stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חשיבה חישובית
הערות שוליים

↑  Computational thinking, 10 years later, Microsoft Research, ‏2016-03-23 (באנגלית אמריקאית) מאמר משנת 2014 של ג'ינט ווינג
↑   מתוך ההגדרה האופרטיבית של חשיבה חישובית, באתר של האגודה האמריקאית של מורים למדעי המחשב
↑  .Papert, Seymour. Mindstorms: Children, computers, and powerful ideas. Basic Books, Inc., 1980
↑  An Exploration in the Space of Mathematics Educations, www.papert.org מאמר של סימור פאפרט: חקירה במרחב של החינוך המתמטי.
↑   מאמר משנת 2006 של ג'ינט ווינג
1 2  Karen Brennan , Mitchel Resnick, New frameworks for studying and assessing the development of computational thinking
↑  David Weintrop • Elham Beheshti • Michael Horn • Kai Orton • Kemi Jona• Laura Trouille • Uri Wilensky, Defining Computational Thinking for Mathematics and Science Classrooms
↑  Valerie J.Shute ,Chen Sun , Jodi Asbell-Clarke, Demystifying computational thinking
↑  2011 , Barr, D., Harrison, J., & Conery, L, Computational thinking: A digital age skill for everyone., Learning & Leading with Technology, 38(6), 20-23(הקישור אינו פעיל)
1 2  Ronny Scherer, Fazilat Siddiq, Bárbara Sánchez Viveros, The cognitive benefits of learning computer programming: A meta-analysis of transfer effects., Journal of Educational Psychology 111, 2019-07, עמ' 764–792 doi: 10.1037/edu0000314
↑  Francisco Buitrago Flórez, Rubby Casallas, Marcela Hernández, Alejandro Reyes, Changing a Generation’s Way of Thinking: Teaching Computational Thinking Through Programming, Review of Educational Research 87, 2017-08, עמ' 834–860 doi: 10.3102/0034654317710096
↑  Sze Yee Lye, Joyce Hwee Ling Koh, Review on teaching and learning of computational thinking through programming: What is next for K-12?, Computers in Human Behavior 41, 2014-12-01, עמ' 51–61 doi: 10.1016/j.chb.2014.09.012
↑  [https://www.eduhk.hk/cte2017/doc/CTE2017%20Proceedings.pdf חוברת הכנס CTE2017
1 2  Lee, & Lee, J. (2021), Enhancing computational thinking skills in informatics in secondary education: the case of South Korea, Educational Technology Research and Development, 69(5), 2869–2893. https://doi.org/10.1007/s11423-021-10035-2
↑  THIAN, A. L., CHNG, B., & LONG, M. Y. (2017)., Technology Strategy Mapping in My First Skool Childcare Centres, Singapore, Siu-cheung KONG The Education University of Hong Kong, Hong Kong, 122.
↑   Work in Progress - Initiating the Beaver Contest on Computer Science and Computer Fluency in Israel
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph1097095
חסידות קוסוב

| --- | --- |

בית הכנסת בקוסוב
 שורשים, סיווג והנהגה
 דת:  יהדות
 קבוצה:  תנועת החסידות
 מקום ייסוד:  מזרח גליציה ובוקובינה
 מייסד:  רבי מנחם מנדל הגר
 
חסידות קוסוב (בכתיב יידי: קאסוב) היא חסידות שפעלה במזרח גליציה ובוקובינה (כיום אוקראינה). אבי השושלת היה רבי מנחם מנדל הגר, ה"אהבת שלום". מחסידות זו יצאה בין היתר חסידות ויז'ניץ שהוקמה על ידי רבי מנחם מנדל נכדו של אבי השושלת.
בית הכנסת קוסוב בצפת
רבי משה הגר, האדמו"ר הרביעי מקוסוב, בעל לקט עני
תולדות החסידות

