stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כלב דם
מראה

כלבי דם בוגרים שוקלים בין 36 - 50 ק"ג וגובהם בין 58 - 69 ס"מ במפרקת. צרופי צבעי הפרווה המקובלים לכלבי דם טהורי גזע הם שחור וחום-צהבהב, חום-אדמדם וחום-צהבהב, או אדמוני. בימי הביניים היו כלבי דם בצבעים אחידים נוספים, כולל כלבי דם לבנים (אנגלית: Talbot hound). צבעים אחידים אלה מופיעים אף בגזעי כלבים אחרים שמוצאם מגזע כלבי הדם הקדום. לכלבי הדם יש בדרך כלל שלד גדול ורוב משקלם מרוכז בעצמותיהם, שהן עבות יחסית לגודל הכלב. פרוותם, אופיינית לכלבי ציד העוקבים אחר עקבות ריח, היא גסה וחסרת שיער רך.
מזג

זהו גזע כלבים בעל אופי עדין ונוח ובאותה עת אף בעל כושר התמדה חסר לאות במעקב אחר ריח. בגלל האינסטינקט החזק הטבוע בכלב זה לעקוב אחר ריח, לעיתים קשה לאלפו לצייתנות בידיים בלתי מיומנות.
זהו כלב בעל מזג נוח ומעורר חיבה המתאים לגידול בבית. אולם, דוגמת גזעי כלבים גדולים אחרים, הוא זקוק להשגחה בסביבת ילדים קטנים כיוון שהוא עלול להפילם בגלל משקלו וגודלו.
בריאות > תחלואה

בהשוואה לכלבים טהורי גזע אחרים, בקרב כלבי הדם קיים שיעור גבוה של מחלות מעיים כמו כן כלבים אלה סובלים משיעור חריג של מחלות עיניים, עור ואוזניים. יש לבחון באופן תדיר את בריאות עיניו, אוזניו ועורו של כלב זה לאיתור סימני מחלה.
בריאות > תמותה

על פי סקר מועדון הכלבנים הבריטי לשנת 2004, תוחלת החיים הממוצעת של כלבי הדם בבריטניה היא 6.75 שנים, דבר המציבם בין הכלבים טהורי הגזע בעלי תוחלת החיים הקצרה ביותר. כלב הדם הזקן ביותר שאותר בין 82 מקרי מוות בסקר שנערך בבריטניה היה בן 12.1 במותו. גורם המוות העיקרי (34% ממקרי המוות) בין כלבי דם היא מחלת היפוך הקיבה (אנ'). שכיחות מחלת היפוך הקיבה בין כלבי הדם היא מהגבוהות בין גזעי הכלבים. גורם המוות השני בשכיחותו (27%) בין כלבי הדם הוא מחלה ממארת. שיעור המחלות הממאירות בין כלבי הדם דומה לזה שבין גזעי כלבים אחרים, אולם בין כלבי הדם מחלות ממאירות הן גורם מוות בגיל צעיר יותר באופן יחסי (גיל חציוני 8).
היסטוריה

כלב הדם, על פי אגדות, טופח לראשונה בשנת 1000 לספירה לערך על ידי נזירים במנזר סנט הוברט (St. Hubert) שבבלגיה. אין ספק כי מוצאו של הגזע מאזור צרפת, אזור ממנו באו גזעים מודרניים נוספים של כלבי ציד העוקבים אחר ריח. גזע כלב הדם שימש ליצירת גזעים נוספים אשר ירשו את חוש הריח המעולה שלו, ביניהם: פוקסהאונד אנגלי, פוקסהאונד אמריקאי, ועוד.
בשלהי המאה ה-19 שימשו כלבי הדם כנושא לציוריהם של ציירים רבים. מראה הכלב המופיע בציורים אלה דומה לדרישות הגזע המודרניות, דבר המצביע על כך כי מהות אופיו של כלב הדם נשמרה לאורך דורות, עוד קודם שהוגדר הגזע באופן רשמי בעידן המודרני. אולם, עורם של הכלבים המופיעים בציוריו של הצייר האנגלי אדווין לדסיר הוא חלק יותר ולא מרובה קפלים ועפעפיהם קטנים יותר מאשר הכלבים המודרניים.
הערות שוליים

↑  Summary results of the Purebred Dog Health Survey for Bloodhounds
↑  Dog Longevity
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282680005171  LCCN: sh85015032
לאגודחי

לַאגוֹדֶחִי (בגאורגית: ლაგოდეხი) היא עיר בנפת לאגודחי, במחוז קאחתי שבמזרח גאורגיה, בגבול אזרבייג'ן–גאורגיה. היא הוכרזה לעיר בשנת 1962. מייצרים בה יין, וטבק.
אתרים

