stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרקוס רדיקר
מספריו

Between the Devil and the Deep Blue Sea: Merchant Seamen, Pirates, and the Anglo-American Maritime World, 1700–1750 (1987)
Who Built America? Working People and the Nation's Economy, Politics, Culture, and Society, Volume 1 (1989)
with Peter Linebaugh: The Many-Headed Hydra: Sailors, Slaves, Commoners, and the Hidden History of the Revolutionary Atlantic (2000)
Villains of All Nations: Atlantic Pirates in the Golden Age (2004)
editor with Emma Christopher and Cassandra Pybus: Many Middle Passages: Forced Migration and the Making of the Modern World (2007)
The Slave Ship: A Human History (2007) - ספינת העבדים: היסטוריה אנושית
The Amistad Rebellion: An Atlantic Odyssey of Slavery and Freedom (2012)
Outlaws of the Atlantic (2013)
הערות שוליים

↑   נירית בן-ארי, ספינת העבדים מגלמת את סיפור העבדות כולו. ריאיון עם ההיסטוריון מרקוס רדיקר, באתר הארץ, 17 באפריל 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007576740205171  PLWABN: 9810693911205606  BIBSYS: 90352173  BnF: cb12445455j (data)  CANTIC: a11178346  GND: 134218027  ICCU: TO0V083572  ISNI: 0000 0001 1059 5157  LCCN: n85819745  LNB: 000254198  NDL: 001209429  NKC: jo2004249863  NLK: KAC200106604  NTA: 073355062  SELIBR: 362399  SUDOC: 033603898  VIAF: 42889960   WorldCat (עם VIAF): 42889960
סקר ארכאולוגי

סקר ארכאולוגי הוא תהליך מחקר ארכאולוגי שנועד לאמוד שרידים ארכאולוגיים בשטח נתון, באמצעים שונים. לעיתים, מטרת הסקר הוא למפות את האתרים הקיימים, כדרך לקבל מושג על שטח גדול והיחסים בין האתרים הכלולים בתוכו. הסקר נותן מידע ראשוני על האתר ומאפשר לאתר מקומות בהם כדאי להשקיע משאבים בחפירה ארכאולוגית מורחבת,
ניתן לערוך סקר ארכאולוגי באופן שיטתי, כמו בסקר הארכאולוגי של ישראל או בעקבות צרכים מיוחדים כמו הסקר שנערך על השטחים עליהם נסלל כביש חוצה ישראל, בו נערך סקר על מנת לאתר מקומות בהם יש לערוך חפירות הצלה.
מתודות הסקר

סקר שטח - זהו הסקר הפשוט ביותר. עוברים על פני השטח הנתון, ברגל או ברכב, ומאתרים את הממצאים הגלויים על פני השטח. כך למשל היה יהודה שומרון וגולן - סקר ארכיאולוגי בשנת תשכ"ח שנערך אחרי מלחמת ששת הימים באזורים אלה: יהודה, השומרון, והגולן. המטרה הייתה לסיים, מהר ככל האפשר, את מיפוי השרידים הארכאולוגיים הקיימים בטרם יבוצעו שינויים בשטח. במהלך הסקר נעשה איסוף של ממצאים מפני השטח, במיוחד חרסים, המאפשרים טיפולוגיה גסה, המעידה על התקופות בהן היו האתרים מיושבים. שיטה זו של דורשת זמן וכוח עבודה מרובה יחסית לשטח הנסקר, ולכן במקרים רבים נהוג שלא לסקור בפרוטרוט את כל האזור, אלא רק שטח מדגמי.
תצלומי אוויר משמשים ככלי עזר, העשוי לסייע באיתור ממצאים הקשים לגילוי בגובה פני הקרקע. סקר אווירי מאפשר בדיקה לעומק של פני השטח. דוגמה: אתר המזבח בהר עיבל בסקר הר מנשה של אדם זרטל התגלה רק לאחר סקר אווירי. כן המבנים המפורסמים הקרויים "גלגל" בשומרון. שימוש בסקר אווירי טהור מבוצע כאשר האזורים הנסקרים אינם נגישים לשהות בני אדם בהם או שקיימת סכנה לבאים אליהם. נעשה שימוש גם בתצלומי לוויין, אולם איכותן של התמונות המצולמות ממטוסים עדיין עולה במידה מרובה על תצלומי הלוויינים שאינם חסויים.
אמצעי גילוי כגון גלאי מתכות.
גאופיזיקה
חישה מרחוק הוא מונח כולל למגוון שיטות לאיסוף מידע מאזור נתון על פני כדור הארץ ללא מגע ישיר עמו, שמתבצע באמצעים מכניים, אלקטרוניים ואופטיים. מטרת החישה היא גילוי וזיהוי של מטרות מסוגים שונים - החל מפעילות צבאית, דרך מדידת זיהום אוויר ועד גילוי נפט. תהליכים אלה משלבים ניתוח ממצאים ממוכן ואנושי. החישה מאפשרת גילוי עצמים עתיקים במעמקי הקרקע.
לרישום תוצאות הסקר ניתן להסתייע במערכת מידע גאוגרפי - מערכת מידע המאפשרת ניהול, אחזור וניתוח מידע גאוגרפי תוך שילוב תכנים ממספר שכבות מידע, המבוססות ברובן על מערך מיפוי, אך גם על מאגרי מידע טבלאיים "רגילים". מערכות אלו מבצעות בצד הקלט: קליטה, ארגון ובקרת איכות, ובצד הפלט: הפקה, מיון, שליפה ופילוח של מידע. המערכת מאפשרת לשלב מידע קיים במידע מהשטח ולקבל תמונה כוללת על מצבו בעבר.
סוגי סקרים

