stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סמולנסק (סרט, 2016)
שחקנים ודמויות

גם דמויות בדיוניות וגם אנשים אמיתיים מופיעים בסרט. התפקיד הראשי הראשון של אדם אמיתי היה דמותה של הגברת הראשונה של הרפובליקה של פולין, מריה קצ'ינסקה, בגילומה של אווה דלקובסקה. בדצמבר 2013 נודע כי את לך קצ'ינסקי יגלם לך לוטוצקי (Lech Łotocki). בינואר 2014, הבמאי הודיע על ליהוקים נוספים, כולל הגיבורה הראשית של הסרט, בגילומה של ביאטה פידו.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  ביאטה פידו - עיתונאית נינה  מאסיי פולטוראק - מפעיל מצלמות  רדבאד קליינסטרה - עורך העיתון של נינה  הלינה סבונארסקה - אמה של נינה  מקיאז' גרוג' - אביה של נינה  לך לטוצקי - נשיא רפובליקת פולין לך קצ'ינסקי  אווה דלקובסקה - הגברת הראשונה מריה קצ'ינסקה  רוברט דודזיק - ארטור ווסטיל, טייס מטוס יאק-40  פיוטר מקרסקי - רפאל קובלצ'קו, הטייס השני של מטוס יאק-40  תומאש רדוויץ - טכנאי טיסה של מטוס היאק-40  בלנקה קצ'ורובסקה - אנטה זולינסקה, דיילת במטוס יאק-40  ג'רזי זלניק - דיפלומט (תומאש טורובסקי )  קטרזינה אנאנייבסקה - אנה ולנטינוביץ'  ויטולד זאבוקליצקי - גנרל אנדז'יי בלסיק  אלדונה סטרוזיק - אווה בלסיק, אלמנת הגנרל אנדז'יי בלסיק  מקייז' ברזוסקה - מפקד טופולב Tu-154  מירוסלבה מרצ'לוק - אמו של מפקד Tu-154  רישארד מרוז - אביו של מפקד Tu-154  אלצהבה לנסקה - דיילת של מטוס Tu-154  מלגורצאטה מאסלנקה - אשתו של טכנאי יאק-40  אנטונינה קראייבסקה - בת לטכנאי של יאק-40  מטילדה קראייבסקה - בת לטכנאי של יאק-40  מרתה אלבורסקה - קרובת משפחת קרבנות האסון  קטרזינה ברנובסקה - קרובת משפחת קרבנות האסון  מריה גלדקובסקה - קרובה לקרבנות האסון  דגמרה סימינסקה - קרובת משפחת קרבנות האסון  מיכא קולה - קרוב משפחה של קורבן האסון  ווישצ'ר צ'ינסקי - קרוב משפחה של קורבן האסון  קרישטוף זאקרז'סקי - קרוב משפחה של קרבנות האסון  הובאנס אלכסניאן - אל"ם ניקולאי קרסנוקוקי  מארק פרובוש - ידיד אביה של נינה  אנה סמוזנק - עיתונאית ימנית  מארק בוקובסקי - טייס מנוסה  אנדז'יי מסטאלרז - זר  פיוטר באג'ור - ראש לשכת הנשיא (מאסיי אופוסינסקי) |  |  דומיניקה פיגארסקה - אלמנת סמולנסק  אילאה זמג'יו - בקר ממגדל שדה התעופה בסמולנסק  אנה לוסינסקה - עיתונאית  מרסין קרבצ'יק - עיתונאית רשת TVM-SAT  סזארי פוקס - היסטוריון  ראיין פסקו - עיתונאי משיקגו  ג'ייסון תריו - עיתונאי אמריקאי  ג'ון ויסגרבר - עיתונאי אמריקאי  רנדל גלרה - עיתונאי אמריקני  האנה ביניאשביץ' - אישה ממועדון בשיקגו  ז'אנה גראסימובה - רוסייה בסמולנסק  וולודימיר פריאדקו - רוסי  תומאש דומגאלה - תובע רוסי  אנדז'יי לוצ'יבסקי - אלוף קומנדו  קרול פיוטר זאפהלה - קצין הסוכנות לביטחון פנים  יאקוב וייז'ורק - שגריר גאורגיה בפולין  הוברט זדוניאק - נשיא גאורגיה (מיכאיל סאקשווילי)  אנדז'יי גלזר - ידידה של אמה של נינה  מיכה רודניק - ראש הפרוטוקול הדיפלומטי בלשכת הנשיא  ויזלב טשז'אשץ' - כומר בהלוויה  רישצ'רד יאבלונסקי  לשק דלוגוש  וויצ'ך דרוזדוביץ'  יאן פייטרזק |
הפקה

