stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משלחת מס' 11 לתחנת החלל מיר
פעילות המשלחת

חללית עם חברי המשלחת שוגרה ב-17 במרץ וב-19 במרץ היא התחברה למודול "קוואנט 1" בתחנת החלל מיר. בתחנת החלל פעלה משלחת מס' 10 בפיקוד אלכסנדר וולקוב. החל הליך העברת אחריות למשלחת החדשה.
ביחד עם חברי המשלחת לתחנת החלל הגיע קלאוס-דיטריך פלאדה טס לחלל כנציג גרמניה. הוא ביצע מספר רב של מחקרים בתחום הרפואה, ביולוגיה, פיזיקה ותורת החומרים במסגרת תוכנית MIR-92
ב-25 במרץ חללית סויוז TM-13 עזבה את תחנת החלל ביחד עם חברי משלחת מס' 10 וקלאוס-דיטריך פלאדה. אחריות על תחנת החלל עברה למשלחת מס' 11 שהחלה בפעילות סדירה.
ב-21 באפריל לתחנת החלל הגיע חללית פרוגרס M-12 ובוצע עגינה לתא עגינה של המודול הבסיסי. עם החללית הגיע מטען של 2,748 ק"ג. צוות התחיל בהעברת המטען לתחנת החלל.
ב-27 ביוני חללית מטען פרוגרס M-12 עזבה את תחנת החלל ונשרפה בכניסה לאטמוספירה.
ב-4 ביולי לתחנת החלל הגיע חללית פרוגרס M-13 וביצע עגינה בתא עגינה של המודול הבסיסי. עם החללית הגיע מטען של 2,752 ק"ג כולל חלקי חילוף למערכת בקרת גובה. החלה העברת המטען לתחנת החלל.
ב-8 ביולי ויקטורנקו וקאלרי ביצעו פעילות חוץ רכבית שנמשכה כשעתיים. המטרה הייתה לבחון מצב יחידות של מערכת בקרת גובה שהותקנו בחלק החיצוני של מודול "קוואנט 2". 4 מ-6 מערכות לא פעלו וזה גרם לקשיים בתפקוד מערכת כולה.
ב-24 ביולי חללית מטען פרוגרס M-13 עזבה את תחנת החלל ונשרפה בכניסה לאטמוספירה.
במהלך שהות בחלל שנמשכה כ-5 חודשים משלחת ביצעה מספר רב של ניסויים.
ב-29 ביולי הגיע חללית סויוז TM-15 עם משלחת מס' 12 לתחנת החלל מיר בפיקוד אנטולי סולוביוב. החל הליך של העברת אחריות על תחנת החלל לצוות החדש. עם החללית הגיעה גם אסטרונאוט מישל טוניני מצרפת. הוא התחיל בביצוע ניסויים במסגרת תוכנית Antares.
ב-10 באוגוסט חברי המשלחת ביחד עם מישל טוניני עזבו את תחנת החלל בחללית "סויוז TM-14".
הערות שוליים

1 2  חלליות מטען
משלחת מס' 12 לתחנת החלל מיר

צוות המשלחת
אנטולי סולוביוב
סרגיי אוודייב
תיאור תחנת החלל מיר במזן פעילות המשלחת
משלחת מס' 12 (ברוסית: основная экспедиция ‏я‏-12) הייתה משלחת לתחנת החלל מיר שפעלה מ-27 ביולי 1992 ועד ל-1 בפברואר 1993. מפקד המשלחת היה אנטולי סולוביוב. פעילות המשלחת נמשכה 189 ימים.
הרכב המשלחת

| שם | תפקיד | חללית הגעה | 27> 07.1992–1.02.1993 | חללית חזרה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| רוסיה אנטולי סולוביוב | מפקד המשלחת | סויוז TM-15 |  | סויוז TM-15 | חבר משלחת מס' 12  מפקד חלליית "סויוז TM-15" |
| רוסיה סרגיי אוודייב | מהנדס טיסה | סויוז TM-15 |  | סויוז TM-15 | חבר משלחת מס' 12 |
רקע

בזמן פעילות המשלחת תחנת החלל כללה את המודול הבסיסי, מודול "קוואנט 1", מודול "קוואנט 2" ומודול "קריסטל". נפח מחיה היה 253 מ"ק והספק מיוצר על ידי פאנלים סולארים היה 25 קו"ט.
פעילות המשלחת

