stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיאמי
תרבות

מיאמי נהנית מתרבות תוססת שמושפעת מאוכלוסייה מגוונת מכל רחבי העולם. מיאמי ידועה כ"עיר הקסמים" בגלל חיי הלילה בעיר. היא גם מכונה "בירת אמריקה הלטינית" בגלל האוכלוסייה הגבוהה של דוברי ספרדית בעיר.
מיאמי היא ביתם של מקומות בילוי רבים, תיאטראות, מוזיאונים, פארקים ומרכזי אמנויות הבמה. במיאמי נמצאת האופרה הגדולה של פלורידה והמרכז לאמנויות הבמה השנייה בגודלה בארצות הברית אחרי מרכז לינקולן בעיר ניו יורק. המרכז מושך אליו מופעי אופרות, בלט, קונצרטים ומחזות זמר רבים מרחבי העולם.
אירוע מפורסם נוסף הוא פסטיבל הסרטים הבינלאומי במיאמי, המתקיים מדי שנה במשך 10 ימים סביב השבוע הראשון של חודש מרץ, ובמהלכו מוקרנים סרטים בינלאומיים ומקומיים.
מיאמי היא גם מרכז אופנה מרכזי, ביתן של דוגמניות וכמה מסוכנויות הדוגמנות המובילות בעולם. העיר מארחת תצוגות ואירועי אופנה רבים, כולל שבוע האופנה השנתי של מיאמי ושבוע האופנה מרצדס בנץ מיאמי, שנערך במחוז האמנות של ווינווד.
תקשורת

במיאמי שני עיתונים עיקריים באנגלית: The Miami Herald וSouth Florida Sun-Sentinel, ישנם גם שני עיתונים עיקריים בספרדית: El Nuevo Herald וDiario Las Americas. העיתון הגדול ביותר הוא The Miami Herald עם למעלה ממיליון קוראים, המתמקד בעיקר בנושאים הקשורים למיאמי ולאזורה. לעיתון שני משרדים הראשון במחוז Broward, Monroe ובנסאו, בבהאמה, הוא מתפרסם במחוז Monroe ובנסאו. מיאמי ממוקמת במקום ה-12 בשוק הרדיו וה-17 בשוק הטלוויזיה בארצות הברית. תחנות הטלוויזיה במיאמי הן: WAMI Telefutura, WBF, WSFL, WFOR, WHFT, WLTV, WPLG, WPXM, WSCV, WSVN, WTVJ, WPBT PBS, WLRN ו-WSBS Mega TV.
ספורט

| שם מועדון | סוג ספורט | ליגה | מגרש/מיקום התאספות | אליפויות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מיאמי דולפינס | פוטבול אמריקאי | National Football League, ליגת הפוטבול הלאומית. | Dolphin Stadium. | זכתה בסופרבול פעמים, ב-1972 ו-1973.  |
| פלורידה פנתרס | הוקי קרח | NHL, ליגת ההוקי קרח הלאומית. | BankAtlantic Center | אין |
| מיאמי היט | כדורסל | ליגת ה-NBA. | AmericanAirlines Arena. | הקבוצה זכתה באליפות ה-NBA שלוש פעמים: ב-2006, ב-2012 וב-2013, ובחמש סגנויות. |
| מיאמי מארלינס | בייסבול | MLB; National League. | Dolphin Stadium. | 2 זכיות בוורלד סיריס, ב-1997 וב-2003.  |
| אינטר מיאמי | כדורגל | MLS | Inter Miami FC Stadium. | אין |
בעיר נערכים בעיר שני טורנירי טניס מהחשובים בסבב (הן לנשים והן לגברים) מסדרת סבב המאסטרס העולמי 1000 של ה-ATP וטורנירי הפרמייר של WTA. כיום קרוי הטורניר "טורניר סוני אריקסון", והוא מתקיים במרכז הטניס ב-Crandon Park.
חינוך

תלמידי מיאמי מתחנכים בבתי הספר הציבוריים של מחוז מיאמי-דייד (Miami-Dade County Public Schools). בית הספר המחוזי הוא הגדול במדינת פלורידה והרביעי בגודלו בארצות הברית.
52% מתלמידי בתי ספר הם ממוצא היספני, 25% אפרו אמריקנים, 17% לבנים ו-6% לא לבנים אחרים, מה שהופך אותה למערכת חינוך הציבורית הגדולה ביותר למיעוטים.
נכון לשנת 2010 80% מהאנשים מעל גיל 25 היו בוגרי תיכון ומעלה. 27.3% מהאנשים במיאמי היו בעלי תואר ראשון ומעלה.
חינוך > אוניברסיטאות ומכללות בעיר

