stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עיצור לועי, חוכך, קולי

| עיצור לועי, חוכך, קולי |
| --- | --- |
 ʕ
 מספר IPA:  145
קידוד
 דצימלי:  &#661;
 יוניקוד:  U+0295
 X-SAMPA:  \?
 Kirshenbaum:  <H<vcd
 ברייל:  
להקשבה
 
רשימת עיצורים
עיצור לועי חוכך קולי הוא צליל עיצורי הנפוץ במספר שפות מדוברות. סימן ה-IPA לעיצור הוא /ʕ/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-\?. זהו הצליל הישן ל-ע, וניתן היה לשמעו בהגיות העברית המקראית והטברנית במילה כגון עולם . הגייה זו נשמרה בישראל רק בפי בני עדות המזרח, ובפרט בפי יוצאי תימן. זהו גם צליל האות הערבית ع. עיצור זה נפוץ בשפות השמיות.
התרחשות

| שפה | מילה | IPA | משמעות |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כורדית | ‘ewr | [ʕɑwr] | 'ענן' |  |
| סומלית | caadi | [ʕaːdi] | 'רגיל' |  |
| סורית | ܐܰܪܥܳܐ | [arʕo] | 'עולם' |  |
| עברית | עבד | ‏[ʕe̞ve̞d]קובץ:Aheved.ogg‏Ⓘ‏ | 'עבד' | רק בהגיית עדות המזרח |
| ערבית | عبد | [ʕaːbad] | 'עבד' |  |
| צ'צ'נית | Ӏан | [ʕan] | 'חורף' |  |
ראו גם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
| צלילי שפות העולם> עיצורים.בסיסי החיתוך | צלילי שפות העולם> עיצורים.אופני החיתוך |
| --- | --- |
דו-שפתיים - שפתיים-שיניים - שיניים-שפתיים - לשוניים-שפתיים   שיניים - מכתשיים - בתר-מכתשיים - מכתשיים-חיכיים - כפופים   חיכיים - וילוניים - ענבליים - סדקיים - כיסוי-גרוניים - לועיים  בסיס חיתוך משני: מלועלעים - מוולנים - מחונככים - משופתתים: ריאתיים: אפיים - סותמים - חוככים - מקורבים   מקישים - רוטטים - צידיים - מחוככים  לא ריאתיים: מסודקים - מפונמים - מצוצים
תנועות
מיקום התנועות: גובה התנועות
אחוריות - כמעט-אחוריות - מרכזיות - כמעט-קדמיות - קדמיות: סגורות - כמעט-סגורות - חצי-סגורות - אמצעיות  חצי-פתוחות - כמעט-פתוחות - פתוחות
ראו גם: אלפבית פונטי בינלאומי – פורמנט
פטר גרינברג

| --- | --- |

פטר גרינברג
 לידה:  18 במאי 1939 פלזן, הפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה 
 פטירה:  7 באפריל 2018 (בגיל 78) ייליך, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 ענף מדעי:  פיזיקה, פרס נובל 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הטכנית בדרמשטאדט  אוניברסיטת גתה בפרנקפורט  אוניברסיטת קלן 
 מנחה לדוקטורט:  Stefan Hüfner 
 מוסדות:  אוניברסיטת קרלטון (1969–1972)  Research Centre Jülich  אוניברסיטת קלן  Gwangju Institute of Science and Technology 
 פרסים והוקרה:  מסדר ההצטיינות של נורדריין-וסטפאליה (2008)  חותם העיר פלזן (20 במרץ 2008)  פרס הממציא האירופי (2006)  חבר כבוד (2011)  פרס יפן (2007)  פרס ג'יימס מק'גרודי לחומרים חדשים (1994)  IUPAP Magnetism Award and Néel Medal (1994)  Clarivate Citation Laureates (2006)  אזרחות כבוד (2008)  היכל התהילה של המחקר הגרמני (2009)  מדליית שטרן-גרלך (2007)  פרס נובל לפיזיקה (2007)  עיטור  מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה בדרגת מפקד בכיר (2008)  מדליית ריטר-פון-גרשטנר (2003)  EPS Europhysics Prize (1997)  פרס הידידות (2016)  פרס וולף לפיזיקה (2006)  פרס העתיד של גרמניה (1998) 
 מספר צאצאים:  3 
 
פטר אנדריאס גרינברג (בגרמנית: Peter Andreas Grünberg;‏ 18 במאי 1939 – 7 באפריל 2018) היה פיזיקאי גרמני אשר תחום מומחיותו הוא סרט מגנטי. גרינברג זכה בשנת 2007 בפרס נובל לפיזיקה יחד עם אלבר פר על גילוי התנגדות מגנטית עצומה, שהביאה לפריצת דרך בכוננים קשיחים בגודל של ג'יגה-בייט.
ביוגרפיה

