stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משה מרלין לוין
מצילומיו

אילת, בין 1947 ל־1953
הרוזן פולקה ברנדוט
בדואים בסיני, 1967
ילדים משחקים בשכונת נחלאות בירושלים, 1948
חיילים ליד משאית קוקה קולה, סיני, מלחמת יום הכיפורים
הערות שוליים

↑  מידע על משה (מרלין) לוין וצילומים שלו באוסף מיתר
↑  גרמניה, בון, פרסום לתערוכה של משה (מרלין) לוין | תמונה NNL_ARCHIVE_AL997008872722705171 | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
1 2 3  Intrepid journalist who survived bombing, interviewed Ben-Gurion, dies at 94
↑  Full Holiday Food Basket, Though Meat Will Be Scant, פלסטיין פוסט, 30 במרץ 1950
↑  עמית נאור, המצור על ירושלים במלחמת העצמאות – בצבע, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 02.05.2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 280583  NLI: 987007264433605171  PLWABN: 9811274737705606  BnF: cb137382257 (data)  CiNii: DA17373396  GND: 1227622899  ISNI: 0000 0000 6655 0196  LCCN: n87874907  ULAN: 500485266  VIAF: 64183868   WorldCat (עם VIAF): 64183868 
מרלין לוין נושא כד מים במהלך המצור על ירושלים, 1948
משאל העם על חוקת רוסיה (1993)

| --- | --- |
 תאריך:  12 בדצמבר 1993 
 מקום:  רוסיה 
 
משאל העם על החוקה נערך ברוסיה ב-12 בדצמבר 1993. החוקה החדשה אושרה על ידי 58.4% מהמצביעים ונכנסה לתוקף ב-25 בדצמבר אותה שנה.
רקע

מאז 1992 טען הנשיא בוריס ילצין כי חוקת 1978 מיושנת ויש צורך להחליפה. הוא קרא לחוקה חדשה שתעניק סמכויות נוספות לנשיא. עם זאת, שתי טיוטות מתחרות לחוקה חדשה נערכו על ידי הממשלה וקונגרס צירי העם. כישלונם של שתי הקבוצות להגיע לפשרה הוביל לכך שילצין מוסס את הקונגרס בספטמבר 1993, בצעד שהוביל למשבר חוקתי.
ילצין קרא אז לאספה חוקתית שהביעה אהדה לדעותיו. לאחר מכן ניסחה האספה חוקה שקבעה נשיאות חזקה ובעלת סמכויות מורחבות ופורסמה ב-11 בנובמבר 1993.
שם

משאל זה נקרא באופן רשמי "הצבעה עממית" (всенародное голосование) במסמכים ולא משאל עם.
תוצאות

| בחירה | הצבעות |  % |
| --- | --- | --- |
| בעד | 32,937,630 | 58.4 |
| נגד | 23,431,333 | 41.6 |
| הצבעות לא חוקיות / פסולות | 1,357,909 | - |
| סך הכל | 57,726,872 | 100 |
| מצביעים רשומים / אחוזים | 106,170,835 | 54.4 |
מקור: Nohlen & Stöver
שיעור ההצבעה דווח רשמית על 54.4%, מעל סף 50% הדרוש לאימות משאל העם. עם זאת, נותרו ספקות בנוגע לדיוק של נתון המשתתפים.
ראו גם

משאל העם על התיקונים לחוקת רוסיה (2020)
הערות שוליים

1 2 3  The Constitution and Government Structure Country Studies
1 2  Richard Sakwa (2008) Russian politics and society Taylor & Francis, p64
↑  Nohlen & Stöver, p1648
ניר שוולב

| --- | --- |

 לידה:  29 בינואר 1972 (בן 52) 
 מקום לימודים:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל (1996)  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל (1997)  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל (2006)  אוניברסיטת חיפה 
 מוסדות:  אוניברסיטת אריאל בשומרון 
 
