stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פאיוט
פאיוט דרומיים

הפאיוט הדרומיים התגוררו באופן מסורתי באגן נהר הקולורדו ומדבר מוהאבי בצפון אריזונה ודרום מזרח קליפורניה כולל עמק אוונס, דרום נבדה ודרום יוטה. ב-1954 בוטל שיוכם כשבט נפרד במסגרת מדיניות ההטמעה של הממשל הפדרלי, אבל הם זכו בו מחדש ב-1980. רבים מבני פאיוט אלו סחרו עם השבטים שישבו לאורך חופה המערבי של ארצות הברית. לדוגמה, הוכח על בסיס עדויות ארכאולוגיות מחפירות באפיק נקיק מורו (Morro Creek) כי שבטים מעמק אוונס סחרו עם שבטי הצ'ומאש ממרכז חופה של קליפורניה. קבוצה של פאיוט דרומיים בווילאו ספרינגס (Willow Springs) והר נאוואחו, דרומית לגרנד קניון, שוכנים בתחומי שטחה של אומת נאוואחו. קבוצה זו הוכרה רשמית ב-1980 על ידי הלשכה לענייני אינדיאנים (Bureau of Indian Affairs) כשבט נפרד בשם "פאיוט של סן חואן" (San Juan Paiute).
המגע הראשון של אירופאים עם הפאיוט הדרומיים התרחש ב-1776 כאשר משלחת בראשות האבות הפרנציסקנים הספרדים פרנסיסקו אטנסיו דומינגס וסילבסטרה ולס דה אסקלנטה יצאה מסנטה פה שבניו מקסיקו במטרה להגיע למיסיונים הספרדיים בקליפורניה. במהלך מסעה של המשלחת, שלא הגיעה בסופו של דבר למטרתה, הם ציינו שלחלק מהאינדיאנים שפגשו מהפאיוט הדרומיים "היו זקנים עבותים ונראו יותר כמו ספרדים מאשר אינדיאנים". לפני מפגש זה נהגו ילידים מבני הנאוואחו והיוט לפשוט על יישובי הפאיוט על מנת לחטוף תושבים לעבדות. הגעתם של הספרדים ואחר-כך של האירופאים האחרים לשטחם גרמה להגברת הפשיטות של השבטים האחרים לשטחם של הפאיוט הדרומיים. ב-1851 השתלטו מורמונים על מקורות מים של הפאיוט, ויצרו בכך תלות של הפאיוט בהם. אבל נוכחות המתיישבים המורמונים גם הפסיקה את פשיטות סוחרי העבדים, והיחסים בין הפאיוט למורמונים היו בדרך כלל ידידותיים. המיסיונר המורמוני ג'ייקוב המבלין פעל בקרבם במטרה להבטיח רגיעה. ההתיישבות האירופאית הנרחבת ושיטות החקלאות (במיוחד עדרי הבקר הגדולים) היקשו על הפאיוט הדרומיים להמשיך באורח חייהם המסורתי, שכן הם הרחיקו את חיות הציד והקטינו את האפשרויות של הפאיוט לצוד, כמו גם ללקט מזונות מן הטבע.
בין מאי ליוני 1860 תקפו לוחמים של הפאיוט כמה מן הרוכבים של הפוני אקספרס בעיקר בנבדה. במהלך התקוממות של בני שבט הפאיוט הותקפו רוכבים ושבע תחנות שירות. בהיתקלויות נהרגו 16 מעובדי החברה ו-150 סוסים נגנבו.
נכון לתחילת המאה ה-21 קיימות קהילות של פאיוט דרומיים בנבדה בלאס וגאס, בפארמפ (Pahrump) ובמואפה (Moapa); ביוטה בסידר סיטי (Cedar City), בקנוש (Kanosh) בקושארם (Koosharem), בשיווויטס (Shivwits) ובאינידיאן פיקס (Indian Peaks); באריזונה בקאיבאב (Kaibab) ובווילואו ספרינגס (Willow Springs); ובקליפורניה בעמק המוות ובשמורות האינדיאנים: צ'מהואווי (Chemehuevi Indian Reservation) ושמורת האינדיאנים של נהר קולורדו (Colorado River Indian Reservation). יש שכוללים ברשימה גם את השמורה של קבוצת 29 עצי הדקל של האינדיאנים של המיסיון של קליפורניה הסמוכה לעיירה טוונטיניין פאלמס (Twentynine Palms) במחוזות סן ברנרדינו וריברסייד בקליפורניה.
הערות שוליים

