stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חוף בורשקרווינק
היסטוריה > מקור השם

שמו של החוף ניתן לו בהמלצת ועדת השמות האנטארקטית של ניו זילנד, בשנת 1961.
החוף נקרא על שם קאשטן בורשקרווינק, חבר המשלחת של הנריק יוהאן בול לאזור זה, בשנים 1895-1894, ומנהיג משלחת צלב הדרום 1900-1898, הראשונה שחרפה על היבשת, בכף אדייר.
הערות שוליים

1 2 3  מידע גאוגרפי והיסטורי
חוסאם א-דין ג'אראללה

| --- | --- |

 לידה:  1884 ירושלים, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  6 במרץ 1954 (בגיל 70 בערך) 
 השכלה:  אל-אזהר 
 השקפה דתית:  אסלאם סוני 
 
חוסאם א-דין ג'אראללה (בערבית: حسام الدين جار الله; 6 במרץ 1884–1954) היה מנהיג מוסלמי סוני בתקופת המנדט הבריטי, והמופתי של ירושלים מ-1948 עד מותו.
ביוגרפיה

ג'אראללה נולד בירושלים ולמד באוניברסיטת אל-אזהר בקהיר.  כיהן כמפקח על בתי הדין השרעיים והיה מראשי המועצה המוסלמית העליונה. מבחינה פוליטית, היה ג'אראללה בעל ברית של משפחת נשאשיבי יריבתה של אל משפחת חוסייני. בבחירות שנערכו לתפקיד המופתי של ירושלים ב-1921, לאחר מותו של כאמל אל-חוסייני, זכה ג'אראללה במספר הקולות הרב ביותר, אך בעקבות התערבותו של אנשי השלטון הבריטי בראשות הנציב העליון, הרברט סמואל, הסיר ג'אראללה את מועמדתו לתפקיד. ויתורו של ג'אראללה אפשר את בחירתו של אמין אל-חוסייני שהיה המועמד המועדף על השלטון הבריטי באותו זמן, למרות גילו הצעיר והשכלתו הדתית המועטה בייחס לג'אראללה ולמתמודדים האחרים.
ב-20 בדצמבר 1948, לאחר כיבוש יהודה ושומרון על ידי ממלכת ירדן, מינה עבדאללה, מלך ירדן את השייח' ג'אראללה למופתי של ירושלים במקומו של חוסייני, במסגרת הפעולות שנקט כנגד חוסייני, מתוך רצון לבסס את מעמדו כשליט האזור הכבוש. בהמשך מונה ג'אראללה גם לנשיא המועצה המוסלמית העליונה, תפקיד שלא אויש מאז הדיחו הבריטים את חוסייני ב-1937.
ג'אראללה נפטר ב-1954. ב-1970 קראה עיריית ירושלים רחוב על שמו בעיר העתיקה.
הערות שוליים

↑  צבי אל פלג, המופתי הגדול, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשמ"ט - 1989,  עמ' 16-13.
↑  יואב גלבר, קוממיות ונכבה : ישראל, הפלסטינים ומדינות ערב, 1948, דביר, 2004, עמ' 379. אל פלג, עמ' 98-97.
↑  עבדאללה ממנה יורש למופתי, דבר, 21 בדצמבר 1948
המופתי החדש גם ראש המועצה המוסלמית, דבר, 13 בינואר 1949
↑  אתר עיריית ירושלים
חלקה (הרלדיקה)

בהרלדיקה, חלקה היא פרט הנוסף מתחת למגן - לרוב תל ירוק, או סלעים או כל סוג אחר של נוף - ושעליו התומכים נראים עומדים. יש הטוענים כי החלקה מסמלת את אדמתו של האדון.[דרוש מקור]
לא כל משטח או פריט לרגלי התומכים הוא חלקה.
היסטוריה

