stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דיוויזיית התחלופה הרביעית (האימפריה הגרמנית)
מפקדים

אלברט פון ורדר (2 באוגוסט 1914–22 בנובמבר 1917)
לאו פון שטוקן (23 בנובמבר 1917–31 בינואר 1918)
פרידריך ברונסארט פון שלנדורף (1 בפברואר 1918–27 בינואר 1919)
לקריאה נוספת

Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
הערות שוליים

↑  מסוף המאה ה-19, הצבא הפרוסי היה למעשה הצבא הגרמני, שכן בתקופת האיחוד הגרמני (1866–1871), מדינות הקיסרות הגרמנית התקשרו עם פרוסיה במוסכמות לגבי צבאותיהן. רק צבא בוואריה נותר אוטונומי לחלוטין ונכנס תחת שליטה פרוסיה רק בתקופת מלחמה.
1 2  4. Ersatz-Division (Chronik 1914/1918)
↑  Histories of Two Hundred and Fifty-One Divisions of the German Army which Participated in the War (1914-1918), compiled from records of Intelligence section of the General Staff, American Expeditionary Forces, at General Headquarters, Chaumont, France 1919 (1920), pp. 96-98.
דיולה (תואר)

דְיוּלה, ד'יולה או גיוּלה (בהונגרית: Gyula, במקורות פוגשים גם את הצורות Yula, Gula, Gila) היה, לפי כרוניקות מוסלמיות וביזנטיות, תואר של מנהיגים צבאיים של שבטי המדיארים (הונגרים) במאה ה-9–10. ה"דיולה" היה השני מבחינת המעמד הרשמי אחרי הדוכס הגדול לעומת ה"קֶנְדֶה" (Kende), המנהיג הרוחני. השלישי בחשיבותו היה ההרקה.
מקור המילה אינו ידוע. יש סבורים כי השתמשו במלה דומה בשפות טורקיות.
ה"דיולה" במאה ה-9

האזכור הראשון של התואר "דיולה" קיים אצל הכרוניקונים הפרסים אחמד אבן רוסתה וגרדיזי בסביבות שנת 870. לפי עדויות אלה, בראש שבטי ההונגרים עמדו זוג של מנהיגים: הקנדה או קינדה (kende או künde), המנהיג הרשמי והרוחני, בעוד שבפועל הפיקוד נמצא בידי המנהיג הצבאי בקרוי "דיולה". ייתכן כי מנהיגות דו-ראשית מסוג זה (דיארכיה) הייתה קיימת בחאנות של הכוזרים (החאזארים).
לדברי הכרוניקון הערבי[דרושה הבהרה], "המג'ארים (כלומר ההונגרים) הם גזע של טורקים ומנהיגם רוכב יחד עם פרשים 20,000 במספר. מנהיגם נקרא קינדה (קנדה), אבל זהו רק תואר סמלי, מפני ששם האדם הממלא בפועל את תפקיד המלך נקרא ג'ילה (ג'ולה) וכל המג'ארים מצייתים לג'ולה שלהם בעל ענייני מלחמה והגנה."
גרדיזי כתב: "המג'ארים האלה הם סוג של טורקים. מנהיגם רוכב יחד עם 20,000 פרשים. מנהיגם זה נקרא קינדה. זהו התואר של הגדול שבמלכיהם. ולאותו מנהיג הממנה את הפקידים הם קוראים לו ג'ולה. מה שהג'ולה אומר לעשות, המג'ארים מבצעים."
ה"דיולה" במאה ה-10–11

אחרי פלישת ההונגרים לאגן הקרפטים בסביבות 896, התואר "דיולה" מצוין בספר "על ניהול האימפריה" (בלטינית: De administrando imperio) מאת הקיסר הביזנטי קונסטנטינוס השביעי פורפירוגנטוס, שמאשר כי בסביבות שנת 950 ה"גילה" היה אחד משני הקצינים שעזרו למנהיג של שבטי ההונגרים. לכל שבט גם כן היה מנהיג משלו. לדבריו, '"להונגרים יש מנהיג ראשון שהוא הנסיך היורש מבית ארפאד, בעוד לשניים האחרים, ה"גילה" וה"קרחאס" (ככל הנראה: קארא-חאן) יש מעמד של שופטים. ולכל שבט יש נסיך." ואחר כן, הוא מוסיף: "הקרחאס בולצוס הוא בן של הקרחאס קאליס, וקרחאס הוא שם פרטי, אבל קרחאס הוא תואר כמו גילה, שהוא מעל הקרחאס".
הכרוניקון יואנס סקיליצס, שחי במחצית השנייה של המאה ה-11, סיפר על ההטבלה לנצרות בקונסטנטינופול של מנהיג הונגרי בשם דיולה באמצע המאה ה-10. לפי סקיליצס, דיולה הקפיד על האמונה החדשה ולקח איתו בישוף מיסיונרי בשם היירותאוס. מידע דומה נמסר גם ממקורות סלאביים.
| היסטוריה של הונגריה |
| --- | --- | --- |
| פרהיסטוריה והיסטוריה מוקדמת | פאנוניה • הונים • אווארים • התיישבות המדיארים במרכז אירופה | הונגריה |
|  | הנסיכות הגדולה של הונגריה • ממלכת הונגריה תחת בית ארפאד • ממלכת הונגריה בימי הביניים המאוחרים • ממלכת הונגריה ההבסבורגית • הונגריה העות'מאנית | הונגריה |
| המהפכה והממלכה הדואלית | מהפכת 1848 בהונגריה • הפשרה האוסטרו-הונגרית של 1867 • ארצות הכתר של אישטוואן הקדוש | הונגריה |
|  | הונגריה במלחמת העולם הראשונה • הרפובליקה ההונגרית הראשונה • הרפובליקה הסובייטית ההונגרית • הרפובליקה ההונגרית • תקופת העוצרות • הונגריה במלחמת העולם השנייה • הרפובליקה ההונגרית השנייה • הונגריה הקומוניסטית • דמוקרטיה ורפורמה | הונגריה |
גנתבלודון