↑  The American Indian and Alaska Native Population: 2010
↑  "Northern Paiute - Religion and Expressive Culture"
↑  The California Military Museum; California and the Indian Wars, The Owens Valley Indian War, 1861-1865
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558237505171  LCCN: sh85096869  NARA: 10643767 
שרה וינמוקה, סופרת ומרצה מהפאיוט
צ'יף נומגה, מנהיגם של הפאיוט במלחמות הפאיוט
צילום של פאיוט מ-1880
פיטר דל וצ'ו

| --- | --- |
פיטר דל וצ'ו (משמאל) עם הבמאים ג'ניפר לי וכריס באק בפרמיירת "לשבור את הקרח" ,19 בנובמבר 2013
פיטר דל וצ'ו (משמאל) עם הבמאים ג'ניפר לי וכריס באק בפרמיירת "לשבור את הקרח" ,19 בנובמבר 2013
 לידה:  5 באפריל 1958  (בן 66) קווינסי, מסצ'וסטס שבארצות הברית
 סוגה מועדפת:  אנימציה
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1980
 עיסוק:  מפיק סרטי אנימציה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בוסטון 
 יצירות בולטות:  לשבור את הקרח, הנסיכה והצפרדע
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר
 פרופיל ב-IMDb
 
פיטר דל וצ'ו (אנגלית: Peter Del Vecho) חבר בגילדת המפיקים של אמריקה, הוא מפיק סרטי אנימציה באולפני ההנפשה של וולט דיסני ומוכר בעיקר בשל זכייתו, בשיתוף עם הבמאים ג'ניפר לי וכריס באק, בפרס האוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר על הסרט "לשבור את הקרח" משנת 2013.
חייו

דל וצ'ו גדל בעיר קוינסי באזור החוף הדרומי של מסצ'וסטס, על גבול בוסטון. בשנת 1980 סיים את לימודיו בהפקת תיאטרון במכללה לאומנויות של אוניברסיטת בוסטון, ועבד בתיאטרון במשך 15 שנה. ב-1995, אחרי שעבד תיאטרון גאת'רי שבמינאפוליס במשך 10 שנים, גויס על ידי אולפני ההנפשה של וולט דיסני, שם החל בניהול הפקה ולאחר מכן עבר להפקה.
דל וצ'ו הפיק עבור דיסני מספר סרטים. מלבד "לשבור את הקרח" (2013) הפיק גם את "הנסיכה והצפרדע" (2009), "פו הדב" (2011), ושימש כמפיק שותף בסרט "כוכב המטמון" (2002) שביימו ג'ון מוסקר ורון קלמנטס.
באביב של שנת 2015 הפיק את סרט האנימציה הקצר "קדחת הקרח" שהתבסס על הדמויות מהסרט "לשבור את הקרח" שגם הוא בוים על ידי לי ובאק.
במרץ 2015 הודיעה דיסני שדל וצ'ו יפיק את הסרט "לשבור את הקרח 2", סרט המשך ל"לשבור את הקרח", שגם הוא יבוים על ידי לי ובאק.
הערות שוליים

↑  "Oscar Winners 2015: The Complete List - 86th Academy Awards". Oscar.com.
1 2  Shanahan, Mark; Meredith Goldstein (6 בפברואר 2014). "'Frozen' producer Peter Del Vecho has South Shore roots". Boston Globe. נבדק ב-21 באפריל 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Laskowski, Amy (28 בפברואר 2014). "Frozen Producer Heads to the Oscars". BU Today. נבדק ב-21 באפריל 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Peter Del Vecho". IMDB. נבדק ב-2014-03-20.
↑  Gettell, O. (3 בספטמבר 2014). "Disney short 'Frozen Fever' coming in spring 2015, with new song". Los Angeles Times. נבדק ב-2014-09-06. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Graser, M. (12 במרץ 2015). "Disney Announces 'Frozen 2′". Variety. נבדק ב-2015-03-15. {{cite web}}:  (עזרה)
| לשבור את הקרח |
| --- | --- | --- |
| סרטים ראשיים | לשבור את הקרח • לשבור את הקרח 2 • לשבור את הקרח 3 |  |
| סרטים נוספים | קדחת הקרח • ההרפתקה של אולף • היה היה איש שלג • אולף מציג |  |
| דמויות | אנה • אלזה • קריסטוף • אולף |  |
| מוזיקה | Let It Go • Do You Want to Build a Snowman?‎ • For the First Time in Forever • In Summer • Love Is an Open Door • Reindeer(s) Are Better Than People • Fixer Upper |  |
| צוות | הפקה: פיטר דל וצ'ו בימוי: ג'ניפר לי • כריס באק שחקנים: קריסטן בל • אידינה מנזל • ג'ונתן גרוף • ג'וש גד |  |
| נושאים קשורים | מלכת השלג • לשבור את הקרח (מחזמר) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007413554605171  GND: 120557056X  ISNI: 0000 0000 7918 4674  LCCN: no2010081239  MusicBrainz: 82c56248-966a-46e4-af09-1782d4aa8b0a  SUDOC: 251174948  VIAF: 121240000   WorldCat (עם VIAF): 121240000
פטר בירוש

