stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מפריח היונים (סרט)
ביקורת ותגובת הקהל > תגובת הציבור

לעומת המבקרים, דליה איציק, בת למשפחת עולים מעיראק, כתבה על הסרט בדף הפייסבוק שלה: ”הסרט החזיר אותי לא אחת אל הניחוחות והסיפורים עליהם גדלתי בבית הורי. יש ב'מפריח היונים' משום הענקת מימד והתוודעות אל עולם שאינו מוכר לרבים מן הישראלים. זהו סיפורה של העלייה העירקית, כמו גם סיפורם של הרבה עליות אחרות, שעלו לישראל, באותן שנים. אני ממליצה על הסרט בחום רב, משום שזהו סיפורה של המדינה שלנו והוא דוגמא לקולנוע ישראלי מעורר גאווה.”, וזאת לאחר שהשתתפה בהקרנת בכורה של הסרט בסינמטק.
הנשיא, שמעון פרס, אשר השתתף באותה הקרנה כתב: ”סרט איכותי ואמיתי הנוגע בלב כל אחד ואחד מאיתנו ומהווה דוגמא לקולנוע הישראלי המשובח.”
גם יצחק (בוז'י) הרצוג ראה לנכון להמליץ על הסרט בדף הפייסבוק שלו: "״מפריח היונים״ ספרו הנפלא של אלי עמיר הפך לסרט כובש לב של ניסים דיין. הוא שופך אור על עליית יהודי עיראק וסופה של הקהילה העתיקה בעולם בסיפור אנושי יהודי עדין ומרגש שלצערי לא סופר מספיק בשיעורי ההיסטוריה שלנו. שפת הסרט היא בערבית עיראקית מתובלת והמאמץ של השחקנים מרשים. מיכל ואני נהנינו לצפות בסרט ואנו ממליצים עליו בחום."
הסרט זכה לציון 10.0 בביקורות (של 52) גולשים באתר אידיבי, ולציון 4.1 (מתוך 5) ב"מדרג" של גלי צה"ל, והוא שני שם רק ל"שכנים".
ייתכן שדין ליכטר מאתר פרוגי מבטא אכזבה של הצופים של דוברי הערבית בהעירו ”... הערבית של השחקנים היא לא משהו בכלל – מה לעשות, כשלוקחים שחקנים בלי שום רקע ערבי (רון שחר, לדוגמה) ומבקשים מהם לשחק דמות שמדברת ערבית נטו, זה פוגע באיכות הסרט...”
הבדלים ביחס לספר

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מטבע הדברים, פרטים רבים המובאים בספר הושמטו במעבר למדיה הקולנועית. בכל זאת, הסרט מנסה לתת ייצוג לפרטים ולמידע שמצויים בספר. הצופה אשר לא קרא את הספר יתקשה לעיתים בהבנתם של רמזים אלו.
הבמאי והתסריטאי, ניסים דיין מעיד: ”ביקשתי וקיבלתי ממנו [מהסופר אלי עמיר] חרות אמנותית מלאה. הוא מאוד אהב את התוצר המוגמר. ... למעשה, הסרט שונה מאוד מהרומן. למשל, כאבי ברומן הוא דמות פאסיבית. הוא רק קולט, מתבונן, אפילו לא נעצר. ואצלנו הוא הפך לדמות אקטיבית, פרוטגוניסט, לא מתבונן מבחוץ. הסרט מתחיל איתו ומסתיים איתו, בנרטיב מאוד ברור, סובייקטיבי לגמרי, של גיבור שדרכו אני מספר את הסיפור. הוא למעשה בן דמותו של עמיר. בתמונה הראשונה רואים אותו רוכן על כתיבה, המעידה על כך שאנחנו הולכים לראות את מה שהוא עתיד לכתוב. העצמתי את הקונפליקט הרומנטי סביב ראשל ואת הסצנה של סעידה המצאתי, היא לא קיימת ברומן. גם אין בית כנסת ברומן. ולמרות זאת אלי עמיר התרגש עד דמעות למראה התוצאה הסופית.”
הסופר אלי עמיר מבהיר כי שינויים אלו היו לשביעות רצונו: "סרט צריך לתת תשובות. אז אני בספר שואל שאלות, והסרט נותן תשובה. אי אפשר להשאיר בו דברים פתוחים, ואני שמח על התשובות שהוא נותן".
יוצרי הסרט בחרו שלא לכלול בתוכו את פרקי הספר המתרחשים בישראל. הבדלים מרכזיים אחרים הם:
הבדלים ביחס לספר > הדמויות

סלמן עמארי הוא חייט בסרט. בספר הוא שען.
הספר מגלה כי ראשל עמארי היא יתומה, וכי הוריה נרצחו בפרהוד.
הבדלים ביחס לספר > קשרים בין הדמויות

