stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ההפסקה הגדולה

| --- | --- |

 סוגה:  סדרת טלוויזיה לילדים
 כותבים:  אילנה לופט מירב בן-גוריון
 בימוי:  אריה בן ציון
 מנחים:  נתן רביץ
 שחקנים:  צליל אלוני, יסמין עיון, אלדר ברנטמן, ידין גולדמן, רועי ויינברג, יעל גת, בן יוסיפוביץ', רוי סער, דוד לוריא, עילי לוין, טל מנדל, רותם צדוק, רוני עינב, שגיא שחר, אביטל שיפטן, גל מילוא, גלית מור
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  9
 הפקה
 עורכים:  תמי דבס
 מוזיקה:  אלי סורני ארז ברזוליק
 אורך פרק:  25 דקות
 שידור
 רשת שידור:  הטלוויזיה החינוכית הישראלית
 תקופת שידור מקורית:  2004–2005
ההפסקה הגדולה היא סדרת טלוויזיה ישראלית לילדים ובני נוער, ששודרה בטלוויזיה החינוכית בין השנים 2004–2005, ונועדה לנתח מצבי אלימות בין ילדים בבית הספר ולפתור אותם בדרכים לא אלימות.
הסדרה בוימה על ידי אריה בן ציון ונערכה על ידי תמי דבס. את התסריט כתבה אילנה לופט. לסדרה צולמו 9 פרקים, כל אחד בן 25 דקות. שחקני הסדרה היו תלמידי מגמת המשחק בבית הספר תלמה ילין.
עלילה

בכל פרק בסדרה מובא קטע דרמטי המתרחש בבין בני כיתה אחת בבית ספר, ועוסק באלימות בקרב ילדים. בחלק השני של כל פרק מתקיים דיון באולפן, בהנחיית נתן רביץ. בדיון מתארים הילדים המעורבים באירוע האלימות את נקודת המבט שלהם, ילדים בקהל מביעים את דעתם, ולבסוף מנסים המשתתפים בסיוע המנחה לפתור את הקונפליקט.
דמויות

ליאור (צליל אלוני)
שרון (יסמין עיון)
אלעד (אלדר ברנטמן)
נדב (ידין גולדמן)
גל (רועי ויינברג)
טל תורתי (יעל גת)
אבי כץ (בן יוסיפוביץ')
יסעור בן חנן (רוי סער)
גדי (דוד לוריא)
יובל (עילי לוין)
שלומי (טל מנדל)
ענת קוסוביצקי (רותם צדוק)
גאיה איציק  (רוני עינב)
יגאל שמש (שגיא שחר)
נטע (אביטל שיפטן)
חיים (גל מילוא)
שיר (גלית מור)
פרקים

אלימות פיזית
ונדליזם
התור
הסחיטה
הטרדה מינית
אלימות מילולית
גניבות
חרם
רכילות וירטואלית
משה ריגאי

משה ריגאי בשעור כימיה בגימנסיה הרצליה
משה ריגאי (3 באפריל 1896 - 3 במרץ 1985) היה מאנשי העלייה השנייה. בתקופת המערכה על סיני וארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה שירת תחילה בצבא העות'מאני ובהמשך בצבא בריטניה כחייל בגדודים העבריים. הוסמך באיטליה כדוקטור לכימיה ועבד בארץ בתחום החינוך.
ביוגרפיה > נעוריו

משה ריגאי נולד ב-1896 בשם משה ריז'סקי בעיירה קוסטיוקוביץ במחוז מוהילב שברוסיה הלבנה ליצחק וזלדה ריז'סקי. האב עבד כסופר סת"ם וכמורה בבית ספר עברי "חדר מתוקן". למשה היו עוד 6 אחים ואחיות ובבית טופחה רוח ציונית. ב-1904 עברה המשפחה לגור באודסה שם חוותה המשפחה פוגרום ביהודי העיר שנערך ב-1905. משה למד בגימנסיה עברית פרטית בעיר אולם בגלל מגבלות הנומרוס קלאוזוס שהונהגו בעיר ב-1910 נמנע ממנו לגשת לבחינות סיום בית הספר.
ביוגרפיה > העלייה ארצה

ב-1912 עלה משה ארצה בגפו והחל ללמוד בגימנסיה הרצליה שבתל אביב. בשנתיים הראשונות נתמך על ידי הוריו אולם עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה לא ניתן היה להמשיך בהעברת הכספים ומשה החל לפרנס את עצמו על ידי מתן שיעורים פרטיים. ב-1916 השלים את תעודת הבגרות מהגימנסיה.
ביוגרפיה > תקופת מלחמת העולם הראשונה

