stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האימפריה הח'ווארזמית
חולשת האימפריה הח'וווארזמית

בנוסף לסכסוך בין הח'ווארזם-שאה לח'ליף, האימפריה הח'ווארזמית סבלה מחולשות נוספות. גודלה של האימפריה היווה מכשול, כיוון שהכיבושים המשמעותיים ביותר של מחמד השני התרחשו לקראת הפלישה המונגולית ועל כן לא היה מספיק זמן לאימפריה להתאחד תחת שלטונו של הח'ווארזם-שאה לפני האיום החיצוני הגדול. 
חולשה נוספת הייתה היחסים המתוחים של מחמד השני עם אימו, תרכאן ח'אתון, שהייתה מעוניינת שאחיו ירש את תכש. יחסיו עם אימו הובילו לבעיה נוספת: נאמנותו של הצבא. תרכאן ח'אתון הייתה נסיכה לשבט שחי בצפון ח'ווארזם וכוחה בח'ווארזם עצמה היה רב מזה של מחמד השני. צבא האימפריה הח'ווארזמית היה מורכב רובו משכירי חרב מאזור זה ונאמנותם לא הייתה נתונה בהכרח למחמד השני. שאר הצבא הורכב מפרסים שהיו יריבים לשבטים הטורקים להם השתייך הח'ווארזם-שאה. נוסף על כך, לח'ווארזם-שאה היו היתקלויות עם הרשויות הדתיות הסוניות בתוך האימפריה, על כן הוא נטה לתמוך בשיעים בניסיון לקבל מהם לגיטימציה דתית לשלטון.
היחסים עם האימפריה המונגולית

ב-1215 שלח הח'ווארזם-שאה שגריר למונגולים שהיו הכוח העולה במזרח, אך לא התרשם מתיאורי שגריריו אודות כוחם של המונגולים. ג'ינגיס חאן היה מעוניין לחדש את נתיב המסחר בין המזרח והמערב ולכן שלח שלושה סוחרים מוסלמים במטרה ליצור קשרי מסחר עם הח'ווארזם-שאה. אף על פי שמחמד השני ראה בסוחרים ששלח ג'ינגיס חאן מרגלים ועל אף שג'ינגיס חאן כינה את הח'ווארזם-שאה כ"בנו" בהודעה ששיגר אליו עמם (מטבע לשון מקובל שכוונתו להפוך להיות וואסל) קיבל מחמד השני את ההסכם.
ב-1218 שלח ג'ינגיס חאן שיירת סוחרים גדולה לח'ווארזם. כשהגיעה השיירה לאוטרר, השליט המקומי, שחמד את הסחורות ונעלב מהתנהגות הסוחרים, האשים את השיירה בריגול. לאחר שקיבל אישור מהח'ווארזם-שאה, הרג מושל אוטרר את אנשי השיירה והחרים את הסחורה. מושל אוטרר היה אחי אימו של הח'ווארזם-שאה, אשר סרבה להעניש את אחיה על מעשיו. כשהגיעה הידיעה לג'ינגיס חאן, הוא רצה להגיע לפתרון דיפלומטי ודרש מהח'ווארזם-שאה להוציא להורג את השליט שביצע את הטבח ולהחזיר את הסחורות. בתגובה, הח'ווארזם-שאה הרג את אחד משליחיו של ג'ינגיס חאן, בניגוד למוסכמה שלא הורגים שגרירים ושליחים, ואת שני השליחים הנותרים שחרר לאחר שגילח את זקנם לאות השפלה. התנהגות זו של מחמד השני היוותה עילה למלחמה.
נפילת האימפריה

