stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שטיחי קיר השואה
אַרְכִיוֹן

המסמכים של ויינשל ליברמן, 1960–2003, אוסף של תצלומים, שקופיות, סרטונים וכתבי יד של דיוני פאנל ומיצבי תערוכות הנוגעים לשטיחי קיר השואה, קוטלגו על ידי הארכיון של מכון סמית'סוניאן אמנות אמריקאית. ספרה של ויינשל ליברמן "שטיחי קיר השואה" (2002), יצירה נלווית לאוסף התלייה על הקיר, הועבר לארכיון דיגיטלי במחלקת האמנויות היפות בספרייה הציבורית של בוסטון.
צ'רלי טאהן

| --- | --- |

 לידה:  11 ביוני 1998 (בן 26) Glen Rock, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2007 
 מקום לימודים:  Glen Rock High School 
 פרופיל ב-IMDb
 
צ'ארלס טהאן (באנגלית: Charles Tahan, נולד ב-11 ביוני 1998) הוא שחקן אמריקאי. החל כשחקן ילד, עם הופעות בסרטים "אמריקן לוזר" ו"אני האגדה" ב-2007, הוא התקדם בתפקידי נוער ומבוגרים. תפקידיו הבולטים כוללים את בן בורק בסדרת מותחן המסתורין הדיסטופי של פוקס Wayward Pines" (2015–16)", ג'ונתן קריין / דחליל הצעיר בדרמת גיבור העל פוקס/ DC קומיקס גות'האם (2014–17), וויאט לנגמור בפשע המקורי של נטפליקס "אוזרק" (2017–2022).
ראשית חייו

טהאן נולד וגדל בגלן רוק, ניו ג'רזי, שם למד בתיכון גלן רוק. הוא האמצעי מבין שלושה ילדים. אחותו הצעירה היא השחקנית דייזי טהאן.
קריירה

טהאן גילם את אית'ן בסרט האימה הפוסט-אפוקליפטי של המדע הבדיוני "אני האגדה" (2007) והופיע בסרט האימה Burning Bright" (2010)", הוא כיכב יחד עם זאק אפרון בסרט הדרמה "צ'רלי סנט קלאוד" (2010), המבוסס על הרומן של בן שרווד מ-2004 "המוות והחיים של צ'רלי סנט קלאוד". הוא גם דיבב את  ויקטור פרנקנשטיין בקומדיית האימה- פנטזיה תלת-ממדית של דיסני, "פרנקנוויני" (2012), בבימויו של טים ברטון. ב-2010, היה לו תפקיד חוזר כקלווין ארליס בעונה השתים עשרה של "חוק וסדר: מדור מיוחד".
בשנת 2009, טהאן כיכב כוויליאם וולף בדרמה "האישה האחרת" עם סקוט כהן ונטלי פורטמן.
בשנת 2015, לטאהן היה תפקיד חוזר בשני פרקים של העונה הראשונה של  "גות'האם". הוא גילם את ד"ר ג'ונתן קריין הצעיר. ב-2017, הוא חזר לתוכנית בתחילת העונה הרביעית עד שהתפקיד הועבר מחדש לדייוויד וו. תומפסון. מ-2015 עד 2016, הוא כיכב בתור בן בורק בסדרה "Wayward Pines" שיצר מ. נייט שאמלאן.
החל משנת 2017, טאהן כיכב בתור וויאט לנגמור בסדרת דרמת הפשע של נטפליקס "אוזרק", לצד ג'ייסון בייטמן, לורה ליני וג'וליה גארנר. אוזרק זכתה לביקורות חיוביות מהמבקרים לאורך כל הסדרה, עם שבחים במיוחד על האווירה, הבימוי, ההפקה והמשחק. הסדרה זכתה בסך הכל ל-45 מועמדויות לפרס אמי, כולל שלוש לסדרת הדרמה המצטיינת.
בשנת 2024 ביצע טהאן את הופעת הבכורה שלו בבימוי עם הסרט הקצר "טקסון". הסרט נכתב על ידי טומי אייקן וטאהן עצמו, ושוחרר ב-4 בינואר בפלטפורמת אירוח הווידאו Vimeo.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם הסרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | Trainwreck: My Life as an Idiot | ג'ף 'ג'ף הקטן' |  |
| 2007 | סרט של פעם | פְּקַעַת |  |
| 2007 | אני אגדה | איתן |  |
| 2008 | לילות ברודנטה | דני וויליס |  |
| 2009 | האישה האחרת | וויליאם |  |
| 2010 | מסקאדה | קית' בורוז |  |
| 2010 | צ'רלי סנט קלאוד | סם סנט קלאוד |  |
| 2010 | בוער בהיר | טום טיילור |  |
| 2012 | פרנקנוויני | ויקטור פרנקנשטיין | דיבוב |
| 2013 | קשרי דם | מיכאל פירז'ינסקי |  |
| 2013 | יסמין הכחולה | דני הצעיר |  |
| 2013 | חיי הפשע | בו דוסון |  |
| 2013 | הקציר | אנדי |  |
| 2014 | אהבה היא מוזרה | ג'ואי האל |  |
| 2016 | וינר-דוג | וורן |  |
| 2017 | זמנים סופר אפלים | ג'וש |  |
| 2018 | ארץ ההרגלים היציבים | צ'רלי |  |
| 2019 | פומס | בן |  |
| 2020 | אוטובוס שיכור | מיכאל |  |
| 2020 | בטל את המנוי | ווייטי | אנטגוניסט ראשי |
| 2021 | מונטוק | מרקוס | שנקרא בעבר Kingfish |
| 2022 | עיניה התכולות | צוער לובורו |  |
| 2023 | I'll Be Right There | מארק |  |
| 2024 | טקסון | רופא פולארויד | גם במאי, כותב ועורך |
| 2024 | אנונימי לגמרי | אל קופר |  |
| 2024 | לוח מכשפות |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם הסדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2008 | פרינג' | בן סטוקטון | פרק: "המשוואה" |
| 2010–2011 | חוק וסדר:מדור מיוחד | קלווין ארליס | 4 פרקים |
| 2012 | שוטרים בדם | מייקל קינן | פרק: "איזה סוג של גיבור" |
| 2015–2016 | עיירה ללא מוצא (אנ') | בן בורק | 12 פרקים |
| 2015–2017 | גות'האם | ג'ונתן קריין / דחליל | 4 פרקים |
| 2017–2022 | אוזרק | וויאט לנגמור | 27 פרקים |
| 2018 | קאסל רוק | דין מריל | 3 פרקים |
| 2020 | FBI: המבוקשים ביותר | דאג טימינס | פרק: "Hairtrigger" |
| 2020 | ארץ מפלצות | ניק סמית' / לונוולף | פרק: "יוג'ין, אורגון" |
הערות שוליים

