stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זכויות להט"ב באיי מריאנה הצפוניים
הכרה במערכות יחסים חד-מיניות

נישואים חד-מיניים הפכו לחוקיים באיי מריאנה הצפוניים ושאר הטריטוריות של ארצות הברית ב-26 ביוני 2015 לאחר שבית המשפט העליון במדינה קבע כי האיסור על הכרה פדרלית בנישואים חד-מיניים ברחבי המדינה אינו חוקתי. לפני כן, לא היה קיים איסור על הכרה משפטית בנישואים חד-מיניים בחוק איי מריאנה הצפוניים, ולא ציינו החוקים את מין הצדדים עבור הכרה אם כי הוראות מסוימות הניחו שהצדדים הם זוגות הטרוסקסואלים בלבד מהמין השני.
הנישואים הראשונים בין זוג חד-מיני ברחבי האיים התרחשו באי סאיפאן ב-22 ביולי 2015.
הורות ואימוץ

בעקבות פסק הדין של אוברגפל נגד הודג'ס בשנת 2015, זוגות חד-מיניים החלו להיות רשאים לאמץ (באופן חורג או משותף) בפריסה ארצית ברחבי ארצות הברית והטריטוריות שלה. זוגות לסביות רשאיות לגשת לשירותי רבייה בסיוע כגון הפריה חוץ-גופית בעוד חוקי איי מריאנה הצפוניים מכירים באם הלא גנטית, שאינה בהיריון, כאימו החוקית של הילד שנולד באמצעות תרומת זרע, רק אם הזוג מוגדר כנשוי.
הגנה מפני אפליה

איי מריאנה הצפוניים אינם מספקים הגנה ספציפית מפני אפליה על בסיס נטייה מינית או זהות מגדרית בחוקים לאיסור אפליה במתן סחורות ושירותים, פשעי שנאה, דברי שטנה או תעסוקה. עם זאת, קיימות מספר הגנות בהם מפשעי שנאה ממניע של נטייה מינית או זהות מגדרית שמכוסים באופן פדרלי בארצות הברית והטריטוריות התלויות שלה במסגרת החוק למניעת פשעי שנאה על שם מתיו שפרד וג'יימס בירד ג'וניור (אנ') משנת 2009 שתקף גם על שטחי הטריטוריה. אפליה של עובדי ציבור על בסיס נטייה מינית בין היתר ברשות המבקרים של איי מריאנה הצפוניים ונציבות שירות המדינה פלילית על פי החוק. גילויי אפליה על רקע העילה כפופות ל-"פעולה משמעתית".
הקוד המנהלי של איי מריאנה הצפוניים אוסר על בריונות, הטרדה ואפליה נגד תלמידים בבתי ספר ציבוריים, עובדים והורים.
סעיף §60-20-401 לקוד קובע באומרו כי:
"לכל התלמידים, העובדים וההורים ישנה הזכות להיות נקיים מאפליה והטרדה על בסיס גזע, אמונה, דת, צבע, מין, נטייה מינית, מוצא לאומי, גיל, מעמד תרבותי או סוציו-אקונומי או לקות. עובדים לא ישתתפו או יאפשרו לאחרים לעסוק בכל מעשה של אפליה נגד תלמידים, הורים או עמיתים לעבודה בהתבססות על הגורמים לעיל או כנקמה על מימוש כל אחת מזכויותיהם".
בריונות מוגדרת בקוד בסעיף §60-20-403 תחת הכיתוב:
"כפי שנאמר בתקנה זו, בריונות, הטרדה או הפחדה פירושה התנהגות מכוונת, לרבות התנהגות מילולית, פיזית, כתובה או תקשורת אלקטרונית מכוונת היוצרת סביבה חינוכית עוינת על ידי הפרעה מהותית ליתרונות החינוכיים, ההזדמנויות או הביצועים של התלמיד או עם רווחתו הפיזית או הפסיכולוגית של התלמיד אשר מונעת על ידי מאפיין אישי ממשי או נתפס, לרבות גזע, מוצא לאומי, מצב משפחתי, מין, נטייה מינית, זהות מגדרית, דת, מוצא, תכונות גופניות, מעמד סוציו-אקונומי, מצב משפחתי או יכולת או לקות פיזית או נפשית".
זהות מגדרית

טרנסג'נדרים בעלי דיספוריה מגדרית באיי מריאנה הצפוניים רשאים לשנות את מגדרם המשפטי בעקבות העברת ניתוח להתאמה מגדרית ושינוי השם שלהם מאז 2007.
חוק התנועה הטבעית משנת 2006, שנכנס לתוקף במרץ 2007, קובע באומרו כי:
"עם קבלת עותק מאושר של צו של בית המשפט העליון של חבר העמים של איי מריאנה הצפוניים המציין את מינו של אדם שנולד בחבר העמים, רשאי לשנותו על ידי הליך כירורגי והאם שמו של אדם זה שונה, תעודת הלידה של אותו אדם תתוקן כפי שנקבע בתקנה".
שירות צבאי

לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת בגלוי בכוחות המזוינים של ארצות הברית שאחראים על הגנת איי מריאנה הצפוניים כחלק מטריטוריה של ארצות הברית. לצבא האמריקאי הייתה בעבר מדיניות "אל תשאל, אל תספר" לגבי שירות גלוי של חיילות לסביות וחיילים הומוסקסואלים וביסקסואלים בצבא. המדיניות נועדה למנוע חשיפת נטייה מינית של חיילים על ידי הצבא. על פי מדיניות זו, נאסר על כל אדם הומוסקסואל או ביסקסואל לדבר במהלך שירותו בכוחות הביטחון על מערכות יחסים הומוסקסואליות שהוא מנהל, לרבות נישואים או הורות. מנגד, כל עוד החייל מסתיר את נטיותיו המיניות, מפקדיו אינם רשאים לשאול ולחקור אותו בנושא. המדיניות קבעה כי אם נודע שחייל הוא הומוסקסואל או שחיילת היא לסבית, יש להדיחם באופן מיידי מהצבא, ללא אפשרות לערעור. המדיניות בוטלה בשנת 2010 וביטולה נכנס לתוקף ב-2011.
טרנסג'נדרים החלו להיות רשאים לשרת לראשונה בצבא ארצות הברית מיוני 2016 עד ינואר 2018 ללא הגבלות, מינואר 2018 עד אפריל 2019 בתנאי שהיו יציבים למשך 18 חודשים במגדר שהוקצה להם, ונאסרו לחלוטין מאפריל 2019 עד ינואר 2021 לו היו עוברים שינוי מגדר או אם היו בעלי היסטוריה של דיספוריה מגדרית. בינואר 2021 בוטל האיסור.
תרומת דם

כחלק מטריטוריה של ארצות הברית, מדיניות תרומות הדם של מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) חלה גם על שטחה של איי מריאנה הצפוניים. מאז 2020, גברים המקיימים יחסי מין עם גברים (MSM) רשאים לתרום דם לאחר תקופת דחייה של 3 חודשים. מדיניות זו החליפה תקופת דחייה של שנה קודמת שאושרה על ידי המנהל ב-21 בדצמבר 2015, שהחליפה את האיסור ללא הגבלת הזמן הקודם על תרומות דם מאת "MSM" מאז 1983.
תנאי מחיה

ביולי 2018 נערך מצעד הגאווה הראשון באיי מריאנה הצפוניים.
מאז הכשרתם של נישואים חד-מיניים ברחבי האיים ביוני 2015, הפכו איי מריאנה הצפוניים ליעד נישואים פופולרי עבור זוגות חד-מיניים במיוחד בקרב תיירים סינים. במחצית הראשונה של 2018, 77% מכלל הנישואים שהתקיימו בטריטוריה הוגדרו כנישואים בין זוגות חד-מיניים.
טבלת סיכום

| --- | --- |
פעילות הומוסקסואלית חוקית:  (מאז 1983)
גיל הסכמה שווה לזוגות הטרוסקסואלים: 
חוקים נגד אפליה בתעסוקה: / (בקרב עובדי ציבור)
חוקים נגד אפליה במתן סחורות ושירותים: 
חוקים נגד אפליה בכל התחומים האחרים (כולל אפליה עקיפה, דברי שטנה): 
חוקים נגד בריונות נגד להט"ב בבתי ספר (אנ'): 
נישואים חד-מיניים:  (מאז 2015)
הכרה בזוגיות חד-מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, ידועים בציבור):  (מאז 2015)
אימוץ משותף על ידי זוגות חד-מיניים:  (מאז 2015)
אימוץ ילד חורג בקרב זוגות חד-מיניים:  (מאז 2015)
גישה להפריה חוץ-גופית בקרב זוגות לסביות: 
הכרה משפטית בשינוי מגדר:  (מאז 2007)
לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת בצבא:  (ארצות הברית אחראית להגנה)
איסור על ביצוע טיפול המרה בחוק: 
גברים המקיימים יחסי מין עם גברים רשאים לתרום דם: / (מאז 2020, לאחר תקופת דחייה 3 חודשים)
ראו גם

