stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המכביה השנייה
המתחרים והזוכים > שחייה > שחיינים

פבל שטיינר מצ'כוסלובקיה שהגן על תוארו מהמכביה הראשונה. שטיינר זכה במדליית ארד באליפות אירופה במשחה ל-100 מטר חופשי וכן פרנטישק גטרויר מצ'כוסלובקיה שזכה ב-4 מדליות זהב, בלטו בתחרויות השחייה בין הגברים.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| 100 מטר חופשי | פבל שטיינר   צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 1:02.6 דקות | אלפרד נקש  הרפובליקה הצרפתית השלישית צרפת | 1:03.2 דקות | איליה שרייבמן   הרפובליקה הפולנית השנייה פולין | 1:04.2 דקות |
| 400 מטר חופשי | פרנטישק גטרויר   צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 5:18.0 דקות | ג'ורג' שיינברג   ארצות הברית ארצות הברית |  | איליה שרייבמן   הרפובליקה הפולנית השנייה פולין |  |
| 1500 מטר חופשי | פרנטישק גטרויר   צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 21:33.0 דקות   שיא מכביה | פאול ואגו   אוסטריה אוסטריה | 22:11.2 דקות | ג'ורג' שיינברג  ארצות הברית ארצות הברית | 22:53.8 דקות |
| 200 מטר חזה | גרשון שרייבמן   פולין פולין | 3:01.8 דקות   שיא מכביה | אבלס (H. Abeles)   צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 3:06.0 דקות | ולטר גולדשמיט  גרמניה הנאצית (1933–1935) גרמניה | 3:17.5 דקות |
| 100 מטר גב | ג'ורג' שיינברג   ארצות הברית ארצות הברית | 1:15.0 דקות | ארנסט ריינר   צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 1:20.7 דקות | רייזר (Reiser)   אוסטריה אוסטריה | 1:22.2 דקות |
| שליחים 4x200 מטר חופשי | צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה   פרנטישק גטרויר   פבל שטיינר   לדרר   פוליאקוב | 10:22.0 דקות | ממלכת מצרים מצרים | 10:32.8 דקות | אוסטריה אוסטריה | 10:57.0 דקות |
המתחרים והזוכים > שחמט

במכביה השנייה נערכו לראשונה תחרויות שחמט במסגרת המכביה. בתחרות השחמט זכה האמן משה בלאס מפולין, מי שהיה בעברו אלוף ורשה וחבר במשלחת האולימפית הפולנית. בלאס צבר 7 וחצי נקודות מתוך 9 אפשריות והקדים את יוסף פורת ואת דוד אנוך, שצברו שבע נקודות כל אחד. הזכייה הקנתה לבלאס תואר לא רשמי של אלוף ארץ ישראל.
ניקוד סופי

| מקום | מדינה | ניקוד |
| --- | --- | --- |
| 1 | אוסטריה אוסטריה | 399.5 נקודות |
| 2 | גרמניה הנאצית (1933–1935) גרמניה | 374 נקודות |
| 3 | ישראל ארץ ישראל | 359.5 נקודות |
| 4 | הרפובליקה הפולנית השנייה פולין | 341 נקודות |
| 5 | ארצות הברית ארצות הברית | 337 נקודות |
| 6 | צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 314 נקודות |
| 7 | דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה | 135 נקודות |
| 8 | ממלכת מצרים מצרים | 125 נקודות |
| 9 | ממלכת יוגוסלביה יוגוסלביה | 106.5 נקודות |
| 10 | אנגליה אנגליה | 75 נקודות |
| 11 | הרפובליקה הצרפתית השלישית צרפת | 71 נקודות |
| 12 | ממלכת רומניה רומניה | 63.5 נקודות |
| 13 | הולנד הולנד | 34 נקודות |
| 14 | דנמרק דנמרק | 13 נקודות |
| 15 | דנציג דנציג | 10 נקודות |
| 16 |  יוון | 9 נקודות |
| 17 | בלגיה בלגיה | 8 נקודות |
| 18 | מרוקו הצרפתית מרוקו | 6 נקודות |
| 19 | לטביה לטביה | 2 נקודות |
| 20 | ממלכת איטליה לוב | 2 נקודות |
| 21 | ליטא ליטא | 2 נקודות |
פירות המכביה