אבו ג'ורג' הוא "עמארי הגדול", בן דודו של סלמן עמארי.
גם סלים (רחמים) עמארי המכונה סלים אפנדי, הוא בן דודם של השניים, ומורה בבית הספר אשר אותו מנהל סתאד נאוי. סלים כרוך אחרי בַּהִיָה, רקדנית בטן מוסלמית, ומבקש לשאת לו אותה לאישה.
אבו צאלח אשר התחנך אצל חזקאל עמארי, ביקש לארס לו את אמירה, בתו של אבו אדואר.
אבו אדואר נוטר איבה לאבו צאלח, עוד מהעת שבה זה גבר עליו בהתמודדות על רכישת הנכס אשר ישמש כמאפייתו של אבו צאלח.
הבדלים ביחס לספר > דמויות אשר אותן מוסיף הסרט על הספר

פואד, השליח מארץ ישראל.
דיזי, התופרת העובדת בחנותו של סלמן.
הבדלים ביחס לספר > דמויות הנעדרות מהסרט

מוֹשִׁי עִמַארִי אחיהם הצעיר של כאבי ונורי.
ג'ורג' עִמַארִי בנו של אבו ג'ורג', בן כיתתו של כאבי ועורך עיתון בית הספר. הוא אינו מודע לקשר המשפחתי בינו לבין כאבי.
עַאבֶֶּד, העובד אצל סלמן בחנותו.
מִיס סִילְבִיָה פֶּרְלְמַן, המורה לאנגלית המתוארת בספר כ-"יהודיה אנגליה מתבוללת, יפהפייה כחולת עין, בהירת עור וזהובת שער, חלקה כמו הקמר של פתחיה, רגליים חטובות, ישבן עגלגל ומוצק שלא מן העולם הזה, חבוש בדרך כלל במכנסיים הדוקים, דבר אסור במקומותינו". הגיעה מלונדון לבגדאד ליטול משרת הוראה מתוך כמיהה ללבנט. קווים מסוימים בדמותה של ראשל בסרט, נראים כמשקפים את דמותה של סילביה.
חִיַאוִי הזקן, יהודי מוכר טבק. בעברו קצין בצבא הטורקי. מתפרקד בהערצה על זכרונות השלטון העות'מאני, ואכול רגשי חרטה וגעגועים ל"תִפַאחַה" אשתו שהתאבדה בתקופת שירותו בצבא כיוון שלא הצליחה להביא לו ילדים. הוא רואה בראשל את גלגול נשמתה של תפאחה.
החכם באשי, מנהיגה הדתי של הקהילה היהודית בבגדד.
אסמעיל, מנהיג חבורת ילדי הרחוב המוסלמים התוקפת ומנצחת תדיר את חבורת ילדי הרחוב היהודים בהנהגתו, של אדואר. אסמעיל הוא אח חלב של כאבי, וחברו מתקופת מגורי משפחת עמארי בשכונה המוסלמית טרם הפרהוד.
ראו גם

פרהוד
שפיק עדס
המחתרת הציונית בעיראק
יוסף בצרי
מבצע עזרא ונחמיה
משפחת ששון
ביאורים

