stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אניילה פאיונקובנה

| --- | --- |

 לידה:  1864 מדיקה,  פולין (כיום פרובינציית פודקרפצקיה), אז ממלכת גליציה ולודומריה, האימפריה האוסטרית 
 פטירה:  24 באפריל 1912 (בגיל 48 בערך) פריז, צרפת 
 מקום לימודים:  אקדמיה ז'וליאן 
 תחום יצירה:  ציור 
 צאצאים:  סטניסלבה פז'יבישבסקה 
 
אניילה פאיונקובנה (בפולנית: Aniela Pająkówna‏; 1864 – 24 באפריל 1912) הייתה ציירת פולנייה, בעיקר של ציורי דיוקנאות.
ביוגרפיה

פאיונקובנה נולדה בכפר מדיקה (אנ'), אביה היה עגלון. הודות לנדיבותם של מעסיקיו, העיתונאי והפעיל הפוליטי מיצ'יסלב פבליקובסקי ואשתו הלנה (לבית דזידושיצ'קה), היא הצליחה ללמוד אמנות. תחילה בקרקוב עם פלוריאן סינק ואז, לאחר 1886, בפריז באקדמיה ז'וליאן ובאקדמיה קולארוסי עם קרולוס-דוראן וז'אן ז'אק הנר. היא גם בילתה זמן מה בלימודים במינכן.
בשנת 1891 שבה לפולין, התיישבה בלבוב והקימה סטודיו משלה. היא הציגה את התערוכה הראשונה שלה באגודת ידידי האמנות בשנת 1896. בשנה שלאחר מכן היא החלה להציג עם אגודת ידידי קרקוב לאמנויות יפות והשתתפה בתערוכה גדולה בשנת 1899. היא גם הציגה בארצות אחרות; בעיקר בקונשטלרהאוס בווינה ובסלון בפריז.
בשנת 1898 פגשה בלבוב את העיתונאי והסופר סטניסלב פשבישבסקי, שהעביר שם הרצאה על המלחין והפסנתרן פרדריק שופן. מאוחר יותר הם ניהלו רומן קצר, וכתוצאה מכך נולדה בתה, סטניסלבה. במשך זמן מה היא גם טיפלה בבתו איווה, מנישואיו לדוגמנית הנורווגית דאגני יול.
בשנת 1907, עקב האפליה בגלל היותה אם חד הורית עם ילדה לא חוקית, החלו היא ובתה להסתובב; תחילה לווינה, אחר כך לציריך ולמינכן, והתיישבה לבסוף בפריז בשנת 1909.
ב-1912 נפטרה בפריז, מדלקת ריאות.
ביתה סטניסלבה הועברה לגור אצל דודה.
הערות שוליים

↑  Aniela Pająkówna, www.ipsb.nina.gov.pl (בפולנית)
↑  "Aniela Pająkówna – Malarka z Medyki", web.archive.org, ‏2016-12-20
↑  Aniela Pająkówna, www.ipsb.nina.gov.pl (בפולנית)
↑  Wyborcza.pl, lodz.wyborcza.pl
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810592905905606  GND: 1245566121  ISNI: 0000 0000 7085 4870  NKC: js20241228475  ULAN: 500058574  VIAF: 96073150   WorldCat (עם VIAF): 96073150 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אניילה פאיונקובנה".
ארנה טיסליוס

| --- | --- |

 לידה:  10 באוגוסט 1902 סטוקהולם 
 פטירה:  29 באוקטובר 1971 (בגיל 69) Helga Trefaldighet, שוודיה 
 ענף מדעי:  ביוכימיה 
 מקום מגורים:  שוודיה 
 מקום קבורה:  בית הקברות הישן של אופסלה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אופסלה 
 מנחה לדוקטורט:  תאודור סוודברג 
 מוסדות:  אוניברסיטת אופסלה 
 תלמידי דוקטורט:  רוברט ויליאמס 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לכימיה (1948)  מדליית יובל המאה (1953)  חבר זר של החברה המלכותית (9 במאי 1957)  מדליית פרנקלין (1955)  פרס ביורקן (1940)  מדליית אוגוסט וילהלם פון הופמן (1955) 
 
ארנה וילהלם קאורין טיסליוס (בשוודית: Arne Wilhelm Kaurin Tiselius; ‏10 באוגוסט 1902 – 29 באוקטובר 1971) היה ביוכימאי שוודי, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1948, "על מחקרו על אלקטרופורזה ואנליזת ספיחה, ובמיוחד על תגליותיו בנוגע לאופי המורכב של חלבוני סרום".
חייו

טיסליוס נולד בסטוקהולם. לאחר מות אביו עברה המשפחה לגטבורג, שם סיים את לימודיו בבית הספר העיוני (Realgymnasium) בשנת 1921. לאחר מכן החל בלימודי כימיה באוניברסיטת אופסלה, ממנה קיבל תואר דוקטור בשנת 1930.
מחקר

