stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מטאלו
הערות שוליים

↑  Top 100 Comic Book Villains: #52 - Metallo
ערך זה הוא קצרמרבנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מניסה (כדורסל)

| --- | --- |
 תאריך ייסוד:  1994 
 מדינה:  טורקיה 
 אולם ביתי:  היכל הספורט מוראדיה (3,500 מושבים)
 מיקום:  מניסה, טורקיה
 ליגה:  ליגת העל הטורקית בכדורסל ליגת האלופות בכדורסל
 צבעי תלבושת:  אדום ולבן
 manisabbsk.com.tr
 
מניסה באסקט (בטורקית: Manisa Basket), בעבר מניסה בויוקשהיר בלדייספור (בטורקית: Manisa Büyükşehir Belediyespor, בתרגום ישיר לעברית: הספורט העירוני המטרופוליטני מניסה), הוא מועדון כדורסל טורקי ממניסה המשחק בליגת העל הטורקית בכדורסל וליגת האלופות בכדורסל.
היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 1994, אך שיחקה ברוב שנתיה בליגות החובבניות והנמוכות. בעונת 2017/18 זכתה הקבוצה באליפות הליגה השלישית ועלתה לליגת המשנה, וב-2021/22 זכתה באליפות והעפילה לראשונה לליגת העל הטורקית בכדורסל.
בעונתה הראשונה בליגת העל סיימה הקבוצה במקום ה-11, ובעונת 2023/2024 השתתפה ביורופקאפ, בו הגיעה לשלב הטופ 16. באותה עונה סיימה הקבוצה במקום השישי והעפילה לראשונה לפלייאוף, בו הודחה בידי בשיקטש.
לקראת עונת 2024/2025, בה משתתפת הקבוצה בליגת האלופות בכדורסל, עבר המועדון מיתוג מחדש שעיקרו שינוי שם הקבוצה ושינוי הצבע העיקרי של הקבוצה מירוק לאדום.
תארים

זכייה (1): 2021/22
הערות שוליים

↑  Basketbol Süper Ligi’ne Yükselen İlk Takım Manisa Büyükşehir Belediyespor Oldu, Eurohoops, [מניסה בויוקשהיר בלדייספור היא הקבוצה הראשונה שעולה לליגת העל בכדורסל], ‏2 במאי 2022 (בטורקית)
| ליגת האלופות בכדורסל 2024/2025 – שלב הבתים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| בית א'  ישראל הפועל חולון  בוסניה והרצגובינה איגוקאה  צרפת נאנטר  גרמניה ס.אוליבר וירצבורג | בית ב'  ספרד אוניקאחה מאלגה  בלגיה אוסטנדה  פולין קינג שצ'צ'ין  טורקיה פטקים ספור | בית ג'  ספרד לנובו טנריפה  טורקיה פינאר קרשיאקה  צרפת סן-קנטן  יוון קולוסוס רודוס | בית ד'  טורקיה גלאטסראיי  יוון פרומיתאס פטרס  גרמניה רסטה פכטה  צ'כיה נימבורק | בית ה'  יוון א.א.ק. אתונה  לטביה VEF ריגה  ישראל מכבי עירוני רמת גן  גרמניה טלקום בון | בית ו'  ליטא ריטאס וילנה  הונגריה פלקו סומבטהי  איטליה פלקנסטרו רג'אנה  פולין שלונסק ורוצלב | בית ז'  ספרד באסקט מנרסה  איטליה דרטונה באסקט  גרמניה ניינרס קמניץ  פורטוגל בנפיקה ליסבון | בית ח'  ספרד UCAM מורסיה  יוון פריסטרי אתונה  טורקיה מניסה  סרביה FMP בלגרד |  |  |  |  |  |  |
מובן והוראה

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  גוטלוב פרגה 
 שפת המקור:  גרמנית
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1892 
 
גוטלוב פרגה, צילום, בערך 1879
על מובן והוראה הוא מאמר של גוטלוב פרגה  שנכתב ב־1892 ומהווה את נקודת המוצא לדיון הפילוסופי האנליטי בשפה. פרגה זיהה שני היבטים למשמעות הביטוי הלשוני - המובן (בגרמנית: Sinn, באנגלית: sense), שהוא תוכן מחשבתי בעיקרו, וההוראה (בגרמנית: Bedeutung; באנגלית: reference), שהיא האובייקט הממשי שמכוונת אליו המחשבה.
בעבודתו שקדמה למאמר זה הייתה השאיפה של פרגה, בהשפעת לייבניץ, ליצור שפה מדעית מושלמת שאין בביטויה חוסר בהירות ודו־משמעות, ושמאפשרת ניתוח לוגי של כל מושג ומשפט המראה כיצד הוא קשור ביחסי היסק עם כל משפט אחר בשפה. ב"על מובן והוראה" החיל פרגה את עקרונותיו אלו גם על השפה הטבעית, אך בשל ההבדלים שבין ביטויים טבעיים לביטויים מלאכותיים, נדרש פרגה לנסח תורת משמעות חדשה שבבסיסה הבחנה בין מילים, תכנים מחשבתיים, והדברים שאותן מילים מציינות.
ההבחנה בין מובן והוראה שעושה פרגה מקבילה לכמה הבחנות מָסורתיות בפילוסופיה של הלשון, כגון זו שבין אינטנסיה(אנ') (intension) ואקסטנסיה(אנ') (extension) של מושגים, מן הפילוסופיה הסכולסטית של ימי הביניים, או זו שבין דנוטציה (אנ') (denotation) וקונוטציה (connotation), שהציע ג'ון סטיוארט מיל.
עֶקרון ההקשר של פרגה

