stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חיפושית הרקולס
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  Keller, O.; Cave, R. D. Cave (2016). "Hercules Beetle Dynastes hercules (Linnaeus, 1758) (Insecta: Coleoptera: Scarabaeidae)" (PDF). University of Florida, IFAS Extension. ארכיון (PDF) מ-2017-08-29. נבדק ב-2017-05-20.
↑  "Largest species of beetle". Guinness World Records. ארכיון מ-2017-05-09. נבדק ב-2017-05-20.
1 2 3 4 5 6 7  Toussaint, A. (2015). "Dynastes hercules (Hercules Beetle)" (PDF). The Online Guide to the Animals of Trinidad and Tobago (University of West Indies). ארכיון (PDF) מ-18 בפברואר 2018. נבדק ב-17 בפברואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  המונח המדעי הוא Xylophagy ו-saproxylophagous.
↑  Leerawatthanakun, Sitipon; Charoenwongpaiboon, Thanapon; Klaewkla, Methus; Chunsrivirot, Surasak; Sirirak, Jitnapa; Sriwitool, Tanin-ek; Wangpaiboon, Karan; Pichyangkura, Rath (2022-03-01). "High surfactant-tolerant β-mannanase isolated from Dynastes hercules larvae excrement, and identification of its hotspot using site-directed mutagenesis and molecular dynamics simulations". Enzyme and Microbial Technology (באנגלית). 154: 109956. doi:10.1016/j.enzmictec.2021.109956. ISSN 0141-0229. PMID 34871822. S2CID 244473370.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007290983105171 
מפת תפוצה
הפגית ("זחל") של חיפושית הרקולס היא אחת הגדולות ביותר בקרב החרקים.
מבט מהצד על חיפושית הרקולס זכר
מבט מלמעלה על חיפושית הרקולס זכר
אנגרמה

.
אנגרמה באנגלית: listen = silent
אָנַגְרָמָה (גם טריפת אותיות או שיכול אותיות) היא יצירת מילה חדשה מערבוב אותיותיה של מילה קיימת, או משפט חדש מערבוב אותיות של משפט קיים. נקראת לעיתים "חושחש".
מקור המונח הוא מיוונית. אנא = אחורנית, הפוך, וגרמה = אות.
אנגרמות בעבר

אנגרמות מופיעות כבר ביוון העתיקה וברומא העתיקה, וכן בתלמוד ובמדרשים, שבהם הן קרויות "היפוך אותיות" או "סירוסי מקרא". יש המייחסים את יצירתן ליהודים, אולי משום שהתחבבו במיוחד על חכמי הקבלה, כדרך לגילוי סודות הצפונים בתורה (בקבלה נקראה האנגרמה "תמורה"). במקרא יש אנגרמות בצורת שתי מילים שלהן משמעות זהה תוך שסדר האותיות שלהן שונה: שִׂמְלָה-שַׂלְמָה, כֶּבֶשׂ-כֶּשֶׂב.
"בעל הטורים" פירש את שמו של ספר בראשית בעזרת אנגרמות:
"בית ראש", כלומר: בית המקדש ראשון, שנאמר (ירמיה יז יב): "כִּסֵּא כָבוֹד מָרוֹם מֵרִאשׁוֹן מְקוֹם מִקְדָּשֵׁנוּ".
"א' בתשרי", נברא העולם.
"ברא שתי", שברא שתי תורות.
"ירא שבת", לומר לך שבזכות שבת נברא העולם.
"ברית אש", שבזכות הברית, שהיא המילה, ובזכות האש, שהיא התורה, ניצולין מדינה של גיהנם.
"בראת יש", שבראת י"ש עולמות לכל צדיק.
אנגרמה "יהודית" נוספת מסמלת את האמונה בה' כך: "אין סתם מקרה, יש רק מה' ".
אנגרמות היו פופולריות באירופה של ימי הביניים, ובחצרו של לואי השלושה עשר מלך צרפת פעל גם "איש האנגרמות המלכותי".[דרוש מקור]
לעיתים משמשת האנגרמה ליצירת שם עט משמו המקורי של המחבר. בשנת 1883 פרסם המתמטיקאי הצרפתי אדוארד לוקאס את המשחק-חידה "מגדלי האנוי" בשם "פרופ' קלאוס" (קלאוס = אנגרמה של לוקאס). פעמים אחרות משמשת האנגרמה להסוואת שמו של אדם שאודותיו נכתבת סאטירה, כדי להימנע מתביעת דיבה. באופן דומה, בעיתונים עבריים ברוסיה הצארית מופיעה העיר "שביקין", שהיא אנגרמה של קישינב.
הצפנה באמצעות אנגרמה נעשתה על ידי אנשי מדע בני המאה ה-17, בהם גלילאו גליליי ורוברט הוק. אלו, דיווחו על תגליותיהם עוד במהלך המחקר, באמצעות אנגרמה. באופן זה, הצליחו לא לחשוף את מחקרם ועם זאת, להיות מסוגלים להוכיח זכות ראשונים.
שימושים ודוגמאות בולטות

