stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המלוכה הבלגית
משק הבית של המלך

משק הבית של המלך (בהולנדית: Het Huis van de Koning, בצרפתית: La Maison du Roi, בגרמנית: Das Haus des Königs) הוקם מחדש בשנת 2006, והוא מורכב משבע מחלקות אוטונומיות ומוועדת ההיגוי של החצר.
המחלקות הבאות מרכיבות את משק בית המלך:
המחלקה לענייני כלכלה, חברה ותרבות
הקבינט של המלך
משק הבית הצבאי של המלך
הרשימה האזרחית של המלך
המחלקה ליחסי חוץ
מחלקת הפרוטוקול של החצר
מחלקת העתירות
ראש הקבינט של המלך אחראי על הטיפול בעניינים מדיניים ומנהליים ועל קיום היחסים עם הממשלה, האיגודים המקצועיים וחוגי התעשייה. ראש הקבינט מסייע למלך במעקב אחר אירועים אקטואליים, מודיע לו על שינויים בחיי היומיום הבלגיים, מציע ומזמין מבקרים, מסייע בהכנת נאומים ומודיע למלך על התפתחויות בעניינים בין-לאומיים. לרשות ראש הקבינט עומדים סגן, יועץ משפטי, יועץ עיתונות והארכיון. ראש הקבינט המכהן הוא הברון פראנס ואן דייל, לשעבר ראש הקבינט של נשיא המועצה האירופית הרמן ואן רומפוי.
ראש משק הבית הצבאי של המלך מסייע למלך במילוי תפקידיו בתחום ההגנה. הוא מיידע את המלך על כל נושאי הביטחון, מדיניות ההגנה, השקפותיהן של המדינות השותפות העיקריות של בלגיה וכל ההיבטים של הכוחות המזוינים של בלגיה. הוא מארגן את קשריו של המלך עם חיל החימוש, מייעץ בתחומי המחקר המדעי והמשטרה ומתאם עניינים עם עמותות פטריוטיות ואנשי צבא לשעבר. משק הבית הצבאי אחראי גם על ניהול מערכת המחשוב של הארמון. דרגתו של ראש משק הבית הצבאי היא גנרל, וכיום מכהן בתפקיד הגנרל ג'ף ואן דן פוט. ראש משק הבית הצבאי נעזר ביועץ, כיום לוטננט קולונל סרז' ואסארט. למשק הבית הצבאי משוייכים גם עוזרי המלך.
נושא הרשימה האזרחית של המלך אחראי על ניהול המשאבים הכלכליים ומשאבי האנוש של משק הבית המלכותי. הוא נעזר במפקד הארמונות המלכותיים, גזבר הרשימה ויועץ הרשימה. נושא הרשימה האזרחית מייעץ למלך גם בתחום האנרגיה, המדעים והתרבות ומנהל את זכויות הציד של המלך. מפקד הארמונות המלכותיים אחראי בעיקר, בשיתוף פעולה הדוק עם ראש הפרוטוקול, על התמיכה הלוגיסטית בפעילויות התחזוקה והניקיון של הארמונות והטירות של בית המלוכה. הוא גם מנהל הציד המלכותי.
ראש הפרוטוקול מופקד על ארגון ההתקשרויות הציבוריות של המלך והמלכה, כגון ביקור קהל, קבלות פנים ונשפים רשמיים בארמון, כמו גם פעילויות רשמיות מחוץ לארמון. הוא נעזר במזכיר המלכה, האחראי בעיקר על הצעת והזמנת הקהלים והביקורים של המלכה.
ראש המחלקה לענייני כלכלה, חברה ותרבות מייעץ למלך בתחומים הכלכליים, החברתיים והתרבותיים. כמו כן, הוא אחראי על תיאום בין משקי הבית והשירותים השונים ועל ארגון ורישום ישיבות ועדת ההיגוי של משק הבית.
ראש המחלקה ליחסי חוץ מיידע את המלך על התפתחויות במדיניות הבין-לאומית, מסייע למלך מבחינה דיפלומטית בביקורים מלכותיים מחוץ למדינה ומכין את קהל המלך בנמל התעופה. הוא גם אחראי על קיום קשרים עם נציגויות דיפלומטיות זרות.
ראש המחלקה לעתירות מופקד על טיפול בעתירות ובקשות לסיוע סוציאלי המוגשות למלך, למלכה או לבני משפחת המלוכה האחרים. הוא גם אחראי על ניתוח ותיאום הטבות המלוכה והפעילויות הנוגעות לחגיגות היובלים.
את ההגנה אישית של המלך ושל משפחת המלוכה, כמו גם את המעקב אחר האחוזות המלכותיות, מספקת בכל עת המשטרה הפדרלית של בלגיה, פרט אבטחה לארמון המלכותי.
המשפחה המלכותית