השימוש בחלקה כפרט רשמי בבלאזון החל בתקופה מאוחרת יחסית בהיסטוריה של ההרלדיקה, והוחל ככל הנראה בשל הצורך בתומכים שונים עבור משפחות אצולה, או ישויות ריבוניות שונות. עם זאת, לעיתים מופרד בבלאזון תיאור החלקה מתיאור התומכים.
עיטור מסולסל אשר אמני הרלדיקה נהגו להוסיף תחת רגלי התומכים נפוץ בעיקר במאה ה-19 וזכה לכינוי מעורר המחלוקת בסיס גז (כנראה בשל הדמיון לענן). כינוי זה לא זכה מעולם להתייחסות רשמית. הבלאזון היחיד הכולל אזכור לפריט דומה מציין "ערבסקה" ירוקה אשר משמשת לאיזון הלווייתנים התומכים של מחוז זאנסטאט בהולנד.
החלקה מוענקת ביחד עם תומכים כתוספת לשלט, ובמקרים נדירים – כתוספת לשלט שמכיל תומכים ללא חלקה. חלקה ללא תומכים היא תקנית, אולם למעט[דרוש מקור] סמל אוסטרליה הדרומית, לא ידוע על מקרה מסוג זה.
חלקות מתארות לרוב נופים של יבשה (במקרה של ראשי שבטים סקוטים - בדרך כלל תל ירוק עטור בפרח הרשמי של השבט) או ים, ועשויות להיות מפורטות למדי - כגון חלק מההענקות הקנדיות האחרונות.
בחלקה של אוניברסיטת צפון קולומביה-הבריטית בקנדה (בעיצובו של רוב סבסטיאן) מתוארים דובה ואייל (תומכים) אשר דורכים על יער, פסגות הרים ושיבולי חיטה אשר מתנשאים כולם מתוך דוגמה של מים אשר עצמה טעונה בלוויתן אורקה.
חלקות יכולות לתאר אתר גאוגרפי מיוחד. החלקה בסמל טנזניה היא הר הקילימנג'רו, והחלקה של היישוב ארבלאס (ספ') היא גלובוס (הקישור אינו פעיל).
קיימות חלקות יוצאות דופן. החלקה של התאחדות המכללות והאוניברסיטאות של קנדה היא חצר ריבועית. למועצת מחוז קמברלנד חומה בתור חלקה, ולאקדמיה להנדסה של קנדה גשר שמתחתיו נהר בתור חלקה.
לסמל גיזברן חלקה יחידה במינה – סמל מאורי.
| הרלדיקה |
| --- | --- | --- |
| מושגים הרלדיים | שלט הרלדי • בלאזון • סיכה • כרזה • קדנסיה • כיוונים |  |
| תפקידים | כרוז • ממונה על השלטים |  |
| בלאזון | מטען • שדה • קו • צורה • טינקטורה • מסגרת • תנוחה   חלוקה לרבעים • חלוקה בניצב • חלוקה לשדות |  |
| חלקי השלט ההרלדי | מגן • שדה • תומכים • סלוגן • ציצה • עטרה • מעטה • קסדה • חלקה • מוטו |  |
| מטענים |  בנד •  גבול •  קנטון •  שברון •  צ'יף •  צלב •  פס •  פלונץ •  פאל •  פאלה •  סאלטייר |  |
| טינקטורות | טינקטורות |  |
| מתכות |  אור •  ארז'ן |  |
| צבעים |  אזור •  גולס •  פורפור •  סאבל •  ור |  |
| פרוות |  ארמין •  ואיר |  |
| כתמים |  מורי •  טנה •  סנגין |  |
| אחרים |  כחול שמיימי •  ציפורן •  סנדרה •  אורנג' |  |
הערות שוליים

↑  CIVIC HERALDRY OF ENGLAND AND WALES-CUMBERLAND OBSOLETE, www.civicheraldry.co.uk
↑  Disclaimer - Electronic Collection, epe.lac-bac.gc.ca
↑  Coat of arms (crest) of Gisborne, Heraldry of the World, ‏2017-10-29 (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חוסאם אבו סאלח

חוסאם אבו סאלח (בערבית: حسام أبو صالح, תעתיק מדויק: חסאם אבו צאלח; נולד ב-9 במאי 1982) הוא כדורגלן עבר ישראלי-פלסטיני ומאמן כדורגל בהווה. אבו סאלח הוא קרוב משפחה של הכדורגלן עלאא אבו סאלח.
קריירה

אבו סאלח התחיל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של בני סכנין. בעונת 2000/2001 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון, במשחק נגד בית"ר באר שבע במסגרת הליגה הלאומית. אבו סאלח היה שותף להעפלה ההיסטורית של בני סכנין לליגת העל בסיום עונת 2002/2003, ואף זכה עמה בגביע המדינה בעונת 2003/2004. בקיץ 2004 חתם במכבי כפר כנא מהליגה הארצית, ובקיץ 2006 חתם במכבי עירוני טמרה מליגה ב'.
בקיץ 2009 חתם אבו סאלח בהילאל אל-קודס מליגת העל הפלסטינית, והוא זומן לסגל נבחרת פלסטין. ב-4 ביוני 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, במשחק מול סודאן שהסתיים בתיקו 1–1. ב-28 ביוני 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 2–2 נגד ערב הסעודית במסגרת גביע האומות הערבי. אבו סאלח השתתף עם הנבחרת בגביע אסיה בשנת 2015, ובסך הכל לזכותו 49 הופעות במדי נבחרת פלסטין, בהן כבש שלושה שערים.
בקיץ 2015 חזר אבו סאלח לכדורגל הישראלי אחרי 6 שנים כאשר חתם באיחוד בני מג'ד אל-כרום מליגה א'. בתום העונה ירדה הקבוצה לליגה ב' ואבו סאלח חתם בהפועל אכסאל. לאחר שנתיים בליגה א' עם הפועל אכסאל עלה עם הקבוצה לליגה הלאומית לראשונה בתולדותיה.
בקיץ 2019 פרש מכדורגל והצטרף לצוות המקצועי של הפועל אכסאל. ב-7 בדצמבר 2021 התפטר מאימון הקבוצה.
הערות שוליים

