stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סטרפסילס
שיווק בישראל

שיווק "סטרפסילס" בישראל החל בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20, ותוך זמן קצר תפסה התרופה את המקום השלישי ברשימת התרופות ללא מרשם הנמכרות ביותר בישראל. היא שווקה על ידי חברת "אביק" שמוזגה אחר כך לתוך חברת טבע תעשיות פרמצבטיות, וזו העבירה בסוף 1992 את הפצת מוצרי אביק לחברת ההפצה שלה, ס.ל.א. (סלומון לוין ואלשטיין).
במאי 2005 נכללה "סטרפסילס" ברשימה של תרופות ללא מרשם שאושרה מכירתם לראשונה בישראל, בלא ייעוץ רוקחי, מחוץ לבתי המרקחת במרכולים, קיוסקים, תחנות דלק, ומקומות נוספים.
ב-2006 החל תאגיד רקיט בנקיזר לשווק אותה ישירות בישראל, על ידי חברת הבת "רקיט ישראל". התאגיד השקיע 2 מיליון דולר בפרסום התרופה באותה שנה בישראל ו-2.5 מיליון דולר ב-2007.
הערות שוליים

1 2  איילה צורף, מתחרה חדשה בשוק התרופות ללא מרשם - רקיט בנקיזר תשווק את סטרפסילס ונורופן בישראל במקום טבע, באתר TheMarker‏, 23 במאי 2006
↑  אתי אפללו, הכינו גופכם וכיסכם לחורף: האם כדאי לעמוד בתור לרוקח כדי לקנות תרופה ללא מרשם?, באתר TheMarker‏, 13 בדצמבר 2006
↑  מהפך בשוק התכשירים ללא מרשם רופא, חדשות, 30 באוקטובר 1989
↑  10 הגדולים ב־OTC, חדשות, 30 באוקטובר 1989
↑  אסנת כותן, ‏הזכיון להפצת תרופות H.M.R עבר מכמיפארם לפארם-אפ, באתר גלובס, 23 בפברואר 1999
↑  סיון קלינגבייל, למרות הרפורמה - רק תרופות מעטות יימכרו ללא מרשם, באתר TheMarker‏, 5 באפריל 2005
↑  ענת ביין-לובוביץ', ‏תקציבי הפרסום של נורופן וסטרפסילס עוברים ליורו ת"א, באתר גלובס, 25 בינואר 2007
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
סקוט מקין

| --- | --- |

 לידה:  25 בספטמבר 1968 (בן 56) מחוז סן מטאו, ארצות הברית 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית של ארצות הברית 
 השתייכות:  צבא ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1990–2022 (כ־32 שנים)
 דרגה:   לוטננט גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד החטיבה הרביעית בדיוויזיית השריון הראשונה  קצין שריון ראשי  מפקד דיוויזיית חיל הרגלים השנייה  ראש מטה פיקוד מרכז של ארצות הברית  סגן מפקד פיקוד העתיד של צבא ארצות הברית
 עיטורים
   מדליית השירות המצוין   מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה (2)  לגיון ההצטיינות (3)   כוכב הארד (4)
 
דניס סקוט מקין (באנגלית: Dennis Scott McKean, נולד ב-25 בספטמבר 1968) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל. כיהן כסגן מפקד פיקוד העתיד של צבא ארצות הברית.
ביוגרפיה

מקין בוגר האקדמיה הצבאית של ארצות הברית, בסיום לימודיו ב-1990 התגייס לצבא והוכשר כקצין שריון.
שירת כמפקד מחלקה וסגן מפקד פלוגה בגדוד השלישי של רגימנט השריון ה-73. שימש קצין מבצעים בפלוגת הסיור (LRS) של הקורפוס המוטס ה-18. שימש קצין אימונים בדיוויזיית חיל הרגלים השנייה המוצבת בקוריאה. פיקד על פלוגת טנקים ועל פלוגת המפקדה בגדוד הרביעי של רגימנט השריון ה-64. שירת במרכז ללוחמת שריון בפורט נוקס ככותב דוקטרינה צבאית. שימש קצין מבצעים וסגן מפקד הגדוד הראשון ברגימנט השריון ה-67 וכחלק מדיוויזיית חיל הרגלים הרביעית השתתף ב"מבצע חופש לעיראק". בהמשך שירותו שימש עוזר קצין אג"ם של הדיוויזיה והוצב בבגדאד בשנים 2005–2007.
ב-2007 מונה למפקד הגדוד הראשון ברגימנט השריון ה-66, עמו הוצב בעיראק בשנים 2008–2009. פיקד על צוות הקרב החטיבתי הרביעי של דיוויזיית השריון הראשונה במהלך השלב האחרון של "מבצע שחר חדש" במלחמת עיראק. לאחר מכן מונה לסגן מפקד פיקוד כוחות ארצות הברית בקוריאה. ביולי 2013 מונה לסגן מפקד דיוויזיית השריון הראשונה. באוקטובר אותה שנה קודם לדרגת בריגדיר גנרל.
בספטמבר 2014 מונה לקצין שריון ראשי של צבא ארצות הברית. במאי 2016 מונה לראש משרד שיתוף הפעולה הביטחוני עם עיראק בפיקוד מרכז של ארצות הברית.
ביולי 2017 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד דיוויזיית חיל הרגלים השנייה. באוגוסט 2019 מונה לראש מטה פיקוד מרכז של ארצות הברית. בנובמבר 2020 מונה לסגן מפקד פיקוד העתיד של צבא ארצות הברית והועלה לדרגת לוטננט גנרל.
מקין נשוי לקים והם הורים לבן ובת. הוא בעל תואר שני ממכללת המלחמה של הצי.
הערות שוליים

