stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שביתת הרופאים בישראל (2011)
מחאת המתמחים

הקרע שנתגלע במהלך השביתה בין הרופאים המתמחים ובין הר"י לא התאחה עם חתימת ההסכם (שחל גם על המתמחים, משום שהר"י היא הארגון היציג שלהם). המתמחים הביעו התנגדות להסכם שנחתם, נקטו צעדי מחאה נגדו, ולא משכו חזרה את מכתבי ההתפטרות שלהם. ב-4 בספטמבר, יום כניסתה לתוקף של התפטרות של 1,067 מתמחים, פסק בית הדין הארצי לעבודה שההתפטרות בטלה, משום שהיא מהלך מאורגן ולכן בלתי חוקי, וקרא למתמחים לשוב לעבודה סדירה. המתמחים צייתו לפסק הדין, אך בעקבותיו הגישו בהדרגה 812 מתמחים מכתבי התפטרות אישיים, כדי שהתפטרותם לא תבוטל על ידי בית הדין.
ב-3 באוקטובר, עם התקרב מועד כניסתם לתוקף של מכתבי ההתפטרות, הושגה הסכמה, בדיון בבית הדין הארצי לעבודה, לדחות ביומיים את כניסתם לתוקף של מכתבי ההתפטרות, ולנצל זמן זה לדיונים בין הצדדים למציאת מוצא מהמשבר.
ב-10 באוקטובר, במקביל לדיונים בין המתמחים לאוצר, נכנסה לתוקף התפטרותם של מאות מתמחים, ואלה לא הגיעו לעבודתם, צעד שגרם לשיבוש פעילותם של בתי החולים. כעבור יומיים פסק בית הדין הארצי לעבודה שגם התפטרות זו אינה צעד אישי אלא צעד ארגוני בלתי חוקי, והורה למאות המתפטרים לשוב לעבודתם. ב-17 באוקטובר עתרו המתמחים לבג"ץ בבקשה לבטל את צווי המניעה שהוצאו נגדם. ב-15 בנובמבר נעדרו מאות מתמחים מעבודתם, ויותר מ-200 רופאים מומחים, ובהם מנהלי מחלקות, הגישו גם הם את התפטרותם. ב-17 בנובמבר, בדיון בבג"ץ, דחתה נשיאת בית המשפט העליון, דורית ביניש, את בקשת המתמחים לבטל את צווי המניעה שהוצאו נגדם. היא דרשה מהם לשוב להידברות עם נציגי משרד האוצר, ואם לא כן יימשך ההליך בעניינם שבו הם נאשמים בביזיון בית המשפט. בהמשך אותו חודש מונה פרופ' שלמה מור-יוסף כיועץ לסגן שר הבריאות לענייני משבר הרופאים (צעד שפורש כהדחתו של מנכ"ל המשרד, רוני גמזו, מניהול המשבר), והפרופסורים יצחק זמיר ומרדכי מירוני מונו למגשרים בסכסוך. יו"ר הר"י, ד"ר לאוניד אידלמן, תקף את המתמחים ותומכיהם, וטען שהם חותרים להרס הרפואה הציבורית.
ב-7 בדצמבר 2011 הגיע המשבר לסיומו, עם חתימה על הסכם בין הרופאים המתמחים למשרד האוצר, שבו הובטחו למתמחים הטבות אחדות, ובהן מענק של 60,000 ש"ח לכל רופא מתמחה עד סוף תקופת ההתמחות והבטחה לבחון מחדש את ההסכם הקיבוצי לאחר שלוש שנים.
העסקתם של רופאים במשמרות של 26 שעות ברצף

במסגרת פסק הדין בעתירות שהוגשו לבג"ץ במהלך השביתה, הפנו שופטי בג"ץ את העותרים בבג"ץ 8382/11 ד"ר דניאל לנצברג ואח' נ' בית הדין הארצי לעבודה ואח', להמשך ברור טענותיהם נגד העסקתם של רופאים מתמחים במשמרות של 26 שעות ברצף בבית הדין לעבודה.
בעקבות כך, בינואר 2012 הוגשה לבית הדין האזורי לעבודה בתל אביב תביעה, במסגרתה טוענים שישה רופאים מתמחים וסטודנט לרפואה, כי העסקתם של רופאים מתמחים בבתי החולים הציבוריים בישראל במשמרות של 26 שעות ברצף ללא שינה, היא בלתי חוקתית, מקימה סכנה לפונים לבתי החולים הציבוריים בישראל וסותרת את הוראותיו של חוק שעות עבודה ומנוחה (ס"ע 54860-01-12 ואח' ד"ר דניאל לנצברג נ' מדינת ישראל).
בדצמבר 2012, לאחר הגשתה של התביעה, וכשנה לאחר תום השביתה הסדיר שר התעשייה, המסחר והתעסוקה את שעות העבודה החריגות של הרופאים, ובפרט את מספר התורניות ומשך התורנויות שבהן ניתן להעסיק רופאים. היתר זה, המאפשר העסקתם של רופאים מתמחים במשמרות של 26 שעות ברצף נועד, בין היתר, להתמודד עם הטענות המועלות בתביעה. ביולי 2014 פסל בית הדין האזורי לעבודה בתל אביב את ההיתר, ואסר על העסקת רופאים במתכונת זו.
שוש עזרתי

