stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רמת אטימות IP

קופסת חיבורים ברמת אטימות IP65
רמת אטימות IP (וגם דרגת IP או קוד IP) היא סיווג של מידת ההגנה והאטימות של מכשיר מסוים מפני חלקיקים (אבק) ומפני מים. הסיווג מורכב מצמד האותיות האנגליות IP ומשתי ספרות, המוגדרות על ידי תקן IEC 60529 של הנציבות הבין-לאומית לאלקטרוטכניקה. הספרה הראשונה מסווגת את מידת האטימות לאבק לפי התקן, והספרה שנייה מסווגת את מידת האטימות למים לפי התקן.
לדוגמה, מכשיר שדורג כ-IP67 עמד בבדיקת אטימות לכניסת אבק קל, ועמד בבדיקת הטבלה במים בעומק 1 מטר למשך 30 דקות.
גרסת 2013 של התקן מוגדרת כסיווג של רמת ההגנה, שמספק המארז של מכשיר חשמלי, אשר המתח הנקוב שלו אינו עולה על 72.5 קילו-וולט. גרסאות קודמות של התקן כללו גם ספרה שלישית, אשר סיווגה את עמידותו של המכשיר לפגיעה מכנית (מכה או נפילה). הספרות נעו בין 1 (עמיד לפגיעה בעוצמה של 0.225 ג'אול) ל-9 (עמיד לפגיעה בעוצמה של 20 ג'אול). הגרסה העדכנית של תקן IEC 60529 לא כוללת סיווג שכזה, והוא כיום מופיע תחת תקן נפרד, EN 62262 וקודי IK, שאינם תואמים לספרות שהיו נהוגות בתקן IEC 60529. לדוגמה, סיווג IK10 עדכני דומה לסיווג IPxx9, מפני ששניהם מייצגים עוצמה של 20 ג'אול, אך תוך שימוש בשיטות בדיקה שונות. על פי מכון התקנים הישראלי, תקן ישראלי 60529 זהה לתקן של IEC מ-2013 ובא במקום ת"י 981 שבוטל בסוף ינואר 2015.
אטימות לחלקיקים (אבק)

| סיווג אטימות | מוגן מחלקיקים בגודל | דוגמה |
| --- | --- | --- |
| IP0x | ללא אטימות | - |
| IP1x | מעל 50 מ"מ | חפצים גדולים |
| IP2x | מעל 12.5 מ"מ |  |
| IP3x | מעל 2.5 מ"מ | כלים |
| IP4x | מעל 1 מ"מ | כבלים, ברגים |
| IP5x | מוגן אבק | אבק יכול להיכנס פנימה, אך לא מפריע לפעולת המכשיר |
| IP6x | אטום לאבק | אבק דק לא נכנס למכשיר |
אטימות למים

| סיווג אטימות | תיאור הגנה מפני חדירת מים IP ספירה שנייה | משך הבדיקה | כמות מים |
| --- | --- | --- | --- |
| IPx0 | ללא אטימות | - | - |
| IPx1 | טיפות מים | 10 דקות | שקול ל-1 מ"מ גשם בדקה |
| IPx2 | טיפות מים | 10 דקות | שקול ל-3 מ"מ גשם בדקה, והמכשיר בהטייה של 15 מעלות |
| IPx3 | רסס מים | 5 דקות | שקול ל-0.7 ליטר בדקה, בלחץ 80 עד 100 קילו-פסקל, ובזוויות של עד 60 מעלות |
| IPx4 | השפרצת מים | 5 דקות | שקול ל-10 ליטר בדקה, בלחץ 80 עד 100 קילו-פסקל |
| IPx5 | סילון מים | 15 דקות | שקול ל-12.5 ליטר בדקה, בלחץ 30 קילו-פסקל, ממרחק 3 מטר |
| IPx6 | סילון מים עוצמתי | 3 דקות | שקול ל-100 ליטר בדקה, בלחץ של 100 קילו-פסקל, ממרחק 3 מטר |
| IPx6K | סילון מים עוצמתי, בלחץ מוגבר | 3 דקות | שקול ל-75 ליטר בדקה, בלחץ מוגבר של 1000 קילו-פסקל, ממרחק 3 מטר |
| IPx7 | טבילה ב-1 מטר | 30 דקות | טבילה בעומק 1 מטר |
| IPx8 | טבילה מעל 1 מטר | תלוי ביצרן | טבילה בעומק מעל 1 מטר |
| IPx9K | סילון מים עוצמתי, בטמפרטורה גבוהה | - | - |
הערות שוליים

↑  ת"י 60529 – דרגות ההגנה שמספקות מעטפות (קוד IP), באתר מכון התקנים הישראלי
אבק שחדר למארז מחשב
טלפון חכם עם רמת אטימות IP67, מצולם כשהוא פועל בתוך מים.
רמת אלמוגי (חיפה)

|  מידע |
| --- | --- |
 עיר:  חיפה 
 תאריך ייסוד:  1994 
 אוכלוסייה:  1,956 (2019)
 קואורדינטות:  32°46′34″N 35°00′12″E﻿ / ﻿32.776249389357°N 35.003322983538°E﻿ / 32.776249389357; 35.003322983538
  (למפת חיפה מוגדלת) רמת אלמוגי(למפת חיפה רגילה) רמת אלמוגי(למפת הגליל המערבי רגילה) רמת אלמוגי(למפת הגליל המערבי מוגדלת) רמת אלמוגי
 
