stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חקלאות עירונית
היסטוריה לפי אזורים > אירופה

החקלאות העירונית באירופה קיימת מאות שנים. כבר בתשובה הלכתית של הרא"ש, שנכתבה לפני כ-700 שנה באירופה, נזכרה שתילת כרם על גג בית:
וששאלת: בכרם הנטוע על הגג, ובנין הכרם כך הוא: בנה תחלה הגג בקורות גדולות ובנסרים מדובקין זה בזה, ואחר כך רצפו כלו ברובדין של אבן, ומלאו עפר, ונטע כרם. וראית לדמות לעציץ שאינו נקוב, שפטור מן התרומה, וכן יהיה פטור מן הערלה.
תשובה: יראה לי, דכל כהאי גוונא [שכל דבר הדומה לזה] חייב בתרומה ובערלה... עוד תנן (מעשרות ה, ב): בצלים שהשרישו בעליה, טהרו מלטמא; נפלה עליהם מפולת והן מגולין, הרי אלו כנטועין בשדה. אלמא חזינן [הרי אנו רואים], אפילו מפולת שנפל עליו מאליו ובעליה, הוי [נחשב] כנטוע בשדה. כל שכן המכוין ליטע בגג, דחשיב כמחובר גמור לכל מילי [שנחשב לגמרי כמחובר לקרקע לכל עניין], לערלה ולתרומה ולהכשר ולטומאה, והתולש בשבת ממנו חייב.
במאה ה-19 נפוצו באירופה גינות מטבח. כחלק מהמהפכה התעשייתית צומצמו שטחי גינות העזר, ואלו אשר הוקמו מחדש היו בשולי העיר. גינות אלו היו בעיקר עבור מעמד הפועלים. החקלאות העירונית תפסה תאוצה, והייתה בעלת משמעות רבה בעיקר במהלך שתי מלחמות העולם. חלקות אלו תרמו רבות בהזנת האוכלוסייה.
היקפי החקלאות העירונית היום באירופה גדולים. מאחר שהם אינם מסובסדים על ידי האיחוד האירופי או הממשלות המקומיות למעט מקרים בודדים, היא תופסת חלק גדול יותר מתרבות הפנאי והנופש ופחות באספקת תוצרי מזון.
מטרותיה - נופש, פנאי, איכות חיים.
היסטוריה לפי אזורים > ארצות הברית

החקלאות העירונית בארצות הברית התפתחה מלכתחילה כתוצאה ממשברים - משבר כלכלי ומלחמות עולם. בעשורים האחרונים ישנה מגמה עולה של חקלאות עירונית. בעיקר בשל עזיבת חלקות עירוניות לטובת הפריפריה. המגרשים הריקים עוברים הסבה לשטחי חקלאות עירונית ומאפשרים בכך אספקת מזון בריא יותר עבור האוכלוסייה החלשה בערים.
מטרותיה - רווחה ואספקת מזון, מנוהל על ידי ארגוני רוחה לעזות לקהילות נזקקות.
היסטוריה לפי אזורים > המזרח התיכון

החקלאות העירונית קיימת זמן רב והיינה חלק מהמסורת בין אם על גגות הבתים או בבוסתנים צמודים אל הבתים. בשל משברים רבים הנוטים לפקוד מרחב זה כגון: קונפליקטים פוליטיים, פליטים, בצורות ועוד קרנה של החקלאות העירונית עלה.
מטרותיה - רווחה.
חקלאות עירונית בישראל

כ-91% מהאוכלוסייה בישראל גרה בערים ורק 2% מתושביה מתפרנסים מחקלאות. בישראל הפעילות החקלאית העירונית מועטה, אם כי ישנה התעוררות ועניין בערים רבות לפרויקטים מסוג זה.
החקלאות העירונית בישראל הופיעה לראשונה בישראל בשנות ה-30, אם כי בצורה שונה, אז היא אופיינה במשקי עזר. חלקת אדמה אשר צמודה לבית ובה יכלו לגדל תוצרת לשימוש אישי. שכונות אלו אשר כונו שכונות עובדים הוקמו בשל אי יכולת היישובים החקלאים לקלוט גלי עלייה גדולים. מודל זה אשר אומץ ממדינות מערב אירופה, נחל הצלחה מועטה אם בכלל, למרות תמיכת גופים ממשלתיים. עם התרחבות הערים שטחים אלו נקנו לצורכי נדל"ן.
כיום כאמור ישנה מגמה החוזרת אל החקלאות העירונית. בניגוד למדינות אירופה בישראל מהלך זה זוכה להכרה מינימלית מטעם הרשויות השונות.
חקלאות עירונית בישראל > יתרונות

