stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עימאד חסן
קורות חיים

חסן נולד וגדל בסאג'ור. הוא שירת במגוון תפקידי פיקוד במשמר הגבול, בהם סגן מפקד מג"ב עוטף ירושלים, סגן מפקד מג"ב ערבה וסגן מפקד בה"ד מג"ב. ב-2017 מונה למפקד מג"ב דרום. בספטמבר 2018 קודם לדרגת תת-ניצב ומונה למפקד מג"ב ירושלים.
ב-2021 הוחלט על מינויו למפקד מרחב השפלה, אך המינוי בוטל בעקבות פתיחת חקירה במח"ש בעניינו. מח"ש החליטה לא להעמידו לדין פלילי והעבירה את הטיפול בו למחלקת המשמעת של משטרת ישראל. חסן הורשע בניגוד עניינים ובהתנהגות שאינה הולמת לאחר שניהל מערכת יחסים מינית עם פקודה שקידם במקביל, ובית הדין המשמעתי גזר עליו עונש של נזיפה חמורה וקנס כספי בסך 15 אלף ש"ח.
הוא בעל תואר ראשון במנהל עסקים ותואר שני בלימודי אסלאם והמזרח התיכון. נשוי ואב לארבעה. אחיו ג'האד חסן אף הוא קצין בכיר במג"ב.
הערות שוליים

↑  טקס הענקת דרגות משטרה והרמת כוסית לכבוד ראש השנה תשע"ט, אתר משטרת ישראל, ספטמבר 2018
↑  בעקבות חשיפת וואלה!: תנ"צ עימאד חסן לא ימונה למפקד מרחב שפלה, באתר וואלה, 3 במרץ 2021
↑  בעקבות חשיפת וואלה! NEWS: מח"ש תחקור את תת-ניצב עימאד חסן, באתר וואלה, 22 בפברואר 2021
↑  לירן לוי‏, לאחר שנחשד בקיום יחסי מרות עם פקודתו: מח"ש סגרה את התיק של תנ"צ עימאד חסן, באתר וואלה, 17 באפריל 2021
↑  אשקלוני בצמרת: נצ"מ אשר לוי, מפקד מג"ב דרום, סיים תפקידו, כאן דרום, 2 ביוני 2017
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עידו אלוני

עידו אלוני הוא מחנך ואיש-ציבור ישראלי, ממייסדי קיבוץ יטבתה וראש המועצה האזורית חבל אילות בין 1970 ל-1974.
ביוגרפיה

נולד ב-1938 לבלה ודוד, מורה בבית החינוך לילדי עובדים ע"ש ר. ד. גורדון בתל אביב, שם למד עידו. לאחר מכן למד במחזור הראשון של הכפר הירוק, ונמנה עם גרעין הנח"ל "מגל וחרב" שהתיישב בעין רדיאן שבדרום הערבה וייסד שם את קיבוץ יטבתה. היה מדריך ב"תנועה המאוחדת". למד לתואר ראשון ושני בחינוך באוניברסיטה העברית בירושלים, וקיבל תואר דוקטור לחינוך מאוניברסיטת תל אביב. עסק במשך שנים כמנהל בית ספר באילת וביטבתה.
באוקטובר 1970 נבחר לראש המועצה האזורית חבל אילות. בתפקיד זה כיהן עד 1974. בשנות ה-70 היה בשליחות בארצות הברית, עד 1981.
היה פעיל במפלגת העבודה, אך פרש ממנה והצטרף למפלגת יעד עם אריה לובה אליאב והיה רכז הפעילות שלה בהתיישבות העובדת.
החל מ-1987 היה מזכיר מחלקת הקליטה של התק"ם, והוביל את הקליטה של עולי ברית המועצות לשעבר ודרום אמריקה בקיבוצים בראשית שנות ה-90. התנגד נחרצות להפרטת הקיבוצים, וב-1994 מראשי זרם "קיבוץ תמיד" שקרא לדבוק בעיקרון השיתופיות ואף להיפרדות בתוך התנועה בין קיבוצים שיתופיים לקיבוצים מופרטים.
משפחה

