stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פוארטו מאדרו
היסטוריה > הקמת הנמל ונטישתו

לאחר הקמתה של מלכות המשנה של ריו דה לה פלטה ב-1776 החלה בואנוס איירס להתבסס כעיר נמל חשובה, ונפח התנועה בנמל הלך וגדל. עם זאת, מימיו הרדודים של הריו דה לה פלטה באזור העיר לא אפשרו לספינות משא גדולות לעגון בו, והעברת הנוסעים והמטענים מהן ואליהן נעשתה באמצעות סירות.
ב-1882 החליטה ממשלת ארגנטינה להקים נמל חדש שתתאפשר בו עגינתן של ספינות כבדות. לאחר שנבחנו מספר הצעות, נבחרה זו של איש העסקים אדוארדו מאדרו, בהתאם לתוכניותיו של המהנדס הבריטי ג'ון הוקשו. העבודות החלו ב-1887, וב-1897 נחנך הנמל. עם זאת, כבר כעבור כעשור, התברר הנמל החדש כמיושן מדי, ושוב התעורר צורך בהקמת נמל חדש. את הנמל החדש (הנמל עדיין מכונה "הנמל החדש"), הפונה ישירות לנהר, תכנן לואיס ורגו. הוא נפתח בהדרגה, החל מ-1911, ובנייתו הושלמה ב-1926.
הקמתו של הנמל החדש הותירה את רציפי הנמל שהקים מאדרו מיותמים. אזור הנמל הפך לתערובת של בתי מלאכה ומבנים נטושים, והשטחים הפתוחים בו לא פותחו. כבר ב-1925 הוצעה תוכנית ראשונה להריסת הנמל והפיכתו לרובע עירוני, אך היא לא יצאה אל הפועל, וכמוה גם תוכניות שהוצעו בשנים 1940, 1960, 1969, 1971, 1981 ו-1985.
היסטוריה > התחדשות עירונית

ב-1989 הוקם תאגיד משותף למשרד העבודה והשירותים הציבוריים ולעיריית בואנוס איירס - Corporación Antiguo Puerto Madero (מילולית: "תאגיד נמל מאדרו הישן", או "תאגיד פוארטו מאדרו הישן"). מטרתו של התאגיד הייתה לפתח את אזור הנמל, ולהסבו לשימושים עירוניים שונים. באותה העת היו לגופים רגולטוריים שונים סמכויות בשטח הנמל (כ-1,700 דונם): רשות הנמלים, הרכבת הארגנטינאית וארגון התבואה הלאומי. סמכויות אלה הועברו כולן לתאגיד, ואילו בידי עיריית בואנוס איירס נותרו הסמכויות הקשורות בפיתוח העירוני.
במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 והעשור הראשון של המאה ה-21 החל תהליך ההתחדשות העירונית. בתי המלאכה (בתחילה בחלק המערבי, ובהמשך גם בחלק המזרחי) שופצו או נהרסו, ובמקומם נבנו בנייני מגורים מפוארים, בנייני משרדים, מוסדות חינוך, מלונות פאר, מסעדות, בתי קולנוע, תיאטראות ומרכזי תרבות. כך, זכתה בואנוס איירס, שהמתאר העירוני שלה עד אז התעלם מקיומו של הנהר, לשכונה חדשה הפונה אליו.
חלק מבתי המגורים היו גורדי שחקים מהגבוהים בארגנטינה. אחד משני המבנים של מגדלי רנואר מתנשא לגובה של 175 מטרים וכולל 51 קומות, והוא הבניין הגבוה ביותר בארגנטינה. בשנת 2015 צפויה להסתיים בנייתו של מגדל אלבאר, שגובהו יגיע ל-235 מטרים.
בנייתה של השכונה החדשה משכה כמה מהאדריכלים הבולטים בעולם, בהם פיליפ סטארק, נורמן פוסטר, סזאר פלי וסנטיאגו קלטרווה, שתכננו כמה מהמבנים, ותרמו להפיכתו לאחד הרבעים המודרניים והטרנדיים בעיר.
מתאר

בין החלק המזרחי לבין החלק המערבי של השכונה מפרידה תעלה רחבה, ששימשה בעבר את הנמל. החלק המערבי כולל את שורת המבנים שלאורך התעלה. החלק המזרחי כולל רשת רחובות מסועפת יותר, שנסללה כולה במהלך ההתחדשות העירונית. הרחוב הראשי, מצפון לדרום, הוא שדרות חואנה מנסו, וחוצות אותה שלוש שדרות רחבות ורחובות קטנים יותר. כל הרחובות בשכונה קרויים על שם נשים, והגשר המרכזי המחבר בין שני חלקיו, אותו תכנן סנטיאגו קלטרווה, נקרא "גשר האישה" (Puente de la Mujer).
בין החלק המזרחי של השכונה לבין הנהר משתרעת שמורת הטבע בואנוס איירס.
גשר האישה
תצפית לפוארטו מאדרו מכיוון שמורת הטבע
בתי מלאכה שהוסבו לבתי מגורים
גורדי שחקים בצד המזרחי
פוארטו מאדרו בלילה
הנמל ב-1915
פוארטו דסאדו

