stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי אינדונזיה–סינגפור
סוגיות טריטוריאליות וסביבה

היחסים עם אינדונזיה הם בדרך כלל טובים, אם כי הנושאים המוזכרים כיום כוללים איסור על ייצוא של חול וגרניט, ששניהם מהווים בסיס לענף הבנייה של סינגפור.
מחסור בקרקעות ובמרחבים בסינגפור הביא אותם להרחיב את האי באמצעות טיוב קרקעות. החומרים הדרושים לשיקום, חולות וגרניט מיובאים לרוב מאינדונזיה. חציבת חולות משטחים אינדונזיים עוררה דאגה לנושאי איכות הסביבה.
באוגוסט 2005 חתמו סינגפור ואינדונזיה על מזכר הבנות להרחבת זכויות התעופה בין המדינות.
ביוני 2013, סינגפור סבלה מאובך שנבע משריפה כדי לפנות אדמות מטעים בריאו הסמוכה, סומטרה, אינדונזיה. אובך יוני 2013 הגיע לשיא הגרוע ביותר והגיע לרמות המזהמים ביותר של אובך מאז 1997. האובך עורר התראה בריאותית מצד ממשלת סינגפור, הכעיס את אזרחי סינגפור והביא גם למתח דיפלומטי כלשהו, כשממשלת סינגפור מחתה על הקשיחות באינדונזיה בטיפול בנושא, והפצירה בממשלת אינדונזיה לחפש אמצעים יעילים להפחתת התרחשות זיהום האובך בגבול.
בנוסף, היו גם הבדלים בין שתי המדינות בנוגע לניהול אזור המידע על טיסות איי ריו (FIR). סינגפור בדרך כלל טענה שהיא שולטת ב-FIR על בסיס הסדר שנערך על ידי ארגון התעופה האזרחית הבינלאומי, וכי מדובר בבטיחות ויעילות תעופה. עם זאת, כמה פקידים אינדונזים בעבר ובהווה טענו נגד זכותה של סינגפור לעשות זאת, ונימקו כי ה-FIR הוא הקובע הקריטי לריבונותה וההגנה האווירית של אינדונזיה. אמנם נראה כי העניין אינו פוגע משמעותית ביחסים הדו-צדדיים, אך מעת לעת מועלים טענות משני הצדדים.
יחסי הולנד–ליטא

| יחסי הולנד–ליטא |
| --- | --- |
הולנד: ליטא


הולנד: ליטא
שטח (בקילומטר רבוע)
41,543: 65,300
אוכלוסייה
18,258,432: 2,851,781
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,118,125: 77,836
תמ"ג לנפש (בדולרים)
61,239: 27,294
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

יחסי הולנד–ליטא הם היחסים הדיפלומטיים בין הולנד לליטא.
סקירה כללית

יחסי מסחר בין הדוכסות הגדולה של ליטא להולנד התקיימו כבר בימי הביניים באמצעות סוחרי ברית הנזה של שתי המדינות. ידוע גם על אצילים ליטאים שלמדו בהולנד בתקופת האיחוד הפולני-ליטאי.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-6 באוקטובר 1921. בין המלחמות הפכה הולנד לאחד משווקי היבוא העיקריים של ליטא. היבוא העיקרי מהולנד היה מכשירי רדיו ודשנים, כמו גם בגדים וקקאו. בשנת 1924 נחתם הסכם הסחר הראשון בין המדינות. זמן קצר לאחר מכן נפתחה הקונסוליה ההולנדית. הקונסוליה ידועה כיום בעיקר בזכות פעילותו של הקונסול האחרון, יאן זווארטנדיק. נציג זה של חברת פיליפס ההולנדית בקובנה בשנת 1940 הנפיק ויזות לקוראסאו ההולנדית (יחד עם אשרות מעבר ליפן שהונפקו על ידי צ'יאונה סוגיהארה) לכמה אלפי פליטים יהודים, בעיקר מפולין וליטא. בשנת 1937 התקנת מקלטי רדיו של פיליפס החלה בקובנה. הולנד לא הכירה בכיבוש ובסיפוח של ליטא על ידי ברית המועצות בקיץ 1940.
הולנד הכירה בעצמאותה של ליטא ב-2 בספטמבר 1991, וב-3 בדצמבר 1991 כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים. בין הצדדים נחתמו ההסכמים הדו-צדדיים הבאים בתוקף: הסכם על תחבורה אווירית בין שטחיהם ומחוצה לו (1993), הסכם על תחבורה ימית (1994), הסכם על סיוע מנהלי הדדי בהבטחת יישום תקין של חוקי המכס, מניעת מכס בגין הפרות חוקים, חקירה ומאבק בהפרות אלו (נחתם בשנת 1998, אושרר בשנת 2000), הסכם למניעת כפל מס על הכנסה והון והפרות פיסקליות (נחתם בשנת 1999, אושר בשנת 2000), הסכם על קציני קישור, הרשאות וחסינות של נציגי הרפובליקה של ליטא במשרד המשטרה האירופית (2004), הסכם על החלפה אוטומטית של מידע על ריבית שהתקבלה מהכנסות מחסכון (נחתם ב-2004, אושרר ב-2005). בשנת 2001 שגרירות הולנד נפתחה בווילנה. כמה ביקורים רשמיים נערכו בין מנהיגי המדינות. בשנת 2008 ביאטריקס, מלכת הולנד ביקרה בליטא, שם נפגשה עם הנשיא ולדאס אדמקוס, ראש הממשלה גדימינאס קירקילאס, שרים, חברי סיים ודיפלומטים. בשנת 2018, כשליטא חגגה מאה שנה לעצמאותה, ביקר וילם-אלכסנדר, מלך הולנד בליטא, שם נפגש עם נשיאת ליטא דליה גריבאוסקאיטה. מאז 2017 במשך זמן מה הוצבו בליטא 250 חיילים הולנדים כחלק מכוח נאט"ו בהנהגת גרמניה, בקבוצת הקרב של גדוד הכוחות הקדמיים. כיום, שתי המדינות חברות מלאות באיחוד האירופי, נאט"ו וגוש האירו.
יחסים כלכליים

