stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
התקפת המרגמות על מעון ראש ממשלת בריטניה
רקע

בשלהי שנות השמונים ניצבה ראש ממשלת בריטניה, מרגרט תאצ'ר, בראש רשימת החיסול של ה-PIRA. באותה עת, בעקבות הגברת הפעילות החבלנית של הצבא האירי הרפובליקני וה-PIRA בבריטניה, תוגברו סידורי הביטחון סביב מעון ראש הממשלה ברחוב דאונינג 10 בלונדון. במסגרתם הותקנו שערי מתכת בכניסה לרחוב דאונינג. ה-PIRA שקל להציב מכונית תופת בסמוך לרחוב דאונינג ולפוצצה באמצעות שלט רחוק כאשר תעבור לידה מכונית ראש הממשלה, אך הנהגת הארגון דחתה את הרעיון מחשש לפגיעה באזרחים, אשר חלק מראשי הארגון חששו שתזיק למטרתו. במקום להשתמש במכונית תופת החליטו ראשי הארגון לערוך התקפת מרגמות (Barrack Buster) על מעון ראש הממשלה. היה זה אמצעי לחימה מאולתר שפותח על ידי הארגון בראשית שנות התשעים, אך לא הופעל לפני כן מחוץ לצפון אירלנד. המרגמות המאולתרות יוצרו מצינור מתכת בקוטר של כ-360 מילימטר, שממנו נורו פגזים במשקל של עשרות קילוגרמים לטווח של עד 250 מטרים.
במחצית שנת 1990 החלו ההכנות להתקפה. פעילי הארגון רכשו בבריטניה מכונית מסחרית מסוג פורד טרנזיט ואת הרכיבים וחומר הנפץ שנדרשו לייצור המרגמות. הם שכרו מוסך שבו בנו את המרגמות וניסרו פתחים בגג המכונית המסחרית, שדרכם נועדו להיירות פגזי המרגמות. במקביל ערכו סיורים בקרבת רחוב דאונינג על מנת לאתר מקום מתאים להצבת המכונית, בכוונה לירות את פגזי המרגמה אל החצר האחורית של מעון ראש הממשלה.
בנובמבר 1990 התפטרה מרגרט תאצ'ר מתפקיד ראש הממשלה, אך הנהגת ה-PIRA החליטה לערוך את ההתקפה כנגד יורשה, ג'ון מייג'ור. הוחלט לתקוף את המעון במועד בו יתכנסו שם מייג'ור ושריו לישיבה. הארגון המתין עד אשר פורסם מועדה של ישיבה עתידית כזו.
ההתקפה

בבוקר 7 בפברואר 1991 נפגשו ראש הממשלה מייג'ור, 12 מחברי ממשלתו - לרבות שרי החוץ, ההגנה והאוצר - וקצינים בכירים, ברחוב דאונינג 10 כדי לדון במהלכה של מלחמת המפרץ. בעוד הישיבה מתנהלת, במהלך סופת שלג כבדה, הציב איש ה-PIRA את המכונית המסחרית ובה המרגמות בצומת רחוב וייטהול ושדרת משמר הסוסים, כ-200 מטרים מדאונינג 10. היו בה שלוש מרגמות סימן 10 (Mark 10) (על פי סימול ה-PIRA), שכל אחת מהן הייתה טעונה בפגז באורך של 137 סנטימטרים ובמשקל של 60 קילוגרם, מהם 20 קילוגרם של חומר נפץ פלסטי מסוג סמטקס.
נהג המכונית המסחרית חימש את המרגמות ועזב את הזירה על גבי אופנוע שהמתין לו. מספר דקות לאחר מכן, בשעה 10:08, בעת ששוטרים צעדו לעבר המכונית כדי לבדוק אותה, נורו ממנה שלושת פגזי המרגמה. מיד לאחר מכן הופעלה בה פצצת תבערה שחומשה גם היא לפני כן ונועדה להשמיד את כל הראיות להתקפה כדי שמומחי המשטרה הבריטית לא יוכלו לאוספן ולנתחן.
שניים מהפגזים שנורו החטיאו לחלוטין את מטרתם, נחתו על גבי משטח דשא ליד משרד החוץ הבריטי הבריטי ולא התפוצצו. הפגז השלישי החטיא אך במעט את בניין מעון ראש הממשלה. הוא נחת והתפוצץ בגן האחורי של המעון, כ-27 מטרים מהמשרד שבו התנהלה ישיבת הקבינט. ההתפוצצות הותירה סימנים על הקיר האחורי של הבניין ופערה מכתש באדמת הגן. חלונות חדר הישיבות, שהיו מוגנים ברשת חסינה לפיצוצים, לא נשברו.
למשמע ההתפוצצות מיהרו חברי הקבינט לתפוס מחסה תחת השולחן בחדר. לאחר שגווע הרעש אמר מייג'ור: "מוטב שנתחיל מחדש, במקום אחר". משתתפי הישיבה פינו את החדר וחידשו אותה לאחר כעשר דקות בחדר ישיבות תת-קרקעי בדאונינג 10. איש מהם לא נפגע, אך ארבעה אנשים אחרים, בהם שני שוטרים, נפצעו מרסיסים.
לאחר ההתקפה

