stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוסטרליה במלחמת העולם הראשונה
סטטיסטיקה

במהלך מלחמת העולם הראשונה שירתו מעל 421,809 איש בשירות צבאי, שמתוכם 331,781 שירתו מעבר לים. מעל 60,000 אוסטרלים איבדו את חייהם במלחמה ו-137,000 נפצעו, שיעור אבדות מהגבוהים בקרב מדינות האימפריה הבריטית. עלות המלחמה עבור ממשלת אוסטרליה הסתכמה ב-188,480,000 ליש"ט.
מתגייסים במלבורן
הנפת דגל אוסטרליה בגינאה החדשה הגרמנית ב-16 בדצמבר 1914
הצוללת של הצי המלכותי האוסטרלי, AE1 (בחזית התמונה) וסיירת המערכה "אוסטרליה" (ברקע), בדרכם לרבאול. ה-AE1 טבעה מאוחר יותר באופן מסתורי במסגרת כיבוש גינאה החדשה הגרמנית.
חיילי הגדוד ה-11 של הכוח האימפריאלי האוסטרלי מצולמים על הפירמידה הגדולה של גיזה, לפני צאתם ללחימה במערכת גליפולי, 10 בינואר 1915
הנחיתה במפרץ אנזא"ק. בתמונה נראים אנשי הגדוד הרביעי של הבריגדה הראשונה. 25 באפריל 1915
חיילי הבריגדה הראשונה בחפירה טורקית שנכבשה. 6 באוגוסט 1915
כוחות אוסטרלים תוקפים חפירה טורקית זמן קצר לפני פינוי חצי האי גליפולי
פרשים אוסטרלים מהדיוויזיה הרכובה של אנזא"ק למרגלות הר ציון, 22 בינואר 1918
מקלען אוסטרלי בקרב מגדבה.
תצפיתן אוסטרלי רכוב בקרב עזה השני
תמונת מתקפת הפרשים בקרב באר שבע המתעדת את מתקפת הפרשים הקלים האוסטרלים. אותנטיות הצילום שנויה במחלוקת.
חיילי בריגדת הפרשים הקלים האוסטרלית הראשונה במנוחה בשער הגיא, יולי 1918
חיילים אוסטרלים בעת כיבוש טבריה, ספטמבר 1918
חיילים מבריגדת הארטילריה של הדיוויזיה הרביעית האוסטרלית, קרב איפר השלישי, 29 באוקטובר 1917
חיילים אוסטרלים טוענים מרגמה בקרב על הסום, 2 באוגוסט 1916
עץ מלאכותי ששימש כעמדת תצפית אוסטרלית בקרב מסין, 2 ביוני 1917
חיילים אוסטרלים ובריטים ליד תותח אנטי-אווירי בקרב פשנדל, אוגוסט 1917
חיילים אוסטרלים מהגדוד ה-24 בקרב סנט קוונטן, מתקפת מאה הימים, 1 בספטמבר 1918
מטוס של מחצית הגף המסופוטמי
טייסת 1 של כוחות התעופה האוסטרלים, מג'דל יאבא, פברואר 1918
מטוס SE5 של כוחות התעופה האוסטרלים בצרפת, 1918
סיירת המערכה, "אוסטרליה" (HMAS Australia), ‏1914
תותח חוף בפורט נפין, ויקטוריה. התותח שירה את הירייה הראשונה של אוסטרליה במלחמה אל הספינה הגרמנית "פפלץ" ב-4 באוגוסט 1914
כרזה נגד גיוס החובה, 1917
אנדרטה לזכר חללי מלחמת העולם הראשונה, אדלייד
אני בחוץ

"אני בחוץ" הוא אלבום האולפן השלישי של הזמר הישראלי חן אהרוני. הוא יצא בהוצאה עצמית בשנת 2022, והופץ על ידי חברת התקליטים Mobile1 Music, כעשר שנים לאחר הוצאת האלבום השני שלו, "נוסע רחוק". מתוכו יצאו הסינגלים "מי אתה", "ים כחול עמוק", "אני בחוץ" ו"בא לי בגלים".
רשימת רצועות

| אני בחוץ> מס' | אני בחוץ> שם | אני בחוץ> משך | אני בחוץ>  | אני בחוץ>  | אני בחוץ>  | אני בחוץ>  | אני בחוץ>  | אני בחוץ>  | אני בחוץ>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | מי אתה  | 3:21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | אני בחוץ  | 3:01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | בא לי בגלים  | 3:28 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | טראח  | 2:36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | מה נשאר  | 2:28 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | לא פה  | 2:39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | ים כחול עמוק  | 2:18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | פרק אפס  | 1:26 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 21:21 |  |  |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  אני בחוץ - חן אהרוני, ספוטיפיי
| חן אהרוני |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | חן אהרוני • נוסע רחוק • אני בחוץ |  |
| סינגלים | "חמש דקות" • "נשימה" • "מאמי" • "נותנת לי בית" |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אנה יונסון