| גנתבלודון> תקופה |
| --- | --- |
אמצע מיוקן 10 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פילאים
משפחה:: גומפותריומיים
סוג:: גנתבלודון
שם מדעי
 Gnathabelodon ‏ברבור וסטרנברג, 1935

גנתבלודון (שם מדעי: Gnathabelodon) הוא סוג של יונק קדום ממשפחת הגומפותריומיים שבסדרת הפילאים שהתקיים באמריקה הצפונית של המיוקן, לפני כ-10 מיליון שנה.
מאפיינים

יונק זה היה קרוב של הפלטיבלודון ודמה לו במראהו עם לסת מוארכת כפופה ונטולת ניבים וזוג חטים גדולים ישרים. פיל זה הגיע לאורך של 4.5 מטרים, לגובה 2.2 מטרים ולמשקל של 3.2 עד 4.5 טונות. ככל הנראה הוא חי בביצות והשתמש בחטיו כדי לחפור בקרקעית בחיפוש מזון וייתכן שמבנה הלסת דמה לזה של שקנאי ועזר לאסוף את המזון לעבר פיו.
המאובנים שלו התגלו בקנזס וטקסס ותוארו ב-1935 בידי צ'ארלס הזליוס סטרנברג ותומאס ברבור ונכלל בו מין אחד - Gnathabelodon thorpei. לעיתים מכלילים את המין עם הסוג הקרוב בלנקותריום (Blancotherium).
גן שעוני השמש

| --- | --- |

 מידע כללי
 פַּסל:  יגאל תומרקין
 תאריך יצירה:  1972-1968
 טכניקה וחומרים:  בטון, ברזל, גרנוליט
 נתונים על היצירה
 מיקום:  גן צ'צ'יק, מרכז אפרידר אשקלון שבישראל
 קואורדינטות:  31°40′29″N 34°34′09″E﻿ / ﻿31.674611111111°N 34.569027777778°E﻿ / 31.674611111111; 34.569027777778
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת השפלה מוגדלת) גן שעוני השמש(למפת השפלה רגילה) גן שעוני השמש(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גן שעוני השמש(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גן שעוני השמש  he גן שעוני השמשhe גן שעוני השמשמפת  __ אשקלון (in English: Ascalon) [‌השפלה וסביבותיה‌]מצפון, ממזרח ומדרום: __ מועצה אזורית חוף אשקלון (in English: Hof Ashkelon Regional Council) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
"גן שעוני השמש" או "גן שעוני שמש" הוא פסל מאת האמן הישראלי יגאל תומרקין. הפסל ממוקם בגן צ'צ'יק באשקלון.
תיאור

הפסל "גן שעוני השמש" שייך לקבוצת פסלים שיצר תומרקין בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 ובהם "מצפור ערד" (1968) או "התרחשויות" (1972). הפסל מורכב מחיבור של כמה אלמנטים מופשטים, הפרושים במערך מורכב ודורשים מן הצופה להקיף את הפסל על מנת לראות את האלמנטים השונים שבו.
הפסל תוכנן כנראה עבור מרכז מסחרי בעיר ערד. תומרקין יצר דגם לפסל זה בשנת 1968. תומרקין יצר את הפסל על גבי משטח מרובע, כשגרנוליט משמשת כמצע לאלמנטים השונים. על גבי המשטח יצר תומרקין שרטוט גאומטרי המכיל שני מעגלים וצירים אנכיים ואופקיים, המהווים חלק מן הקומפוזיציה. כל האלמנטים מתוכננים כך שאור השמש המשתנה ישפיע על הופעתם, וחלקם אף משמשים מעין שעון שמש. בין האלמנטים הפיסוליים בולט עמוד גבוה הצבוע שחור וכן מעין חרוט קטום ראש. השפה המופשטת של הפסל שואבת את השראתה מן הפיסול הקונסטרוקטיביסטי.
הערות שוליים

