stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אריה לרנר
ביוגרפיה

לרנר נולד בט"ז בשבט תרס"ט (1909) בעיירה זְדוֹלְבּוּנוֹב שבפלך ווהלין של האימפריה הרוסית (כיום באוקראינה), בנו של המשורר העברי בן דור התחייה יעקב לרנר.
בשנת 1925 עלה לארץ ישראל ולמד בגימנסיה "הרצליה" (במחזור י"ג, יחד עם נתן אלתרמן ונחום בוגר לאחר סיום לימודיו נסע ללמוד מדעי הרוח באוניברסיטת לונדון, וקיבל תואר ראשון. במהלך לימודיו עבד באגודות הנוער היהודי מטעם ההסתדרות הציונית ובתלמוד תורה עברי, וכן התמנה כעוזרו של משה קליינמן, עורך עיתונה של ההסתדרות הציונית, "העולם", ובו החל לפרסם מאמרים על אמנות.
נישא לציירת חנה לרנר לבית רובינשטיין (תרס"ט–תשנ"ח 1997).
בשנת 1937 שב לארץ ישראל, והחל לעבוד בעיתון "דבר", שבו עבד במשך 35 שנה, עד פרישתו לגמלאות בשנת 1971. תחילה עבד כמתרגם מברקי-חדשות מאנגלית ומצרפתית, ולאחר מכן היה עורך חדשות ולבסוף מבקר האמנות של העיתון. במשך עשר שנותיו האחרונות בעיתון היה עורך מוסף "דבר לספרות ואמנות".
לרנר היה פוליגלוט, ששלט, פרט לעברית ויידיש, אנגלית וצרפתית, גם ברוסית, בפולנית, באיטלקית, בספרדית, בגרמנית ובלטינית. בין תרגומיו: אנתולוגיה מדברי וינסטון צ'רצ'יל, "הנסיך הקטן" לאנטואן דה סנט-אכזופרי, "קורות האמנות" לארנסט גומבריך, "עליזה בארץ הפלאות", מחזות ופרקי יומן מאת אז'ן יונסקו, וספרוני ילדים רבים.
לרנר היה חבר הוועדה לקביעת תערוכות אמנים באגודת העיתונאים בתל אביב, ופעיל במיוחד באגודת הציירים והפסלים.
ב-1948, מיד לאחר כיבוש צפת על ידי "ההגנה" במלחמת העצמאות, היה מהאבות המייסדים של קריית האמנים צפת, ויחד עם אשתו, הציירת חנה לרנר, היה בין חמשת מייסדיה ומתיישביה הראשונים.
לאחר שחרור ירושלים במלחמת ששת הימים פעל לרנר לשיכון אמנים בעיר העתיקה, והוא עצמו עזב את ביתו בצפת ואת דירתו בתל אביב וקבע עם אשתו את משכנם ברובע היהודי בעיר העתיקה. כן יזם את הקמת בית הסופר ע"ש חיים הזז ברובע היהודי.
נפטר מהתקף לב בכ"ז בניסן תשל"ג (1973) בביתו שבירושלים. נטמן בבית העלמין בהר הזיתים.
ספריו

אנציקלופדיה מעין; העורך: ז’ אריאל, כרך י: אמני-מופת בחייהם וביצירתם: [א]: מג'וטו עד ורמיר, תל אביב: י' שרברק, 1957.
ספריו > בעריכתו

שרה ארליכמן, בידי טמאים: מכתבים לאחות מעמק הבכא; תורגם מכתב יד פולני על ידי נ’ רבן; ערוך בידי אריה לרנר, תל אביב: הוצאת המשמרת הצעירה למפלגת פועלי ארץ ישראל, תש"ו. (זיכרונות מתקופת השואה)
אריה רזניק, פסלים: מבחר מיצירותיו (1942–1962); עריכה ומבוא: אריה לרנר ; צילומים: י’ צפריר, תל אביב: אמנים בישראל, תשכ"ג.
אריה לרנר (עורך); (המלביה"ד: משה פרידמן), ספר קוסטופול: חייה ומותה של קהילה, תל אביב: ארגון יוצאי קוסטופול בישראל, תשכ"ז. (ספר יזכור לקהילת קוסטופול)
ספריו > תרגום