↑  אין לטעות בין סרט זה ובין סרט הדרמה האיראני בבימויו של מהדי נאדֶרי משנת 2010 הנושא את אותו השם באנגלית – (Farewell Baghdad (2010 film))
↑  בבגדאד של אותם שנים היו כחצי מיליון תושבים. כ-100 אלף יהודים התגוררו בבגדאד ובסביבתה.
↑  כפי שמתגלה מהספר, השם עימארי, בא לציין את יוצאי העיר עמארה שעל גדות החידקל.
↑  קרן הייתה מועמדת לפרס אופיר על משחקה בסרט, בקטגוריית שחקנית המשנה הטובה ביותר.
↑  בספר השם נכתב רָשֶׁל. ככלל, בערך זה הניקוד הוא על פי הספר והכתיב על פי התרגום העברי בגוף הסרט.
↑  על פי ההלכה היהודית, אשת הדוד מנוייה בין העריות, ועל כן ראשל אסורה על כאבי
↑  לדוגמה, המצלמה מתמקדת בתנועות האירוטיות מעט שבהן ראשל פושטת את גופייתו הרטובה של כאבי.
↑  מפריחי יונים פסולים לעדות.
↑  בעקבות הכיבוש וההשפעה הבריטיים, היהודים בחרו לעיתים קרובות להשתמש בשמות אנגליים. דוגמאות לכך בסרט לבד מג'ולייט הם אדואר בנה, וג'ורג', בנו של אבו ג'ורג'.
↑  בעיראק של אותם הימים, היהודים נטלו חלק חשוב בפעילות התנועה הקומוניסטית. כך למשל, מחליפו של יוסף סלמן יוסף, האדם אליו רומזת דמות ה"ארמני" בסרט, בראשות המפלגה הקומוניסטית, היה בן הקהילה, יהודה צדיק.
↑  פואד הוא בן דמותו של הפוליטיקאי יליד עיראק שלמה הלל. דמות השליח אינה מופיע בספר עליו מבוסס הסרט.
↑  ייתכן שבבחירת שם זה, התסריט רומז לדמותה של הזמרת היהודיה סלימה פאשה
↑  משפחות יהודיות ראו פחיתות כבוד בכך שאחת מבנותיהן הייתה זמרת. זו הסיבה שמוצאן של זמרות היה בדרך כלל מבתי בושת. מהסרט לא ברור אם המניעוּת של נישואי סלמן וסלימה הייתה מחמת דתה, פרקים בעברה, או מטעם אחר כלשהו.
↑  בקדימון נאמר: "חוויה של טעמים וצבעים ארבע נשים וארבעה חלומות" (אי ההתאמה במין הדקדוקי במקור)
↑  היסטורית, עדס הועלה לגרדום ב-23 בספטמבר 1948
↑  העלילה כנראה רומזת ליוּסוּף סַלמָן יוּסוּף, נוצרי אשורי עיראקי, אשר הוצא להורג בתליה לאחר משפט בזק ב-15 בפברואר 1949. אחרי מאסרו, החליף אותו בתפקיד מזכ"ל המפלגה הקומוניסטית, היהודי יהודה צידיק.
↑  הדברים מכוונים כנראה לניסיונות החיזור של אבו צאלח אחרי אמירה, אשר אינם מוצגים בסרט.
↑  היסטורית, חוק שלילת הנתינות התקבל ב-9 במרץ 1950. נורי א-סעיד, אשר שימש 14 פעמים כראש ממשלת עיראק, סיים את כהונתו העשירית ב-10 בדצמבר 1949, והתחיל את כהונתו ה-11 כעשרה חדשים לאחר מכן, ב-15 בספטמבר 1950. מי שהודיע בפועל על ההחלטה על החוק, והיה אחראי לגיבושו היה ראש הממשלה בתקופת הביניים,
תאופיק א-סווידי, אולם נורי א-סעיד כראש ממשלה היה מעורב במגעים הדיפלומטיים שהובילו לגיבוש החוק, ואחר כך ביישומו.
↑  העלילה רומזת לפיצוץ בית הכנסת "מסעודה שם-טוב" שבבגדד ב-14 בינואר 1951, אשר השלטונות העיראקים ייחסו לתנועה הציונית, ולשרשרת פקודות שהגיעה מישראל. אין סימוכין היסטוריים לייחוס זה, והנושא שנוי במחלוקת. ראו יוסף בצרי.
↑  הספר מגלה כי סלמן עמארי והזמרת המפורסמת סלימה פאשה התגוררו יחד כזוג טרם שסלמן נישא לנעימה.
↑  התמונה מוקשה מעט, שכן תחילתו של מבצע "עזרא ונחמיה" הייתה כשנתיים לאחר תום מלחמת העצמאות אשר בתחילתה ברחו הפליטים. לפי החוקר אברהם בן־יעקב (בספרו "יהודי בבל מסוף תקופת הגאונים עד ימינו", עמ' רנט), בשנת 1948 הוחרמו בתי יהודים ובהם יושבו פליטים מוסלמים. עוד ידוע כי יהודים אשר גנבו את הגבול בשנת 1948 נשפטו בהיעדרם, לתליה או לתקופות מאסר ממושכות והחרמת רכושם.
↑  רבים מיוצאי עיראק מצאו מקלט בלונדון.
הערות שוליים

