stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דמוגרפיה של אינדונזיה
משטר פוליטי > בניית הדמוקרטיה השלישית בגודלה בעולם

בעלייתה של המדינה האינדונזית על נתיב דמוקרטי טמונים מספר רכיבים. הבולט מביניהם, למשל, העובדה שבאינדונזיה היו אלה המוסלמים המעוגנים באמונתם הדתית, ולא בעלי השקפת עולם חילונית מובהקת, כפי שאירע במדינות רבות, שהובילו את התהליך של בניית החברה האזרחית. בשנות המעבר הראשונות לדמוקרטיה דומה היה למשקיפים רבים, כי הניסיון הדמוקרטי האינדונזי עומד להתנפץ אל מציאות מסובכת ומאיימת, במידה רבה דווקא בגין היעלמותו של משטר סמכותי שהיטיב לשמור על יציבות ולהבטיח שקט פנימי באמצעות מדיניות של יד קשה. עם היעלמו של משטר זה, ועוד בטרם התייצבה המערכת השלטונית הדמוקרטית החדשה, עלו אל פני השטח מתחים דתיים ואתניים שהתפתחו בחלקם לאלימות קשה והולידו מגמות בדלניות, גילויים גוברים של אסלאם רדיקלי מיליטנטי ואף גילויי טרור של קבוצות המתיימרות לפעול תחת דגל האסלאם. כיום, אפשר לומר שהדמוקרטיה הנבנית באינדונזיה הוכיחה יכולת מרשימה למדי לצלוח מכלול של קשיים ואתגרים ולרשום לזכותה מאפיינים בולטים של דמוקרטיה הלכה למעשה. כך בולטת ההצלחה לקיים בחירות דמוקרטיות שמאפשרות חילופי הנהגה סדירים. עם זאת אי־אפשר להתעלם מהחולשות והפגמים הקיימים במערכת הפוליטית הדמוקרטית החדשה. לדוגמה, עדיין לא השתרשה תרבות של השתתפות פוליטית אמיתית מעבר למעשה החד־פעמי של הצבעה בקלפי. התרבות הפוליטית הנוכחית לוקה עדיין בגישה הפטרנליסטית שטופחה בתקופת המשטר הסמכותי ושורשיה גם במסורות תרבותיות מקומיות. מכאן גם נוכחותם הבולטת של גנרלים לשעבר בפוליטיקה האינדונזית העכשווית, כביטוי לנטייה בתרבות המקומית להעדיף דמויות סמכותיות וכריזמטיות ואולי גם עקב מעורבות הצבא בכלכלה. באופן דומה ניכר כי רוב המפלגות הן פטרנליסטיות באופיין (בעלות מעורבות גבוהה ברווחת האוכלוסייה) אולם, אינן עושות די לחינוך דור חדש על ערכים והשתתפות דמוקרטית. נקודת חולשה נוספת טמונה בעובדה שחוגים אסלאמיים שונים מנצלים את מדיניות הביזור לקידום חוקי עזר אסלאמיים ברמת השלטון המקומי. לא אחת חוקי עזר אלה פוגעים בבירור בערכים של סובלנות דתית, של פלורליזם, ושל זכויות נשים ומיעוטים. כיוון שהמערכת הפוליטית הדמוקרטית מציעה מרחב להבעת דעות מגוונות ולתרגומן לפעילות פוליטית, מתאפשר גם לחוגים אסלאמיים רדיקליים כיום לבטא בקלות ניכרת ובקולניות עמדות קיצוניות ואנטי־פלורליסטיות, שאינן סובלניות לאחר ואף עוינות אותו, לרבות עמדות המתריסות כלפי עצם קיומו של המשטר הדמוקרטי במדינה. עמדות אלה מתורגמות גם למעשי איבה כלפי מיעוטים דתיים, מעשים שאינם מלווים בתגובה נחושה וברורה של זרועות השלטון. מנגד, בתחום המאבק בטרור, מגלה המשטר נחישות רבה ואף נוחל הצלחות מרשימות, אף כי הוא עדיין ניצב מול איומים פוטנציאליים לא מעטים. עם זאת, בראייה כוללת אפשר לומר, שאינדונזיה מציגה כיום מודל דמוקרטי ייחודי ומרשים למדי בהישגיו.
תרבות > שפה