במהלך לימודיו, בשנת 1925, התמנה טיסליוס לעוזר מחקר במעבדתו של הכימאי חתן פרס נובל תאודור סוודברג. כותרת הדיסרטציה שלו הייתה "שיטת הגבול-הנע לחקר האלקטרופורזה של חלבונים". לאחר קבלת תואר הדוקטור, בשנת 1930, התמנה לפרופסור משנה (Docent) בכימיה, באוניברסיטת אופסלה. בשנת 1931–1935 פרסם סדרת מחקרים על דיפוזיה וספיחה בזאוליטים, מינרלים נקבוביים. את מחקריו אלה המשיך במהלך ביקור בן שנה במעבדתו של הכימאי יו סטוט טיילור באוניברסיטת פרינסטון.
עם חזרתו לאופסלה חזר למחקר בתחום החלבונים, ובמיוחד ניסה ליישם שיטות פיזיקליות לחקר בעיות ביוכימיות. מחקרים אלה הובילו לפיתוח שיטה משופרת מאוד לביצוע אנליזה אלקטרופורטית, אותה המשיך לשפר בשנים הבאות. שיטת האלקטרופורזה המשופרת ושיטת אנליזת הספיחה, סייעו רבות לחקר חלבונים, ועל תרומות אלה זכה לפרס נובל לכימיה לשנת 1948. אלקטרופורזה של חלבוני סרום איפשרה לטיסליוס לסווג אותם לארבעה סוגים, אלבומין, ושלושת סוגי הגלובולין - אלפא, בטא וגאמא.
ב-1938 קיבל מינוי מיוחד לפרופסור מחקר, במכון לכימיה פיזיקלית. ב-1946 הוקמה מחלקת הביוכימיה וטיסליוס בראשה. טיסליוס היה סגן נשיא בקרן נובל משנת 1947, ונשיא הקרן בשנים 1960–1964. כמו כן היה נשיא הארגון הבינלאומי לכימיה טהורה ויישומית (IUPAC) בשנים 1951–1955, ופעל רבות לארגון מחדש של המחקר בשוודיה בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה. טיסליוס זכה במדליית פרנקלין ב-1955, והיה לעמית החברה המלכותית ב-1957.
טיסליוס נפטר מהתקף לב בשנת 1971 באופסלה, והותיר אחריו אישה ושני ילדים.
באב א-שרקי

|  מידע |
| --- | --- |
 עיר:  בגדאד 
 קואורדינטות:  33°19′48″N 44°24′46″E﻿ / ﻿33.330120238955°N 44.412894938673°E﻿ / 33.330120238955; 44.412894938673
  (למפת בגדאד מוגדלת) באב א-שרקי(למפת בגדאד רגילה) באב א-שרקי
 
בַּאב אַ-שַּרְקִי (בערבית: الباب الشرقي, תעתיק מדויק: אלבאב אלשרקי; מילולית: (שכונת) השער המזרחי) היא שכונה ישנה במזרח העיר העתיקה בבגדאד, על הגדה המערבית של נהר החידקל. כיום השכונה ממוקמת במרכז העיר המודרנית, ושווקיה מהווים את אחד המעוזים החשובים ביותר של צבא המהדי, המיליציה השיעית הגדולה בעיראק. למן הכיבוש האמריקאי של עיראק, היה לאחד מהאתרים המרכזיים של פיגועי ההתאבדות בעיר.
פיגועי ה-22 בינואר 2007

ב-22 בינואר 2007, ביום השני של חודש מוחרם שראשיתו מקודשת בשיעה לציון רצח האמאם חוסיין בכרבלא, שתי מכוניות התפוצצו ברחובות שוק באב א-שרקי וגרמו למותם של 88 אנשים ולפציעתם של 160 אחרים. פיגוע זה היה אחד הפיגועים העקובים ביותר בדם מאז הפלישה האמריקאית לעיראק במרץ 2003.
הפיגועים תוזמנו במטרה לגרום לנזק מקסימלי והתרחשו בצהרי היום, הזמן העמוס ביותר בשווקים. כל אחת ממכוניות התופת נשאה כ-100 ק"ג של חומרי נפץ, והדי הפיגועים נשמעו בצידה השני של העיר מעבר לחידקל. לאחר הפיצוצים מספר גדול של גופות נערמו אחת על השנייה בארגזי עץ והועמסו על רכבי פינוי, בעוד שאחרות הושחתו ונקרעו לחתיכות קטנות מההדף. בעקבות הפיצוצים התלקחו לא פחות מתריסר מכוניות שחנו בקרבת מקום. ענני העשן הסמיכים נסחפו לתוך "האזור הירוק" של בגדאד, מרחק של כמעט קילומטר.
הפיגוע בבאב א-שרקי לא ייחודי, ומהווה דוגמה טיפוסית לפיגועי ההתאבדות שזעזעו את עיראק בשנים הראשונות לאחר הכיבוש האמריקאי. הפיגועים כוונו אל מטרות אזרחיות מתוך המאבק העדתי על השליטה בעיראק בין הסונים לשיעים. קרוב לוודאי שהפיגוע היווה מעשה נקם סוני בעקבות רציחתם של עשרות סונים בידי שיעים בשבועות הקודמים באזור זה של בגדאד.
ראו גם

