stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ייקובן בראון
הערות שוליים

↑  רשמי: ג'ייקובן בראון חתם בגלבוע/גליל, באתר ערוץ הספורט, 12 בספטמבר 2017
↑  לאחר דרמה: הפועל תל אביב הפסידה 88:86 לגלבוע/גליל, נהריה ניצחה את חיפה 73:83, באתר וואלה, 13 בנובמבר 2017
↑  89:94 לגלבוע בחולון, ניצחון להפועל ת"א, באתר ערוץ הספורט, 10 באפריל 2018
↑  אלון בן דוד, ‏ירושלים גברה על גלבוע/גליל ועלתה לפיינל פור, באתר ONE‏, 5 ביוני 2018
↑  אפרת עמורבן, ג'ייקובן בראון חתם בהפועל ירושלים, באתר ynet, 18 ביוני 2018
↑  אהרל'ה ויסברג‏, ג'ייקובן בראון עוזב לארצות הברית: "מצטער שככה זה היה צריך להיגמר", באתר וואלה, 2 ביוני 2020
↑  יעקב מאיר, ג'ייקובן בראון חוזר להפועל ירושלים, באתר ישראל היום, 13 באוגוסט 2020
↑  ברק חקלאי, ג'ייקובן בראון חתם בהפועל ת"א, רפי מנקו מועמד, באתר ynet, 13 ביולי 2021
↑  עמרי מנהיים, ‏ג'ייקובן בראון האריך את חוזהו בהפועל ת"א, באתר ערוץ הספורט, 24 במאי 2022
↑  אור שקדי‏, בעקבות הפציעה: ג'ייקובן בראון החליט לעבור ניתוח וסיים את העונה, באתר וואלה, 17 במרץ 2024
↑  אור שקדי‏, ג'ייקובן בראון נפרד: "הפועל תל אביב תהיה הטובה בישראל", באתר וואלה, 20 ביוני 2024
בראון במדי אוניברסיטת טקסס בשנת 2012
בראון במדי א.א.ק. אתונה בשנת 2016
כריסטופר לנדאו

כריסטופר תומאס לנדאו (באנגלית: Christopher Thomas Landau; נולד ב-13 בנובמבר 1963) הוא משפטן ודיפלומט אמריקאי, שכיהן כשגריר ארצות הברית במקסיקו בין השנים 2021–2019. הוא מיועד לתפקיד סגן מזכיר המדינה של ארצות הברית בממשלו השני של נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ.
ביוגרפיה > תחילת דרכו והשכלה

לנדאו נולד במדריד, בירת ספרד, שם הוצב אביו ג'ורג' לנדאו (לימים שגריר ארצות הברית בפרגוואי, בצ'ילה ובוונצואלה), במסגרת שירות החוץ של ארצות הברית. אביו, שהיה יהודי, נולד בווינה ונמלט לאמריקה הדרומית לאחר האנשלוס בשנת 1938. לנדאו עצמו גדל כקתולי. בנעוריו למד בבית הספר האמריקאי באסונסיון במשך כחמש שנים. הוא דובר ספרדית רהוטה, אותה למד בילדותו.
בשנת 1981 השלים לנדאו את לימודיו התיכוניים בבית הספר גרוטון שבמסצ'וסטס. ב-1985 השלים לימודי תואר ראשון בהיסטוריה בכבוד רב ביותר במכללת הרווארד. הוא היה שם חבר באחוות פי בטא קפא כבר בשנתו השלישית, קיבל תעודה בלימודים אמריקאים-לטיניים וזכה בפרס סופיה פרוינד על הממוצע הגבוה ביותר בכיתתו. עבודת הגמר שלו, שזכתה בפרס הופס, עסקה ביחסי ארצות הברית עם ממשלת השמאל בוונצואלה באמצע שנות ה-40 של המאה ה-20.
בשנת 1989 השלים לימודי תואר שני במשפטים בבית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד, שם כיהן כיו"ר-משותף לענייני מאמרים במערכת כתב העת המשפטי "Harvard Law Review", וזכה בפרס סירס על הממוצע הגבוה ביותר בשנתו השנייה.
בת דודתו מדרגה שנייה היא הפסלת הישראלית סיגלית לנדאו.
ביוגרפיה > קריירה משפטית

