stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ברק סרי
הערות שוליים

1 2  ברק סרי, מה שהיה היה ועוד איך היה, באתר כאן דרום אשדוד, ‏1 בינואר 2021
↑  ברק סרי מונה למנהל התוכן של קבוצת הירש מדיה, באתר גלובס, 26 בדצמבר 2005
↑  יעל ולצר, ברק סרי - העורך הראשי של החינמון "ישראלי" - התפטר מתפקידו, באתר הארץ, 18 בספטמבר 2007
↑  סיון בראימן, ברק סרי מונה ליועץ התקשורת של שר הביטחון, באתר News1 מחלקה ראשונה, 27 באוגוסט 2009
↑  רויטל חובל, יועצו לשעבר של אהוד ברק יודה בהתנהגות שאינה הולמת, באתר הארץ, 2 ביוני 2013
↑  אלי סניור, המשטרה תמליץ: גבי אשכנזי, בניהו ווינר לדין, באתר ynet, 13 באוגוסט 2014
↑  מיה מנע‏, ברק סרי מונה ליועצו של השר דרעי, באתר וואלה, 17 במאי 2015
↑  אביאור אבו, נציבות שירות המדינה פתחה בחקירה משמעתית נגד יועצו של דרעי, ברק סרי, באתר כלכליסט, 1 באוקטובר 2020
↑  כבל סרי - הפינה הפוליטית של איתן כבל וברק סרי | 103fm, באתר 103fm.maariv.co.il
↑  עדו בן פורת, יועץ התקשורת ברק סרי יתמודד על ראשות העיר אשדוד: "לסרי התעייף, נצא לדרך חדשה, באתר ערוץ 7, 29 במרץ 2023
↑  דרמה פוליטית באשדוד: ברק סרי פורש מהמרוץ לראשות העיר ויתמוך בשמעון כצנלסון, באתר אשדוד נט, ‏14 בפברואר 2024
↑  דוד לוי, מפץ פוליטי באשדוד: ברק סרי פורש ותומך בכצנלסון לראשות העירייה, באתר כאן דרום אשדוד, ‏14 בפברואר 2024
↑  חי חביב, צעד אחורה: ברק סרי פורש מהתמודדות על ראשות העיר - אשדוד אונליין, באתר אשדוד אונליין, ‏14 בפברואר 2024
↑  ברק סרי עוזב את מועצת העיר אשדוד, באתר ערוץ 7, 5 במרץ 2024
↑  לא יהיה חבר מועצה: ברק סרי מודיע כי הוא מעביר את המנדט לרינה גוטמן, באתר אשדודי, ‏5 במרץ 2024
↑  רינה גוטמן מצטרפת לכצנלסון: "רוצה להצטרף וללמוד מנבחר הציבור המנוסה ביותר באשדוד", באתר אשדוד10, ‏11 במרץ 2024
1 2  חדשות הבוקר, ‏סרי מאשים את דרעי בהפסדו באשדוד: "ברגע שהסיר את התמיכה לא יכולתי להיבחר", באתר ‏מאקו‏, 28 בפברואר 2024
↑  הלם וצער: הלכה לעולמה יובל סרי, בתו של איש התקשורת ברק סרי - אשדוד היום, באתר אשדוד היום, ‏4 ביולי 2024
ג'יימס פול קלארק

ג'יימס פול קלארק (באנגלית: James Paul Clarke;‏ 18 באוגוסט 1854 –  1 באוקטובר 1916) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מארקנסו בשנות העידן הפרוגרסיבי. הוא כיהן בתפקידים ציבוריים במשך תקופה של כמעט 30 שנה, החל מחבר בית הנבחרים של ארקנסו וחבר הסנאט שלה, המשך כתובע הכללי של ארקנסו, ועד כמושל ארקנסו ה-18 וכחבר הסנאט של ארצות הברית מטעמה. בתקופה של ההגמוניה של המפלגה הדמוקרטית שנודעה בכינוי "הדרום המוצק" (Solid South), שילב קלארק עמדות של המפלגה הפופוליסטית, כמו טביעה חופשית של מטבעות כסף ורגולציה על ענף הרכבות, יחד עם תמיכה בעליונות הלבנה. כישרון הנאום בו הוא ניחן סייעו לו לגרוף אהדה ציבורית והצלחה במערכות הבחירות בהן התמודד.
ראשית חייו

