stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יעל איברי
מצב > איומים

בעיקרון, אין איומים חמורים שעלולים לגרום לאוכלוסיות היעל לרדת בהווה, וטווח התפוצה שלו אף מתרחב עם הזמן. עם זאת, שינוי בית הגידול באמצעות חקלאות, כריתת יערות, שריפות ופיתוח תשתיות, עשויה להשפיע על אוכלוסיות מסוימות. במהלך 1970, עבדקן הרעמה שהוא פרסן גדול ואגרסיבי הובא לספרד, והטווח שלו כיום מתרחב באזורים מסוימים; כתוצאה מכך העבדקנים עלולים להוות בעתיד הקרוב בעיה משמעותית לשימור היעל האיברי מכיוון שהעבדקן חזק וגדול יותר ודוחק פרסתנים רבים מבית גידולם. איום פחות יותר, עלול להגיע כתוצאה מהכנסת אייל אדום - פרסתן גדול מאוד שעלול להתחרות עם היעל על מקורות המזון. ההשפעה של הציד החוקי לא הוערכה מדעית; ייתכן כי הציד שממוקד על זכרים בוגרים וחזקים עשוי להשפיע על הגנטיקה של היעל. למרות זאת, מכיוון שהציד תחת שליטה אין זה צפוי להיות איום גדול למין. התפרצויות של שחין מתרחשות לסירוגין, ועלולות לגרום להתרסקות של אוכלוסיות גדולות בדומה להתפרצות אחת שהתרחשה ב-1997. היעלים האיברים ניצודים מדי פעם בטעות במהלך ציד של חזירי בר על ידי כלבים.
מצב > תת-מינים שנכחדו

הסיבות להיכחדות של היעל הפירנאי מהרי הפירנאים אינה ידועה, אך קיימות מספר השערות שההכחדה נגרמה מתחרות של בעלי חיים מקומיים עם היעל על מקורות מזון, זיהומים שהועברו מעדרי צאן, תנאי האקלים הקשים, ציד לא חוקי ופריון נמוך. הפרט האחרון של תת-מין זה - נקבה בת 13, נהרגה בשנת 2000 בפארק הלאומי אורדסה על ידי עץ שנפל עליה. סביר להניח שאיומים דומים גרמו להכחדה של היעל הפורטוגזי בסביבות 1892 מסיירה דה גרס.
מצב > שימור ושיבוט

היעל האיברי רשום בנספח ג' של אמנת ברן ונספח V של בתי הגידול ומיני החי של האיחוד האירופאי. בפורטוגל הוא רשום על ידי המדינה כמין בסכנת הכחדה, בשל האוכלוסייה הקטנה שלו במדינה. יעל גראדוס נמצא באזורים המוגנים הבאים: סיירה דה גרדוס, שמורת לאס, שמורת באטוקאסף שמורות הציד ריאניו, הפארק הלאומי פאנדה-גרס והפארק הטבעי מאנזאנארס. היעל הספרדי מצוי במספר אזורים מוגנים, להלן חלק מהם: סיירה דה לאס-ניוואס, סיירה דה גראזאלמה, סיירה נבדה, סיירה דה טאג'אדה-אלמייארה, פורטוס דה טורטוס באקטיה, ומולה דה קורטס. עם זאת, מרבית טווח התפוצה של היעל האיברי מצוי מחוץ לאזורים מוגנים. צעדי השימור שהוצעו לספרד: להקים אוכלוסיות נוספות של יעל גראדוס כדי לחזק את מעמד השימור שלו. בעת הקמת אוכלוסיות חדשות יש להביא מספר גדול של פרטים כדי לשמור על גיוון גנטי. יש לנקוט בצעדים להפחתת הציד הלא חוקי, וכן להעריך מדעית את ההשפעה של הציד החוקי על אוכלוסיות היעל.
פרויקט מתמשך לשיבוטו של היעל הפירנאי הצליח לבסוף לאחר שגדי אחד נולד בחיים בינואר 2009. בכך היעל הפירנאי הפך לבעל החיים הנכחד הראשון ש"הוחזר לחיים". למרות זאת, הגדי המשובט מת כ-7 דקות בלבד לאחר הלידה בשל מספר פגמים פיזיים בריאות.
מצב > אומדנים

האוכלוסייה של היעל בכל רחבי חצי האי האיברי נאמדה בסביבות 50,000 פרטים בלמעלה מ-50 אזורים. מספרי היעל גדלו באופן דרמטי מאז תחילת 1990 כאשר האוכלוסייה נאמדה בסביבות 7,500 פרטים. אוכלוסיית היעל שהובאה לפארק הלאומי פאנדה-גרס שבפורטוגל נאמדת בסביבות 100 פרטים - נכון לשנת 2011.
הערות שוליים