ניר שוולב (נולד ב-29 בינואר 1972) הוא פרופסור חבר באוניברסיטת אריאל בשומרון סופר ויזם. מחקריו עוסקים בעיקר בנושאי רובוטיקה ובתכנון תנועה לנחילי רובוטים ורובוטים יתירים. שוולב ייסד מספר חברות העוסקות ברובוטיקה רפואית כגון W endoluminal robotics, Inooging LTD ו-Momentis Medical העוסקת בניתוחים רובוטיים וואגינאליים.
שוולב סיים תואר ראשון בפיזיקה בטכניון בשנת 1996 ותואר ראשון נוסף בהנדסת מכונות בשנת 1997. המשיך לתואר שני במתמטיקה עיונית באוניברסיטת חיפה ולתואר שלישי בטכניון אותו סיים בשנת 2006. בשנת 2007 הצטרף לסגל הפקולטה להנדסה באוניברסיטת אריאל.
במסגרת מחקריו, עוסק שוולב בנושאים הקשורים ברובוטיקה: בין השאר רובוטיקה רפואית, רובוטים גמישים, בבעיות תכנון תנועה, בבעיות תכנון תנועה הסתברותי, תכנון תנועה לנחילי רובוטים ולרכבים אוטונומיים. מחקרו התאורטי הנסמך על טופולוגיה אלגברית נסוב סביב חקירת מרחבי קונפיגורציה של גרפים תחת אילוצים גאומטריים שונים. פרופ' שוולב כתב ספרים מקצועיים, רשם מספר פטנטים, ועבודותיו התפרסמו בספרים ובכתבי עת מדעיים, זכו בפרסים, בקרנות מימון והוצגו בכנסים רבים.
שוולב הוא יזם סדרתי בתחום המכשור והרובוטיקה הרפואית. ב-2009 ייסד את "Momentis Medical", שפיתחה ומשווקת רובוט רפואי לניתוחים רובוטיים בגישה ואגינאלית בשיטת "NOTES" (אנ'). ב-2021 אישר מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) את חברת Momentis Medical.
ב-2017 שוולב ייסד את חברת innoging LTD, שעוסקת בהנגשת מידע אולטראסאונד לרופאים בתחום הדימות. וב-2020 ייסד את חברת ההזנק "W endoluminal robotics", המפתחת רובוט רפואי ייחודי בתחום הברונכוסקופיה.
ב-2022 יצא ספרו "האביב המערבי: הקרב בין הטכנולוגיה לדמוקרטיה - רגע האמת", בהוצאת סלע מאיר. הספר דן במקורות לקיטוב החברתי הפושה בעולם מאז שנת 2008 ובדרכים להתמודדות עמו. בבסיס הספר החשש משינוי מהותי ובלתי הפיך ביחסי הכוחות המסורתיים הפועלים בחברה כבר בעשור הקרוב. פרופ' שוולב סוקר באופן יסודי את התהליכים הסוציולוגיים והמתמטים לקיטוב בחברה אנושית, תהליכים כמו אפקט שלינג, משחק השיום ועוד, ומצביע על המורכבות בבקרה על התהליכים הללו. בשער השני לספר מתוארים אותם תהליכים בצילן של חברות הטכנולוגיה הגדולות ובשער השלישי לספר, שוולב מציע סדרת צעדים זהירים שעשויים להוות פתרון לבעיה. באפילוג לספרו שוולב מצביע על קיומה של בעיה חבוייה וגדולה שבעתיים שמתהווה עם השיפור ביכולת ניתוח ביג דאטא: האפשרות שהרשתות יוכלו לתמרן את דעת הקהל באופן ממוקד ונסתר בנושאי פוליטיקה וחברה.
שוולב נשוי ואב לשלוש בנות ומתגורר בקיבוץ בחן.
הערות שוליים

↑  עורכים: ניר שוולב, יוג׳ין קגן, עירד בן-גל, Autonomous Mobile Robots and Multi-Robot Systems: Motion-Planning, Communication, and Swarming 1
↑  ניר שוולב, מבוא לרובוטיקה
↑  ‏Nir Shvalb באתר Google Patents
↑  קורות חיים של ניר שוולב, באתר אוניברסיטת אריאל בשומרון
↑  Hominis : רובוט עם תחושת בטן,  הרשות לחדשנות
↑  ניר שוולב, מבוא לרובוטיקה (ספר אלקטרוני) ,ISBN 9789657376201
↑  רשימה מלאה של פרסומיו המדעיים
↑  ‏innoging LTD
↑  ‏ W endoluminal robotics
↑  [https://open.spotify.com/episode/05nHsd5slKGezi2OBLzXd7?si=4JOoKdVYQM62Lb7NhW5nQw
 ראיון עומק עם אטילה שומפלבי]
↑  אריאל שנבל, "בקרוב לא תהיה דמוקרטיה": האם עוד אפשר לעצור את מארק צוקרברג?,  מקור ראשון
↑  ראיון טלוויזיוני, ריקלין ושות', ערוץ 14, באתר יוטיוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007502773105171  ORCID: 0000-0001-8246-3727  VIAF: 2138159474301827661975   WorldCat (עם VIAF): 2138159474301827661975
משאל העם על הסכם השלום הקולומביאני