מלחמת עיראק
אנלה בנדיקט

| --- | --- |

 לידה:  21 בדצמבר 1858 לייק פורסט, אילינוי, ארצות הברית 
 פטירה:  6 באפריל 1942 (בגיל 83) ריצ'מונד, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות של רוזהיל 
 מקום לימודים:  בית הספר לאמנות של מכון שיקגו  אקדמיה ז'וליאן 
 זרם באמנות:  ריאליזם 
 
אנלה בנדיקט, ילדי בריטני, 1892
אנלה בנדיקט (באנגלית: Enella Benedict;‏ 21 בדצמבר 1858 – 6 באפריל 1942) הייתה ציירת ריאליזם ונוף אמריקאי. היא לימדה בבית הספר של מכון האמנות בשיקגו והייתה מייסדת ומנהלת במשך כמעט 50 שנה לבית הספר לאמנות בבית האל.
ראשית חייה וחינוך

אנלה בנדיקט נולדה בלייק פורסט, באילינוי, בתם של סוחרי הבגדים אמזי וקתרין וולמת בנדיקט. אביה היה חבר מועצת העיר וראש עיריית לייק פורסט. אחיה הצעירים היו קרולין, אלברט, סידני וקייט.
בנדיקט למדה באוניברסיטת לייק פורסט, שם השתלמה בציור בשנת 1876.
אחרי זה נסעה ללמוד בבית הספר של מכון האמנות בשיקגו ובליגת הסטודנטים לאמנות בניו יורק. לאחר מכן נסעה לפריז, צרפת ללמוד באקדמיה ז'וליאן. למרות היותה באקדמיה יוקרתית, כסטודנטית, היא קיבלה הכשרה פחות קפדנית וחויבה בשכר לימוד גבוה יותר בהשוואה לסטודנטים גברים. כאישה, היא הייתה מבודדת לעיתים קרובות מסטודנטים אחרים.
קריירה

בנדיקט ציירה ציורי שמן וצבעי מים, דיוקנות, נופים וציורי סצנה עירונית. סגנון הרישום והציור של בנדיקט הושפע מריאליזם ואימפרסיוניזם וציירה אנשים מסביבתה, כמו תושבי הול האוז, איכרים מקומיים, לצד נופי ים ונופים כפריים.
בשנת 1892 הפכה למייסדת ומנהלת בית הספר לאמנות בהול האוז.
במאה ה-19 החלה תנועת נשים לקדם חינוך, בצורה אוטונומית ולפרוץ לעיסוקים שנשלטו על ידי גברים באופן מסורתי. נוסדו ארגונים שהובלו על ידי נשים, שהיו מלוכדות, וקידמו רפורמה חברתית, כולל במעמד העובדים ובשכונות העניות, כמו בהול האוז. כדי לפתח "תפקידים חדשים לנשים, הדור הראשון של הנשים החדשות עזב את דרכיהן המסורתיות של אימהותיהן לעולם חדש ובאומץ רב. הפעילות החברתית, הובלה על ידי נשים חדשות משכילות, לרוב רווקות.
בנדיקט התגוררה בהול האוז, כמו הרפורמיסטית ג'יין אדמס, ותמכה בתוכנית בית הספר לאמנות במשך כמעט 50 שנה. היא לימדה דוגמנות חימר, רישום, ציור וליתוגרפיה. היא ניהלה את תוכנית האמנות. תוכנית האמנות, בהובלת הרפורמטורית החברתית אנלה בנדיקט, נועדה להציע הזדמנויות חינוך ותרבות לתושבי השכונות החלשות, וזאת משום שקידמה כמה תחומי עבודה דרך האמנות, כמו הטקסטיל. בנדיקט יצרה עבור האמנים הזדמנויות להציג את עבודותיהם, כולל במכון האמנותי בשיקגו.
אנלה בנדיקט הייתה מחויבת לעיקרון שאמנות לא צריכה להיות מותרות רק עבור בעלי ההון, והיא יכולה לשמש מכשיר לשינוי חברתי. בנדיקט סברה כי אמנות יכולה לשפר את חייהם של תושבי השכונות העניות, שלהם ימי עבודה ארוכים ותנאים עבודה קשים. שיפור חייהם על ידי חשיפתם להזדמנות לביטוי יצירתי. במחיר של פחות מ־15 סנט ביום, כל אחד היה יכול להשתתף בשיעור אמנות בהול האוז, ותלמידים רבים המשיכו ללמוד בבית הספר ובמכון לאמנות.
במקביל בנדיקט לימדה בבית הספר של מכון לאמנות בשיקגו, שם עבדה בבקרים שסיפקו לה הכנסה כדי שתוכל לעבוד אחר הצהריים בהול האוז מבלי לקחת תשלום. לעיתים קרובות היא נסעה לאירופה במהלך הקיץ.
בנדיקט הציגה את עבודותיה בארמון האמנויות היפות, בבניין אילינוי ובניין האישה בתערוכה הקולומביאנית העולמית בשנת 1893 בשיקגו, אילינוי. עבודותיה הוצגו במכון לאמנות בשיקגו ותערוכות אחרות. הגלריה לאמנות בהול האוז, הוקדשה לזכרה ולקידום יצירתה של האמנית.
בשנת 1938 התקיימה רטרוספקטיבה של עבודתה בגלריה בנדיקט.
עבודותיה נמצאות באוספים בהאל האוז, במוזיאון האמנות של רוקפורד באילינוי, המוזיאון הלאומי לנשים באומנויות ובמכון סמיתסוניאן.
מוות

