stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ודי מיקס
קריירה מקצועית > לוס אנג'לס לייקרס (2012–2014)

ב-13 באוגוסט 2012, חתם מיקס על חוזה לשנתיים בלוס אנג'לס לייקרס. ב-30 בנובמבר, הוא קלע 21 נקודות, מתוכן שבע שלשות (שיא קריירה עד אז) בניצחון 122-103 מול דנבר נאגטס.
ב-9 במרץ 2014 קלע מיקס שיא קריירה חדש לנקודות במשחק של 42 נקודות, כאשר לוס אנג'לס ניצחה את אוקלהומה סיטי ת'אנדר 114-110.
קריירה מקצועית > דטרויט פיסטונס (2014–2016)

ב-14 ביולי 2014 חתם מיקס על חוזה לשלוש שנים, $19.5 מיליון עם דטרויט פיסטונס. לאחר שפספס את 22 המשחקים שפתחו את עונת 2014-15 עם פציעה בגב התחתון, שיחק מיקס לראשונה במדי הפיסטונס ב-12 בדצמבר 2014, קלע 12 נקודות מהספסל ב-22 דקות ועזר לדטרויט לסיים רצף של 13 הפסדים עם ניצחון 105-103 על פיניקס סאנס.
ב-30 בדצמבר קלע 34 נקודות, מתוכן תשע שלשות (שיא אישי) בניצחון 109-86 מול אורלנדו. שלשה אחת הפרידה בינו ל-10 שלשות, שיא המועדון של ג'ו דיומרס לשלשות במשחק בודד.
ב-30 באוקטובר 2015 הושבת מיקס למשך 12 עד 16 שבועות לאחר שעבר הליך כירורגי כדי לתקן שבר בעצם המסרק החמישית שלו ברגל ימין. ב-13 באפריל 2016 חזר מיקס לשחק, במשחק סוף העונה נגד קליבלנד; הוא קלע 20 נקודות ב-26 דקות.
קריירה מקצועית > אורלנדו מג'יק (2016–2017)

ב-29 ביוני 2016 הועבר מיקס בטרייד לאורלנדו מג'יק בתמורה לבחירת סיבוב שני מוגנת עתידית. ב-19 ביולי 2016, הוא עבר ניתוח כדי לייצב את עצם המסרק החמישית ברגלו הימנית. ב-19 בספטמבר 2016 הייתה ההערכה כי הוא ישוב לשחק בנובמבר. הוא עשה את הופעת הבכורה שלו כשחקן המג'יק ב-2 בדצמבר 2016, לאחר שהפציעה ברגל מנעה ממנו את המשחק ב-19 המשחקים הראשונים של העונה. הוא סיים עם 10 נקודות ושלוש חטיפות ב-17 דקות נגד פילדלפיה 76'. ב-2 בינואר 2017 קלע שיא עונתי של 23 נקודות בניצחון 115-103 על ניו-יורק ניקס. ב-19 בינואר 2017, הושבת למשך ארבעה עד שישה שבועות לאחר שהתגלה נקע באגודל ידו החזקה. בבדיקת MRI נחשפו למיקס שתי רצועות נקועות באגודל הימני. הוא עבר ניתוח באגודל חמישה ימים מאוחר יותר. הוא חזר למשחק ב-20 במרץ 2017, במשחק נגד פילדלפיה 76' לאחר שנעדר מ-26 משחקים.
קריירה מקצועית > וושינגטון ויזארדס (2017–2018)

ב-12 ביולי 2017 חתם מיקס על חוזה בוושינגטון ויזארדס. ב-13 באפריל 2018 הושעה ללא שכר למשך 25 משחקים על הפרת את תנאי תוכנית האנטי-סמים של ה-NBA ושל אגודת השחקנים שלה.
ב-15 באוקטובר 2018 הועבר מיקס בטרייד, לצד בחירת דראפט עתידית בסיבוב השני וסכום כספי, ולמילווקי באקס, תמורת בחירת דראפט עתידית בסיבוב השני. השעייתו של מיקס הסתיימה ב-24 בנובמבר, והבאקס ניפו אותו מסגלם ביום שלאחר מכן.
קריירה מקצועית > טורונטו ראפטורס (2019–הווה)

בפברואר 2019 חתם על חוזה ל-10 ימים בטורונטו ראפטורס. ב-26 במרץ חתם בקבוצה על חוזה עד לסיום העונה. בסיום עונת 2018/2019 זכה עם טורונטו באליפות ה-NBA הראשונה בתולדותיה, לאחר שגברה על גולדן סטייט ווריורס בסדרת הגמר בתוצאה 4–2.
פרופיל כשחקן