תמונות פנים באמנות הולאנד: בצירוף מבוא ודברי הסבר מאת טנקרד בורניוס; מאנגלית: אריה לרנר, תל אביב: לאם ('אוצר האמנות לפבר'), תש"ח.
דגא: בצירוף מבוא ודברי הסבר מאת ר"ה וילנסקי; עברית: א’ לרנר, תל אביב: לאם ('אוצר האמנות לפבר'), [תש"-י].
וינסטון צ'רצ'יל – מנהיג במערכה: פרקי זכרונות, מסות, מאמרים ונאומים בהם עיקרי דבריו על הציונות וארץ ישראל; ערוך ומתורגם בידי אריה לרנר, תל אביב: דבר, תש"א.
אנטואן דה סנט-אכזופרי, הנסיך הקטן; תרגם מצרפתית אריה לרנר; הציורים מאת המחבר, תל אביב: עם עובד ('לילד'), תשי"ב.
א. ה. גומבריך, קורות האמנות; מאנגלית: חנוך קלעי ואריה לרנר, תל אביב: עם עובד, תשט"ז. (מהדורה ב: תשכ"ה 1964)
אז'ן יונסקו, הווה עבר עבר הווה: פרקי יומן מקוטע; תרגם מצרפתית וצירף מבוא ואחרית-דבר אריה לרנר, ירושלים: שוקן, תשל"א 1971.
אז'ן יונסקו, השיעור: ומערכונים אחרים; תורגם מצרפתית על ידי אריה לרנר, ירושלים: אריאל, [1985?]. (התוכן: "השיעור"; "הרביעייה"; "תצוגת מכוניות"; "בתולה שהגיעה לפרקה"; פגם בהשכלה")
ספריו > תרגום > לילדים

אופל וילר וסביל דויצ'ר, הקוסם בנגינות: מוצרט; ספר בעברית אריה לרנר; הציורים: מרי גרינולט, תל אביב: מ’ ניומן ('ספרית יובל'), תש"ה 1945.
אופל וילר וסביל דויצ'ר, פרנץ שוברט וחבריו העליזים; ספר בעברית אריה לרנר; ציורים: מרי גרינולט, תל אביב: מ’ ניומן, תש"ז 1946.
אופל וילר וסביל דויצ'ר, בטהובן הלוחם בנגינות; מאנגלית - אריה לרנר; ערוך בידי ירחם לוריא; ציורים: מרי גרינולט, תל אביב: מ’ ניומן ('יובל'), תש"י.
ק. וב. ג’קסון, תבת הצעצועים; ציורים מאת א. וילקין; מצרפתית: א. לרנר, תל אביב: עמוס ('ספרית פז'), [תשכ"-?].
פיֶר פרובסט, שלשה אריונים; עברית: א’ לרנר, תל אביב: עמוס ('ספרית ורד'), תשכ"ב.
וולט דיסני, שלגיה: על פי אגדות גרים; עברית: א’ לרנר, תל אביב: עמוס ('ספרית פז'), תשכ"ג.
מ’ ריד וא’ אוסולד, הבה נספרה; נסח עברי: א’ לרנר ; ציורים מאת ו’ לא-מון, תל אביב] : עמוס ('ספרית פז'), תש"ל.
מריון קונג’ר, יום בגן החיות; ציורים מאת טיבור ג’רג’לי; נסח עברי: א’ לרנר, תל אביב: עמוס ('ספרית פז'), תש"ל.
ג'ן ורנר, עליזה בארץ הפלאות; העבוד והציורים: וולט דיסני; עברית: א’ לרנר, תל אביב: עמוס, תש"ל.
ל’ וודקוק, מצעד השלישיות; ציורים: א’ וילקין; נסח עברי: א’ לרנר, תל אביב: עמוס ('ספרית פז'), תש"ל.
וולט דיסני, היפהפייה הנרדמת; עברית: א’ לרנר, תל אביב: עמוס ('ספרית פז'), תש"ל.
קתרין ובירון ג’קסון, גם אלו תינוקות; ציורים מאת אדל ורבר; עברית: א’ לרנר, תל אביב: עמוס ('ספרית פז'), תש"ל.
מעשה בילד קטן שלא היה אכלן; סֻפר וצֻיר בידי אליזבת ברוזובסקה; עברית: א’ לרנר, תל אביב: עמוס, [תש"ל לערך].
הערות שוליים

↑  חנה לרנר (רובינשטיין), באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300577205171  PLWABN: 9811250707905606  ISNI: 0000 0000 7152 4486  LCCN: nr93044745  VIAF: 100842366   WorldCat (עם VIAF): 100842366
ארקנטוריים

| ארקנטוריים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: ארקנטוריים
שם מדעי
 Arcanatoridae

ארקנטוריים (שם מדעי: Arcanatoridae) היא משפחה קטנה של ציפורי שיר אפריקניות החיות בעיקר ביערות גשם במרכז אפריקה ומזרח אפריקה.
ציפורים אלה מכונות לעיתים קיכליים אבל הם קרובי משפחתם של ציפורי הסוכר מדרום אפריקה ובהרבה מיונים משויכים אליהם עדיין ולא כמשפחה עצמאית.
אלו ציפורים הדומות לציפורי הסוכר וכמותם הם יונקי צוף המגוונים את מזונם בחרקים הנמשכים לפרחים. הם חיים בעיקר ביערות גשם והם בעלי נוצות גוף ירוקות עד חומות ומקורים מוארכים.
חלקם מצויים בסכנת הכחדה עקב הפגיעה ביערות.
מיון