↑  USFK's 2nd Infantry Division greets new commander, ‏yonhapnews.co.kr, ‏18 ביולי 2017
סקוט מת'סון

סקוט מילן מת'סון הבן (באנגלית: .Scott Milne Matheson Jr‏; 8 בינואר 1929 – 7 באוקטובר 1990) היה פוליטיקאי אמריקאי, מושל מדינת יוטה ה־12 בין השנים 1977–1985. נכון ל-2024, הוא חבר המפלגה הדמוקרטית האחרון ששירת בתפקיד המושל.
ביוגרפיה

מת'סון נולד בינואר 1929 בשיקגו, בנם של הזוג המורמוני סקוט מילן ואדל אדמס מת'סון. סבו וסבתו מצד אביו היו מהגרים סקוטים, ובעוד הורי אמו נולדו באנגליה ובצפון אירלנד. זמן קצר לאחר לידתו עברה המשפחה ליוטה, ותחילה השתקעה תחילה בפרוואן (Parowan), בטרם עברו לסולט לייק סיטי כשאביו התמנה לתובע פדרלי.
מת'סון השלים את לימודיו התיכוניים בבית הספר התיכון המזרחי של סולט לייק סיטי בשנת 1946, קיבל תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת יוטה ב-1950, וכעבור שנתיים השלים לימודי תואר שני במשפטים מבית הספר למשפט באוניברסיטת סטנפורד. ב-25 באוגוסט 1951 נישא לנורמה לואיז ורנסקי, ולזוג נולדו ארבעה ילדים. אחד מהם הוא ג'ים מת'סון, לימים חבר בית הנבחרים של ארצות הברית. בן נוסף, סקוט מת'סון ג'וניור, היה מועמד המפלגה הדמוקרטית לתפקיד מושל יוטה בבחירות 2004, וב-2010 מונה לשופט בבית המשפט הפדרלי העשירי לערעורים של ארצות הברית.
לאחר לימודיו הגבוהים עסק במשך חמש שנים בעריכת דין פרטית במחוז איירון שביוטה, ואחר כך החל את תפקידו בתאגיד מסילות הברזל "Union Pacific Railroad" בשנת 1958.
במהלך שירותו בתאגיד הרכבת הגיע לתפקיד היועץ הכללי של הארגון, לפני שהתמודד בבחירות 1976 על תפקיד המושל. ב-3 בינואר 1977 מת'סון הושבע לתפקידו כמושל יוטה. במהלך כהונתו כמושל היה הנאשם בתיק המשפטי "H. L. v. Matheson" בבית המשפט העליון של ארצות הברית, שאישר את החוק המדינתי ביוטה המחייב הסכמת הורים להפלה מלאכותית המבוצעת בידי נערה.
ב-1989 אובחן מת'סון כחולה במיאלומה נפוצה, זן ייחודי של מחלת הסרטן שנגרמה כתוצאה מחשיפה לנשורת גרעינית שמקורה בניסוי בנשק גרעיני בנבדה. סקוט מת'סון נפטר מהמחלה ב-7 באוקטובר 1990, בגיל 61. הוא נטמן בבית העלמין העירוני בפרוואן.
הערות שוליים

↑  גלן פלוור, Scott Matheson, 61, Ex-Governor And Leading Democrat in Utah, באתר הניו יורק טיימס, 8 באוקטובר 1990 (באנגלית)
↑  רוברט גרקה, Norma Matheson, the ‘godmother’ of the Utah Democratic Party, dies at 89, באתר סולט לייק טריביון, 29 ביולי 2019 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007447633705171  GND: 1177080699  ISNI: 0000 0000 2852 8289  LCCN: n85129734  SNAC: w6g574m8  VIAF: 26037773   WorldCat (עם VIAF): 26037773
סטארדאסט (להקה)

| --- | --- |
 מקום הקמה:  צרפת 
 מוקד פעילות:  פריז, צרפת
 תקופת הפעילות:  1998
 סוגה:  פרנץ' האוס • האוס
 חברת תקליטים:  Roulé
 אתר רשמי
 חברים
 תומא בנגלטר אלן בראקס בנג'מין דיימונד
 
סטארדאסט (באנגלית: Stardust) היא להקה צרפתית המורכבת מאלן בראקס, בנג'מין דיימונד ותומא בנגלטר. הלהקה הייתה פעילה רק שנה אחת, בשנת 1998, כאשר הוציאה את הלהיט Music Sounds Better with You.
ביוגרפיה