בשנת 2020 מחזור הסחר בין ליטא להולנד הגיע ל-3.08 מיליארד אירו, והולנד הייתה שותפת הסחר החמישית בגודלה של ליטא. היצוא הסתכם ב-1.5 מיליארד אירו; הולנד היא שותפת הייצוא החמישית בגודלה. היבוא מסתכם ב-1.58 מיליארד אירו; הולנד היא שותפת היבוא החמישית בגודלה. היבוא כולל בעיקר מכונות וציוד מכני, מוצרים פרמצבטיים, מכונות וציוד חשמליים, כלי רכב, צמחים ועלווה לנוי ומוצרים כימיים אורגניים. מבחינת גודל ההשקעות הזרות הישירות בליטא, הולנד במקום השלישי (ההשקעות מסתכמות ב-2.1 מיליארד אירו).
נציגויות דיפלומטיות

הולנד מחזיקה בליטא שגרירות בווילנה.
ליטא מחזיקה בהולנד שגרירות בהאג וקונסוליות כבוד באיינדהובן, חרונינגן ובלייסווייק.
יעקב אלחאייק

| --- | --- |

 לידה:  27 באוגוסט 1846 ה' באלול ה'תר"ו
 פטירה:  11 בפברואר 1914 (בגיל 67) כ"ה בשבט ה'תרע"ד
 מדינה:  תוניס
 תקופת הפעילות:  ? – 11 בפברואר 1914 
 השתייכות:  רבני תוניס, גראנה
 תחומי עיסוק:  דיינות, קבלה
 בני דורו:  הרב משה שתרוג, הרב ישראל זיתון
 בת זוג:  שמחה בת ר' אליהו חי גג'
 אב:  ר' יוסף אלחאייק
יעקב אלחאייק (אלחאייך; ה' באלול ה'תר"ו – כ"ה בשבט ה'תרע"ד) היה רב, דיין וסופר בישיבת 'עץ חיים' של קהילת הגראנה - קהילה של מגורשי ספרד שהיגרה מליבורנו לתוניסיה במאות ה-17–19. מחבר ועורך של שני פנקסי הקהילה של קהילת הגראנה במהלך תקופת כהונתו כדיין בקהילה זו.
ביוגרפיה

יעקב נולד לרב יוסף אלחאייק (ב' תמוז ה'תקפ"ו – י"א בסיוון ה'תרנ"ב) ולאמו אסתר (טיטא) לבית מימון בתוניסיה.
בשנת ה'תרנ"ב התמנה כחכם בשכר בישיבה של קהילת הגראנה בתוניס, ובהמשך מונה לדיין בבית הדין שלה בראשות הרב ישראל זיתון ולצד הרבנים משה חיים זיתון ודוד נתן ג'אוי.
בי"ד בתמוז ה'תר"ל (1870) נשא לאישה את שמחה, ביתו של הרב אליהו חי גג', רב תוניסאי ששירת כ-20 שנה בקהילות אלג'יריה, מחבר ספרים ופיוטים ותלמידו של הרב שלמה זרקא.
למול הניתוק שהיה נהוג בין קהילת הגראנה לקהילת התוניסאים המקומיים ע"פ רוב, ר' יעקב עצמו, אף על פי שהיה בן לגראנה, היה קרוב בהליכותיו ובכתיבתו למנהגי הקהילה התוניסאית, לצד מאפיינים "גורניים" מובהקים כגון כתיבה תמה וקפדנית. עדות נוספת להיותו גורם מקשר בין הקהילות היא שבעץ המשפחה שצייר, המציג את תולדות משפחתו מתחילת המאה ה-19, הופיעו נשים רבות להן שמות משפחה "תוניסאים" שנישאו לבני המשפחה, דבר שחלק מבני קהילת הגראנה לא נהגו לעשות.
הוא חתום לצד בית דינו של הרב ישראל זיתון על הסכמות למספר ספרים מחכמי תוניס, ביניהם "כג"ן הירק - תיקוני זוהר" שכתב הרב כליפה גג', "שלום דוד" שכתב הרב דוד הכהן גישא, וכן הצטרפו לתשובה בעניין סירכת הריאה בספר "ישיב משה" של הרב משה שתרוג, וכתבו על כך "ראינו כל הכתוב מפי הרב עליו גדול המורים... ואין דבריו צריכים חיזוק ומי כמוהו מורה".
בשנת ה'תרע"ד, שנת פטירתו, מונה לרב קהילת הגראנה.
פנקס הקהילה היהודית הפורטוגזית בתוניס