↑  יעל איברי באתר הרשימה האדומה של IUCN
| יעלים |
| --- | --- | --- |
| כבשי שור | כבשי שור |  |
| כבש המושק | כבש המושק |     |
| טאקין | טאקין |     |
| יעלים | יעלים |     |
| עבדקן הרעמה | עבדקן הרעמה |     |
| טאר ההימלאיה | טאר ההימלאיה |     |
| טאר ערבי | טאר ערבי |     |
| טאר נילג'ירי | טאר נילג'ירי |     |
| כבש | כבש ארגאלי • כבש מופלון • כבש הבית • כבש אוריאל • כבש גדול-קרניים • כבש דאל • כבש השלג |     |
| כבש כחול | כבש כחול מצוי • כבש כחול גמדי |     |
| יעל | יעל קווקזי מערבי • יעל קווקזי מזרחי • עז מבריגה • יעל איברי • יעל האלפים • יעל נובי • יעל סיבירי • יעל אתיופי • עז הבר (תת-מין: עז הבית) |     |
| צפירים | צפירים |     |
| צפיר | צפיר האלפים • צפיר הפירנאים |     |
| צפיר הקורדילרים | צפיר הקורדילרים |     |
| סרו | סרו יפני • סרו סומטרי • סרו סיני • סרו ההימלאיה • סרו אדום • סרו טאיוואני |  |
| גוראל | גוראל סיני • גוראל ההימלאיה • גוראל אדום • גוראל אמור |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565738105171  GND: 4750952-1  LCCN: sh85126258  NKC: ph1198637 
מבט חזיתי על קרניו המיוחדות של היעל האיברי.
יעל איברי בבית גידול אופייני.
עדר מעורב של זכרים ונקבות.
יעלים איברים ביער הררי בחורף.
זכר עומד על צוקים ברכס גואדאראמה.
קבוצת נקבות.
גדי של יעל איברי על צוק.
זכר רובץ על סלעים
נקבות על צוקים מושלגים
זרמים ראשיים במיסטיקה היהודית

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  גרשם שלום
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  יהדות
 נושא:  מיסטיקה יהודית 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1941
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  ידיעות ספרים והוצאת משכל
 תאריך:  2016
 תרגום:  סדריק כהן סקלי
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 9789654824385
 הספרייה הלאומית:  003891063
 
זרמים ראשיים במיסטיקה היהודית (באנגלית: Major trends in Jewish mysticism) הוא שם ספרו של חוקר הקבלה גרשם שלום, שיצא לאור לראשונה בשנת 1941. הספר עוסק בהיסטוריה של המיסטיקה היהודית על זרמיה העיקריים, למן יורדי המרכבה ועד לחסידות. הוא פורסם בשתים עשרה שפות ונחשב לאחד הספרים החשובים והמשפיעים ביותר בתחום חקר תורת הקבלה וחקר מדע הדתות.
פרטים כללים על הספר

פרקי הספר הם נוסח מורחב של ההרצאות שנשא שלום, בשפה האנגלית (למעט ההרצאה החמישית אותה נשא בעברית), ב"מכון היהודי ללימודי הדת", בקתדרה על שם שטרוּק, בניו־יורק, בשנת 1938. שלום הוזמן למכון כמרצה אורח בשנת 1937, על ידי סטפן וייז, מי שהיה מראשי הקהילה הרפורמית בארצות הברית ומאוחר יותר יושב־ראש ועד הפועל הציוני. את הספר הקדיש שלום לחברו הטוב, וולטר בנימין.
הספר נכתב במקור בגרמנית (למעט הפרק החמישי שנכתב בעברית), אך התפרסם לראשונה בשפה האנגלית, בתרגומו של ג'ורג' ליכטהיים (George Lichtheim). הוא היה אמור להִתרגם לעברית על ידי שלמה צוקר, מהמחלקה לכתבי יד וארכיונים בספריה הלאומית, אך הדבר לא יצא לפועל. במהלך השנים תורגמו לעברית פרקים מתוך הספר, ובשנת 2016 תורגם הספר כולו לעברית.
הספר נקרא בעברית: "זרמים עיקריים במיסטיקה היהודית", אולם שלום עצמו התעקש לקרוא לו: "זרמים ראשיים במיסטיקה היהודית". לדעת דניאל אברמס ההבדל בין "זרמים ראשיים" ל"זרמים עיקריים" היה עקרוני לשלום, ובא להדגיש שהוא ראה בחלוקה שערך בין הזרמים במיסטיקה היהודית חלוקה שרירותית ולא מהותית. אליעזר שביד קורא לספר "ראשי הזרמים במיסטיקה היהודית".
פרקי הספר