↑  מפריח-היונים, באתר ספר הקולנוע הישראלי
↑  מפריח היונים (2013) ההפקה, באתר edb.co.il
1 2  הילה רגב, עכבר העיר אונליין, ראיון: כשבמאי ישראלי עושה סרט עיראקי, באתר הארץ, 10 באפריל 2014
↑   ריאיון עם ניסים דיין ואורי גבריאל בטלוויזיה החינוכית, סרטון  באתר יוטיוב
↑  מיה מנע, משה אדרי צוחק אחרון: "אמרו שנחזור לדימונה בטרמפים", באתר nrg‏, 1 ביוני 2012
1 2 3 4  יציאת עיראק, ראיון של נחום מוכיח עם ניסים דיין, באתר "הבמה - נותנים במה לתרבות", 22 באפריל 2014
↑  תמיכות בפרויקטים לתקציב 2012, באתר מפעל הפיס.
↑   כתבה על הסרט בחדשות ערוץ 2, כתבה  באתר יוטיוב
1 2  ריקי רט, אלי עמיר: אם צריך, אשב גם עם החמאס, באתר nrg‏, 16 במאי 2014
↑  הסרטים הנצפים ביותר בסינמה, בדף הפייסבוק של דניאל גד, 3 במאי 2014
1 2  הסוף המפתיע של ״מפריח היונים״, ב"סינמסקופ", בלוג הקולנוע של יאיר רוה, 4 במאי 2014.
↑  [Farewell Baghdad - New Israeli film in Arabic], בפרק Israel Experience של אתר משרד החוץ (באנגלית)
↑  שמוליק דודבדבני, "מפריח היונים": נסים דיין, לא דיינו, באתר ynet, 14 באפריל 2014
↑  אורי קליין, "מפריח היונים": ניסיון מרשים ומאכזב לספר את סיפורה של יהדות עיראק, באתר הארץ, 23 באפריל 2014
1 2  דף הסרט באתר EDB
↑  הערה על הסרט, בדף הפייסבוק של דליה איציק
↑  הנשיא פרס השתתף בהקרנת הבכורה של הסרט "מפריח היונים", באתר ynet, 28 במרץ 2014
↑  הערה על הסרט, בדף הפייסבוק של שמעון פרס
↑  סטטוס ביחס לסרט, בדף הפייסבוק של יצחק (בוז'י) הרצוג
↑  דף המדרג של גלי צה"ל, 20 במאי 2014
↑  ביקורת של דין ליכטר באתר פרוגי
↑  אלי עמיר, מפריח היונים, הוצאת עם עובד, עמ' 38
תמונה מהקרנת הבכורה של הסרט בהשתתפות הנשיא שמעון פרס.
נאנסי ח'דורי

| --- | --- |
 לידה:  לונדון
 מדינה:  בחריין 
 השכלה:  אוניברסיטת לונדון 
 עיסוק:  פוליטקאית, אשת עסקים וסופרת
 
 
 
נאנסי דינא אילי ח'דורי (בערבית: نانسي دينا إيلي خضوري; ; נולדה ב-1975) היא פוליטקאית, אשת עסקים וסופרת יהודייה-בחריינית. החל מ-2013 היא חברת הפרלמנט הבחרייני.
היא בת דודתה של הודא עזרא נונו, שגרירת שגרירת בחריין בארצות הברית בשנים 2008–2013.
נאנסי ח'דורי נולדה בלונדון, הממלכה המאוחדת. למדה בבית הספר "הלב הקדוש" בלונדון. בעלת תואר בכלכלה ובספרות אנגלית ובהיסטוריה של בריטניה מבית הספר "אלמונט" (לונדון). היא בעלת רישיון לעריכת דין מטעם שתי אוניברסיטאות (לונדון ווולברהמפטון).
ח'דורי הייתה המנהלת האדמיניסטרטיבית של חברת יוסף ח'דורי ובניו. ב-14.12.2010 היא הפכה לחברת הפרלמנט הבחרייני. הודות לפעילותה בפרלמנט, נבחרה לעמוד בראש הוועדה לענייני חוץ וביטחון.
ספריה

2007 - من بدايتنا إلى يومنا الحاضر (מהתחלתנו עד ימינו; תעתיק מדויק: מן בדאיתנא אלא יומנא אלחאצ'ר; תעתיק חופשי מִן בידאיתינָא אִילָא יָוּמינָא אל-חָאדִר;From our beginning to present day) - ספר העוסק בהיסטוריה של יהדות בחריין.
הערות שוליים

↑  מתוך האתר "סופרים בחריינים".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298841705171  LCCN: no2007093981  VIAF: 56395598   WorldCat (עם VIAF): 56395598 
ערך זה הוא קצרמרבנושא פוליטיקאים ובנושא בחריין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יוחנן לבנון

| --- | --- |

 לידה:  27 באפריל 1933 מיקולוב, רפובליקת פולין 
 פטירה:  31 באוקטובר 2008 (בגיל 75) הרצליה, ישראל 
 ענף מדעי:  הנדסת חשמל 
 מקום לימודים:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל  אוניברסיטת בראון 
 מוסדות:  חיל האוויר הישראלי  אלסינט 
 פרסים והוקרה:  פרס קפלן (1984)  פרס ביטחון ישראל (1983) 
 
יוחנן לבנון (27 באפריל 1933 - 31 באוקטובר 2008) היה איש חיל האוויר, מדען, מאדריכלי הלוחמה האלקטרונית בצה"ל, חתן פרס ביטחון ישראל, ופרס קפלן לפריון העבודה.
ילדות ועלייה לישראל

