גיטרה
מבנה

מלמעלה למטה:
1. ראש הצוואר (Headstock)
2. הגשר העליון (Nut)
3. מפתחות כיוון (Tuning pegs)
4. שָׂריגים (Frets)
5. מוט הכיוון (Truss rod)
6. סמני האריגים (Inlays)
7. צוואר הגיטרה (Neck)
8. עקב הגיטרה (Neck joint)
9. גוף הגיטרה (Body)
10. פיקאפים (Pickups)
11. כפתורי ווליום וטון (Knobs)
12. גשר (Bridge)
13. משטח גירוד (Pickguard)
14. החלק האחורי (Back)
15. לוח הצליל (Sound board)
16. צדי גוף הגיטרה (Sides of the body)
17. תיבת תהודה (Sound hole)
18. מיתרים (Strings)
19. הגשר התחתון (Saddle)
20. לוח אצבוע (Fingerboard/Fretboard)
ראש הצוואר - הקצה של צוואר הגיטרה עליו ממוקמים מפתחות הכיוון.
הגשר העליון - חלק הממוקם בקצה צוואר הגיטרה אשר דרכו עוברים המיתרים ואשר למעשה קובע את אורך המיתרים. הגשר העליון הוא אחד משני החלקים בגיטרה בהם מסתיימת תנודת המיתרים. (החלק השני הוא הגשר התחתון.)
מפתחות כיוון - מפתחות הכיוון נמצאים על ראש הצוואר ומחוברות לצילינדר שהמיתר מחובר עליו. סיבוב של המפתח ימתח או ישחרר את המיתר המיוחס ובכך ישנה את הכיוון שלו. כיום ישנן גיטרות חשמליות הכוללות מערכת לקיבוע המיתרים, כך שלא ייצאו מכיוון.
שָׂריגים (Frets) - פסי מתכת דקים (עשויים לרוב מסגסוגת ניקל או נירוסטה) המצויים לאורך הפינגרבורד ויוצרים הפרדה בין צליל לצליל. נגן הגיטרה משנה את גובה הצליל שכל מיתר מפיק בכך שהוא מניח את אצבעותיו על הצוואר בין השריגים, ובדרך זו משנה את אורך המיתר ה"חופשי".
מוט הכיוון (Truss rod) - מוט מתכת הממוקם בתוך צוואר הגיטרה (איננו גלוי לעין). מסייע בעת הצורך ליישר את צוואר הגיטרה ולאזן את הלחץ הנוצר ממתח המיתרים.
סמני האריגים (Inlays) - אלמנטים ויזואליים המופיעים על פני החלק החיצוני של הגיטרה. מופיעים בדרך כלל על פני הפינגרבורד, על פני ראש צוואר הגיטרה, וברוב הגיטרות האקוסטיות מופיעים סביב פתח התהודה.
צוואר - צוואר הגיטרה הוא החלק הארוך והצר אשר יוצא מגוף הגיטרה והוא הבסיס שעליו מולבש הפינגרבורד. השׂריגים של הגיטרה, הפינגרבורד, מפתחות הכיוון, ראש הצוואר, ומוט הכיוון כולם מחוברים לצוואר הגיטרה. סוג העץ אשר ממנו עשוי צוואר הגיטרה בדרך כלל שונה מסוג העץ אשר ממנו עשוי הפינגרבורד עצמו. הצוואר מחובר בקצהו האחד לראש הצוואר ובקצהו האחר לגוף הגיטרה.
עקב הגיטרה - החלק בגיטרה בו צוואר הגיטרה מתחבר לגוף הגיטרה. כמעט בכל הגיטרות האקוסטיות צוואר הגיטרה מחובר לגוף הגיטרה בנקודה זו באמצעות דבק, בעוד שבגיטרות החשמליות צוואר הגיטרה יכול להיות מחובר לגוף הגיטרה באמצעות דבק או באמצעות ברגים.
גוף הגיטרה - גוף הגיטרה הוא אחד הגורמים החשובים ביותר בקביעת הצליל אותו מפיק הגיטרה. בגיטרות האקוסטיות גוף הגיטרה הוא שקובע את עוצמת הצליל. בגיטרות החשמליות גוף הגיטרה משפיע על הססטיין של הגיטרה. התהודה אשר מופקת מגוף הגיטרה מושפעת בעיקר מסוג העץ אשר ממנה עשוי גוף הגיטרה. בעוד שבגיטרות האקוסטיות גוף הגיטרה חלול, בגיטרות החשמליות גוף הגיטרה מוצק ומלא.
