stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פייזאבאד

| --- | --- |

מראה כללי של העיר
 מדינה:  אפגניסטן אפגניסטן
 מחוז:  בדח'שאן
 שטח:  496.7 קמ"ר
 גובה:  1,254 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  77,154 (21 בספטמבר 2020)
  ‑ צפיפות:  155.3 נפש לקמ"ר (21 בספטמבר 2020)
 קואורדינטות:  37°7′03″N 70°34′47″E﻿ / ﻿37.11750°N 70.57972°E﻿ / 37.11750; 70.57972
 אזור זמן:  UTC +4:30
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אפגניסטן מוגדלת) קאבול קנדהאר הראת מזאר-י שריף ג'לאלאבאד לשכר גאה תאלקאן ח'וסת שברגאן ע'זני א י ר א ן  פקיסטן הודו סין טג'יקיסטן אוזבקיסטן טורקמניסטןפייזאבאד(למפת אפגניסטן רגילה) קאבול קנדהאר הראת מזאר-י שריף ג'לאלאבאד לשכר גאה תאלקאן ח'וסת שברגאן ע'זני א י ר א ן  פקיסטן הודו ס. טג'יקיסטן אוזבקי. טורקמניסטןפייזאבאד  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
פייזאבאד (בפשטו: فيض آباد; בפרסית: فیض‌آباد, תעתיק מדויק: פיץ' אאבאד) היא עיר בצפון־מזרח אפגניסטן ובירת מחוז בדח'שאן. העיר שוכנת על גדתו הימנית של נהר הכוכצ'ה בגובה 1,254 מטר מעל פני הים, 315 ק"מ צפון-מזרחית לבירה קאבול. פייזאבאד היא המרכז המסחרי והמנהלי העיקרי של אזור הרי פמיר ועל פי תחזית רשמית לתאריך 21 בספטמבר 2020, התגוררו בה 77,154 בני אדם.
היסטוריה

העיר נקראה ג'וז גון (בפרסית:  جوزگون دره) עד 1680 בגלל חוות האגוז ("ג'וז") הרבות באזור. השם שונה לפייזאבאד, שניתן לתרגם באופן גס כ"מעון של שפע אלוהי, ברכה וצדקה", כאשר הגלימה של הנביא מוחמד נמסרה לעיר. המסורת קובעת שהוא הובא לכאן על ידי מוחמד שייח' זיא ושייח' ניאז לאחר שווייס הקוראן הביא אותו לבלח'.
באותה תקופה העיר החליפה את מונג'אן כבירת בדאקשאן. מאוחר יותר, בשנת 1768, לקח אחמד שאה דוראני את הגלימה לקנדהאר, והקים שם את מסגד גלימת הנביא מוחמד בשנת 1695 (לספירה). הצאחבזאדה מסמרקנד הוציאו את שריד הנביא מהבירה בשנת 1734. בגדיו שהגיעו מהמערכה הטורקית נלקחו על ידי טמורלן לסמרקנד. בזמן שהשריד הועבר להודו הוא נתפס על ידי מיר יאר בג שהפקיד אותו בפייזאבאד.
בשנת 1821 נהרסה העיר על ידי מוחמד מוראד בג, והתושבים עברו לקונדוז. אך לאחר שסופחה על ידי עבד א-רחמן ח'אן, העיר חזרה לחשיבותה הקודמת, והפכה למרכז מסחר אזורי חשוב.
ב-1979 הפכה העיירה למוקד של קבוצות גרילה שביקשו להדוף את הפלישה הסובייטית. פייזבאד נכבשה על ידי הכוחות הסובייטיים ב-1980 והפכה לבסיס לחיל המצב הסובייטי.
ארגונים לא ממשלתיים רבים שפעלו במחוז בדאקשאן לאחר נפילת הטאליבין במסגרת פלישת ארצות הברית לאפגניסטן ב-2001 מיקמו את המטה שלהם בחלק החדש של העיר. ליד העיר גרמניה הובילה את צוות השיקום המחוזי. המחנה מבוסס על מנחת סובייטי ישן.
הערות שוליים

↑  Afghanistan: Administrative Division (Provinces and Districts) - Population Statistics, Charts and Map, citypopulation.de
↑  Adamec, Ludwig W., ed. (1972). Historical and Political Gazetteer of Afghanistan. Vol. 1. Graz, Austria: Akadamische Druck-u. Verlangsanstalt. p. 67.
↑  Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Faizabad". Encyclopædia Britannica. Vol. 10 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 136
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007491882505171  LCCN: no99017248  VIAF: 243170979   WorldCat (עם VIAF): 243170979 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אפגניסטן ובנושא יישובים באסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פיטרמריצבורג