שמורת הטבע של לאגודחי נוסדה בשנת 1911.
לומניס

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 בורסה:  נאסד"ק (LMNS) 
 מייסדים:  שמעון אקהויז
 תקופת הפעילות:  1992–הווה (כ־32 שנים)
 מיקום המטה:  יקנעם עילית 
 משרד ראשי:  יקנעם עילית
 ענפי תעשייה:  אלקטרוניקה רפואית
 הכנסות:  290 מיליון דולר בשנת 2014
 רווח:  32 מיליון דולר (EBITDA ב-2014)
 יו"ר:  הראל בית-און
 מנכ"ל:  ציפי עוזר-ערמון
 עובדים:  כ-1,000
  
 www.lumenis.com
 
ממוצרי לומניס
לומניס בע"מ היא חברה פרטית ישראלית העוסקת בפיתוח וייצור של מכשור רפואי בטכנולוגיית לייזר, הבזק אור (IPL) וגלי רדיו. מטה החברה, הכולל את משרדי החברה, מעבדות, אולמות ייצור ומחסנים, שוכן ביקנעם. יו"ר החברה מאז 2006 הוא הראל בית-און ומנכ"לית החברה מאז מאי 2012 היא ציפי עוזר-ערמון.
היסטוריה

לומניס נוסדה בשנת 1992 בידי שמעון אקהויז והלל בכרך בשם "אי.אס.סי מדיקל" (ESC Medical Systems). אקהויז עבד ברפא"ל בתחום הלייזרים במשך 17 שנה עד שנת 1986, אז החליט לנסוע לארצות הברית והחל לעבוד בחברת מקסוול טכנולוגיות בסן דייגו, חברת תעשיות ביטחוניות כמנהל פיתוח מוצרים, ועסק בהמרת טכנולוגיות צבאיות לשימושים אזרחיים. עם שובו לישראל, בשנת 1991, הגה אקהויז רעיון של שימוש בתחום ההתמחותו העיקרי, טכנולוגיית הבזק אור בהספק גבוה, לצרכים רפואיים-קוסמטיים כגון: הסרת שיער והסרת כתובות קעקע באמצעות אלומת אור ממוקדת. את הרעיון שבבסיס החברה אקהויז מייחס לסרנדיפיות ומספר כי הרעיון להקים את החברה התחיל בכך שקרא מאמר על שימוש בלייזרים לצורכי פתיחה של כלי דם, התחיל לראות מה אפשר לעשות בתחום. אחרי בדיקה של הנושא בחר בכיוון אחר לחלוטין - שימושים בלייזר ברפואת עור.
ב-1992 גייסו אקהויז ובכרך משקיעים לחברה, ביניהם קרן הון סיכון בשם "מדמקס" (Medmax), אשר הזרימו לחברה כחצי מיליון דולר ובתמורה קיבלו חצי מהון המניות של החברה. ברבעון השלישי של 1994, לאחר שגייסה עוד כ-1.75 מיליון דולר ממשקיעים נוספים, החלה החברה למכור את מוצריה הראשונים. באוגוסט 1995 קיבלה החברה את אישור ה-FDA (רשות המזון והתרופות האמריקאית) לשיווק מוצריה בארצות הברית. בסוף אותה שנה הייתה החברה רווחית.
בסוף ינואר 1996, ניירות הערך של החברה נרשמו למסחר בנאסד"ק, היא גייסה כ-54 מיליון דולר לפי שווי של כ-150 מיליון דולר והפכה לחברה ציבורית. חצי שנה אחרי ההנפקה, כאשר החברה נסחרה לפי שווי הקרוב ל-400 מיליון דולר, ביצעה בשנית הנפקת מניות בנאסד"ק וגייסה כ-94 מיליון דולר. שלושה חודשים אחרי ההנפקה המשנית, גייסה החברה 100 מיליון דולר באמצעות הנפקה של אג"ח להמרה לפי שווי של כמיליארד דולר.
היסטוריה > המיזוג עם "תעשיות לייזר" ומאבק השליטה

