stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליעזר סג"ל מישל
הערות שוליים

↑  פנינה מייזלש, רבנים שנספו בשואה, תשרי תשס"ח, אות מ' (למעשה לא נרצח אלא נפטר ממחלת כליות).
↑  כך לפני מאיר וונדר ב"מאורי גאליציה" כרך ג' בערך על הרב מישל.
↑  כך ב"אישים שהכרתי" וב"פנקס הקהילות : פולין : כרך שני - גליציה המזרחית", יד ושם, ירושלים, תשי"ח, ושם מופיע על הרב מישל בעמ' 255, 256, 459.
↑  משה לייטר, ביקורת ספרים על אישים שהכרתי, בתוך הדרום 35, ניסן תשל"ב, עמ' 211, באתר היברובוקס.
↑  ספר יזכור : טורקה ע"נ סטרי והסביבה, עמ' 19 (ביידיש) ו-63 (בעברית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307253805171  LCCN: nr91032404  VIAF: 17081113   WorldCat (עם VIAF): 17081113
אלברט קאופ

| --- | --- |

אלברט קאופ, נהר המאז בדורדכט, 1650
 לידה:  20 באוקטובר 1620 דורדרכט, הולנד 
 פטירה:  15 בנובמבר 1691 (בגיל 71) דורדרכט, הולנד 
 תחום יצירה:  ציור, אמנות חזותית 
 זרם באמנות:  תור הזהב של הולנד 
 הושפע על ידי:  Jacob Gerritsz. Cuyp 
 יצירות ידועות:  Equestrian Portrait of Pieter de Roovere, The Maas at Dordrecht, The Valkhof at Nijmegen 
 
אלברט קאופ (בהולנדית: Aelbert Cuyp; בהיגוי הולנדי: אלברט קאוייף; נולד 20 באוקטובר 1620 - נפטר 15 בנובמבר 1691) היה אחד הציירים המובילים בתור הזהב של הציור ההולנדי, שצייר בעיקר נופים. הוא היה המפורסם ביותר ממשפחת ציירים, תלמידו של אביו ג'ייקוב חרטש קאופ (1594–1651), הוא ידוע במיוחד בזכות נופיו הגדולים עם סצנות נהר הולנדיות בשעות הבוקר או לאור אחר הצהריים המאוחרים.
ביוגרפיה

קאופ נולד בדורדרכט. הוא ידוע כמקביל ההולנדי של הצייר הצרפתי קלוד לוריין. בני משפחתו היו אמנים כולם, כשדודו בנימין וסבו חריט היו מעצבי קריקטורות בויטראז'ים. ג'ייקוב חריטש קאופ, אביו, היה צייר דיוקנאות.  אביו של קאופ היה המורה הראשון שלו והם שיתפו פעולה בציורים רבים במהלך חייו.
כמות המידע הביוגרפי לגבי אלברט קאופ מוגבלת מאוד. אפילו ארנולד הוברקן, היסטוריון ידוע של ציורי תור הזהב ההולנדי והסמכות הבלעדית לגבי קאופ במשך מאה השנים שלאחר מותו, נותן תמונה ביוגרפית דלה מאוד.  תקופת פעילותו כצייר מוגבלת לשני העשורים שבין 1639 ל־1660, ומתאימה ישירות לגבולות המקובלים ביותר של התקופה המשמעותית ביותר של תור הזהב ההולנדי, 1640–1665. ידוע שהוא נשוי לקורנליה בוסמן משנת 1658, תאריך שחופף באופן ישיר לסוף תקופת הפריון שלו כצייר, עד כי מקובל לחשוב שנישואיו מילאו תפקיד בסוף הקריירה האמנותית שלו. אפילו הוברקן מציין שקאופ היה קלוויניסט אדוק, מה שנתמך בעובדה שכאשר נפטר לא נמצאו בביתו ציורים של אמנים אחרים.
סגנון הציור

