stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בסיס חיל האוויר המלכותי היי ויקומב
היסטוריה

הבסיס נוסד בשנת 1938, בשטח מיוער שליד הכפר וולטרס אש (Walters Ash), בקרבת העיירה היי ויקומב, כ-80 קילומטרים מצפון מערב למרכז לונדון. מיניסטריון האוויר חיפש באותה עת אתר מוגן מתאים מחוץ ללונדון עבור מפקדת פיקוד ההפצצה של חיל האוויר. האתר הוצע על ידי מפקד כנף אלן אוקשוט (Alan Oakeshott), שגדל באזור והכירו, במחשבה שהעצים בשטח יספקו הסוואה טבעית למבני הבסיס.
הבסיס הוקם בשלושה ריכוזי מבנים נפרדים, שמנהרות מקשרות ביניהם. הוא כלל גם מרכז מבצעים מבוטן שנבנה בעומק של 17 מטרים מתחת לפני הקרקע. לצורך הסוואה עוצבו המבנים בו כך שייראו כמבנים אזרחיים, ונעשה מאמץ לכרות עצים מעטים ככל האפשר במהלך הבנייה. לימים הוצב בפתח הבסיס אחד ממטוסי הספיטפייר של החיל במלחמת העולם השנייה.
בשלהי מלחמת העולם השנייה שכנו בבסיס גם יחידות של חילות האוויר של צבא ארצות הברית.
בשנים 1958–1965, במהלך המלחמה הקרה, שכנה בבסיס מפקדת דיווזיית האוויר ה-7 של פיקוד האוויר האסטרטגי של חיל האוויר של ארצות הברית. משנת 1968 שכנה בבסיס מפקדת פיקוד התקיפה של חיל האוויר המלכותי (RAF Strike Command) (איחוד של פיקוד מטוסי הקרב ופיקוד ההפצצה של החיל). בשנת 2007 אוחד פיקוד התקיפה עם פיקוד ההדרכה של החיל, ליצירת פיקוד האוויר (הפיקוד היחיד הפעיל כיום בחיל האוויר המלכותי). מפקדת הפיקוד שוכנת מאז בבסיס היי ויקומב. כיום שוכנת בו גם מפקדת להק האוויר האירופי.
ב-2021 הוקם כאן פיקוד החלל של הממלכה המאוחדת.
הערות שוליים

↑  מפקד כנף אוקשוט נהרג בקרב בשנת 1942, והונצח על ידי קריאת מרכז הרווחה של הבסיס על שמו ב-2011.
| בסיסי חיל האוויר המלכותי |
| --- | --- | --- |
| הממלכה המאוחדת | בנסון • בולמר • ברייז נורטון • דיגבי • הלטון • הנלו • הונינגטון • ואלי • היי ויקומב • ודינגטון • ויטרינג • ודוייל • ויטון  • פילינגדיילז • לימינג • לוסימות' • מרהאם • נורתהולט • סקמפטון • ספיידאדם • סנט מוגאן • סירסטון • קונינגסבי • קוספורד • שוברי |  |
| מעבר לים | אקרוטירי • אסנשן • גיברלטר • מאונט פלזנט |  |
הנרי פרידלנדר (היסטוריון)

ערך זה עוסק בהיסטוריון. אם התכוונתם לגרפיקאי וטיפוגרף, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  24 בספטמבר 1930 ברלין, רפובליקת ויימאר 
 פטירה:  17 באוקטובר 2012 (בגיל 82) בנגור, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  היסטוריון, היסטוריה, השואה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פנסילבניה  אוניברסיטת טמפל 
 מוסדות:  ברוקלין קולג' 
 פרסים והוקרה:  צלב ההצטיינות של מסדר ההצטיינות של סקסוניה התחתונה (20 בינואר 2009) 
 
הנרי אגון פרידלנדר (בגרמנית: Henry Egon Friedlander;‏ 24 בספטמבר 1930 – 17 באוקטובר 2012) היה היסטוריון יהודי גרמני-אמריקאי של השואה שנודע בטיעוניו בעד הרחבת אומדן היקף הנפגעים בשואה.
פרידלנדר נולד בברלין למשפחה יהודית. הוא שרד את אושוויץ ועבר לארצות הברית בשנת 1947. הוא קיבל תואר ראשון בהיסטוריה באוניברסיטת טמפל ב-1953 ותואר שני ודוקטורט באוניברסיטת פנסילבניה ב-1954 ו-1968 בהתאמה.
משנת 1975 ועד פרישתו ב-2001, שימש פרידלנדר כפרופסור במחלקה למדעי היהדות בברוקלין קולג' של אוניברסיטת העיר ניו יורק.
ביוגרפיה

פרידלנדר היה בנם של הרופא ברנהרד פריץ פרידלנדר ורות פרידלנדר לבית לוונטל. הוא היה נשוי להיסטוריונית סיביל מילטון (1941–2000), על שמה נקרא פרס זיכרון של האגודה ללימודי גרמניה.
השקפותיו על השואה

