stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דניאל פינץ', הרוזן השני מנוטינגהאם
משפחתו

ב-29 בדצמבר 1685 נישא לאן האטון, בתו של כריסטופר האטון, ויקונט האטון. לזוג נולדו עשרה ילדים:
דניאל פינץ', הרוזן השמיני מווינצ'ילסי (24 במאי 1689 - 2 באוגוסט 1769): נישא לליידי פרנסס פילדינג ולאחר מכן למרי פאלמר. לא ידוע על צאצאים שלו.
ויליאם פינץ' (? - 25 בדצמבר 1766): נישא לשארלוט פרמור. ילדיהם היו סופיה פינץ' ואחיו הצעיר ג'ורג' פינץ', הרוזן התשיעי מווינצ'ילסי. ויליאם היה דיפלומט ופוליטיקאי שכיהן בבית הנבחרים הבריטי והיה שגריר בשוודיה ובארצות השפלה.
ג'ון פינץ' (1743 בקירוב - 1763)
הנרי פינץ'
אדוארד פינץ' (1697 בקירוב - 16 במאי 1771): נישא לאליזבת פאלמר, אחותה של מרי פאלמר. היו להם שלושה ילדים. מאוחר יותר שינה את שם משפחתו לפינץ'-האטון.
אסקס פינץ' (מתה ב-23 במאי 1721): נישאה לסר רוג'ר מוסטין, ברונט מוסטין השלישי. לזוג נולדו שלושה ילדים.
ליידי הנרייטה פינץ' (14 באפריל 1742): נישאה לוויליאם פיצרוי, הדוכס השלישי מקליבלנד. לא ידוע על צאצאים.
מרי פינץ' (1701 - 30 במאי 1761): נישאה לתומאס ווטסון-ונטוורת', המרקיז הראשון מרוקינגהאם.
ליידי שארלוט פינץ' (1711 - 21 בינואר 1773): נישאה לצ'ארלס סימור, הדוכס השישי מסומרסט, וילדה לו שתי בנות.
אליזבת' פינץ' (1723 - 10 באפריל 1784): נישאה לוויליאם מארי, הרוזן הראשון ממנספילד. לא ידוע על צאצאים.
דיימון נייט

| --- | --- |

 לידה:  19 בספטמבר 1922 בייקר, אורגון
 פטירה:  15 באפריל 2002 (בגיל 79) יוג'ין, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 לאום:  אמריקאי
 עיסוק:  סופר
 שפות היצירה:  אנגלית
 סוגה:  מדע בדיוני
 יצירות בולטות:  Orbit, Hell's Pavement 
 תקופת הפעילות:  1940–2002 (כ־62 שנים)
 בן או בת זוג:  קייט וילהלם (1963–2002) 
 פרסים והוקרה:  פרס פילגרים (1975)  Hugo Award for Best Book Reviewer (1956)  היכל התהילה של המדע הבדיוני והפנטזיה (2003)  פרס גרנד מאסטר של דיימון נייט (1995)  Retro Hugo Award for Best Short Story (2001) 
 
דיימון פרנסיס נייט (באנגלית: Damon Francis Knight;‏ 19 בספטמבר 1922 - 15 באפריל 2002) היה סופר מדע בדיוני, עורך ומבקר אמריקאי. כתב בעיקר סיפורים קצרים ונודע כאמן של הז'אנר. ב-1995 היה הסופר ה-13 שזכה בפרס ה"גרנד מאסטר" (הקרוי החל מ-2002 פרס דיימון נייט, על שמו), פרס מפעל חיים המחולק החל מ-1975 לסופר מדע בדיוני אחד, פעם בשנה או שנתיים, לצדו של טקס חלוקת פרס נבולה.
קורות חיים

