stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עליזה לביא
ביוגרפיה

לביא נולדה בכפר סבא למנשה משיח, מנהל מחלקת החינוך והתרבות בעיריית נתניה, יליד ירושלים בן לעולים מאפגניסטן, ולמרים, מורה למתמטיקה, ילידת רומניה. היא למדה בתיכון הדתי "בר-אילן" בנתניה, התחנכה בתנועת הנוער בני עקיבא והתנדבה כנערה במגן דוד אדום. לאחר סיום לימודיה שירתה בצה"ל כמדריכת ידיעת הארץ וכקצינת חן-ת"ש בגדנ"ע. בסיום שירותה הצבאי המשיכה בתפקיד הדרכה דומה בחברה להגנת הטבע.
את השכלתה האקדמית רכשה לביא באוניברסיטת בר-אילן, והיא בעלת תואר ראשון בגאוגרפיה ותואר שני במדע המדינה. בעבודת הדוקטורט שלה, "רדיו ומגדר בישראל" (2002), עסקה בסוגיית המגדר ביומני החדשות ובתוכניות אקטואליה ברדיו הציבורי. משנת 2000 ועד שמונתה לתפקיד יו״ר הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי בכנסת התשע עשרה, שימשה לביא מרצה בכירה בבית הספר לתקשורת, הנחתה תלמידי מחקר והייתה יועצת לתואר שני. כמו כן, שימשה עמיתת מחקר באוניברסיטת ברנדייס. החל משנת 2022 חזרה ללמד במסגרות אקדמיות שונות. מחקריה עוסקים בתקשורת ובמגדר, ברב-תרבותיות ובמקומן של נשים ביהדות ותרומתן לאורך הדורות.
ספרה תפילת נשים, שיצא בשנת 2005 בהוצאת ידיעות ספרים, היה לרב-מכר ותורגם לאנגלית (בהוצאת Random House) ולאיטלקית (בהוצאת Moreshet). הספר כולל אוסף תפילות וסיפורי תפילה של נשים יהודיות לאורך ההיסטוריה. הספר זכה בפרס הספר היהודי הלאומי לשנת 2008. פעילותה הציבורית מתמקדת בקידום התרבות, בשוויון חברתי, בדת ומדינה, בחיזוק הקשר עם התפוצות ובאיזון שבין מדינה דמוקרטית ליהודית.
פעילות ציבורית

לביא החלה את דרכה הציבורית בשנת 1988, כיועצת למזכיר המדיני במפד"ל. בשנים 1990–1996 כיהנה כמנכ"ל המועצה הציבורית לחילופי נוער וצעירים.
לביא יזמה את הבמה לשיח ישראלי-יהודי בצוותא ת”א, ומאז 2009, מובילה יחד עם גברי ברגיל את תיקון ליל שבועות – התיקון הגדול בצוותא. בין השנים 2019–2020 שימשה יושבת ראש מרכז הרצל בהסתדרות הציונית העולמית.
לביא פעילה ביוזמות בנושאי דת ומדינה, שוויון חברתי ויהדות כמסורת. היא מייסדת ויושבת ראש מת"ן (בית מדרש לנשים) בנתניה וכיהנה כחברת הנהלת קולך (פורום נשים דתיות), שם יזמה את הוועדה למניעת הטרדות מיניות, שמתמקדת בפגיעה בנשים על ידי דמויות סמכותיות ותורניות. לביא היא ממייסדי הוועד הציבורי להסדרת הגיור, ומיוזמי העתירה שהוגשה לבג"ץ נגד רשמי נישואין המסרבים לרשום את מי שהתגיירו במהלך שירותם הצבאי. במהלך כהונתה בכנסת פעלה לביא להנגשת מקוואות לבעלי מוגבלויות.
בשנת 1999 הצטרפה לביא להנהלת כפר איזון מרכז טיפולי-שיקומי ישראלי לטיפול בתרמילאים וצעירים במשבר בגילאי 18–35, שנפגעו מסמים או ממשברים רוחניים בישראל ומחוצה לה. ב-2005 הייתה יועצת תוכן למכרז של הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו, ב-2008 שימשה יועצת למכרזי הרדיו האזורי, וב-2010 התמנתה כחברה ויו"ר של ועדת מחקר ורב-תרבותיות במועצת הרשות השנייה לרדיו ולטלוויזיה. בפברואר 2022 התמנתה לביא לחברה במועצת מרכז זלמן שזר, וביוני 2022 מונתה לחברה בוועד המנהל של העמותה לחינוך בלתי פורמלי בנתניה.
פעילות ציבורית > זכויות נשים