| --- | --- |

קולאז' של פוארטו דסאדו והאזור שלה
 מדינה:  ארגנטינה ארגנטינה
 פרובינציה:  סנטה קרוס (פרובינציה) סנטה קרוס
 חבל ארץ:  פטגוניה
 תאריך ייסוד:  15 ביולי 1884
 שטח:  4.70 קמ"ר
 גובה:  6 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  16,812 (2022)
  ‑ צפיפות:  3,017.6 נפש לקמ"ר (2010)
 קואורדינטות:  47°45′00″S 65°55′00″W﻿ / ﻿47.75°S 65.916666666667°W﻿ / -47.75; -65.916666666667 
 אזור זמן:  UTC -3
 www.deseado.gov.ar
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארגנטינה מוגדלת) בואנוס איירס קורדובה בארילוצ'ה רוסאריו טוקומאן מאר דל פלאטה סלטה סנטה פה סן חואן אושואיה איגואסו אקונקגווה ברזיל פרגוואי בוליביה צ'ילה איי פוקלנד אורוגוואי האוקיינוס האטלנטי האוקיינוס השקט פוארטו דסאדו(למפת ארגנטינה רגילה) בואנוס איירס קורדובה בארילוצ'ה רוסאריו טוקומאן מאר דל פלאטה סלטה סנטה פה סן חואן אושואיה איגואסו אקונקגווה ברזיל פרגוואי בוליביה צ'ילה איי פוקלנד אורוגוואי האוקיינוס האטלנטי האוקיינוס השקט פוארטו דסאדו(למפת סנטה קרוס רגילה) ריו גז'גוס קלטה אוליביה פיקו טרונקדו אל קלפטה פוארטו סן חוליאן צ'ובוט האוקיינוס האטלנטי צ'ילהפוארטו דסאדו(למפת סנטה קרוס מוגדלת) ריו גז'גוס קלטה אוליביה פיקו טרונקדו אל קלפטה פוארטו סן חוליאן צ'ובוט האוקיינוס האטלנטי צ'ילהפוארטו דסאדו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
פּוּאֶרְטוֹ דֶּסֶאַדוֹ (בספרדית: Puerto Deseado) היא עיר בפרובינציית סנטה קרוס בארגנטינה. העיר שוכנת על הגדה הצפונית של נהר דסאדו, בקרבת המקום בו הוא נשפך אל האוקיינוס האטלנטי, במרחק של 788 קילומטרים מריו גז'גוס, בירת הפרובינציה, ובמרחק של 2,204 קילומטרים מבואנוס איירס, בירת ארגנטינה.
היסטוריה

האירופאים הראשונים שהגיעו לאזור היו אנשי המשלחת של פרדיננד מגלן ב-1520.
ב-1586 הפריבטיר של תומאס קוונדיש האנגלי "דיזייר" (Desire, מילולית: תשוקה, חשק), ביחד עם שתי ספינות נוספות, נכנסו לשפך הנהר וחנו שם למספר ימים ואחרי כן המשיכו בדרכם. קוונדיש החליט לקרוא למעגן "פורט דיזייר" (Port Desire), על שם ספינת הדגל שלו. ב-1591 קוונדיש הנהיג משלחת נוספת של 5 ספינות, כשהפעם הוא פיקד על ספינה בשם "לסטר גליאון" ואילו ג'ון דייוויס פיקד על הדיזייר. לאחר שהמשלחת לא הצליחה לעבור את מצר מגלן "דייזייר" וספינה נוספת הצליחו לחזור לפורט דיזייר ב-20 במאי 1592 והמתינו שם לשאר הספינות. לאחר שאלו לא חזרו עד אוגוסט הם החליטו להמשיך במסעם, אך בעקבות מזג אוויר גרוע הם נאלצו להגיע לאיי פוקלנד.
ב-1670 הגיע לאזור ג'ון נרבורו (John Narborough) ותבע את האזור לממלכת אנגליה, אך לא נעשתה פעולה רצינית כלשהי כדי להבטיח את השליטה מול התביעה הספרדית לאזור.
ב-1780 אנטוניו דה ביידמה אי נרבאס (Antonio de Biedma y Narváez) הספרדי ייסד את ההתיישבות הראשונה באזור, אך היא ננטשה ב-1784. ב-1790 הוקם במקום מבצר על ידי החברה הימית המלכותית (Real Compañía Marítima) של קרלוס הרביעי, מלך ספרד. המבצר שימש כבסיס למשלחות שיצאו לצוד לווייתנים באזור עד שהוא ננטש ב-1806. בשלב הזה שם המקום כבר תורגם לספרדית - פוארטו דסאדו.
ב-1882 התבצע באזור סקר הידרוגרפי על ידי אנטוניו אונטו. הוא העביר את מסקנותיו למשרד הפנים הארגנטינאי, ולאחר שנמצא שהמקום מתאים להתיישבות העיר הוקמה ב-15 ביולי 1884.
כלכלה

כלכלת העיר מתבססת על דיג, תיירות והנמל של העיר, מהגדולים באזור.
תחבורה

פוארטו דסאדו נמצאת על מסלול הכביש הלאומי מספר 281 שמקשר אותה עם הכביש הלאומי מספר 3, העובר מבואנוס איירס ועד אושואיה בפרובינציית טיירה דל פואגו.
עיצורים מסודקים

