stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שקנאי מצוי

| שקנאי מצוי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: שקנאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: שקנאיים
סוג:: שקנאי
מין:: שקנאי מצוי
שם מדעי
 Pelecanus onocrotalus ‏לינאוס, 1758
תחום תפוצה


שקנאי מצוי וכן שקנאי לבן (שם מדעי: Pelecanus onocrotalus) הוא עוף השייך למשפחת השקנאיים.
מאפיינים

משקלו כ-10 ק"ג ומוטת כנפיו 2.8 מטר. בעונת הרבייה ניתן להבדיל בין הזוויגים באמצעות צבע עור הפנים, לזכר צבע ורוד בעוד לנקבה צבע כתום-צהוב. מין זה מותאם לחיים במים; רגליים קצרות וחזקות המסתיימות באצבעות רגליים בעלות קרומי שחייה רחבים. שקנאים אלו משתפים פעולה בזמן שיחור המזון ויוצרים מעגל כמעט מושלם סביב הדגים שנלכדים בחלק התחתון של המקור, הדומה בצורתו לשק.
זהו מין נודד ולישראל מגיעה כל האוכלוסייה האירופאית של המין. בארץ ניתן לראות את השקנאים בעיקר בעונת הנדידה: בין החודשים ספטמבר ונובמבר אז הם עפים דרומה ליבשת אפריקה או בדרכם חזרה לאירופה בחודשים מרץ עד מאי. בישראל קיים קונפליקט בין השקנאים ומגדלי הדגים. השקנאים מגיעים לארץ מורעבים ולכן חייבים לעצור לאכילה לפני שיוכלו להמשיך במסלול הנדידה שלהם. הדגים בברכות מהווים טרף קל ומזמין אך להקת שקנאים שנוחתת בברכה שכזאת עלולה לגרום לנזקים כספיים אותם סופגים מגדלי הדגים. למין זה ערך טבע מוגן ופגיעה בו אסורה על פי חוק.
גלריה

Museum specimen
הערות שוליים

↑  שקנאי מצוי באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  ד"ר נוח רוטרי, שקנאי מצוי (2000), הספרייה הווירטואלית של מטח.
↑  יעקב ליאור, תיק שקנאי (2009).
↑  החברה להגנת הטבע, מרכז הצפרות הישראלי.
ערך זה הוא קצרמרבנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ארכיבישוף

ארכיבישוף או ארכיאפיסקופוס (ביוונית: αρχιεπίσκοπος – ראשון המשגיחים) הוא תואר כבוד אדמיניסטרטיבי בנצרות, הניתן לבישוף העומד בראש פרובינציה כנסייתית. התואר הוענק לראשונה בוועידת ניקיאה בשנת 325 לספירה.
הפרובינציות הכנסייתיות הן היחידה הגדולה ביותר בחלוקה הטריטוריאלית של הכנסייה, בדומה מאוד לחלוקת הפרובינקיות של האימפריה הרומית. גודל הפרובינציות שונה באזורים שונים, וישנן פרובינציות בגודל של עיירה וכאלו בגודל של מדינה בת ימינו. הפרובינציות מתחלקות בחלוקת משנה לדיוקסיות אשר בראש כל אחת מהן עומד בישוף.
הארכיבישוף הוא הממונה על הבישופים בפרובינציה, והמפקח עליהם או מתייעץ עמם בענייני כנסייה שונים. הוא מבקר בכל הדיוקסיות כדי לפקח על חיי הדת בהן. הוא עומד בראש הכינוסים של הבישופים בפרובינציה – סינוד. בעת הצורך הוא ממלא את מקומם של בישופים בהיעדרם מהדיוקסיה שלהם. כמו כן הוא מנהל את טקסי הדת בקתדרלה הגדולה של העיר הראשית בפרובינציה. הארכיבישוף מקדש את הבישופים לאחר שאלו נתמנו לתפקידם. שאר תפקידיו זהים לאלו של הבישופים.
חלק מהארכיבישופים שישבו בערים גדולות וחשובות נקראו מטרופוליטנים. בכל מדינה נבחר ארכיבישוף אחד כבכיר מבין כל הארכיבישופים, והוא כונה פרימוס (למשל הארכיבישוף של ריימס בגרמניה או של קנטרברי באנגליה).
הארכיבישופים שהיו האחראים על אזורי הנצרות הקדומה – אנטיוכיה, קונסטנטינופול, ירושלים ואלכסנדריה כונו פטריארכים. לפטריארכים נתונה גם זכות להסמיך בישופים לארכיבישופים ולדון בערעורים על פסקי דין של ארכיבישופים.
היום קיים גם תואר של ארכיבישוף טיטולרי – ארכיבישוף של פרובינציה כנסייתית שאינה קיימת עוד בימינו או תואר כבוד שניתן לבישוף מצטיין מבלי לשנות את סטטוס הדיוקסיה שלו.
רוסלן ברסקי

