stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hot Shit
הערות שוליים

↑  קארדי בי, קניה וסט, טיי קית', ליל דורק, ג'ורדן ת'ורפ, מארקל ג'ונס, נוויל ליבינגסטון
↑  Fuentes, Emily (2022-06-28). "Cardi B Reveals Kanye & Lil Durk as 'Hot S—' Collaborators | Billboard News". Billboard (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-06-29.
↑  "Cardi B Releasing New Song 'Hot Shit' With Kanye West and Lil Durk This Friday". Pitchfork (באנגלית אמריקאית). 2022-06-27. נבדק ב-2022-06-29.
↑  "Cardi B Explains How 'Hot Shit' Single with Kanye West & Lil Durk Differs from Her Old Music". 28 ביוני 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gularte, Alejandra (2022-07-01). "Cardi B Glows in Gold in Her 'Hot Shit' Lyric Video". Vulture (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-07-01.
↑  "Cardi B Releases New Song "Hot Shit" With Kanye West and Lil Durk". Pitchfork (באנגלית אמריקאית). 2022-07-01. נבדק ב-2022-07-01.
↑  "Cardi B will release 'Hot Shit', featuring Kanye West and Lil Durk, this week". NME (באנגלית בריטית). 2022-06-28. נבדק ב-2022-06-30.
1 2  Manno, Adam (2022-07-01). "Cardi B Makes Triumphant Return in Kanye-Assisted 'Hot Sh*t'". The Daily Beast (באנגלית). נבדק ב-2022-07-01.
| קארדי בי |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות | דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות |  |
| אלבומי אולפן | Invasion of Privacy |  |
| מיקסטייפים | Gangsta Bitch Music, Vol. 1 • Gangsta Bitch Music, Vol. 2 |  |
| סינגלים | "Cheap Ass Weave" • "Bodak Yellow" • "MotorSport" • "Bartier Cardi" • "Be Careful" • "I Like It" • "Ring" • "Money" • "Please Me" • "Press" • "WAP" • "Up" • "Hot Shit" • "Bongos" |  |
| השתתפות בסינגלים | "No Limit" • "La Modelo" • "Finesse (Remix)" • "Ahora Dice (Remix)" • "Girls" • "Dinero" • "Girls Like You" • "Who Want the Smoke?" • "Backin' It Up" • "Taki Taki" • "Twerk" • "Clout" • "South of the Border" • "Yes" • "Writing on the Wall" • "Me Gusta" • "Wild Side" • "Rumors" • "No Love (Extended)" • "Shake It" |  |
| שירים אחרים | "Get Up 10" • "Drip" • "I Do" • "Bickenhead" • "Best Life" • "Thru Your Phone" • "She Bad" • "Money Bag" • "Champagne Rosé" • "On Me" • "Thotiana (Remix)" • "Wish Wish" • "Rodeo" • "Bet You Wanna" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 216291bd-9357-45ad-9625-603c6a5f42e7  MusicBrainz work: c6bad528-2f6a-4e69-9190-f0ea29320d75
Altair 8800

| --- | --- |

אלטייר במוזיאון היסטוריית המחשבים, CHM
 מידע כללי
 סוג:  המחשב האישי הראשון
 מפתח:  אד רוברטס
 יצרן:  MITS
 תאריך הפצה:  ינואר 1975
 תאריך הפסקת שיווק:  1978
 מידע טכני
 מעבד:  אינטל 8080
 זיכרון:  256 בתים עד 64KB
 קלט:  מפסקים בלוח הקדמי
 מידות
 https://www.thocp.net/hardware/altair.htm
 
Altair 8800 (אלטייר), היה מחשב אישי שהוצג בחג המולד של 1974, ונחשב בדרך כלל למחשב שפתח את מהפכת המחשוב האישי. המחשב, של חברת MITS מאלבקרקי במדינת ניו מקסיקו, היה מבוסס על מעבד אינטל 8080, והציג מספר חידושים, שחלקם הורו את הדרך לדור המחשבים האישיים הראשון. המחשב נמכר בין 1975 ל-1978, ולזמן קצר אחר כך (אחרי שחברת Pertec רכשה את MITS) בשם PCC 8800.
המוצר הראשון של חברת מיקרוסופט היה מפרש לשפת התכנות BASIC עבור האלטייר.
רקע

