stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מוזיאוני הוותיקן
ההיסטוריה של המוזיאון

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מקור אוספי הוותיקן בפסל שיש - לאוקואון ובניו, שהתגלה ב-14 בינואר 1506 בכרם ליד הבזיליקה די סנטה מריה מג'ורה ברומא. האפיפיור רכש את הפסל בהמלצתם של מיכלאנג'לו בואונרוטי וג'וליאנו דה סאנגאלו, וחודש לאחר הרכישה איפשר האפיפיור לצפות בפסל.
האוסף הראשוני הוצג בחדרי בורג'ה עד שהורה האפיפיור פיוס האחד עשר על הקמת מבנה עבור המוזיאון. המבנה תוכנן על ידי האדריכל לוקה בלטראמי.
מוזאונים וגלריות עיקריים

מוזיאון הוותיקן מתפרש על חלקים רבים מקריית הוותיקן. שני החלקים המרכזיים שלו הם מספר אולמות וחללים ובהם ארמון האפיפיור והמבנים סביב חצר בלוודרה (Cortile del Belvedere), שהותאמו בדיעבד לתצוגת יצירות אמנות, וכן חללים אחרים, שנבנו במהלך המאה ה-20 כחללים מוזיאליים. בנוסף לחללי המוזיאון מאפשר הוותיקן גישה גם לגני הוותיקן. מוזיאון נוסף מצוי בחדר האוצר של בזיליקת פטרוס הקדוש והוא מופעל בניתוק משאר המוזיאונים של הוותיקן.
מוזאונים וגלריות עיקריים > הקפלה הסיסטינית

הקפלה הסיסטינית באיטלקית: La Cappella Sistina) היא קפלת תפילה הנמצאת בארמון האפיפיור. הקפלה משמשת את טקס הקונקלווה, התהליך בו נבחר האפיפיור, וידועה בציורי הקיר שיצרו בה אמנים איטלקים בתקופת הרנסאנס, ביניהם ידועים בעיקר הפרסקו על תקרת הקפלה ופרסקו "יום הדין" שצייר מיכלאנג'לו במחצית הראשונה של המאה ה-16.
בקפלה מצויים שני מחזורים של פרסקאות המתארים אירועים מחיי משה ומחייו של ישו. ציורים אלו נעשו בפרק זמן של כ-11 חודשים. מלאכת הציור נמשכה מחודש יולי 1481 עד חודש מאי 1482. בין האמנים שיצרו פרסקאות אלו היו דומניקו גירלנדיו, פייטרו פרוג'ינו, שיצר את "ישו מעניק את מפתחות השמים לפטרוס", סנדרו בוטיצ'לי המתאר את פרשת קורח. מחזורי פרסקאות אלו ממשיכים את המסורת הנוצרית הרואה בתנ"ך (ה"ברית הישנה") כרמז מקדים לתיאורים המופיעים בברית החדשה ואת דמותו של משה כרמז מקדים (פרה פיגורציה) לדמותו של ישו. בשתי יצירות אלו הובלטה שאלת הסמכות האלוהית. בעונשו של קורח הבהיר משה כי הסמכות לחוקים ולתקנות נתונה בידיו של האל. סמכות זו הועברה במעמד נתינת המפתחות לפטרוס, שנחשב בנצרות הקאתולית לאפיפיור הראשון.
הפרסקו שעל תקרת הקפלה, שצויר על ידי מיכלאנג'לו בין השנים 1508-1512, נחשב לאחת מיצירת האמנות החשובות בתולדות האמנות המערבית. החלק המרכזי של הפרסקו מורכב מסדרה של תשעה ציורים שנושאיהם לקוחים מתוך ספר בראשית. הסצנות השונות מסודרות בתקרה החל מספורי המבול, הממוקמים בכניסה לקפלה, דרך סיפורי אדם הראשון וחוה ועד לתיאורי בריאת העולם, הממוקמים בקרבה אל המזבח של הקפלה. סביב תיאורים אלו מצויים תיאורים של נביאים מן התנ"ך ושל סיבילות, נביאות שחזיונותיהן מופיעים בספרים החיצוניים שחיברו יהודים-הלניסטיים. המסגרת הרעיונית הכוללת של הפרסקו מציגה את הנצרות כמכשיר בעזרתו יוכל האדם להתגבר על ארציותו לעבר רמה רוחנית נשגבת יותר.
פרסקו נוסף - "יום הדין האחרון" - צויר על ידי מיכלאנג'לו בין השנים 1537-1541, והוא מכיל 314 דמויות. במרכז החלק האמצעי מתואר ישו, השופט העליון של יום הדין, בידו השמאלית הוא מורה על הזוכים בחיי עולם ומשלח את קללותיו באלה שדינם נחרץ לייסורי נצח. לצדו מריה. בין הדמויות מתוארת דמותו של ברתולומיאוס הקדוש המחזיק בידו האחת את עורו המוטבע בתווי פניו המעוותים של מיכלאנג'לו ובידו השנייה את המאכלת שבה עונה.
מוזאונים וגלריות עיקריים > חדרי רפאל

