stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארסנל חרקיב

מועדון הכדורגל ארסנל חרקיב (אוקראינית: ФК «Арсенал» Харків) הוא מועדון כדורגל מקצועי מהעיר חרקיב שבאוקראינה שהוקם ב-1998. נכון להיום, קבוצת הכדורגל של המועדון משחקת ב"ליגה האוקראינית השנייה" (הליגה השלישית בחשיבותה באוקראינה).
לפני שנת 2005, אחד המועדונים החשובים באוקראינה, פ.צ. חרקיב, נקרא בשם "ארסנל חרקיב". ב-2005 הקבוצה העפילה לראשונה לליגת העל האוקראינית, אך מאז הדרדה עד לליגה השלישית בה היא משחקת כיום.
את המועדון אימן בעבר כדורגלן העבר האוקראיני סרגיי קנדאורוב, ששיחק בין השאר במדיה של קבוצת מכבי חיפה הישראלית.
בין השחקנים המפורסמים ששיחקו בקבוצה ניתן למנות את רוסלאן פומין שנחשב לאחד הכישרונות הצעירים הגדולים ביותר באוקראינה, אולכסנדר קוצ'ר שמשחק בנבחרת אוקראינה ובשחטאר דונצק ואנדרסון ריביירו הברזילאי ששיחק במדיהן של שלוש הקבוצות החשובות בחרקיב (מטאליסט, פ.צ. חרקיב וארסנל) והיה לכדורגלן הברזילאי הראשון בתולדות שלושת המועדונים.
תארים והישגים

אליפות העיר חרקיב: 1998, 1999
גביע העיר חרקיב: 1998
ההחלפה הגדולה

ערך זה עוסק בתאוריית קשר. אם התכוונתם למעברים של בעלי חיים פרהיסטוריים בין שתי האמריקות, ראו .
ההחלפה הגדולה (בצרפתית: Grand remplacement), המכונה גם תאוריית ההחלפה, היא תאוריית קונספירציה של הימין הרדיקלי הלאומני הלבן לפיה יש תהליך מכוון להחלפת האוכלוסייה הלבנה בארצות אירופה, או בארצות אחרות בהן רוב האוכלוסייה היא לבנה ממוצא אירופי, באוכלוסייה ממוצא אחר.
תאוריית קונספירציה זו החלה בצרפת, שם ההתייחסות היא להחלפה כביכול של האוכלוסייה הצרפתית הלבנה-קתולית בעמים לא-אירופיים - במיוחד אוכלוסיות מוסלמיות-ערביות, מיעוטים מזרח תיכוניים ואסיאתיים אחרים, אוכלוסיות ברבריות מצפון אפריקה, אוכלוסיות שחורות המגיעות מדרום לסהרה שבאפריקה, באמצעות הגירה המונית, בשל שיעור ילודה גבוה של אותן האוכלוסיות, ובשל שיעור הילודה הנמוך של האוכלוסייה הלבנה לעומתן.
המונח "ההחלפה גדולה" הוטבע לראשונה בספרו של הסופר הימני הצרפתי רנו קאמי (אנ') משנת 2011 "Le Grand Remplacement". הספר קשר באופן ספציפי את נוכחותם של המוסלמים בצרפת עם הסכנה בכך שהדבר עלול להוביל להשמדת התרבות והציווליזציה הצרפתית. קאמי מייחס תהליך זה למדיניות מכוונת אשר מקודמת על ידי האליטה האירופית הפוליטית, האינטלקטואלית והתקשורתית, אשר לטענתו פועלים הן על סמך אידאולוגיה והן על סמך אינטרס כלכלי. הביטוי משמש כיום בעיקר את הימין הקיצוני בצרפת.
תיאוריה זו אומצה גם על ידי גורמי ימין קיצוני שונים ברחבי העולם, כולל בארצות הברית, שם היא מקודמת על ידי גורמי ימין, כמו טאקר קרלסון שקידמה בתוכניתו היומית בפוקס ניוז. מבצעי הפיגועים בבית הכנסת בפיטסבורג ב-2018, בכרייסטצ'רץ' באל פאסו ובפוואי במהלך 2019, ובבפאלו ב-2022 ציינו שהם ביססו את מעשיהם בין היתר על סמך תאוריית קונספירציה זו.
חלק גדול מתומכי התאוריה תומכים גם באנטישמיות, ומאמינים כי יהודים תכננו את תהליך החלפת האוכלוסייה הלבנה במכוון. לדוגמה, בעצרת איחוד הימין האמריקאי בשארלוטסוויל קראו המפגינים "לא יחליפו אותנו" (קריאות תמיכה בתאוריית ההחלפה הגדולה) וגם "יהודים לא יחליפו אותנו" (קריאות אנטישמיות).
ראו גם

