stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מזרח אפריקה האיטלקית
היחס ליהודי אתיופיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
המקורות המשמעותיים ביותר לעניין קורות יהודי אתיופיה בתקופת הכיבוש האיטלקי מצויים בדו"ח שחיבר עו"ד קרלו אלברטו ויטרבו וכן מכתביו של מנהל בית הספר היהודי תאמרת עמנואל.
נוכח מקורות אלו, ובהתבסס על מאמרים שנכתבו בנושא, עולה כי הממשל האיטלקי לא גילה יחס עוין, יוצא דופן, כלפי יהודי אתיופיה במהלך הכיבוש הקולוניאלי.
עם זאת, רבים מהם הצטרפו לכוח גדעון - הכוח הקיסרי ולתנועת הפטריוטים האתיופית. חוקי הגזע שפורסמו באיטליה כוונו כנגד כל המיעוטים באתיופיה. בשנת 1937 נהרגו בעיר בשם "מרווה" כ-33 יהודים, יחד עם כ-130 אתיופים שאינם יהודים, בתור עונש על הסכמות שבין המקומיים לבין מורד אתיופי.
לא נמצאו ראיות התומכות בטענות לפיהן הגיעו פקודות מרומא להוציא לפועל את התוכנית להשמדת יהודי אתיופיה, או כי חוסלו כ-44 ממנהיגי יהדות אתיופיה, שהואשמו בבגידה והמרדה.
ב-26 באוקטובר 1938 פרסמה המועצה הפשיסטית העליונה הצהרה בנושא הגזע, אשר כונתה דף הנחיות ובאיטלקית Foglio d'ordine. בהקדמה נאמר:
לאור דחיפות הנושא והצורך בתודעה בנושא הגזע האיטלקי, אנו מכריזים:
אסורים נישואין עם בני גזע חם ושם ולא אריים.
נאסר על המועסקים על ידי הממשלה או ברשויות ציבוריות - אזרחים וחיילים - לבוא בברית נישואין עם נשים מכל גזע שהוא.
נישואין של איטלקים או איטלקיות עם זרים - מכל גזע שהוא - חייבים באישור משרד הפנים.
יש לכפות הוראות אלה, לשמירת הכבוד של הגזע, גם במדינות שנכבשו על ידי איטליה.
לקריאה נוספת

The Eighth Vibration. Asmara and Dek’emhare, Cities of Work, Cities of Leisure
Modern Education Development, Challenges and Current State in Eritrea (1839 to 2016)
Education during the Italian fascism period
הערות שוליים

1 2  הפלישה האיטלקית לאתיופיה והפלאשים, משואה, 1991
↑  קולוניאליזם פאשיסטי ויהודי אתיופיה, פעמים, 1986
↑  תאמרת עמנואל, בית הספר לילדי היהודים באתיופיה עם פלישת איטליה, עמודים 98 - 103
↑  הטענות מופיעות ב: אברהם אדגה, המסע אל החלום, עמוד 159
| מחוזות מזרח אפריקה האיטלקית |
| --- | --- | --- |
| מחוזות | אמהרה • אריתריאה • הראר • גאלה וסידאמו • שאווה • סומליה |  |
| בעבר | האימפריה האתיופית • אריתריאה האיטלקית • סומלילנד האיטלקית |  |
| הסכסוך האיטלקי-אתיופי |
| --- | --- | --- |
יחסי איטליה–אתיופיה
| המירוץ לאפריקה | קניית עסב • ועידת ברלין • הסכם היווט • קרב סאטי •קרב דוגאלי • הסכם אוצ'ילי • מושבת אריתריאה • מבצע מארב • מרד אקלה גוזאי |  |
| המלחמה הראשונה | קרב קוטית • קרב אמבה אלגי (1895) • קרב מאקלה • קרב תיגראי • קרב עדווה • הסכם אדיס אבבה |  |
| בין המלחמות | הסכם חלוקת אתיופיה • הסכם לונדון • ההסכם האתיופי-איטלקי • משבר אתיופיה • תקרית וואל וואל • הסכם לוואל-הור • סנקציות חבר הלאומים • ציר רומא-ברלין |  |
| המלחמה השנייה | קרב טמביין הראשון • קרב אנדרטה • קרב טמביין השני • קרב סאריה • קרב מאיצ'ו • קרב אוגדן |  |
| מזרח אפריקה האיטלקית | תקופת הכיבוש • הפטריוטים • חוקי הגזע • התוכנית להשמדת יהדות אתיופיה • טבח אדיס אבבה • טבח דברה ליבנוס |  |
| מלחמת השחרור האתיופית | בעלות הברית • כוח גדעון • שייטת הים האדום של הצי המלכותי האיטלקי • הצי המזרחי • המערכה במזרח אפריקה במלחמת העולם השנייה • קרב קארן • מבצע ההופעה • קרב גונדר • לוחמת הגרילה האיטלקית • הסכם השלום |  |
האימפריה האתיופית • אריתריאה האיטלקית • סומלילנד האיטלקית • האימפריה האיטלקית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565137705171  BNE: XX6408775  GND: 4666871-8  LCCN: n90651724  NKC: ge1036279  SUDOC: 128638559  VcBA: 497/32518  VIAF: 147170144   WorldCat (עם VIAF): 147170144 
מזרח אפריקה האיטלקית
פוסטר תעמולה: אנחנו עוד נחזור (כאשר הכוונה היא לקולוניות האפריקאיות)
אז מה עכשיו

