stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קייט אשפילד
ביוגרפיה

אשפילד נולדה בברמינגהאם אנגליה. היא למדה בבית הספר לבנות "King Edward VI Camp Hill" (אנ') בברמינגהאם, והייתה מהבנות הראשונות שלמדו בבית הספר "King Edward VI Five Ways School". היא שיחקה במחזה "כטוב בעיניכם" והשתתפה בהצגות של להקות תיאטרון לנוער מקומיות. את הכשרתה המקצועית רכשה בבית הספר למשחק "רוז ברופורד קולג'" (אנ').
במהלך הקריירה שלה הופיעה אשפילד בתפקידים רבים בקולנוע, בטלוויזיה ובתיאטרון. ב-1994 הופיעה לראשונה בקולנוע בתפקיד אלה בסרטו של ג'ון ולס "Princess Caraboo". אחד מתפקידה הראשונים בתיאטרון היה בשנת 1994 בהפקה של תיאטרון רויאל קורט של המחזה "ארורים" מאת שרה קיין. ב-1996 הופיעה חשופת חזה במחזה "Shopping and Fucking" מאת מארק רייבנהיל (אנ').
אשפילד השתתפה בהצגות רבות הקשורות לתנועת "In-yer-face theatre" (אנ'). ב-2002 הוזמנה לנאום על הנושא באוניברסיטת מערב אנגליה בכנס "In-Yer-Face?: British Drama in the 1990s".
ב-2009 השתתפה אשפילד בסרט קצר בשם "War School" להעלאת המודעות לשימוש בילדים כחיילים. הסרט זכה בתחרות הסרטים CTRL.ALT.SHIFT שבה כל ההכנסות הועברו לשימוש "הקואליציה להפסקת השימוש בילדים חיילים". היא שיחקה בסדרת הטלוויזיה "יומנה של אנה פרנק" ובמיני-סדרה "Collision".
באפריל 2011 גילמה את דמותה של אלמה ג'ורג', מזכירת מועדון הכדורגל מנצ'סטר יונייטד, בסדרת הדרמה של ה-BBC "יונייטד", שהתרכזה באירועי האסון האווירי במינכן בשנת 1958.
פרסים

פרסי הקולנוע הבריטי העצמאי - השחקנית הטובה ביותר (2001)
Royal Television Society - פרס טלוויזיה - השחקנית הטובה ביותר (2004)
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1994 |  | Princess Caraboo | אלה |  |
| 1996 |  | Soldier Soldier | קייט הובס |  |
| 1999 | גבעת ווטרשיפ | Watership Down | פרימרוז | סדרת טלוויזיה |
| 1999 | אזור מלחמה | The War Zone | לוסי |  |
| 1999 | מלון פרדיסו | Guest House Paradiso | מיז הרדי |  |
| 2000 |  | Storm Damage | קיי | סרט טלוויזיה |
| 2000 |  | The Low Down | רובי |  |
| 2001 |  | Do or Die | סמנתה | מיני-סדרה |
| 2001 | משמרת לילה | Late Night Shopping | ג'ודי |  |
| 2002 | החטא ועונשו | Crime and Punishment | דוניה | מיני-סדרה |
| 2002 | למצוא את האהבה | Flyfishing | הלן |  |
| 2002 |  | Pure | הלן |  |
| 2003 |  | The Trouble with Men and Wome | סוזי |  |
| 2003 |  | This Little Life | סיידי מקגרגור |  |
| 2003 | להרוג את היטלר | Killing Hitler | רייצ'ל | סרט טלוויזיה |
| 2003 |  | Collusion | סאלי ווטרוויל |  |
| 2003 | פוליאנה | Pollyanna | ננסי |  |
| 2003 | הצלה מעבר לגבול | Beyond Borders | קאט |  |
| 2004 | מת על המתים | Shaun of the Dead | ליז |  |
| 2004 | נוכלים | Spivs | ג'ני |  |
| 2004 |  | Fakers | איב אוונס |  |
| 2005 |  | Secret Smile | מירנדה | סרט טלוויזיה |
| 2005 | הכלה של החבר שלי | The Best Man | בקה | שם הפצה נוסף: "Unhitched" |
| 2006 | אחרי הצונאמי | Tsunami: The Aftermath | אלן | מיני-סדרה של HBO ו-BBC |
| 2006 |  | Leave Before the Lights Come On | אישה אובדנית | וידאו קליפ של להקת ארקטיק מאנקיז |
| 2006 |  | Random Quest | אוטיל / קייט |  |
| 2007 | דבר אליי | Talk to Me | קלי | סדרת טלוויזיה |
| 2007 | האופה | The Baker | ריהנון |  |
| 2008 |  | Never Better | אניטה מרצ'נט | סדרת טלוויזיה |
| 2008 | הילדים | The Children | נטשה | דרמה בשלושה חלקים |
| 2009 | יומנה של אנה פרנק | The Diary of Anne Fran | מיפ חיס |  |
| 2009 |  | Collision | אן סטולווד | דרמה של ITV |
| 2010 | הילד | The Kid | מדליין |  |
| 2010 | פוארו | Agatha Christie's Poirot | מיוריאל ויליס | בפרק "Three Act Tragedy" |
| 2011 | פריחה מאוחרת | Late Bloomers | ג'וליה |  |
| 2011 |  | United | אלמה ג'ורג' | סרט טלוויזיה |
| 2011 | עדות אילמת | Silent Witness | פקד רבקה וודס | בפרק "The Prodigal" |
| 2011 | תחבולות חדשות | New Tricks | הילרי ניואל | בפרק "Tiger Tiger" |
| 2011 |  | 7 Lives | סינתיה |  |
| 2012 | שחיתות | Line of Duty | ג'ולס גייטס | סדרת טלוויזיה; 5 פרקים |
| 2012 |  | When the Lights Went Out | ג'ני מיינרד |  |
| 2012 | ביזנטיום | Byzantium | גבי |  |
| 2013 | נימפומנית | Nymphomaniac | תרפיסטית |  |
| 2013 | רציחות במידסומר | Midsomer Murders | הלן סקסטון | בפרק "Schooled in Murder" |
| 2015 | סודות ושקרים | Secrets and Lie | ונסה טרנר |  |
| 2019 | סנדיטון | Sanditon | מרי פארקר | 8 פרקים |
| 2019 |  | Selvmordsturisten | אמא מזויפת |  |
| 2020 | חיים ביחד | Life | רייצ'ל | סדרת טלוויזיה; 5 פרקים |
| 2023 | הגופה | Bodies | אליין מורלי | פרק: "Do You Know Who I Am?" |
| 2024 |  | Moonflower Murders | ג'ואנה וובסטר | 3 פרקים |
תפקידים בתיאטרון

