stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
התנועה החילונית הישראלית
הערות שוליים

↑  דני רובינשטיין, חילונים יוצאים למלחמה, דבר, 24 ביולי 1977
↑  מבע חפשי : בטאון התנועה החילונית הישראלית | התנועה החילונית הישראלית | התנועה החילונית הישראלית | المكتبة الوطنية الإسرائيلية, באתר www.nli.org.il
↑  האמונה החילונית השלמה, באתר כל העיר הספריה הלאומית של ישראל, ‏30 בדצמבר 1983
↑  פסק דין : בג"ץ 6168 92 האגודה ההומניסטית חילונית נ ממשלת, באתר lite.takdin.co.il
↑  מכון גנזים, אוסף 758 (עוזי אורנן), תיק נושא - תנועה חילונית ישראלית
↑  עוזי אורנן, התמודדות או אינדוקטרינציה ?, על המשמר, 28 בספטמבר 1977
ע. בן דוד, יש דורש לחינוך חילוני, על המשמר, 3 באוקטובר 1977
התנועה החילונית מתפלמסת עם שר החינוך והתרבות, על המשמר, 19 בספטמבר 1977
המועצה הציבורית למען חינוך חילוני - נאבק על זכויות הציבור החילוני לחנך את ילדיו חינוך חופשי, דבר, 1 ביולי 1977התנועה החילונית נגד כפיית מצוות בבית הספר, על המשמר, 25 בדצמבר 1977
↑  עוזי אורנן, קבורה אורתודוכסית לרחוב השומר, מעריב, 11 באוגוסט 1977
מחר - עצרת זכרון ומחאה ברחוב השומר בבני ברק, על המשמר, 7 ביולי 1977
↑  קולק דורש שהמשטרה תבטיח הנסיעה לשכ' רמות בשבתות, דבר, 28 בדצמבר 1978
↑  יהושע ביצור, חוק שירות לאומי לפטורות גיוס הוסר ברוב של 61 כנגד 47, מעריב, 14 בדצמבר 1978
אורנן: הפטור גורם הארכת המילואים, דבר, 26 ביוני 1978
↑  התנועה החילונית הישראלית מזדהה עם סרבנית המילואים שנעצרה ביום ו', דבר, 16 ביולי 1979
סרבניות גיוס הפגינו בת"א, דבר, 27 בספטמבר 1979
יוסף וקסמן ואברהם רותם, אלוני מגישה הצעת חוק שרות לאומי; "שרות שווה" מפגינה היום מול הכנסת, מעריב, 21 בפברואר 1979
↑  יהושע ביצור, התנועה החילונית מוחה על "רדיפת נוצרים" במדינת ישראל, מעריב, 28 בנובמבר 1977
↑  מצעד מחאה, מעריב, 30 ביוני 1978
"התנועה החילונית" מוקיעה עמדת הליברלים ב"סעיף הסוציאלי" בחוק ההפלות, דבר, 4 ביוני 1979
ביר אבו מטר

מפת אתרי תרבות באר שבע
הכניסה למערכת המגורים התת-קרקעית שנחשפה בחפירות ביר אבו מטר (1954)
ביר אבו מטר (נקרא גם חורבת מטר או באר מטר) הוא אתר ארכאולוגי בבקעת באר שבע המתוארך לתקופה הכלקוליתית. האתר נמצא על גדתו הצפונית של נחל באר שבע בסמוך לחלקה הדרומי של באר שבע. התרבות שנמצאה בתל זה ובתלים נוספים שנמצאו בבקעה ביר א-ספאדי (באר צפד), חורבת בתר ועוד, נקראת תרבות באר שבע. התרבות התגלתה בשנות ה-50 של המאה ה-20 על ידי הארכאולוג דוד אלון, על שתי גדותיו של נחל באר שבע. היישוב התקיים בערך בין השנים 4,200-4,000 לפנה"ס. האדמה באזור היא אדמת לס רכה ואחד המאפיינים של תרבות זו הוא התיישבות תת-קרקעית בחלק מהתקופה בה היו האתרים מיושבים. האתרים היו מיושבים במחצית השנייה של האלף הרביעי לפני הספירה, כמה מאות שנים בלבד.
חפירות

האתר נתגלה ונסקר לראשונה על ידי הארכאולוג דוד אלון ב-1951 ונחפר על ידי משלחת בראשות הארכאולוג הצרפתי ז'אן פרו בשנים 1951 -1960. בשנת 1978 נכתב בדבר שהאתרים הכלכוליתיים נזנחו והמגורים התת-קרקעיים התמוטטו. בשנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 נערכו במקום חפירות הצלה. על גבי האתר הוקם גן קטן הנמצא בקצה הדרומי של שכונת נווה זאב בבאר שבע. בגן ניתן לראות את הבאר ואבנים המציינות מיקומים של שרידים מהתקופה הביזנטית והעות'מאנית.
שלבי ההתיישבות באתר