בני משפחת המלוכה הבלגית, מלבד המלך, מחזיקים בתואר נסיך או נסיכת בלגיה. לפני מלחמת העולם הראשונה, הם השתמשו בתואר הנוסף הנסיך או הנסיכה מסקסה-קובורג-גותה ודוכס או דוכסית סקסוניה, כחברים בבית וטין.
התואר נסיך או נסיכת בלגיה הוא תואר אצולה ספציפי בתוך האצולה הבלגית השמור לבני משפחת המלוכה הבלגית. במקור, הצו המלכותי מ-14 במרץ 1891 שומר את התואר לכל האנשים שמגיעים בקו הזכרי הישיר מהמלך לאופולד הראשון. הצו המלכותי גם העניק אוטומטית את התואר לנסיכות שהצטרפו למשפחת המלוכה הבלגית בנישואים לנסיך בלגיה. צו מלכותי זה תוקן על ידי הצו המלכותי מ-2 בדצמבר 1991, אשר שומר את התואר לצאצאיו הישירים של אלברט השני. הצו המלכותי מ-12 בנובמבר 2015 ביטל את הצו המלכותי משנת 1991 ומגביל את הענקת תואר זה לילדיו ולנכדיו של המלך המכהן ולילדים ולנכדיו של נסיך או נסיכת הכתר. בן או בת הזוג של נסיך או נסיכת בלגיה כבר לא מקבלים את התואר אוטומטית, אך עדיין ניתן להעניק לו או לה את התואר בצו מלכותי על בסיס אישי. לפני כן, כל צאצאיו של אלברט השני היו זכאים לתואר נסיך או נסיכה.
המלך פיליפ (נולד ב-15 באפריל 1960) הוא מלך הבלגים המכהן. הוא נישא, ב-4 בדצמבר 1999, לג'ונקוורה מתילדה ד'אודקם ד'אקוז, אשר הפכה למתילדה, נסיכת בלגיה, יום לפני חתונתם, ולאחר מכן גם קיבלה את התואר דוכסית בראבנט כאשתו של דוכס בראבנט. היא הפכה, מ-21 ביולי 2013, למתילדה, מלכת הבלגים. היא בתם של פטריק ד'אודקם ד'אקוז (נעשה רוזן לפני החתונה) ואשתו, הרוזנת אנה מריה קומרובסקה. למלך ולמלכה ארבעה ילדים:
אליזבת, דוכסית בראבנט, שתירש את כס המלוכה לאחר אביה בשל חוק הירושה משנת 1991, אשר קבע בכורה מוחלטת (נייטרלית מגדרית), ששינתה את סדר הירושה מ"הבן הבכור" ל"צאצא הבכור".
גבריאל, נסיך בלגיה
עמנואל, נסיך בלגיה
אלאונור, נסיכת בלגיה
המשפחה המלכותית > חברים אחרים במשפחת המלוכה

אלברט השני, מלך הבלגים (נולד ב-6 ביוני 1934). הוא היה המלך בין 1993 (בעקבות מות אחיו המלך בודואן) ל-21 ביולי 2013, היום הלאומי של בלגיה, כאשר התפטר לטובת בנו פיליפ, דוכס בראבנט, בגלל בריאות לקויה. ב-2 ביולי 1959, הוא התחתן עם דונה פאולה רופו די קלבריה (נולדה ב-11 בספטמבר 1937) בבריסל, שהפכה לפאולה, נסיכת לייז', ולאחר 1993 הפכה לפאולה, מלכת הבלגים. היא בתם של פולקו השמיני, הנסיך רופו די קלבריה, הדוכס השישי מגווארדיה לומברדה (1884–1946) ואשתו, לואיסה גאזלי דיי קונטי די רוסאנה א די סבסטיאנו (1896–1989). יחד יש להם שלושה ילדים, המלך הנוכחי (ראו למעלה), בת ובן נוסף:
אסטריד, נסיכת בלגיה, ארכידוכסית אוסטריה-אסטה (נולדה ב-5 ביוני 1962). אשתו של הנסיך לורנץ מבלגיה, ארכידוכס אוסטריה-אסטה, הנסיך המלכותי של הונגריה ובוהמיה, לו נישאה ב-22 בספטמבר 1984. הנסיכה אסטריד וצאצאיה נמצאים לפני אחיה לורן בסדר הירושה לכס המלכות הבלגי, בשל חוק הירושה מ-1991 שהוזכר לעיל. יש להם חמישה ילדים:
הנסיך אמדאו מבלגיה, ארכידוכס אוסטריה-אסטה. הוא התחתן עם אליזבטה מריה רוסבוך פון וולקנשטיין ב-5 ביולי 2014. יש להם בת ובן:
אנה אסטריד, ארכידוכסית אוסטריה-אסטה
מקסימיליאן, ארכידוכס אוסטריה-אסטה
הנסיכה מריה לורה מבלגיה, ארכידוכסית אוסטריה-אסטה. היא נישאה לוויליאם איסבי ב-10 בספטמבר 2022.
הנסיך יואכים מבלגיה, ארכידוכס אוסטריה-אסטה
הנסיכה לואיסה מריה מבלגיה, ארכידוכסית אוסטריה-אסטה
הנסיכה לאטיה מריה מבלגיה, ארכידוכסית אוסטריה-אסטה
לורן, נסיך בלגיה (נולד ב-19 באוקטובר 1963). הוא התחתן עם קלייר קומבס, מודדת קרקעות אנגלית-בלגית לשעבר, ב-12 באפריל 2003. יש להם בת אחת ושני בנים:
לואיז, נסיכת בלגיה
ניקולא, נסיך בלגיה
איימריק, נסיך בלגיה
דלפין, נסיכת בלגיה (נולדה ב-22 בפברואר 1968). בתו מחוץ לנישואים של אלברט השני מפילגשו לשעבר, הברונית סיביל דה סליס לונגשאפס. לאחר שזכתה במשפט אבהות ב-2020, היא וילדיה הועלו לדרגת נסיך/נסיכת בלגיה על ידי בית המשפט ב-1 באוקטובר 2020. היא נמצאת במערכת יחסים עם ג'יימס או'הייר מאז שנת 2000. יש להם בת ובן:
ג'וזפין, נסיכת בלגיה
אוסקר, נסיך בלגיה
חברים שנפטרו

