stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קורמורן גלאפגוס

| קורמורן גלאפגוס |
| --- | --- |
 קורמורן גלאפגוס באי איסבלה, גלאפגוס
מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: סולתאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: קורמורניים
סוג:: קורמורן
מין:: קורמורן גלאפגוס
שם מדעי
 Phalacrocorax harrisi ‏רוטשילד, 1898
תחום תפוצה


קורמורן גלאפגוס (שם מדעי: Phalacrocorax harrisi) הוא מין קורמורן האנדמי לאיי גלאפגוס שלחופי אקוודור באוקיינוס השקט, המהווה חלק מהפאונה האנדמית המשונה של האיים. מין זה חסרי יכולת תעופה עקב התנוונות כנפיו והוא גם הגדול שבקורמורנים. המין מצוי כיום בסכנת הכחדה.
קורמורן הגלאפגוס שייך לסוג קורמורן (Phalacrocorax). מספר חוקרים משייכים אותו לסוג Nannopterum, לצד המינים קורמורן נאוטרופי וקורמורן מצויץ, כשבעבר אף נחשב למין יחיד בסוג זה.
תיאור

בדומה לקורמורנים אחרים, נמצאים קרומי שחייה בין אצבעות רגליו של קורמורן גלאפגוס. קרומי השחייה הללו, בסיוע רגליו החזקות, משמשים להנעת גופו במים כאשר הוא מחפש אחר טרף כדגים, צלופחים, דיונונים קטנים וכדומה. קורמורן גלאפגוס הוא הגדול ביותר במשפחת הקורמורניים. אורכו בין 89 ל-100 סנטימטרים, ומשקלו בין 2.5 ל-5 קילוגרמים. כנפיו הצטמצמו לכשליש מגודלן של כנפיים המתאימות לעוף בגודלו (שמסוגל לעוף בעזרתן). גם מבנה החלק בעצם החזה שמשמש לחיבור השרירים המסייעים בתעופה (באנגלית Keel), קטן מאוד ביחס לעופות בעלי יכולת תעופה.
צבע חלקיו העליונים שחור, והתחתונים - חום. מקורו הארוך מעוקל בקצהו. צבע העיניים - טורקיז. קרומי שחייה בכפות הרגליים מחברים את כל ארבע האצבעות. הזכרים דומים לנקבות במראם, למעט העובדה שהם מעט גדולים יותר. הפרטים הצעירים די דומים לבוגרים, פרט להבדלים קלים. הפרטים הבוגרים משמיעים קולות נהמה. כמו אצל יתר הקורמורנים, הנוצות שלהם אינן אטומות למים, ולכן אחרי כל צלילה במים הם מבלים זמן מה בייבוש הכנפיים לאור השמש. נוצות התעופה והמתאר דומות לאלו של יתר הקורמורנים, ואולם יתר נוצות הגוף הן עבות יותר, רכות יותר וצפופות יותר. בלוטה שעל גופם מפרישה כמות קטנה של שמן. האוויר הכלוא בנוצותיהם העבות מונע מהן לשקוע.
רבייה

עונת הקינון נמשכת בחודשים הקרים (יולי עד אוקטובר), כאשר היצע המזון הוא הגדול ביותר ואין סכנה שהחום יעיק על הגוזלים. הקורמורן מקנן במושבות שמונות כתריסר זוגות. נוהגי החיזור של מין זה מתחילים בים, כאשר הזכר והנקבה שוחים זה לצד זה כאשר צוואריהם מכופפים. לאחר מכן יעברו ליבשה. אז יציג הזכר את "מתנותיו" לנקבה, הכוללות בדרך-כלל זבל צף כמו חבלים ופקקים. הנקבה מטילה שלוש ביצים לבנבנות, אף שעל-פי רוב רק גוזל אחד שורד. שני ההורים משתתפים בדגירה. לאחר בקיעת הביצים, שניהם יאכילו את הגוזלים וישמרו עליהם. עם זאת, לאחר שהגוזלים יגיעו לגיל שבו הם עוזבים את הקן, והיצע המזון יהיה מספק, הנקבה תעזוב את הזכר על מנת להמשיך בטיפול ההורי. לאחר מכן תמצא זכר חדש. הנקבות יכולות להתרבות שלוש פעמים בשנה.
הקורמורן חי בחופים סלעיים. הוא תר אחר מזונו במי החוף הרדודים, ולרוב לא יתרחק למעלה מקילומטר מאתר הרבייה.
מצב שימור

