stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איניניה נה הרין
פעילות > באן נה הרין

בשנת 1908, השיקה איניניה את כתב העת Bean na hÉireann (אשת אירלנד), הז'ורנל הפמיניסטי הראשון באירלנד. באן נה הרין דגל בספרטיזם לאומי, פמיניזם, ומיליטנטיות. למולוני לא היה ניסיון קודם בעיתונות, אך עד מהרה זכה באן לפופולריות רבה. הירחון הפך למוקד פעולה של קבוצת לאומנים מובילים: קונסטנס מרקייביץ' עיצבה את השער וכתבה טור גינון; סידני גיפורד (בשם העט ג'ון ברנן) כתב תכנים והיה חלק מצוות ההפקה; חברות ארגון אחרות שתרמו לפרסום כללו את אווה גור-בות, סוזן מיטשל, מייב קוואנה וקתרין טיינן, והשתתפו בו גם פטריק פירס, תומאס מקדונה, AE, ג'וזף פלנקט, רוג'ר קייסמנט, ארתור גריפית' וג'יימס סטיבנס.היו מאמרים על פוליטיקה, זכות ההצבעה לנשים, לאומיות, שפה - וטורים קבועים על נושאי עבודה, אופנה (בדגש על ביגוד תוצרת אירלנד), גינון, מאמרים בשפה האירית, ומדור לילדים עם תחרויות, ותכנים אחרים. כתב העת היה פופולרי בקרב גברים ונשים, ומוכרי העיתונים היו מתלוצצים ש"זהו עיתון הנשים שגברים אוהבים לקנות". מולוני תיארה את העיתון כ"שילוב מוזר של רובים ושיפון".
אחד המניעים להקמת העיתון הייתה הקמתה של מפלגת שין פיין על ידי ארתור גריפית'. גריפית' וכך מפלגתו הביעו אידאולוגיה של סרבנות, או התנגדות פאסיבית, ולא של התקוממות ומלחמה למען עצמאות. תנועתו הייתה לפופולרית, אך איניניה התנגדה לגישה זו, וכך רבים אחרים. שין פיין גם דגלה בפוליטיקה חברתית-כלכלית שמרנית, וביקשה לייצר חברה מעמדית וקפיטליסטית, ואילו איניניה פעלה בסולידריות עם תנועות העובדים. כך שמולוני והמייסדות האחרות האמינו שיש צורך דחוף לא רק בקולן של נשים בתוך התנועה הלאומנית, אלא באופן ספציפי קולות מהפכנים. העיתון היה היחיד באותה תקופה שדגל בהיפרדות מוחלטת מבריטניה. העיתון פורסם במשך שלוש שנים, אז כבר פורסמו עיתונים לאומניים אחרים וביניהם גם עיתון נשים נוסף, והמערכת החליטה לסגור את ההוצאה ולהשקיע בפעילויות אחרות של הארגון.
כשבאן נה הרין יצא תחילה, הוא היה העיתון הלאומני היחיד שדגל בהיפרדות מוחלטת מבריטניה, בנוסף להיותו עיתון הנשים הלאומני הראשון. הוא פורסם במשך כשלוש שנים, שבסיומם קמו עוד עיתונים לאומניים, וביניהם גם עיתון נשים שפורסם על ידי הליגה הסופרג'יסטית.
העיתון נחשב אחד המשפיעים על הצטרפותם של לאומנים רבים לשורות "הקיצונים" או הזרם הדורש עצמאות מוחלטת מבריטניה, וביניהם הרוזנת מרקייביץ', אשר התחילה את דרכה באיניניה כתומכת התרבות האירית, ועברה פוליטיזציה במהלך הזמן, וספציפית תוך כדי השתתפות במיזם העיתון.
פעילות > תוכנית ארוחות בית ספר

בהנהגתה של מוד גון, שחייתה באותו זמן בעיקר בצרפת בשל סיבוכים בגירושיה, איניניה הקימה תוכנית ארוחות חמות לילדי בית הספר. העוני היה רב אז בדבלין, דבר אשר שיחק תפקיד בשתי התנועות הבולטות של התקופה - תנועת העובדים והתנועה הלאומנית. הרשויות הבריטיות התנגדו לכל הקמה של תוכנית אוכל כפעולה סוציאליסטית. אך הפעילות של איניניה עסקו בשתדלנות ופעילות חקיקתית כדי לאפשר את התוכנית, וכל המפלגות היו בעד, אז לבסוף הדבר התאפשר. והמתנדבות היו מבשלות ומחלקות מזון בבתי הספר מדי יום. כדי לעמוד בדרישות החוק, היה על התלמידים לשלם על הארוחה, אך כדי למגר את ההשפעה המעמדית של דרישה זו, מחיר הארוחה היה רק פני, והפעילות סידרו את זה כך שהמורות יאספו את המטבעות באופן שלא יהיה ניתן לראות מי שילם ומי לא.
מיזוג

