stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית שמש
תרבות

בעיר פועלים שני מוזיאונים, מוזיאון הטבע התנ"כי ובית מורשת משטרת ישראל.
בקרבת העיר נמצאים מספר גנים לאומיים ושמורות טבע: עמק האלה, מבצר האלה, תל בית שמש ומערת הנטיפים, שהיא אחד מהמקומות המתויירים בארץ.
בבית שמש פועלת "רשת מרכזים קהילתיים בית שמש" המפעילה חמישה מתנ"סים בפריסה עירונית:
מתנ"ס זינמן הממוקם בלב האזור הוותיק של העיר
מתנ"ס מאירהוף הממוקם בשכונת גבעת שרת
מתנ"ס פסגות השבע הממוקם בשכונת מגדל המים
מתנ"ס גוונים הנחלק לשתי שלוחות, חרדית וכללית, הפועלות ברמת בית שמש
מתנ"ס דורות - מתנ"ס חרדי הממוקם ברמת בית שמש ד'1
מתנ"ס שורשים הממוקם בשכונת נווה שמיר
הקונסרבטוריון העירוני, השוהה במתנ"ס פסגות השבע. בשנת 2021 נפתחה השלוחה החדשה של הקונסרבטוריון העירוני במתנ"ס גוונים.
רשת המתנ"סים מהווה שותפות של הסוכנות היהודית, עיריית בית שמש והחברה למתנ"סים. הפעילות הענפה כוללת: חוגים לילדים, מועדוני קשישים, מועדוני נוער, יחידה קהילתית להתפתחות הילד, מרפאת שיניים, קייטנות ופעילות למידה המופעלת בבתי הספר ברחבי העיר. כמו כן, בעיר פועלת קהילת צעירי בית שמש. היא פועלת בשיתוף פעולה של המרכז הקהילתי פסגות השבע, רשת שעלים וארגון צמרת, ועוסקת גם באירועי תרבות.
בתחום המוזיקה פועלות בעיר מספר להקות, ביניהן להקת "בין השמשות", הפועלת במתנ"ס פסגות ה־7 (להקה עירונית); מקהלת "הללו" בניצוחו של שלום כינורי (מקהלת הבנים של "הללו", הנקראת "הללו Junior" שייכת עתה לקונסרבטוריון העירוני); "הצליל השחור"; ותיאטרון קהילתי. בחג הסוכות מתקיים פסטיבל מוזיקה של הציבור הדתי־לאומי, "פסטיבל בית שמש". בסוף העשור השני של המאה ה-21 החל פסטיבל המתקיים בחג חנוכה, "פסטיבל האורות".
בעיר מועדוני ספורט רבים במגוון תחומים: קבוצת הכדורגל העירונית "הפועל עירוני בית שמש", קבוצת כדורסל עירונית, קבוצת בייסבול עירונית (בעבר - בית שמש בלו סוקס), קבוצת פוטבול (בית שמש מורדי יהודה), מועדון טניס, נבחרת שחייה, מועדון קונג פו, מועדון ג'ודו עטור פרסים, וכן מספר אולמות ספורט הנמצאים במספר שכונות. ב-2016 נחנך סקייטפארק לרווחת גולשי הסקייטבורד והרולרבליידס ברחוב רביצקי שבשכונת הוותיקים. בעיר יש כמה בריכות עירוניות, כגון בריכת קריית חינוך והקאנטרי ברחוב בן אליעזר. ב-2020 החלה בנייתו של מגרש בייסבול.
הספרייה העירונית פעילה משנת 1964 במבנה ייחודי שתוכנן על ידי האדריכל נחום זולוטוב.
בבית שמש פועלת החל משנת 2006 קרן "מלכה גיאת". הקרן מעניקה בכל שנה מלגות לסטודנטיות תושבות העיר, בנוסף לתמיכה במוסדות חינוך ותרבות. בשנת 2018 החליטה עיריית בית שמש לקרוא לספרייה העירונית ע"ש מלכה גיאת, לאות הוקרה לפעילות הקרן.
ביולי 2019 נערך בעיר לראשונה אירוע של קהילת הלהט"ב.
חינוך