רמת אלמוגי היא שכונה בדרום חיפה, בחלקה ההררי של העיר, שהוקמה החל מ-1994. רמת אלמוגי גובלת בשכונות רמות רמז, סביוני דניה, אחוזה ורמת גולדה. השכונה ידועה עקב המאבק בן 20 השנים של התושבים נגד אתר האנטנות שהיה בשכונה. השכונה מערבת בניינים רבי קומות ובניינים נמוכים. תושבי השכונה הם בני מעמד הביניים והמעמד העליון. נכון לשנת 2019, מספר התושבים בשכונה עומד על 1,956 שהם כ-0.68% מכלל תושבי העיר.
היסטוריה

השכונה נוסדה בשם הלא-רשמי (והמטעה) "אחוזה הצפונית", על אדמות "מנורה", בעברן המזרחי של שדרות אבא חושי. היא גובלת במזרח ברמת אלון וברמות רמז, בדרום בסביוני דניה, בצפון באחוזה ובמערב ברמת גולדה, וצופה אל מפרץ חיפה. בנייתה החלה ב-1994 ונבנו בה מבנים מגוונים של 3–4 קומות, שתי דירות בקומה, ולפעמים דופלקסים. בראשית המאה ה-21 נמשכה הבנייה, ובשנת 2002 נבנו בה רבי-קומות ב"עמק השמש" שלאורך דרך בירם.
השכונה נקראה על שם ראש העיר יוסף אלמוגי, שנפטר 3 שנים לפני הקמתה.
בנייתן של צמד השכונות גולדה-אלמוגי לאורך סוף המאה ה-20 השלימה את ניצול השטחים הפתוחים לאורך "הציר" בין דניה והכרמל הצפוני. בנופן האדריכלי, כמו גם החברתי, הן מהוות חוליה המשכית בין רמת בגין לדניה א', ומקיימות חיבור אורבני בין תתי-הרבעים השונים.
על השכונה משקיף "מצפור זייד" על שם שאול זייד שנמצא בשדרות אבא חושי, סמוך לבית מס' 50, זוהי מרפסת התצפית בולטת וממנה יורדות מדרגות לגן ציבורי עם ספסלים למנוחה ומתקני שעשועים.
בשנת 2017 הוקם מרכז מסחרי קטן ברחוב איינשטיין. בעמק השמש נמצא תיכון אליאנס על שם רוטשילד, שעבר משכונת הדר בסוף שנות ה-70.
מאבק התושבים באנטנות

על רמת אלמוגי העיב מתחם אנטנות שידור של צה"ל, שהוקם עוד בימי המנדט הבריטי ושנמצא כי הוא פולט קרינה דבר שגרם לתושבים להאבק כנגד מיקומו. המחלוקת שניטשה משנת 1995 ועד תחילת המאה ה-21 כללה ערוצים משפטיים, מאבקי הורים והתערבות של הכנסת לצד עתירות למשרדי הממשלה השונים. העתירות התמקדו תחילה ברמות הקרינה בבית ספר איינשטיין, ולאחר שינויים שנערכו בכיוון הקרינה שפלטו האנטנות, עברו העתירות להתמקד בבתים סביב יקינטון 51. בשנת 2010 דווח כי אתר האנטנות פורק. אך התברר כי אנטנה אחת נשארה בשכונה, ולאחר שנוספו תלונות נגד האנטנה, פורקה האנטנה האחרונה בשנת 2015. לאחר פירוק כל האנטנות בשכונה, הקרינה בשכונה ירדה משמעותית והערך הממוצע של בתים בשכונה עלה. כיום, ובגלל הצלחת התכנית להקמת מתחם המדרגים ברחוב יקינטון, רמת אלמוגי היא אחת מהשכונות היקרות ביותר בחיפה.
אוכלוסייה

נכון לשנת 2019, אוכלוסיית השכונה מונה כ-2,000 נפשות.
בדומה לרמת גולדה היא מאוכלסת במשפחות צעירות רבות. בשכונה כ-600 משפחות, ממעמד בינוני-גבוה.
הערות שוליים

1 2  מדד השכונה: כמה תושבים יש ברמת אלמוגי וכמה ארנונה הם משלמים, באתר כלבו – חיפה והקריות, ‏2021-10-14
↑  מסמך רקע לדיון, מאת מרכז המחקר של הכנסת
↑  דותן לוי, חיפה: אתר האנטנות ברמת אלמוגי ייהפך למתחם מגורים, באתר כלכליסט, 14 בפברואר 2010
↑  מערכת חי פה-חדשות חיפה, פורקה האנטנה באיינשטיין, באתר חי פה - חדשות חיפה, ‏26 בדצמבר 2015
שימור וניקוז קרקע