בשנת תשנ"ז פרסם יצחק אברהמי בהוצאת "אורות יהדות המגרב" את פנקס הקהילה של קהילת הגראנה בין השנים 1710–1944.
כתב היד ממנו פורסם הפנקס היה של הרב יעקב אלחאייק, שליקט וסידר מחדש שני פנקסים הכוללים תעודות הלכתיות וציבוריות מתולדות קהילה זו. ר' יעקב מעיד בעמוד השער של הפנקס המועתק על המוטיבציה להעתקתו: "התחלנו לרשום את הפנקס הזה, ביום ראשון ראש חודש אלול המרוצה שנת חמשת אלפים שש מאות חמישים ושבע המקביל ל-29 באוגוסט 1987 האירופי. לפנים היה לנו פנקס מזמן קדום ובו מכונסים כלל הזכויות והעניינים... של הק"ק [הקהילת קודש]... והנה היום זה קרוב לשנה אבד הפנקס הנז'... ולכן היה לנו להציב פנקס זה... שיהיה מונח בארון הק"ק הי"ו... ברוך מחזיר אבדה לבעליה".
מוציא הפנקס לאור, יצחק אברהמי, מעיד על משמעות פעולתו של אלחאייק בעניין זה: "ברגישותו לתולדות הקהילה, הציל במעשהו זה את המסמכים המשקפים את חיי הקהילה. סגולותיו כעורך וכסופר אומן הקנו להיסטוריה היהודית אוצר חשוב לחקר תולדות יהודי תוניס לעדותיה, במאות הי"ח-י"ט".
בכלל פנקס זה, סידר וערך הרב אלחאייק ב-א' באלול ה'תרנ"ב תעודה בשם "מנוחת צדיקים", בה פירט את כל רבני קהילת הגראנה התוניסאית לתולדותיה: החל מהרב יצחק למברוזו שפעל בתחילת המאה ה-18, ועד הרב יעקב סלוירה, עמיתו בישיבת 'עץ חיים' שנפטר בתחילת המאה ה-20 (ה'תרס"ד, 1904). אחרי המופיעים ברשימה כיהנו לקהילת הגראנה עוד שני דיינים בלבד - הרב אלחאייק עצמו והרב דוד בן בוארון, שבתום תקופת כהונתו התמזגה הקהילה עם קהילת תוניס המקומית.
הערות שוליים

↑  רפאל כהן, מלכי תרשיש, נתיבות, תשמ"ו, עמ' צ'
↑  רפאל כהן, מערכת רבני תונס וסביבותיה - מילואים ותוספות, מלכי תרשיש, נתיבות, תשמ"ו
↑  דוד סטבון, עלי הדס, קריית ספר, תש"ע, עמ' 16
↑  יצחק אברהמי, מבוא, פנקס הקהילה היהודית הפורטוגיזית בתוניס, לוד: אורות יהדות המגרב, תשנ"ז, עמ' 82
↑  יהודה מסינג, גדולי רבני טוניסיה ולוב, ירושלים, תשמ"ו, עמ' 53
↑  יוסי פרי, יום פטירתו של רבי יעקב אלחאייך זצ"ל, באתר תוניסיה מורשת
↑  בראשות הרב פרופסור משה עמאר
↑  יצחק אברהמי, מבוא, פנקס הקהילה היהודית הפורטוגיזית בתוניס, לוד: אורות יהדות המגרב, תשנ"ז, עמ' 24
↑  יצחק אברהמי, מבוא, פנקס הקהילה היהודית הפורטוגיזית בתוניס, לוד: אורות יהדות המגרב, תשנ"ז, עמ' 25
↑  חנה ויצחק אברהמי, המנהיגות הרוחנית של 'ק"ק פורטוגיזיס' בטוניס במאות הי"ח והי"ט, מיכאל - מאסף לתולדות היהודים בתפוצות, עמ' ט'-כ"ו
ידיעות נגט