↑   עירד צפריר, עלאא אבו סלאח: "בנבחרת פלסטין כבר לוחצים עלי שאייצג אותם", באתר הארץ, 23 ביולי 2016
↑  אלעד שומינוב, חוסאם אבו סלאח, עובאדה זבידאת ואברהים סייד אחמד חתמו בהפועל אכסאל, באתר גולר, 17 ביוני 2016
↑  דאפר מחאמיד, חוסאם אבו סלאח התפטר מהפועל איכסל, באתר דאבל פס, 7 בדצמבר 2021
| נבחרת פלסטין – גביע אסיה בכדורגל 2015 |
| --- | --- | --- |
|  1 עלי •  2 פארס •  3 אבו סאלח •  4 חרבי •  5 ד'יב •  6 אבו גז'אר •  7 נעמאן •  8 סאלחה •  9 סאלם •  10 אלעמור •   11 מאהר •  12 ת. סאלח • 13 עיבסה •  14 ג'אבר • 15 בחדארי • 16 עיד • 17 נורמבואנה • 18 אלבטאט • 19 אבוחביב • 20 יוסף • 21 ר. סאלח • 22 חמאדה • 23 אסמאעיל • מאמן: אלחסן |  1 עלי •  2 פארס •  3 אבו סאלח •  4 חרבי •  5 ד'יב •  6 אבו גז'אר •  7 נעמאן •  8 סאלחה •  9 סאלם •  10 אלעמור •   11 מאהר •  12 ת. סאלח • 13 עיבסה •  14 ג'אבר • 15 בחדארי • 16 עיד • 17 נורמבואנה • 18 אלבטאט • 19 אבוחביב • 20 יוסף • 21 ר. סאלח • 22 חמאדה • 23 אסמאעיל • מאמן: אלחסן | הרשות הפלסטינית |
זכויות האדם בצפון קפריסין

זכויות האדם בצפון קפריסין מוגנות על ידי חוקת צפון קפריסין. עם זאת, במהלך השנים דווחו מקרים שבהם נפגעו זכויות האדם של מיעוטים, חופש התנועה, חופש דת, הזכות לחינוך וזכויות נוספות. כמו כן דווחו מקרים של אפליה ועינויים. מקרים אלו הוזכרו בדו"חות של מחלקת המדינה של ארצות הברית ושל משרד הנציב העליון של האו"ם לזכויות האדם.
עקב פלישת טורקיה לקפריסין בשנת 1974 נפגעו זכות הקניין וזכויות נוספות של עקורי הסכסוך הקפריסאי.
מדד הדמוקרטיה

דו"ח חירות בעולם מגדיר את צפון קפריסין "חופשית" הן בזכויות פוליטיות והן בחירויות אזרחיות.
ארגון זכויות האדם בצפון קפריסין ("Turkish Cypriot Human Rights Foundation") דיווח כי נאסר על תושבי המיעוטים היוונים והמרונים להשתתף בבחירות. עם זאת, נמסר שהבחירות בצפון קפריסין בשנים 2009 ו-2010 היו חופשיות והוגנות, וכי הרשויות לא הגבילו את מפלגות האופוזיציה.
עינויים

ארגון זכויות האדם בצפון קפריסין דיווח בינואר 2009 כי לעיתים קרובות עצורים על ידי המשטרה עוברים חקירות בעינויים. נושא זה מוזכר גם בדו"חות מחלקת המדינה של ארצות הברית בשנים 2020 ו-2021.
חופש דת

חוקת צפון קפריסין מגנה על חופש הדת, וקובעת שצפון קפריסין היא מדינה חילונית. במספר דו"חות משנת 2002 ואילך נמסר כי חופש הדת בצפון קפריסין מוגן בחוק ומכובד על ידי הממשלה.
אירוע חריג קרה בחג המולד בשנת 2010, כאשר כוחות ביטחון טורקיים הורו לעצור טקס דתי שהתקיים בכנסייה קטנה בקרפאז. תקרית זו ספגה גינויים נרחבים מחברי הפרלמנט האירופי.
חופש הביטוי והעיתונות

