stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קלאוס דיביאזי
ביוגרפיה > סגן אלוף אולימפי

במשחקים האולימפיים שנערכו בטוקיו, יפן בשנת 1964 זכה דיביאזי במדליית כסף בתחרות הקפיצה למים, מפלטפורמה קשיחה מ-10 מטר בתוצאה של 147.54 נקודות, אחרי בוב וובסטר (148.58 נקודות) ולפני תום גומפף (146.57 נקודות) שניהם מארצות הברית. נוסף לכך, הוא סיים במקום 13 בקפיצה ממקפצה מ-3 מטר (87.68 נקודות).
ביוגרפיה > אלוף אירופה

באליפות אירופה שנערכה באוטרכט, הולנד בשנת 1966 זכה דיביאזי במדליית זהב בתחרות הקפיצה למים, מפלטפורמה קשיחה מ-10 מטר.
ביוגרפיה > אלוף אולימפי

במשחקים האולימפיים שנערכו במקסיקו סיטי, מקסיקו בשנת 1968 זכה דיביאזי בשתי מדליות בתחרות הקפיצה למים, זהב וכסף. מדליית זהב, מפלטפורמה קשיחה מ-10 מטר בתוצאה של 164.18 נקודות, לפני אלווארו גסיולה ממקסיקו (154.49 נקודות) ווין יאנג מארצות הברית (153.93 נקודות) ומדליית כסף ממקפצה מ-3 מטר בתוצאה של 159.74 נקודות.
באליפות אירופה שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 1970 זכה דיביאזי בשתי מדליות כסף בתחרות הקפיצה למים, מפלטפורמה קשיחה מ-10 מטר וממקפצה מ-3 מטר.
באוניברסיאדה שנערכה בטורינו בשנת 1970 זכה דיביאזי בשתי מדליות זהב בחרות הקפיצה למים, מפלטפורמה קשיחה מ-10 מטר וממקפצה מ-3 מטר.
במשחקים האולימפיים שנערכו במינכן, באותה העת גרמניה המערבית בשנת 1972 זכה דיביאזי בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בתחרות הקפיצה למים, מפלטפורמה קשיחה מ-10 מטר בתוצאה של 504.12 נקודות, לפני דיק רידזה מארצות הברית (480.75 נקודות) ובן ארצו פרנקו קניוטו (475.83 נקודות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי בקפיצה ממקפצה מ-3 מטר בתוצאה של 559.05 נקודות.
ביוגרפיה > אלוף עולם

באליפות העולם הראשונה בשחייה שנערכה בבלגרד, באותה העת יוגוסלביה 1973 זכה דיביאזי בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, בקפיצה מפלטפורמה קשיחה מ-10 מטר בתוצאה של 559.53 נקודות, לפני קית' ראסל מארצות הברית (523.74 נקודות) ופלק הופמן ממזרח גרמניה (492.15 נקודות) ומדליית כסף, בקפיצה ממקפצה מ-3 מטר בתוצאה של 615.18 נקודות, אחרי פיל בוגס מארצות הברית (618.57 נקודות) ולפני קית' ראסל (579.48 נקודות).
באליפות אירופה שנערכה בווינה, אוסטריה בשנת 1974 זכה דיביאזי בשתי מדליות זהב בתחרות הקפיצה למים, מפלטפורמה קשיחה מ-10 מטר וממקפצה מ-3 מטר.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בסנטיאגו דה קאלי, קולומביה 1975 זכה שוב דיביאזי בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, בקפיצה מפלטפורמה קשיחה מ-10 מטר בתוצאה של 547.98 נקודות, לפני ניקולאי מיכאילין מברית המועצות (532.95 נקודות) וקארלוס חירון ממקסיקו (529.71 נקודות) ומדליית כסף, בקפיצה ממקפצה מ-3 מטר בתוצאה של 588.21 נקודות, אחרי פיל בוגס שהגן על תוארו (597.12 נקודות) ולפני ויאצ'יסלב סטראחוב מברית המועצות (577.59 נקודות).
במשחקים האולימפיים שנערכו במונטריאול, קנדה בשנת 1976 זכה דיביאזי לכבוד לשאת את דגל איטליה בטקס הפתיחה של האולימפיאדה. במשחקים עצמם הוא זכה בפעם השלישית ברציפות בתחרות הקפיצה למים, מפלטפורמה קשיחה מ-10 מטר בשיא עולם חדש של 600.51 נקודות, לפני גרג לוגניס מארצות הברית (576.99 נקודות) וולדימיר אולייניק (548.61 נקודות), ובכך היה לקופץ המים הראשון בהיסטוריה והיחיד עד כה (2012) שזכה להישג זה. נוסף לכך, הוא סיים במקום שמיני בקפיצה ממקפצה מ-3 מטר בתוצאה של 516.18 נקודות.
לאחר שפרש מספורט תחרותי אימן דיביאזי את נבחרת איטליה ב-4 אולימפיאדות. (מוסקבה 1980, לוס אנג'לס 1984, סיאול 1988 ואטלנטה 1996).
ב-26 בפברואר 2006 זכה דיביאזי לכבוד לשאת את הדגל האולימפי בטקס הסיום של אולימפיאדת טורינו (2006).
חייו האישיים

