stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סנטיאגו דה קאלי
גאוגרפיה ואקלים

קאלי שוכנת בעמק, בגובה של כ-1,000 מטר מעל פני הים, ממערב לנהר קאוקה, כ-100 קילומטרים מזרחית לחוף האוקיינוס השקט. העיר גובלת במערבה ברכס הרים גבוה. האקלים בעיר הוא טרופי-ממוזג, עם טמפרטורה ממוצעת של כ-24 מעלות, ללא הבדלים של ממש בין עונות השנה. משקעים יורדים במשך כל השנה, אך בעיקר באפריל-מאי ובאוקטובר-נובמבר.
העיר כיום

קאלי מתאפיינת בשנים האחרונות (2006–2007) בצמיחה כלכלית מהירה, כתוצאה ממיקומה הגאוגרפי באזור הפסיפי וקרבתה לנמלי קולומביה. בעיר יש מרכז פיננסי שוקק ותעשייה משגשגת והיא מהווה מרכז אוניברסיטאי אזורי ויעד תיירותי.
עם זאת רמת הפשיעה בעיר גבוהה, וב-2006 נמנו בעיר 1540 מעשי רצח. העיר ידועה גם בשל "קרטל הקוקאין של קאלי", שמרכזו שכן בה. על פי המגזין השבועי המשפיע ביותר בקולומביה, "Semana", ישנם למעלה מ-1,700 מתנקשים העובדים עבור קבוצות שונות, הפועלים ברחבי העיר. בפברואר 2012 פרסמה מחלקת המדינה של ארצות הברית אזהרת מסע בנוגע לקאלי, והזהירה מפני עלייה חדה בפשיעה ובפעולות טרור. במהלך שנת 2012 חלה ירידה במקרי הרצח, עם 24 מקרים פחות מאשר בתקופה המקבילה אשתקד, 294 פצועים פחות (ירידה של 8%) ו-152 פריצות לבתי מגורים פחות (ירידה של 17%) לעומת התקופה המקבילה של 2011. ניכרת גם הגברת הפיקוח הטכנולוגי בעיר, בין היתר באמצעות התקנת 254 מצלמות אבטחה ברחבי העיר.
אחד ממועדוני הכדורגל של העיר, אמריקה קאלי, נחשב לאחד מהמובילים בדרום אמריקה, אך שמו נקשר בעבר לקרטל הסמים.
ערים תאומות

הונדורס לה סייבה, הונדורס
ראו גם

אמריקה קאלי
דפורטיבו קאלי
הערות שוליים

↑  ב-2006 הורשעו ראשי הארגון בבית משפט בארצות הברית בעסקת טיעון
↑  Travel Warning U.S. DEPARTMENT OF STATE
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550327905171  GND: 4094870-5  LCCN: n79104290  MusicBrainz: 13a88f48-8755-44d7-9323-771710279036  NARA: 10037935  NKC: ge507284  SUDOC: 027632172  VIAF: 128994944   WorldCat (עם VIAF): 128994944 
מיקומה של קאלי
סורת אל-פלק

| --- | --- |

שם ומספר הסורה בערבית
 שם מתורגם:  סורת טוהר האמונה
 מספר הסורה:  113
 מספר פסוקים:  4
 מיקום:  מכה
 ויקיטקסט:  אל-פלק (תרגום רקנדורף)
 → סורת אל-אח'לאץסורת א-נאס ←
اَلْفَلَق
סורת אל-פַלַק (בערבית: سورة الفلق), או סורת השחר הבוקע, היא סורה מספר 113, בקוראן. סורה קצרה זו מונה חמישה פסוקים (אַיַא֫ת) בלבד, ולפי האמונה המוסלמית היא הורדה למוחמד באמצעות המלאך גִ'בְִּריל (جبريل) במכה. לפי ספרו של אבּן א-צֻ'רַיְס, פַצָ'אאִ'יל אלקֻראן (מהמאה ה-10), המיוחס לפרשן הקוראן עַטָאא' אל-חֻ'ראסאני (בן המאה ה-8), הורדה סורה זו אחרי סורת אל-פיל ולפני סורת א-נאס. הסורה מבקשת את הגנתו של אללה מפני רשעותו של השטן.
תוכן

