stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פסטיבל הספרות הפלסטיני
פטרונים ומשתתפים

בין פטרוני הפסטיבל במהלך השנים היו: צ'ינואה אצ'בה, ג'ון ברגר, מחמוד דרוויש, שיימוס הייני, הרולד פינטר, פיליפ פולמן ואמה תומפסון. פולמן אמר על הפסטיבל:”"כל מעשה ספרותי, בין אם זה שיר אפי גדול או קטע עיתונות כנה או סיפור שטות פשוט לילדים הוא מכה נגד כוחות הטיפשות והבורות והחושך... פסטיבל פלסטין לספרות קיים לעשות בדיוק את זה - ואני מצדיע לו על פועלו. לא רק השנה אלא כל עוד זה נחוץ"”.
יותר מ-250 סופרים ואמנים בינלאומיים ופלסטינים השתתפו בפסטיבל במהלך השנים, בין היתר: מייקל אונדאטג'ה, אליס ווקר, רג'א שחאדה, ג'ון מקסוול קוטזי, מייקל פיילין, סואד אמירי, הנינג מנקל, טהא מוחמד עלי, ג'וף דייר, סוהיר חמאד, קלייר מסוד, פאנקאג' מישרה, ריצ'רד פורד ורבים אחרים.
ביוני 2023 השתתף בפסטיבל טא-נהסי קואטס. כשנה לאחר מכן פרסם את ספרו "The Message" ובו מאמר ארוך המתאר את ביקורו בישראל ובשטחים הפלסטיניים.
הספר "זה לא גבול"

עשרות סופרים שהשתתפו בפסטיבל כתבו על חוויותיהם בעת הביקור ברשות הפלסטינית. ב-2017 פרסמה הוצאת ספרי בלומסברי את This Is Not a Border: Reportage & Reflection from the Palestine Festival of Literature – אוסף של יצירות של 47 סופרים שהשתתפו בפסטיבל. הירחון היוקרתי "ניו סטייטסמן" כתב על כך: "האנתולוגיה הזו תעזור להפוך את ההבנה האינטלקטואלית שלך לגבי דיכוי להבנה רגשית".
הערות שוליים

↑  חנוך מרמרי, כוח התרבות, תרבות הכוח, באתר העין השביעית, 28 במאי 2009
1 2  מיה סלע, יוצא מונטי פייתון, מייקל פאלין, בפסטיבל הסופרים הפלסטיני: "העט חזקה מהחרב", באתר הארץ, 27 במאי 2009
↑  "PalFest 2015: Annual Report - Palestinians - Palestinian Territories". Scribd. PalFest.
↑  יהונתן ליס, המשטרה סגרה פסטיבל ספרות פלסטיני במזרח י-ם, באתר הארץ, 25 במאי 2009
↑  מאמר המערכת - משטרת תרבות בירושלים, באתר הארץ, 2 ביוני 2009
↑  Abubasheer, Ayah (23 במאי 2012). ""Art is a hammer to shape reality": PalFest breaks the siege of Gaza". The Electronic Intifada. נבדק ב-15 באוגוסט 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Yemeni Oscar nominee banned from entering Palestine for literature festival". Mada Masr. אורכב מ-המקור ב-4 במרץ 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  הסופר הדרום-אפריקאי קוטזי על ישראל ואפרטהייד: "תסיקו את המסקנות בעצמכם" - הכל שקרים, באתר הכל שקרים, ‏2 באפריל 2016
↑  "After Ten Years of Festivals". Palestine Festival of Literature.
↑  "Announcing PalFest Phase Two". Palestine Festival of Literature.
↑  katieallen_2, Mankell and Foulds to appear at PalFest, The Bookseller, ‏4 במרץ 2010
↑  This Is Not a Border: Reportage & Reflection from the Palestine Festival of Literature (Paperback), Waterstones
עטיפת הספר "This Is Not a Border"
נדב אמבון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 ביוני 1984 (בן 40) עמוקה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 בן או בת זוג:  עדי אלטשולר 
 מספר צאצאים:  2 
 פרופיל ב-IMDb
 
נדב אמבון (נולד ב-27 ביוני 1984) הוא מנהל קריאטיב ובמאי ראשי ב"כאן דיגיטל" של תאגיד השידור הישראלי; ממייסדי מיזם "זיכרון בסלון".
ביוגרפיה