אין תמונה חופשית
שוש עזרתי היא שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל ושיאנית ישראל בשחייה במשחה ל-200 מטר פרפר.
ביוגרפיה

עזרתי התאמנה בקבוצת השחייה של הפועל חולון/בת ים.
ביוגרפיה > 1976

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוקטובר 1976 זכתה עזרתי ב-3 מדליות, זהב כסף וארד. מדליית זהב, במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם ליז בוכשטבר, רות הרשקוביץ ואיריס קרפ בשיא ישראלי חדש של 5:00.8 דקות. מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:12.8 דקות, אחרי עיבל לשם מהפועל מרחבים (1:12.1 דקות) ולפני מיכל וינברג ממכבי ברית מכבים עתיד (1:13.1 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:39.7 דקות, אחרי עיבל לשם (2:39.0 דקות) ובת אגודתה אסנת ארליך (2:39.2 דקות).
ביוגרפיה > 1977

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף ספטמבר 1977 זכתה עזרתי בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם חברותיה לקבוצה, ליז בוכשטבר, טובה אברמוב ואיריס קרפ הן קבעו שיא ישראלי חדש לקבוצות של 4:51.59 דקות ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:38.98 דקות, אחרי אסנת ארליך מקבוצתה (2:36.70 דקות) ונטע יוסף מהפועל בית ברל (2:38.63 דקות).
ביוגרפיה > 1978 > שמונה האומות

בתחרות "שמונה האומות" שנערכה בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב בתחילת יולי 1978 סיימה עזרתי במקום שמיני במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:39.47 דקות.
ביוגרפיה > 1978 > אלופת ישראל

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף יולי אותה שנה זכתה עזרתי במדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש של 2:35.17 דקות, שיפור לשיאה של אסנת ארליך (2:35.36 דקות), לפני ארליך (2:37.98 דקות) וגליה אלפר מהפועל רמות השבים (2:42.38 דקות). שבועיים לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה לנוער היא שיפרה את השיא והעמידה אותו על 2:34.21 דקות.
ביוגרפיה > 1979

בתחרות שנערכה בווינגייט ביוני 1979 שיפרה טובה אברמוב את שיאה של עזרתי במשחה ל-200 מטר פרפר והעמידה אותו על 2:33.29 דקות.
עזרתי קבעה שיא ישראלי חדש במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:31.20 דקות. שיא זה נישבר באוגוסט אותה שנה על ידי טובה אברמוב (2:30.23 דקות).
הערות שוליים

↑  יעקב פת-אל, שני שיאים, תוצאה השווה לשיא ושני שיאי נוער, דבר, 10 באוקטובר 1976
↑  ניר שמיר גמל לדן ברנר ב-200 מ' חתירה -2:02.9 ד', דבר, 11 באוקטובר 1976
↑  יעקב פתאל, ששה שיאים חדשים בשחייה הוצבו בפתיחת אליפות ישראל בוינגייט, דבר, 25 בספטמבר 1977
↑  שלושה שיאים בסיום אליפות ישראל בשחיה בוינגייט, דבר, 28 בספטמבר 1977
↑  יעקב פתאל, שחייני ישראל מובילים (בין הגברים) במפעל 8 האומות - שתי מדליות זהב - לרון קרמן ב-100 חזה ולרביעיית השליחים, דבר, 5 ביולי 1978
↑  יעקב פתאל, שלוש מדליות זהב ואחת כסף לגניאל באליפות השחייה, דבר, 30 ביולי 1978
↑  שיא בוגרות ו-2 שיאי נוער בפתיחת אליפות השחיה - עזרתי - 200 מ' פרפר ב-2:34.21 ד', דבר, 11 באוגוסט 1978
↑  אברמוב שיפרה את השיא ב-200 מ' פרפר - 2:33.29 ד', דבר, 10 ביוני 1979
↑  יעקב פתאל, 12 שיאים לאומיים חדשים נקבעו באליפות השחיה, דבר, 26 באוגוסט 1979
שמעון גרשון

ערך זה עוסק בכדורגלן עבר. אם התכוונתם לרב, ראו .
שמעון גרשון עם אות ספר הזהב, דצמבר 2011
שמעון גרשון (נולד ב-6 באוקטובר 1977) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם בהפועל תל אביב, בית"ר ירושלים ונבחרת ישראל. כיום סופר, מחזאי ומוזיקאי.
קריירה ככדורגלן