הלהקה מורכבת מאלן בראקס, בנג'מין דיימונד ותומא בנגלטר (חבר בצמד דאפט פאנק), שהתאחדו לשיתוף פעולה לשיר Music Sounds Better with You בשנת 1998. השיר בנוי סביב סאמפל של השיר Fate של צ'אקה קאן והשירה של בנג'מין דיאמונד. הגרסה הראשונה נוגנה בהופעה חיה במועדון רקס, ב-11 בדצמבר 1997. לאחר ההופעה, השלישייה עבדה על השיר באולפן הביתי של בנגלטר, Daft House. השיר שוחרר בלייבל של בנגלטר, Roulé. בתחילת 1998 חולקו עותקים של הסינגל למספר תקליטנים בכנס מוזיקת החורף במיאמי, שם זכה השיר להצלחה גדולה. לאחר מכן יצאו הרבה בוטלגים: כמה עשרות אלפי עותקים של השיר נמכרו באופן בלתי חוקי. הסינגל שוחרר לבסוף בפורמט CD יחיד על ידי וירג'ין.
Music Sounds Better with You טיפס במהירות לראשי המצעדים. הקליפ, בבימויו של מישל גונדרי, שודר לראשונה ב-MTV. השיר היה פופולרי מאוד בקרב תקליטנים, הוא נבחר לסינגל הדאנס הטוב ביותר של שנת 1998 על ידי קוראי המגזין הבריטי Mixmag.
בשנת 2018, 20 שנה לאחר שחרורו של Music Sounds Better with You, התאחדה הלהקה באולפן כדי לשחרר מהדורה מחודשת ששודרה בכל פלטפורמות הסטרימינג דרך חברת התקליטים Because Music ב-28 ביוני 2019. לרגל האירוע שוחררה גם גרסת ויניל מקסי.
דיסקוגרפיה > סינגלים

Music Sounds Better with You (1995)
דיסקוגרפיה > הופעות

סטארדאסט הופיעו רק ב-3 הופעות:
מועדון רקס, פריז, דצמבר 1997
כנס מוזיקת חורף במיאמי, מרץ 1998
רוקסטור, מונפלייה, כחלק מפסטיבל בוראליס, אוגוסט 1998
סיפורה של רות

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  מגילת רות 
 בימוי:  הנרי קוסטר 
 הופק בידי:  סמואל אנגל 
 תסריט:  נורמן קורבין 
 עריכה:  ג'ק הולמס
 שחקנים ראשיים:  אילנה עדן סטיוארט ויטמן פגי ווד ג'ף מורו
 מוזיקה:  פרנץ וקסמן 
 צילום:  ארתור ארלינג 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פוקס המאה ה-20 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  17 ביוני 1960
 משך הקרנה:  132 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 תקציב:  2,930,000 דולר
 הכנסות:  3,000,000 דולר
 דף הסרט ב־IMDb
 
סיפורה של רות (באנגלית: The Story of Ruth) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת סרטים רומנטיים היסטוריים משנת 1960 בבימויו של הנרי קוסטר, עם אילנה עדן, סטיוארט ויטמן ופגי ווד בתפקידים הראשיים.
בתפקיד הראשי משחקת השחקנית הישראלית אילנה עדן. היא הייתה בת 19 וזה היה סרטה הראשון. היא הופיעה עוד בסרט נוסף - מבצע קהיר (1966) בתפקיד משנה ואלה היו הופעותיה היחידות בסרטי קולנוע.
התסריט מבוסס בחלקו על מגילת רות אבל מתרכז גם בתרבות הפגנית של מואב עם הקרבת ילדות לאל כמוש והוויכוח בין הדת היהודית המונותאיסטית לתרבות האלילית.
תקציר העלילה