↑  ראו תצלום דגם, Tumarkin by Tumarkin 1957-1970, מסדה, עמ' 60
| יגאל תומרקין |
| --- | --- | --- |
| פיסול | שעון בארוקי (1957) • דיוקן האמן כלוחם צעיר (1965) • דיוקן האמן כפילוקטטס צעיר (1966) • אנדרטת השלום (1966) הכניסיני תחת כנפך (1966) • הוא הלך בשדות (1967) • סדרת האסטרונאוטים • מצפור ערד (1968) • קצבים (1969-1968) • עידן המדע (1969) • מלנכוליה (פסל) (1972) • גן שעוני השמש (1972) • התרחשויות (1972) • קיר רפלקטיבי (1978-1975) • השיר על האדמה (1978) • מחווה לרוברט קאפה (1985) • שבת של מכשפות (1988) • ?Macht Arbeit Frei ‏(1992) • שבעת עמודי החכמה שלי (1992) |  |
| ציור והדפס | פאניקה אודות מכנסיים (1961) • דיוקן עצמי 1975 (1975) • פייטה, פייר פאולו פאזוליני (1979) • קרב העיוורים והחזירה - להיינריך פון קלייסט (1979) • מחווה לקולנוע (1979) • שר היער - מחווה למישל טרונייה (1986-1985) • סוס העץ מיכאל (1987) |  |
| אנדרטאות | ביג צ'יף (1968) • אנדרטת הבקעה (1972) • אנדרטה לנופלים (אשקלון) (1972) • אנדרטה לשואה ולתקומה (1975) • אנדרטה לזכר חללי המשחתת אילת (1994) |  |
דונאו (אונייה, 1929)

| --- | --- |

 תיאור כללי
 סוג אונייה:  אוניית משא
 צי:  קריגסמרינה (1939-1945)
 חברת ספנות:  נורדויטשר לויד  (1929–1939)
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  Deutsche Schiff- und Maschinenbau AG Werk Vulcan
 תקופת הפעילות:  ?–1945
 אחריתה:  הוטבעה באמצעות פצצות שהוצמדו לגוף האוניה
 מידות
 אורך:  158.8 מ' 
 רוחב:  19.39 מ' 
 שוקע:  8.5 מ' 
 נתונים טכניים
 צורת הנעה:  מנוע קיטור
 אמצעי לחימה
 חימוש:  נשק נגד מטוסים ופצצות עומק
 
אוניית הקיטור דונאו (בגרמנית SS Donau) הייתה אוניית נוסעים ומשא של נורדויטשר לויד. במהלך מלחמת העולם השנייה הקריגסמרינה השתמש בה כספינת תובלה בין נורווגיה לגרמניה. היא נודעה כ"ספינת העבדים" לאחר שהאס אס והגסטפו העבירו באמצעותה 540 יהודים מנורווגיה לשצ'צ'ין, משם נלקחו ברכבת לאושוויץ. רק תשעה מהיהודים שהיו על סיפון הדונאו שרדו.
היסטוריה

דונאו נבנתה בהמבורג עבור חברת הספנות הגרמנית נורדויטשר לויד מברמן ובנייתה הושלמה ב-1929. משקלה היה 9,035 טון ברוטו והיא נחשבה לגדולה בתקופתה. האונייה הייתה יוצאת דופן בקרב ספינות משא בהיותה מונעת על ידי מנוע קיטור וטורבינת קיטור.
דונאו גויסה לשירות במלחמה והיא צוידה בכלי נשק נגד מטוסים ובמטעני עומק. היא הוכנסה לשירות לטובת הובלת חיילים מהחזית המזרחית דרך שצ'צ'ין שבפולין ומשם לאוסלו ובחזרה.
ב-26 בנובמבר 1942 כוחות המשטרה הנורווגיים בהנחיית הגסטפו מסרו 532 אסירים יהודים לאס.אס במזח 1 בנמל אוסלו. הספינה הייתה בפיקודו של אונטר-שטורמפיהרר קלאוס גרוסמן ואוברלויטננט מאניג. גברים ונשים הוכנסו לאזורים נפרדים בספינה, ללא תנאים סניטריים בסיסיים וללא טיפול על ידי החיילים. רק 9 מהאסירים שהועברו שרדו את המסע ואת מחנות ההשמדה.
ב-16 בינואר 1945 רוי נילסן ומקס מאנוס שתלו 10 פצצות מתחת לקו המים לאורך מקטע של 60 מטרים בצד הנמל של הספינה, בזמן שהיא עגנה באוסלו. הכוונה הייתה שהפצצות יתפוצצו בים הפתוח, אך מכיוון שהיציאה בבוקר 17 בינואר 1945 התעכבה, הפצצות התפוצצו לפני שהדונאו הגיעה ליעדה. שבע שנים לאחר מכן חולצו ההריסות האונייה והיא נגררה לברמרהאפן לצורך גריטה.
בתרבות