משפחה ארקנטוריים (Arcanatoridae)
סוג ומין יחיד Modulatrix stictigula
סוג ומין יחיד Arcanator orostruthus
סוג ומין יחיד Kakamega poliothorax
ארמיית המשמר השנייה

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  ברית המועצות ברית המועצות
 שיוך:  הצבא האדום הצבא האדום
 סוג:  ארמייה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1942–1945 (כ־3 שנים)
 מקים היחידה:  סטאבקה
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים
ארמיית המשמר השנייה (ברוסית: гвардейская армия ‏я‏-2) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

ארמיית המשמר השנייה הוקמה על בסיס ארמיית המילואים הראשונה באוקטובר 1942 במהלך קרב סטלינגרד. הארמייה הוצבה באזור מחוז טמבוב ויועדה להתקפה צפויה על רוסטוב על הדון. עם זאת אז פתחו הגרמנים במבצע סופת חורף, וב-13 בדצמבר נענה סטלין לבקשת אלכסנדר ואסילבסקי (נציג הסטאבקה באזור סטלינגרד) להעביר את ארמיית המשמר השנייה תחת פיקוד חזית סטלינגרד, כדי לסייע בבלימת המתקפה הגרמנית. הארמייה נאלצה לעבור מרחק של למעלה מ-180 ק"מ מהעבר המזרחי של הוולגה בתנאי מזג אוויר קשים כדי להגיע ליעדה, והגעתה התעכבה למשך מספר ימים קריטיים. הארמייה לחמה נגד הגרמנים במהלך מבצע סטורן קטן.
הארמייה הועברה לאזור מצר פרקופ, היא נכללה בתוך החזית האוקראינית הרביעית. בין אפריל למאי 1944 לקחה חלק במתקפת קרים, ושחררה את העיר סבסטופול. לאחר מכן נכללה בתוך החזית הבלטית הראשונה, ולקחה חלק בשחרור בלארוס ולטביה. ב-10 באוקטובר 1944 היא השתתפה בכיבוש העיר ממל. בהמשך הוצבה תחת פיקוד החזית הבלארוסית השלישית ולקחה חלק פעיל במבצע פרוסיה המזרחית וכיבוש העיר קניגסברג. פורקה עם סיום המלחמה.
מפקדים

יעקב קרייזר (אוקטובר 1942 - נובמבר 1942)
רודיון מלינובסקי (נובמבר 1942 - פברואר 1943)
יעקב קרייזר (פברואר 1943 - יולי 1943)
גאורגי זכרוב (יולי 1943 - יוני 1944)
פרופירי צ'אנצ'יבדזה (יוני 1944 - אוקטובר 1945)
הערות שוליים

↑  ארמיית המשמר השנייה (ברוסית)
| ברית המועצות ארמיות הצבא האדום |
| --- | --- | --- |
| ארמיות | הדגל האדום הראשונה • המשמר הראשונה • ההלם הראשונה • הדגל האדום השנייה • המשמר השנייה • ההלם השנייה • השלישית • המשמר השלישית • ההלם השלישית • הרביעית • המשמר הרביעית • ההלם הרביעית • החמישית • המשמר החמישית • ההלם החמישית • השישית • המשמר השישית • השביעית • המשמר השביעית • השמינית • המשמר השמינית • התשיעית • המשמר התשיעית • העשירית • המשמר העשירית • הארמייה ה-11 • המשמר ה-11 • הארמייה ה-12 • הארמייה ה-13 • הארמייה ה-14 • הארמייה ה-15 • הארמייה ה-16 • הארמייה ה-17 • הארמייה ה-18 • הארמייה ה-19 • הארמייה ה-20 • הארמייה ה-21 • הארמייה ה-22 • הארמייה ה-23 • הארמייה ה-24 • הארמייה ה-25 • הארמייה ה-26 • הארמייה ה-27 • הארמייה ה-28 • הארמייה ה-29 • הארמייה ה-30 • הארמייה ה-31 • הארמייה ה-32 • הארמייה ה-33 • הארמייה ה-34 • הארמייה ה-35 • הארמייה ה-36 • הארמייה ה-37 • הארמייה ה-38 • הארמייה ה-39 • הארמייה ה-40 • הארמייה ה-41 • הארמייה ה-42 • הארמייה ה-43 • הארמייה ה-44 • הארמייה ה-45 • הארמייה ה-46 • הארמייה ה-47 • הארמייה ה-48 • הארמייה ה-49 • הארמייה ה-50 • הארמייה ה-51 • הארמייה ה-52 • הארמייה ה-53 • הארמייה ה-54 • הארמייה ה-55 • הארמייה ה-56 • הארמייה ה-57 • הארמייה ה-58 • הארמייה ה-59 • הארמייה ה-60 • הארמייה ה-61 • הארמייה ה-62 • הארמייה ה-63 • הארמייה ה-64 • הארמייה ה-65 • הארמייה ה-66 • הארמייה ה-67 • הארמייה ה-68 • הארמייה ה-69 • הארמייה ה-70 • ארמיית החוף |  |
| ארמיות שריון | המשמר המשוריינת הראשונה/ארמיית הטנקים הראשונה • המשמר המשוריינת השנייה/ארמיית הטנקים השנייה • המשמר הטנקים השלישית • ארמיית הטנקים השלישית • ארמיית הטנקים הרביעית/המשמר המשוריינת הרביעית • המשמר המשוריינת  החמישית • ארמיית הטנקים החמישית • המשמר המשוריינת השישית/ארמיית הטנקים השישית |  |
| ארמיות אוויר | האוויר הראשונה • האוויר השנייה • האוויר השלישית • האוויר הרביעית • האוויר החמישית • האוויר השישית • האוויר השביעית • האוויר השמינית • האוויר התשיעית • האוויר העשירית • האוויר ה-11 • האוויר ה-12 • האוויר ה-13 • האוויר ה-14 • האוויר ה-15 • האוויר ה-16 • האוויר ה-17 • האוויר ה-18 |  |
ארקנסו (נהר)