בדו"חות של מחלקת המדינה של ארצות הברית ושל מדד חופש העיתונות העולמי נקבע כי חופש הביטוי וחופש העיתונות מכובדים בדרך כלל בצפון קפריסין, וכי יוצאים לאור עיתוני אופוזיציה המבקרים לעיתים קרובות את מדיניות הממשלה. לא קיימות מגבלות באינטרנט, ויש במדינה תקשורת עצמאית פעילה ובה מגוון רחב של דעות.
עם זאת, במהלך השנים דווח על התנכלויות לעיתונאים ומספר מקרי רצח. ביולי 1996 נרצח ביריות העיתונאי קוטלו אדאלי (אנ'), שנהג לבקר את מדיניות הממשלה. הדעה הרווחת היא שהרצח בוצע על ידי ארגון הזאבים האפורים או ארגון פרו-טורקי דומה. שני עיתונאים שנהגו לבקר את הממשל המקומי בעיר קירניה נפצעו באפריל 2011 בפיצוץ מכונית תופת.
הזכות לחינוך

עד תחילת שנות האלפיים לא היו מוסדות חינוך מתאימים למיעוט היווני בצפון קפריסין. בשנים 2004 עד 2008 נפתחו מוסדות חינוך מתאימים עבור הקהילה בקרפאז. באותה עת נמסר על מספר עימותים בין תושבי המחוז.
בדו"ח מחלקת המדינה של ארצות הברית משנת 2010 נמסר כי "לא נרשמו מקרים של אפליה רשמית או חברתית על בסיס גישה לחינוך".
זכויות להט"ב

רוב החוקים נגד הומוסקסואליות בצפון קפריסין בוטלו בשנת 1993 עקב תביעה של בית הדין האירופי לזכויות אדם. נותרו בתוקפם מספר חוקים נגד הומוסקסואליות מתקופת קפריסין הבריטית, והם בוטלו על ידי הפרלמנט בינואר 2014.
זכויות מיעוטים

בשנת 2008 נפתח בקירניה בית כנסת עבור הקהילה היהודית הקטנה בצפון קפריסין, הכוללת בעיקר תיירים ואנשי עסקים. לא דווח על מקרי אנטישמיות.
זכויות נשים

ארגון זכויות האדם בצפון קפריסין דיווח כי אף על פי שלא קיימת אפליה בחוק, החברה בצפון קפריסין פטריארכלית מאד, ותנאי החיים של נשים נפגעות לאחר הנישואים, בפרט חופש התנועה ופגיעה כלכלית.
תופעות של אונס ואלימות במשפחה נפוצות בצפון קפריסין. המקרים מטופלים על ידי הרשויות, אבל לא קיימים במדינה ארגוני תמיכה בקורבנות.
הזנות נפוצה בצפון קפריסין. המדינה נחשבת לאחד הנתיבים העיקריים של סחר בנשים מאוקראינה, מולדובה ורוסיה.
סוגיות הנוגעות לסכסוך הקפריסאי > זכות הקניין

לפני הפלישה הטורקית לקפריסין, יוונים ובריטים רבים רכשו קרקע או נכסי נדל"ן בצפון קפריסין. לאחר הקמת צפון קפריסין הם נותרו ללא אפשרות להתגורר בבתים שרכשו.
ועדת המקרקעין הממשלתית הציעה פיצוי כספי, אך לא אפשרה לבעלי הבתים לשוב לנכסיהם או לאדמותיהם.
במהלך השנים התקיימו הפגנות רבות של יוונים שגורשו מצפון קפריסין התובעים לקבל בחזרה את רכושם או לשוב לבתיהם. ממשלת רפובליקת קפריסין (היוונית) קראה פעמים רבות לאפשר את מימוש זכות הקניין של היוונים שגורשו מצפון קפריסין, ותבעה לאפשר ל-200,000 קפריסאים יוונים עקורים לחזור לרכושם.
סוגיות הנוגעות לסכסוך הקפריסאי > עימותים עם פליטים יוונים

במהלך השנים התרחשו עימותים רבים בין תושבי צפון קפריסין הטורקים לבין פליטים יוונים שנותרו במדינה. במהלך עימותים אלימים קרו מספר מקרי מוות של פליטים יוונים, שנורו על ידי אנשי הזאבים האפורים או ארגונים פרו-טורקיים דומים.
הערות שוליים

