stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עוג'ה א-תחתא
היסטוריה > לאחר 1967

בשנת 1969 הוכרז המעיין של היישוב, עין עוג'ה וסביבתו, כשמורת טבע. עד האינתיפאדה הראשונה (דצמבר 1987) הייתה אמת המים אתר טיול פופולרי לטיולי תנועות נוער וחוגי סיירות ישראלים, כאשר האמה העשויה בטון שימשה כמגלשת מים. מגלשת האמה נחשבת למקום מסוכן לגלישה בשל זיזי מתכת העלולים לגרום לפציעה קשה.
בשנת 1977 התרחש בקרבת העיירה אסון הנ"ד. בהמשך הוקמה על גבעה מדרום לעיירה אנדרטת הנ"ד להנצחת הנופלים באסון.
השליטה בעוג'ה הועברה לרשות הפלסטינית (כחלק משטחי A) במסגרת הסכם עזה ויריחו תחילה בשנת 1994. החלק מכביש 90 העובר בעוג'ה וכביש הגישה לייט"ב ושוליהם נשארו בשליטה ישראלית (שטח C). לאורך השנים נשמעו קולות שקראו לשקול מחדש את מעמדה של העיירה ושינוי בהסכם.
על פי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, מנתה אוכלוסיית עוג'ה ב-2007 כ-4,067 תושבים ובשנת 2012 הוערכה האוכלוסייה בכ-4,100 תושבים המתגוררים בכ-700 יחידות דיור. משפחה ממוצעת בעוגה מונה 6.1 נפשות. כרבע מהתושבים מוגדרים כפליטים פלסטינים על פי נתונים משנת 1997.
ב-15 באפריל 2012 הכה סגן מפקד חטיבת הבקעה, שלום אייזנר, בעוג'ה פעיל שמאל מדנמרק עם רובה M-16, בעת שפעילים מכמה מדינות זרות הפגינו במסע אופניים בבקעת הירדן ואף שברו את אצבעו של אייזנר. בספטמבר 2013 הגיעה התביעה הצבאית להסדר טיעון מקל עם סא"ל אייזנר. על פיו, הוא הואשם בחריגה מסמכות עד כדי סיכון חיים והתנהגות שאינה הולמת.
בספטמבר 2020 ארגנה הוועדה נגד גדרות והתנחלויות מבצע חשאי לבניית בית ספר תוך 48 שעות בסמוך לעוג'ה. בבנייה שהחלה בלילה, השתתפו הפעילים הבכירים של הוועדה, ובראשם השר וליד עסאף שנאם על חשיבות מבצע בתי הספר, וציין בתי ספר נוספים שהוקמו בשיטה זו בידי הוועדה. לאחר מבצע הבנייה, פרסמה הוועדה כי למרות סיור של ”כוחות הכיבוש“, שהגיע לתעד את הבנייה החדשה, הצליחה הוועדה לסיים את הבנייה ולאכלס את בית הספר בתלמידים. במקביל המחלקה המשפטית של הוועד הוציאה צו מניעה להריסת בית הספר. בבית הספר שלאל אל-עוג'א (شلال العوجا) יש 13 כיתות, מא' ועד ט'. הלימודים מתקיימים בקרוואנים עקב סירוב המנהל האזרחי לתת אישורי בנייה לבית הספר.
בסמוך לעוג'ה א-תחתא נמצא מאחז הבלאדים, ולעיתים קרובות פורצים באזור עימותים בין רועי צאן לבין תושבי המאחז.
כלכלה

כ-10% משטח היישוב מעובד חקלאית בעיקר לגידול בננות, תפוזים וירקות. באמצע שנות ה-80 נפגעו גידולים חקלאיים בעוג'ה מייבוש פתאומי של המעיינות אשר שימשו להשקיה, בשל שאיבת יתר של קידוחים ישראליים עמוקים (עד 700 מטרים) מאותו האקוויפר שנועדו לספק מים להתנחלויות בבקעת הירדן. בכפר הוקמו בשנים האחרונות חנויות ומרכזי מסחר לאורך כביש 90.
ראו גם