סורה זו מבקשת את הגנתו של אללה מפני רעות של יצורים שונים, כגון זו של "האופל" או מפני קנאתו של הקנאי. הפסוק הרביעי מתייחס לרעתן של "נושפות בקשרים" – מונח המתייחס לנשים שנשפו או ירקו על קשרים לצרכים מאגיים. יש הרואים ב"רעתו של הקנאי בקנאתו", המוזכרת בפסוק החמישי, התייחסות לעין הרע, אולם ניתן גם להבין פסוק זה כפשוטו.
סורת א-נאס, הסורה העוקבת לסורת אל-פלק, עוסקת גם היא באותו הנושא, ועל כן לעיתים מתייחסים לשתיים כצמד בשם "השומרות" (מפני השטן) (المعوذتين אל-מֻעַוַדַ'תַין). קיימת סונה (מנהג) הגורסת כי יש לקרוא סורות אלו מעל למיטתו של חולה בטרם ישכב לישון. מנהג אחר הוא קריאת "השומרות", יחד עם סורת אל-פאתחה (סורת הפתיחה) שבע פעמים ביום שישי כסגולה להגנה שתוקפה יפה לשבוע ימים, עד ליום השישי הבא.
הטקסט עם תעתיק ותרגום לעברית הוא כדלקמן:
بِسْمِ ٱللَّهِ ٱلرَّحْمَـٰنِ ٱلرَّحِيم
113:1 قُلْ أَعُوذُ بِرَبِّ ٱلْفَلَقِ
113:2 مِنْ شَرِّ مَا خَلَقَ
113:3 وَمِنْ شَرِّ غَاسِقٍ إِذَا وَقَبَ
113:4 وَمِنْ شَرِّ ٱلنَّفَّـٰثَـٰتِ فِي ٱلْعُقَدِ
113:5 وَمِنْ شَرِّ حَاسِدٍ إِذَا حَسَدَ
הערות שוליים

↑  מובא אצל אורי רובין, "נספח א: סדר התגלות פרקי הקוראן", הקוראן, תרגם מערבית אורי רובין, אוניברסיטת תל אביב, 2005, עמ' 552. כל הציטוטים להלן הם מתרגום זה.
↑  התפסירים (פירוש הקוראן) הבולטים, דוגמת תפסיר אל-ג'לאלין ותפסיר תנויר אל-מכבאס הסוניים מדגישים בהקשר זה שגם את היצורים הרעים ברא אלוהים, (ראו תפסיר אל-ג'לאלין לאיה 2, תפסיר תנויר אל-מכבאס מכליל בזאת גם את ברואיו הדוממים של אלוהים, דוגמת רעל (ראו כאן)
↑  תפסיר תנויר אל-מכבאס, המתבסס על חדית'ים מפי בן דודו ומלוו של מוחמד, עבדאללה אבן עבאס מפרש את ההתייחסות ל"קנאים" ליהודי לביד אבן אל-אעצם שקינא במוחמד ועל כן ביצע כשפים כדי להפריד בין מוחמד לעאישה (ראו תפסיר לאיה 5). תפסיר אל-ג'לאלין מציין כי כל היהודים קנאו למוחמד (ראו כאן).
↑  הקוראן, תרגם מערבית אורי רובין, אוניברסיטת תל אביב, 2005, עמ' 544, על פי תפסיר אל-ג'לאלין לאיה 4 מציין את בנותיו של אבו לבד היהודי כאלו שביצעו כישופים. ראו בתפסיר אבן-כאתִ'ר את החדית' המלא המספר על הטלת הכישוף על מוחמד.
↑  אורי רובין, "שבחי הקוראן", בתוך הקוראן, תרגם מערבית אורי רובין, אוניברסיטת תל אביב, 2005, עמ' 555.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הסורה הקודמת: סורת אל-אח'לאץ | הקוראן | הסורה הבאה: סורת א-נאס |
| הסורה הקודמת: סורת אל-אח'לאץ | סורה 113 | הסורה הבאה: סורת א-נאס |
 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008877423605171  GND: 4772647-7  LCCN: n84038559  TDVİA: felak-suresi  VIAF: 184298945   WorldCat (עם VIAF): 184298945
סורת אל-פתח

| --- | --- |

שם ומספר הסורה בערבית
 שם מתורגם:  סורת ההכרעה
 מספר הסורה:  48
 מספר פסוקים:  29
 מיקום:  אל מדינה
 ויקיטקסט:  סורת הע'אפר (תרגום רקנדורף)
 → סורת מוחמדסורת אל-חג'ראת ←
סורת אל-פתח (בערבית: سورة الفتح; באופן מילולי: "הניצחון") היא הסורה ה-48 בקוראן. הסורה מכילה 29 פסוקים, ושמה נגזר מהפסוק הראשון בה.
לפי המסורת האסלאמית, אללה מסר את הסורה הזאת למוחמד בשנה השישית להג'רה.
חלק מפרשני הקוראן גורסים כי הסורה מתייחסת להסכם חודייביה, שבקרב המוסלמים נתפס כניצחון בדרכי שלום, תוך הימנעות ממלחמה ושפיכות דמים.
תוכן הסורה

יש המסכמים את תוכנה של סורת אל-פתח בנקודות שלהלן:
אללה מבטיח למוחמד שחלומו להיכנס למכה ולבצע את הפולחנים של העומרה עתיד להתגשם.
אזכור של האירועים הקשורים בהסכם חודייביה.
הימנעותם של המונאפיקון מג'יהאד.
תכונותיהם של חסידיו של מוחמד.
מעמדו ומשימתו של מוחמד.
אנשים שאינם חייבים לצאת לקרב בשעת מלחמה.
הערות שוליים