| --- | --- |


שער הדו-ירחון ידיעות נגט בחודש מאי 2012
 תדירות:  דו-חודשי
 פורמט:  טבלואיד
 בעלים:  ידיעות אחרונות
 עורך ראשי:  גרמאו מנגיסטו
 תאריכי הופעה:  1999–2017 (כ־18 שנים)
 שפה:  עברית, אמהרית וטיגרית
 מערכת:  רחוב תורה ועבודה 1, ירושלים
 תפוצה:  22,000 עותקים
 http://www.mercaz-higui.org.il/pages/yediot.aspx (הקישור אינו פעיל)
ידיעות נגט היה דו-ירחון שיועד לישראלים יוצאי אתיופיה, נכתב רובו בעברית ושליש ממנו תורגם לאמהרית וטיגרית. שמו "נגט" פירושו באמהרית 'לפני השחר', במשמעות של תקווה לעתיד. העיתון נסגר ב-2017.
כתב העת ראה אור לראשונה בפברואר 1999 ביוזמת מרכז ההיגוי של עולי אתיופיה במערכת החינוך ובחסות העיתון ידיעות אחרונות, העיתון יצא לאור אחת לחודשיים ב-22,000 עותקים והופץ חינם. העיתון רובו עסק בנושאים חינוכיים וחברתיים בקהילת יוצאי אתיופיה.
צוות העיתון:
עורך העיתון - גרמאו מנגיסטו
מתרגם ראשי ועורך משנה -ד"ר אנבסה טפרה
מערכת העיתון - דוד מהרט, רחל אלמי-שמעון ואדנקו סבהט
כתבים: אמיר סבהט, אלון דמלה
כמו כן העיתון שם לו כמטרה העצמת יוצאי אתיופיה, להתריע על תופעות שונות, עידוד יצירתיות וכתיבה על מורשת העולים.
הערות שוליים

↑  ארכיון ידיעות נגט בספרייה הלאומית
ערך זה הוא קצרמרבנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יחסי סלובניה–ספרד

| יחסי סלובניה–ספרד |
| --- | --- |
סלובניה: ספרד


סלובניה: ספרד
שטח (בקילומטר רבוע)
20,273: 505,370
אוכלוסייה
2,118,287: 47,905,341
תמ"ג (במיליוני דולרים)
68,217: 1,580,695
תמ"ג לנפש (בדולרים)
32,204: 32,996
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

שגרירות סלובניה במדריד
יחסי סלובניה–ספרד הם היחסים הבילטרליים והדיפלומטיים בין סלובניה וספרד. יחסי שתי המדינות הללו מוגדרים בעיקר על ידי חברותן בנאט"ו ובאיחוד האירופי.
יחסים דיפלומטיים

היחסים בין ספרד לסלובניה טובים. שתי המדינות חולקות אינטרסים ויעדים בקשר הרב-צדדי, בענייני הים התיכון בעניין הרחבת האיחוד האירופי למערב הבלקן ולטורקיה ובצורך להגביר את המאמצים לחידוש הדיאלוג עם רוסיה לגבי המשבר באוקראינה.
המאמצים של שגרירות ספרד בלובליאנה מתמקדים בהעצמת וגיוון היחסים בין המדינות. נשיאות ספרד במועצת האיחוד האירופי עזרה מאוד במחצית הראשונה של 2010, ובמיוחד בביקורו של שר החוץ והשיתוף פעולה חוסה מנואל גרסיה-מרגאיו בסלובניה ב-10 וב-11 במרץ 2014, הביקור הרמה הפקידותית הגבוהה ביותר מאז 2003, ולמעשה הביקור הכי בכיר מאז הצטרפות סלובניה לאיחוד האירופי בשנת 2004. הביקור הביא להחייאת היחסים הדו-צדדיים, כולל התחום הכלכלי והמסחרי. לביקור היו שלושה היבטים: רב-צדדי, עם השתתפות בסמינר האזורי השלישי של יוזמת הגישור ההיספנית-מרוקאית בים התיכון; דו צדדי: השר התקבל על ידי הרשויות הגבוהות ביותר במדינה, ביניהן ראש הממשלה, אלנקה ברטושק, נשיא האספה הלאומית, ינקו ובר, שר החוץ, קרל אריאבץ ושר הכלכלה, מטוד דרגוניה; וכלכלית, עם פגישת עסקים היספנית-סלובנית בראשות השר הספרדי ומקבילו הסלובני, בהשתתפות נציגי 7 חברות ספרדיות ו-32 חברות סלובניות.
ב-8 וב-9 ביוני 2015 ביקר אריאבץ, סגן ראש הממשלה ושר החוץ של סלובניה, באופן רשמי בספרד, שם נפגש שוב עם גרסיה-מרגאיו, עם סגנית ראש הממשלה, סוראיה סאנס דה סנטה מריה ועם נשיא הסנאט פיו גרסיה-אסקודרו. השר אריאבץ ניצל את ביקורו כדי לחנוך את קונסוליית הכבוד הסלובנית החדשה בסביליה.
מאז הפגישה במדריד של מזכיר המדינה לאיחוד האירופי, אינייגו מנדס דה ויגו, עם מקבילו הסלובני, איגור סנצ'ר, באוקטובר 2012, הוסדרו ההתייעצויות הדו-צדדיות שנתיות ברמת ה-DG.
יחסים כלכליים

