stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גלים פראיים
הערות שוליים

1 2 3  Kaufman, J.B.; Gerstein, David (2018). Walt Disney's Mickey Mouse: The Ultimate History. Cologne: Taschen. p. 46. ISBN 978-3-8365-5284-4.
1 2 3 4  Grob, Gijs (2018). "Wild Waves". Mickey's Movies: The Theatrical Films of Mickey Mouse. Theme Park Press. ISBN 978-1683901235.
↑  Lenburg, Jeff (1999). The Encyclopedia of Animated Cartoons. Checkmark Books. pp. 108–109. ISBN 0-8160-3831-7. נבדק ב-6 ביוני 2020. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Barrier, Michael. "Funnyworld Revisited: Carl Stalling". MichaelBarrier.com. נבדק ב-29 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Hit the Beach (Part 1)". cartoonresearch.com. נבדק ב-1 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Short Subjects". The Film Daily: 13. 5 בינואר 1930. נבדק ב-23 בפברואר 2020. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Looks Like Fair-to-Middling Week for Shorts; Cartoons Assume Lead". Motion Picture News: 82. 11 בינואר 1930. נבדק ב-23 בפברואר 2020. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Talking Shorts". Variety: 17. 22 בינואר 1930. נבדק ב-23 בפברואר 2020. {{cite journal}}:  (עזרה)
פתיח הסרט
גא"ז טיגר

רכב GAZ-2975 Tigr‏, 2008.
טיגר-2, הגרסה האזרחית.
רכב GAZ-23034 SPM-1 עבור המשטרה הפדרלית והימ"מ הרוסי.
גא"ז טיגר (רוסית: Тигр) הוא רכב שטח 4×4 רב-תכליתי מתוצרת גא"ז שהושק לראשונה כרכב שטח צבאי בשנת 2006 ומאז משמש כרכב השטח העיקרי של צבא הפדרציה הרוסית.
דגם אבטיפוס של הרכב הוצג בתערוכת IDEX בשנת 2001, וייצור ראשוני יצא לדרך בשנת 2004 עם ייצור 96 דגמים ראשונים. הצבא הרוסי קלט לשירותיו את דגם GAZ-2975 Tigr בשנת 2006.
בתערוכת Interpolitex 2010 הוצגו דגמים מודרניים יותר, לרבות דגם טיגר-M שנכנס לשירות במחצית הראשונה של 2013.
בשנת 2009 החל ייצור רכב שטח אזרחי טיגר-2 המבוסס על רכב השטח הצבאי.
דגמים

GAZ-2975 Tigr, גרסת ספורט בעלת 3 דלתות בלתי משוריינת.
GAZ-2330 Tigr, גרסה רב-תכליתית המיוצרת בגרסת 2 ו-3 דלתות.
GAZ-23304 Tigr, גרסה רב תכליתית בעלת 5 דלתות.
GAZ-233001 Tigr/GAZ-233011 Tigr, גרסה רב תכליתית בעלת 4 דלתות
טיגר-2, הגרסה האזרחית של הטיגר והמקבילה הרוסית לרכב ההאמר.
טיגר-M, גרסה משוריינת בעלת 9 מושבים.
מפעילים

ארמניה: בשירות כוחות המשטרה וצבא ארמניה
הרפובליקה העממית של סין: גרסה מקומית בייצור משותף עם רוסיה. 110 יחידות נמצאות בשירות משטרת ביטחון הציבור.
קונגו: בשירות המשטרה המקומית
גינאה: 3 יחידות בשירות המשמר הנשיאותי
מונגוליה: בשירות יחידות ימ"מ משטרתית
רוסיה: למעלה מ-700 יחידות בשירות צבא רוסיה, משטרת רוסיה, הכוחות למבצעים מיוחדים וחיל הנחתים הרוסי.
אורוגוואי: 3 יחידות בשירות המשטרה
ברזיל: רכב אחד נמצא בשירות המשטרה הצבאית של ריו דה ז'ניירו.
הודו: 2 יחידות הוזמנו על ידי הצבא.
ראו גם

האמר
GAZ-2330 Tigr
גודאה

גודאה שליט לגש
מסופוטמיה
הגלילים עם הכתובות
גודֶאָה היה שליט לגש, עיר-המדינה בשומר באזור הדרומי של מסופוטמיה, במאה ה-22 לפנה"ס. הוא התחתן עם בתו של השליט הקודם של לגש אור-באבא (אור -באו), ולאחר מותו ירש את כס המלוכה.
שומר בימי גודאה