גרשון החל לשחק כדורגל מגיל צעיר במחלקות הילדים והנוער של הפועל תל אביב. את משחקו הראשון של גרשון בקבוצת הבוגרים של המועדון עשה בעונת 1996/1997 בתפקיד בלם אחורי במשחקה של הקבוצה נגד בני יהודה תל אביב ומאז לא השתנה תפקידו. במהלך השנים צבר גרשון הישגים רבים בקבוצה, ביניהם אליפות ליגת העל (1999/2000), שלושה גביעי המדינה (1999, 2000, 2006), גביע הטוטו (2002) והעפלה לרבע גמר גביע אופ"א באותה עונה, כאשר לגרשון מניות רבות בניצחונות השונים של הקבוצה. במשך שבע שנים שימש גרשון כקפטן הקבוצה.
ב-29 במאי 2006 הודיע גרשון במסיבת עיתונאים על עזיבת הפועל תל אביב, המועדון בו שיחק מילדות (מתוכן 10 שנים במחלקה הבוגרת) ומעבר לקבוצת בית"ר ירושלים תמורת חוזה של 400,000 דולר לעונה. לאור היריבות בין המועדונים, גרמה ההודעה לכעס רב בקרב אוהדי הפועל תל אביב, שראו בגרשון סמל של המועדון וחלקם אף ראה במעבר לבית"ר, אחד המועדונים השנואים עליהם, סוג של בגידה תמורת בצע כסף והם נטרו לו טינה על כך.
בבית"ר, ביסס גרשון את מעמדו כבלם הקבוע בהרכבה. וזכה עמה במספר תארים, בתקופתו בבית"ר בלט שיתוף הפעולה שלו עם חברו להגנה, אריק בנדו. צמד הבלמים גם שיתפו פעולה באותן עמדות בנבחרת ישראל. בעונת 2006/2007 זכה באליפות, בעונת 2007/2008 זכה בדאבל, בעונת 2008/2009 בגביע המדינה, ובעונת 2009/2010 בגביע הטוטו.
גרשון היה שחקן סגל קבוע בנבחרת ישראל, בה צבר 50 הופעות וכבש ארבעה שערים. בכמה משחקים אף שימש כקפטן הנבחרת.
ב-15 בספטמבר 2010 הודיע על פרישה ממשחק פעיל בעקבות בעיות בלב.
ביוגרפיה

שמעון גרשון נולד וגדל, בשכונה ד' ביפו, הצעיר מבין שלושה אחים, שגודלו על ידי אם חד הורית. אביו שירת כבלש משטרה ונהרג בתאונה כששמעון היה בן שלוש. אמו גידלה לבדה את ילדיה מגיל 28, אחיו הגדול הוא השחקן והבמאי מורדי גרשון. אחיו האחר הוא סבי גרשון, שאיתו היה לו שיתופי פעולה מוזיקליים.
ב-2003 נישא לשחקנית מלי לוי, ולהם שלושה ילדים.
בנוסף להיותו כדורגלן מקצועי, גרשון פנה גם לכיוון המוזיקלי. בשנת 1999 שר גרשון את שיר הגביע של הפועל תל אביב, ובשנת 2008 שר את שיר הדאבל של בית"ר ירושלים.
בשנת 2003 הוציא אלבום שירים במסגרת הרכב "המשולש" במשותף עם אשתו, מלי לוי, ואחיו סבי גרשון. אלבום זה כלל את הלהיט "שמיים כחולים". בתקופת התמקדותו בקריירה המוזיקלית שלו ספג גרשון ביקורת מצד אוהדי הקבוצה שטענו כי אינו משקיע את מירב מאמציו בקריירה הספורטיבית שלו.
במאי 2010 התפרסם ספר ראשון פרי עטו - "סודות הכדורגל של נועם" בהוצאת ידיעות ספרים. הספר זכה באות ספר הזהב של התאחדות הוצאות הספרים בישראל על מכירת 20,000 עותקים.
בשנת 2011 שימש גרשון לתקופה קצרה כפרשן בערוץ הספורט.
ב-2015 יצאו גרשון ואשתו בפרויקט מוזיקלי משותף, "ביחד או לחוד", מתוכו התפרסם השיר "פתאום את לבד" שמבצעת לוי, המילים והלחן הם פרי יצירתו של גרשון. השיר הגיע למקום התשיעי במצעד השבועי של מדיה פורסט.
ב-2016 הופיע בתפקיד אורח בסדרה "אלישע" בערוץ הילדים, שבה משחקת גם אשתו מלי לוי בתפקיד המורה שני קלצ'ינסקי.
ב-2019 התפרסם ספרו השלישי לנוער "המכשף מברזיל", מתוך סדרת הספרים "סודות הכדורגל של נועם". הספר התפרסם גם בגרסת האודיו בוק.
תארים

אליפות: 1999/2000
גביע המדינה: 1998/1999, 1999/2000, 2005/2006
גביע הטוטו: 2001/2002
אליפות: 2006/2007, 2007/2008
גביע המדינה: 2007/2008, 2008/2009
גביע הטוטו: 2009/2010
הערות שוליים