על פי עקרון ההקשר (עקרון הקונטקסט) של פרגה, לא ניתן להבין מילים אלא במסגרת הקשר של משפט שלם. פרגה תופס את המשפט כמורכב מפונקציה - הנשוא (או: הפרדיקָט) - אשר פועלת על אובייקטים (המיוצגים על ידי הנושא) ומחזירה ערכי אמת, דהיינו אמת או שקר. ערך האמת של משפט היסודי נקבע על ידי היחסים הלוגיים בין המושגים והאובייקטים (למשל: "הילד הוא קירח" אמיתי כאשר האובייקט, הילד, שייך לקבוצת הקירחים, ושקרי אם לאו), או כאשר מדובר במשפט מורכב הכולל קשרים לוגיים, ערך האמת של המשפט הראשי נקבע על ידי היחסים בין ערכי האמת של המשפטים היסודיים (למשל: שני משפטים יסודיים המחוברים על ידי הקוניונקציה "וגם" יתנו ערך אמת חיובי רק אם כל אחד מהם נותן ערך אמת חיובי בפני עצמו: "אחת ועוד אחת שווה שתיים וגם השמש זורחת במזרח").
מן הניתוח של שפה מלאכותית לניתוח של שפה טבעית

עבור ניתוחם של משפטים מן השפה המדעית – כלומר מתוך שפה מלאכותית שהוגדרה מראש כך שכל שם חד־משמעי ויש אובייקט שהוא מציין אותו, וכל נשוא הוא מוגדר היטב, דהיינו אין עמימות בנוגע לגבולות הקבוצה של העצמים המשויכים אליו – אין לפרגה בעיה לקבוע את התנאים שבהם יש למונח הוראה. ואולם, כאשר הוא ניגש לטפל בשפה הטבעית, אף שגם כאן הוא סבר בכל מקרה כי כדי לתת דין וחשבון מספק לשפה עלינו לעסוק ברובד האובייקטיבי שלה בלבד, הוא נוכח שדרושים קריטריונים נוספים, מלבד ההוראה כדי להבין את השימוש שאנו עושים בה.
בנקודה זו פרגה הִבחין בין שני אופנים שבהם תורם ביטוי לשוני ל"משמעות" הביטוי – מובן והוראה. בעבור ביטוי כמו שם, המובן הוא התוכן המחשבתי -המושג - המקושר אליו, וההוראה היא הדבר החיצוני שאליו השם מצביע (ההוראה מכונה גם דנוטציה או אקסטנסיה). כך, למשל, מובן המילה "חד־קרן" היא המושג או אוסף המושגים והתכונות המקושרות עם החד־קרן, אך למילה עצמה ייתכן שאין הוראה, שכן הקבוצה בעולם שאליה המילים מתייחסות היא קבוצה ריקה.
ברמת המשפט, המובן הוא המחשבה השלמה, המבטאת את התנאים שבהם נאמר שהמחשבה היא אמיתית. אולם מהי הוראת המשפט?
מובן והוראה כפתְרון לחידה בנוגע לזהות

