stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ

לוגו מגזין הבילבורד
אלבומי הרית'ם אנד בלוז/היפ הופ הטובים ביותר (באנגלית: Top R&B/Hip-Hop Albums) הוא מצעד המפורסם על ידי בילבורד, המגזין מדרג את אלבומי ההיפ הופ וה-R&B על פי נתוני המכירות שמלוקטים על ידי Nielsen SoundScan.
ב-1999 שמו של המצעד שונה מ-"Top R&B Albums". המצעד יצא לאור בפעם הראשונה בשנת 1965 במגזינים כ-Hot R&B LPs, ושמו היה "Top Black Albums". המצעדים שפורסמו בשנים 1969–1978 הוגדרו כמצעדי מוזיקת נשמה.
מצעד אלבומי הרית'ם אנד בלוז/היפ הופ הכי טובים של בילבורד כולל את הסגנונות: quiet storm, urban contemporary, מוזיקת נשמה, R&B, היפ הופ ולפעמים מוזיקת האוס.
הישגים > האלבומים שנשארו הכי הרבה זמן במקום הראשון

37 שבועות: Thriller - מייקל ג'קסון
29 שבועות: Please Hammer, Don't Hurt 'Em - אם סי האמר
26 שבועות: Just Like the First Time - פרדי ג'קסון
23 שבועות: Can't Slow Down - ליונל ריצ'י
20 שבועות: Songs in the Key of Life - סטיבי וונדר
20 שבועות: Street Songs - ריק ג'יימס
19 שבועות: Purple Rain - פרינס ו-The Revolution
18 שבועות: Bad - מייקל ג'קסון
18 שבועות: The Temptations Sing Smokey - The Temptations
17 שבועות: Aretha Now - אריתה פרנקלין
16 שבועות: Off the Wall - מייקל ג'קסון
16 שבועות: Recovery - אמינם
ראו גם

בילבורד 200
מרווח תפעולי

מרווח תפעולי (באנגלית: Operating margin) הוא היחס בין הרווח התפעולי לבין המכירות נטו. יחס זה מאפשר לאנליסטים לאמוד את יכולת העסק להרוויח על כל שקל מהמכירות (ללא הוצאות מימון ומיסים).
הדרך הנכונה לבחון את איכות המרווח התפעולי של החברה היא על ידי בדיקת השינוי במרווח התפעולי על פני השנים והשוואת הנתונים של החברה ביחס לחברות אחרות באותו מגזר. אם היחס גבוה יותר מהיחס של חברות אחרות במגזר, פירוש הדבר שהיא מרוויחה יותר מכל שקל של מכירותיה, ביחס לשאר החברות במגזר. כלומר, ככל שהיחס גבוה יותר ביחס לחברות אחרות במגזר, מצב החברה טוב יותר.
לדוגמה, אם נניח כי לחברת "משה ושותפיו" מרווח תפעולי של 12%, פירוש הדבר שהחברה מרוויחה 12 אגורות על כל שקל ממכירותיה. אם לחברה היו הכנסות או הוצאות שאינן קשורות לפעילותה הרגילה, כגון פסק דין לטובת החברה הקובע כי יש לשלם לה סכום קבוע מראש, אזי סכום זה ינוכה מהיקף ההכנסות על מנת למנוע את סילופו של המרווח התפעולי.
משכן גלגל

משכן גִּלְגָּל הוא מבנה מקודש שנבנה עם הכניסה לארץ ישראל והעלייה מנהר הירדן (ספר יהושע, פרק ד', פסוק י"ט), בסביבות שנת 1272 לפנה"ס (ב'תפ"ח ליצירה). המבנה שימש במשך 14 שנה, ולאחר סיום חלוקת הארץ לשבטים פורק משכן גלגל, ובמקומו הוקם המשכן בשילה. בזמן קיום המבנה הותרה ההקרבה בבמות. יש אומרים שההיתר נבע מכך שבאותה תקופה ארון הברית לא היה במשכן, אלא עם מחנה הלוחמים. קשה לזהות במדויק את מקומו של משכן גלגל אף שמסתבר שהיה בקרבת יריחו והירדן. יש המשערים שמדובר בח'רבת א-נת'לה, חמישה ק"מ דרומית-מזרחית ליריחו העתיקה.
גלגל המקראית

גלגל מהווה את המחנה הראשון שבנו עם ישראל עם כניסתם לארץ. גלגל מתוארת כמקום פולחן מרכזי, ששימש בתקופות שונות (ספר שופטים, פרק ג', פסוק י'),ובו הומלך שאול למלך על ישראל; בין השאר מתוארים בה מציאות דברים של פולחן, כגון שנים-עשר אבנים (ספר יהושע, פרק ד', פסוק כ').
משמעות השם

