stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרוספקט בגרטיון

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  פיוטר בגרטיון
 סיווג:  כביש עירוני
 כביש אגרה:  כן
 אורך:  10.3 ק"מ
 הקמה
 תקופת הבנייה:  ? – 9 בספטמבר 2023 
 מיקום
 מדינה:  רוסיה
 ערים ראשיות:  מוסקבה 
 רובע:  דורוגומילובו, פילי-דאווידקובו, קונצבו, מוז'אייסקי, פרסננסקי
 נקודת התחלה:  טבעת התחבורה השלישית
 נקודת סיום:  כביש הטבעת של מוסקבה
 תוואי פרוספקט בגרטיון
 
פרוספקט בגרטיון (ברוסית: Проспект Багратиона) הוא כביש אגרה עירוני במוסקבה.
הכביש עובר בנפות דורוגומילובו, פילי-דאווידקובו, קונצבו, מוז'אייסקי של המחוז המערבי ופרסננסקי של המחוז המרכזי ומחבר בין טבעת התחבורה השלישית (ליד מוסקבה סיטי) לכביש הטבעת של מוסקבה. הכביש מחבר את מוסקבה סיטי לאזור רובליובקה.
אורך הכביש הראשי הוא 10 ק"מ (עם יציאות – 11 ק"מ). יש שישה נתיבים לתנועה לכל אורכו של הכביש המהיר, מלבד הכניסה לעיר מוסקבה – יש שם ארבעה נתיבים.
הכביש נפתח לתנועה ב-9 בספטמבר 2023 על ידי נשיא רוסיה ולדימיר פוטין וראש עיריית מוסקבה סרגיי סוביאנין.
ראו גם

קוטוזובסקי פרוספקט
הערות שוליים

↑  Р. И. А. Новости, Путин и Собянин открыли движение по проспекту Багратиона в Москве, РИА Новости, ‏20230909T1305 (ברוסית)
פנחס עידן

ערך זה עוסק בפוליטיקאי. אם התכוונתם לעיתונאי, ראו .
פנחס עידן גוזר סרט בטקס פתיחת צומת מרומזר בלוד (1998 או 1999)
פנחס עידן (נולד ב-26 במאי 1956 באחיסמך) הוא פוליטיקאי ישראלי. עידן, חבר מרכז הליכוד, משמש יושב ראש ועד העובדים של רשות שדות התעופה. שימש בעבר ממלא מקום ראש מועצה אזורית חבל מודיעין ובשנים 1998–2000 שימש ראש עיריית לוד.
ביוגרפיה

נולד במושב אחיסמך להורים שעלו מטריפולי (לוב) והוא הבן העשירי מתוך 11 אחים. שירת בצה"ל בחיל השריון.
לאחר השירות, בשנת 1979, החל לעבוד ברשות שדות התעופה בעקבות אחיו מרדכי ואשר. עבד בתחילה כנטל (סבל בתחום התעופה) ונהג. ב-1982 נבחר לראשונה לוועד העובדים של רשות שדות התעופה, ומ-1986 הוא מכהן כיו"ר ועד העובדים הכללי ברשות ברציפות, למעט שנתיים בהן היה ראש עיריית לוד.
אחיו, מרדכי, הוא סגן ראש הוועד. שניים מאחייניו, יוסי בן-שחר ושרון עידן, הם חברי הוועד. כמו כן, עשרות מבני משפחת עידן מועסקים ברשות שדות התעופה. בשנת 2000, מצא מבקר הרשות שחלקם לא דיווחו על קרבת המשפחה בעת קבלתם לעבודה, וחלקם מועסקים בניגוד לנהלים.
ביוגרפיה > מפעילות הוועד בראשותו

