stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנדוניס רמוס
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

| שנה | שם אלבום ביוונית | שם אלבום - תעתיק עברי | שם אלבום - תרגום לעברית | מעמד |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| יוני 1996 | ‏Αντώνης Ρέμος (אנ') | אַנְדֿוֹנִיס רֶֿמוֹס | - | פלטינה |
| אפריל 1998 | ‏Καιρός να πάμε παρακάτω (אנ') | קֶרֿוֹס נַה פָּֿאמֶה פַּארַאקָֿאטוֹ | זמן להמשיך הלאה | פלטינה |
| נובמבר 1999 | ‏Πάλι Απ' Την Αρχή (אנ') | פָּֿאלִי אַפְּ'טִין אַרְכִֿי | שוב מהתחלה | פלטינה |

| מאי 2002 | ‏Καρδιά μου μην ανησυχείς (אנ') | קַארְדְיָֿה מוּ מִין אַנִיסִיכִֿיס | אל תדאגי אהובתי | פלטינה משולשת |
| אוקטובר 2003 | ‏Μια αναπνοή (אנ') | מְיָה אַנָאפְּנוֹאִֿי | נשימה אחת | פלטינה משולשת |
| נובמבר 2005 | ‏Σαν άνεμος (אנ') | סַאן אָֿנֶמוֹס | כמו רוח | פלטינה |
| אוקטובר 2008 | ‏Αλήθειες & Ψέματα (אנ') | אַלִֿיתְ'יֶס קֶה פְּסֶֿמַאטָה | אמיתות ושקרים | פלטינה |
| מרץ 2011 | ‏Κλειστά τα στόματα (אנ') | קְלִיסְטָֿה טַה סְטֿוֹמַאטָה | פִּיוֹת סגורים | פלטינה משולשת |
| מאי 2013 | ‏Η καρδιά με πηγαίνει εμένα | אִי קַארְדְיָֿה מֶה פִּיגֶֿנִי אֶמֶֿנָה | הלב הולך עמי  במשמעות מושאלת: הלב מוביל אותי, או: אני הולך עם הלב | פלטינה כפולה |
| דצמבר 2016 | ‏Σπασμένα Κομμάτια Της Καρδιάς | סְפַּאסְמֶֶנָה קוֹמַֿאטְיָה טִיס קַארְדְיַֿאס | החלקים השבורים של הלב | פלטינה |
דיסקוגרפיה > אלבומים בהופעה חיה

| שנה | שם אלבום ביוונית | שם אלבום - תעתיק עברי | שם אלבום - תרגום לעברית | מעמד |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ‏2001 | ‏Μια νύχτα μόνο (אנ') | מְיָה נִֿיכְטָה מֿוֹנוֹ | לילה אחד בלבד | פלטינה כפולה |
| ‏2004 | ‏Live | - | בהופעה חיה | פלטינה |
| ‏2007 | ‏Αντώνης Ρέμος in Concert feat. Onirama | - | אַנְדֿוֹנִיס רֶֿמוֹס בקונצרט עם אוֹנִירַֿאמָה | זהב |
| ‏2007 | ‏Μαρινέλλα & Αντώνης Ρέμος Live (אנ') | - | מַארִינֶֿלָה ואַנְדֿוֹנִיס רֶֿמוֹס בהופעה חיה | פלטינה |
דיסקוגרפיה > דיסקים של סינגלים

| שנה | שם אלבום ביוונית | שם אלבום - תעתיק עברי | שם אלבום - תרגום לעברית | מעמד |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ‏2002 | ‏Όλος ο κόσμος είσαι εσύ | אֿוֹלוֹס אוֹ קֿוֹסְמוֹס אִֿיסֶה אֶסִֿי | את כל העולם, או: כל העולם הוא את | פלטינה כפולה |
| ‏2002 | ‏Καρδιά μου | קַארְדְיָֿה מוּ | לבי |  |
| ‏2003 | ‏Δεν τελειώσαμε | דֶן טֶלְיֿוֹסַאמֶה | לא סיימנו, או: זה לא הסתיים (בינינו) |  |
| ‏2009 | ‏Δύο Ιστορίες αγάπης | דְיוֹ אִיסְטוֹרִֿיאֶס אַגֿאפִּיס | שני סיפורי אהבה |  |
| ‏2010 | ‏Κομμένα πια τα δανεικά | קוֹמֶֿנָה פְּיָֿה טַה דַאנִיקָֿה | אין יותר הלוואות (עבורך)  תרגום מילולי: "לחתוך" את מתן ההלוואות (עבורך) |  |
דיסקוגרפיה > אוספים

| שנה | שם אלבום | מעמד |
| --- | --- | --- |
| ‏2006 | ‏Best Of | פלטינה |
| ‏2014 | ‏Best Of 2008 - 2014 | - |
ביאורים