דיימון נייט נולד בבייקר, אורגון בשנת 1922, וגדל בהוד ריבר, אורגון. הוא החל לאהוב מדע בדיוני בגיל אחת עשרה, ופרסם שתי חוברות של פאנזין בשם "עוקצני" (Snide).
היצירה הראשונה שמכר היה ציור קומיקס למגזין מדע בדיוני, סיפורים מדהימים (Amazing Stories). הסיפור הראשון שלו, "שעת הגירוד" (The Itching Hour), הופיעו בקיץ 1940 במגזין Futuria Fantasia בעריכת ריי ברדבורי. לאחר מכן פרסם את "חוסן" (Resilience) בגיליון פברואר 1941 של Stirring Science Stories, בעריכת דונלד וולהיים. טעות עריכה גרמה לסיום הסיפור להיות בלתי מובן, והוא נדפס מחדש במגזין ב-1978 בארבעה עמודים עם הקדמה של שני עמודים על ידי נייט.
נייט ייסד את איגוד סופרי הפנטזיה והמדע בדיוני אמריקה (SFWA), שותף בהקמת פדרציית חובבי הפנטזיה הלאומית (National Fantasy Fan Federation/N3F), ממייסדי סדנת הסופרים במילפורד, ואחד מייסדים של סדנת הכתיבה בקלריון (Clarion Workshop).
עד למותו, נייט התגורר ביוג'ין, אורגון, עם אשתו קייט וילהלם, סופרת בעצמה בז'אנרים המדע הבדיוני והפנטזיה ספרי מתח ופשע.
את סיפורו הראשון פרסם כשחי בניו יורק, והיה חבר ב-Futurians קבוצה של חובבי מדע בדיוני שרבים מחבריה הפכו לסופרים ועורכים בז'אנר. אחד מסיפוריו הקצרים מתאר הפרעה על טבעית בקבוצת אוהדי מדע בדיוני, ומכיל הופעות אורח של חברי הקבוצה ושל אחרים תחת שמות בדויים.
בסדרה של ביקורות לכתבי עת שונות, הוא התפרסם כמבקר מדע בדיוני. הקריירה החלה כאשר כתב בשנת 1945 כי א. א. ואן ווגט ”הוא לא ענק כמו שמתואר. הוא רק ננס שלמד להפעיל מכונת כתיבה הגדולה ממידותיו”. לאחר תשע שנים כמבקר, הוא הפסיק כאשר מגזין סירב לפרסם ביקורת אחת בדיוק כפי שכתב אותה. ביקורות אלה נאספו מאוחר יותר בספר "In Search of Wonder".
לציבור הרחב, הוא ידוע בעיקר כמחבר של "לשרת את האדם" (To Serve Man), סיפור קצר מ-1950 שעובד לאזור הדמדומים.
נייט זכור גם בזכות המונח הביקורתי "עלילת האידיוט" (idiot plot), המתאר סיפור שמצליח להתקיים, רק משום שכל הגיבורים הם אידיוטים (אחרת היו פותרים את בעיית הסיפור כבר בתחילתו); המונח כנראה הומצא על ידי ג'יימס בליש, אך הפך לנפוץ בזכות השימוש התכוף של נייט במאמרי הביקורת שלו.
פרסים והנצחה

הוא זכה בפרס הוגו על "מבקר הספרות הטוב ביותר" ב-1956, וסיפורו To Serve Man זכה ב"רטרו הוגו" בשנת 2001 כ"סיפור הקצר הטוב ביותר של 1950" (זכייה בהוגו בדיעבד לשנים שקדמו חלוקת פרסי ההוגו).
הוא הוכתר כגראנד מאסטר מטעם ה-SFWA בשנת 1995. ולאחר מותו 2002 פרס האגודה ניתן על שמו.
נייט צורף להיכל התהילה של המדע הבדיוני בשנת 2003.
מיצירותיו

תורגמו רק יצירות בודדות, ובהן:
"ארץ החביבים" (The Country of the Kind) בתוך מבחר הסיפורת הבדיונית בעריכת רוברט סילברברג, בתרגום עמנואל לוטם, הוצאת עם עובד, 1981
"יהללך האפר" בתוך חזיונות מסוכנים, בעריכת הרלן אליסון בתרגום אורי שגיא, הוצאת אופוס, 2004
"בארץ הסתומים" ו"תחנת מפגש קדמית" שהופיעו בחוברות "פנטזיה 2000"
מיצירותיו > רומנים

Hell's Pavement (1955)
A for Anything (1961) (original version titled The People Maker, 1959)
Masters of Evolution (1959)
The Sun Saboteurs (1961)
Beyond the Barrier (1964)
Mind Switch (1965)
The Rithian Terror (1965)
The Sun Saboteurs|The Earth Quarter (1970)
World without Children (1970)
The World and Thorinn (1980)
The Man in the Tree (1984)
CV (Knight novel)|CV (1985)
The Observers (1988)
The Rithian Terror|Double Meaning (1991)
God's Nose (1991)
Why Do Birds (1992)
Humpty Dumpty: An Oval (1996)
מיצירותיו > סיפורים קצרים

"Not with a Bang (short story)|Not with a Bang" (1949)
"To Serve Man" (1950)
"Ask Me Anything" (1951)
"Cabin Boy" (1951)
"The Analogues" (1952)
"Beachcomber" (1952)
"Ticket to Anywhere" (1952)
"Anachron" (1953)
"Babel II" (1953)
"Four in One" (1953)
"Special Delivery (short story)|Special Delivery" (1953)
"Natural State" (1954)
"Rule Golden" (1954)
"The Country of the Kind" (1955)
"Dulcie and Decorum" (1955)
"You're Another" (1955)
"Extempore" (1956)
"The Last Word (Knight short story)|The Last Word" (1956)
"Stranger Station" (1956)
"Dio" (1957)
"The Dying Man" (1957)
"The Enemy (short story)|The Enemy" (1958)
"An Eye for a What?" (1957)
"Be My Guest (short story)|Be My Guest" (1958)
"Eripmav" (1958)
"Idiot Stick" (1958)
"Thing of Beauty (short story)|Thing of Beauty" (1958)
"The Handler" (1960)
"Time Enough" (1960)
A Century of Science Fiction (1962) (editor)
The Big Pat Boom (1963)
God's Nose (1964)
Maid to Measure (1964)
"Shall the Dust Praise Thee?" (1967)
Masks (1968)
Tin Soldier_Damon Knight|Tin Soldier (1974)
I See You (1976)
Forever (1981)
O (1983)
Strangers on Paradise (1986)
Not a Creature (1993)
Fortyday (1994)
Life Edit (1996)
Double Meaning
In the Beginning
מיצירותיו > ביקורות ספרותיות