ה-PIRA פרסם הודעה ובה נטל האחריות להתקפה.
ראש הממשלה מייג'ור ומנהיג האופוזיציה ניל קינוק גינו את ההתקפה בדברים שנשאו בפני הפרלמנט.
מפקד הענף נגד טרור במשטרת לונדון תיאר את ההתקפה כ"נועזת, מתוכננת היטב, אך מבוצעת באופן גרוע". ראש מדור חומרי הנפץ באותו ענף אמר שמבחינה טכנית היה ביצוע ההתקפה מצוין לאור מידת הקרבה למטרה של נקודות פגיעת הפגזים. לדבריו המרגמות כוונו בצורה טובה מאוד, בהתחשב בכך שממקומן לא היה קו ראייה ישיר אל מטרתן, ואילו הייתה זווית הירי שונה בחמש עד עשר מעלות היו הפגזים עשויים לפגוע ישירות במעון ראש הממשלה.
וצלב יורן

| --- | --- |
 מדינה:  צ'כיה 
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (2 בינואר 1969) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  וצלב יורן
 
וצלב יורן (בצ'כית: Václav Juráň[דרושה הבהרה]) היה חסיד אומות העולם צ'כי, שהסתיר בביתו יהודים בתקופת השואה ומלחמת העולם השנייה.
פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים

וצלב יורן היה מהנדס בניין ומכר של אריך קולקה מעיר הולדתו ווסטין.
אריך קולקה ובנו אוטו, אשר ברחו מאושוויץ בעת פינוי המחנה, הסתתרו בביתו של יורן וצלב בעיר ווסטין (Vsetín) (אנ') במוראביה במזרח צ'כיה, מסוף ינואר עד אמצע מרץ 1945.
אריך קולקה, יליד ווסטין, הכיר את וצלב עוד מתקופת פעילותו במחתרת ב-1939 לפני שנשלח למחנות. קולקה יצר קשר טלפוני עם וצלב מביתו של ד"ר יאנסה פרמיסל, אשר החביא אותו ואת בנו בלילה הראשון לבריחתם. קולקה ביקש מוצלב מקום מסתור זמני. וצלב נתן חסות לקולקה ובנו ולאסיר נוסף, שאותו לא הכיר מעולם. וצלב הסתירם במבנה מבודד מחוץ לעיר, שהיה שייך לו ושימש לאחסון קש וחציר לבהמות. הם התחפרו והסתתרו בין ערימות הקש, כשהוא דואג להביא להם מזון מדי יום.
וצלב המשיך בהסתרה למרות פעילות הפרטיזנים בסביבה, שכללה חיפושים אצל בעלי בתים, שהעניקו מחסה ליהודים. בהמשך עזר בביצוע הסידורים הדרושים להעברתם של אריך קולקה והאסיר הנוסף למקום מסתור אחר בבית משפחת פרידל.
הבן, אוטו דב קולקה, נשאר להסתתר בביתו של וצלב, ועזב למקום מסתור אחר רק כאשר חיפושי הגסטאפו בווסטין התגברו.
הכרה והנצחה

וצלב יורן הוכר ב-2 בינואר 1969 על ידי יד ושם כחסיד אומות העולם. הטקס התקיים בשגרירות ישראל בסטוקהולם שוודיה. טקס נטיעת עצים לכבודו ולכבוד קארל פרידל התקיים בירושלים בהר הזיכרון ביד ושם ב-15 בדצמבר 1983. את העצים נטעו אריך קולקה ובנו אוטו דב קולקה לכבוד מציליהם.
ראו גם

משפחת טקאדלצ'ק
יאנסה פרמיסל
הערות שוליים

1 2  מכתב ליד ושם מאת פרופ' דב קולקה, ירושלים, 26 בנובמבר 2013, תיק יד ושם 481.2
↑  תיק חסיד אומות העולם 481 יד ושם
↑  Juráň FAMILY : The Righteous Among The Nations, באתר יד ושם (באנגלית)
↑  מכתב מאת אוטו דב קולקה ליד-ושם הוועדה לחסידי אומות העולם, 17 אוקטובר 1980, תיק יד ושם 481.2
↑  The Righteous Among The Nations: Juráň Václav, באתר יד ושם (באנגלית)
↑  קטע עיתונות מצולם, ג'רוזלם פוסט, מ-11 בדצמבר 1983, יד ושם, תיק 481.
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים ובנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
זואיקאקו

| --- | --- |
נושאת המטוסים זואיקאקו בקובה, 25 בספטמבר 1941
נושאת המטוסים זואיקאקו בקובה, 25 בספטמבר 1941
 
