלו, עסק איש-שלום במחקר התנ"ך, היסטוריה יהודית, שירה, פיוט ועוד.
חיבוריו

איש-שלום חיבר בסביבות 170 חיבורים ומאמרים בתחומים שונים ומגוונים. להלן רשימת הבולטים שבהם:
מכילתא עם ביאור מאיר עין
ספרא עם ביאור מאיר עין (מת לפני שהשלים את עריכתו)
ספרי עם ביאור מאיר עין
מסכת מכות מבוארת ומפורשת עם השוואות לכתבי יד ודפוסים ישנים
תנא דבי אליהו עם ביאור מאיר עין
פסיקתא רבתי עם ביאור מאיר עין
ברייתא דמלאכת המשכן על פי כתבי יד ודפוסים ישנים, עם ביאור מאיר עין
הגדה של פסח עם ביאור מאיר עין
פירושים וביאורים על ספר שופטים, שמואל, הושע, וחלקים מתהילים, ישעיהו ויחזקאל.
לקריאה נוספת

בנדיקט, בנימין זאב, רבי מאיר איש-שלום, ארשת: ספר שנה לחקר הספר העברי חלק שני, ירושלים: מוסד הרב קוק, תש"כ, עמ' 269-284
רשימה ביבליוגרפית של כתביו:
בנדיקט בנימין זאב, כתבי ר' מאיר איש שלום (פרידמאן): רשימה ביבליוגרפית למלאות ארבעים שנה לפטירתו, קריית ספר, תש"ח, עמ' 263-275
וכן בסוף המאמר הקודם.
"איש-שלום (פרידמן) (ר') מאיר", האנציקלופדיה העברית (כרך ג), חברה להוצאת אנציקלופדיות, תשכ"ו, עמ' 256 - 257
ראובן בריינין, "מאיר איש שלום", לוח אחיאסף לשנת תרס"ב, תרס"א, עמ' 343-350.
גרטי קורי

| --- | --- |

גרטי קורי בשנת 1947
 לידה:  15 באוגוסט 1896 פראג, ממלכת בוהמיה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  26 באוקטובר 1957 (בגיל 61) גלנדייל, ארצות הברית 
 שם לידה:  Gerty Theresa Radnitz 
 ענף מדעי:  ביוכימיה
 מקום מגורים:  צ'כיה, אוסטריה, ארצות הברית
 מקום לימודים:  אוניברסיטה הגרמנית בפראג  בית הספר לרפואה שבאוניברסיטה הגרמנית בפראג 
 מוסדות:  אוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה הלאומי לנשים (1998)  היכל התהילה של נשים בטכנולוגיה (1997)  מדליית גרוון-אולין (1948)  פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (1947)  עמיתת האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים 
 בן או בת זוג:  קארל פרדיננד קורי (1920–1957) 
 תרומות עיקריות
 מעגל קורי
 
גרטי תרזה קורי (באנגלית: Gerty Theresa Cori;‏ 15 באוגוסט 1896 – 26 באוקטובר 1957) הייתה ביוכימאית אמריקאית ממוצא צ'כי יהודי (שהמירה את דתה לנצרות קתולית). יחד עם בעלה פענחה את מעגל קורי ולכן זכו בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1947. קורי הייתה האישה השלישית שזכתה בפרס נובל בתחומי המדעים והאישה הראשונה שזכתה בפרס לפיזיולוגיה או לרפואה.
קורות חייה