חידות שונות מבוססות על אנגרמה. בדוגמה שמשמאל, בנוסף לערבוב האותיות גם מוחלפת אות אחת. כך, הפתרון להגדרה ד' הוא "ילקוט", והפתרון להגדרה ה' הוא "קטלני" - אנגרמה של "ילקוט" שבה הוחלפה ו"ו בנו"ן.
השימוש באנגרמה מקובל בתשבצי היגיון, למשל בהגדרה הבאה של התשבצאי אמנון בירמן: "בהתאם לאיזה קו עקום היה בלפור משתנה?", שפתרונה, "היפרבולה", הוא אנגרמה של המילים "היה בלפור". השימוש באנגרמה בהגדרות היגיון מלווה לעיתים קרובות במילות-עזר שמורות כמו "משתנה", "אחרת", "מעורב" וכדומה, ולעיתים אף ללא אזכור. לעיתים אף אפשר למצוא אנגרמות ש"מסתדרות", כגון "מכנסי בתוכה - מכונת כביסה", "אין סדר הולם - אנדרלמוסיה", "חיב למכר - בכל מחיר", "בזוי נשים - שוביניזם", "אינה לוגית - לא הגיונית" ו-"הטוראי: 'לשרת?'- שאלה רטורית". חידה נוספת שמבוססת על אנגרמה היא לקיחת מילה נתונה, ויצירה של כמה שיותר מילים תקניות מאותה מילה.
אנגרמה ידועה היא המשפט: "אומנות - או נמות" המבטאת מסר עבור אומנים שונים.
כאשר מחפשים בגוגל "anagram" מתקבלת ההודעה: "Did you mean: nag a ram" ("anagram - nag a ram" היא אנגרמה).
בספר השני של סדרת הארי פוטר מתגלה כי "אני לורד וולדמורט" הוא אנגרמה על השם "טום ואנדרולו רידל".
אנגרמות נפוצות גם באנגלית, ולעיתים הן מקבלות אף משמעויות מורבידיות או אירוניות:
Funeral = Real fun (הלוויה = כיף אמיתי)
Desperation = A rope ends it (יאוש = חבל מסיים את זה)
אנדרום

אנדרום(אנ') היא מילה בעלת משמעות שכתיבתה נגזרת על ידי היפוך כתיב של מילה אחרת, לפיכך הוא מקרה פרטי של אנגרמה.
אנדרום > דוגמאות > עברית

בלש - שלב
ברק - קרב
זמר - רמז
תפוז - זוּפַּת
אנדרום > דוגמאות > לועזית

Harpo הוא אנדרום של Oprah, הכוונה ל-Oprah Winfrey שהיא בעלת חברת ההפקות.
חלק משמות הפוקימונים הם אנדרומים, לדוגמה: "הורסי" (Horsea), שהוא סוסון ים, "אקנס" שהוא נחש (‏Snake - Ekans אנגרמת אנדרום של היפוך אותיות), "ארבוק" שהוא קוברה (‏Kobra - Arbok בהיפוך אותיות).
ראו גם

ביטוי משוכל
שיכול עיצורים
פנגרם
פלינדרום
אקרוסטיכון
אמביגרמה
הערות שוליים

↑  טריפת אותיות במילון תורת ההגה [בלשנות] (תשע"ה), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  Definition of 'anagram'
↑  רוני שני, השראה: אמנות או נמות, באתר כלכליסט, 2 ביולי 2009
↑  חיפוש "anagram" בגוגל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007294740305171  BnF: cb12652910s (data)  GND: 4286873-7  LCCN: sh85004757 
תשבץ המבוסס על אנגרמות שפורסם בשעשועון תשבצים של הוצאת ענבר
דניאל מנחם סימון

ד"ר דניאל סימון, שיבא תל השומר
דניאל (דני) מנחם סימון (י"ג בשבט תשי"ב, 9 בפברואר 1952 - כ"ט בשבט תשע"ד, 30 בינואר 2014) היה כירורג ישראלי, מקים ומנהל יחידת הטראומה בבית החולים 'שיבא' תל השומר, חבר בחברה הישראלית לטראומה, חבר קיבוץ ניצנים וסא"ל (במיל') בחיל הרפואה – בתפקיד מפקד בית חולים שדה.
ביוגרפיה > ילדותו

