stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מוסכמה

מֻסְכָּמָה (בלועזית: קוֹנְבֶנְצְיָה, מלטינית: conventio, מלשון 'לבוא יחד') היא התנהגות שמקובלת ורווחת בחברה מסוימת, אף על פי שאין לה סימוכין בחוק או בדת. בסוציולוגיה קונסטרוקטיביזם חברתי מגדיר את מערכת המוסכמות החברתיות הנהוגות בקרב תרבויות, ויחד עם זאת יצירתן על ידי יחידים.
דוגמאות למוסכמות חברתיות הן הנוהג ללחיצת יד בקרב תרבויות מערביות, או לקוד קידה בקרב תרבויות במזרח הרחוק. במסגרות המקיימות מפגשים חוזרים עם אותם משתתפים, כגון בתי ספר, קבוצות, חוגים וקורסים, מתקיימת פעמים רבות מוסכמה לשמירה על "מקום קבוע".
מוסכמות תרבותיות עשויות להיות ייחודיות לקהילה מסוימת: גברי הקהילה החרדית לובשים בגדים בשחור-לבן, ובקרב היהדות הדתית לאומית הכיפה היא סרוגה.
שמלות כלה לבנות הן מוסכמה לגבי קוד לבוש לכלות, שהתקבע בתרבות המערב מאז נישואיה של המלכה ויקטוריה לנסיך אלברט בשנת 1840 בשמלת כלה לבנה. בחלק מתרבויות המזרח הרחוק המוסכמה מכתיבה שמלת כלה אדומה.
אכילה באמצעות מקלות אכילה היא מוסכמה סינית שאומצה על ידי תרבויות נוספות בשל דומיננטיות היסטורית של סין. אכילה באמצעות סכו"ם היא מוסכמה שהתפתחה בתרבות המערב.
גם באמנות קיימות מוסכמות. למשל, ציורים מצוירים על משטחים מרובעים או מלבניים, אך לא על משטחים בצורות גאומטריות שונות. מערבונים יסתיימו כשהגיבור רוכב אל האופק, וסיפורי אגדות יתחילו ב"היה היה" ויסתיימו ב"והם חיו באושר ועושר עד עצם היום הזה". בתיאטרון הקיר הרביעי הוא מוסכמה אודות קיר דמיוני שקוף בין הבמה לקהל, דרכו הקהל צופה במחזה ללא מודעותן של הדמויות שעל הבמה. בקומיקס בועת דיבור היא מוסכמה המייצגת דיבור או מחשבה של הדמויות.
יאן רוסטם

| --- | --- |

 לידה:  1762 קונסטנטינופול, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  21 ביוני 1835 (בגיל 73 בערך) Dūkšteliai, ליטא 
 מקום קבורה:  Dūkšteliai 
 תחום יצירה:  ציור 
 
יאן רוסטם (בארמנית: Յան Ռուստամ; ‏  21 ביוני 1762–1835) היה צייר ממוצא ארמני שחי ופעל בשטחי חבר העמים הפולני-ליטאי. בעיקר צייר דיוקנאות, הוא הוזמן לבצע דיוקנאות של אישים בולטים בתקופתו. במשך שנים רבות היה פרופסור באוניברסיטת וילנה.
ביוגרפיה

הוא נולד בקונסטנטינופול. כילד יתום נתמך על ידי אדם קז'ימייז' צ'ארטוריסקי, שהזמין אותו למדינות חבר העמים בסביבות 1774.
צ'ארטוריסקי שילם עבור לימודיו בוורשה, שם בין מוריו היו ז'אן-פייר נורבלין דה לה גורדיין ואחרים.
בין 1788 ל-1790 עבר לגרמניה, שם הצטרף לבונים החופשיים. כעבור שנתיים חזר לחבר העמים הליטאי-פולני והתגורר זמן מה בוורשה, לאחר מכן עבר לוילנה.
בעקבות החלוקה של חבר העמים, החל רוסטם לעבוד באוניברסיטת וילנה, כעוזר לפרנצישק סמוגלביץ'. לאחר מותו של סמוגלביץ', הוענק פרופסורה לאמנות יפה ב-1810 לאנגלי, ג'וזף סונדרס ורוסטם שיתף פעולה איתו.
ב-1811 הפך רוסטם לפרופסור לרישום וב-1819 הפך לפרופסור לציור.
רוסטם פרש ב-1826, אך המשיך לתת הרצאות עד מותו.
בין תלמידיו המצליחים היו טאראס שבצ'נקו, יוזף אולשקביץ', קאנוטי רוסייצקי ומיכל קולשה.
הערות שוליים

↑  Od starożytności do współczesności - Malarstwo i rzeźba, Wydawnictwo Naukowe PWN S.A., Warszawa 2006
↑  Malarstwo Polskie w zbiorach za granicą, Stefania Krzysztofowicz-Kozakowska, Wydawnictwo Kluszczyński, 2003,
↑  Rustem, Jan, webart: malarstwo polskie
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810663156105606  BnF: cb16965600n (data)  GND: 128793260  ISNI: 0000 0000 6682 1590  LCCN: n2006057047  RKD: 68992  SUDOC: 253196841  ULAN: 500084995  VIAF: 40438095   WorldCat (עם VIAF): 40438095 
דיוקן
חיבור בטור ובמקביל