בתחילת נובמבר 2014 ערך ועד עובדי נתב"ג אסיפות הסברה לעובדים, בתגובה לכוונת האוצר לקחת כחצי מיליארד שקל מקופת רשות שדות התעופה בשנה הבאה. עידן אמר, שאם האוצר אכן יעביר לתקציב המדינה סכום כה גבוה, הדבר עשוי לפגוע ביציבות הפיננסית של רשות שדות התעופה, שקופתה מתנהלת באופן עצמאי מתקציב המדינה אף על פי שהיא נמצאת בבעלותה.
בנובמבר 2017 נענה עידן לבקשת שר האוצר משה כחלון לדחות את השבתת נתב"ג, לאחר שהשר הבטיח להתערב אישית בסוגיית הסכסוך סביב גבולות נתב"ג, שהוביל לאיומי השביתה.
בינואר 2018 דרש משרד האוצר מרש"ת (רשות שדות התעופה) להעביר למדינה 1.2 מיליארד ש"ח ב-2019, ובהמשך כ-50% מההכנסה הנקייה של הרשות. הסכום הזה הגיע מקופת המזומנים שהצטברה ברש"ת כתוצאה מהאגרות שמשלמים הנוסעים, חברות התעופה וגופים מסחריים אחרים. הכספים האלה היו דרושים לתקציב המדינה. כדי לאפשר את העברת הכסף, נחתם הסכם בין הממונה על השכר באוצר לוועד עובדי רש"ת, לפיו כל עובד קבוע ברש"ת יקבל מענק חד פעמי של כ–20 אלף שקל תמורת הסכמת העובדים להעברת העודפים הכספיים של הרשות לאוצר המדינה.
ב-27 במרץ 2023 התבלט עידן כאשר במסגרת מסיבת עיתונאים שכינס יו"ר ההסתדרות ארנון בר-דוד על מנת להכריז על שביתה כללית במסגרת המחאה נגד ממשלת ישראל השלושים ושבע הורה בשידור חי "עוצרים את כל ההמראות" והשבית את הפעילות היוצאת בנמל התעופה. בהמשך הודה שמדובר בשביתה לא חוקית. הפעולה עוררה כעס בחלקים ממפלגתו והשר עמיחי שיקלי הוביל יחד עם קבוצת ח"כים עתירה להדחתו מהליכוד. ב-1 בספטמבר 2024 קיבל בית הדין של מפלגת הליכוד החלטה שלא להדיח את עידן מהליכוד, עם זאת נכתב בפסק הדין כי "מי ששובת שביתה פוליטית, ולו לשעה אחת, על מנת להפעיל לחץ פוליטי על הממשלה בראשות הליכוד - משתמש בכוח השביתה נגד הדמוקרטיה הישראלית, מסייע למפלגות האופוזיציה ופוגע בליכוד. לאדם כזה אין מקום בתנועת הליכוד ושורת הדין מחייבת נקיטת סנקציות כלפיו, עד כדי סילוקו מן התנועה."
ביוגרפיה > פעילות פוליטית

כחבר מרכז הליכוד, עידן פקד למפלגה אלפים מעובדי רשות שדות התעופה.
בשנת 1998, לקח חופשה ללא תשלום מראשות ועד עובדי רשות שדות התעופה, שכר דירה בלוד ונבחר לראשות העיר. עידן הביס את קודמו בתפקיד, בני רגב, שהורשע בהמשך בקבלת שוחד מדוד אפל. בשנת 2000, הורה שר הפנים נתן שרנסקי על הקמת ועדה קרואה, בשל בעיות סמים, בנייה לא חוקית, מצוקת דיור וגירעון תקציבי חמור. עידן הוחלף באריה ביבי וחזר לראשות הוועד.
לקראת הבחירות לעיריית לוד ב-2013, שהתקיימו לאחר 6 שנות ועדה קרואה, התמודד עידן למועצה בראשות רשימה מקומית שזכתה בשני מנדטים והיה חבר מועצת העיר.
בשנת 2015 הוצב במקום ה-36 ברשימת הליכוד לבחירות לכנסת העשרים ולא נכנס לכנסת.
במרץ 2017 תמך עידן בשלי יחימוביץ' במרוץ לתפקיד יו"ר ההסתדרות.
לקראת הבחירות המקומיות ב-2018 השתלבה סיעתו בסיעת "הבית היהודי" לעירייה, כשעידן עצמו לא מתמודד ברשימה. לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת ב-2019 נבחר למקום ה-19 ברשימת הליכוד כנציג מחוז שפלה. על מנת להתמודד, הורד לבקשתו מדרגה 30 לדרגה 26, וזאת על מנת שלא יצטרך להתפטר מרשות שדות התעופה. עידן הסיר את מועמדותו מרשימת המועמדים לאחר שהיועץ המשפטי לממשלה וועדת הבחירות המרכזית הביעו אי נוחות מן ההליך. עידן לא היה מועמד מטעם המפלגה בבחירות לכנסת העשרים ושתיים (ספטמבר 2019) או בשתי מערכות הבחירות הסמוכות לה ב-2020 ו-2021. לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש הודיע על כוונתו להתפטר מתפקידו ברשות שדות התעופה על מנת להתמודד בבחירות המקדימות לרשימת הליכוד אך בהמשך חזר בו והעביר את תמיכתו לאליהו רביבו .
עידן מתגורר במושב אחיסמך, אב לשלושה.
הערות שוליים