רבי מנחם מנדל (תקכ"ח - י"ז בחשוון תקפ"ו) - בנו של רבי יעקב קאפיל מקולומיאה, תלמידו ובעל התפילה של הבעל שם טוב. רבי מנחם מנדל היה תלמידם של רבי צבי הירש מנדבורנה ושל רבי זאב וולף מצ'רני-אוסטראה ושל רבי משה לייב מסאסוב. התגורר בקוסוב והיה מהאדמו"רים הגדולים בגליציה בזמנו וחסידיו נאמדו באלפים. בנו רבי חיים מילא את מקומו. בן נוסף היה רבי דוד שכיהן בזבלטוב. חתניו היו רבי יחיאל מיכל מזל בנו של רבי ישראל אברהם מצ'רני-אוסטראה (בן רבי זושא מאניפולי וחתן רבי זאב וולף) ובזיווג שני של הרב גרשון אשכנזי מקולומיאה.
רבי חיים (בערך תקנ"ה - כ"ה באייר תרי"ד) - חתן רבי יהודה מאיר משיפיטובקה (בן רבי פנחס מקוריץ וחתן רבי יעקב שמשון משיפיטובקה). היה תלמידם של אביו ושל חותנו. מחבר ספר "תורת חיים". לאחר פטירתו שלושה מבניו כיהנו באדמו"רות, רבי יעקב שמשון ממלא מקומו, רבי יוסף אלטר ברדוביץ ורבי מנחם מנדל בוויז'ניץ. חתניו היו קרובו רבי פנחס יוסף מקוסוב, רבי ישראל מקרמניץ ורבי יהושע אלעזר חודורוב מקולומיאה.
רבי יעקב שמשון (תקע"ד - י"ט באדר תר"מ) - ממלא מקום אביו בקוסוב. היה חתן (בזיווג שלישי) של רבי יעקב יוסף מאוסטרהא.
רבי משה (תרט"ו - ו' בתמוז תרפ"ה) - בנו היחיד של ר' יעקב שמשון וחתן הרב אברהם מנחם שטיינברג מברוד. מחבר ספר "לקט עני". היה אדמו"ר מפורסם וחסידיו נאמדו באלפים. חתנו בזיווג שני היה קרוב משפחתו, רבי שרגא פייבוש מזלישטשיק, בנו של רבי ברוך מוויז'ניץ. נפטר בברלין ונקבר בקוסוב. פורסמה צוואתו עם פירוש "לדוד להזכיר" של הרב דוד שפרבר, ראב"ד בראשוב.
רבי חיים (-א' בחשוון תש"ג) - מילא את מקום אביו בקוסוב. כאביו היה אדמו"ר לאלפים. ביקר בארץ ישראל בשנת תרצ"ח. בשנות השואה התגורר בקולומיאה ומשם נלקח באקציה ללבוב ונפטר ברכבת.
תולדות החסידות > החסידות כיום

רבי אברהם יהושע העשיל הגר, בנו של רבי שרגא פייביש מזלישטשיק, כיהן כאדמו"ר מקוסוב בבורו פארק. מונה על ידי בן דודו רבי חיים מאיר הגר בשביל להשאיר זכר לבית קוסוב. נפטר בשנת תש"ס. את מקומו מילא בנו רבי שרגא פייבוש (18 בינואר 1958 - 29 ביוני 2024) שהצליח לפתח את החצר וחסידים רבים התקרבו אליו. אחריו מכהן רבי מנדל דוד, חתן רבי יעקב הגר מסערט ויז'ניץ.
מסוף שנות ה-90 עד 2013 כיהן בירושלים בשם זה רבי מנחם מונדרר, צאצא של רבי חיים הגר מקוסוב, אך לא היה לו בית מדרש עצמאי. לאחר פטירתו (בכ"ד באייר ה'תשע"ג) נתמנו בניו הרב חיים אהרן מונדרר כאדמו"ר בבית שמש, הוא גם משמש כרב שכונת יפה נוף. בנו הרב פנחס יוסף מונדרר משמש כאדמו"ר בירושלים וממשיך לנהל את חצר אביו בירושלים ברחוב חגי. בנו הרב אברהם משמש כאדמו"ר בלונדון וגם שם יש בית מדרש פעיל.
בשנת 2015, לאחר פטירת רבי אליעזר הגר האדמו"ר מסרט ויז'ניץ, הוכתר חתנו הרב נפתלי ראובן קורנרייך לאדמו"ר מ"קוסוב-ויז'ניץ". מתגורר בבית שמש.
רדוביץ

רבי יוסף אלתר הגר בן רבי חיים מקוסוב וחתן רבי ישראל, חתנו של רבי משה צבי מסאווראן. לאחר פטירת אביו החל לכהן ברדאוץ (רדוביץ) שבמחוז קובל וכן כיהן תקופה בסירט. חתניו היו רבי שמעלקא רובין מסערט ורבי מאיר יהודה שפירא מבוקאווסק.
בשנת תרל"ג עלה לארץ ישראל והתגורר בצפת. נסע לחיפה לרחצה ושם נפטר ונקבר לאחר מחלוקת בין אנשי צפת לאנשי חיפה.
בנו רבי משה כיהן בחיפה ובצפת. חיבר ספר "וייקח משה". חתנו היה רבי נפתלי מקשאנוב. נפטר בא' בכסלו תרס"ב.
בנו רבי ישראל מילא את מקומו. בשנת תרע"ג היגר לארצות הברית שם הקים ישיבה בשם "תורת חיים". הוציא את ספרו של אביו. נפטר בשנת תש"ב. בן נוסף של רבי משה היה הרב חיים זיידא חתן דודו רבי מאיר מבוקווסק, נפטר בחיי אביו. בתו נישאה לקרובה, רבי אלעזר מקיווישאד.
זבלטוב