מחוז מיאמי-דייד מונה מעל 200,000 סטודנטים הרשומים למכללות ואוניברסיטאות מקומיות, וממקמים אותה במקום השביעי במדינה בהרשמה לאוניברסיטה לנפש. בשנת 2010 סיימו ארבע המכללות והאוניברסיטאות הגדולות בעיר (MDC, FIU, UM ובארי) עם 28,000 סטודנטים.
מכללות ואוניברסיטאות במיאמי וסביבתה:
אוניברסיטת בארי (פרטית)
אוניברסיטת אלביזו (פרטית)
אוניברסיטת פלורידה הבין-לאומית (FIU) (ציבורית)
אוניברסיטת הזיכרון בפלורידה (פרטית)
ג'ונסון ואוניברסיטת ויילס (פרטית)
אוניברסיטת קייזר (פרטית)
בית הספר לעסקים במנצ'סטר (מיקום לוויין, ציבור בריטניה)
המכון הקולינרי במיאמי (ציבורי)
מכללת דאייד במיאמי (MDC) (ציבורית)
האוניברסיטה הבינלאומית לאמנות ועיצוב במיאמי (פרטית)
אוניברסיטת נובה סאות'איסטרן (פרטי)
אוניברסיטת סנט תומאס (פרטית)
האוניברסיטה התלמודית (פרטית)
אוניברסיטת מיאמי (UM) (פרטית)
ערים תאומות

מרוקו אגאדיר, מרוקו
ירדן עמאן, ירדן
צרפת ניס, צרפת
איטליה פלרמו, איטליה
צ'ילה סנטיאגו דה צ'ילה, צ'ילה
צ'ילה איקיקה, צ'ילה
הרפובליקה הדומיניקנית סנטו דומינגו, הרפובליקה הדומיניקנית
בולגריה ורנה, בולגריה
קולומביה בוגוטה, קולומביה
ארגנטינה בואנוס איירס, ארגנטינה
בוליביה קוצ'במבה, בוליביה
יפן קגושימה, יפן
טאיוואן קאוסיונג סיטי, טאיוואן
ניקרגואה מנגואה, ניקרגואה
קוסטה ריקה מונטס דה אוקה, קוסטה ריקה
ספרד מורסיה, ספרד
הרפובליקה העממית של סין צ'ינגדאו, הרפובליקה העממית של סין
ישראל ירוחם, ישראל (הסכמי שיתוף פעולה בין הקהילה היהודית לירוחם)
ישראל אור עקיבא, ישראל
הערות שוליים

↑  US Census Bureau, Census.gov, Census.gov (באנגלית)
↑  פשע במיאמי, ‏10 במאי 2008
↑  Crime in Miami, Florida (FL): murders, rapes, robberies, assaults, burglaries, thefts, auto thefts, arson, law enforcement employees, police officers, crime map, www.city-data.com
↑  Mariel: From turmoil to triumph, www.latinamericanstudies.org
↑  Online 1911 Encyclopedia Britannica, encyclopedia.jrank.org
↑  Gross Metropolitan Product - Greyhill Advisors, www.greyhilladvisors.com (באנגלית)
↑  GaWC - The World According to GaWC 2018, www.lboro.ac.uk
↑  Wayback Machine, web.archive.org, ‏31 במאי 2013
↑  Miami | Buildings | EMPORIS, www.emporis.com
↑  The World's Best Skylines, web.archive.org, ‏4 בפברואר 2008
↑  Kurt Badenhausen, America's Most Miserable Cities, Forbes (באנגלית)
↑  Is Miami such a bad place to live? It’s ‘the worst,’ this study says, Miami Herald Logo, ‏28 ביוני 2016
↑  Miami Poverty Rate Among Highest In Us Census Report Says, Miami Today, ‏2007-08-30 (באנגלית)
↑  COHEN, ADAM (2001-06-24). "GLOOM OVER MIAMI". Time (באנגלית אמריקאית). ISSN 0040-781X. נבדק ב-2020-06-18.
↑  (PDF). PortMiami, ‏2017-2018
↑  John Jordan | מאי 02, 2018 at 01:30 PM, Greater Miami Tourism Industry Setting Records, GlobeSt (באנגלית)
↑  Despite Irma, Miami tourism grew in 2017. Will Asia flights make 2018 even better?, Miami Herald Logo, ‏1 במאי 2018
↑  Miami International Film Festival, Miami Film Festival (באנגלית)
↑  :: Miami Fashion Week :: The Fashion Event in Miami :: Latin American Designers in South Florida ::, web.archive.org, ‏11 במאי 2008
↑  Wayback Machine, web.archive.org, ‏13 באפריל 2008
↑  U.S. Census Bureau QuickFacts: Miami city, Florida, www.census.gov (באנגלית)
| דגל פלורידה פלורידה |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | טאלאהאסי |  |
| אזורים גאוגרפיים | אזור מפרץ טמפה • ביג בנד • דרום פלורידה • דרום מערב פלורידה • החוף הנשכח • החוף הראשון • הידית של פלורידה • הקיז • חוף האוצר • חוף האיזמרגד • חוף הזהב • חוף החלל • חוף הטבע • חוף השמש • מרכז פלורידה  • צפון מרכז פלורידה |  |
| היישובים הגדולים ביותר | ג'קסונוויל • מיאמי • טמפה • סנט פיטרסבורג • אורלנדו • הייליה • טאלאהאסי • פורט לודרדייל • פורט סנט לוסי • פמברוק פיינס • קייפ קורל • הוליווד • גיינסוויל • מיראמר • קורל ספרינגס • קלירווטר • מיאמי גארדנס • פאלם ביי • וסט פאלם ביץ' • פומפנו ביץ' |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות פלורידה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564574005171  BNE: XX453803  BnF: cb12334958b (data)  GND: 4039108-5  LCCN: n81063248  MusicBrainz: 4a9aeb42-3763-4234-8fb8-1167ac1dfdfe  NARA: 10046128  NKC: ge189314  NLG: 179106  NSK: 000768524  SUDOC: 032291736  VIAF: 153063179   WorldCat (עם VIAF): 153063179
החותרים

