stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי דומיניקה–יפן
היסטוריה

בין יפן לבין קהיליית דומיניקה מתקיימים יחסים דיפלומטיים. שתי המדינות כוננו את היחסים שביניהן בחודש דצמבר 1978. בין שתי המדינות התקיימו מספר ביקורים רמי דרג ולאחריהם הגיעו מספר שיתופי פעולה מינוריים.
ביקורים רמי דרג > מדומיניקה ליפן

יוג'יניה צ'ארלס, ראש ממשלת דומיניקה (1992)
אדיסון ג'יימס, ראש ממשלת דומיניקה (1997)
פייר צ'ארלס, ראש ממשלת דומיניקה (2001)
רוזוולט סקריט, ראש ממשלת דומיניקה (2007)
נציגויות דיפלומטיות

יפן אינה מיוצגת בדומיניקה בדרג השגרירות. יפן מיוצגת בדומיניקה בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה ברוסו, בירת המדינה. יפן האמינה את שגרירותה שבטרינידד וטובגו הסמוכה, על דומיניקה.
דומיניקה אינה מיוצגת ביפן, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי דנמרק – דרום אפריקה

| יחסי דנמרק – דרום אפריקה |
| --- | --- |
דנמרק: דרום אפריקה


דנמרק: דרום אפריקה
שטח (בקילומטר רבוע)
43,094: 1,219,090
אוכלוסייה
5,983,727: 64,192,939
תמ"ג (במיליוני דולרים)
404,199: 377,782
תמ"ג לנפש (בדולרים)
67,550: 5,885
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

יחסי דנמרק–דרום אפריקה הם היחסים הדו-צדדיים בין דנמרק לדרום אפריקה.
סקירה כללית

דנמרק הייתה תומכת חזקה מאוד בתנועה נגד האפרטהייד. המלכה מרגרט השנייה ביקרה בדרום אפריקה ב-1996. הנשיא נלסון מנדלה ביקר בדנמרק בשנת 1999. לדנמרק הייתה תמיד תוכנית לשיתוף פעולה בפיתוח פעילה מאוד עם דרום אפריקה משנות ה-60, שהוחלפה לתוכנית סיוע משנת 1995. דנמרק סייעה ב-4 מיליארד כתר דני. דנמרק נותרה תומכת חזקה ב-NEPAD.
הסחר בין דרום אפריקה לדנמרק גבר מאז 1994. דנמרק מספקת עזרה לדרום אפריקה מאז אותה תקופה.
קשרי תרבות בין דרום אפריקה לדנמרק נקבעים בין השאר בפורומים, בחברה הדנית בדרום אפריקה ובאיגוד העסקים הנורדי-דרום אפריקני.
נציגויות דיפלומטיות

דנמרק מחזיקה בדרום אפריקה שגרירות בפרטוריה.
דרום אפריקה מחזיקה בדנמרק שגרירות בקופנהגן.
יחסי דומיניקה – קוריאה הדרומית

| יחסי דומיניקה – קוריאה הדרומית |
| --- | --- |
דומיניקה: קוריאה הדרומית


דומיניקה: קוריאה הדרומית
שטח (בקילומטר רבוע)
751: 99,720
אוכלוסייה
66,121: 51,704,841
תמ"ג (במיליוני דולרים)
654: 1,712,793
תמ"ג לנפש (בדולרים)
9,891: 33,126
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה

יחסי דומיניקה–קוריאה הדרומית הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין קהיליית דומיניקה לבין הרפובליקה של קוריאה.
סקירה כללית

בין קהיליית דומיניקה לבין הרפובליקה של קוריאה מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין קהיליית דומיניקה לבין הרפובליקה של קוריאה כוננו ב-3 בנובמבר 1978. בין שתי המדינות מתקיימים שיתופי פעולה כלכליים מועטים והתקיימו ביניהן ביקורים רמי דרג שהגבירו את הדיאלוג הפוליטי ביניהן.
ביקורים רמי דרג > מדומיניקה לקוריאה הדרומית

מאי 2002 - פייר צ'ארלס, ראש ממשלת דומיניקה
נציגויות דיפלומטיות

דומיניקה אינה מיוצגת בקוריאה הדרומית, הן בדרג השגרירות הן דרג הקונסולרי.
קוריאה הדרומית אינה מיוצגת בדומיניקה בדרג השגרירות. קוריאה הדרומית מיוצגת בדומיניקה בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה ברוסו, בירת המדינה. קוריאה הדרומית האמינה את שגרירותה שבסנטו דומינגו, בירת הרפובליקה הדומיניקנית הסמוכה, על דומיניקה.
ילטה מנוחין

| --- | --- |

 לידה:  7 באוקטובר 1921 סן פרנסיסקו, ארצות הברית 
 פטירה:  9 ביוני 2001 (בגיל 79) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 פרופיל ב-IMDb
 