הח'ווארזם-שאה לא ניסה להתמודד עם ג'ינגיס חאן בשדה הקרב אף על פי שצבאו היה גדול יותר. הוא כנראה חשש מהתקוממות צבאו כשם שחשש מהמונגולים. הוא חילק את הצבא ליחידות קטנות והציב אותן בערים שונות ברחבי האימפריה. המונגולים כבשו את אוטרר לאחר חמישה חודשי מצור והחריבו את העיר עד היסוד בתגובה לרצח השגרירים.
ב-1219 התקדמו המונגולים לבוכרה, מרכז מסחרי ודתי חשוב בטראנסאוקסניה, אך מבוצר פחות מסמרקנד, בירת האימפריה הח'ווארזמית. ג'ינגיס ח'אן הפתיע את הצבא הח'וואריזמי שניסה לברוח, ומשם התקדם לכיוון סמרקנד וכבשה ב-1220 אחרי שמחמד השני ברח מערבה. המונגולים רדפו אחריו עד שמת על אי קטן בים הכספי ב-1221.
בנו של מחמד השני, ג'לאל א-דין ח'ווארזם-שאה הוביל צבא התנגדות למונגולים כשהצבא המונגולי הראשי נעדר מהאזור. אך לא יצר איום ממשי על המונגולים ושיקום האימפריה נכשל. בעקבות היחלשות צבאו ג'לאל ברח להודו והקים לעצמו כוח צבאי טורקי. במשך שלוש שנים נשאר הח'ווארזם-שאה בהודו עד שנרצח ב-1231 ובכך הסתיימה שושלת הח'ווארזם-שאה.
לקריאה נוספת

ותרפורד, ג'ק. ג'ינגיס ח'אן. תרגום: בן-ברוך, ברוריה. ישראל: כנרת, זמורה-ביתן, דביר, 2010.
Biran, Michal. Chinggis Khan. Oxford: Oneworld Publications, 2007.
Brockelmann, Carl. History of the Islamic Peoples. Edited by Carl Brocklemann and Moshe Perlmann. Translated by Joel Carmichael and Moshe Perlmann. New York: G.P. Putnam’s sons, 1947.
Hodgson, Marshall G S. The Venture of Islam: Conscience and History in a World Civilization: V. 2: The Expansion of Islam in the Middle Periods. Chicago: University of Chicago Press, 1977.
Morgan, David. Mediaeval Persia, 1040-1797. London: Longman, 1988. Spuler, Bertold. The Muslim World - Part II: The Mongol Period. Translated by F. R. C. Bagley. Netherlands: Leiden E.J. brill, 1969.
Spuler, Bertold. The Muslim World - Part II: The Mongol Period. Translated by F. R. C. Bagley. Netherlands: Leiden E.J. brill, 1969.
הכוכב החי

| --- | --- |

 סוגה:  סדרות טבע
 יוצרים:  BBC
 ארץ מקור:  בריטניה
 שפות:  אנגלית 
 מספר פרקים:  12
 הפקה
 מפיק:  דייוויד אטנבורו
 מפיקים בפועל:  Richard Brock 
 מוזיקה:  Elizabeth Parker 
 אורך פרק:  55 דקות
 שידור
 רשת שידור:  BBC
 תקופת שידור מקורית:  19 בינואר 1984 – 11 באפריל 1984
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
הרי האנדים שצולמו בפרק השני.
יער האמזונאס שצולם בפרק הרביעי.
הפרריה שצולמו בפרק החמישי.
סבכי מנגרובים שצולמו בפרק התשיעי.
כריש לווייתני שצולם בפרק האחד עשר.
הכוכב החי (באנגלית: The Living Planet) היא סדרת-טבע תיעודית שהופקה על ידי ה-BBC ושודרה לראשונה בבריטניה בשנת 1984. הסדרה מלווה בהסבריו של החוקר ויוצר הסרטים דייוויד אטנבורו.
הסדרה היא המשך לסדרה החיים עלי אדמות וסדרות נוספות העוסקות בחיים (ביניהם חיי היונקים, מעגל החיים והחיים בדם קר).
בסדרה זו, דייוויד אטנבורו מציג הדרך שבה אורגניזמים חיים, כולל בני אדם, מסתגלים לסביבתם. כל פרק בסדרה עוסק בבית גידול שקיים על פני כדור הארץ, ועל הדרך שבה בעלי החיים והצמחיים החיים בו מנסים לשרוד. הפרק האחרון עוסק על האופן שבו שינה האדם את פני כדור הארץ ומה ניתן לעשות כדי לשמור עליו.
הר אובליסק (אנטארקטיקה, רכס אסגארד)

ערך זה עוסק בהר ברכס אסגארד שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  2,200 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  רכס אסגארד 
 קואורדינטות:  77°37′00″S 161°37′00″E﻿ / ﻿77.61666667°S 161.61666667°E﻿ / -77.61666667; 161.61666667
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר אובליסק(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר אובליסק
 
הר אובליסק (באנגלית: Obelisk Mountain) הוא הר ברכס אסגארד בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.
ההר ממוקם בין הר אודין וקרחון קטספו.
גובהו של ההר 2,200 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > מקור השם