בנדיקט נפטרה ב־6 באפריל 1942 בריצ'מונד וירג'יניה.
הערות שוליים

↑  "Enella Benedict"
↑  Brookhaven Press, The Past and Present of Lake County, Illinois: Containing a History of the County--its Cities, Towns, &c., a Biographical Directory of Its Citizens, War Record of Its Volunteers in the Late Rebellion, Portraits of Early Settlers and Prominent Men, General and Local Statistics, Map of Lake County, History of Illinois, Illustrated, History of the Northwest, Illustrated, Constitution of the United States, Miscellaneous Matters, Etc., Etc, Brookhaven Press, 1877, ISBN 978-1-58103-880-4. (באנגלית)
↑  Disorderly conduct : visions of gender in Victorian America : Smith-Rosenberg, Carroll : Free Download, Borrow, and Streaming, Internet Archive (באנגלית)
↑  Cheryl Ganz, Margaret Strobel, Pots of Promise: Mexicans and Pottery at Hull-House, 1920-40, University of Illinois Press, 2004, ISBN 978-0-252-02894-6. (באנגלית)
↑  United States Women Painters: 1893 Exposition--page 1, arcadiasystems.org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ULAN: 500488212  VIAF: 970159820901814000006   WorldCat (עם VIAF): 970159820901814000006 
אנלה בנדיקט, נער עובד.
אפריקה ברן

אפריקה ברן (באנגלית: AfrikaBurn) הוא אירוע רשמי של ברנינג מן אזורי המתקיים מדי שנה באפריל-מאי בפארק הלאומי טוואנקה קארו בדרום אפריקה מאז שנת 2007. הוא מתרכז בבניית יצירות אמנות זמניות בסביבה חצי מדברית, שחלקן נשרפות לקראת סוף האירוע. רבים מהנוכחים לובשים תלבושות משוכללות וססגוניות ויוצרים "כלי רכב מוטנטים" אומנותיים.
היסטוריה