↑  ביוונית: "Διογένης Studio".
↑  ביוונית: "Νέα Σμύρνη".
↑  ביוונית: "Δημήτρης Μητροπάνος".
↑  ביוונית: "Στέφανος Κορκολής".
↑  ביוונית: "Μάριος Τόκας".
↑  ביוונית: "Σταύρος Αραπίδης".
↑  ביוונית: "Οι Θαλασσιές οι Χάντρες".
↑  ביוונית: "Γκάζι".
↑  ביוונית: "Σταμάτης Σπανουδάκης".
↑  ביוונית: "Αντώνης Ανδρικάκης".
↑  ביוונית: "Μια Νύχτα Μόνο".
↑  המקום יווני, אך מכונה "Apollon Palace" בשפה האנגלית.
↑  ביוונית: "Γιάννης Πάριος".
↑  ביוונית: "Γιώργος Θεοφάνους".
הערות שוליים

↑  האתר הרשמי של "סטודיו דִיוֹגֶֿנִיס" (ביוונית).
↑  תיאור הפאב (ביוונית).
↑  הערך ביוונית, לצורך תרגום עתידי.
↑  אתר המועדון הרשמי.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 13897795X  ISNI: 0000 0000 6493 6861  MusicBrainz: 9457e918-6a04-494e-bd32-8fa49caba28c  VIAF: 95071266   WorldCat (עם VIAF): 95071266
אקדמיית הכדורעף ויאצ'סלב פלאטונוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מיקום:  רוסיה סנקט פטרבורג, רוסיה
 קואורדינטות:  59°58′05″N 30°16′25″E﻿ / ﻿59.968°N 30.2735°E﻿ / 59.968; 30.2735
 תקופת הפעילות:  2005–הווה (כ־19 שנים)
 בעלים:  אבטומוביליסט
 קבוצות:  אבטומוביליסט מועדון הכדורעף זניט לנינגרדקה דינמו מחוז לנינגרד
 מושבים:  1,500
 http://www.vcavtomobilist.ru/academy.php
 he
 
מתחם הספורט "אקדמיית הכדורעף ויאצ'סלב פלאטונוב" (ברוסית: Спортивный комплекс Академия волейбола Вячеслава Платонова) הוא מתחם ספורט הממוקם בחלקו המזרחי של האי קרסטובסקי בעיר סנקט פטרבורג ומשמש לאירוח משחקי כדורעף. משמש כמגרש הבית של מועדון הכדורעף זניט משנת 2017 וכהיכל הבית של מועדוני הכדורעף אבטומוביליסט, לנינגרדקה ודינמו מחוז לנינגרד.
מבנה האקדמיה המשמש בית ספר לכדורעף, נבנה בנובמבר 2005 ונקרא על שמו של מאמן הכדורעף ויאצ'סלב פלאטונוב. שטח המבנה מגיע ל-7,000 מ"ר ומכיל 1,500 מושבים. מאז הקמתו משמש כמגרש הבית של מועדון הכדורעף אבטומוביליסט סנקט פטרבורג, שגם מחזיקה בבעלות על המתחם.
הקבוצות מארחות במתחם משחקים במסגרת ליגת העל הרוסית בכדורעף, ליגת העל הרוסית בכדורעף נשים, הגביע הרוסי בכדורעף וזניט מארחת בו גם את משחקי הבית שלה בליגת האלופות בכדורעף.
הערות שוליים

↑  הארנה באתר מועדון הכדורעף זניט
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספורט ברוסיה ובנושא כדורעף. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אצטדיון לופטוס וורספלד

| --- | --- |

אצטדיון לופטוס וורספלד, 2009
 שמות קודמים:  מגרש הספורט המזרחי, מינולטה לופטוס, סקיוריקור לופטוס
 כתובת:  Kirkness St, Sunnyside, ZA-0002 Pretoria 
 מיקום:  פרטוריה, דרום אפריקה
 קואורדינטות:  25°45′11″S 28°13′23″E﻿ / ﻿25.753189°S 28.223014°E﻿ / -25.753189; 28.223014
 תקופת הפעילות:  1923–הווה (כ־101 שנים)
 שופץ:  1928, 1984, 2008
 בעלים:  Blue Bulls 
 משטח:  דשא
 מושבים:  51,672
 אתר רשמי
 he
 
אצטדיון לופטוס וורספלד (באנגלית: Loftus Versfeld Stadium) הוא אצטדיון כדורגל בפרטוריה שבדרום אפריקה. האצטדיון הוקם במקור בשנת 1923, ולקח חלק באירוח משחקי גביע העולם בכדורגל 2010.
היסטוריה

האתר בו הוקם האצטדיון שימש לראשונה למשחקי ספורט בשנת 1906, אז נקרא מגרש הספורט המזרחי. מבנה הבטון הראשון באתר נבנה על ידי מועצת העיר בשנת 1923. המבנה המקורי הכיל כ-2,000 מושבים בלבד, ולא היו בו מתקני ספורט נאותים. בשנת 1928 נוספו לאצטדיון חדרי הלבשה ושירותים.
בשנת 1932 נקרא האצטדיון על שם רוברט אואן לופטוס וורספלד, מאבות הספורט המאורגן בפרטוריה. למרות שבאופן רשמי שונה שם האצטדיון מספר פעמים, הוא תמיד נקרא בפי המקומיים אצטדיון לופטוס וורספלד. האצטדיון שודרג ושופץ מספר פעמים, בין היתר ב-1984 וב-2008.
מ-1998 ועד 2003 נקרא האצטדיון מינולטה לופטוס, על שם חברת מינולטה שמימנה את האצטדיון. ב-2003 שונה שם האצטדיון לסקיוריקור לופטוס, על שם חברת האבטחה סקיוריקור (Securicor). ב-1 בספטמבר 2005, הפכה חברת וודאקום למממנת האצטדיון, ושינתה את שמו בחזרה לאצטדיון לופטוס וורספלד.
שימוש לאירועי ספורט