דני סימון נולד בבית היולדות ברחובות. אמו אנני סימון (שוסטרמן), הייתה פסיכולוגית ילדים, ולמדה בחוג לפסיכולוגיה יונגיאנית של אריך נוימן. אביו, אריה סימון היה מורה ומחנך. שני הוריו נולדו בגרמניה ועלו לארץ כחברי תנועות נוער ציוניות. כאשר היה בן חצי שנה, עברו הוריו לבאר שבע, כחלק מקבוצה של אנשי חינוך שנקראו להקים את מערכות החינוך והרווחה בעיר העולים. הוא למד בבית הספר היסודי 'מצדה'.
ב-1964 מונה אריה, אביו של דני, למנהל כפר הנוער בן שמן. דני שהיה בן 12 עזב את באר שבע והחל ללמוד בבית הספר היסודי של הכפר יחד עם הילדים שחיו בכפר וילדי המושבים מסביב. דני בחר להיות חלק מחברת הנוער, ולמד בבית הספר התיכון על שם איינשטיין יחד עם חבריו לקבוצה ו' שהצטרפו לכפר מעיירות הפיתוח ומושבי העולים ברחבי הארץ. הוא עבד ברפת ובפלחה, למד חקלאות, והיה חבר בחוג הדרמטי של הכפר. השילוב בין חיי התרבות העשירים של הכפר, העבודה החקלאית והחיים בקבוצה החברתית של חניכי הכפר, היה גורם משמעותי בעיצוב תפיסת עולמו של דני.
ביוגרפיה > שירות צבאי סדיר

דני התגייס בשנת 1970 לסיירת אגוז, יחידת הסיור של פיקוד צפון. תאונה באחד מן המסעות לקראת סוף הטירונות, בה דרס אותו עוקב (מוביל מים) ושבר את רגלו הובילה אותו לרדת מחזור ולשרת בפלוגה ג' עליה פיקד דרורי ברגמן (נהרג בעת פעילות מבצעית בבירנית ב-1972). ברגמן הישרה על הפלוגה רוח של חברות ושותפות אמת. במהלך השירות הצבאי בפלוגה השתתף דני סימון בפעילות מבצעית בלבנון ובסוריה, יצא לקורס חובשים, ואחר כך שירת כרס"פ.
ביוגרפיה > תפקידיו במילואים

במלחמת יום הכיפורים שובץ דני כחובש ביחידת חי"ר המסופחת לחיל התותחנים ולחם איתם בסיני. לאחר הפסקת האש, התנדב לשירות מילואים לחצי שנה נוספת בסיני ושירת באחת מיחידות ה"עורב" הראשונות שעסקה בסיורים בגבול מצרים. ב-1982, הוסמך כקצין רפואה ושירת במלחמת לבנון הראשונה כרופא בחטיבת המילואים של הצנחנים. בשנת 1990 הוקמה יחידה רפואית מוטסת למבצעים מיוחדים על ידי אל"ם (במי"ל) ברוך מרגנית, ודני שירת כרופא מוטס בצוות היחידה במשך למעלה מעשור. במקביל, בשנת 1994 עבר לשרת ביכ"ז – "יחידה כירורגית זעירה" (בית חולים שדה לפעילות מבצעית), ובשנת 2000 מונה למפקד היחידה והוענקה לו דרגת סגן אלוף.
ביוגרפיה > לימודי הרפואה ותפקידיו כרופא כירורג

