stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הולנד
פוליטיקה

מאז הקמתה ב-1581 ועד שנכבשה על ידי נפוליאון ב-1806 הייתה הולנד רפובליקה. מאז קונגרס וינה (1815) ועד היום הולנד היא מונרכיה חוקתית. בראש המדינה עומד המלך וילם-אלכסנדר, שאחראי באופן רשמי על מינוי הממשלה. בפועל, לאחר שנודעות תוצאות הבחירות לפרלמנט מתחילים מגעים קואליציוניים, ולאחר שהורכבה ממשלה בעלת רוב היא ממונה באופן רשמי על ידי המלך.
הפרלמנט של הולנד מחולק לשני בתים – הבית התחתון (Tweede Kamer, החדר השני) בו מכהנים 150 חברים הנבחרים בבחירות כלליות מדי ארבע שנים (או פחות), והסנאט (Eerste Kamer, החדר הראשון) בו מכהנים 75 חברים הנבחרים מתוך הפרלמנטים של המחוזות השונים מדי ארבע שנים, לאחר הבחירות המחוזיות. שני הבתים ביחד נקראים Staten Generaal (הרובע Staten Island בניו יורק קרוי על שם הפרלמנט ההולנדי).
בנוסף לשני בתי הפרלמנט, הקבינט והמלך, קיים ארגון שנקרא מועצת המדינה. המועצה מתמנה על ידי המלך ושרי הממשלה, ומשמשת כגוף מייעץ לממשלה בעניינים שונים. המועצה כוללת כ-25 חברים (מספרם משתנה משנה לשנה). תפקידיה העיקריים הם: מתן עצה או דעה לגבי חקיקת חוקים חדשים או תיקונים לחוקים קיימים וייצוג שאלות הנוגעות לקונפליקטים שבין האזרח או גופים פרטיים לבין המדינה.
פוליטיקה > הולנד כמדינה ליברלית

הולנד נחשבה ועדיין נחשבת למדינה ליברלית ביותר. האיסור על שימוש בכמה סמים הנחשבים "קלים" אינו נאכף, בשל מדיניות רשמית של העלמת עין. הזנות במדינה ממוסדת, היחס לפורנוגרפיה הוא סובלני. ממשלת הולנד הייתה ראשונה להנהיג נישואים חד-מיניים (בשנת 2001), והחוק בה מאפשר המתות חסד (באופן מוגבל). היא גם הייתה בין המדינות הראשונות בעולם להכיר בזכות הבחירה לנשים – לאחר מספר חוקים חלקיים, ב-18 בספטמבר 1919 העביר הפרלמנט חוק אשר נחתם באותו יום על ידי המלכה וילהלמינה.
הליברליות ההולנדית הייתה ידועה גם בעבר, בעיקר במאה ה-17, והביאה פילוסופים ידועים כמו דקארט לפרסם את ספריהם באמסטרדם, מתוך הנחה שבמקומות אחרים הם יצונזרו. גם הפילוסוף ההולנדי היהודי שפינוזה נהנה מחופש יחסי בהבעת רעיונותיו שנחשבו אז שנויים מאוד במחלוקת.
מדיניות הסובלנות כלפי סמים קלים בהולנד שנויה במחלוקת; הולנדים רבים מביעים אי-נחת מכניסת זרים שכל מטרתם עישון סמים.
צבא וביטחון

הולנד נמנית עם מייסדות ברית נאט"ו ב-1949.
כלכלה

הולנד מנהלת כלכלה משגשגת, והתערבות הממשלה בשוק ההון היא מתונה, ופוחתת בהדרגה מאז שנות השמונים של המאה ה-20. התעשייה מפותחת בעיקר בתחומי עיבוד המזון, כימיה, עיבוד נפט ומיכון חשמלי. החקלאות מתבססת על מיכון חקלאי ומועסקים בה פחות מ-4% מכוח העבודה, אך למרות זאת החקלאות מספקת את רוב צורכי המזון של המדינה ואף מייצאת את העודפים למדינות אחרות. ההולנדים ממוקמים במקום השלישי בעולם בייצוא חקלאי לפי ערך, אחרי ארצות הברית וברזיל.
על פי נתוני 2022, הולנד עומדת במקום ה-6 בעולם בסך כל נפח היצוא (674 מיליארד דולר) והיבוא (770 מיליארד דולר). שותפות הסחר המרכזיות שלה כוללות את בלגיה, גרמניה ובריטניה.
בתור אחת מהמדינות שהקימו את גוש האירו, הולנד החליפה ב-1 בינואר 1999 את הגילדן ההולנדי באירו, המטבע האחיד של מדינות האיחוד האירופי, שהפך למטבע הרשמי של המדינה. בפועל הוחלפו השטרות והמטבעות הישנים באלו החדשים רק ב-1 בינואר 2002.
תחבורה