גרינברג נולד בפילזן שבבוהמיה שבאותה העת הייתה בפרוטקטורט של בוהמיה ובמורביה של גרמניה הנאצית (כיום בצ'כיה), בן למשפחה גרמנית קתולית. אביו, היה מהנדס יליד רוסיה, אשר עבד ב-1928 עבור סקודה, הוא נפטר ב-1945 בצ'כיה ונקבר בקבר אחים בפילזן. אמו אנה (שמתה ב-2002, בגיל 100) נאלצה לעבוד בחקלאות ונשארה בבית הוריה "פטרמן" בדולני סקירני, לשם הובאו מאוחר יותר ילדיה (אחות שנולדה בשנת 1937). לאחר מלחמת העולם השנייה משפחתו נכלאה. הוריו הופרדו משאר המשפחה והובאו למחנה עבודה בפולין. שאר בני משפחת גרינברג, כמו כמעט כל הגרמנים, גורשו מצ'כוסלובקיה בגירוש הגרמנים מצ'כוסלובקיה ב-1946. פטר בן השבע הגיע לויטרבך, שם למד בגימנסיה, ושם סיים את התיכון בשנת 1959.
גרינברג קיבל את תעודת הביניים שלו בפיזיקה בשנת 1962 מאוניברסיטת יוהאן וולפגנג בפרנקפורט. בשנת 1966 הוא למד באוניברסיטת דרמשטט, שם קיבל את תעודת הגמר בפיזיקה. את הדוקטורט שלו קיבל בשנת 1969. משנת 1969 עד 1972, הוא עשה פוסט דוקטורט באוניברסיטת קרלטון, קנדה. מאוחר יותר הוא הצטרף למכון פיזיקה במרכז החקר Jülich, שם הוא הפך לחוקר מוביל בתחום של שכבה דקה multilayer מגנטיות עד פרישתו בשנת 2004.
גרינברג זכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 2007 על גילוי תופעת ההתנגדות המגנטית העצומה. הוא חקר את התופעה במכון המחקר יוליך שבגרמניה. התופעה התגלתה בשנת 1988 על ידי קבוצת חוקרים בראשותו של גרינברג בגרמניה, והפטנט נרשם על שמו של גרינברג. את התופעה גילה בו זמנית אך לחלוטין בנפרד, חוקר צרפתי בשם אלברט פרט יחד עם קבוצתו. הקבוצה של פרט הייתה הראשונה שהסבירה את התופעה והראשונה שזיהתה את השינוי המשמעותי, אך מסיבות מנהליות, הקבוצה של פרט הגישה בקשה לרישום הפטנט מספר ימים לאחר הקבוצה של גרינברג. תגלית זו נחשבת להתחלה של תחום הספינטרוניקה. גרינברג ופרט זכו במספר רב של פרסים כהוקרה על תגליתם ותרומתם לתחום.
גילויים

בשנת 1986 הוא גילה את צימוד החליפין המקביל בין שכבות פרומגנטיות מופרדות על ידי שכבה דקה שאינה פרומגנטית. ב-1988 הוא גילה את האפקט המגנטורסיסטיסטי הענקי (תופעת ההתנגדות המגנטית) שהתגלתה בו-זמנית על ידי אלברט פרט מאוניברסיטת פריז.
פרסים

גרינברג זכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 2007 ביחד עם אלברט פרט, מלבד פרס נובל, עבודתו של גרינברג זכתה גם בפרסים משותפים ביחד עם פרט. פרס APS הבינלאומי לחומרים חדשים באיגוד הבינלאומי לפילוסופיה פיזיקלית ויישומית. פרס היורוליטי של היולט-פקרד. פרס וולף בפיזיקה. זכה בפרס העתיד הגרמני לטכנולוגיה וחדשנות ב-1998 ונקרא "הממציא האירופי של השנה" בקטגוריה "אוניברסיטאות ומוסדות מחקר" של משרד הפטנטים האירופאי. ב-2007 זכה בפרס יפן.
פאנצר