נדב אמבון נולד במצפה עמוקה, לרבקה אמבון ואוסקר אמבון. בשנת 2002 התגייס לקורס טיס ומשם עבר לתותחנים, היה חבר בגרעין ההקמה של היחידה רוכב שמיים – סקיילרק 1[דרוש מקור].
אמבון ייצג את ישראל כחבר נבחרת ישראל באליפות אירופה באולטימייט פריזבי בשנת 2011, שנערכה בסלובניה ובטורניר WINDMILL בהולנד. וכן היה חבר ועד של ה-IFDA ההתאחדות הישראלית לענפי הפריזבי(הקישור אינו פעיל).
בשנת 2011 הקים עם בת זוגו, עדי אלטשולר, את מיזם "זיכרון בסלון" - התכנסות אלטרנטיבית בערב יום הזיכרון לשואה ולגבורה.
בין השנים 2008–2012 למד בבצלאל במחלקה לאומנויות המסך וסיים את תוכנית המצטיינים ללימודים ב-SVA ניו יורק בהתמחות אנימציה. סרט הגמר של אמבון, מדברים על שמשון. הופיע בפסטיבלי אנימציה ברחבי העולם והוביל להרצאה בכנס TEDx באוניברסיטת בן-גוריון, על אנימציה וגבורה.
אמבון הוא חבר בגרעין ההקמה של המיזם המוזיקלי קולולם, כתור מנחה האירועים. במסגרתם, הנחה יחד עם לוסי איוב את אירוע 70 שנה למדינה בהיכל נוקיה במעמד נשיא המדינה ו-12 אלף איש.
אמבון עבד כאנימטור בחברת אינטרלוד, על קליפ רשמי לשיר Like a Rolling Stone של בוב דילן בבימויו של וניה הימן. קליפ זה, זיכה בדצמבר 2013 את חברת אינטרלוד בהכרה בינלאומית כאשר הקליפ נבחר ל"קליפ השנה" של המגזין טיים לשנת 2013. בשנת 2014, זכה במקום הראשון בפסטיבל קאן בקטגוריית "Digital Marketing" ואף זכה בפרס ה-Webby ליצירות אינטרנטיות.
אמבון עבד כאנימטור בשרוטונים ובהמשך כמנהל מחלקת האנימציה, שם ביים את סרטון היוטיוב הנצפה ביותר בישראל בשנת 2014, "שיר המונדיאל 2014".
החל משנת 2016 שימש כמנהל קריאטיב ובמאי ראשי בדיגיטל, בתאגיד השידור הישראלי, באפריל 2021 סיים את תפקידו בתאגיד.
אמבון נשוי לעדי אלטשולר, והם הורים לשני בנים. הם גרים בתל אביב.
הערות שוליים

↑  זיכרון בסלון- בעלי תפקידים
↑  אמנויות המסך: גלריה ועבודות בוגרים
↑  TEDx Talks (2013-06-04), A Talk About Samson - Animated Heroism: Nadav Embon at TEDxBGU, נבדק ב-2019-05-29
↑  "קולולם ה-70": 12 אלף איש, נשיא המדינה ושלומי שבת שוברים שיא, באתר מעריב אונליין, 16 באפריל 2018
↑  Bob Dylan "Like A Rolling Stone" - Official Interactive Video!, video.bobdylan.com (באנגלית)
↑  עמי פרידמן, הווידאו שיצר יוני בלוך לבוב דילן - קליפ השנה של "טיים", באתר ynet, 7 בדצמבר 2013
1 2  הקליפ של וניה היימן זכה מקום ראשון בפסטיבל קאן, באתר וואלה, 17 ביוני 2014
נורית גרונאו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 באוקטובר 1969 (בת 55) 
 ענף מדעי:  פסיכולוגיה 
 עיסוק:  פרופסור
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים
 מוסדות:  האוניברסיטה הפתוחה
 
נורית גרונאו (נולדה ב-28 באוקטובר 1969) היא פסיכולוגית קוגניטיבית, פרופסור חבר במחלקה לחינוך ופסיכולוגיה באוניברסיטה הפתוחה.
ביוגרפיה

