stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שיבון פינרן
ביוגרפיה

פינרן נולדה בעיר אולדהאם שבמחוז לנקשייר בצפון אנגליה. התפקיד הגדול הראשון שלה היה בשנת 1986 בסרט "ריטה, סו ובוב גם הוא" לצידם של מישל הולמס וג'ורג' קוסטיגן. היא השתתפה באופרות הסבון הבריטיות "Coronation Street"‏ (1989) ו-"Emmerdale"‏ (1998). מ-2007 שיחקה בדרמה הקומית "Benidorm" של ITV והופיעה בשש העונות של הסדרה ובפרקי הספיישל. בין השנים 2010–2013 גילמה את מיס או'בריאן, המשרתת האישית של ליידי גרנתהם, בסדרת הדרמה התקופתית "אחוזת דאונטון". אחר כך השתתפה בסדרות "The Syndicate" ו"עמק האושר" (2014). על תפקידה בסרט "The Selfish Giant" הייתה פינרן מועמדת לפרס הקולנוע הבריטי העצמאי.
באוגוסט 2024, פורסם כי פינרן לוהקה לסדרה חדשה של נטפליקס בשם "Out of the Dust". מדובר במותחן פסיכולוגי המתרחש בתוך כת נוצרית שמרנית. פינרנן תגלם את דמותה של גברת פיליפס.
חיים אישיים

ב-1997 נישאה פינרן לשחקן מארק ג'ורדון שכיכב בסדרה "Heartbeat". לבני הזוג שני ילדים, ג'וזף ופופי.
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | פרויקט | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרס באפט"א לטלוויזיה | שחקנית המשנה הטובה ביותר | עמק האושר | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  BBC, Siobhan Finneran – Biography
↑  K. J. Yossman, Asa Butterfield, Molly Windsor, Fra Fee, Siobhan Finneran and Christopher Eccleston Set for Netflix Series ‘Out of the Dust’ (EXCLUSIVE), Variety, ‏2024-08-27 (באנגלית אמריקאית)
↑  Life after O'Brien: Downton's meanest maid reveals why she's quit the Abbey, dailymail.co.uk
↑  BAFTA Television 2024: The Winners and Nominations, www.bafta.org, ‏2024-03-15 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX4931797  GND: 1067413510  ISNI: 0000 0003 6926 8489  LCCN: no2012049407  NTA: 07403961X  SUDOC: 191138371  VIAF: 242343634   WorldCat (עם VIAF): 242343634
ג'יימס ווטסון (פוליטיקאי מניו יורק)

ג'יימס ווטסון (באנגלית: James Watson‏; 6 באפריל 1750 – 15 במאי 1806) היה סנאטור ארצות הברית שייצג את מדינת ניו יורק.
ביוגרפיה

ווטסון נולד בוודברי, מושבת קונטיקט ב-6 באפריל 1750. הוא סיים את לימודיו במכללת ייל ב-1776, והוסמך ללוטננט ברגימנט קונטיקט. הוא פרש כקפטן ב-1777 ולמד משפטים. ווטסון עבר לניו יורק בשנת 1786 והפך לסוחר ברחוב ברוד 44. הוא היה חבר באספה המדינתית של ניו יורק בשנים 1791, 1794–1796 והיה יושב ראש ב-1794. הוא היה חבר בסנאט של מדינת ניו יורק (המחוז הדרומי) מ-1796 עד 1798 והיה העוצר של אוניברסיטת ניו יורק מ-1795 ועד מותו.
ב-1798 נבחר ווטסון כפדרליסט לסנאט של ארצות הברית כדי למלא את התפקיד הפנוי שנגרם כתוצאה מהתפטרותו של ג'ון סלוס הובארט וכיהן בקונגרס ה-5 וה-6 מ-11 בדצמבר 1798 עד 19 במרץ 1800, כאשר התפטר כדי לקבל מינויו של הנשיא ג'ון אדמס לקצין הצי של נמל ניו יורק.
ווטסון נכשל בניסיונו להיבחר לסגן מושל ניו יורק ב-1801. הוא היה חבר באגודת סינסינטי ומארגן והנשיא הראשון של אגודת ניו אינגלנד של ניו יורק, מ-1805 ועד מותו ב-15 במאי 1806 בניו יורק.
הבית העירוני של ווטסון, הממוקם ברחוב סטייט 7 בניו יורק עדיין עומד על תילו ונמצא במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים. זה היה גם מקום מגוריה של אליזבת אן סיטון, הקדושה הקתולית האמריקאית הראשונה. הבית מאוכלס כיום על ידי בית הכומר של כנסיית גבירתנו של כנסיית המחרוזת הקדושה והוא חלק ממקדש סיטון.
הערות שוליים