התפתחותו של אלברט קאופ, שהוכשר כצייר נוף, מורכבת משלוש תקופות על סמך הציירים שהשפיעו עליו באותה תקופה, ותרמו מאפיינים אמנותיים בציוריו. באופן כללי, קאופ למד צבע מיאן ואן גוין שהיה פורה במיוחד. את הבנת האור מיאן בוטס, וקומפוזיציה מאביו, ג'ייקוב חריטש קאופ.
ניתן למקם את "תקופת ואן-גוין" של קאופ בערך בתחילת שנות הארבעים של המאה ה-17. הוא כנראה נתקל לראשונה בציור של ואן גוין בשנת 1640 כאשר ואן גוין היה, "בשיא כוחותיו". השפעתו מורגשת בהשוואה בין שניים מציורי הנוף של קאופ, שצוירו בשנת 1639, בהם לא נראה שום סגנון מעוצב כראוי, לבין הרקעים של הנוף שצייר שנתיים לאחר מכן. הציורים המאוחרים יותר צוירו עבור דיוקנאות הקבוצתיים של אביו, שמאוד אופייניים לואן גוין. קאופ לקח מואן גוין את הגוונים הצהובים הקשוחים והחומים הבהירים שנראים בציור הדיונות שלו (1629) ואת טכניקת המברשת השבורה שבולטת באותה עבודה. טכניקה זו, קודמת לאימפרסיוניזם, ומציינת משיכות מכחול קצרות בהן הצבעים לא בהכרח מתמזגים בצורה חלקה. גם בסצנת הנהר של קאופ, ״שני גברים משוחחים״ (1641) מורגשים האלמנטים הסגנוניים שהושפע מואן-גוין.
התקופה הבאה בהתפתחות הסגנון של קאופ נובעת מהשפעתו של יאן בוטס. באמצע שנות הארבעים של המאה ה-17. בוטס יליד אוטרכט, שב לעיר הולדתו מנסיעה לרומא. הדבר התרחש, בערך באותה תקופה שהסגנון של קאופ השתנה באופן מהותי. ברומא, בוטס פיתח סגנון קומפוזיציה חדש, לפחות בחלקו, בגלל האינטראקציה שלו עם קלוד לוריין. הסגנון החדש זה התמקד בשינוי כיוון האור בציור. במקום שהאור יונח בזוויות ישרות ביחס לקו הראיה, בוטס החל לצייר את האור ממצב אלכסוני מגב התמונה.
בצורת תאורה חדשה זו, האמן (והצופה בציור) התמודד עם אור שמש המצויר בניגודים חזקים. בוטס ובהמשך קאופ השתמשו ביתרונותיו של הסגנון החדש כדי לשנות את תחושת העומק והזוהר האפשריים בציור. כדי לשים לב ליכולות החדשות הללו נעשה שימוש רב בצללים מוארכים. קאופ היה מראשוני הציירים ההולנדים שהעריך את הקפיצה החדשה הזו בסגנון. אך התקופה הזאת בהתפתחותו, הייתה די קצרה (מוגבל לאמצע שנות ה -40 של המאה ה-17). יותר מכל אמן הולנדי אחר, הוא מיקסם את הכרומטיות המלאה בשקיעות השמש.
התקופה השלישית של קאופ, מבוססת על השפעת אביו. אמנם ההנחה היא שקאופ הצעיר עבד בתחילה עם אביו ופיתח את כישרונו, אבל אלברט התמקד יותר בציורי נוף בעוד ג'ייקוב היה צייר דיוקנאות במקצועו. עם זאת ישנם ציורים בהם אלברט סיפק את הרקע הנופי לדיוקנאותיו של אביו.
הכוונה בקביעה כי אלברט למד קומפוזיציה מאביו היא שהמעבר בסופו של דבר של אלברט מציור נוף ספציפי להוספת דמויות בחזית הציור, מיוחס לאינטראקציה שלו עם אביו. העדויות להתפתחותו של אלברט בהכללת דמות קדמית בציור, הן בציורים אחדים בשנים 1645–1650 . ציורים אלה מציגים בעלי חיים בחזית התמונה, קומפוזיציה שתואמת את סגנונו של אביו.  ההתפתחות הסגנונית של אלברט ובעיית הייחוס של ציוריו לסגונות השונים, מסתבכת גם בעובדה שסגנון אביו לא נותר על שמריו. הסגנונות המשתנים שלהם מקשים להבין את ההשפעות ההדדיות שהיו לכל אחד על השני. אך ברור שאלברט החל לצייר בקנה מידה גדול (דבר שלא עשה בעבר) ולהציב בעלי חיים כמוקד בציוריו.
הציורים

אור שמש בציוריו מגיע בכיוון אופקי, מרוחב הציור, ומבליט פיסות קטנות באור זהב. בפנורמות גדולות של הכפר, נקודות השיא של האור היא על עשב באחו, רעמה של סוס, קרני פרה העומדת על יד הנחל, או על קצה הכובע של איכר - אלה מובלטים באור בצבע אוקר צהוב. המדיום העשוי בלכה עשירה, יוצר שבירה של קרני האור כמו בתכשיט. נופיו של קאופ התבססו על מציאות ועל הדמיון שלו ביצירת נוף קסום.
רישומיו של קאופ חושפים שהוא היה משרטט באיכות גבוהה. רישומים אלו עשוי להעיד כאילו התכוון שהם יהיו יצירות אמנות מוגמרות לעצמם, אך ככל הנראה הרישום הוחזר לסטודיו ושימש כטיוטה לציוריו. לעיתים קרובות ניתן למצוא את אותו קטע של סקיצה בכמה תמונות.
קאופ חתם על רבות מיצירותיו אך רק לעיתים רחוקות הוסיף תאריך, כך שהכרונולוגיה של הקריירה שלו לא בטוחה. מספר פנומנלי של ציורים מיוחס אילו, חלקם עשויים להיות מצוירים על ידי אחרים כמו אברהם ואן קלרט (1642–1722) שראשי התיבות שבהם עשויים להטעות כאילו הן של קאופ.
סיווג ציוריו