1 2 3  דור רומנו‏, דברים שבלב: מבט על הקריירה של שמעון גרשון, לכבוד יום הולדתו ה-40, באתר וואלה, 5 באוקטובר 2017
↑  רותם גרוסמן ונדב צנציפר, שמעון גרשון עוזב לבית"ר: "לא היה שום מו"מ עם הפועל", באתר ynet, 29 במאי 2006
↑  דור בלך, גרשון: "הגיע הזמן להתחיל פרק חדש בחיים", באתר וואלה, 15 בספטמבר 2010
↑  מיקי לוין, ‏הכדורגלן המזמר: שמעון גרשון ומלי לוי משיקים אלבום, באתר מעריב אונליין, 28 בינואר 2015
↑  עמית קוטלר, מלי לוי ושמעון גרשון: "יש משהו רוחני בביחד", באתר ynet, 16 במרץ 2015
↑  המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר מדיה פורסט, ‏15–21 בפברואר 2015
↑  מלי לוי ושמעון גרשון מציגים משפחתיות מושלמת.באתר nana10 ינואר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007568784405171  VIAF: 150146462598627770781   WorldCat (עם VIAF): 150146462598627770781
שארקו-מארי-טות

| --- | --- |

רגל של אדם הלוקה במחלת שארקו-מארי-טות
 תחום:  נוירולוגיה 
 גורם:  מוטציה 
 תסמינים:  חולשת שרירים, sensory loss, היפורפלקסיה, הולפוס, דלדול שרירים, עקמת 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  article/1232386 
 DiseasesDB:  5815, 2343
 MeSH:  D002607
 MedlinePlus:  000727
 סיווגים
 ICD-10:  G60.0
 
שארקו-מארי-טות (מכונה גם CMT, ‏באנגלית: Charcot–Marie–Tooth disease, או אטרופיה שרירית פרונאלית) היא מחלה גנטית שקשורה למערכת העצבים ההיקפית. המחלה מאופיינת בפולינוירופתיה (אנ'),[דרוש מקור] כלומר מחלה מפושטת של מערכת העצבים ההיקפית, שמתבטאת באיבוד של יכולת ההפעלה של שרירים בגפיים ובפגיעה בתחושה באזורים אלה.
הפגיעה היא בעיקר ביכולת לקבל ולשלוח מידע לרגליים, אולם גם לזרועות ולידיים בשלבים מתקדמים של המחלה. מחלה זו היא אחת מהמחלות הנוירולוגיות התורשתיות הנפוצות ביותר, עם כ-36 חולים על כל 100,000 אנשים. לרוב, המחלה מופיעה כבר בילדות, אולם היא יכולה להופיע גם בגיל מבוגר יותר, והיא מופיעה יותר אצל גברים מאשר אצל נשים. נכון להיום (2017), מחלה זו אינה ניתנת לריפוי.
תסמינים

המחלה עצמה מחולקת לשני סוגים. באחד, CMT1, קיימת התנוונות איטית של השליטה בשרירי הרגליים, הזרועות והידיים, המובילים לחולשה באזורים אלה ולהפרעות הליכה ולקושי בתנועות עדינות. כמו כן, בסוג זה של המחלה, קיימת מהירות הובלה נמוכה לאורך האקסונים (של פחות מ-38 מטרים לשנייה), וכן היווצרות של מקטעים דמויי-פקעות בצל של מיאלין בעצבים שנראים בביופסיה, שנוצרים כתוצאה מהתנוונות והתחדשות של מיאלין.
לעומת זאת בסוג השני, קיימת התנוונות והתחדשות כרונית של העצבים בבדיקות ביופסיה, ומהירות ההובלה של האותות החשמליים בעצבים היא רגילה עד נמוכה.
כמו כן, קיים גם עיוות בצורתן של כפות הרגליים ולעיתים תחושות חלשות מהגפיים, עד כדי אובדן תחושה, בעיקר באצבעות הרגליים והידיים. אובדן חלקי עד מלא של חלק מהרפלקסים שקשורים לגפיים יכול אף הוא להיות תסמין של המחלה.
היסטוריה