בתקופה בה גודאה עלה לשלטון, הגותים שלטו בדרום מסופוטמיה. הנציג שלהם ישב בחצר המלוכה של גודאה והיה אמון על איסוף המיסים מהממלכה הווסאלית. ישנם הסבורים, כי גודאה היה בעצם הנציב של הגותים בלגש. התואר של גודאה היה אנסי (Ensí) (אנ') שמשמעותו בשפה השומרית - "מושל", "שליט" ומעמדו לא היה מלכותי. במקרה הזה טקסי הלגיטימציה המתוארים בכתובות העתיקות חשובים במיוחד, היות שהטקסים האלה אמורים לשכנע את האלים לתמוך במעשיו של מושל העיר, שאין לו קשר אלוהי מיוחד כמו שיש למלך. במקורות מצוין, כי גודאה נולד מנישואים המקודשים (אמו הייתה הכהנת של האלה גטומדו), מה שנחשב מכובד, ולכן לא נמנע ממנו להתחתן עם בתו של המלך.
רוב הכתובות של גודאה מספרות על התקופה של שקט ושגשוג בשומר. גודאה לא מציג את עצמו כלוחם. הוא לא מראה אמביציה לכבוש אדמות. הוא משתדל להשיג שפע כלכלי דרך מסחר ודיפלומטיה. יחד עם זאת, בשנה השישית לכהונתו הוא השתמש בכוח צבאי והחריב את העיר אנשאן שבעילם. בתקופתו של גודאה התנהלו קשרים מסחריים עם המדינות של דרום-מערב אסיה (אזור טורקיה, לבנון וסוריה של ימינו). באחד הטקסטים הוא מציין שייבא זהב מהרי חחום. הוא ניהל קשרים מסחריים גם עם מגן ומלוחה (צפון הודו).חשיבות רבה הייתה ליבוא של חומרי הבניין בגלל הפעילות הנרחבת של בניית המקדשים. גודאה חידש את המסורת הדתית בלגש. היות שנינגירסו היה האל המרכזי אליו סגד גודאה, נבנו בשבילו מקדשים רבים וביניהם אנינו (Eninnu) "בית החמישים".
הכתובות של גודאה

ניתן ללמוד על עוצמת השפעתו של גודאה מהממצא הכתוב הרב שנשתמר והמוכר לנו. כגון, כתובות הנמצאות על פסליו, שני הגלילים ועליהם תיאורים ספרותיים והיסטוריים עשירים וממצאים אחרים. הכתובות נכתבו בשפה השומרית, ומתוכן אנחנו מגלים, כי גודאה בנה מקדשים רבים בערים הקדומות: גירסו, אור, ניפור, אדב, אורוכ ובאד-טיבירה. פעילות הבניה הנרחבת הזאת מצביעה על ההשפעה הגוברת של גודאה בשומר. את רוב המשאבים הוא השקיע בבניית המקדש אנינו בעיר גירסו לכבוד אל המלחמה נינגירסו. תהליך הקמת המקדש הזה הונצח בכתובות על שני הגלילים, שמהוות עניין רב מכמה בחינות. בראש וראשונה, יש להן חשיבות בלשנית לחקר השפה השומרית. זאת יצירה ספרותית גדולה מאוד והטקסט על הגלילים מייצג שילוב מוצלח של כמה ז'אנרים: כתובת הבניה, כתובת נדר, המנון למקדש והמנון לאל. מעבר לעניין הבלשני, הכתובות מספקות מידע ייחודי ומפורט אודות הפולחנים והטקסים, המסורות הדתיות של העם הקדום, טכניקות הבניה וכדומה. לפי המסופר על הגלילים, האל נינגירסו פנה לגודאה בחלום. גודאה לא הבין את משמעות החלום, ולכן ביקש את עזרתה של האלה ננשה, שסייעה לו בפיענוח. ברגע שנודע לגודאה על בקשת האלים לבנות מקדש לנינגירסו, לפי עצתה של ננשה, הוא יוצא לתהלוכה פולחנית לכבוד האלים ולאחר הטקס מקבל תוכנית אדריכלית של המקדש יחד עם הסבר על התכולה של המבנה הסופי. הטקסט ממשיך בתיאור תהליך בניית המקדש ובתיאור החגיגות שנערכו עם סיום הבניה.
הפסלים של גודאה