בתום לימודי המשפטים שלו, התמחה לנדאו בלשכתו של קלרנס תומאס, אז שופט בבית המשפט הפדרלי לערעורים במחוז קולומביה. לאחר מכן התמחה אצל השופטים אנטונין סקאליה ותומאס בבית המשפט העליון של ארצות הברית ב-1990 וב-1991, בהתאמה. במהלך ההתמחות הראשונה היה עמית להתמחות עם לורנס לסיג, ובמהלך השנייה עם גרגורי קטסאס (אנ'), גרגורי מאגס (אנ'), וסטיבן מקאליסטר (אנ').
בשנת 1993 הצטרף לנדאו למשרד עורכי הדין "Kirkland & Ellis" כעורך דין זוטר, וב-1995 כבר נהפך לשותף במשרד. הוא כיהן כראש תחום הערעורים במשרד עד שעזב לאחר 25 שנה כדי להצטרף ל-"Quinn Emanuel Urquhart & Sullivan" בשנת 2018. לנדאו הציג תשע תיקים בפני בית המשפט העליון של ארצות הברית, כולל שניים בשם פוארטו ריקו, וכן ערך ושטח טיעונים בערעורים בכל בתי המשפט הפדרליים לערעורים של ארצות הברית.
בשנים 1994–1995 שימש לנדאו כמרצה מן החוץ למשפט מנהלי במרכז למשפטים של אוניברסיטת ג'ורג'טאון. בשנת 2017 מונה בידי נשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית לוועדה המייעצת לכללי ההליך לערעורים פדרליים. לנדאו שימש כנאמן בחברה ההיסטורית של בית המשפט העליון של ארצות הברית וכיו"ר ועדת התוכניות של החברה. בנוסף, הוא היה חבר בדירקטוריון "קרן המרכז לדיפלומטיה", התומכת במרכז הדיפלומטיה של מחלקת המדינה של ארצות הברית.
ביוגרפיה > שגריר ארצות הברית במקסיקו

ב-26 במרץ 2019 מינה נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ את לנדאו לשגריר ארצות הברית במקסיקו. ב-1 באוגוסט 2019 אישר הסנאט של ארצות הברית את המינוי פה אחד בהצבעה קולית. לנדאו הושבע לתפקידו ב-12 באוגוסט 2019, הגיע למקסיקו סיטי ב-16 באוגוסט, והגיש את כתב האמנה שלו לנשיא מקסיקו אנדרס מנואל לופס אוברדור ב-26 באוגוסט 2019. בתפקידו כשגריר, הפך לנדאו את סוגיית ההגירה לנושא מדיניות מרכזי.
ב-9 בספטמבר 2020 הוסיף הנשיא טראמפ את לנדאו לרשימת מועמדים פוטנציאליים לבית המשפט העליון של ארצות הברית. לאחר שג'ו ביידן ניצח בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020, סיים לנדאו את תפקידו כשגריר בינואר 2021 והוחלף בידי קן סלזאר, לשעבר מזכיר הפנים של ארצות הברית וסנאטור מטעם מדינת קולורדו.
במהלך כהונתו כשגריר במקסיקו, נודע לנדאו בזכות השימוש הנרחב שלו ברשתות החברתיות. בשנת 2020, הוא השיק אתגר בטוויטר במטרה להגדיל את מספר העוקבים שלו, מתוך שאיפה לעבור את 150 אלף העוקבים של שגריר ארצות הברית ביוון. לנדאו, שמספר עוקביו עמד אז על 40 אלף בלבד, צייץ בספרדית: ”זה לא ייתכן! ... מקסיקו חייבת להיות במקום הראשון!”. עד יולי 2020, מספר העוקבים שלו זינק ל-245 אלף, מה שזכה לתשומת לב ותואר על ידי "Slate" כ"שיעור בלתי צפוי בדיפלומטיה דיגיטלית אמריקאית".
בספטמבר 2020 הואשם לנדאו בבריונות רשת נגד סטודנטית מקסיקנית שכתבה ביקורת נגדו בטוויטר. לנדאו השיב לה באופן ציני: ”ברור שהחינוך המעולה שלך והידע שלך על העולם מאפשרים לך לבצע עבודה דיפלומטית הרבה יותר טוב מה'תקשורת הרדודה' של ה'לבן הזר' הזה.” לפי הדיווחים, הסטודנטית סגרה את חשבונה בטוויטר בעקבות התקרית.
ביוגרפיה > סגן מזכיר המדינה של ארצות הברית

בדצמבר 2024 הודיע נשיא ארצות הברית הנבחר דונלד טראמפ על מינויו של לנדאו לסגן מזכיר המדינה של ארצות הברית. מינויו כפוף לאישור והסכמת הסנאט של ארצות הברית.
הערות שוליים