בסוף שנת 1997 רכשה אי.אס.סי את החברה הישראלית "תעשיות לייזר" תמורת 280 מיליון דולר, עסקה שבוצע באמצעות החלפת מניות. רכישת תעשיות לייזר הרחיבה את סל המוצרים של החברה גם למוצרים מבוססי לייזר, בנוסף למוצרים מבוססי פולסי אור בהם התמחתה עד אז. בעל השליטה בתעשיות לייזר טרם מיזוגה עם אי.אס.סי היה אריה גנגר, אשר הפך להיות בעל עניין בחברה הממוזגת. חברת "תעשיות לייזר" נוסדה בשנת 1972 על ידי המהנדס עוזי שרון והפרופסור לכירורגיה וכירורגיה פלסטית אייזיק קפלן והייתה ממוקמת בקריית עתידים בתל אביב. שרון וקפלן פיתחו את מכשיר הלייזר "שרפלאן" לכירורגית לייזר (שמו של המכשיר נקרא על שם השניים: שרון-קפלן). ה"שרפלאן" היה מכשיר הלייזר הראשון בעולם שהחליף את אזמל המנתחים. חברת ההחזקות "עץ לבוד", שבשליטת חבר הכנסת לשעבר יוסף קרמרמן הייתה בעלת השליטה בחברה. יעקב מרידור היה נשיא החברה ואחר כך, בין השנים 1977–1992, בנו דוד מרידור שימש כנשיא ומנכ"ל. ב-1981 הונפקה החברה בנאסד"ק ב-1989, לאחר שהחברה צברה הפסדים של 23 מיליון דולר, רכשו אנשי העסקים משולם ריקליס ואריה גנגר את השליטה ב"תעשיות לייזר" תמורת כ-2.5 מיליון דולר, באמצעות חברת ההחזקות שלהם Trans-Resources, Inc. לאחר הרכישה מונה בנימין גיבלי (לשעבר ראש אמ"ן) כיו"ר.
המיזוג בין "אי.אס.סי" ו"תעשיות לייזר" נקלע לקשיים והחל מאמצע שנת 1998 חלה ההתדרדרות בביקושים למוצרי החברה ולשוק בו פעלה נכנסו חברות חדשות, שהגבירו את התחרות והקטינו את רמת המחירים. שווי החברה נפל מרמה של כמיליארד דולר בשיא, לרמה של כ-200 מיליון דולר ב-1999. אריה גנגר, אשר החזיק באותה תקופה כ-10% ממניות החברה חבר לברנרד גוטשטיין, בעל השליטה בקרן "מדמקס" שהחזיק 13%, והשניים הצליחו להשיג תמיכה של 42% מבעלי המניות ולהדיח את הנהלת החברה, ובראשה אקהויז. לאחר פרישתו של אקהויז מונה לתפקיד מנכ"ל החברה ישה סיטון (שכיהן קודם כמנכ"ל "תעשיות לייזר"), אשר פרש גם הוא בדצמבר 2002 מהחברה, אריה גנגר ששימש מנכ"ל זמני בחברה למספר חודשים עד שהוחלף על ידי אבנר רז. כמו כן מינה אריה גנגר את בנו שגיא גנגר כסמנכ"ל כספים.
היסטוריה > המשבר הכספי ומכירת החברה

בשנת 2001 שונה שם החברה ל"לומניס" ובנק הפועלים העניק לה הלוואה בסך כ-100 מיליון דולר למימון עסקת רכישתה של החטיבה הרפואית של חברת קוהירנט האמריקאית תמורת 236 מיליון דולר במניות, מזומן ואיגרות חוב. אך "לומניס" לא ייצרה תזרים מזומנים חיובי מפעילות לאורך מספר שנים ולא יכלה להחזיר את ההלוואה. עם זאת, באוגוסט 2002, נתן לה בנק הפועלים הלוואה נוספת בסך 70 מיליון דולר עבור החזרת חוב לבעלי האג"ח שלה. כך שסך כל ההלוואות שנתן לה הבנק הסתכמו ב-176 מיליון דולר.
בסוף שנת 2003 יושמה תוכנית ההבראה לחברה שכללה פיטורי 300 עובדים והסדר חוב שבמסגרתו הפך בנק הפועלים לבעל השליטה בפועל. כמו כן, נמחקו מניות החברה מהמסחר בנאסד"ק והועברו למסחר ברשימת ה"פינק שיטס", לאחר שפירמת רואי החשבון דלויט סירבה לחתום על דו"חותיה לרבעון השלישי של 2003. באפריל 2006 נמחקה גם מרשימת ה"פינק שיטס", בעקבות הסכם פשרה עם רשות ניירות ערך בארצות הברית לאחר שנקבע כי החברה ביצעה רישום מוטעה של הכנסות בשנים 2002–2003.
ב-2006, נרכשה השליטה בחברה בידי קבוצת ההשקעות ויולה וקרן "עופר היי-טק" של עידן עופר, שהצליחו להבריאה. בפברואר 2014 הונפקה החברה מחדש בנאסד"ק תחת סימבול LMNS.
ביוני 2015 נחתם הסכם למכירת החברה לקרן הפרייבט אקוויטי XIO תמורת 510 מיליון דולר במסגרתו מניות החברה נמחקו ממסחר. לפני העסקה החזיקה ויולה גרופ 36% ממניות לומניס, ו-XT היי-טק (שמה החדש של עופר היי-טק) החזיקה 24% ממניות לומניס. בפברואר 2020 נמכרה החברה לבארינג פריווט אקויטי תמורת 1.2 מיליארד דולר
בספטמבר 2021 נרכשה החטיבה הכירורגית של החברה על ידי בוסטון סיינטיפיק תמורת 1.1 מיליארד דולר.
מוצרים