ערך זה עוסק בשיטות חקלאיות. אם התכוונתם לאגף משרד החקלאות, ראו .
שימור וניקוז קרקע הם אוסף של שיטות לשימור משאבים חקלאיים.
רקע היסטורי

אחת השיטות הראשונות לשימור הקרקע שהתפתחו, יושמו לשם מניעת סחיפת קרקע. היו אלו טרסות העפר שמטרתן הייתה קטיעת מדרונות וניתוב מים. שיטה זו, אשר התבססה על בניית קירות אבנים לרוחב השיפוע מנעה את סחיפת הקרקע מצד אחד לשני ואפשרה למים להמשיך לחלחל בין המרווחים הקטנים.
לקראת סוף המאה ה-20 החלו ארגונים בינלאומיים וממשלות ליזום מחקרים בנושאי שימור קרקע. דו"חות מחקר הצביעו על תהליכי סחף ודילול קרקע מוגברים בשטחים חקלאיים ובאזורי פיתוח ועל השפעתם על שינוי האקלים ברמה העולמית. ארגונים אלו החלו ליזום מיזמים משותפים להפחתת ההשפעות השליליות של תופעות אלו.
שיטות לשימור קרקע

ישנן שיטות רבות לשימור הקרקע. ביניהן:
עיבוד על פי קווי גובה ומשבי רוח - טרסות.
צמחי כיסוי בין השורות המשמשים כחוצצים בין חלקות.
מחזור זרעים
עיבוד שטח על ידי מזרעות או פליחה
ייצוב באמצעות פולימרים
ניקוז מים תת-קרקעי
שלגיה ושבעת הגמדים (סרט, 1955)

| --- | --- |

 בימוי:  אריך קובלר 
 הופק בידי:  הוברט שונגר 
 תסריט:  Konrad Lustig, Walter Oehmichen 
 עריכה:  הורסט רוסנברג 
 שחקנים ראשיים:  אלקה ארנדט (Snow White) Dietrich Thoms נילס קלאוסניצר Addi Adametz זיטה היץ 
 צילום:  Wolf Schwan 
 מדינה:  גרמניה 
 הקרנת בכורה:  1955 
 משך הקרנה:  74 דק' 
 שפת הסרט:  גרמנית 
 סוגה:  סרט פנטזיה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
שלגיה ושבעת הגמדים (בגרמנית: Schneewittchen und die 7 Zwerge) הוא סרט גרמני משנת 1955, המבוסס על אגדה בעלת אותו שם מאת האחים גרים.
עלילה

היה היה פעם בממלכה המלכה ילדה בת וקראה לה שלגייה, אך בעת הלידה המלכה הלכה לעולמה, שנים לאחר מכן נישא המלך לאישה אחרת, אשתו החדשה הייתה יפה אך בעלת לב אבן.
המלכה החדשה למדה קסמים ועסקה בכישוף, מדי יום היא שאלה את ראי הקסמים שלה את השאלה: "ראי, ראי שעל הקיר, מי הכי יפה מכולן?", אחרי שנים חשף הראי ששלגייה גדלה ונהייתה ליפה מכולן, אחרי כן המלכה הרגה את המלך והחלה לאלץ את שלגייה לשמש כשפחה והעבידה אותה בעבודות ניקיון. זמן קצר לאחר מכן נסיך ממדינה שכנה ושומע את שלגייה שרה בגינת הארמון, הוא מטפס על חומות הארמון על מנת לראות אותה ומתאהב בה, המלכה שומעת אותם. היא מגלה שללב של שלגיה יש סגולות היכולות לגרום לה להישאר יפה וצעירה לנצח. היא פוקדת על ראש משמר הארמון להתחזות לצייד, לקחת את שלגייה ליער ולהרוג אותה. כהוכחה שאכן ביצע זאת היא מצווה עליו להביא לה את לבה של שלגייה ואת בגדייה המוכתמים בדם. הוא חש סלידה מפקודה זאת אך עם זאת הוא לוקח את שלגייה ליער שם היא הולכת לקטוף פרחים. כשהוא שולף את חרבו הוא מרגיש שאינו מסוגל לבצע זאת. הוא מתחנן למחילתה של שלגייה והשניים מתכננים את זיוף מותה. היא בורחת למעמקי היער והוא מחזיר למלכה לב של אנטילופה במקום במסווה של ליבה של שלגייה. כשהיא ביער שלגייה מרגישה עייפה ותשושה והחיות היער מובילות אותה לבקתת עץ קטנה, היא מגלה שהדלת בה אינה נעולה והיא נכנסת פנימה. כל הפריטים בבקתה קטנים במיוחד והיא מניחה שגרים בה ילדים קטנים. היא מנקה ומסדרת את הבית.
היא עולה במעלה הבקתה ומגלה שבע מיטות קטנות ועליהן שבעה שמות מגולפים עליהן: דוק, רגזני, עליזי, ישנוני, ביישני, אפצ'י ושטיא. שלגייה נופלת לשנתה מעל שבעת המיטות ונרדמת. במכרה יהלומים המרוחק מספר קילומטרים מהבקתה עובדים הגמדים המתגוררים בה. כשהם חוזרים הביתה מהעבודה שטיא הוא הראשון שעולה למעלה ורואה את שלגייה במיטות. הגמדים מוקסמים מיופיה. אחרי כן שלגייה מתעוררת ומספרת להם את סיפורה. הגמדים מעוניינים לתת לשלגייה להישאר לגור בביתם מלבד זעפני שמביע עוינות. כשהגמדים רואים ששלגייה יודעת לבשל הם משתכנעים שהם מעוניינים שהיא תישאר. באותו לילה הם עורכים מסיבה לכבוד שלגייה. כשהמלכה מדברת עם הראי שלה נחשף בפניה כי שלגייה ישנה בחיים וחיה עם שבעת הגמדים. במעבדה המכושפת השלה המלכה מכינה שיקוי שהופך אותה למכשפה זקנה. המכשפה מרעילה תפוח ונוסעת לבקתת הגמדים. המלכה בתחפושת מביאה לשלגייה תפוח בטענה שהגמדים הזמינו אותו. כששלגייה לא מעוניינת לטעום מן התפוח היא חותכת אותו לשתיים ומביאה לשלגייה את החלק האדום, לאחר שהיא נוגסת מן התפוח היא נופלת על הקרקע כמתה, הגמדים שמים אותה בארון זכוכית, הנסיך מבקש מן הגמדים לקחת ארון הזכוכית לטירה שלו והגמדים מסכימים, כאחד הגמדים נופל שלגייה מתעוררת, הנסיך מציע לה נישואים והם מתחתנים ביער.
רקלט