↑  אדוארד וונג, Trump Picks Former Ambassador to Mexico for Deputy Secretary of State, באתר הניו יורק טיימס, 8 בדצמבר 2024 (באנגלית)
1 2  Interview with Christopher Landau, באתר Max Raskin‏, 15 באפריל 2023 (באנגלית)
↑  דייוויד לאט, Prominent Supreme Court Lawyer Jumps From Kirkland & Ellis To Quinn Emanuel, באתר Above The Law‏, 11 בינואר 2018 (באנגלית)
↑  זואי טילמן, A Lawyer With Conservative Ties And No Diplomatic Experience Is Being Vetted For US Ambassador to Mexico, באתר BuzzFeed‏, 20 בנובמבר 2018 (באנגלית)
↑  Board of Directors – Diplomacy Center Foundation, באתר Wayback Machine‏, 22 בפברואר 2019 (באנגלית)
↑  דובר הבית הלבן, Seven Nominations Sent to the Senate, באתר הבית הלבן, 26 במרץ 2019 (באנגלית)
↑  PN523 — Christopher Landau — Department of State, באתר Congress.vote (באנגלית)
↑  לאון קראוזה, Biden’s ambassador to Mexico will face steep challenges and an already prickly relationship, באתר וושינגטון פוסט, 11 בפברואר 2021 (באנגלית)
↑  דובר הבית הלבן, Additions to President Donald J. Trump’s Supreme Court List, באתר הבית הלבן, 9 בספטמבר 2020 (באנגלית)
↑  מיה ארמסטרונג, How Trump’s Ambassador to Mexico Became a Twitter Star, באתר Slate‏, 29 ביולי 2020 (באנגלית)
↑  Trump’s Ambassador to Mexico Is Bullying a College Student Online, באתר Vice‏, 15 בספטמבר 2020 (באנגלית)
↑  דניאל אדלסון, ניו יורק, טראמפ: השגריר במקסיקו לשעבר כריסטופר לנדאו ימונה לסגן מזכיר המדינה, באתר ynet, 9 בדצמבר 2024
מדלין קליין

| --- | --- |

קליין ב-2022
 לידה:  21 בדצמבר 1997 (בת 27) Goose Creek, קרוליינה הדרומית, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2009 
 פרופיל ב-IMDb
 
מדלין רנה קליין (באנגלית: Madelyn Renee Cline; נולדה ב-21 בדצמבר 1997) היא שחקנית ודוגמנית אמריקאית. ידועה בתפקיד הראשי כשרה קמרון בסדרת הדרמה של נטפליקס "חופים של סודות".
ביוגרפיה

קליין נולדה בגוס קריק, דרום קרוליינה שבארצות הברית, ליד צ'ארלסטון. הוריה, פאם קליין, סוכנת נדל"ן, ומארק קליין, מהנדס. תחביביה הם צילום, ציור, טיולי דרך, טיולים רגליים וויקבורד.
ביוגרפיה > קריירה

קליין החלה את הקריירה שלה כשהשתתפה בפרסומות. היא נרשמה לאוניברסיטת Coastal Carolina University, אך פרשה בטרם סיימה, כדי להתמקצע במשחק. היא התחילה עם תפקידים קטנים בסרט "ילד מחוק" ובסדרה "סגני המנהל". בשנת 2017 שיחקה בתפקיד אורח בסדרה ״המקוריים״ ובסדרה ״דברים מוזרים״. בשנת 2018 היא לוהקה לתפקידה כשרה קמרון בסדרת המקור של נטפליקס "חופים של סודות". העונה הראשונה שלה שודרה החל מ-15 באפריל 2020.
ביוני 2021 לוהקה קליין לתפקיד בסרט הקולנוע "רצח כתוב היטב: תעלומה יוונית", בו מככב דניאל קרייג.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ביוני 2020 החלה בזוגיות עם השחקן צ'ייס סטוקס, עמיתה לסדרה "חופים של סודות". באוקטובר 2021 השניים נפרדו.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | 23rd Psalm: Redemption | מאיה סמית' |  |
| 2016 | Savannah Sunrise | ווילו |  |
| 2018 | ילד מחוק | קלואי |  |
| 2020 | The Giant | אוליביה |  |
| 2020 | What Breaks the Ice | אמילי |  |
| 2021 | This Is the Night | סופיה לרוקה |  |
| 2022 | רצח כתוב היטב: תעלומה יוונית | ויסקי |  |
| 2025 | אני יודע מה עשית בקיץ האחרון |  |  |
| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016–2017 | סגני המנהל | טיילור ווטס | 3 פרקים |
| 2017 | המקוריים | ג'סיקה | 3 פרקים |
| 2017 | Maid to Order | ג'ני | סדרת רשת; פרק: "It's Always Funny in Los Angeles" |
| 2017 | דברים מוזרים | טינה | 2 פרקים |
| 2020–הווה | חופים של סודות | שרה קמרון | תפקיד ראשי (4 עונות); 40 פרקים |
| 2020 | יום אחר יום | דייזי | דיבוב; פרק: "Winnie, Betty and..." |
| שנה | כותרת | אמן | תפקיד |
| --- | --- | --- | --- |
| 2020 | Hot Stuff | קייגו בחידוש לשיר "Hot Stuff" בהשתתפות דונה סאמר | בתפקיד עצמה עם צ'ייס סטוקס |
הערות שוליים