פרידלנדר טען שיש להתייחס לשלוש קבוצות כקורבנות השואה: יהודים, צוענים ונכים נפשית ופיזית, שהיו הקורבנות הראשונים של תוכנית רצח נאצית, עוד לפני תחילת הרציחות ההמוניות של היהודים בשואה, וציין כי האחרונים היו הקורבנות הראשונים של הנאציזם.
בדומה לאשתו סיביל מילטון, פרידלנדר תמך בהגדרה מרחיבה ומכילה יותר של השואה, וטען נגד "בלעדיות הדגש על רצח יהדות ברוב ספרות השואה, שבדרך כלל [טענה ש]הצוענים (כמו גם השחורים והנכים) לא היו בעל משקל שווה [ברציחות]". הוא החליף דעות בנושא עם יהודה באואר.
יצירתו > ספרים

הקדמה ל: People in Auschwitz by Hermann Langbein (אנ'), Chapel Hill: The University of North Carolina Press, 2004, ISBN 0-8078-2816-5.
The Origins of Nazi Genocide: From Euthanasia To The Final Solution. Chapel Hill, NC: University of North Carolina Press. 1995.
The German Revolution of 1918. New York, NY: Garland Pub. 1992.
Archives of the Holocaust: An International Collection Of Selected Documents. Co-editor with Sybil Milton. New York, NY: Garland Pub. 1989.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: others (link)
The Holocaust: Ideology, Bureaucracy, and Genocide. The San Jose Papers. Co-editor with Sybil Milton. Millwood, NY: Kraus International Publications. 1980.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: others (link)
Détente in Historical Perspective: The First CUNY Conference on History and Politics. New York, NY: Cyrco Press. 1975.
יצירתו > מאמרים

Friedlander, Henry (1997). "Registering the Handicapped in Nazi Germany: A Case Study". Jewish History. 11 (2): 89–98. doi:10.1007/bf02335679. JSTOR 20101303. S2CID 145493803.
Friedlander, Henry (1994). "Step by Step: The Expansion of Murder, 1939–1941". German Studies Review. 17 (3): 495–507. doi:10.2307/1431896. JSTOR 1431896.
ראו גם

אאוגניקה
לקריאה נוספת

Bauer, Yehuda; Milton, Sybil (1992). "Correspondence: 'Gypsies and the Holocaust'". The History Teacher. 25 (4): 513–521. doi:10.2307/494357. JSTOR 494357.
Milton, Sybil (1991). "Gypsies and the Holocaust". The History Teacher. 24 (4): 375–387. doi:10.2307/494697. JSTOR 494697.
Andreas W. Daum, "Refugees from Nazi Germany as Historians: Origins and Migrations, Interests and Identities", in The Second Generation: Émigrés from Nazi Germany as Historians. With a Biobibliographic Guide, ed. Andreas W. Daum, Hartmut Lehmann, James J. Sheehan. New York: Berghahn Books, 2016, ISBN 978-1-78238-985-9, pp. 1‒52.
הערות שוליים

1 2  "Death Notice: Henry Friedlander". The Washington Post. 21 באוקטובר 2012. נבדק ב-22 באוקטובר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Daum, Andreas W., ed. (2016). The Second Generation. Émigrés from Nazi Germany as Historians. New York: Berghahn. ISBN 978-1-78238-985-9.
↑  "Sybil Halpern Milton Memorial Book Prize". German Studies Association. נבדק ב-23 באוקטובר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Friedlander 1994, p. 495.
↑  Friedlander 1997, p. 94.
↑  Milton 1991, p. 375.
↑  Bauer & Milton 1992.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261341005171  PLWABN: 9810639651505606  BIBSYS: 90317216  BnF: cb12019544t (data)  CiNii: DA04370318  GND: 115678360  ISNI: 0000 0003 8498 4715  LCCN: n80060339  NKC: mub20211107233  NLA: 35104139  NTA: 068153295  RERO: 02-A003264641  SUDOC: 028339843  Trove: 827639  VIAF: 279767971   WorldCat (עם VIAF): 279767971
אדון מועד כתקח

אדון מועד כתקח (או אדון כתיקח מועד) הוא פיוט מסוג סליחה לפי סדר אלפביתי המיוחס לרבי יוסף ברבי יצחק מאורליאנש, מבעלי התוספות.
הפיוט קבוע בכל מנהגי אשכנז בסליחות לערב ראש השנה, ובתפילת נעילה ביום הכיפורים. בשלב מאוחר יותר יש קהילות שפסקו מלאומרו בתפילת נעילה. במנהג אשכנז המערבי אומרים אותו גם בערב יום הכיפורים. ישנן קהילות האומרות בחלק מהמקרים רק את חלקו השני של הפיוט, "מרובים צרכי עמך".
על הפיוט