גרטי רדניץ נולדה בפראג, שהייתה אז חלק מהקיסרות האוסטרו הונגרית, למשפחה יהודית משכילה. אביה אוטו היה כימאי, אמה מרתה הייתה ידידה של פרנץ קפקא ודודה היה פרופסור לרפואה. היא למדה רפואה באוניברסיטה הגרמנית של פראג, וקיבלה תואר ד"ר לרפואה בשנת 1920. במהלך לימודיה הכירה את קרל קורי, והם נישאו עם גמר הלימודים לאחר שגרטי הוטבלה לנצרות קתולית. לזוג קורי היה בן יחיד.
הזוג עבר לווינה, שם עבדה קורי כרופאה בבית חולים לילדים, ובשנת 1922 הם היגרו לארצות הברית, במטרה לעסוק שם במחקר. עד שנת 1931 חיו בבאפלו ואז עברו לסנט לואיס. במשך כ-20 שנה עבדה קורי כעוזרת מחקר ורק ב-1943 קיבלה משרת מרצה בכיר. קודמה לדרגת פרופסור מן המניין ב-1947, חודשים ספורים לפני זכייתה בפרס נובל.
גרטי קורי נפטרה בסנט לואיס ב-1957.
פעילותה המדעית

כבר בווינה, במהלך עבודתה כרופאה בבית החולים, עסקה גם במחקר ופרסמה מאמרים בהמטולוגיה. לאחר המעבר לארצות הברית הייתה מרבית פעילותה המחקרית בשיתוף עם בעלה קרל. מחקריהם עסקו בעיקר בתהליכי המטבוליזם של פחמימות בבעלי חיים. מחקרם הראשון פורסם ב-1923. בין השאר למדו את השפעתם של הורמונים שונים על התהליך. בהמשך התמקדו בחקר מחזור הסוכרים בגוף האדם. הם בודדו את האנזימים הפועלים בסינתזה של הגליקוגן ובפירוקו. ב-1929 פרסמו את המאמר על מעגל קורי, שלימים זיכה אותם בפרס נובל אותו חלקו עם הפיזיולוג הארגנטינאי ברנרדו אלברטו הוסיי.
בהמשך חקרו את מנגנון הפעולה של האינסולין.
תפקידים וכיבודים

הנשיא טרומן מינה אותה לחברת המועצה של הקרן הלאומית למדע, תפקיד אותו מלאה עד למותה.
קורי נבחרה לאקדמיה הלאומית למדעים, האישה הרביעית שזכתה בכבוד זה.
פרסים והנצחה

פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1947.
בשנת 1948 זכתה במדליית גרוון-אולין, מדליה הניתנת לנשים המצטינות בכימיה.
מכתשים בירח ונוגה נקראים על שמה.
בשנת 2008 הוציא הדואר האמריקאי בול לכבודה.
ראו גם

אפקט מטילדה
שושלת האן

| --- | --- |


 האימפריה של שושלת האן בשנת 87 לפנה"ס
 גאוגרפיה
 יבשת:  אסיה 
 היסטוריה
 תאריכי הקמה:  206 לפנה״ס 
 תאריכי פירוק:  220 
 ישות קודמת:  שושלת צ'ין 
 
שושלת האן (סינית: 漢; פיניין: Hàn), הייתה שושלת קיסרים ששלטה בסין במשך כ-400 שנה, לאחר נפילתה של שושלת צ'ין. למעשה, בני המשפחה הקיסרית של האן שלטו בסין בשתי תקופות נפרדות (ולכן השושלת "מחולקת" לשתיים): שושלת האן המערבית שלטה על סין בין השנים 206 לפנה"ס ל-9 לספירה, ושושלת האן המזרחית שלטה על סין בין 23 לספירה עד שנת 220 (בין השנים 9–23 לספירה שלטה שושלת שין). בתקופת האן התגבשה זהותם של הסינים כבני האן, הקבוצה האתנית הגדולה ביותר בסין וכיום הגדולה בעולם, זהות הנשמרת עד ימינו אנו.
בתקופת שלטונה של השושלת הפך הקונפוציוניזם לדת המדינה ולפילוסופיה המנחה אותה ואשר המשיכה להנחות את המשטר הסיני עד לקץ העידן הקיסרי בתחילת המאה ה-20. תחת שלטון ההאן עשתה התרבות הסינית התקדמות אדירה בתחומי ההיסטוריוגרפיה, האומנות והמדע.
שושלת האן הרחיבה משמעותית את שטחה של סין בסדרה של מסעות צבאיים שהגיעו לקוריאה, לווייטנאם, למונגוליה (הקיסר וו חיזק והרחיב את הממלכה בהודפו את שבטי השׂיוֹנג-נוּ אל תוך מונגוליה של ימינו, תוך שהוא מספח לממלכתו את השטחים בהם ישבו שבטים אלו). שטחים חדשים אלו אפשרו לסין לראשונה לפתח קשר מסחר עם המערב בדרך המשי ולמרכז אסיה.
היסטוריה