| --- | --- |

 מדינה:  דרום אפריקה דרום אפריקה
 פרובינציה:  קוואזולו-נטאל קוואזולו-נטאל
 תאריך ייסוד:  1839 
 על שם:  פיט רטיף, Gerrit Maritz 
 שטח:  126 קמ"ר
 גובה:  596 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  839,327 (2023)
  ‑ צפיפות:  6,700 נפש לקמ"ר (2023)
 קואורדינטות:  29°36′03″S 30°22′47″E﻿ / ﻿29.6009°S 30.3796°E﻿ / -29.6009; 30.3796 
 http://www.msunduzi.gov.za
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת דרום אפריקה מוגדלת) פרטוריה קייפטאון בלומפונטיין יוהנסבורג דרבן פורט אליזבת נמיביה בוטסואנה זימבבואה מוזמביק לסוטו אסוואטיני האוקיינוס ההודיפיטרמריצבורג(למפת דרום אפריקה רגילה) פרטוריה קייפטאון בלומפונטיין יוהנסבורג דרבן פורט אליזבת נמיביה בוטסואנה זימבבואה מוזמביק לסוטו אסוואטיני האוקיינוס ההודיפיטרמריצבורג(למפת קוואזולו-נטאל רגילה) דרבן אמפאנייני ליידיסמית' ניוקאסל קוקסטאדפיטרמריצבורג(למפת קוואזולו-נטאל מוגדלת) דרבן אמפאנייני ליידיסמית' ניוקאסל קוקסטאדפיטרמריצבורג  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פיטרמריצבורג (באנגלית: Pietermaritzburg) היא הבירה והעיר השנייה בגודלה בפרובינציה קוואזולו-נטאל שבדרום אפריקה נוסדה ב-1838. זהו מרכז תעשייתי חשוב מבחינה אזורית, המייצר אלומיניום, עץ ומוצרי חלב.
בעיר יש בתי ספר רבים ומוסדות להשכלה על תיכונית, כולל קמפוס של אוניברסיטת קוואזולו-נטאל. כיום האוכלוסייה הנוכחית מוערכת בלמעלה מ-600,000 תושבים (כולל עיירות שכנות). בפיטרמריצבורג יש ריכוז גבוה ביותר של הודים-דרום אפריקאים.
היסטוריה

העיר נוסדה באפריל 1838 על ידי מתיישבים אפריקאנרים מהטרק הגדול. העיירה גדלה במהירות והפכה לבירת רפובליקת הבורים קצרת הימים נטאליה. הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד השתלטה על פיטרמריצבורג ב-1843.
ב-1893 עורך הדין ההודי מהאטמה גנדי ביקר בהודו ונסע ברכבת המקומית. הוא גורש ברכבת באזור פיטרמריצבורג לאחר שלא הסכים לעבור לקרון האחורי בשל מוצאו (אף על פי שקנה כרטיס למחלקה הראשונה). אירוע זה היה משמעותי ביותר בחיי גנדי, ופיתח את גישת הסאטיאגרהא וההתנגדות הבלתי אלימה. כיום, פסל ברונזה של גנדי ניצב ברחוב צ'רץ', במרכז העיר.
כלכלה

עד סוף שנות ה-90, האזור היה ידוע בייצור מוצרי טקסטיל, ביגוד והנעלה באיכות גבוהה. למרות זאת, תעשיות אלו פחתו באזור עקב עלויות ייצור נמוכות יותר באסיה. כיום הכלכלה היא חקלאית במיוחד.
ערים תאומות

טאיוואן טאיג'ונג, טאיוואן
מרכז העיר, 1900
עשבים שוטים

ערך זה עוסק בצמחים לא רצויים שגדלים פרא בין צמחי התרבות. אם התכוונתם לביטוי המשמש לתיאור אדם שהתנהגותו אינה מוסיפה כבוד לחברה שבה גדל, ראו .
דרדר צהוב- אחד המינים הנפוצים של עשב שוטה
700 פרות שמתו כתוצאה מגידולים שוטים רעילים
עשבֿים שוטים (גם: צִמחי בָּאֳשה) הם צמחים לא רצויים הגדלים פרא בין צמחי התרבות ומפריעים לגידולם. הגנן או החקלאי טורחים לעקור את העשבים השוטים. המושג "עשב שוטה" הוא אפוא מושג סובייקטיבי – צמח הנחשב עשב שוטה בעיני אדם אחד יכול להיחשב פרח בר בעיני אדם אחר. לדוגמה, צמח שן הארי, אשר נחשב גם לעשב שוטה, אבל יש הרואים בו פרח מושך. בנוסף, ניתן להשתמש בעלים ובשורשים של צמח זה בהכנת תרופות או כמזון. מצד שני, בעלי מדשאות רואים אותו לרוב כעשב טורדני. לרוב הכרחי שצמח יוכל לגדול מהר על מנת שיחשב עשב שוטה מכיוון שצמחים הדורשים טיפול ניתנים להסרה בקלות מבלי שישובו לגדול במקום.
מינים פולשים