פֶּטֶר בירוש (בהונגרית: Biros Péter;‏ מישקולץ, 5 באפריל 1976) שחקן כדורמים הונגרי. 3 פעמים ברציפות אלוף אולימפי (סידני 2000, אתונה 2004 ובייג'ינג 2008) בכדורמים.
קורות חיים וקריירה

הוא התחיל בספורט כשחיין. הפך לשחקן כדורמים בגיל 14 ושיחק גם כדוריד. בגיל 17 הצטרף לקבוצת הכדוריד של וספרם. ואז הוא הפסיק לשחק כדורמים לזמן קצר. לאחר מכן הפך לשחקן של אגר. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ב-1997. באותה שנה הוא עבר ל-UTE. הוא וקבוצתו הגיעו לרבע הגמר ב-1998 וזכו בגביע LEN ב-1999. הוא לא הצליח לייצב את מקומו בנבחרת, אבל בסופו של דבר היה שם באליפות אירופה בפירנצה ב-1999, שם זכה במדליית הזהב. בירוש כבש 5 שערים עם הופעה יוקרתית בגמר.
הוא הגיע ראשון גם ב"גביע העולם" 1999 בסידני, ולאחר מכן חתם על חוזה עם פרימוריֶה רייקה הקרואטית. הוא וקבוצתו הגיעו לרבע גמר גביע LEN. אחרי האליפות היו לו גם הצעות מקרואטיה, איטליה והונגריה. לבסוף, חתם חוזה עם קבוצת Bečej. הוא היה חבר בנבחרת הונגריה שזכתה במדליית הזהב באולימפיאדת 2000, שזכתה גם בתואר נבחרת הונגריה של השנה.
ב-2009 הוא היה חמישי באליפות העולם. בספטמבר הודיע כי ב-2010 הוא רק בקבוצת המועדון שלו, אך ממרץ 2010 הוא שוב זמין לנבחרת. FINA בחר בו לשחקן השני בטיבו בעשור. הוא סיים רביעי באליפות אירופה. ב-2011 הוא זכה שוב באליפות הונגריה לאחר חמש שנים. הוא לקח את המקום הרביעי בגביע העולם בשנחאי. בסוף השנה הוא נבחר לשחקן המקומי הטוב ביותר בפעם החמישית. ב-2012 היה מדליסט ארד באליפות אירופה, חמישי באולימפיאדה. בירוש נבחר לשאת את דגל הונגריה בפתיחה האולימפית.
הישגיו הבולטים

אלוף אולימפי (סידני 2000, אתונה 2004, בייג'ינג 2008 )
אלוף אירופה (1999), מדליית כסף אירופה (2006), מדליית ארד באירופה (2001, 2003, 2008)
זוכה גביע העולם (1999), מדליסט כסף באליפות העולם (2002, 2006)
זוכה הליגה העולמית (2003, 2004)
זוכה ליגת האומות האירופית (2000)
אלוף קרואטיה וזוכה גביע (2001, בקז'י)
BL-4. (2001), זוכה CL (2004, Domino-BHSE), פיינליסט CL (2002, 2003 Domino-BHSE)
זוכה גביע LEN (UTE, 1999)
מלך השערים הקרואטי (פרימוריה רייקה, 2000) - עם 182 שערים
מלך השערים בגביע אירופה (2001)
מלך השערים הונגרי (2002)
אלוף הונגריה (2002, 2003, 2004, 2005, 2006 Domino-BHSE)
זוכה בגביע ההונגרי ( 2007, 2008 )
אלוף העולם (2003)
מדליסט כסף באליפות העולם (2005, 2007)
זוכה הסופרקאפ ההונגרי (2005)
סופרקאפ האירופי (2005 Domino-BHSE)
פרסים והוקרה

שחקן השנה בהונגריה בכדור מים (2001, 2003, 2005, 2008, 2011)
צלב הקצין של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של הונגריה (2000)
צלב אמצעי של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של הונגריה (2004)
הצלב המרכזי של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של הונגריה עם הכוכב (2008)
אזרחות כבוד של אגר (2008)
אזרח כבוד של בודפשט (2008)
שחקן השנה באירופה (LEN) (2008)
שחקן כדור המים הגברי הטוב ביותר בעולם (עולם השחייה) (2008)
פרס הוגן של אונסק"ו (2009)
אזרחות כבוד של מישקולץ (2011)
תעודת הכרה של שר הספורט (2012)
חבר בהיכל התהילה של ספורט השחייה (2015)
לקריאה נוספת

