stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מלחמת נאביס
הערות שוליים

↑  טיטוס ליוויוס, ספר עשרים ותשעה, 12.
↑  גולן, עמ' 464.
↑  אלכסנדר פוקס, מדינה וחברה ביוון: מחקרים בתולדות יוון הקלאסית וההלניסטית, ירושלים: מוסד ביאליק, 1976. עמ' 112.
↑  טיטוס ליוויוס, ספר שלושים ושניים, 40.
↑  גולן, עמ' 473.
↑  גולן, עמ' 474.
↑  גולן, עמ' 475 הערה 262.
↑  טיטוס ליוויוס, ספר שלושים וארבעה, 26.
1 2  טיטוס ליוויוס, ספר שלושים וארבעה, 29.
↑  טיטוס ליוויוס, ספר שלושים וארבעה, 28.
↑  גולן, עמ' 475 הערה 263.
↑  שאותה בזז בשנת 201 לפנה"ס
↑  גולן, עמ' 475-476.
↑  גולן, עמ' 476 הערה 265.
↑  גולן עמ' 492.
↑  טיטוס ליוויוס, ספר שלושים וחמישה, 5.
↑  גולן עמ' 496.
אבי אבן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 במרץ 1976 (בן 48) לוד 
 קבוצות כמאמן
 2022:  מכבי תל אביב
 קבוצות כג'נרל מנג'ר
 :  מכבי תל אביב
 
אברהם (אבי) אבן (נולד ב-13 במרץ 1976) הוא איש כדורסל ישראלי, ששימש כמנהל הספורטיבי ומנהל מערך הסקאוטינג של מועדון הכדורסל מכבי תל אביב, במשך 18 שנים. בעבר שימש כמאמנה של הקבוצה בין פברואר ליוני 2022.
נולד וגדל בלוד, ובהמשך עבר עם משפחתו לחולון, שיחק במחלקת הנוער של הפועל חולון וכן בנבחרות הקדטים והנוער של ישראל. לאחר שירותו הצבאי נרשם ללימודי הוראה בסמינר הקיבוצים וסיים תואר בהוראת חינוך גופני. במקביל אימן כדורסל ביבנה ולאחר מכן עבד כמאמן הנוער, המנהל המקצועי ועוזר המאמן בקבוצת הבוגרים של בני הרצליה. באותה תקופה אף אימן את נבחרת הקדטים של ישראל, עוזר מאמן בנבחרת הנוער, נבחרת העתודה וסקאוט של הנבחרת הבוגרת באליפות אירופה.
אבן החל את דרכו במכבי תל אביב במחלקת הנוער בשנת 2006, ובהמשך שימש עוזר מאמן שני לצביקה שרף, פיני גרשון ודייוויד בלאט וכן עוזר מאמן ראשון לגיא גודס. בהמשך גם מונה לראש מחלקת הסקאוטינג ולראש מערך פיתוח השחקנים.
מספר פעמים לאורך שנותיו במכבי תל אביב שימש אבן כממלא מקום המאמן על הקווים. תחילה בנובמבר 2015, לאחר פיטוריו של גיא גודס ובטרם מינויו של ז'אן טבק למחליפו הקבוע. אז שימש בתפקיד 8 ימים בהם הפסידה הקבוצה לדרושאפקה ביורוליג וניצחה שני ניצחונות בליגה הישראלית. מאוחר יותר בעת תקופתו של יאניס ספרופולוס כמאמן הקבוצה, שימש מדי פעם אבן כממלא מקומו של ספרפולוס על הקווים, למשל כאשר ספרופולוס חלה בקורונה.
לאחר שפוטר ספרופולוס מתפקידו כמאמן הקבוצה ב-16 בפברואר 2022, מונה אבן לממלא מקומו עד לסוף העונה. כמאמן הקבוצה הוביל את הקבוצה לפלייאוף היורוליג לראשונה מאז עונת 14/15, שם הקבוצה הפסידה בסדרת רבע הגמר בתוצאה 0:3 לריאל מדריד.
בליגה הודח בסדרת חצי גמר בתוצאה 1:2 לבני הרצליה.
מונה למנהל הספורטיבי של המועדון בתחילת עונת 2023/2024. בספטמבר 2024 סיים את תפקידו כמנהל הספורטיבי.
הערות שוליים

1 2  אבי אבן, באתר מכבי תל אביב
1 2 3  אפרת עמורבן, האיש שתמיד שם: אבי אבן שוב מגיע "להציל את המולדת", באתר ynet, 1 בפברואר 2022
↑  המסר של שמעון מזרחי לאוהדים, באתר מכבי תל אביב, 16 בפברואר 2022
משל כיכרי הכסף