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1995 | ארורים | Blasted | קייט |  |
| 1996 |  | Shopping and Fucking | לולו |  |
| 1997 | וויצק | Woyzeck | מארי |  |
| 1998 | קרוב יותר | Closer | אליס |  |
הערות שוליים

↑  "Kate Ashfield: Driven to the edge". The Independent. 18 במרץ 2003. נבדק ב-30 בנובמבר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Aleks Sierz, Report on the "In-Yer-Face? British Drama in the 1990s" conference at the University of the West of England, Bristol, 6–7 September 2002, in New Theatre Quarterly, Volume 19/Issue 01/February 2003, pp, 90-91.
↑  "United",at the Internet Movie Database
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007325592205171  PLWABN: 9812033199705606  BIBSYS: 10049024  BNE: XX1669045  BnF: cb150037386 (data)  GND: 1153561131  ISNI: 0000 0003 6759 5806  LCCN: no2005050227  NKC: xx0150723  NLK: KAC2020M5298  NTA: 301907854  SUDOC: 149773226  VIAF: 4924149368891985980008   WorldCat (עם VIAF): 4924149368891985980008
איזל רוזנטל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 במרץ 1951 (בן 73) איסטנבול, טורקיה 
 תחום יצירה:  קריקטורה 
 אתר רשמי
 
איזל רוזנטל,2024.
איזל רוזנטל (בטורקית: İzel Rozental, נולד ב-2 במרץ 1951 באיסטנבול) הוא קריקטוריסט והומוריסט יהודי-טורקי, בן למשפחה יהודית אשכנזית.
רוזנטל הוא אחד מחשובי הקריקטוריסטים בטורקיה. הוא בעל הכרה בינלאומית רבה, ומכהן כסגן יושב ראש איגוד הקריקטוריסטים העולמי. עיקר עבודתו היא בתחום הקריקטורה הפוליטית. מאז שנת 1999 הוא יוצר באופן קבוע את הקריקטורה הראשית בשבועון היהודי שלום.
רוזנטל כתב מאמרים וביקורות בעיתונים הטורקיים Cumhuriyet ו-Radikal. החל משנת 2004 הוא נמנה עם הכותבים הראשיים בכתב העת ההומוריסטי Güldiken.
הבחירות לפרלמנט ולנשיאות טורקיה (2018)

ב-24 ביוני 2018 נערכו הבחירות לפרלמנט ולנשיאות טורקיה, ובמסגרתן נבחרו נשיא טורקיה (שמאז משאל העם ב-2017 מחזיק גם בסמכויותיו של ראש הממשלה) וחברי האספה הלאומית.
הבחירות לנשיאות טורקיה היו אמורות להיערך בנובמבר 2019, אך הן הוקדמו ליוני 2018 בשל העברת סמכויות ראש הממשלה לנשיא - הנשיא נבחר בכל 5 שנים וראש הממשלה בכל 4 שנים. משרת ראש הממשלה בוטלה.
רקע