בכנסת התשע עשרה הביאה לביא להחלטה על נוהל אחיד להתמודדות עם הטרדות מיניות בשירות הלאומי וכן לאישור תקנות למניעת הטרדה מינית במוסדות להשכלה גבוהה. כמו כן, יזמה הכשרה מיוחדת לשופטים בנושא הטרדות מיניות. בשנת 2013 יזמה לביא ייצוג בוועדה לקידום מעמד האישה למשקיפות – נשים שלא זוכות לנציגות ראויה בכנסת. פורום החרדיות מלווה מאז את פעילות הוועדה, מעלה נושאים על סדר היום ומשפיע. בעקבות מבצע צוק איתן קידמה לביא את "נוהל חברה" בצה"ל, שעל פיו גם חברות וארוסות של חללי צה"ל יקבלו הודעה רשמית על נפילתם. בהמשך הובילה נוהל חברה גם בנציבות שירות המדינה, שעל פיו בני זוג של חלל מערכת הביטחון יהיו זכאים לימי אבל הקבועים בחוק, גם אם לא נישאו לו בכנסת התשע עשרה הובילה לביא להחלטת ממשלה על פילוח מגדרי של תקציב המדינה.
בכנסת העשרים, שבה עמדה בראש ועדת משנה לסחר בנשים ובזנות, יזמה לביא הקמת הוסטל לקורבנות סחר בבני אדם, שהגיעו מגבול מצרים ב-2017 יזמה הכשרת קוסמטיקאיות לזיהוי סימני אלימות בקרב מטופלות יוזמה דומה בהובלתה הכשירה בלניות במקוואות לזהות קורבנות אלימות.
פעילות פוליטית

לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה הצטרפה עליזה לביא למפלגת יש עתיד בראשות יאיר לפיד, הוצבה במקום השביעי ברשימה ונבחרה לכנסת. עם הרכבת הקואליציה מונתה לתפקיד יושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה. במסגרת כהונתה בתפקיד הוסיפה לשם הוועדה את המילים "ולשוויון מגדרי", והרחיבה לראשונה את המנדט של ועדת המשנה לסחר בנשים למאבק בזנות. לביא הובילה יוזמות חדשניות כמו הגשת תקציב המדינה בניתוח מגדרי, לצד שורה של חוקים ותקנות לצמצום פערי שכר, פערי ייצוג בתפקידי מפתח, וכן במאבק בתופעת הפגיעות המיניות במרחב הציבורי. תחת הובלתה, עמדה הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי בחזית העשייה בחקיקה, במניעת הדרת נשים, בשילוב נשים בוועדות ובמשרות ציבוריות, ובהטמעת חשיבה מגדרית. כן שימשה לביא כחברת ועדת הכספים, ועדת החוץ והביטחון וועדת הכנסת. לביא עמדה בכנסת זו בראש קבוצת הידידות הפרלמנטרית ישראל-ארגנטינה ובראש קבוצת הידידות הפרלמנטרית ישראל-אורוגוואי.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים הוצבה במקום העשירי ברשימת יש עתיד לכנסת ונבחרה לכהונה נוספת, לאחר שהמפלגה זכתה ב-11 מנדטים. עמדה בראש ועדת המשנה למאבק בסחר בנשים ובזנות. בהובלתה כיו”ר הוועדה יזמה שורה ארוכה של פעולות והישגים ובהם: חקיקת חוק איסור צריכת זנות ומתן סיוע ושיקום לשורדות זנות, מאבק בפרסום ושידול לזנות; מיגור תופעת ניצול קטינים לצורכי זנות; התמודדות עם התפוצה הגוברת של זנות באינטרנט; ניקוי כרטיסי פרסום הזנות ברחבי הערים, בעיתונות וברשת; התמודדות עם מקרים של זנות בצה”ל, הטמעת תוכניות במערכת החינוך, בהגברת התאום בין גורמי האכיפה וארגוני השטח, גיוס משאבים עבור גופי הסיוע ושיקום נשים היוצאות ממעגל הזנות, מאבק בתופעת הסחר בנשים, חיזוק המודעות הציבורית להשלכותיה הקשות של התופעה. כן הייתה חברה בוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי וממלאת מקום בוועדת החוץ והביטחון ובוועדת האתיקה. לביא עמדה בראש המשלחת למועצת אירופה ובראש קבוצת הידידות הפרלמנטרית ישראל-צ'כיה ובראש קבוצת הידידות הפרלמנטרית ישראל-נורווגיה. ביולי 2014 זכתה באות הפרלמנטר המצטיין של המכון הישראלי לדמוקרטיה, על פועלה בכנסת ה-19 (יחד עם איתן כבל ממפלגת העבודה).
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת הוצבה במקום ה-38 ברשימת כחול לבן אך לא נבחרה לאחר שהמפלגה זכתה ב-35 מנדטים.
חקיקה ביוזמתה > חוקים בעניין זכויות נשים

