stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארמן לוי (מהפכן)
קורות חייו > מזכיר של מיצ'קייביץ'. העניין הפולני והעניין היהודי

לוי התרחק בהמשך מהפעילות הסוציאליסטית וקיבל בברכה את מדיניות החוץ של נפוליאון השלישי, במיוחד כלפי הרומנים והאיטלקים, בשם "עקרון הלאומים" (principe des nationalités) והגן על קו "הדמוקרטיה האימפריאליסטית". הוא נמצא באותה תקופה, בדומה ליון ברטיאנו הרומני, בקשר עם הנסיך נפוליאון-ז'רום בונפרטה והיה משוכנע ש"רק ברית לויאלית ואיתנה בין נפוליאון לדמוקרטיה עשויה למנוע אסון" לצרפת. מלחמת קרים בין צרפת, בריטניה והאימפריה העות'מאנית מחד לרוסיה מאידך, עוררה תקוות בקרב חלק מעמי מזרח אירופה, בעיקר הפולנים. ב-1853 פרסם לוי את מסתו "רוסיה על הדנובה" שבה קרא ברגשנות לעזרת צרפת על מנת להציל את רומניה מהכיבוש הרוסי.
ב-1853 היה לוי למזכירו של מיצקייביץ'. ככל הנראה ב-11 בספטמבר 1855 הפליג יחד עם המשורר לטורקיה והתגייס איתו בלגיון הפולני שהתארגן בטורקיה תחת חסותו של הגולה הפולני ולדיסלב צ'ייקובסקי שהתאסלם תחת השם סדיק פאשה. תמך ברעיונו של מיצקייביץ' לשתף יהודים פולנים בלגיון. באחד ממכתביו לז'ול מישלה ציין את התלהבותו ממגעיו עם הפולנים והיהודים הפולנים ששהו בבורגס במסגרת לגיון פולני כנראה בהשפעת מיצקייביץ' חיזק לוי את הזדהותו כיהודי ואת משיכתו לרעיון המימוש הקרוב של "שיבת ציון". בביקורם בבית כנסת באיזמיר אמר לוי לרב מקומי שצופה סימנים להתקרבות השיבה לירושלים: נפילה בקרוב של שלטון האפיפיור, גסיסתה של האימפריה העות'מאנית וחורבנה של רוסיה. מיצקייביץ' שהתעניין ביהדות ובהיסטוריה היהודית גם בהשפעת המיסטיקן טוביאנסקי, הודה ללוי שהוא לא רצה את עזיבתם של היהודים את פולין, כי כמו הברית בין הפולנים לליטאים, גם הברית עם היהודים ועם לאומים ודתות אחרים עשויה לתרום לגדולת פולין ולשגשוגה החומרי והרוחני.
אחרי מותו של מיצקייביץ' מכולרה באיסטנבול ב-26 בנובמבר 1855 הביא לוי לצרפת את גופתו של המשורר ולימים בשנת 1890 נאם נאום פרידה בתחנת הרכבת פריז-מזרח של פריז ממנה הובלו שאריותיו אל פולין. לוי היה יחד עם מישלה שותף להחלטות בקשר למשמורת על ילדי הפולני הדגול. בהשפעת רעיונותיו של מיצ'קייביץ' עלתה התעניינותו של לוי בגורל היהודים במזרח אירופה, כשהוא עודד את מאמציהם לאמנציפציה ושיתף פעולה עם כל ישראל חברים. בפני אנטישמים לא היסס להצהיר על עצמו כיהודי.
קורות חייו > המשך פעילותו למען זכויות העמים והפועלים