פרופסור גרונאו למדה את כל תאריה באוניברסיטה העברית בירושלים. היא סיימה בשנת 1994 תואר ראשון בפסיכולוגיה ומוזיקולוגיה, ובשנת 1997 סיימה תואר שני בנוירופסיכולוגיה. את שני התארים סיימה בהצטיינות יתרה. את הדוקטורט היא סיימה בשנת 2004 בפסיכולוגיה קוגניטיבית. נושא עבודת הדוקטור שלה היה השפעתם של גירויים משמעותיים וגירויים תלויי-מטלה על מנגנון הקשב במטלות ממקדות. העבודה נכתבה בהדרכתם של פרופסור אשר כהן ופרופסור גרשון בן שחר.
בשנים 2004 עד 2007 שהתה בהשתלמות פוסט דוקטורט בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד ובבית החולים הכללי מסצ'וסטס. בשנת 2008 החקבלה כחברה במחלקה לחינוך ופסיכולוגיה באוניברסיטה הפתוחה. בשנת 2010 הועלתה לדרגת מרצה בכירה, ובשנת 2017 הועלתה לדרגת פרופסור חבר. בשנים 2018 עד 2022 כיהנה כראש המחלקה.
מחקריה של פרופסור גרונאו מתמקדים בתפיסה חזותית, בקשב חזותי ובזיכרון חזותי. היא בוחנת את היעילות שבה מנגנון הקשב מסייע לנו לברור גירויים בשדה החזותי, ואת הגורמים שמשפיעים על היכולת לבצע אינטגרציה בין הגירויים במצבים של משאבי קשב מוגבלים. מחקריה עוסקים באופן שבו אנשים זוכרים פרטים של עצמים בודדים ושל סצנות שלמות בעולם חזותי דינמי ובר-חלוף. בתוך כך, היא חוקרת את המרכיבים הסמנטיים המעורבים בעיבוד וזיכרון של עצמים ושל סצנות. היא הייתה בין היוזמות והמקימות של האגודה הישראלית לפסיכולוגיה קוגניטיבית (ISCoP), והיא חברה בוועדה המארגנת של הכנס השנתי של האגודה. נוסף על כך, היא חברה בוועדות שיפוט של כנסים בין-לאומיים, כגון הכנס השנתי של ה-Psychonomic Society, והכנס השנתי של ה-Visual Science Society. בשנת 2021 הצטרפה לתוכנית מובילים באקדמיה, תוכנית לאומית לפיתוח מנהיגות אקדמית, ביוזמת המועצה להשכלה גבוהה בישראל וקרן אדמונד דה רוטשילד. עבודותיה של גרונאו התפרסמו בכתבי עת בין-לאומיים רבים והיא גם חברת מערכת במספר כתבי עת.
יעל פישר

| --- | --- |

 לידה:  1953 (בת 71 בערך) רחביה, ישראל 
 ענף מדעי:  חינוך 
 מקום לימודים:  הגימנסיה העברית רחביה  האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מנחה לדוקטורט:  חיים אדלר (חוקר) 
 מוסדות:  המכללה האקדמית אחוה 
 
יעל פישר (נולדה ב-1953) היא פרופסור חבר במכללה האקדמית אחוה. משנת 2016 עד פברואר 2019 כיהנה כרקטורית המכללה.
מחקריה > מעורבות הורים בחינוך

מחקריה הראשונים של פישר בהם החלה בתזה ובדוקטורט עסקו במעורבות הורים בחינוך בישראל. היא הכניסה לתחום את המושגים הזדהות וערות.



ספרה "אפשר גם אחרת" עוסק במעורבות הורים

ומובא בו התיעוד הראשון בישראל של סיפורי הצלחה של שותפות הורית בבתי הספר. הספר מאפשר להמיר את המודל התאורטי לתוכנית עבודה יישומית המתאימה לצרכיו של כל בית ספר. בעקבות הוצאת ספרה הרבתה להרצות בפני מנהלי וסגל בתי ספר והוזמנה לייעץ לרשויות מקומיות בנושא.
בנוסף הגדירה את המושג "מעורבות הורים" על פי תורת השטחות (Facet Theory)

ובכך יצרה גישה דו-ממדית מנקודת מבטם של כל השותפים: הורים, מורים, תלמידים וקובעי ומתווי מדיניות.

היא פיתחה מספר כלי מחקר לבחינת התפישות של מעורבות הורים.


היא ערכה ספר בנושא תורת השטחות בשיתוף פרופ' פרידמן

וערכה ספר נוסף בנושא עם פרופ' פול הקט (Paul Hackett) .
מחקריה > מצוינות בית ספרית

לצד מחקריה על מעורבות ושיתוף הורים, פישר חקרה את נושא המצוינות הבית ספרית. היא פיתחה מודל תאורטי למצוינות בית ספרית שנבחן ויושם במוסדות החינוך. הניתוח הססטיסטי התבסס על תורת השטחות של פרופ' לואי גוטמן, אותה פיתחה לשדה החינוך בעזרתו של פרידמן.
המודל התאורטי של הפירמידה הוביל אותה לחקור את המצוינות הבית ספרית באמצעות יצירת סיפורי הצלחה, על כך כתבה ביחד עם ד"ר רויטל היימן את הספר, "הדרך למצוינות: סיפורי הצלחה של בתי ספר".