רבי דוד (תקנ"ז - כ"א באב תר"ח) היה חתנו של רבי משה לייב מסאסוב. היה מפורסם כחכם, וכיהן באדמו"רות בזבלטוב. לאחר פטירתו ארבעה מבניו כיהנו כאדמו"רים.
בנו רבי יעקב (תקע"ה - ט"ו בשבט תרמ"א) מילא את מקומו בזבלטוב. היה חתן רבי יהודה צבי מראזלא ובזיווג שני נשא לאשה את פרידא קילא בת הרב ישעיה שור רבה של יאס (בזיווג ראשון הייתה נשואה לרבי יצחק לייבוש מקאליב).
רבי מנחם מנדל בנו היחיד של רבי יעקב מילא את מקומו. היה חתנו של דודו רבי יצחק לייביש מחאטין (בן רבי משה חיים מראזלא, בן רבי יצחק אייזיק מקאלוב, וחתן הרב ישעיה שור).
בנו רבי משה מילא את מקומו בזבלטוב. במלחמת העולם הראשונה עבר לווינה שם נפטר.
את מקומו מילא בנו רבי חיים שהיה נחשב לתלמיד חכם מופלג. נרצח עם קהילתו בשנת תש"ב.
במקביל לרבי משה, כיהנו עוד מבני רבי מנחם מנדל. רבי יצחק אייזיק כיהן בזבלטוב ובברדיצ'ב ורבי יוסף בטיסמניץ, חתן רבי יצחק מטיסמניץ. רבי יוסף נרצח בסטניסלב בשנת תש"א. ורבי גרשון כיהן בטויסט ובוויען, ולפני המלחמה היגר לארצות הברית ונקבר בניו ג'רזי.
בנים נוספים של רבי דוד:
רבי צבי הירש מפיטשניזין חתן רבי אברהם חיים מלינסק. לאחר פטירת אביו החל לכהן בפיטשניזין. לאחר פטירתו מילא את מקומו בנו רבי גרשון. מחתניו של רבי צבי הירש היה רבי נחום מבורשטין.
רבי מנחם מנדל מדאמיץ' (פרבר של זבלטוב). חסידיו היו מועטים. נפטר ללא בנים, ונכדו רבי אברהם, בן חתנו רבי יוסף דוד (מגזע אליק), מילא את מקומו. נרצח עם קהילתו בב' בטבת תש"ב וסירב להצעת קצין הונגרי להצילו.
רבי יחיאל מיכל מסטרוז'ניץ, חתן רבי אלעזר מבעלז. היו לו חסידים רבים. בנו רבי שלום מילא את מקומו. כיהן ברבנות במאלד בנילה שבבוקובינה. בזמן מלחמת העולם השנייה ברח ללונדון בה נפטר. נקבר בבית העלמין נחלת יצחק בגבעתיים. חתנו היה קרובו, רבי אלעזר רוקח מלוביטש. בנו של רבי שלום, רבי יחיאל מיכל מילא את מקומו. נפטר בט' בחשוון תשל"ב ונקבר על יד אביו.
צאצא של רבי דוד מזבלטוב, רבי בן ציון הגר (כ"ג בשבט תש"א - כ' בתשרי תשע"א) כיהן תקופה בשנות ה-90 של המאה ה-20 כאדמו"ר מזבלטוב בשכונת ארזי הבירה בירושלים.
צאצא נוסף, רבי יוסף מנחם מנדל הגר פתח בתקופת הקורונה בשכונת רוממה בירושלים בית כנסת זאבלטוב. בהמשך שונה שמו ל"צמח דוד" על שם רבי דוד מזאבלטוב ופעיל בעיקר בשבתות.[דרוש מקור]
לקריאה נוספת

יצחק אלפסי, החסידות, תל אביב : הוצאת מעריב, 1977, עמ' 110–114.
טטיאנה אפנסייבה

| --- | --- |

טטיאנה אפנסייבה באזור שנת 1910, אחרי שעברה עם פאול לליידן
 לידה:  19 בנובמבר 1876 קייב, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  14 באפריל 1964 (בגיל 87) ליידן, הולנד 
 שם לידה:  Татьяна Алексеевна Афанасьева 
 ענף מדעי:  תורת ההסתברות, מתמטיקה, פיזיקה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת גטינגן  אוניברסיטת סנקט פטרבורג 
 בן או בת זוג:  פאול ארנפסט (21 בדצמבר 1906–?) 
 צאצאים:  Tatyana Pavlovna Ehrenfest, Galinka Ehrenfest 
 
טטיאנה אלקסייבנה אפנסייבה (באנגלית Tatyana Alexeyevna Afanasyeva) (ברוסית: Татья́на Алексе́евна Афана́сьев)⁧⁧⁧⁧ ⁧(19 בנובמבר 1876 – 14 אפריל 1964). הייתה מתמטיקאית ופיזיקאית רוסית הולנדית שתרמה לתחום המכניקה הסטטיסטית והתרמודינמיקה הסטטיסטית.
טטיאנה ופאול בזמן חתונתם
ביוגרפיה