האוניה מופיעה בסרט הנורווגי מ-2008 מקס מאנוס, וכן בסרט הנורווגי מ-2020 נבגדים.
ראו גם

שואת יהודי נורווגיה
הערות שוליים

↑  SS Donau (+1945), wrecksite
↑  Postboks 1168 Blindern. "Transporten med D/S Donau - HL-senteret" (בנורווגית). Hlsenteret.no. נבדק ב-2012-07-16.
↑  Av Astrid Hygen Meyer. "Klassekampen : Aldri mer 26. november". Klassekampen.no. נבדק ב-2012-07-16.
↑  האנדרטה לזכר יהודי נורבגיה המגורשים, באתר www.hlsenteret.no
בשנת 1952 חולצו הריסות הספינה.
מקס מאנוס על סיפון של הדונאו שחולצה מהים ב-1952.
דונאוויה

דונאוויה (ברוסית: Донавиа; באנגלית: Donavia) הייתה חברת תעופה רוסית שבסיסה נמצא בנמל התעופה של העיר רוסטוב על הדון. החברה נמצאת בבעלות חברת התעופה אארופלוט.
החברה הוקמה בשנת 1991 והייתה לחברת התעופה המחוזית של רוסטוב על הדון, אך נרכשה לאחר מכן על ידי אארופלוט. בשנת 2016 מוזגה אל תוך חברת התעופה "רוסיה".
תולדות החברה

כמו חברות תעופה רבות בגוש הסובייטי לשעבר, החברה נוסדה בשנת 1991, לאחר התפרקות ברית המועצות וחברת התעופה שלה "אארופלוט" והחלה בהפעלת הקווים שהפעילה אארופלוט מהעיר רוסטוב על הדון. החברה הפעילה 3 טיסות יומיות בין רוסטוב לבין 2 נמלי התעופה של מוסקבה - Sheremetyevo ו Vnukovo, באמצעות מטוס בואינג 737.
בשנת 2000 קנתה חברת התעופה הלאומית הרוסית אארופלוט את החברה ושינתה את שמה ל"אארופלוט-דון". בשנת 2009 שונה השם בחזרה ל"דונאוויה" וב-2016 פורקה ומוזגה אל תוך חברת התעופה הלאומית השנייה ברוסיה "רוסיה".
צי המטוסים

נכון לפברואר 2015 החברה החזיקה ברשותה 10 מטוסים בלבד. גילם הממוצע עמד על 10 שנים:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| דגם המטוס | כמות | הוזמנו | מספר מושבים | מספר מושבים | מספר מושבים | הערות |
| דגם המטוס | כמות | הוזמנו | C | Y | סך הכל | הערות |
| איירבוס A319-100 | 10 | — | 12 | 126 | 138 | שני מטוסים הועברו מאארופלוט |
| סוחוי סופרג'ט 100 | 0 | 7 | א/נ | א/נ | א/נ |  |
| סך הכל | 10 | 7 |  |  |  |  |
b737-500
פעילות החברה בישראל

החברה הפעילה טיסה שבועית אחת בקו בין רוסטוב על הדון לנמל התעופה בן-גוריון. הטיסות הופעלו במטוסי איירבוס A319.
בשנת 2010 התפתח משבר אווירי בין ישראל לרוסיה, לאחר שישראל ביקשה אזור בנמל התעופה ברוסטוב שבו ישהו כל מטוסי חברות התעופה הישראליות ויאובטח על ידי אנשי אבטחה ישראליים. דונאוויה סירבה ופתחה נתיב טיסה לתל אביב דרך סוצ'י במקביל לפתיחת טיסות ישירות גם לקרסנודאר באמצעות חברת התעופה קובאן איירליינס, הנמצאת במרחק חמש שעות נסיעה מרוסטוב. המשבר נרגע בשנת 2011 לאחר שהטיסות דרך סוצ'י וקרסנודאר בוטלו והוסדרו טיסות ישירות בקו רוסטוב - תל אביב.
הערות שוליים

