stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כריסטופאנו מאלווצי
לקריאה נוספת

"Cristofano Malvezzi," in The New Grove Dictionary of Music and Musicians, ed. Stanley Sadie. 20 vol. London, Macmillan Publishers., 1980. ISBN 1-56159-174-2
כיכר קאלווין

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  כיכר עירונית 
 על שם:  ז'אן קלווין 
 מיקום:  הרובע החמישי של בודפשט 
 מדינה:  הונגריה 
 קואורדינטות:  47°29′23″N 19°03′43″E﻿ / ﻿47.48969444°N 19.06181944°E﻿ / 47.48969444; 19.06181944
  (למפת בודפשט מוגדלת) כיכר קאלווין(למפת בודפשט רגילה) כיכר קאלווין he
 
כיכר קאלווין (בהונגרית: Kálvin tér) היא צומת תנועה בבודפשט על גבול הרבעים: 5 (בלווארוש-ליפוטווארוש), יוז'פווארוש (רובע 8), פרנצווארוש (רובע 9).
מיקום

הכיכר ממוקמת לאורך השדרה הקטנה, בצומת של קטע שדרת המוזיאון, קטע שדרת ואמהאז, דרך אילאי, ורחובות קצ'קמטי ובארוש.
היסטוריה

שמותיו הקודמים היו, תחילה בגרמנית: מהמאה ה-18 Ketschkemeterplatz ("כיכר קצ'קמט") וכיכר Heu- und Borstenviehhändler Platz ("כיכר סוחרי החציר והחזירים"), מהמאה ה-19 Heumarkt ("שוק חציר") Heuplatz ("כיכר חציר" ואז כבר גם בהונגרית: Széna tér) מ-1866.
היא קיבלה את שמה הנוכחי מהרפורמטור של הרפורמציה הפרוטסטנטית, השווייצרי יליד צרפת ז'אן קלווין (מבוטא: קַלְוֶון) ב-1874, עם האיות Calvin tér. משנת 1953, הצורה של שם כיכר קלווין של היום כüKálvin היא רשמית.
הכיכר נמתחת לאורך חומת העיר שהקיפה בעבר את העיר פשט - למעשה בתוואי השדרה הקטנה של היום - שבעבר שימשה כיכר השוק מול שער קצ'קמט (הדרך שהובילה לעיר קצ'קמט).
ההיסטוריה של החצי הצפוני והצפון-מערבי של כיכר קאלווין היא למעשה ההיסטוריה של חומות העיר הדרומיות והדרום-מזרחיות של פשט, האזור שלאורך גבול העיר. חומת העיר המתועדת הראשונה הידועה של העיר מתוארכת לתקופת בית ארפאד, לא יאוחר מהמאה ה-13. הכיכר נבנתה לכל המאוחר במחצית הראשונה של מאה זו. במהלך פלישת המונגולים לאירופה ולממלכת הונגריה ב-1241, היא נשרפה ומעולם לא שוחזרה ושוקמה כמבצר. ב-50 השנים הראשונות של המאה ה-15, לפי הנתונים, לא הייתה חומה מסביב לעיר פשט. בשנת 1493, חומת העיר, שנבנתה מחדש, מוזכרת לראשונה בתעודה מתקופת שלטונו של מתיאש הראשון, מלך הונגריה, בעיקר בין השנים 1443–1479.
החומה נפגעה שוב, בקרבות נגד הטורקים. בשנת 1540, צבאותיו של המלך פרדיננד כבשו מחדש את פשט, אך באוגוסט 1541 היא נכנסה שוב תחת השלטון הטורקי. בין ספטמבר 1602 לבין 1604 הייתה פשט בידיים גרמניות, ואז נכבשה שוב על ידי הטורקים. בשנים 1684 ו-1686 עזבו התושבים את פשט, והטורקים שרפו את העיר. עם הנסיגה הסופית של צבאות טורקיה, תוקנו החומות שוב במאה ה-17. בסוף המאה אפילו כבר בשנת 1688, האזור שמחוץ לחומות העיר – האזורים של כיכר קלווין של היום – היו כמעט כולם אדמה לא בנויה ולא מפותחת, רק הדרכים המובילות לשערים נבנו. הבנייה ההדרגתית של השטח מחוץ לחומות החלה במאה ה-17. השיפוץ הגדול האחרון של הקירות התרחש במהלך מלחמת העצמאות של ראקוצי.
ככל שגדל מספר המבנים באזור שמחוץ לחומות, כך גדל הצורך בחיבור בין החלקים הפנימיים והחיצוניים של העיר. הריסת החומות החלה בשנות ה-80 של המאה ה-18 (מ-1780 ואילך). שער קצ'קמטי בפינת הכיכר ורחוב קצ'קמטי נהרס בין השנים 1794–1796. ב-1808 נהרסו גם שרידי חומת העיר פשט.
אז החלה להתגבש המסגרת של כיכר קאלווין של היום. מצד אחד, אחד השערים המרכזיים של חומת העיר היה שם וכבישי השפלה שהובילו למקום, יחד תרמו לפיתוח הכיכר.
הכיכר מיוחדת בכמה מובנים:
באותו זמן, המקום הזה היה הקצה הפנימי של רכבת קרונית הסוסים הראשונה (נעה צפונה לאויפשט), ומאוחר יותר עבר במקום גם נתיב החשמלית BVV הראשון.
הנקודה העמוקה ביותר של קו המטרו M3 עוברת מתחת לכיכר קלווין, משם עולה לכיכר דיאק פרנץ.
הכביש הארוך ביותר של בודפשט, דרך אילאי, מתחיל מהכיכר.
התצלום הידוע הראשון של פשט, של מה שהיה אז כיכר סֵנָה ׁ(כיכר חציר), צולם בכיכר, בפינת הכיכר ורחוב קצ'קמטי – במקום שער קצ'מטי הקודם – ב-1844.
תחבורה