"אז מה עכשיו" הוא שיר של הזמר-יוצר הישראלי עדן חסון. השיר נכתב והולחן על ידי עדן חסון, עובד והופק בידי חסון ויעקב למאי ויצא לאור ב-14 במרץ 2023 כרצועה העשירית מתוך אלבום האולפן השלישי של חסון.
רקע

השיר יצא לאור ב-14 במרץ 2023 לקראת ההופעה של עדן חסון בהיכל מנורה מבטחים שבתל אביב. השיר נכתב והולחן על ידי עדן חסון, עובד והופק בידי חסון ויעקב למאי, ויצא לאור כרצועה העשירית מתוך אלבום האולפן השלישי של חסון.
הצלחה

השיר הגיע למקום העשרים ברשימת השירים הכי מושמעים בישראל בקיץ 2023 בשירות הזרמת המוזיקה ספוטיפיי.
מיקומי שיא > מצעדים שבועיים

|   ‏‏‏  2023> מדינה |   ‏‏‏  2023> מצעד |   ‏‏‏  2023> מיקום שיא |   ‏‏‏  2023>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |  |
|  ישראל | העשירייה | 8 |  |
|  ישראל | היטליסט | 56 |  |
מיקומי שיא > מצעדים שנתיים

|   ‏‏‏  התשפ"ג> מדינה |   ‏‏‏  התשפ"ג> מצעד |   ‏‏‏  התשפ"ג> מיקום שיא |   ‏‏‏  התשפ"ג>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 43 |  |
|  ישראל | היטליסט | 25 |  |
הערות שוליים

↑  עדן חסון, שיר חדש שכתבתי והלחנתי, לקראת סדרת מופעי ה-360 בהיכל מנורה., באתר אינסטגרם, ‏14 במרץ 2023
↑  עדן חסון, מה לא נוציא שיר לפני מנורה?, באתר אינסטגרם, ‏13 במרץ 2023
↑  מערכת תרבות ובידור, צפו בקליפ החדש של עדן חסון: "אז מה עכשיו", באתר חדשות 13, 14 במרץ 2023
↑   עדן חסון - אז מה עכשיו | Eden Hason - Az Ma Ahshav, סרטון בערוץ "עדן חסון - Eden Hason", באתר יוטיוב (אורך: 02:32)
↑   "תיק קטן" של נס וסטילה הוא השיר המואזן ביותר בספוטיפיי בישראל הקיץ, באתר וואלה, 31 באוגוסט 2023
↑  רינת קרמר יבלינוביץ, ‏תרימו לי להיט: אלו השירים המושמעים ביותר הקיץ, באתר "סרוגים", 31 באוגוסט 2023
↑  מדיה פורסט - המצעד הישראלי השבועי, 01-01-23
↑  כאן גימל, אצלנו נועה כבר במקום הראשון!, 11 במאי 2023
↑  שבוע 37
↑  המצעד הישראלי השנתי לסיכום שנת תשפ"ג, מדיה פורסט
↑  תוצאות המצעד השנתי 2023 של היטליסט, באתר מאקו
| עדן חסון |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | שמישהו יעצור אותי • אלבום 2 |  |
| עדן חסון - סינגלים |
| --- | --- | --- |
| שמישהו יעצור אותי | "שמישהו יעצור אותי" • "ילדים כאלה" • "שיכורים" • "מתפוצץ לי הראש" • "אני מבולבל" • "היי DJ" • "כפיות" • "איך את אוהבת" • "עיניים" |  |
| אלבום 2 | "כשנגמרת הסופה" • "שמפניה" • "מה עבר עליי" • "את חסרה לי" • "איתך" • "אל תשברי לי את הלב" • "שבועיים" • "סיבובים" • "שקיעות אדומות" • "גדל לי קצת זקן" • "נוריד ת'חולצה" • "שימי פס" • "מבטיח" • "מדליקה לי הכל" |  |
| סינגלים אחרים | "לא מרגיש טוב" • "מה פספסתי" • "כולם רוצים אהבה" • "ככה כל יום" • "בואי נישן על זה" • "עושה לי צרות" • "מטפסים על הקירות" • "עד שתבואי עד אליי" • "שוב" • "אז מה עכשיו" • "חישגוזים" • "החיים לפניי" • "לא תראה אותי בוכה" • "ישיבות" • "לא שותה לא מעשן" • "שניפגש רק בשמחות" • "אנחנו זה גורל" • "אהובה שלי" • "צוחקת ובוכה" • "אין אותי" • "שיבולים" • "מה עשית לי" • "חורף באילת" • "לב שביר" • "אין מרחק בינינו" • "סוף סוף אני" |  |
| שירים אחרים | "אין יותר מועדונים" |  |
אמאסיה (יבשת)