ב-1915 החליט משה להתעת'מן על מנת להימנע מגירוש מהארץ על ידי הטורקים אולם שנה לאחר מכן גויס לצבא הטורקי. תחילה נשלח לבית ספר לקצינים בקושטא שם התחנך כחצי שנה. עם סיום הקורס נשלח לשרת במערכה על ארץ ישראל. בסיוע של גורמים מהארץ, ואף על פי שהיה בריא, הוגדר משה כחולה שאינו כשיר להישלח לחזית והוא אושפז בבית חולים צבאי. לאחר תקופת "החלמה" נשלח ליחידתו ששהתה ליד ראשון לציון. בדרכו עבר בתל אביב בדיוק בתקופת גירוש תל אביב והזדעזע ממראות הגירוש דבר שהביאו אותו להחלטה לערוק מהצבא הטורקי. משה לא חזר ליחידתו אלא הצטרף למגורשים ומצא מקלט ביישוב בית-גן.
ב-1917, לאחר תקופת עבודה בגליל, חזר משה בהחבא, לפתח תקווה, שהייתה קרובה לחזית. כאן עסק בשמירה וניצל את ידיעת השפה הטורקית כדי לרכוש את נשקם של החיילים הטורקים שערקו משורות הצבא הנסוג. לאור חוסר השליטה של הטורקים במצב החליטו משה וחברים נוספים להתגנב לצד האנגלי של קו החזית ולהגיע לתל אביב.
ביוגרפיה > השירות בגדודים העבריים

בתחילת 1918 הצטרף משה לגדודים העבריים ונשלח, עם גדודו לשרת ליד אחד מגשרי הירדן בקרבת יריחו. במהלך השירות עסק הגדוד במניעת העברת נשק וציוד לכוחות הטורקים שישבו בפנים הארץ.
ביוגרפיה > פעילותו החינוכית

עם סיום מלחמת העולם הראשונה יצא משה עם רעייתו, יונה, ללימודים באיטליה שם הציעה ממשלת איטליה הנחות לסטודנטים זרים מצטיינים. משה בחר ללמוד כימיה בעוד שאשתו למדה ספרות ותנ"ך. הלימודים נעשו באוניברסיטאות של פירנצה, בולוניה ופרארה ובסיומם, ב-1925, הוענק למשה תואר דוקטור בכימיה.
לאחר חזרתו ארצה היה פעיל, כמורה, במספר בתי ספר וכן היה מעורב בייסודם של מספר מוסדות חינוך:
ב-1925 הקים בית ספר בשם "תושיה" שנועד להכין תלמידים לכניסה לגימנסיה הרצליה וכן לסייע בהכנה לבחינות הבגרות.
במקביל לימד מספר שנים בגימנסיה "בנימינה" שבראשון לציון.
ב-1927 היה בין מייסדי, מורי ומנהלי "גימנסיה נורדיה" בתל אביב.
ב-1937 ייסד (יחד עם י. ל. גרודזינסקי) את גימנסיה "תל אביב" על שם מאיר דיזנגוף.
ב-1938 ייסד וניהל את "גימנסיה רמת גן"
ב-1948 היה בין מייסדי מכון "מישלב" להוראה בכתב ולהכנה לבחינות בגרות. כמו כן היה מורה בגימנסיה הרצליה ובנתניה.
ביוגרפיה > פעילות ציבורית

רכז ארצי של פעולות תרבות בוועד הפועל של ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל
חבר הנהלת החברה לחקר המקרא בישראל.
חבר הנהלת ארכיון הסתדרות המורים.
מקים "המכון לדעת המקרא והיהדות" בעמק חפר.
ביוגרפיה > משפחתו

עם סיום מלחמת העולם הראשונה נשא משה לאישה את יונה ספרדי. לזוג נולדו 4 ילדים. אחרי חזרתו מאיטליה בנה את ביתו במושב אביחיל (יחד עם חבריו מהגדוד העברי). אשתו יונה היא סופרת שהוציאה לאור ספרים בשם הספרותי "תרזה אור". משה נפטר ב-1985 והובא למנוחות בבית הקברות באביחיל.
לקריאה נוספת

נחמן תמיר, אנשי העלייה השנייה - פרקי זכרונות - כרך ב', הוצאת המרכז לתרבות וחינוך תל אביב, 1974, עמודים 229–233
הערות שוליים

↑  בין החניכים ששירתו איתו ניתן למנות את דב הוז, דוד הכהן, משה שרת ועוד.
↑  לטענתו של משה היה זה מרדכי חביב לובמן מראשון לציון שהפעיל את קשריו כדי להציל יהודים מהלחימה בחזית
↑  כנראה היה זה גשר אלנבי
↑  גימנסיה בנימינה והגימנסיה הריאלית באתר "אלבום המשפחות - עדת ראשון לציון"
↑  "גמנסיה תל אביב", ידיעות עיריית תל אביב, 15 ביוני 1937
↑  גימנסיה חדשה, הארץ, 28 ביולי 1937
↑  <<גמנסיה תל אביב>>,  הירדן, 3 בספטמבר 1937
↑  גמנסיה רמת-גן, הַבֹּקֶר, 10 ביוני 1938
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313825005171  ISNI: 0000 0003 7005 4541  VIAF: 245469122   WorldCat (עם VIAF): 245469122
אלבום שקוף

"אלבום שקוף" הוא מיני-אלבום קונספט ומיזם חברתי של הראפר אוהב גבעתי, הידוע גם בשם הבמה אוהב. המיזם עלה לאוויר באפריל 2023 והמיני אלבום יצא לאור בפלטפורמות הסטרימינג ב-7 באפריל 2024.
קונספט

