דניס הסטרט
בית הנבחרים של ארצות הברית > יושב ראש בית הנבחרים של ארצות הברית > כהונתו

| --- | --- |
 :  ראו גם – מדיניות החוץ של ממשל ג'ורג' ווקר בוש, מדיניות הפנים של ממשל ג'ורג' ווקר בוש
משהסכים לשבת בראשות בית הנבחרים, שבר הסטרט מסורת לפיה היושב הראש החדש נושא את נאומו הראשון מכיסא יושב הראש, ונשא את נאום כניסתו לתפקיד, בן שבע עשרה הדקות, מכיסאו הרגיל במליאה. הסטרט אימץ נימה פייסנית והתחייב לעבוד למען שתי המפלגות באומרו: "פתרונות לבעיות לא ניתן למצוא בברכה של מרירות". אף על פי כן, בנובמבר 2004 הנהיג הסטרט את מה שנודע כ"כלל הסטרט" (או "הרוב של הרוב"), שהיה פרקטיקה פוליטית בלתי רשמית, המאפשרת לבית הנבחרים להצביע רק על הצעות החוק שנתמכו על ידי רוב חבריה הרפובליקנים. הכלל זכה לביקורת על היותו צעד מפלגתי יתר על המידה, הן בזמן שאומץ והן בשנים שלאחר מכן. באותה שנה, עוזרו הפרלמנטרי של הסטרט, אשר טבע את המונח ציין כי אכיפת הכלל לא הייתה מעשית.
אף על פי שלהלכה היה מנהיג הרפובליקנים בבית הנבחרים, אימץ הסטרט פרופיל נמוך באמצעי התקשורת מאשר יושבי ראש אחר. עובדה זו הובילה להאשמות לפיהן הסטרט משמש דמות בעלת סמכויות סמליות בלבד. ב-2005, טום דיליי, שהחזיק במערכת יחסים קרובה עם הסטרט, הואשם על ידי חבר מושבעים גדול בהפרת חוקי מימון מערכת הבחירות. דיליי עזב את תפקידו כמנהיג הרוב הרפובליקני והוחלף על ידי רוי בלאנט; דיליי התפטר מהקונגרס בשנה שלאחר מכן.
לאורך כל תקופת כהונתו, היה הסטרט תומך נלהב במדיניות החוץ ומדיניות הפנים של ממשל ג'ורג' ווקר בוש. הסטרט תואר כנאמן לממשלו של הנשיא בוש ושעבד בשיתוף פעולה הדוק עם הבית הלבן על מנת להביא את סדר היום של הנשיא לפני הקונגרס. השניים שיבחו זה את זה לעיתים קרובות, הביעו כבוד הדדי, וקיימו יחסי עבודה קרובים, אפילו במהלך המחלוקת סביב מארק פולי (אנ'), חבר המפלגה הרפובליקנית שייצג את המחוז ה-16 של פלורידה ושהתגלה כי שלח הודעות זימה לנערים ששימשו כעוזרים בקונגרס. הסטרט אף סיפק לסגן הנשיא דאז, דיק צ'ייני, משרדי עבודה בגבעת הקפיטול. ב-2003 נועדו הסטרט ובוש באופן פרטי בבית הלבן פעמיים בחודש ודנו על ההתפתחויות בקונגרס.
הסטרט היה ידוע כמבקר תדיר של ביל קלינטון, ומיד עם עלייתו לישיבה בראשות בית הנבחרים "מילא תפקיד מרכזי" בהליך הדחתו. ב-2000 הודיע הסטרט שהוא יתמוך ב"תיקון שיף", שנקרא על שמו של המחוקק אדם שיף. שיף יזם תיקון לחוק סיוע, שעתיד היה למנוע מטורקיה להשתמש בכספי סיוע החוץ האמריקאי שמקבלת טורקיה מדי שנה, ובו היא שוכרת שירות שדלנות פוליטיים בוושינגטון הבירה על מנת למנוע הכרה אמריקאית ברצח העם הארמני. באותה תקופה היה מרוץ צמוד לקונגרס של ארצות הברית בקליפורניה, בו הקהילה הארמנית הגדולה הייתה עשויה להיות מכריעה לטובת נציגיה הרפובליקנים של קליפורניה. ההחלטה, אליה התנגדה בתקיפות ממשלת טורקיה, הועברה בוועדת המשנה לזכויות האדם של בית הנבחרים וכן בוועדה לענייני יחסים בינלאומיים. אך הסטרט, שתמך בהצעה בשלביה המוקדמים, הכשיל אותה ערב הצבעתה במליאת בית הנבחרים. בדיעבד, התברר שהסטרט הכשיל את ההצבעה וחזר בו לאחר שקיבל מכתב מהנשיא קלינטון בו נתבקש הסטרט לסגת, מאחר שאם תעבור ההצעה, תפגע ביחסי ארצות הברית-טורקיה ובאינטרסים הרשמיים של ארצות הברית.