ההיסטוריה של שושלת האן מתחלקת לשתי תקופות, "המערבית" וה"מזרחית", כאשר ב-14 השנים שבין שתיהן שלטה שושלת שין קצרת-היומין של ואנג מאנג.
היסטוריה > שושלת האן המערבית

תקופת האן המערבית אופיינה ביציבות פוליטית, בפריחת היצירה האמנותית והתרבות, בעליית קרנו של הקונפוציאניזם (שנרדף בתקופת צ'ין), בפיתוח יחסי החוץ של סין ובתחילת המסחר בדרך המשי.
שלטונה נמשך מ-206 לפנה"ס, בה עלה לשלטון הקיסר הראשון ליוּ בָּאנְג, ועד 9 לספירה. חוסר יציבות שלטוני שנגרם עקב השתלטותן של משפחות אצולה על אדמות המדינה תוך ערעור בסיס המיסוי של הממלכה, נוצל על ידי וואנג מאנג, שהקים את שושלת שין (新), ששלטה עד שנת 23 לספירה.
היסטוריה > שושלת האן המזרחית

החלה בשנת 25 לספירה, ושלטונה הסתיים בשנת 220 לספירה. עימותים עם בעלי הקרקעות, יחד עם פלישות מבחוץ ומאבקים פנימיים במיעוטים החלישו שוב את השלטון. מרד הטורבן הצהוב שפרץ בשנת 184, סימן את תחילתה של תקופה חדשה, שבה הובילו שליטים צבאיים מלחמות בתוך סין, וסין התפצלה לשלוש ממלכות (蜀 – שׁוּ; 吳 – ווּ; 魏 – וֵיי), שלחמו זו בזו. תקופה זו נודעה בשם תקופת שלוש הממלכות (סינית: 三國; פיניין: Sān Guó).
אתמול בלילה בסוהו

| --- | --- |
כרזת הסרט בעברית
כרזת הסרט בעברית
 בימוי:  אדגר רייט
 הופק בידי:  טים בוואן אריק פלנר נירה פארק אדגר רייט
 תסריט:  אדגר רייט קירסי וילסון-קיירנס
 עריכה:  פול מקליס
 שחקנים ראשיים:  תומאסין מקנזי אניה טיילור-ג'וי מאט סמית  דיאנה ריג ריטה טאשינגהם טרנס סטמפ
 מוזיקה:  סטיבן פרייס
 צילום:  צ'ונג-הון צ'ונג
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Working Title Films Film4 Productions Complete Fiction Pictures
 חברה מפיצה:  Focus Features (ארצות הברית) סרטי יוניברסל (הפצה עולמית)
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  29 באוקטובר 2021
 משך הקרנה:  116 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  מותחן פסיכולוגי אימה
 מקום התרחשות:  לונדון, Café de Paris, הקולג' לאופנה של לונדון, סוהו, The Toucan 
 תקופת התרחשות:  שנות ה-60 של המאה ה-20, העשור השני של המאה ה-21 
 הכנסות באתר מוג'ו:   lastnightinsoho
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
אתמול בלילה בסוהו (באנגלית: Last Night in Soho) הוא סרט אימה-מתח פסיכולוגי בריטי משנת 2021, שבוים על ידי הבמאי אדגר רייט עם תסריט מאת רייט וקריסטי וילסון-קיירנס, ומבוסס על סיפור מאת רייט. בסרט מככבים בתפקידים הראשיים תומאסין מקנזי, אניה טיילור-ג'וי, מאט סמית, דיאנה ריג, ריטה טאשינגהם וטרנס סטמפ. בסרט מופיעים בפעם האחרונה ריג ומרגרט נולאן, שנפטרו בספטמבר ובאוקטובר 2020, בהתאמה. בסרט, צעירה ששואפת להיות מעצבת אופנה בעלת אהדה לשנות השישים חווה חזיונות מוזרים.
הסרט יצא לאקרנים ב-29 באוקטובר 2021 בהפצת סרטי יוניברסל ו-Focus Features. עם יציאתו, הסרט זכה לביקורות משבחות על עיצוב ההפקה, הצילום, המשחק, הבימוי והמוזיקה אולם כתיבת הסרט קיבלה ביקורת שלילית למדי.
עלילת הסרט