בתי ספר ממלכתיים וממ"ד:
יסודיים: לוי אשכול, בגין, ז'בוטינסקי, שובו, תל"י יצחק נבון, שלב חינוך מיוחד, חב"ד, עוזיאל, גשר (לשעבר לוין), הראל, צבר, אורות בנים, אורות בנות, אהבת ישראל בנים, אהבת ישראל בנות, ת"ת (דתי לאומי) "מוריה" לבנים ולבנות.
חטיבות ביניים: ברנקו וייס – חטיבת ביניים וחטיבה עליונה.
תיכונים: ברנקו וייס – שש שנתי.
בתי יעקב:
בנות הרמה – רמת בית שמש א'.
פניני חן – רמת בית שמש א'.
בית יעקב הרמה – רמת בית שמש א'.
בית יעקב רמה ג'.
משכנות דעת.
בית יעקב הקריה.
ישיבות ומוסדות ממ"ד תורניים:
ישיבות: ישיבת תורת זאב בראשותו של הרב ברוך סולובייצ'יק, ישיבת אור יהושע [נתיבות התורה] רמת בית שמש א', ישיבת 'באר התורה' רמת בית שמש א', ישיבה גבוהה ליטאית בנשיאות הגר"מ שטרנבוך, ישיבת 'תורת מרדכי' של חסידות ויז'ניץ מונסי, ישיבת 'אהבת ישראל' של חסידות ויז'ניץ, ישיבת חכמי ירושלים, ישיבת אור אפרים, ישיבת 'קניין דעת', ישיבת ברכת שמואל, ישיבת באר המלך, ישיבת אור אליעזר, ישיבת תורת חיים, ישיבת 'זיכרון דוד', ישיבות תומכי תמימים חב"ד, ישיבת אור תורה, ישיבת בית הלוי של תורה ויראה, ישיבת נתיבות התורה, ישיבת חסידי גור 'פני מנחם', ישיבת אהלי יעקב (מבית סולם).
אולפנות: אולפנת עתיד שחר, אולפנת אמי"ת נגה, אולפנת גילה, אולפנת אהבת ישראל
ישיבות תיכוניות: ישיבה תיכונית 'קריית חינוך בית שמש', ישיבה תיכונית שעלי תורה, ישיבה תיכונית עתיד דביר, ישיבה תיכונית אהבת ישראל, ישיבה חרדית־תיכונית 'מאורות', ישיבה חרדית תיכונית 'מתיבתא'
מלבד זאת, קיימים בבית שמש בתי ספר ותיכונים חרדיים כמו בית יעקב, בית יעקב הישן ושיטת זילברמן. בנוסף לבתי הספר, פועל ארגון בשם "מדרשת בית שמש" המארגן פעילויות לתלמידים בנושאי זהות יהודית והיסטוריה של העיר.
חינוך > מסגרות חינוך מיוחד

בעיר פועלים מוסדות ומסגרות לחינוך מיוחד לבעלי מוגבלות שכלית התפתחותית, ביניהם שיח סוד, עזר מציון, סולם ועוד.
חינוך > תנועות נוער

בני עקיבא – פועלים חמישה סניפים: בית שמש מרכז, גבעת שרת, רמת בית שמש, נרקיס, נווה שמיר
עזרא – פועלים ארבעה סניפים: רמת שילה, נופי אביב, סניף יחד, משקפיים
אריאל – פועלים שבעה סניפים: רמת בית שמש א' (בנות), רמת בית שמש א' (בנים), רמת בית שמש ג' (בנות), שיינפלד (בנות), מגדל המים (בנים), נש"ר (נווה שמיר) (בנים), נש"ר (בנות)
הנוער העובד והלומד – קן בית שמש
בית"ר
שבט שורק של תנועת הצופים העבריים – הוקם בשנת 1968 על ידי גדעון לב ארי, שנשלח לבית שמש מטעם תנועת הצופים. בשנת 2006 נסגר השבט עקב בעיות כלכליות אך נפתח שוב ב־2012 בעזרתם של חברי שנת שירות מגרעין תמורה, אשר הפעילו וריכזו אותו. בשנת 2015 הפסיק גרעין תמורה את פעילותו בבית שמש ובמקומו החל את פעילותו גרעין רעים, שמטרתו הקמה וביסוס של שבטים בפריפריה. בעבר היה שבט שורק חלק מהנהגת ירושלים, אך בשנת 2015 עבר להנהגת יהודה, בעת שפוצלה ההנהגה לשתי הנהגות (הנהגת ירושלים – השבטים בירושלים עצמה, והנהגת יהודה – השבטים מסביב לירושלים). כיום פועל שבט שורק כסדרו ופותח את שעריו לחניכים בכיתות ד'–יב'.
חינוך > תנועות נוער > שעלי תורה

בעיר פועל הגרעין הראשון של רשת שעלי תורה (השם גם רומז לשועלי שמשון הקשורים בבית שמש). הגרעין פועל בבית שמש מאז שנת 1988. הגרעין הקים: גני ילדים, בתי ספר יסודיים (אורות בנים ואורות בנות), הישיבה התיכונית שעלי תורה ואולפנת גילה, ובית חם לילדים ונוער. הגרעין מפעיל רשת של הרצאות ומרכז את קליטתם של עולי צרפת בעיר. הגרעין מפעיל ארגון חסד פעיל, וישיבה גבוהה עם כולל אברכים דתי לאומי, הפועלים מאז שנת הלימודים ה'תש"ע (2010).
בריאות