אמאסיה היא יבשת-על עתידית אפשרית שעלולה להיווצר בעקבות מיזוג אסיה וצפון אמריקה. תחזית זו מסתמכת לרוב על העובדה כי הלוח הפסיפי כבר מפחיתה תחת אירואסיה וצפון אמריקה, תהליך שאם ימשיך באותה מידה יביא בסופו של דבר לסגירת האוקיינוס השקט. בינתיים, בגלל הרכס המרכז אוקייני האטלנטי, צפון אמריקה תידחף מערבה. לפיכך, האוקיינוס האטלנטי בשלב מסוים בעתיד יהיה גדול יותר מאשר האוקיינוס השקט. בסיביר, הגבול בין הלוחות האירואסייתים והצפון אמריקאי היה נייח במשך מיליוני שנים. השילוב בין גורמים אלה יביא לשילוב של צפון אמריקה עם אסיה, ובכך תיווצר יבשת-על. מחקר בפברואר 2012 צופה כי אמאסיה תיווצר על הקוטב הצפוני, בעוד כחמישים עד 200 מיליון שנה.
תרחישים אלטרנטיביים

הפליאולוג רונלד בלייקי תיאר את 15 עד 100 מיליון השנים הבאות של ההתפתחות הטקטונית כמושבתת למדי וצפויה אך שום יבשת-על לא תיווצר במסגרת זו. מעבר לכך, הוא מזהיר כי התיעוד הגאולוגי מלא בתזוזות בלתי צפויות בפעילות הטקטונית ההופכות תחזיות נוספות ל"מאוד מאוד ספקולטיביות". בנוסף לאמאסיה, שלוש יבשות-על היפותטיות אחרות : "פנגיאה פרוקסימה" של כריסטופר סקוטיס ו"נובופנגיאה"; שתוארו לראשונה בכתבה במגזין ניו סיינטיסט מחודש אוקטובר 2007. אוריקה היא גם אחת מארבע יבשות העל שצפויות להיווצר בתוך 200 מיליון שנה.
ראו גם

טקטוניקת הלוחות
נדידת היבשות
פנגיאה פרוקסימה
אוריקה
לקריאה נוספת

Nield, Ted, Supercontinent: עשרה מיליארד שנים בחיי כדור הארץ שלנו, הוצאת אוניברסיטת הרווארד, 2009, ISBN 978-0674032453
הערות שוליים

↑  Wilkins, Alasdair. "A Geological History of Supercontinents on Planet Earth" at io9. 27 Jan 2011. Accessed 22 July 2014.
↑  Smith Kerri, Supercontinent Amasia to take North Pole Position, Nature.com, 8 Feb 2012
↑  Manaugh, Geoff & al. "What Did the Continents Look Like Millions of Years Ago?" in The Atlantic online. 23 Sept 2013. Accessed 22 July 2014.
↑  Williams, Caroline; Nield, Ted (20 באוקטובר 2007). "Pangaea, the comeback". New Scientist. אורכב מ-המקור ב-13 באפריל 2008. נבדק ב-4 באוגוסט 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Duarte, João; Schellart, Wouter; Rosas, Filipe (3 באוקטובר 2016). "The future of Earth's oceans: consequences of subduction initiation in the Atlantic and implications for supercontinent formation". Geological Magazine. 155: 45–58. {{cite journal}}:  (עזרה)
ירושלים האחרת

| --- | --- |
 סינגל בביצוע יזהר כהן
 יצא לאור:  1974 
 שפה:  עברית 
 אורך:  3.26 דק' 
 כתיבה:  יוסי גמזו 
 לחן:  עמוס מלר 
 
"ירושלים האחרת" הוא שיר שכתב יוסי גמזו, הלחין עמוס מלר וביצע יזהר כהן. השיר יצא לאור בשנת 1974.
רקע

יזהר כהן ביצע את השיר בפסטיבל הזמר המזרחי בשנת 1974. השיר עובד על ידי ירון גרשובסקי. שנתיים לאחר מכן נכלל השיר באלבומו של כהן "חלומות שמורים".
הדובר מכנה את ירושלים "אהובתי", ומייחל לראות ירושלים אחרת מזו המוכרת, ירושלים של שלום.
במצעד הפזמונים העברי השנתי של קול ישראל לשנת תשל"ה (1974) דורג השיר במקום העשירי.
Achtung Baby

Achtung Baby (בעברית: אכטונג בייבי) הוא אלבום האולפן השביעי של להקת הרוק האירית, U2. הוא הופק על ידי בריאן אינו ודניאל לנואה, ויצא ב-18 בנובמבר 1991 באיילנד רקורדס. לאחר הביקורות שקיבלו על אלבומם הקודם, "Rattle and Hum", שינו U2 את הקו המוזיקלי שלהם, ושילבו במוזיקה שלהם השפעות של רוק אלטרנטיבי, מוזיקה תעשייתית ומוזיקת דאנס אלקטרונית.
רקע