אלבום שקוף אפשר לי להגשים חלום – ליצור מוזיקה שיש לה אימפקט במציאות, גם מעבר לגבולות האמנות. השירים באלבום הם תחילתו של מסע שיקום. מקווה שכמה שיותר אנשים יוכלו להיעזר בו
האלבום בוחן מסע של לוחם, המתחיל מחוויותיו בזמן מלחמה וממשיך באתגרים בחיים לאחר מכן. הוא כולל זוגיות, אינטראקציות עם המערכת הבירוקרטית, דינמיקה עם ההורים וצמיחה אישית בעקבות שכול והתמודדות עם העבר הכואב. שמו של האלבום - "אלבום שקוף" - ניתן לו במטרה לסייע ליוצאי צבא עם "פציעות שקופות" (הפרעת דחק פוסט-טראומטית) באמצעות גישה נוחה לתוכניות שיקום לאומיות.
האלבום מלווה בסרט מלא שעובד על ידי כאן 11 בכיכובו של השחקן והזמר גורי אלפי המגלם את דמות הלוחם, המציג את השירים ויוצר חווית מולטימדיה של האזנה וצפייה.
במסגרת הפרויקט, פותחה פלטפורמה דיגיטלית לסיוע להלומי קרב ובני משפחותיהם בגישה לתוכניות שיקום. מאז השקתה במאי 2023, הפלטפורמה סייעה ל-1,500 לוחמים ובני משפחותיהם.
הרכב

את האלבום כתב והלחין הראפר אוהב גבעתי, רב-סרן במילואים בחיל הים שלחם ברצועת עזה במהלך מלחמת חרבות הברזל.
האלבום כולל שיתופי פעולה עם אמנים שונים ביניהם אמיר דדון, גורי אלפי, ענבל ביבי, אורנה בנאי, אביב פנקס, נוי פדלון, שמואל וילוז'ני, אושרית סרוסי, לנה פרייפלד וגלעד ויטל מלהקת שוטי הנבואה.
רשימת רצועות

| אלבום שקוף – רשימת רצועות> מס' | אלבום שקוף – רשימת רצועות> שם | אלבום שקוף – רשימת רצועות> כותב(ים) | אלבום שקוף – רשימת רצועות> מפיק(ים) | אלבום שקוף – רשימת רצועות> משך | אלבום שקוף – רשימת רצועות>  | אלבום שקוף – רשימת רצועות>  | אלבום שקוף – רשימת רצועות>  | אלבום שקוף – רשימת רצועות>  | אלבום שקוף – רשימת רצועות>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | השמיים (עם נוי פדלון)   | נוי פדלון, יאיר לוי ואוהב גבעתי | יאיר לוי | 2:44 |  |  |  |  |  |
| 2. | צללים (עם ענבל ביבי)   | אוהב גבעתי | אמיר שדה ובן מאור | 3:28 |  |  |  |  |  |
| 3. | הבא בתור (עם שמואל וילוז'ני, אורנה בנאי ואושרית סרוסי)   | אוהב גבעתי | אוהב גבעתי | 2:43 |  |  |  |  |  |
| 4. | שרפנו קרשים (עם אמיר דדון)   | אוהב גבעתי | בן מאור ואמיר שדה | 3:31 |  |  |  |  |  |
| 5. | דם על המים (עם יאיר לוי וגלעד ויטל)   | אוהב גבעתי ויאיר לוי | יאיר לוי | 2:50 |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 15:18 |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  יאיר לוי, אמיר שדה, בן מאור ואוהב גבעתי
↑  אלבום שקוף | מסעו של לוחם החל מהמלחמה ועד החיים שאחריה, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 9 באפריל 2024
1 2  נתאי לדאני, ‏אלבום שקוף: "חיברו את זה לאומנות, ודרכה חיברו לזה אנשים", באתר ‏מאקו‏, 25 במאי 2023
1 2  יובל אראל‏, אוהב גבעתי – שקוף, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 10 באפריל 2024
נקסליטים

