stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרב כף הצפון
מהלך הקרב

ב-25 בדצמבר 1943 יצאה שרנהורסט בדרכה צפונה, כדי ליירט שתי שיירות שהיו בדרכן אל ומברית המועצות. אל שרנהורסט נלוו חמש משחתות, והשייטת כולה הייתה בפיקוד קונטר-אדמירל אריך ביי (אנ'). הבריטים, בפיקודו של אדמירל ברוס פרייזר (אנ'), ציפו לשרנהורסט והעריכו שתצא לתקוף את השיירה. הליווי לשיירה שהפליגה לברית המועצות היה מורכב מאוניית מערכה אחת, אה"מ דיוק אוף יורק, סיירת קלה וארבע משחתות; ליווי השיירה השבה מברית המועצות כלל סיירת כבדה אחת, אה"מ נורפוק (Norfolk), שתי סיירות קלות ומספר משחתות. הבריטים ידעו על יציאתה של שרנהורסט גם מפיצוח שידורים גרמניים וגם מתצפיות של סוכנים שצפו על הנמל.
בחצות הלילה שבין 25 ל-26 בדצמבר התקרבו שתי השיירות לביירנייה. לקראת הבוקר הורה מפקד השייטת הגרמנית, אדמירל ביי, למשחתות להתפרס לצורך סריקת הים וחיפוש השיירה. ביצוע לקוי של הוראותיו גרם לכך שהמשחתות איבדו את הקשר עם שרנהורסט. ב-8:30 בבוקר גילו הסיירות הבריטיות את האונייה הגרמנית על מסכי המכ"ם שלהן; שרנהורסט לא הייתה מודעת לכך. כשעה לאחר מכן פתחו האוניות הבריטיות באש. הן השיגו כמה פגיעות באונייה הגרמנית: אחת מהן הייתה פגיעה קריטית במכ"ם של שרנהורסט. בלילה הארקטי ששרר איבדה האונייה הגרמנית את יכולתה להשיב אש יעילה. הגרמנים ניתקו מגע ופנו לדרום מזרח במהירות גבוהה; מאוחר יותר ניסתה שוב שרנהורסט לפנות צפונה כדי לתקוף שוב את השיירה, ושוב נהדפה על ידי המלוות הבריטיות. אחר הצהריים ניסתה שרנהורסט שוב לתקוף את השיירה. הפעם הצליחה אוניית המערכה הבריטית "'דיוק אוף יורק'" לסגור את הטווח, ובמטח השני של תותחיה הצליחה לשתק שניים מצריחי התותחים הראשיים של שרנהורסט. בשעה 18:00 כבר היו תותחיה הראשיים של האונייה הגרמנית משותקים; ב-18:20 נפגע אחד מהדוודים הראשיים, ומהירותה של שרנהורסט ירדה ל-10 קשר, דבר שאיפשר למשחתות הבריטיות להתקרב אליה ולירות טורפדו. למרות הנזק הכבד שספגה, המשיכה שרנהורסט לירות בכל התותחים שנותרו תקינים. ב-19:37 ירתה המשחתת ג'מייקה מטח טורפדו קטלני, וכמה דקות לאחר מכן התהפכה שרנהורסט וטבעה. האוניות הבריטיות אספו מן המים 36 מלחים גרמניים, מתוך צוות של 1,968, אך לא התעכבו לאסוף יותר, מחשש להיפגע על ידי צוללות גרמניות.
מאוחר יותר באותו ערב אסף אדמירל פרייזר את קציניו על אוניית המערכה דיוק אוף יורק, ואמר להם: ”רבותי, הקרב נגד שרנהורסט הסתיים בניצחוננו. אני מקווה, שאם מישהו מכם ייאלץ להוביל את אונייתו לקרב נגד יריב חזק בהרבה, כי אז יוכיח את האומץ והתעוזה שהוכיחה שרנהורסט הערב”.
ב-3 באוקטובר 2000 נמצאו שרידיה של שרנהורסט על קרקעית הים, בעומק כ-300 מטרים, במרחק של כ-130 ק"מ מצפון-צפון מזרח לכף הצפון.
הערות שוליים

↑  אחד הסוכנים היה טורשטיין ראבי, שהתפרסם אחר כך כאחד מחברי הצוות ברפסודה קון-טיקי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554659805171  LCCN: sh2009008630  NKC: ph543368
קונצ'רטו לפסנתר מס' 1 של ליסט

פרנץ ליסט בשנת 1847.
החלק הראשון של הקונצ'רטו בביצוע אייברי גליאנו הפסנתרנית.
קונצ'רטו לפסנתר מס' 1 של פרנץ ליסט הוא קונצ'רטו לפסנתר במי במול, שהלחין המלחין ההונגרי פרנץ ליסט על פני תקופה ארוכה של כ-26 שנים. את הנושאים העיקריים ביצירה הוא הלחין בשנת 1830, בעוד שאת הגרסה האחרונה הוא סיים להלחין בשנת 1849. הקונצ'רטו מורכב מארבעה פרקים ונמשך כ-20 דקות. הוא הוצג בהופעת בכורה לראשונה בויימאר ב-17 בפברואר 1855, כאשר ליסט בעצמו ניגן בפסנתר והקטור ברליוז ניצח על התזמורת.
היסטוריה

