stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אופוסום הלוטרה

| אופוסום הלוטרה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: אופוסומאים
משפחה:: אופוסומיים
סוג:: אופוסום הלוטרה
מינים
 2
שם מדעי
 Lutreolina
תחום תפוצה


אופוסום הלוטרה  (שם מדעי: Lutreolina) הוא סוג של אופוסום החי בדרום ומרכז אמריקה, ובו 2 מינים. הם נמצאים באזורי מים אבל פחות מותאמים לשחייה מאופוסום המים.
אופוסום הלוטרה הוא טורף הניזון מיצורים קטנים כדגים, סרטנים וצפרדעים מימיים אותם הוא שולה מהגדה וגם חרקים ויצורים אחרים החיים ביבשה. הם נמצאים בגדות נהרות, ביצות ואף באזור החוף.
האופוסום מזכיר במבנה גופו את הלוטרה ומכאן שמו המדעי. יש לו זנב ארוך ועבה ואוזניים מעוגלות ואדומות. אורכו מגיע ל 21-31 ס"מ ומשקלו ל-200-550 גרם.
הוא חי במדינות: ברזיל, ארגנטינה, בוליביה, אורוגוואי, פרגוואי, קולומביה וגיאנה. בשתי המדינות האחרונות האוכלוסיות מפוצלות לשניים.
בסוג 2 מינים:
אופוסום לוטרה גדול (Lutreolina crassicaudata)
אופוסום לוטרה מסויה (Lutreolina massoia)
ראו גם

אופוסום המים - אופוסום המותאם יותר לחיי מים אבל חי באותם אזורים כמוהו.
אולימפיאקוס (כדורגל)

אצטדיון קאראיסקאקיס לפני משחק מול ארסנל בשלב הבתים של ליגת האלופות, 2009
אוהדי אולימפיאקוס באצטדיון קאראיסקאקיס לפני דרבי מול פנאתינאיקוס, 2007
אוהדי אולימפיאקוס באצטדיון קאראיסקאקיס לפני משחק מול צ'לסי בשמינית גמר ליגת האלופות, 2008
אוהדי אולימפיאקוס באצטדיון קאראיסקאקיס במהלך משחק מול צ'לסי בשמינית גמר ליגת האלופות, 2008
שחקני אולימפיאקוס בסטמפורד ברידג' לפני משחק מול צ'לסי בשמינית גמר ליגת האלופות, 2008
מועדון הכדורגל אולימפיאקוס (ביוונית: ΠΑΕ Ολυμπιακός) הוא מועדון כדורגל יווני מהעיר פיראוס שבמטרופולין אתונה, המהווה חלק מאגודת הספורט אולימפיאקוס. המועדון נוסד בשנת 1925, והוא המועדון המצליח והמעוטר ביותר בליגת העל היוונית.
לזכותה של אולימפיאקוס 45 אליפויות ו-27 גביעים, ובסך הכל 17 פעמים זכתה בדאבל. היא הקבוצה היחידה ביוון שזכתה בשבע אליפויות רצופות (פעמיים: 1997–2003, 2011–2017) והקבוצה היחידה בעולם שהשלימה חמש פעמים רצף של חמש אליפויות רצופות. חמש פעמים זכתה הקבוצה באליפות ללא הפסד, והיא אחת משלוש קבוצות שמעולם לא ירדו מהליגה הבכירה ביוון. צבעי הקבוצה הם אדום ולבן, ומגרשה הביתי הוא אצטדיון קאראיסקאקיס. יריבתה הגדולה היא פנאתינאיקוס, והמשחק ביניהם מכונה דרבי היריבות הנצחיות.
אצטדיון

בראשית ימיה שיחקה הקבוצה בוולודרום שנבנה בפיראוס לקראת אולימפיאדת אתונה (1896), ולאחר מכן נבנה באותו מיקום אצטדיון קאראיסקאקיס אשר משמש את הקבוצה עד היום.
האצטדיון נקרא על שם גיבור מלחמת העצמאות היוונית, גאורגיוס קאראיסקאקיס, שנפצע קשה באזור זה. האצטדיון מכיל 32,115 מקומות, והוא משמש לעיתים גם את נבחרת יוון.
ב-8 בפברואר 1981 התרחש אסון אצטדיון קאראיסקאקיס, בתום משחק בין אולימפיאקוס לבין א.א.ק. אתונה שהסתיים בניצחון 6–0 לאולימפיאקוס, כאשר אלפים מאוהדי הקבוצה בשער 7 נהרו אל מחוץ לאצטדיון כדי לחגוג עם השחקנים מול הכניסה הראשית לאצטדיון. הדלתות היו כמעט סגורות והקרוסלות בכניסה לשערים הפכו את היציאה לבלתי אפשרית, כך שהמדרגות הפכו למלכודת מוות. עשרות אנשים נפצעו ו-21 נהרגו, מתוכם 20 אוהדי אולימפיאקוס. לזכר האסון נצבעו 21 כיסאות בשחור במקום באדום, בצורה שיוצרת את הספרה 7.
אוהדים ויריבות