ב-1914, איניניה נה הרין התמזגה לתוך ארגון הנשים המהפכני-לאומני קומן נה מאן, מחלקת הנשים של המתנדבים האירים. חלק מהחברות שפעלו בתחום איגודי העובדים העדיפו במקום זאת להצטרף לצבא האזרחים האירי, מיליציה שקמה אחרי הנעילה הגדולה, שביתת העובדים המכוננת בדבלין שנערכה ב-1913.
לקריאה נוספת

Coxhead, Elizabeth, Daughters of Erin (Gerrard's Cross 1985)
Fox, R.M, Rebel Irishwomen (Dublin 1935)
Fox, R.M, How Women Helped', in Dublin's Fighting Story 1916-1921, Told by Men who Made it, Tralee, the Kerryman undated.
Hayes, Alan (ed.) The Years Flew By, Recollections of Madame Sidney Gifford Czira, (Galway 2000)
Markiewicz, Countess Constance, Women, Ideals and the Nation (Dublin 1909)
Mulholland, Maria, The Politics and Relationships of Kathleen Lynn (Dublin 2002)
Trotter, Mary (2001). "Women's Work and the Irish Nationalist Actress; Inghinidhe na hEireann". Ireland's National Theaters: Political Performance and the Origins of the Irish Dramatic Movement. Syracuse University Press. pp. 73–100. ISBN 9780815628880.
"Maud Gonne MacBride and Inghinidhe na hÉireann" (PDF). The 1916 Rising: Personalities and Perspectives. National Library of Ireland. p. §3.2.3. אורכב מ-המקור (PDF) ב-27 ביוני 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
הערות שוליים

↑  Ward, Margaret (1990). Maud Gonne, Ireland's Joan of Arc. London: Pandora. p. 83. ISBN 0044405839.
↑  Bean na hÉireann article, Inghinidhe na hÉireann, The Story of the First Meeting, 1901, held in National Library of Ireland, call number IR3996 B15
↑  Coxhead, Elizabeth (1965). Daughters of Erin; Five Women of the Irish Renaissance. London: Secker end Warburg. p. 44.
1 2  Inghinidhe na hÉireann/Daughters of Ireland Clan na nGaedheal/Girl Scouts of Ireland, Joseph E.A. Connell, History Ireland, Issue 5 (Sept/Oct 2011), Volume 19
↑  "The objects of Inghínidhe na hÉireann, October 1900". Discovering Women in Irish History. Scoilnet. pp. 3.7.6. אורכב מ-המקור ב-19 בנובמבר 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  [Women in Ireland, 1800-1918: A Documentary History, Maria Luddy, Cork University Press, 1995
↑  "Guns and Chiffon - Women of 1916 and the Irish War of Independence", documentary. Director: Geraldine Creed, 1997
1 2  Witness Statement of Helena Molony, Bureau of Military History
↑  "Helena Molony 1884 – 1967", Cead Mile Failte
↑  ""Helena Molony: Forgotten Hero of the Easter Rising and Trade Unionist", The Wild Geese, July 14, 2015
↑  "Bean na hEireann: A Most Seditious Lot: The Feminist Press 1896-1916", Tom Stokes, The Irish Republic, March 2, 2012
↑  Maude Gonne MacBride, Glasnevin Trust
↑  Maud Gonne MacBride and Inghinidhe na hÉireann, p.1
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 315647464   WorldCat (עם VIAF): 315647464 
שער כתב העת של הארגון, Bean na hEireann, או "אשת אירלנד", ובו כתבות על אופנה תוצרת אירלנד וזכויות עובדים
אדלברט השני, רוזן באלנשטדט

| --- | --- |

 לידה:  1030? בלנשטת, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  1080? (בגיל 50 בערך) Westdorf, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מקום קבורה:  בלנשטת 
 בן או בת זוג:  Adelaide of Weimar-Orlamünde (1068–1080) 
 
אדלברט השני, רוזן באלנשטדט (1030 – 1080) היה ממייסדי בית אסקניה, רוזן סקסוני ופוגט של מנזר ניינבורג.
ביוגרפיה