ב-1857 הציג ארמן לוי כרפובליקן את מועמדותו בבחירות בנפות סמור ושאטיון-סור-סן, אבל נכשל.
החל מ-1858 הצטרף לבונים החופשיים והיה חבר באינטרנציונל הראשון
בשנת 1859 הקים בז'נבה יחד עם בנו של מיצקייביץ', ולדילסב, את העיתון בצרפתית L’Espérance ("התקווה") שדגל בשחרור העמים המדוכאים, ופתח בעיתון מדור מיוחד "טריבונת הפועלים". לוי ניסה לפשר בין הבונפרטיזם, בין רעיונות התחייה הלאומית שנתמכו על ידי הספונסורים של העיתון, ולרעיונות האינטרנציונל הראשון לגבי סוגיית הלאומים. תוך הצהרת נאמנות לשושלת בונפרטה, דרש יותר זכויות לפועלים, כמו למשל בעצומה מ-22 באפריל 1861.
ערב התערוכה הבינלאומית בלונדון ב-1862 ביקש לוי מהקיסר ומהנסיך נפוליאון-ז'רום לשלוח משלחת פועלים צרפתים לתערוכה.
בהמשך פרסם לוי כמה חוברות בעניין הפועלים שמצאו חן בעיני המנהל הקיסרי. ב-1862 סינגר לוי על פועלי הדפוס שנשפטו בגלל רצונם להתאגד. יחד עם פועלים תומכי האידאולוגיה הפרודוניסטית. בבחירות ב-1863 ערך לוי את מצע הבחירות של המועמד לואי לרואה, פועל דפוס במקצועו, במחוז הבחירות השביעי של פריז. מצע זה דרש חופש התאגדות והתכנסות, הזכות לשבות, הקמת קמרות קורפורטיביות המורכבות ממעבידים ועובדים.
ב-1864 מתח לוי בקורת על הצעת החוק של אמיל אוליבייה בנושא הזכות להתאגדות. לוי השתתף ב-1865 בהקמת הסניף הצרפתי של האיגוד הבינלאומי של הפועלים
ב-1864 התנתק מהנסיך נפוליאון-ז'רום. ב-1869 יחד עם שארל לונגה, בריון, ורדור ומילייר, השתתף לוי בעיתון La Tribune populaire (הטריבונה העממית) שהכריז עצמו "בטאון של הדמוקרטיה הרדיקלית והסוציאליסטית".
בו זמנית המשיך לוי לעקוב בעיניין רב את איחוד האיטלקים, ואת המאמצי הפולנים והרומנים להשיג עצמאות. הוא כתב בעיתון הבונפרטיסטי השמאלי L'Opinion nationale (הדעה הלאומית) וב-1858 פרסם את החוברת Empéreur Napoleon III et les Principeautés Unis (הקיסר נפוליאון השלישי והנסיכויות המאוחדות) בה תמך בעמדת צרפת לטובת איחוד הנסיכויות הרומניות.
ככל הנראה להזמנת משרד החוץ הצרפתי, בשנת 1861 פרסם לוי בעילום שם שתי חוברות, אחת בנושא איטליה: L'Empéreur, Rome et roi d'Italie (הקיסר, רומא ומלך איטליה) והשנייה - L'Empéreur Napoléon et le roi Guillaume (הקיסר נפוליאון והמלך וילהלם). ב-1863 תמך בהתקוממות הפולנית. הזדהותו עם הפולנים הייתה כה בולטת ששוטרים צרפתים חשדו שהוא עצמו פולני. באחד הדו"חות של המשטרה בפריז נכתב:"מדווחים שאחד בשם לוי, פולני, הוא מסוכן ביותר".
קורות חייו > המשך פעילותו למען זכויות העמים והפועלים > ברומניה

רבה הייתה אכבזתו של ארמן לוי מחלק מחבריו הרומנים שהכיר בצרפת אשר בהגעתם לעמדות כוח ברומניה העצמאית חלקם הפכו לאנטישמים ודגלו בהגבלת זכויות היהודים. בראשם בלט יון ברטיאנו שהיה לראש ממשלת רומניה. ב-1867 ליווה לוי את אדולף כרמייה לרומניה כדי להתערב לטובת היהודים הנרדפים.
אחרי שבביקור קודם ברומניה בשנים 1856-1857 השתתף לוי יחד עם ד"ר יוליוס ברש ואינטלקטואלים יהודים אחרים בהוצאה לאור של העיתון היהודי הדו-לשוני רומני-צרפתי Israelitul român (היהודי הרומני), בביקורו ברומניה ב-1867–1868 חידש לוי את עריכת העיתון הזה ותמך בדפיו את הדרישה להתאזרחות היהודים ולשוויון זכויות.
עם הזמן התחיל להתרחק מהמשטר הקיסרי. בביקורו האחרון ברומניה ב-1885 לאומן קיצוני רומני התנקש בחייו. ברטיאנו הורה על גירושו של ארמן לוי מרומניה יחד עם קבוצת אינטלקטואלים יהודים ולא יהודים, ביניהם משה גסטר, אליאס שוורצפלד, מרקו ברוצ'ינר ואלכסנדר צ'ינקו (זה האחרון בגלל תמיכתו בעניין הרומנים באוסטרו-הונגריה).
על אף גירושו המשיך לוי לתמוך בשאיפות לעצמאות ולקדמה של העם הרומני.
קורות חייו > המשך פעילותו למען זכויות העמים והפועלים > איטליה

תמיכתו בשחרורה ואיחודה של איטליה זיכתה אותו ביותר נחת. עוד משנות ה-40 יצר לוי קשרים עם לוחמי החופש האיטלקים כמו ג'וזפה גריבלדי, ג'וזפה מציני, קמילו קאבור, מאורו מאקי, אמדאו מלגארי, ומאוחר יותר עם הצעיר אטיליו בז'ה שהיה שותף לאהבתו לפולין.
כשנמלט לאיטליה אחרי דיכוי הקומונה הפריזאית, התקבל שם בחום על ידי חבריו שנמנו עם האליטה הפוליטית של המדינה החדשה. בהמשך נשאר לוי באיטליה למשך עשר שנים, שאולי היו המאושרות בחייו הסוערים.
ב-1873 ייצג ארמן לוי את כל ישראל ערבים באיטליה ויזם את בניית הפסל של ג'ורדנו ברונו בקמפו די פיורי ברומא.
קורות חייו > בקומונה הפריזאית