הפיוט "אדון מועד כתקח" מונה ארבעה-עשר בתים הסדורים לפי סדר האלפבית. בשל אורכו, במרוצת הדורות חולק הפיוט לשניים, ושמונת הבתים האחרונים הפכו לפיוט בפני עצמו, הפותח במילים "מרובים צרכי עמך". למעשה, שני חלקי הפיוט אכן שונים זה מזה בתוכנם ובאופיים, כאשר החלק הראשון מהווה כעין הקדמה שבה מתאר המחבר את רגשותיו בגוף ראשון ומספר על הרגשתו כחוטא וחסר-זכויות, ואילו בחלק השני ("מרובים צרכי עמך") מסביר הפייטן מדוע חיבר את התחינה - כיוון שנפטרו כל הצדיקים, ואין ברירה כי אם לשטוח תפילה לקב"ה בלשוננו, אף שאינה זכה וברורה כלשונם - ומתחנן לפני ה' שימחל לבני ישראל על עוונותיהם ויחתמם לחיים.
תוכן הפיוט > אדון מועד כתקח

חלק זה הוא מעין פתיח לעיקר בקשת המחילה. בבית הראשון מקדים הפייטן ומתאר את התייצבותו לפני ה' באימה וביראה מפני יום דינו, כשאין בידו מעשים וזכויות והוא בוטח רק ברחמי ה'.
לאחר מכן ממשיך המחבר ומיצר על שמתו כל הצדיקים, ”גּוֹדְרֵי גָדֵר וְעוֹמְדֵי בַּפֶּרֶץ”, שהקב"ה היה מתרצה לתפילתם ונותן להם כל חפצם; ואילו הוא אינו אלא צעיר ודל, חסר זכויות ומעשים טובים, ומתיירא הוא מחטאיו ומפשעיו. אולם כעת ”הִנְנִי שָׁב וּמִתְוַדֶּה עֲשׂוֹת רְצוֹנֶךָ”, ניחם אני על פשעיי, מכיר בטעויותיי, מתחרט עליהם ועוזב אותם כליל; לכן - ראה ה' את ”לְבָבִי הַנִּשְׁבָּר, הַנִּדְכֶּה וְהַנִּכְאֶה”, היכנס עמי לפנים משורת הדין וחשבני כצדיק גמור, שמע קולי והאזן לתפילתי ”כִּתְפִלַּת זָקֵן וְרָגִיל וּפִרְקוֹ נָאֶה”.
תוכן הפיוט > מרובים צרכי עמך

בחלק זה מקדים הפייטן תיאור של סבלות עם ישראל, שצרכיהם מרובים עד כי ”מַחְסוֹרָם וּמִשְׁאֲלוֹתָם בַּל יוּכְלוּ לְסַפְּרָה”; רבתה בהם הרעה, והגלות מייסרת אותם. ובתוך הצרות הללו נפטרו מן העולם הצדיקים היודעים לערוך תפילה כהלכתה באופן שתהיה רצויה ומקובלת לפני הקב"ה - ”סָפוּ וְגַם כָּלוּ יוֹדְעֵי פְגִיעָה... פַס מֵלִיץ כַּשּׁוּרָה”; ומחמת זאת נותרו היהודים ללא משען מה', כיוון שאינם יודעים איך ראוי להתפלל לפניו.
לכן מבקש הפייטן שאף על פי ש”עֲרֻמִּים נוֹתַרְנוּ” ודעתנו קצרה ודלה מלהבין כיצד ראוי לבוא ולערוך תפילה לפני ה', הרי כיוון שבכל זאת השתדלתי ו”רוֹמַמְתִּי הוֹדְךָ לְפִי עֲנִיּוּת שִׂכְלִי” - לכן הבט אל מחשבותינו הטובות, אף אם איננו מצליחים להוציאן מתוכנו בצורה סדורה של תפילה נכונה אלא רק בערבוביה ובשפה רפה, העלה עלינו כאילו סידרנו לפניך תפילה ראויה, ו”שְׁמַע פְּגִיעָתִי כִּפְגִיעָה תַמָּה”. ומתוך אותה הבקשה מתחנן הפייטן לה' שירחם עלינו וישמע שוועתנו, יסלח וימחל לכל עוונותינו וחטאינו, יקבל את תשובתנו, ימלא משאלות ליבנו לטובה, ”תְּחוֹקְקֵנוּ לְחַיִּים, וְתֵיטִיב לָנוּ הַחֲתִימָה”.
מבנה הפיוט