במאה ה-21, הפוליטיקה הטורקית נשלטת במידה רבה על ידי ארבע מפלגות עיקריות. הגדולה ביותר היא מפלגת הצדק והפיתוח (AKP), שהוגדרה כמפלגה שמרנית שנוטה לאסלאם. היא שלטה מאז שזכתה בניצחון מוחץ בבחירות הכלליות של 2002. מפלגת העם הרפובליקנית (CHP) נותרה כמפלגה השנייה בגודלה מאז 2002, תוך תמיכה באידאולוגיה סוציאל-דמוקרטית וכמאליסטית. מפלגת התנועה הלאומית (MHP) שומרת על אידאולוגיה לאומנית טורקית והייתה השלישית בגודלה בפרלמנט מאז הבחירות הכלליות ב-2007. מפלגת העמים הדמוקרטית (HDP) נוסדה בשנת 2012. היא נתפסת במידה רבה כמפלגה פרו-כורדית ושומרת על אידאולוגיה של זכויות מיעוטים ואנטי-קפיטליזם. כל ארבע המפלגות עלו על אחוז החסימה של 10% בבחירות הכלליות ביוני ובנובמבר 2015 וזכו לייצוג בפרלמנט.
מפלגות קטנות יותר כוללות גם את מפלגת האושר האיסלאמיסטית (SP), המפלגה הפטריוטית הלאומית-שמאלית (VP), מפלגת טורקיה העצמאית המרכזית (BTP) ומפלגת השמאל הסוציאל-דמוקרטית (DSP), אם כי אף מפלגה לא הצליחה להשיג תמיכה משמעותית בבחירות הקודמות.
בליל ה-15 ביולי 2016, החל ניסיון הפיכה צבאית בטורקיה שנכשל. הנשיא רג'פ טאיפ ארדואן וממשלת טורקיה האשימו את תנועה בראשות פטהוללה גולן בתכנון ההפיכה, והתחייבו לטהר את מוסדות המדינה מחבריה. ב־15 ביולי 2016 הודיע ארדואן על כניסת מצב חירום לשלושה חודשים. על פי החוק הטורקי, מדיניות החירום עשויה להתקיים רק לשלושה חודשים בכל פעם, אם כי ניתן לחדש אותה במספר פעמים בלתי מוגבל בהצבעה פרלמנטרית. מצב החירום שלאחר ההפיכה בטורקיה הוארך שבע פעמים, והוא הוסר רשמית ב-19 ביולי 2018, אם כי משקיפים מתחו ביקורת על הממשל וטענו ש"שום דבר לא השתנה".
ב-16 באפריל 2017 החל משאל העם בטורקיה (2017), ובו נשאלו התושבים האם לאשר או לדחות שמונה עשרה הצעות לתיקונים בחוקת טורקיה, אשר גובשו על ידי מפלגת הצדק והפיתוח בהנהגת רג'פ טאיפ ארדואן ומפלגת התנועה הלאומית.
התיקונים העיקריים נועדו לבטל את תפקיד ראש ממשלת טורקיה, להחליף את המשטר הפרלמנטרי במשטר נשיאותי ולהגדיל את מספר חברי הפרלמנט הטורקי מ-550 ל-600. אלה אושרו ברוב דחוק. מסיבה זו, האספה הלאומית הגדולה לא תוכל רשאית למנות את ראש הממשלה ואת השרים לאחר בחירות 2018. נשיא טורקיה ימלא את תפקידו של ראש המדינה וראש הממשלה.
לאחר משאל העם, מרל אקשנר (Meral Akşener) הכריזה על הקמת מפלגת הטוב (IYIׂׂ). מאז 2015, דבלט בחצ'לי, ראש מפלגת התנועה הלאומית, תמך בגלוי בארדואן וב-AKP. התמיכה גרמה לקרע בתוך המפלגה, וכתוצאה מכך מרל אקשנר עזבה אותה. מפלגת הטוב נחשבת מפלגת מרכז-ימין הקרובה למפלגת הדרך הנכונה הדוגלת בשמרנות ליברלית. המפלגה מיקמה עצמה במרכז המפה הפוליטית ותמכה בכמאליזם, מדינת רווחה ולאומיות מתונה ביחס ללאומנות במפלגת התנועה הלאומית (MHP).
בריתות פוליטיות

