stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נקודת מקין
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  מידע גאוגרפי ומידע על מיפוי הנקודה
| איי שטלנד הדרומיים |
| --- | --- | --- |
| איים עיקריים | אי הפיל (אלפנט) • המלך ג'ורג' • גריניץ' • דספשן • לואו • ליווינגסטון • נלסון • סמית' • סנואו • קלרנס • רוברט |  |
| איים קטנים | אלפאוס • אסטור • בארלו • האף מון • איי זד (האי אספרנטו • האי לסידרן • האי פאנאגוריה • האי קושאבה) • ראגד |  |
| איונים | סלע גרייס • סלע פולגר • סלעי ראגד |  |
| מצרי ים | איגליקה • מצר אוסמר • מצר אינגליש • מצר בויד • מצר ברנספילד • מצר מורטון • מצר מקפארליין • מצר סמולנסק |  |
| שוניות והר מצולה  (הרים תת-ימיים) | הר ורדי |  |
| רכסי הרים | רכס אימאון • רמת דוספיי • רמת וידין • רכס ולקה |  |
| הרים ומצוקים | אבלוגי • אונגל • אורגנה • אירווינג • אנטים • דרינוב • הלמט • כריסטי • מאטוצ'ינה • מומצ'יל • מזק • מיזייה • נאופיט • נייפייר • סבלייבסקי • סלאטינה • סלאבייקוב • סן סטפנו • פוסטר • פלאנה • פסגה • רוז • ריגס • שארפ • שופן |  |
| אוכפים | ויטושה • ורשץ • מאדאן • נסבר • פופובו • קוסטנץ |  |
| נונאטאקים | וילן • באחו |  |
| גבעות | אדינבורו • באטנברג • דולו • דרונג • לזלי • נגרו • סילר • פנקה • צ'סטר • רזן |  |
| חצאי אי ולשונות יבשה | נקודת אדוארדס • גבעת אדינבורו • נקודת איוואן אסן • נקודת אלין פלין • נקודת אמאדוק • נקודת אסקס • חצי האי ארצ'ר • נקודת באטאק • חצי האי בורגס • נקודת באטאק • נקודת בטוליה • נקודת בוטב • חצי האי ביירז • נקודת בנסון • נקודת ברון • נקודת גארמן • כף ג'יימס • נקודת גרגורי • נקודת דבליאנוב • נקודת דומטה • נקודת דופניצה • נקודת דליאן • נקודת האמר • נקודת הרמוני • נקודת ואראדרו • חצי האי וארנה • נקודת וונד • נקודת וילאגרה • נקודת וליקאן • נקודת זהרי • נקודת יאנה • נקודת יובקוב • נקודת יירצ'ק • נקודת לאקאטניק • נקודת לברנוב • ליונז ראמפ • נקודת ליסטה • נקודת מדובנה • נקודת מקין • נקודת מקרוני • ראש מרטינז • נקודת מרקלי • נקודת נגרה • נקודת ניואל • נקודת ניקופול • נקודת סאדאלה • נקודת סבאר • נקודת סומוביט • נקודת סידינס • נקודת סמירננסקי • כף סמית' • נקודת סנאה קרוז • נקודת סקלינה • נקודת סרדץ • נקודת פרליק • נקודת קובאדין • נקודת קוטיס • חצי האי קופרמיין • נקודת קיצ'ן • נקודת קתרינה • נקודת ראדב • נקודת רוברט • נקודת רוס • נקודת רזדל • חצי האי ריי • נקודת רילה • נקודת ריש • נקודת רנייר • כף שירף |  |
| מפרצים | אדמירליטי • איוואן אסן • באבה טונקה • ברשליאן • גארניה • המלך ג'ורג' • הירו • ודנה • זאפאלניה • חיסריה • יארביצה • יונדולה • לגרו • לינבו • מון • מיטשל • מיקאלבי • נבסטינו • ניקולוב • פאקושה • צפינה • קרוני • קרלוטה |  |
| אגמים | אגם לימנופולאר • אגם מידג' |  |
| קרחונים | קרחוני איי שטלנד הדרומיים בחלוקה לפי איים |  |
| מבנים | כנסיית השילוש הקדוש |  |
| אזורים אנטארקטיים מוגנים במיוחד | חצי האי ביירז • נקודת הרמוני • ליונז ראמפ • מפרץ אדמירליטי • כף שירף |  |
| אזורי ציפורים בעלי חשיבות | מפרץ אדמירליטי • נקודת בארנארד (נקודת ברנרד) • חצי האי ביירז • נקודת הרמוני • האי טרטר • ליונז ראמפ • חצי האי פוטר • כף שירף |  |
נקודת מקלאוד (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק בלשון יבשה בארכיפלג פאלמר שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  ג'ון מקלאוד 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  64°06′00″S 61°58′00″W﻿ / ﻿64.1°S 61.9667°W﻿ / -64.1; -61.9667
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהנקודת מקלאוד(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהנקודת מקלאוד(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת מקלאוד(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת מקלאוד
 
