stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוולין וו

| --- | --- |

 לידה:  28 באוקטובר 1903 וסט המפסטד, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  10 באפריל 1966 (בגיל 62) Combe Florey, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום קבורה:  Church of St Peter & St Paul 
 מקום לימודים:  קולג' הרטפורד, Heath Mount School, בית הספר שרבורן, מכללת לייסינג, בית הספר לאמנות יפה ע"ש הת'רלי 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 סוגה:  סאטירה, ביוגרפיה, ספרות מסעות, אוטוביוגרפיה 
 יצירות בולטות:  A Handful of Dust, בחזרה לבריידסהד 
 תקופת הפעילות:  מ-1924 
 הושפע מ:  ג. ק. צ'סטרטון 
 בן או בת זוג:  Laura Herbert (17 באפריל 1937–?)  Evelyn Gardner (27 ביוני 1928–?) 
 צאצאים:  Auberon Waugh, Harriet Mary Waugh, James Waugh, Margaret Evelyn Waugh, Maria Teresa Waugh, Mary Waugh, Septimus Waugh 
 פרסים והוקרה:  פרס לזכר ג'יימס טיט בלק (1952)  פרס הות'ורנדן (1936) 
 
ארתור אוולין סנט-ג'ון וו (באנגלית: Arthur Evelyn St. John Waugh - נהגה אִיוולין; 28 באוקטובר 1903 – 10 באפריל 1966) היה סופר בריטי. וו חיבר מספר רומנים סאטיריים המאופיינים בהומור שחור, כגון Decline and Fall, Vile Bodies, "סקופ", "קומץ עפר" ו-"The Loved One" (שעובד לקולנוע בשם "אמריקה לאן?"). בין עבודותיו נמנו "בחזרה לבריידסהד" וטרילוגיית "חרב של כבוד", בהם התבטאה אמונתו הקתולית העזה. רבים מהרומנים של וו מתארים את האריסטוקרטיה הבריטית, עליה מתח ביקורת סאטירית ובמקביל גם נמשך אליה מאוד. בנוסף לכך הוא כתב גם סיפורים קצרים, שלוש ביוגרפיות ואת הכרך הראשון של האוטוביוגרפיה הבלתי גמורה שלו. ספרי המסעות שלו, יומניו ומכתביו הרבים פורסמו אף הם.
אחיו של וו, אלק, כתב רומנים פופולריים ובנו, אוברון, מבקר אמנות נודע. וו היה נשוי פעמיים והיה אב לשישה ילדים. רבים מחשיבים אותו כאחד מהסופרים  המשובחים בפרוזה הבריטית המודרנית.
ספריו שתורגמו לעברית

קומץ עפר; תורגם מאנגלית בידי וירה ישראלית; תל אביב: עם עובד, תשכ"ז 1967
בחזרה לבריידסהד: חמדת ימים; מאנגלית: נטליה ויזלטיר; ערך מאיר ויזלטיר; ירושלים: דומינו, 1982
חרב של כבוד: טרילוגיה; מאנגלית: ג. אריוך; תל אביב: זמורה ביתן, תשמ"ז 1987
סקופ; מאנגלית: דוד שחם, תל אביב: זמורה ביתן, תש"ן 1990
איזידור כאודקט

| --- | --- |

נבחרת הולנד בהתעמלות, אולימפיאדת לונדון (1908)
 לידה:  1 באוגוסט 1883 אמסטרדם, הולנד
 נרצח:  9 ביולי 1943 (בגיל 59) סוביבור, פולין
 מידע כללי
 מדינה:  הולנד הולנד
 ספורט
 ענף ספורט:  התעמלות מכשירים 
 
איזידור כאודקט (בהולנדית: Isidore Goudeket;‏ 1 באוגוסט 1883 – 9 ביולי 1943) היה מתעמל אולימפי יהודי-הולנדי באולימפיאדת לונדון (1908), שנספה בסוביבור. אחד מארבעת חברי נבחרת ההתעמלות ההולנדית שנרצחו בשואה.
ביוגרפיה

כאודקט נולד וגדל באמסטרדם, בן למשפחה יהודית, בנם של רבקה (1856–1943) וסימון ווראדין (1854–1909). אח לז'אק (1882–1943) וליאנט (1893–1943).
באולימפיאדת לונדון (1908) סיים כאודקט ביחד עם חבריו לנבחרת בתחרות הקבוצתית במקום שביעי. בתחרות הקרב-רב אישי הוא סיים במקום 62 עם 159 נקודות. אברהם דה אוליביירה, אברהם מוק ויונס סליר חבריו לנבחרת ההתעמלות אף הם ניספו בשואה.
במסגרת תערוכה עולמית שנערכה בבריסל, בלגיה בשנת 1910(אנ'), בפסטביל ההתעמלות ביחד עם נבחרת הולנד, הוא וחבריו זכו במקום הראשון בתרגיל על המתח, מקבילים וסוס וזכו בפרס של כבוד בתרגיל החופשי. בליל 14 באוגוסט פרצה שרפה גדולה באחד האולמות ועשרות אלפי אנשים החלו לנוס ויחד איתם חיות טרף שברחו מהכלובים. העיתונות הבלגית דיווה על 11 יהודים גיבורים, ביניהם כאודקט שהגנו בגופם על האנשים מפני חיות הטרף.
בשנת 1923 פרש כאודקט מתחרויות לאחר שעבר שיתוק חלקי ברגליו.
חיים אישיים