הנושאים העיקריים של הקונצ'רטו נכתבו בספר סקיצות משנת 1830, כאשר ליסט היה בן תשע עשרה. ככל הנראה שהוא השלים את היצירה בשנת 1849, ובכל זאת עשה שינויים נוספים בשנת 1853. היא הוצגה לראשונה בויימאר בשנת 1855, כאשר המלחין (ליסט) מנגן בפסנתר והקטור ברליוז מנצח על התזמורת. ליסט ביצע שינויים נוספים אחרי פרסומו של הקונצ'רטו, בשנת 1856. המלחין בלה בארטוק תיאר את הקונצ'רטו כ"המימוש המושלם הראשון של צורת סונאטה מחזורית, כאשר נושאים משותפים מטופלים על פי עקרון הווריאציה".
מבנה הקונצ'רטו

הקונצ'רטו מורכב מארבעה פרקים קצרים יחסית.
מבנה הקונצ'רטו > פרק 1. אלגרו מאסטוסו

בפרק הזה התזמורת מציגה את הנושא המרכזי של היצירה עם מוטיב עוצמתי. הפרק הזה בכיוון כדי ללעוג למבקרי המוזיקה שביקרו ביקורות חריפות על ליסט. ליסט החליט לשים את המשפט Das versteht ihr alle nicht, haha! (אף אחד מכם לא מבין זאת, הא-הא) לתווים הפותחים. לאחר מכן הפסנתר נכנס לתמונה ומאחר יותר, מתרחש דואט בין הפסנתר לקלרינט בקטע שקט ורגוע, שבמהרה משתלט עליו שוב הנושא המרכזי. בעקבות זאת הפסנתר מנגן שמיניות כרומטיות במי במול ועושה אותו דבר אבל הפעם בסול מז'ור. הפרק מסתיים בליווי המרכזי שמנגנים המיתרים ואילו הפסנתר מחקה את הנבל עם ארפג'ו מהיר ושקט, שהגיע לשיאו בסולם כרומטי.
מבנה הקונצ'רטו > פרק 2. אדג'יו

הצ'לו והקונטרבס מציגים את קטע האדג'יו (איטי) באופן שלו ואחיד, לפני ששאר כלי המיתר מצטרפים לנגינה. לאחר מכן, צלילי הצ'לו והקונטרבס נעלמים לפני שהפסנתר מצטרף לנגן. הפסנתר משתמש בנושא שניגנו המיתרים ומפתח אותו הלאה, בסגנון דמוי נוקטורן עם ארפג'יות שמנוגנות על ידי יד שמאל באופן רך וזורם לעומת נגינה יותר מהירה ביד ימין. הקטע מגיע לשיא בו מנגנים פורטיסימו חזק ואחריו סולם דימינונאדו יורד בהדרגה עד שנפסקת המוזיקה.
לאחר הפסקה קצרה, התזמורת כולה מתחדשת ושוב מנגנת את אותו הנושא. ואז הצ'לו מנגן את הנושא שהיה בהתחלה בזמן שהפסנתר עונה להם בחיפזון. זה מוביל לקטע שבו כלי הנשיפה מנגנים בסולו נושא חדש ואילו הפסנתר מנגן טרילים ארוכים ביד ימין ואקורדים ביד שמאל. את הפרק מסיימים הפסנתר והקלרינט בדואט.
מבנה הקונצ'רטו > פרק 3. אלגרטו ואלגרו

הפרק השלישי מתחיל כשקטע קישוט מעין עוקב אחרי המנגינה הראשית. (השימוש התכוף והבולט בשיטה זו מוביל את המבקר אדוארד הנסליק ללעוג ליצירה זו). הפסנתר מפתח את הנושא עוד יותר. זה מתרחש לאורך כל הפרק, אולם נושאים קודמים משני הפרקים הקודמים מוצגים מחדש ומשולבים יחד כדי להעניק לקונצ'רטו זה את צורתו המיוחדת הדומה לרפסודיה. תנועה זו היא בעלת אופי משעשע בהחלט, כאשר הפסנתר מתחיל לנגן קפריצ'ו, ודואטים קטנים מתרחשים בין כלי הנשיפה והפסנתר לאורך כל הדרך. המחצית השנייה של התנועה, לעומת זאת, עוברת תפנית כהה יותר, כאשר הפסנתר, לאחר סיום קטע הסקרצו, מנגן טרמולנדו באזור של התווים הנמוכים, עם פיתוח של הנושא הראשון. התנועה מסתיימת במוזיקה דומה מאוד לתחילת הפרק הראשון, עם קטע פסנתר.
מבנה הקונצ'רטו > פרק 4. אלגרו עליז ומונפש

