stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גשם שחור
הערות שוליים

↑  אורי קליין, סרטים בטלוויזיה, באתר הארץ, 8 באוגוסט 2008.
↑  גשם שחור, וואלה!.
↑  שי רינגל, ‏שלג על המסך: 5 סרטים גשומים ומעורפלים להתכרבל מולם בחורף, באתר "Time Out ישראל", 5 בינואר 2017.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 76145003297961301197   WorldCat (עם VIAF): 76145003297961301197
סיליה בנרמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  3 ביוני 1944 (בת 80) 
 פרופיל ב-IMDb
 
סיליה בנרמן (באנגלית: Celia Bannerman; נולדה ב-3 ביוני 1944) היא שחקנית ובמאית אנגלייה.
ביוגרפיה

בנרמן נולדה באבינגדון שבמחוז אוקספורדשייר. היא למדה בבית הספר למשחק "לונדון דרמה סנטר" (אנ'). בתחילת הקריירה שלה שיחקה בדמות דולי במחזה "You Never Can Tell" מאת ברנרד שו יחד עם רלף ריצ'רדסון, ובמחזה "The Rivals" מאת שרידן בתיאטרון רויאל היימרקט בלונדון. בין תפקידיה הבולטים בטלוויזיה היו אליזבת בנט במיני-סדרה "גאווה ודעה קדומה" ב-1967, ססילי ב"חשיבותה של רצינות", וליידי דיאנה ניוברי בסדרה "על אדונים ומשרתים". ב-1974 שיחקה בסרט הקולנוע "זרע התמרין", ב-1983 הופיעה בסרט "בידי" עליו זכתה בפרס בפסטיבל הסרטים של מוסקבה, ב-1988 השתתפה בסרט "דוריט הקטנה" וב-1998 שיחקה בסרט "The Land Girls".
בנרמן הייתה במאית שותפה בתיאטרון "בריסטול אולד ויק" וביימה את המחזות "The Price",‏ "Translations",‏ "Quartermaine’s Terms",‏ "The White Devil",‏ "Good Fun and" ו-"La Ronde". בתיאטרון סטרטפורד איסט ביימה את "Sleeping Beauty" ואת "The Proposal". היא ביימה בתיאטרון המלכותי הלאומי את המחזות "The Passion",‏ "Larkrise",‏ "Fruits of Enlightenment" ואת "Strife". עוד היא יצרה וביימה תוכנית של שירה אירוטית בשם "Making Love", והייתה האישה הראשונה שביימה בתיאטרון הלאומי. היא ביימה את המחזה "Lies in Plastic Smiles" מאת גאון גריינג'ר (אנ'). בווסט אנד ביימה את המחזה "September Tide" בתיאטרון הקומדיה, את "חלום ליל קיץ" בתיאטרון הפתוח בריג'נטס פארק, את המחזה "ג'ק והאפונים" בתיאטרון שו, והצגות בכורה של המחזות "Beached", כ"Sinners and Saints" ו-"Bet Noir" בתיאטרון ניו ויק ובתיאטרון ורהאוס.
בנרמן הייתה מדריכת דיבור ומדריכת משחק לילדים במספר סרטי קולנוע בהם "שבע שנים בטיבט", "שני אחים", "הנער בפיג'מת הפסים" וב"נני מקפי - קסם של אומנת".
ביוגרפיה > חיים אישיים

בנרמן נשואה לאדוארד קליין.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1965 |  | Object Z | דיאנה וינטרס | סדרת טלוויזיה |
| 1967 |  | Blandings Castle | ג'יין | בפרק "Lord Emsworth and the Crime Wave at Blandings" |
| 1967 | גאווה ודעה קדומה | Pride and Prejudice | אליזבת בנט | מיני-סדרה |
| 1968 |  | Thirty-Minute Theatre | השחקנית | בפרק "The Bishop and the Actress" |
| 1969 |  | W. Somerset Maugham | אייריס מייטלנד | בפרק "Louise" |
| 1969 | אלברט! | Albert! | לוסי | בפרק "The Good Samaritan" |
| 1970 |  | Vile Bodies | נינה בלונט | סרט טלוויזיה |
| 1971 |  | ITV Sunday Night Theatre | סו קווארי | בפרק "Tales of Piccadilly: The Way Out" |
| 1971 |  | Crime of Passion | אגתה ברנואה | בפרק "Justine" |
| 1972 | תיאטרון הכורסה | Armchair Theatre | מיס ארורוט | בפרק "The Folk Singer" |
| 1974 |  | The Rivals of Sherlock Holmes | מילי רבל | בפרק "The Missing Q.C.s" |
| 1974 | חשיבותה של רצינות | BBC Play of the Month | ססילי קרדיו | בפרק "The Importance of Being Earnest" |
| 1974 | זרע התמרינד | The Tamarind Seed | רייצ'ל פאטרסון |  |
| 1974 |  | Affairs of the Heart | קורה פרודמור | בפרק "Grace" |
| 1975 |  | Ten from the Twenties | גרייס פדלי | בפרק "Two or Three Graces" |
| 1975 |  | Shades of Greene | הנערה | בפרק "The Invisible Japanese Gentlemen" |
| 1973–1975 | על אדונים ומשרתים | Upstairs, Downstairs | דיאנה ניוברי / ליידי דיאנה ראסל |  |
| 1976 |  | Wings | קייט | סרט טלוויזיה |
| 1977 |  | Wings | קייט גייליון | סדרת טלוויזיה |
| 1977 |  | Romance | וילט | בפרק "High Noon" |
| 1982 |  | For the Love of Egypt | קייט ברדבורי | סרט טלוויזיה |
| 1983 |  | Biddy | בידי |  |
| 1985 |  | Victoria Wood: As Seen on TV | פיפה | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 1987 | דוריט הקטנה | Little Dorrit | כובענית |  |
| 1988 |  | Screenplay | גברת אנסל | בפרק "No Further Cause for Concern" |
| 1992 | כטוב בעיניכם | As You Like It | סיליה |  |
| 1992 |  | Performance | מיס פוטר | בפרק "After the Dance" |
| 1998 |  | The Land Girls | הממונה על המחוז |  |
| 2006 | נערות רעות | Bad Girls | גברת פיסק | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2014 |  | 14 Tagebücher des Ersten Weltkriegs | שרה מקנוטון | מיני-סדרה |
הערות שוליים

