stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
DNA אוריגמי
הערות שוליים

1 2  Rothemund, Paul W. K. (2006). "Folding DNA to create nanoscale shapes and patterns". Nature. 440 (7082): 297–302. doi:10.1038/nature04586. ISSN 0028-0836. PMID 16541064.
↑  EMD-2210
↑  N. C. Seeman, “Nucleic acid junctions and lattices.,” Journal of theoretical biology, vol. 99, no. 2, pp. 237-47, Nov. 1982.
↑  N. C. Seeman, “DNA nanotechnology: novel DNA constructions.,” Annual review of biophysics and biomolecular structure, vol. 27, pp. 225-48, Jan. 1998.
↑  R. Schulman and E. Winfree, “Synthesis of crystals with a programmable kinetic barrier to nucleation.,” Proceedings of the National Academy of Sciences of the United States of America, vol. 104, no. 39, pp. 15236-41, Sep. 2007.
↑  H. Ke, Yonggang Lindsay, S., Chang, Y., Liu, Y., Yan, “Self-Assembled Water-Soluble Nucleic acid probe tiles for label-free RNA hybridization assays.,” Science, vol. 319, pp. 180-183, 2008.
↑  A. Kuzyk, K. T. Laitinen, and P. Törmä, “DNA origami as a nanoscale template for protein assembly.,” Nanotechnology, vol. 20, no. 23, p. 235305, Jun. 2009.
↑  H. T. Maune et al., “Self-assembly of carbon nanotubes into two-dimensional geometries using DNA origami templates.,” Nature nanotechnology, vol. 5, no. 1, pp. 61-6, Jan. 2010.
↑  B. Ding, Z. Deng, H. Yan, S. Cabrini, R. N. Zuckermann, and J. Bokor, “Gold nanoparticle self-similar chain structure organized by DNA origami.,” Journal of the American Chemical Society, vol. 132, no. 10, pp. 3248-9, Mar. 2010.
↑  S. Pal, Z. Deng, B. Ding, H. Yan, and Y. Liu, “DNA-origami-directed self-assembly of discrete silver-nanoparticle architectures.,” Angewandte Chemie (International ed. in English), vol. 49, no. 15, pp. 2700-4, Apr. 2010.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1178162826
מספר משכורות נדרשות לרכישת דירה

הכפלה במספר שנות העבודה הנדרשות לרכישת דירה בשנים 1981-1977. מתוך קמפיין שפורסם בעיתונה היומי של ההסתדרות הכללית, דבר. 23 בפברואר 1981
מספר משכורות נדרשות לרכישת דירה הוא ערך מספרי המבטא את היחס שבין המחיר הממוצע לדירה לבין משכורת ממוצעת. הערך מהווה מעין מדד פשוט ועממי ליוקר הדיור. למרות ששיטת מדידה זו לא הוגדרה באופן רשמי על ידי רשויות המדינה, היא מתפרסמת מעת לעת על ידי גורמים ממשלתיים.
שיטת החישוב

החישוב של מספר המשכורות הנדרשות לרכישת דירה נערך באמצעות חילוק מחיר דירה ממוצע ארצי שמתפרסם על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה בנתון השכר הממוצע במשק (לפני ניכוי מס - "ברוטו") המתפרסם גם הוא מדי חודש על ידי הלמ"ס. מחיר דירה ממוצעת שמתפרסם מבוסס על נתוני רשות המיסים. הערך מבטא בהקשר העממי את פרק הזמן בחודשים או בשנים שיש לעבוד בתנאי שכר ממוצע כדי להשתכר סכום שמשתווה למחיר דירה ממוצעת שהוא ביטוי בקירוב גס ל"רמת המאמץ" שנדרשת מציבור הצרכנים לצורך רכישת דירה.
יתרונה של השיטה הוא פשטותה והיותה אינטואיטיבית. חסרונה העיקרי בכך שהיא אינה מוגדרת וניתנת לחישוב בדרכים שונות שיביאו לתוצאות מספריות שונות.
השימושים העיקריים במדד הם:
בדיקת ההשתנות של מחירי דירות ביחס לכוח הקניה של הציבור לאורך ציר הזמן.
בדיקה השוואתית גסה של מצב רוכשי הדירות בין מדינות שונות.
מספר משכורות נדרשות לרכישת דירה בישראל