סקרים נעשים ביחידת שטח מוגדרת ויכולים היעשות על פי מאפיינים שונים:
סקר מפה - סקר שיטתי בריבוע בגודל מסוים. למשל הסקר הארכאולוגי של ישראל שנעשה בריבועים של 10X10 ק"מ (100 קמ"ר)
סקר נושאי - הסקר מחפש אתרים בנושא מסוים, יכול להיעשות גם להתייחס לתקופה מסוימת או באזור מסוים. למשל סקר בתי יוצר לחרסים בשפלת החוף.
סקר פיתוח - נעשה באזור מסוים המיועד לפיתוח במטרה לאתר את האתרים הארכאולוגים הקיימים בשטח לפני פיתוחו ולקחת זאת בחשבון בעת תוכנית הפיתוח. למשל: הסקר הארכאולוגי שנעשה לפני סלילת כביש 6.
סקרים חשובים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
סקרים בארץ ישראל

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בארץ ישראל בוצעו סקרים ארכאולוגיים מאז המאה ה-19. הקרן לחקר ארץ ישראל הבריטית ערכה את סקר ארץ-ישראל המערבית שהיה הסקר הראשון במערבה של ארץ ישראל על ידי החוקרים קלוד קונדר (Conder) והוריישו קיצ'נר (Kitchener) בשנים 1870 – 1880. תוצאות הסקר פורסמו בתור מפה, שמפאת גודלה היה צורך לחלקה לעשרים וששה חלקים, בתוספת ל-6 ספרים, הכוללים תיאורים של המקומות הנראים במפה.
לאחר קום המדינה הציע שמואל ייבין, המנהל הראשון של מחלקת העתיקות - היום רשות העתיקות - לדוד בן-גוריון "לערוך סקר ארכאולוגי בשטח מדינת ישראל, כדי שבדורות הבאים ידע כל אחד במדינה מה צפון בשטח המדינה החדשה" . הביצוע עצמו הוטל בשנת 1964 על האגודה לסקר ארכאולוגי של ישראל. תפקידה היה לבצע סקר ארכאולוגי מקיף של מדינת ישראל.
סקר חשוב שנערך מטעם האגודה לסקר ארכאולוגי של ישראל היה "סקר חרום" - יהודה שומרון וגולן - סקר ארכאולוגי בשנת 1968 - בו עברו חוקרים על יהודה, שומרון והגולן אשר עברו לשליטת מדינת ישראל בשנת 1967. תוצאות הסקר פורסמו בשנת 1972 ומשמשות עד היום מקור מידע בסיסי על האתרים הארכאולוגיים בארץ ישראל בשלושת האזורים. לאחר מכן בוצעו סקרים משלימים באזורים : הגולן, הרי השומרון, צפון חצי האי סיני ובאתרים היהודיים בדרום הר חברון.
סקרים בארץ ישראל > סקר הר מנשה

סקר הר מנשה נערך על ידי אדם זרטל בנחלת שבט מנשה. הסקר כולל שישה כרכים בעברית (לפי אזורי משנה), מתוכם פורסמו ארבעה, וכן שני כרכים באנגלית.
במסגרת הסקר נסקרו ברכב, באוויר וברגל, 3,000 קמ"ר. נאספו נתונים על גורמי הקבע ועל הגורמים האנושיים: המסלע, הקרקע, המים, הטופוגרפיה, תנאי המעבר - התחבורה וכן גורמי אנוש: חברה, שבט, דת, פולחן ולאום.
בתיאור ההתפתחות היישובית של אתרי האזור, הסקר עושה שימוש במקורות היסטוריים ומקראיים. יתרון סקר זה היה כי רוב השטח אינו מיושב ונשמרו בו עתיקות מתקופות קודמות. דוגמה לכך הם הנתונים על מספר התושבים המובא ברבים מן האתרים.
בדברי ההקדמה מתאר בנימין מזר את החידוש שבסקר זה. מלבד החידושים בתחום המחקר הארכאולוגי, הסקר נערך לראשונה בהתאם ליחידות נוף. חידוש נוסף היה בהתייחסות לנתונים האקולוגיים, התופסים מקום חשוב במחקר המודרני, כמו: רישום מקורות המים, פירוט המסלע והקרקע, המתקנים החקלאיים, איסוף מבוקר של הקדרות וכן נתונים על האוכלוסייה המקומית.
אדם זרטל, עורך הסקר, טען כי סקר הר מנשה הוא הגדול מסוגו בעולם, הן בשטח והן בזמן (30 שנה). הסקר כלל מעבר רגלי על פני כל השטח באופן מדויק ואיסוף כל המידע הקיים על האתרים, כולל שיחות עם תושבי האתרים.
סקרים בארץ ישראל > פרסומי הסקרים בישראל