הרצאה ראשונה: מאפיינים כלליים של המיסטיקה היהודית (במקור: General characteristics of Jewish mysticism).
הרצאה שנייה: המיסטיקה של המרכבה וגנוסטיקה יהודית (במקור: Merkabah mysticism and Jewish gnosticism).
הרצאה שלישית: חסידות אשכנז בימי הביניים (במקור: Hasidism in mediaeval Germany). תורגם לעברית על ידי צביה נרדי, בתוך: איבן (ישראל) מרקוס (עורך), דת וחברה במשנתם של חסידי אשכנז, ירושלים: מרכז זלמן שזר, תשמ"ז-1986, עמ' 131 - 164.
הרצאה רביעית: אברהם אבולעפיה ותורת הקבלה הנבואית (במקור: Abraham Abulafia and the doctrine of prophetic kabbalism).
הרצאה חמישית: הזוהר (חלק א'): הספר ומחברו (במקור: The Zohar I. The book and its author). הפרק נכתב במקור בעברית ובשפה זו גם נִשאה ההרצאה, שעיקריה פורסמו בעיתונות העברית שיצאה לאור באותה תקופה בארצות הברית. עם זאת, תורגם גם פרק זה לאנגלית וכך יצא לאור.
הרצאה ששית: הזוהר (חלק ב'): הדוקטרינה התאוסופית של הזוהר (במקור: The Zohar II. The theosophic doctrine of the Zohar).
הרצאה שביעית: יצחק לוריא ובית מדרשו (במקור: Isaac Luria and his school). תורגם לעברית על ידי אברהם הוס, בתוך: דניאל אברמס (מהדיר), קבלת האר"י, אוסף מאמרים מאת גרשם שלום, לוס אנג'לס: הוצאת כרוב, תשס"ח-2008, עמ' 203- 239.
הרצאה שמינית: שבתאות וכפירה מיסטית (במקור: Sabbatianism and mystical heresy). נוסח מורחב של קטע מתוך הפרק תורגם לעברית במאמר: "שבתי צבי ונתן העזתי", קובץ הוצאת שוקן לדברי ספרות, תל אביב: חנוכה תש"א, עמ' 150 - 166.
הרצאה תשיעית: חסידות: השלב האחרון (במקור: Hasidism: The latest phase). תורגם לעברית על ידי צביה נרדי, בתוך: אברהם רובינשטיין (עורך), פרקים בתורת החסידות ובתולדותיה, ירושלים: מרכז זלמן שזר, תשל"ח-1977, עמ' 31 - 52; נדפס שוב, "בתיקוני עריכה קלים ובהשמטת הביבליוגרפיה וההערות המתייחסות אליה", באותו השם, בספר השלב האחרון: מחקרי החסידות של גרשם שלום, דוד אסף ואסתר ליבס (עורכים), ירושלים: הוצאת עם עובד והוצאת מאגנס, תשס"ט-2008, עמ' 1 - 22, בצירוף נספח מאת חביבה פדיה: "הערות בשולי המאמר", עמ' 23 - 37.
השפעת הספר

המהדורה השנייה של הספר (בשנת 1946) יצאה לאור מבלי שעשתה רושם רב. לדעת יוסף דן, עובדה זו - יחד עם מספר גורמים נוספים - הובילו את שלום לקחת חלק פעיל בחוג "ארנוס", שבאסקונה, בשנת 1949; וזאת על אף שראש החוג, קרל גוסטב יונג, היה אנטישמי בעל עמדות פרו־נאציות, והעובדה שחלפו שלוש שנים בלבד מתום מלחמת העולם השנייה והשואה. השתתפותו של שלום בחוג ארנוס הביאה לחשיפה בינלאומית לה קיווה ופרסומיו במסגרת זו הקנו לו שם עולמי כמומחה לקבלה. ספרו החל לקבל את תשומת הלב הראויה, הוא זכה לעשרות מאמרי בקורת ונכתבו עליו עשרות מאמרים וספרים. למעשה כמעט ולא קיים חיבור בנושא המיסטיקה היהודית שנכתב מאז, שאיננו נסמך עליו.
הסופר הארגנטיני המפורסם, חורחה לואיס בורחס, נהג לשלב ביצירותיו מוטיבים קבליים, וטען כי הושפע מאוד מהספר, שלדבריו הוא הטקסט הבהיר ביותר שנכתב על הקבלה.
בתאריך 29 בספטמבר 1991, פרסם דן את המאמר: "הספר שבו נפרדו דרכיהם של החוקר והמקובל: יובל להופעת הספר 'זרמים עיקריים במיסטיקה היהודית' לגרשם שלום", הארץ, תרבות וספרות, 29 בספטמבר 1991, הדן בספר והשפעתו.
בתאריכים 17 - 19 בפברואר 1992, נערך כנס בינלאומי בברלין, לציון פרסומו הראשון של הספר. הרצאות הכנס פורסמו בספר, שיצא לאור בשנת 1993, ונושא את השם: Gershom Scholem's Major trends in Jewish mysticism 50 years after, P. Schäfer and Joseph Dan (eds.), Tübingen: J.C.B. Mohr (P. Siebeck), 1993.
בקיץ 2003 העבירה רחל אליאור סדרת הרצאות בנושא: Major Trends in Jewish Mysticism: A Reassessment, ב"ישיבה יוניברסיטי".
מהדורות הספר