קו שתי העוג'ות
הערות שוליים

1 2  מפקד אוכלוסין 2016, באתר של הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה
↑  בן שלמה, ד. פריקמן, מ. הוקינס, ר., החפירות בחירבת עוג’ה אל־פוקא בשנים 2019–2020., מחקרי יהודה ושומרון כט(2), 2020, עמ' 166-133
↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, יז', 340
↑  כל מקום ואתר: מדריך לכל מקום ואתר בארץ ישראל, רעננה, הוצאת משרד הביטחון, 2000, עמוד: 118
↑  אלי שילר, ארמון הישאם: חירבת אל מפג`ר, הוצאת אריאל, ירושלים 1976
↑  ערן תירוש, אל המזרח הלחימה במדבר יהודה ולכידת יריחו וסביבתה במלחמת העולם הראשונה, בתוך "100 שנה לפרוץ מלחמת העולם הראשונה 1914 - 2014", עורכים: יוסי צ'רני, עזרא פימנטל וערן תירוש, ירושלים, הוצאת אריאל, 2014, עמוד 37
↑  Mills, Census of Palestine, 1931, page 48
↑  בסיור עם ד"ר ירון עובדיה 26.2.2024
↑  Government of Palestine, Department of Statistics, 1945, p. 26
↑  יובל אלעזרי (עורך), לקסיקון מפה, תשס"ג, 2003
↑  שמורת טבע ביהודה ושומרון, מעריב, 24 בפברואר 1969
↑  הסכם קהיר (1994), נספח I, סעיף V.1
↑  מוטי אשכנזי, עוג'ה תחילה, באתר ynet, 11 באפריל 2001
↑  Localities in Jericho & Al Aghwar Governorate by Type of Locality and Population Estimates, 2007-2016
↑  Community Profile, PCBS
↑  נתון זה מבוסס על דו"ח של הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה משנת 1997 בשם "Palestinian Population by Locality and Refugee Status". המסמך אינו זמין עוד באתר הלשכה.
↑  יהושע בריינר‏, תיעוד: סגן-אלוף מכה פעיל שמאל בפניו בנשקו האישי, באתר וואלה, 15 באפריל 2012
↑  אליאור לוי ויואב זיתון, תיעוד פלסטיני: סא"ל היכה פעיל שמאל ב-M-16, באתר ynet, 15 באפריל 2012
↑  אליאור לוי, תיעוד מצולם נוסף: הסמח"ט תקף עוד 4 פעילים, באתר ynet, 20 באפריל 2012
↑  גילי כהן, סמח"ט הבקעה שהכה פעיל מדנמרק ירצה עבודות שירות וישוחרר מצה"ל, באתר הארץ, 3 בספטמבר 2013
↑  דו"ח מחקר השתלטות מאורגנת, אתר ה'קול היהודי' (עמ' 25), באתר Google Docs
↑  االاحتلال يصور مدرسة ومساكن في تجمع عين العوجا تمهيدا للهدم اقرأ المزيد عبر المركز الفلسطيني للإعلام:, The Palestinian imnformation center, ‏22/9/2020
↑  افتتاح العام الدراسي في محافظة أريحا والأغوار من مدرسة شلال العوجا, ‏29/8/2022
↑  Zaytoun - "Thank goodness we can still export"
↑  חדשות 2, ‏תיעוד: מתנחלים תקפו ופצעו פעילי שמאל, באתר ‏מאקו‏, 21 באפריל 2017
↑  Gamal Abouali, Natural Resources under Occupation: The Status 411 (1998) of Palestinian Water under International Law Pace International Law Review. עמודים 426–427, 475–476
| Flag of Senegalיישובי נפת יריחו |
| --- | --- | --- |
| ערים | יריחו |  |
| מועצות מקומיות | עוג'ה א-תחתא • פארעה אל-ג'יפתליק |  |
| כפרים | פסאיל • נועימה • עין א-דיוכ א-תחתא • עין א-דיוכ אל-פוקא • זובידאת • מרג' נעג'ה |  |
| מחנות פליטים | עקבת ג'בר • עין א-סולטאן |  |
נפות הרשות הפלסטינית
בית הספר שלאל אל-עוג'א (شلال العوجا) בעוג'ה
פגיעה באמת המים לעוג'ה שכנראה נעשתה בידי מתנחלים, אוגוסט 2024
בית ארון מתים

שורות "ארונות קבורה" אשר בפועל  שימשו כמיטות עבור חסרי בית ברחוב בורן, לונדון. 1900 בערך
בית ארון מתים (coffin house) הוא מונח   ויקטוריאני שתיאר את אחד המקלטים הראשונים שנוצרו עבור חסרי בית, תושבי מרכז לונדון.
המקלט הופעל על ידי צבא הישע בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה העשרים כדי לספק פתרון לילי וסיוע לחסרי הבית במזג האוויר הקר של לונדון.
צבא הישע הפעיל מקלטים נוספים לחסרי בית באזור. מקלטים אלה גבו מחסרי הבית מחיר נמוך אשר השתנה בהתאם לטיב השירות הלילי שהוצע להם.
המחיר הנמוך ביותר היה פני אחד, בעבורו חסר הבית קיבל אוכל והוא הורשה לשבת על ספסל כל הלילה, אך לא הורשה לישון בישיבה, או לישון כלל.
תמורת פני נוסף, חסר הבית הורשה לישון אך לא בישיבה כי אם שעון על חבל עבה בשורה עם כמה חסרי בית אחרים (מכאן האגדה האורבנית שכך נולד המושג האנגאובר). פתרון משונה זה הוזכר על ידי כמה סופרים כגון אונורה דה בלזק
בספרו "הקמע, עור היחמור"  משנת 1831, ב-1903 ג׳ק לונדון הזכיר את הנושא בספרו "שוכני התהום" ואפילו ג'ורג' אורוול שנים מאוחר יותר (1933) תיעד זאת בספרו דפוק וזרוק בפריז ובלונדון.
בעבור ארבעה פני ניתנה לחסר הבית שמיכה גסה והוא הורשה לשכב על גבו ולישון בתוך תיבת עץ המזכירה בצורתה ארון מתים.
היחוד במקלט מסוג זה היה טמון במחיר הזול (ביחס לאותה תקופה) שעדיין אפשר ללקוחותיו לשכב על הגב ולישון.
צבא הישע הציע גם מקלטים המאפשרים לחסרי הבית לישון על מיטה אך במחיר גבוה בהרבה.
בהשוואה לפתרונות הלנה עכשוויים לחסרי בית, מקלטים מסוג זה נחשבים כאכזריים.
עם זאת באותה התקופה היוזמה נחשבה כזולה ובעלת חמלה בניסיון להתמודד עם הבעיה החדשה יחסית של מחוסרי בית.
לקריאה נוספת