מסיאיי פאבליצקי הפך למפיק הסרט ואילו הכספים להפקה הגיעו מספונסרים ותורמים. גיוס הכספים נוהל על ידי קרן סמולנסק 2010, האחראית לתמיכה והפצת הסרט. מרסין וולסקי, תומאש ליסיאק, פאבליצקי, אנטוני קראוזה עבדו על התסריט של הסרט.
עבודת ההפקה, החלה בשנת 2012, כשחקירת ההתרסקות האמיתית אך זה הושלמה, הצילומים לסרט החלו ב-10 באפריל 2013 בוורשה מול ארמון הנשיאות. באותו חודש צולמו תמונות בשדה התעופה ביאלה פודלסקה, במקום שדה התעופה הצבאי סמולנסק-צפון. בסך הכל, משנת 2013 עד 2014, נערכו צילומי חוץ למשך 5 ימים. תקופת הצילום העיקרית החלה ב-24 בפברואר 2015 ו-17 ימי צילום הושלמו עד 18 במרץ 2015. מיקומים נוספים כללו גם את דמבלין ושיקגו באפריל 2015. הצילומים הושלמו במאי 2015.
ביקורת

הסרט ספג ביקורות שליליות על ידי המבקרים. האשמות המבקרים השכיחות ביותר בסרט היו: תסריט ועריכה כאוטית, משחק גרוע, תפקידי דמות שנכתבו גרועים ותעמולה  . בתחילת פברואר 2017 הסרט היה במאה הפקות הקולנוע הראשונות המדורגות ביותר באתר IMDb  . דירוג הסרט הממוצע במצטבר באתר Mediakrytyk הפולני הוא 2.8 מתוך 10 בהתבסס על 33 ביקורות  . בניגוד לציפיות המפיקים, בסוף השבוע הראשון להקרנתו השיג הסרט תוצאה ממוצעת, כשהוא מושך פחות מ-108,000 צופים לבתי קולנוע, שתורגמו לפתיחה ה-18 הטובה ביותר של 2016 בבתי הקולנוע הפולניים . באפריל 2017 הוא דורג בתור הסרט הגרוע ביותר של השנה - "על שחזור קולנוע ריאליסטי סוציאליסטי במתכונתו הטהורה ביותר (רק בקטבים הפוכים)", כמו גם בקטגוריות הבימוי הגרוע ביותר, סרט מביך בנושא חשוב, התסריט הגרוע ביותר, תפקיד נשי הגרוע ביותר, הצמד הגרוע ביותר על המסך והסצנה המביכה ביותר .
הערות שוליים

↑  אנטוני קראוזה: "זה הסוף שלי" - ריאיון עם במאי הקולנוע
↑  "Smoleńsk – pierwsze oceny miażdżące". 2016-09-06.
↑  "'Smoleńsk'. Chaos, niechlujność, drewniana gra – recenzje dalekie od entuzjazmu. Także na prawicy". 2016-09-06.
↑  "IMDb: „Smoleńsk" wśród 100 najgorszych filmów świata". 2017-02-10.
↑  "Smoleńsk (2016) recenzje".
↑  "„Smoleńsk" poniżej oczekiwań". 2016-09-14.
↑  "„Smoleńsk" przed festiwalem w Gdyni. To film przerażająco modelowy". 2016-09-18.
↑  „Węże” przyznane. „Smoleńsk” bezkonkurencyjny – Polsat News (בפולנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810596820405606  VIAF: 7172156012389649700007   WorldCat (עם VIAF): 7172156012389649700007 
הנשיא לך קצ'ינסקי וקורבנות הטרגדיה
במאי הסרט אנטוני קראוזה
לך לוטוצקי מגלם את הנשיא לך קצ'ינסקי
אווה דלקובסקה מגלמת את רעיית הנשיא, מריה קצ'ינסקה
גאיוס יוליוס קוודראטוס באסוס

גאיוס יוליוס קוודראטוס באסוס (בלטינית: C. Iulius Quadratus Bassus) היה איש צבא רומאי ומשנת 102 עד 105 לספירה שימש כנציב יהודה ומפקד הלגיון העשירי פרטנסיס. קיבל את העיטור אות הטריומף על לחימתו במלחמה הדאקית הראשונה, בשנת 105 לספירה התמנה לקונסול.
תולדות חייו