נשוי לשלומית ואב לשישה.
הערות שוליים

↑  מ. ברוך, במועצת אילות ראש מועצה חדש, מעריב, 18 באוקטובר 1970
↑  דניאלה שאול, ערבה בלי תוספות, דבר, 9 באוקטובר 1981
↑  מ. שמריהו, בן-אהרן ואליאב דנו עם "הפנתרים השחורים" בשיתוף פעולה פוליטי, מעריב, 3 בדצמבר 1974
↑  דניאל בלוך, נהיה אופוזיציה בלתי מתפשרת, דבר, 1 ביוני 1975
↑  אריה בנדר, הקיבוצים נערכים לקליטת עולים, מעריב, 28 ביולי 1989
↑  עזרא דלומי, "נגד הרוח: הזרם השיתופי בתנועה הקיבוצית", בתוך: אביבה חלמיש וצבי צמרת (עורכים), "הקיבוץ: מאה השנים הראשונות", ירושלים תש"ע, עמ' 347
עימאד תלחמי

| --- | --- |

 לידה:  1959 (בן 65 בערך) עספיא, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 
עימאד תלחמי (בערבית: عماد تلحمي; נולד ב-1959) הוא יזם עסקי וחברתי, יו"ר ומייסד "Babcom Centers".
ביוגרפיה

תלחמי נולד בשנת 1959 בכפר הדרוזי עספיא, למשפחה נוצרית. הוא נשוי ואב לארבעה ומתגורר בעספיא. אחד מחמשת אחיו הוא פרופסור שיבלי תלחמי בעל הקתדרה לשלום ופיתוח באוניברסיטת מרילנד ועמית בכיר במכון ברוקינגס. אביו, זכי תלחמי, היה המורה הראשון בכפר אחרי מלחמת העצמאות וחינך דורות של ילדי הכפר.
עימאד סיים תואר ראשון בהנדסת תעשייה וניהול במכללת שנקר. בשנים 1983–2008 עבד בחברת דלתא גליל, שם הכיר את דב לאוטמן. במהלך השנים נרקם קשר אישי בין תלחמי ללאוטמן.
ב-2008, עם פרישתו של לאוטמן מדלתא, פרש גם עימאד מהחברה והחליט לפנות ליזמות עסקית פרטית. בהמלצת יוסי ורדי, הגה עימאד את החזון להקים מיזם גדול בגליל שיספק שרותי מוקד טלפוני (Call Centers) ושירותים אחרים, במטרה לעזור לנשים וגברים ערבים ויהודים להשתלב בשוק העבודה בפריפריה, תוך שיתוף פעולה עם עובדים ולקוחות יהודים. עימאד בחר לקרוא לחברה שהקים בשם "באבקום"' צמד מילים עם "צליל של הייטק"' שיש לו משמעות ברורה בשפה הערבית – הדלת ("באב") שלכם ("קום"). Babcom מתמקדת בשתי מטרות עיקריות: השקעה באנשים ומתן שירותים איכותיים הכוללים מוקדי שרות, תוכנה ושירותים אחרים. כיום (2020) החברה מעסיקה כ-3,000 עובדים ערבים ויהודים ו-80% מהם נשים. החברה פרוסה על 12 אתרים ברחבי הארץ מצפון ועד דרום. בשנת 2011 רכשה חברת מטריקס 50.1% ממניות באבקום.
ב-2014 הקים עימאד בשותפות עם חמי פרס ואראל מרגלית קרן השקעות וסוג של חממה בשם "תקווין" ("בראשית" בערבית). קרן השקעות זו נועדה ליזמים ערבים להשתלב בהצלחה בסטארט אפ ניישן הישראלי ולממש את עצמם בתחום ההייטק ולאפשר להם לקדם בהצלחה חברת הזנק בבעלותם.
תלחמי פעיל מאוד בתחום החברתי, בעיקר בפרויקטים המקדמים דו קיום, שוויון הזדמנויות בשוק העבודה למגזר הערבי וקידום הפריפריה, ובנוסף הוא מכהן כחבר דירקטוריון במספר מועצות ודירקטוריונים והשתתף בכמה פרויקטים אשר שותפים למחויבותו, ביניהם: אוניברסיטת חיפה, המכון הישראלי לדמוקרטיה, קרן לאוטמן, עמותת תפוח, אלפאנר, קו משווה ובקולקטיב אימפקט.
ב-2010 מגזין דה מרקר בחר את עימאד כאחד מ-101 המשפיעים לטובה על החברה והכלכלה הישראלית. ב-2013 קיבל את אות "יקיר הכרמל" על מנהיגות פורצת דרך בתחום העסקי ושימוש דוגמה ומופת לכך שכל יעד הוא בר השגה מטעם אוניברסיטת חיפה. ב־2018 קיבל תואר דוקטור לפילוסופיה לאות כבוד על פועלו לשילוב עשייה חברתית בעסקיו מטעם אוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
ב-2018 אוניברסיטת הרווארד בארצות הברית שילבה בתוכנית הלימודים האקדמאית שלה CASE STUDY שעוסק כולו בתלחמי וחברת באבקום סנטרס. ב-2019 הוא קיבל את פרס הכלכלה ע"ש הוגו רמנסיאנו מטעם אוניברסיטת תל אביב.
הערות שוליים