פסטיבל אפריקה ברן הוקם בשנת 2007 על ידי פול יורגנסן כחברה ללא מטרות רווח, מתוך כוונה שהיא תשמש כלי ליצירה ותיאום של אירוע ברנינג מן אזורי עצמאי של דרום אפריקה.
פול יורגנסן השתתף בכמה פסטיבלים של ברנינג מן והתחבר עם לארי הארווי ומשפחת ברנר, הוא נסע לדרום אפריקה לראות את הוריו ובמטרה ליצור במה אמנותית כדי לאחד ולהפגיש את הדרום אפריקאים במקום אחד ללא פוליטיקה. חברו מבית הספר רוברט וויינק הייתה הבחירה הטבעית עבורו לשיתוף פעולה, עם רקע עשיר באמנות וגלריות. רוברט וויינק התקשר גם עם ליאן ויסר, והבין שהידע המשמעותי שלה בסצנת האמנות המקומית וניסיונה ביחסי ציבור ומעצבת מסיבות יתרום לקידום הפרויקט. לקח כמעט שנתיים של טווייה ופיתוח מאחורי הקלעים על ידי השלושה הללו, לפני שהאירוע הראשון התרחש.
החברים המייסדים של החברה היו פול יורגנסן, רוברט וויינק וליאן ויסר, מייק סאס-רולפס יחד עם ריצ'רד בושר ומוניק שייס.
האירוע מתקיים מאז 2007, כאשר כל האירועים עד כה נערכו בחווה פרטית בשם סטונהנג'(Stonehenge), הסמוכה לפארק הלאומי טוואנקה קארו (Tankwa Karoo). החווה מאוד מבודדת מכיוון שהיא ממוקמת באמצע הדרך לאורך כביש R355 במחוז הכף הצפוני של דרום אפריקה.
האירוע נקרא במקור Afrika Burns, אולם בגלל החשש כי שמו יכול להיות בעל השלכות שליליות אפשריות, הייתה קריאה פומבית להצעות לשם חדש. ב־16 ביולי 2008 הוכרז רשמית השם החדש AfrikaBurn. השם החדש שומר על זהותו של האירוע, אך פוסל פרשנויות שליליות אפשריות על ידי שינוי השם ממשהו שקורה (burns) לאפריקה, למשהו שקורה ('a 'burn) באפריקה.
הפסטיבל בנוי בצורה של עיגול ענק עם אלפי אוהלים וההליכה היא בצורת שעון המספרים, על הרחוב הראשי, שנקרא "הפלאיה", יכולים לנסוע רק כלי רכב מחופשים..
בשנת 2010 מועדי האירוע השנתי הועברו למוקדם יותר באותה שנה, מכיוון שמזג האוויר הסתווי מתאים יותר לאירוע, כמו כן אפריקה ברן לא כל כך קרוב לברנינג מן, כדי לאפשר יותר משתתפים מהעולם.
האירוע באפריקה כמו הברנינג מן מקפיד על עשרת העקרונות של הפסטיבל כגון: "לא להשאיר עקבות" (Leave No Trace), חופש, ביטוי עצמי, א- מסחריות, הסתמכות עצמית ומאמץ קהילתי והוסיף עוד עיקרון של 'כל אחד מלמד אחד', כדי לעודד שיתוף ידע של הקהילה על מנת להבטיח צמיחה שלה.
אסור להשתמש בכסף באתר הקמפינג של האירוע מכיוון ששום דבר לא מוצע למכירה, אם אנשים זקוקים למשהו הם או שהם סוחרים עם משהו אחר או פשוט מבקשים אותו. אין להכניס חיות מחמד לאירוע, עיקרון זה נובע מדאגות לביטחונם של בעלי החיים (רעשים חזקים וסביבה בעייתית), ושל המשתתפים. בנוסף זיקוקים ופנסי אש אינם מותרים.
הוא נחשב לאירוע השלישי בגודלו בעולם מבין אירועי הברן הקיימים.
הערות שוליים

↑  History, AfrikaBurn (באנגלית)
↑  lonelypeleg, ברנינג מן של אפריקה- אפריקה ברן- לונלי פלג, באתר הרצאה לונלי פלג, ‏2018-05-18 (באנגלית)
↑  מתן רוזנשטראוך, אפריקה ברן – בועה אוטופית? - אפריקן, באתר הארץ, 10 במאי 2016
↑  אבי הגיב, אפריקה ברן - חוויות מה"ברנינג מן" של דרום אפריקה, באתר InTripment, ‏2019-04-28
בונגלו

בונגלו קליפורני בסידני, אוסטרליה
בונגלו (באנגלית: Bungalow) הוא סוג של מבנה מגורים. התכונות המשותפות לבונגלו ברחבי העולם הוא שמרביתם נמוכים (בעלי קומה אחת, או אחת וחצי) עם מרפסת פתוחה.
מקור המונח "בונגלו" מגיע מהודו, הנובע מגוג'ראטית બંગલો‏ baṅgalo, אשר נובע מהינדי बंगला "באנגלה", כדי לתאר "בית בסגנון בנגלי". בתים אלה היו קטנים באופן מסורתי, בני קומה אחת עם מרפסת רחבה. המונח קיים באנגלית מ-1696, הוא שימש כדרך לתאר לימאים אנגלים מחברת הודו המזרחית הבריטית את תנאי המגורים הלא מפוארים בהודו. מאוחר יותר הוא הפך לשם של בתים מרווחים או מקום הלינה הרשמי של פקידים של הראג' הבריטי, וכן היה ידוע בבריטניה ולאחר מכן באמריקה, שבו בתחילה היה לו מעמד גבוה וקונוטציות אקזוטיות, והחל לשמש בסוף המאה ה-19 כסגנון מבני לבתים גדולים בפרברים שנבנו בסגנון תנועת האמנויות והאומנויות. בתים בסגנון זה היו בעלי גג נמוך וקורות חשופים.
הבונגלו הקליפורני בסגנון תנועת האמנויות והאומנויות היה פופולרי באוסטרליה לאחר מלחמת העולם הראשונה, הוא יובא תחילה לסידני, ולאחר מכן התפשט ברחבי אוסטרליה וניו זילנד. בבריטניה ובצפון אמריקה הוא משמש בעיקר כמבנה מגורים בעל קומה או שתיים, עם גג משופע וחלונות.
באזורים הכפריים של בנגלדש, מהם מקור שמו של הסגנון, בתי הבונגלו פופולריים מאוד. חומר הבנייה העיקרי המשמש אותם בזמן המודרני הוא יריעות פלדה גליים. בעבר הם היו בנויים מעץ, במבוק, קש, ורעפים מחרס.
בענף התיירות משתמשים בבונגלו כחלופה למוטלים או בתי מלון, בונגלו אלה הם בדומה לבונגלו בדרום אפריקה, מרביתם בתי עץ קטנים או בתי חוף, ולרוב כחלק מ"ריזורטים" לנופש.
בונגלו על החוף באינדונזיה
מבנה בונגלו בארצות הברית
בונגלו בגרמניה
מבנה בונגלו בריטי בהודו
בונגלו לנופש בפולינזיה הצרפתית
הבונגלו של סר דניאל המילטון במערב בנגל שבהודו
הערות שוליים