| --- | --- |

 לידה:  4 באוקטובר 1977 (בת 47) גטבורג, שוודיה 
 שם לידה:  אנה לוביסה יונסון (יונסון)
 מקום הקמה:  גטבורג 
 מוקד פעילות:  שוודיה 
 תקופת הפעילות:  מ-2001 
 סוגה:  רוק אלטרנטיבי, רוק מודרני 
 שפה מועדפת:  שוודית 
 חברת תקליטים:  קוסמוס מיוזיק גרופ, Bonnier Amigo Music Group AB 
 פרופיל ב-IMDb
 
אנה לוביסה יונסון (בשוודית: Anna Lovisa Johnsson (Jonsson); נולדה ב-4 באוקטובר 1977), הידועה יותר בשם הבמה, אנה יונסון (בשוודית: Ana Johnsson), היא זמרת-יוצרת שוודית, הידועה בעיקר בזכות השיר "We Are" מפסקול הסרט ספיידרמן 2.
יונסון הגיעה לגמר של תוכנית המציאות השוודית, Popstars (אנ'), ולאחריה הייתה חברה בלהקת אקסלנס (אנ'). הלהקה הקליטה אלבום אחד, The Region of Excellence, לפני שיונסון החליטה לעזוב את הלהקה ולפתוח בקריירת סולו. אלבום הבכורה שלה, Cuz I Can (אנ'), יצא באפריל 2004 בשוודיה, וכמה חודשים מאוחר יותר, מהדורה בינלאומית בשם The Way I Am (אנ'), שהכילה מספר שירים חדשים. אלבומה השני, Little Angel (אנ'), יצא באוקטובר 2006.
קורות חייה

אנה יונסון נולדה בגטבורג, שוודיה לרולף יונסון ולקרינה ג., אך מאוחר יותר עבר לכפר סונה (אנ'), שבמחוז ורמלנד. הוריה, שניהם אדריכלים, תרמו לעניין שלה בעיצוב. היא למדה כלכלה ומולטימדיה, וחלמה להיות מעצבת גרפית, אך בסופו של דבר התעניינה יותר במוזיקה. כנערה עברה להתגורר בקרלסטד, ובהמשך כסטודנטית במינטונקה (אנ'), מינסוטה, ארצות הברית. היא הייתה חובבת סקי, ולזמן מה אף הייתה גולשת חצי-מקצועית. כשחזרה לשוודיה, היא שילבה את לימודיה עם עבודות בחנות תקליטים וכדילרית במועדון לילה.
קריירה > 1999–2002: התחלת הקריירה ואקסלנס

כישרונות השירה של יונסון התבררו כשהייתה נערה. היא עברה להתגורר בקרלסטד שם הקימה להקות קאברים בשם @groove and Soulcream יחד עם אחיה, פטר, שניגן בתופים. הלהקות ניגנו גרסאות כיסוי של אמנים מוכרים, בין היתר של ג'מירוקוואי, לני קרביץ, בלר ורד הוט צ'ילי פפרז.
את פריצת הדרך הגדולה שלה עשתה בעונה הראשונה של תוכנית המציאות השוודית, Popstars (אנ') שם היא הגיעה לשלב גמר. לאחר מכן הקימה יונסון את להקת הבנות אקסלנס (אנ'), יחד עם ג'ני ברגפוט, מלין אולסון, יוהאנה לנדט וסוזנה פטולטה. ללהקה היו חמישה להיטים אשר הגיעו לעשירייה הראשונה במצעד השוודי, אלבומם הגיע למעמד של אלבום פלטינה והם ערכו סיבוב הופעות אליו נבכרו כל הכרטיסים שהוצעו למכירה. יונסון עזבה את הלהקה כי הרגישה שזה לא היה סגנון המוזיקה שלה. אקסלנס המשיכה כלהקה לזמן קצר בלעדי יונסון, ובמהלכו הקליטה את השיר הרשמי של אולימפיאדת סולט לייק סיטי ב-2002, "Vi ska vinna!" (אנ') יחד עם מרקוליו (אנ'). הלהקה התפרקה זמן קצר לאחר שהסינגל יצא ב-2002.
קריירה > 2002–2005: Cuz I Can ו-The Way I Am