1 2  Walsh, Savannah (7 במאי 2020). "All About Madelyn Cline, the Lead Actress of Netflix's 'Outer Banks'". Elle. נבדק ב-2020-08-25. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Outer Banks | Netflix Official Site". Netflix. נבדק ב-2020-08-25.
↑  Fuentes, Tamara (12 במאי 2020). "5 Fun Facts About "Outer Banks" Star Madelyn Cline That You Definitely Didn't Know". Seventeen. נבדק ב-2020-05-13. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kelly, Dylan (3 במאי 2020). "Actress Madelyn Cline Talks Creative Direction and Authenticity on Netflix's Outer Banks". V Magazine. נבדק ב-2020-05-12. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lisabeth, Zach (15 באפריל 2020). "Why Sarah from Outer Banks looks so familiar". Looper.com. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bonner, Mehera (1 במאי 2020). "Madelyn Cline Takes Us Inside Filming That Soaking Wet 'Outer Banks' Kiss". Cosmopolitan. נבדק ב-2020-05-12. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Petski, Denise (3 במאי 2019). "'Outer Banks': Charles Esten, Chase Stokes, Madelyn Cline Among 8 Cast In Netflix YA Drama Series". Deadline Hollywood. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "'Outer Banks': Meet Madelyn Cline, Netflix's Newest Star". Decider. 17 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Justin Kroll, Deadline, Deadline, ‏2 במאי 2021
↑  Carolyn Twersky, Chase Stokes and Madelyn Cline's Relationship Timeline Deserves Its Own Netflix Show, Seventeen.com, ‏2021-12-09
↑  Jackson, Dory. "Outer Banks Stars Chase Stokes and Madelyn Cline Break Up After 1 Year Together: Sources". People.com. People
↑  Guglielmi, Jodi (18 בספטמבר 2020). "Outer Banks Couple Chase Stokes and Madelyn Cline Get Steamy in Kygo's New Music Video". People. {{cite web}}:  (עזרה)
בינה מלאכותית

.

בינה מלאכותית (באנגלית: אינטליגנציה מלאכותית – Artificial intelligence, ובראשי תיבות: AI) היא שם מטאפורי למצב שבו מנסים לדמות את יכולות החשיבה האנושית באמצעים טכנולוגיים. הגדרה רחבה יותר לתחום זה ניתנה על ידי מרווין מינסקי: "לגרום למכונה להתנהג בדרך שהייתה נחשבת לאינטליגנטית לו אדם התנהג כך".
ה-OECD הגדיר:
יישומי בינה מלאכותית כוללים מנועי חיפוש מתקדמים באינטרנט (למשל, חיפוש גוגל), מערכות המלצות (בשימוש על ידי YouTube, אמזון ונטפליקס), הבנת דיבור אנושי (כגון סירי ואלקסה), מכוניות אוטונומיות, ובינה מלאכותית יוצרת (ChatGPT, ג'מיני, Midjourney ועוד), והיכולת להתחרות ברמה הגבוהה ביותר במשחקים אסטרטגיים (כגון שחמט ו-Go).
בינה מלאכותית נוסדה כדיסציפלינה אקדמית בשנת 1956. בעשור הראשון של המאה ה-21, למידת מכונה מתמטית וסטטיסטית הוכיחה את עצמה כמוצלחת ביותר, וסייעה בפתרון בעיות מאתגרות רבות ברחבי התעשייה והאקדמיה. למידה עמוקה עלתה על כל טכניקות הבינה המלאכותית הקודמות במדדים בתעשייה, מה שהוביל לעלייה עצומה במימון ובעניין.
הבינה המלאכותית (AI) התקדמה במהירות בשנים האחרונות[דרושה הבהרה], הן מבחינת כמות המשאבים שהוקצו לה והן מבחינת התפוקות שלה. האקונומיסט מעריך שמיזוגים ורכישות הקשורים לבינה מלאכותית היו גדולים פי 26 ב-2017 מאשר ב-2015. לגידול בהשקעה תרמה גם העלייה מהירה ביכולות הטכניות של בינה מלאכותית (AI). לדוגמה, על פי מדד הבינה המלאכותית, שיעורי השגיאות של זיהוי תמונה ירדו מ-29% לפחות מ-3% בין 2010 ל-2017.
המבחן המקובל ביותר לבינה מלאכותית הוגדר בשנת 1950 על ידי אלן טיורינג, וידוע בשם "מבחן טיורינג": מכונה תיחשב לתבונית, אם יינתן לאדם היושב בחדר סגור לנהל שיחה באמצעות ממשק מחשב עם שתי ישויות שנמצאות בחדר השני, כאשר אחת מהן תהיה מכונה והשנייה אנושית, והמשוחח לא יוכל לזהות מי משתי הישויות היא מכונה או אדם.
היסטוריה > פרה־היסטוריה של הבינה המלאכותית

