stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הקפאת עוברים
הערות שוליים

↑  שלבי ההפריה החוץ גופית, באתר מכבי שירותי בריאות, ‏28 בפברואר 2021
1 2  David H. Edgar, Debra A. Gook, A critical appraisal of cryopreservation (slow cooling versus vitrification) of human oocytes and embryos, Human Reproduction Update 18, 2012-9, עמ' 536–554 doi: 10.1093/humupd/dms016
↑  Laura Rienzi, Clarisa Gracia, Roberta Maggiulli, Andrew R. LaBarbera, Oocyte, embryo and blastocyst cryopreservation in ART: systematic review and meta-analysis comparing slow-freezing versus vitrification to produce evidence for the development of global guidance, Human Reproduction Update 23, 03 01, 2017, עמ' 139–155 doi: 10.1093/humupd/dmw038
1 2  Julia Kopeika, Alan Thornhill, Yacoub Khalaf, The effect of cryopreservation on the genome of gametes and embryos: principles of cryobiology and critical appraisal of the evidence, Human Reproduction Update 21, 2015-3, עמ' 209–227 doi: 10.1093/humupd/dmu063
↑  הקפאת עוברים: כל מה שצריך לדעת על ההליך, באתר BEOK, ‏29 במאי 2018
↑  M. Wikland, T. Hardarson, T. Hillensjö, C. Westin, Obstetric outcomes after transfer of vitrified blastocysts, Human Reproduction (Oxford, England) 25, 2010-7, עמ' 1699–1707 doi: 10.1093/humrep/deq117
↑  David H. Edgar, Debra A. Gook, A critical appraisal of cryopreservation (slow cooling versus vitrification) of human oocytes and embryos, Human Reproduction Update 18, 2012-9, עמ' 536–554 doi: 10.1093/humupd/dms016
↑  Ryan Riggs, Jacob Mayer, Donna Dowling-Lacey, Ting-Fing Chi, Does storage time influence postthaw survival and pregnancy outcome? An analysis of 11,768 cryopreserved human embryos, Fertility and Sterility 93, 2010-1, עמ' 109–115 doi: 10.1016/j.fertnstert.2008.09.084
↑  A. Trounson, L. Mohr, Human pregnancy following cryopreservation, thawing and transfer of an eight-cell embryo, Nature 305, 1983 Oct 20-26, עמ' 707–709
↑  G. H. Zeilmaker, A. T. Alberda, I. van Gent, C. M. Rijkmans, Two pregnancies following transfer of intact frozen-thawed embryos, Fertility and Sterility 42, 1984-8, עמ' 293–296
↑  European IVF-monitoring Consortium (EIM), European Society of Human Reproduction and Embryology (ESHRE), C. Calhaz-Jorge, C. De Geyter, Assisted reproductive technology in Europe, 2013: results generated from European registers by ESHRE, Human Reproduction (Oxford, England) 32, 10 01, 2017, עמ' 1957–1973 doi: 10.1093/humrep/dex264
↑  2016 Assisted Reproductive Technology National Summary Report
בלסטוציסט בן 5 ימים. זהו השלב המאוחר ביותר בו ניתן להקפיא את העובר.
ג'רמנסן (נהר)

ערך זה עוסק בנהר בקנדה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה מוצא הנהר:  761 מ' 
 מדינות באגן הניקוז:  קנדה 
  (למפת קולומביה הבריטית מוגדלת) ויקטוריה ונקובר סארי קלונה קאמלופס פרינס ג'ורג' ארצות הברית אלברטה הטריטוריות הצפון-מערביות יוקון אלסקה האוקיינוס השקט ג'רמנסן(למפת קולומביה הבריטית רגילה) ויקטוריה ונקובר סארי קלונה קאמלופס פרינס ג'ורג' ארצות הברית אלברטה הטריטוריות הצפ. מע יוקון אלסקה האוקיינוס השקט ג'רמנסן
 
נהר ג'רמנסן (באנגלית: Germansen River), אשר נקרא בעבר נחל ג'רמנסן (באנגלית: Germansen Creek), הוא יובל מרכזי של נהר אומינקה בצפון פרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה.
אזור הנהר, והעיירה שלגדותיו ג'רמנסון לנדינג, היו מרכז הבהלה לזהב של אומינקה, עם גילוי זהב באזור בשנת 1870.
הנהר נשפך אל אגם ג'רמנסן, ודרומית לנהר מצויים רכס ג'רמנסן והר ג'רמנסן.
גובה הנהר 761 מטרים מעל פנים הים.
מקור השם