בניגוד ליתרונותיה של החקלאות העירונית באירופה, בה הדגש על פעילות חברתית היא חזקה, בישראל מסתמן כי אחד מיתרונותיה היא האפשרות לאנונימיות, לעבוד ללא צורך בחברות. ייתכן וזה קשור לאופי של ישראל המכיל בתוכו הזדמנויות רבות למפגש וחברות. לעומת זאת יש מחסור במקומות המאפשרים לפרט אפשרות לפרטיות. ייתכן והשגה זו מתאימה רק לחלק מהמקומות העוסקים בחקלאות עירונית, שכן ישנן גינות קהילתיות, הנמצאות תחת הגדרת חקלאות עירונית, אשר חלק ממטרותיהן הוא לאפשר מפגש ושיחה בין הגננים. החקלאות העירונית נתפסת בישראל כפעילות פנאי. חשוב לציין כי אומנם אחוז מועט מתושבי ישראל מתפרנסים מחקלאות, אך הערכה ועדנה לחקלאות עדיין קיימת בקרב רבים מתושבי מדינת ישראל.
חקלאות עירונית בישראל > חסרונות

ישנם שני חסרונות בולטים בחקלאות העירונית:
השתלטות של הגננים על חלקות הקרקע על ידי בניית מבנים ארעיים. הדבר יכול לגרום לקונפליקטים רבים בין הנהלת הגינה לגננים.
השטחים המוקצים לחקלאות העירונית בדרך כלל מגודרים ומאפשרים גישה רק לחברת הגננים אשר שילמה עבור החכרת השטח. כתוצאה מכך נוצר מצב ששטחים ריקים בערים ההופכים לחקלאות עירונית סגורים עבור רוב הציבור, כאשר כמות השטחים הפתוחים בעיר היא מצומצמת.
השפעות

החקלאות העירונית נוגעת במספר רבדים בחברה:
השפעות כלכליות - חקלאות עירונית במדינות שונות (תלוי גודל מדינה, תנאים סביבתיים וסובסידיה) מהווה הקלה כלכלית עבור הצרכן העירוני. הוזלה במחירי הובלה כמו גם יצירת מקומות עבודה זמינים נוספים בעיר מאפשרים תוצרת חקלאית ברמה גבוה ובמחירים סבירים.
במקרים מסוימים יכול להוות מאגר ביטחון עבור קהילות חלשות הן כמקור הכנסה כלכלי בו אוכלוסיית השכונה מוצאת מקום עבודה והן מבחינת מקור תזונה.
השפעה זו נפוצה בעיקר במדינות מתפתחות או קהילות מתקשות כלכלית כמו במרחבים העירוניים בארצות הברית.
השפעות חברתיות - ישנם יתרונות רבים לחקלאות העירונית בתחום החברתי כמו שיפור מערך הקשרים החברתיים בשכונה או בקהילה, כלי שיקום שכונות קשות, או מערך חינוכי עבור ילדים ונוער.
בין היתר החקלאות העירונית מאפשרת מסגרת לשמירת מסורות חקלאיות בין אם על ידי תרבות גינות או דרך גידול המזון באותו חבל ארץ ועד לשימוש בצמחי מרפא ותבלין בין אם באוכל ובין אם לשם רפואה עממית.
השפעות סביבתיות - החקלאות העירונית מפחיתה את ניוד המזון אל מחוזות מרוחקים. המשמעות הסביבתית היא הפחתה בכמות ה-CO2 הנפלט אל האוויר. כמו כן, ישנו חיסכון באריזות המזון. שילוב של שני אלמנטים אלו מקטינים את טביעת הרגל האקולוגית. דרך נוספת להקטין את טביעת הרגל האקולוגית העירונית נתונה בסוג הצמחים ובאופן גידולם. בנוסף חקלאות עירונית נוטה להיות ירוקה יותר בכך שהיא משתמשת בפסולת עירונית אורגנית ומייצרת זבל כמדשן במקום דישון סינתטי. גם שימוש במים אפורים רווח.
פעמים רבות ממקמים את אזורי החקלאות בשטחים פתוחים לא מנוצלים ברחבי העיר. המשמעות היא שאזורים אלו הופכים להיות מטופחים במקום מוקד לזריקת פסולת.
במקומות מסוימים בעולם החקלאות העירונית מהווה מסדרון אקולוגי ובשל המגוון הרב של הגידולים הוא מהווה אמצעי להגדלת המגוון הביולוגי העירוני.
השפעות בריאותיות - לחקלאות העירונית ישנן השפעות בריאותיות במספר רמות. אוכלוסיות עניות בעולם נוטות לאכול פחות פירות וירקות, אך כאשר הן לוקחות חלק בפרויקטים של חקלאות עירונית מחקרים מראים כי צריכת הירקות והפירות עולה בכ-10%. כאמור הערך התזונתי של פירות וירקות הגדלים בקרבת מקום הצריכה עולה שכן הוא בדרך כלל טרי יותר מאלו המיוצרים באופן מסחרי.
שימוש בחקלאות עירונית ככלי תרפי אשר תרומותיו הן בעיקר פסיכולוגיות נפשיות, אם כי גם מהווה אמצעי להורדת לחץ דם גבוה וכולסטרול. שימוש מסוג זה בחקלאות עירונית מצוי בדרך כלל בקרב אוכלוסיות חלשות יותר הרואות בה כמקור פנאי ותרבות ופחות כמקור כלכלי.
ראו גם