ערך זה עוסק ברכב קרבי משוריין. אם התכוונתם לנקב בגלגל, ראו .
קצינים בריטיים בוחנים טנק פאנצר סימן 4 שנפגע, 1944
פאנצר משמעו טנק או שריון בגרמנית. הטנקים הגרמניים נקראו בפיהם של הגרמנים Panzerkampfwagen (רכב קרבי משוריין). כקיצור החלו להשתמש במונח פאנצר (משוריין), והשימוש נותר עד היום. במהלך מלחמת העולם השנייה ולאחריה, השתרש בספרות האנגלית (וגם בעברית) המונח 'סימן' - Mark לטנקים הגרמניים, (כך לדוגמה הפאנצר 2 כונה פשוט "סימן 2") אף שהגרמנים עצמם מעולם לא עשו שימוש במונח זה.
היו שישה דגמי פאנצרים עיקריים:
פאנצר סימן 1 טנק קל מוקדם שהיה חמוש במקלעים בלבד ונועד לאימונים.
פאנצר סימן 2 מחליפו של הפאנצר סימן 1, חומש בתותח אוטומטי 20 מ"מ ופותח כאמצעי ביניים עד לייצור טנקי הפאנצר 3 ו-4.
שני הדגמים הראשונים נועדו לאימונים בלבד אולם בסופו של דבר השתתפו גם בלחימה פעילה בתחילת מלחמת העולם השנייה.
פאנצר סימן 3 טנק בינוני.
פאנצר סימן 4 טנק בינוני מתקדם יותר מקודמו, חומש בתותח 75 מילימטר.
הפאנצרים סימן 3 וסימן 4 היו עמוד השדרה של השריון הגרמני במלחמת העולם השנייה.
פאנצר סימן 5 - "פנתר", טנק בינוני מתקדם ביותר שפותח כתשובה ל T-34 הסובייטי.
פאנצר סימן 6 - "טיגר" (נמר), טנק כבד חמוש בתותח 88 מ"מ.
פאנצר סימן 6 B - "קניגסטיגר", טנק כבד חמוש בתותח 88 מ"מ ארוך קנה.
הדגמים הראשונים של הפאנצרים היו נחותים מכל בחינה. בעת האנשלוס הם נתקעו במעברי ההרים. הצלחתם בפולין נבעה מהנחיתות של הצבא הפולני ובצרפת בעיקר מתפיסה שגויה של צבא צרפת שפיזר את הטנקים בין יחידות הרגלים במקום לרכזם ביחידות אורגניות. הדגמים המאוחרים של הפאנצרים, הפנתר והטיגר, היו אמנם טנקים מתקדמים ביותר בכל הקשור לשריון, כח אש, דיוק ירי, טווח ירי אפקטיבי, ואפילו אמצעי ראיית לילה, אך מצד שני הם היו מורכבים מאוד ולכן קשים יותר לייצור, וגם מועדים לתקלות רבות שנבעו מכך שבלחץ המלחמה הם הוכנסו לשירות קרבי לפני שתהליך הפיתוח שלהם באמת הסתיים, והטיגרים, בגלל משקלם הרב, גם היו איטיים וזוללי דלק, וזאת בתקופה שבה הצבא הגרמני סבל ממחסור שהלך והחריף בדלק. [דרוש מקור]
כתוצאה מכך שחיל השריון הגרמני העביר בשנים האחרונות של המלחמה את רוב משאביו מייצור טנקי סימן 4 לייצור טנקי פנתר, ובהמשך בעיקר לטיגר המסובך, נפגעה תפוקת הייצור שהלכה וירדה. הטנקים החדשים היו אמנם רבי עוצמה, אבל יוצרו במספרים נמוכים מאוד ביחס לעשרות אלפי הטנקים שיוצרו בברית המועצות ובארצות הברית. רבים מהם אבדו בשדה הקרב כתוצאה מתקלות טכניות ואף כתוצאה ממחסור בדלק.
בשל נחיתות הפאנצרים הראשונים וקשיי ייצור של התעשייה, הגרמנים גם הפעילו שני סוגי טנקים צ'כוסלובקים, חלקם נלקחו שלל לאחר סיפוח צ'כוסלובקיה לגרמניה וחלקם יוצרו במפעלים המקוריים.
פאנצר 35(t) טנק קל חמוש בתותח 37 מ"מ.
פאנצר 38(t) גרסה משופרת מהיר יותר ובעל שריון עבה יותר.
ראו גם

מלחמת בזק
פאנצרגרנדיר
פיג'ו פרטנר

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  סיטרואן ברלינגו
 יצרן:  פיג'ו
 שנות ייצור:  1997 - היום
 הרכבה:  צרפת צרפת
 מודל קודם:  פיג'ו 205 
 מודל אחריו:  פיג'ו ריפטר
 חברת אם:  קונצרן PSA
 סיווג:  רכב מסחרי
 מרכב:  טנדרון
 
פיג'ו פרטנר (Partner) הוא רכב מסחרי מתוצרת חברת פיג'ו הצרפתית.
הרכב מוצע גם בגרסה משפחתית המכונה פרטנר קומבי. באיטליה הרכב מוכר כפיג'ו ראנץ'.
הפרטנר הושק בשנת 1996 ומיוצר עד היום, לאחר מתיחת פנים בשנת 2008.
הפרטנר זהה במאפייניו ובעיצובו לסיטרואן ברלינגו, ומבוסס כמוהו על בסיס שלדת סיטרואן ZX. שני הדגמים מוצעים בעולם גם בגרסה חשמלית.
האבזור הסטנדרטי של הרכב כולל הגה כוח פרוגרסיבי (המשתנה בהתאם לסל"ד המנוע), בלמי דיסק מאווררים מלפנים, בלמי תוף מאחור, מערכת ABS, מערכת EBD (לחלוקת כוח הבלימה), צמד כריות אוויר מלפנים, וחגורת בטיחות פירוטכנית.
המהירות המרבית מגיעה ל-160-142 קמ"ש, בהתאם לסוג המנוע. זמן ההאצה מ-0 ל-100 קמ"ש נע בין 16.9 ל 13.4 שניות, בהתאם לסוג המנוע.
מנועים