קורמורנים אלו התפתחו על איים שהיו נטולי טורפים. בהינתן מצב זה, ובצירוף העובדה שאת מזונם השיגו בים, יכולת התעופה, שלא הייתה נחוצה להם, התנוונה עד שנעלמה. עם זאת, מאז בוא האדם לאיים, האיים לא נותרו חפים מטורפים: האדם הביא עמו חתולים, כלבים וחזירים. בעבר היו כלבי פרא איום משמעותי על הקורמורנים באי איסבלה, אולם לאחר שהופנם נזקם לחברת בעלי החיים בארכיפלג, הם נלקחו מהאיים. האיומים הנוכחיים על המין כוללים את המכרסמים והחתולים שהובאו לאי פרננדינה, וכן פעילות דיג שפוגעת בקורמורנים בשני היבטים: היא מצמצמת את היצע המזון שלהם, וכן מביאה לעיתים לא רחוקות ללכידתם ברשת ומותם הבלתי נמנע.
קורמורן גלאפגוס אנדמי לאיי גלאפגוס, כנרמז משמו. הוא נפוץ רק בשני איים בארכיפלג - פרננדינה, שם הוא נמצא בחוף המזרחי, ואיסבלה, שם הוא נמצא בחופים הצפוניים והמערביים. אוכלוסייתו ידעה תנודות חדות: האל ניניו ב-1983 הביא להצטמצמות האוכלוסייה בכמחצית, והעמיד את מספר הפרטים על כ-400. האוכלוסייה השתקמה במהירות, וב-1999 הוערך גודלה בכ-900 פרטים.  סקר שביצעה תחנת המחקר על-שם צ'ארלס דרווין (מיסודה של הקרן על-שם צ'ארלס דרווין) בשנת 2004 העריך את גודל אוכלוסיית קורמורנים אלו בכ-1,500 פרטים. גודל אוכלוסייה זה מציב את המין כאחד מהנדירים בעולם העופות העולמי.
האוכלוסייה הקטנה ואזור התפוצה המצומצם מגבירים את פגיעות המין לאירועים מיוחדים כמו אסונות סביבתיים, אירועים אקלימיים קיצוניים (כמו אל ניניו) והגעת מחלות או טורפים. עם זאת, הרבייה המהירה של המין מקנה לו יכולת התאוששות טובה יחסית, כל עוד גודל האוכלוסייה נשאר מעל רף קריטי. כל אוכלוסיות המין נמצאות בשטחיו של הפארק הלאומי גלאפגוס. איי גלאפגוס עצמם הוכרזו כאתר מורשת עולמית ב-1979. תחנת המחקר ע"ש דרווין עוקבת תדיר אחרי התנודות בגודל האוכלוסייה. נכון ל-2008 הוגדר מצב השימור של המין "בסכנת הכחדה" (Endangered) על ידי ארגון השימור העולמי (IUCN). ב-2011 בעקבות, מחקר שגילה שמצב האוכלוסייה טוב יותר משחשבו, שונה מצב השימור לפגיע. עיקר מאמצי השימור מתרכזים סביב תוכניות בקרה (אחר גודל האוכלוסייה), צמצום ההפרעות של בני האדם, ומניעת פעילות דיג באזורי האכילה של העוף.
הערות שוליים

↑  קורמורן גלאפגוס באתר הרשימה האדומה של IUCN
פרידריך פון אסמרך

| --- | --- |

דיוקן משנת 1905 שצויר על ידי יוליוס פירסט
 לידה:  9 בינואר 1823 טנינג, פריזיה הצפונית הדוכסות שלוויג-הולשטיין, ממלכת דנמרק 
 פטירה:  23 בפברואר 1908 (בגיל 85) קיל, ממלכת פרוסיה, הקיסרות הגרמנית 
 מקום קבורה:  בית הקברות אייכהוף 
 שם לידה:  יוהנס פרידריך אוגוסט פון אסמרך.
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת גטינגן, אוניברסיטת קיל 
 תפקידים:  רופא צבאי, כירורג, מרצה באוניברסיטה, רופא 
 בן או בת זוג:  Princess Henriette of Schleswig-Holstein-Sonderburg-Augustenburg (28 בפברואר 1872–ערך בלתי־ידוע) 
 צאצאים:  unnamed son von Esmarch, Karl Friedrich von Esmarch, Heinrich von Esmarch 
 
דיוקן צילום -תחריט מזקנתו
יוהאנס פרידריך אוגוסט פון אסמרך (בגרמנית: Johannes Friedrich August von Esmarch,‏ 9 בינואר 1823 טנינג Hermann Badt 23 בפברואר 1908 קיל) היה כירורג ואורתופד גרמני, מומחה, בין היתר, ברפואה צבאית וטראומטולוגיה, שהנהיג שיטות חיטוי, חסימת דימומים וערכת חבישה לעזרה ראשונה בטיפול בפצועים בשדה הקרב. אסמרך קידם את הקמתם של בתי ספר למתנדבים חובשים ברחבי גרמניה. הקים את "איחוד השומרונים הגרמנים", לימים "ברית השומרונים הגרמנים"' המאגד את החובשים המתנדבים בגרמניה, הפועלים בימינו במסגרת הצלב האדום. כינו אותו "אמברואז פרה של גרמניה".
ילדותו ולימודיו