לאחר שעזבה את אקסלנס, החלה יונסון לעבוד כאמנית סולו. יונסון בחרה ב-"אנה" כשם הבמה שלה, כדי להבדיל בין חייה האישיים לבין חייה כאמנית, ומכיוון ששמה האמיתי ,"אנה", הוא שם נפוץ יותר. בסתיו 2003 הוציאה את הסינגל הראשון שלה, "The Way I Am". השיר נהיה ללהיט רדיו בשוודיה ובגרמניה, וזכה במועמדות לפרסי NRJ לשנת 2004. ב-2004, הוציאה את אלבום הבכורה שלה, Cuz I Can (אנ'). בין השירים שהופיעו באלבום, היו "Coz I Can" ו-"Life". אלבום זה יצא רק בשוודיה.
יונסון פנתה לראש קולומביה טריסטאר במהלך שיט, והוזמנה לתרום שיר לפסקול של ספיידרמן 2. השיר שלה, "We Are" היה הסינגל הראשון שנמצא בפסקול, ויצא ברחבי העולם, וזכה לשבחים רבים והגיע לעשירייה הראשונה במספר מדינות, כולל בריטניה, גרמניה ויפן. אלבום הסולו השני שלה, שנקרא The Way I Am (אנ'), יצא ברחבי העולם. הוא כולל שירים מ-Cuz I Can, יחד עם מספר שירים חדשים, והופיע במקומות גבוהים בכמעט 20 מדינות. האלבום נמכר בלמעלה מ-500,000 עותקים, בעוד ש-"We Are" לבדו הופיע באוספים שונים אשר נמכרו בכ-5 מיליון עותקים.[דרוש מקור] ביפן, אלבומה נמכר במעל ל-100,000 עותקים אשר הביאו את האלבום למעמד של אלבום זהב, יחד עם הופעה במקום הראשון במצעד למשך ארבעה שבועות ברציפות. סינגלים נוספים שהופיעו באלבום כללו את "Don't Cry for Pain" אשר נכתב והופק על ידי מקס מרטין, ו-"Coz I Can". בקיץ 2005, נבחר השיר "Coz I Can" כשיר הרשמי של סדרת המרוצים הגרמנית, דויטשה טורנווגן מאסטרס (אנ')‏, שבו הופיעה יונסון בשידור חי.
ב-2005, בטקס פרסי המוזיקה NRJ, זכתה יונסון בפרסים בקטגוריות "הזמרת השוודית הטובה ביותר" ו-"השיר השוודי הטוב ביותר". היא זכתה ב-2005 בפרס הרוקביורנן (אנ') בקטגוריה "העולה החדשה הטובה ביותר" ובפרס פורצי הדרך האירופיים (אנ') על האלבום 'The Way I Am'. היא אירחה את טקס פרסי הרדיו NRJ ב-2006.
קריירה > 2006–2007: Little Angel

אלבומה השני של יונסון, Little Angel (אנ'), יצא בשוודיה ב-18 באוקטובר 2006. האלבום לא נכנס למצעד האלבומים השוודים, אף על פי ש-"Days of Summer" וגם "Exception" נכנסו למצעד הסינגלים של שוודיה (בשיא, היו במיקום השביעי והעשירי בהתאמה).
"Exception" שימש כשיר הנושא לסרט המתח השוודי, Exit (אנ'). יונסון גם הקליטה את השיר "Fate" עם להקת הרוק הפינית בליק (Bleak) בשיתוף פעולה עם האקורדיוניסט הפיני, קימו פוהיון (אנ'). השיר היה דואט בין יונסון לבין הסולן של בליק, והוא היה שיר הנושא של הסרט מ-2006, Jade Warrior (אנ'). כמו כן, צולם קליפ לשיר באדיבות Eyesonlymedia. ב-19 בינואר 2007, זכה השיר בפרס "השיר הנורדי הטוב ביותר" בטקס פרסי הרדיו NRJ.
בדצמבר 2006, הוכרז כי השיר "Catch Me If You Can" נבחר כשיר הרשמי לאליפות העולם בסקי אלפיני (אנ') 2007, שהתקיים באורה שוודיה. השיר נהיה הסינגל השלישי של האלבום Little Angel ב-17 בינואר 2007.
Little Angel יצא ביפן ב-14 בפברואר 2007, עם שתי רצועות בונוס: "Falling to Pieces", שנכלל כבי סייד של הסינגל "Days of Summer", ושיר חדש בשם "If I'm Not Dreaming". לצורך הוצאת האלבום, נוצר אתר רשמי יפני חדש. בהודעה באתר הרשמי, הצהירה יונסון כי היא תעשה מעט קידום ביפן בסוף ינואר. מהדורת דלוקס למהדורה היפנית כללה גם DVD שמכיל את הווידאו קליפ של "Exception", בתוספת סרטוני תדמית נדירים והופעות אקוסטיות. האלבום הגיע בשיאו לבמקום ה-28 במצעד אלבומי אוריקון (אנ')‏. האלבום מכר יותר מ-20,500 עותקים ביפן. "Exception" יצא כסינגל הראשון של האלבום ביפן.
קריירה > 2008 – הווה