זכויות להט"ב
זכויות להט"ב באוקיאניה
זכויות להט"ב בארצות הברית
הערות שוליים

↑  Gay Guam, www.globalgayz.com
↑  Matriarchal traditions endure from pre-colonial Guam, Catholics & Cultures, ‏2018-05-02 (באנגלית)
↑  Eleanor Kleiber, Research Guides: Gender Identity and Sexual Identity in the Pacific and Hawai'i: Introduction, guides.library.manoa.hawaii.edu (באנגלית)
↑  Eleanor Kleiber, Research Guides: Gender Identity and Sexual Identity in the Pacific and Hawai'i: Introduction, guides.library.manoa.hawaii.edu (באנגלית)
↑  "Gay rights map: Notes on the data". BBC News (באנגלית בריטית). 2014-02-05. נבדק ב-2021-12-02.
↑  Movement Advancement Project | State Profiles, www.lgbtmap.org (באנגלית)
↑  Jeff Zeleny, Obama Signs Hate Crimes Bill, The Caucus, ‏2009-10-28 (באנגלית אמריקאית)
↑  "Chapter 10-10 Excepted Service Personnel Regulations", cnmilaw.org
↑  Title 90-40 Marianas Visitors Authority Personnel Regulations, cnmilaw.org
↑  Title 10 Civil Service Commission, cnmilaw.org
↑  T60-20 Public School System Rules and Regulations, cnmilaw.org
↑  Public Law No. 15-50 of 2006, cnmilaw.org
↑  Obama certifies end of military's gay ban, NBC News (באנגלית)
↑  Biden reverses Trump ban on transgender people in military, AP NEWS, ‏2021-04-20 (באנגלית)
↑  FDA eases blood donation requirements for gay men amid "urgent" shortage, www.cbsnews.com (באנגלית אמריקאית)
↑  "FDA overturns 30-year ban on blood donations by gay men". Reuters (באנגלית). 2015-12-21. נבדק ב-2022-08-31.
↑  "FDA: Gay men can once again donate blood in U.S., if they haven't had sex for a year". Washington Post (באנגלית אמריקאית). ISSN 0190-8286. נבדק ב-2022-01-01.
↑  LGBT celebrates Gay Pride at GIG, Saipan Tribune, ‏2018-07-31 (באנגלית אמריקאית)
↑  Same-sex tourism still all the rage in CNMI, Saipan Tribune, ‏2018-07-16 (באנגלית אמריקאית)
| זכויות להט"ב בארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אוהיו • אוקלהומה • אורגון • איווה • איידהו • אילינוי • אינדיאנה • אלבמה • אלסקה • אריזונה • ארקנסו • ג'ורג'יה • דלאוור • דקוטה הדרומית • דקוטה הצפונית • הוואי • וושינגטון • ויומינג • ויסקונסין • וירג'יניה • וירג'יניה המערבית • ורמונט • טנסי • טקסס • יוטה • לואיזיאנה • מונטנה • מיזורי • מיין • מינסוטה • מיסיסיפי • מישיגן • מסצ'וסטס • מרילנד • נבדה • נברסקה • ניו ג'רזי • ניו המפשייר • ניו יורק • ניו מקסיקו • פלורידה • פנסילבניה • קולורדו • קונטיקט • קליפורניה • קנזס • קנטקי • קרוליינה הדרומית • קרוליינה הצפונית • רוד איילנד |  |
| מחוז פדרלי | וושינגטון די. סי. |  |
| טריטוריות | איי הבתולה של ארצות הברית • איי מריאנה הצפוניים • גואם • סמואה האמריקנית • פוארטו ריקו |  |
לקטגוריה • לפורטל
זיזף גדול-עין

| זיזף גדול-עין |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
תת־סדרה:: דמויי נשפון
משפחה:: זיזפיים
סוג:: זיזף גדול-עין
מינים
 8
שם מדעי
 Chiroderma ‏פטרס, 1860

זיזף גדול-עין (שם מדעי: Chiroderma), הוא סוג של עטלף במשפחת הזיזפיים, הכולל 8 מינים החיים ביבשת אמריקה. הסוג הוקם בשנת 1860 על ידי הזואולוג הגרמני וילהלם פיטרס ומשמעות שמו המדעי היא "יד עור" בהתייחס לקרום התעופה האחורי הגדול והעבה.
תיאור

הזיזף גדול העין מתאפיין בראש קצר, רחב ומסיבי, באוזניים עגולות וקצרות עם צפירים קטנטנים ובעיניים גדולות יחסית שהעניקו לסוג את שמו. עיטור העלה האפי שלו דמוי זיז קצר ורחב ומוקף בקמטים עבים בצדדים וסביב הנחיריים. החרטום קצר ורחב עם לוע גדול ומעוגל. עצם האף נעדרת אצל הסוג ומוחלפת בחריצים עמוקים. על השפתיים ומעליהם בליטות ויבלות קטנות.
אורך הראש והגוף של הזיזפים גדולי העין 55–87 מ"מ, אורך הזרועות: 37–58 מ״מ ומשקלם 14–45 גרם. הזנב נעדר אצל הסוג וקרום התעופה האחורי גדול, שעיר ורחב.
הפרווה של הזיזף גדול-עין צפופה וגסה. צבעה נע בין חום אפרפר לחום צהבהב, חום זית, בז', כתמתם חיוור, אוכרה או חום אפרורי. על הפנים יש שני זוגות פסים לבנים עבים: זוג מעל העיניים וזוג לאורך הלחיים. לחלק מהמינים יש פס גבי לבן שעשוי להיות דהוי לעיתים קרובות. האוזניים, הצפירים והעיטור האפי בצבע צהוב, ורוד או חום כהה עוד שהכנפיים שחורות דהויות.
ביולוגיה

