stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משה דניאל
קורות חייו > מאמן

עוד בתקופתו כשחקן, אימן דניאל את קבוצת קבוצות נוער בגליל העליון, בשנת 1958 החל לאמן את קבוצת הבוגרים של הפועל כפר סבא. בשנת 1960 אימן את הפועל פתח תקווה; בשנת 1963 את שער הנגב; ובשנת 1967 את אס"א ת"א.
החל משנת 1968 החל לאמן כדורסל נשים, ובין השנים 1968 – 1991 אימן דניאל את הקבוצות הבאות: הפועל תל אביב, אליצור תל אביב, מכבי תל אביב, הפועל חולון, אליצור פתח תקווה, בני יהודה, הפועל ירושלים וגבעת חיים. בתקופה זו זכה כמאמן הפועל תל אביב (נשים) ב־2 אליפויות וגביע המדינה וכמאמן אליצור תל אביב (נשים) ב־3 אליפויות ו-2 גביעי מדינה. כן בין השנים 1972 – 1984 אימן את נבחרת ישראל בכדורסל נשים ובין השנים 1975 – 1981 אימן את נבחרת ישראל לנערות בכדורסל נשים.
דניאל נחשב לאחת הדמויות המרכזיות בענף כדורסל הנשים בישראל ולאורך השנים אף השתתף במאבקים נגד איגוד הכדורסל על חוסר ההשקעה בספורט הנשים. בשנת 1991 פרש מאימון כדורסל. לימים נכנס להיכל התהילה של כדורסל הנשים בישראל.
קורות חייו > חיים אישיים

בשנים 1959–1995 עבד דניאל כמורה וכמנהל חוה לחינוך חקלאי ברמת גן. לחם בפלמ"ח, וכן השתתף דניאל בחמש ממלחמות ישראל - מלחמת העצמאות, מלחמת סיני, מלחמת ששת הימים, מלחמת ההתשה ומלחמת יום כיפורים. בשנת 2018 נבחר ליקיר העיר חולון.
אביו של הכדורסלן מוטי דניאל וסבם של הכדורסלנים שון דניאל וראיין דניאל.
נפטר ב-1 ביוני 2020, ונטמן בבית הקברות של קיבוץ חולתה.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  משה מוסה דניאל, היכל התהילה של כדורסל הנשים
1 2 3 4  משה דניאל, יקיר העיר חולון לשנת 2018
↑  פוסט מס’ 139. ימי התום והפשטות. תקופה שחלפה לבלי שוב, בלוג יואש אלרואי
↑  היסטוריה, אתר הפועל גליל עליון
1 2  אהרל'ה ויסברג, נושאי הדגל, ישראל היום, 20 ביולי 2012
↑  הפועל מעיין ברוך, עונת 53-54, אתר מנהלת הליגה
↑  הפועל אשדות יעקב עונת 1953-54, אתר מנהלת הליגה
↑  סיכום עונת 1955/1956, אתר ויקיפועל
1 2  כרטיס שחקן, אתר מנהלת הליגה
↑  כדור עגול, חרות, 6 באפריל 1958
↑  עזרת הציבור המקומי דרושה לספורטאי סניף "הפועל" חולון, דבר, 18 בינואר 1959
↑  הפועל חולון עונת 1959/1960, אתר מנהלת הליגה
↑  רענן וייס, אבל בכדורסל הישראלי: משה (מוסה) דניאל הלך לעולמו בגיל 89, באתר ynet, 1 ביוני 2020
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת הלסינקי (1952)  |
| --- | --- | --- |
|  אתלטיקה | אוריון גלין גלר • אריה גליק • לאה זמרי • אולגה וינטנברג • דוד טבק • תמר מטל-שומכר • אריה קלינשטוב-נוה |  |
|  כדורסל | דני ארז • משה דניאל • יהודה וינר • מרסל חפץ • פרדי כהן • עמוס לין • זכריה עופרי • אליהו עמיאל • ראובן פכר • מנחם קורמן • רלף קליין • שמעון שלח • אברהם שניאור (מאמן: מוריס רסקין) |  |
|  קליעה | אלכס אלירז • דב בן-דב • שמואל לביב-לובין • צבי פנקס |  |
|  קפיצה למים | יואב רענן |  |
|  שחייה | נחום בוך |  |
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 1953 (מקום חמישי) |
| --- | --- | --- |
|  1 שניאור •  2 עופרי •  3 דניאל •  4 קורמן •  5 פ.כהן •  6 הייבלום •  7 שלח •  ‏8‏ ‏וינר‏‏  •‏ 9 קליין • 10 חפץ • 11 ממרן • 12 ארז • 13 פכר • מאמן: שאלתיאל  |  1 שניאור •  2 עופרי •  3 דניאל •  4 קורמן •  5 פ.כהן •  6 הייבלום •  7 שלח •  ‏8‏ ‏וינר‏‏  •‏ 9 קליין • 10 חפץ • 11 ממרן • 12 ארז • 13 פכר • מאמן: שאלתיאל  | ישראל |
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות העולם בכדורסל 1954 (מקום שמיני) |
| --- | --- | --- |
|  1 שניאור •  2 עופרי •  3 דניאל •  4 פכר •  5 פ.כהן •  6 טוויל •  7 שלח •  ‏8‏ ‏וינר‏‏  •‏ 9 קליין • 10 חפץ • 11 לובושיץ • 12 ארז • מאמן: שאלתיאל  |  1 שניאור •  2 עופרי •  3 דניאל •  4 פכר •  5 פ.כהן •  6 טוויל •  7 שלח •  ‏8‏ ‏וינר‏‏  •‏ 9 קליין • 10 חפץ • 11 לובושיץ • 12 ארז • מאמן: שאלתיאל  | ישראל |
דניאל (יושב ראשון מימין) במדי נבחרת ישראל, 1954.
מרדוק (להקה)

