stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Casey at the Bat
הבלדה בתרבות האמריקאית

בשנת 1988, נכתבה הצגה על הבלדה בבימויו של דה-וולף הופר (DeWolf Hopper). ההצגה הועלתה בניו יורק ובשיקגו.
מאז כתיבתה ההצגה הפכה לקאלט בבתי ספר רבים בארצות הברית.
בשנת 2014, לכבוד פרישתו של באד זליג, ולציון 130 שנה לכתיבת הבלדה, הוחלט להכניס את השיר להיכל התהילה של הבייסבול האמריקאי.
הערות שוליים

↑  בלאדת הבייסבול (ואולי כל הספורט) הגדולה מכולן. אוצר אמריקאי / מנחם לס באתר hoops
↑  באד זליג היה הקומישנר של ה-MLB למשך 20 שנה
1968 בברית המועצות

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  1967   1966  1965 | דגל רוסיה | 1968  בברית המועצות |  »»»  1969   1970  1971 |
כל ערכי השנים בברית המועצות אירועים בולטים בעולם ב-1968 לוח שנה של שנת 1968
1968 בברית המועצות הייתה השנה בה נחגגה השנה ה-51 למהפכת אוקטובר.
הנהגה

ראש הממשלה - אלכסיי קוסיגין.
יושב ראש הסובייט העליון של ברית המועצות - ניקולאי פודגורני.
המזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות - ליאוניד ברז'נייב.
אירועים בולטים

1 בינואר – מהדורה ראשונה של תוכנית החדשות "וְרֶמְיָה" (זמן) בטלוויזיה הסובייטית.
12 בינואר – סיום משפט גינסבורג-גלנסקוב. במהלך המשפט 4 דיסידנטים הואשמו בפעילות נגד השלטון ובהפצת ספרות אנטי-סובייטית. הם נשפטו לתקופות מעצר שונות (אלכסנדר גינזבורג ל-5 שנים). המשפט תרם לאיחוד תנועות מתנגדי השלטון בברית המועצות.
29 בפברואר – תאונה אווירית של מטוס איליושין Il-18 ליד ברטסק. 90 אנשים נהרגו.
7 במרץ – בנובוסיבירסק התקיים הקונצרט הרשמי היחיד של זמר אלכסנדר גליץ'
8 במרץ – טביעת צוללת סובייטית באזור איי הוואי. חלקי הצוללת נמשו מהים רק בשנת 1974, במסגרת מבצע סודי של הצי האמריקאי.
9 במרץ – פרסום "מכתב 99" - פניה של 99 מתמטיקאים סובייטים בגנות מעצר ואשפוז בבית חולים לחולי נפש של אלכסנדר יסנין-וולפין - מתמטיקאי שהתנגד לשלטונות
27 במרץ – יורי גגארין, האדם הראשון בחלל, נהרג במהלך טיסת אימונים רגילה.
31 במרץ – שר הביטחון הסובייטי אנדריי גרצ'קו ביקר במצרים.
אפריל – פורסם מכתב של 139 פעילי תרבות אוקראינים בגנות המשפטים הפוליטיים.
30 באפריל – דיסידנטים בברית המועצות החלו בהוצאה לאור "כרוניקה של אירועים שוטפים". הכרוניקה ראתה אור במשך מספר שנים, עד לשנת 1983, למרות מעצרים של עורכי הכותר.
24 במאי – תאונה גרעינית בצוללת בלב ים. מספר אנשי צוות ספגו מנות קרינה קטלניות ונפטרו.
25 במאי – בעיר קירוב במהלך הכנות להופעה באצטדיון, התרחש פיצוץ של זיקוקי די-נור. 39 אנשים נהרגו וכמה עשרות נפצעו.
1 ביולי – מטוס אמריקאי עם יותר מ-200 חיילים שטס מארצות הברית ליפן נכנס בשוגג למרחב האווירי של ברית המועצות. הוא אולץ לנחות בשדה תעופה צבאי ושוחרר כעבור מספר ימים לאחר קבלת התנצלות הממשל האמריקאי.
10 ביולי – טיסת ראווה של המסוק B-12 - המסוק בעל יכולת ההעמסה הגדולה בעולם עד היום. המסוק לא הועבר לייצור סדרתי.
15 ביולי – תחילת טיסות מסחריות בין ארצות הברית לבין ברית המועצות.
19 באוגוסט – תחילת הקרנת הסרט המגן והחרב. כ-68.3 מיליון איש ראו את הסרט במהלך השנה.
21 באוגוסט – הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה במטרה לסיים את האביב של פראג.
25 באוגוסט – הפגנה בכיכר האדומה בגנות פלישה לצ'כוסלובקיה. בהפגנה השתתפו 7 אנשים שנשפטו לתקופות מעצר שונות
26 באוגוסט – ראשי צ'כוסלובקיה חתמו במוסקבה על הצהרה בגנות מדיניותם הקודמת.
28 באוגוסט – התנגשות בין רכבת פרברים לבין רכבת משא באזור מוסקבה. לפי הדיווחים נהרגו עשרות אנשים.
11 בספטמבר – הטנקים הסובייטים עזבו את פראג.
3 בספטמבר – טיסת בכורה של טופולב Tu-154
15 בספטמבר – שוגרה הגשושית "זונד 5" לכיוון הירח. הגשושית הגיעה למסלול סביב הירח וחלק ממנה חזר לכדור הארץ ב-18 בספטמבר עם צילומי תקריב וממצאים מדעיים נוספים.
26 בספטמבר – פרסום דוקטרינת ברז'נייב.
26 באוקטובר – שיגור החללית המאוישת "סויוז 3". וניסיון כושל לבצע חיבור לחללית לא מאוישת ששוגרה מספר ימים קודם לכן.
אירועים בולטים > ללא מועד