לבנון נולד במיקולוב, עיירה קטנה ליד קטוביץ שבפולין, להוריו הרברט (אברהם) ויהודית ויסנברג, בעליו של מפעל ליינות ומשקאות חריפים בעיר, ומורה למתמטיקה. הבית במהותו היה חילוני, אם כי ההורים שמרו על מנהגי יהדות בסיסיים, כגון נרות שבת, סדר פסח, וחגי ישראל.
ב-1 בספטמבר 1939, עם פלישתן של גרמניה הנאצית וברית המועצות לפולין, עמד יוחנן להתחיל את לימודיו בבית הספר היסודי. בעקבות הפלישה, נמלטה המשפחה, באותו יום, לוורשה, ויוחנן החמיץ את היום הראשון ללימודים. בוורשה גרו עד אפריל 1940, אז המשיכו בבריחתם, נסעו ברכבת לאיטליה, תוך שהם מצוידים במסמכים מזויפים, ושהו 3 חודשים בעיר הגבול טריאסטה, עד שהתאפשר להם לנסוע ברכבת לאיסטנבול. לאחר כמעט שנה של שהייה בטורקיה, נאלצו הילדים להיפרד מהוריהם, והועלו על רכבת ניצולי שואה שנסעה לארץ ישראל דרך טריפולי וביירות שבלבנון. ההורים הצטרפו לשני האחים באוקטובר 1942.
בישראל נשלח ללמוד בכפר הנוער אהבה שבקריית ביאליק, ורק כשסיים את לימודיו בכיתה ח' עבר להתגורר עם אמו בתל אביב. את לימודי התיכון המשיך בתיכון הטכני מונטפיורי שבתל אביב.
בחיל האוויר

בגיל 17, התגייס לצה"ל לקורס טכנאים של חיל האוויר, לאחריו שירת 4 שנים כטכנאי מכ"ם. בשנת 1954 התנדב לקורס טיס, אותו סיים כנווט קרב, ובתפקיד זה השתתף בקרבות במבצע סיני, כאיש טייסת הדקוטות, שהצניחה את כוחות גדוד 890, בפיקודו של רפול, במעבר המיתלה. את שירותו הצבאי המשיך בקבע, תוך שהוא משלב לימודים אקדמאיים בטכניון (הנדסת חשמל - סיים בהצטיינות), ובאוניברסיטת בראון שברוד איילנד (מתמטיקה שימושית).
בשנת 1963 השתתף כקצין בכיר, במשלחת חיל האוויר לארצות הברית, אשר הביאה לישראל את טילי ההוק, לימים סיפר מפקד המשלחת, כי לבנון התגלה כאחד הקצינים הטכניים הטובים במערך טילי ההוק. כאשר חזר מן הלימודים בארצות הברית, היה מאדריכלי תחום המודיעין האלקטרוני והלוחמה האלקטרונית של חיל האוויר. לאחר מלחמת יום הכיפורים נסע יחד עם עודד ארז לארצות הברית להציג מערכת SA-6 שנפלה שלל. ב-1975 הוא השתחרר מחיל האוויר, ותרומתו לחיל התממשה באופן דרמטי שבע שנים אחר כך במלחמת לבנון הראשונה, כשבאמצעות המודיעין, והלוחמה האלקטרונית גבר המטוס על טילי הנ"מ. על עבודתו שכללה פיתוח ייחודי של מערכות ההגנה האווירית והלוחמה האלקטרונית זכה לבנון ב-1983, בפרס ביטחון ישראל.
קריירה אזרחית

עם שחרורו מהצבא, המשיך לבנון לייצג את חיל האוויר כמדען, בפרויקט מודיעיני תעופתי מסווג, שהתקיים בשיתוף פעולה עם חברת "אי-סיסטמס" בעיר גרינוויל שבטקסס. הפרויקט עסק בהתקנת מערכות ביון מכ"ם, מערכות תקשורת ומערכות בקרה (“ברבור״), על גבי מטוסי בואינג 707 של חיל האוויר. בנובמבר 1977, במהלך שהותו בארצות הברית, לבנון היה מעורב בתאונת מטוס פייפר חד- מנועי אותו הטיס, לבנון נכווה ונפצע קשה מאוד, ורק לאחר כשנה וחצי של אשפוז וטיפולים בבתי חולים בארצות הברית, חזר לתקופה קצרה לעבוד בפרויקט בארצות הברית.
בשנת 1982 הצטרף לחברת הטכנולוגיה הישראלית אלסינט, שהתמחתה בפיתוח, יצור ושיווק פתרונות לדימות רפואי, לרפואה גרעינית, לטומוגרפיה ממוחשבת (CT), והייתה מובילה בתחומים אלו בעולם.
לבנון הועמד בראש פרויקט טכנולוגי חדשני שנקרא תחילה בשם נמ"ר (ראשי תיבות של: Nuclear Magnetic Resonance, או בעברית "תהודה מגנטית גרעינית”), ויחד עם הצוות שלו הצליחו לפתח תוך זמן קצר ביותר מכשיר חדשני, טכנולוגיה שיושמה במכשיר ה-.M.R.I (דימות תהודה מגנטית גרעינית), המצליח לזהות הבדלים בין רקמות בריאות וחולות, על פי שינויים בתהודה החוזרת מאטומי המימן שלהם.
הפיתוח הטכנולוגי המהיר של ה-MRI בישראל, השיג תוך זמן קצר את הטכנולוגיה של מתחרים מובילים בעולם בתחום, כחברת ג'נרל אלקטריק, שלימים רכשה את הזכויות על הטכנולוגיה, מאלסינט.
בשנת 1984 זכה לבנון בפרס קפלן לתעשייה, שהוענק לו על ידי נשיא המדינה מר חיים הרצוג בעבור פיתוח ה-M.R.I.
לבנון המשיך עוד שנים להיות מועסק בעולם המדעי, בין השנים 1994–1999, היה המדען הראשי בחברת "רובה-קשת" שפיתחה טכנולוגיית תקשורת ייחודית שעליה נרשם ואושר פטנט על שמו.
לבנון התגורר בהרצליה פיתוח עד לפטירתו . נפטר ב-31 באוקטובר 2008 בגיל 75, והובא למנוחות בבית העלמין בקיבוץ עינת . היה נשוי בעבר לציונה, אב לבן ובת, וסב לשישה נכדים.
הערות שוליים