↑  Sarah Jeffery [@sarahmjeffery3] (12 ביוני 2014). "@ellentahan @charlietahan I doubt he'll see this tweet soon, so please tell Charlie I say happy 16th! Hope all is well!" (Tweet). נבדק ב-24 בפברואר 2015 – via Twitter. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Indiewire Springboard: How 16-Year-Old 'Love Is Strange' Standout Charlie Tahan Stays Grounded". indiewire.com. 22 באוגוסט 2014. נבדק ב-24 בפברואר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "CHARLIE TAHAN". ISSUE Magazine. נבדק ב-10 באוקטובר 2019. BIRTH DATE: 6/11/98 BIRTH PLACE: New Jersey {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "2014 Sundance "Trading Cards" Series: #15. Charlie Tahan (Love is Strange)". ioncinema.com. 16 בינואר 2014. נבדק ב-24 בפברואר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Rohan, Virginia. "Glen Rock's Charlie Tahan stars in Fox's Wayward Pines", The Record (Bergen County), June 9, 2015, backed up by the Internet Archive as of October 21, 2016. Accessed August 30, 2018. "'People kind of always assume that if you're a child actor, you don't have friends or anything, but I've never experienced that really,' says Tahan, who is finishing his junior year at Glen Rock High School."
↑  "Meet Charlie Tahan of 'Charlie St. Cloud'". אורכב מ-המקור ב-4 באוגוסט 2010. נבדק ב-18 בספטמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lionsgate Burning Bright For DVD in August
↑  Chan, Robert (2 בפברואר 2015). "'Gotham' Recap: Fear and Loathing". Yahoo.com. נבדק ב-7 בפברואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kissell, Rick (9 בדצמבר 2014). "'Wayward Pines' Event Series to Premiere in May on Fox". Variety. נבדק ב-7 בפברואר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Want to top the box office during a pandemic? Film for free on Zoom and then rent out a theater". Washington Post (באנגלית אמריקאית). ISSN 0190-8286. נבדק ב-2023-03-08.
↑  "Montauk (2021)". SSS Entertainment. ארכיון מ-2021-01-26. נבדק ב-3 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Charlyne Yi Boards 'Second Act'; Molly Ringwald Cast In YA Film 'Kingfish'; Robert Scott Wilson Joins 'Relic'". DeadLine. 8 בנובמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Navarro, Meagan (2023-07-22). "Witchboard – New Trailer for Remake Teases Chuck Russell's Return to Horror". Bloody Disgusting. נבדק ב-2023-07-23.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5100406  BnF: cb167063652 (data)  ISNI: 0000 0001 2164 9368  LCCN: no2010132442  VIAF: 136458519   WorldCat (עם VIAF): 136458519
ראיין באגל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2010 (בן 15 בערך) 
 מדינה:  ארצות הברית 
 