מיקס הוא מומחה התקפי המצטיין בקליעת שלשות, במיוחד במהלכן של התקפות מעבר (transition). הוא מעט קטן מידות לשחקן בעמדת הקלע, אך נחשב לשחקן הגנה סולידי.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009/2010 | מילווקי | 41 | 0 | 11.9 | 0.362 | 0.280 | 0.857 | 1.8 | 0.5 | 0.3 | 0.1 | 4.1 |
| 2009/2010 | פילדלפיה | 19 | 0 | 12.3 | 0.440 | 0.380 | 0.722 | 1.4 | 0.9 | 0.3 | 0.1 | 5.9 |
| 2010/2011 | פילדלפיה | 74 | 64 | 27.9 | 0.425 | 0.397 | 0.894 | 2.3 | 1.1 | 0.9 | 0.1 | 10.5 |
| 2011/2012 | פילדלפיה | 66 | 50 | 24.9 | 0.409 | 0.365 | 0.906 | 2.4 | 0.8 | 0.6 | 0.0 | 8.4 |
| 2012/2013 | ל.א. לייקרס | 78 | 10 | 21.3 | 0.387 | 0.357 | 0.896 | 2.2 | 0.9 | 0.7 | 0.1 | 7.9 |
| 2013/2014 | ל.א. לייקרס | 77 | 70 | 33.2 | 0.463 | 0.401 | 0.857 | 2.5 | 1.8 | 1.4 | 0.1 | 15.7 |
| 2014/2015 | דטרויט | 60 | 0 | 24.4 | 0.416 | 0.349 | 0.906 | 1.7 | 1.3 | 1.0 | 0.1 | 11.1 |
| 2015/2016 | דטרויט | 3 | 0 | 14.3 | 0.350 | 0.444 | 1.000 | 1.7 | 1.0 | 0.0 | 0.0 | 7.3 |
| 2016/2017 | אורלנדו | 36 | 10 | 20.5 | 0.402 | 0.409 | 0.878 | 2.1 | 1.3 | 0.9 | 0.1 | 9.1 |
| 2017/2018 | וושינגטון | 77 | 0 | 14.5 | 0.399 | 0.343 | 0.863 | 1.6 | 0.9 | 0.4 | 0.1 | 6.3 |
| 2018/2019 | טורונטו | 8 | 0 | 13.0 | 0.538 | 0.444 | 1.000 | 1.5 | 1.0 | 0.1 | 0.1 | 6.4 |

| קריירה |  | 539 | 204 | 22.5 | 0.420 | 0.373 | 0.879 | 2.1 | 1.1 | 0.8 | 0.1 | 9.3 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | פילדלפיה | 5 | 5 | 25.0 | 0.419 | 0.444 | 0.833 | 2.0 | 0.8 | 0.6 | 0.0 | 7.8 |
| 2012 | פילדלפיה | 13 | 1 | 7.8 | 0.346 | 0.231 | 1.000 | 0.3 | 0.3 | 0.2 | 0.1 | 2.7 |
| 2013 | ל.א. לייקרס | 1 | 0 | 20.0 | 0.250 | 0.000 | 1.000 | 2.0 | 0.0 | 1.0 | 0.0 | 4.0 |
| 2016 | דטרויט | 1 | 0 | 2.0 | 1.000 | 0.000 | 0.000 | 0.0 | 0.0 | 0.0 | 0.0 | 2.0 |
| 2019 | טורונטו | 14 | 0 | 4.9 | 0.310 | 0.154 | 0.667 | 0.6 | 0.1 | 0.3 | 0.1 | 1.6 |

| קריירה |  | 34 | 6 | 9.3 | 0.363 | 0.283 | 0.920 | 0.7 | 0.3 | 0.3 | 0.1 | 3.0 |
לאה פילובסקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 בינואר 1970 (בת 54) 
 מדינה:  ישראל 
 פרסים והוקרה:  פרס היצירה לסופרים עבריים (2017) 
 