ג'יימס פול קלארק נולד ביאזו סיטי, מיסיסיפי, שבאזור הדלתא של מיסיסיפי. אביו, וולטר, שהיה אדריכל, נפטר כאשר קלארק היה בן שבע, והוא גודל על ידי אימו, אלן (לבית וייט), בת למשפחה בולטת ממעמד בעלי המטעים. הוא התחנך בבתי ספר ציבוריים ובאקדמיית טוטוילדר שבגרינברייר, אלבמה. לאחר שערך לזמן קצר עיתון ביאזו סיטי, סיים קלארק ב-1878 לימודי תואר במשפטים באוניברסיטת וירג'יניה. ב-1879 הוא התקבל ללשכת עורכי הדין, והתיישב לזמן קצר בעיירה הקטנה אוזרק, ארקנסו שבעמק נהר ארקנסו, ולאחר מכן עבר לעיר הלנה שבארקנסו.
ב-1883 נשא קלארק לאישה את סאלי (לבית מור) ווטן מהעיירה מון לייק שבמיסיסיפי, לווטן היה בן מנישואים קודמים, ולשניים נולדו שתי בנות ובן.
קריירה פוליטית בארקנסו

שמונה שנים לאחר תחילת הקריירה המשפטית שלו, נבחר קלארק ב-1886 לבית הנבחרים של ארקנסו כנציג מחוז פיליפס. בינואר 1887 הוא החל לכהן בבית המחוקקים. לאחר תקופת כהונה אחת בבית הנבחרים הוא נבחר לסנאט של ארקנסו, בו הוא ייצג את מחוז הבחירה ה-14 שכיסה את מחוז פיליפס ואת מחוז לי. ב-1891 הוא נבחר כנשיא הסנאט. לאחר תום כהונתו בסנאט ב-1893 כיהן קלארק כתובע הכללי של ארקנסו עד 1894.
מושל ארקנסו

קלארק כיהן כמושל ארקנסו בשנים 1895 -1897. הוא היה מסור לשמירה על העליונות הלבנה כאבן היסוד של המפלגה הדמוקרטית. "אנשי הדרום", הוא אמר בנאום הסיכום של מסע הבחירות שלו, "צפו במפלגה הדמוקרטית כדי שתשמר את אמות המידה הלבנות של התרבות". במערכת הבחירות ניצח קלארק את יריביו בקלות.
תקופת כהונתו כמושל הייתה בלתי מוצלחת ברובה, ויוזמת החקיקה שלו, להנהיג משך תקופת כהונה של ארבע שנים לנבחרי הציבור, כשלה. לאחר תום כהונתו כמושל הוא עבר לבית מגורים קבוע בליטל רוק ועסק בעריכת דין.
סנאטור

ב-1903 נבחר קלארק כסנאטור, וכיהן בתפקיד עד מותו ב-1916. בתקופה החל ממרץ 1913 ועד מותו הוא כיהן בתפקיד הנשיא הזמני של הסנאט.
מותו, מורשתו והנצחתו

ג'יימס פול קלארק נפטר בליטל רוק ב-1 באוקטובר 1916, בעת כהונתו בסנאט. הוא נטמן בבית הקברות אוקלנד שבעיר. על אף תקופת כהונתו כמושל שהייתה חסרת השפעה, תקופת כהונתו וזו של יורשו בתפקיד, דניאל ובסטר ג'ונס, עמדו בסימן המעבר של האגף השמרני של המפלגה הדמוקרטית כלפי גישה פופוליסטית יותר. הם התמודדו עם האתגר של המפלגה הפופוליסטית שהתהוותה אז, באמצעות הנהגת כמה צעדי רפורמה במצע הדמוקרטי, זאת תוך כדי עימות מול עמדות הדמוקרטים הארציים. קאלרק זכור בשל צחות לשונו, מזגו קצר הרוח, ומוכנותו למאבקים.
פסלו של קאלרק היה אחד משני הפסלים שייצגו את ארקנסו באוסף היכל הפסלים הלאומי שבקפיטול. ב-2019 התקבלה החלטה להחליף את פסלו, ואת זה של אוריה מילטון רוז (אנ'), בפסליהם של ג'וני קאש ושל דייזי בייטס (אנ'). במקרה של קאלרק, הסיבה שניתנה להעברת פסלו הייתה "אמונותיו הגזעניות". בן-נינו של קלארק, חבר הסנאט של ארקנסו, קלארק טאקר, תמך ב-2018 בתוקף בהחלפת הפסל בכותבו בטור בעיתון: "אני מאוד מקווה שאחד מהפסלים החדשים יהיה של דייזי בייטס או של תשעת התלמידים של ליטל רוק".
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 1, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 79-80.
הערות שוליים