ראיין באגל (באנגלית: Ryan Buggle; נולד ב-2010) הוא שחקן ורקדן אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בזכות משחקו כנואה פורטר-בנסון בסדרת הטלוויזיה "חוק וסדר: מדור מיוחד".
ראשית חייו

באגל נולד ב-31 בינואר 2010 בניו ג'רזי. הוא החל ללמוד ריקוד בגיל חמש, והוא ממשיך להתאמן ולהתחרות.
קריירה

באגל ערך את הופעת הבכורה שלו כשחקן ב-2013 בפרסומת של Toys "R" Us.
בשנת 2017 הצטרף לצוות השחקנים של "חוק וסדר: מדור מיוחד" בתפקיד נואה בנסון, בנה המאומץ של קפטן אוליביה בנסון (מרישקה הרגיטאי). הוא גם הופיע פעמיים בסדרת הספין-אוף "חוק וסדר: פשע מאורגן". בשל אהבתו וכישרונו לריקוד, ראיין ביקש מהכותבים לשלב זאת בתוכנית.
באגל ערך את הופעת הבכורה שלו בברודוויי ב-2019, כחלק מהקאסט של "הירושה". הוא שיחק בתפקיד עד 2020, אז פרצה מגפת הקורונה.
הוא ערך שתי הופעות אורח בסדרת נטפליקס "מיינד האנטר". בשנת 2020 הופיע בסרט "סוזן העצלנית", בכיכובו של שון הייז.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018 | אלטרסקייפ | ריי צעיר |  |
| 2019 | The Reliant | ג'ימי הצעיר |  |
| 2020 | סוזן העצלנית | אנדי |  |
| 2022 | העולם הנופל | ג'ק ג'וניור |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016 | מבוקש | סבסטיאן ווילקינס | פרק 1 |
| 2016 | סאטרדיי נייט לייב |  | 2 פרקים |
| 2017–הווה | חוק וסדר:מדור מיוחד | נואה בנסון | 37 פרקים |
| 2019 | מיינד האנטר | ניק | 2 פרקים |
| 2021 | חוק וסדר: פשע מאורגן | נואה בנסון | 2 פרקים  |
פילמוגרפיה > תיאטרון

| שנה | מחזה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | Radio City Music Hall חג המולד מרהיב בכיכובו של רדיו סיטי רוקטס |  |  |
| 2019–2020 | הירושה | ילד |  |
הערות שוליים

↑  Carino, Jerry. "8-year-old 'Law & Order' actor from Matawan donates hundreds of toys" (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-01-11.
↑  "Inside the Playbill: Ryan M. Buggle". Playbill.com. Playbill. נבדק ב-16 בנובמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ryan Buggle Interview". yayomg.com. yayomg.com.
↑  "Meet Ryan Buggle". Amomama.com. Amomama.com.
↑  "'Law & Order: SVU' Star Mariska Hargitay Is a Proud TV Mom, Celebrating Co-Star's Tony Win". Outsider.com. Outsider.com.
↑  Harnick, Chris (2017-11-09). "Law & Order: SVU, Noah and Brooke Shields: Why Giving Mariska Hargitay's Benson a Son Is the Show's Best Move in Years". E!. נבדק ב-2022-01-11.
↑  ""Law & Order: SVU" Has a New Dance Plot That Seems "Ripped from the Headlines"". dancemagazine.com. dancemagazine.com. נבדק ב-19 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Inheritance". theinheritanceplay.com.
↑  "Coronavirus: Broadway shuts down all shows immediately". Asbury Park Press. Asbury Park Press.
↑  Saeyang, Shado (2019-10-09). "Mariska Hargitay Law & Order: SVU Son To Broadway" (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-01-11.
↑  "Ryan Buggle on Season 2 of "Mindhunter," Kathryn Zimmer in Petite Meller Music Video, and more!". youngbway.org. youngbway.org. נבדק ב-19 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Grobar, Matt (2022-07-29). "Gravitas Picks Up Doc On Iconic Band Chicago; Vertical, Freestyle, 1091 Acquisitions; Matteo Pizzolo Cinedigm Deal; Timely Indie From EP John Turturro; More – Film Briefs" (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-08-26.
↑  "'SVU' star Ryan Buggle talks his character's coming out scene, working with Mariska Hargitay" (באנגלית). נבדק ב-2022-07-11.
מרילו לוין

| --- | --- |

 לידה:  1967 (בת 58 בערך) ירושלים, ישראל 
 לאום:  ישראלית
 מקום לימודים:  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים (1993) 
 תחום יצירה:  ציור 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר הנדלר (1995)  פרס האמן הצעיר (1996) 
 