↑  Pride and Prejudice (1967 TV series) at the Internet Movie Database
↑  CELIA BANNERMAN ACTING & DIALOGUE COACH FOR ADULTS AND CHILDREN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1258566141  ISNI: 0000 0003 7206 3345  LCCN: no2008178081  VIAF: 21973212   WorldCat (עם VIAF): 21973212
אליזבת ברינגטון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  3 באוגוסט 1970 (בת 54) וואלוסי (Wallasey) 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1993 
 פרופיל ב-IMDb
 
אליזבת אן ברינגטון (באנגלית: Elizabeth Ann Berrington; נולדה ב-3 באוגוסט 1970) היא שחקנית אנגלייה. היא השתתפה בסדרות טלוויזיה בריטיות כמו "דרך ווטרלו", "The Bill", "המשרד", "חדר מיון", "האגמים" ו"רוז ומלוני".
ביוגרפיה

ברינגטון נולדה בוואלוסי (Wallasey) שבאנגליה. ב-1999 שיחקה בתפקיד מארי אנטואנט בסדרה הקומית "שיאכלו עוגות" בכיכובן של דון פרנץ' וג'ניפר סונדרס. בקולנוע השתתפה בסרטים מצליחים רבים בהם "The Little Vampire", "נני מקפי - קסם של אומנת" עם אמה תומפסון ו"ברוז'" בכיכובם של קולין פארל, ברנדן גליסון ורייף פיינס. ב-2008 שיחקה בתפקיד מל בסדרה "תפאורות קרטון". היא השתתפה בפרק "Cat Among the Pigeons" בסדרת הטלוויזיה "פוארו". ב-1993 שיחקה ברינגטון בסרט "עירום" של מייק לי. היא גם הופיעה בסרט נוסף של לי הדרמה "סודות ושקרים" בכיכובם של ברנדה בלתין, מריאן ז'אן-בפטיסט וטימותי ספול.
ב-2009 כיכבה ברינגטון יחד עם השחקנית שירלי הנדרסון בדרמה "May Contain Nuts" של רשת ITV בתפקיד פיון, אמא סנובית שגרה בפרברים. בקומדיה "Psychoville" של BBC Two שיחקה בתפקיד האחות ניקולה. מ-2009 ועד 2011 הופיעה בתפקיד מורה לטכנולוגיית מזון בשם רובי פריי בסדרה של ה-BBC "דרך ווטרלו", ועזבה אחרי שתי עונות. היא שיחקה בתפקיד "דודה" (Auntie) בפרק "אשתו של הדוקטור" מהעונה השישית של סדרת המדע בדיוני "דוקטור הו". ב-1997 הופיעה בפרסומת עבור "TV License". ב-2012 השתתפה בפרק בסדרה "תחבולות חדשות" בו גילמה רוצחת בשם גרייס. בשנים 2012 ו-2013 גילמה את הדמות פולה קוש בסדרה הקומית "סטלה" של ערוץ Sky 1. ב-2015 חזרה להופיע בשני פרקים של הסדרה.
ב-2011 כיכבה ברינגטון בתפקיד פולה בסרט הטלוויזיה "לפלנד" בשידורי חג המולד של ה-BBC. היא השמיכה לשחק באותו תפקיד בסדרת הספין אוף "להיות איילין" שעלתה לשידור בפברואר 2013. בתיאטרון הופיעה ברינגטון במחזה "The Low Road" בשנת 2013. באוגוסט 2014 שיחקה בתפקיד סנדרה בפרק בסדרה "Cuckoo".
הערות שוליים