ההחלטה של דני ללמוד רפואה התקבלה במהלך שירותו הצבאי כחובש בסיירת אגוז. עם שחרורו מהשירות הצבאי, הצטרף דני למכינה האוניברסיטאית בירושלים על מנת לשפר את ציוני הבגרות שלו במטרה להתקבל לבית הספר לרפואה והיה תלמיד מצטיין בכל התחומים. התשובה מבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית על כך שהתקבל ללימודים, הגיעה בדיוק בשבועיים בהם חזר הביתה מסיני, בנובמבר 1973, בהפוגה הראשונה של מלחמת יום כיפור. הוא החל את לימודיו חצי שנה מאוחר יותר.
בשנת 1979 החל את ההתמחות בכירורגיה כללית בבית החולים קפלן תחת הנהלתו של פרופסור ראובן פפרמן. פרופ' פפרמן השכיל לאסוף סביבו קבוצה מיוחדת של מתמחים צעירים, איכותיים וחדורי מוטיבציה, שיחד עם אחיות המחלקה יצרו צוות רפואי מהמעלה הראשונה. רובם של המתמחים באותה תקופה הפכו ברבות הימים לדמויות מפתח ומנהלי מחלקות בבתי החולים בארץ. פרופ' פפרמן היה מורה בחסד ודני ראה בו מקור השראה ודמות לחיקוי. עבודתו בקפלן ככירורג בכיר נמשכה עד שנת 2002.
ב-1993 יצא לשנת התמחות בתחום הטראומה, והצטרף לצוות המחקר בבית החולים אלגני, בפיטסבורג, פנסילבניה. בשנה זו חקר את מנגנון קירור הגוף של יונקים בשנת החורף על מנת להגדיל את טווח הזמן שבו ניתן לטפל באיבוד דם אצל פצועים. באוקטובר 1996 התמנה למנהל יחידת הטראומה במסגרת החטיבה הכירורגית בבית החולים קפלן. באותה השנה זכה בפרס רופא מצטיין בקופת חולים כללית. תוך כדי מילוי תפקידו כמנהל יחידת הטראומה בקפלן הלכה ונוצרה אצל דני ההבנה שהטיפול בפצוע הרב מערכתי, מחייב התייחסות שונה מן הקיים בשטח. לפי תפיסתו, מנהל יחידת הטראומה צריך להיות זה שאחראי על הפצוע וללוות אותו מרגע הגעתו לחדר ההלם ועד לשחרורו למחלקת השיקום. הוא ניסח תפיסה זו בתוכנית בה פירט מה צריכה לכלול יחידת טראומה ומהן דרכי הפעולה שלה.
ב-2002 עבר לנהל את מערך הטראומה בבית החולים שיבא תל השומר. בתמיכתו של מנהל בית החולים פרופסור זאב רוטשטיין, הוביל דני להקמת יחידת האשפוז לנפגעי טראומה לצד המחלקות הכירורגיות בבית החולים. היחידה נפתחה בשנת 2007. כמנהל יחידת הטראומה הפך דני לדמות מרכזית בעולם הטראומה הישראלי. כחלק מתפקידו כמנהל מערך הטראומה דני היה שותף לצוות אר"ן ברמה הארצית וברמת בית החולים. בשנת 2004 קיבל את פרס העובד המעולה של נציבות שירות המדינה. בשנת 2005 קיבל את פרס העובד המצטיין של משרד הבריאות. בשנת 2005 וב-2013 קיבל את פרס שיבא. הוא עבד כמנהל היחידה עד יומו האחרון.
ביוגרפיה > רופא ומחנך

דני ראה בעבודתו כרופא שליחות ואת הטיפול בפצועים כמרכז עולמו הרפואי. הוא נחשב בעיני מטופליו ועמיתיו כרופא יוצא דופן במסירותו ומחויבותו לטיפול המקצועי, הטוב והיסודי ביותר. אפיינו אותו סבלנות יכולת הקשבה, ורגישות מיוחדת לפצועים ומשפחותיהם שהעניקה להם את התחושה שיש לצידם אדם שילווה אותם בכל הקשיים והמכאובים של תהליכי ההחלמה והשיקום הארוכים והמורכבים. הוא כונה על ידי מטופליו 'המלאך'.
כבר מראשית דרכו כמתמחה דני התבלט בשקדנותו וברצינותו כרופא מתלמד וגם ביכולתו ללמד אחרים. חבריו להתמחות ראו בו מודל לחיקוי ומי שפונים אליו להתייעצות. כבר כמומחה צעיר הדריך סטודנטים בבית החולים קפלן. כאשר עבר לנהל את יחידת הטראומה בתל השומר, קיבלה היחידה הרשאה להיות מקום הכשרה של רופאים כירורגיים. המפגש עם דני כרופא מלמד הרשימה את הסטודנטים ולא מעט מתמחים בחרו להגיע לעשות ביחידה את חודש הבחירה שלהם (אלקטיב). בינואר 1990 הוסמך למדריך בהחייאה מתקדמת בטראומה (ATLS). הוא שימש מדריך בקורס עד שנתו האחרונה. בעיני רבים, נחשב דני למדריך הבולט של הקורס. הוא ראה בהכשרת רופאים לעסוק בטראומה יעוד והיה מבכירי המדריכים של ישראל בקורס ה-DSTC של האיגוד הכירורגי הבינלאומי, כמו גם בקורס הצבאי המקביל – קורס ה-TRACS. במהלך השנים הוא הכשיר דורות של רופאים צעירים שזוכרים אותו בהערכה גדולה.
ביוגרפיה > משפחה