על פי המקרא משמעות השם היא "גלגול" והסרת אי נעימות שהייתה לעם שלא היו נימולים (ספר יהושע, פרק ה', פסוק ט') לעומת זאת ישנם חוקרים המציעים הסברים אחרים למשמעות המילה גלגל. לפי כמה חוקרים משמעות גלגל, היא גל של אבנים; לעומתם יש המשערים שהכוונה לבניין מיוחד ששימש מקום מקודש בעיני הכנענים (ראו אנציקלופדיה מקראית ערך גלגל). כך או כך ההשערה היא שמדובר בדבר נפוץ, אשר במיקומו הגאוגרפי בגלגל, היה ייחודי, או בשל גודלו או בשל היחס המסורתי אליו.
ונראה, כי בעקבות הקמת הבסיס הפולחני, שכלל בין השאר את שנים עשר האבנים, שהיו מסודרות כנראה בצורת גל או עיגול; בהמשך אף זכה המקום לשמו.
בחירת המקום

לאחר ההגעה לארץ נוצר צורך לבחירת מקום קבע למרכז הפולחני.
על פי המקרא (ספר דברים, פרק י"ב, פסוק ה'). מקום המשכן הוא בנחלת בני שבטו של מנהיג האומה, ובאותם ימים התגורר יהושע בגלגל. ולפיכך - אחר כיבוש נחלת בני יוסף העבר המשכן לשילה הממוקמת בנחלתו החדשה של יהושע.
ישנה דעה כי בחירת המקום הייתה בשל מיקומו בנקודה אסטרטגית הקרובה לנקודת הכניסה לארץ (ספר יהושע, פרק ד', פסוק י"ט); נקודה ששימשה כמחנה למלחמותיו של יהושע בזמן הכיבוש.
המיקום

אף שבמקרא מתואר במפורש שהגלגל היה בקרבת יריחו, ומשם נכנסו עם ישראל לארץ; יש חוקרים המפקפקים בסיפור זה ורואים בו אנכרוניזם. כך לדעתם הגלגל כלל לא הייתה ממוקמת באזור יריחו, זאת בשל העובדה שהכניסה לארץ הייתה במקום אחר; ולדעתם הכוונה לגלגל אשר נמצאת ליד אלון מורה (דברים, י"א, ל'). לכן הם מזהים את המקום עם ח'רבת ג'ליג'ל במישור אל-מח'נה שליד שכם (אנציקלופדיה מקראית, ערך גלגל). אולם מלבד העובדה שגם הגלגל המובאת בספר דברים לדעות מסוימות הייתה בקרבת יריחו (דעת רבי אליעזר, תלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף ל"ג, עמוד ב'), קשה לקבל גישה זו, משום שבעקבות חולשת המחקר הארכאולוגי (בחוסר הזיהוי של מיקום הגלגל בסביבות יריחו) משונה הטקסט המקראי. אפשרות מסוימת הנה שהגלגל לא היה ממוקם בגבעה כלשהי (ראו שמואל א', י', ח') אלא בעמק, ויתרונותיו האסטרטגים היו אחרים, דבר המקשה על זיהוי המקום.
המבנה בגלגל

תיאור צורת המבנה בגלגל אינו ידוע, אך מסתבר שהוא דמה למשכן שהיה במדבר ולאוהל מועד (ראו בבלי, סוטה ט ע"ב). רמתו החומרית הייתה השלב הבוסרי ביותר ביחס לשאר המרכזים הפולחנים שנבנו בארץ ישראל (משכן שילה, נוב וגבעון), אף שהוא התייחד מהמשכן בנוב ובגבעון בכך שארון הברית היה בו.
סוג המבנה

משכן גלגל מכונה במכלול המקורות 'משכן', זאת לעומת בית המקדש, ואף לעומת המבנים הפולחנים בנוב ובגבעון. הדבר נובע ממספר סיבות, ובהם עובדת היותו בנוי מעצים, ללא תקרה (תלמוד בבלי, מסכת זבחים, דף קי"ח, עמוד א'), במקום זמני ולפני הניצחון המוחלט על האויבים.
סיום המשכן

אף התיאור המקראי מייעד לגלגל אופי ארעי וזמני, כך שלאחר ההתנחלות המלאה בארץ, וכיבוש נקודות אסטרטגיות טובות יותר המשכן הועבר לשילה. המעבר לווה בהענקת אופי משמעותי יותר למשכן, דבר שהתבטא באיסור על הקרבה בבמות הפרטיות.
הערות שוליים