ארץ ישראל נהנתה באותה שנה מגאות כלכלית יחסית. העיר תל אביב גדלה ונסללו רחובותיה הראשיים. גם האצטדיון גדל ונוספו לו מקומות צפייה רבים.
המכביה השנייה העניקה ליישוב את בריכת השחייה הראשונה (50 מטרים) בשכונת בת גלים בחיפה, ששימשה לתחרויות עד המכביה הרביעית.
המכביה השנייה התארגנה ונערכה בשנים הראשונות לשלטון הנאצים בגרמניה, לאחר עליית היטלר לשלטון ב-1933, ועל אירופה כולה ריחף ענן כבד. בארץ ישראל המשיך שלטון המנדט הבריטי להגביל את מספר אשרות העלייה. רבים ממשתתפי המכביה, במיוחד מקרב המשלחות מבולגריה, גרמניה ופולין, ניצלו את ההזדמנות להישאר בארץ ישראל. המשלחת מפולין שכללה 70 ספורטאים נשארה כולה בארץ ישראל ולא היה מי שיחזיר את הדגל לוורשה. אפילו חברי תזמורת כלי הנשיפה מבולגריה, שהגיעו להשתתף בטקסי הפתיחה והנעילה, נשארו כולם, ובתום המכביה שלחו חזרה לבולגריה רק את כלי נגינתם.
שתי המכביות הראשונות נערכו בימי המנדט הבריטי בארץ ישראל, וזכו לכינוי "מכביות העלייה", בזכות מאות המשתתפים ממדינות מזרח ומרכז אירופה שניצלו את ההזדמנות להישאר בארץ ישראל בתום המשחקים. שתיהן היו הרבה יותר ממפעל ספורטיבי - הן היו חלק מכלל המפעל הציוני והלאומי, בשנים הקריטיות שלפני מלחמת העולם השנייה והקמת מדינת ישראל.
ראו גם

יהודים וספורט
יהודים במשחקים האולימפיים
הערות שוליים

↑  ב. ד., מעניני היום - חג המכביה, דואר היום, 2 באפריל 1935
↑  הלורד מלצ'ט אל המכבים!, דואר היום, 2 באפריל 1935
↑  פתיחת המכביה השניה בחיפה, דואר היום, 10 באפריל 1935
↑  התחרויות ב"המכביה", דבר, 5 באפריל 1935
1 2 3  טבלאות ושיאים של השגי 6 המכביות ושל ישראל, מעריב, 22 באוגוסט 1965
1 2  הישגי המכביה השנייה (סכום שני), דואר היום, 7 במאי 1935
1 2 3  חלוקת פרסים של המכביה, דבר, 12 באפריל 1935
↑  אלישע שוחט, 75 שנים לרבַּנָאות הראשונה באתלטיקה - חלק שני, באתר sportweb, ‏18 באוקטובר 2011
↑  Anna Mendle
↑  Sara Kurzfeld
↑  Ruth Rund (Wolffs)
↑  Heinrich Klipper
↑  Alfred Felsenfeld
↑  Eugen Glück
↑  Emil Buschitz
↑  Karl Ebersohn
↑  במכביה - נצחון האמריקאנים במכביה, דואר היום, 4 באפריל 1935
↑  בספורט, הארץ, 5 באוקטובר 1945
↑  הישגי המכביה השנייה (סכום שלישי), דואר היום, 17 במאי 1935
↑  הספורטאים נישארו - ולא היה מי שיחזיר את הדגל הפולני..., על המשמר, 27 באוגוסט 1961
| משחקי המכביה |
| --- | --- | --- |
| אירופה | המכביה האירופית הראשונה (אוסטרבה 1929) • המכביה האירופית השנייה (אנטוורפן 1930) |  |
| המנדט הבריטי | הראשונה (1932) • השנייה (1935) |  |
| מדינת ישראל | השלישית (1950) • הרביעית (1953) • החמישית (1957) • השישית (1961) • השביעית (1965) • השמינית (1969) • התשיעית (1973) •  העשירית (1977) • ה-11 (1981) • ה-12 (1985) • ה-13 (1989) • ה-14 (1993) • ה-15 (1997) • ה-16 (2001) • ה-17 (2005) • ה-18 (2009) • ה-19 (2013) • ה-20 (2017) • ה-21 (2022) |  |
| מכביות החורף | הראשונה (זאקופנה 1933) • השנייה (באנסקה ביסטריצה 1936) • השלישית (רופולדינג 2023) |  |
| משחקי יהדות התפוצות | משחקי מכבי אירופה • משחקי מכבי פאן אמריקה • משחקי המכביה האוסטרלית • משחקי המכביה האפריקאית •  משחקי מכבי JCC (צפון אמריקה) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007574676805171 
כרזה לקראת המכביה השנייה
הצבעים הלאומיים של אוסטרליה