השפה האינדונזית היא למעשה נצר אחד של השפה המלזית. כאמור, לאבולוציה של השפה האינדונזית יש הרבה מן המשותף עם ההתעוררות הפוליטית של העם האינדונזי ומאבקם לחופש ושוויון בקרב העמים העצמאיים של העולם. כחלק מהמאמצים שלהם כדי לשפר את עמדתם מול ההולנדים, אינדונזים רבים היו להוטים להשיג מיומנות שליטה בשפה ההולנדית, שאותה ראו כמו המדיום הישיר ביותר והטוב ביותר עבור רכישת ידע, מיומנויות ומעמד חברתי השווה לאלה של שליטיהם ההולנדים. לפיכך, בהתחלה של המאה הנוכחית, אינדונזים רבים ביקשו רשות ללמוד הולנדית בבתי הספר.
הופעת המלחמה ב-1939 שינתה את המצב הפוליטי והחברתי. ההולנדים בהודו, מנותקים ממולדתם על ידי הכיבוש הגרמני של הולנד, הבינו פתאום שיחסיהם עם האינדונזים באינדונזיה היו רופפים ולא טבעיים כאמצעי להשגת יחסים קרובים יותר, הם עודדו את השימוש בשפה האינדונזית בינם לבין עצמם.
אירועי המלחמה התרחשו במהירות וכתוצאה מכך, השפה ההולנדית נשארה מאחור. הפיתוח של השפה האינדונזית התרחש לאחר הפלישה היפנית. בהגיעם לאינדונזיה, היפנים גילו כי השפה האינדונזית הציעה את האפקטיביות הגדולה ביותר של תקשורת עם שבעים מיליון מבני הארכיפלג. השפה ההולנדית, איבדה את מעמדה המסורתי כשפה הרשמית; ומאז היפנים אסרו על השימוש בה בקרב האינדונזים, חשיבותה כשפה מרכזית דעכה במהרה. למרות שהיה ניכר כי הפולשים נועדו להפוך את השפה היפנית לשפה העיקרית באיים, את המטרה לטווח הרחוק שלהם ניתן היה להשיג תוך פרק זמן רב. בשנים הראשונות של ההסתגלות, היפנים היו צריכים לעקוב אחר השימוש הפשוט והמידי של השפה האינדונזית, אשר הייתה המדוברת בכל רחבי הארץ, על מנת להקל על יישום של האמצעים הדרושים בתחומי הממשל, הכלכלה, התקשורת, חינוך וכדומה. ההחלטה היפנית לפתח את השפה האינדונזית מהר ככל האפשר גרמה למהפך גדול בתוך הקהילה האינדונזית. במהרה כל מנהיג בכל תחום נטש את השפה ההולנדית לטובת האינדונזית. השפה האינדונזית שימשה לא רק עבור כתיבת חוקים ציבוריים והצהרות רשמיות, אלא בכל ההתכתבויות הרשמיות שבין גופים ממשלתיים והממשלה. ניתן לראות כי השפה עברה תקופה של צמיחה מאולצת כדי למלא פונקציות של שפה מודרנית במהירות האפשרית. כך פרחה השפה, והציפה את העם בתחושה חדשה. ככל שרבים מהם למדו לדבר בחופשיות, הם נעשו מודעים לקשר המשותף שלהם. השפה האינדונזית הפכה לסמל של אחדות לאומית ובהתנגדות למאמצי היפנים להשתיל את השפה והתרבות שלהם. עם הזמן, בעקבות הכניעה היפנית, מצב השפה האינדונזית השתפר במידה רבה מבחינת כוח ויוקרה, לא רק מול ההולנדית, אלא גם מול השפות האזוריות השונות של הארכיפלג, אשר לא היה להן הזדמנות להתפתח במהלך הכיבוש. יש לציין כי ההתאמה של האינדונזית לתפקידה כשפה הרשמית, תדרוש מחקר והדרכה קפדניים ביותר. עם זאת, השפה האינדונזית, כתוצר לוואי של לידתה של אומה חדשה ונמרצת, עשויה בהחלט להיות אחת מהשפות הדינמיות ביותר בקרב שפות אסיאתיות בשנים הבאות.
תרבות > דת