↑  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב תעניק תוארי דוקטור לפילוסופיה לאות כבוד לשישה אישים, באתר אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 30 בדצמבר 2018
עברונה (אתר מקראי)

ערך זה עוסק בתחנה בנדודי בני ישראל במדבר. אם התכוונתם למקום בדרום הערבה, ראו .
מפה של נדודי בני ישראל משנת 1641
עַבְרוֹנָה הוא אתר מקראי, ונזכר בתורה כאחת מתחנות בני ישראל בעת נדודיהם במדבר בדרכם מארץ מצרים לארץ כנען.
בספר במדבר, פרק ל"ג, פסוקים ל"ד–ל"ה, כתוב: "וַיִּסְעוּ, מִיָּטְבָתָה; וַיַּחֲנוּ, בְּעַבְרֹנָה: וַיִּסְעוּ, מֵעַבְרֹנָה; וַיַּחֲנוּ, בְּעֶצְיֹן גָּבֶר...".
זיהוי המקום

בתיאור המסע המקראי מופיעה תחנה זו בין יטבתה ובין עציון גבר ולכן נמצא שהמקום שכן בקרבת חוף אילת. אולם זיהויו המדויק תלוי בזיהויה של יטבתה השנוי במחלוקת. החוקרים הנוטים לזהות את יטבתה עם עין ע'צ'יאן, מזהים את עברונה עם עין א-דפייה, כ-15 ק"מ מצפון לאילת, והוא מעיין קטן שמימיו מכילים אחוז ניכר של גפרית וטעמם תפל (אך הם ראויים לשתייה). אחרים נוטים לזהות את יטבתה עם ביר טבה וואדי טבה במרחק של 10 ק"מ מדרום לאילת ולפי זה מקומה של עברונה בקצהו הצפוני מערבי של מפרץ אילת. באזור אילת החדשה.
הערות שוליים

↑  אנציקלופדיה מקראית : אוצר הידיעות של המקרא ותקופתו - ו : עבד - צרתן, מוסד ביאליק, 1971, עמ' 73
↑  עולם התנ"ך - במדבר, דברי הימים הוצאה לאור בע"מ, 1997, עמ' 195
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| תחנה קודמת: יטבתה | נדודי בני ישראל במדבר | תחנה הבאה: עציון גבר |
עונת 2007/2008 בליגת העל ההולנדית

| --- | --- |
 מספר משתתפות:  18
 הזוכה:  פ.ס.וו. איינדהובן (18)
 מספר משחקים:  306 
 מלך השערים:  קלאס יאן הונטלאר  (אייאקס)   (33)
 השחקן המצטיין:  ג'ון הייטינחה
 → עונת 2006/2007עונת 2008/2009 ←
 
עונת 2007/2008 הייתה העונה ה-52 של ליגת העל ההולנדית בכדורגל, שהיא הליגה ההולנדית הבכירה. בסיום אותה עונה זכתה פ.ס.וו. איינדהובן באליפות הליגה. פנלו ואקסלסיור רוטרדם ירדו לליגת המשנה.
מבנה

על ניצחון הוענקו 3 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 18 קבוצות, (16 ששיחקו בעונה שעברה, אליהן הצטרפו פנלו ודה חראפסחאפ שעלו מליגת המשנה) ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 17 משחקים כל אחד - 34 מחזורים בסה"כ. בסיומם הראשונה זכתה באליפות והקבוצה במקום ה-18 ירדה לליגת המשנה. הקבוצות במקומות 16 ו-17 התמודדו בפלייאוף ירידה בשיטת הטוב משלוש משחקים כנגד הקבוצות שהעפילו מטורניר הפלייאוף בליגת המשנה.
מבנה > תחרויות אירופיות