| --- | --- |

 מקום הקמה:  נורשפין 
 תקופת הפעילות:  מ-1990 
 סוגה:  בלאק מטאל 
 חברת תקליטים:  אוסמוס הפקות 
 www.marduk.nu
 חברים
 Daniel Rostén 
 
Daniel “Mortuus” Rostèn, 2015
Morgan Steinmeyer Håkansson, 2015
מרדוק (Marduk) להקת בלאק מטאל שוודית.
היסטוריה

הלהקה נוסדה בשנת 1990 על ידי הגיטריסט Morgan Steinmeyer Håkansson. שנה לאחר מכן שחררה הלהקה דמו בן 3 שירים, הרווי בליריקה אפלה, בשם 'Fuck Me Jesus'. ב-1992 שחררה מרדוק את אלבומה המלא הראשון, 'Dark Endless', ומשם המשיכה לסיבוב הופעות בשוודיה. בשנת 1994 יצאה מרדוק לסיבוב הופעות בכל רחבי אירופה, וב-1995 ביקרה בפעם הראשונה במקסיקו סיטי. הלהקה המשיכה לשחרר אלבומים נוספים ולהופיע באירופה, ובשנת 2000 הקימה חברת תקליטים עצמאית בשם 'Blooddawn Productions'. בשנת 2004 הוציאה הלהקה את אלבומה התשיעי Plague Angel'. שהצליח מאוד באירופה ובארצות הברית. כדי לחגוג את השנה החמישה עשר להקמתה, הוציאה מרדוק אלבום בשם 'Warschau' שכלל 17 שירים בהופעה חיה. ההופעה התקיימה בוורשה, פולין, ב 17 בספטמבר 2005.
חברי ההרכב

חברי ההרכב
Morgan Steinmeyer Håkansson - גיטרה
Devo Andersson - גיטרה - 1992-1994 ; בס - 2004
Arioch/Mortuus - שירה
Emil Dragutinovic - תופים
חברי הרכב לשעבר

Rikard Kalm - בס
Andreas Axelsson - שירה
Joakim Göthberg - שירה, תופים
Kim Osara - גיטרה
Fredrik Andersson - תופים
Erik Hagstedt (Legion) - שירה
B. War - בס
אלבומים

Fuck me Jesus [Demo] - 1991
Dark Endless - 1992
Those of the Unlight - 1993
Opus Nocturne - 1994
Heaven Shall Burn... When We Are Gathered - 1996
Glorification - 1996
Live in Germania - 1997
Here's No Peace - 1997
Nightwing - 1998
Panzer Division Marduk - 1999
Obedience - 2000
Infernal Eternal - 2000
La Grande Danse Macabre - 2001
Blackcrowned Box Set - 2002
Hearse - 2003
World Funeral - 2003
Plague Angel - 2004
Deathmarch EP - 2004
Warschau Live - 2005
Rom 5:12 - 2007
Wormwood - 2009
Serpent Sermon - 2012
Frontschwein - 2015
Viktoria - 2018
נג'ווא קעוואר

| --- | --- |

 לידה:  1923 נצרת, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  1 באוגוסט 2015 (בגיל 92 בערך) טורונטו, קנדה 
 מדינה:  ישראל
 www.najwafarah.com
 
נג'ווא קעוואר-פַרַח (בערבית: نجوى قعوار فرح, בתעתיק אנגלי: Najwa Kawar Farah;‏ 1923 – אוגוסט 2015) הייתה סופרת פלסטינית ילידת נצרת.
ביוגרפיה