אינדונזיה היא מדינה חילונית חוקתית. העיקרון הראשון לקוח מהתאוריה הפילוסופית של המדינה האינדונזית, פאנצ'אסילא (Pancasila), שהוא 'אמונה באל אחד ויחיד" – אמונה המשתייכת לאחת הדתות המונותאיסטיות – האסלאם. ישנן מספר דתות שונות הנהוגות בארץ, והשפעתן הקולקטיבית על החיים הפוליטיים, הכלכליים והתרבותיים במדינה היא משמעותית. החוקה האינדונזית מבטיחה חופש דת. עם זאת, הממשלה מכירה רק שש דתות רשמיות (האסלאם, הנצרות הפרוטסטנטית, קתוליות, הינדואיזם, בודהיזם וקונפוציאניזם). למרות שמדובר בנתונים שנאספו על ידי הוועידה האינדונזית בנושא דת ושלום (ICRP), ישנן כ-245 דתות לא רשמיות באינדונזיה. החוק האינדונזי מחייב שכל אזרח אינדונזי יחזיק בתעודת זהות המזהה אותו עם אחת משש הדתות הללו, אם כי האזרחים יוכלו להשאיר את החלק הזה ריק. במפקד האינדונזי בשנת 2010, 87.18% מהאינדונזים זיהו עצמם כמוסלמים (עם יותר מ-99% סונים, 0.5 שיעים ו-0.2 אחמדים – פלג מוסלמי שנוסד בהודו), 6.96% פרוטסטנטים, 2.91% קתולים, 1.69% הינדים, 0.72% בודהיסטים, 0.05% קונפוציאניזם, 0.13% אחרים ו-0.38% לא נבדקו או לא נשאלו.
ההנהגה הפוליטית של אינדונזיה מילאה תפקיד חשוב ביחסים שבין הקבוצות, לטובה ולרעה. היא מקדמת כבוד הדדי בכך שהיא מאשרת את הפנצ'אסילא, אך גם מקדמת תוכנית הגירה מאסיבית, שגרמה למספר קונפליקטים דתיים באזור המזרחי של המדינה.
תרבות > ספרות

הספרות האינדונזית יכולה להתייחס לכל הספרות המיוצרת בארכיפלג האינדונזי. אולם, היא מתייחסת באופן נרחב יותר לספרות המיוצרת באזורים עם שורשים לשוניים משותפים המבוססים על השפה המלזית, אשר אינדונזית היא נצר אחד שלה. הספרות עשויה לעזור בהפצת השפה האינדונזית וכך לקרב את דרום מזרח אסיה, כולל אינדונזיה, וגם מדינות אחרות בעלות שפה משותפת כגון מלזיה וברוניי. כמו גם אוכלוסייה בתוך עמים אחרים ובין מדינות שונות, כמו אנשי מלזיה המתגוררים בסינגפור.
יש גם יצירות שנכתבו על אינדונזיה בשפות אחרות. ישנן מספר שפות וכמה מסורות ספרותיות מובחנות זו מזו אך קרובות בתוך הגבולות הגאוגרפיים של האומה המודרנית של אינדונזיה. לדוגמה, לאי ג'אווה יש תרבות וספרות היסטורית משלו. קיימות עוד מסורות כגון סנדאנית, באלינזית, באטק (Batak) ואף מדורס (Madurese). לאינדונזיה קיימת גם היסטוריה קולוניאלית הולנדית, בריטית ויפנית. בנוסף, קיימת גם השפעה של ההיסטוריה של האסלאם שהביא טקסטים בעלי השפעות לשוניות וספרותיות. יש באזור גם מסורת ספרותית שבעל פה.
תרבות > אוכל