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  גבינה
 אזור מוצא:  קנטון ואלה
 מוצא:  שווייץ שווייץ
 מרכיבים עיקריים:  חלב פרה 
 גבינות
 סוג חלב:  פרות
 תו תקן:  כינוי מקור מוגן (שווייץ), תו אדום 
 
רקלט ( /rəˈklɛt/ צרפתית: raclette) היא גבינה שווייצרית חצי-קשה, שמיוצרת מחלב פרה בתוספת אנזים ממעי עגל ומקורה בקנטון ואלה. זמן ההבשלה של גבינה זו הוא בין שלושה לארבעה חודשים. מקובל לגרד את גבינת הרקלט, כשהיא חצי-מותכת, אל תוך תפוח אדמה ומכאן מקור שמה - racler, בצרפתית, פירושו "לגרד". כיום קיים מכשיר חשמלי שמחזיק את חריץ הגבינה בצורה אלכסונית בקרבת גוף חימום המתיך אותה וגורם לה לטפטף לתוך כלי או ישירות אל תפוח האדמה, והגבינה נאכלת כאירוע חברתי בדומה לפונדו.
גבינת הרקלט מוזכרת בכתובים כבר במאה השלוש עשרה. דוברי הצרפתית של קנטון ואלה אימצו את הגבינה מדוברי הגרמנית של אותו קנטון והפכו אותה לפופולרית אצלם. דוברי הגרמנית נהגו לקרוא לה Bratchäs, שפירושו "גבינה צלויה". בימי קדם, טיהור האנזים ממעי העגל היה גס בהרבה מכפי שהוא כיום והחלבנים לא ממש הבינו מהו המרכיב מהמעי, שמשפר את הגבינה.
רסלמניה 29

| רסלמניה 29> מידע |
| --- | --- | --- |
ארגון: WWE
תאריך: 7 באפריל 2013
עיר: מזרח רד'רפורד, ניו ג'רזי
אולם: אצטדיון מטלייף
מספר צופים: 80,676
שיר (י) הנושא: "Coming Home" בביצוע Dirty Money וסקיילר גריי
סדרת אירועי שלם וצפה של ה-WWE
| תא ההדחות | רסלמניה 29 | חוקי אקסטרים |
סדרת אירועי רסלמניה
| 28 | רסלמניה 29 | 30 |
רסלמניה 29 (מוכר גם במודעות פרסומיות כ-WrestleMania NY/NJ) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE. האירוע נערך ב-7 באפריל 2013, באצטדיון מטלייף שבמזרח רד'רפורד, ניו ג'רזי. האירוע היה האירוע ה-29 בסדרת אירועי רסלמניה.
תשעה קרבות התנהלו באירוע, כולל אחד שהתקיים במופע המקדים לאירוע. בקרב המרכזי, ג'ון סינה ניצח את דה רוק וזכה באליפות ה-WWE בפעם ה-11 בקריירה, בנוסף לכך שהוא נקם על הפסדו לדה רוק ברסלמניה 28. עוד ברשימת הקרבות, טריפל H ניצח את ברוק לסנר בקרב ללא חוקים; במידה שטריפל H היה מפסיד, הוא היה מוכרח לפרוש, אנדרטייקר ניצח את סי. אם. פאנק, אלברטו דל ריו ניצח את ג'ק סוואגר בהכנעה ושמר על אליפות העולם במשקל כבד בקרב שסימל את ההגנה האחרונה על התואר באירוע הרסלמניה, כשלאחר מכן חגורת אליפות זו התאחדה ביחד עם אליפות ה-WWE בדצמבר של אותה השנה. בעקבות זאת, זה היה אירוע הרסלמניה האחרון שהכיל שני קרבות על אליפות עולם עד לרסלמניה 33 בשנת 2017 והאחרון שכלל את אליפות העולם במשקל כבד.
רסלמניה 29 היה הצלחה מסחררת מבחינת מספר צופים ושיעורי קנייה; 80,676 צופים נכחו באירוע, מה שהפך את האירוע לשלישי בהיסטוריה מבחינת כמות הצופים (לאחר רסלמניה 32 ורסלמניה 3), יתרה מזאת, האירוע הכניס לארגון 72 מיליון דולר, הכי הרבה בתולדות אירועי הרסלמניה. האירוע קיבל ביקורות חיוביות בקרב המבקרים והצופים; בעוד שהקרב המרכזי קיבל את ביקורת על כך שהיה דומה לקרב המרכזי של הרסלמניה החולפת, הקרב בין אנדרטייקר ל-CM פאנק תואר כ"קרב הערב".
תוצאות