| --- | --- |
שביל בקיבוץ החותרים
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: חיפה
מועצה אזורית: חוף הכרמל
גובה ממוצע: ‎15 מטר
תאריך ייסוד: 1952
תנועה מיישבת: התנועה הקיבוצית
סוג יישוב: קיבוץ
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 945 תושבים
    - מתוכם, תושבי ישראל: 919 תושבי ישראל
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת הגליל המערבי מוגדלת) החותרים(למפת הגליל המערבי רגילה) החותרים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום החותרים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום החותרים32°45′08″N 34°57′25″E﻿ / ﻿32.7522615341683°N 34.956882355751°E﻿ / 32.7522615341683; 34.956882355751  heמפת היישובים של מועצה אזורית חוף הכרמל באדום - החותרים בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 8 מתוך 10

הַחוֹתְרים הוא קיבוץ של התנועה הקבוצית המאוחדת השוכן בחלקו הצפוני של מישור חוף הכרמל למרגלות טירת כרמל, ומשתייך מוניציפלית למועצה האזורית חוף הכרמל.
היסטוריה

ראשיתו של הקיבוץ בשנת 1942, בפלוגת עבודה שקבעה משכנה בקריית חיים. בשנת 1948 התיישבו חברי הקבוצה בבתי המושבה הגרמנית הנטושה נויהרדטהוף, כ-5 ק"מ צפונית ליישוב הקבע, אליו עברו בשנת 1952.
שמו של הקיבוץ נובע מן השאיפה לעסוק בדיג ימי, וזה אכן היה אחד ממקורות הפרנסה שלו בשנותיו הראשונות. מקור פרנסה אחר היה כריית זיפזיף, תחום בו עסק הקיבוץ, כנטען, עוד לפני קום מדינת ישראל, ובמשך שנים רבות, עד קרוב לשנת 2000, נמנה עם קבוצה מצומצמת של ישויות שזכו לזכויות מיוחדות.
בראשית שנות ה-2000 קרס קיבוץ החותרים כלכלית ובמרץ 2002 אושר לו הסדר נושים על פיו יאוגד ענף החקלאות של הקיבוץ כתאגיד עצמאי בשותפות בשם "החותרים חקלאות".
כיום, אחרי שהקיבוץ עבר תמורות רבות במבנהו הארגוני והכלכלי, עדיין קיימים בו ענפי חקלאות (בננות וגידולי שדה שונים) אף שרוב החברים והתושבים מתפרנסים ממגוון מקצועות שונים, בתחום היישוב ומחוצה לו. כן נמצא בהחותרים מפעל "רשת-או-פלסט", המייצר שקיות פלסטיק ורשתות לשימושים שונים.
מעבר לפסי הרכבת בסמוך לקיבוץ ניצבת האנדרטה לזאב (זאביק) אילון, אותה ניתן לראות גם מכביש החוף ומהרכבת. האנדרטה היא ציון דרך הנראה לרחוק, בנויה ממתכת על בימת גרנוליט. אילון נפל בחצי האי סיני בשנת 1968 וטמון בבית העלמין של הקיבוץ.
גלריית תמונות