הקבוצות שסיימו במקומות 2–5 התמודדו על כרטיס לשלב המוקדמות השלישי בליגת האלופות, כאשר המפסידה בגמר זכתה בכרטיס לסיבוב הראשון בגביע אופ"א, שתי המפסידות בשלב חצי הגמר התמודדו ביניהן על כרטיס נוסף לגביע אופ"א, והמפסידה התמודדה מול המנצחת בפלייאוף של מקומות 7–10 על הכרטיס השלישי לגביע אופ"א.
מבנה > טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | פ.ס.וו. איינדהובן  | 34 | 21 | 9 | 4 | 65 | 24 | 41 | 72 | שלב הבתים בליגת האלופות |
| 2. | אייאקס  | 34 | 20 | 9 | 5 | 94 | 45 | 49 | 69 | פלייאוף הליגה על כרטיס לשלב המוקדמות ה-3 בליגת האלופות |
| 3. | נאק ברדה  | 34 | 19 | 6 | 9 | 48 | 40 | 8 | 63 | פלייאוף הליגה על כרטיס לשלב המוקדמות ה-3 בליגת האלופות |
| 4. | טוונטה  | 34 | 17 | 11 | 6 | 52 | 32 | 20 | 62 | פלייאוף הליגה על כרטיס לשלב המוקדמות ה-3 בליגת האלופות |
| 5. | הירנפיין  | 34 | 18 | 6 | 10 | 88 | 48 | 40 | 60 | פלייאוף הליגה על כרטיס לשלב המוקדמות ה-3 בליגת האלופות |
| 6. | פיינורד  | 34 | 18 | 6 | 10 | 64 | 41 | 23 | 60 | העפלה לסיבוב ה-1 בגביע אופ"א |
| 7. | חרונינגן  | 34 | 15 | 6 | 13 | 53 | 54 | 1- | 51 | פלייאוף הליגה על כרטיס לסיבוב ה-1 בגביע אופ"א |
| 8. | ניימכן  | 34 | 14 | 7 | 13 | 49 | 50 | 1- | 49 | פלייאוף הליגה על כרטיס לסיבוב ה-1 בגביע אופ"א |
| 9. | רודה  | 34 | 12 | 11 | 11 | 55 | 55 | 0 | 47 | פלייאוף הליגה על כרטיס לסיבוב ה-1 בגביע אופ"א |
| 10. | אוטרכט  | 34 | 13 | 7 | 14 | 59 | 55 | 4 | 46 | פלייאוף הליגה על כרטיס לסיבוב ה-1 בגביע אופ"א |
| 11. | א.ז. אלקמאר  | 34 | 11 | 10 | 13 | 48 | 53 | 5- | 43 |  |
| 12. | ויטסה ארנהם  | 34 | 12 | 7 | 15 | 46 | 55 | 9- | 43 |  |
| 13. | ספרטה רוטרדם  | 34 | 9 | 7 | 18 | 52 | 76 | 24- | 34 |  |
| 14. | הראקלס אלמלו  | 34 | 8 | 8 | 18 | 34 | 64 | 30- | 32 |  |
| 15. | וילם II  | 34 | 8 | 7 | 19 | 40 | 49 | 9- | 31 |  |
| 16. | דה חראפסחאפ  | 34 | 7 | 9 | 18 | 33 | 64 | 31- | 30 | פלייאוף ירידה |
| 17. | פנלו  | 34 | 7 | 8 | 19 | 44 | 76 | 32- | 29 | פלייאוף ירידה |
| 18. | אקסלסיור רוטרדם  | 34 | 7 | 6 | 21 | 32 | 75 | 43- | 27 | ירידה לליגת המשנה |
↑  פיינורד זכתה בגביע והעפילה לגביע אופ"א
מבנה > פלייאוף הירידה

אל הפלייאוף העפילו 4 הקבוצות שסיימו במקומות 2–5 בליגת המשנה, אליהן הצטרפו שתי הקבוצות שהעפילו מסיבוב הפלייאוף הראשון בליגת המשנה ושתי הקבוצות שסיימו במקומות 16 ו-17 בליגת העל לסדרת הטוב מ-3 משחקים.
| קבוצה 1 | תוצאה | קבוצה 2 | תוצאה משחק 1 | תוצאה משחק 2 | תוצאה משחק 3 (במידת הצורך) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| דן האג | 3–1 | פנלו | 1–0 | 0–1 | 2–0 |
| מאסטריכט | 1–6 | ואלבייק | 1–0 | 0–2 | 0–4 |
| זוולה | 3–2 | דן בוס | 0–1 | 2–1 | 1–0 |
| הלמונד ספורט | 2–6 | דה חראפסחאפ | 1–3 | 2–3 | לא התקיים |
| קבוצה 1 | תוצאה | קבוצה 2 | תוצאה משחק 1 | תוצאה משחק 2 | תוצאה משחק 3 (במידת הצורך) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| דן האג | 5–4 | ואלבייק | 1–1 | 2–2 | 2–1 |
| זוולה | 1–3 | דה חראפסחאפ | 1–3 | 0–0 | לא התקיים |
מבנה > פלייאוף אירופה > פלייאוף ליגת האלופות והכרטיס הראשון לגביע אופ"א