להולנד רשת כבישים מפותחת באורך כולל של 116,500 קילומטרים. הניידות בכבישים הולנדיים גדלה ברציפות מאז שנות ה-50 וכעת היא עולה על 200 מיליארד ק"מ שנסעו בשנה, שלושת רבעים מהם נעשים במכונית. כמחצית מכלל הנסיעות בהולנד מתבצעות ברכב, 25% באופניים, 20% בהליכה ו-5% בתחבורה ציבורית.
עם אורך כולל של 3,013 קילומטרים של רכבות, רשת הרכבות ההולנדית היא העמוסה ביותר באירופה. הרשת מתמקדת בעיקר בשירותי רכבת נוסעים ומחברת את כל הערים הגדולות, עם למעלה מ-400 תחנות. תדירות הרכבות היא שתי רכבות בשעה בקווים פחותים, שתיים עד ארבע רכבות בשעה בממוצע, ועד שמונה רכבות בשעה בקווים העמוסים ביותר. רשת הרכבות הלאומית של הולנד כוללת את HSL-Zuid, קו מהיר בין המטרופולין של אמסטרדם לגבול הבלגי עבור רכבות הנוסעות מפריז ולונדון, להולנד.
גאוגרפיה

הולנד נמצאת במערב אירופה וגובלת בים הצפוני, בבלגיה ובגרמניה.
שטחה הכולל של הולנד הוא 41,526 קמ"ר, ומתוכם 33,883 הם אדמה והיתר מים. אורך הגבולות היבשתיים הכולל של הולנד הוא 1,027 ק"מ, מתוכן 450 עם בלגיה ו-577 עם גרמניה. אורך קו החוף של המדינה הוא 451 ק"מ. המשאבים הטבעיים העיקריים של הולנד הם גז טבעי, נפט ואדמה למטרות עיבוד.
הולנד נחלקת לשני חלקים:

האזור הנמוך, בצפון ובמערב המדינה – אזור שחלקים ניכרים ממנו יובשו מהים ומאדמת ביצות והם נמוכים מפני הים.

האזור הגבוה, בדרום ובמזרח המדינה – זהו אזור מישורי ברובו, ורק בחלקו הדרומי מעט גבעות.
בשטחה של הולנד זורמים ארבעה נהרות גדולים – הריין, הוואל, המאס והסכלדה, שכולם נשפכים אל הים הצפוני.
הולנד היא ארץ שטוחה למדי – כמחצית מפני השטח נמצאים פחות ממטר מעל פני הים, מתוך זה הרוב נמצא מתחת לפני הים. גובהה הממוצע הוא 30 מטרים. הנקודה הגבוהה ביותר, הפאלסרברך, שהיא גם הנקודה הדרומית ביותר במדינה ונקודת מפגש של שלוש מדינות, נמצאת בגובה של 321 מטרים מעל פני הים. רוב האזורים הנמוכים מוגנים על ידי מערכת של סכרים המונעים ממי הים להציף אותם. רבים מן האזורים האלו הם אזורים שההולנדים "כבשו", היו בעבר מכוסים בים ויובשו על מנת לאפשר התיישבות.
יחסי הולנד וישראל

בין ישראל והולנד ישנם יחסי ידידות קרובים, שראשיתם בפועלו של הבנקאי היהודי-הולנדי יעקובוס קאן, שהעמיד לרשותם של הרצל והתנועה הציונית את קשריו הפוליטיים והיה לקונסול הולנד הראשון בארץ ישראל. הולנד היא אחת מהידידות הקרובות ביותר של מדינת ישראל. שגרירות ישראל בהולנד נמצאת בעיר האג ואילו שגרירות הולנד בישראל שוכנת ברמת גן ויש לה קונסוליה באילת.
דמוגרפיה

כיום חיים בהולנד כ-18 מיליון תושבים. תוחלת החיים במדינה היא 81.6 שנים (80.1 שנים לגבר ו-83.1 שנים לאישה). שיעור הפריון הוא 1.43 צאצאים לאישה.
הולנד היא אחת המדינות הצפופות ביותר בעולם, עם יותר מ-400 תושבים לק"מ רבוע. ההולנדים ידועים כאנשים סובלניים, וידועים בעיקר בזכות קשרי מסחר, טחנות הרוח, הפרות ההולנדיות, הגבינות וקבקבי העץ. בעשורים האחרונים התפרסמה הולנד גם בזכות המדיניות הליברלית שלה בנושאי סמים וזנות. 
אמסטרדם במיוחד נחשבת לעיר ליברלית. בניגוד למה שנטען לעיתים, אין בהולנד נישואין מיוחדים לזוגות חד-מיניים; חוק הנישואים הקיים הורחב כך שלא חל רק על בני שני מינים שונים. עם זאת, היא איננה מחייבת מדינות אחרות להכיר בנישואין בין בני אותו המין המתקיימים בשטחה, כמתחייב מאמנת האג.
דמוגרפיה > שפות