משחר ימי המחשוב הייתה שאיפה לבנות, לצד מחשבים גדולים וחזקים ככל הניתן, גם מחשבים קטנים וזולים ככל שאפשר, גם במחיר ביצועים חלשים. בתקופה שלפני 1975, מספר יצרנים ייצרו מחשבים שבמבט לאחור אפשר לסווג כ"מחשב אישי", אבל לא נתפסו ככאלו על ידי היצרנים, ולא הוצעו לקהל כ"מחשב אישי". חברת היולט פקארד יצרה ב-1968 מכונת חישוב אלקטרונית ניתנת לתכנות, בשם HP 9100, שלמעשה הכילה את כל המרכיבים של מחשב אישי, אבל נמכרה כ"מכונת חישוב ניתנת לתכנות" (עם לוח מקשים מספרי בלבד), במחיר של כ-5,000 דולר. חברות נוספות הציגו, או שקלו, בניית "מחשב אישי".
אחרי הופעת המעגלים המשולבים הראשונים שהכילו מעבד מלא, החלו להופיע בעיתונות החובבים תכנונים וקיטים למחשבים שמשתמשים בשבב. לפחות שני קיטים כאלו הוצגו עבור המעבד אינטל 8008.
אחרי הופעת המעבד הראשון, אינטל 4004, המשיכו אינטל וחברות אחרות להציג שבבים ומעבדים נוספים. באביב 1974 הציגה אינטל את המעבד השלישי שלה, אינטל 8080. חברת מוטורולה הכריזה על מעבד משלה, מוטורולה 6800, אבל זה עדיין לא היה זמין.
רקע > עיתונות החובבים

עיתונות החובבים, שמילאה תפקיד מפתח בהיסטוריה של האלטייר, גילתה עניין רב בטכנולוגיה דיגיטלית: אם עשר או עשרים שנה לפני כן החובבים התעניינו ברדיו ובטלפוניה, לקראת 1975 יותר ויותר חובבים התעניינו בטכנולוגיה דיגיטלית ובמחשבים. ב-1973 הופיע בעיתון חובבים כזה מאמר פופולרי של דונלד "דון" לנקסטר המתאר בניית מסוף מחשב המבוסס על טלוויזיה ביתית, בשם TV Typewriter, וכאמור, מספר מאמרים שמתארים מערכת מחשב מלאה או חלקית, המבוססת על ה-8008.
לס סולומון, שהיה עורך עיתון החובבים Popular Electronics חיפש מאמר שיתאר מחשב שלם המבוסס על אחד השבבים החדשים.
תיאור

המחשב בנוי במארז מלבני, עשוי מלוחות מתכת מכופפים. למארז עצמו שני חלקים: הבסיס, עם תחתית המחשב, ודופן אחורי וקדמי, ומכסה, עם "תקרה" ושני צדדים. שאר החלקים מורכבים על הבסיס, וניתן להסיר את המכסה בלי לפרק או לנתק כל חלק אחר. בתוך המארז מורכבים שאר החלקים:
ספק כוח, כולל מאוורר
לוח קדמי, עם מפסקים ונורות LED
לוח אם, או Backplane, עם 4 מחברים ללוחות מודפסים ("חריץ הרחבה" נוסף שמור ללוח המעבד), שניתן להוסיף לו לוחות אם נוספים, להוספת כרטיסים נוספים.
המארז והלוח הקדמי מעוצבים בסגנון דומה למחשבי מיני בני הזמן, כמו HP-1000 ומחשב הנובה של דאטה ג'נרל. שלא כמו במחשבים מאוחרים יותר, החלק האחורי של הכרטיסים לא צמוד לחלק האחורי של המחשב, וכרטיס שרוצה להוסיף חיבור חיצוני, כמו פורט טורי או מקבילי, חיבור למסך או מקלדת, חיבור לכונן דיסקטים וכן הלאה, צריך לספק את המחבר בנפרד, עם כבל חשמלי לחיבור בין הלוח והמחבר. כבל יכול גם לחבר שני כרטיסים, כמו בקר כונן הדיסקטים של MITS, שהיה מורכב משני כרטיסים וכבל ביניהם, בנוסף לכבל מאחד מהם למחבר שבסופו של דבר הכבל מכונן הדיסקטים עצמו חובר אליו.
"לוח האם" באלטייר הוא פסיבי, כלומר אינו מכיל רכיבים אקטיביים כלשהם, כמו טרנזיסטורים, שערים לוגיים או דיודות. המעבד יושב על אחד מהכרטיסים שתקועים ללוח האם. זאת בניגוד למחשבים אישיים מאוחרים יותר. כמו האפל II וה-IBM PC, בהם לוח האם מכיל את המעבד ורכיבים נוספים, וחריצי ההרחבה משמשים להוספת פונקציות נוספות.
ספק הכוח מספק 18 ו-8 וולט, בעוד הרכיבים זקוקים ל-12 ו-5 וולט. לכן, כל לוח הרחבה כולל וסת מתח להזנת הרכיבים עליו.
תיאור > S-100 Bus