משל כיכרי הכסף, ביצירת חיתוך בעץ משנת 1712: העבד העצל מחפש את הכיכר שקבר, בעוד שני העבדים האחרים מציגים את הרווחים שעשו עבור אדונם.
משל ככרי הכסף (גם משל המנים) הוא אחד ממשלי ישו, המופיע בברית החדשה בשתי בשורות סינופטיות: בבשורה על-פי מתי (כ"ה,  14–30), ובבשורה על-פי לוקאס (י"ט,  12–27).
על אף שסיפורי המשלים בשני המקומות דומים באופן בסיסי, יש מספיק הבדלים בין המשל בבשורת לוקאס לבין המשל בבשורת מתי שמצדיקים את ההנחה שהם אינם מאותו מקור משותף. בבשורת מתי, המילים הפותחות את סיפור המשל קושרות אותו למשל עשר העלמות שקדם לו ואשר מתייחס למלכות השמים. גרסת המשל בלוקאס נקראת גם משל המנים (המטבעות).
בשני המקומות, גם אצל מתי וגם אצל לוקאס, מפקיד האדון בידי שלושת עבדיו נכסים (כיכרי כסף) בעת שהוא יוצא למסע רחוק. בשובו, מעריך האדון את נאמנות עבדיו בהתאם לאופן שבו פעלו ביחס לנכס, כיצד השקיעו את הסחורה שהופקדה בידם והפיקו ממנה רווחים. ברור כי האדון ציפה מעבדיו שיפיקו רווחים. מידת הרווח מתפרשת כמידת הנאמנות לאדון מצד כל עבד. האדון גומל לעבדיו ביחס ישיר לאופן שכל אחד מהם טיפל בפיקדון שהופקד בידו. הוא שופט את שני עבדיו החרוצים על פי "נאמנותם", ונותן להם גמול חיובי. לעבד האחד, העצל, שלא היה נאמן, העבד "ששיחק על בטוח", ניתן "גמול שלילי".
משל בגרסה דומה מבחינת הנושא מופיע גם בבשורה הלא-קנונית ב"בשורה לעבריים" (אין לבלבל אותה עם האיגרת אל העברים).
מסגרת המקום

בעוד שהסיפור הבסיסי במשלים אלה היה ונשאר זהה במהותו, מסגרות המיקום שונות לגמרי.
מסגרת המיקום של משל של כיכרי הכסף במתי כ"ה הוא הר הזיתים, במתי כ"ה 24–25, הנושא הכללי הוא אזהרות ומשלים לאירועי אחרית הימים. האזהרות וההתרעות הישירות (מתי כ"ד 42, מתי כ"ד 44, מתי כ"ה 13) חייבים לשמש כאזהרות לתלמידיו וקהל שומעיו שעליהם לעמוד על המשמר ולהיות מוכנים לקראת "ביאת המשיח".
מסגרת המיקום של המשל של המנים בלוקאס י"ט נמצאת בקהל המצוי בשטח הפתוח. זכי זה עתה החל להאמין, והאדון - ישו הכיר בישועתו. מאידך, קהל שומעיו של ישו ציפה עתה להקמת מלכות האלוהים על ידו.
סיפורי המשלים > משל כיכרי הכסף

בבשורת מתי מסופר:
14 כִּי הַדָּבָר דֹּמֶה לְאִישׁ נֹסֵעַ לְמֵרָחוֹק אֲשֶׁר קָרָא אֶל־עֲבָדָיו וַיַּפְקֵד בְּיָדָם אֶת־רְכוּשׁוֹ׃ 15 וַיִּתֵּן לָזֶה חָמֵשׁ כִּכָּרִים וְלָזֶה שְׁתַּים וְלָזֶה אֶחָת לְכָל־אִישׁ לְפִי יְכָלְתּוֹ וַיְמַהֵר וַיִּסַּע מִשָׁם׃ 16 וַיֵּלֶךְ הָאִישׁ הַלּקֵחַ חָמֵשׁ כִּכָּרִים וַיִּסְחַר בָּהֶן וַיַּעַשׂ חָמֵשׁ כִּכָּרִים אֲחֵרוֹת׃ 17 וְכֵן הַלּקֵחַ שְׁתַּיִם גַּם־הוּא הִרְוִיחַ שְׁתַּיִם אֲחֵרוֹת׃18 וְלֹקֵח הָאַחַת הָלַךְ וַיַּחְפֹּר בָּאֲדָמָה וַיִּטְמֹן אֶת־כֶּסֶף אֲדֹנָיו׃ 19 וְאַחֲרֵי יָמִים רַבִּים בָּא אֲדוֹנֵי הָעֲבָדִים הָהֵם וַיַּעַשׂ חֶשְׁבּוֹן עִמָּהֶם׃ 20 וַיִּגַּשׁ הַלּקֵחַ חֲמֵשׁ הַכִּכָּרִים וַיָּבֵא חָמֵשׁ כִּכָּרִים אֲחֵרוֹת וַיֹּאמַר אֲדֹנִי חָמֵשׁ כִּכָּרִים הִפְקַדְתָּ בְּיָדִי הִנֵּה חָמֵשׁ כִּכָּרִים אֲחֵרוֹת הִרְוַחְתִּי בָהֵן׃ 21 וַיֹּאמֶר אֵלָיו אֲדֹנָיו הֱטִיבֹתָ לַעֲשׂוֹת עֶבֶד טוֹב וְנֶאֱמָן כִּי בִמְעַט נֶאֱמָן הָיִיתָ וְעַל־הַרְבֵּה אַפְקִידֶךָ בּוֹא לְשִׂמְחַת אֲדֹנֶיךָ׃ 22 וַיִּגַּשׁ גַּם־לֹקֵחַ הַכִּכָּרַיִם וַיֹּאמַר אֲדֹנִי כִּכָּרַיִם הִפְקַדְתָּ בְיָדִי הִנֵּה כִּכָּרַיִם הִרְוַחְתִּי בָהֵן׃ 23 וַיֹּאמֶר אֵלָיו אֲדֹנָיו הֱטִיבֹתָ לַעֲשׂוֹת עֶבֶד טוֹב וְנֶאֱמָן בַּמִּזְעָר נֶאֱמַן הָיִּיתָ וְעַל־הַרְבֵּה אַפְקִידֶךָ בּוֹא לְשִׂמְחַת אֲדֹנֶיךָ׃ 24 וַיִּגַּשׁ גַּם־הַלּקֵחַ אֶת־הַכִּכָּר הָאַחַת וַיֹּאמַר אֲדֹנִי יְדַעְתִּיךָ כִּי־אִישׁ קָשֶׁה אַתָּה קֹצֵר בַּאֲשֶׁר לֹא זָרַעְתָּ וְכֹנֵס מֵאֲשֶׁר לֹא פִזָּרְתָּ׃ 25וָאִירָא וָאֵלֵךְ וָאֶטְמֹן אֶת־כִּכָּרְךָ בָּאֲדָמָה וְעַתָּה הֵא־לְךָ אֲשֶׁר־לָךְ׃ 26 וַיַּעַן אֲדֹנָיו וַיֹּאמֶר אֵלָיו הָעֶבֶד הָרַע וְהֶעָצֵל אַתָּה יָדַעְתָּ כִּי־קֹצֵר אָנֹכִי בַּאֲשֶׁר לֹא זָרַעְתִּי וְכֹנֵס מֵאֲשֶׁר לֹא פִזָּרְתִּי׃ 27 לָכֵן הָיָה עָלֶיךָ לָתֵת אֶת־כַּסְפִּי לַשֻׁלְחָנִים וַאֲנִי בְּבוֹאִי הָיִיתִי לֹקֵחַ אֵת אֲשֶׁר־לִי וְתַרְבִּיתוֹ׃ 28 עַל־כֵּן שְׂאוּ מִמֶּנּוּ אֵת הַכִּכָּר וּתְנוּ אֶל־הָאִישׁ אֲשֶׁר־לוֹ עֶשֶׂר הַכִּכָּר׃ 29 כִּי מִי אֲשֶׁר יֶשׁ־לוֹ יִנָּתֶן לוֹ וְיַעְדִּיף וּמִי אֲשֶׁר אֵין־לוֹ יֻקַּח מִמֶּנּוּ גַּם אֵת אֲשֶׁר־לוֹ׃ 30 וְאֶת־עֶבֶד הַבְּלִיַּעַל הַשְׁלִיכוּ אֶל־הַחשֶׁךְ הַחִיצוֹן שָׁם תִּהְיֶה הַיְלָלָה וַחֲרֹק הַשִׁנָּיִם׃
סיפורי המשלים > פרשנות