יוהאנס פרידריך אוגוסט פון אסמרך נולד בשנת 1823 ביישוב טנינג או טונינג בפריזיה הצפונית, בחלק הדרומי של החוף המערבי של דוכסות שלזוויג, שהייתה אז בחסות מלכי דנמרק, בימינו במדינת שלזוויג-הולשטיין שבגרמניה. הוא היה צאצא למשפחה ותיקה באזור, שרבים מבניה היו כמרים, רופאים ומשפטנים. אביו  תאופילוס כריסטיאן קספר אסמרך, היה רופא או "כירורג המחוז", ושם אמו היה פרידריקה לבית הומן. בשנת 1830 עברה המשפחה לרדסבורג, בגלל משרה שקיבל שם האב. לכאורה נחשב הילד לתלמיד בינוני ואף פחות מכך, אך חונן בסקרנות מדעית ואהב כבר בגיל 9 לבצע נתיחות בצפרדעים ולהתלוות לאביו בעבודה. בסופו של דבר החל משנת 1843 למד אסמרך רפואה באוניברסיטאות בקיל ובגטינגן. בשנת 1846 היה לעוזרו של הכירורג הגרמני הידוע ברנהרד פון לנגנבק בקליניקה הכירורגית של אוניברסיטת קיל. שם סיים בשנת 1848 את התואר דוקטור לרפואה בציון המרבי ובשנת 1849 התמחה בכירורגיה.
מלחמת פרוסיה-דנמרק

כפטריוט גרמני ששאף לשחרר את אזור הולדתו מההגמוניה הדנית, התאמן אסמרך בחשאי יחד עם צעירים מקומיים אחרים ואחר כך בשנים 1848–1850 הצטרף איתם למבצע הצבאי של הדוכסות והברית הגרמנית בראשות פרוסיה נגד דנמרק - מלחמת שלזוויג הראשונה . בצבא הגרמני קיבל את דרגת לוטננט. בעת הקרב באו, על יד פלנסבורג, בזמן שטיפל בחייל שנפצע בעורק הברכיאלי בזרוע, נפל אסמרך בשבי. הוא הוחזק במשך 9 שבועות כשבוי על האונייה הדנית "דרונינג מריה" ושוחרר לאחר מכן במסגרת חילופי שבויים תמורת רופא דני. נסיבות המלחמה משכו את עניינו אל תחום הרפואה הצבאית והטראומטולוגיה. חלק מימי המלחמה עבד אסמרך יחד עם הפרופ' לנגנבק ועם לואי שטרומייר בבית חולים שדה בפלנסבורג.
המשך פעילותו הרפואית והאקדמית

בעת שביתת הנשק בשנת 1849 פתח קליניקה עצמאית בקיל ובהמשך ערך מסע בכמה מרכזים רפואיים חשובים באירופה - פראג, וינה, פריז, בריסל ולונדון.
בחזרתו התמנה מרצה באוניברסיטת קיל. עקב חידוש הקרבות חזר לצבא והפך לכירורג צבאי בכיר. אחרי צאתו של לנגנבק לאוניברסיטת ברלין החליף אותו שטרומייר כפרופסור וכמנהל הקליניקה הכירורגית בבית החולים האוניברסיטאי בקיל. אחרי שגם שטרומייר עזב בשנת 1854 כדי לשמש רופא ראשי של הצבא של ממלכת הנובר אסמרך התמנה למנהל הקליניקה על שם פרידריך ברחוב פלמישה. היה אמור לרשת גם את תפקיד הפרופסור מן המניין לכירורגיה ולרפואת שיניים באוניברסיטת קיל אך משרד החינוך של דנמרק עיכב את מינויו הרשמי עד 1857. כיהן כמנהל למשך 41 שנה. בשנים 1886–1890 עבד לצידו הכירורג אוגוסט ביר.
במחקרים קליניים שערך יחד עם הפסיכיאטר פטר וילרס יסן (1875-1793) בשנת 1857 נמנה אסמרך עם הראשונים ששיערו כהשיתוק הכללי המתקדם נגרם על ידי העגבת.
במלחמה הפרוסית -דנית משנת 1864 עבד בבתי החולים הצבאיים בפלנסבורג, זונדוויט וקיל.
במרכז פעילותו המקצועית עמדו תחומי הכירורגיה הצבאית והעזרה הראשונה.
בשנת 1866 היה אסמרך לחבר בוועדה האחראית על בתי החולים של פרוסיה ולקח על עצמו את הפיקוח על החלק הכירורגי בבתי החולים בברלין.
במלחמת צרפת–פרוסיה (1870-1871) התמנה לכירורג יועץ של בית החולים הצבאי הגדול שבברלין, ואחר כך לקצין רפואה ראשי של הצבא הפרוסי. הפסיק לשרת בשטח עקב מחלה שלקה בה תוך כדי ניתוח. פעל בקיל, בהמבורג ובברלין.
הניסיון הרב שצבר במלחמות השתקף ב"ספר הלימוד לטכניקה כירורגית צבאית" שחיבר בשנת 1877.
אסמרך הנהיג ערכת חבישות ותחבושת משולשת, וכן סד, שקית קירור ותיק לעזרה ראשונה. ספרו "חבישה ראשונה בשדה הקרב" שהופיע לראשונה בשנת 1869 פורסם בהדפסות חוזרות.
אסמרך תרם תרומה חשובה להתפתחות הרפואה והכירורגיה הצבאית בתנאי שדה. הוא שיכלל, בין השאר, שיטות למניעת דימומים באמצעות חגורות וחבישות מיוחדות וניתוחים תוך הפחתה מרבית של הדימומים.
הוא השקיע מאמצים להקמתם בגרמניה של בתי ספר לחובשים שבהם נלמד הטיפול בחולים ובפצועים.
היה מטפל נוח, אהוב על ידי מטופליו. הצטיין פחות כמרצה כמו בטכניקה הניתוחית ובכישוריו כמאבחן. הוא ביצע בקריירה שלו כעשרים אלף ניתוחים גדולים. נהג לנתח כשהוא לבוש בגלימה שחורה.
חייו הפרטיים