בהולנד שתי שפות רשמיות כלליות, הולנדית ופריזית, שתיהן שפות גרמאניות מערביות (לקבוצה זו שייכות גם אנגלית, גרמנית, יידיש ואפריקאנס). הולנדית היא השפה הרשמית בכל המדינה, ופריזית מדוברת בנוסף להולנדית במחוז פריסלנד. בנוסף להולנדית ופריזית, הוכרו לאחרונה שתי שפות אזוריות: גרמנית תחתית ולימבורגית. ניבים סאכסוניים שונים מדוברים במזרח ובצפון-מזרח הולנד. הלימבורגית מדוברת במחוז לימבורג שבקצה הדרום-מזרחי של הולנד ובמחוז בעל שם זהה בבלגיה, ממערב ללימבורג ההולנדית.
קיימת שפה אזורית שלישית, זיילנדית, שמדוברת בדרום-מערב הולנד ופלמית מערבית שמדוברת במערב בלגיה, שניהם ניבים מאותה שפה. אלא שרוב התושבים של אזורי תפוצה של שפה זו – בהולנד ובבלגיה – מדברים בניב הולנדי מקומי ולא בשפה האזורית. על כן, השפה לא הוכרה כשפה אזורית. שפה זו היא שפת-בת של הולנדית, כמו האפריקנית ובניגוד ללימבורגית, הסאכסונית והיידיש שהן שפות-בת של הגרמנית. השפה הפריזית היא אחות להולנדית, לאנגלית ולגרמנית.
הפלמית הכללית, שמדברים בה מרבית תושבי בלגיה, אינה שפה אלא ניב של השפה ההולנדית. גם במחוז צפון בראבנט, שבדרום הולנד, מדברים בניב הולנדי שמזכיר את הניב הפלמי.
בשנות ה-2000 הוקשחו מדיניות ההגירה והפיקוח על הפשע ומתקיים שיח ציבורי נגד ההגירה, בעיקר על ההגירה המוסלמית.
דמוגרפיה > עיור

בהולנד אזור המכונה ראנדסטאד, המעוגן על ידי הערים אמסטרדם, רוטרדם, האג ואוטרכט, הוא האזור המאוכלס ביותר. הצפון נוטה להיות פחות צפוף, אם כי ניתן למצוא קהילות גדולות בכל המדינה. אוכלוסייה עירונית – 93.2% מסך האוכלוסייה (נכון לשנת 2023). שיעור העיור – קצב שינוי שנתי של 0.59% (הערכה לשנים 2020–2025).
דת

לפי נתוני הלשכה הסטטיסטית של הולנד משנת 2020, 55.4% מן ההולנדים לא משייכים עצמם לדת כלשהי, 24% מאוכלוסיית הולנד הם נוצרים – 19.8% קתולים ו-14.4% פרוטסטנטים (רובם קלוויניסטים), 5.2% מוסלמים, 5.1% בני דתות אחרות (הינדואיזם, בודהיזם ויהדות). במחוזות הדרומיים ניכרת נוכחות רבה יותר לקתולים, בעוד שבמחוזות הצפוניים מרבית האוכלוסייה אשר מגדירה את עצמה כנוצרית היא פרוטסטנטית.
הלשכה הסטטיסטית ערכה סקר במסגרתו התבקשו התושבים לדרג את מידת מעורבות הדת בחייהם, ובו עלה ש-72% השיבו כי אינם פוקדים כנסיות או אסיפות דתיות כלל כי 11% הולכים לכנסייה (או משתתפים באסיפות בעלי אופי דתי או פילוסופי) לפחות פעם בשבוע, 4% הולכים לכנסייה פעמיים או שלוש פעמים בחודש, 4% פעם בחודש, ו-9% פחות מפעם בחודש.
יהדות הולנד