סיום בניית מתחם בנייני משרדים ומגורים ברחוב נובי ארבט במוסקבה
פרסום במערב של רומנים של אלכסנדר סולז'ניצין
טיל בליסטי מדור חדש PT-2 ‏ (SS-13) המבוסס על דלק מוצק נכנס לשימוש מבצעי.
אירועים בולטים > אירועי תרבות

החל משנת 1957 הירחון הפופולרי "האקרן הסובייטי" ערך סקר להענקת תואר סרט השנה. בשנה זו הזוכים היו:
סרט השנה: "נהיה עד ליום שני" (של סטניסלב רוסטוצקי)
שחקן השנה: סטניסלב ליובשין
שחקנית השנה: טטיאנה דורונינה
נולדו

20 באפריל – ילנה ויאלבה ספורטאית רוסיה זכתה ב-7 מדליות אולימפיות (בהן 3 זהב)
24 ביוני – בוריס גלפנד - שחמטאי סובייטי וישראלי
נפטרו

7 בפברואר – איוואן פירייב - במאי סובייטי (נולד ב-1902)
27 במרץ – יורי גגארין - קוסמונאוט סובייטי (נולד ב-1934)
1 באפריל – לב לנדאו - פיזיקאי סובייטי ממוצא יהודי (נולד ב-1908)
10 במאי – ואסילי סוקולובסקי, מרשל ברית המועצות (נולד ב-1897)
14 ביולי – קונסטנטין פאוסטובסקי - סופר סובייטי (נולד ב-1892)
3 באוגוסט – קונסטנטין רוקוסובסקי - מצביא סובייטי ממוצא פולני (נולד ב-1897)
8 בנובמבר – קיריל שצ'ולקין, פיזיקאי סובייטי, 3 פעמים גיבור העמל הסוציאליסטי (נולד ב-1911)
30 בדצמבר – קיריל מרצקוב, מרשל ברית המועצות (נולד ב-1897)
רחוב נובי ארבט במוסקבה
יורי גגארין
תותח-על

"שוורר גוסטב", תותח-על גרמני ממלחמת העולם השנייה
תותח-על (באנגלית: Supergun) הוא תותח בעל קליבר גדול במיוחד או אורך קנה גדול במיוחד. תותחי-על יוצרו על מנת לפגוע בעוצמה חזקה במיוחד במטרות רחוקות. בנוסף, לתותח-על אפקט פסיכולוגי מרתיע על היריב. במהלך ההיסטוריה ניתן למנות שלוש תקופות בנושא זה: תותחי המצור הגדולים של תקופת הרנסאנס, תותחים שיוצרו במלחמת העולם הראשונה והשנייה והפרויקט המודרני שנקשר בשמו של המהנדס ג'רלד בול, שביקש לייצר תותחי-על כתחליף לטילים.
ימי הביניים המאוחרים ותקופת הרנסאנס

בתקופה זו אסטרטגיית המלחמה הבולטת הייתה עריכת מצור על עיר מבוצרת והבקעתה על ידי ארטילריה והסתערות. עם שיפור המגננה היה צורך לשפר גם את התותחים, שירו פגזים עשויים אבן בצורת כדור. שיטה אחת הייתה שימוש בכמות גדולה של אבק שרפה, אך שיטה זו התבררה כמסוכנת ביותר כיוון שגרמה להתפוצצות תותחים, שהרגו בהתפוצצותם את אנשי צוות התותח. אף המלך ג'יימס השני, מלך סקוטלנד נהרג באירוע מעין זה.
הפתרון היה שימוש בכדורי אבן גדולים במיוחד, בקוטר של 50 ס"מ ויותר, שנורו מתוך תותחי ענק עשויים ברזל יצוק או ברונזה. אולם, העלות העצומה שבבניית תותחים כאלו והלוגיסטיקה המסובכת של הבאתם לשדה המערכה לא הוצדקה בעקבות ביצועיהם העלובים יחסית. הטכנולוגיה המתחרה, של ירי פגזי ברזל על ידי סוללת תותחים קלים יחסית הוכיחה את עצמה במבחן עלות/תועלת.
עם זאת, נמשכה בניית תותחי-על כאקט של גאווה ושל לוחמה פסיכולוגית. מבין תותחי-העל הידועים של התקופה ניתן למנות את "פומהארט פון שטייר" ("Pumhart von Steyr") שהוא תותח העל הגדול ביותר של התקופה, בעל קליבר 78 ס"מ, שירה כדור-אבן במשקל 690 ק"ג למרחק 600 מטרים תוך שימוש ב-15 ק"ג אבק שרפה; את "מונס מג" ("Mons Meg", מג ממונס) המוצג בטירת אדינבורו; "דול חריט" ("Dulle Griet") מהעיר גנט בבלגיה; את "תותח הצאר" ואחרים.
"מונס מג"
"דול חריט"
תותח הצאר
מלחמת העולם הראשונה