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מוזאונים וגלריות עיקריים > גלריית הציורים

גלריית הציורים (באיטלקית: Pinacoteca) הוקמה בשנת 1932 על ידי האפיפיור פיוס האחד עשר. לפני הקמת הגלריה שכן אוסף הציורים ב"דירת בורג'ה" (Borgia Apartment) שבארמון האפיפיור. אוסף הגלריה מונה כ-460 ציורים, והיא כוללת 18 חדרי תצוגה.
חלק גדול מן הציורים הועברו אל האוסף מכנסיות קתוליות שונות. אחד המניעים ליצירת הגלריה הייתה הוצאתן הכפויה של יצירות אמנות ממקום הצבתן. ציורים כגון "המדונה מפוליג'ו" (Madonna of Foligno) מאת רפאל נבזזו מכנסיות באיטליה על ידי כוחות צבא נפוליון בשנת 1797 והחוזרו מצרפת רק לאחר שנת 1815.
בין יצירות האמנות הידועות בגלריה ניתן למנות את אוסף ציורי רפאל, "טריפטיך סטפנצ'י" (Stefaneschi Triptych), מאת ג'וטו, הירונימוס הקדוש מאת לאונרדו דה וינצ'י, "ההורדה מהצלב" מאת קאראווג'ו, וכן ציורים מאת טיציאן, פרה אנג'ליקו, פאולו ורונזה ואחרים.
מוזאונים וגלריות עיקריים > אוסף האמנות הדתית בת זמננו

אוסף האמנות הדתית בת זמננו (באיטלקית: Collezione Arte Religiosa Moderna) מציג יצירות אמנות מודרניות, החל מן המאה ה-19, של אמנים שונים כגון וינסנט ואן גוך, מארק שגאל, פרנסיס בייקון, פבלו פיקאסו ואחרים. המוזיאון ממוקם ב-55 חדרים הפזורים במקומות שונים ובהם ב"דירת בורג'ה" בארמון האפיפיור, ובסדרה של חדרים מתחת להקפלה הסיסטינית.
מוזאונים וגלריות עיקריים > מוזיאון פיו קלמנטינו

מוזיאון פיו קלמנטינו (באיטלקית: Museo Pio-Clementino) נוסד על ידי האפיפיור קלמנס הארבעה עשר בשנת 1771 ב"ארמון בלוודרה" שבארמון הוותיקן. במקור הציג המוזיאון אמנות רנסאנס ואמנות עתיקה. כיום מוקדש המוזיאון לפיסול יווני עתיק ופיסול רומי.
הפסל הרומי הראשון בוותיקן - פסל של אפולו - הוצב בשנת 1503 על ידי האפיפיור יוליוס השני בחצר חיצונית. בשנת 1506 נוסף לאוסף פסל לאוקואון. במהלך המאה ה-18 הפך האוסף האקלקטי לאוסף ארכאולוגי, וכלל ממצאים אפיגרפים שונים, עתיקות נוצריות וכן פיסול רומי שנבזז על ידי כוחות צבא נפוליון והוחזרו לאיטליה. בנוסף, בתקופתם של קלמנס הארבעה עשר ופיוס השישי נבנה מחדש ארמון בלוודרה והחצר והותאמו במיוחד להצגת יצירות האמנות השונות.
בין המוצגים הידועים במוזיאון ניתן למנות את "פסיפס המסכות" מוילה אדריאנה, הסרקופגים של הלנה הקדושה וקונסטנטינה - אמו וביתו של קונסטנטינוס, "אפולו בלוודרה", פסל אוגוסטוס מפרימה פורטה, גרסה רומית של פסל "אפולו קוטל לטאה", "גו בלוודרה" ועוד.
מוזאונים וגלריות עיקריים > מוזיאון פיו כריסטיאנו

מוזיאון פיו כריסטיאנו (באיטלקית: Museo Pio Cristiano), המציג עתיקות נוצריות, הוקם בארמון הלטראנו בשנת 1854 על ידי פיוס התשיעי. המוזיאון מציג כתובות וממצאים אפיגרפים אחרים מן התרבות הנוצרית והיהודית המוקדמת. בנוסף, מוצגים במוזיאון ממצאים מן הקטקומבות של רומא, שלא הייתה אפשרות לשמר אותם במקומם המקורי.
בין הממצאים הידועים במוזיאון פסל "הרואה הנאמן" ו"הסרקופג דוגמהטי" מן המאה ה-4 לספירה.
מוזאונים וגלריות עיקריים > מוזיאון גרגוריאנו אטרוסקו

מוזיאון גרגוריאנו אטרוסקו (באיטלקית: Museo Gregoriano Etrusco) נוסד על ידי האפיפיור גרגוריוס השישה עשר בשנת 1837. למוזיאון תשעה אולמות והוא מציג אמנות יוונית ואטרוסקית הכוללת כלי חרס, סרקופגים, כלי ברונזה וכן את אוסף גוליילמי. בין המוצגים הידועים הם פסל "מארס מטודי", כלי חרס מאת צייר אכילס, כד אמפורה של הצייר אקסקיאס (Exekias) המציג את אכילס ואיאס משחקים ועוד.
מוזאונים וגלריות עיקריים > המוזיאון האתנוגרפי המסיונרי