עד לימינו נשתמרו עשרות פסלים של גודאה. רובם נמצאו בגירסו ועשוים דיוריט. בפסלים אלה הוא מתואר עומד או יושב, לפעמים עם תוכנית הבניה של המקדש. ידיו על החזה כמתפלל מוסיפות נופך צנוע וכנוע ללא סמלי המלכות. הכתובות החרותות על הפסלים מורכבות בדרך כלל מארבעה חלקים: הכותרת (מי מתואר), בניית המקדש שבו יעמוד הפסל (אירוע ותהליך), הכנסת הפסל למקדש ומתן שם לפסל, והחלק האחרון הוא הקללה (מה צפוי למי שירצה להרוס את הפסל או למחוק את החריתה). גודאה מקלל כל אחד שינסה להוציא את הפסלים שלו מהמקדשים או למחוק את הכתוב מהפסל. אך הקללות האלה מוצגות לא כפקודה או דרישה אגרסיבית, אלא תוך כדי שכנוע והסבר לקורא מדוע אסור לעשות זאת. הוא מדגיש, כי כל מה שנעשה זה לא הרצון של גודאה המושל, אלא בקשתם של האלים, שדואגים לרווחת התושבים, לכן זה רק לטובתם. הפסלים האלה הוצבו בכל המקדשים שהוא בנה. הפסל שימש לשמירה על המקדש וערבות להבטחות שניתנו. גודאה היה מתואר כמתווך בין האיש הפשוט לבין האל. מתן מנחות לפסל וטקסי האכלה (בשומרית KI.SI.GA) של השליט המת היו פופולרים במסופוטמיה. לאחר מותו, גודאה אפילו הועלה למעמד האלוהי.
לקריאה נוספת

Averbeck, R.E. 1991. A preliminary study of ritual and structure in the cylinders of Gudea. Ann Arbor, Mich. : University Microfilms International (U.M.I)
Edzard, D.O. 1997. Gudea and his dynasty. Toronto ; Buffalo : University of Toronto Press
Falkenstein, A. 1966. Die Inschriften Gudeas von Lagas. Roma : Pontificium Institutum Biblicum
Johansen, F. 1978. Statues of Gudea, ancient and modern. Copenhagen : Akademisk forlag
Suter, C.E. 2000. Gudea’s temple building : the representation of an early mesopotamian ruler in text and image. Groningen : STYX Publications
Wilson, E.J. 1996. The cylinders of Gudea : transliteration, translation and index. Kevelaer : Butzon & Bercker
הערות שוליים

↑  Suter, C.E.2000.Gudea's Temple Building.p.16
↑  Van Buren.1944.The Sacred Marriage in Early Times in Mesopoamia.OrNS.1-72
↑  Stuckey,J.Inanna and the Sacred Marriage
↑  Mesoptamian Year Names/Gudea
↑  A Historical Geography of Anatolia in the Old Assyrian Colony Period, מאת Gojko Barjamovic, הוצאת Museum Tusculanum Press,‏ 2011, עמ' 102–103
↑  George, A.1993.House Most High. p.134 no.897
↑  Emelianov,V.2004.History of Gudea's Procession.Proceedings of the 3rd Intl Conference- Hierarchy and Power in the History of Civilizations
↑  Edzard,D.O.1997.Gudea and His Dynasty.p.26
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262129005171  BIBSYS: 5006899  BNE: XX5504860  BnF: cb12152647f (data)  GND: 118833626  ISNI: 0000 0004 0294 1082  LCCN: n83199598  SUDOC: 069491844  VcBA: 495/66074  VIAF: 316932837   WorldCat (עם VIAF): 316932837
דיסמס

| --- | --- |

 הוצאה להורג:  33 ירושלים, התקופה הרומית בארץ ישראל 
 
פסל של דיסמס בדרום טירול, איטליה
דיסמס הידוע גם כ"גנב הטוב", הוא הכינוי לאחד משני הגנבים שנצלבו לצדו של ישו. דיסמס חזר בו מחטאיו וישו הבטיח לו מקום בגן עדן. הגנב שלא חזר בתשובה נקרא בגרסאות שונות גוסמס או קוסמס.
שני הגנבים נצלבו לצדו של ישו, משני צדדיו והנצרות רואה בכך ביטוי לנבואה המופיעה בספר ישעיהו (פרק נ"ג, פסוק י"ב) : "לָכֵן אֲחַלֶּק-לוֹ בָרַבִּים, וְאֶת-עֲצוּמִים יְחַלֵּק שָׁלָל, תַּחַת אֲשֶׁר הֶעֱרָה לַמָּוֶת נַפְשׁוֹ, וְאֶת-פֹּשְׁעִים נִמְנָה; וְהוּא חֵטְא-רַבִּים נָשָׂא, וְלַפֹּשְׁעִים יַפְגִּיעַ. "
המקורות אינם אחידים לגבי סיפור הגנבים: בבשורה על-פי מתי כתוב כי בתחילה לגלגו שני הגנבים בישו; בבשורה על-פי לוקס כתוב כי רק אחד הגנבים לגלג בישו.
למעשה, השם של שני הגנבים לא מופיע בברית החדשה, והגרסה המוקדמת ביותר שבה מוזכרים השמות היא מעשי פילאטוס (המתוארך למאה החמישית). בטקסט אפוקריפי נוסף, "הבשורה של ינקות הגואל בערבית", נטען כי דיסמס היה השודד אשר הציל את יוסף ומרים הבתולה במנוסתם למצרים.
שמו של מבצר לטרון הביא להתפתחותה של מסורת נוצרית לפיה נולד דיסמס במקום (לטרוניס בלטינית פירושו גנב), אך ככל הנראה מקור השם לטרון הוא מהתרגום הלטיני ל"מגדל" (Le toron).
על פי המסורת הנוצרית, הצלב שעליו נצלב דיסמס הגיע לקפריסין ופולחן דיסמס בולט במיוחד באי זה. דיסמס הוא הקדוש המגן של הגנבים והקברנים.
דוד אנדלמן