מעגל חשמלי שבו קבל (C), סליל השראה (L), מקור מתח (V) ונגד (R).
במעגל חשמלי, חיבור הרכיבים יכול להתבצע באינספור דרכים שונות. הדרכים הפשוטות ביותר הן חיבור בטור או חיבור במקביל. בחיבור בטור כל הרכיבים מקבלים אותו זרם חשמלי, ולעומת זאת, בחיבור במקביל כל הרכיבים מקבלים אותו מתח חשמלי.
את המתח והזרם במעגל מחשבים בדרך כלל דרך רכיב שקול, שהוא רכיב שיכול להחליף כמה אחרים יחד, תוך שהמעגל כולו נשאר זהה. החוקים המשמשים לחישוב המתח, הזרם והרכיב השקול, נובעים מחוקי קירכהוף למעגלים חשמליים.
ברכיבים פשוטים כגון נגד, סליל השראה, קבל או מקור מתח, יש שתי אפשרויות לחוקי החיבור: הרכיב השקול שווה לסכום ערכם של הרכיבים, או שווה להופכי של סכום אחד חלקי הערכים הבודדים (ראו בהמשך). אם הערכים מחוברים בהופכי, הערך השקול קטן מערך כל הערכים הבודדים, בניגוד לחיבור ערכים שבו הערך השקול גדול מכל אחד מהערכים הבודדים. לדוגמה, עבור נגדים המחוברים במקביל, הנגד השקול יהיה קטן מכל אחד מהנגדים הבודדים.
חוקים נוספים:
במעגל מורכב יותר, שאינו כולו בטור או במקביל, ניתן לעיתים לבנות בשלבים את הרכיב השקול: לדוגמה באיור למעלה, הקבל והסליל מחוברים במקביל זה לזה, ושניהם יחד מחוברים בטור לנגד ולמקור המתח.
במעגל שבו שני רכיבים בלבד, הם מחוברים גם בטור וגם במקביל.
קיימים גם מעגלים חשמליים שלא ניתנים לפירוק בטור ובמקביל. גשר ויטסטון הוא דוגמה למעגל פשוט מסוג זה.
בתחומי פיזיקה אחרים גם ניתן לחבר במקביל או בטור אלמנטים, לדוגמה קפיצים במכניקה, או צינורות בזרימה.
מעגל טורי

בחיבור טורי הזרם בכל האלמנטים שווה, והמתח הכולל בהדקים הקיצוניים שווה לסכום המתחים על כל אלמנט בנפרד. מתוך שיקולים אלה ניתן לחשב את האלמנט השקול עבור סוגים שונים של רכיבים.
דוגמה למעגל טורי: 4 סוללות של 1.5 וולט המחוברות בטור, ויחד נותנות מתח של 6 וולט. דוגמה נוספת: 10 נורות קטנות המחוברות בשרשרת - המתח על כל נורה יהיה 220 וולט חלקי 10, כלומר 22 וולט, והזרם בכולן יהיה שווה.
כאשר מספר רכיבים מחוברים בטור, נתק בכל אחד מהם יגרום לנתק בכולם. לדוגמה: אם כמה נורות מחוברות בטור, ואחת מהן נשרפת, כולן מפסיקות לפעול (אבל לא נשרפות).
בחיבור נגדים בטור, ההתנגדות השקולה שווה לסכום ההתנגדויות הבודדות:
בחיבור משרנים בטור, ההשראות השקולה שווה לסכום ההשראויות הבודדות:
בחיבור מקורות מתח בטור, המתח השקול שווה לסכום המתחים הבודדים, אך צריך לחבר או להחסיר על פי כוון המתח.
בחיבור קבלים בטור, הקיבול השקול שווה להופכי של סכום ההופכיים של הקיבולים הבודדים:
מעגל מקבילי

בחיבור מקבילי המתח על כל האלמנטים שווה, והזרם הכולל בהדקים הקיצוניים שווה לסכום הזרמים בכל אלמנט בנפרד. מתוך שיקולים אלה ניתן לחשב את האלמנט השקול עבור סוגים שונים של רכיבים.
דוגמה למעגל מקבילי: מערכת החשמל בבית פרטי בנויה באופן מקבילי, כך שכל השקעים מקבלים מתח 220 וולט ישירות מרשת החשמל. הזרם שרושם מד-הזרם בבית מתחלק על כל הצרכנים (מכשירי החשמל) בבית.
במעגל מקבילי קצר של אחד הרכיבים יגרום לקצר בכל המעגל. לדוגמה: במעגל בבית, קצר בקומקום החשמלי (או בכל מכשיר אחר) יגרום לקפיצת המאמ"ת (מפסק אוטומטי מגנטי תרמי) בלוח החשמל. אם היה קצר להארקה יופעל מפסק פחת, מכיוון נוצרת זליגת זרם להארקה מצב המדמה התחשמלות.
בחיבור קבלים במקביל, הקיבול השקול שווה לסכום הקיבולים הבודדים:
בחיבור נגדים במקביל, ההתנגדות השקולה שווה להופכי של סכום אחד חלקי ההתנגדויות הבודדות:
בחיבור משרנים במקביל, ההשראות השקולה שווה להופכי של סכום אחד חלקי ההשראויות הבודדות:
חיבור מקורות מתח במקביל לא אמור להתבצע שכן הוא יגרום לפריקה של אחד מהם. אפשר למצוא רכיב שקול למעגל שבו מקורות מחוברים במקביל רק כאשר יש גם התנגדויות למקורות, כלומר נוסף נגד למעגל.
רכיבים אחרים