 תרשים נושאת המטוסים זואיקאקו, דצמבר 1941
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  נושאת מטוסים
 צי:  הצי הקיסרי היפני
 דגל הצי:  
 סדרה:  נושאות המטוסים מסדרת שוקאקו
 אוניות בסדרה:  שוקאקו, זואיקאקו
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  תעשיות כבדות קווסאקי 
 הוזמנה:  25 במאי 1938
 הושקה:  27 בנובמבר 1939
 תקופת הפעילות:  25 בספטמבר 1941 – 25 באוקטובר 1944 (3 שנים)
 אחריתה:  טובעה ב-25 באוקטובר 1944, בקרב כף אנגאניו
 מיקום:  19°20′00″N 125°51′00″E﻿ / ﻿19.333333333333°N 125.85°E﻿ / 19.333333333333; 125.85 
 מלחמות וקרבות:  מלחמת העולם השנייה 
 מידות
 הֶדְחֶק:  29,800 טון, 32,000 טון מקסימלי
 אורך:  257.5 מטר
 רוחב:  26 מטר
 שוקע:  8.9 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  34.5 קשר (63.9 קמ"ש)
 גודל הצוות:  1,660
 מספר נוסעים:  1,660 אדם 
 טווח שיוט:  9,700 מיילים ימיים במהירות 18 קשרים (18,000 ק"מ ב-33 קמ"ש)
 הנעה:  טורבינות קיטור בהספק 160,000 כוחות סוס, 8 דודי קיטור מדגם קמפון
 צורת הנעה:  4 מדחפים
 אמצעי לחימה
 חימוש:  127X16 מ"מ (5 אינץ')  25X96 מ"מ (0.98 אינץ')
 מטוסים:  72
 
זואיקאקו (Zuikaku 瑞鶴; מילולית: "עגור בר מזל") הייתה נושאת מטוסים של הצי הקיסרי היפני מסדרת נושאות המטוסים מסדרת שוקאקו. זואיקאקו השתתפה בהתקפה על פרל הארבור, ובכך תרמה לכניסת ארצות הברית למערכה באסיה ובאוקיינוס השקט. זואיקאקו השתתפה במספר קרבות חשובים נוספים, ולבסוף טובעה בקרב כף אנגאניו.
היא הייתה האחרונה מבין נושאות המטוסים שהשתתפו בהתקפה על פרל הארבור שטובעה (ארבע טובעו בקרב מידווי, והנותרת בקרב ים הפיליפינים).
ויגסטוק

Miss Understood, אחת מהמופיעות בוויגסטוק
ויגסטוק (באנגלית: Wigstock) הוא פסטיבל דראג שהחל בשנות השמונים של המאה העשרים בניו יורק.
ראשיתו של הפסטיבל בשנת 1984, בהתקבצות של מספר חברים ליד Pyramid Club ותומפקינס סקוור פארק, כאשר אחד מהם הציע לייסד פסטיבל דראג שיימשך יום שלם וייקרא "ויגסטוק" ("ויג" (Wig) - פאה באנגלית). בתוך קבוצה זו נמצאה גם ליידי באני (The Lady Bunny), דראג קווין ומי שהפכה לימים לאחת ממייסדות הפסטיבל ולמנחה שלו.
ב-1985 התקיים הפסטיבל, שליידי באני הייתה מראשי מארגניו, ומאות אנשים הגיעו אליו. בפסטיבל שנערך בשנה לאחר מכן צבר הוויגסטוק תאוצה ומספר משתתפיו הגיע לאלפי חוגגים. מספרם של אלה עלה בהתמדה והגיע ב-1990 לכ-10,000. בין 1985 ל-1990 התקיים הוויגסטוק בתומפקינס סקוור פארק שבאיסט וילג', המקום שבו הגו לראשונה את הרעיון לקיים את הפסטיבל. משגדל מספר המשתתפים, עבר הפסטיבל ב-1991 ליוניון סקוור, אך חזר לאיסט וילג' ב-1992. ב-1993 חגגו בניו יורק כ-25,000 אנשים את הפסטיבל, ובשנים שלאחר מכן נע הפסטיבל מתומפקינס פארק, שלא יכול להכיל עוד את הכמות הגדולה של החוגגים, שהגיעה לכ-50,000 ב-1995.
לאורך השנים נערך הפסטיבל בצורה רציפה יחסית, אם כי לא התקיים מדי שנה בשנה מאז היווסדו. לאחרונה התקיים הפסטיבל בניו יורק ב-2005. לאורך השנים הופיעו בפסטיבל אמנים רבים, בהם ליידי באני, רופול, בי-52, די-לייט, דבי הארי ורבים אחרים.
בהשראת ויגסטוק הניו-יורקי נוסדו פסטיבלי ויגסטוק במדינות נוספות, בהן גרמניה, שם נערך ה-Wigstoeckel בברלין, וישראל שם נערך הוויגסוק בתל אביב עד 2002 וחזר ב-2010.
ויגסטוק בישראל