| --- | --- |

David Andelman 6-9-2012
 לידה:  17 באוקטובר 1955 (בן 68) בוקרשט, רומניה
 ענף מדעי:  חומר רך, פיזיקה 
 מקום מגורים:  ישראל ישראל
 עיסוק:  פיזיקאי
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב, אוניברסיטת ברנדייס, המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
 מנחה לדוקטורט:  ניהאט ברקר
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב (1987)  אקסון מוביל (1985–1987)  קולז' דה פראנס (1984–1985) 
 תלמידי דוקטורט:  חיים דימנט, יורם בורק
 פרסים והוקרה:  פרס הומבולדט
 www.tau.ac.il/~andelman
 תרומות עיקריות
 מחקר עיוני בחומר רך ובביופיזיקה
 
דוד אנדלמן (נולד ב-17 באוקטובר 1955) הוא פיזיקאי ישראלי ופרופסור אמריטוס באוניברסיטת תל אביב. ידוע בזכות תרומותיו המחקריות בנושאי חומר רך וביופיזיקה.
ביוגרפיה

אנדלמן נולד בבוקרשט, רומניה. סיים את לימודיו לתואר ראשון בפיזיקה, מתמטיקה ומדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב ב-1975. לאחר מכן עבר לאוניברסיטת ברנדייס, שם סיים את לימודי התואר השני ב-1979. ב-1984 סיים את לימודי הדוקטורט במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, בהנחייתו של הפיזיקאי הטורקי פרופ' ניהאט ברקר.
בשנים 1985–1984 שימש כעמית מחקר ז'וליו-קירי בקולז' דה פראנס בפריז בהנחייתו של פייר ז'יל דה-ז'ן, לימים חתן פרס נובל לפיזיקה. בשנים 1987–1985 כעמית מחקר בחברת אקסון מוביל בקלינטון, ניו ג'רזי.
ב-1987 שב לישראל מונה למרצה בכיר בבית הספר לפיזיקה ואסטרונומיה באוניברסיטת תל אביב. ב-1989 היה לפרופסור חבר וב-1995 לפרופסור מן המניין. ב-2021 יצא לגמלאות.
בשנת 2006 הופקד על הקתדרה לפיזיקה סטטיסטית ע"ש מואיז נוסנצוייג, בה מחזיק עד היום.
בין השנים 2015–2011 כיהן כראש בית הספר לפיזיקה ולאסטרונומיה. הוא פרופסור נלווה במחלקה למדע ולהנדסת חומרים באוניברסיטת תל אביב.
לאורך השנים כיהן כמדען אורח וכפרופסור אורח בכ-18 מוסדות בישראל ובשאר העולם.
מתלמידיו לאורך השנים: פרופ' חיים דימנט מאוניברסיטת תל אביב ופרופ' יורם בורק מהאוניברסיטת העברית.
אנדלמן הוא דודו של כדורגלן העבר יובל שפונגין.
מחקר

אנדלמן משתמש בתאוריות ובמודלים פיזיקליים על מנת ללמוד חומר רך דחוס (soft condensed matter) ומערכות ביופיזיקליות בסקאלות מולקולריות.
בשנים האחרונות, עיקר מרצו הוקדש להבנת אפקטים אלקטרוסטטיים בחומר רך וביולוגי: תמיסות יוניות (אלקטרוליטים), פולימרי מטען (פוליאלקטרוליטים) וביו-ממברנות טעונות. כמו כן, עוסק אנדלמן בהרכבה עצמית מוכוונת של פולימרי-בלוק, התבניות שלהם ויישומיהם בננוליתוגרפיה.
אנדלמן כיהן במועצות העורכים של מספר כתבי עת מדעיים וכן כעורך-שותף של סדרות ספרים אחדות בנושאי חומר רך וביולוגי.
פרסים והוקרה