חיבורים בטור ובמקביל של רכיבים חשמליים אחרים, יכולים לתת תוצאות נוספות בעלות שימושים.
מקורות מתח - חיבורם בטור שקול למקור מתח אחד בעל סכום המתחים.
מקורות זרם - חיבורם במקביל שקול למקור זרם אחד בעל סכום הזרמים.
מתגים חשמליים - חיבורם במקביל מממש שער לוגי מסוג OR, וחיבורם בטור מממש שער לוגי מסוג AND. כיום מתגים ממומשים לרוב באמצעות טרנזיסטורים, וחיבורם באופן כזה מהווה טכניקה יסודית בבנייתם של מעבד ומחשב.
ראו גם

חוקי קירכהוף
צומת חשמלי
הערות שוליים

↑  ההוכחה לכך היא שלפי חוק אוהם  R={\frac {V}{I}}(המתח חלקי הזרם), ומכיוון שבטור הזרם שווה על כל אחד מהנגדים והמתח מתחלק ביניהם יוצא ש:  R_{\mathrm {total} }={\frac {V_{\mathrm {total} }}{I_{\mathrm {total} }}}={\frac {V_{1}+V_{2}+\cdots +V_{n}}{I}}={\frac {V_{1}}{I}}+{\frac {V_{2}}{I}}+\cdots +{\frac {V_{n}}{I}}=R_{1}+R_{2}+\cdots +R_{n}
↑  ההוכחה לכך היא שלפי הגדרת הקיבול  C={\frac {Q}{V}} (המטען החשמלי על הקבל חלקי המתח עליו), ומכיוון שבטור הזרם שווה על כל אחד מהנגדים וכמוהו גם המטען החשמלי שמושפע מהזרם, ואילו המתח מתחלק ביניהם יוצא ש:  C_{\mathrm {total} }={\frac {Q_{\mathrm {total} }}{V_{\mathrm {total} }}}={\frac {Q}{V_{1}+V_{2}+\cdots +V_{n}}}\Rightarrow {\frac {1}{C_{\mathrm {total} }}}={\frac {V_{1}+V_{2}+\cdots +V_{n}}{Q}}={\frac {V_{1}}{Q}}+{\frac {V_{2}}{Q}}+\cdots +{\frac {V_{n}}{Q}}={\frac {1}{C_{1}}}+{\frac {1}{C_{2}}}+\cdots +{\frac {1}{C_{n}}}
↑  ההוכחה לכך היא שלפי הגדרת הקיבול  C={\frac {Q}{V}} (המטען החשמלי על הקבל חלקי המתח עליו), ומכיוון שבמקביל הזרם מתפצל בין הקבלים וכמוהו גם המטען החשמלי שמושפע מהזרם, ואילו המתח שווה על כל אחד מהם יוצא ש:  C_{\mathrm {total} }={\frac {Q_{\mathrm {total} }}{V_{\mathrm {total} }}}={\frac {Q_{1}+Q_{2}+\cdots +Q_{n}}{V}}={\frac {Q_{1}}{V}}+{\frac {Q_{2}}{V}}+\cdots +{\frac {Q_{n}}{V}}=C_{1}+C_{2}+\cdots +C_{n}
↑  ההוכחה לכך היא שלפי חוק אוהם  R={\frac {V}{I}} (המתח חלקי הזרם), ומכיוון שבמקביל המתח שווה על כל אחד מהנגדים והזרם מתפצל ביניהם יוצא ש:  R_{\mathrm {total} }={\frac {V_{\mathrm {total} }}{I_{\mathrm {total} }}}={\frac {V}{I_{1}+I_{2}+\cdots +I_{n}}}\Rightarrow {\frac {1}{R_{\mathrm {total} }}}={\frac {I_{1}+I_{2}+\cdots +I_{n}}{V}}={\frac {I_{1}}{V}}+{\frac {I_{2}}{V}}+\cdots +{\frac {I_{n}}{V}}={\frac {1}{R_{1}}}+{\frac {1}{R_{2}}}+\cdots +{\frac {1}{R_{n}}}
נגדים מחוברים בטור
סוללות מחוברות בטור
נגדים מחוברים במקביל
סוללות מחוברות במקביל
טרול פטנטים

טרול פטנטים הוא כינוי גנאי לאדם או חברה התובעים אחרים, לרוב חברות גדולות, על שימוש בפטנט שלהם, בצורה אגרסיבית ואופורטוניסטית. בדרך כלל, מדובר בגוף שאינו מפתח מוצר על פי הפטנט, אלא רק משתמש בו כמקור לתביעות כספיות נגד אחרים המעוניינים לפתח מוצרים כאלה.
מקור השם