1 2 3  "James Watson Jr.", New York Society Library
↑  "National Register of Historic Places". National Park Service U.S. Department of the Interior. אורכב מ-המקור ב-4 בדצמבר 2010. נבדק ב-2 באוגוסט 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Seton Shrine Website". אורכב מ-המקור ב-2012-03-19. נבדק ב-2012-08-08.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 5002 946X  LCCN: nr2002041805  NTA: 333885082  SNAC: w6z68fbg  US Congress: W000202  VIAF: 71330472   WorldCat (עם VIAF): 71330472
בארי וורד

| --- | --- |

Barry Ward (2016)
 לידה:  1981 (בן 44 בערך) דבלין, אירלנד 
 מדינה:  אירלנד 
 תקופת הפעילות:  מ-1994
 עיסוק:  שחקן
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מיינות' 
 בן או בת זוג:  Laura Kavanagh 
 מספר צאצאים:  1
 פרופיל ב-IMDb
 
בארי וורד (באנגלית: Barry Ward; נולד ב-1981) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אירי.
ביוגרפיה

וורד נולד וגדל בבלאנשרדסטאון, פרוור בצפון מערב דבלין. הוא למד בקולג' סנט דקלאן שבקברה.
וורד ידוע מהופעותיו בתיאטרון ועל המסכים. ב-2014 שיחק בתפקיד ראשי בסרט "המועדון של ג'ימי" של קן לואץ', ובתפקיד אדם בסרט "Blood Cells" של לוק סאומור וג'וזף בול.
חיים אישיים

וורד מתגורר במזרח לונדון עם בת זוגו השחקנית לורה קוואנו, ולהם בן אחד, טום.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1998 |  | Soft Sand, Blue Sea | טרוור |  |
| 1999 | חברים בחופשה | Sunburn | רוברט פיסק |  |
| 2000 | התמורה | The Claim | דילון הצעיר |  |
| 2010 |  | The Tenement Ghost | The Groom |  |
| 2012 |  | Songs for Amy | רורי ג'רוויס |  |
| 2014 | המועדון של ג'ימי | Jimmy's Hall | ג'יימס גרלטון |  |
| 2014 |  | Shooting for Socrates | ג'ימי קווין |  |
| 2014 |  | Bypass | ספק חדש |  |
| 2014 |  | Blood Cells | אדם |  |
| 2015 |  | L'accabadora | אלברט |  |
| 2015 |  | The Survivalist | Forager |  |
| 2015 |  | Pursuit | דיארמויד |  |
| 2016 |  | The Truth Commissioner | מייקל מאדן |  |
| 2016 |  | Realive | ד"ר וסט |  |
| 2016 |  | The Journey | איאן פייסלי ג'וניור |  |
| 2017 |  | Maze | גורדון קלוז |  |
| 2019 |  | Extra Ordinary | מרטין מרטין |  |
| 2020 | לצאת עם אמבר (אנ') | Dating Amber | איאן |  |
| TBA |  | Burial |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1994 |  | Family | ג'ון פול ספנסר | מיני-סדרה |
| 1997 |  | Plotlands | פיון מאליגן | מיני-סדרה |
| 2005 | מקבת' (עיבוד מודרני) | ShakespeaRe-Told: Macbeth | רודי | סרט טלוויזיה |
| 2007 | עדות אילמת | Silent Witness | אשלי האריס | בפרק "Hippocratic Oath" |
| 2008 |  | The Bill | גֵ'ז ג'נקינס | בפרק "Shadow Stalker" |
| 2008 |  | City of Vice | פטריק ג'ונס | מיני-סדרה |
| 2009 |  | Psych Ward | ג'ימי מרפי | תפקיד ראשי |
| 2013 |  | Coming Up | סליק ריק | בפרק "Call it a Night" |
| 2016 | מרד | Rebellion | ארתור מהון | מיני-סדרה |
| 2016 |  | The Fall | ד"ר פטריק ספנסר | סדרת טלוויזיה (4 פרקים) |
| 2017 | סוף הפאקינג עולם | The End of the F***ing World | לזלי | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2018 |  | Taken Down | מאט | תפקיד ראשי |
| 2018–הווה | נעלמת | Save Me | בארי מקגורי | סדרת טלוויזיה (7 פרקים) |
| 2018–2019 | בריטניה | Britannia | סויר | תפקיד ראשי (עונה 1); תפקיד אורח (עונה 2); 10 פרקים |
| 2019 | גומורה | Gomorrah | פטריק | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2019 |  | The Capture | צ'ארלי הול | מיני-סדרה |
| 2020 | מיי וג'ורג' | Feel Good | ארני ריברס | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2020 | קווים לבנים | White Lines | מייק ווקר | סדרת טלוויזיה (7 פרקים) |
| 2020 | דז | Des | מפקח בילוש סטיב מקוסקר | סדרת טלוויזיה (3 פרקים) |
| 2021 |  | Anne Boleyn | תומאס קרומוול | מיני-סדרה |
| 2022 | אחיות רעות | Bad Sisters | פרגאל לופטוס | 4 פרקים |
| 2024 |  | Protection | פול ברנדיס | 6 פרקים |
פילמוגרפיה > וידאו קליפים

| שנה | שיר | אמן | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | "The Golden Sands" | אולטן קונלון |  |
הערות שוליים

