stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמייה פוטמאנס
קריירה ספורטיבית > 1978

באליפות אירופה באתלטיקה באולם (אנ') שנערכה במילאנו, איטליה זכה במדליית כסף בריצת 3,000 מטר בתוצאה של 7:49.9 דקות אחרי מרקוס רייפל (אנ') משווצריה (7:49.5 דקות) ולפני יורג פטר (אנ') ממזרח גרמניה (7:50.1 דקות).
קריירה ספורטיבית > 1980

באולימפיאדת מוסקבה התחרה בריצת 5000 מטר אך סיים את מקצה המוקדמות במקום השמיני בתומאה של 13:50.2 דקות ולא עלה לגמר.
קריירה ספורטיבית > 1981

באליפות העולם במרוצי שדה (אנ') סיים במקום ה-135 במירוץ ל-12 ק"מ.
קריירה ספורטיבית > 1982

סיים ראשון במרתון רומא בתוצאה של 2:09:53 שעות
באליפות העולם במרוצי שדה (אנ') שנערכה ברומא, איטליה סיים במקום ה-37 במירוץ ל-12 ק"מ.
הערות שוליים

↑  שיאו של פוטמאנס נשבר ב-1972 על ידי לאסה וירן מפינלנד
↑  שיא זה נשבר ב-1974 על ידי ברנדן פוסטר (אנ') מבריטניה
↑  ב-1977 נשבר השיא על ידי דיק קוואס (אנ') מניו זילנד
↑  הייתה זו הפעם הראשונה שמרתון רומא התקיים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14345192
אנייטה מאייר

| --- | --- |

 לידה:  29 באוקטובר 1954 (בת 69) רוטרדם, הולנד 
 מוקד פעילות:  ממלכת ארצות השפלה 
 תקופת הפעילות:  מ-1976 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 פרסים והוקרה:  נבל הזהב  נבל הכסף 
 פרופיל ב-IMDb
 
אנייטה מאייר (בהולנדית: Annita Meijer; נולדה ב-29 באוקטובר 1954) היא זמרת הולנדית. אחד השירים הבולטים ביותר שלה הוא "Why Tell Me, Why" שדורג במצעדים במשך ארבעה-עשר שבועות בסך הכול, והגיע לראש מצעד הסינגלים ההולנדי במשך שישה שבועות ב-1981.
דיסקוגרפיה > אלבומים

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  1976: In The Meantime I Will Sing  1979: Love You Too Much  1981: Shades of Desire  1982: Past, Present and Future  1983: Moments Together  1984: Face to Face  1985: Greatest Hits  1986: Now and Forever  1986: Run to Me (ביחד עם לי טאוורס) |  1987: Première  1988: The Ahoy Concert (אלבום הופעה)  1989: Close to You  1990: Autumn Leaves  1990: The Commandments  1991: Memories of Love  1991: RTL 4: De Hits van Anita Meyer  1991: The Alternative Way  1991: The Very Best of Anita Meyer |  1992: Music Music  1993: Best Of  1994: The Love of a Woman  1996: A Song Can Change Your Life  1998: Dichter bij Elkaar  1999: Just Once  2001: Spanish Guitar  2009: Tears Go By (ביחד עם מטרופול אורקסט) |
הערות שוליים

↑  Anita Meyer en The Trammps bij de Toppers - Trouw, web.archive.org, ‏2009-11-02
↑  Nationaal Pop Instituut, web.archive.org, ‏2005-03-15
↑  Muziek Centrum Nederland: Muziek Encyclopedia: Anita Meyer: Discografie: Albums Retrieved 20 January 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 13446172X  ISNI: 0000 0001 3083 6907  LCCN: no2012072437  MusicBrainz: 79ae1ecf-c354-4ffc-9620-8f9e4a8abed0  NTA: 070743983  VIAF: 292085192   WorldCat (עם VIAF): 292085192
ארבעת קציני הדת

ג'ורג' פוקס
אלכסנדר גוד
קלארק פולינג
ג'ון וושינגטון
איור של אוניית הליווי מושה ניצולים מן הים
ארבעת קציני הדת הוא כינוי לשלושה כמרים ורב ששירתו בצבא ארצות הברית, והקריבו את חייהם, לשם הצלת חיילים אחרים, כאשר טורפדה אונייתם וטבעה באוקיינוס האטלנטי ב-3 בפברואר 1943, במהלך מלחמת העולם השנייה.
הקצינים