חוק הדיינים (תיקון מס' 26), התשע"ג-2013, המחייב ייצוג הולם לנשים בוועדה למינוי דיינים.
חוק בתי המשפט (תיקון מס' 74), התשע"ד-2014, המחייב ייצוג הולם לנשים בוועדה למינוי שופטים.
חוק שירותי רווחה (מענק הסתגלות לנשים ששהו במקלט לנשים מוכות (תיקון) התשע"ד-2013, המחייב את שירותי הרווחה לתת את מענק ההסתגלות כבר ביום השחרור.
חוק שכר שווה לעובדת ולעובד (תיקון מס' 3), התשע"ד-2014
חוק שכר שווה לעובדת ולעובד (תיקון מס' 5), התשע"ד-2014, מאפשר לעובדת שמרוויחה פחות מעמיתיה הגברים לתבוע פיצויים גם על הפרשי השכר וגם על עצם האפליה.
חוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות) (תיקון מס' 12), התשע"ד–2014, מבטיח לרשימות שבהן יש לפחות שליש מועמדות נשים, תוספת מימון.
חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הרחבת הזכאות לביטוח אמהות), התשע"ה-2015, יולדת שילדה ב"לידה שקטה" (לידה לעובר ללא רוח חיים) תזכה לאותם תנאים של יולדת בלידה רגילה.
חוק הבטחת הכנסה (תיקון – זכאות אישה השוהה במקלט לנשים מוכות), התשע"ה-2015, שעל פיה אישה השוהה במקלט לנשים מוכות מעל 30 ימים זכאית לגמלה מכוח חוק הבטחת הכנסה, ללא תלות במצבה הכלכלי לפני הכניסה למקלט.
חוק הביטוח הלאומי (תיקון 176) דמי לידה לעצמאיות, התשע"ו-2016: החוק מאפשר לעצמאית לבחור כי השכר הקובע יחושב לפי הכנסות התקופה המקבילה בשנה הקודמת, ובכך מסייעת לנשים עצמאיות בתקופה קריטית בה הכנסתן נפגעת.
חוק כלי הירייה (תיקון – הגבלת גיל למתן רישיונות לכלי ירייה), התשע"ו-2016, החוק מוריד את גיל הרישיון לכלי נשק מגיל 21 לגיל 20, כדי שחיילות משוחררות יכולות לעבוד בחברות אבטחה מיד עם שחרורן מצה"ל.
חוק איסור צריכת זנות (הוראת שעה ותיקון חקיקה), התשע”ט – 2018.
חוק שיפוט בתי דין רבניים (נישואין וגירושין) (תיקון מס' 4 והוראת שעה), התשע"ח–2018, מרחיב את סמכותם הבין-לאומית של בתי הדין הרבניים לדון בתביעות גירושין של יהודים, שאינם מתגוררים בישראל, כולל הסמכות להפעיל סנקציות לאכיפת הגט לפי חוק בתי דין רבניים. מטרת ההסדר המוצע לתת פתרון למצבים של עגונות ומסורבות גט.
חקיקה ביוזמתה > חוקים בנושאים אחרים

חוק להסדרת התדיינויות בסכסוכי משפחה (יישוב מוקדם של הסכסוך), התשע"ד-2014, יישוב סכסוכים בין בני זוג במרכזי גישור במימון המדינה, לפני פנייה להליך משפטי.
חוק למניעת אלימות במוסדות למתן טיפול (תיקון מס' 2), התשע"ו-2016, מרחיב את ההגדרה של אלימות מילולית כך שתכלול גם פרסומים שעלולים להביא לאלימות כלפי איש צוות טיפולי.
חוק זכויות החולה (תיקון מס 9) התשע"ו-2016, מבטל את הצורך לקבל את הסכמתו של הורה שפגע בילדו להתערבות רפואית הנוגעת לילד הנפגע.
חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (תיקון מס' 46), התשע"ז-2017, קובע כי אסירים זכאים להשתתף בבחירות לרשויות המקומיות, בקלפי שמוצבת במתקני הכליאה.
חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון מס' 18) התשע"ח–2018,
חוק העונשין (תיקון – זכויות נפגע עבירה לפרסום שמו וזהותו), התשע"ח-2018, מאפשר לנפגעות ולנפגעי עבירות מין חשיפה מרצון בכלי התקשורת וברשתות החברתיות ללא איום בסנקציה פלילית.
חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (תיקון מס' 15), התשע"ט-2018, קובע כי בית משפט הדן בחלופת מעצר למי שנפתחה נגדו חקירה פלילית בחשד לביצוע עבירת מין, יוכל למנוע את העסקתו של החשוד במוסדות שבהם מתאפשר קשר סדיר עם קטינים, אנשים עם מוגבלות שכלית, התפתחותית או עם חסרי ישע.
ספריה

תפילת נשים פסיפס נשי של תפילות וסיפורים (2005), הוצאת ידיעות ספרים
להיות אישה יהודיה (2005), עריכה בשיתוף פרופ' טובה כהן, הוצאת קולך
התרמיל היהודי מסע בר-מצווה בקהילות ישראל (2010), הוצאת קורן – מסע בר-מצווה בקהילות ישראל, בין קצווי הגלובוס ולאורך מאות שנים
מנהג נשים מסע נשי של מנהגים, טקסים, תפילות וסיפורים (2012), בהוצאת ידיעות ספרים
שעות התייחדות ספר תפילה ומוסר לנשות ישראל ולבנותיה לתפילה בציבור וביחידות ולכל הזדמנות בחיי אישה (2014), בהוצאת ידיעות ספרים
עכשיו תורך מסע הבת מצווה שלך (2021), בהוצאת כנרת זמורה
חיים אישיים