בתחילת 2018 אושר חוק הבריתות האלקטורליות שקידמו AKP ו-MHP. החוק מאפשר למפלגות לכרות בריתות ולהתאגד תחת שם הברית שלהן בקלפי. בנוסף, תינתן לבוחרים אפשרות להצביע לברית כולה אם לא יעדיפו מפלגה מסוימת. הקולות שניתנו לבריתות בלבד יחולקו לכל המפלגת החברות בברית ברמת מחוז הבחירה בהתאם לחלקן בהצבעה. לדוגמה, אם מפלגה א' ומפלגה ב' היו בברית וקיבלו 60 ו-40 קולות במחוז בחירה בהתאמה, אזי 60% מהקולות שהוצאו לברית כולה יינתנו למפלגה א 'בעוד 40% יינתנו למפלגה ב '. לפיכך, אם היו 10 קולות לברית, למפלגה א' היו בסדך הכל 66 (60+6) קולות ולמפלגה ב' 44 (40+4) קולות.
מפלגות המתמודדות כחלק מברית לא היו כפופות לאחוז החסימה שגובהו 10%. כל עוד הברית תזכה ביותר מ-10% מהקולות הארציים, כל מפלגה בתוכה תהיה זכאית למנדטים בלי קשר לחלקה הנמוך בהיקף ההצבעה.
חוק הבריתות האלקטורליות הכיל גם שינויים רבים ושנויים במחלוקת בחוק הבחירות, כולל לגליזציה של פתקי הצבעה לא מאומתים שישולבו בספירה. סוגיית ספירת הצבעות לא מאומתות עוררה מחלוקת עצומה במהלך משאל העם החוקתי של 2017, וגרמה לאופוזיציה לטעון למרמה בהיקפים גדולים ולא לקבל את התוצאות. ב־31 במאי דחה בית המשפט החוקתי של טורקיה את הצעת האופוזיציה לבטל את השינויים השנויים במחלוקת.
ב-20 בפברואר 2018, מפלגת הצדק והפיתוח (AKP) ומפלגת התנועה הלאומית ׁ(MHP) הכריזו על ברית העם. ה-MHP הודיעה בעבר כי יתמוך בבחירתו מחדש של ארדואן לנשיאות ופתוחה להתמודד בבחירות עתידיות תחת דגל ה-AKP, אשר נתפס במידה רבה כסיבה העיקרית לאישור חוק הבריתות האלקטוראליות מלכתחילה. מפלגת האחדות הגדולה (BPP), מפלגה הדוגלת באיסלמיזם, הצטרפה לברית בהמשך.
ב-1 במאי 2018, מפלגת העם הרפובליקאית (CHPׂׂׂ), מפלגת הטוב (IYI), המפלגה הדמוקרטית (DPׂ) ומפלגת האושר (SP) האיסלאמסטית הקימו את ברית האומה. כולן התנגדו לשינויים שהוצעו במשאל העם של 2017. הן לא הצליחו לבחור מועמד מוסכם לנשיאות וכל אחת מהן הריצה מועמד משלה.
היו מפלגות שלא הקימו ברית או הצטרפו לברית קיימת. הבולטת בהן הייתה מפלגת העמים הדמוקרטית (HDP). בנובמבר 2016 הוצאו צווי מעצר כנגד 12 מראשי המפלגה. המועמד לנשיאות מטעמה, סלהאטין דמירטאש, ניהל את קמפיין הבחירות כשהוא במעצר.
תוצאות הבחירות

רג'פ טאיפ ארדואן ניצח בבחירות לנשיאות וקיבל ב-52.59 אחוזים מהקולות. אחריו היה מוהארם אינצ'ה שקיבל 30.64 אחוזים. היו שישה מועמדים. אם ארדואן היה משיג פחות מ-50 אחוזים, היה סיבוב שני של מערכת הבחירות בין ארדואן לאינצ'ה בלבד.
באספה, ברית העם זכתה ברוב עם 344 מושבים וברית האומה ב-189 מושבים. מפלגת הצדק והפיתוח (AKP) נחלשה ואיבדה את הרוב המוחלט באספה. היא יצרה רוב יחד עם מפלגת התנועה הלאומית ׁ(MHP) ומפלגת האחדות הגדולה (BPP). מפלגת העם הרפובליקנית (CHP) התחזקה. מפלגת העם הדמוקרטית (HDP) ומפלגת התנועה הלאומית התחזקו. נציגי מפלגת הטוב (IYI) נכנסו לאספה בפעם הראשונה.
שני חברי מפלגת האושר (SP) נבחרו ברשימת מפלגת העם הרפובליקנית, חבר אחד במפלגת הדמוקרטית (DPׂ) נבחר ברשימת מפלגת הטוב, וחבר אחד במפלגת האחדות הגדולה (BPP) נבחר ברשימת מפלגת הצדק והפיתוח.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| מפלגה | מצביעים | אחוזים | מושבים (שינוי מבחירות קודמות) |
| AKP | 21,335,579 | 42.56% | 295 (22-) |
| CHP | 11,348,899 | 22.64% | 146 (12+) |
| HDP | 5,866,309 | 11.70% | 67 (8+) |
| MDP | 5,564,517 | 11.10% | 49 (9+) |
| IYI | 4,990,710 | 9.96% | 43 |
הערות שוליים