מרילו לוין (נולדה ב-1967) היא אמנית ישראלית ומרצה באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל ובמדרשה לאמנות שבבית-ברל.
ביוגרפיה

נולדה בירושלים. בין השנים 1987–1988 למדה בסטודיו של הצייר שיר שבדרון. בשנת 1993 סיימה בהצטיינות את לימודיה במחלקה לאמנות שבאקדמיה לאמנות ועיצוב, בצלאל. בין השנים 1995–2000 למדה בסטודיו של האמן מנחם מזרחי. בין השנים 2001–2002 למדה בסטודיו של הצייר ארם גרשוני.
בשנים 1997–2013 שימשה כמרצה לרישום פיגורטיבי במחלקה לצורפות ואופנה במכללת בצלאל, ובמדרשה לאמנות בבית ברל. במקביל בין השנים 1998–2000 הרצתה בקתדרה העממית בשפיים, ובין השנים 1999–2000 בחוג לאמנות באוניברסיטת חיפה.
הציגה תערוכות רבות בישראל ומחוצה לה ויצירותיה נמצאות באוסף מוזיאון תל אביב לאמנות, באוסף מוזיאון חיפה ובאוספים פרטיים.
בשנים 2008, 2011 הגישה מדי שבוע בתוכניותיו של דורי בן זאב ברדיו 99 וב-103FM פינת המלצה שבועית לתערוכות.
עבודתה

בעבודותיה, לרוב במדיום של ציור על עץ, כלים וחפצים ביתיים, בוחנת לוין שאלות של מיניות, ילדות ונשיות בצורה שמבקרת את אפיוניהם המקובלים.
במהלך שנות התשעים יצרה עבודות רבות המתעסקות במשטור הגוף הנשי. בסדרה "שמן על קרש חיתוך" (1993) שהוצגה בתערוכת "החלק המלא של הסימן" (1994) בגלריה בורוכוב, מצוירים ציורים ריאליסטים על קרשי חיתוך. על אחד מהם מצויר קרס של חזייה. עבודה זו הוצגה גם בתערוכה "מטא-סקס 94“ (1994) במשכן לאמנות, עין חרוד ובמוזיאון בת-ים, יחד עם עבודה נוספת של לוין בה כתוב על לוח כיתה שחור בכתב יד המשפט המשוכפל "לא אזייף אורגזמות". בתערוכת היחיד "פשעים שבלב" (2004) בגלריה נגא הוצגו אובייקטים הקשורים לילדות כגון ראש מיטת ילדים מעץ ועליו מצויר פו הדב נקבית שוכבת על גבה, במפשעתה דבש ודבורים רבות שאוכלות ממנו, או הדפס הדומה לאיור מספר ילדים בו ילדה ושני ילדים עם כלי נגינה וחיות מחמד. את האיור מלווה הכיתוב "אני רוצה את שניהם ושניהם רוצים אותי". יגאל צלמונה כתב על עבודותיה של לוין: "האמנית עוסקת במניפולציה של מנגנוני החינוך, התירבות והחיברות, באופן שבו הם מעבדים את הגוף הנשי והופכים את הנשיות למוצר של תרבות. היא מציגה את עולם הילדות כתוצר של תוכנית תרבותית - חינוכית שבבסיסה הונאה גדולה".
בסדרה "באתי ללכת" (1999) שהוצגה בתערוכת יחיד בגלריית נגא, המבט של לוין מתרחב אל עבר רבדים נוספים בחברה הישראלית. בעבודת הווידאו "אולם קבלת הפנים" היא תופסת את מקומו של הצופה המצפה בנמל התעופה בן-גוריון באולם קבלת פני הבאים בטיסות הנכנסות. במבט על הנוסעים הנכנסים לאולם קבלת הפנים ובמעקב אחר תגובותיהם היא מבקשת לבחון את הישראלי במרחב שהיא מכנה "מקום לא מקום" ש"תמיד מואר בנורות נאון ונראה אותו הדבר בכל שעות היממה ובכל ימות השנה". העבודה הוצגה גם בתערוכה הקבוצתית "אובייקט ישראלי: עניין של זמן" (2002) בבית האמנים בירושלים.
לצד פועלה כאמנית ומרצה לאמנות, אצרה לוין אצרה שתי תערוכות: רטרוספקטיבה של האמן מיטש בקר בגלריית המדרשה לאמנות בבית-ברל (2009), ותערוכת-יחיד "ארבעים לילה" של האמן צוקי גרביאן בה הוצגו ציוריו של המתייחסים לרצח העם הארמני.
תערוכות > תערוכות יחיד