| מס' | תוצאות | התניות | זמן |
| --- | --- | --- | --- |
| P1 | המיז ניצח את וייד בארט (א) בהכנעה | קרב יחידים על האליפות הבין-יבשתית | 08:15 |
| 2 | השילד (דין אמברוז, רומן ריינס וסת' רולינס) ניצחו את ביג שואו, רנדי אורטון ושיימוס | קרב שלושה נגד שלושה | 10:35 |
| 3 | מארק הנרי ניצח את רייבאק | קרב יחידים | 08:03 |
| 4 | Team Hell No (דניאל בריאן וקיין) (א) ניצחו את ביג אי לנגסטון ודולף זיגלר (עם AJ לי) | קרב זוגות על אליפות הזוגות של ה-WWE | 06:18 |
| 5 | פאנדנגו ניצח את כריס ג'ריקו | קרב יחידים | 09:10 |
| 6 | אלברטו דל ריו (א) (עם ריקרדו רודריגז) ניצח את ג'ק סוואגר (עם זב קולטר) בהכנעה | קרב יחידים על אליפות העולם במשקל כבד | 10:29 |
| 7 | אנדרטייקר ניצח את סי. אם. פאנק (עם פול היימן) | קרב יחידים | 22:07 |
| 8 | טריפל H (עם שון מייקלס) ניצח את ברוק לסנר (עם פול היימן) | קרב ללא חוקים במידה שטריפל H היה מפסיד, הוא היה מוכרח לפרוש. | 23:58 |
| 9 | ג'ון סינה ניצח את דה רוק (א) | קרב יחידים על אליפות ה-WWE | 23:58 |
(א) - מתייחס למתאבק/מתאבקים שהגיעו לקרב כאלוף/אלופים P - מציין שהקרב התקיים במופע המקדים לאירוע
הערות שוליים

↑  אירוע הרסלמניה מנפץ שיאים
↑  רסלמניה 29 הוא האירוע בעל ההכנסה הכספית הגדולה ביותר בהיסטוריה
↑  המיז ניצח את בארט והפך לאלוף הבין יבשתי החדש (קרב במופע המקדים)
↑  השילד ניצחו את ביג שואו, אורטון ושיימוס
↑  הנרי ניצח את רייבאק
↑  דניאל בריאן וקיין ניצחו את ביג אי לנגסטון וזיגלר ושמרו על אליפות הזוגות של ה-WWE
↑  פאנדנגו ניצח את ג'ריקו
↑  דל ריו ניצח את סוואגר ושמר על אליפות העולם במשקל כבד
↑  אנדרטייקר ניצח את CM פאנק
↑  טריפל H ניצח את לסנר (קרב ללא פסילות; אם לסנר היה מנצח, טריפל H היה מוכרח לפרוש)
↑  סינה ניצח את דה רוק והפך לאלוף ה-WWE החדש
רמת אוורולווה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 אורך הרכס:  7.3 ק"מ 
 קואורדינטות:  64°13′10″S 62°08′50″W﻿ / ﻿64.21944444°S 62.14722222°W﻿ / -64.21944444; -62.14722222
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהרמת אוורולווה(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהרמת אוורולווה(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירמת אוורולווה(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירמת אוורולווה
 
רמת אוורולווה או רמת אברולבה (באנגלית: Avroleva Heights; בבולגרית: Възвишения Авролева) היא רמה המכוסה בעיקרה קרח, בחוף המזרחי של האי ברבנט בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה.
הרמה מתנשאת לגובה של 1,100 מטרים מעל פני הים.
אורכה של הרמה 7.3 קילומטרים בכיוון צפון-דרום, ממפרץ היל ועד קרחון סבטובראצ'נה; ורוחבה של הרמה 7.3 קילומטרים בכיוון מזרח-מערב, בין נקודת מיטשל ועד לאוכף דוריונס (המחבר את הרמה למישור טאראן שבהרי סטריבוג).
המדרונות הצפוניים והמזרחיים של הרמה תלולים, ובשל כך אינם מכוסים קרח.
היסטוריה > מיפוי הפסגה