רות (אילנה עדן) משרתת ככוהנת במקדש לאל כמוש במואב תחת פיקוחה של הכוהנת הראשית (ויוקה לינדפורס). אביה העני הביא אותה בילדותה לכוהן הגדול (ת'אייר דייוויד) תמורת כסף. כדי שתהיה קורבן לכמוש. היא עמדה להיות מוקרבת אלא שהתגלה כתם בזרועה שפסל אותה וחברתה הועלתה כקורבן במקומה. כעת מתכוננות הכוהנות לקורבן נוסף.
נעמי (פגי ווד), אלימלך (לס טרמיין) ובניהם מחלון (טום טריון) וכליון (ג'ון גבריאל) הם יהודים שהיגרו למואב מבית לחם בגלל רעב. הם צורפים מבוקשים ומחלון מתקין כתר מזהב שיושם על ראש הילדה המוקרבת. מחלון מביא את הכתר למקדש ונפגש שם עם רות. מתפתח ביניהם דו-שיח על אמונה באל נראה (כמוש) לאלוהים בלתי נראה. רות מתאהבת במחלון ומתחילה לפקפק באמונתה בכמוש.
כאשר הכהן הגדול עומד לנעוץ את חרבו בילדה השוכבת למרגלות כמוש, משמיעה רות צעקה והכהן נעצר אך לבסוף מבצע את זממו. רות נמלטת אך נתפסת, נעצרת ושערה נגזז. חיילים מתפרצים לביתו של אלימלך, הורגים את אלימלך וכליון ולוקחים את מחלון לעבודת פרך במחצבה לכל חייו.
כעבור מספר חדשים משוחררת רות ומנסה לשחרר את מחלון בעזרת שוחד. בעת הבריחה נדקר מחלון ונפצע קשה. הוא מובל לבית אלימלך ולפני מותו הוא מקדש את רות בטבעת. נעמי מחליטה לחזור לבית לחם. את אלמנתו של כליון, ערפה, (זיוה רודן) היא משכנעת להישאר במואב ולהקים שם משפחה אבל רות דובקת בה ומחליטה לחזור אתה לבית לחם.
בדרך הן מתחמקות מחיילים מואבים שרודפים אחריהם.
הן מתקבלות בבית לחם בזלזול על ידי הנשים בעיקר בגלל מוצאה המואבי של רות. רות ונעמי משתכנות בחורבה ורות מתחילה ללקט שיבולים בשדות של בועז (סטיוארט ויטמן), קרוב משפחה של אלימלך. המפגש הראשון ביניהם הוא טעון בגלל יחסו המתנשא של בועז על האישה המואביה אף על פי שהוא נשבה ביופייה. טוב (ג'ף מורו) הוא קרוב משפחה עשיר של אלימלך וגם הוא מתאהב ברות, משפץ את ביתם, מצייד אותם במזון רב ומתכוון לשאת אותה לאישה.
מעלילים על רות שהיא מואבייה ועדיין עובדת אלילים. נערך לה משפט בפני זקן העדה (בזיל רויסדל) והיא מזוכת.
בבית לחם עורך טוב את חגיגת היין ומודיע שמחר יישא את רות לאישה. כולם שותים ומשתכרים. לפי עצת נעמי מגיעה רות לבועז ומביעה לפניו את אהבתו אליה ורצונה להינשא לו.
למחרת מתלבשת רות לחתונה, מתקרבת לטוב ואומרת לו בפומבי שאינה אוהבת אותו. טוב מודיע שבתור קרוב משפחה הוא חייב לשאת את רות (חוק ייבום). בועז מגלה לכולם את פגישתם בלילה וטוב זורק לעברו את סנדלו ומשחרר את רות מהתחייבותו וכל הקהל מריע.
לבסוף נאמר כי הם הולידו את עובד ועובד הוליך את ישי וישי הוליד את דוד ומדוד נולד המשיח (ישו).
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| אילנה עדן | רות |  |
| פגי ווד | נעמי |  |
| סטיוארט ויטמן | בועז |  |
| טום טריון | מחלון |  |
| ג'ף מורו | טוב |  |
| זיוה רודן | ערפה |  |
| ת'אייר דייוויד | האדק | כהן גדול |
| בזיל רויסדל | שמע | זקן העדה |
| ג'ון גבריאל | כליון |  |
| לס טרמיין | אלימלך | בוקר |
| ג'ון בנר |  | מלך מואב |
| ויוקה לינדפורס | אליילת | כוהנת ראשית |
סטייבן קראוסווייק

| --- | --- |

קראוסווייק ב-2013
 לידה:  7 ביוני 1987 (בן 37) נונן, הולנד הולנד
 גובה:  178 ס״מ 
 משקל:  64 ק"ג 
 תחום:  כביש
 התמחות:  טיפסוס
 קבוצה נוכחית:  ויסמה - ליס א-בייק
 הישגי שיא:  המרוץ הארקטי של נורווגיה (2014)   מקום 3 ב-טור דה פראנס 2019   מקום 5 ב-טור דה פראנס 2018   מקום 4 ב-ג'ירו ד'איטליה 2016  
 אתר רשמי
 
סטייבן קראוסווייק  (בהולנדית: Steven Kruijswijk; נולד ב-7 ביוני 1987) הוא רוכב אופני כביש הולנדי בקבוצת ויסמה - ליס א-בייק. קראוסווייק הוא "גרנד טוריסט" ונודע בשל יכולותיו בגרנד טורים, הוא סיים שלישי בטור דה פראנס 2019, חמישי בטור דה פראנס 2018 ורביעי בג'ירו ד'איטליה 2016. הניצחון הבולט שלו במרוץ קטעים הוא בהמרוץ הארקטי של נורווגיה 2014.
קריירה > יומבו–ויסמה (2010 - היום) > 2010

לאחר כמה שנים בקבוצת הפיתוח של רבובנק, הוא עלה לקבוצת הראשית (נקראת כיום יומבו–ויסמה). הוא השתתף בג'ירו ד'איטליה, וסיים שלישי בקטע ה-17 ובמקום ה-18 הכללי, 37:27 דקו, אחרי המנצח, איוואן באסו.
קריירה > יומבו–ויסמה (2010 - היום) > 2011: שלישי בטור דה סוויס