↑  "James Paul Clarke (1895–1897)". Old State House Museum. Archived from the original on November 14, 2012.
↑  Arnold, Morris S.; DeBlack, Thomas A.; Sabo III, George; Whayne, Jeannie M. (2002). Arkansas: A narrative history (1st ed.). Fayetteville, Arkansas: The University of Arkansas Press. p. 271.
↑  Itkowitz, Colby (April 17, 2019). "Johnny Cash to replace Confederate statue on Capitol Hill". Washington Post.
↑  Tucker, Clarke (October 11, 2018). "A new statue to represent Arkansas in D.C." Arkansas Times.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1211768236  ISNI: 0000 0000 6975 6229  LCCN: n2009163459  NARA: 204260328  SNAC: w66m482m  US Congress: C000463  VIAF: 96762120   WorldCat (עם VIAF): 96762120
חוק האזרחות (רוסיה)

| --- | --- |


 פרטי החוק
 מדינה:  רוסיה
 כינוי:  חוק האזרחות הרוסי
 שם רשמי:  חוק אזרחות הפדרציה הרוסית
 גוף מחוקק:  האספה הפדרלית
 מטרת החוק:  להסדיר את מעמד האזרח הרוסי ואת תנאי קבלת אזרחות
 תיקונים לחוק:  2003, 2004, 2006, 2020
 תאריך תחולה:  31 במאי 2002
 
תעודת זהות רוסית.
דרכון רוסי
חוק האזרחות ברוסיה, רשמית החוק הפדרלי "אודות אזרחות הפדרציה הרוסית" הוא חוק הקובע את התנאים לקבלת אזרחות ברוסיה. מדי פעם נעשים שינויים בחוק על ידי האספה הפדרלית של הפדרציה הרוסית.
החוק אומץ על ידי הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית ב-19 באפריל 2002, אושר על ידי מועצת הפדרציה של רוסיה ב-15 במאי 2002 ונחתם על ידי הנשיא ב-31 במאי 2002. החוק נאכף על ידי משרד הפנים, באמצעות המינהל הראשי לענייני הגירה (GUVM.MVD.Ru).
רקע

החוק הסדיר לראשונה את מעמדו של אזרח הפדרציה הרוסית וקבע תנאים לקבלת אזרחות, זאת על רקע יוזמת הנשיא פוטין להשיב לארצו "בני מולדת" שהיגרו במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20.
החוק נחקק על מנת לאפשר ליוצאי ברית המועצות להקל בקבלת אזרחות ועם השנים נוספו לו תיקונים שנועדו להקל עוד יותר על הליך ההתאזרחות.
עד 2002, חוקי האזרחות התבססו על חוק האזרחות משנת 1991, שהיה מיושן.
זכויות וחובות אזרחיות > זכויות אזרחיות

רק אזרחיה הבגירים של רוסיה, תושבי אחד מהסובייקטים הפדרליים, הם בעלי זכות חוקית להשתתף בבחירות לעמדות הממשל הפדרלי של רוסיה, כמו גם בבחירות במחוז בה הם גרים או בבחירות לשלטון המקומי.
אזרחי הפדרציה הרוסית זכאים לקבל סיוע והגנה מחוץ לגבולות רוסיה (דרך שגרירויות רוסיה והקונסוליות הרוסיות), ורשאים לגור ברוסיה וכמו גם בטריטוריות אשר בשליטתה - ללא כל צורך בקבלת ויזת הגירה לצורך מעבר למדינה אחרת בתחומי רוסיה.
זכויות וחובות אזרחיות > חובות אזרחיות

אזרחי רוסיה מחויבים להתייצב, אם יקבלו זימון, לבית המשפט המקומי כדי לשמש חברים בחבר מושבעים. בנוסף, אזרחי רוסיה מחויבים לשלם מס הכנסה ולהגיש דו"ח שנתי לרשות המיסים, כולל על הכנסות אותן הרוויחו בזמן ששהו מחוץ לגבולות המדינה (ללא תלות באורך השהייה מחוץ לרוסיה). אזרחי רוסיה גם חייבים לצאת את גבולותיה ולהיכנס לשטחה תוך הצגת דרכון הרוסי גם כאשר האזרח מחזיק באזרחות נוספת.
כל האזרחים הזכרים (כולל אלו אשר שוכנים באופן קבוע מחוץ לגבולות רוסיה או בעלי אזרחות כפולה) נדרשים בין הגילאים 18 עד 26 למסור את פרטיהם לגורמים האחראים על גיוס החירום לכוחות המזוינים.
דרכים לרכישת אזרחות

ישנן מספר דרכים בהן מוענקת אזרחות רוסית:
דרכים לרכישת אזרחות > מכוח התאזרחות

אדם אשר איננו צאצא לאזרח רוסיה יוכל להשיג אזרחות רק דרך תהליך התאזרחות.
דרכים לרכישת אזרחות > מכוח התאזרחות > זכאות להתאזרחות

כדי לעבור תהליך התאזרחות ולהפוך להיות אזרח רוסיה, תושב קבע חוקי של רוסיה לפחות 3 שנים קודם להגשת הבקשה. הפונה חייב להיות "אדם מוסרי וטוב" וחייב לעבור מבחן על השפה הרוסית ולהצהיר על הכנסה מספקת.
דרכים לרכישת אזרחות > מכוח התאזרחות > שבועת אמונים