↑  מקור השם בונגלו (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007292683005171  GND: 4256216-8  LCCN: sh85018002
אנלוג פוסי

| --- | --- |

Analog Pussy אנלוג פוסי מימין לשמאל: ארז ג'ינו, ג'יגה
 מוקד פעילות:  ישראל, גרמניה
 תקופת הפעילות:  1997–2007 (כ־10 שנים)
 סוגה:  טראנס פסיכדלי גואה טראנס מוזיקה אלקטרונית   רוק פסיכדלי
 חברת תקליטים:  AP Records / AP Digits
 חברים
 ארז ג'ינו   קים לילך מיכאל (ג'יגה)
אנלוג פוסי (מאנגלית: Analog Pussy) הם הצמד הפסיכדלי: ג'ינו (ארז ג'ינו) וג'יגה (לילך קים מיכאל).
ג'יגה נולדה בירושלים וגדלה באילת. למדה לנגן בגיטרת בס בגיל 15. ג'ינו נולד באורוגוואי ועלה לישראל בגיל 4, למד תאוריה של מוזיקה, ניגן בחצוצרה בילדותו ומגיל 16 התמחה בסינתיסייזרים. חברי הצמד נפגשו בשנת 1997 והקימו את הלהקה לצד זוגיות.
לפני ייסוד הלהקה

בהיותה ילדה הקימה ג'יגה את להקת "059" (אזור החיוג הישן של העיר אילת). הלהקה הופיעה באירועים בית ספריים ולא הקליטה דבר. בשנות נעוריה ניגנה בלהקות פאנק וטראש מטאל שלא זכו לתשומת לב מיוחדת. לאחר מכן ניסתה את כוחה גם כזמרת סולנית, והקליטה תחת שם הבמה כלילה שלמות שני שירי פופ: "תצא מדעתי" ו"תתחתן איתי", שכלל מילים פרובוקטיביות. השירים נכללו באלבום האוסף "החדששני" של ספי כרמל (1992), כאשר הקרדיט ניתן ל"כלילה שלמות ולהקתה". באותו אוסף השתתפה להקה נוספת שג'יגה הייתה הסולנית שלה, להקת הפאנק "Puke" ("קיא" באנגלית), בשיר "Nighty Night" שהושר באנגלית ועסק בהתאבדות. היא קנתה סינתיסייזר ולמדה לנגן בו ולתכנת את המלודיות, נגינת התופים והבס. היא שמעה על מומחה לסינתיסייזרים בשם ארז ג'ינו שהיה בעל אולפן. באותה תקופה ייצר ג'ינו מוזיקה אלקטרונית תחת השם Art Indust. השניים שוחחו בטלפון, נפגשו וייסדו את הלהקה.
קריירה

מן ההתחלה, לאנלוג פוסי היה קשר הדוק עם עולם הסייבר. השירים הראשונים שלהם היו זמינים להורדה אינטרנט בפורמט MP3 שעות ספורות לאחר שהם היו מוכנים. שיטת שיווק זו הגדילה את קהל מעריציהם לפני שהתקליט יצא לאור. ההורדות באינטרנט חצו את רף המיליון.
בשנת 1996 שלחו שיר לקדם אירוויזיון למילותיה של סיגל לביא ובביצועו של תמיר צעידי. ג'ינו הלחין וג'יגה עיבדה. השיר התקבל והגיע בערב התחרות למקום השלישי.
בשנת 1999, לאחר שחזרו ממסע ההופעות האירופי שלהם, הם חתמו על חוזה עם חברת תקליטים גרמנית להוצאת התקליט הראשון שלהם, שמתוכו השירים Go Wacko ו-Psycho Bitch היו פרשנות מחודשת לסקס פיסטולס.
לצמד לא היה מנהל אישי והם מימנו את כל הוצאות הלהקה ובנו אולפן. בשנת 2000 הם עברו לגרמניה והקימו חברת תקליטים משלהם AP Records והוציאו את תקליטם השני Underground בשנת 2001.
באמצע שנת 2004 הם הוציאו את האלבום Trance N Roll שהכיל אלמנטים רבים של רוק כבד כולל נגינות סולו של גיטרות חשמליות. כמו כן, הכיל האלבום את השיר Psycho Punko בו חזרה ג'גה למקורות הפאנק שלה. שיר זה היה פירוש מחודש ל-Smoke On the Water של דיפ פרפל.
פירוק הצמד