בכל אחד מבתי הפיוט ארבע שורות מחורזות, שמתוכן שלוש הראשונות סדורות בסדר אלפביתי והרביעית היא פסוק מן התנ"ך. בדרך כלל, שתי השורות הראשונות שבכל בית מתארות את מצוקת בני ישראל (מחמת צרותיהם, פטירת הצדיקים ורוב העוונות) ושתי השורות העוקבות הן פנייה לקב"ה שבכל זאת יקשיב לקולם וייטיב להם.
מבנה הפיוט > אמצעים אמנותיים

חריזה: צלעות הבתים חרוזות זו בזו בחריזה פנימית.
אקרוסטיכון: שלוש השורות הראשונות בכל בית מרכיבות את אותיות האלפבית, כאשר האות הראשונה כפולה (אא"ב גג"ד). בסוף הפיוט חתום באקרוסטיכון שמו של המחבר: יוסף בר יצחק.
מילים נרדפות: הפייטן מרבה להשתמש בביטויים כפולים, כמו "מַחְסוֹרָם וּמִשְׁאֲלוֹתָם", "הַנִּשְׁבָּר הַנִּדְכֶּה וְהַנִּכְאֶה", "סָפוּ וְגַם כָּלוּ" ועוד.
הפיוט עשיר בהרמזים מקראיים וכן הרמזים מדרשיים רבים.
מועדי אמירתו

על פי השורה ”תְּחוֹקְקֵנוּ לְחַיִּים וְתֵיטִיב הַחֲתִימָה” ניכר שמחבר הסליחה ייעד אותה במקור לסליחות שבתפילת נעילה. ואכן היא הייתה נהוגה במקום זה בשני מנהגי אשכנז, אך עם תהליך קיצור הסליחות הנאמרות בנעילה בכלל נפגע מעמדה: במנהג פולין נאמר רק חציה השני וללא שני הבתים האחרונים, ובמנהג אשכנז המערבי ויתרו עליה לגמרי במרבית הקהילות, אך ישנן קהילות שהמשיכו לאמרה בשלמותה.
בנוסף, עקב לשון "משפט" המופיעה בתחילת הסליחה, נקבעה הסליחה בסליחות לערב ראש השנה בכל מנהגי אשכנז, ובמנהגי מערב אשכנז, המאריכים בסליחות אף בערב יום הכיפורים, גם במועד זה.
מחבר הפיוט

ככתוב, הסליחה חתומה יוסף בן יצחק. מקובל לייחסה לר' יוסף ברבי יצחק מאורליינש מבעלי התוספות, שהמחקר כיום מזהה עם ר' יוסף בכור שור פרשן המקרא. אולם, שמעון ברנשטיין טען שמחברה הוא דווקא ר' יוסף אבן אביתור, כיוון שהסליחה נמצאה בכתב יד ספרדי בתוך מקבץ סליחות של אבן אביתור. מאידך, בכתב יד זה נמצאו סליחות אשכנזיות נוספות, כך שהראיה אינה כה מכריעה. נימוק נוסף לייחוס הסליחה לאבן אביתור העלה אברהם פרנקל, שהראה שבכל סליחותיו האחרות של ר"י מאורליינש בולט מוטיב הנקמה מהגויים, הנעדר כליל מסליחה זו. פרנקל מסכם שאין בראיות אלה כדי להוציא את הסליחה מחזקת ר"י מאורליינש, ומציע שהסליחה נכתבה בימי צעירותו (ככתוב בה באות ה') ולכן שונה בסגנונה, אך בפרסום מאוחר יותר קבע "לפי מצב המחקר כיום" שמחברה הוא אבן אביתור.
ראו גם

פיוטי רבי יוסף בכור שור
הערות שוליים

↑  נוסח אחר: אָדוֹן כְּתִקַּח מוֹעֵד לִשְׁפּוֹט מֵישָׁרִים בְּתַעֲצוּמֶיךָ. כך בין היתר במחזורו של ר' וולף היידנהיים.
↑  פרופ' דניאל גולדשמידט (סדר הסליחות כמנהג פולין, הוצאת מוסד הרב קוק, ירושלים תשכ"ה, עמ' ע"ט) מנקד: קָצְרָה.
↑  במחזור רעדלהיים כמנהג אשכנז המערבי, הוא מופיע בתחתית העמוד, עם הפיוטים שהיו נאמרים בעבר, אבל לא נאמרים היום ברוב (או כל) הקהילות.
↑  דניאל גולדשמידט, מחזור לימים הנוראים: כפי מנהגי בני אשכנז לכל ענפיהם, כרך ב: יום כפור, (ירושלים, ה'תש"ל), עמ' 762.
↑  ראה למשל במחזורו של רוו"ה (רדלהיים, 1896), עמ' 642, המדפיס את הסליחה בהערת שוליים ומציין שנוהגים לאמרה במץ, מיינץ ופירט.
↑  גולדשמידט, מבוא, עמ' נ-נא.
↑  כך למשל היא נדפסה אצל אברהם מאיר הברמן, פיוטי ר' יוסף ב"ר יצחק מאורליינ"ש, תרביץ ט [ג/ד], ניסן–תמוז תרצ"ח, עמ' 324–327.
↑  שמעון ברנשטיין, על בעלותו של הפיוט אדון כתקח מועד, תרביץ כו [ד], תמוז תשי"ז, עמ' 465–468.
1 2  אברהם פרנקל, לקט פיוטי סליחות (ירושלים, תשנ"ג), כרך ב', עמ' 781, הע' 71.
↑  אברהם ויונה פרנקל, תפילה ופיוט במחזור נירנברג (ירושלים, שבט תשס"ח), עמ' 10.
מרים אל-מנסורי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 בינואר 1979 (בת 45) אבו דאבי 
 מדינה:  איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות
 השכלה:  אוניברסיטת איחוד האמירויות הערביות 
 השתייכות:  חיל האוויר של איחוד האמירויות הערביות
 פעולות ומבצעים
 המלחמה במדינה האסלאמית (אנ')
 
