stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טיילן הורטון-טאקר
קריירה ב-NBA > לוס אנג'לס לייקרס

ב-20 ביוני 2019 נבחר הורטון-טאקר בבחירה ה-46 של דראפט ה-NBA‏ 2019, על ידי אורלנדו מג'יק. הוא הועבר בטרייד בערב הדראפט ללוס אנג'לס לייקרס, בתמורה לבחירת סיבוב שני בדראפט 2020‏. ב-13 ביולי 2019 חתם הורטון-טאקר על חוזה בלוס אנג'לס לייקרס. לקראת תחילת העונה הוא הושאל לקבוצת ליגת הפיתוח של הקבוצה, סאות' ביי לייקרס. את הופעת הבכורה שלו ב-NBA ערך ב-8 בדצמבר 2019, מול מינסוטה טימברוולבס. הוא קיבל תפקיד גדול יותר במהלך ה-NBA Bubble כיוון שהלייקרס השיגו את המאזן הטוב ביותר במערב ואף פתח בחמישייה במשחק האחרון. ב-12 בספטמבר 2020 קלע הורטון-טאקר 9 נקודות ב-10 דקות מהספסל במשחק החמישי של חצי גמר המערב, ועזר ללייקרס להשיג ניצחון 119–96 מול יוסטון רוקטס ולעלות לשלב הבא. הורטון-טאקר זכה באליפות ה-NBA כאשר הלייקרס גברו על מיאמי היט בגמר ה-NBA ‏2020 ב-6 משחקים. הוא הפך לשחקן השני הכי הצעיר בתולדות ה-NBA שזוכה באליפות, בגיל 19 ו-322 יום.
קריירה ב-NBA > יוטה ג'אז

ב-25 באוגוסט 2022, עבר הורטון-טאקר בטרייד לג'אז יחד עם חברו לקבוצה סטנלי ג'ונסון, בעוד שפטריק בוורלי עשה את הדרך ההפוכה מהג'אז ללייקרס.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019/2020 | לייקרס | 6 | 1 | 13.5 | 0.467 | 0.308 | 0.500 | 1.2 | 1.0 | 1.3 | 0.2 | 5.7 |
| 2020/2021 | לייקרס | 65 | 4 | 20.1 | 0.458 | 0.282 | 0.775 | 2.6 | 2.8 | 1.0 | 0.3 | 9.0 |
| 2021/2022 | לייקרס | 60 | 19 | 25.2 | 0.416 | 0.269 | 0.800 | 3.2 | 2.7 | 1.0 | 0.5 | 10.0 |
| 2022/2023 | יוטה | 65 | 20 | 20.2 | 0.419 | 0.286 | 0.750 | 3.2 | 3.8 | 0.6 | 0.4 | 10.7 |
| קריירה |  | 196 | 44 | 21.5 | 0.431 | 0.280 | 0.770 | 3.0 | 3.0 | 0.9 | 0.4 | 9.8 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019/2020 | לייקרס | 2 | 0 | 8.5 | 0.500 | 0.400 | 0.000 | 2.5 | 0.0 | 1.0 | 0.0 | 7.0 |
| 2020/2021 | לייקרס | 4 | 0 | 12.0 | 0.458 | 0.200 | 0.600 | 3.5 | 0.5 | 0.3 | 0.0 | 6.5 |
| קריירה |  | 6 | 0 | 10.8 | 0.472 | 0.300 | 0.600 | 3.2 | 0.3 | 0.5 | 0.0 | 6.7 |
הערות שוליים

↑  "Talen-Horton Tucker Bio". Iowa State Cyclones. נבדק ב-8 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Simeon beats Orr for third straight city championship". Chicago Sun-Times (באנגלית). 2018-02-18. נבדק ב-2019-01-18.
↑  "Iowa State lands Chicago prospect Talen Horton-Tucker". 247Sports.com. נבדק ב-2019-01-18.
↑  "Illini haunted by ex-recruit vs. Iowa State". Rock Island Dispatch-Argus. 20 בנובמבר 2018. נבדק ב-16 בדצמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Givony, Jonathan (1 באפריל 2019). "Iowa State's Horton-Tucker declares for draft". ESPN. נבדק ב-2 ביולי 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Lakers Acquire Talen Horton-Tucker". NBA.com. 20 ביוני 2019. נבדק ב-20 ביוני 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Lakes Sign Talen Horton-Tucker". NBA.com. 13 ביולי 2019. נבדק ב-14 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Timberwolves vs. Lakers - Box Score - December 8, 2019 - ESPN". ESPN.com (באנגלית). נבדק ב-2020-08-15.
↑  "Talen Horton-Tucker 2019-20 Game Log". Basketball-Reference.com (באנגלית). נבדק ב-2020-08-15.
יחסי יוון – ערב הסעודית

| יחסי יוון – ערב הסעודית |
| --- | --- |
יוון: ערב הסעודית


יוון: ערב הסעודית
שטח (בקילומטר רבוע)
131,957: 2,149,690
אוכלוסייה
10,020,238: 34,113,889
תמ"ג (במיליוני דולרים)
238,206: 1,067,583
תמ"ג לנפש (בדולרים)
23,773: 31,295
משטר
דמוקרטיה: מונרכיה אבסולוטית