אירוערביה (תאוריה)
תאוריית הקשר על רצח עם של האדם הלבן
הערות שוליים

↑  Bowles, Nellie (18 במרץ 2019). "'Replacement Theory,' a Racist, Sexist Doctrine, Spreads in Far-Right Circles". The New York Times. ארכיון מ-17 במאי 2019. נבדק ב-17 במאי 2019. Behind the idea is a racist conspiracy theory known as 'the replacement theory,' which was popularized by a right-wing French philosopher. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Verstraet, Antoine (2017). "C'est ça que tu veux ? !". Savoirs et Clinique (בצרפתית). 23 (2): 55. doi:10.3917/sc.023.0055. ISSN 1634-3298. [transl. from French] This theory states that the indigenous French ("Français de souche") could soon be demographically replaced by non-European peoples, especially from the Maghreb and sub-Saharan Africa.
1 2  בן קולינס, The Buffalo supermarket shooting suspect posted an apparent manifesto repeatedly citing 'Great Replacement' theory, באתר NBC News,‏15 במאי 2022
↑  מערכת ואללה!‏, "רוע טהור": המניפסט של היורה מבאפלו מגלה מדוע נער בן 18 ביצע ירי המוני, באתר וואלה, 15 במאי 2022
מקסים קליניצ'נקו

מקסים סרגייוביץ' קליניצ'נקו (באוקראינית: Максим Сергійович Калиниченко; נולד ב-26 בינואר 1979 בחרקוב) הוא כדורגלן עבר אוקראיני, ששיחק בעמדות הקשר בקבוצת דניפרו מהליגת העל האוקראינית, בקבוצת ספרטק מוסקבה מהליגה הרוסית ובנבחרת אוקראינה. לאחר שפרש ממשחק פעיל פנה לקריירת אימון.
קריירה

החל את קריירת הכדורגל שלו בקבוצת נוער של מועדון הכדורגל דניפרו. בגיל 17 עלה כבר להרכב הקבוע של הקבוצה הבוגרת של המועדון. בקיץ של שנת 2000 עבר לרוסיה וחתם בקבוצת ספרטק מוסקבה. קליניצ'נקו שיחק במדי ספרטק 7 עונות, במהלכן זכה עם הקבוצה בשתי אליפויות ובגביע אחד. בקיץ 2008, לאחר חילופי המאמנים בספרטק, נאלץ לעזוב את הקבוצה. הוא שב לאוקראינה וחתם על חוזה לשנתיים בקבוצת נעוריו, דניפרו.
בהמשך שיחק בקבוצת טאבריה סימפרופול. בתחילת שנת 2014 פורקה קבוצת טבריה, בעקבות סיפוח חצי האי קרים לרוסיה. קליניצ'נקו החליט לא להישאר בסמפרופול (אשר היה עתה בשליטת רוסיה) ושב לחרקוב. באותה שנה החליט גם לפרוש ממשחק פעיל.
נבחרת

בנבחרת הלאומית של אוקראינה שיחק קליניצ'נקו מאז מאי 2002. משחקו הראשון במדי הנבחרת היה משחק ידידות מול יוגוסלביה.
קליניצ'נקוו היה בסגל הנבחרת למונדיאל 2006, ושותף בארבעה מתוך חמשת משחקי הנבחרת בטורניר. במהלך המונדיאל הוא הבקיע שער אחד ובישל שני שערים (כולם במשחק מול סעודיה. בשנת 2011 פרש מהנבחרת.
תארים

אליפות רוסיה: 2000, 2001
הגביע הרוסי: 2003
עמי אסף (בית ספר)

| --- | --- |

בית חינוך עמי אסף, בית ברל
 בית ספר
 על שם:  עמי אסף (וילקומיץ) ז"ל
 מוטו:  "בית עם שורשים וכנפיים"
 השתייכות:  המינהל לחינוך התיישבותי פנימייתי ועליית הנוער
 תקופת הפעילות:  1960–הווה (כ־64 שנים)
 מגמות:  הנדסת תוכנה, מדעי המחשב, כימיה, ביולוגיה, פיזיקה,  פיזיקה מחקרית, ביוטכנולוגיה, ניהול עסקי, מידע ונתונים, משפט עברי, גאוגרפיה אדם וסביבה, מדעי החברה,  ערבית,  ספרות,  אמנות, מחול, קולנוע, תיאטרון, חינוך גופני,
 שכבות לימוד:  ז' עד י"ב
 מספר כיתות:  46
 בעלי תפקידים
 מנהלת:  מנהלת שש שנתי -  עינת לנדיס (2023 - הווה) מירב פרידלנדר (2015 - 2023) ציפי אבנון (? - 2015) גדעון בנימיני ז"ל
 באחריות:  המועצה האזורית דרום השרון
 סגל:  מנהלת חטיבת הביניים -  דגנית חן שלו (2023 - הווה) עינת לנדיס (2022 - 2023) זהבי קאופמן (2013 - 2022) מנהלת החטיבה העליונה -  אורלי ספוז'ניקוב (2017 - הווה) זיוה זלמנסון ז"ל (? - 2017) יעל מרגולין מנהל "עמי אסף המשותף" -  ליאור בן זאב (2024 - הווה)
 תלמידים
 :  1431
 מיקום
 מיקום:  בית ברל
 מדינה:  ישראל
 קואורדינטות:  32°12′08″N 34°55′39″E﻿ / ﻿32.202166666667°N 34.927416666667°E﻿ / 32.202166666667; 34.927416666667
 https://amiasaf.mashov.info/
  (למפת נתניה מוגדלת) עמי אסף(למפת נתניה רגילה) עמי אסף(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עמי אסף(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עמי אסף
 