בעבר פורסמו תוצאות הסקרים בכרכים עבי כרס. בשנת 2006 הוחלט ברשות העתיקות להעלות את תוצאות הסקרים לאינטרנט ובכך להופכו לזמין ונגיש. בשנת 2012 הושק אתר אינטרנט. בשלב ראשון הועלו לאתר 3,000 אתרים ארכאולוגים מתוך כ-25 אלף אתרים שמופו. האתר מחולק לפי מפות לפי השם והמספר כפי שהמפה מופיעה בילקוט הפרסומים, ממוינות לפי סדר אלפביתי. לכל מפה יש רשימת אתרים. לחיצה על שם האתר בלשונית אתרים או על הנקודה במפה, מעלה את המידע מהסקר ללשונית. חלק מהמידע מלווה בצילומים ובשרטוטים.
הערות שוליים

↑  עפר שיאון, "הסקר הארכאולוגי של ישראל", קדמוניות 148, תשמ"ה 2015, עמ' 63
↑  אדם זרטל - כרך ראשון
רעמסס העשירי

תעודה משנה 3 לתקופת שלטונו של רעמסס העשירי, מדיר אל-מדינה, בין 1110 ל-1107 לפני הספירה. המוזיאון המצרי בטורינו.
רַעְמְסֵס הָעֲשִירִי (בתרגום ממצרית עתיקה: "בנו של רע"; שלט 1107–1111 לפנה"ס) היה הפרעה התשיעי של השושלת ה-20 (אנ') של הממלכה החדשה של מצרים העתיקה. שמו בלידתו היה אמונהירחפשפף. פירוש שמו המלכותי, חפרמאטרה, הוא "הצדק של רע שומר".
שלטון

יום עלייתו לכס השלטון חל בפרט (אנ') 1 יום 27 (החודש הראשון של עונת החורף, יום 27). שנת שלטונו האחרונה המתועדת היא שנה 3. התאריך המתועד האחרון לשלטונו הוא או "שנה 3, החודש השני של עונת ההצפה (אנ'), יום 2", או ייתכן "שנה 3, חודש 4 (לא צוין יום)". עם זאת, קטע פפירוס מאוחר יותר מהשושלת ה-20 מדיר אל-מדינה שפורסם בשנת 2023 על ידי האגיפטולוג רוברט דמארי מתייחס לתאריך חלקי של שנה 4, החודש השלישי של עונת ההצפה יחד עם השינוי בשלטון לשנה 1, חודש 4 של תקופת ההצפה. אף על פי ששני המלכים אינם מוזכרים בפפירוס בשמותיהם, דמארי ממליץ מאוד להתייחס לתקופת שלטונם של רעמסס העשירי ויורשו רעמסס ה-11. אם מסקנה זו תאושר, זה אומר שרעמסס העשירי שלט במשך 3 שנים ו-10 חודשים או כמעט 4 שנים לפני מותו.
המלך הנוסף היחיד מהשושלת ה-20 שמת בשנת מלכותו 4 היה רעמסס החמישי, אך שליט זה מת בסביבות מרווח הזמן שבין החודש הראשון והשני של פרט (אנ') לכן, מסמך הפפירוס לעיל אינו יכול להתייחס לרעמסס החמישי.
התיאוריה הישנה יותר שהועלתה על בסיס אסטרונומי על ידי האגיפטולוג האמריקאי ריצ'רד אנתוני פרקר (אנ'), לפיה רעמסס העשירי אולי שלט במשך 9 שנים, ננטשה מאז. באופן דומה, ההתייחסות המוצעת של כתובת מתבאי מספר 1860a לשנה היפותטית של רעמסס העשירי אינה נתמכת עוד.
משפחה

האגיפטולוגים האנגלים איידן דודסון ודילן הילטון כתבו בספר משנת 2004:
לא ידועה עדות המעידה על הקשר המשפחתי בין המלכים האחרונים רעמסס התשיעי, העשירי וה-11. אם הם היו המשכיות של אב ובנו, טייטי (אנ'), הנושאת את התואר בתו של המלך, אשת המלך ואימו של המלך, נראית כמועמדת טובה להיות אשתו של רעמסס העשירי, אך לא ניתן להבחין בשום פרט נוסף.
עם זאת, השערה זו של דודסון והילטון לגבי מעמדה של טייטי נדחתה, מאחר שהוכח ב-2010 שטייטי הייתה במקום זאת מלכה של פרעה קודם מהשושלת ה-20. היא מוזכרת בפפירוס האריס המפוצל בחלקו כאשתו של רעמסס השלישי כפי שדודסון עצמו הודה.
עדויות