המשל מספר על אדון שעזב את ביתו ונסע רחוק. לפני שעזב, הפקיד את נכסיו לעבדיו, על פי היכולות של כל אחד מהם, העבד הראשון קיבל חמישה כיכרי כסף העבד השני קיבל שתי כיכרות כסף, והעבד השלישי קיבל כיכר כסף אחת. הנכס שהופקד בידי שלושת העבדים היה בסיכום שמונה כיכרות כסף, כאשר ערכה של כיכר כסף אחת היה שווה ערך לסכום כסף משמעותי ביותר (מדובר בשווי של 25–35 ק"ג של מתכת יקרת ערך, כמו זהב או כסף, לכיכר אחת). לאחר שובו הביתה, לאחר היעדרות ממושכת, מבקש האדון דין וחשבון על הרווחים שעשו כל אחד משלושת עבדיו מכיכרות הכסף שהופקדו בידם. העבדים הראשון והשני מסבירים כי השקיעו את כיכרות הכסף, כך שהראשון הכפיל את ערך הכיכרות שקיבל, כלומר יש לו עכשיו עשר כיכרות כסף, וכן השני שהכפיל את ערך הכיכרות שקיבל, כלומר יש בידיו עתה ארבע כיכרות כסף. האדון גמל לכל אחד מהם בכך שהפקיד בידם הרבה יותר מאשר הפקיד בידם קודם.
העבד השלישי, לעומת זאת, רק קבר בסתר באדמה את הכיכר שקיבל. על כך נענש העבד השלישי על ידי אדונו, מה שהיה לו נילקח ממנו ונמסר לעבד הראשון, שלו שהיו לו כבר עשר כיכרות, והוא, העבד השלישי עצמו, הושלך אל החושך החיצון לעינויים.
סיפורי המשלים > משל המנים