פישר כתבה מאמר המתמקד במאפיינים שתורמים למצוינות הבית ספרית.
המודל של מצוינות בית ספרית התבסס על המודל של ג'ים קולינס "גלגל התנופה מטוב למצוין" (אנ'). המודל עורך הבחנה בין המושגים מצוינות והצטיינות. בנוסף להגדרה המחודשת של המושג מצוינות, המודל מאפשר את ישומה המעשי של התאוריה.
מחקריה > ערכי מורים

פישר חקרה את מערכת הערכים של המורים, לצורך כתיבת קוד אתי למורים. בעזרת תורת השטחות תיארה את עולם הערכים של המורים שעמד בבסיס עבודתם החינוכית. עד אותה עת ערכים אלה הוגדרו בצורה חד-ממדית. מחקריה הראו שהערכים שמניעים את המורים הם מגוונים.
מחקריה > הכשרת מנהלי בתי ספר ותפישת מסוגלות

פישר חקרה את המסוגלות המקצועית של מורים, מנהלים ושואפי ניהול. היא הראשונה שחקרה את המסוגלות העצמית המקצועית של שואפי ניהול בתקופת הכשרתם. היא בחנה את הנושא באמצעות תורת השטחות בשילוב סטטיסטיקה קונבנציונלית.

המחקר הצביע על חשיבות הכשרתם של מנהלי בתי ספר מתחילים.

תפישה אותה אימץ מכון אבני ראשה.
היא חקרה את הקשר בין מסוגלות מקצועית של מורים למעורבות הורית, תפיסת שילוב ותפיסת מצוינות ארגונית של גני ילדים. מחקרים אלה בוצעו בעזרת השימוש בניתוח משוואות מבניות (SEM).


כתבה מאמר על המניעים הגלויים והסמויים להצטרפות לוועדי הורים.

הניתוח הסטטיסטי התבסס על תורת השטחות.
ספרים שכתבה

פישר, י', היימן, ר' (2008). הדרך למצוינות – סיפורם של בתי-ספר מצוינים, ירושלים: מכון הנרייטה סאלד, המכון הארצי למחקר במדעי ההתנהגות וקרן יד הנדיב.
פישר, י. (2010). אפשר גם אחרת: שלושה סיפורי הצלחה. תל אביב: מכון מופ"ת.
ספרים שערכה

Fisher, Y., & Friedman A.I (Eds.) (2011). New horizons for facet theory: Interdisciplinary collaboration searching for structure in content spaces and measurement. Tel Aviv: FTA publication. (279 pages).
Fisher, Y., & Hackett, P. (Eds.) (will be released 2019). Advances in Facet Theory Research: Developments in Theory and .Application and Competing Approaches. Lausanne, Switzerland: Frontiers in Psychology
לקריאה נוספת

2000 Outstanding Intellectuals of 21st Century, International Biographical Centre, Great Britain, 2013, Seventh Edition, p. 199.
Who’sWho in the world 2008, Marquis Who’sWho, Silver Anniversary, 25th Edition, p. 761.
משה הירש (משפטן)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1958 (בן 66 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 תחומי מחקר:  משפט בינלאומי פומבי   משפט בין-לאומי כלכלי  סוציולוגיה של המשפט הבינלאומי
 תפקידים בולטים:  פרופסור באוניברסיטה העברית (במחלקה למשפטים ובמחלקה ליחסים בינלאומיים)
 
משה הירש (נולד ב-1958) הוא פרופסור למשפטים באוניברסיטה העברית ומומחה למשפט בינלאומי פומבי, משפט בין-לאומי כלכלי ולסוציולוגיה של המשפט הבינלאומי.
ביוגרפיה

הירש למד לתואר ראשון, תואר שני ודוקטורט במשפטים, ובנוסף תואר ראשון במדע המדינה.
במאז שנת 1996 הירש משמש מרצה באוניברסיטה העברית בתחום המשפט הבינלאומי. בתחילת שנות ה-90 הצטרף הירש כחוקר במכון ירושלים (עד לשנות ה-2000 המוקדמות) והיה חבר ב"צוות חשיבה על מזרח ירושלים" שעסק ב"חשיבה על הסוגיות הגאו-פוליטיות הנוגעות לירושלים", במטרה "להביא בפני קובעי מדיניות מידע אמין ועכשווי על המגמות הדמוגרפיות, החברתיות, הכלכליות והפוליטיות במזרח ירושלים ולגבש חלופות לניהול העיר" ובמקביל שימש סגן הדיקן בפקולטה למשפטים באוניברסיטה. בשנת 2008 הוגש מטעם מדינת ישראל לרשימת הבוררים ומפשרים של המרכז הבינלאומי ליישוב סכסוכי השקעות.
הירש לימד קורסים באוניברסיטאות מחוץ לישראל, ביניהן,
University of Toronto (Munk School of Global Affairs); Center for Transnational Legal Studies (London); Zurich University (Law Faculty); New York Law School; Academy of International Trade Law (Macao); Dundee University (Graduate School of Natural Resources Law, Policy and Management); Tulane University (School of Law); University of British Columbia (Law Faculty); International Institute for the Sociology of Law (Onati, Spain).
הירש נחשב מומחה בתחום תביעות בינלאומיות מול רשות שלטונית, ועדת חוקה חוק ומשפט של הכנסת מזמינה אותו להשמיע את עמדתו בסוגיות בתחום זה. הירש אף נמנה עם חברי הוועדה (של משרד המשפטים) שהכינה את חוק חסינות מדינה זרה. במהלך הדיונים בכנסת בהכנת "חוק מיסוי רווחי נפט", המשנה ליועץ המשפטי לממשלה הציג את חוות הדעת של הירש כמענה לחשש מתביעות בינלאומיות.
הירש משמש כפרופסור מן המניין באוניברסיטה העברית במחלקה למשפטים ובמחלקה ליחסים בינלאומיים ומחזיק ב'קתדרה למשפט בינלאומי על שם מרייה פון-הופמנטסטל'.
הירש חבר בפורום המרצות והמרצים למשפטים למען הדמוקרטיה, הפועל נגד שינויי המשטר שהוצעו במערכת המשפט בשנת 2023.
ספרים ומאמרים בולטים