הסימפטומים של המחלה תוארו לראשונה בשנת 1886 על ידי החוקרים ז'אן-מרטן שארקו ופייר מארי בצרפת (במאמרם "Sur une forme particulière d'atrophie musculaire progressive, souvent familiale débutant par les pieds et les jambes et atteignant plus tard les mains"), ובמחקר מקביל על ידי החוקר הווארד הנרי טות ("The peroneal type of progressive muscular atrophy"), ועל שמם גם נקרא שמה של המחלה, שארקו-מארי-טות. בשנת 1889, אישש יוהאן הופמן את ההשערה שמדובר במחלה של מערכת העצבים ההיקפית. בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20, התגלתה ההעברה האיטית של האותות בעצבים, ורק בשנות ה-70, מצאו שיש הבדלים בתוך חולי המחלה מבחינת מקור המחלה.
גורמים למחלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
המחלה נגרמת ממוטציה המשנה את מבנה החלבונים שבעצבים (nerves). ברוב החולים, מעטפת המיאלין סביב האקסונים, שעוזרת בהעברת אותות חשמליים בעצבים, פגומה. בעוד שהבעיה אצל חולים האחרים היא פגם גנטי באקסונים עצמם. נהוג לחלק את המחלה ל-2 סוגים, על פי אופייה ומקורה, CMT1 ו-CMT2. אצל הלוקים ב-CMT1, שהם למעלה למעלה מ-80% מהחולים נגרמת מייצור לא תקין של מיאלין. אצל שאר החולים, הלוקים ב-CMT2, הבעיה נובעת מייצור לא תקין של האקסון. יש 40 גנים שנמצאו כקשורים למחלה.
גם את ה-CMT1, נהוג לחלק לכמה סוגים, על פי מקור הבעיה. אצל לוקים ב-CMT1A, שהם בין 70 ל-80 אחוזים מהחולים הלוקים ב-CMT1, המחלה נובעת משכפול של אזור גדול בכרומוזום 17, באזור שכולל גם את חלבון PMP22, שמשפיע על ייצור של המיאלין. פגיעה בחלבון זה גורמת לייצור יתר של אחד מהחלבונים, שמרכיבים את מעטפת המיאלין, ולפגיעה במבנה ובתפקוד המעטפת. הדבר גורם להובלה איטית של האותות מהמוח אל הגפיים ומהגפיים למוח. בחולים אלה הגן הוא דומיננטי.
אצל חולים אחרים (כ-5%–10% מהחולים הלוקים ב-CMT1), שלוקים ב-CMT1B, המחלה נובעת ממוטציה בגן שנמצא בכרומוזום 1. פגיעה בגן זה פוגעת בחלבון העיקרי שמייצר את מבנה המיאלין במערכת העצבים ההיקפית, P0 (מכונה גם PZ או protein zero). הפגיעה גורמת ליצירת מבנה לא תקין של מיאלין, שגורם לחוסר תפקודו של המיאלין כמבודד, וגם כך נגרמת הובלה לא תקינה של האותות החשמליים מהמוח אל הגפיים ולהפך, ואיבוד של חלק מהאותות בדרך.
הערות שוליים

↑  אתר nlm (באנגלית)
↑  על המחלה ב-infomed, פורטל הרפואה של ישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007284792605171  BnF: cb122665167 (data)  LCCN: sh85022641 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
שיין פטינאמה

שיין אליאן ג'יי פטינאמה (בהולנדית ובאינדונזית: Shayne Elian Jay Pattynama; נולד ב-11 באוגוסט 1998 בלייליסטאט שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי-אינדונזי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת ויקינג מליגת העל הנורווגית ובנבחרת אינדונזיה.
קריירת מועדונים

פטינאמה גדל במחלקות הנוער של SV לייליסטאר '67, אייאקס ואוטרכט. בשנת 2017 החל לשחק בקבוצת המילואים של אוטרכט.
ב-1 ביולי 2019 חתם פטינאמה בטלסטאר ספורטקלאב מליגת המשנה ההולנדית. הוא ערך 45 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע חמישה שערים.
ב-16 במרץ 2021 חתם פטינאמה בוויקינג מליגת העל הנורווגית.
קריירה בינלאומית

ב-19 ביוני 2023 ערך פטינאמה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אינדונזיה, בהפסד 2-0 לנבחרת ארגנטינה במשחק ידידות.
נכלל בסגל נבחרת אינדונזיה לטורניר גביע אסיה 2023.
הערות שוליים

↑  Bekreftet: Pattynama har signert for Viking באתר Dagsavisen, ‏ 16 במרץ 2021 (בנורווגית)
↑  AFC Asian Cup 2023™ Qatar squad lists באתר הרשמי של קונפדרציית הכדורגל של אסיה, 4 בינואר 2024 (באנגלית)
| נבחרת אינדונזיה – גביע אסיה בכדורגל 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 ריאנדי •  2 יאקוב •  3 בגוט •  4 אמאט •  5 ריזקי רידהו •  6 וולש •  7 מרסלינו •  8 ויטאן •  9 דרג'אד •  10 אגי •   11 סטרויק •  12 ארהאן • 13 אדו •  14 אסנווי • 15 קמבואיה • 16 הוקי • 17 סדיל • 18 סננטה • 19 וואהיו • 20 פטינאמה • 21 ארננדו • 22 דנדי • 23 קלוק • 24 ג'נר • 25 הובנר • 26 סיאהרול • מאמן: טאה-יונג |  1 ריאנדי •  2 יאקוב •  3 בגוט •  4 אמאט •  5 ריזקי רידהו •  6 וולש •  7 מרסלינו •  8 ויטאן •  9 דרג'אד •  10 אגי •   11 סטרויק •  12 ארהאן • 13 אדו •  14 אסנווי • 15 קמבואיה • 16 הוקי • 17 סדיל • 18 סננטה • 19 וואהיו • 20 פטינאמה • 21 ארננדו • 22 דנדי • 23 קלוק • 24 ג'נר • 25 הובנר • 26 סיאהרול • מאמן: טאה-יונג | אינדונזיה |
שפת מחשב