את הצורך המקורי בהבדלה בין מובן והוראה הציג פרגה בתגובה על חידה בנוגע לזהות: כיצד להבחין בין המשפטים "א' הוא א'" ו"א' הוא ב'", במקרה ששני המשפטים אמיתיים? שהרי אם הם אמיתיים, אנו רשאים על פי כללי הלוגיקה להחליף את א' ב-ב' הזהה לו, בכל מקום. מדוע אם כן יש אנשים השואלים את עצמם, למשל, אם כוכב השחר הוא כוכב הערב? שהרי אם הם זהים לגמרי, נראה כי אנשים אלו שואלים את עצמם אם כוכב השחר הוא כוכב השחר, וזה מובן מאליו. נהוג לומר כי המשפט הראשון הוא אנליטי, ושהוא נכון תמיד עקב המבנה הלוגי שלו, ומסבירים את אמיתותו של המשפט השני בכך שא' וב' הן מילים נרדפות. ואולם, פרגה היה מעוניין לתת הסבר חד יותר לתופעה.
מכיוון שבלוגיקה של פרגה כל ביטוי בעל משמעות תורם לקביעת ערך האמת של המשפט שהוא מופיע בו, וההחלפה בין שני ביטויים בעלי הוראה זהה, א' וב', באותו משפט, אינה משנה את ערך האמת של המשפט, הרי זו ההוראה של המשפט שבה אנו מעוניינים כשאנו מעוניינים בערך האמת. מכאן גזר פרגה שמה שמבדיל בין משפטים כאלו ומאפשר לנו למצוא בכל זאת ערך בגילוי כי "כוכב השחר הוא כוכב הערב", למשל, אינו השוני בהוראה של הביטויים ושל המשפט עצמו, אלא המובן שלהם, קרי התוכן המחשבתי שהם מביעים, שהוא עבור פרגה אופן הצבעתם על האובייקט (או במילים אחרות: הדרך "להגיע" אל הרפרנט; למשל, כדי "להגיע" אל הרפרנט של המושג "כוכב הבוקר", עלי להתבונן במופע של כוכב מסוים, במיקום מסוים בשמים, בשעות הבוקר).
לפיכך, טענות זהות מכילות לא רק מידע אנליטי על השפה; הן מכילות מידע אמפירי על העולם, בכך שהן מביאות לידיעת הנמען את העובדה ששני מובנים שונים חולקים הוראה אחת ויחידה. כך, הטענה "סופרמן הוא קלארק קנט" מביאה לידיעת הנמען את העובדה כי שני מובנים שונים, סופרמן וקלארק קנט, יובילו אל אותו רפרנט בעולם, אל אדם אחד ויחיד. הערך הקוגניטיבי שבטענות זהות הוא, לפיכך, הלמידה כי שני אופני הצגה של אותו אובייקט זהים הם מבחינת הוראתם. לעומת זאת, הוראת המשפט אינה אלא ערך האמת שלו, ומכאן שהוראתו של כל משפט אמת זהה, אף כי הם שונים במובניהם.
מובן והוראה בהקשר של עמדות טענתיות

פרגה הבחין גם כי יש ביטויים בשפה הטבעית היוצרים הקשר (קונטקסט) שבו אין למלים את המובן וההוראה הרגילים שלהם. דוגמה פשוטה לכך היא סימני הציטוט - אלו משנים את הוראת המלים, שכן איננו מדברים על משמעותו של הציטוט כשאנו מצטטים, אלא על העובדה שאדם מסוים אמר דבר מה. דוגמה מורכבת יותר היא הקשרים אינטנסיונליים, דהיינו הקשרים האמנות, רציות, ושאר עמדות טענתיות (propositional attitudes) ומודליות, כגון "דני מאמין ש...", "דני רוצה ש...", "הלוואי ש..." וכו'.
בהקשרים כאלו, סבר פרגה, ההוראה של התת־משפט המציין את הטענה שהיא תוכן ההאמנה או המשאלה אינה ההוראה הראשונית שלה, אלא המובן הראשוני שלה - דהיינו התת־משפט מורה על המובן של הטענה, במקום להביע את המובן הזה. המובן של התת־משפט הזה אף הוא מתחלף מן המובן הראשוני לדבר־מה שפרגה מכנה "המובן המשני". מכאן עולה בעיה סבוכה, שכן השפה מאפשרת להכפיף משפטים זה לזה עד אין קץ ("דני האמין שרני האמין שיוני האמין ש..."), ונשאלת השאלה אם באמת יש היררכיה אינסופית של מובנים משניים שכל אחד מהם שונה מזולתו. נראה כי פרגה לא היה מוטרד מכך.
אובייקטיביות ועולם שלישי

כאמור, פרגה סבר כי על הפילוסוף לעסוק אך ורק במאפיינים האובייקטיביים של השפה. את המובן וההוראה, את המחשבה ואת ערך האמת החשיב כתכונות אובייקטיביות כאלו. משפטים בעלי מובן שונה שונים מבחינה אובייקטיבית, ולא רק מבחינה סובייקטיבית. ואולם, כיצד מעוגן התוכן האובייקטיבי של אלו? שיקולים כאלו הובילו את פרגה להציע את קיומו של עולם שלישי של ישים. אשר אליו שייכים התכנים האובייקטיביים - המחשבות והמובנים - המשותפים לבני אדם שונים. זרמים מזרמים שונים בפילוסופיה האנליטית נחלקים במידה שבה הם מוכנים לקבל ריאליזם בנוגע לקיומו של עולם שלישי שכזה, כמתחייב מן האובייקטיביות של השפה, או מתנגדים לכך.
ראו גם