בסיס אוהדי הקבוצה מגיע מהעיר פיראוס, כמו גם משאר אזורי אתונה. האהדה לקבוצה ברחבי יוון כולה עלתה בצורה משמעותית בשנות ה-50, כאשר הקבוצה זכתה בשש אליפויות רצופות, והפכה לקבוצה האהודה ביותר ביוון. באופן מסורתי ייצגה אולימפיאקוס את מעמד הפועלים, אך הצלחתה משכה אוהדים מכל שכבות האוכלוסייה ביוון, וכיום אוהדיה לא מזוהים עם קבוצה חברתית כלשהי.
היריבה הגדולה ביותר של הקבוצה היא פנאתינאיקוס, ואת המשחק ביניהם נהוג לכנות דרבי היריבות הנצחיות או "אם כל הקרבות". שתי הקבוצות הן הבכירות ביותר ביוון, והיריבות ביניהן חורגת מאזור אתונה ונחשבת ליריבות הגדולה ביותר בכדורגל היווני כולו. מכיוון שאולימפיאקוס ייצגה במקור את מעמד הפועלים, ואילו אוהדי פנאתינייקוס השתייכו ברובם למעמד הגבוה באתונה, ייצגה היריבות גם את מלחמת המעמדות באזור, אך כיום אוהדי שתי הקבוצות מגיעות מכל שכבות האוכלוסייה. היריבות בין הקבוצות מלווה פעמים רבות במעשי אלימות, במיוחד לפני ואחרי משחקי דרבי.
יריבות גדולה יש למועדון גם מול א.א.ק. אתונה, יריבות אשר התעצמה בעקבות מעברו של אחד הסמלים הגדולים של א.א.ק. דושאן באייביץ', שחקן ומאמן הקבוצה בעבר, לתפקיד מאמן אולימפיאקוס בשנת 1996, וכן בעקבות הזכייה השנויה במחלוקת של אולימפיאקוס באליפות בעונת 2007/2008, שהוכרעה לאחר שהוענק לאולימפיאקוס ניצחון טכני במשחק בו הפסידה, מכיוון שהקבוצה היריבה שיתפה שחקן שלא כחוק.
יריבות נוספות של המועדון הן פאוק סלוניקי, עמה היריבות מבוססת בעיקרה על התחרות בין תושבי אזור אתונה לתושבי סלוניקי ואזור מרכז מקדוניה, ואתניקוס פיראוס, שהמשחק ביניהם מכונה "הדרבי של פיראוס". היריבות העירונית דעכה בתחילת המאה ה-21 מכיוון שאתניקוס פיראוס לא שיחקה בליגה הבכירה מאז 1999, אך היריבות בין המועדונים קיימת בענפי ספורט אחרים.
תארים והישגים

מקומיים
אליפות יוון (שיא יווני) (47)
1931, 1933, 1934, 1936, 1937, 1938, 1947, 1948, 1951, 1954, 1955, 1956, 1957, 1958, 1959, 1966, 1967, 1973, 1974, 1975, 1980, 1981, 1982, 1983, 1987, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2003, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2020, 2021, 2022
הגביע היווני (שיא יווני) (28)
1947, 1951, 1952, 1953, 1954, 1957, 1958, 1959, 1960, 1961, 1963, 1965, 1968, 1971, 1973, 1975, 1981, 1990, 1992, 1999, 2005, 2006, 2008, 2009, 2012, 2013, 2015, 2020
הסופר קאפ היווני (שיא יווני) (4)
1980 (לא רשמי), 1987, 1992, 2007
גביע יוון רבתי (שיא) (3)
1969, 1972, 1976
גביע הבלקן (1)
1963
אירופיים
קונפרנס ליג (1)
2023/2024
ליגת האלופות
רבע הגמר: 1998/1999
שמינית הגמר: 1974/1975, 1982/1983, 1983/1984, 1974/1975, 2007/2008, 2009/2010, 2013/2014
הליגה האירופית
שמינית הגמר: 2011/2012, 2016/2017
גביע אופ"א
שמינית הגמר: 1989/1990, 2004/2005
גביע המחזיקות
רבע הגמר: 1992/1993
שמינית הגמר: 1963/1964, 1965/1966, 1968/1969, 1986/1987, 1990/1991
שחקני עבר ידועים