האתר הרשמי של פטר בירוש
Magyar sportévkönyv 1998-2011. Budapest: Aréna 2000.ISSN 1218-0807
פורמולה 1 עונת 1954

| --- | --- |

חואן מנואל פנג'יו זכה באליפות בפעם השנייה
 סוג תחרות:  מרוץ מכוניות
 תאריך התחלה:  17 בינואר 1954
 תאריך סיום:  24 באוקטובר 1954
 מספר עונה:  5
 מספר מרוצים בעונה:  9
 זוכה באליפות הנהגים:  אלברטו אסקרי
 נקודות הנהג הזוכה:  42 (571/7)
 → פורמולה 1 עונת 1953 פורמולה 1 עונת 1955 ← 
חואן מנואל פנג'יו במכונית המרצדס מקדים את אלברטו אסקרי במכונית הפרארי
עונת 1954 היא העונה החמישית בה התקיימה אליפות הפורמולה 1 שאורגנה על ידי שאורגנה על ידי הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA). בדומה לעונה הקודמת, גם בעונה זו התקיימו תשעה מרוצים - מרוץ בארגנטינה, מרוץ האינדינפוליס 500, שהתקיים בארצות הברית ושבעה מרוצי פורמולה ברחבי אירופה. חואן מנואל פנג'יו החל את העונה בקבוצת מזארטי. עם הצטרפותה של מרצדס לאליפות במלך חודש יולי עבר לנהוג בשורותיה וזכה באליפות.
המרוצים בעונה

|  | מרוץ | תאריך | פול פוזישן | הקפה מהירה | מנצח | יצרן |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ארגנטינה גרנד פרי ארגנטינה | 17 בינואר | איטליה ג'וזפה פארינה | ארגנטינה חוסה פרוילאן גונזלס | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | איטליה מזארטי |
| 2 | ארצות הברית (48 כוכבים) אינדינפוליס 500 | 31 במאי | ארצות הברית (48 כוכבים) ג'ק מק'גרת' | ארצות הברית (48 כוכבים) ג'ק מק'גרת' | ארצות הברית (48 כוכבים) ביל ווקוביץ' | ארצות הברית (48 כוכבים) אופנהאוזר-קרטיס קראפט |
| 3 | בלגיה גרנד פרי בלגיה | 20 ביוני | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | איטליה מזארטי |
| 4 | צרפת גרנד פרי צרפת | 4 ביולי | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | גרמניה המערבית האנס הרמן | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | גרמניה המערבית מרצדס |
| 5 | בריטניה גרנד פרי בריטניה | 17 ביולי | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | איטליה אלברטו אסקרי צרפת ז'אן ברה  ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו  ארגנטינה חוסה פרוילאן גונזלס בריטניה מייק הות'ורן ארגנטינה אנפרה מרימון בריטניה סטרלינג מוס | ארגנטינה חוסה פרוילאן גונזלס | איטליה פרארי |
| 6 | גרמניה המערבית גרנד פרי גרמניה | 1 באוגוסט | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | ארצות הברית (48 כוכבים) קארל קלינג | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | גרמניה המערבית מרצדס |
| 7 | שווייץ גרנד פרי שווייץ | 22 באוגוסט | ארגנטינה חוסה פרוילאן גונזלס | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | גרמניה המערבית מרצדס |
| 8 | איטליה גרנד פרי איטליה | 5 בספטמבר | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | ארגנטינה חוסה פרוילאן גונזלס | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | גרמניה המערבית מרצדס |
| 9 | ספרד (1945-1977) גרנד פרי ספרד | 24 באוקטובר | איטליה אלברטו אסקרי | איטליה אלברטו אסקרי | בריטניה מייק הות'ורן | איטליה פרארי |
תקציר העונה

לאחר שנתיים של שימוש במנועים בנפח 2 ליטרים המותאמים לפורמולה 2, הוחלט על הגדלת נפח המנוע ל-2.5 ליטרים וחזרה לכללי הפורמולה 1. אלברטו אסקרי, הזוכה באליפות בעונה הקודמת, עבר להתחרות עבור קבוצת לנצ'יה. הקבוצה לא הצליחה לסיים את הפיתוח ובניית הרכב בזמן והצטרפה לאליפות רק במרוץ האחרון. מרצדס הצטרפה לאליפות החל מהגרנד פרי הצרפתי, המרוץ הרביעי בעונה. חואן מנואל פנג'יו, שהחל את העונה כנהגה של קבוצת מזארטי, הצטרף לקבוצה הגרמנית. הוא ניצח שישה מתוך תשעת המרוצים בעונה וזכה בתואר האליפות בפעם השנייה.
אונפרה מרימון, נהג המרוצים הארגנטינאי, נהרג בתאונה במהלך גרנד פרי גרמניה.
דירוג האליפות > שיטת הניקוד

בעונה זאת חל לראשונה שינוי בשיטת הניקוד הנקודות בכל מרוץ הוענקו לנהגים שסיימו באחד מחמשת המקומות הראשונים. הניקוד ניתן בהתאם למופיע בטבלה. בנוסף, ניתנה נקודת בונוס לנהג שקבע את זמן ההקפה המהירה בכל מרוץ, במידה ויותר מנהג אחד קבע את זמן ההקפה המהירה ביותר, מחולקת הנקודה באופן שווה בין כל הנהגים שקבעו את ההישג. נהגים שחלקו רכב במהלך מרוץ, קיבלו מחצית מהנקודות, כל אחד. בחישוב נקודות האליפות הובאו בחשבון 5 התוצאות הטובות ביותר בלבד. הנקודות המופיעות בסוגריים כוללות את סך הנקודות שהושגו בעונה.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מיקום | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| נקודות | 8 | 6 | 4 | 3 | 2 |
דירוג האליפות > דירוג הנהגים