קראוסווייק נבחר שוב לג'ירו ד'איטליה, וסיים במקום השמיני הכללי. הוא השתתף בטור דה סוויס, ניצח את הקטע השישי, וסיים במקום השלישי הכללי. לאחר מכן, התחרה גם בוואלטה אספנייה, וסיים במקום ה-41.
קריירה > יומבו–ויסמה (2010 - היום) > 2012: השתתפות ראשונה בטור דה פראנס

קראוסווייק סיים שמיני כללי בטור דה סוויס, ונבחר לראשונה לטור דה פראנס, הוא סיים במקום ה-33 הכללי, 1:16:52 שעות אחרי המנצח, בראדלי ויגינס. הוא השתתף גם בטור של יוטה, וסיים במקום ה-9 הכללי. בקטע השישי במרוץ, סיים שני.
קריירה > יומבו–ויסמה (2010 - היום) > 2013

קראוסווייק השתתף שוב בג'ירו ד'איטליה, וסיים במקום ה-25, 42:36 דקות אחרי המנצח, וינצ'נצו ניבאלי.
קריירה > יומבו–ויסמה (2010 - היום) > 2014

קראוסווייק השתתף שוב בג'ירו ד'איטליה, אך פרש במהלך הקטע ה-9. הוא נבחר גם לטור דה פראנס, וסיים במקום ה-15.
קריירה > יומבו–ויסמה (2010 - היום) > 2015: שביעי בג'ירו ד'איטליה

בג'ירו ד'איטליה, רשם קראוסווייק את ההופעה הטובה ביותר במרוץ שלו עד אז, כאשר סיים במקום השביעי הכללי (10:53 אחרי אלברטו קונטאדור), ובנוסף לכך, סיים שני בקטע ה-16 וה-9. הוא השתתף גם בטור דה פראנס, וסיים במקום ה-21, 1:21:27 שעות אחרי המנצח, כריס פרום הבריטי. הוא ניצח את המרוץ הארקטי של נורווגיה, כאשר הקדים בדירוג הכללי את אלכסנדר קריסטוף הנורווגי בארבע שניות.
קריירה > יומבו–ויסמה (2010 - היום) > 2016: רביעי בג'ירו ד'איטליה

בג'ירו ד'איטליה 2016, קראוסווייק היה נראה כמו המתמודד החזק ביותר לניצחון במרוץ. הוא היה מוביל המרוץ בין הקטעים 14 - 19, הוא סיים שני בקטע ה-14, שני בקטע ה-15, ושני בקטע ה-16. לאחר קטע 18, כשנותרו 3 קטעים בלבד (מתוכם שניים שיש בהם תחרות על הדירוג הכללי) הוא הוביל בפער של 3 דקות בדיוק על אסטבן צ'אבס שהיה שני. אך בקטע ה-19, קראוסווייק התרסק ואיבד 4:54 דקות למנצח הקטע, וינצ'נצו ניבאלי, ואיבד את ההובלה. גם בקטע ה-20 איבד קראוסווייק זמן, ובסופו של דבר יצא מהפודיום וסיים במקום הרביעי, 1:50 אחרי אותו ניבאלי.
קריירה > יומבו–ויסמה (2010 - היום) > 2017

קראוסווייק פתח את העונה עם מקום שמיני בוואלטה ולנסיה. הוא סיים שביעי בוולטה אה קטלוניה, השתתף בג'ירו ד'איטליה, אך פרש לפני הקטע ה-20 ובכך נטש את המרוץ. הוא סיים שלישי בטור דה סוויס, וחמישי בטור ד'לאן, הוא השתתף גם בוואלטה אספנייה, וסיים במקום התשיעי.
קריירה > יומבו–ויסמה (2010 - היום) > 2018: חמישי בטור דה פראנס

קראוסווייק פתח את העונה עם מקום 7 בוואלטה של אנדלוסיה, ושמיני בוואלטה של קטלוניה. הוא סיים שישי בטור דה רומאנדי, ושמיני בטור דה סוויס. בטור דה פראנס, הוא סיים במקום החמישי הכללי. 6:08 דקות אחרי המנצח, גריינט תומאס. התוצאה הטובה ביותר שלו בקטע הגיעה בקטע ה-17, כאשר סיים במקום ה-6. בקטע ה-12, קראוסווייק הוביל רוב הקטע את השלב שהסתיים בעלייה המפורסמת לאלפ דואז', אך נתפס במהלך הטיפוס לאלפ דואז', וסיים במקום העשירי. הוא השתתף גם בוואלטה אספנייה, וסיים רביעי כללי, 2:54 אחרי סיימון ייטס המנצח.
קריירה > יומבו–ויסמה (2010 - היום) > 2019: שלישי בטור דה פראנס