טרול הוא יצור מהמיתולוגיה הנורדית והסקנדינבית. אחד הסיפורים על טרולים הוא שהם גרים מתחת לגשר (שמישהו אחר בנה) ודורשים כסף כדי לעבור בגשר[דרוש מקור]. בהשאלה השם משמש ככינוי גנאי לחברות בתחום הטכנולוגיה שלא יוצרות טכנולוגיה בעצמן ומתפרנסות אך ורק מגביית כסף על פטנטים של אחרים. השם הפך לפופולרי בעקבות השימוש של פיטר דטקין, אז היועץ המשפטי של אינטל במושג בשנת 2001: הוא התרעם על הכסף הרב שאינטל נדרשת לשלם על רישיונות פטנטים לחברות שלא מפתחות טכנולוגיה. הוא כינה אותן "סחטניות פטנטים". בעקבות תביעת דיבה הוא נאלץ לבחור במושג חלופי ובחר בשם "טרולי פטנטים".
שיטות של טרולי פטנטים

טרולי פטנטים פועלים באופן די דומה לכל חברה אחרת המגנה בתקיפות על הפטנטים שלה ומנצלת אותם לרווח כספי. אולם, הדגש העיקרי של טרולי פטנטים הוא על ניצול שימושים קיימים של הפטנט ולא על פיתוח שימושים חדשים בהתבסס על אותו פטנט. הם משקיעים את רוב זמנם בסריקה של השוק במטרה למצוא אחרים שעושים שימוש לא חוקי בפטנט שלהם. הם יעדיפו לתבוע חברה במצב נחות שיש לה הרבה להפסיד או מעט משאבים כדי להגן על עצמה, ובדרך כלל יעדיפו פתרון של פשרה כספית מהירה מאשר היגררות ארוכה בבתי המשפט, כדי ליצור תקדים עבור חברות אחרות שיאלצו לקנות רישיון עבור הפטנט. לחלופין, הם יכולים להתקיף תעשייה שלמה בתביעות משפטיות, כדי ליצור אפקט של זעזוע והד ציבורי.
הצלחתם של טרולי הפטנטים הראשונים, הביאו ליצירתן של חברות המתמחות בקניה של פטנטים, ותביעת הפרות פטנטים. חברות אלו אינן מייצרות דבר, והכנסתן מתקבלת אך ורק מהליכים משפטיים. מחקר שנערך בשנת 2012, מראה שהתופעה אינה זניחה כלל. על פי המחקר, בשנה זו כ-61% מהתביעות בנושא פטנטים בארצות הברית הוגשו על ידי טרולי פטנטים.
ראו גם

טרול זכויות יוצרים
הערות שוליים

↑  Trolling for Dollars - עותק של כתבה (דורשת הרשמה) מהעיתון TheRecorder מהשלושים ביולי 2001
↑  בשנת 2001 פיטר דטקין היה כבר אחד המייסדים של חברת אינטלקטואל ונצ'ורז, אשר נחשבת בעיני רבים לטרול פטנטים
↑  Sarah McBride, US patent lawsuits now dominated by 'trolls' -study, סוכנות ידיעות רוייטרס, ‏10 דצמבר 2012 (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007396391605171  GND: 102578071X  LCCN: sh2016001288 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לאטה מנגשקאר

| --- | --- |

 לידה:  28 בספטמבר 1929 אינדור, Indore State, הראג' הבריטי 
 פטירה:  6 בפברואר 2022 (בגיל 92) מומבאי, הודו 
 מדינה:  הודו 
 תקופת הפעילות:  1942–2022 (כ־80 שנה) 
 תפקיד:  חבר ברג'יה סבהה (22 בנובמבר 1999–21 בנובמבר 2005) 
 השקפה דתית:  הינדואיזם 
 פרסים והוקרה:  National Film Awards  BFJA Awards  Filmfare Award for Best Female Playback Singer  Filmfare Special Awards  Filmfare Lifetime Achievement Award
 חתימה:   
 
לאטה מנגשקאר (בהינדי: लता मंगेशकर, באנגלית: Lata Mangeshkar, נולדה בשם המה מנגשקאר; 28 בספטמבר 1929 – 6 בפברואר 2022) הייתה זמרת פלייבק הודית ומלחינה. היא נחשבת לאחת הזמרות הגדולות והמשפיעות ביותר בהודו אי פעם. הקריירה שלה השתרעה על פני שמונה עשורים, בהם זכתה בתוארי כבוד כמו "מלכת המנגינה", "הזמיר של הודו" ו"קול המילניום".
מנגשקאר הקליטה שירים בלמעלה משלושים ושש שפות הודיות ובכמה שפות זרות, אם כי בעיקר במראטהית, הינדי ובנגלית. השפות הזרות בהן שרה כללו אנגלית, אינדונזית, רוסית, הולנדית, נפאלית וסווהילית. בשנת 1989, הוענק לה פרס דאדאסהב פאלקה על ידי ממשלת הודו. בשנת 2001, כהוקרה על תרומתה לאומה, הוענק לה הבהרט רטנה, הכבוד האזרחי הגבוה ביותר בהודו. צרפת העניקה לה את הפרס האזרחי הגבוה ביותר שלה, המסדר הלאומי של לגיון הכבוד, בשנת 2007.
בהודו היא זכתה בשלושה פרסי סרטים לאומיים, 15 פרסי איגוד העיתונאים של בנגל, ארבעה פרסי ההשמעה הנשית הטובה ביותר של פילמפייר, שני פרסי פילמפייר מיוחדים, פרס מפעל חיים של פילמפייר ועוד רבים נוספים.
ב-1974, היא הייתה אחת מזמרות הפלייבק ההודיות הראשונות שהופיעו ברויאל אלברט הול בלונדון, אנגליה.
השיר האחרון שהקליטה היה "Saugandh Mujhe Is Mitti ki" שיצא ב-30 במרץ 2019 כמחווה לצבא ההודי והאומה.
בנוסף, היא הופיעה בספר גינס שיאי עולם, כאמנית המוקלטת ביותר בהיסטוריה בין 1948 ל-1987.
נפטרה מסיבוכים של נגיף הקורונה ב-2022 בגיל 92.
ביוגרפיה