הטבלה כוללת רק נהגים שצברו נקודות במהלך העונה
| מיקום | נהג | ארגנטינה | ארצות הברית (48 כוכבים) | בלגיה | צרפת | בריטניה | גרמניה המערבית | שווייץ | איטליה | ספרד (1945-1977) | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | 1 |  | 1 | 1 | (4) | 1 | 1 | (1) | (3) | 42 (571/7) |
| 2 | ארגנטינה חוסה פלוריאן גונזלס | 3 |  | (4)† | פרש | 1 | 2† | 2 | 3† / פרש |  | 251/7 (269/14) |
| 3 | בריטניה מייק הות'ורן | נפסל |  | 4† | פרש | 2 | 2† | פרש | 2 | 1 | 249/14 |
| 4 | צרפת מוריס טריטגננט | 4 |  | 2 | פרש | 5 | 3 | פרש | 5 | פרש | 17 |
| 5 | גרמניה המערבית קארל קלינג |  |  |  | 2 | 7 | 4 | פרש | פרש | 5 | 12 |
| 6 | ארצות הברית (48 כוכבים) ביל ווקוביץ' |  | 1 |  |  |  |  |  |  |  | 8 |
| 7 | גרמניה המערבית האנס הרמן |  |  |  | פרש |  | פרש | 3 | 4 | פרש | 8 |
| 8 | איטליה לואיג'י מוסו | DNS |  |  |  |  |  |  | פרש | 2 | 6 |
| 9 | איטליה ג'וזפה פארינה | 2 |  | פרש |  |  |  |  |  |  | 6 |
| 10 | ארצות הברית (48 כוכבים) ג'ימי בריאן |  | 2 |  |  |  |  |  |  |  | 6 |
| 11 | ארגנטינה רוברטו מיירס | פרש |  | פרש | פרש | 6 | פרש | 4 | פרש | 4 | 6 |
| 12 | ארצות הברית (48 כוכבים) ג'ק מקגרת' |  | 3 |  |  |  |  |  |  |  | 5 |
| 13 | בריטניה סטירלינג מוס |  |  | 3 |  | פרש | פרש | פרש | 10 | פרש | 41/7 |
| 14 | ארגנטינה אונפרה מרימון | פרש |  | פרש | פרש | 3 |  |  |  |  | 41/7 |
| 15 | צרפת רוברט מנזון |  |  |  | 3 | פרש | 9 |  | פרש | פרש | 4 |
| 16 | איטליה סרג'יו מנטובני |  |  | 7 |  |  | 5 | 5 | 9 | פרש | 4 |
| 17 | תאילנד הנסיך בירה | 7 |  | 6 | 4 | פרש† | פרש |  |  | 9 | 3 |
| 18 | איטליה אומברטו מגליולי | 9 |  |  |  |  |  | 7 | 3† |  | 2 |
| 19 | בלגיה אנדרה פילט |  |  | 5 |  | 9 | פרש |  |  |  | 2 |
| 20 | איטליה לואיג'י וילורסי |  |  |  | 5 | פרש† |  |  | פרש | פרש | 2 |
| 21 | צרפת אילי באיול | 5 |  |  |  |  |  |  |  |  | 2 |
| 22 | ארצות הברית (48 כוכבים) מייק מזרוק |  | 5 |  |  |  |  |  |  |  | 2 |
| 23 | ארצות הברית (48 כוכבים) טרוי רוטמן |  | 4† |  |  |  |  |  |  |  | 11/2 |
| 24 | ארצות הברית (48 כוכבים) דיון קרטר |  | 4† / 15† |  |  |  |  |  |  |  | 11/2 |
| 25 | איטליה אלברטו אסקרי |  |  |  | פרש | פרש/ פרש† |  |  | פרש | פרש | 11/7 |
| 26 | צרפת ז'אן ברה | נפסל |  | פרש | 6 | פרש | 10 | פרש | פרש | פרש | 1/7 |
| מיקום | נהג | ארגנטינה | ארצות הברית (48 כוכבים) | בלגיה | צרפת | בריטניה | גרמניה המערבית | שווייץ | איטליה | ספרד (1945-1977) | נקודות |
פיקו פיק

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית 
 מיקום:  מחוז ראטלנד, ארצות הבריתארצות הברית
 רכס הרים:  Coolidge Range, ההרים הירוקים 
 קואורדינטות:  43°38′22″N 72°50′11″W﻿ / ﻿43.639333333333°N 72.836333333333°W﻿ / 43.639333333333; -72.836333333333
 he
 