בשנת 2014 היצוא הספרדי לסלובניה הסתכם ב-558 מיליון אירו (הנתונים נבדקו בדצמבר 2015). המדינה מייצגת את הלקוחה ה-54 בגודלה של ספרד.
בתקופת ינואר–אוקטובר 2015, היצוא הספרדי לסלובניה הגיע לשווי של 394 מיליון אירו, המהווה ירידה של 4% בהשוואה לתקופה המקבילה של 2014.
היחסים בתחום מכוניות, התחום המוביל ביצוא ספרד לסלובניה, מגיעים ל-131 מיליון אירו, שליש מהסך הכללי, ונותר בערך דומה בהשוואה לשנה הקודמת.
שיתוף פעולה

מאז 2006 ספרד תרמה לקרן הנאמנות הבינלאומית לפינוי מוקשים (ITF). בשנת 2011 המדינות תרמו 70,000 אירו, ששימשו לפרויקטים של פינוי חומרי נפץ בלבנון. בנובמבר 2015 שלחה ספרד ציוד הומניטרי לסלובניה כדי להכיל את המספר הרב של פליטים שהגיעו לשטחה.
נציגויות דיפלומטיות

סלובניה מחזיקה בספרד שגרירות במדריד ושלוש קונסוליות בברצלונה, סן סבסטיאן וסביליה.
ספרד מחזיקה בסלובניה שגרירות בליובליאנה.
יחסי סינגפור–תאילנד

| יחסי סינגפור–תאילנד |
| --- | --- |
סינגפור: תאילנד


סינגפור: תאילנד
שטח (בקילומטר רבוע)
719.20: 513,120
אוכלוסייה
5,842,033: 71,655,872
תמ"ג (במיליוני דולרים)
501,428: 514,945
תמ"ג לנפש (בדולרים)
85,831: 7,186
משטר
רפובליקה: מונרכיה (בפועל משטר צבאי)

שגרירות תאילנד בסינגפור.
היחסים הדו צדדיים בין הרפובליקה של סינגפור לממלכת תאילנד מתוארכים רשמית לשנת 1965, אז כוננה תאילנד יחסים דיפלומטיים זמן קצר לאחר עצמאותה של סינגפור. שתי המדינות הן החברות המייסדות באיגוד מדינות דרום-מזרח אסיה.
היסטוריה

סינגפור וסיאם החלו ביחסי סחר לפני הקמתה של סינגפור על ידי תומאס סטמפורד ראפלס. באותה תקופה, כמה סוחרים סיאמיים סיניים נסעו לסינגפור לצורך פעילות מסחר. בשנת 1871 ביקר בסינגפור המלך ראמה החמישי, וזו הייתה הפעם הראשונה שביקר בן המלוכה של תאילנד במדינה זרה. במהלך ביקורו העניק פסל פיל לסינגפור שנמצא היום מחוץ לבית הפרלמנט הישן.
בשנת 1965 כוננה תאילנד יחסים דיפלומטיים עם סינגפור, שזה עתה קיבלה את עצמאותה ממלזיה. בשנת 1967 הקימו שתי המדינות, עם מלזיה, אינדונזיה והפיליפינים, את איגוד מדינות דרום-מזרח אסיה. בשנת 1978, כשפרצה מלחמת קמבודיה-וייטנאם, סינגפור תמכה במעשיה של תאילנד כלפי קמבודיה. בשנת 2005 ביקר בתאילנד נשיא סינגפור, ס.ר. נתן, מה שהיה ביקורו הראשון של נשיא סינגפור בתאילנד.
באוגוסט 2015 ביקר בסינגפור Tanasak Patimapragorn, סגן ראש הממשלה ושר החוץ של תאילנד, ופגש את לי הסיין לונג, ראש ממשלת סינגפור. המנהיגים אישרו את היחסים ארוכי השנים והמצוינים בין סינגפור לתאילנד. במהלך ביקורו של טאנאסאק, הוא פגש גם את ק. שאנמוגאם, שר החוץ של סינגפור לצורך פעילות ההנצחה של כינון היחסים הדיפלומטיים בין המדינות, והעצמת היחסים הבין אישיים בין המדינות.
יחסי סחר