המטבח האינדונזי משתנה מאזור לאזור ויש לו השפעות רבות ושונות. המטבח של מזרח אינדונזיה דומה במאכלים שלו למטבחים הפולינזי והמלזי. בנוסף, קיימים בו אלמנטים של המטבח הסיני (עקב השליטה הסינית רבת השנים באזור). ניתן למצוא במטבח האינדונזי מזונות כגון בקמי, כלומר אטריות, בקסו (Baksu) שהוא בשר או כדורי דגים, לומפיה (Lumpia) מאכל דמויי אגרול (spring roll) שמקורו במטבח הסיני, הממולא בירקות קצוצים ולעיתים בשר טחון. באינדונזיה קיים מגוון גדול של מאכלים אתניים ומשקאות. אחד המאכלים המקומיים המפורסמים נקרא טמפה (Tempe) אשר עשוי פולי סויה תוססים. מלבד הטמפה יש הרבה מוצרים אתניים מפורסמים באינדונזיה, רובם הגדול נקרא טייפ (Tape). טייפ הוא קסאווה (צמח טרופי ששורשיו מכילים עמילן והוא משמש בתעשיית המזון) אשר תוססת באמצעות חיידקים של חומצה לקטית, שמרים ועובש. הדאדיה הוא חלב תאו שהותסס באופן טבעי בתוך במבוק, בעוד הדנגקה (Dangke) הוא חלב תאו אשר החמיץ ולאחר מכן הותסס בקליפת קוקוס. באקסם (Bakasam) הוא בשר אשר מותסס באופן טבעי עם תוספת של אורז, מלח וסוכר. בנוסף, סיא רובה (Sie Reuboh) הוא בשר שתוסס עם תוספת של חומץ דקלים. ניתן לראות כי המטבח האינדונזי מאופיין במידה רבה עם תהליך התסיסה של חומרי גלם, בעיקר על מנת לשמר אותם.
התמונה של המטבח האינדונזי היא מגוונת להפליא, ותלויה בסוג המזון הדומיננטי באותו אזור גאוגרפי. המונח "המטבח האינדונזי" אינו מוכר לאינדונזים ונדיר להשתמש בו, כאשר השימוש בו נעשה בעיקר על ידי אנשים שאינם אינדונזים (תיירים, מהגרים). קיימים שלושה גורמים אשר מגדירים את הרעיון של המטבח הלאומי האינדונזי. ראשית, הפיכתו למטבח של מזון מהיר. שנית, מגמות חדשות בפיתוח המטבח האינדונזי ברמה המקומית. הצמיחה הכלכלית והעיור של אינדונזים רבים מהכפר אל העיר, השפיעו על המודעות למזון מהיר. באזורים עירוניים מתעוררות מגמות חדשות עם מסעדות בסגנון בתי קפה, המחליפות כיום את "עמדות המזון", ששימשו למאכלים מקומיים בלבד עבור מהגרי עבודה. התוצאות מצביעות על כך שמושג משותף של "המטבח האינדונזי" מעבר למסגרת של קבוצות אתניות או מנות מקומיות כבר מתעוררות בהדרגה אל מחוץ לגבולותיה ומתפשטים למרחבים גדולים יותר. יתרה מזאת, השימוש בחבילות תבלינים מעורבבות אשר נמכרות בכל חנות, מאפשרת לאנשים לשחזר את אותו הטעם של המנות בכל פעם, היכן שהם רוצים, מה שגורם למטבח להפוך להומוגני, נייד ומיידי יותר וכך הוא מתפשט לכל אורכה של אינדונזיה. על כן, כמו שמזון מהיר הופך לפופולרי יותר, כך גם האינדונזים יוצאים אל מחוץ לגבולותיהם עם המטבח המקומי. אולם, המטבח המקומי לא נעלם, במקום זאת הוא משתנה ועוטה אלמנטים חדשים של טעם המבוססים על ציפיות הטעם העירוני.
ראו גם

אינדונזיה
המטבח האינדונזי
מוזיקה אינדונזית
הייפ סייקל

התצוגה הגרפית של ה'הייפ סייקל'
הייפ סייקל (מילולית: 'מחזור ההפרזה', או, בתרגום מדויק יותר – 'עקומת ההתלהמות') היא תצוגה גרפית, שפותחה על ידי חברת גרטנר (ושייכת לה), העוסקת במחקר ובייעוץ בטכנולוגית המידע, ומציגה את הבשלות ודרגת האימוץ של טכנולוגיות שונות. ה'הייפ סייקל' מציגה באופן חזותי את מצב הבשלות של טכנולוגיות שונות דרך חמישה שלבים, ומהווה מדד לידע וכלי לניהול סיכונים שכרוכים באימוץ או בהשקעה בטכנולוגיות השונות.
ההייפ סייקל נתונה לביקורת מכיוונים שונים בשל חוסר הוכחות לנכונותה ובשל העובדה שהיא אינה עומדת בקנה אחד עם מצבי הבשלות של טכנולוגיות קיימות.
חמשת השלבים

כל מחזור ב'הייפ סייקל' מחולק לחמישה שלבים עיקריים:
| שם השלב | תיאור |
| --- | --- |
שלב העוררות הטכנולוגית: פריצת דרך טכנולוגית פוטנציאלית גורמת לדברים להתחיל לקרות – הוכחות היתכנות ראשונות והתעניינות תקשורתית גורמים לתחילת היווצרות של מודעות בקרב אנשים ומדיה. בדרך כלל, בשלב זה לא קיימים מוצרים בשטח ולא קיימת הוכחה ליכולת קיום מסחרית.
שלב פסגת הציפיות: פרסומים ראשונים מייצרים מספר סיפורי הצלחה, בדרך כלל מלווים גם בסיפורי כישלון שונים. בעוד מספר חברות לוקחות על עצמן את האתגר להיות ראשונות שמנצלות את הטכנולוגיה, רב החברות – נשארות להסתכל מהצד.
שלב ההתפכחות: רמת העניין יורדת לאחר כישלון ניסויים ופיתוח יישומים שונים. יצרני הטכנולוגיה נכשלים. ההשקעה ממשיכה רק אם יצרנים שורדים את הזעזוע בעקבות הכישלון ומצליחים לשפר את המוצר לשביעות רצונם של מאמצי הטכנולוגיה הראשונים.
שלב הטיפוס אל ההארה: בשלב זה ניתן לראות מופעים נוספים של הטכנולוגיה וכיצד היא משרתת צרכים מסוימים. הטכנולוגיה מתחילה להתגבש והופכת ליותר נגישה לציבור. דורות שניים ושלישיים של מוצרים מבוססי הטכנולוגיה נמכרים על ידי יצרני הטכנולוגיה והופכים לזמינים. מתקיימים ניסויים גדולים יותר. חברות שמרניות עדיין מסתכלות מהצד על התקדמות הטכנולוגיה.
שלב הכניסה למישור האימוץ ההמוני: בשלב זה הטכנולוגיה כבר מאומצת על ידי אחוז גדול יחסית משוק היעד שלה. דורות נוספים של המוצר מגיעים לשוק. אם השוק של הטכנולוגיה גדול יחסית, היא תמשיך ותגדל לאורך זמן.
המונח 'הייפ סייקל' וכל אחד משלביו נמצאים בשימוש רחב בשיווק של טכנולוגיות חדשות.
ה'הייפ סייקל' ככלי לניהול החלטות