פיקו פיק (באנגלית: Pico Peak) הוא הר במחוז ראטלנד שבורמונט, ארצות הברית. למסתכל מהצד, פסגת ההר דומה לקונוס.
פיקו פיק הוא ההר הצפוני ביותר של רכס קולידג' וההר השני בגובהו באזור זה.
בשנת 1927 המחוקקים הממלכתיים קראו לאזור קולידג' על שם קלווין קולידג' שנולד באזור.
שמה של ההר אולי נובע מהמילה הספרדית או הפורטוגזית ל"שיא", "פיקו". ההר מופיע באטלס שיצר פרדריק בירס של מחוז רוטלנד בשנת 1869, מפת מדינת ורמונט משנת 1860 ומפת מחוז רוטלנד משנת 1854.
אתר התיירות בהר נפתח בשנת 1937, ומעלית ה-T-bar הראשונה בארצות הברית הותקנה בו בשנת 1940.
שביל האפלצ'ים (AT), עבר 0.3 מיל (0.48 קילומטרים) ממזרח לפסגה לאורך 3,500 רגל (1,100 מטרים) עד לשנת 1999.
הערות שוליים

↑  Vermonter.com - accessed 25 May 2008
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פייפאל פארק

| --- | --- |


פייפאל פארק, 7 בינואר 2015
 על שם:  PayPal 
 שמות קודמים:  אצטדיון אוויה (2015–2020)   אצטדיון ארת'קווייקס (2020–2021)
 כתובת:  שדרת קולמן 1123‏ (Coleman Avenue ‏1123)
 מיקום:  ארצות הברית סן חוזה, קליפורניה, ארצות הברית
 קואורדינטות:  37°21′05″N 121°55′30″W﻿ / ﻿37.351389°N 121.925°W﻿ / 37.351389; -121.925
 אבן יסוד:  21 באוקטובר 2012‏
 תקופת הפעילות:  22 במרץ 2015‏ – הווה (9 שנים)
 עלות הבנייה:  100 מיליון דולר
 בעלים:  סן חוזה ארת'קווייקס
 מפעיל:  סן חוזה ארת'קווייקס
 משטח:  סיסנית האחו
 אדריכל:  ארכיטקטורה 360 
 קבוצות:  סן חוזה ארת'קווייקס (2015–הווה)
 מושבים:  18,000‏
 ממדי משטח:  105 מ' × 68 מ'‏
 www.sjearthquakes.com/earthquakesstadium
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת סן חוזה מוגדלת) פייפאל פארק(למפת סן חוזה רגילה) פייפאל פארק  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
לוגו האצטדיון בתקופה שנקרא "אצטדיון ארת'קווייקס" (2020–2021)
פייפאל פארק (באנגלית: PayPal Park) הוא אצטדיון כדורגל בעיר סן חוזה בקליפורניה שבארצות הברית, והוא האצטדיון הביתי של סן חוזה ארת'קווייקס מליגת ה-MLS. האצטדיון ממוקם מערבית לנמל התעופה הבינלאומי סן חוזה.
פייפאל פארק נפתח רשמית ב-27 בפברואר 2015, והוא בעל קיבולת של כ-18,000 צופים. בתחילה נקרא בשם אצטדיון אוויה (באנגלית: Avaya Stadium) עקב הסכם חסות עם חברת אוויה, שבסיסה בסנטה קלרה הסמוכה לסן חוזה. האצטדיון כולל גג מחפה וכמה מהמושבים התלולים ביותר ב-MLS, כדי לספק ראות טובה יותר. בנוסף, האזור שמאחורי השער הצפוני-מזרחי מאכלס את הבר הפתוח הגדול ביותר בצפון אמריקה, אזור מוקצה לאוהדים בגודל 2 אקר (כ-8 דונם) ולוח תוצאות דו-צדדי. הסוויטות ומושבי המועדון ממוקמים בגובה המגרש. האצטדיון הוא חלק מפיתוח מעורב למגורים, מסחר, מו"פ ובתי מלון.
האצטדיון הוקם במימון פרטי ללא כסף ציבורי מקופת עיריית סן חוזה. בנוסף לכך, לואיס וולף, הבעלים של סן חוזה ארת'קווייקס, הציע לשלם עבור תחזוקת האצטדיון לפרק זמן של 55 שנה. הקבוצה עיכבה תחילה את מועד השלמת האצטדיון לאמצע עונת 2014 של ה-MLS, אך בהמשך עיכבה אותו שוב לעונת 2015. מושבי האצטדיון כוללים שלושה גוני כחול שונים וגם כמה מושבים אדומים כדי להוקיר את ההיסטוריה של המועדון ב-NASL. בנוסף לכך, התבנית של המושבים מכילה את הסיסמה "Go EQ" שנכתבה בקוד בינארי.
בשנים 2020–2021 נקרא בשם אצטדיון ארת'קווייקס (באנגלית: Earthquakes Stadium).
היסטוריה > הבנייה