מפת חלוקת ההצבעה לפי מחוזות קולומביה  בעד  נגד
מִשאל העם בקולומביה התקיים ב-2 באוקטובר 2016 ובו נשאלו אזרחי המדינה אם הם מקבלים את הסכם השלום שנחתם בין ממשלו של הנשיא חואן מנואל סנטוס לבין מנהיג מחתרת FARC רודריגו לונדוניו. ההסכם נדחה ברוב זעום כש-50.2% הצביעו "לא" ואילו 49.8% הצביעו "כן". אחוז ההצבעה היה נמוך ורק 37.44% מבעלי זכות הבחירה השתתפו במשאל. על מאמציו לקידום השלום ולסיום מלחמת האזרחים בקולומביה קיבל הנשיא סנטוס פרס נובל לשלום באותה שנה. הוא הבטיח לתרום את הפרס למען קורבנות הסכסוך.
רקע

המשא ומתן בין הממשלה בבוגוטה לבין המורדים החל בהוואנה, בירת קובה, בנובמבר 2012, במטרה לסיים את המלחמה שהחלה ב-1964 וגבתה את חייהם של כ-220 אלף בני אדם. כעבור ארבע שנים, ב-24 באוגוסט 2016, חתמו הצדדים על הסכם השלום, שהעמדתו למשאל עם אושרה על ידי בית המשפט החוקתי של קולומביה ב-18 ביולי אותה שנה. עיקרי ההסכם כללו את פירוק לוחמי FARC מנשקם בפיקוח האו"ם, הפיכת המחתרת למפלגה פוליטית שתקבל שריון בפרלמנט, פיצויים לקורבנות, רפורמה חקלאית והקמת בתי דין מיוחדים. במשאל העם נשאלו האזרחים "האם הם תומכים בהסכם השלום?" והם נדרשו לבחור בין "כן" ו"לא".
הקמפיין > תומכי ההסכם

הנשיא חואן מנואל סנטוס היה ממובילי מחנה ה"כן", שקיבל תמיכה נרחבת גם מצד מפלגות רבות בקולומביה, מכל קצוות הקשת הפוליטית, בהן המפלגה השמרנית, המפלגה הליברלית, מפלגת הירוקים, התנועה הילידית לשינוי חברתי ואחרות. על אף שרוב הדמויות הציבורית במדינה סירבו להכריז מפורשות אם הן בעד הסכם השלום עם המורדים או נגדה, רבים הצביעו על כך שהם תומכים בו באמצעות הודעות שונות. הזמרים המפורסמים ביותר במדינה כמו שאקירה, קרלוס ויווס, חואנס ופונסקה הביעו תקווה לשלום בחשבונות הטוויטר שלהם. הכדורגלן רדאמל פלקאו כתב מכתב לעיתון "אל טיימפו" ובו סיפר כי הוא מדמיין מדינה "עם היכולת לסלוח" ואילו כדורגלן העבר קרלוס ולדרמה היה נחרץ יותר, והופיע בעצרת של מחנה ה"כן" ובה הצהיר כי הוא רוצה עתיד טוב יותר לילדיו.
הקמפיין > מתנגדי ההסכם

הדמות הבולטת ביותר בקרב מחנה המתנגדים היה הנשיא לשעבר אלווארו אוריבה, ששימש סנאטור בזמן הקמפיין. אוריבה הבטיח להילחם עד חורמה ב-FARC במהלך שתי הקדנציות שלו והפך למבקר בולט של יורשו סנטוס, מאז החל במשא ומתן עם המחתרת. בכירים במפלגת "המרכז הדמוקרטי" הצטרפו אל אוריבה, בהם המועמד לנשיאות ב-2014 אוסקר איוואן סולואגה וסגנו המיועד קרלוס הולמס טרוחיו. הם התנגדו לחנינת המורדים, לשריון המקומות בקונגרס, טענו כי ההסכם יעניק לגיטימציה לסחר בסמים וכי הנשיא סנטוס חרג מסמכותו במהלך השיחות.
תגובות לתוצאה

הנשיא סנטוס הודיע כי ישאיר את הפסקת האש בתוקף למרות דחיית ההסכם. כמו כן הצהיר כי ימשיך לחתור לשלום עד לרגע האחרון של כהונתו, ואמר כי יתייעץ עם האופוזיציה ועם מנהיגי המורדים לגבי המשך פעולה.
גם מפקד FARC לונדוניו אמר כי הארגון ממשיך לרצות בשלום, והבטיח כי השלום ינצח.
ב-24 בנובמבר נחתם בבירה בוגוטה הסכם שלום מתוקן, הכולל שינויים שהציעו מתנגדי ההסכם הקודם. בניגוד לנוסח הקודם, הנוסח החדש לא הוצג להצבעה במשאל עם נוסף, אלא הועבר לאישור הקונגרס, וזכה לאישורו.
הערות שוליים