הפרק מתחיל במנגינה מז'ורית (שמחה) ולאחר מכן, בהדרגה, התזמורת מנגנת את הנושא של אדג'יו אם כי בשינויים קלים. הפסנתר מנגן אחריו במעבר בין אוקטבות ואז מצטרף לדואט עם כלי נשיפה שונים בסולו. הפרק ממשיך להביא את כל הנושאים מכל הקונצ'רטו ולשלב אותם ברצף. בקטעים האחרונים האחרונים מוצג סולם כרומטי חדש בו הפסנתר מנגן בסגנון פוליריתמיקה תוך איחוד מוזיקלי עם כלי המיתר. הפרק מסתיים הקטע בסגנון "בראבו" של ליסט יחד עם כל התזמורת.
תזמור

הקונצ'רטו הזה יחסית לתזמור של ליסט בדרך כלל, בעל תזמורת קטנה יחסית וכולל את כלי הנגינה הבאים:
תזמור > כלי נשיפה מעץ

פיקולו.
שני חלילים.
שני אבובים.
שני קלרינטים.
שני בסונים.
תזמור > כלי נשיפה ממתכת

שתי קרנות יער.
שתי חצוצרות.
שלושה טרומבונים.
תזמור > כלי הקשה

טימפני.
מצלתיים.
משולש.
תזמור > כלי קשת

כינורות.
ויולות.
צ'לו.
קונטרבס.
ראו גם

קונצ'רטו לפסנתר מס' 2 של ליסט
הערות שוליים

↑  ניתוח מצבים של הקונצ'רטו מס' 1 מאת ליסט
↑  מידע על הקונצ'רטו מס' 1 מאת ליסט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007409045805171  BnF: cb14800022d (data)  LCCN: nr95036213  MusicBrainz work: d7793d9f-4613-4a34-9f2e-c2dffb8d2412   WorldCat (עם LCCN): nr95-036213 
הפרק השני של הקונצ'רטו
החלק הראשון של הקונצ'רטו
הפרק השלישי של הקונצ'רטו
החלק הרביעי של הקונצ'רטו
ביצוע של החלק הראשון של הקונצ'רטו משנת 1947.
ביצוע של החלק השני של הקונצ'רטו
ביצוע של החלק השלישי של הקונצ'רטו משנת 1947.
ביצוע של החלק הרביעי של הקונצ'רטו משנת 1947. מנגן בפסנתר, ארתור רובינשטיין, ומנצח אנטל דוראטי.
קוצניים (עכברים)

| קוצניים |
| --- | --- |
 קוצן כרתי (Acomys minous)
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכרסמים
תת־סדרה:: דמויי עכבר
משפחה:: עכבריים
תת־משפחה:: קוצניים
שם מדעי
 Deomyinae ‏תומאס, 1888

קוצניים (שם מדעי: Deomyinae; בעבר Acomyinae) היא תת-משפחה של מכרסמים ממשפחת העכבריים החיים באפריקה ואסיה וקרובים לתת-משפחת העכברים. בתת-משפחה זו 4 סוגים.
יצורים אלה קיבלו את שמם עקב שערם הסמור והדוקרני של חלק מהמינים המזכיר קוצים, בייחוד של בני הסוג קוצן. למינים אלה אין מאפיינים מורפולוגיים השונים ממינים אחרים במשפחת העכבריים, וקיבוצם בתת-משפחה נובע בעיקר בגלל DNA משותף דומה.
הקוצנים הם יצורים אוכלי כל החיים בקבוצות קטנות ויכולים להסתדר בבתי גידול מדבריים. הם פעילי לילה.
בישראל נפוצים שני מינים: קוצן מצוי, הנפוץ באזורי סלעים בכל ישראל, וקוצן זהוב הנפוץ במדבר יהודה ואזורי סלעים בנגב.
סוגים

קוצן (Acomys)
סוג ומין יחיד Deomys ferrugineus
חולדה זיפנית (Lophuromys) - בו חולדה זיפנית אדומה
סוג ומין יחיד Uranomys ruddi
קוצנאים

| קוצנאים |
| --- | --- |
 Squalus cubensis
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
על־סדרה:: דמויי כריש
סדרה:: קוצנאים
שם מדעי
 Squaliformes ‏גודריץ', 1909
כריש סיגרי
Oxynotus paradoxus
קוצנאים (שם מדעי: Squaliformes; מכונים גם כרישי כלב) היא סדרת דמויי כריש בעלי ממדים משתנים, החיים ברחבי הימים בעולם מהאוקיינוס הפתוח לחוף הים ומהאזור הטרופי לאוקיינוס הארקטי. הם בעלי קוצי-סנפירים וחמישה חריצי זימים.
מיון