גאיוס יוליוס קוודראטוס באסוס היה יליד פרגמון ובן למשפחה מלכותית. הוא נולד בפרגמון בשנת 67 לספירה, והיה חלק מהמעמד החברתי השולט של העיר והפרובינקיה. הוא היה הבן של גאיוס יוליוס באסוס, פרו-קונסול של ביתיניה בשנת 98. הוא התחתן עם נסיכה מקיליקיה, יוליה (בשנת 80 לספירה), הבת של המלך גאיוס יוליוס אלכסנדר.
הכתובות המזכירה את נציבותו ביהודה כוללת תפקידים רבים, כמעט ללא תקדים, בשירות האימפריה הרומית. התפקידים הרבים אותם מילא מביאים להנחה שלא היה כמעט רווח זמן בין תפקיד לתפקיד. בתחילת הקריירה שלו שירת כטריבון צבאי של הלגיון השלושה עשר גמינה (בשנים 87–89), אחראי על המטבעות ברומא (שנת 90), קוואסטור של הפרוקונסול בפרובינקיה כרתים וקירנאיקה (שנים 92–95), אידיל (שנת 95), ופראייטור, בשנת 98. תפקידו הראשון כפרו-פרייטור היה מפקד הלגיון האחד-עשר קלאודיה בשנים 99–101, במלחמה הדאקית הראשונה 101–102, הוא שירת כמפקד בלגיון הרביעי סיקיתה, הלגיון השנים עשר פולמינטה, ולגיון נוסף לא ידוע, על שירותו במלחמה קיבל מטראיאנוס את אות הטריומף.
משנת 102 עד 105 לספירה שימש כנציב יהודה ומפקד הלגיון העשירי פרטנסיס. בשנת 105 לספירה התמנה לקונסול. לאחר הקונסולאט מונה לתפקיד פונטיפקס, מושל הפרובינקיה קפדוקיה-גלטיה, במלחמות הפרתיות של טראיאנוס פיקד על יחידות מהלגיונות: הלגיון השלישי גאליקה, הלגיון הארבעה עשר גמינה ועוד 2 לגיונות לא ידועים במלחמות הפרתיות של טראיאנוס. הוא היה מושל פרובינקיית סוריה בשנים 114–117, ומושל פרובינקיה דאקיה בשנת 117. מינויו כנציב דאקיה לאחר היותו נציב סוריה מהווה צעד יוצא דופן, המציין את חשיבותו והכרת יכולתו הצבאית על ידי טראיאנוס. הוא מצא את מותו בדאקיה בזמן כהונתו כנציב, לאחר מותו נישא על ידי חייליו לפרגמון ושם נקבר.
לקריאה נוספת

E. Dabrowa, Gaius Iulius Quadratus Bassus, in: Legio X Fretensis. A Prosopographical Study of its Officers (I–III c. A.D.), Stuttgart, 1993, pp. 33–34
E. Mary Smallwood C. Iulius Quadratus Bassus, in: The Jews under Roman rule: from Pompey to Diocletian, 1976, p. 548–549
Gian Luca Gregori, La provincia di "Iudaea" in un inedito "cursus" senatorio di Roma, SCI 22, (2003), pp. 203–214
Gian Luca Gregori, Un anonimo governatore della provincia di Iudaea, in un inedito frammento romano 2007 in Acta XII congressus *internationalis epigraphiae Graecae et Latinae, Barcelona, pp. 655–660
E. Dabrowa, The Governors of Roman Syria from Augustus to Septimius Severus, Bonn 1998, pp. 85–88
A. N. Sherwin-White, A Historical and Social Commentary. The Letters of Pliny, Oxford 1966, pp. 274–279
A. R. Birley, Onomasticon to the Younger Pliny. Letters and Panegyric, München, Leipzig 2000, pp. 63–64.
הערות שוליים