↑  DONAVIA, Book Flights Direct with Donavia Airlines and Alternative Airlines
↑  "Авиакомпания Донавиа (Аэрофлот-Дон)". Russianplanes.net. נבדק ב-2015-02-28.
↑  "Парк ВС авиакомпании - Airbus A319". Aeroflot-don.ru. אורכב מ-המקור ב-2014-10-11. נבדק ב-2015-02-28.
| סקאיי טים |
| --- | --- | --- |
| מייסדות | אארומקסיקו • אייר פראנס • דלתא איירליינס • קוריאן אייר |  |
| חברות | אארולינאס ארחנטינס • איי.טי.איי. איירווייז • אייר אירופה • אירופלוט • גארודה אינדונזיה • וייטנאם איירליינס • טארום • מידל איסט איירליינס • סעודיה • צ'ק איירליינס • צ'יינה איירליינס • צ'יינה איסטרן איירליינס • KLM • קניה איירווייז • שיאמן איירליינס |  |
| חברות שותפות | אייר אירופה אקספרס (אנ') • אייר פראנס הופ • אארומקסיקו קונקט (אנ') • דלתא קונקשן (אנ') • דלתא שאטל (אנ') • KLM Cityhopper • מנדרין איירליינס (אנ') • שנגחאי איירליינס |  |
| חברות עבר | אליטליה • אליטליה אקספרס • אליטליה סיטיליינר (אנ') • אאוסטרל ליניאס אאריאס • בריט אייר • Joon • דונאוויה • נורת'ווסט איירליינס • סיטיג'ט • צ'יינה סאות'רן איירליינס • קונטיננטל איירליינס • קופה איירליינס • רז'יונל |  |
איירבוס A319-100 בצבעי החברה
דילה גורי

דילָה גורי (בגאורגית: დილა გორი) הוא מועדון כדורגל מהעיר גורי, שבמחוז כארתלי הפנימית בגאורגיה, המשחק בליגת העל הגאורגית.
בעונת 2004/05 שיחקה קבוצת הכדורגל בגביע האינטרטוטו מול מרק דופניצה (PFC Marek Dupnitsa) מבולגריה והודחה בסיבוב הראשון לאחר שבמשחק הראשון בבולגריה השיגה תוצאת תיקו ובמשחק השני בגאורגיה הפסידה 2-0.
הקבוצה שיחקה באומגלסי בליגת העל הגאורגית בעונה 2006/07, אבל ירדה לליגת המשנה לאחר שהגיעה למקום הלפני האחרון בטבלה, עם 17 הפסדים, 6 תוצאות תיקו ו-3 ניצחונות.
בעונת 2011/2012 חזרה הקבוצה לליגת העל הגאורגית. בשנת 2012 הקבוצה זכתה בפעם הראשונה בגביע הגאורגי. בשנת 2015 זכתה לראשונה באליפות.
דונאדין

דוּנאֵדָיִן (ביחיד דוּנָדָן) הוא כינוי לאנשי נומנור: "הנומנורים", בלגנדריום  של ג'.ר.ר. טולקין. משמעות השם בסינדארין היא 'אנשי המערב', מלשון 'דוּן' מערב ו-'אֵדַיִן' אנשים.
נומנור

בתחילת העידן השני, הולאר העניקו את האי נומנור לאדין, בני האדם שלחמו בעידן הראשון לצד האלפים, כנגד מורגות' בקרבות בלריאנד. בימי גדולתה, נומנור הייתה האדירה והמפוארת בממלכות האדם שידע העולם. אנשי נומנור חיו חיים ארוכים מבני אדם רגילים אך היו בני תמותה, ולכן נאסר עליהם להתקרב לולינור שבמערב, אליה זכו להיכנס רק בני האלמוות.
במרוצת הזמן, אנשי נומנור הפכו לחמדנים ולמושחתים, וחפשו לשווא דרכים להאריך את חייהם. בשנת 3319 לעידן השני, בעצת סאורון, יצא מלך נומנור האחרון אר פרזון עם הצבא האדיר שאי פעם ראה העולם לוולינור כדי לתבוע מהולאר את האלמוות, אך אילובטר, יוצר העולם, התערב בנעשה והטביע את נומנור במצולות הים.
גולי נומנור

קומץ נאמנים לולאר, ובראשם אלנדיל, ובניו איסילדור ואנריון, הצליחו להינצל והגיעו בספינות לארץ התיכונה. הם הקימו את ממלכת גונדור בדרום וארנור בצפון.
במשך העידן השלישי גזע הדונאדין נתדלדל, אומנם ממלכת גונדור ידעה ימים יפים ולזמן מה הזכירה את עוצמת נומנור משכבר, אך במשך הזמן הדונאדין, מייסדיה התחתנו והתערבו עם בני האדם הנחותים של הארץ התיכונה, דבר זה גרם לקיצור חייהם והחלשות גזעם. ממלכת ארנור הותקפה קשות על ידי ממלכת אנגמאר ונחרבה בסופו של דבר על ידי המלך המכשף, אך שרידי אנשיה המשיכו לחיות ביערות ארידור, ביניהם היו צאצאי אלנדיל שמצאו בית חם בריבנדל. שם בביתו של אלרונד שושלת אלנדיל הצליחה לשרוד ודווקא שם נשמר טוהר הגזע הנומנורי. הדונדן אראגורן בן אראתרון היה מצאצאי אלנדיל, הוא נהיה בסוף עלילת שר הטבעות למלך גונדור וככל הנראה שיקם את ממלכת ארנור ואיחד את שתי הממלכות.
שימושים