אדלברט נולד בשנת 1030 בטירת באלנשטדט בשוואבנגאו הסקסונית, והיה בנו של אסיקו, רוזן באלנשטדט ומתילדה משוואביה, בתו של הדוכס הרמן השני, דוכס שוואביה.
אדלברט ירש נחלות מורחבות והפך לאחד האצילים הסקסונים המובילים. בשנת 1069 הוא מונה לרוזן נורדטירינגאו, ומאוחר יותר גם הפך למרקיז סקסוניה המזרחית. על פי ההיסטוריון למפרט מהרספלד, אדלברט תמך בדדי הראשון, מרקיז אוסטרק הסקסונית בסכסוכו בשנת 1069 עם היינריך הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. דדי, חבר בית וטין, היה נשוי עם חותנתו של אדלברט אדלה מלובן, אשר ירשה את הרכוש של בעלה המנוח אוטו הראשון, מרקיז מייסן. המרד שלהם מצא רק תמיכה קטנה, ובעקבות כך הם נאלצו להיכנע תוך זמן קצר בשנת 1070, אם כי אדלברט נותר יריב של המלך.
משנת 1072 הוא השתתף במרד הסקסוני בהנהגת אוטו, רוזן נורדהיים והבישוף בורכארד השני מהלברשטדט, שעבורו הוא נעצר לאחר ניצחון המלך היינריך בקרב לאנגנזלצה בשנת 1075. גם לאחר שחרורו כשנתיים מאוחר יותר, הוא תמך באנטי-מלך הגרמני רודולף מריינפלדן, עד שנהרג במהלך סכסוך, על ידי האציל הסכסוני אגנו השני מקונרדסבורג
אדלברט מת בשנת 1080, ולאחר מותו התחתנה אלמנתו אדלייד בשנית עם הרמן השני, רוזן הפלטינט של לותרינגיה מ-Ezzonid שושלת, ולאחר מותו התחתנה בשלישית עם רוזן פפאלץ היינריך מלאך מן בית לוקסמבורג, אבא של הבן שלה זיגפריד.
משפחתו

בשנת 1068 הוא התחתן עם אדלייד מוויימאר-אורלמינדה, בתם של אוטו הראשון, מרקיז מייסן, ואדלה מלובן, ממנה נולדו לו שני בנים:
אוטו, רוזן באלנשטדט (1070 – 1123)
זיגפריד (1075 – 1113), רוזן ויימאר-אורלמינדה, ורוזן הפלטינט של הריין.
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 137530668  VIAF: 81709425   WorldCat (עם VIAF): 81709425
MVPD

MVPD (ראשי תיבות של: Multichannel Video Programming Distributor) הוא סַפָּק שירות (אנ'), המספק שירותים של טלוויזיה רב-ערוצית. בהתייחס לארצות הברית, מסופקים שירותים אלו לרוב, בתמורה לתשלום דמי מנוי מצד מקבל שירותים אלו. מפעילי שירותים אלו כוללים ספקי שידורים ישירים, המשתמשים בטכנולוגיית "טלוויזיה בלוויין", מערכות טלוויזיה בכבלים, מגוון ספקי שירותי וידאו קוויים (ביניהם נכללים: "Verizon Fios", כמו גם "AT&T U-verse"), וחברות טלוויזיה מקומיות, המספקות שירותי טלוויזיה באזור גאוגרפי מסוים, באמצעות שימוש בפרוטוקולי אינטרנט שונים.
ערך זה הוא קצרמרבנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אוטו השני, רוזן הבסבורג

| --- | --- |

 לידה:  1057 
 פטירה:  8 בנובמבר 1111 (בגיל 54 בערך) בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה, צרפת 
 
אוטו השני, רוזן הבסבורג (1057–8 בנובמבר 1111) היה רוזן הבסבורג ואב קדמון של בית הבסבורג.
ביוגרפיה

אוטו נולד בשנת 1057, והיה בנו של ורנר הראשון, רוזן הבסבורג, וירש את נחלותיו לאחר מותו בשנת 1096.
בשנת 1108, אוטו ליווה את היינריך החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה במערכה נגד הונגריה. בשובו, בשנת 1111, הוא נרצח. אוטו היה הראשון שאימץ את התואר "רוזן הבסבורג".
משפחתו

אוטו התחתן עם הילה מפירט, ממנה היו לו שני ילדים, ורנר השני, רוזן הבסבורג ואדלייד.
הערות שוליים

↑  Wappenbuch des Hans Ulrich Fisch. Aarau 1622, Otho Graff zuo Habsburg, S. 26 Sp. 1 (Staatsarchiv Aargau, V/4-1985/0001:26r). Staatsarchiv Aargau, V/4-1985/0001:26r
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 102610792X  VIAF: 263157041   WorldCat (עם VIAF): 263157041
אטיין קונסטנטין דה ז'רלאש

אטיין קונסטנטין, ברון דה ז'רלאש (בצרפתית: Étienne Constantin de Gerlache;‏ 26 בדצמבר 1785 – 10 בפברואר 1871) היה ראש הממשלה הראשון של בלגיה. קודם לכן שימש עורך דין, היסטוריון ופוליטיקאי בממלכה המאוחדת של ארצות השפלה.
ביוגרפיה