טטיאנה אפנסייבה נולדה בקייב, אוקראינה, שהייתה באותה תקופה חלק מהאימפריה הרוסית. אביה היה אלכסנדר אפנסייב, מהנדס בכיר במסילות הברזל האימפריאליות. הוא לקח את טטיאנה לנסיעותיו ברחבי האימפריה אך נפטר כשעוד הייתה צעירה. טטיאנה עברה לגור בסנט פטרסבורג עם דודתה סוניה ודודה פטר אפנסייב, שהיה פרופסור במכון הפוליטכני בסנט פטרסבורג.
טטיאנה למדה בבית ספר להוראה בסנט פטרסבורג עם התמחות במתמטיקה ומדעים. אחרי שסיימה את לימודיה בבית הספר, התקבלה לאוניברסיטת הנשים של סנט פטרסבורג, שם היא למדה מתמטיקה ופיזיקה תחת אורסט חבולסון. בשנת 1902 עברה לאוניברסיטת גוטינגן שבגרמניה. שם היא המשיכה את לימודיה עם פליקס קליין ודייוויד הילברט ופגשה את פאול אהרנפסט, בעלה לעתיד.
פאול אהרנפסט עבר לגוטינגן בשנת 1901, גם הוא כדי ללמוד תחת קליין והילברט. שניהם השתתפו בקורסים של קליין והילברט. באחת מפגישות מועדון המתמטיקה תהה אהרנפסט מדוע טטיאנה לא הגיעה לפגישות המועדון וגילה שזה בגלל שהיה איסור על השתתפות נשים במועדון. אהרנפסט ערער את החוק והצליח לשנותו, וכך התחילה חברותם שהובילה לנישואיהם ב-1904.
פאול וטטיאנה נשארו בווינה למרות העובדה שפאול היה מובטל. בתם הראשונה, טטיאנה פבלובנה אהרנפסט, נולדה באוקטובר 1905 בווינה. הם חזרו לגוטינגן בספטמבר 1906 בתקווה שיהיו לפאול אפשרויות תעסוקה, אך לא היו.
בשנת 1907 עברו לסנט פטרסבורג בחיפוש אחרי מקום בו יוכלו להרגיש בבית, עקב הרגשות המעורבים של אהרנפסט על האנטישמיות במדינתו. מכיוון שברוסיה לא הוכרו נישואים בין שתי דתות שונות, טטיאנה ופאול נטשו את דתם רשמית (טטיאנה הייתה נוצריה רוסית אורתודוקסית ופאול היה יהודי).
הם גרו בסנט פטרסבורג חמש שנים ובזמן הזה הקימו קולוקוויום פיזיקה לא פורמלי. בשנת 1910 נולדה בתם השנייה אנה. ב-29 בספטמבר 1912 קיבל פאול משרת פרופסור באוניברסיטת ליידן והמשפחה עברה להתגורר שם. ב-1915 נולד בנם הראשון פאול, וב-1918 נולד בנם השני וסילי, שסבל מתסמונת דאון והתקשה פיזית ומנטלית. פאול האב סבל מהערכה עצמית נמוכה ואחרי לידתו של וסילי גם מדיכאון ועצב רב על מצבו של בנו הצעיר.
ב-25 בספטמבר 1933 ירה אהרנפסט בבנו וסילי בחדר ההמתנה של מכון פרופסור וואטרינג באמסטרדם, שם טופל הבן, ולאחר מכן ירה בעצמו. בעיתונות ההולנדית דווח רק על מותו הלא צפוי ועל הישגיו. לאחר האירוע שבה טטיאנה לגור בליידן. 6 שנים אחר כך, בשנת 1939, בנה פאול נהרג במפולת שלגים בזמן שעשה סקי באלפים.
פועלה

בשנת 1912 פורסם המאמר הגדול "Begriffe Grundlagen der statischen Auffassung in der Mechanik" או "היסודות הרעיוניים של הגישה הסטטיסטית במכניקה". הגרסה באנגלית פורסמה בשנת 1959.
טטיאנה פעלה לקדם את לימודי המתמטיקה ברוסיה ובהולנד, שם פרסמה מגזין על הדידקטיקה של המתמטיקה שפורסם תחת השם ”Euclid". בנוסף, טטיאנה הייתה הכוח המוביל בקבוצת העבודה במתמטיקה של איגוד החינוך לחדשנות. קבוצת העבודה תרמה רבות לקידום לימודי המתמטיקה בהולנד במיוחד אחרי מלחמת העולם השנייה.
בנוסף לפעילותה לקידום לימודי המתמטיקה, טטיאנה המשיכה לפרסם מאמרים כמו: "Die Grunglagen der Thermodynamik"(חוקי הבסיס של תרמודינמיקה), " On the use of the notion of 'probability' in physics" )השימוש של הרעיון של הסתברות בפיזיקה) ועוד.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  ג'יי ג'יי אוקונור ואי אף רוברטסון, Tatiana Ehrenfest-Afanassjewa, ‏יולי 2008
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007587879105171  BnF: cb14437471b (data)  BPN: 29434916  GND: 126290598  ISNI: 0000 0001 1480 1659  LCCN: n83826611  NTA: 113342713  RERO: 02-A003211171  SELIBR: 243961  SNAC: w6424nkr  SUDOC: 135675081  VIAF: 112234841   WorldCat (עם VIAF): 112234841
חסידות קומרנה

ציוני אדמו"רי השושלת בעיירה קאמארנא בגליציה (כיום אוקראינה)
חסידות קוֹמרנה (ביידיש: קאמאַרנא) היא חסידות שנוסדה בראשית המאה ה-19. מייסדה היה רבי סנדר מקומרנה. החסידות נקראת על שם העיירה קומרנה שבגליציה המזרחית, כיום במערב אוקראינה.
אדמו"רי השושלת היו מחברים פוריים, שחיברו עשרות ספרים בנגלה ובנסתר ובתורת הקבלה, בראשם רבי יצחק אייזיק מקאמארנא ובנו רבי אליעזר צבי.
חסידות קומרנא מתאפיינת בספרות קבלית ענפה ובהדגשת לימוד הקבלה, אף לצעירים.
שושלת המנהיגים