| --- | --- |

נהר ארקנסו
 מידע כללי
 אורך:  2,350 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  1,147 מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  435,123 קמ"ר
 מוצא:  ליד לידוויל, קולורדו שבהרי הרוקי
 גובה מוצא הנהר:  2,965 מטרים
 יובלים:  Salt Fork Arkansas River, Cimarron River, Ninnescah River, Mulberry River, Little Arkansas River, Illinois River, Pawnee River, Huerfano River, Saint Charles River, Two Butte Creek, Rattlesnake Creek, South Arkansas River, Bear Creek, Walnut River, Tennessee Creek, Horse Creek, East Fork Arkansas River, Verdigris River, Purgatoire River, Canadian River, Neosho River, Fountain Creek, Apishapa River, Big Sandy Creek, Cow Creek, Bayou Meto, Chico Creek, Chalk Creek, Petit Jean River 
 שפך:  נהר המיסיסיפי ליד נפוליון שבארקנסו
 מדינות באגן הניקוז:  קולורדו, קנזס, אוקלהומה, ארקנסו, ניו מקסיקו, טקסס, מיזורי
 
 
נהר ארקנסו (באנגלית: Arkansas River) נמצא בדרום מערב ארצות הברית, והוא אחד מהיובלים הראשיים של נהר המיסיסיפי. אורכו הוא 2,350 ק"מ, שטח אגן הניקוז שלו 435,123 קמ"ר וספיקתו 1,147 מ"ק לשנייה. כיוונו הכללי של הנהר הוא מזרחה ודרום-מזרחה. ראשית הנהר בהרי הרוקי שבקולורדו והוא עובר במדינות קולורדו, קנזס, אוקלהומה וארקנסו.
ערים חשובות לאורך הנהר

ויצ'יטה, קנזס
טולסה, אוקלהומה
ליטל רוק, ארקנסו
ארנסט שרדר

| --- | --- |

 לידה:  25 בנובמבר 1841 מנהיים, הדוכסות הגדולה של באדן 
 פטירה:  16 ביוני 1902 (בגיל 60) קרלסרוהה, הקיסרות הגרמנית 
 ענף מדעי:  מתמטיקה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת היידלברג 
 מנחה לדוקטורט:  אוטו הסה, גוסטב קירכהוף 
 מוסדות:  האוניברסיטה הטכנית בדרמשטאדט  המכון הטכנולוגי של קרלסרוהה 
 תלמידי דוקטורט:  Andreas Voigt 
 
ארנסט שרדר (Ernst Schröder; ‏25 בנובמבר 1841 מנהיים, באדן – 16 ביוני 1902 קארלסרוהה, גרמניה) היה מתמטיקאי גרמני הידוע בעיקר עקב עבודתו בלוגיקה אלגברית. הוא דמות ראשית בהיסטוריה של הלוגיקה המתמטית (ביטוי שאולי הוא המציא), על ידי תמצות והרחבה של העבודות של ג'ורג' בול, אוגוסטוס דה מורגן, יו מק'קול ובמיוחד צ'ארלס פירס.
הוא ידוע בעיקר בעקבות Vorlesungen über die Algebra der Logik (הרצאות על האלגברה של הלוגיקה), בשלושה כרכים, אשר הכינו את הדרך לפריחתה של הלוגיקה המתמטית כתורה נפרדת במאה ה-20 על ידי איחוד למערכת אחת את המערכות השונות של הלוגיקה הפורמלית של ימינו.
ראו גם

