stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
השתולים
צוות השחקנים

| שחקן | תפקיד |
| --- | --- |
לאונרדו דיקפריו: בילי קוסטיגן
מאט דיימון: קולין סאליבן
ג'ק ניקולסון: פרנק קוסטלו
מארק וולברג: סמל שון דיגנם
מרטין שין: פקד אוליבר קווינן
ורה פרמיגה: מדולין מאדן
אלק בולדווין: פקד ג'ורג' אלרבי
ריי וינסטון: מר פרנץ' / ארנולד
אנתוני אנדרסון: בראון
ג'יימס באדג' דייל: באריגן
רוברט וולברג: פרנק לאציו
דייוויד אוהרה: פיצי
מארק רולסטון: טימותי דלהאנט
קונור דונובן: קולין סאליבן הצעיר
פרסים

פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר
פרס אוסקר לבימוי – מרטין סקורסזה
פרס אוסקר לתסריט המעובד – ויליאם מונהאן
פרס אוסקר לעריכה – תלמה סקונמייקר
פרס גלובוס הזהב לבימוי – מרטין סקורסזה
מועמד לפרס האוסקר לשחקן משנה - מארק וולברג
מועמד גלובוס הזהב לשחקן משנה - מארק וולברג
הפקה

הסרט הופק על ידי בראד פיט, בראד גריי וגרהאם קינג, וצולם בבוסטון ובניו יורק בתקציב של 90 מיליון דולר.
הכנסות

בכורת הסרט הייתה ב-6 באוקטובר 2006 והכנסותיו בכל העולם עד פברואר 2007 הן כ-280 מיליון דולר – מתוכם כ-132 מיליון דולר בארצות הברית. הסרט הופץ בפורמט DVD ב-13 בפברואר 2007.
שליחות קטלנית: גורל אפל

| --- | --- |

 מבוסס על:  דמויות מאת ג'יימס קמרון וגייל אן הרד
 בימוי:  טים מילר 
 הופק בידי:  ג'יימס קמרון, דיוויד אליסון 
 תסריט:  בילי ריי, דייוויד ס. גויר, ג'וש פרידמן 
 עריכה:  ג'וליאן קלארק 
 שחקנים ראשיים:  ארנולד שוורצנגר   לינדה המילטון, נטליה רייס, מקנזי דייוויס, גבריאל לונה
 מוזיקה:  Junkie XL 
 צילום:  קן סלנג 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פוקס המאה ה-20 סרטי פרמאונט
 חברה מפיצה:  סרטי פרמאונט (צפון אמריקה) פוקס המאה ה-20 (שאר העולם)
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע 
 הקרנת בכורה:  ישראל 31 באוקטובר 2019  ארצות הברית 1 בנובמבר 2019
 משך הקרנה:  128 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט פעולה, סרט מסע בזמן, סרט מדע בדיוני, סרט פוסט-אפוקליפטי 
 מקום התרחשות:  מקסיקו סיטי, ליווינגסטון, טקסס, לארדו, מקסיקו 
 תקופת התרחשות:  2020, 1998, 2042 
 תקציב:  196 מיליון דולר
 הכנסות:  261 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   terminator2019
 סרט קודם:  שליחות קטלנית: ג'נסיס
 סרטים בסדרה:  שליחות קטלנית שליחות קטלנית 2: יום הדין שליחות קטלנית 3: עלייתן של המכונות שליחות קטלנית: התעוררות שליחות קטלנית: ג'נסיס
 terminatormovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
שליחות קטלנית: גורל אפל (באנגלית: Terminator: Dark Fate) הוא סרט אמריקאי מסוגת מדע בדיוני ופעולה בבימויו של טים מילר על פי תסריט שנכתב על ידי בילי ריי, דייוויד ס. גויר, ג'סטין רודס וג'וש פרידמן. סיפור הסרט מבוסס על רעיון של מילר ויוצר הזיכיון ג'יימס קמרון, בשיתוף עם דייוויד אליסון, כששני האחרונים גם משמשים מפיקים. זהו החלק השישי בזיכיון באותו שם ומשמש המשך ישיר לסרטים "שליחות קטלנית" ו"שליחות קטלנית 2: יום הדין", תוך התעלמות מהסרטים העוקבים וסדרת הטלוויזיה "שליחות קטלנית: יומני שרה קונור" שהתרחשו על ציר זמן חלופי.
בסרט מככבים ארנולד שוורצנגר, לינדה המילטון, דייגו בונטה, נטליה רייס, גבריאל לונה ומקנזי דייוויס והוא מופץ על ידי סרטי פרמאונט בארצות הברית ועל ידי פוקס המאה ה-20 בשאר העולם. עלילת הסרט מתרחשת 25 שנה לאחר אירועי שליחות קטלנית 2, המכונות שולחות מחסלת מתקדמת שעוצבה בשם Rev-9, חזרה לשנת 2020 על מנת לחסל את דני רמוס, שגורלו קשור לעתיד. המחתרת שולחת את גרייס, חיילת שמשימתה להגן על דני, אליהם מצטרפת גם שרה קונור והמחסל המזדקן T-800.
צילומי הסרט נערכו מיוני עד נובמבר 2018 בהונגריה, ספרד ובארצות הברית. החל מ-1 בנובמבר 2019 הופץ הסרט לקולנועים, באמריקה הצפונית על ידי Paramount Pictures, ובשאר העולם על ידי פוקס המאה ה-20.
הסרט זכה לביקורות מעורבות מהמבקרים שציפו מהסרט להתעלות מעל לסרטי ההמשך הקודמים שנעשו מאז 2003, אף ששיבחו את משחקם של השחקנים וסצנות הפעולה אך ביקרו את העלילה הממוחזרת. הסרט גם ספג כישלון קופתי נחרץ לאחר שהרוויח 235 מיליון דולר בלבד אל מול תקציב הפקה של 196 מיליון דולר.
עלילת הסרט