רוברטס הגדיר את אפיק המחשב שמהווה את חוט השדרה של האלטייר כאילוץ, כשהבין שלא יוכל להתאים את כל הרכיבים על לוח אחד בגודל המתוכנן. האפיק שרוברטס הגדיר (לפי גרסה אחת, הערוץ הוגדר על ידי שרטט אלמוני שבחר את המחברים מקטלוג שהיה ברשותו, ובחר את האות שיעבור בכל ערוץ באופן אקראי), מורכב מ-100 ערוצים בדידים, עם מחברים מסוג edge connector, על לוח אם פסיבי. הערוצים השונים באפיק מתאימים פחות או יותר לפינים של ה-8080, עם קווים נוספים לאותות נוספים, ומספר ערוצים לצרכים נוספים. לא כל הערוצים הוגדרו מלכתחילה, ובהמשך התעשייה הקצתה תפקידים מוגדרים לערוצים נוספים. בדוחק הזמן לא הוקדשה תשומת לב יתרה לשיקולים של איכות האות, Cross-talk, וכדומה, כולל כמה טעויות, כמו ערוצים סמוכים שמשמשים לאספקת מתח בממתחים שונים, בצורה שמגדילה ללא צורך את הסיכון לקצרים. רוברטס לא נתן לערוץ הזה שם ספציפי, וכברירת מחדל הכינוי היה "אפיק האלטייר" (Altair bus), בתעשייה שצמחה, אלו שהציעו כרטיסים ואחר כך מחשבים המבוססים על האפיק, היו למעשה מתחרים של MITS, ולא רצו להשתמש בשם "אלטייר" לתיאור ותיעוד מוצריהם, וכשאחד מהם טבע את הכינוי S-100, התעשייה הצעירה אימצה את השם בהתלהבות, למורת רוחו של רוברטס שחש שפרי רוחו נגזל ממנו. התעשייה כיבדה את רוברטס, אבל לא התכוונה להישמע לתכתיבים. מאוחר יותר, ועדת התקינה האמריקאית IEEE, פרסמה תקן, IEEE-696, המגדיר את האפיק, שמות הערוצים השונים, תפקידם, דרישות תזמון, מתחים, תגובה חשמלית, וכן הלאה.
תיאור > כרטיסים

ראש וראשון לכרטיסים הוא כרטיס המעבד עצמו. מלבד המעבד הכרטיס כולל רכיבים כדי לממש ממשק לאפיק האלטייר, 256 בתים של זיכרון, ולא הרבה יותר מכך. כרטיסים נוספים הם כרטיסי זיכרון, וכרטיסי קלט/פלט. הטבלה להלן מראה את הכרטיסים השונים ש-MITS הציעה באוגוסט 1975, ומחיר כל אחד כקיט וכמעגל מורכב:
| כרטיס | מחיר קיט | מחיר כרטיס מורכב |
| --- | --- | --- |
| Altair 8800 כולל המארז, ספק הכוח, לוח האם, וכרטיס המעבד | $439 | $621 |
| RAM (סטטי) 1024 בתים | $176 | $209 |
| RAM (דינמי) 4096 בתים | $264 | $338 |
| כרטיס ממשק מקבילי | $92 | $114 |
| ממשק טורי (RS-232) | $119 | $138 |
| ממשק טורי (Teletype) | $124 | $146 |
| ממשק לחיבור לטייפ קסטות (כהתקן אחסון) | $128 | $174 |
| Teletype Model 33 ASR |  | $1500 |
מחשב HP 1000 תחילת שנות ה-70
מחשב נובה של דאטה ג'נרל, 1969
מערכת פיתוח של אינטל, למעבד 4004. ב-1974 כבר הייתה לאינטל מערכת דומה עבור ה-8080
אלטייר, מבט מלפנים. בלוח הקדמי שתי שורות LED-ים, ותחתן שתי שורות מפסקים, העליונה להזנת נתונים (או קוד) לזיכרון, והתחתונה לבקרה.
מחשב אלטייר פתוח, ניצב על צידו. בחלק האחורי (הימני בתמונה) מערכת ספק הכוח. בחלק התחתון (אחורי בתמונה) לוח האם עם ארבעה חריצים. המשתמש יכול "להאריך" את לוח האם על ידי הוספת מקטעים נוספים.
אלטייר 8800b (דגם מתקדם יותר) פתוח. בקדמת המחשב, מאחרי הלוח הקדמי, "לוח האם" הפסיבי (backplane) עם 18 חריצים ללוחות שונים, ומאחוריו ספק הכוח (המוגדל) והמאוורר. קל לראות את ההבדל ברמת הגימור מהדגם הראשון.
IMSAI 8080, ה"תואם" הראשון.
קבלה בשוק והשפעות