נקודת מקלאוד (באנגלית: Macleod Point) היא לשון יבשה המהווה את הקצה הדרום-מזרחי של האי לייז', בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הנקודה

הנקודה מופיעה לראשונה במפה של ממשלת ארגנטינה משנת 1957; במפה זו אין לנקודה שם.
הנקודה צולמה מהאוויר על ידי חברת האנטיג אירוסרוויירס בע"מ בין השנים 1956–1957, ומופתה על בסיס תצלומי אוויר אלה על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1959.
היסטוריה > מקור השם

שמה של לשון היבשה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
הנקודה נקראת על שמו של ג'ון ג'יימס ריצ'רד מקלאוד, פיזיולוג סקוטי זוכה פרס נובל ברפואה אשר היה אחד ממגלי האינסולין בשנת 1922.
וזאת בדומה לאתרים רבים אחרים באזור, אשר נקראו על שמם של חלוצים בתחום הרפואה.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2 3 4 5 6 7  מידע על גילוי הנקודה ומקור שמה
| איים בארכיפלג פאלמר |
| --- | --- | --- |
| איים | אבוט • אולין • אומגה • אטא • אלפא • אלקה • אונוור • אפסילון • בראבנט • בוב • גאנד • גלארוס • דייוויס • דינק • דלתא • דרים • הארי • וינצקה • טאוור • למדא • לייז' • לקוואנט • פמפה |  |
| קבוצות איים | איי אומיקרון • איי טטראד • איי כריסטיאניה • איי מלכיור • איי סיגמא • איי פאי • איי פסי |  |
| איונים | סלע גריינדר |  |
ניו שפרד

ניו שפרד (באנגלית: New Shepard) הוא משגר רב-שימושי המיועד לטיסות חלל תת-מסלוליות, אשר פותח על ידי חברת בלו אוריג'ין האמריקאית. המשגר מיועד לשאת נוסעים למטרות תיירות בחלל והוא מתוכנן להמריא לגובה של כ-100 קילומטר בטיסה תת-מסלולית, לנחות אנכית על משטח נחיתה ולהיות משוגר פעמים נוספות. השם ניו שפרד מתייחס לאלן שפרד שהיה האסטרונאוט האמריקני הראשון בחלל, בטיסת מרקורי-רדסטון 3, שהייתה טיסה תת-מסלולית בתוכנית מרקורי.
פיתוח אב הטיפוס הראשון של המשגר החל בשנת 2006, ומודל בגודל מלא של המנוע והרקטה נבנה בתחילת העשור השני של המאה ה-21. טיסת הניסוי הלא מאוישת הראשונה המריאה ב-2015 וכללה את גרסת המשגר השנייה וקפסולת החלל. טיסת הניסוי השנייה ב-23 בנובמבר 2015 הגיעה לגובה של 100.5 קילומטר, חצתה את קו קרמן הנחשב לגבול החלל החיצון, והמשגר ביצע נחיתה מבוקרת בחזרה לקרקע. היה זה המשגר הראשון שהשלים נחיתה אנכית מבוקרת. הבדיקות המשיכו ב-2016 עם אותו הדגם וב-2017 עם הדגם השלישי.
בלו אוריג'ין תכננה לשגר את הטיסה המאוישת הראשונה בשנת 2019, אך לבסוף היא נדחתה לשנת 2021. בינואר 2021 שוגרה טיסת בכורה לא מאוישת של הדגם הרביעי, וטיסה מאוישת ראשונה שוגרה ב-20 ביולי 2021. בין ארבעת נוסעי טיסת הבכורה המאוישת נמנה ג'ף בזוס, מייסד בלו אוריג׳ין.
היסטוריה > פיתוח ראשוני של המשגר

בלו אוריג'ין לא פרסמה פרטים אודות המשגר בשנים הראשונות, ולציבור נודע על המיזם מספר שנים לאחר התחלת התכנון בעשור הראשון של המאה ה-21. אב הטיפוס הראשון של הניו שפרד היה רכב הדגמה קטן בשם "גודארד" אשר נבנה בשנת 2006 לאחר פיתוח המנועים. "גודארד" ערך את המראת הבכורה שלו ב-13 בנובמבר 2006. פיתוח קפסולת החלל בה ישהו הנוסעים החל גם הוא באותן שנים.
באוקטובר 2012 ביצעה בלו אוריג'ין בדיקה של מערכת המילוט של הקפסולה. מטרת הבדיקה הייתה לאשר את יכולת מערכת המילוט של הקפסולה בעת תקלה במשגר. במהלך הבדיקה, הקפסולה הניעה את מנועי המילוט שלה ושוגרה הרחק מהמשגר. הקפסולה הגיעה לגובה של 703 מטרים מעל פני הקרקע ונחתה בהצלחה בעזרת מצנחיה. באפריל 2015, הודיעה בלו אוריג'ין שהיא השלימה את הבדיקות עבור מנועי BE-3 של הניו שפרד וכי בכוונתה להתחיל טיסות ניסוי של הניו שפרד בהמשך אותה השנה.
היסטוריה > טיסות ניסוי