↑  TheLastDialogue, Surah Al Fath Summary, The Last Dialogue, ‏7 במרץ 2020 (באנגלית)
↑  Surah Al-Fath (The Victory) - Overnight Quran (podcast), Listen Notes (באנגלית)
↑  anonymousjune2017, Surah Al Fatah: The Victory, The Quranic Compassion, ‏21 באוגוסט 2017 (באנגלית)
↑  Sura al-Fath, WikiShia (באנגלית)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הסורה הקודמת: סורת מוחמד | הקוראן | הסורה הבאה: סורת אל-חג'ראת |
| הסורה הקודמת: סורת מוחמד | סורה 48 | הסורה הבאה: סורת אל-חג'ראת |
 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010327360505171  GND: 7563604-9  LCCN: n2007061666  SUDOC: 241154081  TDVİA: feth-suresi  VIAF: 179995017   WorldCat (עם VIAF): 179995017
סורת אל-פרקאן

| --- | --- |

שם ומספר הסורה בערבית
 שם מתורגם:  חזון הפורקן
 מספר הסורה:  25
 מספר פסוקים:  77
 → סורת א-נורסורת א-שעראא ←
סורת אל-פֻרְקַאן (בערבית: سورة الفرقان, "חזון הפורקן" או "המבחין בין האמת לשקר") היא הסורה ה-25 בקוראן. הסורה הזו מונה 77 פסוקים, ושמה נגזר מהפסוק הראשון.
תוכן הסורה

הסורה הזאת מורכבת מטיעונים שהעלו מתנגדיו של מוחמד נגד הקוראן ונגד האסלאם, ומענה עליהם.
בפסוקים 1–3 נאמר כי מוחמד נשלח מאללה כחסד לכל העולם.
בפסוקים 4–6 עולה טענתם של הלא-מאמינים אשר טוענים כי הקוראן לא הגיעה ממקור אלוהי, ומנגד טענה שהקוראן מכיל סודות שרק אללה יכול לדעת.
בפסוקים 7–20 עולה הטענה שמוחמד חי חיים רגילים ונורמטיביים, דבר שלכאורה לא הולם נביא, ומנגד מגיעה הטענה שכל הנביאים חיו חיים רגילים.
בפסוקים 21–31, שואלים הלא מאמינים מדוע אללה שלח אליהם בן אדם ולא שלח אליהם מלאכים, והתשובה שניתנת להם היא שהם יראו את המלאכים רק ביום הדין, שלכאורה יהיה קשה עבורם מפני שהם לא האמינו.
פסוקים 32–40 עוסקים בסיבות שבגללם הקוראן הגיע בשלבים, בחלקים, לא כמקשה אחת.
בפסוק 42 נאמר כי הלא מאמינים גידפו ואמרו דברים שנועדו להעליב את מוחמד.
בפסוקים 43–44 נאמר שהלא מאמינים מסרבים ללכת בעקבות מוחמד כי הם מעדיפים ללכת בעקבות תאוות הנפש שלהם.
בפסוקים 45–55 מדובר על סימנים המצביעים לכאורה על כך שהאל הוא אחד ויחיד.
פסוקים 56–59 גורסים כי תכליתו היחידה של מוחמד בפרט ושל הנביאים בכלל היא להזמין אנשים לעבוד את הישות העליונה.
פסוקים 60–77 עוסקים בחשיבות של עבודת אללה, כמענה לטענה שעבודת היא חסרת כל תועלת.
הערות שוליים

↑  הקוראן / אלמוני/ת / צבי חיים הרמן רקנדורף - פרויקט בן־יהודה, באתר benyehuda.org
↑  Hebrew_Quran
↑  Surah Al-Furqan [25], Surah Al-Furqan [25] (באנגלית)
↑  Talal Itani, Quran in English - Clear and Easy to Read.. (באנגלית)
↑  TheLastDialogue, Surah Al Furqan Summary, The Last Dialogue, ‏6 במרץ 2019 (באנגלית)
↑  Sura al-Furqan, WikiShia (באנגלית)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הסורה הקודמת: סורת א-נור | הקוראן | הסורה הבאה: סורת א-שעראא |
| הסורה הקודמת: סורת א-נור | סורה 25 | הסורה הבאה: סורת א-שעראא |
 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4504022-9  LCCN: n93067824  SUDOC: 241038189  TDVİA: furkan-suresi   WorldCat (עם LCCN): n93-067824
סלומון הרמן מוזנטל

| --- | --- |

 לידה:  14 בינואר 1821 קאסל, נסיכות הבוחר מהסן 
 פטירה:  17 בפברואר 1877 (בגיל 56) וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 מדינה:  האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 שפות היצירה:  גרמנית 
 פרסים והוקרה:  מסדר כתר הברזל 
 