אטיין קונסטנטין ברון דה ז'רלאש נולד בברטריקס, ממלכת צרפת (כיום בלגיה) ב-26 בדצמבר 1785. הוא למד משפטים בפריז, שם הכיר את אן-קתרין בושמן, לה נישא ב-6 באוקטובר 1813. הוא השתקע בעיר לייז' עם הקמת הממלכה המאוחדת של ארצות השפלה ב-1815.
כחבר הפרלמנט של הולנד היה אופוזיציונר נמרץ. אף על פי שדחה את המדיניות האולטרה-מונטניסטית (מתן דגש לסמכותיו של האפיפיור), תמך בברית של הקתולים הקיצוניים עם המפלגה הליברלית שסללה את הדרך למהפכה של 1830. באוגוסט 1830 הוא עדיין סבר כי האיחוד בין בית אוראניה-נסאו לממלכה המאוחדת של ארצות השפלה הוא חיוני, אך השקפה זו השתנתה לאחר שאייש מספר תפקידים בממשלה הזמנית והפך לנשיא הקונגרס, דבר שהניע אותו לקדם את בחירתו של לאופולד הראשון למלך הבלגים והיה חבר במשלחת שנשלחה ללונדון לבשר לנסיך על היבחרו לתפקיד.
ב-1831 היה לראש הממשלה הראשון של בלגיה לאחר עצמאותה ב-1830, תפקיד אותו מילא במשך חודש. ב-1831 נבחר כנציג לייז' בבית הנבחרים של בלגיה, בו שימש כנשיא עד 1832. בהמשך, הפך לנשיא הראשון של בית הדין לערעורים, תפקיד אותו מילא עד שנת 1867.
נפטר באוקסלס ב-10 בפברואר 1871.
הערות שוליים

↑  Encyclopædia Britannica, Gerlache, Étienne Constantin, Baron de, 1911 Encyclopædia Britannica Volume 11
↑  Mr. E.C. De Gerlache, www.parlement.com (בהולנדית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX1262155  BnF: cb10704941d (data)  BPN: 69041259  GND: 1055184716  ISNI: 0000 0000 6641 6448  LCCN: n84163644  Léonore: 160908  NKC: skuk0000469  NTA: 071155317  RERO: 02-A017724523  SUDOC: 128200014  VcBA: 495/159208  VIAF: 49216493   WorldCat (עם VIAF): 49216493
אוטו, רוזן באלנשטדט

| --- | --- |
 לידה:  1070 
 פטירה:  9 בפברואר 1123 (בגיל 53 בערך) 
 בן או בת זוג:  איליקה מסקסוניה (1094–?) 
 
אוטו, רוזן באלנשטדט, נקרא גם אוטו העשיר (1070 - 9 בפברואר 1123), היה הראשון מבית אסקניה אשר כיהן כדוכס אנהלט, ובנוסף גם כיהן לזמן קצר כדוכס סקסוניה. הוא היה אביו של אלברכט הדוב, אשר מאוחר יותר כבש את ברנדנבורג מהסלאבים והיה מרקיז ברנדנבורג הראשון.
ביוגרפיה

אוטו נולד בשנת 1170, והיה הבן הבכור של אדלברט השני, רוזן באלנשטדט ואדלייד מוויימאר-אורלמינדה, בתו של אוטו הראשון, מרקיז מייסן. לאחר מותו של חותנו, מגנוס, דוכס סקסוניה, בשנת 1106, אוטו ירש חלק משמעותי מנחלותיו של מגנוס, אולם לותאר זופלינבורג תפס את השלטון בדוכסות סקסוניה. ב-1112, לאחר שנכסי לותאר הוחרמו, מונה אוטו לדוכס סקסוניה על ידי היינריך החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, אולם באותה שנה, הוא נכנס לסכסוך עם הקיסר ואיבד את התואר. לאחר מכן הוא כרת ברית עם לותאר, ועזר בשנת 1115 ללותאר להביס את הוייר הראשון, דוכס מנספלד, ששלט בסקסוניה בשם הקיסר.
אטו כבש את האזורים סביב צרבסט וזלצוודל מהסלאבים, ותמך בשנת 1125 בבחירתו של לותאר לקיסר. בנוסף, אוטו גם טען לזכויותיו על רוזנות וויימאר-אורלמינדה, בשם אמו שהייתה יורשת הנחלה.
ב-9 בפברואר 1123 מת אוטו, ובנו אלברכט ירש את נחלותיו.
משפחתו

אוטו התחתן עם איליקה מסקסוניה, בתו של מגנוס, דוכס סקסוניה, לפני 1095. ממנה נולדו לו הילדים הבאים:
אלברכט הדוב (1100-1170)
אדלייד (מתה לאחר 1139), התחתנה עם היינריך הרביעי, רוזן שטאדה, ולאחריו התחתנה עם ורנר, רוזן אוסטרבורג
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 142776130  VIAF: 160150981   WorldCat (עם VIAF): 160150981
אודוארדו פארנזה, נסיך הכתר של פארמה

| --- | --- |

 לידה:  12 באוגוסט 1666 פארמה, דוכסות פארמה  
 פטירה:  6 בספטמבר 1693 (בגיל 27) פארמה, דוכסות פארמה  
 מדינה:  דוכסות פארמה 
 מקום קבורה:  Sanctuary of Santa Maria della Steccata 
 בת זוג:  דורותיאה סופיה, רוזנת פפאלץ-נויבורג
 