סן חוזה ארת'קווייקס קיימה טקס הריסה באתר האצטדיון ב-3 במרץ 2011 כדי להתחיל תהליך הריסה של 12 שבועות לקראת הבנייה. ב-14 בדצמבר 2011 אישרה ועדת התכנון את ההיתר לבניית האצטדיון, אך לאחר מכן הוגש ערעור על ידי התושבים הגרים בסמוך לאתר. ב-22 בפברואר 2012 שמעה הוועדה את הערעור והצביעה פה אחד לדחות את הערעור ולסיים את תהליך מתן אישור היתר הבנייה. הקבוצה הצהירה כי היא עדיין מתכננת לפתוח את האצטדיון בשנת 2014.
טקס התחלת הבנייה של האצטדיון החדש התרחש ב-21 באוקטובר 2012, עם 6,256 משתתפים שחפרו ידנית באדמה, וניפצו את השיא העולמי הקודם. שופט רשמי מטעם שיאי העולם של גינס היה באתר כדי לאמת את השיא.
נשיא סן חוזה ארת'קווייקס, דייב קוואל, הצהיר בראיון שנערך בפברואר 2013 כי בניית האצטדיון תתחיל עד 26 בפברואר, כאשר השלמת האצטדיון מתוכננת לעד תחילת 2014.
עם זאת, בזמן שצוותי הבנייה הרסו והכינו את האתר לבנייה, הם גילו שלושה בונקרים תת-קרקעיים וכמה מאות קורות בטון מהמפעל הקודם של FMC. מכשולים אלה גרמו לדחיית מועד השלמת האצטדיון ליולי 2014. מאוחר יותר תאריך זה הוזז למועד סיום שנקבע בראשית 2015. ההריסה, הפילוס והכנת האתר לבנייה בוצעו עד אמצע ספטמבר 2013. השלבים הבאים בתהליך היו יציקת היסודות, ואחריה כינון הפלדה.
הצעדים הראשונים שננקטו לבניית מבנה האצטדיון בפועל, היו ב-27 בספטמבר 2013, עת התרחשה יציקת הבטון של בניין הקבוצה וחדרי ההלבשה. אחריה יצקו את יסודות האצטדיון. קורות הפלדה הראשונות לאצטדיון הונחו ב-5 בנובמבר 2013, והקורה הסופית הונחה במקומה ב-28 במרץ 2014.
המושב הראשון מבין 18,000 המושבים באצטדיון, הותקן ב-23 בספטמבר 2014.
ב-19 בנובמבר 2014 אושר כי חברת אוויה תהיה נותנת החסות לאצטדיון החדש של הארת'קווייקס, שנקרא רשמית אצטדיון אוויה, והיא תשלם 20 מיליון דולר (2 מיליון כל שנה) בעסקה למשך 10 שנים. החברה הגישה בקשה לפשיטת רגל ותכננה בתחילה לשמור על עסקת החסות, אך בהמשך ביקשה משופט פדרלי בדצמבר 2017 לבטל את עסקת החסות על שם האצטדיון. הקבוצה לא הצליחה למצוא ספונסר חדש לאצטדיון, ולבסוף שינתה את שם האצטדיון לאצטדיון ארת'קווייקס בשנת 2020.
שימושים ספורטיביים > כדורגל

המשחק הראשון בפייפאל פארק היה המשחק ההכנה האחרון של סן חוזה ארת'קווייקס לפני פתיחת עונת 2015 מול לוס אנג'לס גלאקסי ב-28 בפברואר 2015, ואחריו היה משחק הבית הראשון בעונה הסדירה נגד שיקגו פייר ב-22 במרץ 2015.
ב-10 במאי 2015 שיחקה נבחרת ארצות הברית בכדורגל נשים בפייפאל פארק את משחק ההכנה הראשון שלה לפני גביע העולם בכדורגל נשים 2015, ובו ניצחה 3–0 את אירלנד.
בשנת 2016, פייפאל פארק אירח את משחק האולסטאר של ה-MLS בין כוכבי ה-MLS לבין ארסנל מהפרמייר ליג, ובמשחק ניצחה ארסנל 2–1.
שימושים ספורטיביים > רוגבי