חדר האוכל הישן בקיבוץ
חדר האוכל הישן
חדר האוכל (כיום אינו פעיל)
המדשאה המרכזית וברקע חדר האוכל
תחנת הרכבת הישנה לצד דרך-החוף
שלט בכניסה לספרייה לזיכרון של צבי בן-יעקב שנרצח בידי הגרמנים ב-1944, והיה בין מייסדי החותרים
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  בג"ץ 6268/00 קיבוץ החותרים אגודה שיתופית חקלאית נ' מינהל מקרקעי ישראל, פסק דין מג' באב תשס"א, ניתן ב־9 באוגוסט 2001
↑  ע"א 9279/05 גרנות ארגון שיתופי אזורי - אגודה שיתופית חקלאית מר נ' קיבוץ, ניתן ב־25 באפריל 2006
↑  אנדרטה לזכר זאב אילון
↑  זאב אילון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467857105171  VIAF: 310724824   WorldCat (עם VIAF): 310724824
מגי פיורי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 בנובמבר 1955 נורת'מברלנד, אנגליה
 פטירה:  3 בנובמבר 2016 (בגיל 60) אירלנד
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום קבורה:  בית הקברות מאונט ג'רום 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 סוגה:  פנטזיה
 www.maggiefurey.co.uk
 
מגי פיורי (באנגלית: Maggie Furey; ‏5 בנובמבר 1955 – 3 בנובמבר 2016) הייתה סופרת פנטזיה בריטית.
ביוגרפיה

פיורי נולדה בנורת'מברלנד, אנגליה, ב-1955. הייתה מורה מוסמכת, ושימשה כמבקרת ספרות ברדיו ה-BBC בניוקאסל, והייתה יועצת במרכז משאבי הקריאה בדרהאם ובתור מארגנת ירידי ספרי ילדים. היא חייתה בשנותיה האחרונות במחוז ויקלו באירלנד. היא ידועה בעיקר בשל הטטרלוגיה "חפצי הכוח".
עבודות > חפצי הכוח

הוצאה באנגלית:
Aurian (1994), ISBN 0-09-927071-4 (UK)/ISBN 0-553-56525-7 (US)
Harp of Winds (1995), ISBN 0-09-927081-1 (UK)/ISBN 0-553-56526-5 (US)
Sword of Flame (1996), ISBN 0-09-927091-9 (UK)/ISBN 0-553-56527-3 (US)
Dhiammara (1997), ISBN 0-09-969811-0 (UK)/ISBN 0-553-57557-0 (US)
הוצאה בעברית:
אוריאן, הוצאת אופוס, 1999
נבל הרוחות, הוצאת אופוס,
חרב הלהבה, הוצאת אופוס, 2002
דיאמארה, הוצאת אופוס, 2009
עבודות > The Web (הרשת)

סדרת ספרי פנטזיה שנכתבו על ידי מגוון סופרים, בה כל ספר עומד בפני עצמו, וכולם סובבים את "הרשת", שהיא עולם מציאות וירטואלית בה קורים דברים יוצאי דופן. תרומותיה של פיורי כוללים:
Sorceress (1998) by Maggie Furey, ISBN 1-85881-551-7
Spindrift (1999) by Maggie Furey, ISBN 1-85881-647-5
The Shadowleague

The Heart of Myrial (1999), ISBN 1-85723-751-X (UK)/0-553-57938-X (US)
The Spirit of the Stone (2001), ISBN 1-85723-953-9 (UK)/0-553-57941-X (US)
The Eye of Eternity (UK) (2002), ISBN 1-84149-115-2 (UK)/Echo of Eternity (US) (2003), ISBN 0-553-58575-4
The Shadowleague > Chronicles of the Xandim

Heritage of the Xandim (2008), ISBN 978-0-575-07665-5 (hardcover)/ISBN 9780575076624 (paperback) (both UK)
Exodus of the Xandim (2013), ISBN 978-0-575-07663-1 (UK)
לאוניקוס כלקוקונדילס

| --- | --- |

 לידה:  1423? אתונה, דוכסות אתונה 
 פטירה:  1490 כנראה 
 מדינה:  האימפריה הביזנטית 
 שפות היצירה:  יוונית ביזנטית 
 
לָאוֹנִיקוֹס כַלְקוֹקוֹנְדִילֶס (ביוונית: Λαόνικος Χαλκοκονδύλης;‏ 1430 בערך – 1470 בערך) היה היסטוריון יווני ביזנטי (אנ') מאתונה. הוא ידוע בזכות חיבורו "תצוגות של היסטוריות" (Apodeixis Historion, Ἀποδείξεις Ἱστοριῶν), המתעד את 150 השנים האחרונות של האימפריה הביזנטית.
חיבורו > מהדורות ותרגומים