בישראל נתון מספר משכורות נדרשות לרכישת דירה מתפרסם מעת לעת אך לא באופן סדיר, על ידי משרד הבינוי והשיכון, השמאי הממשלתי הראשי, משרד האוצר וגורמים לא ממשלתיים. הפרסומים מתרבים בתקופות שבהן מצוי שוק הדירות במשבר למשל במשבר ההיצע של ראשית שנות התשעים או במשבר הנדל"ן שפרץ בשנת 2008 שבו שימשה השיטה כאחת האינדיקציות לשאלת קיומה של "בועה" בשוק הדיור.
היחס בין השכר הממוצע למדד מחירי הדירות נשאר יציב (עם עליות וירידות). עם זאת, מספר שנות העבודה הנדרשות לרכישת דירה עלו במשך השנים כתוצאה מהעלייה ברווחת הדיור וסטנדרט הדירות. בשנת 1961 נדרשו 3.4 שנות עבודה לרכישת דירה, בשנת 1971 - 4.1 שנות עבודה, בשנת 1976 - 4.5 שנות עבודה ובשנת 1979 - 8.4 שנות עבודה.
מספר משכורות נדרשות לרכישת דירה בישראל > שנות ה-90

החל מסוף שנות ה-80 עד אמצע שנות ה-90 מחירי הדירות עלו בצורה משמעותית בעקבות העלייה ממדינות חבר העמים, הסיוע הממשלתי במשכנתאות במינוף גבוה לעולים זכאים וביקוש ספקולטיבי גובר. בדצמבר 1995 הגיע לישראל פרופ' פיטר לינימן, מומחה לנדל"ן העומד בראש מחלקת הנדל"ן בבית הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת פנסילבניה ובמהלך הרצאה בבית הספר לנדל"ן של להב ואנגלו-סכסון הוא קבע נחרצות: "תוך שנתיים יהיה משבר במחירי הדירות בארץ, שירדו ב-15 עד 30 אחוז". לפי השוואה שנערכה על ידי מערכת "גלובס" שנתיים לאחר מכן, חוץ מבכמה בתי יוקרה, לא נרשמה ירידת מחירים של 30%, ורק במקומות בודדים ירדו המחירים ב-15%. ברוב המקומות נרשמה הוזלה של 5% עד 10% במחירי הדירות, והיו גם אתרים וערים שבהם עלו המחירים. בפברואר 1997 חברת בטוחה פרסמה מחקר שממנו עלה כי הצרכן הישראלי הגיע לקצה גבול יכולתו בתשלום לדירות ולפיו המשק נמצא בתחילתו של תהליך שיימשך מספר שנים ועיקרו תיקון במחירי דיור אשר בשיאו תיתכן ירידת מחירים ריאלית של 15%-20% (יחסית למחירי שיא של יוני 1996). במרץ 1998 פרופ' פיטר לינימן שום בפעם ביקר בישראל והתנבא כי מחירי הנדל"ן למגורים ירדו בעוד 15% וכי בשיא ירידות המחירים הבנקים יתחילו לממש נכסים של חברות שלקחו אשראי. ביולי 1998 חברת אילנות-בטוחה פרסמה ניתוחים שערכו כלכלני החברה למניות של חברות הנדל"ן בבורסה ובהם עלה כי דו"חותיהן לשנת 1997 לא שיקפו את המשבר הפוקד את הענף בגלל שיטת הדיווח החשבונאי וכי הדו"חות לרבעון הרביעי של 1997 כבר התחילו להצביע על המשבר שפקד את הענף. עוד העריכו הכלכלנים כי בשנים 1998 ו-1999 יימשכו הירידות הריאליות במחירי הדירות למגורים עקב העלייה המתמשכת בשיעורי הריבית על המשכנתאות, מימוש הזכאות על ידי העולים שהגיעו לארץ בגלי העלייה הראשונים והאטה בקצב הגעת עולים חדשים בשנים האחרונות, ציפיות להמשך הירידה במחירי הדיור, המתנה לעדכון המשכנתאות בעקבות המלצות ועדת גדיש, ירידה בכוח הקנייה של הצרכן עקב ההאטה והמיתון במשק והעלייה ועלייה בהיצע הדירות בעקבות בניית דירות חדשות, פינוי דירות ישנות עקב פטירה או עזיבת הארץ ושינוי ייעוד של מבנים. במסגרת הכנס השנתי של שמאי המקרקעין שנערך בנובמבר 1998, מסר הכלכלן ושמאי המקרקעין הבכיר אהוד מאירי כי מאז דצמבר 1995 ועד אוקטובר 1998 מחירי הדירות והמשרדים בתל אביב ירדו ב-12 עד 22 אחוז. במהלך תקופת המשבר וירידות המחירים בענף הנדל"ן הזהירו מספר גורמים מהתעוררות ומפנה בשוק הדיור עקב סיבות שונות כגון, היצע קרקעות ודירות קטן שלא יוכל לספק את הביקושים, הירידה בגובה הריבית על משכנתאות וההטבות לזכאים ולזוגות צעירים הכלולים בחוק המשכנתאות החדש, והירידה בהתחלות הבנייה לצד הירידה במלאי הדירות הלא מכורות. למרות כל זאת, בשלוש שנותיו של בנימין נתניהו, שכיהן גם בתפקיד הרשמי של שר השיכון, נקלע ענף הנדל"ן לאחד מהמשברים החמורים ביותר בתולדותיו ובמהלכו הוא חווה הצטמקות חדה של פעילות, ירידת מחירים וכניסתם של קבלנים ויזמים לקשיים ופשיטות רגל.
מספר משכורות נדרשות לרכישת דירה בישראל > שנות ה-2000