אלואיז "אלי" טרנר אוהבת את המוזיקה והאופנה של שנות ה-60 וחולמת להיות מעצבת אופנה. אמה, גם היא מעצבת, התאבדה במהלך ילדותה. אלי רואה מדי פעם את רוח הרפאים של אמה במראות.
אלי עוברת מביתה הכפרי לווסט אנד של לונדון כדי ללמוד בקולג' האופנה של לונדון, שם היא מתקשה להשתלב עם בני גילה, במיוחד השותפה הסנובית שלה ג'וקסטה. רק ג'ון, עוד תלמיד, מזדהה עמה. אומללה במעונות, אלי עוברת לגור ליד רחוב גודג' בבעלותה של גב' קולינס הקשישה.
באותו לילה, לאלי יש חלום חי שבו היא מועברת אחורה בזמן לשנות ה-60. בקפה דה פריז, היא מתבוננת באישה צעירה בלונדינית בטוחה בעצמה, סנדי, השואפת להפוך לזמרת במועדון. סנדי מתחילה מערכת יחסים עם מנהל המקום, ג'ק, אשר הוא מה"טדי בויז". למחרת בבוקר, אלי מעצבת שמלה בהשראת סנדי ומגלה נשיכת אהבה בצווארה.
לאלי יש חלום נוסף בו סנדי עוברת בהצלחה אודישנים במועדון לילה בסוהו, שאורגנו על ידי ג'ק, לפני שהיא חוזרת לאותו מיטה שאלי שכרה. בהשראת החזונות האלה, אלי צובעת את שיערה לבלונדיני, משנה את סגנון האופנה שלה כך שיתאים לזה של סנדי, ומקבלת עבודה בפאב. היא נתקלת באדם כסוף-שיער, שמזהה את קווי הדמיון שלה לסנדי. בחלומות נוספים, אלי מגלה שסנדי לא חיה את החיים להם קיוותה, וג'ק מתחיל לסרסר את סנדי לשותפים העסקיים שלו, אשר הם מתעללים בה ואונסים אותה.
בחיי הערות שלה, אלי מוטרדת מהופעות מפלצתיות שדומות לג'ק ולגברים שהתעללו בסנדי, ונמלטת ממסיבת ליל כל הקדושים שהיא משתתפת בה עם ג'ון לאחר שהרוחות דוחקות אותה לפינה. ג'ון חוזר איתה למיטתה, שם יש לה חזון של ג'ק רוצח את סנדי. אלי מחליטה לאתר את הגבר כסוף השיער, שלדעתה הוא ג'ק. היא הולכת למשטרה, אבל לא מתייחסים אליה ברצינות.
אלי מנסה למצוא דיווחים בעיתונים על הרצח של סנדי בספריית האוניברסיטה אך נכשלת. היא מוקפת ברוחות המפלצתיות וכמעט דוקרת את יוקסטה בבהלה. מתוך אמונה שהיא חייבת לנקום בסנדי, אלי מתעמתת עם הגבר כסוף השיער. הוא מכחיש שהרג את סנדי לפני שנפגע ונהרג על ידי מונית. בעלת הבית של הפאב אומרת לאלי שהאיש אינו ג'ק אלא שוטר בדימוס, ששמו האמיתי הוא למעשה לינדזי. אלי נזכרת בו מחלומותיה; הוא ניסה לעזור לסנדי להימלט מחיי הזנות שלה.
הרוסה, אלי מחליטה לעזוב את לונדון וג'ון מסיע אותה חזרה לביתה של גב' קולינס. היא מודיעה לגב' קולינס שהיא עוזבת. גב' קולינס מכינה לה כוס תה ומספרת לה שבלש הגיע ושאל על הרצח של סנדי. גב' קולינס מגלה שהיא סנדי, ושהיא הרגה את ג'ק בהגנה עצמית כאשר איים עליה בסכין. לאחר מכן היא פיתתה את הגברים שהתעללו בה לחדרה והרגה אותם, והסתירה את גופותיהם בבית. גב' קולינס מגלה שהיא סיממה את התה של אלי ותהרוג אותה כדי למנוע ממנה לספר לאף אחד.
בקטטה, סיגריה מהמאפרה של גב' קולינס מציתה קופסת תקליטים. ג'ון בא לעזרתה של אלי אך גב' קולינס דוקרת אותו. אלי בורחת לחדרה, שם רוחות הקורבנות של סנדי מתחננות לאלי להרוג את גב' קולינס, אך היא מסרבת. גב' קולינס נכנסת לחדר של אלי, שם היא רואה את הרוחות וזוכה לסטירה מרוח הרפאים של ג'ק. כשהמשטרה בחוץ, היא מנסה לשסף את גרונה אבל נעצרת על ידי אלי, שאומרת לה שהיא מבינה למה היא הרגה את הגברים. גב' קולינס, בתור סנדי, אומרת לאלי להציל את עצמה ואת ג'ון מהשריפה ההולכת וגוברת. סנדי נשארת בבניין בזמן שהוא נשרף.
זמן מה לאחר מכן, אלי נהנית מהצלחה כאשר השמלות שלה מוצגות בתצוגת אופנה. היא זוכה לברכה מאחורי הקלעים על ידי סבתה וג'ון, עכשיו החבר שלה. אלי רואה את רוחה של אמה במראה ולאחר מכן חזיון של סנדי, אשר מנופפת לעברה ומעיפה לה נשיקה ובזה הסרט מסתיים.
צוות השחקנים ודמויות