פילוסופיה של הלשון
סמנטיקה בפילוסופיה
הערות שוליים

↑  המאמר נכתב במקור בגרמנית: 
Gottlob Frege, "Über Sinn und Bedeutung" in Zeitschrift für Philosophie und philosophische Kritik 100: 25–50 1892. 
תרגום אנגלי:  "On Sense and Reference" in Peter Geach and Max Black, eds., and trans., 1980. Translations from the Philosophical Writings of Gottlob Frege, 3rd ed. Blackwell (1st ed. 1952).
↑  פרגה, המחשבה: חקירה לוגית, 1984 ( Gottlob Frege, "Der Gedanke", 1918).
מדליית הצי וחיל הנחתים

| --- | --- |

 
 פרטים
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 סוג:  עיטור צבאי
 המעניק:  מחלקת הצי של ארצות הברית
 למען:  העיטור ניתן לחייל בשירות צי ארצות הברית או חיל הנחתים של ארצות הברית עבור גבורה שלא אירעה במהלך קרב
 זכאות:  חיילי צי ארצות הברית או חיילי חיל הנחתים של ארצות הברית
 סטטוס:  פעיל
 נוסד:  7 באוגוסט 1942
 היררכיה
 עיטור גבוה יותר:  צלב התעופה המצוינת
 עיטור מקביל:  מדליית החייל/ מדליית חייל חיל האוויר / מדליית משמר החופים
 עיטור נמוך יותר:  כוכב הארד
מדליית הצי וחיל הנחתים (באנגלית: Navy and Marine Corps Medal) היא העיטור הגבוה ביותר המוענק לחיילי צי ארצות הברית או חיל הנחתים של ארצות הברית על מעשה גבורה שלא במהלך קרב. העיטור יכול להיות מוענק גם לאנשי צבא ידידותי עבור מעשה גבורה במהלך תמיכה במבצעי הצי וחיל הנחתים של ארצות הברית אך לא במהלך קרב, כמו כן יכול להינתן לאנשי כוחות המילואים של הצי והנחתים שלא היו בשירות פעיל בזמן מעשה הגבורה.
המדליה היא מתומן מארד שבחזיתה עיטם לבן-ראש האוחז בטפריו עוגן ומתחתיו כדור הארץ. המילה "Heroism" (גבורה) רשומה בתחתית המדליה.
בין מקבלי העיטור נשיא ארצות הברית ג'ון פיצג'רלד קנדי על פועלו בפיקוד על ספינת טורפדו שמספרה 109-PT במהלך מלחמת העולם השנייה.
הערות שוליים

↑  MO 63.1941.2.2 Citation for the Navy Marine Corps Medal, הספרייה הנשיאותית של ג'ון פיצג'רלד קנדי
מובלת פחם

מובלת פחם מסוג בריג פורקת פחם לעגלות כשהיא יושבת על החוף בשעת השפל. ציור מאת איבטסון, 1790 לערך.
מוֹבֶלֶת פֶּחָם (באנגלית: Collier) היא אונייה הבנויה במיוחד להובלת פחם בתפזורת, להבדיל מאוניית הצובר המודרנית.
היסטוריה

העדויות הראשונות להובלת פחם בספינות הן מלונדון ב-1306. במאות ה-14 וה-15 הובל פחם בספינות מהנהר טיין אל לונדון ויעדים נוספים. נמלים אחרים גם הם ייצאו פחם –"המזח הישן" בוייטהייבן (אנ'), למשל, נבנה ב-1634 לטעינת פחם. לונדון נעשתה תלויה מאוד באספקת פחם בדרך הים – סמיואל פיפס הביע את דאגתו בחורף 1666–1667 כי מלחמה עם הולנד תמנע את כניסת הצי בן 200 מובלות-הפחם. ב-1795 הובלו באוניות אל לונדון 4,395 מטעני פחם. ב-1824 גדל המספר לכ-7,000; ב-1839 נמנו למעלה מ-9,000 מטענים. הובלת הפחם בספינות נמשכה עד סוף המאה העשרים. מטען הפחם האחרון עזב את נמל טיין (אנ') בפברואר 2021.
מובלות הפחם הקדומות ביותר שיש לנו ידיעות אודותן היו אוניות מפרשים מסוג "קֶט" (Cat) שנבנו בויטבי (אנ'). ספינות אלו היו בעלות חרטום פחוס, ירכתיים מעוגלות ומבנה חסון, והשימוש בהן נפוץ בנמלי צפון-מזרח אנגליה מהמחצית השנייה של המאה ה-18. הטובות שבהן שימשו כאוניות מחקר גאוגרפי בשירות הצי המלכותי הבריטי, והידועה מכולן היא אה"מ "אנדוור". מובלות הפחם הנפוצות ביותר במחצית השנייה של המאה ה-19 היו אוניות מפרשים מסוג בריג, ובעיקר בחוף הצפון מזרחי של אנגליה. במקומות אחרים השתמשו בסקונרים ובסוגים נוספים בעלי מעטה מפרשים אורכי. מובלת הפחם הראשונה בעלת מנוע קיטור, "ג'ון בואז" (John Bowes) (אנ'), הושקה ב-1852 והצליחה מבחינה מסחרית, ובעקבותיה נבנו מובלות קיטור רבות נוספות. מובלות פחם של מפרשים ושל קיטור התקיימו אלו לצד אלו עד סוף המאה ה-19 ואחדות המשיכו לפעול גם בתחילת המאה ה-20. במלחמת העולם הראשונה עדיין הובילו פחם במובלות מפרשים.
היסטוריה > הובלת הפחם מניוקאסל