↑  "Blood Cells". The Times. 2015-06-26. נבדק ב-2020-04-08.
↑  "Ultan Conlon - The Golden Sands {Official Video}". YouTube. 2014-09-24. נבדק ב-2020-04-08.
מונגוליה

מונגוליה (בכתב מונגולי: ᠤᠯᠤᠰᠮᠣᠩᠭ᠋ᠣᠯ, באלפבית קירילי: Монгол улс, מילולית: ארץ המונגולים. מבוטא מוֹנְגוֹל אוּלְס) היא מדינה ללא מוצא לים במזרח אסיה. המדינה גובלת ברוסיה בצפון וברפובליקה העממית של סין בדרום ובמזרח. מונגוליה מהווה את מדינת הלאום של המונגולים, אף שמרבית המונגולים מתגוררים בסין (במונגוליה הפנימית ובשינג'יאנג).
שטחה של מונגוליה המודרנית נשלט לאורך מאות שנים על ידי אימפריות נוודים שונות. בשנת 1206, ייסד המנהיג ג'ינגיס חאן את האימפריה המונגולית, שהייתה לאימפריה היבשתית הגדולה ביותר אי פעם, והשנייה בשטחה אחרי האימפריה הבריטית. נכדו של ג'ינגיס, קובלאי חאן, כבש את סין וייסד את שושלת יואן. לאחר התמוטטותה נסוגו המונגולים לאזור מונגוליה של ימינו. במאה ה-16, הבודהיזם הטיבטי התפשט למונגוליה, וקיבל דחיפה חזקה כשהאזור סופח לסין על ידי שושלת צ'ינג במאה ה-17. בתחילת המאה ה-20, כמעט שליש מאוכלוסיית הגברים הבוגרים במונגוליה היו נזירים בודהיסטים. לאחר קריסת שושלת צ'ינג ב-1911, הכריזה מונגוליה על עצמאות, והשיגה עצמאות ממשית מהרפובליקה של סין בשנת 1921. זמן קצר לאחר מכן, הפכה מונגוליה למדינה גרורה של ברית המועצות, מה שסייע לתהליך הקומוניזציה של סין והפיכתה לרפובליקה העממית של סין. בשנת 1924, נוסדה הרפובליקה העממית של מונגוליה כמדינה סוציאליסטית. לאחר מחאות אנטי-קומוניסטיות בשנת 1989, המדינה ערכה מהפכה דמוקרטית ללא שפיכות דמים בתחילת 1990. לאחר מכן, הפכה מונגוליה למערכת רב-מפלגתית וכלכלת שוק.
כ-30% מהאוכלוסייה במדינה הם נוודים או נוודים למחצה; התרבות המונגולית, המאופיינת בטיפוח סוסים וחיי נוודות, נשמרה גם בקרב החברה המודרנית והיא מיושמת בצורה ייחודית. הבודהיזם היא דת הרוב, כאשר הלא-דתיים הם הקבוצה השנייה בגודלה. האסלאם היא הדת השנייה בגודלה, המרוכזת בעיקר בקרב תושבים ממוצא קזחי. כ-95% מהאוכלוסייה מורכבת מבעלי רקע אתני מונגולי, כאשר 5% הנותרים הם מיעוטים שונים, המרוכזים בעיקר במערב המדינה. מונגוליה חברה באו"ם, G77, הבנק האסייני להשקעות בתשתיות והמדינות הבלתי-מזדהות. היא הצטרפה לארגון הסחר העולמי ב-1997.
אטימולוגיה

פירוש השם מונגוליה הוא "ארץ המונגולים" בלטינית. מקורה של המילה המונגולית "מונגול" (монгол) הוא מאטימולוגיה לא ודאית, המבטאת לעיתים הר ולעיתים נהר; על כן מונגוליה פירושה "ארץ אנשי ההר" או "ארץ אנשי הנהר". יש המפענחים את המילה "מונגול" גם כ"אש השמיים הנצחית".
לאחר נפילת הליאו ב-1125 לעם המונגולי נהייתה שליטה בכל האזור של מונגוליה הנוכחית. עם זאת, מלחמותיהם עם שושלת ג'ין החלישו אותם. באותה תקופה אוחדו כל השבטים תחת השם "מונגוליה". במאה השלוש עשרה המילה מונגולי הורחבה למונח גג לקבוצה גדולה עוד יותר של שבטים דוברי מונגולית שהתאחדו תחת שלטונו של ג'ינגיס חאן.
השם התקבע מאז במהלך השנים, ובשנת 1992 הוכרזה רשמית המדינה החדשה בשם "מונגוליה", עם קבלת החוקה החדשה.
היסטוריה > ימי הביניים (מאות 12–16)