המחשב סופק בתצורה מינימלית, ו-MITS נתנה עדיפות ללקוחות שהזמינו מחשב חדש, על לקוחות שהזמינו כרטיסי הרחבה. גרוע מכך - התכנון של רוברטס לכרטיס הזיכרון הדינמי 4K, אחד הכרטיסים הפופולריים, היה בעייתי, ומשך זמן רב כרטיסי הזיכרון הללו לא פעלו בצורה אמינה. כרטיס הזיכרון הסטטי, שהיה אמין יותר, הכיל רק 1KB, ושימוש בו דרש פי 4 יותר כרטיסים, והיה יקר יותר.
החובבים התלוננו על בעיות אלו אך היו סלחניים כלפיהן. ההזמנות לאלטייר עלו על כל ציפיותיו של רוברטס: עד סוף פברואר, התקבלו הזמנות לכ-1,000 מחשבים, הרבה יותר מהתחזית לשנה כולה. הרבה מהלקוחות הראשונים נאלצו להמתין הרבה יותר מ-60 הימים שהובטחו.
ההתלהבות בקרב הציבור הקטן של חובבי אלקטרוניקה ומחשבים הייתה אדירה. מועדוני מחשב חדשים צצו בכל רחבי ארצות הברית, והמועדונים הקיימים קיבלו משתתפים חדשים ונלהבים. כל אחד שקל האם להשקיע את הסכום הנחוץ להזמנת מחשב, והאם להזמין קיט או מחשב מורכב. אלו שלא שקלו היו אלו שכבר שלחו מעטפה, מאושרים מהם היו אלו שכבר קיבלו את הקיט בדואר, והמאושרים מכולם היו המעטים שכבר סיימו להרכיב, להלחים, למצוא את הטעויות ולתקנן, והיו בעלי מחשב אלטייר עובד. המחשב סופק למעשה בלי כל תוכנה, והמשתמשים היו צריכים להזין את התוכנית על ידי כתיבתה לזיכרון בית אחרי בית, בעזרת המפסקים בלוח הקדמי. סיפור מ"מועדון המחשב הביתי" (Homebrew Computer Club, מילולית, בערך, "מועדון המחשבים מהמבשלת הביתית") על סטיב דומפייר, אותו חובב נלהב שטס לאלבקרקי כדי לרכוש את המחשב כי לא היה מוכן לחכות לדואר: אחרי שדומפייר סיים להרכיב את המחשב, הוא הבחין בעובדה שהמחשב הפועל יצר הפרעה אלקטרומגנטית, שנקלטה במקלט הרדיו כצפצוף. דומפייר שם לב שתדר הצפצוף משתנה, בהתאם להוראה שהאלטייר מבצע, והצליח לכתוב תוכנית מחשב, שבקריאה נראית חסרת פשר, משום שאי אפשר להבין את מטרת הפקודות השונות, כך כשהתוכנית רצה, מקלט הרדיו "מנגן" מנגינה מסוימת בהשמעת צפצופים בתדרים שונים זה אחר זה. דומפייר הביא את האלטייר שלו לפגישת המועדון הבאה, דבר שכשלעצמו היה אולי סיבה מספקת להתרגשות - לרוב חברי המועדון, כולל אלו שכבר שלחו את המעטפה שלהם ל-MITS, ואפילו אלו שקיבלו את הקיט בדואר, לא הייתה גישה למחשב אלטייר מורכב ועובד. דומפייר הניח מקלט רדיו בסמוך לאלטייר, וחברי המועדון התבוננו בו בזמן שרכן ליד המחשב, והזין את התוכנית צעד אחרי צעד לזיכרון (התוכנית נגוזה מהזיכרון ברגע שהמחשב מנותק מאספקת החשמל). כשסיים דומפייר להזין את התוכנית (בכמה מגרסאות הסיפור הוא היה צריך לחזור על הפעולה, בגלל שגיאה שנפלה בהזנה בפעם הראשונה), הוא החל להריץ את התוכנית (מן הסתם על ידי הסטת מפסק בלוח הקדמי) והזדקף, וחברי המועדון שמעו את מקלט הרדיו הסמוך מתחיל לצפצף, ובמהרה זיהו את נעימת "השוטה על הגבעה" של החיפושיות, ולאחריה את נעימת השיר "דייזי דייזי". ה"רסיטל" התקבל במחיאות כפיים סוערות כשקהל חברי המועדון נעמד על רגליו, באירוע שזכור כ"הרסיטל הראשון של האלטייר".
קבלה בשוק והשפעות > אקו סיסטם