בשנת 1998, שלוש שנים לאחר שנמנע האיום של סקיינט, שרה וג'ון קונור חיים בשלווה בליווינגסטון, גואטמלה כאשר הם מותקפים על ידי מחסל T-800, שנשלח אחורה בזמן על ידי סקיינט לפני השמדתה. המחסל רוצח את ג'ון לפני שהוא נעלם.
22 שנים לאחר מכן, מחסל מתקדם בשם Rev-9 נשלח אחורה בזמן למקסיקו סיטי להרוג את דניאלה "דני" רמוס, כאשר חיילת משופרת טכנולוגית בשם גרייס נשלחת להגן עליה. ה-Rev-9, מחופש לאביה, מסתנן למפעל ההרכבה בו עובדים דני ואחיה דייגו, אך מופרע על ידי גרייס, הנמלטת עם האחים. ה-Rev-9, שחושף את יכולתו להתפצל בתוך השלד הקיברנטי שלו ובחיצוניות המתכת הנוזלית המעצבת, רודף אחריהם והורג את דייגו. עם זאת, שרה מגיעה ומשביתה את המחסל באופן זמני עם חומרי נפץ שהיא משליכה לעברו.
דני, גרייס ושרה נמלטות למלונית כדי שגרייס תוכל להתאושש. שרה מגלה שמצאה אותם מכיוון שבשנים שחלפו מאז מותו של ג'ון, היא קיבלה הודעות מוצפנות המפרטות את מיקומיהם של מסופי הגעה של מבקרים מהעתיד. כל אחד מסתיים ב"עבור ג'ון". גרייס מציינת שלא סקיינט ולא ג'ון קיימים בציר הזמן שלה. במקום זאת, האנושות מאוימת על ידי בינה מלאכותית שנקרא לגיון, המיועד ללוחמת רשת שפותח על ידי הכוחות המזוינים של ארצות הברית. הלגיון השתלט על שרתים ברחבי העולם, ובייאוש, האנושות ניסתה לנטרל אותו באמצעות נשק גרעיני והתוצאה הייתה שואה גרעינית והבינה המלאכותית יצרה רשת מכונות עולמית לחיסול הניצולים האנושיים.
גרייס מתחקה אחר ההודעות של שרה אל העיר לארדו, טקסס. בקושי מתחמקים מ-Rev-9 והרשויות, הם מגיעים למקור שלהם, שם הם מגלים את אותו T-800 שרצח את ג'ון. לאחר שמילא את משימתו וכאשר סקיינט כבר לא קיימת, T-800 נותר ללא מטרה ובאמצעות למידה פיתח מודעות עצמית. באותה תקופה הוא למד מהאנושות ובנה מצפון, אימץ את השם "קארל" ואימץ משפחה אנושית. לאחר שנודע כיצד פעולותיו השפיעו על שרה והצליחו לגלות עקירות זמניות, החליט קארל להזהיר אותה מהם כדי לתת לעצמו מטרה. קארל מציע להצטרף אליהם נגד Rev-9 והם נערכים להכנות להשמדתו. שרה מסכימה בהתחלה לעבוד יחד למען דני. בציפייה לבואו של Rev-9, קארל נפרד ממשפחתו ואומר להם לברוח. הקבוצה מעניקה לדני אימוני נשק טקטיים ומתכננת כיצד לארוב ל-Rev-9.
כדי לעשות זאת, הם מבקשים לקבל פעימה אלקטרומגנטית בכיתה צבאית ממכרה של שרה. Rev-9 מגיע אליהם ומאלץ אותם לגנוב C-5 גלקסי כדי להימלט, אף על פי שהפעימה האלקטרומגנטית נהרסת בקרב יריות. במהלך הטיסה, מספרת גרייס לדני שבעתיד היא הופכת להיות  המייסדת והמפקדת של המחתרת, אחרי שהצילה  אותה. שרה וקארל מבינים שהם נטו לפגוש את גרייס ודני. ה-Rev-9 עולה על המטוס שלהם באמצעות Extender KC-10 ומכניע את קארל באופן זמני, מכריח את גרייס, שרה ודני לקפוץ מהמטוס לנהר ליד תחנת כוח הידרואלקטרית, כשקארל וה-Rev-9 בעקבותיהן.
כשהן מכוסות, הקבוצה מתחפרת בפנים. בקרב שלאחר מכן, קארל וגרייס דוחפים את ה-Rev-9 לתוך הטורבינה המסתובבת וגורמים לפיצוץ הפוגע אנושות בשני המחסלים ופוצע אנושות את גרייס. לאחר מכן, השלד הפגוע של Rev-9 פוצע את שרה ומאלץ את דני להתעמת עם זה בעצמה. גרייס גוססת ואומרת לדני להשתמש במקור הכוח שלה כדי להשמיד את Rev-9. דני מנסה להילחם ב-Rev-9, אך הוא משתלט במהירות. קארל מופעל מחדש ומרסן את ה-Rev-9 ובכך מאפשר לדני לדקור אותו עם מקור הכוח של גרייס. קארל גורר את עצמו ואת Rev-9 מעל מדף ואומר לשרה "עבור ג'ון", ממש לפני שגרעין הכוח שורף את שניהם.
זמן מה אחר כך, דני ושרה משגיחות על גרייס בת העשר בפארק עם משפחתה. לאחר מכן שרה אומרת לדני שהיא צריכה להתכונן, כאשר גרייס צופה בהן בזמן שהשתיים מתרחקות.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות | אודות הדמות | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| ארנולד שוורצנגר | המחסל / קארל | מחסל מדגם T-800 | ברט אזאר משמש ככפיל גוף עבור המחסל בצעירותו. |
| לינדה המילטון | שרה קונור |  |  |
| נטליה רייס | דני ראמוס |  |  |
| דיאגו בונטה | דיאגו ראמוס | אחיה של דני |  |
| גבריאל לונה |  | מחסל מדגם Rev-9 |  |
| מקנזי דייוויס | גרייס |  |  |
| אדוארד פרלונג / ג'וד קולי / ארון קוניץ | ג'ון קונור |  | קולי משמש ככפיל גוף, ועליו הושתלו פניו של פרלונג משנות ה-90 באמצעות טכנולוגיית CGI. את קולו של ג'ון מספק קוניץ. |
| אנריקה ארקה | ויסנטה |  |  |
צילומים