ב-1973 נישא דני לד"ר דורית סימון (אנאלי), חברתו מאז גיל 16, בטקס צנוע ברבנות בלוד. לזוג נולדו ארבעה ילדים; ד"ר תמר סימון ביבליותרפיסטית, מטפלת ומרצה באוניברסיטת חיפה, אלון סימון, אנימטור ומאייר, מלמד אנימציה בבית הספר 'מנשר', עידו סימון, מוסמך הנדסת מכונות, תלמיד מחקר לדוקטורט באוניברסיטת תל אביב, ניר סימון, מחנך וחבר תנועת הבוגרים-מרח"ב של תנועת דרור ישראל.
במהלך שנות לימודיהם, גרו בני הזוג בירושלים שם נולדה תמר. עם תחילת שנת הסטאז' בקפלן, עברה המשפחה להתגורר ברחובות שם נולדו אלון ועידו. המעבר לרחובות איפשר את חידוש הקשר עם אחותו הגדולה נעמי סגל (סימון), ביתם של אריה סימון ואשתו לשעבר, יהודית ריטר. נעמי ומשפחתה, אריק סגל בעלה, אורי ומיכה ילדיה, התגוררו בבן שמן. נעמי הייתה מחנכת בכפר הנוער, לימדה אנגלית וחינוך גופני. אריק שימש כמדריך בחברת הילדים. נעמי נפטרה ממחלת הסרטן ב-1985, ונקברה בבית העלמין בבן שמן.
ב-1987 הצטרפה המשפחה לקיבוץ ניצנים, בתחילה כתושבים, משפחת רופא כונן שכיר, ולאחר מכן ב-1990 התקבלו כחברי קיבוץ. כדי להכיר את הקיבוץ, לקח דני חופשה ועבד מספר חודשים ברפת. גם אחרי שחזר לתפקידו כרופא מומחה בכירורגית ב' בקפלן, הוסיף דני למלא פעם בחודש תורנות חליבה בשבת. דני היה כתובת ומענה למרפאת הקיבוץ בכל מצב חירום ולכל חבר וחברה שביקשו את עזרתו הרפואית.
ביוגרפיה > שנתו האחרונה

בחודש מרץ 2013, במהלך בדיקת CT לקראת ניתוח הסרת תוספתן מודלק, התגלה אצל דני גידול בלבלב. מתוך הידיעה שזמנו קצוב, דני החליט לשמור ככל שיוכל על סדר יומו ולמלא את תפקידו כמנהל יחידת הטראומה. למרות הטיפולים הכימותרפיים, הוא לא הפסיק את עבודתו עד לשבוע האחרון לחייו. הוא הובא למנוחות בבית העלמין שבקיבוצו ניצנים.
הערות שוליים

↑  ההסתדרות הרפואית בישראל | החברה הישראלית לטראומה, באתר www.ima.org.il
↑  בית הספר התיכון ע"ש איינשטיין, כפר הנוער בן שמן, באתר kfar-ben-shemen.tik-tak.net
↑  כפר הנוער בן-שמן-העמוד הרשמי, באתר www.facebook.com
↑  משה קדם - זֶמֶרֶשֶׁת - זמר עברי מוקדם, באתר www.zemereshet.co.il
↑  D. Simon, M. J. Taylor, A. M. Elrifai, S. R. Shih, Hypothermic blood substitution enables resuscitation after hemorrhagic shock and 2 hours of cardiac arrest, ASAIO journal (American Society for Artificial Internal Organs: 1992) 41, 1995-7, עמ' M297–300
↑  יעל מעוז, החזון של יחידת הטראומה, עמ' 27
↑  מערך הטראומה ויחידת האשפוז לנפגעי טראומה, באתר www.sheba.co.il
↑  בית החולים שיבא תל השומר, בן אדם להתברך בו, באתר שיבא תל השומר, ‏מרץ 2010
↑  הועדה לאירוע רב נפגעים ילדים, דו"ח הועדה לאירוע רב נפגעים ילדים, ‏אוגוסט 2005
↑  הוכתרו כלות וחתני פרס שיבא 2013, באתר www.sheba.co.il
↑  המלאך, באתר www.news1.co.il(הקישור אינו פעיל)
↑  דניאל סימון, הצעה לתקופת בחירה, באתר שיבא תל השומר
↑  ד"ר מיכאל שטיין, [www.israel-surgery.org.il/DSTC_course.pdf קורס DSTC], באתר החברה הישראלית לטראומה
↑  ניצנים- קהילנט, באתר www.knitzanim.com (ארכיון)
דני והוריו בבאר שבע
אכזיב

ערך זה עוסק ביישוב קדום בגליל המערבי שעל חוף ים התיכון המזרחי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