בשנת 1853 נשא אסמרך לאשה את בת המורה שלו, אנה שטרומייר (1870-1832), שילדה לו, בהמשך, שני ילדים. היא חלתה בשחפת בשנות ה-1860 ונפטרה בשנת 1870. כעבור שנתיים התאהב אסמרך במטופלת שלו, הנסיכה הנרייטה משלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג, דודתה של הקיסרית אוגוסטה ויקטוריה, שהייתה גם היא בת לבית שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג. השניים התחתנו ובשנת 1887 העניק הקייזר וילהלם הראשון לאסמרך תואר אצולה. מהנישואים השניים נולד לו בן.
בשנת 1899 פרש לגמלאות. בזמנו הפנוי אהב אסמרך לעסוק בספורט, לטייל בהרים ולצוד. היה לו קול עמוק ונהג לדבר במשפטים קצרים.
אסמרך נפטר בשנת 1908 עקב דלקת ריאות, ייתכן אחרי שפעת.הובא לקבורה בפארק בית העלמין איכהוף בעיר קיל (גוש 27, קבר 1).
בנו, אדווין פון אסמרך, היה למיקרוביולוג, פרופסור לתברואה באוניברסיטת גטינגן.
פרסים ואותות הוקרה

1882 - חבר באקדמיה לאופולדינה
1887 קיבל תואר אצולה מהקיסר וילהלם הראשון. סמל האצולה שבחר כלל את צלב החובשים ה"שומרונים" וזרוע של אדם שבה נחסם הדם בעזרת התחבושת שהמציא.
1897 תואר של יועץ סודי של הקיסר
4 ביוני 1897 - יקיר עיירת הולדתו, טנינג
1903 - יקיר העיר קיל
5 באוגוסט 1905 - נחנך בנוכחותו בטנינג פסל לכבודו, יצירת הפסל אדולף בריט (Brütt)
הנצחה

רחובות בברלין-פרנצלאור ברג,  זבאלדסבריק ברובע המלינגן של ברמן, אלמסהורן, באד זגסברג, קיל, המבורג-אלטונה, היידה (הולשטיין), קאסל, דיסלדורף, מינכן ומינסטר נקראו על שמו.
מבחר ספרים

Der erste Verband auf dem Schlachtfelde, 1869, (חבישה ראשונה בשדה בקרב)
מהדורה דיגיטלית
Verbandplatz und Feldlazareth: Vorlesungen für angehende Militairärzte, 1868, מהדורה דיגיטלית (מרפאה ובית חולים שדה:שיעורים לרופאים הצבאיים המתחילים)
Die erste Hülfe bei plötzlichen Unglücksfällen, 1886, מהדורה דיגיטלית 1931 (עזרה ראשונה בתאונות פתאומיות)
Die Axen und Ebenen des Körpers, 1882 (הצירים והשכבות של גוף האדם)
Die antiseptische Wundbehandlung in der Kriegschirurgie, 1876 (הטיפול האנטספטי של הפצעים בכירורגיית המלחמה)
Zur Resection des Schultergelenkes, 1877 (על כריתת מפרק הכתף)
Operationen an Brust, Bauch und Becken, 1899 (ניתוחי חזה, בטן ואגן)
Operationen an Kopf und Hals, 1899 (ניתוחי ראש וצוואר)
Zur Belehrung über das Sitzen der Schulkinder, 1884 (הוראות לגבי מושבי הילדים בבתי הספר)
Schema zu Physiologie der Harnentleerung', 1884 (סכימה לפיזיולוגיה של הטלת השתן)
לקריאה נוספת