רצי מרתון אוסטרלים במדי הנבחרת, בצבעי ירוק - זהב
הצבעים הלאומיים של אוסטרליה, כפי שנקבעו על ידי ניניאן סטיבן, המושל הכללי של אוסטרליה ב-19 באפריל 1984, הם ירוק וזהב. הצבעים המדויקים נקבעו לפי קטלוג פנטון והם 116C ו 348C. הירוק והזהב הם צבעי משלחות ונבחרות הספורט של אוסטרליה. שימוש במילים "מדי הירוק והזהב" נעשה כאשר דנים במדים של הנבחרות הלאומיות או על ספורטאים המייצגים את המדינה. בפועל נעשה שימוש במגוון דוגמאות המשתמשות במספר גוני ירוק וצהוב. קיימת אמונה הגורסת[דרוש מקור] כי צבעים אלו נבחרו לפי צבעי השיטה המכחילה, הפרח הלאומי האוסטרלי. הצבעים נמצאים ברשות הציבור, כלומר, כל אזרח יכול ליצור מהם שילוב של דוגמאות ובעזרתו לייצג נבחרת אוסטרלית. סמל נוסף, המשמש בעידוד נבחרות הספורט האוסטרליות הוא קנגורו עם כפפות אגרוף, על רקע של ירוק וזהב.
הנבחרת האוסטרלית הראשונה שלבשה מדי ירוק-זהב הייתה נבחרת הקריקט האוסטרלית, במהלך משחק נגד אנגליה בשנת 1899. אמנם, הנבחרת שיחקה במדים הלבנים המקובלים בקריקט, אך כובעיהם היו בצבעי ירוק זהב והבלייזר שלבשו טרם המשחק עצמו, היה ירוק. המשלחת הלאומית של אוסטרליה למשחקי לונדון 1908 אימצה צבעים דומים אך לא כל ספורטאי או קבוצה שיחקו בצבעים אלה. מדים אחידים לכלל הנבחרות, וסט ירוק עם עיטור בצבע זהב ומכנס לבן עם עיטורים בירוק וזהב.
קסטור ופולוקס

אחד התאומים, פסל שיש מיוון העתיקה
מקדש קסטור ופולוקס בפורום רומאנום
קסטור ופולוקס בפסל רומאי עתיק במוזיאון הפראדו
קסטור ופולוקס בהעתק של אנטואן קואזוו בארמון ורסאי
קַסְטוֹר ופּוֹלוּקְס הם דמויות במיתולוגיה היוונית. הם קרויים גם "פולידאוקס וקסטור" במיתולוגיה הרומית, וכן גם ה"דיוֹסְקוּרִים", ו"גֶ'מיני" ("התאומים"). סיפורם מתאר יריבות, שוני וניגודיות, ובמקביל קִרבה רבה, הן משפחתית וגופנית והן בקשר הרגשי ובגורל המשותף.
במיתולוגיה > הולדתם

קסטור ופולוקס הם תאומים, בניה של לֶדָה מלכת ספרטה. אף על פי שלא היה להם אב משותף, נולדו שניהם כאחים תאומים. קסטור היה בן תמותה, ולעומתו היה פולוקס, בנו של זאוס, בן אלמוות. על פי המיתולוגיה, לאחר שזאוס אבי האלים, בא לאימם בדמות ברבור ועיבר אותה, היא הטילה שתי ביצים: מהראשונה בקעו קסטור וקליטמנסטרה, ילדיה של לדה מנישואיה לטינדראוס, ואילו מהביצה השנייה בקעו ילדיו של זאוס, פולוקס והלנה.
במיתולוגיה > מסע הארגונאוטים

במסע הארגונאוטים לקחו האחים חלק פעיל ביותר. איסון, אביו של יאסון, נושל מתפקידו כמלך יולקוס (אנ') על ידי אחיו למחצה, פליאס (אנ'), שהטיל על אחיינו למצוא את גיזת הזהב תמורת המלוכה. האחים זומנו ליאסון, והסכימו להצטרף למסעו. במהלך המסע הארגונאוטים נחתו בארצו של המלך החזק והאכזרי אמיקוס (אנ'). המלך נהג לזמֵן את כל האורחים שהגיעו אל ממלכתו לתחרות אגרוף מולו, והיה הורג אותם. פולוקס, למזלו, ניצח את המלך, ככל הנראה עקב היותו בן אלמוות. לאחר שלקחו את גיזת הזהב חזרו התאומים לממלכת יולקוס. שם התברר שדודם מסרב להחזיר את כס המלוכה. האחים עזרו ליאסון לנקום בו ולהפיל את פליאס.
במיתולוגיה > חטיפתה של הלנה