שמו של ההר ניתן לו בפברואר 1911.
השם הוא תיאורי - צורת ההר כצורת אובליסק
שמו של ההר ניתן לו על ידי משלחת המחקר המערבית בפיקודו של תומאס גריפית' טיילור ממשלחת טרה נובה (אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1910–1913).
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2 3  מידע היסטורי על חקר ההר
| אתרים ברכס אסגארד |
| --- | --- | --- |
| הרים | אוטגארד • אובליסק • אודין • אוליבר • בול • גרנדל • דרבי • האריס • הארפ • הול • וולגר • לוקי • ליונס • מטרהורן • נוקס • פונדר • פנורמה • פריה • פרק • קולמן • ת'ור |  |
| רכסי הרים | אינלנד פורטס • גבעות מקדונלד • רכס פלינט |  |
| מצוקים | הות'ם |  |
| עמקים | טירול • יוטונהיים • ניבלונגן • פירס • פנריר |  |
| קרחונים | אלבריך • ביאוולף • חבר העמים • פאונטיין • קונרואו • קטספו • ריפיטר |  |
הנס שמידט

| --- | --- |

גנרל הנס שמידט
 לידה:  28 באפריל 1877 אולם, האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית
 פטירה:  5 ביוני 1948 (בגיל 71) שטוטגרט, גרמניה בשלטון בעלות הברית 
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1895–1945 (כ־50 שנה)
 דרגה:   גנרל חיל הרגלים (ורמאכט)
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-260   מפקד הקורפוס ה-9   מפקד המחוז הצבאי החמישי   מפקד הארמייה ה-24
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה   עיטור בית הוהנצולרן עם חרבות   הצלב הגרמני בזהב
 
גנרל הנס שמידט (בגרמנית: Hans Schmidt;‏ 28 באפריל 1877 – 5 ביוני 1948) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

שמידט נולד ב-28 באפריל 1877 באולם, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1895 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-121 (וירטמברג ה-3 - וירטמברג הישנה), וב-1 באוקטובר 1912 הועלה לדרגת האופטמן. ב-22 באפריל 1914 מונה שמידט לקצין מטה במטה הכללי, ושם שירת בפרוץ המלחמה. ב-15 בפברואר 1915 הוצב שמידט במטה של הדיוויזיה ה-36, ובאותה שנה מונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט ה-121. ב-18 באפריל 1917 הועלה לדרגת מיור, וב-30 באוקטובר 1917 מונה לקצין מטה בקורפוס המילואים ה-25. בסוף אוגוסט 1918 הוצב שמידט במטה הדיוויזיה ה-9, ושירת שם עד סוף המלחמה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף שמידט לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-20 במרץ 1922 הועלה שמידט לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 בדצמבר 1926 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 במרץ 1928 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-13 (וירטמברג), וב-1 באוקטובר 1929 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-1 במרץ 1930 מונה למפקד אגד הרגלים ה-6 בהנובר, ב-31 בינואר 1931 הועלה שמידט לדרגת גנרל לוטננט, ופרש משירות פעיל.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה גויס שמידט, ומונה למפקד הדיוויזיה ה-260, שהייתה חלק מהקורפוס ה-25 במסגרת הארמייה השביעית. במהלך המערכה על צרפת פיקד שמידט על הדיוויזיה בתחילה כעתודת ה-OKH, ולאחר מכן כחלק מהקורפוס ה-13 במסגרת הארמייה ה-12. במהלך מבצע ברברוסה פיקד שמידט על הדיוויזיה בתחילה כחלק מהקורפוס הממונע ה-40 במסגרת הארמייה השנייה, ולאחר מכן כחלק מהקורפוס ה-13 במסגרת הארמייה הרביעית, עמו לחם אף במהלך הקרב על מוסקבה. ב-22 בספטמבר 1941 קיבל שמידט את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 בינואר 1942 מונה למפקד הקורפוס ה-9, שהיה חלק מארמיית הפאנצר הרביעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז. ב-1 בפברואר 1942 הועלה שמידט לדרגת גנרל חיל הרגלים, וב-6 בדצמבר 1942 הוענק לו עיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-31 באוקטובר 1943 פרש שמידט משירות פעיל, וב-24 בנובמבר 1943 קיבל תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל.
ב-17 באוקטובר 1944 הוקמה על בסיס המחוז הצבאי ה-5 הארמייה ה-24, והנס שמידט מונה למפקדה. הארמייה הוצבה בדרום גרמניה, ונועדה להגן מפני פלישת בעלות הברית דרך שווייץ. ב-1 במאי 1945 נכנע שמידט בראש כוחות הארמייה לקורפוס האמריקני ה-6 בפיקוד אדוארד ברוקס ונלקח בשבי.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