מרים אל-מנסורי (בערבית: مريم المنصوري; נולדה ב-1979 באבו דאבי) היא טייסת הקרב הראשונה באיחוד האמירויות הערביות. הייתה מהנשים הראשונות שהצטרפו לחיל האוויר האמירתי לאחר שנשים הורשו לשרת בחיל, זוכת "מדליית גאוות האמירויות". אל-מנסורי השתתפה בתקיפות האוויריות של איחוד האמירויות נגד דאעש מעל שטח סוריה.
ביוגרפיה

אל-מנסורי היא בת למשפחה בת שמונה ילדים, המשתייכת לאחת החמולות הגדולות באבו דאבי. למדה תואר ראשון בספרות אנגלית באוניברסיטת איחוד האמירויות הערביות. שאפה להיות טייסת ושירתה בצבא איחוד האמירויות במשך כעשר שנים, לפני שנפתחה האפשרות לגיוס נשים לחיל האוויר. סיימה את לימודיה בבית הספר לתעופה ב-2007 והייתה אחת הנשים הראשונות שהצטרפו לחיל האוויר של איחוד האמירויות הערביות.
אל-מנסורי היא קצינה בדרגת מייג'ור (המקבילה לדרגת רב-סרן בצה"ל) ומטיסה מטוס מסוג F-16 פייטינג פלקון. ב-2014 הייתה אחת הזוכות במדליית "גאוות האמירויות".
ביוגרפיה > תקיפות בסוריה

אל-מנסורי הובילה תקיפות אוויריות מעל שטח סוריה, כחלק מהשתתפות איחוד האמירויות הערביות בקואליציה בינלאומית נגד דאעש עד לנפילתו בשבי של הטייס הירדני מועאז אל-כסאסבה במהלך התקיפות, אז פרשה איחוד האמירויות מהשתתפות בקואליציה. על אף שרואיינה לתקשורת מספר פעמים גם לפני השתתפותה בתקיפות נגד דאעש, הרי שלאחר התקיפות זכתה לסיקור נרחב בתקשורת הבינלאומית. ממשלת איחוד האמירויות נעזרה בסיפורה של אל-מנסורי כדי לקדם תדמית חיובית של מדינה בעלת תרבות אסלאם מודרני.
במגוון אמצעי תקשורת פורסם כי לפי סוכנות ידיעות פלסטינית, משפחתה המורחבת של אל-מנסורי גינתה את פעילותה ונידתה אותה.
ראו גם

פמיניזם אסלאמי
ת'וריא א-שאווי - טייסת מרוקאית. האישה המרוקאית הראשונה שקיבלה רישיון טיס.
הערות שוליים

↑  חמולת מנסורי היא החמולה השנייה בגודלה באבו דאבי. בין היתר, אל-מנסורי היא קרובת משפחה של הפוליטיקאי סולטאן בין סעיד אל-מנסורי, שכיהן כשר הכלכלה. ראו הערת שוליים מספר 8
↑  Emirati Woman Who Reached For The Skies, The National, 11 June, 2014
↑  Itamar Sharon, Female Arab pilot sticks it to Jihadists, Times of Israel, 26 September 2014
↑  Erin Mcclam, ISIS Fight: Mariam Al Mansouri Is First Woman Fighter Pilot for U.A.E., Nbcnews, 25 September, 2014
↑  Mohammed bin Rashid Government Excellence Award, Sheikhmohammed
↑  Helene Cooper, United Arab Emirates, Key U.S. Ally in ISIS Effort, Disengaged in December, The New York Times, 3 February 2015
↑  Ishaan Tharoor, U.A.E.’s first female fighter pilot dropped bombs on the Islamic State, The Washington Post, 25 September 2014
↑  Ted Thornhill and Chris Spargo, Arab woman pilot who is poster girl for Gulf states' blitz on ISIS is 'disowned by her family' for bombing 'Sunni heroes of Iraq and the Levant', Mail Online, 28 September 2014
↑  אליעזר היון, צפו: המוסלמית המנודה הפכה לטייסת קרב שתוקפת את דאעש, חרדים1, 28 בספטמבר 2014
רוברט ליווינגסטון