אחותם, הלנה היפה, הייתה ידועה ביופייה עוד לפני נישואיה. רבים חיזרו אחריה עוד בילדותה, ואחד מהם, תזאוס המפורסם, מלך אתונה, בן דודו של פולוקס מצד אביו זאוס, העז לחטוף אותה, לאחר שנשבע שיתחתן עם אחת מבנות זאוס. האחים פלשו לאתונה בעצמם, החזירו את הלנה, ואפילו חטפו את אימו הזקנה של תזאוס, אייתרה (אנ'), ושיעבדו אותה בתור שפחתה של הלנה, עד שהיא שוחררה בידי נכדיה, בניו של תזאוס.
במיתולוגיה > הדיוסקרים, אידס ולינקאוס

פעם אחת, האחים קיבלו הזמנה לחתונה הכפולה של בני דודיהם, התאומים אידס ולינקאוס. הם התאהבו בכלותיהם, פויבה (בת לאוקיפוס) (אנ') והילאיירה (אנ'), ואפילו ניסו לחטוף אותן. לאחר מספר ניסיונות כושלים להילחם על האחיות בדרכים תרבותיות, הם החליטו להילחם עד המוות. בקרב קסטור הרג את לינקאוס, אך נפגע מידיו של אידס, שנהרג במקום בידי פולוקס. דקות ספורות לאחר הקרב קסטור מת. פולוקס, שהיה בן אלמוות, התאבל על אחיו ולא היה מוכן להיפרד ממנו. בסופו של דבר ויתר פולוקס על חיי נצח על מנת שיוכל להישאר עם אחיו התאום. את שארית חייהם הם בילו בין גן עדן לגיהנום, בשאול של האדס. הדבר נגע לליבו של זאוס, אבי האלים, ולאחר שבנו הקריב את חייו למען אחיו, החליט זאוס למקם את שני האחים התאומים קרובים הן זה לזה והן אליו, בשמיים.
הנצחתם

קסטור ופולוקס הונצחו באסטרונומיה ובאסטרולוגיה.
באסטרונומיה נקראה על שמם קבוצת כוכבים בשם "קונסטלציית התאומים". באסטרולוגיה הונצחה האגדה על אודותם במזל תאומים. שני הכוכבים הבולטים בקבוצה נקראו על שם השניים, קסטור ופולוקס. תוכנית החלל ג'מיני נקראה כך משום שהחלליות במסגרתה נשאו שני אסטרונאוטים יְשובים זה לצד זה כתאומים.
קסטור. כד יווני משנת 460 לפנה"ס לערך. מוצג במוזיאון הלובר בפריז
משחקי הקיץ האולימפיים

משחקי הקיץ האולימפיים, ידועים גם בשם אולימפיאדה, הם אירוע עולמי של תחרויות ספורט רב-ענפיות הנערכות פעם בארבע שנים. במשחקי הקיץ האולימפיים משתתפים טובי הספורטאים מכל העולם, והם נחשבים במרבית הענפים האולימפיים לאירוע השיא.
18 מדינות ארחו את משחקי הקיץ האולימפיים. ארצות הברית ארחה את המשחקים ארבע פעמים (1904, 1932, 1984, 1996) וצפויה לארח את אולימפיאדת 2028. בריטניה ארחה את המשחקים שלוש פעמים בלונדון (1908, 1948, 2012). צרפת ארחה את המשחקים שלוש פעמים בפריז (1900, 1924, 2024).
מספר ערים ארחו את האולימפיאדה פעמיים: טוקיו, לוס אנג'לס, ואתונה.
משחקי הקיץ האולימפיים הם האירוע הספורטיבי הגדול ביותר בעולם מבחינת היקף ההשתתפות, והאירוע התקשורתי השני בגודלו בתבל, לאחר גביע העולם בכדורגל.
היסטוריה > עד מלחמת העולם השנייה