אזורים בהודו בהם פעלו בשנת 2007 תנועות ומחתרות נקסליטיות
אזורים שבהם פעלו בשנת 2013 תנועות או מחתרות נקסליטיות
נקסליטים או נקסל (בבנגלית: নক্সাল - "נקשל" নকশাল আন্দোলন - נקשל אנדלון - "התנועה הנקשלית"; בהינדי नक्सलवाद נקסלוועד; באנגלית: Naxalites) הוא שם בלתי רשמי המסמן את חברי אותם הארגונים הפוליטיים המשייכים את עצמם למורשת המפלגה הקומוניסטית של הודו (מרקסיסטית-לניניסטית) שהוקמה בקולקטה בשנת 1969. הארגון הפוליטי הגדול ביותר בקרבם הוא המפלגה הקומוניסטית של הודו (מאואיסטית). הנקסליטים ראו עצמם "מגני השכבות החלשות בהודו" ו"מגני האיכרים נגד ניצול בעלי האחוזות"
המונח "נקסל" נגזר משם הכפר נקסלברי במחוז דרג'ילינג במערב בנגל, שבו פרץ מרד קומוניסטי בשנת 1967. המרד פרץ בעקבות תעמולת קומוניסטים רדיקליים מקומיים, ששאבו השראה מהאידאולוגיה הפוליטית של המנהיג הקומוניסטי הסיני, מאו דזה טונג וביקשו להדליק מהפכה. סיבות המרד היו קיפוח ותסכול מול כוחם המוגזם של בעלי האחוזות והפלייתם של השבטים הילידים, לרבות טרנספר כפוי שלהם כדי לפנות שטחים לתעשיות המכרות הגדולות, במיוחד במדינות צ'האטיסגאר וג'הרקאנד אחרי המרד בשנת 1967 חלה התפצלות שנייה בקרב התנועה הקומוניסטית בהודו: הפלג הרדיקלי עזב את המפלגה הקומוניסטית של הודו (מרקסיסטית) והקים כעבור שנתיים את המפלגה הקומוניסטית של הודו (מרקסיסטית-לניניסטית). פילוגים דומים במפלגות הקומוניסטיות התרחשו בהשראת המאואיזם בארצות רבות בעולם אולם בהודו המפלגות הפרו-סיניות שנוצרו ב-1964 ואחר כך ב-1967 צברו כוח רב כשמוקדן היה מערב בנגל.
בשנים הבאות התפשטה התנועה אל עוד אזורים כפריים נחשלים בדרומה ובמזרחה של הודו ("החגורה האדומה"), במדינות צ'האטיסגאר, אודישה, אנדרה פרדש וטלנגאנה בהן פועלות עד היום קבוצות מחתרתיות מאואיסטיות כמו המפלגה הקומוניסטית של הודו (מאואיסטית). כמה ארגונים נקסליטים - כמו המפלגה הקומוניסטית של הודו (מרקסיסטית-לניניסטית)-שחרור והמפלגה הקומוניסטית של הודו (מרקסיסטית-לניניסטית)-ג'נשקטי הפכו עם הזמן למפלגות חוקיות שהשתתפו בבחירות הפרלמנטריות.
נכון לאפריל 2018 הנקסליטים היו פעילים באזורים הבאים:
במדינת אנדרה פרדש - בויסאחאפטנם - במחוזות לאחיסראי, ז'אמוי, גאיה
במדינת ביהר
במדינת צ'האטיסגאר - במחוזות דנטוואדה, ביג'אפור, בסטאר, ראג'נאנדגאון, נאריאנפור, קונדאגאון, קאנקר, סוקמה
במדינת ג'הרקאנד: - במחוזות גירידיה, גארוואה, צ'אטרה, בוקארו, לאטהר, חונטי, הזריבאג, גומלה, סימדגה, רנצ'י, פאלאמו, לוהרדאגה, סינגבום
במדינת מהאראשטרה: - במחוזות אוראנגאבאד, גדצ'ירולי,
במדינת אודישה:במחוזות מלקנגירי, קוראפוט,
במדינת טלנגאנה: במחוזות קותאגודם, באדאדרי
למעשה קיימות קבוצות נקסליטיות ב-20 מתוך 28 מדינות הודו. הנקסליטים מייצגים גרסה של המאואיזם, והחל משנת 1976 התאכזבו מהשינויים במדיניות המפלגה הקומוניסטית הסינית. המטרה המוצהרת הראשונית של הנקסליטים הרדיקליים הייתה הקמתם בתחום הודו של "אזורים חופשיים".
נסיבות הקמת התנועה

לפי השקפת המורדים המאואיסטים חוקת הודו אשררה את המדיניות הקולוניאליטסית ואיפשרה למדינה להשתלט על אדמות השבטים תוך הפיכת אוכלוסיות שבטיות רבות לדיירי משנה על אדמותיהן ותוך שלילת זכויותיהם מדור לדור לתוצרי היערות בסביבה. מרד האיכרים בשנת 1967 פרץ אחרי אי הצלחת הממשל ההודי ליישם רפורמות חוקתיות שהיו אמורות להבטיח אוטונומיה שבטית מסוימת תוך הגנה על משאביהם הטבעיים של השבטים ותוך הגבלת תחום בעלותם של בעלי האחוזות וחלוקת אדמות עודפות לאיכרים ולעובדים החקלאים חסרי אדמה. באזורי ST (Scheduled Tribes) (שנועדו לילידים של הודו, שחיו בה לפני הגעת הארים) פרצו מחלוקות לגבי ניכוסם הבלתי חוקי של אדמות על ידי נוכרים שאינם שייכים לשבטים.
היסטוריה > האלימות במערב בנגל