דיביאזי נשוי לאליזבטה דסי, שחיינית איטלקייה שהשתתפה באולימפיאדת מונטריאול (1976).
תארים והישגים

דיביאזי זכה ב-5 מדליות אולימפיות, 3 זהב ו-2 כסף.
דיביאזי זכה ב-4 מדליות מאליפויות העולם, 2 זהב ו-2 כסף.
דיביאזי זכה ב-5 מדליות מאליפויות אירופה, 3 זהב ו-2 כסף.
דיביאזי זכה במהלך הקריירה שלו ב-18 תוארי אליפות איטליה, 11 מהם מפלטפורמה קשיחה מ-10 מטר.
בשנת 1981 זכה דיביאזי להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
הערות שוליים

1 2  Klaus Dibiasi (ITA) - 1981 Honor Diver, International Swimming Hall of Fame
רומולוס מטדדה

| --- | --- |
 לידה:  29 בספטמבר 1544 פייזולה, איטליה 
 פטירה:  7 במרץ 1621 (בגיל 76) פירנצה, הדוכסות הגדולה של טוסקנה 
 
רומולוס מטדדה (באיטלקית: Romolo del Tadda; ‏ 1544, פייזולה, טוסקנה – 1621, פירנצה) היה פסל איטלקי.
ביוגרפיה

רומולוס בן למשפחה של סתתים ופסלים מפייזולה שקיים לגביה תיעוד מהמאה החמש עשרה ועד המאה השבע עשרה, אביו היה הפסל פרנצ'סקו פרוצ'י המכונה דל טדדה והם עבדו יחדיו.
עבודותיו מצויות בגני בובולי ובווילה בלוסגוארדו קארוזו באזור פירנצה שם מצוי מוזיאון אנריקו קארוזו.
גלריה

שלוש דמויות גרוטסקיות בגני בובולי
שני שחקנים בגני בובולי
שני ספורטאים בגני בובולי
רוזנות הסן-מרבורג

רוזנות הסן-מרבורג הייתה מדינה באימפריה הרומית הקדושה, שהתפצלה מרוזנות הסן בשנת 1567, ופוצלה בשנת 1604 בין רוזנות הסן-קאסל לרוזנות הסן-דרמשטאדט.
היסטוריה

לאחר מותו של פיליפ הראשון, רוזן הסן, חולקה נחלתו בין בניו, בנו השני לודוויג הרביעי, רוזן הסן-מרבורג ירש את החלק של הנחלה סביב מרבורג בהסן העילית, ואילו אחיו ירשו את שאר הנחלה. בשנת 1604 מת לודוויג הרביעי, רוזן הסן-מרבורג, ובעקבות מותו פרצה מלחמה בין רוזנות הסן-קאסל לרוזנות הסן-דרמשטאדט על חלוקת הירושה.
כיום שוכנת כל הנחלה של הסן-מרבורג בשטחי מדינת הסן.
קרייג סמית'

| --- | --- |

סמית' בשנת 2011
 לידה:  10 בנובמבר 1983 (בן 40) אינגלווד, קליפורניה, ארצות הברית
 עמדה:  פאוור פורוורד
 גובה:  2.01 מטרים
 מכללה:  בוסטון קולג'
 דראפט:  בחירה מספר 36, 2006 מינסוטה טימברוולבס
 קבוצות כשחקן
 2006–2009 2009–2011 2011–2012 2012–2013 2013 2014 2014–2015:  מינסוטה טימברוולבס לוס אנג'לס קליפרס פורטלנד טרייל בלייזרס הפועל ירושלים הונג קונג בולס סו פולס סקייפורס עירוני נס ציונה
 הישגים כשחקן
 חמישיית הרוקיז השנייה של העונה (2007)
קרייג סמית' (באנגלית: Craig Smith; נולד ב-10 בנובמבר 1983) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 2006–2015. ב-6 עונותיו הראשונות בקריירה שיחק בליגת ה-NBA, ובשנים הבאות שיחק, בין היתר, עבור הפועל ירושלים ועירוני נס ציונה מליגת העל הישראלית.
קריירת מכללות

סמית' נולד בעיר אינגלווד שבקליפורניה, ובין השנים 2002–2006 למד באוניברסיטת "בוסטון קולג'". לאורך 4 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה רשם ממוצעים כוללים של 18.1 נקודות ו-8.6 ריבאונדים למשחק, ונבחר 3 פעמים לחמישיית העונה של המחוז. בעונתו האחרונה הוביל את ה"איגלס", לצדם של ג'ארד דאדלי וטייריס רייס, להעפלתם הראשונה מזה 12 שנים לשלב שמינית גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Sweet Sixteen). במשחק שמינית הגמר תרם סמית' 14 נקודות, 14 ריבאונדים ו-7 אסיסטים, אך קבוצתו הפסידה מול אוניברסיטת וילאנובה בתוצאה 59–60. בעת סיום לימודיו ניצב סמית' במקום השני ברשימת הקלעים המובילים של בוסטון קולג', אחרי טרוי בל, עם 2,349 נקודות בסך הכול.
קריירת משחק מקצועית > ב-NBA