על מנת להפוך לאזרחי רוסיה חייבים המתאזרחים החדשים בהצהרת נאמנות.
בעת קבלת אזרחות, מקבל האזרחות נושא את שבועת האזרחות:
אני (משפחה, שם, שם האב), המקבל מרצון ובמודע את אזרחות הפדרציה הרוסית, נשבע: ליישם את החוקה וחוקי הפדרציה הרוסית, לשמור על זכויותיהם וחירויותיהם של אזרחיה; למלא את חובותיי כאזרח הפדרציה הרוסית לטובת המדינה והחברה; להגן על חירותה ועצמאותה של הפדרציה הרוסית; להיות נאמן לרוסיה, לכבד את התרבות, ההיסטוריה והמסורות שלה
Я (фамилия, имя, отчество), добровольно и осознанно принимая гражданство Российской Федерации, клянусь:
соблюдать Конституцию и законодательство Российской Федерации, права и свободы ее граждан;
исполнять обязанности гражданина Российской Федерации на благо государства и общества;
защищать свободу и независимость Российской Федерации;
быть верным России, уважать ее культуру, историю и традиции
דרכים לרכישת אזרחות > מכוח התאזרחות > כשירות לתפקיד ציבורי

אזרח רוסי מתוקף התאזרחות זכאי לכל הזכויות של אזרח רוסי מלידה, למעט הזכות להיבחר לנשיאות, המוקנים רק לאזרחים מלידה. למעשה, המינוח "אזרח מלידה" לא מוגדר בשום מקום בחוקה עצמה ובית המשפט העליון של רוסיה מעולם לא דן במשמעויות השונות של המינוח ועד כה שלושת הנשיאים שנבחרו היו ילידי רוסיה.
ביטול אזרחות

יכולות להיות מספר סיבות לביטול והפסקת אזרחות רוסית:
ויתור מרצון על אזרחות הפדרציה הרוסית. הצהרת האזרח תוך מילוי כל ההתחייבויות כלפי רוסיה בתנאי שאין פיגורי מס, אין אירועים בהם מעורבים הרשויות המוסמכות וכאשר אין תיק פלילי והרשעה נגד האזרח. כמו כן, על המבקש לוותר על אזרחות רוסית, לקבל אזרחות של מדינה זרה או ערובה לקבלת אזרחות כזו.
אפשרות הפוכה. הבחירה באזרחות של מדינה אחרת בעת שינויי גבול.
שינוי אזרחות על ידי הורים, אם האזרח אינו בגיר.
ויתור על אזרחות רוסית, בהיעדר אזרחות אחרת וללא ערבויות לקבלת אזרחות זרה, לא מתאפשר מאז כניסתו לתוקף של חוק האזרחות בתאריך 31 במאי 2002.
אזרחות כפולה

במקרים מסוימים, מצב כזה אפשרי כאשר אזרח רוסיה הוא אזרח של מדינות נוספות בו זמנית. ככלל, אזרח רוסי אינו יכול להחזיק באזרחות נוספת אם כי ישנם חריגים.
אדם בעל אזרחות כפולה אינו נפטר מחובותיו כלפי המדינות, הוא מחויב בתשלום מיסים בשתי מדינות, נושא חובה צבאית בשתי מדינות, אך נשללת ממנו הזכות למלא תפקידים מסוימים (עורך דין, שופט, עובד מדינה וכן הלאה).
על פי חוקת הפדרציה הרוסית, אזרח הפדרציה הרוסית (ציטוט):
... יכול להיות אזרח של מדינה זרה (אזרחות כפולה) בהתאם לחוק הפדרלי או לאמנה בינלאומית של הפדרציה הרוסית." (סעיף 62). אזרח הפדרציה הרוסית שיש לו גם אזרחות אחרת נחשב על ידי הפדרציה הרוסית רק כאזרח הפדרציה הרוסית, למעט במקרים שנקבעו באמנה הבינלאומית של הפדרציה הרוסית.
קבלת אזרחות אחרת אינה כרוכה בהפסקת וביטול אזרחות הפדרציה הרוסית. התקנות והאמנות הבינלאומיות של הפדרציה הרוסית, המסדירות את סוגיות האזרחות הכפולה מאפשרות לאזרחי טג'יקיסטן וטורקמניסטן להחזיק גם באזרחות רוסית.
בפברואר 2020 הוגשה הצעת חוק לתיקון חוק האזרחות, לפיו תתאפשר אזרחות כפולה לכלל המבקשים לקבל אזרחות רוסית ולא יחויבו להתגורר ברוסיה במשך 5 שנים, אלא די ב-3 שנים. צעד זה נועד להקל על יוצאי ברית המועצות בקבלת אזרחות רוסית.
ראו גם