שני המנועים העיקריים בהיצע הם מנועי דיזל בעלי 4 צילינדרים, בשני נפחים:
בנפח 1900 סמ"ק, עם הספק מרבי של 71 כ"ס בסל"ד 4600, ומומנט מרבי של 13 קג"מ בסל"ד 2500. 
בנפח 2000 סמ"ק, עם הספק מרבי של 90 כ"ס בסל"ד 4000, ומומנט מרבי של 21.4 קג"מ בסל"ד 1900. למנוע זה הזרקה ישירה במסילה משותפת.
בנוסף הרכב מוצע עם 2 מנועי בנזין בנפח של 1360 סמ"ק ו- 1587 סמ"ק, וכן קיימות גרסאות חשמליות.
פרטנר II

הדור השני הוצג רשמית בינואר 2008.
פיג'ו פרטנר II
פיכטלגבירגה

| --- | --- |
פיכטלגבירגה, מבט מוולדשטין
פיכטלגבירגה, מבט מוולדשטין
 מידע כללי
 גובה:  1,051 מטר (שנברג)
 מדינה:  גרמניה, צ'כיה 
 מיקום:  בוואריה שבגרמניה
 רכס הרים:  פיכטלגבירגה
 אורך הרכס:  1,020 קילומטר
 קואורדינטות:  50°00′N 12°00′E﻿ / ﻿50.000°N 12.000°E﻿ / 50.000; 12.000
  (למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניפיכטלגבירגה(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניפיכטלגבירגה(למפת בוואריה רגילה) מינכן נירנברג אאוגסבורג וירצבורג רגנסבורג אינגולשטאדט פירט ארלנגן ביירוית במברג צ'כיה אוסטריה שווייץ באדן וירטמברג  הסן תורינגיה סקסוניהפיכטלגבירגה(למפת בוואריה מוגדלת) מינכן נירנברג אאוגסבורג וירצבורג רגנסבורג אינגולשטאדט פירט ארלנגן ביירוית במברג צ'כיה אוסטריה שווייץ באדן וירטמברג  הסן תורינגיה סקסוניהפיכטלגבירגה
 
פיכטלגבירגה (בגרמנית: Fichtelgebirge) הוא רכס הרים הנמצא בצפון-מזרח בוואריה, גרמניה. הרכס נפרס מעמק נהר המיין האדום עד לגבול הצ'כי, שם שמו של הרכס נקרא הרי האורה, ששייכים גם כן ליער הבוהמיה.
ההר הגבוה ביותר ברכס הוא שנברג המגיע לגובה של 1051 מטר מעל פני הים. הנהרות הנובעים מהפיכטלגבירגה הם מיין, סקסון סאלה, אגר והפיכטלנב שבהמשך מצטרף לנהר הוואלדנב.
פאוסניאס (מצביא)

פאוסניאס (ביוונית: Παυσανίας; המאה ה-5 לפנה"ס) היה מצביא ספרטני, בנו של קלאומברוטוס. שימש כעוצר לפליסטרכוס, ופיקד על הכוחות היוונים בקרב פלטאיה. אם כי לאחר זמן מה ערק לצד ממלכת פרס האחמנית.
ביוגרפיה