In Search of Wonder (1956) (collected reviews and critical pieces)
Creating Short Fiction (1981) (advice on writing short stories)
Turning Points (editor/contributor: critical anthology)
Orbit (anthology series)|Orbit (editor)
The Futurians (1977, memoir/history)
מיצירותיו > אסופות סיפורים קצרים

Far Out (book)|Far Out (1961) (contains "To Serve Man")
In Deep (book)|In Deep (1963) (contains "The Country of the Kind")
Off Center (1965) (contains "Be My Guest (short story)|Be My Guest")
Turning On (1966)
הערות שוליים

↑  רשימת זוכי הפרס החל מ-1975
1 2  על אודות דיימון נייט ב"אנציקלופדיית אורגון (באנגלית)
↑  היסטוריה של SFWA
↑  ההיסטוריה של N3F
↑  היסטוריה של milfordsf
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007274832305171  PLWABN: 9810689677605606  BIBSYS: 90762006  BNE: XX927713  BnF: cb11909882d (data)  CiNii: DA05211954  GND: 107522535  ISNI: 0000 0001 0908 0463  LCCN: n79108377  NDL: 00445935  NKC: js20020729015  NLA: 35565735  NLK: KAC2018O6065  NSK: 000055014  NTA: 069039062  RERO: 02-A003461819  SNAC: w67h38q1  SUDOC: 026951274  Trove: 998077  VIAF: 62070456   WorldCat (עם VIAF): 62070456
דסטיני (מודול)

מודול "דסטיני" מחובר לתחנת החלל
דסטיני (באנגלית: Destiny) - מודול שני של תחנת החלל הבין-לאומית שנבנה בארצות הברית. הוא נבנה על ידי בואינג בשיתוף פעולה עם מרכז החלל מרשל. המודול שוגר לחלל בשנת 2001 בתא מטען של מעבורת החלל אטלנטיס במשימה STS-98.
תיאור המודול

המודול נבנה על ידי בואינג בהתאם למפרט של נאס"א.
צורת המודול הוא גליל באורך של כ-8.5 מטר וקוטר עד 4.3 מטר. הוא נבנה מפלדה ואלומיניום. הוא כולל שלושה תאים ושתי יחידות קצה דרכן ניתן להיכנס ולצאת מהמודול. במרכז המודול נמצא חלון בקוטר של 520 מ"מ. הנפח הפנימי הוא 106 מ"ק.
השיגור בוצע ב-7 בפברואר 2001 בתא מטען של מעבורת החלל אטלנטיס במסגרת משימה STS-98. באותה עת בתחנת החלל פעלה משלחת מס' 1. הליך חיבור המודול לתחנת החלל החל ב-10 בפברואר. בשלב ראשון בעזרת זרוע רובוטי קנדארם יחידת מעבר PMA-2 נותקה ממודול יוניטי והותקנה זמנית על מבנה Z1. בהמשך בעזרת אותו זרוע מודול "דסטיני" הוצא מתא המטען של המעבורת וחובר לתא עגינה קדמי של מודול "יוניטי". ב-12 בפברואר יחידת מעבר PMA-2 נותקה ממבנה Z1 וחוברה לחלק הקדמי של מודול "דסטיני". החל הליך של חיבור מערכות המודול למערכות תחנת החלל. לצורך הרכבת המודול וחיבורו למערכות של תחנת החלל האסטרונאוטים ביצעו 3 הליכות חלל שנמשכו כ-20 שעות. בעקבות הוספת המודול, נפח מחיה של תחנת החלל גדל ב-41%.
בשנת 2007 חלק הקדמי של המודול במקום יחידת PMA-2 חובר מודול הרמוני.
המודול מיועד לביצוע ניסויים שונים. הציוד בתוך המודול הותקן על מדפים סטנדרטיים. הדבר מאפשר לפרק אותם ולהתקין במקומם ציודים אחרים בהתאם לצורך. במתכונת המקורית מודול כלל 5 מדפים להתקנת ציוד ומערכות תומכות חיים. במשימה STS-102 לתחנת החלל הובאו 7 מדפים נוספים ובהמשך במשימות שונות הובאו עוד 10 מדפים. מכלל המדפים 13 מיועדים להתקנת ציוד לניסויים והיתר לציוד שבאחסון.
בשנת 2006 במשימה STS-121 לתחנת החלל הובא מקרר Minus Eighty Degree Laboratory Freezer עם יכולת קירור עד 80 מעלות מתח לאפס. המקרר מיועד לשמירת ממצאים שונים והותקן במודול "דסטיני".
בשנת 2009 בצמוד לחלון הותקנה מצלמה AgCam. היא מיועדת לביצוע צילומים לניסויים באחריות אוניברסיטת דקוטה הדרומית. בשנת 2011 במשימה STS-131 הובא מצלמת WORF שגם היא מצבעת תצלומים דרך חלון זה.
דומיניק ליבאקוביץ'

