stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניקולא יוזגוף-אורבך

| --- | --- |

 לידה:  6 באוגוסט 1984 (בן 40) צפָת, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת חיפה, האקדמית גורדון 
 שפות היצירה:  עברית 
 סוגה:  שירה 
 
ניקולא יוזגוף-אורבך (נולד בצפת ב-6 באוגוסט 1984) הוא משורר, עיתונאי, חוקר, ד"ר לדמוגרפיה, גאוגרפיה וספרות וחבר סגל במכללה האקדמית צפת ובמכללה האקדמית לחברה ואמנויות בנתניה.
משמש כעמית מחקר במוסד הרצל לחקר ציונות ולימודה.
ניקולא יוזגוף אורבך
ביוגרפיה

ניקולא יוזגוף-אורבך גדל במשפחה חרדית בצפת תחת השם יעקב יוזגוף. פרסם ארבעה ספרי שירה, ספרי עיון ושורת מאמרים וכתבות. בגיל 17 (2002) פרסם את ספר שיריו הראשון "ילדי הלילה" (הוצאת סער) וכעבור שנה (2003) פרסם את ספרו "מותה של ילדות" (הוצאת ברקאי-צ'ריקובר).
בראיונות שהעניק באותה שנה לעיתון "זמן ירושלים" ולשמוליק טיאר בתוכניתו "טיאר ברשת" קבע אורבך כי על הקהילה הגאה לפעול להקמת אוטונומיה טריטוריאלית להומואים וללסביות בחבל סדום. בין השנים 2002–2004 שימש ככתב וכעורך תרבות בירחוני הקהילה הגאה "הקשת" ו"Top Magazine". בשנת 2004 שימש אורבך לצד איציק דוידוביץ' כעורכו של הצהובון "ג'ורה" שנסגר טרם צאת גיליונו הראשון, וכן שימש כעורך בפועל של המקומון הגלילי "חשיפה לצפון".
בשנת 2010 פרסם אורבך את ספר שיריו "יהודי ערבי" (הוצאת גוונים). בספר הובעה ביקורתו הארסית של המשורר כלפי יחס הממסד כלפי מיעוטים וכן כלפי התבניות המגדריות הרווחות כיום בחברה הישראלית המגבילות לטענתו את חירות האדם. למן שנת 2010 משמש אורבך כמבקר שירה בירחון לספרות ותרבות, עיתון 77, בו פרסם מאמרי ביקורת שירה רבים וכן מבחר משיריו. שירים נוספים מפרי עטו פורסמו בכתבי עת ספרותיים נוספים ובהם: "שבו", "עמדה", "ליריקה", "פועם", "הכיוון מזרח", "הפנקס", המוסך (כתב עת),"יהי"-כתב עת פואטי-פוליטי, גרנטה, "מאזנים", יקוד, קפל ו"ביטאון שירה" וכן במדור הספרות בעיתון "הארץ" ובעיתון מעריב. בשנת 2015 התפרסם ספרו, "מבוא לדמוגרפיה ישראלית", בהוצאת "גוונים".
יוזגוף-אורבך הוא בוגר החוגים לתולדות עם ישראל ולגאוגרפיה ולימודי הסביבה (2007) מטעם אוניברסיטת חיפה ובעל תעודת הוראה מטעם מכללת גורדון לחינוך. עבודת המ.א שכתב (2009) בנושא "מאפייניהם הגיאו-כלכליים של עקורי חבל עזה טרם הפינוי ולאחריו" זיכתה אותו בשנת 2010 בפרס קתדרת חייקין לעבודת המ.א הטובה ביותר בחקר הגאוגרפיה בישראל בין השנים 2005–2010. למן 2010 משמש יוזגוף-אורבך כמורה מן החוץ בחוג לגאוגרפיה ולימודי סביבה באוניברסיטת חיפה וכמרצה בחוגים למדעי ההתנהגות וספרות, מוזיקה ואמנות במכללה האקדמית בצפת. בשנת 2015 התמנה ד"ר אורבך לחבר בסגל בכיר במכללה האקדמית צפת. עבודת הדוקטורט של יוזגוף אורבך (2012) בחנה את מאפייניה הדמוגרפים והגיאו-קהילתיים של התנועה הרפורמית בישראל. בשנת 2017 השלים יוזגוף-אורבך עבודת דוקטורט נוספת בספרות כללית שבחנה בכלים כמותיים את סוציוכרונוטופ של גן העצמאות בספרות העברית. במחקריו האקדמיים עוסק אורבך ביחסי הגומלין שבין הספרות לגאוגרפיה, בחברה היהודית באירופה במוצאי המאה הי"ט ובדמוגרפיה של מיעוטים דתיים.
מתגורר בתל אביב.
ספריו > ספרי שירה

ילדי הלילה (תל אביב : סער, 2002) <חתום: אוראל אורבך>
מותה של ילדות (ראשון לציון : ברקאי ספרים, 2003) <חתום: אוראל י. יוזגוף אורבך>
יהודי ערבי: שירים (תל אביב : גוונים, תש"ע 2010)
גטו צפת. שירים. עורך: יובל גלעד, הוצאת עמדה-כרמל 2019.
דם תפוזים. שירים. הוצאת עיתון 77. 2020.
עטלף אור. שירים. הוצאת עיתון 77. 2023.
ספריו > ספרי מחקר