חללית עם חברי המשלחת שוגרה ב-27 ביולי וב-29 ביולי היא התחברה לתחנת החלל מיר. בתחנת החלל פעלה משלחת מס' 11 בפיקוד אלכסנדר ויקטורנקו. החל הליך העברת אחריות למשלחת החדשה.
ביחד עם חברי המשלחת לתחנת החלל הגיע מישל טוניני שטס לחלל כנציג צרפת. הוא ביצע מספר רב של מחקרים בתחום הרפואה, ביולוגיה, פיזיקה ותורת החומרים במסגרת תוכנית Antares.
ב-14 באוגוסט לתחנת החלל הגיע חללית פרוגרס M-14 ובוצע עגינה למודול "קוואנט 1". עם החללית הגיע מטען של 2,532 ק"ג של ציוד ומצרכים. צוות התחיל בהעברת מטען לתחנת החלל. במקום דלק בחללית מטען הגיע מדחף לשיפור ביצוע של מערכת בקרת גובה.
ב-19 באוגוסט חללית סויוז TM-14 עזבה את תחנת החלל ביחד עם חברי משלחת מס' 11 וטוניני. אחריות על תחנת החלל עברה למשלחת מס' 12 שהחלה בפעילות סדירה.
ב-2 בספטמבר סולוביוב ואוודייב ביצעו פעילות חוץ רכבית שנמשכה כ-4 שעות. המטרה הייתה להכין מבנה מסבך Sofora להתקנת מדחף חדש.
ב-7 בספטמבר סולוביוב ואוודייב ביצעו פעילות חוץ רכבית שנמשכה כ-5 שעות. המטרה הייתה להמשיך בהכנת מבנה מסבך Sofora להתקנת מדחף חדש.
ב-11 בספטמבר סולוביוב ואוודייב ביצעו פעילות חוץ רכבית שנמשכה כ-6 שעות. המטרה הייתה לסיים התקנת מדחף חדש על מסבך Sofora. המדחף הותקן וחובר למערכות של תחנת החלל.
ב-15 בספטמבר סולוביוב ואוודייב ביצעו פעילות חוץ רכבית שנמשכה כ-4 שעות. המטרה הייתה לשנות מיקום של אנטנה מערכת עגינה על מודול "קריסטל" ולפרק פאנל סולארי שהיה בעבודה כבר 4 שנים.
ב-21 באוקטובר חללית מטען פרוגרס M-14 עזבה את תחנת החלל ונשרפה בכניסה לאטמוספירה. לפני שריפתה היא שחררה יחידת נחיתה עם 150 ק"ג של מסמכים. היחידה נחתה בהצלחה.
ב-29 באוקטובר לתחנת החלל הגיע חללית פרוגרס M-15 ובוצע עגינה למודול "קוואנט 1". עם החללית הגיע מטען של 2,532 ק"ג של ציוד ומצרכים. צוות התחיל בהעברת מטען לתחנת החלל. המטען כלל גם לוויין MAK-2. חללית מטען נותקה מתחנת החלל לאחר סיום פעילות משלחת מס' 12.
ב-20 בנובמבר קוסמונאוטים שחררו למסלול לוויין MAK-2.
במהלך שהות בחלל שנמשכה כחצי שנה משלחת ביצעה מספר רב של ניסויים.
ב-26 בינואר 1993 הגיע חללית סויוז TM-16 עם משלחת מס' 13 לתחנת החלל מיר בפיקוד גנאדי מנאקוב. החל הליך של העברת אחריות על תחנת החלל לצוות החדש.
ב-1 בפברואר משלחת מס' 12 עזבה את תחנת החלל בחללית "סויוז TM-15".
אחריות על תחנת החלל עברה למשלחת מס' 13.
הערות שוליים

1 2  חלליות מטען
↑  לוויין MAK-2
מרדכי ברנשטיין (מו"ל)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 במאי 1893 כ"ט באייר ה'תרנ"ג האימפריה הרוסית
 פטירה:  28 במרץ 1983 (בגיל 89) י"ד בניסן ה'תשמ"ג תל אביב, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות טרומפלדור 
 שפות היצירה:  עברית 
 
מרדכי ברנשטיין (15 במאי 1893, כ"ט באייר ה'תרנ"ג – 28 במרץ 1983, י"ד בניסן ה'תשמ"ג) היה סופר, מחזאי, מו"ל ואיש ציבור ביישוב ובתקופת המדינה.
קורות חיים