אודוארדו פארנזה, נסיך הכתר של פארמה (באיטלקית: Odoardo II Farnese;‏ 12 באוגוסט 1666 – 6 בספטמבר 1693), היה הבן הבכור של ראנוצ'ו השני פארנזה, דוכס פארמה, נסיך הכתר של דוכסות פארמה, ואביה של אליזבטה, מלכת ספרד.
ביוגרפיה

אודוארדו נולד ב-12 באוגוסט 1666 בפארמה, לראנוצ'ו השני פארנזה, דוכס פארמה ולאיזבלה ד'אסטה, דוכסית פארמה, בתם של פרנצ'סקו הראשון ד'אסטה, דוכס מודנה ומריה קטרינה פארנזה. אמו מתה שנים עשר ימים לאחר לידתו, ומאוחר יותר התחתן אביו עם מריה ד'אסטה, ממנה היו לו עוד 9 ילדים, ביניהם פרנצ'סקו פארנזה, דוכס פארמה.
ב-3 באפריל 1690 התחתן אודוארדו על ידי שליח עם דורותיאה סופיה, רוזנת פפאלץ-נויבורג, בתם של פיליפ וילהלם, הנסיך הבוחר מפפאלץ ואליזבת אמליה, רוזנת הסן-דרמשטדט, ואחותם של קיסרית האימפריה הרומית הקדושה, מלכת פורטוגל ומלכת ספרד, וב-17 במאי 1690 נערך טקס הנישואים הרשמי. הנישואים היו הראשונים אי פעם בין נסיך איטלקי לנסיכה גרמנית. בנוסף, הכלה, אשר הייתה מקושרת לבתי המלוכה של אירופה, הביאה עמה נדוניה גדולה מאוד.
אודוארדו מת ב-6 בספטמבר 1693 בפארמה לפני אביו, וב-8 בדצמבר 1695 התחתנה אלמנתו עם אחיו למחצה פרנצ'סקו פארנזה, דוכס פארמה, אך לא היו לה ילדים ממנו. לאחר מותם של אחיו פרנצ'סקו ואנטוניו ללא ילדים, הוחלט כי הדוכסות תעבור לנכדו פליפה, דוכס פארמה, שהיה בנה של בתו, אליזבטה פארנזה, מלכת ספרד.
משפחתו

ב-3 באפריל 1690 התחתן אודוארדו על ידי שליח עם דורותיאה סופיה, רוזנת פפאלץ-נויבורג, בתם של פיליפ וילהלם, הנסיך הבוחר מפפאלץ ואליזבת אמליה, רוזנת הסן-דרמשטדט, ממנה נולדו לו שני ילדים:
אלסנדרו איגנציו פארנזה (1691-1693).
אליזבטה פארנזה (1692-1766), התחתנה עם פליפה החמישי, מלך ספרד.
קיד קאדי

| --- | --- |

קיד קאדי, ספטמבר 2009
 לידה:  30 בינואר 1984 (בן 41) קליבלנד, אוהיו
 שם לידה:  סקוט ראמון סגורו מסקודי
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2006
 מקום לימודים:  אוניברסיטת טולידו, Solon High School, תיכון שייקר הייטס 
 סוגה:  היפ הופ אלטרנטיבי, רוק אלטרנטיבי, נאו-פסיכדליה
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  מכונת תופים 
 חברת תקליטים:  GOOD Music   Universal Motown  
 מספר צאצאים:  1 
 פרסים והוקרה:  פרס גראמי לביצוע הראפ/שירה הטוב ביותר (2012) 
 www.kidcudi.com
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
סקוט ראמון סגורו מסקודי (באנגלית: Scott Ramon Seguro Mescudil; נולד ב-30 בינואר 1984), הידוע בשם הבמה קיד קאדי (Kid Cudi), הוא ראפר, זמר-יוצר, מפיק מוזיקלי, מעצב אופנה ושחקן אמריקאי.
נכון ל-2022, קאדי שחרר שבעה אלבומים כאומן סולו. בשנת 2008, סינגל הבכורה שלו "Day 'n' Nite", הוביל אותו להצלחה רבה, כאשר הגיע לטופ 5 בדירוג Billaboard. אלבום הבכורה של קאדי Man on the Moon: The End Of Day (2009) הוכתר בתור אלבום זהב על ידי התאחדות תעשיית התקליטים האמריקאית (RIAA). בשנת 2010, הוא שחרר את אלבומו :Man on the Moon II: The Legend of Mr. Rager, אשר קדם לו הסינגלים "Erase Me" ו-"Mr Rager". מאוחר יותר ב-2010, קאדי הקים להקת רוק הידועה כיום בתור WZRD, ביחד עם המפיק Dot da Genius אשר עבד איתו ביחד תקופה ארוכה, הם הוציאו לאור אלבום בכורה, בתחילת 2012. האלבום השיג את המקום הראשון בטבלת אלבומי הרוק. באפריל 2013, הוציא קאדי לאור את האלבום Indicud' אשר הפך לאלבום הכי מצליח במדרגים רבים, בפברואר 2014 קאדי שחרר בהפתעה את אלבומו הרביעי, Satellite Flight: The Journey to Mother Moon, אקסקלוסיבית למכירה דיגיטלית וללא קידום.
קיד קאדי מכר מעל ל-5.2 סינגלים דיגיטלית ועבד עם אומנים מן השורה הראשונה ובהם קניה וסט, סלינה גומז, ג'יי זי, מרי ג'יי בלייג', דייוויד גטה, MGMT, שאקירה, סנופ דוג ועוד אמנים אחרים.
ביוגרפיה