ג'ורג' לנסינג פוקס (George Lansing Fox) נולד בפנסילבניה ב-15 במרץ 1900. בגיל 17 שיקר לגבי גילו כדי לצאת להשתתף במלחמת העולם הראשונה בצרפת, שם שירת כעוזר רפואי. הוא עוטר במלחמה זו בכוכב הכסף, בלב הארגמן ובצלב המלחמה של צרפת. ב-1923 התחתן ונולדו לו בן ובת. למד באוניברסיטת בוסטון וב-1934 הוסמך לכומר מתודיסטי. שירת ככומר בקהילות בוורמונט והיה הכומר המדינתי שם מטעם הלגיון האמריקאי. ב-1942 התנדב לשירות בצבא והחל לשרת ביום בו התגייס בנו לחיל הנחתים. הוא למד בבית הספר לקציני דת בהרווארד והוצב בצפון קרוליינה, ובהמשך הוצב ליחידה ששירתה בחזית האירופית, אליה הפליג בהפלגתו האחרונה.
אלכסנדר דייוויס גוד (Alexander David Goode) נולד בעיר ניו יורק ב-10 במאי 1911. אביו היה הרב הרפורמי חיים גודקוביץ. גדל בוושינגטון די סי ובבגרותו היה לרב. שימש כרב באינדיאנה ובפנסילבניה. ב-1935 התחתן ונולדה לו בת. למד בהיברו יוניון קולג' וכן באוניברסיטת ג'ונס הופקינס, שם הוענק לו תואר דוקטור ב-1940. ב-1941 ביקש להתגייס לצי אך נדחה. ב-1942 התגייס לצבא, למד בבית הספר לקציני דת בהרווארד ולאחר הצבה בצפון קרוליינה נשלח לחזית האירופית.
קלארק וונדרסול פולינג (Clark Vandersall Poling) נולד באוהיו ב-7 באוגוסט 1910. למד באוניברסיטת ייל והוסמך לכומר של כנסיית הרפורמה של אמריקה (Reformed Church in America). נישא ושירת ככומר בקונטיקט ובמדינת ניו יורק. ב-1942 התגייס לצבא. שירת ככומר ביחידה לוגיסטית במיסיסיפי ובהמשך למד בבית הספר לקציני דת בהרווארד. בשלהי 1942 נקבעה לו הצבה בזירה האירופית.
ג'ון פטריק וושינגטון (John Patrick Washington) נולד בניו ג'רזי ב-18 ביולי 1908. למד באוניברסיטה הקתולית סיטון הול (Seton Hall) וב-1935 הוסמך לכומר קתולי. שירת ככומר בניו ג'רזי. ב-1942 התגייס לצבא, הוצב ככומר בדיוויזיית רגלים במרילנד ובהמשך למד בבית הספר לקציני דת בהרווארד. לאחר מכן נקבעה לו הצבה בחזית האירופית.
ארבעת הקצינים התגייסו לשירות בעקבות ההתקפה על פרל הארבור. הם למדו באותה כיתה בבית הספר לקציני דת בהרווארד ובעת שהפליגו מארצות הברית נשאו כולם דרגת סגן משנה.
טביעת האוניה

ארבעת הקצינים נמנו על 904 אנשי צבא ואזרחים שהפליגו מניו יורק ב-23 בינואר 1943 על סיפונה של האונייה דורצ'סטר. הייתה זו אוניית נוסעים ומטען במעמס של 5,649 טון, שנבנתה ב-1926. ב-1942 נמסרה למנהל ספנות המלחמה (War Shipping Administration) והוסבה להובלת גייסות. במסגרת ההסבה הותקנו בה תותחים ונוספו לה סירות הצלה ורפסודות הצלה.
האונייה הפליגה במסגרת שיירה של שלוש אוניות (SG-19) בדרכה לגרינלנד, בליווי של שלוש אוניות של משמר החופים. בכוננות מפני התקפות צוללות פקד קברניט האונייה על הנוסעים לישון בבגדיהם כשהם חגורים בחגורות הצלה. רבים מהחיילים התעלמו מפקודתו משום שסבלו בדרגשיהם מהחום שעלה ממנוע האונייה או משום שהשינה בחגורות ההצלה לא הייתה נוחה.
בשעות הבוקר המוקדמות של ה-3 בפברואר, בעת שהאונייה שייטה מול חוף ניופאונדלנד, היא נפגעה מטורפדו שנורה על ידי הצוללת הגרמנית U-223. הפגיעה השביתה את מערכת החשמל של האונייה ובתוכה השתררה חשכה. פאניקה אחזה בנוסעיה, שרבים מהם נלכדו בתאיהם שמתחת לסיפון. ארבעת קציני הדת ניגשו להרגיע את החיילים, לטפל בפצועים ולארגן פינוי מסודר של האונייה הטובעת. חגורות הצלה חולקו לחיילים, אך המלאי אזל לפני שכולם קיבלו אחת. ארבעת הקצינים הסירו את חגורות ההצלה שקיבלו ומסרו אותן לאחרים. הם עזרו לרבים ככל שיכלו לעלות לסירות הצלה ורפסודות הצלה. לאחר מכן אחזו ידיים יחד, דקלמו תפילות ושרו מזמורים באנגלית ובעברית (שאותם שמעו ניצולים) וירדו תהומה יחד עם האונייה. אחד הניצולים העיד כי לא היה להם סיכוי לשרוד ללא חגורות הצלה.
טמפרטורת המים במקום הטביעה הייתה מעלת צלזיוס אחת וטמפרטורת האוויר הייתה שתי מעלות צלזיוס. חגורות ההצלה לא סיפקו לחיילים הגנה מפני הקור. אוניית ליווי אחת משתה ניצולים, אך עד שהגיעו למקום אוניות נוספות מתו רבים מאלו שנטשו את האונייה מתת-חום. בסך הכל ניצלו רק 230 מבין 904 יושבי האונייה.
החדשות על הטביעה, האבדות וקורבנם של ארבעת קציני הדת עוררו אבל כבד והתפעלות רבה בארצות הברית.
עיטורים