↑  "Family Business - Elizabeth Berrington plays Jessica Brooker". BBC. נבדק ב-2010-07-21.
↑  "BBC One commissions new six part comedy series, Lapland". BBC. BBC Online. 4 באוקטובר 2012. נבדק ב-21 בדצמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Being Eileen". BBC. נבדק ב-29 בינואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007411310105171  GND: 1061251837  LCCN: no2011024141  VIAF: 168072730   WorldCat (עם VIAF): 168072730
רעידה עוקבת

.
רעידה עוקבת (באנגלית: Aftershock) היא רעידת אדמה המתרחשת לאחר רעידת אדמה קודמת, המכונה "רעידת אדמה ראשית" (באנגלית: Main Shock). הרעידה העוקבת מתרחשת תמיד באותו אזור של רעידת האדמה העיקרית והיא תמיד בגודל/מגניטודה קטן יותר בסולם ריכטר או דומיו. אם גודל הרעידה העוקבת גדולה יותר מהרעידה הראשית, מתחלפים המונחים והרעידה העוקבת היא זו שתחשב מעתה כרעידה הראשית ואילו הרעידה "הראשית" תיקרא "רעידה מקדימה" (Foreshock). רעידות עוקבות הן רעידות אדמה קטנות יותר הנוצרות בקרום כדור הארץ על מישור ההעתק של הרעידה הראשית.
מרבית הרעידות העוקבות ממוקמות מעל לכל אזור הקרע ומתרחשות לאורך מישור ההעתק עצמו או לאורך העתקים נוספים באותה יחידת הנפח שהושפעה על ידי המאמץ שנקשר ברעידה הראשית. באופן טיפוסי, הרעידות העוקבות ממוקמות עד למרחק הזהה לאורך הקרע ממישור ההעתק. כאשר מתרחשת רעידת אדמה, חלק מהאנרגיה המשתחררת מההחלקה הפתאומית של הסלע, מועברת לסלעים הסמוכים, מה שמוסיף למאמץ הדחיפה, המשיכה והפיתול שכבר הופעל עליהם. כאשר הלחצים הללו גדולים מכדי שהסלעים יכולים לשאת אותם, הם נשברים גם הם, משחררים סבב חדש של אנרגיה עצורה ויוצרים תקלות חדשות בסלע. באופן זה, רעידות אדמה מולידות רעידות משנה, ורעידות משנה מולידות רעידות משנה קטנות וקטנות יותר.
התבנית של הרעידות העוקבות עוזרת לאשר את גודל השטח שעבר החלקה במהלך הרעידה הראשית. ברעידת האדמה והצונאמי באוקיינוס ההודי (2004) וברעידת האדמה בסצ'ואן (2008), תפוצת הרעידות העוקבות מראה שמוקד רעידת האדמה נמצא למעשה באחד מקצותיו של אזור ההחלקה, דבר המצביע על א-סימטריה חזקה בהתפשטותו של הקרע.
גודל הרעידות העוקבות ותדירותן

נמצאו מספר חוקים אמפיריים הקשורים למגניטודה ולתדירות של רעידות עוקבות:
גודל הרעידות העוקבות ותדירותן > חוק אומורי

אחת מצורות ההצגה של חוק אומורי מקשרת בין הדעיכות בקצב הרעידות העוקבות לזמן שעבר מאז הרעידה הראשית ולפיו קצב הרעידות העוקבות דועך בקצב הופכי לזמן לפי הנוסחה הבאה:
n(t)={\frac {K}{c+t}}
כאשר-
n(t) הוא קצב רעידות האדמה שנמדד בזמן מסוים לאחר הרעידה הראשית
k מייצג את המשרעת
c מייצג את זמן תחילת ה"מערכת"
גרסה מודרנית ושימושית יותר כיום היא של הסייסמולוג היפני טוקוג'י אוטסו (Tokuji Utsu) ולפיה:
n(t)={\frac {k}{(c+t)^{p}}}
כאן p מייצג את קצב הדעיכה והוא נופל בדרך כלל בטווח שבין 0.7-1.5.
לפי משוואות אלה, קצב הרעידות העוקבות דועך במהירות עם הזמן. קצב הרעידות העוקבות פרופורציונלי להופכי של הזמן מאז הרעידה הראשית. לפיכך, לא משנה מהו הסיכוי להתרחשותה של רעידה עוקבת ביום הראשון, ביום השני הסיכוי כבר יהיה מחצית מכך, ביום השלישי כשליש וכן הלאה, כש- p=1.
נוסחאות אלה והצבת נתונים בהן משקפות רק את מרבית רעידות האדמה אך לא את כולן, שכן זהו חוק אמפירי ואין לו די אחיזה במציאות.
גודל הרעידות העוקבות ותדירותן > חוק בת'

חוק בת' מתאר התנהגות של רעידות עוקבות ולפיו גודל הרעידה העוקבת הגדולה ביותר יהיה פי 1.2 קטן יותר מגודל הרעידה הראשית.
גודל הרעידות העוקבות ותדירותן > חוק גוטנברג-ריכטר

