stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מתקפת הטרור באוניברסיטת גאריסה בקניה
הערות שוליים

1 2 3 4  Kenya attack: Garissa University assault 'killed 147', BBC, April 2, 2015
↑  רויטרס, למרות החשש מא-שבאב, באוניברסיטה שהותקפה בקניה הוצבו רק שני מאבטחים, באתר הארץ, 4 באפריל 2015
1 2  Charles Onyango-Obbo, The Shabab’s Horrifying Resurgence, The New York Times, April 3, 2015
↑  Jeffery Gettleman, "Come Out and Live, Shabab Told Kenya Students. It Was a Lie.", The New York Times, April 3, 2015
↑  Fred Mukinda, Shame of slow response in 15-hour campus terror, Daily Nation, April 4 2015
↑  Kenya al-Shabab attack: Security questions as dead mourned, BBC, 4 April 2015
↑  Peter Bergen and Courtney Schuster, A weakened Al-Shabaab lashes out, CNN, April 3, 2015
↑  AP, קניה: אחד המחבלים - בן של בכיר ממשל, באתר ynet, 5 באפריל 2015
1 2  AP, טבח בקניה: יומיים בארון, שתתה קרם גוף, באתר ynet, 4 באפריל 2015
↑  Reuters, Kenya Arrests Five Over Deadly al Shabaab Attack on University, NewsWeek, 4 April 2015
↑  Wanted for Kenya attack in Garissa: Who is Mohamed Kuno?, BBC, April 2, 2015
↑  Kenya: Eight Charged With Disobeying Curfew, AllAfrica, 8 April 2015
↑  בתגובה לטבח: קניה הפציצה מחנות של א-שבאב בסומליה, באתר וואלה, 6 באפריל 2015.
ניסוי הרשי-צ'ייס

סקירה של הניסוי
סכמה של הבקטריופאג' T2 phage
ניסוי הרשי-צ'ייס הוא שורה של ניסויים שערכו אלפרד הרשי (Alfred Day Hershey) ומרת'ה צ'ייס (Martha Cowles Chase) ב-1952 שאישרו שה-DNA הוא חומר תורשתי, כפי שהופגן לראשונה על ידי ניסוי איוורי-מקלאוד-מקארתי ב-1944. ה-DNA היה מוכר היטב לביולוגים מ-1869, אך עד אז סברו רובם כי חלבונים הם שנושאים את המידע המשמש לתורשה.
הרשי וצ'ייס ערכו את ניסוייהם על הבקטריופאג' Enterobacteria phage T2 (או בקיצור T2 phage), סוג של נגיף שמבנהו פוענח זמן קצר לפני כן באמצעות מיקרוסקופ אלקטרוני. מבנה הבקטריופאג' פשוט והוא בנוי ממעטפת חלבון המכילה את החומר התורשתי. הבקטריופאג' תוקף חיידקים באמצעות היצמדות לממברנה החיצונית שלהם והזרקת החומר התורשתי שלו לתוכם, ובכך גורם למנגנון התורשה של החיידק לייצר עוד נגיפים, כשהוא מותיר את מעטפת החלבון הריקה דבוקה לחיידק.
בניסוי הראשון, הם סימנו את ה-DNA של הבקטריופאג'ים בזרחן רדיואקטיבי (P32), יסוד הקיים ב-DNA, אבל לא באף אחת מ-20 חומצות האמינו, אבני הבניין של החלבונים. הם אפשרו לבקטריופאג'ים לתקוף את החיידק Escherichia coli (או בקיצור E.coli), ואז הסירו את מעטפות החלבון מהתאים שהותקפו באמצעות בלנדר וצנטריפוגה. הם מצאו כי הסמן הרדיואקטיבי היה קיים רק בתוך תאי החיידקים ולא בקליפת החלבון.
בניסוי השני הם סימנו את הבקטריופאג'ים באמצעות גופרית רדיואקטיבית (S35), יסוד הקיים בחומצות האמינו ציסטאין ומתיונין, אבל לא ב-DNA. לאחר ההפרדה, נמצאו הסמן הרדיואקטיבי במעטפות החלבון בלבד, אך לא בחיידק הנגוע, ובכך אישרו כי החומר התורשתי הגורם לחיידק להידבק הוא DNA.
ב-1969 זכה הרשי בפרס נובל לפיזיולוגיה ולרפואה בשל "תגליותיו בקשר למבנה התורשתי של נגיפים".
ראו גם