בדראפט ה-NBA‏ 2006 נבחר סמית' בבחירה ה-36, על ידי מינסוטה טימברוולבס. בעונתו הראשונה במינסוטה קלע 7.4 נקודות ואסף 5.1 ריבאונדים בממוצע למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה. בשתי העונות הבאות העמיד ממוצעים של 9.8 נקודות ו-4.2 ריבאונדים למשחק, לרוב כשחקן ספסל. ב-11 בדצמבר 2007 קלע שיא קריירה של 36 נקודות בהפסד קבוצתו מול וושינגטון ויזארדס.
ביולי 2009, לאחר 3 עונות עם הטימברוולבס, הועבר לצד סבסטיאן טלפייר ומארק מאדסן ללוס אנג'לס קליפרס, תמורת קוונטין ריצ'רדסון. בשתי עונותיו בקבוצה תרם 6.9 נקודות בממוצע למשחק.
לקראת עונת 2011/2012 חתם על חוזה בפורטלנד טרייל בלייזרס, ובעונתו היחידה עמה מיעט לשחק וקלע 3.3 נקודות למשחק בלבד. באף אחת מ-6 עונותיו ב-NBA לא השתתף סמית' בפלייאוף ה-NBA, בעוד קבוצותיו ניצחו ב-35% ממשחקיהן.
קריירת משחק מקצועית > מחוץ ל-NBA

באוגוסט 2012 חתם סמית' על חוזה בהפועל ירושלים מליגת העל הישראלית. ב-19 משחקיו בקבוצה תרם 13.5 נקודות ו-6.4 ריבאונדים בממוצע למשחק, בטרם שוחרר במרץ 2013, לקראת סיום העונה הסדירה. לאורך תקופתו בקבוצה התעמת מספר פעמים עם מאמן הפועל, שרון דרוקר, אשר הביא לשחרורו המוקדם.
בין השנים 2013–2014 שיחק לתקופות קצרות עבור "הונג קונג בולס" מהליגה הסינית השנייה, וסו פולס סקייפורס מליגת הפיתוח של ה-NBA.
לקראת עונת 2014/2015 חזר לישראל, וחתם על חוזה בעירוני נס ציונה. ב-24 משחקיו בקבוצה הצטיין עם ממוצעים של 20.0 נקודות ו-6.2 ריבאונדים למשחק, אולם במרץ 2015 נפצע בכתפו ושוחרר מהקבוצה. מאז תקופתו בנס ציונה לא שב סמית' לשחק באופן מקצועי, ובכך למעשה פרש ממשחק, בגיל 31.
הערות שוליים

↑  הסטטיסטיקות של סמית' בליגת ה-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  הסטטיסטיקות של סמית' בליגת העל הישראלית, באתר מנהלת הליגה
↑  סטטיסטיקות המשחק בין בוסטון לווילאנובה, באתר sports-reference.com
↑  הסטטיסטיקות של סמית' בליגת המכללות, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 2006, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המשחק בין מינסוטה לוושינגטון, באתר basketball-reference.com
↑  ורד כהן‏, דרוקר: "לא הייתי ממליץ לאף אחד לגעת בשחקן כמו סמית'", באתר וואלה, 8 במרץ 2013
↑  רועי גלדסטון, ‏הקרנף שב ארצה: קרייג סמית' חתם בנס ציונה, באתר ערוץ הספורט, 23 בספטמבר 2014
↑  אור שקדי‏, עירוני נס ציונה: קרייג סמית' לא ישוב לשחק העונה, באתר וואלה, 20 באפריל 2015
רג'י ג'קסון

ערך זה עוסק בשחקן הכדורסל. אם התכוונתם לשחקן הבייסבול, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  16 באפריל 1990 (בן 34) פורדנונה שבאיטליה
 עמדה:  רכז
 גובה:  1.88 מטר
 מספר:  7
 מכללה:  בוסטון קולג' (2008-2011)
 דראפט:  בחירה מספר 24, 2011 אוקלהומה סיטי ת'אנדר
 קבוצות כשחקן
 2011–2015   2015–2020   2020–2023   2023–:  אוקלהומה סיטי ת'אנדר   דטרויט פיסטונס   לוס אנג'לס קליפרס   דנבר נאגטס
רג'ינלד שון "רג'י" ג'קסון (באנגלית: Reginald Shon "Reggie" Jackson; נולד ב-16 באפריל 1990) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בקבוצת דנבר נאגטס מליגת ה-NBA, בעמדת הרכז.
נעורים ומכללות