↑  United States Department of State, Area Administered by Turkish Cypriots, באתר מחלקת המדינה של ארצות הברית, ‏2021 (באנגלית)
↑  Interruption of the Christmas mass in the northern occupied part of Cyprus by Turkish troops and restrictions to the right to freedom of religion and worship, באתר ארכיון האינטרנט, ‏27 בינואר 2011 (באנגלית)
↑  Cyprus: Bridging the Property Divide, ‏דצמבר 2010 (באנגלית)
חוף באקוטיס

| --- | --- |
 מדינה / טריטוריה:  אין ערך
 קואורדינטות:  74°45′S 120°00′W﻿ / ﻿74.75°S 120°W﻿ / -74.75; -120 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיחוף באקוטיס(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיחוף באקוטיס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
חוף באקוטיס (באנגלית: Bakutis Coast) הוא חוף בארץ מרי בירד במערב אנטארקטיקה שבאנטארקטיקה.
החוף משתרע בין הנקודה שמול האי דין, לבין כף הרלאקר; ובין חוף הובס שממערב לו וחוף וולגרין שממזרח לו.
לחוף חוף באקוטיס מצוי מדף הקרח גץ ממנו פורצים מספר איים גדולים המכוסים קרח.
בחוף באקוטיס מצויה נקודת האדלי.
כ-500 קילומטרים מין החוף, בפנים היבשת מצויה תחנת בירד.
היסטוריה > גילוי החוף

החוף התגלה על ידי אנשי התוכנית האנטארקטית של ארצות הברית, שחקרו את האזור בין השנים 1941–1939. החוף מופה באמצעות תצלומי האוויר שצולמו במהלך מבצע קפיצה לגובה (בין השנים 1947–1946). שניי פרויקטי חקר אלה בוצעו תחת פיקודו של אדמירל ריצ'רד בירד.
הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מיפה לחלוטין את החוף בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שבוצעו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1966–1959.
היסטוריה > מקור השם

שמו של חוף בקוטיס ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
החוף נקרא על שמו של אדמירל הימייה פרד אי. באקוטיס (Fred E. Bakutis), שהיה מפקד הכוחות התומכים של חיל הים האמריקאי באנטארקטיקה בין השנים 1967–1965.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4561226-2  VIAF: 236558088   WorldCat (עם VIAF): 236558088
זמן אוניברסלי

אזורי זמן תקניים של העולם מאז 2015. המספר בתחתיתו של כל אזור זמן מציין את מספר השעות שיש להוסיף ל-UTC כדי להמיר אותו לזמן המקומי
זמן אוניברסלי (שם מקור Universal Time, ובקיצור UT) הוא תקן זמן המבוסס על סיבוב כדור הארץ. תקן זה מהווה המשך לתקן זמן גריניץ' (GMT), כלומר זמן השמש במרידיאן הראשון בגריניץ'. בפועל הביטוי "זמן אוניברסלי" הוא בעל מספר משמעויות (כשנדרש דיוק של יותר מכמה שניות) כיוון שיש לו מספר גרסאות שונות. הגרסאות הנפוצות ביותר בשימוש הם, זמן אוניברסלי מתואם (UTC) ו- UT1 שהוא הצורה העיקרית של זמן אוניברסלי. כל הגרסאות של הזמן האוניברסלי, למעט UTC, מבוססות על סיבוב כדור הארץ ביחס לגרמי שמים מרוחקים (כוכבים וקוואזרים) אבל עם גורם קנה מידה והתאמות אחרות, כדי להפוך אותן קרובות יותר לזמן השמש. UTC מבוסס על הזמן האטומי הבינלאומי, עם תוספת שניות בדקות מעוברות, כדי לשמור אותו בתוך 0.9 השנייה של UT1.
חוק הודעה לעובד ולמועמד לעבודה (תנאי עבודה והליכי מיון לקבלה לעבודה)

| --- | --- |

 פרטי החוק
 תאריך חקיקה:  21 במרץ 2002
 תאריך חקיקה עברי:  ח' בניסן תשס"ב
 גוף מחוקק:  הכנסת החמש עשרה
 תומכים:  28
 מתנגדים:  0
 חוברת פרסום:  ספר החוקים 1837, עמ' 210
 הצעת חוק:  פרטית
 משרד ממונה:  משרד הכלכלה והתעשייה
 מספר תיקונים:  6
 נוסח מלא:  הנוסח המלא
 
חוק הודעה לעובד ולמועמד לעבודה (תנאי עבודה והליכי מיון לקבלה לעבודה), התשס"ב–2002 הוא חוק שלו שתי מטרת:
לוודא שלא תהיה מחלוקת לגבי תנאי ההעסקה שהוסכמו וכי העובד מודע לזכויות והחובות המוטלות עליו מתוקף חוזה העבודה.
להבטיח שמועמד לעבודה יקבל מידע על מצבו בתהליך ההחלטה על איוש המשרה.
עיקרי החוק