החברה מייצרת מכשור לשלושה תחומים:
ניתוח, בתחומי אורולוגיה, גינקולוגיה, גסטרואנטרולוגיה.
אסתטיקה רפואית: הסרת שיער, טיפולי עור.
אופתלמולוגיה: טיפול בגלאוקומה ומחלות רשתית.
הערות שוליים

↑  הארץ, אקהויז כבר לא רודף אחרי אף אחד, באתר TheMarker‏, 20 בינואר 2006
↑  רן דבש , ‏הצלחה מתחילה בהשקעה נכונה, באתר גלובס, 23 באוגוסט 2000
↑  טלי ציפורי, ‏הסיבוב השני של ד"ר שמעון אקהויז, באתר גלובס, 15 ביולי 2004
↑  עמי גינזבורג, אקהויז כבר לא רודף אחרי אף אחד, באתר הארץ, 19 בינואר 2006
↑  עמי גינזבורג, ‏אי.אס.סי רוכשת את תעשיות לייזר תמורת כ-280 מיליון דולר במניות, באתר גלובס, 10 בנובמבר 1997
↑  אברהם פלג, "קרן מוות"- הלייזר - מיושמת בארץ כאיזמל ניתוחים להצלת חיים, מעריב, 27 באוקטובר 1977
↑  הפסדים ב"עץ לבוד", דבר, 20 באוקטובר 1980
↑  חברות מארה"ב משקיעות ב"תעשיות לייזר" בצהלה, מעריב, 3 ביולי 1980
גידול מרשים ל"תעשיות לייזר", מעריב, 14 בפברואר 1984
↑  הנפיקו בניו־יורק - אר רוב הרוכשים ישראליים, דבר, 5 במרץ 1981
↑  יואב יצחק ואורי גינוסר, קבוצת גנגר־ריקלים השלימה רכישת השליטה בתעשיות לייזר, מעריב, 31 בדצמבר 1989
נווית זומר, חיפה כימיקלים ודוד מרידור רכשו מניות בתעשיות לייזר, חדשות, 31 בדצמבר 1989
הארץ, חברת TRI של אריה גנגר בבעיית נזילות: מתקשה לשלם ריבית על הלוואותיה, באתר TheMarker‏, 5 במרץ 2002
↑  אורי גינוסר, קרן אור לתעשיות לייזר, מעריב, 5 בינואר 1990
↑  ניר גולדברג, ‏הסיבוב של אריה גנגר: מכר 4.4% ממניות אי.אס.סי מדיקל תמורת כ-33 מיליון דולר, באתר גלובס, 21 ביוני 2001
↑  עדי מנדלסון, ‏יום הדין של אקהויז, באתר גלובס, 26 ביוני 1999
↑  עידו אלון, אבנר רז התפטר מאלישרא; עתיד להתמנות למנכ"ל לומניס, באתר הארץ, 20 במרץ 2003
↑  עידו אלון, שגיא גנגר עשוי לסיים תפקידו בלומניס, באתר הארץ, 11 ביוני 2003
↑  קוהירנט כבר לא בעלת מניות בלומניס: השלימה מכירת אחזקותיה בחברה תמורת 11.4 מיליון דולר, באתר הארץ, 4 ביולי 2003
↑  עידו אלון, ההסתבכות של לומניס מתקרבת לכיס של בנק הפועלים, באתר הארץ, 19 בינואר 2003
↑  שירלי יום-טוב, בנק הפועלים ממשיך להקל על לומניס: תנאי הסף הונמכו משמעותית בנוסף לדחיית תשלומי הקרן ל-2006, באתר TheMarker‏, 20 בנובמבר 2003
↑  שירלי יום-טוב, לומניס קיבלה המלצת "מחיקה" מדלויט טוש, באתר TheMarker‏, 6 בפברואר 2004
↑  שירלי יום-טוב, הראל בית און והאחים עופר מובילים קבוצה לרכישת לומניס ביותר מ-100 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 27 בספטמבר 2006
↑  גלי וינרב, ‏כפי שנחשף ב"גלובס": לומניס תגייס 115 מ' ד' בוול סטריט, באתר גלובס, 12 בדצמבר 2013
↑  גולן חזני, הושלמה העסקה לרכישת לומניס ב-1.2 מיליארד דולר, באתר כלכליסט, 19 בפברואר 2020
↑  גלי וינרב, ‏לומניס השלימה את מכירת החטיבה הכירורגית ב-1.1 מיליארד דולר, באתר גלובס, 1 בספטמבר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 0609 188X 
מכשיר לייזר CO2 לשימושים רפואיים מדגם שרפלן 40C, של חברת "תעשיות לייזר"
למי (שכונה)

| --- | --- |
שכונת למי
שכונת למי
 מידע
 עיר:  ריו דה ז'ניירו
 שטח:  0.98 קמ"ר
 אוכלוסייה:  14,799 (2010)
 קואורדינטות:  22°57′44″S 43°10′0″W﻿ / ﻿22.96222°S 43.16667°W﻿ / -22.96222; -43.16667
 שכונות נוספות בריו דה ז'ניירו
  מיקום השכונה בריו
 
למי (בפורטוגזית: Leme) היא שכונה של המעמד הבינוני באזור הדרומי של ריו דה ז'ניירו. השכונה שוכנת בין השכונה בוטפוגו לשכונה אורקה.