בסוף המאה ה-12, לאחר תקופה ממושכת של אנרכיה ללא שלטון מרכזי וכאוס של מלחמות בין השבטים השונים, הצליח לבסוף מנהיג בשם טמוג'ין לאחד את השבטים המונגולים בין מנצ'וריה (כיום חלק מסין) להרי אלטאי. בשנת 1206, הכריז על עצמו טמוג'ין כמנהיג השבטים המונגוליים תחת התואר ג'ינגיס חאן, וניהל סדרה של מסעות צבאיים - הידועים באכזריותם והאלימות שלהם. באמצעות אותם כיבושים פשט חאן על חלקים נרחבים של אסיה ויצר את האימפריה המונגולית, האימפריה היבשתית הגדולה ביותר אי פעם והשנייה בשטחה בהיסטוריה, שנייה רק לאימפריה הבריטית שתתפתח מאות שנים אחרי כן.
האימפריה בשליטתו של חאן ולאחריו בשליטת יורשיו התפרשה על פני שטח עצום כמעט לכל שטחה של יבשת אסיה וחלקים מאירופה, החל מפולין של ימינו ועד לקוריאה, וכלה בחלקים מסיביר בצפון ומפרץ עומאן בדרום. שטחה הכולל של האימפריה בשיאה הוא כ-33,000,000 קמ"ר (22% משטח האדמה הכולל של כדור הארץ) והיו בה אוכלוסייה של למעלה מ-100 מיליון איש (כרבע מכלל אוכלוסיית כדור הארץ באותה תקופה). בשיאה האימפריה תרמה רבות לסחר הכלל-יבשתי באסיה, והוקל מאוד המסחר מכל חלקי היבשת.
לאחר מותו של ג'ינגיס חאן, האימפריה חולקה לארבע ממלכות, שמכונות במונגולית "ח'אנות". בני העם המונגולי, שבנוי מתרבות של נוודות, לא הצליחו להחזיק את השטחים הגדולים שכבשו לאורך זמן, ומהר מאוד התפרקה האימפריה למחנות שונים שהפכו בסופו של דבר לשלטונות מעין-עצמאיים. הסיבה להתפרקות הייתה מלחמת האזרחים הטולואידית (1260–1264), שפרצה בעקבות מותו של מונגקה חאן בשנת 1259. אחת הח'אנותות, שכונתה "הח'אנות הגדולה", שכללה את שטחה של סין ומונגוליה המודרנית, התפצלה מתוך האימפריה תחת שלטונו של קובלאי חאן, ובירתה הוקמה בבייג'ינג של ימינו. לאחר יותר ממאה שנה של שליטה צאצאית-מונגולית בח'אנות, הוחלף השלטון בשושלת מינג הסינית ב-1368, מה שאילץ את המונגולים להימלט צפונה. כאשר צבאות מינג רדפו אחרי המונגולים לתוך מולדתם, הם רמסו והשמידו את הבירה המונגולית חרחורין וערים אחרות. לבסוף הצליחו המונגולים להדוף את הסינים אל מחוץ למונגוליה, אך הדבר הוביל לפיצולה לשני חלקים - מונגוליה הפנימית בשליטת סין ומונגוליה החיצונית, חבל ארץ שעליו הוקמה מדינת מונגוליה העכשווית, אך חלקו שייך לרפובליקה העממית של סין.
לאחר גירוש שליטי שושלת יואן המונגולית מסין, המשיכו המונגולים לשלוט במולדתם, הידועה בשם 'שושלת יואן הצפונית'. המאות הבאות התאפיינו במאבקי כוח אלימים בין פלגים שונים, בעיקר בין יורשי ג'ינגיס חאן למתנגדיו, וכן בכמה פלישות סיניות (כגון חמש המשלחות בראשות הקיסר יונגל).
בתחילת המאה ה-16, אוחדה מחדש מונגוליה תחת הג'ינגיסידים - תומכי מורשת ג'ינגיס חאן. באמצע המאה ה-16 הפך השליט אלטן חאן מהטומד, שאף על פי שמו לא היה צאצא של משפחת חאן, לדומיננטי ביותר באזור. בשנת 1557 הקים את העיר חוחחוט, כיום בירת המחוז מונגוליה הפנימית שבסין. לאחר שנפגש עם הדלאי לאמה בשנת 1578, הוא הורה על הכנסת הבודהיזם הטיבטי למונגוליה, בפעם השנייה בהיסטוריה. מהר מאוד מנהיגים רבים המירו את דתם לבודהיזם, ואחריהם גם רבים מבני אוכלוסיית מונגוליה. כמעט כל משפחה שמרה כתבי קודש ופסלי בודהה על דפנות היורט. אצילים מונגולים תרמו למנזרים אדמות, כסף ומשאבים. כפי שהיה אופייני במדינות בעלות דתות מבוססות, המוסדות הדתיים המובילים, המנזרים, החזיקו בכוח זמני משמעותי בנוסף לכוח הרוחני.
היסטוריה > עד עצמאות מונגוליה (מאות 17–20)