דיוקנו בצעירותו
שלמה הרמן פון מוזנתל (בגרמנית: Salomon Hermann Mosenthal; קאסל, 14 בינואר 1821 – וינה, 17 בפברואר 1877) היה סופר, מחזאי ומשורר יהודי-גרמני שבילה חלק ניכר מחייו באוסטריה. הוא נודע גם בזכות ליבריות האופרה שלו. שמו נכתב לפעמים גם כהרמן סלומון פון מוזנטל, סולומון הרמן מוזנטל או סולומון הרמן פון מוזנטל .
ביוגרפיה

שלמה הרמן מוזנטל הגיע ממשפחת סוחרים יהודית-גרמנית. אביו, הרץ מוזס אברהם מוזנטל (1782–1850), היה בעל בית מסחר, אדם אדוק ומתון באופיו, אציל בהתנהגותו ובמראהו. חולשתו הייתה האמון המוגזם שלו באנשים ויחסו הבלתי מעורער בעניינים עסקיים. לאביו היו שישה ילדים מנישואיו הראשונים. לאחר מות אשתו הראשונה, האלמן בן ה-35 בחר בנערה בת 21, בטי אמיליה מוזנטל (לבית וייל, 1796-1868, אחותו של הפדגוג מפרנקפורט יעקב וייל, (והפובליציסט חבר המועצה קארל ריטר פון וייל). אשתו השנייה, אמו של סלומון הרמן, הייתה מוכשרת, אינטלקטואלית ויפה. היא נישאה לאביו בגלל אופיו האצילי וההבטחה לשגשוג וביטחון כלכלי. היא לא הבחינה בין ילדיו לבין ילדיה (בנם הראשון היה יוליוס). כל הילדים זכו בטיפולה המסור וחונכו באופן שווה מבחינה רוחנית ומוסרית.
מוזנטל למד בגימנסיה בעיר הולדתו קאסל ובבית הספר הפוליטכני בקרלסרוהה (כיום שמו: מכון קרלסרוהה לטכנולוגיה) בשנת 1841 נסע לווינה כמורה פרטי.
מחזותיו

בשנת 1846 הופק סיפור העם המומחז שלו "מישל ההולנדי" (Der Hollander Michel), וב-1847 הדרמה בת שלוש המערכות שלו "השפחה" (Die Sklavin) זכתה להצלחה, אך לאף אחד ממחזותיו אלה לא הייתה הצלחה מתמשכת.
ב-1849 התקבלה בחום הדרמה הפואטית שלו "ססיליה מאלבאנו" (Cäcilia von Albano) הן על ידי הציבור והן על ידי המבקרים. לאחר מכן היו לו הזדמנויות בבורגתיאטר, וססיליה הוצגה גם בבודפשט ב-1851. ההפקה הבאה שלו, "דבורה" (Deborah) (בודפשט, 1849; פרסבורג, 1875), תורגמה למספר שפות. באנגלית התפרסם המחזה תחת השם "לאה, העזובה" (או הנעזבת) (Leah, the Forsaken). המחזה הועלה לראשונה בתיאטרון המלכותי בברלין ב-1850.
ליבריות אופרה

Die lustigen Weiber von Windsor - נשות וינדזור העליזות (אוטו ניקולאי, וינה, 1871)
Die Folkunger ( אדמונד קרצ'מר, דרזדן, 1874)
Das goldene Kreuz - צלב הזהב (איגנץ בריל, ברלין, 1875)
Die Königin von Saba - מלכת שבא (אופרה, גולדמארק) (קרל גולדמארק, וינה, 1888)
Die Kinder der Heide - ילדי היידה (אנטון רובינשטיין)
Die Maccabäer - המכבים (אנטון רובינשטיין)
מוזס - משה (אנטון רובינשטיין)
שירה וסיפורת

כרך משיריו של מוזנטל ראה אור בווינה ב-1847, ומהדורה מלאה ב-1866. הוא כתב גם רומן, "בתו של יפת" (Jephtha's Tochter), שנכלל ב"אוצר הנובלות הגרמני החדש" (Neuer Deutscher Novellenschatz) מס' 2, מינכן, 1884.
מהדורת אסופה של כתביו, שלגבי סידורם השאיר הוראות, יצאה לאור בשישה כרכים בשטוטגרט ב-1878 עם דיוקנו.
לקריאה נוספת

"מוזנתל, שלמה הרמן פון", האנציקלופדיה העברית (כרך כב, עמ' 418), חברה להוצאת אנציקלופדיות, תש"ל.
הערות שוליים