שגריר ערב הסעודית ביוון (מימין) נפגש עם שר החוץ היווני סטברוס למברינידיס, 2011
יחסי יוון–ערב הסעודית הם ההיחסים הדו-צדדיים הנוכחיים וההיסטוריים בין יוון לבין ערב הסעודית.
היסטוריה

במהלך מלחמת יום הכיפורים, יוון שסירבה להעניק לארצות הברית הצפה או מתקנים קרקעיים כדי לספק לישראל נשק, אפשרה למטוסים סובייטים לעבור במרחב האווירי שלהם כדי להעביר אספקה צבאית באוויר למצרים מכאן שהוא לא נכלל בחרם הנפט הערבי.
בשנת 2017, נשיא יוון פרוקופיס פבלופולוס הוביל משלחת של אחד עשר שרים לפגוש את המלך סלמאן, כוועדת השרים המשותפת שהתכנסה לאחרונה ב-1999.
במרץ 2021 ערך חיל האוויר המלכותי סעודי אימון משותף עם יוון בבסיס חיל האוויר סודה בכרתים.
סעוד, מלך ערב הסעודית

סעוד, מלך ערב הסעודית, שמלך בין השנים 1953–1964, חי בגלות ביוון לפני שעבר למצרים. בסוף חייו הוא חיפש טיפול ביוון ונפטר שם בשנת 1969. הוא כונה "התייר האידיאלי" בגלל "הוצאותיו המפוארות" בהיותו ביוון.
נציגויות דיפלומטיות

יוון מחזיקה בערב הסעודית שגרירות בריאד וקונסוליה כללית בג'דה.
ערב הסעודית מחזיקה ביוון שגרירות באתונה.
יצחק הכהן רפפורט

הרב יצחק הכהן רפפורט (תל"ט, 1679 – י"ז בתמוז תקט"ו, יולי 1755) היה רב ופוסק באיזמיר ובירושלים. בסוף ימיו כיהן במשרת הראשון לציון. מחבר הספר בתי כהונה.
ביוגרפיה

יצחק הכהן נולד בירושלים לרבי יהודה, שעלה בצעירותו מלובלין שבפולין לירושלים. סבו מצד אמו, רבי דוד הכהן רפפורט (בעל ספר "דעת קדושים"), עלה אף הוא מלובלין ומונה לדיין בבית דינו של רבי משה גאלנטי בירושלים.
על אף מוצאו האשכנזי רבי יצחק הכהן גדל וחונך בבתי המדרש של חכמי הספרדים, והכיר את מנהגיהם. בצעירותו למד אצל רבי חזקיה די סילוה, בעל הספר "פרי חדש", בישיבת בית יעקב, ואותו ראה כרבו המובהק. בישיבה זו הוא למד עם רבי שלמה אלגאזי (השני) שנעשה לידידו הקרוב. בהקדמה לספרו "בתי כהונה" הוא מתאר תקופה זו:
"ורב חנא, הוא הראש הרב המופלא, זכר למקדש כהלל, גבורתיה מי ימלל, מורי ורבי בעל פרי חדש זלל"ה, ומושב יקרו בשמים ממעל, אל מול פני המנורה ונהורא עמיה שריא... כל ימי חייו של רבינו לא מנעתי עצמי מבית המדרש אפילו שעה אחת משעה שהכהנים נכנסין בעלי תריסין..."
לאחר פטירתו של הפרי חדש (בשנת תנ"ו - 1695) למד אצל רבי אברהם יצחקי (לימים הראשון לציון), ואצל רבי יהוסף קונקי.
בשנת תס"ט (1709), בשל מצבם הכלכלי הקשה של תושבי צפת נשלח כשד"ר מטעם חכמי העיר לקהילות ישראל בטורקיה וארצות הבלקן. בקושטא הוא התכתב בהלכה עם רבי אהרן אלפנדרי מרבני איזמיר. כן נפגש שם עם רבו, רבי אברהם יצחקי, שיצא אף הוא בשליחות עבור תושבי ירושלים, ויחד הם פרסמו כתב חרם נגד נחמיה חיון וספריו.
בשנת תע"ד (1714) עבר בעיר איזמיר (סמירנה) ובני המקום קיבלוהו לרב עליהם. באיזמיר הוא ייסד ישיבה, ושימש כפוסק ומורה הוראה במשך כשלושים וחמש שנה מתלמידיו נמנה רבי יעקב שאול. לצדו כיהן גם רבי אברהם אבן עזרא (מחבר ספר בתי כנסיות), ויחד הם שימשו כרבנים ראשיים בעיר. הוא התפרסם כדרשן מעולה בעל לשון מליצית, וסייע רבות לכל שלוחי ארץ ישראל בטורקיה.
לעת זקנותו (בשנת תק"ט) חזר הרב רפפורט לירושלים, ומונה לרבה הראשי ולראשון לציון אחר פטירתו של הקודם, רבי נסים חיים משה מזרחי. הרב רפפורט היה הרב היחיד ממוצא אשכנזי ששימש בתפקיד זה, השמור בדרך כלל לחכמי הספרדים. לצד תפקידו זה עמד בראשות ישיבת בית יעקב (פירירא).
בירושלים שימש גם כאב בית הדין, ולצידו ישבו הדיינים רבי ישראל יעקב אלגאזי, רבי יונה נבון (רבו של החיד"א), רבי מיוחס בכר שמואל ורבי יצחק זרחיה אזולאי (אביו של החיד"א).
בימיו אבד פנקס התקנות של ירושלים בו פורטו התקנות וההסכמות של העיר, ורבי יצחק (יחד עם שאר חברי דינו) כתבן מחדש מזיכרונו.
רבי יצחק הכהן היה בעל הוראה מובהק ורבים נהגו על פי פסקיו. דבריו הם המקור לכך שבארץ ישראל המנהג הוא כדעת הגאונים בזמן בין השמשות שלא כדעת רבינו תם. תשובה מפורסמת שלו עוסקת בעליית הכהנים לקברי צדיקים, ובסיום דבריו הוא מסיק שאף ש"לא הונח" לו מנהג זה, הוא רואה לרבים וגדולים שנוהגים כן "על כן נאלמתי דומיה, ואינהו בקיאי, וכן נגלה להם ולדורות הראשונים מסוד ה' ליראיו". תשובה זו הייתה הראשונה שנדפסה שעסקה באופן נרחב בסוגיה זו, ודבריו מצוטטים בדברי פוסקים מאוחרים יותר שאף סמכו עליהם.
נפטר בי"ז תמוז תקט"ו, והוספד בארץ ישראל ומחוצה לה.
ביוגרפיה > מתלמידיו