הקמיע (עור היחמור), (La Peau de chagrin, 1831) - בתרגום מנשה לוין, הוצאת עם עובד 1964
הערות שוליים

↑  המושג Hangover, באתר worldwidewords
↑   הקמע (עור היחמור)
אומברים

העם האומברי מסומן בצבע ירוק בהיר.
הסבר על שאר העמים:
• כחול כהה - ליגורים (Ligures)
• אפור בהיר - ונטים (Veneti)
• סגול - אטרוסקים
• תכלת - פיקנים (Piceni)
• חום בהיר - לאטינים
• ירוק כהה - אוסקים (Osci)
• כתום - מסאפים (Messapi))
• צהוב - יוונים
אחד מהלוחות האיגוביים - כתוב בשפה אומברית
אומברים (בלטינית: Umbri) הם עם איטלקי עתיק שהתקיים באלף ה-1 לפנה"ס באזור אומבריה וטוסקנה ושפתו הייתה אומברית. במאה השנייה לפני הספירה הרחיבו הרומים את שטחי מגוריהם על חשבון הטריטוריוות האומבריות עד שהאומברים הפכו לחלק מרומא העתיקה והיו לחלק מהאימפריה הרומית. במספר אתרים במחוז אומבריה נמצאו שרידים של התרבות האומברית.
מוצא

קיימות מספר גרסאות למוצא האומברים:
לפי סופרים רומאים, מקור האומברים הוא מהשבטים הגאלים שחיו בצפון אירופה. בין הטוענים כך היו:
ההיסטוריון הרומי-ספרדי קורנליוס בוכחוס (אנ').
טיטוס ליוויוס שהצביע על שבט בשם "Insubres" (אנ') וטען שפירוש שמו של שבט זה "תחת אומבריה".
מרקוס פורקיוס קאטו קנסוריוס שביצירתו Origines (אנ') הצביע של השבטים הגאלים כמוצאם של האומברים.
מנגד שייך פלוטרכוס את מוצא האומברים לשבטים גרמאניים.
השם

לפי פליניוס הזקן השם אומברים (Umbri) מקורו בשם Ombrii שפירושו ביוונית סופת רעמים ולטענת פליניוס שם זה רומז על הישרדותם של האומברים במבול.
צאצאים

לפי היסטוריונים יוונים רבים מהשבטים צאצאי האומברים התיישבו מדרום לנחלות האומברים. בין שבטים אלו נמנים השבטים הסבינים (אנ'), הסאמניטים, המארסים (אנ'), המארוצ'ינים (אנ'), הפלגינים (אנ'), הפיקנטים (אנ') ההירפינים (אנ') ועוד.
תרבות ושפה

נמצאו ממצאים שהצביעו על קשר תרבותי בין האומברים לקלטים שחיו מצפון להם. באזור בו חיו האומברים נמצאו כתבים בשפה הלפטונית (אנ') ממנה התפתח הענף האלפיני של השפות הקלטיות. כמו כן נמצא דמיון בין התרבות שהתפתחה במחוז טרני (שבמרכז האומה האומברית), במאה העשירית לפנה"ס, ובין תרבות האלשטאט ו"תרבות לה-טנה" (אנ') הקלטיות שהתפתחו מצפון לאיטליה. כמו כן נמצא דמיון רב בין הנקרופוליס שנבנה בטרני לבין הנקרופוליס שנבנה בתקופת תרבות גולאסקה (אנ') הקלטית בצפון איטליה.
אחד הממצאים שתרמו להבנת השפה האומברית היו שבעת הלוחות האיגוביים, שהתגלו ב-1444 בעיר גוביו, וכללו תיאורים של טקסטים דתיים.
דת ואמונה