סדרה זו מונה 7 משפחות ובהם 126 מינים:
משפחת כרישי גולפר (Centrophoridae) - בה 20 מינים.
Centrophorus
Deania
משפחת כרישי עפיפון (Dalatiidae) - בה 10 מינים.
סוג ומין יחיד Euprotomicroides zantedeschia
סוג ומין יחיד Heteroscymnoides marleyi
סוג ומין יחיד Mollisquama parini
סוג ומין יחיד Dalatias licha
Isistius - בו כריש סיגר
סוג ומין יחיד Euprotomicrus bispinatus
Squaliolus
משפחת כרישפיים (Echinorhinidae)
כרישף (Echinorhinus) - בה 2 מינים.
משפחת כרישי פנס (Etmopteridae) - בה 45 מינים.
סוג ומין יחיד Aculeola nigra
Centroscyllium
mopterus
סוג ומין יחיד Trigonognathus kabeyai
משפחת טריזניים (Oxynotidae) - בה 5 מינים.
טריזן (Oxynotus)
משפחת ישנוניים (Somniosidae) - בה 20 מינים.
Centroscymnus
סוג ומין יחיד Centroselachus crepidater
Scymnodalatias
Scymnodon
ישנן (Somniosus)
סוג ומין יחיד Zameus squamulosus
משפחת קוצניים (Squalidae).
Cirrhigaleus
קוצן (Squalus)
קבוצת אינטרס

מרטין לותר קינג נושא את הנאום יש לי חלום במסגרת המצעד לוושינגטון למען תעסוקה וחירות שאורגן על ידי ארגונים גדולים לזכויות אדם
קבוצת אינטרס, או קבוצת בעלי עניין, היא ארגון שמטרתו להשפיע על החלטות המתקבלות על ידי הרשויות. קבוצות האינטרס בווריאציות שונות פועלות בכל המדינות בין אם הן דמוקרטיות או דיקטטוריות, ומוגדרות על פי חמישה מאפיינים: קיום קבוצה המלכדת מספר אנשים בעלי מכנה משותף המאחד אותם סביב רעיון משותף; עמדה משותפת; אינטגרציה בין חברי הקבוצה, פיתוח חילופי רעיונות ודברים; הכרעה והחלטה משותפת בדבר דרך פתרון בעיה מסוימת; ולבסוף, נקיטת פעילות פוליטית, שמטרתה השפעה על המדיניות הציבורית ומקבלי ההחלטות.
דרכי הפעולה של קבוצות אינטרס

הדרכים הן מגוונות ונעות על ציר שבצידו האחד "השפעה" ובצידו השני "כפייה". ההשפעה מבוססת בעיקר על דיבורים וניסיונות שכנוע. ואילו הכפייה מאופיינת באיומים והפעלת לחץ.
חלוקת קבוצות אינטרס לפי סוג ארגונן

קבוצה אקראית - יש בה רמת ארגון נמוכה, נוצרות לזמן קצר בעקבות אירוע נקודתי ואין להם חברים או מימון קבועים. הם פועלים ברחוב על ידי הפגנות ומחאות.
קבוצה לא מאוגדת - שכבה חברתית בעלת מכנה משונה משותף ואינן מאורגנות. קבוצות אלה כוללת חלק קטן מהשכבה שהוא פעיל.
קבוצה מוסדית - ארגון שאיננו מפלגה וגם לא מייצג אינטרסים של אזרחים, אך בכל זאת פועל על מנת להשפיע על ההחלטות הציבוריות.
קבוצה מאוגדת - יש לה מבנה ברור, חברים ומימון קבוע. פעילותם לא תמיד נודעת לציבור על אף האינטרסים הלגיטימיים אותם הם מייצגים. זוהי הצורה השכיחה ביותר.
חלוקת קבוצות אינטרס לפי אופי ונושאי פעולתן

קבוצות אינטרס פרטי- משקפות מגזרים שונים בחברה. דוגמאות בולטות: ארגוני עובדים, ארגוני מעסיקים, ארגונים עולים ועוד.
קבוצות אינטרס ציבורי- פועלות כדי לקדם עניינים הקשורים לכלל הציבור לדוגמה: קבוצות איכות הסביבה, קבוצות צרכנים, קבוצות זכויות אזרח, קבוצות דתיות, קבוצות ביטחוניות-לאומיות.
חלוקת קבוצות אינטרס לפי הסיבה להקמת הקבוצה

סיבה חברתית - קבוצות שנוצרות כתוצאה מתהליכים של שינויים חברתיים, מוקמות כתוצאה מקיפוח ופועלות לשפר את מצבן, פועלות בתגובה להישגים של קבוצות אחרות ופונות לממשל כדי שיפתור את בעיותיהן.
סיבה פסיכולוגית - נשאלת השאלה מדוע שאדם יקים/יצטרף לקבוצה אם הוא יכול להיות "טרמפיסט". אם אגודת הסטודנטים תוזיל את שכר הלימוד השנתי, גם סטודנטים שהם לא חברי האגודה ייהנו מהטבה זו. אז למה שהם ירצו להצטרף לאגודה ולבזבז זמן אנרגיה וכסף?
קיימות שלוש סיבות אפשריות - סיבה ראשונה היא פילנתרופיה (רצון לפעול לטובת הכלל), אך נראה שמעטים האנשים שפועלים מתוך סיבה זו. סיבה שנייה היא שידול, לדוגמה חובת השתייכות לארגון מסוים או תגמול סלקטיבי שממנו ייהנו רק חברי הקבוצה. סיבה שלישית היא תחושת שייכות, בקבוצות מסוימות עצם ההשתייכות לקבוצה שווה את ההשקעה בהשתתפות.
סיבה כלכלית - משווה את החברה לשוק, כאשר מקימי הקבוצות הם יזמים ואלו שמצטרפים הם קונים. ליזם קיימים אמצעים כלכליים, אך אלו ייגמרו במהרה אם לא יקבל אמצעים נוספים מ"קונים" חדשים. ה"קונים" יקנו את סחורתו של היזם רק אם יזכו בתגמול על כך.
דפוסי האינטראקציה בין הממשלה לקבוצות