חוק הודעה לעובד ולמועמד לעבודה (תנאי עבודה והליכי מיון וקבלה לעבודה), קובע כי על המעסיק למסור לעובד הודעה בכתב, שבה יפרט המעסיק את תנאי העבודה של העובד, וזאת תוך 30 ימים מתחילת העבודה (או תוך 7 ימים אם העובד נער בהתאם להגדרתו בחוק עבודת הנוער). ישנה רשימת פרטים ספציפיים שיש לפרט בהודעה זו ובחוק אף קיים טופס ייעודי לכך.
במקרה שבו נמסר לעובד הסכם עבודה כתוב ובו מפורטים כל תנאי העבודה שיש למסור לעובד לפי החוק ובטווח הזמנים שבו מחויב המעסיק למסירת ההודעה לעובד על פי החוק – המעסיק לא יידרש למסור הודעה לעובד על פי חוק בנוסף להסכם העבודה.
עיקרי החוק > תוכן ההודעה לעובד

על פי החוק בהודעה לעובד המעסיק נדרש לכלול את הפרטים הבאים:
זהות המעסיק והעובד
תאריך תחילת העבודה (ותאריך סיומה אם מדובר בחוזה עבודה זמני/קצוב). המעסיק יציין אם חוזה העבודה לתקופה קצובה/בלתי קצובה
תיאור עיקרי התפקיד
סך כל התשלומים המשתלמים לעובד כשכר עבודה ומועדי תשלום השכר. אם נקבע שכרו של העובד על פי דירוגו מכוח הסכם קיבוצי – המעסיק יציין את דירוג העובד ודרגתו
יום המנוחה השבועי של העובד
סוגי תשלומים של המעסיק ושל העובד בעבור תנאים סוציאליים של העובד, וכן פירוט הגופים שאליהם המעסיק מעביר בפועל את התשלומים האמורים
מעסיק שהוא צד להסכם קיבוצי כמשמעותו על פי חוק הסכמים קיבוציים, המסדיר את תנאי העסקתו של העובד, יציין את שם ארגון העובדים שהוא צד לאותו הסכם והמען לפניה אליו
עיקרי החוק > שינוי בתנאי העבודה

במקרה שבו חל שינוי בתנאי העבודה של העובד, על המעסיק למסור לעובד הודעה על שינוי תוך 30 ימים מהיום שבו חל השינוי (או תוך 7 ימים אם מדובר בנער). גם להודעה על שינוי קיים טופס ייעודי שנקבע בחוק.
תיקונים לחוק

תיקון מס' 4 לחוק שנחקק בשנת 2011 קבע כי בית הדין לעבודה רשאי לפסוק שמעסיק אשר לא מסר, ביודעין, הודעה לעובד בדבר תנאי העבודה או הודעה בדבר שינוי תנאי העבודה וזאת בניגוד לזמני מסירת ההודעה המותרים על פי חוק, ישלם פיצויים, ללא הוכחת נזק, לעובד בסכום שלא יעלה על 15,000 ש"ח.
תיקון מס' 6 לחוק שנחקק בשנת 2014 חייב גם מעסיקים פוטנציאליים למסור למועמד לעבודה המשתתף בהליכי מיון הודעה בכתב על התקדמות המועמד בהליכי מיון אחת לחודשיים לפחות וכן על אי קבלת המועמד לתפקיד תוך 14 ימים מאיוש המשרה. התיקון החדש מחייב את כל המעסיקים, למעט מועסקים בעבודות זמניות עד 30 ימים, מועסקים בענף ההסעדה ובמוקמות עבודה שבו פחות מ-25 עובדים.
לקריאה נוספת

מנחם גולדברג ונחום פינברג, דיני עבודה, הוצאת סדן, פרק 7 - חוק הודעה לעובד ולמועמד לעבודה.
הערות שוליים

↑  http://www.kedmi-law.co.il/article.aspx?id=475
↑  http://www.barlaw.co.il/he/חדשות/לא-התקבלתם-לעבודה-המעסיק-חייב-לעדכן-אתכם
חוסאם בדראן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  ינואר 1966 (בן 58) מחנה הפליטים עסכר שבשכם
 מדינה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 ידוע בשל:  פעילות טרור במסגרת ארגון החמאס
 השכלה:  אוניברסיטת א-נג'אח 
 מקצוע:  טרוריסט
 מפלגה:  חמאס
 השקפה דתית:  אסלאם
 
חוסאם בדראן הוא טרוריסט פלסטיני ואחד מבכירי הלשכה המדינית של חמאס. היה במשך שנים אחדות מפקד הזרוע הצבאית של החמאס בשומרון, ובמסגרת זו היה מעורב בתכנונם של פיגועי התאבדות שבהם נרצחו עשרות ישראלים. נלכד על ידי ישראל בשנת 2002 ונדון ל-17 שנות מאסר, אך שוחרר בשנת 2011, במסגרת ההסכם לשחרור גלעד שליט.
ביוגרפיה