הדת בה האמינו האומברים הייתה דת פוליתאיסטית (מרובת אלים). ממצאים מהמאות השישית עד הרביעית לפני הספירה מצביעים על טקסים דתיים שקיימו האומברים בהם הוגשו מנחות לאלים בצורת חיות או צלמיות מברונזה. הממצאים מצביעים על אמונת האומברים באלות כמו פרוניה (אנ'), ולנטיה (Valentia), מינרבה מטוסיה (Minerva Matusia), קליטומוס (אנ') ועוד.
עדות נוספת על הפולחן הדתי של האומברים נמצא בלוחות האיגוביים, מהמאה השלישית או השנייה לפני הספירה, המתארים טקסים דתיים הכוללים הקרבת בעלי חיים. נמצא שהטקס הנוצרי "יום אובלדו הקדוש" (אנ') (לזכרו של הקדוש "אובלד מגוביו" (אנ')), המתקיים עד היום, דומה לטקסים הדתיים, הטרום נוצריים, המתוארים בלוחות אלו. אחד המקומות המרכזים בהם מתקיים טקס זה היא העיירה ג'סופ, פנסילבניה (אנ') בה קהילה גדולה של איטלקים מגוביו וסביבתה.
אחד האתרים הדתיים המשמעותיים לאומברים היה המקדש בהיספלום (אנ') (כיום ספלו (אנ')) בה התקיימו טקסים לאלה האומברית המקבילה של ונוס. במאה השנייה או הראשונה לפני הספירה (בתקופה הרומית) נבנה במקום מקדש מפואר.
השלטון הפוליטי

הממצאים המעטים ששרדן מהתקופה האומברית מצביעים על כך שהחברה האומברית הייתה חקלאית במהותה והתקיים בה מבנה היררכי. שני נציגי המעמד העליון (uhtur) שלטו באזרחים וקבעו נוהלי שלטון כשבמעמד נמוך יותר עמדו הפקידים (marone). מעמד נפרד היה לכהני הדת (kvestur). עמדות נפרדות היו קשורות למעמד הצבאי.
היררכיה זו נשמר גם עם ייסוד האימפריה הרומית ונציגי המעמד העליון של האומברים צורפו לסנאט הרומי.
ההשפעה הרומית

ההשפעה הרומית מתייחסת לפלישה הרומים לטריטוריות האומבריות ובסופו של דבר להתמזגות האומברים באימפריה הרומית. כבר במאה התשיעית לפני הספירה קיימו האומברים יחסי מסחר עם העמים שישבו סביבם כמו עם האטרוסקים באטרוריה ממערב להם ועם היוונים ממזרח להם. בשלהי מאה הרביעית לפני הספירה השלימו הרומים את הכנעת האטרוסקים ובסביבות שנת 310 לפני הספירה החלו להקים יישובים בטריטוריה של האומברים. תהליך ההשתלטות על טריטוריות אלו הושלם בסביבות 260 לפני הספירה. ב-220 לפני הספירה השלימו הרומים את הקמת ויה פלמיניה שחיברה את האומברים לרומא. השתלבות האומברים באימפריה הרומית באה לידי ביטוי, תחילה, בגיוס לצבא הרומי. כך למשל נלחמו חיילים אומברים בצבאו של סקיפיו אפריקאנוס במלחמה הפונית השנייה.
ערים

ארכאולוגים גילו ממצאים של האומברים במספר ערים באומבריה, טוסקנה וסביבתן:
בערים קיאנצ'אנו טרמה וקלוסיום (אנ') (באומברית Camars), ליד אָרֶצוֹ, נמצאו שרידים להתיישבות אומברית במאות השביעית והשמינית לפני הספירה.
בעיר טרני נמצאו ממצאים שהצביעו על כך שהייתה עיר מחוז של שבט Umbri Naharti שנחשב לשבט החזק מבין האומברים. אנשי שבט זה גם מוזכרים בלוחות האיגוביים. במאה ה-19 נתגלה בעיר נקרופוליס ובו כ-3,000 מקומות קבורה.
בעיר אסיזי נמצאו ממצאים המצביעים על ישוב אומברי.
בעיר טודי נמצאו שרידים שהצביעו על העיר כאחת מהערים האומבריות המרכזיות. לפני פליניוס הזקן היא נקראה בתקופת האומברים "טוטרה" (Tutere).
העיר אמליה (אנ') נחשבת לעיר העתיקה ביותר באומבריה (הוקמה בסביבות 1130 לפנה"ס) ונקראה בעת העתיקה Ameria.
בעיר ספולטו, שהייתה גם היא עיר מרכזית של האומברים, נתגלו שרידי חומה שנבנתה במאה החמישית לפני הספירה והקיפה את העיר.
שורשים משפחתיים

לגבי מספר משפחות רומיות נטען ששורשיהן במשפחות אומבריות. כמו כן מספר אישים רומיים ידועים, כמו הקיסר נרווה, הקיסר טראיאנוס, סנקה הזקן וסנקה הצעיר, שורשיהם באומברים.
מחקר גנטי מ-2020, שבדק את ה DNA המיטוכונדריאלי, הראה קשר גנטי בין תושביה הנוכחים של אומבריה ותושבים מהתקופה הטרום רומית של האזור.
לקריאה נוספת