,
הביוגרפיה החלקית שבקושי מתארת את חייו של קאופ, וכן את שינויי סגנון הציור שלו, הובילו למיון מבולבל של יצירותיו של אלברט קאופ במשך מאות שנים. סגנונו הושפע מאחרים, שילב תאורה בסגנון איטלקי מיאן בוטס, טכניקת מכחול שבור ואטונליות מיאן ואן גוין, וסגנונו התפתח בהשפעת אביו. אלה נחקרו בצורה מעמיקה על ידי חסידו הבולט, אברהם ואן קלרט. קלרט חיקה את סגנונו של קאופ, תוך שילובם של אותם היבטים, והפיק נופים דומים לאלה של קאופ. מצב זה הקשה לדעת את מקור הציורים האלה. לבלבול נוספו גם ראשי התיבות הדומים של השניים, והחתימה הלא עקבית של ציורים שהופקו על ידי קאופ.
אלברט קאופ חתם על רבים מציוריו בצורת "A. Cuyp", ציורים רבים נותרו ללא חתימה (שלא לדבר על ללא תאריך) לאחר שנצבעו. כמו כך נוספה חתימה דומה בהמשך, ככל הנראה על ידי אספנים שירשו או גילו את העבודות. יתרה מזאת, ציורים רבים שייתכן שצוירו על ידי קאופ, לא נחתמו אלא צוינו בראשי תיבות "A. C." בהתייחס לשמו. עם זאת, אברהם ואן קלרט יכול היה גם להשתמש באותם ראשי תיבות לציון הציור. למרות שזה לא סביר (מכיוון שקלרט ככל הנראה היה חותם על ציוריו "A. v.C."), הפרשה מעלה את השאלה כיצד נחתמו הציורים כדי להציג בעלות.
רוב ציורי קאופ המקוריים נחתמו על ידו, בכתב תוך רישום שמו. חתימה כזאת מציינת שהציור נעשה כמעט כולו על ידו. לעומת זאת, ציורים שיצאו מהסדנה שלו שלא בהכרח נעשו על ידי קאופ אלא הוא רק פיקח עליהם מבחינה טכנית, סומנו על ידי A.C. כדי להראות שבהם הייתה ההנחיה שלו שאחראית על השלמתם. תלמידיו ועוזריו של קאופ עבדו לעיתים קרובות על ציורים בסטודיו שלו, וכך ניתן היה לבצע את רוב עבודות הציור מבלי שקאופ נגע אי פעם בבד, אלא רק אישר את סופיותו. מכאן ראשי התיבות ולא החתימה.
כאמור היעדר הביוגרפיה והכרונולוגיה של עבודותיו הקשו על הבחנה ומיון של ציוריו ואף הקשו על ציון האמן עצמו, ונוצרו מחלוקות בין ההיסטוריונים לגבי מי באמת צייר את היצירות. גם נוהג שיתופי הפעולה והשפעותיהם של ציירים שונים מקשים בזיהוי חלק מהציורים, האם הם באמת של אלברט קאופ. כאמור זיהוי מדויק קשה מאוד עקב העובדה שאותו סגנון הועתק על ידי אחרים. אפילו המומחים ליצירותיו הולכו שולל ונאלצו להעריך מחדש את מסקנותיהם לגבי ציוריו לאורך השנים.
חיים מאוחרים

לאחר שהתחתן עם קורנליה בושמן בשנת 1658, מספר העבודות שהופקו על ידיו הצטמצם כמעט לאפס. יכול להיות בגלל שאשתו הייתה דתית מאוד ופטרונית לא כל כך גדולה של האמנויות. יכול להיות שהוא גם היה פעיל יותר בכנסייה הרפורמית בהשפעת אשתו.
הערות שוליים