הזיזפים גדולי העין מצויים באמריקה הדרומית והמרכזית ובאיי האנטילים הקטנים; בית הגידול מורכב מאזורים לחים דוגמת יערות גשם, לרוב בסמיכות למקורות מים כמו ביצות, נחלים ונהרות; עם זאת, הם מאכלסים גם בתי גידול יבשים יותר דוגמת היער האטלנטי, סוואנות סראדו, אזור הצ'אקו והקטינגה.
המינים ניזונים בעיקר מפירות. עונת הרבייה משתנה מאזור לאזור. הזיזפית ממליטה צאצא יחיד לאחר 4-3.5 חודשים.
מינים

בסוג זה 8 מינים:
זיזף גדול-עין ברזילאי (Chiroderma doriae)
זיזף גדול-עין גוואדלופ (Chiroderma improvisum)
זיזף גדול-עין סאלווין (Chiroderma salvini)
זיזף גדול-עין מקסיקני (Chiroderma scopaeum)
זיזף גדול-עין קטן (Chiroderma trinitatum)
זיזף גדול-עין גורגאס (Chiroderma gorgasi)
זיזף גדול-עין שעיר (Chiroderma villosum)
זיזף גדול-עין ויזוטו (Chiroderma vizotto)
חלק הארי

חלק הארי הוא ביטוי מליצי שמשמעותו החלק העיקרי, בעיקר במובן של חלוקה בלתי מידתית. הביטוי קיים בשפות רבות, והשימוש בו החל בסוף המאה ה-18.
מקור הביטוי במליצה המיוחסת לאחד ממשלי איזופוס (מספר 339 לפי סיווג פרי). על פי אחת מגרסאות המשל, האריה, החמור והשועל יצאו לצוד טרף, וכאשר חילקו ביניהם את השלל הציע החמור חלוקה שווה. בתגובה טרף האריה את החמור, והניח לשועל לבצע את החלוקה. השועל נתן לאריה את החלק העיקרי והותיר לעצמו חלק זעיר. כשפנה אליו האריה בפליאה ושאל מאין למד את אומנות החלוקה הצודקת, השיב לו השועל: מן החמור.
הביטוי המקביל באנגלית הוא "The lion's share", ולפיכך התרגום הנכון הוא "חלק הארי", צירוף סמיכות שמשמעותו המילולית "חלקו של האריה". בעברית השתרש לצידו גם השיבוש "החלק הארי" (ונטיות כגון "חלקו הארי"), שהוא לכאורה צירוף של שם עצם ותוארו, אך "ארי" (במלרע) אינו שם תואר, והתוצאה המתקבלת חסרת משמעות ("החלק האריה"). הקושי בשימוש הנכון בצירוף נעוץ כנראה בעובדה שכיום נפוץ יותר השימוש במילה "אריה", ואילו המילה "ארי" נחשבת ארכאית ומוכרת בעיקר מצירופים אחרים.
אף על פי שהביטוי נמצא בשימוש בדיבור היום־יומי במגוון הקשרים, לפי חוקר הלשון אבא בנדויד בחיבורו "מדריך לשון לרדיו ולטלוויזיה", יש להשתמש בביטוי רק בהקשרים של חלוקה לא מאוזנת, ואילו במקרים אחרים יש לבכר ביטויים אחרים מליציים פחות, כגון החלק הגדול, החלק העיקרי.
חגיגות 2500 שנים לאימפריה הפרסית

סמל חגיגות 2500 שנים לאימפריה הפרסית. במרכז הסמל צויר גליל כורש
חגיגות 2500 שנים לאימפריה הפרסית (בפרסית: جشن‌های ۲۵۰۰ سالهٔ شاهنشاهی ایران, או בשם הרשמי: חגיגות 2500 שנים לייסוד המדינה הקיסרית של איראן, בפרסית: دوهزار و پانصدمین سال بنیانگذاری شاهنشاهی ایران) היו סדרה של חגיגות שהתקיימו בין 12 ל-16 באוקטובר 1971 לציון 2,500 שנים להקמתה של המדינה האימפריאלית של איראן ושל ממלכת פרס על ידי כורש הגדול. מטרת החגיגות הייתה להמחיש את ההיסטוריה של איראן כחלון ראווה לקדמה של איראן המודרנית תחת שלטונו של מוחמד רזא שאה פהלווי, השאה של איראן.
ההכנות