צמחים רבים הפכו למינים פולשים משום שהועברו על ידי האדם למקומות שבהם אין להם טורפים רועים טבעיים והם מתחרים עם צמחים אחרים על מקום. כך לדוגמה צמח הצבר אשר הציף אזורים נרחבים באוסטרליה עד אשר הוצג לאזור עש שחיסל למעלה מ-90% מצמחי הצבר בתוך 10 שנים. מקרה זה הוא דוגמה טובה לבקרה ביולוגית על מפגע סביבתי.
במקרים כמו זה של הצבר באוסטרליה, העשבים השוטים נקראים מינים פולשים (או פולשים אקזוטיים). מונח זה מוּחַל על צמחים שהובאו לאזור מסוים שבו הם לא היו קיימים קודם לכן, וכתוצאה מכך הם פלשו והפריעו למערכת האקולוגית המקומית וגרמו לנזק.
עשבֿים מזיקים

עשבים מזיקים הם עשבים שיכולים להיות מסוכנים לבריאותם של בני אדם או בעלי חיים.
שליטה על עשבים שוטים

במטרה להקטין את גדילת העשב השוטה, פותחו אסטרטגיות רבות להדברתם. הבסיסית ביותר נקראת חרישה – חתיכת שורשי העשבים. כיום, נעשה שימוש רב בקוטלי עשבים, כימיקלים אשר מתוכננים כך שלא ישאירו שארית רעילה בקרקע.
בגנים ביתיים, שיטות לשליטה על עשבים כוללות כיסוי הקרקע עם כמה שכבות של עיתון רטוב או יריעת פלסטיק שחורה למשך מספר שבועות. במקרה שמשתמשים בנייר עיתון רטוב, השכבות הכפולות מונעות מאור השמש להגיע לצמחים מתחת, והם מתים. הַסְפָּגַת העיתון במים מדי יום מאיצה את פירוק הצמחים המתים. לאחר מספר שבועות כל הצמחים (כולל העשבים) יהיו מתים, וניתן יהיה להסיר את העיתון ולזרוע או לשתול מחדש בקרקע. במקרה שמשתמשים ביריעת פלסטיק שחורה, הצמחים מתים בגלל אפקט החממה שנוצר מתחת ליריעה.
שימוש לשוני

בהשאלה משמש מושג זה לתיאור אדם שהתנהגותו אינה מוסיפה כבוד לחברה שבה גדל. הכינוי "עשב שוטה" בא לציין שאדם זה אינו מייצג את חברתו, אלא הוא חריג שהיא מתנערת ממנו ואינה רואה עצמה אחראית לגידולו ולטיפוחו. מרבים להשתמש בביטוי כאשר התנהגות בזויה של אדם עלולה להיראות כהקצנה של הלכי רוח המקובלים בחברה שממנה יצא.
הערות שוליים

↑  על פי משרד החקלאות הישראלי: "עשבים רעים מוגדרים כך: כל צמח הגדל במקום בו הוא לא רצוי, מפריע או מהווה סיכון לדוגמה: סיכון אש, עיבודים, פחיתה ביבול, מקור למחלות או מזיקים לצמחים אחרים, ואף משיקולים אסתטים." מתוך: עשבים רעים, באתר השירותים להגנת הצומח והביקורת
↑  Prickly pears in Australia - Wikipedia, the free encyclopedia
↑  Control of the Prickly-pear in Australia, באתר nature
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553504505171  GND: 4061838-9  LCCN: sh85145920  NARA: 10662855  NDL: 00616895  NKC: ph115745
פרידריך אוגוסט קקולה

| --- | --- |

 לידה:  7 בספטמבר 1829 דרמשטאדט, הדוכסות הגדולה של הסן 
 פטירה:  13 ביולי 1896 (בגיל 66) בון, הקיסרות הגרמנית 
 ענף מדעי:  כימיה
 מקום מגורים:  גרמניה
 מקום קבורה:  בון 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת גיסן  University of France  האוניברסיטה הטכנית בדרמשטאדט  Ludwig-Georgs-Gymnasium  אוניברסיטת גנט 
 מנחה לדוקטורט:  יוסטוס פון ליביג, Heinrich Will 
 מוסדות:  אוניברסיטת בון (1867–1896)  אוניברסיטת גנט (1858–1865)  אוניברסיטת היידלברג 
 תלמידי דוקטורט:  אדולף פון באייר, Richard Anschütz, Amé Pictet 
 פרסים והוקרה:  מדליית קופלי (1885)  אות המסדר מקסימיליאן של בוואריה למדעים ואמנויות (1888)  חבר זר של החברה המלכותית (8 באפריל 1875)  אות מסדר ההצטיינות במדעים ואמנויות של גרמניה 
 בן או בת זוג:  Stephanie Drory (1862–3 במאי 1863)  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 צאצאים:  Stephan Kekulé von Stradonitz 
 הערות:  מבין 5 הראשונים שזכו בפרס נובל לכימיה, 3 היו תלמידיו
 תרומות עיקריות
 הציע את צורת המשושה לתאר את מבנה הבנזן
 