כששמע על פריצת המלחמה בין ארצו לפרוסיה שב לוי לפריז ביולי 1870. בעת פריצת המרד של הקומונה הפריזאית שוב חזר בו הלהט המהפכני. ב-3 בספטמבר 1870 עמד במרכז פריז בראש הפגנה נגד הקיסרות וב - 4 בספטמבר נמנה עם הפולשים לאולם הגוף המחוקק.
השתתף בוועד הביטחון (Vigilance) של הרובע החמישי, ב"איגוד הרפובליקני של הרובע השישי" (מחלקה של האינטרנציונל), ב-5 בספטמבר 1870 הצטרף לוועד המרכזי הרפובליקני של עשרים הרבעים ופרסם את העיתון "Le Patriote" (בין 29-6 בספטמבר 1870 ובין 19–24 במרץ 1871), בטאון של האיגוד הרפובליקני של הרובע השישי.
השתתף באירועים ב-31 באוקטובר 1870 ונמנה עם 46 חותמי הכרזה האדומה - Affiche rouge מ-6 בינואר 1871, שפנתה בשם 20 רבעי פריז אל תושבי העיר. היא הסתיימה במילים: "מקום לעם! מקום לקומונה!".
בין 27 בדצמבר 1870 לינואר 1871 פרסם לוי את העיתון "La Lutte à outrance" (מאבק ללא פשרות), עיתון המועדון של בית הספר לרפואה (שבגיליון האחרון שלו הודיע כי חלק מהעיתון ימשיך לשמש את האיגוד הבינלאומי של פועלים)
בוועד המרכזי הרפובליקני של עשרים הרבעים הביע לוי עמדה נגד חסידי הדיקטטורה בסגנון יעקוביני.
בבחירות ב-26 במרץ 1871 לקומונה הפריזאית במחוז הבחירות ברובע השישי לא השיג ועד עשרים הרבעים והאיגוד הרפובליקני של הרובע השישי אלא 385 קולות מתוך 9499. עם זאת תמך לוי בקומונה הפריזאית והתקרב לחסידי בלנקי.
התרכז שוב בסוגיות הלאומיות של הרומנים והפולנים.
אחרי דיכוי הקומונה נמלט לוי לאיטליה, בה פקד את ג'וזפה מציני והשתתף בכנסים רבים למען הדמוקרטיה וחופש העמים.
שב לצרפת אחרי החנינה בשנת 1880. התקרב לכמה סיעות סוציאליסטיות קטנות.
ב-1881 הציג את מועמדותו במחוז הבחירות של סמור עם מצע דמוקרטי סוציאליסטי אבל הובס על ידי המועמד האופורטוניסטי.
ב-1889 נסוג מהמירוץ לטובת הרדיקלי ביזואר-בר.
ב-21 מרץ 1891 בשובו מכינוס של בונים חופשיים בקורבוואה על יד פריז, ארמן לוי איבד את ההכרה ברחוב ואושפז בפריז, בבית החולים בוז'ון. לא חזר להכרה ונפטר בבית החולים כעבור יומיים. סיבת המוות היה אירוע ריאתי חריף.
ב-26 במרץ 1891 הובא לקבורה בבית הקברות מונפרנאס בחלקה המיועדת ליהודים עניים שמומנה על ידי הקהילה היהודית. ללווייה הגיעו רבים, כולל נציגי הקהילות הפולנית, הרומנית והאיטלקית בפריז. בין אחרים נאמו נאומי הספד ולדיסלב מיצקייביץ', הרב אנטואן לוי ונציג הבונים החופשיים.
מורשתו

לדברי ז'אן גומון, לוי היה דמות אבירית של הדמוקרטיה של שנות ה-1848, של הרעיונות ההומניטריים והסוציאליסטים. היה אדם מאמין, דאיסט, ושנא את הכנסייה. היה "מלא הערצה לרוחה ולריעונותיה של המהפכה הגדולה, תקווה ואמונה בדת חדשה, זו של רפובליקת העם".
עם הזמן פעילותו למען פולין ורומניה נשכחה. רק ב-1933 צוינה תרומתו בתקשורת הרומנית על ידי חבר אקדמיה בשם סמוקינה שכתב מאמר על המהגרים.
. גם בפולין שמו נשכח לתקופה ארוכה. שמרנים פולנים שנאו אותו בגלל היותו מתנגד לכמורה ובונה חופשי ובעל שם משפחה יהודי, טענו נגדו טענות שוא שהתגייר, ושהשפעתו על מיצקייביץ הייתה מזיקה - שהיה אחראי, למשל, על השקפותיו ה"ביזריות" של המשורר הפולני בעיניין היהודים.
בנו של מיצקייביץ', ולדיסלב, שמר ללוי רגשות אסירות תודה, אבל העדיף לא להבליט את תרומתו. המונוגרפיה של יז'י בוריישה על ארמן לוי עשתה איתו צדק והייתה גם מחווה אמיצה בזמן תקופת הרדיפות האנטישמיות בפולין בשנת 1968.
פרסומיו