הרב רפפורט העמיד תלמידים רבים שהיו לימים מגדולי הדור הבא. בין תלמידיו נמנים: הרב חיים יוסף דוד אזולאי (החיד"א) שמזכירו רבות בחיבוריו ומכנהו "מורינו הרב בתי כהונה", רבי ישראל יעקב אלגאזי, רבי חיים אבולעפיה (השלישי), רבי מסעוד חי רקח (בעל מעשה רקח על הרמב"ם), הרב מרדכי רוביו והרב רפאל הלוי.
ביוגרפיה > חיבוריו

חיבר ספרים רבים בכל מקצועות התורה, והחיד"א מספר שבעת היותו "עומד ומשמש לפניו" ראה תיבה מלאה מכתביו. ספרו היחיד שנדפס הוא "בתי כהונה" בשני חלקים, הכולל את "מעשה בית דין" - שאלות ותשובות, "בית ועד" – ביאורים ללשונות הפוסקים, "בית אבות" – על הש"ס ו"בית מדרש" – דרושים.
הערות שוליים

↑  התאריך על-פי מפעל הביבליוגרפיה העברית
↑  מנחם אדלר, מבוא לספר "בתי כהונה", ירושלים תשע"ג, עמוד ד.
↑  החיד"א, "מחזיק ברכה", אורח חיים, סימן רסא, קונטרס אחרון, סק"ב.
↑  "בתי כהונה" חלק א, סימן כג, באתר HebrewBooks
↑  רבי יהודה עייאש, "קול יהודה", פרשת פקודי: דרוש לפטירת נשיא שבארץ ישראל, באתר HebrewBooks.
↑  מעשה רקח - חלק ד - רקח, מסעוד חי בן אהרן (page 10 of 363), באתר www.hebrewbooks.org
| הראשונים לציון |
| --- | --- | --- |
| חכם באשי | רבי משה גאלנטי • רבי משה בן חביב • רבי אברהם רוויגו • רבי אברהם בן דוד יצחקי • רבי בנימין הכהן מעלי • רבי אליעזר נחום • רבי ניסים חיים משה מזרחי • רבי יצחק הכהן רפפורט  • רבי ישראל יעקב אלגאזי • רבי רפאל בן רבי שמואל מיוחס • רבי חיים רפאל בן אשר • רבי רפאל משה בולה • רבי יום-טוב אלגאזי • רבי משה יוסף מרדכי מיוחס • רבי מרדכי הלוי • רבי יעקב משה עייאש • רבי יעקב קוראל • רבי רפאל יוסף חזן • רבי יום טוב דאנון • רבי שלמה משה סוזין • רבי יונה משה נבון • רבי יהודה נבון • רבי חיים אברהם גאגין • רבי יצחק קוב'ו • רבי חיים נסים אבולעפיה • רבי חיים דוד חזן • רבי אברהם אשכנזי • רבי רפאל מאיר פאניז'ל • רבי יעקב שאול אלישר • רבי אליהו משה פאניז'יל • רבי נחמן בטיטו • רבי משה יהודה פרנקו • רבי נסים יהודה דנון • רבי חיים משה אלישר |  |
| ברבנות הראשית | הרב יעקב מאיר • הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל • הרב יצחק נסים • הרב עובדיה יוסף • הרב מרדכי אליהו • הרב אליהו בקשי דורון • הרב שלמה עמאר • הרב יצחק יוסף • הרב דוד יוסף |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300026105171  ISNI: 0000 0000 5059 3765  LCCN: nr2006025384  NTA: 263690989  VIAF: 12270450   WorldCat (עם VIAF): 12270450
יחסי יוון–קיריבטי