לאחר שהאלבום "The Joshua Tree" שיצא ב-1987 וסיבוב ההופעות "The Joshua Tree" זכו לשבחי המבקרים ולהצלחה מסחרית, האלבום מ-1988, "Rattle and Hum", וסיבוב ההופעות שהתלווה לו, הביאו לביקורות פחות טובות, ולהאשמות שהלהקה נהפכה ליומרנית, צדקנית, חסרת כיוון ובומבסטית.
למרות הפופולריות המסחרית שלה, הלהקה לא הייתה מרוצה מבחינה יצירתית. בזמן סיבוב ההופעות "Lovetown", שליווה את האלבום "Rattle and Hum", החלה הלהקה להשתעמם מביצוע הלהיטים הגדולים שלהם בהופעות. לקראת סוף הסיבוב, הודיע סולן הלהקה, בונו, על הבמה, שזהו "הסוף של משהו עבור U2", ושהם צריכים "ללכת ו... לחלום את הכול שוב". לאחר סיבוב ההופעות, הם לקחו פסק זמן, שעד אז היה הארוך ביותר שלהם.
בתגובה לתחושת הקיפאון המוזיקלי שלהם, חיפשה הלהקה קרקע מוזיקלית חדשה. על פי בונו, לשיר "God Part II" מהאלבום "Rattle and Hum" הייתה תחושה יותר עכשווית מלשירים אחרים באלבום והוא היה קרוב יותר לקו המוזיקלי של "Achtung Baby". הרבה מהחומרים שהלהקה כתבה באותה התקופה היה ניסיוניים, ועל פי בונו, הם "הכינו את הקרקע ל"Achtung Baby". באותה תקופה בונו והגיטריסט דה אדג' התחילו לכתוב יותר ויותר ללא המתופף לארי מולן ג'וניור והבסיסט אדם קלייטון.
ב-1990 הלהקה הקליטה דמואים לשירים שבונו כתב בזמן סיבוב ההופעות "Lovetown". הדמואים האלה התפתחו לשירים "Who's Gonna Ride Your Wild Horses", "Until the End of the World", "Even Better Than the Real Thing ו-"Mysterious Ways".
הקלטה והפקה