המוזיאון האתנוגרפי המסיונרי (באיטלקית: Museo Missionario-Etnologico) הוא מוזיאון אתנוגרפי נוסד בשנת 1926 על ידי פיוס האחד עשר. עד שנת 1963 הוצב האוסף בארמון הלטראנו. בשנת 1973 הועבר האוסף למבנה חדש. ראשיתו של האוסף בתצוגה האתנוגרפית המסיונרית שנערכה בשנת 1925. כיום מונה האוסף כ-100,000 פריטים מרחבי העולם.
מוזאונים וגלריות עיקריים > מוזיאון קיאראמונטי (Museo Chiaramonti)

מוזיאון זה הוקם על ידי האפיפיור פיוס השביעי וקרוי על שמו (הקודם לשמו האפיפיורי). המוזיאון מציג מספר רב של סרקופגים ופסלים רומיים כגון פסלו של אוגוסטוס, ופסל אל הנילוס. בגלריה לאפידאריה מוצגים מעל 3,000 לוחות אבן וכתובות, וגלריה זו היא מוזיאון הכתובות הרומיות הגדול בעולם. הגלריה סגורה לקהל, וכניסה אלה מותרת רק לצורכי מחקר.
מוזאונים וגלריות עיקריים > מוזיאון גרגוריאנו אג'יציו (Museo Gregoriano Egizio)

מוזיאון זה נוסד על ידי האפיפיור גרגוריוס השישה עשר ומציג עתיקות שהתגלו במצרים העתיקה ובהם פפירוסים, מומיות של חיות וספרי מתים.
יצירות אמנות ידועות המוצגות במוזיאון

במוזיאון מוצגות מספר יצירות של קאראווג'ו ובהן "קבורת ישו" (1602 - 1603).
הירונימוס הקדוש מעשה ידי לאונרדו דה וינצ'י.
יצירות של פרה אנג'ליקו, ג'וטו, ניקולא פוסן וטיציאן.
כס השיש האדום שהיה מצוי קודם לכן בבזיליקה די סאן ג'ובאני אין לאטרנו.
יצירות של רפאל כגון חדרי רפאל, ההשתנות.
הקפלה הסיסטינית.
גלריית המפות המציגה מפות של כל איטליה שנעשו במצוות האפיפיור גרגוריוס השלושה עשר בין השנים 1580–1583 על ידי איגנציו דאנטי. גלריה זו, שאורכה 120 מטרים, ממוקמת בצידה המערבי של חצר בלוודרה ובה 40 מפות של איטליה.
פסל לאוקואון שנחשב כראשיתו של מוזיאון הוותיקן.
אכילס (שמאל) ואיאס (ימין) משחקים במשחק לוח במהלך אתנחתא ממלחמת טרויה על גבי אמפורה בטכניקת הדמות השחורה מאת אקסקיאס מהמאה ה-6 לפנה"ס  במוזיאון גרגוריאנו אטרוסקו.
מייק פטון

| --- | --- |

פטון, 2009
 לידה:  27 בינואר 1968 (בן 56) ארצות הברית יוריקה, קליפורניה, ארצות הברית 
 שם לידה:  Michael Allan Patton 
 מוקד פעילות:  צ'ילה 
 תקופת הפעילות:  מ-1985 
 מקום לימודים:  Eureka High School, אוניברסיטת הומבולדט 
 סוגה:  מטאל אלטרנטיבי, ג'אז פיוזן, רוק אלטרנטיבי, מוזיקה אוונגרדית, רוק ניסיוני, פאנק מטאל, ראפ מטאל, מטל אוונגרדי, ארט פופ 
 סוג קול:  בריטון קל 
 שפה מועדפת:  אנגלית, איטלקית 
 כלי נגינה:  דוגם צלילים 
 חברת תקליטים:  Ipecac Recordings, האחים וורנר רקורדס, סלאש רקורדס, צדיק רקורדס, וורנר מיוזיק גרופ, Reclamation! Recordings 
 פרופיל ב-IMDb
 
מייקל אלן "מייק" פטון (באנגלית: Michael Allan "Mike" Patton; נולד ב־27 בינואר 1968, באאוריקה, קליפורניה) הוא מוזיקאי אמריקאי
הידוע בעיקר בתור סולנה של הלהקה "פיית' נו מור" בין השנים 1988–1998, אך גם פעל ופועל בפרויקטים נוספים כמו "מיסטר באנגל" (1984–2000), "טומהוק" ו"פנטומאס".
פטון שר במגוון סגנונות, החל משירת פלסט, טנור "פרנק סינטרה", גראולינג וביטבוקס. הוא ידוע גם כזמר בעל מנעד קולי רחב של שש אוקטבות, שהעניק לו את תואר הזמר הידוע בעל המנעד הקולי הרחב ביותר.
הרכבים אחרים