קיד קאדי נולד בקליבלנד, אוהיו לאב ממוצא מקסיקני-אינדיאני שעבד כסייד וכמורה. אמו האפרו-אמריקאית, עבדה כמורת מקהלה בחטיבת ביניים. כאשר היה בן 11, נפטר אביו כתוצאה ממחלת הסרטן.
קריירת מוזיקה

לקראת סיום בית הספר התיכון החל קיד קאדי להתעניין במוזיקת ההיפ הופ ובעיקר בהיפ הופ אלטרנטיבי.
בגיל 20 עבר לברוקלין, ניו יורק, במטרה לפתח קריירה מוזיקלית. הוא הוציא את המיקסטייפ הראשון שלו, "A Kid Named Cudi", בשיתוף עם חברת ביגוד אורבנית, להורדה חינמית ברשת. המיקסטייפ תפס את תשומת לבו של הראפר קניה וסט אשר החליט להחתים אותו על חוזה, בלייבל הפרטי שלו, "GOOD Music".
בשנת 2008 התארח באלבומו של וסט, "808s & Heartbreak", בשיר "Welcome To Heartbreak" וכתב חלק מהמילים לשני סינגלים נוספים מהאלבום, "Paranoid" ו-"Heartless". קיד קאדי קוטלג מיד ככוכב עולה על ידי מגזינים רבים, ביניהם הרולינג סטון.
בשנת 2009, ראה אור אלבום הבכורה של קיד קאדי, "Man on the Moon: The End of Day". האלבום מכר 104 אלף עותקים בשבוע הראשון לשחרורו. הסינגל הראשון מהאלבום, "Day 'n' Night", הגיע למקום השלישי במצעד הבילבורד האמריקאי. בסינגל השני, "Make Her Say", המסמפל את ליידי גאגא, מתארחים קניה וסט והראפר Common.
האלבום זכה לביקורות טובות ושני הסינגלים היו מועמדים ל-3 פרסי גראמי.
קיד קאדי השתתף בסינגל המצליח, Memories, של הדי ג'יי הצרפתי דייוויד גטה, אשר יצא במרץ 2010.
באפריל 2010, קיד קאדי הוציא את אלבום הסטודיו השני שלו "Man on the Moon II: The Legend of Mr. Rager", מתוכו הוא הוציא לאור את הסינגל, "Erase Me".
באוגוסט 2011, הוציא וידאו קליפ לסינגל, "No One Believes Me", של הרכב הרוק, 2 Be Continuum, שהקים ביחד עם המפיק "Dot da Genius". הסינגל יצא מתוך הפסקול למהדורה המחודשת של הסרט, Fright Night. בנוסף, הודיע כי אינו מתכוון להוציא את המיקסטייפ, A Man Named Scott, לאכזבת המעריצים ובמקום זאת בכוונתו להשקיע את הזמן בהכנת האלבום, "Wizard", בשיתוף עם המפיק "Dot da Genius".
האלבום, אשר יצא ב-28 בפברואר, מהווה שינוי מהותי בדרכו המוזיקלית של קאדי עד היום.
קיד קאדי בחר להקליט אלבום שקרוב לז'אנר הרוק הרבה יותר מאשר להיפ-הופ שהיה כל- כך מזוהה עמו.
באלבום הופעת אורח של הצמד האוסטרלי EMPIRE OF THE SUN.
קאדי הכריז דרך הטוויטר שלו ששם האלבום הבא שלו ייקרא Indicud והוא מתוכנן לצאת במהלך 2012, מדובר באלבום כפול. הסינגל הראשון מתוכו יצא ב-13 באוגוסט והוא נקרא "Just What I Am"
ביוני 2018, קאדי וקניה וסט חברו זה לזה ויצרו את ההרכב "Kids See Ghosts", הצמד הוציא אלבום הנושא את שם ההרכב וזכה להצלחה כאשר כל שבעת שיריו נכנסו למצעד הבילבורד הוט 100.
ב-10 ביולי 2020, הוציא הראפר לאחר הפסקה סינגל יחד עם אמינם, "The Adventures of Moon Man & Slim Shady". באותה השנה, הוציא את אלבום האולפן השביעי שלו, Man on the Moon III: The Chosen, החלק האחרון בטרילוגיית האלבומים Man on the Moon.
ב-12 בינואר 2024, יצא אלבומו התשיעי, Insano.
קריירת משחק