ההרצאות נִשאו בשנת 1938, אך הספר יצא לאור לראשונה שלוש שנים מאוחר יותר. המהדורות הראשונה והשנייה לוו בהקדמה של שלום. המהדורה השלישית ומהדורת הכריכה הרכה (בשנת 1961) לוו בהערה מאת המוציא לאור. משנת 1995 נלווית לספר הקדמה מאת רוברט אורי אלטר. סדר המהדורות הוא כדלקמן:
בשנת 1941, יצאה לאור המהדורה הראשונה, בניו יורק, בהוצאת ספרים שוקן. הספר בן XIV‏ + 440 עמודים, והרשימה הביבליוגרפית מופיעה בעמודים 417 - 428.
בשנת 1946, יצאה לאור המהדורה (השנייה) המתוקנת והמורחבת (כולל דף נפרד, המפרט את רשימת טעויות הדפוס שבספר), בניו יורק, בהוצאת שוקן. הספר בן XIV‏ + 454 עמודים, והרשימה הביבליוגרפית מופיעה בעמודים 425 - 438.
בשנת 1954, יצאה לאור המהדורה השלישית, בניו יורק, בהוצאת שוקן. במהדורה זו תוקנו טעויות דפוס והוספו מחקרים חדשים לרשימה הביבליוגרפית, שיצאו לאחר פרסום הספר. הספר בן XIV‏ + 456 עמודים, והרשימה הביבליוגרפית מופיעה בעמודים 423 - 440.
בשנת 1955, יצאה לאור המהדורה הבריטית, בלונדון, בהוצאת הספרים Thames and Hudson‏. הספר בן XIV‏ + 456 עמודים.
בשנת 1961, יצאה לאור מהדורת הכריכה הרכה, בניו יורק, בהוצאת שוקן. המדובר בהדפסה חוזרת של המהדורה השלישית, עם תוספת מחקרים לרשימות הביבליוגרפיות. הספר בן XIV‏ + 460 עמודים, והרשימה הביבליוגרפית מופיעה בעמודים 425 - 444.
בשנים 1965, 1967, 1969, 1971, 1972, 1973, 1974, 1977, 1978, 1985, 1988, יצאו לאור הדפסות נוספות.
בשנת 1995, יצאה לאור המהדורה עם ההקדמה שכתב רוברט אורי אלטר, בניו יורק, בהוצאת שוקן. הספר בן XXI‏ + 460 עמודים, והרשימה הביבליוגרפית מופיעה בעמודים 425 - 444.
הדפסות נוספות של מהדורת 1995 הודפסו שוב החל משנת 1996, וכמעט בכל שנה לאחר מכן.
בשנת 2011, יצאה לאור מהדורת 1995 בגרסה אלקטרונית (eBook).
בשנת 2016, יצא לאור תרגום ראשון לעברית, בהוצאת ידיעות ספרים.
תרגומי הספר

שלום כתב את ההרצאות ופרקי הספר בגרמנית, למעט הפרק החמישי שנכתב בעברית, אך כל הפרקים תורגמו לאנגלית ובשפה זו יצא הספר לראשונה לאור. הספר תורגם לאחת עשרה שפות נוספות: צרפתית, גרמנית, איטלקית, פורטוגזית, יפנית, שוודית, ספרדית, סינית, סלובנית, פולנית ורוסית.
תרגומי הספר > התרגום לעברית

במרץ 2016 ראה אור תרגום עברי מלא לספר בהוצאת משכל: זרמים ראשיים במיסטיקה היהודית. תרגום: סדריק כהן סקלי; הוסיפה אחרית דבר חביבה פדיה.  עוד לפני צאת הספר השלם בעברית תורגמו כאמור שלושה פרקים מלאים וחלק מפרק נוסף.
לאחר הוצאת הספר באנגלית סירב שלום לעסוק בתרגומו לעברית, משום שחשב שהדבר יגזול זמן רב מזמנו. עם זאת הסמיך את אברהם שפירא ואת הוצאת עם עובד להוציא את הספר לאור על סמך תרגום מן המקור הגרמני, נוסח הערות השוליים כפי שהופיע במהדורה השלישית באנגלית והעותק האישי של שלום, בשוליו ציין את התיקונים שביקש לערוך בספר. עקב בעיות מימון לא ראה הפרויקט אור בעם עובד, אך שפירא המשיך להחזיק בזכויות ובכתב ההרשאה משלום וחתר להוציא את התרגום לפועל. התרגום הושלם ב-2007, הוא הותקן על ידי סדריק כהן סקלי בעריכתו של דב אלבוים ובסיועה של חביבה פדיה, שאף חיברה את אחרית הדבר. התרגום נעשה על סמך המקור הגרמני, התרגום האנגלי ועותקו האישי של שלום, תוך בחירת הניסוחים המדויקים ביותר של מראי המקום בעברית. על אף שהספר הושלם ב-2007, הוא ראה אור רק ב-2016, עקב בעיות מימון, בהוצאת ידיעות ספרים.
תרגומי הספר > שאר התרגומים