שמידט שוחרר מהשבי בשנת 1947. לאחר שחרורו התגורר בעיר שטוטגרט, עד למותו ב-5 ביוני 1948, והוא בן 71 שנים.
הערות שוליים

↑  שלא מנתה יותר מ-9,000 חיילים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1163419303  VIAF: 1795153289953332770004   WorldCat (עם VIAF): 1795153289953332770004
הנס שמידט (1895–1971)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 במרץ 1895 ביירוית, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  28 בנובמבר 1971 (בגיל 76) ויידן בפפאלץ העילית, גרמניה המערבית גרמניה המערבית 
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1914–1945 (כ־31 שנים)
 דרגה:   גנרל לויטננט (ורמאכט)
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-68   מפקד הדיוויזיה ה-275
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה
 
גנרל הנס שמידט (בגרמנית: Hans Schmidt;‏ 14 במרץ 1895 – 28 בנובמבר 1971) היה מפקד בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

שמידט נולד ב-14 במרץ 1895 בביירוית, שהשתייכה לקיסרות הגרמנית. בשנת 1914 התגייס שמידט לצבא הקיסרות הגרמנית והצטרף לרגימנט הרגלים הבווארי ה-7 (הנסיך לאופולד), עמו לחם במהלך מלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף שמידט לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1935 הועלה לדרגת מיור ומונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-41 בדיוויזיה ה-10, וב-1 בינואר 1938 הועלה לדרגת אוברסט לויטננט ומונה למפקד רגימנט התחלופה ה-46.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

בתחילת אפריל 1940 מונה שמידט למפקד רגימנט הרגלים ה-245 בדיוויזיה ה-88, ופיקד עליו במהלך מבצע מקרה אדום, וב-1 בנובמבר 1940 הועלה לדרגת אוברסט. במהלך מבצע ברברוסה הוא הוביל את הרגימנט שלו, ופיקד עליו בקרבות השונים בזירה הדרומית. ב-27 בינואר 1943 להוביל את הדיוויזיה ה-68 באזור וורונז', והוביל אותה בלחימה הקשה בגזרה הדרומית של החזית המזרחית. ב-1 באפריל 1943 הועלה לדרגת גנרל-מיור וכעבור 6 חודשים לדרגת גנרל-לויטננט. בתחילת נובמבר 1943 מונה למפקד הדיוויזיה ה-275 שזה עתה הוקמה במערב צרפת. בתחילת הפלישה לנורמנדי, נשלחו לאזור נורמנדי שני גדודי חי"ר, גדוד פוסילייר, גדוד ארטילריה אחד ופלוגת הנדסה מהדיוויזיה, ואילו שאר הדיוויזיה הגיעה באמצע יולי. הדיוויזיה ה-275 ספגה אבדות כבדות בקרב פאלז והועברה לאאכן להתארגנות מחדש. הדיוויזיה קיבלה את גדודי המבצרים של הלופטוואפה ה-XII וה-XX. הדיוויזיה ה-275 הועברה לאזור דירן - יער הירטגן שם ספגה אבדות קשות במהלך הקרב על יער הירטגן ופורקה. עם רענון הדיוויזיה באוקטובר 1944, הוא הועבר לעתודת המפקדים וחזר בנובמבר 1944 שוב כמפקד דיוויזיית הרגלים ה-275. הוא לחם איתה בחזית המזרחית עד שהושמדה בכיס האלבה, ואילו הוא נלקח בשבי על ידי צבא ארצות הברית.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

שמידט שוחרר מהשבי ב-1947, הוא התגורר בויידן בפפאלץ העילית. עד 1970 עבד בהצלחה כסוחר בביטוח ובפיננסים. בעיר הולדתו ביירוית היה יושב ראש אגודת החיילים הבוואריים במשך שנים רבות.
הוא מת בבית החולים ויידן ב-28 בנובמבר 1971 בגיל 76. הוא נקבר בבית הקברות בעיר ביירוית.
הנסיכה שארלוט מוויילס