המסורת האולימפית חודשה בשנת 1894: בוועידה בין-לאומית, בהשתתפות נציגים מ-13 ארצות שהתקיימה בסורבון שבפריז, הוחלט פה אחד על חידוש המשחקים האולימפיים. מי שהוביל את הרעיון היה הברון פייר דה קוברטן. דה קוברטן הוא אשר טבע את הסיסמה "לא הניצחון חשוב אלא ההשתתפות", אך גם את הסיסמה שהפכה לסיסמת הספורט בכללותו: "מהר יותר, גבוה יותר, חזק יותר!".
כמתבקש, המשחקים המחודשים הראשונים, שנערכו ב-6 באפריל 1896, התקיימו באתונה. במשחקים אלו השתתפו 245 מתחרים מ-14 מדינות ב-43 תחרויות, למעלה מ-200 מהם היו יוונים, נשים לא הורשו להשתתף במשחקים האולימפיים האלו. אישה אחת, סטמטה רבטי שכונתה מלפומנה (אחת מתשע המוזות היווניות), מחתה על החלטה זו והחליטה לרוץ ריצת מרתון ב-11 באפריל, יום אחרי ריצת המרתון של הגברים במחאה על אי-השתתפות הנשים באולימפיאדה. לאחר האולימפיאדה, הגישו מלך יוון גאורגיוס הראשון ומספר ספורטאים אמריקאים עצומה בעד אירוח כל האולימפיאדות הבאות באתונה, הוועד האולימפי הבין-לאומי התנגד חריפות לעצומה, והוחלט על סבב במדינות העולם השונות. 

בהתאם להחלטה זו, ארבע שנים מאוחר יותר במשחקים שהתקיימו בפריז השתתפו למעלה מפי 4 יותר ספורטאים, כולל 22 נשים, שהורשו להשתתף לראשונה, בגולף, בטניס, בקרוקט וברכיבה על סוסים.
אולימפיאדת אתונה (1906) היא אולימפיאדה שנחשבה באותו הזמן, כאולימפיאדה הרביעית לכל דבר והשנייה שנערכה באתונה. היה זה אירוע חגיגי לציון עשור למשחקים האולימפיים בעידן המודרני. הוועד האולימפי הבין-לאומי הכיר בה, אך אינו מחשיב אותה כיום במניין האולימפיאדות. אף על פי שמדליות הוענקו בה, הן לא נספרות במניין המדליות הרשמי של המשחקים האולימפיים ואינן מוצגות עם אוסף המדליות במוזיאון האולימפי בלוזאן, שווייץ.
באולימפיאדת לונדון (1908) נערכה בפעם הראשונה ריצת מרתון באורכה המלא, 42.195 קילומטר, עד אז המרחק של הריצה השתנה בין אולימפיאדה לאולימפיאדה. אורך זה נקבע בעקבות דרישתם של בני בית המלוכה הבריטי לצפות בתחילת הריצה ממעונם בטירת וינדזור.
אולימפיאדת הקיץ 1916 לא התקיימה בעקבות מלחמת העולם הראשונה.
אולימפיאדת אמסטרדם (1928) הייתה הפעם הראשונה בה נשים התחרו באתלטיקה ובהתעמלות.
אולימפיאדת ברלין (1936) התקיימה בגרמניה הנאצית. לני ריפנשטאהל צילמה את הסרט תיעוד אולימפיה שהיה לסרט הראשון שסיקר את משחקי הקיץ.
אולימפיאדת הקיץ 1940 ואולימפיאדת הקיץ 1944 לא התקיימו בעקבות מלחמת העולם השנייה.
מבין עשר האולימפיאדות שהיו עד מלחמת העולם השנייה, שמונה אולימפיאדות היו באירופה, ו-2 בארצות הברית. בשמונת המשחקים שהיו באירופה הספורטאים האירופאים היו בממוצע כ-80% מסך הספורטאים. כך שבשתי האולימפיאדות שהיו בארצות הברית חל פיחות במספר הספורטאים לאור כך שהמשלחות האירופאיות שלחו משלחות מצומצמות. מלבד הדומיננטיות האירופאית נציגויות משמעותית היה אז לארצות הברית, קנדה, אוסטרליה, וניו זילנד. מדינות אמריקה הלטינית החלו לשלוח משלחות למשחקים רק אחרי מלחמת העולם הראשונה, ויפן היא המדינה הראשונה שהאוכלוסייה שלה לא ממוצא אירופאי שהצליחה להגיע להישגים משמעותיים במשחקים, שכבר בשנות העשרים זכתה לעמוד על הפודיום.
היסטוריה > לאחר מלחמת העולם השנייה