↑  תדהמה בקולומביה: האזרחים דחו את הסכם השלום במשאל העם, באתר וואלה, 3 באוקטובר 2016
↑  פרס נובל לשלום הוענק לנשיא קולומביה, באתר ישראל היום, 10 בדצמבר 2016
↑  Rose Lander, Colombia govt, FARC agree to maximum prison sentences for war crimes, Colombia Reports, 23/9/2015 (באנגלית)
↑  יום היסטורי בקולומביה: הסכם שלום נחתם בין הממשלה למורדים, באתר וואלה, 25 באוגוסט 2016
↑  לאחר הכישלון במשאל העם: הסכם שלום חדש נחתם בקולומביה, באתר וואלה, 25 בנובמבר 2016
↑   הקונגרס בקולומביה אישר סופית את הסכם השלום עם המורדים, באתר הארץ, 1 בדצמבר 2016
משאל העם על החברות באיחוד האירופי של מלטה (2003)

משאל עם בדבר החברות באיחוד האירופי נערך במלטה ב־8 במרץ 2003. 54% מהמצביעים תמכו בחברות. בבחירות הכלליות שלאחר מכן באפריל 2003 ניצחה המפלגה הלאומית, שהייתה בעד חברות באיחוד האירופי, כאשר מפלגת הלייבור מהאופוזיציה התנגדה לחברות. מלטה הצטרפה לאיחוד האירופי ב־1 במאי 2004 ביחד עם 9 מדינות נוספות.
במשאל העם היה את שיעור ההצבעה הגבוה ביותר במשאל עם חברות באיחוד האירופי (91%) והתמיכה הנמוכה ביותר בהצטרפות מבין כל אחת מתשע המדינות שקיימו משאלי עם על הצטרפות לאיחוד האירופי ב־2003.
רקע

היחסים הראשונים של מלטה עם הקהילה הכלכלית האירופית (EEC) הם החתימה על הסכם התאגדות בדצמבר 1970. הסכם זה קרא ליצירת איחוד מכס המבוסס על סחר חופשי בין מלטה לגוש.
מלטה הגישה בקשה רשמית להצטרף לקהילה האירופית ביולי 1990, שקיבלה חוות דעת חיובית מהנציבות האירופית. עם זאת הבקשה הושעתה בשנת 1996 עם ממשלה חדשה בראשות מפלגת הלייבור. לאחר ניצחון המפלגה הלאומית בבחירות 1998, הממשלה החדשה הפעילה מחדש את בקשת החברות של מלטה. המשא ומתן להצטרפות הסתיים בפסגת קופנהגן בדצמבר 2002 ומלטה, ביחד עם 9 מדינות אחרות, חתמה באפריל 2003 על הסכם הצטרפות עם האיחוד האירופי, אשר לפיו מלטה ושאר המדינות החותמות יצטרפו לאיחוד ב־1 במאי 2004.
ממשלת מלטה הודיעה בינואר 2003 כי משאל עם בלתי־מחייב על חברות יתקיים ב-8 במרץ 2003 במקביל לבחירות המקומיות.
שאלת משאל העם

השאלה שהצביעו עליה במשאל העם אושרה ב־3 בינואר 2003, והיא: "האם אתה מסכים שמלטה תהפוך לחברה באיחוד האירופי בהרחבה שעתידה להתרחש ב־1 במאי 2004?"
תוצאות

| בחירה | הצבעות | % |
| --- | --- | --- |
| בעד | 143,094 | 53.65 |
| נגד | 123,628 | 46.35 |
| בסך הכל | 266,722 | 100 |

| הצבעות תקניות | 266,722 | 98.55 |
| הצבעות בלתי־תקניות/פתקים ריקים | 3,911 | 1.45 |
| מצביעים רשומים | 297,881 | 90.85 |
מקור: Nohlen & Stöver
לקריאה נוספת

Rudolf, Uwe Jens; Berg, Warren G. (2010). Historical Dictionary of Malta. Scarecrow Press. pp. 17–20. ISBN 9780810873902.
Fenech, Dominic (ביולי 2003). "The 2003 Maltese EU referendum and general election". West European Politics. 26 (3): 163–170. doi:10.1080/01402380312331280638. {{cite journal}}:  (עזרה)
הערות שוליים