1 2  אורי דרומי, 'מאדריכלי הלוחמה האלקטרונית-יוחנן לבנון, נווט בהצנחה במיתלה, חתן פרס ביטחון ישראל ופרס קפלן', 1933-2008, באתר הארץ, 6 בינואר 2009
↑  נעמי צורף, הטיל שהפיל - ביטאון חיל האוויר, גיליון 222, 1 באפריל 2015
↑   תא"ל עודד ארז  מספר על דרכו בחיל האוויר בשילוב אנקדוטות מתקופתו בלמד"ן, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 1:46:09)
↑  תאונת מטוס בארצות הברית - קטעי עיתונות
↑  "אלסינט" - שחקן מוביל בשוק ההדמיה הרפואית - קטעי עיתונות
יוחנן לבנון, באלסינט, ליד מכשיר ה-MRI שפיתח
פרסי הסרטים והטלוויזיה של MTV

| --- | --- |

פרס "פופקורן הזהב", 2012
 תיאור:  פרס המוענק להישגים הגדולים ביותר של השנה החולפת בתחום הקולנוע והטלוויזיה
 מיקום הטקס:  לוס אנג'לס, קליפורניה
 מדינה:  ארצות הברית
 הגוף המעניק:   MTV
 תקופת הפרס:  10 ביוני 1992 – הווה (32 שנים)
 האתר הרשמי
פרסי הסרטים והטלוויזיה של MTV (באנגלית: MTV Movie & TV Awards) הוא טקס פרסים שנתי של ערוץ MTV האמריקאי, המשודר בערוץ זה. המועמדויות נבחרות על ידי מפיקי ומנהלי הערוץ, ואת הזוכים בקטגוריות השונות בוחרים הצופים דרך אתר האינטרנט הרשמי. הטקס הראשון נערך בשנת 1992, ועד לשנת 2007 הוא הוקלט מראש ושודר מספר ימים לאחר יום ההקלטה. במהלך הטקס ידוענים שונים משמשים כמגישי הקטגוריות השונות, וכן מתבצעים מספר קטעים מוזיקליים של אומנים מכל רחבי העולם. הטקס מועבר בשידור חי בערוץ במדינות רבות, ביניהן גם ישראל, וזוכה למדרוג ממוצע. הפרס המוענק לזוכים בטקס הוא פסלון "הפופקורן המוזהב".
ב-2017 שונה שמו של הטקס לזה הנוכחי משמו הקודם "MTV Movie Awards". בנוסף אוחדו הפרסים שקודם לכן הופרדו בקטגוריות לגברים ולנשים.
קטגוריות בטקס > קטגוריות בהווה

סרט השנה
השחקן הטוב ביותר
השחקנית הטובה ביותר
ההופעה הפורצת הטובה ביותר
הצמד הטוב ביותר
הנבל הטוב ביותר
רגע ה-WTF הטוב ביותר
ההופעה הקומית הטובה ביותר
שינוי הצורה הטוב ביותר על המסך
הרגע המוזיקלי הטוב ביותר
הנשיקה הטובה ביותר
הקרב הטוב ביותר
הגיבור הטוב ביותר
ההופעה הפחדנית הטובה ביותר
הדמות האהובה ביותר
ההופעה הטובה ביותר ללא חולצה
הופעת הקמע הטובה ביותר
קטגוריות בטקס > קטגוריות בעבר