עמית יאמאדה (1991)
עמית הנרי דה-רוטשילד מטעם מכון קירי בפריז (1993)
עמית JSPS (החברה היפנית לקידום המדע) (1997, 2002)
פרס הומבולדט (2002)
פרס בורק מטעם החברה המלכותית לכימיה (2003)
חבר החברה האמריקאית לפיזיקה (2004)
דיסני (מכתש פגיעה)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מכתש פגיעה
 על שם:  וולט דיסני 
 נתונים ומידות
 קוטר:  113 ק"מ 
 מיקום
 מיקום:  Bach quadrangle 
 גוף שמיימי:  כוכב חמה
 קואורדינטות:  68°07′S 260°08′W﻿ / ﻿68.12°S 260.13°W﻿ / -68.12; -260.13
  (למפת כוכב חמה מוגדלת) דיסני(למפת כוכב חמה רגילה) דיסני
 
מכתש דיסני הוא מכתש פגיעה הנמצא על כוכב חמה אשר קרוי על שמו של מפיק סרטי האנימציה וולט דיסני. האיגוד האסטרונומי הבינלאומי הכריז על שמו של המכתש ב-2012. שם זה ניתן למכתש משום שהוא מזכיר את מיקי מאוס.
הערות שוליים

↑  Planetary Names: Crater, craters: Disney on Mercury, planetarynames.wr.usgs.gov
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גלים סייסמיים

גלי P ראשוניים ואחריהם עוקבים גלי S
גלים סייסמיים הם גלים של אנרגיה העוברים באדמה, ונוצרים כתגובה לתהליכים המייצרים אנרגיה אקוסטית בתדירות נמוכה כמו רעידת אדמה או פיצוץ. תחום זה נחקר בידי סייסמולוגים וגאופיזיקאים, בעזרת מכשירים כמו סייסמוגרף, הידרופון, גאופון, ומד תאוצה. מהירות ההתפשטות של הגלים תלויה בצמיגות וגמישות התווך המעביר. למהירות ישנה נטייה לגדול בהתאם לעומק התווך, וטווח המהירות נע בין 2,000 ל-8,000 מטר לשנייה בקרום כדור הארץ ועד 13,000 מטר לשנייה במעטפת הכדור.
רעידות אדמה מפיקות סוגים שונים של גלים במהירויות שונות. על פי תצפיות סייסמיות, מומחים יכולים לקבוע לפי מהירויות הפאזה השונות של הגלים, היכן מוקד רעידת האדמה.
סוגים של גלים סייסמיים

קיימים שני סוגים עיקריים של גלים סייסמיים: גלי גוף וגלי שטח. גלי הגוף כשמם כן הם – עוברים דרך גוף כדור הארץ עד הגיעם לפני השטח. על גלי הגוף נמנים שני סוגי משנה: גלים ראשוניים (גלי P) וגלים שניוניים (גלי S). גם גלי השטח כשמם כן הם – נוצרים על פני השטח בלבד, לאחר שגלי הגוף מגיעים לשם, והם מתחלקים גם כן לשניים: גלי לאב וגלי ריילי:
גלי P או גלים ראשוניים (Primary Waves) - גלי לחץ (סיבה נוספת לסימונם כגלי P-Press) שמהווים את הגלים הראשוניים המשתחררים לאחר רעידת אדמה או פיצוץ. תנועתם היא תנועת גל אורכית בדומה לתנועה של קפיץ. גלים אלו יכולים לנוע בכל תווך במהירויות שלרוב כפולות מגלי S. באוויר: 330 מ'/שנייה, במים: 1460 מ'/שנייה ובגרניט: 5000 מ'/שנייה. היות שבאוויר תנועתם היא כגלי קול, מהירות התקדמותם זהה למהירות הקול.
גלי S או גלים שניוניים (Secondary Waves) - גלי גזירה (סיבה נוספת לסימונם כגלי S-Shear) הבאים מיד אחרי גלי P, תנועתם היא תנועת גל רוחבית (כמו חבל שמטלטלים אותו) והתקדמותם ניצבת לכיוון ההתפשטות. גלים אלו יכולים לנוע בתווך מוצק היות שפלואידים (נוזל וגז) לא עמידים במאמץ גזירה. מהירותם איטית מגלי P, ולרוב תהיה כ-60% ממהירותם באותו תווך נתון.
גלי שטח - אחרונים להגיע הם גלי שטח שדומים בפעולתם לגלי מים הנעים על פני הקרקע. בשל תדירותם הנמוכה, משך זמנם הארוך ואמפליטודה גדולה, גלים אלו מעלים ומורידים את פני האדמה, ובפועל מסבים את מרבית הנזקים.
ישנם שני סוגים עיקריים של גלי שטח (הנקראים על שם מגליהם): גלי לאב (Love waves) וגלי ריילי (Rayleigh waves). בגלי לאב תנועת החלקיק אופקית וניצבת לכיוון התקדמות הגל. (בדומה לגל גזירה אופקית אך עם דעיכה של האמפליטודה עם העומק). בגלי ריילי תנועת החלקיק היא במסלול אליפטי אנכי בכיוון התקדמות הגל, וגם כאן גודל האליפסה דועך עם העומק. המסלול דומה למסלול החלקיק בגל בים אך במגמה הפוכה.
כדי להמחיש זאת אפשר לעשות ניסוי פשוט עם שלושה מטבעות.
יש להחזיק שני מטבעות כשהם צמודים האחד לשני, מקבעים בלחיצת אגודל או מלחציים את אחד המטבעות, והודפים מטבע שלישי אל עבר המטבע המקובע. התוצאה תהיה שגל הרעד שיעבור במטבע המקובע יגרום להדיפת המטבע הצמוד אליו, וזאת מבלי שהמטבע המקובע ינוע ממקומו.
המחשה נוספת לתופעה היא באמצעות עריסתו של ניוטון, שבה הכדורים הקיצוניים הנעים בצידו האחד של המתקן גורמים לגלי רעד בכדורים האמצעיים מבלי להזיז אותם, ועוצמתם של גלי הרעד מניעה את אותו מספר של כדורים בקצהו השני של המתקן.
שימוש הגלים באיתור האירוע