ההתיישבות באתר מתאפיינת בשלושה שלבי התיישבות לפי סדר כרונולוגי (מהקדום למאוחר):
שלב תת-קרקעי.
שלב חצי תת-קרקעי.
שלב על קרקעי
הגיוון בצורות התיישבות אלה מצביע על רצון התושבים למצוא צורת מגורים אשר תתאים לסביבה ולתנאי הקרקע באזור. בכל שלבי ההתיישבות הייתה צורת ההתארגנות של מערכות החדרים במבנה של חדר גדול אשר מסביבו עד עשרה חדרי מגורים. החדר הגדול לא נועד למגורים. אוכלוסיית כל יישוב כזה מנתה, בכל שלב, 200 איש לכל היותר.
שלבי ההתיישבות באתר > שלב תת-קרקעי

השלב הקדום ביותר היה במערכות חדרים תת-קרקעיים (מערות מלאכותיות). צורת החדרים הייתה מלבנית וגודלם היה בממוצע 3X7 מטרים (לעיתים אורכם הגיע גם ל-10 מ').
החדרים היו מחוברים ביניהם במנהרות ומעברים. רצפת המערכת הייתה בגבהים של עד 2.5 מטרים מתחת לפני השטח הקדומים של הגבעה. רצפת מערכת החדרים מסומנת על ידי מספר בורות וממגורות (Silos). הכניסה למערכות החדרים הייתה בפיר משופע שפתחו היה מלמעלה אך לעיתים מהצד. ראשית הפיר כללה שקע רדוד אשר שימש כחצר.
מערכות החדרים כללו בורות וממגורות בגדלים שונים, כולל מכסים לכיסוי הממגורות למניעת כניסת מכרסמים. השימוש בהם היה לאחסון מזון ואגירת מים. הבורות אשר שימשו לאגירת מים כללו טיוח של הדפנות.
אזור באר שבע מתאפיין בהבדלי טמפרטורה קיצוניים בין היום והלילה. ביום חם מאוד ואילו בלילה קר. בשיטת בנייה זו הבדלי הטמפרטורה בתוך הבית לא היו קיצוניים כמו בחוץ.
מערכות החדרים לא כללו חלונות או פתחים לכניסת האור למעט פתחי הכניסה למערכות. כתוצאה מכך שרר חושך ככל שהתרחקו מהפתח. כדי לא לגשש באפילה נעזרו כנראה התושבים בקעריות חרס קטנות אשר נמצאו באתר.
מערכות החדרים נבנו בקרקע מסוג לס שהיא קרקע רכה. גודל החדרים היה גדול לבניה תת-קרקעית יציבה והחדרים נטו להתמוטט.
שלבי ההתיישבות באתר > שלב חצי תת-קרקעי

לאחר נטישת הבתים התת-קרקעיים, חזרו התושבים להתנחל באתר ועברו לשיטת בנייה "חצי תת-קרקעית". במקרים רבים התושבים השתמשו במערכות התת-קרקעיות שקרסו כדי לבנות לעצמם מגורים חדשים. מגורים חדשים אלה היו מורכבים מסדרות של חדרים קטנים דמויי ביצה. החדרים היו מחוברים ביניהם במנהרות. הגישה אליהם הייתה בפירים מאונכים אשר בדפנותיהם נכרו מדרכי רגל כדי להקל על העלייה והירידה. כאשר עזבו התושבים לזמן קצר את הבתים נהגו לסתום את הפתחים. ומאחר ולבסוף לא חזרו למקום נמצאו מערכות אלה כמעט שלמות על כל ציודן.
בשקע שנתהווה על פני השטח כתוצאה מהתמוטטות הבתים בשלב התת-קרקעי נבנו חדרים סגלגלים (אובליים) או עגלגלים. חדרים אלה היו בחלקם מחוץ לקרקע. כתוצאה מכך היה צורך לבנות גג לחדרים. הגגות אשר היו עשויים מענפים דקים וקש כוסו בטין כבוש ונתמכו על ידי קורות עץ מצולבות. קירות הבתים היו עשויים לבנים לא שרופות.
שלבי ההתיישבות באתר > שלב על קרקעי

השלב העל קרקעי התאפיין בשתי שכבות של מבנים אשר נבנו על השלב החצי תת-קרקעי. בתים אלה היו מלבניים ובנויים מלבנים לא שרופות וחומר. בתים אלו נבנו על יסודות אבן. מידות חדרים אלו היו בממוצע 3X7 מטרים. חלקם הגיע גם לאורך של 15 מ'. פרו העריך שהיה קשר בין שלב זה ובין שכבה 4 בתרבות ע'סול. נמצא דמיון ביישום האופייני של כלי הצור וכן ברב המוטיבים הקישוטיים של הקרמיקה הצבועה כולל שיטות הביצוע והטכניקה.
נטישת האתרים