הסטרט וההנהגה הרפובליקנית הבכירה בבית הנבחרים הקפידו במידה רבה על המשמעת המפלגתית, מה שאפשר להם לחוקק חוקים באופן קבוע, על אף רובם הצר (ההפרש בין הרפובליקנים לדמוקרטים עמד על פחות מ-12) בקונגרס ה-106 וה-107. הסטרט היה תומך נלהב ב"פתרון עיראק" (באנגלית: Iraq Resolution) ובפלישת 2003 לעיראק, שהציתה את מלחמת עיראק. הסטרט כתב באוקטובר 2002 כי הוא מאמין ש"ישנו קשר ישיר בין עיראק לאל-קאעידה" וכי "על ארצות הברית לעשות כל שביכולתה בתכלית להפיל את שלטונו של סדאם חוסיין לפני שברשות אל-קאעידה יהא נשק להשמדה המונית". בריאיון ל"שיקגו טריביון" בפברואר 2003, הסטרט הביע סלידה ממושכת ונלהבת להתנגדות ממשלת צרפת למלחמת עיראק. ב-2006 ביקר הסטרט בעיראק, לפי בקשת הנשיא בוש.
כיושב ראש בית הנבחרים, הסטרט דאג להעביר חוק הפטריוט באוקטובר 2001 בבית הנבחרים ברוב של 357 לעומת 66. בראיון שנערך ב-2011, תבע הסטרט לזכותו את חששותיהם של חברים רבים בבית הנבחרים שהיו מודאגים לגבי החוק, שהיה לא פופולרי, לדבריו. ארבע עשרה שנים לאחר מכן, התובעים הפדרליים השתמשו בהרחבה בוויסות עסקאותיו הפיננסיות של הסטרט מכוח החוק, על מנת להגיש כתב אישום נגדו בגין עבירות פדרליות.
הסטרט גם פיקח על העברת רפורמת הדגל של בוש במערכת החינוך (No Child Left Behind Act) ב-2001 ורפורמת קיצוצי המס הראשונה של בוש באותה שנה, שהתקבלה בקונגרס ברוב של 240 חברי בית הנבחרים (ו-58 סנאטורים) ונכנסה לתוקפה חודש לאחר מכן; רפורמת קיצוצי המס השנייה של בוש, אשר העמיקה וביססה את הרפורמה שביצע במערכת המיסוי שנתיים קודם לכך; וכן על חוק ביטחון המולדת ב-2002, אשר ביצע את הרה-אורגניזציה הגדולה ביותר בממשלה הפדרלית של ארצות הברית מאז ייסוד מחלקת ההגנה ויצר את המחלקה לביטחון המולדת של ארצות הברית. אף על פי שהסטרט הצליח בביצוע סדרי העדיפויות של בוש, במהלך כהונתו הוא גם העביר באופן שוטף הצעות חוק שמרניות רק כדי לחסום אותן בסנאט המתון יותר. דוגמה לכך הצעת חוק בתחום האנרגיה, שגובתה על ידי ממשל בוש, לפיה תאושר קדיחת נפט בשמורת הטבע הארקטית הלאומית (Arctic National Wildlife Refuge). הצעת החוק, שעברה בבית הנבחרים בזכותו של הסטרט, נכשלה בסנאט.
הוא התנגד ל"חוק הסדרת מימון מסעות בחירות פוליטיים בידי גורמים פרטיים", שזכה לתמיכה דו-מפלגתית, חלק מרפורמת מימון מסעות הבחירות בארצות הברית, פרי חקיקתם של ג'ון מקיין מאריזונה וראס פיינגולד מוויסקונסין. ב-2001, במהלך הדיון על הצעת החוק, הסטרט ביקר את מקיין, ואמר כי מקיין "נהג בבריונות" בבית הרפובליקנים כששלח מכתבי תמיכה בחוק. הסטרט כינה את החקיקה הזו כ"דבר הגרוע ביותר שקרה אי פעם לקונגרס", וטען שישנם "פגמים חוקתיים" בחקיקה.