משפט קנטור-שרדר-ברנשטיין
לקריאה נוספת

Schröder, E., 1877. Der Operationskreis des Logikkalküls. Leipzig: B.G. Teubner.
Schröder, E., 1898. "Über zwei Definitionen der Endlichkeit und G. Cantor'sche Sätze ", Abh. Kaiserl. Leop.-Car. Akad. Naturf 71: 301–362.
ארנבת אלסקה

| ארנבת אלסקה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: ארנבאים
משפחה:: ארנביים
סוג:: ארנבת
מין:: ארנבת אלסקה
שם מדעי
 Lepus othus ‏מריאם, 1900
תחום תפוצה


ארנבת אלסקה (שם מדעי: Lepus othus) המכונה גם ארנבת הטונדרה היא מין של ארנבת ממשפחת הארנביים החיה רק בחצי האי אלסקה ובמערב מדינת אלסקה, באזורי הטונדרה. זו הארנבת השנייה החיה באלסקה בטבע, לצד ארנבת השלג.
ארנבת זו היא אחת מהגדולות שבארנבות החיות. היא מגיעה לאורך של 50–70 ס"מ עם כפות רגליים באורך 20 ס"מ ולמשקל של 2.9-7.2 ק"ג (בממוצע 4.8 ק"ג), מה שהופך אותה לגדולה שבארנבות לאחר המינים ארנבת אירופית וארנבת הקוטב, קרובתה. בדומה לארנבת הקוטב היא לבנה כמעט לגמרי עם עיניים, אף וקצוות אוזניים שחורים וטלאי פרווה אפורים-בהירים. בקיץ לעומת זאת הפרווה נהפכת לחומה-אפורה ברוב השטח למעט הבטן והחזה. לארנבת ישנם אוזניים קצרות יחסית כדי למנוע מהם לקפוא וגם כדי לעזור בהסוואתה.
לארנבת זו טורפים שונים ביניהם עופות דורסים, גרגרנים, שועלי שלג ודובי קוטב וכן ציידים אנושיים. הארנבת מסתתרת עם הסוואתה נגד הטורפים וברגע האחרון היא תימלט בקפיצות חזקות שמרחיקות אותה מאויביה. הארנבת ניזונה בעיקר מחזזיות, קליפות, פירות ועלים שונים. היא פעילה בעיקר בשעות בין הערביים ובתחילת הבקרים.
ארנבת זו חיה לבדה רוב השנה ונפגשת עם קרובותיה רק לצורכי הזדווגות ורבייה.
הערות שוליים

↑  ארנבת אלסקה באתר הרשימה האדומה של IUCN
ארמיית המשמר השלישית

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  ברית המועצות ברית המועצות
 שיוך:  הצבא האדום הצבא האדום
 סוג:  ארמייה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1942–1945 (כ־3 שנים)
 מקים היחידה:  סטאבקה
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים
ארמיית המשמר השלישית (ברוסית: гвардейская армия ‏я‏-3) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

ארמיית המשמר השלישית הוקמה על בסיס יחידות של ארמיית המשמר הראשונה שפורקה. בדצמבר 1942 ארמייה הוצבה בחזית הדרום-מערבית. היא החלה את דרכה בשלב האחרון של קרב סטלינגרד כאשר היא הייתה חלק מיחידות הצבא האדום שהשלימו את כיתור הוורמאכט באזור. בהמשך היא התקדמה מערבה והשתתפה בשחרור אוקראינה הסובייטית לרבות דונבס וזפוריז'יה. בפברואר 1944 היא הגיע עד לניקופול. בהמשך היא נכללה בין היחידות של חזית האוקראינית הראשונה ולחמה במבצע לבוב-סנדומייז'. היא נכנסה לשטחי פולין ובינואר 1945 הייתה על גדות נהר נייסה.
בשלבים האחרונים של המלחמה ארמיית המשמר השלישית לחמה באזור דרזדן ונכנסה לפראג.
ביולי 1945 הארמייה פורקה.
מפקדים

דמיטרי לליושנקו (דצמבר 1942 - מרץ 1943)
גאורגי חטאגורוב (מרץ 1943 - אוגוסט 1943)
דמיטרי לליושנקו (אוגוסט 1943 - פברואר 1944)
דמיטרי ריאבישב (פברואר 1944 - מרץ 1944)
וסילי גורדוב (אפריל 1944 - יולי 1945)
הערות שוליים

