התעללות נרקיסיסטית
הורות נרקיסיסטית > השלכות על הבריאות הנפשית והפיזית של הילד

כפי שתואר בהרחבה קודם לכן, ילד להורה עם הפרעת אישיות נרקיסיסטית בהכרח עובר התעללות רגשית מצד ההורה הנרקיסיסט, אשר נוטה לזנוח את תפקידו ההורי כלפי הילד ומתייחס אליו כאמצעי למילוי צרכיו האנוכיים.
בנוסף, היפוך תפקידי הורה-ילד בשנות החיים הראשונות יוצר אצל הילד של הההורה הנרקיסיסט חוויות הוריות שלילית, המשפיעה בצורה הרסנית על שלל היבטים התפתחותיים מהינקות ועד הבגרות.
משום שנרקיסיזם מקושר לעמדות חיוביות ומקבלות יותר כלפי אלימות, בנוסף להזנחה ההורית, ההתעללות הרגשית והיפוך התפקידים, ילד להורה עם הפרעת אישיות נרקיסיסטית יכול לעבור גם התעללות פיזית ומינית מההורה הנרקיסיסט.
הזנחה והתעללות רגשית יכולות לפגוע במחשבות, ברגשות ובדימוי העצמי של הילד, כך שיש להן השלכות מרחיקות לכת על התפתחותו הרגשית, ההתנהגותית, הקוגניטיבית והחברתית.
על פי הפסיכואנליזה, הילד של ההורה הנרקיסיסט מגיע לעולם כמו כל ילד אחר עם חיוניות ופוטנציאל לקול משל עצמו, אך בעקבות ההתעללות הנרקיסיסטית של ההורה עובד קולו האישי של הילד, אשר משאיר מאחוריו לא יותר מהד לרצון ולאישיות של ההורה.
בעודו הולך ומתרוקן ממשאביו הפנמיים בעקבות הניסיון לעמוד בדרישה הבלתי אפשרית לרצות את ההורה הנרקיסיסט, אין לילד שום דרך לזהות את מקור הלחץ המתמיד בחייו ולהבין אותו, כדי להתגונן בפניו או להיחלץ ממנו.
על פי ספרו של הפסיכולוג הקליני מנשה כהן, המצב הזה שבו ההורה אשר אמור להגן על הילד, הוא בעצם זה שפוגע בו, יוצר בילד דיסוסננס קוגניטיבי שמקצתו מודחק לתת המודע של הילד ולכן יהיה לו קשה להעלות על דעתו שההורה מתעלל בו רגשית, במיוחד כשההורה הנרקיסיסט מתעקש להכחיש או להצדיק את מעשיו, דבר המציב מכשול נוסף בפני הילד להבנת האופי הפוגעני של מערכת היחסים שלתוכה הוא נולד.
על פי הפסיכואנליזה, הפחד המתמיד מההורה הנרקיסיסט וחוסר היכולת של הילד לחלוק עליו מעוררים תחושה של חוסר אונים והופכים לזעם המופנה פנימה - כלפי נפשו של הילד והופכים לכר פורה להתפתחות של דיכאון וחרדה.
בהתאם לכך, הורות נרקיסיסטית מקושרת לדיכאון וחרדה אצל הילדים שחוו אותה.
בנוסף לתגובות רגשיות כמו דיכאון וחרדה, ההזנחה וההתעללות הרגשיית שעוברים ילדים להורים נרקיסיסטיים, יכולה לבוא לידי ביטוי גם בשינוי התנהגותי, תסמינים פסיכו-סומטיים, הפרעות בדיבור או עיקובים התפתחותיים, קושי לפתח ולשמר קשרים חברתיים בעקבות הימנעות מקשרים בין-אישיים או התנהגות אגרסיבית, ביטחון עצמי נמוך, הנמכה במנת המשכל, פגיעה בכישורים אוריניים, שפתיים וחשבוניים, ירידה בתפקוד האקדמי, נוכחות מועטה בבית הספר, תסמינים דמויי הפרעת קשב וקשיים בוויסות רגשי.
הזנחה והתעללות רגשית יכולות להוביל גם להתנהגויות בלתי הסתגלותיות, כמו שימוש לרעה בחומרים, שמשמשות את הילד לוויסות רגשי בהיעדר אפשרויות בריאות ויעילות יותר.
אף על פי שבעיות ההתנהגות שנוצרות בעקבות התעללות רגשית, יכולות להגן על הדימוי העצמי של הילד בפני ההתעללות שהוא עובר, יש להן אפקט מצטבר של חבלה-עצמית, אשר לאורך זמן יצור קשיים נוספים שעימם הילד יצטרך להתמודד.
למשל, בעיות ההתנהגות והתסמינים דמויי הפרעת קשב, שעלולים להיווצר בעקבות הזנחה והתעללות רגשית, יכולים להקשות על הילד להשתלב במסגרת החינוכית של בית הספר, באופן שמוביל לריבוי נזיפות והשהיות בהשוואה תלמידים שלא חוו הזנחה או התעללות רגשית.
הזנחה והתעללות רגשית יכולות להוביל לשינויים ביולוגים כמו התגובה הפיזיולוגית של הגוף ללחץ.
הן יכולות להוביל גם לפגיעה בבריאות הפיזית בעקבות גורמים הקשורים לסגנון חיים כמו עישון והתנהגת מינית מסוכנת.
בהתאם לכך, לא כל הילדים מצליחים לשרוד את ההתעללות הרגשית מבחינה פיזית.
עם זאת, בדומה להתעללות מינית, הדאגה העיקרית ברוב המקרים של התעללות רגשית היא לא סכנת מוות מיידית, אלא הנזק לתחושת האמון של הילד, יכולת ההתקשרות שלו, היושרה או השלמות שלו (Integrity) והערך העצמי.
בעוד שהזנחה והתעללות רגשית בגילאים צעירים יכולה לפגוע משמעותית במהלך ההתפתחות של הילד, מתבגרים יכולים להיות מודעים יותר לאינטראקציות של הזנחה והתעללות, באופן שעלול להעלות את רמת הסיכון שלהם לפגיעה.
על פי ספרו של הפסיכולוג הקליני מנשה כהן, כשהנפגעים מגיעים לגילאי הבגרות ומתחילים לגלות שהם חוו התעללות רגשית, עצם הגילוי מעורר בהם משבר טראומתי נוסף, הם מתחילים לערוך מחדש את חוויותיהם וזכרונותיהם, מגיעים למסכנה שרימו אותם ותוהים מה עליהם לעשות עם התובנות האלו.