Les grands courants de la mystique juive, traduction de M. M. Davy, Paris: Payot, 1950 (1960; 1968; 1977; 1983; Paris: Payot & Rivages, 1994, 2002). תרגום לצרפתית.
Die Jüdische Mystik in ihren Hauptströmungen, Zürich: Rhein-Verlag, 1957 (Frankfurt a.M.: Suhrkamp, 1967; 1980; 1988). תרגום לגרמנית (ועדכון) של המהדורה האנגלית השלישית.
Le grandi correnti della mistica ebraica, introduzione di Guilio Busi, traduzione di Guido Russo, Milano: Il Saggiatore, 1965 (paperback edition: Torino: Einaudi, 1993; 2008). תרגום לאיטלקית.
As grandes correntes da mística judaica, Sāo Paulo: Editora Perspectiva, 1972. תרגום לפורטוגזית.
ユダヤ主義の本質 (=Yudaya shugi no honshitsu), Gerushomu Shōremu cho, Hajime Yamashita (the translator), Takao Toshikazu yaku, Tokyo: Kawade Shobō Shinsha, 1972 (1973; 1975). תרגום ליפנית המבוסס על המהדורה האנגלית השלישית והמהדורה הגרמנית משנת 1967.
Основные течения в еврейской мистике (=Osnovnye techeniia v evreiskoi mistike), pod obshchei redaktsiei Sh. Pinesa, perevel N. Bartman, redaktor N. Prat. (2 volumes), Yerushalayim: Biblioteka-Aliia, 1984 (1989; second edition: Гершом Шолем, перевод с английского и иврита Н. Бартман, Н.-Э. Заболотная, отвественный редактор, Наташа-Эстер Заболотная, 1 volume, Moskva: Mosty kulʹtury, Ierusalim: Gesharim, 2004). תרגום לרוסית.
Den judiska mystiken, översättning: Joachim Retzlaff, förord av Salomon Schulman, Stockholm: B. Östlings bokförlag Symposion, 1992. תרגום לשוודית.
Las grandes tendencias de la mística judía, traducción de Beatriz Oberländer, México: Fondo de Cultura Económica, 1993 (1996; Madrid, España: Siruela, 1996; 2000). תרגום לספרדית.
猶太敎神秘主义主流 (=Youtai jiao shen mi zhu yi zhu liu), G.G. Suolun/G.G. Scholemzhu, 涂笑非 (=Xiaofei Tu, the translator), Chengdu: 四川人民出版社 (=Sichuan ren min chu ban she), 2000. תרגום לסינית.
Mistycyzm zydowski i jego glowne kierunki, przeloẓył Ireneusz Kania, wstepem opatrzył Michał Galas, Warszawa: Czytelnik, 1997 (Warszawa: Aletheia, 2007). תרגום לפולנית.
Poglavitni tokovi v judovski mistiki, prevedel, in spremno besedo napisal, Vid Snoj, Ljubljana: Nova revija, 2003. תרגום לסלובנית.
ראו גם

ביבליוגרפיה של גרשם שלום.
משנתו של גרשם שלום.
נושאים במחלוקת במשנתו של גרשם שלום.
ירגזי כיפת-אש

| ירגזי כיפת-אש |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: ירגזיים
סוג:: ירגזי כיפת-אש
מין:: ירגזי כיפת-אש
שם מדעי
 Cephalopyrus flammiceps ‏ברטון, 1836
תחום תפוצה


ירגזי כיפת-אש (שם מדעי: Cephalopyrus flammiceps) הוא מין יחיד בסוגו של ציפור שיר ממשפחת הירגזיים. הירגזי באורך 8–10 ס"מ ובמשקל 7 גרם ובצבע ירוק-זית צהבהב. הירגזי מצוי ביערות ממוזגים מדרום להימלאיה, מפקיסטן ועד לאוס. במהלך עונת הרבייה, הזכר מזוהה בקלות על ידי ציצה בצבע כתום-אדום.
מאפיינים פיזיים