U2 שכרו את בריאן אינו ואת דניאל לנואה כדי להפיק את האלבום, לאחר שעבדו איתם גם על האלבומים "The Unforgettable Fire" ו-"The Joshua Tree". לנואה היה המפיק הראשי ומארק "פלוד" אליס היה מהנדס ההקלטות. אינו עבד כעוזר בהפקה. הוא היה נפגש עם הלהקה למשך שבוע פעם בחודש-חודשיים כדי לבדוק את השירים שלהם. אינו אמר שהתפקיד שלו היה "לבוא ולמחוק את כל מה שנשמע יותר מדי כמו U2". בכך שהרחיק עצמו מהעבודה, אינו האמין שהוא סיפק ללהקה נקודת מבט רעננה על החומר שלהם כל פעם שהוא הצטרף אליהם.
הלהקה האמינה שקירבה לבית היא האויב של הרוק אנד רול ושכדי לעבוד על האלבום הם היו צריכים להרחיק את עצמם מהשגרה המשפחתית שלהם. בזמן ש"אירופה חדשה" התהוותה לאחר המלחמה הקרה, הם בחרו בברלין, במרכז היבשה שהייתה בתהליך איחוד, כמקור להשראה בשביל אסתטיקה מוזיקלית אירופאית יותר. הם בחרו באולפני הנסה בברלין המערבית ליד חומת ברלין. U2 הגיעה לברלין המזרחית ב-3 באוקטובר 1991 בטיסה האחרונה לשם בערב איחוד גרמניה מחדש. בזמן שהם חיפשו חגיגות פומביות, הם בטעות הצטרפו למחאה קומוניסטית נגד האיחוד. U2 ציפתה למצוא השראה בברלין, אבל במקום זאת מצאה אותה מדכאת ואפלה. קריסת חומת ברלין יצרה תחושה של חוסר נוחות בגרמניה. הלהקה מצאה שהמלון שלהם בברלין המזרחית היה מדכא והחורף היה קשה, בעוד שהמיקום של אולפן 2 של הנסה באולם נשפים ישן של האס אס, המיסטראסל, הוסיף לווייב הרע. מה שעוד סיבך את המצב היה שהאולפנים הוזנחו במשך שנים, מה שהכריח את אינו ולנואה לייבא ציוד הקלטה.
המורל הפך לגרוע יותר כאשר הסשנים התחילו כיוון שהלהקה עבדה ימים ארוכים אבל לא הסכימה על כיוון מוזיקלי. דה אדג' הקשיב למוזיקת דאנס אלקטרונית ולמוזיקה תעשייתית. הוא ובונו היו בעד כיוונים מוזיקליים חדשים בכיוונים האלה. מולן הקשיב לרוק קאלסי. כמו קלייטון, הוא הרגיש יותר בנוח עם הסאונד המוכר של U2 ולא היה בעד החידושים האלה.
הלהקה לא הצליחה להגיע לקונצנזוס במהלך הוויכוחים שלהם והם הרגישו שהם לא מתקדמים. הלהקה שקלה להתפרק. אינו בה לבקר לכמה ימים ואמר לחברי הלהקה שההתקדמות שלהם טובה יותר ממה שהם חשבו. בסופו של דבר, הייתה ללהקה פריצת דרך עם כתיבת השיר "One". בזמן שהלהקה עבדה על השיר "Sick Puppy", גרסה מוקדמת של השיר "Mysterious Ways", דה אדג' ניגן שני מהלכים הרמוניים ברציפות על הגיטרה בעידודו של לנואה, והלהקה מצאה השראה ואלתרה שיר חדש שהפך ל-"One". זה סיפק ללהקה עידוד ותוקף לגישה הישנה שלהם של "דף לבן" בכתיבה והקלטה ביחד.
U2 חזרה לדבלין בשביל חג המולד, שם הם דיברו על העתיד שלהם ביחד וכולם התחייבו מחדש ללהקה. אחרי שהם הקשיבו להקלטות, הם הסכימו שהחומר שלהם נשמע טוב יותר ממה שהם חשבו. הם חזרו לזמן קצר לברלין בינואר 1991 לסיים את העבודה שלהם.
בפברואר 1991, U2 העבירו את הסשנים של ההקלטות לאחוזה ליד הים באלסינור בפרבר של דבלין דאלקי לבית שהם שכרו שם. בזמן כתיבת השיר "The Fly", בונו פיתח פרסונה שהייתה מבוססת על משקפי שמש גדולות שהוא עטה כדי להקל את האווירה באולפן. הדמות, שגם לה הוא קרא "The Fly", התפתחה לאגו-מניאק לבוש בעור שהיה אמור לעשות פרודיה על כוכבות רוק. בונו לבש את האלטר אגו הזה בהופעות פומביות ובהופעות של הלהקה בסיבוב ההופעות "Zoo TV".
באפריל, הקלטות מהסשנים המוקדמים יותר בברלין נגנבו אחרי שהלהקה כנראה השאירה אותם בחדר במלון.
ביולי, הלהקה עברה להקליט באולפני וינדמיל ליין בדבלין, היכן שאינו, פלוד וסטיב ליליווייט מיקססו את השירים.
קומפוזיציה

U2 כתבו את השירים בעיקר דרך ג'אם סשנים, נוהג נפוץ שלהם. האלבום מייצג ריחוק מהסאונד הקודם שלהם. הסגנון המוזיקלי שלהם מציג אסתטיקה יותר אירופאית ומציג השפעות של רוק אלטרנטיבי, מוזיקה תעשייתית ומוזיקת דאנס אלקטרונית. האלבום התאפיין ברובו בצלילים אפלים וכבדים יותר מאשר אלבומיה הקודמים של הלהקה. בונו אף תיאר את הסאונד של האלבום כ"ארבעה אנשים שכורתים את 'עץ יהושע'", כשהכוונה היא לאלבום הלהקה "The Joshua Tree" מ-1987. הפתיחה של השיר הפותח "Zoo Station" הייתה אמורה לגרום למאזינים לחשוב שהתקליט היה שבור או שהוא לא היה האלבום של U2.
עטיפה ושם

עטיפת "Achtung Baby" עוצבה על ידי סטיב אווריל ושון מקגרת'.
משמעות המילה הגרמנית "Achtung" בשם האלבום היא "שימו לב" או "זהירות". טכנאי הסאונד של U2, ג'ו אורליהי, השתמש במילים "achtung baby" בזמן ההקלטות, ולפי הדיווח הוא לקח אותן מהסרט המפיקים.
הוצאה וקידום