שפת מחשב היא שפה שבאמצעותה האדם נותן הנחיות פעולה למחשב. לכל שפת מחשב יש אוצר מילים משלה, בדומה למאפיין של השפה הטבעית. אך בניגוד לשפות טבעיות, לשפות מחשב יש לרוב מבנה נוקשה ומוגדרת בהן משמעות יחידה לכל ביטוי.
בשימוש הנפוץ במושג "שפת מחשב", לעיתים הכוונה היא לשפת תכנות או לשפת מכונה. במשמעות הרחבה יותר, מושג זה כולל בנוסף לשפות תכנות, גם שפות כגון HTML‏, XML או CSS, שאינן בגדר שפות תכנות, אף שהן שפות בעלות אוצר מילים המשמשות למתן הנחיות למחשב. ההבדל הוא שבשפת תכנות יש לוגיקה שבדרך כלל מתבטאת בקיומן של פקודות לבקרת זרימה, כגון פקודת if, או כלים אחרים ליצירת לוגיקה. כלים ליצירת לוגיקה אינם קיימים בשפת תגיות (markup language) כגון HTML ו-XML.
סוגים של שפות מחשב

ישנם מספר סוגים מובחנים או "משפחות" של שפות מחשב, לפי מטרותיהן:
שפות מכונה (machine languages): שפת מחשב בסיסית ביותר אשר אליה מותמרות בסופו של דבר, כל שפות המחשב האחרות לאחר הרצה של הקוד שלהן בשכבה נתונה.
שפות סף (assembly): שפת תכנות (ראו בהמשך) הקרובה ביותר לשפת מכונה.
שפות תפעול (operating languages): שפות המשמשות לתפעל ממחשב בממשק שורת פקודה, דרך קונסולת הפקודות של מערכת ההפעלה הנתונה (אם המערכת כוללת ממשק משתמש גרפי הרי שניתן להשתמש בשפה זו גם דרך "מדמה מסוף" – terminal emulator).
שפות תכנות (programming languages): כל שפת תכנות שאיננה מוגדרת כ"שפת סף". עם שפה זו מגדירים לרוב את ההתנהגות של תוכנה ובפרט של פרטי מבנה שלה (ראו בהמשך "שפות סימון ממשק").
שפות תשאול (querying languages): שפה המשמשת להגיש שאילתאות (בקשות מידע) מבסיס נתונים. אם לבסיס הנתונים המידע, ככלל הוא ישיב למשתמש את המידע כ"תשובה חיובית" לשאילתא.
שפות ביטויים רגולריים (Regex languages) שפות המשמשות ליצירת תבניות חיפוש (search pattern) המורכבות מביטויים רגולריים ותווי מטא. מטרת תבניות אלה היא להתאים (match) לסטרים מסוים של מידע (אוסף כללי של תווים). ניתן להשתמש בתבנית חיפוש באופן מלא או חלקי (במקרה של שימוש חלקי, נאחזר רק חלק מתוך ההתאמה, אבל רק בהתאם להתאמה המדויקת, זה נעשה למטרת נוחות).
שפות ייצוג אובייקטים (data serialization languages): שפות כמו JSON או YAML המשמשות לייצג מידע (לרוב בזוגות של תכונה-ערך). מידע מאוחזר לעיתים בשפות אלה לאחר שנוצר אוטומטית בהתאם לשאילתא שהוגשה אל בסיס הנתונים של תוכנה מסוימת.
שפות סימון ממשק (markup languages): שפות המשמשות לפיתוח קווי המתאר של ממשק ("סימון") חלקים אלה. דוגמאות לכך הן השפות HTML ו-שפת Wiki.
שפות עיצוב ממשק (stylesheet languages): שפות המשמשות לתת עיצוב גרפי לממשק – שאינו תמונה. דוגמה לכך היא שפת CSS.
שפות תיבנות (theming languages): מעין שילוב בין שפת סימון ממשק (markup) ושפת תכנות המשמשת ליצירת תבניות כלליות של חלקים ברורים (כגון סוגי עמודים או סוגים של דפי אינטרנט באתר אינטרנט).
שפות סימון רכיבי מסמך (markdown languages): שפות כגון השפה Markdown המשמשת לתבנת מסמך המיועד לקריאה ואינטראקציה מינימלית (לרוב מדובר על קובצי חוברת לתוכנות מסוימות).
ראו גם

שפת תכנות
מונחים בתוכנה
שמעון גרידי

שמעון גרידי (כ"ו בכסלו תרע"ג, 6 בדצמבר 1912 – י"ב בשבט תשס"ג, 15 בינואר 2003) היה מורה, חוקר ואיש ציבור ישראלי שכיהן כחבר הכנסת בכנסת השנייה ונשיא התאחדות התימנים.
ביוגרפיה