| יחסי יוון–קיריבטי |
| --- | --- |
יוון: קיריבטי


יוון: קיריבטי
שטח (בקילומטר רבוע)
131,957: 811
אוכלוסייה
10,020,238: 135,012
תמ"ג (במיליוני דולרים)
238,206: 279
תמ"ג לנפש (בדולרים)
23,773: 2,067
משטר
דמוקרטיה: רפובליקה

יחסי יוון–קיריבטי הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה ההלנית לבין הרפובליקה של קיריבטי.
סקירה כללית

בין הרפובליקה ההלנית לבין הרפובליקה של קיריבטי מתקיימים יחסים דיפלומטיים חמים ובמסגרתם מתקיימים שיתופי פעולה בעיקר בארגונים בינלאומיים דוגמת האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה ההלנית לבין הרפובליקה של קיריבטי כוננו ב-1984.
אזרחים יוונים המעוניינים להיכנס ולשהות בקיריבטי אינם נדרשים להצטיידות באשרת כניסה מראש על מנת לעשות כן. אזרחים קיריבטים המעוניינים להיכנס ולשהות ביוון גם הם אינם נדרשים באשרת כניסה מראש על מנת לעשות כן.
ביקורים רמי דרג > מקיריבטי ליוון

2004 – תאימה אונורו, סגן נשיא קיריבטי
נציגויות דיפלומטיות

קיריבטי אינה מיוצגת ביוון, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יוון אינה מיוצגת בקיריבטי, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. יוון האמינה את שגרירותה שבקנברה, בירת אוסטרליה, על מיקרונזיה.
יון פלוייראש

| --- | --- |

פסל פרוטומה של יון פלוייראש בעיר אלבה יוליה
 לידה:  2 בנובמבר 1882 קרלוש, בכפר שיקולה, מחוז אראד, חבל טרנסילבניה או פרטיום, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  7 ביוני 1953 (בגיל 70) בית הסוהר גרלה, מחוז קלוז', חבל טרנסילבניה, רומניה (הרפובליקה העממית הרומנית) 
 מדינה:  רומניה 
 
יון פלוּיֶיראש (ברומנית: Ion Flueraş, ידוע גם בכתיב Ion Fluieraş או Ioan Flueraş ‏ 2 בנובמבר 1882 – 7 ביוני 1953) היה פוליטיקאי ומנהיג איגודים מקצועיים רומני, ממנהיגי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ברומניה. כיהן כמזכיר כללי של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית בשנים 1918–1921 וכיושב ראש הקונפדרציה הכללית של העבודה בין השנים 1926–1938. היה חבר בפרלמנט הרומני בשנים 1927 - 1932 וכיהן בסנאט של רומניה בתקופת הדיקטטורה המלכותית של קרול השני. היה פועל מוסמך, מייצר גלגלים בהכשרתו.
רקע משפחתי ושנות ילדותו וצעירותו

יון פלוייראש נולד ביישוב קרלוש (Chereluş), אחד משלשת היישובים המשתייכים לכפר שיקולה (Şicula) במחוז ארד בטרנסילבניה, בזמנו באימפריה האוסטרו-הונגרית.
הוריו, האיכרים מויסה ומריה פלוייראש התקיימו מעבודת אדמתם בשטח 20 דונם. למד בבית הספר יסודי של הכנסייה היוונית קתולית ("הכנסייה הרומנית המאוחדת עם רומא")
בכפרו אך אף על פי שאהב ללמוד, להוריו לא היו אמצעים לשולחו להמשך הלימודים. היה שוליה אצל יוצר גלגלים בכפר פנקוטה במחוז הולדתו ובשנת 1901 עבר את המבחנים המקצועיים כבעל מלאכה מוסמך. עבד אחר כך בנגריה בעיר ארד.
בין השנים 1903–1918 עבר פלוייראש לגור בבודפשט.
פעילותו הפוליטית תחת השלטון האוסטרו-הונגרי