נולדה בנצרת בשנת 1923 למשפחה נוצרית. סיימה את לימודיה היסודיים והתיכוניים בנצרת, ולאחר מכן למדה באקדמיה למורים בירושלים. עבדה כמורה ב-1943 בנצרת.
בשנת 1954 היא הוציאה את קובץ הסיפורים הראשון שלה, "עאברו א-סביל" (عابرو السبيل; "עוברי אורח").
בשנת 1957 ייסדה יחד עם בעלה, הכומר רפיק פרח, ראש העדה האוונגלית-אפיסקופלית בחיפה, את המגזין "א-ראאד" (الرائد).
בשנת 1965 פרסמה מספר מאמרים בנושאים פוליטיים, חברתיים וספרותיים בעיתונות.
קעואר התגוררה בחיפה עד שנת 1965, ולאחר מכן חייתה בירושלים ובראמאללה. ב-1977 עברה לביירות וב-1986 עברה ללונדון. מאז 1988 התגוררה בטורונטו שבקנדה.
מריוס ביר

| --- | --- |

 לידה:  21 באפריל 1993 (בן 31) Schlatt-Haslen, שווייץ 
 שם במה:  Marius Bäär 
 מוקד פעילות:  שווייץ שווייץ
 עיסוק:  זמר
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 שפה מועדפת:  גרמנית שווייצרית, גרמנית שווייצרית סטנדרטית, אנגלית 
 פרסים והוקרה:  Swiss Music Awards 
 www.mariusbear.com
 פרופיל ב-IMDb
 
מריוס ביר (באנגלית: Marius Bear; נולד ב-21 באפריל 1993) הוא זמר וכותב שירים שווייצרי. ביר נבחר לייצג את שווייץ באירוויזיון 2022 בטורינו עם השיר "Boys Do Cry".
ביוגרפיה

לאחר שסיים לימודי מכונאות, ביר החליט להמשיך בקריירה מוזיקלית ובשנת 2017 עבר ללונדון, שם למד הפקה מוזיקלית במשך שנה במכון הבריטי והאירי למוזיקה מודרנית. בשנה שלאחר מכן הוא הוציא לאור את המיני-אלבום הראשון שלו, Sanity, שהגיע למקום ה-36 במצעד השווייצרי ואשר זיכה אותו בפרס הכישרון הטוב ביותר בטקס פרסי המוזיקה השווייצרית לשנת 2019. בדצמבר של אותה שנה יצא אלבום הבכורה שלו, Not Loud Enough, שהגיע למקום ה-20 במצעד הלאומי.
ב-8 במרץ 2022 הוכרז כי רשות השידור השווייצרית ה-SRF בחרה באופן פנימי בביר כנציג שווייץ באירוויזיון 2022 עם השיר "Boys Do Cry". ב-10 במאי 2022 ביצע ביר את "Boys Do Cry" על בימת חצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2022. עם הקראת התוצאות של שלב זה הוא נמנה בין האמנים שהעפילו לגמר. ב-13 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. שווייץ הופיעה חמישית, לפני צרפת ואחרי פינלנד. ב-14 במאי עלה על בימת הגמר לבצע את שירו. לבסוף דורגה במקום ה-17 עם 78 נקודות.
הערות שוליים

↑  Marius Bear - Sanity, נבדק ב-2022-03-08
↑  Swiss Music Awards 2019 - Appenzell-Innerrhoden hat sein SRF 3 Best Talent 2019, Schweizer Radio und Fernsehen (SRF), ‏2019-02-18 (בגרמנית)
↑  Marius Bear - Not Loud Enough, נבדק ב-2022-03-08
↑  Switzerland: Marius Bear selected for Eurovision 2022, Eurovisionworld, ‏2022-03-08 (באנגלית בריטית)
↑  Charlotte Jensen, Eurovision 2022: Semi-final 1 result – these are the lucky qualifiers, ‏10th May 2022
↑  Eurovision.tv, Eurovision 2022: The Grand Final running order, ‏13/05/2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1202146252  ISNI: 0000 0004 9278 7479  MusicBrainz: 378d7908-5864-40f7-a375-4c5bb295d3f7  VIAF: 1157769970248661086   WorldCat (עם VIAF): 1157769970248661086
נבחרת טנזניה בכדורסל

| --- | --- |
טנזניה
 מידע כללי
 התאחדות:  התאחדות הכדורסל של טנזניה
 הצטרפות:  1968
 השתייכות:  פיב"א אפריקה
 דירוג פיב"א (10 באוגוסט 2024):  149       ‎-1‏
  - ניקוד פיב"א:  43.9
 
 אליפות אפריקה בכדורסל
 הופעות:  1 (הראשונה ב-1974)
 ההישג הטוב:  מקום שמיני (1974)
 