בבשורת לוקאס מסופר:
12 וַיֹּאמֶר אִישׁ אֶחָד מִן־הָאַצִּילִים הָלַךְ אֶל־אֶרֶץ רְחוֹקָה לָקַחַת־לוֹ מַמְלָכָה וְלָשׁוּב׃ 13 וַיִּקְרָא אֶל־עֲשָׂרָה מֵעֲבָדָיו וַיִּתֵּן לָהֶם עֲשָׂרָה מָנִים וַיֹּאמֶר לָהֶם סַחֲרוּ בָהֶם עַד בֹּאִי׃ 14 וּבְנֵי עִירוֹ שֹׂנְאִים אוֹתוֹ וַיִּשְׁלְחוּ מַלְאָכִים אַחֲרָיו לֵאמֹר מָאַסְנוּ אוֹתוֹ הָאִישׁ מִמְּלֹךְ עָלֵינוּ׃ 15 וַיְהִי אַחֲרֵי קַחְתּוֹ אֶת־הַמַּמְלָכָה וַיָּשֹׁב וַיְצַו לִקְרֹא אֶת־הָעֲבָדִים הָהֵם אֲשֶׁר נָתַן לָהֶם אֶת־הַכֶּסֶף לְמַעַן יֵדַע מָה־הִרְוִיחַ כָּל־אֶחָד בְּמִסְחָרוֹ׃ 16 וַיָּבֹא הָרִאשׁוֹן וַיֹּאמַר אֲדֹנִי מָנֶה שֶׁלְּךָ הֵבִיא עֲשֶׂרֶת מָנִים׃ 17 וַיֹּאמֶר אֵלָיו הֱטִיבוֹתָ לַעֲשׂוֹת הָעֶבֶד הַטּוֹב תַּחַת אֲשֶׁר הָיִיתָ נֶאֱמָן בִּמְעַט מִזְעָר הֱיֵה שַׁלִּיט עַל־עֶשֶׂר עָרִים׃ 18 וַיָּבֹא הַשֵּׁנִי וַיֹּאמַר אֲדֹנִי מָנֶה שֶׁלְּךָ עָשָׂה חֲמֵשֶׁת מָנִים׃ 19וַיֹּאמֶר גַּם־לָזֶה אַף־אַתָּה הֱיֵה עַל־חָמֵשׁ עָרִים׃ 20 וַיָּבֹא הָאַחֵר וַיֹּאמַר הֵא־לְךָ מָנֶה שֶׁלָּךְ אֲשֶׁר־הָיָה אֶצְלִי צָרוּר בְּסוּדָר׃ 21 מִיִּרְאָתִי אֹתְךָ כִּי אִישׁ קָשֶׁה אָתָּה לֹקֵחַ אֶת־אֲשֶׁר לֹא הִנַּחְתָּ וְקֹצֵר אֶת־אֲשֶׁר לֹא זָרָעְתָּ׃ 22 וַיֹּאמֶר אֵלָיו עַל־פִּיךָ אֶשְׁפָּטְךָ הָעֶבֶד הָרָע אַתָּה יָדַעְתָּ כִּי־אֲנִי אִישׁ קָשֶׁה לֹקֵח אֶת־אֲשֶׁר לֹא הִנַּחְתִּי וְקוֹצֵר אֶת־אֲשֶׁר לֹא זָרַעְתִּי׃ 23 וְלָמָה לֹא־נָתַתָּ אֶת־כַּסְפִּי לַשֻּׁלְחָנִי וַאֲנִי בְּבוֹאִי הָיִיתִי תּוֹבֵעַ אוֹתוֹ בְּמַרְבִּית׃ 24 וַיֹּאמֶר אֶל־הָעֹמְדִים שָׁם שְׂאוּ מִמֶּנּוּ אֶת־הַמָּנֶה וּתְנוּ אֶל־אֲשֶׁר־לוֹ עֲשֶׂרֶת הַמָּנִים׃ 25 וַיֹּאמְרוּ אֵלָיו אֲדֹנֵינוּ יֶשׁ־לוֹ עֲשֶׂרֶת מָנִים׃ 26 הֵן אֲנִי אֹמֵר לָכֶם כִּי כָל־אִישׁ שֶׁיֶּשׁ־לוֹ יִנָּתֵן לוֹ וַאֲשֶׁר אֵין לוֹ יֻקַּח מִמֶּנּוּ גַּם אֶת־אֲשֶׁר־לוֹ׃ 27 אֲבָל אֶת־אֹיְבַי הָהֵם אֲשֶׁר מְאָסוּנִי מִמְּלֹךְ עֲלֵיהֶם הָבִיאוּ אֹתָם הֵנָּה וְהִרְגוּ אֹתָם לְפָנָי׃
סיפורי המשלים > פרשנות

ישו מספר את המשל הזה כיוון שהיה קרוב לירושלים, תלמידיו קיוו שמלכות אלוהים תופיע מיד. המטרה בסיפור על המסחר וההשקעה במהלך היעדרו של האדון (שהנמשל לו הוא ישו בעצמו) נועד לסתור את הציפיות להופעה המידית של מלכות האלוהים. משל המנים דומה באופיו למשל כיכרי הכסף אך שונה ממנו בכך שבמשל המנים קיים המוטיב של מלך וקבלת המלכות. כמו כן מדובר בעשרה עבדים (ולא שלושה) שבידם הופקדו עשרה מנים (שווי כיכר אחת שווה ל-60 מנים), מנה אחד לכל משרת. בסופו של המשל ישנה התייחסות לשלושה עבדים בלבד, ולתוצאות העסקיות שלהם והגמול של כל אחד בעקבות תוצאות אלה. בנוסף לכך בסיפור המשל בלוקאס קיים בתחילת המשל אזכור לכך שתושבי עירו של המלך, לא רצו אותו בתור השליט שלהם. ובסוף המשל בבשורת לוקאס, הוא הוסיף כי המלך הורה להביא את יריביו שונאיו (שמאסו בו כמלך) לפניו ולהוציאם להורג, כמו גם את גמולו של המשרת העצל והרע, שהמנה נשלל ממנו.
על ההקבלה בין כתביו של לוקאס (הבשורה על פי לוקאס וספר מעשי השליחים), לכתבי יוסף בן מתתיהו הצביעו כבר לפני זמן רב בעבר. לרעיון הליבה, של אדם/אדון הנוסע לארץ רחוקה בהקשר למלכות, יש דמיון מסוים לנסיעתו של הורדוס ארכילאוס לרומא על מנת לקבל אישור למלכותו מהקיסר; אף שדמיון זה אינו משמעותי כשלעצמו, כתבי יוסף בן מתתיהו מכילים גם פרטים המהדהדים במשל בבשורת לוקאס . יוסף בן מתתיהו מתאר שבעוד שארכילאוס נסע לרומא לקיסר אוגוסטוס, משלחת של יהודים הגיעה כדי להתלונן בפני הקיסר על כך שהם לא רוצים את ארכילאוס כשליטם; כאשר חזר ארכילאוס, הוא הביא 3,000 איש מאויביו לבית המקדש, ושם טבח בהם.
הגרסה לפי הבשורה לעבריים