גרידי נולד בדמאר שבתימן לאביו יחיא (שו"ב וסופר סת"ם, בנו של הרב יחיא גרידי (אל-גרידי), אב"ד קהילת דמאר) ולאמו נעמה בת יהודה עצטה.
בילדותו, בשנת 1920 (תר"ף), עלה לארץ ישראל עם הוריו. התחנך בתלמוד תורה לתימנים בתל אביב ובבית הספר תחכמוני בעיר. בהמשך למד באוניברסיטה העברית בירושלים מדעי האסלאם ומדעי היהדות וקיבל תואר מוסמך. פרסם מאמרים חשובים בנושא יהדות תימן וערך ספרים רבים בנושא יהדות תימן. בשנת תרצ"ח הוציא עם ישראל ישעיהו קובץ מאמרים בשם "מתימן לציון". באותה שנה ערך את עיתון "המזרח" – העיתון הסדיר הראשון שיצא ליהודי תימן בארץ ישראל. כעבור שנה ערך בעיתון "הארץ" מדור בשם "במערכות התימנים". כן פרסם מאמרים בעיתונים "דבר הפועלים", "הד החינוך", ו"הבקר".
בין השנים 1932–1944 שימש כמורה לעברית. גרידי היה פעיל בארגון הנוער יוצא תימן "בני שלום" בירושלים, וכן פעיל במרכז התאחדות התימנים בישראל ומזכירהּ הכללי של ההתאחדות בין השנים 1940–1944.
בבחירות לכנסת השנייה עמד בראש רשימת התאחדות התימנים בישראל, ונבחר מטעמה לכנסת כחבר כנסת יחיד. במהלך כהונת הכנסת הצטרף לסיעת הציונים הכלליים, אך לקראת הבחירות לכנסת השלישית פרש ממנה, אף על פי שהפרישה לא אושרה על ידי ועדת הכנסת. בבחירות לכנסת השלישית כשלה המפלגה בניסיונה להיבחר, וכהונתו תמה. במהלך הכנסת השנייה כיהן כחבר בוועדת העבודה, ועדת הכנסת וועדת החינוך והתרבות.
בשנת תשמ"ז-1987 הוענק לגרידי תואר יקיר העיר תל אביב.
היה נשוי לסגולה לבית נהורא (משנת תש"ט) ואב לשלושה ילדים, סעדיה (עדי), נורית ויחיאל (חיקי).
שמעון גרידי נפטר ב-15 בינואר 2003 ונקבר בבית העלמין נחלת יצחק.
כתביו

יהודי תימן וחנוך בניהם בארץ, תל אביב: [חמו"ל], תש"ב.
מגנזי היהודים בתימן / מאת שמעון גרידי, תל אביב: קרן תרבות ליהודי תימן, תש"ח.
למוד תורה בתימן: הווי ומסורת / מאת שמעון גרידי, תל אביב–יפו: קרן התרבות ליהודי תימן, תש"ל-1969. (יצא שוב ב-1987.)
תרגום

מגלת אסתר: עם פירוש המגלה להרמב"ם שנמצא בלשון ערבי בשם שרח אלמגלה / הוגה ותורגם לעברית על ידי שמעון גרידי, ירושלים: י' חסיד, תש"ם.
ספרים בעריכתו

מתימן לציון: קובץ / הוכן והובא לבית הדפוס על ידי: שמעון גרידי, ישראל ישעיהו, תל אביב: מסדה, תרצ"ח.
התאג': חומש לפי מסורת יהודי תימן (ספר בראשית), ת"ש.
סערת תימן / חיבור הרה"ג עמרם בהרה"ג יחיא קרח; בעריכת שמעון גרידי ובתוספת ביבליוגרפיה עברית נבחרת וההערות, ירושלים: י"ע קרח, תשי"ד.
מצפונות יהודי תימן / מאת יהודה לוי נחום; בעריכת שמעון גרידי, תל אביב: י"ל נחום, 1962.
בתלאות תימן וירושלים / מאת יוסף שלום חבארה; בעריכת שמעון גרידי, ירושלים: הוצאת המחבר, תש"ל.
חשיפת גנוזים מתימן / מאת יהודה לוי נחום; בעריכת שמעון גרידי, חולון: מפעל חשיפת גנזי תימן, תשל"א.
ספר למען יהודי תימן / מאת זכריה גלוסקא; בעריכת שמעון גרידי, תל אביב: יעקב בן דוד גלוסקא, תשל"ד-1974.
מאוצר נעימות יהודי תימן [תווים]: אוסף יחיאל עדאקי / יזם, ליקט והוסיף דברי רקע: יחיאל עדאקי; פיענוחים, מבוא, הסברים ועריכה מוזיקלית: אורי שרביט; עריכת הביאורים וההקדמות לשערים: שמעון גרידי, ירושלים: המכון הישראלי למוזיקה דתית, תשמ"א-1981.
מני תימן ובשעריים: רחובות, שבעים שנה (תרס"ז-תשל"ז, 1977–1907) / פנחס קפרא; בעריכת שמעון גרידי, רחובות: פ' קפרא, תשמ"א-1981.
כתבים / זכריה קלזאן; בעריכת שמעון גרידי, ירושלים: [חמו"ל], תשמ"ג-1983.
מעשים, תשל"ו-תשמ"ב, ואישים / בעריכת שמעון גרידי, ירושלים: הוועד הכללי לקהלת התימנים בירושלים, תשמ"ג-1983.
הערות שוליים