ראשון השושלת היה רבי אלכסנדר סנדר אייכנשטיין, בנו של רבי יצחק אייזיק מכפר סאפרין (סבו של רבי אייזיק ספרין מקומרנא), ואחיו של רבי צבי הירש מזידיטשוב. הרב אלכסנדר היה תלמידו של החוזה מלובלין. כיהן ברבנות ז'וראבנו ואחר כך בקומרנו. מסופר שלמד בהתמדה, כמעט בלי להפסיק לצורך אכילה. חיבר את הספר "זיכרון דברים" על התורה ושו"ת. נפטר בצעירותו בשנת תקע"ח (1818) ונקבר בעיירה אויהל שבהונגריה.
בנו, המפורסם בין אדמו"רי השושלת, הוא רבי יצחק אייזיק יהודה יחיאל סאפרין. היה הראשון שהשתמש בשם סאפרין (על שם עיירת סבו רבי אייזיק מסאפרין) אותו החליף מהשם אייכנשטיין, נולד כ"ה בשבט תקס"ו. לאחר שהתייתם מאביו בגיל 12, גדל אצל דודו רבי צבי הירש מזידיטשוב ולאחר חתונתו עבר לגור בעיירה הפולנית פינטשוב שם כיהן חמיו רבי אברהם מרדכי כרב. בפינטשוב הוא התחיל לנהוג באדמו"רות. זמן מה שימש רבי יצחק אייזיק כדיין בזידיטשוב, אבל העבירוהו מהרבנות. הוא נתבזה, סבל, ואף רעב ללחם. רבי יצחק אייזיק אמר שזכה למדרגותיו בשכר הרדיפות שסבל וקיבל את הכל באהבה ובשמחה. לימים עבר לגור בעירו של אביו, קומרנו, בה חי עד סוף ימיו, ועל שם עיירה זו נקרא "רבי יצחק אייזיק מקאמרנא". בהקדמת ספרו "זוהר חי", כתב עליו בנו שהיה גלגול הינוקא מהזוהר, האר"י, הבעש"ט, והגר"א (כמו כן כתב על עצמו ב"מגילת סתרים" שנולד בשנת משיח בן יוסף). רבי יצחק אייזיק נחשב לאדמו"ר הדומיננטי בתולדות חסידות זו, והיה "אדמו"ר לאלפים", ומחבר פורה בשלל מקצועות תורניים, ובעיקר בתורת הקבלה. הוא החשיב את עצמו כמעט כתלמידו הישיר של הבעש"ט אף שהיה כמה דורות אחריו, ואף הרבה לעסוק ולפרש את תורתו. בספריו הנציח סיפורים רבים מתלמידי הבעש"ט. רבי יצחק אייזיק נפטר בן 68 שנה, בי' באייר תרל"ד.
את מקומו מילא בנו רבי אליעזר צבי. נולד בשנת תק"ץ. כאביו גם הוא היה מחבר פורה בספרות קבלה חסידית ואלפים היו חסידיו. ספריו: "דמשק אליעזר" על הזוהר; אור עיניים - מפתח לקבלה; "בן ביתי" על התורה, "בן ביתי" על תהלים, "בן ביתי" על חמש מגילות, "בן ביתי" על סיומי הש"ס; "זקן ביתו" על מסכת אבות. חתנו היה רבי יהודה צבי מראזלא. נפטר בכ"ד באייר תרנ"ח. עוד בן של רבי יצחק אייזיק היה רבי אלכסנדר סנדר מקומרנה, חתן רבי חיים משה מסטפין.
את מקומו של רבי אליעזר צבי מילא בנו רבי יעקב משה, שחיבר ספר שלא שרד בשואה. נולד בשנת תרכ"א. היה תלמידם של רבי חיים מצאנז ורבי אברהם מטריסק. היה מפורסם כבעל מופת והיה נערץ מאוד על עדת החסידים גם בפולין. מחתניו היו האדמו"ר ממונקאץ' רבי חיים אלעזר שפירא, הרב אליהו בומבך רבה של אושפיצין רבי חיים נחום ממאשציסק (בן רבי משה מקשאנוב), רבי אהרן מנדל מרדזימין והרב שמחה מווישנה (בן רבי צבי מרוזבדוב). נפטר בט"ו בתמוז תרפ"ט.
אחריו כיהן בנו רבי שלום שהיה חתנו של רבי ישראל פרלוב מסטולין ("הינוקא מסטולין"). הוא נפטר לאחר זמן קצר, בכ"ו באייר תרצ"ז.
אחריו כיהן בנו רבי ברוך, האדמו"ר האחרון בעיר קומארנו. רבי ברוך ספרין נהרג בשואה ביחד עם בני קהילתו בגטו סמבור שבגליציה.
שושלת המנהיגים > אדמו"רים נוספים בשושלת