↑  משנה, מסכת זבחים, פרק י"ד, משנה א'
↑  רבי מנחם המאירי, מסכת מגילה ט,ב.
↑  אנציקלופדיה מקראית, עמ' 489, ערך גלגל
↑  "כִּי אִם-אֶל-הַמָּקוֹם אֲשֶׁר-יִבְחַר ה' אֱלֹהֵיכֶם מִכָּל-שִׁבְטֵיכֶם לָשׂוּם אֶת-שְׁמוֹ שָׁם, לְשִׁכְנוֹ תִדְרְשׁוּ וּבָאתָ שָׁמָּה.". אחר כיבוש נחלת אפרים עבר המשכן לשילה הממוקמת בשטחם, ולאחר מכן, בימי עלי הכהן עברה המנהיגות לשבט הכהנים ולפיכך אחר חורבן משכן שילה - עבר המשכן לנוב עיר הכהנים. לאחר המלכת שאול משבט בנימין עבר המשכן לגבעון הממוקמת בבנימין, ולאחר הדחתו והמלכת דוד - העביר דוד את המשכן לירושלים הנמצאת בנחלת שבטו - יהודה.
| בתי מקדש בהיסטוריה היהודית |
| --- | --- | --- |
| משכנות | משכן משה • משכן גלגל • משכן שילה • משכן נוב • משכן גבעון |  |
| בתי מקדש | בית המקדש הראשון • בית המקדש השני ומקדש הורדוס |  |
| מקדשים חיצוניים | הבמות • מקדשי ממלכת ישראל: תל דן ובית אל • מקדש חוניו • מקדש יב • מקדש השומרונים בהר גריזים |  |
| אחרים | מצוות בניין בית המקדש • מבנה בית המקדש • בית המקדש השלישי • בית המקדש של יוליאנוס |  |
| המשכן וכליו |
| --- | --- | --- |
| מבנה המשכן | אוהל מועד • חצר המשכן • קרשי המשכן • יריעות המשכן • עמודי המשכן • קלעי החצר • אדני המשכן |  |
| מָסַכִים | הפרוכת • מסך פתח אוהל מועד • מסך שער החצר |  |
| כלי המשכן | ארון הברית • הכרובים • כפורת • המנורה • שולחן הפנים • מזבח הזהב • מזבח הנחושת • הכיור |  |
| בגדי כהונה | מכנסיים • אבנט • כתונת • מצנפת/מגבעת • מעיל • אפוד • חושן • ציץ |  |
| נושאי המשכן | שבט לוי • גרשון • קהת • מררי |  |
| אדריכלי המשכן | בצלאל בן אורי • אהליאב בן אחיסמך |  |
| אוהלי המשכן | משכן משה • משכן גלגל • משכן שילה • משכן נוב • משכן גבעון |  |
מתיאה קז'מן

מתיאה קז'מן (Mateja Kežman; נולד ב-12 באפריל 1979) הוא כדורגלן עבר סרבי ששיחק בעמדת החלוץ בקבוצות רבות כמו זניט סנקט פטרבורג, פ.ס.וו איינדהובן, פריז סן-ז'רמן, אתלטיקו מדריד, צ'לסי ובנבחרת סרביה ומונטנגרו.
נולד בזמון, פרבר של בלגרד, סרביה ומונטנגרו. עמדתו העיקרית היא עמדת החלוץ. הוא עשה את שמו כאשר שיחק בליגה המקומית במדי פרטיזן בלגרד. הופעת הבכורה של קז'מן במדי הנבחרת הלאומית של סרביה ומונטגרו הייתה במשחק נגד נבחרת סין בחודש מאי 2000, והוא אף כבש באותו המשחק.
מפרטיזן עבר לשחק במועדון פ.ס.וו. איינדהובן בהולנד והיה מלך השערים של ליגת העל ההולנדית בעונת 2000/2001, עם 24 שערים ב-33 משחקים. במדי איינדהובן קיבל את כינויו באטמן, ושיר הנושא היודע של גיבור-העל נוגן באצטדיונה הביתי של איינדהובן, אצטדיון פיליפס, בכל פעם שכבש שער. בהמשך דרכו באיינדהובן הספיק לכבוש עוד 81 שערים ולזכות בתואר כדורגלן השנה בהולנד ב-2003, לפני שעבר ללונדון לשחק במדי צ'לסי, סכום ההעברה – 5 מיליון לירות שטרלינג – היה נמוך יחסית לערכו כשחקן. צ'לסי קנתה את קז'מן בקיץ 2004 לאחר שעל הקבוצה השתלט טייקון הנפט הרוסי-יהודי רומאן אברמוביץ'.
בסיבוב משחקי הידידות שערכה צ'לסי בקיץ בו רכשה את קז'מן, הוא כבש כבר במשחקו הראשון שער נגד הקבוצה הסקוטית גלאזגו סלטיק. במשחק הגמר בטורניר שבו השתתפה צ'לסי שנערך בארצות הברית, הורחק קז'מן לאחר שפגע באוליביה דאקור, שחקנה הצרפתי של קבוצת איי אס רומא, לאחר שזה פגע בחברו לקבוצה של קז'מן אריין רובן, שעבר יחד עם קז'מן מאיינדהובן לצ'לסי. התאחדות הכדורגל האנגלית לא הענישה את קז'מן למרות הרחקתו ואיפשרה לו לשחק כרגיל עם פתיחת משחקי הליגה האנגלית.
קז'מן לא הרשים בפרמייר ליג. בעונתו הראשונה בצ'לסי כבש רק 4 שערים בכל המסגרות, אולם רוב הופעותיו היו כאשר עלה מן הספסל, וככל הנראה לא קיבל הזדמנות של ממש לקנות לעצמו מקום בהרכב. בקיץ 2005 עזב קז'מן את צ'לסי ועבר לשחק בספרד, בקבוצת אתלטיקו מדריד תמורת 5,300,000 לירות שטרלינג.
במוקדמות מונדיאל 2006 הבקיע קז'מן חמישה שערים, יותר מכל שחקן אחר של נבחרת סרביה ומונטנגרו. אחד משעריו היה שער הניצחון על בוסניה-הרצגובינה שהעלה את הסרבים למונדיאל ישירות מהמקום הראשון בבית.
משמר הפרשים המלכותי