↑  AE 1933, 268 = AE 1934, 176
↑  PIR2 I 508
↑  OGIS 544
| מושלים בפרובינקיית יהודה / סוריה פלשתינה |
| --- | --- | --- |
| מגלות ארכלאוס עד המלך אגריפס (41-6 לספירה) | מגלות ארכלאוס עד המלך אגריפס (41-6 לספירה) |  |
| פראיפקטים | קופוניוס (9-6) • מרקוס אמביבולוס (12-9) • אניוס רופוס (15-12) • ואלריוס גראטוס (26-15) • פונטיוס פילאטוס (36-26) • מארקלוס (37-36) • מארולוס (41-37) |  |
| ממות אגריפס עד פרוץ המרד הגדול (66-44 לספירה) | ממות אגריפס עד פרוץ המרד הגדול (66-44 לספירה) |  |
| פרוקוראטורים | קספיוס פאדוס (46-44) • טיבריוס יוליוס אלכסנדר (48-46) • ונטידיוס קומאנוס (52-48) • אנטוניוס פליקס (60-52) • פורקיוס פסטוס (62-60) • לוקיוס אלבינוס (64-62) • גסיוס פלורוס (66-64) |  |
| בזמן המרד הגדול (70-66 לספירה) | בזמן המרד הגדול (70-66 לספירה) |  |
| מושלים זמניים | אספסיאנוס • טיטוס • מרקוס אנטוניוס יוליאנוס (תאריכים לא ידועים) |  |
| מחורבן בית שני עד דיכוי פולמוס קיטוס (117-70 לספירה) | מחורבן בית שני עד דיכוי פולמוס קיטוס (117-70 לספירה) |  |
| מושלים בדרגת פרו-פראייטורים | סקסטוס וטולנוס קריאליס (71-70) • סקסטוס לוקיליוס באסוס (73-71) • לוקיוס פלביוס סילבה (81-73) • סלווידנוס (אנ') (86-81) • פומפיוס לונגינוס (90-86) • טיטוס פומפוניוס באסוס (93-90) • סקסטוס הרמטידיוס קמפנוס (96-93) • סקסטוס אטיוס סוברנוס (?) • טיבריוס קלודיוס אטיקוס הרודס (אנ') (102-99) • גאיוס יוליוס קוודראטוס באסוס (105-102) • פומפיוס פלקו (108-105) • טיבריאנוס (117-114 לספירה) |  |
| מפולמוס קיטוס עד סוף מרד בר כוכבא (136-117 לספירה) | מפולמוס קיטוס עד סוף מרד בר כוכבא (136-117 לספירה) |  |
| מושלים בדרגת פרו-קונסולים | לוסיוס קווייטוס (118-117) • מרקוס טיטיוס לוסטריקוס ברוטיאנוס (120-118) • לוקיוס קוסוניוס גאלוס (122-120) • פאקיוס גארגיליוס אנטיקואוס (125-122) • קווינטוס טיניאוס רופוס (133-130) • יוליוס סוורוס (136-133) |  |
| סוריה-פלשתינה: מסוף מרד בר כוכבא (234-136 לספירה) | סוריה-פלשתינה: מסוף מרד בר כוכבא (234-136 לספירה) |  |
| מושלים בדרגת פרו-קונסולים | קאלפורניוס אטיליאנוס (סביב 139) • דומיטיוס סנקה (סביב 142) • ד. ואליוס פידוס (סביב 150) • קוינטיאנוס (סביב 152) • דומיטיוס קורבולו (151-154) • דקימוס סיוס סנקה (157-155) • מקסימוס לוקיליאנוס (סביב 160) • יוליוס קומודוס (165-162) • פלויוס בואתוס (עד 170/169) • ארוקיוס קלרוס (שנות ה-70) • יוליוס לפידיאנוס (סביב 186) • מרקוס אולפיוס ערביאנוס (אמצע שנות ה-90) • מרקוס יוניוס מקסימוס (199-198) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SUDOC: 139617280  VIAF: 187617892   WorldCat (עם VIAF): 187617892
סוגה

סוּגָה (בלועזית: זָ'אנֶר, בצרפתית: genre – "סוג") הוא שם הבא לציין הבחנה פנימית מסורתית בתוך כל סוג אמנות לתת-קבוצות וזרמים. סוגות ספרותיות הן למשל שירה מודרנית, אפוס, קומדיה וטרגדיה. סוגה היא הכללה מופשטת של אלמנטים (נרטיביים, סגנוניים, העולם המיוצג ביצירה וכדומה) החוזרים בשתי יצירות או יותר. ניתן, אם כן, לראות ז'אנר כסוג של אינטרטקסטואליות, מערכת קונוונציות ו"כללים" הקודמת ליצירה, והיצירה שומרת עליהן במידה כלשהי.
כללי הסוגה גמישים. יצירה לא חייבת למלא את כל כללי הסוגה כדי להיות מסווגת בתוכה. בסיפור הבלשי, למשל, אחד מכללי הסוגה הוא שהפושע מתגלה בסוף הסיפור. עם זאת, לא כל הסיפורים הבלשיים מקפידים לשמור על כלל זה, והם עדיין נחשבים לסיפורים בלשיים.
בעיה נוספת היא שזוהי הכללה אנושית, מילה, שיכולה לשנות את משמעותה בתקופות היסטוריות שונות. המילה רומן, לדוגמה, שימשה במאה ה-18 במשמעות מסוימת (רומאן ריאליסטי), ואילו כיום היא מתארת, כדברי איין פורסטר, כל יצירת סיפורת ארוכה. משמעות הדבר היא שלעיתים קרובות לא ניתן למצוא לסוגה הגדרה שתכסה את כל היצירות שסווגו בתוכה ורק אותן.
ז'אנרולוגיה

ז'אנרולוגיה היא תחום בתורת הספרות או בלימודי קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה שעוסק בחקר ז'אנרים. כבר אריסטו בפואטיקה שלו עסק בז'אנרולוגיה, כאשר הבדיל את הטרגדיה מן הקומדיה ואת אלו מן הפרודיה. מאז הפואטיקה ועד ימינו ניתן להבחין בשני כיווני מחקר שונים בתחום זה: חקר ז'אנרים מבחינה מבנית (עיסוק סינכרוני) וחקר ז'אנרים מבחינה היסטורית (עיסוק דיאכרוני).
ראו גם

סוגה ספרותית
סוגה מוזיקלית
סוגה קולנועית
שער החודש בפרמייר ליג

| --- | --- |

 מדינה:  אנגליה אנגליה
 הגוף המעניק:  פרמייר ליג
 תקופת הפרס:  2016–הווה (כ־9 שנים)
 