| ברית המועצות ארמיות הצבא האדום |
| --- | --- | --- |
| ארמיות | הדגל האדום הראשונה • המשמר הראשונה • ההלם הראשונה • הדגל האדום השנייה • המשמר השנייה • ההלם השנייה • השלישית • המשמר השלישית • ההלם השלישית • הרביעית • המשמר הרביעית • ההלם הרביעית • החמישית • המשמר החמישית • ההלם החמישית • השישית • המשמר השישית • השביעית • המשמר השביעית • השמינית • המשמר השמינית • התשיעית • המשמר התשיעית • העשירית • המשמר העשירית • הארמייה ה-11 • המשמר ה-11 • הארמייה ה-12 • הארמייה ה-13 • הארמייה ה-14 • הארמייה ה-15 • הארמייה ה-16 • הארמייה ה-17 • הארמייה ה-18 • הארמייה ה-19 • הארמייה ה-20 • הארמייה ה-21 • הארמייה ה-22 • הארמייה ה-23 • הארמייה ה-24 • הארמייה ה-25 • הארמייה ה-26 • הארמייה ה-27 • הארמייה ה-28 • הארמייה ה-29 • הארמייה ה-30 • הארמייה ה-31 • הארמייה ה-32 • הארמייה ה-33 • הארמייה ה-34 • הארמייה ה-35 • הארמייה ה-36 • הארמייה ה-37 • הארמייה ה-38 • הארמייה ה-39 • הארמייה ה-40 • הארמייה ה-41 • הארמייה ה-42 • הארמייה ה-43 • הארמייה ה-44 • הארמייה ה-45 • הארמייה ה-46 • הארמייה ה-47 • הארמייה ה-48 • הארמייה ה-49 • הארמייה ה-50 • הארמייה ה-51 • הארמייה ה-52 • הארמייה ה-53 • הארמייה ה-54 • הארמייה ה-55 • הארמייה ה-56 • הארמייה ה-57 • הארמייה ה-58 • הארמייה ה-59 • הארמייה ה-60 • הארמייה ה-61 • הארמייה ה-62 • הארמייה ה-63 • הארמייה ה-64 • הארמייה ה-65 • הארמייה ה-66 • הארמייה ה-67 • הארמייה ה-68 • הארמייה ה-69 • הארמייה ה-70 • ארמיית החוף |  |
| ארמיות שריון | המשמר המשוריינת הראשונה/ארמיית הטנקים הראשונה • המשמר המשוריינת השנייה/ארמיית הטנקים השנייה • המשמר הטנקים השלישית • ארמיית הטנקים השלישית • ארמיית הטנקים הרביעית/המשמר המשוריינת הרביעית • המשמר המשוריינת  החמישית • ארמיית הטנקים החמישית • המשמר המשוריינת השישית/ארמיית הטנקים השישית |  |
| ארמיות אוויר | האוויר הראשונה • האוויר השנייה • האוויר השלישית • האוויר הרביעית • האוויר החמישית • האוויר השישית • האוויר השביעית • האוויר השמינית • האוויר התשיעית • האוויר העשירית • האוויר ה-11 • האוויר ה-12 • האוויר ה-13 • האוויר ה-14 • האוויר ה-15 • האוויר ה-16 • האוויר ה-17 • האוויר ה-18 |  |
אנטוניו ויאראיגוסה

ויאראיגוסה, 2005
אנטוניו ראמון ויאראיגוסה (Antonio Ramón Villaraigosa; נולד ב-23 בינואר 1953) הוא ראש העיר של לוס אנג'לס לשעבר, שכיהן בשנים 2005–2013. הלטיני הראשון בתפקיד מאז 1872.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

נולד בשכונת מהגרים במזרח לוס אנג'לס שבקליפורניה בשם אנטוניו ראמון ויאר. אביו, שהיה מהגר ממקסיקו, נהג להכות את אמו, ובסופו של דבר עזב את הבית. ויאראיגוסה למד בתיכון קתולי לנערים בלוס אנג'לס, משם סולק לאחר שהיה מעורב בקטטה. הוא סיים את לימודיו התיכוניים בבית ספר ציבורי והמשיך ללימודים גבוהים במכללת מזרח לוס אנג'לס, משם עבר לאוניברסיטת קליפורניה, שם השלים תואר ראשון בהיסטוריה. לאחר מכן למד משפטים במוסד שאינו מוכר. ויאראיגוסה נכשל ארבע פעמים בבחינה של לשכת עורכי הדין, ומעולם לא קיבל רישיון לעסוק במשפטים. הוא שימש כפעיל בהתאחדות המורים של לוס אנג'לס (UTLA), משם נסללה דרכו לפוליטיקה הארצית.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית

ב-1994 נבחר ויאראיגוסה לחבר באספה הלאומית של קליפורניה. ארבע שנים לאחר מכן בחרו אותו חבריו לאספה לתפקיד יו"ר האספה. ב-2001 ניסה להתמודד על ראשות עיריית לוס אנג'לס מטעם הדמוקרטים, אך הובס על ידי ג'יימס האן, חברו למפלגה. ב-2003 התמודד על מושב במועצת עיריית לוס אנג'לס ונבחר לייצג את המחוז ה-14 של העיר. ב-2005 הדיח את ג'יימס האן, ראש העיר המכהן ממפלגתו שלו, ונבחר לראש העיר ה-41 של לוס אנג'לס. שיעור ההשתתפות בבחירות היה נמוך, וויאראיגוסה ניצח בעיקר בזכות קולות הלבנים וההיספאנים, והמיאוס מתפקודו של האן.
ביוגרפיה > כהונתו כראש העיר של לוס אנג'לס