ב-19 בדצמבר 1944 עוטרו ארבעת קציני הדת בעיטור צלב השירות המצוין ובעיטור לב הארגמן.
ב-1957 פנה הלגיון האמריקאי לקונגרס בבקשה לעטר את ארבעת הקצינים בעיטור מדליית הכבוד, העיטור הצבאי הגבוה ביותר. התברר שהדבר אינו אפשרי שכן תקנון העיטור דרש הפגנת גבורה במהלך קרב מול פני האויב. ב-1960 אישר הקונגרס בחוק את יצירתה של מדליית קציני הדת, שהוענקה להם בלבד ונועדה להיות שוות מעמד למדליית הכבוד.
המדליה נמסרה לקרובי הקצינים ב-18 בינואר 1961 על ידי מזכיר הצבא וילבר ברוקר בטקס שנערך בפורט מאייר שליד בית הקברות הלאומי ארלינגטון.
הנצחה

ארבעת קציני הדת הונצחו במסגרת מספר רב של אתרי זיכרון ומפעלי הנצחה:
ב-1988 קבע הקונגרס את יום ה-3 בפברואר כיום ארבעת קציני הדת;
ב-1948 הפיק שרות הדואר של ארצות הברית בול זיכרון לכבוד ארבעת הקצינים. הם הונצחו על גבי הבול באופן קיבוצי ולא בשמותיהם על מנת לעקוף את הכלל שאסר כמעט כליל על הנצחת אישים על בולים;
ב-1951 חנך הנשיא טרומן את קפלת ארבעת קציני הדת בפילדלפיה. היא מוקמה בקומת המרתף של כנסיית החסד הבפטיסטית של פילדלפיה. ב-2001 הועברה הקפלה למספנת הצי בפילדלפיה. שלוש קפלות נוספות על שמם הוקמו בקליפורניה, בפנסילבניה ובוושינגטון די סי;
חלונות ויטראז' לזכר ארבעת הקצינים הוקמו במספר בסיסי צבא וכנסיות לרבות הפנטגון והקתדרלה הלאומית של וושינגטון;
שמונה ציורים המתארים את ארבעת הקצינים צוירו על ידי אמנים שונים;
אנדרטאות ולוחות זיכרון לארבעת הקצינים הוקמו בעשרות אתרים בארצות הברית לרבות אנדרטת קציני הדת היהודים;
גשר על שם ארבעת הקצינים הוקם ב-1949 על גבי נהר טוסקאראוואס (Tuscarawas) באוהיו;
שתי קרנות צדקה על שם ארבעת הקצינים פועלות בארצות הברית.
טקסי זיכרון לארבעת הקצינים נערכים ברחבי ארצות הברית מדי שנה, ביום הזיכרון למותם ב-3 בפברואר ובמועדים אחרים. רבים מהטקסים נערכים על ידי הלגיון האמריקאי.
הנצחה > אזכורים בתרבות

שלושה ספרים אודות ארבעת הקצינים וקורבנם יצאו לאור, ב-1953, 2004 ו-2006.
סרט תיעודי ותוכנית תיעודית מוקלטת הופקו אודותיהם, כמו גם שתי יצירות מוזיקליות.
הערות שוליים

↑  Public Law 86-656.
מדליית קציני הדת
הבול שהופק לכבוד ארבעת הקצינים
אנדרטה לארבעת הקצינים באן ארבור, מישיגן
אנטולי אונופריינקו

| --- | --- |
אנטולי אונופריינקו
אנטולי אונופריינקו
 לידה:  25 ביולי 1959 ברית המועצות ז'יטומיר, ברית המועצות 
 פטירה:  27 באוגוסט 2013 (בגיל 54) אוקראינה ז'יטומיר, אוקראינה 
 מדינה:  אוקראינה, ברית המועצות, רוסיה 
 תקופת הפעילות:  14 ביוני 1989 – 22 במרץ 1996 (6 שנים) 
 מפלגה:  המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות 
 
אנטולי יוריוביץ' אונופריינקו (25 ביולי 1959 – 27 באוגוסט 2013) היה רוצח סדרתי אוקראיני. אונופריינקו נודע לשמצה בכינויים "החיה מאוקראינה", "המחסל" ו"האזרח או", זאת בשל אופיין הברוטאלי של הרציחות שביצע. בעברו היה סטודנט ליערנות. ב-16 באפריל 1996, בעודו בן 37, נעצר אונופריינקו על ידי המשטרה והודה ברציחתם של 52 בני אדם. לבסוף מצא את מותו בזמן מאסרו בכלא ב-2013.‏
ילדותו