במפת מכרות משנת 1874 נקרא הנהר בשם "נחל ג'רמנסן". שמו הנוכחי אומץ רשמית ב-2 ביוני 1950.
הנהר נקרא על שם ג'יימס ג'רמנסן (James Germansen), מהעיר סיינט פול שבמדינת מינסוטה שבארצות הברית, אשר גילה באזור הנהר זהב בשנת 1870 והחל את הבהלה לזהב של אומינקה.
היסטוריה

ג'יימס ג'רמנסון גילה לראשונה זהב באזור הנהר בשנת 1870. שנה לאחר מכן דווח שנכרו לאורך הנהר 4,400 אונקיות של זהב. הבהלה לזהב הסתיימה בשנת 1876 ועיירות הכורים לאורך הנהר ניטשו.
הערות שוליים

1 2  ההיסטוריה של שמו של נהר ג'רמנסן
↑  מידע גאוגרפי
| ההרים הפנימיים |
| --- | --- | --- |
| רכסי הרים | או. קיי. • אווויג'י • אומינקה • אוסילינקה • אטנה • איגלנסט • אינג'ניקה • אספי • אקסלגולד • באביין • באטלר • באלקלי • בורנייט • בידי • בייט • ג'רמנסן • דריפטווד • האוסון • הארט • הוגם • הורסראנץ' • הייזלטון • וולברין • וייטסייל • טאהצה • טאקלה • טויה • טוצ'ה • טלקווה • טנקיהי • לבל • ליי • מוריס • מטסאנטאן • מיטשל • מקונל • נס • סוואנל • סטראטה • סיבולה • סיטליקה • סיפטון • סיקאני • סמיואל בלק • ספקטרום • סקינה • פאטולו • פינליי • פיק • פישינג • צ'יקמין • קאסאלקה • קאריבו הארט • קוואניקה • קוון יוטאסי • קונלי • קורמייר • קלאפאן • קצ'יקה • ראסל • רדה • רובי |  |
| הרים | אייס • אש • דארק • האוסון • וימפר • טאדדה • לבל • מוריין • מיהאז • נאנוק • ניישן • סטורם • ספאציזי • ספינקס • ספקטרום • קדה • קלאסטליין • קרטונה • קרונין |  |
| נהרות | אומינקה • אוסילינקה • אינג'ניקה • ג'רמנסן • מידל |  |
| אגמים | בר • טאקלה |  |
| פארקים פרובינציאליים | אגם באבין • אטלין • צ'ייס • קרחון בר |  |
אנט קלרמן

| --- | --- |

 לידה:  6 ביולי 1887 מריקוויל, ניו סאות' ויילס, אוסטרליה
 פטירה:  6 בנובמבר 1975  (בגיל 88) סאות'פורט, קווינסלנד, אוסטרליה
 שם לידה:  Annette Marie Sarah Kellerman 
 מדינה:  אוסטרליה אוסטרליה
 מקום קבורה:  שונית המחסום הגדולה
 ידועה בשל:  שחיינית, שחקנית, סופרת, מפתחת השחייה הצורנית, חלוצה בתחום בגדי הים לנשים
 השכלה:  בית הספר לבנות "מלטון" לדקדוק
 מקצוע:  שחיינית, שחקנית, סופרת
 השקפה דתית:  נצרות קתולית 
 בן זוג:  ג'יימס ריימונד לואי סאליבן
 פרסים והוקרה:  Victorian Honour Roll of Women  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 
אנט מארי שרה קלרמן (באנגלית: Annette Marie Sarah Kellermann‏; 6 ביולי 1887 – 6 בנובמבר 1975) הייתה שחיינית אוסטרלית מקצועית, כוכבת וודוויל, שחקנית קולנוע, סופרת ובעלת עסק.
קלרמן הייתה אחת הנשים הראשונות שלבשו בגד ים העשוי חלק אחד, במקום המכנסיים שהיו מקובלים בזמנו ועוררה השראה אצל נשים אחרות ללכת בעקבותיה. בגדי הים של קלרמן הפכו כל כך פופולריים, כך שהיא פתחה קו אופנה משלה של בגדי ים העשויים חלק אחד.
קלרמן הקנתה לשחייה צורנית פופולריות רבה; ואף חיברה מדריך שחייה. היא הופיעה במספר סרטים, בדרך כלל בנושאים המשלבים מים. בתור כוכבת הסרט "בת האלים", קלרמן הייתה השחקנית הראשית הראשונה שהופיעה בעירום בהפקה הוליוודית.
קלרמן הייתה חסידה של בריאות, כושר ויופי טבעי במהלך כל חייה.
שנותיה הראשונות