כאודקט עבד בליטוש יהלומים. הוא התחתן בשנת 1906 עם אסתר וינינג (1886–1943). לזוג נולדו שני ילדים, אליז (1908–1974) וסימון (1910–1945). בשנת 1929 עבר עם משפחתו לאנטוורפן שבבלגיה בשל המשבר הכלכלי העולמי. עם פלישת גרמניה לבלגיה ולהולנד במאי 1940 הוא חזר עם משפחתו לאמסטרדם.
חיים אישיים > מותו

ב-20 ביוני 1943 אסתר ואיזידור כאודקט הוצאו מדירתם וגורשו מתחנת הרכבת מוידרפורט אמסטרדם לווסטרבורק. כעבור שבועיים, ב-6 ביולי, הם גורשו לסוביבור, שם נרצחו בתאי הגזים מיד לאחר הגעתם.
סימון כאודקט בנו, שהיה כנר, התגורר באנטוורפן כבר משנת 1928. ב-3 בנובמבר 1942 הוא גורש ממכלן לאושוויץ, שם ניספה. מותו מעולם לא תועד רשמית. לאחר המלחמה קבע משרד המשפטים ההולנדי את תאריך המוות ב-1 ביוני 1945. ככל הנראה שהוא נפטר לפני 28 בפברואר 1943.
אליז בתו הייתה השורדת היחידה מהמשפחה. בעלה אדם מונטניס נפטר ב-3 באפריל 1945 בברגן-בלזן.
הנצחה

אריק ברואר, נינו של עמנואל ברואר וכתב ספורט הוציא לאור ספר בשנת 2009 בשם "Spartacus. De familiegeschiedenis van twee joodse olympiers". הספר מספר את סיפורה של קבוצת ההתעמלות ספרטקוס, שבה התעמלו ביחד איזידור כאודקט וחברו הטוב ביותר, עמנואל ברואר, ששרד את השואה בזכות היותו נשוי לאישה ארית. הספר זכה בפרס ספר הספור של השנה בהולנד.
איי האנטיפודה

איי האנטיפודה (באנגלית Antipodes Islands) הם קבוצת איים געשיים באוקיינוס השקט בשטח כולל של 62 קמ"ר, השוכנת כ-650 ק"מ דרומית-מזרחית לאי סטיוארט. האיים שייכים לניו זילנד ומאז שנת 1998 הם מוכרזים כאתר מורשת עולמית כחלק מהאיים הסאב-אנטארקטיים של ניו זילנד.
הקבוצה כוללת את האי העיקרי ששטחו 60 קמ"ר, את איי בולונס (Bollons Island), קבוצת איים משנית בשטח של 2 קמ"ר, ומספר איונים וסלעים נוספים. הנקודה הגבוהה ביותר באיי האנטיפודה היא בהר הגעש גאלווי (Mount Galloway) הנישא לגובה של 402 מטר, ובו אף נצפתה הפעילות הגעשית האחרונה באיים.
האיים התגלו בשנת 1800 ושמם בא להם מהעובדה שהם שוכנים באנטיפודה של אנגליה, אם כי למעשה האנטיפודה המדויקת שוכנת סמיכות לעיר שרבור בצרפת. ניסיון לגדל בקר באיים היה קצר מועד בשל התנאים הקשים, אך החל בשנת 1804 החל להתפתח צייד הטורפים הימיים במימי האיים. שמם של האיים יצא לשמצה בשל מספר ספינות שנטרפו לחופיהם. ב-1866 התגלו באי העיקרי שברי כלי חרס פולינזים מוקדמים, דבר שהצביע על ביקור של יורדי ים פולינזים במקום.
האיים הם ביתם של מספר מיני עופות שחלק מהם אנדמיים למקום. על אלה נמנים האלבטרוס האנטיפודי ושני מינים של תוכיים מהסוג ציאנורמפוס (Cyanoramphus unicolor ו-Cyanoramphus novaezelandiae). בנוסף משמשים האיים כביתה של מחצית מאוכלוסיית הפינגווין המצוייץ (eudyptes sclateri) העולמית (כ-300,000 פרטים).
איי האורן