לביא נשואה לעורך הדין צוריאל לביא, אם לארבעה ילדים וסבתא לשמונה נכדים. מתגוררת בנתניה. לאחר נישואיה, בשנת 1987, שימשו בני הזוג כשליחי בני עקיבא בדרבן שבדרום אפריקה.
מרדכי רסל

מרדכי רסל
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
מרדכי צבי רסל (ד' כסלו תרע"ט, 8 בנובמבר 1918 - י"ג תשרי תשמ"ז, 16 באוקטובר 1986) היה פעיל ציוני, עיתונאי וסופר. ממארגני אוניית המעפילים מפקורה וממייסדי קיבוץ ניר עציון.
קורות חיים

נולד באראד (Arad), טרנסילבניה, בשנת 1918. היה חבר פעיל במוסדות התנועה הציונית ברומניה לפני השואה, ולאחר עלייתו לארץ במזכירות הפועל המזרחי ובמרכז המפד"ל עד סוף ימיו. בתקופת השואה פעל רבות להברחת יהודים מהונגריה לרומניה תוך הסתרתם ואספקת תעודות מזויפות ובכך סייע בהצלתם.
פרופ' מנחם צבי קדרי, חתן פרס ישראל לחקר הלשון העברית, אשר בעצמו היה פעיל בהברחת והצלת יהודים, מציין בספרו כי רסל היה מ"ראשי העוסקים בפעולות ההצלה" ברומניה. הוא כותב שם בנוסף כי רסל ניסה למנוע ממנו לעלות לרכבת שהייתה אמורה להגיע לבוקרשט מחשש לתרמית. במהלך הנסיעה עלו לרכבת חיילים גרמנים, אשר שינו את כיוון הנסיעה, והרכבת הופנתה להונגריה. הדבר התגלה להנהגה הציונית ברומניה אשר הפעילה את כל השפעתה כדי להחזיר את הרכבת לרומניה והצליחה בכך. הנוסעים הועברו למחנה ההסגר טרגו ז'יו וניצלו מנסיעה לאושוויץ.
היה ממארגני אוניית המעפילים מפקורה שטובעה בלב הים השחור, עליה כתב את ספרו: "תיק מפקורה".
לאחר נישואיו עלה ארצה (1950) עם אשתו אסתר לבית פליקוביץ ושני ילדיו. התיישב בקיבוץ ניר עציון בו נולדו 2 ילדיו הנוספים ובו הקים ופיתח את ענף מטעי הבננות. כתב בעיתונים הצופה, ÚJ KELET, מנורה, מולדת והתקוה.
תרגם לעברית את הספר "הייתי עוזרו של מנגלה באושביץ".
נפטר ב-16 באוקטובר 1986, והובא למנוחות בבית העלמין של מושב ניר עציון שבו התגורר .
ביום השואה, כ"ז בניסן תשפ"ג (18.4.2023), קיבל את אות המציל היהודי מאת המרכז העולמי של בני ברית בירושלים, בטקס שהתקיים במעמד ילדיו ונכדיו, באנדרטת מגילת האש ביער הקדושים.
לקריאה נוספת

מרדכי רסל, תיק "מפקורה": תולדות אנית מעפילים שטובעה בים השחור על ידי הגרמנים בשנת 1944. הוועדה לפעולות רוחניות בין יהודי רומניה, 1981.
הערות שוליים

↑  "תחנות בימי חיי", עמ' 107, פרופ' מנחם צבי קדרי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007513138305171  ISNI: 0000 0000 3503 6004  LCCN: n96079404  VIAF: 16495031   WorldCat (עם VIAF): 16495031 
אות המציל היהודי - מרדכי רסל ז"ל
מנו גבע

| --- | --- |

מנו גבע באירוע "שבתרבות" בגבעת שמואל
 לידה:  23 בפברואר 1954 (בן 70)
 מדינה:  ישראל 
 
מנו גבע (נולד ב-23 בפברואר 1954) הוא סטטיסטיקאי, איש עסקים ויזם ישראלי. בעלים ומנכ"ל של חברת "מדגם - ייעוץ ומחקר" ויו"ר איגוד מכוני המחקר בישראל.
ביוגרפיה