המלכה לואיז-מארי (אשתו השנייה של לאופולד הראשון, נפטרה ב-1850).
לאופולד הראשון, מלך הבלגים (בנו השני של הנסיך פרנץ, מת ב-1865).
מקסימיליאן הראשון, קיסר מקסיקו (בעלה של שארלוט, בתו של לאופולד הראשון, מת ב-1867).
הנסיך לאופולד, דוכס בראבנט (בנו הבכור של לאופולד השני, נפטר ב-1869).
רודולף, נסיך הכתר של אוסטריה (בעלה הראשון של הנסיכה סטפני, בתו של לאופולד השני, מת ב-1889).
בודואן, נסיך בלגיה (בנו הבכור של הנסיך פיליפ, בנו השלישי של לאופולד הראשון, נפטר ב-1891).
מריה הנרייטה, ארכידוכסית אוסטריה (אשתו של לאופולד השני, נפטרה ב-1902).
הנסיך פיליפ, רוזן פלנדריה (בנו השלישי של לאופולד הראשון, נפטר ב-1905).
לאופולד השני, מלך הבלגים (בנו השני של לאופולד הראשון, נפטר ב-1909).
הנסיכה מריה, רוזנת פלנדריה (אלמנתו של הנסיך פיליפ, בנו השלישי של לאופולד הראשון, מתה ב-1912).
הנסיך קרל אנטון פון הוהנצולרן (בעלה של הנסיכה ז'וזפין קרולין, אחותו של אלברט הראשון, מת ב-1919).
פיליפ, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה (בעלה של הנסיכה לואיז, בתו של לאופולד השני, מת ב-1921).
לואיז, נסיכת בלגיה (בתו הבכורה של לאופולד השני, נפטרה ב-1924).
ויקטור, נסיך נפוליאון (בעלה של הנסיכה קלמנטין, בתו של לאופולד השני, נפטר ב-1926).
שארלוט, נסיכת בלגיה (בתו הבכורה של לאופולד הראשון, נפטרה ב-1927).
אמנואל, דוכס ונדום (בעלה של הנסיכה הנרייט, אחותו של אלברט הראשון, מת ב-1931).
אלברט הראשון, מלך הבלגים (בנו הצעיר של הנסיך פיליפ, בנו השלישי של לאופולד הראשון, מת ב-1934).
המלכה אסטריד (אשתו הראשונה של לאופולד השלישי, נפטרה ב-1935).
סטפני, נסיכת בלגיה (בתו הבכורה של לאופולד השני, נפטרה ב-1945).
הנסיך אלמר לוניאי דה נאגי-לוניה (אלמנה של הנסיכה סטפני, בתו של לאופולד השני, מת ב-1946).
הנרייט, נסיכת בלגיה (בתו הבכורה של הנסיך פיליפ, בנו השלישי של לאופולד הראשון, מתה ב-1948).
קלמנטין, נסיכת בלגיה (בתו הצעירה של לאופולד השני, נפטרה ב-1955).
ז'וזפין קרולין, נסיכת בלגיה (בתו השלישית של הנסיך פיליפ, בנו של לאופולד הראשון, מתה ב-1958).
אליזבת מבוואריה, מלכת הבלגים (אלמנתו של אלברט הראשון, נפטרה ב-1965).
אומברטו השני, מלך איטליה (בעלה של הנסיכה מארי ז'וזה, בתו של אלברט הראשון, נפטר ב-1983).
הנסיך שארל, רוזן פלנדריה (בנו השני של אלברט הראשון, נפטר ב-1983).
לאופולד השלישי, מלך הבלגים (בנו הבכור של אלברט הראשון, נפטר ב-1983).
בודואן, מלך הבלגים (בנו הבכור של לאופולד השלישי, נפטר ב-1993).
מארי ז'וזה, מלכת איטליה (בתו הבכורה של אלברט הראשון, נפטרה ב-2001).
ליליאן, נסיכת רתי (אשתו השנייה של לאופולד השלישי, נפטרה ב-2002).
ז'וזפין שארלוט, נסיכת בלגיה (בתו הבכורה של לאופולד השלישי, נפטרה ב-2005).
אלכסנדר, נסיך בלגיה (בנו השלישי של לאופולד השלישי, מת ב-2009).
פביולה, מלכת הבלגים (אלמנתו של בודואן הראשון, נפטרה ב-2014).
ז'אן, הדוכס הגדול של לוקסמבורג (אלמנה של הנסיכה ז'וזפין-שארלוט, בתו של לאופולד השלישי, מת ב-2019).
בני זוג מלכותיים