התעודה הראשונה על אודות היהודים בהולנד היא מהמאה ה-12. בימי הביניים היו בה מספר קטן של יהודים אך למרות זאת תעודות מתקופה זו מבטאות עוינות כלפיהם. במאה ה-17 נוסדו בה קהילות אנוסים, רובם מפורטוגל וספרד, שישבו באמסטרדם, רוטרדם, אלקמאר והארלם. באמסטרדם נוסדה קהילת נווה שלום ואפילו נבחר לה רב. בשנת 1619 החליטה הולנד שכל עיר רשאית לחוקק חוקים ייחודיים ליהודים. לאחר מכן הגיעו יהודים אשכנזים להולנד בעיקר מגרמניה, פולין וליטא והקימו את קהילתם הראשונה בשנת 1635.
אף על פי שהוטלו מגבלות שונות על היהודים, הם הצליחו להגיע לעצמאות כלכלית מסוימת עד כדי כך שיהודים ספרדים היו בעלי מניות בחברת הודו המזרחית ההולנדית וליהודים היו עמדות חשובות בכמה ענפי כלכלה, ביניהם ענף היהלומים (עם הזמן נוצר מונופול יהודי בענף זה).
בשנת 1626 הקים מנשה בן ישראל בית דפוס עברי באמסטרדם ולימים הייתה העיר למרכז של הדפוס העברי. באותה עת היו הקהילות היהודיות בהולנד מרכז תרבות גדול בלימודי יהדות ולימודים כלליים. במאה ה-17 התחוללו בקהילה היהודית מספר משברים בן המתבוללים לאורתודוקסים, אשר הידועות שבהן היא פרשת אוריאל ד'אקוסטה ופרשת החרמתו של שפינוזה. במאה ה-18 הורע מצב היהודים והיקף המסחר שלהם הידרדר בעקבות הכיבוש הצרפתי. באותה תקופה, 54% מיהודי אמסטרדם תוארו כאנשים שזקוקים לתמיכת הקהילה. רבים ביהדות הולנד נתפסו לרעיונות המשיחיים של שבתי צבי.
ב-1796 הוכרז שוויון זכויות ליהודי הולנד והשלטונות השתדלו לשלבם בחיי המדינה. בשנת 1810 היו בהולנד 49,973 יהודים אשכנזים וכ-5,000 יהודים ספרדים. המלך וילם ה-1 התעניין בקהילה היהודית ואף הוציא צווים שנגעו לענייניה הפנימיים. בתקופה המודרנית היגרו להולנד יהודים ממדינות אחרות. הולנד הייתה מדינה ליברלית בה נהנו היהודים מתחושת שוויון.
יהדות הולנד > יהודי הולנד בתקופת השואה

ערב מלחמת העולם השנייה היו בהולנד 140,000 יהודים ועליהם נוספו 30,000 פליטים יהודים מגרמניה הנאצית. מיד לאחר כניסת הכוחות הגרמנים אל הולנד ב-10 במאי 1940, ב-15 במאי הולנד נכנעה. ב-5 באוקטובר 1940 הוצא צו שכל עובדי המדינה ההולנדים צריכים לחתום על תעודת 'אריות' (בהולנדית: arierverklaring) בה עליהם להצהיר שהם, בני או בנות זוגם, ארוסיהם, שני ההורים, והסבים משני הכיוונים 'לא היו שייכים אף פעם לקהילת המאמינים היהודים' (בהולנדית: de Joodse geloofgemeenschap) וכך התחילו להטיל על היהודים צווים והגבלות. כ־2,000 מהם ברחו וחלק מהאחרים הסתתרו. רבים נשלחו למחנות ריכוז בגרמניה ואל מחנות השמדה במזרח אירופה. בהולנד, על פי תעודות גרמניות, שהה כוח מוגבל של הוורמאכט, הצבא הגרמני.
מרבית ההולנדים שיתפו פעולה באופן מלא עם המדיניות הנאצית, יותר מבכל מדינה אחרת באירופה. עם זאת, קבוצת קומוניסטים הכריזה ב-25 בפברואר 1941 שביתה בעיר אמסטרדם במחאה על מדיניותם של הנאצים כלפי היהודים. זו הייתה יוזמה של ארגונים קומוניסטיים באמסטרדם והיא הייתה פעולת המחאה הסולידרית היחידה בהולנד, אם כי מינורית, היא דוכאה אחרי יומיים. בכל שנה נערך טקס זיכרון באמסטרדם בכיכר בה נאספו היהודים למשלוח למחנות.
אלפי הולנדים סייעו ליהודים להסתתר מפני הנאצים. על פי הערכות שונות כ-12 אלף יהודים בהולנד ניצלו מידי הנאצים הודות לסיוע זה. בהולנד תועדו מקרים רבים במיוחד של מסירות נפש למען היהודים. כך למשל, היחס בין מספר חסידי אומות העולם ההולנדים לבין גודל האוכלוסייה גבוה זאת בשל הכפר ניולנדה, שאנשיו הסתירו יהודים באופן מאורגן. ביתר חלקי הולנד כמעט ולא נרשמו מקרי הצלה של יהודים על ידי חסידי אומות עולם. על אף הצלת יהודים רבים על ידי תושבי הכפר ניולנדה, כ-90 אחוז מיהודי הולנד נרצחו במלחמת העולם השנייה. באחוזים, יותר יהודים נשלחו אל מותם מהולנד מאשר מכל מדינה אירופית אחרת.
אנה פרנק יהודייה ממוצא גרמני נתפסה באמסטרדם והיא אחת הנערות המפורסמות מתקופת השואה. הבית בו הסתתרה ונתפסה הוא היום מוזיאון שואה בהולנד וקרוי בית אנה פרנק.
הנאצים הקימו מספר מחנות ריכוז אליהם גורשו היהודים: במזרח הולנד ובצפונה במחנה וסטרבורק ליד העיר חרונינגן אליה גורשו היהודים על ידי "המשטרה הירוקה" (בהולנדית: Groene Politie). רובה של יהדות הולנד נספתה בשואה – 107,800 נפש מ-120,000 נפש (90%), על פי האומדנים האחרונים.
כיום מתגוררים בהולנד כ־30,000 יהודים.
חלוקה מנהלית