בשל היותו כולל מגוון רחב של טכנולוגיות בדרגות בשלות ואימוץ שונות, משמש ה 'הייפ סייקל' ככלי קבלת החלטות אצל מנהלים בכירים, בבואם לשקול אסטרטגיות וכיווני גדילה עתידיים. הוא נותן מידע לגבי איזו טכנולוגיה כדאי לשקול ככיוון התפתחות, איזו כדאי להטמיע וכולי. בנוסף, הוא גם משמש ככלי לקבלת מידע לגבי טכנולוגיה שכבר הושקעו בה כספים, ויכול לעזור לקבל החלטות כגון האם להמשיך להשקיע בטכנולוגיה או לא, וכו'.
ביקורת

ישנן מספר ביקורות על ה'הייפ סייקל'. הבולטות שבהן טוענות שלמעשה, זהו אינו מחזור, שאימוץ הטכנולוגיה אינו תלוי בטכנולוגיה עצמה, שהדבר לא מדעי בבסיסו, ושהוא אינו משקף את השינויים לאורך זמן במהירות שבה הטכנולוגיה מתפתחת. ביקורת נוספת טוענת שה'הייפ סייקל' מוגבל ביכולתו להיות מוכלל על מיכלול הטכנולוגיות, מכיוון שהוא נותן עדיפות לשיקולים כלכליים בתהליכי קבלת החלטות. נטען כי הוא מניח שהצלחתו של עסק או חברה תלויה ב'הייפ סייקל' בעוד שלאמיתו של דבר, לצורה שבה חברה מתכננת את אסטרטגיית המיתוג שלה יש השפעות גדולות יותר.
הזאע אל-מנסורי

| --- | --- |

הדיוקן הרשמי של אל-מנסורי, 2022
 לידה:  13 בדצמבר 1983 (בן 41) אל-וואת'בה, אבו דאבי, איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות 
 מידע כללי
 לאום:  איחוד האמירויות הערביות אמירתי
 השכלה:  Khalifa bin Zayed Air College (2004) 
 זמן שהייה בחלל:  8 יממה 
 משימות
 Soyuz MS-15/Soyuz MS-12 (ISS EP-19)
 
הַזַּ֫אע אל-מַנְסוּרִי (בערבית: هَزَّاع عَلِي عَبْدان خَلْفَان ٱلْمَنْصُوْرِي; תעתיק מדויק: הזאע עלי עבדאן ח'לפאן אלמנצורי; נולד ב-13 בדצמבר 1983) הוא אסטרונאוט אמירתי והאדם הראשון מאיחוד האמירויות הערביות בחלל. בעבר, הוא היה טייס הקרב F-16 הצעיר ביותר באיחוד האמירויות. ב-25 בספטמבר 2019, הוא שוגר על סיפון החללית Soyuz MS-15 לתחנת החלל הבין-לאומית,(ISS) שם שהה שמונה ימים. הוא נחת בשלום בקזחסטן, ב-3 באוקטובר 2019 על סיפונה של Soyuz MS-12 בהשלימו את משימת החלל הראשונה של איחוד האמירויות הערביות.
אל-מנסורי, יליד אבו דאבי, סיים ב-2004 תואר ראשון בתעופה במכללת ח'ליפה בן זאיד אייר. לפני שהפך לאסטרונאוט, הוא היה רב-סרן בחיל האוויר של איחוד האמירויות הערביות, וטייס F-16 "בז מדברי". הוא נבחר על ידי מרכז החלל מוחמד בן ראשיד יחד עם סולטאן א-ניאדי להפוך לאחד משני האסטרונאוטים הראשונים במדינה ב-3 בספטמבר 2018 ועבר הכשרה במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים ברוסיה.
ביוגרפיה והשכלה