ב-1976 כבר הייתה סביב האלטייר תחילתה של תעשייה. חברות ייצרו כרטיסים שהרחיבו את יכולות האלטייר, וכאלו שהתחרו במוצרי MITS. חברת קרוממקו מכרה מצלמה דיגיטלית לאלטייר, חברת ProcTec, שהחלה דרכה כיצרנית כרטיסי זיכרון, הרחיבה את ההיצע, ובנוסף לכרטיסי קלט/פלט וזיכרון, הציעה עכשיו כרטיס "מסוף" שהיה המשך הפיתוח של קיט המסוף שדון לנקסטר פרסם כמה שנים קודם. חברת North star יצאה עם כונן הדיסקטים הראשון שעבד עם מחשב אישי, בנוסף לשתי החברות שייצרו אלטייר ותואם-אלטייר, החלו להציע מחשבים, רובם מבוססים S-100. ביולי 1976 יצאה גם ProcTec עם מחשב משלה, SOL 20 (אנ'). שלא כמו האלטייר והאימסאיי, הסול הגיע מורכב במארז עם מקלדת, זיכרון, יציאה למסך או טלוויזיה ביתית, יציאות פלט/קלט. אף על פי כן נשארו מספר חריצים פנויים, תואמי S-100.
לצד התעשייה הפורחת, התפתחה קהילת משתמשים וחובבים שגדלה בקצב, כרבים מחברי הקהילה "חוצים את הקווים" והופכים למשתתפים פעילים בתעשייה, כיצרני חומרה, מחשבים, תוכנה, ייסוד מגזינים, כתיבה במגזינים, כתיבת ספרים, וכן הלאה. בשנים הראשונות, לפחות עד סוף 1976, האלטייר ותואם היה המרכז, והתעשייה סביבו גדלה והתרחבה גם לכיוונים מרוחקים יותר ויותר מהאלטייר. המעבד של מוטורולה, ה-6800 יצא, והופיעו מחשבים המבוססים עליו. אפילו רוברטס עבד על מחשב המבוסס עליו - אלטייר 680. במגזינים הופיעו מדי חודש פרויקטים, קיטים, מוצרים חדשים ותוכנה. שוק התוכנה המסחרית, גודל, ובנוסף לבייסיק של מיקרוסופט הופיעו תוכנות לניהול חשבונות, מעבדי תמלילים, משחקים ועוד משחקים, וכן הלאה. גארי קילדל, פרופסור למחשבים באקדמיה של הצי, פיתח עבור אינטל מערכת הפעלה עבור ה-8080 בשביל מערכת הפיתוח שלהם, ואינטל לא התנגדה לכך שקילדל ייטול בעלות על המערכת. חברת אימסאיי קנתה מקילדל זכויות הפצה בלתי מוגבלות, וכעת הייתה גם מערכת הפעלה. לצד מועדוני החובבים בכל רחבי ארצות הברית ובארצות אחרות, הופיעו גם חנויות, וכעת ניתן היה להסתכל ולגעת בכל החידושים האחרונים, גם בלי הכרח לרכוש את כולם, והעסקים היו טובים. שני ירידים שנתיים אורגנו, בחוף המזרחי ובחוף המערבי של ארצות הברית, והעיתונות והתקשורת הכלליים החלו לשים לב לתעשייה. המושג "מחשב" החל להופיע בשיח לא כדבר ערטילאי, שרוב האנשים לא ראו מעודם, אלא כחפץ ממשי, שאפשר לגעת בו, מוקף במעט מסתורין, משום שהרבה אנשים עדיין לא ראו למה הוא טוב.
בשנה הבאה, 1977, הופיעו מחשבים שלא כולם היו מבוססים על ה-8080, בלי S-100, חלקם מחברות מבוססות שהחליטו להיכנס לתעשייה. שלושת החשובים בהם היו חברת קומודור אינטרנשיונל עם PET, רדיו שק עם TRS-80, וחברת אפל עם אפל II. המחשבים של קומודור ואפל היו מבוססים על מעבד 6502 של חברת mos technology, והמחשב של רדיו שק על מעבד חדש, Z80 של חברת זילוג, אותה הקימו פדריקו פג'ין ומסטושי שימה, הצוות שפיתח את האינטל 4004 ואת ה-8080. שלושת המחשבים דמו לסול הרבה יותר מאשר לאלטייר: המארז כלל כמעט הכול, ובמקרה של קומודור גם מסך.
שנה זו סימנה גם את שקיעת האלטייר: הופעת המחשבים החדשים, שהיו ידידותיים יותר, והופעת מחשבים מבוססי S-100 עם מעבד Z80, שעלה על ה-8080, ועם זאת היה תואם לאחור והריץ תוכנה המיועדת למעבד הישן, הפכו את האלטייר בן השנתיים ל"דור הקודם". רוברטס מכר את החברה ל-pertec, וזמן קצר אחר כך פסק הייצור.
מחשבי S-100 חדשים (כלומר מחשבים עם הערוץ שפותח עבור האלטייר) המשיכו להופיע עד לאמצע שנות ה-1980. אחד המאוחרים בהם הוא "קייפרו II", שזכה להצלחה בשוק, והשיק את חברת קייפרו שבשנים הבאות המשיכה לפתח ולייצר מחשבים, בדרך כלל "תואמי IBM-BP".
מורשת