גרמניה ויפן הורחקו מאולימפיאדת לונדון (1948).
האולימפיאדות בשנות המלחמה הקרה עמדו בדומיננטיות מוחלטת הן של ארצות הברית והן של מדינות קומוניסטיות. במשחקים וזאת בשל המעטפת שמדינות אלו נתנו לספורטאים חובבים. אם זה המסגרת של מכללות שלא הייתה במערב אירופה, וכן הייתה בארצות הברית. ואם זה סימום ספורטאים ואורח חיים מקצועני אף על פי שנרשמו כחובבים במדינות הקומוניסטיות. בתקופה זאת גם למדינות ממערב אירופה עם מסורת אולימפית חזקה כמו צרפת ובריטניה זכו בכמויות חד ספרתיות של מדליות זהב. מה שלא אפיין אותם בתקופות אחרות. שיא הדומיננטיות באה לידי ביטוי באולימפיאדת מונטריאול בה 3 משלחות בלבד: ארצות הברית, ברית המועצות וגרמניה המזרחית זכו ב-62% ממדליות הזהב האפשריות.
אולימפיאדת הלסינקי (1952) הייתה הפעם הראשונה שבה השתתפה ברית המועצות במשחקי הקיץ האולימפיים, שמיד הפכה לאחת מהנבחרות הבולטות באולימפיאדה.
אולימפיאדת מלבורן (1956) ידועה בעיקר בשל משחק הדם במים, משחקי הקיץ התקיימו בצל הפלישה הסובייטית להונגריה (שבעקבותיה החרימו את אותם משחקי קיץ ספרד, הולנד ושווייץ), במהלך משחק כדורמים בין הונגריה לברית המועצות התפרץ קרב אלים במיוחד בין שתי הנבחרות.
אולימפיאדת מינכן (1972) ידועה בשל טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן אירוע הטרור הפלסטיני שהתרחש ב-5–6 בספטמבר, שבו נרצחו אחד-עשר ספורטאים, מאמנים ושופטים, חברי המשלחת האולימפית הישראלית, על ידי מחבלים פלסטינים מארגון "ספטמבר השחור". שניים מהחללים נרצחו בתוך מגורי המשלחת הישראלית בכפר האולימפי תוך כדי השתלטות המחבלים על חברי המשלחת, ותשעת האחרים, שהוחזקו כבני ערובה במשך כ-19 שעות, נרצחו במהלך ניסיון חילוץ כושל של כוחות משטרת בוואריה בשדה תעופה סמוך לעיר, שבו נהרגו גם שוטר גרמני אחד וחמישה מתוך שמונת המחבלים.
כ-5 מיליארד דולר (כסף ששווה כיום לכ-20 מיליארד דולר) הושקעו באולימפיאדת מונטריאול (1976), באולימפיאדה הושג בפעם הראשונה ציון מושלם בהתעמלות, 10 נקודות, על ידי המתעמלת הרומנייה נדיה קומנץ'.
ביוזמת ארצות הברית כ-40 מדינות החרימו את אולימפיאדת מוסקבה (1980) לאחר שברית המועצות סירבה להיענות לדרישת ארצות הברית לסגת מאפגניסטן, מהלך שנודע גם כהחרם על אולימפיאדת מוסקבה (1980).

בתגובה לכך מספר מדינות מהגוש המזרחי (כולל ברית המועצות) החרימו את אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984).
היסטוריה > העידן המקצועני לאחר המלחמה הקרה

החל מאולימפיאדת סיאול החלו להשתתף ספורטאים מקצוענים במשחקים. הדבר הביא לצמצום פערים במשחקים בין מדינות שונות, שיותר ויותר מדינות הצליחו להגיע להישגים במשחקים. ביניהן גם ישראל שאת המדליה הראשונה שלה השיגה ב-1992.
אולימפיאדת אתונה (2004) הייתה האולימפיאדה השנייה שהתקיימה באתונה. יוון השקיעה כ-7.2 מיליארד דולר במשחקים, מתוכם 1.5 מיליארד דולר הושקעו באבטחה.
אולימפיאדת לונדון (2012) הייתה האולימפיאדה השלישית שהתקיימה בלונדון, ובכך הפכה לונדון לעיר היחידה שאירחה את המשחקים שלוש פעמים.
אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הייתה האולימפיאדה הראשונה בדרום אמריקה.
לראשונה בתולדות המשחקים האולימפיים נדחתה אולימפיאדת טוקיו (2020) לאור מגפת הקורונה על ידי הוועדה המארגנת של המשחקים והוועד האולימפי הבין-לאומי למועד מאוחר יותר שלא יעלה על קיץ 2021. יחד עם זאת, הוחלט כי לא יהיה שינוי בשם המשחקים.
ענפים אולימפיים

אופניים
התעמלות
כדורעף
שחייה
| ענף ספורט | שנת השתתפות ראשונה לגברים | שנת השתתפות ראשונה לנשים |
| --- | --- | --- |
|  אגרוף | 1904 | 2012 |