השכונה קיבלה את שמה מסלע שצורתו דומה להגה (בפורטוגזית משמעות השם למי היא הגה).
בשנת 1975 נבנה אחד מהבניינים הגבוהים ביותר בחוף של למי, מלון לה מרידיאן; בשנת 2007 נסגר המלון ובשנת 2009 הוא נמכר לחברת וינדזור עבור 170 מיליון דולר, שופץ ונפתח מחדש בינואר 2011 תחת השם "מלון וינדזור אטלנטיקה".
ב-31 בדצמבר בכל שנה, התהלוכה לכבוד ימאנז'ה מתחילה מלמי.
כריסטינה שוואניץ

כריסטינה שוואניץ (בגרמנית: Christina Schwanitz; נולדה ב-24 בדצמבר 1985) היא אתלטית גרמניה. היא אלופת העולם (בייג'ינג 2015) ואלופת אירופה פעמיים ברציפות (ציריך 2014 ואמסטרדם 2016) בהדיפת כדור ברזל.
ביוגרפיה

שוואניץ נולדה בדרזדן, סקסוניה.
ביוגרפיה > 2005

באליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 סיימה שוואניץ במקום תשיעי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 18.02 מטר.
ביוגרפיה > 2008

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיימה שוואניץ במקום 11 בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 18.27 מטר.
ביוגרפיה > 2009

באליפות העולם שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 סיימה שוואניץ במקום 12 בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 17.84 מטר.
ביוגרפיה > 2011

באליפות העולם שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 סיימה שוואניץ במקום 12 בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 17.96 מטר.
ביוגרפיה > 2012

באליפות אירופה שנערכה בהלסינקי, פינלנד ביוני 2012 סיימה שוואניץ במקום חמישי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 18.25 מטר.
באולימפיאדת לונדון (2012) סיימה שוואניץ במקום עשירי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 18.47 מטר.
ביוגרפיה > 2013 > סגנית אלופת העולם

באליפות העולם שנערכה במוסקבה, רוסיה בשנת 2013 זכתה שוואניץ במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בשיא אישי חדש של 20.41 מטר, אחרי ואלרי אדמס מניו זילנד (20.88 מטר) ולפני גונג ליז'יאאו
מסין (19.95 מטר).
ביוגרפיה > 2014 > סגנית אלופת עולם באולם

באליפות העולם באולם שנערכה בסופוט, פולין במרץ 2014 זכתה שוואניץ במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.94 מטר, אחרי ואלרי אדמס (20.67 מטר) ולפני גונג ליז'יאאו (19.24 מטר).
ביוגרפיה > 2014 > אלופת אירופה

באליפות אירופה שנערכה בציריך, שווייץ באוגוסט אותה שנה זכתה שוואניץ במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.90 מטר, לפני יבגניה קולודקו מרוסיה (19.39 מטר) ואניטה מרטון מהונגריה (19.04 מטר).
ביוגרפיה > 2015

בתחרות שנערכה בבייג'ינג, סין ב-20 במאי 2015 קבעה שוואניץ בהדיפת כדור ברזל את תוצאת השנה בעולם ושיא אישי חדש של 20.77 מטר.
ביוגרפיה > 2015 > אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג באוגוסט אותה שנה זכתה שוואניץ במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 20.37 מטר, לפני גונג ליז'יאאו (20.30 מטר) ומישל קרטר מארצות הברית (19.76 מטר).
שיאים אישיים > אצטדיון

הדיפת כדור ברזל: 20.77 מטר (2015)
שיאים אישיים > אולם

הדיפת כדור ברזל: 20.05 מטר (2014)
כריסטינה שוואניץ, 2019
מאזיאר כוהיאר

מאזיאר כוהיאר (בדארי: مازیار كوهيار; נולד ב-30 בספטמבר 1997 בפייזאבאד שבאפגניסטן) הוא כדורגלן אפגני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת יורק סיטי מהנשיונל ליג ובנבחרת אפגניסטן.
חיים אישיים

כוהיאר נולד בפייזאבאד שבאפגניסטן, ובגיל שנתיים עבר להתגורר עם משפחתו באנגליה.
קריירת מועדונים