שקיעה באכזיב
 מדינה / טריטוריה:  כנען, ממלכת ישראל
 גובה:  25 מטרים
 קואורדינטות:  33°02′54″N 35°06′10″E﻿ / ﻿33.048278°N 35.102652°E﻿ / 33.048278; 35.102652 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הגליל המערבי מוגדלת) אכזיב(למפת הגליל המערבי רגילה) אכזיב(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אכזיב(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אכזיב  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
אַכְזִיב (כזיב במקורות חז"ל) היה יישוב מרכזי קדום לחופי הים התיכון בגליל המערבי, שמיקומו בסמוך מדרום לרכס סולם צור וראש הנקרה וכ-5 קילומטר צפונית לנהריה. היישוב נזכר רבות במקורות היהודיים, בעיקר בשל מיקומו והיותו בתקופות רבות, מתקופת המקרא ועד תקופת התלמוד, עיר גבול בין הגליל היהודי ובין תחום צור הפניקי.[דרוש מקור][מפני ש...]
באכזיב גן לאומי, שתי שמורות טבע (שמורת חוף אכזיב ושמורה ימית), בית ספר שדה ושרידים של הכפר הערבי א-זיב שהיה במקום ותושביו ברחו ממנו במהלך מלחמת העצמאות.
היסטוריה > העת העתיקה

בעת העתיקה הייתה אכזיב עיר כנענית. בתנ"ך נזכר המקום בשם אכזיב או כזיב כעיר על חוף הים בנחלת אשר: ”וְהָיוּ תֹצְאֹתָיו הַיָּמָּה מֵחֶבֶל אַכְזִיבָה” (יהושע, י"ט, כ"ט), שנשארה בידי הכנענים: ”אָשֵׁר לֹא הוֹרִישׁ אֶת [...] אַכְזִיב” (שופטים, א', ל"א). לפי התיאור המקראי, גבולה הימי של נחלת שבט אשר הגיע עד אכזיב, בעוד שגבולה היבשתי הגיע עד אזור צידון. שמה מובא ב"כתובת סנחריב" ברשימת ערי החוף הפיניקיות המבוצרות שבין צידון לעכו שבמהלך מסע סנחריב באזור בשנת 701 לפנה"ס בעקבות מרידת לולי מלך צידון, כרעו לפני סנחריב.
אחת העדויות הקדומות ביותר לפולחן האלה תנת, אחת האלות המרכזיות בקרתחדשת, נמצאה על חותם מבית הקברות הפיניקי באכזיב, שעליו מופיע סמל תנת והוא מתוארך ל-800-650 לפנה"ס.
העיר המשיכה להיות מיושבת גם בתקופת בית שני, ונזכרת אצל יוסף בן מתתיהו בצורה Ἐκδίππα (אֶכְּדִּיפַּה).
בזמן המשנה נודעה בשם כזיב או גזיב. על פי המשנה נמצאת כזיב בגבול הצפוני של ארץ ישראל. בתקופת המשנה אכזיב נזכרת כנקודת הגבול הצפון מערבית של ארץ ישראל לפי תחום עולי בבל לעניין מצוות התלויות בארץ: ”כל שהחזיקו עולי בבל מארץ ישראל ועד כזיב לא נאכל ולא נעבד” (משנה, מסכת שביעית, פרק ו', משנה א'), וכן: ”רבן גמליאל אומר שלוש ארצות לחלה - מארץ ישראל ועד כזיב חלה אחת” (משנה, מסכת חלה, פרק ד', משנה ח'). בברייתא דתחומין שבמקורות חז"ל ובכתובת רחוב נזכרות עיירות יהודיות רבות באזור אכזיב, אשר חויבו במצוות התלויות בארץ, ובהן בצת, מצובה, חניתה, כברי ומזה.
יהודי אכזיב עצמה הופטרו על ידי חז"ל מקיום חלק מהמצוות התלויות בארץ, בשל הימצאות אוכלוסייה צורית נכרית בסביבתם: ”כזיב עצמה פטורה מן הדמאי” (תוספתא, דמאי, א, ד). זאת, בעוד שיהודי האזור שנמצא מזרחית לדרך ההולכת מעכו לאכזיב לא הופטרו ממצוות אלו: ”ההולך מעכו לכזיב מימינו הדרך טהורה משם ארץ העמים וחייבת במעשר ובשביעית עד שתיודע שהיא פטורה משמאל למערב הדרך טמאה” (תוספתא, אוהלות, יח, ח).
בתוספתא מובא מעשה ברבן גמליאל, ממנו עולה כי העיר אכזיב ורכס סולם צור היוו קצה היישוב היהודי בגליל באותה עת. הלכה אחרת גורסת כי הגבול היה בנחל שמדרום לאכזיב: ”ואיזו היא ארץ ישראל - מנהר דרומה של כזיב ואילך” (תוספתא, שביעית, ד, ד). בתלמוד הבבלי מובא מעשה בתלמידי רבי עקיבא שהתארחו אצל קהילת יהודי אכזיב, לאחר שלא רצו להתארח בעכו: ”מעשה בתלמידי רבי עקיבא שהיו הולכים לכזיב” (תלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף כ"ה, עמוד ב').
בתוספתא נזכר גם "שגביון" (או "שביון"), ראש בית הכנסת של אכזיב, שעל שמו קרוי כיום אחד מאיי אכזיב. החופים הסמוכים לאכזיב נזכרים במקורות היהודיים כמקום בו לוקטו חלזונות להפקת תכלת לציצית.
היסטוריה > ימי הביניים