עד מלחמת העולם הראשונה היה הכוח הארטילרי הגדול ביותר שמור לתותחי-חוף קבועים במקומם שהותקנו בתוך ביצורים שהגנו על חופי בריטניה, יפן, ארצות הברית, צרפת ומדינות נוספות.
לקראת מלחמת העולם הראשונה ראה הצבא הגרמני צורך ביצירת כושר ארטילרי ארוך-טווח ובעל עוצמה, על מנת ליישם את תוכנית שליפן ולחדור את מעוזי הגבול המבוצרים של בלגיה. מתוך לימוד שיטת ההתקפה על פורט ארתור על ידי היפנים במלחמת רוסיה–יפן, בה השתמשו היפנים בתותחי-חוף בקוטר 280 מ"מ אותם עקרו ממקומם והשתמשו בהם לירי תלול מסלול כך שהפגזים יפלו על גג הביצורים, ניסו הגרמנים לייצר הוביצר ייעודי למטרה זו. כך הוצג ההוביצר "ברטה השמנה", שירה תחמושת במשקל 850 ק"ג ובקוטר 420 מ"מ למרחק 12.5 ק"מ.
עד מהרה התברר הקושי להוביל את התותחים בדרכים ולהביאם במועד לקו החזית, לפיכך הם הוסבו לתותחים המותקנים על גבי קרונות רכבת ועל גבי אוניות קרב. התותח הגדול ביותר במלחמת העולם הראשונה היה תותח הרכבת "תותח פריז" הגרמני (תוצרת קרופ), שטיווח את פריז ממרחק 120 ק"מ.
גם צבא בריטניה עשה שימוש בתותחים לטווח רחוק, מעל גבי אוניות ורכבות. אולם שיטות ההפצצה מן האוויר שהשתכללו במהלך המלחמה הוכיחו, שוב, יתרון של גמישות, עלות ויעילות על פני התותחים הכבדים.
מלחמת העולם הראשונה > ברטה השמנה

ברטה השמנה היה תותח כבד מסוג הוביצר בקליבר של 420 מ"מ ואורך קנה של חמישה מטרים. הוא שקל 43 טונות ונדרשו כ-200 חיילים כדי להפעילו.
תכנונו החל בשנת 1904 לאחר לימוד אופן הפעלת ארטילריה כבדה לשבירת המצור בפורט ארתור במהלך מלחמת רוסיה–יפן. במהלך המצור הפעילו היפנים תותחי-חוף בקוטר 280 מ"מ לירי תלול מסלול על הביצורים, כך שהפגזים נפלו מלמעלה על גגות הביצורים. לאחר בנייתם של מספר אבות טיפוס, הוצגה גרסה סופית של התותח בשנת 1914, והוא כונה "ברטה השמנה". הצבא הגרמני ראה בתותח כלי בעל כושר ארטילרי ארוך-טווח ורב עוצמה, תנאי הכרחי לביצוע תוכנית שליפן, שמטרתה הייתה להבקיע את מעוזי הגבול המבוצרים של בלגיה.
במרץ 1914 הודגמה הגרסה הסופית של ההוביצר בפני וילהלם השני, קיסר גרמניה ובכירים נוספים. עם פרוץ המלחמה באוגוסט היו מוכנים רק שני תותחים, אך ייצורם נמשך לאורך המלחמה. הופעתו הראשונה של התותח בשדה הקרב הייתה עם פרוץ המלחמה במתקפות על ביצורי לייז', נאמור ואנטוורפן בבלגיה ועל קו הביצורים בצפון צרפת. ההתקפה הצליחה לפורר את הביצורים וזיכתה את התותח בתהילה של "נשק פלא" (בגרמנית: Wunderwaffe). הצלחה זו נבעה מהסיבה שהביצורים נבנו מבטון לא מזוין. בהתקפה על ביצורי ורדן בפברואר 1916 כשלה ההפגזה, ואף שגרמה נזק לביצורים לא הצליחה למוטט אותם. כישלון זה גרם להפסקת ייצור התותחים מדגם זה.
מלחמת העולם הראשונה > תותח פריז