ילטה מנוחין (באנגלית: Yaltah Menuhin; ‏7 באוקטובר 1921 – 9 ביוני 2001) הייתה פסנתרנית יהודיה בריטית ילידת ארצות הברית, ציירת ומשוררת.
ביוגרפיה > ילדות ונעורים

ילטה נולדה בסן פרנסיסקו, קליפורניה, הצעירה בשלושה ילדים מחוננים מוזיקלית. אחיה היו יהודי מנוחין וחפציבה מנוחין. באמצעות אביה משה מנוחין, סטודנט לרבנות לשעבר וסופר אנטי ציוני, הייתה מנוחין בת לשושלת רבנית חשובה. ילטה נקראה על שם עיר הולדתה של אמה מרותה, ילטה שבחצי האי קרים. בגיל שלוש, נכנסה למשטר החמור שהושת עוד קודם על אחיה ואחותה: המשפחה העסיקה מורים פרטיים לילדים, וילטה קיבלה את שיעורי הפסנתר הראשונים שלה מאשתו של המורה להרמוניה וקונטרפונקט.
בגיל ארבע נלקחה ילטה לפריז, כשיהודי וחפציבה נסעו ללמוד שם. מרסל שאמפי, שנשכר ללמד את חפציבה, דחה תחילה את עצם הרעיון ללמד את ילטה בגיל רך כל כך. אלא שילטה ניגשה על דעת עצמה לפסנתר והרשימה אותו במידה כזאת בביצוע ספונטני של "תמונות ילדות" של שומאן, שהוא אמר, "רחמה של גברת מנוחין הוא ממש קונסרבטוריון", והסכים ללמד גם אותה. מכך שלמדה לנגן בפסנתר לא עלה, שהוריה ראו אותה – או, לצורך העניין, את חפציבה – כמוכשרות לפתח קריירה במוזיקה: הייתה זו בעיקר אמה של ילטה, שהתנגדה נמרצות לרעיון, שבנותיה תלכנה בעקבות יהודי. מלבד שאמפי, למדה ילטה אצל רודולף סרקין בבזל, ארמנדו סילבסטרי ברומא וקרל פרידברג בניו יורק.
ביוגרפיה > קריירה

אחת מהופעותיה הראשונות של ילטה עם תזמורת הייתה עם התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו בניצוח פייר מונטה. היא ניגנה את קונצ'רטו מס' 5 (הקיסר) של בטהובן. במהלך השנים ניגנה ילטה רפרטואר נרחב. היה לה תפקיד מרכזי בקריירות של מלחינים צעירים רבים, בעיקר בתקופת שהותה בלוס אנג'לס בשנות ה-50'. היא אהבה מאוד מוזיקה קאמרית וביצעה את ספרות הסונאטות לכינור, ויולה וצ'לו, כמו גם יצירות להרכבים גדולים יותר. ילטה ניגנה מספר רב של ביצועי בכורה ליצירות מאת אריך צייזל, ג'ורג' אנתייל, ארנסט קרנק, פרנק מרטן, לואיס גרינברג, מריו קסטלנואובו-טדסקו ווולטר פיסטון. היא הקליטה לחברות אברסט, EMT, דויטשה גרמופון, SPA, "ספריית מוזיקה" ו-EMT-World Record Club.
במסעות הקונצרטים שלה הגיעה ילטה מאלסקה לניו זילנד; מטקסס לשווייץ. היא הופיעה בדואו רסיטלים עם הצ'לנים גאבור רייטו, ג'ורג' נייקרוג, גאי פאלוט ופליקס שמידט; הכנר ישראל בייקר; הויולנים מייקל מאן ופאול דוקטור, ובדואו-פסנתר עם ג'ואל רייס, עמו הופיעה דרך קבע ברסיטלים, בקונצ'רטי כפולים, ובתוכניות טלוויזיה מיוחדות בפריז, לונדון וניו יורק. היא נישאה לרייס ב-1960 והייתה נשואה לו באושר קרוב ל-40 שנה. דואו מנוחין-רייס זכה בפרס המוזיקה הבינלאומי ע"ש הרייט כהן הנכסף בשנת 1962, בתוכנית שהוקדשה ברובה ליצירות לארבע ידיים מאת פרנץ שוברט. ב-1966 ביצעו השניים את הקונצ'רטו הכפול לפסנתר של מוצרט בניצוחו של יהודי מנוחין בגסטאד ובאולמות אחרים באירופה. ילטה וג'ואל רייס היו סולנים בקרנבל החיות של קאמי סן-סנס בשידור של שירות השידור הבריטי. ב-1967 הקליטו ג'ואל וילטה את מכלול רפרטואר הדואט של מוצרט באמריקה לתקליטי אברסט, הפעם הראשונה שמבצע כזה נעשה על ידי צוות אמנים.
בדצמבר 1968 הופיעה ילטה מנוחין בסדרת קונצרטים בישראל אשר נמשכה כשבועיים, בחסות האקדמיה הישראלית למוזיקה ע"ש סמואל רובין.
ילטה הופיעה בקביעות הן כסולנית והן בהרכבי מוזיקה קאמרית. בשנת 1951 ניגנה בהופעת בכורה משותפת בניו יורק עם הכנר ישראל בקר. זמן קצר לפני מלחמת העולם השנייה נרשמה לבית הספר ג'וליארד בניו יורק במגמת המוזיקה, בשם הבדוי, "קייט דייוויס". איש לא זיהה אותה, גם כשהתבלטה כל כך בכשרונה יוצא הדופן, שמינו אותה ללמד תלמידים אחרים.
רגעי שיא בקריירה של ילטה כוללים הופעה לפני המלכה אליזבת השנייה בטירת וינדזור, בשנת 1973, שם ניגנה את "נוטורנו" של שוברט עם יהודי ועם רוס פופל; הקונצ'רטו הכפול לפסנתר של מוצרט עם חפציבה לחגיגות המאה לווילה קאתר באמריקה, ורסיטל עם ג'ואל בקווין אליזבת הול בלונדון, שבו ניגנו את הסונאטה לשני פסנתרים וכלי הקשה של בלה בארטוק. קונצרטי הצדקה שלה כללו ערבים למען הצלב האדום הבריטי; הארגון לאימון משקם (ORT) בז'נבה; קרן גולסטון, לונדון; כלא פנטונוויל ול"ידידי הוורד", ז'נבה. ההקלטות הנבחרות שלה כוללת את ההקלטה ה"משפחתית" של הקונצ'רטו המשולש של מוצרט (ילטה, חפציבה וג'רמי מנוחין בפסנתר, עם יהודי כמנצח) והדואטים לארבע ידיים של מוצרט עם ג'ואל.
בשנת 1965 ייסדה ילטה, בשיתוף עם סטפן אשכנזי ויוהאנס ואסמות, את "אמנויות ומוזיקה", מיזם חברתי בינלאומי שלא למרות רווח, למען אמנים צעירים ואמנויות בכלל, מיזם שאותו אף ניהלה. מרסל מרסו ואוסקר קוקושקה היו בין תומכיו העיקריים. "אמנויות ומוזיקה" – הממשיך בפעילותו – שוכן בבניין ישן ויפה של תחנת רכבת לשעבר ברולנדסק, סמוך לבון, גרמניה. היא גילתה עניין רב בתזמורות נוער ולעיתים קרובות ניגנה עם תזמורת הנוער של ברייטון, ואף יצאה לסיורי קונצרטים בוויילס עם Aelodau'r Gerddorfa, תזמורת הנוער, שכל נגניה ולשים.
אורח חיים, מוות ומורשת