↑  Pioch, Nicholas (14 July 2002). "Cuyp". WebMuseum, Paris. Archived from the original on 29 April 2007. Retrieved 19 April 2007.
↑  "Aelbert Cuyp". The Vincent van Gogh Gallery. Retrieved 14 April 2007.
↑  Adams, Ann Jensen; Sutton, Peter C. (June 1992). "Masters of Dutch 17th-Century Landscape Painting". The Art Bulletin. 74 (2): 334.
↑  Wheelock, Arthur K., Jr., Aelbert Cuyp, (2001), p. 16.
↑  Reiss (1975), p. 7.
↑  Arnold Houbraken, De groote schouburgh der nederlantsche konstschilders en schilderessen, (1718–1721), p. 198.
1 2 3  Reiss (1975), p. 8.
↑  Reiss (1975), p. 9.
↑  Kelly, Ned (18 March 2002). "Cuyp cake". New Statesman. Archived from the original on 30 September 2007. Retrieved 19 April 2007.
↑  "Landscape with a Sunset". Museo Nacional Thyssen-Bornemisza. Retrieved 8 November 2019.
↑  Reiss (1975), p. 10.
↑  "Aelbert Cuyp". National Gallery of Art. 2007. Archived from the original on 9 May 2008. Retrieved 25 October 2007.
↑  Riemsdijk, (1926), p. 47.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007507972505171  PLWABN: 9810586342705606  AAG: 87  BNE: XX1541604  BnF: cb149526442 (data)  BPN: 46473058  GND: 118670786  ISNI: 0000 0001 0958 8427  KulturNav: 64bbbe14-d5dd-4dee-9abf-a090781ee267  LCCN: n50082116  NGV: 913  NKC: xx0217887  NLA: 35673010  NTA: 07041887X  RKD: 19498  SNAC: w6vd9pbw  SUDOC: 066979323  TePapa: 550  Trove: 1036575  ULAN: 500121064  VIAF: 19949742   WorldCat (עם VIAF): 19949742 
אלברט קאופ, רועים מחללים, 1644
אלברט קאופ, רועה במרעה
אלברט קאופ, רועה ועדר ליד נהר מאז
אלברט קאופ, נוף עם רוכב ועדר בקר, 1655
אירוסטופודים

| אירוסטופודים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: עופות
סדרה:: תחמסאים
משפחה:: תחמסיים
תת־משפחה:: אירוסטופודים
שם מדעי
 Eurostopodinae
אירוסטופודים או תחמסים אוזננים (שם מדעי: Eurostopodinae) הם תת-משפחה במשפחת התחמסיים שבסדרת התחמסאים. בעבר הם היו משפחה עצמאית (Eurostopodidae).
תחמסים אלה בעלי ציצות נוצה דמויות אוזניים והם פעילים בשעות הלילה. תפוצתם ביערות ואזורי שיחים מסין ודרום-מזרח אסיה עד אוסטרליה ואיי האוקיינוס השקט. הם בעלי כנפיים רחבות ואברות ארוכות בעלי צבעי הסוואה כשהם נחים על הקרקע ובעלי מקור קצר היכול להיפער לרוחב מרשים. עיניהם גדולות ומותאמות לראיית לילה והם פעילים בלילה וצדים חרקים שונים באוויר, צדים אותם במהירות.
מיון

תת-משפחת אירוסטופודים (Eurostopodinae)
Eurostopodus
מין Eurostopodus argus
מין Eurostopodus mystacalis
מין Eurostopodus nigripennis
מין Eurostopodus exul - ייתכן שנכחד
מין Eurostopodus diabolicus
מין Eurostopodus papuensis
מין Eurostopodus archboldi
Lyncornis
מין Lyncornis temminckii
מין Lyncornis macrotis
איתן-צבי פלונסקי

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  10 בספטמבר 1952 ישראל ישראל
 נהרג:  22 באוקטובר 1973 (בגיל 21) הר חרמון, ישראל 
 מקום קבורה:  מגידו 
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1971–1973 (כשנתיים)
 דרגה:  סמל ראשון
 תפקידים בשירות
 חייל בפלוגת סיור בחטיבת חיל רגלים, חובש
 פעולות ומבצעים
   מלחמת יום הכיפורים
 עיטורים
   צל"ש הרמטכ"ל
 
איתן-צבי פלונסקי (10 בספטמבר 1952 – 22 באוקטובר 1973) היה חייל בפלוגת הסיור של חטיבת גולני, שלחם בחזית הסורית במלחמת יום הכיפורים ונפל בקרב. על פעולתו במלחמה עוטר פלונסקי בציון לשבח מטעם הרמטכ"ל.
ביוגרפיה

איתן-צבי פלונסקי נולד בקיבוץ מגידו, בנם של אלכסנדרה ודוד (יורק), ניצול השואה. הוא נולד פג ובתחילה נשקפה סכנה לחייו. הוא עסק בספורט, התעניין במוזיקה, שירה, היסטוריה ותנ"ך. היה פעיל בתנועת השומר הצעיר ושימש בה כמדריך. למד לימודים תיכוניים במוסד "שומריה" שבמשמר העמק במגמה הריאלית-ביולוגית וסיים את בחינות הבגרות. בכתה יב' השתתף בקורס לנוער מטעם הטכניון.
פלונסקי גויס לצה"ל בנובמבר 1971. עבר מבחנים לקורס טיס, אך כיוון שהחמיץ את מועד תחילת הקורס הצטרף לפלוגת הסיור של חטיבת גולני. הוא השתתף בקורס מפקדי כיתות ובקורס חובשים קרביים. לימים שימש כמדריך בקורס סיירים ובקורס מ"כים.
ביוגרפיה > במלחמת יום הכיפורים