ג'קסון נולד בעיר פורדנונה שבאיטליה לזוג הורים אמריקאים, שכן אביו שירת בבסיס חיל אווירי מקומי של נאט"ו. בהמשך עברה המשפחה לאנגליה, ולבסוף חזר רג'י עם משפחתו לארצות הברית, כשהיה בן 5. בבגרותו שיחק ג'קסון בתיכון מקומי בקולורדו ספרינגס, וזכה בשנתו האחרונה בתיכון בתואר שחקן התיכונים המצטיין של קולורדו.
לאחר לימודיו התיכוניים בחר ג'קסון ללמוד בבוסטון קולג', בה שימש בעונת הפרשמן כמחליף לכוכב הקבוצה טייריס רייס. בעונתו השנייה החליף ג'קסון את רייס בחמישייה הפותחת, ובעונה השלישית כבר הוביל את הקבוצה עם 18.2 נקודות למשחק. בסיום עונה זו נכלל ג'קסון ב"חמישיית העונה של מחוז ה-ACC"‏ (All-ACC first team). ב-8 במאי 2011, אחרי שלוש עונות במכללה, הודיע ג'קסון כי יעמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA.
קריירה ב-NBA > אוקלהומה סיטי ת'אנדר

ג'קסון נבחר בבחירה ה-24 בדראפט 2011 על ידי קבוצת אוקלהומה סיטי ת'אנדר. בשתי העונות הראשונות שלו ב-NBA מיעט ג'קסון לקבל דקות משחק, והוא תפקד כמחליף לשחקן האולסטאר ראסל וסטברוק.
ההזדמנות הראשונה של ג'קסון להפגין את יכולותיו כשחקן מוביל הגיעה בפלייאוף 2013, כאשר וסטברוק נפצע במשחק השני של הסיבוב הראשון. ג'קסון נכנס לתפקיד הרכז הפותח של הקבוצה בפלייאוף והפגין יכולת טובה עם 13.9 נקודות למשחק, לעומת 5.3 נקודות שקלע במהלך העונה הסדירה. בעונת 2013/2014 קיבל ג'קסון תפקיד משמעותי יותר בקבוצה בשל פציעתו המתמשכת של וסטברוק, והעמיד שורה סטטיסטית משופרת של 13.1 נקודות, 3.9 ריבאונדים ו-4.1 אסיסטים למשחק. ב-26 באפריל 2014, במשחק הרביעי של הסיבוב הראשון בפלייאוף 2014, עלה ג'קסון כמחליף וקלע שיא קריירה של 32 נקודות בניצחון קבוצתו על ממפיס גריזליס.
קריירה ב-NBA > דטרויט פיסטונס

ב-19 בפברואר 2015 נשלח ג'קסון לדטרויט פיסטונס בטרייד משולש עם יוטה ג'אז, שכלל 8 שחקנים בסך הכול. ב-17 במרץ 2015 מסר ג'קסון שיא קריירה של 20 אסיסטים בניצחון הפיסטונס על ממפיס גריזליס.
בסיום עונת 2014/2015 חתם ג'קסון על הארכת חוזה בקבוצה ל-5 עונות נוספות עבור 80 מיליון דולר. ב-8 בנובמבר 2015 קלע שיא קריירה חדש של 40 נקודות בניצחון קבוצתו מול פורטלנד טרייל בלייזרס, מתוכן 26 ברבע האחרון. בעונתו המלאה הראשונה בדטרויט קבע שיאי קריירה של 18.8 נקודות ו-6.2 אסיסטים בממוצע למשחק, והוביל את הפיסטונס לשלב הפלייאוף לראשונה מאז עונת 2008/2009. בסיבוב הראשון של הפלייאוף רשם ג'קסון ממוצעים של 14.3 נקודות ו-9.3 אסיסטים למשחק מול קליבלנד קאבלירס, אך דטרויט הודחה בתוצאה 0–4.
בעונות 2016/2017 ו-2017/2018 החמיץ ג'קסון 30 משחקים ו-37 משחקים, בהתאמה, בשל פציעות בברכו השמאלית וקרסולו הימני. בפברואר 2020 שוחרר מהקבוצה.
קריירה ב-NBA > לוס אנג'לס קליפרס

מיד לאחר שחרורו מהפיסטונס חתם על חוזה בלוס אנג'לס קליפרס עד לסיום עונת 2019/2020. בדצמבר 2020 חתם ג'קסון על הארכת חוזה בקליפרס.
ב-9 בפברואר 2023 הועבר בטרייד לשארלוט הורנטס אך שארלוט בחרה לשחרר אותו.
קריירה ב-NBA > דנבר נאגטס