חוק האזרחות (ארצות הברית)
חוק האזרחות (ישראל)
חוק האזרחות הפולני
הערות שוליים

↑  אנשיל פפר, רוסיה פועלת בישראל להחזרת עולים, באתר הארץ, 9 בדצמבר 2007
↑  הקרמלין: דוברי רוסית מברית המועצות לשעבר יוכלו לקבל אזרחות, באתר ynet, 21 באפריל 2014
↑  פרלמנט. גיליון 67. חוקי אזרחות בעולם
↑  Иностранцам могут упростить процедуру получения гражданства РФ,‏ Vesti.ru
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007547707105171  LCCN: sh2009119861 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
ולטר בורמייסטר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 בנובמבר 1894 שווינקנדורף, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  23 בפברואר 1980 (בגיל 85) 
 מדינה:  גרמניה 
 מפלגה:  המפלגה הנאצית 
 
ולטר בורמייסטר (בגרמנית: Walter Burmeister; ‏14 בנובמבר 1894, אולריכסהוסן – 23 בפברואר 1980) היה תאורטיקן גזע ופושע מלחמה נאצי גרמני. נידון ל-13 שנות מאסר בשנת 1965 על מעורבותו ברצח 150,000 יהודים, סינטי, רומא ואחרים במחנה ההשמדה חלמנו.
חייו

בורמייסטר היא בנו של מפקח אחוזה, למד בבית הספר התיכון קרולינום בנוישטרליץ. הוא הוכשר כמורה בנויקלוסטר ב-1914. הכשרת המורים שלו נקטעה בעקבות שירותו הצבאי במלחמת העולם הראשונה, בה נפצע מספר פעמים. לאחר תום המלחמה השלים את הכשרת המורים. הוא עבד כמורה בלוסטן (Lohsten) ומשנת 1928, בוויסמר. בורמייסטר הפך למנהל בבית הספר העל-יסודי בוויסמר ומשנת 1939 היה חבר מועצת בית הספר בנוישטרליץ.
קריירה נאצית

ב-1933, יחד עם היינריך אדלביטל (Eddelbüttel), פרסם ספר לימוד ביולוגיה שהושפע מרעיונות גזע ואאוגניקה נציונל-סוציאליסטים. ב-1 במאי של אותה שנה הצטרף למפלגה הנאצית (מספר חבר 3,520,629)  ולארגון המורים הנאצי (NSLB) בסניף מקלנבורג-ליבק, שם היה עורך ראשי של העיתון האזורי ב-1934. ב-1935 פרסם חיבור בשם "גרמניה והשאלה היהודית".
באס אה הגיע לדרגת אוברשרפירר. הוא היה נהגו האישי של האס אס האופטשטורמפיהרר הרברט לנגה. בדצמבר 1941 הופקד על הבנייה והפיקוד של מחנה ההשמדה חלמנו. במהלך הרצח ההמוני במקום שימש נהג של טנדרי הגז שבכל אחד מהם נדחסו 50 קורבנות על מנת להרוג אותם באמצעות שחרור אדי פליטה של המנוע.
משפט והרשעה

בורמייסטר היה אחד מ-33 עובדי המחסנים שזוהו בתחילת שנות ה-60. הוא ועשרה אחרים נשפטו ביוני 1965. בית המשפט האזורי בבון מצא שבורמייסטר אשם בסיוע לרצח בלפחות 150,000 מקרים וגזר עליו 13 שנות מאסר.
כתביו

Unser Heimatland Mecklenburg - מולדתנו מקלנבורג, בלץ 1932.
Biologielehrbuch - ספר לימוד בביולוגיה עם היינריך אדלביטל: חובב הטבע הצעיר. ברלין 1933.
Erbbiologie - ביולוגיה תורשתית: מהדורה שנייה מתוקנת. ברלין 1934.
Deutschland und die Judenfrage - גרמניה ושאלת היהודים. בתוך עיתון בית ספר מקלנבורג 66/1935, עמ' 469.
Nutzbringende Kaninchenzucht - גידול ארנבות רווחי, 1937
ספרות

Stephan Sehlke: Pädagogen – Pastoren – Patrioten, Biographisches Handbuch zum Druckgut für Kinder und Jugendliche von Autoren und Illustratoren aus Mecklenburg-Vorpommern bis 1945. Books on Demand, Norderstedt, 2009, ISBN 978-3-8370-9497-8, S. 64 f.
הערות שוליים

↑  Bundesarchiv R 9361-IX KARTEI/5250266
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1052709389  VIAF: 309599471   WorldCat (עם VIAF): 309599471
מרדכי בורר

| --- | --- |

הרב ד"ר מרדכי (מרקוס) בורר
 לידה:  7 בספטמבר 1895 אנסבך, ממלכת בוואריה, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  30 בדצמבר 1938 (בגיל 43) מחנה הריכוז דכאו, גרמניה הנאצית 
 מדינה:  הרייך הגרמני 
 תקופת הפעילות:  ? – 30 בדצמבר 1938 
 