בשנת 2007, נפרדו ג'יגה וג'ינו ביחסיהם האישיים והמקצועיים והצמד התפרק.
דיסקוגרפיה

1999 - Psycho Bitch From Hell
2001 - Underground (Analog Pussy album)
2002 - Vinyl Trax
2004 - Trance N Roll
2006 - Future - The Remixes
2012 - Mister Clown
2012 - Alive
2013 - 1997-1998
2013 - Retro Pussy
הערות שוליים

↑  לואיס, ג'ודית (2001) "Independent Music’s Right to Fight", שבועון ל.א, 14 ביוני 2001
↑  http://web.archive.org/20030507015236/www.montrealmirror.com/ARCHIVES/2000/122100/cover3.html
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 6932fcbb-b83e-4b23-8752-ef5673304138  VIAF: 126294772   WorldCat (עם VIAF): 126294772
אפאנאסי רזמריצין

| --- | --- |

 לידה:  1844 האימפריה הרוסית 
 פטירה:  1917 (בגיל 73 בערך) אודסה, האימפריה הרוסית 
 מקום קבורה:  1st Christian Cemetery 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנות של דיסלדורף 
 תחום יצירה:  ציור 
 
אפאנאסי פרוקופיוביץ' רזמריצין (ברוסית: Афанасий Прокопиевич Размарицын;‏ 1844 – 1917) היה צייר ז'אנר רוסי-אוקראיני וצייר היסטורי.
ביוגרפיה

הוא נולד למשפחת אצולה, כנראה באוקראינה. הוא הועסק באודסה בבנק הממלכתי של האימפריה הרוסית. הוא אהב לעשות רישומי עיפרון של חבריו, שאמרו לו שעליו לעסוק באמנות באופן מקצועי.
בשנת 1874, הוא עזב את שירות המדינה ונסע לדיסלדורף, שם הראה את עבודתו לפרופסור אדוארד פון גבהרדט, צייר בלטי-גרמני שלמד בסנקט פטרבורג. על בסיס זה, הוא נרשם לאקדמיה לאמנויות. ככל הנראה הוא הקדיש מעט זמן ללימודיו ולעיתים קרובות היה חולה.
לאחר שבילה שם שלוש שנים, הוא יצא לנסיעות בצרפת ובאיטליה וחזר לאודסה ב-1877. הוא התגורר בבית מלון ופרנס את עצמו בשיעורי ציור. הופעת הבכורה שלו הייתה ב-1882, עם ציור בשם "רקוויאם", בתערוכה של הנוודים. הציור נרכש על ידי פאבל טרטיאקוב עבור הגלריה שלו.
הכרה

תערוכת היחיד הראשונה שלו הייתה ב-1884 והוא ערך תערוכה משותפת גדולה עם ניקולאי בודארבסקי ב-1889. הוא השתתף בתערוכה העולמית ב־1900, הפך לחבר מן המניין בנוודים ב-1903, זכה בתואר "אקדמי" של כבוד, על ידי האקדמיה הקיסרית לאמנויות בשנת 1910 והיה אחד ממייסדי "איגוד האמנים הדרום רוסיים". ככל הנראה מת ב-1917. בית הקברות בו נקבר נהרס ב-1935.
הערות שוליים

↑  Розмарицын Афанасий Прокофьевич(Прокопьевич), artcyclopedia.ru
↑  Товарищество передвижных художественных выставок :: Книги :: Ф.С. Рогинская. «Товарищество передвижных художественных выставок. Исторические очерки» :: Приложения :: Список членов Товарищества передвижных художественных выставок, www.tphv-history.ru
בונדי (מאכל)

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  חטיף
 מטבח:  הודי
 מוצא:  הודו הודו
 מרכיבים עיקריים:  קמח חומוס
בונדי (בהינדי: बूंदी; בנפאלית: बुनिया; באנגלית: Boondi) הוא חטיף הודי העשוי מקמח חומוס מטוגן ונפוץ במדינות תת-היבשת ההודית.
החטיף עשוי לרוב מקמח חומוס אבקת אפייה וכורכום שאותם מערבבים יחדיו ובאמצעות כף מחוררת מטפטפים את הבלילה ומטגנים בשמן עמוק.
למאכל גרסה מלוחה שנחשבת לנפוצה יותר, אך גם גרסה מתוקה המושרת בסירופ סוכר ולאחר מכן מקשטים באגוזים וצימוקים.
הערות שוליים