ישנם יותר מ-30 כתבי יד של ה"אפודייקסיס" מהמאות ה-15 וה-16, הממחישים את הפופולריות שלו.
החיבור נדפס לראשונה בשנת 1566 בתרגום ללטינית מאת קונרד קלאוזר (Conrad Clauser) בבזל, יחד עם חיבורים נוספים על העות'מאנים, אם כי התרגום עצמו נושא את התאריך של נובמבר 1544. בהתאם לדרישה האירופית למידע על העות'מאנים, נדפס התרגום הלטיני פעמים רבות.
תרגום לצרפתית פורסם על ידי בלז דה ויז'נר בשנת 1577 עם מהדורה מאוחרת יותר מאת ארטוס תומאס (Artus Thomas), עם איורים יקרי ערך על עניינים טורקיים. מהדורת הדפוס הראשונה של הטקסט היווני המקורי יצאה לאור רק בשנת 1615, במהדורה דו-לשונית שנדפסה בז'נבה על ידי JB. Baumbach.
מהדורת קורפוס בון הישנה יותר נשארת קרובה לחלק מקריאות כתבי היד: Historiarum Libri Decem, ed. I. Bekker, Corpus Scriptorum Historiae Byzantinae (בון 1843). המהדורה הביקורתית היחידה של החיבור פורסמה על ידי חוקר האימפריה הביזנטית ההונגרי Eugenius Darkó: Historiae Demonstrationes, 2 כרכים, (בודפשט 1922–1927). הטקסט נמצא גם ב-J.-P. Migne, Patrologia Graeca (אנ'), כרך 159.
תרגום מלא לאנגלית (מאת אנתוני קלדליס), The Histories, פורסם בשני כרכים בשנת 2014 על ידי הוצאת אוניברסיטת הרווארד, ככרכים 33 ו-34 של ספריית ימי הביניים של דמברטון אוקס. תרגומים חלקיים כוללים את תרגום חלק מהספרים I-III, ב-Laonikos Chalkokondyles. A Translation and Commentary of the Demonstrations of Histories, trans. Nikolaos Nikoloudis (Athens 1996) ותרגום מהספר השמיני ב-JR Melville Jones, The Siege of Constantinople: Seven Contemporary Accounts (Amsterdam 1972), pp. 42–55.
דמותו בתרבות

בסרט הקולנוע האלבני-סובייטי "הלוחם הגדול סקנדרבג" (אנ') משנת 1954, מתואר לאוניקוס כלקוקונדילס כהיסטוריון רשמי בחצר העות'מאנית ובעל השקפות אופורטוניסטיות על פוליטיקה, שמנסה להרתיע את סקנדרבג ממרד אנטי-עות'מאני. לאחר שסקנדרבג עוזב את הצבא העות'מאני והופך למנהיג אלבניה בזכות עצמו, כלקוקונדילס מובא כבן ערובה לחצרו כדי לחזות במצור הראשון על קרויה (אנ').
לקריאה נוספת

Chalkokondyles, Laonikos (2014). The Histories. Vol. 1. Translated by Kaldellis, Anthony. Cambridge: Harvard University Press.
Kaldellis, Anthony (2014). A New Herodotos: Laonikos Chalkokondyles on the Ottoman Empire, the Fall of Byzantium, and the Emergence of the West. Harvard University Press
הערות שוליים

↑  שם המשפחה "כלקוקונדילס" מורכב מהמילה "כלקוס" (χαλκος, פליז) ו"קונדולוס" (κονδυλος, פרק של אצבע).
↑  שני השמות מורכבים משתי המילים "אנשים" ו"ניצחון", ועל כן יוצרים את אותה משמעות.
1 2 3 4  Chalcondyles, Laonicus, המהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259707205171  PLWABN: 9810598452005606  BIBSYS: 95002710  BNE: XX1243267  BnF: cb130899586 (data)  CiNii: DA04589450  GND: 118675478  ICCU: SBLV320527  ISNI: 0000 0001 1947 8782  LCCN: no00054834  LNB: 000216458  MGP: 157015  NKC: jn20000700751  NLA: 35878433  NLG: 31812  NSK: 000134805  NTA: 071985859  RERO: 02-A000033870  SELIBR: 344496  SUDOC: 034997121  TDVİA: chalkokondyles-laonikos  Trove: 1127841  VcBA: 495/9346  VIAF: 27202973   WorldCat (עם VIAF): 27202973
מוחמד בן ראשד אאל מכתום

מוחמד בן ראשד אאל מכּתום (בערבית: محمد بن راشد آل مكتوم; נולד ב-15 ביולי 1949), הידוע כשייח' מוחמד, הוא המונרך (אמיר) של דובאי, ראש ממשלת איחוד האמירויות הערביות וסגן נשיא איחוד האמירויות הערביות.
ביוגרפיה