הרב ד"ר מרדכי בורר (בגרמנית: Marcus Bohrer, מרקוס בורר; י"ט באלול ה'תרנ"ה, 7 בספטמבר 1895 – ח' בטבת ה'תרצ"ט, 30 בדצמבר 1938) היה רבן האחרון של קהילות גיילינגן (אנ') וראנדג (גר') במדינת באדן שבדרום גרמניה, ורבהּ הבלתי רשמי של קהילת דיסנהופן שבשווייץ. היה פעיל מרכזי באגודת ישראל בגרמניה, וחבר ב"קרן התורה" של אגודת ישראל.
ביוגרפיה > ילדות ולימודים

נולד באנסבך שבבוואריה. הוריו, מאיר בורר ומרים לייסטינה, היגרו לגרמניה מפלך ז'שוב שבגליציה. שם הנעורים של אמו היה לייסטינה. מקורה של משפחת לייסטינה ממשפחת הרבנים רפפורט מקרקוב והם מיוחסים לדון יצחק אברבנאל. משפחתו לא ניהלה אורח חיים דתי, אולם הוא החל בניהול אורח חיים דתי כבר בימי נעוריו. הוא התמיד בדרכו ואף התחזק בה במות אביו, מאיר, בתאונת רכבת שהתרחשה ב-11 בינואר 1914.
בהיותו כבן 17 שנה עברו הוריו להתגורר במינכן, שם למד בגימנסיה המלכותית ההומאנית ע"ש וילהלם. בד בבד למד תורה אצל רבהּ של הקהילה החרדית בעיר, הרב חנוך הכהן ארנטרוי.
לאחר סיום לימודיו בגימנסיה, פנה בורר ללימודים בסמינר לרבנים ע"ש הילדסהיימר בברלין. כשפרצה מלחמת העולם הראשונה, היה הרב בורר כבן 19 שנה, ועקב היותו מועמד לרבנות שוחרר משרות בצבא גרמניה.
ראש הסמינר לרבנים, הרב אברהם אליהו קפלן, חיבבו ויעץ לו להשתלם בתורה בישיבת טלז שבליטא. בהמלצת הרב קפלן, התקבל בורר ללימודים במכינה של ישיבת טלז, והחל ללמוד עם צעירי התלמידים למרות גילו ומעמדו. הוא שקד על תלמודו, עד שכונה בפי תלמידי הישיבה "המתמיד". בזמן לימודיו בטלז התפרנס מהוראה בגימנסיה העברית לבנות "יבנה" בעיר.
בדרכו חזרה לבית הוריו במינכן סר לקניגסברג, שם הכיר את בת שבע [ז'ני] לאקס בת הרב חיים יצחק הכהן לאקס, מנכבדי הקהילה המקומית, והם נישאו ב-22 במאי 1924. לאחר סיום שלוש שנות לימוד בישיבה, עמד בורר בבחינות הגמר של בית-המדרש לרבנים בברלין, וקיבל סמיכה לרבנות. על פי בקשת חותנו, המשיך בורר ללמוד בישיבת טלז שנתיים נוספות לאחר נישואיו. הוא למד תורה גם אצל הרב ד"ר פסח יהודה יעקבלב, שניהל את תלמוד התורה בקניגסברג. לאחר פטירתו של הרב יעקבלב, מילא בורר את מקומו בניהול תלמוד התורה המקומי, למשך תקופה מסוימת.
בורר התמחה בזיהוי קברים עתיקים. הנושא היה קרוב לליבו, והוא עסק בו בעבודת הדוקטורט שלו. על עבודתו קיבל תואר ד"ר מאוניברסיטת פרייבורג.
ביוגרפיה > מינויו לרבנות גיילינגן

בראשית שנת תרפ"ז (1927) נתמנה בורר לכהן ברבנות קהילות גיילינגן וראנדג האורתודוקסיות, בגרמניה על גבול שווייץ. על אף הרוח הליברלית שנשבה במועצת הקהילות העליונה של באדן. באותה תקופה, מיאנו חברי הקהילות הללו לקבל את מרותו של רב ליברלי, ולאחר משא ומתן ממושך אישרה המועצה את מינויו של רב אורתודוקסי לקהילות גיילינגן וראנדג. בורר עשה מאמצים רבים לטיפוח חיי הדת והרוח בכלל - ולחינוכם של בני הנוער בפרט, והצליח לקרב ליהדות גם את הרחוקים שבאנשי קהילותיו.
ביוגרפיה > תחת שלטון הנאצים