קראוסווייק סיים שלישי בוואלטה אנדלוסיה וחמישי בוולטה אה קטלוניה. הוא סיים שישי בטור דה רומאנדי, והתחרה גם בדופינה ליברה, אך פרש במהלך הקטע השמיני. בטור דה פראנס, קראוסווייק רשם את ההופעה הטובה ביותר שלו עד כה במרוץ, הוא ניצח ביחד עם קבוצתו את קטע נגד השעון הקבוצתי (קטע 2), סיים שישי בקטע נגד השעון האישי (קטע 13), וסיים שלישי בקטע ה-14 שהסתיים על עליית הטורמאלה המפורסמת. וסיים שמיני בקטע ה-15, ובקטע ה-20. בסופו של דבר, סיים במקום השלישי, 1:31 אחרי איגן ברנל. הוא נבחר גם לוואלטה אספנייה, כמסייע של פרימוז' רוגליץ', אך פרש במהלך הקטע הרביעי.
קריירה > יומבו–ויסמה (2010 - היום) > 2020

קראוסווייק אמור היה להיות אחד משלושת מובילי יומבו ויסמה לטור דה פראנס, לצד פרימוש רוגליץ' וטום דימולן, אך התרסקות בקריטריום דו דופינה שלחה אותו לג'ירו במקום. בסופו של דבר, כל קבוצתו פרשה מהג'ירו, לצד קבוצת מיצ'לטון - סקוט האוסטרלית, בשל חשש למקרי קורונה חיוביים בקבוצה.
קראוסווייק (בחולצה הוורודה) לצד וינצ'נצו ניבאלי ואסטבן צ'אבס, במהלך ג'ירו ד'איטליה 2016
קראוסווייק, מוביל את הקטע ה-12 במהלך הטיפוס המפורסם באלפ דואז', טור דה פראנס 2018.
עבאד בן בשר

עבאד בן בִּשְר (בערבית: عباد بن بشر; 597 – 632) היה אחד מהצחאבה, חבריו של הנביא מוחמד.
המסורת האסלאמית מספרת שהוא הוקסם מהקוראן כבר בפעם הראשונה שהוא שמע אותו מוקרא על ידי מוסעב בן עומייר, כשעבאד היה בן 18 לכל היותר. הקוראן זכה למקום מיוחד בלבו, והוא נהג לקרוא בו כל כך הרבה, עד כדי כך שהצחאבה נהגו לכנות אותו "חברו של הקוראן".
מסופר כי עאישה אמרה פעם "ישנם שלושה אנשים מבין האנצאר אשר איש לא עולה עליהם במידות הטובות: סעד אבן מועד, אוסייד בן ח'וצ'ייר, ועבאד בן בשר".
הערות שוליים

↑  Abbad ibn Bishr, Wajibad, ‏23 בינואר 2016 (באנגלית)
↑  ABBAD IBN BISHR , (URDU) HANDI # 36 حضرت عباد ابن بشر, נבדק ב-2019-12-29
↑  Mehbooba, at the center of your attention., www.mehbooba.co.uk(הקישור אינו פעיל)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TDVİA: abbad-b-bisr 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אסלאם ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סטרפלס (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  דייוויד הר
 הופק בידי:  ריק מק'קלום
 תסריט:  דייוויד הר
 שחקנים ראשיים:  בלייר בראון   ברונו גנץ   ברידג'ט פונדה
 צילום:  אנדרו דאן 
 מדינה:  בריטניה בריטניה
 חברת הפקה:  מירמקס 
 חברה מפיצה:  מירמקס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  14 במאי 1989 (פסטיבל קאן)
 משך הקרנה:  100 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  דרמה
 דף הסרט ב־IMDb
 
סטרפלס (באנגלית: Strapless) הוא סרט דרמה בריטי משנת 1989, שהוקרן לראשונה בפסטיבל קאן.
עלילה

רופאה אמריקאית שגלתה ללונדון מרשה לעצמה לשחרר עכבות כשאחותה חסרת הגבולות ואדם מסתורי נכנסים לחייה. לאחר מכן לומדת הרופאה כי לחופש יש מחיר.
שחקנים

בלייר בראון – ד"ר ליליאן המפל
ברונו גנץ – ריימונד פורבס
ברידג'ט פונדה – אמי המפלס
אלן האוורד – מר קופר
מייקל גוף – דאגלס ברודי
יו לורי – קולין
דנה גילספי – ג'ולי קובאגו
ספנסר ליי – האס
אלכסנדרה פיג – הלן
הפקה

הסרט הוקרן לראשונה במסגרת פסטיבל קאן ב-14 במאי 1989. הוא עלה לאקרנים בארצות הברית במאי 1990 ולאחר מכן הופץ בארצות הברית ובקנדה גם כקלטת וידאו. בשנת 2000 הופץ הסרט גם כ-DVD.
הערות שוליים

↑  "Strapless - Official Site - Miramax". miramax.com. נבדק ב-1 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל)
סטארדאסט

ערך זה עוסק בגשושית אמריקנית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