אל-מנסורי נולד ב-13 בדצמבר 1983 בפרבר אל-וואת'בה באבו דאבי. בילדותו אהב לחקור ולצפות בכוכבים ובמטאורים בלילות אפלים במדבר ליווה, שם בילה את רוב ילדותו. הוא חלם להיות טייס ואהב לקרוא על מטוסים ומסעות בחלל.
לאחר שסיים את לימודיו בתיכון א-סדיק בליווה, אזור אל-דאפרה, אל-מנסורי למד במכללת ח'ליפה בן זאיד אייר, וסיים את לימודיו ב-2004 עם תואר ראשון בתעופה.
חיים אישיים

אל-מנסורי התחתן ביולי 2007 ויש לו ארבעה ילדים: מריאם, עלי, עבדאללה ומנצור. הוא לקח איתו לחלל דגל של איחוד האמירויות הערביות ותמונה של משפחתו.
קריירה צבאית

לאחר סיום לימודיו במכללת אייר ח'ליפה בן זאיד, אל-מנסורי הצטרף לכוחות המזוינים של איחוד האמירויות הערביות והפך לטייס קרב. הוא הגיע לדרגת רב-סרן בחיל האוויר של איחוד האמירויות הערביות. הוא סיים בהצלחה אימונים על F-16 באריזונה, ארצות הברית והפך לטייס ה-F-16 הצעיר ביותר בארצו. הוא עבר קורסי הכשרה מתקדמים בהישרדות מים, קורס GYRO LAP עד 9G, ותרגיל RED Flag. בשנת 2016, הוא נבחר להיות טייס בתצוגה - אווירית. בשנת 2017, הוא השתתף במופע תצוגת-האוויר של דובאי 2017 והשתתף במופעים שונים במספר ערים באיחוד האמירויות לציון יום העצמאות של איחוד האמירויות הערביות.
קריירה כאסטרונאוט