| --- | --- |
תמונת לוויין של איביזה (האי הצפוני) ופורמנטרה (האי הדרומי)
תמונת לוויין של איביזה (האי הצפוני) ופורמנטרה (האי הדרומי)
 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  הים התיכון 
 קואורדינטות:  38°42′N 1°27′E﻿ / ﻿38.7°N 1.45°E﻿ / 38.7; 1.45
 שטח:  655.8 קילומטר רבוע
 גובה מרבי:  Sa Talaiassa
 נתונים מדיניים
 מדינה:  ספרד 
 אזור זמן:  UTC+1
  (למפת ספרד מוגדלת) מדריד ברצלונה בילבאו חיחון סרגוסה ואיאדוליד מאלגה קורדובה סביליה גרנדה פלמה מורסיה ויגו ולנסיה מרידה צרפת צרפת פורטוגל מרוקו אלג'יריהאיי האורן(למפת ספרד רגילה) מדריד ברצלונה בילבאו חיחון סרגוסה ואיאדוליד מאלגה קורדובה סביליה גרנדה פלמה מורסיה ויגו ולנסיה מרידה צרפת צרפת פורטוגל מרוקו אלג'יריהאיי האורן(למפת האיים הבלאריים רגילה) פלמה דה מיורקה קלביה איביזה מאון הים התיכוןאיי האורן(למפת האיים הבלאריים מוגדלת) פלמה דה מיורקה קלביה איביזה מאון הים התיכוןאיי האורן
 
איי האורן או האיים הפיטיוסיים (בקטלאנית: Illes Pitiüses; בספרדית: Islas Pitiusas) הם קבוצת איים ספרדית בים התיכון המהווים את החלק המערבי של הקהילה האוטונומית של האיים הבלאריים (החלק המזרחי נקרא האיים הגימנסיים). האיים כוללים את איביזה, פורמנטרה ומספר איים קטנים נוספים.
האיים ממוקמים כ-100 קילומטר דרום-מערבית מהאי מיורקה.
איי דיסקברי

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס השקט 
 קואורדינטות:  50°16′41″N 125°09′07″W﻿ / ﻿50.2781°N 125.152°W﻿ / 50.2781; -125.152
 נתונים מדיניים
 מדינה:  קנדה 
  (למפת קולומביה הבריטית מוגדלת) ויקטוריה ונקובר סארי קלונה קאמלופס פרינס ג'ורג' ארצות הברית אלברטה הטריטוריות הצפון-מערביות יוקון אלסקה האוקיינוס השקט איי דיסקברי(למפת קולומביה הבריטית רגילה) ויקטוריה ונקובר סארי קלונה קאמלופס פרינס ג'ורג' ארצות הברית אלברטה הטריטוריות הצפ. מע יוקון אלסקה האוקיינוס השקט איי דיסקברי
 
קבוצת איי דיסקברי.
איי דיסקברי (באנגלית: Discovery Islands) היא קבוצת איים המצויה במצר דיסקברי (Discovery Passage), בין האי ונקובר לבין קולומביה הבריטית שבקנדה.
האיים כמעט ואינם מיושבים, ומשמשים בעיקר כאתרי נופש ודיג סלמון.
בין האיים נמנים:
האי קוודרה
האי קורטז
האי הרננדו
האי ריד
האי מאורלה
האי סונורה
האי ת'רלו המזרחי
האי ת'רלו המערבי
האי סטיוארט
האי רדונדה המזרחי
האי רדונדה המערבי
איי רנדוו
איי התאומים
איזידור גולדברגר

| --- | --- |

צילום משנת 1911
 לידה:  1 ביולי 1876 באטורקסי במחוז אסטרגום של ממלכת הונגריה (האימפריה האוסטרו-הונגרית), כיום באטורובה קוסיהי, סלובקיה 
 פטירה:  1944 (בגיל 67 בערך) לא ידוע, אחרי שליחתו לאושוויץ, פולין, בשליטת גרמניה הנאצית 
 מדינה:  הונגריה 
 השכלה:  בית המדרש לרבנים בבודפשט (1902) 
 תקופת הפעילות:  מ-1903
 
איזידור גולדברגר (בהונגרית: Goldberger Izidor; באטורקסי, 1 ביולי 1876 – אושוויץ?, 1944) היה דוקטור במדעי הרוח, רב. תחילה כיהן כרב בשאטוראליאויהיי, לימים בטטה. אחיו היה מרק גולדברגר רופא.
ביוגרפיה

איזידור גולדברגר נולד באטורקסי במה שהיה אז מחוז אסטרגום בצפון ממלכת הונגריה (במסגרת האימפריה האוסטרו-הונגרית), כיום באטורובה קוסיהי בסלובקיה. בין השנים 1893–1902 למד בבית המדרש לרבנים בבודפשט. בשנת 1901 קיבל את הדוקטורט במדעי הרוח בבודפשט, ובשנת 1903 את הסמיכה לרבנות. משנת 1903 הוא נבחר לרב בשאטוראליאויהיי ומשנת 1912 בעיר טטה. הוא כתב בעיתונים רבים מקומיים וזרים, ומאמרים רבים שלו פורסמו בלקסיקונים יהודיים שונים בגרמנית ובעברית. הרב גולדברגר כתב רבות על חכמי התלמוד ועל סוגיות בהיסטוריה של יהודי הונגריה.
הוא נשלח לאושוויץ ביוני 1944 ומת באותה השנה במקום לא ידוע (קרוב לוודאי באושוויץ, אך אין תיעוד מפורש על כך).
עבודותיו העיקריות