La Russie sur le Danube. Avec la protestation des Roumains contre l'invasion de leur patrie el la correspondance sur les Principautes Danubiennes entre Demetri Bratiano et Lord Dudley Stuart - 1853.
(רוסיה על הדנובה. עם מחאת הרומנים נגד הפלישה למולדתם וההתכתבות על הנסיכויות הרומניות בין דימיטריה ברטיאנו והלורד דאדלי סטוארט (בצרפתית)
L'Empéreur, Rome et roi d'Italie (הקיסר, רומא ומלך איטליה)
1858 - Napoleon III et les principautes roumaines (נפוליאון השלישי והנסיכויות הרומניות)
L'empereur Napoléon et le roi Guillaume 1861 (הקיסר נפוליאון והמלך וילהלם)
1883 - La Roumanie et la liberté du Danube (רומניה והחופש על הדנובה) מבוא למחאת רומניה.
לקריאה נוספת

Jerzy Boreisza - Sekretarz Adama Mickiewicza, Armand Lévy y jego czasy, 1827-1891 Warszawa 1969
(יז'י בוריישה - מזכירו של אדם מיצ'ייביץ', ארמן לוי ותקופתו 1827–1891)
42–45.Bucciantini Massimo, Campo dei Fiori:Storia di un monumento maledetto,Torino, 2015 pp
M.A Halevy - Ziarul "Israelitul Român" ב-Ticu Goldstein (ed) - De la Cilibi Moise la Paul Celan, Antologie Editura Hasefer, București 1996
Evreii din România în texte istoriografice (יהודי רומניה בטקסטים היסטוריוגרפיים) אנטולוגיה בהוצאת הספר - בוקרשט 2004.
Jean Gaumont, Un républicain révolutionnaire romantique : Armand Lévy 1827-1891 - ז'אן גומון, מהפכן רפובליקאי רומנטי: ארמן לוי 1827–1891.
Un republicain revolutionnaire romantique, Revue d'histoire economique et sociale, vol.19, Nr.4, 1931 pp. 395-467
Angela Jianu - A Circle of friends: Romanian revolutionaries and Political Exile 1840-1859 Brill, Leiden Boston 2011
1977 Scheps, Samuel. Armand Lévy: compagnon de Mickiewich, révolutionaire romantique
Zosa Szajkowski, “La fondazione dell’Alliance israélite universelle a Roma nel maggio 1873, Rassegna Mensile Israel 22 (1956): 27–33
הערות שוליים

↑  "אדם מיצקביץ' ולגיון יהודי", דבר, 8 בספטמבר 1932
1 2  Halevy עמ' 230
1 2 3 4 5  D.Beauvois
1 2 3 4 5 6 7  Gaumont 1931
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17  Le Maitron
1 2  "אדם מיצקייביץ' והלגיון היהודי" לפי מאמרו של בוי זלנסקי במגזין הפולני Wiadomości Literackie
↑  P.Korzec עמ' 780 ציטוט מ-J.Boreisza עמ' 152
1 2  P.Korzec עמ' 781 ציטוט מ-J.Boreisza עמ' 153
1 2 3 4 5 6  P.Korzec עמ' 782
1 2 3 4  P.Korzec עמ' 781
↑  רזבאן תאודורסקו - פשלה אינטלקטאלית ב-1885 - גירושו של משה גסטר - בContemporanul גיליון 11, 1 נובצבר 2021
1 2  לפי L'Epoque מ-29 במרץ 1891, בעיתון היהודי-רומני Egalitatea מ-10.4.1891
↑  P.Korzec עמ' 782-783
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007281774605171  PLWABN: 9810630645905606  BnF: cb12170994q (data)  GND: 133169936  ISNI: 0000 0001 1060 6012  LCCN: no89020933  NTA: 070668973  RERO: 02-A012337525  SUDOC: 164198482  VcBA: 495/206819  VIAF: 46801959   WorldCat (עם VIAF): 46801959
בית סאטון

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  היסטוריה
 על שם:  Thomas Sutton 
 כתובת:  2 & 4 Homerton High Street, Hackney E9 6JQ 
 מיקום:  האקני 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 בעלים:  קרן הנאמנות הלאומית למקומות בעלי עניין היסטורי או יופי טבעי 
 מייסדים:  Ralph Sadler 
 מפעיל:  קרן הנאמנות הלאומית למקומות בעלי עניין היסטורי או יופי טבעי 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1535
 תאריך פתיחה רשמי:  1535 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות טודור 
 קואורדינטות:  51°32′55″N 0°03′02″W﻿ / ﻿51.5485°N 0.0504308°W﻿ / 51.5485; -0.0504308
 אתר רשמי
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסבית סאטון(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסבית סאטון(למפת האקני רגילה) בית סאטון(למפת האקני מוגדלת) בית סאטון
 