בסביבות 1971 צברו הנקסליטים השפעה גוברת בשורות הסטודנטים הרדיקליים בקולקטה.
סטודנטים רבים עזבו את הלימודים כדי להצטרף לנקסליטים. מג'ומדר עודד אותם והצהיר שהמלחמה המהפכנית לא תוגבל רק לאזורים הכפריים אלא תפרוץ בכל מקום, גם בעיר. הוא הכריז על "מדיניות של חיסול", (annihilation line) לפיה יש להרוג את "אויבי המעמד" האינדיבידואלים (כמו בעלי אחוזות, אנשי עסקים, פרופסורים באוניברסיטאות, קציני משטרה, פוליטיקאים מן הימין ומן השמאל) ואחרים.
ראש השרים במדינה סידהארטה שנקאר ראי ממפלגת הקונגרס לקח אמצעי נגד נגד הנקסליטים. גויסו לשם כך כוחות המשטרה. נטען שביתו של חבר הפרלמנט ממפלגת הקונגרס, סומן מיטרה בשכונת שילדה של קולקטה, הפך לחדר עינויים שבו נכלאו נקסליטים באופן בלתי חוקי על ידי המשטרה ועל ידי פעילי הקונגרס. גם פעילים מן המפלגה הקומוניסטית (מרקסיסטית) לקחו חלק הדיכוי. אחרי אבדות ואחרי שהתכחשו בפומבי ל"חיסולים" שהוטפו על ידי מג'ומדר, התלוננו הנקסליטים על הפרות של זכויות אדם מצד המשטרה. רשויות המשטרה הגיבו כי מדובר במלחמת אזרחים ושבמלחמה אין מקום לתענוגות הדמוקרטיה, במיוחד כשהיריב נאבק מחוץ לנורמות של הדמוקרטיה והכללים האזרחיים. חלקים רבים בתנועת הנקסליטים התחילו לערער על מנהיגותו של מג'ומדר. בשנת 1971 התפתלה המפלגה CPI (ML) כש סטיאנאראיאן סינג התקומם נגד הנהגתו של מג'ומדר. ב-1972 נעצר מג'ומדר על ידי המשטרה והוא מת בכלא אליפור ייתכן אחרי עינויים. מותו האיץ את התפוררות התנועה.
היסטוריה > מבצע "מרוץ מכשולים"

תוכנית המבצע נגד המורדים הנקסליטים הוכנה עוד באוקטובר 1969 על ידי בכירים בממשל ההודי ובראשם סם מאנקשו וגובינד נאראיאן. נדחו בקשותיו של מפקד פיקוד המזרח, הגנרל ג'.פ.ר. ג'ייקוב לקבל פקודות בכתב. ביולי 1971 אחרי מעורבותה של הודו במלחמת העצמאות של בנגלדש, ניצלה אינדירה גנדי סעיף בחוק הנשיאות כדי לגייס את הצבא ההודי נגד מחתרות הנקסליטים ויזמה מבצע מקיף צבאי-משטרתי. במבצע זה שנקרא "מרוץ מכשולים" (באנגלית Operation Steeplechase) נהרגו מאות נקסליטים ומעל 20,000 פעילים וחשודים נאסרו, לרבות מנהיגים בכירים של התנועה.
היסטוריה > המצב בשנים 2011-2000

ב-21 בספטמבר 2004 התמזגו כל הקבוצות הנקסליטיות והמאויסטיות בהודו למפלגה אחת הקרויה המפלגה הקומוניסטית של הודו (מאואיסטים). בשנים 2002–2006 מעל 3000 אנשים נהרגו בעמותים בין השלטון למחתרות נקסליטיות. ב-2006 סוכנות המודיעין הודית העריכה שבנוסף ל-50000 פעילי הנקסליטים יש ברשות המחתרות עוד 20000 לוחמים. ב-2006 הצהיר ראש הממשלת הודו מאנמוהאן סינג כי הנקסליטים מהווים האיום הפנימי החמור ביותר לביטחון המדינה. בשנת 2004, שנה של התעצמות מחודשת של פעילות הנקסליטים העריך משרד הפנים ההודי כי המחתרות הנקסליטיות מנו 9,300 חברים ושהחזיקו 6500 כלי נשק ברישיון לצד כמות גדולה של נשק ללא רישיון. ב-2006 בהתאם ל־Judith Vidal-Hall Figures אנשי המחתרות המאויאסטיות היו כ-15,000, הגרילות שלהם שלטו בחמישית מיערותיה של הודו ופעלו ב-160 מתוך 604 המחוזות .India's Research and Analysis Wing העריך כי פעלו במחתרות הנקסליטיות כ-20,000 פעילים.
בפברואר 2009 יצאה ממשלת הודו ביוזמה חדשה במישור הלאומי שנקראה "תוכנית הפעולה המשולבת" (Integrated Action Plan) שנועדה לארגן פעולות ארציות מתואמות על מנת למצוא פתרון לתסיסה הנקסליטית בכל המדינות הנגועות בה: קרנטקה, צ'הטיסדאר, אודישה, אנדרה פרדש, טלנגאנה, מהאראשטרה, ג'הרקאנד, ביהר, אוטר פרדש ומערב בנגל. תוכנית זו כללה מימונם של מיזמים עממיים לפיתוח כלכלי ובו זמנית מימון הפעילות המשטרתית הדרושה לדיכוי השפעת המחתרות הנקסליטיות באזורים אלה. ב-2009 עקב הסכסון כ-350,000 בני שבטים פונו מאדמותיהם למקום חלופי. באותה שנה, 2009, פעלו נקסליטים בעיקר בכ-180 מחוזות בעשר מדינות בהודו. באוגוסט 2010 אחרי שנה של יישום התוכנית מדינת קרנטקה הוסרה מרשימת המדינות המושפעות מפעילות הנקסליטים. ביולי 2011 מספר המחוזות המעורבים ירד ל-83 בתשע מדינות (כולל 20 מחוזות חדשים) בדצמבר 2011 דיווחה הממשלה המרכזית כי מספר ההרוגים והפצועים עקב פעילות המחתרות הנקסליטיות ירד ל-50% לעומת שנת 2010. בשנת 2013 הקבוצות הקומוניסטיות המאואיסטיות לקחו אחראיות רק על 123 רציחות, כלומר חצי מכלל מקרי הרציחות שנגרמו על ידי טרוריסטים בהודו באותה שנה. התנועות הנקסליטיות הוגדרו כארגוני טרור על ידי השלטונות ההודיים, אם כי הן נהנות לכאורה מאהדה בקרב רבים מתושבי האזורים שבהם פועלות. בסקר של העיתון "טיימס אוף אינדיה" במדינת אנדרה פרדש 58% מהנסקרים ראו בחיוב את הגרילות, ורק 19% הביעו דעה שלילית.
היסטוריה > אחרי שנת 2010