רעמסס העשירי הוא מלך שכמעט ואינו מתועד. על שנתו 2 מעיד פפירוס טורינו 1932+1939 ואילו שנתו השלישית מתועדת ביומן הפועלים של הנקרופוליס של דיר אל-מדינה. יומן זה מזכיר את הבטלנות הכללית של פועלי הנקרופוליס, לפחות בחלקה בשל האיום הנשקף מהפושטים הלובים בעמק המלכים. הוא מתעד שפועלי דיר אל-מדינה נעדרו מהעבודה בשנה ה-3, פרט (כלומר, חורף) חודש 3, בימים 6, 9, 11, 12, 18, 21 ו-24 מחשש מ"תושבי המדבר" (כלומר, הלובים או שבטי המשווש) שכנראה פשטו על מצרים העליונה ותבאי כרצונם. זה משקף בחלקו את הנהירה הלובית המסיבית לאזור הדלתה המערבי של מצרים התחתונה במהלך תקופה זו. רעמסס העשירי הוא גם מלך הממלכה החדשה האחרון ששלטונו על נוביה מתועד מכתובת באניבה (אנ').
קבר

קבר KV18 (אנ'), קברו בעמק המלכים נותר לא גמור. לא ברור אם הוא נקבר שם אי פעם, שכן לא נתגלו בתוכו שרידים או שברים של חפצי קבורה.
ביאורים

↑  אחת משלוש העונות בלוח השנה המצרי. בערך מ-9 בינואר ועד 8 במאי. העונה חולקה ל-4 חודשים ירחיים
↑  מבערך 11 בספטמבר עד 8 בינואר
הערות שוליים

↑  Clayton, Peter A. (1994). Chronicle Of The Pharaohs: The Reign By Reign Record Of The Rulers And Dynasties Of Ancient Egypt (באנגלית) (2001 ed.). London: Thames & Hudson. p. 167. ISBN 0-500-05074-0. נבדק ב-25 בנובמבר 2023. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Demarée, Robert J. (2023). "Two Papyrus Fragments with Historically Relevant Data". Rivista del Museo Egizio. 7. doi:10.29353/rime.2023.5078.
↑  Bierbrier, M. L. (1972). "A Second High Priest Ramessesnakht?". The Journal of Egyptian Archaeology. 58: 195–199. doi:10.2307/3856249.
↑  Dodson, Aidan; Hilton, Dylan (2004). The Complete Royal Families of Ancient Egypt. London: Thames & Hudson. p. 191. ISBN 978-0-500-05128-3.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: רעמסס התשיעי | פרעוני מצרים | הבא: רעמסס ה-11 |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb165506863 (data)  GND: 123112524  SELIBR: 333325  VIAF: 120152499   WorldCat (עם VIAF): 120152499
מאסטר רושי

| --- | --- |

איש מחופש למאסטר רושי
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  Shueisha
 שם ספר:  דרגון בול (מאנגה)
 תוכנית טלוויזיה:  דרגון בול, דרגון בול Z, דרגון בול סופר, דרגון בול GT
 הופעה ראשונה:  Dragon Ball Chapter #3: Goku - Running to the Sea
 יוצרים:  אקירה טוריאמה
 גילום הדמות:  צ'או יון-פאט 
 דיבוב:  קוהיי מיאוצ'י (יפנית, דרגון בול – דרגון בול Z פרק 260) הירושי מסאוקה (יפנית, דרגון בול Z פרק 280 – דרגון בול GT) מסהארו סאטו (יפנית, דרגון בול Z: זעם הדרקון, דרגון בול סופר) מייק מקפארלאנד (אנגלית)
 דיבוב בשפה העברית:  דב רייזר
 מידע
 שם אמיתי:  קאמה סנין
 סטטוס:  פעיל
 גזע:  בן אנוש
 מין:  זכר
 מקצוע:  לוחם
 מומחיות:  לחימה
 כוחות:  יכולת להגדיל את גופו
 מקום מגורים:  בית קאמה 
 דמויות קשורות
 משפחה:  באבא (אחות)
 חברים:  סון גוקו, קרירין, בורמה יאמצ'ה, טינשיינאן, שיאצ'ו, המלך אוקס, סון גוהאן, צ'יצי, גוטן, טראנקס, מקיטה, מר פופו, טראנקס העתידי, אומיגאמה, אולונג, פואר, פיקולו.
 אויבים:  סל, האנדרואידים, פריזה, פיקולו דאימאו.
 