מנו גבע (במקור גטה) נולד בתוניסיה, בן לעו"ד אליהו ודזירה גטה, הצעיר מבין 5 אחים ואחיות. בשנת 1962 עלה עם משפחתו לישראל, שם היא שוכנה במעברות בירושלים במשך כשנה, לאחר מכן לתקופה קצרה בתל-חנן ומשם למגורי קבע בקריית ים. גבע למד בבית הספר אליאנס בחיפה, ולאחר מכן באוניברסיטת חיפה.
במסגרת שירותו הצבאי, כנהג טנק בחטיבה 188, לחם במלחמת יום הכיפורים ברמת הגולן ולאחר מכן כקצין ביחידת נ"מ.
במלחמת לבנון הראשונה עסק בניווט כוחות ומיקומם בעומק לבנון. גבע סיים את שירות המילואים כקצין בדרגת רב-סרן.
בתום שירותו הסדיר, הקים מנו גבע להקה מקומית כנגן וזמר, יחד עם בנג'ו קמחי (לימים נגן הבס בלהקת "בנזין") וחברים נוספים, והשתלב בהרכב להקת "ברקת", אשר בשלב מאוחר יותר, לאחר עזיבתו, הפכה ללהקת "בנזין".
לאחר שחרורו מצה"ל עבד כ-5 שנים כמנהל מרחב במשרד השיכון ובין השנים 1982 ל-1988, היה רכז של"ח ומורה למתמטיקה באורט קריית מוצקין.
בדצמבר 1988 הקים את חברת "מדגם - ייעוץ ומחקר", ומאז הוא משמש כמנכ"ל החברה, אליה הצטרפה בשנת 2013 ד"ר מינה צמח.
בשנת 1999 הופיע לראשונה בערוץ הראשון במשדר הבחירות המרכזי במסגרת "מדגם הקלפיות", אותו ביצע באמצעות מודל סטטיסטי מבוסס כריית נתונים לניבוי תוצאות בחירות, פרי הגותו. בין היתר, הופיע גבע באופן קבוע במשדר הבחירות המרכזי בערוץ הראשון, בשנים 2001, 2003, 2006, 2009 ו-2013.
בשנת 2015 עבר גבע לעבוד עם ערוץ 2 והופיע יחד עם מינה צמח במשדר הבחירות המרכזי במסגרת "מדגם הקלפיות", המבוסס על אותו מודל סטטיטסטי שפיתח גבע בעצמו. מאז הופיע גבע באופן קבוע בכל סבבי מערכות הבחירות בערוץ 12. בבחירות אפריל 2019 הופיע בערוץ יחד עם מינה צמח.
מאז בחירות ספטמבר 2019 (סבב שני) ובשלוש מערכות הבחירות שאחריהן (2020, 2021 ו-2022), הופיע גבע לבדו במשדר הבחירות המרכזי בערוץ 12.
הוא ממייסדי iPanel, פאנל המשיבים האינטרנטי הראשון בישראל, אשר מונה נכון להיום מעל 100,000 חברים פעילים ונקבע כמייצג נאמנה את אוכלוסיית ישראל, על ידי חוקרים מהאוניברסיטה העברית.
בשנת 2003 הקים את חברת "סקאוט" – מערכת תוכנה לביצוע סקרים ממוחשבים בכל פלטפורמות איסוף הנתונים: בטלפון, סקרי שטח ובאינטרנט. בין לקוחות החברה מכוני מחקר, רשויות מקומיות וארגונים מובילים בישראל.
בין מקימי סטאראפ בשם "getWizer", אשר החל את דרכו בחממה של חברת "נילסן אינובייט" בקיסריה. “getWizer” היא חברת סטארט-אפ המספקת פתרון לביצוע סקרי שוק ודעת קהל באמצעות פלטפורמה אוטומטית "end to end". לחברה סניף בארצות הברית בניו יורק וסניף בנתניה. לחברה לקוחות בינלאומיים מהמובילים בעולם.
בשנת 2020 היה שותף בהקמתו של סטאראפ בשם "opteeme" – חברת סטארט-אפ המספקת לצרכן פתרון לקנית מוצרים ו/או שירותים בהתאמה אישית על בסיס אישיותי.
בשנת 2008 נבחר גבע ליו"ר איגוד מכוני המחקר בישראל, תפקיד בו כיהן גם ב-2021.
בשנת 2019 קיבל כתב מינוי כחבר בוועדה להנחיות לביצוע סקרים של הלשכה המרכזית לסטיסטיקה - תקינה בסקרים.
בין שאר פועליו, שימש כיועץ הסקרים למועמדים לראשות הממשלה ולרשויות מקומיות, כתב פרק בנושא דגימה בספרו של ד"ר אורן קפלן "חוקרים מדברים" ו"חוקרים מדברים 2", ומופיע כמרצה אורח במוסדות אקדמיים כגון הטכניון, המרכז הבינתחומי הרצליה והמכללה למנהל בנושא דגימה וסקרי דעת קהל ובכנסים כגון כנס הרצליה, ועידת ישראל לעסקים של "גלובס ייזום" ועוד.
ביוגרפיה > משפחתו

גבע נשוי לעורכת הדין כרמית גבע ואב לשלושה.
אביו, עו"ד אליהו גטה, כיהן כקונסול הראשון של ישראל בתוניסיה והיה סייף מקצועי, כאשר פסגת הישגיו הספורטיביים הייתה זכייה במדליית ארד באליפות אפריקה לסייף.
הערות שוליים