כוהיאר גדל במחלקות הנוער של קובנטרי סיטי ווולסול. בשנת 2016 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של וולסול במסגרת הפוטבול ליג הראשונה, ובסך הכל ערך 21 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.
בשנת 2019 עזב את וולסול בשל פציעה בברכו, והחל לעבוד כמוכר בחנות עופות מטוגנים.
ב-27 במרץ 2021, לאחר שלא שיחק כדורגל במשך 18 חודשים, חתם כוהיאר בהרפורד מהנשיונל ליג צפון. הוא ערך 25 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע ארבעה שערים.
ב-22 במרץ 2022 חתם כוהיאר ביורק סיטי מהנשיונל ליג צפון. בתום עונת 2021/2022 העפיל עם המועדון לנשיונל ליג.
קריירה בינלאומית

ב-30 באוגוסט 2017 ערך כוהיאר את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אפגניסטן, בהפסד 2-0 לנבחרת עומאן במשחק ידידות.
הערות שוליים

↑  Walsall's Maz Kouhyar delight over international call-up באתר Express and Star, ‏ 29 בספטמבר 2016 (באנגלית)
↑  From serving fried chicken to fans' favourite באתר BBC, ‏ 4 בנובמבר 2022 (באנגלית)
↑  Hereford FC sign Afghanistan international Maziar Kouhyar באתר Hereford Times, ‏ 27 במרץ 2021 (באנגלית)
↑  Maziar Kouhyar signs for York City באתר הרשמי של יורק סיטי, 22 במרץ 2022 (באנגלית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מאזיאר כוהיאר".
מאוריסיו ארוס

מאוריסיו פרננדו ארוס בהאמונדה (בספרדית: Mauricio Fernando Aros Bahamonde; נולד ב-9 במרץ 1976 בפונטה ארנס) הוא כדורגלן עבר צ'יליאני ששיחק כמגן שמאלי.
ארוס שיחק לאורך הקריירה במספר קבוצות בצ'ילה. בתווך שיחק עונה אחת בפיינורד, עמה זכה בגביע אופ"א, עונה אחת בליגת העל במדיה של מכבי תל אביב עמה זכה באליפות המדינה, ועונה אחת בערב הסעודית. לזכותו של ארוס 27 הופעות במדי נבחרת צ'ילה, אותה ייצג בין היתר במונדיאל 1998 ובשלושי טורנירי קופה אמריקה.
קריירת משחק > נבחרת צ'ילה

ארוס החל את דרכו הבינלאומית בנבחרות הצעירות של צ'ילה. הוא אף ייצג את הנבחרת בגביע העולם עד גיל 20 שהתקיים בקטר ב-1995, כאשר פתח בהרכב פעמיים בשלב הבתים, אותו סיימה צ'ילה במקום השלישי והודחה מהטורניר.
את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת צ'ילה ערך ארוס ב-29 באפריל 1998, תחת המאמן האורוגוואי נלסון אקוסטה, כאשר פתח בהרכב בניצחון הביתי 0–1 על ליטא במשחק ידידות.
ארוס זומן על ידי אקוסטה לסגל צ'ילה לקראת מונדיאל 1998 בצרפת. הוא לא שותף כלל בשלב הבתים, בו השיגה צ'ילה שלוש תוצאות תיקו בשלושה משחקים - 2-2 מול איטליה, 1-1 מול אוסטריה ותוצאה זהה מול קמרון, בדרך למקום השני בבית ולשמינית הגמר. משחקו הרשמי הראשון של ארוס במדי צ'ילה היה כאשר פתח בהרכב נבחרתו בשמינית הגמר מול ברזיל, בו הובסה צ'ילה 1–4 וסיימה את דרכה בטורניר.
שנה לאחר מכן, זומן ארוס לסגל צ'ילה לקראת קופה אמריקה 1999 בפרגוואי. לאחר שלא שותף בהפסד 0–1 למקסיקו, פתח ארוס בהרכב בניצחון 0–3 על ונצואלה, ושותף כמחליף בהפסד 0–1 לברזיל, שהספיק לצ'ילה כדי לסיים במקום השלישי עם המאזן הטוב מבין הבתים, ולהשיג את הכרטיס לרבע הגמר. ארוס חזר להרכב לקראת המשחק מול קולומביה, בו השיגה צ'ילה את הכרטיס לחצי הגמר עם ניצחון 2–3. בחצי הגמר פתח ארוס בהרכב במשחק מול אורוגוואי, שהסתיים בשוויון 1-1, והיה למחמיץ היחיד בדו-קרב בעיטות עונשין שהסתיים בניצחונה של אורוגוואי, 5-3. במשחק על המקום השלישי, שיחק ארוס תשעים דקות בהפסד 1–2 למקסיקו, שסיים את דרכה של צ'ילה בטורניר במקום הרביעי.
ארוס שמר על מקומו בסגל צ'ילה לקופה אמריקה 2001 תחת המאמן פדרו גרסיה בארוס. הוא פתח בהרכב בניצחון 1–4 על אקוודור שפתח את שלב הבתים. במשחק השני, בו גברה צ'ילה 0–1 על ונצואלה, פתח ארוס בהרכב והוחלף במחצית המשחק, ולא שותף בהפסד 0–2 לקולומביה במשחק השלישי. הוא נותר על הספסל גם בהפסד 0–2 למקסיקו, שסיים את דרכה של צ'ילה בטורניר בשלב רבע הגמר.
על אף שלא שיחק במדי צ'ילה מאז ספטמבר 2001, זומן ארוס לסגל צ'ילה גם לטורניר קופה אמריקה 2004, השלישי שלו במדי הנבחרת, תחת המאמן ג'ובנאל אולמוס. ארוס לא שותף בהפסד 0–1 לברזיל בפתיחת שלב הבתים, נכנס כמחליף במחצית המשחק מול פרגוואי שהסתיים בשוויון 1-1, ושוב שותף כמחליף ל-19 דקות בהפסד 1–2 לקוסטה ריקה, שסיים את דרכה של צ'ילה במפעל בתום שלב הבתים, והיה להופעתו האחרונה של ארוס במדי הנבחרת.
בסך הכול ערך ארוס 27 הופעות במדי נבחרת צ'ילה.
תארים