מיד עם עלות הנאצים לשלטון נסגר מעבר הגבול החופשי מגרמניה לשווייץ. משום מיקומה הגאוגרפי של גיילינגן - מובלעת גרמנית בתוך שטח שווייצרי – מוקפת ביערות, - הפכה היא מקלט ארעי ליהודים רבים, מכל קצות גרמניה, יהודים שביקשו לחצות את הגבול לשווייץ שלא כחוק. מספרם גדל במיוחד לאחר סיפוחה של אוסטריה לגרמניה. פליטים יהודים, ובהם גם - יוצאי פולין, מצאו מחסה בביתו של בורר. הוא צייד אותם בכסף, והסדיר את מעברם לשווייץ. בחלק מן המקרים, בורר עצמו הדריך את הפליטים כיצד לעבור את הגבול בחשאי, על ידי טיולים, שערך עמם בחשכת ליל סמוך לאזורי הגבול. בעקבות חשדם של השלטונות במעשיו, עקבו אחריו, חיפשו אמתלות שונות להתנכל לו, ולא פעם נחקר הרב על ידי הגסטפו והשלטונות המקומיים.
למחרת "ליל הבדולח" לקחו הנאצים את בורר ואת כל הגברים היהודים בכפר, למחנה הריכוז דכאו הסמוך למינכן. גם שם המשיך בורר לעודד את רוח בני קהילתו ולחזקם. ביום ח' בטבת ה'תרצ"ט (30 בדצמבר 1939), היום שבו היה צפוי להשתחרר, התמוטט בורר בעת מסדר הבוקר, אחרי שעמד שעות רבות בקור העז ששרר בחוץ. גופתו שוחררה מהמחנה לקבורה בבית הקברות היהודי במינכן, הודות לבקשתו המיוחדת של יו"ר החברה קדישא במינכן, אשר הכיר את בורר אישית עוד מימי ילדותו. גופתו נטמנה בבית הקברות היהודי החדש במינכן, ביום י' בטבת ה'תרצ"ט.
הנצחתו

נכדיו של בורר הקימו לזכרו ולהנצחתו את "מכון זיכרון מרדכי", העוסק בתולדותיו ובקהילות ששימש בהן רב. בשנת 2004 הוציאו, בסיוע קרן הזיכרון של יד ושם את הספר "למען הקהילה על קידוש השם – תולדות יהדות גיילינגן ורבהּ הרב מרדכי בורר".
לקריאה נוספת

שמחה גרשון בורר, התקווה על הגבול, מכון זיכרון מרדכי, מודיעין עילית, התשע"ו.
הערות שוליים

↑  שם המשפחה התאפיין בשינויים קלים: בורר-בוהרר-באהרר-בארער וכדומה.
↑  הרב בורר השתתף במסע רבני "קרן התורה" לארץ ישראל בשנת 1929, וכן במסע להכרת התרבות היהודית במזרח אירופה בשנת 1931.
↑  סנדקו היה הרב פנחס כהן רבהּ של אנסבך וממייסדי "אגודת ישראל".
↑  נראה שמרכזה של משפחת בורר היה באזור לבוב (למברג) שבגליציה, ומקור השם "בורר" הוא מימי שלטון הקיסרות האוסטרו-הונגרית בגליציה.
↑  העתק מדיפלומת הסמינר לרבנים בברלין:
 סמינר הרבנים בברלין
. תעודת גמר
. האדון ד"ר מרקוס בורר בנו של האדון מאיר בורר ז"ל מהעיר מינכן, נתקבל ב-05/07/1916 כתלמיד מן המנין לסמינר הרבנים.
 הוא ביקר בסמינר - תוך כדי הפסקות של עמידה למבחני גמר בתואר ד"ר ותוך כדי לימוד במשך שלש שנים בישיבה בטעלז, עד ה-01/05/1926.
 הוא השתתף בהרצאות בנושאים הבאים:
 תלמוד, פוסקים, מפרשי החומש, מפרשי תנ"ך, דקדוק עברי, היסטוריה יהודית, היסטוריית הספרות היהודית, פילוסופית הדת, חכמת הדרשה והנאום.
 הנ"ל מסר 3 הרצאות הלכתיות ו-4 הרצאות בחכמת הדרשה.
 התנהגותו המוסרית והדתית הייתה למופת.
 ברלין - 16/05/1926
. הסמינר הרבני
. חבר המרצים:
 ד"ר יוסף וולגמוט, ד"ר שמואל גרינברג, ד"ר משה אוירבך, ד"ר י. וינברג.
↑  הרב ד"ר יחיאל יעקב וינברג - מראשי הסמינר לרבנים בברלין, הקדיש פסקה שלמה של דברי זיכרון על הרב מרדכי בורר, בשו"ת "שרידי אש" [תשובה ל"א בעניין מסאז' בשבת].
↑  את לימודיו לתואר, קיים במחלקה לפילוסופיה באוניברסיטת ברלין. עבודת הדוקטורט עסקה בבתי הקברות היהודיים העתיקים, שבאזור ווירצבורג. (העתק מעבודת הדוקטורט נמצא ב"ארכיון המרכזי לתולדות העם היהודי" שב"אוניברסיטה העברית" בירושלים, בתיק מסמכי קהילת ווירצבורג).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297945505171  GND: 134125215  ISNI: 0000 0000 7880 7040  LCCN: no2007111456  VIAF: 100884654   WorldCat (עם VIAF): 100884654
הוגי קרמייקל