יוון אכילס גרמטיקופולוס
יוון אליאס רוסידיס
יוון אליאס יפאנטיס
יוון יורגוס סידריס
יוון יורגוס דליקאריס
יוון מיכאליס קריטיקופולוס
יוון טאקיס למוניס
יוון פטרוס קסנטופולוס
יוון פטרוס מיכוס
יוון טאסוס מיטרופולוס
יוון ניקוס אנסטופולוס
יוון קיריאקוס קאראטאידיס
יוון יורגוס אמנאטידיס
יוון סטליוס ינקופולוס
יוון אלקסיס אלכסנדריס
ברזיל זה אליאס
ספרד ראול בראבו
סרביה פרדראג ג'ורג'ביץ'
אוקראינה אולג פרוטאסוב
אוקראינה גנאדי ליטובצ'נקו
ברזיל ריבאלדו
צרפת כריסטיאן קארמבו
חוף השנהב יאיא טורה
בלגיה קווין מיראלס
קפריסין יואניס אוקאס
יוון אנטוניוס ניקופולידס
יוון קוסטאס מנולאס
יוון חוזה הולבאס
יוון קונסטנטינוס מיטרוגלו
יוון ואסיליס טורוסידיס
ראו גם: קטגוריה:כדורגלני אולימפיאקוס
אוקסידקטילוס

| אוקסידקטילוס |
| --- | --- |

תקופה
סוף אוליגוקן- אמצע מיוקן 28.4–13.7 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
משפחה:: גמליים
סוג:: אוקסידקטילוס
מינים
 Oxydactylus lacota  Oxydactylus longipes  Oxydactylus wyomingensis
שם מדעי
 Oxydactylus

אוקסידקטילוס (שם מדעי: Oxydactylus; מיוונית עתיקה: "בעל אצבע חדה") הוא סוג נכחד של גמל אשר חי באמריקה הצפונית במשך הקנוזואיקון, בין סוף האוליגוקן לאמצע המיוקן שלפני 28.4 עד 13.7 מיליון שנה מזמננו.
סוג גמל זה ידוע ממספר מאובנים שהתגלו בארצות הברית ומקסיקו במספר אתרי מאובנים ואלה תוארו למדע ב-1904 בידי החוקר פיטרסון.
הוא היה בעל צוואר ורגליים ארוכים ביותר כשל ג'ירף או לגמל הקדום אייפיקמלוס ואולי הוא התאים לאכילת צמחייה גבוהה על העצים בדומה לה. בניגוד לגמלים המודרניים, היו לו פרסות ללא כריות סוליות קשוחות עם אצבעות פשוקות, כך שייתכן שנע יותר בדומה לאנטילופות מאשר לגמלים. גופו הגיע עד למשקל 150 ק"ג.
גמל זה עם תכונותיו היה פרימיטיביים יותר מהגמלים המודרניים. הוא נכחד במשך המיוקן, ייתכן שבשל שינויי אקלים רחבים לאורך אמריקה הצפונית.
איבו דנאו

איבו דנאו (בסלובנית: Ivo Daneu; נולד ב-6 באוקטובר 1937) הוא כדורסלן ומאמן כדורסל עבר סלובני.
דנאו, ששיחק בעמדות הרכז והקלע, העביר את קריירת המשחק שלו באולימפיה ליובליאנה. הוא נבחר לספורטאי השנה ביוגוסלביה ב-1967 ולספורטאי השנה בסלובניה ב-1969. הוא נבחר לאחד מ-50 הכדורסלנים הגדולים בתולדות פיב"א ב-1991 והוכנס להיכל התהילה של פיב"א ב-2007.
קריירת משחק

במהלך קריירת במועדונים שלו שיחק דנאו בקבוצות הנוער של ברניק מריבור בשנים 1949–1956, ובמדי אולימפיה ליובליאנה בקבוצות הבוגרים מ-1956 עד 1970. במדי אולימפיה הוא זכה באליפות הליגה היוגוסלבית בכדורסל שש פעמים (1957, 1959, 1961, 1962, 1966 ו-1970), ומספר 13 הוצא לגמלאות על ידי הקבוצה.
קריירת משחק > קריירה בנבחרת הלאומית

דנאו שיחק 209 משחקים במדי נבחרת יוגוסלביה בכדורסל מ-1956 עד 1970. עם הנבחרת הוא זכה באליפות העולם בכדורסל 1970, במדליות הכסף בטורניר הכדורסל באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968), באליפויות העולם 1963 ו-1967 (אז נבחר גם ל-MVP של הטורניר) ובאליפויות אירופה 1961, 1965 ו-1969, ומדליית ארד באליפות אירופה בכדורסל 1963.
קריירת אימון

דנאו שימש כמאמן אולימפיה לובליאנה בשנים 1970–1971 וכמאמן רודאר טרבובליה ב-1976.
הערות שוליים

↑  איבו דנאו, בהיכל התהילה של פיב"א
↑  "Olympic Legends - Ivo Daneu". פיב"א (באנגלית). נבדק ב-2021-05-17.
↑  SLO - Daneu reflects on amazing Hall of Fame career, פיב"א (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1050973119  ISNI: 0000 0004 3429 9602  LCCN: n2014041413  VIAF: 308694902   WorldCat (עם VIAF): 308694902
אוקסודרסיים

| אוקסודרסיים |
| --- | --- |
  למעלה: Pterogobius elapoides. למטה: Periophthalmodon schlosseri
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: דקראים
תת־סדרה:: דמויי-קברנון
משפחה:: אוקסודרסיים
שם מדעי
 Oxudercidae ‏גינטר, 1861