בדראן התגורר במחנה הפליטים עסכר שבשכם. בשנת 1988, בעת שהיה סטודנט באוניברסיטת א-נג'אח בשכם הצטרף לפעילות האזרחית של החמאס, שהיה בראשית דרכו.
ב-17 באפריל 2002, במהלך מבצע חומת מגן, נלכד על ידי ישראל סמוך לכפר חירבת בית חסן שממזרח לשכם. במבצע ללכידתו השתתפו כוחות קרקע מיחידת שלדג וסיירת נח"ל, מטוסי קרב ומסוקי קרב, בפיקודו של מפקד חטיבת הבקעה, אל"ם חיליק סופר. בסופו של דבר נמצא בדראן מתחת לגשר על ידי לוחמי סיירת נח"ל.
ישראל ייחסה לו מעורבות במספר פיגועי התאבדות, אך הוא הורשע בעבירות קלות יותר, כחברות בארגון בלתי חוקי, ונדון ל-17 שנות מאסר.
בריאיון לעיתונאים עמוס הראל ואבי יששכרוף בשנת 2004 אמר: "אני מאמין שאצא מהכלא. יש לי מספיק סבלנות. אם לא בגלל הסדר שלום, אצא בעסקת חילופים". הוא שוחרר בשנת 2011, במסגרת ההסכם לשחרור גלעד שליט וגורש לחו"ל. הוא נחשב לבכיר אסירי החמאס מיהודה והשומרון ששוחררו בעסקה זו. באירוע קבלת פנים לאסירים המשוחררים, שערך בקהיר ח'אלד משעל, יושב-ראש הלשכה המדינית של חמאס, נאם בדראן בשם האסירים המשוחררים, והבטיח שלא לשכוח את אלה שנותרו כלואים.
הערות שוליים

↑  רימון מרג'ייה, משעל: "נתניהו משקר, לא ויתרנו על תנאינו", באתר nrg‏, 18 באוקטובר 2011
ורה בריטן

| --- | --- |

 לידה:  29 בדצמבר 1893 ניוקאסל-אנדר-ליים, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  29 במרץ 1970 (בגיל 76) וימבלדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום קבורה:  Granezza British Cemetery 
 מקום לימודים:  סאמרוויל קולג', אוקספורד 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  Testament of Youth 
 בן או בת זוג:  George Catlin   רולנד לייטון (?–23 בדצמבר 1915) 
 צאצאים:  שירלי ויליאמס, John Edward Jocelyn Brittain Catlin 
 
לוח הזיכרון המנציח את שתי החברות הטובות: ורה בריטן וויניפרד הולטבי
ורה מרי בריטן (באנגלית: Vera Mary Brittain‏; 23 בדצמבר 1893 – 29 במרץ 1970) הייתה אחות, סופרת, פמיניסטית ופציפיסטית בריטית. ספר זכרונותיה "עדות נעורים" (אנ') משנת 1933 בו סיפרה על חוויותיה במהלך מלחמת העולם הראשונה, ותחילת מסעה לעבר פציפיזם, הפך לרב-מכר.
מורשתה התרבותית

בעיבוד הטלוויזיוני של ה-BBC של "עדות נעורים" ב-1979 שריל קמפבל שיחקה את דמותה של ורה בריטן.
כותבת השירים והשותפה לדרך ב"אחוות הפציפיסטים האנגליקנים" סו גילמוריי כתבה שיר לזכרה של בריטן, בשם "ורה".
בשנת 1998 אלן בישופ ומארק בושרידג' ערכו את המכתבים של בריטן וארבעת האנשים הצעירים שהתכתבה איתם (אחיה, ארוסה ושני חברים קרובים), מתקופת מלחמת העולם, ואלו פורסמו תחת הכותרת "מכתבים מדור אבוד". האוסף גם עובד ידי בושרידג' לסדרת רדיו בתחנת הרדיו (BBC radio 4) בכיכובם של אמנדה רוט ורופרט גרייבס.
"כיוון שמתת", מבחר חדש של שירים ופרוזה שכתבה בריטן בתקופת מלחמת העולם הראשונה, שערך מארק בושרידג', פורסם על ידי ההוצאה לאור "ויראגו" בשנת 2008 לציון יום השנה התשעים של שביתת הנשק.
ב־9 בנובמבר 2008 שידר ערוץ הטלוויזיה BBC One סרט תיעודי באורך שעה על בריטן, כחלק מתוכניות יום הזיכרון לסיום מלחמת העולם הראשונה, בהנחיית ג'ו ברנד.
בפברואר 2009 דווח כי סרטי ה-BBC מתעתדים להפיק סרט עלילתי מספרה של בריטן "עדות נעורים". השחקנית האירית סירשה רונן לוהקה לתפקיד בריטן.אך בדצמבר 2013 הוכרז כי במקומה תשחק אליסיה ויקנדר השוודית. הסרט יצא לאור בשנת 2014, כחלק מהנצחות למלחמת העולם הראשונה, כיכבו בו קיט הרינגטון, קולין מורגן, טארון אגרטון, אלכסנדרה רואץ', דומיניק ווסט, אמילי ווטסון, ג'ואנה סקנלן, היילי אטוול, ג'ונתן ביילי ואנה צ'נסלור. מפיקי הסרט היו דייוויד היימן, ורוזי אליסון.
ב־9 בנובמבר 2018 העיתון וול סטריט ג'ורנל פרסם טור מאת אהרון שנור המוקדש לשירת מלחמת העולם הראשונה. גם השיר של ורה בריטן "אולי" נכלל בכתבה.
ניתן למצוא לוחות המנציחים את זכרה של ורה בריטן במספר בתים בהם התגוררה ברחבי בריטניה, וגם בפארק ציבורי בעיירה בקסטון.
הארכיון של ורה בריטיין נמכר בשנת 1971 לאוניברסיטת מקמסטר שבקנדה. אוסף מסמכים נוסף, שנאסף במהלך כתיבת הביוגרפיה הרשמית של בריטן נתרם, על ידי פול ברי ומארק בוסטרידג', לספריית סמרוויל, הקולג' שבו למדה, שבאוניברסיטת אוקספורד.
הערות שוליים