פרמקלצ'ר
גינה קהילתית
גינון גרילה
גינון אנכי
הורטיקולטורה
קומפוסט
אדריכלות נוף
פרויקט המקומות הציבוריים
גן ניצחון
לקריאה נוספת

אטינגר אנדרז אמי, חקלאות בת קיימא בישראל: הפרחת השממה או הפרחת הסביבה, בבל, 2002
אילן שלמה, הגן הפורה - גישה אקולוגית לגן ולנוף, משפחת אילן, 1997
דר' טל אלון-מוזס ואדר' נוף לירון אמדור, פיתוח חקלאות עירונית בישראל, טכניון מכון טכנולוגי בישראל, אפריל 2005
Twiss J., Dickson J., Duma S., Kleinman T.,Paulsen H.,Rilveria L.,Community gardens: lesson learned from California health cities and communites, American Journal of Public Health,September 2003
זווית, סוכנות ידיעות למדע וסביבה, מגן ירוק מול ההתחממות - ריאה ירוקה, באתר הארץ, 11 ביולי 2021
חקלאות עירונית בישראל - עציצים עם צמחי-מאכל בחלון של דירה בבניין
דחליל, בית חרקים וערוגות צמחים בגינה הקהילתית במוזיאון הטבע בירושלים
שומה בראון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 בפברואר 1890 קצ'קמט, הונגריה 
 פטירה:  2 בספטמבר 1942 (בגיל 52) ברה"מ 
 מדינה:  הונגריה 
 שפות היצירה:  אנגלית, סנסקריט, בנגלית, איטלקית, צרפתית, גרמנית, הונגרית 
 
המהדורה הראשונה של ספרו התרבות הפרימיטיבית
ד"ר שומה בראון (בהונגרית: Braun Soma;‏ קצ'קמט, 13 בפברואר 1890 – 2 בספטמבר 1942, אוקראינה) היה חוקר, מורה, סוציולוג, מתרגם ספרותי יהודי-הונגרי, תאורטיקן גדול ומשמעותי של תנועת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית.
שנים מוקדמות

שומה בראון נולד במשפחה יהודית. אביו, יוז'ף בראון מת מוקדם. אמו שרולטה קלאובר הייתה גננת, לאחר מות בעלה נישאה בשנית, בעלה השני היה מורה. הילד הקטן גדל בסביבה אינטלקטואלית והראה הבטחה כמתמטיקאי מוכשר בתיכון. למרות זאת, הוא נרשם כסטודנט למדעי הרוח באוניברסיטת בודפשט (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד). הוא למד מספר שפות באוניברסיטה; בנוסף לאנגלית, צרפתית, גרמנית ואיטלקית, למד גם בנגלית וסנסקריט. מאוחר יותר הוא השתמש בכישורי השפה המצוינים שלו כמתרגם. הוא היה תלמיד שנה ב' כשנסע לגטינגן כדי ללמוד ארכאולוגיה. כשהיה בשנה הרביעית באוניברסיטה נסע ללונדון, שם למד בלשנות.
בתנועה הסוציאל-דמוקרטית