ביוני 2018 החלו צילומי הסרט בספרד ובארצות הברית.
הערות שוליים

↑  NME: James Cameron: ‘Terminator 6 will be a sequel to Terminator 2’
↑  "Gabriel Luna is New Terminator, Natalia Rayes & Diego Boneta Set To Star Tim Miller-Jim Cameron Reboot". Deadline Hollywood. נבדק ב-13 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Teminator 6 Tagets Scream Queens Star Diego Boneta". MovieWeb. 9 באפריל 2018. נבדק ב-13 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Terminator 6 Gets Blade Runner 2049 Star Mackenzie Davis". MovieWeb. 8 במרץ 2018. נבדק ב-13 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Linda Hamilton Set Photos as New Terminator Begins Filming!
| סדרת שליחות קטלנית |
| --- | --- | --- |
| סרטים | שליחות קטלנית (1984) • שליחות קטלנית 2: יום הדין (1991) • שליחות קטלנית 3: עלייתן של המכונות (2003) • שליחות קטלנית: התעוררות (2009) • שליחות קטלנית: ג'נסיס (2015) • שליחות קטלנית: גורל אפל (2019) |  |
| דמויות | המחסל • T-1000 • שרה קונור • ג'ון קונור • קייל ריס • סקיינט |  |
| שחקנים | ארנולד שוורצנגר • לינדה המילטון • מייקל בין • אדוארד פרלונג • רוברט פטריק • ניק סטאל • קלייר דיינס • קריסטנה לוקן • לנה הידי • תומאס דקר • כריסטיאן בייל • אנטון ילצ'ין • סם וורת'ינגטון • אמיליה קלארק • ג'ייסון קלארק • ג'יי קורטני • לי ביונג-הון • ג'יי קיי סימונס |  |
| סדרות טלוויזיה | שליחות קטלנית: יומני שרה קונור • שליחות קטלנית: ההתחלה |  |
| שונות | T2 3-D: Battle Across Time • משחקי וידאו • קומיקס • ספרים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 6e13f7b1-0404-4bb6-aec2-a87c69d7d915
קורט מאזור