ברנשטיין נולד ברוסיה (באזור אוקראינה של ימינו) בשנת 1893. ב-1911 עלה לארץ ישראל ולמד בגימנסיה "הרצליה" בתל אביב. עם תום לימודיו עבד שנה בחקלאות, ואז גורש על ידי העות'מאנים והגיע לארצות הברית. שם למד באוניברסיטת קולומביה, ניהל בית ספר עברי, ובהמשך היה למנהל הוצאת הספרים "קדימה". כעבור שנתיים וחצי התנדב לגדוד העברי, ובשנת 1918 שב איתו לארץ.
בארץ שימש ברנשטיין כמזכיר גימנסיה הרצליה. עם העברתה של הוצאת דביר לארץ ישראל, מינה אותו ביאליק לנהל אותה, וברנשטיין היה מנהלה במשך שנים רבות, עד פרישתו לגמלאות.
הוא כתב טרילוגיה על החיים בארץ, וחיבר כשלושה-עשר מחזות, שאף תורגמו לשפות אחרות.
היה איש ציבור רב פעלים: שימש בהתנדבות כנשיא "התאחדות הוצאות הספרים בישראל", יו"ר הוצאת "יחדיו", חבר דירקטוריון נייר חדרה ועוד.
ברנשטיין היה ממייסדי רמת גן (אז עיר-גנים) כחלק מקבוצת ה'קנדים'.
בצוואתו הקדיש את כספו לקרן לעידוד יוצרים צעירים בתחומי הספרות השירה והמחזאות. האגודה להענקת פרסים על שמו היא שאחראית על הענקת פרס ברנשטיין.
נפטר ב-28 במרץ 1983, בן 90 במותו. נקבר בבית הקברות טרומפלדור.
הערות שוליים

↑  תאריך פטירתו באתר חברה קדישא ת"א-יפו והמחוז.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258493305171  GND: 1192840194  ISNI: 0000 0001 0786 5435  LCCN: nr88003647  SUDOC: 234674024  ULAN: 500453983  VIAF: 97673655   WorldCat (עם VIAF): 97673655 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
משמעות המשמעות

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  צ'ארלס קיי אוגדן, איוור ארמסטרונג ריצ'רדס 
 שפת המקור:  En 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1923 
 
משולש ההתייחסות (גם משולש סמנטי). איור מתוך עמוד 11 "של משמעות המשמעות"
משמעות המשמעות: חקר השפעת הלשון על המחשבה ועל מדע הסימבוליזם (1923) הוא ספר של צ'ארלס קיי אוגדן ואיוור ארמסטרונג ריצ'רדס. הוא מלווה בשני חיבורים משלימים של ברוניסלב מלינובסקי ו- פ. ג. קרוקשנק.
סקירה כללית

אף על פי שהטקסט המקורי פורסם ב-1923, הוא שימש כספר לימוד בתחומים רבים, כולל בלשנות, פילוסופיה, שפה מדע קוגניטיבי ולאחרונה סמנטיקה וסמיוטיקה. הספר נמצא בדפוס ברציפות מאז 1923. המהדורה העדכנית ביותר היא המהדורה הביקורתית הוכנה על ידי ו. טרנס גורדון ככרך שלישי מתוך חמשת הכרכים של CK Ogden & Linguistics (London: Routledge / Thoemmes Press, 1995). ההיסטוריה המלאה של הפרסום, כולל פרסום בהמשכים ב- Cambridge Magazine לפני המהדורה הראשונה של הספר, נמצאת בספרו של ו. טרנס גורדון: ס. ק. אוגדן מחקר ביבליוגרפי ביולוגי (Metuchen, NJ: Scarecrow Press, 1990).
ריצ'רדס קובע תאוריה של הקשר של סימנים: מילים ודברים מחוברים "באמצעות המופע שלהם יחד עם דברים, החיבור שלהם אתם בהקשר "כי סמלים משחקים תפקיד חשוב בחיינו [והם אפילו] המקור של כל כוחנו על העולם החיצוני "(47). במערכת הקשרים זו מפתח ריצ'רדס סמיוטיקה של שלושה חלקים - סמל, מחשבה ורפרנט עם שלושת היחסים ביניהם (מחשבה לסמל = נכון, מחשבה לרפרנט = הולם, סמל להתייחסות = אמת) (11). סמלים שהם "אותם סימנים בהם אנשים משתמשים כדי לתקשר אחד עם השני וככלי מחשבה, תופסים מקום יוצא דופן" (23). "כל הסימול הדיסקורסיבי כולל [...] אריגה של הקשרים להקשרים גבוהים יותר" (220). לכן, כדי שמילה תובן, "נדרשת ממנה יצירת קשר עם התנסויות נוספות" (210).
הספר השפיע מאוחר יותר על ספרו של אייר "שפה, אמת, והיגיון", מבוא לפוזיטיביזם לוגי, גם ספרם של ריצ'רדס - אוגדן וגם ספרו של אייר ישפיעו מאוחר יותר להשפיע על אלק קינג ומרטין קטלי בכתיבת ספרם "שליטה בשפה", שיצא לאור בשנת 1939, ואשר השפיע על ק.ס. לואיס בכתב ההגנה שלו על החוק הטבעי וערכים אובייקטיביים, בספרו "ביטול האדם" (1943).
הערות שוליים