בנוסף למרפאות קהילתיות של כל קופות החולים, ממוקם בעיר בית החולים הדסה בית שמש הפועל כשלוחה של מרכז רפואי הדסה בירושלים, ובעתיד צפוי להפוך לבית חולים עצמאי שיפעל תחת רשת "הדסה". בית החולים צפוי לשרת את 360 אלף תושבי העיר בית שמש ומועצה אזורית מטה יהודה.
ב-26 ביוני 2023, הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה החליטה להפקיד את התוכנית להקמת בית החולים בעיר. על פי התכנון, בית החולים יכיל כ-5 מבנים בני 7 קומות ויכלול בין היתר מעבדות, מחלקות אשפוז, מכונים רפואיים, מלונית, מנחת מסוקים, שטחי מסחר ומרכז הכשרה למתמחים. מלבד זאת, בבית החולים יהיו כ-770 מיטות.
בפברואר 2025 אישרה הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה את התוכנית להקמת בית החולים בעיר.
תחבורה

בשנת 2003 חודשה בבית שמש תחנת רכבת שהייתה קיימת כבר לפני כן, אבל הפסיקה לפעול באמצע שנות התשעים. תחנת הרכבת ממוקמת על הדרך שבין ירושלים לרמלה, ומשם לתל אביב־יפו. לאחר פתיחת הקו הרכבת המהיר בין תל אביב לירושלים, רכבות לא נוסעות עוד מבית שמש לירושלים.
הכביש העיקרי המוביל לבית שמש הוא כביש 38 אשר מחבר אותה וכן יישובים נוספים במועצה אזורית מטה יהודה לכביש 1, במחלף שער הגיא. ב-2013 החלה החברה הלאומית לדרכים בישראל להסב את חלקו הצפוני של הכביש לדו-מסלולי ודו-נתיבי בקטע שבין מחלף שער הגיא לבית שמש בשל עומסי תנועה כבדים. בשלהי שנת 2019 נחנך כביש 38 במתכונתו הרחבה.
שירות האוטובוסים בעיר הופעל בין השנים 2009–2021 על ידי חברת סופרבוס. באוקטובר 2020 זכו חברות תנופה ונתיב אקספרס במכרזים להפעלת קווי התחבורה הציבורית בפרוזדור ירושלים ובית שמש. המעבר לחברות אלה החל בשנת 2021. חברת הבת של נתיב אקספרס בעיר נקראה בית שמש אקספרס. חברה זאת מפעילה את השירות העירוני בעיר וכן שירות בינעירוני לתל אביב ולבני ברק. תנופה מפעילה את השירות מבית שמש לירושלים, קווים מפעילה שירות מהעיר למודיעין עילית, ביתר עלית וליישובים שמסביב לעיר במטה יהודה וגזר, ואפיקים מפעילה שירות מהעיר לאשדוד.
בית שמש מחוברת לרשת הארצית של רכבת ישראל. מהתחנה יוצאת רכבת פעם בשעה לכיוון נתניה, דרך רמלה, לוד, תל אביב והרצליה.
באוקטובר 2020 נחנך בסמוך לעיר מחלף רמת בית שמש, אשר מחבר את השכונות הדרומיות של העיר עם כביש 38.
במשך השנים עלה רעיון להקים קו רכבת קלה אשר יחבר בין העיר לירושלים.
עירייה > ראשי המועצה המקומית

שמואל אביעזר (1953–1955)
מנחם נוימן (1955–1965)
עובד סרי לוי (1965–1967)
עמרם לוק (1967–1978)
יהודה בן זאב (1978–1989)
עירייה > ראשי העירייה

שלום פדידה (1989–1993)
דניאל וקנין (1993–2008)
משה אבוטבול (2008–2018)
עליזה בלוך (2018–2024)
שמואל גרינברג (2024-הווה)
עירייה > חברי מועצת העיר (2024-הווה)

| סיעה | מנדטים |
| --- | --- |
דגל התורה: 5
ש"ס: 4
שלומי אמונים: 3
עיר מאוחדת: 3
אגודת ישראל: 3
הליכוד: 3
הרשימה הכלל חרדית: 2
הבית שלנו: 1
הציונות הדתית: 1
בית שמש בתרבות

יש הטוענים כי על המשלט המשותף, הנמצא בשטח העיר, כתב חיים חפר את השיר היו זמנים, בלחן של משה וילנסקי.
בשנת 1978, החלו צילומי הסרט "בלפר" – שחלקו צולם בבית שמש. העלילה מספרת על שלמה בלפר, ילד חוץ שהגיע לקיבוץ לאחר שאביו ברח מהארץ, רוצה אף הוא ללכת בדרכי אביו שעושה עסקים בוונצואלה. הוא חולם על הרגע שבו אביו ישלח לו כרטיס טיסה, והוא יעזוב את הקיבוץ. בלפר עוזב את הקיבוץ ומגיע לבית שמש, שם הוא נישא לבעלת בוטיק אופנה.
אחד משירי אלבום הבכורה של להקת נושאי המגבעת, "מי רצח את אגנתה פאלסקוג" משנת 1991, נקרא "Live in בית שמש", ומתאר יאוש וחוסר תקווה. השיר הופיע עוד לפני כן בקלטת הדמו הראשונה שלהם, והוקלט מחדש לטובת האלבום.
בשנת 2016 פורסם הסרט "הרבה גוונים של שחור" המתרחש במהלך מערכת הבחירות העירונית של שנת 2014 ומציג את אישים מהקהילה החרדית בעיר לגווניה
בשנת 2018 צולם הסרט "פלאשמוב" – סרט תיעודי על נשות בית שמש שקיימו פלאש מוב במרחב ציבורי בקניון "ביג פאשן" שבעיר.
בשנת 2021 החל ערוץ כאן 11 של תאגיד השידור הישראלי לשדר את סדרת הטלוויזיה "עלומים", שעלילתה הבדיונית מתרחשת ברובה בבית שמש, ומתארת קבוצת נערים בסיכון, חלקם מבצעים פשעים שונים. הסדרה נקראה במקור "ביתשמש", אך ראש עיריית בית שמש, עליזה בלוך, ביקשה מההפקה לשנות את שם הסדרה על מנת שלא לפגוע בשמה של העיר.
גאוגרפיה ואקלים