Christian W. Beyer, Wolfgang F. Dick Johann Friedrich August von Esmarch, a pioneer in the field of emergency and disaster medicine, Resuscitation, 90 (2001), 191-193 Elsevier
הערות שוליים

1 2 3 4  John E. Herzenberg, 1988, עמ' 85
↑  Chr. W. Beyer & Wolfgang F. Dick, 2001
↑  H.Böttger, 1959
↑  John E.Herzenberg, עמ' 86.
↑  כמו רבים מעמיתיו, ככל הנראה עקב קושי בהסרת כתמי הדם עם האמצעים הקיימים באותה תקופה
↑  Chr.W.Beyer,Wolfgang F. Dick 2001
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007322246605171  PLWABN: 9810554364005606  BIBSYS: 90260207  CANTIC: a11444745  CiNii: DA01080730  GND: 118531131  ICCU: CUBV060860  ISNI: 0000 0001 1069 5676  LCCN: n87818222  NDL: 00551357  NKC: nlk20000085123  NLA: 36039645  NLG: 251853  NSK: 000710641  NTA: 071653473  RERO: 02-A003222273  SELIBR: 185887  SNAC: w6c28tnd  SUDOC: 121825329  Trove: 1197307  VIAF: 69721203   WorldCat (עם VIAF): 69721203 
התחבושת המשולשת של אסמארך, בציור מ-1882
פסלו של אסמארך ביישוב הולדתו, טנינג, יצירה של הפסל אדולף בריט
קולין דגבה

קולין אובסאניה דגבה (בצרפתית: Colin Obasanya Dagba; נולד ב-9 בספטמבר 1998) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת המגן הימני בפריז סן-ז'רמן.
קריירה

דגבה נולד בצרפת, להורים ממוצא צרפתי ובניני. הוא שיחק במספר מחלקות נוער מקומיות עד שהצטרף למחלקת הנוער של לאנס בשנת 2010. בשנת 2013 הצטרף למחלקת הנוער של בולון, ובעונת 2015/2016 קודם לקבוצת המילואים של המועדון, ואף ערך הופעה אחת במדי הקבוצה הבכירה, ששיחקה בליגה הצרפתית השלישית.
לקראת עונת 2016/2017 הצטרף לקבוצת המילואים של פריז סן-ז'רמן, וביולי 2017 חתם על חוזה לשלוש עונות בקבוצה הבכירה. ב-4 באוגוסט 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבכירה, כשפתח בהרכב בניצחון 4–0 על מונקו במשחק גביע האלופות.
ב-3 באוקטובר 2019 האריך את חוזהו עד ליוני 2024. ב-5 בדצמבר 2020 הבקיע את שערו הראשון בליג 1, בניצחון 3–1 על מונפלייה.
תארים

אליפות צרפת (3): 2018/2019, 2019/2020, 2021/2022
הגביע הצרפתי (2): 2019/2020, 2020/2021
גביע הליגה הצרפתית (1): 2019/2020
גביע האלופות (2): 2018, 2019
ליגת האלופות (סגנית): 2019/2020
הערות שוליים

↑  "ES2C Management". BFM Verif (בצרפתית). NextInteractive. נבדק ב-4 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
"Colin Dagba". BFM Business (בצרפתית). NextInteractive. נבדק ב-4 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Colin Dagba". נבדק ב-4 ביוני 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Colin Dagba : Nouvelle perle du football béninois ! – Bénin Football". 10 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "PSG : Colin Dagba, 18 ans, signe son premier contrat pro". 3 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Trophée des Champions – Saison 2018/2019 – Finale – Paris Saint-Germain / AS Monaco". LFP.fr.
↑  "Colin Dagba extends his contract with Paris Saint-Germain". Paris Saint-Germain (באנגלית). 3 באוקטובר 2019. נבדק ב-2020-09-08. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Mbappe brings up century as PSG win at Montpellier". Yahoo Sports. 5 בדצמבר 2020. נבדק ב-5 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "PSG Champions as Lille held at Toulouse". ligue1.com. Ligue de Football Professionnel. 21 באפריל 2019. אורכב מ-המקור ב-26 ביוני 2019. נבדק ב-21 באפריל 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Paris Saint-Germain crowned Ligue 1 champions after French season called off". Sky Sports (באנגלית). נבדק ב-2020-12-06.
↑  "PSG edge ASSE for Coupe de France win!". ligue1.com. 24 ביולי 2020. נבדק ב-25 ביולי 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Kylian Mbappé stars as PSG beat Monaco in Coupe de France final". ligue1.com. 19 במאי 2021. נבדק ב-21 במאי 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Brunt, Gordon. "PSG win Coupe de la Ligue to complete domestic quadruple". theScore.com. נבדק ב-2020-09-08.
↑  "Premier trophée pour un PSG sans pitié" [First trophy for a merciless PSG]. LFP.fr (בצרפתית). Ligue de Football Professionnel. 4 באוגוסט 2018. נבדק ב-4 באוגוסט 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Mbappé and Di Maria Earn PSG First 2019-20 Trophy". ligue1.com. Ligue de Football Professionnel. 3 באוגוסט 2019. אורכב מ-המקור ב-3 באוגוסט 2019. נבדק ב-6 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Bayern Munich beat Paris Saint-Germain to win Champions League". www.aljazeera.com. נבדק ב-2020-09-08.
פרימקווין