במקרים של רעידות אדמה מקומיות, הבדלי הזמן והמקום של גלי P ו-S יכולים לשמש למדידת המרחק מהמוקד. במקרים של רעידות רבות עוצמה המתרחשות במרחקים בקנה מידה גלובלי, משווים את זמן הגעת הגלים בין תחנות גאוגרפיות שונות. איתור מוקד הרעידה נעשה באמצעות עשרות ואף מאות חישובי הגעה של גלי P, כאשר רובם מתחילים מעומק של 40 ק"מ אך עשויים להגיע עד 700 ק"מ. דרך נוספת לחישוב מרחק ממוֹקד (שמרחקו לא עולה על 200 ק"מ) היא לחשב את ההפרשים בין גלי P ו-S ולהכפילם ב-8 ק"מ/שנייה.
במרחקים סייסמיים ניתן להניח שגלי ה-P הראשוניים שמגיעים עברו מסלול במעטפת הכדור. במקרים מסוימים הגלים עשויים להישבר (בדומה לשבירה של גלי אור) ולנוע מספר פעמים בין הליבה הפנימית והחיצונית לפני שיעלו לפני האדמה ויניעו את מחוגי הסייסמוגרף. על פי עקרון הויגנס, תנועה במסלול כזה מוערכת כמהירה יותר מאשר התפשטות בקו ישר ממוקד הרעידה.
צפיפות עולה בהתאם לירידה בעומק, דבר שבפני עצמו מאט תנועה של גלים. אולם מודול האלסטיות של התווך עצמו גדל משמעותית ולכן מהווה משפיע עיקרי על מהירות הגלים. במצב כזה מסלול ארוך יותר יארך פרק זמן קצר יותר. נדרש חישוב מדויק של משך התקדמות הגל על מנת לבצע איתור מדויק של מוקד הרעד. כיוון שגלי P עשויים לנוע במהירות של ק"מ בשנייה, סטיות חישוביות בסדר גודל של חלקיק שנייה עשויים לגרור סטייה של קילומטרים באיתור המוקד. אולם לרוב, הצלבת נתונים מתחנות שונות מפחיתה סטיות וטעויות מדידה בקנה מידה של 10 עד 50 ק"מ.
ראו גם

אזור בניוף
התנזלות קרקע
סולם מגניטודה לפי מומנט
רעידה עוקבת
מודל זמני הסעה של גלים סייסמיים
לקריאה נוספת

פרופסור משה ברור, "גל סיסמי/גל רעש", לקסיקון גאוגרפי, (עמ' 6), הוצאת יבנה, תשס"א
הערות שוליים