↑    Mark Bostridge, ‏Vera's Testament is young again, The Telegraph, 21 May 2012
↑  Brittain, Vera (1998). Letters from a Lost Generation. London: Little, Brown and Company. p. 30.
↑    Mark Bostridge, ‏The story of the friendship between Winifred Holtby and Vera Brittain, The Telegraph, 15 March 2012
↑  Ouditt, Sharon (1994). Fighting Forces, Writing Women: Identity and Ideology in the First World War. London: Routledge. pp. 33.
↑  Berry, Paul and Bostridge,Mark, Vera Brittain: A Life, 1995, ISBN 0-7011-2679-5 (p. 445).
↑  Loretta Stec, "Pacifism, Vera Brittain, and India". Peace Review, vol. 13, no. 2, pp. 237–44, 2001.
↑  Paul Berry in the foreword to Testament of Experience, 1980 Virago edition.
↑  Berry and Bostridge, Vera Brittain: A Life, 1995 (p. 523)
↑  "Prose & Poetry – Vera Brittain". Firstworldwar.com. באוגוסט 2001. נבדק ב-27 במאי 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑   (אורכב 02.07.2007 בארכיון Wayback Machine)
↑  "BBC Two – A Woman in Love and War: Vera Brittain". Bbc.co.uk. 23 במרץ 2010. נבדק ב-16 במרץ 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑    Anita Singh, Showbusiness Editor, ‏Vera Brittain to be subject of film, The Telegraph, 13 February 2009
↑    Anita Singh, ‏Cannes 2012: BBC to dramatise life of WW1 writer Vera Brittain, The Telegraph, 20 May 2012
↑  BamigboYye, Baz (19 בדצמבר 2013). "Chiwetel in the danger zone: Star tells of the 'dark moment' he had to 'whip' actress in new film 12 Years A Slave". dailymail.co.uk. נבדק ב-16 במרץ 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Kit, Borys (4 בפברואר 2014). "'Game of Thrones' Star Kit Harington to Headline 'Testament of Youth'". hollywoodreporter.com. נבדק ב-16 במרץ 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Ge, Linda (13 בפברואר 2014). "Taron Egerton, Colin Morgan and Alexandra Roach Join Alicia Vikander in 'Testament of Youth'". upandcomers.net. נבדק ב-16 במרץ 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Bullock, Dan (16 במרץ 2014). "Filming Begins On 'Testament of Youth' Starring Alicia Vikander & Kit Harington". thehollywoodnews.com. נבדק ב-16 במרץ 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "WSJ – The Great War Produced Some Great Poetry". wsj.com. 9 בנובמבר 2018. נבדק ב-28 באפריל 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Special Collections". some.ox.ac.uk. נבדק ב-28 באוגוסט 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259032205171  PLWABN: 9810561757505606  BIBSYS: 90121288  BNE: XX5585049  BnF: cb12178886r (data)  CANTIC: a1127024x  CiNii: DA02003258  GND: 119343878  ICCU: SBLV002536  ISNI: 0000 0001 2277 0055  LCCN: n81018727  NKC: jn20000700238  NLA: 36245386  NTA: 069278539  RERO: 02-A027666822  SELIBR: 218421  SNAC: w6rn551m  SUDOC: 030356962  Trove: 1235915  VcBA: 495/265153  VIAF: 17265870   WorldCat (עם VIAF): 17265870