רצף רעידות עוקבות יתאים לרוב ליחס גוטנברג-ריכטר המתייחס לקשר בין המגניטודה למספר רעידות האדמה באזור מסוים בפרק זמן נתון.
\!\,N=10^{A-bM}
כאשר:
N מייצג את מספר האירועים המתרחשים בעוצמה מסוימת
M מייצג את המגניטודה המינימלית
A ו- b הם קבועים
במילים אחרות, ישנן הרבה רעידות עוקבות חלשות ומעט חזקות.
השפעתן של רעידות עוקבות

רעידות עוקבות מסוכנות ביותר עקב היותן בלתי צפויות וחזקות וביכולתן להגביר את הנזק לו גרמה רעידת האדמה הראשית. לדוגמה, מבנים שזועזעו ברעידת האדמה הראשית עלולים לקרוס כתוצאה מהרעידה העוקבת. לרעידות אדמה גדולות יש רעידות עוקבות בעוצמה גבוהה שיכולות להימשך חודשים ואף שנים רבות. דוגמה לכך היא רעידות האדמה בניו מדריד (1812-1811) במזרח ארצות הברית, שהתרחשו באזור של שקט סייסמי יחסי, שרעידות עוקבות שלהן עדיין מתרחשות מפעם לפעם על פי חוק אומורי שלעיל. באזורים סייסמיים פעילים ישנן אלפי רעידות אדמה חלשות בשנה, שרובן אינן מורגשות ולפיכך רצף הרעידות העוקבות מסתיים כשקצב רעידות האדמה חוזר למה שהיה לפני רעידת האדמה הראשית.
יש ורעידת אדמה גדולה מתרחשת על מישור העתק שלא היה ידוע קודם לכן, ולא הופיע על המפות הגאולוגיות. רק ניטור הרעידות העוקבות, שמתרחשות תמיד על אותו מישור העתק של הרעידה העיקרית, אִפשֵר את מיפויו של השבר הנעלם שגרם לרעידת האדמה הגדולה. כך היה ברעידת האדמה במפרץ קליפורניה מקסיקו (2010), וברעידת האדמה בקליפורניה (יולי 2019) ובעוד.
באופן דומה לרעידות עוקבות, ישנן לעיתים גם רעידות אדמה בגדלים משתנים לפני בואה של רעידת האדמה הראשית (Foreshocks), ומדענים רבים מקווים למצוא את הדרך להעריך באמצעותן מתי תתרחש ומה תהיה עוצמתה.
ראו גם

רעידה מקדימה
הערות שוליים

↑  What Is an Aftershock?, Britannica Encyclopedia
↑  & Charles F. Richter., 1958. Elementary Seismology. Freeman Company, San Francisco & London, p.69
↑  Agnes Helmstetter and Didier Sornette, Bath's law Derived from the Gutenberg-Richter law and from Aftershock Properties, Cornell University
↑  The Mw 7.2 El Mayor Cucapah (Baja California) Earthquake of April 4, 2010, EERI Special Earthquake Report — July 2010
↑  M 6.4 - Ridgecrest Earthquake Sequence - Tectonic Summary, U.S.G.S.
פרשת מקץ

יוסף מפרש את חלומותיו של פרעה ומתריע מפני שבע שנים שמנות ושבע שנים רזות (רפאל, ראשית המאה ה-16)
פרשת מִקֵּץ היא פרשת השבוע העשירית בספר בראשית. לפי החלוקה לפרקים, היא מתחילה בפרק מ"א, פסוק א' ומסתיימת בפרק מ"ד, פסוק י"ז.
הפרשה ממשיכה לתאר את סיפור יוסף ואחיו. היא נפתחת בפתרון חלומות פרעה בידי יוסף המובילה לעלייתו של יוסף לגדולה כמשנה למלך מצרים. היא ממשיכה בהגעת האחים למצרים, המפגשים שלהם עם יוסף והמאורעות שמתפתחים סביב המפגשים. הפרשה כתובה כפרשיה אחת רצופה.
את פרשת מקץ קוראים כמעט תמיד (כ-89.9% מהשנים) בשבת החלה בחנוכה. אם יש שתי שבתות בחנוכה, קוראים את פרשת מקץ בשבת השנייה.
תוכן הפרשה > חלומות פרעה