פרידריך אוגוסט קקולה פון סטראדוניץ (בגרמנית: Friedrich August Kekulé von Stradonitz;‏ 7 בספטמבר 1829 – 13 ביולי 1896) היה כימאי גרמני שעסק בכימיה אורגנית.
קקולה נולד בעיר דרמשטאדט, במחוז הסה בגרמניה למשפחת אצולה מבוהמיה. הוא שימש כפרופסור באוניברסיטת גנט בפלנדריה (1858-1865) ובבון. הוא חקר תרכובות פחמן שונות, במיוחד בנזן ובשנת 1865 הציע את צורת המשושה לתאר את מבנה הבנזן. קקולה כתב שהגה את רעיון צורת המשושה של הבנזן בעקבות חלום על נחש האוכל את זנבו.
אף על פי שמקובל ליחס לו את מודל המשושה של הבנזן, יש ראיות לכך שהיו אחרים שהציעו מבנה זה לפניו.
בשנת 1885 העניקה לו החברה המלכותית של לונדון את מדליית קופלי.
פיג'ו 305

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פיג'ו 
 שנות ייצור:  1977–1989
 הרכבה:  צרפת צרפת
 מודל קודם:  פיג'ו 304
 מודל אחריו:  פיג'ו 405
 חברת אם:  Peugeot
 סיווג:  מכונית משפחתית
 מרכב:  4 דלתות – סדאן, 5 דלתות – סטיישן, 3 דלתות – ואן
 אורך:  4,240 מ"מ
 רוחב:  1,635 מ"מ
 גובה:  1,400 מ"מ
 משקל:  925-1,020 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,620 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, ארבע פעימות, 1,290 סמ"ק המפיק 64 כ"ס, (יחס דחיסה 1:8.8) מנוע 1,472 סמ"ק המפיק 73 כ"ס, מנוע 1,580 סמ"ק המפיק 94 כ"ס, מנוע 1,905 סמ"ק המפיק 105 כ"ס, מנוע דיזל 1,548 סמ"ק המפיק 49 כ"ס, מנוע דיזל 1,905 סמ"ק המפיק 65 כ"ס
 מהירות מרבית:  144 קמ"ש (לדגם מנוע 1,290 סמ"ק)
 צריכת דלק:  8.4 ליטר ל-100 ק"מ (לדגם מנוע 1,290 סמ"ק)
 מעצב:  פינינפארינה
 
פיג'ו 305, שנת 1988
פיג'ו 305 (בצרפתית: Peugeot 305) היא מכונית משפחתית אשר יוצרה על ידי חברת פיג'ו הצרפתית בין השנים 1977–1989.
יוצרו 1,649,176 יחידות.
תצורות

4 דלתות – סדאן
5 דלתות – סטיישן
3 דלתות – ואן (מסחרית)
דגמים

פיג'ו GL (מנוע 1,290 סמ"ק)
פיג'ו GLS (מנוע 1,580 סמ"ק)
פיג'ו GR (מנוע 1,290 סמ"ק)
פיג'ו SR (מנוע 1,472 סמ"ק)
פיג'ו GT (יוצר עד שנת 1983)
פיג'ו GTX (יוצר משנת 1982), (מנוע 1,905 סמ"ק המפיק 105 כ"ס)
פיג'ו GLD מנוע דיזל
פיג'ו GRD מנוע דיזל
פיג'ו SRD מנוע דיזל
תמונות

פיג'ו 305 – 4 דלתות
פיג'ו 305 ואן (מסחרית), שנת 1988
פיג'ו 305 – סטיישן
פיג'ו 305
ראו גם

פיג'ו
פיג'ו 304
פיג'ו 405
פיג'ו 309

| --- | --- |

פיג'ו 309
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פיג'ו (Peugeot)
 שנות ייצור:  1985–1993
 הרכבה:  צרפת צרפת  הודו הודו  ספרד ספרד  בריטניה בריטניה
 מודל קודם:  פיג'ו 305
 מודל אחריו:  פיג'ו 306
 חברת אם:  Peugeot
 סיווג:  מכונית משפחתית
 מרכב:  5 דלתות הצ'בק, 3 דלתות הצ'בק
 אורך:  4,050  מ"מ
 רוחב:  1,630 מ"מ
 גובה:  1,360 מ"מ
 משקל:  840-1,005 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,470 מ"מ 
 מפרט טכני
 מנוע:  4  צילינדרים,1,118 סמ"ק, המפיק 55 כ"ס, 1,124 סמ"ק, המפיק 60 כ"ס, 1,294 סמ"ק, המפיק 65 כ"ס, 1,360 סמ"ק המפיק 70 כ"ס, 75 כ"ס, 80 כ"ס, 1,580 סמ"ק המפיק 80 כ"ס, 92 כ"ס, 1,905 סמ"ק המפיק 105 כ"ס, 107 כ"ס, 110 כ"ס, 130 כ"ס, 148 כ"ס, 160 כ"ס, מנוע דיזל 1,769 סמ"ק המפיק 60 כ"ס, 68 כ"ס, דיזל טורבו 1,769 סמ"ק, מנוע דיזל 1,905 סמ"ק המפיק 65 כ"ס
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות, (לדגמי מנוע 1,294 סמ"ק), תמסורת ידנית - 5 מהירויות, תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות, תמסורת אוטומטית - 4 מהירויות (דגם ZF 4HP14)
 מהירות מרבית:  150 קמ"ש לדגמי מנוע 1,118 סמ"ק, 214 קמ"ש לדגמי 1,905 סמ"ק (הזרקה אלקטרונית)
 צריכת דלק:  6.6 ליטר ל-100 ק"מ לדגם מנוע 1,118 סמ"ק, 8.7 ליטר ל-100 ק"מ לדגם מנוע 1,905 סמ"ק
 