בית סאטון (באנגלית: Sutton House) הוא בית אחוזה מתקופת שושלת טיודור הממוקם ברחוב הראשי של הומרטון שברובע האקני של העיר לונדון למבנה, המוגדר כמבנה לשימור, חשיבות היסטורית והוא משמש כמוזיאון. המוזיאון מנוהל על ידי הקרן הלאומית הבריטית.
היסטוריה

"ברייק פלייס" (באנגלית: Bryck Place), לימים, בית סאטון, נבנה בשנת 1535 על ידי סר ראלף סאדלייר, מזכיר המדינה של אנגליה בתקופת מלכותו של הנרי השמיני. זהו הישן במבני רובע האקני בפרט ומזרח לונדון בכלל העומד עד ימינו. המבנה בנוי בסגנון האופייני לתקופת בית טיודור - והוא עשוי לבנים אדומות. בתקופה הג'ורג'יאנית שונתה חזית המבנה, אולם חלקו האחורי נותר כפי שהיה בתקופת טיודור. במבנה שרדו חיפויי הקירות העשויים עץ אלון וכן האח האופייני לתקופה.
המבנה קרוי על שמו של תומאס סאטון, מייסד בית הספר צ'רטרהאוס, תושב האקני, אשר למעשה התגורר בבית המוך ולא במבנה זה. ביתו של סאטון נהרס בשנת 1806 על מנת לאפשר את הקמת סאטון פלייס - סדרת מבנים בסגנון ג'ורג'יאני.
בית סאטון נקנה על ידי הקרן הלאומית הבריטית בשנות ה-30 של המאה ה-20 בעקבות תרומה ייעודית. בתקופת מלחמת העולם השנייה שימש המבנה את כוחות כיבוי האש האזוריים, ותצפית על גגו נועדה לאתר שריפות שפרצו כתוצאה מהבליץ.
בשנות ה-60 הוחכר הבית לארגון ASTMS, ובסוף שנות ה-80 ננטש הבית, והתגוררו בו פולשים. לאחר פינוי הפולשים החלו תושבים מקומיים בשנת 1987 בפעולות למען איסוף כספים לשימור הבית. עבודות השיקום החלו בשנת 1991, הסתיימו בשנת 1993 ובשנת 1994 המבנה נפתח כמוזיאון לתיאור ההיסטוריה של הרובע בתקופת טיודור.
המוזיאון כולל גלריה וכן חנות מתנות, ומנהל תוכניות חינוכיות עם בתי ספר מקומיים.
המבנה משמש כאתר הסרטה של סרטי טלוויזיה היסטוריים המשחזרים את תקופת טיודור וכן בשנת 2006 שימש כאתר ההסרטה של סדרת הטלוויזיה המבוססת על ספרו של טרי פראצ'ט "Hogfather".
באריוגנזה

בַּארְיוֹגֵנֵזָה (באנגלית: Baryogenesis) או היווצרות הבאריונים היא תאוריה באסטרופיזיקה ובפיזיקת החלקיקים אשר מסבירה את תהליך ההיווצרות של הפרוטונים, הנייטרונים ובאריונים נוספים ברגעים הראשונים שלאחר המפץ הגדול. מקור השם הוא הלחם בסיסים של המונח באריון (משפחה של חלקיקים המרכיבים את רוב החומר הנראה ביקום), וגנזה – התרגום לסיומת הלועזית genesis לבראשית או "יצירה" באופן כללי. היווצרות הבאריונים התחילה מיד לאחר המפץ הגדול והסתיימה לאחר כשנייה אחת. אופן היווצרות הבאריונים היא אחת השאלות הפתוחות החשובות ביותר בפיזיקת חלקיקים.
מבוא