אליפות צ'ילה (2): 1999, 2000
הגביע הצ'יליאני (2): 1998, 2000
גביע אופ"א: 2001/2002
אליפות המדינה: 2002/2003
הגביע הצ'יליאני: 2008/2009
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1994 | סנטיאגו וונדררס | צ'ילה ליגת המשנה הצ'יליאנית | 1 | 0 |
| 1995 | סנטיאגו וונדררס | צ'ילה ליגת העל הצ'יליאנית | 16 | 0 |
| 1996 | סנטיאגו וונדררס | צ'ילה ליגת העל הצ'יליאנית | 20 | 1 |
| 1997 | סנטיאגו וונדררס | צ'ילה ליגת העל הצ'יליאנית | 27 | 2 |
| 1998 | אוניברסידד דה צ'ילה | צ'ילה ליגת העל הצ'יליאנית | 22 | 0 |
| 1999 | אוניברסידד דה צ'ילה | צ'ילה ליגת העל הצ'יליאנית | 36 | 1 |
| 2000 | אוניברסידד דה צ'ילה | צ'ילה ליגת העל הצ'יליאנית | 22 | 0 |
| 2001 | אוניברסידד דה צ'ילה | צ'ילה ליגת העל הצ'יליאנית | 23 | 2 |
| 2001/2002 | פיינורד | הולנד ליגת העל ההולנדית | 5 | 0 |
| 2002/2003 | מכבי תל אביב | ישראל ליגת העל | 15 | 0 |
| 2003/2004 | אל-הילאל | ערב הסעודית ליגת העל הסעודית | 12 | 1 |
| 2004 | ואצ'יפאטו | צ'ילה ליגת העל הצ'יליאנית | 32 | 2 |
| 2005 | קוברלואה | צ'ילה ליגת העל הצ'יליאנית | 33 | 2 |
| 2006 | קוברלואה | צ'ילה ליגת העל הצ'יליאנית | 38 | 3 |
| 2007 | אוניברסידד דה קונספסיון | צ'ילה ליגת העל הצ'יליאנית | 39 | 7 |
| 2008 | אוניברסידד דה קונספסיון | צ'ילה ליגת העל הצ'יליאנית | 25 | 1 |
| 2009 | אוניברסידד דה קונספסיון | צ'ילה ליגת העל הצ'יליאנית | 30 | 1 |
| 2010 | או'היגינס | צ'ילה ליגת העל הצ'יליאנית | 32 | 6 |
| 2011 | אוניון טמוקו | צ'ילה ליגת המשנה הצ'יליאנית | 34 | 4 |
| 2012 | אוניון טמוקו | צ'ילה ליגת המשנה הצ'יליאנית | 23 | 2 |
| סך הכול קריירה | סך הכול קריירה | סך הכול קריירה | 485 | 35 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת צ'ילה> שנה | נבחרת צ'ילה> הופעות | נבחרת צ'ילה> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1998 | 5 | 0 |
| 1999 | 8 | 0 |
| 2000 | 7 | 0 |
| 2001 | 5 | 0 |
| 2004 | 2 | 0 |
| סה"כ | 27 | 0 |
הערות שוליים