ב-14 בפברואר 2023 חתם ג'קסון בדנבר נאגטס.
סטטיסטיקות הקריירה > בליגת המכללות

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008/2009 | בוסטון | 34 | 0 | 20.0 | 0.440 | 0.273 | 0.685 | 3.3 | 1.7 | 0.8 | 0.4 | 7.0 |
| 2009/2010 | בוסטון | 31 | 20 | 30.1 | 0.430 | 0.291 | 0.733 | 5.7 | 4.5 | 0.5 | 0.6 | 12.9 |
| 2010/2011 | בוסטון | 34 | 32 | 34.1 | 0.503 | 0.420 | 0.796 | 4.3 | 4.5 | 1.1 | 0.5 | 18.2 |
| קריירה | קריירה | 99 | 52 | 28.0 | 0.465 | 0.351 | 0.753 | 4.4 | 3.5 | 0.8 | 0.5 | 12.7 |
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011/2012 | אוקלהומה | 45 | 0 | 11.1 | 0.321 | 0.210 | 0.862 | 1.2 | 1.6 | 0.6 | 0.0 | 3.1 |
| 2012/2013 | אוקלהומה | 70 | 0 | 14.2 | 0.458 | 0.231 | 0.839 | 2.4 | 1.7 | 0.4 | 0.2 | 5.3 |
| 2013/2014 | אוקלהומה | 80 | 36 | 28.5 | 0.440 | 0.339 | 0.893 | 3.9 | 4.1 | 1.1 | 0.1 | 13.1 |
| 2014/2015 | אוקלהומה | 50 | 13 | 28.0 | 0.432 | 0.278 | 0.861 | 4.0 | 4.3 | 0.8 | 0.1 | 12.8 |
| 2014/2015 | דטרויט | 27 | 27 | 32.2 | 0.436 | 0.337 | 0.796 | 4.7 | 9.2 | 0.7 | 0.1 | 17.6 |
| 2015/2016 | דטרויט | 79 | 79 | 30.7 | 0.434 | 0.353 | 0.864 | 3.2 | 6.2 | 0.7 | 0.1 | 18.8 |
| 2016/2017 | דטרויט | 52 | 50 | 27.4 | 0.419 | 0.359 | 0.868 | 2.2 | 5.2 | 0.7 | 0.1 | 14.5 |
| 2017/2018 | דטרויט | 45 | 45 | 26.7 | 0.426 | 0.308 | 0.836 | 2.8 | 5.3 | 0.6 | 0.1 | 14.6 |
| 2018/2019 | דטרויט | 82 | 82 | 27.9 | 0.421 | 0.369 | 0.864 | 2.6 | 4.2 | 0.7 | 0.1 | 15.4 |
| 2019/2020 | דטרויט | 14 | 10 | 27.2 | 0.384 | 0.378 | 0.788 | 2.9 | 5.1 | 0.6 | 0.1 | 14.9 |
| 2019/2020 | קליפרס | 17 | 6 | 21.3 | 0.453 | 0.413 | 0.905 | 3.0 | 3.2 | 0.3 | 0.2 | 9.5 |
| 2020/2021 | קליפרס | 67 | 43 | 23.0 | 0.450 | 0.433 | 0.817 | 2.9 | 3.1 | 0.6 | 0.1 | 10.7 |
| 2021/2022 | קליפרס | 75 | 75 | 31.2 | 0.392 | 0.326 | 0.847 | 3.6 | 4.8 | 0.7 | 0.2 | 16.8 |
| 2022/2023 | קליפרס | 52 | 38 | 25.7 | 0.418 | 0.350 | 0.924 | 2.2 | 3.5 | 0.7 | 0.1 | 10.9 |
| 2022/2023 | דנוור | 16 | 2 | 19.9 | 0.383 | 0.279 | 0.833 | 1.8 | 3.1 | 0.6 | 0.1 | 7.9 |
| קריירה |  | 771 | 506 | 25.5 | 0.423 | 0.344 | 0.857 | 2.9 | 4.2 | 0.7 | 0.1 | 12.8 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012/2013 | אוקלהומה | 11 | 9 | 33.5 | 0.479 | 0.302 | 0.897 | 4.9 | 3.6 | 0.5 | 0.5 | 13.9 |
| 2013/2014 | אוקלהומה | 19 | 4 | 27.9 | 0.466 | 0.396 | 0.886 | 3.8 | 2.4 | 0.3 | 0.2 | 11.1 |
| 2015/2016 | דטרויט | 4 | 4 | 36.8 | 0.455 | 0.167 | 1.000 | 3.3 | 9.3 | 1.5 | 0.5 | 14.3 |
| 2018/2019 | דטרויט | 4 | 4 | 27.0 | 0.431 | 0.429 | 0.857 | 3.3 | 7.0 | 0.8 | 0.0 | 17.8 |
| 2019/2020 | קליפרס | 12 | 1 | 14.2 | 0.438 | 0.531 | 0.000 | 1.8 | 0.9 | 0.2 | 0.1 | 4.9 |
| 2020/2021 | קליפרס | 19 | 17 | 32.7 | 0.484 | 0.408 | 0.878 | 3.2 | 3.4 | 0.9 | 0.2 | 17.8 |
| 2022/2023 | דנוור | 6 | 0 | 3.0 | 0.500 | 0.500 | 0.000 | 0.3 | 0.3 | 0.2 | 0.0 | 0.5 |
| קריירה |  | 75 | 39 | 26.2 | 0.469 | 0.392 | 0.888 | 3.1 | 3.1 | 0.5 | 0.2 | 11.9 |
הערות שוליים