↑  דנה ויס, ‏מינה צמח לא נחה גם בגיל 77: "רוצה לעבוד עוד 30 שנה", באתר ‏מאקו‏, 13 ביולי 2013
↑  חיים לוינסון, להתראות סקר, שלום מדגם, באתר הארץ, 22 בינואר 2013
↑  אורנה יפת, סוקרים את העתיד, באתר כלכליסט, 15 בפברואר 2011
↑  שירות גלובס, ‏מנו גבע מונה ליו"ר איגוד מכוני המחקר בישראל, באתר גלובס, 16 באוגוסט 2007
↑  כנס הרצליה, רשימת דוברים, ספטמבר 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007391259005171  VIAF: 32150170474200010685   WorldCat (עם VIAF): 32150170474200010685
מדינת הכדורגל

| --- | --- |
סמליל הארגון מדינת הכדורגל
 תחום:  כדורגל חובבים
 מדינה:  ישראל ישראל
 מנכ"ל:  מורן גרא
 מנהל פעילות:  יאיר שר - מנהל פיתוח איתי קרייס - מנהל מחוז מרכז
 תקופת הפעילות:  2002–הווה (כ־23 שנים)
 אתר רשמי
מדינת הכדורגל הוא ארגון מלכ"ר שהוקם ב-2002, המארגן כדורגל החובבים הגדול בישראל ומאגד למעלה מ-20,000 שחקני כדורגל חובבים מרחבי המדינה.
היסטוריה

לאחר שמספר קבוצות של חברים קיימו משחקים וטורנירים קטנים של כדורגל 7X7 באזור זכרון יעקב וחוף הכרמל, החליטו מספר קבוצות להקים את ארגון מדינת הכדורגל ולקיים טורניר של 6 קבוצות במכון וינגייט. הטורניר הראשון התקיים ב-30 בנובמבר 2002 וזכתה בו קבוצת "חוף יונייטד" לאחר ניצחון 1-0 בגמר על קבוצת "בני יעבץ". יחד עם הטורניר עלה אתר אינטרנט שהציג את תוצאות המשחקים יחד עם תמונות מהטורניר, מה שהוביל לחשיפה לקבוצות נוספות.
עד מרץ 2003 הצטרפו לארגון למעלה מ-50 קבוצות. הארגון חגג את האירוע בטורניר עם 16 קבוצות במגרש האימונים בבת-ים. בהמשך אותה השנה זכה למספר כתבות בתקשורת וקצב הצטרפות הקבוצות גבר.
בשנים הראשונות המשחקים התקיימו במכון וינגייט, בת-ים, קיבוץ אייל, קיבוץ ברקאי, קיבוץ הזורע ובמגרשים נוספים. בשנת 2004 במדינת הכדורגל החלו לשחק במגרשי האימונים ליד בית החולים וולפסון שם מתקיים חלק גדול מהפעילות עד היום. מגרשים פעילים נוספים בשנת 2024 הם במגרשי קצף בחיפה, בחדרה, בכפר סבא, בקדימה, ברמת גן, בחולון ובתל אביב.
חוקי היסוד ועקרונות מובילים

הארגון הוא מלכ"ר (מוסד ללא כוונת רווח), הפועל לקידום סובלנות, אחריות אישית ומיגור האלימות באמצעות מפגשי כדורגל ועל כן ערכי היסוד:
אין אלימות - כל גילוי אלימות גורר הרחקה אוטומטית מהפעילות.
אין שופטים - העיקרון הוא שכל אחד אחראי להתנהגות של עצמו וחבריו לקבוצה, ועדיין לקיים משחק ספורטיבי ותחרותי ללא גוף חיצוני. שחקן שמרגיש שנעשתה עליו עבירה מבקש פאול ומקבל לפי העיקרון "הדורש מקבל".
אין גביעים או פרסים - משחקים לשם הנאה ומשחק קבוצתי
להצטרפות לארגון אין הגבלת גיל, ועל כן שחקנים בשכבת נוער יכולים לשחק ביחד עם מבוגרים כפול מגילם. המשחק הוא 7X7 או 6X6 ללא הגבלת חילופים, למעט אירועים מסוימים בהם מקיימים קטרגל ו-11 על 11. זמן המשחק לקבוצות הרגילות הוע 20 דק' - 10 דק' כל מחצית, וכל קבוצה משחקת מינימום 3 משחקים בטורניר. טורניר עולה בין 300 ל-400 ש"ח לקבוצה שהולך לעלות הארגון הלוגיסטי של העמותה: עלות מגרשים, מנהלים, צלמים המצלמים את המשחקים, ניהול שוטף, ניהול האתר והווידאו ועוד. במפגשים רגילים אפשר לרשום שחקנים, אולם בטורניר נרשמות קבוצות מלאות. הטורניר הוא יומי בדרך כלל ומשתתפות בו 6 עד 16 קבוצות המתחלקות למספר בתים ולאחר מכן שלבי הנוק אאוט בין המסיימים ראשונים בבתים. אפשר גם להגיע כשחקן חופשי ולהצטרף לקבוצה קיימת, דרך פורום השחקנים של הארגון ורשימת העברות.
למרות העיקרון המנחה שכל קבוצה יכולה להרשם לכל טורניר, מבצע הארגון סיווג של רמות מתאימות לכל קבוצה על מנת למצוא לקבוצות יריבות ברמה שלהם. קפטני הקבוצות אחראים על כך שהמשחק יעבור ללא אירועים אלימים. אם משחקים מתפוצצים והמשחקים לא מחודשים, העניין עובר לטיפול של ועדת התקנון שמרחיקה קבוצות ושחקנים שמרגישה שפגעו ברוח הספורטיבית של הטורנירים.
הארגון עובד עם יבואנים של מלבישות מקצועניות כדוגמת ג'יבובה, פומה, יומברו ועוד, המייצרים את התלבושות עבור הקבוצות. הארגון אף מסייע לקבוצות לעצב את סמלם ותלבושתם.
שותפים