פטון הפיק פרויקטים שונים בהם הוא נוטל חלק, בשיתוף המלחין ג'ון זורן וקואופרטיב ההקלטות שלו צדי"ק רקורדס, ויחד עם מוזיקאים ולהקות אחרות כמו The Dillinger Escape Plan, Melt Banana, The X-Ecutioners, Lovage, Rahzel, Kaada, Weird Little Boy, Maldoror, ספולטורה, מלווינס, פיפינג טום, ביורק, ועוד.
בשנת 1999 הקים בשיתוף עם גרג ורקמן (Greg Werckman) את חברת התקליטים Ipecac Recordings.
עקב הצלחתו של האלבום The Real Thing של פיית' נו מור, הוחתם ההרכב מיסטר באנגל על ידי האחים וורנר. הלהקה הוציאה לאור את אלבומה המלא הראשון ב־13 באוגוסט 1991 (שם האלבום הוא מר באנגל, הופק על ידי ג'ון זורן) והוציאה אלבום נוסף ב־10 באוקטובר 1995 שנקרא Disco Volante. את אלבומה האחרון שנקרא California הוציאה הלהקה ב־13 ביולי 1999. האלבום היה אמור לצאת ב־1998 אך חברת התקליטים "האחים וורנר" העדיפה להוציא קודם לכן את האלבום בעל השם הדומה Calfornication של הלהקה "רד הוט צ'ילי פפרז". מעשה זה גרם למתח רב בין שני ההרכבים.
הרכב מדובר נוסף של פטון הוא פנטומאס (Fantômas). ההרכב הוא מעין סופרגרופ וחביריו היו הסולן פטון שהיה אחראי גם על סמפולים וקלידים, באז אוסבורן (המלווינס) על גיטרה, טרבור דאן (מיסטר באנגל ואלקטריק מסאדה) על בס ודייב לומברדו (סלייר) על התופים. בתוכנית הראשונית של פטון, המתופף היה אמור להיות איגור קאוולרה מספולטורה, אך איגור דחה את ההצעה והמליץ על המתופף המושלם לתפקיד, לומבארדו, וכך נוצר ההרכב החדש של פטון. פנטומאס חתומים בלייבל של פטון, ובו הם הוציאו עד כה ארבעה אלבומים, שהם:
ה-Self Titled, שיצא ב-26 באפריל 1999, מכיל 30 קטעים שכל אחד מהם נקרא Page. השיר הראשון נקרא Page 1, וכן הלאה.
האלבום השני נקרא The Director's Cut, והוא יצא ב-09/07/2001. זהו אלבום קונספט, שמכיל גרסאות כיסויים לפס הקול של סרטי אימה ישנים.
האלבום השלישי שיצא נקרא Delirium Cordia בתאריך 27/01/2004. אלבום זה הוא שיר אחד באורך של שעה, 14 דקות ו-17 שניות. אלבום זה הוא בעצם פסקול לניתוח. שמו של השיר הוא Surgical Sound Specimens From the Museum of Skin.
אלבומם הרביעי והאחרון שיצא נקרא Suspended Animation והוא יצא במאי 2005. גם אלבום זה הוא אלבום קונספט בעל 30 קטעים, שמיוחס לחודש אפריל ולמוזיקה ציורית.
פאנטומס גם הוציאו אלבום הופעה חייה ביחד עם המלווינס, שנקרא Millennium Monsterwork 2000.
פרויקטים אחרים של פטון כוללים שני אלבומי סולו שיצאו בלייבל של זורן הנקרא "Tzadik: "Adult Themes for Voice שיצא בשנת 1996 ו-Pranzo Oltranzista שיצא בשנת 1997. פטון התארח בהקלטות של הלהקות Painkiller וNaked City (שני הרכבים נוספים של זורן) וכן הופיע פעמים רבות בהוצאות אחרות של הלייבל צדיק.
ב-2001 יצא הדיסק היחיד של ההרכב "Lovage". זהו פרויקט בהפקתו של Dan the Automator בו משתתפים אומנים רבים, ביניהם Kid Koala, אפריקה באמבאטה ודיימון אלברן (בלר, הגורילז). פטון וג'ניפר צ'ארלס (Elysian Fields) הם הזמרים הראשיים בפרויקט זה.
במשך השנים פטון הקים פרויקטים שלא יצאו להם דיסקים רשמיים, אך קיימים בוטלגים של הרכבים אלו. פרויקטים אלו כוללים את House of Discipline, Moonraker (ביחד עם באקטהד) ופטון וראזל.
ב-2007 הופיע בישראל, ושוב ב-2009 עם הלהקה פיית' נו מור. ב-2015 הוציא פיית' נו מור אלבום חדש, אחרי הפסקה של 18 שנה.
הפקות ופרויקטים נוספים