בישראל התקיים ויגסטוק בין השנים 1995 ועד שנת 2002. הוויגסטוק נוסד על ידי הארגון "בלה דואגת" שנוסד שנה קודם לכן כדי לממן את פעילותו. הארגון הוקם על ידי קבוצת פעילים בקהילה ההומו-לסבית, טרנס וביסקסואלים. הקבוצה הוקמה בתחילה כזרוע בתוך אגודת הלהט"ב במטרה להגביר את המודעות לאיידס ולחיים עם מחלה זו. ב-2002 הצטרפה לוועד למלחמה באיידס.
הוויגסטוק הראשון בישראל נערך ב-1995 והופק על ידי אבינוף פרומר. מטרתו הראשונית הייתה מסיבת התרמה ל"בלה דואגת" ורוכזו בה הופעות דראג יחד עם נוכחות רבה של דראג קווינס. בנות פסיה שהופיעו באירוע כינו אותו "הוויגסטוק הישראלי", ומשם המשיכה המסורת. הוויגסטוק הישראלי היה שני רק לוויגסטוק הניו-יורקי, אם כי לדברי מארגניו הייתה מטרתו התרמה למען המאבק באיידס.
ב-1998 אירעו מהומות בוויגסטוק בישראל, אירוע שאנשי "בלה דואגת" ממשילים למהומות סטונוול (1969), עקב עימות של דראג קווינס וטרנסג'נדרים עם המשטרה. אירוע הוויגסטוק נערך ביום שישי בגן העצמאות בתל אביב, והופסק על ידי המשטרה בנימוק של חילול שבת והפרעה לשכנים. לאירוע באותה שנה הגיעו לפי הצהרת ניצב שלמה אהרונישקי, שהיה אז מפקד מחוז תל אביב, בין 2,000 ל-3,000 חוגגים, ו-200 ממשתתפי האירוע לא הסכימו עם החלטת המשטרה להפסיק את האירוע. מפגינים אלו חסמו את צומת הרחובות ז'בוטינסקי והירקון במשך יותר משעה במחאה, דבר שהוביל לעימות חזיתי ואלים עם המשטרה ועם שוטרי מג"ב שהגיעו לפנותם. בסופו של יום זה נעצרו ארבעה מהמפגינים. האירוע הסתיים בהסכמה בין השוטרים למפגינים, כי האחרונים יצעדו דרך רחוב ז'בוטינסקי, אבן גבירול ואז לכיכר רבין. במהלך העימות האלים השתמשו חלק מהשוטרים בכפפות גומי משום שחששו להידבק. התפיסה הרווחת בחברה באותו הזמן הייתה שהקהילה הגאה חולה ומצורעת, והשימוש בכפפות נתן ביטוי מוחשי לאמונה הזו. השימוש בכפפות מצד השוטרים עורר סערה ציבורית בישראל והיה סמל להומופוביה מצד הממסד בישראל. במצעד הגאווה שחל חודש לאחר מכן, שחזרו הצועדים את המסלול שעשו מפגיני הוויגסטוק וצעדו מכיכר רבין דרך רחוב אבן גבירול ורחוב ז'בוטינסקי.
ב-2010 נערך שוב אירוע הוויגסטוק בגן מאיר בתל אביב לאחר שמונה שנות הפסקה, ובו הופיעו בהתנדבות כ-30 אמני דראג. ב-2011 הופסק הוויגסטוק כשעה לאחר תחילת האירוע ולפני עליית מלכות הדראג לבמה, בהחלטת המארגנים והמשטרה בשל הגשם העז שהחל לרדת וסיכן את האמנים.
הערות שוליים

↑  אתר ויגסטוק
↑  Wigstoeckel
↑  מאירי שמואל, "ה"וויגסטוק" של ההומוסקסואלים בת"א גלש לאלימות וחסימת צמתים", הארץ, 24 במאי 1998
1 2  אלעד רובינשטיין, ynet - תרבות ובידור - פאות ומודעוּת, באתר ynet, 15 באוקטובר 2010.
↑  ב.ל.ה דואגת
↑  רועי יולדוס רוזנצוייג, ‏ריינסטוק 2011: הוויגסטוק שלא היה, באתר ‏מאקו‏, 25 בספטמבר 2011
כתבה בעיתון מעריב על המהומות בוויגסטוק 1998
ציונה פטריוט, מנחת ויגסטוק בגן מאיר, תל אביב, נובמבר 2011
זובוג'