קלרמן נולדה במריקוויל, ניו סאות' ויילס, אוסטרליה, ב-6 ביולי 1887 לכנר יליד אוסטרלי בשם פרידריך וילהלם קלרמן, ואשתו הצרפתייה אליס אלן צ'ארבונט, מורה לפסנתר ולמוזיקה.
בגיל 6, חולשה ברגליה של קלרמן חייבה אותה ללבוש פלטות פלדה על מנת לחזק אותן. כדי להתגבר על נכותה, רשמו אותה הוריה לשיעורי שחייה ב"מרחצאות של קאוויל" בסידני.
בגיל 13, רגליה החלימו כמעט לחלוטין ובגיל 15 היא שלטה בכל תנועות השחייה וזכתה בתחרות הראשונה שלה. בשלב זה היא גם הופיעה בתצוגות צלילה.
קריירת שחייה

בשנת 1902, זכתה קלרמן בתחרות ה-100 מטרים והמייל של הנשים בניו סאות' ויילס, בשיא של דקה אחת, 22 שניות, ו-33 דקות, 49 שניות בהתאמה. באותה שנה, החליטו הוריה לעבור למלבורן, והיא נרשמה ללימודים בבית הספר לבנות "מלטון" לדקדוק, היכן שאימה קיבלה משרת הוראת מוזיקה.
במהלך זמנה בבית הספר, השתתפה קלרמן בתערוכות שחייה וצלילה במרחצאות לבורן, שיחקה בתור בתולת ים במרכז הבידור "בית משפט הנסיכים" (Princes Court entertainment center) והשתתפה בשתי הופעות ביום, בשחייה עם דגים במכל זכוכית בתערוכת אקווריום. בחודשים יוני ויולי 1903, היא ביצעה צלילות גובה בסצנת הקוגי (Coogee) של בלנד הולט (Bland Holt) המרהיב, "שבירת הבצורת" (The Breaking of the Drought) בתיאטרון המלכותי מלבורן.
קלרמן וביאטריס קר, שנחשבה לאלופת השחייה והצלילה של אוסטרליה, היו יריבות. אף על פי כן, האתגר הציבורי של ביאטריס קר להיפגש באליפות תחרותית עם קלרמן לא נענה.
ב-24 באוגוסט 1905, בגיל 19, הייתה קלרמן אחת הנשים הראשונות שניסתה לשחות את התעלה האנגלית. לאחר 3 שחיות לא מוצלחות היא הכריזה: "הייתה לי הסיבולת אבל לא כוח הזרוע". האישה הראשונה שהצליחה לחצות תעלה בשחייה הייתה ברונס ולברגה פון איזשיצו האוסטרית, בספטמבר 1900.
מאוחר יותר קלרמן אתגרה והביסה את ברונס בתחרות הדנובה.
קלרמן הקנתה לשחייה הצורנית פופולריות רבה לאחר הביצוע שלה של בלט המים הראשון במכל זכוכית בהיפודרום של ניו יורק.
קו בגדי הים

קלרמן התפרסמה כתומכת בזכותן של נשים ללבוש בגדי ים העשויים מחלק אחד, דבר שהיה שנוי במחלוקת באותו זמן. על פי מגזין אוסטרלי; "בתחילת המאה ה-20, נשים היו מצופות ללבוש שמלה מסורבלת בשילוב מכנסיים כשהן שוחות. בשנת 1907, בשיא הפופולריות שלה, קלרמן נעצרה ברביר ביצ' (Revere Beach), מסצ'וסטס, על חוסר צניעות – היא לבשה אחד מבגדי הים שלה העשויים מחלק אחד. הפופולריות של חליפות השחייה העשויות חלק אחד של קלרמן, הביאו להקמת קו בגדי ים משלה. ה"אנט קלרמנס", כפי שנקראו, היו הצעד הראשון בדרך לבגדי הים המודרניים.
קריירת קולנוע

בשנת 1916, הפכה קלרמן לשחקנית הראשית הראשונה שהופיעה בסצנת עירום כשהיא הופיעה בעירום מלא ב"בת האלים" הסרט "בת האלים", שנעשה על ידי חברת סרטי פוקס (Fox Film Corporation), היה הסרט הראשון בעל הפקה של מיליון דולר. רוב סרטיה של קלרמן עוסקים בהרפתקאות ימיות. היא ביצעה בעצמה את הפעלולים, הכוללים צלילה של 28 מטרים לים, וצלילה של 18 מטרים לבריכת תנינים. פעמים רבות היא שיחקה בתולת ים בשם אנט או וריאציות של שמה.
"סרטי האגדה", כפי שהיא כינתה אותם, התחילו ב"בת הים" (1911), בו היא הייתה השחקנית הראשונה שלבשה תלבושת של בתולת ים בסרט (מרמיידינג), דבר שסלל את הדרך לסרטים אחרים כמו גליניס ג'ונס (בסרט מירנדה – Miranda), אסתר ויליאמס ודריל האנה (בסרט ספלאש).
קלרמן עיצבה את תלבושות בתולות הים בעצמה, ולפעמים גם תפרה אותן. קלרמן הופיעה באחד מהסרטים האחרונים בצבעי פריזמה, "ונוס של הים הדרומי" (Venus of the South Seas) בשנת 1924, הפקה משותפת של ארצות הברית וניו זילנד, שבו סליל של 55 דקות סרט היה בצבע ומתחת למים. "ונוס של הים הדרומי" שוחזר בידי ספריית הקונגרס ב-2004 והוא הסרט העלילתי היחיד בכיכובה של קלרמן הקיים בצורה המוחלטת שלו.
פרסומים