באיליאדה ובאודיסיאה של הומרוס ניתן למצוא סממנים של בינה מלאכותית.
באיליאדה: ”...וּנְעָרוֹת שְׁפָחוֹת עֲשׂוּיוֹת זָהָב מִזְדָּרְזוֹת וְעוֹזְרוֹת לַמּוֹשֵׁל, וּכְאִלּוּ הֵן חַיּוֹת. חָכְמָה וּבִינָה בְלִבָּן, וִיפִי־קוֹל וְכֹחַ לָהֵנָּה, וְלָמְדוּ מִבְּנֵי־הָאַלְמָוֶת כָּל־מְלֶאכֶת יָד וּמַחֲשָׁבֶת”. וגם באודיסיאה: ”לְמַעַן יְבִיאוּךָ שָׁמָּה אֳנִיּוֹת־בִּינוֹת שֶׁלָּנוּ, יַעַן כִּי אֵין לַפֵיאַקִּים כָּל־קַבַּרְנִיט רַב־חוֹבֵל [...] וּנְמֵלִים בָּאִי לָאֳנִיּוֹת הֶגֶה אֵין לִסְפִינוֹתָם כְּמוֹ לָאֳנִיּוֹת אֲחֵרוֹת, וְיוֹדְעוֹת הֵן בְּעַצְמָן עֶשְׁתֹּנוֹת אָדָם וְכָל־אֲשֶׁר בְּלִבּוֹ”.
דוגמה נוספת הוא השחמטאי המכני "הטורקי" שנבנה ב-1770 על ידי וולפגנג פון קמפלן. המכונה יכלה כביכול לשחק שחמט נגד בן אדם; שנים אחר כך היא התבררה כתרמית.
היסטוריה > התפתחות של תאוריית הבינה המלאכותית

הרבה מההתמקדות המקורית של מחקר הבינה המלאכותית נובע מגישה ניסויית לפסיכולוגיה, ומדגישה את מה שאפשר לכנות תבונה לשונית (אותה אפשר לראות באופן מובהק במבחן טיורינג).
גישות לבינה מלאכותית שאינן מתמקדות בבינה לשונית כוללות רובוטיקה וגישות של בינה קולקטיבית, המדגישות שינוי פעיל של הסביבה, או קבלת החלטות בקונצנזוס, ומקבלות את השראתן מהביולוגיה או הפוליטיקה כשהן מחפשות מודלים לצורת הארגון של התנהגות "תבונית".
אבני דרך בפיתוח הבינה המלאכותית הן המחקרים "תחשיב לוגי של הרעיונות שמאחורי הפעילות העצבית" (1943), מאת וורן מק'קולוך ו־וולטר פיטס (A Logical Calculus of the Ideas Immanent in Nervous Activity (1943), by Warren McCulloch and Walter Pitts), ו"מכונות חישוב ותבונה" (1950), מאת אלן טיורינג (Computing Machinery and Intelligence (1950), by Alan Turing), וכן "סימביוזת אדם־מחשב" מאת ג'. סי. ר. ליקלידר (Man-Computer Symbiosis by J.C.R. Licklider). ראו קיברנטיקה ומבחן טיורינג לדיון נוסף.
היסטוריה > מחקר ניסויי בבינה מלאכותית