ניסוי גריפית'
נישפין

| --- | --- |
סמל נישפיןסמל נישפין

 מדינה:  שוודיה שוודיה
 מחוז:  סדרמנלנד
 תאריך ייסוד:  1187 
 שטח:  1,830 הקטאר
 גובה:  20 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  38,780 (31 בדצמבר 2020)
  ‑ צפיפות:  2,225 נפש לקמ"ר
 קואורדינטות:  58°45′30″N 17°01′06″E﻿ / ﻿58.758237101014°N 17.018465817262°E﻿ / 58.758237101014; 17.018465817262 
 אזור זמן:  UTC+2
 https://www.nykoping.se/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת שוודיה מוגדלת) סטוקהולם אופסלה גטבורג האלמסטד מאלמה קרלסקרונה אומאו יבלה קירונה קרלסטד ויסבי נורווגיה פינלנד לטביה ליטא אסטוניה דנמרק האוקיינוס האטלנטי  הים הבלטי נישפין(למפת שוודיה רגילה) סטוקהולם אופסלה גטבורג האלמסטד מאלמה קרלסקרונה אומאו יבלה קירונה קרלסטד ויסבי נורווגיה פינלנד לטביה ליטא אסטוניה דנמרק האוקיינוס האטלנטי  הים הבלטי נישפין(למפת מחוז סדרמנלנד רגילה) מלארן אסקילסטונה פלין גניסטה קטרינהולם סטרנגנס טרוסה וינאוקר הים הבלטי  אסטרייטלנד ייל. ארב. וסטמנלנד אופסלה סטוקהולםנישפין(למפת מחוז סדרמנלנד מוגדלת) מלארן אסקילסטונה פלין גניסטה קטרינהולם סטרנגנס טרוסה וינאוקר הים הבלטי  אסטרייטלנד יילמרן ארברו וסטמנלנד אופסלה סטוקהולםנישפין  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נישפין (בשוודית: Nyköping) היא עיירה במחוז סדרמנלנד שבשוודיה. נישפין היא בירת מחוז סדרמנלנד. העיירה ממוקמת בסמוך לחוף הים הבלטי, כ-100 קילומטרים דרומית-מערבית לסטוקהולם.
נכון ל-2018 כללה העיירה 32,759 תושבים. העיירה משתרעת על פני 15.1 קמ"ר.
במאה ה-16 נישפין שימשה כמקום מגוריו של מלך שוודיה קרל התשיעי.
האטרקציה המרכזית של העיירה היא טירת נישפין (אנ') שבנייתה החלה בסוף המאה ה-12.
שדה התעופה סטוקהולם-סקווסטה (אנ') ממוקם כ-7 קילומטרים מהעיירה. זהו שדה התעופה השלישי בגודלו בשוודיה מבחינת תנועת נוסעים.
ערים תאומות

רוסיה ויבורג, רוסיה
מקיטה

ערך זה עוסק בחברה יפנית לייצור כלי עבודה. אם התכוונתם לדמות מזיכיון האנימה "דרגון בול", ראו .
| --- | --- |


 נתונים כלליים
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בטוקיו (6586) 
 תקופת הפעילות:  1915–הווה (כ־109 שנים) 
 מיקום המטה:  אנג'ו 
 מוצרים עיקריים:  כלי עבודה חשמליים 
 עובדים:  16,424 (נכון ל־2019) 
  
 www.makita.co.jp
 
מסור עגול, עם ידית אחורית
מסור "ג'יגסו" (jigsaw) עם סוללה נטענת חזקה 4.0Ah
מקיטה (ביפנית: マキタ株式会社, באנגלית: Makita Corporation,‏ TYO: 6586) הוא תאגיד יפני ויצרן של כלי עבודה חשמליים. תאגיד מקיטה נוסד ב-21 במרץ 1915, ומטהו שוכן באנג'ו, יפן. באחריות התאגיד ישנם מפעלים בברזיל, סין, יפן, מקסיקו, רומניה, בריטניה, גרמניה, דובאי, תאילנד וארצות הברית. בשנת 2012 המכירות השנתיות עמדו על 2.9 מיליארד דולר.
היסטוריה