| --- | --- |

 לידה:  18 ביולי 1927 בז'ג, רפובליקת פולין 
 פטירה:  19 בדצמבר 2015 (בגיל 88) גריניץ', ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות הדרומי בלייפציג 
 מוקד פעילות:  גרמניה, גרמניה המזרחית 
 תקופת הפעילות:  מ-1955 
 מקום לימודים:  בית הספר הגבוה למוזיקה ולתיאטרון בלייפציג 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 חברת תקליטים:  פיליפס רקורדס 
 בן או בת זוג:  Irmgard Kaul Tomoko Sakurai 
 צאצאים:  Ken-David Masur, Carolin Masur 
 פרסים והוקרה:  אביר בלגיון הכבוד  פרס רוברט שומאן של צוויקאו (1981)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת לייפציג (1984)  פרס ליפציג הבינלאומי ע״ש מנדלסון (2007)  מדליית אורניה (2010)  אוסגר (1998)  עיטור ההצטיינות של הרפובליקה של פולין בדרגת מפקד (15 באוקטובר 1998)  פרס אזרחות גרמניה (2011)  אזרחות כבוד של לייפציג (27 בדצמבר 1989)  Kulturpreis der deutschen Freimaurer (2012)  מדליית יוהאנס בכר (1975)  עיטור העמל (1971)  מדליית ליאו בק (2010)  פרס הנס מרטין שלאייר (1991)  הפרס הלאומי של מזרח גרמניה (1982)  כוכב ידידות העמים (1980)  הצלב הגדול של מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה (2007)  פרס שטייגר 
 www.kurtmasur.com
 פרופיל ב-IMDb
 
קורט מאזור (בגרמנית: Kurt Masur;‏ 18 ביולי 1927 – 19 בדצמבר 2015) היה מנצח גרמני.
קורט מאזור מנצח על התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו
ביוגרפיה