↑  Richards, IA and CK Ogden. The Meaning of Meaning.  Harvest/HBJ 1989.
↑  Menuge, Angus J. L. (ביוני 2000). "Just Sentiments". Touchstone Magazine. 13 (5). {{cite journal}}:  (עזרה)
מקסיקו במשחקים הפאראלימפיים

מקסיקו השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים בהיידלברג (1972), ומאז שלחה משלחת ספורטאים לכל אחד מאירועי הקיץ של המשחקים הפאראלימפיים. במשחקי החורף הפאראלימפיים משתתפת מקסיקו מאז המשחקים הפאראלימפיים טורינו (2006).
בסיום המשחקים הפאראלימפיים בשנת 2020 זכו הספורטאים המקסיקנים ב-311 מדליות פאראלימפיות במשחקי הקיץ. במשחקי החורף לא הגיעו ספורטאי מקסיקו להישגים ספורטיביים משמעותיים ומקסיקו לא זכתה במדליה מעולם.
היסטוריה

בשנת 1972 שלחה מקסיקו את המשלחת הראשונה אל משחקי הקיץ הפאראלימפיים. המשלחת כללה שבעה ספורטאים, כולם גברים שלא הצליחו לזכות במדליה פאראלימפית. אל המשחקים הפאראלימפיים הבאים במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976) שלחה המדינה משלחת של 32 ספורטאים (24 גברים ו-8 נשים), שהביאו למקסיקו 39 מדליות פאראלימפיות (מהן 16 זהב, 14 כסף ו-9 מדליות ארד), במשלחת בלט האתלט אסביו ואלדס שזכה בשלוש מדליות זהב, מדליית כסף ומדליית ארד (במירוץ השליחים 60X4).
במשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980) הגיעה המשלחת הפאראלימפית של מקסיקו להישג השיא שלה. המשלחת זכתה בשיא של 42 מדליות (בהן 20 מדליות זהב 16 כסף ו-6 ארד) ודורגה במקום התשיעי בסך כמות המדליות בין המדינות המשתתפות. במשלחת המקסיקנית התבלט שוב ואלדס כשזכה בשלוש מדליות זהב, ומדליית כסף אחת, והאתלטית חואנה סוטו שזכתה בארבע מדליות זהב. במשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984) זכתה המשלחת המקסיקנית ב-37 מדליות פאראלימפיות, כשחואנטה סוטו זוכה בשתי מדליות זהב נוספות, שתי מדליות כסף, ומדליית ארד אחת.
עד המשחקים הפאראלימפיים סידני (2000) לא הצליחה המשלחת המקסיקנית לזכות ב-10 מדליות זהב או יותר. למשחקים הפאראלימפיים שנערכו בסידני שלחה מקסיקו משלחת של 48 אתלטים ו-29 אתלטיות, שזכתה ב-10 מדליות זהב פאראלימפיות, 12 מדליות כסף ו-12 מדליות ארד.
מדליות לפי אולימפיאדה

| אולימפיאדה | זהב | כסף | ארד | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- |
המשחקים הפאראלימפיים היידלברג (1972): 0
| המשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976) | 16 | 14 | 9 | 39 |
| המשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980) | 20 | 16 | 6 | 42 |
| המשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984) | 6 | 14 | 17 | 37 |
| המשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988) | 8 | 9 | 6 | 23 |
| המשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992) | 0 | 1 | 10 | 11 |
| המשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996) | 3 | 5 | 4 | 12 |
| המשחקים הפאראלימפיים סידני (2000) | 10 | 12 | 12 | 34 |
| המשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004) | 14 | 10 | 10 | 34 |
| המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008) | 10 | 3 | 7 | 20 |
| המשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012) | 6 | 4 | 11 | 21 |
| המשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016) | 4 | 2 | 9 | 15 |
| המשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020) | 7 | 2 | 13 | 22 |
| סה"כ | 104 | 92 | 115 | 311 |
ראו גם

מקסיקו במשחקים האולימפיים
מקסיקו במשחקים האולימפיים לנוער
הערות שוליים

↑  Participation Numbers Heidelberg 1972 Paralympic Games באתר הוועד הפאראלימפי הבינלאומי
↑  Participation Numbers 1976 Paralympic Games באתר הוועד הפאראלימפי הבינלאומי
משמעות (חשיבות)