רוסלן ברסקי (באוקראינית: Руслан Барський; נולד ב-3 בינואר 1992) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר בהפועל חדרה.
קריירת מועדונים

ברסקי נולד בחולון, להורים שעלו מאוקראינה. החל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של הפועל צפרירים חולון, ממנה עבר למכבי תל אביב. בהמשך שימש ברסקי כקפטן קבוצת הנוער של המועדון, וב-19 באוגוסט 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בניצחון 3–0 נגד מכבי נתניה במסגרת גביע הטוטו.
ב-19 בספטמבר 2012 הושאל לבני יהודה תל אביב כחלק מעסקת העברתו של חסן אבו זייד למכבי תל אביב. ב-21 באוקטובר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בהפסד 1–2 לבית"ר ירושלים. במהלך העונה סבל מפציעה בכף רגלו, בפעם השלישית בקריירה, ועד לסיום העונה ערך חמש הופעות בליגה.
בתחילת עונת 2013/2014 חתם במכבי קביליו יפו מליגה א'. ברסקי סיים את העונה עם 28 משחקים בליגה, אך לא כבש, והקבוצה סיימה את העונה במקום השני.
ב-23 ביוני 2014 חתם בהפועל ירושלים מהליגה הלאומית, ובמדיה ערך 35 הופעות בעונת 2014/2015.
בקיץ 2015 הצטרף לבית"ר תל אביב רמלה מהליגה הלאומית, במסגרת הסכם השאלת שחקנים צעירים בין המועדון לבין מכבי תל אביב. ב-28 בדצמבר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בתיקו 2–2 נגד הפועל רמת השרון, ובסך הכל שיחק שנתיים במועדון, בהן הבקיע חמישה שערים ב-69 הופעות בליגה הלאומית.
ב-21 ביוני 2017 חזר לליגת העל וחתם בהפועל חיפה. ב-9 בספטמבר 2017 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 2–1 נגד בני יהודה. בסך הכל כבש שני שערים ב-34 הופעות בעונת 2017/2018, ובסופה זכה עם הקבוצה בגביע המדינה. ברסקי לא שותף במשחק הגמר, בו ניצחה חיפה 1–3 בהארכה את בית"ר ירושלים.
לקראת עונת 2018/2019 חזר לסגל מכבי תל אביב, ובישל את שער הניצחון במשחק מול פרנצווארוש במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. ב-14 באוגוסט 2018 האריך את חוזהו במכבי תל אביב בארבע שנים נוספות.
ב-5 בנובמבר 2020 הושאל בפעם השנייה להפועל חיפה לעונה אחת.
ב-1 ביולי 2021 חתם בהפועל ירושלים.
ב-12 ביוני 2022 חתם במכבי בני ריינה. ב-4 בינואר 2023 חתם בהפועל חדרה עד לסיום העונה.
ב-4 ביולי 2023 חתם בבוראץ באניה לוקה מליגת העל הבוסנית. ב-4 בינואר 2024 חזר לישראל וחתם בהפועל חדרה.
קריירת נבחרות

שיחק בנבחרות הנערים והנוער של ישראל.
חיים אישיים

בעל דרכון אוקראיני.
תארים

גביע המדינה: 2017/2018
אליפות: 2018/2019, 2019/2020
גביע הטוטו: 2018/2019, 2020/2021
אלוף האלופים: 2019/2020, 2020/2021
הערות שוליים

↑  ליאור טימור, ‏חסן אבו זייד חתם ל-4 שנים במכבי תל אביב, באתר ONE‏, 19 בספטמבר 2012
↑  אביחי חיים, רוסלן ברסקי חתם בהפועל ירושלים, באתר גולר, 27 באפריל 2014
↑  מערכת ONE, ‏רוסלן ברסקי חתם לעונה אחת בהפועל חיפה, באתר ONE‏, 21 ביוני 2017
↑  דורון בן דור, ‏רשמי: ברסקי הושאל להפועל חיפה עד תום העונה, באתר ONE‏, 5 בנובמבר 2020
↑  תומר לוי, ‏פרסום ראשון: ברסקי חתם בהפועל ירושלים, באתר ערוץ הספורט, 1 ביולי 2021
↑  רענן ברנובסקי‏, ממשיכה להתחזק: רוסלן ברסקי חתם לעונה אחת בבני ריינה, באתר וואלה, 12 ביוני 2022
↑  רענן ברנובסקי‏, רוסלן ברסקי חתם בהפועל חדרה: "נשאף להמשיך להפתיע", באתר וואלה, 4 בינואר 2023
↑  רוסלן ברסקי חתם בבוראץ באניה לוקה: "מקווה להותיר חותם", באתר וואלה, 4 ביולי 2023
↑  רענן ברנובסקי‏, חזר לקדנציה שנייה: רוסלן ברסקי חתם בהפועל חדרה, באתר וואלה, 4 בינואר 2024
↑  Roslan Barsky, worldfootball.net (באנגלית)
↑  Roslan Barsky - Player profile 23/24, www.transfermarkt.com (באנגלית)
יהונתן יצחקי