↑  Briguglio, Michael. "Post-Script: The Malta Labour Party after 1998" (PDF). Michael Briguglio. אורכב מ-המקור (PDF) ב-14 ביולי 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Stajano, Attilio (2006). "Chapter 3.5 An Overview of the Ten Accession Countries of the 2004 Enlargement". Research, Quality, Competitiveness: European Union Technology Policy for the Information Society (second ed.). New York: Springer Verlag. pp. 60–85, page 78. ISBN 978-0-387-28741-6.
1 2 3  "Malta and the EU: History of Malta's EU Membership". EU2017.MT (באנגלית). Maltese Presidency of the EU 2017. 2016. נבדק ב-28 במרץ 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Appendix D - Chronology of EU enlargement" (PDF). Parliament of Australia. אורכב מ-המקור (PDF) ב-4 בפברואר 2004. נבדק ב-27 בפברואר 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The outcome of the Copenhagen Summit". Efficacité et Transparence des Acteurs Européens. 15 בינואר 2003. ארכיון מ-12 בפברואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  האיחוד האירופי, הסכם ההצטרפות מאפריל 2003
↑  "Malta first in EU referendum race". BBC Online. 29 בינואר 2003. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Referendum briefing No 2: The Maltese EU accession referendum". Opposing Europe Research Network. 8 במרץ 2003. ארכיון מ-26 במאי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
בקשת ההצטרפות של מלטה לקהילת הפחם והפלדה האירופית מה־16 ביולי 1990
משה די ברושליש

רבי משה די ברושליש היה רב בימי הביניים, מתלמידי הרא"ש. די ברושליש חי בספרד במאה ה-14, בתקופתו של הריב"ש. מוצאו כנראה מבלגיה, ונראה ששמו נובע מההגייה הקדומה של המילה "בריסל".
יצירתו המרכזית[דרושה הבהרה] היא חזה התנופה (לפי סדר הדורות מופיע גם בשם: תורת התנופה), קובץ שו"תים נבחרים מרבו הרא"ש. החיד"א מסביר שמשמעות השם היא הרמת התשובות הנבחרות מ"זבחי" הרא"ש.
ראו גם

רא"ש
ראשונים
הערות שוליים

↑  שו"ת הריב"ש סימן ר"ט
↑  בהקדמתו לספר התנופה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312981205171
נביסיים

| נביסיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: פשפשאים
תת־סדרה:: פשפשים
אינפרא־סדרה:: Cimicomorpha
משפחה:: נביסיים
שם מדעי
 Nabidae ‏Costa, 1852

נביסיים (שם מדעי: Nabidae) היא משפחה קטנה בתת-סדרת הפשפשים, המונה כ-500 מינים שונים בכ-20 סוגים. כל הנביסיים הם טורפים יבשתיים של חסרי חוליות קטנים, בעיקר פרוקי-רגליים. רבים מהם נוהגים לתפוס את הטרף ברגלייהם הקדמיות, באופן המזכיר גמלי שלמה אך ניזונים אופורטיוניסטים גם מגלמים וביצים. רבים מהמינים נמצאים על צמחייה נמוכה, חלקם על עצים וחלקם משוטטים על הקרקע. מינים אחדים נוהגים לחיות על קורי עכבישים ולאכול חרקים שנתפסו ברשת. הנביסיים נחשבים מועילים מבחינה חקלאית משום שרבים מהמינים מהם הם ניזונים הם מזיקים חקלאיים.
הממצא הקדום ביותר ממשפחה זו נמצא בענבר מהקנומן.
מינים נמצויים בישראל

תת-משפחה Nabinae
שבט Nabini
Himacerus major
נביס הודי Nabis indicus
נביס ירוק Nabis viridulus
Nabis sareptanus
Nabis palifer
Nabis pseudoferus orientarius
Nabis capsiformis
תת-משפחה Prostemmatinae
שבט Prostemmatini
Alloeorhynchus flavipes
Prostemma aeneicolle
נביס דו-גוני Prostemma guttula asiaticum
Prostemma sanguineum
הערות שוליים

↑  Bionomics of the Nabidae
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007532870905171  LCCN: sh2004010595
נוביני ברדובסקיה