ב-21 באוקטובר 1991 יצא הסינגל הראשון מהאלבום, "The Fly". מכיוון שהוא לא נשמע כמו U2, השיר נבחר לסינגל הראשון. הלהקה רצתה להכריז על הכיוון המוזיקלי החדש שלה. הוא הפך לשיר השני שלהם שהגיע לראש מצעד הסינגלים הבריטי, והוא הגיע למקום הראשון באירלנד ובאוסטרליה. בארצות הברית השיר הגיע למקום ה-61.
"Achtung Baby" יצא ב-18 בנובמבר 1991 בבריטניה וב-19 בנובמבר בארצות הברית. הלהקה שמרה על פרופיל נמוך לאחר צאת האלבום ונמנעה מראיונות, ואפשרה למבקרים ולציבור להעריך את האלבום בעצמם.
הסינגל השני, "Mysterious Ways", יצא חמישה ימים אחרי צאת האלבום "Achtung Baby". השיר הגיע למקום הראשון ברשימת שירי הרוק המודרני וברשימת שירי הרוק מאלבומים של בילבורד. הוא הגיע למקום התשיעי ברשימת הבילבורד 100. הוא הגיע למקום הראשון בקנדה ובאוסטרליה.
במרץ יצא הסינגל "One". הוא הגיע למקום השביעי בבריטניה ולמקום העשירי בארצות הברית. הוא הגיע למקום הראשון ברשימת שירי הרוק המודרניים ולמקום הראשון בקנדה ובאירלנד. "One" הוא אחד מהשירים המפורסמים ביותר של U2, ובשנת 2000 הוא נבחר לשיר העשור של שנות ה-90 בגלגלצ. במצעד העשור המחודש של 2019 הוא נבחר במקום ה-25.
הסינגל הרביעי היה "Even Better Than the Real Thing" שיצא ביוני. גרסת האלבום של השיר הגיעה למקום ה-12 במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום הראשון במצעד שירי הרוק מאלבומים בארצות הברית. גרסת רמיקס של השיר של הדי-ג'יי פול אוקנפולד הגיעה למקום השמיני בבריטניה.
הסינגל החמישי היה "Who's Gonna Ride Your Wild Horses" והוא יצא בנובמבר 1992. הוא הגיע למקום ה-14 במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום השני בשירי הרוק מאלבומים בארצות הברית.
קבלה

"Achtung Baby" קיבל ביקורות טובות באופן כללי. במשאל סוף השנה של רולינג סטון הלהקה זכתה בתארים "הסינגל הטוב ביותר" על "One", "אמן השנה", "האלבום הטוב ביותר", "הכתב הטוב ביותר" לבונו, "עטיפת האלבום הטובה ביותר", "קאמבק השנה" ועוד. האלבום הגיע למקום הרביעי במשאל המבקרים Pazz & Jop של הווילג' ווייס של 1991.
"Achtung Baby" הצליח מבחינה כלכלית. בארצות הברית, האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים המובילים של הבילבורד 200 ומכר 295,000 עותקים בשבוע הראשון שלו. האלבום בילה 13 שבועות בעשירייה הראשונה. באופן כללי, הוא בילה 101 שבועות במצעד האלבומים המובילים של הבילבורד 200. ב-21 בינואר 2991, "Achtung Baby" קיבל אלבום פלטינה כפולה. "Achtung Baby" הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי ובילה 93 שבועות במצעד. הוא הגיע למקום הראשון גם בקנדה, אוסטרליה וניו זילנד. האלבום מכר 7 מיליון עותקים בשלושת החודשים הראשונים שלו, ועד סוף 1992 הוא מכר 10 מיליון עותקים.
"Achtung Baby" קיבל שמונה אלבומי פלטינה בארצות הברית. הוא קיבל חמישה אלבומי פלטינה באוסטרליה, ארבעה אלבומי פלטינה בבריטניה ואלבום יהלום בקנדה.
האלבום היה מועמד לפרס מרקיורי ב-1992. ב-1993, זכה האלבום בפרס גראמי על ביצוע הרוק הטוב ביותר על ידי צמד או להקה. לנואה ואינו זכו בפרס מפיק השנה, לא קלאסי. הוא הועמד לפרס גראמי לאלבום השנה. בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית ב-1993, "Achtung Baby" היה מועמד לאלבום הפופ/רוק האהוב ביותר ובפרסי ג'ונו ב-1993 הוא היה מועמד לאלבום הנמכר ביותר.
רשימת שירים

מילות השירים נכתבו על ידי בונו, המוזיקה לשירים הולחנה על ידי U2.
| מס' | שם | הפקה | משך |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Zoo Station  | דניאל לנואה | 4:36 |
| 2. | Even Better than the Real Thing  | סטיב ליליווייט, בריאן אינו ולנואה | 3:41 |
| 3. | One  | אינו ולנואה | 4:36 |
| 4. | Until the End of the World  | אינו ולנואה | 4:39 |
| 5. | Who's Gonna Ride Your Wild Horses  | ליליווייט, אינו ולנואה | 5:16 |
| 6. | So Cruel  | לנואה | 5:49 |
| 7. | The Fly  | לנואה | 4:29 |
| 8. | Mysterious Ways  | אינו ולנואה | 4:04 |
| 9. | Tryin' to Throw Your Arms Around the World  | אינו ולנואה | 3:53 |
| 10. | Ultra Violet (Light My Way)  | אינו ולנואה | 5:31 |
| 11. | Acrobat  | לנואה | 4:30 |
| 12. | Love is Blindness  | לנואה | 4:23 |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 55:27 |
S-200