↑   "העובדים הכי טובים זה קרובי משפחה": השריף של נתב"ג מאמין בנפוטיזם, סרטון  באתר יוטיוב
↑  איתי בלומנטל, השלטר של נתב"ג מגיע לכנסת: "ניצחון של כל העובדים במדינה", באתר ynet, 6 בפברואר 2019
↑  יסמין גיל, חצי יובל בתפקיד: פנחס עידן נבחר שוב ליו"ר ועד עובדי רש"ת, באתר כלכליסט, 27 בדצמבר 2011
↑  מיקי פלד ותומר הדר, הסתיימה שביתת הפתע בנתב"ג עקב אסיפות עובדים, באתר כלכליסט, 2 בנובמבר 2014
↑  שמיים פתוחים: בוטלה השביתה בנתב"ג שנועדה לסופ"ש, באתר כלכליסט, 30 בנובמבר 2017
↑   חגי עמית, הפריימריז בליכוד הם יום הניצחון של עובדי רשות שדות התעופה והתעשייה האווירית, באתר TheMarker‏, 6 בפברואר 2019
↑  שרון כידון, ישי שנרב, יו"ר ועד עובדי שדות התעופה: "אמרתי להם אל תיבהלו - תהיה שביתה רק בין 10 ל-11. ואז הכל השתבש", באתר ynet, 29 במרץ 2023
↑  מיכאל שמש, האיש שסגר את נתב"ג מודה: השביתה הייתה לא חוקית - פרסום ראשון, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 28 במרץ 2023
↑  קובי עוזיאלי, יוזמה בליכוד: הדחת האיש ששיתק את נתב"ג, באתר בחדרי חרדים, 29 במרץ 2023
↑  יוני גבאי, ‏תזמון זה עניין של טיימינג: הליכוד הכריע - יו"ר ועד רשות שדות התעופה לא יודח, באתר כיכר השבת, 2 בספטמבר 2024
↑  ליאור גוטמן, יו"ר ועד רשות שדות התעופה תומך ביחימוביץ' לראשות ההסתדרות, באתר כלכליסט, 27 במרץ 2017
↑  סיעת "הבית היהודי" בראשותו של יוסי הרוש תכפיל את כוחה בלוד!, באתר רמלוד נט באר יעקב, 21 בספטמבר 2018
↑  אביעד ברטוב, מלוד לכנסת: שלושה 'לודאים' נבחרו במקומות ריאליים ברשימת הליכוד, באתר מקומונט לוד, 6 בפברואר 2019
↑   ציוץ של דפנה ליאל ברשת החברתית אקס (טוויטר), 12 ביולי 2022
↑  מערכת רמלוד נט ובאר יעקב, ערב הפריימריז של הליכוד: תמיכה של כל מנהיגי האזור באליהו רביבו, באתר רמלוד נט באר יעקב, ‏5 באוגוסט 2022
פסיכואנליזה בין-אישית

פסיכואנליזה בין-אישית היא אחד הזרמים בגישת הטיפול הפסיכואנליטית, זרם המדגיש את תחום האינטראקציה הבין-אישית בין אנשים, ובכלל זה בין מטפל ומטופל. הגישה נוסדה בשנות ה-20 של המאה ה-20, על ידי הפסיכיאטר האמריקאי הארי סטאק סאליבן, שטען כי ניתוח פרטים ביחסים הבין-אישיים של המטופל עם אחרים יכול להביא לתובנות על קשיים רגשיים והפרעות נפשיות, כולל הגורמים להן ודרכי הטיפול המתאימות. בהמשך פותחה הגישה, וכיום משתמשים פסיכותרפיסטים רבים ברעיונות שונים שלה, כגון תיאור מפורט של החוויה הטיפולית, הדדיות התהליך הבין-אישי המתרחש בה, ומידת החשיפה העצמית של המטפל במהלך הטיפול.
היסטוריה

סאליבן, כאחד מאנשי הזרם הנאו-פרוידיאני, התנגד לתאוריית הדחף של זיגמונד פרויד ותלמידיו. בעקבות עבודתו עם מטופלים סכיזופרנים בבית חולים פסיכיאטרי בוושינגטון, בשנות ה-20 של המאה ה-20, גילה כי באמצעות יצירת קשר ואמון איתם ויחסי העברה טיפוליים, הצליח להביא לשיפור במצבם.
סאליבן המשיך ופיתח את הגישה עד מותו ב-1949. חלק מעבודתו ביצע בשיתוף עם פרידה פרום-רייכמן (גרושתו של הפסיכואנליטיקאי אריך פרום).
תאוריה

סאליבן טען כי יחסים שליליים של מטופליו עם הוריהם וסביבתם היוו גורם משמעותי במחלתם, ולכן טיפול בגורם זה באמצעות יצירת קשר העברה בין-אישי חיובי עם המטפל, הוא מרכזי גם בריפויים. על פי סאליבן, אישיות האדם נוצרת בעקבות התנסות במגוון מערכות יחסים עם אנשים בסביבתו, והתנהגותו היא תוצאה של דפוסים שהוא מסגל לעצמו לאורך התפתחותו במסגרת מאמציו להשיג ביטחון ואינטימיות בתוך הקשרים שהוא יוצר, או להתמודד עם חסרונם. לכן, לדבריו, גם הטיפול הפסיכואנליטי צריך להתמקד בקשר הבין-אישי, לנתח אותו וליצור שינוי. לשם כך צריך הקשר הטיפולי להיות הדדי יותר; על המטפל לשמור על ריחוק מסוים ואובייקטיביות, אך גם להיות שותף במערכת היחסים הנרקמת בינו לבין המטופל.
סאליבן פיתח מספר מושגים חדשים, כגון:
"פרסוניפיקציה של האם" - ייצוג פנימי מנטלי חיובי או שלילי של האם, שנוצר אצל התינוק על פי "מגע הפטמה בפיו". ייצוג פנימי זה מלווה בהמשך את התפתחותו הרגשית של התינוק כמבוגר, ומשפיע על תפיסתו את העולם.
"פרסוניפיקציה של העצמי" - ייצוגים פנימיים חיוביים או שליליים של חלקים בעצמי של האדם: חלקים שהם "אני-טוב", חלקים שהם "אני-רע", וחלקים שהם "לא-אני" (שהאדם מתנכר להם כי הם מעוררים חרדה).
"אי-קשב בררני" - מנגנון שבאמצעותו העצמי מונע חרדה על ידי התעלמות או הדחקת מידע חיצוני המאיים על העצמי.
תאוריה התפתחותית המתארת את שלבי התפתחות התינוק באמצעות שלושה "אופני התנסות" בחוויית העולם ובתפיסת המציאות והיחסים הבין-אישיים: האופן הפרוטוטקסי (התינוק תופס את העולם באמצעות תחושות פיזיות חסרות קשר ביניהן), האופן הפרטקסי (מגיל חמישה חודשים התינוק מתחיל לקשר בין החוויות הפיזיות שהוא חווה בעולם, אך עדיין לא מייחס להן רצף הגיוני או סיבתי; על פי סאליבן, מצב זה אופייני גם לבוגרים הלוקים בפרנויה, הנוטים בין השאר לקשר בין אירועים מקריים המתרחשים בו זמנית אך אין להם קשר סיבתי), והאופן הסינטקסי (החשיבה ההגיונית, הכוללת הבחנה בין אירועים בעלי קשר מקרי לאירועים עם קשר סיבתי; מתפתחת במקביל להתפתחות השפה והתפיסה המרחבית של התינוק, ומאפיינת את האדם הבוגר).
הגישה הבין-אישית השפיעה בין השאר על פיתוחן של שיטות פסיכותרפיה שאינן פרטניות, ומתמקדות ביחסים, כגון טיפול משפחתי וטיפול קבוצתי.
ביקורת