במשך שנים רבות סיפקו מרבצי הפחם (אנ') בדרהאם ונורת'מברלנד כמויות עצומות של פחם ללונדון המתרחבת במהירות, וצי גדול של מובלות עמוסות "יהלומים שחורים" שטו הלוך ושוב לאורך החוף המזרחי של אנגליה. מובלות פחם עשויות ברזל נבנו לראשונה על ידי צ'ארלס פאלמר (אנ') במספנה שלו בג'ארו (אנ'), והן דחקו עד מהרה את אוניות העץ מן הדור הקודם. שינוי זה גרם שלא במתכוון לדעיכת תעשיית הזכוכית בטיינסייד (אנ') ו-וירסייד (אנ'), משום שהיא השתמשה לצרכיה בכמויות הגדולות של חול ששימש כזבורית במובלות הפחם העשויות עץ ששבו מלונדון. למובלות הפחם העשויות ברזל היו מכלי נטל שמולאו במים; שיטה זו קיצרה במידה משמעותית את השהייה במזח הפחם, כי לא צריך היה יותר לטעון ולפרוק חול. מובלת הפחם הראשונה העשויה ברזל ובעלת מנוע קיטור הייתה "ג'ון בואז" שתכנן פאלמר והושקה ב-1852. קדמה לה אומנם מובלת מדחפית בעלת גוף ברזל בשם א/ק "בדלינגטון" (SS Bedlington) מ-1841 שנבנתה בסאות' שילדס (אנ'), אך היא לא האריכה ימים בעבודתה.
אירוע מפורסם שבו הייתה מעורבת מובלת פחם התרחש זמן קצר אחרי פתיחת מנהרת ויקטוריה בניוקאסל. חבל הקנבוס שבלם את מהירות העגלות המתגלגלות במורד המנהרה משדה הפחם ספיטל טונגס (Spital Tongues) אל הנהר נקרע, עגלות אחדות צללו לנהר וכמה מהן נחתו על סיפונה של מובלת הפחם. העגלות נמשו עם בוא השפל, החבל הוחלף, וכמה עיתונים תיארו בבדיחות את האירוע. שישה חודשים לאחר מכן החבל נקרע שוב, והעגלות נחתו על סיפונה של מובלת פחם והטביעו אותה. בעקבות כך הוחלט להחליף את חבל הקנבוס בכבל פלדה.
היסטוריה > הפריקה והטעינה