ב-2008, יונסון נהפכה לפנים של חברת איגסונד פפרבורד (אנ'), אשר עשתה שימוש בשיר ""Catch Me If You Can" כחלק מאחד הקמפיינים שלה. יונסון הופיעה בשידור חי ב-2 מהתצוגות של איגסונד פפרבורד. כמו כן, הוציאה מיני-אלבום, שבו נכללו הרצועות "We Are"‏, "Break Through Time" ו-"Catch Me If You Can".
ב 17 במאי 2012, אמרה יונסון בריאיון כי "מוזיקה חדשה מובטחת, אם כי לא אגיד מתי". התוכניות לחזור לאולפן להקליט אלבום חדש במהלך סתיו 2012 נדחו מסיבות הקשורות לחייה האישיים, ולאחר מכן הוקפאה הקריירה המוזיקלית שלה.
דיסקוגרפיה

2004: Cuz I Can
2004: The Way I Am
2006: Little Angel
סרטים ופסקולים

המוזיקה של יונסון הוצגה בסרטים שונים, כגון:
| סרט | שיר |
| --- | --- |
Autobahnraser - A2 Racer: "The Way I Am" and "Cuz I Can"
ספיידרמן 2: "We Are"
Jade Warrior (אנ'): "Fate" and "Days of Summer"
Exit (אנ'): "Exception"
אחי הדוב 2 (גרסה שוודית): "En Helt Ny Dag"‏, "Tagit Mig Hem"‏, "Då Är Det Jag" ו-"En Helt Ny Dag (Reprise)"
יונסון דיבבה גם מספר סרטי קולנוע של דיסני, בגרסתם השוודית, אם כי בשם "אנה יונסון":
אחי הדוב 2 (בשוודית: Björnbröder 2) (2006) – ניטה
טינקרבל (בשוודית: Tingeling) (2008) – סילברמיסט
טינקרבל והאוצר האבוד (בשוודית: Tingeling Och Den Förlorade Skatten) (2009) – סילברמיסט
חיים אישיים

בראיון שפורסם בגיליון 31 של מגזין Inspire‏ של איגסונד מ-2009, אמרה יונסון שהיא תעבור לארצות הברית, תיקח קצת פסק זמן, ואז תתחיל לכתוב שירים לאלבום חדש. ב-2009–2010, היא התגוררה בסן דייגו, קליפורניה, ולאחר מכן חזרה לסטוקהולם, ושם היא מתגוררת כיום. יונסון היא אם לשלושה בנים, כאשר הראשון נולד ביוני 2011, השני נולד בינואר 2013, והשלישי נולד בנובמבר 2020.
יונסון מציינת את פו פייטרס, רד הוט צ'ילי פפרז, קריד, אריקה באדו וג'יינז אדיקשן כחלק מהמוזיקאים האהובים עליה. היא אמרה כי דייב גרוהל והמפיק ריק רובין מהווים כמודלים לחיקוי שלה.[דרוש מקור]
הערות שוליים

↑  Reges, Margaret. "AllMusic biography". AllMusic. ארכיון מ-2012-04-20. נבדק ב-5 בנובמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ana goes solo (in swedish)". Nt.se. ארכיון מ-2014-03-24. נבדק ב-4 בנובמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ana Johnsson presents DTM's song in Hamburg". Dtm.com. אורכב מ-המקור ב-2 באוקטובר 2011. נבדק ב-4 בנובמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Oricon Ranking News Service "you Taiju" オリコンランキング情報サービス「you大樹」 (oricon rankingu jōhō sābisu youtaiju)" (ביפנית). Oricon Marketing Promotion. אורכב מ-המקור ב-27 בספטמבר 2007. נבדק ב-20 ביולי 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ana Johnsson radio interview (audio) May 17, 2012 (in swedish)". Sverigesradio.se. נבדק ב-17 ביוני 2012. {{cite web}}:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל, May 2017)
1 2  "Disneyania | Björnbröder 2". D-zine.se. ארכיון מ-2021-04-11. נבדק ב-30 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Disneyania | Tingeling". D-zine.se. ארכיון מ-2021-04-11. נבדק ב-30 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Disneyania | Tingeling och den förlorade skatten". D-zine.se. ארכיון מ-2021-04-11. נבדק ב-30 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Iggesund Paperboard – Inspire – Nr 31 2009, page 17". Mypaper.se. ארכיון מ-2019-02-24. נבדק ב-30 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Barks Biography (in japanese)". Barks.jp. ארכיון מ-2012-10-16. נבדק ב-4 בנובמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14574297r (data)  GND: 134570464  ISNI: 0000 0000 5522 0626  LCCN: no2005039510  MusicBrainz: 7e74045b-e4b8-4c30-abbe-33a8219d4c20  SELIBR: 238674  SUDOC: 081261306  VIAF: 76559869   WorldCat (עם VIAF): 76559869
אן נסמית'