אנדרוס טאונסנד הוא השחקן בעל כמות הזכיות הגדולה ביותר (3), והראשון שזכה עם מועדונים שונים.
פדרו הוא השחקן הראשון שזכה בפרס מספר פעמים באותה עונה.
שער החודש בפרמייר ליג (באנגלית: Premier League Goal of the Month) הוא פרס שמעניקה התאחדות הפרמייר ליג לשחקן שנחשב כמי שכבש את שער הפרמייר ליג הטוב ביותר בכל חודש של העונה מאוגוסט עד אפריל. הזוכה נבחר על ידי שילוב של הצבעה ציבורית מקוונת, שתורמת ל-10% מהתוצאה הסופית, ופאנל מומחים.
בסוף העונה מועמדים תשעת הזוכים החודשיים לשער העונה בפרמייר ליג, שנבחר באותה שיטה. למרות זאת, בעונות 2016/2017 ו־2022/2023 הועמד, וזכה שער מחודש מאי, אשר לא מתקיימת בו הצבעה חודשית.
הפרס, הוצג לראשונה בעונת 2016/2017 והוא ידוע כיום בשמו הממומן, שער החודש של באדווייזר.
הזוכה הראשון בפרס היה החלוץ של מידלסברו, כריסטיאן סטואני על שער החוץ שלו מול סנדרלנד. פדרו היה השחקן הראשון שזכה בפרס מספר פעמים, בעוד אנדרוס טאונסנד היה השחקן הראשון שזכה בו שלוש פעמים, והראשון שהשיג אותו עם מועדונים שונים. הודות למיגל אלמירון (אפריל 2022) ואלן סן-מקסימין (אוגוסט 2022), ניוקאסל יונייטד הייתה המועדון הראשון עם מנצחים רצופים, בעוד וולברהמפטון וונדררס הייתה הראשונה לעשות זאת באותה עונה, כאשר ג'וני ומתאוס נונס זכו בתואר בחודשים במרץ ואפריל 2023 בהתאמה.
ברונו פרננדש, שחקנה של מנצ'סטר יונייטד, הוא המחזיק הנוכחי בפרס, שזכה בתואר לחודש ספטמבר 2023.
זכיות

| --- | --- |
שחקן (X): שם השחקן ומספר הפעמים שהוא זכה בפרס באותו שלב (אם יותר מאחת)
אותיות מוטות: הקבוצה שאירחה את המשחק
אותיות מודגשות: החודש המודגש מציין את השער שזכה בשער העונה בפרמייר ליג
זכיות > שיא הזכיות

הטבלה הבאה מפרטת את מספר הפרסים שהוענקו לשחקנים שזכו לפחות בשני פרסי שער החודש.
שחקנים מודגשים עדיין פעילים בפרמייר ליג. נכון לזכייה של חודש דצמבר 2024
| דירוג | שחקנים | זכיות |
| --- | --- | --- |
| 1 | ברונו פרננדש | 7000300000000000000♠3 |
| 1 | אנדרוס טאונסנד | 7000300000000000000♠3 |
| 2 | מיגל אלמירון | 7000200000000000000♠2 |
| 2 | קווין דה בראונה | 7000200000000000000♠2 |
| 2 | אדן אזאר | 7000200000000000000♠2 |
| 2 | פדרו | 7000200000000000000♠2 |
| 2 | מוחמד סלאח | 7000200000000000000♠2 |
| 2 | סון יונג-מין | 7000200000000000000♠2 |
| 2 | וויליאן | 7000200000000000000♠2 |
| 2 | קול פאלמר | 7000200000000000000♠2 |
זכיות > זכיות לפי מועדון

נכון לזכייה של חודש אוקטובר 2023
| מועדון | שחקנים | סה"כ |
| --- | --- | --- |
| מנצ'סטר יונייטד | 7000500000000000000♠5 | 7 |
| צ'לסי | 7000400000000000000♠4 | 7000600000000000000♠6 |
| ניוקאסל יונייטד | 7000400000000000000♠4 | 7000500000000000000♠5 |
| טוטנהאם הוטספר | 7000400000000000000♠4 | 7000500000000000000♠5 |
ווסטהאם יונייטד: 7000500000000000000♠5
| ארמון קריסטל | 7000300000000000000♠3 | 7000400000000000000♠4 |
פולהאם: 7000400000000000000♠4
| ליברפול | 7000300000000000000♠3 | 7000400000000000000♠4 |
ברייטון והוב אלביון: 7000300000000000000♠3
אברטון: 7000300000000000000♠3
לסטר סיטי: 7000300000000000000♠3
| מנצ'סטר סיטי | 7000200000000000000♠2 | 7000300000000000000♠3 |
ארסנל: 7000200000000000000♠2
בורנמות': 7000200000000000000♠2
סאות'המפטון: 7000200000000000000♠2
וולברהמפטון וונדררס: 7000200000000000000♠2
ברנטפורד: 2
אסטון וילה: 7000100000000000000♠1
ברנלי: 7000100000000000000♠1
מידלסברו: 7000100000000000000♠1
זכיות > זכיות לפי מדינה