מודל "מפלגה דומננטית" - המפלגה השלטת היא החשובה, ומנהיגיה הם אלה שמקבלים את רוב ההחלטות. המפלגות בדרך כלל ייבדלו זו מזו במימד האידאולוגי. לקבוצות האינטרס אין כמעט מקום בהשפעה על תהליך קבלת ההחלטות, המפלגה הדומיננטית מקשרת בין הקבוצות לממשלה.
מודל "פלורליסטי" - המפלגות כאן אינן שונות זו מזו בהיבט האידאולוגי ונבחרות על ידי הצעת תוכניות אטרקטיביות לציבור. במודל זה יש דגש לחשיבות הקבוצות. כאן הן עצמאיות, בשיטות רבות כדי להשפיע בזירות שונות. בכל נושא ייווצרו מספר קבוצות שיתחרו ביניהם על השפעה בנושא. לשום קבוצה אין מונופול על הכוח. תפקיד הממשלה הוא לגשר בין הקבוצות ולעיתים להציע רעיונות משלה למדיניות הציבורית.
מודל "קורפורטיבי" - הקבוצות כן חשובות, אך ההחלטות בדבר המדיניות הציבורית חשובות מידי כדי שיתקבלו ממאבק בין קבוצות. הקבוצות בעלי אמצעים וסדר הן המשפיעות על חלק מההחלטות הפוליטיות. בכל נושא תתגבש קבוצה חזקה אחת שבעיני הממשלה תהיה המייצגת של אינטרס זה. ההחלטות יתקבלו משיתוף פעולה בין קבוצות. תפקיד הממשלה הוא לדאוג למעורבותן של קבוצות בתהליך קבלת ההחלטות.
יתרונות וחסרונות של קבוצות אינטרס בהיבט הדמוקרטי

תרומה לדמוקרטיה: הדמוקרטיה הישירה איננה עוד ולכן יש צורך לאזרחים להתאגד כדי להשפיע על קבלת ההחלטות בנושאים שונים, כך גדלה היעילות השלטונית.
הפרעה לדמוקרטיה: יש קבוצות שמטרתן לבקש לעצמן משאבים רבים בלי ניסיון לשנות סדרי עולם באמת.
קבוצות אינטרס בישראל > בתקופת היישוב

כבר בתחילת ההתיישבות הציונית היו כבר אינטרס והראשונה שבהם "אגודת הכורמים" שקמה ב-1833.
בתחילת ההתיישבות היו תנאים נוחים להקמת קבוצות שכן הגיעו אנשים בעלי יכולות פוליטיות גבוהות שהגיבו לשינויים חברתיים. בארץ ישראל היו מחלוקות רבות שכן הגיעו אנשים ממקומות שונים ועם השקפות עולם שונות וזה התבטא בריבוי מפלגות לא פרופרציונלי לאוכלוסייה. אך בבא בעת לערך האחדות הייתה חשיבות גבוהה, ובתקופת היישוב היא הייתה לערך עליון יותר מניגודי האינטרסים בין קבוצות שונות. באותה תקופה קבוצות אינטרס נחשבו כדבר שלילי שכן הם ביקשו להיבדל מהאחרים ובכך פגמו באחדות וגם הציגו דעות שונות מן הרעיון האידאולוגי של המנהיגות.
אך למרות אלה ביישוב התפתחו קבוצות אינטרס ב"גלים": הגל הראשון כלל קבוצות של פועלים כמו: ועד הפועלים הכללי, הסתדרות העובדים הכללית. בעקבות הקמת ההסתדרות החלו גם המעסיקים להתאגד. ההתאגדות התבטאה גם במישור המקצועי למשל: הסתדרות המורים, הסתדרות רפואית. במקביל היו גם קבוצות שפעלו למען האינטרס קולקטיבי- אינטרס ציבורי. למשל: ועד הלשון, מגן דויד אדום. בתקופת היישוב השלטון לא היה ריבוני אך הוא היה זה שעיצב את המדיניות הציבורית, לא היה מקום רב לפעילות התנדבותית פרטית אך בכל זאת קמו קבוצות אינטרס. יש גם תופעה של מפלגות שהקימו קבוצות עזר שלפי התאוריה ניתן להגדירן כקבוצות אינטרס אך בפועל הן היו כפופות למפלגות. היו קבוצות שלהן היה קשר ישיר למפלגה מסוימת למשל לחבר הקבוצות הייתה זיקה למפא"י. אך להסתדרות למשל לא הייתה למספר מפלגות בשמאל. היו גם קבוצות כמו קבוצת הגדעונים שלא הייתה לה זיקה לשום מפלגה.
בתקופה של היישוב המטרה העיקרית של קבוצות האינטרס הייתה בשימור יעדים לאומיים, והקבוצות היו קשורות בפעילותן לשלטון המרכזי.
קבוצות אינטרס בישראל > מקום המדינה