החל מהמחצית השנייה של שנת 2008 נצפו עליות עקביות ומשמעותיות במחירי הדירות שהעלו את המדד אל מעל 100 משכורות לראשונה מזה 30 שנה. רמת השיא של יחס מחיר דירה משכורת (עד לאותה עת) נמדד במחצית הראשונה של שנת 2011 בגובה של 134 משכורות לדירה ממוצעת. מאז ועד המחצית השנייה של 2012 ירד היחס ל-127 משכורות (נצפתה יציבות נומינלית במחירי דירות ועליה בשכר הממוצע), נכון לשנת 2022 בכדי לרכוש דירה נדרשות 153 משכורות.
קשיים ואי דיוקים בשיטת החישוב

מטרת השיטה היא לבטא את מצבם של רוכשי הדירות או את יוקר הדיור שרואה לנגד עיניו ציבור הצרכנים. אולם קיימים לגביה מספר קשיים שמביאים לעיוות התוצאה:
אין בשיטה ביטוי לשינויים באיכות המוצר. במרוצת השנים משתפרת רמת הגמר של דירה ממוצעת, גדל השטח המשותף המשרת אותה וכן רמת הפיתוח הסביבתי העירוני שבה היא מצויה. כך לדוגמה דירות שנסחרו בשנות השבעים בדרך כלל לא צוידו במזגנים, מעליות, מערכות סולאריות.
השיטה אינה מתחשבת בהכנסות שאינן משכר שמהן נהנה הציבור - הכנסות מהון (רווחי הון, נכסים פיננסיים, דיבידנדים ורכוש), תשלומי העברה (קצבאות, מס הכנסה שלילי, דמי אבטלה וכדומה), הטבות מהעבודה שאינן שכר (דמי מחלה, רכב וכדומה), כמו גם הטבות המגולמות באופנים אחרים (לדוגמה, תלושי מזון) או הטבות עקיפות כמו הנחות, פטורים וסובסידיות שונות המתבטאות בצריכה עצמה.
קיימים מספר נתוני שכר ממוצע במשק: עם עובדים זרים או בלעדיהם, בניכוי השתנות עונתית או ללא ניכוי זה וכו'. בהיעדר הגדרה רשמית יכולים הגורמים השונים להכליל בשיטה נתוני שכר שונים.
השכר הממוצע במשק מושפע ממועסקים במשרה חלקית מבחירה ובכך ייתכן שנוצר עיוות מסוים בממוצע השכר.
השכר הממוצע במשק מושפע משיעור השתתפות האוכלוסייה בכוח העבודה ויוצר עיוות בנתונים. כך לדוגמה, עלייה בשיעורי התעסוקה של עובדים חסרי כישורים (כגון גברים חרדים ונשים ערביות) הובילה לירידה בשכר הממוצע, בעוד שכרם הריאלי של שאר העובדים עלה. על פי דעה זו, יש להשתמש בהכנסה הממוצעת למשק בית או בשכר הממוצע בפילוח לפי סקטורים.
היחס אינו מביא בחשבון שינויים במס הכנסה. במרוצת השנים השתנה שיעור מס הכנסה שמשפיע באופן משמעותי על המאמץ הנדרש לשם רכישת דירה שכן דירה, ככל מוצר אחר נרכשת מההכנסה הפנויה לאחר מס.
המדד אינו מבטא עלות רכישה עקיפה. מלבד מחיר הדירה, נושא רוכש בהוצאות מיסוי (מס רכישה) ודמי תיווך. סכומים אלה שבדרך כלל אינם משמעותיים לא מובאים בחשבון.
קיימת דעה כי ראוי היה להשתמש בנתון השכר החציוני ומחיר הדירה החציוני. על פי דעה זו השימוש בממוצע הן במונה והן במכנה מביאה לעיוות התוצאה שכן הממוצע של השכר ושל מחירי דירות מושפע השפעה ניכרת מבעלי ההכנסות הגבוהות מאוד ושל דירות היוקרה שמספרם המוחלט קטן.
בעוד השכר הממוצע במשק מתייחס לשכירים בלבד - מחיר הדירה בו משתמשים אינו מוגבל לדירות של שכירים.
ראו גם

מדד מחירי דירות בבעלות הדיירים
מדד ביג מק
רמת החיים בישראל
שכר ריאלי
הערות שוליים