מאזור נולד בבריג שבשלזיה (אז בגרמניה; מאז 1945 הוחזר לעיר שמה הפולני המקורי בז'ג, ושייכת לפולין). הוא למד נגינה בפסנתר, קומפוזיציה וניצוח בלייפציג שבגרמניה. כיהן בכמה משרות ניצוח בגרמניה המזרחית. ניצח על התזמורת הפילהרמונית של דרזדן משנת 1955 עד 1958 ושוב משנת 1967 עד 1972.
בשנת 1970 התמנה למנצח תזמורת הגוונדהאוס בלייפציג.
ב-1991 החליף את זובין מהטה כמנהל מוזיקלי של הפילהרמונית של ניו יורק, משרה בה החזיק עד 2002.
בשנת 2000 התמנה למנצח הראשי בתזמורת הפילהרמונית של לונדון, ובאפריל 2002 למנהל מוזיקלי של התזמורת הלאומית של צרפת. הוא ניצח פעמים רבות גם על התזמורת הפילהרמונית הישראלית, מי שהפך לימים להיות מנצח אורח בר-כבוד של התזמורת עד מותו.
מאזור נודע במיוחד בפרשנותו למוזיקה גרמנית רומנטית.
התפרסם בגרמניה ב-1989, עת קרא למניעת מלחמת אחים.
נער החידות ממומביי (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  נער החידות ממומביי 
 בימוי:  דני בויל לאבלין טאנדאן
 הופק בידי:  כריסטיאן קולסון
 תסריט:  סיימון בופוי ויקאס סווארופ (ספר)
 עריכה:  כריס דיקנס
 שחקנים ראשיים:  דב פאטל פרידה פינטו מדהור מיטאל אניל קאפור אירפאן קאן
 מוזיקה:  א. ר. רהמן
 צילום:  אנתוני דוד מנטל
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 חברת הפקה:  CPL Productions, Film4 Productions, פאתה 
 חברה מפיצה:  פאתה 
 הקרנת בכורה:  בריטניה 9 בינואר 2009   ארצות הברית 23 בינואר 2009
 משך הקרנה:  120 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית הינדי
 סוגה:  סרט רומנטי, סרט מבוסס יצירה ספרותית, סיפור התבגרות, סרט דרמה, סרט פשע 
 מקום התרחשות:  מומבאי, Juhu 
 תקופת התרחשות:  שנות ה-90 של המאה ה-20, העשור הראשון של המאה ה-21 
 תקציב:  15 מיליון דולר
 הכנסות:  377.9 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   slumdogmillionaire
 פרסים:  פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר (כריסטיאן קולסון)  פרס גלובוס הזהב לפסקול הטוב ביותר (א. ר. רהמן)  פרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - דרמה  פרס באפט"א לסרט הטוב ביותר (כריסטיאן קולסון)  פרס האקדמיה האירופית לקולנוע בחירת הקהל לסרט האירופי הטוב ביותר (כריסטיאן קולסון, ז'אן-כריסטוף קסטלי, דני בויל)  פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לצילום (אנתוני דוד מנטל)  פרס אוסקר למוזיקה המקורית הטובה ביותר (א. ר. רהמן)  פרס אוסקר למיקס הסאונד הטוב ביותר (Ian Tapp, Richard Pryke, Resul Pookutty)  פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר (ז'אן-כריסטוף קסטלי)  פרס אמנדה לסרט הזר הטוב ביותר  פרס אוסקר לצילום הטוב ביותר (אנתוני דוד מנטל)  פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר (דני בויל)  פרס אוסקר לעריכה הטובה ביותר (כריס דיקנס)  פרס איגוד מבקרי הקולנוע של דאלאס-פורט וורת' לסרט הטוב ביותר  פרס מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית לסרט הטוב ביותר  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 סרט הבא:  Delhi-6 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
נער החידות ממומביי (באנגלית: Slumdog Millionaire, בתרגום חופשי: "מיליונר משכונת אשפתות") הוא סרט קולנוע בריטי בבימויו של דני בויל, אשר יצא לאקרנים בשנת 2008. עלילת הסרט מבוססת על הרעיון המרכזי בספר המצליח "נער החידות ממומביי" מאת ויקאס סווארופ משנת 2005.
העלילה מתרחשת בהודו, שם גם צולם הסרט ברובו. במרכזו של הסרט עומד נער בשם ג'מאל, אשר נולד וגדל בשכונת אשפתות בעיר מומביי. ג'מאל משתתף בשעשועון הטלוויזיה "מי רוצה להיות מיליונר?", בגרסתו המקומית, ומצליח לענות נכונה על כל השאלות שמוצגות בפניו. הצלחתו כה עצומה ובלתי צפויה, עד שהיא מעוררת את חשדותיהם של מנחה התוכנית ושל המשטרה. בעודו נחקר באגרסיביות, נגלה לצופים אט אט סיפור חייו.
הקרנת הבכורה של הסרט נערכה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, ולאחריה הוא הוקרן במספר מוגבל של בתי קולנוע באמריקה הצפונית. לאחר שזכה להצלחה גדולה, יצא הסרט לאקרנים בבריטניה ב–9 בינואר 2009, ובארצות הברית ב–23 בינואר 2009. בהודו, וכן במדינות רבות אחרות לרבות ישראל, הוקרן הסרט לראשונה ב–22 בינואר 2009.
הסרט היה מועמד לעשרה פרסי אוסקר לשנת 2009, וזכה בשמונה מהם, כולל פרס הסרט הטוב ביותר והבמאי הטוב ביותר. כמו כן זכה הסרט בשבעה פרסי באפט"א ובארבעה פרסי גלובוס הזהב. למרות הצלחתו, הסרט עורר מחלוקות לא מעטות, בין השאר לגבי דרך הצגתו את ההינדואיזם ולגבי היחס אל הילדים שהשתתפו בו.
תקציר עלילה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ג'מאל מאליק הוא בסך הכל מגיש תה צעיר בחברת טלפונים ממומביי. כשהוא מצליח להתקבל לשעשועון היוקרתי "מי רוצה להיות מיליונר", רבים מרימים גבה. אבל שלב אחר שלב ג'מאל מצליח להפתיע את הקהל, את המנחה ולעיתים גם את עצמו כאשר הוא מצליח לענות על כל השאלות.
מנהלי השעשועון חושדים בו שהוא מרמה אותם, משום שלכאורה אין שום סיבה שנער מהמעמד שלו ידע את התשובות. הוא מובל לחדר חקירות שם מענים אותו כדי לנסות לחלץ מפיו כיצד הוא יודע את כל התשובות. לבסוף מתברר שאת כל התשובות הוא ידע במקרה, ומאחורי כל תשובה מסתתר אירוע מחייו של ג'מאל. הסרט בנוי מפלאשבקים בין החידון וחדר החקירות, לבין חזרה לחוויות הילדות והנערות של ג'מאל.
צוות השחקנים

דב פאטל בתפקיד ג'מאל מאליק
טאנאי צד'ה בתפקיד ג'מאל בגיל ההתבגרות
איוש מהש קדקר בתפקיד ג'מאל בילדות
פרידה פינטו בתפקיד לטיקה, חברת ילדות של ג'מאל
טאנבי גנש לונקר בתפקיד לטיקה בגיל ההתבגרות
רובינה אלי בתפקיד לטיקה בילדות
מדהור מיטאל בתפקיד סלים, אחיו הגדול של ג'מאל
אשוטוש לובו גאג'יוואלה בתפקיד סלים בגיל ההתבגרות
אזהרודין מוחמד איסמעיל בתפקיד סלים בילדות
אניל קאפור בתפקיד פרים קומאר, מנחה התוכנית
אירפאן קאן בתפקיד המפקח, הבלש שחוקר את ג'מאל
הבדלים בין הספר לבין הסרט