בתחילת דרכה של מדינת ישראל ניתן לומר שהייתה עלייה דרסטית בכמות הקבוצות. חלק מהקבוצות גם ביקשו לפעול למטרות פרטיות ולא רק ציבוריות-לאומיות. הגורמים לעלייה בכמות קבוצות האינטרס היו, בין היתר, גידול מהיר באוכלוסייה והתפתחות כלכלית-חברתית מהירה: העלייה באיכות החיים גרמה ליותר אנשים להשתתף בפעילות קבוצתית שכן הפעילים בה הם אנשים ממעמד בינוני שקשיי בעלי אמונה ביכולתן השפעתם. בהיבט החוקי התנועה הציונית הייתה פלורליסטית וחירות ההתאגדות הפכה לחוק מחייב שמסתמך על מערכות חוקים קודמות שהיו בארץ ישראל.
היחסים האישיים בראשית המדינה היו חשובים ולכן הקבוצות ניסו לפלס את דרכן למקבלי ההחלטות.
החל משנת 1955 אפשר להצביע שדגם האינטראקציה בין המפלגות לקבוצות היה "מפלגה דומיננטית".
על אף המחלוקות בין ימין ושמאל, מפא"י נשארה המפלגה השלטת והיא תפעלה קבוצות בנושאים שונים. הקבוצות השונות בלי קשר להשתייכותן למפלגה כלשהי התייחסו לעדיפויות של מפא"י אך הם התרכזו בשרים ומשרדים שהייתה להם השפעה על נושאים בהם פעלו הקבוצות. משנת 1966 החלו היחסים בין הקבוצות והמפלגות החלו להיות יותר רשמיים. הקבוצות העצמאיות החלו לתפוס תאוצה ולגבש אינטרסים ספציפיים. אחרי 1967 הקבוצות לחצו על שינויים שיקרו בעקבות מלחמת ששת הימים. באותה תקופה החלו להופיע קבוצות סביב רעיון או מדיניות מסוימת. אחרי מלחמת יום הכיפורים החלה לצמוח מערכת של שתי מפלגות דומיננטיות. והייתה זו תקופה מעוררת עבור קבוצות האינטרס. אחרי המהפך ב-1977 מפלגת הליכוד שעלתה לשלטון לא הייתה מספיק מאורגנת וגם השמאל לא ניסה לארגן את עצמו מחדש וזה נתן מקום לפעילות של קבוצות אינטרס. אחרי בחירות 1984 שבהם הוקמה ממשלת אחדות לאומית, הקבוצות החלו להיות פעילות יותר.
ראו גם

שדולה
לקריאה נוספת

יעל ישי, קבוצות אינטרס בישראל: מבחנה של דמוקרטיה, עם עובד, 1987.
Drezon-Tepler Marcia, Interest groups and political change in Israel, State University of New York press, 1990.
נחמיאס דוד, ארבל-גנץ אורי, מידני אסף (2010), מדיניות ציבורית יסודות ועקרונות, האוניברסיטה הפתוחה. עמ' 152–163.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  נחמיאס דוד, ארבל-גנץ אורי, מידני אסף (2010), מדיניות ציבורית יסודות ועקרונות, האוניברסיטה הפתוחה. ע' 153.
שדולה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533793505171  BnF: cb13318970w (data)  GND: 4120500-5  HDS: 017364  LCCN: sh85106541
קורי היגינס

| --- | --- |

היגינס בשנת 2017
 לידה:  14 ביוני 1989 (בן 35) דנוויל, קליפורניה, ארצות הברית
 עמדה:  קלע, סמול פורוורד
 גובה:  1.96 מטרים
 מספר:  22
 מכללה:  אוניברסיטת קולורדו
 דראפט:  לא נבחר, 2011
 קבוצות כשחקן
 2011 2011–2012 2013 2013–2014 2014–2015 2015–2019 2019–:  אירי בייהוקס שארלוט בובקאטס אירי בייהוקס טריומף ליוברצי גזיאנטפ צסק"א מוסקבה ברצלונה
 הישגים כשחקן
 2 זכיות באליפות היורוליג (2016, 2019) 4 זכיות באליפות ליגת ה-VTB‏ (2016–2019)
קורדון "קורי" היגינס (באנגלית: Courdon "Cory" Higgins; נולד ב-14 ביוני 1989) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת ברצלונה, בעמדות הקלע והסמול פורוורד. בעונות 2016 ו-2019 זכה באליפות היורוליג כשחקן צסק"א מוסקבה.
אביו, רוד היגינס, שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1982–1994, ושימש כג'נרל מנג'ר של שארלוט בובקאטס בין השנים 2007–2011.
נעורים וקריירת מכללות