| --- | --- |

 מידע בסיסי
 קוד נאט"ו:  Gammon 
 ייעוד:  טיל קרקע-אוויר
 ארץ ייצור:  ברית המועצות ברית המועצות רוסיה רוסיה
 יצרן:  אלמז-אנטיי 
 פעילות מבצעית:  מלחמת האזרחים בסוריה (נגד חיל האוויר הישראלי)
 מלחמות ומבצעים:  מלחמת האזרחים בסוריה, ההתקוממות בלוב, הסכסוך האוקראיני–רוסי 
 תקופת השירות:  1967–הווה (כ־57 שנים) 
 משתמשים:  הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית 
 פלטפורמת שיגור:  משגר ועליו טיל יחיד
 מאפיינים כלליים
 הנעה:  מאיצים: מנוע רקטי דלק מוצק שלב שני: דלק נוזלי
 משקל:  7,100 ק"ג 
 ממדים
 אורך:  10.8 מטר
 ביצועים
 מהירות:  1,371 מטר לשנייה
 טווח:  300 ק"מ
 גובה טיסה:  40,000 מטר
 ראש קרב והנחיה
 ראש קרבי:  217 ק"ג
 מרעום:  קרבה
 הנחיה:  מכ"ם
 
S-200 אנגרה/וגה/דוּבְּנה (ברוסית: Ангара\Вега\Дубна; בקוד דיווח נאט"ו: SA-5 Gammon) היא מערכת טילי קרקע־אוויר נייחת לטווחים בינוניים עד ארוכים מתוצרת ברית המועצות. המערכת מיועדת ליירט מטוסי בקרה אווירית, מטוסי צילום ומפציצים בטווחים ארוכים. נתוניו הטכניים של הטיל אינם מאפשרים יירוט של מטרות מתמרנות ולכן אינו מיועד ליירוט מטוסי קרב. סוללת טילי S-200 כוללת 6 משגרי מסילה שעל כל אחד מהם טיל בודד, ומכ"ם גילוי אווירי מסוג P-14 בעל טווח גילוי של כ־600 ק"מ.
נוכח גודלו הפיזי של הטיל וריבוי מערכות תומכות הכרחיות בסוללת הטילים, המערכת סובלת מחוסר ניידות. על פי הדוקטרינה הצבאית הסובייטית יש לפצות על חוסר ניידותה של המערכת בהקמת מערכות דמה סמוכות אשר יקשו על תוקף לזהות את הסוללה האמיתית. לכן על פי רוב ניתן למצוא סמוך לסוללת הטילים מרכיבי סוללה דמה מסוגים שונים.
תיאור המערכת > טיל

לכל טיל מוצמדים 4 מנועי האצה רקטיים מונעים בדלק מוצק. לאחר סיום בעירתם הם מתנתקים מהטיל ומופעל מנוע דלק נוזלי של הטיל. הטווח המקסימלי של הטיל הוא 150–400 ק"מ, תלוי בדגם הטיל. הטיל משתמש בהנחיית אלומת רדיו לתיקון המעוף במהלכו, ולקראת המטרה הוא מפעיל מכ"ם חצי־אקטיבי לצורך התבייתות סופית. המהירות המרבית של הטיל היא 4 מאך. הגובה האפקטיבי של הטיל הוא 20,000-300 מטר בדגמים הראשונים ועד ל־35–40 ק"מ בדגמים המתקדמים יותר. הטיל מצויד בראש קרב במשקל 217 ק"ג חומר נפץ מרסק או בראש קרב גרעיני בעוצמה של 25 קילוטון המופעל רק על ידי אות מהפיקוד.
תיאור המערכת > מכ"ם

המכ"ם המרכזי המשמש את מערכת ה־S-200 הוא 5N62 (קוד דיווח נאט"ו: Square Pair), המכ"ם בעל טווח של 270 ק"מ ומשמש גם לעקיבה אחר המטרות וגם להארתן לצורך הנחיית הטיל.
מכ"מים נוספים בהם המערכת משתמשת הם:
"P-14/5N84A "Tall King או "Big Back" המשמש לגילוי מטרות והתראה מוקדמת (בעל טווח של 600 ק"מ, וגובה מרבי של 46 ק"מ).
"Kabina 66/5N87 "Back Net או "Back Trap" המשמש להתראה מוקדמת (בעל תצורת חיפוש מיוחדת בגובה נמוך, וטווח של 370 ק"מ).
"P-35/37 "Bar Lock\Bar Lock B בעל הספק של 1,000 קילוואט, משמש לגילוי ועקיבה אחר מטרות (טווח של 392 ק"מ).
"Side Net" או "Odd Pair" המשמש לאיתור גובה המטרות (משמש גם במערכות SA-2, SA-4 ו־SA-3. בעל הטווח של 240 ק"מ, וגובה מקסימלי של 32 ק"מ).
"P-15M(2) "Squat Eye בעל הספק של 380 קילוואט. משמש לגילוי מטרות (טווח של 128 ק"מ).
דגמים