אוקסודרסיים (שם מדעי: Oxudercidae) היא משפחה אפשרית של דגי גרם מסדרת הדקראים מקבוצת דמויי-קברנון. על פי כמה חלוקות הם נחשבים לחלק מהקברנוניים, ולפי חלוקות אחרות הם נפרדים ממנה. במשפחה האפשרית ישנן ארבע תת-משפחות.
דגים אלה חיים בסביבה טרופית וסובטרופית בכל הימים והאוקיינוסים בעומק רדוד. הם חיים בשוניות אלמוגים, לגונות לאורך החוף וחלקם נכנסים למים מליחים, מים מתוקים ואף חיים באדמות של ביצות מנגרובים. היבשתנים מסוגלים לנוע רוב זמנם מחוץ למים, אף על פי שהם נשארים בקרבת הים. עוד כמה מינים מסוגלים להתקיים על אוויר כאשר המים בהם הם מצויים מתייבשים.
אלו דגים קטנים מאוד עם גוף מתפתל, סנפירים קצרים וסנפירי חזה שטוחים ולעיתים גם דמויי גפיים. יש להם ראש גדול ועיניים הנמצאות בקצה הראש. מינים אלה הם אוכלי כל.
מיון

במשפחה זו ייתכן שמצויות תת-המשפחות הבאות:
Amblyopinae - בה 15 סוגים
Gobionellinae - בה 52 סוגים
יבשתנים (Oxudercinae) - בה 10 סוגים
Sicydiinae - בה 8 סוגים
איוואן גול

| --- | --- |

 לידה:  29 במרץ 1891 סן-דייה-דה-ווז', צרפת 
 פטירה:  27 בפברואר 1950 (בגיל 58) ניי-סיר-סן, צרפת 
 מדינה:  גרמניה, צרפת, שווייץ 
 מקום קבורה:  פר לשז 
 אירועים משמעותיים:  שריפת הספרים בגרמניה הנאצית (1933) 
 שפות היצירה:  גרמנית, צרפתית 
 תקופת הפעילות:  מ-1914 
 בן או בת זוג:  קלייר גול 
 
איוואן גול (בגרמנית: Yvan Goll;‏ 29 במרץ 1891 – 27 בפברואר 1950) היה משורר יהודי דו לשוני, צרפתי-גרמני, שהיטיב לכתוב באותה מידה בשתי השפות. גול היה מקורב הן לאקספרסיוניזם הגרמני והן לסוריאליזם הצרפתי.
ביוגרפיה

גול נולד בצרפת בשם Lorrainer Isaac Lang, אך היה לאזרח גרמניה כשאמו הצטרפה אל קרובי משפחתה במץ, שהייתה אז חלק מלוריין הגרמנית. הוא נמלט לשווייץ כדי להימנע מגיוס חובה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה והתיידד עם הדאדאיסטים של קפה וולטייר בציריך, בעיקר האנס ארפ. גול כתב שירי מלחמה רבים, שהמפורסם בהם הוא "רקוויאם למתים של אירופה", וכן כמה מחזות, בהם "בן האלמוות" (1918).
בשנת 1917 פגש את קלייר איישמן. השניים השתקעו ב-1919 בפריז וב-1921 נישאו. בפריז עבד גול כמתרגם לגרמנית (בלייז סנדרר ויוליסס, בין השאר) ולצרפתית ועיבד את "שרפה באופרה" (Der Brand im Opernhaus, 1919) של גאורג קייזר לתיאטר ל'גובר. גול התרועע עם אמנים רבים והקובץ שלו, "אורפיאוס החדש", אויר בידי גאורג גרוס, רובר דלונה ופרנאן לז'ה. מארק שאגאל אייר קובץ של שירי אהבה מאת בני הזוג גול ופבלו פיקאסו אייר את Élégie d'Ihpetonga suivi des masques de cendre ("אלגיה איפטונגה ומסיכות של אפר") של איוואן גול מ-1949.
ב-1927 כתב את הלברית לאופרה סוריאליסטית, "ארמון מלכותי", למוזיקה של המלחין קורט וייל. כמו כן כתב את העלילה ל"אורפיאוס החדש", קנטטה של וייל, ולאופרה "מלוזינה", למוזיקה של מרסל מיכאלוביץ' ב-1920 ושוב, הפעם בגרמניה, מאת אריברט ריימן בשנת 1971.
בשנים 1939-1947 חיו בני הזוג גול כגולים בניו יורק, בחברת ידידים שכללו את ריצ'רד רייט, שטפן צווייג, הנרי מילר, קנת פאצ'ן, פיט מונדריאן וויליאם קרלוס ויליאמס, שתרגם כמה משיריו של איוואן. בין 1943 ל-1946 ערך גול את מגזין השירה הצרפתי-אמריקאי "המיספירות"ב-1945, השנה שבה אובחן כחולה בלוקמיה, כתב את "אלגיית אטום" ועוד שירים רדופי-מוות, שקובצו בכרך בשפה האנגלית "פירות מסטורן" (1946). "שירי אהבה", שכתב עם אשתו קלייר, הופיעו ב-1947. גול מת ב-1950 בפריז ונקבר בבית הקברות פר לשז, מול קברו של פרדריק שופן.
גול וצלאן