לי כהנר, ניקולא יוזגוף אורבך וארנון סופר, "החרדים בישראל - מרחב, חברה, קהילה", קתדרת חייקין- המכון למחקרים גאו-אסטרטגיים, 2012
מבוא לדמוגרפיה ישראלית, תל רביב: גוונים, תשע"ה 2015
ניקולא אורבך בשיתוף מעוז עזריהו: "הועד האודיסאי - מרכז הפעילות הציונית במזרח אירופה, קורותיו, מוסדותיו ופועלו", הוצאת ההסדרות הציונית העולמית, 2015
ניקולא יוזגוף-אורבך וארנון סופר: "בין יהוד לאיבוד הגליל: המקרה של נצרת עלית בשנים 1956-2016", קתדרת חייקין לגאואסטרטגיה אוניברסיטת חיפה, 2016
ניקולא יוזגוף-אורבך: "התנועה הרפורמית בישראל", רסלינג הוצאת ספרים, 2017
2019, Nikola Yozgof-Orbach:The Reform Movement in Israel, Lambert Academic Publishing
בין מרחב יהודי למרחב ציוני, רסלינג, 2021
בנפתולי השירה העברית במאה ה-21, הגות ורשימות ביקורת, הוצאת פיוטית, 2023
הערות שוליים

↑  מכון הרצל
↑  לקסיקון הספרות העברית החדשה
↑  סער הוצאה לאור
↑  ארי ליבסקר, "צהוב ומזעזע". גלובס, 14 ביולי 2004
↑  גוונים הוצאה לאור
↑  גלעד, יובל. השלכת אבן פואטית. עיתון 77, גל' 348 (תמוז-אב תש"ע, יוני-יולי 2010), עמ' 7.
↑  עיתון 77
↑  אבן חושן
↑  ניקולא יוזגוף אורבך, שירים: שושן, תל אביב, באתר "הַמּוּסָךְ - מוסף לספרות" של הספרייה הלאומית, 05.05.2019
↑  יקוד- כתב עת לספות עברית
↑  קפל- כתב עת לשירה
↑   ניקולא יוזגוף-אורבך, זו דרכך למות בעודך חי, באתר הארץ, 2 במרץ 2017
↑  "לבל ישכח ממני", מעריב
↑  המכללה האקדמית צפת
↑  המכללה האקדמית צפת
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007291785505171  BnF: cb167647083 (data)  GND: 1155329406  ISNI: 0000 0000 9569 9926  LCCN: no2010114425  VIAF: 141136614   WorldCat (עם VIAF): 141136614
מתמטיקה למיליון

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  לנסלוט הוגבן
 שפת המקור:  אנגלית
 נושא:  מתמטיקה
 הוצאה
 הוצאה:  W. W. Norton & Company
 תאריך הוצאה:  1937
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  ספרית פועלים
 תאריך:  1958
 תרגום:  דב שליונסקי (בהשתתפות ש.גילאי)
 מספר עמודים:  647
 מהדורות נוספות
 תאריך מהדורה ראשונה:  25 במרץ 1937
 תאריך מהדורות נוספות:  1940, 1943, 1951
מתמטיקה למיליון (באנגלית: Mathematics for the Million) הוא רב-מכר במדע פופולרי העוסק בהתפתחות המתמטיקה ובהשלכותיה על התרבות האנושית.
רקע

הספר יצא לאור בשנת 1937 על ידי הוצאת נורטון ונכתב על ידי לנסלוט הוגבן שהיה זואולוג, סטטיסטיקאי ומתמטיקאי חובב. הספר סוקר נושאים מרכזיים במתמטיקה ומוביל את הקורא במסע אל ההיסטוריה המתמטית והרקע התרבותי שמהם צמחו תגליות מתמטיות שונות וזאת בעזרת סיפורים, אגדות, איורים ושרטוטים שונים.
המחבר ביקש לציין בפני הקורא:
כתבתי את הספר בחזקת אזרח פרטי המעונין בהשכלה, יהיו אשר יהיו ההשגות שישיגו על הדרך שנקטתי בכתיבת הספר ועל ההשקפות שהבעתי כאן, הספר ימלא את תפקידו אם יעורר עניין ויטול את רגש הנחיתות אצל כמה מאנשי המיליון שנואשו מתקווה ללמוד מקצוע זה בדרכי הלימוד הרגילים
בספרו סוקר לנסלוט הוגבן את תולדות המתמטיקה ואת ההקשר שלה לתרבויות השונות בהן צמחה. הסקירה מקיפה רבים מהמתמטיקאים הגדולים בהיסטוריה דוגמת פיתגורס, אוקלידס ותאלס ועוברת כחוט השני בין מאורעות היסטוריים והתקדמות מדע המתמטיקה במקביל להתקדמות הציוויליזציה האנושית. בתחילת הספר מתוארת התפתחות המתמטיקה כאספקלריה (בבואה) של הציוויליזציה האנושית ובה האגדה על הפילוסוף דני דידרו והמתמטיקאי לאונרד אוילר. בהמשך סקירה על ההתפתחות ההיסטורית של הסימנים המתמטיים, הגאומטריה של אוקלידס, ראשיתה של האריתמטיקה, המצאת הטריגונומטריה, ראשית האלגברה, ניווט והקפת העולם בעזרת כלים מתמטיים, פונקציות וגרפים, גילוי הלוגריתמים, המצאתו והתפתחותו של החשבון האינפיניטסימלי, אלגברה של לוח השחמט וחפיסת הקלפים ומסיים בכלים המתמטיים הדרושים למקצוע הסטטיסטיקה.
מבנה הספר