Domenico RP (2001). Regions of Italy: A Reference Guide to History and Culture. Greenwood Publishing Group, 2001. pp. 367–371. ISBN 9780313307331.
Gary D. Farney and Guy Bradley, The Peoples of Ancient Italy, הוצאת De Gruyter, 2017
כפר פינס

| --- | --- |

מדינה: ישראל ישראל
מחוז: חיפה
מועצה אזורית: מנשה
גובה ממוצע: ‎60 מטר
תאריך ייסוד: 1933
תנועה מיישבת: הפועל המזרחי
סוג יישוב: מושב
מוצא המייסדים: פולין, רוסיה הלבנה
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 739 תושבים
    - מתוכם, תושבי ישראל: 733 תושבי ישראל
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת הכרמל מוגדלת) כפר פינס(למפת הכרמל רגילה) כפר פינס(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כפר פינס(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כפר פינס32°29′02″N 35°00′09″E﻿ / ﻿32.4839011195091°N 35.0024097356948°E﻿ / 32.4839011195091; 35.0024097356948  heמפת היישובים של מועצה אזורית מנשה באדום - כפר פינס בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 3 מתוך 10

כְּפַר פִּינֶס הוא מושב דתי בצפון השרון בפתחת ואדי עארה. נקרא על שם הרב יחיאל מיכל פינס, סופר ועסקן מאנשי חובבי ציון, והוקם בידי עולים ממרכז אירופה בשנת 1933.
היסטוריה

כפר פינס נוסד על ידי ארגון א' של הפועל המזרחי ששהה במשך מספר שנים בפתח תקווה. בשנת 1933 הקצתה הקרן הקיימת לארגון אדמות ליד כרכור ועוד טרם העלייה על הקרקע הוחל בקדיחת באר במקום. ככלל אנשי היישובים בסביבה סבלו המתיישבים מקדחת. בתחילת 1936 עלו בדואים מהסביבה על אדמות של המושב וטענו לבעלות עליהן, אך קצין המחוז פסק לטובת הקרן הקיימת. בסוף מרץ 1936 הונחה אבן פינה לבית ספר ובית כנסת במושב.
בשנים הראשונות התנהל המושב ללא סיוע של ההסתדרות הציונית  אך בהמשך דרשה תנועת הפועל המזרחי תקצוב לצורך ביסוסו. בשנות ה-50 נוספו למושב 30 משקים חדשים של עולים חדשים והמושב הגיע לגודל של כ-80 משקים. עם זאת, בחלק מהמשקים נרשמה תחלופת תושבים גבוהה וחברים רבים התחלפו.
אוכלוסייה

במושב כמאה ושלושים משפחות, המקיימות אורח חיים דתי לאומי על גווניו השונים. כפר פינס הוקם על ידי אנשי הפועל המזרחי שביקשו לחבר תורה ועבודה בארץ ישראל, בדומה לשכניו בכפר הרא"ה. גם כיום רואים עצמם תושבי היישוב ממשיכי דרכם של המייסדים,  ושואפים ליצור חברה של אנשי אמונה העובדים את אדמתם ומחוברים לכל גוני העם. ברוח זו מתקיימים בכל שנה אירועים משותפים עם יישובי המועצה האזורית מנשה כגון: תפילות ימים נוראים, הקפות שניות, בר מצוות וכן שבתות נוער משותפות.
במושב נמצא בית כנסת פעיל, המקיים תפילות ושיעורי תורה קבועים וכן סניף של תנועת בני עקיבא. ילדי היישוב לומדים בבית ספר דתי אזורי שהחל לפעול בשנת תשע"ג בתחומי המועצה האזורית מנשה. במושב נמצאת אולפנה לבנות, אולפנת כפר פינס, אשר הוקמה על ידי הרב אלי ששר. היא נקראת גם "אם האולפנות" כיוון שהיא האולפנה  הראשונה שהוקמה בישראל.
בעבר מרבית התושבים עסקו בחקלאות ולשם כך אף הוקמה אגודה שיתופית חקלאית. כיום רק מיעוט התושבים מתפרנסים מחקלאות, בעיקר ממטעי אבוקדו, פרי הדר, חממות וגידולי שדה, כמו גם לולים לביצים ולפטם ושתי מכוורות.
בשנת התשס"ח - 2007, לציון חגיגות 75 שנים לייסוד הכפר, נחנך במקום שביל טיול קצר בשם "שביל האלונים", העובר תחת עצי אלון ולצד עמדת שמירה נטושה, מראשית ימי המושב.
אנשי ציבור שגדלו במושב