לאה פילובסקי (נולדה ב-13 בינואר 1970) היא משוררת ישראלית.
ביוגרפיה

פילובסקי נולדה בבית חילוני בירושלים, לאם היסטוריונית ואב מורה ליידיש, ובילדותה עברה לקריית ביאליק. היא בעלת תואר ראשון בספרות עברית, תואר שני בסוציולוגיה מהאוניברסיטה העברית בירושלים וכן בעלת תעודת הוראה בתחום החינוך המיוחד ממכללת גורדון. פילובסקי מתגוררת בקריית חיים, ומאז 1998 חיה, לטענתה, כדתיה, אך אינה מגדירה עצמה כחוזרת בתשובה.
פילובסקי היא בוגרת המחזור הראשון של כיתת השירה בהליקון ושיריה ראו אור בכתבי עת רבים, ביניהם הליקון, שבו, עכשיו, מאזנים והמוסך. שיריה אוטוביוגרפיים ברובם ועוסקים בין השאר בנושאי דת ואמונה, קשיים נפשיים, זוגיות וגירושין, וארס פואטיקה.
בשנת 2009, לאחר 18 שנות פרסום בכתבי עת, יצא ספר הביכורים שלה "אמנות זה" בהוצאת פרדס, במסגרת הסדרה לשירה "כבר" בעריכת ליאת קפלן. ספר זה גם זיכה אותה בפרס טבע לשירה לשנת 2010 במסגרת פסטיבל מטולה לשירה ובפרס הליקון על שם רמי דיצני לשנת 2013.
בשנת 2013 יצא ספרה השני "מקשיב גם לי דווקא עכשיו" בהוצאת קשב לשירה. הספר זכה לשבחי המבקרים וזיכה אותה בפרס רמת גן לספרות לשנת 2015.
פילובסקי זכתה בפרס היצירה מקרן ראש-הממשלה ע"ש לוי אשכול לשנת תשע"ז 2017.
פילובסקי גרושה.
לקריאה נוספת

שי חורב, לאה פילובסקי, בלקסיקון החיפאים אישים ודמויות בחיפה, דוכיפת הוצאה לאור, עמ' 286, 2018.
הערות שוליים

↑  שירי לב-ארי, ממעמקים קראתיך, באתר ynet, 2 ביולי 2010
↑  עינב שיף‏, פרס טבע לשירה הוענק ללאה פילובסקי, באתר וואלה, 21 במאי 2010
↑  מיה סלע, לאה פילובסקי ואוהד ובר זכו בפרס הליקון, באתר הארץ, 1 בדצמבר 2013
↑   נסים קלדרון, קריאת השירה של לאה פילובסקי, באתר הארץ, 3 בנובמבר 2013
↑  אלי הירש, לאה פילובסקי, מקשיב גם לי דווקא עכשיו, באתר אלי הירש קורא שירה, פורסם במקור במדור הספרות של ידיעות אחרונות, מוסף 7 לילות, ב-11 באוקטובר 2013
↑  הוכרזו הזוכים בפרס רמת גן לעידוד הספרות העברית תשע"ה 2015, באתר עיריית רמת גן, ‏20 ביולי 2015 (ארכיון)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306344005171  BnF: cb16927664j (data)  GND: 1199669202  ISNI: 0000 0000 7929 9324  LCCN: no2010074168  VIAF: 121197955   WorldCat (עם VIAF): 121197955 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חיים סעדון

| --- | --- |

 לידה:  22 במאי 1953 (בן 71) גילת, ישראל
 עיסוק:  היסטוריון
 מוסדות:  האוניברסיטה הפתוחה ומכון בן-צבי לחקר קהילות ישראל במזרח
 פרסים והוקרה:  פרס נשיא המדינה לחקר קהילות ישראל, פרס גאון על תרומתו לחקר מורשת יהדות ארצות האסלאם, פרס בן שמחון מטעם הקרן לחקר יהודי צפון אפריקה של אוניברסיטת בן-גוריון
 תרומות עיקריות
 עריכת סדרת הספרים "קהילות ישראל במזרח במאות התשע־עשרה והעשרים" הקמת מרכז התיעוד והמחקר על יהודי צפון אפריקה במלחמת העולם השנייה
חיים סעדון (נולד ב-22 במאי 1953) הוא היסטוריון וחבר סגל בכיר במחלקה להיסטוריה, פילוסופיה ומדעי היהדות באוניברסיטה הפתוחה.
פרופסור סעדון מתמחה בחקר יהודי המרחב המוסלמי בעת החדשה. מחקריו מתמקדים בארצות המגרב, בדגש על הפעילות החברתית והפוליטית של היהודים, יחסי יהודים ומוסלמים, ציונות, עלייה, מלחמת העולם השנייה ועיצוב הזיכרון ההיסטורי של הקהילות היהודיות. הוא הקים את מרכז התיעוד והמחקר על יהודי צפון אפריקה במלחמת העולם השנייה שבמכון בן-צבי.
ביוגרפיה

סעדון נולד במושב גילת שאת הקמתו יזם אביו. הוריו יעקב ואיווט היו ילידי ספקס (צפאקץ) בתוניסיה שעלו ארצה. אמו הייתה פעילת ציבור ומנהלת אגף במשרד העבודה והרווחה, אביו היה חבר בארגון "צעירי אוהבי ציון" שעלה לישראל במסגרת ההעפלה ונלחם במלחמת העצמאות, חזר כשליח עלייה לתוניסיה ובשובו היה בין מייסדי חבל לכיש וקריית גת.
לאחר מעבר המשפחה לקריית גת למד סעדון במערכת החינוך המקומית. הוא למד לתואר ראשון במחלקות להיסטוריה ולהיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטה העברית, ולתואר שני ושלישי במכון ליהדות בת זמננו שבה. לאחר לימודיו שב סעדון לקריית גת ולימד בתיכון רוגוזין. בשנת 1984 הצטרף לאוניברסיטה הפתוחה וכיהן בתפקידים שונים, בין השאר כדיקן הסטודנטים ודיקן הלימודים האקדמיים. כמו כן לימד בחוג להיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטת חיפה, במכון ליהדות זמננו באוניברסיטה העברית ובמרכז אלישר באוניברסיטת בן-גוריון.
קריירה אקדמית