כל הפרקים בספר בנויים לפי אותה תבנית, חלק ראשון הוא רקע היסטורי בצורת סיפור או אגדה אורבנית, בחלק השני התיאוריה של הענף המתמטי המסוים ובחלק השלישי תרגול וטכניקות לפתרון בעיות.
מבנה הספר > פרקים

הספר בנוי מ-13 פרקים בעלי כותרת כפולה, האחת כותרת הפרק ומתחתיה כותרת חלופית.
פרק ראשון: המתמטיקה - אספקלריה של הציוויליזציה, הפרק סוקר את תולדות המתמטיקה בתקופה הקדם היסטורית, המסגרת התרבותית שבה צמחו רעיונות מתמטיים בעת העתיקה ופרדוקסים שונים שהעסיקו את המוחות הגדולים של אותה תקופה.
פרק שני: פסיעות ראשונות במדידה (או מתמטיקה בתקופה הקדם-היסטורית) סקירת התיעודים הראשונים של ספירה ומדידה, שיטות ספירה ראשונות והמאבקים הראשונים של תרבויות העולם העתיק לנצל את ההתקדמות המתמטית לטובת ארגון כלכלי וסדר חברתי.
פרק שלישי: דקדוק המידות, הסדר והמספרים (או תרגום לשון המספרים), קביעות ראשונות של סימול מתמטי מוסכם, תהליכים ראשונים של יצירת מתמטיקה מופשטת.
פרק רביעי: אוקלידס בלי דמעות (או מה תועלת תוכל להפיק מן הגאומטריה), סקירה על התגליות הגאומטריות הראשונות והשימוש שנעשה בהן למלאכת הבניין, לפרויקטים של השקיה ולמדידת שטחים חקלאים לצורכי גידול תוצרת חקלאית וחישוב מס.
פרק חמישי: ממשבר לחידות תשבץ (או ראשיתה של האריתמטיקה), סקירה על פועלם של פיתגורס תאלס ודמוקריטוס, התפתחות שיטות לימוד והוראת המתמטיקה, הסבר על תורת המספרים הסינית והתפתחות התפיסה המתמטית של האדם בעולם העתיק.
פרק שישי: גודלו של העולם (או מה תועלת אפשר להפיק מן הטריגונומטריה), סקירה היסטורית על המאורעות שתרמו להתפתחות הטריגונומטריה, חישוב היקף כדור הארץ, תיאור התפתחות המיפוי והניווט הימי, מדידת גרמי השמיים ופיתוח לוח הסינוס הראשון.
פרק שביעי: שחר האפס (או ראשיתה של האלגברה), סקירה היסטורית על גילוי האפס ומשמעויותיו מרחיקות הלכת על התפתחות המתמטיקה, התפתחות טכניקות לפתרון משוואות ממעלה שנייה, פועלם של המתמטיקאים האלכסנדרונים, הערבים והאירופים, הקשר בין התפתחות הלשון המתמטית ללשון הדיבור היום יומית.
פרק שמיני: הקפת העולם (או משולשים כדוריים), שימוש המתמטיקה על ידי ספנים בניווט ימי וגילוי מיקומם של ספינות בעזרת מדידת מיקומם היחסי של גרמי השמיים.
פרק תשיעי: הגאומטריה של הרפורמציה (או גרפים מה הם), התפתחות המתמטיקה של מכניקה וגופים נעים, סקירה על שימוש תחום זה מחישוב ירי תותחים בשדה הקרב ועד פיתוח מנגנונים עדינים כשעוני מטוטלת.
פרק עשירי: האריתמטיקה נחלת הכלל (או כיצד נתגלו הלוגאריתמים), סקירה המתארת את התפתחותם של לוחות הלוגריתמים והרקע ההיסטורי שהביא להתפתחותן, פועלם של טיכו ברהה ונייפיר ותרומתו של גילוי הלוגריתמים לחקר הטורים.
פרק אחד-עשר: אריתמטיקה של גידול וצורה (טיבו של החשבון האינפיניטסימלי), סקירה על תרומתו של החשבון האינטגרלי והדיפרנציאלי לשכלול הארטילריה וחישוב מסלולי ירי ומנגד שכלול מנגנונים מכניים מדויקים ובמיוחד שעונים.
פרק שנים-עשר: אלגברה של לוח השחמט ושל חפיסת הקלפים, סקירה על השפעת המתמטיקה על חישוב מהלכי השחמט ועל משחקי קלפים, פיתוח הדטרמיננטות והמטריצות.
פרק שלושה-עשר: סטאטיסטיקה (או אריתמטיקה של אוכלוסיות), הפרק סוקר את התפתחות הסטטיסטיקה ופועלם של פייר דה פרמה ובלז פסקל ותרומתם של אלו להתפתחות תורת ההסתברות המתמטית.
הוצאה בעברית