בשנת 1942 הצטרף למושב הרב ישעיהו שפירא, האדמו"ר החלוץ, ממייסדי תנועת הפועל המזרחי, שהיה אחיו של האדמו"ר מפיאסצנה בעל "אש קודש", ומי שחיבר בין היתר את השיר "אילו היה לי כח".
קבוצת אברהם שהקימה את כפר עציון בשנת 1943 התארגנה והתגוררה בכפר פינס בשנים שקדמו לעלייה לגוש עציון.
ראשי ישיבת הר המור, האחים הרבנים עמיאל ומרדכי שטרנברג, נולדו בכפר פינס בשנת 1948, לרב היישוב משה שטרנברג. באותה השנה נולד בכפר הרב חיים אביהוא שורץ, מרבני הציונות הדתית ור"מ בישיבות מרכז הרב ובית אל, שגדל עימם בכפר פינס.
בכפר פינס גדל הרב חנן פורת, לאחר נפילת כפר עציון בשנת 1948.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  שמות חדשים לישובים עבריים, דואר היום, 24 ביולי 1934
↑  בפועל המזרחי - סעיף ט', דואר היום, 5 ביולי 1928
↑  ארגון א' של הפועל המזרחי, הכרזה לקדיחת באר, דבר, 30 ביוני 1933
↑  כרכור פרדס חנה והיישובים הסמוכים, דבר, 10 במרץ 1935
↑  גזלת הקרקע בכפר פינס, דבר, 11 בפברואר 1936
המשך
↑  הקה"ק זכתה בסכסוך הקרקעי בכפר פינס, דבר, 24 במרץ 1936
↑  בניינים ציבוריים בכפר פינס, דבר, 27 במרץ 1936
↑  עין עירון - נקודת יישוב חדשה, דבר, 11 באוקטובר 1935
↑  ממרכז החקלאי של הפועל המזרחי, דואר היום, 7 בנובמבר 1935
↑  שמואל סולר, יש קשיים אך העיקר שיש סיפוק, מעריב, 23 ביוני 1960
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467987805171 
בית הכנסת
בית הרב לשעבר
אלכסנדר טונב

אלכסנדר אנטונוב טונב (בבולגרית: Александър Антонов Тонев; נולד ב-3 בפברואר 1990) הוא כדורגלן עבר בולגרי ששיחק בעמדת הקיצוני.
קריירת מועדונים

טונב גדל בקבוצות הנוער של צסק"א סופיה. ב-8 במרץ 2008, ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 1-3 בלאסיטסה פטריץ'. בקיץ 2008 עזבו שחקנים רבים את המועדון וטונב קיבל את המקום בהרכב. ב-3 באוגוסט 2008 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו לעונת 2008/2009 נגד ליטקס לובץ', במסגרת הסופר קאפ הבולגרי אותו ניצחה צסק"א וזכתה בתואר פעם שלישית בתולדות המועדון. ב-22 באפריל 2009 טונב הבקיע את 2 השערים הראשונים שלו בקריירה בניצחון 1-4 נגד ויהראן סנדנסקי. בעונת 2009/2010 הושאל לסילבן 2000 על מנת לצבור דקות משחק, ובסיום העונה חזר לצסק"א.
ב-16 ביוני 2011 טונב חתם בלך פוזנן הפולנית. ב-29 ביולי 2011, ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 0-5 נגד ל.ק.ס. לודז'. ב-26 ביולי 2012, טונב את שערו הראשון שלו בקריירה במסגרת אירופאית בניצחון 0-1 נגד חזר לנצ'ראן במסגרת הסיבוב המוקדם השני של מוקדמות הליגה האירופית. ב-7 ביוני 2013 חתם באסטון וילה האנגלית. ב-11 באוגוסט 2014 הושאל לסלטיק עד לסיום העונה עם אופציה לרכוש את כרטיס השחקן שלו.
ב-27 באוגוסט 2015 חתם בפרוזינונה האיטלקית, שבאותה שנה עלתה לראשונה בתולדותיה לסרייה א'. לאחר שלא הצליח לסייע לקבוצתו להישאר בליגה הבכירה ולא כבש ולו שער אחד, עזב טונב את פרוזינונה וחתם בעולה החדשה לסרייה א' - קרוטונה. בפברואר 2018 עזב את הקבוצה.
קריירה בינלאומית

בצעירותו, טונב שיחק בנבחרת הצעירה של בולגריה. ב-4 בספטמבר 2009 טונב הבקיע את השער הראשון שלו בנבחרת הצעירה בניצחון 0-3 נגד קזחסטן במסגרת מוקדמות אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21. ב-9 בספטמבר 2009, הורחק בדקות הסיום של המשחק נגד שוודיה אותו הפסידה נבחרתו 2-1.
ב-11 באוקטובר 2011 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בהפסד 1-0 נגד ויילס. ב-22 במרץ 2013 הוא כבש את שעריו הראשונים בזירה הבינלאומית, ואף את השלושער הראשון בקריירה שלו בניצחון 0-6 נגד מלטה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014.
תארים