| --- | --- |
חיילי היחידה בציור מהמאה ה-19
חיילי היחידה בציור מהמאה ה-19
 פרטים
 מדינה:  דנמרק דנמרק
 שיוך:   הצבא המלכותי הדני
 סוג:  רגימנט
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1 בינואר 1661 – 31 במאי 1866 (205 שנים)
 מלחמות:  מלחמת סקונה המלחמה הצפונית הגדולה מלחמת הקואליציה הרביעית מלחמת שלזוויג הראשונה
משמר הפרשים המלכותי (בדנית: Livgarden til Hest) היה רגימנט פרשים מיוחד בצבא המלכותי הדני, אשר נוסד ב-1 בינואר 1661 בידי פרדריק השלישי, מלך דנמרק. לצדו של המשמר המלכותי הדני, היה משמר הפרשים המלכותי אחראי על ביטחונה של משפחת המלוכה הדנית, אך שימש גם כרגימנט סדיר של הצבא והשתתף בכמה ממלחמותיה של דנמרק.
היסטוריה

המשמר הוקם ב-1 בינואר 1661 בידי פרדריק השלישי, מלך דנמרק כרגימנט פרשים מיוחד שנועד להשלים את משמר הרגלים המלכותי. מטרתו המקורית של המשמר הייתה להגן על המלך ועל משפחת המלוכה, אך גם לזהות ולפתח כישרונות עתידיים שימלאו בעתיד תפקיד בכיר יותר בצבא הדני. בין השנים 1675–1679 השתתף המשמר במלחמת סקונה. במלחמה זו, רבים מבין קציני המשמר שולבו ביחידות רגילות וקיבלו דרגות בכירות יותר. המשמר השתתף גם במלחמה הצפונית הגדולה, ובהגנה על קופנהגן ב-1807. המשמר השתתף גם במלחמת שלזוויג הראשונה, אולם לאחריה פורק והתאחד עם משמר הרגלים המלכותי, שנקרא מאז בפשטות "המשמר המלכותי".
לקריאה נוספת

C.C.v. Krogh, Meddelelser om Den Kongelige Livgarde til Hest, Kjøbenhavn, H. Hagerups Forlag.
משה לנדינסקי

| --- | --- |

 לידה:  1862 קנישין, רפובליקת פולין 
 פטירה:  1938 (בגיל 76 בערך) 
 תקופת הפעילות:  ?–1938 
 
הרב משה לנדינסקי (תרכ"ב, 1862 – כ' באדר ב' תרצ"ח, 23 במרץ 1938) היה ראש ישיבת ראדין במשך כארבעים שנה.
תולדותיו

נולד בעיירה קנישין הסמוכה לביאליסטוק, בנם של דוד וצביה לנדינסקי. בצעירותו למד תקופה קצרה בעיר מולדתו ואחר עבר ללמוד אצל הרב שבתי וולך ששימש כגאב"ד בעירו רזנאי.
בגיל 22 נשא לאישה את בת הגביר הרבני רבי ישראל ניימן, אף הוא מקנישין. לאחר נישואיו נמנה עם אברכי כולל ברודסקי בוולוז'ין. שם למד כשמונה שנים, כאשר בשלוש השנים הראשונות לא עזב את המקום, ולא התראה אפילו עם אשתו ובתו הקטנה.
בשנת תר"ס (1900) נקרא על ידי החפץ חיים לכהן כראש הישיבה בישיבתו בראדין, בהמלצת מורו הנצי"ב מוולוז'ין. כעבור שנים אחדות מונה לצדו הרב נפתלי טרופ. בכל הזמן הזה עמד לימין החפץ חיים ואף ערך לו אחדים מספריו.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה, לאחר שהרוסים נסוגו והצבא הגרמני התקרב לראדין, התקבלה החלטה שהישיבה תתפצל לשתיים, חלק אחד יישאר בראדין והשני ינוע לתוך רוסיה. רוב התלמידים, ובהם החפץ חיים והרב טרופ, עזבו את ראדין, והמיעוט ובתוכו הרב לנדינסקי נותר בראדין. בשנת תרפ"א (1921) שבו הגולים לראדין. הרב לנדינסקי קיבל את פניהם בתחנת הרכבת. אולם בניין הישיבה היה הרוס ונטוש והתלמידים נאלצו להשתכן בבית המדרש המקומי. עם הזמן שבה הישיבה למסלולה בהנהגתם של הרב לנדינסקי והרב טרופ.
בשנת תרפ"ח (1928) נפטר הרב טרופ ולצדו של הרב לנדינסקי מונו שני ראשי ישיבה צעירים, הרב ברוך יוסף פייבלזון (חתנו של הרב טרופ) והרב מנחם מנדל זקס (חתנו של החפץ חיים).
לאחר פטירת החפץ חיים הורע מצבה הכלכלי של הישיבה
והרב לנדינסקי נאלץ לנסוע ללונדון כדי לגייס כסף להחזקת הישיבה.
נפטר בכ' באדר ב' תרצ"ח ונקבר בבית העלמין בראדין.
צאצאו, הרב חיים פלאטו, הקים את ישיבת ראדין בנתניה. בנו של הרב פלאטו, מנחם מנדל, פרסם את הספר "בשבילי ראדין", על הישיבה בראדין ותולדות חייו של הרב לנדינסקי.
צאצאיו