בשנת 2003 פטון התארח באלבום Medulla של הזמרת האיסלנדית ביורק ועבד עם הביטבוקסר ראזל.
בשנת 2005 פטון נרתם לעבודה על פסקול לסרט העצמאי Pinion. כמו כן, שיחק בסרטו של סטיב בלדרסון, "Firecracker". נוסף על כך, הוא צפוי להלחין פסקול למשחק מבית Rockstar Games) Grand Theft Auto).
במהלך שנת 2006 השלים פטון את עבודתו הארוכה על האלבום של ההרכב Peeping Tom, שיצא לחנויות ב-30 במאי אותה השנה, תחת חברת התקליטים שלו, Ipecac. באלבום משתתפים אמנים שונים כמו נורה ג'ונס, קול קית', ראזל ומאסיב אטאק. פטון ציין כי אלבום זה הוא ”הגרסה שלי למוזיקת הפופ. בדרך מסוימת, זה תרגול בשבילי: לקחת את כל הדברים שלמדתי במשך השנים ולשים אותם בפורמט של פופ”.
בשנת 2009 יצר פאטון את פסקול הסרט "קראנק: מתח גבוה".
בשנת 2010 דיבב בסרט "בונראקו" את דמות המספר.
בשנת 2012 הלחין את פסקול הסרט "המקום שמעבר לאורנים".
בשנת 2016 דיבב את הדמות הראשית אדי טייבל בסרט אנימציה קצר, "היעדרו של אדי טייבל".
ב-2017 שיחק בסרט "סטיבן קינג 1922" עבור נטפליקס.
הערות שוליים

↑  Digging Deeper: Axl Rose is NOT the Singer With the Widest Range, VVN Music, ‏20 במאי 2015
↑  עכבר העיר, גנרל הרוק ונער הפטיפונים, באתר הארץ, 7 ביוני 2007
↑  בן שלו, פיית' נו מור בישראל: הרבה רעש, מעט רגש, באתר הארץ, 2 בספטמבר 2009
↑   אבי פיטשון, "פיית נו מור" חוזרת אחרי הפסקה של 18 שנה וכאילו כלום לא השתנה, באתר הארץ, 7 במאי 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810562094105606  BNE: XX4928289  BnF: cb14046868t (data)  GND: 1023028425  ISNI: 0000 0001 1572 2960  LCCN: no00008343  MusicBrainz: 6e891631-d99c-4768-8bc2-5e5feb42881c  NKC: xx0064810  SUDOC: 238265838  VIAF: 61748511   WorldCat (עם VIAF): 61748511
מגלית

קבר מאנה בראז המגליתי בבריטני
מֶגָלית (מיוונית: μέγας‏ [megas] – גדול, λίθος‏ [lithos] – אבן) היא אבן גדולה ששימשה לצורך בניית מבנה או מונומנט, לבדה או ביחד עם אבנים אחרות.
משערים כי למגליתים רבים היה תפקיד בקביעת אירועים אסטרונומיים חשובים כגון תאריכי נקודת השוויון ווההיפוך. המונח מגלית משמש גם לתיאור עצם המורכב מסלע (או סלעים) שעוצבו בצורה מיוחדת למטרה חשובה. המונח שימש על מנת לתאר בניינים שנבנו על ידי אנשים בחלקים רבים של העולם בתקופות זמן שונות. אבנים גדולות רבות נחשבות כמגליתים, כאשר רוב המגליתים הידועים קשורים לקברים. בניית המבנים הללו התרחשה בעיקר בתקופה הנאוליתית, אם כי קיימות דוגמאות קדומות יותר מהתקופה המזוליתית באירופה, והיא נמשכה עד לתקופה הכלקוליתית ותקופת הברונזה.
ראו גם

ערכים על מונומנטים מגליתיים
דולמן, סוג של מבנה מגליתי הנפוץ בארץ ישראל
מנהיר
מונולית
מהלל העדני

מהלל העדני
ר' מהלל העדני (27 בדצמבר 1883, כ"ח בכסלו תרמ"ד - 9 באוקטובר 1950, כ"ח בתשרי תשי"א) היה איש עסקים, פעיל ציוני, סופר עברי ופרשן מקרא. מהדמויות הבולטות ביהדות עדן בתחילת המאה העשרים. לאחר עלייתו לארץ ישראל ב-1930 יזם מפעלי תעשייה זעירה בתל אביב, וחיבר חיבורים רבים בעברית.
קורות חיים