מחוזות הולנד. למידע על מחוז, לחצו עליו
הולנד מחולקת ל-12 מחוזות (פרובינציות):
חרונינגן (Groningen)
פריסלנד (Friesland)
דרנתה (Drenthe)
אוברייסל (Overijssel)
פלבולנד (Flevoland)
חלדרלנד (Gelderland)
אוטרכט (Utrecht)
צפון הולנד (Noord-Holland)
דרום הולנד (Zuid-Holland)
זיילנד (Zeeland)
צפון בראבנט (Noord-Brabant)
לימבורג (Limburg, הגייה מקומית: לימבורך)
כל מחוז מחולק לרשויות מקומיות (gemeenten), ובסך הכול הולנד מחולקת ל-352 רשויות מקומיות בחלקה האירופאי (נכון ל-1 בינואר 2021).
ממלכת הולנד כוללת גם מספר איים בים הקריבי, שהיו בעבר קולוניות הולנדיות ובשנים 1954–2010 נקראו האנטילים ההולנדיים. כיום ארובה, קוראסאו, האי סנט מארטן והולנד עצמה הן ארבע טריטוריות שמרכיבות את ממלכת ארצות השפלה, בעוד שהאיים בונייר, סאבא וסנט אוסטטיוס הפכו לרשויות מוניציפליות מיוחדות השייכות להולנד והמכונות הולנד הקריבית.
תרבות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בהולנד נולדו ציירים מפורסמים רבים. מבין ציירי המאה ה-17, תור הזהב של הרפובליקה ההולנדית, התפרסמו רמברנדט, יאן ורמיר, ואן סטין ואחרים. במאות ה-19 וה-20 התפרסמו וינסנט ואן-גוך, פיט מונדריאן, מאוריץ קורנליס אשר והאן ואן מיגרן. פילוסופים מפורסמים כוללים את ארסמוס מרוטרדם וברוך שפינוזה. אף רנה דקארט התגורר בהולנד כמה עשרות שנים.
| תאריך | שם עברי | שם מקומי | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 בינואר | תחילת השנה החדשה | Nieuwjaar |  |
| מרץ/אפריל | פסחא | Pasen | ממנהגי החג: משחק בביצים צבועות ואכילת שוקולד. הנוצרים הדתיים מקיימים טקסים מיוחדים בכנסיות. |
| 27 באפריל | יום המלך | Koningsdag | יום חג לכבוד מלך הולנד. זהו יום חופש שבו נושא המלך נאום לאומה. מקובל ביום זה לקיים ירידים ולפתוח שוקי רחוב עממיים. |
| 4 במאי | יום הזיכרון | Dodenherdenking | יום השנה לכיבוש הולנד בידי גרמניה הנאצית (1940). זהו יום הזיכרון לחללי מלחמת העולם השנייה. |
| 5 במאי | יום השחרור | Bevrijdingsdag | יום השנה לשחרורה של הולנד מהכיבוש הנאצי בידי בעלות הברית (1945). בחצות הלילה מסתיים האבל של 4 במאי ומתחילות חגיגות לציון השחרור. |
| 40 יום לאחר הפסחא | חג העלייה | Hemelvaartsdag |  |
| שבעה שבועות לאחר הפסחא | פנטקוסט | Pinksteren | רק הולנדים נוצרים חוגגים את פנטקוסט (שבועותא) (יומיים). |
| 5 בדצמבר | סינטרקלאס | Sinterklaas/De Goedheiligman | חג מתנות/ילדים מקומי. נוצרים אדוקים מעדיפים לוותר על החג הזה ולשלב את מנהגיו בחג המולד. |
| 25 – 26 בדצמבר | חג המולד | Kerstmis | חג מרכזי בקרב ההולנדים הנוצרים. יתר ההולנדים מציינים אותו בצנעה. |
ביאורים

1 2  אמסטרדם היא עיר הבירה של הולנד, וכן העיר הגדולה ביותר במדינה. אם כי מושב הממשלה ההולנדית, הקבינט, הפרלמנט של הולנד, הספרייה הלאומית של הולנד, בית המשפט העליון של הולנד, מרבית השגרירויות הזרות, ואף מועצת הכתר והמדינה(אנ') – יושבים כולם בעיר האג
↑  המטבע של הולנד טרם הצטרפותה בשנת 1999 לגוש האירו – היה הגילדן הולנדי.
אגם אלמנטייטה

אגם אלמנטייטה (אנגלית Lake Elmenteita) הוא "אגם בסיסי" רדוד בקניה, השוכן בשבר הסורי-אפריקאי, כ-120 ק"מ צפונית-מערבית לבירה ניירובי וכ-20 ק"מ דרומית-מזרחית לעיר נקורו. בשנת 2011 הוכרזו האגם וסביבתו הקרובה - יחד עם שני אגמים נוספים בקניה, אגם נקורו ואגם בוגוריה - כאתר מורשת עולמית המשתרע על-פני שטח של 25.24 קמ"ר.
גאוגרפיה