ילטה, שהייתה בלשנית מחוננת, כתבה שיר מדי יום מימות השנה, באחת משש שפות. ב-1939 התפרסמה בהוצאה פרטית אנתולוגיה של שירתה, תחת הכותרת "על אף המרחק" (Malgré L'Espace). האנתולוגיה שמורה כיום במרכז הארי רנסום לחקר מדעי הרוח באוניברסיטת טקסס.
ילטה חיה בצלם של אחיה ואחותה המפורסמים ממנה; על אף העובדה, שרבים, כולל יהודי, ראו בה את המחוננת ביותר משלושת ילדי מנוחין, מעולם לא עלה בידה להשתוות להישגי הקריירה של יהודי וחפציבה. מצב זה לא הוליד מרירות מצד ילטה; היא העריצה בלב שלם וללא ערעור את אחיה ואחותה, וכל חייה חשה מסירות, נאמנות ואפילו יראת-כבוד מסוימת לשניהם.
כמוה כאחיה ואחותה, הייתה ילטה באופן טבעי וללא מאמץ במרכז כל פעילות, ידעה לכנס סביבה אנשים מכל שדרות החיים, הן בתחום המוזיקה והן כחברים. אנשים מכל התחומים, צעירים וקשישים, הקיפוה תמיד, וביתה היה מקלט מבורך לכל. במילים של יהודי עצמו: "ילטה היא מלאך גומל חסד, מחלקת תרופות, קביים, ניחומים לכל חולה וסובל הבא אל דלתה, ובאה על גמולה בטוב הלב ובהכרת התודה, שאלמלא כן לא היו מנת חלקה בחיים."
ילטה מתה בביתה בלונדון ב-9 ביוני 2001, ימים ספורים אחרי הרסיטל האחרון שלה בבית הספר אורוול פארק בסאפוק, שהייתה פטרונית כבוד שלו.
הערות שוליים