↑  Holly Ellyatt, Turkey lifts state of emergency but nothing much has changed, analysts warn, CNBC, ‏2018-07-19 (באנגלית)
↑  Turkey's Erdogan declares elections will be held early, under state of emergency, ‏Apr 18, 2018
↑  הבחירות בטורקיה: אנשי ארדואן משדרים ביטחון, באתר www.israelhayom.co.il
↑  Gall, Carlotta (2018-01-05). "A Rival Steps Up to Challenge Turkey's President Erdogan". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-09-14.
↑  DP'den Akşener kararı, Yeni Çağ Gazetesi, ‏2018-05-03 (בטורקית)
↑  Deutsche Welle (www.dw.com), Turkish nationalists form new party challenging Erdogan | DW | 25.10.2017, DW.COM (באנגלית בריטית)
↑  DHA, Meral Akşener: Biz, siyasi yelpazede bir alan doldurmak için yola çıkmış değiliz, www.hurriyet.com.tr (בטורקית)
↑  odatv4.com, Anayasa Mahkemesi seçim kararını verdi, www.odatv4.com (בטורקית)
↑  Gizem Karakış / Ankara, Cumhur İttifakı'nın protokolü belli oldu, www.hurriyet.com.tr (בטורקית)
↑  BBP, AK Parti listesinden seçime girecek, www.ntv.com.tr (בטורקית)
↑  daily sabah, Opposition parties agree to unite against People's Alliance in upcoming Turkish elections, Daily Sabah, ‏2018-05-02 (באנגלית אמריקאית)
↑  מדיניות טורקיה כלפי הכורדים מעוררת ביקורת מכל הכיוונים - Al-Monitor: The Pulse of the Middle East, באתר www.al-monitor.com
↑  בחירות בטורקיה: מי יעצור את הסולטן ארדואן?, נבדק ב-2021-09-15
↑  בחירות בטורקיה: "אם ינצח - ארדואן לא צפוי להטיל סנקציות על ישראל", באתר כאן-תאגיד השידור הישראלי
מרל אקשנר
פתק הצבעה
מנהיגי ה-HDP:
סלהאטין דמירטאש (למעלה)
פיגן יוקסקדה (למטה)
זכויות להט"ב במלזיה

| --- | --- |

מלזיה
 מעמד בחוק:  פלילי, עונש: עד 20 שנות מאסר עם הצלפת מלקות, קנסות וגירוש (הוצאות להורג, מכות ועינויים הוגדרו כנסבלים לאורך השנים)
 טרנסג'נדריות:  אין הכרה בשינוי מגדר
 שירות צבאי:  לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים לא רשאים לשרת
 הגנה מפני אפליה:  אין איסור על אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית
 זכויות משפחה
 הכרה בזוגיות חד־מינית:  אין הכרה בזוגיות חד מינית
 אימוץ:  אין הכרה באימוץ על ידי זוגות חד מיניים, יחידים רשאים לאמץ ללא קשר לנטייה מינית
 
 הצבעה על הצהרת האו"ם:  נגד (תמכה בהצעה הנגדית מטעם סוריה)
זכויותיהם של לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) במלזיה כפופות לרדיפה ואפליה רשמית, בעודם מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שלא נתקלים בהם תושבים הטרוסקסואלים. "מעשה סדום" הכולל פעילות הומוסקסואלית מהתקופה הקולוניאלית של האימפריה הבריטית מוגדר כפשע במדינה, בעוד החוקים בנושא נאכפים בקפדנות, והגישה החברתית לאזרחי להט"ב מעוצבת על ידי האסלאם, דת המדינה הרשמית של מלזיה. עבירה על החוק בנושא צפויה לעונש של עד 20 שנות מאסר בעוד הרשויות עלולות להביא את האדם לענישה גופנית פומבית.
ארגון זכויות האדם הבינלאומי "Human Rights Watch" הצהיר בשנת 2015 כי אפליה נגד לסביות, הומואים, ביסקסואלים וטרנסג'נדרים מוגדרת כנפוצה במלזיה.
בפברואר 2021, בית משפט הכריז שחוקי מדינה במלזיה "אינם יכולים להיות בסתירה או לעקוף את החוקים פדרליים האוסרים על פעילות הומוסקסואלית".
מעמד בחוק > הרשעתו של אנואר איברהים