| קבוצה 1 | תוצאה | קבוצה 2 | תוצאה משחק 1 | תוצאה משחק 2 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| הירנפיין | 2–5 | אייאקס | 1–2 | 1–3 |
| נאק ברדה | 1–8 | טוונטה | 0–3 | 1–5 |
| קבוצה 1 | תוצאה | קבוצה 2 | תוצאה משחק 1 | תוצאה משחק 2 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אייאקס | 1–2 | טוונטה | 0–0 | 1–2 |
מבנה > פלייאוף אירופה > פלייאוף גביע אופ"א

| קבוצה 1 | תוצאה | קבוצה 2 | תוצאה משחק 1 | תוצאה משחק 2 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אוטרכט | 3–5 | חרונינגן | 1–3 | 2–2 |
| רודה | 0–3 | ניימכן | 0–2 | 0–1 |
| קבוצה 1 | תוצאה | קבוצה 2 | תוצאה משחק 1 | תוצאה משחק 2 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| חרונינגן | 1–4 | ניימכן | 0–1 | 1–3 |
מבנה > פלייאוף אירופה > פלייאוף גביע אופ"א > פלייאוף גביע אופ"א והאינטרטוטו

| קבוצה 1 | תוצאה | קבוצה 2 | תוצאה משחק 1 | תוצאה משחק 2 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| נאק ברדה | 2–4 | הירנפיין | 2–2 | 1–2 |
| קבוצה 1 | תוצאה | קבוצה 2 | תוצאה משחק 1 | תוצאה משחק 2 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ניימכן | 7–0 | נאק ברדה | 1–0 | 6–0 |
| עונות בליגת העל ההולנדית |
| --- | --- | --- |
| ליגת העל ההולנדית | 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
עבראש

| עבראש |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: אווזאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: ברווזיים
תת־משפחה:: מרגוניים
סוג:: עבראש
שם מדעי
 Bucephala ‏ברד, 1858

עַבְרֹאשׁ (שם מדעי: Bucephala) הוא סוג של עוף ימיים ממשפחת הברווזיים.
ברווזים אלה בעלי ראש ירוק ומגודל - ומכאן שמם ("עָב רֹאשׁ"). הם חיים בחצי הכדור הצפוני בקרבה לים ולחופים ומצויים רוב זמנם במים. הם מסוגלים לשחות,  לצלול וגם לעוף בעת הצורך. כמו רוב הברווזים הזכרים צבעוניים יותר מהנקבות.
ברווזים אלה מתרבים בלהקות גדולות ונודדים במים דרומה. תזונתם כוללת חסרי חוליות ימיים ועשבי ים.
מינים

עבראש איסלנדי (Bucephala islandica)
עבראש בופאלו (Bucephala albeola)
עבראש ירוק (Bucephala clangula)
ראו גם

ברווזי ים
ברווז קרח
ברווז הרלקון
עבראש בופאלו בהמראה מהמים.
עין חניה

| --- | --- |

בריכת עין חניה
 מיקום המעיין
 מדינה:  ישראל
 מחוז:  ירושלים
 אזור:  דרום מערב ירושלים
 קואורדינטות:  31°44′37″N 35°09′24″E﻿ / ﻿31.7435417°N 35.1566845°E﻿ / 31.7435417; 35.1566845
 גובה:  620 מ' 
 נתוני המעיין
 סוג זרימה:  מעיין איתן
 סוג נביעה:  מעיין שכבה
 גישה למעיין
 שמורת טבע:  המעיין בתחום פארק נחל רפאים, חלק מגן לאומי הרי-יהודה וחוליה בפארק ירושלים
 נגישות לציבור:  הכניסה בתשלום, בשעות הפתיחה
 דרך גישה:  מהכביש מירושלים להר גילה (כביש 3755), חצי ק"מ אחרי המחסום
  (למפת ירושלים מוגדלת) עין חניה(למפת ירושלים רגילה) עין חניה
 
מתחם עין חניה
שרידי הכנסייה, ונביעת המעיין
עין חניה למרגלות גדר ההפרדה ואל-ולג'ה
עין חניה (עין-אל-חניה) הוא מעיין שכבה בהרי יהודה, ברום 600 מטר מעל פני הים. המעיין נובע מעל אפיק נחל רפאים, למרגלות הכפר הפלסטיני אל-וולג'ה ורכס הר גילה, בשטח השיפוט של ירושלים (שכולל גם חלק גדול מהכפר אל-וולג'ה שמעל המעיין), ועל גבול הקו הירוק, קו הפסקת האש שנקבע ב-1948.