לפי נתוני משטרה בהודו בשנים 2001–2018 6956 אזרחים ו-2517 אנשי ביטחון נהרגו או נרצחו על ידי המחתרות המאואיסטיות.
היסטוריה > אחרי שנת 2010 > 2010

ב-6 באפריל 2010 ביצעו הגרילרים המאואיסטים בג'ונגלים של דנטוואדה במדינת צ'הטיסגאר את הפיגוע הקשה ביותר מתולדות התנועה. כ-1000 גרילרים ארגנו שני מארבים נגד צוותי CRPF (כוחות המילואים המשטרתיים המרכזיים) והרגו 76 שוטרים ופצעו עוד 50.
ב-17 במאי פוצצו הנקסליטים אוטובוס בדרל דנטוואדה-סוחמה במדינת צ'הטיסגאר. בפיצוץ נהרגו 15 שוטרים ו-20 אזרחים. במתקפה אחרת ב029 ביוני הרגו הנקסליטית לפחות 26 אנשי ה-CRPF במחוז נאראיאנפור במדינת צ'הטיסגאר.
על אף המארבים בצ'הטיסגאר, היו סימנים להצלחה מסוימת של התוכנית הממשלתית נגד המחתרות. במדינת מאדהיה פראדש תרמו לכך ההשקעות המתוכננות בפיתוח האזורים הכפריים. ריסון האלימות הושג גם הודות למעורבות ממשלתית מוגברת וגם להנהגת תוכניות לביטחון חברתי כמו ה-National Rural Employment Guarantee Act משנת 2005 שהציע החל משנת 2006 100 ימי עבודה תמורת שכר לאוכלוסיות הנחשלות והענייות באזורים הכפריים. העבודות המוצעות הן בעיקר בתחום בניית הכבישים.
היסטוריה > 2011

בסוף שנת 2011 נרצח קישנג'י, המנהיג הצבאי של המפלגה הקומוניסטית של הודו (מאואיסטית), עקב פעולה מתואמת של כוחות הביטחון ההודיים. מותו של קישנג'י נחשב למכה קשה בתנועה הנקסליטית במזרח הודו. במרץ באותה שנה במדינת אודישה המזרחית חטפו המורדים המאואיסטים שני תיירים איטלקים. כמו כן 12 אנשי CRPF (ג'וונים) נהרגו בפיצוץ מטען במחוז גדצ'ירולי של מדינת מהאראשטרה. הפיגוע יוחס לפעילים נקסליטים.
היסטוריה > 2011 > 2013

ב-25 במאי 2013 תקפו נקסליטים אספה של הקונגרס הלאומי ההודי בכפר סוקמה שבמחוז בסטר ורצחו 29 אנשים. בין ההרוגים נמצאו שני מנהיגים ותיקים של המפלגה מהנדרה קרמה ונאנד קומאר פאטל ובנו. מנהיג אחר של המפלגה, וידיה צ'אראן שוקלה נפצע קשה ומת מאוחר יותר עקב פצעיו. ב-11 ביוני תקפו המאואיסטים בעמק דרבהה.
היסטוריה > 2011 > 2014

במרץ 2014 מארב נקסליטי נגד צוות אנשי ביטחון בצ'האטיסגאר, הסתיים ברציחת 15 מתוכם (11 חברי CRPF). נרצח גם אזרח אחד. בדצמבר 2014 נרצחו עוד 14 אנשי CRPF ו 12 נפצעו בדרום המחוז סוקמה במדינת צ'האטיסגאר.
היסטוריה > 2011 > 2015