פיקאפים (מכונים בעברית גם לקטנים) - מתמרים אשר קולטים את תנודות המיתרים, ממירים אותם לאותות חשמליים, וגורמים למגבר להשמיע את צלילי המיתרים בהגברה.
כפתורי ווליום וטון - בגיטרות בהם רכיבים אלו קיימים נגן הגיטרה מסוגל לשלוט בהיבטים שונים של הצליל המופק באמצעותם.
שקע כניסה - לכבל המחבר את הגיטרה למגבר.
גשר - לוח עץ קטן (בגיטרות אקוסטיות) או לוח מתכת קטן (בגיטרות חשמליות) הממוקם על תיבת התהודה ואשר דרכו וקצת מעליו עוברים המיתרים.
משטח גירוד - זהו אינו אחד מחלקי הגיטרה, אלא תוספת, מעין כיסוי פלסטיק הממוקם מימין ומתחת לפתח התהודה, ומטרותו היא להגן על גוף הגיטרה מפני שריטות ומפני תיפוף הציפורניים על גבי גוף הגיטרה בעת ניגון פלמנקו (טכניקה הנקראת "גוֹלפֵּה").
החלק האחורי - החלק אשר מחזיק את צדי גוף הגיטרה במקומם. עשוי בדרך כלל משתיים או שלוש חתיכות עץ.
לוח הצליל - החלק הקדמי של הגיטרה אשר על פניו המיתרים רוטטים, בדרך כלל דרך סוג של גשר. בגיטרות אקוסטיות תהודת לוח הצליל ופנים הגיטרה מגבירים באופן משמעותי את צליל המיתרים. בגיטרות חשמליות לחלק זה אין כל משמעות בהפקת הצליל.
צדדי גוף הגיטרה - חתיכות עץ מעוגלות נפרדות אשר מחברות את החלק האחורי של הגיטרה עם החלק הקדמי של הגיטרה.
פתח התהודה - חור עגול הקיים בלוח הצליל של כל הגיטרות האקוסטיות. המטרה העיקרית של פתח התהודה היא להגדיל את עוצמת הצליל.
מיתרים - לגיטרה בדרך כלל יש 6 מיתרים - 3 מיתרים בעלי צליל גבוה, המכונים "מיתרי סולו", ו־3 מיתרים בעלי צליל נמוך, המכונים "מיתרי בס" - אם כי קיימות גרסאות נוספות, ביניהן גיטרה בעלת שנים־עשר מיתרים (ובה 6 זוגות מיתרים המכוונים על אותו תו, אך לעיתים בהפרש של אוקטבה), או גיטרת בס שלה רק 4 מיתרים בדרך כלל. הגיטרה מכוונת בצורות שונות למטרות שונות, כאשר הכיוון הסטנדרטי הוא (מהמיתר הנמוך לגבוה): מי, לה, רה, סול, סי, מי. כיוון זה מאפשר גישה נוחה לתווים רבים ללא תזוזה גדולה של היד: הוא מאפשר אצבוע נוח ופשוט של סולמות מוזיקליים, אקורדים ושיטות אחרות במוזיקה. מיתרי הגיטרה מחוברים בצד אחד לראש הצוואר ובצד השני לרכיב הנקרא "גשר" ומורכב על גוף הגיטרה, המשמש כתיבת תהודה.
הגשר התחתון (מכונה גם האוכף) - החלק של הגשר אשר דרכו עוברים המיתרים ואשר למעשה קובע את אורך המיתרים. בגיטרות האקוסטיות הגשר התחתון מעביר את רְעִידות הקוֹל דרך הגשר ללוח הצליל של הגיטרה.
פינגרבורד - רצועה דקה, ארוכה אשר עשויה בדרך כלל מעץ, המולבשת על פני החלק הקדמי של צוואר הגיטרה. מיתרי הגיטרה עוברים מעל לפינגרבורד, בין הגשר העליון לגשר התחתון. על מנת לנגן תווים בודדים או אקורדים מסוימים בגיטרה, נגן הגיטרה צריך ללחוץ את המיתרים לנגד חלקים מסוימים הממוקמים לאורך הפינגרבורד כדי לשנות את אורך רטט המיתרים, וגובה הצליל המופק.