בשנת 1901 הצטרף למפלגה הסוציאל-דמוקרטית בארד והתחיל לכתוב לעיתון "אדוורול" (ברומנית: "האמת"), ביטאון סוציאל-דמוקרטי ברומנית שהופיע בבודפשט.
בשנת 1902 התקבל לעבודה באחוזת זולקובסקי בכפר פנקוטה. לנוכח עיכוב מתמשך בתשלום משכורות העובדים, ארגן שביתה ופוטר. בסוף שנת 1902 השתקע בבודפשט ויחד עם יוסיף ז'ומאנקה וטירון אלבני נמנה החל מינואר 1906 עם מנהיגי הסיעה האתנית הרומנית במפלגה הסוציאל-דמוקרטית בהונגריה. לאחר זמן, הסיעה פרשה מהמפלגה והקימה את המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של טרנסילבניה ובאנאט. אולם המפלגה החדשה לא זכתה במספיק קולות כדי להכניס נציג לפרלמנט בבודפשט. בין השנים 1906–1914 פלוייראש היה אחראי על מחלקת התעמולה של מפלגתו והעורך הראשי של "אדוורול", עד לסגירת העיתון על ידי השלטונות ההונגריים. בזמן מלחמת העולם הראשונה פלוייראש גויס לצבא האוסטרו-הונגרי ושרת במפעל חיל האוויר ההונגרי באי צ'פל.
פעיל למען הזכויות הלאומיות של הרומנים

בקיץ 1918, לנוכח התפרקות האימפריה האוסטרו-הונגרית, הקים מחדש עם ז'ומאנקה את העיתון "אדוורול" ששרת כשופר של המאבק הלאומי של הפועלים הרומנים. באוקטובר 1918, לאחר השגת הסכמות עם המפלגה הלאומית הרומנית, הצטרפו הסוציאל-דמוקרטים הרומנים ל"מועצה הלאומית המרכזית הרומנית" (CNRC). המועצה התכנסה ב-1 בדצמבר 1918 באלבה יוליה ואישרה את היפרדות טרנסילבניה מהרפובליקה ההונגרית החדשה ואיחודה עם רומניה. פלוייראש כיהן כסגן יושב ראש המועצה. עם הקמת הממשלה הזמנית של טרנסילבניה בראשות יוליו מאניו, השתתף בו פלוייראש, יחד עם חבריו הסוציאל-דמוקרטים הרומנים: ז'ומאנקה, אלבני ואנאה גראפיני. פלוייראש מילא בשנים 1918–1920 את התפקיד של ראש משרד הרווחה והבריאות.
באותו יום של האיחוד, ב-1 בדצמבר 1918, נבחר פלוייראש גם למזכיר הכללי של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית בטרנסילבניה ובאנאט. נוכח שביתת הפועלים ודיכויה עקוב בדם בבוקרשט באותו חודש, לפי בקשתו של המנהיג הסוציאליסטי קונסטנטין טיטל פטרסקו מרומניה-הממלכה, נפגש יון פלוייראש עם המלך פרדיננד הראשון של רומניה המאוחדת, ועם ראש ממשלת רומניה, יון (יונל) ברטיאנו וביקש לקיחת אמצעים לטובת הפועלים המקופחים. בשנת 1919 יון פלוייראש השתתף, במשלחת הרומנית בוועידת השלום בפריז.
פעילותו בין מלחמות העולם