| --- | --- |

מבנה כימי של פרומקווין
 שם IUPAC
 (RS)-N-(6-methoxyquinolin-8-yl)pentane-1,4-diamine
 שמות מסחריים בישראל
 פרימקווין פוספט, פרימצין
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C15H21N3O 
 מסה מולרית:  259.168462 יחידת מסה אטומית מאוחדת 
 נתונים פרמוקוקינטיים
 זמינות ביולוגית:  96%
 מטבוליזם:  כבד
 זמן מחצית חיים:  6 שעות
 בטיחות
 מעמד חוקי:  דורש מרשם
 דרכי מתן:  Oral administration
 מזהים
 קוד ATC:  P01BA03 
 מספר CAS:  90-34-6
 PubChem:  4908
 ChemSpider:  4739
 
פרימקווין (באנגלית: Primaquine) היא תרופה המשמשת בעיקר לטיפול ולמניעה של מלריה הנגרמת מהדבקה בטפילים פלסמודיום אובלה (Plasmodium ovale) או פלסמודיום ויווקס (Plasmodium vivax). פרימקווין מהווה חלק בלתי נפרד מאסטרטגיות הטיפול במלריה במשך מספר עשורים.
היסטוריה

פרימקווין סונתזה לראשונה בשנת 1940 על ידי הכימאי רוברט אלדרפילד כחלק מהמאמץ של משרד המדע למחקר ופיתוח של ארצות הברית במלחמת העולם השנייה במטרה ליצור תרופה כנגד מלריה איתה יטפלו בחיילים. שילוב הפרימקווין בתוכניות הטיפול במלריה סימן התקדמות משמעותית במאבק במחלה זיהומית זו.
מנגנון הפעולה

מנגנון הפעולה של פרימקווין לא לגמרי ידוע. עם זאת, ישנה סברה כי מטבוליט של פרימקווין, הנוצר על ידי פעולתו של האנזים MAO-A, ונקרא קרבוקסי – פרימקווין, מביא לייצור של רדיקליים חופשים מסוג Reactive oxygen species. אותם רדיקלים חופשיים גורמים נזק לטפיל. כלומר, פרימקווין הוא קדם-תרופה.
התוויות > מלריה

שלא כמו תרופות רבות אחרות נגד מלריה, פרימקווין יעילה כנגד היפנוזואיטים – הצורה הכבדית הרדומה של הטפילים פלסמודיום אובלה ופלסמודיום וויווקס.
פרימקווין ניתנת גם עבור מניעה של מלריה.
התוויות > זיהום פטרייתי (Pneumocystis jirovecii)

בנוסף, פרימקווין שניתנת יחד עם קלינדמיצין (Clindamycin) משמשת גם לטיפול במחלה הזיהומית pneumocystis pneumonia הנגרמת על ידי הפטרייה Pneumocystis jirovecii.
מינון ומתן

עבור מחלת מלריה המינון המומלץ הוא טבליה של 30mg ליום עבור 14 ימים יחד עם כלורוקווין.
עבור מניעת מלריה המינון המומלץ הוא טבליה של 30mg עבור 14 ימים ללא כלורוקווין.
עבור pneumocystis pneumonia המינון המומלץ הוא 15-30mg ליום למשך 21 ימים יחד עם קלינדמיצין.
תופעות לוואי

תופעות לוואי שכיחות כוללות בחילה, הקאה, וכאב בטן.
תופעות לוואי חמורות יותר, ופחות שכיחות, עלולות לכלול תגובה אלרגית קשה, פגיעה בתפקוד הכבד, ואנמיה המוליטית (הרס כדוריות דם אדומות) אצל אנשים עם חסר G6PD.
התוויות נגד

מחלות כבד, חסר G6PD, הריון והנקה, ילדים מתחת לגיל 5, היסטוריה של תגובות אלרגיות קשות לפרימקווין או תרופות דומות.
הערות שוליים

↑  Jean Popovici, Kieran Tebben, Benoit Witkowski, David Serre, Primaquine for Plasmodium vivax radical cure: What we do not know and why it matters, International Journal for Parasitology: Drugs and Drug Resistance 15, 2021-01-24, עמ' 36–42 doi: 10.1016/j.ijpddr.2020.12.004
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007556172205171  GND: 4378469-0  LCCN: sh86003969
קורס תכנות (צה"ל)