על פי הסרט התיעודי של ה־BBC, "שחיתות ונפילה: המסיבה האחרונה של השאה של איראן" (Decadence and Downfall: The Shah of Iran's Ultimate Party), שבו רואיינו אנשים שעליהם הטיל השאה את משימת ארגון החגיגות, ההכנות לאירוע ארכו שנה. הלוגו הרשמי של החגיגות היה הכרזת כורש. לאחר שהוחלט על עריכת האירוע המרכזי של החגיגות בעיר העתיקה פרספוליס, שליד שיראז, היה צורך לשפר את התשתיות המקומיות, כולל נמל התעופה הבינלאומי שיראז והכביש המהיר ממנו לפרספוליס. בעוד שנציגי התקשורת ואנשי המנהלה שוכנו בשיראז, החלק העיקרי של החגיגות תוכנן להתקיים בפרספוליס שלצורך האירוע הפכה לעיר אוהלים משוכללת. האזור סביב לפרספוליס נוקה מנחשים ומשאר שרצים. אירועים נוספים במסגרת החגיגות התקיימו בפסארגאדה, מקומו של קבר כורש, וכן בבירה טהראן.
עיר האוהלים בפרספוליס

משימת תכנונה של עיר האוהלים (נקראה גם "עיר הזהב") הוטלה על חברת עיצוב הפנים מפריז, "בית ינסן" (Maison Jansen). העיר השתרעה על שטח של 0.65 קילומטר רבוע וההשראה להקמתה נלקחה משדה אריג הזהב, מקום פגישתם בצרפת של הנרי השמיני, מלך אנגליה ופרנסואה הראשון, מלך צרפת ב־1520. חמישים אוהלים (למעשה דירות פאר טרומיות עטופות בבדים בעיצוב פרסי מסורתי) סודרו במבנה כוכב סביב למזרקה מרכזית ומספר עצום של עצים ניטעו סביבם במדבר, כדי לשחזר בצורה מסוימת את המראה של פרספוליס בעת העתיקה. כל אחד מהאוהלים צויד בקווי טלפון וטלקס שקישרו את האישיות שהתארחה בו למדינתו וכל מהלך החגיגות צולם בטלוויזיה ושודר לרחבי העולם באמצעות לוויין ישירות מהאתר.
בנוסף הוקם "אוהל הכבוד" לצורך קבלת הפנים למכובדים. המבנה הגדול ביותר באתר היה אולם הנשפים שאורכו היה 68 מטרים ורוחבו 24 מטרים. עיר האוהלים הוקפה בגנים שבהם ניטעו עצים וצמחים שהוטסו מצרפת. שירותי ההסעדה סופקו על ידי מסעדת מקסים מפריז, שנסגרה לכמעט שבועיים לצורך האירוע הנוצץ. המלונאי האגדי מקס בלאוה חזר מפרישתו לגמלאות כדי לפקח על הנשף. מדי המשרתים עוצבו על ידי בית האופנה הפריזאי לנבן (Lanvin). 250 לימוזינות אדומות של מרצדס-בנץ שימשו להסעת האורחים מנמל התעופה ובחזרה. כלי האוכל לסעודה שהיו עשויים מחרסינה יוצרו על ידי חברת לימוז'.
החגיגות

החגיגות נפתחו ב־12 באוקטובר 1971, כאשר השאה והשהבאנו (הקיסרית פארה דיבה) כיבדו את כורש בקברו שבפסארגאדה. ביומיים הבאים קיבלו השאה ורעייתו את פניהם של האורחים, לרוב בנמל התעופה של שיראז. ב־14 באוקטובר התקיימה סעודה רשמית באולם הנשפים לרגל יום הולדתה של הקיסרית. שישים חברי משפחות מלוכה וראשי מדינה התכנסו סביב לשולחן מתפתל גדול באולם הנשפים. הרמת הכוסית הרשמית בוצעה עם יין רוזה דום פריניון משנת 1959.
תפריט הסעודה והיינות סופקו כאמור על ידי מסעדת מקסים וכללו:
ביצי שליו ממולאות בקוויאר מהים הכספי (לשאה, שהיה אלרגי לקוויאר, הוגש ארטישוק), שמפניה ויין שאטו דה סארן.
מוס זנבות סרטנים עם רוטב ננטואה, יין שאטו או־בריון 1964.
בשר כבש עם פטריות כמהין, יין שאטו לאפיט רוטשילד 1945.
סורבה שמפנייה, Moët & Chandon 1911.
50 טווסים צלויים (סמל איראני לאומי עתיק) עם נוצות הזנב משוחזרים, ממולאים בכבד אווז, שלווים צלויים, סלט כמהין ואגוזים.
טבעות תאנים מזוגגות ביין פורט עם קצפת, פטל, סורבה שמפנייה ויין פורט, רוזה דום פריניון 1959.
קפה מוקה.
קוניאק הנסיך אויגן.
600 אורחים סעדו במשך יותר מחמש שעות וחצי במה שהיה לארוחה הרשמית הארוכה והמפוארת ביותר בהיסטוריה המודרנית, על פי ספר השיאים של גינס. מופע אורקולי, שעוצב על ידי המלחין והאדריכל היווני יאניס קסנאקיס, סיכם את הערב. יום המחרת עמד בסימן מצעד של 1,724 חיילי צבא איראן שלבשו מדים של צבאות האימפריות ששלטו בארץ במשך 2,500 שנים. בערוב היום נערכה באולם הנשפים "מסיבה מסורתית פרסית" רשמית פחות לסיכום האירוע בפרספוליס.
ביום האחרון לחגיגות חנך השאה את "מגדל שהיאד" (לימים מגדל אזאדי) בכיכר אזאדי שבטהראן, להנצחת החגיגות. המגדל היה גם משכנו של המוזיאון להיסטוריה פרסית ובו הוצג העתק של גליל כורש, שאותה הגדיר השאה כ"הצהרת זכויות האדם הראשונה בהיסטוריה". הכתובת הייתה גם לסמל של החגיגות ובנאום שנשא השאה על קברו של כורש הוא שיבח את הצהרת החירות העתיקה. החגיגות הסתיימו בעלייה של השאה לקבר אביו, רזא ח'אן.
אבטחה