על פי נתוני המרכז למחקר המורכבות הכלכלית, היצוא מסינגפור לתאילנד עמד על בין 2 מיליארד ל-4 מיליארד דולר בין השנים 1995–2002, ובשנת 2008 עלה ל-7 מיליארד דולר. למרות שהשווי ירד ל-5 מיליארד דולר בשנת 2009, הוא עלה שוב והגיע לשיא של 8 מיליארד דולר בשנת 2013. סינגפור ייצאה בעיקר מכונות לתאילנד. מאז 2002 גדל היקף המוצרים הכימיים במוצרים המיוצאים.
בין 1995 ל-2003 היצוא מתאילנד לסינגפור היה בין 4 ל-6 מיליארד דולר. היצוא החל לעלות בשנת 2003 והגיע לטווח שבין 9 מיליארד ל-10 מיליארד דולר. תאילנד ייצאה בעיקר מכונות לסינגפור ואילו שיעור הנפט המזוקק במוצרים המיוצאים החל לעלות בשנת 2003.
כאשר ביקר פריות צ'אן-אוצ'ה, ראש ממשלת תאילנד בסינגפור ביוני 2015, הוא חתם על שני הסכמים בדבר הימנעות ממיסוי כפול ומסע תיירות. יתרה מזאת, על מנת לספק במה למסחר, השקעות, פעילויות מסחריות והדרכת כוח אדם, חתמו הפדרציה לייצור של סינגפור והפדרציה של התעשיות התאילנדיות על מזכר הבנות.
יחסי תרבות

מאז 1997 הקימו סינגפור ותאילנד את תוכנית חילופי השירותים האזרחיים של תאילנד-סינגפור לאינטראקציות שוטפות של אנשים וחוויות. התוכנית מכסה 13 היבטים. בין היבטים אלה, ישנם יותר אינטראקציות חינוכיות בין שתי המדינות. לשתי המדינות יש גם שיתוף פעולה טכני במסגרת תוכנית שיתוף הפעולה בסינגפור. במסגרת תוכנית חילופי השירותים האזרחיים תאילנד-סינגפור, שתי המדינות מעניקות סיוע טכני למדינות כמו קמבודיה, לאוס, וייטנאם, מיאנמר ומזרח טימור.
בשנת 2015, הרשות לפיתוח מדיה של סינגפור וסוכנות לקידום תעשיית התוכנה של תאילנד, שיפרו את שיתופי הפעולה בהיבטי שידור, אורקולי, אנימציה, משחק ומדיה דיגיטלית על ידי חתימה על מזכר הבנות. באותה שנה, אוניברסיטת סילפקורן בתאילנד וסימפוניית הרוח הסינגפורית העלו מופע מוזיקלי משותף במהלך פעילות שארגן משרד החוץ של תאילנד.
יחסים ביטחוניים

שתי המדינות חולקות קשרי הגנה הדוקים, ושולחות באופן קבוע מדריכים צבאיים ומקיימות תרגילים שנתיים שונים בין הכוחות המזוינים של סינגפור לכוחות המזוינים של תאילנד.
ידיעות חדשות

| --- | --- |
 תאריכי הופעה:  1935–1973 (כ־38 שנים)
 שפה:  גרמנית
 מדינה:  ישראל 
 
ידיעות חדשות (בגרמנית: Neuste Nachrichten) היה עיתון יומי בגרמנית שיצא לאור בישראל החל משנת 1935 ועד סוף שנת 1973.
לעיתון היו סניפים בתל אביב, ירושלים וחיפה. קוראי העיתון היו דוברי גרמנית בישראל שעלו בעלייה החמישית.
את העיתון ייסד זיגפריד שלום בלומנטל, עולה מברלין, בשנת 1935. העיתון, שפורסם תחילה תחת השם "החדשות האחרונות של בלומנטל" (Blumenthal's Neuste Nachrichten) שינה את שמו ל"ידיעות חדשות". הוא היה בין העיתונים הנפוצים ביותר בישראל של שנות החמישים והופץ גם בגרמניה, אוסטריה ושווייץ. בין צוות כותביו נמנים הסופר והמלחין היהודי יליד פראג מקס ברוד והסופר היהודי-גרמני ארנולד צוויג. מלבד הכתבות והסיפורים השונים בעיתון שפורסמו בשפה הגרמנית, היו גם חברות ועסקים (רובם היו בבעלות של עולי גרמניה ואוסטריה) שפרסמו מודעות בגרמנית ופנו בעיקר לקהילת העולים היקים.
לעיתון היו מספר שמות לאורך השנים. בשנות השלושים של המאה העשרים: ״ידיעות חדשות״ ש. בלומנטל ובגרמנית Blumenthal's "Neuste Nachrichten", בשנות הארבעים של המאה העשרים נוסף לשם הזה הקיצור של השם בגרמנית BNN. בהמשך נקרא העיתון רק ״ידיעות חדשות״ - "Neuste Nachrichten" - ״Jedioth Chadashoth". העיתון נסגר בסוף שנת 1973.
בשנת 2021 הוקם אתר אינטרנט שהוקדש לעיתון. האתר כולל את אודות וקורות העיתון וגיליונות סרוקים.
הערות שוליים