עיצורים מסודקים (Ejective) הם עיצורים סותמים לא ריאתיים שבמהלך הגייתם זרם האוויר מווסת באמצעות פיקת הגרון ולא באמצעות הריאות. עיצורים מסודקים הם לרוב גרסאות לא ריאתיות של עיצורים סותמים אטומים או עיצורים חוככים אטומים. העיצור המסודק הנפוץ ביותר הוא הווילוני.
ניתן להבחין בכמה שלבים בהגיית העיצורים המסודקים: בשלב הראשון יורדת פיקת הגרון ומאפשרת לאוויר לחדור לחלל הפה, בשלב השני נסתם בסיס החיתוך, בשלב השלישי עולה פיקת הגרון ויוצרת לחץ בתוך חלל הפה מאחורי הסתימה ובשלב הרביעי נפתחת הסתימה בבסיס החיתוך ומאפשרת לזרם האוויר לפרוץ החוצה.
| לועי | קיצוניים> .ענבלי | אחוריים> .וילוני | אחוריים> .חכי | אחוריים> .מכתשי־חכי | בינוניים> .כפוף | קדמיים> .בתר־מכתשי | קדמיים> .מכתשי | קדמיים> .שיני | קדמיים> .שיני־שפתי | שפתיים> .שפתי־שיני | שפתיים> .לשוני־שפתי | שפתיים> .דו־שפתי | שפתיים> . |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מסודק |  | qʼ | kʼ | cʼ | t̠ʲʼ | ʈʼ | t̠ʼ | tʼ | t̪ʼ | p͆ʼ | p̪ʼ | p̼ʼ | pʼ |
| שורק מסודק |  |  |  |  | ɕʼ | ʂʼ | ʃʼ | sʼ | s̪ʼ |  |  |  |  |
| חוכך מסודק (צידי) | ħʼ | χʼ | xʼ | çʼ |  |  |  | θ̱ʼ | θʼ | f͆ʼ | fʼ | ɸ̼ʼ | ɸʼ |
| חוכך מסודק (צידי) |  |  | ʟ̝̊ʼ | ʎ̝̊ʼ |  | ɬ̢ʼ |  | ɬʼ | ɬ̪ʼ |  |  |  |  |
| שורק מחוכך מסודק |  |  |  |  | ʨʼ | ʈʂʼ | ʧʼ | ʦʼ | ʼʦ̪ |  |  |  |  |
| מחוכך מסודק (צידי) | Qħʼ | qχʼ | kxʼ | cçʼ |  |  |  | tθ̱ʼ | t̪θʼ | p͆f͆ʼ | p̪fʼ | p̼ɸ̼ʼ | pɸʼ |
| מחוכך מסודק (צידי) |  |  | kʟ̝̊ʼ | cʎ̝̊ʼ |  | ʈɬ̢ʼ |  | tɬʼ | t̪ɬ̪ʼ |  |  |  |  |
עיצורים מסודקים > סותמים מסודקים

עיצור ענבלי, מסודק [qʼ]
עיצור וילוני, מסודק [ kʼ]
עיצור חכי, מסודק [cʼ]
עיצור כפוף, מסודק [ʈʼ]
עיצור מכתשי, מסודק [tʼ]
עיצור שיני, מסודק t̪ʼ
עיצור דו-שפתי, מסודק [pʼ]
עיצורים מסודקים > שורקים מסודקים

עיצור מכתשי-חכי, חוכך שורק, מסודק [ɕʼ]
עיצור כפוף, חוכך שורק, מסודק [ʂʼ]
עיצור בתר-מכתשי שורק, חוכך, מסודק [ʃʼ]
עיצור מכתשי, חוכך שורק, מסודק [sʼ]
עיצור שיני, חוכך שורק, מסודק [s̪ʼ]
עיצורים מסודקים > חוככים מסודקים

עיצור לועי, חוכך, מסודק [ħʼ]
עיצור ענבלי, חוכך, מסודק [χʼ]
עיצור וילוני, חוכך, מסודק [xʼ]
עיצור חכי, חוכך, מסודק [çʼ]
עיצור מכתשי, חוכך, מסודק [θ̱ʼ]
עיצור שיני, חוכך, מסודק [θʼ]
עיצור שפתי-שיני, חוכך, מסודק [fʼ]
עיצור דו-שפתי, חוכך, מסודק [ɸʼ]
עיצורים מסודקים > חוככים מסודקים > חוככים צידיים מסודקים

עיצור וילוני, חוכך צידי, מסודק [ʟ̝̊ʼ]
עיצור חכי, חוכך צידי, מסודק [ʎ̝̥ʼ]
עיצור כפוף, חוכך צידי, מסודק [ɬ̢ʼ]
עיצור מכתשי, חוכך צידי, מסודק [ɬʼ]
עיצור שיני, חוכך צידי, מסודק [ɬ̪ʼ]
עיצורים מסודקים > שורקים מחוככים מסודקים

עיצור מכתשי-חכי, מחוכך שורק, מסודק [ʨʼ]
עיצור כפוף, מחוכך שורק, מסודק [ʈʂʼ]
עיצור בתר-מכתשי, מחוכך שורק, מסודק [ʧʼ]
עיצור מכתשי, מחוכך שורק, מסודק [ʦʼ]
עיצור מכתשי, מחוכך שורק, מסודק [ʼʦ̪]
עיצורים מסודקים > מחוככים מסודקים

עיצור ענבלי, מחוכך, מסודק [qχʼ]
עיצור וילוני, מחוכך, מסודק [kxʼ]
עיצור חכי, מחוכך, מסודק [cçʼ]
עיצור מכתשי, מחוכך, מסודק [tθ̱ʼ]
עיצור שיני, מחוכך, מסודק [t̪θʼ]
עיצורים מסודקים > מחוככים מסודקים > מחוככים צידיים מסודקים