אומנם השם "דונאדין" מתייחס לאנשי נומנור גם לפני חורבן הממלכה, אך בשר הטבעות השימוש בשם זה הוא בעיקר על אנשי הממלכה החרבה ארנור, אם כי פעמים בודדות השם מתייחס גם על אנשי גונדור.
הערות שוליים

↑  ראו במיוחד: הסילמריליון, הוצאת זמורה ביתן, עמוד 237
↑  ראו שר הטבעות, הוצאת זמורה ביתן, 2004, עמוד 627
| הלגנדריום של טולקין: עולם הפנטזיה של ג'>  ר. ר. טולקין |
| --- | --- | --- |
| ספרים | ראשית הימים והעידן הראשון: הסילמריליון (שלושת הסיפורים הגדולים: ילדי הורין • מפלת גונדולין • סיפורם של ברן ולות'יין)  העידן השני: סיפורים שלא נשלמו  העידן השלישי: ההוביט • שר הטבעות  כרכים נוספים: הרפתקאות תום בומבדיל • עץ ועלה • תולדות הארץ התיכונה |  |
| עיבודים קולנועיים וטלוויזיוניים | ההוביט (1977) • שר הטבעות (1978) • שיבת המלך (1980) • המצוד אחר גולום • ניצוץ של תקווה • טרילוגיית שר הטבעות (אחוות הטבעת • שני הצריחים • שיבת המלך) • טרילוגיית ההוביט (מסע בלתי צפוי • מפלתו של סמאוג • קרב חמשת הצבאות) • שר הטבעות: טבעות הכוח • סדרת הטלוויזיה "ההוביטים" • שר הטבעות: מלחמת הרוהירים |  |
| דמויות | אאומר • אאורל • אארנדיל • אורוון • אזוג • אילובטר • איסילדור • אלרונד (משפחת אלרונד) • אראגורן • ארוון • בולג • בורומיר • בילבו בגינס • בלג קותליון • ברד הקשת • ברן • גולום • גיל גלד • גילדור • גימלי • גלדור הגבוה • גלדריאל • גנדלף • הואור • הורין תליון • טואור • טורין טורמבר • לגולאס • מורגות' • מורוון אלדוון • מיגלין • מים הגמד • מריאדוק ברנדיבאק • נאזגול • ניינור ניניאל • סאורון (העין) • סארומן • סמאוג • סמוויז גמג'י • פינגולפין • פינווה • פינרוד • פרגרין טוק • פרודו בגינס • פרמיר • קירדן • רדגסט • תאודן • תום בומבדיל • תורין צינת-אלון • תינגול סיעות העלפים: האברי • האלדר • הנולדור • הטלרי • הסינדר |  |
| מקומות | מקומות כלליים: אאה • אמן • ארדה • הארץ התיכונה • הארצות הדרומיות • בלריאנד • ולינור • ים בלגירארץ ר'ון • ימת ר'ון •   מהעידן הראשון: ממלכות הארץ התיכונה • ההרים הכחולים • הימרינג • אנפאוגלית • היתלום • אנגבנד • הלקרקסה (שלוש ממלכות העלפים: גונדולין • דוריאת • נרגותרונד) מהעידן השני והשלישי: נומנור • גונדור • ארנור • מינס טירית • מורדור • ים נורנן • רוהן (רשימת מלכים) • מוריה (קהזד דום) • לות'לוריין • ריוונדל • הפלך • ארבור • יער-אופל • קירית אונגול • מיתלונד • אוסגיליאת • ברד דור |  |
| יצורים אגדיים וגזעים | אורק • אדם (אדין • דונאדין) • עלפים • גמד • דרקון • הוביט • וארג • ולאר • מיאר (איסטרי) • בלרוג |  |
| קרבות | מהעידן הראשון: מלחמות בלריאנד (דגור-נואין-גיליאת • דגור אגלרב • דגור ברגולך • נירנית ארנוידיאד • מלחמת החרון) מהעידן השני: מלחמת הברית האחרונה מהעידן השלישי: האסון בשדות הסיפנים • קרב חמשת הצבאות • מלחמת הטבעת (קרב שדות הפלנור) |  |
| שפות | קווניה • סינדרין • הלשון השחורה |  |
| שונות | מושגים • מושגים בארץ התיכונה • המועצה הלבנה • הברית האחרונה • טבעות הכוח • מיתריל • פלנטיר • תורין ושותפיו • Into the West  • כריסטופר טולקין • טולקין (סרט) • השיר האחרון של בילבו |  |
גס היימן