הגישה ספגה גם ביקורת מצד חוקרים ומטפלים. בעיקר נטען כי המושגים שטבע סאליבן הם נאולוגיזם מסורבל, ולמעשה הם לא מחדשים כמעט דבר מעבר למושגים שכבר היו קיימים בתאוריות פסיכואנליטיות שונות. תרומתו של סאליבן מוכרת כיום בעיקר בכך שנקט בגישה אינטרדיסציפלינרית ושילב מגוון רעיונות מתחום הפסיכולוגיה החברתית והטיפול הקליני.
לקריאה נוספת

Sullivan, H. S. (1953). The interpersonal theory of psychiatry. New York: Norton
Evans, F. Barton (1996). Harry Stack Sullivan: Interpersonal Theory and Psychotherapy. London: Routledge
הערות שוליים

↑  הגישות הבינאישיות והתרבותיות - הארי סטאק סאליבן, מבוא לפסיכולוגיה, יחידה 10, האוניברסיטה הפתוחה, עמ' 32-34
↑  גישה בין-אישית חברתית להתפתחות, אישיות: תאוריה ומחקר, יחידה 2, האוניברסיטה הפתוחה, עמ' 194-201
פדיון (חסידות)

בתנועת החסידות, פדיון (או פדיון נפש; בחסידות חב"ד מכונה מעות פ"נ, או דמי פ"נ) הוא סכום כסף המוגש מחסידים לרבותיהם האדמו"רים, לרוב יחד עם הגשת קוויטל לאדמו"ר. הכסף משמש לרוב לצורכי צדקה או החזקת החצר, והוא נחשב כסגולה לכפרה על נשמותיהם או כחלק מההתקשרות לצדיק, ובספרות החסידית נאמרו עוד סיבות אחרות לצורך בכך. היו אדמו"רים שלא הסכימו לקבל קוויטל בלא פדיון, ומאידך היו שלא קיבלו פדיונות, ושאף עמדו על כך בתוקף שלא לקבל. יש חסידויות בהן נהוג להעביר לבית האדמו"ר סכום קבוע חודשי (המכונה "מעמדות"), במקום הפדיון או בנוסף לו.
היסטוריה