בבית שמש עוברים כמה נחלים, רובם נחלי אכזב:
נחל שורק – נחל איתן, זורם מצפון לעיר לכיוון מערב.
נחל שמש – חוצה את צפון העיר מערבה, ועובר דרך פארק התפוח ואמפי בית שמש.
נחל ישעי – עובר במרכז העיר וזורם לכיוון מערב.
נחל ימלה – מוצאו בדרום העיר וממשיך משם צפונה לכיוון מרכזה.
נחל ירמות – מוצאו בגבעה עליה הוקמה רמת בית שמש ג'. זורם מערבה דרך פארק ירמות ומשם צפונה לאורך כביש 38.
נחל זנוח – מוצאו במטע, זורם ממזרח לבית שמש לאורך כביש 3855.
| אקלים בבית שמש> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בבית שמש> ינואר.16.9.9.2.128 | אקלים בבית שמש> פברואר.17.6.9.3.116 | אקלים בבית שמש> מרץ.20.4.10.9.67 | אקלים בבית שמש> אפריל.24.7.13.4.15 | אקלים בבית שמש> מאי.28.7.16.4.4 | אקלים בבית שמש> יוני.31.1.19.0 | אקלים בבית שמש> יולי.32.9.21.2.0 | אקלים בבית שמש> אוגוסט.32.9.21.7.0 | אקלים בבית שמש> ספטמבר.31.7.20.7.0.2 | אקלים בבית שמש> אוקטובר.28.7.18.4.14 | אקלים בבית שמש> נובמבר.24.2.14.9.59 | אקלים בבית שמש> דצמבר.19.3.11.3.99 | אקלים בבית שמש> ... |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: Israel Weather
ערים תאומות

ארצות הברית מונסי, ניו יורק, ארצות הברית
ארצות הברית קוקו (אנ'), פלורידה, ארצות הברית
ארצות הברית רמפו (אנ'), ניו יורק, ארצות הברית
ארצות הברית ג'רזי סיטי, ניו ג'רזי, ארצות הברית
הרפובליקה העממית של סין האנגג'ואו, הרפובליקה העממית של סין
הרפובליקה העממית של סין להסה, טיבט, הרפובליקה העממית של סין
בריטניה נוטינגהאם, אנגליה, בריטניה
קרואטיה ספליט, קרואטיה
גרמניה נורדהאוזן, גרמניה
גרמניה פריטז (אנ'), גרמניה
דרום אפריקה יהדות דרום אפריקה, דרום אפריקה (הקהילה היהודית דרך שותפות ביחד)
ראו גם

תל בית שמש
יחיאל בקר

| --- | --- |

פרופ' יחיאל בקר
 לידה:  29 ביוני 1931 בית החולים הדסה (תל אביב)
 פטירה:  9 במרץ 2014 (בגיל 82)
 ענף מדעי:  מיקרוביולוגיה
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 
יחיאל (חיליק) בקר (29 ביוני 1931 – 9 במרץ 2014) היה חוקר בתחומי המיקרוביולוגיה והווירולוגיה ופרופסור מן המניין באוניברסיטה העברית בירושלים.
ביוגרפיה