ב-23 במרץ 1918, הלמו פיצוצים עזים סמוך לכיכר הרפובליקה בפריז. תחילה, סברו כי היו אלו פגזים שנורו מספינות אוויר, וסיורים של הצבא לא הצליחו למצוא את המקור לכך. כעבור כשישה ימים, הלם שוב פגז גרמני ברחובות פריז. הפגז פגע ישירות בכנסייה, וגרם למותם של תשעים ואחד אנשים. לאחר סיום המלחמה, הבינו הצרפתים מה הלם ברחובות פריז, והתברר כי היה זה תותח. רק כעבור שנים רבות, נודע כי היה זה תותח פריז. הצבא הגרמני הפעיל שלושה תותחים כאלו, ולכל תותח כזה, היה טווח של 128 ק"מ, ופגזיו נסקו לגובה של 42 ק"מ. במשך עשרות שנים, לא ניתן היה להשיג מידע על תותחי העל האלו, על נתוניהם הטכניים, ולא היה ידוע מה עלה בגורלן של מפלצות פלדה ענקיות אלו, ששקלו מעל ל-250 טון, ונוידו באמצעות רכבות. זה היה התותח הגדול ביותר שהופעל במלחמת העולם הראשונה. התותח הושמד על ידי הגרמנים לאחר המלחמה.
ייחודו של התותח נבע מכמה עובדות, הראשונה שבהם היא העובדה כי התותח פותח מלכתחילה למטרות של לוחמה פסיכולוגית ופגיעה בריכוזי אוכלוסין. סיבה נוספת היא שהצבא הצרפתי לא הצליח לגלות את קיומו של התותח, ובהמשך לעצור אותו. נוסף על כך, לאחר המלחמה נוצרה לתותח הילה מיוחדת, והוא הפך לאגדה, בעיקר בשל העובדה כי לא נמצא שריד ממנו במשך עשרות שנים. הצלחתו הרבה של התותח שהתבטאה בפגיעתו במורל והפחד הגדול שיצר בקרב תושבי פריז, הייתה מניע מרכזי לבנייתו של ה-V-3, שכונה על ידי היטלר "תותח לונדון".
מלחמת העולם השנייה

במהלך מלחמת העולם השנייה הפעילה גרמניה הנאצית מספר תותחי על, הבולטים בהם היו השוורר גוסטב וה-קרופ K5, כמו כן הפעילה גרמניה מרגמת מצור עצומה - קרל גרט. הגרמנים תכננו גם לבנות תותח על בשם V-3, בעל טווח עצום של 165 ק"מ. התותח כונה "תותח לונדון", בשל הדמיון בין מטרתו של ה-V-3 לבין מטרתו של תותח פריז. התוכנית סוכלה על ידי בעלות הברית, לאחר מאמצים ממושכים.
מלחמת העולם השנייה > שוורר גוסטב

שוורר גוסטב נבנה בעקבות ההפעלה של ברטה השמנה במלחמת העולם הראשונה, ששימשה לניפוץ הביצורים הבלגיים.
לאחר הקמת קו מאז'ינו, הוחלט כי חיוני שיעמוד לרשות הוורמאכט תותח-על המסוגל לחדור את ביצורי הקו הצרפתי. כבר בשלבים המוקדמים היה ברור למדען הראשי של חברת קרופ, כי על התותח להיות בקליבר של 800 מ"מ לפחות והוא ככל הנראה ישקול למעלה מ-1,000 טון.
תותח זה הגדיר מחדש את המושג ארטילריה. משקלו היה 1350 טון, משקלו של כל פגז עמד על 4–7 טון. התותח שחרר פגז פעם ב-45 דקות, למרחק מקסימלי של 48 ק"מ. אורכו היה קרוב ל-50 מטרים, והוא נע מפורק בעזרת רכבות רבות. יכולותיו עלו באופן משמעותי על כל תותח שנבנה אי פעם.
ייעודו המקורי היה כנגד קו מאז'ינו, אך התותח לא היה מוכן בזמן. לכן הוא הופעל לראשונה רק במצור על סבסטופול ביוני 1942. לאחר שהובל לנקודות השיגור שהוכנו עבורו ולאחר שהורכב במקומו בחשאיות הוא החל להפגיז מטרות בעיר סבסטופול בפגזיו הענקיים. הוא הופעל בין 5 ביוני ל-17 ביוני וירה לעבר ביצורים בסביבות העיר. בסך הכל נורו בימים אלה 47 פגזים בעיקר כנגד מחסני תחמושת ובונקרים כבדים. לדוגמה, ב-6 ביוני טיווחו הגרמנים בונקר ששכן 30 מטר מתחת לפני הים וחופה בשכבת בטון בעובי של כ-10 מטרים. הבונקר הוחרב לאחר ירי של 9 פגזים רצופים אל המטרה. התותח היה יעיל והשימוש בו במצור היה מוצלח. השפעתו הייתה מהממת, מהירה ומכריעה ובעזרתו נפלה לבסוף העיר בידי הגרמנים לאחר קרבות מרים ברחובותיה ההרוסים. התותח השני שנבנה מדגם זה נקרא "דורה", אך הוא ירה רק פגזים ספורים בקרב סטלינגרד ופורק. שרידים של שני התותחים נמצאו ביער, כ-50 ק"מ מהעיר קמניץ. ככל הנראה, התותחים הושמדו על ידי הכוחות הגרמנים מחשש שיפלו בידי בעלות הברית.
מלחמת העולם השנייה > קרופ K5