רבי מנחם מאניש בנו של רבי אליעזר צבי, אדמו"ר בפלֶשׁטין, חתן רבי יוסף לבין (נכד רבי צבי הירש מזידיטשוב)[דרוש מקור]. הוציא את ספרו של אביו "בן ביתי". נפטר בסמבור בו' בטבת תרע"ג.
רבי פנחס נתן בנו של רבי אליעזר צבי, אדמו"ר בנאנאש וברידיק. נולד בשנת תרט"ו. היה חתנו של רבי נפתלי חיים מדז'יקוב ובזיווג שני של רבי יהושע מדז'יקוב. אחיינו, רבי שלום מקומרנה היה תלמידו. נפטר בכ"ט באדר תרצ"ב ללא בנים.
רבי אברהם מרדכי בנו של רבי אליעזר צבי, אדמו"ר בבוריסלב. חתן הרב חיים יעקב דומיניץ אב"ד עיר-חדש. נפטר בח' בכסלו תש"ב ורוב משפחתו נרצחה בשואה:
רבי אליעזר צבי (תר"ס - תש"ב?) כיהן בווירשוב ובפאבניץ. משך אליו חסידים רבים ואף גוים. נרצח בגטו לודז'.
רבי אלתר כיהן בסמבור הישנה. בנו רבי משה היה רבה של לימנה.
אחיינו של רבי אליעזר צבי, רבי משה חיים בן רבי סנדר (האח של רבי אליעזר צבי) כיהן כאדמו"ר באלטשטאט. היה חתנו של רבי סנדר מזידיטשוב. היה מתמיד גדול. שני בניו נרצחו בשואה:
בנו הראשון רבי אלתר ישכר (חתן רבי שמעלקע מסערט) מילא את מקומו (נרצח בשואה),
ובנו השני רבי זיידא (חתן הרב אלתר שלום דוד רוטנברג רבה של קומרנה) כיהן בפשמישל (נרצח בשואה).
רבי אברהם מרדכי קליינברג, נכדו של רבי יצחק אייזיק מקומרנה (בן חתנו רבי מנשה), כיהן כאדמו"ר בזאלושיץ ובקראקא. הוסמך על ידי סבו ועל ידי רבי חיים מצאנז. בשנת תר"נ, פרצו פרעות ברוסיה, וככל הנראה הלשינו עליו שהוא נתין אוסטרי, ובשל כך ברח לקרקוב שם כיהן כאדמו"ר מזלושיץ עד לפטירתו. חיבר את הספרים "אלפי מנשה" על התורה ו"עלי זית" על תיקוני הזוהר. נפטר בי"ט בחשוון תרע"ז.
רבי שם קלינברג (סביבות תר"ל - כ"ח בניסן תש"ג) כיהן אחריו. היה חתנו של רבי ישראל הורוביץ רבה של ויסליץ (שושלת לינסק). נודע כמקובל. דברי תורתו הודפסו בספר "אהלי שם". נרצח בשואה במחנה פלאשוב.
רבי משה, חתן רבי פנחס שלום מקוסון כיהן כאדמו"ר מזאלושיץ באנטוורפן.
רבי זיידא משה חיים, כיהן בקשישוביץ (הסמוכה לקרקוב) ובפשמישל, אף הוא נרצח בשואה.
השושלת אחרי השואה

רבי חיים יעקב סאפרין (בן רבי אברהם מרדכי) היגר סמוך למלחמת העולם השנייה לארצות הברית והקים מחדש את שושלת האדמורי"ם לאחר השואה. היה נשוי לרבנית חיה, בתו של רבי יצחק פלאם הרבי מקורטשין. אחרי פטירתה בצעירותה (לאחר לידת שני בנים ושתי בנות) נשא את אחותה רבקה הענא (חנה), שילדה את יתר בניו. פתח בית כנסת סמוך לכיכר השבת בשכונת גאולה בירושלים. בית כנסת זה משמש כיום כ"שטיבלאך". חיבר את הספרים: "בית אבות" ו"שבת שלום ומבורך". "פרי חיים" על התורה, על הש"ס, ועל סדר הא-ב. "פורת יוסף" על יוסף הצדיק.
השושלת אחרי השואה > בני רבי חיים יעקב