בקר נולד בבית חולים הדסה (תל אביב) לאסתר לבית תנעזר, ילידת בוברויסק בבלארוס, שעלתה לארץ ב-1924 עם הוריה, ולאלימלך בקר, יליד פרושקוב בפולין, שעלה ארצה ב-1925. כשהיה בקר בן שלוש, עבר עם משפחתו מתל אביב לרמת גן. למד בבית הספר התיכון אהל שם ובשנת לימודיו האחרונה, עם פרוץ מלחמת העצמאות, גויס לצבא ושירת בחיל התותחנים. ב-1949, לאחר החתימה על הסכמי שביתת הנשק, שוחרר מהצבא זמנית לשישה חודשים כדי לסיים את לימודיו התיכוניים.
בשנת 1951 עם תום שירותו הצבאי, כחייל וכקצין תותחנים, החל ללמוד באוניברסיטה העברית בירושלים.
למד לתואר שני במיקרוביולוגיה וביוכימיה. הוא סיים את התואר השני בשנת 1955 ואת עבודת המוסמך שעסקה בחד-תאיים ממשפחת הטריפנוסומים כתב בהנחיית פרופ' שאול אדלר. בשנים 1956–1960 למד לתואר שלישי. את עבודת הדוקטור בווירולוגיה, שעסקה בהשפעת נגיף שיתוק ילדים על חילוף החומרים של תרביות תאי אמניון, כתב בהנחיית פרופ' הנס ברנקופף ופרופ' נתן גרוסוביץ' וסיים אותה בשנת 1960.
לאחר סיום הדוקטורט נסע בשנים 1962–1964 לארצות הברית ושהה תחילה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס ובהמשך בקולג' לרפואה ע"ש איינשטיין בישיבה יוניברסיטי בניו יורק.
עם שובו ארצה התמנה למרצה באוניברסיטה העברית. הוא הקים, במסגרת המחלקה לווירולוגיה, את המעבדה לווירולוגיה מולקולרית, ולאחר מספר שנים הקים את המחלקה לווירולוגיה מולקולרית כמחלקה נפרדת מן המחלקה לווירולוגיה. במשך השנים התמנה לפרופסור חבר ואחר כך לפרופסור מן המניין.
בשנת 1999 פרש מעבודתו באוניברסיטה, אך המשיך לחקור ולפרסם.
במהלך שנות עבודתו הדריך בקר עשרות סטודנטים לתואר שני ולתואר שלישי, ביניהם: תמיר בן-חור, יוסף שילה ואלי שפרכר.
חיים אישיים

היה נשוי למרים (מיריק) לבית רֵכַבִי, מורה בעיסוקה, משנת 1955 ועד למותו. אב לשלושה.
התגורר שנים רבות ברחוב שמריהו לוין בשכונת קריית היובל בירושלים, ובסוף ימיו בשכונת המושבה היוונית.
עבודתו המדעית

בקר נמנה עם הדור השני של חוקרי האוניברסיטה העברית, שפעלו במחצית השנייה של המאה העשרים. בתקופה זו הועמקו הקשרים בין החוקרים בישראל לבין חוקרים במרכזי המחקר העולמיים, ומרכזי המחקר המעטים והקטנים שהיו בישראל נעשו לחלק לגיטימי ומרכזי במחקר העולמי.
בתקופה זו גם עלתה חשיבות המחקר המולקולרי, שארצות הברית שלטה בו, ובקר היה מחלוצי שיתוף הפעולה הבינלאומי הזה, החל בשנים 1962–1964, כשנסע לבוסטון וניו יורק (עם סיום לימודיו לתואר שלישי). בקר השתתף במחקרים עם מדענים, שהיו אז בראשית דרכם, מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT) ומבית הספר לרפואה ע"ש אלברט איינשטיין בישיבה יוניברסיטי, וכמו בקר עצמו, הפכו בהמשך למובילים בתחומי מחקרם האקדמי העולמי.
בשובו מארצות הברית החל בקר לקדם מחקרים נוספים באוניברסיטה העברית ויצר שיתופי פעולה רבים בארצות אירופה ובכנסים בינלאומיים רבים. הוא הקים את 'המעבדה לווירולוגיה מולקולרית' במסגרת 'המחלקה לווירולוגיה' באוניברסיטה העברית, צירף למעבדה קבוצה של תלמידי מחקר ובקורסים חדשים בביולוגיה מולקולרית שהוכנו בה, השתלמו סטודנטים מאוניברסיטאות בארץ ומחו"ל, והוא הוזמן למוקדי מחקר ולכינוסים רבים בעולם, להרצות על מחקריו החדשניים. בעזרת תלמידיו פיתח בקר מחקרים בנושאים שונים והם פורסמו בכתבי עת מדעיים בארצות רבות בעולם וזכו להערכה עולמית. המחלקה הפכה למרכז מחקר בינלאומי ומדענים רבים ביקשו ללמוד את השיטות המחקריות ואת השיטות הממוחשבות שפותחו בירושלים. בנוסף, בקר יזם והקים בשנת 1987 כתב עת מדעי בינלאומי חשוב - Virus Genes - שהוא היה אחד משני עורכיו הראשיים (יחד עם גוֹלַמֶרְזָה דַרַאי), מהקמתו ועד תום העשור הראשון של המאה ה-21.
בין פעולותיו הבינלאומיות יש לציין גם את הקמת בית הספר הבינלאומי "מדע למען שלום" בשיתוף אונסק"ו והאוניברסיטה העברית.
פרסומיו

בקר פרסם במהלך השנים עשרות מאמרים מדעיים בתחום עיסוקו וכתב 6 ספרים מדעיים. להלן כמה מפרסומיו:
פרסומיו > אוטוביוגרפיה

יחיאל בקר, פרקי חיי: וירולוגיה כדרך חיים, ירושלים, נור, 2010.
פרסומיו > מאמר היסטורי

יחיאל בקר, "התפתחות המכון למיקרוביולוגיה באוניברסיטה העברית - 1924-1948", בקובץ: חגית לבסקי (עורכת), תולדות האוניברסיטה העברית בירושלים: התעצמות אקדמית תוך מאבק לאומי, ירושלים, הוצאת מאגנס, תשס"ט, עמ' 188–216.
פרסומיו > ספרים בעברית