פיג'ו 309
פיג'ו 309
פיג'ו 309 היא מכונית משפחתית אשר יוצרה על ידי חברת פיג'ו הצרפתית בין השנים 1985–1993
סך הכול יוצרו 1,169,177 יחידות.
הדגם יוצר גם ב- הודו בין השנים 1994-1997, בספרד ובבריטניה.
מקדם הגרר של ה"פיג'ו 309" הוא 0.33.
תצורות

3 דלתות הצ'בק, 4 מקומות
5 דלתות הצ'בק, 5 מקומות
דגמים

פיג'ו 309 - בסיסי
פיג'ו 309 XE
פיג'ו 309 GE
פיג'ו 309 GL
פיג'ו 309 GL Profil
פיג'ו 309 GR
פיג'ו 309 SRD
פיג'ו 309 XS
פיג'ו 309 SR
פיג'ו 309 GTI
פיג'ו 309 GT
פיג'ו 309 GTX
פיג'ו 309 SX
פיג'ו 309 XA (ואן)
פיג'ו 309  SR Injection
פיג'ו 309 GLD
פיג'ו 309 GRD
פיג'ו 309 XRD
פיג'ו 309 XLD
תמונות

פיג'ו 309, 5 דלתות הצ'בק, שנת 1988
פיג'ו 309 דגם XE, שנת 1989
פיג'ו 309 דגם GR, שנת 1990
פיג'ו 309, שנת 1986
פיג'ו 309 - 3 דלתות הצ'בק
פיג'ו 309, 5 דלתות הצ'בק
פיג'ו 309, דגם XS, גרסת 3 דלתות הצ'בק
פיג'ו 309, 3 דלתות - מבט לתוך הרכב
פיג'ו 309, 5 דלתות הצ'בק, דגם SX
פיג'ו 309 דגם GTX, שנת 1989
ראו גם

פיג'ו
פיג'ו 305
פיג'ו 306
פארום

איור של החללית "פארום"
פארום (ברוסית: Паром, בתרגום לעברית: "מעבורת") היא הצעה של תאגיד החלל הרוסי "אנרגיה" לחללית רב-שימושית שתחליף את חללית האספקה הבלתי מאוישת מסוג פרוגרס.
החללית המוצעת היא גלילית בצורתה, ולה שני פתחי עגינה, המתוכננים להתחבר אל תחנת החלל הבינלאומית, לחלליות מסוג סויוז ולחללית העתידית של רוסיה, ה"קליפר". שיגור ניסוי ראשון היה צפוי בשנת 2009 אך משנת 2006 אין שום ידיעות על התקדמות המיזם.
את החללית מפתח תאגיד החלל והטילים "אנרגיה" כמיזם עצמי, ללא הזמנה בטוחה מטעם סוכנות החלל הפדרלית של רוסיה. ידיעות ראשונות על החללית פורסמו בשנת 2005, ובשנת 2006 הציגו בכירים מתאגיד "אנרגיה" שרטוטים של החללית ונתונים טכניים, בכנס השנתי של הפדרציה הבינלאומית לאסטרונאוטיקה.
נתונים טכניים

מידות - אורך: 6.55 מטר; קוטר: 3.22 מטר; נפח מדוחס: 26 ממ"ק.
יכולת העלאת מטען לחלל: 4 - 13 טון, תלוי בדגם המשגר.
משגר: סויוז או פרוטון
מסלול: LEO
יכולת שהייה במסלול (ללא חיבור לתחנת החלל): 10 ימים
שילוב עם החללית קליפר

החללית קליפר, חללית מאוישת שהייתה צריכה להחליף את החללית הוותיקה "סויוז", הייתה צפויה לנצל את החללית "פארום" למגוון שימושים חלליים, ובהם:
התחברות בחלל ותפקוד כתחנת חלל זוטא לתקופות ממושכות
תוספת מהירות לשם טיסה אל הירח
הגעה למסלולים גבוהים סביב כדור הארץ - תוך חיסכון בעלויות השיגור
פרויקט קליפר בוטל בשלבי תכנון ראשוניים.
ראו גם