אוסביוס מקיסריה כולל ניסוח אחר כסיכום של משל כיכרי הכסף שנלקח מתוך "הבשורה לעבריים" (אשר בדרך כלל נחשבת בעידן המודרני כבשורה של ה"נצרנים" - Nazarenes); בשורה זו ככל הנראה הושמדה כאשר הספרייה התאולוגית של קיסריה, מריטימה (Maritima), נהרסה במאה השביעית (בשל הפלישה המוסלמית לארץ ישראל), ואשר שרידיה טרם נמצאו. אוסביוס כותב בהתייחס לאותה בשורה, כי בעוד שהעבד שהטמין את כיכר הכסף באדמה והוכח על כך קשות, רק העבד אשר קיבל שני כיכרי כסף והשקיע אותם וצבר תשואה על השקעתו. לעומת זאת שהעבד שקיבל חמישה כיכרי כסף מאדונו, "בזבז אותם על זונות ונשים מופקרות", והוא העבד, לפי הבשורה לעבריים, שנשלח לחושך החיצון (אוסביוס מזהה במפורש את החושך החיצון כמאסר).
שוויו של כיכר

כיכר (יוונית עתיקה: τάλαντον, talanton – 'מידה', 'איזון') שימש כיחידת משקל של כ-80 ליברות (36 קילוגרם), וכאשר שמשה כיחידה של כסף, הייתה מוערכת כערך משקלו בכסף (המתכת). כיחידת מטבע, ערכה של כיכר אחת הייתה שווה כ-6,000 דינרים. מאחר שדינר נחשב בדרך כלל כשכר עבור יום עבודה אחד, הערך של כיכר כסף אחת היה שווה ערך לכמעט עשרים שנות עבודה, של אדם רגיל. לפי הסטנדרטים של היום (נכון לשנת 2009 בארצות הברית) בשיעור שכר המינימום של 7.25 דולר לשעה, הערך של כיכר כסף אחת יהיה כ $300,000 בקירוב, במשך-20 שנה, בעוד שעל פי חציון השכר שנתי של $26,363, כיכר כסף אחת תהיה בעלת ערך של כ-500,000 דולר.
הפקדת כספים אצל הבנקאים

העבד השלישי בגרסת המשל בבשורת מתי הוקע כ"עצל ורשע", שכן היה עליו לפחות להפקיד את הכיכר שקיבל אצל ה"שולחנים" (הבנקאים של העולם העתיק), פרשנים מציינים כי זה היה "המעט שהיה עליו לעשות, בדרך זו לא נדרש מאמץ אישי או ידע פיננסי רב", והפרשן יוהאן בנגל ציין כי העבודה הנדרשת בחפירת בור להטמנת הכיכר מפרכת יותר מאשר העבודה שכרוכה בהפקדה אצל הבנקאים.
פרשנויות

בבשורת מתי, מילות הפתיח למשל זה קושרות את המשל למשל עשר העלמות, הקודם לו. משל זה עוסק בנושא התכוננות לאחרית הימים. עם זאת, המשל ניתן לפרשנות בדרכים שונות.
פרשנויות > כלימוד לנוצרים > כאהבה או רחמים

הבישוף הקתולי רוברט ברון אומר כי הכיכרות במשל זה הם "חלק מחסד האלוהים בהשתתפות במאזן האהבה האלוהית", ולא היכולות האישיות או העושר. תוך היאחזות בפרשנות התנ"ך של פרופסור רוברט שנסטנה, הטוען כי כיכר בבית היהודי העתיק היה כבד מאוד לכן חמש הכיכרות היו כבדות מאוד. כבדות כזו הייתה מוזכרת בייחס למשקל, הכבד מכול - כבוד (בהקשר של כובד) אלוהים בבית המקדש של ירושלים, בהתאם לכך כבד מכל הוא חסדו של אלוהים. באופן דומה, משקף האתר של מסדר ה"כרמליתים" המגדיר את הכיכרות כ"אהבה, שירות, שיתוף", "כספו של האדון". במילים אחרות, אומר, ארסמו לייבה-מריקקיס (Erasmo Leiva-Merikakis) "הכישרון הגדול ביותר, והאוצר הגדול שלנו, הוא היכולת שלנו לאהוב, ובעסק הזה, המנצח הגדול, הוא זה הנוטל הסיכונים הרב ביותר, כלומר האחד המוכן להשקיע את עצמו היכן שהסיכויים כנגדו הם הרבים ביותר".
פרשנויות > כביקורת על מנהיגים דתיים

יואכים ירמיאס האמין כי המשמעות המקורית של המשל היה לא הייתה אתית ביחס לכל אדם. תחת זאת, הוא ראה את המשל כמכוון לסופרים אשר מנעו "מבני אדם אחרים את חלקם במתנת אלוהים. לדעתו, אומר ישו כי סופרים אלה יובאו בקרוב לתת דין וחשבון על מה שעשו עם דבר אלוהים, אשר הופקד בידיהם. ירמיאס האמין כי גם בחיי הכנסייה הקדומה קיבל המשל משמעות חדשה, כאשר הסוחר הוא נמשל לישו, כך ש"מסעו הפך לעלייתו השמיימה ושובו לאחר מכן הפך לביאתו השנייה (Parousia)".
תיאורים באמנויות

"משל הכיכרות" תואר בציורים על ידי אמנים כמו רמברנדט, יאן לאוקן, מתאוס מריאן. בספרות, הנובלה מ-1934, Threepenny Novel, של הסופר ברטולט ברכט (1895–1956), מוצגת ביקורת חברתית באמצעות המשל ככלי אידאולוגי של הניצול הקפיטליסטי של העובד ושל החברה.
במוזיקה הדתית המזמור "עבד אלוהים, כל הכבוד!", מאת ג'ון ווסלי, מהדהד בעיקר את "משל הכיכרות" (מתי כ"ה 23), שנכתב לרגל מותו של ג'ורג' ווייטפילד (1714–1770), הכומר האנגלי מהכנסייה האנגליקנית שהיה הכלי העיקרי להתעוררות הגדולה הראשונה (בשנים 55–1731) בבריטניה וגם במושבות האמריקניות.
מזמור "עבד אלוהים, כל הכבוד!" מתחיל כך:
עבד אלוהים, כל הכבוד!