שטח המעיין ואזור העתיקות שסובב את המעיין, נמצא בבעלות הכנסייה הארמנית.
בריכת המעיין היא אחת הגדולות בהרי יהודה (77 מ"ר); גודלה כ-8 על 10 מטר, עומקה עד שני מטר, והיא מקבלת את מימיה מנביעה הנובעת מתוך 2 מערות קטנות. הגישה למעיין היא דרך כביש, המהווה חלק משביל המעיינות, היוצא מקניון מלחה לכיוון אל-וולג'ה והר גילה - המעיין נובע מצד שמאל של הכביש. המעיין נמצא בסמוך לשביל ישראל, ורבים מן המטיילים בוחרים לסטות מן השביל על מנת לעבור בו.
בתחילת שנת 2018 שופץ המקום ונחנך במעמד ראש עיריית ירושלים ניר ברקת והשר זאב אלקין. בפברואר 2018 הוצב מחסום של משמר הגבול בין אזור המעיין לשטחי הרשות הפלסטינית, במטרה לספק הגנה על תושבי ירושלים ועל המשתמשים בציר התנועה ובמתקנים שלצידו.
לאחר שנים שהמקום היה סגור למטיילים עקב עבודות שימור ותחזוקה, המקום נפתח ב-23 במרץ 2021 כשמורת טבע בניהול רשות הטבע והגנים. הכניסה לאתר היא בתשלום.
חשיבות בין-דתית ורקע ארכאולוגי

במקום נערכו חפירות ארכאולוגיות שבהם נחשפו שרידים מימי בית ראשון, בית שני ומהתקופה הרומית והביזנטית. הארכאולוג יובל ברוך מצא באתר שבר של כותרת פרוטו-איאולית והעריך כי במקום שכנה אחוזה מלכותית מתקופת בית ראשון.
סמוך לבריכה קיימים שרידים של כנסייה לכבוד פיליפוס, דמות המוזכרת בספר מעשי השליחים, בברית החדשה. על פי האמונה הנוצרית כאן הוטבל השר מכוש לנצרות, הסריס שומר הארכיון של מלכת שבא, במאה הראשונה. הכנסייה האתיופית רואה בכך את הטבלת האתיופי הראשון לנצרות (לדעת הארכאולוג יובל ברוך שחפר במקום וחקר אותו במשך שנים מדובר באדם ממקור נובי), ומקיימת טקס שנתי לזכרו. [דרוש מקור]
המעיין שימש מקום מפגש לתושבי האזור - יהודים, מוסלמים ונוצרים - מירושלים, בית לחם, גוש עציון והכפרים הסמוכים אל-ולג'ה ובתיר. רבים מגיעים ממרחק כדי לשחות ולשתות מן המים הצלולים[דרוש מקור]. מדי שנה נערכים סביב המעיין טקסי תשליך, חגיגות עיד אל-פיטר, טקסים של הכנסייה האתיופית, ואיסוף 'מים שלנו' שמורים לקראת הפסח.
בנובמבר 2010 נערכה במקום תפילה לגשם משותפת ליהודים ומוסלמים מאזור בית לחם.
ראו גם

עין לבן
לקריאה נוספת

יובל ברוך ואירינה זילברבוד, "עין אל-חניה שבנחל רפאים: תוצאות החקירות הארכאולוגיות", חידושים בארכאולוגיה של ירושלים וסביבותיה ט', תשע"ו/ 2015, עמ' 195
אל המעיין: כל החלומות מתגשמים בספר אחד - מאת משה קוסטה. בהוצאת ספריית בית אל, 2008.
הערות שוליים

↑  GIS עיריית ירושלים
↑  ניר חסון, במהירות יוצאת דופן, עיריית ירושלים מזיזה מחסום כדי למנוע מפלסטינים גישה למעיין, באתר הארץ, 15 בפברואר 2018
↑  יובל ברוך ואירינה זילברבוד, "עין אל-חניה שבנחל רפאים: תוצאות החקירות הארכאולוגיות", חידושים בארכאולוגיה של ירושלים וסביבותיה ט', תשע"ו/ 2015, עמ' 195
↑  גיא נוימן, מעיין עין חנייה, באתר דיסקברי - טיול עולמי
↑  עמיחי אתאלי, יחד בבצורת: יהודים וערבים מתפללים לגשם, באתר nrg‏, 12 בנובמבר 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010400066105171  VIAF: 9517163813734639110002   WorldCat (עם VIAF): 9517163813734639110002
עין חרדלית

| --- | --- |

 מיקום המעיין
 מדינה:  ישראל 
 אזור:  מחוז הצפון 
 קואורדינטות:  33°02′31″N 35°10′54″E﻿ / ﻿33.041944444444°N 35.181666666667°E﻿ / 33.041944444444; 35.181666666667
 גישה למעיין
  (למפת הגליל המערבי מוגדלת) עין חרדלית(למפת הגליל המערבי רגילה) עין חרדלית(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עין חרדלית(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עין חרדלית
 