אפשר להסתכל על סיפור האלטייר בראייה רחבה קצת יותר כסיפור ה-S-100. המחשבים הללו, כקבוצה, המשיכו להיות חשובים: בין 1977 להופעת ה-IBM PC ב-1981, עולם המחשבים האישיים התחלק, ברובו, בין משפחת מחשבי ה-S-100, שאפשר לאפיין גם כמחשבי CP/M, מערכת ההפעלה של קילדל, ובין שורת מחשבים שבראשם האפל, ומאחריו מחשבים של רדיו שק, קומודור, ואטארי. סביב ה-S-100 ומחשב האפל הפתוח נוצרו "תעשיות בית" של כרטיסי הרחבת חומרה, וסביב שני מרכזים אלו הופיעו חדשות לבקרים מחשבים אישיים נוספים, אך רק שני מרכזים אלו היו משמעותיים מספיק לצמיחת "אקו סיסטם" משמעותי סביבן. בקבוצה זו זכור המחשב הנייד של אדם אוסבורן, האוסבורן 1, וסדרת מחשבים של kaypro, שהמשיכו להימכר עד אמצע שנות ה-80.
מורשת האלטייר הפכה בחלקה להגדרת המחשב האישי, עד וכולל IBM PC.
ניתן להרחבה: בלוח האם של האלטייר יכול הלקוח להוסיף, בעזרת הוספת כרטיסים, פונקציונליות חדשה. תכונה זו הייתה חיונית לצמיחת אקו סיסטם (אף על פי שאינה מבטיחה צמיחה כזו).
בייסיק הוא "חלק מהחבילה". לא היה מחשב אישי שלא ציית לצו הזה. אפילו ה-PC, כשיצא ב-1981, כלל אופציה של בייסיק ב"קושחה", במספר שבבי זיכרון קריאה בלבד.
מיקרוסופט נוסדה סביב האלטייר, ומשך מספר שנים היה זה היעד היחיד או העיקרי של מוצריה.
חברות תוכנה נוספות. תעשיית התוכנה למחשבים אישיים, נוסדה סביב האלטייר.
תעשיית המגזינים המוקדשים למחשבים אישיים, החלה במגזין האלטייר של רוברטס. ביל גייטס כתב כתבות לרבים מהגליונות, וכמוהו פול אלן.
ראו גם

היסטוריה של המחשב האישי
הערות שוליים

↑  ההכרזה על המעבד של מוטורולה, 6800, הקדימה את ההכרזה על ה 8080 של אינטל, אבל קשיי ייצור גרמו לכך שבפועל, מעבדים ראשונים("samples")  הגיעו למפתחי מוצרים רק בקיץ, אחרי שהמעבד של אינטל כבר היה זמין, ורק לקראת סוף 1974 ה 6800 היה זמין בכמויות.
↑  השיר "דייזי דייזי"' או Daisy Bell, ידוע גם כ-Bicycle built for two" התפרסם כשיר הראשון שיוצר בסינטיזת קול על ידי מחשב כלשהו (IBM 704, בשנת 1961), ויותר מכך כשיר ששר המחשב האל 9000 בסרט "2001: אודיסיאה בחלל". בזמן שבאומן שולף את הכרטיסים שמהווים את "אישיותו" אחד אחד, האל מספר לבאומן ש"המדריך שלו" לימד אותו את השיר בזמן שאימן אותו, ואז שר לו את השיר, כשלקראת הסוף קולו מתנמך והולך, עד שהוא משתתק
↑  השם הראשון של החברה היה Kentucky Fried Computers, אך מכתב מנומס מעורכי הדין של חברת מזון מהיר ידועה' שכנע את המייסדים לשנות את השם
גיליון של עלון האלטייר, יולי 1975 (בעריכת ביל גייטס), עם ההודעה על "סיבוב ההופעות" הראשון של הוואן הכחול
Escapism

Escapism הוא שיר של הזמרת-יוצרת הבריטית ריי בהשתתפות הזמרת האמריקאית 070 שייק. הוא יצא לאור באופן עצמאי ב-12 באוקטובר 2022 כסינגל השלישי מתוך אלבום הבכורה שלה, My 21st Century Blues, כצד א' כפול עם "The Thrill Is Gone". הוא נכתב על ידי רה, 070 שייק ומייק סבאת', שגם הפיק את השיר.
השיר הפך לוויראלי בטיקטוק ונכנס למצעדים ברחבי העולם, כשהגיע לצמרת המצעדים בדנמרק, בריטניה ואירלנד, והפך לשירן המצליח ביותר של ריי ו-070 שייק בהתאמה במצעדים. בנוסף, השיר נכנס לעשירייה הפותחת ב-22 שוקי מוזיקה, בהם אוסטרליה, גרמניה וסינגפור. הוא אף הפך לשירן הראשון של שתי הזמרות שנכנס למצעד הבילבורד הוט 100.
ביקורות > רשימות ודירוגים

| ארגון | רשימה | מיקום | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| בילבורד | 100 השירים הטובים ביותר של 2023: בחירות הצוות | 20 |  |
וידאו קליפ