עיצור וילוני, מחוכך צידי, מסודק [kʟ̝̊ʼ]
עיצור חכי, מחוכך צידי, מסודק [cʎ̝̥ʼ]
עיצור מכתשי, מחוכך צידי, מסודק [tɬʼ]
ראו גם

עיצורים נחציים
| צלילי שפות העולם> עיצורים.בסיסי החיתוך | צלילי שפות העולם> עיצורים.אופני החיתוך |
| --- | --- |
דו-שפתיים - שפתיים-שיניים - שיניים-שפתיים - לשוניים-שפתיים   שיניים - מכתשיים - בתר-מכתשיים - מכתשיים-חיכיים - כפופים   חיכיים - וילוניים - ענבליים - סדקיים - כיסוי-גרוניים - לועיים  בסיס חיתוך משני: מלועלעים - מוולנים - מחונככים - משופתתים: ריאתיים: אפיים - סותמים - חוככים - מקורבים   מקישים - רוטטים - צידיים - מחוככים  לא ריאתיים: מסודקים - מפונמים - מצוצים
תנועות
מיקום התנועות: גובה התנועות
אחוריות - כמעט-אחוריות - מרכזיות - כמעט-קדמיות - קדמיות: סגורות - כמעט-סגורות - חצי-סגורות - אמצעיות  חצי-פתוחות - כמעט-פתוחות - פתוחות
ראו גם: אלפבית פונטי בינלאומי – פורמנט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4730085-1
עלי בריקדות

עלי בריקדות הוא שיר של איש בית"ר ולוחם האצ"ל מיכאל אשבל, אותו כתב בהתבססות על תרגום ועיבוד השיר היידי פּאַרטיזאַנער ליבע (אהבת פרטיזן) של יוסל קוטלר. השיר מתאר זוג אוהבים הנלחמים שניהם למען החרות הלאומית והקמת מדינה עברית על מלוא ארץ ישראל השלמה, כשהדובר פונה לאהובתו בדברי פרידה ערב היציאה למלחמה ומעודד אותה לצאת עימו להילחם, ומבקש ממנה להמשיך את חייה במאבק גם אם ימות במהלכו.
סיפורו של השיר

העיבוד והגרסה העברית לשיר נעשתה על ידי אשבל בהקדשה לחברתו מהאצ"ל שרה לבני, אשר שירו של קוטלר נגע לליבה, ולאחר שבאחד ממפגשי האצ"ל שר אותו לבקשתה - אמרה לו כי עליו לתרגמו לעברית. הוא הציג אותה בתור האהובה המדוברת בשיר - בפותחו אותו ב"הַיּוֹם שָׂרָה הַקְּטַנָּה נִפָּרֵד בְּצֵאתִי לַמִּלְחָמָה" - ככינויה של לבני (אז רוזנברג) בין חבריה לשורות האצ"ל. ובכך בעצם העמיד את עצמם בתפקיד זוג האוהבים של השיר, כאשר הוא הפונה אליה, מדרבן אותה ומבקש ממנה.
הוא כתב את השיר בה'תש"ו (1946) בעודו שוהה בתא הנידונים למוות בכלא עכו - לשם הובא לאחר שנגזר דינו לתלייה בידי בית המשפט הבריטי על חלקו במחתרת. בעקבות חטיפת קצינים בריטיים כבני ערובה בידי האצ"ל לא בוצע גזר הדין, אך הוא נפל זמן לא רב לאחר מכן - בפריצה לכלא עכו. לאחר מותו קיימה שרה את צוואתו בשיר ו"בחרה לה שני מאנשי גונדתו" (-פלוגתו) בנישואיה לאיתן לבני - איש המחתרת גם הוא.
השיר הוברח בדרך עלומה מהכלא אל חבריו של מיכאל למחתרת, ופשט ברחביה ובקני בית"ר כאש בשדה קוצים, הוא היה למעין המנון הלוחמים בסוף ימי המנדט ובתקופת מלחמת השחרור וסמל לנכונות להקרבה במלחמה לשחרור העם והמולדת. מפקד האצ"ל, מנחם בגין, כתב על השיר:
השיר התפרסם במהירות והיה ללהיט, הוא הושר בימי מלחמת העצמאות אף בפיהם של חיילי צה"ל אחרים, מהם גם אנשי ארגון ההגנה שהיו עד אז בריב עם האצ"ל. שם השיר נעשה גם לשמו של יומן הכלא של אשבל שיצא כספר, וכן לשמו של ספר שירת המחתרת "עלי בריקדות - משירי העוז והמרי". ספרו של יהודה לפידות על לוחמות האצ"ל נקרא "היום שרה הקטנה" כמילותיו הראשונות של השיר.
השיר > תוכן השיר