בשנת 1998 הואשם הפעיל הפוליטי אנואר איברהים בשחיתות וביצוע "מעשה סדום" (פעילות הומוסקסואלית). בשנת 2000, הוא נידון לתשע שנות מאסר על רקע אשמה בעיסוק במעשי סדום עם נהגו בן ה-19 וכותב הנאומים שלו לשעבר. אף על פי מחאות בינלאומיות נגד מעצרו, איברהים נאלץ לשרת 4 שנות מאסר מעונשו לפני ששוחר בשנת 2004, כאשר בית המשפט הפדרלי של מלזיה זיכה אותו מכל ההאשמות. לאחר שחרורו, איברהים הצהיר כי הוא חף מפשע בעוד האשמותיו היו חלק מקנוניה ממשלתית לסיום הקריירה הפוליטית שלו. בנוגע לחוקי מלזיה המפלילים פעילות הומוסקסואלית, איברהים הצהיר כי הוא "מרגיש שיש לתקן את החוקים הפליליים הלאומיים נגד הומוסקסואליות כדי להגן על זכויותיהם של מבוגרים בעלי הסכמה לקיים חיים פרטיים" אם כי הצהיר שהכשרת נישואים חד מיניים "הולכים קצת רחוק מדי".
בשנת 2007, ראש הממשלה לשעבר, מאהאטיר מוחמד, הגיב לתביעה אזרחית שהגיש איברהים בכך שקבע כי הומוסקסואל לא צריך לכהן בתפקידים ציבוריים במלזיה בעוד כי הוא "יודע שאיברהים הוא הומוסקסואל מכיוון שהנהג הגברי שלו וכותב הנאומים הצהירו שניהם בבית המשפט כי קיימו יחסי מין".
ביולי 2008, איברהים נעצר שוב והואשם במעשה סדום עם עוזר שלו לשעבר בפעילותו הפוליטית. מעצרו הגיע זמן קצר לאחר שאיברהים טען כי הוא בעמדה לערער על הקואליציה השולטת לאחר ההצלחות של האופוזיציה בבחירות הכלליות במלזיה במרץ 2008. עם זאת, שוחרר לאחר מכן בערבות.
בתחילת שנת 2015, איברהים נעצר שוב ונידון לחמש שנות מאסר. ב-16 במאי 2018, מלך מלזיה לשעבר, הסולטן מוחמד החמישי, חנן רשמית את איברהים לאחר שנפגש עם חברי מועצת החנינות ועם ראש הממשלה מאהאטיר מוחמד. חנינתו המלכותית המלאה של איברהים נעשתה על בסיס עיוות דין.
איברהים מכהן כראש ממשלת מלזיה מאז נובמבר 2022.
זהות מגדרית

ארגון זכויות האדם הבינאלומי "Human Rights Watch" דיווח לאורך השנים כי דין השריעה האסלאמי ברמת המדינה אוסר על ביצוע קרוס-דרסינג במלזיה, בעוד טרנסג'נדרים "עומדים בפני מעצר שרירותי, תקיפה פיזית ומינית, מאסר, שלילה מפלה של שירותי בריאות ותעסוקה והתעללויות אחרות". ב-1998, כ-45 טרנסג'נדרים מוסלמים הואשמו והורשעו בבית משפט מקומי על רקע ביצוע קרוס-דרסינג, בעוד 23 טרנסג'נדרים נוספים עמדו בפני קנסות ועונשי מאסר דומים בשנת 1999.
אזרחים טרנסג'נדרים מלזים נעצרו לעיתים קרובות על ידי שוטרים במסגרת החוקים האזרחיים המפלילים "מעשה מגונה ציבורית", בעוד אם היו מוגדרים כמוסלמים, נידונו לאישום על ידי קצינים דתיים על פי דין השריעה בגין "התחזות לנשים". דו"ח של "Human Rights Watch" משנת 2014 טען כי טרנסג'נדרים היו נתונים ל-"תקיפה, סחיטה והפרות של זכויותיהם הפרטיות על ידי המשטרה, והשפלה, תקיפה פיזית ומינית על ידי פקידי המחלקה הדתית".
בנובמבר 2014, שלוש נשים טרנסג'נדריות ממדינת נגרי סמבילן שנעצרו בגין ביצוע קרוס-דרסינג על רקע דין השריעה ערערו לבחינת החוק בבית המשפט לערעורים על לבוש מתאים של אנשים עם דיספוריה מגדרית. בית המשפט הכריז פה אחד על ביטולו של דין השריעה נגד התרת קרוס-דרסינג בעודו צוין כמי שמפר את הזכות החוקתית של "חופש הביטוי, התנועה והזכות לחיות בכבוד ובשוויון". ב-8 באוקטובר 2015, בית המשפט הפדרלי של מלזיה ביטל את הפסיקה מ-"טעמים פרוצדורליים" בעודו קבע כי שלוש הנשים היו צריכות לקבל אישור שיפוטי משופט בית המשפט הפדרלי כשהחלו בתביעה החוקתית שלהן. אף על פי ששופט בג"ץ נתן את אישורו בנובמבר 2011, בית המשפט הפדרלי קבע כי "עשה זאת בטעות".
באוגוסט 2016, בית המשפט העליון בבירה קואלה לומפור הורה למחלקת הרישום הלאומי (NRD) לעדכן את המידע של גבר טרנסג'נדר בתעודת הזהות שלו כדי לשקף טוב יותר את זהותו המגדרית ואת שמו המועדף. השופט טען כי "לתובע ישנה זכות חוקתית יקרת ערך לחיים על פי סעיף 5(1) של החוקה הפדרלית, ותפיסת החיים על פי סעיף 5 חייבת לכלול בהכרח את זכותו של התובע לחיות בכבוד כגבר כזכות המוענקת על פי חוק". מחלקת הרישום הלאומי ערערה לאחר מכן על פסק הדין.
טיפולי המרה