1994 - "משלח יד", הסטודיו בבורוכוב, תל אביב.
1995 - "עושה טובה", נגא, גלריה לאמנות עכשוית, תל אביב.
1995 - גלריית "לוחמי הגיטאות", קבוץ לוחמי הגיטאות.
1997 - “Foreplay”, נגא, גלריה לאמנות עכשווית, תל אביב.
1999 - "באתי ללכת", נגא, גלריה לאמנות עכשווית, תל אביב.
1999 - גלריית "סילברסטיין", צ'לסי, ניו-יורק.
2000 - "על קצות האצבעות", הגלריה הלימודית, הפקולטה למדעי הרוח, אוניברסיטת חיפה.
2001 - "picture me”, נגא, גלריה לאמנות עכשווית, תל אביב.
2004 - "פשעים שבלב", נגא, גלריה לאמנות עכשווית, תל אביב.
תערוכות > תערוכות קבוצתיות נבחרות

1994 - "ציור מעל ומעבר", מוזיאון רמת-גן לאמנות ישראלית, רמת-גן.
1994 - "מטא סקס 94", מוזיאון עין חרוד לאמנות, עין חרוד ומוזיאון בת-ים.
1994 - "ההנאה שבהונאה", נגא, גלריה לאמנות עכשווית תל אביב.
1995 - "סלון הסתיו", מוזיאון לאמנות ישראלית, רמת-גן.
1996 - "אוסף המוזיאון", מוזיאון חיפה החדש, חיפה.
1996 - "אמנות ישראלית מ-1920 ועד היום", מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב.
1996 - "פמינה ספיינס", בית האמנים, ירושלים.
1997 - "ארטשמוקוס", גלריה לימבוס, תל אביב.
1998 - "חומר אחר", מוזיאון ארץ ישראל, רמת-אביב, תל אביב.
1998 - "ילדים טובים, ילדים רעים" התיילדות באמנות הישראלית, מוזיאון ישראל, ירושלים.
2000 - “Visions of Israel", המכון לאמנות מודרנית, סן – חוזה, קליפורניה.
2001 - "ונוס 2001", מוזיאון רמת-גן לאמנות ישראלית, רמת-גן.
2002 - "תגובת שרשרת", מוזיאון ארץ-ישראל, תל אביב.
2004 - "Love is in the air", זמן לאמנות. מרכז לאמנות ישראלית, תל אביב.
2006 - "שווים ושווים פחות", מוזיאון על התפר, ירושלים.
2012 - "שיעור ציור", תערוכת מחווה לאמן מנחם מזרחי, גלריה מונטיפיורי, תל אביב.
אוצרות

2009 - רטרוספקטיבה של האמן מיטש בקר בגלריית המדרשה לאמנות בבית-ברל.
2012 - "ארבעים לילה", תערוכת-יחיד לאמן צוקי גרביאן, פרויקט נדבך, בית-האמנים, ירושלים.
פרסים

1993 - פרס מרי פישר, המחלקה לאמנות, בצלאל, ירושלים.
1995 - פרס אוסקר הנדלר, קבוץ לוחמי-הגטאות.
1996 - מלגת קרן התרבות אמריקה-ישראל.
1996 - פרס האמן הצעיר, משרד המדע והאמנויות.
הערות שוליים

↑  בלס, גילה, ריאליזם חברתי בשנות ה-50 אומנות פוליטית בשנות ה-90 (קטלוג תערוכה), אוצרות: פרופ' גילה בלס ואילנה טננבאום, חיפה: מוזיאון חיפה, 1998
↑  כץ-פרימן, תמי, מטא-סקס 94: זהות, גוף ומיניות (קטלוג תערוכה), אוצרות: תמי כץ-פרימן ותמר אלאור, עין חרוד: המשכן לאומנות, בת-ים: מוזיאון בת-ים, 1994
↑  צלמונה, יגאל, ילדים טובים, ילדים רעים: התיילדות באומנות ישראלית (קטלוג תערוכה), אוצרות: יגאל צלמונה ונירית מנדלסון, ירושלים: מוזיאון ישראל, 1998
↑  דקל, צופיה, אובייקט ישראלי: עניין של זמן (קטלוג תערוכה), אוצרות: צופיה דקל, ירושלים: בית האמנים, 2002
↑  צבל, אריאל, מיטש בקר, תערוכת הוקרה בגלריה של המדרשה לאמנות בקלמניה, אוקטובר 2008.
↑  גרביאן, צוקי, ארבעים לילה, תערוכה בסדרת נדבך 17, ספטמבר 2012.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 280581  NLI: 987007523057705171  ULAN: 500485265  VIAF: 308268886   WorldCat (עם VIAF): 308268886 
שמן על קרש חיתוך מעץ, 1993
שמן על עץ, 1999
פאול אנספך