החאן המונגולי האחרון היה ליגדן חאן, ששלט בתחילת המאה ה-17. הוא נתקל בסכסוכים צבאיים עם המנצ'ורים, על רקע ביזה של ערים סיניות. שנתיים לאחר מותו, בשנת 1636, כבר נכנעו רוב השבטים המונגוליים למנצ'ורים, שייסדו את שושלת צ'ינג. לבסוף נכנעו כל השבטים ללא יוצא מן הכלל וב-1691 סופחה מונגוליה כולה לסין.
מחקרים מעריכים כיום שכ-80% מתוך 600,000 בני הדזונגר שחיו במונגוליה נהרגו בעקבות הסיפוח הסיני, כתוצאה של רצח בידיי סינים או מגפות. השלטון הסיני העניק למונגוליה החיצונית אוטונומיה רחבה בהרבה משהייתה למונגוליה הפנימית, שהייתה עד אז גם כן בחזקת סין, ואף אסרה על הגירה סינית אל תוך שטחי מונגוליה. הדבר הועיל לשימור תרבותם של המונגולים ואי-היערבותם של סינים באוכלוסייה המקומית.
עד 1911, שושלת צ'ינג שמרה על השליטה במונגוליה בצורה של שלטון פקידים הנאמנים למשטר המרכזי. מונגוליה חולקה למספר רב של מחוזות פיאודליים. בעקבות שיטת הפקידים במהלך המאה ה-19, נוצרו מעמדות במונגוליה; מונגולים שהתמנו לפקידים במשטר הסיני זכו לזכויות יתר על פני שאר העם, והפכו למעין אצולה. התנהגות האצולה של מונגוליה, יחד עם שיטות ריבית של סוחרים סינים וגביית מיסים אימפריאליים בכסף, במקום בבעלי חיים כפי שהיה נהוג בחברה המונגולית, הביאו לעוני נרחב בקרב הנוודים. עד 1911 היו במונגוליה החיצונית 700 מנזרים בגדלים שונים; 115,000 הנזירים שלהם היוו 21% מהאוכלוסייה.
היסטוריה > עצמאות והיסטוריה מודרנית

בשנת 1911, בעקבות התקוממות ווצ'אנג ומהפכת שינהאי, הכריזו המונגולים על עצמאותם, אולם באותו שלב טרם הכירה הרפובליקה הסינית, שהוקמה ממש באותה עת, בעצמאות וראתה בה חלק משטחה, כהמשך לשלטון שושלת צ'ינג. יואן שה-קאי, נשיא הרפובליקה של סין, התעקש להכיר במונגוליה החיצונית והפנימית כחלק מסין, אולם מונגוליה החיצונה טענה כי חוזה הכניעה שלהם היה לשושלת צ'ינג ששלטה הן על מונגוליה והן על סין, ומאחר שהשושלת נפלה הסכם הכניעה אינו תקף יותר.
בעוד שמונגוליה הפנימית נותרה בחזקת סין, מונגוליה החיצונה הכריזה על עצמה כעל מדינה עצמאית בראשותו של בּוֹגְד חָאן (Bogd Khaan), דבר שהכעיס את צמרת הרפובליקה הסינית עד מאוד. הרפובליקה הסינית, שנשלטה באותה עת על ידי הלאומנים מתנגדי הקומוניזם, כבשה את מונגוליה ב-1919, זמן קצר לאחר מהפכת אוקטובר ברוסיה, בה עלו הקומוניסטים לשלטון. כתוצאה מכך, הוביל הלוטננט הרוסי, ברון אונגרן, את חייליו למונגוליה באוקטובר 1920, והביס את הכוחות הסינים הלאומנים. לאחר שהסובייטים גירשו את הצבא הסיני ממונגוליה ושחררו את אולן בטור הם הכירו במונגוליה כמדינת חסות של ברית המועצות. אולם, מונגוליה הפנימית לא סופחה לתוך מונגוליה ונותרה חלק מסין, ובכך התפצלה מונגוליה סופית מחלקה הסיני.
בתמיכה של ברית המועצות ומימונה, מונגוליה הכריזה שוב על עצמאותה ב-11 ביולי 1921 בתור הרפובליקה העממית של מונגוליה. כתוצאה מכך, מונגוליה עתידה להיות מדינה גרורה של ברית המועצות בשבעת העשורים הבאים. תבוסת הרפובליקה של סין במונגוליה תרמה אף היא להפסד הלאומנים במלחמת האזרחים הסינית ולעלייתו של מאו דזה-דונג לשלטון שנים מאוחר יותר.
היסטוריה > עצמאות והיסטוריה מודרנית > הרפובליקה העממית של מונגוליה