גס היימן (באנגלית: Gus Heyman; ‏ 1915 - ?) היה אתלט אמריקאי-יהודי. אלוף המכביה הראשונה (1932) בריצת 100 מטר.
ביוגרפיה

היימן גדל בניו יורק ולמד בסיטי קולג' של ניו יורק.
במכביה הראשונה שנערכה בשנת 1932 היה היימן צעיר המשתתפים במשלחת האמריקאית. הוא זכה ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב, בריצת 100 מטר לפני פריץ גרבר ופליקס זימנאואר, שניהם מגרמניה. מדליות כסף, בריצת 400 מטר בתוצאה של 51.2 שניות, אחרי פריץ דויטשר מאוסטריה (50.9 שניות) ולפני לאון פאסי מיוון (51.4 שניות) ובריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 44.0 שניות, אחרי גרמניה (43.6 שניות) ולפני ארץ ישראל (44.4 שניות).
בשנת 1934 סבל היימן מפציעה ברגלו שמנעה ממנו להתאמן.
הערות שוליים

↑  U.S. Team out to Win ’35 Maccabiad, Jewish Telegraphic Agency,‏ January 9, 1935 (באנגלית)
↑  אברהם ב. ריבלין, המכביה העבריה הראשונה - עם סיום המכביה, דואר היום, 3 באפריל 1932
↑  מתוצאות ההתחרויות, דואר היום, 1 באפריל 1932
↑  המנצחים במכביה הראשונה והישגיהם, דואר היום, 2 באפריל 1935
גורנה אוריאחוביצה

גורנה אוריאחוביצה (בבולגרית: Горна Оряховица) היא עיר בצפון בולגריה בשטח מחוז וליקו טרנובו, ומהווה את העיר השלישית בגודלה במחוז מבחינת כמות האוכלוסין. העיר מרוחקת 230 קילומטרים מהבירה סופיה, 220 קילומטרים מהעיר וארנה, 100 קילומטרים מהעיר רוסה ו-7 קילומטרים מעיר הבירה של המחוז, וליקו טרנובו. בעיר שורר אקלים ממוזג והטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 12.5oc.
היסטוריה

ראשית התיישבות אנושית מאורגנת באזור מתוארכת לתקופת האבן החדשה. במאה ה-1 נכבש המקום על ידי האימפריה הרומית המערבית ובמקום נבנתה מצודה. בהמשך עבר היישוב לשליטת האימפריה הביזנטית, תוך הגירת שבטים סלאבים ופרוטו בולגארים אשר שינו את המאזן הדמוגרפי ביישוב בשלהי המאה ה-6. ישנן עדויות ארכאולוגיות ליישוב מאורגן גם בתקופת האימפריה הבולגרית הראשונה והשנייה, עת הפך היישוב למבצר כחלק משרשרת מצודות דרכים, שנועדו להגן על הבירה טרנובו. בסוף המאה ה-14 נכבשה המצודה על ידי צבא האימפריה העות'מאנית וב-1444, ונחרבה בעת מסעו של ולדיסלב השלישי מוורנה כנגד העות'מאנים.
היישוב חזר לשגשג רק בראשית המאה ה-19, עידן התחייה הבולגרית ובעיר נבנו מוסדות ציבור, דת וחינוך. ב-1870 זכה היישוב למעמד של עיר. ב-1876, במהלך מרד אפריל הבולגרי כנגד העות'מאנים הייתה העיר מרכז יציאה לכוחות המורדים בצפון בולגריה ורבים מבניה התנדבו בהמשך למיליציית המתנדבים הבולגרית האופלצ'נצי, שפעלה לצד הכוחות הרוסיים במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878). העיר שוחררה על ידי הכוחות הרוסיים ב-26 ביוני 1877 ובהמשך הפכה חלק מנסיכות בולגריה, אשר הפכה בהמשך למדינת הלאום, בולגריה.
כלכלה

העיר היא אחד המרכזים הגדולים בבולגריה לייצור סוכר ומוצריו וכן קיימים בתי מאפה ומפעלים לייצור ממתקים.
תחבורה

גורנה אוריאחוביצה מהווה צומת מסילות ברזל חשובה בצפון בולגריה ופועל בה אחד מששת נמלי התעופה הבינלאומיים המצויים בבולגריה. עורק תחבורה מספר 9 של נתיבי התעבורה הפאן-אירופיים חולף בסמיכות לעיר.
ערים תאומות

אוקראינה מירהורוד, אוקראינה (מ־1991)
לקריאה נוספת

סטיבן סייג', גורנה אוריאחוביצה ודולנה אוריאחוביצה, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך III, עמ' 19–20), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
הערות שוליים