רוברט ר. ליווינגסטון (באנגלית: Robert R. Livingston‏; 27 בנובמבר 1746 (סגנון ישן: 16 בנובמבר) – 26 בפברואר 1813) היה עורך דין, פוליטיקאי ודיפלומט אמריקאי מניו יורק, ואחד מהאבות המייסדים של ארצות הברית. הוא היה ידוע בכינוי "הצ'נסלר" ("The Chancellor") בשל תפקידו כראש בית המשפט לדיני היושר של מדינת ניו יורק (אנ'), שהיה התפקיד המשפטי הבכיר ביותר במדינת ניו יורק, ובו כיהן במשך 25 שנים.
ליווינגסטון היה חבר בוועדת החמישה שניסחה את הכרזת העצמאות, לצד תומאס ג'פרסון, בנג'מין פרנקלין, ג'ון אדמס ורוג'ר שרמן, אך הוחזר למדינת ניו יורק לפני שהספיק לחתום על המסמך. ליווינגסטון הוא זה שנשא את שבועת הכהונה של ג'ורג' וושינגטון כאשר נכנס לתפקידו כנשיא ארצות הברית ב-30 באפריל 1789. ב-1801 נבחר לחבר בחברה הפילוסופית האמריקאית.
הערות שוליים

↑  בית משפט שעסק בתחום שנקרא "דיני היושר" (Equity).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007461903605171  GND: 13740901X  ISNI: 0000 0000 6320 575X  LCCN: n85367562  NARA: 10570277  NLA: 35927753  RERO: 02-A022963104  SNAC: w64j0d2f  Trove: 1149470  US Congress: L000372  VIAF: 2856057   WorldCat (עם VIAF): 2856057
שינן עב-שורש

| שינן עב-שורש |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: אסטראים
משפחה:: מורכבים
סוג:: שינן
מין:: שינן עב-שורש
שם מדעי
 Taraxacum cyprium ‏Lindberg

שינן עב-שורש (שם מדעי: Taraxacum cyprium, שם נפוץ: dandelion) הוא צמח עשבוני רב-שנתי (בן חלוף), ים-תיכוני לא מצוי ממשפחת המורכבים. תחום תפוצתו הטבעי מצומצם לאזורים גבוהים ולקרקעות גירניות במזרח הים התיכון (קפריסין, סוריה ולבנון, ירדן וישראל). בישראל מין בר נוסף, נדיר מאוד שגדל בחרמון - שינן סורי (Taraxacum syriacum). ומין זר ונדיר מאוד - שינן רפואי.
מעטפת של שינן עב-שורש
זירעונים של  שינן עב-שורש
זירעונים של שינן עב-שורש
קרקפת של שינן עב-שורש
שינן עב-שורש ברחוב בירושלים
שינן עב-שורש
המאפיינים העיקריים של שינן עב-שורש: זהו צמח שאינו קוצני ואינו בשרני. הקרקפת שלו אינה כדורית, וכל הפרחים בקרקפת הם צהובים ולשוניים. כל קרקפת פרחים נישאת בנפרד על עמוד פריחה חסר עלים, נבוב ומכוסה בשיער לבן ופלומתי, שבהמשך מתקרח. העלים של השינן מחולקים-גזורים ומרוכזים בבסיס הצמח בצורת שושנת, כשהם שרועים וצמודים לקרקע. בשלב הבשלת הפרי, ניתן להבחין בקרקפות זירעונים בעלי ציצית לבנה המתנשאות על גבעול ארוך, גבוה מעל העלים והפרחים. כל קרקפת נישאת בנפרד על גבעול חסר עלים, מה שמאפשר הפצה יעילה של הזרעים באמצעות הרוח (ראו בתמונה). הפרחים של השינן נפתחים במהלך היום ונסגרים לקראת הערב. הפריחה מתרחשת בשני גלים, הראשון באביב והשני בסתיו. תכונות נוספות ראו מאפיינים ייחודיים של הסוג שינן.
מורפולוגיה