↑  Bolt, B.A., Earthquakes, F&C, 1999, pp. 20-25
1 2  Bolt, B.A., Earthquakes, F&C, 1999, p. 20
↑  Bolt, B.A., Earthquakes, F&C, 1999, pp. 21-22
↑  International Handbook of Earthquake and Engineering Seismology, Volume 1; ed. William Han Kung Lee; accessed through books.google.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529489805171  BNE: XX528676  LCCN: sh85119630 
גלי גוף וגלי שטח
עריסתו של ניוטון
התפשטות גלים סייסמיים בחתך של כדור הארץ
גביע דייוויס 1980

| --- | --- |
 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  1980 
 מספר תחרות:  69 
 מספר מתמודדים:  52
 מדינה מארחת:  פראג, צ'כוסלובקיה (משחק הגמר)
 אצטדיון:  Sportovní hala Fortuna
 זוכה:  ארצות הברית (26)
 → 1979 1981 ← 
 
גביע דייוויס 1980 הייתה התחרות ה-69 במניין מאז ייסוד התחרות.
לתחרות נרשמו 52 נבחרות.
הנבחרות חולקו ל-3 בתים: "בית אמריקה", "בית אירופה", ו"בית המזרח". הקבוצה המנצחת במשחקים בין ראשי הבתים הייתה מקבלת את הגביע. זו הייתה השנה האחרונה בה נערכו משחקים בשיטה זו.
המשחק על התואר התקיים בין נבחרת איטליה לבין נבחרת צ'כוסלובקיה בפראג. הוא הסתיים עם התוצאה 1:4 לטובת צ'כוסלובקיה.
משחקי פלייאוף > בית אמריקה

הבית כלל 12 קבוצות. לאחר המשחקים המוקדמים, החלו משחקי רבע הגמר. משתתפות גמר הבית בשנה הקודמת קיבלו זכות לעבור ישירות לרבע הגמר.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | רבע הגמר 7-16 בדצמבר 1979 | רבע הגמר 7-16 בדצמבר 1979 | רבע הגמר 7-16 בדצמבר 1979 |  |  | חצי הגמר 1-22 בפברואר | חצי הגמר 1-22 בפברואר | חצי הגמר 1-22 בפברואר |  |  | משחק הגמר 7-9 במרץ | משחק הגמר 7-9 במרץ | משחק הגמר 7-9 במרץ |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |
 : 
|   |  |  ארצות הברית ארצות הברית  (מנצחת הבית בשנה הקודמת) |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |   |  |   |   | מקסיקו סיטי, מקסיקו, חימר | מקסיקו סיטי, מקסיקו, חימר | מקסיקו סיטי, מקסיקו, חימר | מקסיקו סיטי, מקסיקו, חימר | מקסיקו סיטי, מקסיקו, חימר |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  ארצות הברית ארצות הברית | 3 |   |  |  |  |  |  |  |
| מקסיקו סיטי, מקסיקו, חימר | מקסיקו סיטי, מקסיקו, חימר | מקסיקו סיטי, מקסיקו, חימר | מקסיקו סיטי, מקסיקו, חימר |   |   |  |  מקסיקו מקסיקו | 2 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  מקסיקו מקסיקו | 4 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  ונצואלה ונצואלה | 1 |   |   |   |   |   |   |   | בואנוס איירס, ארגנטינה, חימר | בואנוס איירס, ארגנטינה, חימר | בואנוס איירס, ארגנטינה, חימר | בואנוס איירס, ארגנטינה, חימר | בואנוס איירס, ארגנטינה, חימר |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  ארצות הברית ארצות הברית | 1 |  |  |
|   | סאו פאולו, ברזיל | סאו פאולו, ברזיל | סאו פאולו, ברזיל | סאו פאולו, ברזיל | סאו פאולו, ברזיל |   |   |   |   |   |  |  ארגנטינה ארגנטינה | 4 |  |  |
|   |  |  ברזיל ברזיל | 3 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  צ'ילה צ'ילה | 1 |   |   | סאו פאולו, ברזיל | סאו פאולו, ברזיל | סאו פאולו, ברזיל | סאו פאולו, ברזיל | סאו פאולו, ברזיל |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  ברזיל ברזיל | 1 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   |  |  ארגנטינה ארגנטינה | 4 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  ארגנטינה ארגנטינה  (סגנית מנצחת הבית בשנה הקודמת) |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |   |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
משחקי פלייאוף > בית אירופה

הבית כלל 50 קבוצות כולל מצרים, אלג'ריה, מרוקו וישראל. לאור מספר גדול של הקבוצות  הבית פוצל ל-2 ומנצחות תת-הבתים קיבלו זכות לעלות למשחקים בין מנצחי הבתים. לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי רבע הגמר. משתתפות גמר תת-הבית בשנה הקודמת לא השתתפו במשחקים המוקדמים.
משחקי פלייאוף > בית אירופה > תת הבית א'