עין חרדלית הוא מעיין בגליל המערבי המזין את נחל כזיב. מקור שם המעיין לקוח מהמשנה.
היסטוריה

בעבר, נוצלו מימי המעיין אשר היו זורמים בתעלות ואמות, על ידי המקומיים לחקלאות והפעלת טחנת הקמח, תחנה לייצור סוכר מקני סוכר הנמצאת בחירבת מנות הנמצאת בסביבה. עד שנת 1948 הובילה תעלה נוספת מים עד לכפר הערבי א-זיב או בשמו העברי "אכזיב".
בסביבות המעיין והנחל גדלה צמחייה מעורבת: חורש ים-תיכוני הכולל בתוכו גם עצי קטלב, צמחיית נחלים כגון פטל קדוש והרדוף, עצי דולב מרשימים ושרכים. על המבצר הצלבני ועל גדות הנחל ומדרונותיו יש שיחי לענה שיחנית ("שיבה"), שכנראה הובאה לשם לפני מאות שנים כצמח מרפא על ידי הצלבנים.
מקור השם

מקור שם המעיין הוא במשנה, במסכת עדיות, שם מובאת מחלוקת בין בית שמאי לבין בית הלל: "מטבילין בחרדלית כדברי בית שמאי, ובית הלל אומרים: אין מטבילים".
בפירוש השם, נחלקו מפרשי המשנה: לדעת הרב עובדיה מברטנורא: חרדלית - הוא מלשון 'הר דלית' שפירושו זרם מים הבא מדליו של הר. רש"י מפרש: "זרם גשמים המקלח מן ההר". המחלוקת במשנה נסובה בשאלה האם מותר להטביל כלים בנחל איתן בו זורמים מי גשמים גם אם אין ארבעים סאה, שעומדים באותה הנקודה.
הערות שוליים

↑  משנה, מסכת עדיות, פרק ה', משנה ב'
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה ובנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עמדה ציון השני, קיסר אתיופיה

עמדה ציון השני (נולד ב-1488) היה קיסר האימפריה האתיופית לקראת סוף תקופת תור הזהב. הוא הוכתר כקיסר עם מות אביו, הקיסר אסכנדר, ב-7 במאי 1494.
לאחר ההתנקשות באסכנדר באביב 1494, בטרם הגיעו לגיל 22, נמנו שלושה טוענים לכתר: בנו הפעוט אנדריאס ושני אחיו של אסכנדר, הנסיכים נהואד ואנקו ישראל. הביטווודאד (רוזן) עמדה מיכאל, שליטה בפועל של אתיופיה בתקופת אסכנדר הצעיר, הכתיר את הפעוט אנדריאס לקיסר אתיופיה בשם המלכותי "עמדה ציון" ("עמוד ציון"). הילד שימש פיון בידיו של עמדה מיכאל, שהוסיף לשלוט באתיופיה בפועל. אולם כעבור שבעה חודשים, בנובמבר 1494, מת הקיסר הצעיר בפתאומיות. דודו נהואד תפס את מקומו בשלטון.
מלכותו של עמדה ציון נמשכה רק שישה חודשים, ואפילו כותב ההגיוגרפיה המתעדת אותו מסגיר תחושה של הקלה גדולה בהודיעו על מותו.
נהרג בקרב[דרוש מקור] על ידי וולדה סילוס ב-1 בנובמבר 1494 ונקבר בדברה וורק.
הערות שוליים