פאוסניאס היה בנו של קלאומברוטוס אשר היה בנו של אנכסנדרידס השני מלך ספרטה ואחיו של לאונידס הראשון מלך ספרטה. לאחר מותו של לאונידס בקרב תרמופילאי בשנת 480 לפנה"ס, הוכתר בנו פליסטרכוס כמלך במקומו, אולם הוא היה עדיין נער, ולפיכך קלאומברוטוס מונה כעוצר. קלאומברוטוס מת זמן קצר לאחר מכן בנסיבות לא ברורות, ופאוסניאס נקרא למלא את מקומו.
פאוסניאס נבחר לפקד על הכוחות הספרטנים שיצאו לסייע לאתונאים נגד המצביא הפרסי מרדוניוס. הפרסים והיוונים נפגשו בקרב פלטאיה, מרדוניוס היה מצביא מוכשר ובעל ניסיון, בעוד פאוסניאס היה חסר ניסיון לחלוטין, ורק מתוקף תפקידו כעוצר קיבל את התפקיד. למרות זאת הקרב הסתיים בניצחון היוונים.
לאחר הסתלקות הפרסים מאירופה, יצא פאוסניאס עם הצי וכבש את קפריסין. על פי מה שתיאר תוקידידס פאוסניאס יצא למסע הרפתקאות וביזה והעמיד פנים כביכול הוא עושה זאת למען יוון. אולם משה עמית סובר שהמסע נועד להקשות על הצי הפרסי בפעם הבאה שיפלוש ליוון. לא ידוע הרבה על המערכה עצמה. לאחר מכן פנה פאוסניאס אל ביזנטיון שהייתה עדיין בידי הפרסים. אם ביזנטיון תיכבש ייסתם הגולל על תוכניותיהם של הפרסים לפלוש לתראקיה. אולם לאחר כיבוש ביזנטיון שחרר פאוסניאס כמה פרסים נכבדים שהיו בה והעמיד פנים כביכול הם ברחו. הוא העביר מכתב למלך חשיארש הראשון בו הוא מביע את נאמנותו. לאחר מכן הוא החל לנהוג בעריצות כלפי בעלי הברית וללבוש בגדים פרסיים, והרכיב לעצמו משמר של חיילים פרסיים ומצריים. בעלי הברית פנו אל אתונה וביקשו ממנה לקחת את ההנהגה. הספרטנים קראו אל פאוסניאס לחזור.
אולם פאוסניאס נמלט באנייה אל ביזנטיון. והחל נושא ונותן עם הפרסים. הספרטנים קראו לו לחזור והשליכו אותו לכלא. אולם הוא הצליח להשתחרר והעמיד עצמו לחקירה. לא נחשפה התקשורת שלו עם הפרסים, אם כי התנהגותו הכללית עוררה חשד. אולם אחד מהשליחים ששלח אל הפרסים סיפר לאפורים על תוכן אחד המכתבים שהתבקש להעביר. לאחר מכן תכננו האפורים לעצור אותו, אולם אחד מהם רמז על כך לפאוסניאס שמיהר והסתתר במקדש האלה אתנה, הוא ננעל שם ומת מרעב. הוא נקבר ליד המקדש. מותו מתוארך ל-471 לפני הספירה.
לקריאה נוספת

תוקידידס. תולדות מלחמת פילופוניס. תרגם מיוונית והוסיף הערות א"א הלוי. הקדים מבוא א' פוקס. ירושלים, מוסד ביאליק, תשי"ט (1959).
משה עמית, תולדות יוון הקלאסית, הוצאת מאגנס, תשס"ב (הספר בקטלוג ULI)
כתבי הירודוטוס. מתורגמים מיוונית עם מבוא והערות מאת ד"ר אלכסנדר שור. 2 כרכים. ירושלים, הוצאת ראובן מס, תרצ"ה. העתק דיגיטלי באתר "דעת".
הרודוטוס. היסטוריה. תרגמו וכתבו מבואות: בנימין שימרון ורחל צלניק-אברמוביץ. פפירוס, בית ההוצאה - אוניברסיטת תל אביב, 1998.
הערות שוליים

↑  הרודוטוס, ספר תשיעי, 10.
↑  משה עמית, "תולדות יוון הקלאסית", עמ' 276.
↑  תוקידידס, ספר ראשון, 94.
↑  עמית, עמ' 281.
↑  תוקידידס, ספר ראשון, 128.
↑  תוקידידס, ספר ראשון, 130. עמית עמ' 282.
↑  תוקידידס, ספר ראשון, 131.
↑  תוקידידס, ספר ראשון, 132 - 133.
↑  תוקידידס, ספר ראשון, 134 - 135.
↑  משה עמית, "תולדות יוון הקלאסית", עמ' 286.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1027698212  ISNI: 0000 0003 5655 3846  LCCN: n2005090302  NTA: 416847927  RERO: 02-A010129324  SUDOC: 090191544  VIAF: 273301455   WorldCat (עם VIAF): 273301455
פגי לואינדולה

פגי מאקאנדה לואינדולה (נולד ב-25 במאי 1979, קינשסה שבזאיר) הוא כדורגלן עבר צרפתי יליד הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ששיחק בעמדת החלוץ. במהלך הקריירה שלו שיחק במגוון מועדונים בצרפת, אוסר, אולימפיק ליון, אולימפיק מרסיי, שטרסבורג ופריז סן-ז'רמן. כמו כן, הוא עשה גיחה קצרה לספרד שם שיחק במדי לבאנטה בעונת 2006-2007 כמושאל. את הקריירה שלו כשחקן סיים בקבוצת ניו יורק רד בולס, מליגת MLS.
לזכותו של לואינדולה ישנן גם 6 הופעות במדי נבחרת צרפת בהן כבש שער אחד.
פאנצ'ן לאמה