הפסגה מופתה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1980 ובשנית בשנת 2008.
היסטוריה > מקור השם

הרמה נקראת על שם מתקופת ימי הביניים של הר בדרום מזרח בולגריה.
לקריאה נוספת

הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית)
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים של בולגריה
1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי
| איים בארכיפלג פאלמר |
| --- | --- | --- |
| איים | אבוט • אולין • אומגה • אטא • אלפא • אלקה • אונוור • אפסילון • בראבנט • בוב • גאנד • גלארוס • דייוויס • דינק • דלתא • דרים • הארי • וינצקה • טאוור • למדא • לייז' • לקוואנט • פמפה |  |
| קבוצות איים | איי אומיקרון • איי טטראד • איי כריסטיאניה • איי מלכיור • איי סיגמא • איי פאי • איי פסי |  |
| איונים | סלע גריינדר |  |
האי בראבאנט, מבט מכיוון צפון מזרח לעבר האי. מימין ניתן לראות את האי אונוור, וברקע את חצי האי האנטארקטי; את הרי סולוואי, ניתן לראות משמאל, בצד הרחוק של האי.
שושנה רזיאל

| --- | --- |
שושנה רזיאל, באדיבות מכון ז'בוטינסקי
שושנה רזיאל, באדיבות מכון ז'בוטינסקי
 לידה:  11 בנובמבר 1917
 פטירה:  23 במרץ 2010 (בגיל 92)
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  הר המנוחות שבירושלים
 מקום מגורים:  ירושלים
 ידועה בשל:  תרומתה לחינוך
 מקצוע:  מורה ומחנכת
 בן זוג:  דוד רזיאל
 פרסים והוקרה:  יקיר ירושלים (1998) 
 
שושנה רזיאל (כ"ו בחשון ה'תרע"ח, 11 בנובמבר 1917 - ח' בניסן תש"ע, 23 במרץ 2010) הייתה אלמנתו ומשמרת זכרו של דוד רזיאל, לוחמת האצ"ל, ואשת חינוך. יקירת ירושלים.
ביוגרפיה

נולדה כבת זקונים לחיים וחנה שפיצר, ודור שביעי בירושלים. אביה הוא בנו של שמואל זנוויל שפיצר, מעסקני היישוב הישן ומבוני שכונות ירושלים. אמה היא בתו של הרב צבי אשר כהנא שפירא, נצר למשפחת ריבלין. אמה ייסדה את בית הספר תלמוד תורה לבנות החרדים בשכונת הבוכרים שנודע בשם בית ספר "שפיצר" אשר שפת ההוראה בו הייתה עברית והייתה חלוצת החינוך לבנות חרדיות. את לימודיה בבית הספר ובסמינר התחילה בגיל מוקדם, מפני שאמה דרשה זאת ממנה.
שושנה הגיעה לשרת באצ"ל לאחר ששמעה על הארגון מפנינה הורן, חברתה לסמינר.
במרוצת הזמן, הכירה את דוד רזיאל דרך הארגון באביב 1932, בהיותה בת 14 וחצי, ונישאה לו בי"ג ניסן תרצ"ח, 14 באפריל 1938. לפני חתונתם, שושנה קיבלה מדוד אקדח אישי וספר תנ"ך ובו הקדשה ”עוד אבנך ונבנית” (ספר ירמיהו, פרק ל"א, פסוק ג'). לאחר חתונתם, התגוררו בחדרי מסתור בתל אביב, ושושנה הסתירה את נישואיה על ידי כך ששמרה על שם משפחת הוריה ונשארה בבדידות בביתה שאיש לא הוזמן אליו, מלבד חברי מפקדת אצ"ל. זאת משום שדוד היה מבכירי המבוקשים של הבולשת הבריטית ושמר בסוד על נישואיו על מנת שהאנגלים לא יעצרו את שושנה.
דוד יצא למשימתו האחרונה מטעם האצ"ל לחבניה שבעיראק בכ' אייר ה'תש"א, 17 במאי 1941 וממנה לא שב. שושנה נותרה אלמנה בגיל 23 לאחר שלוש שנות נישואין, כאשר היא בחודש הראשון להריונה.
את בנה היא ילדה בבית החולים הדסה בירושלים, אולם התינוק נפטר ביומו השני בבית החולים. מאז מותו של דוד, לא התחתנה שושנה ולא נולדו לה ילדים.
שושנה הלכה לעולמה בשנת 2010, בת 92 הייתה במותה. היא הובאה לקבורה בהר המנוחות בירושלים.
ביוגרפיה > המאבק להעלאת עצמות