באפריל 2015 7 אנשי יחידת כוחות מיוחדים (Special Task Force) נהרגו במארב מאואיסטי על ידי קנקרלאנקבה, במחוז סוקמה במדינת צ'האטיסגאר.
באפריל 2015 חבר בכוחות BSF נהרג במארב נקסליטי על יד בנדה, קאנקר, במדינת צ'האטיסדאר
באותו חודש עוד 5 חברי CAF נהרגו במארב מאואיסטי על ידי קירנדול, דנטוואדה, במדינת צ'הטיסגאר
היסטוריה > 2011 > 2016

באוקטובר 2016 24 בצ'יטראקונדה בגבול המדינות אנדרה-אודישה נקסליטים נהרגו בהיתקלות על ידי כוחות משטרת אנדרה פרדש ("הכלבים האפורים")
בנובמבר 2016 שלושה נקסליטים אחרים נהרגו על ידי קרולאי בהיתקלות עם משטרת קארלה. עם ההרוגים נמנה המנהיג הנקסליטי קאפו דוואראג' מקראלה.
בסוף נובמבר 2016 בג'הרקאנד נהרגו 6 נקסליטים בקרב יריות עם קומדנו CRPF
היסטוריה > 2011 > 2017

באפריל 2017 בהיתקלות בראלה פתאר על יד צ'ינטאגופה במחוז סוקמה במדינת צ'האטיסגאר נהרגו 25 קציני CRPF על ידי קבוצה של 300 נקסליטים.
היסטוריה > 2011 > 2018

ב-13 במרץ 2018 מטען צד רב-עוצמה שהונח על ידי נקסליטים הרס רכב מוגן של CRPF בסוקמה, מדינת צ'האטיסגאר, והרג 9 אנשי ביטחון ופצע שניים אחרים.
היסטוריה > 2011 > "נקסליזם עירוני"

בימי ממשל נרנדרה מודי בהודו תומכים במחנה הימני מעלים אצבע מאשימה נגד מה שקורים "נקסליזם העירוני" המיוצג על ידי עיתונאים, עורכי דין, פעילי זכויות אדם ומתנגדים לשלטון מקרב תושבי ערים החשודים בקשרים ואהדה למחתרות המאואיסטיות. האנשים החשודים ב"נקסליזם עירוני" היו יעד לחיפושים בבתיהם ולמעצרים ומאסרים ללא משפט למשך עד שישה חדשים, בהתאם לחוק למניעת פעילויות בלתי חוקיות (Unlawful Activities Prevention Act).
לקריאה נוספת

V.S.Naipaul, India: A Wounded Civilization, Penguin Books, London, 1987
Satya Prakash Dash, Naxal Movement and State Power: With Special Reference of Orissa - Sarup and Sons, New Delhi, 2006
Julien Bouissou, En Inde, arrestations de défensurs de basses castes, Le Monde, 31.08.2018
הערות שוליים

1 2  Marcus F. Franda, “India’s Third Communist Party”, Asian Survey vol. 9, no. 11, 1969, עמ' 797–817‏, JSTOR 2642225}
↑  J.Bouissou 2018
1 2  S.P.Dash 2006  עמ' 2
↑  V.S.Naipaul
↑  V.S.Naipaul
↑  S.P.Dash 2006 עמ' V
↑  J.Bouissou 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562993305171  GND: 4359768-3  LCCN: sh85090453 
דגל הנקסליטים
מאו דזה טונג
קאנו סניאל
אנדרטת הזיכרון עם סמלי הפטיש והמגל שהוקמה על ידי הנקסליטים בסריקאקולם
אויגן שיפר

| --- | --- |

 לידה:  14 בפברואר 1860 ברסלאו, ממלכת פרוסיה 
 פטירה:  5 בספטמבר 1954 (בגיל 94) ברלין המערבית, אזורי הכיבוש בגרמניה 
 מדינה:  גרמניה המזרחית 
 מקום קבורה:  בית הקברות וילמרסדורף 
 השכלה:  אוניברסיטת ורוצלב  אוניברסיטת טיבינגן  אוניברסיטת לייפציג 
 מפלגה:  המפלגה הדמוקרטית הגרמנית, המפלגה הליברלית דמוקרטית של גרמניה, המפלגה הדמוקרטית החופשית, המפלגה הליברלית הלאומית 
 
 
 
אויגן שיפר (בגרמנית: Eugen Schiffer; ‏14 בפברואר 1860 – 5 בספטמבר 1954) היה פוליטיקאי גרמני יהודי מומר, ששירת כשר האוצר ושר המשפטים. היה בין מקימי המפלגה הדמוקרטית הגרמנית והמפלגה הליברלית דמוקרטית של גרמניה.
ביוגרפיה