איוואן גול היה מיודד עם המשורר פאול צלאן והאחרון תרגם כמה משיריו. גול הלך לעולמו בפברואר 1950 ולאחר הפרסום והשבחים להם זכה השיר "פוגת מוות" של צלאן, יצאה אלמנתו של גול, העיתונאית והמשוררת קלייר גול, בהאשמה כלפי צלאן, על כך שביצע גנבה ספרותית, כשעשה שימוש בדימוי "חלב שחור" בפואמה "פוגת מוות", כי זה היה דימוי שהמציא בעלה. צלאן נמנע ממתן תשובה ישירה להאשמה וטען שרק האמת חשובה לו. תשובה אניגמטית זו, כמו השירה שלו, הביאה למיני פרשנויות, לדוגמה, ג'ון פלסטינר, שכתב ביוגרפיה של צלאן, העלה השערה שהדימוי "חלב שחור" אינו מטפורה, אלא נלקח מתוך ז'רגון של שוכני המחנות, ז'רגון משותף לצלאן ולגול.
הערות שוליים

↑  Classe>Classe, O. (2000). Encyclopaedia of Literary Translation into English. 2 vols. London and Chicago: Fitzroy Dearborn.
↑  סדרה דיקובן אזרחי, "קברים באוויר:כינון הזיכרון בשירותיהם של פאול צלאן ודן פגיס" - זמנים מס' 53, עמוד 24.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261831505171  PLWABN: 9810653124805606  BIBSYS: 90090968  BNC: 000508871  BNE: XX1286473  BnF: cb120244227 (data)  CiNii: DA03840551  GND: 118540564  HDS: 028050  ICCU: CFIV028221  ISNI: 0000 0003 6855 0562  LCCN: n82116392  NDL: 00441221  NKC: jn20000602010  NLA: 36515811  NLG: 68127  NLK: KAC201311782  NSK: 000086646  NTA: 068698836  RERO: 02-A000072814  SELIBR: 188389  SNAC: w6r50rh6  SUDOC: 02840209X  Trove: 1266878  VcBA: 495/227425  VIAF: 39390718   WorldCat (עם VIAF): 39390718
איבו ואן דאם

איבו ואן דאם (בספרדית: Ivo Van Damme; ‏ 21 בפברואר 1954 – 29 בדצמבר 1976) היה אתלט בלגי, סגן אלוף אולימפי (מונטריאול 1976) בריצת 800 מטר ובריצת 1500 מטר, ואלוף אירופה באולם (מינכן 1976) בריצת 800 מטר.
ביוגרפיה

ואן נולד וגדל בבריסל שבבלגיה. הוא שיחק כדורגל עד גיל 16, ולאחר מכן עבר לאתלטיקה. הפריצה שלו התרחשה בשנת 1976, כאשר סיים במקום הרביעי בריצת 800 מטר באליפות אירופה עד גיל 20.
ביוגרפיה > 1975 > סגן אלוף אירופה באולם בריצת 800 מטר

באליפות אירופה באולם שנערכה בחודש מרץ בקטוביץ שבפולין זכה ואן דאם במדליית כסף בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:50.1 דקות, אחרי גרהרד שטול מגרמניה המזרחית (1:49.8 דקות) ולפני ולדימיר פומורנייב מברית המועצות (1:50.2 דקות).
ביוגרפיה > 1976 > אלוף אירופה באולם בריצת 800 מטר

באליפות אירופה באולם שנערכה בחודש פברואר במינכן שבגרמניה זכה ואן דאם במדליית זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:49.2 דקות, לפני יוזף שמיד מגרמניה המערבית (1:49.8 דקות) ומילובן סאביץ' מיוגוסלביה (1:49.9 דקות).
ביוגרפיה > 1976 > סגן אלוף אולימפי בריצות 800 מטר ו-1500 מטר

באולימפיאדת מונטריאול שנערכה בחודש יולי במונטריאול שבקנדה זכה ואן דאם במדליית כסף בריצת 800 מטר בשיא אישי חדש של 1:43.86 דקות, אחרי אלברטו חואנטורנה מקובה שקבע שיא עולם (1:43.50 דקות) ולפני ריק ווליוטר מארצות הברית (1:44.12 דקות). הוא זכה במדליית כסף גם בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:39.27 דקות, אחרי ג'ון ווקר מניו זילנד (3:39.17 דקות) ולפני פול-היינץ ולמן מגרמניה המערבית (3:39.33 דקות).
מותו