אורכו של האגם מצפון-לדרום הוא כשמונה ק"מ, ורוחבו המרבי מגיע לארבעה ק"מ. הוא משתרע על-פני שטח של 18 קמ"ר, ומנקז שטח של כ-630 קמ"ר. האגם רדוד, וברוב שטחו אין עומקו חורג ממטר בודד. הוא שוכן בגובה של 1,670 מטרים מעל פני הים, ומוקף בטורי גבעות נמוכות ממזרחו וממערבו. בצידו הדרומי של האגם משתרעים בתרונות נרחבים שמקורם בשפכי לבה שפרצו במהלך ההולוקן ממספר חרוטים געשיים השוכנים באזור.
החי והצומח

למעט ריכוז קטן של בתי מלון בצידו המזרחי, מוקף האגם מכל צדדיו בשטחים חקלאיים, בחורשים וביערות האופייניים לאזורים גבוהים (בעיקר עצי שיטה), וכן בצמחייה עשבונית וצמחיית שיחים.
באגם לא חיים דגים, למעט דגי אמנון שהובאו אליו בשנת 1962, והחיים סמוך למעיינות החמים שבצידו הדרומי. האגם מצטיין בריכוזים גדולים של ציפורי פלמינגו מצוי ופלמינגו זוטר, הניזונים מפגיות של סרטנאים ומכחוליות, אם כי מספרם הולך ומתדלדל בשל דגי האמנון המושכים מיני עופות אחרים, הניזונים גם מביצי וגוזלי הפלמינגו. עוד חיים באגם ריכוזים גדולים של שקנאים, המקננים על איונים סלעיים ונודדים מדי יום לאגמים הסמוכים בחיפושם אחר מזון. נוסף על שני מינים אלה, נצפו באגם ובסביבתו כ-450 מיני עופות, מהם 49 מיני עופות מים ועשרה מינים פלארקטים. עם היונקים החיים באגם ובסביבתו נמנים כ-150 פרטים של ג'ירף רוטשילד, וכן זברות, צבאים וחזירי יבלות מצויים.
כימיה ("אגם בסיסי")

אגם בסיסי (באנגלית soda lake) הוא אגם שבו רמת החומציות (pH) של המים גבוהה מ 7. בדרך כלל בין 9 ל-12.
הערך  {\mbox{pH}}={\mbox{7}} מתייחס לרמת החומציות של מים מזוקקים, או תמיסה נייטרלית אחרת. משמעותו של pH=7 היא שריכוז יוני ההידרוניום ( +H3O) שווה לריכוז יוני ההידרוקסיל ( -OH). מי ברז או מי גשם אינם טהורים, ומכילים חומרים מומסים שונים, ולכן ה-pH שלהם עשוי להיות שונה במעט מ-7. באגמים שונים רמת החומרים המומסים יכולה להיות גבוהה מאוד ובהם התפתחה רמת חומציות גבוהה במיוחד או נמוכה במיוחד. רמת החומציות של ים המלח, לדוגמה, היא 6.2 (נכון לשנת 2012).
ערכי pH הגבוהים מ-7 הם בסיסיים יותר, בהם ריכוז ה +H3O נמוך מריכוז -OH. ערכים נמוכים מ-7 מייצגים חומציות, ובהם ריכוז +H3O גדול מריכוז -OH.
סולם הדרגות שבו נמדד ה- pH הוא לוגריתמי (לפי בסיס 10), כלומר ההבדל בין pH 1 ל-pH 2 הוא יחס ריכוזים שונה פי 10.לדוגמה, בקפה שחור עם ערך pH=5 החומציות גבוהה פי 100 מבמים, בעגבנייה, שלה pH=4 החומציות גבוהה פי 1,000 מבמים, בחומץ עם ערך pH=3 החומציות היא פי 10,000 מבמים, וכן הלאה.
פלמינגו באגם
ברוך מרגנית

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:   אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 רופא סיירת מטכ"ל מפקד היחידה הטקטית לחילוץ מיוחד (669)  קצין הרפואה של פיקוד העורף
 פעולות ומבצעים
   מלחמת לבנון
 עיטורים
   עיטור המופת
 תפקידים אזרחיים
 ראש אגף באסותא מרכזים רפואיים, מנהל בחברות ביומד
 
ברוך מרגנית הוא רופא ומנהל ישראלי. שירת כקצין רפואה בצה"ל, פיקד על היחידה הטקטית לחילוץ מיוחד (669) של חיל האוויר ושימש מפקד הרפואה הפיקודי של פיקוד העורף. בעל עיטור המופת על פועלו במלחמת לבנון הראשונה.
קריירה