פאול אנספך (פלמית: Paul Anspach; ‏1 באפריל 1882 – 28 באוגוסט 1981) היה סייף יהודי-בלגי. אלוף אולימפי בעל 5 מדליות מהן 2 זהב בדקר אישי וקבוצתי.
ביוגרפיה

אנספך נולד בבארכט, פרבר של אנטוורפן. הוא החל את הקריירה הספורטיבית שלו כשחקן כדורגל.
באולימפיאדת לונדון (1908) זכה אנספך במדליית ארד בתחרות דקר קבוצתי. במדליית זהב זכתה צרפת, בשורותיה סייפו שני סייפים יהודים, אלכסנדר ליפמן וז'אן שטרן ובמדליית כסף זכתה בריטניה, בשורותיה סייף אדגר זליגמן אף יהודי. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי בתחרות דקר אישי.
ביוגרפיה > אולימפיאדת השיא

באולימפיאדת סטוקהולם (1912) זכה אנספך בשתי מדליות זהב בתחרות דקר אישי, במדליית כסף זכה איוון אוסייר יהודי מדנמרק ובמדליית ארד פיליפ לה הרדי דה בוליו אף הוא מבלגיה ובתחרות דקר קבוצתי לפני בריטניה והולנד. לזכייה במדליית זהב הקבוצתית היו שותפים שלושה סייפים יהודים נוספים: בן דודו הנרי אנספך, ז'אק אוקס (אמן מפורסם) וגסטון סלמון. נוסף לכך, הוא סיים במקום 14 בתחרות רומח אישי.
המשחקים האולימפיים לא נערכו בשנת 1916 בשל מלחמת העולם הראשונה וכך נמנע ממנו להשתתף בעוד אולימפיאדה.
באולימפיאדת אנטוורפן (1920) זכה אנספך במדליית כסף בדקר קבוצתי. מדליית זהב זכתה איטליה ובמדליית ארד זכתה צרפת.
באולימפיאדת פריז (1924) זכה אנספך במדליית כסף בתחרות בדקר קבוצתי. במדליית זהב זכתה צרפת ובמדליית ארד זכתה איטליה. נוסף לכך, הוא סיים במקום תשיעי בתחרות דקר אישי.
בין השנים 1939-1932 ובין השנים 1946–1950 שימש אנספך בתפקיד נשיא הוועד הבינלאומי לסייף (הוא הושעה בתקופת מלחמת העולם השנייה).
בשנת 1981 נפטר אנספך באנטוורפן בגיל 99.
הודיה קבדה

| --- | --- |

 לידה:  29 באוגוסט 2005 (בת 19) ישראל
 עמדה:  פאוור פורוורד
 גובה:  1.77 מטר
 מספר:  6
 קבוצות כשחקנית
 2021–2023   2023–הווה:  אליצור חולון   הפועל לב ירושלים
 הישגים כשחקנית
 גביע המדינה (2024)
 
הודיה קבדה, גביע המדינה בכדורסל נשים 2023/2024
הודיה קבדה (נולדה: 29 באוגוסט 2005) היא כדורסלנית ישראלית המשחקת בעמדת הפורוורדית בהפועל לב ירושלים ובנבחרת העתודה.
ראשית חייה

קבדה היא בתו של הכדורגלן זיו קבדה, שעודד אצל ילדיו את האהבה לספורט תחרותי. בגיל שבע הגיעה לשחק כדורסל בקאנטרי קלאב אליו הייתה משפחתה מנויה, וכך החלה את קריירת הכדורסל שלה. בגיל 16 החלה לשחק בקבוצת הבוגרות של אליצור חולון, בה שיחקה במשך שתי עונות.
קריירה מקצוענית

בעונת 2021/2022 הוזמנה לשחק בקבוצת הבוגרות של אליצור חולון, המועדון בו גדלה, והפכה בכך לכדורסלנית הראשונה בת העדה האתיופית המשחקת בליגת העל. במסגרת הליגה השתתפה ב-12 משחקים בהם שיחקה 11 דקות בממוצע למשחק, וקלעה בממוצע 1.7 נקודות למשחק. במסגרת משחקי הגביע השתתפה בשני משחקים בהם שיחקה בממוצע 8.5 דקות וקלעה בממוצע 2 נקודות.
בעונה הבאה המשיכה קבדה באליצור חולון, כשהפעם שותפה ב-18 משחקים בהם שיחקה בממוצע 17.5 דקות למשחק, וקלעה 3.9 נקודות למשחק.
בעונת 2023/2024, אחרי שתי עונות בקבוצת הבוגרות של חולון, חתמה קבדה בהפועל לב ירושלים שעלתה באותה עונה לליגת העל. עונה זו היוותה את עונת הפריצה שלה, ובסופה זכתה עם הקבוצה בגביע המדינה, ובסגנות אליפות המדינה (הפסידו את האליפות לאליצור רמלה). בעונה זו שותפה קבדה ב-25 משחקים, בהם שיחקה בממוצע 28.3 דקות, וקלעה 9.6 נקודות למשחק. במסגרת הגביע בו זכתה עם קבוצתה השתתפה בשלושת משחקי הגביע בהם שיחקה בממוצע 25 דקות, וקלעה 10.3 נקודות.
לקראת עונת 2024/2025 חתמה קבדה לעונה נוספת בהפועל לב ירושלים.
קריירה מקצוענית > נבחרות ישראל