קרופ K-5 היה תותח-על גרמני, שיוצר על ידי חברת קרופ, והופעל במלחמת העולם השנייה. טווחו עמד על 64 ק"מ הוא שקל מעל ל-200 טונות. הוא ירה בקצב אש של כ-15 פגזים לשעה, כאשר משקלו של כל פגז עמד על יותר מ-250 ק"ג.
במהלך המלחמה, תותח מסוג זה הפגיז במשך שנתיים את עיר הנמל הבריטית דובר. התותח הוצב בעיר קאלה והיה בעל טווח גדול דיו כדי לאפשר לו לטווח את דובר. בשל הפגזות התותח ופגזיו הכבדים, אשר גרמו לנזק רב ויצרו הפחד ובהלה רבה בעיר, נהגו תושבי העיר להסתתר מאחורי הרים וצוקים. לאחר שנודע על כך למפעילי התותח, החלו לנהוג בטקטיקה אכזרית. לאחר ביצוע ירי של מספר פגזים, שבגינם תושבי העיר היו נכנסים למקומות מוגנים, היו מפסיקים מפעילי התותח את הירי וממתינים לצפירת ההרגעה. מספר דקות לאחר שזו נשמעה ואזרחי העיר חזרו לרחובות, חודשה ההפגזה על העיר.
מלחמת העולם השנייה > V-3

V-3 היה תותח-על שתוכנן על ידי גרמניה הנאצית. התותח תוכנן לטווח מקסימלי של כ-165 ק"מ ולקצב אש של 12 פגזים בשעה. מטרת התותח הייתה הפגזת לונדון במשך כל שעות היממה.
תוכניתו של היטלר הייתה ליצור נשק שיטיל טרור על אוכלוסייה אזרחית, כמו טילי ה-V האחרים ובדומה לאפקט שיוצרת הפצצה אסטרטגית. מטרת כלי הנשק הייתה לפגוע ללא הבחנה בריכוזי אוכלוסייה אזרחית בעיר לונדון. לשם ביצוע מטרה זו הוצבו שני תותחי-על במערך בונקרים תת-קרקעיים מבוצרים היטב בחבל מימיאק שבצפון-מערב צרפת. כדי להגדיל ולמקסם את טווח הירי, נבנו הבונקרים כך שהתותחים הוצבו בהם בזווית של 50 מעלות.
תוכניתו של היטלר להרוס את לונדון נגוזה בשנת 1944. לאחר שנודע לחיל האוויר המלכותי על הדבר, הטילו מפציצי אוורו לנקסטר מטייסת 617 על הבונקרים המבוצרים פצצות טולבוי נגד בונקרים במשקל של 5 טון כל אחת, והרסו כליל אותם ואת שני התותחים שהוצבו בהם.
השימוש המבצעי היחיד של התותחים היה בהפגזת לוקסמבורג, אלא שבמבצע זה הם פעלו בגרסה חלקית ולא עם חימושם הייעודי, והם התגלו כבלתי יעילים. בסך הכול נבנו כחמישה תותחים מסוג זה.
רעיון תותח החלל וג'ראלד בול

ג'רלד בול, מהנדס קנדי במקורו, ביקש לבחון אפשרות שימוש בתותח-על על מנת לשגר לוויין למסלול סביב כדור הארץ (כמו בסיפורו של ז'ול ורן, מהארץ לירח). בשנות השישים היה שותף בפרויקט HARP, פרויקט משותף לממשלות קנדה וארצות הברית, במסגרתו הצליחו לירות פגז במשקל 180 ק"ג לגובה 180 ק"מ. הפרויקט בוטל זמן קצר לאחר הצלחה זו, בשל רצונה של קנדה להיבדל מארצות הברית, שהסתבכה במלחמת וייטנאם.
בזכות הידע והניסיון שצבר תכנן בול את ה-GC-45, תותח 155 מ"מ המסוגל לירות לטווח של כ-40 ק"מ. בתותח נעשה שימוש על ידי עיראק במלחמת איראן–עיראק. כך גם נוצר הקשר בין בול לבין סדאם חוסיין, שליט עיראק.
ב-1988 החל בול לעבוד עבור חוסיין ב"פרויקט בבל" (Project Babylon). הרעיון היה לבנות את תותח-העל הגדול ביותר שיוצר אי-פעם ("בבל הגדול"). אורך הקנה היה אמור להיות 156 מטרים, הקליבר - מטר אחד. מטרת התותח הייתה מתן אפשרות להציב לוויין בחלל. באופן מעשי פירוש הדבר היה טווח ירי לכל נקודה בעולם. עד להשלמת "בבל הגדול" תכנן בול עבור הממשל העיראקי סדרת תותחי-על קטנים יותר, לטווחים ארוכים יותר מאשר טילי ה"סקאד" המיושנים יחסית.
השימוש בתותח עדיף על שיגור טיל בליסטי כגון הסקאד ממספר סיבות. ראשית, הדיוק הגבוה יותר; שנית, החום בראש הקרבי של טיל הסקאד גבוה מאוד ולכן יכול לפרק את החומר שבראש חץ ביולוגי או כימי ולהפוך אותו לבלתי-יעיל מבצעית; למולו, חומו של פגז הנורה מתותח נמוך בהרבה ומאפשר יעילות גבוהה יותר כאשר משתמשים בנשק להשמדה המונית; שלישית, לפגז חתימת מכ"ם נמוכה מאוד והוא מסוגל לחדור מערכות הגנה אוויריות.
מאמצים בינלאומיים נעשו על מנת לעצור את הפרויקט, באנגליה נתפסו חלקים שהיו מיועדים לתותח ובמרץ 1990 חוסל בול בהתנקשות שיוחסה למוסד.
לקריאה נוספת