מהדורה בעברית לספר "מתמטיקה למליון" (647 עמודים), בתרגומו של דב שליונסקי ובעריכתו של שרגא קלעי הודפסה על ידי ספרית פועלים ('מענית'), בשנת 1958. הספר יצא במהדורות נוספות בעברית בשנת 1967 ובשנת תש"ל.  השרטוטים להוצאה בעברית הותקנו על ידי מהנדס שמעון שטיין.
"מתמטיקה למיליון" הודפס מחדש לאחר מותו של הוגבן מספר פעמים.
ביקורת

הספר זכה לשבחים רבים: הרברט ג'ורג' ולס ציין: ”מתמטיקה למיליון הוא ספר נהדר, ספר בעל חשיבות מהשורה הראשונה”. הספר זכה לשבחים גם ממדענים ואנשים בעלי שם כגון: אלברט איינשטיין, ברטרנד ראסל וג'וליאן האקסלי (אנ').
הערות שוליים

↑  על פי קטלוג הספרייה הלאומית
↑  מעריב, מתמטיקה למיליון, באתר עיתונות יהודית היסטורית, ‏14 בפברואר 1958
↑  Robert Odero Oduor, Important books: Mathematics for the million by Lancelot Hogben, HPM Newsletter
נס הנזיד

נס הנזיד, הוא נס המופיע בספר מלכים ב', פרק ד', פסוקים ל"ח–מ"א שאותו חולל אלישע הנביא. ישנו רעב בארץ, ואלישע, היושב בגלגל, מבקש מנערו לבשל לבני הנביאים נזיד. אחד מבני הנביאים יוצא ללקט אורות עבור הנזיד, ובדרכו מוצא "גפן שדה" שצומחות עליה "פקועות שדה" רעילות. הוא מכניס אותן בבלי דעת לנזיד המוגש לבני הנביאים. כשבני הנביאים טועמים את הנזיד הם מגלים זאת ונחרדים. אלישע מצווה להשליך לתוך הנזיד קמח, והקמח מרפא את הנזיד והוא איננו רעיל יותר.
הסיפור המקראי כלשונו

(לח) וֶאֱלִישָׁע שָׁב הַגִּלְגָּלָה, וְהָרָעָב בָּאָרֶץ, וּבְנֵי הַנְּבִיאִים, יֹשְׁבִים לְפָנָיו; וַיֹּאמֶר לְנַעֲרוֹ, שְׁפֹת הַסִּיר הַגְּדוֹלָה, וּבַשֵּׁל נָזִיד, לִבְנֵי הַנְּבִיאִים.  (לט) וַיֵּצֵא אֶחָד אֶל-הַשָּׂדֶה, לְלַקֵּט אֹרֹת, וַיִּמְצָא גֶּפֶן שָׂדֶה, וַיְלַקֵּט מִמֶּנּוּ פַּקֻּעֹת שָׂדֶה מְלֹא בִגְדוֹ; וַיָּבֹא, וַיְפַלַּח אֶל-סִיר הַנָּזִיד--כִּי-לֹא יָדָעוּ.  (מ) וַיִּצְקוּ לַאֲנָשִׁים, לֶאֱכוֹל; וַיְהִי כְּאָכְלָם מֵהַנָּזִיד וְהֵמָּה צָעָקוּ, וַיֹּאמְרוּ מָוֶת בַּסִּיר אִישׁ הָאֱלֹהִים, וְלֹא יָכְלוּ, לֶאֱכֹל.  (מא) וַיֹּאמֶר, וּקְחוּ-קֶמַח, וַיַּשְׁלֵךְ, אֶל-הַסִּיר; וַיֹּאמֶר, צַק לָעָם וְיֹאכֵלוּ, וְלֹא הָיָה דָּבָר רָע, בַּסִּיר.
ניתוח הסיפור המקראי

הסיפור משתייך לסוגת השבח הקצר, סיפור שעיקר מטרתו להפגין את גדולתו של הנביא כמחולל נסים, ומקורו אולי במסורות שהתהלכו בעל-פה בקרב חוגי "בני הנביאים".
נס הצפת הגרזן

תמונה של נס הצפת הגרזן, נעשה באמצעות Midjourney
נס הצפת הגרזן, הוא נס המופיע בספר מלכים ב', פרק ו', פסוקים א'–ז', שאותו חולל אלישע הנביא. אלישע, שאיתו התגוררו בני הנביאים מקבל את דבריהם על כך שמקום מושבם הנוכחי "צר ממנו" ויחד איתם מחליטים להעתיק את מקום מושבם. בהגיעם לשפת  נהר הירדן, לשם רצו לעבור, ניגשים לחטוב עצים לבניית מגוריהם החדשים. במהלך חטיבת העצים נפל גרזנו של אחד מבני הנביאים לנהר. אותו בן נביאים הביע את צערו בפני אלישע על כך שגרזנו, שהיה שאול, נפל ואין לו את האמצעים הכספיים לפצות על הגרזן השאול. אלישע לוקח חתיכת עץ וזורק למקום בו נפל הגרזן ובנס, צף הגרזן.
הסיפור המקראי כלשונו