מרגנית סיים לימודי רפואה באוניברסיטת תל אביב, הוא מוסמך בבריאות הציבור (MPH) מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס והשלים בה גם את לימודי הפוסט-דוקטורט בניהול ומדיניות הבריאות. התמחה בשירותי רפואת חירום, טיפול בטראומה והערכות רפואית לקראת אסונות.
במהלך מבצע שלום הגליל שירת כרופא בסיירת מטכ"ל עמה לחם בגזרה המזרחית של לבנון ובהמשך בגזרת העיר ביירות. במהלך הקרבות בעיר חילץ פצועים תחת אש ותצפית אויב. על פועלו עוטר בעיטור המופת. בהמשך שירותו הצבאי פיקד על היחידה הטקטית לחילוץ מיוחד (669) של חיל האוויר, הקים את ענף רפואת חירום במפקדת קצין רפואה ראשי וכיהן כמפקד הרפואה הפיקודי של פיקוד העורף.
לאחר שחרורו מצה"ל שימש בתפקידי ניהול במגוון חברות הזנק בתחומי הביומד העוסקות בתחומי המכשור הרפואי, המידע הרפואי, הנדסה רפואית, בין השאר בחברות Medisys, הפטו, ויטל-פלואו, קריטיסנס, דימות אופטי ו-NeatStich.
כיהן כראש אגף טכנולוגיות ומחשוב, באסותא מרכזים רפואיים עד אוקטובר 2014, היה חבר בוועדה לבחינת דרכי ההפעלה והשליטה למענה ראשוני לשירותי עזרה ראשונה טרום בית חולים במערך שירותי הרפואה הדחופה.
הערות שוליים

↑  איתי אילנאי, "669 - סיפורה של יחידה מיוחדת", כנרת זמורה-ביתן, 2014, עמוד 383.
↑  רס"ן ד"ר ברוך מרגנית, באתר הגבורה
↑  איתי אילנאי, "669 - סיפורה של יחידה מיוחדת", כנרת זמורה-ביתן, 2014, עמוד 317.
↑  גלי וינרב, ‏עוד הנפקת ביומד? NeatStich מתכוננת לגייס מיליוני דולרים, באתר גלובס, 4 באפריל 2011
מוזיאון בר-דוד לאמנות ויודאיקה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון, הוצאה לאור 
 כתובת:  קבוץ ברעם, ד"נ מרום הגליל, 13860 
 מיקום:  ברעם 
 מדינה:  ישראל 
 בעלים:  מרים זיסמן 
 
 קואורדינטות:  33°03′33″N 35°25′56″E﻿ / ﻿33.059055555556°N 35.432111111111°E﻿ / 33.059055555556; 35.432111111111
 אתר רשמי
  (למפת אצבע הגליל מוגדלת) מוזיאון בר-דוד לאמנות ויודאיקה(למפת אצבע הגליל רגילה) מוזיאון בר-דוד לאמנות ויודאיקה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מוזיאון בר-דוד לאמנות ויודאיקה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מוזיאון בר-דוד לאמנות ויודאיקה
 
מוזיאון בר-דוד לאמנות ויודאיקה על שם משה וטובה בר-דוד ממוקם בקיבוץ ברעם בגליל העליון.
אוסף המוזיאון כולל פרטי יודאיקה ועבודות אמנות של ציירים יהודים מהארץ ומהעולם וכן אוסף פרטי ארכאולוגיה. בחצר המוזיאון גן הפסלים של האמן יגאל תומרקין, לצד פסלים של אמנים נוספים.
מנכ"ל המוזיאון והאוצר הראשי הוא אבי איפרגן. בראיון שהעניק, אמר איפרגן: "המוזיאון עוסק בבחינת גבולות האמנות, וכמוזיאון שנמצא על הגבול הסוגיה הזו מתחדדת ביתר שאת".
אוסף המוזיאון

האוסף כולל את העבודות שתרמו האספן משה בר-דוד ואשתו טובה, וכן יצירות שהתווספו במשך השנים. האוסף כולל יצירות בטכניקות שונות כגון שמן, אקוורל, פסטל, חיתוכי עץ, תחריטים, ליתוגרפיות, הדפסים, פסלים ועבודות בטכניקות מעורבות.
האוסף משקף מגוון רחב של אומנים בעיקר יהודים, החל מהמחצית השנייה של המאה ה-19 ועד ימינו. חלק מהיוצרים פעלו מחוץ לישראל וחלקם אמנים שפעלו ופועלים בארץ.
בין האמנים הנכללים באוסף: לסר אורי, מקס ליברמן, בוריס שץ, הרמן שטרוק, יעקב שטיינהרט, אביגדור סטימצקי, יוסף זריצקי, יחזקאל שטרייכמן, מרסל ינקו, צבי מאירוביץ', מארק שאגאל, מרדכי ארדון, אריה ארוך, לודוויג בלום, לאה ניקל, רודי להמן, משה קופפרמן, משה קסטל, משה ברנשטיין, איוון שוובל, יגאל תומרקין ועוד רבים אחרים.
תערוכות קבע