צירל, אשת הרב אברהם ישראל משה סלומון, הרב מחרקוב. בנם הוא הרב דוד סלומון.
הרב נחמן דוד לנדינסקי - מייסד ישיבת גייטסהד באנגליה, וראש הישיבה הראשון שלה. עבר לניו יורק, שם כיהן בישיבת חפץ חיים.
דאבא, אשת הרב אברהם סחרוב, אב"ד טרובי (טראקי) הסמוכה לוילנה. נספה בשואה עם כל משפחתו, מלבד בתו צביה, אשת הרב שמואל דוד וואלקין. בנם הוא הרב חיים וואלקין.
פריידא, אשת הרב זלמן פליטניק, אב"ד ליברפול ובסוף ימיו רב בישיבת דבר ירושלים
אלכסנדר זיסקינד לנדינסקי הי"ד, התגורר בווקשנה שבליטא, ונספה בשואה.
הרב מרדכי לנדינסקי - רב בנובופהוסט בפולין, לימים ר"מ ומנהל ישיבת "חפץ חיים" בניו יורק
לקריאה נוספת

מנחם מנדל פלאטו, בשבילי ראדין, דברי ימיה של הישיבה משולבים בסיפור תולדות חייו של מרן הגאון משה לונדינסקי
הערות שוליים

1 2  אשר זלקא ראנד (עורך), "הרב ר' משה לאנדינסקי זצ"ל", תולדות אנשי שם ח"א, ניו יורק, תש"י, עמ' 70–71, באתר היברובוקס.
↑  עליו ראו: יצחק אלפסי, דורשי ציון בפועל, ירושלים תשס"ו, עמ' 351.
מצבת קברו של הרב לנדינסקי
מרווח PR

| --- | --- |
 שיוך:  ECG waveform 
 מזהים
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0520877 
 
באלקטרוקרדיוגרפיה, מרווח PR הוא פרק הזמן המשתרע מתחילת גל P (תחילת הדפולריזציה העלייתית) ועד להתחלת מכלול QRS (תחילת הדפולריזציה החדרית). המרווח מבטא את פרק הזמן בו משהה הקשר העלייתי-חדרי את הדחף החשמלי בטרם הוא מאפשר לו להמשיך אל חדרי הלב. מטרת ההשהייה היא לאפשר לעליות הלב לסיים את התכווצותן ולהעביר את הדם הנמצא בתוכן אל החדרים, בטרם יופעלו החדרים עצמם. מרווח PR תקין הוא בין 120 - 200 מילישניות.
מרווחי PR שונים
משמעות קלינית

שינויים במרווח PR עשויים להיות מקושרים למצבים רפואיים שונים:
מרווח PR מוארך (מעל 200 מילישניות) מצביע על האטה בהולכה בין העליות לחדרים, לרוב כתוצאה מהולכה איטית דרך קשר הפרוזדור והחדר. תופעה זו ידועה בתור חסם הולכה עלייתי-חדרי מדרגה ראשונה. הארכה יכולה להיות מקושרת עם לייפת של קשר הפרוזדור והחדר, גירוי וגאלי, תרופות המאטות את ההולכה בקשר העלייתי-חדרי כמו חוסמי בטא, היפוקלמיה, קדחת שיגרון חריפה ודלקת בלב המקושרת למחלת ליים.
מרווח PR מקוצר (קטן מ-120 מילישניות) עשוי להיות מקושר לתסמונות גירוי מוקדם כמו תסמונת וולף–פרקינסון–וייט או תסמונת לאון–גנונג–לוין, וגם להפרעות קצב כמו AVRT וקצב צמתי.
מרווח PR משתנה יכול להעיד על סוגים של חסם הולכה עלייתי-חדרי.
צניחות במקטע PR יכולות להצביע על נזק לעליות או פריקרדיטיס.
מפלגת העם האירופית