בית החינוך "עמי אסף" הוא בית חינוך על-יסודי שש-שנתי השוכן בבית ברל. בית החינוך ככולל חטיבת ביניים ותיכון. ושייך למועצה אזורית דרום השרון.
החל משנת 2024 בית החינוך כולל גם את בית הספר "עמי אסף המשותף", בית ספר חינוך מיוחד כוללני לתלמידים ותלמידות על הרצף האוטיסטי המתנהל בשותפות תחת בית החינוך השש שנתי "עמי אסף".
בית החינוך הוקם בשנת 1960. בשנת 1963, עם פטירתו של עמי אסף (וילקומיץ) ז"ל, הוחלט לקרוא לבית החינוך על שמו. עמי אסף (וילקומיץ) ז"ל כיהן כמזכ"ל תנועת המושבים, חבר כנסת וסגן שר החינוך והתרבות והיה ממקימי כפר יהושע ובנו של שמחה וילקומיץ, איש חינוך בולט, מראשוני המורים העבריים בישראל.
היסטוריה

בית הספר הוקם במהלך 1960, וכיום לומדים בו כ- 1600 תלמידים ב - 46 כיתות אם, ביניהן כיתות לקויות למידה, כיתות עתודה למנהיגות מדעית טכנולוגית, וכיתת תיקשורת לתלמידות ותלמידים על הרצף האוטיסטי. בחטיבה העליונה בבית החינוך "עמי אסף" קיימות 18 מגמות לימוד בתחומי המדע והטכנולוגיה, מדעי הרוח והחברה, אומנויות וחינוך גופני. בחטיבת הביניים קיימות כיתות מדעיות וכיתות ייחודיות.
בשנת הלימודים התשע"ג היה במקום השלישי מבין התיכונים בישראל המובילים בשיעור הזכאים לתעודת בגרות עם 99 אחוזי זכאות. הוא דורג במקום הראשון מבין כלל התיכונים בישראל בשיעור הבוגרים המתגייסים ליחידות קרביות בצה"ל, עם 98% ומעלה גיוס לצה"ל בקרב הבנות.
בשנים האחרונות בית החינוך מוכר על ידי משרד החינוך כבית ספר מצטיין בתחום הלימודי ערכי וחברתי, ונמצא בין בתי הספר התיכוניים המובילים בארץ. ההכרה מתייחסת לקריטריונים ערכיים-חברתיים לצד לימודיים ופדגוגיים, ובהם שיעור הגיוס לצה"ל או לשירות אזרחי ולאומי, שילוב תלמידי החינוך המיוחד, אחוז הזכאות והצטיינות במבחני הבגרות וכן מידת השיפור בהשוואה להישגים קודמים.
בית החינוך מוכר כבית ספר מאמן וקולט מדי שנה עשרות סטודנטים למקצועות שונים בתוכניות הכשרת מורים והסבת אקדמאים, בעיקר ממכללת בית ברל, להתנסות מעשית.
בשנים האחרונות בית החינוך מוכר כ"בית ספר מקדם בריאות".
בתשפ"ב בית החינוך זכה בפרס הקליטה המיטבית, על תהליכי הקליטה, ומעטפת הליווי שניתנת למורים מתמחים ומורי שנה א'. תהליכים שמשמרים עשרות מורים חדשים שנקלטים ונשארים במערכת החינוך.
בעשור השני של המאה ה-21, היישובים שילדיהם לומדים בבית הספר הם: מתן, רמות השבים, שדה ורבורג, צופית, גן חיים, ניר אליהו, רמת הכובש, ירחיב, כפר מל"ל, נווה ימין, סלעית, צור נתן, צור יצחק, כוכב יאיר צור יגאל ואייל.
ראו גם