להעמקה והבנת המורפולוגיה של משפחת המורכבים ראו מורפולוגיה של התפרחת והפרי בערך מורכבים.
השורש הוא שורש שיפודי ארוך, גלילי ומעובה (0.5 עד 1.5 ס"מ), צבעו חום או שחור, ובתוכו צינורות המכילים כמות רבה של מוהל חלבי. לעיתים השורש מסתעף מצווארו. השורש משמש לאגירת מזון ומכיל ניצני התחדשות.
העלים מרובים, מעט אפורים וקירחים ערוכים בשושנת סימטרית, צפופה של דורים וצמודה מאוד לקרקע. הם מוארכים ומחולקים או גזורים, לרוב לאונות משולשות, כאשר האונות הקטנות פונות כלפי בסיס העלה ולא כלפי קודקודו. לעיתים נדירות העלים אינם מחולקים כלל. שפת העלה יכולה להיות תמימה או משוננת.
הבדל בין שינן עב-שורש לשינן סורי: שני צידי העלים בשינן עב-שורש הם קירחים, בעוד שבשינן סורי העלים צמירים או לבידים (מכוסים בשכבה של שערות).
הקרקפות נישאות יחידות בראשי גבעולים (עמודי תפרחת) חסרי עלים, שגובהם נע בין 5 ל-20 ס"מ, והם עדינים ונבובים (חלולים). בתחילה, עמודי התפרחת מכוסים בשיער לבן ופלומתי ובהמשך הם מתקרחים. סימן זה מקל על ההבחנה בין שינן עב-שורש לבין כתמה עבת-שורשים, החולקת לעיתים את אותו בית גידול. החלק העליון של עמוד התפרחת של כתמה עבת-שורשים מכוסה בשערות שחורות ועדינות.
הקרקפות גדולות, בקוטר של כ-2 ס"מ בזמן הפריחה, ואורכן נע בין 2 ל-4 ס"מ. לשם השוואה, הקרקפות של שינן סורי, שגדל בחרמון בבתות בין יולי לאוגוסט, גדולת יותר, בקוטר של 2 עד 2.5 ס"מ.
המעטפת באורך של 1.2 עד 1.4 ס"מ, בגוון סגול או אפרפר, מעט קצרה מפרחי התפרחת. חפי המעטפת רעופים, וערוכים בדורים אחדים. חפי המעטפת הפנימיים ארוכים פי 2 עד 3 מעלי המעטפת החיצוניים, שהם דמוי ביצה מאורכת ושוליהם קרומיים ולבנים.
המצעית חשופה, כל הפרחים כולם לשוניים, צהובים, ונוטים לגוון אדמדם בצידם החיצוני. לשון הכותרות מסתיימת בחמש שיניים.
המאבקים מייצרים אבקה, אך זו מנוונת. הצלקות צהובות.
הפירות הם זירעונים חד-זרעיים יבשים (achene) שמקובצים על המצעית עד להבשלתם והפצתם. כלל הזירעונים על ציציותיהם יוצרים כדור נאה לקראת הפצתם.
הזירעונים אחידים (שווי צורה), באורך של כ-5 מ"מ (לא כולל המקור), דחוסים וצרים, בצבע חום בהיר, מגובששים, בעלי 4 מקצועות ברורים פחות או יותר. על הזירעונים יש קווי אורך וזיזים בחלקם העליון, בעוד החלק התחתון מקומט מאוד. בסיסו של מקור הזירעון מוקף בזיזים העליונים ביותר. בשינן סורי, הזרעונים מתאפיינים בגבשושים חדים.
הציצית שבראש הזירעון עשויה שערות פשוטות (לא מנוצות) בצבע לבן-צהבהב, באורך של כ-4 מ״מ. הציצית נישאת על ניצב דק ולבן שאורכו כמעט כאורך הזירעון גופא או אף ארוך ממנו.
מאפיינים ייחודיים של הסוג שינן