מאבק התהילה שלך הסתיים,

הקרב ניטש, נוצחה התחרות,

וסוף סוף הוכתרת בניצחון.
המקור באנגלית
Servant of God, well done!

Thy glorious warfare's past;

The battle's fought, the race is won,

And thou art crowned at last.
Don't Hug Me I'm Scared

| --- | --- |

 סוגה:  תיאטרון בובות סוריאליסטי אימה קומית
 יוצרים:  בקי סלואן ג'וזף פלינג
 כותבים:  בקי סלואן ג'וזף פלינג הוגו דונקין (2014) בייקר טרי בוץ' הארטמן
 ארץ מקור:  בריטניה בריטניה
 שפות:  אנגלית
 מספר פרקים:  6
 הפקה
 הפצה:  Turner Broadcasting System 
 שידור
 רשת שידור:  יוטיוב 
 תקופת שידור מקורית:  29 ביולי 2011 – 19 ביוני 2016 
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 tt3633758, tt4287118, tt5114582, tt5114650/ דף התוכנית ב-IMDb
 
Don't Hug Me I'm Scared (בעברית: אל תחבק אותי אני מפחד) היא סדרת רשת סוריאליסטית בז'אנר אימה קומית, שנוצרה ובוימה על ידי היוצרים הבריטים, בקי סלואן וג'וזף פלינג. הסדרה הועלתה לראשונה לרשת ב-29 ביולי 2011, ושודרה ביוטיוב וב-Vimeo. הסדרה כוללת 6 פרקים.
כל פרק נפתח בסגנון סדרת ילדים טיפוסית, ונסוב סביב חבורת בובות אנושיות, בדומה לרחוב סומסום ותוכניות ילדים דומות. הסדרה מהווה מעין פרודיה לאותן סדרות, כשבתחילת כל פרק נראות הדמויות פוגשות בחברים חדשים וחושפות את עצמן למושגי יסוד חדשים כמו אהבה, יצירתיות, בריאות, טכנולוגיה, חלומות וזמן. אולם,בשלב מסוים מקבל הפרק תפנית אימתנית, המציג תוכן פסיכדלי ומראות גוֹריות מעוררי צמרמורת.
ב-12 בספטמבר 2022 6 פרקים חדשים היו צריכים לעלות בערוץ 4 כסדרת טלוויזה, אבל עקב פטירתה של המלכה אליזבת' השנייה, תאריך השידור של הסדרה נדחה ל-23 בספטמבר.
פרקים (סדרת האינטרנט)

סדרת האינטרנט כוללת 6 פרקים באורך הנע בין ארבע לשבע דקות, כשהשישי הוא הארוך ביותר.
פרקים (סדרת האינטרנט) > פרק 1

הפרק הראשון עוסק ביצירתיות,שלושת הדמויות המרכזיות: "ילד צהוב" (בקהילת המעריצים מוכר תחת השם דוי/מני), "ברווז"  (בקהילת המעריצים מוכר תחת השם רובין) ואיש עם ראש דמוי מטאטא בצבע "אדום" (בקהילת המעריצים מוכר תחת השם הארי) יושבים יחד במטבח, ולפתע פנקסית (בקהילת המעריצים מוכרת תחת השם פייג') שנמצאת על השולחן נפתחת ומספרת להם על יצירתיות, תחילה הם לא יודעים מה זה יצירתיות והפנקסית מספרת להם ומלמדת אותם על יצירתיות. הפנקסית נותנת להם לבצע משימות הקשורות ליצירתיות אבל משמיצה את צהוב והורסת את יצירותיו. תוך כדי הפרק הדמויות מתחילות להשתגע יותר ויותר עד לרמה של טירוף ואז הן מפסיקות והפנקסית אומרת "בואו נסכים לא להיות יצירתיים יותר לעולם".
פרקים (סדרת האינטרנט) > פרק 2

הפרק השני עוסק בזמן, הדמויות צופות בטלוויזיה ומחכות לסדרת הטלוויזיה שלהן שמתחילה בעוד 5 דקות והברווז אומר" זה לא מספיק זמן" ,ואז בא שעון מדבר (בקהילת המעריצים מוכר תחת השם טוני) שמסביר לדמויות הראשיות על זמן ,הוא מסביר להם על הרעיון של זמן, תקופות שונות בהיסטוריה, איך זמן משפיע על הסביבה ועל שהזמן עובר וככל שהזמן עובר דברים משתנים ,ולקראת סוף הפרק השעון אומר  "שככל שהזמן עובר הנראות שלך משתנה" ואז הדמויות מתחילות ולהזדקן במהירות ואז להירקב ולגסוס, ובסוף מגלים שזו הייתה התוכנית שהם חיכו לה מההתחלה בטלוויזיה ואדום מכבה את הטלוויזיה. בפרק הזה רואים בפעם הראשונה את רוי, אביו של צהוב.
פרקים (סדרת האינטרנט) > פרק 3