פרעה חולם שני חלומות: בראשון עולות מן היאור שבע פרות שמנות ולאחריהן שבע פרות רזות. הפרות הרזות אוכלות את הפרות השמנות ונותרות רזות כשהיו. פרעה מתעורר מהחלום ואז נרדם וחולם חלום שני. בחלום השני עולות שבע שיבולים בריאות וטובות ולאחריהן שבע שיבולים דקות ושדופות. השיבולים הדקות בולעות את השיבולים הבריאות. פרעה מבקש מן היועצים ומן החרטומים לפתור את חלומו, אך הם אינם מצליחים בכך. אז נזכר שר המשקים ביוסף, שפתר את חלומו ואת חלום שר האופים שנתיים קודם לכן, ומספר לפרעה על הצלחתו של יוסף בפתרון החלומות.
יוסף מובא מן הכלא, מתייצב לפני פרעה ומפענח מיד את החלום: על ארץ מצרים עתידות לבוא שבע שנות שובע ושפע, ומיד אחריהן שבע שנות רעב. יוסף אינו מסתפק בפתרון החלום ומציע מיד לפרעה תוכנית פעולה: למנות איש חכם ונבון שיאסוף מהתבואה שתגדל בשנות השובע אל מחסני המלך, ויחלק אותה בשנות הרעב. פרעה מתרשם מאוד מדברי יוסף, מלביש אותו בבגדי מלכות, ממנה אותו להיות המשנה למלך ומפקיד אותו על תוכנית איסוף התבואה. יוסף הופך לאחד האישים החשובים והמכובדים במצרים. יוסף נישא לאסנת בת פוטי פרע, ונולדים להם שני בנים, מנשה ואפרים.
תוכן הפרשה > האחים יורדים למצרים

האירועים מתרחשים כפי שחזה יוסף: באות שבע שנות שובע שבהן אוסף יוסף את התבואה למחסנים, ולאחריהן מתחיל רעב כבד בכל האזור.
הרעב פוגע גם בארץ כנען, ויעקב מבקש מבניו שירדו למצרים כדי להביא משם אוכל. האחים יורדים למצרים ונתקלים ביוסף, אך הם אינם מזהים אותו, בעוד הוא מזהה אותם. הם משתחווים בפניו, כפי שחזה בחלומותיו בנערותו. יוסף מאשים את אחיו שהם מרגלים ואוסר אותם למשך שלשה ימים. לאחר מכן הוא אומר להם שכדי להוכיח את חפותם, עליהם להשאיר את אחד האחים איתו ובינתיים לחזור לכנען ולהביא משם את בנימין, האח החסר שסיפרו לו עליו. הוא אוסר את שמעון, מצייד אותם בתבואה ושולח אותם חזרה לארץ כנען באזהרה שלא יסכים לראות אותם שוב אם לא יביאו את בנימין. בדרך הביתה הם מגלים שהכסף שהם הביאו ליוסף הוטמן באמתחותיהם.
יעקב שומע את הבשורות הקשות ומסרב לשלוח את בנימין: "אותי שיכלתם: יוסף איננו, ושמעון איננו, ואת בנימין תיקחו?!". ראובן מציע לקבל עליו אחריות אך יעקב מסרב. כשתם האוכל בבית יעקב והחזרה למצרים היא הסיכוי היחיד להינצל מרעב, יעקב מסכים לשלוח את בנימין אחרי שיהודה מקבל אחריות עליו.
תוכן הפרשה > האחים חוזרים עם בנימין

האחים באים למצרים עם בנימין ומובאים שוב בפני יוסף. יוסף מתקשה להסתיר את סערת רגשותיו למראה בנימין ובוכה בחדר צדדי. הוא משחרר את שמעון, יושב עם האחים לסעודה ומצייד אותם בתבואה רבה. אולם לצד זאת הוא מורה למשרתו להחביא גביע כסף באמתחתו של בנימין.
כשיוצאים האחים לדרכם חזרה לארץ כנען, רודף אותם משרתו של יוסף ומאשים אותם בגנבת הגביע. האחים המופתעים מכחישים בתוקף וקובעים: "אשר יימצא איתו מעבדיך ומת, וגם אנחנו נהיה לאדוני לעבדים". בחיפוש שנערך מתגלה הגביע אצל בנימין והאחים מובאים חזרה לבית יוסף. הם מציעים את עצמם כעבדים כדי שיניח לבנימין, אך יוסף מתעקש שרק בנימין יישאר אצלו כעבד והשאר ישוחררו לעלות לשלום אל אביהם. בנקודת מבחן זו, שבה יתגלה אם יחסו של יהודה לבנימין שונה מהיחס שהפגין כלפי יוסף בעת מכירתו, מסתיימת הפרשה.
תאריכי הקריאה

השבת בה קוראים את פרשת מקץ יכולה לחול בחמישה תאריכים שונים:
שנת השא ושנת השג - כ"ז בכסלו
שנת הכז ושנת החא - כ"ח בכסלו
שנת גכה ושנת בשה, שנת גכז ושנת בשז - ל' בכסלו
שנת בחג ושנת זשג, שנת בחה ושנת זשה - ב' בטבת
שנת זחא ושנת זחג - ד' בטבת
הפטרה