הירגזי הוא עוף קטן באורך 8–10 ס"מ ובמשקל 7 גרם. אצל הזכר הבוגר, בלבוש חורף (ספטמבר-ינואר), הכיפה בצבע ירוק-זית. הגב ירוק זית צהבהב. השת נע בין צהוב, ירוק-זית וזהב. נוצות הזנב הארוכות ביותר הן אפורות כהות. הזנב חום-זית כהה, כאשר קצה הזנב לבן. הכנפיים זהות לצבע הזנב, אך שולי הסוככות והאברות בצבע ירוק-זית עד צהוב. הגרון לבן, הגחון בצבע צהוב לימוני, ותת השת אפור. הנקבה הבוגרת מאוד דומה לזכר, אם כי הלחיים, הגבות והעורף בצבע ירוק אפרפר, הגרון אפור לבנבן. החזה ירוק-זית צהבהב, הבטן והגב צהובים חיוורים.
בלבוש קיץ (פברואר-יולי), אצל הזכר, הכיפה בצבע שנע בין כתום וארגמן, ואף יש ציצה קטנה. מסביב לעין ובגבה יש נוצות צהובות-זהובות. הלחיים והעורף בצבע ירוק-זית. הסנטר והגרון בצבע כתום, והחזה צהוב. הגב ירוק-זית צהבהב, והבטן צהובה חיוורת. הכנפיים והזנב בצבע ירוק-זית, וקצוות האברות לבנים. אצל הנקבה, המצח נע בין ירק-זית, אפור וצהוב. החזה, הסנטר והגרון בצבע ירוק זית, והבטן ותת השת צהוב לבנבן. הגב ירוק זית צהבהב, הכנפיים והזנב בצבע ירוק-זית, וקצוות האברות לבנים.
לאורך כל השנה, הקשתית חומה כהה, המקור והרגליים בצבע כחול אפרפר כהה. אצל הזכר הצד התחתון של הכנף לבן צהבהב, ואצל הנקבה אפור. הקריאה האופיינית נשמעת כ-"ציט" בקול גבוה, לעיתים קרובות חוזרת על עצמה במרווחים לא סדורים. קריאה נוספת נשמעת כ-"whitoo" בקול חלש. השיר מושמע מענף או תוך כדי תעופה, ונמשך כמה דקות. השיר הוא סדרה של צלילים גבוהים בקצב מהיר נשמעים כמו "פיטסו-פיטסו-פיטסו".
התנהגות

הירגזי לא מפחד מבני אדם, כמעט תמיד פעיל וחובט בכנפיו כמו סבכי. במהלך הנדידה, הוא ימצא בלהקות קטנות לרוב, אם כי עם מספר מקסימלי של עד מאה פרטים, לרוב של אך ורק ירגזי כיפת-אש, אך לפעמים עם מינים אחרים, בעיקר תוך חיפוש מזון. הלהקות עפות בגובה רב מעל פסגות חשופות. הירגזי מהיר ואקרובטי ותנועתו קלה, ולעיתים הוא נתלה הפוך מעיפים בחיפוש אחר מזון.
הירגזי ניזון בעיקר מחרקים, אך גם מעלים, ניצנים, פרחים, וככל הנראה גם מצוף ושרף. הוא מחפש מזון על צמרות עצים ובשיחים, נתלה הפוך מענפים ולעיתים אף על הקרקע. כשהירגזי אוכל חרק גדול, הוא נוהג לאכול את החלקים הפנימיים ולהשליך את השלד החיצוני, בדומה למיני הסוג ירגזי.
עונת הקינון חלה בין תחילת אפריל לאמצע יוני. הנקבה בונה את הקן בחור בעץ (לפעמים בקן נטוש של נקרים), מעשב יבש, שורשים, זרדים ונוצות. היא מטילה כארבע ביצים בצבע טורקיז אפרפר. זמן הדגירה לא ידוע. בזמן הדגירה, הזכר שר מחוץ לקן, ומאכיל את הנקבה; שני ההורים משתתפים בהאכלת הגוזלים. אם מפריעים לנקבה במהלך הקינון, היא נושפת ומנפחת את הנוצות ואף תתקוף את הפולש, פעולה שהיא מקור שמם העברי (מהמילה רוגז).
תפוצה

ירגזי כיפת-אש חי ביערות וחורשים של אלון, לוז, בוקיצה, אגוז, אשוח, רודודנדרון, ואשוחית ממוזגים, צלעות הר מיוערות, גנים, מטעים ופארקים. בחורף הוא נמצא ביערות ירוקי עד של בעלי פרחים. בגבהים, הוא חי בחורשי ערבה ושדר קטנים ומקוטעים. ירגזי כיפת־אש הוא מין נודד; אוכלוסיות בפקיסטן מקננות בגבהים של 1,800–2,600 מטר מעל פני הים, בהודו ב–1,800–3,500 מטר, ובנפאל ב–2,135–3,000 מטר. חריפה מתרחשת במישורים של מרכז הודו ודרום מזרח אסיה, בגבהים של 305–1,370 מטר מעל פני הים. טווח התפוצה (כ–4,200,000 קמ"ר) של מין זה גדול מאוד, ולכן המין אינו מתקרב לסף סכנת הכחדה לפי קריטריון גודל הטווח. גודל האוכלוסייה לא כומת, אך לא סביר שהוא מתקרב לסף סכנת ההכחדה, ולכן המין לא מתקרב לסכנת הכחדה על פי קריטריון גודל האוכלוסייה. לא ידועה מגמת האוכלוסייה, אך לא סביר הירידה מהירה מספיק כדי להתקרב לסף סכנת הכחדה לפי קריטריון מגמת האוכלוסייה. על כן, ירגזי כיפת-אש מסווג כמין ללא חשש. ירגזי כיפת-אש מצוי במספר אזורי שימור, ביניהם הפארקים הלאומיים חאפטאד, לנגטאנג, שמורת הטבע אנאפורנה, ושמורת הציד דורפאטאן, כולם בנפאל. יש דיווחים לא מאושרים מאפגניסטן.
טקסונומיה