מוחמד הוא השלישי מארבעת בניו של ראשד בן סעיד אאל מכתום. הוא נשוי לשש נשים מהן יש לו 23 ילדים, 9 בנים ו-14 בנות. אחת מבנותיו, לטיפה בינת-מוחמד אל-מכתום השנייה, התפרסמה כשניסתה להימלט ללא הצלחה מדובאי יחד עם אחותה שמסה, והשתיים טענו שאביהן נהג באלימות כלפיהן. באמצע 2019, פורסם שגם אשתו השנייה, האיה, בתו של חוסיין, מלך ירדן, ואחותו למחצה של עבדאללה השני, מלך ירדן - לה נישא ב-10 באפריל 2004 - נמלטה מדובאי לאירופה עם שני ילדיהם, לאחר סכסוך ביניהם וטענות לאלימות מצידו.
הונו מוערך ביותר מ-15 מיליארד דולר.
פעילות

בתור מנהיגה של דובאי הוא אחראי בשנים האחרונות לבנייה מאסיבית ולפיתוח אינטנסיבי של דובאי ההופכת תחת הנהגתו ל"עיר גלובלית". בשנת 2012 פרסם את ספרו "חזוני" שבו הכריז על רצונו להפוך את דובאי "למרכז עולמי של המצוינות והיצירתיות, לעיר הראשונה בעולם בתחום המסחר, הפיננסים, ההשקעות והתיירות". תחת שלטונו נבנה בדובאי הקניון הגדול בעולם - קניון האמירויות, ובעקבותיו קניון גדול עוד יותר - "קניון דובאי". בסמוך לקניון מתנשא המגדל הגבוה בעולם בורג' ח'ליפה, שנבנה גם כן בימי שלטונו. בצו של האמיר נוסדה ב-2006 חברת ההשקעות דובאי וורלד.
פרויקט נוסף שהוא עומד בראשו הוא פרויקט "מאדים 2117", שבמסגרתו מתוכננת להיבנות עיר על מאדים עד שנת 2117.
הערות שוליים

↑  חזי סימנטוב, טלנובלה במפרץ: לאן נעלמה הנסיכה הירדנית, אשתו של שליט דובאי?, באתר חדשות 13, 1 ביולי 2019
↑  מדינה ערבית מתכננת להקים עיר במאדים, באתר ynet, 20 בפברואר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297480305171  GND: 138866546  ISNI: 0000 0000 8168 175X  LCCN: no96050718  LNB: 000253102  MusicBrainz: 84ab644c-d65a-45f8-a6cb-f9368231853f  NKC: mzk20221165736  VIAF: 95483940   WorldCat (עם VIAF): 95483940 
ערך זה הוא קצרמרבנושא דובאי ובנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כריסטופר מורלי

| --- | --- |

 לידה:  5 במאי 1890 ברין מאוור, ארצות הברית 
 פטירה:  28 במרץ 1957 (בגיל 66) Roslyn Estates, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  Roslyn Cemetery 
 השכלה:  קולג' הוורפורד  ניו קולג' 
 פרסים והוקרה:  מלגת רודס (1910) 
 חתימה:   
 
כריסטופר דרלינגטון מורלי (באנגלית: Christopher Darlington Morley;‏ 5 במאי 1890 – 28 במרץ 1957) היה עיתונאי, סופר, מסאי ומשורר אמריקאי. הוא גם הפיק הפקות בימתיות לאורך מספר שנים והרצה במכללות.
ביוגרפיה

מורלי נולד בברין מאוור, פנסילבניה. אביו, פרנק מורלי, היה פרופסור למתמטיקה במכללת הוורפורד; אמו, ליליאן ג'נט בירד, הייתה כנרת שהעניקה לכריסטופר הרבה מאהבתו המאוחרת לספרות ושירה.
בשנת 1900 עברה המשפחה לבלטימור, מרילנד. בשנת 1906 החל כריסטופר ללמוד במכללת הוורפורד, וסיים בשנת 1910 כתלמיד מצטיין. בהמשך החל ללמוד היסטוריה מודרנית בניו קולג', אוקספורד במשך שלוש שנים, במסגרת מלגת רודס.
בשנת 1913 סיים מורלי את לימודיו באוקספורד ועבר לניו יורק. ב-14 ביוני 1914, נישא להלן בות' פיירצ'יילד, ולזוג נולדו ארבעה ילדים. בתחילה הם גרו בהמפסטד, ואחר כך בקווינס ווילג'. בהמשך הם עברו לפילדלפיה, פנסילבניה, ובשנת 1920 הם עשו את המעבר האחרון שלהם לבית שאותו כינו "בריחה ירוקה" באחוזת רוסלין, במדינת ניו יורק. שם התגורר עד סוף חייו. בשנת 1936 הוא בנה בקתה בחלק האחורי של אחוזתם (אותה כינה "הניקרה"), אשר שימשה אותו כסטודיו הכתיבה שלו מכאן ואילך.
ב-1951 לקה מורלי בסדרה של אירועים מוחיים, שהפחיתו מאוד את תפוקתו הספרותית הענפה. הוא מת ב-28 במרץ 1957, ונקבר בבית הקברות של רוסלין במחוז נסאו, ניו יורק. לאחר מותו, פרסמו שני עיתונים בניו יורק את המסר האחרון שלו לחבריו:
Read, every day, something no one else is reading. Think, every day, something no one else is thinking. Do, every day, something no one else would be silly enough to do. It is bad for the mind to continually be part of unanimity.
"קראו, כל יום, משהו שאף אחד אחר אינו קורא. תחשבו, מדי יום, על משהו שאף אחד אחר לא יחשוב. עשו, מדי יום, משהו שיהיה טיפשי מכדי לעשותו. זה רע לנפש להיות כל הזמן חלק מתמימות דעים."
קריירה