ב-6 בדצמבר 2017, סגן נשיא איחוד האמירויות וראש הממשלה, שייח' מוחמד בן ראשד אאל מכתום, כתב בחשבון הטוויטר שלו, "אני מזמין צעירים אמירתים להירשם לתוכנית האסטרונאוטים של איחוד האמירויות דרך מרכז החלל מוחמד בן ראשיד". אל-מנסורי היה אחד משני אנשים שנבחרו מתוך 4022 מועמדים, בעקבות סדרת מבחנים באיחוד האמירויות וברוסיה. הרקע הצבאי שלו עזר לו לעבור את המבחנים.
ב-3 בספטמבר 2018, שייח' מוחמד צייץ בטוויטר: "הכרזנו היום על האסטרונאוטים הראשונים שלנו שיצאו לתחנת החלל הבינלאומית: הזאע אל-מנסורי וסולטאן א-ניאדי. הזאע וסולטאן מייצגים את כל הערבים הצעירים ומייצגים את פסגת השאיפות של איחוד האמירויות".
כחלק מההסכם בין מרכז החלל מוחמד בן ראשיד (MBRSC) וסוכנות החלל הרוסית רוסקוסמוס להכשרת האסטרונאוטים האמירתים, אל-מנסורי עבר הכשרה במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים בעיר סטאר, רוסיה, כהכנה למשימתו בתחנת החלל.
באפריל 2019, מרכז החלל מוחמד בן ראשיד (MBRSC) הודיע כי בחר באל-מנסורי כאסטרונאוט הראשון למשימה בת שמונה ימים לתחנת החלל הבין-לאומית (ISS). אל-מנסורי הוקצה למשלחת Soyuz MS-15, לצד המפקד הרוסי אולג סקריפוצ'קה ומהנדסת הטיסה האמריקאית ג'סיקה מאיר, אשר יישארו על סיפון תחנת החלל למשך 204 ימים במסגרת משלחת 61/62. בניגוד לסקריפוצ'קה ומאיר, אל-מנסורי ינחת שמונה ימים לאחר השיגור על סיפון Soyuz MS-12, לצד המפקד הרוסי אלכסי אובצ'ינין ומהנדס הטיסה האמריקני ניק הייג, שיחזרו לאחר שהות של 203 ימים בתחנת החלחל הבין-לאומית במסגרת משלחת 59/60.
אל-מנסורי, סקריפוצ'קה ומאיר המריאו ב-25 בספטמבר 2019 מהקוסמודרום בייקונור; השלישייה בילתה פחות משש שעות טיסה חופשית בחלל לפני עגינה על מודול זוייזדה בתחנת החלל. במקור החללית הייתה אמורה לעגון על מודול פואיסק אך Soyuz MS-13 עברה לשם חודש קודם לכן כדי לאפשר לחללית הSoyuz MS-14 ללא צוות לעגון על מודול זוייזדה לפרק זמן קצר. לאחר העגינה נפתחו הפתחים בין Soyuz MS-15 לזוייזדה, מה שאיפשר לאל-מנסורי, סקריפוצ'קה ומאיר להיכנס פנימה ולפגוש את ששת חבריהם לצוות.
בשל "המסירה הישירה" שנדרשה כדי להקל על משימתו הקצרה של אל-מנסורי, משימתו התרחשה בתקופה יוצאת דופן כאשר תשעה אנשים היו על סיפון תחנת החלל, שלושת אנשי הצוות ששוגרו ב-Soyuz MS-12, אלכסיי אוצ'ינין, ניק הייג וכריסטינה קוק, השלושה ששוגרו על Soyuz MS-13, אלכסנדר סקוורצוב, לוקה פרמיטנו ואנדרו מורגן, והשלושה ששוגרו על סיפונה של Soyuz MS-15. במהלך שהותו הקצרה על סיפון תחנת החלל, אל-מנסורי ערך 15 ניסויים שנוצרו על ידי תלמידי בית ספר באיחוד האמירויות ונבחרו במסגרת תחרות MBRSC "מדע בחלל", הוא ערך ניסויים בתצפית על כדור הארץ, צילם את הסיור הראשון אי פעם בתחנת החלל בערבית והפך לאדם המזרח תיכוני הראשון שנחקר לאחר זמן במיקרו-כבידה.
ב-3 באוקטובר 2019, אל-מנסורי, אובצ'ינין והאג עלו על החללית Soyuz MS-12, והתנתקו מה-ISS, בסיום משלחת 60 והתחילו רשמית את משלחת 61, השלושה בילו כחמש שעות טיסה חופשית בחלל לפני שיצאו מהמסלול ונחתו על הסטפה הקזחית, שבעקבותיה הוטסו אוצ'ינין ואל-מנסורי לעיר סטאר, רוסיה, לפני שאל-מנסורי החל את מסעו חזרה לאיחוד האמירויות.
במסגרת ההסכם בין איחוד האמירויות וממשלות רוסיה, תפקידו של אל-מנסורי על סיפון הסויוז וה-ISS מכונה "משתתף בטיסות חלל" (אנ') במסמכים ותדריכי עיתונאים של רוסקוסמוס ונאס"א. נאס"א עדכנה את הטרמינולוגיה לאחר החזרה של המשימה לכדור הארץ ב-3 באוקטובר 2019, והתייחסה לאל-מנסורי כאל אסטרונאוט מבקר. מרכז החלל מוחמד בן ראשיד מכנה את משימתו כ"משימה אסטרונאוטית מספר 1 של איחוד האמירויות הערביות" או "השאיפה של זייד".
הערות שוליים

↑  "UAE in space: Hazzaa al Mansoori to become first Emirati astronaut". BBC News. 21 בספטמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "First glimpse of the rocket that will take Emirati astronaut Hazza to space". 24 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Hazzaa AlMansoori Returns to Earth After a Historic Trip to The ISS". Dubailad. 4 באוקטובר 2019. נבדק ב-4 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  יאסר עוקבי, ‏בדרך לעשות היסטוריה: אסטרונאוט מאיחוד האמירויות ישוגר בחודש הבא לתחנת החלל הבינלאומית, באתר מעריב אונליין, 26 באוגוסט 2019
↑  ישראל מהחלל ולבוש ערבי מסורתי בחלל, באתר ynet, 5 באוקטובר 2019
↑  Nasir, Sarwat (26 בפברואר 2019). "How UAE astronauts reacted to call-up: One went jogging, the other thought it was a dream". Khaleej Times. Dubai. נבדק ב-2 בספטמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Hazza Al-Mansouri". Gulf News. 26 בפברואר 2019. נבדק ב-2 בספטמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "UAE in space: What did Hazzaa AlMansoori carry with him to space?". gulfnews.com. נבדק ב-3 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sheikh Mohammed bin Rashid inviting young Emiratis to register to be astronauts".
↑  "More than 4,000 Emiratis apply to become UAE's first astronaut". 9 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sheikh Mohammed announcing Hazza as one of the first two Emirati astronauts".
↑  "Hazza Al Mansouri chosen to become first Emirati in space".
↑  NASA.gov
↑  "Soyuz MS-14 – finally delivers Skybot humanoid robot to Station at second attempt". 27 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  NASA.gov
↑  "Schools invited to pitch for space project for UAE astronauts".
↑  "Science in Space – Push the boundaries and send your experiment to space".
↑  Archived at Ghostarchive and the Wayback Machine: "يأخذنا رائد الفضاء هزاع المنصوري في جولة تعريفية باللغة العربية من داخل محطة الفضاء الدولية". YouTube.
↑  "Homebound Crew Boards Soyuz Crew Ship, Closes Hatch – Space Station". blogs.nasa.gov (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-08-22.
↑  "Nine crewmembers at the ISS at once". Roscosmos. נבדק ב-28 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Op-Ed: UAE Mission 1 a revered milestone in nation's space exploration goals". menafn.com. נבדק ב-28 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "UAE officials hail successful launch of space mission carrying first Emirati astronaut". menafn.com. נבדק ב-28 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
אל-מנסורי (משמאל) לצד מפקד סויוז MS-15, אולג סקריפוצ'קה (במרכז) ומהנדסת הטיסה ג'סיקה מאיר (מימין).
צוות משלחת 60 עם אל-מנסורי בתוך מודול האחדות לארוחה.
אל-מנסורי בעקבות נחיתת סויוז MS-12.
כלב נחייה