דומיניק ליבאקוביץ' (בקרואטית: Dominik Livaković; נולד ב-9 בינואר 1995) הוא כדורגלן קרואטי המשחק בפנרבחצ'ה ובנבחרת קרואטיה בעמדת השוער.
קריירת מועדונים

ליבאקוביץ' התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של נ.ק. זאדאר ובגיל 17 הצטרף למחלקת הנוער של נ.ק. זאגרב. כבר בשנתו הראשונה במועדון ולמרות גילו הצעיר, ליבאקוביץ' התחיל את העונה כשוער שני. ב-31 באוגוסט 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1-0 לציבאליה. בעונה זו ובעונה שאחריה, ליבאקוביץ' שותף ב-35 משחקי ליגה בסך הכל, אך בעונת 2014/2015 הפך לשוער הראשון של הקבוצה.
ב-30 באוגוסט 2015 סיכם בדינמו זאגרב, והוא הצטרף אליה בסיום העונה. ב-2 באוקטובר 2016 ערך ליבאקוביץ' את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 0-0 נגד היידוק ספליט. ב-18 באוקטובר 2016 ערך את הופעת הבכורה האירופית שלו בהפסד 1-0 לסביליה במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית.
ב-25 באוגוסט 2023 חתם לחמש שנים בפנרבחצ'ה.
קריירה בינלאומית

במאי 2016 זומן ליבאקוביץ' לראשונה לסגל נבחרת קרואטיה לקראת משחק הידידות נגד מולדובה. ב-11 בינואר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק נגד צ'ילה במסגרת גביע סין שהסתיים בהפסד 4-1 בפנדלים אחרי תיקו 1-1 ב-90 דקות.
נכלל בסגל נבחרת קרואטיה לטורניר מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת קרואטיה לטורניר יורו 2024.
תארים

הליגה הקרואטית השנייה: 2013/2014
אליפות קרואטיה: 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023
הגביע הקרואטי: 2018, 2021
דליה גבריאלי נורי

| --- | --- |

 לידה:  20 ביולי 1963 (בת 61) תל אביב-יפו, ישראל 
 ענף מדעי:  משפטים מדע המדינה לימודי תרבות
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת תל אביב 
 מנחה לדוקטורט:  אורלי לובין 
 מוסדות:  מכון טרומן  המכללה האקדמית הדסה ירושלים 
 
דליה גבריאלי נורי (נולדה ב-20 ביולי 1963) היא חוקרת שיח מלחמה ושלום ותרבות ישראלית, חוקרת במכון טרומן לקידום השלום באוניברסיטה העברית, פרופסור חבר במכללה האקדמית הדסה ועורכת דין.
ביוגרפיה

גבריאלי נורי, נולדה בתל אביב וגדלה בחולון. נינה לד"ר ברוך יואל, יליד סלוניקי, יוון, שנספה באושוויץ, ואנג'לינה, ילידת העיר אנקונה, איטליה, שעלתה לישראל ב-1929 וחייתה בנווה צדק בתל אביב עד מותה ב-1952. נינה לעזיז נחמה, לשעבר נשיא ועד עדת הפרסים בישראל, עלה לישראל מטהראן ב-1917, לאחר הצהרת בלפור, והתיישב בשכונת הבוכרים בירושלים. ממייסדי שכונת "גבעת משה" בתל אביב (כיום מזרח שכונת שפירא) בה חי עד מותו. גבריאלי נורי היא בת דודו של פרופ' תומר אבידור-ריס (Tomer Avidor-Reiss) פרופ' לביולוגיה מולקולרית באוניברסיטה של טולדו באוהיו, האחראי על גילוי ה-PCL) Proximal centriole-like structure), מבנה חיוני בתהליך התפתחות העובר.
את שירותה הצבאי עשתה גבריאלי נורי כמאבחנת ומראיינת פסיכוטכנית. לאחר השרות הצבאי למדה משפטים באוניברסיטה העברית ובמקביל סיימה תואר בספרות עברית. ב-1989 קבלה רישיון לעסוק בעריכת דין, וב-1992 הוסמכה כתובעת עירונית בעיריית חולון.
במקביל לעיסוק בעריכת דין המשיכה בלימודי תואר שני בתורת הספרות באוניברסיטת תל אביב. לאחר מכן סיימה תואר שני בלימודי ביטחון (בהצטיינות יתירה) באוניברסיטת תל אביב. העבודה 'המלחמה היפה - ייצוגי מלחמה בשיח הישראלי 1967-1973' זכתה בפרס ע"ש יצחק רבין לחקר ישראל לעבודת מסטר מצטיינת, ובציון לשבח מטעם האגודה הישראלית למדע המדינה. במהלך הלימודים לתואר השתתפה בקורס מערכתי מסכם (קומ"ם) בפו"ם. את עבודת הדוקטורט 'הממד התרבותי של הפתעת מלחמת יום הכיפורים –ייצוגי מלחמה בתרבות הישראלית 1967-1973', כתבה בבית הספר למדעי התרבות באוניברסיטת תל אביב בהנחיית ד"ר אורלי לובין.
ב-2006 הייתה חוקרת אורחת בחוג ללימודי המזרח הקרוב באוניברסיטת ברקלי. ב-2008 הייתה חוקרת אורחת באותה אוניברסיטה במחלקה לבלשנות. ב-2006 הצטרפה לצוות ההקמה של החוג לפוליטיקה ותקשורת במכללה האקדמית הדסה. החוג נפתח בשנת 2011 ומאז מלמדת בחוג זה.