במלחמת יום הכיפורים שירת פלונסקי כחובש קרבי בפלוגתו וטיפל בפצועי הקרבות.
ב-22 באוקטובר השתתף בקרב השני על מוצב החרמון. במהלך פעולת פלוגת הסיור נפגעו מפקד הפלוגה שמריהו ויניק והקשר שלו גלעד ליטן מאש סורית. כששמע זאת ביקש לגשת לטפל בהם, אף על פי שהסורים הוסיפו לירות אש עזה. אחד החיילים ניסה לשכנע אותו שאין לו כל סיכוי להגיע אל הפצועים עקב אש האויב, אך פלונסקי ענה שמחובתו לטפל בפצועים. הוא התקרב אליהם ואז פגע כדור בראשו והרגו.
איתן-צבי פלונסקי היה בן 21 במותו. הניח הורים ושתי אחיות. לאחר נופלו הועלה לדרגת סמל-ראשון. הוא הובא לקבורה ארעית בנהריה. ב-6 באוגוסט 1974 הועבר לקבורת קבע בקיבוצו.
על פעולתו בקרב האחרון שבו השתתף עוטר פלונסקי בציון לשבח מאת הרמטכ"ל.
הנצחה

שמו של פלונסקי הונצח על גבי מספר אנדרטאות, ובהן האנדרטה לחללי חטיבת גולני, האנדרטה לחללי סיירת גולני בקרבות מלחמת יום הכיפורים על החרמון, אנדרטת חללי חיל הרפואה וגן בקיבוצו. בני משפחתו וקיבוץ מגידו הוציאו לאור חוברת לזכרו.
לקריאה נוספת

איתן פלונסקי: נולד 10 בספטמבר 1952, כ אלול תשי"ב, נפל בקרב על מוצבי החרמון 22 באוקטובר 1973, כ"ו תשרי תשל"ד, קיבוץ מגידו, תשל"ה
הערות שוליים

↑  אתמול החלה העברת חללי יום הכיפורים לקבורת קבע, על המשמר, 7 באוגוסט 1974.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007406664905171  VIAF: 20156988898261001313   WorldCat (עם VIAF): 20156988898261001313
אינטליגנציה קולקטיבית

אינטליגנציה קולקטיבית (באנגלית: Collective Intelligence) היא מושג במדעי ההתנהגות, בלימודי סוציולוגיה ותקשורת, בחקר חברות ובמדעי המחשב. מונח זה מתאר מצב בו קיימת אינטליגנציה אשר עולה משיתוף פעולה ומתחרות בין פרטים רבים, ונראה כאילו יש ל"אינטליגנציה" זו בינה משלה. אינטליגנציה קולקטיבית מופיעה בצורות שונות של החלטות משותפות אצל חיידקים, בעלי חיים, בני אדם ומחשבים.
אינטליגנציה קולקטיבית בעידן הדיגיטלי

אינטליגנציה קולקטיבית מתארת את היכולת של מידע מרושת ושל טכנולוגיות מחשב להגדיל באופן חסר תקדים את המאגר הקולקטיבי של הידע החברתי. הגדלה זו נעשית באמצעות הרחבה של מספר האינטראקציות האנושיות המתאפשרות הודות לרשתות התקשורת השונות, ובו זמנית מתוך כך שאמצעים אלה מאפשרים יכולת נרחבת ועצומה לייצר ידע, למיין, לסווג לאחסן ולשלוף אותו דרך גישה קולקטיבית למסד נתונים המצוי ברשת.
ההוגים בתחום

חלק מההוגים הבולטים בתחום אינם פסיכולוגים או סוציולוגים, אלא מחברי ספרי מדע פופולרי, מדע אלטרנטיבי ועידן חדש כפיטר ראסל, טום אטלי או הווארד בלום. אחרים, כמו פייר לוי, או פרנסיס הייליהן, שייכים לממסד המדעי; ובין אנשי מדעי המחשב העוסקים בתחום, ניתן למצוא דמויות כמו דאגלס אנגלברט. חלוץ המחקר בתחום, ג'ורג' פור, הגדיר אינטליגנציה קולקטיבית כ"יכולת של קהיליות אנושיות להתפתח לרמה גבוהה יותר של מורכבות ולקראת הרמוניה, דרך פיתוח מנגנונים של אבחנה ושילוב, תחרות ושיתוף פעולה". פור, כמו אטלי, מתייחסים בעיקר לפוטנציאל שיש לאינטליגנציה קולקטיבית על ההתפתחות האנושית.
ביקורת על התחום

יש הטוענים כי המושג "אינטליגנציה קולקטיבית" אינו בעל תוקף אמפירי, ולא מתבסס על תאוריה מוצקה ועל מושגים מדויקים. כן נטען כי לא פותחה תאוריה המנסה לקשר בין התחומים השונים שבהם מתבטאת האינטליגנציה הקולקטיבית.
הערות שוליים