↑  מכבי ת"א: מאוריסיו ארוס חתם לעונה אחת, באתר ynet, 27 באוגוסט 2002
| נבחרת צ'ילה – מונדיאל 1998 |
| --- | --- | --- |
|  1 טאפיה •  2 קסטניידה •  3 פואנטס •  4 רוחאס •  5 מרגאס •  6 רייס •  7 פאראגס •  8 אקוניה •  9 זמורנו •  10 סיירה •   11 סאלאס •  12 מרסלו רמירס • 13 ניירה •  14 מיגל רמירס • 15 וייארואל • 16 ארוס • 17 וגה • 18 מוסרי • 19 קורנחו • 20 אסטאי • 21 באררה • 22 טחאס • מאמן: אקוסטה |  1 טאפיה •  2 קסטניידה •  3 פואנטס •  4 רוחאס •  5 מרגאס •  6 רייס •  7 פאראגס •  8 אקוניה •  9 זמורנו •  10 סיירה •   11 סאלאס •  12 מרסלו רמירס • 13 ניירה •  14 מיגל רמירס • 15 וייארואל • 16 ארוס • 17 וגה • 18 מוסרי • 19 קורנחו • 20 אסטאי • 21 באררה • 22 טחאס • מאמן: אקוסטה | צ'ילה |
| נבחרת צ'ילה – קופה אמריקה 1999 (מקום רביעי) |
| --- | --- | --- |
|  1 מרסלו רמירס •  2 פלאסיוס •  3 מיגל רמירס •  4 רוחאס •  5 מרגאס •  6 רייס •  7 פאראגס •  8 אקוניה •  9 זמורנו •  10 סיירה •   11 סאלאס •  12 טאפיה • 13 ורגאס •  14 קארטס • 15 וייארואל • 16 ארוס • 17 נונייס • 18 גונסאלס • 19 ולנסיה • 20 אסטאי • 21 קונטררס • 22 פיסארו • מאמן: אקוסטה |  1 מרסלו רמירס •  2 פלאסיוס •  3 מיגל רמירס •  4 רוחאס •  5 מרגאס •  6 רייס •  7 פאראגס •  8 אקוניה •  9 זמורנו •  10 סיירה •   11 סאלאס •  12 טאפיה • 13 ורגאס •  14 קארטס • 15 וייארואל • 16 ארוס • 17 נונייס • 18 גונסאלס • 19 ולנסיה • 20 אסטאי • 21 קונטררס • 22 פיסארו • מאמן: אקוסטה | צ'ילה |
| נבחרת צ'ילה – קופה אמריקה 2004 |
| --- | --- | --- |
|  1 בראבו •  2 אלברס •  3 ל. פואנטס •  4 פרס •  5 רמירס •  6 אקוניה •  7 ולנסואלה •  8 מייאר •  9 ס. גונסאלס •  10 חימנס •   11 מ. גונסאלס •  12 ואראס • 13 א. פואנטס •  14 וייארואל • 15 מנסייה • 16 סיסטרנאס • 17 מירושביץ' • 18 מלנדס • 19 אולארה • 20 ארוס • 21 פיגרואה • 22 גאלאס • מאמן: אולמוס |  1 בראבו •  2 אלברס •  3 ל. פואנטס •  4 פרס •  5 רמירס •  6 אקוניה •  7 ולנסואלה •  8 מייאר •  9 ס. גונסאלס •  10 חימנס •   11 מ. גונסאלס •  12 ואראס • 13 א. פואנטס •  14 וייארואל • 15 מנסייה • 16 סיסטרנאס • 17 מירושביץ' • 18 מלנדס • 19 אולארה • 20 ארוס • 21 פיגרואה • 22 גאלאס • מאמן: אולמוס | צ'ילה |
מאזה מניקה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  פסטה
 מטבח:  איטלקי
 מוצא:  איטליה
מאזה מניקה (באיטלקית: Mezze Maniche; מילולית: "שרוולים קצרים") היא פסטה שמקורה בצפון איטליה. אפשר לשלב אותה עם ירקות, בשר, מאכלי ים ואפילו בסלט פסטה.
צינורות יבשים של מאזה מניקה בדרך כלל מחורצים והם כחצי מהגודל של ריגטוני.
באופן המסורתי

ישנו מתכון מפיאצ'נצה שבאמיליה-רומאניה למאזה מניקה טרייה. שם, היא נקראת "mezze maniche dei frati" שמשמעותה היא "שרוולים של נזירים".
היא מבושלת בציר ומוגשת באופן מסורתי בערב חג המולד.
מנות

באזורי צפון איטליה נוטים להעדיף רטבי שמנת קלים המכילים יותר ירקות ופירות ים מאשר בשר. אנשים בצפון איטליה רואים במאזה מניקה יותר "כפסטה קיצית" ולכן היא מלווה בדרך כלל ברוטב פסטה קליל. דרך נפוצה לאכול את הסוג הזה של פסטה היא עם רוטב שמנת קל, גבינתי ופטריות מוקפצות.
ניתן להגיש מאזה מניקה עם רטבים מפורסמים כמו "קרבונרה", "אמטריצ'יאנה", (אנ') "גריצ'יה", (אנ') ו"ארביאטה" (אנ')
ראו גם

גואנצ'לה
פפרדלה
קפליני
המטבח האיטלקי
הערות שוליים

↑  Jacqui, Mezze Maniche Pasta (half-sleeves), The Pasta Project, ‏27 בפברואר 2019 (באנגלית)
↑  Mezze Maniche | Supermarket Italy, supermarketitaly.com