טיסת הניסוי הראשונה של משגר הניו שפרד, מספר סידורי NS1, נערכה ב-29 באפריל 2015. במהלך טיסה זו הקפסולה הגיעה לגובה של 93.5 קילומטרים. בעוד שטיסת הניסוי עצמה הוגדרה כמוצלחת, והקפסולה נחתה בשלום בעזרת מצנחים כפי התכנון, המשגר החדשני ניסה לבצע נחיתה ראשונה מסוגה של משגר אך התרסק בחזרתו. התרסקותו נבעה מלחץ הידראולי במערכת השליטה של המשגר במהלך ההמראה.
לאחר אובדן המשגר הראשון, נבנה משגר ניו שפרד שני תחת המספר הסידורי NS2. טיסתו הראשונה, והשנייה בסך הכל של הניו שפרד, נערכה ב-23 בנובמבר 2015 והגיעה לגובה של 100.5 קילומטרים. טיסה זו הסתיימה בהצלחה לאחר שהקפסולה והמשגר נחתו בשלום. נחיתתו של המשגר הייתה למעשה הפעם הראשונה בהיסטוריה שמשגר כלשהו ביצע נחיתה אנכית מבוקרת לאחר ששיגר מטען לחלל. כחודשיים לאחר מכן, ב-22 בינואר 2016, שיגרה בלו אוריג'ין בפעם השנייה את אותו המשגר. הקפסולה הגיעה לגובה של 101.7 קילומטרים ולאחר נחיתה מוצלחת של המשגר, צנחה הקפסולה בשלום אל האדמה. הישג זה הדגים את יכולתו של הניו שפרד כמשגר רב-שימושי. משגר זה, שמספרו הסידורי הוא NS2, טס שלוש פעמים נוספות לפני שהוצא משירות. בטיסתו החמישית והאחרונה, בוצעה בדיקת ביטול בעת שיגור (In-Flight Abort System). מטרת הבדיקה הייתה לבחון את מערכת המילוט של הקפסולה בעת תקלה במשגר תוך כדי טיסה. לפני השיגור, הקפסולה תוכננה לנחות בעזרת מצנחים אך ההערכה לגבי המשגר הייתה שלא יצליח לנחות בשלום עקב הלחץ המופעל עליו תוך כדי הפעלת מערכת המילוט. למרות זאת, יחד עם חזרתה בשלום של הקפסולה, גם המשגר הצליח לבצע נחיתה מוצלחת לאחר שהצליח לשרוד את הלחץ הדינמי.
לאחר שהמשגר השני הוצא משירות, נבנה משגר ניו שפרד שלישי תחת המספר הסידורי NS3. משגר זה שודרג ותוכנן להיות רב-שימושי אף יותר מקודמו. כמו כן הוא גם כלל הגנה תרמית משופרת וקפסולת נוסעים מחודשת. טיסת הבכורה של NS3 נערכה ב-12 בדצמבר 2017. טיסה זו הייתה הפעם הראשונה שרשות התעופה הפדרלית אישרה לבלו אוריג'ין לשאת מטען מסחרי על הניו שפרד עבור תשלום ובכך להתחיל לייצר רווחים מרכב השיגור. על סיפון הקפסולה היו 12 ניסויים שונים, כמו גם בובת מבחן ריסוק של בלו אוריג'ין. משגר זה טס שש פעמים נוספות ועבר שדרוגים נוספים.
המשגר הרביעי שנכנס לשירות במסגרת תוכנית טיסות הניסוי הוא NS4 אשר נבנה בשנת 2018. משגר זה מכונה גם RSS First Step והוא הראשון שיישא תיירים לחלל. טיסת הבכורה הלא-מאוישת שלו נערכה ב-14 בינואר 2021. טיסת הניסוי המאוישת הראשונה שוגרה ב-20 ביולי 2021 ונשאה ארבעה אנשים, בהם מייסד בלו אוריג'ין ג'ף בזוס ואחיו, וואלי פאנק ותייר נוסף.
מבנה המשגר