באתר אפשר להבחין בכמה שכבות של יישוב ונטישה. ניתן לראות סימני נטישה מסודרים, כאשר התושבים הקפידו לאחסן את חפציהם לסגור את הפתחים בצורה מסודרת ולעזוב. סימנים אלה מצביעים על נטישה מתוכננת.
הועלו השערות שונות לגבי סיבות הנטישה של האתר:
האתר היה עונתי לכן התושבים אשר עיסוקם העיקרי היה מרעה צאן נדדו ממקום למקום ולכן חזרו ונטשו את האתר.
תנאי האקלים השתנו ולכן נטשו את המקום.
הנטישה הסופית של האתר יכלה להיגרם מהתערערות המצב הביטחוני בשלהי האלף הרביעי לפני הספירה. ניתן לראות זאת ביישובים אחרים אשר הוקמו בארץ ישראל במקומות הנוחים יותר להגנה (כגון: גזר, לכיש, תל חסי ועוד).
לקריאה נוספת

Jean Perrot, "Les fouilles d'Abou-Matar près de Beersheba", in: Syria 34 (1-2), 1957, pp. 1-38
ז'אן פרו, "באר שבע", האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכאולוגיות בארץ-ישראל, בעריכת שטרן ואחרים– החברה לחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה, 1992
אמנון בן-תור, '"התקופה הכלקוליתית"' א"פ, מבוא לארכאולוגיה של א"י בתקופת המקרא יח' 3, 119-180.
דוד אוסישקין, התקופה הכלקוליתית בארץ-ישראל, קדמוניות, שנה ג חוברת 4, חוברת מס' 12, 1970
יצחק גלעד, פטר פביאן, באר שבע מטרופולין בהתהוות (עורכים: יהודה גרדוס, אסתר מאיר-גליצנשטיין ) הוצאת אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 2008.
סטיבן א. רוזן, יצחק גלעד, פטר פביאן, חורבת מטר (באר מטר) - 1991-1990, חדשות ארכאולוגיות, צ"ט: 88-89, 1993
ז'אן פרו, החפירות בתל אבו מטאר הסמוך לבאר-שבע (1953-1954), ידיעות החברה לחקירת א"י ועתיקותיה, יח (תשי"ד) 121-128, 1953
Isaac Gilead, A New Look at Chalcolithic Beer-Sheba ,The Biblical Archaeologist, Vol 50, No. 2. (June, 1987), pp 110–117
הערות שוליים

↑  באר שבע שלפני אברהם אבינו, דבר, 13 במרץ 1959
↑  רם גופנא, "תהליך יישובו של הנגב הצפון-מערבי בתקופה הכאלקוליתית", עמ' 203, ב"ארץ הנגב, אדם ומדבר" בעריכת אבשלום שמואלי ויהודה גרדוס, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשל"ט
↑  תערוכת מוצגים ארכיאולוגיים בבאר שבע, חרות, 18 בדצמבר 1953
↑  משולם עד, מסלול המפגעים בבאר־שבע, דבר, 22 בספטמבר 1978
↑  Thomas E. Levy, Yorke M. Rowan, and Margie M. Burton, A Major New Study in the Works on Chalcolithic Shiqmim - 2005
הכניסה לבית הגדול ביותר שנחפר בביר אבו מטר (1956)
אחסון מוצרים חקלאיים כפי שנחשפו בחפירות
סיכה מקושטת שנחשפה בחפירות
כלי בזלת שנחשפו בחפירות
באר מטר המשוחזרת, ברקע - שכונת נווה זאב
אל תהיה צודק, היה חכם

בכביש אל תהיה צודק, היה חכם היא סיסמה שנהגתה בשנת 1986 על ידי הפרסומאי אהרן שמי עבור חברת הביטוח הסנה, לפי הזמנתו של יורם אפק, הממונה על הפרסום בחברה. לפני שהסיסמה התקבעה, שמי ניסה משפטים כמו "זה שאתה צודק – לא תמנע תאונה" ו"תאונות נמנעות על ידי אנשים חכמים, לא על ידי אנשים שצדקו".
הסיסמה זכתה להצלחה רבה אך גם לביקורות רבות, לפיהן המסקנה המתבקשת העולה מן הסיסמה היא לוותר על צדקתך. בשנת 1986 פנה שר החינוך וסגן ראש הממשלה, יצחק נבון, לחברת הסנה בבקשה לשנות את הסיסמה בנימוק שהיא אינה חינוכית ומחטיאה את מטרתה. נבון הציע סיסמה חליפית: "לא די להיות צודק, אתה צריך להיות גם זהיר או לחלופין אדיב".
בעבור הסיסמה העניק לשמי ולחברת הסנה חיים קורפו, בשבתו כשר התחבורה, תעודת הוקרה בשנת 1987. השר כתב:
הסיסמה, תוך השמטת המילה "בכביש" הפכה עד מהרה למטבע לשון המשמש בתחומים רבים, לא רק במניעת תאונות דרכים.
הערות שוליים