האדמו"ר רבי שלום סאפרין בנו הגדול (בוריסלב תרע"ו - י"ג בתשרי תשנ"ח) עלה לארץ בשלהי תרצ"ט עם אחיו האדמו"ר רבי מנחם מאניש. כיהן בירושלים. הוסמך להוראה בצעירותו על ידי בית הדין של מונקאטש. והוכתר לאדמו"רות על ידי רבי אהרן מבעלז. נישא לרבנית גולדה לאה בתו של הגאון רבי ישראל יצחק רייזמן ראב"ד מקהלות החסידים בירושלים. חיבר את הספרים "מעשה שלום" (ירושלים תשע"ח), "נשמת שלום" ו"נפש שלום" על התורה, המועדים והש"ס. לאחר פטירתו החלו בניו לשמש כאדמו"רים:
בנו הגדול רבי נתנאל (נולד בד' בניסן תש"ב) הוכתר בהלווית אביו לכהן כממלא מקומו באדמו"רות קאמארנא והנהגת הקהילה. חתן הרב יהודה אריה דייטש. מרכז המוסדות הוקם בשכונת ארזי הבירה בירושלים. במרכז המוסדות בית כנסת המרכזי הפעיל בכל שעות היום, כוללים לאברכים לכל אורך שעות היום בראשות ראשי הכולל, כולל ייחודי לקבלה לרבנים הלומדים תורת הנסתר על פי דרך החסידות בראש הכולל עומד האדמו"ר הנותן שיעורים סגורים לחברי הכולל בתורת הנסתר. מכוני הוצאה לאור של המוסדות בנשיאות האדמו"ר 'מכון אור פני יצחק' לספרי בית קאמרנא, לצד מכון 'דמשק אליעזר' לספרי תורת הנסתר של אדמו"רי קאמרנא.
בנו הבכור רבי מתתיהו (נפטר ג' בטבת תשע"ו). הנהיג קהילה בתורת הקבלה בחיי אביו. חתן הרב משה אדלר (בנו של רבי יוסף אדלר) מטורדא.
רבי אליעזר צבי (השני) מקאמארנא רמת בית שמש. (נולד תשי"ד), מכהן כאדמו"ר ברמת בית שמש, עם חסידים בארץ, באירופה ובצפון אמריקה. בשנת תשפ"א הוא הקים ברמת בית שמש את מרכז מוסדות קאמארנא, שכולל בית כנסת גדול, "שטיבלך" מקוואות, ובית הוראה. כמו כן נודע בשיעורי הקבלה והחסידות שהוא מלמד. כמו כן יסד את מכון "אוצרות קאמארנא" שמוציא לאור את ספרי אדמו"רי קאמארנא בעריכה חדשה. בשנת תשע"ט הוציא לאור את ספרו "אור שבעת הימים" ובו שיעוריו על "עמוד התפילה" לבעל שם טוב. בעייני חסידיו רבי אליעזר צבי נחשב כהוגה ומחדש בתורת הבעש"ט ואפילו כפועל ישועות, ורבים מהם נוהגים להתייעץ אתו במגוון נושאים אישיים ורוחניים.
רבי ישכר שטוקהמר, חתנו של רבי שלום, מכהן כאדמו"ר מקומרנא ברמת שלמה.
רבי מנחם מאניש סאפרין (תרע"ח–ח' בסיוון תש"ן) כיהן כאדמו"ר בבני ברק. בנה בית מדרש ברחוב דבורה הנביאה. חיבר את סידור קאמארנא.
רבי צבי אלעזר, ממלא מקום אביו בבני ברק
רבי יצחק שלמה, אדמו"ר בירושלים. חתנו של רבי מרדכי מזוויהל. נפטר ביום שבת ח' בתשרי תשפ"א, ממחלת הקורונה.
האדמו"ר הרבי אלתר יצחק אלימלך, בארצות הברית (תרפ"ח - כ"ג בסיוון תשע"ו).
רבי אברהם מרדכי ממלא מקומו בבית מדרשו בבורו פארק
רבי צבי אריה בלייקווד
רבי ישכר דב (דובער) (נפטר ג' בכסלו תשס"ז) בבני ברק. ירש את בית המדרש בגאולה בירושלים.
רבי חיים יעקב, מכהן בבית המדרש של אביו בגאולה.
רבי נחום אריה, פתח בית כנסת ברחוב עזרא בירושלים, וכן בית כנסת ברחוב נחמיה בבני ברק.
רבי יהושע סאפרין ממנהטן.
גלריה

רבי שלום מקאמארנא (הראשון)
רבי ברוך סאפרין, האדמו"ר האחרון בעיירה קאמרנא, נספה בשואה עם כל משפחתו.
רבי חיים יעקב סאפרין מקאמארנא
רבי יעקב משה מקאמארנא
רבי אליעזר צבי סאפרין (השני) מקאמארנא
רבי שלום מקאמארנא (השני) בנו של רבי חיים יעקב מקאמארנא
רבי שלום (השני) מקאמארנא בלונדון. לצידו רבי חנוך דב פאדווא ורבי יצחק יעקב וייס. ברקע נראה הגביר וראש הקהל רבי געציל ברגר מלונדון
רבי שלום מקאמרנא (השני), בעל המעשה שלום עם בנו רבי נתנאל מקאמרנא, 2014
בית הכנסת קאמרנא ברחוב דבורה הנביאה בני ברק
מרכז קאמארנא ברמת בית שמש
טיטאניקטיס

| טיטאניקטיס |
| --- | --- |

תקופה
סוף דבון
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: בעלי שריון
סדרה:: Arthrodira
משפחה:: Titanichthyidae
סוג:: טיטאניקטיס
מינים
 T. agassizi  T. clarki  T. attenuatus  T. hussakofi  T. termieri  T. koslowskii?
שם מדעי
 Titanichthys

טיטאניקטיס (שם מדעי: Titanichthys; משמעות שמו: "דג טיטאן") הוא סוג של דג בעל שריון אשר חי באמריקה הצפונית, במרוקו ואולי גם באירופה, במרכז פולין. עם זאת מינים שונים ששויכו לסוג התבטלו בהמשך. הטיטאניקטיס היה הגדול בכל הדגים בעלי השריון והוא חי בסוף הדבון שבעידן הפלאוזואיקון. הוא סווג ב-1885 בידי החוקר ג'ון סטרונג ניוברי.
הטיטאניקטיס היה דג שהגיע לאורך 8–9 מטרים והיה בעל סנפירי חזה גדולים, סנפיר גב נמוך סנפירים קטנים יותר בקרבת הזנב וזנב רחב בעל אונה אחת בקצה. לסתות דג זה הגיעו לאורך מטר והיו בעלות לוחיות עצם רחבות שדמו לאלה של לווייתני המזיפות או של הכריש הענק ונועדו גם לתזונה בסינון של יצורי פלנקטון או קריל קטנים ואולי גם להקות דגים קטנים מתקהלים. הלסתות היו עבות ודמו לאלה של הטורף הקרוב דנקליאוסטיוס אך היו חסרות את השיניים העבות שלו אלא נועדו להיפער והיו בעלי לוחיות שמנעו מיצורים קטנים להימלט החוצה כשהפה נסגר.
מבנה גופו דמה לזה של כריש ענק או כריש לווייתני והוא חי ככל הנראה באוקיינוס הפתוח, שם חיפש יצורים קטנים שחיו בלהקות.
איור אפשרי של טיטאניקטיס.
טטובו