↑  Theodore Ziolkowski Uses and Abuses of Moses: Literary Representations 0268098557
- 2016 "The generalization above does not apply to the “spiritual opera” Moses (1887–89) by Anton Rubinstein with a libretto by Heinrich Mosenthal.37 Mosenthal (actually Salomon Hermann von Mosenthal, 1821–77) was a prolific writer with a pronounced interest in Jewish themes: notably his highly popular drama Deborah (1848) and his libretto for Rubinstein's better-known opera Die Makkabäer (1872–74) ....
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265506605171  PLWABN: 9810557767005606  BIBSYS: 8065609  BnF: cb12781992h (data)  GND: 101363184  ICCU: CUBV117261  ISNI: 0000 0000 8395 5419  LCCN: n82208536  LNB: 000177237  MusicBrainz: 829978e1-b2a4-4b8e-91a6-1320ef2428eb  NKC: jn20010316047  NTA: 07294708X  SNAC: w6s75tf1  SUDOC: 084167580  Trove: 1097454  VIAF: 76441946   WorldCat (עם VIAF): 76441946
סולאר אימפולס

הסולאר אימפולס 1 במהלך טיסתו הראשונה, 3 בדצמבר 2009
סולאר אימפולס (באנגלית: Solar Impulse, מילולית: דחף שמשי) הוא פרויקט לפיתוח ובניית מטוס הנע באמצעות מנוע חשמלי המוזן מתאים סולאריים. הוקם ומנוהל בידי הפסכיאטר ברטראן פיקאר השווייצרי (בנו של ז'אק פיקאר ונכדו של אוגוסט פיקאר) ואיש העסקים והטייס אנדרה בורשברג.
החברה פיתחה עד כה שני מטוסים, הקרויים על שם החברה: סולאר אימפולס 1 ו-2. הסולאר אימפולס 1 שבר שיאים בטיסה למרחק ולזמן באמצעות מנוע חשמלי, כולל טיסה במשך 26 שעות בין ה-7 ל-8 ביולי 2010, בהן 9 שעות חשיכה, אז טס המטוס באמצעות אנרגיה שנצברה במצבריו. לאחר מכן הפגינה החברה את יכולות המטוס בטיסות שונות, כולל טיסה מקליפורניה לניו יורק ב-2013.
הסולאר אימפולס 2 הקיף את כדור הארץ בין ה-9 במרץ 2015 ל-26 ביולי 2016.
פיתוח ומבנה כלכלי

פיתוח המטוס החל ב-2009, לאחר כשש שנות מחקר בשיתוף עם האקול פוליטכניק הפדרלי של לוזאן. בצוות הפיתוח השתתפו כ-50 מומחים מתחומים שונים ומשש מדינות שונות וכ-100 יועצים חיצוניים. המימון לפיתוח ניתן על ידי מספר רב של חברות (כולל אומגה, טויוטה וסוכנות החלל האירופית) ואנשים פרטיים. באוקטובר 2013 הודיע פיטר דיאמנדיס על תמיכתו בתוכנית.
פיתוח ומבנה כלכלי > סולאר אימפולס 1

המטוס הראשון שפותח, הסולאר אימפולס 1 (קוד רישום כלי טיס: HB-SIA) הוא בעל מוטת כנפיים של 63.4 מטרים. לשם השוואה, מטוס ה-איירבוס A340, ממטוסי הנוסעים הגדולים בעולם, בעל מוטות כנפיים דומות. תא הטייס נבנה מטעמי חיסכון באנרגיה ללא שמירה על לחץ אוויר ונועד לאדם אחד בלבד - הטייס. למטוס ארבעה מנועים חשמליים, לכל אחד מדחף בעל שני להבים, ועל גבי כנפי המטוס הורכבו 11,628 תאים פוטו-וולטאיים. התאים מטעינים סט סוללות ליתיום פולימר. תאורטית, המטוס יכול לשהות באוויר לנצח, כאשר במהלך היום נטענות הסוללות במידה מספקת המאפשרת למטוס להמשיך לטוס במשך כל הלילה עד לבוקר למחרת.
המטוס תוכנן מטעמי חיסכון באנרגיה כך שישקול מעט ככל האפשר, מרבית גופו נבנתה מחומרים מרוכבים קלים במיוחד. בשל כך, המטוס מסוגל להמריא במהירות נמוכה במיוחד, 35 קמ"ש בלבד. מהירותו המקסימלית של המטוס נמוכה, כ-70 קמ"ש. סייג הרום של המטוס הוא 8,500 מטרים.
המטוס המריא לראשונה לטיסה נסיונית קצרה ב-3 בדצמבר 2009, ולטיסה ארוכה יותר, בת 87 דקות ב-7 באפריל 2010. ב-28 במאי באותה שנה, המריא המטוס כאשר סוללותיו ריקות, כדי לבחון את האפשרות שניתן לטעון את הסוללות תוך כדי טיסה, דבר שאכן הצליח.
פיתוח ומבנה כלכלי > סולאר אימפולס 2