בנוסף לקריירה הקולנועית שלה, כתבה קלרמן מספר ספרים וביניהם "כיצד לשחות" (1918), "יופי פיזי: איך לשמור את זה" (1919), ספר של סיפורי ילדים שכותרתו "אגדות הים הדרומי" (1926), ו"הסיפור שלי", ספר אוטוביוגרפי שלא פורסם. היא כתבה בנוסף גם חוברות רבות על בריאות, יופי וכושר.
חיים אישיים

קלרמן נישאה למנהל האמריקאי שלה, ג'יימס סאליבן, בתאריך 26 בנובמבר 1912 בדנברי, קונטיקט.
קלרמן, צמחונית כל חייה, הייתה בעלת חנות מזון בריאות בלונג ביץ', קליפורניה. היא נשארה פעילה גם בגיל מבוגר, המשיכה לשחות ולהתאמן עד זמן קצר לפני מותה. היא ובעלה חזרו להתגורר באוסטרליה בשנת 1970 ובשנת 1974 חלקו לה כבוד בבריכת היכל התהילה הבין-לאומי של פורט לודרדייל, פלורידה.
קלרמן מתה לפני בעלה, בבית החולים בסאות'פורט, קווינסלנד, אוסטרליה, ב-6 בנובמבר 1975, בגיל 88 ונשרפה בטקסים קתוליים. שרידיה פוזרו בשונית המחסום הגדולה. לא היו לה ילדים.
מורשת

בשנת 1908, לאחר מחקר על 3,000 נשים, דר. דאדלי א. סרג'נט מאוניברסיטת הרווארד כינה אותה "האישה המושלמת" בגלל הדמיון של התכונות הפיזיות שלה לוונוס ממילו.
האוסף הגדול של קלרמן של תלבושות ומזכרות תיאטרליות הורש לבית האופרה של סידני. מספר רב מהתלבושות המקוריות שלה והחפצים האישיים מוחזק בידי מוזיאון תחנת הכוח בסידני, אוסטרליה.
קלרמן הוצגה על ידי אסתר ויליאמס בסרט "בת ים השווה מיליון דולר" (1952), ושמה נמצא על כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד, בשדרות הוליווד. סרט אוסטרלי תיעודי עטור פרסים בשם "בת הים המקורית", שנכתב על קלרמן, הופק בשנת 2002.
מכלול שחייה חדש שנפתח במריקוויל בשנת 2010 נקרא על שמה.
סרטים

הכלה של למרמור: טרגדיה של בוני סקוטלנד (1909)
בת יפתח: טרגדיה תנ"כית (1909)
מתנת הנעורים (1909)
נקבר חי (1909)
סירנה של הים (1911)
בת הים (1911)
הבת של נפטון (1914)
בת האלים (1916)
תחרות הצלב האדום הלאומית (1917)
מלכת הים (1918)
מה נשים אוהבות (1920)
ונוס של הים הדרומי (1924)
כעצמה

מעללי הצלילה של גברת קלרמן (1907)
גברת אנט קלרמן (1909)
האישה בעלת הצורה המושלמת (1910)
הילד האוניברסלי (1914)
אמנות הצלילה (1920)
אנט קלרמן מבצעת בלט מים (1925)
אנט קלרמן חוזרת לאוסטרליה (1933)
בלט מים: סידני (1940)
בלט מים (1941)
קטעי ארכיון