במרץ 1915 ייסד מוסאבורו מקיטה (נולד בשנת 1893) את "מפעלי החשמל של מקיטה" בנגויה, איצ'י, יפן והחל למכור ולתקן ציוד תאורה, מנועים ושנאים. בשנת 1958, מקיטה שיווקה מקצוע חשמלי נייד ביפן והפכה ליצרן כלי חשמל בשנה שלאחר מכן. באפריל 1969 הם הציגו את המקדחה המופעלת באמצעות סוללה 6500D (כלי החשמל הנטען הראשון). בדצמבר 1978 הם השיקו את המקדחה הנטענת 6010D (הכלי הראשון שהשתמש בסוללות קדמיום ניקל). באוגוסט 1997 הוצגה מקדחה-מברגה נטענת 6213D בתערוכת החומרה בשיקגו (כלי הסוללה הראשון של ניקל הידריד). בפברואר 2005 הושק ה-TD130D (כלי סוללת הליתיום-יון הראשון).
מקיטה מוציאה רבים מכלי החשמל שלה בתיבות אריזה תואמות של Systainer. בשנת 2011 מקיטה רשמה עיצוב עבור גרסת "מקפאק" משלה על שם יוז'י יאמאמוטו וקייוזומי קוקאווה.
הערות שוליים

↑  "Profile". Makita. 2019-03-31. נבדק ב-2019-08-14.
↑  "A Global Brand". Makita. נבדק ב-2019-08-14.
↑  "Share holders". Makita. 2019-04-21. נבדק ב-2019-11-05.
↑  "History". Makita. ביוני 2017. נבדק ב-2019-08-14. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 1778 9175
נורמלי (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |
 סוגה:  דרמה
 יוצרים:  ליאור דיין אסף קורמן
 כותבים:  ליאור דיין אסף קורמן שירלי מושיוף
 בימוי:  אסף קורמן
 שחקנים:  רועי ניק רמי הויברגר קרוליין לנגפורד לירון בן שלוש זאב שצקי
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית
 מספר פרקים:  8
 הפקה
 חברת הפקה:  דורי מדיה דרסט
 מוזיקה:  גיא בן עמי
 אורך פרק:  35 דקות
 שידור
 רשת שידור בישראל:  HOT 3
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
נורמלי היא סדרת דרמה ישראלית, שעלתה לשידור ב-3 בנובמבר 2020. את הסדרה יצרו ליאור דיין ואסף קורמן, והאחרון גם הופקד על בימויה.
הסדרה היא בהשראת סיפורו האמיתי של ליאור דיין, אותו מגלם רועי ניק.
עלילה

הסדרה מציגה את סיפורו של נעם אשכנזי (רועי ניק), עיתונאי צעיר בן 25 שלקה בהתקף פראנויה קשה, לאחר שהסניף יותר מדי כדורי ריטלין שקנה מנערים בתיכון. הוא מוצא עצמו מאושפז במחלקה סגורה, שם הוא נאלץ להתמודד לראשונה עם סביבה זרה שכוללת אנשים קיצוניים וחוקים נוקשים. במחלקה הפסיכיאטרית הוא גם מוצא לראשונה אנשים שיכולים להבין ולקבל אותו כפי שהוא, מה שגורם לו להאמין שהוא מצא את המקום שהוא יכול להרגיש בו שייך. אלא שלמחלקה, ולצוות הרפואי שלה, חוקים משלהם.
צוות השחקנים

| דמות | שחקנ/ית | תיאור | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| נעם אשכנזי | רועי ניק | בן דמותו של ליאור דיין. עיתונאי צעיר שמאושפז במחלקה פסיכיאטרית |  |
| אודי אשכנזי | רמי הויברגר | בן דמותו של אסי דיין, עיתונאי וסופר מוערך. אביו של נעם |  |
| אמא של נעם | קרוליין לנגפורד | אמו של נעם |  |
| ד"ר זרובסקי | לירון בן-שלוש | הפסיכיאטרית המלווה של נעם |  |
| האחות גילה | ורדה בן חור | האחות הראשית במחלקה |  |
| האחות רינת ניר - פז | מורן ארביב | אחות במחלקה |  |
| יואל | זאב שצקי | מאושפז במחקלה על רקע הפרעת פוסט טראומה, השותף לחדר של נעם. |  |
| חלי | לי גילת | מאושפזת במחלקה על רקע הפרעה דו-קוטבית |  |
| קארין מימון | שירז לנציאנו | מאושפזת במחלקה על רקע הפרעת אישיות גבולית |  |
| עטייה | עמרי דוד | מאושפז במחלקה על רקע OCD פסיכוטי |  |
| יקיר | אלי מנשה | מאושפז במחלקה על רקע סינדרום ירושלים והפרעה סכיזואפקטיבית |  |
| משה "מלך המשיח" | אהרן טרייטל | מאושפז במחלקה על רקע סינדרום ירושלים וסכיזופרניה |  |
| רונן | ויקטור חיים בובלי | מאושפז במחלקה על רקע סכיזופרניה |  |
| תמר המלצרית | תמר יופה |  |  |
| רני סילבר | שי גולדן | העורך בעיתון שבו נעם עובד |  |
| תומר העיתונאי | עומר עציון | עיתונאי בעיתון שבו נעם עובד |  |
| פרופסור פורת | נתן סגן כהן | מנהל המחלקה הפסיכיאטרית |  |
הפקה