ניו שפרד הוא משגר רב-שימושי המיועד לטיסות חלל תת-מסלוליות. הוא מורכב משני חלקים עיקריים: משגר וקפסולת חלל המיועדת לשאת נוסעים. ניו שפרד הוא אוטונומי לחלוטין ונשלט על ידי מחשבים על סיפון רכב השיגור, ללא צורך בטייס אנושי או מרכז בקרה על הקרקע.
המשגר של ניו שפרד מורכב משלב יחיד בגובה של 18 מטרים. תפקידו הוא לשגר את הקפסולה לגובה של כחמישים קילומטרים מעל פני הקרקע, להיפרד מהקפסולה מעט לאחר מכן בגובה של כשבעים קילומטרים ולבצע נחיתה אנכית ממונעת על משטח נחיתה. בבסיסו של המשגר מנוע BE-3 יחיד המונע על ידי דלק ממימן נוזלי וחמצן נוזלי ומספק כוח דחף של 490 קילו־ניוטון.
קפסולת החלל המאוישת של ניו שפרד היא קפסולה מדוחסת אוויר אשר תפקידה להיפרד מהמשגר לאחר הליך השיגור ולנחות בעזרת שלושה מצנחים כעבור מספר דקות של שהיה בתנאי חוסר כבידה. הקפסולה מצוידת במערכת מילוט המסוגלת להאיץ את הקפסולה הרחק מהמשגר במקרה של תקלה בכל שלב בהליך השיגור. הנפח הפנימי של הקפסולה הוא 15 מטרים מעוקבים והיא יכולה לשאת שישה אנשים.
פרופיל טיסה

משך הטיסה על סיפון הניו שפרד מרגע השיגור ועד לנחיתת הקפסולה הוא כעשר דקות. בעת השיגור, ניו שפרד מפעיל את מנועו הרקטי BE-3 למשך 110 שניות ומגיע לגובה של כ-50 קילומטרים. מעט לאחר כיבוי המנוע, הנוסעים מתחילים להרגיש בחוסר כבידה בעוד המשגר ממשיך מעלה בטיסה לא ממונעת בעזרת מומנטום בלבד. בגובה של כ-70 קילומטרים, נפרד המשגר מהקפסולה ועושה את דרכו לעבר נחיתה ממונעת על משטח נחיתה מיועד. הקפסולה ממשיכה מעלה עד לגובה של מעט מעל 100 קילומטרים וחוצה את קו קרמן הנחשב לתחילתו של החלל החיצון. לאחר שהחללית מגיעה לגובה השיא, היא צונחת בחזרה מטה כאשר שלושת מצנחיה נפתחים בגובה של פחות מקילומטר ורגע לפני הנחיתה מופעלת רקטת האטה בפעימה קטנה אשר מרככת את הנגיעה בקרקע.
רשימת טיסות מאוישות

| טיסה | תאריך שיגור  (UTC) | משגר   (מספר סידורי) | אפוגיאה (ק"מ) | אנשי צוות | הערות | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| NS-16 | 20 ביולי 2021 | NS-4.3 ♺   RSS First Step ♺ | 107.05 | 4 | טיסה מאוישת ראשונה; צוות של ארבעה אנשים וביניהם מייסד בלו אוריג'ין ג'ף בזוס ואחיו מארק בזוס, וואלי פאנק ואוליבר דימן. | הצלחה |
| NS-18 | 13 באוקטובר 2021 | NS-4.4 ♺   RSS First Step ♺ | 107.041 | 4 | טיסה מאוישת שנייה; צוות של ארבעה אנשים, כריס בוסהויז'ן, גלן דה וריס, אודרי פאוורס והשחקן ויליאם שאטנר שהיה לאדם המבוגר ביותר שטס לחלל (בגיל 90). | הצלחה |
| NS-19 | 11 בדצמבר 2021 | NS-4.5 ♺   RSS First Step ♺ | 107 | 6 | טיסה מאוישת שלישית; צוות של שישה אנשים, לאנה בס, קמרון בס, אוון דיק, לורה שפרד צ'רצ'לי, מייקל סטראהן ודילן טיילור. | הצלחה |
| NS-20 | 31 במרץ 2022 | NS-4.6 ♺   RSS First Step ♺ | 107.069 | 6 | טיסה מאוישת רביעית; צוות של שישה אנשים, מרטי אלן, שרון האגל, מארק הייגל, ג'ים קיטשן, ג'ורג' ניילד וגארי לאי | הצלחה |
| NS-21 | 4 ביוני   2022 | NS-4.7 ♺   RSS First Step ♺ | 107.041 | 6 | טיסה מאוישת חמישית; צוות של שישה אנשים, אוון דיק, קטיה אכזררטה, חמיש הרדינג, ויקטור קוריאה הספניה, ג'יסון רובינסון וויקטור וסקוב | הצלחה |
| NS-22 | 4 באוגוסט 2022 | NS-4.8 ♺   RSS First Step ♺ | 107.056 | 6 | טיסה מאוישת שישית; צוות של שישה אנשים, קובי קוטון, מריו פריירה, ונסה אובראיין, קלינט קלי השלישי, שרה סברי וסטיב יאנג | הצלחה |
↑  משגרים וקפסולות חלל בשימוש חוזר מסומנות בסמל המחזור ♺
ראו גם