בתחילה טענו את הפחם בצורה ידנית, ובמיוחד באותם מקומות לאורך הנהר שמובלות הפחם לא יכלו לגשת אליהם, אז הובא הפחם אליהן בארבות-משא שטוחות-תחתית (Keels) שהושטו עם הזרם. עם הגידול בביקוש לפחם בעשור האחרון של המאה ה-19 החלו בונים מזחי-פחם מיוחדים שנקראו Staithes. המזחים היו מצורות שונות. חלקם בצורת מגלשות (Spouts), ששימשו לפריקת גושי פחם קטנים או פחם לא מנופה. מזחים אחרים נקראו יַרְדוֹת (Drops), ובקצותיהם שיפוע חד שעליו גלגלו את העגלה כולה לתוך מחסן הספינה; שיטת טעינה זו הקטינה את שבירת גושי הפחם. למזחים אחדים היו גם מגלשות וגם יַרדות. את המגלשות והיַרדות ניתן היה להגביה ולהנמיך בהתאם למפלס מי הנהר בגאות ובשפל. לימים הוכנסו לשימוש מעליות, מצוידות במגלשות, כמו אלו ב-Bates Staithes בבלית', נורת'מברלנד וב-Harton Low Staithes בסאות'שילדס. מזחי-הפחם בדאנסטון (Dunston Staiths) שעל הנהר טיין, ששרדו בשלמותם עד ימינו, הם דוגמה טובה למזחים מסוג זה. בסקוטלנד הונחו עגלות הפחם על גבי עריסות שהועברו באמצעות מנופים אל סיפוני האונייה. שני מנופי קיטור גדולים נבנו למטרה זו ב-Harton Low Staithes, אבל עד מהרה הסתבר כי למרות גודלם פעולתם אטית מדי והם הוחלפו במעליות.
האנשים שעבדו במזחי הפחם נחלקו למרוקני-עגלות (Teemers) ולגורפי-פחמים (Trimmers). מרוקני העגלות היו פותחים את הדלתות בתחתית העגלות, והפחם נפל לתוך משפכים מתחת למסילה שעל סיפון המזח. במקומות בהם הותקנו יַרדוֹת – העגלות הורדו היישר לתוך הסַפנה של מובלת הפחם. גורפי הפחמים עבדו בתוך סַפְנוֹת הפחם, שיטחו ופיזרו את הפחם באתים ובמגרפות כדי שמשקלו יתחלק בצורה שווה באונייה. גורפי פחמים מיומנים יכלו לעמוד עם אתיהם מתחת למפל הפחם שזרם מהמגלשה או מקצה של מעלית ולכוון אותו כך שהפחם ינתר היישר אל המקום בספנה שאותו רצו למלא. הייתה זו עבודה מסוכנת, מאחר שהספנות התמלאו בגז מימן פחמני (Firedamp) שהשתחרר מהפחם המפורר, וקיימת הייתה סכנת התפוצצות. לימים נבנו בספנות האוניות מערכות מכניות לפיזור הפחם.
בשנים מאוחרות יותר, כאשר עיקר הפחם לשימוש ביתי סופק לעיר הבירה ברכבות משא, עדיין המשיכו כלי שיט להוביל פחם לכמה תחנות כוח על גדות התמזה, ואף נבנו מזחים לפריקתם. ספינות אלה נודעו בשם Flat-irons, ולהן מבנים עיליים נמוכים וארובות ותרנים מתקפלים, כדי שיוכלו לשוט ולעבור מתחת לגשרים שעל התמזה צפונית ל-Pool of London. מזח הפחם של תחנת הכוח בטרסי (Battersea) עדיין קיים, ומנופי הפריקה הגדולים שלו פורקו רק ב-2014. בשל אופיו ההיסטורי של המקום חשבו להחזיר את המנופים למקומם, אך בינתיים הם מאוכסנים ב-Tilbury Docks. את הפחם שדלו המנופים בכפותיהם שפכו דרך משפך אל מסוע, שהסיע אותו אל מגורת הפחם של התחנה. הפירמה Gas Light and Coke Company ‏(אנ'), שסיפקה ללונדון כמויות גדולות של גז פחם למאור (אנ'), החזיקה בתחנותיה לאורך התמזה מתקני פריקת פחם דומים.
היסטוריה > שימושים אחרים במובלות פחם

בסוף המאה ה-18 הוסבו כמה מובלות פחם לאוניות מחקר שיצאו להפלגות לדרום האוקיינוס השקט. הן נבחרו לכך משום שהיו חסונות וחזקות מן הרגיל, והתחתית השטוחה שלהן התאימה לשיט במים רדודים בקרבת החוף.
אוניית הצי האמריקאי "לנגלי" (אנ'), נושאת האווירונים הראשונה של צי ארצות הברית, הייתה מובלת פחם מוסבת (מקודם USS Jupiter) שהותקן עליה סיפון המראה ונחיתה.
ראו גם > מובלות פחם מפורסמות > אוניותיו של ג'יימס קוק

אה"מ "אנדוור", מקודם מובלת הפחם "ארל אוף פמברוק", נרכשה על ידי הצי המלכותי עבור הפלגת המחקר הראשונה של ג'יימס קוק.
אה"מ "אדוונצ'ר" (אנ'), האונייה הראשונה שהקיפה את העולם ממערב למזרח.
אה"מ "רזולושן" (אנ'), שימשה בהפלגות המחקר השנייה והשלישית.
אה"מ "דיסקברי" (אנ').
ראו גם > מובלות פחם מפורסמות > מובלות פחם מפורסמות אחרות

היכטה המלכותית "רויאל אסקייפ" (אנ'), מובלת הפחם "סורפרייז" שבה נמלט המלך לעתיד צ'ארלס השני לצרפת ב-1651; היא נרכשה והוסבה ליכטה מלכותית לאחר הרסטורציה האנגלית.
אה"מ "באונטי" (אנ'), מובלת פחם מוסבת שהתפרסמה על שום המרד שפרץ בה.
אה"מ "אינווסטיגטור" (אנ'), האונייה הראשונה שהקיפה את יבשת אוסטרליה.
אוניית הצי האמריקאי "מרימק" (אנ'), האונייה האמריקאית היחידה שהוטבעה על ידי הצי הספרדי במלחמת ארצות הברית-ספרד.
אוניית הקיטור "ריבר קלייד" (אנ'), הוסבה לאוניית נחיתה במערכת גליפולי.
אוניית הצי האמריקאי "קיקלופס" (אנ'), אבדה בים, נקשרת לעיתים עם התאוריות אודות משולש ברמודה.
אוניית הצי האמריקאי "ג'ופיטר", אונייה אחות ל"קיקלופס", הוסבה לנושאת האווירונים הראשונה של צי ארצות הברית – "לנגלי".
אוניית המנוע "קרלוג'" (אנ'), מובלת פחם אירית ששרדה התקפות הן מצד בנות הברית הן מצד מדינות הצי במלחמת העולם השנייה.
אוניית הצי האמריקאי "וסטל" (אנ'), הוסבה לאוניית תיקונים ושרתה בשתי מלחמות העולם.
אוניית הקיטור "וונדל" (אנ'), מובלת פחם מסוג flatiron ‏(אנ') ששרדה כמה התקפות במלחמת העולם השנייה.
"ויומניג" (אנ'), סקונר 6-תרנים ואוניית העץ הארוכה ביותר שנבנתה מעולם.
הערות שוליים