רשימת בוגרי בית הספר
הערות שוליים

↑  התיכונים המובילים בזכאות לבגרות (תשס"ט), באתר בית הספר עמי אסף.
ערך זה הוא קצרמרבנושא חינוך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כל בוקר

| --- | --- |

 סוגה:  אקטואליה
 בימוי:  רם נהרי
 מנחים:  לינוי בר-גפן אברי גלעד אפרת רייטן חיים אתגר קובי אוז נעמה איזנברוך 
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 הפקה
 חברת הפקה:  "זיו 10"
 אורך פרק:  140 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 10
 תקופת שידור מקורית:  2004 – ינואר 2011
כל בוקר (מאוחר יותר שונה שמה ל"על הבוקר") הייתה תוכנית הבוקר של ערוץ 10 בשנים 2004 עד 2011. התוכנית הונחתה במהלך השנים על ידי לינוי בר-גפן, אברי גלעד, אפרת רייטן, קובי אוז חיים אתגר, נעמה איזנברוך ועוד.
היסטוריה

עם תחילת שידוריה בשנת 2004, הנחו את התוכנית אברי גלעד ולינוי בר-גפן. התוכנית נחלה הצלחה וזכתה לביקורות משבחות בזכות רעננותה ופינות חדשות שהציגה. בשנת 2005 זכתה התוכנית בפרס האקדמיה לטלוויזיה בקטגוריית תוכנית האירוח. בפברואר 2006 עזב גלעד במפתיע את התוכנית, והחל להנחות את תוכנית הבוקר של זכיינית השידור של ערוץ 2, רשת, "העולם הבוקר" (יחד עם עינב גלילי). את גלעד החליף ב"כל בוקר" קובי מידן. מידן ובר-גפן הגישו יחדיו את התוכנית, כאשר ביום אחד בשבוע החליפה את בר-גפן תמר איש-שלום ובסוף השבוע הגישו את התוכנית דני רופ, נטע לוי, קובי אריאלי וענת גורן. בשנת 2006 זכתה התוכנית למועמדות נוספת לפרס האקדמיה לטלוויזיה.
היסטוריה > שינויים במבנה

בחודש מרץ 2007 עברה התוכנית מספר שינויים. התוכנית פוצלה לשניים, כאשר בין 06:30 ל-08:00 שודרה התוכנית "חדשות הבוקר" המוקדשת לאקטואליה (אותה הגישו בזוגות לסירוגין תמר איש-שלום, אריאל מרגלית, נסלי ברדה, ינון מגל, טלי מורנו, אילן גורן ואחרים), ובין 08:00 ל-10:00 שודרה התוכנית, שעסקה בחדשות רכות ובנושאים קלילים. את התוכנית הגישו אפרת רייטן וקובי אוז. בהמשך הגישו לצד רייטן גם דב גיל-הר ודודו ארז.
ב-4 בנובמבר 2007 אוחדו מחדש שתי התוכניות לתוכנית אחת ששודרה בין 06:40 ל-09:00. את התוכנית במתכונתה החדשה הגישו אפרת רייטן וחיים אתגר. החלק הראשון של התוכנית הוקדש לקריאת עיתונים ולאקטואליה, והחלק השני לאקטואליה רכה ונושאי פנאי.
ב-1 בספטמבר 2008 הצטרפו לצוות המגישים דן מנו, אורלי לוי וגד שמרון. עוד נמנו בין מגישי התוכנית אנשי חדשות 10: הדס סיני, אביב פרנקל ונעמה אייזנברוך. אריה עמית, ניצב בדימוס במשטרה, שימש במשך זמן ממושך כפרשן בתוכנית.
בינואר 2011 סיימה התוכנית את שידוריה. את "כל בוקר" החליפה תוכנית בוקר חדשה, "אורלי וגיא", בהגשתם של גיא מרוז ואורלי וילנאי.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2004 - חוצה ישראל | פרס האקדמיה לטלוויזיה - תוכנית אירוח  2005 - כל בוקר | הבא: 2006 - חוצה ישראל |
בזי חרקיב

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  אוקראינה 
 היסטוריה:  בזי חרקיב 2017–ואילך
 
 sokoly.club
 
בזי חרקיב (באוקראינית: Харківські Соколи) הוא מועדון כדורסל אוקראיני שבסיסו בחרקיב. הקבוצה הוקמה בשנת 2017 וערכה את הופעת הבכורה שלה בסופרליגה האוקראינית בכדורסל בשנת 2019.
היסטוריה

המועדון, שנוסד בשנת 2017, התמודד בליגה הבכירה של אוקראינה, הליגה השנייה בחשיבותה במדינה. בשתי העונות הראשונות שלה סיימה הקבוצה במקומות 6 ו-9. אחרי עונת 2018/2019, קבוצת פוליטכניק שייצגה בעבר את חרקיב, מכיוון שהיא לא יכולה הייתה לתת ערבויות כספיות להשתתפות בליגה. במקום זאת, קבוצת "בזי חרקיב" קיבל את מקומה בליגה בעונת 2019/20.
הישגים לפי עונה

| עונה | ליגה | # | נצ | ה | פלייאוף | טורנירים אחרים | מאמן ראשי |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
בזי חרקיב
| 2018/19 | הליגה הבכירה | 9 | 19 | 18 | - | - | אולג מנווילנקו |  |  |
| 2019/20 | הסופרליגה | 22 | 4 | 22 | - | תבוסה טכנית בגביע בשלב 16 האחרונות לפוליטכניק | וולודימיר קובל יבגן מורזין אולג מנווילנקו |  |  |
הערות שוליים