אונופריינקו נולד בעיר לאסקי במחוז ז'יטומיר. אחיו הגדול, ולנטין, היה בן 13 בעת לידתו של אנטולי. אביו, יורי אונופריינקו, קיבל עיטורים על אומץ לבו בקרבות מלחמת העולם השנייה. אמו של אונופריינקו נפטרה כשהיה בן ארבע ממחלה קשה, ובשל כך נאלץ יורי, יחד עם סבו, סבתו ודודתו, לטפל באנטולי במשך תקופה מסוימת עד שנשלח לבית יתומים. לדברי אונופריינקו, הוא לא ראה זאת בעין יפה והתרעם על כך שללא סיבה מוצדקת אביו שלח אותו לבית יתומים, בעוד שאחיו הגדול נותר אצלו וחי חיים נורמליים במשפחה. בראיון שנערך עמו, אונופריינקו הוסיף וטען כי שליחתו לבית היתומים היא זו שחרצה את גורלו, וציין שלפחות 70% מאלו שגדלו בבתי יתומים הגיעו לבתי כלא בבגרותם.
הרציחות והקורבנות > שיטות הרצח

אונופריינקו רצח את קורבנותיו בדפוס קבוע:
ראשית, הוא בחר במכוון בבית מבודד ופרץ אליו.
אונופריינקו בכוונה חשף את עצמו בפני בני הבית כדי ליצור מהומה.
במהלך המהומה, התחיל אונופריינקו לרצוח את כל בני הבית לפי הסדר הבא - הקורבן הראשון הוא האב, אחריו האם ולבסוף ילדי המשפחה (יש לציין שלא בכל מקרי הרצח הקורבנות היו הורים וילדים. לדוגמה, במקרה של קורבנות 15-11, הנרצחים לא היו בעלי קשר משפחתי).
לאחר שביצע את זממו, אונופריינקו בדק שהקורבנות אכן כבר לא בחיים והעלה את ביתם באש, זאת על מנת לטשטש את עקבותיו.
בנוסף, רצח גם עוברי אורח חסרי מזל בהם ואנשים ששהו באותה עת בבתי הקורבנות או בקרבתם.
לכידתו והרשעתו

במרץ 1996, שירות הביטחון האוקראיני ומשרד התובע המחוזי עצרו בטעות את יורי מוזולה בן ה-26 כחשוד במספר רציחות אכזריות (לא ברור האם ב"רציחות אכזריות" הכוונה הייתה באופן ספציפי לאותם 52 הקורבנות של אונופריינקו או לחלקם). במשך שלושה ימים, מוזולה עונה, חושמל והולקה על ידי אנשי שירות הביטחון ואנשי משרד התובע המחוזי. בפועל מוזולה לא היה מעורב ברציחות הללו ולכן הוא סירב להודות ברציחות אותן ביצע לכאורה. מוזולה מת מפצעיו במהלך היום השלישי ורק אז הובן כי היה חף מפשע ועונה לשווא. שבעה מהאחראים למותו נשלחו למאסר לתקופות שונות. 17 ימים לאחר מכן, התגלה שאונופריינקו הוא הרוצח האמיתי, וזה נלכד לאחר מצוד מסיבי, שבע שנים לאחר הרצח הראשון שלו. לכידתו התרחשה לאחר שעבר דירה עם חברו ומצבור הנשק שלו נמצא בארגזי ההובלה. אונופריינקו הוצא במהירות מהדירה.
למרות שביצע את זממו באכזריות רבה, אונופריינקו ניצל מעונש מוות ונדון למאסר עולם, שכן במהלך 1995 אוקראינה הצטרפה למועצת אירופה ונאלצה לבטל את עונש המוות בשטחה.
מותו

אונופריינקו נכלא בבית הכלא בז'יטומיר ושם בילה את שארית חייו. ב-27 באוגוסט 2013, בגיל 54, עבר אונופריינקו התקף לב ומת זמן קצר לאחר מכן.
ראו גם

המרטש מאטלנטה
המפלצת מפירנצה
הערות שוליים

↑  ynet, אוקראינה: מאסר עולם לשוטר שהיה לרוצח סדרתי, באתר ynet, 24 בדצמבר 2008
↑  מיכאל דבורין, רשימת הרוצחים הסדרתיים הגדולים ביותר בהסטוריה האנושית המודרנית, באתר News1 מחלקה ראשונה, 13 בינואר 2004
↑  Ukrainian serial killer dies in prison, reuters.com, ‏27 באוגוסט, 2017
אנטיקיתרה