מורלי החל לכתוב בעודו סטודנט במכללה. הוא ערך את "האוורפורדיאן" ותרם לפרסום זה של המכללה מאמרים פרי עטו. הוא סיפק תסריטים לתוכנית הדרמה של המכללה ואף שיחק בהם. כן שיחק בקבוצות קריקט וכדורגל.
באוקספורד התפרסם כרך משיריו, "החטא השמיני" (1912). לאחר שסיים את לימודיו באוקספורד, החל מורלי את הקריירה הספרותית שלו בדאבלדיי, כפובליציסט וקורא ראשון של כתבי יד. בשנת 1917 הוא קיבל הזדמנות ראשונה לעבוד כעורך בכתב עת מוביל לנשים – "Ladies' Home Journal"‏ (1917–1918), ולאחר מכן ככתב ובעל טור בעיתון בפילדלפיה - "Philadelphia Evening Public Ledger".
הרומן הראשון של מורלי, "פרנסוס על גלגלים", הופיע ב-1917.הדמות הראשית ביצירה, מוכר הספרים הנודד רוג'ר מיפלין, הופיע שוב ברומן השני שלו, "חנות הספרים הרדופה" ב-1919.
בשנת 1920 חזר מורלי לניו יורק כדי לכתוב טור עבור הניו יורק איבנינג פוסט.
בשנת 1922, התפרסם עימו ראיון גלוי לב בתפוצה ארצית וזאת כחלק מסדרת ראיונות שהתפרסמו ברחבי ארצות הברית, תחת השם: "הצד המפוכח של ההומור: איך הומוריסטים מגיעים לזה" ("Humor's Sober Side: How Humorists Get That Way"). הומוריסטים נוספים שהתראיינו לאותה סדרה היו וויל רוג'רס, דורותי פארקר, דון מרקיז, רוי ק. מולטון, טום סימס, טום דיילי ורינג לרדנר.
מורלי היה אחד המייסדים ועורך ותיק של כתב העת "סקירת הספרות של שבת". כאדם חברותי מאד, הוא היה עמוד התווך של מה שהוא כינה "מועדון שלוש השעות של ארוחת הצהריים". בשל אהבתו לסיפורי שרלוק הולמס, הוא עזר לייסד את החבורה הספרותית של "מועדון פרחחי רחוב בייקר" וכתב את ההקדמה למהדורה המקיפה של סיפורי שרלוק הולמס.
מורלי כתב הקדמות, מבואות ודברי פתיחה ליותר מחמישים ספרים. רבים מהם נאספו לאחר מותו "כהקדמות ללא ספרים". כאריה של ספרות, מורלי הצליח במאמרים אלה לנתח דקויות בסיפורי שרלוק הולמס, כמו למשל, בחינת השפעות אהבת הנעורים של ארתור קונאן דויל לכתביו של רוברט לואיס סטיבנסון על סיפורי הולמס. אבל מורלי הלך עוד הרבה יותר רחוק, הוא ניתח את סיפורי הולמס כאילו היו יצירות אמנות היסטוריות. לדוגמה, הוא עיין במפות של חוף הים הבריטי כדי לנסות לקבוע את מיקומו של האתר לגידול דבורים של הולמס, ניסה לתכנן תוכנית עבור בית המגורים של הולמס ברחוב בייקר, והעלה השערות לגבי חיי האהבה של ווטסון.
מורלי, מחברם של יותר מ-100 רומנים, מאסות וכרכי שירה, ידוע כיום ככל הנראה בעיקר בזכות שני הרומנים הראשונים שלו, "פרנסוס על גלגלים" (1917) ו"חנות הספרים הרדופה" (1919). בארנס אנד נובל פרסמו מהדורות חדשות של יצירות אלה ב-2009 כחלק מסדרת "ספריית הקריאה החיונית" שלהם. בשנת 2018, פרסמה "הוצאת דובר" מהדורה חדשה המכילה את שני הרומנים הללו בכרך בודד אחד. יצירות ידועות נוספות כוללות את "רעם משמאל" (1925) ואת הרומן "קיטי פויל" (1939), שהפך לסרט זוכה פרס אוסקר.
מ-1928 עד 1930, מורלי ומעצב התפאורה קלאון ת'רוקמורטון הפיקו יחד הפקות תיאטרון (דרמות) בשני תיאטראות שהם רכשו ושיפצו בהובוקן, ניו ג'רזי, שלדעתם "היה חוף הים האחרון בבוהמיה".
במשך רוב חייו, התגורר מורלי באחוזת רוסלין, מחוז נסאו, לונג איילנד, ונהג לנסוע ברכבת של לונג איילנד, עליה כתב בחיבה. בשנת 1961, נקרא על שמו ולכבודו פארק כריסטופר מורלי המשתרע על שטח בן 98 דונם (40 הקטרים) בכביש סירינגטאון במחוז נסאו. פארק זה משמר כנקודת עניין זמינה לציבור, את הסטודיו שלו, "הנקרות" (שהועבר לאתר לאחר מותו), יחד עם הרהיטים וארונות הספרים שלו.
עבודות ראויות לציון