ATV
HTV
פרוגרס
דרגון (חללית)
| ברית המועצות תוכנית החלל הסובייטית והרוסית רוסיה |
| --- | --- | --- |
| תוכניות לא מאוישות | תוכנית ספוטניק • תוכנית לונה • תוכנית ונרה • תוכנית לונוחוד • תוכנית מארס • תוכנית זונד • תוכנית וגה |  |
| תוכניות מאוישות | תוכנית ווסטוק • תוכנית ווסחוד • תוכנית סויוז • תוכנית סאליוט • אינטרקוסמוס • פדרציה • מאדים 500 • תוכנית חקר הירח הרוסית • תחנת השירות המסלולית הרוסית |  |
| משימות בולטות | ספוטניק 1 • ספוטניק 2 • לונה 2 • ווסטוק 1 • סויוז 1 • סויוז 11 • ונרה 11 • אפולו-סויוז |  |
| חלליות, מעבורות ומשגרים | ווסטוק • ווסחוד • סויוז • מעבורת החלל בוראן • מעבורת החלל פטיצ'קה • מעבורת 2.02 • מעבורת 2.03 • תחנת החלל מיר • פרוגרס • קליפר • תוכנית מיר ומעבורות החלל • מיר-2 • תחנת החלל הבין-לאומית (המקטע הרוסי) • LK • משגר ווסטוק • משגר ווסחוד • משגר סויוז • משגר מולניה • פרוטון • זניט • N-1 • אנגרה • תחנת החלל המסלולית הלאומית |  |
| קוסמונאוטים ומתכננים | יורי גגארין • גרמן טיטוב • ולנטינה טרשקובה • אלכסיי ליאונוב • לייקה • (קוסמונאוטים נוספים) • סרגיי קורוליוב • ולנטין גלושקו • ולדימיר צ'לומי • קרים קרימוב • קונסטנטין ציולקובסקי |  |
| קוסמודרומים | קוסמודרום בייקונור • קוסמודרום פלסצק • קוסמודרום ווסטוצ'ני • קוסמודרום סבובודני • קפוסטין יאר |  |
| השר לבניית מכונות כלליות וראשי רוסקוסמוס | סרגיי אפאנסייב • יורי קופטב • אנאטולי פרמינוב • ולדימיר פופובקין • אולג אוסטפנקו • איגור קומארוב • דמיטרי רוגוזין • יורי בוריסוב |  |
| חברות ותאגידי חלל פרטיים | תאגיד החלל הרוסי אנרגיה • מחקר מדעי לבניית מכונות •  אנרגומאש • מערכות המידע הלווייניות רשטניוב |  |
פרידריך אוגוסט שטילר

שטילר ב-1840 בקירוב
פרידריך אוגוסט שטילר (בגרמנית: Friedrich August Stüler;‏ 28 בינואר 1800 - 18 במרץ 1865) היה אדריכל ובנאי פרוסי. שטילר ידוע בין השאר בזכות בניית המוזיאון החדש בברלין, טירת שוורין והגלריה הלאומית הישנה.
שטילר נולד במילהאוזן, ולימים הפך לתלמידו של קארל פרידריך שינקל בברלין. הוא ביקר בצרפת ובאיטליה ב-1829 וב-1830 ביחד עם אדוארד קנובלאוך, וכעבור שנה ברוסיה ביחד עם היינריך סטראק. לאחר מכן הוא התמנה למפקח בניינים מלכותי, יועץ מלכותי לבניינים ומנהל וועדת הבנייה של ארמון המדינה בברלין. ב-1837 הוא תכנן את הבנייה מחדש של ארמון החורף בסנקט פטרבורג, אך לא הוציא אותה לפועל כיוון שהצאר ניקולאי הראשון החליט לבנות את הארמון מחדש בסגנון בארוק/רוקוקו, ולא בסגנון הנאו-רנסאנס שהוא הציע. שטילר חזר לברלין, ותוך זמן קצר הטיל עליו הקיסר פרידריך וילהלם הרביעי מספר רב של משימות. הוא אף מינה אותו לתפקיד האדריכל המלכותי ב-1842.
ביחד עם פרידריך וילהלם, שלמד בעבר את האדריכלות האיטלקית, שילב שטילר אלמנטים קלאסיים ביחד עם אדריכלות הרנסאנס במה שיהפוך ל"ארקאדיה הפרוסית". הם שילבו גם אלמנטים נוצריים מתקופת הנצרות הקדומה על מנת להימנע מבעיות פוליטיות עם הכנסייה באותה תקופה. לאחר מותו של לודוויג פרזיוס ב-1845 הופקד שטילר על בניית כנסיית השלום בברלין. ההשפעה האיטלקית התחדדה לאחר מסע משותף שערך עם פרידריך וילהלם באיטליה ב-1858/1859, אך הוא הושפע גם מאדריכלות יצקת אנגלית לאחר שערך מסע באנגליה ב-1842.
שטילר מת בברלין ונקבר בבית הקברות דורותנשטאדטישר.
עבודתו