הוויכוח הפומבי של פרופייט דוראן נגד האסלאם (בודפשט, 1901)
מידרש ישראל. קטעים ממדרש תנחומא (Szinérváralja, 1907);
ראשי המשפחות היהודיות במחוז זמפלן בשנים 1811–1812 ותפקידם בהתקוממות האצולה נגד נפוליאון (שאטוראליאויהיי, 1910);
חומר יהודי למונוגרפיה של טטה (טטה, 1914);
חכם צבי בבודה. (בודפשט, 1920);
מקורות לקורות היהודים בהונגריה (בודפשט, 1923);
רשימת אמוראים (בודפשט, 1923).
מאמריו ומחקריו הופיעו בעיתונים וכתבי עת:
אוצר ישראל
האשכול
השנתונים של האגודה הספרותית היהודית-הונגרית
סקירה יהודית-הונגרית
הצופה
ישראל ההונגרית (Magyar Izrael)
שוויון (Egyenlőség)
עבר ועתיד (Múlt és Jövő)
תוספות להיסטוריה של מחוז זמפלן
הסכמה לאומית (Országos Egyetértés)
ספר הזיכרון של בלאו
Monatsschrift für Geschiehte und Wissenschaft des Judentums
ראו גם

פאל גוליאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. איגוד הספרנים והארכיונים ההונגרים, 1939-2002.
Das geistige Ungarn. Biographisches Lexikon. Hrsg. Oscar von Krücken, Imre Parlagi. Wien-Leipzig, W. Braumüller, 1918.
Malý Slovenský Biografický Slovník. Hlavný redaktor Vladimír Mináč. Martin, Matica slovenská, 1982.
לקסיקון החברה ההונגרית. החברה להוצאת הספרים ההונגרית, 1930.
ספר זיכרון לרגל חמישים שנה לבית המדרש לרבנים בבודפשט 1877–1927. הוצא על ידי לאיוש בלאו, שמעון הבשי, דינש פרידמן. בודפשט 1927.
שבעים שנה. דפי זיכרון ליום השנה של בית המדרש לרבנים בבודפשט 1877–1947. עורך שמואל לווינגר; בודפשט 1948
הלקסיקון הגדול של רוואי, בודפשט. 1935-1911
לקריאה נוספת

לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. איזידור גולדברגר
איזידור גולדברגר באתר זיכרון של אוניברסיטת אטווש לוראנד
נתוניו במוזיאון הספרותי פטפי
הערות שוליים

↑  הספרייה הלאומית של ישראל. חכם צבי בבודה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306876005171  ISNI: 0000 0000 7910 1613  LCCN: no2006102771  NTA: 310483662  VIAF: 44061219   WorldCat (עם VIAF): 44061219
אהרן לוי (ראש מועצה)

הרב ד"ר אהרן חי לוי (ב' בטבת ה'תרצ"ח, 5 בדצמבר 1937 – כ"ח בכסלו ה'תשע"ה, 20 בדצמבר 2014) היה רב, איש חינוך, דוקטור להיסטוריה ואיש ציבור ישראלי. שימש כמנהל מחוזות במשרד הפנים וכראש המועצה המקומית הממונה במיתר.
מעגל תנועה לזכר אהרן לוי במיתר
ביוגרפיה

נולד בירושלים לרב משה, שכיהן לפני כן כרב בקהילה היהודית הקטנה שנשארה בחברון לאחר פרעות תרפ"ט. סבו היה המקובל הרב יעקב לוי, דיין בבית דינו של הרב רפאל אנקווה ומחכמי ישיבת המקובלים בית אל. השם 'חי' נוסף לו בילדותו בשל מחלה. גדל בעיר העתיקה, ובילדותו עברה משפחתו לבת ים, שם התמנה אביו לרב העיר. שרת בגדנ"ע ולאחר שירותו הצבאי למד בסמינר למורים מזרחי בירושלים.
ב-1960 התחתן, ועבר לגור במרכז שפירא. במהלך שנות ה-60 יצא לשליחות של כמה שנים בווסטר (אנ'), דרום אפריקה. חזר לארבע שנים לארץ, במהלכן נסמך לרבנות וסיים תואר ראשון בהיסטוריה, ולאחריהן שב לדרום אפריקה לשליחות נוספת בפארל (אנ'), שם כיהן כרב, שוחט, מוהל ומנהל בית הספר היהודי. בתקופה זו השלים תארים שני ושלישי בהיסטוריה באוניברסיטת קייפטאון.
בשובו ארצה החל לעבוד במשרד הפנים כממונה על מחוז יהודה ושומרון. ב-1989 החליף את יצחק לבנון כראש המועצה המקומית הממונה במיתר. בתפקיד זה כיהן עד לבחירות לרשויות המקומיות ב-1993. לאחר מכן כיהן כממונה על מחוז המרכז במשרד הפנים וכיושב ראש הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה. ביוני 1995 נעצר יחד עם ראש עיריית אופקים מיכה הרמן בחשד לשוחד, קבלת דבר במרמה והפרת אמונים בעת שהיה ראש מועצת מיתר. על פי החשד, אישר לוי להרמן לקבל תשלומים שונים מהמועצה, בעת שהאחרון עבד בה כגזבר, וכן שהרמן שילם עבור נסיעות לחו"ל ללוי ורעייתו. תיק החקירה נסגר מחוסר ראיות בשנת 1998.
לאחר פרישתו מן השירות הציבורי החל ללמוד בכולל בבית הכנסת ישורון בירושלים.
נפטר מדום לב בשבת חנוכה, 20 בדצמבר 2014 (כ"ח בכסלו ה'תשע"ה), ונקבר בהר המנוחות. שמו הונצח במעגל תנועה במיתר, סמוך למבנה המועצה.
ספרו