להירש 90 פרסומים שמצוטטים 1050 פעמים.
ספרים:
משה הירש ורות לפידות סכסוך ישראל-ערב: קובץ מסמכים הנוגעים להיבטים המשפטיים של הסכסוך, הוצאת האוניברסיטה העברית, 1990
הסמכות לכריתת אמנות בישראל: ניתוח בקורתי והצעה לרפורמה, הוצאת האוניברסיטה העברית, 1990
משה הירש ואח' ירושלים לאן? הצעות בדבר עתידה של העיר, הוצאת האוניברסיטה העברית, 1994
מנגנון הבוררות של המרכז הבין-לאמי ליישוב סכסוכי השקעות, הוצאת האוניברסיטה העברית, 2009
Invitation to the Sociology of International Law (Oxford University Press, 2015).
-The Responsibility of International Organizations Toward Third Parties(Kluwer-Nijhoff Publishers, 1995).
The Arbitration Mechanism of the International Center for the Settlement of Investment Disputes (Nijhoff Publishers, 1993).
מאמרים בולטים:
משה הירש "ניגוד עניינים אצל בוררים" משפטים כרך כב (תשנ"ג-תשנ"ד), 169
"הסמכות לכריתת אמנות בישראל: ניתוח בקורתי והצעה לרפורמה", המכון ליחסים בינלאומיים על-שם לאונרד דייוויס (2008)
"The Sociology of International Economic Law", in the European Journal of International Law (2008).
"Interactions between Investment and Non-Investment Obligations in International Investment Law", in Oxford Handbook of International Law on Foreign Investment (OUP, 2008).
“African Countries in the World Trading System” (co-author, International & Comparative Law Quarterly, 2012).
"Explaining Compliance and Non-Compliance with ICSID Awards: a Multiple Theoretical Approach" (Journal of International Economic Law, 2016).
Moshe Hirsch and Andrew Lang (eds.), Research Handbook on the Sociology of International Law, Edward Elgar Publishing (November 2018).
Moshe Hirsch, "The Role of International Tribunals in the Development of Historical Narratives", 20 Journal of History of International Law 391-428 (December 2018).
Moshe Hirsch, 'Core Sociological Theories and International Law', in Hirsch and Lang, eds., Research Handbook on the Sociology of International Law, (Edward Elgar Publishing, November 2018) 389-422.
Cognitive Sociology, Social Cognition and Coping with Racial Discrimination in International Law", 30 European Journal of International Law 1319 -1338 (2019)
הערות שוליים

↑  הפקולטה למדעי המדינה באוניברסיטה העברית
↑  "צוות חשיבה מזרח ירושלים"
↑  רועי נחמיאס, "על ישראל להסכים לפיקוח בינלאומי בירושלים", באתר ynet, 17 בינואר 2006
1 2  המשנה ליועץ המשפטי לממשלה; אבי ליכט מתוך פרוטוקול ועדת הכספים של הכנסת באתר "כנסת פתוחה"
↑  פרוטוקול הוועדה בדיון על הצעת חוק חסינות מדינות זרות, התשס"ח-2008
↑  אתר האוניברסיטה העברית
↑  "מי אנחנו", פורום המרצות והמרצים למשפטים למען הדמוקרטיה.
↑  Moshe Hirsch - Google Scholar, scholar.google.com
↑  "סכסוך ישראל-ערב: קובץ מסמכים הנוגעים להיבטים המשפטיים של הסכסוך"
↑  "מנגנון הבוררות של המרכז הבין-לאמי ליישוב סכסוכי השקעות"
↑  באתר 'מכון ירושלים למחקרי מדיניות'
↑  הסמכות לכריתת אמנות בישראל: ניתוח בקורתי והצעה לרפורמה בדף של "המכון ליחסים בינלאומיים על-שם לאונרד דייוויס"
↑  פרופסור משה הירש באתר האוניברסיטה העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262748305171  BnF: cb12967280z (data)  GND: 171660625  ISNI: 0000 0000 8006 8283  LCCN: n91043573  NKC: mub2017957035  ORCID: 0000-0003-2962-1751  SUDOC: 057054088  VIAF: 94103581   WorldCat (עם VIAF): 94103581
מעיין פרתי