העמותה פועלת בשיתוף הדוק עם מספר גופים העוזרים לו ארגונית וכלכלית:
משרד התרבות והספורט (מ-2010)
מרכז הפועל (מ-2015)
הטוטו
יבואנית "Derby" העוזרת בהלבשה
העמותה לספורט עממי מחוז השרון (המארגנת את הליגה למקומות עבודה במחוז)
ארגון WMF (World MiniFootball Federation)
ארגון EMF (European MiniFootball Federation)
ארגון FARE (Football Against Racism Europe)
ליגת חובבים

בשנת 2011 הקימה מדינת הכדורגל ביחד עם משרד הספורט את אליפות ישראל בכדורגל חובבים, על שם כדורגלן העבר אבי כהן שנפטר באותה שנה. באליפות השתתפו 128 קבוצות, והיא זכתה לתהודה בתקשורת הספורט ובקרב שחקני הכדורגל החובבים בישראל. שנה לאחר מכן האליפות צמחה ל-154 קבוצות וזכתה אף היא לחשיפה תקשורתית רחבה. ב-2014 הטורניר כבר כלל 200 קבוצות, ובנוסף כלל 2 טורנירים נפרדים לנוער ולבוגרים. ב-2015 לא התקיים עקב לוחות זמנים וטורנירים אחרים. ב-2016 חזר להתקיים. ב-2019 התקיימה הליגה ב-2 טורנירים נפרדים ל-6X6 ול-7X7. ב-2020 לא התקיימה תחרות עקב התפרצות מגפת הקורונה העולמית.
האליפות חודשה בשנת 2022 כאשר התקיימו אליפויות לכדורגל של 5 שחקנים, 6 וכדורגל שביעיות.
נבחרת החובבים

בשנת 2012 הצטרף הארגון להתאחדות כדורגל החובבים האירופאית (European Minifootball Federation) ושלח נבחרת שתייצג את ישראל באליפות אירופה שנערכה אותה שנה במולדובה. כדורגלן העבר ג'ימי טורק מונה למאמן הנבחרת. הנבחרת זכתה לתהודה בתקשורת בעקבות ניסיון מקורי לגייס נותני חסות: מדינת הכדורגל הציעה לנותני חסות לחגוג שערים ולהקדיש אותם בריקוד מיוחד למותג נותן החסות. חברת "סלטי צבר" הפכה לנותנת החסות של הנבחרת.
ישראל השתתפה לראשונה ב"מיני יורו" ב-2012. הטורניר (השלישי במספר, ישראל לא השתתפה בשתיים הראשונים) התקיים בקישינב במולדובה. באליפות עצמה הנבחרת לא עברה את שלב הבתים, לאחר שהפסידה 3-2 לקרואטיה ו-3-1 לרומניה וניצחה 3-2 את קפריסין.
ב-2013 התקיים הטורניר ברת'ימנו באי כרתים ביוון, ואת הנבחרת אימן יצחק שום. בשלב הבתים ישראל סיימה במקום הראשון ללא הפסד לאחר ניצחונות 3-1 על מונטנגרו ו-2-0 על אירלנד ותיקו 0-0 עם מולדובה. בשלב שמינית הגמר הנבחרת נוצחה 3-1 על ידי צ'כיה והודחה מהטורניר.
ב-2014 התקיים הטורניר בהרצג נובי במונטנגרו (אף שתחילה נבחרה אילת לארח את הטורניר, הטורניר הועבר מישראל בשל המתיחות הביטחונית לאחר "צוק איתן") ולמרות הציפיות הגבוהות תחת הדרכת המאמן ויקו חדד, הנבחרת הפסידה 3 משחקים בבית המוקדם למולדובה, מונטנגרו וסקוטלנד והודחה.
ב-2015 התקיים הטורניר בוורסאר בקרואטיה, יצחק שום חזר לאמן את הנבחרת שעלתה לשמינית הגמר אחרי ניצחונות 5-0 על לוקסמבורג, 3-1 על ליטא והפסד 2-1 לקרואטיה המארחת. בשמינית הגמר הנבחרת הפסידה 2-0 לרומניה אלופת אירופה.
ב-2016 התקיים הטורניר בסקשפהרוואר בהונגריה. ישראל ניצחה בשלב הבתים 3-6 את לוקסמבורג והפסידה 2-0 למולדובה והפסד 3-2 לגרמניה ולא העפילה משלב הבתים.
ב-2017 התקיים הטורניר בברנו בצ'כיה. את נבחרת ישראל אימן ניר קנורפל. ישראל ניצחה בשלב הבתים את לטביה 0-4 והפסידה 6-0 להונגריה ו7-0 לצ'כיה ולא העפילה משלב הבתים.
ב-2018 התקיים הטורניר בקייב באוקראינה. את נבחרת ישראל אימן גיא לאוטמן. ישראל הוגרלה בשלב הבתים מול נבחרות החובבים מאנגליה, ספרד, רומניה ואוסטריה. במשחקיה הפסידה ישראל 1:0 לספרד, 2:0 לרומניה, ו4:0 לאנגליה וניצחה 1:4 את אוסטריה ולא העפילה משלב הבתים.
ב-2022 התקיים הטורניר בקושיצה בסלובקיה לאחר שבוטל מספר שנים עקב מגפת הקורונה. את נבחרת ישראל אימן עומר לוינזון. ישראל הוגרלה בשלב הבתים מול נבחרות אנגליה, יוון וקזחסטן. במשחקיה בשלב הבתים הפסידה לאנגליה 2:1, וניצחה את קזחסטן 2:5 ואת יוון 2:4. בשלב שמינית הגמר הנבחרת נוצחה 3:0 על ידי אזרבייג'ן והודחה מהטורניר.
ב-2024 יתקיים הטורניר בסרייבו בבוסניה הרצגובינה.
ליגת האלופות האירופית