חבר משלחת ישראל ל-IHRA - International Holocaust Remembrance Alliance
חבר בוועד ההיסטוריונים ((Advisory Board) המייעץ לתשתית האירופאית למחקר השואה, EHRI
עורך-אורח בגליונות נושא של כתבי העת "מקדם ומים", "פעמים", "תרשיש", ו-La Revue d’Histoire de la Shoah
פועלו > סדרת "קהילות ישראל בארצות המזרח במאות התשע-עשרה והעשרים"

פרופסור סעדון הוא העורך והמייסד של סדרת הספרים "קהילות ישראל בארצות המזרח במאות התשע-עשרה והעשרים", שמתמקדת במגמות ובשינויים בקהילות יהודיות אלו, ומטרתה להציג אותן באופן שיטתי וממצה, וליצור תשתית שתשרת את החוקרים, את מערכת החינוך ואת צורכי הציבור הרחב. הספר העוסק בקהילה היהודית באיראן ראה אור בשנת 2006. הספר העוסק בקהילה היהודית בלוב ראה אור בשנת 2007. הספר העוסק ביהודי אלג'יריה ראה אור בשנת 2011. בסדרה זו יצאו מספר ספרים נוספים העוסקים בקהילות היהודים באיטליה, אתיופיה, יוון, מצרים, סוריה, עיראק, תוניסיה, תימן, טורקיה ומרכז אסיה (בוכרה ואפגניסטן).
פועלו > מרכז התיעוד והמחקר על יהודי צפון אפריקה במלחמת העולם השנייה

בשנת 2006 הוא הקים את מרכז התיעוד והמחקר על יהודי צפון אפריקה במלחמת העולם השנייה שבמכון בן-צבי בירושלים במטרה להעלות למודעות הציבורית את סיפורן של הקהילות היהודיות באלג'יריה, מרוקו, לוב ותוניסיה בתקופת השואה. במרכז נמצא אוסף עשיר של מידע ארכיוני, הכולל מסמכים, תצלומים, חפצים, כתבי עת, עיתונים ועדויות למיניהן, המונגש לציבור הרחב באמצעות מאגר מידע מקוון בשפות עברית, אנגלית, צרפתית וערבית.
המרכז מארגן כנסים וסדנאות מחקר, מפרסם ספרים, מפיק סרטים ותערוכות, ומפתח תוכניות לימוד כדי להטמיע את הנושא במערכת החינוך, וכדי לקדם את המחקר האקדמי בתחום.
פרסומיו

פרופסור סעדון כתב וערך ספרי מחקר והוראה רבים ועשרות מאמרים שעסקו ביהודים בארצות האסלאם, ובמיוחד בצפון אפריקה.
פרסומיו > ספרים

בשלושת כרכי הספר "יהודי צפון אפריקה בעת החדשה", אשר ראה אור באוניברסיטה הפתוחה, הוא תיאר את ההתפתחויות שחלו בחיי היהודים בתוניסיה, באלג'יריה ובמרוקו בתקופה זו. בין השאר נידונים בספר המאבקים הציבוריים בחברה היהודית והשתקפותם בעיתונות התקופה, היחסים בין יהודים למוסלמים, הציונות ומלחמת העולם השנייה.
סעדון כתב עשרות ערכים אודות דמויות ואתרים הקשורים בקהילת יהודי צפון אפריקה באנציקלופדיה של היהודים בעולם המוסלמי (Encyclopedia of Jews in the Islamic World) בהוצאת בריל.
ב-2018 ערך יחד עם פרופסור דן מכמן את הספר: "Les Juifs d'Afrique du Nord face à l'Allemagne nazie", שהוא מהפרסומים הבודדים בשפה הצרפתית על הנושא.
ב-2020 ראה אור ספרו "הציונות בתוניסיה בין קולוניאליזם צרפתי ללאומיות מקומית" בהוצאת יד בן צבי. הספר מנתח את התפתחותה, התארגונתה ומאבקיה הפנים יהודיים ומאבקיה הציבוריים של תנועה ציונית בארץ מוסלמית הנמצאת תחת שלטון קולוניאלי צרפתי.
ב 2021 ראה אור הספר בעריכתו "לשרת את עמם בדרכם - כי"ח וקידום הקהילות היהודיות בארצות האסלאם" בהוצאת יד בן צבי. בקובץ זה (הנחשב לראשון בעיסוקו בנושא זה באקדמיה הישראלית) חושפים החוקרים את חשיבות פעילותה החינוכית והציבורית-יהודית של כי"ח בקהילות היהודיות בארצות האסלאם.
פרסומיו > מאמרים