פנייתו של בנג'מין פרנקלין לציבור מה-9 בנובמבר 1789 היא בעלת משמעות גדולה בהקשר ההיסטורי של ארצות הברית
המונח משמעות (לעיתים גם "משמעותיות") או חשיבות מציין את אופן השפעתו או מידת השפעתו של דבר על אדם או על המציאות. לדוגמה, "נאום בעל משמעות היסטורית" הוא נאום שכתוצאה ממנו התפתחויות ואירועים היסטוריים מסוימים קרו באופן מסוים, ואשר בלי קיומו הם היו קורים אחרת (או לא היו קורים כלל).
את גודל משמעותו של דבר מסוים (עצם, אירוע, תכונה, מידע, תאוריה וכו') ניתן לאמוד על־פי ההשלכות הנובעות ממצב קיומו הייחודי של הדבר: משמעותו של דבר נתון היא רבה יותר, אם לשינויים שהיו מתחוללים או מבוצעים בדבר זה היו השלכות חזקות יותר, ולהפך: אם לשינויים בדבר נתון יש השלכות מועטות, כי אז לדבר זה יש משמעות מועטת.
משמעות ניתן למדוד רק בהקשר נתון: אותו אירוע עשוי להיות בעל משמעות רבה בהקשר אחד ומשמעות מועטת בהקשר אחר, לדוגמה: גירוש יהודי ספרד הוא אירוע בעל משמעות רבה בהקשר ההיסטורי התרבותי של היהדות, אך בהקשר ההיסטורי התרבותי של האבוריג'ינים יש לו משמעות מועטת בלבד.
ניתן להבחין בין המשמעות הנתפסת לבין המשמעות הממשית, כך לדוגמה החלטה נגד חקיקתן של תקנות הנוגעות להפחתת זיהום האוויר על ידי מפלטי מכוניות יכולה למנוע את העלאת עלויות הייצור של חברה המייצרת מכוניות. אדם מסוים, שאינו עובד בייצור מכוניות, יכול לייחס משמעות מועטת לחקיקה הנ״ל, אך ייתכן כי חקיקה זו היא למעשה משמעותית מאוד לגביו, שכן לעליית זיהום האוויר הנובעת מאותה ההחלטה עלולה להיות השפעה מכרעת על בריאותו של אותו אדם.
אפשר לאמוד את המידה שבה מידע או תאוריה הם משמעותיים גם על־פי המידה שבה הם מספקים ידע על המציאות. את משמעותו, כלומר מידת חשיבותו, של מידע אפשר להעריך גם בעזרתם של מספר מדדים נוספים, לדוגמה: המידה בה קיים ביקוש למידע, המידה שבה מתבצעת גישה למידע, המידה שבה המידע מובן, או המידה שבה המידע שימושי. בהקשר זה ניתן להתייחס למשמעותיות של המידע כאל קריטריון של איכות המידע.
חיפוש משמעות

האסכולה ההומניסטית־אקזיסטנציאליסטית בפסיכותרפיה, שהבולטים בתאורטיקנים שלה הם ויקטור פראנקל, אברהם מאסלו וקרל רוג'רס, דוגלת בחיפוש משמעות כאמצעי טיפולי. לדידם, מציאת משמעות היא תנאי לחיי אושר.
ראו גם

אונטולוגיה (מדעי המידע)
אקזיסטנציאליזם, משמעות החיים
עמימות
קבלת החלטות
משחק מקדים (תוכנית טלוויזיה)

משחק מקדים היא תוכנית טלוויזיה ישראלית ששודרה בערוץ 10 במשך שתי עונות בהנחיית גלית גוטמן בשנים 2004–2005, בהפקת אולפני הבירה ירושלים.
במסגרת התוכנית בכל פרק ניצבים רווק או רווקה כמתמודדים ראשיים וארבעה מתמודדים נסתרים בני המין השני. במסגרת התוכנית הרווקים בוחרים את המתמודד הנסתר המועדף עליהם על פי מבחנים שונים כמו קריאת קטע מהספר האהוב על כל אחד מהארבעה. לאחר מכן הרווקים רואים פנים מול פנים את ארבעת המתמודדים שהיו נסתרים והם צריכים לבחור מי הכי מוצא חן בעיניהם מבחינת המראה החיצוני. אם אין התאמה בין בחירת האישיות לבחירת החיצוניות על הרווק להחליט את מי הם בחורים.
פורמט התוכנית הוצג בפסטיבל הטלוויזיה "MIPCOM" שבצרפת ונמכר למספר מדינות וביניהן אירלנד ורומניה.
הערות שוליים

↑  יפעת יעקובסון, גברת LOVE, באתר ynet, 27 באוקטובר 2004
רותה קופפר, "משחק מקדים" של גלית גוטמן חוזרת לעונה חדשה בערוץ 10, באתר הארץ, 14 בספטמבר 2005
↑  יעל גאוני, ‏הפורמט הטלוויזיוני "משחק מקדים" של JCS נמכר לוורנר ברדרס האמריקאית, באתר גלובס, 24 באוקטובר 2006
↑  יעל גאוני, ‏הפורמט של שעשועון השידוכים "משחק מקדים" בערוץ 10 נמכר ל-7 מדינות, באתר גלובס, 2 ביולי 2007
משלחת מס' 10 לתחנת החלל מיר