ירגזי כיפת־אש נכלל בעבר במשפחת הרמיזיים, אבל הועבר למשפחת הירגזיים. ירגזי כיפת-אש נמצא בבסיס העץ האבולוציוני של משפחת הירגזיים:
טקסונומיה > תפוצת תת-מינים

לירגזי כיפת-אש 2 תת-מינים:
C. f. flammiceps - ברטון, 1836, מצוי מצפון פקיסטן למערב נפאל
C. f. olivaceus - רוטשילד, 1923, מצוי במזרח ההימלאיה ובדרום סין
ראו גם

ירגזי יפני
ירגזי מצוי
ירגזי ביצות
רמית
הערות שוליים

↑  ירגזי כיפת-אש באתר הרשימה האדומה של IUCN
1 2  Steve Madge, Fire-capped Tit (Cephalopyrus flammiceps), Birds of the World, 2020-03-04
1 2 3 4 5 6 7 8 9  Oiseaux.net, Rémiz tête-de-feu - Cephalopyrus flammiceps - Fire-capped Tit, www.oiseaux.net (בצרפתית)
↑  תולדות הטבע ב - שלום יעקב אברמוביץ (מנדלי מוכר ספרים) | מפעל המילון ההיסטורי, באתר maagarim.hebrew-academy.org.il
↑  Cephalopyrus flammiceps (E. Burton 1836) | Species, India Biodiversity Portal (באנגלית)
↑  Fire-capped Tit (Cephalopyrus flammiceps) - BirdLife species factsheet, datazone.birdlife.org
↑  BirdLife International (BirdLife International), IUCN Red List of Threatened Species: Cephalopyrus flammiceps, IUCN Red List of Threatened Species, 2016-10-01
↑  Ulf S. Johansson, Jan Ekman, Rauri C. K. Bowie, Peter Halvarsson, A complete multilocus species phylogeny of the tits and chickadees (Aves: Paridae), Molecular Phylogenetics and Evolution 69, 2013-12-01, עמ' 852–860 doi: 10.1016/j.ympev.2013.06.019
↑  ITIS - Report: Cephalopyrus, www.itis.gov
↑  Cephalopyrus flammiceps (Fire-capped Tit) - Avibase, avibase.bsc-eoc.org
| ירגזיים |
| --- | --- | --- |
| ירגזי | ירגזי אפרפר • ירגזי יפני • ירגזי מצוי • ירגזי ירוק-גב |       |
| מכלולופוס (אנ') | ירגזי לבן-עורף (אנ') • ירגזי טאיוואני • ירגזי שחור-פס • ירגזי צהוב הודי (אנ') • ירגזי צהוב-לחי |       |
| מלאניפרוס (אנ') | ירגזי גינאי (אנ') • ירגזי לבן-כנף (אנ') • ירגזי מפויח • ירגזי קארפ • ירגזי לבן-בטן (אנ') • ירגזי לבן-גב (אנ') • ירגזי כהה (אנ') • ירגזי אדום-גחון • ירגזי שחור-ראש (אנ') • ירגזי אדום-גרון • ירגזי מפוספס-חזה (אנ') • ירגזי סומלי (אנ') • ירגזי אפור-שת • ירגזי אפרורי • ירגזי הכף |       |
| פויסילה | ירגזי סצ'ואני • ירגזי שחור-סינר • ירגזי חלוד-חזה • ירגזי גמבל • ירגזי קרוליינה • ירגזי מקסיקני • ירגזי הדסון • ירגזי ערמוני-גב • ירגזי לבן-גבה • ירגזי פרסי • ירגזי שחור-כיפה • ירגזי סיבירי • ירגזי הרים • ירגזי ביצות • ירגזי החרמון |       |
| ירגזי-כחול | ירגזי כחול • ירגזי קנרי • ירגזי תכול (ירגזי פלסקה) |       |
| סיטיפרוס (אנ') | ירגזי לבן-מצח (אנ') • ירגזי אדום-בטן • ירגזי איריומוטה (אנ') • ירגזי רבגוני • ירגזי איזו (אנ') |       |
| לופופאנס | ירגזי מצויץ • ירגזי אפור-ציצה |       |
| באולופוס | ירגזי דו-גוני • ירגזי טקסני • ירגזי הערער • ירגזי חדגוני • ירגזי הרסן |       |
| פריפרוס | ירגזי האשוחית • ירגזי שחור-ציצה • ירגזי שחור |       |
| פרדליפרוס (אנ') | ירגזי צהוב-בטן • ירגזי פיליפיני • ירגזי פלאוואני (אנ') |       |
| מינים יחידים בסוגם | ירגזי כיפת-אש • ירגזי צהוב-גבה • ירגזי סולטני • ירגזי קרקעי |  |
חרם אחד באפריל 1933