| --- | --- |

 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  פולין גדול פולין גדול
 מחוז:  קולו
 גמינה:  באביאק
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  60 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  52°19′32″N 18°43′53″E﻿ / ﻿52.32567°N 18.73144°E﻿ / 52.32567; 18.73144 
 אזור זמן:  UTC +1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטינוביני ברדובסקיה(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטינוביני ברדובסקיה(למפת פרובינציית פולין גדול רגילה) פוזנן קאליש קונין פילה לודז' פומ. פומרניה המערבית  לוב. קויאוויה-פומרניה שלזיה תחתית אופולהנוביני ברדובסקיה(למפת פרובינציית פולין גדול מוגדלת) פוזנן קאליש קונין פילה לודז' פומרניה פומרניה המערבית  לובוש קויאוויה-פומרניה שלזיה תחתית אופולהנוביני ברדובסקיה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
נוביני ברדובסקיה (בפולנית: Nowiny Brdowskie) הוא כפר בגמינה באביאק במחוז קולו בפרובינציית פולין גדול בפולין. הכפר נמצא במרחק של כ-6 קילומטרים מערבית לבאביאק, בירת הגמינה, במרחק של כ-20 קילומטרים צפון-מזרחית לקולו, בירת המחוז, במרחק של כ-150 קילומטרים מזרחית לפוזנן, בירת הפרובינציה, ובמרחק של כ-180 קילומטרים מערבית לוורשה, בירת פולין. בכפר מתגוררים כ-70 תושבים (נכון ל-2011).
היסטוריה

ב-29 באפריל 1863, במהלך מרד ינואר של הפולנים כנגד שלטון האימפריה הרוסית באזור, התרחש ביער בין נוביני ברדובסקיה לכפר ברדוב (אנ') קרב (פול') שבו הפולנים הפסידו. בכפר ישנה אנדרטה המנציחה את עשרות הפולנים שנפלו בקרב.
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה

בסתיו 1940, בתקופה שפולין הייתה נתונה תחת כיבוש גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה, הכפרים בוגאי ונוביני ברדובסקיה, שלא הייתה בהם אוכלוסייה יהודית, הפכו לגטאות כפריים שאליהם הגרמנים גירשו בין 200 ל-300 משפחות (כ-800 איש) מגטאות קולו ובאביאק; כ-50 משפחות מקולו נשלחו לנוביני ברדובסקיה והיתר לבוגאי.
הגטאות התפרשו על פני 300 הקטאר של אדמות ו-165 בתים שהיו קודם לכן בבעלות פולנית. הם תפקדו כמעין מושבות חקלאיות, כשהגרמנים אילצו את יושביהם לבצע עבודות חקלאיות בכל השדות באזור. החקלאים התפרנסו ממכירת מה שנותר מתבואתם לשכניהם הפולנים. ממכתב שנשלח מיושבי הגטו אל גטו ורשה באפריל 1941 עולה כי התנאים במבני הגטו היו קשים מאוד והמשק החי ברשות היהודים היה מצומצם מאוד: 7 סוסים וכ-20 עופות ועזים.
בינואר 1942 הגטאות חוסלו כשיושביהם נשלחו למחנה ההשמדה חלמנו ונרצחו, כאשר ניצול היה ניצול בודד מבוגאי שהצליח להימלט מחלמנו. לאחר החיסול הגרמנים הורו להרוס את מבני הגטאות והוקם עליהם יער.
היסטוריה > לאחר המלחמה

עם סיום המלחמה האזור חזר לשליטת פולין. החל מ-1975 הכפר היה חלק מפרובינציית קונין, עד להקמת פרובינציית פולין גדול ב-1999.
הערות שוליים

1 2  נוביני ברדובסקיה באתר Polska w liczbach (בפולנית).
1 2 3 4 5  אוולין צגנהאגן ומרטין דין (אנ'), בוגאי (ונוביני ברדובסקיה), אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 47–48), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
1 2  נוביני ברדובסקיה (Nowiny Brdowskie), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם
↑  היסטוריה של הקהילה היהודית בבאביאק באתר השטעטל הווירטואלי (באנגלית)
↑  היסטוריה של הקהילה היהודית בקולו באתר השטעטל הווירטואלי (באנגלית)
ניר שביט

| --- | --- |

פרופסור ניר שביט, 2008
 לידה:  18 באוקטובר 1959 (בן 64) 
 ענף מדעי:  מדעי המחשב 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 מנחה לדוקטורט:  דני דולב 
 מוסדות:  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס  אוניברסיטת תל אביב 
 תלמידי דוקטורט:  Dan Touitou, Ori Shalev, Danny Hendler, Asaph Zemach, Aleksandar Zlateski 
 פרסים והוקרה:  פרס דייקסטרה (2012)  פרס גדל (2004)  עמית ACM (2013) 
 בן או בת זוג:  שפי גולדווסר 
 
ניר שביט (נולד ב-18 באוקטובר 1959) הוא מתמטיקאי ומדען מחשב ישראלי, פרופסור באוניברסיטת תל אביב, זוכה פרס גדל לשנת 2004.
אודות