יחיאל בקר, נגיפים כמולקולות: תהליכים מולקולריים בהתרבות נגיפים בתאי בעלי חיים, ירושלים, אקדמון, 1968 (הספר הראשון שיצא לאור בעברית בנושא וירולוגיה מולקולרית).
יחיאל בקר, פרקים בתורת הנגיפים, האוניברסיטה המשודרת/גלי צה"ל, 1981
יחיאל בקר, מדע הנגיפים בעידן האיידס, האוניברסיטה המשודרת/גלי צה"ל, 1991
שני הספרים בהוצאת האוניברסיטה המשודרת היו במשך שנים רבות חומר לימוד לתלמידי תיכון במגמה הביולוגית ולסטודנטים במיקרוביולוגיה בתחילת דרכם.
פרסומיו > ספרים באנגלית

Yechiel Becker, The Agent of Trachoma: Recent Studies in Biology, Biochemistry and Immunology of a Prokaryotic Obligate Parasite of Eukaryotes, Monographs in Virology, No. 7, Basel, S. Krager, 1974.
Yechiel Becker, Mode of Action and Chemoterapy of Viral Infection of Man, Monographs in Virology, No. 11, Basel, S. Krager, 1976.
Yechiel Becker, Molecular and Medical aspects of Disease - Causing Viruses in Man and Animals, The Hague, Martinus Neihoff, 1983. (ספר לימוד בווירולוגיה מולקולרית)
פרסומיו > מאמרים נבחרים

Becker, Yechiel (2006). "Respiratory syncytial virus (RSV) evades the human adaptive immune system by skewing the Th1/Th2 cytokine balance toward increased levels of Th2 cytokines and IgE, markers of allergy - a review". Virus genes. 33: 235–252.
Becker, Yechiel (2004). "The Changes in the T helper 1 (Th1) and T helper 2 (Th2) Cytokine Balance During HIV-1 Infection are Indicative of an Allergic Response to Viral Proteins that may be Reversed by Th2 Cytokine Inhibitors and Immune Response Modifiers – a Review and Hypothesis". Virus genes. 28: 5–18.
Gilden, Donald H.; Vafai, Abbas; Shtram, Yehuda; Becker, Yechiel; Devlin, Mary; Wellish, Mary (1983). "Varicella-zoster virus DNA in human sensory ganglia". Nature. 306: 478–480.
הערות שוליים

↑  פרופ' יחיאל בקר ז"ל, באתר אבלים, ‏10 במרץ 2014
↑  בכתיבת הערך השתמשתי בעיקר בספרו האוטוביוגרפי של יחיאל בקר, פרקי חיי - וירולוגיה כדרך חיים, הוצאת נור, 2010.
↑  יחיאל בקר, השפעת נגיף שיתוק ילדים על חילוף החומרים של תרביות תאי אמניון (דיסרטציה), ירושלים: האוניברסיטה העברית, תש"ך
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258195605171  BIBSYS: 90892000  BnF: cb12588807h (data)  ISNI: 0000 0000 8163 809X  LCCN: n82053150  NKC: xx0174574  NTA: 069386757  SUDOC: 056741499  VIAF: 91251217   WorldCat (עם VIAF): 91251217
איימי ויינהאוס

| --- | --- |

איימי ויינהאוס ביוני 2007
 לידה:  14 בספטמבר 1983 לונדון, הממלכה המאוחדת
 פטירה:  23 ביולי 2011 (בגיל 27) לונדון, הממלכה המאוחדת
 שם לידה:  איימי ג'ייד ויינהאוס
 מקום קבורה:  אדג'וור 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  2003–2011 (כ־8 שנים)
 מקום לימודים:  בית הספר למשחק של סילביה יאנג, Ashmole Academy, Bourne Grammar School, The Mount, Mill Hill International, מכללת בריט לאמנויות הבמה 
 סוגה:  R&B, סול, ג'אז
 סוג קול:  מצו-סופרן
 שפה מועדפת:  אנגלית, אנגלית בריטית 
 כלי נגינה:  גיטרה
 חברת תקליטים:  יוניברסל מיוזיק גרופ • ריפבליק
 שיתופי פעולה בולטים:  טוני בנט, נאז, מארק רונסון
 בן או בת זוג:  Blake Fielder-Civil (2007–2009)  אלכס קלייר (2006–2007) Reg Traviss (2010–2011) 
 פרסים והוקרה:  פרס גראמי לתגלית השנה (2008) 
 http://www.Amywinehouse.com
 פרופיל ב-IMDb
 