מאז שנת 2011 משמשת עמית מחקר במכון טרומן לקידום השלום באוניברסיטה העברית, ומרבה להרצות באוניברסיטאות באירופה בנושאי מלחמה ושלום. במסגרת זאת זכתה במענק לשיתוף פעולה מחקרי ביחד עם פרופ' תומאס שפר (Thomas Scheffer) מאוניברסיטת הומבולדט בברלין בנושא 'תרבות ושיח המלחמה בישראל ובגרמניה'. שיתוף הפעולה הוביל לחילופי סטודנטים, לסמינרים ולימי עיון שהתקיימו בגרמניה ובישראל.
בשנים 2011–2015 הייתה חברת מערכת בכתב העת Critical Discourse Studies. בשנים 1989–1996 עסקה באופן פעיל בעריכת דין וב-1996 יזמה ופתחה את 'פרויקט משפטי מפתח' ללימודי משפטים המיועד לתלמידי חטיבות הביניים. במסגרת זו למדו עורכי דין וסטודנטים למשפטים את יסודות המשפט לאלפי תלמידים בחטיבות הביניים על פי תוכנית שכתבה. בין השנים 1996–1999 שמשה מרצה מתנדבת בבית הספר למשפט צבאי בצריפין.
גבריאלי נורי מתגוררת בקריית אונו, נשואה לאריה גבריאלי ואמא לשירה ודן.
ספריה

(2021) "מעברות" זה לא רק שם של קיבוץ - ייצוגי המעברות בתרבות הישראלית בין השנים 2015-1950 (יחד עם מתן פלום)
(2020) קרייתונו, אוריון הוצאת ספרים
(2014). נקמת הניצחון – התרבות הישראלית בדרך למלחמת יום הכיפורים. Israel Academic Press, ניו יורק.
(2012). ה"שלום" בשיח הפוליטי בישראל. מרכז תמי שטינמץ למחקרי שלום, אוניברסיטת תל אביב (מענק תמי שטינמץ למחקרי שלום).
Israeli Peace Discourse – A Cultural Approach to CDA. London and Amsterdam, John Benjamins (2015).
Culture on the road to the Yom Kippur War. Lexington Books. Rowman & Littlefield (Education, Lanham, Maryland (2014).
The Normalization of War in the Israeli Discourse. Lexington Books. Rowman & Littlefield Education, Lanham, Maryland (2013).
חידושים מושגיים