ניר שביט קיבל תואר ראשון (1984) ושני (1986) במדעי המחשב מהטכניון ותואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 1990 בהנחיית דני דולב. שימש מרצה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס וחוקר במעבדות סאן.
בשנת 1992 החל ללמד בחוג למדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב. בשנת 2004 זכה בפרס גדל על עבודתו בנושא אפליקציות בטופולוגיה של חישוב מבוזר. בשנת 2012 זכה בפרס דייקסטרה. בשנת 2013 נבחר לעמית ACM.
שביט נשוי לשפי גולדווסר, פרופסור להנדסת חשמל במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס ופרופסור למתמטיקה במכון ויצמן למדע. לזוג שני ילדים.
מספריו

Art of Multiprocessor Programming, Morgan Kaufmann, 2008 with Maurice Herlihy
נבל-על

הג'וקר, נבל-על מזיכיון באטמן. עיקר כוחו הוא תחכום ותכסיסים ערמומיים, ולעיתים גם בִּיוּם מותו.
נבל־על (או מלועזית: ארכי־נבל) הוא דמות אנטגוניסטית הנמצאת במגוון מדיומים, לדוגמה: קומיקס, סרטי פעולה וסיפורת מדע בדיונית. עצם קיומו נועד להוות אמצעי להכשלתו של גיבור-העל, הגיבור או הפרוטגוניסט בסיפור העלילה. בשעה שגיבור-על ניחן בכוחות-על פנטסטיים, כוחותיו של נבל-העל לרוב פרופורציונליים לעומתו, ובכך הוא מספק אתגר רציני למקבילו גיבור-העל. אף על פי שבדרך כלל אין לו כל כוחות מיסטיים, נבל-על ניחן לרוב באינטלקט גבוה המאפשר לו לתכנן מזימות מורכבות ולבנות מכשירים פנטסטיים על ידי השימוש במקורות שברשותו, זאת לצורך קידום מטרותיו הזדוניות.
רוב נבלי-העל חולקים במאפיינים של עריצים, ראשי כנופיות וטרוריסטים והם שואפים לשליטה מוחלטת על העולם. בהתאם לכך, ברוב המקרים ניתן לאפיין את דמויותיהם כאלימות וגסות רוח.
גיבורי-על ונבלי-על לעיתים משקפים אחד את השני בכוחותיהם, יכולותיהם או סיפור מקורם. בכמה מן המקרים, ההבדל היחיד בין השניים נובע מכך שגיבור-העל משתמש בכוחותיו לטובת הכלל ונבל-העל משתמש בהם למטרתו האנוכית, האכזרית וההרסנית.
בספרות (כתובה וקולנועית) המודרנית יותר, יש מאמץ מסוים ליצור את נבלי-העל כדמויות מורכבות ואנושיות יותר שנסיבות חייהן המצערות הובילו אותן לבחור בדרך הלא נכונה ולנקוט ברוע וברשע כלפי סביבתם. כך לדוגמה הסרט ג'וקר שיצא ב-2019 ותיאר דמות נבל-העל של הג'וקר מסיפורי הקומיקס, למעשה הציג לעולם את נבל-העל לפני שהיה כזה. הסרט מגולל את סיפור חייו העצוב של ארתור פלק שהיה אדם נורמטיבי למדי שספג לאורך כל חייו התעללות קשה, מה שהפך אותו להיות נבל-העל המוכר והידוע לשמצה. כאמור, הסרט מחדד את אנושיותו של אדם שבחר בדרך הרעה כמעט בלית ברירה, נבל-על שהוא לא מרושע מיסודו אלא פרי תוצאה של היחס הסביבתי שקיבל.
סוגי נבלי-על