| --- | --- |

 לידה:  13 בנובמבר 1798 אדינבורו, ממלכת בריטניה הגדולה 
 פטירה:  28 בינואר 1874 (בגיל 75) 
 
אן גיבסון נסמית' (באנגלית: Anne Gibson Nasmyth;‏ 13 בנובמבר 1798 – 28 בינואר 1874) הייתה מורה וציירת ממשפחת נסמית' מאדינבורו. היא לא הייתה הבת המוצגת ביותר אבל נחשבה ל"ציירת הטובה ביותר במשפחה המוכשרת הזו". לאחר מות הוריה הפך ביתה בפוטני למרכז משפחת נסמית' המורחבת.
ביוגרפיה

אן נסמית' נולדה ב-13 בנובמבר 1798 לאלכסנדר נסמית' וברברה באדינבורו. אביה היה מהנדס ואמן מצליח מאוד שלקח על עצמו הזמנות לא רק בציור אלא גם תפאורות תיאטרון באדינבורו ובלונדון. המשפחה הפעילה בית ספר לציור באדינבורו ועם הזמן בית ספר בלונדון. היא הייתה אחת מאחד עשר ילדים שאביהם לימד לצייר. אלכסנדר היה להוט שבנותיו תוכלנה לתרום לעסק המשפחתי ולהיות עצמאיות. שניים מאחיה, פטריק נסמית' וג'יימס נסמית' ציירו אבל ג'יימס היה גם ממציא ומהנדס מפורסם. אן וחמש מאחיותיה הפכו לציירות. בית הספר לציור שלהם באדינבורו נוהל על ידי שש האחיות, כאשר הבכורה, ג'יין, הובילה. בית הספר משך נשים צעירות והן לימדו לצייר והן היו נלקחות למסעות רישום בטבע.
אחותה אליזבת נסמית' הייתה נשואה לשחקן דניאל טרי והוא מת בשנת 1829. באותה שנה החלה אן לעזור בשיעורים בלונדון בבית אחותה, ביתה של אליזבת בפורטלנד פלייס. בשנת 1831 בילתה אן עם אחיה, ג'יימס וג'ורג', כשהם התחילו בקריירה שלהם כמהנדסים במנצ'סטר. כאן היא פגשה מהנדס בשם ויליאם בנט.
אן לא הייתה פרודוקטיבית בהצגת עבודותיה כמו אחיותיה האחרות, אבל היא כן הציגה ציור באקדמיה המלכותית, החברה המלכותית של האמנים הבריטיים, האקדמיה המלכותית היברניאן, האקדמיה המלכותית הסקוטית והמוסד הבריטי.
הציורים שלה היו של האזור הכפרי הסקוטי, כולל תיעוד מזג האוויר הקשה. עבודותיה כללו גם תמונות של פרחים וגנים. היא המשיכה ללמד בביתה של אליזבת עד 1838 כאשר נישאה לוויליאם בנט בכנסיית סנט פנקראס. הם נסעו לאיטליה לירח הדבש והקימו את ביתם בסלפורד.
ויליאם בנט הבטיח השקעה מהונו לאחיה של אן, כאשר הלווה לו כסף להוצאת פטנט על פטיש הקיטור שלו. בשנת 1840 נפטר אביה, ואמה ואחיותיה הרווקות עזבו. בשנת 1851 אן ויליאם עברו לפוטני בלונדון.
ויליאם מת ב-1866 והוא נקבר בבית קברות בפוטני. היא נקברה לצידו ב-28 בינואר 1874.
גלריה

נהר, מצודה ועיר
מצודת וינדז'ור
דיוקן אביה - אלכסנדר נסמית'
נוף נהר בסקולטלנד
הערות שוליים