רשימה של טיסות חלל מאוישות
הערות שוליים

↑  אליסף קוסמן, ‏בלו אוריג'ין הצליחה לראשונה בהסטוריה של תוכנית החלל להנחית בשלום משגר חלל לשימוש חוזר, באתר "הידען", 25 בנובמבר 2015
↑  סיגורד דה קייסר,‏ "Blue Origin Flight Test Update",‏ 3 בינואר 2007,‏ SpaceFellowship
↑  ‏ "Blue Origin Completes Pad Escape Test",‏ 22 באוקטובר 2012,‏ אתר נאס"א
↑  ג'ף פוסט,‏ "Blue Origin’s New Shepard Vehicle Makes First Test Flight",‏ 30 באפריל 2015,‏ Space News
↑  כריס אייסידור ורייצ'ל קריין,‏ "Jeff Bezos' rocket lands safely after space flight",‏ 24 בנובמבר 2015,‏ CNN
1 2  ג'ף פוסט,‏ "Blue Origin’s suborbital plans are finally ready for flight",‏ 13 באפריל 2015,‏ The Space Review
↑  ‏ "Our Approach to Technology", אתר בלו אוריג'ין
| חלליות מאוישות |
| --- | --- | --- |
| פעיל | ארצות הברית (דרגון 2 • ניו שפרד • ספייס שיפ 2) • סין (שנג'ואו) • רוסיה (סויוז) |  |
| בפיתוח | ארצות הברית (אוריון • סטארליינר • סטארשיפ) • הודו (גאגאניאן) • סין (הדור הבא) • רוסיה (אוריול) |  |
| הוצא משירות | ארצות הברית (מרקורי • X-15 • ג'מיני • אפולו ((תאי הפיקוד/שירות • רכב הנחיתה הירחי)) • מעבורות החלל • ספייס שיפ 1) • ברית המועצות (ווסטוק • ווסחוד) |  |
קפסולת החלל של ניו שפרד לאחר נחיתה
נדיה אטינגון-רייכרט

| --- | --- |

 לידה:  28 באפריל 1903 קייב, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  11 בפברואר 1994 (בגיל 90) 
 מקום קבורה:  בית העלמין קריית שאול 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  האקדמיה הלאומית למוזיקה של אוקראינה על שם צ'ייקובסקי 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 בן או בת זוג:  ישראל רייכרט 
 
נדיה אֶטינגוֹן-רייכֶרט (28 באפריל 1903 – 11 בפברואר 1994) הייתה פסנתרנית ישראלית.
ביוגרפיה

נדיה אטינגון נולדה בעיר הפלך קייב שבדרום-מערב רוסיה (אוקראינה), בתם של אפרתינה (פניה) ואלתר אטינגון (בנו של גרשון אטינגון).
את לימודי המוזיקה החלה בקונסרבטוריון של קייב, ואחר-כך למדה בלייפציג אצל רוברט טייכמילר (אנ') ובברלין אצל ארטור שנאבל. עם תום לימודיה החלה בקריירה של פסנתרנית קונצרטים והופיעה ברוסיה, גרמניה, אוסטריה, צרפת, אנגליה (שם עבדה עם הפסנתרן טוביאס מתאי (אנ')), קפריסין ולבנון.
בשנת 1925 עלתה לארץ ישראל ופיתחה קריירה מוזיקלית, הן כפסנתרנית סולנית ברסיטלים ועם תזמורות והן בהרכבים קאמריים. כיהנה בתפקיד יושבת ראש אגודת האמנים למוזיקה בתל אביב. בשנת 1938 היא הייתה סולנית בקונצרט הראשון של אגודת חובבי המוזיקה.
ביוני 1928 נישאה לישראל רייכרט, ממניחי היסודות לחקר החקלאות ומחלוצי המחקר הפיטופתולוגי בישראל, מראשוני מכון וולקני, פרופסור בפקולטה לחקלאות באוניברסיטה העברית בירושלים, וחתן פרס ישראל למדעי החיים (תשט"ו). הייתה נשואה לו עד מותו ב-1975.

אטינגון-רייכרט נפטרה ב-1994. נקברה לצד בן-זוגה בבית העלמין קריית שאול.
אחותה צלה נישאה לד"ר נפתלי כהן, שלימים התפרסם כסופר (בנו של ד"ר אליהו (אליאס) כהן ונכדו של ר' מיכל הכהן). בתם היא העיתונאית תקוה וינשטוק (אלמנתו של איש הספר ירוחם לוריא, נכדו של אהרן שלוש).