↑  דונה הנאהן, הניו יורק טיימס, 25 במאי 1977, עמ' 77, "Mais le ventre de Madame Menuhin est un veritable conservatoire!"
↑  הפסנתרנית ילטה מנוחין תגיע מחרתיים – להופעות, מעריב, 2 בדצמבר 1968
↑  קונצרט פרידה של ילטה מנוחין, מעריב, 18 בדצמבר 1968
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13927185q (data)  GND: 13472674X  ISNI: 0000 0000 5515 1317  LCCN: n84221297  MusicBrainz: 0c2c5277-a4c5-4d1d-a7b8-72033c60b494  SNAC: w67t3kf8  SUDOC: 119961911  VIAF: 74039990   WorldCat (עם VIAF): 74039990
יצחק זעקיל עטהויזן

| --- | --- |

שער ספרו 'אור נעלם', קרלסרוהה תקכ"ה
 לידה:  1685 ה'תמ"ה
 פטירה:  16 באוגוסט 1763 (בגיל 78 בערך) ז' באלול ה'תקכ"ג
רבי יצחק זעקיל עטהויזן (בגרמנית: Etthausen; ה'תמ"ה, 1685 – ז' באלול ה'תקכ"ג, 16 באוגוסט 1763) היה רב אשכנזי, שכיהן ברבנות במספר קהילות בגרמניה.
ביוגרפיה

נולד לרב מנחם מענדל עטהויזן. אשתו הייתה בתו של רבי בעריש אסקלס (צר'), רבן של מגנצא ושל ניקלשבורג ומדינת מורביה, ונכדתם של רבי שמשון ורטהיימר ורבי גבריאל אסקלס.
לפי הנראה, הכסף לא היה נחלתו של הרי"ז, וכדי להדפיס את ספריו, הוא נאלץ להיעזר ברבי יעקב פופרש, בעל 'שב יעקב', ששלח לו תרומה של 25 זהובים.
הרב עטהויזן נקבר בבית החיים של קהילת יהודי קריגסהבר. בתקופת הנאצים נהרסה מצבתו מלבד בסיסה שעדיין קיים.
רבנותו ומעמדו

במשך חמש עשרה שנים שימש ברבנות במארקברייט, שנייטאך (אנ'), ובאשפנבורג. לאחר מות חמיו רבי בעריש אסקלס (צר'), עלה על כיסא הרבנות במיינץ, בירת נסיכות הבוחר ממיינץ והמדינה.
בסוף ימיו היה רב ומורה בקהילת פפערשא ובכל מדינת שוואבן, במשך שלשים ושלש שנים.
הרי"ז זכה ליחס של הערכה מרובה. כבר בהיותו בן 25 שנה בלבד (שנת 1710), כינו אותו: "הרב המופל' מוה"ר". וסופר פנקס קהילת שנייטאך מכנהו: "המאור הגדול אדונינו מורינו ורבינו הגאון". וכך נאמר בממורבוך של ק"ק הירבן: "...עבור שהתמיד בלימודו יום ולילה".
עמד בקשרי מכתבים עם רבים מגדולי דורו וחלקם השתמרו בכתביהם.
ספריו

שאלות ותשובות "אור נעלם" שהודפס בקרלסרוהה בשנת ה'תקכ"ה על ארבעת חלקי טור והשולחן ערוך, וספר "אור לו בציון" שהודפס בקרלסרוהה בשנת ה'תקכ"ה על התלמוד. הספרים נדפסו על ידי בנו יהודה ליב מהיידלבערג.
מתוך פסקיו, ניתן לראות את דרכו ללכת אחרי פוסקי אשכנז במלוא המידה. עם כל זאת, הוא לא שלל את שאר הפוסקים ודבריהם אף הובאו לאחר כבוד בספריו.
מתוך ספרו "אור לו בציון" על התלמוד, ניתן לראות ברמז, שהיה בקיא בתורת הקבלה.
רבותיו

היה תלמיד של:
רבי אברהם ברודא.
רבי יעקב הכהן כ"ץ, בעל ה'שב יעקב'.
הערות שוליים

1 2  Die “Weisen von Pfersee”: Isaak Seckel Etthausen und Simon Wolf Wertheimer, באתר Jüdisch Historischer Verein Augsburg
↑  מתוך הקדמתו לספרו, שו"ת אור נעלם.
↑  אנציקלופדיה, אשכול, ח"ב, עמוד 125
↑  תמונות פון די געווען אידישע פערטל אויף פפערשא, באתר Jüdisch Historischer Verein Augsburg
↑  מתוך שער לשו"ת אור נעלם.
↑  מאיר הילדסהיימר, פנקס קהילת שנייטאך, מקיצי נרדמים ומכון ליאו בק תשנ"ב, עמ' 34, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום).
↑  מדרך פנייתם אליו, ניתן להתרשם רבות על מעמדו הגבוה והרם, ראו: שו"ת שב יעקב, ח"ב, אבן העזר, סימן כה: "איש אשר רוח אלקים בו ודעת שלמים, כל השומע יצחק על חכמתו משתומם, ובתורתו יהגה לילות וימים, ה"ה ידידי הרב כו' אב"ד ור"מ ב"ש מוהר"ר זעקיל נר"ו. ויצא יצחק לשוח בסוד"ה של תורה, לתורה ולתעודה, מראה באצבע צרדה את חכמתו, מחוי חידה חד חד מתוק מדבש ונופת צופים, אמרם אמרות טהורות, אל עבר פני מאירות ופנים מסבירות, מסביר פנים בהלכה" וכו'.
↑  "כאשר ציווה עליו אביו קודם מותו באזהרה" מתוך שער השו"ת אור נעלם
↑  כך כותב הרי"ז בהסכמתו לספר מנחת כהן, פיורדא, תק"א, "ורובם מחידושי אמ״ו הגאון המפורסם רבן של כל בני הגולה מהר"ר אברהם ברודא".
↑  כמו שמבואר בספרו, שו"ת 'אור נעלם', כמה פעמים. ואולי רק לאחר מותו של ר' אברהם ברודא, נעשה לתלמידו של ה'שב יעקב'.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007294329405171  VIAF: 297691938   WorldCat (עם VIAF): 297691938
ים הפוריות