יהונתן יצחקי (נולד ב-5 בינואר 2004) הוא שחיין ישראלי, אלוף ישראל בבריכת 25 מטר (2024) במשחי החזה ושיאן ישראל בבריכת 25 מטר במשחה ל-100 מטר חזה. זוכה מדליית זהב באליפות אירופה (בלגרד 2024) במשחה שליחים משולב 4x100 מטר מעורב.
ביוגרפיה

יצחקי גדל במשפחה דתית ולמד במוסדות חינוך דתיים. הוא החל לשחות בגיל 7 ובגיל 13 החליט לוותר על אורח חייו הדתי. הוא מגדיר את עצמו כחילוני למהדרין. הוא שחה בקבוצת מכבי כפר המכביה ובקבוצת מכבי מרום רמת גן בהדרכתו של פליקס רובינשטיין וכיום מתאמן בקבוצת מכבי וייסגל רחובות בהדרכתו של דוד ברון.
ביוגרפיה > 2022

באליפות ישראל שנערכה בווינגייט ביולי 2022 הוא זכה בשתי מדליות ארד במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:19.28 דקות, אחרי יהונתן רום ממכבי חיפה (2:13.61 דקות) ודניאל יוסיפוב מהפועל אולימפ נתניה (2:15.24 דקות).
ביוגרפיה > 2023

באליפות ישראל שנערכה בווינגייט ביוני 2023 הוא זכה בשתי מדליות ארד, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:02.22 דקות, אחרי אלון באר ממכבי נהריה (1:01.85 דקות) וכריסטיאן פיצ'וגין מירושלים רבתי (1:02.17 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:14.76 דקות, אחרי יהונתן רום (2:13.70 דקות) ורון פולונסקי (2:14.30 דקות), שניהם ממכבי חיפה, בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי חדש של 2:14.58 דקות.
ביוגרפיה > 2024

באליפות החורף של ישראל שנערכה בפברואר 2024 זכה ב-3 מדליות, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 28.28 שניות, אחרי כריסטיאן פיצ'וגין (27.50 שניות) ולפני אלון באר (28.51 שניות), בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי חדש של 27.99 שניות ובמשחה ל-100 מטר חזה בשיא אישי חדש של 1:01.81 דקות, אחרי אלון באר (1:01.63 דקות) ויעקב טומרקין ממכבי אשדוד (1:01.97 דקות), בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי חדש של 1:01.70 דקות ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:16.56 דקות, אחרי אלון באר (2:15.28 דקות) ודניאל יוסיפוב (2:15.67 דקות).
באליפות עמק חפר שנערכה בווינגייט ב-20 באפריל הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אישי חדש של 1:01.55 דקות. כחודש לאחר מכן, בתחרות גביע האביב שנערכה בווינגייט ב-17 במאי הוא זכה במדליית זהב משחה ל-100 מטר חזה בשיא אישי חדש נוסף של 1:00.71 דקות, 47 מאיות השנייה איטי מהשיא הישראלי של רון פולונסקי וקבע את הקריטריון לאליפות אירופה (בלגרד 2024).
במבחנים הישראלים לאולימפאידת פריז שנערכו בווינגייט בתחילת יוני הוא ניצח במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:00.62 דקות,, בשלב המוקדמות הוא קבע שיא איש חדש של 1:00.44 דקות
באליפות אירופה שנערכה בבלגרד הוא זכה במדליית זהב במשחה שליחים משולב 4x100 מטר מעורב לאחר ששחה בשלב המוקדמות. הוא סיים במקום תשיעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:00.58 דקות ובמקום 12 במשחה ל-50 מטר חזה בתולאה של 28.03 שניות בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 27.94 שניות. נוסף לכך הוא קבע בשלב המוקדמות במשחה ל-200 מטר חזה תוצאה של 2:15.46 דקות וסיים במקום 14 אך פרש מהמשך התחרות.
באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בווינגייט בסוף דצמבר זכה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב במשחה ל-100 מטר חזה בשיא ישראלי חדש של 57.56 שניות, שיפור לשיא בן שלוש השנים של כריסטיאן פיצ'וגין (58.11 שניות), שסיים שני בתוצאה של 58.24 שניות ומייק מרדר מירושלים רבתי (1:00.05 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חזה בשיא אישי חדש של 2:06.76 דקות, לפני שמואל וייסבורג מכבי חיפה (2:07.66 דקות) ודניאל יוסיפוב מהפועל אולימפ נתניה (2:07.69 דקות). מדליית כסף במשחה ל-50 מטר חזה בשיא אישי חדש של 26.75 שניות, אחרי כריסטיאן פיצ'וגין מירושלים רבתי (26.69 שניות) ולפני דניאל יוסיפוב (27.16 שניות). נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.47 שניות.
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