S-200A אנגרה - נכנס לשירות בשנת 1967, בעל טווח מקסימלי של 160 ק"מ וגובה טיסה מרבי של 20 ק"מ.
S-200V וגה - נכנס לשירות בשנת 1970, בעל טווח מקסימלי של 250 ק"מ וגובה טיסה מרבי של 29 ק"מ.
S-200 וגה - בדגם זה בעל טיל חדש, קצר יותר ובעל מנוע דלק מוצק, הוארך הטווח המקסימלי ל־300 ק"מ ולגובה טיסה מרבי של 40 ק"מ.
S-200M וגה־M - בעל טווח מקסימלי של 300 ק"מ וגובה טיסה מרבי של 29 ק"מ.
S-200VE וגה־E - הדגם לייצוא, בעל ראש קרב נפיץ בלבד, טווח מקסימלי של 250 ק"מ וגובה טיסה מרבי של 29 ק"מ.
S-200D דובנה - נכנס לשירות בשנת 1976, בעל ראש קרב נפיץ או גרעיני, בעל טווח מקסימלי של 400 ק"מ וגובה טיסה מרבי של 40 ק"מ.
מפעילים

עם המדינות המפעילות את הטיל נמנות אוקראינה, איראן, אלג'יריה, בולגריה, גאורגיה, הודו, לוב, קוריאה הצפונית, רוסיה, סוריה ועוד.
טיל S-200 שירה צבא אוקראינה יירט ב־4 באוקטובר 2001 מטוס Tu-154 הרוסי (טיסה 1812 של S7 איירליינס) בו נספו 78 בני אדם, רובם ישראלים, מעל הים השחור.
פעילות מבצעית של המערכת בסוריה

סוריה הייתה המדינה הראשונה שרכשה את המערכת מברית המועצות. המערכת נדרשה לסוריה לאחר מלחמת לבנון הראשונה כדי לאיים ולהגביל את חופש הטיסה שהיה למטוסי הבקרה האווירית של ישראל, שסייעו להצלחה בקרבות האוויר במלחמה. לאחר השמשת הסוללות נוצר מצב חדש שבו נמל התעופה בן-גוריון היה מצוי בטווח הטילים. רכיבי המערכת סופקו בינואר 1983.
במהלך מלחמת האזרחים בסוריה השתלטו המורדים על מספר אתרים שבהם ניצבו רכיבי המערכת וגרמו לה נזק. חלק מהמערכות שנפגעו במהלך הלחימה הוחלפו או תוקנו על ידי רוסיה וחזרו לכשירות מבצעית.
ב־17 במרץ 2017 נורו מספר טילי S-200 לעבר מטוסים ישראליים שהפציצו מטרה בסוריה. אחד הטילים שהמשיך לכיוון ישראל יורט על ידי טיל חץ 2.
ב־16 באוקטובר 2017 שיגר צבא סוריה טיל S-200 לעבר מטוסי קרב של חיל האוויר הישראלי שחגו בשמי לבנון בגיחת צילום שגרתית. המטוסים לא נפגעו והשיבו בירי פצצות מונחות שהשמידו את מכ"ם סוללת הנ"מ שתקפה אותם ובכך הוציאו אותה מכלל שימוש.
בעימות האווירי בין ישראל לסוריה ואיראן בפברואר 2018 הצליחה סוללת S-200 סורית, באמצעות ירי של למעלה מ-20 טילי נ"מ, להפיל מטוס F-16I סופה של חיל האוויר הישראלי מעל שמי ישראל, אחרי שזה חזר מתקיפה בסוריה. הטייס והנווט נטשו את המטוס, שהתרסק בשטח ישראל, ובצניחה נפצעו קשה וקל.
ב-17 בספטמבר 2018 תקפו סוללות S-200 סוריות רביעיית מטוסי F-16 ישראלים שתקפו מטרות במערב סוריה אך פגעו והפילו בשגגה מטוס איליושין 20 רוסי ששימוש כמטוס לאיסוף מודיעין. המטוס הרוסי התרסק מעל למימי הים התיכון וכל 14 החיילים שהיו בו נהרגו. התקרית הביאה למתיחות ביחסי ישראל–רוסיה.
ב-30 ביוני 2019 הופעלו טילי S-200 סורי כנגד מטוסי הפצצה ישראלים שתקפו מטרות של צבא סוריה בחומס שבסוריה, טיל אחד המשיך במעופו עד לקפריסין הטורקית וגרם שם לבהלה ולשרפה.
ב-22 באפריל 2021 הופעלו טילי S-200 סוריים נגד מטוסים ישראלים. אחד הטילים הגיע עד ליישוב הקהילתי אשלים והתרסק שם. במקרה דומה כעבור מספר חודשים נפל טיל S-200 בים התיכון סמוך לתל אביב.
ב-2 ביולי 2023 שוגר מסוריה לעבר ישראל טיל S-200 לאחר שחיל האוויר הישראלי תקף בעיר חומס שבסוריה, נפלי הטיל נמצאו בעיר רהט, ככל הנראה כ־400 ק"מ מנקודת השיגור של הטיל בסוריה.
ראו גם

S-75 דווינה
S-125 נייבה
S-300
S-400
S-500