בתוכן השיר פונה הכותב אל אהובתו ומעודד אותה להחזיק במאבק למען הקמת המדינה ולשמור על אהבתם - "חַבְּקִינִי קְחִי מִקְלָע וְאִתִּי לַשּׁוּרָה!", על אף הפרידה הכרוכה שביציאה למלחמה - אשר בה נפתח השיר, בהכרזה הדרמטית "הַיּוֹם שָׂרָה הַקְּטַנָּה נִפָּרֵד בְּצֵאתִי לַמִּלְחָמָה אֶת הַמְּדִינָה לְכוֹנֵן מִשְּׁתֵי גְּדוֹת הַיַּרְדֵּן" והעובדה כי פגישותיהם לא תהיינה פגישות רגילות ומהנות של זוג אוהבים, אלא שהיה יחדיו בשדה הקרב - "עֲלֵי בָּרִיקָדוֹת נִפָּגֵשׁ", תוך מילוי תפקידם הלוחמתי והתרכזות בו ובאידיאל בשמו הם באים - השגת חרות לאומית: עֲלֵי בָּרִיקָדוֹת חֵרוּת נִשָּׂא בְּדָם וָאֵשׁ, רוֹבֶה אֶל רוֹבֶה קָנֶה יַצְדִיעַ, כַּדּוּר אֶל כַּדּוּר יָרִיעַ".
בחלקו השני של השיר מפנה הכותב את תשומת הלב לאפשרות שייפול במלחמה - "וְאִם בִּתְלִיָּה אֶמְסֹר אֶת חַיַּי לָאֻמָּה", ובהתחשב באפשרות זו הוא מבקש מאהובתו - שלא תשקע ביגונה, אלא תמשיך בחייה ובמאבק תוך נישואין לחבר אחר במחתרת - השותף גם הוא לרעיונות והאידיאות המשותפים שלהם אשר למענם נפל - "בַּחֲרִי לָךְ שֵׁנִי מֵאַנְשֵׁי גֻּנְדָּתִי". משמעותית דוגמת המוות בה בחר - תלייה, בשונה מבשיר היידישאי המתאר מוות בקרב עצמו. זהו מאפיין נוסף בשיר שנכתב כשיר של מאבק המחתרת בבריטים, שנהגו לתלות את חבריה. ערך מוסף יש לדוגמה זאת בהתחשב בכך שהשיר אכן נכתב בידי אשבל בעודו בתא הנידונים למוות - ממתין לביצוע גזר דינו - מוות בתלייה.
השיר > ההתבססות על השיר היידשאי

השיר מבוסס על השיר היידשאי "פּאַרטיזאַנער ליבע" - אהבת הפרטיזן (מכונה גם "אויף דער קאנאנע" - על התותח), אשר נכתב על ידי יוסל קוטלר, כפניה ל"ליבע מאַריאָן" - מרים האהובה, ומתייחס למאבק הקומוניסטי. השיר העברי כולל מוטיבים משלו - מודגשת בו השאיפה לחרות הלאומית, חזון המדינה היהודית בארץ ישראל השלמה משתי גדות הירדן וראיית המוות במלחמה כ"מסירת החיים לאומה".
מנגד, לא בולט בו הרצון לשמור על האהבה בעיצומה של המלחמה, וקשירתה של האהבה האישית עם האהבה של האידיאל, כמו בפּאַרטיזאַנער ליבע המכריז "אהבת לב אל לב גם תחת אש צולבה תהבהב, אהבה של עצמה, של עצמה אדומה" ברומזו לצבע האדום המזוהה עם הקומוניזם.
הלחנה וביצוע

לחן השיר הוא הלחן של השיר המקורי ביידיש, שהלחין אליהו טייטלבוים. מלבד כמארש פנימי בתוך האצ"ל וראשית ימי צה"ל, השיר בוצע לראשונה בידי "זמרת המחתרות" שולמית לבנת.
הערות שוליים

↑  לבני שרה באתר אנציקלופדיה יהודית דעת
↑  שרה לבני באתר בית הכנסת אחדות ישראל על שם עולי הגרדום
↑  אורי הייטנר, פינתי השבועית ברדיו: עלי בריקדות, באתר הבלוג של אורי הייטנר, ‏28 ביוני 2021
↑  "עלי בריקדות", יומן הכלא של מיכאל אשבל, הוצאת "הדר", עמ' 155
↑  עלי הריקדות באתר זמרשת
↑  עלי בריקדות - יומן הכלא של מיכאל אשבל באתר סימניה
↑  עלי בריקדות - משירי העוז והמרי
עלי בריקדות - משירי העוז והמרי באתר מכון ז'בוטינסקי בישראל, תרבות לאומית - מורשת ציונית
↑  יהודה לפידות, ‏היום שרה הקטנה, מכון זבוטינסקי, 2003, באתר "דעת"
פורום המכללות הטכנולוגיות

פורום המכללות הטכנולוגיות מייצג 23 מכללות טכנולוגיות בישראל. המכללות החברות בפורום מפוקחות ומתוקצבות על ידי המכון הממשלתי להכשרה טכנולוגית (מה"ט) שבמשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים. במכללות לומדים כ־26,000 סטודנטיות וסטודנטים רובם הגדול לתואר הנדסאי. חלק מהמכללות הטכנולוגיות סמוכות אקדמיה, חלקן עצמאיות וחלקן מכללות המנוהלות על ידי רשתות חינוך בפריסה ארצית. במסגרת הפורום פועלות המכללות הטכנולוגיות לגיבוש מדיניות משותפת במגוון נושאים העומדים על סדר יומם של המכללות הטכנולוגיות ובכלל זה: ייצוג המכללות אל מול מה"ט ואגף התקציבים, בין פעולות הפורום נמנות פעולות של מעקב אחר ביצוע החלטות, כתיבת ניירות עמדה, ייצוג אל מול גורמי הכנסת והממשלה, קיום ימי חשיפה עם גורמים במגזר השלישי ועוד.
הפורום הוקם בשנת 2011 ומורכב מהנהלה מורחבת בה חברים מנהלי מכללות טכנולוגיות . יו"ר הפורום היא ד"ר יוכבד פנחסי אדיב (מנהלת הנדסאים באריאל -המכללה הטכנולוגית). מנהל הפורום הוא יעקב דור (מנכ"ל המכללה הטכנולוגית באר שבע).
בשנת 2013 במסגרת המאבק הראשון של פורום המכללות הטכנולוגיות נחתם סיכום תקציבי ומבני על מתווה רב שנתי לתחום ההשכלה הטכנולוגית אשר הגדיל את התקציב ואפשר למנוע את הקריסה הכלכלית הצפויה של רוב המכללות.
המכללות החברות בפורום המכללות הטכנולוגיות