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  ים ירחי 
 על שם:  פוריות 
 נתונים ומידות
 אורך:  840 ק"מ 
 מיקום
 מיקום:  LQ21 
 גוף שמיימי:  הירח
 קואורדינטות:  7°50′S 53°40′E﻿ / ﻿7.83°S 53.67°E﻿ / -7.83; 53.67
  (למפת הירח מוגדלת) ים הפוריות(למפת הירח רגילה) ים הפוריות
 
ים הפוריות
ים הפוריות (בלטינית: Mare Fecunditatis - "מארה פקונדיטאטיס") הוא ים ירחי המצוי על פני הירח. קוטרו 840 ק"מ.
בדומה לימות ירחיות אחרות - אין מדובר בים אלא בעמק המכוסה בזלת.
ים הפוריות נוצר בעידן הפרה-נקטריאני של הירח (בעוד שהרמות הנמצאות סביבות נוצרו בעידן הנקטריאני. שכבת הבזלת המכסה את ים הפוריות נוצרה בעידן האימבריאני העילי. שכבת בזלת זו דקה ביחס לימות אחרות (ובהם ים השלווה וים המשברים).
בקצה המזרחי של ים הפוריות מצוי מכתש פגיעה בשם מכתש לנגרנוס. במרכז ים הפוריות מצויים המכתשים מסייר A ו-B.
בגבול המזרחי של ים הפוריות מצוי מפרץ ההצלחה.
שמו של ים הפוריות ניתן לו בשנת 1935.
מיקום ים הפוריות על פני הירח.
יחסי דנמרק – סרי לנקה

| יחסי דנמרק – סרי לנקה |
| --- | --- |
דנמרק: סרי לנקה


דנמרק: סרי לנקה
שטח (בקילומטר רבוע)
43,094: 65,610
אוכלוסייה
5,983,727: 23,135,235
תמ"ג (במיליוני דולרים)
404,199: 84,357
תמ"ג לנפש (בדולרים)
67,550: 3,646

יחסי דנמרק–סרי לנקה הם היחסים הדו-צדדיים שבין דנמרק לבין סרי לנקה. לדנמרק שגרירות בניו דלהי שבהודו שאמונה גם על היחסים בין המדינה לבין סרי לנקה וכן קונסוליה בקולומבו בירת סרי לנקה, ואילו לסרי לנקה שגרירות באוסלו שבנורווגיה שאמונה על יחסיה עם דנמרק.
בשנת 2010 התגוררו בדנמרק כ-13 אלף מהגרים מסרי לנקה.
היסטוריה

שתי המדינות ייסדו יחסים דיפלומטיים ביניהם ב-5 בינואר 1953. ב-1959 דנמרק וסרי לנקה חתמו על הסכם תעופה. כמה שנים אחר כך, ב-16 בפברואר 1963 נחתם הסכם למניעת כפל מס. ב-1968 דנמרק סיפקה לסרי לנקה הלוואה.
כיום, תיירים דנים המבקרים בסרי לנקה לא נדרשים לקבל ויזה, ואילו תיירים מסרי לנקה נדרשים להוציא ויזה בעת שהם מבקרים בכל רחבי האיחוד האירופי ובתוכו דנמרק.
סחר

בשנת 2017 הסתכם היקף הסחר בין המדינות בכ-70 מיליון דולר. עיקר הייצוא מדנמרק לסרי לנקה כלל פריטי לבוש, מכונות ומחקים; מצידה של סרי לנקה, עיקר הייצוא לדנמרק כלל מכונות, מוצרי רפואה כגון תרופות ומוצרי טחינה, מאלט, עמילן, גלוטן וחיטה.
ישיבה תיכונית קריית ארבע

| --- | --- |

ישיבה תיכונית קריית ארבע
 ישיבה תיכונית
 השתייכות:  ישיבות תיכוניות, ציונות דתית
 תקופת הפעילות:  1989–הווה (כ־35 שנים)
 שכבות לימוד:  ט'-י"ב
 בעלי תפקידים
 ראש הישיבה:  הרב אבינועם הורביץ
 תלמידים
 :  כ-250
 מיקום
 מיקום:  רמת ממרא, קריית ארבע
 מדינה:  יהודה ושומרון
 קואורדינטות:  31°32′39″N 35°07′23″E﻿ / ﻿31.544027777778°N 35.123083333333°E﻿ / 31.544027777778; 35.123083333333
 yatka.iscool.co.il
  (למפת הר חברון מוגדלת) ישיבה תיכונית קריית ארבע(למפת הר חברון רגילה) ישיבה תיכונית קריית ארבע(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבה תיכונית קריית ארבע(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבה תיכונית קריית ארבע
 