הבינה המלאכותית החלה כתחום ניסויי בשנות ה־50, עם חלוצים כמו אלאן ניואל והרברט סימון, שייסדו את מעבדת הבינה המלאכותית הראשונה באוניברסיטת קרנגי מלון, וג'ון מקארתי ומרווין מינסקי, שייסדו את המעבדה ב־MIT ב־1959.
ציון דרך בהתפתחות המחקר בבינה מלאכותית הוא כנס שנערך בשנת 1956 בדרטמות קולג'. בכנס זה השתתפו חלוצי התחום, ובהם מינסקי, מקארתי וסימון (כל אחד מהשלושה זכה מאוחר יותר בפרס טיורינג). במסגרת הכנס טבע מקארתי את המונח "בינה מלאכותית" (Artificial Intelligence - AI).
בעבר היו שני סוגים כלליים של מחקר בינה מלאכותית – ה"מסודרים" וה"בלגניסטים". הגישה ה"מסודרת", ה"קלאסית" או ה"סימבולית", באופן כללי, עוסקת במניפולציה סימבולית של מושגים מופשטים, וזוהי המתודולוגיה שבה משתמשים בדרך כלל במערכות המתקדמות. הגישה המקבילה היא ה"בלגניסטית", או ה"קישורית", שרשתות נוירונים מלאכותיות הן הדוגמה הטובה ביותר שלה, המנסות "לפתח" תבונה על ידי בניית מערכות ושיפור שלהן בעזרת תהליך סטטיסטי כלשהו, במקום לתכנן מראש מערכת שתשלים את המשימה. שתי הגישות הופיעו כבר בתחילת ההיסטוריה של התחום. בשנות ה־60 ובה־70 הגישות הבלגניסטיות לא היו מקובלות, אך העניין בהן עלה שוב בשנות ה־80 כאשר התגלו המגבלות של הגישות ה"מסודרות" של אותו הזמן. במשך הזמן התברר שלשתי הגישות יש מגבלות חמורות.
המחקר בבינה מלאכותית מומן בחלקו הגדול על ידי הסוכנות לפרויקטים מתקדמים במחקר ביטחוני בארצות הברית (DARPA), ועל ידי מיזם הדור החמישי ביפן. חוסר ההצלחה של המחקר שמומן באותו הזמן להביא לתוצאות מיידיות, למרות ההבטחות הגדולות, הביא לקיצוצים גדולים במימון של הסוכנויות הממשלתיות בסוף שנות ה־80, מה שהביא לירידה בהתעסקות בתחום. בעשור שלאחר מכן, חוקרי בינה מלאכותית רבים עברו לתחומים שכנים עם מטרות צנועות יותר, כמו מערכות לומדות, רובוטיקה, ואופטיקת מחשבים, אם כי מחקר של בינה מלאכותית טהורה עדיין המשיך.
צעדים ראשונים בבינה מלאכותית כללו הענקת יכולת מילולית למחשב, כלומר מתן יכולת למחשב להבין שפה מדוברת ולהגיב בשפה מדוברת. מבחן טיורינג, שמקורו במאמר שפרסם אלן טיורינג בשנת 1950, מוביל לכיוון זה, ואחד הצעדים הראשונים למימושו נעשה בתוכנית "אלייזה", שפיתח ג'וזף וייצנבאום מ־MIT. תוכנית זו (הקרויה על שם גיבורת מחזהו של ג'ורג' ברנרד שו, "פיגמליון"), יוצרת סימולציה של פסיכיאטר. האדם, המקיים דיאלוג עם התוכנית באמצעות מקלדת, זוכה ממנה לתגובות אינטליגנטיות לכאורה, כפי שפסיכיאטר אנושי היה מגיב. ספרו של המשורר דוד אבידן "הפסיכיאטור האלקטרוני שלי" (1974) כולל שמונה שיחות של אבידן עם "אלייזה" (לדעת צבי ינאי, שהיה מעורב ביצירת הקשר בין אבידן ל"אלייזה", המשורר נטל לעצמו חירות רבה בעריכת השיחות, שאינן משקפות את יכולתה האמיתית של "אלייזה"). אלא שבהדרגה התברר שהיכולת לבנות תוכנה השולטת בשפה טבעית היא משימה מורכבת ביותר, הדורשת גם שילוב של ידע נרחב בבלשנות ובמדעים קוגניטיביים אחרים.
הישג נוסף לתחום הבינה המלאכותית הוא תוכנות היודעות לשחק משחקים "אינטליגנטיים" המצריכים "חשיבה". דוגמה בתחום זה היא תוכנות השחמט המנצחות בימינו את השחקן הממוצע בנקל. על היתרון האנושי (יכולת לשלול מהר מצבים לא מעניינים, אינטואיציה) מפצות התוכנות במאגרי מידע עצומים של ידע תאורטי (ספרי פתיחות וסיומים בשחמט לדוגמה) ובאלגוריתמים הפורסים את כל אפשרויות המשחק מספר רב של מהלכים קדימה - הרבה יותר מהיכולת האנושית. בבסיסן, אותן תוכנות נעזרות במבנה נתונים הנקרא עץ מינימקס לשם כך.
ביקורת, והתייחסויות לבינה מלאכותית

בשנות ה־60 של המאה ה־20, מספר מחקרים דחו את האפשרות של בינת מכונה מסיבות פילוסופיות או לוגיות, כגון "השכל, המכונה וגדל" (1961) מאת ג'ון לוקאס. עם ההתפתחות של טכניקות פרקטיות המבוססות על מחקר הבינה המלאכותית, עלו טענות כי המתנגדים לבינה מלאכותית שינו כל הזמן את עמדתם ביחס למשימות כמו שחמט ממוחשב או הבנת שפה שקודם נחשבו כ"תבוניות", על מנת להכחיש את ההצלחות של הבינה המלאכותית. דאגלס הופשטטר בספרו "גדל, אשר, באך" (Gödel, Escher, Bach) אומר, כי הזזת היעדים הזו היא למעשה אמירה ש"תבונה" היא "כל מה שאדם יכול לעשות ומחשבים לא יכולים". מדען המחשב א.וו. דייקסטרה לא התלהב מייחוס יכולת חשיבה למחשב, וטען כי "השאלה האם מחשב יודע לחשוב דומה לשאלה האם צוללת יודעת לשחות". היינו שמעשה מכונה מכח תיכנות, אינו מעשה תבוני, ששייך להגדירו כידיעה.
נכון ל־2017, ישנם מדענים הטוענים, כי בינה מלאכותית היא "הקבוצה של הבעיות במדעי המחשב שאין להן פתרונות טובים כרגע".[דרוש מקור] כלומר, ברגע שתת־תחום כלשהו מגיע לתוצאה מוצלחת, הוא מוצא מתחום הבינה המלאכותית וניתן לו שם אחר. דוגמאות לזה הן זיהוי תבניות, עיבוד תמונה, רשתות נוירונים, עיבוד שפה טבעית, רובוטיקה ותורת המשחקים. אם כי השורשים של כל אחת מהדיסציפלינות האלה בבינה המלאכותית, בהדרגה הפכו לתחומים נפרדים.
ביקורת נוספת, טוענת שהטמעת AI באופן שגוי עלולה לגרום לבעיות בטיחות מידע.
ביקורת, והתייחסויות לבינה מלאכותית > רגולציה