| --- | --- |

 לידה:  22 בנובמבר 1899 בלומינגטון, ארצות הברית 
 פטירה:  27 בדצמבר 1981 (בגיל 82) רנצ'ו מיראז', ארצות הברית 
 שם לידה:  Hoagland Howard Carmichael 
 מקום קבורה:  Rose Hill Cemetery 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1918 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אינדיאנה, Bloomington High School South, בית הספר מאורר למשפטים של אוניברסיטת אינדיאנה 
 סוגה:  ג'אז, מוזיקה פופולרית, סרט מוזיקלי 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 חברת תקליטים:  Gennett 
 בן או בת זוג:  Wanda McKay (20 במאי 1977–27 בדצמבר 1981) 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר (20 במרץ 1952)  פרס גראמי של חבר הנאמנים (2005)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 www.hoagy.com
 פרופיל ב-IMDb
 
הוגלנד הווארד "הוגי" קרמייקל (באנגלית: Hoagland Howard "Hoagy" Carmichael;‏ 22 בנובמבר 1899 - 27 בדצמבר 1981) היה פסנתרן, זמר, מלחין, שחקן קולנוע ומוביל הרכב אמריקאי. ידוע בעיקר ככותב השירים (שהפכו גם לסטנדרטים של ג'אז): Stardust ("אבק כוכבים"), Georgia On My Mind ו-Heart and Soul ("לב ונשמה"). חוקר ספר השירים האמריקאי הגדול, אלק ויילדר, טען שקרמייקל היה המתוחכם, המוכשר, הנועז והג'אזי ביותר מבין מאות כותבי השירים האמריקאים במחצית הראשונה של המאה ה-20‏.
תולדות חייו > ילדות, נעורים וקריירה מוקדמת

קרמייקל נולד בעיירה בלומינגטון שבמדינת אינדיאנה. אביו היה עגלון וחשמלאי ואמו ניגנה פסנתר כליווי לסרטי ראינוע. המשפחה נהגה לעבור ממקום למקום בחיפושיו של האב אחר פרנסה. בגיל שש החל קרמייקל לנגן בפסנתר. בגיל 18 עזר קרמייקל הצנום בפרנסת המשפחה בעבודות ידיים (בבנייה, במפעל לייצור אופניים ובבית מטבחיים) בעיר אינדיאנפוליס. הוא פגש את מוביל ההרכב האפרו-אמריקאי רג דובאל (Reg DuValle), שלימד אותו אלתור ג'אז.
מותה ב-1918 של אחותו בת השלוש השפיע עליו עמוקות. היא נפטרה (כנראה מהשפעת הספרדית) כתוצאה מכך שלמשפחה הענייה לא היה די כסף לתשלום לרופא. קרמייקל נשבע לא להיות עוד חסר-כל והחליט להפוך למוזיקאי מקצועי. הוא החל לנגן בנשפי ריקודים. בשנים 1925–1926 למד באוניברסיטת אינדיאנה ובבית הספר למשפטים של אוניברסיטה זו וקיבל תואר בוגר. במקביל ניגן במסגרות רבות ופגש בנגן הקורנית ביקס ביידרבק, שהפך לחברו. עמו גם כתב את השיר Georgia On My Mind. בנסיעתו לשיקגו עם ביידרבק, הכיר לו נגן הקורנית את לואי ארמסטרונג, עמו היה עתיד קרמייקל לשתף פעולה בהמשך. הוא הצטרף למשרד עורכי דין באינדיאנפוליס, שסיפק לו פרנסה.
ב-1927 כתב והקליט את השיר Stardust ("אבק כוכבים"). השיר הוקלט על ידי כמעט כל זמר אמריקאי מאז, מבינג קרוסבי ב-1931 דרך פרנק סינטרה, בילי הולידיי ונט קינג קול ועד פרשנויות של ג'ון קולטריין, רינגו סטאר ורוד סטיוארט. ההקלטה המקורית של קרמייקל נבחרה על ידי ספריית הקונגרס להכלל באוסף ההקלטות הלאומי. לאחר מכן זכה להוקרה כאשר "מלך הג'אז" פול וייטמן הזמין אותו לנגן ולשיר עם תזמורתו, יחד עם ביקס ביידרבק, טומי דורסי ואחרים. עם זאת, קרמייקל עדיין לא שלט היטב בקריאת וכתיבת תווים. בשלהי 1929 פוטר קרמייקל ממשרד עורכי הדין בו עבד ולאחר זמן קצר עבר לניו יורק עם תזמורתו של וייטמן .