שינן (Taraxacum) הוא סוג הכולל 2,487 מינים. השורשים של מינים בסוג זה שורשים שיפודים מעובים, משמשים לאגירת מזון (חומרי תשמורת) ומכילים מוהל חלבי. המוהל החלבי שנמצא בשורשי השינן שימש בעבר כמקור לייצור גומי טבעי במהלך מלחמת העולם השנייה, כשמקורות גומי אחרים לא היו זמינים.
למיני השינן אין קנה-שורש (גבעול תת-קרקעי) בעל ניצני התחדשות, אלא שורשים בעלי ניצני התחדשות. בנוסף, שורשיהם נחשבים לשורשים מתכווצים (contractile roots), שתפקידם למשוך את הנבט ולהחדירו לעומק מתאים בקרקע במהלך הנביטה ולייצב אותו. כך, ניצני ההתחדשות יהיו ממוקמים בעומק קבוע ומיטבי בתוך הקרקע, דבר החיוני להתפתחות התקינה של הנבט ולשרידותו בתנאי סביבה משתנים.
במינים מסוימים, הפרח עשוי לפרוח לפני צמיחת העלים בזכות שורשי האגירה שלו. במיני השינן, כמו בשינן רפואי (Taraxacum officinale), שחלה בהם התעבות משנית, הרקמה המתעבה היא בעיקר רקמת הפארנכימה בתוך השורש, במיוחד ברקמות הסקלרנכימה של השיפה המשנית (secondary phloem). רקמות אלה אוגרות חומרים כמו עמילנים וסוכרים, המשמשים כמקור אנרגיה לצמח בתקופות הפריחה או עקה.
מינים רבים של הסוג שינן, כמו שינן רפואי, ידועים ביכולתם לרבייה א-מינית (רביית בתולין), כמו במקרה של שינן רפואי. בתהליך זה נוצרים זרעים ללא הפריה מינית – הזרע מתפתח ישירות מתאי האם, ללא שילוב של חומר גנטי מהאב. ישנם מינים של שינן שאצלם רביית בתולין נפוצה, וזה מאפשר להם לייצר צאצאים זהים מבחינה גנטית ללא תלות בהאבקה. עובדה זו מסייעת להם להתפשט ולהתרבות במהירות בסביבות שונות. גם שינן עבה-שורש בישראל אינו נזקק לפרייה לשם עשיית פירותיו. עם זאת, תופעה זו לא נחקרה לעומק לגבי שני המינים בישראל: שינן סורי ושינן עב-שורש.
מנגנון הרבייה הוא  אפומיקסיס גמטופיטי דיפלוספורי (Diplosporic Gametophytic Apomixis): תת-סוג של אפומיקסיס גמטופיטי, שבו התפתחות הזרעים מתבצעת מתא ביצית עם שני מערכים של כרומוזמים (2n) שאינו עבר חלוקת הפחתה (מיוזה). במילים אחרות, תא הביצית שומר על מספר הכרומוזומים המלא (2n) ולא על מערך כרומוזומים אחד. ב"דיפלוספוריה", התאים שמתפתחים לגמטופיט נקבי מקורם בתא אם המגספורה (תא האם שמהווה את תחילת התהליך של יצירת תא הביצית) ולא בתאים אחרים. זהו מנגנון מורכב שמאפשר לצמחים מסוימים לייצר צאצאים דומים גנטית להורה ללא צורך ברבייה מינית (שיבוט).
פֵנוֹלוֹגְיָה (מַחְזוֹר חָזוּתִי)

שינן עב-שורש מחדש את עליו או נובט מחדש בתחילת אוגוסט, ובסוף מאי הוא מסיר את נופו. שורש האגירה שלו מאפשר לצמח ללבלב בקיץ, עוד לפני בוא הגשמים, ואף להוציא פרחים מוקדם בעונה.
האוכלוסייה של שינן עב-שורש פורחת בשני גלים. הגל הראשון מופיע בראשית הסתיו, ולעיתים אף מוקדם יותר, בתחילת יולי. בפרטים מסוימים, הפריחה עשויה להקדים את הופעת העלים. הצמח ממשיך לפרוח עד תחילת פברואר. לאחר הפסקה של כ-4 שבועות, מופיע גל פריחה נוסף, קצר יותר, המתחיל בסוף מרץ ונמשך עד תחילת מאי, לפני שהצמח מסיר את נופו וחוזר להתחדש בתחילת יולי.
בדומה למינים רבים ממשפחת המורכבים, לא כל הפרחים בקרקפת נפתחים בו זמנית. תהליך הפריחה מתחיל מהדור החיצוני כלפי פנים. כאשר הדור הפנימי ביותר נפתח ומסיים לפרוח, הקרקפת מתחילה תהליך של קמילה. הפרחים הלשוניים של הקרקפת נפתחים במהלך היום, ולקראת הערב הקרקפת כולה נסגרת. בבוקר הבא, התפרחת נפתחת מחדש, כאשר דור פנימי יותר של פרחים מתחיל להיפתח ולהתפשק. עם תהליך הקמילה, עמוד התפרחת מתכופף יחד עם הקרקפת ומשתרע על הקרקע.
לכאורה, הקרקפת נראית כקמלה, אך באותו זמן מתרחש תהליך של חניטה והבשלת הזירעונים, מה שמאפשר את המשך הפצת הזרעים לאחר ההבשלה. בשלב שבו הזירעונים בשלים ומוכנים להפצה, עמוד התפרחת, שהיה כפוף קודם לכן, מתארך ומזדקף כדי להבטיח הפצה יעילה יותר של הזירעונים ברוח.
הפירות הירוקים מתחילים להופיע בתחילת ספטמבר, וכבר בסוף אותו חודש ניתן לראות זירעונים בשלים המוכנים להפצה באמצעות הרוח. תהליך הפצת הזירעונים נמשך עד אמצע פברואר.
פריחתו של שינן עב-שורש בתקופות שבהן מינים אחרים פחות פעילים, כמו הסתיו והחורף, מעניקה לו יתרון אקולוגי בכך שהוא נמנע מתחרות על משאבים בבית גידולו. הצמח אינו תלוי לחלוטין במאביקים לצורך רבייה, הודות ליכולתו לרבייה א-מינית (רביית בתולין), ולכן פריחה בעונות שבהן יש פחות מאביקים אינה מגבילה את יכולתו להתרבות.