ב-2020 הסדרה השתתפה בפסטיבל Séries Mania.
הצילומים לסדרה הסתיימו ב-10 בספטמבר 2019.
הערות שוליים

1 2  HOT מציגה את הסדרות החדשות של 2020, באתר ‏מאקו‏, 25 בפברואר 2020
1 2  רונן מנדזיצקי, אלו סדרות המקור של HOT לשנת 2020, באתר גאדג'טי, ‏25 בפברואר 2020
↑   איתי שטרן, הסדרה "שעת נעילה" תתחרה בפסטיבל "סירייס מאניה", באתר הארץ, 19 בפברואר 2020
1 2  הסדרות של HOT ל-2020, באתר magazine.hot
↑  normali_hot, בפסטיבל Series Mania היוקרתי!, באתר Instagram, ‏פברואר 2020
↑  ערן סויסה, מה עשה רמי הויברגר באמבולנס?, באתר ישראל היום, ‏11 בספטמבר 2019
ניאגרה-און-דה-לייק

| --- | --- |
סמל ניאגרה-און-דה-לייקסמל ניאגרה-און-דה-לייק

 מדינה:  קנדה קנדה
 פרובינציה:  אונטריו אונטריו
 תאריך ייסוד:  1781
 שטח:  132.83 קמ"ר
 גובה:  82 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  14,000
 קואורדינטות:  43°15′19″N 79°04′18″W﻿ / ﻿43.255278°N 79.071667°W﻿ / 43.255278; -79.071667
 אזור זמן:  אזור זמן מזרחי
 http://notl.org
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קנדה מוגדלת) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי ניאגרה-און-דה-לייק(למפת קנדה רגילה) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי ניאגרה-און-דה-לייק(למפת אונטריו רגילה) טורונטו אוטווה מיסיסוגה וינדזור ת'אנדר ביי טימינס קנורה גרייטר סדברי מניטובה קוויבק ארצות הברית מפרץ הדסוןניאגרה-און-דה-לייק(למפת אונטריו מוגדלת) טורונטו אוטווה מיסיסוגה וינדזור ת'אנדר ביי טימינס קנורה גרייטר סדברי מניטובה קוויבק ארצות הברית מפרץ הדסוןניאגרה-און-דה-לייק  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
ניאגרה-און-דה-לייק  (באנגלית: Niagara-on-the-Lake) היא עיירה באזור ניאגרה באונטריו שבקנדה. העיירה קרובה למפלי ניאגרה ומושכת תיירים רבים לרחובותיה הציוריים וההיסטוריים. העיירה משופעת במוזיאונים המתארים את ראשיתה החל מסוף המאה ה-18. יש בה שפע של גלריות לאמנות, חנויות מעוצבות ובתי מלון.
בעיירה מתקיים מדי שנה פסטיבל תיאטרון ידוע בו מוצגים מחזותיו של ג'ורג' ברנרד שו. המחזות מוצגים החל מאפריל ועד לנובמבר בשלושה תיאטראות במרכז העיר.
היסטוריה

העיירה נוסדה בשנת 1781, קרוב לנקודת המפגש בין ימת אונטריו לבין נהר ניאגרה, בשם בטלרסבורג על ידי לויאליסטים ששמרו אמונים לבריטניה בזמן מלחמת העצמאות האמריקנית. בשנת 1792 שונה שמה לניוארק והיא הייתה לבירה הראשונה של "קנדה העליונה" (כיום אונטריו). בשנת 1796 הועברה הבירה ליורק (כיום טורונטו). שנה אחר כך שונה שמה לניאגרה. בסוף המאה ה-19 הוחל השימוש בשם ניאגרה-און-דה-לייק כדי להבחין בינה לבין היישוב הצמוד למפלי ניאגרה (Niagara Falls, Ontario).
כרכרת סוסים בניאגרה און-דה-לייק
ניסוי מיליקן

סכמה של הניסוי
ניסוי מיליקן או ניסוי טיפת השמן הוא ניסוי פורץ דרך בפיזיקה, שערך רוברט מיליקן בשנת 1909, כדי לכמת את המטען החשמלי של אלקטרון יחיד.
מערכת הניסוי