| --- | --- |

 מדינה:  האיחוד האירופי 
 מנהיגים:  ז'אן קלוד יונקר
 תקופת הפעילות:  23 ביוני 1953 – הווה (71 שנים)
 אידאולוגיות:  שמרנות, ליברליזם כלכלי, פרו-אירופיות
 מטה:  בריסל 
 מיקום במפה הפוליטית:  מרכז-ימין
 ארגונים בינלאומיים:  האיחוד הדמוקרטי הבינלאומי, האינטרנציונל המרכז-דמוקרטי 
 נציגויות בפרלמנטים
 חברי פרלמנט:  184 (הפרלמנט האירופי) 
 http://www.eppgroup.eu/
 
מנהיגה הנוכחי של מפלגת העם האירופית, החל משנת 2007, הצרפתי ז'וזף דאול
מנהיגה הקודם של המפלגה, בין השנים 1999–2007, הגרמני הנס גרט פוטרינג
הלוגו הקודם של המפלגה
מפלגת העם האירופית (באנגלית: Group of the European People's Party, EPP; בגרמנית: Fraktion der Europäischen Volkspartei, EVP; בצרפתית: groupe du Parti populaire européen, PPE) היא מפלגת מרכז-ימין אירופית. המפלגה מחזיקה בעמדות שמרניות וליברליות ותומכת בהרחבת האיחוד האירופי ובהעמקת האינטגרציה בין חברותיו. זוהי אחת המפלגות האירופיות הוותיקות באיחוד האירופי. היא בעלת השפעה נרחבת באיחוד, והיא למעשה המפלגה הפוליטית הגדולה ביותר בפרלמנט האירופי מאז שנת 1999, והשפעתה משתרעת גם על המועצה האירופית, שבה 14 מתוך 28 ראשי המדינות נמנים עם תומכי המפלגה, ובנציבות האירופית, בה 13 נציבים מתוך 28 נמנים עם שורותיה של המפלגה.
היסטוריה

מפלגת העם האירופית נוסדה באופן רשמי בשנת 1976. עם זאת, המפלגה קיימת בצורה זו או אחרת החל מיוני 1953 כחברה באספה המשותפת של קהילת הפחם והפלדה האירופית, המוסד האירופי הקודם של הפרלמנט האירופי.
לאורך רוב שנות ה-80 וה-90, מפלגת העם האירופית הייתה המפלגה השנייה בגודלה בפרלמנט האירופי, שנייה למפלגת הברית הפרוגרסיבית של סוציאליסטים ודמוקרטים. בבחירות 1999, הפכה המפלגה לראשונה למפלגה הגדולה בפרלמנט, וזכתה ב-233 מושבים, קרוב לארבעים אחוזים מהמושבים בפרלמנט. הישג זה, היה ההישג הגבוה ביותר שזכתה לו המפלגה מימיה. במערכות הבחירות הבאות (2004 ו-2009), הצליחה המפלגה להמשיך ולהחזיק בבכורה בפרלמנט, אך מעמדה כורסם במעט. בשנים אלו, התערער גם מעמדה של המפלגה כמנהיגת הימין האירופי, עם התחזקותן של מפלגות ימין נוספות במערכת הפוליטית כגון המפלגה הליברלית (ALDE) והמפלגה השמרנית-רפורמיסטית (ECR).
בשנים האחרונות ערכה המפלגה פעילויות פרלמנטריות ואחרות רבות ונרחבות, ביניהן אפשר למנות פיקוח ובקרה על הבחירות לרשות המחוקקת הפלסטינית 2006 ובבחירות הפרלמנטריות באוקראינה ב-2007; עידוד נסיעה ברכבות טרנס-אירופאיות; גיבוש מדיניות אנרגיה משותפת לאיחוד האירופי; צירופן של רומניה ובולגריה לאיחוד; מאבק בהגירה בלתי חוקית ליבשת; גינוי המעורבות הרוסית בגאורגיה; קידום אמנת ליסבון קידום הוצאתה מחוץ לחוק של הכחשת השואה; ועוד פעילויות שונות נוספות אחרות.
תוצאות בבחירות

| תוצאות מפלגת העם האירופית בבחירות לפרלמנט האירופי לאורך השנים> בחירות | תוצאות מפלגת העם האירופית בבחירות לפרלמנט האירופי לאורך השנים> מושבים | תוצאות מפלגת העם האירופית בבחירות לפרלמנט האירופי לאורך השנים> אחוז | תוצאות מפלגת העם האירופית בבחירות לפרלמנט האירופי לאורך השנים>  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1979 | 410/107 | 26.1% |  |
| 1984 | 434/110 | 25.3% |  |
| 1989 | 518/121 | 23.3% |  |
| 1994 | 567/157 | 27.6% |  |
| 1999 | 626/233 | 37.2% |  |
| 2004 | 732/268 | 36.6% |  |
| 2009 | 736/265 | 36.0% |  |
יושבי ראש המפלגה לדורותיהם