ערך זה עוסק באי יווני. אם התכוונתם למנגנון חישוב קדום, ראו .
| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  הים היוני 
 קואורדינטות:  35°51′51″N 23°18′18″E﻿ / ﻿35.864166666667°N 23.305°E﻿ / 35.864166666667; 23.305
 שטח:  20.43 קמ"ר
 אורך:  10.5 קילומטר
 רוחב:  3.5 קילומטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  יוון 
 אוכלוסייה:  68 (2011)
 אזור זמן:  UTC+2
  (למפת יוון מוגדלת) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןאנטיקיתרה(למפת יוון רגילה) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןאנטיקיתרה
 
פוטמוס, הנמל של אנטיקיתרה
אַנְטִיקִיתֵרָה (ביוונית: Αντικύθηρα) שמשמעותו מנגד לקיתירה, הוא אי יווני מבין האיים היוניים, השוכן בקצהו הדרומי של הים האגאי, בין כרתים לבין הפלופונסוס. מאז שנת 2011 נמצא האי בשטח המוניציפלי של האי קיתרה.
האי, שמופרד מכרתים על ידי מצר אנדיקיתירה, שוכן 38 ק"מ דרומית מזרחית לקיתרה, והוא האזור המרוחק ביותר של חבל ארץ אטיקה שמרכזו באתונה (יחד עם זאת, האי משתייך גאוגרפית לקבוצת האיים היוניים). שטח האי הוא 20.43 קמ"ר, צורת האי מעוין, אורך מכיוון צפון מערב לדרום מזרח 10.5 ק"מ ורוחב 3.4 ק"מ מכיוון צפון-מזרח לדרום מערב. על פי מפקד האוכלוסין של שנת 2001 חיו באי 44 תושבים מתוכם 18 ביישוב הנמל פוטמוס. המעבורות עוברות באי באופן אקראי בדרכן מפיראוס לכרתים.
האי נודע בעיקר בגלל הגילויים הארכאולוגיים בקרבתו של הספינה הטרופה מאנטיקיתרה עם שפע הממצאים עליה, ובהם פסל "הצעיר מאנתיקרה" פסל מברונזה בגובה של 1.94 מטר של גבר צעיר, ומנגנון אנטיקיתרה, שהוא מכונת חישוב אנלוגית קדומה, אשר נבנתה ככל הנראה על מנת לחשב מיקומים אסטרונומיים של גרמי שמיים.
היסטוריה

ההתיישבות הקדומה היותר באי הייתה באלף ה-5 או ה-4 לפנה"ס. בעיקר ציידים עונתיים שעברו במקום כדי לצוד ציפורים נודדות. האי יושב וננטש בתדירות גבוהה. בתקופת הברונזה האי היה תחת ההשפעה של כרתים. בעת העתיקה נודע האי באחד השמות Aigila או Ogylos.
בין המאה ה-4 לפנה"ס עד המאה הראשונה לפנה"ס שימש האי כבסיס ימי לשודדי ים קיליקיים, עד להשמדתם על ידי פומפיוס. ניתן לראות באי על ראש מצוק את שרידי המבצר שלהם.
עולם החי

מיקומו של האי וכיוונו הכללי מצפון-מערב לדרום-מזרח הפך אותו לתחנה חשובה לעופות נודדים. האי משמש גם כמושב הרבייה הגדול ביותר בעולם של בז חופים (Falco eleonorae). בגלל חשיבות האי בחקר נדידת עופות הוקם במקום  מרכז צפרות על ידי החברה ההלנית לצפרות.
ראו גם

מנגנון אנטיקיתרה - מכונת חישוב אנלוגית קדומה, שהתגלתה על קרקעית הים סמוך לאי היווני אנטיקיתרה, בין קיתרה לכרתים, וקרויה על שמו. מנגנון זה נבנה, ככל הנראה, על מנת לחשב מיקומים אסטרונומיים של גרמי שמיים, והוא מתוארך לתקופה שבין 150 ל־100 לפנה"ס.
הערות שוליים

↑  הגיית השם ביוונית: אנטיקיתרה, במלעיל דמלעיל (ההטעמה בהברה השלישית מהסוף).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007539707405171  PLWABN: 9810649799105606  BnF: cb119496297 (data)  LCCN: sh2003002671  VIAF: 240344286   WorldCat (עם VIAF): 240344286
אנטון שמיד (חסיד אומות העולם)

| --- | --- |

 לידה:  9 בינואר 1900 וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 הוצאה להורג:  13 באפריל 1942 (בגיל 42) וילנה, אוסטלנד 
 מקום קבורה:  Antakalnis Cemetery 
 מדינה:  אוסטריה 
 מקצוע:  חייל, איש צבא 
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (13 באוקטובר 1964) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  אנטון שמיד
 
אנטון שמיד (בגרמנית: Anton Schmid;‏ 9 בינואר 1900 – 13 באפריל 1942) היה חייל ורמאכט ממוצא אוסטרי שסייע ליהודי ביאליסטוק בזמן השואה והוכר כחסיד אומות העולם.
קורות חייו

