המבורג (סיירת, 1903)
היסטוריית שירות > קריירה וגורל לאחר המלחמה

המבורג נותרה מחוץ לשירות ב-1920; חוסר היציבות בגרמניה במהלך ואחרי המהפכה של 1918–1919 הגיע לשיאו בפוטש של קאפ במרץ 1920, שלאחריו החל הצי הגרמני החדש, הרייכסמרינה, להפעיל מחדש את כלי השיט הישנים שהורשה להחזיק לפי הסכם ורסאי. המבורג הייתה בין כלי השיט הללו, והיא נכנסה לשירות מחדש ב-7 בספטמבר בפיקודו של פריגטנקפיטן ברנהרד בובזין. היא שובצה ל-Marinestation der Nordsee (תחנה ימית בים הצפוני), והפכה לאוניית הדגל של קונטר-אדמירל פרידריך ריכטר, שחלה בנובמבר והוחלף זמנית על ידי קפיטן צור זי ולטר הילדברנד. בנוסף לתפקידו כמפקד התחנה הימית, ריכטר, ולאחר מכן הילדברנד, היה גם מפקד השייטות II, IV, ו-VI, שהוטל עליהם לפנות את שדות המוקשים שהונחו בים הצפוני במהלך המלחמה. קונטר-אדמירל קונרד מומזן לקח את הפיקוד על היחידות ב-2 באפריל 1921, והשאיר את המבורג כאוניית הדגל. הסיירת ביקרה באיי שטלנד בין 13 ל-17 ביוני, הפעם הראשונה מאז תום המלחמה שספינה גרמנית ביקרה בנמל זר.
ביולי 1921, המבורג השתתפה באימוני צי עם אוניית המערכה הנובר והסיירת הקלה מדוזה, יחד עם השייטות I ו-II. היא ליוותה שולות מוקשים מחצאי השייטות ה-8 וה-11 בזמן שהם פינו שדה שהונח על ידי סיירת העזר מטאור במהלך המלחמה. בהיותה במפרץ קולה ספגה היחידה הגרמנית אש מסוללת חוף סובייטית; הגרמנים השיבו אש ונסוגו. לאחר סיום עבודת פינוי המוקשים, חזרו הספינות לגרמניה, ועצרו במספר נמלים נורווגיים, כולל ורדו, המרפסט, טרומסה, אולסון וברגן. הם חזרו לווילהלמסהאפן ב-31 באוגוסט; המבורג לא ראתה פעילות חשובה נוספת במהלך השנה. בפברואר 1922 הועסקה האונייה כשוברת קרח עזר באזור הבלטי כדי לסייע לאוניות סוחר באזור. גוף האונייה שלה לא היה חזק מספיק למשימה, והיה צריך לעגן אותה כדי לתקן נזקים שנגרמו בסוף פברואר. בזמן ביצוע העבודות חזרה אוניית המערכה בראונשווייג לשירות, והחליפה את המבורג כאוניית הדגל של ה-Marinestation ב-1 במרץ. שאר השנה עברה ללא אירועים מיוחדים, כשהאירועים הבולטים היחידים היו ביקור באודה, נורווגיה ותמרוני הצי השנתיים באוגוסט וספטמבר. לאחר התמרונים, פריגטנקפיטן אריך היידן החליף את בובזין.