מכיוון שבדרך כלל קוראים את פרשת מקץ בחנוכה, מפטירים בהפטרה המיוחדת לחנוכה בספר זכריה, פרק ב', פסוק י"ד ("רני ושמחי") . בשנים הנדירות יחסית (כ-10.1% מהשנים) שבהן קוראים את פרשת מקץ שלא בחנוכה (שנים מסוג זחא וזחג), מפטירים בספר מלכים א, מפרק ג', פסוק ט"ו עד פרק ד', פסוק א'. הפסוק הפותח את ההפטרה מתחיל במילה "ויקץ" ומתאר את סוף חלומו של שלמה, שבו מציע לו ה' כל מתנה שיבחר. בתשובה מבקש שלמה: ”וְנָתַתָּ לְעַבְדְּךָ לֵב שֹׁמֵעַ לִשְׁפֹּט אֶת עַמְּךָ”. ההפטרה עצמה עוסקת במשפט שלמה, המופיע מיד לאחר החלום.
בנוסח רומניא קראו באותן השנים ספר ישעיהו, פרק כ"ט, פסוק ז' עד פרק ל', פסוק ד'.
הערות שוליים

↑  רק בשנים מסוג זחא וזחג מקץ נקראת לאחר חנוכה
| פרשות השבוע |
| --- | --- | --- |
| ספר בראשית | בראשית • נח • לך לך • וירא • חיי שרה • תולדות • ויצא • וישלח • וישב • מקץ • ויגש • ויחי |  |
| ספר שמות | שמות • וארא • בא • בשלח • יתרו • משפטים • תרומה • תצוה • כי תשא • ויקהל • פקודי |  |
| ספר ויקרא | ויקרא • צו • שמיני • תזריע • מצורע • אחרי מות • קדושים • אמור • בהר • בחוקותי |  |
| ספר במדבר | במדבר • נשא • בהעלותך • שלח לך • קרח • חקת • בלק • פינחס • מטות • מסעי |  |
| ספר דברים | דברים • ואתחנן • עקב • ראה • שופטים • כי תצא • כי תבוא • נצבים • וילך • האזינו • וזאת הברכה |  |
| ספר בראשית |
| --- | --- | --- |
| פרשת בראשית | בריאת העולם • תוהו ובוהו • רקיע • המים העליונים • בריאת אדם וחוה • אדם וחוה • פרייה ורבייה • גן עדן • נחש הקדמוני • חטא עץ הדעת • קללת האדם והאשה • עץ החיים • קין והבל • שירת למך • מעשה בני האלוהים |  |
| פרשת נח | תיבת נח • המבול • ברית הקשת • שבע מצוות בני נח • שכרות נח • תולדות בני נח • מגדל בבל |  |
| פרשת לך לך | מסע אברהם לארץ כנען • ירידת אברהם למצרים • פרידת אברהם ולוט • מלחמת ארבעת המלכים את החמישה • מלכי-צדק • ברית בין הבתרים • בריחת הגר ולידת ישמעאל • ברית המילה |  |
| פרשת וירא | ביקור המלאכים באוהל אברהם • מהפכת סדום ועמורה • לוט ובנותיו • ירידת אברהם לגרר • גירוש הגר וישמעאל • ברית אברהם ואבימלך • עקדת יצחק |  |
| פרשת חיי שרה | רכישת מערת המכפלה • מציאת אישה ליצחק • נישואי אברהם וקטורה • תולדות ישמעאל |  |
| פרשת תולדות | לידת יעקב ועשו • מכירת הבכורה • ירידת יצחק לגרר • הריב על הבארות • ברית יצחק ואבימלך • גנבת הברכות • בריחת יעקב מעשו |  |
| פרשת ויצא | חלום יעקב • נישואי יעקב עם רחל ולאה • לידת בני יעקב • מעשה הדודאים • בריחת יעקב מלבן • ברית יעקב ולבן |  |
| פרשת וישלח | מפגש יעקב ועשו • מאבק יעקב והמלאך • מעשה שכם ודינה • מעשה שמעון ולוי • קיום הנדר בבית אל • מות רחל וקבורתה • מעשה ראובן ובלהה • פרשת שמונת מלכי אדום |  |
| פרשת וישב | מכירת יוסף • מעשה יהודה ותמר • לידת פרץ וזרח • יוסף ואשת פוטיפר • חלומות שר המשקים ושר האופים |  |
| פרשת מקץ | חלומות פרעה • ירידת אחי יוסף למצרים |  |
| פרשת ויגש | התוודעות יוסף לאחיו • ירידת יעקב למצרים • מכירת ארץ מצרים לפרעה |  |
| פרשת ויחי | שבועת יוסף ליעקב • ברכת אפרים ומנשה • ברכת יעקב לבניו • מות יעקב וקבורתו |  |
| דמויות מרכזיות | אדם וחוה • קין והבל • נח • אברהם ושרה • לוט • הגר וישמעאל • יצחק ורבקה • עשו • יעקב רחל ולאה • בלהה וזלפה • ראובן • שמעון • לוי • יהודה • תמר • יששכר • זבולון • דן • נפתלי • גד • אשר • יוסף • בנימין |  |
ספר בראשית • ספר שמות • ספר ויקרא • ספר במדבר • ספר דברים
”וְכָל הָאָרֶץ בָּאוּ מִצְרַיְמָה לִשְׁבֹּר אֶל יוֹסֵף כִּי חָזַק הָרָעָב בְּכָל הָאָרֶץ.” (בראשית, מ"א, נ"ז) "מצרים ניצלת בידי יוסף", 1827
גביע הכסף מתגלה אצל אחיו של יוסף, באמתחתו של בנימין.
אורלאן