הגישה התרבותית לחקר שיח ביקורתי (Cultural Approach to CDA)- גישה לחקר שיח המתמקדת בפענוח הקודים התרבותיים המובנים בשיח ספציפי. גישה זו פותחה בספר Israeli Peace Discourse – A Cultural Approach to CDA. בשונה מגישת חקר השיח הביקורתי גישה זו רואה בפיתוח שיח פייסני ומאחה שסעים מטרה מרכזית של הניתוח הביקורתי.
הכחדה מטפורית (Metaphorical annihilation) – תיאור אובייקט באמצעות מטפורות המשנות את מהותו הבסיסית. למשל, תיאור 'המלחמה' כספורט, בישול או יצירה מוזיקלית.
הכחדה באמצעות שם (Annihilative naming) – מתן שם לאובייקט באופן המשנה את מהותו הבסיסית. למשל, שמות המבצעים הצבאיים: 'אביב נעורים' ו'קשת בענן'.
זיכרון קוסמופוליטי – עקרון תקשורתי לפיו זיכרונות קיבוציים צריכים להדגיש את המשותף לקהילה האנושית במקום להדגיש את המייחד את קבוצת הלאום. כך למשל, המשפט 'צעד גדול לאנושות' שנאמר בעת כיבוש הירח ב-1969 הוא דרך להבנות זיכרון קוסמופוליטי. לעומת זאת, הצבת דגל ארצות הברית על הירח מדגישה את הזיכרון הלאומי הלעומתי.
מיחזור נרטיבי - שימוש והטמעה של נרטיבים מתקופות קודמות בשיח הנוכחי. למשל, מוטיב 'הארץ השוממה' היה נפוץ בצילומי הקרן הקיימת לישראל בתחילת המאה העשרים. מוטיב זה שב והופיע בשיח הציבורי והתקשורתי לאחר 1967.
רדוקציה נרטיבית - צמצום השיח לכדי שלד מצומצם של סיפורים חוזרים. למשל, נושא המעברות בשיח הישראלי מצטמצם לשורת סיפורים חוזרים: הריסוס בדידיטי, ההגעה למעברה באישון לילה, החורף הקשה, ההוויה המיוחדת של החיים במעברה. הרדוקציה הנרטיבית היא צורה של הדרה שיחית משום שהיא מונעת הזדהות, והופכת את הנושא למטושטש וחסר מאפיינים ייחודיים.
הטשטוש הסמנטי שבין מלחמה לשלום - תופעה לשונית-פוליטית שמטרתה לקרב בין המושגים 'מלחמה' ו'שלום' ולטשטש את ההבחנה ביניהם. כך למשל בביטוי: 'השלום ינצח את כל אויבינו' שטבע ראש הממשלה יצחק רבין וכן המשפט שאמר: 'ידינו תהיה מושטת לשלום אך אצבעותינו תהיינה על ההדק', ו'אין שלום בלי דמעות', כמאמרו של ראש הממשלה מנחם בגין.
מיליטריזם מנכס - שימוש ביצירת תרבות או אמנות שמקורם בשדה האזרחי והעתקם אל השדה הצבאי. למשל: השיר 'ירושלים של זהב' שכתבה נעמי שמר לפסטיבל הזמר והפזמון תשכ"ז (מאי 1967) כשיר על העיר ירושלים, הפך בעקבות מלחמת ששת הימים לשיר ניצחון במלחמה ונוכס על ידי צה"ל ובמיוחד לוחמי ירושלים.
כתיבה פובליציסטית

גבריאלי נורי מפרסמת מעת לעת מאמרי דעה בעיתון הארץ בנושאים המשיקים למחקרה. בין השאר כתבה אודות המעברות, המזרחים, והצעה להכרזה על 'יום השלום'. עד לסגירת המוסף 'תרבות וספרות' של ידיעות אחרונות כתבה בו מאמרי ביקורת, ראיונות ומסות.
הערות שוליים

↑  Stephanie Blachon, Xuyu Cai, Kela A. Roberts, Kevin Yang, Andrey Polyanovsky, Allen Church, Tomer Avidor-Reiss, A proximal centriole-like structure is present in Drosophila spermatids and can serve as a model to study centriole duplication, Genetics 182, 2009-05, עמ' 133–144 doi: 10.1534/genetics.109.101709
↑  דליה גבריאלי נורי ומתן פלום, "מעברות" זה לא רק שם של קיבוץ, באתר העוקץ, ‏6 באוגוסט 2021 - המבוא לספר
↑  The ‘Metaphorical Annihilation’ of the Second Lebanon War (2006) from the Israeli Political Discourse'. Discourse and Society 19 (1) 5-20 (2008).
↑  (2010). Rainbow, Snow, and the Poplar's Song: The 'Annihilative Naming' of Israeli Military Practices. Armed Forces and Society 36 (5) 825-846.
↑  How to Reframe The Past As A Cosmopolitan Past - Israeli Obituaries In Daily Haaretz. Journal of Communication Theory 22: 48–65. (With Einat Lachover). (2012)
↑  'השלום ינצח את כל אויבינו' – על הטשטוש הסמנטי שבין מלחמה לשלום בשיח הפוליטי. עיונים בשפה וחברה 3 (2): 166-179 (2011).
↑  'מיליטריזם מנכס' – המקרה של ירושלים של זהב. פוליטיקה 19–25 41-60. (2009)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299370405171  GND: 1071849042  LCCN: n2012073633  VIAF: 154371080   WorldCat (עם VIAF): 154371080
דף אינטרנט

