stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיידרוס (דיאלוג אפלטוני)
תקציר > נאום ליסיאס

הם הולכים לאורך הנהר ומוצאים מקום מוצל לשבת בו. פיידרוס מתחיל לקרוא את הנאום בקול רם, ומתחיל ב"אתם מבינים, לפיכך את מצבי: אתם יודעים כמה טוב זה היה יכול להיות עבורנו לדעתי, לו זה היה עובד". הנאום מתקדם ומציג את כל הסיבות למה עדיף לבחור צעיר להעדיף מחזר מבוגר יותר, שאינו אוהב אותו, על פני אחד שכן. חברות עם אח שאינו אוהב, תחזיק זמן רב יותר. היא תהיה מבוססת על שכל ולא על מראה, תהיה כנה ובונה, תוך ניסיון לקדם את הצעיר גם על ידי ביקורת, ולא מבוססת על חנופה שקרית, בנוסף, מחזר אוהב גם ימנע ממנו להתפתח על ידי אחרים בקנאתו. עוד טען כי מאהב קר רוח ולא אמוציונלי לא יעזוב את החבר שלו לטובת בחור אחר. מצידו של הבחור, הוא לא יעדיף מישהו אשר מחשבתו ההגיונית מוכנעת בידי האהבה. לבסוף, מסביר ליסיאס, שעדיף לתת העדפה למישהו אשר יכול להחזיר לך תחת טובתך בצורה הטובה ביותר, על פני מישהו שצריך אותה יותר.
סוקרטס מצהיר כי הוא מתרגש לנוכח הדברים, ויתרה על כך, הכול מעשהו של פיידרוס. כאשר סוקרטס מזהה כי דברי הנאום גרמו לפיידרוס לקרון, ובטוח כי דברי הנאום היו ברורים לפיידרוס יותר ממה שהיו ברורים לו הוא, הוא הולך בדרכו של פיידרוס ומשתתף איתו בטירופו. פיידרוס מבקש מסוקרטס לא להתבדח.
אז סוקרטס מתוודה כי הוא חושב שהנאום, אשר שמע כרגע, איום ונורא. הוא חוזר על דבריו אלה במשך כמה פעמים, ונראה כי הוא אדיש לנושא. אז הוא טוען כי הוא יכול לשאת נאום טוב יותר מזה של לסיאס, באותו נושא.
תקציר > נאומו הראשון של סוקרטס

אף על פי כן, מסרב סוקרטס לשאת את הנאום. פיידרוס מזהיר אותו כי הוא צעיר וחזק יותר, וסוקרטס צריך "להבין את דברו ולהפסיק לשחק את הקשה להשגה". לאחר שנשבע כי לעולם לא ישא יותר נאום בפני סוקרטס אם סוקרטס יסרב, סוקרטס, מכסה את ראשו מרוב בושה, מסכים לשאת את הנאום.
סוקרטס, במקום למנות את דבריו של ליסיאס, מתחיל להסביר כי כל הגברים רוצים יופי, חלקם מאוהבים וחלקם לא. כולנו נשלטים, הוא אומר, בידי שני עקרונות: אחד הוא התשוקה המולדת שלנו לתענוגות, והשני הוא השיפוט הנרכש שלנו ברדיפה אחרי הטוב ביותר. הליכתך אחר שיפוטך היא הליכה אחר השכל הישר שלך, בעוד רדיפה אחר תענוגות ללא סיבה היא "שערורייתיות".
הליכה אחר תשוקות שונות מובילה לדברים שונים. מי שהולך אחר תשוקתו לאוכל הוא זללן, וכדומה. התשוקה לפדות תענוגות מתוך יופי, נקראת "ארוס".
הבעיה, הוא מסביר, היא שאדם אשר השתלטה עליו תשוקה מסוג זה, ישאף להפוך את בנו לדבר שהכי ירצה אותו עצמו, במקום למה שיהיה הכי טוב עבור הילד. תהליך ההתקדמות האינטלקטואלית של הילד יהיה תקוע, מצבו הפיזי יהיה רע, האוהב לא ירצה בהתבגרותו של הילד, וכל זה מפני שהאוהב מעצב את הילד מתוך תשוקה לעונג ולא במטרה לגרום לטוב ביותר. בשלב מסוים, השכל הישר יגבר על השיגעון, והבטחותיו של האוהב לילד יופרו.
הלא אוהב, הוא מסיק, לא יעשה אף אחד מהדברים הנ"ל, בהיותו נשלט תמיד על ידי השיפוט הנרכש במקום על ידי התשוקה. בשלב זה סוקרטס מעדיף לעזוב לפני שפיידרוס יגרום לו "לעשות משהו אפילו יותר גרוע".
רגע לפני שסוקרטס עומד לעזוב, הוא טוען שנעצר בידי "הסימן האלוהי המוכר", השד שלו, שמופיע תמיד רגע לפני שסוקרטס עומד לעשות משהו שהוא לא צריך לעשותו. קול מונע מסוקרטס לעזוב לפני שיכפר על כמה מפשעיו בפני האלים. סוקרטס טוען כי הוא "נביא". סוקרטס מבין מה היה חטאו: אם האהבה אלוהית, כמו שהוא ופיידרוס הסכימו, אין היא יכולה להיות רעה, כפי שהצטייר בדרשתו האחרונה. על כן, מתחיל סוקרטס בנאום אשר מהלל את האהבה.
תקציר > נאומו השני של סוקרטס > שיגעון