הקריירה המדעית שלו נחתכה לשניים על ידי מלחמת העולם הראשונה. כאשר חזר מהחזית בסתיו 1918 קיבל תפקיד הוראה בבית הספר התיכון המקומי בצגלד. בערך בזמן הזה, הוא כבר התעניין מאוד באתנוגרפיה. במהלך קריירת ההוראה הקצרה שלו בצגלד, הוא כתב מחקר על סיפורי עם. הוא החל להתעניין בפוליטיקה כתוצאה מאירועי 1918–1919. אז הצטרף למפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית (MSZDP) והקים את אגודת הסטודנטים הסוציאל-דמוקרטית בצגלד. מוקדם יותר דגל בעקרונות ליברליים ולאחר הכרזת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית, הוא השתתף באופן פעיל ברפורמה בחינוך הציבורי בעיר. מאוחר יותר, בית המשפט המלכותי בקצ'קמט גזר עליו חמש שנות מאסר בגין "מספר הפרות סדר" ומשום שדיבר על "סוציולוגיה" במקום על חינוך דתי בתיכון; הוא נאלץ לרצות את עונשו בכלא סטאר הידוע לשימצה בסגד. הוא שוחרר מהכלא לאחר שלוש שנים באמצעות חנינה, אך הוא לא יכול היה להמשיך את הקריירה שלו כחוקר מדעי או כמורה. הוא החל לעבוד כמתרגם והיה עובד בבנק למסחר לתקופה קצרה. תרגום להונגרית של יצירות ג'ק לונדון, הוא המצטיין בעבודתו כמתרגם.
יצירותיו על הורטיוס והיעקובינים ההונגרים מעידות על ההכנה האינטלקטואלית שלו בתחום הפילוסופיה. בעבודתו על אגדות עם, הוא סיפק את הסיכום הראשון בהונגרית של תיאוריות האגדות והאסכולות המתודולוגיות השונות, כולל הכלים של גאולוגיה, פלאונטולוגיה, אתנולוגיה, פרהיסטוריה, פסיכואנליזה, בלשנות ודת השוואתית וחקר אגדות ומיתולוגיה.
בשנת 1924 פרסם נפסבה את עבודתו בשם "התרבות הפרימיטיבית" (A primítív kultúra), שבה הוא דיווח על שאלות של אתנולוגיה כללית. הוא השתתף בעבודות הלקסיקון החברתי בעריכת יוזף מדז'אר. בשנות ה-20 יחסיו עם ה-MSZDP התקרבו יותר ויותר. הוא נתן באופן קבוע הרצאות וקורסים בסמינרים ועד מהרה הפך לאחד המדריכים הפופולריים ביותר במפלגה. העיתון נפסבה פרסם באופן קבוע את מאמריו, מחקריו, כתביו.
שומה בראון היה דוגמה טיפוסית למורה שמשפיע בעיקר על תלמידיו באישיותו. סגנונו הישיר וההכנה הנהדרת הפכו אותו לדמות אגדית. למרבה הצער, נותרו מעט חומרים כתובים על הרצאותיו ועבודת המחקר שלו נפגעה קשות על ידי הנסיבות.
ב-1933 הפך למנהל החינוך של ה-MSZDP ופיתח את התוכנית החינוכית של המפלגה. הוא כלל מקצועות ידע כללי בתוכנית הלימודים לצד הפצת ידע מדעי וחינוך פוליטי. תורת המטריאליזם ההיסטורי פורסמה ב-1934, וב-1935 התפרסמה עבודתו בשם פסיכולוגיה חברתית.
מותו

לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, בשנת 1942, הוא נלקח למחנות שירות העבודה, (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי) ואף על פי שתלמידיו רצו להצילו, הוא סירב להסתתר. הוא צורף לפלוגת העונשין 401 ובספטמבר 1942, באוקראינה, הוא נורה למוות על ידי חייל צוער בשם פטר רוטיש. ב-3 בפברואר 1945, בית המשפט העממי של בודפשט בראשות אקוש מאיור דן את רוטיש למוות בגין 124 סעיפי רצח במשפט הראשון של פושעי מלחמה בהונגריה. גזר הדין בוצע בהוצאה להורג פומבית באוקטוגון עוד באותו היום.
מחקריו ופרסומיו (חלקי)

מחקרי אפוליוס; הוצאת דפוס פרנקלין, בודפשט, 1913
סיפורי העם. מבוא לחקר אגדות השוואתי; הוצאת גניוס, בודפשט, 1923 (בית ספר חופשי)
התרבות הפרימיטיבית. מבוא למדע האדם הקדמון ; נפסבה, בודפשט, 1924
תורת המטריאליזם ההיסטורי; János Esztergályos, 1934 בודפשט (ספריית הידע הסוציאליסטי)
פסיכולוגיה חברתית; הוצאת Jenő Klimos, בודפשט, 1935
לקריאה נוספת

Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái – új sorozat I–XIX. Budapest: Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete. 1939–1944., 1990–2002, a VII. kötettől (1990–) sajtó alá rendezte: Viczián János
Gutenberg nagy lexikon. Minden ismeretek tára I–X. (elkészült rész: A–Felméri), Budapest, Nagy Lexikon Kiadóhivatal, 1931–1932.
Horák Magda: A magyar értelmiség veszteségei az 1940-es években. [Bp.], Szerző, [1996].
Irodalmi lexikon. Szerk. Benedek Marcell. Budapest: Győző Andor kiadása. 1927.
Péterné Fehér Mária-Szabó Tamás-Székelyné Kőrösi Ilona: Kecskeméti életrajzi lexikon. Kecskemét, Kecskeméti Lapok Kft.-Kecskemét Monográfia Szerkesztősége, 1992.
Váry István-Heltai Nándor: Kecskemét jelesei. Szerk. Heltai Nándor. Kecskemét, Kecskemét Város Tanácsa, 1968. (Aranyhomok Kiskönyvtár 2.)
Magyar életrajzi lexikon I–IV. Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1967–1994.
Magyar irodalmi lexikon I–III. Főszerk. Benedek Marcell. Budapest: Akadémiai. 1963–1965.
Magyar nagylexikon I–XIX. Főszerk. Bárány Lászlóné et al. Budapest: Akadémiai; (hely nélkül): Magyar Nagylexikon. 1993–2004. ISBN 963-05-6611-7
Magyar zsidó lexikon. Szerk. Ujvári Péter. Budapest: Magyar Zsidó Lexikon. 1929.(לקסיקון יהודי הונגרי. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת)
Magyar néprajzi lexikon I–V. Főszerk. Ortutay Gyula. Budapest: Akadémiai. 1977–1982. ISBN 963-05-1285-8
Révai új lexikona I–XIX. Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd: Babits. 1996–2008. ISBN 963-901-594-6
Új magyar életrajzi lexikon I–VI. Főszerk. Markó László. Budapest: Magyar Könyvklub; (hely nélkül): Helikon. 2001–2007. ISBN 963-547-414-8
Új magyar irodalmi lexikon I–III. Főszerk. Péter László. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6804-7
Paládi-Kovács Attila: B. S. (Népi Kultúra – Népi Társadalom, 1971)
Varga Lajos (szerk.): A magyar szociáldemokrácia kézikönyve. (Napvilág Kiadó, Bp., 1999)
Kende Tamás: Sürgősen és kimerítően Beszélő, 2009. április. 14. évf. 4. sz.
הערות שוליים

↑  "Soma". Petőfi Irodalmi Múzeum. נבדק ב-2015-06-25.
↑  HU BFL - VII.102.a - fogoly - 1921 - 444
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1041938500  ISNI: 0000 0000 8013 9889  VIAF: 121432679   WorldCat (עם VIAF): 121432679
גאבור שיין

| --- | --- |

 לידה:  1896 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 הוצאה להורג:  18 בדצמבר 1919 (בגיל 23 בערך) בודפשט, הרפובליקה ההונגרית 
 מדינה:  הונגריה 
 
גאבור שיין, (במקור, בטרם אומץ, גולדברגר, בהונגרית: Schön Gábor; בודפשט, 17 בספטמבר 1896 – בודפשט, 18 בדצמבר 1919) היה סטודנט למשפטים יהודי-הונגרי, עובד מפלגת הקומוניסטים בהונגריה, כפוף לאוטו קורווין ברפובליקה הסובייטית ההונגרית בשנת 1919 וראש החוקרים הפוליטיים בבודפשט.
ביוגרפיה

גאבור שיין נולד במשפחה יהודית. הוא אומץ על ידי ירמיהו שיין, אמו הייתה שרולטה אנגל. במלחמת העולם הראשונה הוא שירת בחזית במשך שנתיים ולאחר מכן למד משפטים. בתקופת הרפובליקה הסובייטית הצטרף למפלגת הקומוניסטים בהונגריה והפך לאחד מנערי-לנין. הבוס המיידי שלו היה אוטו קורווין, קומיסר העם (שר בממשלה) שמינה אותו לראש החוקרים הפוליטיים בבודפשט. שמו של שיין קשור להתנקשות בחייו של הסמל מיקלוש דובשה בן ה-19, שיין הורה ליוז'ף צ'רני להרוג אותו.
החבר צ'רני. אני שולח לך בחור שחצן. טפלו בו בשיטה האנגלית
המשפט וההוצאה להורג

לאחר נפילת הדיקטטורה הפרולטרית, נפל שיין לידי המשטרה. משפטו הפלילי החל בנובמבר 1919, שם דנו בעניינו יחד עם כמה מעמיתיו, בראש התביעה עמד אלברט וארי התובע הכללי הראשי של הונגריה.
שיין ו-13 נוספים מחבריו (כולל יוז'ף צ'רני, מפקד נערי-לנין) נידונו למוות בתלייה. אביו המאמץ של שיין ביקש מבית המשפט לשלול ממנו את שם משפחתו. בית המשפט נענה לבקשה ושינה את שמו של שיין לשם משפחתו המקורי גולדברגר. עונש המוות בוצע ב-18 בדצמבר 1919, בכלא בשדרות מרגיט 85.
לקריאה נוספת

גאבור שון. אינדקס ביוגרפי הונגרי. מוזיאון הספרות של פטפי.
פנקס האסירים: גאבור שיי. HU BFL - XVI.3 - אסיר - 1919 - 3318
קארוי הוסאר: שלטון הטרור האדום בהונגריה, mtdaportal.extra.hu
הערות שוליים