↑  Boondi | Traditional Snack From Rajasthan | TasteAtlas, www.tasteatlas.com
↑  Boondi Recipe - Crisp and Lightly Salted Indian Snack of Gram Flour, foodviva.com (באנגלית)
↑  Manali, Sweet Boondi, Cook With Manali, ‏17 בספטמבר 2019 (באנגלית)
אנלה נגקונגקה

קלווין אנלה נגקונגקה (באפריקאנס: Calvin Anele Ngcongca; ‏ 21 באוקטובר 1987 – 23 בנובמבר 2020) היה כדורגלן דרום אפריקאי ששיחק בעמדת המגן הימני.
קריירת מועדונים

נגקונגקה גדל במחלקות הנוער של אייסס יונייטד ו-FC פורצ'ן. בין השנים 2003–2007 שיחק בקבוצה הבוגרת של FC פורצ'ן במסגרת ליגת המשנה הדרום אפריקאית.
ב-1 באוגוסט 2007 חתם נגקונגקה בראסינג גנק מליגת העל הבלגית. הוא ערך 223 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שמונה שערים, וזכה עם המועדון באליפות בלגיה, פעמיים בגביע הבלגי ובסופר קאפ הבלגי.
ב-29 באוגוסט 2015 הושאל נגקונגקה לטרואה מליגת העל הצרפתית למשך עונת 2015/2016. ב-19 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1-0 לאנז'ה במסגרת המחזור השישי בליגה. בסך הכל ערך 20 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-27 באוגוסט 2016 חתם נגקונגקה בממלודי סאנדאונס מליגת העל הדרום-אפריקאית. הוא ערך 61 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד, וזכה עם המועדון שלוש פעמים באליפות דרום אפריקה, בהגביע הדרום אפריקאי ובגביע הליגה הדרום אפריקאית.
בשנת 2020 הושאל נגקונגקה לאמאזולו מליגת העל הדרום-אפריקאית. הוא לא הספיק לערוך הופעות במדי המועדון לפני מותו.
קריירה בינלאומית

ב-14 בנובמבר 2009 ערך נגקונגקה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת דרום אפריקה, בתיקו 0-0 נגד נבחרת יפן במשחק ידידות.
הוא היה חלק מסגל הנבחרת במונדיאל 2010, גביע אפריקה לאומות 2013 וגביע אפריקה לאומות 2015.
בסך הכל ערך 53 הופעות במדי הנבחרת.
מותו

ב-23 בנובמבר 2020 נהרג נגקונגקה בתאונת דרכים בקוואזולו-נטאל.
תארים

אליפות בלגיה (1): 2010/2011
הגביע הבלגי (2): 2008/2009, 2012/2013
הסופר קאפ הבלגי (1): 2011
אליפות דרום אפריקה (3): 2017/2018, 2018/2019, 2019/2020
הגביע הדרום אפריקאי (1): 2019/2020
גביע הליגה הדרום אפריקאית (1): 2019
הערות שוליים

↑  Anele NGCONGCA - Football : la fiche de Anele NGCONGCA (Mamelodi Sundowns) באתר ל'אקיפ (בצרפתית)
↑  Anele Ngcongca dies באתר Enca, ‏ 23 בנובמבר 2020 (באנגלית)
| נבחרת דרום אפריקה – מונדיאל 2010 |
| --- | --- | --- |
|  1 ג'וזפס •  2 גקסה •  3 מסיללה •  4 מוקואנה •  5 נגקונגקה •  6 סיבאיה •  7 דיווידס •  8 טשאבאלאלה •  9 אמפלה •  10 פינאר •   11 מודיסה •  12 לטושוליאנה • 13 דיגקאשווה •  14 בות' • 15 ת'וואלה • 16 קונה • 17 פארקר • 18 נומווטה • 19 מורירי • 20 קומאלו • 21 סנגווני • 22 וולטרס • 23 קובוני • מאמן: פריירה |  1 ג'וזפס •  2 גקסה •  3 מסיללה •  4 מוקואנה •  5 נגקונגקה •  6 סיבאיה •  7 דיווידס •  8 טשאבאלאלה •  9 אמפלה •  10 פינאר •   11 מודיסה •  12 לטושוליאנה • 13 דיגקאשווה •  14 בות' • 15 ת'וואלה • 16 קונה • 17 פארקר • 18 נומווטה • 19 מורירי • 20 קומאלו • 21 סנגווני • 22 וולטרס • 23 קובוני • מאמן: פריירה | דרום אפריקה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1222035049  VIAF: 946160668129703560005   WorldCat (עם VIAF): 946160668129703560005