בפברואר 2017, ממשלת מלזיה תמכה בקיומם של טיפולי המרה וטענה כי ניתן "לרפא הומוסקסואליות באמצעות הכשרה מקיפה". ביוני 2017 החל משרד הבריאות בתחרות קולנועית למציאת הדרך הטובה ביותר "לרפא ולמנוע הומוסקסואליות". עם זאת, התחרות בוטלה מאוחר יותר בעקבות זעם ציבורי עצום.
תנאי מחיה > פוליטיקה

מספר חברי פרלמנט ממפלגת השלטון, פקטן הראפאן, הביעו תמיכה בזכויות להט"ב. המפלגה הסוציאליסטית המלזית (PSM) מוגדרת נכון לשנת 2022 כמפלגה הפוליטית היחידה שתומכת בגלוי ומגינה על זכויות להט"ב לצד זכויות מיעוטים אחרות.
בשנת 2001, בקדנציה הקודמת שלו כראש הממשלה, מאהאטיר מוחמד, הצהיר כי המדינה "תגרש כל שרים או דיפלומטים זרים המבקרים בממשלה" שידועים כהומוסקסואלים. מוחמד הזהיר בנוסף שרים הומוסקסואלים במדינות זרות שלא להביא את בני זוגם בעת ביקורם במדינה. בניגוד לעמדתו, בתו של מהאטיר, מרינה מהאטיר, קראה להפסקת אפליה על רקע נטייה מינית במלזיה בשנים 1998-1999. במהלך הרצאה בפני סטודנטים באוניברסיטה בבנגקוק, תאילנד, באוקטובר 2018, הצהיר מוחמד בהיותו מכהן כראש ממשלה כי מלזיה "לא תעתיק את הגישה של מדינות מערביות כלפי זכויות להט"ב". ביוני 2019, חזר על עמדתו, כאשר נאם באיחוד קיימברידג' באנגליה, בו הצהיר כי "מלזיה לא יכולה לקבל נישואים חד מיניים או זכויות להט"ב" והוסיף כי "אני לא מבין נישואי הומוסקסואלים. במלזיה ישנם כמה דברים שאנחנו לא יכולים לקבל, אף על פי שזה נתפס כזכויות אדם במדינות המערב".
ראש ממשלת מלזיה לשעבר, נג'יב רזאק, הבהיר בנאום באוגוסט 2015 בסמינר בינלאומי של "מתינות אסלאמית" בסלנגור, כי הוא "מאמין שמלזיה לא צריכה לתמוך בזכויות להט"ב". רזאק הצהיר כי ממשלתו "תעשה כמיטב יכולתה לשמור על זכויות אדם אך רק בגבולות האסלאם" בעוד כי מלזיה "אינה יכולה להגן על ההיבט הקיצוני יותר של זכויות האדם, כגון זכויות הומוסקסואלים, לסביות וטרנסג'נדרים". הצהרתו הובילה לקריאה של ארגון זכויות האדם "Human Rights Watch" להציע למלזיה "לפרוש מארגון האו"ם" אם ממשלת המדינה "אינה עומדת עבור שמירה על זכויות אדם לכולם".
במרץ 2019, שר התיירות, האמנות והתרבות, מוחמדין קטאפי, הכחיש את קיומם של אזרחי להט"ב במלזיה, והצהיר לכתבים גרמנים ביריד התיירות "ITB" בברלין באותה שנה באומרו כי "אני לא חושב שיש לנו דבר כזה במדינה שלנו". עם זאת, מאוחר יותר פרסם הצהרה בחשבונו בטוויטר בה אמר כי הצהרתו "התייחסה לאי-קיומם של קמפיינים תיירותיים ספציפיים ממוקדי להט"ב במדינה". כאשר נערכה צעדת יום האישה הבינלאומי בקואלה לומפור באותו החודש, היא גונתה על ידי פקידי ממשל והמפלגות הפוליטיות של הארגון הלאומי של מלזיה (UMNO) ושל המפלגה האסלאמית של מלזיה (PAS), שכן כללה זכויות להט"ב בין דרישותיה המוצהרות.
באפריל 2019, הרשויות במלזיה הואשמו בהפחדה של פעיל זכויות הלהט"ב נומן עפיפי על ידי חקירתו בתחנת משטרה מקומית על נאום שנשא במועצת זכויות האדם של האו"ם (UNHCR) בז'נבה במרץ 2019 בו ציין את העובדה כי מלזיה דחתה את ההמלצות של קואליציית 12 ארגוני זכויות להט"ב מלזיים בנושאי זהות מגדרית ונטייה מינית.
במאי 2019, השחקן האמריקאי ג'ורג' קלוני הזהיר את מלזיה ואינדונזיה מפני חקיקה של חוק המאפשר להן להטיל עונש מוות על פעילות הומוסקסואלית בהסכמה, כפי שחוקקה ברוניי אשר הטילה עונש מוות בסקילה נגד הומוסקסואלים, אם כי החוק הוקפא לאחר מכן. בתגובתו של סגן שר החוץ, מרזוקי יחיא להצהרת קלוני, הוא ציין כי "מלזיה לא הורגת הומוסקסואלים, ולא תפנה להרוג מיעוטים מיניים" בעודו הוסיף כי "אף על פי שאורחות חיים כאלה חורגים מהאסלאם, הממשלה לא תטיל עונש כזה על קבוצה זו".
תנאי מחיה > ארגוני זכויות להט"ב