קיד קאדי מופיע בסדרת הקומדיה של ‏HBO, ‏"How To Make It In America"‏, בהפקתו של מארק וולברג.
בשנת 2013 גילם את לב ברקוביץ בסרט הפוסט-אפוקליפטי "להתראות עולם", לצדו של אדריאן גרנייה.
בשנת 2014 השתתף בסרט הקולנוע "הצורך במהירות", בסרט "פעם אחרי" לצד טרסה פאלמר, ובסרט הקומדיה "סטוץ כפול" לצד מיילס טלר.
בשנת 2015 שיחק בסרט הדרמה "ג'יימס ווייט" לצידה של רייצ'ל ברוסנהאן.
בשנת 2019 שיחק בקומדיה "הורים תחת השפעה", ובסרט "ג'קסי" לצדו של אדם דווין.
בשנת 2020 גילם את ריצ'רד בסדרת הטלוויזיה האמריקאית-איטלקית "אנחנו מי שאנחנו" של רשת HBO.
בשנת 2021 שיחק בסרט "משבר" בתור בן ווקר ושיחק בסרטו של אדם מקיי "אל תסתכלו למעלה".
בשנת 2022 שיחק בסרט האימה "X", בנוסף יצר הפיק ואף דיבב את הדמות הראשית בספיישל המוזיקלי המונפש "Entergalactic" של נטפליקס.
בשנת 2023 שיחק בסרט מותחן הפעולה של ג'ון וו "לילה שקט".
בשנת 2024 גילם את ג'סטין בסרטה של בריטני סנואו "Parachute". באותה שנה, גילם את דמותו של מייסון בסדרת הטלוויזיה "נאקלס" של סרטי פרמאונט.
חיים אישיים

ב-26 במרץ 2010 נולדה בתו של קודי, ואדה וואמוון מסקודי. במהלך 2012, קודי היה במאבק משמורת על בתו. דיווחים צצו כי קודי ויתר על המשמורת לאחר שאמו של ילדו האשימה אותו בכך שהוא אב נעדר, ובעל נטיות אלימות ו"היסטוריה ארוכה של שימוש עקבי בסמים ובאלכוהול". עורך דינו בהצהרה: "קודי לא ויתר על המשמורת אלא הגיע להסכם ידידותי עם האם". פרטי הסכם המשמורת הרשמי נותרים פרטיים. בהמשך רכש קודי נכס בשיקגו כדי להיות קרוב לבתו.
בשנת 2009, קודי החל לצאת עם עורכת הדין ג'יימי בארטה. הם היו במערכת יחסים און-אוף והיו לזוג בולט בתעשיית המוזיקה. בסופו של דבר הם נפרדו ב-2012, אבל לא לפני שקודי הקדיש לה שיר בשם "Teleport 2 Me, Jamie", אותו הקליט כחבר בצמד הרוק האלטרנטיבי "WZRD". בשנת 2020 כתב קודי את "Sept. 16", שיר שנקרא על שם תאריך הלידה של חברתו דאז, מעצבת התלבושות והשחקנית רקל דריאן, לה הוקדש השיר.
על פי תביעה משנת 2023 שהגישה קאסי ונטורה נגד בן זוגה לשעבר שון קומבס, ונטורה מציינת שיצאה עם קודי בשנת 2012, וכתוצאה מכך קומבס איים על ונטורה שהוא "יפוצץ את המכונית [של קודי]". קודי אישר שזמן קצר לאחר מכן, המכונית שלו אכן התפוצצה.
בראיון משנת 2013, חשף קודי כי סבל מהתמכרות לתרופות אנטי-דיכאוניות, אשר נרשמו כדי לעזור לו להתמודד עם "התמוטטות רגשית" לאחר מערכת יחסים כושלת. קודי היה גלוי לגבי התמכרותו לתרופות במוזיקה שלו, בין היתר בשירים "Dr. Pill" ו-"The Nothing". בראיון באוגוסט 2022 למגזין Esquire, דיבר קודי כיצד שבועיים לאחר שנכנס למכון גמילה ב-2016, הוא לקה בשבץ מוחי, ושהאירוע אילץ אותו לבלות את החודשים הבאים בשיקום פיזי.
חיים אישיים > אמונות והשקפות