נבחרת טנזניה בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של טנזניה. הדירוג הנוכחי של נבחרת טנזניה ברשימת הדירוג של פיב"א לנבחרות גברים, הוא המקום ה-149 בעולם, נכון ל-10 באוגוסט 2024, ירידה של מקום אחד לעומת דירוג קודם.
נבחרת טנזניה השתתפה פעם אחת בלבד באליפות אפריקה בכדורסל בשנת 1974 וסיימה במקום השמיני. נבחרת טנזניה מעולם לא העפילה למשחקים האולימפיים או לאליפות העולם בכדורסל.
כל אליפויות אפריקה

| אליפות אפריקה בכדורסל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
מרוקו 1968: לא השתתפה
מצרים 1970: לא השתתפה
סנגל 1972: לא השתתפה
| הרפובליקה המרכז אפריקאית 1974 | מקום שמיני | 4 | 0 | 4 |
מצרים 1975: לא השתתפה
סנגל 1978: לא השתתפה
מרוקו 1980: לא השתתפה
סומליה 1981: לא השתתפה
מצרים 1983: לא השתתפה
חוף השנהב 1985: לא השתתפה
תוניסיה 1987: לא השתתפה
אנגולה 1989: לא השתתפה
מצרים 1992: לא השתתפה
קניה 1993: לא השתתפה
אלג'יריה 1995: לא השתתפה
סנגל 1997: לא השתתפה
אנגולה 1999: לא השתתפה
מרוקו 2001: לא השתתפה
מצרים 2003: לא השתתפה
אלג'יריה 2005: לא השתתפה
אנגולה 2007: לא השתתפה
לוב 2009: לא השתתפה
מדגסקר 2011: לא העפילה
חוף השנהב 2013: לא העפילה
תוניסיה 2015: לא השתתפה
תוניסיה סנגל 2017: לא השתתפה
רואנדה 2021: לא העפילה
אנגולה 2025: לא השתתפה
| סך הכל | הופעה אחת | 4 | 0 | 4 |
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות גברים באתר פיב"א
מריוס גריגוניס

מריוס גריגוניס (בליטאית: Marius Grigonis; נולד ב-26 באפריל 1994) הוא כדורסלן ליטאי בעמדת הקלע והסמול פורוורד בפנאתינאיקוס מליגת העל היוונית בכדורסל והיורוליג.
קריירה מקצועית

גריגוניס החל את הקריירה שלו בקבוצת המילואים של ז'לגיריס קובנה בליגה הליטאית השנייה במשך ארבע עונות. ב-15 במאי 2013 הוא זומן לסגל הקבוצה הבוגרת למשחק מול ניז'ני נובגורוד בליגת ה-VTB.
בעונת 2013/14 הושאל גריגוניס מז'לגיריס לווסקה מהליגה הספרדית השנייה בכדורסל, ונבחר לחמישיית העונה של הליגה.
ב-14 באוגוסט 2014 חתם גריגוניס לשנתיים בבאסקט מנרסה מליגת ה-ACB. ב-9 באוגוסט 2016, לאחר שתי עונות במנרסה, הוא חתם בטנריפה. בעונתו היחידה בקבוצה, עונת 2016/2017, הוא זכה עם הקבוצה בליגת האלופות בכדורסל ונבחר ל-MVP של הפיינל פור.
ב-13 ביולי 2017 חתם גריגוניס לשלוש שנים באלבה ברלין מהבונדסליגה הגרמנית והיורוקאפ.
ב-3 ביולי 2018 חזר גריגוניס לז'לגיריס קובנה וחתם על חוזה לשלוש שנים בקבוצה בה גדל. ב-8 ביולי 2020 הוא חידש את חוזהו בקבוצה.
ב-12 ביוני 2021 חתם גריגוניס לשלוש שנים באלופת ה-VTB ומעצמת היורוליג הרוסית צסק"א מוסקבה, והעמיד במדיה ממוצעים של 8.5 נקודות, 1.9 אסיסטים ו-1.4 ריבאונדים למשחק. בפברואר 2022, עם הפלישה הרוסית לאוקראינה, הוא עזב את הקבוצה יחד עם ג'ואל בולומבוי, יוהנס וויגטמן, טורניקה שנגליה, דניאל האקט וגבריאל לונדברג.
ב-14 ביולי 2022 חתם גריגוניס לשנתיים בפנאתינאיקוס מליגת העל היוונית בכדורסל והיורוליג. ב-26 במאי 2024 זכה עימה באליפות אירופה לאחר ניצחון בגמר היורוליג 95–80 על ריאל מדריד.
קריירה בנבחרת הלאומית

גריגוניס ייצג את ליטא בטורנירים עד גיל 16, עד גיל 18, עד גיל 19 ועד גיל 20, והוביל את הנבחרת לשתי מדליות כסף ומדליית ארד. בחצי גמר אליפות אירופה לנוער 2012 קלע גריגוניס את סל הניצחון מול סרביה, ונכלל בחמישיית הטורניר בו סיימה נבחרתו במקום השני. גריגוניס זומן לסגל המוקדם של נבחרת ליטא הבוגרת, שכלל 24 שחקנים, לגביע העולם בכדורסל 2014, אך לא שיחק בו לבסוף. הוא ייצג את נבחרתו בטורניר הכדורסל באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016), יורובאסקט 2017, גביע העולם בכדורסל 2019 ויורובאסקט 2022.
הערות שוליים