ערך זה עוסק באמנית צרפתייה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  30 במאי 1947 (בת 77) סנט אטיין, צרפת 
 שם לידה:  Mireille Suzanne Francette Porte 
 זרם באמנות:  אמנות עכשווית, אמנות פמיניסטית 
 יצירות ידועות:  Le Baiser de l'artiste 
 פרסים והוקרה:  אבירה בלגיון הצרפתי (2020) 
 orlan.eu
 
אורלאן (נולדה ב-30 במאי 1947), היא אמנית, הוגה-חלוצה בתחום האמנות העכשווית, ופרופסורית צרפתייה שפעילותה עוסקת בתחום המגדר. היא חיה ועובדת בלוס-אנג'לס, ניו-יורק ופריז. היא פועלת במסגרת מדיומים אמנותיים שונים, אך עיקר יצירתה היא במדיום אמנות-המופע הבא לידי ביטוי במיצגים שבמסגרתם היא מבצעת פעולות שונות, מתחפשת, ואף מנתחת את פניה לפי דמויות שונות. גם בתחום האמנות הדוממת מרבית מיצירותיה ממחישות רעיונות במשחקי-זהות, כגון תצלומים שלה בתחפושות או תצלומי הדמיה ממוחשבת של פניה כדמויות שונות.
היא מפורסמת בעיקר בשל סדרת הניתוחים הקוסמטיים שביצעה בפניה לפי יצירות מפורסמות של דמויות נשיות, המהווים יצירת אמנות-מופעית אחת בעלת מסר כנגד תכתיבי הטבעי והמולד, ובהקשר מוסף ופרטני יותר, בעלת מסר כנגד הגדרת זהות נשית במובן של תפיסת היופי הנשי כפי שהיא מוכתבת על ידי גברים. סדרת ניתוחים זו היא יצירתה המרחיקה לכת ביותר, ונחשבת בכלל ליצירה המרחיקה לכת ביותר שנעשתה בהמחשת רעיון של הצבת אתגר לזהות עצמית. כך יצירתה זו גם משלבת מסר פמיניסטי בתוך רעיון חיפוש הזהות, אולם מנגד עוררה סערה שהביאה לביקורת חריפה בקרב חוגים פמיניסטיים לגבי היצירה והאופן שבו היא נעשית.
פעילותה והגותה הייחודיים, המשקפים את אישיותה, הפכו אותה לדמות משפיעה בתחום האמנות העכשווית ובתחום המגדר, ובמהלך השנים לדמות נחשבת בעולם התרבותי והאקדמי, כאשר כיום היא פרופסורית באקול נסיונל סופרייר דה בוזאר - בית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות שבפריז אשר נחשב לאחד מבתי הספר לאמנות היוקרתיים ביותר בעולם, היא יושבת בחבר המנהלים של "ארמון טוקיו" בפריז, ובשנים 2006–2007 פעלה והרצתה במעמד אשת אסכולה במכון גטי למחקר שבלוס-אנג'לס.
בשנת 1982 ייסדה את מגזין האמנות העכשווית המְקֻוָּן (אוֹן לַיְן) הראשון בשם "סקירת גישה לאמנות" (בתרגום חופשי, בצרפתית: "Art-Accès-Revue"), כאשר העלתה תכנים בנושא האמנות העכשווית דרך מכשיר המחשב-טלוויזיה "מיניטל" ששימש בצרפת לפני האינטרנט.
יצירתה

אורלאן מפורסמת בעיקר בשל סדרת ניתוחים פלסטיים שביצעה מתחילת שנות התשעים ועד אמצען, והמשיכה במספר ניתוחים גם בשנות האלפיים. אולם היא החלה לבצע מיצגים תוך שימוש בגופה כבר בשנות ה-60, ועד היום ממשיכה לפתח את הרעיונות של אותן יצירות קודמות, ולהמציא רעיונות חדשים החותרים למסרים שהיא רוצה להעביר, בהשראת קודמיהם.
יצירתה > מיצגי מופע