↑  "Kharkivski Sokoly basketball". basketball.eurobasket.com. נבדק ב-13 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Політехнік не підтвердив фінансові гарантії для участі у Суперлізі". fbu.ua. נבדק ב-13 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Харківські Соколи стануть новачком Суперліги Парі-Матч". fbu.ua. נבדק ב-13 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
ארגון המועדונים האירופיים

| --- | --- |
סמל הארגוןסמל הארגון
 תחום:  ארגון ספורט
 מטה הארגון:  שווייץ ניון, שווייץ
 חברים:  704 קבוצות
 יושב ראש:  קטר (מדינה) נאסר אל-ח'ליפי
 תקופת הפעילות:  ינואר 2008 – הווה (כ־17 שנים)
 https://www.ecaeurope.com/
 
ארגון המועדונים האירופיים (באנגלית: European Club Association, מוכר בקיצור כ-ECA) הוא גוף המייצג את מועדוני הכדורגל אשר חברים באופ"א והיחיד המוכר על ידי אופ"א כנציג המועדונים. הארגון הוקם ב-2008 במקום ארגון G-14 אשר ייצג מספר מועט של מועדונים ולא הוכר באופן רשמי על ידי אופ"א. הארגון קם במטרה להשפיע לטובת המועדונים בהחלטות השונות של אופ"א. לארגון יש שני נציגים בוועד המנהל של קונגרס אופ"א.
היסטוריה

ב-15 בינואר 2008 הגיעו G-14 וארגון אופ"א להסכמה שפיפ"א ואופ"א יפצו את המועדונים עבור פציעות של שחקנים במהלך אימוני ומשחקי נבחרות. בתמורה סוכם כי G-14 יפורק ובמקומו יקום ארגון חדש אשר ייצג את כלל המועדונים באירופה.
קרל היינץ רומניגה כיהן כיושב ראש הארגון הראשון החל מהמפגש הראשון של הקבוצות במשרדים הראשיים של אופ"א ב-7 ביולי 2008 בניון שבשווייץ. בהקמת הארגון הוא החליף בנוסף ל-G-14 גם את פורום הקבוצות האירופאיות של אופ"א, אשר היינץ רומניגה היה יושב הראש שלו גם כן.
היסטוריה > דירקטוריון הארגון

הארגון מנוהל על ידי דירקטוריון המכיל 36 חברים שהם נציגי מועדונים החברים בארגון וחבריו נבחרים כל שנתיים. מתוך אלו נבחרים 12 אשר מרכיבים את הוועד המנהל של הארגון. יושב הראש הנוכחי הוא נאסר אל-ח'ליפי מפריז סן-ז'רמן. בבחירות בספטמבר 2020 נבחרה שרון תמם, מנכ"לית מכבי תל אביב לכהן בדירקטוריון עד 2022.
בחירת החברות בארגון

בארגון קיימות 2 סוגי חברויות אשר להן השפעה שונה על הארגון. חברות מן המניין יכולות להציע מועמדים לגופי הארגון השונים ולדירקטוריון הארגון ומוזמנות לכל האירועים והוועדות, וחברות נוספות בעלות אותן יכולות למעט להצעת מועמדים לדירקטוריון.
ההחלטה על החברות בארגון, וסוג החברות שלהן, מתבצעת כל ארבע שנים, כאשר האחרונה הייתה ב-2023.
חברות מן המניין - נקבעת לפי מיקום הליגה של המדינה בדירוג הליגות של אופ"א ולפי הטבלה הבאה:
| מיקום המדינה בדירוג הליגות | מספר מקומות בארגון |
| --- | --- |
1-3: 5
4-6: 4
7-15: 3
16-28: 2
29-55: 1
בנוסף, כל מועדון אשר זכה 5 פעמים או יותר בתחרויות אופ"א, הופיע לפחות 3 פעמים בשלבי הבתים בסבב הארבע שנתי הקודם, ו-40 קבוצות הנשים בעלות הדירוג הגבוהה ביותר באופ"א, יהיו חברות מן המניין.
חברות נוספות - מועדון אשר היה בסבב הארבע שנתי הקודם כחבר מן המניין או חבר נוסף והופיע לפחות פעם אחת באחד מהסבבים של מפעלי אופ"א ב-4 השנים האחרונות, זכה לפחות פעם אחת בתחרויות אופ"א, הופיע בשלב הבתים בסבב הארבע שנתי הנוכחי, או הופיע לפחות פעמיים באחד מהסבבים של מפעלי אופ"א ב-4 השנים האחרונות. בנוסף, המועדונים המייסדים שאינם חברים מן המניין.
חברות הארגון > המועדונים המייסדים