↑  טרי פלו, המדיה החדשים, למדא - האוניברסיטה הפתוחה, 2020
↑  יעקב הכט, על משמעות המושג "אינטליגנציה קולקטיבית" ברשת, באתר איגוד האינטרנט הישראלי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph898894 
ערך זה הוא קצרמרבנושא סוציולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אליזבת ניגמן

| --- | --- |

 לידה:  2 באפריל 1954 (בת 70) דורטמונד, גרמניה המערבית 
 מדינה:  גרמניה 
 השכלה:  אוניברסיטת רוהר בוכום 
 תפקיד:  מנהלת ספרייה 
 פרסים והוקרה:  צלב המפקד במסדר ההצטיינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 
אליזבת ניגמן (בגרמנית: Elisabeth Niggemann; נולדה ב-2 באפריל 1954) היא ספרנית גרמנייה, והמנהלת הראשית של הספרייה הלאומית של גרמניה משנת 1999.
ביוגרפיה

ניגמן נולדה בדורטמונד, לאחר התיכון היא למדה ביולוגיה ואנגלית וקיבלה תואר דוקטור לפילוסופיה בביולוגיה מטעם אוניברסיטת רוהר בוכום.
ב-1987 החלה לעבוד בספריית הרפואה הלאומית של גרמניה ושם שימשה כראש מחלקת הרכישות. ב-1989 החלה את תפקידה כאחראית על הקיטלוג ואינדקס הנושאים בספריית אוניברסיטת דיסלדורף. ב-1994 מונתה למנהלת הספרייה. במקביל  מ-1990 ועד 1995 לימדה במחלקה לספרנות ומידענות של אוניברסיטת דיסלדורף.
ב-1999 החלה לכהן כמנהלת הראשית של הספרייה הלאומית של גרמנייה. כספרנית, היא מתמחה בתחום של שימור ודיגיטציה של יצירות וחומרים ספרותיים. מ-2005 ועד 2011 היא עמדה בראש הוועדה של הספריות הלאומיות של אירופה, והיא נמנתה בין מקימי Europeana.
היא הייתה בין מארגני ההסכם בין הספרייה הלאומית הגרמנית לבין אוניברסיטת אוקספורד על שימור מסמכים ממלחמת העולם הראשונה. היא כתבה מספר מאמרים ודוחות אקדמאיים בנושאי ספרנות ומורשת תרבותית.
הערות שוליים

↑
↑
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810647784805606  BIBSYS: 90226388  BnF: cb12572377n (data)  CiNii: DA06000546  dblp: 12/5429  GND: 121021769  ISNI: 0000 0000 5091 2703  LCCN: nr91039295  NSK: 000125494  NTA: 10218058X  RERO: 02-A006543836  SUDOC: 035038624  VIAF: 22260121   WorldCat (עם VIAF): 22260121
אל-מהדי קרסלה

אל-מהדי פרנסואה קרסלה-גונזאלס (בערבית: المهدي كارسيلا; נולד ב-1 ביולי 1989) הוא כדורגלן בלגי-מרוקאי המשחק בסטנדרד לייז' בעמדת הקשר התקפי.
קריירת מועדונים

קרסלה נולד בלייז', בלגיה לאב ספרדי ואם מרוקאית. הוא בוגר מחלקת הנוער של סטנדרד לייז'. ב-13 בספטמבר 2008 ערך קרסלה את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0–2 נגד קורטרייק. ב-18 בדצמבר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בגביע אופ"א בהפסד 0–3 לשטוטגרט. את העונה קרסלה סיים עם 12 הופעות בלייז'.
ב-15 באוגוסט 2009 קרסלה הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 1–5 נגד רוסלארה. ב-24 בנובמבר הורחק במשחק ליגת האלופות נגד ארסנל לאחר שהטה את ראשו לססק פברגאס בירידה לחדר ההלבשה ובנוסף הורחק ממשחק נוסף. את עונת 2009/2010 סיים עם 5 שערים ב-44 משחקים בכל המסגרות. בסוף שנת 2010 נכלל ברשימת 100 השחקנים הצעירים הטובים ביותר בעולם של המגזים "דון באלון". במהלך משחק הליגה מול גנק שנערך ב-17 במאי 2011, קרסלה-גונזאלס איבד את הכרתו לאחר שכריס מאבינגה בעט בראשו והותיר אותו עם שברים בפנים ובשיניו אשר אילץ אותו לעבור ניתוח. את העונה סיים כמלך שערי הקבוצה עם 14 שערים.
בספטמבר 2011 קרסלה חתם לארבע שנים באנז'י מחצ'קלה תמורת 5.7 מיליון אירו והצטרף לחברו לנבחרת מבארק בוסופה. בעונתו הראשונה בקבוצה קרסלה רשם רק 8 הופעות וזאת בגלל הפציעה בסוף העונה הקודמת והשתתפותו בגביע אפריקה לאומות 2012. ב-5 באוגוסט 2012 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו עבור המועדון במשחק הליגה נגד אמקאר פרם.
בקיץ 2013 חזר לסטנדרד לייז'. במהלך משחק הליגה נגד לובן שנערך ב-8 בדצמבר 2013, ביורן רוטין שחקנה של לובן ביצע עבירה על קרסלה ונראה מחויך. כתגובה הכה אותו קרסלה והורחק, ובהמשך הורחק על ידי ההתאחדות הבלגית מארבעה משחקים נוספים.
ב-13 ביוני 2015 קרסלה חתם לארבע שנים בבנפיקה ליסבון מליגת העל הפורטוגזית. ב-23 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בהפסד 0–1 לארוקה, ואת שער הבכורה שלו הבקיע בניצחון 1–2 נגד ויאננסה במסגרת הגביע הפורטוגזי.
ב-31 באוגוסט 2016 חתם בגרנדה מליגת העל הספרדית לארבע שנים. בסיום העונה גרנדה ירדה לליגה השנייה וקרסלה שוחרר מהמועדון.
ב-7 ביולי 2017 חתם באולימפיאקוס היוונית.
קריירה בינלאומית