| יושבי ראש מפלגת העם האירופית לאורך השנים> זמן כהונה | יושבי ראש מפלגת העם האירופית לאורך השנים> יושב ראש | יושבי ראש מפלגת העם האירופית לאורך השנים> מדינה | יושבי ראש מפלגת העם האירופית לאורך השנים> מפלגה לאומית |
| --- | --- | --- | --- |
| 1953–1958 | מאן סאסן | הולנד הולנד | מפלגת העם הקתולית |
| 1958 | פייר וויגני | בלגיה בלגיה | המפלגה הנוצרית-סוציאלית |
| 1958–1966 | אלן פוהר | צרפת צרפת | התנועה הרפובליקנית העממית |
| 1966–1969 | יוזף הילהאווס | גרמניה מערב גרמניה | המפלגה הנוצרית-דמוקרטית |
| 1969–1975 | האנס לוקר | גרמניה מערב גרמניה | המפלגה הנוצרית-דמוקרטית |
| 1975–1977 | אלפרד ברטרנד | בלגיה בלגיה | המפלגה הנוצרית-דמוקרטית |
| 1977–1982 | אגון קלפש | גרמניה מערב גרמניה | המפלגה הנוצרית-דמוקרטית |
| 1982–1984 | פאולו ברבי | איטליה איטליה | המפלגה הנוצרית-דמוקרטית |
| 1984–1992 | אגון קלפש | גרמניה מערב גרמניה/גרמניה גרמניה | המפלגה הנוצרית-דמוקרטית |
| 1992–1994 | לאו דידמנס | בלגיה בלגיה | המפלגה הנוצרית-דמוקרטית |
| 1994–1999 | וילפריד מרטנס | בלגיה בלגיה | המפלגה הנוצרית-דמוקרטית |
| 1999–2007 | הנס גרט פוטרינג | גרמניה גרמניה | המפלגה הנוצרית-דמוקרטית |
| החל מ-2007 | ג'וזף דאול | צרפת צרפת | האיחוד למען תנועה עממית |
מפלגות לאומיות תומכות

המפלגות בפרלמנט האירופי, הם למעשה התאגדויות של מפלגות לאומיות מהפרלמנטים הלאומיים של מדינות האיחוד. ברשימה זו, מוצגים המפלגות המרכיבות את מפלגת העם האירופית.
| מדינה | מפלגה לאומית |
| --- | --- |
אוסטריה אוסטריה: מפלגת העם האוסטרית
בלגיה בלגיה: המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הפלמית
בלגיה בלגיה: המרכז הדמוקרטי-הומניסטי
בלגיה בלגיה: המפלגה הנוצרית-סוציאלית
בולגריה בולגריה: אזרחים למען פיתוח אירופי של בולגריה
בולגריה בולגריה: איחוד הכוחות הדמוקרטים
בולגריה בולגריה: דמוקרטים לבולגריה חזקה
קרואטיה קרואטיה: האיחוד הדמוקרטי הקרואטי
קפריסין קפריסין: האספה הדמוקרטית
צ'כיה צ'כיה: האיחוד הנוצרי-דמוקרטי
דנמרק דנמרק: מפלגת העם השמרנית
פינלנד פינלנד: מפלגת הקואליציה הלאומית
פינלנד פינלנד: המפלגה הנוצרית-דמוקרטית
צרפת צרפת: האיחוד למען תנועה עממית
צרפת צרפת: איחוד של דמוקרטים ועצמאים
גרמניה גרמניה: המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית
גרמניה גרמניה: המפלגה הנוצרית סוציאלית בבוואריה
יוון יוון: דמוקרטיה חדשה
הונגריה הונגריה: מפלגת העם הנוצרית דמוקרטית
הונגריה הונגריה: פידס
אירלנד אירלנד: פינה גייל
איטליה איטליה: החירות לעם
איטליה איטליה: הבחירה האזרחית
לטביה לטביה: איחוד
ליטא ליטא: מפלגת האחדות
לוקסמבורג לוקסמבורג: מפלגת העם הנוצרית סוציאלית
מלטה מלטה: המפלגה הלאומית
הולנד הולנד: המפלגה הנוצרית דמוקרטית
פולין פולין: מפלגת העם הפולני
פולין פולין: המצע האזרחי
פורטוגל פורטוגל: מפלגת המרכז הסוציאל-דמוקרטי
פורטוגל פורטוגל: המפלגה הסוציאל-דמוקרטית
רומניה רומניה: המפלגה הליברל-דמוקרטית
רומניה רומניה: האיחוד הדמוקרטי של ההונגרים ברומניה
סלובקיה סלובקיה: המפלגה הדמוקרטית
סלובקיה סלובקיה: המפלגה הנוצרית דמוקרטית
סלובקיה סלובקיה: מפלגת הקואליציה ההונגרית
סלובניה סלובניה: המפלגה הדמוקרטית הסלובנית
סלובניה סלובניה: מפלגת סלובניה החדשה
ספרד ספרד: המפלגה העממית
ספרד ספרד: האיחוד הדמוקרטי של קטלוניה
שוודיה שוודיה: המפלגה המתונה
שוודיה שוודיה: מפלגת הנוצרים הדמוקרטים
ראו גם