↑  אייל יצחקי, השמאי הממשלתי הראשי: "אין בועה בשוק הנדל"ן", באתר גלובס, 26 בנובמבר 2009
↑  כמה זמן עליך לעבוד כדי לקנות, מעריב, 26 בינואר 1979
↑  אלעזר לוין, ‏הצד החיובי של ההאטה, באתר גלובס, 31 בדצמבר 1997
↑  ידיעות אחרונות, ‏מחקר: הישראלי הגיע לקצה גבול היכולת לקניית דירה, באתר גלובס, 4 בפברואר 1997
↑  ידיעות אחרונות, ‏מחקר: הישראלי הגיע לקצה גבול היכולת לקניית דירה, באתר גלובס, 4 בפברואר 1997
↑  שלמה פרידמן, ‏אילנות-בטוחה: מחירי הדירות ימשיכו לרדת בשנתיים הקרובות, באתר גלובס, 30 ביולי 1998
↑  השוואת מחירים לסוף 95': הדירות ירדו ב-%12 והמשרדים ב-%15, באתר גלובס, 23 בנובמבר 1998
↑  נעה ווסרמן, ‏מנהלת מח' המחקר במשרד השיכון: תתחדש עליית מחירי הנדל"ן, באתר גלובס, 29 באוקטובר 1996
↑  אלעזר לוין, ‏משרד השיכון: הורדת הריבית תביא להתעוררות ומפנה בשוק הדיור, באתר גלובס, 10 באוגוסט 1998
↑  נעה ווסרמן-עמיר, ‏הקבלנים: מחירי הדירות עשויים לעלות תוך פחות משנה, באתר גלובס, 18 באוגוסט 1998
↑  לעזר לוין, ‏קדנציה של שפל, באתר גלובס, 17 במאי 1999
↑  יאסר ואקד, ‏המספרים נחשפים: כמה משכורות מספיקות לקניית דירה בכל עיר, באתר גלובס, 3 במאי 2023
היחס בין השכר הממוצע למדד מחירי הדירות בישראל, 1969–2012. יחס זה אינו מגלם את ההשתנות בחלק מאיכויות המוצר ולכן מציג עליה רב שנתית מתונה בלבד במספר המשכורות בעשורים האחרונים
אמריקאים ישראלים

| --- | --- |
  
רם עמנואל · ג'ין סימונס · נטלי פורטמן · יצחק פרלמן · ישראל אומן · אבי ארד · מירי בן-ארי · חיים סבן
 אוכלוסייה
 106,839 (2000) - 500,000
 ריכוזי אוכלוסייה עיקריים
 קליפורניה, ניו יורק, פלורידה
 שפות
 אנגלית אמריקנית, עברית, יידיש, רוסית, ערבית
 קבוצות אתניות קשורות
 יהדות אשכנז, יהדות ספרד, יהדות ארצות הברית
אמריקאים ישראלים (באנגלית: Israeli Americans) הם תושבי קבע ואזרחים אמריקאים אשר מוצאם ישראלי (יהודים ולא יהודים). לפי מפקד האוכלוסין האמריקני של שנת 2000, כללה האוכלוסייה הישראלית-אמריקאית באותה העת 106,839 אנשים.
תרבות וארגונים

קיימים כיום מספר רב של ארגונים אמריקאים-ישראלים בארצות הברית אשר משמשים למטרות שונות, בהם מועצה מקומית ניו יורק, מועצת הקהילה הישראלית, מועדון המנהיגות הישראלי, יוזמת המחקר הישראלית אמריקאית (של אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס) ורשת העסקים הישראלים של בוורלי הילס.
בנוסף, לחלק מהקהילות הישראליות בארצות הברית ישנם עיתונים משלהם אשר מודפסים בשפה העברית ומכילים מידע על אירועי התרבות, הבידור והאמנות של הקהילה (כולל חגיגות יום העצמאות של ישראל אשר מתקיימים לרוב במרכזי הקהילות הישראליות) וחלק מהישראלים בארצות הברית נוהגים אף לצפות בערוץ הטלוויזיה "הערוץ הישראלי" אשר משדר מגוון שידורים חיים ושידורים חוזרים של מהדורות החדשות של הטלוויזיה הישראלית, תוכניות בידור ישראליות ואירועי ספורט ישראליים.
יחסים עם הקהילה היהודית האמריקאית

האינטראקציה בין הישראלים בארצות הברית לחברי הקהילות היהודיות בארצות הברית (שאינם ישראלים) ומוסדותיהם איננה ניכרת, ולעיתים רבות הישראלים נוטים אף להעדיף ליצור ולשמור על קשרים עם ישראלים-אמריקאים במקום. מנגד, הקהילות היהודיות הדתיות בארצות הברית נוטות להעדיף להמעיט את קשריהם עם קהילת המהגרים הישראלית בארצות הברית שכן, על אף המשותף לשתי הקהילות, מרבית המהגרים הישראלים בארצות הברית הם חילונים וכמו כן בעיני רבים מקרב הקהילות היהודיות הדתיות בארצות הברית "היורדים" הישראלים מהווים אנטיתזה לתקווה הנצחית של העם היהודי לחזור ולהתיישב באופן קבוע בארץ ישראל.
דמוגרפיה