סיכת תוכניתן
קורס תכנות הוא המסלול העיקרי בצה"ל להכשרת תוכניתנים.
תוכניתנים צבאיים הם חיילים, הכותבים ומתחזקים תוכנות ומערכות המידע הנמצאות בשימוש בצה"ל. המוסד הצבאי אשר מסמיך את התוכניתנים בצה"ל הוא בית הספר למקצועות המחשב (בסמ"ח). עד שנת 1994 הייתה בסמ"ח חלק מיחידת ממר"ם ולכן בוגרי הקורס עדיין מכונים "בוגרי ממר"ם".
היסטוריה

קורס תכנות ראשון נפתח בצה"ל בשנת 1959, לקראת הגעתו של מחשב פילקו 2000, המחשב הראשון בצה"ל. המדריך מטעם חברת פילקו היה הארב ג'ייקובסון, ולצדו הדריך ד"ר פנחס רבינוביץ' ממכון ויצמן למדע. שפת התכנות שנלמדה הייתה ALTAC – גרסה של פילקו לשפת פורטרן. בקורס השני, שבו השתתפו 39 אקדמאים, נדרשו המשתתפים לחתום חצי שנה קבע. בנובמבר 1959 החל גיוס טירונים לקורס. באוגוסט 1962 נפתח קורס שכלל גם אזרחים. עקב מחסור בכיתות לימוד בבניין ממר"ם התקיים הקורס בבית עמנואל ברמת גן.
עם הגעת מחשבי IBM System/360 לממר"ם נעשה תוכן הקורס מגוון יותר, ונלמדו בו אסמבלר של מחשב זה וכן שפות התכנות קובול, פורטרן ו-PL/I ושפת הבקרה JCL. המדריכים היו בוגרי קורסים קודמים שעברו למדור הדרכה שהוקם, וכן אחדים ממתכנתי ממר"ם שעסקו גם בהדרכה. מסוף שנות ה-60 כלל הקורס שני שלבים:
שלב א, שנמשך שלושה חודשים וכלל בעיקר לימוד עיוני של שפות תכנות ועקרונות התכנות.
שלב ב, שנמשך ארבעה חודשים ובתחילתו שובצו החניכים ביחידות התכנות השונות והחלו בעבודה מעשית, שבה שולבו בחלק מהזמן לימודים נוספים. בשנים הראשונות חלק מהחניכים שובצו בתחילת שלב זה לתפקיד של מפעיל מחשב ולא עסקו בתכנות.
באמצע שנות ה-70 החל השימוש במסופי מחשב, ובמחנה ממר"ם נפתחו שתי כיתות ובהן 12 מסופים לשימוש החניכים. בתחילת שנות ה-80 החלו לימודים על מחשבי VAX, ובהמשך שנות ה-80 על מחשבי IBM PC.
בשנת 1994 הפכה יחידת ההדרכה של ממר"ם לבית הספר למקצועות המחשב (בסמ"ח), כחלק מ"חטיבת המחשוב" של חיל הקשר והתקשוב.
מסלולים של קורס תכנות

ישנם מספר מסלולים אשר בסיומם החניך מוסמך לתוכניתן:
קורס תכנות קד"צ (רגיל) – קורס קד"צ (קדם צבאי – לא נחשב כמשך שירות חובה) של כ-20 שבועות. נפתח כל חצי שנה, 4 קורסים במקביל.
קורס תכנות לבוגרי טכ"מ – קורס צבאי לטכנאים בוגרי י"ג במגמת הנדסת תוכנה. משך הקורס הוא כ-15 עד 17 שבועות, והוא נפתח אחת לשנה, מיד לאחר סיום שנת הלימודים של כיתת י"ג. החל משנת 2007 גם קורס זה ניתן במתכונת קדם צבאית. מסלול זה בוטל ב-2023, ומאז בוגרי י"ג משובצים בקורס הרגיל.
קורס תכנות לבוגרי פעמי עתידים – קורס צבאי להנדסאים בוגרי י"ד שסיימו בהצלחה את מסלול פעמי עתידים במגמת הנדסת תוכנה. משך הקורס הוא 11 שבועות, במתכנות קדם צבאית והוא נפתח אחת לשנה, כחצי שנה לאחר סיום שנת הלימודים של כיתת י"ד. בוגרי מסלול פעמי עתידים הם בעלי תואר הנדסאי מטעם משרד החינוך, ובעלי כמחצית מנקודות הזכות לתואר ראשון בהנדסת תוכנה מסוג B.Sc. מסלול זה בוטל ב-2018.
קורס תכנות לעתודאים – קורס צבאי לעתודאים אקדמאים בעלי תואר ראשון במדעי המחשב. משכו כשבעה שבועות. מסלול זה בוטל ב-2012.
קורס תכנות לחרדים – קורס לחיילים חרדים במסגרת פרויקט שח"ר (שילוב חרדים). משך הקורס הוא כ-15 עד 17 שבועות והוא נפתח פעם בשנה. החל משנת 2023 חניכיו משולבים בקורס הרגיל.
מסלולים של קורס תכנות > קבלה לקורס תכנות