בשלהי שנת 1918 הצטרפו הסוציאל-דמוקרטים הרומנים מטרנסילבניה ובאנאט למפלגה התאומה - המפלגה הסוציאליסטית בממלכת רומניה כסיעה אוטונומית.
בשנת 1919 יחד עם גאורגה קריסטסקו, אלכסנדרו דוברוג'אנו-גריה ואחרים, השתתף פלוייראש במשלחת הרומנית בקונגרס השני של האינטרנציונל השלישי (הקומינטרן) במוסקבה. כנציג של הסיעה הטרנסילבנית משך על עצמו פלוייראש בקורת חריפה מצד הנהגת הקומינטרן, ניקולאי בוכארין וד"ר כריסטיאן רקובסקי שהתנגדו בהתאם למדיניות הסובייטית, לאיחוד הרומנים מטרנסילבניה ובאנאט, מבסרביה ובוקובינה עם רומניה. הם טענו נגד פלוייראש ששיתף פעולה עם "אויבי המעמד" ושלחו אותו הביתה.
בחזרתם לרומניה, כמתנגדים למדיניות הקומינטרן, גורשו פלוייראש, לאון גלרטר, גאורגה פופוביץ' ואחרים מהמפלגה הסוציאליסטית הרומנית שאימצה בסופו של דבר מצע קומוניסטי.
מהלכים אלה הביאו לפיצול התנועה הסוציאליסטית ברומניה ולהקמתה של מפלגה סוציאל-דמוקרטית נפרדת מהמפלגה הקומוניסטית. כמנהיג של מפלגה זו פלוייראש השתקע בשנת 1922 בבוקרשט ועבד במסגרת משרד העבודה.
בשנת 1924 יחד עם מוסקוביץ', שרבאן ווֹיניה ויעקוב פיסטינר הוא ייצג את הסוציאל-דמוקרטים הרומנים בקונגרס של האינטרנציונל הסוציאליסטי במרסיי.
בקונגרס ב-7 במאי 1927 השתתף בהקמת גרסה מחודשת של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ברומניה.
פלויירש היה לזמן מה עורך העיתון "טריבונה סוצ'יאליסטה" (Tribuna Socialistă) (ברומנית "הבמה הסוציאליסטית"). אחרי הקרע בינו ובין הסוציאליסטים מהממלכה הישנה העדיף בשנת 1928 להיות מועמד לפרלמנט בברית עם רשימת מפלגת האיכרים הלאומית PNŢ ונבחר.
פלוייראש כיהן כיושב ראש של התאחדות (קונפדרציה) האיגודים המקצועיים ברומניה החל משנת 1926 ועד 1938 כשהארגון הוצא מחוץ לחוק על ידי משטר הדיקטטורה המלכותית של קרול השני. יון פלוייראש נרתם להקמת ארגון איגודים מקצועיים חדש בחסות "החזית לתחייה לאומית" שבהנהגת המלך קרול השני. בזמן הדיקטטורה המלכותית הסכים להשתתף כחבר במועצה הכלכלית העליונה והתמנה לחבר בסנאט.
כמשתף פעולה עם המלך קרול השני נחשב כאויב על ידי התנועה הלגיונרית הפרו-נאצי. שמח כשהמרשל יון אנטונסקו דיכא את מרד הלגיונרים בינואר 1941 ושלח למנהיג מברק ברכה. נחשב למשתף פעולה עם המשטר וגורש מהמפלגה שפעלה במחתרת.
בעת הדיקטטורה הצבאית-פאשיסטית הפסיק כל פעילות פוליטית עד להחזרת החוקה הדמוקרטית בקיץ 1944.
אחרי 1944

בינואר 1945, יחד עם ג'ורג'ה גריגורוביץ' ויואן מירסקו הקים פלוייראש את "המפלגה סוציאליסטית-דמוקרטית הרומנית" שהתנגדה לשיתוף הפעולה של "המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הרומנית" עם הקומוניסטים. סירב להצעתו של דר פטרו גרוזה לכהן כשר העבודה בממשלה בחסות קומוניסטית שהוקמה ב-6 במרץ 1945 .בעקבות עמדתו מפלגתו פוזרה והוא נעצר למשך שלושה חדשים בטענה ש"הפיץ מניפסטים אסורים". בספטמבר 1945 הוא הצטרף למפלגה הסוציאל-דמוקרטית בראשותו של טיטל פטרסקו.
במסגרת מפלגה זו התנגד החל משנת 1946 לקו הפרו קומוניסטי של הפלג של לותאר רדצ'אנו ושטפאן ווייטק וסירב לשבת בממשלה הנשלטת על ידי הקומוניסטים שבראשות ד"ר פטרו גרוזה. הפלג היריב המוזכר דחף לאיחוד המפלגה עם המפלגה הקומוניסטית ולהקמת ה"מפלגת הפועלים הרומנית". פלויראש מצא מקלט אחרון במפלגה הסוציאל-דמוקרטית העצמאית של טיטל פטרסקו, אשר במהרה הוצאה אל מחוץ לחוק על ידי הקומוניסטים יחד עם שאר המפלגות הדמוקרטיות.
בסוף שנת 1948 נעצר על ידי הבולשת והואשם בשיתוף פעולה עם המשטר הפאשיסטי ובבגידה. אחרי שנידון ל-15 שנות "מאסר בתנאים מוחמרים". נשלח לבתי כלא שונים ברחבי רומניה. הוחזק בתנאים קשים והוכה פעמים חוזרות על ידי הסוהרים ואסירים אחרים. נפטר בגיל 71 בבית הסוהר גרלה, במחוז קלוז' בשנת 1953, לפי עדויות אחדות, אחרי שהוכה ועונה על ידי שלושה אסירים.
קישורים חיצוניים ומקורות