מאז הכרזת העצמאות של מדינת ישראל ועד היום ישראלים רבים היגרו לארצות הברית. על פי מפקד האוכלוסין האמריקני של שנת 2000 הוערך כי כ-106,839 ישראלים התגוררו באותה העת בארצות הברית. מספר ניכר של ישראלים היגר לחו"ל בעשורים האחרונים. הסיבות להגירה מגוונות, אך לרוב נובעות משילוב של חששות מהמצב הכלכלי והפוליטי בישראל.
קהילת המהגרים הישראלית בארצות הברית איננה נפוצה למדי בהשוואה לשאר קבוצות המהגרים בארצות הברית. קהילות המהגרים הישראליות הגדולות ביותר בארצות הברית הם בלוס אנג'לס, בניו יורק, במיאמי, ובשיקגו.
אזור המטרופולין של העיר ניו יורק הוא המוקד הגדול ביותר כיום של אוכלוסיית המהגרים הישראלים בארצות הברית. המטרופולין של לוס אנג'לס היא המוקד השני בגודלו אוכלוסיית המהגרים הישראלים בארצות הברית. אזור המטרופולין של העיר ניו יורק מכיל את הקהילה היהודית הגדולה ביותר בעולם מחוץ למדינת ישראל, והעיר עצמה מכילה את הקהילה היהודית הגדולה בעולם. ערים מרכזיות אחרות אשר מכילות קהילות יהודיות גדולות כוללות את מיאמי, בוסטון, וסן פרנסיסקו.
לוס אנג'לס מכילה קהילה גדולה במיוחד של ישראלים ומהגרים אחרים מאזור המזרח התיכון. המרכזים העיקריים של האוכלוסייה הישראלית בלוס אנג'לס כוללים את מחוז אנסינו באזור עמק סן פרננדו, מקומות נוספים בעמק סן פרננדו ובחלק המערבי של לוס אנג'לס.
דמוגרפיה > האוכלוסייה האמריקאית-ישראלית לפי מדינות

האוכלוסייה האמריקאית-ישראלית לפי מפקד האוכלוסין האמריקאי של שנת 2000:‏
| מדינה  | דירוג  | סך הכל אמריקאים ישראלים (2000) |  % אמריקאים ישראלים (2000) |
| --- | --- | --- | --- |
| ניו יורק | 1 | 30,164 | 0.2% |
| קליפורניה | 2 | 24,956 | 0.1% |
| פלורידה | 3 | 9,511 | 0.1% |
| ניו ג'רזי | 4 | 7,939 | 0.1% |
| מסצ'וסטס | 5 | 3,713 | 0.1% |
| אילינוי | 6 | 3,557 | 0.0% |
| פנסילבניה | 7 | 3,051 | 0.0% |
| מרילנד | 8 | 3,044 | 0.1% |
| טקסס | 9 | 2,974 | 0.0% |
| מישיגן | 10 | 1,737 | 0.0% |
| אוהיו | 11 | 1,640 | 0.0% |
| קונטיקט | 12 | 1,387 | 0.0% |
| ג'ורג'יה | 13 | 1,149 | 0.0% |
| וושינגטון | 14 | 1,021 | 0.0% |
| אריזונה | 15 | 984 | 0.0% |
| נבדה | 16 | 930 | 0.0% |
| וירג'יניה | 17 | 898 | 0.0% |
| קולורדו | 18 | 873 | 0.0% |
| צפון קרוליינה | 19 | 745 | 0.0% |
| מיזורי | 20 | 612 | 0.0% |
| ויסקונסין | 21 | 540 | 0.0% |
| אורגון | 22 | 454 | 0.0% |
| דרום קרוליינה | 23 | 454 | 0.0% |
| מינסוטה | 24 | 432 | 0.0% |
| אינדיאנה | 25 | 363 | 0.0% |
| טנסי | 26 | 324 | 0.0% |
| ניו מקסיקו | 27 | 309 | 0.0% |
| אוקלהומה | 28 | 240 | 0.0% |
| לואיזיאנה | 29 | 230 | 0.0% |
| מחוז קולומביה | - | 229 | 0.0% |
| יוטה | 30 | 226 | 0.0% |
| רוד איילנד | 31 | 214 | 0.0% |
| הוואי | 32 | 208 | 0.0% |
| קנזס | 33 | 197 | 0.0% |
| איווה | 34 | 187 | 0.0% |
| אלבמה | 35 | 181 | 0.0% |
| ניו המפשייר | 36 | 142 | 0.0% |
| קנטקי | 37 | 139 | 0.0% |
| דלאוור | 38 | 138 | 0.0% |
| ורמונט | 39 | 131 | 0.0% |
| ארקנסו | 40 | 103 | 0.0% |
| מיסיסיפי | 41 | 100 | 0.0% |
| איידהו | 42 | 87 | 0.0% |
| נברסקה | 43 | 85 | 0.0% |
| אלסקה | 44 | 62 | 0.0% |
| פוארטו ריקו | - | 55 | 0.0% |
| מיין | 45 | 45 | 0.0% |
| דקוטה הצפונית | 46 | 36 | 0.0% |
| מערב וירג'יניה | 47 | 36 | 0.0% |
| מונטנה | 48 | 33 | 0.0% |
| דרום דקוטה | 49 | 22 | 0.0% |
| ויומינג | 50 | 7 | 0.0% |
ראו גם