הפסיכואנליטיקאי מקס אייטינגון היה קרוב משפחתה, והיא הייתה בקשר הדוק עמו.
לקריאה נוספת

'Etingon-Reichert, Nadia,' in: Who's who in Israel and in the work for Israel abroad, 1978, p. 121.
הערות שוליים

1 2  נדיה אטינגון-רייכרט באתר חברה קדישא ת"א–יפו.
↑  גרשון-שרגא אטינגון, באתר ראשונים פתח תקווה.
↑  תקוה וינשטוק, ‏מי אתה, ד"ר מקס אטינגון?, "חדשות בן עזר" 753, 21 ביוני 2012.
משקפיים (שיר)

"משקפיים" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית נועה קירל. את השיר הוציאה ב-10 ביוני 2024 לאור חברת התקליטים D-Music, כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן.
השיר הגיע למקום השביעי במצעד הפזמונים השבועי של מדיה פורסט.
רקע וכתיבה

"משקפיים" נכתב על ידי רון ביטון, קירל ואיתי שמעוני, בהתאם ללחן שחיברו השניים הראשונים. על הפקתו המוזיקלית היה איתי גלו אחראי. זהו שיתוף הפעולה השני של גלו וקירל, לאחר שב-2021 הוציאו את "פעמון".
בספטמבר 2023 הושמע השיר לראשונה במסיבה שנערכה לאחר צמד הופעותיה של קירל בפארק הירקון. קודם לפרסומו הוציאה קירל מספר סרטוני טיקטוק המרמזים על שמו, עד שלבסוף, ב-6 ביוני הכריזה על תאריך יציאתו.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 7 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 8 |  |
|  ישראל | היטליסט | 16 |  |
הערות שוליים

↑  גלעד ינאי, נועה קירל: "מציגים אותי בחו"ל בתור הכוכבת הבינלאומית וזה נשמע מאוד גדול ועצום", באתר חדשות 13, 15 במרץ 2022
↑  גיל משעלי, ‏נועה קירל חשפה שיר חדש באפטר של פארק הירקון, באתר ‏מאקו‏, 25 בספטמבר 2023
↑  משקפיים – 10.6, בטיקטוק
| נועה קירל |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים | דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים |  |
| פסקולים | כפולה |  |
| סינגלים | "מדברים" • "קילר" • "יש בי אהבה" • "רק אתה" • "חצי משוגע" • "תן לי סימן" • "מקום לשינוי" • "אצל הדודה והדוד" • "טיקיטאס" • "מגיבור לאויב" • "בא לי אותך" • "Drum" • "חצוף" • "פאוץ'" • "SLT" • "אם אתה גבר" • "מיליון דולר" • "אמבולנס" • "יהלומים – Bling Bling" • "טרילילי טרללה" • "Please Don't Suck" • ‏"Bad Little Thing" • "רעשים" • "Thought About That" • "פעמון" • "Dale Promo" • "שלושה בנות" • "שחרר אותי" • "פנתרה" • "מאמי" • "Gone" • ‏"Unicorn" • "פרובוקטיבית" • "Deja Vu" • "בנות כמוני לא בוכות" • "משקפיים" • "Doctor" • "אני" • "שיהיה לך טוב" • "Ba Da Bing" |  |
| השתתפות בסינגלים | "סינדרלה" • "לרקוד עם דמעות בעיניים" • "מאושרים" • "Lucky" • "גושפנקא" |  |
| שירים נוספים | "מחול מטורף" |  |
| פילמוגרפיה | "כמעט מפורסמת" • "ליפסטאר" • "כפולה" • "גוט טאלנט ישראל" • "שלטון הצללים" • "בית ספר למוסיקה" • "פלמ"ח" • "אוהב אותך צ'ארלי" |  |
| חברות תקליטים | NMC • אטלנטיק |  |
| ערכים קשורים | ישראל באירוויזיון 2023 • אירוויזיון 2023 |  |
משקפיים (כתב עת)

| --- | --- |

שער גיליון ינואר 1994 של משקפיים, בנושא "זמן"
 פורמט:  מודפס
 מו"ל:  מוזיאון ישראל
 מייסד:  תמיר ראונר
 עורכת ראשית:  סמדר תירוש
 תאריכי הופעה:  1987–2001 (כ־14 שנים)
 שפה:  עברית
 מדינה:  ישראל
 
שער הגיליון השלישי של המגזין בשמו החדש, מוזה
משקפיים הוא כתב עת רב תחומי לתרבות שיצא לאור על ידי מוזיאון ישראל בין השנים 1987 ל-2001.
מייסדו בשנת 1987 ועורכו במשך תשע שנותיו הראשונות היה תמיר ראונר.
היסטוריה