צוות המשלחת
אלכסנדר וולקוב
סרגיי קריקאליוב
תיאור תחנת החלל מיר לאחר עגינה של מודול "קריסטל"
משלחת מס' 10 (ברוסית: основная экспедиция ‏я‏-10) הייתה משלחת לתחנת החלל מיר שפעלה מ-2 באוקטובר 1991 ועד ל-25 במרץ 1992. מפקד המשלחת היה אלכסנדר וולקוב. פעילות המשלחת נמשכה 175 ימים.
הרכב המשלחת

| שם | תפקיד | חללית הגעה | 2> 10.1991–25.03.1992 | חללית חזרה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| רוסיה אלכסנדר וולקוב | מפקד המשלחת | סויוז TM-13 |  | סויוז TM-13 | חבר משלחת מס' 10  מפקד חלליית "סויוז TM-13" |
| רוסיה סרגיי קריקאליוב | מהנדס טיסה | סויוז TM-12 |  | סויוז TM-13 | חבר משלחת מס' 9 ו-10 |
רקע

בזמן פעילות המשלחת תחנת החלל כללה את המודול הבסיסי, מודול "קוואנט 1", מודול "קוואנט 2" ומודול "קריסטל". נפח מחיה היה 253 מ"ק והספק מיוצר על ידי פאנלים סולארים היה 25 קו"ט.
פעילות המשלחת

חללית עם מפקד המשלחת שוגרה ב-2 באוקטובר וב-4 באוקטובר היא התחברה לתחנת החלל מיר. בתחנת החלל פעלה משלחת מס' 9 בפיקוד אנטולי ארצברסקי. החל הליך העברת אחריות למשלחת החדשה.
ביחד עם וולקוב לתחנת החלל הגיע פרנץ פיבק מאוסטריה. הוא החל ביצוע ניסויים בהתאם לתוכנית Austromir שהוכנה עבורו.
ב-10 באוקטובר חללית סויוז TM-12 עזבה את תחנת החלל ביחד עם ארצברסקי, פיבק וטוקטר אאובקירוב. אחריות על תחנת החלל עברה למשלחת מס' 10 שהחלה בפעילות סדירה.
ב-15 באוקטובר בוצע שינוי מיקום עגינה של חללית סויוז TM-12 ממודול בסיסי למודול "קוואנט 1".
ב-19 באוקטובר לתחנת החלל הגיע חללית מטען פרוגרס M-10 אך ניסיון עגינה לא הצליח.
ב-21 באוקטובר בוצע עגינה של חללית מטען "פרוגרס M-10" למודול הבסיסי. עם החללית הגיע מטען של 2,623 ק"ג. צוות התחיל בהעברת מטען לתחנת החלל.
בהמשך השנה צוות פעל על החלפת תאים של סוללות מצברים. למרות זאת לקראת סוף שנה ייצור חשמל כולל ירד ל-10 קו"ט. בנוסף לכך החלו בעיות במערכת בקרת גובה המסלול שהתבססה על יחידות שהותקנו במודול "קוואנט 1" ו-"קוונאט 2". מ-12 מערכות פעלו רק 7.
בגלל בעיות בקרת גובה המסלול שיגור חללית מטען נדחה מ-18 בינואר 1992 ל-20 בינואר.
ב-20 בינואר חללית מטען פרוגרס M-10 עזבה את תחנת החלל ונשרפה בכניסה לאטמוספירה. לפני זה היא שחררה יחידת נחיתה "רדוגה" שנחתה בהצלחה ומטען שלה הועבר להמשך טיפול.
ב-27 בינואר לתחנת החלל הגיע חללית פרוגרס M-11 וביצע עגינה למודול הבסיסי. עם החללית הגיע מטען של 2,623 ק"ג. צוות התחיל בהעברת מטען לתחנת החלל. מטען כולל חלקי חילוף למערכת בקרת גובה.
החל ממחצית פברואר ספינות תקשורת של הצי סיימו תמיכה בהעברת תקשורת לתחנת החלל. כתוצאה מכך בכל יום 9 שעות לא היה קשר בין תחנת החלל לבין מרכז בקרה.
ב-20 בפברואר וולקוב וקריקאליוב ביצעו פעילות חוץ רכבית שנמשכה כ-5 שעות. המטרה הייתה להשלים תיקון פתח שנפגע ביולי 1990 ותיקונו התחיל במשלחת הקודמת. לאחר השלמת המשימה, פורקה לצורכי תיקונים מצלמת טלוויזיה מחלק החיצוני של מודול "קוואנט 2".
ב-14 במרץ בוצע שינוי מיקום עגינה של חללית סויוז TM-12 ממודול "קוואנט 1" למודול הבסיסי.
ב-19 במרץ הגיע חללית סויוז TM-14 עם משלחת מס' 11 לתחנת החלל מיר בפיקוד אלכסנדר ויקטורנקו. החל הליך העברת אחריות על תחנת החלל לצוות החדש. עם החללית הגיעה גם אסטרונאוט קלאוס-דיטריך פלאדה מגרמניה. הוא התחיל בביצוע תוכנית ניסויים MIR92.
ב-25 במרץ וולקוב וקריקאילוב ביחד עם קלאוס-דיטריך פלאדה עזבו את תחנת החלל בחללית "סויוז TM-13". במהלך שהות בחלל שנמשכה כחצי שנה הם ביצוע מספר רב של ניסויים. ביחד עם פעילות במסגרת משלחת מס' 9 קריקאילוב השלים שהות של כשנה בחלל.
הערות שוליים

↑  פרוגרס M-10
↑  פרוגרס M-11
מרדכי ברתנא

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 בנובמבר 1909 פבראדה, ליטא 
 פטירה:  10 באפריל 1986 (בגיל 76) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 שפות היצירה:  עברית 
 צאצאים:  אורציון ברתנא 
 
מרדכי ברתנא (ברטינסקי) (12 בנובמבר 1909 – 10 באפריל 1986) היה משורר ישראלי שכתב בעברית וביידיש, והיה מוכר יותר בשם העט שלו ב. מרדכי.
ביוגרפיה

ברתנא נולד בעיירה פודברודז', בקרבת וילנה, התחנך בחדר, בישיבה, ובגימנסיה עברית בווילנה. בבגרותו עבר לוורשה, שם למד בבית המדרש "תחכמוני" ובסמינר היהודי למורים.
ברתנא עלה ארצה בשנת 1935 ולמד מספר שנים באוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר מכן עסק בהוראה ועם קום המדינה שימש מפקח על בתי הספר מטעם משרד החינוך.
בנו הוא המשורר וחוקר הספרות אורציון ברתנא.
ביוגרפיה > יצירתו

בראשית דרכו כתב ברתנא שירים ביידיש, אולם עם עלייתו ארצה עבר לכתוב עברית. בסך הכל פרסם 14 ספרי שירה וארבעה ספרי לימוד, וכן ערך ותרגם מספר ספרים.
בשנת 2009 פורסם מבחר משיריו תחת הכותרת "שואל כאדם ועונה כיהודי: מבחר שירים 1931-1974" בהוצאות כרמל ועמדה.
הערות שוליים

↑  שואל כאדם ועונה כיהודי, באתר הוצאת כרמל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312691205171  PLWABN: 9810588461605606  GND: 12400072X  LCCN: n84098909  SUDOC: 262024543  VIAF: 97249585   WorldCat (עם VIAF): 97249585
מרקוס קלפורניוס ביבולוס

| --- | --- |
 לידה:  102 לפנה"ס רומא העתיקה 
 פטירה:  48 לפנה״ס (בגיל 54 בערך) הים היוני, יוון 
 מדינה:  רומא העתיקה 
 תפקיד:  קונסול (59 לפני הספירה–59 לפני הספירה)  סנאטור ברומא העתיקה (ערך בלתי־ידוע–ערך בלתי־ידוע)  איידיל  פראיטור  מושל רומי 
 מפלגה:  אופטימאטים 
 
מרקוס קלפוריוס ביבולוס (בלטינית Marcus Calpurnius Bibulus ‏ סביב 102 לפנה"ס - 48 לפנה"ס) היה פוליטיקאי בולט בשלהי הרפובליקה הרומית. היה אופטימט מושבע. נודע כיריבו המר של יוליוס קיסר ואף נלחם נגדו במהלך מלחמת האזרחים. היה נשוי לפורקיה קאטוניס, בתו של קאטו הצעיר, יריב עיקש נוסף של קיסר. בדומה לאופטימטים אחרים, התנגד בתוקף לכל רפורמה בממשל הרומי, שקיסר היה בין מצדדיה.
קריירה מוקדמת וכהונה כקונסול