↑  Germaine Greer (1979). The Obstacle Race: The Fortunes of Women Painters and Their Work. Tauris Parke Paperbacks. p. 20.
↑  J. C. B. Cooksey, ‘Nasmyth, Alexander (1758–1840)’, Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, 2004
↑  J. C. B. Cooksey, ‘Nasmyth family (per. 1788–1884)’, Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, 2004
↑  Sara Gray (2009). The Dictionary of British Women Artists. Casemate Publishers. pp. 194
↑  Samuel Smiles (20 February 2015). Industrial Biography - Iron Workers and Tool Makers. Read Books Limited. pp. 229
| --- | --- |
בקרת זהויות :  RKD: 58882  ULAN: 500023717  VIAF: 95827463   WorldCat (עם VIAF): 95827463
אן נויברגר

אן חנה "חני" נויברגר (באנגלית: Anne Neuberger; נולדה ב-1976) היא יהודייה-אמריקאית, מומחית לאבטחת סייבר בתפקיד סגנית היועץ לביטחון לאומי לענייני סייבר וטכנולוגיות מתפתחות. בעבר כיהנה כמנהלת אבטחת הסייבר בסוכנות לביטחון לאומי בפיקודו של הגנרל פול נקאסוני. היא הצטרפה לממשלה הפדרלית כעמיתת הבית הלבן, ועבדה בפנטגון עבור שר ההגנה רוברט גייטס, ולאחר מכן כיהנה כסגנית ניהול ראשי של הצי. לפני שנכנסה לשירות ממשלתי הייתה נויברגר סגנית נשיא בכירה לתפעול בחברה האמריקאית להעברת מניות ונאמנות.
ב-6 בינואר 2021 דווח כי נויברגר תמונה לסגנית היועץ בתחום אבטחת הסייבר במועצה לביטחון לאומי של ממשל ביידן. ב-20 בינואר 2021 נכנסה לתפקידה.
השכלה אקדמית

נויברגר קיבלה את התואר הראשון מטורו קולג' בשנת 1997. סיימה את לימודיה באוניברסיטת קולומביה עם תואר שני במנהל עסקים ותואר שני בעניינים בינלאומיים בשנת 2005.
חיים אישיים

סבא וסבתא של נויברגר הם ניצולי שואה, והוריה, חסידי סאטמר, היו בין הנוסעים בטיסת "אייר פראנס" החטופה בשנת 1976, שחולצו על ידי כוחות סיירת מטכ"ל במבצע יונתן מנמל התעופה הבינלאומי אנטבה. מבין שמונת הסבים והסבתות של הוריה – שבעה נרצחו באושוויץ ואחת שרדה. המשפחה שלה היגרה מהונגריה לארצות הברית אחרי השואה. נויברגר אמרה כי העובדה שמשפחתה עברה את השואה, כמו גם את חטיפת המטוס, סייעו לעצב את תפישת עולמה.
נויברגר היא גם מייסדת הארגון ללא מטרות רווח, "אחות לאחות", שמשרת אמהות חד הוריות ברחבי ארצות הברית. היא גם מכהנת בדירקטוריון ב-Bridging Voice ובג'וינט.
נויברגר מתארת עצמה כחובבת שפות ודוברת אנגלית, עברית, יידיש, ערבית וצרפתית. היא ובעלה יהודה הם פעילים בקהילה היהודית בבולטימור.
הערות שוליים

↑  "NSA launches new cyber defense directorate". Washington Post (באנגלית). נבדק ב-2020-05-20.
1 2  "Anne Neuberger". French-American Foundation (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2019-10-13.
↑  "Biden taps intelligence veteran for new White House cybersecurity role". Politico.
↑  "A Safer World". Ideas & Insights (באנגלית). נבדק ב-2020-05-26.
↑  "Anne Neuberger: Inside the NSA - The Long Now". longnow.org. נבדק ב-2019-10-13.
↑  "At The NSA, A Rising Star's Commitment To Faith — And Public Service". NPR.org (באנגלית). נבדק ב-2019-10-13.
↑  Anne Neuberger - Trustee , באתר המכון החרדי למחקרי מדיניות
ארמון וייטהול

| --- | --- |

ארמון וייטהול, ציורו של הנריק דנקרטץ. מבט מכיוון מערב. בית הסעודות בשמאל התמונה
 מידע כללי
 סוג:  מבנה לשעבר, ארמון 
 מיקום:  הסיטי של וסטמינסטר 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1530
 תאריך פתיחה רשמי:  1530 
 אדריכל:  איניגו ג'ונס 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות גותית 
 קואורדינטות:  51°30′16″N 0°07′32″W﻿ / ﻿51.504444444444°N 0.12555555555556°W﻿ / 51.504444444444; -0.12555555555556
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסארמון וייטהול(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסארמון וייטהול(למפת הסיטי של וסטמינסטר רגילה) הפרלמנט הבריטיארמון וייטהול(למפת הסיטי של וסטמינסטר מוגדלת) הפרלמנט הבריטיארמון וייטהול
 