צסק"א סופיה
אליפות בולגריה: 2007/2008
הגביע הבולגרי: 2010/2011
הסופר קאפ הבולגרי: 2008
גביע הליגה הסקוטית: 2014/2015
אליפות סקוטלנד: 2014/2015
אישיים
הכדורגלן הבולגרי הצעיר של העונה: 2010/2011
סטטיסטיקה

נכון ל-7 בספטמבר 2017
| מועדון | עונה | ליגה | ליגה> משחקים | ליגה> שערים | גביע> משחקים | גביע> שערים | גביע הליגה> משחקים | גביע הליגה> שערים | אחר> משחקים | אחר> שערים | סה"כ> משחקים | סה"כ> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| צסק"א סופיה | 2007/2008 | ליגת העל הבולגרית | 2 | 0 | 0 | 0 | – | – | 0 | 0 | 2 | 0 |
| צסק"א סופיה | 2008/2009 | ליגת העל הבולגרית | 17 | 2 | 0 | 0 | – | – | – | – | 17 | 2 |
| צסק"א סופיה | 2010/2011 | ליגת העל הבולגרית | 23 | 2 | 3 | 0 | – | – | 8 | 0 | 34 | 2 |
| צסק"א סופיה | סה"כ | סה"כ | 42 | 4 | 3 | 0 | – | – | 8 | 0 | 53 | 4 |
| סילבן 2000 (השאלה) | 2009/2010 | ליגת העל הבולגרית | 23 | 1 | 0 | 0 | – | – | – | – | 23 | 1 |
| סילבן 2000 (השאלה) | Total | Total | 23 | 1 | 0 | 0 | – | – | 0 | 0 | 23 | 1 |
| לך פוזנן | 2011/2012 | ליגת העל הפולנית | 28 | 2 | 1 | 0 | – | – | – | – | 29 | 2 |
| לך פוזנן | 2012/2013 | ליגת העל הפולנית | 24 | 4 | 1 | 0 | – | – | 6 | 1 | 31 | 5 |
| לך פוזנן | סה"כ | סה"כ | 54 | 7 | 2 | 0 | – | – | 6 | 1 | 62 | 8 |
| אסטון וילה | 2013/2014 | פרמייר ליג | 17 | 0 | 1 | 0 | 2 | 0 | – | – | 20 | 0 |
| אסטון וילה | סה"כ | סה"כ | 17 | 0 | 1 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 | 20 | 0 |
| סלטיק | 2014/2015 | ליגת העל הסקוטית | 6 | 0 | 2 | 0 | 1 | 0 | 4 | 0 | 13 | 0 |
| סלטיק | סה"כ | סה"כ | 6 | 0 | 2 | 0 | 1 | 0 | 4 | 0 | 13 | 0 |
| פרוזינונה | 2015/2016 | סרייה א' | 22 | 0 | 0 | 0 | – | – | – | – | 22 | 0 |
| פרוזינונה | סה"כ | סה"כ | 22 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 22 | 0 |
| קרוטונה | 2016/2017 | סרייה א' | 13 | 1 | 1 | 0 | – | – | – | – | 14 | 1 |
| קרוטונה | סה"כ | סה"כ | 13 | 1 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 14 | 1 |
| סה"כ בקריירה | סה"כ בקריירה | סה"כ בקריירה | 173 | 13 | 9 | 0 | 3 | 0 | 18 | 1 | 203 | 14 |
אגבה

| אגבה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: צמחים וסקולריים
סדרה:: אספרגאים
משפחה:: אספרגיים
תת־משפחה:: Agavoideae
סוג:: אגבה
שם מדעי
 Agave ‏לינאוס, 1753

שרידי נטיעות אגבה בנגב המערבי
אגבה גדלה פרא סמוך לזכרון יעקב, 1955
אגבה בגבעת התנ"ך
אֲגָבָה (שם מדעי: Agave) הוא סוג צמח המשתייך לתת-המשפחה Agavoideae, המכיל כ-275 מינים שמוצאם ממקסיקו ומאמריקה התיכונה.
בניגוד לאמונה הרווחת, צמח האגבה אינו סוג של קקטוס, ומדובר במשפחה טקסונומית נפרדת.
אלו צמחים בעלי עלים קוצניים, בשרניים וגדולים הערוכים בשושנת-עלים. הפרחים ערוכים במכבד המגיע לגובה של כמה מטרים ולהם עטיף בצורת צינור שעליו קבועים האבקנים. פרי האגבה הוא הלקט בעל זרעים רבים הנפתח בשלוש קשוות. הצמח גדל מספר שנים כשושנת-עלים, ולעת הפריחה הוא מצמיח גזע ארוך ועבה שעליו מכבד של אלפי פרחים צהובים וריחניים. ההאבקה נעשית על ידי ציפורים. לאחר הפריחה, העלים נובלים והשורש מצמיח צמח חדש על ידי רבייה וגטטיבית.
צמח האגבה הובא לארצות אגן הים התיכון במאה ה-16. הצמח הסתגל בקלות לאזור התפוצה החדש, אם כי נראה כי הדבר גרם להאטת התבגרותו: בעוד שבאמריקה הצמחים פורחים בגיל של 8–10 שנים, בארצות אחרות הדבר מתרחש כשהצמחים כבני 20 שנה, ולעיתים אף 50 ו-100 שנה.
דבש אגבה