הגבר הנחשק ביותר
האישה הנחשקת ביותר
סצנת הפעולה הטובה ביותר
יוצר הסרטים החדש הטוב ביותר
הסנדוויץ' הטוב ביותר בסרט
המתלבש/ת הטוב/ה ביותר
ההופעה הווירטואלית הטובה ביותר
משחק הווידאו הטוב ביותר שמבוסס על סרט
הכוכב הקשוח הגדול ביותר
ההופעה הסקסית ביותר
הסרט הטוב ביותר של הקיץ שטרם צפיתם
הסרט הטוב ביותר של הקיץ עד עכשיו
כוכב על גלובלי
השורה הטובה ביותר מסרט
פרסים מיוחדים

בנוסף לקטגוריות השנתיות הסטנדרטיות, קיימות 4 קטגוריות נוספות המוענקות כפרס כבוד או הערכה. קטגוריות הכבוד הן:
פרסים מיוחדים > MTV Lifetime Achievement Award

פרס מפעל חיים של MTV היה פרס הלצה שהוענק בין השנים 1992–1998 לדמויות קולנועיות שהשאירו חותם בתרבות הפופולרית.
1992: ג'ייסון וורהיס
1993: The Three Stooges
1994: ריצ'רד ראונדטרי
1995: ג'קי צ'אן
1996: גודזילה
1997: צ'ובאקה
1998: קלינט הווארד
פרסים מיוחדים > MTV Generation Award

פרס הדור של MTV הוענק לראשונה בשנת 2005. הוא "מוענק לאומן שהציג מגוון דמויות מרשימות, חוש טבעי אישי ומקצועי וכמובן רמת כישרון מדהימה".
2005: טום קרוז
2006: ג'ים קארי
2007: מייק מאיירס
2008: אדם סנדלר
2009: בן סטילר
2010: סנדרה בולוק
2011: ריס וית'רספון
2012: ג'וני דפ
2013: ג'יימי פוקס
2014: מארק וולברג
2015: רוברט דאוני ג'וניור
2016: ויל סמית'
2017: סדרת סרטי "מהיר ועצבני"
2018: כריס פראט
פרסים מיוחדים > MTV Silver Bucket of Excellence

פרס המצוינות של MTV היה פרס שהוענק בשנים 2005 ו-2006 לסרט שהשפיע על מי שראה אותו, כמו גם על צופי הערוץ MTV, והגדרתו היא "מוענק לסרט מהעבר שמשמעותו אף רבה יותר כיום".
2005: "מועדון ארוחת הבוקר" - הוענק לאנתוני מייקל הול, מולי רינגוולד ואלי שידי
2006: "עשה את הדבר הנכון" - הוענק לספייק לי
פרסים מיוחדים > MTV Trailblazer Award

פרס פריצת הדרך של MTV הוא פרס שמוענק משנת 2012 ועד היום לשחקן או שחקנית צעירים שמעוררים השראה אצל אחרים באמצעות תיק עבודות מגוון ומוניטין גבוה בעיני הציבור.
2012: אמה סטון
2013: אמה ווטסון
2014: צ'נינג טייטום
2015: שיילין וודלי
ראו גם

פרסי הווידאו קליפים של MTV
הערות שוליים

↑  Burnett signs to MTV Movie Awards, http://variety.com/, פורסם ב-11 בינואר 2007
↑  JAMIE FOXX TO RECEIVE THE MTV GENERATION AWARD AT THE 2013 MTV MOVIE AWARDS, http://www.hitfix.com/, פורסם ב-11 באפריל 2013
↑  LL COOL J PRESENTS SPIKE LEE WITH SILVER BUCKET AWARD,... rip audio off of YouTube, http://moneyszccjzl.blogspot.co.il/, פורסם ב-23 ביוני 2008
חרסוניסוס

| --- | --- |

אזור חרסוניסוס והנמל
 מדינה:  יוון יוון
 מחוז:  כרתים
 מחוז משנה:  הרקליון
 שטח:  271.6 קמ"ר
 גובה:  28 מטרים
  ‑ הנקודה הגבוהה:  12
  ‑ הנקודה הנמוכה:  0
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ברשות המקומית:  1,301 (2021)
  ‑ צפיפות:  98 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  35°18′28″N 25°22′18″E﻿ / ﻿35.3078°N 25.3718°E﻿ / 35.3078; 25.3718 
 http://www.hersonissos.gr/en
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת יוון מוגדלת) אתונה סלוניקי פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןחרסוניסוס(למפת יוון רגילה) אתונה סלוניקי פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןחרסוניסוס(למפת כרתים רגילה) הרקליון חאניה רת'ימנוחרסוניסוס(למפת כרתים מוגדלת) הרקליון חאניה רת'ימנוחרסוניסוס   tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
אזור חרסוניסוס והנמל
חרסוניסוס (ביוונית: Χερσόνησος (פירוש מילולי: חצי אי), מבוטא [xerˈsonisos]), היא עיירה ורשות מקומית בצפון כרתים, השוכנת לחוף הים האגאי שבים התיכון. שטח האזור כ-271 קמ"ר, ומתגוררים בו 26,717 תושבים (נכון ל-2011). העיר ממוקמת כ-25 ק"מ מזרחית להרקליון ומערבית לעיר אגיוס ניקולאוס. הרשות המקומית כוללת את חצי האי והנמל. מושבה של הרשות המקומית הוא בכפר גורנס, והיא כוללת גם את היישובים חרסוניסוס, אפיסקופי, גובס ומאליה.
היסטוריה