תומאסין מקנזי – אלואיז, מעצבת אופנה צעירה ושאפתנית שבאופן מסתורי מצליחה לחזור אחורה בזמן ללונדון בתקופת שנות ה-60.
אניה טיילור-ג'וי – סנדי, זמרת צעירה ואלילתה של אלואיז, שפעלה במהלך שנות ה-60.
מאט סמית – ג'ק, זמר מצליח שבו אלואיז וסנדי מתאהבות.
דיאנה ריג – מיס קולינס
ריטה טאשינגהם – פגי טרנר
טרנס סטמפ
ג'סי מיי לי – לארה
מייקל אייג'או
סינוב קרלסן – ג'וקסטה
ליסה מקגרילס
מרגרט נולאן
הפקה > פיתוח

בינואר 2019, אדגר רייט הצהיר שסרטו הבא יהיה סרט אימה-מתח פסיכולוגי שיתרחש בלונדון, ושהתסריט לסרט ייכתב על ידי התסריטאית קריסטי וילסון-קיירנס.
הפקה > ליהוק

בפברואר 2019, דווח על ליהוקם של אניה טיילור-ג'וי, מאט סמית ותומאסין מקנזי לתפקידים הראשיים, וביוני 2019, דווח על ליהוקם של דיאנה ריג, טרנס סטמפ, ריטה טאשינגהם, מייקל אייג'או וסינוב קרלסן. ריג נפטרה זמן קצר לאחר סיום צילומי הסרט, מה שהפך את הופעתה בסרט לתפקידה הקולנועי האחרון. זוהי גם הופעתה האחרונה של מרגרט נולאן, המופיעה בסרט בתפקיד משנה, שנפטרה באוקטובר 2020.
הפקה > צילומים