הפרק השלישי עוסק באהבה, שלוש הדמויות עושות פיקניק ביער, הברווז רואה פרפר והורג אותו וצהוב נהיה עצוב מזה ובורח בדמעות לעץ שנמצא באזור, פרפר מדבר (בקהילת המעריצים מוכר תחת השם שריגנולד) בא אליו ואומר לו שלא צריכים להיות עצובים ומסביר לו על אהבה, הוא לוקח אותו למסע קסום בעננים ,הוא מסביר לו מה זו אהבה ומסביר לו שהוא לעולם לא יצטרך להיות לבדו כי יש אותו ואת כל החברים שהוא מראה לו בעננים, אך אז הוא מראה לו את מלך האהבה "מלקולם", ומסתבר שהוא והחברים שלו הם בעצם חברי כת. הם מסבירים לצהוב שהוא צריך לסגוד למלך האהבה יחד איתם ושהם מאכילים אותו בחצץ כדי שלא יכעס וככה הוא ימצא אהבה ולא יהיה לעולם לבד.
ואז הוא מתעורר על העץ ומסתבר שהכול היה חלום ,החברים שלו ברווז ואדום באים לראות מה שלומו ולהביא לו את הביצה האחרונה שנשארה מהפיקניק מכיוון שהם אכלו את כל שאר המזון בזמן שהוא היה בעננים, מתוך הביצה בוקע יצור מפחיד שדומה לפרפר שברווז הורג במהירות.
פרקים (סדרת האינטרנט) > פרק 4

הפרק הרביעי עוסק באינטרנט, שלוש הדמויות משחקות יחד במשחק קופסה ואדום מקבל שאלת טריוויה-"מהו הדבר הגדול ביותר בעולם?" לאחר תהיה בין הדמויות המחשב (בקהילת המעריצים מוכר תחת השם קולין) שנמצא בפינת החדר מתחיל לשיר על איך מחשב עובד ומה אפשר לעשות איתו. מיד לאחר מכן המחשב מתחיל לשאול את הדמויות שאלות פולשניות וכדי להשתיק אותו אדום נוגע בכפתור אבל המחשב מתעצבן ומעביר אותם לעולם הדיגיטלי, בו לכל אחד מהם יש דלת, הדלת של הצהוב מובילה אותו לטבלאות, של הברווז לתלבושות ושל האדום למחשב מרקד, בשלב זה השיר נעשה מהיר וקשה למעקב ורואים את אדום בעולם הרגיל מביט במסך ורואה שצהוב וברווז נעלמו. הוא מחפש אותם ומגיע לאזור בו מצולמת גרסה זולה ועלובה של הפרק הראשון ולאחר שהקלאפבורד נסגר, ראשו מתפוצץ והפרק נגמר. אדום לא מופיע בפרק הבא.
פרקים (סדרת האינטרנט) > פרק 5

הפרק החמישי עוסק בבריאות, צהוב וברווז יושבים יחד במטבח ומבחינים משהו שנעלם, אבל לא יודעים מה זה (אפילו שמובן שזה אדום). צהוב שואל אם זו כיכר הלחם המתופפת שעל הדלפק ולפתע פחית תרד (בקהילת המעריצים מוכרת תחת השם קנדיס) יוצאת מארון המטבח ומתחילה לשיר על אוכל בריא, ומצטרף אליה סטייק (בקהילת המעריצים מוכר תחת השם דייוויד/סטיב) והמקרר, הם מסבירים לברווז וצהוב על מאכלים "בריאים" (לפיהם מזונות "נטולי מראה"- רוטב לבן, לחם לבן, שמרים וכו') ומאכלים "לא בריאים" (לפיהם מזונות בעלי "מראה" מובהק- בשר, סלט פירות, חלמון ביצה וכו') ועל איך הגוף עובד, הטלפון מצלצל לאורך כל השיר ובאיזשהו שלב ברווז צועק "אני לא יכול יותר!!" והסצנה נחתכת.
רואים את ברווז שוכב על מיטת ניתוח בחדר חשוך כשפחית התרד והסטייק ממשיכים לשיר לצהוב בעוד פחית מזון עם ציור של פניו של ברווז מסתובבת במיקרו, ובמקביל יצור שנראה כמו פחית מזון עם פרצוף שהוא גרסה מעוותת של צהוב אוכלת את אבריו הפנימיים של ברווז. הפרק נגמר כשרואים את צהוב מוקף בפחיות עם ציור של ברווז, דם, בשר ונוצות ירוקות נוטים מפיו והוא מביט בטלפון שמצלצל שוב. ברווז לא הופיע בפרק הבא. בקרדיטים ניתן לראות את אדום יוצא מתא טלפון.
פרקים (סדרת האינטרנט) > פרק 6