ארמון ויטהול בשנת 1680
ארמון וייטהול (באנגלית: Palace of Whitehall) היה מקום המגורים העיקרי של מלכי אנגליה בין השנים 1530–1692. כל הארמון, למעט בית הסעודות (שנבנה על ידי איניגו ג'ונס בשנת 1622), נהרס בשרפה.
בשיאו היו בארמון 1,500 חדרים והוא היה המבנה הגדול בעולם. הארמון היה בלונדון, במיקום  51°30′16″ צפון, 0°7′32″ מערב, בשטח שבין הרחובות דאונינג, שדרות נורת'מברלנד, דרך משמר הסוסים, ונהר התמזה - על פני שטח כולל של 93,000 מ"ר.
כיום, בשטחים בהם עמד הארמון, נמצאים מבני ממשלת בריטניה, ושם הארמון מהווה כינוי לממשלה הבריטית.
היסטוריה

במהלך המאה ה-13 הפך ארמון וסטמינסטר למרכז השלטון באנגליה. ארמון זה שימש בית המגורים העיקרי של משפחת המלוכה מאז שנת 1049. האדמות הסמוכות לארמון וסטמינסטר הפכו פופולריות (בשל הקרבה לארמון המלך) ונרכשו על ידי וולטר דה גריי, הארכיבישוף מיורק אשר בנה במקום ארמון בשנת 1240 וקרא לו "ארמון יורק" (York Place). הארמון הורחב מספר פעמים, והמבנה הפך למבנה הגדול בבריטניה (שני לו היה ארמון למבת, ורק אחרי שני ארמונות אלה היו מבני בית המלוכה). 
לאחר ביטול המנזרים בתקופת הנרי השמיני השתלט המלך על ארמון יורק (בשנת 1530) במטרה להפכו לארמון המלכותי העיקרי במקום ארמון וסטמינסטר.
הנרי השמיני הרחיב את הארמון, והוסיף לו גנים נרחבים, מגרשי טניס, מגרש לקרבות תרנגולים ואתר לתחרויות ג'אוסט. עלויות השיפוץ באותה עת הגיעו ל-30,000 ליש"ט - עלות העולה ב-50% על עלויות בניית ארמון בריידוול.
טקסי הנישואים של הנרי השמיני לאן בולין (בשנת 1533) ולג'יין סימור (בשנת 1536) נערכו בארמון וייטהול. בינואר 1547 נפטר הנרי השמיני בארמון זה.
בשנת 1611 נערכה בארמון הצגת הבכורה של המחזה "הסופה" מאת ויליאם שייקספיר.
בשנת 1622 הורה המלך ג'יימס הראשון על הוספת בית סעודות חדש לארמון. המבנה תוכנן על ידי איניגו ג'ונס במקום בו עמדו חדרי הסעודות מתקופת המלכה אליזבת הראשונה. עם סיום הקמת המבנה, בשנת 1634, עוטרה תקרת אולם הסעודות, בהוראת המלך צ'ארלס הראשון בציורים מעשי ידי פטר פאול רובנס. צ'ארלס הראשון הוצא להורג בחזית הארמון בשנת 1649. בשנה זו הארמון היה המבנה הגדול ביותר באנגליה - היו בו 1,500 חדרים. מבני הארמון נבנו בסגנונות שונים ועל ידי אדריכלים שונים ולמעשה היה הארמון עיר קטנה.
המלך צ'ארלס השני ביצע סדרה של עבודות שיפוץ בארמון, ואף נפטר בו. המלך ג'יימס השני הורה על שיפוץ הארמון וביקש את כריסטופר רן לתכנן את המבנים החדשים. רן תכנן קפלה חדשה עבור הארמון (שהושלמה בשנת 1687) וכן מגורים חדשים עבור המלכה (שהושלמו בשנת 1689).
בשנת 1691 הארמון היה המבנה הגדול והמורכב באירופה, אולם שרפה שפרצה ב-4 בינואר 1698 התפשטה והרסה את מרבית מבני הארמון. בשל גודלו, העלות הכספית של שיקום המבנים הייתה כה רבה, שהוחלט שלא לשקם את הארמון והוא נותר בהריסותיו, למעט מספר מבני ממשלה ששוקמו.
תוכניתו של איניגו ג'ונס לשיקום הארמון. התוכנית לא הוצאה אל הפועל.
תוכניתו של כריסטופר רן משנת 1698 לשיקום הארמון. התוכנית לא הוצאה אל הפועל.
במהלך המאה ה-18 מרבית שטחי הארמון הוחכרו לצורך בניית מבני מגורים.
השריד היחיד של הארמון שנותר עד ימינו הוא בית הסעודות. במקום בו עמדו מבני השלטון של הארמון נבנה החל משנת 1938 מבני ממשלת בריטניה.
ראו גם