ישיבה תיכונית קריית ארבע (יתק"א) היא ישיבה תיכונית שהוקמה בשנת 1989 על ידי הרב אבינועם הורביץ העומד בראשה.
בישיבה מתחנכים כ-250 נערים.
הישיבה הקימה עם תלמידיה את מיזם ההתנדבות "שמיניסטים עם הפנים לכלל ישראל", במסגרתו מתנדבים תלמידי הישיבה בבאר שבע. למיזם חברו כ-4,000 בני נוער נוספים בכל הארץ.
הישיבה הקימה מיזם של מועדון לקשיש בתוך הישיבה, לפיתוח הקשר בין צעירים למבוגרים, בהובלת כיתות י'.
הישיבה שומרת על קשר קרוב עם הבוגרים, ואף הקימה עבור בוגרי הצבא שהתחתנו את התוכנית לשילוב תורה בבקרים בבית המדרש, ולימודי אקדמיה בירושלים בשעות אחר הצהרים. הבוגרים גרים בישיבה, ומשמשים חונכים לתלמידיה.
מיזמים של הישיבה

"שמיניסטים עם הפנים לכלל ישראל"
"והדרת" - בסמוך לישיבה, פועל בסיוע הישיבה מרכז יום לקשישים, ותלמידי הישיבה מתנדבים בו אחת לשבוע.
"מצפה אביחי" - מאחז שהוקם על ידי תלמידי מחזור י"ד על גבעה 18 הנמצאת בקרבת הישיבה בשנת התשס"ו. המאחז קרוי על שם של חבר המחזור אביחי לוי, שנרצח בפיגוע ירי בסמוך לבית חג"י שבהר חברון.
כולל דיינות.
יחסי גיאנה–ספרד

| יחסי גיאנה–ספרד |
| --- | --- |
גיאנה: ספרד


גיאנה: ספרד
שטח (בקילומטר רבוע)
214,969: 505,370
אוכלוסייה
832,318: 47,905,341
תמ"ג (במיליוני דולרים)
16,786: 1,580,695
תמ"ג לנפש (בדולרים)
20,168: 32,996
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: מונרכיה חוקתית

יחסי גיאנה–ספרד הם היחסים הדו-צדדיים והדיפלומטיים בין גיאנה וספרד.
יחסים היסטוריים

שפכי נהרות אסקיבו ואורינוקו, והחוף כולו של גיאנה, נחקר על ידי אלונסו דה אוחדה ופדרו אלונסו ניניו הספרדים, אשר הגיעו לדמררה ב-1499, כפי שכונה על ידי חואן דה לה קוסה, שגם מיפה את האזור. הנקודה בה נחתו נקראה קאבו דה סן אלונסו.
בין השנים 1530–1531, דייגו דה אורדאס כבש וישב את כל חופי גיאנה, ובשנת 1594 ספרד השתלטה רשמית על פרבוניציית גיאנה, שכלל את שטחי גיאנה אסקיבה שכיום (2021) טוענת עליו ונצואלה. מקובל שעד לפלישת ההולנדים בשנת 1615, יותר מ-2,000 מתנחלים ספרדים כבשו את השטח הזה.
יחסים דיפלומטיים

שגרירות ספרד בפורט אוף ספיין הוסמכה עבור גיאנה מאז 2008, ובתחילת 2012 אישרה גיאנה את מינויו הרשמי של קונסול כבוד ספרדי במדינה.
ביקורים רשמיים > אישים ספרדים שביקרו בגיאנה

במאי 2014 ביקר שר החוץ ושיתוף הפעולה, חוסה מנואל גרסיה-מרגאיו, בג'ורג'טאון לרגל פגישת ה-COFCOR (ישיבת שרי החוץ) של CARICOM.
ביקורים רשמיים > אישים מגיאנה שביקרו בספרד

ביוני 2014 שר התיירות, התעשייה והמסחר של גיאנה, מוחמד אירפאן עלי, נסע למדריד כדי להשתתף בסמינר בנושא תיירות שאורגן על ידי EOI (בית הספר לארגון התעשייה) יחד עם משרד החוץ ושיתוף פעולה, המשרד לתעשייה, אנרגיה ותיירות ומכון התיירות בספרד.
לפני, ולרגל פסגת האיחוד האירופי-LAC השישית, שהתקיימה בין התאריכים 17–19 במאי 2010, נסעה שרת החוץ, קרולין רודריגס-בירקט, לספרד.
נציגויות דיפלומטיות