ויליאם לאותר, תותח-על - תעלומת חייו ומותו המסתורי של ג'רלד בול, הוצאת מעריב, 1991
Smith, Robert Douglas; DeVries, Kelly (2005), The artillery of the Dukes of Burgundy, 1363-1477, Boydell Press, ISBN 9781843831624
Gerald V. Bull, Charles H. Murphy, Paris Kanonen: The Paris Guns (Wilhelmgeschutze) and Project HARP, E. S. Mittler, Herford, 1988
Smith, Robert D and Brown, Ruth Rhynas Bombards- Mons Meg and her sisters Royal Armouries Monograph 1 ISBN 0948092092
הערות שוליים

↑  ברטה השמנה באינציקלופדית המלחמה)
↑  אתר הכולל תמונות ומידע על התותח
↑  התותח באתר אינציקלופדית המלחמה
↑  תותח פריז באינציקלופדיית המדע והטכנולוגיה
↑  תותח פריז באתר אסטרונאוטיקס
↑  מיכאל בר-זוהר וניסים משעל, המוסד - המבצעים הגדולים, עמ' 237-238.
↑  Louis Wildenboer, Anzio Annie: The Story of a Gun, Military History Journal 13(3), The South African
Military History Society, June 2005.
↑  בהפעלתו של תותח פריז ידעו כי זווית של 50 מעלות היא אופטימלית. ראה: חזי יצחק, ברטה הגדולה: תותח ארוך טווח ממלחמת העולם הראשונה - קירוב ראשוני ופתרון נומרי של המסלול, תהודה 22(1), עמ' 33.
↑  Steven Zaloga, German V-Weapon Sites, Osprey, 2008, p. 16.
↑  מיכאל בר-זוהר וניסים משעל, המוסד, ידיעות ספרים, 2010, עמודים 220 - 225
↑  Are Assassinations Ever Legal?
תותח חוף במיצר הדרדנלים
ברטה השמנה
תותח פריז
קרופ K-5
V-3
פרויקט HARP
תותח הוביצר GC-45 עיראקי, תכנון: ג'רלד בול
Driver (סדרת משחקים)

| --- | --- |

לוגו סדרת המשחקים
 כללי
 תאריך הוצאה:  החל מ-1999
 סוגה:  משחק פעולה-הרפתקאות, מרוצים
 פיתוח:  Ubisoft Reflections
 הוצאה לאור:  GT Interactive Software, Ubisoft
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת 
 סדרה:  הראשון: Driver 30 ביוני 1999 האחרון: Driver: San Francisco 1 בספטמבר 2011
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  משחק וידאו למשתתף יחיד 
 פלטפורמות:  PlayStation Portable 
 
Driver היא סדרת משחקים אשר פיתחה חברת Ubisoft Reflections והוצאה לאור על יד החברות GT Interactive Software ו-Ubisoft. הסדרה יצאה לפלטפורמות: פלייסטיישן, ווינדוס, Game Boy Color, מקינטוש, iOS, גיים בוי אדוונס, פלייסטיישן 2, אקס בוקס, ווי, PSP, פלייסטיישן 3, אקס בוקס 360, Mac OS X ונינטנדו 3DS.
משחק זה היה לפורץ דרך וחדשני יחסית לזמנו, אבל עד מהרה איבד מעמדו לטובת משחקים כמו GTA.
סדרת המשחקים

| כותר | פלטפורמות> סוני | פלטפורמות> מיקרוסופט | פלטפורמות> נינטנדו  | פלטפורמות> אפל | שנת יציאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Driver | פלייסטיישן | Windows | Game Boy Color | Macintosh, iOS | 1999 |
| Driver 2 | פלייסטיישן | אין | Game Boy Advance | אין | 2000 |
| DRIV3R | פלייסטיישן 2 | Xbox, Windows | Game Boy Advance | אין | 2004 |
| Driver: Parallel Lines | פלייסטיישן 2 | Xbox, Windows | Wii | אין | 2006 |
| Driver 76 | PlayStation Portable | אין | אין | אין | 2007 |
| Driver: San Francisco | פלייסטיישן 3 | Xbox 360, Windows | Wii | Mac OS X | 2011 |
| Driver: Renegade 3D | אין | אין | נינטנדו 3DS | אין | 2011 |
2007 בארצות הברית