ירידה מארץ ישראל
יהדות ישראל
ישראלים קנדים(אנ')
הערות שוליים

1 2
↑  "Israeli Americans - History, Modern era, Significant immigration waves, Settlement patterns". Everyculture.com. נבדק ב-3 באוקטובר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gallya Lahav; Asher Arian (2005). "Israelis in a Jewish diaspora: The multiple dilemmas of a globalized group" in International Migration and the Globalization of Domestic Politics ed. Rey Koslowski. London: Routledge. p. 89. ISBN 0-415-25815-4.
↑  Telushkin, Joseph (1991). Jewish Literacy: The Most Important Things to Know About the Jewish Religion, Its People, and Its History. New York: William Morrow & Co. p. 341. ISBN 0-688-08506-7.
↑  Proud Of Aliyah Rates?, 2008-09-05, retrieved 2008-09-22
↑
↑  Gold, Steven; Phillips, Bruce (1996). "Israelis in the United States" (PDF). American Jewish Yearbook, 1996. 96: 51–101.
↑  "Jewish Community Study of New York" (PDF). United Jewish Appeal-Federation of New York. 2002. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2007-06-14. נבדק ב-2007-03-26.
↑  http://www.sptimes.com/2004/12/07/State/Instead_of_Israel__Je.shtml
↑  http://www.boston-online.com/Ethnic/Jewish/
↑  http://www.sfhistoryencyclopedia.com/articles/j/jews.html
↑  U.S Census Bureau
| קבוצות אתניות בארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| לפי גזע | אמריקאים לבנים • אפרו-אמריקאים • אמריקאים אסייתים • אינדיאנים • אמריקאים מזרח תיכוניים • אמריקאים מהאוקיינוס השקט(אנ') |  |
| לפי מדינת מוצא | אמריקאים ממוצא גרמני(אנ') • אירים אמריקאים • אמריקאים ממוצא מקסיקני(אנ') • אמריקאים ממוצא אנגלי(אנ') • אמריקאים ממוצא איטלקי • אמריקאים ממוצא פולני(אנ') • אמריקאים ממוצא צרפתי(אנ') • אמריקאים ממוצא סקוטי(אנ') • אמריקאים ממוצא הולנדי(אנ') • אמריקאים ממוצא פוארטו ריקני(אנ') • אמריקאים ממוצא נורווגי(אנ') • אמריקאים ממוצא שוודי(אנ') • אמריקאים ממוצא סיני(אנ') • אמריקאים ממוצא רוסי(אנ') • אמריקאים ממוצא הודי(אנ') • אמריקאים ממוצא ישראלי |  |
| אחרים | אמריקאים ממוצא היספני ולטיני • יהדות ארצות הברית |  |
ניו יורק - המדינה בעלת האוכלוסייה הישראלית-אמריקאית הגדולה ביותר
זוג בסיסים

זוג בסיסים (אנגלית: Base pair, ראשי תיבות: bp) הוא יחידת מידה המשמשת בביולוגיה מולקולרית למדידת אורך של DNA. יחידה מידה זו מנצלת את אופיו של סליל ה-DNA היוצר זיווג בסיסים.
ה-DNA מורכב מארבע תת-יחידות אוניברסליות של בסיסים חנקניים (נוקלאוטידים). כל אחד מבסיסים אלה יוצר קשר מימן אך ורק עם בסיס אחד אחר, ולא עם זולתו. לכן, מתקבלים שני זוגות בסיסים אפשריים בלבד (ראו איור): גואנין (G) ו-ציטוזין (C) מהווים זוג אחד היוצר שלושה קשרי מימן, ואדנין (A) ו-תימין (T) מהווים זוג שני היוצר שני קשרי מימן (ב-RNA התימין מוחלף באורציל (U)). חיבורם של זוגות הבסיסים לאורך השלד הפוספודיאסטרי יוצר את מבנה הסליל הכפול המפורסם של ה-DNA, ונקרא זיווג ווטסון-קריק על שם החוקרים אשר גילו מבנה זה. ה-RNA יוצר גם כן זיווג בסיסים, אך מכיוון שמדובר במולקולה חד-גדילית היא מתקפלת על עצמה ויוצרת מבנים שניוניים שונים, כגון tRNA, גזע ולולאה (stem and loop).
זיווג בסיסים