וידאו קליפ לשיר פורסם ב-9 בנובמבר 2022, בבימוים של ריי ואוטיס דומיניק. הקליפ משקף את מילות השיר, כאשר ריי פונה ל"מסיבות, שתייה וסמים כדי לברוח מרגשותיה ולהקהות את רגשותיה" לאחר שנפרדה מבן זוגה. הקליפ עושה שימוש במצלמות נקודת מבט. בראיון ל-Shots, ריי אמרה: "עבדנו קשה מאוד כדי ליצור תיאור כנה של המקום שהייתי בו באותו הזמן בחיי. זה היה כיף ופרוע. צילמנו את זה במשך כמה ימים ולבשנו מצלמות נקודת מבט במהלך בילוי פרוע במועדונים רבים ושונים. דחפתי את עצמי מחוץ לאזור הנוחות שלי ורצתי 150 מטר בעקבים של 5 אינץ'. באמת לקחנו את זה לשם".
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022–2023)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022–2023)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022–2023)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022–2023)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 7 |  |
|  עולמי | בילבורד גלובל ללא ארצות הברית | 6 |  |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 4 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 3 |  |
|  איסלנד | הפלייליסט | 2 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 59 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 1 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 22 |  |
|  ארצות הברית | דאנס/מיקס שואו אירפליי | 18 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 שירי המיינסטרים | 17 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הקצביים | 14 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 השירים למבוגרים | 36 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 3 |  |
|  דנמרק | היטליסטן | 1 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 4 |  |
|  הונגריה | Rádiós Top 40 | 14 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 1 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 29 |  |
|  יוון | IFPI Greece | 2 |  |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | – |  |
|  ישראל | היטליסט | 73 |  |
|  לבנון | מצעד 20 העליונים הרשמי של לבנון | 3 |  |
|  לוקסמבורג | בילבורד | 5 |  |
|  ליטא | AGATA | 5 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 4 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 2 |  |
|  סינגפור | RIAS | 8 |  |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 2 |  |
|  פולין | ZPAV | 10 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 10 |  |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 3 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 18 |  |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 3 |  |
|  צרפת | SNEP | 35 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 9 |  |
|  קרואטיה | טופ ליסטה | 21 |  |
|  רומניה | מצעד השירים הרומני | 13 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 4 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 6 |  |
מיקומי שיא > מצעדי סוף שנה

|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2023)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2023)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2023)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2023)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 23 |  |
|  עולמי | בילבורד גלובל ללא ארצות הברית | 23 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 48 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הרדיו | 39 |  |
|  ארצות הברית | מצעד הפופ איירפליי | 22 |  |
|  ישראל | המצעד הבינלאומי השנתי של גלגלצ | 14 |  |
נתוני מכירות

| אזור | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | 3× פלטינה | 210,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | 2× פלטינה | 2,000,000 |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | זהב | 400,000 |
| יוון (IFPI Greece) | זהב | 10,000 |
| נורווגיה (IFPI Norge) | זהב | 30,000 |
| ניו זילנד (Recorded Music NZ) | זהב | 15,000 |
| קנדה (Music Canada) | 5× פלטינה | 400,000 |
| שוודיה (GLF) | זהב | 40,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 3,105,000 |
M60 פטון

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  טנק מערכה
 מדינה מייצרת:  ארצות הברית ארצות הברית
 יצרן:  Detroit Arsenal Tank Plant 
 שנת ייצור:  1960
 תקופת השימוש:  1961–1997 (כ־36 שנים) 
 דגם קודם:  M48 פטון
 דגם עוקב:  M1 אברהמס
 מערכה מרכזית:  מלחמת וייטנאם
 יחידות שיוצרו:  15,000 
 מידע טכני
 אורך:  9.3 מטרים (תותח קדימה)
 רוחב:  3.63 מטרים
 גובה:  3.27 מטרים
 משקל:  52.6 טון (מוכן לקרב)
 מהירות:  48.2 קמ"ש על כביש
 טווח פעולה:  500 ק"מ
 מנוע:  דיזל, 750 כוח סוס
 שריון:  25-127 מילימטר
 צוות:  4
 מערכות נשק
 חימוש עיקרי:  תותח 105 מ"מ L7
 חימוש משני:  מקלע 7.62 מ"מ   מקלע נוסף בקוטר של 12.7 מ"מ בצריחון מפקד
 
M60 פטון הוא טנק מערכה אמריקאי, שנכנס לשירות בשנות ה-60 המוקדמות של המאה ה-20, ומשרת עד היום בצבאות רבים בעולם. הטנק שירת גם בצה"ל ונקרא מגח.
רקע

ה-M60 פטון הוא האחרון בסדרת טנקים שראשיתה ב-M26 פרשינג. בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20, כחלק ממרוץ החימוש עם ברית המועצות, החלו האמריקאים לחפש מחליף ל-M48 פטון. הטנק החדש נועד להיות מענה הולם לטנקי ה-T-55, כמו גם לפיתוחים סובייטיים צפויים, ולכן נקבע שהחימוש העיקרי יהיה תותח 105 מילימטר.
M60