רזיאל נקבר בבית הקברות הצבאי הבריטי בחבניה. כבר ביום השנה הראשון לנפילתו נסעה שושנה עם יצחק ברמן לעלות לקבר בעלה. על מצבתו נכתב השם 'בן משה'.
שושנה דרשה מהבריטים להתקין מצבה חדשה שעליה יכתב דוד רזיאל. הבריטים קיימו את דרישתה אך סירבו להעביר את ארונו לארץ בטענה שלפי החוק הצבאי החללים נטמנים במקום נפילתם. שושנה עמדה איתנה בדרישתה ובדצמבר 1955 הרשתה ממשלת עיראק להעביר את גופתו לקפריסין, שהייתה אף היא באותה התקופה תחת שלטון בריטי.
מדי שנה הקפידה שושנה לפקוד את קברו של רזיאל בקפריסין. במארס 1961, לאחר שקפריסין זכתה בעצמאותה ניאות הארכיבישוף מקריוס להעלות את עצמותיו של דוד לקבורה בארץ ישראל. אביו של רזיאל, מרדכי רזיאל, רצה לטמון את בנו בחלקת הקבר המשפחתית בסנהדריה, ליד קבר אמו בלומה, אך שושנה נאבקה על כך שדוד ייקבר בחלקה הצבאית בהר הרצל.
כשהגיע ארונו של דוד ארצה, נערכה לו הלוויה צבאית ממלכתית והוענקה לו דרגת אלוף לאחר מותו.
פעילות באצ"ל

שושנה שירתה שש שנים באצ"ל. היא הייתה מפקדת פלוגת בנות ואף נאסרה על ידי הבריטים ב-1944 והייתה כלואה בבית הסוהר לנשים בבית לחם.
לאחר שחרורה מהכלא, יצאה רזיאל מטעם האצ"ל לשליחות הסברה בארצות הברית ועמדה בראש מחלקת הכספים בשלוחת פאריס.
פעילות חינוכית

שושנה הייתה מחנכת אשר נקטה גישות פורצות דרך בציבור הדתי-ציוני.
לאחר סיום מלחמת העצמאות, שושנה ייסדה בקטמון את בית הספר 'יהודה הלוי' שנפתח לבנות מכל העדות ואותו היא ניהלה במשך ארבעים שנה.
שושנה חוללה מהפכה כאשר חינכה את הבנות להכשרה מקצועית בתחומי משלח יד, כלכלת בית, אמנויות ומוזיקה.
בנוסף, החלטתה לצרף בנים לשיעורים משותפים בבית הספר הרעידה את אמות הספים, אך שושנה לא נרתעה ודבקה בעשייתה החינוכית. בשנת תשנ"ח 1998 זכתה בתואר יקיר העיר ירושלים על תרומתה החינוכית לעיר.
הערות שוליים

↑  דרכו האחרונה של דוד רזיאל
↑  המצבה ומקום הקבר של שושנה רזיאל, באתר "פרויקט גלעד"
↑  קבר דוד רזיאל, בית הקברות הצבאי הבריטי, חבניה, עיראק, באתר מכון ז'בוטינסקי
↑  דוד תדהר (עורך), "אברהם מרדכי רזיאל (רוזנסון)", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך , עמ' 2
↑  ISA-MandatoryOrganizations-SecretaryPolice-000ni0v, PRISONER SHOSHANA SPITZER - RAZIEL, ארכיון המדינה, ‏20.09.1944
↑  בית הספר יהודה הלוי
↑  יקירי העיר ירושלים, שנת תשנ"ח
שושנה רזיאל
שיהוי (משפט)

היעדר שיהוי במשפט הוא תנאי סף להגשת תביעה משפטית, הקובע שבית המשפט לא ידון בתביעה שהוגשה באיחור רב. עם זאת, במשפט האזרחי, ככלל, כל אימת שתביעה הוגשת בתוך תקופת ההתיישנות - זכות הגישה לערכאות אינה ניגפת מפני טענת שיהוי, ומוטל על הטוען לשיהוי נטל כבד להראות כי זה עולה כדי חוסר תום לב שהביא לשינוי מצבו לרעה של הנתבע. עיקר התחולה של השיהוי הוא במשפט ציבורי בו לזמן העובר מאז החלטה מנהלית יש השלכות רחבות ועל כן נדרש המבקש לפנות לבית המשפט ללא שיהוי. חרף הדמיון של השיהוי עם ההתיישנות מפני שבשניהם מתקיימת מניעות משפטית בחלוף זמן, מדובר בדוקטרינות משפטיות שונות. ניתן לדמות את היחס שבין התיישנות לשיהוי, כיחס שבין כלל לסטנדרט. בעוד ההתיישנות מציעה מועד קשיח ממנו והלאה היא מופעלת, השיהוי מציע מבחנים להבניית שיקול דעתו של בית המשפט.
במשפט ציבורי בישראל