↑  תחבורת העיר גורנה אוריחוביצה באתר הרשות המקומית (בבולגרית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557404005171  GND: 4446660-2  LCCN: n83137049  MusicBrainz: 181271ec-ee36-4845-a4c2-4ff257546a00  VIAF: 132561950   WorldCat (עם VIAF): 132561950
ג'רג' רוז'ה

| --- | --- |

 לידה:  13 באוקטובר 1922 אוראדיה, ממלכת רומניה 
 פטירה:  17 בדצמבר 2005 (בגיל 83) בודפשט, הונגריה 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 שפות היצירה:  אנגלית, הונגרית 
 צאצאים:  גאבור רוז'ה 
 
ג'רג' רוז'ה (בהונגרית: Rózsa György;‏ אוראדיה, 13 באוקטובר 1922 – בודפשט, 17 בדצמבר 2005) היה דיפלומט, ספרן, מנכ"ל "ספריית האקדמיה ההונגרית למדעים" והמנכ"ל הראשי של ספריית האומות המאוחדות בז'נבה, דוקטור בכלכלה, פרופסור של הפקולטה למדעי הרוח של אוניברסיטת אטווש לוראנד. אביהם של הסטטיסטיקאי גאבור רוז'ה (1947) וההיסטוריון מיהאי רוז'ה (1953-2007), סבו של הספרן דויד רוז'ה (1982), סבם של דניאל רוז'ה, אסתר רוז'ה ואדם רוז'ה.
ביוגרפיה > נעוריו

את לימודיו השלים באוראדיה, בוקרשט ובודפשט. ב-1944 גורש לברגן בלזן כנוסע ברכבת קסטנר, יחד עם אשתו לעתיד. שם שהה במשך כחצי שנה ולאחר מכן הרכבת הורשתה להמשיך לשווייץ. שם שהה ב-Caux sur Montreux במחנה מעצר עד סוף מלחמת העולם השנייה.
בתחילת הקריירה שלו, משנת 1946, הוא עבד במחלקת התרבות ולאחר מכן במחלקה הנשיאותית של משרד החוץ. באביב 1948, הועבר לשגרירות הונגריה במוסקבה, שם שירת לצד דיולה סקפי ולאחר מכן של אריק מולנאר. כמזכיר השגרירות (והממונה הזמני), הוא טיפל בענייני פרוטוקול, בלדרות, שבוי מלחמה ועניינים שלא היו קשורים בזקרפטיה. הקריירה הדיפלומטית שלו הסתיימה במעצרו במחנה קישטרצ'ה.
ביוגרפיה > קריירה מקצועית

משנת 1951 המשיך בפעילותו כעמית של "מרכז ספריית העם" (Népkönyvtári Központ). ב-1954 החל באקדמיה ההונגרית למדעים כספרן של המכון לכלכלה. הוא היה מנהל ספריית האקדמיה ההונגרית למדעים מ-30 ביוני 1960, והמנהל הכללי הראשי שלה מ-1 באוקטובר 1977 עד 30 ביוני 1996. בין השנים 1969 לבין 1975, לאחר שהפסיק את עבודתו כספרן בבודפשט, הוא כיהן בתפקיד הספרן הראשי של ספריית האומות המאוחדות בז'נבה. בתפקיד זה היה המנהל השני של הארגון לאחר מלחמת העולם השנייה.
הוא השתתף בכנסים רבים מטעם האקדמיה ההונגרית למדעים וארגונים בינלאומיים שונים. רוז'ה מילא תפקידים בניהול גופים מקצועיים מקומיים ובינלאומיים לדוגמה:
שיתוף הפעולה האירופי למדעי החברה שבסיסו בווינה
ועדת הסיווג למדעי החברה של איגוד התיעוד הבינלאומי בהאג
החברה הביבליוגרפית הבינלאומית בפריז מ-1988
הוא השתתף במערכות של כתבי עת מקצועיים - ובוועדת המערכת שלהם:
Magyar Könyvszemle (1961–1969) (סקירת הספרים ההונגרית)
Könyvtári Figyelő (1979–1980 (משקיף הספריות)
ECSSID Bulletin (–1979)
(1990–) Alexandria האנגלית
(1990–) International Journal of Information and Library Research
בשנת 1988 הפך לפרופסור באוניברסיטה בפקולטה למדעי הרוח של אוניברסיטת אטווש לוראנד. הוא לימד בקורסים לתארים מתקדמים במחלקה למדעי הספריות וטכנולוגיית המידע. לאחר פרישתו ב-1996 המשיך לתמוך בענייני ספרייה אקדמיים וכלליים כנשיא קרן Pro Bibliotheca.
ב-1963 הפך לקנדידט (דוקטורט זוטר) במדעי בכלכלה, וב-1988 קיבל דוקטורט מלא (PHD).