לצורך הניסוי בנה מיליקן מערכת אשר פלטה מתוך נחיר קטן טיפות שמן זעירות בגודל אחיד. מקצת הטיפות נטענו במטען חשמלי כתוצאה מהחיכוך שנוצר בעת פליטתן מהנחיר. טיפות השמן חדרו דרך חריץ קטן למרווח בין שתי אלקטרודות, שבו שרר שדה חשמלי אחיד.
הניסוי התבסס על יצירת איזון עדין בין כוח הכבידה והכוח החשמלי, אשר פעלו על טיפות השמן הטעונות במטען חשמלי באופן אשר יגרום להן לנוע במהירות קבועה, ללא תאוצה. מסתן של טיפות השמן הייתה ידועה על בסיס גודלן וצפיפותן והופעל עליהן שדה חשמלי בעוצמה ידועה גם כן, כך שניתן היה לחשב על בסיס נתונים אלו את מטענה של הטיפה בדיוק רב. הניסוי חשף כי המטען הנמדד היה תמיד כפולה של מספר קבוע ומכך הסיק מיליקן כי מספר זה הוא מטענו של אלקטרון בודד, שהוערך בניסוי כ-‎1.5924×10-19‎ קולון, דיוק של אחוז לעומת ההערכה כיום - ‎1.602×10-19‎ קולון (יחידת SI למטען חשמלי).
הניסוי היה בעל השפעה מכרעת על התפתחות מכניקת הקוונטים ופיזיקת החלקיקים. בשנת 1923 זכה מיליקן בפרס נובל לפיזיקה בעבור ניסוי זה.
נובוזיבקוב

נוֹבוֹזיבְּקוֹב (ברוסית: Новозыбков; בבלארוסית: Навазыбкаў, נבזיבקאו; ביידיש: זיבקאוו, זיבקאי או נאווא זיבקאוו) היא עיר במחוז בריאנסק ברוסיה. העיר שוכנת על גדות נהר קרנה (רו') במרחק של כ-180 קילומטרים מערבית לעיר בריאנסק, בירת המחוז. בעיר מתגוררים כ-39 אלף תושבים (נכון ל-2021).
היסטוריה

בתחילת המאה ה-18 נוסדה במקום התיישבות בשם "זיבקאיה" או "זיבקוב" והיא הייתה מוקד של אדוקי האמונה הישנה.
ההתיישבות הייתה חלק מהאוייזד של נובויה מסטו (רו') בפלך צ'רניגוב של האימפריה הרוסית. ב-1809 הוחלט להעביר את בירת האוייזד מנובויה מסטו אל עיר חדשה שהוקמה בשטח זיבקוב ונקראה נובוזיבקוב (מילולית: "זיבקוב החדשה"). העיר החדשה גדלה באופן משמעותי לאורך המאה ה-19.
באוגוסט 1941 העיר נכבשה מברית המועצות על ידי כוחות גרמניה הנאצית במבצע ברברוסה במלחמת העולם השנייה. נובוזיבקוב שוחררה על ידי הצבא האדום ב-25 בספטמבר 1943.
ב-1986 התרחש אסון צ'רנוביל בעקבות תאונה בתחנת הכוח הגרעינית צ'רנוביל, שבעקבותיה נשורת גרעינית התפזרה עם הרוח והגיעה גם לאזור נובוזיבקוב. בימים הראשונים נרשמה קרינה גבוהה מהמותר שגרמה לנזקים רפואיים לחלק מהתושבים ולדור ההמשך, אך כעבור שנים הקרינה ירדה לרמות נורמטיביות (בניגוד למקומות כמו הכפר סביאטסק בנפת נובוזיבקוב שפונה וננטש), ותוכנית ליישוב מחדש של נובוזיבקוב במקום אחר לא יצאה לפועל.
הקהילה היהודית

בנובוזיבקוב הייתה קהילה יהודית שנוסדה באמצע המאה ה-19. היא הגיעה לשיא גודלה בתחילת המאה ה-20 כשמנתה קרוב ל-5,000 יהודים שהיו כרבע מכלל האוכלוסייה וכיהנו בה מספר רבנים חשובים כמו יחיאל מיכל הלוי אפשטיין, בעל "ערוך השולחן". ב-1942 הקהילה הושמדה במהלך השואה.
הערות שוליים