110 ani de social-democraţie în România ("110 Years of Social Democracy n Romania"), Social Democratic Party, Ovidiu Șincai Social Democratic Institute, Bucharest, July 9, 2003
אואג'ן דניזה - הקומוניזם הרומני מהתחלתו ועד מותו של גאורגה גאורגיו-דז' Eugen Denize Comunismul românesc de la începuturi şi până la moartea lui Gh.Gheorghiu-Dej, Memoria - Revista gândirii arestate, sub egida Uniunii Scriitorilor din România, nr.30. 2000.
יואן פלוייראש, מנהיג סוציאל-דמוקרטי מת בבית כלא קומוניסטי
Alexandru Roz, Universitatea Vasile Goldiş, Arad Ioan Flueraş, un lider social-democrat mort în închisorile comuniste on line ,,
Anuarul Institutului de Istorie "Gh. Bariţ", Cluj-Napoca, 2003.
יואן פלוייראש באנציקלופדיה של רומניה ברשת
לקריאה נוספת

Radu, Sorin - Ion Flueraş : (1882–1953) : social-democraţie şi sindicalism, Editura Nemira, Bucureşti 2007, ISBN 978-973-569-948-2
הערות שוליים

↑   Mihai Rădulescu, Traiul și sfârșitul lui Ion Flueraș la Gherla, în: "Memoria", nr. 39 (2/2002), București, Editura Fundația Culturală Memoria, 2002, p. 72.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 139364765  ISNI: 0000 0000 7145 5484  LCCN: no2007116329  VIAF: 7179408   WorldCat (עם VIAF): 7179408
טיילר אדמס

טיילר שאן אדמס (באנגלית: Tyler Shaan Adams; נולד ב-14 בפברואר 1999 בוופינגר שבמדינת ניו יורק, ארצות הברית) הוא כדורגלן אמריקאי, המשחק בעמדת הקשר בקבוצת בורנמות' ובנבחרת ארצות הברית בה הוא משמש גם כקפטן.
קריירת מועדונים > ניו יורק רד בולס

אדמס גדל במחלקת הנוער של ניו יורק רד בולס מה-MLS. ב-13 באפריל 2016 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 0–2 לסן חוזה ארת'קווייקס במסגרת הליגה. זו הייתה הופעתו היחידה בעונת 2016. בשתי העונות הבאות הפך אדמס לשחקן הרכב במועדון, וערך 58 הופעות ליגה, בהן הבקיע שני שערים.
קריירת מועדונים > ר.ב. לייפציג

בחודש ינואר 2019 חתם אדמס בר.ב. לייפציג מהבונדסליגה והתאחד עם מאמנו לשעבר בניו יורק רד בולס, ג'סי מארש. ב-27 בינואר 2019 ערך אדמס את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–4 על פורטונה דיסלדורף במסגרת המחזור ה-19 בליגה לעונת 2018/2019. בחצי העונה הראשונה שלו במועדון ערך אדמס 10 הופעות ליגה, ובעונתו השנייה הוסיף 14 הופעות ליגה. ב-13 באוגוסט 2020 הבקיע אדמס את שער הבכורה שלו במועדון, שער הניצחון 1–2 על אתלטיקו מדריד במסגרת רבע גמר ליגת האלופות לעונת 2019/2020.
ב-23 בינואר 2021 הבקיע אדמס את שער הבכורה שלו בבונדסליגה, בהפסד 2–3 למיינץ 05 במסגרת המחזור ה-18 בליגה לעונת עונת 2020/2021 בבונדסליגה. זה היה שערו היחיד בעונה זו, בה ערך 27 הופעות ליגה.
קריירת מועדונים > לידס יונייטד

ב-6 ביולי 2022 הצטרף אדמס ללידס יונייטד לאחר שחתם על חוזה לחמש שנים. את הופעת הבכורה שלו בלידס יונייטד ערך אדמס ב-6 באוגוסט 2022, במשחק הראשון של עונת 2022/2023, בו ניצחה לידס את וולברהמפטון וונדררס בתוצאה 1–2.
קריירת מועדונים > בורנמות'

ב-19 באוגוסט 2023, לאחר שבסיום עונת 2022/2023 נשרה לידס לצ'מפיונשיפ, הפעילה בורנמות' את סעיף השחרור של אדמס על סך 20 מיליון פאונד, והוא חתם בשורותיה על חוזה לחמש שנים.
קריירה בינלאומית

ב-14 בנובמבר 2017 ערך אדמס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארצות הברית, בתיקו 1-1 נגד נבחרת פורטוגל במשחק ידידות. ב-12 בספטמבר 2018 הבקיע אדמס את שער הבכורה שלו בנבחרת, השער היחיד בניצחון 0–1 על נבחרת מקסיקו במשחק ידידות.
נכלל בסגל נבחרת ארצות הברית לטורניר מונדיאל 2022.
תארים

ר.ב. לייפציג
גביע גרמני: 2021/2022
ליגת האומות של CONCACAF (1): 2019/2020
הערות שוליים