אוהל שרה – חידושים ודרשות על פרשת השבוע. יצא לאור לאחר מותו על ידי בני המשפחה בהוצאה משפחתית מצומצמת.
משפחתו

היה נשוי לשרה מירל לבית זוננפלד, נינת הרב יוסף חיים זוננפלד, והתגורר בירושלים. לזוג ארבעה בנים. לאחר פטירתה בשנת 2007 נשא את הדסה אביצור.
בנו עו"ד משה (מויש) לוי, מכהן כסגן ראש עיריית מודיעין-מכבים-רעות, מייסד מוסדות החינוך החילונים-דתיים "יחד מודיעין". הדליק יחד עם רעייתו נילי (ד"ר לביואתיקה) משואה בטקס הדלקת המשואות ביום העצמאות ה-68 לישראל, לאחר ששניהם תרמו כליה.
אחיו הצעיר צבי אשר (צביקה) לוי נפל בעת שירותו הצבאי.
דודו היה הרב ציון לוי, שכיהן כרבה של פנמה. בן דודו הוא ג'קי לוי.
גיסיו היו המשפיע החב"די הרב ראובן דונין, פרופסור צבי גרונר והמוזיקאי אברהם זיגמן.
הערות שוליים

↑  ראו את עבודת הדוקטורט שלו.
↑  גדי גולן, ‏תיק החקירה נגד ד"ר אהרון לוי, מנהל מחוז המרכז במשרד הפנים, נסגר מחוסר ראיות, באתר גלובס, 30 במרץ 1998
↑  אהרן חי לוי, באתר Gravez
↑  דורית סיטון, אנו, נילי ומשה לוי, מתכבדים להדליק משואה זו..., באתר מודיעינט, 14 במאי 2016
↑  צפורה רומן, כך החליטו בני הזוג ש"לא מסכימים על כלום" לתרום ביחד כליה לאדם זר, באתר Xnet‏, 8 במאי 2019
↑  זכרון להולכים, הצופה, 14 באוקטובר 1959
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007574915805171  VIAF: 216144782715407462650   WorldCat (עם VIAF): 216144782715407462650
איחוד לאומי-ישראל ביתנו

| --- | --- |
 מנהיגים:  רחבעם זאבי, אביגדור ליברמן
 תקופת הפעילות:  1 בפברואר 2000 – 2 בנובמבר 2004 (4 שנים)
 אפיון:  איחוד מפלגות ימין
 כנסות:  הכנסת החמש עשרה
 ממשלות:  29
 אותיות:  ל
 שיא כוחה:  7 מנדטים (כאיחוד סיעות)
 נוצרה מתוך:  ישראל ביתנו והאיחוד הלאומי (מולדת ותקומה)
 התמזגה לתוך:  האיחוד הלאומי ובהמשך התפרקה למרכיביה
 מיקום במפה הפוליטית:  ימין
 
איחוד לאומי-ישראל ביתנו הייתה סיעה שנוצרה ב-1 בפברואר 2000 במהלך הכנסת החמש עשרה כתוצאה מאיחוד בין שתי סיעות: ישראל ביתנו והאיחוד הלאומי (מפלגות מולדת ותקומה).
עד לאיחוד הסיעות היה האיחוד הלאומי מורכב משלוש מפלגות: מולדת, חרות ותקומה. נציג חרות מיכאל קליינר התנגד לאיחוד ובעת יצירת הסיעה המאוחדת הוא פרש ממנה ויצר מחדש את סיעת חרות - התנועה הלאומית.
הסיעה הייתה באופוזיציה במהלך כהונת ממשלת ישראל העשרים ושמונה שבראשות אהוד ברק. לאחר התפטרות ברק מראשות הממשלה וקיומן של הבחירות המיוחדות לראשות הממשלה (2001), בהן ניצח אריאל שרון, הצטרפה הסיעה לממשלה בראשותו. מטעם הסיעה כיהנו שני שרים: רחבעם זאבי כשר התיירות, ואביגדור ליברמן כשר התשתיות הלאומיות, וכן סגן שר: יורי שטרן במשרד ראש הממשלה. השרים הגישו ב-16 באוקטובר 2001 את התפטרותם מממשלת שרון במחאה על נסיגת צה"ל משכונות אבו סנינה וח'רת א-שייח בחברון, אך למחרת, בטרם נכנסה ההתפטרות לתוקף, נרצח רחבעם זאבי על ידי ארגון הטרור הפלסטיני החזית העממית וליברמן משך את התפטרותו. לאחר הרצח נבחר ליברמן כמנהיג הסיעה המשותפת במקום זאבי ובני אלון מונה כמחליפו של זאבי במשרד התיירות. בסופו של דבר פרשה הסיעה מהממשלה ב-14 במרץ 2002.
בבחירות לכנסת השש עשרה רצו שלוש המפלגות במשותף תחת השם "האיחוד הלאומי". לקראת הבחירות לכנסת השבע עשרה פרשה ישראל ביתנו מהאיחוד והתמודדה בנפרד בבחירות לכנסת.
נציגי הסיעה בכנסת