"מסורת והמשכיות" - בקומת הכניסה של המוזיאון תערוכת קבע ובה מוצג אוסף היודאיקה הכולל תשמישי קדושה יהודים מארצות ומעדות רבות על פני מאות שנים. אלה כוללים חפצי בית לחגים ושבתות, תשמישי ארון קודש וספר התורה וחפצים אישיים הנוגעים לכל שטחי החיים: נישואים, לידה, מילה. באוסף זה גם סדרת ציורים של האמן הקריקטוריסט הצרפתי אלפונס לוי המתארים סצנות מחיי היהודים באלזס וכן מצויים בו ציורים המתארים אירועים וספורים מהמקרא. בתערוכה מוצג העתק מדויק של אבן המשקוף מבית הכנסת העתיק מהכפר ברעם. על האבן מופיעה הכתובת העתיקה: "יהי שלום במקום הזה ובכל מקומות ישראל. יוסה הלוי בן לוי עשה המשקוף הזה תבוא ברכה במעשיו שלום".
גן הפסלים של יגאל תומרקין כולל, בין היתר, קבוצת פסלים בצורת קונוסים ענקיים שנעשו בהשראת הקומדיה האלוהית של דנטה אליגיארי, הפסל "מלאך ההיסטוריה" מחווה לפילוסוף וולטר בנימין.
אגף ארכאולוגיה מכיל עשרות מנורות שמן מתקופת האבות ועד ביזנץ, כלי זכוכית מצריים וצידוניים, אוסף צלמיות חרס ואוסף מכתבי חרס שומריים ואכדיים. פריטים אלה מוצגים בקומה העליונה של המוזיאון.
תערוכות מתחלפות

אגף האוסף - תערוכות מתחלפות מאוסף האמנות של המוזיאון.
אגף המבואה - תערוכות של אמנים מהגליל.
אגף לאמנות עכשווית - תערוכות מתחלפות של אמנים עכשוויים. עבודות אלה מוצגות בקומת הכניסה ובקומה העליונה.
אגף וידאו-ארט המוקדש לעבודות וידאו.
מרכז לחינוך ולאמנות

המרכז מציע פעילויות הדרכה, סדנאות ותוכניות שנועדו להנגשת האמנות, פיתוח היצירתיות ושימוש בשפה החזותית. במרכז צוות הדרכה מיומן הפועל בשיתוף משרד החינוך ומשרד התרבות. פעילות ההדרכה נעשית בקומה התחתונה של המוזיאון.
הקמת המוזיאון

המוזיאון הוקם על בסיס אוסף האומנות שתרמו האספן משה בר-דוד ואשתו טובה לברעם, קיבוץ שבתם רבקה הייתה ממקימיו. מטרתו של בן-דוד הייתה להנציח בכך את קהילת בז'ז'ני (Brzezany) שבגליציה, פולין (כיום אוקראינה). בה נולד.
בר-דוד (במקור ברדוביץ') עלה לישראל בשנת 1934 עם אשתו ובתם והמשפחה התיישבה בחיפה. למחייתו עבר במחלקת המים של עיריית חיפה. בשנות ה-30 קשר בר-דוד קשרים עם אספני אמנות בחיפה וכן עם סוחרי אמנות ואוצרי מוזיאונים. הוא התרכז באיסוף אמנות יהודית וישראלית ובציירים גרמנים אקספרסיוניסטים.
אחרי מותה של טובה ב-1974 החליט בר-דוד לתרום את האוסף שלו לקיבוץ. הארכיטקט מנחם כ"ץ, קרוב משפחתו של משה בר-דוד, יליד בז'ז'ני אף הוא וניצול השואה, תכנן בהתנדבות את התאמת המבנה שהקצה הקיבוץ, והמוזיאון נחנך בחג החנוכה 1982. בבר-דוד נפטר ב-1989 ונטמן ליד אשתו טובה בקיבוץ ברעם.
הערות שוליים

↑  אודות המוזיאון, באתר מוזיאון בר-דוד
↑  אמנות בגבול הצפון, באתר arterminal, ‏2020-12-15
↑  מסורת והמשכיות, באתר מוזיאון בר-דוד
↑  גן פסלים, באתר מוזיאון בר-דוד
↑  ארכיאולוגיה, באתר מוזיאון בר-דוד
↑  מוזיאון בר דוד, באתר צופית
↑  אודות אגף החינוך, באתר מוזיאון בר-דוד
↑  אודות, באתר מוזיאון בר-דוד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265594405171  LCCN: nr2006001563  VIAF: 143542970   WorldCat (עם VIAF): 143542970 
חנוכיית גן-עדן, עבודת בית המלאכה של ברכיה הנברג, פליז מצופה כסף, ורשה, פולין, סוף המאה ה-19
בניית הקומה השלישית במוזיאון
האספנים משה וטובה בר-דוד