בתקופה הצלבנית הוקמה באכזיב מצודה צלבנית, ובחפירות ארכאולוגיות שנערכו במקום נמצאו שרידיה, וכן מבנים חקלאיים, בתי קברות ועוד. שמה הצלבני של מצודת אכזיב היה "Casale Umberti". המקום נכבש על ידי המצביא הממלוכי ביברס. בתקופה מאוחרת יותר (כנראה במהלך המאה ה-13) הוקם במקום היישוב הערבי א-זיב, שצליל שמו מזכיר את צליל השם אכזיב. הזיהוי של יישוב זה עם אכזיב הקדומה נעשה כבר על ידי הרב יהוסף שווארץ בספרו 'תבואות הארץ' (עמ' רל"ג), והיה מקובל על כל החוקרים בעת החדשה.
היסטוריה > בעת החדשה > ליל הגשרים

בליל הגשרים (16 ביוני 1946) יצא כוח המונה 43 לוחמי פלמ"ח לפוצץ את שני הגשרים המקבילים שהיו באזור אכזיב: גשר הכביש וגשר הרכבת. כאשר הם התקרבו למקום הם התגלו על ידי כוח נוטרים ערבים ששמרו על הגשר, הנוטרים פתחו עליהם באש חזקה, מספר כדורים פגעו ביחיעם ויץ שנפגע בראשו ובחזהו ונפל פצוע. החובשת שהייתה בכוח, זהרה לביטוב, נגשה לטפל בו אך הוא אמר לה: "הניחי לי, המשיכו בפעולה." תוך כדי הטיפול ביחיעם ויץ התגברה האש, אך לוחמי הפלמ"ח המשיכו להתקרב אל גשר הרכבת והתחילו לסדר את חומר הנפץ, על מנת להכין את הגשר לפיצוץ. לפתע נשמעה התפוצצות אדירה.
כוחות הרתק חשבו שהמשימה בוצעה וחיכו לבואם של החבלנים, אך אלה לא הגיעו. בתחילה חשבו שהם נסוגו, שלא כמתוכנן, לכיוון אחר. עיקר הלוחמים נסוגו והתפזרו לבתיהם מחשש למעצר על ידי הבריטים. רק כאשר הבריטים הודיעו שליד הגשר נמצאו שתי גופות הסתבר במטה הפלמ"ח שלא כל הלוחמים הצליחו לחזור מהקרב. בגלל פיזור הלוחמים לאחר הקרב והחשש ממעצר בידי הבריטים, התעכבו הסיכומים של הקרב. רק כעבור חודשיים נתבררה התמונה. נראה שארבע מאות הק"ג של חומר הנפץ התפוצצו טרם זמנם, אולי מפגיעת כדור נותב שנורה בידי הנוטרים הערבים. ההתפוצצות האדירה הרגה את כל 13 החבלנים שהיו ליד חומר הנפץ. רק חלקי גופות ספורים נמצאו במקום, ונקברו בבית הקברות בחיפה ובמצובה. לאחר קום המדינה הועברו שרידי הגופות לאתר סמוך לגשר, המשמש כבית קברות צבאי קטן. בסך-הכל, נהרגו בקרב 14 לוחמים, ולכן האנדרטה במקום זכתה לשם "יד לי"ד"; כך גם הגשר ואכסניית הנוער שבמקום.
בסמוך לגשר על החוף ניצב פסלו של יחיאל שמי, "פסל ים", מקיבוץ כברי.
היסטוריה > בעת החדשה > מאז קום המדינה

במלחמת העצמאות ב-15 במאי 1948, במבצע בן עמי, נכבש הכפר ונהרס ותושביו נמלטו ממנו. שרידי הכפר שימשו את האמן והאדריכל מרסל ינקו להקמתו של גן לאומי במקום.
על חוף אכזיב הוקמה "מדינת אכזיב" של אלי אביבי בשנת 1971. אביבי נפטר ב-16 במאי 2018, ומאז חיה באכזיב רק "אזרחית" אחת - אלמנתו, רינה.
החפירות הארכאולוגיות באתר