16 המועדונים שלהלן ייסדו את ה-ECA בשנת 2008:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  איטליה איטליה יובנטוס  מילאן אנגליה אנגליה צ'לסי  מנצ'סטר יונייטד בלגיה בלגיה אנדרלכט |  |  גרמניה גרמניה באיירן מינכן דנמרק דנמרק פ.צ. קופנהגן הולנד הולנד אייאקס יוון יוון אולימפיאקוס |  |  מלטה מלטה בירקירקארה ספרד ספרד ברצלונה  ריאל מדריד סקוטלנד סקוטלנד גלאזגו ריינג'רס |  |  פורטוגל פורטוגל פורטו צרפת צרפת אולימפיק ליון קרואטיה קרואטיה דינמו זאגרב |
מועדונים מייסדים שאינם עומדים בקריטריונים של חבר מן המניין מתקבלים כחבר נוסף ללא צורך לעמוד בקריטריונים.
חברות הארגון > נציגות מישראל > חברות מן המניין

מכבי תל אביב
הפועל באר שבע
חברות הארגון > נציגות מישראל > חברות נוספות

אס"א תל אביב (כדורגל נשים)
בית"ר ירושלים
בנות נתניה
בני יהודה תל אביב
בני סכנין
הפועל חדרה
הפועל חיפה
הפועל ירושלים
הפועל פתח תקווה
הפועל רעננה (כדורגל נשים)
הפועל תל אביב
מ.ס. קריית גת (כדורגל נשים)
מועדון הכדורגל רמת השרון (כדורגל נשים)
מועדון ספורט אשדוד
מכבי בני ריינה
מכבי חדרה (כדורגל נשים)
מכבי חיפה
מכבי פתח תקווה
הערות שוליים

↑  מטרת ארגון המועדונים האירופאי באתר הרשמי (באנגלית)
↑  G14 to disband after compromise, באתר BBC, ‏15 בינואר 2008 (באנגלית)
↑  חברות הארגון באתר הרשמי (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012374276905171  LCCN: nb2013023773  VIAF: 316392122   WorldCat (עם VIAF): 316392122
אובליסק אבישם

| --- | --- |

האובליסק בתצוגת המוזיאון הלאומי של ביירות
 פרטי הממצא
 סוג:  אובליסק
 חומרים:  אבן גיר
 גובה:  1.45 מטר (1.25 מטר מעל הכן)
 יצירת הממצא
 תאריך יצירה:  המאה ה־19 לפנה״ס 
 פרטי האתר והחפירה
 תאריך גילוי:  שנות החמישים
 התגלה בידי:  מוריס דינאן (אנ')
 שם אתר:  מקדש האובליסקים בגבל (אנ')
 פרטי הממצא כיום
 מיקום נוכחי:  המוזיאון הלאומי של ביירות
 מזהה קטלוגי:  DGA 17917
 
אובליסק אבישם או אובליסק אבִשמו הוא אובליסק אבן גיר המוקדש למלך הכנעני־פיניקי אבישם מגבל. האובליסק מעוטר בכתובת מצרית עתיקה. הוא נוצר בסביבות 1800 לפנה"ס, והוא נחשף בשנות ה־50 על ידי מוריס דינאן (אנ') במקדש האובליסקים (אנ'). זהו האובליסק השלישי בעתיקותו בעולם, העתיק ביותר שנמצא מחוץ למצרים.
תיאור

האובליסק עשוי אבן גיר, מורכב מבסיס מרובע בתחתיתו, ניצב מרובע מתחדד ובחלקו העליון פירמידיון. על הניצב כתובת מצרית עתיקה בשתי שורות אנכיות של כתב חרטומים. האובליסק הוא הדוגמה היחידה של אובליסק שלם עם פירמידיון שנמצא במקדש האובליסקים; רוב האחרים הם אסטלות גסות.
הכתובת

תעתיק הכתובת לאותיות לטינית:
mry Ḥr-š·f ḥꜣty-ꜥ n Kpny ʼb-šmw wḥm ꜥnḫ

[...]f Kwkwn śꜣ Rwqq mꜣꜥ ḫrw
תרגום הכתובת הוא:
אהוב חרישף (אנ'), שליט גבל, אבישם, מתחדש בחיים,
[...] שלו, כוּכוּן בן הלוקי, הצדיק
שמות בכתובת