בסוף העשור השני של המאה ה-21 החלו להופיע התייחסויות ראשוניות לבינה מלאכותית גם בחוקים ותקנות. בהסכמי הסחר שנחתמו בין ארצות הברית, קנדה ומקסיקו, הייתה התייחסות גם לקיום זרימת נתונים חוצת גבולות של בינה מלאכותית, לצד התחייבות להגנה על זכות הפרטיות של אזרחים מפני טכנולוגיות בינה מלאכותית. אזכורים אחרים היו גם בהסכמי סחר נוספים.
השימוש של סין בבינה מלאכותית נחשב במערב לכזה שאינו תואם את ערכי החירות של הדמוקרטיות הליברליות. אף על פי כן, בשנת 2021 הייתה סין למדינה הראשונה בעולם שפרסמה תקנות אתיקה הנוגעות לשימוש בבינה מלאכותית, שמטרתן לאפשר לגולשים, בכל פעם שאמורה לפעול מולם מערכת של בינה מלאכותית, לבחור באופן אקטיבי האם להפעיל או לבטל אותה. כלומר, על ספק השירות להציע במקביל גם אפשרות שאינה מבוססת על בינה מלאכותית שתהייה נגישה לגולשים שיבחרו בכך. עם זאת, נושא האתיקה בסין מורכב, מכיוון שבמקרים שונים גישתה של סין, שבאופן כללי אינה נוטה לכבד את זכותם לפרטיות של אזרחיה, סייעה להתפתחות תחום הבינה במלאכותית במדינה תוך גישה להיקפי מידע שאין בנמצא במדינות אחרות, דוגמת מסד נתונים רחב של צילומי וידאו עם טכנולוגיה של זיהוי תווי פנים, ותוך שימוש במערכת אשראי חברתי המנוגדת למתווים הבינלאומיים העוסקים באתיקה של בינה מלאכותית.
בשנת 2023, בייג'ינג ריככה את ההנחיות לחברות המפתחות מודלים של בינה מלאכותית, אך היא עדיין דרשה שצ'אטבוטים יעברו תהליך של הערכה ביטחונית וידבקו בסוציאליזם. מנגד הרגולציה במדינה גרמה לכך שחברות הטכנולוגיה הסיניות לא מיהרו להשיק את צ'אטבוטים שלהן.
שבוע אחרי הסינים, הממשל האמריקאי הודיע על כך שהצליח להוציא התחייבויות וולונטריות משבע חברות טכנולוגיה אמריקניות בכל הנוגע לניהול סיכונים הנשקפים מבינה מלאכותית. למשל, יפותחו מנגנונים כמו "סימון מים כדי לעזור למשתמשים להבחין מתי תוכן אודיו או ויז'ואל נוצר בעזרת בינה מלאכותית.
לאחרונה אישר הפרלמנט האירופי את חוק הבינה המלאכותית, החוק מחלק את השימושים בבינה מלאכותית לקטגוריות. החוק אוסר שימושים מסוימים בבינה מלאכותית בגלל הסיכונים לבטיחות, לפרנסה ולזכויות של אזרחי האיחוד האירופי.
במאי 2024 קראו 25 חוקרים בעלי שם עולמי, ביניהם ממדעני המחשב החשובים בעולם, להשית אחריות משפטית על נזקי AI שאפשר לחזות ולמנוע. הם דורשים מחברות הבינה המלאכותית להקצות לפחות שליש מתקציבן לבחינת בטיחות ומניעת סיכונים. הם מסבירים כי כבר היום מזרזת בינה מלאכותית באופן דרמטי את פיתוחה שלה עצמה ונזקים עצומים כמו במדע בדיוני עלולים להיגרם תוך שנתיים-שלוש. לדוגמה, רובוטים לוחמים שיוכלו למנוע את כיבויים והם "יבחרו" נגד מי לפעול וגם לפגוע בתשתיות. יובל נח הררי, שהשתתף בכתיבת המאמר ב-Science הבהיר כי נראה שהאבולוציה עוברת מהישרדותם של החזקים ביותר, להכחדתם של החכמים ביותר.
באוגוסט 2024, משרד החדשנות, המדע והטכנולוגיה פרסם, במעמד מחייב, את מסמך "עקרונות, מדיניות, רגולציה ואתיקה" שהופץ בדצמבר 2023. המסמך, בין השאר, מגדיר שאין כוונה לפרסם חקיקה ראשית, בשלב זה ושהציפייה של הממשלה, לגבי תחומים שיש להם רגולטור ייעודי - שהרגולטור הענפי המדובר, יגדיר את האסדרה הנדרשת בתחום עליו הוא מופקד. ככל הידוע, התחום היחידי לגביו פורסם מסמך כזה הוא התחום הפיננסי וגם הוא, נכון למרץ 2025, אינו במעמד מחייב. הנושא נמצא במחלוקת, בישראל, בעיקר על רקע העובדה שגם האיחוד האירופאי וגם ארה"ב, כן מפרסמות מסמכי אסדרה ייעודיים.
ביקורת, והתייחסויות לבינה מלאכותית > קניין רוחני