שמיד היה חשמלאי שבבעלותו חנות רדיו קטנה בווינה. הוא לא השתייך לאף מפלגה, ולאחר ה"אנשלוס" סייע למספר יהודים לצאת מאוסטריה.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, בשנת 1939, גויס לוורמאכט, ואחרי תקופה בשירות הגיע לדרגת פלדוובל (מקביל לדרגת סמל ראשון בצה"ל). בסתיו 1941 הוצב ליד וילנה, ביחידה שתפקידה היה לאסוף חיילים גרמנים שנותקו מיחידותיהם. הוא היה עד לכינוס היהודים בגטאות, ולהשמדתם של אלפי גברים, נשים וילדים בפונאר. במכתב לאשתו, שטפי, תיאר את האימה שבמראה הרצח ההמוני, ואת "הילדים שהוכו בדרכם אל המוות". הוא המשיך וכתב, "את יודעת שלבי רך. איני יכול שלא לסייע להם".
באוקטובר 1941 החל שמיד לסייע ליהודים, הסתיר אותם וסיפק להם דרכונים מזויפים. בין היתר סייע למנהיג המחתרת מרדכי טננבוים להעביר את אנשיו מווילנה לביאליסטוק, שם סייע לארגן את המחתרת היהודית. במהלך משפט אייכמן העיד אבא קובנר כי שמיד סייע למחתרת להעביר את לוחמיה לביאליסטוק, ולשם כך העניק להם תעודות מזויפות ואף מכוניות צבאיות. קובנר דיבר בעדותו על אנטון שמיד כ"אחת הפרשיות המופלאות והנדירות בקורות הימים ההם".
פעולת הרצח בפונאר הייתה ראשונית מסוגה. אנשי המחתרת היהודית בווילנה רצו להאמין כי ייתכן שהשמדת היהודים היא מדיניות מקומית התלויה במפקד זה או אחר. בשיחה עם קובנר, בינואר 1942, כאשר נשאל שמיד מיהו מארגן ההשמדה, והאם פעולת העברת אנשי המחתרת מווילנה לביאליסטוק, הכרוכה בסיכון רב, אינה לשווא, שכן גם גורל יהודי ביאליסטוק נחרץ להשמדה, השיב שמיד כי ישנו "כלב אחד" ושמו אייכמן, והוא המארגן את השמדת היהודים.
שמיד נעצר בינואר 1942. ב-25 בפברואר הועמד בפני בית דין צבאי והואשם בהברחת יהודים מהגטו. הוא נמצא אשם ונידון למוות. הוא הוצא להורג בירייה בווילנה, ב-13 באפריל 1942, ונקבר בשולי בית העלמין הצבאי אנטוקול בעיר.
במכתבו האחרון לאשתו כתב:..."פעלתי כבן אדם ולא רציתי לפגוע באף אחד".
מעריכים כי סייע להציל כ-250 יהודים, גברים נשים וילדים.
הנצחתו

מוסד יד ושם הכיר בשמיד כחסיד אומות העולם בשנת 1967.
עיריית וינה קראה על שמו טיילת לאורך גדת תעלת הדנובה וכן שיכון מגורים בשכונה בה החזיק את חנותו.
בשנת 1968 שידר הערוץ השני של גרמניה (ZDF) את הסרט התיעודי "סמל ראשון שמיד".
ביום השנה לניצחון בעלות הברית, 8 במאי 2000, שינה הבונדסוור את שמו של המחנה של בית הספר לנ"מ ברנדסבורג ל"מחנה הסמל שמיד". בפעולה זו ישנה סמליות רבה, שכן עד לשנת 2000 נקרא המחנה על שם קצין הלופטוואפה גנרלאוברסט גינתר רידל, שלחם בשתי מלחמות העולם. בקראו את המחנה על שם שמיד העדיף הצבא הגרמני הנצחתו של סמל שהציל יהודים בשואה, על פני הנצחת הגנרל.
עיריית חיפה הנציחה את שמו בכיכר ליד המושבה הגרמנית.
הערות שוליים