פייפאל פארק תוכנן גם לארח משחקי רוגבי. האצטדיון אירח משחק רוגבי לראשונה ב-18 ביולי 2015, שני משחקים עוקבים במסגרת גביע האומות הפאסיפיות 2015, הראשון בין קנדה ליפן, ואחריו בין ארצות הברית וסמואה.
משחקים בינלאומיים > כדורגל גברים

| תאריך | קבוצה #1 | תוצאה | קבוצה #2 | מסגרת | צופים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 24 במרץ 2017 | ארצות הברית ארצות הברית | 6–0 | הונדורס הונדורס | מוקדמות מונדיאל 2018 | 17,729 |
| 2 בפברואר 2019 | ארצות הברית ארצות הברית | 2–0 | קוסטה ריקה קוסטה ריקה | ידידות | 13,656 |
משחקים בינלאומיים > כדורגל נשים

| תאריך | קבוצה #1 | תוצאה | קבוצה #2 | מסגרת | צופים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 10 במאי 2015 | ארצות הברית ארצות הברית | 3–0 | אירלנד אירלנד | ידידות | 18,000 |
| 10 בנובמבר 2016 | ארצות הברית ארצות הברית | 8–1 | רומניה רומניה | ידידות | 16,425 |
| 12 בנובמבר 2017 | ארצות הברית ארצות הברית | 3–1 | קנדה קנדה | ידידות | 17,960 |
| 4 בספטמבר 2018 | ארצות הברית ארצות הברית | 4–0 | צ'ילה צ'ילה | ידידות | 14,340 |
משחקים בינלאומיים > רוגבי

| תאריך | קבוצה #1 | תוצאה | קבוצה #2 | מסגרת | צופים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 18 ביולי 2015 | קנדה קנדה | 6–20 | יפן יפן | גביע האומות הפאסיפיות 2015 | 10,017 |
| 18 ביולי 2015 | ארצות הברית ארצות הברית | 16–21 | סמואה סמואה | גביע האומות הפאסיפיות 2015 | 10,017 |
| 18 ביוני 2016 | ארצות הברית ארצות הברית | 20–24 | איטליה איטליה | ידידות | לא ידוע |
גלריה

היציע הדרום-מערבי בפייפאל פארק. ניתן לראות גם את יציע העמידה הבטוח למטה.
הכניסה לפייפאל פארק לפני משחק, אפריל 2017
פייפאל פארק במהלך הבנייה, יוני 2014
פייפאל פארק, 2016
פייפאל פארק, 2016
פייפאל פארק, 2016
פייפאל פארק, 2016
פייפאל פארק, 2016
פיקו רואיבו

| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה:  1,861 מטרים
 מדינה:  פורטוגל 
 מיקום:  מדיירה
 רכס הרים:  מדיירה 
 מסלול ההעפלה הקל:  שביל רגלי
 קואורדינטות:  32°45′31″N 16°56′32″W﻿ / ﻿32.758733333333°N 16.942255555556°W﻿ / 32.758733333333; -16.942255555556
  (למפת מדיירה מוגדלת) פונשל סנטה קרוש קלייטה סנטנה סאו ויסנטה פורטו סנטו דזרטש האוקיינוס האטלנטיפיקו רואיבו(למפת מדיירה רגילה) פונשל סנטה קרוש קלייטה סנטנה סאו ויסנטה פורטו סנטו דזרטש האוקיינוס האטלנטיפיקו רואיבו
 
פיקו רואיבו (בפורטוגזית: Pico Ruivo) הוא ההר הגבוה ביותר בארכיפלג מדיירה השייך לפורטוגל. גובהו 1,861 מטרים מעל פני הים. בכדי להגיע לפסגת ההר יש ללכת באחד משני מסלולים קשים המחברים בין פסגות נוספות על האי. מפסגת ההר ישנה תצפית נרחבת על האי, אך לעיתים שורר בו מזג אוויר המגביל את הראות ומסכן את המטיילים.
הרשות המקומית סנטנה ממוקמת כשבעה קילומטרים מצפון־מזרח ובירת האיים, פונשל, נמצאת כתשעה קילומטרים מדרום־מזרח.
הערות שוליים

↑  "Europe: Atlantic Islands - Ultra Prominences" Peaklist.org. Retrieved 2012-06-28.
ערך זה הוא קצרמרבנושא הרים ובנושא פורטוגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פורמולה 1 עונת 1953

| --- | --- |

אלברטו אסקרי, אליפות שנייה ברציפות
 סוג תחרות:  מרוץ מכוניות
 תאריך התחלה:  18 בינואר 1953
 תאריך סיום:  13 בספטמבר 1953
 מספר עונה:  4
 מספר מרוצים בעונה:  9
 זוכה באליפות הנהגים:  אלברטו אסקרי
 נקודות הנהג הזוכה:  34.5 (46.5)
 → פורמולה 1 עונת 1952 פורמולה 1 עונת 1954 ← 
עונת 1953 היא העונה הרביעית בה התקיימה אליפות הפורמולה 1 שאורגנה על ידי הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA). מספר המרוצים בעונה גדל משמונה לתשעה - מרוץ בארגנטינה, מרוץ האינדינפוליס 500, שהתקיים בארצות הברית ושבעה מרוצי פורמולה ברחבי אירופה. בדומה לעונה הקודמת, גם בעונה זאת התקיימו המרוצים תחת הכללים של הפורמולה 2. אלברטו אסקרי ניצח חמישה מרוצים במהלך העונה וזכה באליפות בפעם השנייה ברציפות.