נכון לזכייה של חודש אוקטובר 2023
| מדינה | שחקנים | סה"כ |
| --- | --- | --- |
| אנגליה אנגליה | 7001150000000000000♠15 | 7001170000000000000♠17 |
| פורטוגל פורטוגל | 7000300000000000000♠3 | 5 |
צרפת צרפת: 7000500000000000000♠5
| בלגיה בלגיה | 7000200000000000000♠2 | 7000400000000000000♠4 |
| ספרד ספרד | 7000300000000000000♠3 | 7000400000000000000♠4 |
חוף השנהב חוף השנהב: 7000300000000000000♠3
| ברזיל ברזיל | 7000100000000000000♠1 | 7000200000000000000♠2 |
| מצרים מצרים | 7000100000000000000♠1 | 7000200000000000000♠2 |
| פרגוואי פרגוואי | 7000100000000000000♠1 | 7000200000000000000♠2 |
| דרום קוריאה דרום קוריאה | 7000100000000000000♠1 | 7000200000000000000♠2 |
ארגנטינה ארגנטינה: 7000200000000000000♠2
אורוגוואי אורוגוואי: 7000200000000000000♠2
איראן איראן: 2
ארמניה ארמניה: 7000100000000000000♠1
קרואטיה קרואטיה: 7000100000000000000♠1
צ'כיה צ'כיה: 7000100000000000000♠1
דנמרק דנמרק: 7000100000000000000♠1
אקוודור אקוודור: 7000100000000000000♠1
גרמניה גרמניה: 7000100000000000000♠1
יפן יפן: 7000100000000000000♠1
קניה קניה: 7000100000000000000♠1
מאלי מאלי: 7000100000000000000♠1
מרוקו מרוקו: 7000100000000000000♠1
ניגריה ניגריה: 7000100000000000000♠1
שווייץ שווייץ: 7000100000000000000♠1
ויילס ויילס: 7000100000000000000♠1
ראו גם

שער החודש של BBC
הצלת החודש בפרמייר ליג
מאמן החודש בפרמייר ליג
משה מעוז

| --- | --- |

 לידה:  19 במרץ 1935 (בן 89) תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת אוקספורד 
 
משה מעוז ובתו ד"ר דריה מעוז עם אבי בטלהיים ב"שבתרבות" בנווה מונוסון (2019)
משה מעוז (נולד ב-19 במרץ 1935) הוא פרופסור אמריטוס ללימודי האסלאם והמזרח התיכון באוניברסיטה העברית בירושלים, ומנהל המכון למחקר ע"ש הארי טרומן למען קידום השלום שבאוניברסיטה העברית בירושלים. מעוז הוא מומחה בעל שם עולמי לעולם הערבי ולמזרח התיכון, יועץ לענייני ערבים לראשי ממשלה ולשר הביטחון. בנוסף, פרסם מעוז 20 ספרים ו-56 מאמרים בתחום המזרח התיכון.
ביוגרפיה

מעוז נולד בתל אביב. בגיל 12 הצטרף לאצ"ל, השתתף באימוני שדה והדביק כרוזים בתל אביב. שירת באצ"ל עד קום המדינה. בשנת 1952 סיים את לימודיו בתיכון והתגייס לצה"ל שם שירת ביחידה קרבית.
את לימודיו לתואר ראשון סיים בשנת 1958 באוניברסיטה העברית במגמת היסטוריה של המזרח התיכון, שפה וספרות ערבית. הוא החל לעבוד כעוזר ליועץ ראש הממשלה בן-גוריון לענייני הערבים בארץ בשנת 1960 ולאחר כשנה ב-1961, המשיך את לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים והשלים תואר שני בהיסטוריה של המזרח התיכון ויחסים בינלאומיים, בנוסף, למד גם טורקית וצרפתית.
בשנת 1966 השלים תואר Ph.D בקולג' סנט אנתוני, אוניברסיטת אוקספורד, אנגליה, בהיסטוריה של המזרח התיכון, והחל משנת 1968 שימש מרצה באוניברסיטה העברית בירושלים. במקביל, החל משנת 1971, כיהן כיושב ראש המכון ללימודי אסיה ואפריקה באוניברסיטה העברית.
בשנת 1975 סיים את תפקידו במכון ללימודי אסיה ואפריקה והחל לנהל את המכון למחקר על שם הארי טרומן למען קידום השלום באוניברסיטה העברית. הוא המשיך בתפקידו עד שנת 1978, כשבמקביל, משנת 1977 ועד 1979, ייעץ לוועדת חוץ וביטחון בכנסת. ב-1978 שירת בשירות מיוחד בצבא בדרגת אלוף-משנה עד שנת 1980. בשנים אלו שימש כיועץ לענייני ערבים לשר הביטחון דאז עזר ויצמן.
בין השנים 1983–1986 שימש מעוז יושב ראש החוג ללימודי אסלאם והמזרח התיכון באוניברסיטה העברית בירושלים ובמקביל היה חבר בוועדות המייעצות על יחסי ערבים-ישראלים לראש הממשלה שמעון פרס.
בשנת 1992 חזר מעוז לנהל את המכון למחקר על שם הארי טרומן למען קידום השלום, באוניברסיטה העברית ובמקביל היה חבר בוועדות המייעצות על יחסי ערבים ישראלים לראש הממשלה יצחק רבין. באמצע שנות התשעים הקים את העמותה הישראלית ללימודים בינלאומיים.
בשנת 1998 כיהן כיושב ראש המרכז לחקר החברה הערבית בישראל ובשנת 2003 החל לכהן כיושב ראש עמית בדיאלוג היהודי-איסלמי בפורום של נשיא המדינה.
מעוז הוא אב לשתי בנות - פרופסור יפעת מעוז וד"ר דריה מעוז.
מלגות, פרופסורה, עמית בכיר