אדם עיוור נעזר בכלב נחייה בעת ביקור בקניון
גור נחייה מתאמן בלחיצה על כפתור פתיחת דלת עבור נכי תנועה
גורי נחייה ישראלים מתחילים אימונים מגיל צעיר
כלב נחייה הוא כלב שפועל כחיית שירות שעבר הכשרה מיוחדת ונועד לסייע ולענות לצרכיו של אדם עם עיוורון או לקות ראייה.
כלבי נחייה נבחרים, על פי רוב, מגזעי כלבים חזקים ושקטים כמו לברדור רטריבר, גולדן רטריבר, פודל, בורדר קולי, לברדודל ורועה גרמני או מבן כלאיים בין הסוגים. בישראל נעשה שימוש בעיקר בגולדן רטריבר ובלברדור רטריבר.
היסטוריה

אחד האזכורים הראשונים בהיסטוריה לשימוש בכלב המסייע לכבד ראייה, מופיע בספרו של רבי יצחק עראמה "עקדת יצחק" (שער תשעים) מהחצי השני של המאה ה-15, בו הוא כותב: "הראית שהזקן כשחלשה ראיתו הלא יבקש לו המראות הזכוכיות [משקפיים], ובאין עיניים יקשור כלב בידו ומקלו יגיד לו".
אימון כלבי נחייה בצורה מסודרת החל במהלך מלחמת העולם הראשונה בגרמניה, בארצות הברית נפתח בית הספר הראשון לכלבי נחייה ב-1929 בניו ג'רזי, ושנתיים לאחר מכן נפתח מרכז דומה בבריטניה.
האנקדוטה מספרת על רופא בגרמניה שלאחר מלחמת העולם הראשונה, אשר טייל עם חייל פצוע שהתעוור בגן בית החולים. לפתע הרופא נקרא בדחיפות פנימה והוא השאיר את החייל ישוב על ספסל יחד עם כלבו של הרופא. לאחר זמן מה החל לרדת גשם והרופא נזכר בחייל היושב בגן. כאשר הגיע הרופא לגן נוכח לראות שכלבו הוביל את החייל פנימה. הרעיון שהבזיק בראשו של הרופא הביא להקמת בתי ספר לאילוף כלבי נחייה, במסגרת הצבא הגרמני בתחילה ואחר כך כגוף אזרחי.
את בית הספר הראשון בארץ לכלבי נחייה הקימה ד"ר רודולפינה מנצל בקריית חיים בשנת 1953. המקום היה פעיל עד לתחילת שנות השבעים אך נסגר עקב הפסקת העברת תקציבים ממשרד הסעד וחוסר יכולתה של ד"ר מנצל להחזיק את המקום ללא תקצוב הולם.
אולם כבר בספטמבר 1949, הוצמדו כלבי נחייה לחיילים נכי מלחמה. הכלבים סומנו בקולר לבן שעליו סמל מגן דוד אדום.
במקביל להקמת בית הספר בקריית חיים קמה עמותת "העיוורים הנעזרים בכלבי נחייה" שהפכה לגוף המייצג את הצרכים של חבריו ומאגד אותם יחד. העמותה פעילה עד היום. לאחר סגירת בית הספר בקריית חיים החלו עיוורים לנסוע לבתי ספר בחו"ל. בשל הצורך לנסוע לחו"ל (לרוב לארצות הברית) נמנעה מאנשים רבים האפשרות לקבל כלב נחייה, על רקע העדר תקציב, העדר שפה, בריאות לא תקינה. מצב זה תוקן בתחילת שנות התשעים עם הקמת בתי הספר בארץ.