הכיכר הייתה פעם צומת חשמלית חשובה: קווים התחילו ממנה בחמישה כיוונים שונים. כיום, נותר רק קו השדרה הקטנה, השאר הוחלפו ב-1953 בטרוליבוס 74 וב-1976 בקו המטרו M3. טרוליבוס מספר 74 הופסק עוד לפני כן, ב-1973, והופעל מחדש רק 10 שנים מאוחר יותר, ב-1983, עם המספר 83.
כיום, תנועת מכוניות משמעותית עוברת בכיכר, בעיקר במסלול שדרת המוזיאון–דרך איליאי. מתחת לכיכר נמצאת נקודת ההחלפה בין מטרו M3 לבין M4. חשמליות 47, 48 ו-49 עוברות בכיכר.
מערכת הרכבת התחתית מתחת לכיכר נבנתה בין השנים 1973–1976, במהלך בניית קו המטרו M3.
גלריה

יישובים באסור מהתקופה הרומאית 40–390)
המוזיאון הלאומי של הונגריה בכיכר – 1837
הכיכר מייד אחרי השיטפון הגדול של 1838
הכיכר (ב-1844 או 1852) – התמונה המוכרת הראשונה
הכיכר ב-1901
המוזיאון הלאומי מכיכר קאלווין
הערות שוליים

↑  Dobó Géza, Zubreczki Dávid (2014-08-18). "Diszkréten, de látogatható a pesti városfal-bemutatóterem". Urbanista blog. נבדק ב-2017-10-08.
↑  "KÁLVIN CENTER Irodaház, Budapest VIII., 1997-2003". אורכב מ-המקור ב-2017-02-11. נבדק ב-2011-04-06.
↑  3-as metróvonal jellemzői
↑  Zubreczki Dávid (2012-02-19). "A legrégebbi fotó Budapestről. A XIX. század közepén készült és a mai Kálvin teret ábrázolja - a nap archív képe". Urbanista blog. אורכב מ-המקור ב-2017-10-08. נבדק ב-2017-10-08.
|  בודפשט  |
| --- | --- | --- |
| אתרים עיקריים | בניין הפרלמנט ההונגרי • בזיליקת אישטוון הקדוש • גבעת הטירה • ארמון בודה • ארמון שנדור • האי מרגיט • המוזיאון הלאומי של הונגריה • מוזיאון האמנויות היפות • מוזיאון הטכנולוגיה והתחבורה ההונגרי • ארמון גרשם • בית האופרה • כנסיית מתיאש • באסטיון הדייגים • פסל החירות • בית הקפה אבזיה • בית הקפה היפני • היכל האמנות (בודפשט) • טירת ויידהוניאד • אנדרטת המילניום • אוסף הטקסטיל של גולדברגר • תיאטרון האופרטה של בודפשט • תיאטרון ארקל • קפה ז'רבו • מסעדת גונדל • מרתף מתיאש • התיאטרון הלאומי (בודפשט) • גן החיות והבוטני (בודפשט) • אקווינקום |  |
| גשרי בודפשט | גשר מגיירי • גשר ארפאד • גשר מרגיט • גשר השלשלאות • גשר אליזבת • גשר החירות • גשר פטפי • גשר ראקוצי •  גשר הרכבת המחבר (הדרומי) • גשר הרכבת המחבר (הצפוני) |  |
| בתי כנסת ואתרים יהודיים | בית הכנסת הגדול של בודפשט • בית הכנסת ברחוב קזינצי • בית הכנסת רומבך • גטו בודפשט • בית הכנסת של ראקושפלוטה • בית הכנסת ברחוב פאווה • בית הכנסת בדרך פרנקל לאו • בית הכנסת בכיכר טלקי • בית הכנסת של אובודה • בית הכנסת של רחוב וישגראדי • בית הכנסת בדרך דוז'ה ג'רג' • בית הכנסת בבודהוואר • בית הכנסת באויפשט • בית הכנסת של פשטארז'בט • בית הכנסת של קבאניה • בית הכנסת של כיכר בתלן • המוזיאון והארכיון היהודי-הונגרי • המרכז לזיכרון ותיעוד השואה • בית הזכוכית (בודפשט) • בית המדרש לרבנים  בבודפשט • נעליים על הדנובה • בית כנסת בית שלום (בודפשט) • |  |
| בתי קברות יהודים | בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה • בית הקברות היהודי ברחוב שלגוטאריאני • בית הקברות היהודי ברקושקרסטור • בית הקברות היהודי פרקשרט • בית הקברות היהודי ברחוב גראנאטוש • בית הקברות היהודי ברחוב צ'רס • בית הקברות היהודי של אובודה • בית הקברות היהודי של בודה • בית הקברות היהודי של ראקושליגט |  |
| תחבורה | כביש הטבעת • קלטי פאייאודבר • ניוגטי פאייאודבר • דלי פאייאודבר • הרכבת התחתית של בודפשט • נמל התעופה הבין-לאומי בודפשט פרנץ ליסט • רכבת הילדים של בודפשט • רכבת גלגלי שיניים (בודפשט) • שדרת הטבעת הונגריה • השדרה הקטנה (בודפשט) • השדרה הגדולה (בודפשט) • הרכבת הפרברית של בודפשט |  |
| כיכרות | כיכר בלאהה לואיזה • אוקטוגון (בודפשט) • כיכר הגיבורים • כיכר ניוגטי • כיכר דיאק פרנץ • כיכר החירות בבודפשט • כיכר ורשמארטי |  |
| ספא (מרחצאות) | ספא סנט לוקאץ' • ספא גלרט • ספא דגאי • מרחצאות פלטינוס • ספא סצ'ני |  |
| אחר | בודה (עיר) • פשט (הונגריה) • אובודה • אויפשט • דנובה • הפארק העירוני • פארק ממנטו • נפליגט • אוניברסיטת אטווש לוראנד • שדרות אנדראשי • יהדות הונגריה • השוק המרכזי של בודפשט • רחוב ואצי • אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה • אוניברסיטת מוהולי-נאג' לאמנות ועיצוב • היכל האמנות (בודפשט) |  |
פסל ז'אן קלווין בכיכר
באר דנוביוס, במיקום המקורי בכיכר קלווין ב-1896
סמלים. מספר תמונות של הכיכר משנת 1956 (המרד ההונגרי) נותרו לדורות הבאים
לארי פאוסט

| --- | --- |
 לידה:  24 ביוני 1928 פליינסוויל שבאוהיו
 פטירה:  27 באוקטובר 1984 (בגיל 56) פיטסבורג, ארצות הברית 
 עמדה:  סנטר
 גובה:  2.06 מטר
 מכללה:  אוניברסיטת לה סאל
 דראפט:  בחירה חמישית, 1950 שיקגו סטאגס
 קבוצות כשחקן
 1950–1957   1957–1960   1960–1962:  פורט ויין פיסטונס   מיניאפוליס לייקרס   סנט לואיס הוקס
 הישגים כשחקן
 חמישיית העונה הראשונה (1955)   חמישיית העונה השנייה (1952)   8 בחירות למשחק האולסטאר (1951–1956, 1958–1959)
 
לורנס מייקל "לארי" פאוסט (באנגלית: Lawrence Michael "Larry" Foust;‏ 24 ביוני 1928 - 27 באוקטובר 1984) היה כדורסלן אמריקאי ששיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1950–1962, והשתתף 8 פעמים במשחק האולסטאר. ממוצעיו לאורך קריירת ה-NBA הם 13.7 נקודות ו-9.8 ריבאונדים למשחק.
ביוגרפיה

פאוסט נולד בעיר פליינסוויל שבאוהיו, וגדל בפיטסבורג, פנסילבניה. בין השנים 1946–1950 למד באוניברסיטת לה סאל שבפילדלפיה, ולאורך תקופתו בקבוצת הכדורסל שלה קלע 14.2 נקודות בממוצע למשחק.
פאוסט נבחר על ידי קבוצת שיקגו סטאגס בבחירה החמישית של דראפט ה-NBA לשנת 1950. לפני תחילת עונת 1950/1951 התפרק מועדון הסטאגס, ופאוסט נבחר על ידי פורט ויין פיסטונס ב"דראפט הפיזור" של הקבוצה. ב-22 בנובמבר 1950, במשחקו ה-12 בליגה, קלע פאוסט את הסל שהעניק לקבוצתו את הניצחון על מיניאפוליס לייקרס בתוצאה 19-18 - תוצאת הסיום הנמוכה בתולדות ה-NBA. בעונת 1951/1952 הוביל את הליגה עם 880 ריבאונדים בסך הכול, וממוצע הריבאונדים שלו (13.3 למשחק) הציב אותו במקום השני, אחרי ג'ורג' מייקן. בעונות 1955 ו-1956 הוביל פאוסט את הפיסטונס לגמר ה-NBA, לצד ג'ורג' יארדלי, ובשתי הפעמים הפסידו (לסירקיוז נשיונלס ולפילדלפיה ווריורס, בהתאמה).
בעונת 1957/1958 עבר פאוסט בטרייד למיניאפוליס לייקרס, בה שיתף פעולה עם ורן מיקלסן ואלג'ין ביילור. בפלייאוף 1959 העפיל עם הלייקרס לגמר ה-NBA, אך הפסיד לבוסטון סלטיקס בתוצאה 4-0. במהלך עונת 1959/1960 עבר לסנט לואיס הוקס, אותה הובילו בוב פטיט, קליף הייגן וקלייד לאבלט לשתי הופעות בגמר ה-NBA‏ (1960 ו-1961), שבשתיהן הפסידו לסלטיקס. בסיום עונת 1961/1962 פרש פאוסט ממשחק, בגיל 33.
ב-8 מתוך 9 עונותיו הראשונות ב-NBA נבחר פאוסט להשתתף במשחק האולסטאר, ובעונות 1955 ו-1952 נבחר לחמישיית העונה הראשונה והשנייה, בהתאמה. בעת פרישתו דורג תשיעי מבין קלעי ה-NBA בכל הזמנים, עם 11,198 נקודות, ו-8,041 הריבאונדים שאסף דירגו אותו רביעי ברשימת הריבאונדרים המובילים בתולדות ה-NBA, אחרי דולף שייס, בוב פטיט וביל ראסל.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות הקריירה של פאוסט ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המכללות של פאוסט, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1950, באתר basketball-reference.com
↑  נבחרי דראפט הפיזור של שיקגו סטאגס, באתר realgm.com
↑  נתוני המשחק בין הפיסטונס ללייקרס, באתר basketball-reference.com
↑  המובילים הסטטיסטיים של עונת 1951/1952 ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  טבלת הקלעים המובילים ב-NBA, נכון לשנת 1962, באתר basketball-reference.com
↑  טבלת הריבאונדרים המובילים ב-NBA, נכון לשנת 1962, באתר basketball-reference.com
לואיק ללום

לואיק ללום הוא לוחם טאקוונדו ישראלי בעבר, מחזיק במדליית ארד מאליפות אירופה (1998).
ביוגרפיה

ללום נולד וגדל בצרפת ועלה לישראל על מנת לשרת בצה"ל. לאחר שהשתחרר הוא חזר להתאמן בטאקוונדו. לואיק הוא אב לשישה ילדים   אליה ללום, לוחמת טאקוונדו גם כן.
ללום השתתף באליפות אירופה בשנת 1998 שנערכה באיינדהובן שבהולנד וזכה במדליית ארד בקטגוריית המשקל עד 72 ק"ג. בקרב הראשון הוא ניצח בתוצאה 1:0 את קית' מרטין האירי, בשמינית הגמר הוא ניצח בתוצאה 1:0 את זולטן קאשה ההונגרי וברבע הגמר הוא שוב ניצח בתוצאה 1:0 את ניל האלימונד הבריטי. בחצי הגמר הוא הפסיד לזוראן קרנקינוביץ' הסרבי.
ללום נמנה בסגל האולימפי הישראלי לקראת אולימפיאדת סידני בשנת 2000 אך החליט שלא להשתתף באולימפיאדה מאחר שהתחרות שלו הייתה אמורה להיערך בשבת של ראש השנה.
במהלך הקריירה ללום זכה שש פעמים באליפות ישראל בטאקוונדו. לאחר פרישתו ללום הפך לאיש עסקים ובין היתר גם כיהן כיו"ר התאחדות האיגרוף התאילנדי בישראל.
הערות שוליים

1 2  "התורה חלק מהותי מהלומד", באתר "אחינו"
לאו-פקה טהטי

לאו-פקה טהטי (בפינית: Leo-Pekka Tähti; נולד ב-22 ביוני 1983) הוא ספורטאי נכה פיני. אלוף עולם ובעל חמש מדליות פאראלימפיות, מהן שלוש מדליות זהב, במשחקים הפאראלימפיים.
קריירה > המשחקים הפאראלימפיים

טהטי התחרה לראשונה עבור המשלחת הפינית במשחקים הפאראלימפיים שהתקיימו באתונה בשנת 2004. הוא התחרה במרוץ ל-100 מטרים (קטגוריה T54) וזכה במדליית הזהב עם תוצאה של 14.19 שניות, 12 מאיות השנייה לפני הבריטי דייוויד ויר שסיים את מקצה הגמר ב-14.31 שניות, לאחר ששבר שיא פאראלימפי במקצה המוקדם עם 14.17 שניות. טהטי הוסיף מדליית זהב נוספת בתחרות ל-200 מטר עם תוצאה של 25.25 שניות.
במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008) התחרה טהטי בשני המקצים פעם נוספת. במקצה ל-100 מטר שבר את שיא העולם במקצה המוקדמות עם תוצאה של 13.76 שניות, וזכה במדליית הזהב עם תוצאה של 13.81 שניות במקצה הגמר. ובמירוץ ל-200 מטר ראה את לִישִׂין גָ'אנְג הסיני קובע שיא עולם של 24.18 שניות במקצה המקדים, וזוכה בזהב עם 24.34 במקצה הגמר. טהטי זכה במדליית הארד כשסיים את המירוץ בתוצאה של 25.17 שניות.
במשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012) זכה טהטי במדליית זהב במירוץ ל-100 מטרים כשניצח בתחרות עם תוצאה של 13.79 שניות, לפני יאנג לו הסיני שסיים ב-13.92 שניות וסאיצ'ון קונג'ן התאילנדי שזכה במדליית הארד עם 13.92 שניות.
קריירה > אליפות העולם

טהטי לקח חלק גם באליפות העולם באתלטיקה לנכים שהתקיימה בעיר אסן בשנת 2006. הוא השתתף במקצים ל-100 ו-200 מטר וזכה בשתי מדליות ארד. במקצה ל-100 מטר עם תוצאה של 14.51 שניות, ובמקצה ל-200 מטרים עם תוצאה של 25.85 שניות.
באליפות העולם באתלטיקה לנכים שהתקיימה בקרייסטצ'רץ' בשנת 2011 זכה טהטי במדליית הזהב במקצה ל-100 מטרים עם תוצאה של 14.14 שניות, ובמדליית הכסף במקצה ל-200 מטרים עם תוצאה של 25.25 שניות.
הערות שוליים

↑  ATHENS 2004 Paralympic Games Men's 100 m T54
↑  ATHENS 2004 Paralympic Games Men's 200 m T54
↑  Beijing 2008 Paralympic Games Men's 100 m T54
↑  Beijing 2008 Paralympic Games Men's 200 m T54
↑  Men's 100m - T54
↑  IPC Athletic Worldchampionship Assen 2006 Men's 100 m T54
↑  IPC Athletic Worldchampionship Assen 2006 Men's 200 m T54
כיכר סן-מישל

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  כיכר עירונית 
 על שם:  גשר סן-מישל 
 מיקום:  Quartier de la Sorbonne 
 מדינה:  צרפת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1855
 תאריך פתיחה רשמי:  1855 
 קואורדינטות:  48°51′12″N 2°20′38″E﻿ / ﻿48.853333°N 2.343889°E﻿ / 48.853333; 2.343889
  (למפת פריז מוגדלת) כיכר סן-מישל(למפת פריז רגילה) כיכר סן-מישל
 
מזרקת סן-מישל
כיכר סן-מישל (בצרפתית: Place Saint-Michel) היא כיכר עירונית הממוקמת בין הרובע השישי לבין הרובע החמישי של פריז בירת צרפת.
הכיכר קרויה על שם "מזרקת סן-מישל" (מזרקת מיכאל הקדוש) שהוקמה על ידי גבריאל דאוויו בשנת 1855. על פי התכנון המקורי של הכיכר הוחלט להקים בה מזרקה ובמרכזה פסלו של נפוליאון בונפרטה אולם דאוויו הקים מזרקה ועליה פסלו של המלאך מיכאל (בצרפתית: סן-מישל), שלצידו שני דרקונים. מימי המזרקה נשפכים מפיות הדרקונים.
הכיכר ממוקמת למול הפאלה דה ז'סטיס שבאי איל דה לה סיטה שבמרכז נהר הסן.
כריסטיאנה פאול

| --- | --- |

 לידה:  8 במרץ 1974 (בת 50) פנקו, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  גרמניה, גרמניה המזרחית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין 
 צאצאים:  מאשה פול 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  דב ברלין (1999)  צלב מסדר ההצטיינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 http://www.christianepaul.de/
 פרופיל ב-IMDb
 
כריסטיאנה פאול (בגרמנית: Christiane Paul; נולדה ב-8 במרץ 1974) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ובמה גרמנייה. זוכת פרס אמי הבין-לאומי ב-2016.
ביוגרפיה

פאול באה ממשפחה של רופאים; אביה היה אורתופד ומנתח ואמה רופאה מרדימה. מ-1980 עד 1990 היא למדה בבית הספר התיכון הפוליטכני ארנסט בוש במחוז ברלין של פאנקוב, שם גם נולדה. לאחר שסיימה את לימודיה התיכוניים ב-1992 בבית הספר פרידריך ליסט בברלין -ניידרשונהאוזן היא למדה רפואה וסיימה בהצלחה את לימודיה באוניברסיטת הומבולדט בברלין וקיבלה את הדוקטורט שלה בשנת 2002. במקביל ללימודי הרפואה, היא המשיכה לעבוד במשחק. ולמד זמן קצר למדה במכון לי שטרסברג בניו יורק. היא ויתרה על הקריירה שלה כרופאה ב-2004 כדי להקדיש זמן רב יותר למשחק בנוסף לטיפול בבתה.
קריירה

פאול החלה את הקריירה כדוגמנית עבור מגזינים כמו בראבו וווג בגיל 15. היא הייתה בת 17 כשקיבלה את התפקיד הראשי הראשון שלה בסרט "Deutschfieber".
החל משנות ה-90 הופיעה בתוכניות טלוויזיה וסרטים בגרמנית. היא שיחקה ביותר מ-80 הפקות קולנוע וטלוויזיה והיא אחת השחקניות המפורסמות והמבוקשות בגרמניה, ואף הייתה מועמדת לאוסקר הגרמני.
בשנת 2008 שיחקה בסרט הדרמה היווני "אבק זמן" של הבמאי תיאו אנגלופולוס.
ב-2013 הופיעה במיני סדרה הגרמנית דור מלחמה.
ב-2016 זכתה בפרס אמי הבינלאומי עבור סרט הטלוויזיה הגרמני Unterm Radar (אנ') (מתחת לרדאר)
ב-2018 הופיעה בסדרה האמריקאית מקביל.
ב-2021 הופיעה בסדרה FBI: אינטרנשיונל כקתרין ייגר, סוכנת היורופול.
חיים אישיים

פאול הייתה נשואה לרופא פרופ. ד"ר וולפגנג שוונק מ-2002 עד 2006.
מאז 2017 כריסטיאנה פאול נשואה לפיזיקאי, מדען האקלים אנדרס לברמן ומתגוררת איתו בברלין.
יש לה בת מאשה (נולדה 2002) ממערכת יחסים טרם נישואיה ובן מקסימילאן שוונק (נולד: 2006) מנישואיה הראשונים.
פרסים

Max-Ophüls-Preis עבור Ex – 1996
Bayerischer Filmpreis for Workaholik – 1996
גולדן קמרה כשחקנית הבאה הטובה ביותר - 1998
טלסטאר מועמדת לשחקנית הטובה ביותר - 1998
פרס התרבות של Berliner Bär Zeitung – 1999
פסטיבל סרטי טלוויזיה באדן-באדן בתור השחקנית הטובה ביותר עבור "מתחת לרדאר" - 2015
פרס אמי הבינלאומי כשחקנית הטובה ביותר על התפקיד הראשי ב"מתחת לרדאר" - 2016
מועמדת לפרס שחקנית המשנה הטובה ביותר פרס האוסקר הגרמני - 2017
מסדר ההצטיינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה - 2017
הערות שוליים

↑  "Christiane Paul ist geschieden". bild.de (בגרמנית). 12 בנובמבר 2013. נבדק ב-2019-09-15. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Christiane Paul: Scheidung ist offiziell". GALA (בגרמנית). 2013-11-12. נבדק ב-2019-09-15.
↑  "Schauspielerin Christiane Paul hat sich getraut". www.bz-berlin.de. בפברואר 2017. נבדק ב-2019-09-15. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Christiane Paul: Heimliche Hochzeit!". BUNTE.de (בגרמנית). בפברואר 2017. נבדק ב-2019-09-15. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Telestar for Best Actress 1998 (באנגלית), אורכב מ-המקור ב-2021-12-21, נבדק ב-2019-08-15
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007429274105171  PLWABN: 9810646816205606  BnF: cb162427415 (data)  CANTIC: a1143059x  GND: 124386113  ISNI: 0000 0001 1483 4186  LCCN: no2002088371  MusicBrainz: 869ff774-a89b-4f10-ac90-b58d84cac4a3  NKC: pna2004259210  NTA: 217823777  RERO: 02-A013865639  SUDOC: 057634211  VIAF: 165435906   WorldCat (עם VIAF): 165435906
כיהודה ועוד לקרא

כיהודה ועוד לִקְרָא הוא ניב עברי-תלמודי, שפירושו שאין צורך בהוכחה הנוספת, כאשר הראשונה חזקה יותר. בהשאלה משמש הביטוי כמעין הצהרת ענווה בעת הצטרפות ותמיכה בדעתם של אחרים, ומשמעותו כי דעת האומר או הכותב אינה בעלת משמעות לאחר שאחרים, חשובים ממנו, כבר הביעו את דעתם בנידון, והוא רק מצטרף לדברי קודמיו.
מקור הביטוי

מקור הביטוי הוא משפט תמיהה המובא בתלמוד:
... האומר 'חרופתי' – מקודשת, משום שנאמר: (ספר ויקרא, פרק י"ט, פסוק כ') 'והיא שפחה נחרפת לאיש'; ועוד, שכן ביהודה קורין לארוסה 'חרופה'. ויהודה ועוד לקרא? אלא הכי קאמר: האומר 'חרופתי' ביהודה – מקודשת, שכן ביהודה קורין לארוסה 'חרופה'.
ופירושו: וכי המקרא צריך סיוע ממנהג שביהודה? כלומר: האם לאחר שהובא פסוק כמקור לדין מסוים, קיים צורך להביא ראיה וסיוע מן העובדה שגם בחבל יהודה נהגו כך?
בספרות התורנית מופיע הביטוי "כיהודה ועוד לקרא" פעמים רבות, במשמעותו המקורית: הבעת תמיהה או קביעת עובדה על אי הצורך בהבאת מקור או ראיה קלושים או בלתי מבוססים בסוגיות שונות, לאחר שכבר הובאו קודם לכן ראיות או מקורות מבוססים יותר.
השימוש המושאל

כבר בתקופת הראשונים הושאל הביטוי כמשפט המהווה הצהרת ענווה בעת הצטרפות לדעתם של אחרים. למשל:
ומה שחתמו עמהם אנשים מהקהל, לא היה צריך, רק חתמו כמו יהודה ועוד לקרא.
כלומר לא היה צורך בחתימות התושבים כאשר הרבנים כבר הביעו את פסק ההלכה בנידון. דוגמה נוספת אנו מוצאים במשפט:
דברי רבי משה שיחיה אינם צריכים חיזוק. ואם באתי למלאות דבריו, "כיהודה ועוד לקרא" ודאי הוא כמו שכתב ר' משה.
כיום משמש הביטוי בשפת היום-יום בתצורתו המושאלת, הבאה להביע הצטרפות לדעתם של אחרים. שימוש נרחב בביטוי מופיע בהסכמות לספרים ובחתימה על פסקי הלכה, או מכתבי "קול קורא" מרובי חותמים.
רבנים ואישים שונים ששמם הפרטי הוא יהודה נוהגים לצרף את חתימתם באמצעות הניב. אחד הבולטים שבהם, הרב יהודה צדקה, נהג לחתום כמעט באופן קבוע "כיאודה ועוד לקרא".
הערות שוליים

↑  ציטוט דברי פירוש רש"י שם.
↑  השיבוש במקור, על מנת שלא לכתוב בצוותא שלוש אותיות מתוך שם הויה.
כריסטוף קראמר

כריסטוף קראמר (בגרמנית: Christoph Kramer; נולד ב-19 בפברואר 1991) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת הקשר האחורי.
קריירת מועדונים

בשנת 1995, כאשר היה קראמר בן 4, החל לשחק בקבוצת הנוער המקומית BV גרפראט. בגיל 9 עבר למחלקת הנוער של באייר לברקוזן. לאחר 6 שנים בלברקוזן, הוחלט במחלקת הנוער של הקבוצה לנפות את קראמר מסגל הקבוצה, בטענה כי הוא נמוך יחסית לכדורגלנים אחרים המשחקים באותה עמדה כמוהו. לאחר שנתיים בקבוצת הנוער של פורטונה דיסלדורף, חזר קראמר לבאייר לברקוזן ובעונת 2010/2011 קודם לקבוצת המילואים של באייר לברקוזן. בשנת 2011 קודם קראמר לקבוצה הבוגרת של באייר לברקוזן, והושאל באופן מיידי לבוכום מהבונדסליגה השנייה לעונת 2011/2012.
הופעת הבכורה של קראמר במדי בוכום בבונדסליגה השנייה הגיעה ב-18 ביולי 2011, כאשר נכנס כמחליף בהפסד 0–2 לפורטונה דיסלדורף. את שערו הראשון עבור בוכום כבש ב-25 בפברואר 2012, במהלך התבוסה 2–6 לגרויטר פירט. במהלך עונת 2012/2013 היה מעורב קראמר ב-852 תיקולים, יותר מכל שחקן אחר בליגה, ובכ-50% מהם זכה בכדור. בכל התיקולים הללו ביצע 73 עבירות וקיבל 8 כרטיסים צהובים. ב-2 עונות במדי בוכום בבונדסליגה השנייה ערך קראמר 61 הופעות בליגה, בהן כבש ארבעה שערים. במהלך התקופה בה שיחק בבוכום, הפך קראמר לאחד השחקנים המובילים בקבוצה.
בעקבות התקופה המרשימה של קראמר במדי בוכום, חזר קראמר מההשאלה והושאל שוב, הפעם מבאייר לברקוזן לבורוסיה מנשנגלדבך מהבונדסליגה הראשונה. ב-9 באוגוסט 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי גלדבאך, בהפסד 1–3 לאלופה המכהנת באיירן מינכן. קראמר כבש את שער הבכורה שלו במדי בורוסיה מנשנגלדבך בהופעתו השנייה בקבוצה, בניצחון 0–3 על הנובר 96. במהלך עונתו הראשונה בליגה הראשונה של גרמניה הופיע קראמר ב-33 משחקי ליגה מתוך 34 משחקי ליגה שקבוצתו שיחקה, וכבש בהם 3 שערים. בנובמבר 2014 הבקיע קראמר שער עצמי ביזארי בהפסד 0–1 לבורוסיה דורטמונד, כאשר החזיר כדור ממרחק של 30 מטרים לשוערו יאן זומר, שלא היה מוכן למסירה וספג שער. בשתי עונותיו בגלדבאך קראמר היה שחקן הרכב קבוע וסייע לקבוצה לסיים בצמרת הטבלה.
בקיץ 2015 חזר קראמר מההשאלה לקבוצתו המקורית באייר לברקוזן, לאחר שהאריך את החוזה בשנתיים נוספות, ולמעשה שיחק בקבוצת הבוגרים שלו בפעם הראשונה רק בעונת 2015/16. עם זאת, זו הייתה העונה היחידה של קראמר בבוגרים של באייר לברקוזן. בעונה זו ערך קראמר 28 הופעות ליגה וסיים עם הקבוצה במקום השלישי.
בקיץ 2016 נמכר קראמר מלברקוזן בחזרה לבורוסיה מנשנגלדבאך, המועדון לו היה מושאל קודם, בו הוא שיחק בהצלחה רבה. קראמר חתם על חוזה לחמש שנים, תקע יתד בהרכב בורוסיה מנשנגלדבאך, ולרוב סיים עם הקבוצה בצמרת הטבלה. בקיץ 2024, לאחר שמונה עונות רצופות בקבוצה ועשר עונות במצטבר, ולאחר שפג חוזהו בבורוסיה מנשנגלדבאך, קראמר שוחרר מהקבוצה.
נבחרת גרמניה

בעקבות עונת 2013/2014, שהייתה עונת בכורה מוצלחת במיוחד לקראמר בבונדסליגה הראשונה, זומן השחקן לסגל נבחרת גרמניה למשחקי ההכנה לקראת מונדיאל 2014. קראמר ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת גרמניה ב-13 במאי 2014, במשחק ידידות נגד פולין. קראמר נכלל בסגל של נבחרת גרמניה למונדיאל 2014. הוא ערך את הופעתו היחידה בטורניר כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-109, בניצחון 1–2 על אלג'יריה בשמינית גמר הטורניר.
קראמר פתח בגמר המונדיאל, עקב פציעה של סאמי ח'דירה דקות לפני בעיטת הפתיחה. עם זאת, קראמר נאלץ לעזוב את המשחק במחצית הראשונה לאחר שספג פגיעת ראש, ואנדרה שורלה החליף אותו. מאוחר יותר התגלה כי קראמר אולי סבל מזעזוע מוח כתוצאה מההתנגשות שלו עם מגן ארגנטינה אזקיאל גאראי. השופט ניקולה ריצולי הודה לאחר ההתנגשות שקראמר בא אליו, ושאל אותו: "שופט, זה הגמר?". בעקבות השאלה, הודיע על כך השופט לבסטיאן שוויינשטייגר ודרש שקראמר יוחלף, מה שאכן קרה 14 דקות מאוחר יותר.
תארים

עם נבחרת גרמניה:
מונדיאל - 2014
הערות שוליים

↑  Kramer rising to the top, באתר ESPN
↑  GREUTHER FÜRTH VS. BOCHUM 6 - 2, באתר soccerway
↑  MAKING THE LEAP TO THE TOP FLIGHT, באתר הבונדסליגה
↑  BAYERN MÜNCHEN VS. BORUSSIA M'GLADBACH 3 - 1, באתר soccerway
↑  BORUSSIA M'GLADBACH VS. HANNOVER 96 3 - 0, באתר soccerway
↑  Youthful Germany frustrated by Poland, באתר אופ"א
↑  גרמניה ניצחה את אלג'יריה 1:2 בהארכה ועלתה לרבע הגמר, באתר וואלה, 1 ביולי 2014
| נבחרת גרמניה – מונדיאל 2014 (אלופת העולם) |
| --- | --- | --- |
|  1 נוייר •  2 גרוסקרויץ •  3 גינטר •  4 הובדס •  5 הומלס •  6 ח'דירה •  7 שוויינשטייגר •  8 אוזיל •  9 שורלה •  10 פודולסקי •   11 קלוזה •  12 צילר • 13 מילר •  14 דראקסלר • 15 דורם • 16 לאם • 17 מרטסאקר • 18 קרוס • 19 גצה • 20 בואטנג • 21 מוסטפי • 22 וידנפלר • 23 קראמר • מאמן: לב |  1 נוייר •  2 גרוסקרויץ •  3 גינטר •  4 הובדס •  5 הומלס •  6 ח'דירה •  7 שוויינשטייגר •  8 אוזיל •  9 שורלה •  10 פודולסקי •   11 קלוזה •  12 צילר • 13 מילר •  14 דראקסלר • 15 דורם • 16 לאם • 17 מרטסאקר • 18 קרוס • 19 גצה • 20 בואטנג • 21 מוסטפי • 22 וידנפלר • 23 קראמר • מאמן: לב | גרמניה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1055926313  VIAF: 310509169   WorldCat (עם VIAF): 310509169