תורת הקוונטים אשר מתארת את ההתנהגות של החלקיקים הקטנים ביותר הידועים לנו מנבאת כי לכל סוג חלקיק בטבע קיים אנטי-חלקיק. כאשר חלקיק ואנטי-חלקיק נפגשים, הם עוברים תהליך של איון, שבסופו הם מושמדים והופכים לאנרגיה. עבור תהליך זה קיים תהליך הפוך בו אנרגיה יכולה להפוך לזוג של חלקיק ואנטי-חלקיק. בניסויים מבוקרים כגון אלו הנערכים במאיצי חלקיקים נמצאו אנטי-חלקיקים עבור כל החלקיקים המוכרים למדע, לדוגמה עבור האלקטרון נמצא אנטי-חלקיק הנקרא פוזיטרון. מתוך עובדה זו, ניתן לצפות שכאשר חלק מהאנרגיה שהשתחררה בעת המפץ הגדול הפכה לחומר, מספר החלקיקים שנוצרו היה שווה למספר האנטי-חלקיקים שנוצרו. בניגוד לציפייה זו, תצפיות מראות שהיקום שלנו מורכב כולו מחומר וכמעט ואינו מכיל אנטי-חומר. במילים אחרות היינו מצפים כי ביקום שלנו תהיה סימטריה בין מספר החלקיקים למספר האנטי-חלקיקים, אך תצפיות מראות שסימטריה זו אינה קיימת. אסימטריה זאת נקראת 'אסימטריה באריונית' וראשיתה ברגעים הראשונים של היקום המוקדם. על מנת להבין את הפער בין כמות החומר וכמות האנטי-חומר, תאוריית המפץ הגדול, אשר מתארת את רגעיו הראשונים של היקום, צריכה להכיל בתוכה הסבר להיווצרותה של אסימטריה זו.
ישנן שלוש אפשרויות עקריות:
האפשרות הראשונה היא שכחלק מתנאי ההתחלה של היקום הייתה כמות גדולה יותר של חומר מאנטי-חומר. אינטראקציה בין חומר לאנטי חומר גרמה לאיון של אנטי-חומר וכך נשאר ביקום רק חומר רגיל וכמעט ולא נשאר אנטי-חומר.
האפשרות השנייה היא שהיקום סימטרי בסקאלות גדולות. לפי סברה זו, היקום הנראה לנו הוא חלק קטן מהיקום כולו ואנו חיים בבועה קטנה המכילה חומר בלבד. על מנת להמחיש אפשרות זו ניתן לדמיין גרגרי חול שחורים המעורבבים בגרגרי חול לבנים. חיידק קטן החי על גרגר חול שחור יחשוב שהעולם סביבו כולו שחור ועל כן לא סימטרי. אדם המסתכל על אותה תערובת של גרגרי חול יראה תערובת סימטרית לחלוטין.
האפשרות השלישית היא שהיקום התחיל במצב סימטרי, בו כמות החומר שווה לכמות האנטי-חומר, אך שורה של תהליכים פיזיקליים גרמה לכך שתיווצר אסימטריה ושהיקום יתפתח ליקום המכיל כמות גדולה יותר של חומר מאנטי-חומר. אפשרות זאת, המתארת יקום שהתחיל סימטרי והתפתח ליקום אסימטרי, נקראת באריוגנזה.
על סמך ניסויים, מדידות וחישובים שנעשו בסוף המאה ה-20 ובתחילת המאה ה-21, האפשרות השלישית (באריוגנזה) נחשבת לסבירה ביותר בקרב הקהילה המדעית. על מנת לאפשר תהליך של באריוגנזה ביקום, ישנם שלושה תנאים הכרחיים החייבים להתקיים הידועים כשלושת תנאי סחרוב.
שלושת תנאי סחרוב לבאריוגנזה

בשנת 1967 פרסם הפיזיקאי אנדרי סחרוב מאמר בו תיאר שלושה תנאים הכרחיים על מנת שתהליך של באריוגנזה יוכל להתקיים ביקום:
אי שימור מספר באריוני – הפיזיקה המודרנית כוללת מספר רב של חוקי שימור כדוגמת חוק שימור האנרגיה, חוק שימור התנע וחוקי שימור נוספים. מרבית התהליכים הידועים כיום, וכל התהליכים אשר היו ידועים בזמנו של סחרוב, שימרו את מספר הבאריונים. אילו היה קיים חוק שימור שכזה, אז יקום שבזמן המפץ הגדול נוצר ללא באריונים היה נשאר ללא באריונים לנצח. תנאי סחרוב הראשון קובע שחוק שימור שכזה אינו יכול להתקיים.
שבירת סימטריית C ו-CP – תהליך שאינו משמר מספר באריוני אינו מספיק כדי לייצר אסימטריה באריונית. אם לכל תהליך ההופך חלקיקים שאינם באריונים לבאריון, קיים תהליך הופכי, בו אנטי-חלקיקים הופכים לאנטי-באריון, אזי מספר הבאריונים הממוצע יישמר. ישנם שני אופנים בהם לתהליך ייצור באריונים קיים תהליך הופכי לייצור אנטי-באריונים. תהליכים אלו לייצור אנטי-באריונים נקראים בשפה המקצועית תהליכים סימטריים לסימטריות C ו-CP, כאשר סימטריית C פירושה להפוך את כל המטענים החיובים לשליליים וההפך, וסימטריית CP הא שילוב של סימטריית C יחד עם שיקוף מערכת הצירים במראה. על מנת שתהליכים אלו לא יוכלו להתרחש חוקי הפיזיקה צריכים להיות לא סימטרים לסימטריות C ו-CP, ולכן תנאי סחרוב השני קובע כי הסימטריות C ו-CP אינן סימטריות של הטבע - במקרים מסוימים, הן נשברות ולא מתקיימות. שבירת סימטריית C התגלתה בניסויים בנייטרינו ושבירת סימטריית CP התגלתה בניסויים בחלקיקים הקרויים קאונים בשנת 1964 - גילוי שעליו ניתן פרס נובל.
אי שיווי משקל תרמודינמי – שיווי משקל תרמודינמי הוא מונח המתאר מערכת פיזיקלית מבודדת מהסביבה שאינה משנה את תכונותיה. עבור כל תהליך המתרחש במערכת הנמצאת בשיווי משקל תרמודינמי מתרחש תהליך זהה בקצבו אך הפוך בכיוונו. לדוגמה תהליך בו שני חלקיקים שאינם באריונים המתנגשים אחד בשני והופכים לבאריון. במערכת הנמצאת בשיווי משקל תרמודינמי, מספר הפעמים שתהליך זה מתרחש בפרק זמן מסוים זהה למספר הפעמים בהם באריון מתפרק לשני חלקיקים באותו פרק זמן. על מנת לאפשר תהליך בו באריונים נוצרים בקצב מהיר יותר מהקצב בו באריונים מתפרקים לחלקיקים אחרים, תנאי סחרוב השלישי קובע כי המערכת תהיה מחוץ לשיווי משקל תרמודינמי בזמן התרחשות תהליך הבאריוגנזה.
תצפיות ומדידות של אסימטריה באריונית