אויגן שיפר נולד בברסלאו (אז חלק של ממלכת פרוסיה) למשפחה יהודית. לאחר סיום בית הספר הוא למד משפטים בברסלאו, לייפציג וטובינגן. בשנת 1896 הוא התנצר.
אויגן שיפר עבר לברלין ועסק בתחום.[דרושה הבהרה] במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא היה אחראי על התחום המשפטי במשרד המלחמה. במקביל הוא היה חבר ברייכסטאג.
לאחר המהפכה הגרמנית שפר היה בין מקימי המפלגה הדמוקרטית הגרמנית וחבר בפרלמנט החדש. אויגן שיפר התמנה של שר האוצר הראשון של המדינה החדשה. לאחר חתימת חוזה ורסאי הוא נכלל בממשלה פעם נוספת, כאשר פעמיים היה שר המשפטים (פעם ראשונה הוחלף על ידי אנדראס בלונק ופעם שנייה כאשר החליף אותו).
בשנים 1922–1923 הוא היה נציג גרמניה בבית הדין הבינלאומי לצדק. בשנת 1924 הוא היה בין תומכי תוכנית דוז. בשנת 1925 הוא עזב את המפלגה ואת החיים הפוליטיים.
אויגן שיפר עבר לתחום עסקים. בשנת 1928 הוא פרסם ספר Die Deutsche Justiz בו הציע להנהיג שינויים רחבים במערכת המשפטית הגרמנית.
בתקופת גרמניה הנאצית, בלחץ עורכי דין בעלי השפעה, הוא המשיך להתגורר בביתו עד לשנת 1943, ואז ביחד משפחתו נאלץ לעבור לגטו של ברלין.
לאחר סיום מלחמת העולם השנייה הוא התגורר בשטח שנכבש על ידי ברית המועצות. באוגוסט 1945 הוא היה בין מקימי המפלגה הליברלית דמוקרטית של גרמניה ותוך זמן קצר עבר לברלין המערבית.
אויגן שיפר נפטר בשנת 1954.
דימות תהודה מגנטית

דימות תהודה מגנטית - חתך במישור החיצי
דימות תהודה מגנטית (באנגלית: Magnetic Resonance Imaging; בראשי תיבות: MRI) הוא סוג של סריקה לא-פולשנית המשמשת להדגמת איברים פנימיים בגוף ללא חשיפה לקרינה מייננת, למטרות אבחון רפואי, חקר המוח, פסיכיאטריה, מחקר ביולוגי ועוד. בשיטה זו משתמשים בשילוב של קרינת רדיו ושדה מגנטי חזק (גבוה מ-1 טסלה) כדי להשפיע על הספין של הפרוטונים בגרעין אטומי המימן שנמצאים במולקולות המים שבגוף. שינוי תכונות הספין תלוי ברקמה בה הוא נמצא (למשל החומר הלבן או החומר האפור שבמוח) וכך, בעזרת שליחת פולס של גלי רדיו נוצרת תנועת נקיפה (פרצסיה) של ספין הפרוטון. הדבר גורם לפרוטון ליצור תהודה (רזוננס) הניתנת למדידה בעזרת סלילי הקלט של המכונה, ניתן לקבל הפרדה ברורה בין הרקמות השונות.
הבדיקה יעילה במיוחד לדימות של הרקמות הרכות, לדוגמה דימות מערכת העצבים המרכזית - המוח וחוט השדרה, וכן המפרקים, דוגמת הברך והכתף. בנוסף הבדיקה מסייעת בזיהוי ואפיון מחלות בבטן ובאגן. דוגמאות לשימושים שכיחים: איתור גידולים במוח, אבחון של טרשת נפוצה, הערכת מצב מניסקוסים בברכיים ודימות פריצת דיסק בעמוד השדרה. בשל העובדה שבדיקה זו אינה כרוכה בקרינה מייננת, היא משמשת לאיבחון מחלות אצל נשים בהריון ואף לסקירת עובר, כשעולה חשד לאנטומיה לא תקינה אצל העובר. ב-MRI ניתן לבצע סריקות שונות המאפשרות לראות ממצא (כגון גידול) מזוויות מבט שונות - חיצי (חלוקה לשמאל ימין), חזיתי (קדמי-אחורי), אופקי (עליון-תחתון) או בשחזור תלת-ממדי.
בתחילה נקראה השיטה דימות תהודה מגנטית גרעינית (NMRI). קהילת הרופאים חששה שהציבור הרחב יקשר שלא בצדק בין המילה "גרעינית" לבין פצצה גרעינית, רדיואקטיביות וכדומה, ולכן הוחלט להשמיט את המילה מהשם ומראשי התיבות.
ממציאי המכשיר הם פול לוטרבור ופיטר מנספילד. בשנת 2003 הוענק להם פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה על המצאת ה-MRI, עקב חשיבותו ככלי אבחוני.
לאחרונה אושר לשימוש על בני אדם, לצורך מחקר בלבד, סורק MRI שפותח במיזם צרפתי-גרמני המגיע לחוזק של 11.7 T (טסלה). סורק זה מאפשר דיוק של פי 10 על הסורקים הנמצאים כיום בשימוש בבתי חולים, שלהם חוזק של 3 T (טסלה).
בשנת 2024 הוצג אבטיפוס של מכשיר MRI מסוג חדש, שפועל בשדה מגנטי נמוך מאוד (Ultra-Low Field). מכשירים המבוססים על אבטיפוס זה יהיו זולים וניידים וניתן יהיה להפעילם ללא צורך בתשתית ייעודית, באמצעות חיבור לשקע חשמל רגיל.