50 מטר חזה: 27.94 שניות (2024)
100 מטר חזה: 1:00.44 דקות (2024)
200 מטר חזה: 2:14.58 דקות (2023)
שיאים אישיים > בריכת 25 מטר

50 מטר חופשי: 22.47 שניות (2024)
50 מטר חזה: 26.75 שניות (2024)
100 מטר חזה: 57.56 שניות (2024), שיא ישראל
200 מטר חזה: 2:06.76 דקות (2024)
קובוס המים

| קובוס המים |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
משפחה:: פריים
סוג:: קובוס
מין:: קובוס המים
שם מדעי
 Kobus ellipsiprymnus ‏אוגילבי, 1833
תחום תפוצה


קובוס המים (שם מדעי: Kobus ellipsiprymnus) ידוע גם בשם ווטרבאק (Waterbuck), הוא אנטילופה אשר חיה בביצות ובקרבת נהרות. כאשר הוא מרגיש מאוים הוא בורח למקור מים ומסתתר בסבך, ומכאן מקור שמו. בישראל ניתן לצפות באנטילופה זו בספארי ברמת גן, שם מוחזק עדר בשטח הפתוח של גן החיות.
מאפיינים

קובוס המים מצוי באזורים הסמוכים למקורות-מים (ביצות, נהרות וכדומה), מלבד ימות עמוקות. הוא נפוץ בסביבות נהרות קונגו, זמבזי ומארה, וכן בסוואנות ויערות אשר סמוכים למקווי מים קטנים עד בינוניים.
גובה הכתפיים של הקובוס הזכר הוא כ-140 סנטימטרים ומשקלו כ-200 קילוגרם. קרניו נוטות לאחור ומטובעות בטבעות לכל אורכן. הנקבות קטנות יותר מהזכרים ונטולות קרניים. צבע פרוותו של קובוס המים חום, ואחוריו לבנים.
כשאר האנטילופות, קובוס המים הוא צמחוני ומעלה-גירה הניזון בעיקר מעלים, צמחי מים ונצרים רכים. הוא פעיל בעיקר בשעות הבוקר המוקדמות ולפנות ערב. הזכר, ראש הלהקה, הוא בדרך כלל בגיל 7 עד 9 שנים ומגן על טריטוריה הכוללת בדרך כלל 5 עד 10 נקבות, אם כי נצפו גם עדרים הכוללים 70 פרטים.  ראש הלהקה הוא היחיד שמזדווג עם הנקבות שבשטחו.
עדר זכרים רווקים,  5 עד 40 פרטים, שוהה בדרך כלל במרחק סביר מהלהקה ומפעם לפעם אחד הרווקים מנסה לאתגר את הזכר השליט. לעיתים ירשה הזכר השליט לזכרים נוספים (עד 3 פרטים) לשהות בשטחו כל זמן שיתנהגו כלפיו בהכנעה ויעזרו בגירוש זכרים אחרים. זכרים אלו מצליחים לפעמים להזדווג בסתר ויש להם סיכוי לרשת את הטריטוריה.
בעונת הרבייה הזכרים נלחמים זה בזה בנגיחות בקרניהם במטרה לזכות בנקבות. המנצח זוכה בנקבות, ולאחר שהנקבות ממליטות, הזכר מוביל אחריו מספר נקבות ומספר עופרים בעדר קטן. ההמלטה מתרחשת לאחר הריון בן 8-8.5 חודשים, בדרך כלל בעונה הגשומה. בדרך כלל לזכרים הצעירים מופיעות הקרניים בגיל 8-9 חודשים, ואז הם בדרך כלל נאלצים לעזוב את העדר ולעבור לעדר הזכרים הרווקים.
אויביו הטבעיים העיקריים של הקובוס הם נמרים, אריות, וצבועים. לעיתים הוא ניצוד גם על ידי זאבים טלואים.
גלריה