בניינים רבים שנבנו על ידי שטילר נחרבו במלחמת העולם השנייה, אך רק חלק מהם שוקמו ובצורה שונה שלא העלימה לחלוטין את השפעתו. שטילר נחשב לתלמידו של קארל פרידריך שינקל ולאדריכל בזכות עצמו. בין העבודות הרבות שביצע ניתן למנות את:
1843–1855: המוזיאון החדש
1844–1845: כנסיית יקוב הקדוש בקרויצברג
1844 - 1863: אוניברסיטת קניגסברג
1845 בקירוב: הטירה המלכותית בברסלאו (נהרסה ב-1945)
1845 - 1854: כנסיית השלום בסנסוסי
1846–1856: עיצוב האודיטוריום של הארמון הרומי המשוחזר בטריר
1851–1864: ארמון אורנז'רי בפוטסדאם
1851: טירת שוורין
1852–1859: קסרקטין בארמון שרלוטנבורג
1859 - 1866: בית הכנסת החדש בברלין
1862–1865: האקדמיה ההונגרית למדעים בבודפשט
1862 - 1876: הגלריה הלאומית הישנה בברלין
טירת שוורין
פול בקמסטר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 ביוני 1946 לונדון, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  7 בנובמבר 2017 (בגיל 71) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית למוזיקה 
 סוגה:  קאנטרי 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  צ'לו, סינתיסייזר 
 פרסים והוקרה:  פרס גראמי לעבוד מוזיקלי כלים ושירה (2001) 
 פרופיל ב-IMDb
 
פול בקמסטר (אנגלית: Paul Buckmaster;‏ 13 ביוני 1946 - 7 בנובמבר 2017) היה מעבד מוזיקלי, מוזיקאי ומלחין, הידוע בעיקר עקב שיתוף הפעולה הפורה שלו עם אלטון ג'ון. יחד עם זאת עבד עם מוזיקאים והרכבים חשובים ובהם דייוויד בואי בשירו "Space Oddity", הרולינג סטונז (באלבום Sticky Fingers), טיילור סוויפט (באלבום Speak Now) גרייטפול דד, הארי נילסון, קארלי סימון, סלין דיון, בקסטריט בויז ומיילס דייוויס עמו ניגן באלבום "On the Corner".
בשנת 1995 הלחין את פסקול סרטו של טרי גיליאם, "12 קופים", ובין השאר השתתף בהקלטות האלבום Chinese Democracy של להקת Guns N' Roses.
פול בילגר

| --- | --- |

 לידה:  21 בספטמבר 1815 לודוויגסלוסט, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  16 בספטמבר 1840 (בגיל 24) ברלין, ממלכת פרוסיה 
 הישג בולט:  מחבר ספר הפתיחות המקיף הראשון Handbuch des Schachspiels, שעד היום מכונה בקיצור "הבילגר".
 מקצוע נוסף:  קצין בצבא הפרוסי
 מדינה:  גרמניה
 
פול בילגר (בגרמנית: Paul Rudolf (or Rudolph) von Bilguer;‏ 21 בספטמבר 1815 - 16 בספטמבר 1840) היה שחמטאי גרמני ותאורטיקן שחמט, וזאת בנוסף להיותו קצין בצבא הפרוסי.
בילגר היה חבר באיגוד השחמט הברלינאי, וחבר הפליאדות של ברלין.
חיבר את ספר הפתיחות המקיף הראשון Handbuch des Schachspiels, שעד היום מכונה בקיצור "הבילגר". הוא מת בגיל 25 משחפת ועבודתו הושלמה שלוש שנים אחרי מותו על ידי חברו טאסילו פון דר לאסה; לאחר מכן יצאו עשרות מהדורות עדכונים של הספר, האחרונה שבהן בשנת 1922.
פסגת קורנר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  930 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  63°35′00″S 58°39′00″W﻿ / ﻿63.5833°S 58.65°W﻿ / -63.5833; -58.65
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהפסגת קורנר(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהפסגת קורנר(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת קורנר(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת קורנר
 
פסגת קורנר (באנגלית: Corner Peak) היא פסגה בעלת צורה פירמידלית, הממוקמת בצפון-מזרח רמת סרדנוגורי, בצפון-מערב חצי האי טריניטי, בצפון-מזרח חצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
שיא גובהה של הפסגה 930 מטרים מעל פני הים.
המדרון הצפוני של הפסגה - הוא מדרון סלעי חשוף.
פסגת קורנר ממוקמת 15 קילומטרים מזרחית - דרום-מזרחית מכף רוקמורל.
פסגת קורנר מהווה את הפינה של העמק הקרחוני הרחב, בו זורם קרחון מאלוראד. במעלה זרם הקרחון, לכיוון דרום-מזרח, העמק מתרומם בגובהו. הקרחון זורם מפסגת קורנר לכיוון צפון-מערב והופך להיות הדום קרח, בצידו הצפון-מערבי של חצי האי טריניטי.
היסטוריה > מיפוי אזור הפסגה