פיתוח המטוס השני בסדרה (קוד רישום כלי טיס: HB-SIB) החל ב-2011. המטוס המריא לראשונה ב-2 ביוני 2014, לאחר עיכוב משמעותי בפיתוח בעקבות כישלון מבנה המטוס בבדיקות מקדימות ב-2012.
מוטות כנפיו של הסולאר אימפולס 2 גדולות אף יותר משל קודמו: 71.9 מטרים, רק במעט קטנות יותר משל ה-איירבוס A380, הגדול שבמטוסי הנוסעים. אך בשונה מה-A380 הענק והכבד, הסולאר אימפולס 2 שוקל כמשקלה של מכונית ממוצעת, 2,300 ק"ג בלבד. על כנפיו מורכבים 17,248 תאים פוטו-וולטאיים, המספקים אנרגיה לארבעה מנועים חשמליים המחוברים לרוטורים בעלי שני להבים.
גם בדגם זה תא הטייס נבנה ללא שמירה על לחץ אוויר, כך שעל הטייס להשתמש במסכת חמצן בעת טיסה בגבהים בהם שיעור החמצן באוויר נמוך. דגם זה נבנה כך שיוכל לטוס במהירות כפולה משל קודמו, עד לכ-140 קמ"ש ובעל סייג רום גדול יותר, עד ל-12,000 מטר מעל גובה פני הים.
הערות שוליים

↑  http://www.solarimpulse.com/timeline/view/6652
↑  http://www.solarimpulse.com/en/airplane/major-steps/
↑  http://www.solarimpulse.com/common/tag/Main-Partner#.VI_L_SusWT8
↑  http://www.solarimpulse.com/timeline/view/7292#.VI_M4yusWT8
↑  http://news.bbc.co.uk/2/hi/science/nature/8393688.stm
↑  http://www.avweb.com/avwebflash/news/SolarImpulseFliesOnPureSunlight_202647-1.html
↑  http://www.gizmag.com/solar-impulse-2-first-flight/32351/
↑  http://gizmodo.com/262940/solar-impulse-around-the-world-in-a-100-sun-powered-airplane
הסולאר אימפולס 2 במהלך אימוני טיסה, נובמבר 2014
סודה סטריאו

| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  מ-1982 
 סוגה:  רוק לטיני 
 פרסים והוקרה:  פרס גראמי הלטיני למפעל חיים (2023) 
 sodastereo.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 גוסטבו סראטי זטה בוסיו צ'ארלי אלברטי 
 
סודה סטריאו
סודה סטריאו (Soda Stereo) היא מלהקות הרוק החשובות והמשפיעות ביותר שיצאו מארגנטינה בסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90. הצלחתה והשפעתה בכל דרום אמריקה ניכרת עד היום.
הקריירה