צילומי הסרט החלו ב-23 במאי 2019 והסתיימו ב-30 באוגוסט 2019. על פי רייט, הסרט לקח השראה רבה מסרטי אימה בריטיים אחרים, כמו "המבט" של ניקולס רוג ו"רתיעה" של רומן פולנסקי. דרך חשבון האינסטגרם שלו, רייט פרסם תמונות אחדות שחשפו את הפקת הסרט שבה לצילומי השלמה בין 24 ביוני 2020 ל-5 באוגוסט 2020.
הפצה

הסרט עלה לאקרנים באוקטובר 2021. במקור, הסרט התעתד לעלות לאקרנים ב-25 בספטמבר 2020, אך נדחה ל-23 באפריל 2021, ואז שוב נדחה לאוקטובר 2021, בעקבות התפרצות מגפת הקורונה.
הערות שוליים

↑  "Last Night in Soho". Writer's Guild of America. Retrieved 3 May 2020.
↑  Travis, Ben; Nunget, John (21 January 2019). "Edgar Wright's Next Film Is A Psychological Horror, Plus 'Baby Driver 2' Update – EXCLUSIVE". Empire. Retrieved 21 January 2019.
↑  Clarke, Stewart (22 January 2019). "Edgar Wright Preps London-Set Psychological Horror Movie, Talks 'Baby Driver 2'". Variety. Retrieved 22 January 2019.
↑  Kroll, Justin (4 February 2019). "Anya Taylor-Joy to Star in Edgar Wright's Thriller 'Last Night in Soho' (EXCLUSIVE)". Variety. Retrieved 4 February 2019.
↑  Hipes, Patrick (21 February 2019). "'Last Night In Soho': Thomasin McKenzie, Matt Smith Join Edgar Wright's Next Movie". Deadline Hollywood. Retrieved 21 February 2019.
↑  Clarke, Stewart (25 June 2019). "Diana Rigg, Terence Stamp Join Edgar Wright's 'Last Night in Soho' (EXCLUSIVE)". Variety. Retrieved 25 June 2019.
↑  Guy, Jack (12 October 2020). "'Goldfinger' actress Margaret Nolan dead at 76". CNN. Retrieved 5 November 2020.
↑  Tyler, Jacob (8 March 2019). "'Last Night in Soho' Will Begin Filming May 20 In London, England". Geeks WorldWide. Retrieved 9 March 2019.
↑  Sharf, Zack (28 October 2019). "'Edgar Wright's 'Last Night in Soho' Plot: Time Travel Horror". IndieWire. Retrieved 28 October 2019.
↑  Wright, Edgar (24 June 2020). "Back to work..." Retrieved 4 August 2020 – via Instagram.
↑  Wright, Edgar (17 July 2020). "Instagram post by Edgar Wright • Jul 17, 2020 at 7:13am UTC". Retrieved 4 August 2020 – via Instagram.
↑  Wright, Edgar (1 August 2020). "Back at work? Or shooting a 90's indie album cover?". Retrieved 4 August 2020 – via Instagram.
↑  Wright, Edgar (4 August 2020). "That's a wrap (again). Thanks to my very hard working cast and crew, and my amazing producers who made it safe and possible for us to get..." Retrieved 4 August 2020 – via Instagram.
↑  D’Alessandro, Anthony (21 January 2021). "'No Time To Die' Eyes Second Weekend In October For Theatrical Release; Universal Fills Easter With 'Nobody'". Deadline Hollywood. Retrieved 21 January 2021.
↑  Wright, Edgar [@edgarwright] (26 May 2020). "Haunted by someone else's past, but we'll see you in the future... It's true, #LastNightInSoho is not quite finished yet due to Covid 19. But, I'm excited for you all to experience it, at a big screen near you, on 23 April 2021. @LastNightInSoho @FocusFeatures @universaluk" (Tweet). Retrieved 26 May 2020 – via Twitter.
↑  Rubin, Rebecca (20 April 2020). "'The Batman,' 'Sopranos' Movie Get New Release Dates". Variety. Retrieved 20 April 2020.
ברנרד גרונר