סקר שטחי חסות איי פוקלנד ערך בשנת 1946 סקר של אזור הפסגה.
היסטוריה > מקור השם

שמה של הפסגה ניתן לה על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.
השם הוא תיאורי (בהתייחס למיקום הפסגה בפינה של עמק, בה הקרחון משנה כיוון).
באנגלית המילה "קורנר" משמעה פינה.
פיג'ו 308

| --- | --- |

פיג'ו 308
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פיג'ו 
 שנות ייצור:  2007 - היום
 הרכבה:  צרפת צרפת  מלזיה מלזיה
 מודל קודם:  פיג'ו 307
 סיווג:  מכונית משפחתית
 מרכב:  האצ'בק 3\5 דלתות
 אורך:  4,276 מילימטר
 רוחב:  1,815 מילימטר
 גובה:  1,498 מילימטר
 משקל:  1,312 קילוגרם
 בסיס גלגלים:  2,608 מילימטר
 מפרט טכני
 הילוכים:  ידנית עם 5 הילוכים או אוטומטית עם 4 הילוכים או אוטומטית טורבו 6 הילוכים
 קשר:  סיטרואן C4
 
פיג'ו 308 (צרפתית: Peugeot 308) היא מכונית משפחתית המיוצרת על ידי חברת המכוניות הצרפתית פיג'ו החל מה-5 ביולי 2007 ונמכרת מאז ספטמבר 2007. פיג'ו 308 מיוצרת בערים סושו ומולהאוס בצרפת. במרץ 2011 עבר הדגם מתיחת פנים והוצג לאחר השינוי בתצוגת המכוניות בז'נבה.
זכייה בתואר מכונית השנה באירופה

במרץ 2014 זכתה פיג'ו 308 בתואר מכונית השנה באירופה בתערוכת הרכב בז'נבה. בנימוקים לזכייתה של פיג'ו 308, חבר השופטים ציין את המראה המסוגנן, השימוש בפלטפורמה המודולרית החדשה של הקונצרן - EMP2, ההפחתה במשקל המכונית, המרווח לנוסעים, יחידות ההנעה המגוונות עם שלל מנועי בנזין ודיזל בהספקים שבין 82 ל-180 כ"ס שמציגים בחלק מהדגמים נתוני זיהום אוויר נמוכים במיוחד וכן את תיבת ההילוכים האוטומטית החדשה. זוהי הזכייה הרביעית של פיג'ו לאחר שב-2002 הצליחה קודמתה לתפקיד, פיג'ו 307 להתייצב בצמרת, כשלפניה עשו זאת פיג'ו 504 ופיג'ו 405.
נתונים טכניים

פיג'ו 308 מצוידת במנוע בנזין Pure-Tech Turbo בנפח של כ-1.2 ליטר. המפיק הספק מרבי של 130 כוחות סוס ב-5,500 סל"ד, ואילו מומנט מרבי של כ-23.4 קג"מ המתקבלים מתחום של כ-1,750 סל"ד. התאוצה מעמידה למהירות של כ-100 קמ"ש אורכת 10 שניות. המהירות המרבית של המכונית היא כ-200 קמ"ש. פליטת ה-CO2 היא 105 גרם/ק"מ. למנוע משודכת תיבה ידנית או אוטומטית. שתי התיבות בעלת 6 הילוכים קדמיים ומיוצרות על ידי יצרנית תיבות ההילוכים היפנית Aisin. על פי היצרנית, תצרוכת הדלק במצב נסיעה משולב עירוני-בינעירוני היא 5.2 ליטר ל-100 ק"מ. בגרסת הטורבו דווח כי פיג'ו רשמה שיא גינס בצריכת דלק כאשר פיג'ו 308 HDi (שנת 2014) הצליחה לגמוא כ-1,810 קילומטרים על מכל דלק אחד, תוך כדי צריכה של מעל ל-35 קילומטרים לליטר ‏.
בטיחות

בהיבט הבטיחותי כוללת פיג'ו 308 מערכות בטיחות כגון: בקרת שיוט דינמית, בקרת סטייה מנתיב, בלימה אוטומטית במהירות עירונית, בקרת תאורה חכמה, אפשרות לביטול כרית אוויר לנוסע, ניטור שטחים מתים בשדה הראייה, בקרת יציבות משופרת ועוד. הדגם קיבל במדד של הארגון יורו NCAP ציון של 5 כוכבים ‏.
גלריית תמונות

פיג'ו 308 3 דלתות
פיג'ו 308 5 דלתות
פיג'ו 308 CC
פסגת קוק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  פרדריק קוק 
 גובה:  1,590 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  הרי סולוואי 
 קואורדינטות:  64°24′S 62°24′W﻿ / ﻿64.4°S 62.4°W﻿ / -64.4; -62.4
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהפסגת קוק(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהפסגת קוק(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת קוק(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת קוק
 
פסגת קוק (באנגלית: Cook Summit) היא הפסגה הגבוהה ביותר בהרי סולוואי שבאי בראבנט, בארכיפלג פאלמר, בחצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה.
גובה הפסגה 1,590 מטרים מעל פני הים.
הפסגה ממוקמת בין פסגת גיילן ופסגת קלסוס.