סירופ אגבה הוא נוזל צהוב שקוף, דומה לדבש אך דליל יותר, שמופק מצמח האגבה. חברות מסחריות משווקות סירופ אגבה כמוצר בריאות בטענה (הנכונה כנראה) שהוא בעל מדד גליקמי נמוך יחסית לסוכר, כלומר מביא ליצירה של פחות אינסולין על ידי הלבלב, לעומת סוכר. סירופ אגבה מיוצר בעיקר במקסיקו ונמצא בשימוש נרחב בארצות הברית כתחליף בריא לסוכר.
מאידך, יש הטוענים שרב בו הנזק על התועלת, כי סירופ אגבה מכיל כ־90% פרוקטוז, בניגוד לסוכר לבן שמכיל סוכרוז. פרוקטוז הוא אחד החשודים העיקריים ביצירה של תנגודת לאינסולין (קדם סוכרת, סוכרת סוג 2), ומכאן השמנה ומחלות אחרות.
מיני הצמח ושימושיהם

מהמין אגבה אמריקנית (Agave americana) נוהגים ילידי מקסיקו להכין את המשקה הלאומי, הפּוּלְקֶה (Pulque) על ידי קיטום עמוד-התפרחת לפני פריחתו. מוהל הצמח הפורץ לאחר הקיטום עובר התססה וכך מכינים את המשקה שטעמו מתקתק.
המשקה מסקל (Mezcal) מיוצר מזן אחר של מין זה.
מעליו של מין זה נהוג לייצר חבלים ונייר, שכן הסיבים שבהם חזקים מאוד.
ליבת הצמחים מהמין Agave tequilana (אגבה כחולה) משמשת לייצור טקילה, שהוא משקה אלכוהולי מקסיקני חזק ממשפחת המשקאות הלבנים. הטקילה מיוצר בעיקר בסביבות העיר טקילה, במדינת חליסקו ובמדינות מקסיקו הסמוכות.
מהמין סיסל (Agave sisalana) מפיקים סיבים הקרויים, גם הם, סיסל. הם מוצאים מתוך העלים באופן ידני או על ידי מכונות המשמשות לכך, ולאחר ניקוי וייבוש משמשים להכנת חבלים ומברשות. הייצור העיקרי של סיבי סיסל בעולם הוא בהודו, אינדונזיה ואפריקה שמדרום לסהרה.
סיבים מופקים גם ממינים נוספים של אגבה: סיבי היניקן (henequen) מופקים מעלי המין Agave fourcroydes וסיבי איסטל (istle) מופקים מעלי המין Agave heteracantha.
גידול אגבה בישראל

בשנות ה-50 של המאה העשרים ניטעו בנגב, בבקעת באר שבע, כ-15,000 דונם של צמחי אגבה, שיועדו לשמש לתעשיית חבלים ושקים. מטרת המיזם הממשלתי היה לפתח מקורות תעסוקה לעיירות הפיתוח שהוקמו באותה עת, דימונה, אופקים ונתיבות. הוקם אף מפעל לעיבוד הסיבים. המיזם נכשל מסיבות מסחריות בשנות ה-60 של המאה ה-20 וחלק משטחי האגבה הוסבו ברבות השנים לשטחים חקלאיים רגילים, אך ריכוזים של אגבות עדיין קיימים בנגב.
עמודי תפרחות האגבות שנכרתו שימשו את חניכי תנועות הנוער בישראל כ"סֶנָדוֹת" לבניית מתקנים בפעילויותיהם.
כיום, נהוג בישראל ובארצות הים-התיכון לנטוע את הצמח למטרות נוי בלבד. הערבים נוהגים לנטוע אותו בבתי-קברות.
גלריית תמונות: מינים שונים

Agave americana var. 'americana'
Agave americana var. 'marginata'
Agave americana cv. 'Medio-Picta Alba'
Agave angustifolia 'Marginata'
Agave angustifolia
Agave angustifolia
Agave attenuata
Agave bracteosa (Spider agave)
Agave deserti
Agave ferox
Agave filifera
Agave horrida
Agave inaequidens ssp. barrancensis
Agave lechuguilla
Agave palmeri
Agave parryi
Agave potatorum
Agave schidigera cv. 'Durango Delight'
Agave shawii
Agave sisalana (Sisal)
Agave sisalana
Agave stricta
Agave tequilana (Tequila agave)
Agave utahensis
Agave victoriae-reginae
Agave vilmoriniana
Agave wislizeni (syn. Agave parrasana)