↑  Marius Grigonis, nuevo jugador del Iberostar Tenerife, טנריפה, ‏9 באוגוסט 2016
↑  Grigonis signs with Alba Berlin, Eurohoops, ‏13 ביולי 2017
↑  Zalgiris product Grigonis comes back to Kaunas, ז'לגיריס קובנה, ‏3  ביולי 2018
↑  Marius Grigonis and Lukas Lekavicius to stay at Zalgiris Kaunas, ספורטנדו, ‏8 ביולי 2020
↑  יעקב מאיר, בגלל המלחמה: ארבעה משחקני צסק"א עזבו את הקבוצה, באתר ישראל היום, 27 בפברואר 2022
↑  ליטא, באתר גביע העולם בכדורסל 2014
משפט הייצוג של סטון

במתמטיקה, משפט הייצוג של סטון קובע כי כל אלגברה בוליאנית איזומורפית לאלגברה של קבוצות. למשפט חשיבות רבה בתורה של אלגבראות בוליאניות, משום שהוא נותן אפיון אלגברי מלא לכל האלגבראות הבוליאניות, וכן מאפשר לעשות שימוש בטכניקות של תורת הקבוצות בפתרון בעיות באלגבראות בוליאניות. המשפט הוכח בשנת 1936 על ידי מרשל סטון ונקרא על שמו.
ערך זה הוא קצרמרבנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מריוס ז'וליבה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 באוקטובר 1906 סנט אטיין, צרפת 
 פטירה:  25 במרץ 1964 (בגיל 57) קולונג'-סו-סאלב, צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 מקצוע:  כומר קתולי, לוחם בתנועת ההתנגדות הצרפתית 
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (6 בנובמבר 1986) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  מריוס ז'וליבה
 
מריוס ז'וליבה (בצרפתית: Marius Jolivet; ‏1906, סנט אטיין – 1964, קולונג'-סו-סאלב (אנ')) היה כומר קתולי וחסיד אומות העולם מצרפת.
קורות חיים

ז'וליבה למד בלה רוש-סור-פורון (צר'). הוא הוסמך לכמורה בשנת 1930 והחל לכהן בעיירה תונון-לה-בה (צר'). לאחר מכן כיהן בקהילת קולונג'-סו-סאלב (אנ') שבמזרח צרפת, במחוז סבואה עילית, על גבול שווייץ. עקב בריאותו הרעועה נאלץ לעבור בין מספר קהילות ובשנת 1934 החל לכהן בקהילת פוסיני (צר').
קורות חיים > פעילותו בתקופת השואה

בין קיץ 1942 ו-1944 עשרות פליטים יהודיים שביקשו לברוח לשווייץ הגיעו לביתו של ז'וליבה ונעזרו בו בתור מקלט זמני לפני שפנו לעבור את הגבול לשווייץ. חלקם שהו בביתו מספר ימים וחלקם - רק שעות ספורות, כל זאת לפי הזמינות של המבריחים אל מעבר לגבול וכן תכיפות הסיורים של שומרי הגבול הצרפתיים והגרמניים. כל פליט שהגיע לביתו של ז'וליבה זכה לטיפול מסור. ז'וליבה הסתיר את זהותם היהודית של כל הפליטים מפני תושבי האזור, כולל חבריו הטובים. כל יום בחן ז'וליבה את הגבול כדי לחפש נקודות מעבר טובות יותר.
באזורו של ז'וליבה פעלו גם ז'אן רוזה וז'ילבר פרנו (Gilbert Pernoud), שלימים הוכרו גם הם בתואר חסידי אומות העולם. הם הפיצו את עיתונו המחתרתי של פייר שאייה, "מחברותיו של עד ראייה נוצרי" (Les Cahiers du Témoignage Chrétien) ובמשותף סייעו להעברתם של מאות יהודים מצרפת לשווייץ.
לקראת תום המלחמה נעצר ז'וליבה על ידי שוטרים צרפתיים אך שוחרר ומיהר לעבור את הגבול לשווייץ.
קורות חיים > לאחר המלחמה

כשנה לאחר תום המלחמה שב ז'וליבה לצרפת והתגורר בסנטוריום בפאסי (צר'). על אף מצב בריאותו הרעוע ניסה להמשיך ולשרת בתפקיד כמורה עד פטירתו.
הנצחה