↑  עדותו של אבא קובנר במשפט אייכמן בנוגע לשמיד
↑  Arno Lustiger: Feldwebel Anton Schmid. In: Wolfram Wette (Hrsg.): Retter in Uniform..., Frankfurt/ M 2002, ISBN 3-596-15221-6, S. 63
↑  אמציה פלד, כיכר אנטון שמידט, בתוך "מדריך רחובות חיפה", באתר האינטרנט של עיריית חיפה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007522886405171  PLWABN: 9811475597005606  GND: 12423058X  ISNI: 0000 0000 1430 4364  LCCN: no2013072471  NKC: ola2018998430  SUDOC: 176968059  VIAF: 55075347   WorldCat (עם VIAF): 55075347 
העץ שניטע ביד ושם לכבוד חסיד אומות העולם אנטון שמיד
אפריקה (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |
 סוגה:  סדרות טבע
 יוצרים:  BBC
 מנחים:  דייוויד אטנבורו 
 שחקנים:  דייוויד אטנבורו
 ארץ מקור:  בריטניה
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  6
 הפקה
 הפצה:  נטפליקס 
 מוזיקה:  Sarah Class 
 אורך פרק:  60 דקות
 שידור
 רשת שידור:  BBC
 תקופת שידור מקורית:  3 בינואר 2013 – 6 בפברואר 2013
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
ראמי צבי ודלגנים שותים באטושה.
פילי יער מתרועעים בקונגו
גמל חד-דבשתי בסהרה
אפריקה (באנגלית: Africa) היא סדרת-טבע תיעודית שהופקה על ידי ה-BBC. הסדרה עוקבת אחר חיות הבר וסביבות המחיה השונות של יבשת אפריקה. הסדרה שודרה בתחילת שנת 2013 וצולמה במשך 4 שנים היא בהנחייתו של דייוויד אטנבורו.
כל אחד מחמשת הפרקים הראשונים של הסדרה עוסק באזור אחר של היבשת, בעוד שהפרק האחרון עוסק בעתידה של אפריקה וכן בעתידן של חיות הבר שלה.
אלגברת קליפורד

באלגברה מופשטת, אלגברת קליפורד (Clifford algebra) של מרחב וקטורי ותבנית ריבועית היא האלגברה החופשית ביותר בה הפעלת התבנית על איבר שקולה להעלאתו בריבוע. מקרה פרטי שלה הוא אלגברה חיצונית (Exterior algebra), המתקבל בבחירת תבנית האפס.
כאשר הממד זוגי, אלגברת קליפורד היא אלגברה פשוטה מרכזית. אלגברת קליפורד היא האינווריאנט השני של חוג ויט, והבניה שלה מגדירה הומומורפיזם אל חבורת בראואר.
היא נקראת על שמו של ויליאם קינגדן קליפורד, מתמטיקאי אנגלי שעסק בעיקר בגאומטריה.
הגדרה

יהי  V מרחב וקטורי מעל שדה  \mathbb {F}  ממאפיין שאינו 2 (מעתה ואילך). אלגברת הטנזורים (Tensor algebra) מעל  V היא האלגברה החופשית  T(V)=\mathbb {F} \oplus V\oplus (V\otimes V)\oplus (V\otimes V\otimes V)\oplus ..., עם פעולת המכפלה הטנזורית  \otimes  (ביחס לשדה  \mathbb {F} ).
אלגברת קליפורד של מרחב וקטורי  V ותבנית ריבועית  q היא  C(V,q)={T(V)}/{<v\otimes v-q(v)>}, כלומר האלגברה החופשית ביותר בה הפעלת התבנית על כל איבר והעלאתו בריבוע מזוהים כאותו איבר.
אפיון ותכונות

אם  \{v_{1},...,v_{n}\} בסיס ל- V, לאלגברת קליפורד הבסיס -  \{1,v_{1},...,v_{n},v_{1}v_{2},...,v_{n-1}v_{n},....,v_{1}...v_{n}\}. בפרט, הממד הוא  2^{n}.
לאלגברת קליפורד הצגה -  C(V,q)=\mathbb {F} [v_{1},...,v_{n}|v_{i}v_{j}=-v_{j}v_{i},v_{i}^{2}=q(v)].
שני איברים  v_{I},v_{J} כנ"ל מקיימים  v_{I}v_{J}=(-1)^{|I||J|-|I\cup J|}{v_{J}v_{I}}.
אלגברת קליפורד היא אלגברה פשוטה אם n זוגי (ופשוטה כאלגברה עם אינוולוציה - תמיד).
המרכז של אלגברת קליפורד בממד זוגי הוא  \mathbb {F} , ו- \mathbb {F} [v_{1}...v_{n}] בממד אי זוגי. בפרט, אלגברת קליפורד מממד זוגי מהווה אלגברה פשוטה מרכזית מעל השדה  \mathbb {F} .
אלגברת קליפורד היא אלגברה עם אינוולוציה  * המוגדרת על הבסיס -  v_{i}^{*}=-v_{i}.
דוגמאות

עבור מרחב וקטורי חד־ממדי  V ותבנית ריבועית  q(x)=ax^{2}, אלגברת קליפורד היא  C(\mathbb {F} v,\langle a\rangle )=\mathbb {F} [x\mid x^{2}=a]=\mathbb {F} [{\sqrt {a}}].
אם  V מרחב וקטורי דו-ממדי, ו- q=\langle a,b\rangle  הצורה האלכסונית, אז  C(v,q)\cong (a,b)_{2} - אלגברת קווטרניונים מעל  \mathbb {F} .
כל אלגברת קליפורד מממד זוגי  n היא מכפלה טנזורית של  {\frac {n}{2}} אלגברות קווטרניונים. מפורשות, אם  q=\langle a_{1},...,a_{n}\rangle  אז  C(V,q)={\overset {n/2}{\underset {i=1}{\bigotimes }}}{((-1)^{i-1}}{a}_{1}...a_{2i-2}a_{2i-1},{((-1)^{i-1}}{a}_{1}...a_{2i-2}a_{2i})_{2}
אם  q,q' תבניות ריבועיות מסדר זוגי, אז  C(V,q\oplus q')\cong C(V,q)\otimes C(V,\langle \operatorname {disc} (q)\rangle \otimes q'), כאשר  \operatorname {disc}  היא הדיסקרימיננטה.
אלגברת קליפורד ואלגברה חיצונית