במאמריו הוא חקר את הקיום היהודי בקהילות כמו ספקס שבתוניסיה דרך פעילותם של אישים בולטים בקהילות אלה, כמו קלמנט חורי, מוחמד מקס רגי, מוחמד כהן, אברהם הכהן, אנדרה שוראקי, הרב כלפון משה כהן, אלפרד ולנסי ואחרים. סעדון חקר את העיתונות והספרות היהודית בתוניסיה, הציונות בצפון אפריקה, תנועות נוער ציוניות, תנועות המחתרת והתנגדות היהודית בתקופת וישי, והזיכרון ההיסטורי הקהילתי של הקהילות היהודיות בארצות האסלאם.
בין מאמריו:
“העלייה מתוניסיה בתקופת מאבקה לעצמאות” פעמים: רבעון לחקר קהילות ישראל במזרח, יד יצחק בן-צבי, 1989, עע' 103–25
העיתונות היהודית בצפון אפריקה” קשר, אוניברסיטת תל אביב, 1996, עע' 135–39
“‘המרכיב הפלסטיני’ בהתפרצויות אלימות בין יהודים לבין מוסלמים בארצות האסלאם” פעמים: רבעון לחקר קהילות ישראל במזרח, מס. 63, יד יצחק בן-צבי, 1995, עע' 86–131
"הקהילה היהודית בצפקץ במלחמת העולם השנייה", פעמים: רבעון לחקר קהילות ישראל במזרח, מס. 115-114, יד יצחק בן-צבי, 2007, עע' 13–54.
"קווים לדרכו של אברהם הטל בחקר יהדות תוניסיה", פעמים: רבעון לחקר קהילות ישראל במזרח, מס. 128, יד יצחק בן-צבי, 2011, עע' 213–231.
פרסומיו > הרצאות

המעבדה של אלבר ממי, הרצאה  באתר יוטיוב
כנס ג'נוסייד: היסטוריה וזיכרון, סרטון בערוץ "האוניברסיטה הפתוחה", באתר יוטיוב (אורך: 15:21)
פרסים והכרה

בשנת 2005 קיבל את פרס נשיא המדינה לחקר קהילות ישראל לזכרו של הנשיא יצחק בן צבי .
בשנת 2007 קיבל את פרס גאון על תרומתו לחקר מורשת יהדות ארצות האסלאם.
בשנת 2021 קיבל את פרס בן שמחון מטעם הקרן לחקר יהודי צפון אפריקה של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב ושל הארגון העולמי של יהודי צפון אפריקה
סבר טמון בדפוסי ההגירה המסיביים לישראל וקליטתם של עולים אלה בפריפריה, בעוד שבאירופה הם הגיעו בקבוצות קטנות והתיישבו בערים הגדולות.
לקריאה נוספת

D. Michman, H. Saadoun (Eds.), Les Juifs d'Afrique du Nord face à l'Allemagne nazie, Paris, Perrin, 2018
"השירה העברית והערבית-יהודית", בתוך ספר קהילות יהודי מרוקו, חיים סעדון (עורך), הוצאת מכון בן צבי, ירושלים תשס"ד, עע' 187–204
הערות שוליים

↑  שמעון יעיש, הטרגדיה הנשכחת של יהדות תוניסיה, באתר ישראל היום, 7 באפריל 2021
↑  סדרת קהילות ישראל במזרח במאות התשע-עשרה והעשרים, באתר יד בן צבי
↑   פרופ' חיים סעדון, המחלקה להיסטוריה, פילוסופיה ומדעי היהדות, האוניברסיטה הפתוחה, סרטון בערוץ "The Open University", באתר יוטיוב (אורך: 15:21)
↑  אלי אשכנזי‏, היומן הנדיר שמספק הצצה לחיי יהודי תוניסיה בזמן השואה, באתר וואלה, 15 באפריל 2015
↑  פרס בן שמחון לשנת תשפ"א (2021) לפרופ' חיים סעדון, באתר האוניברסיטה הפתוחה, ‏9 ביוני 2021
↑   רותם שטרקמן, "לאשכנזים היה קל יותר לעשות כסף; אנשים שגדלו אתי קיבלו 5 דונם ששווים 5 מיליון דולר", באתר TheMarker‏, 18 בדצמבר 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267423105171  BnF: cb144847019 (data)  GND: 1089429959  ISNI: 0000 0000 6656 1565  LCCN: nr96045182  NTA: 194448266  SUDOC: 073724106  VIAF: 2370842   WorldCat (עם VIAF): 2370842 
עטיפת הספר "הציונות בתוניסיה : בין קולוניאליזם צרפתי ללאומיות מקומית" מאת חיים סעדון
אניטל אלבחר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 בפברואר 1984 (בת 40) חיפה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  בית צבי 
 בן זוג:  יהונתן רון
 