 אופני BMX: 2008
 אופני הרים: 1996
|  אופני כביש | 1896 | 1984 |
|  אופניים | 1896 | 1988 |

|  אתלטיקה | 1896 | 1928 |
 בדמינטון: 1992
|  ג'ודו | 1964 | 1992 |
|  הוקי שדה | 1908 | 1980 |
|  היאבקות | 1896 | 2004 |
|  הרמת משקולות | 1896 | 2000 |

|  התעמלות מכשירים | 1896 | 1928 |
|  התעמלות אמנותית(נ) | - | 1984 |
 טרמפולינה: 2000

|  חתירה | 1896 | 1976 |
 טאקוונדו: 2000
 טיפוס: 2020
|  טניס | 1896 | 1900 |
 טניס שולחן: 1988
 טריאתלון: 2000
|  כדורגל | 1900 | 1996 |
|  כדוריד | 1936 | 1976 |
|  כדורסל | 1936 | 1976 |

 כדורעף: 1964
 כדורעף חופים: 1996

|  סיף | 1896 | 1924 |
 סקייטבורדינג: 2020
|  קאנו/קיאק | 1936 | 1948 |
|  קליעה | 1896 | 1984 |
 קראטה: 2020
|  קרב חמש מודרני | 1912 | 2000 |
|  קשתות | 1900 | 1904 |
 רכיבה: 1900

|  כדורמים | 1900 | 2000 |
|  קפיצה למים | 1904 | 1912 |
|  שחייה צורנית(נ) | - | 1984 |
|  שחייה | 1896 | 1912 |

|  שיט | 1900 | 1988 |
הערות:
(ג) – גברים. (נ) – נשים.
בענף הרכיבה כל התחרויות משותפות לגברים ונשים.
בענפי השייט והקליעה הונהגו תחרויות נפרדות לנשים בשנה המצוינת. לפני כן כל התחרויות היו פתוחות לשני המינים.
ענפים אולימפיים > ענפי עבר

| ענף | שוחקו באולימפיאדות | הערות |
| --- | --- | --- |
|  קריקט | 1900 | ראו גם קריקט |
|  קרוקט | 1900 | ראו גם קרוקט (משחק) |
|  משיכת חבל | 1900–1920 |  |
|  גולף | 1900–1904 | הוחזר לתוכנית האולימפית ב-2016 |
|  רוגבי | 1900–1924 | הוחזר לתוכנית האולימפית ב-2016 |
|  פולו | 1900–1936 |  |
|  כדור בסקי | 1900, 1924, 1986, 1992 | אחרי 1900 – משחקי ראווה |
|  לקרוס | 1904, 1908, 1928, 1932, 1948 | אחרי 1908 – משחקי ראווה |
|  בייסבול | 1992–2008, 2020 |  |
|  סופטבול | 1996–2008, 2020 |  |
ענפים אולימפיים > הפופולריות של ענפי הספורט

ענפי הספורט האולימפיים מחולקים ל-5 קבוצות מדרג לפי פופולריות, הפופולריות נקבעת בעזרת שש קטגוריות שונות: שידור בטלוויזיה (40%), פופולריות באינטרנט (20%), לפי סקר ציבורי (15%), כיסוי טלוויזיוני (10%), ביקוש כרטיסים (10%) ומספר פדרציות הספורט הלאומיות שיש לענף (5%). ענפי הספורט שהוספו באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016), גולף ורוגבי, הושמו אוטומטית בקטגוריית E (הכי נמוכה).
| קטגוריה | ענפי ספורט |
| --- | --- |
A: אתלטיקה, התעמלות ושחייה תחרותית
B: אופניים, טניס, כדורגל, כדורסל וכדורעף
C: אגרוף, בדמינטון, ג'ודו, הרמת משקולות, חתירה, טניס שולחן, קליעה וקשתות
D: הוקי שדה, היאבקות, טאקוונדו, טריאתלון, כדוריד, סיף, קאנו/קיאק, רכיבה על סוסים ושיט תחרותי
E: גולף, קרב חמש מודרני ורוגבי
הערות שוליים

↑  www.olympicwomen.co.uk
↑  When did women first compete in the Olympic Games? Olympic.org – Official website of the Olympic Movement
↑  אורן אהרוני, רשמית: אולימפיאדת טוקיו 2020 נדחתה בשנה, באתר ynet, 24 במרץ 2020
↑  "JOINT STATEMENT FROM THE INTERNATIONAL OLYMPIC COMMITTEE AND THE TOKYO 2020 ORGANISING COMMITTEE". הוועד האולימפי הבין-לאומי. 24 במרץ 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  OLYMPIC SPORTS OF THE PAST
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007545918205171  GND: 4306992-7  LCCN: sh85094647  NKC: ko2006341816  NLK: KSH2002008954  SUDOC: 052611736  VIAF: 244226862   WorldCat (עם VIAF): 244226862
הלפיד האולימפי