מנהג הפדיונות היה קיים מימיה הראשונים של תנועת החסידות, ואצל מנהיגים רבים בה קבלת הפדיונות נחשבה לסממן מובהק של אדמו"רות, ואף כסממן מחייב.
בין החסידויות השונות משתנה היחס לפדיון, החל מחצרות בהן התעקשו האדמו"רים שלא לקחת פדיונות, וכלה במנהג חובה מוחלטת על כל חסיד. רבי ברוך ממז'יבוז' היה מקבל פדיונות מחסידיו לצורך החזקת חצרו, ולא פעם סירב לקבל אליו אנשים שלא נתנו פדיון. לשם איסוף הפדיונות אף היה נוסע לעיירות בהן התגוררו חסידיו. כך גם האדמו"רים מענף חסידות טשרנוביל היו גובים סכומים גדולים לפדיונות. לעומת זאת אדמו"רים אחרים התעקשו שלא לקבל פדיונות; וכך נשלל המנהג בענף חסידות פשיסחה וחסידות קוצק כמו אצל רבי מנחם מנדל מקוצק, רבי יחיאל מאיר מגוסטינין, רבי יהודה לייב איגר מלובלין, רבי יצחק מאיר אלתר ורבי יהודה אריה ליב אלתר מגור, וכן רבי ירחמיאל ישראל יצחק דנציגר מאלכסנדר.
בין גדולי החסידות, כמו רבי יחזקאל שרגא הלברשטאם משינאווא ורבי חיים אלעזר שפירא ממונקאטש, רבי יואל טייטלבוים מסאטמר, היו שהזהירו ונזהרו מלקבל פדיונות ממחללי שבת או מרשעים גמורים. אדמו"רי בעלז, ובייחוד רבי אהרן רוקח מבעלז, נזהרו ביותר שלא לקבל פדיונות ממחללי שבת. לעומת זאת רבי ישראל הגר (אהבת ישראל) ("האהבת ישראל") מויז'ניץ לא היה מדקדק בכך.
היו אדמו"רים שסופר עליהם כי ידעו להבחין בפדיונות שקיבלו, מה רמתו הרוחנית של נותן הפדיון, מהי רמת כשרות מקור הממון, וכן אם נתן את הפדיון בלב שלם. בהתאם לכך היו אותם אדמו"רים מייעדים את כסף הפדיון למטרות שונות. בין אדמו"רים אלו נמנו רבי רבי ישראל פרידמן מרוז'ין, רבי מרדכי לייפר מנדבורנה, רבי חנניה יום טוב ליפא טייטלבוים מסיגט ובנו רבי יואל טייטלבוים מסאטמר.
רבי יואל טייטלבוים מסאטמר היה נמנע מלקחת פדיונות מעניים, מבנש"קים (צאצאי אדמו"רים) ומ"כלי קודש" (אברכים, מלמדים וכדומה), ואמר שגם שוחט ובודק הוא בכלל "כלי קודש". בעקבותיו נהג גם רבי יעקב לייזר מפשעווארסק. רבי אברהם חיים ראטה משומרי אמונים לא הסכים כלל לקבל פדיון מידי אברך כולל.
יש חצרות חסידיות שבהן החסידים נותנים סכום כסף קבוע מדי חודש, במקום הפדיון הניתן עם הקוויטל, או בנוסף לכך. תשלום זה מכונה "מעמדות" או "כוללות". ייעוד כספים אלו זהה לייעוד כספי הפדיון.
קבלת וגביית הפדיונות מהחסידים, היו בין הטענות הנפוצות של המתנגדים נגד תנועת החסידות. המשכילים מתחו על כך ביקורת נוקבת, ואף שמו זאת ללעג. כך לדוגמה היו לועגים כי האדמו"רים שמנים הם על חשבון צרות בני ישראל (שהיהודים בעת צרתם באים לאדמו"רים עם פדיונות, ואלו מתעשרים מכך).
לרוב, כספי הפדיונות לא דווחו לרשויות כהצהרת הכנסה, ולפעמים נאשמו אדמו"רים בהעלמת מס מחמת כן. כך לדוגמה הורשע רבי חיים אלעזר שפירא ממונקאץ' ב-1932 בהעלמת מס בסכום של מיליון כתר בגלל אי-דיווח על כספי פדיונות שקיבל, והרשויות הצ'כוסלובקיות עיקלו את ספרייתו היקרה ב-17 בספטמבר.
בחסידות

קיימים מספר הסברים חסידיים לטעם הפנימי של מנהג הפדיונות. רבי אלימלך מליז'נסק, בספרו נועם אלימלך, מבאר כי הוא על מנת שתהיה לצדיק שייכות גשמית עם חסידיו ובכך יוכל להשפיע להם משמיים; וכך הוא מבאר את הפסוק ”וַיִּחַר לְמֹשֶׁה מְאֹד וַיֹּאמֶר אֶל ה' אַל תֵּפֶן אֶל מִנְחָתָם לֹא חֲמוֹר אֶחָד מֵהֶם נָשָׂאתִי”, שמשה רבנו בא ללמד זכות על דתן ואבירם, שבגלל שלא נהנה מהם כלום, לכך לא היה יכול לסייע להם ולהצילם ממחלוקת קורח ועדתו. רבי צבי אלימלך שפירא מדינוב (ה"בני יששכר") מביא בשם רבי יעקב יצחק הורוביץ ("החוזה מלובלין") כי יש בכך דרך להסרת הקטרוג על נותן הפדיון, שבכך יכול האדמו"ר להתפלל עבורו בלא שיהיה קטרוג על החסיד מדוע לא מתפלל בעצמו, שמכיוון שהאדמו"ר מקבל שכר על כך, שוב יכול הוא לעשות זאת עבור החסיד. ה"בני יששכר" מציין גם כי יש לכך יסוד כבר בנביאים, שהיו מקבלים פתיתי לחם או מתנה אחרת מאלו שבאו אליהם לעצה או לתפילה.
בשם רבי יחזקאל שרגא הלברשטאם משינאווא מובא כי יש רמז לדבר בפסוק: ”וְיִתֶּן לוֹ מִזְּהַב שְׁבָא וְיִתְפַּלֵּל בַּעֲדוֹ תָמִיד”.
כמה מצדיקי החסידות ציינו כי הפדיון הוא כהסכם יששכר וזבולון עם הצדיק.
בהלכה

דנו בפוסקים אם ניתן לשלם את הפדיון מכספי מעשר. רבי מרדכי יהודה ליב וינקלר (בעל "לבושי מרדכי") כתב כי אין לשלם זאת מכספי מעשר, אלא רק אם הפדיון שנדרש ממנו הוא בסכום מעבר למה שמסוגל, יכול להשלים לסכום זה מכספי מעשר. יש שכתבו שאם מדובר בחיוב קבוע ונקוב, אין לתתו מכספי מעשר, אך אם הפדיון ניתן שלא בסדר הקבוע לכך, מותר לתת מכספי מעשר (אם האדמו"ר עני, או אם הולך להחזקת החצר והגבאים, או שהאדמו"ר מחלק את הפדיון לצדקה). ויש מי שהביא כי הפדיון הרי הוא כקרבן הבא לכפרה, ועל כן אין לשלמו מכספי מעשר.