באובליסק מוזכר שמו של מלך גבל (Kpny בכתובת) בשם "אבישם" (במצרית עתיקה: ʼb-šmw). השם זהה לשם שומו-אבו (בן ימיו של אבישם) במהופך, ומשמעות השמות היא "שם (זה שמה של אלוהות אב) הוא אב", ומקבילות לאותו אל "שם" נמצאו גם בכתבי אוגרית.
אולם, האובליסק לא הוקם לכבוד המלך אבישם המוזכר בו – אותו מלך ללא ספק הקים מצבות זיכרון מרשימות יותר – אלא לזכר כוכון ה"רוקּי" (לוקּי, שכן במצרית עתיקה לא היה סימן ל' נפרד). שני השמות האלה, "כוכון" ו"ר/לוקּי" הם לא מצריים, שמיים או חוריים (אנ'). השם הפרטי, "כוכון", ידוע מטקסטים חתיים, למשל כמלך וילושה (אנ'), ממלכה המזוהה לעיתים בליקיה, והוא שם ליקי במקורו; "ר/לוקּי" מזוהה עם אנשי ליקיה (בהגייה יוונית עתיקה "לוּקיה", וכן באכדית של אל־עמארנה "Lukk-" ובחתית "Lugg-" על צורותיהם, ובפיניקית "לוךּ").
ראו גם

כתובות מלכי גבל
לקריאה נוספת

Maurice Dunand, Fouilles de Byblos, volume 2, p. 878, no. 16980; and plate XXXII number 2
Gianluca Miniaci, Deposit f (Nos. 15121–15567) in the Obelisk Temple at Byblos: Artefact Mobility in the Middle Bronze Age I–II (1850–1650 BC) Between Egypt and the Levant, Ägypten und Levante / Egypt and the Levant 28, 2018, עמ' 379–408 (ראו טיוטה של המאמר בגישה פתוחה)
ביאורים

↑  מאע־חֿרו (mꜣꜥ-ḫrw, מילולית "קולו צודק") הוא תואר שניתן למת שלאחר ש"נשקל" במאזניים מול נוצה הוכח כצדיק.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  W. F. Albright, Dunand's New Byblos Volume: A Lycian at the Byblian Court, BASOR, 1959, עמ' 33 doi: 10.2307/1355673
↑  Allen, James P[eter] (2010). Middle Egyptian: An Introduction to the Language and Culture of Hieroglyphs. Cambridge University Press. p. 97.
↑  ע. ג. חורון, קדם וערב, דביר, 2000, עמ' 157
↑  להרחבה על התחילית "שמ־" בשמות אוגריתיים וכנעניים ראו François Thureau-Dangin, Un comptoir de laine pourpre à Ugarit, d'après une tablette de Ras-Shamra, Syria 15, 1934, עמ' 137–146 doi: 10.3406/syria.1934.3738; לאותו מרכיב Sumu האופייני באכדית מופיע בסוף שם ולא בתחילתו, ראו Maurice Birot, Les lettres de Iasîm-Sumû, Syria 41, 1964, עמ' 25–65 doi: 10.3406/syria.1964.5733
↑  W. F. Albright, Dunand's New Byblos Volume: A Lycian at the Byblian Court, BASOR, 1959, עמ' 33–34 doi: 10.2307/1355673
↑  CIS I 45, ראו נחום סלושץ, אוצר הכתובות הפניקיות, דביר, 1942, עמ' 86
↑  W. F. Albright, Dunand's New Byblos Volume: A Lycian at the Byblian Court, BASOR, 1959, עמ' 34 doi: 10.2307/1355673
תקריב הכתובת על האובליסק
יוריצה בולייאט

יוריצה בולייאט (בקרואטית: Jurica Buljat; נולד ב-19 בספטמבר 1986 בזאדאר) הוא כדורגלן קרואטי המשחק בעמדת הבלם.
ביוגרפיה

בולייאט גדל במחלקת הנוער של נ.ק. זאדאר, ובין 2004 ל-2005 הופיע ב-31 משחקים בקבוצה הבוגרת של המועדון מליגת העל הקרואטית, עד שעבר להיידוק ספליט מאותה ליגה, בה שיחק במשך שש שנים והשתתף ב-98 משחקים במדיה. בולייאט שיחק בכל נבחרותיה הצעירות של קרואטיה ואף מחזיק בשתי הופעות בנבחרת קרואטיה הבוגרת.
ביוני 2011 חתם בולייאט במכבי חיפה על חוזה לשלוש שנים עם אופציה לשנתיים נוספות, תמורת כ-220 אלף אירו לעונה, ובסיום אותה העונה העפיל עמה לגמר גביע המדינה, שם פתח בהרכב בהפסד 2–1 להפועל תל אביב. ב-11 בספטמבר 2012 שוחרר  בוליאט מהמועדון לאחר שלא ביסס את מעמדו בקבוצה. בחלון ההעברות של ינואר 2013 חזר לזאדר, קבוצת נעוריו.
ביולי 2013 חתם בקבוצת אנרגי קוטבוס מליגת המשנה בגרמניה. בשנת 2014 חזר לשחק בקבוצת זאדאר ובשנת 2015 עבר לשחק בקבוצת מטאליסט חרקוב, ובסיום העונה שוחרר. בשנת 2016 חתם בבוניודקור טשקנט מליגת העל האוזבקית.
הערות שוליים