(א) וַיֹּאמְרוּ בְנֵי-הַנְּבִיאִים אֶל-אֱלִישָׁע הִנֵּה-נָא הַמָּקוֹם אֲשֶׁר אֲנַחְנוּ ישְׁבִים שָׁם לְפָנֶיךָ צַר מִמֶּנּוּ: (ב) נֵלְכָה-נָּא עַד-הַיַּרְדֵּן וְנִקְחָה מִשָּׁם אִישׁ קוֹרָה אֶחָת וְנַעֲשֶֹה-לָּנוּ שָׁם מָקוֹם לָשֶׁבֶת שָׁם וַיֹּאמֶר לֵכוּ: (ג) וַיֹּאמֶר הָאֶחָד הוֹאֶל נָא וְלֵךְ אֶת-עֲבָדֶיךָ וַיֹּאמֶר אֲנִי אֵלֵךְ: (ד) וַיֵּלֶךְ אִתָּם וַיָּבֹאוּ הַיַּרְדֵּנָה וַיִּגְזְרוּ הָעֵצִים: (ה) וַיְהִי הָאֶחָד מַפִּיל הַקּוֹרָה וְאֶת-הַבַּרְזֶל נָפַל אֶל-הַמָּיִם וַיִּצְעַק וַיֹּאמֶר אֲהָהּ אֲדֹנִי וְהוּא שָׁאוּל: (ו) וַיֹּאמֶר אִישׁ-הָאֱלהִים אָנָה נָפָל וַיַּרְאֵהוּ אֶת-הַמָּקוֹם וַיִּקְצָב-עֵץ וַיַּשְׁלֶךְ-שָׁמָּה וַיָּצֶף הַבַּרְזֶל: (ז) וַיֹּאמֶר הָרֶם לָךְ וַיִּשְׁלַח יָדוֹ וַיִּקָּחֵהוּ:
ניתוח הסיפור המקראי

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
מקובל לשייך את הסיפור לסוגת השבח הקצר, סיפור שעיקר מטרתו להפגין את גדולתו של הנביא כמחולל נסים, ומקורו אולי במסורות שהתהלכו בעל-פה בקרב חוגי "בני הנביאים". הסיפור נחקר אך מעט.
ניל ויגאן

דזמונד פטריק ויגאן (באנגלית: Desmond Patrick Wigan; נולד ב-17 בספטמבר 1970), מוכר כניל ויגאן (באנגלית: Neil Wigan), הוא דיפלומט בריטי, המכהן כנציב העליון של בריטניה בקניה מאוגוסט 2023.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ויגאן למד באוניברסיטת אוקספורד, ומשם הוא קיבל תואר .B.A בהיסטוריה. הוא גם בעל תואר .M.Sc בכלכלה מאוניברסיטת לונדון. בנוסף, הוא בעל דיפלומה מבית הספר ליחסים בינלאומיים (אנ') באוניברסיטת ג'ונס הופקינס.
ויגאן נשוי ליעל שאותה הכיר בישראל. יש להם שני ילדים.
ביוגרפיה > קריירה

ויגאן הצטרף למשרד החוץ וחבר העמים בשנת 2000. מאוגוסט 2002 עד ינואר 2006, הוא היה ראש המדור הפוליטי בשגרירות בריטניה בישראל. הוא המשיך לשרת בתפקידים דיפלומטיים, והיה לשגריר בריטניה ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו ולשגריר בריטניה בסומליה. בשנת 2016 הוא הפך לחבר במסדר האימפריה הבריטית כקצין (OBE). ביוני 2019 מונה לשגריר בריטניה בישראל. הוא סיים את כהונתו ביוני 2023 ולאחר מכן באוגוסט באותה שנה החל לכהן כנציב העליון של בריטניה בקניה.
הערות שוליים

↑  Neil Wigan OBE - GOV.UK, www.gov.uk (באנגלית)
↑  Change of Her Majesty’s Ambassador to Somalia, GOV.UK (באנגלית)
↑  NEW YEAR HONOURS LIST—UNITED KINGDOM (עמ' N26), The London Gazette, ‏30 December 2015 (באנגלית)
↑  Raphael Ahren, Britain names Neil Wigan as new ambassador to Israel, www.timesofisrael.com (באנגלית)
↑  ניל וויגן שגריר בריטניה בישראל ביקר במטה החברה הכלכלית לחיפה, באתר חי פה - חדשות חיפה, ‏2019-07-09
↑  Neil Wigan OBE - GOV.UK, www.gov.uk (באנגלית)
↑  "New British High Commissioner excited to explore magical Kenya". GOV.UK (באנגלית). 2023-08-14. נבדק ב-2024-04-24.
ניל ויגיאן בטקס חץ הדורות בפנימייה הצבאית לפיקוד לציון שיתוף הפעולה הצבאי בין הבריטים למחתרות העבריות בימי מלחמת העולם השנייה
נבחרת רוסיה בכדורסל נשים

| --- | --- |
רוסיה
 מידע כללי
 התאחדות:  התאחדות הכדורסל הרוסית
 הצטרפות:  1992
 השתייכות:  פיב"א אירופה
 מאמן:  אלכסנדר ואסין
 russiabasket.ru
 