דף אינטרנט הוא מסמך המוחזק ברשת האינטרנט – World Wide Web – וניתן להצגה תוך שימוש בדפדפן. קבוצת דפים הקשורים ביניהם על ידי קישורים יוצרת אתר אינטרנט.
ההנחיות לדפדפן בדבר התוכן שעליו להציג ניתנות לו בקוד HTML.
בדף אינטרנט שגרתי נכללים טקסט ואיורים. לעיתים נכללים בדף גם קטעי אנימציה ומוזיקה. לעיתים כולל הדף גם תוכנה, הכתובה בשפת JavaScript או בשפת VBScript. מאפיין מובהק של דף אינטרנט הוא הקישורים המפנים ממנו לדפים אחרים.
לא כל מה שמוצג בדפדפן הוא בהכרח דף אינטרנט, אלא רק מה שמוצג דרך פרוטוקול HTTP, יש מקרים שבהם מוצגים דברים אחרים דרך פרוטוקולים אחרים כמו FTP,‏ Telnet וכדומה.
סוגים של דפי אינטרנט

דפי אינטרנט הם משני סוגים:
דפים סטטיים: דפים שהתוכן שלהם נקבע מראש, ומאוחסן בצורתו זו בשרת האינטרנט. לכל הגולשים הפונים לדף סטטי מוצג תוכן זהה. סיומת שמו של דף סטטי היא בדרך כלל html או htm. ליצירתם של דפים סטטיים מוצע מגוון רחב של כלים, כגון Microsoft FrontPage או Adobe Dreamweaver. ניתן ליצור דף סטטי גם באמצעות עורך טקסט פשוט.
דפים דינמיים: דפים שהתוכן שלהם נוצר בעת קבלת דרישה להצגתם בשרת האינטרנט. התוכן נוצר, בהתאם למאפיינים שמסר הגולש, על-פי נתונים שמאוחסנים בבסיס נתונים. דוגמה לדף דינמי: דף שבו מוצגים נתונים מחשבון הבנק של הגולש. בדרך כלל סיומת שמו של דף דינמי היא בהתאם לשפה או לטכנולוגיה שבה הוא כתוב. הסיומת asp, למשל, מייצגת דף דינמי שנוצר באמצעות תוכנת ASP בשרת.
בנוסף, דפי אינטרנט סטטיים יכולים להפוך לדינמיים גם לאחר קבלת המידע מהשרת. כלומר, אף על פי שתוכן הדף נקבע מראש, התוכן משתנה באמצעות כלים שונים, כגון אנימציות GIF, קובצי פלאש או שפת JavaScript שמשנה את תוכן הדף ומבצעת בו מניפולציות ללא צורך בפנייה לשרת.
שיקולים בעיצוב דפי אינטרנט

דפי אינטרנט פונים לקהל גדול ואנונימי של גולשים, ולכן בעת עיצובו של דף אינטרנט נלקחים בחשבון העדפותיהם של מגוון הגולשים, כך שהדף יוצג כיאות לכל גולש. המאפיינים העיקריים שנשקלים במהלך פיתוחו של דף אינטרנט הם:
דפדפנים שונים: הדפדפן הדומיננטי כיום הוא גוגל כרום אך קיימים דפדפנים נוספים כמו אינטרנט אקספלורר, מוזילה פיירפוקס, אופרה ועוד. אף שקיימים תקנים למרכיביו של דף אינטרנט, בדפדפנים השונים קיימות חריגות מתקנים אלה, כמו גם מנועי פריסת תצוגה שונים המפרשים באופן שונה נתונים מסוימים ויש להביאם בחשבון.
רזולוציות שונות: מסכי מחשב מתאפיינים ברזולוציות אחדות. דפים בעלי עיצוב פשוט יוצגו יפה בכל רזולוציה, אך דפים בעלי עיצוב מורכב מוצגים בצורה מיטבית ברזולוציה מסוימת, ששימשה את מפתח הדף, ומוצגים בצורה פחות טובה, ולעיתים אף משובשת, ברזולוציות אחרות. פעמים רבות מצוין באתר: "אתר זה נראה היטב ברזולוציה 800X600", הודעה שפירושה, מבחינת הגולש: אם אתה ברזולוציה אחרת, כדאי שתחפש אתר אחר.
שפה: אנשים שונים דוברים בשפות שונות. מרבית האתרים מציגים את תוכנם בשפה יחידה, השפה המדוברת בקרב קהל היעד העיקרי של האתר. אתרים הפונים לקהל יעד שבו נכללים דוברי שפות אחדות, יציגו את תוכנם בשפות אלה, עם אפשרות מעבר משפה לשפה. פרויקט ויקיפדיה העולמי הוא דוגמה מובהקת לגישה זו. דוגמה נוספת היא אתר הכנסת, שעמוד השער שלו מציע לגולש לבחור אחת מבין שלוש שפות: עברית, ערבית או אנגלית.
כתובת דף אינטרנט (URL)