בישראל נדרש מהעותר לבג"ץ או לבית משפט מנהלי לעשות זאת מיד לאחר שהעניין הופך אקטואלי (אך לאחר שביצע פנייה מוקדמת לרשות ולא קיבל מענה מספק). עיכוב בלתי מוצדק בפנייה לבג"ץ, בפרט כאשר הרשות או אחרים כבר הסתמכו על ההחלטה כנגדה מבוקש הסעד, יביא לדחיית העתירה. במיוחד, "כשמדובר בקיומן של בחירות, חייבים מועדי הפעולה או התגובה להיות קצרים ביותר, שאם לא כן תלקה הפנייה בשיהוי". כך למשל, כאשר תשובת המדינה לפניית העותרים נתקבלה שבוע לפני הבחירות לרב העיר אשדוד והעתירה עצמה הוגשה ביום הבחירות, סירבה השופטת אסתר חיות להוציא צו ביניים נגד קיום הבחירות, כאשר אחת מנימוקיה הוא שיהוי. עם זאת, גם כאשר החוק קובע מסגרת זמנים מוגדרת להגשת עתירה, לא בהכרח תדחה עתירה בגלל אי עמידה בזמנים, אלא ייבחן השיהוי על פי מרכיביו.
על מרכיבי השיהוי כתבה נשיאת בית המשפט, מרים נאור:
שלושת ההיבטים המנחים את בית המשפט בבואו לבחון חריגה מסד הזמנים הקבוע בתקנה 3 הם ה"שיהוי הסובייקטיבי" (המתמקד בדופי שנפל בהתנהלותו של העותר המגיש עתירה בשיהוי אף שכל העובדות הנוגעות לה היו בידיעתו לפני כן); ה"שיהוי האובייקטיבי" (המתמקד בנזק שנגרם לרשות או לצדדים נוספים כתוצאה מהשיהוי); ומידת הפגיעה בשלטון החוק.
השופט עוזי פוגלמן כתב על הליך בחינת השיהוי:
בבואו לקבוע אם עתירה לוקה בשיהוי המצדיק לדחותה, נדרש בית המשפט לערוך איזון דו-שלבי: בשלב הראשון יבחן את רכיבי השיהוי – הסובייקטיבי (האשם) והאובייקטיבי (הנזק); ובשלב השני – המתקיים רק אם נמצא כי העתירה לוקה בשיהוי המטה את הכף לדחותה, יבחן בית המשפט אם הרכיב השלישי – אינטרס ההגנה על שלטון החוק (במובן הרחב) – מטה את הכף להידרש לה. אם ימצא שהתשובה לכך שלילית, או אז ידחה את העתירה מחמת שיהוי שדבק בה.
השופטת דורית ביניש הבחינה בין שיהוי של הפרט ובין שיהוי של הרשות:
עיקר ההבדל נעוץ בכך שכאשר דנים אנו בהשתהותה של הרשות בפעולותיה, בוחנים אנו למעשה טענה מהותית הנוגעת לפגם בפעולת המינהל. מטעם זה, במסגרת הביקורת השיפוטית שאנו מפעילים על הרשות המינהלית נבחן בין היתר את דרכי פעולתה, את הימנעותה מלקיים את חובותיה במהירות הראויה ואת התוצאה המתחייבת מהימנעות זו. כך למשל נבחן, האם יצרה התנהגות הרשות מצג כלפי הפרט, האם הקימה התנהגותה אינטרס הסתמכות, והאם אינטרס זה ראוי הוא להגנה בעומדו אל מול אינטרסים אחרים של הציבור ובהם האינטרס של שמירת החוק, כך בדרך כלל [...] אולם כאשר הפעולה המינהלית שאותה אנו בוחנים נוגעת לאכיפת החוק, ההשתהות בהפעלת אמצעי האכיפה כשלעצמה לא תיצור מניעות כלפי הרשות האוכפת אלא במקרים קיצוניים ויוצאי דופן. רשות החייבת לבצע פעולות על פי דין ובמיוחד רשות הממונה על אכיפת חוק אינה יכולה להשתחרר מחובתה עקב העובדה שלא נקטה באמצעים למילוי החובה במועד. מכל מקום, בדרך כלל, בנסיבות של אי חוקיות ובמיוחד כאשר אי החוקיות ברורה ומובהקת, המנעותה של הרשות מלפעול אין די בה כדי לבסס אינטרס מוגן של הפרט כנגדה.
לקריאה נוספת

אליעד שרגא ורועי שחר, המשפט המינהלי כרך ב – עילות הסף (הוצאת בורסי, 2008), פרק תשיעי: שיהוי, עמ' 191–220.
יצחק זמיר, הסמכות המינהלית, כרך ג – הביקורת השיפוטית: כללי הסף (נבו הוצאה לאור, 2014), פרק 53: עתירה מאוחרת, עמ' 1917–1972.
אבישי אדד שימוש לרעה בהליכי משפט: הגנה דיונית מפני ניצול לרעה של זכות הגישה לערכאות 131-109(2013).
דפנה ברק-ארז, משפט מינהלי: משפט מינהלי דיוני (ההוצאה לאור של לשכת עורכי הדין, 2017), פרק 36: מבחני הסף בהליך של ביקורת שיפוטית, תת־פרק ו': שיהוי, עמ' 355–372.
ישראל גלעד התיישנות בדין האזרחי 489-481 (2022).