אחת הדאגות העיקריות של מארגני החגיגות הייתה סוגיית האבטחה. פרספוליס הייתה אתר מועדף לקיום החגיגות, שכן האתר היה מבודד ולפיכך קל לאבטחה, שיקול כבד משקל בהתחשב בעובדה שרבים ממנהיגי העולם התכנסו שם. המשטרה החשאית של אירן, הסאוואכ, נקטה בצעדי מנע ועצרה את כל מי שעלול היה להפריע למהלך החגיגות.
ביקורת

ביקורת על החגיגות הושמעה על ידי העיתונות המערבית ועל ידי אנשי דת מוסלמים כמו האייתוללה רוחאללה ח'ומייני וחסידיו. ח'ומייני כינה את החגיגות "חג השטן". משרד חצר המלכות נקב בסכום של 17 מיליון דולר לעלות החגיגות. אבדולרזה אנסרי, שהיה אחד ממארגני החגיגות טען שהסכום היה 22 מיליון דולר. את הסכום המדויק קשה להעריך, אך יש כאלה שהגיעו בהערכותיהם ל־200 מיליון דולר. אלה שצידדו בעריכת החגיגות ציינו את הערך המוסף שלהן שכלל את פתיחתם של מוזיאונים, שיפורים בתשתיות וההשפעה החיובית על יחסי החוץ של איראן.
סרט

מועצת הסרטים הלאומית של איראן הפיקה סרט תיעודי על החגיגות שבאנגלית נקרא Flames of Persia (להבות פרס). הסרט בוים על ידי פרוק גולסטן ואת הקריינות באנגלית ביצע אורסון ולס בתמורה למימון שניתן לו על ידי גיסו של השאה לסרטו The Other Side of the Wind (הצד האחר של הרוח). את קטעי הקריינות כתב העיתונאי והסופר הבריטי, מקדונלד הייסטינגס. הסרט היה מיועד לקהל המערבי. אף על פי ש־60 בתי קולנוע בטהראן נדרשו להקרינו, הרטוריקה המוגזמת שלו וההתמרמרות הציבורית בקשר לחגיגות, הפכו אותו לכישלון קופתי באיראן.
כיום