לקרסלה היו שלוש מדינות אותן יכול היה לייצג: בלגיה מולדתו, ספרד ארץ מוצאו של אביו ומרוקו ארץ מוצא של אמו. בשנת 2009 בחר בנבחרת בלגיה וב-17 בנובמבר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–2 נגד קטר. מאז הספיק לרשום עוד הופעה, אך בדצמבר 2010 התחרט והחליט לייצג את נבחרת מרוקו ומכיוון ששיחק רק במשחקי ידידות במדי בלגיה, המעבר יצא לפועל כחוק.
בפברואר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–3 נגד ניז'ר. קרסלה השתתף הנבחרת בגביע אפריקה לאומות בשנים: 2012 ו-2017.
ב-11 באוקטובר 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–4 נגד קנדה.
תארים

ליגת העל הבלגית: 2008/2009
הגביע הבלגי: 2010/2011
הסופר קאפ הבלגי: 2009
ליגת העל הפורטוגזית: 2015/2016
גביע הליגה הפורטוגזי: 2015/2016
הסופר קאפ הפורטוגזי: 2016
אלקסי קופיו

אָלֶקְסִי קוֹפֵּיוֹ סַאנְצֶ'ס (בספרדית: Alexis Copello Sánchez; נולד ב-12 באוגוסט 1985) הוא אתלט קובני-אזרי, זוכה מדליית ארד באליפות העולם (ברלין 2009), אלוף המשחקים הפאן-אמריקאיים (גוודלחרה 2011) וסגן-אלוף אלוף אירופה (ברלין 2018) בקפיצה משולשת.
ביוגרפיה

ההצלחה הבינלאומית של קופיו החלה במשחקי מרכז אמריקה והקריביים בשנת 2006, שם זכה במדליית כסף. שנתיים מאוחר יותר זכה במדליית ארד באליפות מרכז אמריקה והקריביים באתלטיקה.
באולימפיאדת בייג'ינג סיים קופיו במקום 13 בקפיצה משולשת, כשקפץ למרחק של 17.09 מטר. בשנת 2009 זכה באליפות מרכז אמריקה והקריביים באתלטיקה.
ביוגרפיה > מדליית ארד באליפות עולם

באליפות העולם באתלטיקה שהתקיימה בברלין, גרמניה באוגוסט 2009 זכה קופיו במדליית ארד בקפיצה משולשת עם תוצאה של 17.33 מטר, אחרי פיליפס אידוו מבריטניה (17.73 מטר) ונלסון אבורה מפורטוגל (17.55 מטר).
בשנת 2010 קבע קופיו את האישי שלו בקפיצה משולשת באולם, 17.24 מטר ובתחרות שנערכה באווילה, ספרד ב-17 ביולי 2011 קבע את שיאו האישי באצטדיון בקופצו למרחק של 17.68 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בספטמבר אותה שנה סיים קופיו במקום רביעי בקפיצה משולשת בתוצאה של 17.47 מטר. באוקטובר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב במשחקים הפאן-אמריקאיים בגוודלחרה בתוצאה של 17.21 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה באיסטנבול, טורקיה במרץ 2012 סיים קופיו במקום שביעי בקפיצה משולשת בתוצאה של 16.92 מטר. תוצאה זהה קבע באולימפיאדת לונדון (2012), שם סיים במקום השמיני.
איליה נסטסה

| --- | --- |

איליה נסטסה
 לידה:  19 ביולי 1946 (בן 78) בוקרשט, רומניה
 מדינה:  רומניה רומניה
 מקום מגורים:  בוקרשט, רומניה
 גובה:  1.82 מטר
 יד חובטת:  ימין
 פעילות כמקצוען:  1969–1985 (כ־16 שנים)
 סה"כ פרסים שצבר:  2,076,670 דולר אמריקאי 
 יחידים
 מאזן קריירה:  886–332 
 דירוג שיא:  1 (23 באוגוסט 1973)
 זכיות בטורנירים:  87 (57 תארים במסגרת סבב ה-ATP)
 זוגות
 מאזן קריירה:  479–208 
 דירוג שיא:  10 (30 באוגוסט 1977)
 זכיות בטורנירים:  45
 שיאי גראנד סלאם
 זכיות 2 ביחידים (3 בזוגות, ו-2 בזוגות מעורבים)
 אליפות אוסטרליה הפתוחה:  סיבוב ראשון (1981)
 אליפות צרפת הפתוחה:  זכייה (1973)
 וימבלדון:  גמר (1972, 1976)
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  זכייה (1972)
 