↑  דני קרמן, זוכרים את הסנה? - דני קרמן, באתר הבלוג של דני קרמן, ‏20 במאי 2024
↑  צילום טיוטה של אהרן שמי (בדף הפייסבוק של בנו אסף)
↑  נורית דברת, נבון : אל תהיה חכם - תהיה צודק וזהיר, מעריב, 29 בדצמבר 1986;
השר, הצדק והחוכמה, כותרת ראשית, 18 במרץ 1987
↑  שר התחבורה יעניק תעודת הוקרה ל'הסנה', מעריב, 27 בינואר 1987
↑  תרבות יהודית ישראלית
↑  דוגמה: הרב יעקב פילבר, ‏פרשת יתרו: אל תהיה צודק, תהיה חכם, באתר "סרוגים", 1 בפברואר 2018
אולי דנון

| --- | --- |

דנון מופיע באינדינגב, 2022
 לידה:  13 ביולי 1999 (בן 25) תל אביב-יפו, ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2015
 סוגה:  רוק
 שפה מועדפת:  עברית
 כלי נגינה:  גיטרה חשמלית, גיטרה אקוסטית, קלידים
 חברת תקליטים:  נענע דיסק
 
אוֹלי יהודה דנון (נולד ב-13 ביולי 1999) הוא זמר-יוצר וגיטריסט ישראלי. יצירתו משתייכת לסוגת הרוק.
ביוגרפיה

במאי 2016, יצא האלבום הראשון של דנון, "שתיקת האדמה", בהפקתו של שלום גד.
בדצמבר 2019 יצא הסינגל "תמותי" שכתב והלחין דנון, והופק על ידי אסף תלמודי.
ב-2020 ביצע את השיר "בראשית" של אביתר בנאי באלבום המחווה לאלבום שיר טיול.
בפברואר 2022 יצא האלבום השני של דנון, "ארבע עונות השנה". סגנון האלבום תואר כשילוב בין אמביינט לאינדי רוק. בהופעת ההשקה של האלבום התארח אביב גדג'. בביקורתם על שירי האלבום השוו אורלי יניב ויואב קוטנר בין דנון לבין גבריאל בלחסן ואריק איינשטיין. מבקר התרבות נדב מנוחין מוואלה! התייחס לאלבום כ-"אלבום השנה באינדי הישראלי".
בשנת 2024 ביצע יחד עם עמר גשן את השיר "קניה" שיצא באלבומה של גשן, "אשר הייתי ונגמר".
דיסקוגרפיה > אלבומים

שתיקת האדמה (2016)
ארבע עונות השנה (2022)
דיסקוגרפיה > סינגלים

תמותי (2019)
הערות שוליים

1 2  תימורה לסינגר, ‏הפריצה לתודעה, באתר גלובס, 3 בנובמבר 2016
↑  אורי זר אביב, ‏עוד לא בן 17 ושלום גד כבר הפיק לו אלבום. קוראים לו אולי דנון, באתר "Time Out ישראל", 24 באפריל 2016
↑  עמי ברנד, בוסרי אבל כובש, באתר כלכליסט, 29 במאי 2016
↑   תמותי, וידאו קליפ של השיר  באתר יוטיוב (אורך: 4:30)
↑  עדי סמריאס, ‏אביתר בנאי וחברים חוזרים לאלבום ששינה הכל, באתר "Time Out ישראל", 30 בדצמבר 2019
↑  רועי ויינברג, יהלומים הופכים לגשם /// רועי ויינברג על האלבום החדש של אולי דנון, 'ארבע עונות השנה', באתר מגזין "קולומבוס", 14 בפברואר 2022
↑  תימורה לסינגר, עמנואל יצחק לוי, עיליי אשדות ואולי דנון: האפוקליפטיים האופטימיים הצעירים, באתר "סך הקול", 2 במרץ 2022
↑  הקצה של אולי דנון, באתר רדיו הקצה, 3 בפברואר 2022
↑  ירדן אבני, אולי דנון מרגיש כמו אנטיתזה לכל מה שקורה סביבו, באתר רדיו הקצה, 2 במרץ 2022
↑  יואב קוטנר ואורלי יניב, ‏קוטנר ואורלי עם עוד קצת מארק לנגאן וישראלי חדש- אולי דנון, באתר גלי צה"ל, 27 בפברואר 2022
↑  נדב מנוחין‏, חיים את החלום: אלה 20 השירים שעשו לנו את תשפ"ב, באתר וואלה, 22 בספטמבר 2022
↑  נדב מנוחין‏, הפרויקט של עידן רייכל מגלה: אלה לא ימים טובים להיות באמצע של האמצע, באתר וואלה, 1 במרץ 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007603927905171  ISNI: 0000 0005 0701 2132  MusicBrainz: 98bc0e70-9914-474b-9f16-48687893ac1c  VIAF: 16148035577887970516   WorldCat (עם VIAF): 16148035577887970516 
דנון ועומר מושקוביץ, 2024
יאן ואנטונינה ז'בינסקי