בשנת 1986 הוכר ז'וליבה על ידי יד ושם בתור חסיד אומות העולם.
משק הזרחן

זרחן אנ-אורגני חיוני לכל צורות החיים המוכרות. בין היתר לזרחן תפקיד מרכזי במבנה המולקולרי של DNA ו-RNA. תאים משתמשים בזרחן בכדי להעביר אנרגיה בצורת אדנוזין טריפוספט (ATP), ההכרחי לכל תהליך בתא הדורש מקור אנרגיה. משק זרחן תקין הוא תנאי הכרחי לקיומו של האדם.
תכולת הזרחן בגוף היא כ-600 מיליגרם. מתוכם, 85% מצויים בשלד (עצמות), במבנה גבישי הנקרא הידרוקסיאפטיט. בנוזל החוץ תאי מצוי בעיקר זרחן אנ-אורגני, ובנוזל התוך-תאי מצוי הזרחן בתוך חלבונים מבניים, אנזימים, גורמי שעתוק ועוד. באופן כללי, ריכוז הזרחן התוך-תאי דומה לריכוזו בנוזל החוץ-תאי.
רמת הזרחן בסרום גבוהה אצל ילודים - בין 4.8 ל-7.4 מ"ג/ד"ל, והיא יורדת בהדרגה במהלך הילדות וההתבגרות. הריכוז התקין של זרחן אצל מבוגר בסרום הוא בין 2.5 ל-4.5 מ"ג/ד"ל. רמת הזרחן בסרום אינה מווסתת בקפדנות כפי שמווסתת רמת הסידן (ראו:משק הסידן), והיא יכולה להשתנות בכ-50% במשך יממה. בבוקר, רמות הזרחן הן נמוכות, וכן רמתו נמוכה לאחר אכילת פחמימות - עקב גירוי להפרשת אינסולין כתוצאה מאכילת פחמימות המביא להכנסת גלוקוז אך גם זרחן לתוך התא.
הזרחן נספג באופן יעיל יחסית במעי הדק: מתוך סך של כ-600 מ"ג המתקבל בתזונה, בין 60% ל-80% מהזרחן נספג בחזרה בגוף. קלציטריול מייעל את הספיגה עד לכ-85%-90%.
ספיגת זרחן במעי

מרבית ספיגת הזרחן במעי מתבצעת בתהליך פסיבי, בין תאי (פארא-צלולרי). בנוסף מתבצעת גם ספיגה פעילה, טרנס-צלולרית (תוך תאית) הכרוכה בהפעלת קו-טרנספורטר נתרן/פוספט (והתלוי בפעילותו של קלציטריול), והכרוכה גם בהפעלת קו-טרנספורטר מסוג נתרן/אשלגן המספק אנרגיה והיוצר את מפל ריכוזי הנתרן הדרוש לתהליך. הזרחן החודר לתא המעי נארז בתוך מיקרו-טובולות, משונע דרך התא ויוצא למחזור הדם.
ספיגת זרחן בכליה

רמת הזרחן בסרום מווסתת בעיקר על ידי הספיגה הכלייתית. הפרשת הזרחן לשתן משתנה באופן ישיר בהתאם לצריכת הזרחן במזון, כאשר עיקר הספיגה נעשית באזור האבובית המקורבת בתהליך טרנס-צלולרי מבוקר (כנגד מפל אלקטרוכימי, בצימוד למעבר של יוני נתרן בטרנספורטר NPT2a). מכאן, שהפחתת מספר יחידות הטרנספורטר תביא להגדלת איבוד הזרחן בשתן. הגורמים המשפיעים על פירוק יחידות הטרנספורטר הם זרחן (משוב שלילי), PTH, (אשר מגביר את ספיגת הסידן אולם מעודד את הפרשת הזרחן בכליה) ופקטור הגדילה FGF23.
ראו גם

תת זרחן בדם
נבחרת טרינידד וטובגו בכדורגל נשים

נבחרת טרינידד וטובגו בכדורגל נשים מייצגת את טרינידד וטובגו בתחרויות כדורגל נשים בינלאומיות ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל של טרינידד וטובגו. הנבחרת נחשבת לאחת מנבחרות הנשים הטובות ביותר באיים הקריביים, לצידן של ג'מייקה והאיטי.
משחקה הראשון של הנבחרת נערך באפריל 1991 במסגרת גביע הזהב הראשון, שבו היא סיימה במקום השלישי (הישג השיא של הנבחרת עד היום). היא הנבחרת היחידה שהשתתפה בכל תשעת טורנירי גביע הזהב לאורך השנים, ולזכותה 7 ניצחונות, 4 תיקו ו-17 הפסדים. למעט טורנירים אלו, לא העפילה הנבחרת מעולם לטורניר בינלאומי גדול אחר, דוגמת גביע העולם או המשחקים האולימפיים.
טרינידד וטובגו לקחה חלק בשלושה טורנירי כדורגל של המשחקים הפאן-אמריקאיים (XIII, XVI ו-XVII), אך מעולם לא הצליחה לעבור את הסיבוב הראשון.
הדירוג הנוכחי של נבחרת טרינידד וטובגו  ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-77 בעולם, נכון ל-16 באוגוסט 2024, ללא שינוי לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 38 נמדד לראשונה ביוני 2007, והדירוג הכי נמוך 125 נמדד לראשונה ביוני 2014.
כל גביעי העולם