לגבי כספי "מעמדות", יש שכתבו שאין לתת אותם מכספי מעשר, אך מכל מקום עדיף לתת אותם מכספי מעשר מאשר לא לתת אותם כלל, ויש שהסתפקו בדבר, ויש שהתירו לשלם זאת מכספי מעשר, או שחצי מהסכום יהיה מכסף חולין וחצי מכסף מעשר (בשונה מתשלום הניתן לפדיון), ויש שכתבו שרק אם האדמו"ר עני מותר לתת לו כספי מעמדות מכספי מעשר.
מסופר על מהרש"ם מברז'אן כי בא לפניו דין תורה על קהילה שחיילי הצבא באו לעירם והתאכסנו בבתיהם, והלכו לצדיק אחד ונתנו לו פדיון נאה על מנת שיתפלל עליהם שיעזבו החיילים את עירם, ולבסוף נודע כי עוד לפני שהתפלל הצדיק תוכננה עזיבת הצבא את המקום, ורק ביצועה היה לאחר תפילתו. מהרש"ם פסק לטובת אותו הצדיק, בטענה כי ה' צפה שעתידים ללכת לאותו האדמו"ר, ועל כן הכין את עזיבת החיילים עוד קודם לכן.
לדעת הרב חיים קניבסקי, חסיד שנתן פדיון לרבו, והתברר כי קיבל תשובה שהייתה מיועדת לחסיד אחר והתחלפה בשגגה, אינו יכול לתבוע את כסף הפדיון בחזרה. הנימוק לכך הוא כי החלפת התשובה אף היא מאת ה', ולכך הרי זה אומר כי זוהי התשובה הנכונה לאותו החסיד.
בקבלה

מובא בכל דברי רבותינו המקובלים לדורותיהם, החל מרבנו הרמב“ן, וה“שמן ששון“ בשם האריז“ל ומהרח“ו, והרש"ש הקדוש, ומהר“מ זכות, ומהר“מ פאפירש, וב“עבודת הקודש“ להחיד“א, וב“רפואה וחיים“ לרבנו חיים פלאג‘י זלה“ה, ועוד… ובספר ”שערי רחמים“ כתב ”פדיון נפש המקובל מאליהו הנביא זכור לטוב“.
ישנם שינויים בנוסחאות הפדיון, ובאופן עשייתו, בין רבותינו המקובלים, הפדיון העיקרי הוא של הרש“ש הקדוש, שזה על פי דרכו של רבנו האריז“ל ומהרח“ו, אמנם על פי הוראתו של הרב בניהו שמואלי שליט"א רצוי לעשות את כל סוגי הפדיונות בכדי שיצא על הצד הטוב ביותר.
וכתב מרן הרש”ש זלה”ה שצריך לעשות הפדיון מ– 160 פרוטות שהם בגימטריא “צלם” וגם צריך שהיו הפרוטות מכסף טהור שכסף גם כן גימטריא “צלם” ובהמשך דבריו כותב את צירופי שמות הקודש העולים כמנין “צלם”.
והגאון החיד”א שהיה תלמידו של הרש“ש כתב עוד שהוא בגמטריא “עץ” מבחינת שהאדם הוא עץ השדה.
הרב הפודה כותב צירופים של שמות הקודש שעולים כמניין 160, ועל כן צריך 160 פרוטות מכסף (ק"ס פרוטות). 160 הוא בגימטריא צלם, והוא משיב את הגנת הצלם על האדם, ועולה גם כמניין עץ - 'כי האדם עץ השדה'. לאחר הפדיון ניתן הכסף כצדקה לעניים תלמידי חכמים..
ראו גם

קוויטל
כפרות
פדיון הבן
לקריאה נוספת

מרדכי ציון, הלכות קוויטל, תשפ"א, עמ' מ"ו–ע"ג, ועוד
ביאורים והרחבות

↑  בחסידות חב"ד הקוויטל עצמו מכונה "פדיון נפש" (פ"נ).
↑  חסידיו גייסו תרומות כדי להחזירה לרשותו.
↑  באותו המקרה אכן תשובת האדמו"ר הוכחה כטובה ומצליחה.
הערות שוליים