1 2  Всероссийская перепись населения 2020 года. Том 1 [2020 All-Russian Population Census, vol. 1] (XLS) (ברוסית). Federal State Statistics Service. נבדק ב-2023-01-01.
↑  ראו הרב יחיאל מיכל הלוי אפשטיין, ערוך השולחן, אבן העזר, סימן ק"כ, סעיף כ"ה
↑  נובוזיבקוב במילון האנציקלופדי ברוקהאוס ואפרון (אנ') (ברוסית).
↑  נובוזיבקוב ביברייסקיה אנציקלופדיה (ברוסית).
↑  אלכסנדר קרוגלוב (רו') וסוניה איסרד, נובוזיבקוב, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1809–1810), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
1 2  נובוזיבקוב במיזם "הסיפורים שלא סופרו - אתרי רצח יהודים בשטחי ברית המועצות הכבושים", באתר "יד ושם" (באנגלית)
↑  Oliphant, Roland (2016-04-14). "After Chernobyl's radioactive rains". The Telegraph (באנגלית). נבדק ב-2023-03-02.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007545005305171  GND: 4449344-7  LCCN: n97096600  MusicBrainz: 9d3df17c-7b48-47b1-8c58-2d42ef4c80c9  VIAF: 130359538   WorldCat (עם VIAF): 130359538
נייטרינו אלקטרוני

נייטרינו אלקטרוני (Electron neutrino, סימול: νe) הוא חלקיק יסוד, חלק מאבני הבסיס המרכיבים את החומר. נייטרינו אלקטרוני הוא חלק מהדור הראשון במודל הסטנדרטי (מודל המתאר מהן אבני הבניין הקטנות ביותר של חומר הידועות לנו היום). הוא פרמיון ממשפחת הלפטונים (leptons). נייטרינו אלקטרוני הוא חלקיק ללא מטען חשמלי, ללא מטען צבע, בעל ספין ½ ובעל מסה קטנה מאוד. הוא אינו מגיב עם הכוח האלקטרו-מגנטי וגם לא עם הכוח החזק אך כן מושפע מן הכוח החלש באינטראקציה חלשה מאוד.
דבר זה גורם לכך שחתך הפעולה של הנייטרינו (הסיכוי שהוא יבצע אינטראקציה עם חלקיק כלשהו) הוא כה נמוך, עד כדי כך שנייטרינו הנורה ממרכז השמש יכול לעבור דרך חומר שצפיפותו כצפיפות השמש ועוביו של החומר שקול למרחק של עשרות שנות אור בטרם תתרחש אינטראקציה אחת. בכל שנייה, עוברים מבעד לגופינו מאות מיליארדי נייטרינים.
כל חלקיקי הנייטרינו המיוצרים בשמש הם מסוג נייטרינו אלקטרוני, אך הם יכולים להפוך לנייטרינו מסוג אחר (למיואון-נייטרינו או לטאו-נייטרינו). גלאי נייטרינו מכילים מאות טונות של חומר, אולם בממוצע, רק אטומים בודדים מתוכו מגיבים לפגיעת נייטרינו במהלך יממה אחת.
תגליות

הנייטרינו האלקטרוני נחזה בשנת 1930 על ידי הפיזיקאי האוסטרי וולפגנג פאולי (Wolfgang Pauli) שניסה להסביר את אובדן האנרגיה והתנע לכאורה בתהליך של התפרקות בטא.
הפיזיקאי האיטלקי אנריקו פרמי (Enrico Fermi) בשנת 1934 הרחיב עוד יותר את תאוריית התפרקות בטא. נייטרינו אלקטרוני נפלט יחד עם פוזיטרונים בהתפרקות בטא חיובית, בעוד אנטי-נייטרינו (anti-neutrino) נפלט עם אלקטרון התפרקות בטא שלילית.
בשנת 1956 התגלה נייטרינו אלקטרוני על ידי קלייד קוואן (Clyde Cowan) ופרדריק ריינס (Frederick Reines) בניסויים בכור הגרעיני "סוואנה ריבר", למעלה מ-30 שנה אחרי שנחזה קיומו, משום שתגובתו עם אטומי חומר שדרכם הוא עובר היא מזערית, ולפיכך היה צורך במכשור רגיש במיוחד.
ב-2015 שני חוקרים, טקאקי קג'יטה וארתור מקדונלד, זכו בפרס נובל לפיזיקה על ההוכחה לכך שלחלקיקי נייטרינו יש מסה.
ראו גם

נייטרינו
נייטרינו מיואוני
נייטרינו טאואוני
גלאי נייטרינו
אלקטרון
אסטרונומיית נייטרינו
המודל הסטנדרטי
הערות שוליים