| --- | --- |

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  צפון הונגריה
 מחוז:  בורשוד-אבאוי-זמפלן בורשוד-אבאוי-זמפלן
 נפה:  נפת פוטנוק
 שטח:  11.43 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  443 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  48°22′42″N 20°34′30″E﻿ / ﻿48.378380555556°N 20.5751°E﻿ / 48.378380555556; 20.5751 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://zubogy.hu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.זובוג'(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.זובוג'  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
זובוג' (בהונגרית: Zubogy) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית זובוג' קטנה משמעותית בשנים האחרונות, מ-637 תושבים בשנת 1990 עד 486 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-23%).
בזובוג' חיו מעט יהודים.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1880 | 15 | 450 |
| 1910 | 7 |  |
| 1920 | 5 |  |
| 1930 | 5 |  |
| 1941 | 3 | 745 |
הסוף המאושר

| --- | --- |
כרזת הסוף המאושר
כרזת הסוף המאושר
 בימוי:  ריצ'רד ברוקס 
 הופק בידי:  ריצ'רד ברוקס 
 תסריט:  ריצ'רד ברוקס 
 עריכה:  ג'ורג' גרנוויל 
 שחקנים ראשיים:  ג'ין סימונס ג'ון פורסיית'  שירלי ג'ונס לויד ברידג'ס בובי דארין
 מוזיקה:  מישל לגראן 
 צילום:  קונרד הול 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  21 בדצמבר 1969
 משך הקרנה:  112 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
הסוף המאושר (באנגלית: The Happy Ending) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1969 בכתיבתו, הפקתו ובימויו של ריצ'רד ברוקס, עם ג'ין סימונס וג'ון פורסיית' בתפקידים הראשיים.
ג'ין סימונס הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה.
מישל לגראן היה מועמד לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר על השיר "מה תעשה בשארית חייך" שזכה לביצועים של פרנק סינטרה, ברברה סטרייסנד, ביל אוונס, סטינג, דאסטי ספרינגפילד ועוד.
תקציר העלילה

מרי ספנסר (ג'ין סימונס) ובעלה פרד (ג'ון פורסיית') נשואים 16 שנים וגרים בדנוור, קולורדו. פרד הוא יועץ מס אמיד, מוקף בנשים ומרי היא עקרת בית משועממת וממורמרת שמוצאת מפלט בשתיית אלכוהול. היא לא דמיינה כך חיי נישואים לאחר שהייתה מושפעת מסרטי קולנוע על אהבה שנגמרת בסוף מאושר כמו בסרט קזבלנקה.
מצבה מידרדר, היא נעצרת בגלל נהיגה בשכרות וגם מבצעת ניסיון התאבדות. היא מתחילה לבזבז הון על קניות ופרד מבטל לה את כרטיס האשראי. בתה מארג' (קטי פילדס) מתרחקת ממנה ורק שתי נשים מנסות לעזור לה - אמה (תרזה רייט) והעוזרת הנאמנה אגנס (נאנט פברי).
פרד מתכנן מסיבה ליום השנה ה-16 לנישואיהם. מרי הולכת לסלון יופי ומקבלת החלטה לברוח מחייה האומללים. היא ממשכנת את שעונה היקר וקונה כרטיס לנסאו באיי הבהמה. במטוס היא פוגשת את פלו האריגן (שירלי ג'ונס) שלמדה אתה בקולג' והם לא נפגשו 16 שנה. בעוד שמרי נישאה, פלו בחרה לחיות חיים חופשיים ולהיות פילגש לגברים עשירים וכעת היא טסה לנסאו לפגוש את הגבר האחרון בחייה, סאם (לויד ברידג'ס). מרי מספרת לה כי ברחה מפרד ופלו אומרת כי תעזור ותדאג לה.
החופשה בנסאו משפיעה לטובה על מרי. בקזינו מבחין בה פרנקו (בובי דארין), נוכל מלוס אנג'לס שיודע "להתלבש" על נשים מבוגרות עשירות ולסחוט מהם כספים. הוא מתחיל לחזר בערמומיות אחרי מרי והיא נענית לו כמעט עד שהיא אומרת לו שבעלה אינו עשיר והוא מסתלק.
כאשר פלו מודיעה לה כי סאם מתגרש מאשתו ומתחתן אתה, מחליטה מרי לחזור. אמה מפצירה בה שתחזור לפרד אבל היא מעדיפה לגור לבד, למצוא עבודה וללמוד בקולג' בשיעורי לילה. פרד מבקש ממנה לחזור אבל היא מהססת.
התקפת הודג'סון