בראיון בינואר 2013, קודי אמר שהוא מאמין באלוהים אך אינו מאמין בדת מאורגנת. הוא מחשיב את עצמו רוחני אך לא דתי.
בנובמבר 2023, במהלך מלחמת חרבות ברזל, קודי הביע את תמיכתו בשחרור החטופים אך גם הביע סולידריות עם הפלסטינים. הוא חתם על מכתב גלוי הקורא להפסקת אש ולהפסקת המצור של ישראל על רצועת עזה. הוא כינה את המתקפה של ישראל בעזה רצח עם.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2009: Man on the Moon: The End of Day
2010: Man on the Moon II: The Legend of Mr. Rager
2013: Indicud
2014: Satellite Flight: The Journey to Mother Moon
2015: Speedin' Bullet 2 Heaven
2016: Passion, Pain & Demon Slayin'
2020: Man on the Moon III: The Chosen
2022: Entergalactic
2024: Insano
2024: Insano (Nitro Mega)
דיסקוגרפיה > אלבומים משותפים

2012: WZRD (עם דוט דה ג'יניוס כ-WZRD)
2018: Kids See Ghosts (עם קניה וסט כקידס סי גוסטס)
דיסקוגרפיה > אלבומי אוסף

2022: The Boy Who Flew to the Moon, Vol. 1
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2008: Day 'n' Nite
2010: Pursuit of Happiness
2021: Prime Day Show x Kid Cudi
דיסקוגרפיה > מיקסטייפים

2001: Rap Hard
A Kid Named Cudi :2008
2009: Dat Kid From Clevland
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | Maniac | רוצח סדרתי | סרט קצר גם תסריטאי ומלחין |
| 2013 | Goodbye World | לב ברקוביץ' |  |
| 2013 | Tacoma | יאני |  |
| 2014 | הצורך במהירות | סמל בני "מווריק" ג'קסון |  |
| 2014 | The Ever After | סקוט |  |
| 2014 | סטוץ כפול | סדריק |  |
| 2015 | הפמליה | אלן |  |
| 2015 | נעלם (אנ') | ג'ייסון |  |
| 2015 | ג'יימס וייט (אנ') | ניק | גם מלחין |
| 2017 | וינסנט ורוקסי (אנ') | סוגא |  |
| 2017 | Killing Hasselhoff | עצמו |  |
| 2019 | הורים תחת השפעה (אנ') | סקוטי |  |
| 2019 | ג'קסי (אנ') | עצמו |  |
| 2020 | ביל וטד שורפים ת'זמן | עצמו |  |
| 2021 | מלקולם ומארי |   | מפיק בפועל |
| 2021 | משבר | בן ווקר |  |
| 2021 | A Man Named Scott | עצמו | סרט דוקומנטרי |
| 2021 | אל תסתכלו למעלה | די.ג'יי צ'לו |  |
| 2022 | X | ג'קסון הול | גם מפיק בפועל |
| 2022 | פרל |   | מפיק בפועל |
| 2023 | מסיבה פרועה (אנ') | עצמו |  |
| 2023 | המכתש על הירח (אנ') | מייקל צ'נינג |  |
| 2023 | טרולים 3: הקול טוב | קליי | דיבוב |
| 2023 | לילה שקט (אנ') | דניס וואסל |  |
| 2024 | Parachute | ג'סטין |  |
| 2024 | מקסין |   | מפיק בפועל |
| 2024 | מלכודת | הטינקר |  |
| 2025 | גילמור המאושר 2 (אנ') |  |  |
| TBA | Teddy | טדי | גם במאי, תסריטאי ומפיק |
| TBA | Slime | גלן | דיבוב גם מפיק |
| TBA | Ursa Major | בלייר |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010–2011 | איך להצליח באמריקה | דומינגו דין | תפקיד ראשי (2 עונות); 16 פרקים |
| 2013 | המופע של קליבלנד | דבון | דיבוב; פרק: "Brownsized" |
| 2013 | ברוקלין תשע-תשע | דסטין ויטמן | פרק: "48 Hours" |
| 2014 | צוות עקרב (אנ') | פייטון טמפל | פרק: "Risky Business" |
| 2019 | Creepshow | דוק קסלר | פרק: "Bad Wolf Down" |
| 2020 | וסטוורלד | פרנסיס | 4 פרקים |
| 2020 | אנחנו מי שאנחנו (אנ') | ריצ'רד פוית'רס | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
| 2022 | Entergalactic | ג'בארי | דיבוב; ספיישל טלוויזיוני של נטפליקס גם מפיק בפועל |
| 2023 | Young Love | סטיבן | דיבוב; 12 פרקים |
| 2024 | נאקלס | מייסון | 4 פרקים |