אניטל אלבחר/ אדל רון (נולדה ב-6 בפברואר 1984) היא זמרת ושחקנית ישראלית.
תפקידים > בתיאטרון הבימה > מחזות זמר וערבים מוזיקליים

| מחזמר/ערב מוזיקלי | מחזאי | במאי | תפקיד | הצגת בכורה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| התרנגולים – ערב שירי התרנגולים |  | בבימויו של שוקי וגנר ובניצוחה של נעמי פולני |  | נובמבר 2010 |
| הקומקום והמטאטא - ערב מוזיקלי סאטירי |  | שוקי וגנר |  | 2009 |
| בראבו!!! שרים 90 | ערב מוזיקלי בשיתוף עם תיאטרון הספרייה | אלון אופיר |  | 5 בנובמבר 2008 |
| סיגל | שלומי מושקוביץ | צדי צרפתי | הלנה, אשתו של יאקיס | 24 בפברואר 2011 |
| שלמה המלך ושלמי הסנדלר | מאת סמי גרונמן, תרגום ופזמונים נתן אלתרמן | אילן רונן | ברוריה | 15 בינואר 2005 |
תפקידים > בתיאטרון הבימה > הצגות

| הצגה | מחזאי | במאי | תפקיד | הצגת בכורה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| השוטר אזולאי | מחזה של דניאל לפין על-פי אפרים קישון | מיכה לבינסון |  | אוקטובר 2009 |
| אלף לילה ולילה | עיבוד יגאל עזרתי | נורמן עיסא |  | פברואר 2009 |
| אילתורינה |  | בבימויו וניצוחו של דב רייזר |  |  |
תפקידים > הצגות ילדים

| הצגה | תיאטרון | מחזאי | במאי | תפקיד | הצגת בכורה | מידע נוסף |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| בקצב התיגוף | חלום הפקות | לחנים וניהול מוזיקלי – רמי קליינשטיין | רונן גולדפרב |  | 2009 |  |
| גלגולי גילגמש | התיאטרון הערבי עברי ביפו | גדעונה רז-עיסא על פי ש. שפרה | נורמן עיסא |  | 2009 | זכתה במקום הראשון בפסטיבל חיפה להצגות ילדים 2009 |
תפקידים > תיאטרון הקאמרי

| הצגה | עורך ומפיק, במאי | תאריך |
| --- | --- | --- |
| מופע מחווה ליום הולדתו ה-87 של שמעון פרס | עורך ומפיק אבי גז, כתיבה ותחקיר בן בר שביט, עיבודים וניהול מוזיקלי אוהד בן אבי | 16 באוגוסט 2010 |
| מחווה לנורית הירש | עורך ומפיק אבי גז, עיבודים וניהול מוזיקלי יוסי בן נון | 18 במאי 2010 |
תפקידים > תיאטרון הספרייה

| הצגה | מחזאי | במאי | תפקיד | הצגת בכורה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| צלילי המוסיקה | הווארד לינסיי וראסל קראוס, שירים אוסקר המרשטיין ומוזיקה ריצ'רד רוג'רס | ארתור קוגן | אבס, אם המנזר | דצמבר 2011 |
| יוסף וכתונת הפסים המשגעת | אנדרו לויד ובר וטים רייס | שוקי וגנר | המספרת/ אשת פוטיפר | 2008 |
| שורת המקהלה | שירים אדוארד קלבאן ולחנים מארווין האמליש | עוז מורג | שילה | 2008 |
| אלפי | ביל נוטון | אתי רזניק | רופאה/ פלון |  |
| גריז | ג'ים ג'ייקובס ווורן קייסי | גלעד קמחי | ריזו | 2007 |
| מיקה שלי |  |  | נועה/ רבנית |  |
| תום סוייר | סמדר שיר ומשה קפטן על פי מארק טוויין | משה קפטן | מספרת |  |
ג'ייקיל והייד: 
| אוויטה | אנדרו לויד ובר וטים רייס | משה קפטן |  | 8 במאי 2007 |
| אהוד מנור בברודוויי |  | מיטקו בוזקוב |  | 27 ביולי 2007 |
| אריוודרצ'י רומא |  | אילן שטורם |  | 2006 |
| רבקה רז - מאז ולנצח |  | אילן שטורם |  | 2 ביוני 2008 |
אדית ברוק

| --- | --- |

 לידה:  3 במאי 1931 (בת 93) טיסברצל, הונגריה 
 שם לידה:  Edith Steinschreiber Bruck 
 מדינה:  הונגריה, איטליה 
 עיסוק:  סופרת, במאית קולנוע
 שפות היצירה:  איטלקית, הונגרית 
 בן או בת זוג:  נלו ריזי 
 פרסים והוקרה:  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת מצ'רטה 
 