↑  HU BFL - VII.102.a - forradalomutan - 1919 - 591
↑  Vörös Könyv 1919. Szerk. Gerencsér Miklós. Lakitelek, 1993, Antológia Kiadó.
↑  Ma kezdődik a terroristák bűnügyeinek főtárgyalása. Huszadik Század, 1919 november.
↑  Nyírvidék 40. évfolyam, 271. szám - Hírek 1919. december 3.
↑  Halálesete bejegyezve a Bp. I.-II. ker. állami halotti akv. 1684/1919. folyószám alatt.
טום שלח

טום שלח (נולד ב-10 ביולי 1996) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת המגן הימני בהפועל כפר סבא.
קריירה

שלח נולד בתל אביב-יפו. אביו הוא כדורגלן העבר אמיר שלח, סבו מצד אמו הוא יצחק שום  וסבו מצד אביו הוא שחקן ומאמן העבר בכדורסל שמעון שלח. שלח התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של מכבי תל אביב, בגיל 15 הצטרף למחלקת הנוער של בית"ר טוברוק ולבסוף הצטרף להפועל רמת השרון.
בקיץ 2016 חתם במכבי קריית גת מליגה א' דרום במדיה שיחק 23 משחקים בליגה. בקיץ 2017 חתם בהפועל כפר סבא מהליגה הלאומית בה מחזיק סבו, יצחק שום, בבעלות הקבוצה. שלח היה שותף לחזרה של הקבוצה לליגת העל בסיום עונת 2018/2019. לאחר ירידת הליגה בעונת 2020/2021 שוחרר מהמועדון, אך כעבור שנה חזר לסגל הקבוצה, לאחר שבעונת 2021/2022 נבצר ממנו לשחק עקב תסמונת המדור ממנה סבל.
ינה נאג'

| --- | --- |

 לידה:  29 בדצמבר 1878 היידובסרמן, הונגריה 
 פטירה:  24 במרץ 1941 (בגיל 62) בודפשט, ממלכת הונגריה 
 
ינה נאג' (במקור גרוס, בהונגרית: Nagy Jenő; היידובסרמן, 29 בדצמבר 1878 – בודפשט, 24 במרץ 1941) היה שחקן תיאטרון יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה

ינה גרוס (נאג' פירושו בהונגרית: גדול, ובגרמנית: גרוס) נולד כבנו של יוז'ף גרוס מנהל בית יתומים. גרוס שינה את שם משפחתו בשנת 1880 לנאג'. הוא עלה לבמה לראשונה באפריל 1899 תחת מנהל הבמה והבמאי יאנוש קומיאטי. הוא עבד ב"תיאטרון העם" (Népszínház) זמן רב, אז התפרסם כחבר פעלתן של "תיאטרון האופרטה המטרופוליטני" (שמה כיום תיאטרון האופרטה של בודפשט), לימים "תיאטרון האמנים" (Művész Színház) שהפך אחר כך כאמור לתיאטרון האופרטה של בודפשט. הוא היה יועץ של התאחדות השחקנים הארצית וחבר בוועד איגוד השחקנים בבודפשט. הוא שירת כלוחם במהלך מלחמת העולם הראשונה. הוא היה פעיל ביותר בתחום החברתי ופעל למען האוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע, הוא השתתף תמיד בטקסי הענקת מתנות חג המולד השנתיות לשחקנים פנסיונרים ותמיד הגן באופן אובייקטיבי על האינטרסים של השחקנים במפגשי השחקנים השנתיים. קברו ניצב בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה (קבר 22 שורה 1 בחלקה 43).
לקריאה נוספת

לקסיקון אמנות הבמה הונגרי. אלאדר שופלין. איגוד השחקנים הלאומי והמכון לפנסיה, [1929]
ינה נאג'י בקטלוג המוזיאון הספרותי פטפי
שאנדור אנדי: שחקנים, תיאטראות, ערים. לקסיקון קטן של תיאטרון הונגרי מעבר לגבול. 2005
הערות שוליים

↑  Hajdúböszörményi izr. keresztelési anyakönyv, 25/1878. folyószám.
↑  "Halotti bejegyzése a Budapest XIII. kerületi polgári halotti akv. 425/1941. folyószáma alatt".
↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 5157/1880. Forrás: Névváltoztatási kimutatások 1880. év 2. oldal 17. sor.
↑  "Jenő Nagy (1878 - 1941) - Find A Grave Memorial". www.findagrave.com.
אימרה ברטה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  30 בספטמבר 1899 קצל, הונגריה 
 פטירה:  18 בנובמבר 1978 (בגיל 79) פץ', הונגריה 
 מקום קבורה:  Public cemetery of Pécs 
 שם לידה:  Birnfeld Imre 
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת פץ' 
 תפקידים:  המטולוג, רופא 
 