הדמית אמן של פעולת הגשושית סטארדאסט
 מידע כללי
 סוכנות חלל:  נאס"א
 מפעיל:  JPL
 יצרן:  לוקהיד מרטין
 תאריך שיגור:  7 בפברואר 1999
 תאריך הוצאה משירות:  24 במרץ 2011
 משגר:  דלתא II
 אתר שיגור:  SLC-17A, קייפ קנוורל
 אתר הבית של סטארדאסט  אתר הבית של NExT
 משימה
 סוג משימה:  ביצוע יעף, החזרת דוגמיות
 ביצוע יעף על:  5535 אנפרנק, וילד 2, טמפל 1
 תאריך ביצוע היעף:  אנפרנק: 2 בנובמבר 2002 וילד 2: 2 בינואר 2004 טמפל 1: 14 בפברואר 2011
 לוויין של:  השמש
 תאריך חזרה:  15 בינואר 2006 40°21.9′N 113°31.25′W﻿ / ﻿40.3650°N 113.52083°W﻿ / 40.3650; -113.52083
 משך המשימה הכולל:  7 בפברואר 1999 – הווה (25 שנים) 
 משך המשימה:  12 שנים, חודש ו־18 יום
 מידע טכני
 משקל:  300 ק"ג
 כוח:  330 וואט
 קישורים חיצוניים
 מספר קטלוג לוויינים:  25618
 מאגר המידע הלאומי:  1999-003A
סטארדאסט היא גשושית אמריקנית, ששוגרה ב־7 בפברואר 1999 בידי נאס"א ואשר תא שהכיל אבק מהשביט וילד 2 שוחרר ממנה ונחת חזרה על כדור־הארץ ב־15 בינואר 2006. מטרת הגשושית הייתה לחקור את הרכבו של השביט וילד 2 ואת זנבו.
הגשושית סטארדסט טסה בקרבתו של השביט וילד 2 ב־2 בינואר 2004. במהלך טיסתה היא אספה דוגמיות אבק מזנב השביט וצילמה תמונות מפורטות של הגרעין הקרחוני שלו. סטארדסט נחתה ב־15 בינואר 2006 במישור המלח הגדול ביוטה ליד בסיס הצבא האמריקני פרובינג גראונד. זהו הניסיון המוצלח הראשון לאסוף חומר כלשהו מעבר למסלול הירח ולהחזירו לכדור־הארץ. החומר שנאסף לא השתנה מאז ראשית היווצרות מערכת השמש לפני 4.5 מיליארד שנה. הגשושית טסה במהירות של 46,446 קמ"ש במהלך כניסתה לאטמוספירה, ובכך הפכה לעצם המהיר ביותר מעשה ידי אדם.
בנוסף לשביט וילד 2 התקרבה הגשושית עד למרחק של כ־3,300 ק"מ מהאסטרואיד 5535 אנה פרנק ב־2 בנובמבר 2002 וצילמה כמה תמונות שלו.
הגשושית

הגשושית מבוססת על תכנון "אוטובוס החלל העמוק" של לוקהיד מרטין. הגשושית, הנחשבת קלה יחסית, הכילה מערכות נסיוניות שלאחר ההצלחה של תפקודן ייושמו בחלליות הבאות מדגם זה. משקל הגשושית, לרבות הדלק שלה שנדרש לתמרונים בחלל העמוק היה 380 קילוגרם. אורכו של החלק הראשי שלה היה 1.7 מטרים.
המחשב של הגשושית פעל באמצעות מערכת ההפעלה VxWorks, שהיא מערכת הפעלה למערכות משובצות מחשב של חברת המחשוב ווינד ריבר. מערכת זו שימשה ומשמשת רכבי חלל בלתי מאוישים רבים של נאס"א, ובכללם הרוברים ספיריט ואופרטוניטי שנשלחו לחקור את מאדים.
לוכד דגימות אבק

לוכד דגימות האבק הכיל יחידות אירוג'ל, שהוא ג'ל בעל צפיפות נמוכה, ששימשו לאיסוף האבק משובל השביט וילד 2. מערכת בצורת מחבט טניס הכילה שטח של 1,000 סמ"ר שימש ללכידת חלקיקים בגדלים שונים. כאשר הגשושית חלפה בקרבת השביט, מהירות הפגיעה של החלקיקים הייתה 6,100 מטרים בשנייה, פי 9 ממהירות קליע הנורה מרובה. אף על פי שהחלקיקים היו קטנים מגרגר חול, תפיסתם במהירות כה גבוהה הייתה עלולה לשנות את גודלם ואת הרכבם הכימי או לאדות אותם כליל.
כדי לאסוף את החלקיקים מבלי לפגוע בהם, פיתחה נאס"א מערכת מבוססת פחמן המסודר במבנה דמוי ספוג ש־99 אחוזים ממנו היו חלל ריק. צפיפות האירוג'ל קטנה פי 1,000 מצפיפות של זכוכית, שאף היא מוצק מבוסס צורן. כאשר החלקיקים פגעו באירוג'ל הם נלכדו בתוכו ויוצרו בעוברם בו מסלול דמוי גזר באורך פי 200 מאורך הגרגיר, תוך שהם מאטים עד לעצירה מוחלטת. מכיוון שהאירוג'ל הוא ברובו שקוף, לעיתים הוא מכונה "עשן כחול". המדענים חיפשו את עקבות החלקיקים הזעירים באירוג'ל כדי לאתר אותם.
האירוג'ל נארז והושם בתוך תא ששימש להחזרת החלקיקים לכדור־הארץ. שאר חלקי הגשושית שכבר לא היה בהם צורך נשרפו באטמוספירה.
לקראת הנחיתה היו חששות שמא המצנחים לא יפתחו כמו שאירע לגשושית ג'נסיס, שבה אירעה תקלה בשל תכנון לקוי. הגשושית נחתה נחיתה רכה ובטווח הדקה שתוכנן לה.
ראו גם