אלות האהבה (1965)
בת הים המקורית (2002)
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  קתרין וולס (17 בנובמבר 2013). "אנט קלרמן- השחיינית המודרנית לנשים המודרניות" - "Annette Kellerman – the modern swimmer for modern women". ממשלת אוסטרליה (ארכיון האינטרנט).
↑  ג.פ. וולש (1983). "קלרמן, אנט מארי שרה (1886-1975)" - "(Kellermann, Annette Marie Sarah (1886–1975" המילון האוסטרלי של הביוגרפיה. הוצאת אוניברסיטת מלבורן.
↑  ג'ודי נלסון (2005). "המילון האוסטרלי של הביוגרפיה, כרך משלים; קר, ביאטריס מוד (1887-1971)" "(Australian Dictionary of Biography, Supplementary Volume; Kerr, Beatrice Maude (1887–1971".
↑  מיכאל בוהן (2009). " גיבורים ופרסומות: איך תור הזהב של 1920 שינה את הספורט האמריקאי" - Heroes & Ballyhoo: How the Golden Age of the 1920s Transformed American Sports. "ספרי פוטומאק בע"מ".
↑  "שחייה גדולה בדנובה" - "Great Swim in the Danube". "השבוע" (22 ביוני 1906).
↑  שירותי ה"רידרס דייג'סט", "שחיינים שוברי שיאים", אוסטרליה של אתמול: מבט על העבר הקרוב שלנו, מהדורה שנייה, 1974, עמוד 193.
↑  "סטוריה: אנט קלרמן" - "Herstory: Annette Kellerman". השחר (54). מקורי בארכיון ב-18 בנובמבר 2005.
↑  ג'יימס קרייטון רוברטסון (1993). "הקולנוע המוסתר: צנזורת קולנוע בריטי בפעולה (1913-1975)" - The Hidden Cinema: British Film Censorship in Action 1913–1975
↑  "אישה מודרנית מתקרבת לפיגורה המושלמת – ד"ר דאדלי סרג'נט של..." - ...Modern Woman Getting Nearer The Perfect Figure – Dr. Dudley Sargent of ב-4 בדצמבר 1910. מאמר בנושא בריאות מתייחס לגופה של קלרמן כאל "...הדמות האידיאלית ביותר" ; "המגזין של ראשון"; נצפה בנובמבר 2015.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008115783005171  ADB: kellermann-annette-marie-sarah-6911  AWR: AWE2216b  BNE: XX1657057  BnF: cb149759232 (data)  GND: 131969803  ISNI: 0000 0001 1573 4080  LCCN: nr2003006465  NGV: 12354  NTA: 129860026  SNAC: w6kp8ft5  SUDOC: 174468768  TePapa: 71611  Trove: 577656  VIAF: 155149106350568492796   WorldCat (עם VIAF): 155149106350568492796 
אנט קלרמן, תחילת המאה ה-20
קלרמן בסצנת עירום בסרט "בת האלים"
קלרמן בבגד הים שלה באורך מלא
קלרמן מצולמת בארצות הברית, 1907
לימוזינה (תוכנית טלוויזיה)

| --- | --- |

לימוזינה
 סוגה:  סאטירה, ראיונות, תחקיר
 יוצרים:  גיל ריבה, שולה שפיגל
 כותבים:  גיל ריבה, גלית גוטמן
 שחקנים:  גיל ריבה, גלית גוטמן
 ארץ מקור:  ישראל
 מספר עונות:  2
 הפקה
 מפיק:  אסף שוסטר
 חברת הפקה:  שולה שפיגל בע"מ
 בעלי תפקידים נוספים:  רונית זק (עורכת)
 אורך פרק:  30
 שידור
 רשת שידור:  ישראל 10
 תקופת שידור מקורית:  2002 – אוקטובר 2005
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
"לימוזינה" הייתה תוכנית ראיונות בהגשת גיל ריבה ששודרה בערוץ ישראל 10 בין השנים 2002–2005.
היסטוריה

התוכנית עלתה לשידור עם עליית ערוץ 10, ושודרה בין השנים 2002 ו-2003, בשתי עונותיה הראשונות, בליווי הדוגמנית גלית גוטמן. בשנת 2005 החליט מנהל התוכן בערוץ, שי אביבי, להחזיר את התוכנית לעונה נוספת. בכל תוכנית מנהל ריבה שיחה, תוך כדי נסיעה בלימוזינה, עם מרואייניו, אושיות אקטואליות ומוכרות לציבור הרחב. במהלך הראיון מתווספים קטעי דיבור וטקסטים של ריבה ותגובות שונות של הנוגעים בדבר. התוכנית ידועה בסאטיריות, ציניות וסארקסטיות של המנחה בשאלותיו השונות.
בתוכנית אחת קרא נועם פדרמן לגירוש ערבים, והועמד על כך לדין. נגזרו עליו עבודות שירות.
הערות שוליים

↑  אביב לביא, טראומה בלימוזינה, באתר הארץ, 5 בפברואר 2002
↑  רוגל אלפר, כוהן במקדש הסלבריטאות, באתר הארץ, 30 בינואר 2002
↑  רותה קופפר, רוכב על סוס טרויאני, באתר הארץ, 22 בספטמבר 2005
↑  אביעד גליקמן, פדרמן קרא לגרש ערבים ונידון לעבודות שירות, באתר ynet, 15 בספטמבר 2009
↑  עפרה אידלמן, פעיל הימין הקיצוני, נועם פדרמן, הורשע בהסתה לגזענות ולטרור, באתר הארץ, 23 באפריל 2009
דוראן (נחל)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 אורך:  3.0 קילומטרים
 גובה מוצא הנהר:  316 מ' 
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומידוראן(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומידוראן
 