↑  כך ע"פ האנציקלופדיה לחלוצי היישוב ובוניו ומקורות נוספים; באתר הכנסת מצוין התאריך 1 בדצמבר.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298593305171  ISNI: 0000 0000 6696 9608  LCCN: n82159984  NTA: 157643115  RERO: 02-A006444968  SUDOC: 243864906  VIAF: 72750308   WorldCat (עם VIAF): 72750308
שפת מיעוטים

שלטי הכוונה בברטונית ובצרפתית בחבל ברטאן
שלט אזהרה ביידיש/יינגליש בארצות הברית: המילה "מדרכה" באנגלית, ושאר ההכוונה ביידיש
שפת מיעוטים היא שפה המדוברת על ידי מיעוט מן האוכלוסייה הכוללת בטריטוריה מסוימת. דוברי השפה מכונים "מיעוט לשוני". מכיוון שבעולם קיימות כמעט 200 מדינות ריבוניות, ולעומת זאת כמה אלפי שפות, מרבית השפות בעולם הן שפות מיעוטים. "האמנה האירופית לשפות אזוריות ושפות מיעוטים" מגדירה שפת מיעוטים כשפה שאינה השפה הרשמית ואינה דיאלקט או שפה של מהגרים. עם זאת, הגדרות אחרות מתייחסות גם לשפותיהם של מהגרים כשפות מיעוטים, ואף לשפה רשמית, במקרה שקיימות כמה שפות רשמיות ורק מיעוט מתושבי המדינה דובר אותה.
בחלק ממדינות המערב – למשל בקנדה ובדרום אפריקה של אחרי האפרטהייד – יש לשפות מיעוטים מעמד רשמי, ולעיתים אף הגנה בחקיקה. בנוסף, בשנים האחרונות זכו שפות מיעוטים לתחייה תרבותית ולשונית במערב, לצד תהליך כולל יותר של מות שפות מיעוטים במקומות רבים בעולם. בשוודיה, למשל, יש רק כ-3,000 דוברי יידיש, אך השפה מוכרת כשפת מיעוטים רשמית וקיימת אף סיומת אינטרנט לאתרים שוודיים ביידיש - .שוועדן.
שפות מיעוטים בישראל

בשל היותה מדינת הגירה, קיים בישראל מספר רב של שפות מיעוטים, שאותן דוברים רק חלקים מן האוכלוסייה; למעשה, רק באוסטרליה קיים מגוון רב יותר של שפות מיעוטים. שפות אלה יכולות להיות קשורות למוצאם האתני של דוברי השפה (ערבית, צ'רקסית ושפותיהם של עולים חדשים או מהגרים ובכללם מהגרי עבודה ממדינות העולם) או לתפיסות אידאולוגיות ודתיות שלהן (למשל יידיש אצל המסרבים לדבר עברית כשפת חולין). בנוסף, חלק ניכר מלקויי השמיעה בישראל דוברים את שפת הסימנים הישראלית, וניתן להגדיר גם אותה כ"שפת מיעוטים".
ראו גם

שפות בישראל
החייאת שפה
הערות שוליים

↑  Questions for Each Territory
↑  מלכה מוצ'ניק, רפאל ניר, לשון, חברה ותרבות, כרך 3, הוצ' האוניברסיטה הפתוחה, עמ' 57
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529216505171  GND: 4132313-0  LCCN: sh85077218
שגיא אזולאי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1979 (בן 45 בערך) יפו, ישראל 
 מקום לימודים:  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים  בית הספר לציור ופיסול בסקווהגן 
 תחום יצירה:  ציור, רישום 
 פרסים והוקרה:  פרס עידוד היצירה לאמנות פלסטית (2019) 
 www.sagieazoulay.com
 
שגיא אזולאי (נולד ב–1979) הוא אמן ציור ורישום ישראלי.
ביוגרפיה

שגיא אזולאי נולד בשנת 1979 ביפו. למד לתואר ראשון במחלקה לאמנות באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל בין השנים 2008–2012, ולאחר מכן לתואר שני אותו סיים ב-2014. יצירתו של אזולאי זיכתה אותו בפרס אסנת מוזס לציור בשנת 2014, ובפרס עידוד היצירה ממשרד התרבות והספורט בשנת 2019.