המכללה להנדסאים סכנין
המכללה הטכנולוגית תל חי
רשת המכללה למנהל (5 מכללות טכנולוגיות)
המכללה הטכנולוגית כנרת
בית הספר להנדסאים המכללה האזורית אשקלון
המרכז הטכנולוגי להנדסאים ספיר
הקריה להנדסה וטכנולוגיה
הנדסאים באריאל
המכללה הטכנולוגית רופין
בית הספר הארצי להנדסאים קריית הטכניון חיפה
רשת אורט (7 מכללות טכנולוגיות)
המכללה הטכנולוגית נצרת עילית - יזרעאל
המכללה הטכנולוגית באר שבע
ראו גם

ועד ראשי האוניברסיטאות
ועד ראשי המכללות האקדמיות הציבוריות
פיש (נהר בנמיביה)

| --- | --- |
קניון נהר פיש
קניון נהר פיש
 מידע כללי
 אורך:  650 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  23.4 מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  88,143 קמ"ר
 מוצא:  הרי נאוקלופט
 גובה מוצא הנהר:  1,400 מטרים
 יובלים:  Löwenfluss 
 שפך:  אורנג' 
 מדינות באגן הניקוז:  נמיביה
 
 אגן הניקוז של נהר פיש
 
פיש (באנגלית: Fish; באפריקאנס: Vis; בגרמנית: Fisch; מילולית: "דג") הוא נהר בדרום נמיביה. אורכו 650 ק"מ, והוא זורם מהרי נאוקלופט דרומה, ונשפך לנהר אורנג', המשמש כגבול בין נמיביה לבין דרום אפריקה, כ-100 ק"מ לפני שזה נשפך לאוקיינוס האטלנטי.
כ-150 ק"מ לאחר מוצאו, נעצר הנהר בסכר הרדאפ, שאוגר את מימיו. ב-500 הק"מ הנותרים הוא ניזון מנחלים משניים, אך הוא דל במים, ובעונת החורף היבשה, הוא לעיתים יבש לחלוטין. בחלקו הדרומי של הנהר נמצא קניון נהר פיש, הקניון הגדול באפריקה, שאורכו 150 ק"מ ועומקו מגיע בשיאו ל-550 מטרים.
פוארטו ריקו (משחק)

| --- | --- |
תמונת מצב של משחק על ידי 4 שחקנים
תמונת מצב של משחק על ידי 4 שחקנים
 כללי
 תאריך הוצאה:  2002 
 סוגה:  German-style board game 
 מספר שחקנים:  2–5
 פיתוח:  Andreas Seyfarth
 הוצאה לאור:  ארצות הברית Rio Grande Games גרמניהAlea
 ארץ מקור:  גרמניה 
 גילאים:  מעל 12
 זמן למידת המשחק:  5–10 דקות
 זמן המשחק:  שעה–שעתיים
 מיומנות:  אסטרטגיה וניהול כלכלי
 
פוארטו ריקו (מאנגלית: Puerto Rico) הוא משחק קופסה גרמני שתוכנן על ידי Andreas Seyfarth ופורסם על ידי חברת Alea וחברת Rio Grande Games בגרמניה. המשחק מצריך מיומנויות אסטרטגיות גבוהות ומתאפיין בכך שאלמנט המזל הקיים בו זניח ביותר.
תכולה

1 מפת ניהול – להנחת הבניינים והכסף
5 לוחות משחק
1 קלף מושל
8 קלפי דמויות:  מתיישב, בנאי, ראש עיר, מפקח, סוחר, רב חובל, 2 כורי זהב.
49 בניינים: 5 בתים גדולים סגולים (2 אזורים), 2 כפול 12 בתים סגולים קטנים (אזור אחד), 20 בתי ייצור צבעוניים
54 מטבעות (הנקראים דובלונים)
58 קלפי האי: 8 מחצבות, 50 מטעים: 12 אינדיגו, 11 סוכר, 10 תירס, 9 טבק, 8 קפה
1 אוניית מתיישבים
100 אבני מתיישבים
1 בית מסחר
50 אבני מוצרים: 11 סוכר, 11 אינדיגו, 10 תירס, 9 טבק, 9 קפה
5 אוניית הספקה
50 מטבעות ניצחון
מהלך המשחק