שלט המשרד של הנוטריון היהודי ד"ר ורנר ליבנטל. השלט נצבע בשחור על ידי הנאצים בעקבות החוק לשיקום שירות המדינה המקצועי, הוסר על ידי ליבנטל, והובא לארץ עם עלייתו ב-1939
חרם אחד באפריל 1933 הוא הפעולה הראשונה שנערכה בגרמניה הנאצית נגד היהודים אחרי עליית הנאצים לשלטון, והוא נועד לפגוע באוכלוסייה היהודית מבחינה כלכלית. החרם היה אחד הביטויים של המגמה ההמונית, קרי שיתוף כל הגרמנים וגם הפשוט שבהם בפעולות אנטי יהודיות. הנאצים הציגו את החרם כתגובה נגדית לדרישת ארגונים יהודים בארצות הברית ובריטניה להטיל חרם על תוצרת גרמנית עקב עליית הנאצים לשלטון. עם זאת, החרם נכשל ולא זכה לתמיכה ציבורית נרחבת, ולא נעשה ניסיון נוסף לחזור עליו למרות הבטחתו של גבלס לעשות זאת.
רקע

בתקופת רפובליקת ויימאר הצליחו היהודים לעלות ולהשתלב במעמדות הגבוהים בחברה הגרמנית. כפועל יוצא של האמנציפציה יהודים הפכו מעורבים יותר בקרב סביבתם הלא יהודית ואימצו את אורחות חייהם בניגוד להיבדלות שהייתה עד תקופה זו. השתלבות היהודים בחברה בגרמנית גרמה לפיתוח התעשייה במדינה, ולפתיחת בנקים ובתי מסחר ומפעלים על ידי יהודים ולמעורבות יהודים במקוצועות חופשיים אקדמיים שעד תקופה זו היו בידי גרמנים בלבד. אחוז היהודים המעורבים בכלכלת גרמניה היה גבוה מאחוזם במדינה, וחלקם פתחו את עסקיהם גם בשבת. בעקבות זאת, ובעקבות אגדת תקיעת הסכין בגב על אשמתם של היהודים בתבוסת גרמניה במלחמת העולם הראשונה, עלה כוחן של תנועות אנטישמיות ובאותה תקופה פעלו ברפובליקה מספר מפלגות שמצע הבחירות שלהן כלל את סילוק היהודים מהמדינה, החרמת רכושם והשמדתם. בשנת 1933 מינה נשיא הרפובליקה, הפלדמרשל הישיש פאול פון הינדנבורג את אדולף היטלר, הפיהרר של המפלגה הנאצית, לקנצלר גרמניה הודות לשכנוע מצד השמרנים שבראשם עמד פרנץ פון פאפן.
תוצאות החרם

החרם נכשל. היו שנענו לו והיו שלא, היו שנותרו אדישים, היו שכלל לא שמעו על קיומו, היו שביצעו מראש את קניותיהם בימים שלפני כן, והיו גם כאלה שניסו להיכנס בכוח לבתי העסק המוחרמים. עסקים יהודיים רבים נותרו סגורים באותו יום. בסופו של דבר הוכרז כי החרם לא יחודש.
החרם נמשך פחות מיממה (14 שעות). הסיבות לכך רבות, כך למשל לא הייתה הגדרה מי נחשב יהודי לצורך החרם, שהרי היו בגרמניה המון רבעי וחצאי יהודים, ולא היה ברור אם החרם חל עליהם. כמו כן אנשי ה-SA לא צייתו להוראות החרם, כך לדוגמה רבים מהם השתכרו ועזבו את עמדות השמירה על החנויות בבעלות יהודית, ונהגו באלימות כלפי העוברים והשבים, למרות שבהוראות החרם נאמר במפורש שאין לנהוג באלימות כלפי חפים מפשע. כמו כן רבים מהם התחילו את החרם בזמן לא מדויק.
הביטוי המובהק לכישלון החרם התרחש כמה ימים לאחריו, כאשר כמה חברות יהודיות ביקשו הלוואה מהבנק הגרמני הראשי וקיבלו אותן, זאת מפני החשש שמא חברות אלו יפלו ויגרמו להמון גרמנים להיות מובטלים.
תגובות לחרם

בארצות הברית ובבריטניה התקיימו מספר מחאות נגד החרם וחברות אמריקניות הודיעו כי לא יסחרו יותר עם גרמניה. עם זאת, המחאה הזעומה הוכיחה להיטלר כי פגיעה ביהודים לא תתקל בהתנגדות רבתי.