הנסיכה שארלוט מוויילס (באנגלית: Princess Charlotte Augusta of Wales; ‏7 בינואר 1796 - 6 בנובמבר 1817) הייתה בתם היחידה של ג'ורג', הנסיך מוויילס, שהיה יורש העצר הבריטי (לימים ג'ורג' הרביעי, מלך הממלכה המאוחדת) ואשתו הנסיכה קרולינה מבראונשווייג-וולפנביטל. הנסיכה שארלוט נפטרה בהיותה בת 21 במהלך הלידה של בנה בכורה. אילו הייתה מאריכה ימים וחיה אחרי סבה, המלך ג'ורג' השלישי, ואביה, ג'ורג' הרביעי, היא הייתה הופכת למלכת בריטניה.
ביוגרפיה

שארלוט נולדה ב-7 בינואר 1796 בבית קרלטון, לונדון, לג'ורג', נסיך ויילס ולקרולינה מבראונשווייג-וולפנביטל, בתם של קרל וילהלם פרדיננד, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל ואוגוסטה, נסיכת בריטניה. נישואי הוריה של שארלוט עלו על שרטון עוד בטרם לידתה. היא גדלה תחת השגחתו של אביה, ואילו אמה לא יכלה לבקר אותה אלא לעיתים נדירות בלבד, בטרם עזבה לצמיתות את בריטניה.
בשנת 1816 פגשה שארלוט את לאופולד, נסיך סקסוניה-גותה-זאלפלד. בתחילה סלדה שארלוט מלאופולד, אולם לבסוף היא נענתה לחיזוריו והזוג התחתן בסוף אותה שנה. הזוג נעשה פופולרי ביותר בחיי החברה של בריטניה. הם בילו את ימי נישואיהם בין ביתם בקלרמונט פארק לדירתם בלונדון. בתחילת 1817 הרתה שארלוט, אך ההיריון הסתיים באסון. שארלוט נפטרה ב-6 בנובמבר 1817, לאחר צירי לידה קשים. התינוק נולד מת.
דבר מותה של הנסיכה הפופולרית מוויילס הכה את תושבי בריטניה באבל כבד. שארלוט הייתה סמל לתקווה לעתיד בית המלוכה בבריטניה לאחר שלטונו הממושך של סבה חולה הנפש ואביה מרובה השערוריות. מותה של הנסיכה שארלוט אילץ את דודיה להינשא ולהעמיד צאצאים אשר יוכלו לרשת, ביום מן הימים, את כס המלוכה הבריטי. דודה של שארלוט, אדוארד, הדוכס מקנט, נישא לגיסתה של שארלוט, ויקטוריה, נסיכת סקסוניה-קובורג-זאלפלד, אחותו של הנסיך לאופולד. מנישואים אלה נולדה הנסיכה ויקטוריה, לימים ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת. מבני ציבור רבים בבריטניה נקראו על שמה של שארלוט. בתו היחידה של לאופולד מנישואיו השניים, שרלוט, נסיכת בלגיה (שהייתה קיסרית מקסיקו), נקראה על שמה של שארלוט.
הר אוברלורד

| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה:  3,395 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  73°10′00″S 164°36′00″E﻿ / ﻿73.166666666667°S 164.6°E﻿ / -73.166666666667; 164.6
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר אוברלורד(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר אוברלורד
 
מפה טופוגרפית של הר אוברלורד (קנה מידה 1:250,000)
הר אוברלורד (באנגלית: Mount Overlord) הוא הר געש רדום גדול, מסוג חרוט געשי; הממוקם ברכס מאונטניר, בקצה הצפוני של מישור דספשן, באזור חוף בורכגרווינק של ארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
הר אוברלורד ממוקם 92 קילומטרים מחוף ים רוס.
הר אוברלורד ממוקם בסמוך ממזרח לראשו של קרחון אוויאייטור.
להר אוברלורד צורת חרוט, מדרונות החרוט מכוסים קרח.
להר יש קלדרה, בקוטר 1.2 קילומטרים.
גובהו של הר אוברלורד 3,395 מטרים מעל פני הים.
גאולוגיה

הסלעים הוולקניים מהמדרון המערבי של ההר, מתוארכים ללפני כשבעה מיליון שנה (תקופת המיוקן), ולכן הר הגעש נחשב רדום.
היסטוריה > מקור השם