נקבה ועגל
קובוס שותה מהמים
הערות שוליים

↑  קובוס המים באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  Martin Withers and David Hosking, Wildlife of Southern Africa, USA: Princeton University Press, 2011, עמ' 228
↑  Peter Alden, Richard Estes, Duane Schlitter, Bunny McBride, Field guide to African Wildlife, New York: National Audubon Society, 2001, עמ' 483-484
↑  Richard Estes, The Safari Companion, USA: Chelsea green publishing company, 1999, עמ' 84-86
| פריים |
| --- | --- | --- |
| ראמים | ראמים |  |
| דישון | דישון מקראי |        |
| ראם | ראם לבן • ראם הצבי • ראם ביסה • ראם סהרה • ראם שולי-אוזניים |        |
| אנטילופת סוס | אנטילופת סוס שחורה • אנטילופה סוסית קצרת-קרן |        |
| בובאלים | בובאלים |        |
| בובאל | בובאל איילי • בובאל הכף • בובאל ליכטנשטיין |        |
| גנו | גנו כחול • גנו שחור |        |
| דאמאליסק | דאמאליסק הסהר • דאמאליסק הצבי |        |
| הירולה | הירולה |        |
| אימפלים | אימפלים |        |
| אימפלה | אימפלה |        |
| צביונים | צביונים |        |
| צביון | צביון חום • צביון צהוב-גב • צביון זברה • צביון אדרס • צביון פיטרס • צביון הארווי • צביון ז'נטינק • צביון לבן-גחון  • צביון נטאל  • צביון שחור  • צביון שחור-חזית  • צביון אוגילבי  • צביון אדום  • צביון אבוט   • צביון וינס •  צביון לבן-רגליים |        |
| צביון גמדי | צביון כחול • צביון מקסוול • צביון וולטר |        |
| צביון סבכים | צביון סבכים |        |
| צבאי סוף | צבאי סוף |  |
| קובוס | קובוס המים • קובוס שחור-רגל • קובוס המשקפיים • קובוס הנילוס • קובוס וארדון |  |
| צבי סוף | צבי סוף מצוי • צבי סוף ההרים • צבי סוף הסוואנה |  |
| פלינים | פלינים |  |
| אנטילופה איילית | אנטילופה איילית |  |
| פאנטולופים | פאנטולופים |  |
| אנטילופה טיבטית | אנטילופה טיבטית |  |
| פרים • יעלים • צבאיים | פרים • יעלים • צבאיים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007545792105171  LCCN: sh85072763
Guantanamera

| --- | --- |

 סינגל בביצוע The Sandpipers
 יצא לאור:  1929
 סוגה:  גוואחירה
 שפה:  ספרדית
 חברת תקליטים:  A&M רקורדס 
 כתיבה:  ז'וזיטו פרננדס
 לחן:  ז'וזיטו פרננדס
 הפקה:  טומי ליפומה 
 
"Guantanamera" (בעברית "האישה מגואנטנמו") הוא שיר פטריוטי קובני בספרדית, שכתב והלחין ז'וזיטו פרננדס (אנ') ומבוסס על שיר של המשורר הקובני חוסה מארטי. השיר הושמע לראשונה ברדיו בשנת 1929.

השיר הפך ללהיט בינלאומי בשנת 1963, בעקבות הביצוע של הלהקה הווקאלית האמריקאית הסנדפייפרס (The Sandpipers) (אנ'), בעיבוד של להקת האורגים (The Weavers).

השיר זכה לגרסאות כיסוי רבות ותורגם לשפות שונות.
גרסת פיט סיגר

זמן קצר לאחר הקלטת קונצרט האיחוד של הוויברז בקרנגי הול במאי 1963, הקליט הזמר פיט סיגר את השיר באלבומו We Shall Overcome, שגם הוא בוצע בהופעה חיה בקרנגי הול. בעקבות משבר הטילים בקובה, סיגר עודד את הציבור האמריקאי לשיר את השיר כסמל לאחדות בין העם האמריקאי לעם הקובני.
גרסת הסנדפייפרס

הגרסה המצליחה ביותר מבחינה מסחרית של השיר בעולם דובר האנגלית הוקלטה על ידי להקת הסנדפייפרס בשנת 1966. ההקלטה שלהם התבססה על ביצוע קונצרט האיחוד של האורגים בקרנגי הול בשנת 1963 ועובדה על ידי מורט גרסון והופקה על ידי טומי ליפומה. השיר הגיע למקום ה-9 בבילבורד הוט 100, ולמקום ה-7 במצעד הסינגלים הבריטי.
גרסת סליה קרוז