| כנסת | חברי הכנסת | הערות |
| --- | --- | --- |
| הכנסת ה-15 (1999) | 7 מנדטים:  ישראל ביתנו: אביגדור ליברמן, אליעזר כהן, מיכאל נודלמן, יורי שטרן  מולדת: רחבעם זאבי1, בני אלון  תקומה: צבי הנדל, אורי אריאל1, | 1. ב-17 באוקטובר 2001 נרצח רחבעם זאבי. החליף אותו אורי אריאל. |
הערות שוליים

↑  אפרת וייס, מפלגות הימין מתאחדות; המפד"ל בחוץ, באתר ynet, 12 בנובמבר 2002
↑  תומר זרחין, נסגר: ליברמן שר תשתיות, גנדי שר התיירות, באתר ynet, 2 במרץ 2001
↑  השר רחבעם זאבי נרצח על-ידי מתנקשים במלון הייאט בירושלים; ארגון "החזית העממית" של ג'ורג' חבש נטל אחריות לרצח, באתר גלובס, 17 באוקטובר 2001
↑  האיחוד הלאומי מתפרק - תקומה ומולדת ירוצו יחד, באתר ערוץ 7, 2 בנובמבר 2004
אהרן לוי (כדורגלן)

ערך זה עוסק בכדורגלן מכבי יפו ונבחרת ישראל. אם התכוונתם לרב ומרצה בתחומי היהדות, ראו .
שחקני מכבי יפו בשורות נבחרת ישראל בכדורגל ב-1962. משמאל לימין: ישראל אשכנזי, אהרן לוי אהרונצ'ו, בובי קלמי ומוצי ליאון.
אהרן (אהרונצ'ו) לוי (25 בספטמבר 1943, רוסה, ממלכת בולגריה – 7 בספטמבר 2017, ראשון לציון, ישראל) היה כדורגלן ישראלי, אשר שיחק לרוב בעמדת המגן ומזוהה עם קבוצת מכבי יפו.
קורות חייו

אהרן לוי נולד בעיר רוסה אשר לגדות הדנובה בצפון בולגריה. ב-1948, במהלך העלייה ההמונית עלתה משפחתו לישראל והתיישבה ביפו. ב-1953 הצטרף לקבוצת הילדים של מכבי יפו. במהלך עונת 1958/1959 בליגה הלאומית הועלה לקבוצה הבוגרת, ומשחקו הראשון היה ב-10 בינואר 1959 מול הפועל רמת גן. ב-15 בינואר 1966 במהלך עונת 1965/1966 בליגה הלאומית נערך משחק ליגה בין מכבי יפו להפועל ירושלים. בדקה ה-81 פסק השופט מנחם אשכנזי בעיטת עונשין מ-11 מטרים לזכות הפועל ירושלים. מוצי ליאון ואהרן לוי "פוצצו את המשחק", ולדברי אשכנזי, אף בעט בו לוי ברגלו. יפו הועמדה בפני ועדת משמעת, ולוי הורחק לשנה בפועל ושנה על תנאי מהמגרשים, אף על פי שנחשב לשחקן הוגן וללא כל עבירות משמעת. מוצי ליאון הורחק לארבעה חדשים ועזב את הארץ לדרום אפריקה. אהרן לוי שב לפעילות ב-21 בינואר 1967 ושיחק במשחק הליגה בין מכבי יפו להפועל באר שבע שהסתיים בתיקו אפס.
לוי שיחק עד עונת 1966/1968 בליגה הלאומית "העונה הארוכה", ומשחקו האחרון בשורות הקבוצה היה ב-20 באפריל 1968 מול הפועל מחנה יהודה. בסך הכל השתתף ב-159 משחקי ליגה ובהם כבש 4 שערים. בסיום העונה פרש ממשחק פעיל. ב- 1961 זומן לסגל נבחרת ישראל בכדורגל על ידי המאמן גיולה מאנדי. לוי נכלל בסגל הרחב של הנבחרת גם תחת יוסף מרימוביץ' עד 1964. אהרן לוי היה שחקן אהוד על אוהדי הקבוצה ושחקניה והיה השראה לצעירים שחלקם הפכו לכדורגלנים.
לאחר פרישתו משדה הכדורגל היה לוי בעל מפעל לייצור אביזרי פלסטיק. הוא שמר על קשר עם ותיקי הקבוצה, ובין 2014–2016 ארגן והשתתף במפגשים חברתיים עם כדורגלנים יוצאי מכבי יפו. אהרן לוי התגורר בראשון לציון, היה נשוי ללבנה, אב לשתי בנות וסב לשבעה נכדים. הלך לעולמו ב-2017 והובא למנוחות בבית הקברות במושב נטעים.
הישגים