↑  "Whitehaven Harbour". Visit Cumbria. Retrieved 30 November 2021
↑  אם מחשבים לפי ממוצע של 8 או 9 נסיעות בשנה לכל מובלת פחם, מדובר בצי של 500 ספינות שפעלו בנתיב מטיין אל לונדון.
↑  Turner, Raymond (October 1921). "English Coal Industry in the Seventeenth and Eighteenth Centuries". The American Historical Review, 27 (1), pp. 1–23
↑  Pepys, Samuel. Diary. Public domain Kindle edition. 8 Dec. 1666
↑  MacGregor, David R (1984). Merchant Sailing Ships 1815-1850 - Supremacy of Sail. London, Conway Maritime Press. p. 49
↑  MacGregor, David R (1985). Merchant Sailing Ships 1775-1815: Sovereignty of Sail. London: Conway Maritime Press. pp. 57–59
↑  McGregor (1984), pp. 49–51
↑  The Steam Colliers Fleets by Messrs MacRae & Waine, Waine Research 1990 pages 11–13
↑  "The Illustrated London News, 15 April 1843, p. 253
↑  Dunston Staiths, accessed 15 December 2019
↑  Jenny (2023-03-17). "Art'otel opens in London's Battersea Power Station". Globetrender. Retrieved 2023-03-19
↑  "Mystery surrounds return of listed Battersea cranes – The Twentieth Century Society". c20society.org.uk. Retrieved 2023-03-19
↑  Morton, David (2018-06-28). "Celebrating 50 years of the Port of Tyne". ChronicleLive. Retrieved 2023-03-19
↑  Harris, Mary (2023-03-11). "The week the iconic High Brooms Gas Works disappeared forever". KentLive. Retrieved 2023-03-19
↑  Naval History and Heritage Command: Langley I (CV-1). www.history.navy.mil, accessed 9 December 2019
פריקת פחם ממובלת פחם לארבת משא. ציור מאת אטקינסון, 1808.
היכטה המלכותית "רויאל אסקייפ", לשעבר מובלת הפחם "סורפרייז", שנבנתה לפני 1651. ציור מאת ואן דה פלדה הצעיר, סוף המאה ה-17 תחילת המאה ה-18.
מדברון

| מדברון |
| --- | --- |
 מדברון בעין עקב סמוך לשדה בוקר, 2015
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: סבכיים
סוג:: Scotocerca
מין:: מדברון
שם מדעי
 Scotocerca inquieta ‏קרצשמר, 1827

מדברון או מִדְבְּרוֹנִית (שם מדעי: Scotocerca inquieta) הוא ציפור שיר קטנה ממשפחת הסבכיים שאורך גופה 10–11 סנטימטר. המדברון חי במקומות יבשים וחוליים עם צמחיית קרקע צפופה (גריגה) או במדבריות למחצה. ישנם כמה חוקרים המשייכים אותו למשפחה עצמאית (Scotocercidae).
זיהוי

ציפור קטנה עם ניצוי מעובה שצבעו אפרפר-חום. הזנב זקור ומקפץ פעמים רבות בעת תנועת הציפור. על הראש והגב יש פסים שחורים קלים שבקושי נראים ממרחק. הרגליים ארוכות יחסית לגוף ומכיוון שהן מקופלות מעט לאחור נראות כאילו הן יוצאות מאחורי הגוף.
תפוצה

המדברון נפוץ במדבר סהרה, חצי האי ערב, הלבנט, עיראק, איראן, פקיסטן ומרכז אסיה. תוארו כ-9 תת-מינים, אשר כולם יציבים. התת-מין המקנן בישראל הוא S.i. inquieta, הנפוץ בין ישראל למזרח מצרים וצפון חצי האי ערב. המדברון חי בואדיות מדבריים, בנאות מדבר ובמדרונות סלעיים מכוסים שיחים דלילים. בסיני] הוא מעפיל עד רום 1000 מ'.
תפוצה > בארץ ישראל

נפוץ למדי באזורי הנגב וכן באזור מדבר יהודה. מזדמן לעיתים לאזור אילת ויהודה ולעיתים נדירות אף נצפה בשומרון. נמצא בארץ בעיקר בזמן האביב ולעיתים אף בחורף.
התנהגות