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  2006   2005  2004 |  דגל ארצות הברית | 2007  בארצות הברית |  »»»  2008   2009   2010 |
כל ערכי השנים בארצות הברית • אירועים בולטים בעולם ב-2007 פורטל ארצות הברית • לוח שנה של שנת 2007
2007 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 231 שנה מיום היווסדה.
הנהגה

הנשיא: ג'ורג' בוש (המפלגה הרפובליקנית)
סגן הנשיא: דיק צ'ייני (המפלגה הרפובליקנית)
יו"ר בית הנבחרים: דניס הסטרט (המפלגה הרפובליקנית) עד 3 בינואר, ננסי פלוסי (המפלגה הדמוקרטית)
מנהיג הרוב בסנאט: ביל פריסט (המפלגה הרפובליקנית) עד 3 בינואר, הארי ריד (המפלגה הדמוקרטית)
מזכירת המדינה: קונדוליזה רייס (המפלגה הרפובליקנית)
הקונגרס: הקונגרס ה-109 עד 3 בינואר, הקונגרס ה-110
אירועים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
3 בינואר – הקונגרס ה-110 מושבע ומתחיל את פעילותו.
30 בינואר – מיקרוסופט משחררת את מערכת ההפעלה Windows Vista למשתמשים ביתיים ואת חבילת היישומים המשרדיים Office 2007.
10 בפברואר – הסנאטור של אילינוי ברק אובמה מכריז על מועמדותו לנשיאות ארצות הברית.
16 באפריל – הטבח בווירג'יניה טק: צ'ו סונג-הוי, סטודנט בן 23 ממוצא קוריאני, רוצח 32 סטודנטים ואנשי סגל באוניברסיטת וירג'יניה טק באמצעות שני אקדחים חצי אוטומטיים. באירוע נפצעו גם 17 איש ועוד 6 נפגעו במהלך בריחתם כשקפצו מהקומה השנייה. הטבח בווירג'יניה טק היה מסע הירי הקטלני ביותר שידעה ארצות הברית.
8 ביוני – מעבורת החלל אטלנטיס שוגרה לחלל (משימה STS-117).
29 ביוני – התחלת המכירות של ה-אייפון הראשון של חברת אפל.
8 ביולי – חברת בואינג משיקה את הבואינג 787.
20 באוקטובר – 9 בנובמבר - שריפות ענק ברחבי דרום קליפורניה גורמות לפינוי של מעל למיליון בני אדם ולהרס של מעל ל-1,600 בתים ועסקים.
27-28 בנובמבר - ועידת אנאפוליס נערכת באקדמיה הימית שבעיר אנאפוליס שבמדינת מרילנד, ארצות הברית. מטרת הוועידה המוצהרת הייתה לנסות להניע מחדש את תהליך השלום, ולסלול את הדרך למשא ומתן אינטנסיבי לקראת הסכם קבע ישראלי-פלסטיני.
הנשיא בוש בעת ביקור באוניברסיטת וירג'יניה טק לאחר הטבח בווירג'יניה טק
צילום לווין של שריפות הענק באזור דרום קליפורניה
ועידת אנאפוליס
נפטרו

11 בינואר – רוברט אנטון וילסון, סופר ועתידן אמריקאי (נולד ב-1932)
13 בינואר – מייקל ברקר, סקסופוניסט אמריקאי (נולד ב-1949)
14 בינואר – דרלין קונלי, שחקנית אמריקאי (נולד ב-1934)
17 בינואר – ארט בוכוואלד, הומוריסטן אמריקאי-יהודי (נולד ב-1925)
19 בינואר – דני דוהרטי, מקים וחבר בלהקת האמהות והאבות (נולד ב-1940)
30 בינואר – סידני שלדון, סופר אמריקאי (נולד ב-1917)
11 באפריל – קורט וונגוט, סופר אמריקאי (נולד ב-1922)
3 במאי – וולטר שירה הבן, אסטרונאוט בתוכנית מרקורי, תוכנית ג'מיני ותוכנית אפולו (נולד ב-1923)
26 באוקטובר – ארתור קורנברג, ביוכימאי יהודי-אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה ולרפואה (נולד ב-1918)
10 בנובמבר – נורמן מיילר, סופר אמריקאי-יהודי (נולד ב-1923)
30 בנובמבר – איוול קניוול, פעלולן אופנועים אמריקאי (נולד ב-1938)
איוול קניוול
10,000 מניאקים

| --- | --- |

חברי הלהקה בשנת 1992, משמאל לימין: רוברט באק, סטיב גוסטפסון, נטלי מרצ'נט, דניס דרו וג'רי אוגוסטיניאק
 מקום הקמה:  ניו יורק 
 מוקד פעילות:  ג'יימסטאון, ניו יורק, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1981
 סוגה:  רוק אלטרנטיבי
 חברת תקליטים:  אלקטרה רקורדס   גפן רקורדס
 האתר הרשמי
 חברים
 סטיב גוסטפסון   דניס דרו   ג'רי אוגוסטיניאק   ג'ף אריקסון   מארי רמזי
 חברים לשעבר
 נטלי מרצ'נט   טרי ניוהאוס   צ'ט קרדינייל   רוברט באק   ג'ון לומברדו   אוסקר סאביל
 