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | רבע הגמר 7-9 במרץ | רבע הגמר 7-9 במרץ | רבע הגמר 7-9 במרץ |  |  | חצי הגמר 11-15 ביוני | חצי הגמר 11-15 ביוני | חצי הגמר 11-15 ביוני |  |  | משחק הגמר 11-13 ביולי | משחק הגמר 11-13 ביולי | משחק הגמר 11-13 ביולי |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |
 : 
|   |  |  שוודיה שוודיה  (השתתפה בגמר תת-הבית בשנה הקודמת) |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |   |  |   |   | בוסטד, שוודיה, חימר | בוסטד, שוודיה, חימר | בוסטד, שוודיה, חימר | בוסטד, שוודיה, חימר | בוסטד, שוודיה, חימר |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  שוודיה שוודיה | 4 |   |  |  |  |  |  |  |
| ולנסיה, ספרד | ולנסיה, ספרד | ולנסיה, ספרד | ולנסיה, ספרד |   |   |  |  גרמניה המערבית גרמניה המערבית | 1 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  גרמניה המערבית גרמניה המערבית | 3 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  ספרד ספרד | 2 |   |   |   |   |   |   |   | רומא, איטליה, חימר | רומא, איטליה, חימר | רומא, איטליה, חימר | רומא, איטליה, חימר | רומא, איטליה, חימר |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  שוודיה שוודיה | 1 |  |  |
|   |  |  |  |  |  |   |   |   |   |   |  |  איטליה איטליה | 4 |  |  |
|   |  |  איטליה איטליה  (השתתפה בגמר תת-הבית בשנה הקודמת) |  |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |   |  |   |   | טורינו, איטליה, חימר | טורינו, איטליה, חימר | טורינו, איטליה, חימר | טורינו, איטליה, חימר | טורינו, איטליה, חימר |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  איטליה איטליה | 5 |   |  |  |  |  |  |  |
| ציריך, שווייץ | ציריך, שווייץ | ציריך, שווייץ | ציריך, שווייץ |   |   |  |  שווייץ שווייץ | 0 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  שווייץ שווייץ | 3 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  הונגריה הונגריה | 2 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
משחקי פלייאוף > בית אירופה > תת הבית ב'

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | רבע הגמר 7-9 במרץ | רבע הגמר 7-9 במרץ | רבע הגמר 7-9 במרץ |  |  | חצי הגמר 13-16 ביוני | חצי הגמר 13-16 ביוני | חצי הגמר 13-16 ביוני |  |  | משחק הגמר 11-13 ביולי | משחק הגמר 11-13 ביולי | משחק הגמר 11-13 ביולי |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |
 : 
|   |  |  בריטניה בריטניה   (השתתפה בגמר תת-הבית בשנה הקודמת) |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |   |  |   |   | בריסטול, בריטניה, דשא | בריסטול, בריטניה, דשא | בריסטול, בריטניה, דשא | בריסטול, בריטניה, דשא | בריסטול, בריטניה, דשא |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  בריטניה בריטניה | 2 |   |  |  |  |  |  |  |
| בוקרשט, רומניה, משטח קשה באולם | בוקרשט, רומניה, משטח קשה באולם | בוקרשט, רומניה, משטח קשה באולם | בוקרשט, רומניה, משטח קשה באולם |   |   |  |  רומניה (1965-1989) רומניה | 3 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  רומניה (1965-1989) רומניה | 3 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  אוסטריה אוסטריה | 2 |   |   |   |   |   |   |   | בוקרשט, רומניה, חימר | בוקרשט, רומניה, חימר | בוקרשט, רומניה, חימר | בוקרשט, רומניה, חימר | בוקרשט, רומניה, חימר |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  רומניה (1965-1989) רומניה | 1 |  |  |
|   |  |  |  |  |  |   |   |   |   |   |  |  צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 4 |  |  |
|   |  |  צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה  (השתתפה בגמר תת-הבית בשנה הקודמת) |  |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |   |  |   |   | פראג, צ'כוסלובקיה, חימר | פראג, צ'כוסלובקיה, חימר | פראג, צ'כוסלובקיה, חימר | פראג, צ'כוסלובקיה, חימר | פראג, צ'כוסלובקיה, חימר |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 5 |   |  |  |  |  |  |  |
| טולוז, צרפת, שטיח | טולוז, צרפת, שטיח | טולוז, צרפת, שטיח | טולוז, צרפת, שטיח |   |   |  |  צרפת צרפת | 0 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  צרפת צרפת | 3 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  פינלנד פינלנד | 2 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |