stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כורש הרצל גורדון
קורות חיים

גורדון נולד בפילדלפיה, בנו של בנג'מין גורדון שהיה רופא מהגר מליטא. הוא גדל במשפחה יהודית מבוססת המסורה ללימודי יהדות, מחשבת רציונלית, ופתיחות ללימודי חולין. הוא למד עברית מגיל חמש והתעניין ביוונית ולטינית מגיל צעיר.
גורדון למד לתארים B.A., M.A., ו-Ph.D. באוניברסיטת פנסילבניה, וכן השתלם בקולג'ים הסמוכים גראץ ודרופסי. לשלושת המוסדות היו תוכניות המתמחות בלימודי תנ"ך, לימודים קלאסיים ולימודי המזרח הקדום. באוניברסיטאות אלו למד גם פרסית עתיקה וגם סנסקריט.
גורדון בילה במחצית הראשונה של שנות ה-30 במזרח הקרוב כחבר בבית הספר האמריקאי ללימודי האוריינט (American Schools of Oriental Research (ASOR)), כשעבד במרכזים בירושלים ובבגדאד. הוא חפר עם ליאונרד וולי באור, ועבד עם פלינדרס פיטרי בתל אל-עג'ול. הוא עבד עם ויליאם פוקסוול אולברייט בתל בית מירסים, וליווה את נלסון גליק במסעות המחקר שלו בירדן. הוא היה מעורב בחקירת ותרגום לוחות  אל-עמארנה יחד עם המשלחת של ג'ון פנדלבורי.
כשחזר גורדון לארצות הברית ב-1935, לא מצא משרה אקדמית קבועה, בגלל תקופת השפל. הוא עבד במספר משרות זמניות באוניברסיטת ג'ונס הופקינס, במכללת סמית' וכן במכון למחקר מתקדם בפרינסטון, ניו ג'רזי.
מלחמת העולם השנייה

במהלך מלחמת העולם השנייה, ב-1942, התנדב גורדון לצבא ארצות הברית, כשהוא בגיל 33. כמפקד קבוצת מפענחים, גורדון ובלשנים אחרים השתמשו בכשרונותיהם לפיענוח וניתוח שפות מוצפנות.
הנאצים והיפאנים שלחו הודעות מוצפנות, לא רק בגרמנית ויפנית, אלא גם בשפות אחרות כגון ערבית, טורקית ופרסית. גורדון ציין מאוחר יותר שעבודתו כקריפטולוג עבור הצבא נתנה לו את הכלים בהם השתמש מאוחר יותר בעבודתו על הכתב המינואי ובייחוד על הכתב ליניארי א'. מאוחר יותר, הוצב גורדון במזרח התיכון ושירת במצרים, ארץ ישראל, עיראק ולבסוף באיראן. שם למד לדבר בפרסית חדשה. היו לו מספר תפקידים באירן, כולל מתורגמן ומתווך עם קצינים ושליטים מקומיים. בין לבין גם מצא זמן להמשיך במחקריו המדעיים. הוא ביקר באתרים ארכאולוגים חשובים של פרס העתיקה, ופרסם חיבור על מספר קערות השבעה ארמיים מהאוסף של מוזיאון טהראן.
קריירה אקדמאית

לאחר המלחמה, קיבל גורדון משרה מלאה בדרופסי קולג' בפילדלפיה ב-1946. הוא לימד שם עד 1956 ואז באוניברסיטת ברנדייס עוד 18 שנה. הוא עבר לאוניברסיטת ניו יורק ב-1973, והיה הדירקטור של המרכז לחקר אבלה מובילת המחקר של העיר הסורית העתיקה. במהלך הקריירה שלו הוא לימד קורסים וסמינרים ופרסם עבודות במגוון נרחב של תחומים. אלה כללו: ארכאולוגיית שדה, כתב יתדות, מכתבי אל-עמארנה, תנ"ך, עברית, אוגריתית, קערות השבעה ארמיים, לוחות נוזי, כתב ליניארי א', הומרוס, אגיפטולוגיה, חיתית, חורית, שומרית, וערבית קלאסית. הוא פרש מאוניברסיטת ניו-יורק ב-1989.
גורדון התפרסם בזכות ספריו על אוגריתית- שפה עתיקה מהמאה ה-14 לפנה"ס מעיר לחופי סוריה, שפורסמו ב-1940. הוא התעקש שהספרות האוגריתית מצביעה על קשר תכוף בין דוברי השפה לדוברי העברית העתיקה במזרח הים התיכון.
פרסומיו של גורדון כוללים: "The Ancient Near East", "Ugaritic Textbook", "Forgotten Scripts", ואת "לפני היות התנ"ך: הרקע המשותף לתרבות יוון ולעברים" ("The Common Ground of Greek and Hebrew Civilization"). הוא פרסם גם אוטוביוגרפיה, "A Scholar's Odyssey", שזכתה בשנת 2000 בפרס מהג'ואיש בוק קאונסיל. את עבודתו ממשיך חלקית תלמידו גארי א' רנדסבורג.
נקודת השקפה לא ממסדית

ללא פחד ממחלוקות מדעיות, גורדון תקף את התאוריות המסורתיות על תרבויות יוון והעברים הקדמונים. בשנות ה-60, הוא פרסם את עבודתו על הכתב המינואי, שחיזק את התאוריה הוותיקה שלו הטוענת כי התרבויות העברית והיוונית צמחו מתרבות שמית קדומה משותפת. הוא התעקש שהתרבות הזו התפרסה על פני מזרח הים התיכון, מיוון לישראל העתיקה בתקופה המינואית.
גורדון גם האמין שהעברים, הפיניקים, ואחרים, חצו את האוקיינוס האטלנטי, בימי קדם, ושהגיעו לאמריקה הצפונית והדרומית. דעה זו התבססה על עבודתו על "הכתב מנחל העטלפים" (Bat Creek inscription) שנמצא בטנסי, והכת שנמצא בפאראיבה שבברזיל, וכן על הערכתו את "אבן עשרת הדיברות" מלוס לונאס, ניו מקסיקו.
אמינות האבן מבאט קריק עורערה על ידי הארכאולוג האמריקאי רוברט מיינפורט ומארי קוואס. לאחר בחינת הקונטקסט הארכאולוגי, הכתב, וחפצים אחרים הקשורים בהם, הם טענו במגזין American Antiquity (2004) שהכתב הועתק מספר של הבונים החופשיים מ-1870, ולכן זהו זיוף של עוזר המחקר שגילה את האבן במאה ה-19.
לגבי הכתב מפראביה, פ' קרוס טען ב-1968 (מספר שנים לפני פרסום ספרו של גורדון) שגם זה זיוף מהמאה ה-19. גורדון אכן הסכים שייתכן שכתב זה הוא זיוף.
מספריו

1966 לפני היות התנ"ך: הרקע המשותף לתרבות יוון ולעברים
Ugaritic Grammar, 1940, Pontificium Institutum Biblicum, Rome.
The Living Past, 1941, John Day, Van Rees Press, New York.
Ugaritic Literature, 1949, Pontificium Institutum Biblicum, Rome.
Ugaritic Manual, 1955, Pontificium Institutum Biblicum, Rome.
"Homer and Bible," 1955, Hebrew Union College Annual 26, pp. 43–108.
The Common Background of Greek and Hebrew Civilizations, 1962/1965, Norton Library, New York (previously published as Before the Bible, Harper & Row, New York).
"The Accidental Invention of the Phonemic Alphabet," 1970, Journal Of Near Eastern Studies Vol. 29 #3, pp. 193–197
Before Columbus, 1971, Crown, New York.
"Vergil and the Bible World," 1971, The Gratz College Anniversary Volume, Philadelphia: Gratz College.
"Poetic Legends and Myths from Ugarit," 1977, Berytus #25, pp. 5–133.
Forgotten Scripts, 1982, Basic Books, New York (revised and enlarged version, previously published 1968, now containing Gordon's work on Minoan and Eteocretan).
A comprehensive bibliography of Prof. Cyrus H. Gordon can be found in The Bible World: Essays in Honor of Cyrus H. Gordon, edited by G. Rendsburg, R. Adler, Milton Arfa, and N. H. Winter, 1980, KTAV Publishing House Inc. and The Institute of Hebrew Culture and Education of New York University, New York.
ראו גם

ארכאולוגיה מקראית
יעקב לוי (בלשן)

ערך זה עוסק ברב, בלשן ומזרחן ממוצא יהודי-גרמני. אם התכוונתם לאדם אחר בשם זה, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 באפריל 1819 דובריצ'ה, רפובליקת פולין 
 פטירה:  27 בפברואר 1892 (בגיל 72) ברסלאו, הקיסרות הגרמנית 
 מדינה:  גרמניה, פולין 
 תקופת הפעילות:  ? – 27 בפברואר 1892 
 מעסיק:  אוניברסיטת ורוצלב 
 
יעקב לוי (בגרמנית: Jakob Levy; ‏19 במאי 1819 - י"ט בשבט ה'תרנ"ב, 27 בפברואר 1892) היה רב, בלשן, ומזרחן יהודי-גרמני.
קורות חיים

נולד לרב יצחק הלוי בדובריצ'ה (אנ') הסמוכה לפוזן, למד תלמוד אצל אביו שהיה רבה של שילדברג ואחר כך נעשה תלמידו של רבי עקיבא איגר. השלים לימודים בגימנסיה בברסלאו ובשנת 1845 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת האלה.
ב-1846 נבחר למשרת רבנות ראשונה בעיר רוזנברג (אנ') שבשלזיה עילית וכיהן בה ארבע שנים עד שאולץ להתפטר ב-1850. ב-1857 התמנה כדיין בברסלאו.
עבודתו העיקרית היא "אוצר לשון התלמודים והמדרשים" (Neuhebräisches und chaldäisches Wörterbuch über die Talmudim und Midrashim) בארבעה כרכים.
אחיינו היה יצחק משה אלבוגן (איתמר).
הערות שוליים

↑  Leipzig, F.A. Brockhaus, 1875-1889; second edition: Wörterbuch über die Talmudim und Midraschim (4 volumes); Berlin Wien, B. Harz, 1924.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307922905171  BIBSYS: 90069645  BnF: cb105049683 (data)  CiNii: DA17318842  GND: 137187238  ICCU: LIAV453248  ISNI: 0000 0001 1029 9745  LCCN: n85252062  NKC: zmp2016927519  NLA: 35591410  NLG: 146366  NTA: 075233215  RERO: 02-A013449514  SUDOC: 190917121  Trove: 1006845  VcBA: 495/83805  VIAF: 79013579   WorldCat (עם VIAF): 79013579 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יחסי אוסטרליה–ניז'ר

| יחסי אוסטרליה–ניז'ר |
| --- | --- |
אוסטרליה: ניז'ר


אוסטרליה: ניז'ר
שטח (בקילומטר רבוע)
7,741,228: 1,267,000
אוכלוסייה
26,778,707: 27,252,903
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,723,827: 16,819
תמ"ג לנפש (בדולרים)
64,373: 617
משטר
מונרכיה חוקתית   דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה

יחסי אוסטרליה–ניז'ר הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הקהילייה של אוסטרליה לבין הרפובליקה של ניז'ר.
סקירה כללית

אוסטרליה העלתה אזהרת מסע בנוגע לניז'ר והמליצה לא לבקר ברוב חלקיה של המדינה עקב: "התקפות טרור קשות ומסוכנות, נא לא לבקר במדינה כולה מלבד אזור ניאמיי ודרום ניז'ר! בבירה ניאמיי ובדרום ניז'ר ניתן לבקר רק מסיבות תכופות אך צריך להיזהר במיוחד מרמות פשע ואלימות גבוהות במיוחד."
בין שתי המדינות לא מתקיימים דיאלוגים דיפלומטיים מיוחדים.
ייצוג

אוסטרליה אינה מיוצגת בניז'ר, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. השגרירות המייצגת שלה בניז'ר היא זו שנמצאת באבוג'ה, בירת ניגריה.
ניז'ר אינה מיוצגת באוסטרליה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי אוסטרליה–סיישל

| יחסי אוסטרליה–סיישל |
| --- | --- |
אוסטרליה: סיישל


אוסטרליה: סיישל
שטח (בקילומטר רבוע)
7,741,228: 455
אוכלוסייה
26,778,707: 131,009
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,723,827: 2,141
תמ"ג לנפש (בדולרים)
64,373: 16,346
משטר
מונרכיה חוקתית פדרלית: רפובליקה

יחסי אוסטרליה–סיישל הם יחסי החוץ בין אוסטרליה וסיישל.
סקירה כללית

אוסטרליה ואיי סיישל נהנו מיחסים טובים, כחברות בחבר העמים הבריטי ובאגודת שפת האוקיינוס ההודי, עוד לפני עצמאותה של איי סיישל. ראש ממשלת סיישל ג'יימס מנצ'ם ערך ביקור רשמי באוסטרליה באפריל 1976. יחסים דיפלומטיים בין המדינות כוננו ב-29 ביוני 1976, יום העצמאות של סיישל.
ישנה פזורה סיישלית משמעותית באוסטרליה, באופן מסורתי הגדולה ביותר מחוץ לאיי סיישל, אם כי מספר התושבים ילידי סיישל ירד בשנים האחרונות. המפקד האוסטרלי האחרון בשנת 2016 רשם 2,519 ילידי סיישל באוסטרליה. הפזורה גדלה באופן משמעותי על ידי דור שני ושלישי למוצא סיישל שמקיימים קשרים עם מדינת האיים. מנהיגים פוליטיים ועסקיים רבים של סיישל למדו באוסטרליה. סך סחר הסחורות בין שתי המדינות בשנים 2019–2020 הוערך ב-10.6 מיליון דולר אוסטרלי.
המושל הכללי האוסטרלי, קוונטין ברייס, ערך ביקור ממלכתי באיי סיישל באפריל 2009 כדי לקדם את היחסים הבילטרליים. כנגד, באוגוסט 2011 ערך נשיא סיישל ג'יימס מישל ביקור ממלכתי באוסטרליה.
עורך דין אוסטרלי עומד בראש ועדת האמת, הפיוס והאחדות הלאומית (TRNUC) שהוקמה על ידי האספה הלאומית של סיישל בשנת 2018. TRNUC בוחנת את המורשת הפוליטית, זכויות האדם והמשפטיות של השליט הסמכותי הוותיק של סיישל, פרנס-אלבר רנה.
נציגויות דיפלומטיות

אוסטרליה מיוצגת בסיישל באמצעות הנציבות העליונה שלה בפורט לואיס, מאוריציוס.
סיישל מיוצגת באוסטרליה באמצעות הנציבות העליונה שלה בניו דלהי, הודו.
כל שהשמים מרשים

| --- | --- |
כרזת כל שהשמים מרשים
כרזת כל שהשמים מרשים
 מבוסס על:  All That Heaven Allows 
 בימוי:  דאגלס סירק 
 הופק בידי:  רוס האנטר 
 תסריט:  ספר: עדנה והארי לי תסריט:  פג פנוויק
 עריכה:  פרנק גרוס 
 שחקנים ראשיים:  רוק הדסון ג'יין ויימן אגנס מורהד
 מוזיקה:  פרנק סקינר 
 צילום:  ראסל מטי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי יוניברסל 
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  25 באוגוסט 1955
 משך הקרנה:  89 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט רומנטי, סרט דרמה, סרט חג המולד 
 הכנסות:  3,100,000‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   allthatheavenallows
 דף הסרט ב־IMDb
 
כל שהשמים מרשים (באנגלית: All That Heaven Allows) הוא סרט דרמה רומנטית אמריקאי משנת 1955 בבימויו של דאגלס סירק עם ג'יין ויימן ורוק הדסון שהופיעו שנה לפני כן בסרט השיגעון הנפלא, גם הוא בבימויו של סירק שהתמחה בבימוי סרטי מלודרמה.
התסריט מבוסס על ספר בשם זה מאת עדנה והארי לי.
העלילה היא על סיפור אהבה בין אלמנה אמידה ומבוגרת לבין גנן צעיר ממנה. ג'יין ויימן הייתה אז בת 38 ורוק הדסון בן 30.
בשנת 1995 נבחר הסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית בספריית הקונגרס על היותו בעל חשיבות תרבותית, היסטורית ואסתטית.
תקציר העלילה

קארי סקוט (ג'יין ויימן) היא אלמנה אמידה המתגוררת בעיירה קטנה בניו אנגלנד. יש לה שני ילדים בוגרים: נד (ויליאם ריינולדס) וקייט (גלוריה תאלבוט). היא מסתגרת רוב הזמן בביתה וחברתה הקרובה שרה (אגנס מורהד) מנסה להוציא אותה בכוח לאירועים בקאנטרי קלאב המקומי. ידיד המשפחה המבוגר הארווי (קונרד נייג'ל) מחזר אחריה ומציע לה נישואים אבל היא מסרבת.
בגינתה עובד רון קירבי (רוק הדסון), רווק צעיר ויפה תואר. הוא מתאהב בה ולוקח אותה לביקור במשתלה שלו ומכיר לה את חבריו מיק (צ'ארלס דרייק) ואלידה (וירג'יניה גריי). קארי מתרשמת מהאנשים הפשוטים בכפר ומתאהבת ברון למרות הבדלי הגילים והמעמדות ביניהם.
רון מציע לקארי נישואים והיא מסכימה. בעיירה מתחילים לרכל עליהם כאילו רון מנסה להשתלט על נכסיה של קארי. גם ילדיה סובלים מכך וכאשר היא מבשרת להם על החלטתה הם מתנגדים לכך בתוקף.
קארי לא עומדת בלחץ הנפשי ומודיעה לרון כי החליטה לבטל את אירוסיהם. רון מקבל זאת בצער וקארי ממשיכה לגור לבד בביתה לאחר שילדיה עזבו את הבית כל אחד לעיסוקיו.
קארי נשארת לבדה בביתה, לא יכולה לעמוד בכך ונוסעת ביום שלג לביתו של רון אבל לאחר שהיא מגיעה למקום היא מתחרטת נכנסת לרכבה ויוצאת מהמשתלה. רון מבחין בה, רץ לעברה אבל נופל מגובה רב, מקבל זעזוע מוח ומאבד את הכרתו. אלידה מודיעה זאת לקארי שממהרת למקום ומוצאת את רון בביתו חסר הכרה. היא מתקרבת אליו ואז הוא פותח את עיניו, מזהה אותה והיא מתקרבת אליו ומודיעה לו שחזרה הביתה.
ייצ'אנג

| --- | --- |
מראה העיר
מראה העיר
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 מחוז:  חוביי
 שטח:  21,229 קמ"ר
 גובה:  58 מטרים
  ‑ הנקודה הגבוהה:  Xingshan County (2,427 מטר) 
  ‑ הנקודה הנמוכה:  Zhijiang (35 מטר) 
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בנציבות העירונית:  4,017,607 (2020)
  ‑ במטרופולין:  1,604,740 (2020)
  ‑ צפיפות:  189.3 נפש לקמ"ר (2020)
 קואורדינטות:  30°42′30″N 111°16′49″E﻿ / ﻿30.708333°N 111.280278°E﻿ / 30.708333; 111.280278 
 אזור זמן:  UTC +8
 http://www.yichang.gov.cn/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הרפובליקה העממית של סין מוגדלת) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןייצ'אנג(למפת הרפובליקה העממית של סין רגילה) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןייצ'אנג(למפת חוביי רגילה) ווהאן אנחווי חנאן שאאנשי צ'ונגצ'ינג חונאן ג'יאנגשיייצ'אנג(למפת חוביי מוגדלת) ווהאן אנחווי חנאן שאאנשי צ'ונגצ'ינג חונאן ג'יאנגשיייצ'אנג    מיקומה של ייצ'אנג במחוז חוביי tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ייצָ'אנְג (בסינית: ‏宜昌קובץ:Yichang.ogg‏Ⓘ‏; בפין-יין: Yíchāng) היא נציבות עירונית במערב מחוז חוביי שבמרכז הרפובליקה העממית של סין. הנציבות גובלת בשיאנגיאנג (אנ') ובמועצה המיוערת שנונגג'יה מצפון, בג'ינגג'ואו (אנ') וג'ינגמן (אנ') ממזרח, בנציבות האוטונומית של הטוג'יה (אנ') והמיאו אנשה ממערב, במחוז חונאן מדרום ומרוחקת כ-286 ק"מ מערבית לבירת המחוז ווהאן. סכר שלושת הערוצים נמצא ברובע יילינג שבצפון-מרכז הנציבות. ע"פ מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית הנציבות העירונית מנתה 4,017,607 תושבים בשטח כולל של 21,229 קמ"ר, מתוכם 1,604,740 בשטח האורבני.
היסטוריה

בתקופות קדומות ייצ'אנג הייתה ידועה כיילינג. רישומים היסטוריים מתארים כי בשנת 278 לפני הספירה, בתקופת המדינות הלוחמות, הצית גנגל צ'ין, באי צ'י את יילינג. בשנת 222 לספירה ייצ'אנג היה גם האזור שבו נערך "קרב יילינג", בתקופת שלוש הממלכות.
תחת קיסר צ'ינג גואנגשו, ייצ'אנג נפתחה למסחר זר כנמל מסחר לאחר שצ'ינג ובריטניה הגדולה הסכימו על אמנת השפו, שנחתמה על ידי סר תומאס ווייד ולי הונג-ג'אנג בצ'פו (ינטאי) ב-21 באוגוסט 1876. הממשלה הקיסרית הקימה שם חברת ניווט והחלה בבניית מתקנים. מאז 1949 למעלה מ-50 רציפים (באורך כולל משולב של מעל 15 קילומטרים) נבנו בנמל.
במהלך מלחמת סין-יפן השנייה, ייצ'אנג היה מחסן אספקה ראשוני עבור הצבא הסיני המגן. באוקטובר 1938, כאשר היפנים עברו במעלה נהר היאנגצה לעבר העיר האסטרטגית צ'ונגצ'ינג, התברר כי יש לפנות את ייצ'אנג. תוך 40 יום, בהנחיית איש העסקים לו ג'ואופו, הועברו למעלה מ-100,000 טונות של ציוד ו-30,000 איש במעלה הזרם באמצעות ספינת קיטור או על ידי סבלים שהובילו ספינות קטנות יותר דרך מפלי שלושת הערוצים לצ'ונגצ'ינג.
בשנת 1940 התרחש באזור קרב זאויאנג-ייצ'אנג.
חלוקה מנהלית

| שם | סינית | פין-יין | אוכלוסייה (מפקד 2020) | שטח (ק"מ2) | צפיפות (/ק"מ 2) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| רובע שילינג | 西陵区 | Xīlíng Qū | 537,686 | 81.84 | 6,570 |
| רובע ווג'יאגאנג | 伍家岗区 | Wŭjiāgăng Qū | 336,294 | 82.27 | 4,088 |
| רובע דיינג'ון | 点军区 | Diănjūn Qū | 101,649 | 532.6 | 190.8 |
| רובע שיאוטינג | 猇亭区 | Xiāotíng Qū | 68,728 | 120.8 | 568.9 |
| רובע יילינג | 夷陵区 | Yílíng Qū | 560,383 | 3,411 | 164.3 |
| הנפה העירונית יידו | 宜都市 | Yídū Shì | 367,374 | 1,349 | 272.4 |
| הנפה העירונית דאנגיאנג | 当阳市 | Dāngyáng Shì | 430,465 | 2,153 | 200 |
| הנפה העירונית ג'יג'יאנג | 枝江市 | Zhījiāng Shì | 447,378 | 1,366 | 327.5 |
| נפת יואן-אן | 远安县 | Yuăn'ān Xiàn | 181,174 | 1,754 | 103.3 |
| נפת שינגשאן | 兴山县 | Xīngshān Xiàn | 153,886 | 2,312 | 66.57 |
| נפת דזה-גווי | 秭归县 | Zĭguī Xiàn | 324,642 | 2,275 | 142.7 |
| הנפה האוטונומית של הטוג'יה צ'אנגיאנג | 长阳土家族自治县 | Chángyáng Tŭjiāzú Zìzhìxiàn | 336,922 | 3,392 | 99.34 |
| הנפה האוטונומית של הטוג'יה וופנג | 五峰土家族自治县 | Wŭfēng Tŭjiāzú Zìzhìxiàn | 171,026 | 2,401 | 71.24 |
גלריה

הר וונפו
נהר היאנגצה
נהר צ'ינג
מאגר גואנג'ואנג
נהר חואנגבו
סכר שלושת הערוצים
מפל שלושת הערוצים
סירות על נהר היאנגצה, במעלה הזרם משלושת הערוצים
כנסיית ג'יימס הקדוש בעיר
דיוקסיה רומית קתולית בעיר
גשר הרכבת של ייצ'אנג על היאנגצה
ביתן ג'נג'יאנג
פגודת טיינז'אן
פסל קוויואן
אוניברסיטת שלושת הערוצים
תיכון יילינג
תחנת הרכבת ייצ'אנג (אנ'), 2009
הערות שוליים

↑  China: Húbĕi (Prefectures, Cities, Districts and Counties) - Population Statistics, Charts and Map, www.citypopulation.de
↑  Yichang Information
↑  'Yichang Evacuation Monument'; http://easternjourney.com/2009/10/yichang-evacuation-monument/ retvd 12 7 17
↑  抗战中的宜昌大撤退：保留中国抗战工业命脉的壮举. 15 באפריל 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 67018-2  MusicBrainz: 616ec9e0-285c-4bd7-b19d-0eaf3656a5a6  VIAF: 167768078   WorldCat (עם VIAF): 167768078
יעקב לוי (מתעמל)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 בספטמבר 1964 (בן 60) חולון, ישראל 
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל 
 מספר צאצאים:  3 
 ספורט
 ענף ספורט:  התעמלות מכשירים, התעמלות 
 
יעקב לוי (נולד ב-11 בספטמבר 1964), הוא מתעמל עבר, ארבע פעמים ברציפות (1985-1988) אלוף ישראל בהתעמלות מכשירים. השתתף באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) במדי נבחרת ישראל וב-5 אליפויות עולם בהתעמלות.
ביוגרפיה

לוי נולד וגדל בחולון. הוא התחיל להתאמן בהתעמלות בגיל 10 בהפועל חולון תחת הדרכתו של מיכאל אקרמן. בהמשך הצטרף לאימוני נבחרת ישראל בהתעמלות תחת הדרכתו של ג'קי וישנייה.
באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 1983 השתתף לוי וסיים עם נבחרת הגברים הישראלית במקום 25, הוא צבר בקרב רב 105.25 נקודות, רביעי בין הישראלים. הישגיו בתחרות היו: קרקע-17.20, סוס סמוכות-16.85, טבעות-18.25, סוס קפיצה-18.30, מקבילים-17.45, מתח-16.20.
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984), סיים לוי במקום 71 בתחרות הקרב רב (106.15 נקודות), במקום 65
בתרגיל על הטבעות (18.60 נקודות), במקום 68 בתרגיל על סוס הקפיצות (19.10 נקודות), במקום 61 בתרגיל הקרקע (18.55 נקודות), במקום 71 על בתרגיל על סוס סמוכות (16.85 נקודות), במקום 71 בתרגיל על המקבילים (15.40 נקודות) ובמקום 70 בתרגיל על המתח (17.65 נקודות).
באליפות ישראל בהתעמלות שנערכה בשנת 1986 זכה לוי במדליית זהב בתחרות קרב רב בתוצאה של 110.35 נקודות, לפני רון קפלן (105.75 נקודות) ועוזי רחמים (104.65 נקודות) שניהם מבאר שבע.
באליפות העולם בהתעמלות שנערכה ברוטרדם, הולנד בשנת 1987 השתתף לוי וסיים עם נבחרת הגברים הישראלית במקום 23, הוא צבר בקרב רב 110.05 נקודות, ראשון בין הישראלים. הישגיו בתחרות היו: קרקע-18.75, סוס סמוכות-17.05, טבעות-19.00, סוס קפיצה-19.20, מקבילים-17.50, מתח-18.55.
באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בשטוטגרט, מערב גרמניה בשנת 1989 השתתף לוי וסיים עם נבחרת הגברים הישראלית במקום 22, הוא צבר בקרב רב 105.45 נקודות, שלישי בין הישראלים. הישגיו בתחרות היו: קרקע-17.15, סוס סמוכות-16.80, טבעות-18.35, סוס קפיצה-18.90, מקבילים-17.45, מתח-17.00.
באליפות העולם בהתעמלות שנערכה באינדיאנפוליס, ארצות הברית בשנת 1991 השתתף לוי וסיים עם נבחרת הגברים הישראלית במקום 22, הוא צבר בקרב רב 105.775 נקודות, חמישי בין הישראלים. הישגיו בתחרות היו: קרקע-17.525, סוס סמוכות-17.425, טבעות-17.700, סוס קפיצה-17.475, מקבילים-18.000, מתח-17.650.
כיום, לוי הוא מאמן בכיר בהתעמלות מכשירים וטרמפולינה ושופט בינלאומי. הוא מאמן בהפועל חולון ובהפועל "בגין" חולון בטרמפולינה. משמש בתפקיד מנהל מקצועי של איגוד הטרמפולינה.
לוי מתגורר בחולון נשוי ואב לשלושה ילדים, בן ושתי בנות המתאמנים בטרמפולינה.
הערות שוליים

↑  אלוף ההתעמלות יעקב לוי:הכל זהב, מעריב, 24 באוקטובר 1986
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת לוס אנג'לס (1984)  |
| --- | --- | --- |
|  איגרוף | יהודה בן חיים • שלמה ניאזוב |  |
|  אתלטיקה | מאיה בן-צור • אריה גמליאל • מארק הנדלסמן • שם טוב סבג  • יהודה צדוק  • זהבה שמואלי |  |
|  ג'ודו | אדי קואז • משה פונטי |  |
|  הרמת משקולות | מאיר דלויה |  |
|  התעמלות מכשירים | ננסי גולדשמידט • יעקב לוי • יוחנן מויאל • לימור פרידמן |  |
|  התעמלות אמנותית | ליאת חנינוביץ |  |
|  טניס | עמוס מנסדורף |  |
|  סיף | שלומי איל • נילי דרורי • יצחק חטואל • לידיה חטואל |  |
|  קיאק | אבירם מזרחי |  |
|  קליעה | גרי ארמיסט • יאיר דוידוביץ • יצחק יונסי |  |
|  שחייה | יורם כוכבי • אייל שטיגמן • הדר רובינשטיין |  |
|  שיט | יהודה אטדגי • אלדד אמיר • יואל סלע • שמשון ברוקמן • איתן פרידלנדר |  |
לוקסמבורג במשחקים הפאראלימפיים

הדוכסות הגדולה של לוקסמבורג השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים בטורונטו (1976). היא שלחה לאולימפיאדה שלושה ספורטאים, שניים בענף הקשתות ואחד בענף השחייה התחרותית. במשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980) זכתה לוקסמבורג במדליה הראשונה שלה, מדליית ארד בריצה. לוקסמבורג משתתפת באולימפיאדות לסירוגין בהתאם להיצע הספורטאים הפאראלימפיים במדינה.
לוקסמבורג מעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף.
לאורך השנים זכו הספורטאים הפאראלימפיים של לוקסמבורג ב-7 מדליות קיץ, מתוכן מדליית זהב אחת, בשחייה תחרותית. אולימפיאדת השיא של לוקסמבורג היו המשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984), בה זכתה ב-6 מדליות, מתוכן מדליית זהב אחת.
מדליות לפי אולימפיאדה > משחקי הקיץ

| אולימפיאדה | זהב | כסף | ארד | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- |
המשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976): 0
| המשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980) | 0 | 0 | 1 | 1 |
| המשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984) | 1 | 4 | 1 | 6 |
המשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992): 0
המשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996): 0
המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008): 0
המשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020): 0
| סה"כ | 1 | 4 | 2 | 7 |
ראו גם

לוקסמבורג במשחקים האולימפיים
לוקסמבורג במשחקים האולימפיים לנוער
יחסי אוסטרליה–סורינאם

| יחסי אוסטרליה–סורינאם |
| --- | --- |
אוסטרליה: סורינאם


אוסטרליה: סורינאם
שטח (בקילומטר רבוע)
7,741,228: 163,820
אוכלוסייה
26,778,707: 635,793
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,723,827: 3,782
תמ"ג לנפש (בדולרים)
64,373: 5,949
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

יחסי אוסטרליה–סורינאם הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הקהילייה של אוסטרליה לבין רפובליקת סורינאם.
סקירה כללית

אוסטרליה וסורינאם כוננו את יחסיהן הדיפלומטיים ב-3 בפברואר 1994, למרות זאת, נערכו ביקורים של דיפלומטים אוסטרלים בסורינאם החל משנות השבעים של המאה העשרים. שגרירות סורינאם בג'קרטה בירת אינדונזיה מופקדת על היחסים עם אוסטרליה. הנציב הגבוה של אוסטרליה בטרינידד וטובגו אמון גם על היחסים עם סורינאם.
אוסטרליה מפעילה בסורינאם תוכנית עזרה הומניטרית בשם Direct Aid Program שעוזרת בשיפור איכות החיים במדינה; שיפור איכות המים לשתייה, עזרה באספקת החשמל וכו'. התוכנית מנסה לעזור גם בשימור יערות הגשם שבסורינאם ובשמירה על איכות הסביבה בה באופן כללי.
שתי המדינות הן חברות בארגון האומות המאוחדות. שוק התיירות והמסחר בין שתי המדינות הוא זניח - פחות ממאתיים מבקרים (סורינאמים באוסטרליה ואוסטרלים בסורינאם). מפגשים אחדים בין רמי דרג מן אוסטרליה ומן סורינאם נערכו, ביניהם פגישה אחת של שרת החוץ האוסטרלית עם בכירים סורינאמים בשולי ועידת CARICOM אשר נערכה באותה השנה בגרנדה.
נציגויות דיפלומטיות

סורינאם אינה מיוצגת באוסטרליה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. סורינאם האמינה את שגרירותה בג'קרטה, בירת פרמריבו, על אוסטרליה.
אוסטרליה אינה מיוצגת בסורינאם, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. אוסטרליה האמינה את נציבותה הגבוהה בפורט אוף ספיין, בירת טרינידד וטובגו, על סורינאם.
כריסטופר מסטרסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 בינואר 1980 (בן 44) לונג איילנד, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1988 
 מקום לימודים:  Young Actors Space 
 בן או בת זוג:  Yolanda Pecoraro (2019–?)   לורה פריפון 
 פרופיל ב-IMDb
 
כריסטופר קנדי מסטרסון (באנגלית: Christopher Kennedy Masterson; נולד ב-22 בינואר 1980) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה ודי ג'יי אמריקאי הידוע בעיקר בזכות תפקידו כאחיו הבכור של מלקולם פרנסיס בקומדיית המצבים "מלקולם באמצע". הוא אחיו הצעיר של דני מסטרסון, ואחיהם למחצה הבכור של אלנה מסטרסון וג'ורדן מסטרסון.
קריירה

מסטרסון גילם את ג'וף בסרט שהופץ ישירות לווידאו "לב דרקון: התחלה חדשה", סרט ההמשך ללב הדרקון. מסטרסון ידוע בעיקר בזכות תפקידו בסדרה "מלקולם באמצע". הוא שיחק בסדרה במשך שבע שנים, בין השנים 2000–2006. בשנת 2003 שיחק את אדוארד לינטון בסרט אנקת גבהים בהפקת MTV. מסטרסון שיחק בתפקיד ראשי בסרט "מת לצעוק 2". הוא התארח בשני פרקים בתוכנית "מופע שנות ה-70" לצד אחיו, דני. בסדרת הטלוויזיה של רשת ארצות הברית "צווארון לבן", הוא שיחק את ג'וש רולנד בפרק "איפה יש רצון". הוא גילם את סקוטי אוניל בסרט הקולנוע "החתונה של החבר שלי" . בשנת 2012 היה למסטרסון תפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה "גברים בעבודה" כשוער בשם ארצ'י. אחיו, דני מסטרסון, גילם את מיילו בסדרה, אך השניים לא השתתפו בסצנות יחד.
בשנת 2010 הוא החל לתקלט באופן מקצועי.
חיים אישיים

מאסטרסון נולד בלונג איילנד, ניו יורק, בנם של קרול מסטרסון, מנהלת, ופיטר מסטרסון, סוכן ביטוח. מאסטרסון, כמו אחיו דני מסטרסון, הוא חסיד של סיינטולוגיה. השניים השקיעו במסעדות יחד. יש לו גם אחות למחצה, השחקנית אלנה מסטרסון, ואח למחצה, השחקן ג'ורדן מסטרסון. מסטרסון ניהל מערכת יחסים עם לורה פריפון בין השנים 1999–2007.