Guantanamera הוא אחד השירים המזוהים ביותר עם הזמרת הקובנית סליה קרוז (1925–2003). השיר מופיע בלפחות 241 תקליטים או אוספים שונים שלה, ההקלטה המסחרית המוקדמת ביותר שלה הייתה בלייבל המקסיקני Tico Records בשנת 1968. לאחר מותה בשנת 2003, היא הובאה למנוחות ברובע הברונקס, ובהתאם לבקשתה נקברה עימה אדמה שהביאה מגואנטנמו, המקום היחיד בקובה שבו יכלה לבקר.
גרסת וייקליף ז'אן

הגרסה של וייקליף ז'אן לשיר אינה גרסת כיסוי למקור, אלא שילוב עם מילים נוספות ועיבוד מוזיקלי חדש. גרסת האלבום כללה שירה של ג'ני פוג'יטה לצד סליה קרוז (שהקליטה מחדש את שירה לשיר), עם בית ראפ נוסף של לורין היל.

השיר היה מועמד לפרס גראמי לביצוע הראפ הטוב ביותר של צמד או להקה. השיר הגיע למקום ה-29 במצעד הבילבורד Rhythmic Airplay, ולמקום ב-40 הראשונים במספר מדינות, כולל בריטניה.
גרסאות כיסוי מהעולם

השיר הוקלט על ידי אמנים רבים, ביניהם ברברה אי דיק, דמיס רוסוס, וילי צ'ירינו, חוליו איגלסיאס, ג'ואן באאז, אלביטה, ג'ימי באפט, בובי דארין, ראול מלו, מוסלים מגומאייב, חוזה פליסיאנו, טוני מוטולה, ביסר קירוב, פוארטו פלטה, טריני לופז, לה לופה, ננה מושקורי, טיטו פואנטה (אנ'), ראולין רודריגז, אנדי ראסל, גלוריה אסטפן, ישראל קנטור (אנ'), פיל מנסנרה, רוברט ואייט (תחת השם "קאימנרה"), זוקרו פורנסיארי, אנסומן רוי, ועל ידי להקות כמו המאבריקס, אינטי-אילימני, בואנה ויסטה סושיאל קלאב, לוס לובוס (אנ'), טודוס טוס מוארטוס (אנ'), הספינרים (אנ'), לוס פרגוואיוס (אנ'), והג'יפסי קינגס.

הזמר היהודי-צרפתי-אמריקאי ז'ו דסאן, הקליט את השיר בצרפתית באלבומו השני ."A New York" בשנת 1966.
גרסאות כיסוי מישראל

ההרכב המוזיקלי הנשי מחיפה, כרמל א-קפלה, מבצע גרסת אקפלה בספרדית לשיר.
צמד הדודאים שר גרסה בעברית בשם "ואדי עארה", שיצר הפזמונאי יורם טהרלב, ונכלל באלבומם "סיור עם הדודאים" משנת 1967.
הזמר רן אלירן שר גרסה בעברית בשם "גואנטנמרה", שכתב אהוד מנור, ונכלל באלבומו "זר של פזמונים" משנת 1967.
הערות שוליים

↑  Guantanamera, ויקיפדיה (אנגלית)
↑  Joel Whitburn's top pop singles 1955-2002, Internet Archive
↑  Graham Betts, Complete UK hit singles 1952-2004, London: Collins, 2004, ISBN 978-0-00-717931-2
↑  Exploring Guantanamera Celia Kruz, Discogs
↑  Billboard HITS OF THE WORLD, ARGENTINA, worldradiohistory, ‏April 2, 1966
↑  Joe Dassin – Guantanamera, Discogs
↑  Carmel Acappella, Guantanamera, יוטיוב, ‏23.2.2011
↑  סיור עם הדודאים (1967), באתר סטריאו ומונו
↑  רן אלירן – זר של פזמונים (1967), באתר סטריאו ומונו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 5ea3df64-d998-3347-9e8d-14cd5a3b9a73
צבי תומסון

| צבי תומסון |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
משפחה:: פריים
סוג:: צבי אמיתי
מין:: צבי תומסון
שם מדעי
 Eudorcas thomsonii ‏גינטר, 1884
תחום תפוצה


צבי תומסון (שם מדעי: Eudorcas thomsonii) הוא אחד המינים הידועים ביותר בתת-משפחת הצבאיים. הוא קרוי על שם החוקר ג'וזף תומסון. ככל הנראה קיימים כ-650,000 צביי תומסון בעולם והוא נחשב לצבי הנפוץ ביותר במזרח אפריקה.
מאפיינים