פרספוליס נותרה אתר תיירותי חשוב באיראן וככל הנראה עלו הצעות לשקם את האתר הארכאולוגי, שכן הוא בעל חשיבות להיסטוריה שלה. ב־2005 נמנו באתר 35,000 מבקרים במהלך חג הנורוז (ראש השנה האיראני).
עיר האוהלים שהוקמה לחגיגות נשארה פעילה עד 1979 למטרות פרטיות וממשלתיות, אז היא נבזזה על ידי חסידיו של ח'ומייני לאחר שהשאה עזב את איראן. מסגרות הברזל של האוהלים והשבילים של אזור החגיגות נותרו עדיין וכיום הם פתוחים כפארק ציבורי, אך לא נותרו השלטים המעידים למה שמשו שרידי עיר האוהלים. מגדל אזאדי נותר נקודת ציון חשובה בנופה של העיר טהראן.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Kadivar C (25 January 2002). "We are awake. 2,500-year celebrations revisited". Retrieved 23 October 2006
↑  Naficy, Hamid (2011-09-16). A Social History of Iranian Cinema, Volume 2: The Industrializing Years, 1941–1978. Duke University Press. p. 139. ISBN 9780822347743. Retrieved 15 February 2016.
↑  Tait, Robert (22 September 2005). "Iran to rebuild spectacular tent city at Persepolis". The Guardian (Persepolis). Retrieved 8 August 2013
| היסטוריה מודרנית של איראן |
| --- | --- | --- |
| השושלת הקאג'ארית | מלחמות האימפריה הרוסית–פרס • המלחמה האנגלו-פרסית • מרד הטבק באיראן • מודרניזם אסלאמי • המהפכה החוקתית בפרס • המערכה בפרס במלחמת העולם הראשונה • ההסכם האנגלו-איראני • ההפיכה באיראן (1921) • מרד סימקו שיקאק | איראן |
| שושלת פהלווי | רזא שאה פהלווי • העימות במקדש האימאם א-רידא • הפלישה הבריטית-סובייטית לאיראן • משבר אבאדאן • ההפיכה באיראן (1953) • המהפכה הלבנה • חגיגות 2500 שנים לאימפריה הפרסית • תאוריית הקשר על הדחת השאה מאיראן • המהפכה האסלאמית • הממשלה האיראנית הגולה | איראן |
| הרפובליקה האסלאמית | הפיכת נוז'ה • משבר בני הערובה באיראן • מלחמת איראן–עיראק • הסכסוך האיראני-ישראלי • הסכסוך האיראני–סעודי • תוכנית הגרעין האיראנית • טרור אסלאמי • בדלנות כורדית באיראן • ההפגנות באיראן (2018–2019) • ההפגנות באיראן (2022–2023) | איראן |
פורטל איראן
עיר האוהלים בפרספוליס, 1971
אוהל בעיר האוהלים, 1971
קבר כורש
מגדל שהאיהד במהלך הקמתו
אצטדיון אזאדי
שרידי עיר האוהלים – 2007
זיזף זהוב

| זיזף זהוב |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
תת־סדרה:: דמויי נשפון
משפחה:: זיזפיים
סוג:: זיזף זהוב
מינים
 2
שם מדעי
 Mimon ‏גריי, 1847

זיזף זהוב או זיזף חקיין (שם מדעי: Mimon; מוכר גם כזיזף חנית) הוא סוג של עטלף במשפחת הזיזפיים, הכולל 2 מינים החיים ביבשת אמריקה. הסוג הוקם בשנת 1838 על ידי הזואולוג הבריטי ג'ון אדוארד גריי ומשמעות שמו המדעי היא ״חקיין״ בהתייחס לדמיון שלו לסוג זיזף. שני מינים נוספים שנכללו בעבר בסוג, הועברו לסוג חדש: זיזף שעיר-חוטם; בין שני הסוגים יש קרבה מורפולוגית וגנטית גבוהה, ובטקסונומיות רבות הם עדיין מופיעים כ-4 מינים בסוג אחד.
תיאור

הזיזף הזהוב מתאפיין בראש עגול וקצר עם גולגולת מסיבית, בגוף שמנמן ובזנב קצרצר. עיטור העלה האפי שלו ארוך במיוחד ודמוי חנית גדולה, והוא נוטה לעיתים קרובות קדימה. מלבד החנית, העיטור כולל גם גידול בשרני דמוי פרסה או דיסקית סביב הנחיריים.
אוזניו של הזיזף ענקיות ורחבות עם צפירים קצרים ועבים. כפי שמצופה מסוג הניזון מטרף, מערכת השיניים של הזיזף הזהוב מפותחת במיוחד, עם ניבים גדולים וטוחנות חדות למדי. השפתיים שסועות, ובמרכזן מספר יבלות גדולות. אורך הראש והגוף של הזיזף הזהוב כ–75 מ״מ, אורך זנבו כ–30 מ״מ ואורך זרועותיו עד 57 מ״מ. משקלו מגיע ל-22 גרם.
הפרווה של הזיזף הזהוב שעירה, צפופה וצמרירית ובניגוד למינים רבים הוא שעיר גם בפנים. צבע הפרווה נע בין זהוב לאוכרה, חום אדמוני, חום ערמוני או חום קפה עמוק. הכנפיים והאוזניים שחורים, בעוד שהצפירים, הלוע והחנית על האף בצבע ארגמן, ורוד מלוכלך או זהוב כהה. הזיזף שעיר האף נבדל מהזיזף הזהוב בממדיו הקטנים יותר, בפרוותו הכהה והרבגונית, ובחנית האף הקטנה, השעירה והמחוספסת שלו.
ביולוגיה

הזיזפים הזהובים מצויים באמריקה הדרומית והמרכזית. בית הגידול שלהם מורכב מיערות גשם טרופיים, יערות ירוקי-עד, יערות נשירים וסוואנות טרופיות. הזיזף פעיל בשעות הלילה, וניזון בעיקר מחרגוליים וחיפושיות ובמידה פחותה גם מפירות, לטאות וציפורים קטנות כמזון משלים. הזיזף מבלה את שעות היום בשינה במערות גיר לחות בזוגות או בקבוצות של 15–20 פרטים.
שני המינים בסוג בעלי תפוצה רחבה, ומצב שימורם מוגדר כיציב ללא איומים משמעותיים.
מינים