התקפת הודג'סון היא פתיחת שחמט, המתחילה במהלכים הבאים:
ד4 ד5
ר-ז5
הפתיחה נקראת גם פסאודו-טרומפווסקי, התקפת לויצקי על שם סטפן לויצקי, התקפת רץ המלכה והתקפת הרץ.
מבחינה אסטרטגית, הרץ ב- ז5 כובל את הרגלי ב-ה2 של השחור ומוכן לענות על 2. ... פ-ו6 עם 3. ר:ו6, מוותר על צמד הרצים בתמורה לעיכוב השחור עם רגלים כפולים. מטרתו של לבן היא לעורר חולשה בצד המלך השחור.
הספר פתיחות שחמט מודרניות מחשיב פתיחה זו כוריאציה של התקפת טרומפווסקי.
קוד ECO עבור התקפת הודג'סון הוא D00.
היסטוריה

אף על פי שהפתיחה נבחנה על ידי פרסטון וור בשנות ה-80 של המאה העשרים, שמה ניתן לה על שם רב האמן האנגלי ג'וליאן הודג'סון שלמד ושיחק את הפתיחה בעקביות, מצא כמה רעיונות חדשים וקיבל הבנה של העמדות המתעוררות שהניבו לו תוצאות מוצלחות עם קו זה. התקפת הודג'סון הייתה קו נדיר מאוד עד שנות השמונים, כאשר כמה שחקנים, כולל מייקל אדמס וטוני מיילס, ניסו את הפתיחה, אך הפתיחה נותרה בשוליים לעומת גמביט המלכה.
ראו גם

התקפת טרומפווסקי
תורת הפתיחות בשחמט
אנציקלופדיית פתיחות שחמט
הערות שוליים

1 2  James Rizzitano, How to beat 1 d4, London : Gambit, 2005, ISBN 978-1-904600-33-6
| פתיחות שחמט |
| --- | --- | --- |
| פתיחות אב | משחק פתוח • משחק חצי פתוח • משחק סגור • משחק חצי סגור • פתיחת איגוף • פתיחה נדירה |  |
| פתיחות גמביט | גמביט אבנס • גמביט בודפשט • גמביט המלך • גמביט המלכה • גמביט המלכה הנדחה • גמביט המלכה הנרצה • פתיחה סקוטית • גמביט לטבי • הגנה אוסטרית • הגנת צ'יגורין • הגנה בלטית • הגנת מרשל |  |
| הגנה הודית | הגנת בנוני • גמביט בודפשט • פתיחה קטלאנית • הגנה נימצו-הודית • הגנת בנוני מודרנית • הגנה הודית של המלכה • הגנת גרינפלד • הגנה הודית של המלך • התקפת טורה • הגנה הודית מזרחית • התקפת טרומפווסקי • הגנה מקסיקנית |  |
| פתיחות הגנה | הגנה הודית של המלך • הגנה הודית של המלכה • הגנה הודית מזרחית • הגנה נימצו-הודית • הגנת נימצוביץ' • הגנה הולנדית • הגנה מודרנית • הגנת בנוני • הגנת פילידור • הגנת גרינפלד • הגנת אלכין • הגנת קארו-קאן • הגנת שני הפרשים • הגנה ברלינאית • הגנה צרפתית • הגנה סיציליאנית • פתיחת פירץ  • טנגו הפרשים השחורים • פתיחה רוסית |  |
| פתיחות התקפה | התקפת ריכטר-ורסוב • התקפת טרומפווסקי • התקפת טורה • התקפת הודג'סון • פתיחת לארסן |  |
| פתיחות שיטתיות | שיטת לונדון • שיטת קול |  |
| פתיחות ללא סיווג | פתיחה איטלקית • פתיחה אנגלית • פתיחת בירד • פתיחה ספרדית • פתיחה ספרדית, וריאצית ההחלפה • פתיחה וינאית (משחק וינה) •  פתיחת ארבעת הפרשים • פתיחת רץ המלך • פתיחה קטלאנית • פתיחת רטי  • פתיחת בארנס • פתיחת סארגוסה • פתיחה פולנית • פתיחת גרוב • פתיחת אנדרסן • פתיחת קלמנץ • פתיחת דורקין • פתיחת אמאר • פתיחת דאנסט • פתיחת וור • פתיחת דספרז • פתיחת מיזס • פתיחת ואנ'ט קרויג'ס |  |
| אחר | אנציקלופדיית פתיחות שחמט • מלכודות בפתיחה בשחמט |  |
ראו גם פורטל השחמט • קטגוריה:פתיחות שחמט • קטגוריה:שחמט
הסופה (צ'ייקובסקי)