שמו של ההר ניתן לו על ידי משלחת החקר הצפונית ( the northern party) של משלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי מטעם ניו זילנד (NZGSAE), אשר חקרה את האזור בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) שבשנים 1962 – 1963.
זהו שם תיאורי - ההר מתנשא מעל ו"שולט" מעל הפסגות הנמוכות יותר שסביבו.
באנגלית "אוברלורד" משמעו "שליט".
הנזירות בלוז

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  אמיל ארדולינו 
 הופק בידי:  סקוט רודין 
 תסריט:  פול ראדניק 
 שחקנים ראשיים:  וופי גולדברג   מגי סמית'   קטי נג'ימי   וונדי מקינה   מארי ויקס   הרווי קייטל
 מוזיקה:  מרק שיימן 
 צילום:  אדם גרינברג 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי טאצ'סטון 
 חברה מפיצה:  Touchstone Pictures
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 29 במאי 1992 
 משך הקרנה:  100 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מוזיקלי, סרט קומדיה 
 תקציב:  $31,000,000
 הכנסות:  $231,605,150
 הכנסות באתר מוג'ו:   sisteract
 סרט הבא:  האחיות בלוז 2 
 דף הסרט ב־IMDb
 
הנזירות בלוז (באנגלית: Sister Act) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה, בבימויו של אמיל ארדולינו. בסרט משחקים וופי גולדברג, מגי סמית', קטי נג'ימי, וונדי מקינה, מארי ויקס והרווי קייטל.
תקציר העלילה

עלילת הסרט עוסקת בדולורס (וופי גולדברג), זמרת ברים כושלת, שמנהלת רומן עם בכיר במאפיה. יום אחד היא עדה לרצח של אחד מעובדיו, ובעקבות זאת מוכנסת לתוכנית להגנת עדים שבמסגרתה היא מוסתרת בזהות בדויה במנזר. היא נדרשת להסתגל לחיים הסגפניים במנזר, אבל לא מצליחה להיפטר לגמרי מהרגליה הצעקניים. קונפליקט זה יוצר כר פורה לסיטואציות קומיות.
דלורס שלא מוצאת הרבה עניין בחיי היום יום של המנזר מצטרפת למקהלת הנזירות, היא משתמשת ביכולות הבמה המוזיקליים שלה והופכת את מקהלת המנזר לקצת פחות רשמית וקצת יותר עדכנית עם עיבודים מודרניים בסגנון בלוז וסול לשירי תפילה נוצריים מסורתיים.
פיתוח

התסריטאי פול רודניק כתב את התסריט בשנת 1987, כשתכנן כשבט מידלר תגלם את התפקיד הראשי. התסריט הועבר למפיק סקוט רודין ולאחר מכן לאולפני דיסני. אך מידלר דחתה את התפקיד, מחשש שמעריציה לא ירצו לראות אותה משחקת בתפקיד נזירה ובסופו של דבר, וופי גולדברג חתמה על חוזה ההובלה מה שגרם לכותבים לשכתב את התסריט ששונה באופן משמעותי.
הכנסייה בה דלוריס מוצאת מקלט היא הכנסייה הקתולית של סנט פול (אנ'), הממוקמת בשכונה במעמד הבינוני-גבוה בסן פרנסיסקו, לכן כדי להשלים את המראה ולהתאים אותו לעלילה, חלונות הראווה של הכנסייה עוצבו כדי להעניק לכנסייה מראה של שכונה מוזנחת.
הצילומים נמשכו מ-23 בספטמבר 1991 עד 20 בדצמבר 1991.
ביקורות, הכנסות ופרסים

הסרט זכה להצלחה קופתית והכניס 231.6 מיליון דולר ברחבי העולם, דורג במקום השמיני ברשימת הסרטים המכניסים ביותר לשנת 1992.
רשת הטלוויזיה "Bravo" דירגה אותו במקום ה-83 ברשימת הסרטים המצחיקים ביותר.
הסרט היה מועמד לשני פרסי גלובוס הזהב:
הסרט הטוב ביותר - בקטגוריית סרטי מיוזיקל או קומדיה
השחקנית הטובה ביותר - בקטגוריית קומדיה או מוזיקלית קולנועית (גולדברג)
פסקול