מהלל העדני נולד בשם שלום מהלא בן יעקב בעיר עדן,בעת שהייתה קולוניה בריטית (כיום בתימן), בשנת 1883 לאביו ר' שלום ולאמו אסתר. משפחתו הייתה בקשרי נישואין עם משפחת משה - בנין , מראשי יהדות עדן. בילדותו למד בתלמוד תורה מקומי, עם מורי נערץ שהשריש בתלמידיו חיבה מיוחדת לתנ"ך.
כשגדל עסק בתעשייה זעירה, וייסד בעדן מפעלים קטנים לקרח ולייצור סיגריות. הוא היה לדמות בולטת בקרב יהדות עדן ומראשי אגודת הצדקה "סוכת שלום" שסייעה לעניי הקהילה. הוא שיחק תפקיד מרכזי בחיזוק קשרי הקהילה לקרנות הלאומיות, למוסדות הציוניים וליישוב היהודי בארץ ישראל, ובהקמת מוסדות חינוך עבריים-מודרניים בקהילה. בשנת 1912 היה ממייסדי "הוועד העברי" של עדן, שנוסד כדי להפיץ את ידיעת העברית בקרב הקהילה היהודית המקומית וניהל אולם קריאה וספרייה עברית ברחוב הראשי של העיר. פעל רבות גם כדי לסייע לפליטים יהודים שהגיעו לעדן מאזורים אחרים בתימן, עקב גזירות ורדיפות.
עוד בשבתו בעדן הוא שלח את ילדיו לארץ ישראל להתחנך בגימנסיה העברית.  בשנים 1895 ו-1903 הוא ביקר בארץ ישראל ובשנת 1930 עלה עם משפחתו לארץ ישראל והתיישב בתל אביב, בקרבת כיכר דיזנגוף וכאן קיבל את כינויו "מהלל העדני". הוא היה מהראשונים לייסד תעשייה זעירה בתל אביב ולאחר עלייתו ייסד את מפעל "עונג" למשקאות קלים בעיר ולאחר מכן את מפעל הסריגה "שריון" ברמת גן. היה פעיל גם ברכישת קרקעות להתיישבות יהודית. בשנת 1937 הקים בית מהלא, בתכנון האדריכל רפאל מגידוביץ' בכיכר צינה דיזנגוף בתל אביב.
העדני היה נשוי לבתו של יהודה, אחיו של בנין משה, שהיה נשיא קהילת עדן. הוא היה אב לשבעה ילדים וגידל את כולם ברוח עברית-לאומית. בנו הבכור, יעקב, סיים בהצטיינות את גימנסיה הרצליה, למד רוקחות בשווייץ, התנדב לצבא הבריטי במהלך מלחמת העולם השנייה, ונפטר ממחלה מעט לאחר שחרורו בשנת 1942.
כתביו

מגיל צעיר מהלל העדני קרא בשקיקה ספרות ורכש באופן אוטודידקטי השכלה יהודית וכללית רחבה. במהלך חייו הוא חיבר עשרות חיבורים, בהם ספרי פרשנות למרבית ספרי התנ"ך, נובלה פילוסופית בשם "רעיון רוח", ספר פרשנות ל"אורות הקודש" של הרב קוק ועוד.
במהלך חייו הספיק להוציא לאור את ספרו "אור החוזר" (1940), ספר פרשנות למגילת קהלת, ואת הכרך הראשון (מתוך שלושה) של ספרו "בין עדן לתימן" (1947), המתאר בצורה ציורית ומעמיקה את עדן, הווי החיים בה, קהילתה היהודית ותרבותה.
החל משנת 1988 הוצאו לאור חיבוריו האחרים של מהלל המעדני בעריכתו של פרופ' יוסף טובי. עד כה הוצאו לאור שני הכרכים הנוספים של הספר "בין עדן לתימן" (1989-1990), וכן חיבורי הפרשנות של העדני לספר איוב (1993), לשיר השירים, משלי וקהלת (1996) ולתהילים, פרקי אבות, מגילת רות, איכה ומגילת אסתר (1998). כמו כן הוצאו לאור חיבוריו "הנפש החיה" ו"חכמת הקודש" (2001) על הנפש ביהדות, ו"פרקי מקרא" (2003), קובץ דרשות על התנ"ך.
מספריו

אור החוזר, תל אביב, 1940, באתר היברובוקס
בין עדן ותימן: אנשי מדות (כרך א'), מבוא מאת דב שטוק, תל אביב : עם עובד, 1947. (הספר באתר אוצר החכמה)
בין עדן ותימן: בית הלל-בית נשיא (כרך ב'), בעריכת יוסף טובי, תל אביב: אפיקים, תש"ן - 1989.
כרך ג': בין עדן ותימן: הווי חיים, עדן וסביבותיה, תשנ"א - 1990. (הספר באתר אוצר החכמה)
פירוש לספר איוב, בעריכת יוסף טובי, תל אביב: אפיקים, תשנ"ג - 1993. (הספר באתר אוצר החכמה)
פירוש לספרי שיר השירים, משלי, קהלת, בעריכת יוסף טובי, תל אביב: אפיקים, 1996. (הספר באתר אוצר החכמה)
פירוש לספרי תהלים, פרקי אבות, רות, איכה, אסתר, בעריכת יוסף טובי, תל אביב: אפיקים, 1997. (הספר באתר אוצר החכמה)
הנפש החיה; חכמת קודש, בעריכת יוסף טובי, תל אביב: אפיקים, תשס"א - 2001. (הספר באתר אוצר החכמה)
פרקי מקרא, בעריכת יוסף טובי, תל אביב: אפיקים, תשס"ד - 2003. (הספר באתר אוצר החכמה)
הנצחה