סגנית אלופת ישראל: 1961/1962
משחקי מכבי אירופה, ליון, 1963: מדליית זהב
סגנית אלופת ישראל: 1963/1964
לקריאה נוספת

ברוך פורמן, היידה בי-היידה בו - עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020.
הערות שוליים

↑  מכבי יפו והשחקנים ליאון ולוי הוזמנו לוועדת משמעת ביום ה', מעריב, 17 בינואר 1966.
↑  ועדת הליגה העניקה ניצחון 0:3 להפועל ירושלים, למרחב, 23 בינואר 1966.
↑  ברוך פורמן, היידה בי-היידה בו - עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020, עמוד 217. נתונים היסטוריים: ירון משעל
↑  ישראל רוזנבלט, שבעה צורפו לסגל הנבחרת, מעריב, 15 באוקטובר 1963.
↑  7 כדורגלנים צורפו לסגל הנבחרת, מעריב, 20 בדצמבר 1964.
↑  אשר גולדברג‏, רפעת טורק: היינו 30 ילדים בכיתה, 8 מהם לא הגיעו לגיל 25, באתר וואלה, 3 בפברואר 2023.
אלבסטה (כדורגל)

אלבסטה (בספרדית: Albacete Balompié, S.A.D) הוא מועדון כדורגל ספרדי מהעיר אלבסטה המשחק בליגה הספרדית השנייה. הקבוצה הבכירה של המועדון משחקת את משחקיה הביתיים באצטדיון קרלוס בלמונטה המכיל 17,524 מקומות.
היסטוריה

המועדון הוקם בשנת 1940, תחת השם "ארגון הכדורגל אלבסטה", אך שם זה שונה מאוחר יותר לשם אלבסטה באלומפיה כדי להפוך את השם ליותר ספרדי. לאחר שנים שבהן הקבוצה שיחקה בליגות הנמוכות, אלבסטה העפילה לראשונה לליגה השנייה בעונת 1985/1986, אך ירדה לאחר עונה אחת בלבד. בעונת 1989/1990 הקבוצה חזרה לליגה השנייה, ולאחר עונה אחת ב-1990/1991, עלתה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לליגה הראשונה אחרי שסיימה במקום הראשון בליגה השנייה. הקבוצה שרדה בליגה הראשונה במשך חמש עונות, עד עונת 1995/1996 שבסיומה חזרה לליגה השנייה. בעונת 2002/2003 שבה הקבוצה לליגה הראשונה, ולאחר 2 עונות בלבד ירדה לליגה השנייה כאשר ניצחה רק 6 משחקים מ-38 אפשריים. בסיום עונת 2010/2011 ירדה הקבוצה לליגה השלישית אחרי 21 שנים של היעדרות. ב-6 בדצמבר 2011, אנדרס אינייסטה ששיחק בצעירותו במועדון, לפני שעבר לברצלונה, תרם למועדון 420 אלף אירו והפך לבעלים של המועדון. בסיום עונת 2013/2014 עלה המועדון לליגה הספרדית השנייה. בסיום עונת 2015/2016 הקבוצה סיימה במקום ה-21 בליגה השנייה וירדה לליגה השלישית.
בתום עונת 2021/2022 שבה לליגה הספרדית השנייה.
שחקנים מפורסמים

אורוגוואי ג'ו ביזארה
אורוגוואי כריסטיאן סטואני
גינאה המשוונית חאבייר בלבואה
ספרד פאבלו איבאניס
ספרד מנואל אלמוניה
ספרד איבן הלגרה
ספרד פרננדו מוריינטס
ספרד חוסה אנטוניו קמאצ'ו
ספרד פרננדו נבארו
ספרד דייגו קוסטה
צ'ילה מארק גונסאלס
קוסטה ריקה קיילור נבאס
קמרון אלברט מאיונג
קרואטיה איבן יוריץ'
ארגנטינה קרלוס רואה
הערות שוליים

↑  Cope.es (2019-06-16). "Mallorca - Deportivo, final del play off de ascenso a Primera". COPE (בספרדית). נבדק ב-2020-01-24.
↑  "Estadio carlos belmonte - albacete balompié". Football Tripper (באנגלית בריטית). 2014-08-16. נבדק ב-2020-01-03.
איחוד הרבנים למען ארץ ישראל