איימי ג'ייד ויינהאוס (באנגלית: Amy Jade Winehouse;‏ 14 בספטמבר 1983 – 23 ביולי 2011) הייתה זמרת-יוצרת יהודייה-בריטית, שהתפרסמה בזכות סגנונה האקלקטי, הכולל תערובת של ז'אנרים רבים, בהם סול, סקא, ג'אז, ורית'ם אנד בלוז.
אלבומה הראשון של ויינהאוס, Frank, הצליח למדי, הן מסחרית והן בקרב המבקרים במולדתה, הממלכה המאוחדת. האלבום גם היה מועמד לפרס מרקיורי. אלבומה השני, Back to Black, שיצא ב-2006, הוביל לחמש זכיות בפרס גראמי והפך אותה לאמנית הבריטית הראשונה שזכתה בחמישה פרסי גראמי, כולל שלושה מתוך הארבעה הגדולים: "תגלית השנה", "הקלטת השנה" ו"שיר השנה". ב-14 בפברואר 2007 זכתה בפרס המוזיקה הבריטית בקטגוריית "הזמרת הבריטית הטובה ביותר".
ויינהאוס נפטרה בביתה בקמדן טאון שבלונדון ב-23 ביולי 2011 מהרעלת אלכוהול.
קריירה והצלחה בינלאומית

אלבום הבכורה של ויינהאוס, Frank, יצא ב-20 באוקטובר 2003. שירים רבים באלבום כללו השפעות ג'אז. מלבד שני שירים שהם גרסת כיסוי, כל שירי האלבום נכתבו בשיתוף עם ויינהאוס. האלבום קיבל ביקורות חיוביות, וקולה הושווה לקולותיהן של שרה ווהן, מייסי גריי ואחרות. האלבום הגיע לפלטינה והיה מועמד למספר פרסי מרקיורי. לאחר יציאתו של האלבום טענה ויינהאוס כי "היא הייתה רק 80 אחוז מאחורי האלבום" ושחברת התקליטים הכלילה באלבום שירים שלא אהבה. אחרי יציאת האלבום היא ציינה בראיון "אני לא יכולה להקשיב לאלבום 'פרנק' יותר, ואף פעם בעצם לא הייתי מסוגלת". מהאלבום יצאו הסינגלים "Take the Box", ו-"Stronger Than Me" שזכו להצלחה נאה, הסינגל הכפול "In My Bed"\"You Sent Me Flying", שזכה להצלחה מועטה, והסינגל הכפול האחרון "Fuck Me Pumps"\"Help Yourself" שזכה להצלחה מועטה גם כן.
ב-2006 יצא אלבומה השני של ויינהאוס, Back to Black, שזכה להצלחה גדולה באמריקה ובריטניה, וזכה בחמישה פרסי גראמי. בנוסף, האלבום הגיע לתואר הפלטינה המחומשת בממלכה המאוחדת, מה שהפך אותו לאלבום הנמכר ביותר לשנת 2007. האלבום הוליד כמה סינגלים, הסינגל הראשון והמצליח ביותר בקריירה של ויינהאוס מבחינה מסחרית הוא "Rehab", שיצא ב-23 באוקטובר 2006 והגיע למספר 9 במצעד הבילבורד, היה ללהיט בינלאומי וכן היה לשיר ההיכר שלה. הסינגל השני, "You Know I'm No Good", יצא ב-8 בינואר 2007, והגיע למספר 18 במצעד הסינגלים הבריטי. הסינגל השלישי הוא "Back to Black", שיצא בממלכה המאוחדת ב-30 באפריל 2007, והגיע למקום ה-25 במצעד הסינגלים הבריטי וזכה גם הוא להצלחה בין-לאומית. שני הסינגלים הנוספים מהאלבום הם: "Tears Dry on Their Own" (שהיה ללהיט טופ 20 בממלכה המאוחדת והגיע למעמד כסף על מכירות של למעלה מ-200,000 עותקים) ו"Love Is a Losing Game" (שאף על פי שהיה הסינגל הכי פחות מצליח מהאלבום עדיין זכה להצלחה יחסית כשנכנס לטופ 40 גם בממלכה המאוחדת וגם באירלנד). האלבום כולל גם בונוסים מהופעות של ויינהאוס ואת השיר "Valerie". האלבום זכה לביקורות טובות וחיוביות רבות ומבקרים רבים שיבחו אותו.
ב-23 ביולי 2008 הוצגה בובת שעווה בדמותה ויינהאוס במוזיאון "מאדאם טוסו" בלונדון. ב-2010 החלה לעבוד על האלבום השלישי שלה, אשר אמור היה לצאת לאור במחצית הראשונה של 2011. יציאת האלבום נדחתה עקב ניסיונותיה הכושלים להיגמל מהשימוש בסמים ולהתפנות לעבודה על האלבום. לאחר מכן הופיעה חמש הופעות בברזיל, ב-8 עד 15 בינואר, ובהופעות שרה גרסאות כיסוי חדשות ואת השירים הישנים מאלבומה השני Back to Black. את הופעותיה בברזיל חיממו ג'אנל מונה ומאייר הות'ורן (אנ'). ב-11 בפברואר 2011, ויינהאוס קיצרה הופעה בדובאי בעקבות בוז מהקהל. ויינהאוס דיווחה כי היא הייתה עייפה, מוסחת ושיכורה במהלך ההופעה.
בשנת 2011 החלה להתעסק בתחום האופנה. היא עיצבה כמה תלבושות אשר נמכרות בכמה חנויות בעולם. ב-18 ביוני 2011, כחודש לפני מותה, הופיעה ויינהאוס בבלגרד, בהופעה שהתפרסמה משום שלא הצליחה לשיר את שיריה. ניכר היה כי הייתה בהשפעת סמים או אלכוהול, אך לא התאפשר לה לרדת מהבמה עד תום ההופעה. ב-20 ביולי 2011, כשלושה ימים לפני מותה, הופיעה ויינהאוס עם בת הסנדקות שלה, דיון ברומפילד ולהקת הוונטד בקמדן, לונדון. הופעה זו הייתה הופעתה האחרונה של ויינהאוס בציבור.
קריירה והצלחה בינלאומית > Lioness: Hidden Treasures