1 2  ציר זמן, באתר עיתון בגרמנית ידיעות חדשות Neuste Nachrichten
↑  Facebook, www.facebook.com
| דגל ישראל עיתונים יומיים בישראל |
| --- | --- | --- |
| עיתונים כלליים בתשלום | הארץ • ידיעות אחרונות • מעריב השבוע |  |
| עיתונים כלליים בחינם | ידיעות אחרונות (גרסה מקוצרת) • ישראל היום • מעריב הבוקר |  |
| כלכלה ועסקים | גלובס • כלכליסט • TheMarker |  |
| המגזר החרדי | המבשר • המודיע • הפלס • יתד נאמן |  |
| יומונים ושבועונים ברוסית | נאשה סטראנה • נובוסטי נדלי |  |
| עיתונים בשפות נוספות | אל-איתיחאד (בערבית) • ג'רוזלם פוסט (באנגלית) • הניו יורק טיימס הבינלאומי (באנגלית) |  |
| יומונים שהפכו לתקופונים | מקור ראשון |  |
| עיתונים שנסגרו | 24 דקות • דבר • הבקר • היום • הצופה • וסטי (ברוסית) • זמנים • חדשות • חרות • טלגרף • יום חדש • ישראלי • למרחב • מעריב • על המשמר  • קול העם • שערים • חדשות ישראל (בגרמנית) • לעצטע נייעס (ביידיש) • רוסקי איזראילטיאנין (ברוסית) |  |
יחסי מלזיה–קטר

| יחסי קטר–מלזיה |
| --- | --- |
קטר (מדינה): מלזיה


קטר: מלזיה
שטח (בקילומטר רבוע)
11,586: 329,847
אוכלוסייה
3,065,289: 35,663,114
תמ"ג (במיליוני דולרים)
235,770: 399,649
תמ"ג לנפש (בדולרים)
76,916: 11,206
משטר
מונרכיה אבסולוטית: מונרכיה חוקתית פדרלית

בין מדינת קטר לבין מלזיה מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים. מלזיה מחזיקה שגרירות בדוחה אשר בקטר, ואילו קטר מחזיקה שגרירות בקואלה לומפור.
יחסים כלכליים

היחסים העיקריים בין שתי המדינות הם היחסים הכלכליים.  שתי המדינות הודיעו על קרן השקעות משותפת בעלת סכום של  כ- 2 מיליארדים של דולר אמריקאי וחתמו על הסכמי שיתוף פעולה בתחומים התיירות וההשכלה גבוהה. חברות מלזיות רבות משתפות פעולה עם חברות קטריות ובעלות אשרות עבודה לקטר. בשנת 2013 קטר איירווייז הרחיבה את שירותיה עד לתוך מלזיה תוך כדי שיתוף פעולה עם חברת התעופה מלזיה איירליינס. קטר הביעה עניין גם בפיתוח התעופה באחת מהמדינות המלזיות, סראוואק, יחד עם השקעות בתחום האנרגיה והתעשייה.
יעקב אלבעלי

| --- | --- |
 מקום קבורה:  אזמיר
 פטירה:  ~1774 אזמיר
 מדינה:  האימפריה העות'מאנית
 מקום מגורים:  אזמיר
 תלמידיו:  הרב רפאל יוסף חזן, הרב חיים יהודה אליעזר
 בני דורו:  הרב חיים אבולעפיה, רבי יצחק נוניס
 חיבוריו:  קהלת יעקב על היד החזקה
 אב:  יצחק אלבעלי
 צאצאים:  אברהם אלבעלי, נכדו - רבי יאושוע אברהם יהודה
 
ספר קהלת יעקב לרבי יעקב אלבעלי
הרב יעקב אלבעלי (נפטר בז׳ באדר ה׳תקל"ה או בט' באדר ה'תקל"ד) היה רב, דיין ופרשן באזמיר.
חייו