לואיז, נסיכת אורליאן (אשתו השנייה של המלך לאופולד הראשון)
מריה הנרייטה, ארכידוכסית אוסטריה (אשתו של המלך לאופולד השני)
אליזבת, דוכסית בוואריה (אשתו של המלך אלברט הראשון)
אסטריד, נסיכת שוודיה (אשתו הראשונה של המלך לאופולד השלישי)
מרי ליליאן ביילס (אשתו השנייה של המלך לאופולד השלישי)
דונה פביולה דה מורה אי אראגון (אשתו של המלך בודואן)
דונה פאולה רופו די קלבריה (אשתו של המלך אלברט השני)
ג'ונקוורה מתילדה ד'אודקם ד'אקוז (אשתו של המלך פיליפ)
ראו גם

מלכי בלגיה
זולא (מכתש פגיעה)

| --- | --- |
זולא על פי תצלום של החללית האמריקאית Mariner 10 (אנ')
זולא על פי תצלום של החללית האמריקאית Mariner 10 (אנ')
 מידע כללי
 סוג:  מכתש פגיעה
 על שם:  אמיל זולא 
 נתונים ומידות
 קוטר:  70 ק"מ 
 מיקום
 מיקום:  Shakespeare quadrangle 
 גוף שמיימי:  כוכב חמה
 קואורדינטות:  50°30′N 178°00′E﻿ / ﻿50.5°N 178°E﻿ / 50.5; 178
  (למפת כוכב חמה מוגדלת) זולא(למפת כוכב חמה רגילה) זולא
 
מכתש זולא הוא מכתש פגיעה הנמצא על כוכב חמה אשר קרוי על שמו של הסופר והפובליציסט הצרפתי אמיל זולא. האיגוד האסטרונומי הבינלאומי הכריז על שמו של המכתש ב-1979.
הערות שוליים

↑  Planetary Names: Crater, craters: Zola on Mercury, planetarynames.wr.usgs.gov
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ורקוהה גטצ'או

ורקוהה גטצ'או (באנגלית: Werkuha Getachew; נולדה ב-7 בדצמבר 1995) היא אתלטית אתיופית, סגנית אלופת העולם (יוג'ין 2022) בריצת 3000 מטר מכשולים.
קריירה

גטצ'או נולדה וגדלה באתיופיה.
קריירה > 2022 > סגנית אלופת העולם בריצת 3000 מטר מכשולים

באליפות העולם שנערכה בחודש יולי ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית זכתה גטצ'או במדליית כסף בריצת 3000 מטר מכשולים בשיא לאומי חדש של 8:54.61 דקות, אחרי נורה ג'רוטו מקזחסטן (8:53.02 דקות) ולפני מקידס אבבה מאתיופיה (8:56.08 דקות). תוצאה זו היא התוצאה הרביעית בטיבה בכל הזמנים.
קריירה > 2022 > אלופת אפריקה בריצת 3000 מטר מכשולים

באליפות אפריקה שנערכה בחודש אוגוסט בסנט פייר שבמאוריציוס זכתה גטצ'או במדליית זהב בריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 9:36.81 דקות, לפני זרפה וונדמגגן מאתיופיה (9:41.37 דקות) וקארן צ'בט מקניה (9:43.64 דקות).
שיאים אישיים

ריצת 800 מטר: 1:57.67 דקות (2021) שיא אתיופיה
ריצת 1500 מטר: 4:10.00 דקות (2021)
ריצת 3000 מטר מכשולים: 8:54.61 דקות (2022) שיא אתיופיה
ריצת 3000 מטר: 8:37.98 דקות (2023)
הפרות הסדר בפרגוסון (2014)

שוטרים מפזרים הפגנה בעזרת גז מדמיע, 17 באוגוסט 2014
הפרות הסדר בפרגוסון במהלך שנת 2014, הן סידרה של אירועים אלימים שאירעו בפרגוסון, שבמדינת מיזורי, אשר הובילו למהומות גזע במוקדים רבים בארצות הברית.
תחילת המהומות

המהומות החלו בעקבות אירוע שבו השוטר דארן וילסון ירה למוות במייקל בראון, אמריקאי-אפריקאי בן 18, ב-9 באוגוסט 2014. לאחר המקרה החלו הפגנות של קבוצות שחורים בטענה לחוסר צדק ואלימות כלפיהם מצד המשטרה והממסד. לצד ההפגנות השקטות התפתחו במהרה תופעות של הפרות סדר כגון ונדליזם, שוד חנויות, הצתה של עסקים והתפרעויות אלימות. המהומות לא שככו, אלא נמשכו מספר חודשים.
לאחר הזיכוי

ב-24 בנובמבר 2014 החליט חבר מושבעים גדול שבו היו 9 לבנים ו-3 שחורים לא להעמיד לדין את השוטר דארן וילסון לאור העדויות והממצאים שהוצגו בפניו. לאחר ההחלטה פרצו שוב מהומות ספונטניות בפרגוסון ואף במוקדים נוספים בערים ראשיות בארצות הברית. המהומות היו אלימות יותר, נבזזו מעל 100 חנויות ומרכולים, נשרפו כ-25 מבנים והוצתו מכוניות משטרה. מעל 80 מתפרעים נעצרו.
המהומות סוקרו בהרחבה בתקשורת העולמית ומייד לאחר החלטת חבר המושבעים קיים נשיא ארצות הברית ברק אובמה מסיבת עיתונאים מיוחדת בניסיון להרגיע את הרוחות.
התפשטות המהומות בארצות הברית