הכתובת, המכונה URL, היא הבקשה המופנית אל השרת בפרוטוקול HTTP, והיא מכונה HTTP Request.
הכתובת מורכבת ממספר חלקים.
לדוגמה, כתובתו של הערך המקביל לערך הזה בוויקיפדיה האנגלית היא http://en.wikipedia.org/w/index.php?title=Webpage.
חלקי הכתובת הם:
http פרוטוקול התקשורת.
:// מפריד את הפרוטוקול משם האתר.
en.wikipedia.org שם האתר (הכתובת הלוגית שלו).
/w/ מיקום הקובץ באתר (מיקום לוגי, לא בהכרח תואם למערכת הקבצים האמיתית של השרת).
index.php שם הקובץ וסוג הקובץ (במקרה זה PHP. שפת תכנות המשמשת דפי אינטרנט דינמיים).
? מפריד בין שם הקובץ לפרמטרים.
title=Webpage פרמטר וערך (במקרה זה, שם הערך שאותו מבקשים).
במקרה זה, ה-URL מתייחס לאתר WWW דינמי המייצר תשובה (HTTP Response) באמצעות תוכנית המופעלת עם קבלת ה-URL. במקרה של אתר WWW סטטי, המחזיר דפי HTML שנשמרו מראש, חלקים 6–7 לא יופיעו. במקרה של פרמטרים נוספים, הם יופרדו באמצעות סימן "&".
חלקים 1+2: אם חסר החלק הראשון המציין את הפרוטוקול, דפדפן האינטרנט (הלא הוא תוכנת לקוח) בדרך כלל עושה שימוש בברירת המחדל HTTP. חלקים 4+5: אם חסר שם הקובץ או מיקומו, שרת HTTP (הלא הוא תוכנת השרת), עושה שימוש בקובץ או בתוכנית ברירת מחדל, המוגדרים בשרת.
ראו גם

דף אינטרנט דינמי
יישום רשת
דף נחיתה
הערות שוליים

↑  אתר StatCounter
↑  הדוגמה איננה מתייחסת לערך בעברית בגלל בעיות של תצוגת הכתובת
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4356308-9  NKC: ph118230
דייוויד בו ויקלנדר

נילס דייוויד קספר בּוּ ויקלנדר (באנגלית: Nils David Casper Boo Wiklander; נולד ב-3 באוקטובר 1984) הוא כדורגלן עבר שוודי ששיחק בעמדת הבלם.
בו ויקלנדר נולד בקולומביה, וגדל בשוודיה, בה שיחק בגטבורג, קווידינג, נורשפין והמארבי.
בעת שהיה בהמארבי נאלץ לעזוב את המועדון בשל מחלת בנו.
כאשר שיחק בנורשפין, במקביל לכדורגל עסק בו ויקלנדר בייעוץ לניהול נכסים.
הערות שוליים

↑  ”Extrem situation – den är overklig”, www.aftonbladet.se, ‏2017-02-10 (בשוודית)
↑  Bo Steffensen, David Boo Wiklander: Da Matteo är ett favoritkafé, gp.se, ‏2015-04-30 (בשוודית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים ובנושא שוודים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דייוויד בו ויקלנדר".
דייוויד בויל, רוזן גלאזגו השביעי

דייוויד בויל, רוזן גלאזגו השביעי (באנגלית: David Boyle, 7th Earl of Glasgow; 31 במאי 1833 – 13 בדצמבר 1915) היה קצין בצי המלכותי הבריטי ומושל ניו זילנד בין השנים 1892 – 1897.
חייו

דייוויד בויל היה בנו של פטריק בויל, בנו הבכור של לורד דייוויד בויל. אמו הייתה מרי פרנסס אלפינסטון-דרלימפל, בתו של סר רוברט דרלימפל-הורן-אלפינסטון. ב-1890 הוא ירש את תואר הרוזנות.
בויל שירת בצי המלכותי הבריטי במהלך מלחמת קרים ובמהלך מלחמת האופיום השנייה. הוא שימש כמפקד הספינה אה"מ ניובה (HMS Niobe) שנהרסה ב-1874. הוא פרש מהצי בדרגת קפטן.
בויל כיהן כמושל ניו זילנד בין השנים 1892 – 1897. הוא היה בן דודו של מושל קודם של ניו זילנד, סר ג'יימס פרגוסון.
עם שובו לבריטניה הוענק לו תואר ברון כדי שיוכל להיכנס לבית הלורדים. הוא גילה עניין רב בענייניה של העיר גלאזגו. ב-1901, לרגל יובל 450 השנים לאוניברסיטת גלאזגו, הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד במשפטים.
הלורד גלאזגו מת בדצמבר 1915 בגיל 82.
דלית בונין

דלית בונין (נולדה ב-15 בנובמבר 1966) היא אתלטית ישראלית בעבר. אלופת ישראל בריצת 100 מטר (1984 ו-1985), בריצת 200 מטר (1983 ו-1984) ובריצת 400 מטר משוכות (1984), אלופת המכביה (1985) ושיאנית ישראל בריצת 400 מטר משוכות.
ביוגרפיה

בונין התאמנה בקבוצת הפועל כפר סבא בהדרכת פטר דוידוביץ'.