סמל קאנג'י המזוהה עם תלמידי בית הספר לאמנות לחימה של רושי
מאסטר רושי (ידוע גם בשם קאמה סנין; ביפנית: 亀仙人, "הצב הזקן") הוא דמות מזיכיון האנימה והמאנגה דרגון בול. מאסטר רושי הוא מאסטר לאומניות לחימה, ונחשב לאחת הדמויות החזקות ביותר במאנגה המקורית. רושי חי על אי בודד, ולעיתים לובש שריון צב על הגב. רושי ידוע בכך שאימן בעברו את סון גוקו, והיה המאמן של דמויות נוספות המופיעות במאנגה דוגמת אביו המאמץ של גוקו סבא גוהאן, המלך אוקס, יאמצ'ה ואת קרירין. לרושי סנין יש צב בן 1,000 שנים. היה אלוף באמנויות לחימה בכדור הארץ.
אף על פי שעם התקדמות המאנגה והאנימה דמותו הפכה לפחות ופחות דומיננטית, מאסטר רושי עדיין נחשב לאחת הדמויות המרכזיות והאייקוניות של הזיכיון, וגם במדיות מאוחרות יותר בזיכיון ניתן לראות כי אחד ממקומות המפגש העיקריים של חבורת הדרגון בול הוא בביתו של קמה סנין.
הערות שוליים

↑  דרגון בול Z (2002–2004), באתר אישים
| דרגון בול מאת אקירה טוריאמה |
| --- | --- | --- |
| מאנגה | דרגון בול (1984–1995) • דרגון בול סופר (2015–2024) |  |
| אנימה/ סדרות טלוויזיה | דרגון בול (1986–1989) • דרגון בול Z ‏(1989–1996) (דרגון בול Kai ‏(2009–2011; 2014–2015)) • דרגון בול GT ‏(1996–1997) • דרגון בול סופר (2015–2018) • דרגון בול דאימה (2024–הווה) |  |
| סדרות רשת | סופר דרגון בול גיבורים (2018–הווה) |  |
| ספיישלים לטלוויזיה | בארדוק אבא של גוקו (1990) • ההיסטוריה של טראנקס (1993) • מורשתו של גיבור (1997) • לופי X טוריקו X גוקו (2013) |  |
| סרטים ל-DVD | העולם של דרגון בול זי (2000) • התכנית להשמדת הסאיינים (חלק א', חלק ב') |  |
| סרטים קצרים | גוקו והחברים חוזרים (2008) • הפרק של בארדוק (2010) • התכנית להשמדת הסופר סאיינים (רימייק) (2010) |  |
| דרגון בול - סרטים | האגדה של שנרון (1986) • היפהפייה הנרדמת בטירת השטן (1987) • הרפתקה מיסטית (1988) • החזק מנצח (1996) |  |
| דרגון בול Z - סרטים | האזור המת (1989) • החזק בעולם (1990) • עץ העוצמה (1990) • הלורד סלאג (1991) • נקמתו של קולר (1991) • שובו של קולר (1992) • סופר אנדרואיד 13 (1992) • ברולי: הסופר סאייה האגדי (1993) • בוז'אק - שודד הגלקסיה (1993) • ברולי: השיבה (1994) • ביו-ברולי (1994) • מיזוג חדש נולד (1995) • אגרוף הדרקון של סון גוקו (1995) • קרב האלים (2013) • תחייתו של פ' (2015) |  |
| דרגון בול סופר - סרטים | ברולי (2018) • סופר הירו (2022) |  |
| דמויות | סון גוקו • פיקורו • סון גוהאן • מקיטה • פריז • סל • מאסטר רושי |  |
| משחקי וידאו | בודוקאי • בודוקאי טנקאיצ'י • זינוברס • זינוברס 2 • Dragon Ball FighterZ • קאקארוט |  |
| סרטי לייב אקשן | דרגון בול: אבולוציה (2009) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 302aac2e-0844-43d0-8896-93990555dede 
ערך זה הוא קצרמרבנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מאיר הכהן (אבי הש"ך)

| --- | --- |
 לידה:  פרנקפורט, האימפריה הרומית הקדושה
 פטירה:  1643 (משוער) ה'ת"ג (משוער) מוהילב, האיחוד הפולני-ליטאי
 מקום פעילות:  האיחוד הפולני-ליטאי
 תחומי עיסוק:  פוסק
 רבותיו:  רבי מאיר מלובלין; רבי יהושע פלק כץ ("הסמ"ע")
 בני דורו:  רבי יהושע השיל (מגיני שלמה), רבי אהרן שמואל קאיידנובר
 צאצאים:  רבי שבתי הכהן (הש"ך)
 
רבי מאיר הכהן (מכונה גם "מהר"ם כ"ץ"; נפטר בסביבות שנת ה'ת"ג, 1643), היה אב"ד באמסטיבובה (רו') ובמוהילב שבאיחוד הפולני-ליטאי. פרסומו העיקרי הוא על היותו אביו של רבי שבתי הכהן ("הש"ך").
ביוגרפיה

