אה"מ רויאל סובריין (1915)
היסטוריית שירות > מלחמת העולם השנייה

ב-31 באוגוסט, יום לפני הפלישה הגרמנית לפולין, הוצבה רויאל סובריין לכוח מיסוך בפער של גרינלנד-איסלנד-בריטניה כדי לפטרל אחר ספינות סוחר גרמניות שאולי מנסות להגיע לגרמניה. בתחילת המלחמה בספטמבר 1939, רויאל סובריין שובצה בשייטת אוניות המערכה השנייה של צי הבית. היא שובצה לכוח הליווי הצפון-אטלנטי, שבסיסו היה בהליפקס, נובה סקוטיה, והוטל עליה להגן על שיירות לבריטניה. כשחזרה לפלימות', היא עברה שיפוץ קצר. במאי 1940 עברה לצי הים התיכון. שם היא התבססה באלכסנדריה עם אוניות המערכה וורספייט, מלאיה ווליאנט, בפיקודו של אדמירל אנדרו קנינגהם. ב-25–27 ביוני, היא ואחותה אה"מ ראמיליס ליוו שתי שיירות מאלכסנדריה למלטה. ב-28 ביוני, סיור אווירי איתר משחתות איטלקיות ליד זקינתוס; אדמירל ג'ון טובי לקח את שייטת הסיירות השביעית. רויאל סובריין נותרה מאחור בשל מהירותה האיטית. קנינגהם חילק את הצי שלו לשלוש קבוצות; רויאל סובריין ומלאיה היו הליבה של קבוצה C. היא נכחה בקרב קלבריה ב-18 ביולי, אך מהירותה האיטית מנעה ממנה לירות באוניות המערכה האיטלקיות. וורספייט נשא את עיקר הפעולה, שכן רויאל סובריין ומלאיה פיגרו מאחור.
באמצע אוגוסט 1940, תוך כדי הפלגה בים האדום, הותקפה רויאל סובריין ללא הצלחה על ידי הצוללת האיטלקית גלילאו פראריס. מאוחר יותר באותו חודש, היא חזרה לתפקידי ליווי השיירות האטלנטיות. אלה נמשכו עד אוגוסט 1941, אז בוצעה תחזוקה תקופתית בנורפוק, וירג'יניה. האדמירליות החליטה במאי 1941 לפרוס צי רב עוצמה שיתבסס בסינגפור כדי להתמודד עם כל ניסיון יפני לפלוש למושבות מערביות בדרום מזרח אסיה. רויאל סובריין ואחיותיה רוונג', ראמיליס ורזולושן הוקצו לכוח. היחידה הייתה אמורה להיות מורכבת בסינגפור עד מרץ 1942, אם כי רויאל סובריין הגיע לזירה מוקדם יותר. בתחילת מרץ 1942, רויאל סובריין, הסיירת הכבדה קורנוול וכמה ספינות קטנות יותר ליוו את השיירה SU.1 שכללה שתים עשרה ספינות חיילים שהובילו 10,090 חיילים. השיירה יצאה מקולומבו ב-1 במרץ, לכיוון אוסטרליה. השיירה הגיעה לפרימנטל ללא תקלות ב-15 במרץ.
עד סוף מרץ 1942, הצי המזרחי הוקם בפיקודו של אדמירל ג'יימס סומרוויל. הצי התרכז מסביב לזוג נושאות מטוסים, נושאות המטוסים אינדומיטבל והרמס הקטנות והמיושנות, וחמש אוניות מערכה, ארבע מהן היו רויאל סובריין ואחיותיה; החמישית הייתה וורספייט. הצי כלל גם שבע סיירות ושש עשרה משחתות. למרות החוזק המספרי של הצי המזרחי, רבות מיחידותיו, כולל ארבע אוניות המערכה מסדרת רוונג', לא היו עוד ספינות מלחמה בקו החזית. Kido Butai החזק של תת-אדמירל צ'ואיצ'י נגומו, המורכב משש נושאות מטוסים וארבע אוניות מערכה מהירות, היה חזק משמעותית מהצי המזרחי של סומרוויל. כתוצאה מכך, רק וורספייט המחודשת יכלה לפעול עם שתי נושאות המטוסים; רזולושן, שלוש אחיותיה והרמס הורחקו מקרב כדי ללוות שיירות באוקיינוס ההודי.
בסוף מרץ הודיעו מפענחי הקוד בלשכה המשולבת למזרח הרחוק, סניף של בלצ'לי פארק, לסומרוויל שהיפנים מתכננים פשיטה לאוקיינוס ההודי כדי לתקוף את קולומבו וטרינקומלי ולהשמיד את הצי שלו. לכן הוא חילק את הצי שלו לשתי קבוצות: כוח A, שהורכב משתי נושאות המטוסים, וורספייט וארבע סיירות, וכוח B, שבמרכזו רזולושן ואחיותיה והרמס. הוא התכוון לארוב לצי של נאגומו בפעולה לילית, השיטה היחידה שבה חשב שהוא יכול להשיג ניצחון. לאחר שלושה ימים של חיפושים אחר הצי היפני ללא הצלחה, חזר סומרוויל לאדו אטול לתדלק. תוך כדי תדלוק ספינותיו, קיבל סומרוויל דיווח שהצי היפני מתקרב לקולומבו, אותה הם תקפו למחרת, ב-5 באפריל, ולאחר מכן התקפות על טרינקומלי ב-9 באפריל.
בעקבות הפשיטה הראשונה ב-5 באפריל, סומרוויל הסיג את רזולושן ושלוש אחיותיה למומבסה, שם יכלו לאבטח את נתיבי השיט במזרח התיכון ובמפרץ הפרסי. ארבעת אוניות הסדרה יצאו מאטול אדו מוקדם בבוקר 9 באפריל, לכיוון מומבסה; הם נשארו מבוססות שם עד ספטמבר 1943, למעט תקופה ארוכה נוספת במספנה בפילדלפיה בסוף 1942. בזמן שרויאל סובריין עגנה בפילדלפיה, הסיירת הקלה האמריקאית הוותיקה USS בויז, שנפגע קשות בקרב כף אספרנס, חלקה איתה את המבדוק. במהלך השיפוץ, שריון הסיפון של האונייה הוגדל ב-2 אינץ' (51 מילימטרים) וארבעה מתותחי ה-6 אינץ' שלה הוסרו. רויאל סובריין נשלחה חזרה לארצות הברית לשיפוץ גדול בפילדלפיה, ממרץ עד ספטמבר 1943. לאחר מכן היא חזרה לאוקיינוס ההודי כדי לחדש את תפקידי הסיור שלה. בינואר 1944 היא עזבה את האוקיינוס ההודי, לכיוון בריטניה.