שמו של הגיבור בספר הוא ראם מוחמד תומאס, שם שניתן לו על ידי כומר אשר פרס עליו את חסותו לאחר שאמו נטשה אותו כשהיה תינוק בן יומו (במקור השם שניתן לו על ידי הכומר הוא תומאס, אך בעקבות אזהרות שקיבל בנושא המרת דת בכפייה שמו מייצג את כל הדתות המרכזיות בהודו). ראם גדל בבית יתומים, אין לו אח ביולוגי והוא אינו מכיר את אמו.
בסרט לא ניתן הסבר לרמת האנגלית הגבוהה של ג'מאל. בספר, ראם מאומץ על ידי כומר נוצרי אשר מלמד אותו את השפה.
בספר, לטיקה איננה חברת ילדות של ראם אלא זונה שהוא פוגש בגיל 18 ומתאהב בה. ראם משתתף בשעשועון על מנת שיוכל לשחרר אותה מידי אחיה, שהוא הסרסור שלה.
מחלוקות > קונפליקטים דתיים

קבוצות הינדיות הפגינו נגד דרך הצגתו של האל ההינדי ראמה בסרט, שלטענתם היא מזלזלת ופוגעת ברגשותיהם של ההינדים. בנוסף לכך, בעיתון השמרני "דיילי פיוניר" נטען כי הסרט מספק תמונה חד-צדדית באשר לסכסוכים הדתיים המורכבים שקיימים בהודו, וכי הוא מציג את ההינדים כ"מפלצות רודפות-בצע".
מחלוקות > לאבלין טאנדאן

מבקר קולנוע משיקגו החל בקמפיין באינטרנט שמטרתו להוסיף את שמה של לאבלין טאנדאן, עוזרת הבמאי של דני בויל, לרשימת המועמדים לפרס הבמאי הטוב ביותר בטקסי גלובוס הזהב והאוסקר. משנודע העניין לטאנדאן היא ביקשה לסיים את הקמפיין, וציינה כי "הדבר גורם לי למבוכה [...] ההצעה הזו כלל אינה ראויה, ואני כותבת במטרה להדגיש כי איני רוצה שהיא תישקל."
מפיק הסרט, כריסטיאן קולסון, ציין כי הקרדיט שניתן לטאנדאן לא הובן כראוי, ואין בכוונתו לטעון כי טאנדאן היא שותפה יצירתית במידה שווה לבמאי דני בויל.
מחלוקות > הילדים

רבים מן הילדים שהשתתפו בסרט הם ילדי רחוב במציאות, לרבות אזהרודין מוחמד איסמעיל ורובינה אלי, אשר גילמו את דמויותיהן הצעירות ביותר של סלים ולטיקה בהתאמה. בכתבה שהתפרסמה בעיתון הבריטי "דיילי טלגרף" נאמר כי הילדים קיבלו שכר זעום בעבור השתתפותם בסרט, וכי הם ממשיכים לחיות חיי רחוב. בתגובה לכך מסר דובר של חברת ההפקה "פוקס" כי הילדים קיבלו בעבור חודש יחיד שכר הגבוה פי שלושה משכר שנתי ממוצע של מבוגר מאותו מעמד.
ב–25 בפברואר 2009 הודיע ארגון רווחה בהודו כי לשני הילדים יינתנו בתים בחינם, כדי שלא יצטרכו להמשיך לחיות את חייהם באשפתות.
פרסים חשובים

טקס פרסי האוסקר 2009
הסרט הטוב ביותר
הבמאי הטוב ביותר
הפסקול הטוב ביותר
השיר המקורי הטוב ביותר (על השיר "Jai Ho")
התסריט המעובד הטוב ביותר
הצילום הטוב ביותר
העריכה הטובה ביותר
המיקס הטוב ביותר
טקס פרסי באפט"א 2009
הסרט הטוב ביותר
הבימוי הטוב ביותר
התסריט המעובד הטוב ביותר
הפסקול הטוב ביותר
הצילום הטוב ביותר
העריכה הטובה ביותר
הסאונד הטוב ביותר
טקס פרסי גלובוס הזהב 2009
הסרט הטוב ביותר - דרמה
הבימוי הטוב ביותר
התסריט הטוב ביותר
הפסקול הטוב ביותר
Nine