בסוג זה 2 מינים:
זיזף זהוב דרומי (Mimon bennettii) - אזור הסראדו בדרום ברזיל ואזור גויאנה.
זיזף זהוב קוזומלי (Mimon cozumelae) - אמריקה המרכזית (דרום מקסיקו עד קולומביה) והאי קוזומל. נחשב בעבר כתת-מין של הקודם.
זיזף זהוב דרומי.
זיזף האזמל

| זיזף האזמל |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
תת־סדרה:: דמויי נשפון
משפחה:: זיזפיים
סוג:: זיזף איזמל
מינים
 3
שם מדעי
 Glyphonycteris ‏תומאס, 1896

זיזף האזמל (שם מדעי: Glyphonycteris) הוא סוג של עטלף במשפחת הזיזפיים, הכולל 3 מינים, החיים ביבשת אמריקה. הסוג הוקם בשנת 1896 על ידי הזואולוג הבריטי אולדפילד תומאס וקרוב מבחינה גנטית לסוג זיזף ננסי. הסוג נקרא על שם צורת השיניים החותכות העליונות שלו.
תיאור

לזיזפי האיזמל ראש גדול, גוף כדורי וזנב זעיר. הזרועות והרגליים ארוכים ודקיקים. האוזניים גדולות ורחבות (28-17 מ״מ) עם צפירים קטנים, העיניים זעירות והחרטום גדול וקרנפי. על הסנטר זוג יבלות עור גדולות. עיטור העלה האפי של הסוג גדול למדי ונוטה קדימה וצורתו כשל חנית רחבה. הסוג ידוע בחותכות הקדמיות הגדולות שלו שצורתן כאזמל וכמעט זהות באורכן לניבים.
אורך הראש והגוף של זיזפי האיזמל כ-70 מ״מ, אורך הזנב 10 מ״מ ואורך הזרועות 44–50 מ״מ. המשקל נע בין 7 ל-20 גרם. אורך הזרועות וצבע הפרווה משמשים כסימן זיהוי עיקרי בין המינים בסוג.
לזיזפי האיזמל פרווה צפופה וצמרירית. צבעם חדגוני, ונע בין חום שוקולד לחום אפרורי, חום בהיר, אוכרה, זהוב או אפור דהוי. לעיתים יש כתמים כהים סביב העיניים והמצח או במרכז הגב. הכנפיים שחרחרות או סגלגלות, והזרועות, הרגליים והחוטם בולטים בצבעם הארגמני-בורדו.
ביולוגיה

זיזפי האיזמל מצויים באמריקה הדרומית והמרכזית. בית הגידול שלהם מורכב מיערות גשם טרופיים, ביצות או סוואנות גשומות, וכולם יש נוכחות מסוימת ביער האמזונס. הם חיים לרוב בשפלות, אך עשויים להיות נוכחים על מדרונות הרריים עד רום 1,100 מטר מעל פני הים.
זיזפי האיזמל פעילים בשעות הלילה, וצדים בעיקר חרקים גדולים שנישאים ונאכלים לאחר מכן במקום מסתור; מדי פעם הם מגוונים את תזונתם בפירות קטנים ובדו-חיים. בשעות היום הזיזפים תופסים מחסה במערות ועצים חלולים, ולנים במושבות בינוניות של עד 75 פרטים. מעבר לכך, אין מידע רב אל אורח החיים והביולוגיה של המינים בסוג.
מינים

בסוג זה 3 מינים:
זיזף אזמל בן (Glyphonycteris behnii) - אזור הסראדו והפנטנל מזרחית לאלטיפלאנו (בעיקר צפון בוליביה, מרכז פרו, ומערב ברזיל).
זיזף אזמל דייוויס (Glyphonycteris daviesi) - אזור גויאנה, אגן האמזונאס וחוף האוקיינוס האטלנטי.
זיזף אזמל טריקולור (Glyphonycteris sylvestris) - אזור גויאנה, דרום ברזיל, וחלקים מאמריקה המרכזית.
חוג מקומי

בתורת החוגים, חוג מקומי הוא חוג (בדרך כלל – קומוטטיבי) שיש לו אידיאל מקסימלי יחיד. חוגים מקומיים נקראים כך משום שהם מאפשרים לחקור מרחבים באופן מקומי, בסביבת נקודה. אחד המקורות החשובים לחוגים כאלה הוא תהליך המיקום של חוג קומוטטיבי נתון ביחס לאידיאל ראשוני של אותו חוג. כל תחום הערכה הוא מקומי. לחוג קומוטטיבי מקומי תורת הצגות פשוטה בתכלית: יש לו מודול פשוט יחיד (עד כדי איזומורפיזם), וכל מודול פרויקטיבי הוא חופשי.
אם  R חוג קומוטטיבי מקומי ו- M האידיאל המקסימלי שלו, אז כל איבר מחוץ ל- M הוא הפיך.