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
הוא החל את תפקידו ב-2005. נבחר לכהונה נוספת ב-2009, וסיים את כהונתו ב-2013. ירש אותו בתפקיד אריק גרסטי.
ביוגרפיה > התמודדות לתפקיד המושל ב-2018

בנובמבר 2016, הודיע כי יתמודד על תפקיד מושל קליפורניה לאחר שג'רי בראון לא יכול היה להתמודד עקב חוק הגבלת קדנציות.
בבחירות שהתקיימו בנובמבר 2018, הגיע במקום השלישי במירוץ. לתפקיד נבחר גווין ניוסם.
חייו האישיים

ב-1974, בגיל 21 נולדה בתו הראשונה ו-ב-1975 נולדה בתו השנייה.
ב-1987 נישא ויאראיגוסה, שנקרא אז אנטוניו ויאר לקורינה ראיגוסה (Corina Raigosa) והשניים עברו להשתמש בשם משפחה שמהווה איחוד של שמות המשפחה של שניהם - ויאראיגוסה. לזוג נולדו בן ובת. ב-2007 עסקה התקשורת בהרחבה בבעיותיהן האישיות. השניים התגרשו באותה שנה.
ב-2009 החל לנהל מערכת יחסים עם עיתונאית אמריקאית ומיס ארצות הברית לשנת 1994, לו פארקר. ב-2012 הם נפרדו.
ב-2016, בגיל 63, התחתן עם פטרישיה גוביה בסן מיגל דה איינדה, מקסיקו.
הערות שוליים

↑  Intensity Fuels Consensus Builder's Rapid Rise - Page 4 - Los Angeles Times, web.archive.org, ‏2012-10-12
↑  By MJ LEE, Villaraigosa and girlfriend split up, POLITICO, ‏07/04/2012
↑  Ex-LA Mayor Antonio Villaraigosa gets married, Daily News, ‏2016-08-11 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2006102125  VIAF: 31757757   WorldCat (עם VIAF): 31757757
ארנבת אסמית

| ארנבת אסמית |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: ארנבאים
משפחה:: ארנביים
סוג:: ארנבת אסמית
מין:: ארנבת אסמית
שם מדעי
 Caprolagus hispidus ‏בליית, 1845
תחום תפוצה


ארנבת אסמית או ארנב אסמי (שם מדעי: Caprolagus hispidus) היא מין של יונק קטן ממשפחת הארנביים הקרובה לארנבת. היא שייכת לסוג יחידי ומצויה בצפון הודו, סמך להרי ההימלאיה.
אורך הארנבת 38-50 ס"מ ומשקלה עד 2.5-3 ק"ג. היא בעלת אוזניים זקורות קצרות ועגולות, פרווה עבה בצבע חום-אדמדם עם מעט זהוב והרגליים ארוכות.
הארנבת מצויה במורדות הרים וערבות עשב במדינת אסאם בהודו, בנפאל, בבנגלדש ובבהוטן באזורים קרירים ולעיתים גם בביצות. הארנבת צמחונית לחלוטין וניזונה מצמחית קרקע כמו עשבים.
שלד
גולגולת
הערות שוליים

↑  ארנבת אסמית באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007532374805171 
ארנבת אסמית, באתר ITIS (באנגלית)
ארנבת אסמית, באתר NCBI (באנגלית)
ארנבת אסמית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
ארנבת אסמית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
ארנבת אסמית, באתר GBIF (באנגלית)
אקרית העוף האדומה

| אקרית העוף האדומה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: עכבישניים
סדרה:: Mesostigmata
תת־סדרה:: Monogynaspida
משפחה:: Dermanyssidae
סוג:: Dermanyssus
מין:: אקרית העוף האדומה
שם מדעי
 Dermanyssus gallinae ‏חר, 1778

אקרית העוף האדומה (שם מדעי: Dermanyssus gallinae) היא טפיל מוצץ דם של עופות. הוא נחשד כמעביר (וקטור), של מספר מחוללי מחלה. למרות שמותיו הנפוצים, יש לו מגוון רחב של מארחים הכוללים כמה מינים של ציפורי בר ויונקים, כולל בני אדם. הוא קרוב בגודל, במראה ובמאפייני התנהגות לאקרית העופות הצפונית, Ornithonyssus sylviarum ולאקרית העופות Ornithonyssus bursa המכונה לעיתים בטעות "כינת יונים". יש להבחין בינם לבין קרציון סרקופטס סקאבי (אנ') מחולל הסקביאס, ולבין האקרית האדומה, הצמחונית.
תיאור