קבדה הייתה חלק מנבחרת הנערות של ישראל, בה הייתה חלק מהחמישייה הפותחת.
בשנת 2024 השתתפה קבדה כחלק מנבחרת העתודה באליפות אירופה עד גיל 20. הנבחרת סיימה במקום ה-9, ושמרה על מיקומה בדרג א'.
הערות שוליים

↑  שילה משולם, ‏קודם ערכים, ואז ספורט: משפחת כבדה נפתחת, באתר ONE‏, 1 בפברואר 2022
1 2 3  רענן וייס, בדרכה שלה: הכירו את בתו של שחקן הכדורגל המוכר שבחרה דווקא בכדורסל, 9 ביולי 2021, מיינט ראשון לציון
↑  אהרל'ה ויסברג‏, "אני שמחה שבמדינה הבינו שנשים מסוגלות לעשות הכול", באתר וואלה, 28 בפברואר 2024
↑  ליאור ברטל, ‏"להראות לשחקניות צעירות לאן אפשר להגיע": הכדורסלנית הודיה קבדה מכוונת לאליפות, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 30 באוקטובר 2024
1 2 3  הודיה קבדה באתר איגוד הכדורסל הישראלי
1 2  עוד שחקניות חיזוק: הודיה קבדה והדר מור יוסף חתמו בהפועל לב ירושלים, באתר וואלה, 24 ביולי 2023
↑  "כשהזרות הגיעו, המשכנו באותו הקצב", 11 ביולי 2024, ספסל
↑  ‏הודיה קבדה תמשיך עונה נוספת בהפועל לב ירושלים, באתר ספורט1, 1 ביוני 2024
↑  נשים: נבחרת העתודה ניצחה - והבטיחה הישארות בדרג א', באתר ynet, 12 ביולי 2024
↑  נשים: העתודה סיימה במקום התשיעי באליפות אירופה, באתר ynet, 14 ביולי 2024
אלברט בוגן

אלברט בוגן-בוגאטי (בהונגרית: Albert Bógathy ואימץ את השם Albert Bogen; ‏8 באפריל 1882 – 14 ביולי 1961) היה סייף יהודי-הונגרי-אוסטרי, בעל מדליית כסף אולימפית בחרב קבוצתי.
ביוגרפיה

בוגן נולד בקיקינדה, וויבודינה, סרביה.
באולימפיאדת סטוקהולם (1912) ייצג בוגן את אוסטריה וזכה במדליית כסף בתחרות בחרב קבוצתי אחרי הונגריה ולפני הולנד. בשורות הנבחרות הזוכות במדליות סייפו חמישה סייפים יהודים נוספים: בנבחרת הונגריה דז'ו פולדס, ינה פוקס, אוסקר גרדה ולאיוש ורקנר ובנבחרתו אוסטריה אוטו הרשמן. בתחרות חרב אישי הוא ניצח בשני קרבות בסיבוב הראשון ועלה לשלב רבע הגמר, אך לא השתתף בקרבות הבאים.
במלחמת העולם הראשונה שימש בוגן כקצין בצבא האימפריה האוסטרו-הונגרית ולאחר המלחמה הוא קיבל אזרחות הונגרית ושינה את שמו לבוגאטי.
באולימפיאדת אמסטרדם (1928) ייצג בוגן את הונגריה בתחרות דקר קבוצתי אך נבחרתו לא עלתה שלב.
משפחתו

ארנה בתו (1906–2002), הייתה אלופת עולם בסיף, בעלת מדליית ארד אולימפית, ייצגה את הונגריה ב-3 אולימפיאדות (אמסטרדם 1928, לוס אנג'לס 1932 וברלין 1936).
חתנו אלדר גרביץ' (1901–1991), בן זוגה של בתו ארנה, אחד הסיפים הגדולים בהיסטוריה, בעל 10 מדליות אולימפיות, מהן 7 מדליות זהב ובנם פאל גרביץ' זכה בשתי מדליות ארד בתחרות חרב קבוצתי באולימפיאדת מינכן (1972) ובאולימפיאדת מוסקבה (1980).
Supernova

| --- | --- |

 סינגל בביצוע אספה
 מתוך האלבום Armageddon
 יצא לאור:  13 במאי 2024 
 סוגה:  דאנס • הייפרפופ
 שפה:  קוריאנית, אנגלית 
 אורך:  2:59
 חברת תקליטים:  SM • קקאו (אנ') • וורנר
 כתיבה:  קנזי
 לחן:  קנזי (אנ') • פריס אלקסה • דם ג'ונץ (אנ')
 