רחוב בעיר תל אביב - נקרא על שמו.
לקריאה נוספת

מהלל העדני: הסופר, החוקר וההיסטוריון \ לרגל מלאת 120 שנה להולדתו, ירושלים: עמותת יהודי עדן, 2005.
יוסף דחוח הלוי, 'ר’ מהלל העדני וספריו "הנפש החיה" ו"חכמת הקודש"', אפיקים קל-קלא (תשס"ט), עמ' 63–64.
יוסף טובי, ‏יחס ההנהגה המסורתית לפעילות הציונית בעדן, פעמים 73 (תשנ"ח), עמ' 84-100.
הערות שוליים

↑  יוסף יובל טובי, מהלל העדני – המתעד של קהילת יהודי עדן חלק ב, באתר האגודה לטיפוח חברה ותרבות - מורשת יהודי תימן, ‏2018-06-23
↑  אב המשפחה היה מנחם משה ובנו השני בנין החליף אותו כראש המשפחה ומאז נקרה המשפחה על שמו. ראה: https://teman.org.il/en/content/6968
↑  Encyclopedia of the Founders and Builders of Israel, www.tidhar.tourolib.org, ‏Volume 1 P. 139
↑  יוסף טובי, ‏יחס ההנהגה המסורתית לפעילות הציונית בעדן, פעמים 73 (תשנ"ח), עמ' 95
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309228705171  ISNI: 0000 0000 6692 0417  LCCN: n88267370  NTA: 313930112  SELIBR: 170221  VIAF: 4039050   WorldCat (עם VIAF): 4039050
מיילס ברידג'ס

| --- | --- |

ברידג'ס, 2019
 לידה:  21 במרץ 1998 (בן 26) פלינט שבמישיגן, ארצות הברית
 עמדה:  סמול פורוורד, פאוור פורוורד
 גובה:  2.01 מטרים
 מספר:  0
 מכללה:  אוניברסיטת המדינה של מישיגן
 דראפט:  בחירה מספר 12, 2018 שארלוט הורנטס
 קבוצות כשחקן
 2018–:  שארלוט הורנטס
מיילס עמנואל ברידג'ס (באנגלית: Miles Emmanuel Bridges; נולד ב-21 במרץ 1998) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדות הסמול פורוורד והפאוור פורוורד בקבוצת שארלוט הורנטס מליגת ה-NBA.
ראשית חייו

מיילס נולד ב-21 במרץ 1998 לסינתיה וריימונד ברידג'ס. אביו, שהיה גם הוא כדורסלן בתיכונים, אימן אותו ואת בן דודו מיקל בכדורסל כבר בגיל שנתיים.
קריירה מקצועית > שארלוט הורנטס (2018–הווה)

ב-21 ביוני 2018 נבחר ברידג'ס בבחירה ה-12 של דראפט ה-NBA‏ 2018 על ידי קבוצת לוס אנג'לס קליפרס, והועבר מידית לשארלוט הורנטס. ב-2 ביולי 2018 חתם באופן רשמי על חוזה בשארלוט. ברידג'ס השתתף בתחרות ההטבעות של ה-NBA בשנת 2019.
חיים אישיים > האשמות בתקיפה

ב-29 ביוני 2022, נעצר ברידג'ס על ידי משטרת לוס אנג'לס בחשד לאלימות במשפחה, לאחר תקרית בה אשתו ואם ילדיו פונתה למיון וסבלה מסימני חניקה, זעזוע מוח, חבלה בצלעות ופגיעה בצוואר. ברידג'ס שוחרר בערבות תמורת 130,000 דולר.
ב-19 ביולי הוגש נגדו כתב אישום בגין תקיפה והתעללות בילדיו.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018/2019 | שארלוט | 80 | 25 | 21.2 | 0.464 | 0.325 | 0.753 | 4.0 | 1.2 | 0.7 | 0.6 | 7.5 |
| 2019/2020 | שארלוט | 65 | 64 | 30.7 | 0.424 | 0.330 | 0.809 | 5.6 | 1.8 | 0.6 | 0.7 | 13.0 |
| 2020/2021 | שארלוט | 66 | 19 | 29.3 | 0.503 | 0.400 | 0.867 | 6.0 | 2.2 | 0.7 | 0.8 | 12.7 |
| 2021/2022 | שארלוט | 80 | 80 | 35.5 | 0.491 | 0.331 | 0.802 | 7.0 | 3.8 | 0.9 | 0.8 | 20.2 |
| 2023/2024 | שארלוט | 69 | 67 | 37.4 | 0.462 | 0.349 | 0.825 | 7.3 | 3.3 | 0.9 | 0.5 | 21.0 |
| קריירה |  | 360 | 255 | 30.7 | 0.470 | 0.347 | 0.813 | 6.0 | 2.5 | 0.8 | 0.7 | 14.8 |
הערות שוליים