גיאנה מוצגת בספרד באמצעות שגרירותה בבריסל, בלגיה.
ספרד מיוצגת בגיאנה באמצעות שגרירותה בפורט אוף ספיין, טרינידד וטובגו, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בג'ורג'טאון.
יצחק ניר

| --- | --- |

יצחק ניר, 2010
 לידה:  1 בנובמבר 1943 (בן 80) קיבוץ מרחביה, ישראל
 תחום יצירה:  ציור, רישום
 זרם באמנות:  ריאליזם, ציור פיגורטיבי
 www.yitzhak-nir.com
יצחק ניר (נולד ב-1 בנובמבר 1943) הוא צייר וסופר ישראלי, טייס קרב וקברניט אל על לשעבר.
ביוגרפיה

נולד בקיבוץ מרחביה לישעיהו ולפנינה נכפולגר (ניר), שעלו בשנת 1926 מגליציה שבפולין. למד בבית הספר תיכון במרחביה ובשריד. הצטרף לגדנ"ע אוויר והטיס דאון "סולו" בגיל 16 ופייפר-קב בגיל 17.
התגייס לצה"ל בשנת 1961 לבית הספר לטיסה של חיל האוויר. בשנת 1963 הוסמך כטייס קרב. הטיס מטוסי פוגה מגיסטר, אוראגן, מיסטר, ווטור, מיראז' 3 וסקייהוק. בשנת 1965 הוסמך כמדריך טיסה. היה חבר בצוות האווירובטי של חיל האוויר ומדריך עקרונות "שיגור החימוש האווירי" בקורסי המתקדם לטיס.

שירת במלחמת ששת הימים, במלחמת ההתשה ובמלחמת יום כיפור. לזכותו רשומות 86 גיחות קרביות ושתי הפלות של מטוסי אויב בטייסות 110 ו-119.

השתחרר בשנת 1971 והצטרף לאל על. שירת כקצין ראשון, קברניט, מדריך ובוחן טיסה במטוסי החברה – בואינג 707, 737, 757, 767, 747 ובסימולטורים. פרש מאל על בשנת 2010. שימש כמפקח בטיחות בתעופה ברת"א עד התפטרותו בשנת 2012. המשיך לשרת במילואים עד שנת 1997 כטייס קרב ומדריך טיסה.
בשנת 1982 היה ממייסדי חברת ההזנק "טכניר" לפיתוח לייזר תעשייתי. בשנים 1989–1994 הקים, פיתח וניהל את העמותה הציבורית "אנחנו נוהגים אחרת" לצמצום תאונות הדרכים בישראל. בעל תואר ראשון ב"מינהל תעבורה אווירית" מאוניברסיטת ניו-הייבן (אנ') שבארצות הברית.
יצחק ניר אב לבן ואח לשניים. מתגורר בתל אביב עם בת זוגו.
ביוגרפיה > פרסומים

בשנת 2000 ערך את הספר המדעי "משיכה" מאת ראובן ניר, שיצא לאור בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר; בשנת 2001 פרסם את המאמר, "האם הקברניט הוא גם רופא?" בירחון "לקט"; בשנת 2016 פרסם את המאמר, "תהילת נצח" בכתב העת "יקום תרבות".
בשנת 2018 יצא לאור ספרו "מחר יישבר השרב" בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר.
ביוגרפיה אמנותית

למד ציור בגואש אצל תמר בינימוב בשנים 1957–1958 ורישום פחם אצל מרסל ינקו בשנת 1960. בשנים 1978–1982 למד רישום, קומפוזיציה וטכניקות מעורבות אצל ארנסט פוקס, וולפגנג מאנר ולב שטיימן. למד בקורס "מהרנסאנס לאימפרסיוניזם" באוניברסיטת ניו-הייבן אצל ד"ר אביטל היימן בשנים 1998-1996.

במהלך השנים השתתף בכיתות אמן אצל ארנסט פוקס, וולפגנג מאנר, דן לבני, צבי מלנוביצר, גד אולמן, בן טריט, ארז אהרון, סמדר כץ, אמיר ניר, מוטי שובל וג'והן סקלצ'ר.

ניר מצייר בטכניקות רישום, גואש, שמן, טמפרה, אקריליק, טכניקות מעורבות, הדפסים דיגיטליים ורסטורציה.

יצחק ניר מנהל ואוצר את "גלריית נאמן" במגדלי-נאמן בתל אביב החל משנת 2012.
יצחק ניר הוא צייר פיגורטיבי ריאליסטי השולט בכל רזי הטכניקה. מתמחה בתנופות מכחול וסכין אימפרסיוניסטיות בטבע יחד עם עבודה קלאסית בסטודיו. הפרספקטיבה כגורם דומיננטי בעבודתו מושפעת מ'מבט הציפור'... בציוריו בולט האיזון בין הצבע לקומפוזיציה, חוסר שקט וכמיהה אל הנסתר. בדיוקניו מובע עומק פסיכולוגי הנשקף מעיני האובייקט... בנופיו שורר מתח בין הקרוב לרחוק, הכהה לבהיר, החם לקר, המפורט למעורפל הנמוג אל האופק. (דן לבני, צייר ומחנך)
אייר את העטיפות לספרים: "משיכה" (ראובן ניר, 2000), "בדרכה שלה" (אילנה רבאו פרידמן, 2015), "מכתבים לאיתמר ואלה" (רם לוי, 2016), "מחר יישבר השרב" (יצחק ניר, 2018).
ביוגרפיה אמנותית > תערוכות יחיד ותצוגות קבע