בתחילת דצמבר התפשטו מהומות הכוללות מספר הפגנות אלימות מלוות בוונדליזם ובמעשי שוד של עסקים קטנים באזור ההפגנה בברקלי, קליפורניה.
ב 14 בדצמבר התקיימה הפגנה של אלפים בוושינגטון אשר חיברה בין הרג מייקל בראון ואֶריק גרנר למקרים היסטוריים כגון הרג אמדואו דיאלו (אנ')‏, 15 שנים קודם לכן. אחת הססמאות הנפוצות במחאות הייתה "חיי שחורים חשובים" (Black lives matter). המארגנים ציפו לכ-5,000 מפגינים אך טענו כי הופיעו מעל 25,000.
מאוחר יותר באותו חודש, צעיר שחור בשם ישמעאל ברינסלי (Ismaaiyl Brinsley) רצח שני שוטרים לבנים, רפאל רמוס ווונג'יאן ליו, בניו יורק כ"מעשה נקמה" על "אלימות המשטרה" ובפרט על נסיבות מותם של מייקל בראון ואריק גרנר.
יום לפני הרצח כתב ברינסלי:
I'm Putting Wings On Pigs Today. They Take 1 Of Ours ... Let's Take 2 of Theirs.
תרגום: היום אני מרכיב כנפיים על חזירים (שוטרים). הם לוקחים אחד משלנו ... בואו ניקח שניים משלהם
באפריל 2015, נעצר בבולטימור צעיר שחור בשם פרדי גריי, בעוון אחזקת סכין. במהלך המעצר הופעלה נגדו אלימות קשה ובדרכו לבית המעצר התדרדר מצבו עקב שבר שספג בעמוד השדרה, והוא נפטר כעבור שבוע. מותו (אנ') הצית מחדש את מהומות, הפעם בבולטימור. הפגנה ב-25 באפריל הפכה לאלימה במיוחד ובה נפצעו 15 שוטרים, ונעצרו 202 מתפרעים. ההתפרעויות לוו בוונדליזם, מעשי שוד ושריפת חנויות באזורי העימות. משפחתו של גריי מחתה על ההפגנות והתנערה מהן באופן פומבי, אך אלו רק התעצמו בימים שלאחר המוות. לאור האלימות הוטל עוצר על העיר ואלפי חיילים נפרשו ותגברו את כוחות המשטרה כדי להחזיר את הסדר את כנו.
בנובמבר 2015 סדרת הפגנות נגד גזענות של לבנים באוניברסיטת מיזורי הביאה להתפטרותו המפתיעה של נשיא האוניברסיטה, טים וולף ועוד בכירים באוניברסיטה. כמה ימים לאחר מכן פרצו הפגנות סוערות בשיקגו לאחר שפורסם סרטון שתועד שנה קודם לכן, המראה שוטר לבן הורג צעיר שחור בן 17, תוך שהוא יורה בו 16 קליעים. נגד השוטר הוגשה תביעה על רצח.
ביקורת משרד המשפטים

בעקבות המהומות, פתח משרד המשפטים של ארצות הברית בבדיקה של פעילות משטרת פרגוסון, ב-4 בספטמבר 2014. בדו"ח שפורסם לאחר חצי שנה, נקבע שמשטרת פרגוסון התמקדה ביצירת הכנסות לעירייה בעקבות לחץ מתמיד מצד העירייה שהייתה מעלה מדי שנה את יעד ההכנסות מקנסות שהוטל על המשטרה. כן נקבע, שנוהלי המשטרה הפרו את החוק במעצרי שווא, אלימות משטרתית, ופגיעה בחופש הביטוי. על פי הדו"ח הפעילות המשטרתית הפלתה את התושבים האפרו-אמריקאיים ותלונות של אזרחים נגד המשטרה לא זכו להתייחסות.
גורלו המשפטי של היורה

התביעה בסנט לואיס הודיעה ביולי 2020 כי לא תגיש כתב אישום נגד השוטר לשעבר שירה, משום שלא ניתן להוכיח כי הירי הוא רצח או הריגה. עם זאת, התובע הדגיש כי החקירה אינה מנקה את וילסון. ההחלטה של התובע הייתה הפעם השלישית שלא להגיש אישומים נגד השוטר בגין הפרשה. בנובמבר 2014 סירב חבר מושבעים בסנט לואיס להאשים את וילסון, ומשרד המשפטים האמריקני החליט בצורה דומה במרץ 2015.
ראו גם