↑  RasenBallsport Leipzig - Neuzugang-Tyler-Adams באתר הרשמי של ר.ב. לייפציג (בגרמנית)
↑  Leeds United 2 Wolverhampton Wanderers 1, BBC Sport. 6 August 2022
↑  Tyler Adams Joins AFC Bournemouth,  AFC Bournemouth, 19 August 2023
↑  Bournemouth sign US captain Tyler Adams from Leeds in £20m deal, The Guardian, 20 August 2023
↑  Berhalter names 26 player USMNT roster for 2022 FIFA World Cup באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל של ארצות הברית, 9 בנובמבר 2022 (באנגלית)
| נבחרת ארצות הברית – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 טרנר •  2 דסט •  3 צימרמן •  4 אדמס •  5 רובינסון •  6 מוסא •  7 ריינה •  8 מקני •  9 פריירה •  10 פוליסיק •   11 ארונסון •  12 הורבאט • 13 רים •  14 דה לה טורה • 15 לונג • 16 מוריס • 17 רולדן • 18 מור • 19 רייט • 20 קרטר-ויקרס • 21 ואה • 22 ידלין • 23 אקוסטה • 24 סרג'נט • 25 ג'ונסון • 26 סקאלי • מאמן: ברהלטר |  1 טרנר •  2 דסט •  3 צימרמן •  4 אדמס •  5 רובינסון •  6 מוסא •  7 ריינה •  8 מקני •  9 פריירה •  10 פוליסיק •   11 ארונסון •  12 הורבאט • 13 רים •  14 דה לה טורה • 15 לונג • 16 מוריס • 17 רולדן • 18 מור • 19 רייט • 20 קרטר-ויקרס • 21 ואה • 22 ידלין • 23 אקוסטה • 24 סרג'נט • 25 ג'ונסון • 26 סקאלי • מאמן: ברהלטר | ארצות הברית |
| נבחרת ארצות הברית – קופה אמריקה 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 טרנר •  2 קרטר-ויקרס •  3 ריצ'רדס •  4 אדמס •  5 א. רובינסון •  6 מוסא •  7 ריינה •  8 מקני •  9 פפי •  10 פוליסיק •   11 ארונסון •  12 מ. רובינסון • 13 רים •  14 דה לה טורה • 15 קרדוסו • 16 מור • 17 טילמן • 18 הורבאט • 19 רייט • 20 באלוגון • 21 ואה • 22 סקאלי • 23 לונד • 24 מקנזי • 25 ג'ונסון • 26 סרג'נט • מאמן: ברהלטר |  1 טרנר •  2 קרטר-ויקרס •  3 ריצ'רדס •  4 אדמס •  5 א. רובינסון •  6 מוסא •  7 ריינה •  8 מקני •  9 פפי •  10 פוליסיק •   11 ארונסון •  12 מ. רובינסון • 13 רים •  14 דה לה טורה • 15 קרדוסו • 16 מור • 17 טילמן • 18 הורבאט • 19 רייט • 20 באלוגון • 21 ואה • 22 סקאלי • 23 לונד • 24 מקנזי • 25 ג'ונסון • 26 סרג'נט • מאמן: ברהלטר | ארצות הברית |
יחסי יוון–קובה

| יחסי יוון–קובה |
| --- | --- |
יוון: קובה


יוון: קובה
שטח (בקילומטר רבוע)
131,957: 110,860
אוכלוסייה
10,020,238: 10,969,035
תמ"ג (במיליוני דולרים)
238,206: 107,352
תמ"ג לנפש (בדולרים)
23,773: 9,787
משטר
רפובליקה: רפובליקה סוציאליסטית

יחסי יוון–קובה הם יחסי החוץ בין קובה ליוון. עמדות יוון בנושאים הנוגעים לקובה מתואמות במשותף עם חברי האיחוד האירופי האחרים.
היסטוריה

בקובה חיים בין 30 ל-50 איש ממוצא יווני. הם ממוקמים בעיקר בהוואנה, שם יש שגרירות יוונית. בשנת 2004 בנתה קובה את הכנסייה הראשונה שלה מזה 43 שנה, הכנסייה האורתודוקסית היוונית סנט ניקולאוס בהוואנה העתיקה. זה משרת את 8,000 הנוצרים האורתודוקסים של הוואנה, מהם 50 יוונים. הכנסייה היוונית האורתודוקסית הראשונה של קובה, סנט קונסטנטין והלן, נבנתה בשנת 1950, אך מעולם לא שימשה לשירותי כנסייה. החל משנת 2004 היא הפכה לביתה של להקת תיאטרון ילדים, למרות המאמצים הדיפלומטיים של ג'ורגוס קוסטולאס, שגריר יוון בקובה, להחזיר את הכנסייה למטרתה המקורית.
נציגויות דיפלומטיות

יוון מחזיקה בקובה שגרירות בהוואנה בלבד, מאידך, קובה מחזיקה ביוון שגרירות באתונה בלבד.