אלגברת קליפורד קשורה אלגברה חיצונית (Exterior algebra).
ראשית, אלגברה חיצונית  \Lambda (V) היא מקרה פרטי של אלגברת קליפורד, כאשר בוחרים את התבניות הריבועית האפסה -  q\equiv 0. אז מקבלים  \forall v\in V:v^{2}=0, וזו בדיוק התכונה (היחידה) שמתקיימת באלגברה חיצונית.
כאשר  q\neq 0, יש איזומורפיזם של מרחבים וקטוריים בין האלגברה החיצונית לאלגברת קליפורד, שאינו משמר את פעולת הכפל (פעולת הכפל ב- C(V,q) עשירה יותר).
אלגברת קליפורד מהווה קוונטיזציה של האלגברה החיצונית ביחס לתבנית הריבועית.
תכונה אוניברסלית

לפי בנייתה, לאלגברת קליפורד תכונה אוניברסלית, כלומר היא האלגברה הכללית ביותר המקיימת  v^{2}=q(v).
בניסוח מדויק, בהינתן אלגברה  A בה מתקיים  \forall v\in V:q(v)=v^{2} (כאשר  V משוכן ב-A על ידי הומומורפיזם  j), אז קיים הומומורפיזם אחד ויחיד  f:C(v,q)\rightarrow A, כך שהדיאגרמה הבאה קומוטטיבית:
(כאשר  i הוא השיכון  V\hookrightarrow C(V,q)).
במילים, זוהי האלגברה הכללית ביותר בעלת התכונה  v^{2}=q(v) - כל אלגברה אחרת בעלת התכונה הזו היא תמונה של אלברת קליפורד.
דירוג

אלגברת קליפורד היא אלגברה  \mathbb {Z} /2\mathbb {Z} -מדורגת.
נביט במיפוי  v\rightarrow -v. הוא משמר את  q, ולכן לפי התכונה האוניברסלית, הוא משרה מיפוי  C(V,q)\rightarrow C(V,q) המהווה  אינוולוציה שריבועה הוא הזהות. לכן, אפשר לפרק לסכום ישר  C(V,q)=C_{0}(V,q)\oplus C_{1}(V,q), כאשר  C_{0}(V,q) הוא קבוצת האיברים שנשארים במקום תחת ההומורפיזם, הנקרא לעיתים גם החלק הזוגי. מתקיים  C_{i}(V,q)C_{j}(V,q)\subseteq C_{i+j}(V,q){\pmod {2}}, ולכן זהו דירוג של האלגברה.
ניתן להוכיח כי  C_{0}(V,q) בעצמה איזומורפית לאלגברת קליפורד. במקרה  \mathbb {F} =\mathbb {C}  שדה המספרים המרוכבים, ניתן להראות מפורשות כי יש תבניות ריבועיות  q,q' כך ש- C_{0}(V_{n},q)\cong C(V_{n-1},q'), כאשר  V_{i} מרחב וקטורי מממד  i.
אלגברת קליפורד כאינווריאנט

אלגברת קליפורד מהווה אינווריאנט של חוג ויט לחבורת בראואר.
ביתר פירוט, לפי הדוגמה האחרונה לעיל, המיפוי  [q]\rightarrow [C(V,q)] של המחלקה של  q ב- I^{2}(\mathbb {F} ) (האידיאל של חוג ויט הנוצר מתבניות מסדר 4, או בשקילות מתבניות פיסטר מסדר 2), לחבורת בראואר מוגדר היטב ומהווה הומומורפיזם חוגים, זאת משום שבנוסחא בדוגמה 4 לעיל הדיסקרימיננטה אדישה לתבניות מ- I^{2}(\mathbb {F} ).
לפי משפט, מההומומורפיזם הנ"ל נובע איזומורפיזם  I^{2}(\mathbb {F} )/I^{3}(\mathbb {F} )\cong {_{2}{Br(\mathbb {F} )}}, לתת החבורה של חבורת בראואר מפיתול 2.
טענה זו היא בסיסית וחשובה בחקר המנות של שרשרת האידיאלים בחוג ויט -  W({F})\supseteq I(F)\supseteq {I}^{2}(F)\supseteq .... בנושא זה ראו גם תורת K של חוגים.
ראו גם

תבנית ריבועית
אלגברה פשוטה מרכזית
אלגברה חיצונית
חבורת בראואר
חוג ויט
לקריאה נוספת

עוזי וישנה, מבוא לתבניות ריבועיות, 2014.