מהומות לוס אנג'לס (1992)
מחאות ג'ורג' פלויד
הערות שוליים

↑  פרגוסון בלהבות לאחר זיכוי השוטר, באתר SkyNews, נובמבר 2014
↑  , ‏FoxNews, דצמבר 2014
↑  אלפים בוושינגטון במחאה על הרג "שחורים", באתר Yahoo, דצמבר 2014 (באנגלית)
↑  Gunman executes 2 NYPD cops in Garner "revenge", ‏NYPost, דצמבר 2014
↑  New York Cop Killer's Chilling Warning Revealed, באתר sky.com, דצמבר 2014
↑  Freddie Gray's Mother: 'Not Like This', באתר NBC, אפריל 2015
↑  עמית ולדמן, ‏תיעוד: שוטר יורה 16 פעמים בנער, באתר ‏מאקו‏, 25 בנובמבר 2015
↑  Investigation of the Ferguson Police Department
↑  שוטר שהרג ב-2014 נער שחור, שמותו עורר מחאה בארה"ב, לא יעמוד לדין - וואלה חדשות, באתר וואלה, 31 ביולי 2020
זיוונית

| --- | --- |
אבטיפוס סנפירית טילים, 1984
אבטיפוס סנפירית טילים, 1984
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  סנפירית
 צי:  חיל הים הישראלי, שייטת ספינות הטילים, פלגה 44
 דגל הצי:  
 סדרה:  פרויקט זיוונית
 סדרה קודמת:  סער 4
 אוניות בסדרה:  'אח"י שמרית' ו'אח"י שלומית'
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  'אח"י שמרית' נבנתה במספנות נורת'רופ גרומן שיפ סיסטמס, סינגר איילנד ווסט פאלם ביץ' שבפלורידה, ארצות הברית 'אח"י שלומית' נבנתה במספנות ישראל כקבלן משנה של חברת גרומן.
 תקופת הפעילות:  1983–1991 (כ־8 שנים)
 אחריתה:  פורקו לחלקים שנמכרו כגרוטאות אלומיניום
 מידות
 הֶדְחֶק:  105 טון
 אורך:  25.5 מטר
 רוחב:  7.3 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  45 קשר
 גודל הצוות:  15
 מספר תרנים:  1
 גובה התרנים:  8 מטר
 הנעה:  עיקרית: טורבינת גז, מנועי עזר: 2 טורבינות גז קטנות
 צורת הנעה:  סנפירית (הידרופויל)
 אמצעי לחימה
 חימוש:  2 טילי גבריאל, 4 טילי הרפון  תותח 30 מ"מ דו-קני
רחפת זיוונית בגלישה מהירה, 1988.
זיוונית היא דגם של ספינת סער קטנת ממדים מסוג סנפירית. שתי ספינות מדגם זה נרכשו על ידי חיל הים הישראלי כאבטיפוס לסדרה של 18 יחידות, אך בעקבות כישלון האבטיפוס לא הוזמנו יחידות נוספות. ככל הסנפיריות, ניחנו הספינות ביכולת עילוי והפלגה על סנפירים, אשר הקנו מהירות גבוהה (כ-45 קשר) הודות לחיכוך המוקטן - בחיל הים כונה מצב שיט זה "מצב רחיפה".
ההחלטה על רכישת הספינות