איליה נסטסה (ברומנית: Ilie Năstase; נולד ב-19 ביולי 1946) הוא טניסאי רומני, אשר בשיאו דורג ראשון בעולם, והיה אחד מהטניסאים המובילים בשנות ה-70 של המאה ה-20. זכה בשני תוארי גראנד סלאם ביחידים, 2 תארים בזוגות גברים ו-2 תארים בזוגות מעורבים וב-4 תוארי אליפות סבב המאסטרס העולמי. הוא אחד מחמישה טניסאים בהיסטוריה שזכו ביותר מ-100 תוארי ATP ‏(57 ביחידים ו-45 בזוגות). נוסף לכך, הוא חיבר מספר רומנים בשפה הצרפתית.
ביוגרפיה

נסטסה נולד בבוקרשט, רומניה.
בשנת 1971 הגיע לשלב הגמר באליפות צרפת הפתוחה. בשנת 1972, במשחק הגמר באליפות וימבלדון, הפסיד לסטן סמית' מארצות הברית ב-5 מערכות. חודשיים לאחר מכן, זכה באליפות ארצות הברית הפתוחה לאחר ניצחון ב-5 מערכות על ארתור אש מארצות הברית. בשנת 1973 זכה באליפות צרפת הפתוחה בלא שהפסיד מערכה בטורניר (ביורן בורג קבע הישג זה בשנים 1978 ו-1980 וכן רפאל נדאל בשנים 2008 ו-2010).
כשחקן נבחרת רומניה בגביע דייוויס, הגיע נסטסה 3 פעמים לשלב הגמר בשנים 1969, 1971 ו-1972.
נסטסה שיחק במספר טורנירים גם בישראל.
נסטסה פרש מטניס מקצועני ב-1985, בגיל 39.
בשנות ה-80 פנה לקריירה ספרותית בצרפתית, ובשנות התשעים נכנס לפוליטיקה הרומנית. בשנת 1996 היה מועמד לראשות עירית בוקרשט.
תארים והשגים

בשנת 1991 זכה נסטסה להיכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של הטניס.
הערות שוליים

1 2  אמיר קמינר, ה"פלייבוי" שהביא את הזוהר לעולם הטניס: "נהניתי מאוד, את החרטות אני משאיר מאחור", באתר ynet, 24 באוגוסט 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb120120871 (data)  GND: 119328755  ISNI: 0000 0000 8181 1913  LCCN: n80065970  NKC: pna2009504861  NLR:   SUDOC: 124581498  VIAF: 113343264   WorldCat (עם VIAF): 113343264 
ערך זה הוא קצרמרבנושא טניס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
איליה נסטסה על בול רומני
אל-מהדי בן עטיה

אל-מהדי אמין בן עטיה אל-מותקי (בערבית: المهدي أمين بن عطية المتقي, בתעתיק מדויק: אלמהדי אמין בן עטיה אלמתקי; נולד ב-17 באפריל 1987) הוא כדורגלן עבר מרוקאי יליד-צרפת ששיחק בעמדת הבלם.
קריירת מועדונים

ב-3 בפברואר 2010 החתימה אודינזה את בן עטיה, מקבוצת קלרמונט מהליגה השנייה בצרפת. ב-5 ביולי 2013 החתימה רומא את בן עטיה מאודינזה עבור סכום העומד על כ-13 וחצי מיליון אירו. ב-26 באוגוסט החתימה באיירן מינכן את בן עטיה תמורת 26 מיליון יורו לחוזה ל-5 שנים. ומשחקו הבכורה בבאיירן מינכן היה בליגת האלופות נגד מנצ'סטר סיטי. ב-14 ביולי 2016 הושאל ליובנטוס האיטלקית.
ב-1 ביולי 2017 בן עטיה חתם ביובנטוס באופן קבוע. ב-28 בינואר 2019 חתם בן עטיה בא-דוחייל הקטרית.
נבחרת לאומית

בן עטיה ייצג את נבחרת צרפת הצעירה (ארץ הולדתו) עד גיל 18, אך מאוחר יותר הצטרף לנבחרת מרוקו (בשל מוצאו מאביו) שעד גיל 20. 

ב-19 בנובמבר 2008 שיחק את המשחק הבינלאומי הראשון שלו בבוגרים של נבחרת מרוקו, נגד נבחרת זמביה, כאשר נכנס כמחליף במחצית השנייה.
תארים

אליפות הבונדסליגה (2): 2014/15, 2015/16
הגביע הגרמני: 2015/16
אליפות הסרייה א' (2): 2016/17, 2017/18
נבחרת העונה של הסרייה א': 2013/14