↑  ציון, עמ' רע"ו.
↑  וראו סיפור חסידי בעניין זה במפגש של רבי חיים אלעזר שפירא ממונקאטש עם רבי ישראל הגר (אהבת ישראל) מויז'ניץ, אצל: הרב אפרים פישל שטיין, עץ חיים <באבוב>, גיליון י"ז, מכתבים למערכת, ניו יורק תשע"ב, עמ' תל"ז, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים).
↑  ציון, עמ' רע"ו–רע"ט.
↑  ציון, עמ' רט"ז–רי"ח. וראו שם שהיה מי שדחק הרבי יואל טייטלבוים לקבל ממנו הפדיון, והתרצה לקבל רק חלק מועט ממנו.
↑  ציון, עמ' רי"ח.
↑  ציון, עמ' ס"ד. וראו שם בשם רבי ישראל הגר (אהבת ישראל), שאדרבה, הצדיקים משמינים דווקא מהצרות עצמן.
↑  Order Library of Munkaczer Rebbe Confiscated for Taxes. הסוכנות הטלגרפית היהודית, 19 בספטמבר 1932.
↑  500,000 Kronen Raised to Redeem Rebbe’s Library. הסוכנות הטלגרפית היהודית, 11 באוקטובר 1932.
↑  ספר במדבר, פרק ט"ז, פסוק ט"ו.
↑  ציון, עמ' מ"ז–מ"ח.
↑  רבי צבי אלימלך שפירא, אגרא דפרקא, אות ז'.
↑  ציון, עמ' מ"ו.
↑  ספר תהלים, פרק ע"ב, פסוק ט"ו.
↑  ציון, עמ' מ"ו ועמ' נ"ד, בציון לדברי רבי יהודה החסיד, ספר חסידים (מרגליות), סימן רמ"א.
↑  ציון, עמ' נ"ה–נ"ז.
↑  רבי מרדכי יהודה ליב וינקלר, שו"ת לבושי מרדכי, יורה דעה, מהדורה קמא, סימן קע"ז.
↑  ציון, עמ' רכ"ט–ר"ל, בשם הרב יוסף ליברמן ובנו הרב אהרן ליברמן.
↑  ציון, עמ' רל"א, בשם הרב שמאי קהת גרוס, בשם זקני חסידים, בשם "היושבים" בבעלז.
↑  ציון, עמ' ר"ל, בשם הרב שמואל יעקב לנדא.
↑  ציון, עמ' ר"ל–רל"א, בשם הרב שמואל אליעזר שטרן והרב יעקב מאיר שטרן.
↑  ציון, עמ' רל"א, בשם הרב שמאי קהת גרוס.
↑  ציון, עמ' רל"א, בשם הרב מנחם מנדל שפרן והרב נפתלי נוסבוים.
↑  ציון, עמ' ר"פ–רפ"א.
↑  ציון, עמ' רפ"ג–רפ"ד.
↑  פדיון נפש - ישיבת המקובלים נהר שלום | הרב בניהו שמואלי שליט"א, באתר נהר שלום
פאול קלצקי

| --- | --- |

 לידה:  21 במרץ 1900 לודז', פולין הקונגרסאית 
 פטירה:  5 במרץ 1973 (בגיל 72) ליברפול, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Paweł Klecki 
 מוקד פעילות:  פולין 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פרדריק שופן למוזיקה 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  פולנית, גרמנית 
 פרופיל ב-IMDb
 
פאול קלצקי (בפולנית: Paweł Klecki;‏ 21 במרץ 1900 – 5 במרץ 1973) היה מנצח ומלחין יהודי-פולני.
קורות חיים

פאול קלצקי נולד בלודז' והצטרף לתזמורת הפילהרמונית שלה בגיל חמש-עשרה. אחרי ששירת בצבא במלחמת העולם הראשונה למד פילוסופיה באוניברסיטה של ורשה ואחר עבר לברלין להמשיך שם בלימודיו. במהלך שנות ה-20 זכו חיבוריו המוזיקליים לעידוד מצד טוסקניני ווילהלם פורטוונגלר, שהרשו לקלצקי לנצח על התזמורת הפילהרמונית של ברלין בשנת 1925. מפאת יהדותו עזב את גרמניה הנאצית בשנת 1933 ועבר לאיטליה, אך האנטישמיות של המשטר הפשיסטי באיטליה דחפה אותו לעבור לברית המועצות בשנת 1936. שלטון הטרור של סטלין אילץ אותו לנוס גם משם והוא עבר לחיות בשווייץ.
יצירתו החשובה ביותר של קלצקי היא הסימפוניה השלישית, שהושלמה באוקטובר 1939 ונושאת את כותרת המשנה לזכר. זו יצירה אלגית, הנתפסת כמצבה נעה לקורבנות הנאצים. לאחר שנת 1942 לא הוסיף קלצקי להלחין עוד וטען, שהנאציזם הכחיד את רוחו ואת רצונו לחבר מוזיקה. במהלך השואה נרצחו רבים מבני משפחתו של קלצקי בידי הנאצים, ביניהם הוריו ואחותו.
עיטור הצווארון הגדול של פלסטין

| --- | --- |

 
 פרטים
 מדינה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 סוג:  עיטור אזרחי
 המעניק:  הנשיא
 למען:  "הענקת שירות יוצא דופן למען פלסטין"
 נוסד:  2018
עיטור הצווארון הגדול של פלסטין (בערבית: وسام دولة فلسطين) הוא האות האזרחי הגבוה ביותר של הרשות הפלסטינית. עיטור זה ניתן, בהוראת הנשיא, לנכבדים זרים, מלכים, ראשי מדינה או ממשלה, ולאנשים בדרגה דומה, שהעניקו "שירותים יוצאי דופן" לרשות הפלסטינית.
מקבלים בולטים של העיטור