האצטדיון משמש כמגרשה הביתי של קבוצת הרוגבי וודאקום בלו בולס המשחקת בליגת הרוגבי המקומית, וכן משמש כמגרשה של קבוצת וודאקום בולס, המשתתפת בתחרות הרוגבי הבינלאומית, הסופר 14. האצטדיון אירח את גמר תחרות הסופר 14 בשנת 2009, וכן אירח מספר משחקים במסגרת גביע הקונפדרציות 2009. במסגרת מונדיאל 2010, אירח האצטדיון 5 משחקים בשלב הבתים, ומשחק אחד בשלב שמינית הגמר.
| תאריך | שעה (+2) | קבוצה 1 | תוצאה | קבוצה 2 | שלב | צופים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 13.06.2010 | 16:00 | סרביה סרביה | 1–0 | גאנה גאנה | שלב הבתים, בית ד' | 38,833 |
| 16.06.2010 | 20:30 | דרום אפריקה דרום אפריקה | 0–3 | אורוגוואי אורוגוואי | שלב הבתים, בית א' | 42,658 |
| 19.06.2010 | 20:30 | קמרון קמרון | 1–2 | דנמרק דנמרק | שלב הבתים, בית ה' | 38,074 |
| 23.06.2010 | 16:00 | ארצות הברית ארצות הברית | 1–0 | אלג'יריה אלג'יריה | שלב הבתים, בית ג' | 35,827 |
| 25.06.2010 | 20:30 | צ'ילה צ'ילה | 2–1 | ספרד ספרד | שלב הבתים, בית ח' | 41,958 |
| 29.06.2010 | 16:00 | פרגוואי פרגוואי | 0–0  (5–3 בפנדלים) | יפן יפן | שמינית גמר | 36,742 |
אפל סטור

ערך זה עוסק בחנויות פיזיות של חברת אפל, המוכרות בעיקר מוצרי חומרה פיזיים של החברה. אם התכוונתם לחנות האינטרנטית הרשמית לממכר אפליקציות מובייל למכשירים ניידים של אפל (כמו האייפון), ראו .
חנות אפל, טוקיו, יפן
אפל סטור (באנגלית: Apple Store) היא רשת חנויות קמעונאיות של חברת אפל שעיקר המכירות שלה הם מוצרי מחשבים ואלקטרוניקה. בחנות נמכרים כל מחשבי מקינטוש, תוכנות, אייפודים, אייפדים, אייפונים, אביזרי צד שלישי ומוצרי אלקטרוניקה אחרים כמו Apple TV. כמה חנויות של הרשת בעלות פרופיל גבוהה מציגות זירה למצגות ולסדנאות, וגם סטודיו לאימון בשימוש במוצרי החברה. כל החנויות מציעות ללקוחות שלהם "Genius Bar" ("דלפק הגאונים") לתמיכה טכנית ולתיקונים. הסדנאות פתוחות לקהל הרחב.
על-פי כתבה בעיתון הניו יורק טיימס, רון ג'ונסון, סגן נשיא בכיר לשעבר של הפעילות הקמעונאית בחברת אפל, אחראי "להפיכת רצפת מכירות המחשב המשעממת לחדר משחקים מלוטש במלא גאדג'טים".
נכון לפברואר 2014 לאפל יש 423 חנויות קמעוניות ב-15 מדינות: 255 בארצות הברית, 37 בבריטניה, 29 בקנדה, 21 באוסטרליה, 19 בצרפת, 14 באיטליה, 13 בגרמניה, 10 בסין, 10 בספרד, 7 ביפן, 3 בשווייץ, 3 בהונג קונג, 3 בשוודיה, 2 בהולנד, 1 בברזיל ו-1 בטורקיה. נוסף להן, ניתן למנות גם את חנויות האונליין (זמינות ב-41 מדינות),עם מכירות גלובליות בסך של 16 מיליארד דולר של סחורות בשנת 2011.
חנות אפל, אנגליה
פתיחת חנויות

פתיחת חנויות והשקת מוצרים הפכה לאירוע מיוחד בקרב מעריצי אפל. יום הפתיחה או ההשקה מושך אלפי קונים שקמים השכם בבוקר ואפילו מהלילה ומחכים לפתיחה של החנות. רוב הפתיחות של החניות של אפל מלווים בפרסים שאפל מחלקת כמו חולצות T-shirt ותיקי מזל (lucky bag).
חוברת להדרכת Genius

כל עובד באפל סטור מקבל חוברת הדרכה שמלמדת אותו או אותה טכניקות שיווק ומניפולציה. העיקרון הבסיסי שעומד מאחורי החוברות הוא
"כולם בחנות האפל סטור בשביל לעשות עסקים (של מכירה)".
מקומות

2 החנויות הראשונות של אפל נפתחו בארצות הברית ב-2001. בשנת 2003 הרחיבה אפל את השפעתה ליפן ופתחה את החנות הראשונה שלה מחוץ לארצות הברית. בעקבות ההשקעה ביפן פתחה אפל חנויות במדינות: בריטניה, קנדה, איטליה, אוסטרליה, סין, הונג קונג, שווייץ, גרמניה, צרפת, ספרד, הולנד, שוודיה, ברזיל וטורקיה. בשנת 2010 הוכרז על מאמץ עיקרי להגדיל את מספרת המכירות בסין במקביל לפתיחת חנות בשאנגחאי. פתיחת החנות בהונג קונג הייתה פתיחת החנות ה-100 של אפל מחוץ לארצות הברית שנפתחה ב 24 בספטמבר 2011, ממקודמת ב דוכן 1 ו-2 בקניון IFC.
| ארץ | תאריך פתיחה לראשונה | מספר חנויות פעילות |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית ארצות הברית | 19 במאי 2001 | 255 |
| בריטניה בריטניה | 20 בנובמבר 2004 | 37 |
| קנדה קנדה | 21 במאי 2005 | 29 |
| אוסטרליה אוסטרליה | 19 ביוני 2008 | 21 |
| צרפת צרפת | 7 בדצמבר 2009 | 19 |
| איטליה איטליה | 31 במרץ 2007 | 14 |
| גרמניה גרמניה | 6 בדצמבר 2008 | 13 |
| ספרד ספרד | 4 בספטמבר 2010 | 11 |
| הרפובליקה העממית של סין  סין | 19 ביוני 2008 | 10 |
| יפן יפן | 30 בנובמבר 2003 | 8 |
| שווייץ שווייץ | 25 בספטמבר 2008 | 4 |
| הונג קונג הונג קונג | 24 בספטמבר 2011 | 3 |
| שוודיה שוודיה | 15 בספטמבר 2012 | 3 |
| הולנד הולנד | 3 במרץ 2012 | 2 |
| ברזיל ברזיל | 15 בפברואר 2014 | 1 |
| טורקיה טורקיה | 5 באפריל 2014 | 1 |
חנות המפעל של אפל

חנות המפעל של אפל ממוקמת בקמפוס של אפל ברחוב "לולאה אינסופית" בניין מספר 1 (One Infinite Loop). זוהי חנות העובדים המקורית של אפל והיא פתוחה לציבור הרחב. החנות אינה מוכרת מחשבים או איפודים של אפל וגם אין בה מעבדת תיקון למוצרים שאפל מייצרת, אך זוהי החנות היחידה של אפל שבה מוכרים חולצות, כובעים ו"מרצ'נדייז" (סחורות נלוות) אחרות עם הלוגו של אפל. מוצרי אפל נמצאים בחנות בתצוגה וניתן לקנות תוכנות ואביזרים נלווים.
הערות שוליים

↑  iPhone 6s Lines Forming at Apple Stores Ahead of Launch Day - Mac Rumors, web.archive.org, ‏2017-10-07
↑  Apple's Beautiful New Store in Brussels Opens to Long Lines and Fanfare - Mac Rumors, web.archive.org, ‏2017-04-10
↑  Apple NY opening makes global headlines - Macworld UK, web.archive.org, ‏2017-10-07
↑  Till death do us dongle: Newlyweds take their Apple obsession to the next level, web.archive.org, ‏2017-06-15
↑  Tech-Obsessed Couple Took Wedding Photos in an Apple Store, Time (באנגלית)
מדרגות לולייניות בחנות אפל בבוסטון
אה"מ ניו זילנד (1911)

| --- | --- |
אה"מ ניו זילנד באוסטרליה, מאי 1919
אה"מ ניו זילנד באוסטרליה, מאי 1919
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  סיירת מערכה
 צי:  הצי המלכותי הבריטי
 דגל הצי:  
 סדרה:  אינדפטיגבל
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  Fairfield Shipbuilding and Engineering Company 
 תחילת הבנייה:  20 ביוני 1910
 הושקה:  1 ביולי 1911
 תקופת הפעילות:  19 בנובמבר 1912 – 19 בדצמבר 1922 (10 שנים)
 אחריתה:  נגרטה
 מלחמות וקרבות:  מלחמת העולם הראשונה 
 מידות
 הֶדְחֶק:  סטנדרטי: 18,500 טון, מקסימלי: 22,130 טון
 אורך:  179.9 מטר
 רוחב:  24.4 מטר
 שוקע:  8.2 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  25 קשרים
 גודל הצוות:  818–1,070 איש
 טווח שיוט:  12,390 ק"מ במהירות 10 קשר
 הנעה:  31 דוודים המזינים 4 טורבינות בהספק 44,000 כוחות סוס
 צורת הנעה:  4 מדחפים
 אמצעי לחימה
 שריון:  שריון עיקרי – 102–152 מ"מ   שריון סיפון – 38–64 מ"מ   צריחי תותחים – 178 מ"מ   ברבטות – 178 מ"מ
 חימוש:  8 תותחי Mk X BL‏ 12 אינץ' (305 מ"מ)/45 קליבר   16 תותחי Mk I‏ 4 אינץ' (102 מ"מ)/40 קליבר   2 צינורות טורפדו 18 אינץ' (450 מ"מ)
 
אה"מ ניו זילנד הייתה אחת משלושת סיירות המערכה מסדרת אינדפטיגבל. האונייה הושקה ב-1911, מומנה על ידי ממשלת ניו זילנד כמתנה לבריטניה, והיא נכנסה לשירות בצי המלכותי ב-1912. היא נועדה לתחנת סין, אך שוחררה על ידי ממשלת ניו זילנד לבקשת האדמירליות לשירות במימי בריטניה.
במהלך 1913, ניו זילנד נשלחה לסיור בן עשרה חודשים בדומיניונים הבריטיים, בדגש על ביקור בניו זילנד, על שמה נקראה. היא חזרה למים הבריטים בתחילת מלחמת העולם הראשונה, ופעלה כחלק מהצי הגדול של הצי המלכותי, כנגד צי הים הפתוח הגרמני. במהלך המלחמה, סיירת מערכה השתתפה בכל שלושת הקרבות הגדולים של הים הצפוני - מפרץ הלגולנד, שרטון דוגר ויוטלנד - והייתה מעורבת בתגובה לפשיטה על סקרבורו, ולקרב מפרץ הלגולנד השני. ניו זילנד תרמה להשמדת שתי סיירות במהלך שירותה בזמן המלחמה ונפגעה מאש אויב רק פעם אחת, ללא נפגעים; את מעמדה כ"ספינת מזל" ייחס הצוות ל-Māori piupiu (חצאית של לוחם) ולהי-טיקי (תליון) שלבש הקפטן במהלך הקרב.
לאחר המלחמה, ניו זילנד נשלחה לסיבוב הופעות עולמי שני, הפעם כדי לאפשר לאדמירל ג'ון ג'ליקו לסקור את ההגנות הימיות של הדומיניונים. ב-1920 הוצבה סיירת המערכה בעתודה. היא פורקה לגרוטאות בשנת 1922 כדי לעמוד במגבלת הטונאז' של הממלכה המאוחדת בהוראות הפירוק מנשק של הסכם הצי של וושינגטון.
תכנון

העיצוב ייצג עיבוד צנוע של סדרת אינווינסיבל הקודמת, הכולל סיבולת מוגברת וקשת אש משופרת חוצה-סיפון עבור צריחי הכנף שלהם באמצע האונייה, שהושגו על ידי הארכת גוף האונייה. כמו קודמו, העיצוב דמה לדרדנוט האחרונה של הצי המלכותי, אבל הקריב הגנת שריון וצריח אחד מהסוללה הראשית עבור יתרון מהירות של 4 קשרים (7.4 קמ"ש). האוניות היו קטנות יותר ולא מוגנות כמו סיירת המערכה הגרמנית מאותה תקופה SMS פון דר טאן והעיצובים הגרמניים הבאים. בעוד המאפיינים של פון דר טאן לא היו ידועים כאשר האונייה המובילה של הסדרה, אינדפטיגבל, הונחה בפברואר 1909, הצי המלכותי השיג מידע מדויק על הספינה הגרמנית לפני שהחלה העבודה על ניו זילנד ועל אוניית האחות שלה HMAS אוסטרליה.
לניו זילנד היה אורך כולל של 590 רגל (179.8 מטרים), רוחב של 80 רגל (24.4 מטרים), ושוקע של 29 רגל 9 אינץ' (9.1 מטרים) במעמס מלא. הדחק האונייה היה בדרך כלל 18,500 טונות ארוכות (18,800 טונות) ו-22,130 טונות ארוכות (22,490 טונות) במעמס מלא. בתחילה היה לה צוות של 818 קצינים ומלחים, אם כי זה היה אמור לגדול בשנים שלאחר מכן. בזמן ביקורה בניו זילנד ב-1913 היו במחלקת ההנדסה 335 אנשי צוות.
האונייה הונעה על ידי שני סטים של טורבינות קיטור עם הנעה ישירה של פארסונס, שכל אחת מהן הניעה שני גלי הנע, תוך שימוש בקיטור שסופק על ידי 31 דוודי Babcock & Wilcox על בסיס פחם. הטורבינות דורגו ב-43,000 כוחות סוס (32,000 קילוואט ונועדו להעניק לאונייה מהירות מרבית של 25 קשרים (46 קמ"ש). במהלך ניסויי הים שלה ב-1912, ניו זילנד הגיעה למהירות מרבית של 26.39 קשרים (48.87 קמ"ש) מ-49,000 כוחות סוס (37,000 קילוואט). היא נשאה מספיק פחם ומזוט כדי להפליג לטווח של 6,690 מיילים ימיים (12,390 ק"מ) במהירות שיוט של 10 קשרים (19 קמ"ש).
לסדרת אינדפטיגבל היה חימוש עיקרי של שמונה תותחי BL 12 אינץ' (305 מ"מ) Mark X מותקנים בארבעה צריחים עם תותחים מונעים הידראולית. שני צריחים הורכבו מלפנים ומאחור על קו מרכז האונייה, שזוהו כ-'A' ו-'X' בהתאמה. השניים האחרים היו צריחי כנפיים שהותקנו באמצע הספינה והוצבו באלכסון: 'P' היה מקדימה ליד יציאת הארובה המרכזית, בעוד ש-'Q' מוקם מימין ומאחורי הארובה. לצריחים 'P' ו-'Q' הייתה יכולת מוגבלת כלשהי לירות לצד הנגדי. החימוש המשני שלה כלל 16 תותחי BL 4 אינץ' (102 מ"מ) Mark VII הממוקמים במבנה העילי. היא כללה שני צינורות טורפדו 17.72 אינץ' (450 מילימטרים) שקועים, אחד מכל צד מאחורי הברבט 'X', ו-12 טורפדות נישאו עבורם.
אוניות הסדרה אינדפטיגבל היו מוגנות על ידי חגורת שריון בקו המים בעובי 4–6 אינץ' (102–152 מילימטרים) שנמשכה בין כותלי הקצה וכיסתה אותם. עובי הסיפון המשוריין שלהם נע בין 1.5–2.5 אינץ' (38–64 מילימטרים) כאשר החלקים העבים ביותר מגנים על ציוד ההיגוי בירכתיים. פני הצריח היו בעובי 7 אינץ' (178 מילימטרים), והצריחים נתמכו על ידי ברבטים באותו עובי.
בצריח 'A' של ניו זילנד הותקן בצריח מד טווח 9 רגל (2.7 מטרים) בחלק האחורי של גג הצריח. כמו כן, הוא היה מצויד לשלוט בכל החימוש הראשי במקרה שעמדות בקרת האש הרגילות הושבתו או שהתקשורת בין העמדות הראשוניות לניהול התותח הושבתה.
תכנון > שינויים בזמן מלחמה

האונייה הייתה מצוידת בתותח נ"מ QF‏ 6 פאונד של הוצ'קיס מאוקטובר 1914 ועד סוף 1915. במרץ 1915, נוסף תותח נ"מ QF‏ 3 אינץ' 20 cwt. הוא סופק עם 500 פגזים. תותחי ה-4 אינץ' של סיירת המערכה היו סגורים בקזמטים וקיבלו מגני תותחים במהלך שיפוץ בנובמבר כדי להגן טוב יותר על צוותי התותחים מפני מזג האוויר ופעולות האויב. שני תותחים הוסרו במקביל.
ניו זילנד קיבלה מנהל בקרת אש בין אמצע 1915 למאי 1916 שמרכז את בקרת האש תחת קצין ניהול האש שירה בתותחים. אנשי צוות הצריח רק היו צריכים לעקוב אחר מצביעים ששודרו מהמנהל כדי ליישר את תותחיהם על המטרה. זה הגביר מאוד את הדיוק מאחר שסבסוב האונייה כבר לא פיזר את הפגזים כאשר כל צריח ירה בפני עצמו; כמו כן, מנהל בקרת האש יכול היה לזהות ביתר קלות את נפילת הפגזים.
כדי לטפל בליקויים בשריון של אוניות ראשה בריטיות שהתגלו בקרב יוטלנד, נכנסה ניו זילנד למספנה בנובמבר 1916, שם נוסף אינץ' נוסף של שריון לאזורים אופקיים נבחרים של הסיפון הראשי. בחלק הקדמי של האונייה הוא חיפה את מחסני התחמושת עבור צריח A ואת תותחי ה-4 אינץ'; באמצע האונייה הוא חיפה את מחסני התחמושת עבור צריחי Q ו-P, בעוד שהוא הורחב אנכית ב-3 רגל 6 אינץ' (1.07 מטרים) להגן על תאי המחסנים ופירי המילוט. במהלך שיפוץ ביוני 1917 השריון שוב שופר כאשר נוסף לוח שריון בעובי 1 אינץ' על הסיפון התחתון בתחתית מחסני הפחם העליונים הפנימיים והחיצוניים וכן מעל הדוודים.
עד 1918, ניו זילנד נשאה שני מטוסים, סופווית' פאפ ו-סופווית' 1½ סטראטר, על סיפוני טיסה שהותקנו על גבי צריחים 'P' ו-'Q'. הפאפ נועד להפיל את הצפלינים בעוד שהסטראטר 1½ שימש לאיתור ולסיור. לכל סיפון טיסה היה האנגר בד כדי להגן על המטוס בזמן מזג אוויר סגרירי.
תכנון > שינויים לאחר המלחמה

כהכנה לתפקידה כמובילה אישית של אדמירל ג'ליקו לביקורו המתוכנן באוסטרליה, קנדה, הודו וניו זילנד חודשה ניו זילנד בין דצמבר 1918 לפברואר 1919. התורן הקדמי ושני הגאלנטים העליונים הוחלפו. סיפוני הטיסה שלה הוסרו והותקנו קישוטים חדשים בזמן שלום. שעוני הטווח הוסרו ונצבעו מאזני ההסטה על הצריחים. תותחי הארבעה אינץ' הקדמיים התחתונים הוסרו והוחלפו בתאים בצדדים הימניים והצדדיים של המבנה העילי הקדמי כדי לשכן את ג'ליקו ולספק משרדים לצוותו.
בהיותה בבומביי בשנת 1919 נצבעה סיירת המערכה בצבע אפור בהיר.
רכישה ובנייה

בתחילת המאה ה-20, האדמירליות הבריטית טענה שיש לאחד את ההגנה הימית של האימפריה הבריטית, כולל הדומיניונים, תחת הצי המלכותי. העמדות בעניין זה התרככו במהלך העשור הראשון, ובוועידה האימפריאלית של 1909 הציעה האדמירליות להקים יחידות צי: כוחות המורכבים מסיירת מערכה, שלוש סיירות קלות, שש משחתות ושלוש צוללות. בעוד שאוסטרליה וקנדה עודדו לרכוש יחידות צי כדי לשמש ליבה של ציים לאומיים חדשים, יחידות צי אחרות יופעלו על ידי הצי המלכותי בבסיסים מרוחקים, במיוחד במזרח הרחוק; ניו זילנד התבקשה לסבסד חלקית יחידת צי עבור תחנת סין.
לשם כך, ראש ממשלת ניו זילנד, סר ג'וזף וורד, הכריז ב-22 במרץ 1909 כי ארצו תממן אוניית מערכה (ששונתה מאוחר יותר לסיירת מערכה מסדרת אינדפטיגבל) כדוגמה למדינות אחרות. לא ברור מדוע נבחר עיצוב זה, בהתחשב בכך שהיה ידוע כנחות מסיירות המערכה שנכנסו לשירות בצי הקיסרי הגרמני. ההיסטוריון ג'ון רוברטס הציע שייתכן שהבקשה מיוחסת לתרגול של הצי המלכותי להשתמש באוניות מערכה קטנות וסיירות גדולות כספינות דגל של תחנות רחוקות מבריטניה, או שהיא עשויה לשקף את העדפותיו של לורד הים הראשון, אדמירל הצי צי ג'ון פישר. ממשלת ניו זילנד לקחה הלוואה למימון עלות האונייה.
רכישה ובנייה > שם האונייה

כשהגיע הזמן למתן שם לאונייה החדשה, השם הברור ביותר כבר היה בשימוש על ידי אוניית המערכה הקיימת מסדרת קינג אדוארד השביעי, אה"מ ניו זילנד. הוחלט להעביר את השם לסיירת המערכה החדשה ולשנות את שמה של הספינה הישנה יותר. בין השמות המוצעים היו אראווה, קלדוניה, וולינגטון ומאורי (שכבר שימשה משחתת, ולפיכך היה מצריך שינוי שמות כפול) שהועלו לפני שבסופו של דבר הוחלט על זילנדיה שלאחר מכן אושרה על ידי המלך.
רכישה ובנייה > בנייה

השדרית של ניו זילנד הונחה במספנה של פיירפילד על הקלייד ב-20 ביוני 1910. ניו זילנד הושקה ב-1 ביולי 1911 לעיני 8,000 צופים על ידי ליידי תרזה וורד, אשתו של סר ג'וזף וורד, תוך שימוש בבקבוק יין ניו זילנדי להטבלה. לאחר השקתה הועברה ניו זילנד על ידי הגוררות Flying Linnet ו-Flying Swallow של חברת הספנות קלייד לאגן הציוד של המספנה, לצורך התקנת הדוודים, המנועים ומכונות העזר באמצעות פתחים זמניים בסיפון הראשי לפני התקנת המבנה והחימוש.
הקפטן הראשון של סיירת המערכה, ליונל האלסי בן ה-40 תפס את הפיקוד ב-21 בספטמבר 1912. ניסויים ימיים החלו באוקטובר כאשר גוף האונייה נבדק במבדוק היבש ב-8 באוקטובר לפני הפלגה של 30 שעות בשלושת רבעי הספק שהתבצעה ב-9 וב-10 באוקטובר. בדיקות הספק מלא נערכו מחוץ לפולפרו ב-14 באוקטובר עם 49,048 כוחות סוס שהופקו. בדיקות אלו גילו שהיא עמדה במהירות התכנון שלה עם מהירות ממוצעת לאורך שמונה שעות של 25.1 קשר (לפי יומן) ו-26.1 קשר (לפי מיסבים) תוך שהיא חוותה תנאי ים אידיאליים קרובים כשהמכונות מייצרות 49,048 כוחות סוס. במהלך "המייל הנמדד" היא הגיעה ל-25.49 קשר (על בסיס סיבובים) ול-26.3 קשר (לפי מיסבים). לאחר ניסויי תותחים וטורפדו באמצע אוקטובר חזרה סיירת המערכה לפיירפילד כדי לתקן כל ליקוי ולבצע שינויים לפני תחילת בדיקות הקבלה באמצע נובמבר.
ניו זילנד נכנסה לשירות רשמית בגובן ב-19 בנובמבר 1912. האדמירליות דרשה כי כל האוניות החדשות יענו כחלק מתהליך הקבלה כדי לאפשר השלמת ובדיקה של כל האביזרים התת-מימיים. מכיוון שלפיירצ'יילד לא היה מזח יבש משלהם, האונייה הפליגה מגובן עם גרעין הצוות שלה לדבונפורט כדי להשתמש במתקניה של המספנה הזו.
האונייה הושלמה רשמית ב-23 בנובמבר 1912, כשהיא הגיעה לצוות המלא הנומינלי שלה. הקצינים שלה כללו עד כה שלושה ניו זילנדים, לוטננט אלכסנדר דייוויד בויל (1887–1965), לוטננט רופרט קלייר גרסיה ופרח קצונה יו בקט אנדרסון (1897–1971), כולם מקרייסטצ'רץ'.
כדי לסמן את השלמתה הקרובה, ממשלת ניו זילנד הזמינה את האמן הימי ויליאם ליונל ווילי להפיק ציור של ניו זילנד, שאותו כינה מגדל האוס, פורטסמות' [התאמת אה"מ "ניו זילנד"]. בשנים שלאחר מכן הפיק גם ציורים אחרים של האונייה.
היסטוריית שירות

בדצמבר 1912 החל סיירת המערכה בעבודות ההתאמה לפני הצטרפותה לשייטת סיירות המערכה הראשונה. בעודה בים במהלך השנה החדשה של 1912–1913 חלק מהתורן ניזוק בסערה.
היסטוריית שירות > הקצאה לצי הגדול

האדמירליות ביקשה מניו זילנד לחזור לבריטניה עם סיום הסיור, במקום להישאר באזור האוקיינוס השקט כפי שתוכנן במקור. ממשלת ניו זילנד נעתרה לבקשה. כתוצאה מכך עם שובה לממלכה המאוחדת, ניו זילנד הצטרפה לשייטת סיירות המערכה הראשונה של הצי הגדול. השייטת ביקרה בברסט בפברואר 1914, ובריגה, רוואל וקרונשטאדט באימפריה הרוסית ביוני שלאחר מכן. כשהם שהו שם ביקרו אותם הצאר והצארינה ב-27 ביוני ובאותו ערב אירחו בנשף רשמי בשיתוף עם לאיון, שעגנה לצדה. ב-29 ביוני יצאה השייטת לבריטניה. הכוונה הייתה שניו זילנד תוצא מכלל פעילות ב-30 באוגוסט לפני העברה לצי הים התיכון שם היא תהפוך לספינת הדגל של אדמירל משנה ארצ'יבלד מור, אך פרוץ המלחמה ביטלה את הפריסה הזו.
היסטוריית שירות > מלחמת העולם הראשונה

ב-19 באוגוסט 1914, זמן קצר לאחר תחילת מלחמת העולם הראשונה, הועברה ניו זילנד לשייטת סיירות המערכה השנייה.
היסטוריית שירות > מלחמת העולם הראשונה > קרב מפרץ הלגולנד

הפעולה הראשונה של ניו זילנד הייתה במהלך קרב מפרץ הלגולנד ב-28 באוגוסט 1914, כחלק מכוח סיירות המערכה של אדמירל דייוויד ביטי. אוניותיו של ביטי נועדו במקור כתמיכה מרוחקת של הסיירות והמשחתות הבריטיות הקרובות יותר לחוף הגרמני למקרה שהספינות הגדולות של צי הים הפתוח יצאו לפעולה בתגובה להתקפות הבריטיות. הם פנו דרומה במלוא המהירות בשעה 11:35 כאשר הכוחות הקלים הבריטיים לא הצליחו להתנתק על פי לוח הזמנים והגאות הגואה גרמה לכך שאוניות ראשה גרמניות יכלו לעבור את פתח שפך היאדה. הסיירת הקלה החדשה, ארת'וזה, נפגעה מוקדם יותר בקרב והייתה תחת אש מהסיירות הקלות הגרמניות שטרסבורג וקלן כאשר סיירות המערכה של ביטי הופיעו מתוך הערפל בשעה 12:37. שטרסבורג הצליחה להתחמק לערפילים ולהתחמק מהאש, אך קלן נותרה גלויה ונפגעה במהירות מאש מהשייטת. עם זאת, דעתו של ביטי הוסחה מהמשימה לסיים אותה על ידי הופעתה הפתאומית של הסיירת הקלה הקשישה אריאדנה ישירות לחזיתו. הוא הסתובב במרדף והפך אותה לגוש בוער בשלוש מטחים בלבד מטווח קרוב – מתחת ל-6,000 יארד (5.5 קילומטרים). ב-13:10 ביטי פנה צפונה וסימן אות כללי לסגת. הגוף הראשי של ביטי נתקל בקלן הנכה זמן קצר לאחר שפנתה צפונה והיא הוטבעה על ידי שני מטחים מלאיון.
במהלך הקרב, הקפטן של ניו זילנד, ליונל האלסי, לבש את ה-Māori piupiu מעל מדיו, וקבע מסורת שננקטה על פיה במשך המלחמה. יומיים לאחר הקרב, ניו זילנד הועברה חזרה לשייטת סיירות המערכה הראשונה, כאשר סיירת המערכה אינפלקסיבל הגיעה מהים התיכון.