ביבולוס היה שייך למשפחת הקלפוריניים החשובה מקרב הפלבס הרומאי. בשנת 65 לפנה"ס נבחר לכהונת האיידיל הקורילי לצדו של יוליוס קיסר, שהאפיל על ביבולוס. ביבולוס נתקל שוב בקיסר בשנת 62 לפנה"ס, עת שניהם כיהנו כפראיטורים. היריבות ביניהם הייתה מרה והם התנגחו ללא הפסקה האחד בשני. במהלך כהונותו כפראיטור נקרא לטפל בקשר קאטילינה.
כשקיסר הכריז על מועמדותו לבחירות למשרת הקונסול, בתמיכת הטריומווירט הראשון, האופטימטים העניקו את תמיכתם לביבולוס שנבחר לקונסול ביחד עם קיסר והיה שותפו בתפקיד. היריבות בין האישים המשיכה ואף התגברה. לרוע מזלו של ביבולוס, הוא לא היה מסוגל לעמוד בקצב ויוליוס קיסר האפיל עליו לחלוטין.
בתחילת כהונתם המשותפת, ניסה להתנגד לחוק שקיסר ביקש להעביר למען הסדרת הענקת האדמות לחייליו המשוחררים של גנאיוס פומפיוס, שותפו לברית הטריאומווירט. כוחו של ביבולוס לא עמד לו ולמרות טריקים פוליטיים שניסה להפעיל, החוק עבר. לאחר כישלונו, הסתגר בביתו ולא השתתף יותר בישיבות הסנאט וכך נותר קיסר קונסול יחיד הלכה למעשה. המעשה הפוליטי היחיד שהיה בעל משמעות כלשהי מצדו של ביבולוס היה ניסיונו להתנגד למינוי של קיסר לפרו-קונסול בגאליה ובאיליריה לחמש שנים. גם ניסיון זה כשל וקיסר התמנה לתפקיד שחפץ בו.
מלחמת האזרחים

במהלך שנות ה-50 בעוד קיסר שקוע במלחמת גאליה תקף ביבולוס את פומפיוס והאשים אותו באלימות בין תומכיהם של טיטוס אניוס מילו ופובליוס קלודיוס פולכר בשנת 56. בסוף שנות ה-50 כשהאופטימטים אימצו את פומפיוס שאותו תקפו בשצף רק כמה שנים לפני כן כדי שיעמוד בראש צבאם במלחמת האזרחים וביבולוס יישר איתם קו.
בשנת 51 לפנה"ס התמנה לנציב סוריה וניכס לעצמו את ניצחונו של גאיוס קאסיוס לונגינוס על האימפריה הפרתית. על כך נחגגו לכבודו חגיגות במשך 20 יום ברומא. כמו כן, שלח את שני בניו למצרים כדי להזעיק את החיילים הרומאים שניצבו שם, אך החיילים סירבו לציית להוראות ואף רצחו את בניו.
כשסיים את כהונתו וחזר לרומא, גילה כי פרצה מלחמה בין קיסר לפומפיוס. ביבולוס צידד בפומפיוס וקיבל את האחריות על הצי בים האדריאטי. ניסיונו למנוע מקיסר את הפלישה הימית ליוון כשלה, אחרי שקיסר בחר לצאת לים בסוף הסתיו, כהים גועש ומזג אוויר איננו נח לשיט. יחד עם זאת, ביבולוס הצליח למנוע את הגעת התגבורות לקיסר, אך אספקתו אזלה. הוא התעקש ונותר בעמדתו ולא נטש אותה, למרות קשיי האספקה. בסופו של דבר חלה ומת בתחילת שנת 48 לפני הספירה.
משלחת מס' 14 לתחנת החלל מיר

צוות המשלחת
וסילי ציבלייב
אלכסנדר סרברוב
תיאור תחנת החלל מיר במזן פעילות המשלחת
משלחת מס' 14 (ברוסית: основная экспедиция ‏я‏-14) הייתה משלחת לתחנת החלל מיר שפעלה מ-1 ביולי 1993 ועד ל-14 בינואר 1994. מפקד המשלחת היה גנאדי מנאקוב. פעילות המשלחת נמשכה 197 ימים.
הרכב המשלחת

| שם | תפקיד | חללית הגעה | 1> 07.1993–14.01.1994 | חללית חזרה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| רוסיה וסילי ציבלייב | מפקד המשלחת | סויוז TM-17 |  | סויוז TM-17 | חבר משלחת מס' 14  מפקד חלליית "סויוז TM-17" |
| רוסיה אלכסנדר סרברוב | מהנדס טיסה | סויוז TM-17 |  | סויוז TM-17 | חבר משלחת מס' 14 |
רקע

בזמן פעילות המשלחת תחנת החלל כללה את המודול הבסיסי, מודול "קוואנט 1", מודול "קוואנט 2" ומודול "קריסטל". נפח מחיה היה 253 מ"ק והספק מיוצר על ידי פאנלים סולארים היה 25 קו"ט.