בשנת 1924, לאחר שבוגד חאן מת מסרטן הגרון באופן רשמי או, כפי שטוענים דיווחים מסוימים, נרצח על ידי מרגלים רוסיים, שונתה לחלוטין שיטת השלטון במדינה הצעירה. מעתה תהיה מונגוליה רפובליקה עממית, בהשפעה מוחצת של ברית המועצות. בשנת 1928, עלה לשלטון הורלוגין צ'ויבלסאן. אף על פי שהיה במובנים רבים שליט בובה של ברית המועצות, צ'ויבלסאן החזיק באידאולוגיה פאן-מונגולית, ובשנותיו הראשונות דאג באמת לפתח את התרבות המונגולית ותמך בשימור המאפיינים והמסורת המונגולית. עם זאת, שינוי הפוליטיקה העולמית והגברת הלחץ הסובייטי הובילו לדעיכת השאיפות הפאן-מונגוליות בתקופה שלאחר מכן.
בתקופתו, צ'ויבלסאן, שהיה מרשל בצבא המונגולי והחזיק בדעות מאוד קיצוניות בתחומי הדת והכלכלה, הנהיג קולקטיביזציה של בעלי חיים, השמיד מנזרים בודהיסטים, ורצח עשרות נזירים בודהיסטים. במונגוליה של שנות ה-20, כשליש מאוכלוסיית הגברים היו נזירים. עד תחילת המאה ה-20 פעלו במונגוליה כ-750 מנזרים.
במהרה החלה ברית המועצות להפגין רצון באדמת מונגוליה, והחלה לבצע פעולות לצמצום העם המונגולי בה. ראשית, ב-1930, עצרה ברית המועצות את ההגירה מבוריאטיה, שמצפון למונגוליה ובה מונגולים רבים, לרפובליקה העממית כדי למנוע מהם להצטרף לרפובליקה. לאחר מכן החל משטר סטלין להורות לשלטונות המונגולים לבצע טיהורים במונגולים, בעיקר בנזירים. כל מנהיג מונגולי שסירב לשתף פעולה עם הרצח הוצא להורג, כולל מנהיגים בולטים כולל פלג'דיין ג'נדן ואנאנדין עמאר. בסך הכל בטיהורים אלה, שהתרחשו עד סוף שנות ה-30, נרצחו למעלה מ-30,000 בני אדם. צ'ויבלסאן עצמו מת באופן חשוד בברית המועצות בשנת 1952. מנהיג הקומינטרן בוהמיר סמרל כתב לימים כי: "אנשי מונגוליה אינם חשובים, אלא האדמה חשובה. האדמה המונגולית גדולה יותר מאנגליה, צרפת וגרמניה גם יחד".
לאחר הפלישה היפנית למנצ'וריה השכנה למונגוליה ב-1931, איימו היפנים לכבוש גם את מונגוליה. המונגולים מצידם, בעזרה רבה של הסובייטים, התחמשו עד מאוד והקימו צבא שנועד למנוע את ההתקפה היפנית. ובאמת, במהלך קרב חלקין גול בשנת 1939, ברית המועצות הגנה בהצלחה על גבולות מונגוליה מפני ההתפשטות היפנית. לאחר מכן הצטרף צבא מונגוליה לקרבות שונים במהלך מלחמת העולם השנייה ותרם לניצחון הסובייטים על האימפריה היפנית בצפון סין. לאחר תום המלחמה זכתה מונגוליה להכרה על ידי הרפובליקה העממית של סין והרפובליקה הסינית (טאיוואן).
היסטוריה > עצמאות והיסטוריה מודרנית > תקופת המלחמה הקרה וההשפעה הסובייטית

בוועידת יאלטה בפברואר 1945 השתתפה ברית המועצות בעקבות חלקה במערכה באסיה ובאוקיינוס השקט. אחד התנאים הסובייטיים להשתתפותה, שהועלו ביאלטה, היה שלאחר המלחמה מונגוליה החיצונית תשמור על עצמאותה ולא תסופח למעצמה אחרת. צעד זה למעשה שמר את מונגוליה מדינת חסות של ברית המועצות בלבד. משאל העם בנושא התקיים ב-20 באוקטובר 1945, כאשר (לפי המספרים הרשמיים) 100% מציבור הבוחרים הצביעו בעד עצמאות.
לאחר הקמת הרפובליקה העממית של סין, תחת לחץ של ברית המועצות, זכתה מונגוליה להכרה בריבונותה ב-6 באוקטובר 1949. עם זאת, הרפובליקה הסינית (ידועה בשם טאיוואן) השתמשה בזכות הווטו שלה במועצת הביטחון ב-1955, כדי למנוע את כניסת הרפובליקה העממית של מונגוליה לאומות המאוחדות, בטענה שמדובר בחלק מסין ולכן אין זה הוגן להעניק לה "קול נוסף" בהצבעות האו"ם. זו הייתה הפעם היחידה שהרפובליקה הסינית אי פעם השתמשה בזכות הווטו שלה. מכאן, ובגלל האיומים החוזרים ונשנים להטיל וטו מצד טאיוואן, מונגוליה לא הצטרפה לאו"ם עד 1961, כאשר ברית המועצות הסכימה להסיר את הווטו שלה על קבלת מאוריטניה (וכל מדינה אפריקאית עצמאית אחרת), בתמורה לקבלת מונגוליה. הדבר הוביל ללחץ בינלאומי של כמעט כל מדינות אפריקה שאינן חברות באו"ם, לחץ שהרפובליקה הסינית לא יכלה לעמוד בו. מונגוליה ומאוריטניה התקבלו שתיהן לאו"ם ב-27 באוקטובר 1961.
ב-26 בינואר 1952 עלה לשלטון יומג'אגין טסדנבאל לאחר מותו הלא-ברור של צ'ויבלסאן. טסדנבאל עתיד להיות הדמות הפוליטית המובילה במונגוליה במשך יותר מ-30 שנה. טסדנבאל ניסה בתחילה להיות נייטרלי בסכסוך הסיני-סובייטי, אך בהמשך נקט עמדה פרו-סובייטית וחיזק את יחסי מונגוליה–רוסיה, מדיניות שיצרה מתח עם סין. כוחות צבאיים משני הצדדים החלו להתיישב על גדר הגבול ומתח צבאי התגבש החל מ-1963. בדצמבר 1965 ביקש הפוליטביורו המונגולי מברית המועצות להציב את כוחותיה הצבאיים במונגוליה, לשמור עליה מפני הצבא הסיני והארמייה הסובייטית ה-39 הוצבה במונגוליה. לבסוף, לא פרץ עימות צבאי בין מונגוליה וסין, אולם המתח ביניהן נשמר במשך שנים.
היסטוריה > עצמאות והיסטוריה מודרנית > פוסט-קומוניזם ומונגוליה הדמוקרטית

עליית מיכאיל גורבצ'וב לשלטון בברית המועצות סימנה שחר של רפורמות ושינוי הסדר הקיים בברית המועצות והמדינות הגרורות שלה, עם מדיניות הפרסטרויקה והגלאסנוסט שלו. אווירת השינוי בברית המועצות גרמה לרפורמות דומות במונגוליה. בעקבות הפגנות המוניות בחורף 1990, החלה המפלגה המהפכנית העממית של מונגוליה לאבד בהדרגה את שלטונה. הפוליטביורו של המפלגה התפטר במרץ אותה שנה, ובמאי תוקנה החוקה, תוך מחיקת ההתייחסות לתפקידה של המפלגה ככוח הפוליטי הדומיננטי במדינה. הדבר הוביל לניסוח חוקה חדשה למונגוליה, בה התאפשרה לגליזציה של מפלגות האופוזיציה, יצירת גוף מחוקק קבוע (החוראל הגדול) והקמת משרת נשיא. ב-29 ביולי 1990 נערכו הבחירות הרב-מפלגתיות הראשונות בתולדות מונגוליה. ועדיין זכתה המפלגה העממית בכ-85% מהקולות. עם זאת, ב-1996, המפלגה הפסידה והתפרקה.
ברית המועצות הסיגה את חייליה המוצבים במונגוליה ואת סיועה הטכני והפיננסי, בין השנים 1987 ל-1992. לאחר מכן, מדיניות החוץ והביטחון של מונגוליה השתנתה באופן עמוק. בהכרזה של ממשלת מונגוליה החדשה נאמר: "שמירה על יחסי ידידות עם הפדרציה הרוסית והרפובליקה העממית של סין תהיה בראש סדר העדיפויות של פעילות מדיניות החוץ של מונגוליה. היא לא תאמץ את הקו של אף אחת מהמדינות, אלא תשמר באופן עקרוני מערכת יחסים מאוזנת עם שתיהן ותקדם שיתוף פעולה של שכנות טובה בכל הזדמנות".
בבחירות לנשיאות מונגוליה ב-2009, מועמד המפלגה הדמוקרטית, צחיאגיין אלבגדורג', ניצח את מועמד המפלגה העממית נמברין אנקביאר, שהיה הנשיא המכהן. המפלגה הדמוקרטית זכתה פעם נוספת בינואר 2012. בשנת 2020, לאחר שראש הממשלה אקנגין חורלסק התפטר בעקבות הפגנות על רקע מגפת הקורונה במונגוליה, לבסנמסראי אוין-ארדן הפך לראש הממשלה החדש והנוכחי ב-27 בינואר 2021. ארדן נתפס כמי שמייצג דור חדש של מונגוליה שרכשו השכלה בינלאומית. בטולגה קלטמה הוא נשיא מונגוליה מאז 2017.
בדצמבר 2022 התרחשו במונגוליה הפגנות על רקע פרשת שחיתות.
פוליטיקה

מונגוליה היא דמוקרטיה ייצוגית סמי-נשיאותית עם נשיא שנבחר בבחירות ישירות. העם בוחר את הצירים באספה הלאומית, המכונה החוראל הגדול, ובמקביל בוחר בבחירות ישירות נשיא. הנשיא ממנה את ראש הממשלה, ולפי הצעותיו ורעיונותיו הוא ממנה את השרים מתוך חברי הפרלמנט. חוקת מונגוליה מבטיחה חירויות וזכויות דמוקרטיות, בהן חופש ביטוי וחופש דת מלא. במונגוליה יש מספר מפלגות פוליטיות; הגדולות ביותר שבהן הן המפלגה העממית והמפלגה הדמוקרטית. על פי נתוני הארגון Freedom House מונגוליה מדורגת כמדינה חופשית.
המפלגה העממית – שנודעה כמפלגת העם המהפכנית בין השנים 1924 ו-2010 – שלטה במונגוליה בצורה דיקטטורית עד שנת 1990 ולאחר מכן עברה שינוי מהותי למפלגה דמוקרטית לגיטימית. הא הקימה את הממשלה עם עצמאות מונגוליה בין השנים 1991–1996 לאחר שזכתה בבחירות הדמוקרטיות הראשונות במדינה, ולאחר מכן חזרה להיות בשלטון מ-2000 עד 2004. בין השנים 2004–2006 היא הייתה חלק מקואליציה משותפת עם הדמוקרטים ושתי מפלגות נוספות, ולאחר 2006 הייתה המפלגה הדומיננטית בשתי קואליציות אחרות. המפלגה הפילה שתי ממשלות בזו אחר זו לאחר שהפסידה בבחירות 2012.
המפלגה הדמוקרטית הייתה המפלגה האופוזיציונית הראשונה שקמה ב-1990, והייתה המפלגה השולטת מ-1996 עד 2000. לאחר כמה קואליציות משותפות עם המפלגה העממית וכמה קדנציות באופוזיציה התקיימו ב-28 ביוני 2012 בחירות ללא תוצאה, ולאחריהן נבחרה המפלגה הדמוקרטית. מנהיגה, נורובין אלטנהויאג, מונה לראש הממשלה ב-10 באוגוסט 2012. בשנת 2014, הוא הוחלף על ידי צ'ימדין שייחנבילג.
ביוני 2020 זכתה המפלגה העממית בניצחון מוחץ בבחירות עם 62 מתוך 76 המושבים בחוראל הגדול. בינואר 2021, ראש הממשלה אקנגין חורלסק התפטר לאחר הפגנות על הטיפול במגפת הקורונה במונגוליה. ב-27 בינואר 2021, הוא הוחלף על ידי לבסנמסראי אוין-ארדן. נשיא מונגוליה הנוכחי הוא בטולגה קלטמה.
נשיא מונגוליה יכול להטיל וטו על החוקים שנקבעו על ידי הפרלמנט, למנות שופטים ושגרירים. הפרלמנט יכול לבטל את הוטו הזה באמצעות רוב קולות של שני שלישים. החוקה של מונגוליה קובעת שלוש דרישות לכניסה לתפקיד נשיא; על המועמד להיות מונגולי יליד הארץ, בן 45 לפחות, ולהתגורר במונגוליה במשך חמש שנים לפני כניסתו לתפקיד. הנשיא מחויב לפרוש מהמפלגה בה הוא חבר עם כניסתו. בית המחוקקים של מונגוליה הוא החוראל הגדול, ובו 76 מושבים. על ניהול הפרלמנט ממונה יושב ראש הבית. חברי הפרלמנט נבחרים מדי ארבע שנים בבחירות כלליות.
פוליטיקה > יחסי חוץ

יחסי החוץ של מונגוליה מתמקדים באופן מסורתי בשתי שכנותיה הגדולות, רוסיה והרפובליקה העממית של סין. מונגוליה תלויה כלכלית במדינות אלו; סין מקבלת 90% מהיצוא של מונגוליה לפי ערך ומהווה 60% מסחר החוץ שלה, בעוד שרוסיה מספקת 90% מהאנרגיה של מונגוליה. מלבד זאת היא מנהלת קשרים עם מדינות רבות מסביב לעולם, ונהנית מסחר, תיירות והסכמים כלכליים אחרים.