פאנצ'ן לאמה הוא תוארו של המנהיג הרוחני השני בחשיבותו של הבודהיזם הטיבטי, שני בחשיבותו רק לדלאי לאמה. פירוש השם הוא "המלומד הגדול".
ההכרה של הפאנצ'ן לאמה החלה עם לונסבאג צ'וקוי גיילצן, המורה של הדלאי לאמה ה-5, אשר קיבל מאלטאן קאן ומהדלאי לאמה בשנת 1645 את התואר פאנצ'ן בוגד (בוגד = קדוש במונגולית).
זהותו של הפאנצ'ן לאמה הנוכחי, ה-11 במספר, שנויה במחלוקת. צ'וקיל גיאלפו מכהן בפועל כפאנצ'ן לאמה ה-11 בטיבט תחת תמיכה סינית, אך הוא אינו מוכר מחוץ לסין. הממשלה הסינית לקחה אותו ואת משפחתו תחת חסותם כאשר הוא הוכרז כפאנצ'ן לאמה על ידי הדלאי לאמה ה-14, והוא מעולם לא נראה בפומבי מאז.
הקשר לדלאי לאמה

הפאנצ'ן לאמה מחזיק באחראיות למציאת גלגול הנשמה של הדלאי לאמה, והדלאי לאמה בתורו מוצא את גלגול הנשמה של הפאנצ'ן לאמה. זוהי המסורת מאז הדלאי לאמה ה-5, אשר זוהה על ידי המורה שלו, לונסבאג צ'וקוי גיילצן כפאנצ'ן לאמה. עם מינוי זה מונו גם שלושה גלגולים קודמים כפאנצ'ן לאמה לאחר מותם באופן רטרואקטיבי. הדלאי לאמה ה-5 זיהה גם את הפאנצ'ן לאמה ה-5. הדלאי לאמה ה-7 זיהה את הפאנצ'ן לאמה ה-6, אשר בתורו זיהה את הדלאי לאמה ה-8. בדומה, הדלאי לאמה ה-8 זיהה את הפאנצ'ן לאמה ה-7. הדלאי לאמה ה-14 זוהה על ידי הפאנצ'ן לאמה ה-9 בפברואר 1937. הפאנצ'ן לאמה יידע את תגליתו לנציגי הממשלה הטיבטית אשר בהמשך אישרו את זהותו.
משמעות פוליטית

טיבטים רבים רואים בפאנצ'ן לאמה כדמות פוליטית משמעותית ודמות רוחנית משמעותית עקב תפקידו כבוחר הדלאי לאמה. משמעות זאת נוצלה על ידי הממשל הסיני. קבוצות תמיכה טיבטיות טוענות כי הממשל הסיני שואף לקבוע את זהות הדלאי לאמה הבא כאשר ימות טנזין גיאטסו, הדלאי לאמה הנוכחי.
פאוק סלוניקי (כדורגל)

מועדון הכדורגל פאוק סלוניקי (ביוונית: ΠΑΕ ΠΑΟΚ) הוא מועדון כדורגל יווני מהעיר סלוניקי, אשר מתמודד בליגת העל היוונית ונחשב למועדון האהוד ביותר בחבל מקדוניה שבצפון המדינה.
פאוק סלוניקי נוסדה ב-1926 על ידי פליטים יוונים שנמלטו מקונסטנטינופול בעקבות מלחמת יוון–טורקיה, ולזכותה שלוש אליפויות ושבעה גביעים. היא אחת משלוש קבוצות שמעולם לא ירדו מהליגה הבכירה ביוון, יחד עם אולימפיאקוס ופנאתינאיקוס, ונחשבת לאחת מ"ארבע הגדולות" של יוון, הכוללות גם את א.א.ק. אתונה. יריבתה הגדולה ביותר היא אריס סלוניקי, והיריבות העירונית מושכת עניין רב בכל צפון יוון. צבעי הקבוצה הם שחור ולבן, ומאז 1959 היא משחקת באצטדיון טומבה.
אוהדים ויריבות

בסיס אוהדי הקבוצה מגיע מהעיר סלוניקי, כמו גם משאר אזורי מחוז מרכז מקדוניה וצפון יוון, והיא הקבוצה האהודה ביותר בצפון המדינה ונחשבת לאחת מארבע הקבוצות האהודות ביותר ביוון. בשנות ה-60, כאשר יוון נשלטה על ידי חונטה צבאית, ראו האוהדים במועדון לא רק קבוצת כדורגל אלא גם סמל של אנטי-דיקטטורה, ואצטדיון טומבה הפך למקום של הזדהות נגד החונטה השלטת. בשנות ה-80 הלכה וגדלה קנאות האוהדים, הגיעה לרמות של בריונות שמעולם לא נראו לפני כן, החלה להתפשט מעבר לגבולות יוון, ויצרה תאי מעריצים בערי אירופה על ידי הפזורה היוונית. התנהגות זו של אוהדי הקבוצה זו תורגמה לא מעט להתפרצויות של אלימות שגררו עונשים וקנסות שהוטלו על המועדון.
ארגון האוהדים הגדול ביותר של המועדון הוא "Gate 4", אשר נוסד ב-1976 וכולל סניפים בכל רחבי יוון. עם השנים הפך הארגון לאחד המשפיעים על התנהלות המועדון ועל ההחלטות המתקבלות בהנהלה, ולעיתים גם השפיע על הרכב ההנהלה וגרם להחלפת הבעלות על הקבוצה. הארגון הוותיק יותר של אוהדי המועדון, אשר נקרא "נאופוליס בלוס", נוסד ב-1963 ונחשב לאחד מארגוני האוהדים הראשונים שהוקמו ביוון.
היריבה הגדולה ביותר של פאוק היא אריס סלוניקי, והמשחק ביניהן מכונה "הדרבי של סלוניקי", אך מכיוון שלשתי הקבוצות אוהדים בכל צפון המדינה, נהוג לכנותו גם "הדרבי של מקדוניה" או "הדרבי של צפון יוון", וביום המשחק מורגשת תכונה רבה בכל רחבי צפון המדינה. שורש היריבות העירונית מגיע מההבדלים המעמדיים בין האוהדים, שכן בסיס אוהדי פאוק צמח מהפליטים היוונים שהגיעו מקונסטנטינופול ומאסיה הקטנה במהלך חילופי האוכלוסין ההמוניים בעקבות מלחמת יוון–טורקיה והשתייכו למעמד הפועלים, ואילו אוהדי אריס השתייכו למעמד הביניים ולחברה הסלוניקאית הוותיקה.
מכיוון שמאז שנות ה-80 ירדה קרנה של אריס סלוניקי והיא אינה מתמודדת בצמרת הכדורגל היווני, רבים מאוהדי פאוק מחשיבים את אולימפיאקוס, הקבוצה המעוטרת ביותר ביוון, כיריבה הגדולה ביותר של המועדון. היריבות בין המועדונים החלה בשנות ה-60, כאשר הכוכב הגדול ביותר של פאוק, יורגוס קודאס, החליט לעבור לאולימפיאקוס, ולאחר מחאת אוהדי פאוק נגד הכוחניות של המועדון מפיראוס בוטלה ההעברה. רבים מתושבי סלוניקי וצפון יוון חשים מקופחים, ולטענתם, המדינה נותנת עדיפות לאזור אתונה ופיראוס, ועל בסיס זה יש למועדון יריבות גדולה גם מול פנאתינאיקוס.
המשחקים בין פאוק סלוניקי לא.א.ק. אתונה מכונים "דרבי העיטים הדו-ראשיים", על שם העיט הדו-ראשי המופיע בסמלי שני המועדונים. בניגוד למשחקי דרבי המבוססים על הבדלים תרבותיים בין מחנות אוהדים, דרבי זה הוא ידידותי באופיו, מכיוון ששתי הקבוצות מייצגות את קהילת המהגרים מקונסטנטינופול, אשר חלקם התיישבו בסלוניקי וחלקם באתונה, ואחת הקבוצות שמוזגו לתוך פאוק בראשית דרכה נקראה א.א.ק. סלוניקי (ראשי התיבות של א.א.ק הם "איגוד הספורט של קונסטנטינופוליס"). היריבות מבוססת בעיקרה על התחרות בין סלוניקי לאתונה, אך רבים מאוהדי שתי הקבוצות מגדירים את היריבה כ"קבוצה השנייה" שלהם.
תארים

אליפות יוון:
זכייה (4): 1975/1976, 1984/1985, 2018/2019, 2023/2024
סגנות (5): 1936/1937, 1939/1940, 1972/1973, 1977/1978, 2009/2010
הגביע היווני:
זכייה (7): 1971/1972, 1973/1974, 2000/2001, 2002/2003, 2016/2017, 2017/2018, 2018/2019
סגנות (16): 1938/1939, 1950/1951, 1954/1955, 1969/1970, 1972/1973, 1976/1977, 1977/1978, 1980/1981, 1982/1983, 1984/1985, 1991/1992, 2013/2014, 2019/2020, 2021/2022, 2022/2023
אוהדי פאוק במשחק מול פנאתינאיקוס, 2009
אוהדי פאוק באצטדיון טומבה, 2005
אצטדיון טומבה - מבט משער 4
פיכל שבולס