המלך סלמאן מערב הסעודית
המלך חמד של בחריין
מלך בולגריה סימאון סקסקובורגותסקי
שייח' נוואף אל-אחמד אל-ג'אבר אל-סבאח, אמיר כווית, יושב ראש האספה הלאומית מרזוק אל-ע'אנם (ער') וראש הממשלה ג'אבר מובארכ אל-חמד אל-סבאח (ער')
הנשיא ולדימיר פוטין מרוסיה
הנשיא דמיטרי מדבדב מרוסיה
הנשיא פרנסואה הולנד מצרפת
הנשיא ג'ורג'ו נפוליטנו מאיטליה
הנשיא אל-באג'י א-סבסי, מתוניסיה
הנשיא סבסטיאן פיניירה מצ'ילה
הנשיא שי ג'ינפינג מסין
הנשיא ח'ליפה בן זאיד אאל נהיאן מאיחוד האמירויות הערביות
ראש הממשלה נרנדרה מודי מהודו.
ראש הממשלה חוסה לואיס רודריגס ספאטרו מספרד
הנסיך אל-וליד בן טלאל, ערב הסעודית
הנשיא קייס סעיד, מתוניסיה
הנשיא עבד אל-מג'יד תבון, מאלג'יריה
הערות שוליים

↑  Roland Friedrich, The Security Sector Legislation of the Palestinian National Authority, 2008, עמ' 209-206
↑  Albert, Eleanor (3 בינואר 2018). "North Korea's Military Capabilities". Council on Foreign Relations. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ""أبومازن" يُقلِّد العاهل "القلادة الكبرى" تقديراً لعطائه ودفاعه المخلص عن قضايا الأمة". صحيفة الوسط البحرينية. נבדק ב-14 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Цар Симеон II беше награден с почетния знак на Държавата Палестина | Н.В. Цар Симеон II, Цар Симеон II беше награден с почетния знак на Държавата Палестина | Н.В. Цар Симеон II (ב־)
↑  "Palestinian leader grants Crown Prince highest merit". Kuwait Times. 13 בנובמבר 2018. נבדק ב-22 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "الرئيس يقلد نظيره الروسي وسام نجمة فلسطين". www.wafa.ps. נבדק ב-14 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "الرئيس يقلد نظيره الروسي وسام نجمة فلسطين". www.wafa.ps. נבדק ב-14 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "الرئيس يقلد نظيره الفرنسي وسام نجمة فلسطين من الدرجة العليا". www.wafa.ps. נבדק ב-14 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "الرئيس يمنح نظيره الايطالي وسام نجمة فلسطين من الدرجة الاولى". www.wafa.ps. נבדק ב-14 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "الرئيس يقلد نظيره التونسي القلادة الكبرى لدولة فلسطين" (בצרפתית). 6 ביולי 2017. נבדק ב-8 בדצמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "الرئيس يقلد نظيره التشيلي وسام نجمة فلسطين". www.wafa.ps. נבדק ב-14 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ji, Dagyum (12 בפברואר 2018). "Delegation visit shows N. Korea can take 'drastic' steps to improve relations: MOU". NK News. נבדק ב-18 בינואר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "الرئيس يقلد رئيس دولة الإمارات وسام نجمة فلسطين". www.wafa.ps. נבדק ב-14 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "PM Modi's Palestine visit: Mahmoud Abbas seeks India's role in peace process with Israel". The New Indian Express. נבדק ב-14 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "الرئيس يقلد رئيس الوزراء الاسباني وسام نجمة الشرف". www.wafa.ps. נבדק ב-14 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "الرئيس يقلد الأمير الوليد بن طلال وسام نجمة الشرف من الدرجة العليا". www.wafa.ps. נבדק ב-14 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Mahmoud Abbas décore Kaïs Saïed de la plus haute distinction palestinienne". businessnews (בצרפתית). 8 בדצמבר 2021. נבדק ב-8 בדצמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "الرئيس ونظيره الجزائري يتبادلان الأوسمة". WAFA Agency (באנגלית). נבדק ב-2021-12-06.
פנצ'ו

פנצ'ו, שעות אחדות לפני שקיעתה
פנצ'ו ("Pentcho") הייתה אוניית מעפילים שהפליגה ב-1940 לעבר ארץ ישראל במסגרת עליית אף על פי. 
כאשר היא שטה בים האגאי, אירעה תקלה במנוע, והאונייה נסחפה אל האי כמילי שבדרום הים האגאי. לאחר עשרה ימים חולצו כ-500 נוסעיה על ידי כוחות איטלקים. הנוסעים הועברו למחנה ולקסרקטין סגור ברודוס ואחר כך למחנה מעצר בדרום איטליה, עד שבשנת 1944 הוסדרה עלייתם לארץ ישראל.