אישושים תצפיתיים ומדידות לאסימטריה באריונית מתקבלים מניסויים וחישובים שונים. על מנת למדוד אסימטריה באריונית עלינו להגדיר את פרמטר האסימטריה:
\eta _{B}\equiv {\frac {n_{B}-n_{\bar {B}}}{n_{\gamma }}}
כאשר  n_{B} הוא מספר הבאריונים,  n_{\bar {B}} הוא מספר האנטי-באריונים ו -  n_{\gamma } הוא מספר הפוטונים. ביקום סימטרי לחלוטין  \eta _{B}=0. ביקום אסימטרי הוא יהיה מספר כלשהו שונה מאפס.
ישנן שתי דרכים עיקריות למדידת  \eta _{B} אשר אינן תלויות זו בזו:
סינתזה גרעינית קדמונית היא השלב הבא בהתפתחות היקום לאחר היווצרות הבאריונים. שלב זה של ההיסטוריה של היקום מתחיל כשנייה אחת לאחר המפץ הגדול, כאשר טמפרטורת היקום יורדת אל מתחת למיליארד מעלות קלווין, ומסתיים כשלוש דקות לאחר מכן. בשלב זה מתרחשות ראקציות גרעיניות: נייטרונים ופרוטונים עוברים תהליך של היתוך גרעיני ויוצרים את היסודות הקלים המרכיבים את היקום המוקדם. היסודות שנוצרים בשלב זה הם דאוטריום (איזוטופ של מימן), הליום-4 והליום-3, וליתיום. בנוסף ליסודות שנוצרו, היסוד העיקרי שמרכיב את היקום הוא מימן, שהוא בעצם פרוטון בודד שלא עבר ראקציה גרעינית. חישובים מראים כי היחס בין מספר אטומי היסודות החדשים לבין מספר אטומי המימן תלוי בעיקר בפרמטר האסימטריה  \eta _{B}. מתוך תצפיות אסטרופיזיקליות ניתן למדוד את היחס בין היסודות השונים, ומכאן לחשב את פרמטר האסימטריה  \eta _{B}.
קרינת הרקע הקוסמית היא קרינה הנפלטת מכל כיוון ואל כל כיוון ביקום. קרינה זו התחילה להתפשט כ-380,000 שנה לאחר המפץ הגדול, כאשר טמפרטורת היקום ירדה מתחת ל-4000 מעלות קלווין. בשלב זה של התפתחות היקום אטומי מימן התחברו לאלקטרונים ויצרו לראשונה בתולדות היקום מימן נייטרלי. מכיוון שאור אינו יכול לעבור דרך חלקיקים טעונים, לפני שלב זה היקום היה אטוּם לאור וניתן היה לתאר אותו כבליל של חומר וקרינה, בעוד שלאחר שלב זה היקום נהפך לשקוף וקרינת הרקע הקוסמית התחילה להתפשט לכל עבר. קרינת הרקע הקוסמית היא כמעט אחידה לחלוטין, כלומר אל כל כיוון אליו נסתכל בשמיים אורך הגל של הקרינה זהה. החל משנות התשעים נשלחו לחלל מספר לוויינים רגישים במיוחד, אשר לראשונה הצליחו למדוד את אי האחידות המזערית של קרינה זו. אי האחידות של הקרינה נובעת מגלי קול שהתפשטו ביקום במהלך היותו בליל של קרינה וחומר. כיום בעזרת מדידת אי האחידות של הקרינה ניתן לחשב את אורך הגל של אותם גלי קול. ישנו קשר בין תכונות גלי הקול שהתפשטו ביקום המוקדם לבין האסימטריה הבאריונית ממנו ניתן לחשב את פרמטר האסימטריה.
על אף ששיטת המדידה הראשונה תלויה בהרכבו הכימי של היקום ושיטת המדידה השנייה תלויה בתכונות הקרינה של היקום, שתי המדידות נותנות את אותה התוצאה עבור פרמטר האסימטריה: 5.7\times 10^{-10}<\eta _{B}<6.7\times 10^{-10}
באריוגנזה במודל הסטנדרטי