"פרנסוס על גלגלים" (רומן, 1917)
"שנדיגאף" (מסות מסע וספרות, סיפורים קצרים 1918)
"חנות הספרים הרדופה" (רומן, 1919)
"סוס הנדנדה" (שירה, 1919)
"פייפפולס" (אוסף של חיבורים הומוריסטיים, 1920)
"קתלין" (רומן, 1920)
"פודינג שזיפים, של מרכיבים מגוונים, מתובל ובחוש באופן דיסקרטי" (אוסף של מאמרים הומוריסטיים, 1921, מאויר על ידי וולטר ג'ק דאנקן)
"איפה מתחיל הכחול" (רומן סאטירי, 1922)
"אבקת הסימפתיה" (אוסף של מאמרים הומוריסטיים, 1923, מאויר על ידי וולטר ג'ק דאנקן)
"עתונאות דתית" (1924)
"רעם משמאל" (רומן, 1925)
"הכתם הרומני" (סיפורים קצרים, 1926)
"אני יודע סוד" (ספר לילדים, 1927)
"מאמרים מאת כריסטופר מורלי" (אוסף מאמרים, 1928)
"מעבר לקצה העמוק" (אוסף מאמרים, 1928, מאויר על ידי ג'ון אלן מקסוול)
"חוף הים של בוהמיה" ("היסטוריה של ארבעה הרפתקנים מוקסמים, מורלי, קלאון ת'רוקמורטון, קונרד מיליקן והארי ווגסטף גריבל, שגילו מחדש את תיאטרון ריאלטו הישן בהובוקן, וריהטו אותו מחדש", 1929, מאויר על ידי ג'ון אלן מקסוול)
"נולד בגן בירה, או היא מתארגנת לכבוש" (עם קלאון ת'רוקמורטון ואוגדן נאש, 1930)
"ג'ון מיסטלטו" (רומן אוטוביוגרפי, 1931)
"משפחה שווייצרית מנהטן" (רומן, 1932)
"תוויות יקרות" (ספר עיון המבוסס על הרצאות שנשא באוניברסיטת פנסילבניה, 1932)
"שייקספיר והוואי" (ספר עיון המבוסס על הרצאות שהציג באוניברסיטת הוואי, 1933)
"בן אנוש" (רומן, 1934)
"אקס ליבריס" (1936)
"הסוס הטרויאני" (רומן, 1937) שוכתב כמחזה והופק ב-1940
"קיטי פויל" (רומן, 1939)
"שרלוק הולמס וד"ר ווטסון: ספר לימוד על ידידות" (ניתוח כתביו של ארתור קונן דויל, 1944)
"המנדרין הישן" (ספר שירה, 1947)
"האיש שהתיידד עם עצמו" (הרומן האחרון שלו, 1949)
"על רכס וימי" (שירה, 1947)
עבודות ראויות לציון > יצירות שתורגמו לעברית

"פרנסוס על גלגלים", תרגום מאנגלית: יהונתן דיין, הוצאת זיקית 2012
"חנות הספרים הרדופה", תרגום מאנגלית: יהונתן דיין, הוצאת זיקית 2013
"קתלין", תרגום מאנגלית: יהונתן דיין, הוצאת תשע נשמות, 2016
"עצות לשבורי לב", סיפור הכלול בספר "רביעייה אנגלוסקסית" (תומאס וולף, כריסטופר מורלי, ג'ק לונדון, ה. ג. ולס), תרגום הסיפור: יהונתן דיין, הוצאת תשע נשמות, 2019
"המקום בו מתחיל הכחול", תרגום מאנגלית: יורם נסלבסקי, הוצאת תשע נשמות, 2025