האקרית מוצצת דם ובדרך כלל תתקוף את המארח שלה בלילה, אך ניזונה מדי פעם גם במהלך היום. הבוגרים הם באורך 0.75–1 מ"מ, עם רגליים ארוכות ובדרך כלל גוף אפרפר-לבן, שהופך לחום-אדמדם כאשר הוא לאחר הארוחה. לאחר האכילה הם מתחבאים בסדקים ובקפלים הרחק ממקורות אור, שם הם מזדווגים ומטילים ביצים. לאקרית חמישה שלבי חיים: ביצה, זחל, פרוטונימפה, דווטונימפה ובוגר. בתנאים נוחים ניתן להשלים את מחזור החיים הזה בתוך שבעה ימים, כך שאוכלוסיות יכולות לגדול במהירות, ולגרום לאנמיה בלהקות עופות שנפגעו קשות. ציפורים צעירות הן הרגישות ביותר. ייתכן שהאקרית יכולה גם להשפיע על בריאות העופות בעקיפין, שכן הן עשויות לשמש כווקטורים למחלות כמו סלמונלוזיס, ספירוצ'אטוזיס של עופות ו-Erysipelothrix rhusiopathiae. האקרית יכול לשרוד עד 10 חודשים בלול תרנגולות ריק. טמפרטורות גבוהות מ-45°C ונמוכות מ-20°C− נמצאו קטלניות עבורו.
הדבקה בתרנגולות > סימנים וסימפטומים

האקריות ניזונות בדרך כלל סביב החזה והרגליים של תרנגולות, וגורמים לכאב, גירוי וירידה בייצור הביצים. עלולים להתפתח פצעונים, גלדים, היפרפיגמנטציה ואובדן נוצות.
אם הם נוכחים בכמות גדולה, הם יכולים לגרום לאנמיה בתרנגולות הנצפית כחיוורון של הכרבולת והדלדל.
הדבקה בתרנגולות > אבחון

בדרך כלל ניתן להגיע לאבחנה משוערת בלהקות תרנגולות מטילות, על סמך ירידה בייצור הביצים, אנמיה ותמותה בציפורים צעירות או חולות. כתמי דם על הביצים מעידים על נגעים בתוך הקלואקה של תרנגולת נגועה. אבחנה סופית מושגת רק לאחר זיהוי האקריות עצמם, ביציהם או צואתם.
הדבקה בתרנגולות > מניעה

ישנן מספר שיטות למניעת הנגע בלולי תרנגולות, כולל:
חימום הלול לטמפרטורות מעל 55°C.
שטיפה סדירה של מערכת המגורים.
טיפול בקירות וברצפות באבק סיליקה או קרבולינאום לפני הכנסת תרנגולות חדשות.
הדבקה בתרנגולות > טיפול

ניתן להשתמש בחומרי קוטלי אקטו-טפילים לטיפול בעופות נגועים. אם משתמשים בחומרים כימיים אלה, רצוי לעשות זאת בסבב כדי למנוע הצטברות עמידות. פוספטים אורגניים, קרבמטים, ופירטרואידים נמצאים בשימוש נרחב. המקרה הראשון של עמידות לפירטרואיד דווח על ידי בוגנט וחבריו ב-1997 ומקרים חדשים ממשיכים להיות מדווחים נכון ל-2020. קוטל החרקים spinosad יעיל נגד אקרית עמיד בפני קוטלי החרקים הוותיקים ואף ניתן להשתמש בו במקום, בנוכחות התרנגולות המטילות. מוצר חדש, Exzolt הוכנס לשימוש באיחוד האירופי בשנת 2017, הוא מכיל פלוראלנר, איזוקסזולין, ויעיל מאוד נגד זן האקרית, כולל כאלה העמידים לקוטלי אקריות ישנים. הוא מאושר למתן דרך הפה מעורבב עם מי השתייה ובעל אופן פעולה מערכתי, כלומר הוא פועל דרך הדם של העופות המטופלים. הוכח כי הלקטונים המאקרוציקליים אפרינומקטין, מוקסידקטין או איברמקטין משפיעים על רביית אקריות ועיכול ארוחות דם במחקר אחד, אם כי מחקרים אחרים מצאו כי איברמקטין אינו יעיל למעט במינונים "קרובים באופן לא רצוי לאלו הגורמים לרעילות".
קרדיות טורפות, כגון Androlaelaps caalis ו-Hypoaspis miles יכולות לשמש כדי לדכא אקריות.
חשיפת אקרית לפחמן דו-חמצני באמצעות קרח יבש וריסוס ישיר הוצעה כטיפול חדשני.
חיסונים נמצאים כיום בפיתוח פעיל לטיפול בעופות, המבקשים "לעורר תגובה הגנה" בציפורים ולהגביר את התמותה של האקריות.
חלק ממוצרי שמן אתרי צמחי יכולים לשמש כדוחי חרקים. ותוארו צמחים מסוימים שהשמנים שלהם דוחים בהצלחה אקריות.