מנגשקאר נולדה בשנת 1929  בעיר אינדור אז בירת המדינה אינדור שהייתה חלק מהראג' הבריטי.
אביה, דינאנת מנגשקאר, היה מרקע מרתי וקונקני, במקצועו הוא היה זמר ושחקן תיאטרון קלאסי. אביו של אביה שימש כאיש דת במקדש מנגשי המפורסם בגואה.
אמה, שבנטי (ששמה שונה מאוחר יותר לשודהמאטי), הייתה אישה גוג'ראטית מתאלנר, נשיאות בומביי (כיום בצפון מערב מהאראשטרה). שבנטי הייתה אשתו השנייה של דינאנת ואחותה הצעירה של אשתו הראשונה שנפטרה לפני נישואיו לשבנטי. סבה מצד אמה, סת' חרידאס רמדאס לאד, היה איש עסקים מצליח. היא למדה מסבתה מצד אמה שירי עם של בגוג'ראטית.
לאטה נקראה "המה" בלידתה. מאוחר יותר שינו הוריה את שמה ללאטה על שם דמות נשית, לאטיקה, באחד ממחזותיו של אביה, भाव बंधन.
היא הייתה הילדה הבכורה במשפחה. אחיה הם: מינה, אשה, אושה והרידיינת, כולם זמרים ומוזיקאים מוכשרים, ועם כולם שיתפה פעולה.
את שיעור הנגינה הראשון שלה קיבלה מאביה. בגיל חמש היא התחילה לעבוד כשחקנית בהצגות המוזיקליות של אביה. מנגשקאר לא זכתה כלל להשכלה פורמלית, ביום הראשון ללימודים בבית הספר היא עזבה משום שאסור היה לה להביא איתה את אחותה.
קריירת שירה > קריירה מוקדמת בשנות הארבעים

בשנת 1942, כאשר מנגשקאר הייתה בת 13, נפטר אביה ממחלת לב. מאסטר ויניאק (ויניאק דמודר קרנאטקי) הבעלים של חברת הסרטים נביוג צ'ירפאט וחבר קרוב של משפחת מנגשקאר, טיפל בילדים. הוא עזר לה להתחיל בקריירה של זמרת ושחקנית.
היא החלה לשיר שירים במראטהית בסרטי קולנוע ב-1942 ו-1943. בנוסף, היא נאלצה לעסוק גם במשחק אך לא אהבה זאת וניסתה להימנה מכך.
היא עברה למומבאי ב-1945 כשהחברה של מאסטר ויניאק העבירה את המטה שלה לשם. היא התחילה לקחת שיעורים במוזיקה הינדוסטנית קלאסית. ב-1946 החלה לשיר עבור סרטי קולנוע בשפה ההינדית.
לאטה ואחותה אשה שיחקו בתפקידים קטנים בסרטו הראשון של ויניאק בשפה ההינדית, Badi Maa (1945). בסרט הזה, לאטה שרה גם בבהאג'אן, "מאטה טרה צ'רנון מיין". היא הוצגה בפני המנהל המוזיקלי ואסנט דסאי במהלך הקלטת הסרט השני של ויניאק בשפה ההינדית, "סובהדרה" (1946).
לאחר מותו של ויניאק ב-1948, המנהל המוזיקלי גולם היידר לקח אוה תחת חסותו והחל להדריך אותה כזמרת. הוא הכיר לה את המפיק סשהדר מוחרג'י, שעבד אז על הסרט "שאהיד" (1948), אבל מוחרג'י פטר את קולה כ"רזה מדי". היידר השיב לו שבשנים הקרובות מפיקים ובמאים "יפלו לרגלי לאטה" "מתחננים בפניה" שתשיר בסרטים שלהם. היידר העניק לה את הפריצה הגדולה הראשונה שלה עם השיר "Dil Mera Toda, Mujhe Kahin Ka Na Chhora" - מילים מאת נאזים פניפטי - בסרט Majboor (1948), שהפך ללהיט הקולנועי הגדול הראשון שלה, ופריצת הדרך. בראיון לרגל יום הולדתה ה-84 ב-2013, היא הכריזה "גולם היידר הוא באמת הסנדק שלי. הוא היה המנהל המוזיקלי הראשון שהראה אמונה מלאה בכישרון שלי."
מנגשקאר הביאה סגנון חדש של שירה למוזיקת הקולנוע ההודית. מילים של שירים בסרטים הינדיים הולחנו, באותם ימים, בעיקר על ידי משוררים מרקע אורדי והכילו שיעור גבוה יותר של מילים בשפת אורדו, כולל הדיאלוג. השחקן דיליפ קומאר השמיע פעם הערה קלה לגבי המבטא שלה בזמן ששרה שירים באורדו, אז במשך תקופה מסוימת היא למדה שיעורים באורדו ממורה לאורדו. בראיונות שלאחר מכן היא אמרה שנור ג'האן שמעה אותה בילדותה ואמרה לה להתאמן הרבה. השניים נשארו בקשר זו עם זו במשך שנים רבות.
אחד מלהיטיה הגדולים הראשונים היה "Aayega Aanewaala", שיר בסרט "מאהל" (1949), שהולחן על ידי המנהל המוזיקלי חמצ'אנד פראקש והוצג על המסך על ידי השחקנית מדהובלה. זה היה רגע מכונן עבורה, ודחיפה להכרה של זמרי פלייבק בהודו. לפני כן, זמרי פלייבק נתפסו כמקבילה הווקאלית של פעלולן ונשארו בלתי נראים וחסרי קרדיט. השיר הזה היה להיט כל כך גדול, שרדיו גואה חשף את זהותה והיא הפכה לכוכבת בזכות עצמה. זה פתח את הדלת לזמרי פלייבק אחרים להשיג את ההכרה הראויה.
קריירת שירה > שנות ה-50