1970–1971 – עמית אורח בוולפסון, קולג' סט' אנטוני, אוקספורד, אנגליה
1978–1979 – עמית, המכון ללימודים מתקדמים, אוניברסיטה עברית ירושלים
1980 – חוקר אורח, מרכז וודרו וילסון, וושינגטון הבירה
1976 – פרופסור אורח באוניברסיטת קולומביה, ניו יורק
1976 ו-1981 – פרופסור אורח באוניברסיטת ג'ורג'טאון, וושינגטון הבירה
1982 – עמית, הולנד המכון ללימודים מתקדמים, ווסנאר, הולנד
1986–1987 עמית ללימודי המזרח התיכון, מכון ברוקינגס, וושינגטון הבירה
1987 – אורח מלומד, מרכז לעניינים בינלאומיים, אוניברסיטת הרווארד, קיימברידג'
1995–1999 חבר בקבוצת עבודה משותפת על יחסי ישראל-פלסטינים, אוניברסיטת הרווארד
1996 – מכון וושינגטון למדיניות המזרח הקרוב
1997 – המכון הנורווגי ליחסים בינלאומיים
2000 – פרופסור אורח, אוניברסיטת קולגייט
2003 – אוניברסיטת ברנדייס
2003–2004 – עמית בכיר, ארצות הברית המכון לשלום, וושינגטון הבירה
2003 – חוקר אורח, מכון המזרח התיכון, וושינגטון הבירה
2004 – מכון ג'יימס בייקר, אוניברסיטת רייס
2004–2005 – עמית בכיר, ארצות הברית המכון לשלום, וושינגטון
2007 – חוקר אורח באוניברסיטת הרווארד
2008 – עמית בכיר, מכון טרומן, האוניברסיטה עברית ירושלים
פרסים

פרס לנדאו, מפעל הפיס, ישראל, 1987
פרס צ`ציק לחקר ביטחון ישראל מטעם המרכז ומחקרים אסטרטגיים על-שם יפה באוניברסיטת תל אביב 1996
ספרים

השלב הבא, הוצאת עם הספר, 1965
סוריה החדשה, הוצאת רשפים, 1974
המזרח התיכון לאחר מלחמת יום הכיפורים, הוצאת מרכז ההסברה, 1975
המנהיגות הפלסטינית בגדה המערבית, הוצאת רשפים, 1985
אסד הספינקס של דמשק, הוצאת דביר, 1988
סוריה וביטחון ישראל, הוצאת מערכות, 1991
ישראל סוריה סוף הסכסוך, הוצאת מעריב, 1996
התנועה הלאומית הפלסטינית מעימות להשלמה, הוצאת מערכות, 1997
הגולן בין מלחמה ושלום, הוצאת מעריב, 1999
אל הערביות ובחזרה, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 2008
Ottoman Reform in Syria and Palestine 1840-61. Oxford University Press, Oxford, 1968 (266 pp.).
Palestinian Leadership on the West Bank. Frank Cass, London, 1984 (220 pp.); Arabic Edition, 1996.
Asad, The Sphinx of Damascus: A Political Biography, Weidenfeld, London, New York, 1988 and 1990 (266 pp.), Chinese edition, 1992.
Syria and Israel: From War to Peacemaking, Oxford University Press, Oxford (280 pp.) 1995; Arabic Edition, 1998.
Middle Eastern Minorities: Between Integration and Conflict, The Washington Institute for Near East Policy, Washington DC, 1999 (111 pp.).
ספרים וכתבי עת שערך

Studies on Palestine During the Ottoman Period, Jerusalem, The Magnes Press, 1975 (585 pp.).
Palestinian Arab Politics, Jerusalem, The Harry S Truman Research Institute, 1975 (146 pp.)
Syria Under Asad (with A. Yaniv) Croom Helm, London, 1986 (273 pp.)
From War to Peace: Arab-Israeli Relations 1993-1995 (with R. Rubin and J. Ginat), Sussex Press, UK, 1994 (244 pp.)
The Palestinian National Movement: From Confrontation to Reconciliation? (with B.Z. Kedar, in Hebrew), Ma’arachot, Tel Aviv, 1996 (423 pp.)
The PLO and Israel 1964-1994 (with A. Sela), St. Martin’s Press, New York, 1997 (310 pp.)
Middle Eastern Politics and Ideas (with I. Pappe), Tauris, London, 1997, 230 pp.
The Golan Between Israel and Syria (in Hebrew). Ma’ariv, Hed Arzi, Tel Aviv, 1999.
Modern Syria from Ottoman Rule to Pivotal Role in the Middle East (with J. Ginat and O. Winckler), Brighton, Sussex Academic Press, 1999.
Jerusalem: Points of Friction – And Beyond (with Sari Nusseibeh), The Hague, Kluwer Law International, 2000
Middle Eastern Minorities and Diasporas (with G. Sheffer), Brighton, Sussex Academic Press, 2001.
The Israeli-Palestinian Peace Process: Oslo and the Lessons of Failure (with R. Rothstein and Khalil Shikaki), Brighton, Sussex Academic Press, 2002.
The Meeting of Civilizations: Muslim, Christian and Jewish, Brighton Sussex Academic Press, 2009.
Muslim Attitudes to Jews and Israel, Brighton, Sussex Academy Press, 2010.
הערות שוליים

↑  פרופ' יפעת מעוז. באתר האוניברסיטה העברית בירושלים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264923305171  PLWABN: 9810544884605606  BIBSYS: 90185043  BnF: cb130269227 (data)  CiNii: DA04644901  GND: 131790544  ISNI: 0000 0000 8152 8720  LCCN: n82025155  NLK: KAC202125240  NTA: 067978886  RERO: 02-A003558738  SUDOC: 057295352  VIAF: 72535256   WorldCat (עם VIAF): 72535256
תיירות בהונגריה

ארמון בודה, מראה מהאוויר
הונגריה היא המדינה השלוש עשרה בעולם במספר התיירים המגיעים אליה. תיירים אירופאים הם כ-98% מהתיירים המבקרים בהונגריה, כאשר רובם מאוסטריה, סלובקיה וגרמניה. עונת התיירות העיקרית בהונגריה היא מאפריל עד אוקטובר. בודפשט ואגם בלטון הם יעדי התיירות הפופולרים ביותר במדינה.
תיירות בבודפשט

בודפשט הפכה לאחת מאתרי התיירות הפופולריים ביותר של מרכז אירופה מאז שנות ה-90. האטרקציות הבולטות בעיר כוללות את טירת בודה, הגלריה הלאומית ההונגרית, כנסיית מתיאש, בניין הפרלמנט והפארק העירוני. בעיר מוזיאונים רבים, שלושה בתי אופרה ומרחצאות תרמיים, כשהמוכר מהם הוא. טירת בודה, גדות נהר הדנובה ושדרות אנדראשי הוכרו כאתרי מורשת עולמית של אונסק"ו.
בהונגריה יש כ-1,300 מעיינות תרמיים, שליש מהם משמשים כמכוני ספא. המים התרמיים ותרבות הספא של הונגריה נחשבים למוקדי משיכת תיירים. רק לצרפת, יפן, בולגריה, איסלנד ואיטליה יש קיבולת מים תרמיים דומה. המרחצאות התרמיים של הונגריה משמשים כבר כ-2,000 שנה לניקוי, הרפיה והקלה על כאבים. הרומאים היו הראשונים להשתמש במים התרמיים של הונגריה, כבר במאה הראשונה, כאשר בנו מרחצאות על גדות נהר הדנובה.
ישנן מאתיים מערות ידועות מתחת לבודפשט, שבחלקן תיירים יכולים לבקר ומהוות אטרקציה תיירותית פופולרית. בגבעות בודה יש מערות שייחודיות בכך שנוצרו על ידי מים תרמיים העולים מלמטה, ולא על ידי מי גשמים. מערת הנטיפים "Pálvölgy" נחשבת לאחת הגדולות שבהן והתגלתה בתחילת המאה ה-20. היא הגדולה מבין מערכות המערות בגבעות בודה.
תיירות אזורית

אגם בלטון במערב הונגריה הוא אגם המים המתוקים הגדול ביותר במרכז אירופה. זהו יעד התיירות השני בחשיבותו בהונגריה. 2.5 מיליון תיירים ביקרו באגם ב-1994.