הטנק היה דומה חיצונית ל-M48, וירש ממנו את צריחון המפקד. המנוע היה דומה למדי, וכך גם תיבת ההילוכים. התובה הייתה שונה מעט מבחינת הזווית בקדמת הטנק, אך פרט לכך דומה מאוד. הצריח היה גם הוא דומה מאוד. למעשה ההבדל העיקרי היחיד יחסית עם ה-M48 היה תותח ה-105 מילימטר. הכנסת גרסה זו לשירות ב-1960 הייתה חפוזה, לפני שהיווה שיפור משמעותי על קודמו, ולכן ב-1963 הופיעה הגרסה הבאה.
M60A1

הדגם הזה היה דגם הייצור עד לשנות ה-80 של המאה ה-20. צריח חדש, מוארך ובעל תכונות מיגון טובות יותר הותקן, והיה השיפור העיקרי בטנק. השריון היה מעט עבה יותר. מלבד זאת נעשו מספר שינויים בטנק במהלך השרות:
הוספת לוחות שריון במקומות קריטיים בצריח.
החלפת הנוזל ההידראולי בנוזל פחות דליק.
הוספת מערכות אינפרה אדום פסיביות לנהג, לתותחן ולמפקד.
שינוי תצורת המנוע על מנת לאפשר החלפה מהירה יותר.
לקראת סוף השירות של הטנק בצבא האמריקאי, נוספו לוחות שריון ריאקטיבי.
M60A2

ה-M60A2 היה ניסיון כושל לשלב משגר טילי נ"ט לתוך מערכות הנשק של ה-M60. הטנק היה חמוש בתותח 152 מילימטר, ששימש גם כמשגר לטילי ה-MGM-51 (בדומה לזה ששימש את ה-M551 שרידן). על מנת לאפשר את השימוש בתותח הוחלפו מערכות רבות בטנק, כולל החלפת הצריח כולו. התוצאה הייתה טנק לא אמין, במיוחד מבחינת החימוש העיקרי. התותח/משגר-טילים סבל מבעיות אי-דיוק ותקלות שיגור, ולמעשה סיכן את צוות הטנק. בשל מורכבותם זכו הטנקים לכינוי הבלתי רשמי "חללית", וכל 525 הפטונים מגרסה זו הוסבו לטנקי-גישור, טנקי-חילוץ, וטנקי הנדסה (עם כף דחפור ותותח 165 מילימטר נגד ביצורים).
M60A3

הגרסה האחרונה של הטנק נכנסה לשירות ב-1978. בניגוד ל-M60A2, האמריקאים בחרו שלא לעשות שינויים נרחבים בתכנון המקורי. הטנק כלל את כל השינויים שנעשו ב-M60A1 לאורך השנים, שהוכנסו לתוך חבילה סטנדרטית אחת. בנוסף היו השינויים העיקריים הבאים:
מערכות ראיית לילה תרמיות
מד טווח לייזר משולב עם מחשב בליסטי מתקדם, שאיפשר ירי מדויק בתנועה
מערכת ייצוב-צריח חדשה
טנקי ה-M60 יצאו משרות ביחידות אמריקאיות סדירות רק בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20, ונמצאים עד היום ביחידות מילואים ומשמר לאומי אמריקאיות.
M60 בעולם

15,000 טנקי ה-M60 שנבנו, כמו ה-M48 שקדמו להם, שירתו בצבאות מערביים ואחרים, ביניהם צבאות גרמניה, אוסטריה, טורקיה, ירדן, מצרים, תאילנד, ואיראן. בכל הצבאות הם עברו שדרוגים רבים, כולל שדרוג של המנוע, והוספה או שדרוג של לוחות מיגון ריאקטיבי, אמצעי ראיית לילה, מערכות בקרת אש, אמצעי מיסוך ועוד. כמות טנקי ה-M60 שמשרתים בעולם, במיוחד במדינות כמו ברזיל, מצרים וטורקיה, הביאו לכך שחברות רבות מציעות חבילות שדרוג ל-M60, חלקן קטנות וחלקן מקיפות. בין חבילות ההשבחה המקיפות המוצעות לטנק קיימות חבילות השבחה ישראליות בשם "סברה" ו"סברה II", שכוללות החלפת מנוע, שדרוג מערכות בקרת אש, שינויים בצריח, החלפת תותח ה-105 מילימטר בתותח 120 מילימטר, ועוד. חבילת הסברה יושמה בחלקה על צי ה-M60 הטורקי, וכמאתים טנקים טורקיים שודרגו על ידי התעשייה הצבאית.
ראו גם

מגח
סברה (טנק)
מגח 6 - טנק M60A1 פטון ששודרג על ידי ישראל ודוגם במיגון ריאקטיבי "בלייזר".