בתל אכזיב נערכו חפירות ארכאולוגיות בשנים 1963–1964, מטעם אגף העתיקות בראשות משה פראוסניץ ובהשתתפות המכון המזרחי של אוניברסיטת רומא. בחפירות אלו נחשפה המצודה מתקופת הצלבנים, אך גם חלקים מביצורי הערים ששכנו בתל בתקופת הברונזה התיכונה IIב' ובתקופת הברונזה המאוחרת. קנקנים ועליהם נכתב בכתב פיניקי "אדנמלך", המתוארכים למאה ה-6 לפנה"ס, נמצאו במחסנים הצמודים לסוללת המצודה.
בבתי הקברות נערכו חפירות החל משנת 1941 ועד 1984 על ידי אגף העתיקות, בראשות ז' גולדמן ואחר כך בראשות משה פראוסניץ'. נחשפו בתי קברות במספר מקומות: תל אכזיב עצמו, מצפון לתל על גדת נחל כזיב, בחלק המזרחי ליד גשר הזיו, וכן סמוך לשפת הים. הקברים באתרים אלו חשפו ממצאים מתקופת הברונזה, תקופת הברזל, התקופה הרומאית, התקופה הביזנטית, התקופה הצלבנית ומימי הביניים. ממצאים רבים שייכים לתרבות הפיניקית.
בין השנים 1986–1988 חידשה  איילת מזר חפירות בבית הקברות הדרומי שבאכזיב, בהן נחשפו קברים שלא נתגלו בעבר ובהם ממצאים פיניקים נוספים.
על פי הממצאים ואתרי הקבורה הרבים שנמצאו באזור ניתן להסיק כי אכזיב הייתה עיר מסחר מרכזית כבר בתקופת הברזל. גם בתקופת המשנה הייתה קיימת באזור עיר משגשגת.
מאבקים סביבתיים

חוף אכזיב חורף 2015בשנת 2010 נרכשה הקרקע הצמודה לחוף אכזיב וללגונה שלו על ידי חברה קבלנית, אשר החלה לקדם במקום תוכנית בנייה לשכונת מגורים ולמלונאות (ג/4870). הבנייה בצמוד לחוף ולגן הלאומי עוררה את התנגדות פעילי הסביבה והארגונים הסביבתיים. לטענת המתנגדים, התוכנית המקודמת, שאושרה כחוק בשנת 1994, מיושנת ואינה מתאימה לנורמות התכנון החדשות לסביבה החופית, וסותרת את עקרונות חוק שמירת הסביבה החופית, תשס"ד-2004, ותוכנית מתאר ארצית 35 המגדירה את שטח החוף כ"מרקם חופי". כמו כן, בשנת 2008, שנתיים טרם רכישת הקרקע, הגדירה הוועדה המחוזית לתכנון ולבניה של מחוז צפון בתמ"מ 2 תיקון 9 חלק נרחב מהשטח המיועד לבניה כהרחבה של הגן הלאומי אכזיב. בעתירה שהוגשה נגד התוכנית (עת"מ 7555-06-13 נייר חדרה ואח' בע"מ נ' שחף נהריה ואח') פסק בית המשפט כי לאור התיישנות התוכנית יש לבחון את הרלוונטיות שלה בשנית ובהתאם לצורך לערוך בה שינויים. במרץ 2015 דנה הוועדה המחוזית בתוכנית לאור הנחיית בית המשפט, ואשררה אותה ברוב של 5 מול 4 מתנגדים. בנובמבר 2015 יצאו חברות "צמח המרמן" ו"אלקטרה מגורים" במסע פרסום לשיווק שכונת המגורים.
2018 - מאבק דייגי הפנאי, לאור האיסור לדוג דייג ספורטיבי (חכות) מראש הנקרה עד פארק אכזיב נעשה ניסיון לא מוצלח לשנות זאת. כמקובל במרבית השמורות הימיות ברחבי העולם, אסורים לחלוטין בשמורת אכזיב כל סוגי הדיג, כולל דיג ספורטיבי, וזאת עקב הנזק הרב שגורם הדיג (כולל דיג ספורטיבי) לשמורה.
2020 - אושרה הצעה להרחבת השמורה עד למפעל האסבסט הישן באזור התעשייה בנהריה.
לקריאה נוספת

אילת מזר, מנהגי הקבורה הפיניקיים באכזיב, קדמוניות: כתב-עת לעתיקות ארץ-ישראל וארצות המקרא מ"ב, 2009, עמ' 93–103
משה פראוסניץ, קדירה מחפירות אכזיב – ספל כנעני, ארץ-ישראל: מחקרים בידיעת הארץ ועתיקותיה ח', 1967, עמ' 95–98
משה פראוסניץ, אכזיב ועבדון: על התכנון של עיר-נמל ושל עיר-מבצר בעמק עכו, ארץ-ישראל: מחקרים בידיעת הארץ ועתיקותיה י"א, 1973, עמ' 219–223