| --- | --- |

 לידה:  5 ביולי 1988 (בת 36) עַכּוֹ, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים  המכללה האקדמית עמק יזרעאל 
 מעסיק:  חברת החדשות
 סוג כתב:  כתבת צרכנות וכלכלה
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  maayan.parti
 טוויטר:  maayanparti
 
מעיין פרתי (נולדה ב-5 ביולי 1988) היא עיתונאית ישראלית המשמשת ככתבת צרכנות וכלכלה בחברת החדשות של ערוץ 12.
ביוגרפיה

מעיין פרתי נולדה וגדלה בעכו, שם סיימה בהצטיינות את לימודיה בתיכון מקיף ע"ש דרסקי במגמת פסיכולוגיה, סוציולוגיה ותיאטרון. בנעוריה הייתה חברה בתנועת הנוער הלאומי בית"ר, ולאחר שירותה הצבאי שימשה בתנועה כרכזת מעוז עכו.
בשנת 2006 התגייסה לחיל האוויר, שם שימשה כמפקדת של פרחי טיס.
פרתי היא בוגרת תואר ראשון בתקשורת מהמכללה האקדמית עמק יזרעאל ובעלת תואר שני בהצטיינות במדע המדינה מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
פרתי החלה את הקריירה העיתונאית שלה ככתבת ומגישה ברדיו "קול רגע". בשנת 2014 עברה לשמש ככתבת בתוכניתו של שרון גל בערוץ 20.
פרתי הצטרפה לחברת החדשות בשנת 2015 כתחקירנית. באותה שנה פורסמו מספר תחקירים שערכה, ביניהם תחקיר על כת הפועלת במסגרת מדרשה בירושלים ומסיתה תלמידות נגד הוריהן וחשיפה של סדנה לעידוד בני נוער להשתמט מצה"ל. בשנת 2016 ערכה פרתי תחקיר על הרב שמעון גורליק מנהריה שהמשיך להציג עצמו כרב ולייעץ לנשים למרות עדויות רבות שהצטברו נגדו על כך שפגע בילדים ונשים. בהמשך השנה מונתה לרכזת המערכת בתוכנית "שש עם".
ביולי 2016 מונתה פרתי לכתבת צרכנות וכלכלה ב"תוכנית חיסכון". במסגרת עבודתה עוסקת פרתי בהטעיות צרכניות, השוואות מחירים, תיירות ובריאות, משמשת ככתבת במהדורה המרכזית.
בשנת 2018 ערכה פרתי תחקיר על הקלות בה נמכרות סיגריות לבני נוער. פרסום התחקיר הוביל להתערבות של משרד החינוך והוועדה לזכויות הילד שערכה דיון על התופעה ולחוזר מנכ"ל חדש שאסר בין היתר על מורים לעשן בשטחי בית הספר.
במסגרת מאבקה בהטעיות צרכנים תיעדה פרתי כיצד חברות ביטוח מפעילות חוקרים פרטיים נגד קשישים על מנת לא לשלם קצבאות. בשנת 2019 פרסמה סדרת תחקירים על "בלוף המזון האורגני" והשימוש בו על מנת לנפח את מחירי המזון.
בשנת 2020 ערכה תחקיר במסגרתו תיעדה את פערי המחירים בין הפריפריה למרכז. ב-2021 חשפה פרתי שרשת שופרסל הפעילה אתר ייעודי למגזר החרדי בלבד בו נמכרו מוצרים בעשרות אחוזי הנחה לעומת האתר הרגיל. בעקבות החשיפה הוגשה תובענה ייצוגית נגד שופרסל. לאחר התחקיר, התקיים דיון בוועדת הכלכלה של הכנסת בהשתתפותה כחלק מהמאבק ביוקר המחיה במדינת ישראל.
בספטמבר 2022 זכתה פרתי בפרס "אבירת יוקר המחיה" בוועידה השנתית ה-21 של הסתדרות העובדים הלאומית.
באפריל 2024 זכתה בתביעה שהגישה נגד מקדונלד'ס, אחרי שהשתמשו בשמה בפרסומת ללא רשותה.
חיים אישיים