ב-29 בדצמבר 1976 מת ואן דאם בתאונת דרכים באורנז' שבצרפת, כאשר היה בדרכו לביתו ממרסיי.
אופוסום ארבע-עיני חום

| אופוסום ארבע-עיני חום |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: אופוסומאים
משפחה:: אופוסומיים
סוג:: Metachirus
מין:: אופוסום ארבע-עיני חום
שם מדעי
 Metachirus nudicaudatus ‏סנט-אילר, 1803
תחום תפוצה


אופוסום ארבע-עיני חום  (שם מדעי: Metachirus nudicaudatus) הוא מין של אופוסום החי בדרום אמריקה והוא המין היחיד בסוגו.
מאפיינים

אופוסום זה דומה בגודלו לבני הסוג אופוסום ארבע-עיני (Philander)  והוא בעל פרווה בצבע חום, אוזניים מחודדות, עיניים בצבע שחור ותשע פטמות. האופוסום חי באמריקה הדרומית ואמריקה המרכזית במדינות ניקרגואה, קוסטה ריקה, פנמה, קולומביה, ונצואלה, אקוודור, פרו, בוליביה, פרגוואי, גיאנה הצרפתית, גיאנה, סורינאם וברזיל.
האופוסום אוכל כול וניזון בעיקר מחרקים כמו תיקנים, נמליים וטרמיטים, תולעים, רכיכות, בעלי חוליות קטנים אחרים כמו עופות וביציהן, צפרדעים ולטאות קטנות.
האופוסום פעיל לילה וחי בעיקר על הקרקע ועל ענפים נמוכים למרות שהוא בונה קן על ענפי העצים ויכול לטפס עליהם.
עונת הרבייה משתנה על פי המיקום הגאוגרפי והנקבה ממליטה מספר פעמים בשנה.
תקופת ההנקה נמשכת כחודשיים ותוחלת החיים היא סביב 4 שנים.
הערות שוליים

↑  אופוסום ארבע-עיני חום באתר הרשימה האדומה של IUCN
ערך זה הוא קצרמרבנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
איוואן גארסיה

איוואן אלחנדרו גארסיה נווארו (בספרדית: Iván Alejandro García Navarro; נולד ב-25 באוקטובר 1993 בגוודלחרה) הוא קופץ למים מקסיקני. הוא סגן אלוף אולימפי (לונדון 2012) וסגן אלוף עולם (קאזאן 2015) בקפיצות סינכרוניות מ-10 מטרים, ובן זוגו בקפיצות הסינכרוניות הוא חרמן סאנצ'ס.
קריירה

הישגו המשמעותי הראשון של גארסיה בזירה הבינלאומית היה במשחקי מרכז אמריקה והקריביים שנערכו בשנת 2010 במאיאגואס שבפוארטו ריקו, כשזכה, יחד עם סאנצ'ס, במדליית הזהב בקפיצות הסינכרוניות מ-10 מטרים. באולימפיאדת הנוער שנערכה באותה שנה בסינגפור זכה במדליית הארד במקצה היחידים.
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו ב-2011 בעיר הולדתו, גוודלחרה, זכה גארסיה בשתי מדליות זהב, הן במקצה היחידים והן בקפיצות הסינכרוניות, יחד עם סאנצ'ס. באליפות העולם שנערכה באותה שנה בשאנגחאי סיים במקום השביעי הן במקצה היחידים והן במקצה הסינכרוני.
קריירה > סגן אלוף אולימפי

באולימפיאדת לונדון (2012) סיים במקום השביעי, ויחד עם סאנצ'ס רשם את הישג השיא שלו בקריירה, כשזכה במדליית הכסף בקפיצות הסינכרוניות.
באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד ב-2013 סיים במקום חמישי, ובקפיצות הסינכרוניות הגיעו הוא וסאנצ'ס למקום רביעי.
קריירה > סגן אלוף עולם

אליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה יולי 2015 זכה גארסיה במדליית כסף ביחד עם סאנצ'ס בתחרות קפיצות סינכרוניות מ-10 מטר, בתוצאה של 448.89 נקודות, אחרי צ'ן אייסן ולין יואה מסין (495.72 נקודות) ולפני רומן איזמיילוב וויקטור מיניבייב מרוסיה (441.33 נקודות).
אוקסיאהינה

| אוקסיאהינה |
| --- | --- |
 איור ושלד של אוקסיאהינה
תקופה
סוף פלאוקן-תחילת אאוקן
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: Oxyaenodonta
משפחה:: אוקסינודונים
סוג:: אוקסיאהינה
מינים
 Oxyaena lupina  Oxyaena forcipata  Oxyaena gulo  Oxyaena intermedia  Oxyaena pardalis  Oxyaena simpsoni
שם מדעי
 Oxyaena ‏קופ, 1874