↑  על נדודיו של ג'קסון בעולם, באתר newsok.com
↑  היכרות עם ג'קסון, באתר בוסטון קולג'
↑  סטטיסטיקות עונת 2010/11, באתר בוסטון קולג'
↑  ג'קסון מעמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA, באתר espn.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 2011, באתר nba.com
↑  סיכום המשחק בין הת'אנדר לגריזליס, באתר basketball-reference.com
↑  ג'קסון נשלח בטרייד לדטרויט פיסטונס, באתר nba.com
↑  סיכום המשחק בין הפיסטונס לגריזליס, באתר basketball-reference.com
↑  ג'קסון חותם על הארכת חוזה בדטרויט, באתר sportando.com
↑  דוח המשחק בין דטרויט לפורטלנד, באתר basketball-reference.com
↑  Detroit Pistons Guard Reggie Jackson Medical Update, באתר הרשמי של הקבוצה, 10 באוקטובר 2016
↑  Pistons' Reggie Jackson to be evaluated in 6-8 weeks, באתר ESPN,‏ 27 בדצמבר 2017
↑  דטרויט משחררת את ג'קסון, באתר הקבוצה, 18 בפברואר 2020
↑  ג'קסון חותם על חוזה בקליפרס, באתר הקבוצה, 21 בפברואר 2020
↑  ג'קסון חותם על הארכת חוזה בקליפרס, באתר הקבוצה, 1 בדצמבר 2020
ראסאט

| --- | --- |
איור של הלוויין ראסאט
איור של הלוויין ראסאט
 מידע כללי
 סוכנות חלל:  סוכנות החלל של טורקיה
 מפעיל:  סוכנות החלל הטורקית
 יצרן:  TUBITAK-UZAY
 תאריך שיגור:  17 באוגוסט 2011
 משגר:  דנייפר 
 אתר שיגור:  אתר שיגורים יאסני 
 האתר הרשמי
 משימה
 סוג משימה:  לוויין חישה מרחוק
 לוויין של:  כדור הארץ
 מסלול:  SSO
 אפואפסיד:  710 ק"מ
 פריאפסיד:  710 ק"מ
 זמן הקפה:  98.8 דקות
 משך המשימה הכולל:  17 באוגוסט 2011 – הווה (13 שנים) 
 משך המשימה:  3 שנים
 מידע טכני
 משקל בשיגור:  93 ק"ג
 ערוצי תקשורת:  X-band, 100 MbpS
 קישורים חיצוניים
 מספר קטלוג לוויינים:  37791
 מאגר המידע הלאומי:  2011-044D
 
ראסאט (Rasat) הוא לוויין לחישה מרחוק של כדור הארץ, שפותח על ידי סוכנות החלל של טורקיה. זהו הלוויין הראשון לחישה מרחוק המיוצר בטורקיה, והשני בסדרת לווייני תצפית שטורקיה מצוידת בהם (הראשון הוא הלוויין בילסאט, שנבנה בבריטניה). ללוויין מצלמה המפיקה תצלומי שחור לבן וכן מצלמה רב צבעית לצילומי צבע.
משימות הלוויין

משימות החלל, כפי שהוגדרו על ידי ממשלת טורקיה:
שיפור הניסיון במיזם לוויינות, לאור הלקחים ממיזם הלוויין בילסאט
יצירת מערכות ומכלולים ליישומי חלל והוכחתם בתנאי חלל
לשרת ככל הניתן את צרכיה של טורקיה בהדמאות מלווייני תצפית
העלאת מספר העובדים המוכשרים והמיומנים בטכנולוגיות חלל
שיפור יכולת התעשיות הטורקיות בבניית רכיבי חלל
הוכחת היכולות של סוכנות החלל הטורקית והתכנון שלה ללוויינים הן בטורקיה והן כלפי חוץ
ביצועים מתוכננים

רזולוציה לצילומים בשחור לבן: 7.5 מטר
רזולוציה לצילומי צבע: 15 מטר
רוחב האזור הנסרק בכדור הארץ: 30 ק"מ
ראו גם

גקטורק (לוויין)
קלאוס דרנר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 בנובמבר 1933 דיסבורג, גרמניה הנאצית 
 פטירה:  25 בספטמבר 2022 (בגיל 88) 
 ענף מדעי:  פסיכיאטריה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת היידלברג 
 מוסדות:  אוניברסיטת ויטן/הרדקה 
 פרסים והוקרה:  ConSozial Science Prize (2014)  צלב המפקד במסדר ההצטיינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 
קלאוס דרנר (בגרמנית: Klaus Dörner; נולד ב-22 בנובמבר 1933) הוא פסיכיאטר, פסיכיאטר חברתי והיסטוריון גרמני של הרפואה. הוא פרופסור אמריטוס לפסיכיאטריה באוניברסיטת ויטן/הרדקה.
קורות חיים

קלאוס דרנר נולד בעיר דיסבורג שבגרמניה ב-1933,השנה הראשונה של המשטר הנאצי.
אחרי המלחמה למד רפואה באוניברסיטת היידלברג . בשנת 1956 סיים את הבחינות הטרום-קלינית בהדרכת האנס שפר ובשנת 1960 סיים את בחינות הגמר ברפואה. בהמשך למד סוציולוגיה והיסטוריה. בשנת 1969 סיים תואר דוקטור עם העבודה "אזרחים ומשוגעים. על ההיסטוריה החברתית וסוציולוגיית הידע בתחום הפסיכיאטריה" (Bürger und Irre. Zur Sozialgeschichte und Wissenssoziologie der Psychiatrie). עבר בחינת הסמכה להוראה בקליניקה הפסיכיאטרית האוניברסיטאית בהמבורג. בשנים 1980–1996 היה דרנר מנהל הקליניקה הווסטפלית לפסיכיאטריה, לפסיכוסומטיקה ולנוירולוגיה בגיטרסלו.