למד אצל רבי מצליח מאיר. בעקבות פטירת הרב אברהם אבן עזרא (מחבר ספר בתי כנסיות), עמו עמד בקשרי ידידות, החל לכהן כרב העיר בשנת תקכ"א יחד עם הרב חיים אבולעפיה (השלישי).
נתן הסכמה לספר חשק שלמה לרב שלמה בן רבי מרדכי בשנת תקכ"ח, וכן לספר שער המלך לרב יצחק נוניש בילמונטי. בנוסף הסכים לספר שבט מוסר בשנת תקכ"ב ולספר חסד לאברהם לרבי אברהם טובייאנה.
חתנו היה רבי שמחה אליעזר, מחכמי איזמיר ומתלמידיו של הרב יצחק נוניש. הרב יעקב היה מרבותיו של הרב יוסף רפאל חזן בעל ספר "חקרי לב", שמזכירו בספרו בתואר 'מורי'.
בספר יצחק ירנן לרבי אליקים גאטינייו משבח אותו בהקדמה: ”ומכאן מודעה שמזכיר בספר זה מהרי"א ושב"ע המה הרבנים מרביצי תורה כמוהר"ר יעקב אלבעלי זלה"ה וכמה"ר שלמה ן' עזרא זלה"ה...”.
נכדו של הרב יעקב היה רבי יאושוע אברהם יהודה, מחבר ספר עבודת משא.
נפטר בז׳ באדר ה׳תקל״ד.
הספידוהו הרב נסים חיים שלום יעקב מרגואנטו בספרו דרכי שלום ,הרב שלמה בן עזרא וכן תלמידו של הרב יעקב, הרב היר"ח בספרו מערכי לב.
נחלקו החוקרים לגבי מועד פטירתו, יש שכתבו שנפטר בט' באדר ה'תקל"ד, ויש שכתבו שנפטר בז' באדר ה'תקל"ה.
חיבוריו

קהילת יעקב (שאלוניקי 1779) על הלכות שבת והלכות מאכלות אסורות במשנה תורה לרמב"ם, ומכיל גם שו"ת ודרושים. נדפס מחדש בשנת ה'תש"פ.
חלק יעקב (שאלוניקי 1827) על הטור, הרמב"ם, הרא"ם וכן ליקוטים על הש"ס.
הערות שוליים

1 2  נחמה גרינהויז, המיסוי בקהילה היהודית באיזמיר במאות השבע עשרה והשמונה עשרה: על פי ׳ספר עבודת משא׳ לר׳ יהושע אברהם יהודה, המכון לחקר התפוצות, 1997, עמ' 150, מסת"ב 978-965-338-033-2
↑  בתי כנסיות, בית האסופים, א עמוד ב'
↑  בפרשת ויקרא
↑  דרוש ע"ד
↑  יעקב אלבעלי, קהילת יעקב, באתר אוצר החכמה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007527103105171  ISNI: 0000 0000 5158 2929  LCCN: nr91032439  NTA: 373438117  VIAF: 46619535   WorldCat (עם VIAF): 46619535
יחסי סרביה–קזחסטן

| יחסי סרביה–קזחסטן |
| --- | --- |
סרביה: קזחסטן


סרביה: קזחסטן
שטח (בקילומטר רבוע)
77,474: 2,724,900
אוכלוסייה
6,724,294: 20,655,596
תמ"ג (במיליוני דולרים)
75,187: 261,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
11,181: 12,656
משטר
רפובליקה

יחסי סרביה–קזחסטן הם היחסים הבילטרליים בין קזחסטן לסרביה. סרביה פתחה שגרירות באסטנה ביוני 2011, וקזחסטן פתחה קונסוליה בבלגרד ביוני 2015.
היסטוריה

היחסים בין שתי המדינות החלו לראשונה כאשר קזחסטן הייתה רפובליקה מכוננת של ברית המועצות, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקזחית, וסרביה הייתה רפובליקה מכוננת של יוגוסלביה, הרפובליקה הסוציאליסטית של סרביה. לאחר פיצול טיטו-סטלין ב-1948, היחסים בין שתי המדינות הקומוניסטיות היו מתוחים, אך חודשו לאחר מותו של יוסיף סטלין וחתימת הצהרת בלגרד על ידי ניקיטה חרושצ'וב וטיטו ב-2 ביוני 1955, שסימנה את סופה של תקופת אינפורמבירו.
היחסים בין הרפובליקה העצמאית החדשה של קזחסטן לבין הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה, שלימים תהפוך לאיחוד המדינות של סרביה ומונטנגרו, כוננו לראשונה ב-10 בדצמבר 1996.
החל משנת 2021, קזחסטן התנגדה בתוקף לעצמאות קוסובו ולקחה את עמדתה של סרביה בנושא. בדצמבר 2008, ראש ממשלת קזחסטן, כרים מאסימוב, הצהיר כי "יש לנו עמדה רשמית. קזחסטן לא הכירה בקוסובו ואינה מכירה באבחזיה ובדרום אוסטיה. אנו רואים שהגבולות מוגדרים וקזחסטן לא תכיר במדינות חדשות".
ב-27 ביוני 2011 פתחה סרביה שגרירות באסטנה. בטקס השתתפו מזכיר המדינה במשרד החוץ הסרבי איבן מרקיץ' ושר החוץ הקזחי ירז'אן קז'יקאנוב.
בתחילת יוני 2015 קזחסטן פתחה קונסוליה בבלגרד, ומינתה את מילנקה קאריץ' לקונסול הכבוד של קזחסטן לסרביה.