המודל הסטנדרטי של פיזיקת החלקיקים, הוא מודל המתאר את כל החלקיקים היסודיים המוכרים למדע כיום ואת הכוחות הפועלים ביניהם. על אף שהמודל הסטנדרטי מקיים את שלושת תנאי סחרוב, המודל אינו מצליח לנבא אסימטריה כל כך גדולה כמו זו הנמדדת בטבע. אי התאמה זו, בין הניבוי של המודל הסטנדרטי לבין הערך הנמדד של  \eta _{B}, נוצרת מכיוון שהמודל הסטנדרטי מקיים את תנאי סחרוב באופן חלקי בלבד:
אי שימור מספר באריוני – אי שימור מספר באריוני מופר במודל הסטנדרטי בצורה לא טריוויאלית. על אף שנראה כי המספר הבאריוני  B הוא גודל שמור של הלגרנז'יאן, סימטריה זו נשברת על ידי אנומליה קוונטית. באופן דומה נשבר גם שימור מספר לפטוני  L, אך הגודל  B-L חייב להישמר מתוך שימור המטען החשמלי. המשמעות של אנומליה זו היא שלתורת השדה הקוונטית יש ואקומים שונים אשר נבדלים אחד מהשני במספר הבאריונים והלפטונים שלהם, אך לכל אותם ואקומים יש מטען חשמלי זהה. המעבר מוואקום אחד לשני נעשה על ידי קונפיגורציה לא הפרעתית הנקראת ספלארון ומתרחש בטמפרטורות הגבוהות מ  10^{13} קלווין.
אי שיווי משקל תרמודינמי – בעבר הייתה ההשערה שיציאה משיווי משקל תרמי נעשית בעזרת מעבר פאזה מסדר שני של שדה ההיגס. מעבר פאזה מסדר שני אינו אפשרי עבור חלקיק היגס הכבד מ- 70GeV. בשנת 2012 הוכרז על גילוי חלקיק היגס שמסתו  125GeV. עבור מסה כה גדולה מעבר הפאזה הוא מעבר פאזה מסדר ראשון ולכן אי השיווי התרמודינמי אינו גדול מספיק כדי לאפשר באריוגנזה.
שבירת סימטריות C ו-CP – במודל הסטנדרטי סימטריית C וסימטריית CP הן סמטריות שבורות. סימטרית C שבורה באופן מפורש על ידי בוזוני כיול. לעומתה סימטרית CP שבורה על ידי פאזת קוביאשי-מאסקווה, אך היא שבורה באופן חלש מידי על מנת לאפשר יצירת חומר בכמות הנצפית ביקום.
אי התאמה זו בין הניבוי של המודל הסטנדרטי לבין הערך הנמדד של  \eta _{B}, הנובעת מכך ששלושת תנאי סחרוב מתקיימים רק באופן חלקי,  היא אחת מנקודות התורפה הבודדות של המודל הסטנדרטי המעידות כי הוא אינו מהווה תיאור מדויק של הטבע.
פיזיקה חדשה

העובדה שהמודל הסטנדרטי אינו מצליח להסביר את היווצרות הבאריונים ביקום היא אחת האינדיקציות לכך שישנו מודל מורכב יותר, המכיל חלקיקים ואינטראקציות חדשות שאינן מוכרות לנו כיום.
שתי תאוריות מרכזיות המצליחות להסביר באריוגנזה הן סימטריית על והתאוריה המאוחדת הגדולה (GUT).  על פי התאוריה המאוחדת הגדולה, לפטונים ובאריונים נמצאים באותה הצגה ולכן באנרגיות גבוהות מספר באריוני אינו מספר שמור.
ראו גם

המפץ הגדול
אינפלציה קוסמית
סינתזה גרעינית קדמונית
באריון
לפטון
לפטוגנזה
סימטריית CPT
לקריאה נוספת

סטיבן ויינברג, שלוש הדקות הראשונות (Basic Books, 1977).
הערות שוליים

↑  האקדמיה ללשון העברית קבעה את המונח "הִתְהַוּוּת-בַּרְיוֹנִים"
בית משפט לימאות

בית משפט לימאות הוא בית משפט בישראל ברמת בית משפט מחוזי, העוסק במגוון תחומים הקשורים לים. על תחומי השפיטה שלו נמנים: גבולות מים טריטוריאליים, מרד מלחים (אזרחי), תאונה בים ומטען ספינה.
בית המשפט הוקם בתקופת המנדט, בשם "בית משפט לאדמירליות", והקמתו נבעה מחשיבות התחבורה הימית בעיני האימפריה הבריטית. עד שנת 1952 היה חלק מבית המשפט העליון. בשנה זו נחקק חוק בית המשפט לימאות, תשי"ב-1952, שבו שונה מעמדו לרמת בית משפט מחוזי.
בית המשפט המחוזי בחיפה משמש כבית משפט לימאות.