פרתי נשואה למיכאל ולהם שני בנים. מתגוררת בתל אביב.
הערות שוליים

↑  משה נוסבאום, ‏מה קורה במדרשת "באר מרים"?, באתר ‏מאקו‏, 12 באפריל 2015
↑  מעיין פרתי - לא לשימוש, ‏סדנה חדשה: כך תשתמטו משירות צבאי, באתר ‏מאקו‏, 15 באוקטובר 2015
↑  מעיין פרתי, "שש" עם עודד בן-עמי, ‏"הרב פגע מינית" - וממשיך לכהן, באתר ‏מאקו‏, 18 בדצמבר 2016
↑  מעיין פרתי, ‏הכנסת דנה במכירת סיגריות לנוער, באתר ‏מאקו‏, 22 בינואר 2018
↑  הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, משרד החינוך: חוזר מנכ"ל חדש יטיל סנקציות על מורים שיעשנו בבתי הספר, באתר הכנסת, ‏22.01.2018
↑  מעיין פרתי, ‏"עושים הכול כדי להפיל אותם בפח", באתר ‏מאקו‏, 20 בפברואר 2019
↑  מעיין פרתי, ‏תחקיר: האם עוף אורגני בריא יותר?, באתר ‏מאקו‏, 16 ביוני 2019
↑  מעיין פרתי, ‏האם ביצים אורגניות יותר בריאות?, באתר ‏מאקו‏, 17 ביוני 2019
↑  גל חן מעיין פרתי, ‏תחקיר "תכנית חיסכון": בפריפריה תשלמו יותר בסופר, באתר ‏מאקו‏, 8 בדצמבר 2019
↑  מעיין פרתי, ‏המוצרים זהים ונאספים מאותו סניף – אז למה באתר לחרדים הם זולים בעשרות אחוזים?, באתר ‏מאקו‏, 1 בנובמבר 2021
↑  ניצן שפיר, ‏שתי תביעות ייצוגיות נגד שופרסל: מפלה לטובה את החברה החרדית, באתר גלובס, 4 בנובמבר 2021
↑  דיון סוער על יוקר המחייה: יו"ר ועדת הכלכלה ביטון דרש לדעת האם רשתות השיווק תיאמו מחירים – מנכ"ל שופרסל בתגובה: השתגעתם? התשובה היא לא, באתר m.knesset.gov.il
↑  אופיר סבן, "נכון שלא פשוט לגור כאן אבל מבחינתי, לרדת מהארץ זו לא התשובה", באתר ערוץ 7, 20 בנובמבר 2022
↑  אורן פרסיקו, בכיר בחדשות 12 העיד על מדיניות החברה לגבי קבלת כסף מגורמים מסחריים, באתר העין השביעית, 30 באפריל 2024
מאיה בואנוס

| --- | --- |

 לידה:  22 בדצמבר 1987 (בת 36) ירושלים, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים אוניברסיטת תל אביב
 פרסים והוקרה:  פרס רוזנבלום לאמנויות הבמה (2020)
 https://www.mayabuenos.com/
 
מאיה בואנוס (נולדה ב־22 בדצמבר 1987) היא יוצרת, שחקנית, מחזאית, במאית ועיתונאית ישראלית.
ביוגרפיה