ביולי 1923, המבורג ביקרה בהאנקו, פינלנד ורונה באי הדני בורנהולם. התסיסה המתמשכת ברפובליקת ויימאר חייבה את פריסת המבורג ושתי סירות טורפדו לעיר בעלת שמה של הסיירת באוקטובר. שתי סירות הטורפדו נותקו לרובע הרבורג של העיר והמבורג שלחה פלוגת נחיתה לחוף כדי לסייע למשטרת העיר להשיב את הסדר על כנו. במהלך תקופה זו אורגן הצי מחדש, החל ב-15 באוקטובר; תפקיד ה-"Oberbefehlshaber der Seestreitkräfte" (הפיקוד העליון של כוחות הצי) הוקם בתור הפיקוד העליון של שתי התחנות הימיות. המבורג שימשה כאוניית הדגל של קפיטן צור זי אדולף פייפר, מפקד כוחות הצי הקלים בים הצפוני. היא בילתה את שנת 1924 בניהול שגרת אימונים רגילה בזמן שלום, אשר נקטעה בביקור בריגה בין 8 ל-14 ביולי. לאחר התמרונים של אוגוסט-ספטמבר, הוחלף היידן כעת - קפיטן צור זי ליצו ופייפר הוחלף על ידי קונטר-אדמירל אריך רדר, למרות שהוא נשאר בתפקיד על סיפון המבורג לזמן קצר, לפני שקומודורה פרנץ ויטינג החליף אותו בינואר 1925. במקביל, המבורג הועברה ל-Marinestation der Ostsee (תחנה ימית של הים הבלטי), שבסיסה בקיל. ויטינג נשאר מפקד הכוחות הקלים בים הצפוני עד ל-1 באפריל, אז אוחד תפקיד זה עם סגן מפקד פלגת אוניות המערכה; לאחר מכן עברה הנובר לתפקיד הזה. במאי, קפיטן צור זי ארנסט יונקרמן קיבל את הפיקוד על האונייה, אם כי הוא שימש כקפטן רק חודשיים לפני שהוחלף על ידי קפיטן צור זי פאול וילפינג פון דיטן, שבתורו הוחלף גם לאחר חודשיים על ידי קורבטנקפיטן הרמן דנש.
האונייה הועברה לפיקוח ההכשרה כדי לשמש כספינת אימונים, בפיקודו של פריגטנקפטן אוטו גרוס. החלו ההכנות לשייט אימונים גדול שיקיף את כדור הארץ; קרל וילהלם פטרסן, ראש עיריית המבורג, העניק את דגל העיר לסיירת במהלך טקסים ב-14 בפברואר 1926. לאחר מכן עלה פטרסן על הסיירת, שלקחה אותו לקוקסהאפן, במורד האלבה. משם, המבורג עברה בתעלת למאנש לאוקיינוס האטלנטי; בעודה מפליגה דרומה, היא ביצעה עצירות נמל בפונטוודרה, ספרד, פונשל, פורטוגל ולאס פאלמאס באיים הקנריים. ממרכז האוקיינוס האטלנטי, היא חצתה לאיי הודו המערבית ועברה דרך תעלת פנמה וביקרה בחוף המערבי של צפון ומרכז אמריקה, בשייט עד צפונה עד לסן פרנסיסקו, ארצות הברית. לאחר מכן היא החלה את מסעה מעבר לאוקיינוס השקט, ועצרה בהונולולו שבטריטוריית הוואי, בדרכה ליפן. לאחר מכן יצאה המבורג דרומה לפיליפינים, שם ביקרה במנילה ובעיר אילואילו, ובאיי הודו המזרחיים ההולנדיים, שם ביקרה במספר נמלים. לאחר שחצתה את האוקיינוס ההודי, היא עצרה בקולומבו, ציילון הבריטית, ונכנסה לים האדום, ולאחר מכן עברה דרך תעלת סואץ אל הים התיכון. לאחר עצירה בוויגו, הנמל הזר האחרון שבו ביקרה האונייה בסיור, היא הגיעה חזרה לווילהלמסהאפן ב-20 בפברואר 1927.
המבורג הוצאה משירות ב-30 ביוני 1927 והיא הופחתה למעמד עתודה בשנה שלאחר מכן. היא נמחקה מרשימות הצי ב-31 במרץ 1931, וחמש שנים לאחר מכן הוסבה על ידי הקריגסמרינה לספינת בסיס לצוותי צוללות החל משנת 1936. בתקופה זו התבססה בקיל, והיא שירתה בתפקיד זה עד 1944, כשהקריגסמרינה החליט לפרק אותה לגרוטאות. היא נגררה לעיר על שמה נקראה ב-7 ביולי 1944 לצורך פירוק, שם היא הוטבעה מאוחר יותר על ידי מפציצים בריטיים ב-27 ביולי. שרידי האונייה נמשו לאחר המלחמה ב-1949 ונגרטו לבסוף עד 1956.
תרשים של סדרת ברמן
אונייה לא מזוהה מסדרת ברמן
מפות המציגות את התמרונים של הצי הבריטי (כחול) והגרמני (אדום) ב-31 במאי – 1 ביוני 1916