וייטהול
אנדראה בוצ'לי

| --- | --- |
בוצ'לי מקבל כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד
בוצ'לי מקבל כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד
 לידה:  22 בספטמבר 1958 (בן 66) לאיאטיקו, איטליה
 מוקד פעילות:  בינלאומי
 תקופת הפעילות:  מ-1992
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פיזה 
 עיסוק:  מוזיקאי, פזמונאי, מפיק, רב נגן
 סוגה:  מוזיקה עכשווית, קלאסית, פופ לטיני, אופרה, פופ אופראי
 סוג קול:  טנור
 שפה מועדפת:  איטלקית, גרמנית, פורטוגזית 
 כלי נגינה:  כלי מקלדת, חליל צד, סקסופון, חצוצרה, טרומבון, נבל, מפוחית פה, גיטרה, תופים, מלודיקה
 חברת תקליטים:  יוניברסל מיוזיק גרופ, Philips Records, ‏PolyGram, ‏Decca Records, ‏Sugar Music
 צאצאים:  Matteo Bocelli, Virginia Bocelli 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד (2 במרץ 2010)  Viña del Mar International Song Festival  פרס אקו קלאסיק - קלאסיקה ללא גבולות (2016)  פרסי ECHO (1997)  Crystal Award (2015)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת מצ'רטה (2016)  קצין בכיר במסדר ההצטיינות של הרפובליקה האיטלקית (2 ביוני 2006)  פרס בילבורד למוזיקה לטינית למפעל חיים (2014)  מסדר ההצטיינות של חואן פאבלו דוארטה  מסדר ההצטיינות של דוארטה, סאנצ'ז ומלה  Classic Brit Awards 
 אתר האינטרנט
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
בוצ'לי ומנהל התזמורת הפילהרמונית המלכותית, מרצ'לו רוטה. ברקע מקהלת גיברלטר
אנדראה בוצ'לי (באיטלקית: Andrea Bocelli; נולד ב-22 בספטמבר 1958) הוא זמר טנור איטלקי השר פופ, פופ אופראי, מוזיקה קלאסית ואופרה. נולד עם גלאוקומה והתעוור לגמרי בגיל 12. מאז פרצה הקריירה שלו, הוא מופיע בכל רחבי העולם בהופעות סולו וגם עם זמרים מפורסמים אחרים. בשלב מסוים החל להופיע כזמר אופרה.
בוצ'לי מכר מעל ל-70 מיליון תקליטים, וזכה בפרסים רבים, בהם פרס גראמי.
ילדות

בוצ'לי נולד בלאיאטיקו (אנ') שבחבל טוסקנה באיטליה, כחמישים קילומטר דרומית לפיזה, וגדל בחווה המשפחתית. מיד עם לידתו היה ברור כי הוא סובל מבעיות בראייה, ולאחר ביקור אצל רופאים רבים אובחן כסובל מגלאוקומה. בשנת 1970, בגיל 12, איבד את ראייתו לגמרי, ככל הנראה מתאונה במשחק כדורגל. הוא התעניין מגיל צעיר במוזיקה, ובגיל 6 החל ללמוד נגינה בפסנתר. מאוחר יותר למד לנגן גם בחליל, סקסופון, חצוצרה, טרומבון, נבל, גיטרה ותופים.
כילד נהג בוצ'לי גם לשיר, ובהזדמנויות רבות התבקש לשיר בפני אחרים. בגיל 14 זכה בפעם הראשונה בתחרות שירה (Margherita d'Oro) שנערכה בעיר וארג'ו, עם השיר 'O sole mio. לאחר סיום בית ספר תיכון בשנת 1980, למד בוצ'לי משפטים באוניברסיטת פיזה. בתום לימודיו עבד בוצ'לי שנה אחת כסנגור ציבורי, ובלילות נהג להשלים הכנסה כפסנתרן ברים.