פסקול הסרט הופץ על ידי חברת התקליטים הוליווד רקורדס ב-9 ביוני 1992 וכולל 14 קטעים.
חלק מהקטעים בוצעו על ידי שחקניות ושחקני הסרט עצמו, השירים הוקלטו מראש ששימשו כחלק ממוזיקת הרקע, ומוזיקה אינסטרומנטלית שהולחנה מאת מארק שיימן.
אלבום הפסקול הופיע לראשונה במקום 74 והגיע בסופו של דבר למקום 40 בטבלת 200 האלבומים המובילים של בילבורד, שם שהה 54 שבועות.
מבצעים את מחרוזת הפתיחה עם השירים - Deloris & The Ronelles
The Lounge Medley
Heat Wave
My Guy
I Will Follow Him
The Murder (אינסטרומנטלי)
Getting Into the Habit (אינסטרומנטלי)
Rescue Me - Fontella Bass
Hail Holy Queen - Deloris & The Sisters
Roll With Me Henry - Etta James
Gravy For My Mashed Potatoes - Dee Dee Sharp
My Guy (My God) - Deloris & The Sisters
Just a Touch Of Love (Everyday) - C+C Music Factory
Deloris Is Kidnapped (אינסטרומנטלי)
Nuns to the Rescue (אינסטרומנטלי)
Finale: I Will Follow Him ('Chariot') - Deloris & The Sisters
Shout - Deloris & The Sisters & The Ronelles
If My Sister's in Trouble - Lady Soul
סרטי המשך

בשנת 1993 יצא סרט המשך "הנזירות בלוז 2".
הסרט הומחז למחזמר בשנת 2006 בפסדינה שבקליפורניה, ב-2009 בווסט אנד בלונדון, וב-2011 בברודוויי (שני האחרונים בוצעו בהפקתה של וופי גולדברג, כוכבת הסרט המקורי).
ב-12 בינואר 2020, הכריזה דיסני על סרט שלישי בסדרה, התסריט והשחקנים טרם פורסמו.
הערות שוליים

↑  Sister Act, www.goldenglobes.com (באנגלית)
↑  Sister Act 3 Coming To Disney+ | What's On Disney Plus, ‏2018-12-07 (באנגלית)
| פרס NAACP Image לסרט קולנוע יוצא מן הכלל |
| --- | --- | --- |
| 1972–1999 | ליידי שרה את הבלוז (1972) • בוא נעשה את זה שוב (1976) • הגדול ביותר (1978) • תהילה (1980) • באסטין לוס (1981) • קצין וג'נטלמן (1982) • סיפורו של חייל (1985) • הצבע ארגמן (1986) • נשק קטלני (1987) • מגלה את אמריקה (1988) • סמוך עלי (1989) • גלורי (1990) • החבר'ה מהשכונה (1992) • הנזירות בלוז (1993) • מלקולם אקס (1994) • כמו אוויר לנשימה (1996) • עת להרוג (1997) • אוכל נשמה (1998) • איך סטלה החזירה את הגרוב שלה (1999) |  |
| 2000–היום | סודו של שושבין (2000) • לזכור את הטיטאנים (2001) • עלי (2002) • אנטואן פישר (2003) • מקהלה בירושה (2004) • ריי (2005) • התרסקות (2006) • המרדף לאושר (2007) • הווכחנים הגדולים (2008) • החיים הסודיים של הדבורים (2009) • פרשס (2010) • נשים צבעוניות (2011) • העזרה (2012) • זנבות אדומים‎ (2013) •‏ 12 שנים של עבדות (2014) • סלמה (2015) • היישר מקומפטון (2016) • מאחורי המספרים (2017) • טיול בנות (2018) • הפנתר השחור (2019) • צדק ורחמים (2020) • בחורים רעים לתמיד (2021) • נקמה מרה (2022) • הפנתר השחור: ואקאנדה לנצח (2023) ‏•‏‏ הצבע ארגמן (2024) |  |
הר אודין (ארץ ויקטוריה)

ערך זה עוסק בהר בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה; להר בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה ראו הר אודין (ארץ גרהאם);. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  אודין 
 גובה:  2,000 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  רכס אסגארד 
 קואורדינטות:  77°35′00″S 161°39′00″E﻿ / ﻿77.58333°S 161.65°E﻿ / -77.58333; 161.65
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר אודין(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר אודין
 