אוקסיאהינה (שם מדעי: Oxyaena; מילולית: "צבוע מחודד/מתוח") הוא סוג נכחד של יונק טורף ממשפחת האוקסינודונים, אשר חי באמריקה הצפונית של סוף הפלאוקן עד לתחילת האאוקן. הסוג התגלה בעיקר בשכבות אבנים בקולורדו והוא הוגדר ב-1874 בידי חוקר המאובנים אדוארד דרינקר קופ ונכללו בו 6 מינים.
מאפיינים

האוקסיאהינה היה טורף בעל מבנה שהזכיר חתול, והוא הגיע במיניו הגדולים לאורך של 1 מטר ולמשקל של 20 קילוגרם. היו לו לסתות קצרות באורך של 20 ס"מ בקירוב שבתוכם היו שורות של שיניים חדות מגודלות וחזקות שהותאמו לאכילת בשר היפרקרניבורית והזכירו מעט לסתות של צבוע, מהם קיבל הסוג את שמו. עם זאת הוא היה בעל גפיים קצרות מאוד וזנב קצר מפותל, מבנה המתאים למינים שוכני עצים.
ככל הנראה הוא חי כמו חתול קטן, גחן או סמור ונטה לארוב לטרף בהסתייע על המבנה הנמוך והמוארך שלו. הוא התבסס על השמיעה והראייה לציד ופחות על הריח. כמו כן ייתכן שבדומה לנמר הוא נטה לצוד בקרבת עצים עליהם הוא נע ביעילות. עם זאת בניגוד לחתולים הוא נע על כפותיו כמו דוב.
הוא נכחד עם תחילת האאוקן, אז התרחשה הכחדה באמריקה הצפונית, נעלמו הרבה מהיערות והתפתחו מינים מוצלחים יותר שחיו על הקרקע רוב זמנם.
שלד של אוקסיאהינה
אזור תעלת פנמה

אזור תעלת פנמה (באנגלית: Panama Canal Zone, בספרדית: Zona del Canal de Panamá) היה אזור ששטחו 1,432 קמ"ר במרכז פנמה, משתי גדותיה של תעלת פנמה. רוחבו של האזור היה כ-8.1 ק"מ מכל אחד מצידי התעלה, ולמעט הערים פנמה סיטי וקולון (הנמצאות בתחום ה-8 ק"מ).
האזור הוקם ב-18 בנובמבר 1903 בעקבות הסכם היי-בונו וארייה. עם הקמת מאגרי המים הנדרשים להפעלת תעלת פנמה, נוספו מאגרי מים אלה לשטח האזור.
בין השנים 1903–1979 נשלט האזור על ידי ארצות הברית, אשר הקימה את התעלה ומימנה את פעולתה.
בין השנים 1979–1999 היה האזור בשליטה משותפת פנמית-אמריקאית, בעקבות הסכם טוריחוס-קרטר משנת 1977 המבטיח את נייטרליות התעלה.
במשך מרבית קיומו של האזור יכולו תושבי פנמה להיכנס אל האזור בלא הגבלה. באזור עצמו התגוררו כ-3,000 אנשי צבא אמריקאים.
היסטוריה

יבשת אמריקה חוסמת את נתיב השיט בין האוקיינוס האטלנטי והאוקיינוס השקט. במשך שנים רבות נאלצו ספינות ששטו בנתיבים בין אירופה לאוקיינוס השקט לבצע עיקוף גדול מדרום לכף הורן שבצ'ילה כדי לעקוף את היבשת. עיקוף זה ארך זמן רב וחשף את כלי השיט לסיכונים רבים בים הסוער. נתיב ימי ישיר בין שני האוקיינוסים עדיין נחשב כפתרון אידיאלי לבעיה זו, ורעיון בניית תעלה בנקודה הצרה ביותר במרכז אמריקה התעורר בתקופות שונות. לבסוף, מעודדים מהצלחת כרייתה של תעלת סואץ, התחילו הצרפתים, בהדרכתם וניהולם של פרדיננד דה לספס וגוסטב אייפל, בבניית תעלה בגובה פני הים (כלומר, ללא תאי שיט) ב-1 בינואר 1880. למרות העבודה הרבה שכבר הושקעה בבניית התעלה, בשנת 1893 נאלצו הצרפתים להפסיק את הפרויקט בשל שערוריית פנמה, שבעקבותיה התמוטטה החברה שהוקמה לצורך בניית התעלה, כמו גם בגלל מחלות כמלריה וקדחת צהובה וכן בשל הקושי הגדול בכריית תעלה בגובה פני הים. ארצות הברית, בהנהגתו של תיאודור רוזוולט, קנתה את הציוד והחפירות הצרפתיות. בשנת 1902 שכנע נשיא ארצות הברית תאודור רוזוולט את הקונגרס האמריקאי להיכנס לתחום כריית התעלה הימית מחוף לחוף בפנמה. היה זה בעיצומה של מלחמת אלף הימים שבה הייתה קולומביה שרויה, שבמהלכה נעשו ניסיונות של בדלנים מפנמה לקבל עצמאות. ארצות הברית שלחה כוח ימי למימיה הטריטוריאליים של קולומביה, שאיים על עצמאות הרפובליקה. ב-3 בנובמבר 1903, ב"עידוד" של ארצות הברית ושל צרפת, הכריז אזור פנמה על עצמאות מדינית מקולומביה. לאחר מספר חודשים, בתחילת 1904, החלה חפירת תעלת פנמה. בתמורה לסיוע ברכישת העצמאות העניקה פנמה לארצות הברית את השליטה באזור התעלה.
אף שתושבי פנמה הורשו להיכנס לאזור ולחצות אותו, עצם קיומו של האזור יצר חיכוכים בין פנמה וארצות הברית, ובמהלך השנים הפגינו הפנמים כנגד השליטה האמריקאית, ובשנת 1964 אף פרצו מהומות בסמוך לאזור.
משא ומתן להסדר חדש התחיל בשנת 1974 והוביל להסכמי טוריחוס-קרטר, שנחתמו על ידי נשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר ועומאר טוריחוס הררה מפנמה ב-7 בספטמבר 1977. חתימת ההסכמים לוותה בארוחת ערב ממלכתית שהתקיימה בבניין האיחוד הפאן אמריקאי ובהשתתפות כל המדינות החברות בארגון מדינות אמריקה.
ב-1 באוקטובר 1979 בוטל האזור ולא התקיים עוד, ועבר לשליטת פנמה בכפוף להסכמים.
ממשל וכלכלה