המדברון הוא ציפור טריטוריאלית - הוא מנתר משיח לשיח על פני הקרקע או במעוף נמוך, ומשמיע קולות צקצוק. הוא ניזון מחרקים קטנים וזרעים. שני בני הזוג בונים את הקן בין ענפי שיחים נמוכים - הקן דמוי ביצה עם פתח צדי. בנוי ענפים דקים, גבעולים, ומרופד בצמר, נוצות ושערות. ראשית הקינון היא בין סוף ינואר לתחילת מרץ. ישנן בין 4 ל-6 ביצים בצבע קרם וכתמים בצבע חום-אדמדם. הנקבה דוגרת על הביצים כ-13 יום. שני ההורים משתתפים בהאכלת הגוזלים. המדברון המקנן ביהודה ושומרון הוא אחד הפונדקאים העיקריים של הקוקייה האירופית בישראל.
גלריה

מדברון
מדברון, בעין עקב
איור של מדברון
הערות שוליים

↑  מדברון באתר הרשימה האדומה של IUCN
ערך זה הוא קצרמרבנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מורליה

מורליה (בספרדית: Morelia; נודעה בעבר בשם ואיאדוליד, בספרדית: Valladolid) היא בירת מדינת מיצ'ואקאן במקסיקו.
העיר הוכרה כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו ב-1991.
היסטוריה

הספרדים הגיעו לראשונה לאזור בו נמצאת כיום מורליה ב-1525 וכבשו אותו. ב-1541 מספר אנשים בראשות המשנה למלך במקסיקו אנטוניו דה מנדוסה ייסדו את "נואבה סיודד דה מיצ'ואקאן" (העיר החדשה של מיצ'ואקאן). ההתיישבות גדלה במהירות, ואנשי העיר פאצקוארו, שהייתה מרכז האזור לפני בואם של הספרדים, חששו שההתיישבות החדשה תהפוך לבירת האזור ושלחו את ואסקו דה קירוגה לספרד כדי לקבל מעמד רשמי של עיר לפני נואבה סיודד דה מיצ'ואקאן. לאחר שפאצקוארו קיבלה מעמד של עיר, שם ההתיישבות שונה ל"גואיאנגראו". ב-1545 גואיאנגראו קיבלה מעמד של עיר ושמה שונה ל"ואיאדוליד", כהוקרה לעיר ואיאדוליד בספרד. ב-1580 ואיאדוליד הפכה למרכז אזור מיצ'ואקאן מבחינה פוליטית ודתית.
ב-1810, במהלך מלחמת העצמאות של מקסיקו, צבאו של מיגל אידלגו אי קוסטייה, מנהיג המורדים באותה עת, הצליח לכבוש את ואיאדוליד מידי כוחות ספרד, אך המלוכנים החזירו אותה לשליטתם תוך זמן קצר. כעבור מספר שנים צבא המורדים בהנהגת חוסה מריה מורלוס ניסה לכבוש מחדש את העיר, אך הובס על ידי המלוכנים בהנהגת אגוסטין דה איטורבידה. העיר נותרה בידי המלוכנים עד 1821, שנת סיום המלחמה, כאשר כוח בהנהגת ויסנטה גררו ואיטורבידה, שעבר לצד המורדים, כבש את העיר.
ב-1824 מקסיקו העצמאית חולקה למדינות וואיאדוליד נבחרה להיות בירת מדינת מיצ'ואקאן החדשה. ב-1828 שם העיר שונה למורליה כהוקרה לחוסה מריה מורלוס.
ב-1863 הצרפתים כבשו את העיר כחלק מניסיון להשתלט על מקסיקו, ובירת החלק שנותר ממדינת מיצ'ואקאן עברה לאורואפן. ב-1867 המקסיקנים השתלטו מחדש על העיר ובירת מיצ'ואקאן חזרה למורליה.
חינוך

העיר הייתה מרכז השכלתי במקסיקו עוד בתקופה הקולוניאלית. בעיר פועלות מספר אוניברסיטאות, בהן האוניברסיטה המיצ'ואקאנית של סן ניקולאס דה אידלגו, אחד המוסדות העתיקים ביותר להשכלה גבוהה באמריקה, האוניברסיטה הטכנולוגית של מורליה ואוניברסיטת ואסקו דה קירוגה.
תחבורה

את מורליה משרת נמל התעופה הבינלאומי חנרל פרנסיסקו מוחיקה, המציע טיסות ליעדים במקסיקו ובארצות הברית.
ערים תאומות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ארצות הברית פולרטון, קליפורניה, ארצות הברית
הערות שוליים

↑  המרכז ההיסטורי של מורליה באתר אונסק"ו (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559625705171  BnF: cb133344312 (data)  GND: 4040241-1  LCCN: n80129080  MusicBrainz: 26445028-de75-42ed-bb89-48d6fc621335  VIAF: 154772016   WorldCat (עם VIAF): 154772016