נחל דוראן (באנגלית: Doran Stream) הוא נחל מי קרח שנמסו, הזורם בעמק טיילור, בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.
הנהר זורם צפונה מקרחון דוראן, מזרחית לקרחון סולאס, ונשפך לנחל פריסקו בעמק טיילור.
אורכו של הנחל 3 קילומטרים. גובהו של הנחל 316 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > מקור השם

שמו של הנחל ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים בשנת 1996.
הנחל נקרא על שם פיטר דוראן (Peter Doran), פלאולימנולוג (חוקר אגמים עתיקים) ממוצא קנדי מאוניברסיטת לואיזיאנה סטייט, אשר חקר את האגמים והאקלים של העמקים היבשים מקמרדו מאז שנת 1993.
ברמפטון

| --- | --- |

 מדינה:  קנדה קנדה
 פרובינציה:  אונטריו אונטריו
 רשות מחוקקת:  מועצת עיריית ברמפטון 
 תאריך ייסוד:  1853 
 שטח:  266.71 קמ"ר
 גובה:  218 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  656,480 (2021)
 קואורדינטות:  43°41′00″N 79°46′00″W﻿ / ﻿43.683333333333°N 79.766666666667°W﻿ / 43.683333333333; -79.766666666667 
 אזור זמן:  אזור זמן מזרחי
 https://www.brampton.ca/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קנדה מוגדלת) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי ברמפטון(למפת קנדה רגילה) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי ברמפטון(למפת אונטריו רגילה) טורונטו אוטווה מיסיסוגה וינדזור ת'אנדר ביי טימינס קנורה גרייטר סדברי מניטובה קוויבק ארצות הברית מפרץ הדסוןברמפטון(למפת אונטריו מוגדלת) טורונטו אוטווה מיסיסוגה וינדזור ת'אנדר ביי טימינס קנורה גרייטר סדברי מניטובה קוויבק ארצות הברית מפרץ הדסוןברמפטון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ברמפטון (באנגלית: Brampton) היא עיר בפרובינציה של אונטריו בקנדה. העיר שוכנת בדרום אונטריו, באזור המטרופוליני של טורונטו. במפקד האוכלוסין של שנת 2016 העיר מנתה 593,638 תושבים. ברמפטון היא העיר התשיעית בגודל אוכלוסייתה בקנדה, היא במקום ה-77 בגודל אוכלוסייתה בצפון אמריקה.
הכפר ברמפטון זכה לראשונה למעמד של רשות מקומית בשנת 1853, אז היו בו 50 תושבים. שמו של היישוב הושאל משם עיירת השוק ברמפטון, בקאמבריה, אנגליה. בשנת 1873, כאשר ישבו בה 2,000 תושבים, ברמפטון קיבלה מעמד של עיר. בעבר העיר הייתה ידועה בכינוי "עיר הפרחים של קנדה", זאת בזכות ענף גידולי חממה ששגשג בתחום העיר. במאה ה-21 המגזרים הכלכליים העיקריים בעיר הם תעשייה מתקדמת, ניהול קמעונאות ולוגיסטיקה, טכנולוגיות מידע ותקשורת, מזון ומשקאות, מדעי החיים ושירותים עסקיים. הגירה המונית לעיר הגדילה את אוכלוסיית ברמפטון מ-10,000 תושבים בשנות ה-50 של המאה ה-20 למעל 600,000 בשנת 2018.
גאוגרפיה ואקלים

שטחה הכולל של ברמפטון הוא 265 קמ"ר. במזרח גובלת ברמפטון בכביש מהיר מספר 50, ממערב בשדרות וינסטון צ'רצ'יל, דרך מייפילד מהווה את גבול העיר מצפון (להוציא שכונה קטנה בשם Snelgrove הנמצאת מצפון לדרך מייפילד אך שייכת לברומפטון), רצועת עמודי מתח גבוה מהווה את גבול העיר מדרום, מלבד שדרת פינץ' המהווה את הגבול בין ברמפטון למיסיסוגה.
בברמפטון אקלים יבשתי (מסוג Dfb בשיטת קפן) האופייני לחלק ניכר מאזור המטרופולין של טורונטו.
גאוגרפיה ואקלים > דת

באופן יחסי, בברמפטון חיים יותר סיקים, ג'יינים והינדים מאשר בכל עיר קנדית אחרת. 50.5% מאוכלוסיית לאחד מזרמי הנצרות: 26% מהם קתולים ורוב האחרים בזרמים הפרוטסטנטים השונים. סיקים מהווים 18.8% מאוכלוסיית העיר, הינדים 12.1%, מוסלמים 7.1%. כמעט 10% מכלל האוכלוסייה, אינה מזדהה עם דת כלשהי.
ערים תאומות