היגינס נולד בעיר דנוויל שבאזור מפרץ סן פרנסיסקו. הסנדק שלו היה מייקל ג'ורדן, אשר התחבר עם אביו רוד בעת ששיחקו יחדיו בשיקגו בולס.
בין השנים 2007–2011 למד באוניברסיטת קולורדו, וב-4 עונותיו בקבוצת הכדורסל שלה רשם ממוצעים של 15.2 נקודות, 4.1 ריבאונדים, 2.4 אסיסטים ו-1.5 חטיפות למשחק. לאורך תקופתו בקבוצה קלע 2,001 נקודות בסך הכול, אשר השוו את שיאו של ריצ'רד רובי למספר הנקודות הרב ביותר של שחקן באוניברסיטת קולורדו.
קריירה מקצועית > השנים הראשונות

לאחר שלא נבחר על ידי אף קבוצה בדראפט ה-NBA‏ 2011 נרשם היגינס לדראפט של ליגת הפיתוח של ה-NBA, ונבחר על ידי אירי בייהוקס. בחמשת משחקיו בקבוצה קלע 12.6 נקודות למשחק, בטרם זכה לחוזה בשארלוט בובקאטס מה-NBA. באותה עונה רשמו הבובקאטס את מאזן הניצחונות הגרוע בתולדות הליגה, 7–59‏ (10.6%). לאחר 6 משחקים בעונת 2012/2013 שוחרר היגינס מהקבוצה וחזר לשחק עבור הבייהוקס מליגת הפיתוח. ב-44 משחקיו ב-NBA קלע 3.7 נקודות בממוצע למשחק, וב-35 משחקיו בליגת הפיתוח קלע 18.5 נקודות למשחק.
בעונת 2013/2014 שיחק עבור טריומף ליוברצי שבמוסקבה. הקבוצה סיימה את העונה במקום השישי בליגת ה-VTB, והעפילה לגמר ליגת היורוצ'לנג', בו הפסידה מול פלקנסטרו רג'אנה.
ביוני 2014 חתם היגינס בגזיאנטפ, אשר סיימה את עונת 2014/2015 במקום העשירי (מתוך 16) בליגת העל הטורקית.
קריירה מקצועית > צסק"א מוסקבה

לקראת עונת 2015/2016 הצטרף לצסק"א מוסקבה, אשר השתתפה ביורוליג ובליגת ה-VTB. בעונתו הראשונה במוסקבה סייע לקבוצה לזכות באליפות היורוליג השביעית של המועדון, והראשונה מזה 8 שנים. במשחק הגמר מול פנרבחצ'ה קלע היגינס 12 נקודות, בניצחון קבוצתו בהארכה בתוצאה 101–96. בשתי העונות העוקבות הודחה צסק"א בחצי גמר היורוליג על ידי אולימפיאקוס (78–82) וריאל מדריד (83–92), בהתאמה. בעונת 2018/2019 קלע 14.7 נקודות בממוצע למשחק, והוביל את הקבוצה לצד ננדו דה קולו, ויל קלייבורן וסרחיו רודריגס לזכייה נוספת באליפות היורוליג. במשחק הגמר מול אנאדולו אפס הוליך את קלעי קבוצתו עם 20 נקודות (4 שלשות) בניצחון 91–83. כמו כן, בכל 4 עונותיו בצסק"א זכה עמה באליפות ליגת ה-VTB.
לאורך תקופתו במוסקבה רשם ממוצעים של 12.1 נקודות, 2.2 ריבאונדים ו-1.7 אסיסטים למשחק ביורוליג, וממוצעים של 10.6 נקודות, 1.7 ריבאונדים ו-1.9 אסיסטים בליגת ה-VTB.
קריירה מקצועית > ברצלונה

ביולי 2019 חתם היגינס על חוזה בקבוצת ברצלונה.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011/2012 | שארלוט | 38 | 0 | 11.1 | 0.325 | 0.200 | 0.700 | 0.9 | 0.9 | 0.1 | 0.2 | 3.9 |
| 2012/2013 | שארלוט | 6 | 0 | 5.3 | 0.316 | 0.200 | 0.500 | 0.5 | 0.8 | 0.5 | 0.0 | 2.3 |
| קריירה |  | 44 | 0 | 10.3 | 0.324 | 0.200 | 0.694 | 0.9 | 0.9 | 0.2 | 0.1 | 3.7 |
סטטיסטיקות הקריירה > ביורוליג