לכל שחקן יש "לוח אי" הגלוי בפני שאר השחקנים (העיר של השחקן) והוא מחולק לאזור של מפעלים, מטעים ומוצרים ממקורות שונים. את היבול שהשחקן מרוויח ניתן להמיר לנקודות ניצחון או לכסף.
את הכסף ניתן להשקיע בבניית בניינים אשר יגרמו לשחקן להרוויח יותר תוצרת יבול או להרוויח עוד אפשרויות.
הבניינים והמטעים אינם בשימוש ללא מתיישבים.
המשחק נמשך מספר סיבובים כאשר כל תור בסיבוב על משתתף "המושל" לבחור אחד משבעת התפקידים ולקבוע את התפקיד אותו ישחקו כל המשתתפים.
 תפקיד המושל עובר כל תור בין השחקנים לפי הסדר וסיבוב שלם עובר כאשר כולם היו מושלים.
מהלך המשחק > סיום המשחק

למשחק יש מספר דרכים להסתיים ואין מביניהן דומיננטית.
המשחק נגמר באחד מן המקרים הבאים:
כאשר בסבב ראש העיר, נגמרו המתיישבים.
כאשר בסבב רב חובל, נקודות הניצחון נגמרו.
כאשר בסבב הבנאי, שחקן מילא את כל 12 האזורים של בניית המפעלים בעיר שלו.
בסיום המשחק יש לחשב את סכום כל:
מטבעות הניצחון שעומדים לרשות כל משתתף.(מטבע ניצחון = נקודת ניצחון)
נקודות הניצחון של הבניינים שברשותו (בכל בניין רשום את מס' נקודות הניצחון שהוא מעניק).
נקודות הניצחון של הבניין עם מספר הנקודות הניצחון הגדול ביותר שנמצא ברשות המשתתף.
המשתתף עם המספר הרב ביותר של נקודות הניצחון הוא המנצח. במידה וקיים שוויון, אז המנצח הוא המשתתף עם מספר היותר גדול של מטבעות וסחורות.
חוקים

כל סיבוב, כל משתתף חייב לבחור תפקיד מבין התפקידים המוצעים שעדיין לא נבחרו.
כל השחקנים מבצעים את הפעולה של התפקיד הנבחר אך השחקן שבחר בתפקיד, מבצע את המשימה ראשון ומקבל בנוסף "בונוס".
בונוסים לבוחרים בתפקידים:
"המתיישב" –     מקבל את האפשרות לקנות מחצבה.
"הבנאי" –        משלם דובלון אחד פחות על בניין.
"בעל המלאכה" –       מקבל מוצר נוסף.
"ראש העיר" –    מקבל "מתיישב" נוסף.
"הסוחר" –       מקבל מטבע נוסף על מכירת המוצר.
"רב החובל" –     מקבל מטבע ניצחון נוסף.
| תפקיד | פעולה | הערות |
| --- | --- | --- |
| מתיישב | כל משתתף, יכול לבחור מטע ממקור מסוים. | סדר בחירת המטעים מתבצע על פי סדר ישיבת המשתתפים. |
| בנאי | כל שחקן רשאי לבנות מפעלים בעזרת דובלונים. |  |
| ראש עיר | השחקן מקבל מתיישבים לשים למפעלים, למטעים ולמחצבה. | לשחקן אפשרות להעביר מתיישבים שנמצאים על גבי הלוח ממקום למקום. |
| בעל המלאכה | כאשר גם המפעל וגם המטע של אותו מקור מאויש השחקן מקבל מוצר מהמקור |  |
| סוחר | כל שחקן רשאי למכור את יחידה אחת של סחורה בתמורה לדובלונים. | לא ניתן למכור סחורה מאותו סוג אשר כבר נמכר על ידי משתתף אחר. |
| רב חובל | השחקנים מחויבים להעמיס על הספינות מוצרים על מנת לקבל "נקודות ניצחון". ההעמסה מתבצעת לפי הסדר עד שמגיעים למצב בו כל המשתתפים אינם יכולים להעמיס מוצרים על הספינה. |  |
| כורה זהב | אין פעולה – דובלון אחד בונוס. | התפקיד לא בשימוש כאשר ישנם רק שלושה שחקנים, ושניים בשימוש כאשר ישנם חמישה שחקנים |
על כל תפקיד שאינו נבחר מבין התפקידים מונח דובלון. בסבב הבחירות הבא, אם יבחר השחקן בתפקיד אשר הונחו דובלונים עליו, יקבל את התפקיד עם הדובלונים שעליו. דבר זה מוסיף שיקול נוסף בבחירת התפקידים.
פירוטיט

| --- | --- |
פירוטיט מטרפצ'ה (Trepča) בקוסובו. גודל הדגימה 4.8‏ x‏ 4.1‏ x‏ 3.4 ס"מ
פירוטיט מטרפצ'ה (Trepča) בקוסובו. גודל הדגימה 4.8‏ x‏ 4.1‏ x‏ 3.4 ס"מ
 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  סולפיד הברזל – Fe1-xS (ערכי x בין 0.17 ל-0)
 מערך קריסטלוגרפי:  מונוקליני עד הקסגונלי
 צורת הגביש:  לוחי או פריזמתי במנסרות משושות עד 40 ס"מ; בצורת שושנה או כמקבץ חסר צורה או גרגרי.
 צבע:  חום ארד, חום ברונזה או חום כהה. מתכהה במהירות בחשיפה לאור
 ברק:  מתכתי
 שקיפות:  אטום
 פצילות:  היפרדות על {0001}
 שבירה:  בלתי שווה עד תת-קונכייתית
 קשיות:  4.5-3.5 בסולם מוס
 משקל סגולי:  4.58 – 4.65
 שרטוט:  אפור כהה עד שחור
 מידע נוסף:  מתמוסס בחומצת מלח, בעל מגנטיות חלשה המתחזקת מאוד בחימום ועם הפחתה בכמות הברזל, גבישים תאומים על {1012}
 מינרלים נלווים:  קוורץ, פנטלנדיט, מגנטיט, דולומיט, אנקריט מרכזיט, כלקופיריט, פיריט וסולפידים אחרים.
פירוטיט – מינרל סולפידי המכיל ברזל שעל שמו קבוצת המינרלים "קבוצת הפירוטיט".
תכונות > הרכב כימי וקריסטלוגרפיה