אימרה ברטה, (במקור בירנפלד, בהונגרית: Barta Imre;‏ קצל, 30 בספטמבר 1899 – פץ', 18 בנובמבר 1978 או 28 בנובמבר) היה דוקטור לרפואה (MD) יהודי-הונגרי, המטולוג, פרופסור באוניברסיטה, קנדידט ("דוקטורט קטן.CSc) למדעי הרפואה (1952), דוקטור לרפואה (.DSc כמו PHD) (1959) נשיא האגודה ההמטולוגית ההונגרית.
ביוגרפיה

אימרה בירנפלד נולד במשפחה יהודית כבנם של הסוחר איזידור בירנפלד ושל נטי בק. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון שירת כלוחם במלחמת העולם הראשונה. הוא השלים את לימודי הרפואה שלו באוניברסיטאות בודפשט, באוניברסיטה הגרמנית של פראג ובאוניברסיטת פץ'. בשנת 1924 הוסמך כדוקטור לרפואה בפץ'. בהזמנתו של פרופסור יאנוש אנדיאן, הוא עבד בקליניקה של פץ' תחילה כמתמחה, מאוחר יותר כרופא ומרצה, ולאחר מכן כמרצה בכיר במשך יותר מעשור. בין 1929 לבין 1931, הוא קיבל מלגה בקולגיום הונגריקום ברלין. ב-1933, באוניברסיטת ארז'בט פץ' הוסמך כמרצה בכיר פרטי (לא חלק מהסגל) בתחום "הפתולוגיה והרפואה של איברים המטופואטיים". בין השנים 1933–1936 היה מרצה בכיר פרטי. בין השנים 1936 לבין 1944 עבד כרופא הפנימי הראשי ומנהל המחלקה של בית החולים במוהאץ'. במאי 1944 פוטר בשל מוצאו היהודי ונלקח לשירות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי) למזלו, נשלח ועבד כרופא בית החולים הציבורי הממלכתי באֶרְדֶד. עם השחרור על ידי הצבא האדום הוחזר לתפקידו בדצמבר 1944 בבית החולים בפץ'. משנת 1946 הוא היה פרופסור חבר באוניברסיטה. בין השנים 1947 לבין 1960 היה המנהל והרופא הראשי של בית החולים במוהאץ'. בין 1960 לבין 1968 היה פרופסור באוניברסיטה בקליניקה מספר 1 לרפואה פנימית של אוניברסיטה פץ'. בין 1960 לבין 1977 היה נשיא האגודה ההמטולוגית ההונגרית. הוא פרש ב-1968 כמנהל המרפאה.
ביוגרפיה > פעילותו ומחקריו

במסגרת הרפואה הפנימית עסק בהמטולוגיה. הוא מילא תפקיד מוכר בינלאומי במורפולוגיה ובהמטולוגיה הקלאסית. עבודתו נתמכה על ידי הלוואת יעד מדעית מהאקדמיה ההונגרית למדעים. הוא פרסם 113 מאמרים מדעיים וכתב שלוש מונוגרפיות. ברטה היה מהראשונים שעסקו בשינויים במח העצם בבני אדם חיים וטבע את המושג דיספלסיה של מח העצם. הוא היה הראשון שתיאר את הסוגים השונים של תאי הרשת, בדק את המיקרו-סירקולציה של מח העצם, התמודד עם רטיקולוזיס ומספר מחלות המטולוגיות. המונוגרפיה שלו על הטחול התפרסמה ב-3 שפות.
עבודותיו

בדיקות ניקור מח עצם באנמיה (בודפשט, 1937)
הקשר בין ספירת דם למח עצם (בודפשט, 1945)
המורפולוגיה של ההתחדשות הפתולוגית של מח העצם (בודפשט, 1946)
החשיבות של קבוצת דם 0 ברפואה פנימית (בודפשט, 1947)
סיווג אנמיה (בודפשט, 1948)
מורפולוגיה וקליניקה של רטיקולוזיס של מח עצם (שבועון רפואי, 1953)
מורפולוגיה וקליניקה של לימפוציטוזיס (Magyar Belorvosi Archivum, 1958)
ציטולוגיה פונקציונלית ומרפאה של רקמת המורטקולרית. עבודת דוקטורט. (בודפשט, 1959)
החשיבות של בדיקות ציטומורפולוגיות באבחון רפואה פנימית (בודפשט, 1963)
מרפאת פיברינוליזה (בודפשט, 1963)
ציטולוגיה קלינית עם היבטים היסטולוגיים (בודפשט, 1967)
הטחול במחלות רפואה פנימית (בודפשט – מוסקבה, 1969; בגרמנית: Budapest – Jena, 1972; רוסית: בודפשט, 1976)
פתולוגיות לא טיפוסיות בהמטולוגיה (בעיות עכשוויות ברפואה, 1971)
היבטים המטולוגיים של הכבד (בעיות עכשוויות ברפואה, 1973)
ציטופתולוגיה קלינית (בודפשט, 1979)
לקריאה נוספת