בעוד שהתעלה עצמה נוהלה על ידי חברת תעלת פנמה, האזור נוהל על ידי ממשלת האזור. כל תושבי האזור היו עובדי הממשל של האזור, ונאסרה פתיחת חנויות עצמאיות באזור. כל העסקים שפעלו באזור היו בניהול ובבעלות ממשלת האזור. כל מבני המגורים באזור היו בבעלות ממשלת האזור והושכרו לתושבי האזור על בסיס ותק השהיה באזור.
לאזור היה כוח משטרה משלו, ומערכת משפט עצמאית. שופטי האזור השתייכו לבית המשפט המחוזי הפדרלי האמריקאי של אזור התעלה.
אזרחות תושבי האזור

רשמית האזור היה אזור אינסולרי (טריטוריה של ארצות הברית מחוץ ל-50 מדינות ארצות הברית, ומחוז קולומביה). זמן קצר לפני יצירת האזור התעוררה השאלה האם חוקת ארצות הברית חלה באזורים אינסולרים, והאם אזורים אלה מהווים שטחים של ארצות הברית מבחינת זכויות תושביהם. בית המשפט העליון של ארצות הברית דן בשאלה בשנת 1901 במקרה דאונס נ' בידוול וקבע עקרונית כי אזורים אינסולריים אינם חלק מארצות הברית והחוקה אינה חלה בהם. בפסק הדין בעניין רסמוסן נ' ארצות הברית משנת 1905 קבע בית המשפט לערעורים של ארצות הברית (בית המשפט הפדרלי לערעורים) כי החוקה אינה חלה בטריטוריות. משמעות פסיקה זו היא שילדים הנולדים באזור הם תושבי ארצות הברית אך לא אזרחי ארצות הברית, ומותר להם להיכנס לארצות הברית, אך אין להם זכות הצבעה בה, מבלי שקיבלו את אזרחות המדינה.
בשנת 1937 חוקק הקונגרס חוק המתקן מצב זה. חוק זה, המשולב כיום בסעיף 1403 לפרק 8 לחוק ארצות הברית קובע כי מי שנולד באזור התעלה לאחר ה-26 בפברואר 1904, ואשר אחד מהוריו היה אזרח ארצות הברית, יהיה אף הוא אזרח ארצות הברית. לפי פרק 2 לחוקת ארצות הברית נדרש בין השאר שהנשיא יהיה אדם אשר נולד כאזרח ארצות הברית או אזרח ארצות הברית בלידתו. לפי קביעת החוק לגבי אזור תעלת פנמה התאפשר לסנאטור ג'ון מקיין, שנולד באזור זה, להיות מועמד המפלגה הרפובליקנית בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008.
הערות שוליים

↑  דאונס נ' בידוול
↑  רסמוסן נ' ארצות הברית
↑  תושבות ואזרחות בארצות הברית, עמ' 2
↑  סעיף 1403 לספר החוקים של ארצות הברית
↑  אחד האזרחים שנולד באזור תעלת פנמה הוא ג'ון מקיין, שהיה מועמד לתפקיד נשיא ארצות הברית בבחירות 2008.
↑  טלי גולדשטין‏, האם מקיין פסול מלהתמודד על הנשיאות?, באתר וואלה, 28 בפברואר 2008
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557248205171  BnF: cb12186928k (data)  GND: 4115837-4  ISNI: 0000 0001 2296 4300  LCCN: n79151431  NARA: 10045187  SUDOC: 030459281  VIAF: 150697849   WorldCat (עם VIAF): 150697849