ערך זה עוסק בסרט מוזיקלי. אם התכוונתם לסרט הנפשה, ראו .
| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  "שמונה וחצי" (פדריקו פליני)
 בימוי:  רוב מרשל 
 הופק בידי:  הארווי ויינסטין, בוב ויינסטין, מארק פלאט, רוב מרשל, מורי יסטון 
 תסריט:  אנתוני מינגלה
 עריכה:  קלייר סימפסון, וייאט סמית' 
 שחקנים ראשיים:  דניאל דיי לואיס רוברטו צ'יטרן וינסנט ריוטה מרטינה סטלה מיקלה אלאיק ואלריו מאסטאנדריאה רמו רמוטי אלסיה פיובאן ג'ון טרי ג'ורג'ינה לאונידס אנדי פסואה מוניקה סקטיני איימי ביילי סנדרו דורי אנדראה די סטפנו ג'וזפה צ'דרנה סופיה לורן ניקול קידמן מריון קוטיאר פנלופה קרוז רוברטו נובל ג'ודי דנץ' פרגי אנצו צ'ילנטי קייט הדסון ריקי טוגנאצי אליו ג'רמאנו דניס פיי 
 מוזיקה:  אנדראה גוארה 
 צילום:  דיון ביבי 
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  חברת ויינסטין, רלטיביטי מדיה, לוקמאר הפקות 
 חברה מפיצה:  The Weinstein Company
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  18 בדצמבר 2009
 משך הקרנה:  118 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מוזיקלי, סרט דרמה, סרט רומנטי, מלודרמה 
 מקום התרחשות:  איטליה 
 תקציב:  $80,000,000 (מוערך)
 הכנסות:  $53,998,806 (דצמבר 2016)
 הכנסות באתר מוג'ו:   nine
 nine-movie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
Nine (בעברית: תשע) הוא סרט מיוזיקל אמריקאי, שבוים על ידי רוב מארשל על פי תסריטו של אנתוני מינגלה שנפטר במהלך הצילומים.
הסרט מבוסס על ספרו ומחזהו זוכה פרס הטוני של פדריקו פליני, "שמונה וחצי".
הקרנת הבכורה נערכה ב-18 בדצמבר 2009 בארצות הברית ובאנגליה ובשאר העולם ב-25 בדצמבר באותה שנה.
בסרט ערב רב של שחקנים, הבולטים שבהם: דניאל דיי-לואיס, ג'ודי דנץ', מריון קוטיאר, פנלופה קרוז, סופיה לורן, ניקול קידמן, קייט הדסון ופרגי.
הסרט מספר על במאי קולנוע מתוסכל המנסה לתמרן בין הנשים הרבות בחייו כדי שיוכל לכתוב את התסריט לסרט הבא שלו. הסרט היה מועמד לחמישה פרסי גלובוס הזהב. בנוסף, למרות תקציב של כ-80 מיליון דולר הסרט גרף כ-30 מיליון דולר בלבד.
רוב הביקורות על הסרט היו שליליות.
הוא הופץ בבתי הקולנוע בישראל בשמו המקורי בשפה האנגלית, דבר שנחשב לנדיר, וככל הנראה נעשה על רקע צאתו של סרט המדע הבדיוני והפנטזיה "9" באותה השנה.
צוות השחקנים

דניאל דיי-לואיס בתפקיד גווידו קונטיני, בהתבסס על דמותו של פדריקו פליני.
ג'וזפה ספיטלרי בתפקיד גווידו קונטיני הצעיר.
מריון קוטיאר בתפקיד לואיזה אקארי קונטיני, בהתבסס על אשתו של פליני ג'ולייטה מזינה.
פנלופה קרוז בתפקיד קרלה אַלְבָּנֶ֫זֵה, בהתבסס על אנה ג'ובניני, פילגשו של פליני.
ניקול קידמן בתפקיד קלאודיה ג'נסן, בהתבסס על שחקנית הקולנוע אניטה אקברג.
ג'ודי דנץ' בתפקיד ליליאן לה פלר, מעצבת תלבושות.
קייט הדסון בתפקיד סטפני נקרופורוס, כתבת אופנה בווג.
סופיה לורן בתפקיד מאמא קונטיני, אימו של גווידו.
פרגי בתפקיד סרגינה, זונה.
ריקי טוגנצי בתפקיד דאנטה, המפיק של גווידו.
ג'וזפה צ'דרנה בתפקיד פאוסטו.
אליו ג'רמנו בתפקיד פיירפאולו.
ולריו מאסטנדראה בתפקיד דה רוסי.
מרטינה סטלה בתפקיד דונטלה.
רוברטו צ'יטרן בתפקיד ד"ר רונדי.
אנדי פסואה בתפקיד נער איטלקי.
מקס פרוקצ'יני בתפקיד איש העסקים.
ג'ון טרי בתפקיד מרווין.
וינסנט ריוטה בתפקיד לואיג'י.
קינו

| --- | --- |
קינו בפריז, 2004
קינו בפריז, 2004
 לידה:  17 ביולי 1932 Guaymallén, ארגנטינה 
 פטירה:  30 בספטמבר 2020 (בגיל 88) Luján de Cuyo, ארגנטינה 
 שם לידה:  Joaquin Salvador Lavado Tejon
 לאום:  ארגנטינה וספרד
 תקופת הפעילות:  1954–2020 (כ־66 שנים) 
 תחום יצירה:  ציור
 זרם באמנות:  קריקטוריסט
 יצירות ידועות:  מפאלדה
 פרסים והוקרה:  פרס נסיך אסטוריאס לתקשורת ולמדעי הרוח (2014)  פרס קונקס (1982, 1992)  Premio Iberoamericano de Humor Gráfico Quevedos (2000)  Romics d'Oro (2011)  Pablo Neruda Order of Artistic and Cultural Merit (2015)  אמברוגינו הזהב (2004)  קצין מסדר האמנויות והספרות (2012)  Sproing Award (1989)  פרס הקסטור (2014)  פרס מקס ומוריץ (1988)  קצין בלגיון הכבוד (2014)  פרס הנסיך קלאוס (2005)  Award Gato Perich (2010)  פרס הקסטור (2000)  קצין מסדר האמנויות והספרות (23 באפריל 2010)  אביר במסדר איזבלה הקתולית  אזרח כבוד של בואנוס איירס  קצין בלגיון הכבוד  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 חתימה:   
 http://www.quino.com.ar/
 