נולד בפרנקפורט לרבי משה. אביו שלחו לקרקוב ללמוד בישיבתו של רבי מאיר מלובלין, שם למד בחברותא עם רבי יהושע השיל ("המגיני שלמה"). למד גם אצל רבי יהושע פלק כץ ("הסמ"ע"). נישא לבת הקצין ר' נחום לוקובער.
מסופר מפי נכדו ר' משה, אשר בלמדו גמרא בחברותא עם ידידו רבי יהושע העשיל (ה'מגיני שלמה'), החליטו שלא לעיין בפירושי רש"י ותוספות על הגמרא, אלא לעיין לבדם, ובאופן עקבי היה רבי מאיר הכהן מכוון לפירוש התוספות, ואילו רבי יהושע השיל היה מכוון לפירוש רש"י.
התמנה לאב בית דין באמסטיבובה (אנ') שבאיחוד הפולני-ליטאי, וכבר בתקופה זו התפרסם כפוסק וגדול בתורה בולט. בסוף ימיו התמנה לאב בית דין במוהילב (נקרא מוהילוב על הדנייפר, להבדיל ממוהיליב-פודילסקי שעל יד נהר הדניסטר).
לא ידוע מתי נפטר. אם בשנת ה'ת"ה או בשנת ה'ת"ג (על פי העתק מצבה של "האלוף מוהר"ר מאיר במוהר"ם כ"ץ", שיש המייחסים אותה אליו). יש הסבורים שנפטר בפרעות ת"ח ות"ט.
כתביו

10 או 14 מתשובותיו הודפסו בסוף ספר "גבורת אנשים" של בנו רבי שבתי.
בחיבורו המפורסם של בנו רבי שבתי, "שפתי כהן" ("ש"ך") על שולחן ערוך חלק יורה דעה, מופיע שיר שחיבר רבי מאיר לקראת הופעת הספר של בנו (ראשי התיבות הפותחות את שורות השיר יוצרים את חתימתו: "מאיר הכהן חזק").
”דברי אבי המחבר בשפה ברורה מדבר:

מה ברי ובר בטני במעשה ידיך ארנן

אלקים יחנך בני אל ה' אתחנן

ישמח לבי גם אני אם חכמתך בחוץ תרונן

רב עוד יוסיף בני ספרים בתבונה לכונן


הלא יסכימו בעלי האסופות מרנן ורבנן

כי חכים ברי בטריפות כרבי יוחנן

האל יגן בעדו כצפרים עפות לנחותו בעמוד הענן

נמלצו לחכי דברי היפות יעלו חן כרב חנן


חזק קריותנו השרופות ירושלים נוה שאנן”.
משפחתו

בנו רבי שבתי הכהן – "הש"ך".
בנו רבי יונה נחום – תלמיד רבי יעקב מטומשוב בישיבתו בסלוצק. נשא את בתו של רבי אהרן שמואל קאיידנובר, והביא לדפוס את ספרו של חותנו "ברכת הזבח" (אמשטרדם תכ"ט). כיהן כאב"ד בסוכצ'ב.
בתו (אסתר) – אמו (או אשתו) של רבי יצחק אביו של רבי מאיר איזנשטט ("הפנים מאירות").
הערות שוליים

↑  רבי אבי עזרי זעליג מרגליות, חיבורי לקוטים, אמסטרדם תע"ה, מובא אצל מאיר וונדר, רבי מאיר הכהן אבי הש"ך, אלף מרגליות, ירושלים תשנ"ג, עמ' 376–379, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים).
↑  ראו לדוגמה: רבי משה לימא, חלקת מחוקק, אבן העזר, סי' י"ז, ס"ק כ"א: ”אהובי הגאון, נר ישראל, עמוד התוך, אשר בית ישראל נשען עליו”.
↑  ספר יוחסין למשפחת ברייער-גאלדהירש, ניו סקוור תשע"ג, עמ' 17, באתר אוצר החכמה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007458205805171  VIAF: 33148874556449621207   WorldCat (עם VIAF): 33148874556449621207
לך קצ'ינסקי

לֵךְ אלכסנדר קָצִ'ינְסקי (בפולנית: Lech Aleksander Kaczyński;‏ 18 ביוני 1949, ורשה, הרפובליקה העממית הפולנית – 10 באפריל 2010, סמולנסק, הפדרציה הרוסית) היה נשיא פולין מאז 23 בדצמבר 2005 עד מותו בהתרסקות מטוס.
אחיו התאום של ראש ממשלת פולין לשעבר ירוסלב קצ'ינסקי. האחים לך וירוסלב הקימו יחד את מפלגת חוק וצדק. במקור קצ'ינסקי היה חבר תנועת סולידריות בשנות ההתקוממות נגד השלטון הקומוניסטי בפולין, שהתנהל בחסות ברית המועצות. קצ'ינסקי היה יועץ קרוב למנהיג התנועה, לך ולנסה. בבחירות הדמוקרטיות לרשות המחוקקת ב-1989, שנערכו במקביל לסתיו העמים, נבחר לראשונה לסנאט הפולני. קודם כהונתו כנשיא נשא קצ'ינסקי במשרות נשיא משרת הביקורת העליונה (מקביל למבקר המדינה), התובע האזרחי הכללי, שר המשפטים וראש עיריית ורשה.
בין 2006 ל-2007 החזיקו התאומים קצ'ינסקי בשתי משרות ההנהגה הלאומית של פולין (לך בתור הנשיא וירוסלב בתור ראש הממשלה) והיו ראשי המדינה המקבילים היחידים שהיו אחים תאומים. בדצמבר 2008 היה קצ'ינסקי לראש המדינה הפולני הראשון לבקר בבית כנסת יהודי בוורשה והדליק נר ראשון של חנוכה. קצ'ינסקי קידם את בנייתו של המוזיאון לתולדות יהודי פולין, העניק אותות כבוד לפולנים חסידי אומות העולם, והשיב אזרחות ליהודים פולנים מגורשים.
ביוגרפיה > שנותיו הראשונות