מפלגות בפרלמנט האירופי
הערות שוליים

↑  Andreas Staab (24 June 2011). The European Union Explained, Second Edition: Institutions, Actors, Global Impact. Indiana University Press. pp. 67–. ISBN 978-0-253-00164-1. Retrieved 5 August 2013.
↑  Robert Thomson (15 September 2011). Resolving Controversy in the European Union: Legislative Decision-Making Before and After Enlargement. Cambridge University Press. pp. 103–. ISBN 978-1-139-50517-8. Retrieved 9 August 2013.
↑  Senem Ayd?n-Düzgit (15 December 2012). Constructions of European Identity: Debates and Discourses on Turkey and the EU. Palgrave Macmillan. pp. 16–. ISBN 978-1-137-28351-1.
↑  John Peterson; Michael Shackleton (22 March 2012). The Institutions of the European Union. Oxford University Press. pp. 340–. ISBN 978-0-19-957498-8. Retrieved 7 August 2013.
↑  Lluís Maria de Puig (2008). International Parliaments. Council of Europe. pp. 61–. ISBN 978-92-871-6450-6. Retrieved 9 August 2013.
↑  Alexander H. Trechsel (13 September 2013). Towards a Federal Europe. Taylor & Francis. pp. 72–. ISBN 978-1-317-99818-1.
↑  Composition of the Common Assembly (10-13 September 1952)
↑  "EPP-ED Chronology 02". Epp-ed.eu. Retrieved 2010-06-17.
↑  "Microsoft Word - 2006EN-3-DEF-CH.doc" (PDF). Retrieved 2010-06-17.
↑  Europe Politique: Parlement européen (in French)
↑  "European Parliament website document 20041208". Europarl.europa.eu. Retrieved 2010-06-17.
↑  "The Parliament Magazine article "eu-parliament-group-demands-ukraine-election-observers"". Theparliament.com. 2009-02-24. Retrieved 2010-06-17.
↑  "The Parliament Magazine article "epp-ed-group-backs-eu-rail-shake-up"". Theparliament.com. Retrieved 2010-06-17.
↑  "Scoop article S00580". Scoop.co.nz. 2007-11-15. Retrieved 2010-06-17.
↑  "European Commission article 290906 EN". Ec.europa.eu. Retrieved 2010-06-17.
↑  "MaltaMedia Online Network article 2582". Maltamedia.com. Retrieved 2010-06-17.
↑  "MaltaMedia Online Network article 2912". Maltamedia.com. Retrieved 2010-06-17.
↑  "MaltaMedia Online Network article 2257". Maltamedia.com. Retrieved 2010-06-17.
↑  "The Parliament Magazine article "epp-ed-chief-slams-russian-recognition-of-georgian-regions"". Theparliament.com. 2009-02-24. Retrieved 2010-06-17.
↑  "The Parliament Magazine article "meps-brok-and-karas-sent-to-georgia-to-report-on-developments"". Theparliament.com. 2008-08-19. Retrieved 2010-06-17.
↑  "The Parliament Magazine article "meps-kosovo-and-lisbon-treaty-should-top-eu-agenda"". Theparliament.com. 2009-02-24. Retrieved 2010-06-17.
↑  "The Parliament Magazine article "eu-plans-to-outlaw-holocaust-denial"". Theparliament.com. Retrieved 2010-06-17.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007451682705171  BIBSYS: 1074647  BNE: XX92832  BnF: cb11880626p (data)  CiNii: DA07487286  GND: 4015737-4  ISNI: 0000 0001 2324 0013  LCCN: n86020867  NKC: kn20030110012  SUDOC: 026587238  VIAF: 134357925   WorldCat (עם VIAF): 134357925
נבגוניות

| נבגוניות |
| --- | --- |

מיון מדעי
על־ממלכה:: איקריוטיים
ממלכה:: Chromista
מערכה:: נבגוניות
שם מדעי
 Apicomplexa ‏לוין, 1970

נבגוניות (שם מדעי: Apicomplexa) היא מערכה בעל-ממלכת האיקריוטיים. הנבגוניות הם חד תאיים טפילים (ביונקים, עופות, דגים, חרקים וכו') בעלי מקורות אבולוציוניים שונים. הם סופגים את מזונם מגוף הפונדקאי בכל שטח גופם ומפרישים חומרי פסולת מומסים בדיפוזיה. לנבגוניות אין איבר תנועה. הן מתרבות ברבייה זוויגית ואל-זוויגית.
נבגונית טפילה ידועה היא פלסמודיון הקדחת שגורמת למחלה מלריה, קדחת הביצות.