1991 עד 2019 - לא העפילה
כל גביעי הזהב של CONCACAF

1991 -  מקום שלישי
1993 - שלב הבתים
1994 - מקום רביעי
1998 - שלב הבתים
2000 - שלב הבתים
2002 - שלב הבתים
2006 - רבע גמר
2010 - שלב הבתים
2014 - מקום רביעי
2018 - שלב הבתים
2022 - שלב הבתים
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות נשים באתר פיפ"א
1 2  החל מיולי 2003 - אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות נשים בכלל
משק אחיה

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  יקב, בית בד
 תקופת הפעילות:  2004–הווה (כ־20 שנה) 
 מיקום המטה:  אזור התעשייה בשילה
 ענפי תעשייה:  חקלאות
 מוצרים עיקריים:  שמן זית, יין
  
 www.m-achiya.co.il
 
עצי זית של משק אחיה
משק אחיה היא חברה העוסקת בייצור ושיווק מוצרי שמן זית ויינות שונים. החברה פועלת באזור התעשייה של היישוב שילה שבבנימין. שטחי הגידול של המשק מכיל אלפי עצי זית ומאות דונמים של כרמי יין..
היסטוריה

המשק הוקם בשנת ה'תשס"ד (2004) על ידי הרב יוסף שוקר שיזם את פיתוח החקלאות העברית באזור השומרון. יוסף נטע מאות עצי זית במספר מטעים באזור שילה. בשנים הראשונות, היה מוביל יוסף את זיתי המסיק לבתי בד שונים. משעה שמסק כמות זיתים משמעותית, החליט לייבא מאיטליה מכונות ולהקים בית בד עצמאי. בעקבות החלטתו זו, הוקם בית הבד העברי הראשון בבנימין. שוקר הקים את בית-הבד ביישוב אחיה שהיה מייסדו. לחברה שייסד קרא על שם היישוב "משק אחיה".
במהלך ניקוי המכונות, אחרי העצירה הראשונה, נפל יוסף לאחת המכונות של בית הבד, נפצע בצורה אנושה, ולאחר כמה שנים נפטר.
לאחר שנתיים בית הבד הועבר לאזור התעשייה של גוש שילה. מאז, המשק פרח וגדל, וכיום ברשות המשק 350 דונם של עצי זית ו-350 דונם של גפנים.
במאי 2021, הורה בג"ץ למינהל האזרחי לפנות עד אוקטובר 170 דונם, אותם מעבד משק אחיה בעמק שילה. זאת לאחר 13 שנים של התדיינות משפטית, שהחלה בעקבות עתירות שהגישו פלסטינים הטוענים בעלות על הקרקע. בספטמבר, כחודש לפני תאריך הביצוע, הסכימה המדינה לפשרה לפיה פינוי השטח יידחה לפברואר 2023. העצים לא יעקרו לחלוטין, אלא יועברו לקרקע חלופית שתספק המדינה.
פרסים

השמן של משק אחיה זכה במהלך השנים במדליות ובתחרויות בין לאומיות ונודע באיכותו הגבוהה, בין השאר זכה המשק:
בתחרות טרא אוליבו – שמן הזית הטוב ביותר לשנת 2015 ובמדליית Grand Prestige Gold שמן הזית בלנד הטוב ביותר בישראל לשנת 2017
ציון לשבח בתחרות שמן זית ישראלי 2018–2019
הערות שוליים

↑  שני מוזס, ‏נס פך השמן: למה רק רשת אושר עד תיהנה משמן זית מוזל, באתר גלובס, 2 בינואר 2019
↑  עבודה עברית: מתנחלים במסיק זיתים, באתר ynet, 3 בנובמבר 2006
↑   הגר שיזף, אחרי 13 שנות דיונים: בג"ץ הורה לפנות 170 דונם שמעובדים על ידי מתנחלים בגדה, באתר הארץ, 23 במאי 2021
↑  כרמל דנגור, ההסכם בין גנץ למתנחלים: כרמים ומטעי זיתים יועתקו לקרקע חלופית, ולא יהרסו, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 5 בספטמבר 2021
↑  כרמל דנגור ואמוץ שפירא, בג"ץ קיבל את הפשרה בעניין משק אחיה, שפורסמה בכאן חדשות, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 17 באוקטובר 2021
↑  משק אחיה זכה בתחרות שמן הזית הטוב בישראל, באתר ערוץ 7
↑  שף איריס לוי, טרה אוליבו 2017: בלנד של משק אחיה הוא שמן הזית הישראלי הטוב ביותר, באתר אכול ושאטו, ‏2017-07-15
↑  אסנת גואטה, ‏לאכול מחוץ לתל אביב: נס ציונה עולה על המפה הקולינרית, באתר מעריב אונליין, 18 ביולי 2017
מטעי זיתים שיוסף שוקר טיפח למרגלות גבעת אחיה
שמן לאחר כבישה
נג'ווישניו