יאן ז'בינסקי
יאן זָ'בִּינסקי (בפולנית: Jan Żabiński;‏ 8 באפריל 1897 – 26 ביולי 1974) ואשתו אנטונינה ז'בינסקי לבית ארדמן (בפולנית: Antonina Maria Żabińska, z d. Erdman;‏ 18 ביולי 1908 – 19 במרץ 1971) היו חסידי אומות העולם מהעיר ורשה שבפולין.
קורות חיים

ז'בינסקי היה מנהל גן החיות של ורשה ומחבר עשרות ספרי מדע פופולרי. עם הכיבוש הגרמני מונה על ידי הגרמנים למפקח על הגנים בעיר. הוא הסתייע בכך כדי להיכנס לגטו ורשה וכך הציל עשרות יהודים מהגטו, בהם יהודים עמם היה בקשר לפני המלחמה, וסייע להם להסתתר מחוץ לו. בין מקומות המסתור שהכין היו כלובי גן החיות וביתו הפרטי בתחומי גן החיות. הוא השקיע בכך את כספו ובהמשך קיבל סיוע מהוועד היהודי בראשות אדולף ברמן.
ז'בינסקי היה פעיל בארמייה קריובה, ולאחר דיכוי מרד ורשה היה שבוי בגרמניה. לאחר מכן, עד שחרור ורשה, המשיכה אשתו אנטונינה (Antonina), סופרת ידועה, להסתיר יהודים. בנם של בני הזוג, רישארד, עזר בטיפול ביהודים שהסתתרו בבית המשפחה.ז'בינסקי הלך לעולמו בגיל שבעים ושבע. אנטונינה הלכה לעולמה בגיל שישים ושתיים.
לאורך שנות המלחמה הצילו בני הזוג קרוב ל-300 יהודים. מרביתם הסתתרו בבית לזמן קצר, אולם כמה מהם שהו עם המשפחה עד לסיום המלחמה.
הנצחה

יאן ואנטונינה ז'בינסקי קיבלו את אות חסיד אומות העולם מיד ושם ב-1965. ב-1968 ביקר יאן בישראל והשתתף בנטיעת עץ בשדרת חסידי אומות העולם ביד ושם.
בשנת 2007 פרסמה הסופרת דיאנה אקרמן את הספר "אשתו של שומר גן החיות" (באנגלית: The Zookeeper's Wife), ספר תיעודי המנציח את מעשי ההצלה שביצעו בני הזוג ז'בינסקי. הספר עובד לסרט קולנוע באותו השם (עשר שנים לאחר שפורסם) בכיכובם של ג'סיקה צ'סטיין (בתפקיד אנטונינה), יוהאן הלדנברג (בתפקיד יאן), דניאל בריהל ואחרים. בשנת 2008 נפגש ישראל גל (פינצ'בסקי) עם ילדיהם של בני הזוג, ריש וטרזה, וביקש את רשותם להוציא לאור את הספר בעברית. הוא רכש מהם את הזכויות על היומן המקורי, הביאו לישראל ובשנת 2011 הפיק את הוצאתו לאור תחת השם "גן החיים – על אנשים וחיות", בתרגום של העיתונאית אביבה לורי ובהוצאת "עם עובד". בנוסף, יצר קשר עם משרד התרבות הפולני והנהלת גן החיות בוורשה, והצליח להביא לשילוב גן החיות בוורשה במסלולן של מספר משלחות בני נוער לפולין. על פועלו זה זכה בשנת 2012 בתואר "אביר השירות המופתי" מטעם נשיא פולין דאז, ברוניסלב קומורובסקי.
הערות שוליים

↑  אביבה לורי, מעקב מוסף הארץ | החומרים שמהם עשויים גיבורים, באתר הארץ, 22 באפריל 2011
↑  אות כבוד מפולין לישראל גל ולרוני סומק. באתר המכון הפולני 3 ביולי 2012.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309766805171  PLWABN: 9810675965705606  BIBSYS: 8068275  BnF: cb10562886h (data)  CiNii: DA16791980  GND: 1118767365  ISNI: 0000 0000 7149 1661  LCCN: n2007088854  NDL: 01169935  NKC: ola2003198077  NSK: 000072515  NTA: 216722993  SUDOC: 144956608  VIAF: 76842899   WorldCat (עם VIAF): 76842899
ניל פרייזר

| --- | --- |

 לידה:  3 באוקטובר 1933 סנט קילדה, מלבורן, אוסטרליה 
 פטירה:  2 בדצמבר 2024 (בגיל 91) 
 מדינה:  אוסטרליה אוסטרליה
 מקום מגורים:  מלבורן 
 גובה:  1.85 מטרים
 יד חובטת:  שמאל, יד אחת בחבטת גב יד
 פעילות כמקצוען:  ?–1977 
 יחידים
 מאזן קריירה:  697–227
 דירוג שיא:  1 (1959)
 זוגות
 מאזן קריירה:  20–16 
 שיאי גראנד סלאם
 זכיות 3 ביחידים, 11 בזוגות גברים, 5 זוגות מעורבים
 אליפות אוסטרליה הפתוחה:  גמר (1957, 1959, 1960)
 אליפות צרפת הפתוחה:  חצי הגמר (1959, 1962)
 וימבלדון:  זכייה (1960)
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  זכייה (1959, 1960)
 