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015/2016 | צסק"א מוסקבה | 29 | 12 | 21.0 | 0.506 | 0.540 | 0.821 | 2.2 | 1.4 | 0.6 | 0.2 | 9.2 |
| 2016/2017 | צסק"א מוסקבה | 32 | 7 | 20.4 | 0.467 | 0.403 | 0.879 | 2.2 | 1.5 | 0.8 | 0.1 | 9.5 |
| 2017/2018 | צסק"א מוסקבה | 36 | 21 | 24.7 | 0.542 | 0.455 | 0.806 | 2.4 | 1.9 | 1.0 | 0.1 | 14.2 |
| 2018/2019 | צסק"א מוסקבה | 32 | 11 | 25.4 | 0.492 | 0.490 | 0.897 | 2.2 | 1.8 | 0.4 | 0.3 | 14.9 |
| קריירה |  | 129 | 51 | 22.9 | 0.506 | 0.473 | 0.852 | 2.2 | 1.7 | 0.7 | 0.2 | 12.1 |
הערות שוליים

1 2  פרופיל השחקן, באתר big12sports.com,‏ 27 בדצמבר 2008
↑  סטטיסטיקות המכללות של היגינס, באתר sports-reference.com
↑  ריאיון עם קורי היגינס, באתר דנוור נאגטס, 2 ביוני 2011
↑  הסטטיסטיקות של היגינס ב-NBA, באתר
↑  הסטטיסטיקות של היגינס בליגת הפיתוח, באתר basketball-reference.com
↑  היגינס חותם בצסק"א מוסקבה, באתר הקבוצה, 1 ביולי 2015
↑  הסיכום משחק הגמר 2016, באתר היורוליג, 15 במאי 2016
↑  סיכום משחק הגמר 2019, באתר היורוליג, 19 במאי 2019
↑  סטטיסטיקות הקריירה של היגינס ביורוליג, באתר היורוליג
↑  קורי היגינס חתם בברצלונה, דארון היליארד בצסק"א, באתר וואלה, 3 ביולי 2019
קראבונט צ'ארלסטון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 בינואר 1998 (בן 26) שארלוט, קרוליינה הצפונית, ארצות הברית
 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 ספורט
 ענף ספורט:  אתלטיקה
 תת-ענף:  ריצת 100 מטר
 מועדון:  אוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית
 
קראבונט צ'ארלסטון (באנגלית: Cravont Charleston; נולד ב-2 בינואר 1998) הוא אצן אמריקאי, אלוף ארצות הברית (2023) בריצת 100 מטר.
ביוגרפיה

צ'ארלסטון נולד וגדל בשארלוט, קרוליינה הצפונית. הוא לומד באוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית.
ביוגרפיה > 2022

בתחרות שנערכה בז'נבה, שווייץ ביוני 2022 קבע בריצת 100 מטר שיא אישי חדש של 9.98 שניות ושבר את מחסום 10 השניות.
ביוגרפיה > 2023

בתחרות שנערכה בלוס אנג'לס, קליפורניה ב-27 במאי 2023 הוא קבע בריצת 100 מטר שיא אישי חדש של 9.91 שניות. שלושה שבועות לאחר מכן, בתחרות שנערכה בטורקו, פינלנד הוא קבע תוצאה של 9.95 שניות ובקורטנה, פינלנד (אנ') ב-17 ביוני קבע שיא אישי חדש של 9.90 שניות.
ביוגרפיה > 2023 > אלוף ארצות הברית

באליפות ארצות הברית שנערכה ביוג'ין, אורגון ב-7 ביולי אותה שנה זכה במדליית זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 9.95 שניות, לפני כריסטיאן קולמן (9.96 שניות) ונואה ליילס (10.00 שניות).
שיאים אישיים > אצטדיון

ריצת 100 מטר: 9.90 שניות (2023)
ריצת 200 מטר: 20.16 שניות (2020)
שיאים אישיים > אולם

ריצת 60 מטר: 6.52 שניות (2022)
ריצת 200 מטר: 21.12 שניות (2021)
קירסטן פליפקנס

| --- | --- |

 לידה:  10 בינואר 1986 (בת 38) גיל, בלגיה
 מדינה:  בלגיה בלגיה
 מקום מגורים:  מול, בלגיה
 גובה:  1.65
 יד חובטת:  ימין
 פעילות כמקצוענית:  2003–הווה (כ־21 שנים)
 סה"כ פרסים שצברה:  6,143,703 דולר אמריקאי 
 יחידים
 מאזן קריירה:  542–400 
 דירוג שיא:  13
 זכיות בטורנירים:  13 (1 WTA ו-12 ITF)
 זוגות
 מאזן קריירה:  166–154 
 דירוג שיא:  132
 זכיות בטורנירים:  0
 שיאי גראנד סלאם
 אליפות אוסטרליה הפתוחה:  שמינית גמר (2013)
 אליפות צרפת הפתוחה:  סיבוב שני (2006,2009,2010,2013)
 וימבלדון:  חצי גמר (2013)
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  סיבוב שלישי (2009)
 
קירסטן פליפקנס (הולנדית: Kirsten Flipkens; נולדה ב-10 בינואר 1986) היא טניסאית בלגית שדורגה בשיאה 13 בעולם. ביולי 2013 העפילה לחצי גמר טורניר ווימבלדון.