אדית ברוק (באנגלית: Edith Bruck; נולדה ב-3 במאי 1932) היא סופרת ובמאית יהודייה-הונגריה, ניצולת השואה. מתגוררת באיטליה ועובדת וכותבת באיטלקית.
קורות חיים

ברוק נולדה בשם אדית שטיינשרייבר למשפחה ענייה בכפר טיסברצל על גבול אוקראינה. בשנת 1944 גורשה המשפחה לאושוויץ, שם מתה אמה. המשפחה הועברה למחנה הריכוז דכאו, שם מת אביה, לאחר מכן הועברה לגרוס-רוזן ולבסוף לברגן-בלזן, שם שוחררו הילדים הנותרים על ידי בעלות הברית ב-1945. בסך הכל שהתה ברוק בשישה מחנות ריכוז והשמדה. אחד מאחיה מת במחנות הריכוז. היא חזרה להונגריה ולאחר מכן נסעה לצ'כוסלובקיה, שם התגוררה אחות נוספת עם משפחתה. בספטמבר 1948 עלתה לישראל, לאחר שברחה מאירופה בעזרת נישואים פיקטיביים, וחייתה תקופה בפרדס חנה. ברוק התאהבה בעולה מבודפשט, הונגריה, אותו פגשת באונייה בדרך לישראל. הוא היה אלים כלפיה והדבר הוביל אותה להתגרש ממנו. על מנת להתחמק מגיוס לצה"ל נישאה שוב בנישואים פיקטיביים לאדם ששם משפחתו ברוק. מ-1954 חיה ברומא.
קורות חיים > קריירה

ב-1959 היא פרסמה את האוטוביוגרפיה שלה Chi ti ama così, שתורגמה לאנגלית בשנת 2001.
ב-1971 היא כתבה את המחזה הראשון שלה, "סולה פורטה". ברוק הייתה מייסדת תיאטרון תיאטרו דלה מדלנה ברומא. משנות ה-70 עד שנות ה-90 עבדה בערוץ הטלוויזיה הציבורי RAI כבמאית ותסריטאית.
היא תרגמה יצירות של משוררים הונגרים אטילה יוז'ף ומיקלוש רדנוטי לאיטלקית. יצירותיה תורגמו לשפות אחרות בהן הונגרית, דנית, הולנדית, אנגלית וגרמנית.
ברבות השנים צולמו סרטי קולנוע איטלקיים המבוססים על ספריה.
ספרה "הלחם האבוד" היה מועמד לפרס סטרגה לשנת 2021. בספר מתארת ברוק את עברה בכפר הולדתה, הגירוש למחנה אושוויץ, שחרורה וחזרתה לחיים באיטליה.
בפברואר 2021 ביקר האפיפיור פרנציסקוס בביתה, לאחר שהתרגש מראיון שהעניקה בחודש ינואר לעיתון הוותיקן לרגל יום השואה הבינלאומי.
בנובמבר 2021 סירבה לקבל פרס מידי ראש עיריית אנציו שבמחוז לאציו, לאחר שנודע לה כי בניטו מוסוליני קיבל בעבר את אזרחות הכבוד של העיר, ושהתואר הזה לא נשלל ממנו מעולם.
חיים אישיים

בגיל 16 נישאה למילאן גרון ועברה לישראל. הזוג התגרש לאחר שנה. שנה לאחר מכן היא נישאה לדני רוט, אבל גם הנישואים האלה הסתיימו בגירושים. לאחר מכן היא התחתנה עם מכר בשם ברוק כדי לדחות את שירות החובה הצבאי שלה; היא התגרשה ממנו כשהייתה בת 20 אבל שמרה על שם משפחתו. ב-1954 עברה לרומא ונישאה לסופר והבמאי האיטלקי נלו ריסי.
הערות שוליים