דרנר לימד פסיכיאטריה באוניברסיטת ויטן/הרדקה ובשיתוף פעולה עם אכים תום ערך רפורמה ומודרניזציה של הפסיכיאטריה בשטחי גרמניה המזרחית לשעבר.
קורות חיים > פסיכיאטריה חברתית

בשנת 1970 בכנס הראשון לפסיכיאטריה חברתית בהמבורג טבע דרנר את הסיסמה: "פסיכיאטריה היא פסיכיאטריה חברתית או שאיננה פסיכיאטריה". בריאות המטופלים קשורה לא רק לטיפולים הביולוגיים והפסיכותרפיים אלא גם להקשרים חברתיים - עבודה, מגורים, משפחה, רישות חברתי.
דרנר תיאר גישה "פוזיטיביסטית פסיכיאטרית-סוציולוגית" (1974) לפיה הגדרת ההפרעה הנפשית כהפרעה של המוח אינה עוקפת את נסיבותיה הפסיכו-סוציאליות.
קורות חיים > ההעלאה בגרמניה של סוגיית הפשעים בשם הרפואה והפסיכיאטריה

ב-26 בינואר 1984 כתב דרנר עצומה אל הבונדסטג, הפרלמנט של גרמניה המערבית, שבו דרש את הכרת האופי הבלתי צודק של החוק הנאצי בנוגע ל"מניעת צאצאים לקויים מבחינה גנטית" ואת הכרת העיקורם הכפוי ורציחתם של פגועיי נפש ושכל בגרמניה הנאצית כצורת רדיפה.
בתחילת שנות ה-1990 התגייס דרנר למפעל פרסום התיעוד המלא, הפרטיכלים וחומרי התביעה וההגנה של משפטי הרופאים בנירנברג. אחרי שאיגוד הרופאים הפדרלי הגרמני סירב לממן את מיזמו החליט דרנר לעזוב אותו.
בהמשך, בשנים 1994–1998 בתמיכת איגודי הרופאים הפדרלי ושל המדינות נקראו בכתב כל רופאי גרמניה באופן אישי לתרום כספית לפרויקט. מעל 7900 רופאים נענו ותרמו 1,4 מיליון מרקים גרמנים. מאמציו של דרנר הביאו בסופו של דבר בשנת 1999 לפרסום מהדורת מיקרופילם של "משפטי הרופאים בנירנברג" 1947-1946 מטעם "הקרן להיסטוריה החברתית של המאה ה-20"
בשנת 2001 יחד עם אנגליקה אבינגהאוס הוציא לאור דרנר את הקובץ "להשמיד ולרפא" - Vernichten und Heilen שבו העורכים ועוד שלושה עזר מחברים ניתחו את פשעי הרפואה בימי הדיקטטורה הנאצית.
החל משנת 2003 נבחר דרנר לחבר בנשיאות הקונגרס של הכנסייה האוונגלית הגרמנית.
דרנר התבלט גם בדיאלוג שפתח עם צוותי הסיעוד בארצות הדוברות גרמנית, בנוגע לטיפול בנפגעי נפש: הוא שיתף פעלה במיוחד עם האחות הפסיכיאטרית הילדה שדלה-דיינינגר מפרנקפורט ועם חוקר מדעי הסיעוד האוסטרי ארווין בהם.
קורות חיים > חייו הפרטיים

דרנר התחתן פעמיים: לראשונה עם היסטוריונית ומרצה, והחל משנת 1974 עם אחות רחמנייה.
פרסים ואותות הוקרה

1990 - פרס נשיא הכנסייה האוונגלית בריינלנד לתרבות
1995 - מדליית סלומון נוימן
1999 - עיטור הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה דרגה א
2007 - פרס הקרן ד"ר מרגריט אגנר
2008 - פרס יוסטינוס קרנר מטעם העיר ויינסברג
2014 - פרס ConSozial למדע עבור מפעל החיים
כתבים > כעורך