1989 - תצוגת יחיד - ציור קיר "אלופי החיים", מלון דניאל, הרצליה.
1991 - תצוגת יחיד בקיבוץ עינת, ציור קיר -"אלעלטע": 6.10 על 2.5 מטר.
1993 - ציור קיר "הילת הטייס" לזכר נספי תאונת המטוס באמסטרדם, גני התערוכה, תל אביב.
1994 - תערוכת יחיד בגלריה התכולה, קמפוס אל על.
2000 - ציור קיר "אלעלטע", תצוגת קבע בקמפוס אל על.
2007 - רטרוספקטיבה בגלריית בן רום, קיסריה.
2012 - "תמונות בנתיב" (רטרוספקטיבה), תיאטרון ירושלים.
2012 - תצוגת קבע באכסדרה "גלריה נאמן", תל אביב.
2013 - תערוכת יחיד בגלריית "מנדרין לופט" תל אביב.
2013 - The Flackl collection, תצוגת קבע, רייכנאו, אוסטריה.
2014 - ביינאלה אילת - מוזיאון אילת.
2015 - "גלרינה לאמנות", תערוכה וירטואלית.
2015 - גלריית "נאמן", תל אביב.
2016 - בייג'ינג ארט אקספו 2016, בייג'ינג, סין.
2016 - Art UpCLOSE, ניו יורק. גלריה וירטואלית.
2017 - ניו יורק ארט אקספו 2017 – ניו יורק.
ביוגרפיה אמנותית > מבחר מהתערוכות הקבוצתיות ופרסומי עבודותיו

1980 - תיאטרון הבימה, תל אביב: "חמישה אמנים מתלמידי לב שטיימן".
1984 - עיריית תל אביב (אכסדרה ראשית).
1986 – קמפוס אל על: קבוצתית.
1994- ספר אמני ישראל: "ארט 2000".
2009 - "למרחב", אמנים יוצאי קיבוץ מרחביה.
2012 – "Le Livre des Artistes Israeliens" ספר האמנות הישראלית.
2012 – "ציפורים": בית וילקומינץ, ראש פינה.
2013 - לונדון, גלריית סאצ'י: השתתפות בתחרות "Saatchi online Showdown".
2014 – "נופים ודמויות בארץ ישראל", אוניברסיטת בר-אילן, "מרכז ואהל".
2014 - הופעה בספר "20 שנה לצבע בטבע", בחסות מוזיאון ישראל.
2014 – "Salon d'Automne International" נמל תל אביב, האנגר 11.
2014 - התיאטרון הלאומי "הבימה" תל אביב, "אישה בראי הזמן", קבוצתית נודדת.
2015 - תערוכה קבוצתית "חלומות", גלריה "האגם" רעננה.
2016 – תערוכות קבוצתיות בשנחאי ובז'יאנגסו, סין.
2016 - "מחווה לסיימון וגורפינקל"; "קום והתהלך בארץ", גלריית "הבית הירוק", אוניברסיטת תל אביב.
2017 – "ארבע העונות". היכל המוזיקה, רעננה.
2017 – "Autumn Art Salon in Vienna: "Folks-art museum.
2017 - "Art Spectrum Miami 2017", מיאמי.
2018 - "מציצים בנמל", קבוצתית. האנגר 3 נמל תל אביב.
2018 - הופעה ב-"The Golden List", מגזין האמנות "Israeli Art Market".
2018 – "התפשטות", גלריית גן העיר תל אביב.
2018 - "המיטב באמנות ישראלית", מגזין האמנות "Israeli Art Market".
גלריה

יסעורים מעל שאר ישוב. שמן על בד 50 על 40 ס"מ.
שמי רייכנאו. אקריליק ושמן על עץ 100 על 80 ס"מ.
Self portrait אקריליק על בד, 100 על 70 ס"מ, 2015.
Napflio Greece אקוורל ואקריליק על נייר. 45 על 35 ס"מ.
My Mother אקריליק ושמן על בד דבוק לעץ לבוד 50 על 34 ס"מ.
Shy, Homage to M.C Escher שמן וטמפרה על מזוניט. 40 על 30 ס"מ.
Heading home אקריליק ושמן על בד. 100 על 80 ס"מ.
Kayak's bay in Banias river שמן על בד. 60 על 50 ס"מ.
שש וחצי בערב ואביך. אקריליק ושמן על עץ לבוד. 100 על 70 ס"מ.
ליבי - מצא את כלבת התחש. אקריליק על עץ לבוד. 100 על 70 ס"מ.
סתיו בארבל. שמן על בד. 100 על 80 ס"מ.
טורנדו מעל פורצ'ה, איטליה. אקריליק על עץ לבוד. 70 על 50 ס"מ.