↑  דורון בן דור, בולייאט: קיבלו אותי נהדר, רוצה להצליח באלופות, באתר ONE, ‏26 ביוני 2011
| נבחרת קרואטיה – יורו 2012 |
| --- | --- | --- |
|  1 פלטיקוסה •  2 סטריניץ' •  3 שימוניץ' •  4 בולייאט •  5 צ'ורלוקה •  6 פראניץ' •  7 רקיטיץ' •  8 ווקוייביץ' •  9 ילאביץ' •  10 מודריץ' •   11 סרנה •  12 קלאבה • 13 שילדנפלד •  14 באדל • 15 ורסאלקו • 16 דוימוביץ' • 17 מנדז'וקיץ' • 18 קאליניץ' • 19 קראנצ'ר • 20 פרישיץ' • 21 וידה • 22 דה סילבה • 23 סובשיץ' • מאמן: ביליץ' |  1 פלטיקוסה •  2 סטריניץ' •  3 שימוניץ' •  4 בולייאט •  5 צ'ורלוקה •  6 פראניץ' •  7 רקיטיץ' •  8 ווקוייביץ' •  9 ילאביץ' •  10 מודריץ' •   11 סרנה •  12 קלאבה • 13 שילדנפלד •  14 באדל • 15 ורסאלקו • 16 דוימוביץ' • 17 מנדז'וקיץ' • 18 קאליניץ' • 19 קראנצ'ר • 20 פרישיץ' • 21 וידה • 22 דה סילבה • 23 סובשיץ' • מאמן: ביליץ' | קרואטיה |
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קרב חרקיב (2022)

ערך זה עוסק בקרב חרקיב 2022. אם התכוונתם לקרבות אחרים בחרקיב, ראו .
קרב חרקיב (באוקראינית: Бої за Харків, ברוסית: Бои за Харьков) היה עימות צבאי שהתרחש ברחבי העיר חרקיב באוקראינה במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022. חרקיב, הממוקמת רק 20 מייל דרומית לגבול אוקראינה–רוסיה, היא העיר השנייה בגודלה באוקראינה ונחשבת למטרה מרכזית של הצבא הרוסי.
האוקראינים בלמו ניסיונות רוסיים להיכנס לעיר. העיר סבלה מהפגזות. עד 13 במאי נסוגו הכוחות הרוסיים שהיו מסביב לעיר.
ראו גם

המלחמה בדונבאס
קרב חרקוב השני

קרב חרקוב השני היה קרב בעת מלחמת העולם השנייה שנערך באביב 1942, במסגרת המאמץ הסובייטי לגרש את הוורמאכט מאדמות ברית המועצות. על הצבא הגרמני פיקד בקרב פרידריך פאולוס ואילו על יחידות הצבא האדום פיקד סמיון טימושנקו. בקרב זה ספג הצבא האדום תבוסה צורבת, אשר פתחה לצבא הגרמני את הדרך דרומה לעבר הקווקז.
רקע

לאחר הניצחון בקרב מוסקבה הסטבקה הייתה בדעה שצריך להמשיך במתקפות גם באזורים נוספים של חזית הלחימה. במהלך סוף 1941 - אביב 1942 החלו להפעיל את מפעלי התעשייה הכבדה שפונו לאזור הרי אורל וסיביר וכמות התחמושת שהגיעה לחזית גדלה. בהתאם לכך, לשנת 1942 תוכננו פעולות התקפיות במספר אזורים. בהתאם לפקודת סטבקה מס' 130 מ-1 במאי 1942 "על הצבא האדום להגיע במהלך השנה לגירוש הוורמאכט משטח ברית המועצות".
אחד המבצעים המתוכננים במסגרת זו היה מבצע לשחרור חרקוב והכנעת קבוצת ארמיות דרום.
הצדדים היריבים > הצבא האדום

לצורך המתקפה הוקמה מפקדה מיוחדת "הכיוון הדרום מערבי" בפיקוד של סמיון טימושנקו, מפקד המטה איוואן בגרמיאן ונציג הסטבקה ניקיטה חרושצ'וב. תחת מפקדה זו פעלו הכוחות של שתי חזיתות:
החזית הדרום-מערבית (סמיון טימושנקו)
הארמייה-6
הארמייה ה-21
הארמייה ה-28
הארמייה ה-38
5 קורפוסי שריון ו-13 חטיבות שריון נוספות.
החזית הדרומית (רודיון מלינובסקי)
הארמייה-9
הארמייה ה-57
הצדדים היריבים > וורמאכט

אל מול כוחות הצבא האדום עמדה קבוצת ארמיות דרום בפיקוד פדור פון בוק. בגזרה הרלוונטית הוצבו היחידות הבאות:
הארמייה השישית (פרידריך פאולוס)
הארמייה ה-17 (הרמן הות)
ארמיית הפאנצר הראשונה (אוואלד פון קלייסט)