ניל אנדרו פרייזר (באנגלית: Neale Andrew Fraser;‏ 3 באוקטובר 1933 – 2 בדצמבר 2024) היה טניסאי אוסטרלי. הוא זכה במקום ראשון בתחרויות גברים באליפות וימבלדון ובאליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס ובסך הכול זכה ב-19 ניצחונות בתחרויות גראנד סלאם. הוא היה הטניסאי האחרון שהצליח להשיג "כתר משולש" (זכייה בתחרות יחידים, זוגות וזוגות מעורבים באותה תחרות). הוא עשה זאת באליפות ארצות הברית הפתוחה בשנים 1959 ו-1960.
ביוגרפיה

ניל פרייזר נולד במלבורן למשפחה של משפטן ופוליטיקאי. הוא התחיל לשחק טניס בגיל צעיר.
בשנת 1952 פרייזר החל לשחק בתחרויות גדולות. באליפות אוסטרליה הפתוחה הוא הודח בסיבוב השלישי בתחרות הגברים. בהמשך הוא הגיע לגמר בתחרות הגברים באליפויות 1957, 1958 ו-1959. בתחרויות זוגות גברים פרייזר ניצח בשנים 1957, 1958 ו-1962. בתחרויות זוגות מעורבים הוא ניצח בשנת 1956.
באליפות צרפת הפתוחה 1951 פרייזר לא הצליח לעלות מעל לחצי הגמר בתחרויות גברים. בתחרויות זוגות גברים הוא ניצח בשנת 1958, 1960 ו-1962.
באליפות וימבלדון 1952 הוא הודח בשלבים המוקדמים. הוא ניצח בשנים 1960 ו-1958 הפסיד בגמר. הוא ניצח בתחרות זוגות גברים ב-1959 ו-1961. בשנת 1962 הוא ניצח בתחרות זוגות מעורבים.
באליפות ארצות הברית הפתוחה פרייזר הגיע להישגים מרשימים. בשנים 1959 ו-1960 הוא ניצח בתחרויות הגברים, זוגות גברים וזוגות מעורבים. הוא הטניסאי האחרון (נכון לשנת 2024) שהגיע להישג זה. בנוסף לכך הוא ניצח בתחרות זוגות גברים בשנת 1957 ובזוגות מעורבים בשנת 1958.
בתחרויות זוגות גברים פרייזר הגיע ל"גרנאד סלאם" (ניצחון בכול 4 תחרויות גדולות).
פרייזר היה חבר נבחרת גביע דייוויס של אוסטרליה וזכה עם הנבחרת בתואר 4 פעמים. בשנת 1970 הוא מונה לקפטן הנבחרת וכיהן בתפקיד עד לשנת 1994.
בניגוד לטניסאים אחרים פרייזר לא עבר לקריירה מקצועית. הוא שיחק עד לתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20.
בשנת 1974 פרייזר התקבל למסדר האימפריה הבריטית ובשנת 1988 למסדר אוסטרליה.
פרייזר נפטר ב-2 בדצמבר 2024.
הישגים

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| שנה | יריב בגמר | תוצאה |
| אליפות אוסטרליה הפתוחה 1957 | אוסטרליה אשלי קופר | 3–6, 11–9, 4-6 |
| אליפות וימבלדון 1958 | אוסטרליה אשלי קופר | 6–3, 3–6, 4-6 |
| אליפות אוסטרליה הפתוחה 1959 | ארצות הברית אלכס אולמדו | 1–6, 2–6, 6-3 |
| אליפות ארצות הברית הפתוחה 1959 | ארצות הברית אלכס אולמדו | 6–3, 5–7, 6-2, 6-4 |
| אליפות אוסטרליה הפתוחה 1960 | אוסטרליה רוד לייבר | 7–5, 6–3, 3-6 |
| אליפות וימבלדון 1960 | אוסטרליה רוד לייבר | 6–4, 3–6, 9-7, 7-5 |
| אליפות ארצות הברית הפתוחה 1960 | אוסטרליה רוד לייבר | 6-4, 6-4, 10-8 |
הגישה הסינתטית פונטית ללימוד קריאה

הגישה הסינתטית פונטית ללימוד קריאה היא שיטה להוראת קריאה שיטתית שבה לומד הילד את כל צלילי האותיות המרכיבות את המילה לפני שהוא מתבקש לקרוא את המילה עצמה בשלמותה. זאת, בשונה מהגישה הגלובלית להוראת הקריאה (או "גישת המכלול") שבה לומד הילד מילים שלמות או משפטים.
משמעות השם ורקע