נכון לשנת 2022, במלזיה לא קיים ארגון המחויב לקידום זכויות להט"ב. במקום זאת, קואליציה רופפת של ארגונים לא ממשלתיים, אמנים ויחידים מארגנת את הפסטיבל השנתי עבור "זכויות מיניות", סקסואליטי מרדקה, (במלאית: "מיניות עצמאית"). הפסטיבל מתקיים באופן שנתי ומורכב משיחות, הופעות, הקרנות, סדנאות ופורומים לקידום זכויות מיניות כזכויות אדם, להעצמת יחידים וקהילות מודרות, וליצירת פלטפורמות למסע הסברה. מלבד ארגון התוכניות של הפסטיבל השנתי, חברי קואליציה זו מעורבים גם בקמפיינים של כתיבת מכתבים, ארגון הקרנות ודיונים קבועים של סרטים, הסברה אקדמית והכשרת פעילים.
הקבוצות המעורבות בארגון סקסואליטי מרדקה ידועות כדוגלות בקידום זכויות להט"ב במסגרת פעילותן לקידום זכויות אדם במלזיה, כוללות בין היתר את: ועדת זכויות האדם של הלשכה המלזית, "SUARAM", "PT Foundation" ,"KRYSS", "Persatuan Kesedaran Komuniti Selangor", "Purple Lab", Matahari Books" ,"The Annex Gallery" ו-"Women's Candidacy Initiative".
אגודת "PT Foundation", אשר נקראה במקור "Pink Triangle", מתמקדת ב-"מתן חינוך להתמודדות עם HIV/איידס, תוכניות מניעה, טיפול ותמיכה בחולים ותוכניות מודעות והעצמה לקהילות פגיעות במלזיה". קהילות אלה כוללות גברים המקיימים יחסי מין עם גברים, טרנסג'נדרים, עובדי מין, משתמשי סמים ואנשים החיים עם HIV. אל האגודה מצטרפים לעיתים ארגונים נוספים כגון "LPG" (עבור גברים) ו-"OutDo" (עבור לסביות), המארגנים פעילויות קבועות לקהילות היעד שלהם.
טבלת סיכום

| --- | --- |
פעילות הומוסקסואלית חוקית:  (פלילי, עונש: עד 20 שנות מאסר עם הצלפת מלקות, קנסות וגירוש, הוצאות להורג, מכות ועינויים הוגדרו כנסבלים לאורך השנים)
גיל הסכמה שווה לזוגות הטרוסקסואלים: 
חוקים נגד אפליה בתעסוקה: 
חוקים נגד אפליה במתן סחורות ושירותים: 
חוקים נגד אפליה בכל התחומים האחרים (כולל אפליה עקיפה, דברי שטנה): 
נישואים חד מיניים: 
הכרה בזוגות חד מיניים (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, מעמד ידועים בציבור): 
אימוץ משותף של זוגות חד מיניים: 
אימוץ ילד חורג על ידי זוגות חד מיניים: 
אימוץ על ידי יחידים ללא קשר לנטייה מינית: 
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת בצבא: 
זכות לשינוי מגדר בחוק: 
גישה להפריה חוץ-גופית לזוגות לסביות: 
טיפולי המרה אסורים בחוק: 
פונדקאות מסחרית לזוגות גברים הומוסקסואלים: (לא חוקי עבור זוגות הטרוסקסואלים גם כן)
גברים המקיימים יחסי מין עם גברים רשאים לתרום דם:
דניאל אינגס

| --- | --- |

Daniel Ings (2024)
 לידה:  30 בנובמבר 1985 (בן 39) אנגליה, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת לנקסטר  בית הספר למשחק בריסטול אולד ויק  בית הספר דאונטסי 
 פרופיל ב-IMDb
 
דניאל אינגס (באנגלית: Daniel Ings; נולד ב-30 בנובמבר 1985) הוא שחקן אנגלי. הוא ידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד לוק קארן בסדרה הקומית "חולה אהבה" של ערוץ 4 ונטפליקס.