גשר אבן מהתקופה העות'מאנית בעיר
טטובו (במקדונית: Тетово, באלבנית: Tetova, בטורקית: Kalkandelen) היא עיר בצפון-מערב מקדוניה הצפונית, הממוקמת לצד הרי שר פלנינה ומחולקת על ידי נהר הפנה. העיר משתרעת על שטח של 1080 קמ"ר, ברום 468 מטרים מעל פני הים. אוכלוסיית העיר מונה נכון לשנת 2002 כ-53,000 תושבים. העיר היא בירת מחוז טטובו.
היסטוריה

ממצאים ארכאולוגיים אשר נמצאו העידו כי ההתיישבות באזור החלה כבר בשנים 1200–2200 לפני הספירה. בימי קדם, המקום כונה בשם "אוהנום" בו התיישבו שבטים אילירים. המקום היווה נקודה אסטרטגית אשר אפשרה מעבר בין איליריה למקדוניה. בתקופה שבין 500–850 לפני הספירה הדרדנים פלשו לאזור, וגרשו שבטים מקדונים מקומיים.
בשנת 171 לפני הספירה, חבר מלך איליריה האחרון גנטיוס לרפובליקה הרומית וביחד כבשו את אוהנום. שנתיים מאוחר יותר, גנטיוס בגד ברומאים, חבר לפרסאוס והם הצליחו להוביל את צבאותיהם לניצחון על הרומאים. העיר לא החזיקה מעמד בשליטתם זמן רב ונכבשה שוב על ידי הרומאים. מאוחר יותר, פרסאוס פלש לעיר, בזז אותה, וטבח באנשיה.
בשנת 168 לפני הספירה, הרומאים הביסו סופית את גנטיוס ואת פרסאוס והקימו את הפרובינציה איליריקום. בעקבות הפלישות של הקלטים של האוסטרוגותים בהנהגת תיאודריך הגדול ושל ההונים הרומים בנו ערים מבוצרות באזור. הנצרות התפשטה בשלב מוקדם יחסית באוהנום על ידי פאולוס. במאה ה-4 לספירה האזור הפך לחלק מהאימפריה הביזנטית.
לאחר התקפות סלאביות על האזור במאה ה-6, רוב המבצרים ננטשו והוחרבו. בסוף המאה ה-10, האזור הפך לחלק מהאימפריה הבולגרית הראשונה. לאחר עשרות שנים של מאבק ולחימה, חזר האזור להוות חלק מביזנטיון שוב ב-1018. במהלך המאות ה-13 וה-14 האזור נשלט מספר פעמים על ידי משטר סרבי או בולגרי אך לא לאורך זמן ממושך.
לאחר שנות שליטה עות'מאנית מועטות, סקנדרבג וכוחותיו האלבנים כבשו את העיר. בסוף המאה ה-14 ולאחר מותו של סקנדרבג, האימפריה העות'מאנית כבשה את העיר בחזרה. בשנות השליטה העות'מאנית, העיר נודעה בשם קלקאנדלן (Kalkandelen) אשר בתרגום לעברית פירושו הוא חודר-שריון, כהוקרה לנפחי הנשק המקומיים.
לאחר נפילת האימפריה העות'מאנית העיר נשלטה על ידי אלבניה. במהלך מלחמת הבלקן הראשונה (1913-1915) נכבשה העיר על ידי סרביה. במהלך מלחמת העולם הראשונה בולגריה וסרביה נאבקו על שטח המקום, בתום המלחמה, לאחר ניצחון סרבי, האזור נכלל בשטח יוגוסלביה.
לאחר משאל העם בשנת 1991, מקדוניה פרשה מיוגוסלביה והפכה למדינה עצמאית. במהלך מלחמת קוסובו, טטובו הפך לבית לכ-100 אלף פליטים. בשנת 2013, העיר היא אחת מהבירות הכלכליות החינוכיות התרבותיות התיירותיות והספורטיביות של מקדוניה. במאה ה-21 החלה העיר סובלת מתהליכי פרבור, נכון לנתונים משנת 2009 יש בה אחוזי פשע מהגבוהים במדינה.
דמוגרפיה

נכון לשנת 2002 מרכיביה האתניים של העיר הם:
אלבנים - 28,897 (54.6%)
מקדונים - 18,555 (35.1%)
צוענים - 2,352 (4.5%)
טורקים - 1,878 (3.6%)
סרבים - 587 (1.1%)
בוסניאקים - 156 (0.3%)
אחרים - 490 (0.9%)