סודה סטריאו הוקמה כשלישייה ב-1982 והתפרקה ב-1997 על ידי הזמר והגיטריסט גוסטבו סראטי, הבסיסט הקטור בוסיו והמתופף צ'ארלי אלברטי.
בראשיתם הושפעו מאוד מסגנון ה"גל החדש" ולהקות כמו פוליס "ראשים מדברים" אך למעשה סגנונם התפתח והשתנה על מנת לא ליפול למלכודת השבלוניות.
אלבומם הראשון "Soda Stereo" יצא בשנת 1982 והצליח בארגנטינה הודות[דרוש מקור] למוזיקה שהייתה שילוב של רגאיי, פופ וגל חדש, ולמילים הלא שגרתיות. באותה תקופה הם הואשמו בשטחיות אך אלבומם השני "Nada Personal" ביסס את מעמדן ופופולריותן על ידי להיטים כמו "Nada Personal" ו"Cuando Pase El Temblor" שנכנסו ללקסיקון המוזיקה בארגנטינה ופתחו להן את הדלתות לשאר אמריקה הלטינית. תהליך זה התחזק בעקבות יציאת אלבומם השלישי "Signos" שיצא ב-1986 ושרמת הפקתו נחשבת לפריצת דרך במוזיקה הדרום אמריקאית לאותה תקופה מה שגרם לעיתונות להתחיל להתייחס אליהם ברצינות.
מיד לאחר "Signos" הלהקה יצאה לסיבוב הופעות ראשון בדרום אמריקה שהוביל לאלבום שהוקלט בהופעה חיה ונקרא "Ruido Blanco" (רעש לבן).
ב-1988 הלהקה הקליטה בניו יורק את אלבומם החמישי "Doble Vida" שהופק על ידי הגיטריסט של דייוויד בואי, קרלוס אלומר (Carlos Alomar). ההפקה הייתה עשירה בצלילים חדשים וגרמה ללהקה להישמע שונה מבעבר. המיני-אלבום "Languis" יצא מיד לאחר מכן וזכה להצלחה מסחרית. שנת 1990 סומנה כשנה שהלהקה הגיעה בה לשיאים חדשים בעקבות הוצאת האלבום "Cancion Animal" למרות השינוי בסגנון הלהקה הגיעה באותה תקופה לשיא הפופולריות שלה גם הודות לתרומתו של המפיק המוזיקלי דניאל מלרו שזכה לכינוי "הצלע הרביעית של סודה סטריאו".
בשנת 1991 הלהקה הופיעה ברחובות בואנוס איירס בקונצרט פתוח בפני 250,000 איש וערכה את המיני-אלבום "Rex Mix" שהכיל שירים שהוקלטו בהופעות חיות וכן מספר שירים חדשים.
בתחילת 1992 הוציאו גוסטבו סראטי ודניאל מלרו אלבום משותף שנקרא "Colores Santos" ששילב ניסיונות בפופ וסינטיסייזר. בשנת 1993 יצא האלבום השנוי במחלוקת "Dynamo" שמוגדר על ידי חלק מהמעריצים כאלבום הטוב ביותר של הלהקה – לעומת חלק שטוענים את ההפך; רוב הציבור התעלם מהאלבום, והוא היה הכישלון המסחרי הגדול ביותר בתולדות הלהקה.
בעקבות הכישלון החלו להופיע שמועות (שהתבררו כלא נכונות) על פירוק, שהתחזקו בעקבות פרויקטים אישיים שהוציאו חברי הלהקה כמו "Amor Amarillo" שהוציא גוסטבו סראטי.
ברם, ב-1995 הייתה הלהקה שוב בדרכים וכן הוציאו את האלבום הרגוע ביותר שלהם עד כה בסגנון MTV Unplugged שנקרא "Comfort Y Musica Para Volar" (שולבו בו גם רצועות שלא הוקלטו אנפלאגד). חילוקי דעות אישיים בין חברי הלהקה העיבו על הרמוניה היצירתית וההרכב שכבר היה קיים 15 שנה יצא בהצהרה משותפת על פירוק בסוף שנת 1997.
סיבוב פרידה אחרון נערך במקסיקו, ונצואלה, צ'ילה ולבסוף בארגנטינה. ב-20 בספטמבר 1997 "סודה סטריאו" הופיעו בפעם האחרונה מול 65,000 איש באצטדיון "ריבר פלייט" בבואנוס איירס בהופעה שגם הוקלטה לאלבום כפול, שניקרא "El Ultimo Concierto A y B".
לאחר ארבע שנים בתרדמת, גוסטבו סראטי מת מדום נשימה כתוצאה מנזק במוח בבוקר ב-4 בספטמבר 2014 בשעה תשע בבוקר בזמן שהוא נותר על תמיכת חיים בClinica ALCLA בבואנוס איירס, ארגנטינה. מייד לאחר מותו, הרופא של גוסטבו סראטי אמר לתקשורת "גוסטבו מת בכבוד ללא כל כאב, ללא כל פצע". גופתו נקברה בבית הקברות La Chacarita בבואנוס איירס.
דיסקוגרפיה

Soda Stereo 1984
Nada Personal 1985
Signos 1986
Ruido Blancolive1987
Doble Vida 1988
Languis 1990
Canción Animal 1990
Rex Mix 1991
Dynamo 1993
Veinte Grandes Éxitos 1994
Zona de Promesas 1994
Sueño Stereo 1995
Comfort y Música Para Volar MTV Unplugged 1996
Chau Soda 1997
El Último Concierto A live1997
El Último Concierto B live1997
El Legado de Soda Stereo, Vol. 1 1999
El Legado de Soda Stereo, Vol. 2 1999
Serie 2000 2000
Obras Cumbres, Vol. 1 2001
Obras Cumbres, Vol. 2 2001
Leyendas: Solamente los Mejores 2004
עגולוקו

דוגמה לעגולוקו
עגולוקו הוא סוג של תשבץ מספרים, שהומצא על ידי יהודה טאוב ב-2007. העגולוקו מבוסס על אותו עיקרון של הסודוקו - שיבוץ של כל הספרות מ-1 עד 9.
העיגול בתשבץ מחולק לשמונה "משולשי פיצה", ארבעה מעגלים ועיגול אמצעי המכיל ספרה אחת. כל 2 גזרות שכנות או כל מעגל, בשיתוף הספרה שבעיגול האמצע, צריכים להכיל את הספרות 1–9.
ספרת האמצע תופיע פעם אחת בכל החידה, וכל מספר אחר יופיע 4 פעמים.
מבנה

לעזר, כל טבעת צבועה בצבע אחר, על מנת למנוע בלבול בין הטבעות.
העיקרון פשוט: לשבץ (לפי רמת קושי) כמה מספרים מ-1 עד 9, בלי שיתנגשו אחד בשני לפי החוקים.
ברמה הכי קשה צריך לשבץ לפחות 11 ספרות.
השיבוץ יכול להיות בכל אחת מן המשבצות - כך שיש אפשרות לא לשבץ מלכתחילה את משבצת האמצע.
ערך זה הוא קצרמרבנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ספר הכריתות