 אליפות העולם בכדורסל
 הופעות:  4
 ההישג הטוב:  כסף: 1998, 2002, 2006
 המשחקים האולימפיים
 הופעות:  4
 ההישג הטוב:  ארד: 2004, 2008
 אליפות אירופה בכדורסל נשים
 הופעות:  12
 ההישג הטוב:  זהב: 2003, 2007, 2011 כסף: 2001, 2005, 2009 ארד: 1995, 1999
 
רוסיה זוכה באליפות אירופה 2007
נבחרת רוסיה בכדורסל נשים היא קבוצת כדורסל הנשים הלאומית של רוסיה.
הנבחרת משתתפת באליפות העולם משנת 1998 וזכתה בשלוש מדליות כסף ב-1998, 2002 ו-2006.
באליפות אירופה זכתה נבחרת רוסיה במדליית הזהב ב-2003, ב-2007 וב-2011. כמו כן זכתה במדליית הכסף ב-2001, ב-2005 וב-2009 ובמדליית הארד ב-1995 וב-1999.
נבחרת רוסיה לא דורגה ברשימת הדירוג של פיב"א לנשים, נכון ל-26 באוגוסט 2024
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
היסטוריה > יורובאסקט 2011 ואולימפיאדת 2012

הנבחרת זכתה באליפות אירופה בכדורסל נשים ב-2011 לאחר שגברה על נבחרת טורקיה בגמר הטורניר.
בתחרות הכדורסל של אולימפיאדת לונדון, הנבחרת כשלה בזכייה במדליה כלשהי וסיימה במקום הרביעי לאחר שהפסידה לנבחרת אוסטרליה בתוצאה 74:83 במשחק על מדליית הארד.
הישגים > המשחקים האולימפיים

1996 5°
2000 6°
2004 ‏ 3°
2008 ‏ 3°
2012 4°
2016 לא התמודדה
הישגים > אליפויות עולם

1998 ‏ 2°
2002 ‏ 2°
2006 ‏ 2°
2010 7°
2014 לא התמודדה
הישגים > יורובאסקט

1993 7°
1995 ‏ 3°
1997 6°
1999 ‏ 3°
2001 ‏ 2°
2003 ‏ 1°
2005 ‏ 2°
2007 ‏ 1°
2009 ‏ 2°
2011 ‏ 1°
2013 13°
2015 6°
2017 (יורובאסקט נשים 2017 — מוקדמות)
2019 8°
2021 8
מאמני הנבחרת

רוסיה יבגני גומלסקי (1992–2001)
רוסיה ואדים קפראנוב (2001–2004)
רוסיה איגור גרודין (2004–2008)
רוסיה ואלרי טיכוננקו (2010-2009)
רוסיה בוריס סוקולובסקי (2010-2012)
ליטא אלפרדאס ואיינאוסקאס (2012–2013
רוסיה אנטולי מישקין (2013–2015)
רוסיה אלכסנדר ואסין (2015-ואילך)
הערות שוליים

↑  רענן וייס, הגדולה מכולן: רוסיה אלופת היורובאסקט לנשים, באתר ynet, 3 ביולי 2011
↑  דירוג לנבחרות לאומיות נשים באתר פיב"א
| כדורסל ברוסיה רוסיה |
| --- | --- | --- |
| ניהול | התאחדות הכדורסל הרוסית • קבוצות • מגרשי כדורסל • תחרויות |  |
| תחרויות ליגה | הליגה המאוחדת של VTB • ליגת המשנה הרוסית בכדורסל • ליגת הנוער המאוחדת של VTB |  |
| תחרויות ליגה לנשים | ליגת העל הרוסית בכדורסל נשים • ליגת המשנה הרוסית בכדורסל נשים |  |
| תחרויות גביע | הגביע הרוסי בכדורסל • הגביע הרוסי בכדורסל נשים |  |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית (גברים) • הנבחרת הלאומית (נשים) |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שחקניות הנבחרת באולימפיאדת לונדון (2012)
נבחרת רוסיה בכדורגל עד גיל 21

נבחרת רוסיה בכדורגל עד גיל 21 היא נבחרת הכדורגל הצעירה של רוסיה, המייצגת אותה בתחרויות בינלאומיות לנבחרות צעירות. היא מנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הרוסית. הנבחרת משתתפת באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21, הנערכת מדי שנתיים.
היסטוריה