ניתן לסווג את רוב נבלי־העל למספר קבוצות, לפי כוחותיהם וקריטריונים אחרים. החלוקה אינה מוחלטת כמובן, ורוב נבלי־העל משתייכים למספר קבוצות:
מנטליים - בעלי כוחות שמקורם מנטלי כגון טלפתיה וטלקינזיס.
חייתיים - בעלי כוחות שמקורם בבעלי חיים כגון חושים מוגברים יכולות חייתיות ותוספות לגופם מעולם החי.
בעלי יכולות משופרות - בני האדם בעלי יכולות או חושים משופרים.
מיתולוגיים – שמקורם במיתולוגיה ובפולקלור העממי.
משני הצורה - בני אדם "רגילים" המשנים צורתם בשעת הצורך.
טכנולוגיים - מצוידים במיכשור אלקטרוני מתקדם או בחליפת קרב משוכללת.
קיברנטיים – בעלי תוספים קיברנטיים מתוחכמים לגופם.
רובוטיים - רובוטים חמושים הנשלטים על ידי הנבל או כוחות הרשע או אנדרואידים בעלי בינה מלאכותית שפנו לרשע. בדרך כלל משמשים כ"חולצות אדומות" שתוקפים במסות ומושמדים על ידי גיבורי-העל.
חוצניים - שמקורם או מקור כוחם בעולמות רחוקים ומופלאים.
מיסטיים - בעלי כוחות קסם, כישוף ומאגיה רבי עוצמה.
כישרוניים – המצטיינים ביכולות אשר אינן חורגות מגבולות היכולת האנושית (כגון אמנויות לחימה ומדעים) ולרוב מפצים על מגבלותיהם האנושיות באמצעות גאונות נדירה, נחישות רבה ולעיתים גם משאבים אדירים.
קוסמיים - נבלים אשר חיים בכוכבים אחרים, אך כוחותיהם לא קשורים ממקום מחייתם. בדרך כלל בעלי תכונות וכוחות מוזרים ומיוחדים יותר מרוב גיבורי-העל.
ביקום מארוול קיימים גם נבלי-על מוטאנטים, שנולדו עם כוחותיהם כתוצאה ממוטציה בגופם. אלו לרוב קשורים למותג האקס-מן של החברה וכוללים את מגנטו, אפוקליפס, מיסטיק, מאסטרמיינד, ליידי דת'סטרייק ועוד.
ראו גם

אנטגוניסט (דמות)
אנטי גיבור
מרדכי בריסק

| --- | --- |

רבי מרדכי בריסק
 לידה:  אביב ה'תרמ"ו
 נרצח:  י"א בסיוון ה'תש"ד
 מקום פעילות:  טשנד
 השתייכות:  רבני הונגריה, רבני רומניה
 תחומי עיסוק:  תורה, אגדה, הלכה, תלמוד
 רבותיו:  הרב מרדכי יהודה ליב וינקלר
 תלמידיו:  הרב שלמה חיים ברנשטיין, אברהם פוקס, שחיבר עליו את אחד מספריו
 חיבוריו:  שו"ת 'מהר"ם בריסק', 'דרשות מהר"ם בריסק על מועדים וזמנים שונים', 'דרושי מהר"ם בריסק על התורה', ביאור לפירוש המהרש"א על הש"ס לכמה מסכתות (אבד בשואה למעט כמה דפים), פירוש למסכת מקוואות שבמשנה, חיבור של חידושים על הש"ס (שני האחרונים אבדו בשואה)
הרב מרדכי בריסק (ידוע בכינוי מהר"ם בריסק; אביב ה'תרמ"ו, 1886 - י"א בסיוון ה'תש"ד, 2 ביוני 1944) היה מרבני טרנסילבניה בדור שלפני השואה שבה נספה. כיהן כרב וכראש ישיבה בטשנד.
לפני טשנד

נולד באביב תרמ"ו לרבי יהושע בריסק, רבה של טיסה-דאדה, ולאסתר, בתו של הרב מנחם גרשון גרינוולד, ראב"ד קרסטיר.
למד בישיבת מאד אצל הרב מרדכי יהודה ליב וינקלר. הרב וינקלר הסמיכו להוראה בגיל 18. כן נסמך להוראה על ידי הרב אברהם יצחק גליק מטולצ'בה והרב פנחס חיים קליין מסעליש.
בתרס"ח (1907), בשידוך שנעשה על ידי רבו, נישא לגיטל, בתו הבכורה של הרב שמואל זלמן ויינברגר, רבה של מרגיטה. ב-1911 התמנה לדיין ומורה צדק במרגיטה. בתפקיד זה שימש כ-8 שנים עד שמונה ב-1919 לרבה של טשנד והגליל. במרגיטה הקים ישיבה שמנתה כ-20 בחורים. גם יזם הקמת "חברת תלמוד תורה" ועזר לחותנו בענייני הציבור.
נשא ונתן בהלכה עם רבנים רבו מרדכי יהודה ליב וינקלר, הרב יצחק יהודה שמלקיש מלבוב והרב צבי הירש שפירא ממונקץ'.
באותן שנים הוציא לאור חלק ראשון של 'שו"ת מהריא"ץ' - שאלות ותשובות של אבי חותנו, עם הערות והוספות משלו בשם "בנין יהושע" על שם אביו. הוסיף מדברי הרב ויינברגר חידושים לתנ"ך, ולאגדות הש"ס והדרכות רוחניות. וכן הוסיף את 'חדושי מהרש"ז' - חידושים על התנ"ך והש"ס ושו"ת מאת הרב שלמה זלמן ויינברגר, בנו של המהריא"ץ ויורשו ברבנות מרגיטה והגליל.