ארצות הברית מיאמי ביץ', פלורידה, ארצות הברית
ארצות הברית פלאנו, טקסס, ארצות הברית
הערות שוליים

↑  "Economic Development Committee" (PDF). City of Brampton. 2 במרץ 2016. נבדק ב-28 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567073305171  GND: 4649508-3  LCCN: n83030012  MusicBrainz: 438757bf-3e86-4be6-9e3f-0145b382a81b  SUDOC: 182448711  VIAF: 123162587   WorldCat (עם VIAF): 123162587
נחשון כל יכול

| --- | --- |
אסף אשתר מופיע כ"נחשון כל יכול" מטעם ערוץ הופ!
אסף אשתר מופיע כ"נחשון כל יכול" מטעם ערוץ הופ!
 סוגה:  סדרת טלוויזיה לילדים
 יוצרים:  מוטי אבירם, חיים אידיסיס
 כותבים:  אלון גור אריה, חיים אידיסיס, שחר סיטנר, נועם שגב
 בימוי:  מוטי אבירם, אריה בן ציון
 שחקנים:  אסף אשתר
 מדבבים בעברית:  שמעון כהן, שרון בר עזר
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  78
 הפקה
 מוזיקה:  אלון גור אריה, צליל בירן
 אורך פרק:  7 ל-12 דקות
 שידור
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הופ!
 תקופת שידור מקורית:  2003–2004
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
נחשון כל יכול היא סדרת ספין אוף ישראלית המשודרת בערוץ הופ! החל משנת 2003, ומשמשת המשך לסדרה "דפנה ודודידו". לסדרה יש עונה אחת ו-78 פרקים באורך 7 ל-12 דקות. כמו כן, דמותו של נחשון מככבת גם ב"הופ! כיתה א'", בשתי עונות של "הקייטנה של הופ!" ובספיישל יום העצמאות של הערוץ לכבוד חגיגות ה-60 למדינת ישראל. וכן, גם במספר תשדירים לחיסכון במים, בפסטיגל 2006 ובמותק של פסטיבל בשנים 2008 - 2009.
בשנת 2011 נוצרה דמות ילדים חדשה בשם "אספון" (אסף אשתר), והוא בן דודו של נחשון.
עלילה

עלילת הסדרה מספרת על נחשון כל יכול, שפותר בעיות עם חבובה הפרח המדבר וויקטור הטלפון המדבר בעזרת השפה העברית.
בסדרה "דפנה ודודידו", נחשון מופיע כנחשון המנחש. נחשון המנחש הוא בעל חנות אליה פונה דודידו על מנת לרכוש ממנה מוצרים שונים. בעקבות אי יכולתו המילולית של דודידו להסביר באיזה מוצר הוא מעוניין, צריך נחשון לנחש למה הוא מתכוון, כאשר דודידו מנחה אותו בתנועות "כן" ו-"לא". דבר זה מחקה את הקושי של הזאטוטים להתבטא במילים, והופך את התוכנית חביבה על ילדים בגילאים שונים. באחד הפרקים אף הופיע בביתם כשהם הפכו אותו לאוהל בדואי.
ב"הופ! כיתה א'" נחשון והכפפה מככבים בפינה שבה מלמדים את הצופים מילים ואותיות.
ב"קייטנה  של הופ" הוא מופיע בשתי עונות: "מא' ועד ת'", כנחשון המנחש לצד יעל דואני וכל הבובות של הערוץ ו"עברית שפה יפה" כשבה הוא נוסע עם המכונה המעופפת שלו שנקראת "אמבטוס" (שילוב של אמבטיה ומטוס), כשבעונה הזאת מככבים גם דודידו שעוזר לנחשון לאתר חרוזים למילים וסבתו של נחשון (אסף אשתר) שמגיבה בשיחת וידאו לדקלומים שאותם הוא מקריא.
הדמויות והשחקנים

נחשון (אסף אשתר): הדמות הראשית בסדרה. בכל פרק נחשון נתקל בבעיה והצופים בבית עוזרים לו לפתור אותה.
ויקטור (שמעון כהן): הטלפון הישנוני בביתו של נחשון. כל פעם שמצלצלים הוא תמיד עונה בעצמו.
חבובה (שרון בר עזר): הפרח של נחשון. מייעצת לנחשון בעת צורך
כפפת המחשבות (אסף אשתר): כפפה צהובה אותה מפעיל נחשון כדי לעוץ לו עצות.
תעופה כללית

מטוס מסוג ססנה 172 ממריא
מטוסים קלים בפינלנד
מטוס ריסוס ליד ניר דוד
כיבוי אש באמצעות מסוק
מסוק שיטור בספרד
אמבולנס אווירי בדנמרק
תעופה כללית (באנגלית: General aviation או GA) הוא אחד משני הענפים העיקריים של תחום התעופה האזרחית והוא מוגדר באופן שיורי ככלל התעופה האזרחית למעט טיסות נוסעים ומטען מסחריות, בין בקווים סדירים ובין בטיסות שכר.