קצ'ינסקי נולד בוורשה בירת פולין בשנת 1949. הוריו היו פטריוטים פולנים מן המעמד הבינוני; אביו ריימונד קצ'ינסקי היה מהנדס ואמו ידוויגה קצ'ינסקה מורה בתיכון ופילולוגית במכון לחקר הספרות בוורשה. הוריו פעלו בתקופת מלחמת העולם השנייה בארמייה קריובה – האם כחובשת וקשרית והאב כחייל. אביו השתתף במרד ורשה. עוד בילדותם, האחים קצ'ינסקי התנגדו ללכת לגן ילדים ולמעשה הייתה זאת אמם שגידלה אותם עד שהגיעו לגיל בית ספר. עוד באותן השנים הקריאה להם אמם את הטרילוגיה של הנריק סנקביץ'. מאוחר יותר טען לך קצ'ינסקי כי הספר השפיע על אופיו ודמותו והאיר אצלו עניין בלימוד ההיסטוריה של פולין, במיוחד ההיסטוריה של האיחוד הפולני-ליטאי במאה ה-17.
ב-1961, בהיותם בני 12, כיכבו קצ'ינסקי ואחיו התאום בסרט "השניים שרצו לגנוב את הירח" (בפולנית: O dwóch takich, co ukradli księżyc), המבוסס על ספרו של סופר הילדים קורנל מקושינסקי. הם נבחרו לככב בסרט לאחר תחרות בין התאומים המועמדים במהלכה ניצחו מעל ל-70 זוגות תאומים.
לך קצ'ינסקי למד בבית ספר יסודי בוורשה, הידוע בכינויו "מספר אחת". לאחר שסיים שבע שנות לימודים, הוא ואחיו למדו בתיכון על שם יואכים ללוול, שם הגיעו שניהם לכיתה י' ולאחר מכן עבר לך לבית הספר התיכון ה-39 של חיל האוויר הפולני במחוז בילאני, בעוד ירוסלב למד בבית הספר התיכון על שם ניקולאוס קופרניקוס במחוז וולה. "הכיתה החדשה שלי הייתה מכוונת יותר לקבל ציונים טובים ככל שניתן היה להשיג, דבר שבללוול היה על סף הבלתי-אפשרי" - הוא נזכר לאחר שנים רבות.
אחרי סיום בית ספר התיכון למד משפטים ומנהל באוניברסיטת ורשה. בשנת 1971 השלים לימודי תואר שני במשפטים. בשנת 1980 הוענק לו תואר דוקטור למשפטים מאוניברסיטת גדנסק. בעבודת הדוקטורט שלו, שנקראה "חופש המפלגות בעיצוב יחסי עובד מעביד", עסק במידת החופש של הצדדים בעיצוב תוכן יחסי העבודה. בשנת 1990 סיים הביליטציה (התואר האקדמי הגבוה ביותר באקדמיה האירופית) בתחום משפט העבודה. עם סיום לימודיו עבד כמרצה באוניברסיטת גדנסק ובאוניברסיטת הקרדינל סטפן ויז'ניצקי בוורשה.
ביוגרפיה > פעילותו הפוליטית > חבר "סולידריות"