תוכנית דיסקברי
רוזטה (גשושית)
אוסיריס־רקס
היאבוסה והיאבוסה 2
מערכת קליטת האבק העשויה אירוג'ל
סנטור (כלי נגינה)

| --- | --- |

סנטור פרסי
 סיווג:  קורדופוניים
 קבוצה:  כלי הקשה, כלי מיתר
 מנעד
  
 
סַנְטוּר (בפרסית: سنتور) הוא כלי נגינה עתיק ממשפחת כלי המיתר שהיה נפוץ בממלכת פרס. הסנטור מוזכר בספר דניאל בשם "פסנתרין" ונחשב לאבי הפסנתר של ימינו.
מבנה הכלי

הסנטור בנוי מתיבת עץ בצורת טרפז, שמעליה נמתחים 72 מיתרים לפחות. כדי להפיק ממנו צליל, מקישים במיתרים אלה באמצעות שני פטישי עץ דקים, העשויים לרוב עץ תות. פטישים מגולפים אלה נקראים "מזרבים" (אנ'). צליליו של הסנטור הרמוניים, עדינים ומשופעים בצלילים עיליים (אוברטונים), המוסיפים לכל תו ותו צבע וגוון מיוחד.
מבנה הכלי > מיתרים

מנעדו של הסנטור יותר משלוש אוקטבות (E3-F6). מיתריו מקובצים ברביעיות המתוחות מצד שמאל של התיבה, ומעוגנים לצדה הימני באמצעות פין נעיצה המהווה מפתח כיוון. המיתרים מחולקים לשתי קבוצות: מיתרים העשויים סגסוגת ברונזה ומיתרים העשויים פלדה. מיתרי הברונזה מיועדים לצלילים נמוכים והפלדה לצלילים הגבוהים. לעיתים קרובות נדרש כיוון מחודש של הכלי כדי לעבור בין "מקאם" או "דסתגאה" מסוימים לאחרים.
מבנה הכלי > גשרים (חראק)

על לוח התהודה העליון יש גשרים קטנים, הנקראים בפרסית "חראק" (חמור) וממוקמים בשליש הימני ובשליש השמאלי של הכלי. כל גשר תומך ברביעיית מיתרים: בצד אחד תומכים הגשרים במיתרי הברונזה ובצד השני במיתרי הפלדה. הודות לחראק, כל מיתר מנגן צליל שונה מכל צד, כך שכל רביעית מיתרים מפיקה למעשה שני תווים. בדרך כלל החראק מוצבים במיקום שיוצר פער של אוקטבה בדיוק בין שני צדיהם, אך ניתן לשנות זאת בהתאם למקאם המבוקש.
מספר המיתרים והחראקים שונה בגרסאות שונות של הכלי: לסנטור פרסי קלאסי 9 או 12 חראקים בכל צד (18 או 24 בסך הכול), אך יש גם סנטור הודי עם 15 חראקים.
מבנה הכלי > חומרים

תיבת התהודה עשויה עץ, לרוב ליבנה אך לעיתים בוקיצה סיבירית או תות. הואיל ומתח המיתרים מייצרים לחץ של כ-900 ק"ג, יש צורך בעצים קשים, עמידים ויבשים, ועם זאת מעט גמישים. העץ או העצים המשמשים לבנייה נדרשים לעבור תהליך ייבוש באידוי או בחום תנור, אם כי נהוג לסבור כי את הצליל המיטבי מפיקים עצים שעברו ייבוש ארוך במשך שנים בצל ובאוויר הפתוח.
בישראל

נגני הסנטור המפורסמים בישראל הם משה שלו, מנשה ששון, אלי ששון ובתו מיכל ששון, קיהן נאמן, הרב אייל סעיד מאני, יצחק רפואה ובנו איתן רפואה, אלדד לוי ונדב שטיינר.
הערות שוליים

1 2  Introducing the Persian Santur
| כלי נגינה מרכזיים במוזיקה המזרחית |
| --- | --- | --- |
| כלי נשיפה | נאי • בנסורי • זורנה | דרבוקה |
| כלי פריטה בעלי צוואר | עוד • סאז • טאר • בגלמה • בוזוקי • ג'ומבוש | דרבוקה |
| כלי פריטה ללא צוואר | קאנון • סנטור | דרבוקה |
| כלי קשת | קמנג'ה • קמנצ'ה • רבאב | דרבוקה |
| כלי הקשה | דף • דרבוקה • תוף מרים • טאבלה | דרבוקה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555957405171  GND: 4718345-7  LCCN: sh85117416  MusicBrainz: 29480d87-363a-467b-9950-058c0fe86fe6 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סנטור יווני