ניתן לחלק את התעופה הכללית לשלושה ענפים עיקריים:
הענף המסחרי – ריסוס חקלאי, צילום אווירי, טיסות רומנטיות, טיסות כיף בתשלום, טיסות הצנחה, הטסת חולים (אמבולנס אווירי) ודיווחי תנועה לרשתות רדיו וטלוויזיה.
הענף הפרטי – טיסות חובבי תעופה, טיסות ראווה (אירובטיקה), טיסות לימוד לרישיון טיס או לצורך תארים מתקדמים בתעופה כגון רישיון מסחרי, הגדר מכשירים, תחרויות טיס שנערכות על ידי חובבי תעופה וטיסות ליעדים קרובים (כמו טיסות מישראל לטורקיה, קפריסין, יוון, ירדן, וכו').
הענף הציבורי-ממשלתי – משימות שיטור, כיבוי שריפות, השגת מודיעין, זריעת עננים להורדת גשם והטסת אנשי מדינה בכירים.
כלי טיס בענף

מטוסי נוסעים קלים – מדובר על-פי-רוב במטוסים בעלי 2–4 מושבים ומדחף פסיעה קבועה, המוגבלים יותר בזמן השהייה באוויר ובגובה הטיסה המרבי (בדרך-כלל 10,000 רגל). בחלק מהמטוסים הקלים מותקנת מערכת דיחוס המאפשרת טיסה בגובה רב יותר באמצעות אספקת חמצן ובקרת לחץ האוויר בפנים המטוס. במטוסים אחרים, יש וניתן להיעזר במכל חמצן אישי המתחבר לאף בעזרת מסכה, בעת טיסה בגובה רב.
מטוסי ריסוס – בחקלאות מתקדמת נצרכים לעיתים שירותי ריסוס אווירי באמצעות מטוס קל. הריסוס האווירי מאפשר לרסס שדות גדולים מאוד שהריסוס הקרקעי בהם בלתי אפשרי או בלתי כלכלי, וכן להגיב במהירות רבה להופעת מחלות בשדות. בישראל פועלות שתי חברות לריסוס אווירי: "כים ניר" ו"תל"מ", אשר בבעלותן מספר מטוסי ריסוס, ומספר מנחתים (חלקם ייעודיים לענף).
מטוסי ומסוקי כיבוי – הם אמצעי לחימה בשרפות יער. כלי הטיס נושאים עמם כימיקלים, כגון מים, קצף, ותקרישים או חומרים מעכבי בעירה אחרים אשר פותחו במיוחד למטרה זו. שימוש בכלי טיס ייעודי לכיבוי שריפות יער רחבות היקף קיים מאז שנת 1953, וזו הדרך היעילה ביותר, פעמים אף היחידה, לנשיאה ופיזור של חומרי כיבוי בתנאי שטח נרחבים וקשים.
מטוסי צילום – מדובר בדרך כלל במטוסים קלים שהורכבה בהם מערכת צילום המאפשרת צילום בזמן אמת, וברמת הפרדה גבוהה על ידי הטייס או מפעיל אחר.
מסוקים – מסוקים משמשים בתעופה הכללית למשימות הדרכה ולימוד טיס, צילום, הטסת נוסעים ואף פינוי בהיטס של פצועים ונפגעים. ישנן שתי קטגוריות עיקריות: מסוקי בוכנה ומסוקי טורבינה (סילון). בגלל מחירם הנמוך יחסית משמשים מסוקי הבוכנה בעיקר להדרכה וללימוד טיסה, בעוד שמסוקי הטורבינה משמשים להטסת נוסעים, לעבודות תחזוקה בחברת חשמל ולפינוי רפואי בהיטס.
כלי טיס בענף > סוגי רישיונות טיס בתעופה כללית

טייס פרטי – (private pilot) – מאפשר טיסה פרטית בתנאי טיסת ראיה.
הגדר מכשירים – (IFR – instrument flight rating) – מאפשר טיסה בתנאי טיסת מכשירים (לילה, ראות מוגבלת, ערפל וכו').
הגדר רב מנועי – (multi engine rating) – מאפשר הטסת מטוס בעל יותר ממנוע אחד.
טייס מסחרי – (commercial pilot) – מאפשר הטסת מטוס בטיסה מסחרית כגון: הטסת נוסעים בשכר, צילום, סיור וכדומה.