Sozialpsychiatrie. Psychisches Leiden zwischen Integration und Emanzipation (mit Ursula Plog). Luchterhand, Neuwied 1972; 2. korr. Auflage 1973, ISBN 3-472-61066-2.
פסיכיאטריה חברתית. הסבל הנפשי בין אינטגרציה לאמנציפציה - (עם אורסולה פלוג)
Gemeindepsychiatrie. Gemeindegesundheit zwischen Psychiatrie und Umweltschutz. Kohlhammer, Stuttgart 1979, ISBN 3-17-005097-4.
(פסיכיאטריה קהילתית. בריאות קהילתית בין פסיכיאטריה להגנת הסביבה)
Freispruch der Familie. Wie Angehörige psychiatrischer Patienten sich in Gruppen von Not und Einsamkeit, von Schuld und Last frei-sprechen Psychiatrie-Verlag, Wunstorf 1982; Neuausgabe 1995, Reprint Köln 2014, ISBN 978-3-86739-141-2.
שיח חופשי של משפחות. איך קרוביהם של מטופלים פסיכיאטריים משוחחים חופשית על משבר, בדידות, אשמה והעמסה.
הערות שוליים

↑  Gotthard Schettler (Hrsg.): Das Klinikum der Universität Heidelberg und seine Institute, עם פתח דבר מאת גיסברט צופוטליץ. Springer, עמ' 225
↑  Helmut Siefert: Dörner, Klaus. In: Werner E. Gerabek, Bernhard D. Haage, Gundolf Keil, Wolfgang Wegner (Hrsg.): Enzyklopädie Medizingeschichte. De Gruyter, Berlin/ New York 2005, ISBN 3-11-015714-4, S. 319
↑  Edition zum Nürnberger Ärzteprozess: Ein Projekt aus der Ärzteschaft selbst Thomas Gerst  in "Deutsches Ärzteblatt" Heft 15, 13. April 2001, S. A-956–957
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13595259q (data)  CANTIC: a10992510  GND: 11916549X  ISNI: 0000 0001 1577 7515  LCCN: n83049803  LNB: 000102790  NKC: xx0033414  NTA: 070622590  SUDOC: 050817701  VIAF: 91340243   WorldCat (עם VIAF): 91340243
קצף על פני המים

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  אריך מריה רמרק 
 שפת המקור:  גרמנית 
 סוגה:  רומן מלחמה 
 הוצאה
 הוצאה:  Little, Brown and Company 
 תאריך הוצאה:  ספטמבר 1939 
 
קצף על פני המים (בגרמנית: Liebe deinen Nächsten) הוא ספר של אריך מריה רמרק העוקב אחר גורלם של פליטים גרמנים חסרי תעודות ורישיונות לשבת ולעבוד במדינה אחרת.
רמרק התחיל לעבוד על הספר ב-1938, בשווייץ, אולם הספר פורסם לראשונה, בהמשכים, בארצות הברית בשם Flotsam, בכתב העת Collier's Weekly, החל מיולי 1939 וב-1941 הופיע בצורת ספר בהוצאת Little, Brown and Company.
אריך מריה רמרק, בשנת 1929
ההקדשה

לאחר עזיבת רמרק את גרמניה הנאצית נשארו בה בני משפחה שלו ובהם אחותו האהובה אלפרידה שולץ (Elfriede Scholz). האחות נחשדה על ידי השלטונות בהתבטאויות נגד המשטר, הועמדה למשפט, נידונה למוות וב-1943 הוצאה להורג בעריפה. פרטים אלה נודעו לרמרק רק לאחר סיום מלחמת העולם השנייה ואז הקדיש לאחותו את הספר "קצף על פני המים".
עלילה

במרכז העלילה יש שלוש דמויות, יוזף שטיינר, גרמני שנרדף בגרמניה הנאצית בגלל דעותיו, ברח ללא מסמכים והשאיר מאחוריו את אשתו האהובה, לודוויג קרן, סטודנט יהודי למחצה, שנשללו אזרחותו ומסמכיו בגלל אביו היהודי ורות הולנד, סטודנטית יהודייה יתומה (אביה נפל במלחמה למען גרמניה), שנאלצה לעזוב את גרמניה בגלל יהדותה לאחר שארוסה הגרמני נפטר ממנה, כי שמו פורסם בעיתון בגלל הקשר שלו ליהודיה. שלוש הדמויות מתאמצות לשרוד ותוך כדי כך מצטלבות שוב ושוב הדרכים שלהן והן מתקשרות ביניהן - רות וקרן מתאהבים. העלילה, בעקבות גיבוריה, מדלגת בין גרמניה, צ'כוסלובקיה, שווייץ, אוסטריה וצרפת, ארצות אליהן מגיעים הפליטים ומהן הם מגורשים ושוב שבים אליהן בגנבת גבול ושוב נלכדים, נשפטים למאסר ומגורשים.
בנוסף לדמויות המרכזיות מופיעה בספר גלריה מגוונת מאוד של פליטים אחרים, מארג חייהם, מאבקם להישרד ולהתקיים בתנאים נוראים, מעשים שפלים ומעשים נאצלים, תיאור ריאליסטי של התקופה.
הספר תורגם לעברית על ידי יהודה אשכול ויצא לאור בהוצאת כרמי את נאור, בתשי"ג 1952.
על פי הספר הופק סרט אמריקאי בשם So Ends Our Night על ידי הבמאי ג'ון קרומוול ובכיכובם של פרדריק מארץ', מרגרט סולאבאן וגלן פורד.