נוסחת ההרכב הכימי של הפירוטיט היא Fe1-xS כשערכי x יכולים לנוע בין 0.17 ל-0, כאשר הנוסחה הממוצעת (המאושרת על ידי ה־IMA) היא Fe7S8. כאשר ערכו של x הוא אפס, כלומר כשנוסחת ההרכב היא FeS, הוא קרוי טרויליט.
בין הפירוטיט לטרויליט מתקיימת תמיסה מוצקה. מבנה הטרויליט דומה למבנה הNiAs, כאשר אטומי הגופרית ארוזים במערך הקסגונלי צפוף ואטומי הברזל ממלאים את כל האתרים האוקטהדרליים. בטמפרטורות גבוהות יכול מבנה התא של הטרויליט (FeS) להתקיים גם כאשר אטומי הברזל יוצאים מהאתרים האוקטהדרליים תוך יצירת אתרים ריקים (vacancies). נוסחת המבנה של התמיסה המוצקה נעה בין FeS (טרויליט) ל-Fe0.875S או Fe7S8 (פירוטיט). הקטיונים (הברזל) מסודרים בשכבות לסירוגין עם שכבות של אטומי הגופרית (המסודרים כאמור באריזה הקסגונלית צפופה) לאורך ציר c. האתר הריק נוצר בכל שכבה שנייה, כך שסדר השכבות הוא שכבה מלאה וחסרה לסירוגין.
פירוטיט הוא מינרל יוצא דופן מכיוון שהוא מופיע בשני מערכים קריסטלוגרפיים. כאשר הפירוטיט עשיר בברזל, ונוסחתו קרובה ל-FeS מבנה הגביש הוא הקסגונלי. אבל כאשר תכולת הברזל יורדת המבנה הוא מונוקליני. שתי הסימטריות מופיעות יחד באותה דגימה.
כאמור, הפירוטיט מתגבש במערכת המונוקלינית, חבורת סימטריות נקודתית "מונוקלינית רגילה"  2/m\  וחבורת סימטריות מרחבית C2/a ,או במערכת ההקסגונלית, חבורת סימטריות נקודתית "דיהקסגונלית דיפירמידלית"  6/m\ 2/m\ 2/m, וחבורת סימטריות מרחבית P63/mmc. הפרמטרים של תא היחידה משתנים בהתאם לפולימורפים השונים של הפירוטיט:
פירוטיט-4M‏ (Fe7S8) – מונוקליני. הפרמטרים של תא היחידה הם Å‏a=11.9‏, b=6.87Å ‏, c=22.8Å‏, וזווית °β=90.5
פירוטיט-6M‏ (Fe11S12) – מונוקליני. הפרמטרים של תא היחידה הם Å‏a=6.9‏, b=11.95Å ‏, c=34.52Å‏, וזווית °β=90
פירוטיט-5H‏ (Fe9S10) – הקסגונלי. הפרמטרים של תא היחידה הם Å‏a=6.89‏ ו-c=28.67Å‏.
פירוטיט-7H‏ (Fe9S10) – הקסגונלי. הפרמטרים של תא היחידה הם Å‏a=6.89‏ ו-c=40.15Å‏.
פירוטיט-11H‏ (Fe10S11) – הקסגונלי. הפרמטרים של תא היחידה הם Å‏a=6.90‏ ו-c=63.22Å‏.
תכונות > הרכב כימי וקריסטלוגרפיה > קבוצת הפירוטיט

קבוצת הפירוטיט היא קבוצה של מינרלים בעלי מבנה ותכונות דומות הכוללת את המינרלים:
פירוטיט – Fe1-xS
טרויליט – FeS
סמייתיט – Fe,Ni)9S11) או Fe,Ni)13S16)
תכונות > תכונות פיזיקליות

הפירוטיט מופיע בדרך כלל כגבישים לוחיים או פריזמתיים במנסרות משושות עד 40 ס"מ; בצורת שושנה או כמקבצים גרגיריים או חסרי צורה. הקשיות של המינרל בינונית, 4.5-3.5 בסולם מוס, ומשקלו הסגולי הממוצע 4.69 גרם לסמ"ק. הפירוטיט מתמוסס בחומצת מלח, וגם בחומצה חנקתית, והוא בעל מגנטיות חלשה המתחזקת מאוד בחימום ועם הפחתה בתכולת הברזל במינרל. עוצמת המגנטיות המקסימלית מגיעה ל-0.12 טסלה. עם זאת, בחימום מעל 320°C מאבד הפירוטיט את המגנטיות שלו, אבל גם מתחיל להתפרק למגנטיט. תופעת גבישים תאומים קיימת על {1012}.