↑  Edith Bruck: Who love you like this. Philadelphia: Paul Dry Books, 2001, p. 3; Philip Balma: Edith Bruck in the Mirror. Fictional Transitions and Cinematic Narratives (Shofar Supplements in Jewish Studies). West Lafayette, IN: Purdue UP, 2014, p. 2. Recently Edith Bruck claimed her birth year was often wrongly stated as 1932, while the correct year was 1931. Petrigani, Sandra (30 בינואר 2021). "(Il Foglio, 30 gennaio 2021)". Sandra Perigani. Il Foglio. נבדק ב-29 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה) Podcast source, minute 1:34:43
↑  "Edith Bruck". Institute of Modern Languages Research. אורכב מ-המקור ב-26 בספטמבר 2015. נבדק ב-2 ביוני 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  "Bruck, Edith (1932- )". Italian Women Writers. University of Chicago Library.
↑  Balma, Philip (2014). Edith Bruck in the Mirror: Fictional Transitions and Cinematic Narratives. pp. 2–10. ISBN 978-1557536877.
↑   אלון אלטרס, גם האפיפיור בא לבקר: לקראת גיל 90, הסופרת ניצולת השואה זוכה להצלחה מסחררת, באתר הארץ, 15 בדצמבר 2021
↑  Tom Kington, Pope visits Holocaust survivor Edith Bruck at home in Rome, The Times, ‏22 בפברואר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259007605171  PLWABN: 9811464899005606  BIBSYS: 99054127  BNE: XX1597035  BnF: cb16945999z (data)  GND: 119348373  ICCU: CFIV077154  ISNI: 0000 0000 7860 3048  LCCN: n88084941  NLA: 35783665  NTA: 073482234  RERO: 02-A003049321  SUDOC: 069944903  VIAF: 87325310   WorldCat (עם VIAF): 87325310
גודזילה

ערך זה עוסק במפלצת. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 סוג:  קאייג'ו
 הוצאה לאור:  טוהו
 הופעה ראשונה:  גודזילה (סרט, 1954)
 הופעה אחרונה:  גודזילה נגד קונג: האימפריה החדשה
 יוצרים:  צובוראיה אייג'י
 גילום הדמות:  Hiroshi Sekita 
 מידע
 שם אמיתי:  גודז'ירה
 כינויים:  מלך המפלצות, מלך הים
 סטטוס:  פעיל
 גזע:  דינוזאור-ענק
 מין:  זכר
 נטייה:  בהתחלה רע, אחר כך טוב
 כוחות:  כוח וסיבולת רבים, קשקשים חסיני טילים ופצצות, יריקת קרן אטומית הדומה ללייזר, אגירת חשמל או קרינה, פריקת אנרגיה, שדה מגנטי
 דמויות קשורות
 משפחה:  מינילה (בן מאומץ) גודזילה ג'וניור (בן מאומץ מיקום אחר)
 חברים:  מות'רה, רודן, קומונגא, גורוזאורוס, מנדה, ג׳ט-יגואר, קינג סיסאר, אנגירוס
 אויבים:  קינג גידורה, הידורה, גייגן, מכה-גודזילה, אבירה, ספייס-גודזילה, דסטורויה, טיטונוזאורוס, קינג קונג, קמקורס
 
גודזילה (שיבוש של גודזירה, לפי המקור היפני: ゴジラ ‏האזנהקובץ:Ja-Godzilla.oga‏Ⓘ‏) היא מפלצת בדיונית מסוג זוחל פרהיסטורי. גודזילה התפרסם בעולם בזכות סרטי מפלצות יפניים מתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20. גודזילה הוא אחד הראשונים ממשפחת מפלצות הענק המופיעות בסרטים אלו (אם כי קינג קונג הופיע לפניו).
דמותו של גודזילה הופיעה לראשונה במהלך 27 באוקטובר 1954, בסרט גודזילה, מבית היוצר של טוהו ובהמשך נוצר זיכיון גדול על שמה.
תיאור

לגודזילה צורת דינוזאור דמוי-תרופוד בעל גוף זקוף וזנב מוטל על הקרקע (בדומה לאיורים מוקדמים ושגויים של טירנוזאורוס ושל איגואנודון), ידיים חסונות, לוחיות גב (בדומה לסטגוזאורוס) וראש מפחיד בעל שיניים חדות.
אף על פי שגודזילה שינה את מראו החיצוני כמעט בכל סרט שבו הוא הופיע, המאפיינים הבסיסיים האלה נשארו ולעיתים נוספו חדשים.
מקור ומין

מוצאו של גודזילה מוצג בכמה סדרות סרטים בשינויים קלים.
בסדרת סרטי שׁוֹוָּה גודזילה היה זוחל פרהיסטורי דמוי דינוזאור אשר נחשף לקרינה אטומית והגיע לגודל של 50 מטרים. סיפור זה מופיע גם בסדרת סרטי מילניום.
בסדרת היסיי מתואר כי גודזילה היה למעשה מין בדיוני של דינוזאור בשם "גודז׳ירוזאורוס" אשר הושפע מקרינת צוללת גרעינית והגיע לגודל של 100 מטרים.
בסרט מ-2014 גודזילה הוא מין של זוחלים פרהיסטוריים ימיים שהיו קיימים בתקופה שבה היה לכדור הארץ פי עשרה יותר קרינה ראדיואקטיבית מאשר כיום ואף הצליחו לשרוד מספר הכחדות.