בשנתיים הראשונות להופעתו היה "משקפיים" פרויקט משותף של אגף הנוער של מוזיאון ישראל והשבועון "כותרת ראשית". בעקבות סגירתו של השבועון "כותרת ראשית" החל מגיליון 6 של "משקפיים" החליף העיתון "ידיעות אחרונות" את "כותרת ראשית" כשותף להוצאה לאור של "משקפיים". עם הופעתו היה "משקפיים", בתפיסתו החזותית מילולית ה"לא שמרנית" תופעה חדשה בנוף כתבי העת בישראל.
בשנת 1994, לאחר שבע שנות הופעה של "משקפיים", ייסד העורך תמיר ראונר את "עיניים", כתב עת לילדים שהוצג כ"אח צעיר למשקפיים" - מגזין לילדים בעל תפיסה דומה. ב-1996, לאחר שנתיים של עריכת שני המגזינים, עזב תמיר ראונר את "משקפיים" והחל מגיליון 26 החליפה אותו העורכת סמדר תירוש. בתקופת תירוש שינה המגזין את אופיו, והוא החל פונה לקהל בוגר יותר. בהתאם לכך השתנתה כותרתו, החל מגיליון 29, מ"רבעון של אגף הנוער" ל"רבעון לאמנויות", וכן השתנה עיצובו הגרפי, כולל עיצוב שם כתב העת. בשנת 2000 החליפה מוניקה לביא את סמדר תירוש ואז שונה שם המגזין ל"מוזה". בסוף שנת 2001 נסגר המגזין "מוזה", עם 2000 מנויים (כדי לכסות את העלויות ולהמשיך לפעול נזקקו כפליים).
נושאי הגיליונות

כל גיליון של "משקפיים" הוקדש לנושא מרכזי אחד. העורך, תמיר ראונר, הבהיר זאת בפתח הגיליון הראשון: "בכל חוברת נתבונן בנושא מסוים, שנבחר מתוך נושאים המיוצגים במוזיאון. נבקש לגעת בכמה פנים של הנושא וניתן ביטוי לאנשים שדעתם או מעשיהם באותו הקשר מעניינים אותנו".
נושאי הגיליונות:
רישום - כתב - דיוקן - קומיקס - צילום - אגדות - אור - משחק - אריזה - כיסא - חומר - איור - על האמן - טבע - תנועה - ילדות - אהבה - פוליטיקה - זמן - מין ואמנות - גיבורים - זיוף - שפה - שיגעון - חלומות - מפות - קופסה עם מסך - חתונה - אוכל - אדמה - אלוהים - מסכות - לבוש - חורים - אבנים - קישוט - העתיד שהיה - כיעור
הערות שוליים

↑  דנה גילרמן, מגזין האמנות של מוזיאון ישראל נסגר, באתר הארץ, 1 בינואר 2002
↑  מרב יודילוביץ', רבעון האמנות "מוזה" נסגר, באתר ynet, 1 בינואר 2002
נקודת מרקלי

ערך זה עוסק בלשון יבשה באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  חצי אי 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  62°56′10″S 62°33′05″W﻿ / ﻿62.9361°S 62.5514°W﻿ / -62.9361; -62.5514
  (למפת איי שטלנד הדרומיים מוגדלת) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהנקודת מרקלי(למפת איי שטלנד הדרומיים רגילה) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהנקודת מרקלי
 
מפת האי סמית'. נקודת מרקלי מצויה 
 במרכז הרביע האמצעי בשורה התחתונה של רביעי המפה.
נקודת מרקלי (באנגלית: Markeli Point; בבולגרית: нос Маркели) היא לשון יבשה שאינה מכוסה קרח בחוף הצפון מערבי של האי סמית', באיי שטלנד הדרומיים, בטריטורייה הבריטית האנטארקטית, שבאנטארקטיקה.
אורכה של לשון היבשה 1.2 קילומטרים, והיא פונה לכיוון מערב - דרום-מערב, לתוך מעבר דרייק.
הנקודה מהווה את הקצה הצפוני של הכניסה למפרצון קבט.
הנקודה ממוקמת 14.5 קילומטרים דרומית - מערבית מכף סמית'; 2 קילומטרים דרומית - דרום-מערבית מנקודת גרגורי; ו-19.8 קילומטרים צפונית - צפון-מזרחית מכף ג'יימס.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הנקודה

הנקודה מופתה לראשונה על ידי סוקרים בולגריים בשנת 2009.
היסטוריה > מקור השם

הסוקרים שמיפו את החוף קראו ללשון היבשה המהווה את נקודת גרגורי בשם "נקודת מרקלי". כאשר שונה שם נקודת גרגורי, הועבר השם מרקלי ללשון יבשה זו.
הנקודה נקראת על שמה המצודה הימי -ביניימית מרקלי שבדרום-מזרח בולגריה.
לקריאה נוספת

הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית)
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של בולגריה
1 2 3 4 5 6 7 8 9  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2 3 4 5 6 7  הגאזט האנטארקטי הבולגרי
| איי שטלנד הדרומיים |
| --- | --- | --- |
| איים עיקריים | אי הפיל (אלפנט) • המלך ג'ורג' • גריניץ' • דספשן • לואו • ליווינגסטון • נלסון • סמית' • סנואו • קלרנס • רוברט |  |
| איים קטנים | אלפאוס • אסטור • בארלו • האף מון • איי זד (האי אספרנטו • האי לסידרן • האי פאנאגוריה • האי קושאבה) • ראגד |  |
| איונים | סלע גרייס • סלע פולגר • סלעי ראגד |  |
| מצרי ים | איגליקה • מצר אוסמר • מצר אינגליש • מצר בויד • מצר ברנספילד • מצר מורטון • מצר מקפארליין • מצר סמולנסק |  |
| שוניות והר מצולה  (הרים תת-ימיים) | הר ורדי |  |
| רכסי הרים | רכס אימאון • רמת דוספיי • רמת וידין • רכס ולקה |  |
| הרים ומצוקים | אבלוגי • אונגל • אורגנה • אירווינג • אנטים • דרינוב • הלמט • כריסטי • מאטוצ'ינה • מומצ'יל • מזק • מיזייה • נאופיט • נייפייר • סבלייבסקי • סלאטינה • סלאבייקוב • סן סטפנו • פוסטר • פלאנה • פסגה • רוז • ריגס • שארפ • שופן |  |
| אוכפים | ויטושה • ורשץ • מאדאן • נסבר • פופובו • קוסטנץ |  |
| נונאטאקים | וילן • באחו |  |
| גבעות | אדינבורו • באטנברג • דולו • דרונג • לזלי • נגרו • סילר • פנקה • צ'סטר • רזן |  |
| חצאי אי ולשונות יבשה | נקודת אדוארדס • גבעת אדינבורו • נקודת איוואן אסן • נקודת אלין פלין • נקודת אמאדוק • נקודת אסקס • חצי האי ארצ'ר • נקודת באטאק • חצי האי בורגס • נקודת באטאק • נקודת בטוליה • נקודת בוטב • חצי האי ביירז • נקודת בנסון • נקודת ברון • נקודת גארמן • כף ג'יימס • נקודת גרגורי • נקודת דבליאנוב • נקודת דומטה • נקודת דופניצה • נקודת דליאן • נקודת האמר • נקודת הרמוני • נקודת ואראדרו • חצי האי וארנה • נקודת וונד • נקודת וילאגרה • נקודת וליקאן • נקודת זהרי • נקודת יאנה • נקודת יובקוב • נקודת יירצ'ק • נקודת לאקאטניק • נקודת לברנוב • ליונז ראמפ • נקודת ליסטה • נקודת מדובנה • נקודת מקין • נקודת מקרוני • ראש מרטינז • נקודת מרקלי • נקודת נגרה • נקודת ניואל • נקודת ניקופול • נקודת סאדאלה • נקודת סבאר • נקודת סומוביט • נקודת סידינס • נקודת סמירננסקי • כף סמית' • נקודת סנאה קרוז • נקודת סקלינה • נקודת סרדץ • נקודת פרליק • נקודת קובאדין • נקודת קוטיס • חצי האי קופרמיין • נקודת קיצ'ן • נקודת קתרינה • נקודת ראדב • נקודת רוברט • נקודת רוס • נקודת רזדל • חצי האי ריי • נקודת רילה • נקודת ריש • נקודת רנייר • כף שירף |  |
| מפרצים | אדמירליטי • איוואן אסן • באבה טונקה • ברשליאן • גארניה • המלך ג'ורג' • הירו • ודנה • זאפאלניה • חיסריה • יארביצה • יונדולה • לגרו • לינבו • מון • מיטשל • מיקאלבי • נבסטינו • ניקולוב • פאקושה • צפינה • קרוני • קרלוטה |  |
| אגמים | אגם לימנופולאר • אגם מידג' |  |
| קרחונים | קרחוני איי שטלנד הדרומיים בחלוקה לפי איים |  |
| מבנים | כנסיית השילוש הקדוש |  |
| אזורים אנטארקטיים מוגנים במיוחד | חצי האי ביירז • נקודת הרמוני • ליונז ראמפ • מפרץ אדמירליטי • כף שירף |  |
| אזורי ציפורים בעלי חשיבות | מפרץ אדמירליטי • נקודת בארנארד (נקודת ברנרד) • חצי האי ביירז • נקודת הרמוני • האי טרטר • ליונז ראמפ • חצי האי פוטר • כף שירף |  |
הצד הדרום מזרחי של האי סמית', מבט ממצר אוסמר
נמל התעופה הבין-לאומי דושנבה

נמל התעופה הבינלאומי דושנבה הוא נמל התעופה הפעיל ביותר בטג'יקיסטן. הוא ממוקם בעיר הבירה של המדינה, דושנבה. בשנת 2017 עברו בו 1,305,000 נוסעים.