ספורטאי נושא את הלפיד האולימפי
הלפיד של אולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002) עובר דרך סינסינטי, אוהיו
הלהבה האולימפית של אולימפיאדת הלסינקי (1952)
לי נינג, מתעמל סיני, שהדליק את הלהבה האולימפית בטקס הפתיחה של אולימפיאדת בייג'ינג (2008)
הלהבה האולימפית בטקס הפתיחה של אולימפיאדת אתונה (2004)
פאבו נורמי מדליק את האש האולימפית באולימפיאדת הלסינקי (1952)
הלהבה באולימפיאדת ונקובר (2010)
אינגריד ברגמאנס נושאת את הלפיד בבריסל
הלהבה האולימפית באולימפיאדת טורינו (2006)
הלפיד האולימפי (לעיתים: האש האולימפית) הוא מהסמלים המזוהים ביותר עם המשחקים האולימפיים. מסורת הדלקת הלפיד האולימפי החלה עוד ביוון העתיקה: במשחקים האולימפיים שהתקיימו שם, תפקידו של הלפיד האולימפי, שנשמר דולק בכל תקופת המשחקים, היה להזכיר את גנבת האש מהאל היווני זאוס על ידי פרומתאוס. עם תום המשחקים האולימפיים ביוון העתיקה גם מסורת הדלקת הלפיד האולימפי נשכחה. היא חודשה רק 1,535 שנה לאחר מכן, באולימפיאדת אמסטרדם (1928). "מרוץ הלפיד" המסורתי המתרחש לפני המשחקים האולימפיים, ובו רצים מעבירים את הלפיד באזורים רבים עד שהוא מגיע לבסוף לאתר המשחקים, נוסד בידי קרל דיים, נשיא הוועדה המארגנת של אולימפיאדת ברלין שהתקיימה בגרמניה הנאצית. דיים ייסד את הריצה עם הלפיד כדי לפאר את הרייך השלישי, ואף על פי כן המסורת נמשכת עד לימינו. באופן מסורתי, הלפיד מודלק על ידי ריכוז קרני השמש בעזרת מראה, ואלה מציתים ענף עץ זית. מהענף הבוער מדליקים מנורת שמן עתיקה. המנורה מדליקה את הלפיד, ומשם מתחיל המסע. הדלקה זו נעשית בטקס רב רושם באולימפיה שביוון.
היסטוריה > האולימפיאדה העתיקה

בימי קדם, נחשבה האש לדבר מקודש בעיני עמים רבים, כולל היוונים. בשל חשיבות האש, במקדשים רבים שמרו כל הזמן את האש בוערת.
במהלך האולימפיאדה בעת העתיקה נהגו להקריב קורבנות לזאוס. בטקסים אלה, הכהנים הדליקו משואה והספורטאי שזכה במרוץ הדליק את האש על המזבח והקריב קורבנות.
היסטוריה > העידן המודרני

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בשנת 1928 במשחקי האולימפיאדה באמסטרדם המנהג חודש והודלקה להבה אולימפית במגדל באמסטרדם. המנהג של העברת הלפיד מיוון לאצטדיון חודש בשנת 1936 באולימפיאדה בברלין על ידי קרל דיאם מארגן המשחקים. הלפיד הובל במשך 3,187 ק"מ על ידי 3,331 רצים בתוך שנים עשר ימים ועשרה לילות מיוון לברלין. מטרת המסע הייתה להאדיר את שמו של היטלר.
מסלולים

הלפיד מתחיל את מסעו ביוון שם הוא מודלק בטקס חגיגי ומרשים ומשם הוא ממשיך את מסלולו על גבי כלים שונים לארץ המארחת. לדוגמה:
בשנת 1948 הלפיד נסע בפעם הראשונה על גבי סירה כדי לחצות את התעלה האנגלית.
בשנת 1952 הוא הוטס בפעם הראשונה להלסינקי.
באולימפיאדת מלבורן 1956 הוא נמסר רק על גבי סוסים אל העיר.
בשנת 1976 האש נשלחה לקנדה באמצעות לוויין ושם היא הוצתה על ידי קרן לייזר.
בשנת 2000 נישא הלפיד מתחת למים על ידי צוללנים, על גבי סירות קאנו, גמלים ומטוס קונקורד.