צבעו של צבי תומסון הוא חום בהיר (בעיקר על גבו וצווארו), בטנו לבנה ומעליה פס שחור. גובהו נע בין 50 ל-70 ס"מ. משקל הנקבה 25-15 ק"ג ומשקל הזכר 35-20 ק"ג. תוחלת החיים שלו בטבע היא כ-10.5 שנים.
התנהגות ואקולוגיה

צבאי תומסון חיים בערבות הסוואנה של אפריקה, בעיקר במחוז סרנגטי בקניה וטנזניה. הם מעדיפים ערבות בעלות עשב קצר בתור בית גידול, אך בעת נדידה שוהים גם בערבות בעלות עשב גבוה ובחורשות עצים סבוכות.
צבי תומסון יכול להגיע למהירות של עד 80 קמ"ש. הטורף העיקרי שלו, הברדלס, מגיע למהירות של עד 110 קמ"ש. יתרונו של הצבי הוא ביכולתו לרוץ במהירותו המקסימלית לאורך זמן ממושך יותר, בעוד שהברדלס יכול לשמר על מהירותו רק לאורך מאות מטרים. יתרון נוסף שיש לצבי הוא יכולתו לבצע פניות חדות מהר יותר מהברדלס, ואף לרוץ בצורת זיגזג. לעיתים מבחינים הצבאים בברדלס כשהוא אורב להם, ועורכים מעין תצוגת דילוגים המסמנת לטורף שהוא כבר התגלה.
טורפים נוספים של צבי תומסון הם האריות והצבועים, אשר משתמשים בכוח הלהקה על מנת לגבור על מגבלת המהירות שלהם, ולעיתים גם נמרים, זאבים טלואים, פיתוני סלעים ותנינים. הצעירים נטרפים גם על ידי תן שחור-גב, קרקל, בבון זית ואף עיטים. נקבות הצבאים נלחמות בבבונים ובעיטים בקרניהן ולעיתים מצליחות להבריחם. העופרים הרכים נוהגים לשכב ולהיצמד לקרקע בעת סכנה, כיוון שהם קטנים יותר, צבעם מוסווה יותר והם מתקשים לרוץ במהירות.
העופרים נשארים עם אמותיהם עד לגיל ההתבגרות, ולאחר מכן הנקבות נכנסות לנחלת זכר חזק ודומיננטי, והעופרים הצעירים מתחילים לחיות בשבטי רווקים עד שהם חזקים מספיק להילחם על נחלה.
גלריה

מאבק בין שני זכרים
צבי מרים זנב
נקבה
הערות שוליים

↑  צבי תומסון באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  Auman, A.; R. Fye and T. Dewey 2009. "Eudorcas thomsonii", Animal Diversity Web. Accessed June 06, 2012
| צבאיים |
| --- | --- | --- |
| אנטילופות ערבה | אנטילופות ערבה |  |
| צבי | צבי הנגב • צבי מצוי • צבי הודי • צבי קווייר • צבי רים • צבי ספיקי • צבי הזפק • צבי החול • צבי ארלנג'ר • צבי ערבי |    |
| צבי אמיתי | צבי תומסון • צבי מונגאלה • צבי אדום חזית • צבי הוגלין • צבי אדום |    |
| צבי דק-צוואר | צבי יחמורי • צבי גראנט • צבי סומרינג |    |
| צבי קלארק | צבי קלארק |    |
| צבי ג'ירפי | צבי ג'ירפי |    |
| אנטילופה הודית | אנטילופה הודית |    |
| דלגן | דלגן |    |
| צבי יעלי | צבי יעלי פרז'וואלסקי • צבי יעלי מונגולי • צבי יעלי טיבטי |    |
| סאיגות | סאיגות |    |
| סאיגה | סאיגה |    |
| אנטילופות סבך | אנטילופות סבך |    |
| אוריבי | אוריבי |    |
| צבי הסלעים | צבי הסלעים |    |
| אנטילופה ננסית | דלקרן המושק • אנטילופה מלכותית • אנטילופת בייטס |  |
| דיקדיק | דיקדיק גינתר • דיקדיק קירקי • דיקדיק כסוף • דיקדיק סולט |  |
| דוקרן | דוקרן הסטינבוק • דוקרן הכף • דוקרן שארפי |  |
| אנטילופת ביירה | אנטילופת ביירה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554195905171  LCCN: sh2006003635
אידיופוניים

קוקסיאן
כלי נגינה אידיופוני הוא כל כלי נגינה אשר הצליל מופק בו באמצעות הרעדת הכלי עצמו, ללא סיוע קרומית או מיתר. סיווג זה הוא אחד מארבעת הסיווגים העיקריים של כלי הנגינה לפי שיטת החלוקה המקורית של הורנבוסטל-זקס.
כלים אלו הם קרוב לוודאי העתיקים מבין כלי הנגינה למעט הקול האנושי. רוב כלי ההקשה שאינם תופים הם אידיופוניים. בסיווג כלי הנגינה המוקדם של ויקטור מהילון, כלי נגינה אלו נקראו אוטופוניים.
חלוקה משנית