בשנת 1964, כשעוד התגוררה בעיר הולדתה סיינט-אטיין, ביצעה בעיר מיצג בשם "הליכות בהילוך איטי" (בצרפתית: "Marches au ralenti"), כאשר הלכה בצורה האיטית ביותר שיכלה לחשוב עליה בין שני חלקים מרכזיים בעיר.
בשנים 1965–1983 ביצעה מופעים בשם "מדידות" (בצרפתית: "MesuRages"), כאשר השתמשה בגופה כמכשיר מדידה בהמשלתו ליחידת-מידה שכינתה "גוף-אורלאן", על מנת להגדיר כמה פעמים יכול גופה להיכנס בחלל ארכיטקטוני.
בשנת 1977 ביצעה את "נשיקת האומן" (בצרפתית: "Le baiser de l'artist"), כאשר הוצב ליד מבנה ה-"ארמון הגדול" בפריז תצלום של הגוף שלה בגודל טבעי שהפך לשמש כמכונת מזל – אנשים הכניסו מטבע לתוך חריץ בתצלום, וניתן היה לראות את נפילת המטבע כלפי מטה אל המפשעה. לאחר מכן קיבל מכניס המטבע נשיקה מאורלאן, שעמדה על משטח מוגבה מאחורי התצלום.
בשנת 1978 ביצעה את "מחקר תיעודי: הראש של מדוזה" במוזיאון לודוויג בעיר אאכן שבגרמניה, כאשר הראתה את איברי המין שלה תחת זכוכית מגדלת בזמן שהייתה במחזור. הקו המנחה של המופע היה טקסט של פרויד אשר מתייחס לראשה של דמות המיתולוגיה היוונית "מדוזה", בכותבו: "למראה איבר המין הנשי אפילו השטן בורח".
בשנות ה-90 ביצעה את סדרת הניתוחים בפניה למסר של חיפוש זהות עצמית מתמדת ולחתירה כנגד תפיסת היופי לפי החברה.
יצירתה > מיצגים דוממים

בשנים 1964–1966 הכינה סדרת תצלומים בשם "המובחרים" (שנקראה קודם לכן על שם התצלום המרכזי בסדרה, "Orlan accouche d'elle m'aime"), כאשר בכל תצלום היא מדגמנת בעירום בתנוחה שונה בסגנון של תרגילי שיטת היוגה.
בשנים 1967–1975 הכינה סדרת יצירות בשם "טבלאות חיות" (בצרפתית: "Tableaux Vivants").
מאז שנת 1998 אורלאן יוצרת סדרות של תמונות בשם "הכלאה של הזהות העצמית", שבהן מבוצעות בצורה ממוחשבת הדמיות של התמזגות הפנים שלה עם פנים של דמויות שאינן מערביות בניגוד אליה, מיצירות אמנות המתמקדות במראה פנים (מסכות, פסלים וציורים). שלוש מהסדרות שכבר הוכנו הן: "קדם-קולומביאני", "אינדיאני-אמריקני" ו-"אפריקאי".
בשנת 2001 הפיקה סדרה של כרזות סרטים בשם "תוכנית הסרטים" (בצרפתית: "Le Plan du Film"), עם מגוון אמנים וכותבים, כאשר הכרזות משמשות כהבעת ספק במושג הכללי של דמויות ועלילה, שמקבל משמעות נוספת בתוך המציאות החברתית של תפקידי הפרט ושל סיפורים.
בשנת 2007 יצרה התקן של אמנות-ביוגרפיה בשם "מעילו של הרלקין", כאשר לשם יצירתה שיתפה פעולה עם המעבדה לחקר חיים משותפים של יצורים וצמחים שונים באוסטרליה.
חלק מעבודתה המתמשכת כיום כולל את היצירה: "תפר/הכלאה/מִחְזוּר", שהיא סדרת תלבושות יצירתית העשויה מבגדיה של אורלאן ומתרכזת בנושא הראשון "תפר", כאשר אורלאן מפרקת את בגדיה הישנים ומרכיבה מחדש את חתיכות הבגדים בשילובים שונים ליצירת בגדים חדשים מדגיש את קווי התפר.
ביקורת על עבודתה

בקרב חוגי הפמיניזם טוענים שאורלאן מעצימה את תופעת הניתוחים הקוסמטיים בעצם כך שהיא עושה אותם. כינו אותה "אנטי-פמיניסטית" עקב מטרתה ליצור לעצמה זהות חדשה ועקב האמצעים שבהם היא נוקטת בכלל כדי להשיג את מטרותיה. נאמר כי במקום לדחות את תופעת הניתוחים הקוסמטיים, היא מאמצת אותה; במקום לדחות את צורת החשיבה הגברית, היא משתלבת בתוכה; במקום להגדיר את זהותה, היא מבקשת להיות בעלת זהות שכמו נודדת, שעוברת שינויים גנטיים, מועתקת, שונה ממנה עצמה. בעשיית הניתוחים היא שוללת גם את התרבות המסורתית המתנהלת בהתאם לגברים מנהיגים קדומים, אך יחד עם זאת גם את שלמותה של התפיסה הפמיניסטית המעודדת את האישה להתגאות בזהותה האישית המולדת, בכך שאורלאן יוצרת לעצמה זהות חדשה לעתיד. כפי שאורלאן אומרת, "היצירה שלי היא מאבק כנגד המוּלָד, ההחלטי, המתוכנת, טבע, גֶּנִים, ואלוהים!" בנוסף, מספר מבקרים מתארים אותה כמשוגעת ומעירים ששתלי "המונה-ליזה" שבמצחה נראים כמו קרניים של שטן.
לקריאה נוספת

דרור הררי, תיאטרון - רבעון לתיאטרון עכשווי מספר 16, עמ' 40–43.