למעלה, זוג בסיסי GC עם שלושה קשרי מימן ביניהם. למטה, זוג בסיסי AT עם שני קשרי מימן ביניהם.
קשרי המימן אינם קוולנטיים והם מוצגים כקווים מקווקווים.
זיווג בסיסים > קשרי מימן ויציבות

קשר מימן הוא קשר כימי המאפשר את זיווג הבסיסים. עקב התכונות הגאומטריות של הבסיסים, רק סוג אחד של קשר יציב ייווצר - קשר בין פורין לפירימדין. אדנין וגואנין שייכים לקבוצת תרכובות הנקראת פורינים ומכילות שתי טבעות ארומטיות הטרוציקליות, ואילו תימין וציטוזין שייכים לקבוצת תרכובות בשם פירימידינים המכילות טבעת ארומטית הטרוציקלית אחת. קשר בין שני פורינים לא מועדף בגלל שאינו יעיל, עקב המרחק הפיזי המקשה על קשרי המימן להיווצר, ואילו קשר בין שני פירמדינים לא מועדף בגלל שהקרבה ביניהם דורשת אנרגיה גבוהה. יוצא מכך שהזוגות המועדפים הם GC, AT ו-AU (ב-RNA). קישור בין A ל-G, G ל-T ו-U ל-G (ב-RNA) נקרא התמרה (mismatch mutation), מכיוון שתבנית קשרי המימן אינה מתאימה.
מולקולות DNA הנמצאות בזיווג בסיסים יציבות בטמפרטורת החדר. מעל טמפרטורה מסוימת הגדילים ייפרדו זה מזה, וקשרי המימן יתפרקו. טמפרטורה זו תלויה בנוקליאוטידים המרכיבים את הרצף ובאורכו. ככל שישנם יותר קשרי GC, מולקולת ה-DNA תהיה יציבה יותר, מכיוון שישנם שלושה קשרי מימן מעורבים, לעומת שניים בזיווג AT, ולפיכך תידרש טמפרטורה גבוהה יותר כדי להפריד בין הגדילים. ליצורים אשר חיים בטמפרטורות גבוהות יש גנום עשיר ב-GC. לעומת זאת, אזורים שהתא צריך להפריד באופן תכוף, כמו גנים המשועתקים ברמה גבוהה, הם עניים בקשר GC. תכונה זאת חשובה בעת יצירת פריימרים לריאקציית PCR.
זיווג בסיסים > זיווג בסיסים ב-DNA

זיווג הבסיסים מאפשר למולקולת ה-DNA לשמור על מבנה של סליל. בנוסף תכונה זו מאפשרת להשלים רצף של גדיל אחד, בהינתן הגדיל השני. דבר זה מנוצל על ידי מערכת השעתוק של התא. בנוסף, החוזרניות של המידע הגנטי יוצרת גיבוי של המידע, דבר שיכול לסייע למערכות התאיות בתיקון נזקי DNA. חלבונים רבים יודעים לזהות רצף קצר של זוגות בסיסים וכך להוביל לתגובות ספציפיות.
זיווג בסיסים נכתב בצורה כזאת:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 3' | G | C | G | A | T | C | T | C | G | A | G | T | T | A | G | C | T | A | 5' |
|  | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |  |
| 5' | C | G | C | T | A | G | A | G | C | T | C | A | A | T | C | G | A | T | 3' |
הקו האנכי מסמל זיווג בסיסים מושלם. במידה וישנה מוטציה מסוג התמרה, ולא מתקיים זיווג בסיסים מושלם, לא מציגים קו אנכי.
זיווג בסיסים > זיווג בסיסים ב-RNA

כאשר גדיל של RNA מיוצר מול גדיל ה-DNA במהלך התעתוק, אורציל (U) מחליף את התימין ביצירת צמד בסיסים עם אדנין (A) שב-DNA. ה-RNA הוא חד גדילי, אך גם בו יכול להיווצר באזורים בתוכו זיווג בסיסים הקובע את המבנה השניוני שלו.
זיווג בסיסים נכתב בצורה כזאת:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| . | . | . | G | C | G | A | U | C | U | C | G | A | G | U | U | A | G | C | U | A | 5' |
|  |  |  | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |  |
| . | . | . | C | G | C | U | A | G | A | G | C | U | C | A | A | U | C | G | A | U | 3' |
הקו האנכי מסמל זיווג בסיסים מושלם. במידה וישנה מוטציה מסוג התמרה, ולא מתקיים זיווג בסיסים מושלם, לא מציגים קו אנכי. בשונה מה-DNA, ה-RNA הוא מולקולה חד גדילית המתקפלת על עצמה, כך שישנה כיווניות אחת לגדיל. הנקודות מסמלות שישנו המשך ל-RNA שבו אין זיווג בסיסים.
זיווג בסיסים > אנלוגים של בסיסים