בואנוס היא דור עשירי למשפחה ספרדית ירושלמית. היא נולדה בבית החולים הדסה הר הצופים לאלי בואנוס, מפיק סרטים ופרסומות, ולרונית בואנוס, מפיקה ברשת ב' של קול ישראל.
בואנוס גדלה והתחנכה בהרצליה.
בוגרת תיכון אלון ברמת השרון במגמת תיאטרון.
בשנת 2006 התגייסה לצה"ל ושירתה כמש"קית חינוך בחיל הים, תחילה ביחידת השליטה הימית, ולאחר מכן על תקן קצינת חינוך בבסיס חיפה.
בין השנים 2010-2008 למדה משחק וקולנוע בסנטה מוניקה (Santa Monica College) שבלוס אנג'לס בעודה עובדת בקונסוליה הישראלית. בשנת 2014 סיימה בהצטיינות את לימודי התואר הראשון באוניברסיטה העברית, בחוג ללימודי תיאטרון והיסטוריה.
בין השנים 2014-2013, למדה משחק בבית ספר לאומנויות הבימה - בית צבי, במסגרתו ביימה את המונולוג המפורסם של המלט.
בין השנים 2018-2015, ניהלה את עמותת רננה רז למחול ויצירה רב תחומית, ובה בעת יצרה וביימה בשנת 2015, את ההצגה "מים בקשו רחמים עליי", אשר הוצגה בפסטיבל "סמולבמה" (בחוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב). לימים עלתה היצירה בעיבוד מחודש שנקרא "דין סוטה" בתיאטרון הבימה ובפסטיבל 360 מעלות בירושלים. בשנת 2016, ייסדה בואנוס את האנסמבל "Buenos אנסמבל" לשחקנים ומוזיקאים, עמם היא עובדת עד היום.
בשנת 2017 הצטרפה בואנוס לקבוצת התיאטרון "תיאטרון חולות", המשלבת בין ישראלים למבקשי מקלט. קבוצת התיאטרון, בניהולו של ד"ר חן אלון, מבוססת על עקרונות תיאטרון המדוכאים של אוגוסטו בואל ומביאה לבמה את סיפורם של מבקשי המקלט.
בקיץ 2017 השתתפה בסמינר הבמאים Directors Lab בשיקגו, ובשנת 2018 סיימה בהצטיינות תואר שני (M.F.A) במסלול שחקן יוצר, בחוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב. כחלק מעבודת הגמר יצרה בואנוס את היצירה "סינדרום E - קונצרט בשלוש מערכות", אשר עוסקת במשפט אייכמן. בשנת 2018 לקחה חלק בפרויקט המסעות של פסטיבל מקודשת והעלתה את היצירה הדוקומנטרית "המקום ינחם אתכם" בעקבות פרשת ילדי תימן, המזרח והבלקן, במסגרת פסטיבל עכו הבינלאומי לתיאטרון אחר וזכתה איתה בפרס המוזיקה.
בשנת 2018 נבחרה בואנוס על ידי ידיעות אחרונות לאחת מ־35 הנשים ששינו את ירושלים בשנה זו.
בנובמבר 2019 יצרה בואנוס את המופע "בלילה ההוא" עבור תערוכת "לונדון בירושלים" שבמוזיאון מגדל דוד. עוד באותה שנה, העלתה את "בעקבות אחת", מופע מודרך בין סיפורי ירושלים בבית אבי חי, את היצירה "דבר אליי" ואת היצירה ״חוף מבטחים״ קונצ׳רטו לפליט ותזמורת, בשיתוף תזמורת סימפונט רעננה.
עם פרוץ הקורונה, זכתה בואנוס בפרס רוזנבלום לשנת 2020 בקטגוריית היוצרים הצעירים המבטיחים. בנימוקי השופטים נכתב כי "עבודתה של בואנוס מצטיינת באסתטיקה של תיאטרון המשלבת אמצעי מבע מגוונים לטקסט, לתנועה, לשירה ולמוזיקה חיה. ועם זאת היא נותרת פוליטית, נוקבת ומעוררת שאלות. בסופו של יום אחת השאלות המרכזיות של התיאטרון של בואנוס חוזר ומעלה לדיון היא מהו תפקידו החברתי ומחויבותו האתית של התיאטרון ושל יוצרי התיאטרון בעת הזאת. תשובתה היא חד משמעית לעמוד באומץ, ביושרה ובלא פשרות מול כוחותיו הפטרוניים והמביסים של המובן מאליו".
בשנת 2020, במהלך הקורונה, יזמה וביימה את הפרויקט הממוחז של הייתי שם בו 12 שחקניות מבצעות 12 עדויות של נשים שחוו אלימות בשיתוף פוליטקלי קוראת ומרכז ענב לתרבות.
בשנת 2021 עיבדה וביימה את היצירה הספרדית "מאצ'ו מן" בפסטיבל ישראל והעלתה כבכורה את יצירתה "אוקטובר" העוסקת בהלם קרב מבעד למלחמת יום כיפור.
בשנת 2020, הצטרפה בואנוס ככתבת לגוף התקשורת הפמיניסטי פוליטיקלי קוראת. באותה שנה היא יזמה וביימה את הפרויקט הממוחז של הייתי שם.
כתיבה עיתונאית

בשנת 2020, הצטרפה בואנוס ככתבת לעיתון "מעריב" ולגוף התקשורת הפמיניסטי פוליטיקלי קוראת. במסגרת תפקידה חקרה וכתבה על נושאים רבים. בהם המקלט הראשון בישראל לנשים נפגעות אלימות, התחקיר על אודות פרשת "משחקי חברה", הנשים בתקשורת, משפט אייכמן, פרשת תאיר ראדה, אירועי הפרהוד, נשים חסרות מעמד, משבר היחסים בין חרדים לחילונים, מרפאת הנשים הנודדת בשטחים, מחאת 2011, מחאת הלומי הקרב, כיצד סוקרה השואה בזמן אמת ועוד.
חיים האישיים

בואנוס רווקה ומתגוררת בירושלים ובזמנה הפנוי מתנדבת בעמותת "רסיסים", שפועלת ליצירת מרחב שיח עבור הלומי הקרב וקרוביהם.