מקור השם "הגישה הסינתטית" לקוח מתוך המושג באנגלית to synthesis, לחבר ביחד או לערבב, כלומר בגישה זו על הלומד לחבר יחד את צלילי האותיות למילה. 
שיטות להוראת קריאה ניתן למיין על פי היותן מדגישות צופן, או מדגישות משמעות.
השיטה המדגישה משמעות, הנקראת גם הגישה הכוללנית או הגלובלית, מניחה כי הקריאה היא תהליך טבעי, וכפי שהשפה המדוברת נרכשת רק כשיש לה שימוש פונקציונלי, השפה הכתובה תירכש רק שהילד יתנסה בה. כלומר כמו שלומדים לדבר על ידי דיבור כך צריך ללמוד לקרוא על ידי קריאה. לכן, לפי שיטה זו הילד לומד מילים שלמות, וההנחה היא שהוא יחבר את המילים לרעיונות בראשו, וכך המילים יקבלו משמעות. בשל כך, מתנגדים מחזיקי הגישה הזו להקניית הקריאה באופן טכני ומשעמם על ידי צלילי אותיות, שאין בהם משמעות בפני עצמם. בישראל מיושמת שיטה זו באמצעות "שיטת קל"מ" - קריאה ללא מקראה. ולרב היא כוללת למידה של מילים, משפטים וסיפורים מתוך ההקשר השפתי של הילד, ללא פירוקן במודע לצלילים.
הגישה המדגישה צופן נקראת גם הגישה השיטתית. לפי גישה זו, בדומה להנחות של הפסיכולוגיה ההתנהגותית, הקריאה היא אוסף של מיומנויות שיש לרכוש אותן בסדר מסוים: ממיומנויות פשוטות למיומנויות מורכבות עד הגעה לשליטה ואוטומטיות בביצוע פעולות הקריאה. לכן בגישה מסוג זה, יש ללמד קודם את ההתאמה בין הצופן הצלילי לבין הצופן החזותי של המילה.
השיטה הסינתטית פונטית להוראה היא למעשה תת-גישה בתוך הגישות השיטתיות להוראת קריאה, המדגישות צופן. גישה שיטתית נוספת להוראת הקריאה היא הגישה האנליטית שבה מחלקים את המילה ליחידות (ולא לצלילים בודדים כמו בשיטה הסינתטית).
שימוש בגישה הסינתטית פונטית בישראל

השימוש המפורסם ביותר בגישה הסינתטית פונטית בישראל נעשה בתוכנית הטלוויזיה בלי סודות שהחלה את שידוריה בערוץ הראשון בשנות ה-70. בתחילה התוכנית לימדה קריאה לפי הגישה הסינתטית פונטית. במשך השנים החלה לשלב התוכנית גם את הגישה האנליטית, והוכנסו לתוכנית תכנים וטקסטים ברמה אוריינית גבוהה יותר, תהליך החזרה על מילים הופחת, והחלו להתמקד בהבנת טקסטים.
יתרונות הגישה

הגישה הפונטית היא גישה מאורגנת המאפשרת לתלמיד ללמוד בצורה הדרגתית ומסודרת.
ככל שמתקדמים בלמידה הלימוד יעיל ומהיר יותר.
הגישה הפונטית סינתטית היא שיטת לימוד פרטנית שבה יש אפשרות למעקב על כל תלמיד וקצב הלמידה שלו. שיטה זו מאפשרת לזהות היכן נמצאים הקשיים אצל כל תלמיד ותלמיד ולעזור לכל אחד להתקדם בקצב.
שיטה זו עוזרת לתלמיד לחלק וליעל את הקשב שלו למספר דברים, לדוגמה: בתחילה התלמיד מתרכז בצלילי המילים ומקשר אותם למילה עצמה. לאחר שרכש מיומנות זו והתנסה בה, יהיה לו יותר קל להתרז בהבנת המילה אותה פיענח.
חסרונות הגישה

הגישה מחייבת קשר רצוף בין המורה לתלמיד ולכן אינה חסכונית, דורשת משאבים רבים ואורכת זמן רב.
גישה זו, השמה דגש על למידה שיטתית של צלילי אותיות והברות, הלמידה עלולה להיות טכנית ומשעממת והתלמיד עלול למצוא את עצמו מאבד ריכוז פעמים רבות.
הלמידה השיטתית והטכנית עלולה ליצור קריאה מצרפת לפי צלילי האותיות והתנועות ללא משמעות למילים.
הגישה עובדת לפי שיטת פיענוח של מילים, לפיכך, התלמיד עלול לחשוב שמטרת הקריאה היא פענוח של מילים ולא הבנתן.
ראו גם