התאחדות כדורגל החובבים האירופאית מקיימת מדי שנה (החל מ-2016) גם "ליגת אלופות" לקבוצות קטרגל (6 על 6) שמשתתפות בה גם קבוצות מישראל שמעפילות מטורנירי מוקדמות של "מדינת הכדורגל".
ב-2017 השתתפו בטורניר שהתקיים בסלובניה וכלל בסה"כ 76 קבוצות מ-22 מדינות באירופה, 4 קבוצות מישראל: זניט נורד מאזור חיפה, עירוני בן-דור מנשר, המקסיקני מבאר שבע ופטישי הפריפריה מחדרה. ההישג הגדול ביותר הוא של המקסיקני מב"ש שהעפילה לרבע הגמר וסיימה במקום השביעי בטורניר.
ב-2018 השתתפו בטורניר שהתקיים בסלובניה 64 קבוצות מ-20 מדינות באירופה, 5 קבוצות מישראל: המקסיקני מבאר שבע, און גל יונדאי מהקריות, עירוני באקה אל גרביה, עירוני בן-דור מנשר וזניט נורד מאזור חיפה. ההישג הגדול ביותר הוא של קבוצת און גל יונדאי מהקריות שהעפילה לחצי הגמר וסיימה במקום השלישי בטורניר.
ב-2023 השתתפו בטורניר שהתקיים ברומניה 28 קבוצות מ18 מדינות באירופה עם קבוצה ישראלית אחת, הקבוצה מהשרון צעירי אבן יהודה.
הקבוצה סיימה את דרכה בטורניר במקום ה3 בשלב הבתים ולא העפילה לשלב הנוקאווט.
כדורגל הליכה

החל משנת 2021 החלה הפעלת פעילות כדורגל הליכה בישראל, ספורט חדש המיועד לשחקנים בגיל השלישי, הגיל מינמלי הוא 50.
הערות שוליים

↑  אליפות החובבים הארצית ע"ש אבי כהן יוצאת לדרך, באתר ONE‏, 3 ביולי 2011
↑  אתר התאחדות כדורגל החובבים האירופית
↑  טורק מונה לתפקיד מאמן נבחרת ישראל לחובבים, באתר ONE‏, 20 באוגוסט 2012
↑  סלטי צבר "קנתה" את חגיגות השערים של נבחרת החובבים של ישראל, באתר כלכליסט, 19 בספטמבר 2012
הפיגוע בדוכן השווארמה ראש העיר (אפריל 2006)

| --- | --- |
 תאריך:  17 באפריל 2006
 מקום:  דוכן השווארמה ראש העיר, תל אביב, ישראל
 קואורדינטות:  32°03′35″N 34°46′42″E﻿ / ﻿32.059617°N 34.77845°E﻿ / 32.059617; 34.77845
 סוג:  פיגוע התאבדות
 הרוגים:  12
 פצועים:  66
 מבצע:  הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני
  (למפת תל אביב מוגדלת) הפיגוע בדוכן השווארמה ראש העיר (למפת תל אביב רגילה) הפיגוע בדוכן השווארמה ראש העיר (למפת גוש דן רגילה) הפיגוע בדוכן השווארמה ראש העיר (למפת גוש דן מוגדלת) הפיגוע בדוכן השווארמה ראש העיר  he
 
הפיגוע בדוכן השווארמה ראש העיר היה פיגוע התאבדות שביצע מחבל פלסטיני ב-17 באפריל 2006 בדוכן השווארמה "ראש העיר", שבאזור התחנה המרכזית הישנה של תל אביב. 12 בני אדם נרצחו בפיגוע ועוד 66 נפצעו, בהם שישה באורח קשה. ארגון הטרור הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני נטל אחריות לפיגוע.