↑  Radioactivity : The neutrino-electron, www.radioactivity.eu.com
↑  היל"א - המרכז הישראלי למידע אסטרונומי - מהירות האור, תורת היחסות וחלקיקי נייטרינו, באתר www.education.org.il
↑  אחרי 33 שנה התברר שהוא צדק, באתר הארץ, 1 בינואר 2002
↑  "neutrino | physics". Encyclopedia Britannica (באנגלית). נבדק ב-2017-06-01.
| חלקיקים בפיזיקה |
| --- | --- | --- |
| חלקיקים יסודיים | חלקיקים יסודיים |  |
| בוזונים | בוזוני כיול (פוטון • גלואון • בוזון W+ • בוזון W- • בוזון Z0) • בוזון היגס |  |
| קווארקים | למעלה (קווארק • אנטיקווארק) • למטה (קווארק • אנטיקווארק) • קסום (קווארק • אנטיקווארק) • מוזר (קווארק • אנטיקווארק) • עליון (קווארק • אנטיקווארק) • תחתון (קווארק • אנטיקווארק) |  |
| לפטונים | אלקטרון • פוזיטרון • מואון • אנטימואון • טאו • אנטיטאו • ניוטרינו • אנטיניוטרינו • ניוטרינו אלקטרוני • אנטיניוטרינו אלקטרוני • ניוטרינו מואוני • אנטיניוטרינו מואוני • ניוטרינו טאואוני • אנטיניוטרינו טאואוני |  |
| חלקיקים מורכבים | חלקיקים מורכבים |  |
| באריונים | נוקליאונים (פרוטון • נייטרון) • אנטיפרוטון • אנטינייטרון • היפרונים • באריון אקזוטי (פנטאקווארק) • הפטאקווארק • הקסאקווארק |  |
| מזונים | פאיון • קאון • אטא • פי • מזון D • מזון J/psi • מזון B • אופסילון • מזון אקזוטי (טטראקווארק) • Y(4140) |  |
| לא האדרונים | גרעין האטום • אטום • מולקולה • אטומים אקזוטיים (אנ') (מואוניום) |  |
| חלקיקים היפותטיים | חלקיקים היפותטיים |  |
| בוזונים | גרביטון • מזון אקזוטי • כדור גלואונים |  |
| פרמיונים | באריון אקזוטי |  |
| שותפי על | גרביטינו • לא גאוג'ינואים (ניוטרלינו • צ'רג'ינו) |  |
| אחרים | טכיון • מונופול מגנטי • פראון |  |
משפט לוונהיים-סקולם

בלוגיקה מתמטית, משפט לוונהיים-סקולם הוא משפט יסודי בתורת המודלים שקובע שאם לתורה בשפה בת מנייה מסדר ראשון יש מודל אינסופי, אז יש לה מודל מכל עוצמה אינסופית. המשפט מראה שלתורה בת מנייה מסדר ראשון אין שליטה על העוצמה של המודלים האינסופיים שלה (בניגוד ללוגיקה מסדר שני), ושכל תורה שכזו שיש לה מודל אינסופי אינה קטגורית (משמע יש לה יותר ממודל אחד עד כדי איזומורפיזם).
גרסה חזקה יותר של המשפט קובעת שלכל תורה בשפה מסדר ראשון (שאינה בת מנייה בהכרח) שיש לה מודל אינסופי, יש לה מודל מכל עוצמה אינסופית הגדולה מעוצמת קבוצת הקבועים שלה.
היסטוריה

כמוסבר בהמשך, משפט לוונהיים-סקולם הוא תוצר של שני משפטים, משפט הכיווץ ומשפט הניפוח. ב-1915 הוכיח המתמטיקאי הגרמני לאופולד לוונהיים גרסה מוקדמת של משפט הכיווץ, שלכל תורה עם מודל אינסופי יש מודל בן מנייה. אולם בהוכחה של לוונהיים הייתה טעות. ב-1920 הציג המתמטיקאי הנורווגי תורלף סקולם הוכחה חלופית ונכונה.
המשפט המלא הוכח ב-1936 על ידי המתמטיקאי הרוסי אנטולי מלצב, לאחר שהוכיח את הגרסה המלאה של משפט הקומפקטיות הדרושה בהוכחת משפט הניפוח. במאמרו הוא ציין שלטענת סקולם המשפט המלא הוכח עוד קודם לכן על ידי אלפרד טרסקי במהלך סמינר ב-1928. אולם טרסקי לא זכר את הוכחתו ולא ברור כיצד יכול היה להוכיח את המשפט ללא משפט הקומפקטיות.
רקע