הסופה (ברוסית: Гроза) אופוס 76 מאת פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי היא אוברטורה סימפונית על פי מחזה מאת אלכסנדר ניקולייביץ' אוסטרובסקי.
כסטודנט בקונסרבטוריון בשנת 1864, משכה את לבו של צ'ייקובסקי הדרמה הריאליסטית "הסופה" מאת אוסטרובסקי. תחילה חשב צ'ייקובסקי לעבד את הדרמה ללברית כדי לכתוב אופרה, אך נמלך בדעתו ובחר בפורמט של אוברטורה סימפונית, גם משום שראה ביצירה תרגיל טוב לחופשת הקיץ, לאחר שמנהל הקונסרבטוריון בסנקט פטרבורג, אנטון רובינשטיין, הטיל עליו לכתוב יצירה תזמורתית. הדרמה, המתארת את חייה הקשים של קטיה קאבאנובה עם בעל חלש אופי ואל מול אימו השתלטנית, נגעה אל לבו של המלחין. הפרטיטורה עברה שינויים רבים עד שקיבלה את המבנה המופיע היום בדפוס. צ'ייקובסקי כתב יצירה זו בצורת סונאטה, שאפשרה לו להציג את הנושאים והאירועים שבחר לתאר מתוך דרמה טראגית זו. לאחד הפתיחה המבשרת על בוא הסופה, מציג צ'ייקובסקי את הנושא הראשון, של קטיה המבוהלת אל מול הסופה האימתנית. החלק הבא הוא רגע קצר של אושר ושמחה בחייה של קטיה. עתה חוזר נושא הסופה והיצירה מסתיימת בהתאבדותה של קטיה. פיתוח הנושאים איננו הדוק דיו ומלמד על חוסר הניסיון של צ'ייקובסקי. עם זאת, על אף שהיצירה לוקה בחוסר לכידות ואחידות מבחינת המבנה והתוכן, התיזמור מלא דמיון ועשיר בהמצאות ויש פסקאות מוזיקליות ומלודיות, המתארות במדויק את הלך הרוח של הנפשות הפועלות ואת רגשותיהן. ביצירה זו מתגלה יכולתו של צ'ייקובסקי לעורר בצלילים תחושות ורגשות במאזינים. היצירה לא פורסמה בימי חיו של צ'ייקובסקי אלא רק לאחר מותו ומכאן מספר האופוס הגבוה. המחזה "הסופה" נתן השראה גם למלחין לאוש יאנאצ'ק באופרה "קטיה קאבאנובה".
צ'ייקובסקי חיבר את ה"סופה" במעון קיץ שאליו הוזמן לבלות את חופשתו. במלאכת התזמור השתמש בכלים, שהיו מוקצים בעיני רובינשטיין, כמו נבל, טובה וקרן אנגלית. כיוון שחשש מתגובתו של רובינשטיין לחיבור, שהפר את הנחיותיו המפורשות, ניצל את המחלה שפקדה אותו כשהתכונן לשוב לסנקט פטרבורג ושלח את כתב היד של היצירה אל ידידו הקרוב וחברו ללימודים, הרמן לארוש, כדי שיגיש אותו בשמו לאנטון רובינשטיין. המורה אכן זעם על החריגות שמצא ביצירה ואת זעמו שפך על השליח לארוש.
הערות שוליים

↑  הרברט ויינשטוק, "צ'ייקובסקי", עמ' 31–32 הוצאת לדורי, תרגום א. לביוש.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13965721g (data)  MusicBrainz work: 3f18bf02-f54d-37e6-8471-b7ef162c376f  SELIBR: 280126  VIAF: 186348980   WorldCat (עם VIAF): 186348980
התקפת התנגשויות

בקריפטואנליזה, התקפת התנגשויות (collision attack) היא התקפה לשבירת פונקציית גיבוב קריפטוגרפית על ידי מציאת התנגשות, כך ששני קלטים שונים יפיקו ערך גיבוב זהה. בהגדרה, עמידות פונקציית גיבוב קריפטוגרפית בפני התנגשויות היא התכונה הקשה ביותר להשגה, ולפעמים היא הכרחית כמו בתעודת מפתח ציבורי או חתימה דיגיטלית. בניגוד לעמידות מפני מציאת מקור ראשון או מקור שני שבהן קלט אחד קבוע, מציאת התנגשות אינה מגבילה את הקלטים; אם נמצאה התנגשות בין כל זוג קלטים אפשריים בזמן הנמוך מכוח גס, נחשב הדבר לשבירה של פונקציית הגיבוב.
ההתקפה מחולקת לשתי קטגוריות.
מציאת התנגשות. בהינתן פונקציית גיבוב  H ושני מסרים כלשהם  m_{1} ו- m_{2} (למתקיף אין שליטה על תוכנם) כאשר  m_{1}\neq m_{2}, מציאת התנגשות היא כל מצב שבו  H(m_{1})=H(m_{2}).
מציאת התנגשות עם תחילית נבחרת (chosen prefix). בהינתן פונקציית גיבוב  H, שתי תחיליות כלשהן  p_{1} ו- p_{2} שנבחרו על ידי המתקיף ושני מסרים אקראיים  m_{1},m_{2} שאין לו שליטה על תוכנם. התנגשות היא כל מצב שבו מתקיים  H(p_{1}\ \|\ m_{1})=H(p_{2}\ \|\ m_{2}). כאשר הסימן  \| מייצג שרשור.
בעזרת התקפת יום הולדת ניתן לשבור כל פונקציית גיבוב קריפטוגרפית בעלת פלט באורך  n סיביות לא משנה כמה היא בטוחה בכוח גס - דהיינו מציאת התנגשות, בסיבוכיות של  2^{n/2}.
תחילית נבחרת