הנבחרת הרוסית היא יורשת נבחרת ברית המועצות בכדורגל עד גיל 21, שזכתה באליפות אירופה עד גיל 23 בשנים, 1974–1976, בשנים 1978–1980 ובשנים 1988–1990. בכל מקרה, הנבחרת הצעירה של רוסיה הוקמה בשנת 1992, לאחר התפרקותה ופיצולה של ברית המועצות. מאמנה הראשון היה בוריס איגנטייב, שעזב את הנבחרת ב-1993. היא השתתפה לראשונה אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 1994, והגיעה להישג נאה כאשר העפילה לרבע הגמר, שם הפסידה 3-0 לצרפת עד גיל 21 בסיכום שני המפגשים. אף על פי כן, במוקדמות האליפות שלאחר מכן, ב-1996, היא סיימה במקום השלישי בלבד בבית ולא העפילה כלל לטורניר.
ב-1998 הגיעה רוסיה פעם נוספת לרבע הגמר באליפות אירופה, שם הפסידה לספרד עד גיל 21. היא ניצחה 1–2 את רומניה עד גיל 21, ובעקבות כך סיימה במקום השביעי בטורניר. הישג זה, יחד עם ההישג של 1994, הם התוצאות הטובות ביותר בתולדותיה של הנבחרת הרוסית הצעירה באליפות אירופה עד גיל 21. במוקדמות האליפות של שנת 2000 היא הפסידה במשחק בפלייאוף על ההעפלה, ולא הצליחה להעפיל גם לאליפויות שלאחר מכן.
במוקדמות האליפות של 2006 הגיעה רוסיה למשחק הפלייאוף מול דנמרק עד גיל 21, אך הפסידה 4-1 בסיכום שני המפגשים. היא הייתה קרובה מאוד להעפיל לאליפות אירופה 2007: היא הציגה יכולת מרשימה וסיימה במקום הראשון בשלב הבתים במוקדמות. בפלייאוף על ההעפלה, היא ניצחה 1–4 במשחק הביתי מול פורטוגל עד גיל 21, אך הפסידה 3-0 במשחק השני ולא העפילה בשל יחס שערי חוץ. גם ב-2009 היא לא העפילה לאליפות.
הנבחרת גברה על סרביה עד גיל 21 במוקדמות יורו הצעירה והעפילה לאליפות אירופה עד גיל 21 שתיערך בשנת 2021, זאת לראשונה מאז 2013.
הישגים > אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21

| שנה | שלב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
1978: הייתה חלק מברית המועצות ברית המועצות
1980: הייתה חלק מברית המועצות ברית המועצות
1982: הייתה חלק מברית המועצות ברית המועצות
1984: הייתה חלק מברית המועצות ברית המועצות
1986: הייתה חלק מברית המועצות ברית המועצות
1988: הייתה חלק מברית המועצות ברית המועצות
1990: הייתה חלק מברית המועצות ברית המועצות
1992: הייתה חלק מברית המועצות ברית המועצות
| צרפת 1994 | רבע גמר | 2 | 0 | 0 | 2 | 0 | 3 |  |
ספרד 1996: לא העפילה
| רומניה 1998 | רבע גמר | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 |  |
סלובקיה 2000: לא העפילה
שווייץ 2002: לא העפילה
גרמניה 2004: לא העפילה
פורטוגל 2006: לא העפילה
הולנד 2007: לא העפילה
שוודיה 2009: לא העפילה
דנמרק 2011: לא העפילה
| ישראל 2013 | שלב הבתים | 3 | 0 | 0 | 3 | 2 | 8 |  |
צ'כיה 2015: לא העפילה
פולין 2017: לא העפילה
איטליה סן מרינו 2019: לא העפילה
| הונגריה סלובניה 2021 | שלב הבתים |  |  |  |  |  |  |  |
| סך הכל | 3/20 | 6 | 0 | 0 | 6 | 2 | 12 |  |
הישגים > המשחקים האולימפיים

| הישגים אולימפיים> שנה | הישגים אולימפיים> שלב | הישגים אולימפיים> מיקום | הישגים אולימפיים> משחקים | הישגים אולימפיים> ניצחונות | הישגים אולימפיים> תיקו* | הישגים אולימפיים> הפסדים | הישגים אולימפיים> שערי זכות | הישגים אולימפיים> שערי חובה | הישגים אולימפיים> סגל |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
ספרד 1992: לא העפילה
ארצות הברית 1996: לא העפילה
אוסטרליה 2000: לא העפילה
יוון 2004: לא העפילה
הרפובליקה העממית של סין 2008: לא העפילה
בריטניה 2012: לא העפילה
ברזיל 2016: לא העפילה
יפן 2021: לא העפילה
| סך הכל | - | - | - | - | - | - | - | - | - |  |
סגל הנבחרת

להלן רשימת השחקנים ששותפו במשחקי מוקדמות יורו לנוער 2021 (נתוני הופעות ושערים נכונים ל-8 בספטמבר 2020):
| מס' | עמדה | שם | תאריך לידה | הופעות | שערים | מועדון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | שוער | דניס אדמוב | 20 בפברואר 1998 | 0 | 0 | רוסיה קרסנודאר |
|  | שוער | אלכסנדר מקסימנקו | 19 במרץ 1998 | 7 | 0 | רוסיה ספרטק מוסקבה |
|  | שוער | מאטוויי סאפונוב | 25 בפברואר 1999 | 8 | 0 | רוסיה קרסנודאר |