מלש"בים (מיועדים לשירות ביטחוני) לרוב מאותרים לקורס על ידי בסמ"ח, ולאחר מכן הם מקבלים זימונים למבחני מיון לוגיים, חשיבה אלגוריתמית (המבחן קרוי "מחשבון קרב"), אנגלית ולבסוף ראיונות אישיים. מלש"בים ממין זכר בעלי פרופיל צבאי קרבי (פרופיל 72 ומעלה) נדרשים להציג אישור לימודים מבית הספר שבו הם לומדים, שמאשר את הגשתם לבגרות 10 יחידות לימוד מדעי המחשב, על מנת לקבל זימון למיון הראשוני של בסמ"ח (שאר המלש"בים לא נדרשים בידע קודם על מנת להתחיל את תהליך המיון). בנוסף, ישנם חיילים אשר מתקבלים לקורס תכנות גם במהלך השירות הצבאי שלהם – בדרך כלל קצינים ונגדים בקבע; חיילים אלו נדרשים להתחייב לשירות של חמש שנים מסיום הקורס.
מסלולים של קורס תכנות > התנהלות הקורס

בכל אחד מקורסי התכנות החניכים מקבלים כלים הבונים אותם להיות תוכניתנים צבאיים תוך הכרות עם שפות תכנות שונות, תכנות על פי סטנדרטים צבאיים ומקצועות מחשוב נוספים כגון מסדי נתונים, ארגון קבצים, מבנה המחשב, תקשורת נתונים ועוד. כמו כן מושם דגש רב על הערכים וההיבטים האישיותיים המצופים מתוכניתנים בצה"ל. הקורס מחולק למקצועות לימוד שונים ומגוונים, במהלכם נבחנים החניכים במספר בחינות מתגלגלות לאורך המקצוע. בחינות אלו נקראות ״תר״צים״ – תרגילי ריצה.
לקראת סיום הקורס נהוג שחניכי הקורס עוברים שבוע שבו הם מתנהלים בתוך צוות פיתוח תחת ניהולו של צוער מההשלמה הטכנולוגית של חיל התקשוב. התרגיל מאפשר לחניכים ללמוד כיצד מתנהלים בצוות פיתוח ומה מצופה מהם בצוותי הפיתוח וביחידות השונות.
בשבועיים האחרונים של הקורס יתנסו החניכים בפרויקט סיכום בצוותים, המדמים את צורת העבודה ביחידות התוכנה.
החל מחודש אוגוסט 2022 יחידת בסמ"ח (מסלול אלפא) עברה למשכנה החדש בבאר שבע. לפיכך, מסופקת לינה לכל חניכי הקורס והסגל, והוא מתקיים במתכונת של בסיס סגור.
מסלולים של קורס תכנות > שיבוץ לאחר סיום הקורס

לאחר סיום הקורס וקבלת סיכת התוכניתן, בוגריו משתבצים ליחידות טכנולוגיות מגוונות בכלל צה"ל. בין אותן יחידות ניתן למצוא את היעדים הבאים:
בסמ"ח – לחניכים שיאותרו במהלך הקורס תינתן האפשרות להישאר בבסמ"ח לאחר הקורס, על מנת להדריך ולפקד על הקורסים הבאים ועל מנת לפתח את תוכני הקורס המשתנה מעת לעת, בהתאם ליחידות באגפים השונים ולהתקדמות התחום בשוק האזרחי.
אגף התקשוב וההגנה בסב"ר – משובצים לאחד ממרכזי יחידת לוטם כגון ממר"ם, שחר, מעוף ומצפ"ן.
חיל האוויר – משובצים ליחידת אופק בחיל האוויר.
אגף המודיעין – משובצים למגוון רחב של יחידות טכנולוגיות באגף כמו 8200, 81, 9900, ומערך ספיר.
מפקדת זרוע היבשה – משובצים בחטיבה הטכנולוגית (חט"ל).
חיל הים – משובצים למרכז מפת"ח.
משרד הביטחון – משובצים במפא"ת וברפ"ט.
שלבים מקצועיים לתוכניתנים

שלב 08 – ניתן עם סיום הקורס.
שלב 09 – מבחני שלב כ-6 חודשים לאחר סיום הקורס; אבטחת מערכות מידע, תקשורת נתונים, מבנה נתונים וארכיטקטורת מחשב.
שלב 11 – החל באפריל 2019 הקורס הישן התבטל, ובמקומו צריך לעשות קורס של שבוע באחד ממבחר נושאים.
שלב 13 – ניתן לקבל כ־4 שנים לאחר סיום הקורס; עיצוב מערכות. ניתן גם לקבל אוטומטית שנתיים לאחר קבלת שלב 11 ובתנאי שקיימת זכאות לתואר, עם הגשת מכתב בקשה מראש.
שלב 14 – השלב המקצועי הגבוה ביותר במקצוע התוכניתן הצבאי; ניתוח מערכות.