ב-14 בספטמבר 2011, יום הולדתה ה-28 של ויינהאוס, פורסמה הקלטתה האחרונה, דואט עם הזמר טוני בנט. ויינהאוס ובנט הקליטו את השיר "Body & Soul" במרץ 2011, כארבעה חודשים לפני מותה. לשיר יצא קליפ, ובו נראים ויינהאוס ובנט מקליטים. חלק ממנו הוצג לעיני הקהל והתקשורת במהלך פינת כבוד שבוצעה בטקס ה-VMA של שנת 2011 לוויינהאוס, ובה נאמרו דברים מפי ראסל בראנד, טוני בנט (יחד עם ההצצה לקליפ) וביצוע כיסוי לשיר "Valerie" של מארק רונסון באירוח ויינהאוס על ידי ברונו מארס. ב-2 בדצמבר יצא לאור האלבום האחרון של איימי, Lioness: Hidden Treasures.
הנצחה

בשנת 2014, נחשף פסלה של איימי ויינהאוס. הפסל נוצר בידי האמן הבריטי סקוט איטון באותה שנה, כאות מחווה עבור הזמרת שנפטרה ב-23 ביולי 2011. הסקירות של הפסל היו חיוביות, אם כי אחד הפרשנים אמר כי הוא "מעוצב ככל הנראה בדיוק כמו ויינהאוס". אביה של ויינהאוס אף ציין כי "הפסל מראה בדיוק את ויינהאוס בתנוחה היפה ביותר שאפשר לפסל... אנחנו באמת מקווים שהאוהדים של איימי אוהבים את הפסל", ואמה הוסיפה ואמרה כי "אני מרוצה מהדרך שבה הפסל התברר. אתה יכול לראות בבירור שזו איימי [...] קמדן הוא המקום של איימי, לשם היא שייכת."
בתאריך יום ההולדת שהתקיים בשנה שבה נפטרה ויינהאוס (14 בספטמבר), הוריה הקימו את קרן איימי ויינהאוס (אנ'), לזכרה. הקרן מתמקדת בעזרה לאנשים, כנגד אלכוהול, סמים, וכו'. בקרן תומכים אנשים רבים, וביניהם גם השחקנית הבריטית, ברברה וינדזור. במאי 2015, יצא הסרט "איימי" המציג ראיונות וקטעי צילום של ויינהאוס מצעירותה עד מותה. עם הסרט יצא גם הפסקול באותו השם, Amy. בנובמבר 2018, יצא הסרט "איימי ויינהאוס: בחזרה אל השחור", שהתמקד בעיקר באלבומה המצליח Back to Black, שהפך לאחד מהאלבומים הנמכרים ביותר בכל הזמנים, וזכה ב-5 פרסי גראמי בערב אחד. להקת גרין דיי הוציאה שיר המוקדש לוינהאוס בשם "Amy" אותו כתב סולן גרין דיי, בילי ג'ו ארמסטרונג, מספר שבועות לאחר מותה. השיר יצא כחלק מהאלבום, ¡Dos!.
הנצחה > סיבוב ההופעות הולוגרמי

ב-11 באוקטובר 2018, אביה של איימי ויינהאוס, מיץ' ויינהאוס, הודיע כי סיבוב הופעות הולוגרמי של איימי עתיד להתקיים ברחבי העולם. סיבוב ההופעות חל בסוף שנת 2019, והציג הולוגרמה של איימי ויינהאוס, לה התלוותה להקת רקע. מיץ' גם אמר כי: "לראות אותה שוב זה משהו מיוחד, שבאמת לא ניתן לנסח במילים. המוזיקה של הבת שלי נגעה בחייהם של מיליוני אנשים, והמורשת שלה תימשך בדרך חדשנית ופורצת". בנוסף לכך, סיבוב ההופעות גייס כספים עבור עמותת איימי ויינהאוס.
הנצחה > הסרט Back to Black

באפריל 2024 יצא הסרט Back to Black, סרט דרמה ביוגרפי המבוסס על חייה בכיכובה של מריסה אבלה.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2003: Frank
2006: Back to Black
דיסקוגרפיה > אלבומים שלאחר המוות

2011: Lioness: Hidden Treasures
2012: Amy Winehouse at the BBC