המודלים משתמשים בכמויות עצומות של מידע מהרשת. חלק מיוצרי המידע כבר אינם מוכנים לספק אותו בחינם. לדוגמה, הניו יורק טיימס. באוגוסט 2023 פורסם כי הניו יורק טיימס, CNN והשידור הציבורי באוסטרליה החליטו לחסום את הבוט של OpenAI מלקצור את תוכניהם.
דמויות בולטות בעולם הבינה המלאכותית

| ג'פרי הינטון | חלוץ בלמידה עמוקה ורשתות נוירונים מלאכותיות, חתן פרס נובל, ידוע בהיותו "מתריע בשער" בהקשר לסכנות של הבינה המלאכותית |
| --- | --- |
יאן לקון: ה"אבא" של רשתות קונבולוציה, המדען המוביל בנושא בינה מלאכותית בפייסבוק, חתן פרס טיורינג
יהושע בנג'יו: חוקר בתחום הלמידה העמוקה, מהאבות המייסדים של רשתות נוריונים מלאכותיות בגל הנוכחי, חתן פרס טיורינג
אנדרו אנג: מחנך ידוע בתחום הבינה המלאכותית, ממייסדי "קורסרה" וגוגל-"גוגל בריין". כתב מספר ספרים בתחום הבינה המלאכותית.
דמיס הסביס: ממייסדי DeepMind ששייכת כיום לגוגל, חתן פרס נובל, אחראי, בין השאר לפיתוח יכולת לחזות את המבנה התלת ממדי של חלבונים - לפי המבנה הכימי שלהם באמצעות מודל AlphaFold
פיי-פיי לי: מומחית בנושא ראייה ממוחשבת. הייתה הפרופסור הראשונה שבנתה בסיס נתונים גדול של תמונות מתויגות מה שהיווה בסיס לפריצת התחום
איליה סוצקבר: ממייסדי OpenAI, נחשב מגדולי הדור בתחום הבינה המלאכותית, גדל בישראל. ייסד את חברת Safe Superintelligence Inc ביחד עם דניאל גרוס ודניאל לוי שמגייסת (ב-2025) לפי שווי של שלושים מיליארד דולר, למרות שמעולם לא מכרה דבר. משרדי החברה ממוקמים בתל אביב, כמו גם בארה"ב.
סם אלטמן: מנכ"ל OpenAI, משפיען מהותי בשדה הבינה המלאכותית, היה נשיא Y Combinator, השקיע בAirbnb, בחברות שעוסקות במיזוג גרעיני ובחברות רבות נוספות.
אילון מאסק: יזם סדרתי, ממיסדי OpenAI. מנכ"ל ומייסד Space-X, מנכ"ל ומייסד Tesla, מראשוני Pay-Pal. ממיסדי "ניורולינק" ו"בורינג".
ג'ף דין: ראש תחום בינה מלאכותית ו"גוגל בריין" בגוגל
סטיוארט ראסל: מחבר ספרים בתחום בינה מלאכותית, חוקר מוביל בנושא בטיחות ואתיקה
יהודה פרל: חלוץ בנושא סיבתיות והנמקות סטטיסטיות, חתן פרס טיורינג. אבין של העיתונאי דניאל פרל שנחטף בפקיסטן וראשו נערף ע"י מוסלמים קיצוניים
סבסטיאן ת'רון: ממציא בתחום רובוטיקה ורכב אוטונומי. מייסד Udacity, פלטפורמה מקוונת לקורסים אקדמאים באינטרנט.
דפנה קולר: מומחית במודלים סטטיסתיים, ממייסדות "קורסרה", נכון ל-2025, עוסקת בפיתוח תרופות בעזרת בינה מלאכותית, כולל מחקר באמצעות אורגנואידים.
ריי קורצווייל: עתידן וממציא. הוגה דעות בולט בכל הקשור להשפעות הבינה המלאכותית בעתיד, נכון ל-2025, עובד בגוגל