| --- | --- |
החזן ברנרד גרונר
החזן ברנרד גרונר
 לידה:  14 במאי 1888 שיניאווה, האימפריה האוסטרו-הונגרית האימפריה האוסטרו-הונגרית
 פטירה:  21 בפברואר 1955  (בגיל 66) זאגרב, יוגוסלביה הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה
 מוקד פעילות:  בית הכנסת בניטרה, בית הכנסת הגדול של בודפשט, בית הכנסת בסקשפהרוואר, בית הכנסת בזאגרב
 תקופת הפעילות:  1913–1955 (כ־42 שנים)
 שפה מועדפת:  קרואטית 
 
ברנרד גרונר (בסרבו-קרואטית: Bernard Grüner;‏ 14 במאי 1888, שיניאווה, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 21 בפברואר 1955, זאגרב, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה) היה מלחין וחזן אשר כיהן בבית הכנסת בניטרה, בבית הכנסת הגדול של בודפשט, בבית הכנסת בסקשפהרוואר ובבית הכנסת בזאגרב.
קורות חייו

ברנרד גרונר נולד בעיירה שיניאווה אשר בגליציה (בשטחי פולין המודרנית). הוא למד בישיבה בבודפשט. הוסמך לרבנות בסאטו מארה, ויצא ללימודי חזנות בסיוע מלגה מטעם בית האופרה של בודפשט. ב-1913 כיהן כחזן בבית הכנסת בניטרה, סלובקיה, בין 1918–1923 כיהן כחזן בבית הכנסת הגדול בבודפשט, בין 1923–1929 כיהן כחזן בבית הכנסת בסקשפהרוואר וב-1929 מונה לחזן הראשי של בית הכנסת בזאגרב.
במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשה ממלכת יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית והוקמה המדינה העצמאית של קרואטיה תחת שלטון האוסטאשה. איוואן ורנר ראש העיר זאגרב מטעם האוסטאשה הוציא צו הריסה לבית הכנסת ובאוקטובר 1941 הוחל בהריסתו. גרונר בסיוע גורמים מקומיים הצליח להציל 8 ספרי תורה ואת העוגב. הוא נעצר ונכלא בזאגרב, אך בהמשך שוחרר ככל הנראה בהשפעתו של החשמן אלויזיה סטפינאץ ראש הכנסייה הקתולית של זאגרב.
לאחר המלחמה המשיך לכהן במשרתו עד למותו ב-1955. לאורך שנות פעולתו כתב גרונר 70 פרקי חזנות בעיקר בנוסח נאולוגי, לחזן מקהלה ועוגב. החל מ-1906 אסף ושימר 1,500 דפים של פרקי חזנות מאת חזנים מובילים כגון סלומון זולצר ולואי לבנדובסקי. במהלך השואה הוסתרו אוספיו בדירת בנו תיאודור גרונר (1913–2016). בראשית המאה ה-21 נערך מחקר מקיף על ידי מוזיקולוגים קרואטים שעסק בחזנות בבתי הכנסת בקרואטיה ואוספיו הפרטיים של ברנרד אשר נחשפו ב-2012, הציגו פן לא מוכר ומקיף של התרבות היהודית בקרואטיה ככלל ושירת החזנות בפרט.
הערות שוליים

↑  תיאודור גרונר-ביוגרפיה, באתר zbl.lzmk.hr (בקרואטית).
↑  Snješka Knežević,‏ Zagrebačka sinagoga, המכון לאמנות היסטורית, זאגרב, 2000 (בקרואטית).
↑  T. JURKIĆ SVIBEN, SYNAGOGUE MUSIC OF NORTHERN CROATIA, ARMUD6 49/1 (2018) 149-173, באתר bib.irb.hr (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1023073269  ISNI: 0000 0003 8262 9357  LCCN: n2012062010  NSK: 000575069  VIAF: 265665126   WorldCat (עם VIAF): 265665126