Supernova (בעברית: "סופרנובה") הוא סינגל של להקת הבנות הדרום קוריאנית אספה שיצא כחלק מאלבום האולפן הראשון שלה Armageddon. השיר יצא לאור על ידי SM אנטרטיינמנט ב-13 במאי 2024, כסינגל המוביל של האלבום, וזכה להצלחה מסחרית, כשהגיע לתואר Perfect All Kill (המתאר הגעה לפסגה של מספר מצעדים שונים בו זמנית) והפך לשיר הראשון של הלהקה שהגיע לראש מצעד הסירקל צ'ארט.
הפקה

השיר נכתב והולחן על ידי המפיק קנזי, כאשר הזמרת פריס אלקסה תרמה להלחנה, והמפיק דם ג'ונץ השתתף בלחן ובעיבוד. ברצועה יש סימפול של מנגינת השיר "Planet Rock" של אמני ההיפ הופ האמריקאים Afrika Bambaataa ו-Soulsonic Force מ-1982.הרצועה הראשונה באלבום, "Supernova", היא שיר בסגנון דאנס והייפרפופ. השיר מתואר כ-״מאופיין בבס כבד", ועם מילים ש-״מתארות את נקודת המבט של אספה על העולם, שמתרחבת באירוע שפותח דלת למימד אחר - הסופרנובה, והוא מבטא את התחלתו של פיצוץ גדול". הרצועה הולחנה במפתח של בי מינור, בקצב של 120 פעימות לדקה.
גיל קאופמן מבילבורד, תיאר את הרצועה כמיזוג של "ביטים של היפ הופ, מקצבי EDM ושירת פופ" ש-"מוכן לרחבת הריקודים". דריק רוסינול מ-Uproxx אפיינה את השיר כ"באנגר חוצה ז'אנרים" המשלב "אלמנטים של פופ, דאנס, היפ הופ ומוזיקה אלקטרונית לחבילה אחת מגובשת".
מיקום במצעדים

השיר הגיע לראשונה למקום השמיני במצעד סירקל צ'ארט של דרום קוריאה במצעד של ה-18 במאי 2024; למקום הרביעי במצעד ההורדות, למקום השמיני במצעד הסטרימינג, ולמקום ה-19 במצעד ה-BGM. בשבוע שלאחר מכן השיר עלה למקום הראשון ב"מצעד הדיגיטלי ו"מצעד הסטרימינג״. השיר הופיע לראשונה במצעד שירי קוריאה הדרומית במצעד של ה-25 במאי 2024, ועלה למקום הראשון בשבוע שלאחר מכן.
השיר זכה בתואר Perfect All Kill (המתאר הגעה לפסגה של מספר מצעדים שונים בו זמנית) והפך לשיר הראשון של הלהקה שהגיע לראש מצעד הסירקל צ'ארט במצעד ״זמן אמת״, ובמצעד היומי והשבועי של iChart. ביפן השיר נכנס למקום ה-26 במצעד יפן הוט 100 של בילבורד יפן ב-22 במאי 2024; למקום 43 בשירי המובילים בהורדות, ולמקום ה-24 בשירי הסטרימינג המובילים.  במצעד Oricon Combined Singles, השיר הגיע למקום ה-24 במצעד של ה-27 במאי 2024.
השיר זכה להצלחה במצעדים גם בשאר העולם, כשבארצות הברית השיר הגיע למקום החמישי במצעד שירי העולם הדיגיטליים; בניו זילנד השיר נכנס למקום ה-20 בדירוג של מצעד ה-RMNZ Hot Singles, ובשבוע לאחר מכן עלהלמקום ה-12. בבריטניה השיר הגיע למקום ה-33 במצעד ההורדות של הסינגלים הבריטיים של OCC; בהולנד למקום ה-17 בטופ 40 העולמי; ובארגנטינה למקום ה-50 במצעד Billboard Argentina Hot 100. במצעדים עולמיים, השיר הופיע לראשונה במקום ה-50 במצעד Billboard Global 200, ובמקום ה-23 במצעד Billboard Global Excl. US, בתאריך 25 במאי 2024. בשבוע שלאחר מכן השיר עלה בדירוג למקומות 19 ו- 7 באותם מצעדים, בהתאמה.