חואקין סלבדור לוואדו תחון (בספרדית: Joaquín Salvador Lavado Tejón, שהיה ידוע בשם קינו (Quino);‏ 17 ביולי 1932 – 30 בספטמבר 2020) היה מאייר מארגנטינה. עבודתו הידועה ביותר היא רצועת הקומיקס "מפאלדה", שפורסמה במקור בין השנים 1964 ו-1973.
ביוגרפיה

קינו נולד במנדוסה, ארגנטינה ב-17 ביולי 1932. הכינוי קינו ניתן לו בילדותו כדי להבדיל בינו לבין דודו, המאייר חואקין, שהצית בו את הרצון לאייר בגיל מוקדם מאוד. בשנת 1945, אחרי מות אמו, קינו החל ללמוד בבית הספר לאמנויות של מנדוסה. אביו נפטר זמן קצר לאחר מכן, כאשר קינו היה בן 17. הוא נשר מבית הספר, בכוונה להפוך למאייר קומיקס מקצועי. את עבודתו הראשונה מכר בסמוך לכך. הוא ניסה למצוא עבודה במגוון בתי הוצאה לאור של בואנוס איירס, אך ללא הצלחה. בשנת 1954, לאחר שמילא את חובת השירות הצבאי, הוא התיישב בבואנוס איירס.
הוא פרסם את הקריקטורה הראשונה שלו בשבועון Esto Es, ומאז החל לפרסם בכתבי עת רבים נוספים: TV Guía, Leoplán, Vea y Lea, Damas y Damitas, Usted, Panorama, Adán, Atlántida, Che, Democracia - בין היתר.
ב-1954 החל לפרסם באופן קבוע במגזינים: Rico Tipo (ספ'), Tía Vicenta (ספ'), ו- Dr. Merengue. זמן קצר לאחר מכן הוא החל לאייר לפרסומות. האוסף הראשון שלו: Mundo Quino, יצא לאור בשנת 1963, לאחר שחברת מכשירי החשמל הביתיים מנספילד הזמינה ממנו מספר פרסומות מאוירות ועבורם הוא יצר את הדמות של מפאלדה. קמפיין הפרסום לא יצא לפועל בסופו של דבר, אך הטור הראשון של Mafalda יצא לאור במגזין Leoplán (ספ'), ואז טור הקומיקס של מפאלדה החל להתפרסם באופן קבוע בשבועון Primera Plana (ספ') שעורכו היה חבר קרוב של קינו. בין 1965 ו-1967, פורסם הטור בעיתון El Mundo (ספ') בארגנטינה. אחרי שהתפרסם הקובץ הראשון שלו, התחילו לפרסם את יצירותיו בארצות אחרות, ביניהן: איטליה, ספרד (שם הצנזורה הכריחה לתייג את היצירות כ"למבוגרים בלבד"), ופורטוגל.
לאחר שהפסיק ליצור טורים נוספים של מפאלדה ביוני 1973, עקב חוסר ברעיונות נוספים, כהגדרתו, קינו עבר למילאנו ושם הוא המשיך לאייר ולהפיץ דפי הומור.
בשנת 1979 נבחרה דמותה של מפאלדה כדמות הייצוגית של הוועידה לשלום הילד של יוניצ"ף.
בשנת 2008, במסגרת התוכנית החדשה של קירות אמנות בתחנות הרכבת התחתית של בואנוס איירס, בוצע קיר של אריחים עם הדמויות מתוך מפאלדה במסדרון המחבר את תחנות פרו והקתדרלה.
בשנת 2009 השתתף עם טור חדש של Mafalda ב- El mundo מיוחד שיצא לרגל "200 שנים של הומור גרפי", שאורגן על ידי המוזיאון לציור ואיור והוצג במוזיאון אדוארדו סיוורי בבואנוס איירס.
בפברואר 2013 הושקה אפליקציה למכשירי אייפד עם ספרים אינטראקטיביים של מפלאדה. מאוחר יותר נוצרו גרסאות לאנדרואיד ולקינדל.
ב-21 במאי 2014 זכה בפרס נסיך אסטוריאס לתקשורת ומדעי הרוח.