Magyar életrajzi lexikon IV: 1978–1991 (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6422-X (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש)
Névpont.hu (נקודת שם)
Tudósnaptár.hu (יומן המדענים)
ראו גם

Hollán Zsuzsa: In memoriam Imre Barta (Haematologia, 1978/79)
Jávor Tibor: Búcsúzunk Barta Imrétől (Transfusio, 1979)
Trencséni Tibor: Dr. Barta Imre 1899– 1978 (Orvosi Hetilap, 1979. 120).
Sziklay János: Dunántúli kulturmunkások. A Dunántúl művelődéstörténete életrajzokban. Budapest, Dunántúli Közművelődési Egyesület, 1941.
A m[agyar] kir[ályi] Erzsébet Tudományegyetem és irodalmi munkássága. Az egyetem 25 éves fennállása alkalmából írta, szerkesztette és kiadta: vitéz Szabó Pál. Pécs, 1940. Dunántúli ny.
Gergely András: Jeles magyar zsidó orvosok lexikona. Budapest, Makkabi, 2001.
Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái – új sorozat I–XIX. Budapest: Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete. 1939–1944., 1990–2002, a VII. kötettől (1990–) sajtó alá rendezte: Viczián János
Keresztény magyar közéleti almanach I-II. [3. kötet: Erdély. 4. kötet: Délvidék.]. Felelős szerkesztő és kiadó: Hortobágyi Jenő. Budapest, 1940.
Orvosi lexikon. Főszerkesztő: Hollán Zsuzsa. Budapest, Akadémiai Kiadó, 1967-1973.
Pécs lexikon I. (A–M). Főszerk. Romváry Ferenc. Pécs: Pécs Lexikon Kulturális Nonprofit Kft. 2010. ISBN 978-963-06-7919-0
Révai új lexikona II. (Bak–Bia). Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd: Babits. 1998. ISBN 963-901-540-7
Új magyar életrajzi lexikon I. (A–Cs). Főszerk. Markó László. Budapest: Magyar Könyvklub. 2001. ISBN 963-547-414-8
Új magyar lexikon VII.: Kiegészítő kötet (A–Z). Szerk. Berei Andor egy.tanár, Szabó Imre ak. Budapest: Akadémiai. 1972.
הערות שוליים

↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 135253/1906. Forrás: MNL-OL 30790. mikrofilm 17. kép 3. karton. Névváltoztatási kimutatások 1906. év 5. oldal 35. sor
↑  "Születési bejegyzése a keceli polgári születési akv. 208/1899. folyószáma alatt". נבדק ב-2022-01-18.
↑  Gyászjelentése
↑  https://aok.pte.hu/docs/hirmondo/pdf/okh_1006.pdf
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 7984 6279  LCCN: n83019884  NKC: xx0179347  VIAF: 16137450   WorldCat (עם VIAF): 16137450
בית הכנסת אוהל יעקב

ערך זה עוסק בבית כנסת בזכרון יעקב. אם התכוונתם לבתי כנסת בגרמניה, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת 
 כתובת:  הנדיב פינת המייסדים 
 מיקום:  זכרון יעקב 
 מדינה:  ישראל 
 נוסח תפילה:  אשכנז
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1886
 תאריך פתיחה רשמי:  1886 
 
 קואורדינטות:  32°34′27″N 34°57′14″E﻿ / ﻿32.574066666667°N 34.95375°E﻿ / 32.574066666667; 34.95375
  (למפת הכרמל מוגדלת) בית הכנסת אוהל יעקב(למפת הכרמל רגילה) בית הכנסת אוהל יעקב
 
בית הכנסת אוהל יעקב הוא בית הכנסת המרכזי של זכרון יעקב, מועצה מקומית בחוטם הכרמל. הוא נבנה בשנת 1886 על ידי אדמונד ג'יימס דה רוטשילד, לזכר אביו ג'יימס יעקב רוטשילד (על שמו נקרא גם היישוב).
בית הכנסת "אוהל יעקב" היה בית הכנסת המפואר ביותר מכל בתי הכנסת שהקים הברון רוטשילד, והיה גם בית הכנסת המועדף עליו מכל היישובים שתמך בהם. בבית הכנסת היה נוהג הברון לשוחח עם בני זכרון יעקב.