| --- | --- |
סמל נג'ווישניוסמל נג'ווישניו

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  צפון הונגריה
 מחוז:  הווש הווש
 נפה:  נפת בלפאטפלווה
 שטח:  43.02 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  819 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  48°08′17″N 20°25′44″E﻿ / ﻿48.138°N 20.429°E﻿ / 48.138; 20.429 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.nagyvisnyo.hu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.נג'ווישניו(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.נג'ווישניו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נג'ווישניו (בהונגרית: Nagyvisnyó) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית.
כמו יישובים רבים באירופה גם בנג'ווישניו מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 1,215 תושבים ובשנת 2023 רק 825 תושבים.
האזור מיושב מסביבות המאה ה-12 ומאז הוא מיושב לסירוגין.
יהודי נג'ווישניו

יהודים חיו במיקופלווה במאה ה-18 ובמאה ה-19. בשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 29 |  |
| 1880 | 17 | 924 |
| 1910 | 19 |  |
| 1920 | 25 |  |
| 1930 | 27 |  |
| 1941 | 20 | 1,358 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  תיעוד יהודי נג'ווישניו שנרצחו בשואה
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז הווש |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | אגר  |  |
| ערים |  בלפאטפלווה •  פיזשאבון •  ג'נג'ש •  ג'נג'שפטה •  הטוון •  הווש •  קישקרה •  לרינצי •  פטרוואשארה •  ורפלט |  |
| כפרים | אפץ •דורמאנד •אצ'ד • אנדורנקטאליה • באטור • דמיין • אגרבקטה • אגרבוץ' • אגרצ'הי • אגרסלוק • אגרסולאט • פלדברה • פלשטארקאן • הוושרניוש • קרצ'נד • מקלאר • נג'טאליה • נוסוואי • נובאי • אושטורוש • סרוושקה • סוץ' • אבשאר • אטקאר • אדאץ' • דטק • דומוסלו • ג'נג'שהלאס • ג'נג'שאורוסי • ג'נג'שוימוש • ג'נג'שטריאן • הלמאיוגרה • קראצ'ונד • קישנאנה • לודש • מרקז • נג'פיגד • נג'רדה • פאלושוורשמרט • וץ' • וישונטה • ויסנק • מאטראסנטאימרה • אטאן • בוצונאד • ארדטלק • ארק • הוושווזקן • קמלה • פיי • טרנבוד • טרנמרה • טרנארש • טרנסנטמיקלוש • טרנז'דאן • טנק • טיסנאנה • זראנק • בולדוג • צ'אן • הרד • הורט • קרקהרסט • נג'קקנייש • פטפיבאניה • רוז'סנטמארטון • סיצ'י • זג'ווסאנטו • בלטון • בקלצה • ביקסנטמארטון • נג'ווישניו • סילוואשווארד • אלדברה • בשנייטלק • אגרפרמוש • קאל • קאפולנה • קומפולט • מזסמרה • מזטארקאן • נגיוט • פורוסלו • שרוד • סיהלום • טופלו • אוילרינצפלווה • בודון • ביקסק • ביקסנטארז'בט • ארדקוושד • פדמש• אישטנמזיה • איוואד • קישפיזש • מאטרבלה • מאטרדרצ'קה • פראד • פראדששוואר • רצ'ק • שירוק • סאילה • סנטדומונקוש • טרנללס • טרפש • וארסו |  |
| יישובים בנפת בלפאטפלווה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | בלפאטפלווה • בלטון • בקלצה • ביקסנטמארטון • מיקופלווה • מונושבל • נג'ווישניו • סילוואשווארד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007530927705171  LCCN: n93027750  VIAF: 158422263   WorldCat (עם VIAF): 158422263
נבחרת טורקמניסטן בכדורגל

נבחרת טורקמניסטן בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של טורקמניסטן.
הנבחרת מעולם לא העפילה לגביע העולמי. בשנת 2004, חוללה הנבחרת הפתעה גדולה כאשר העפילה לגביע אסיה. בטורניר זה, השיגה רק נקודה אחת ולא העפילה לסיבוב השני.
הדירוג הנוכחי של נבחרת טורקמניסטן ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-142 בעולם, נכון ל-19 בספטמבר 2024; הניקוד הוא 1,065.42 – עלייה של 2 נקודות לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 86 נמדד לראשונה באפריל 2004, והדירוג הנמוך ביותר 174 נמדד לראשונה בספטמבר 2007.
כל גביעי העולם

1930 עד 1994 - לא נרשמה. הייתה חלק מברית המועצות.
1998 עד 2026 - לא העפילה