בשנות ה-50 שרה מנגשקאר שירים שהולחנו על ידי מנהלים מוזיקליים שונים מהתקופה היא שרה את "Sri Lanka, Ma Priyadara Jaya Bhumi", שיר בסינהלית, לסרט הסרי לנקי משנת 1955 Seda Sulang. את הופעת הבכורה שלה בשירת פלייבק בטמילית בשנת 1956 עם השיר הטאמילי Enthan Kannalan עבור השחקנית המפורסמת נימי.
בשנות ה-50 היא שרה שירים רבים המבוססים על ראגה (מוזיקה הודית קלאסית) עבור הבמאי והמלחין נאושד בסרטים רבים.
קריירת שירה > שנות ה-60

בשנת 1961, היא הקליטה שני בהאג'נים פופולריים, "אללה תרו נעאם" ו"פראבהו טרו נעאם".
ב-1962 הוענק לה פרס הסרטים השני שלה על השיר "Kahin Deep Jale Kahin Dil" מתוך הסרט Bees Saal Baad, שהלחין המנט קומאר.
ב-27 בינואר 1963, על רקע מלחמת הודו–סין, היא שרה את השיר הפטריוטי "Aye Mere Watan Ke Logo" (מילולית, "הו, האנשים בארצי") בנוכחותו של ג'ווהרלל נהרו, אז ראש ממשלת הודו. השיר, הביא את ראש הממשלה לכדי בכי.
שנות ה-60 היו עדות גם לתחילת הקשר שלה עם לקסמיקנט ופייראלל המנהלים המוזיקליים עבורם שרה את השירים הפופולריים ביותר בקריירה שלה. היא שרה למעלה מ-700 שירים עבור צמד המלחינים לאורך תקופה של 35 שנים, שרבים מהם הפכו ללהיטי ענק ושעליהם זכתה בפרס ה-פילמפייר השלישי שלה.
היא גם שרה כמה שירי פלייבק לסרטים מאראתיים, שהולחנו על ידי מנהלים מוזיקליים מראתיים. במהלך שנות ה-60 וה-70, היא גם שרה כמה שירים בנגליים שהולחנו על ידי מנהלים מוזיקליים כמו סליל צ'ודהורי והמאנט קומאר.
בשנות ה-60 היא הקליטה דואטים עם קישור קומאר, מוקש, מאננה דיי, מהנדרה קאפור ומוחמד רפי. במשך תקופה קצרה במהלך שנות ה-60, היא הייתה ביחסים לא טובים עם מוחמד רפי עקב ויכוח שנגע לתשלומי התמלוגים לזמרים. היא רצתה שרפי יתמוך בה בדרישה לחצי מניה מחמשת אחוזי תמלוגי השירים שהעניק מפיק הסרט למלחינים נבחרים. אבל רפי נקט עמדה הפוכה בתכלית, וסבר שתביעת זמר פלייבק כלפי יוצר הסרט הסתיימה בתשלום המוסכם על השיר, מה שהוביל למתחים בין השניים. לאחר ויכוח במהלך הקלטת השיר "תסוויר תרי דיל מיין", ממאיה (1961), סירבו השניים לשיר זה עם זה. המנהל המוזיקלי שנקר ג'יקישאן ניהל מאוחר יותר משא ומתן לפיוס בין השניים.
קריירת שירה > שנות ה-70