לאחר הניצחון של חיל הים הישראלי בזירה הימית במלחמת יום הכיפורים, נושא בניין הכוח המשיך להעסיק את פיקוד החיל, שנערך להמשך המאבק בים. מפקד החיל בנימין תלם וסגנו מיכאל ברקאי נתנו משקל רב ללקחי המלחמה, שהצביעו על הצורך בהגדלת מספר יחידות הלחימה. כן הסיקו שמהירות מרבית גבוהה יותר תאפשר למנוע בריחת מטרות, ולכן דגלו בשימוש בספינות סער, קטנות ומהירות.
השינוי היחידי מהתפישה הבסיסית למעשה כבר נעשה. לא עוד ספינות מדגם אחיד, אלא מחצית הכוח מדגם סער 4 כספינות גדולות ומחצית ספינות קטנות יותר. את הספינות מדגמי סער 2 וסער 3 תכננו להחליף ב-18 סנפיריות הסנפירית הייתה קטנה מכדי לשאת תותח אוטו מלרה 76 מ"מ לכן נרכש תותח 30 מ"מ דו-קני בהנעה חשמלית תוצרת חברת אורליקון. מהירותן המרבית תוכננה להיות כ-50 קשר. הסיבה העיקרית להחלטה להחליף את הספינות הישנות ב"זיווניות" נבעה מצורך טכני (מהירות ויציבות משופרים יותר וכדומה) ולא בעקבות תפישה מבצעית – אופרטיבית או טקטית – חדשה, הלוקחת בחשבון את השינויים שחלו ביחסי הכוחות הימיים בין חיל הים לבין הציים הערביים, את אופי זירת הפעולה הימית/חופית ואת ההתפתחות הטכנולוגית שחלה במערכות ובאמצעים הימיים בעולם לאחר מלחמת יום הכיפורים.
באותה עת נעשה בארצות הברית פיתוח של סנפיריות למטרות צבאיות. החברה האמריקאית נורת'רופ גרומן הציגה יכולת שלא הייתה מוכחת והצליחה למנוע מישראל מידע על מגבלות והקשיים בהפעלתו של הדגם הראשוני, שהוגש לבחינת הצי ומשמר החופים האמריקני ונדחה. תוכנית ה"זיוונית" אושרה על ידי הרמטכ"ל מוטה גור ושר הביטחון שמעון פרס, אף שהיא לא נדונה בפורום הבכיר של חיל הים או במסגרת נרחבת בכירה אחרת. חיל הים החל לפתח ולייצר שתי סנפיריות (דגם "זיוונית") כ"פַּיילוט" – אחת בארצות הברית והשנייה ב"מספנות ישראל", וכבר בתחילת הדרך אשרו רב-אלוף גור ושר הביטחון פרס בנייתן של 18 ספינות כאלה. החוזה לבנייתן באמצעות חברת גרומן נחתם בדצמבר 1977, שנה שלמה קודם שיצא בחיל הים האפיון של כלי-שיט זה (דצמבר 1978) שנכתב על ידי רמ"ח אמל"ח, אל"ם אלי רהב.
מפקד חיל הים האלוף בנימין תלם וסגנו תא"ל מיכאל ברקאי שוכנעו שהסנפיריות הן כלי שיט זול ואמין, ובזכות מחירן ניתן יהיה להגדיל את מספר יחידות הלחימה מ-12 ל-18 יחידות. החוזה עמד על כך שהמשך הבנייה יעשה במספנות ישראל. הפרויקט קיבל את הכינוי זיוונית.
ב-13 באוגוסט 1978 הגיש זאב אלמוג למפקד החיל ברקאי ולרמטכ"ל גור חוות-דעת מקצועית ומנומקת שנכתבה על ידי קצין צי אמריקני אשר ביצע את ניסויי הקבלה לדגמי סנפירית שנרכשו בצי האמריקני קודם לדגם ה"זיוונית". קצין זה הזהיר מפני הכשלים הטכניים והקונספטואליים הטמונים בספינות הסנפירית כסטי"לים.
העלויות לבניית הזיווניות הלכו ותפחו ושר הביטחון עזר ויצמן והרמטכ"ל רפאל איתן, שהחליפו את פרס וגור, לחצו על אלמוג ושידלוהו להפסיק את פרויקט הבנייה. אלמוג הבהיר להם כי מאוחר מדי לעשות צעד זה כיוון שהקנסות שחיל הים ייאלץ לשלם עקב הפסקת הבנייה יהיו גבוהים מעלות הבנייה כולה, ולהפרת החוזה לבנייתן תהיינה השלכות משפטיות חמורות אשר גם תשפענה על מערכת היחסים עם הצי האמריקני, אשר תמך באישור תקציב הסיוע לבניית ה"זיווניות" על פי בקשת חיל הים.
שירות בחיל הים

בתחילת שנות ה-80 הגיעו לחיל הים שתי ספינות אבטיפוס מדגם זיוונית. "אח"י שמרית" (1982), נבנתה בארצות הברית במספנות נורת'רופ גרומן שיפ סיסטמס, במספנות בסינגר איילנד ווסט פאלם ביץ' שבפלורידה, והשנייה, "אח"י שלומית" (1983), נבנתה במספנות ישראל. ספינות אלו נשאו 8 טילי "הרפון", תותח 30 מ"מ דו קני ומקלעים. צוות הספינה מנה 15 חיילים. החוק האמריקאי מאפשר בפרויקט פיתוח להעלות את המחיר. חברת נורת'רופ גרומן העלתה את המחיר במהלך בניית האבטיפוס פי 10 מהמחיר הראשוני.
לאחר כניסת זאב אלמוג לתפקיד מפקד חיל הים שונתה המגמה של הצטיידות בספינות קטנות ומהירות והוחלט להצטייד בכלי שיט רב תכליתיים גדולים יותר, מתוך גישה שגרסה תפיסת נקודות שולטות בים. כמו כן, הזיוונית לא הצליחה להגיע למהירות 50 קשר אותה דרש החיל והייתה רגישה מאוד בים סוער. לכלים היו תקלות טכניות חוזרות ונשנות בכמות גבוהה מהצפוי לאבטיפוס, במנוע הסילוני, בתמסורת ובחיפוי שדרית הספינה.
עם השלמת בניית שתי הספינות והתחלת הפעלתן הוברר, כי "זיוונית" היא כלי-שיט קטן ומהיר, אך מוגבל בכמות החימוש ובגודל המעמס שהוא מסוגל לשאת לשם הגנת נט"ל; תדמיותיו (המכ"מית, האקוסטית והתרמית) גבוהות, ולכן הוא לא מסוגל לחמוק מפגיעת טילים תוקפים; ספינת ה"זיוונית" התגלתה מטווח רחוק; הייתה מוגבלת בשהייה בים ושהִייָתָה בנמל הייתה מאוימת; ה"זיוונית" התגלתה כנטולת יכולת לזהות מטרות אויב מעבר לאופק, והייתה יקרה לתחזוקה ולהפעלה; כדי לפגוע במטרות-שטח שתמצאנה מעבר לאופק (שנגדן נועדו טילי ה"הרפון" ארוכי הטווח שהוצבו על סיפוני ה"זיווניות"), יזדקק חיל הים להיעזר בכוח אווירי שמחוץ לשליטתו, אשר אמור היה להמריא מהיבשה כדי לגלות ולזהות מטרות אויב. היה זה שילוב מסורבל ומעבר לכך, הניסיון בחיל הים מלמד שחיל האוויר יתקשה למלא משימה זו. על רקע נתונים אלה המליץ האלוף אלמוג לבטל את תוכנית ההצטיידות ב-16 ספינות ה"זיוונית" הנוספות.
סיום הפעלתן של ה"זיווניות" הגיע במשמרתו של מפקד חיל הים מיכה רם. הסנפיריות שירתו בשנים 1982–1991 ולאחר הוצאתן משירות נגרטו.
לקריאה נוספת