↑  אשתו של מיילס ברידג'ס חשפה תמונות שלה פגועה: "הילדים ראו הכול", באתר וואלה, 1 ביולי 2022
↑  Gregory Yee Gregory Yee is a reporter for the Los Angeles Times Before joining the newsroom in 2021, He Spent Five Years Covering Criminal Justice, breaking news for the Post, Courier in Charleston, S. C. He is a native Southern Californian, NBA forward Miles Bridges reportedly arrested in L.A. on suspicion of domestic violence, Los Angeles Times, ‏2022-06-30 (באנגלית אמריקאית)
↑  הוגש כתב אישום נגד מיילס ברידג'ס באשמת תקיפה, באתר ynet, 20 ביולי 2022
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מגדל ג'ון האנקוק

ערך זה עוסק בשלושה מגדלים בבוסטון, ארצות הברית. אם התכוונתם למגדל בשיקגו, ראו .
| --- | --- |

מבט על מגדל ג'ון הנקוק במהלך שעה כחולה
 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים 
 על שם:  John Hancock Insurance 
 כתובת:  200 Clarendon Street 
 מיקום:  בוסטון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 בעלים:  בוסטון פרופרטיס 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1976
 תאריך פתיחה רשמי:  1976 
 עלות:  175,000,000 דולר אמריקאי 
 אדריכל:  הנרי קוב, איי אם פיי 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות מודרנית 
 מידות
 גובה:  241 מ' 
 קומות:  60 
 קואורדינטות:  42°20′57″N 71°04′29″W﻿ / ﻿42.349277777778°N 71.074777777778°W﻿ / 42.349277777778; -71.074777777778
 he
 
מגדל ג'ון האנקוק או בניין ג'ון האנקוק (באנגלית: John Hancock Tower) הוא השם בו ידועים שלושה בניינים שונים בבוסטון, מסצ'וסטס, אם כי לרוב הכוונה היא למגדל הזכוכית שתכנן איי אם פיי.
Hancock Place ("מגדל ג'ון האנקוק")

שמו הרשמי של הבניין הידוע בשם "מגדל ג'ון האנקוק" הוא "Hancock Place". הבניין הוא גורד שחקים בעל 60 קומות המתנשא לגובה 241 מטרים. הוא תוכנן על ידי איי אם פיי ושותפו הנרי קוב.
נכון ל-2007, המגדל הוא הגבוה בבוסטון, הגבוה בניו אינגלנד, ה-45 בגובהו בארצות הברית וה-135 בגובהו בעולם.
כתובת הבניין היא רחוב קלרנדון 200. החברה משתמשת גם בשם Hancock Place וגם בשם "רחוב קלרנדון 200" ככתובות למשרדים בבניין.
חברות ג'ון האנקוק היו הדיירים המרכזיים של הבניין, אך ב-2004 החברה הכריזה שחלק ממשרדיה יעברו לבניין חדש ברחוב קונגרס 601.
Hancock Place ("מגדל ג'ון האנקוק") > ליקויים הנדסיים

בעת בניית המגדל נתקלו הבונים בבעיות תכנון קשות. בתחילת דרכו הבניין התפרסם יותר כפגם תכנוני מאשר כהישג אדריכלי. פתיחתו התעכבה מ-1971 ל-1976, והעלות הכוללת שלו עלתה מ-75 ל-175 מיליון דולר. הפרשות הקשורות בשמו של המגדל היוו מבוכה והוציאו שם רע לבוני המגדל, לאדריכל שתכנן אותו ולענף האדריכלות.
Hancock Place ("מגדל ג'ון האנקוק") > ליקויים הנדסיים > נפילת החלונות

הפגם התכנוני המסוכן והבולט ביותר של המגדל היה שמשותיו הפגומות. שמשות במשקל של כ-227 ק"ג נפלו מהבניין והתרסקו למדרכות. המשטרה סגרה את הרחובות הסמוכים למגדל בכל פעם שמהירות הרוח הגיעה ל-72 קמ"ש. לפי הבוסטון גלוב, אוניברסיטת MIT בנתה דגם של כל האזור הסמוך למגדל במנהרת הרוח שלה כדי לזהות את הבעיה. הסיבה המדויקת לא נחשפה לציבור, כתוצאה מהסכמים משפטיים ומצו איסור פרסום, אך הבעיה מוסברת כשילוב של שיטת הבנייה כפולת-השמשות ושל הפרשי הלחץ בין האוויר בתוך ומחוץ למגדל.
באוקטובר 1973 משרדו של פיי הודיע כי כל השמשות יוחלפו בעלות של כ-5–7 מיליון דולר. בזמן השיפוצים, עץ לבוד ("דיקט") החליף את השמשות, וזיכה את המגדל בכינויים "ארמון הדיקט" ו"בניין הדיקט הגבוה בעולם".
בניין ברקלי

בניין ברקלי הידוע גם בשם בניין ג'ון האנקוק הישן הוא בניין בן 26 קומות המתנשא לגובה של כ-151 מטרים. בניין זה היה השני מבין בנייני ג'ון האנקוק בעיר. הבניין ידוע בעיקר בגלל "מגדלור מזג האוויר" שלו, מעין מגדלור המשדר אורות בצבעים שונים כתחזית מזג האוויר.