מודעות פונולוגית
שיטת ליט"ף
צורה צבע וצליל
לקריאה נוספת

דוד הבר, לא הואב לקרוא—טיפול רב-ממדי בליקויי-למידה, רמות, 1992
אלי קוזמינסקי ואסתר טוב-לי, רכישת קריאה באמצעות שיטת 'קריאה ללא מקראה': הערכת השיטה והשתמעויות להערכת שיטות לרכישת קריאה, מגמות, 1995
דויד הנאור, תרגום: שושי וקסמן, הגישה המאוזנת להוראת הקריאה, תל אביב: הקיבוץ המאוחד
הערות שוליים

↑  רזאל, מ., אונגר, ל., & קליין, פ. (2000). הוראת קריאה לילדים עם תסמונת דאון. סחי" ש: סוגיות בחינוך מיוחד ובשיקום, 69-81.
↑  קוזמינסקי, א., טוב-לי, א., רכישת קריאה באמצעות שיטת" קריאה ללא מקראה": הערכת השיטה והשתמעויות להערכת שיטות לרכישת קריאה. מגמות, 94-121.
↑  כ"ץ, ד., & הבר, ד. (1992). לא הואב לקרוא—טיפול רב-ממדי בליקויי-למידה
איה בן רון

| --- | --- |

בן רון, 2019
 לידה:  1967 (בת 58 בערך) חיפה, ישראל 
 לאום:  ישראל ישראל
 מקום לימודים:  המדרשה לאמנות  גולדסמית'ס, אוניברסיטת לונדון 
 תחום יצירה:  ניו מדיה, מיצב, הדפס 
 פרסים והוקרה:  פרס האמן הצעיר (2002)  פרס דיזנגוף לאמנות הציור והפיסול (2011) 
 www.ayabenron.com
 
Hanging by Aya Ben Ron at The Berlin Museum of Medical History, Charité
Video still from Rescue by Aya Ben Ron
Still Life detail (Shift) by Aya Ben Ron
איה בן רון (נולדה ב־1967) היא אמנית רב תחומית ישראלית. עבודותיה כוללות פרויקטים תלויי־מקום, מיצבים, עבודות וידאו וסרטים דוקומנטריים, ומתמקדות בייצוגים ויזואליים של העולם הרפואי. מכהנת כפרופסור בבית הספר לאמנויות אוניברסיטת חיפה.
ביוגרפיה

בן רון נולדה בחיפה. בסוף שנות השמונים עברה לתל אביב ולמדה אמנות במדרשה לאמנות ברמת השרון. היא בעלת תואר שני מאוניברסיטת גולדסמית', לונדון. מכהנת כפרופסור בבית הספר לאמנויות באוניברסיטת חיפה, ובנוסף מרצה בחוג לתקשורת צילומית במכללה האקדמית הדסה ירושלים. מתגוררת ויוצרת בתל אביב.
עבודותיה

עבודותיה של בן רון בוחנות ייצוגים ויזואליים של העולם הרפואי - מחלות, טראומה פיזית, טראומה רגשית ואתיקה רפואית בטכניקות דיגיטליות מגוונות כגון וידאו, איור ממוחשב ועוד.
בסדרת העבודות "עזרה ראשונה" (2003) או "עדיין בטיפול" (2005), לדוגמה, יצרה בן רון סצנות שמרכיביהן לקוחים מספרי רפואה, מחלות ועזרה ראשונה. סגנונן של הדמויות ותיאור הסביבה יוצרים מראה גרפי והרחקה רגשית של ההיבטים הפתולוגים של היצירה.
סגנונה של בן רון מתאפיין באוצר דימויים ייחודי באמצעות טכניקות עבודה מורכבות המשלבות ציור נגיפים שונים, עיבודי מחשב של סדרות שיניים, צילום איברי גוף מוכפלים במחשב למוטציה ביזארית וכו'. בכל אחת מהקבוצות האלו הופיעו דימויים שנלקחו ממקורות שונים, ובאמצעות העיבוד שלה איבדו את ההקשר הראשוני שלהם כאילוסטרציות רפואיות לרוב. אופן הטיפול בדימויים הוא מעין מקבילה חזותית להנכחת הגוף האנושי בעבודות כתוצר מורכב של טכנולוגיה חדשה. הגוף הוא המשטח שעליו פועלת הטכנולוגיה והוא שהופך אותה לנראית. במהלך זה הוא נעשה דינמי ומשתנה (מוכפל ומועתק).
שיתופי הפעולה שלה עם בתי חולים ומוסדות רפואיים בישראל ומחוצה לה כוללים את עבודתה עם הוולקאם טראסט לונדון, מוזיאון ברלין להיסטוריה של הרפואה בשאריטה, ברלין, המרכז הרפואי מקסימה באינדהובן ועוד.
עבודותיה הוצגו בין היתר בביאנלה של פוסאן, דרום קוריאה; מוזיאון ישראל, ירושלים; המוזיאון לאמנות מודרנית בוורשה, פולין; המבורגר באנהוף, גרמניה; המרכז הישראלי לאמנות דיגיטלית, חולון, מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית ומוזיאון ארץ ישראל. ב-2015, היא השיקה את Front, פלטפורמה אינטרנטית.