הפרק השישי עוסק בחלומות,  צהוב יושב במיטה שלו ובוכה לאחר ששני חבריו נעלמו, אומר "לילה טוב" ומכבה את מנורת הלילה שלו. מיד אחר כך המנורה (בקהילת המעריצים מוכר תחת השם  לארי) מתעורר לחיים ומתחיל לשיר על חלומות, צהוב שראה איך שני חבריו נספו בשני הפרקים הקודמים מסרב בכל תוקף לשתף איתו פעולה אבל הוא מתעלם מתחנוניו וממשיך בשלו. הסצנה נחתכת לפלאשבק מעברו של אדום העובד במשרד משעמם מלא ביצורים אדומים כמוהו, יש לו חלום ליצור סדרה לילדים וכשהוא מספר זאת לבוס ולקולגות שלו הם יורדים עליו. בערב הוא הולך לבר קריוקי ופוגש ברוי, אביו של צהוב. מאוחר יותר הוא מגיע לחדר הדומה לחדר שברווז היה בו בפרק החמישי ומגלה את המכונה ששולטת בזוועות שעוברות עליו ועל שתי הדמויות האחרות, וכרגע שולטת באיזו דמות תגיע ותשיר לצהוב. צהוב מאבד את עשתונותיו כשהוא רואה דמויות שהרגו אותו ואת חבריו בפרקים קודמים ודמויות נוספות ששרות על מה שהן (כמו: מערכת השמש, מגנט, פחית ג'ל, את חפירה, סקסופון, רמזור, סיגריה, רדיו ועוד). כשהמסך חוזר לאדום יד צהובה נוגעת בו ומסתבר שזה רוי, המציע לו שת"פ כדי ליצור את סדרת הילדים שחלם עליה. אדום מסרב להצעה ומנתק את המכונה מהחשמל והסצנה נראית כמו בפרק הראשון רק שהצבעים של הדמויות שונים(כל דמות מופיעה בצבע שאמרה שהוא האהוב עליה בפרק הראשון) והחדר מכיל פחות פריטים. הפרק נגמר כשהדף בלוח השנה שאומר "19 ביוני" (שהיה ככה לאורך כל ששת הפרקים) נופל וחושף את הדף שמאחוריו והפנקסית מהפרק הראשון מתחילה לשיר את שיר היצירתיות אך נחתכת על ידי כתוביות הסיום.
פרקים (סדרת הטלוויזיה)

סדרת הטלוויזיה כללה גם היא 6 פרקים, כשכל אחד באורך של 23 דקות כולל את פתיח הסדרה "יש שלושה מאיתנו" (There's 3 of us), בכל פרק פתיח הסדרה ישתנה במקצת בדומה לסצנות הספה המפורסמות מ"משפחת סימפסון".
פרקים (סדרת הטלוויזיה) > פרק 1

הפרק הראשון עוסק בעבודה. שלושת הדמויות יושבות במטבח והברווז שאול מה עושים היום. כשאדום אומר לו שאין שום דבר בתכנון והוא מתעצבן מגיע תיק ומסביר להם מה זאת עבודה, אילו סוגים של עבודות יש, למה חשוב לעבוד ומה הדמויות ירצו לעשות בעבודה. במהלך השיר הדמויות מגיעות למפעל ליצור חלקי מתכת וצהוב משתלב באופן מידי בעבודה ומתחבר עם אנדי וקלארי (העובדים בפס היצור) בעוד ברווז מנסה להצטוות לדנקן (בצוות האתר) ונכשל, ואדום מגיע למשרד והופך לבוס. ברווז משתגע מחוסר היכולת שלו להשתלב והשיא מגיע לאחר שבזמן ארוחת צהריים כשכולם קיבלו אוכל הוא נאלץ לאכול ממכונה מקולקלת כיוון ש"לא היה לא אסימון ארוחה" (שאף אחד אחר לא הציג), הוא מגיע למשרד של אדום להתלונן וגורם נזק למכונת הפקס (שדרבנה את אדום כל הזמן הזה) ואדום מפטר אותו והוא מגיע למעלית בה חווה חוויה פסיכדלית ומחליט לחזור, ואז הוא מגלה שהוא נעדר 40 שנה ועורכים מסיבת פרידה לצהוב, שהספיק להינשא לקלארי ולהם בת משותפת בשם ג'אנט. ברווז מתעצבן וזורק את כרטיס הברכה שלו למכונה מה שגורם לצהוב להיפצע, ושאר העובדים משתגעים כיוון שבמשך המון שנים לא הייתה תאונה, ברווז רץ למזוודת העזרה הראשונה ומגלה בפנים את המזוודה מתחילת הפרק, וזה מסיים את שירו ומתכונן לעזוב, ונותן להם בתור פרס אסימון ארוחה, שנוחת בעינו של ברווז
פרקים (סדרת הטלוויזיה) > פרק 2

הפרק השני עוסק במוות. שלושת הדמויות יושבות יחד בסלון וברווז קורא בעיתון שהוא מת, לאחר ויכוח קצר בינו לבין אדום ארון קבורה יוצא מהרצפה ומסביר מה ההבדל בין אדם מת לאדם חי ואומר להם להתכונן ללוויה של ברווז, במהלכה הדמויות שרות על מה הן עושות כדי להתכונן (למשל: אדום מכין קישוטים, צהוב מכין כרטיסי ברכה, ברווז מתייפה לכבוד האירוע והעסק מתגלגל לאדום וצהוב מכינים פאי רועים). לאחר לווייתו של ברווז במהלכה חבריו הספידו אותו, הקרינו כמה מרגעיו הטובים ביותר, וכמה אנשים הגיעו לבית כדי לעשות לאדום וצהוב ניחום אבלים), צהוב נכנס לדיכאון כי הוא מרגיש את חסרונו, אז אדום מציע שימצאו שותף חדש, וגוש פלסטלינה ורוד זוכה להתחבר אליהם. צהוב לא אוהב אותו ורואה בו תחליף כושל ואדום הופך אותו לכפיל של ברווז.
בינתיים ברווז משתעמם בקבר ומשגע את ארון הקבורה,ולבסוף צהוב בא ומוציא אותו מהקבר ומחזיר אותו הביתה, רק כדי לראות את הכפיל, בתחילה הם חושבים לשנות את הפתיח ל"יש ארבעה מאיתנו" (There's four of us) אבל הכפיל רוצח את הברווז בטענה ש"ארבעה לא עובדים. יש שלושה מאיתנו!"