איחוד הרבנים למען ארץ ישראל הוא איגוד של רבנים שנוסד בשנת 1993 על ידי הרב שאול ישראלי, הרב משה צבי נריה והרב אברהם שפירא שהיו הנשיאות המייסדת שלו. מטרתו הייתה לשמור על שליטת ישראל בארץ ישראל השלמה.
פעילות

בתקופת הסכמי אוסלו בתמוז תשנ"ה קבע איחוד הרבנים שמסירת שטחים שבשליטת ישראל לנכרים, אפילו תמורת הסכם שלום, מנוגדת להלכה. תחת הכותרת "פסק הלכה בעניין סירוב פקודה" הם קראו לחיילים שלא להישמע לפקודות המורות למסור שטחים לנכרים, בהן ראו פקודות שסותרות את התורה. על פסק-הלכה זה היו חתומים כל רבני האיגוד ובפרט נשיאי האיחוד הרב משה צבי נריה, הרב שאול ישראלי והרב אברהם אלקנה כהנא שפירא, כאשר לפניהם הוציא הרב שלמה גורן פסק דומה. באותה תקופה עורר העניין פולמוס רב.
באותה העת הוציא איגוד הרבנים את החוברת 'ארץ חמדה: קובץ מאמרים, מתוך דברי הרה"ג אברהם שפירא, הרה"ג שאול ישראלי'.
הארגון התקיים כעמותה רשומה ברשם העמותות החל משנת ייסודו ב-1994 ועד לפירוק העמותה ב-2003.
משנת 2003 ועד לשנת לביצוע תוכנית ההתנתקות בשנת 2005 פעל האיגוד לעצירת תוכנית ההתנתקות וארגן הפגנות וכנסים, ופרסם דעת תורה מפורטת לגבי האיסור לפנות שטחים. באותה העת האיחוד כלל בתוכו מאות רבני ערים, רבני שכונות, רבני התנחלויות, חב"ד, עמותות פיקוח נפש, ראשי ישיבות הציונות הדתית וראשי מכינות קדם צבאיות, והיה לגוף מרכזי מאוד במאבק נגד תוכנית ההתנתקות.
מאוחר יותר בתקופת הסכם מגרון והבתים בעופרה נאבק הארגון בכל ניסיון לעקור או להעתיק יישוב יהודי ממקומו.
חברים

מלבד חברי הנשיאות המייסדת, היו שותפים בו חלק מגדולי רבני הציונות הדתית שתמכו במאבק למען שלמות הארץ כגון: הרב יוסף קאפח, הרב שלמה גורן, הרב מרדכי אליהו, הרב נחום אליעזר רבינוביץ, הרב מאיר יהודה גץ, הרב חיים דרוקמן, הרב דב ליאור, הרב יעקב אריאל, הרב חיים שטיינר, הרב אליעזר ולדמן, הרב זלמן מלמד, הרב צבי ישראל טאו, הרב יעקב יוסף, הרב איתן איזמן, הרב מיכאל הרשקוביץ, הרב אליקים לבנון, הרב משה לוינגר, הרב יעקב שפירא, הרב דוד חי הכהן, הרב יהושע מגנס, הרב חיים ירוחם סמוטריץ', הרב דוד דודקביץ, הרב שלום גולד, הרב אליעזר מלמד, הרב מאיר פנדל, הרב דוד פנדל, הרב דניאל שילה, מזכיר האיחוד הרב יוסי ארציאל והרב יוסף פרידמן. לפרק זמן מסוים היו הרב אהרן סולובייצ'יק והרב עובדיה יוסף חתומים על כרוזים של האיחוד.
הערות שוליים

↑  פסק הלכה בעניין סירוב פקודה
↑  אתר מורשת
↑  רשם העמותות, עמותה מחוקה-איחוד הרבנים למען ארץ ישראל
↑  אפרת וייס, איחוד הרבנים: נאסר באיסור תורה לפנות מאחזים, באתר ynet, 23 ביוני 2003
↑  מזכיר "איחוד הרבנים": צריכים לחקור את המחלישים בעם ישראל ולא את המחזקים, באתר ערוץ 7, ‏7.7.2003
↑  אתר ערוץ 7
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262817205171
אוולין לאודר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 באוגוסט 1936 וינה, אוסטריה הפדרלית 
 פטירה:  12 בנובמבר 2011 (בגיל 75) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  מכללת האנטר  אוניברסיטת נורת'ווסטרן  תיכון האנטר קולג' 
 בן או בת זוג:  לאונרד לאודר (1959–2011) 
 evelynlauder.com
 
אוולין לאודר (באנגלית: Evelyn Lauder;‏ 12 באוגוסט 1936 – 12 בנובמבר 2011) הייתה אשת עסקים, פעילה חברתית ופילנתרופית אמריקאית ממוצא יהודי. ידועה בין השאר כאחת מיוצרות ומפיצות סרט המודעות הסרט הוורוד, שנועד לעורר את המודעות הציבורית למאבק בסרטן השד.