בתקופת לימודיו, בשנות ה-70, היה קצ'ינסקי פעיל בתנועה הדמוקרטית האנטי-קומוניסטית בפולין, בוועדה להגנת הפועלים, וכן בתנועת ועד העובדים העצמאית. קצ'ינסקי פעל מטעם ועדת ההגנה של העובדים החל מ-1976 כדי לאסוף כסף עבור פועלים מדוכאים. בשנת 1977 החל לעבוד עם לשכת ההתערבות של ועדת ההגנה של העובדים. שנה לאחר מכן, הוא השתלב בפעילות של האיגודים המקצועיים החופשיים. הוא העביר השתלמויות והרצאות לעובדים בדיני עבודה והיסטוריה.
הוא כתב מאמרים עבור המגזין "עובד החוף" (Robotnik Wybrzeża) והפיץ בין עובדים עיתונים כמו "העובד" (Robotnik). באוגוסט 1980 התמנה ליועץ לוועדת השביתה הפנים-מפעלית במספנות גדנסק ובתנועת "סולידריות" שתמך בהקמתה. קצ'ינסקי הוא מחברם של מספר הוראות הכלולות בהסכם גדנסק על דיני עבודה וכן של חלק מהתקנון של האיגוד המקצועי של התנועה לגבי שביתות, סעיפים מסחריים והסכמים קיבוציים.
הוא היה ראש לשכת ההתערבות ומנהל לשכת הניתוח השוטף בוועדת השביתה הבין-ארגונית. ב-17 בספטמבר 1980 הוא תמך בעמדה של יאן אולשבסקי, ירוסלב קצ'ינסקי וקרול מודזלבסקי, שכל האיגודים המקצועיים החדשים שהוקמו צריכים להתאחד לאיגוד לאומי אחיד תחת מחנה סולידריות. בסתיו 1981 היה לחבר בוועדת התכנות של סולידריות בראש צוות האחראי על היחסים עם מפלגת הפועלים המאוחדת הפולנית). בחודש דצמבר 1981, בעת שהוכרז על שלטון צבאי בפולין, הוא נעצר על ידי השלטונות שהאשימוהו בהיותו גורם אנטי-סוציאלי.
כאשר הוכרה שוב פעילותה של "סולידריות" כחוקית, בשלהי שנות ה-80, שימש קצ'ינסקי יועצו של לך ואלנסה ושל הוועדה המנהלת של המפלגה. מחודש פברואר ועד אפריל 1989 השתתף בשיחות שולחן עגול בין סולידריות וקבוצות אופוזיציה אחרות לבין ממשלת פולין, אשר בסופן הוכרה חוקיות פעילותה של "סולידריות", נקבע מוסד הנשיאות (שבו כיהן קצ'ינסקי לימים), ונקבע מוסד הסנאט.
ביוגרפיה > פעילותו הפוליטית > סנאטור ושר

בבחירות שנערכו בחודש יוני 1989 נבחר קצ'ינסקי לסנאטור, וכיהן גם כסגן יושב ראש ארגון העובדים "סולידריות". בבחירות לפרלמנט בשנת 1991 נבחר כעצמאי, וזכה לתמיכת הברית האזרחית המרכזית (בפולנית: Porozumienie Obywatelskie Centrum), שהייתה קרובה בדעותיה למפלגת הסכם המרכז (Porozumienie Centrum) שבראשה עמד אחיו. לאחר שנבחר לך ואנסה לנשיא, בחודש דצמבר 1990, המשיך קצ'ינסקי להיות יועצו הראשי. ולנסה מינה את קצ'ינסקי לשר הביטחון במועצת הנשיא, אולם פיטר אותו ממשרה זו בשנת 1992, לאחר שנתגלעה ביניהם מחלוקת.
קצ'ינסקי היה נשיא משרד מבקר המדינה הפולני מפברואר 1992 ועד מאי 1995. קצ'ינסקי התמודד בבחירות לנשיאות ב-1995 מול ולנסה אך פרש מהמרוץ בשביל לתמוך במועמד יאן אולשבסקי. בסופו של יום נבחר מועמד ברית השמאל הדמוקרטית, אלכסנדר קוושנייבסקי. הוא שימש כשר המשפטים וכתובע כללי בין יוני 2000 ליולי 2001. בעת כהונתו בממשלה רכש אהדה ציבורית רבה בזכות עמדתו הבלתי מתפשרת נגד השחיתות.
ביוגרפיה > פעילותו הפוליטית > ראש עיריית ורשה

ב-2002 נבחר לראש עיריית ורשה, בהפרש גדול מיריבו. כבר בתחילת כהונתו הכריז על מלחמה בשחיתות העירונית. הוא קידם את הקמת מוזיאון מרד ורשה והביא להשלמתו המהירה לאחר שנים רבות של עיכובים, ולחנוכתו ביולי 2004, ערב יום השנה ה-60 למרד. בשנת 2004 מינה ועדת היסטוריונים מומחים כדי להעריך את הנזקים החומריים שסבלה העיר מידי הגרמנים בתקופת מלחמת העולם השנייה (על פי ההערכה כ-85% מהעיר נהרסו במרד ורשה), כתגובת נגד לטענות גרמנים שגורשו מפולין בתום מלחמת העולם השנייה. להערכת ועדת המומחים הנזקים לעיר היו בשיעור 45.3 מיליארד אירו לפחות, לאחר הִיוּוּן. הוא אף קידם את התוכניות להקמת המוזיאון לתולדות יהודי פולין והקצה קרקע עירונית לשם כך.
בשנים 2004 ו-2005 אסר על קיום מצעדי גאווה בבירה, בטענה שהם מקדמים "אורח חיים הומוסקסואלי". ב-2005 התקיים המצעד למרות האיסור, בעוד קצ'ינסקי מתיר קיום הפגנה נגדית תחת הכותרת "מצעד הנורמליות". שנים אחדות לאחר מכן, בזמן שכבר כיהן כנשיא, הביע התנגדות ל"עידוד הומוסקסואליות או לעמדה הרואה בה בחירה אחת מני רבות". בשנת 2007 נמצאה פולין, שיוצגה על ידי קצ'ינסקי, אשמה בהפרת חופש ההתארגנות על פי סעיף 11 לאמנה האירופית לזכויות אדם, על ידי בית הדין האירופי לזכויות אדם, על שאסרה על קיום מצעד הגאווה בשנת 2005‏.