העיר העתיקה הייתה חשובה עבור הפרובינקיה הרומאית כרתים וקירנאיקה, ואף מוסדה בה בישופות. שמותיהם של חלק מהבישופים מתועדים במספר מסמכים עתיקים מהמאה החמישית עד השמינית לספירה.
לאחר הכיבוש הוונציאני של כרתים ב-1212, התנהלה בחרסוניסוס בישופות של הכנסייה הלטינית. היא הופסקה עם כיבוש כרתים על ידי העות'מאנים ב-1669.
מ-1787 ועד היום מתנהלת באזור חרסוניסוס בישופות טיטולרית (שאינה אחראית על דיוקסיה) של הכנסייה הקתולית.
אתרים באזור

האתר החשוב בעיר הוא נמל מתקופת יוון הקלאסית והביזנטית, שנבנה על שרידי הנמל מהתקופה הרומית. ברחוב הסמוך לים ניצבת מזרקה בצורת פירמידה רומית, המעוטרת בפסיפסים המתארים סצנות מעולם הדיג. בראש הגבעה הסלעית שמאחורי הנמל ניצבים חורבות בזיליקה נוצרית עתיקה, שרצפתה מעוטרת בפסיפסים.
באזור חרסוניסוס קיימים גם מספר אתרים ארכאולוגיים פרה-היסטוריים. אחד מהם הוא מקדש עתיק שהוקדש לאלה בריטומאריס, הממוקם כקילומטר מזרחית לעיר.
בימינו מהווה חרסוניסוס מוקד תיירותי, המציע פעילויות כגון צלילה, רכיבה על סוסים, טיולי הליכה, מצנחי רחיפה ופארקי מים. בנוסף, מצויים בה מוזיאונים להיסטוריה ותרבות עתיקה.
הערות שוליים

↑  Michel Lequien, Oriens christianus in quatuor Patriarchatus digestus, Paris 1740, Vol.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007540445905171  LCCN: nr95029546  NKC: ge692805  VIAF: 123612046   WorldCat (עם VIAF): 123612046 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "חרסוניסוס".
מזרקה רומאית בחרסוניסוס
צמרת (מסלול צבאי)

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:  צה"ל צה"ל
 סוג:  תוכניות עילית בצה"ל
 בסיס האם:  בה"ד 10
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2009–הווה (כ־16 שנים)
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  כ-70 סטודנטים במחזור
 פיקוד
 יחידת אם:  חיל הרפואה
מסלול צמרת הוא מסלול מצוינות צבאי ללימודי רפואה במסגרת העתודה האקדמית, שמטרתו להכשיר רופאים לשירות בצה"ל. הלימודים במסלול נערכים בפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית והדסה, ובסיומם מוענקים לצוערים תואר ד"ר לרפואה (MD) ורישיון לעסוק ברפואה בישראל. החל משנת 2010, צמרת הוא המסלול העיקרי ללימודי רפואה במסגרת העתודה האקדמית.
יעדים ומטרות

עם הקמת המסלול, נקבע כי ההכשרה בו תתבסס על תוכנית הלימודים הרגילה של הפקולטה לרפואה, בתוספת של תכנים בתחום:
הרפואה הצבאית (טראומה, פיזיולוגיה צבאית, פגיעות כימיות וכו').
מנהיגות רפואית (ניהול אירוע רב נפגעים, אתיקה ברפואה הצבאית וכו').
אהבת הארץ מתוך העשרה וסיורים.
כושר גופני ואורח חיים נכון.
בביקורו במסלול ב-29 במאי 2013, הסביר הרמטכ"ל, רא"ל בני גנץ על חשיבות המסלול:
...אני חושב שהעניין הזה של צמרת... שהוא לא רק פתרון של מנהל כוח אדם רפואי, של איך פותרים את הבור (הדרישה הצבאית לרופאים), אלא הוא מביא גם חזון, גם רעיון, גם חינוך למנהיגות. אז אני שמח שהמסלול הזה קיים ואני רוצה לשבח על היוזמות לקיים אותו, להקים אותו, לדחוף אותו...