התקפת תחילית נבחרת (chosen prefix) פורסמה לראשונה ביורוקריפט 2007 נגד אלגוריתם MD5 והתקפה מעשית כזו בוצעה ב-2008בה הצליחו חוקרים לזייף תעודת X.509 חתומה שאיתה ניתן היה להתחזות לרשות מאשרת (certificate authority). באופן כללי, אלגוריתמים הבנויים בסגנון מבנה מרקל דמגרד (כמו סדרת SHA) חשופים להתקפה זו בשל אופי המבנה עצמו. מסיבה זו כיום נוטים לפתח פונקציות גיבוב חדשות שלהן תכונת אקראיות.
חתימה דיגיטלית

הדוגמה הטובה ביותר להמחשת התקפת התנגשויות היא חתימה דיגיטלית. אם אליס רוצה לשלוח מכתב לבוב, היות שהמסמך בדרך כלל גדול, מקובל תחילה לייצר מהמסמך תמצית קצרה באמצעות פונקציית גיבוב קריפטוגרפית ואז לחתום על תמצית המסמך במקום על המסמך עצמו. מסיבה זו עמידות מפני התנגשויות קריטית מאוד כי לולא תכונה זו ניתן יהיה לזייף חתימות דלהלן:
תחילה המתקיף מכין שני מסמכים שונים A ו-B אשר תמצית הגיבוב שלהם זהה. המטרה שלו היא לשכנע את בוב בטענה שהמסמך B הגיע מאליס.
המתקיף שולח לאליס את המסמך A, היא חותמת עליו לאחר שהסכימה עם תוכנו ומחזירה אותו בחזרה למתקיף.
המתקיף מצמיד את החתימה של מסמך A למסמך B.
המתקיף שולח את המסמך B לבוב יחד עם החתימה מהמסמך A בטענה שהמסמך נחתם על ידי אליס.
לבוב אין דרך לדעת שהמסמך שקיבל אינו המסמך המקורי עליו חתמה אליס, כי החתימה עליו נמצאה תקפה, הוא מקבל את טענת המתקיף.
TCR

פונקציית גיבוב  f_{k}() כאשר  k מגדיר את האורך והוא פרמטר ביטחון, תקרא TCR (קיצור של Target collision resistance או בשם אחר פונקציית גיבוב אוניברסלית) אם כל יריב פולינומי A (המוגבל בזמן ומקום) יכול לנצח במשחק הבא בהסתברות זניחה. תחילה הוא מקבל אתגר כלשהו  m_{1} ולאחר מכן הוא מקבל את  k ואז הוא מנצח במשחק אם הצליח לייצר ערך נוסף  m_{2} כך שמתקיים  f_{k}(m_{1})=f_{k}(m_{2}). תכונה זו דומה לתכונת עמידות מפני מציאת מקור שני (second pre-image) והיא נחשבת לגרסה חלשה של עמידות מפני התנגשויות  ולפעמים היא יותר פרקטית כך שאפשר להסתפק בה לעומת הגרסה החזקה יותר של עמידות מלאה מפני התנגשויות.
הערות שוליים

↑  Short Chosen-Prefix Collisions for MD5 and the Creation of a Rogue CA Certificate
↑  Universal One-Way Hash Functions and their Cryptographic Applications
הורמוזד רסאם

| --- | --- |

 לידה:  1826 מוסול, איילט מוסול, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  16 בספטמבר 1910 (בגיל 84 בערך) הוב, אנגליה, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 ענף מדעי:  ארכאולוגיה 
 מקום מגורים:  מוסול 
 מקום לימודים:  מודלין קולג' 
 פרסים והוקרה:  פרס ברסה (1879)  עמית החברה הגאוגרפית המלכותית 
 בן או בת זוג:  Annie Eliza Price (8 ביוני 1869–?) 
 
הורמוזד רסאם (בסורית: ܗܪܡܙܕ ܪܣܐܡ; 1826– 16 בספטמבר 1910) היה ארכאולוג, אשורולוג ודיפלומט בריטי ממוצא אשורי נוצרי. בין תגליותיו החשובות לוחות חרס שהכילו את עלילות גילגמש ואת גליל כורש.