|  | מגן | איגור דיבייב | 27 בספטמבר 1999 | 9 | 2 | רוסיה צסק"א מוסקבה |
|  | מגן | רומן יבגנייב | 23 בפברואר 1999 | 8 | 0 | רוסיה דינמו מוסקבה |
|  | מגן | פאבל מסלוב | 14 באפריל 2000 | 1 | 0 | רוסיה ספרטק מוסקבה |
|  | מגן | ניקולאי רסקאזוב | 3 בינואר 1998 | 17 | 1 | רוסיה ספרטק מוסקבה |
|  | מגן | דניל קרוגובוי | 28 במאי 1998 | 5 | 1 | רוסיה זניט סנקט פטרבורג |
|  | מגן | דניל סטפאנוב | 25 בינואר 2000 | 2 | 0 | רוסיה רוטור וולגוגרד |
|  | קשר | ארטיום גולובב | 21 בינואר 1999 | 4 | 0 | רוסיה אופה |

|  | קשר | קונסטנטין קוצ'אייב | 10 במרץ 1998 | 8 | 0 | רוסיה צסק"א מוסקבה |
|  | קשר | איוואן אובליאקוב | 5 ביולי 1998 | 24 | 6 | רוסיה צסק"א מוסקבה |
|  | קשר | נאיל אומיארוב | 27 ביוני 2000 | 7 | 1 | רוסיה ספרטק מוסקבה |
|  | קשר | מקסים גלושנקוב | 28 ביולי 1999 | 8 | 1 | רוסיה ספרטק מוסקבה |
|  | קשר | אלכסנדר לומוביצקי | 27 בפברואר 1998 | 10 | 1 | רוסיה חימקי |
|  | קשר | מגומד-שאפי סוליימאנוב | 16 בדצמבר 1999 | 6 | 3 | רוסיה קרסנודאר |
|  | קשר | דניל אוטקין | 12 באוקטובר 1999 | 6 | 1 | רוסיה קרסנודאר |
|  | קשר | דניל לסובוי | 12 בינואר 1998 | 3 | 0 | רוסיה ארסנל טולה |
|  | קשר | דניל גלבוב | 3 בנובמבר 1999 | 8 | 1 | רוסיה רוסטוב |

|  | חלוץ | איוואן איגנאטייב | 6 בפברואר 1999 | 8 | 1 | רוסיה רובין קאזאן |
|  | חלוץ | פיודור צ'אלוב | 10 באפריל 1998 | 18 | 8 | רוסיה ספרטק מוסקבה |
סגל הנבחרת > מאמנים

| שנים | מאמן |
| --- | --- |
1992—1993: בוריס איגנטייב
1994—1998: מיכאיל גרשקוביץ'
1998—1999: לאוניד פחומוב
2000—2001: ואלרי גלדילין
2001—2002: ואלרי גזאייב
2002—2005: אנדריי צ'רנישוב
2006: אלכסנדר בורודיוק
2007—2008: בוריס סטוקלוב
2008—2010: איגור קוליבנוב
2010—2015: ניקולאי פיסארב
2015: דמיטרי חומוחה
2016: ניקולאי פיסארב
2017—2018: יבגני בושמנוב
2018—: מיכאיל גלאקטיונוב
תארים

גביע חבר המדינות: 2012, 2013, 2016
ראו גם

נבחרת רוסיה בכדורגל
ניסוי איוורי-מקלאוד-מקארתי

ניסוי איוורי-מקלאוד-מקארתי הראה ש DNA הוא המרכיב האחראי לטרנספורמציה בניסוי גריפית', שבו הוזרקו חיידקים מתים מזן אחד וחיידקים חיים מזן אחר לעכברים, שפיתחו זיהום של זן החיידקים המת.
ניסוי איוורי-מקלאוד-מקארתי (Avery–MacLeod–McCarty) הוא ניסוי שנערך ב-1944 על ידי אוסוולד איוורי, קולין מקלאוד ומקלין מקארתי אשר הראה כי DNA הוא החומר האחראי לטרנספורמציה (התמרה) בחיידקים.
הניסוי נערך במסגרת מחקר שנעשה בשנות השלושים והארבעים של המאה ה-20 במכון רוקפלר למחקר רפואי במטרה לבודד ולזהות את "החומר המתמיר" האחראי לתופעת הטרנספורמציה שהודגמה בניסוי גריפית' ב-1928: חיידקים שהומתו ממין Streptococcus pneumoniae שהם מזן אלים III-S, שהוזרקו יחד עם חיידקים חיים אך לא אלימים מזן  II-R, גרמו לזיהום קטלני האופייני לזן האלים ( III-S). במאמר שפרסמו איוורי, מקלאוד ומקארתי בפברואר 1944 בשם "Studies on the Chemical Nature of the Substance Inducing Transformation of Pneumococcal Types: Induction of Transformation by a Deoxyribonucleic Acid Fraction Isolated from Pneumococcus Type III", טענו כי DNA הוא הגורם האחראי לטרנספורמציה, ולא חלבון בניגוד לסברה המקובלת באותה התקופה.
בניסוי מיצו החוקרים חומר מחיידקים מומתים. הם הראו כי יכולת ההתמרה של החומר שמיצו נשמרת גם לאחר טיפול בטריפסין, כימוטריפסין (אנזימים המפרקים חלבונים) וריבונוקלאז (אנזים המפרק RNA), אך לא נשמרת לאחר טיפול בדאוקסיריבונוקלאז (אנזים המפרק DNA).
ראו גם

ניסוי גריפית'
ניסוי הרשי-צ'ייס