| --- | --- |
סמל פיכל שבולססמל פיכל שבולס

 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 מדינה:  אוסטריה עילית אוסטריה עילית
 מחוז:  מחוז ולס
 שטח:  26 קמ"ר
 גובה:  332 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  2,863 (1 בינואר 2018)
 קואורדינטות:  48°11′07″N 13°54′00″E﻿ / ﻿48.185277777778°N 13.9°E﻿ / 48.185277777778; 13.9 
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.pichl.ooe.gv.at/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוסטריה מוגדלת) וינה זלצבורג גראץ אינסברוק לינץ קלגנפורט שווייץ לכ. גרמניה צ'כיה סלוב. איטליה סלובניה הונגריהפיכל שבולס(למפת אוסטריה רגילה) וינה זלצבורג גראץ אינסברוק לינץ קלגנפורט שווייץ ל גרמניה צ'כיה ס. איטליה סלובניה הונ.פיכל שבולס(למפת אוסטריה עילית רגילה) לינץ ולס שטייר בראונאו באד אישל גמונדן גרמניה צ'כיה אוסטריה תחתית  שטיריה זלצבורגפיכל שבולס(למפת אוסטריה עילית מוגדלת) לינץ ולס שטייר בראונאו באד אישל גמונדן גרמניה צ'כיה אוסטריה תחתית  שטיריה זלצבורגפיכל שבולס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פיכל שבולס (בבווארית: Pichl bei Wels) היא עיירה במחוז ולס שבמדינת אוסטריה עילית באוסטריה.
אוכלוסייה

| שנה | אוכלוסייה |
| --- | --- |
1991: 2,503
2001: 2,719
עונת 1995/1996 בליגה האירופית של פיב"א

עונת 1995/1996 בליגה האירופית של פיב"א הייתה העונה ה-39 של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה. זו הייתה התחרות החמישית במתכונת של ליגה.
המשחק הראשון התקיים ב-7 בספטמבר 1995 ותחרות הסתיימה ב-11 באפריל 1996. בתחרות השתתפו 42 קבוצות.
העונה הסתיימה בניצחון של פנאתינייקוס, בפעם הראשונה בתולדות המועדון.
דומיניק וילקינס (ארצות הברית) מפנאתינייקוס נבחר לכדורסלן המצטיין של הפיינל פור.
ג'ו ארלאוקאס (ארצות הברית) מבקלד בולוניה זכה בפרס אלפונסו פורד.
מתכונת התחרות

בתחילת התחרות התקיימו סיבובים מוקדמים בהם נקבעו 13 עולות לשלבים הבאים. ל-13 קבוצות אלו הצטרפו אולימפיאקוס, אולימפיק אנטיב וברצלונה.
מנצחות רבע הגמר נפגשו בברסי ארנה פריז למשחקי פיינל פור.
מהלך התחרות

בשלבים המוקדמים נקבעו 16 עולות לשמינית הגמר. בשלב זה המשחקים עברו לבית א' ובית ב'.
מהלך התחרות > בית א'

|  | קבוצה | משחקים | נקודות | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | רוסיה צסק"א מוסקבה | 14 | 24 | 10 | 4 | 1162 | 1081 |
| 2. | איטליה בנטון טרוויזו | 14 | 24 | 10 | 4 | 1157 | 1096 |
| 3. | יוון אולימפיאקוס | 14 | 24 | 10 | 4 | 1132 | 1046 |
| 4. | טורקיה אולקר | 14 | 20 | 6 | 8 | 1078 | 1104 |
| 5. | ספרד אוניקאחה מאלגה | 14 | 20 | 6 | 8 | 1104 | 1081 |
| 6. | צרפת אולימפיק דאנטיב | 14 | 20 | 6 | 8 | 1108 | 1169 |
| 7. | גרמניה באייר לברקוזן | 14 | 19 | 5 | 9 | 1067 | 1112 |
| 8. | יוון היראקליס | 14 | 17 | 3 | 11 | 945 | 1064 |
מהלך התחרות > בית ב'

|  | קבוצה | משחקים | נקודות | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | ספרד ברצלונה | 14 | 24 | 10 | 4 | 1145 | 1077 |
| 2. | ספרד ריאל מדריד | 14 | 23 | 9 | 5 | 1108 | 1079 |
| 3. | יוון פנאתינייקוס | 14 | 23 | 9 | 5 | 1035 | 1007 |
| 4. | צרפת פו אורטז | 14 | 22 | 8 | 6 | 1127 | 1092 |
| 5. | איטליה באקלר בולוניה | 14 | 20 | 6 | 8 | 1181 | 1149 |
| 6. | ישראל מכבי תל אביב | 14 | 20 | 6 | 8 | 1105 | 1143 |
| 7. | קרואטיה ציבונה זאגרב | 14 | 20 | 6 | 8 | 1011 | 1052 |
| 8. | פורטוגל בנפיקה | 14 | 16 | 2 | 12 | 1046 | 1159 |