זאב אלמוג, מפקד שייטת 13 - הפלגות חיי, כנרת, זמורה ביתן, 2014, עמ' 996–1006, 1030-1029
הסנפירית ספינת המחר,	'בין גלים' 5 אוגוסט 1973 עמ'	10.
דניאל מעוז, ספינת ביקורים, אח"י פלברה אגדות שקרו באמת, הוצאת בית החובל 2020, עמ' 148.
אריאל ברזילי ואחרים, חשיבה מחוץ לקופסה הביאה את המפסק המיוחל, אח"י פלברה אגדות שקרו באמת, הוצאת בית החובל 2020, עמ' 272.
הערות שוליים

1 2  דודו שיק, "ים גדול, ראש קטן", נתיב, 2007, עמ' 20
| ספינות טילים של חיל הים הישראלי |
| --- | --- | --- |
שייטת ספינות הטילים • כלי שיט של חיל הים
| סער 1 שלכת | אח"י מבטח • אח"י משגב • אח"י מזנק | סמל חיל הים הישראלי  |
| סער 2 שלכת | אח"י חיפה • אח"י אילת • אח"י עכו | סמל חיל הים הישראלי  |
| סער 3 שלכת | אח"י סער • אח"י סופה • אח"י געש • אח"י חרב • אח"י חנית • אח"י חץ | סמל חיל הים הישראלי  |
| סער 4 תכלית | אח"י רשף • אח"י קשת • אח"י רומח • אח"י כידון • אח"י תרשיש • אח"י יפו | סמל חיל הים הישראלי  |
| סער 4 נדרן | אח"י ניצחון • אח"י עצמאות • אח"י מולדת • אח"י קוממיות | סמל חיל הים הישראלי  |
| סער 4.5 חוחית | אח"י עליה • אח"י גאולה | סמל חיל הים הישראלי  |
| סער 4.5 נושב | אח"י רומח • אח"י קשת | סמל חיל הים הישראלי  |
| זיוונית | אח"י שמרית • אח"י שלומית | סמל חיל הים הישראלי  |
| סער 4.5 נירית | אח"י חץ • אח"י תרשיש • אח"י כידון • אח"י יפו • אח"י חרב • אח"י סופה | סמל חיל הים הישראלי  |
| סער 5 להב | אח"י אילת • אח"י להב • אח"י חנית | סמל חיל הים הישראלי  |
| סער 6 | אח"י מגן • אח"י עוז • אח"י עצמאות • אח"י ניצחון |  |
זול סטוק

| --- | --- |

זול סטוק, סניף בירושלים
 נתונים כלליים
 מייסדים:  אדיר ונונו, סהר כוכבי
 תקופת הפעילות:  2013–הווה (כ־11 שנים)
 שליטה בחברה:  רשת יוחננוף (50.1%), אדיר ונונו (29.95%) וסהר כוכבי (19.95%)
 הכנסות:  כ-230מיליון שקלים (כולל סניפים בזכיינות, 2020)
 רווח:  8.7 מיליון שקלים (2020)
 
זול סטוק היא רשת שיווק ישראלית למכירת מוצרים לבית.
היסטוריה

הרשת הוקמה בשנת 2013 על ידי אדיר ונונו, אליו חבר בשנת 2015 סהר כוכבי.
בשנת 2021 רכשה רשת השיווק יוחחנוף 50.1% מן הבעלות על הרשת, תמורת 45 מיליון שקלים, לפי שווי של 90 מיליון שקל.
נכון לאפריל 2021 הרשת מונה 57 סניפים ברחבי הארץ, חלקן בבעלותה המלאה וחלקן מופעלות באמצעות זכיינים.
הערות שוליים

1 2  מירב קריסטל, עוד אקזיט לרשת דיסקאונט: יוחננוף רוכשת את השליטה בזול סטוק, באתר ynet, 1 במרץ 2021
↑  אודות, באתר זול סטוק
↑  שני מוזס, ‏יוחננוף רוכשת את השליטה ברשת המוזלת לבית זול סטוק בתמורה ל-45 מיליון שקל, באתר גלובס, 1 במרץ 2021
הפרוצה המוסרית

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  דוסי איסטון, ג'נט הארדי 
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  מסה 
 נושא:  consensual non-monogamy 
 הוצאה
 הוצאה:  גרינרי פרס 
 תאריך הוצאה:  2009 
 
הפרוצה המוסרית: מדריך לאפשרויות מיניות אינסופיות The Ethical Slut: A Guide to Infinite Sexual Possibilities הוא ספר עיון באנגלית מאת דוסי איסטון וג'נט הרדי. במהדורה הראשונה שיצאה בשנת 1997 שם הסופרות הושמט ובמקום זה הופיע השם הבדוי קתרין א. ליסט.