10,000 מניאקים (באנגלית: Maniacs‏ 10,000) היא להקת רוק אלטרנטיבי אמריקאית, שנוסדה ב-1981 וממשיכה לפעול עד היום בהרכבים משתנים.
היסטוריה > 1994-2001

לאחר עזיבתה של מרצ'נט, ג'ון לומברדו חזר ללהקה, והביא עמו את מארי רמזי. רמזי, שניגנה על ויולה בשלושה משירי האלבום "Our Time in Eden", החליפה את מרצ'נט כסולנית הלהקה. הלהקה הוציאה שני אלבומים עם רמזי כסולנית: ב-1997 יצא האלבום "Love Among the Ruins" ("אהבה בין ההריסות") בחברת התקליטים "גפן רקורדס". הסינגל "More Than This" מתוך האלבום, גרסת כיסוי לשיר של "רוקסי מיוזיק", הגיע למקום ה-25 במצעד האמריקאי. ב-1999 יצא האלבום "The Earth Pressed Flat" בחברת התקליטים העצמאית "Bar/None Records".
בנובמבר 2000 הלהקה הופיעה ביחד עם התזמורת הפילהרמונית של באפלו בניו יורק. בדצמבר אותה שנה נפטר חבר הלהקה ואחד ממייסדיה, רוברט באק, בגיל 42 כתוצאה מבעיות בכבד. לאחר מותו הלהקה הפסיקה את פעילותה למשך כשנה.
היסטוריה > 2002-2007

ב-2002 החליטו סטיב גוסטפסון, דניס דרו וג'רי אוגוסטיניאק להמשיך את פעילות הלהקה, אך עם סולנית חדשה. כשנודע לג'ון לומברדו על צירופם של ג'ף אריקסון כנגן גיטרה ואוסקר סאביל כזמרת, הוא עזב את הלהקה. בהרכב זה הופיעה הלהקה בשנים 2006 - 2002, בעיקר בפסטיבלים שונים. בינואר 2004 הוציאה "אלקטרה רקורדס" אלבום אוסף כפול של הלהקה, שהכיל 31 משיריה בתקופת נטלי מרצ'נט, כולל להיטיה הגדולים, שירי בי-סייד והקלטות נדירות שלא יצאו עד אז באף אלבום. אוסקר סאביל עזבה את הלהקה ב-2007.
היסטוריה > 2008 ואילך

ב-2008, לאחר עזיבתה של סאביל, חזרה מארי רמזי להופיע עם הלהקה. ההרכב הנוכחי של הלהקה כולל את גוסטפסון, דרו, אוגוסטיניאק, אריקסון ורמזי, והם ממשיכים להופיע. בינואר 2010 הם הקליטו הופעה אקוסטית בג'יימסטאון, העיר שבה נוסדה הלהקה, והעלו אותה לערוץ הרשמי של הלהקה ב-YouTube.
דיסקוגרפיה נבחרת > אלבומי אולפן

1982 - Human Conflict Number Five (מיני-אלבום)
1983 - Secrets of the I Ching ‏
1985 - The Wishing Chair ‏
1987 - In My Tribe (אלבום פלטינה כפולה)
1989 - Blind Man's Zoo (אלבום פלטינה)
1992 - Our Time in Eden ‏
1997 - Love Among the Ruins ‏
1999 - The Earth Pressed Flat ‏
דיסקוגרפיה נבחרת > אלבומי הופעה חיה

1993 - MTV Unplugged ‏
2009 - Extended Versions ‏
דיסקוגרפיה נבחרת > סינגלים בולטים

1987 - Peace Train (גרסת כיסוי לשיר של קט סטיבנס)
1988 - Like the Weather ‏
1988 - ?What's the Matter Here ‏
1989 - Trouble Me ‏
1992 - These Are Days ‏
1992 - Candy Everybody Wants ‏
1993 - Everyday Is Like Sunday (גרסת כיסוי לשיר של מוריסי)
1993 - Because the Night (גרסת כיסוי לשיר של פטי סמית')
1997 - More Than This (גרסת כיסוי לשיר של רוקסי מיוזיק)
הערות שוליים

↑  שרון מולדבי, האלבומים הנבחרים של 88 - "בשבט שלי" - 10,000 מניאקים, חדשות, 29 בדצמבר 1988
↑  דנה פיינרו (לונדון), הופעה -  10,000 מניאקים מאוד מנומסים, חדשות, 11 באוגוסט 1988
↑  דני אמיר, תקליטים חדשים -כוונות טובות - 10,000 מניאקים - ״גן חיות של איש עיוור״ - הד ארצי, חדשות, 22 ביוני 1989
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13907636g (data)  GND: 10285591-2  ISNI: 0000 0001 2288 0713  LCCN: n90701534  MusicBrainz: b9a06530-1241-4162-836f-7b8e79deaa58  NKC: xx0021507  SUDOC: 158486722  VIAF: 133852909   WorldCat (עם VIAF): 133852909