זיווג בסיסים לא תקין עלול להתרחש עקב הימצאותו של אנלוג לנוקליאוטיד. דבר זה יוביל למוטציה נקודתית במהלך שיעתוק או שכפול. לדוגמה, אנלוג של תימין, 5-ברומואורציל, יוצר זיווג בסיסים עם גואנין במצב אנול.
יחידת מידה

אורך של מולקולת דו גדיליות נמדד בזוגות בסיסים. קיצורים מקובלים ליחידות:
| קיצור | שם מלא | אורך |
| --- | --- | --- |
| bp | Base pair | 1 |
| Kbp | Kilo base pairs | 1,000 |
| Mbp | Mega base pairs | 1,000,000 |
| Gbp | Giga base pairs | 1,000,000,000 |
מולקולות חד גדיליות נמדדות באורך של נוקליאוטידים.
על מנת למדוד מרחק על גבי כרומוזומים, נהוג להשתמש גם ביחידות סנטימורגן. הגודל היחסי של יחידת סנטימורגן אינו קבוע. באדם מדובר על יחס של כמיליון זוגות בסיסים לסנטימורגן אחד.
ראו גם

DNA
RNA
הערות שוליים

↑  RNA ריבוזומלי נמדד ביחידות סוודברג המודדות את יכולת השיקוע של המולקולה (מסומל באות S).
כום א-דיכה

| --- | --- |

 מדינה:  מצרים מצרים
 עיר אם:  אלכסנדריה
 קואורדינטות:  31°11′41″N 29°54′15″E﻿ / ﻿31.194612°N 29.904097°E﻿ / 31.194612; 29.904097 
 אזור זמן:  Egypt Standard Time
 he
 
כּוּם א-דיכּה (בערבית: كوم الدكة) היא שכונה ואתר ארכאולוגי באלכסנדריה, מצרים. כום א-דיכה המוקדם היה אזור מגורים אמיד, ומאוחר יותר הוא היה מרכז אזרחי מרכזי באלכסנדריה, עם מתחם מרחצאות, אודיטוריום ותיאטרון בימינו, כום א-דיכה הוא האתר הארכאולוגי העל קרקעי הגדול והשלם ביותר באלכסנדריה. הוא מספק כמויות גדולות של עדויות ארכאולוגיות לחיים עירוניים במצרים הרומית, כולל וילות מוקדמות בעלות פסיפס, ועבודות ציבוריות רומיות מאוחרות.
היסטוריה

התקופה הרומית הקדומה, מהמאה ה-1 עד ה-3 לספירה, מכילה את המבנים הקדומים ביותר שהשתמרו היטב. בתקופה זו, כום א-דיכה הכילה בעיקר וילות גדולות. בסוף המאה ה-3, האזור ניזוק קשות משילוב של פלישת המלכה זנוביה מפלמירה, המצור של אורליאנוס והדיכוי של דיוקלטיאנוס.
בתקופה הרומית-ביזנטית המאוחרת, מהמאה ה-4 עד ה-7, נראתה הכונה מאוד שונה. עבודות ציבוריות החליפו בתים פרטיים, והאתר נשלט בעיקר על ידי מתחם מרחצאות אימפריאלי גדול, כמו גם תיאטרון וסדרה של אודיטוריות. עבודות ציבוריות אלו נבנו יחד, והיו שזורות בבנייתן. עם הבניינים הללו שימש כום א-דיכה כמרכז אזרחי מרכזי באלכסנדריה.
מחקר ארכאולוגי עדכני

הארכאולוג הפולני, פרופסור קז'ימייז' מיכאלובסקי, יזם בשנת 1960 מחקר ארכאולוגי בכום א-דיכה. העבודה באתר עדיין מנוהלת על ידי משלחת ארכאולוגית ושימור פולנית-מצרית מהמרכז הפולני לארכאולוגיה ים תיכונית של אוניברסיטת ורשה (PCMA UW) ומשרד התיירות והעתיקות המצרי (לשעבר משרד העתיקות). מנהל הפרויקט הנוכחי הוא ד"ר גרז'גורז' מז'צ'רק (Grzegorz Majcherek) מ-PCMA UW.
מאז 2017, תיירים יכולים לבקר בחלקים החשובים ביותר של האתר הפארק הארכאולוגי בכום א-דיכה תוכנן על ידי האדריכל וויצ'ך קולג', שניהל את המשלחת הארכאולוגית במשך כמה שנים ושיחזר רבים מהמבנים. על הישגים אלה, הוא קיבל את פרס שהוענק על ידי הוועדה הפולנית של ICOMOS.