ספר הכריתות הוא ספרו של הרב שמשון מקינון, העוסק בכללי הלימוד ופסיקת ההלכה. הספר התחבר במאה ה-13.
הספר מסתמך על ספרים מתודולוגיים קדומים, כגון "סדר תנאים ואמוראים" ו"אגרת רב שרירא גאון". החלק האחרון והחשוב ביותר, נשען בעיקר על בעלי התוספות. הספר התקבל בקרב הלומדים ונדפס פעמים רבות (לראשונה בקושטא, רע"ה) והיה לבסיס לספרי-כללים מאוחרים.
שם הספר

שמו, המשמש במקרא ככינוי לגט, משמש כאן בהשאלה ובא לבטא כריתת ברית עם התורה: ”ראו ספר וכולו מחמדים, אשר כרת ברית אהבה לדת אל / ומכרו לו לבבכם לצמיתות, לזאת יקרא שמו ספר כריתות”.
חלקי הספר

חלק ראשון ושני: דיון מפורט בי"ג מידות שהתורה נדרשת בהן.
חלק שלישי: דיון מפורט בל"ב מידות של ר' אליעזר בנו של ר' יוסי הגלילי.
חלק רביעי: סדר כרונולוגי של תקופות חיי תנאים ואמוראים וכללי פסיקה.
חלק חמישי: כללי הדרש ודרכי המשנה, הברייתא והתלמוד.
מהדורות הספר

רבי שמשון מקינון, ספר כריתות, מהדורת קושטא, רע"ו, באתר היברובוקס - מהדורה ראשונה
רבי שמשון מקינון, ספר כריתות, מהדורת קרימונה, שי"ח, באתר היברובוקס
רבי שמשון מקינון, ספר כריתות, מהדורת אמסטרדם, תס"ט, באתר היברובוקס
רבי שמשון מקינון, ספר כריתות, מהדורת זולקווא, תקנ"ט, באתר היברובוקס
רבי שמשון מקינון, ספר כריתות, מהדורת וורשא, תרי"ד, באתר היברובוקס
רבי שמשון מקינון, ספר כריתות, מהדורת וורשא, תרמ"ד, באתר היברובוקס
רבי שמשון מקינון, ספר כריתות, מהדורת ניו יורק, תשכ"א, באתר היברובוקס
רבי שמשון מקינון, ספר כריתות, מהדורת ירושלים, תשמ"ג, באתר היברובוקס
הערות שוליים

↑  אפרים אלימלך אורבך, "בעלי התוספות: תולדותיהם, חיבוריהם, שיטתם" (תשי"ד) ע' 720-722
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרות תורנית ובנושא הלכה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סורת אל-ענכבות

| --- | --- |

שם ומספר הסורה בערבית
 שם מתורגם:  סורת העכביש
 מספר הסורה:  29
 מספר פסוקים:  69
 מיקום:  מכה
 ויקיטקסט:  סורת אל-ענכבות (תרגום רקנדורף)
 → סורת אל-קצץסורת א-רום ←
סורת אל-ענכבות (בערבית: سورة العنكبوت) היא סורה מספר 29 בקוראן, המונה 69 פסוקים.
סורה זו נכתבה במכה בתקופה מוקדמת של הכרזתו של מוחמד על נביאותו ולפני שההגירה לחבש התרחשה, אך הרדיפה אחר חסידי מוחמד המוקדמים כבר החלה. יש פרשני קוראן המתייחסים לעשרת הפסוקים הראשונים של סורה זו כפסוקים מהתקופה שלאחר ההג'רה בגלל אזכור הצביעות והצבועים בפסוקים הללו. כמו כן, בסורת אל-ענכבות שהדגש במסר הוא על מונותאיזם.
תוכן הסורה

בפסוקים 1–4 נטען שאללה בוחן לכאורה את אלו הטוענים שהם מאמינים.
פסוקים 5–13 סוקרים שלושה סוגים של אנשים: המאמינים, הלא מאמינים, והצבועים.
פסוקים 14–15 עוסקים בנח.
פסוקים 16–28 עוסקים בסיפורו של אברהם, ומזכירים גם את יצחק, יעקב ולוט.
פסוקים 26–35 מגוללים את סיפורו של לוט.
פסוקים 36–37 מתמקדים ביתרו.
פסוק 38 מדבר על שבטים קדומים בשם עאד ות'מוד.
פסוק 39 עוסק במשה, פרעה וקורח.
פסוקים 45–68 מדברים על היחסים בין מוחמד לבין מתנגדיו.
בפסוק 69 נאמר כי אלו המתאמצים למען אללה, יזכו לכאורה ברחמיו והדרכתו.
במסורת האסלאמית

לפי המסורת האסלאמית, קריאת סורת אל-ענכבות מומלצת לפני השינה כדרך להירגע ולזכות בשנת לילה נעימה.