הר אודין (באנגלית: Mount Odin) הוא ההר ברכס אסגארד בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.
הר אודין הוא ההר הנישא ביותר ברכס אסגארד (אך לא ההר הגבוה ביותר).
גובהו של ההר 2,000 מטרים מעל פני הים.
ההר ממוקם בסמוך מדרום לאגם ונדה; עמק אודין נמצא בסמוך ממזרח להר.
היסטוריה > שם ההר

שמו של ההר ניתן לו על ידי משלחת החקר של אוניברסיטת ויקטוריה מוולינגטון שבניו זילנד (שחקרה את האזור בין השנים 1958–1959).
בדומה לאתרים רבים אחרים ברכס אסגארד, להר ניתן שם מהמיתולוגיה הנורדית, והוא נקרא על שם האל הנורדי אודין.
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  לפי מקור אחר גובהו של ההר 2,100 מטרים מעל פני הים
| אתרים ברכס אסגארד |
| --- | --- | --- |
| הרים | אוטגארד • אובליסק • אודין • אוליבר • בול • גרנדל • דרבי • האריס • הארפ • הול • וולגר • לוקי • ליונס • מטרהורן • נוקס • פונדר • פנורמה • פריה • פרק • קולמן • ת'ור |  |
| רכסי הרים | אינלנד פורטס • גבעות מקדונלד • רכס פלינט |  |
| מצוקים | הות'ם |  |
| עמקים | טירול • יוטונהיים • ניבלונגן • פירס • פנריר |  |
| קרחונים | אלבריך • ביאוולף • חבר העמים • פאונטיין • קונרואו • קטספו • ריפיטר |  |
הנסיכויות הבייליקיות באנטוליה

הנסיכויות הבייליקיות בשנת 1300 לערך
המסגד הגדול ובית החולים בדיבריאי מ-1229. כיום אתר מורשת עולמית
הנסיכויות הבייליקיות באנטוליה (טורקית Anadolu Beylikleri; טורקית עות'מאנית Tevâif-i mülûk) היו נסיכויות טורקיות שהוקמו באסיה הקטנה החל מסוף המאה ה-11 וביתר שאת לאחר שקיעתה של סולטנות רום הסלג'וקית במחצית השנייה של המאה ה-13. "בייליק" (Beylik) היא ישות פוליטית הנשלטת על ידי ביי (Bey), והיחס בין שתי המילים הוא כיחס שבין "נסיך" ל"נסיכות" בעברית. המושג התייחס גם ליחידות השלטוניות של האימפריה העות'מאנית בתוניסיה ובאלג'יריה החל מהמאה ה-16.
הנסיכויות הלא-מוסלמיות

במשך תקופה זו שרדו שלוש נסיכויות לא-מוסלמיות ברחבי אסיה הקטנה:
ממלכת קיליקיה הארמנית התקיימה לאורך חופי הים התיכון בדרום אסיה הקטנה החל בשנת 1078 ועד 1375 עת נכבשה על ידי העות'מאנים.
האימפריה של טרפזונטס נפרדה מהאימפריה הביזנטית לאחר מסע הצלב הרביעי, ושרדה לאורך חופי הים השחור וסביב בירתה טרביזונד (כיום טרבזון) עד שנכבשה ב-1461.
פילדלפיה (כיום אלאשהיר - Alaşehir בנפת מניסה) במערב אסיה הקטנה, הוחזקה על ידי האבירים עד 1390.
ראו גם

ביי
הפלמ"חניק מחפש את המחר

| --- | --- |
 שיר בביצוע הצ'יזבטרון
 יצא לאור:  1948
 סוגה:  זמר עברי
 שפה:  עברית 
 כתיבה:  חיים חפר
 לחן:  סשה ארגוב
 עיבוד:  אליקום שפירא
 
הצ'יזבטרון בהופעה לפני חיילים במבצע חורב. בקדמה נעמי פולני ושייקה אופיר. מלווה באקורדיון: אליקום שפירא
"הפלמ"חניק מחפש את המחר" הוא שיר עברי שנכתב על ידי חיים חפר. הולחן על ידי סשה ארגוב ובוצע על ידי להקת הצ'יזבטרון בעיבודו של אליקום שפירא בשנת 1948.
שירו הראשון של המלחין סשה ארגוב שהתפרסם.
שירם המשותף הראשון של צמד היוצרים חפר-ארגוב.