מודל של תורה  T בשפה מסדר ראשון  L הוא מבנה (המורכב מקבוצה ומפונקציה המפרשת את קבועי השפה כקבועים ויחסים בקבוצה) שמקיים את כל הפסוקים בשפה. הקבוצה שעומדת בבסיס מבנה  {\mathcal {A}} נקראת העולם של  {\mathcal {A}}, ונסמנו  A. העוצמה של  {\mathcal {A}} היא העוצמה של  A.
מבנה  {\mathcal {B}} הוא תת-מבנה של  {\mathcal {A}} אם  B\subseteq A, ופונקציית המבנה של  {\mathcal {B}} היא צמצום של פונקציית המבנה של  {\mathcal {A}} ל- B. קבוצה  B\subseteq A נקראת קבוצה סגורה ב- {\mathcal {A}} אם  B סגורה תחת כל הפעולות (פונקציות) בשפה  L (ובפרט מכילה את כל האיברים ב- A המתפרשים כקבועים של  L, שהם הפעולות ה-0 מקומיות). אם  B הוא תת-קבוצה סגורה של  A, אז התת-מבנה שנקבע על ידי  B הוא התת-מבנה היחיד  {\mathcal {B}} שעולמו הוא  B ושפונקציית המבנה שלו היא צמצום פונקציית המבנה של  {\mathcal {A}} ל- B.
תת-מבנה  {\mathcal {B}} של מבנה  {\mathcal {A}} נקרא תת-מבנה אלמנטרי אם לכל השמה אפשרית כל הנוסחאות בשפה  L שנכונות ב- {\mathcal {A}}, נכונות גם ב- {\mathcal {B}} (אינטואיטיבית, כל טענה שנכונה במבנה נכונה גם בכל תת-מבנה אלמנטרי שלו, ולהפך). מן ההגדרה  נובע שאם  {\mathcal {A}} מודל של  T, גם התת-מבנה האלמנטרי  {\mathcal {B}} הוא מודל של  T.
מבחן טרסקי-ווט קובע שתנאי הכרחי ומספיק לכך שתת-מבנה  {\mathcal {B}} של  {\mathcal {A}} הוא תת-מבנה אלמנטרי, הוא:
קבוצת פסוקים  \Gamma  היא עקבית אם קיים לה מודל (ראו משפט השלמות של גדל). משפט הקומפקטיות קובע ש- \Gamma  עקבית אם ורק אם כל תת-קבוצה סופית שלה עקבית.
תנאי המשפט

לא ניתן להחליש את תנאי המשפט. אם לתורה יש מודל סופי הדבר אינו גורר קיום מודל אינסופי. זאת משום שבכל שפה מסדר ראשון יש יחס שוויון, ולכן התורה יכולה לכלול פסוק שאומר שבכל קבוצה של n+1 איברים יש שניים שווים (ומכאן שכל מודל יש לכל היותר n איברים). גם קיומו של מודל אינסופי לא גורר קיום מודל סופי. למשל כל קבוצה אינסופית היא מודל לתורה שלכל n כוללת את הפסוק הקובע שיש לפחות n איברים שונים. מצד שני, לתורה זו אין אף מודל סופי.
אם שפת התורה אינה בת-מנייה, אז מתקיימת גרסה מוכללת של משפט לוונהיים-סקולם הקובעת שקיים מודל מכל עוצמה שאינה קטנה מעוצמת השפה. ההוכחה של המשפט המוכלל אנלוגית למקרה הבן מנייה.
הוכחה

הוכחת המשפט נחלקת למעשה לשניים:
משפט הכיווץ - לכל תורה בת-מנייה מסדר ראשון עם מודל אינסופי מעוצמה  \kappa , ולכל עוצמה אינסופית  \mu \leq \kappa ,  קיים לתורה זו מודל מעוצמה  \mu .
משפט הניפוח - לכל תורה בת-מנייה מסדר ראשון עם מודל אינסופי מעוצמה  \kappa , ולכל עוצמה  \kappa \leq \mu , קיים לתורה זו מודל מעוצמה  \mu  לפחות.
כמסקנה משני החלקים נובע משפט לוונהיים-סקולם במלואו:
אם לתורה בת-מנייה מסדר ראשון יש מודל אינסופי מעוצמה  \kappa , אז לכל עוצמה אינסופית  \mu  נבחר עוצמה  \kappa ,\mu \leq \lambda . לפי משפט הניפוח קיים מודל מעוצמה  \lambda  לפחות, ולכן לפי משפט הכיווץ קיים מודל מעוצמה  \mu .