שיטת הורנבוסטל-זקס מפצלת סיווג זה לארבע תת-קבוצות:
אידיופוניים-הקשה: כלים אשר הפקת הצליל נעשית באמצעות הקשה, טלטול או גרוד. כגון: פעמון, מאראקס.
אידיופוניים-פריטה: לדוגמה: נבל פה.
אידיופוניים-נשיפה: לדוגמה:פעמוני רוח.
אידיופוניים-חיכוך: לדוגמה: מסור מוזיקלי.
ראם סהרה

| ראם סהרה |
| --- | --- |
 ראם סהרה
מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
משפחה:: פריים
סוג:: ראם
מין:: ראם סהרה
שם מדעי
 Oryx dammah ‏קרצשמר, 1827

גדיי הראם
שלושה ראמי סהרה
ראם סהרה או ראם הנבל (שם מדעי: Oryx dammah) הוא מין של ראם ממשפחת הפריים. לראם סהרה קרניים ארוכות, מעוקלות (כמו חרב הסימיטר) וחדות שאורכן מגיע עד ל־70 סנטימטרים המשמשות אותו ביעילות כאמצעי הגנה. מן הצד נראה הראם כבעל קרן אחת בלבד, וכך צויר במצרים הקדומה - מה שהיה לימים לאחד מהמקורות לאגדות על חד־קרן. פרוותו לבנה, זנבו שחור וצווארו נע בין כתום לזהוב. הנקבות קטנות יותר מהזכרים ופרוותן גם היא לבנה, אך היא משתנה מעונה לעונה. אורך גופו מגיע עד ל־2 מטרים, גובהו כ־1 מטר והוא שוקל כ־200 קילוגרם.
התנהגות

ראם הנבל התקיים בבתי הגידול מהצחיחים ביותר על פני כדור הארץ. הוא מגלה הסתגלות מרשימה לתנאי המדבר: הוא אינו צורך מים רבים, ויכול לחיות חודשים רצופים ללא שתייה של ממש, כאשר את מעט הלחלוחית הנדרשת לו הוא משיג ממזונו הצמחוני. כדי לשמור על נוזליו הראם פעיל בעיקר בלילה, ובמשך היום הוא נח בגומה שהוא חופר לעצמו או בצילו של עץ. הראם חי בעדר של 10–70 פרטים.
בכל עדר יש מספר שווה של זכרים ונקבות (50:50), כאשר גם הזכר וגם הנקבה מיוחמים לראשונה בגיל שנה וחצי עד שנתיים. תקופת הייחום היא בין מרץ לאוקטובר.
תפוצה

המין מסווג כמין בסכנת הכחדה. עד תחילת המאה ה־20 היה הראם נפוץ בערבות עשביות ובמדבריות בצפון אפריקה ובמזרח התיכון: באלג'יר, בורקינה פאסו, צ'אד, מצרים, מאלי, מאוריטניה, מרוקו, ניז'ר, ניגריה, סנגל, סודאן, תוניסיה, ומערב מדבר סהרה. כאשר הגיעו אירופאים לאפריקה, החלו לצוד אותו בשל קרניו ובשרו, עד שהמין כולו הגיע לכדי הכחדה. הראם לא נצפה יותר בטבע מאז 1986. היו מקרים על אנשים שדיווחו כי ראו את הראם בטבע, אולם דיווחים אלו לא אומתו.
בחי־בר יטבתה יש גרעין רבייה של ראם סהרה.
נכון ל-2016, מוחזקים בשבי עדרים של ראמי סהרה כחלק מתוכניות השבה לטבע בתוניסיה, צ'אד, מרוקו וסנגל.
נכון לשנת 2021, ישנם 490 ראמי סהרה בשמורת טבע מגודרת בסנגל ו-360 ראמי סהרה בטבע בשמורה בצ'אד, בעקבות מבצעי השבה לטבע שנעשו שם, כשהמטרה היא לבסס אוכלוסייה של 500 ראמי סהרה בשמורה, וכך מצב השימור שלו יעבור מנכחד בטבע לבסכנת הכחדה חמורה.
בסוף שנת 2023 פרסם ארגון IUCN עדכון לסטטוס השימור של ראם סהרה לבסכנת הכחדה (EN). באותה שנה דווח על 575 פרטים בטבע משוחררים.
הראם התנ"כי

יש המזהים את ראם הסהרה עם הראם המקראי, אך זיהוי זה אינו מוסכם.