רבים משיריה הבולטים בשנות ה-70 הולחנו על ידי לקסמיקנט ופייראלל רובם נכתבו על ידי התמלילן אנאנד בקשי.
בשנת 1973, היא זכתה בפרס הקולנוע הלאומי לזמרת הפלייבק הטובה ביותר על השיר "Beeti Na Bitai" מהסרט "מבוא", שהולחן על ידי ר"ד בורמן, ונכתב על ידי גולזר.
משנות ה-70 ואילך, היא גם העלתה קונצרטים רבים בהודו ומחוצה לה, כולל כמה קונצרטים עבור צדקה. היא שינתה את הדרך שבה נתפסו קונצרטים של מוזיקה הודית במערב. הקונצרט הראשון שלה מעבר לים היה ברויאל אלברט הול, בלונדון, ב-1974. (למרות כמה מקורות הטוענים שהיא הייתה ההודית הראשונה שעשתה זאת, לפי הרישומים של האולם עצמו, ההודית הראשונה שהופיעה שם הייתה ראווי שנקר, ב-21 באוקטובר 1969.) עד לאותה תקופה, קונצרטים של מוזיקת קולנוע כללו בעיקר שירה וריקודים שנערכו באולמות קהילתיים ובמכללות, לעיתים נדירות לקחו זמרי קולנוע ברצינות. מנגשקאר דרשה לשיר באולמות מיינסטרים בלבד, וזה היה כבוד שעד אז הוענק רק למוזיקאים קלאסיים.
בסרט Satyam Shivam Sundaram בבימויו של ראג' קאפור ב-1978, היא שרה את שיר הנושא הראשי שהיה בין מובילי המצעד של אותה השנה. סיפור הסרט, על פי בתו של קאפור ריטו ננדה בספרה ראג' קאפור, נוצר בהשראתה. הספר מצטט את קאפור כאומר: "דמיינתי את סיפורו של גבר שפגש אישה עם פנים רגילות אך עם קול זהב ומיד רציתי ללהק את לאטה מנגשקאר לתפקיד".
קריירת שירה > שנות ה-80

משנות ה-80 ואילך, מנגשקאר עבדה עם מנהלים מוזיקליים שונים, השיר שלה "Zu Zu Zu Yashoda" מהסרט - "Sanjog" (1985) שבר שיאי השמעות.
ביוני 1985, ה-United Way of Greater Toronto הזמין אותה להופיע בגני מייפל ליף. לבקשתה של אן מאריי (Anne Murray) זמרת קנדית לאטה שרה את השיר שלה "You Needed Me". בקונצרט השתתפו 12,000 איש והוא גייס 150,000 דולר שנועדו לצדקה.
קריירת שירה > שנות ה-90

במהלך שנות ה-90, מנגשקאר הקליטה עם מנהלים מוזיקליים כולל אנאנד-מילינד, נאדם-שרוואן, ג'טין - לאליט, דיליפ סן-סאמיר סן, אוטאם סינג, אנו מאליק, אדש שרוואסטווה ו-AR רחמן. היא הקליטה כמה שירים שאינם סרטים, כולל גאזלים עם ג'גג'יט סינג.
ב-1990 היא השיקה בית הפקות משלה לסרטים הינדיים, באותה שנה היא זכתה בפרס הקולנוע הלאומי השלישי שלה לזמרת הפלייבק הטובה ביותר על הביצוע שלה לשיר "יארה סילי סילי" מהסרט, שהולחן על ידי אחיה הרידיינת.
בשנת 1994, היא הוציאה את Shraddanjali - My Tribute to the Immortals. המאפיין המיוחד של האלבום הוא שלאטה הציגה בו מחווה לזמרים המפורסמים של אותה תקופה על ידי עיבוד כמה משיריהם בקולה שלה. האלבום כלל שירים של: ק"ל סיגל, קישור קומאר, מוחמד רפי, המנט קומאר, מוקש, פונקאג' מאליק, גיטה דאט, זורבאי ועוד.
ב-1999 הושק Lata Eau de Parfum, מותג בשמים על שמה. היא גם זכתה בפרס Zee Cine על מפעל חיים באותה שנה.
בנוסף בשנת 1999, היא נבחרה כחברה ברג'יה סבהה, הבית העליון של הפרלמנט ההודי. עם זאת, היא לא השתתפה בישיבות באופן קבוע, דבר שהוביל לביקורת מכמה מחברי הבית, כולל סגנית היו"ר נג'מה הפטוללה, פרנב מוקהרג'י ושבאנה עזמי. היא ציינה את הסיבה להיעדרותה כבריאות לקויה, ודווח שהיא לא לקחה משכורת, קצבה או בית בדלהי שהגיעו לה עקב היותה חברת פרלמנט.
קריירת שירה > שנות ה-2000

בשנת 2001, הוענק למנגשקאר בהרט רטנה, הכבוד האזרחי הגבוה ביותר בהודו. כמו כן בשנת 2001, היא הקליטה את השיר ההינדי הראשון שלה עבור הסרט "בושה" של המלחין איליהראג'ה, היא הקליטה קודם לכן שירי טמילית וטלוגו שהלחין איליהראג'ה.
עוד ב-2001 היא הקימה את בית החולים מאסטר דינאנת מנגשקאר (על שם אביה) בפונה, בניהול הקרן הרפואית לאטה מנגשקאר (קרן שנוסדה על ידי משפחת מנגשקאר ב-1989). בשנת 2005 היא עיצבה קולקציית תכשיטים בשם Swaranjali, אשר נוצרה על ידי Adora, חברת ייצוא יהלומים הודית. חמישה פריטים מהאוסף גייסו 105,000 ליש"ט במכירה פומבית של כריסטי'ס, וחלק מהכסף נתרם לסיוע ברעידת האדמה בקשמיר ב-2005.
ב-2004 השיר שלה "Wada Na Tod" מ-1987 נכלל בפסקול הסרט שמש נצחית בראש צלול.
קריירת שירה > שנות ה-2010