↑  Taddesse Tamrat, Church and State in Ethiopia, p. 293
| השושלת הסולומונית |
| --- | --- | --- |
| תור הזהב | יקונו אמלק • יאגבה ציון • סינפה ערד הרביעי • חיזבה אסגד • קידמה אסגד • ג'ין אסגד • סבא אסגד • וואדם ערד • עמדה ציון הראשון • ניואיה קראסטוס • ניואיה מריאם • דווית הראשון • תוודרוס הראשון • יסחק הראשון • אנדראיאס • תקלה מריאם • סארוו ייאסוס • עמדה ייאסוס • זרע יעקב • באדה מריאם הראשון • אסכנדר • עמדה ציון השני • נהואד |  |
| תקופת השפל | דווית השני • גלאוודיוס • מינאס • סרצה דנגל • יעקב • זה דנגל • יעקב |  |
| ענפים | השושלת הגונדרית • השושלת השאוונית • השושלת התיגראינית • השושלת הגוג'אמית |  |
האימפריה האתיופית
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: אסכנדר | קיסר האימפריה האתיופית  7 במאי 1494 - 1 בנובמבר 1494 | הבא: נהואד |
על הסף (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  לי טמהורי 
 הופק בידי:  ארט לינסון 
 תסריט:  דייוויד מאמט 
 עריכה:  ניל טרוויס 
 שחקנים ראשיים:  אנתוני הופקינס Bart the Bear Kathleen Wilhoite גורדון טוטוסיס ל. קיו. ג'ונס הארולד פרינו ג'וניור אל מקפירסון אלק בולדווין מארק קיילי 
 מוזיקה:  ג'רי גולדסמית' 
 צילום:  דונלד מקאלפיין 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20, נטפליקס, דיסני+ 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  26 בספטמבר 1997 
 משך הקרנה:  113 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט הרפתקאות, סרט הישרדות, סרט דרמה, סרט פעולה, סרט מתח 
 הכנסות באתר מוג'ו:   edge
 דף הסרט ב־IMDb
 
על הסף (באנגלית: The Edge) הוא סרט מתח-הישרדות אמריקאי משנת 1997 בבימויו של לי טמאחורי על פי תסריט של דייוויד מאמט, בכיכובם של אנתוני הופקינס ואלק בולדווין. הסרט עוסק במאבק ההישרדות של שני גברים לאחר שמטוסם מתרסק באזור מבודד באלסקה. הם נאלצים להתמודד עם תנאי שטח קשים ועם איום מצד דוב קודיאק, במקביל לחשד ההולך וגובר ביניהם, כשהם מנסים לשרוד. הסרט יצא לאקרנים ב-26 בספטמבר 1997, וזכה להצלחה מתונה עם הכנסות בגובה 43.4 מיליון דולר אל מול תקציב של 30 מיליון דולר.
עלילה

צ'ארלס מורס (אנתוני הופקינס), איש עסקים עשיר, ואישיות פרסום בשם רוברט גרין (אלק בולדווין) טסים לאלסקה לצורך צילומים. כשהמטוס שלהם מתרסק באזור מבודד, הם נאלצים לשרוד בשטח פראי, כל זאת בזמן שדוב גריזלי טורף אותם והם מתמודדים עם מתחים אישיים. עם הזמן, צ'ארלס מתחיל לחשוד שרוברט מעוניין להרוג אותו כדי להיות עם אשתו, ומערכת היחסים ביניהם הופכת למורכבת יותר.
צוות השחקנים

אנתוני הופקינס בתפקיד צ'ארלס מורס
אלק בולדווין בתפקיד רוברט גרין
הארולד פרינו בתפקיד סטיבן
אל מקפירסון בתפקיד מיקי מורס
ביקורות

הסרט זכה לביקורות חיוביות מצד המבקרים, ששיבחו את הופעותיהם של אנתוני הופקינס ואלק בולדווין ואת האווירה המתוחה של הסרט. עם זאת, חלק מהמבקרים מתחו ביקורת על הפשטות של העלילה. באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 63% מצד המבקרים ו-70% מהקהל. ב-Metacritic, הסרט קיבל ציון של 66 מתוך 100, מה שמעיד על ביקורות חיוביות בדרך כלל.
עורק

| --- | --- |

 שיוך:  segment of arterial tree organ, ישות אנטומית מסוימת 
 תיאור ב:  האנציקלופדיה הסובייטית הגדולה (1926–1947) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  arteria 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A12.0.00.003 
 TA2 (2019):  3896 
 FMA:  50720 
 קוד MeSH:  A07.015.114 
 מזהה MeSH:  D001158 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0003842 
 
המערכת העורקית בגוף האדם
עוֹרֵק הוא כלי דם המוביל דם מכיוון הלב אל איברי הגוף. במחזור הדם הגדול, מחזור הדם הסיסטמי, נושאים העורקים דם עשיר בחמצן אל הרקמות, ואילו במחזור הדם הקטן, מחזור הדם הריאתי, נושאים עורק הריאה וענפיו דם עני בחמצן לצורך שחלוף הגזים בריאות.