ב-12 באפריל 2011 הוציאה מנגשקאר את האלבום Sarhadein: Music Beyond Boundaries, המכיל את הדואט "Tera Milna Bahut Acha Lage" שלה ושל מהדי חסן (שכתב הפקיסטני פרהאד שאהזד). באלבום מופיעים אושה מנגשקאר, סורש ודקר, חריהרן, סונו ניגאם, רקה בהרדוואג' וזמרת פקיסטנית נוספת, גולאם עלי, עם יצירות של מאיורש פאי ואחרות.
ב-28 בנובמבר 2012, היא השיקה לייבל מוזיקה משלה, LM Music, עם אלבום של בהאג'נים, Swami Samarth Maha Mantra, שהולחן על ידי מיורש פאי. היא שרה עם אחותה הצעירה אושה באלבום.
ב-2014 היא הקליטה אלבום בנגלי, Shurodhwani,שכלל שיר מאת סליל צ'ודרי שגם הוא הולחן על ידי פאי.
ב-30 במרץ 2019, מנגשקאר הוציאה את השיר האחרון שלה "Saugandh Mujhe Is Mitti Ki", שהולחן על ידי מיורש פאי, כמחווה לצבא ולאומה ההודית.
מחלה ומוות

ב-8 בינואר 2022, מנגשקאר נבדקה חיובית לנגיף הקורונה עם תסמינים קלים ואושפזה ביחידה לטיפול נמרץ של בית החולים בריץ' קאנדי במומבאי. היא נשארה בטיפול נמרץ עם סימנים של "שיפור קטן" בבריאותה. הרופאים שטיפלו בה הורידו אותה ממכשיר ההנשמה ב-28 בינואר לאחר שבריאותה "השתפרה באופן קטן"; עם זאת, היא חזרה למכשיר ההנשמה ב-5 בפברואר, לאחר שמצבה התדרדר, ועברה "טיפול אגרסיבי".
מנגשקאר מתה מתסמונת כשל רב מערכתי ב-6 בפברואר 2022, בגיל 92. לאחר 28 ימים של טיפול מתמיד בדלקת ריאות וקוביד-19.
ממשלת הודו הודיעה על תקופת אבל לאומי של יומיים וכי הדגל הלאומי יורד לחצי התורן בין ה-6 ל-7 בפברואר ברחבי הודו מתוך כבוד. הנשיא ראם נאת' קובינד, סגן הנשיא וניקאיאח נאידו,, ראש הממשלה נרנדרה מודי, מספר שרי איגוד ושרים ראשיים, רבים מחברי תעשיית המוזיקה ההודית, תעשיית הקולנוע ההודית, סלבריטאים, מעריצים וגולשים ברשת הביעו תנחומים. שחקני קבוצת הקריקט ההודית לבשו רצועת זרוע שחורה כדי להתאבל על האובדן של מנגשקאר במשחק הראשון בליגה. נשיא צרפת עמנואל מקרון, ראש ממשלת פקיסטן, עימראן חאן, ראשת ממשלת בנגלדש, הסינה ודזד, ראש ממשלת נפאל, שר בהדור דאובה, ראש ממשלת סרי לנקה, מהינדה ראג'פקסה, נשיא אפגניסטן לשעבר, חמיד כרזאי והשר הפקיסטני פאואד צ'אודרי הביעו את צערם על מותה. הטקסים האחרונים של מנגשקאר (שבוצעו על ידי אחיה הרידיינת) והשריפה נערכו, בשיתוף מלא של המדינה, בפארק שיוואג'י של מומבאי באותו יום. ראש הממשלה נרנדרה מודי, המושל בהגאט סינג קושיארי וראש הממשלה אודהב ת'קריי חלקו כבוד אחרון והעניקו מחווה פרחונית. אחיותיו של מנגשקאר, אשה בהוסל ואושה מנגשקאר, דבנדרה פאדנאוויס, שאה רוח' חאן, שראד פאואר, אמיר חאן, רנביר קאפור, וידיה באלן, שראדה קאפור, סאצ'ין טנדלקר, אנוראדהה פאודוואליטה וכמה בני משפחה היו נוכחים גם כן. בפברואר 2022, שלט חוצות אלקטרוני בטיימס סקוור, מנהטן, בחסות מרכז התרבות ההודי בינדר, הציג מחווה למנגשקאר. לאטה מנגשקאר מתה יום אחרי Vasant Panchami (פסטיבל המוקדש לאלה סרסווטי המייצגת מוזיקה, ידע ושאר האמנויות). "זה מיוחד מכיוון שרבים ראו בה מייצגת של האלה סרסווטי והאנשה של מוזיקה", לדברי השחקנית ראני מוקרג'י.
ב-10 בפברואר 2022, האפר של מנגשקאר פוזר בנהר גודאברי ברמקונד, נאשיק על ידי אחותה אושה ואחיינה עדינת מנגשקאר.