סוקרטס מתחיל בדיון אודות השיגעון. אם שיגעון הוא כולו רע, אזי מדרשיו האחרונים (ראה פסקאות קודמות) נכונים, אך למעשה, שיגעון הוא מתת האל אשר מספקת לנו כמה מהדברים הטובים ביותר שיש לנו. ישנם 4 סוגים של שגעונות:
מאפולו, מתנת הנבואה.
מדיוניסוס, הטקסים המיסטים והשחרור מקשיי ההווה.
מהמוזות, השירה.
מאפרודיטה, האהבה.
מפני שהוא חייב להדגיש את השיגעון שבאהבה כמתת אל, על מנת להפריך את טיעוניו האפיקורסים הקודמים, סוקרטס פותח בהוכחה על המקורות האלוהיים של הזן הרביעי של השיגעון. זו הוכחה, כך הוא אומר, שתשכנע "את החכם אם לא את הפיקח" ("The wise if not the clever").
תקציר > נאומו השני של סוקרטס > הנשמה

הוא מתחיל בהוכחת הישארות הנפש. הנשמה היא תמיד בתנועה וכדבר המניע את עצמו - אין לה התחלה. דבר המניע את עצמו (Self-mover), הוא בעצמו המקור לכל דבר אחר שנע. אם כן, באותו אופן, דבר זה אינו יכול להיהרס. לעצמים גשמיים אשר מונעים מהחוץ אין נשמה, בעוד לאלה המונעים מפנים - יש. כל הנשמות מונעות בידי עצמן, ולכן השארותם (נצחיותם) הכרחית.
סוקרטס ממשיך בהסבר על מבנה הנשמה. הוא מעיר כי על מנת להסביר מהי באמת הנשמה דרוש זמן רב, וזו משימה עבור האל. לכן, במקום זאת הוא יגיד למה הנשמה דומה. הנשמה, הוא אומר, היא כמו "איחוד טבעי של קבוצת סוסים מכונפים ונהגי מרכבתם". בעוד לאלים יש שני סוסים טובים, לכל השאר יש תערובת: אחד הוא יפה וטוב, בעוד השני לא.
מפני שהנשמות נצחיות, הגופות אשר חסרות אותן מסתובבות לאורך גן העדן, בעוד הכנפיים שלהם עדיין במצב מצוין. כאשר נשמה משירה את כנפיה, היא באה לאדמה ומטילה עצמה על ישות מסוימת. כנפיים אלה מרימות איתן דברים כבדים אל מגוריהם של האלים, וניזונות וגדלות מנוכחותם של החוכמה, הטוב והיופי של האלוהות. טיפשות וכיעור גורמות לכנפיים להתכווץ ולהיעלם.
בגן העדן, לדבריו, ישנה תהלוכה בראשותו של זאוס, אשר משגיחה אחרי הכול ועושה סדר בדברים. כל האלים חוץ מהסטיה, הולכים אחרי זאוס בתהלוכה זו. כאשר מרכבות האלים מאוזנות וקלות לשליטה, נהגי המרכבות האחרים מתקשים לשלוט על סוסיהם, אשר יגררו אותם חזרה לאדמה אם אלה לא אומנו כהלכה. בעוד התהלוכה מתקדמת מעלה, היא לפתע מגיעה אל עבר הרכס הגבוהה של גן העדן, שם האלים תופסים את מקומם, ובאופן מעגלי צופים בכל מה שמעבר לגן העדן.
מה שמחוץ לגן עדן, אומר סוקרטס, קצת קשה לתאר, חסר צבע, צורה או יציבות. הוא הידע האמיתי, אשר ברור לעין לאינטליגנציה בלבד. בהרגשה נפלאה, סובבים האלים וצופים באמת זו עד שמשלימים סיבוב שלם. בדרכם הם מצליחים לראות צדק, שליטה עצמית, ידע ושאר דברים כמות שהם בתוכם - ללא שינוי. לאחר שצפו בכל הדברים, הם עושים את דרכם חזרה וצוללים בחזרה אל גן העדן.
הנשמות הנצחיות, אשר עוקבות אחרי האלים, בקושי מסוגלות להרים את עגלותיהן ולראות את המציאות. הן רואות חלק מהדברים, ומחמיצות דברים אחרים, מפני שעליהם להתמודד עם הסוסים שלהם. הן עולות ויורדות בזמנים משתנים. נשמות אחרות, בעודן מתאמצות להחזיק מעמד, אינם מסוגלות להתרומם ובתנועה מיוזעת ורועשת הן עוזבות, מבלי שהספיקו לראות את המציאות. המקום אליו הן הולכות לאחר מכן תלוי בדעותיהן, במקום באמת. כל נשמה אשר מצליחה לראות דבר אחד מהאמת, זוכה לסיבוב נוסף בו תוכל לנסות לראות עוד. במוקדם או במאוחר, כל הנשמות שבות לאדמה, לכדור הארץ. נשמות אלה מוכנסות לתוך גלגולי אדם שונים, תלוי בכמה הצליחו לראות מן האמת. אלה שנכנסות אל תוך פילוסופים, הצליחו לראות הכי הרבה, כאשר הבאות נכנסות אל המלכים, מדינאים, דוקטורים, נביאים, משוררים, פועלים, סופיסטים ועריצים, בהתאמה.
אז מתחילות הנשמות במחזור של גלגול נשמות. בדרך כלל לוקח 10,000 שנה לנשמה להצמיח לה כנפיים ולחזור למקום ממנה באה, אך פילוסופים, לאחר שבחרו בדרך חיים כזו שלוש פעמים ברציפות, מצמיחים את כנפי נשמותיהם כבר לאחר 3,000 שנה מפני שהם ראו את הרוב, ותמיד שמרו על הזיכרון קרוב אליהם ככל האפשר. הם מתעלמים מהצרות האנושיות ונמשכים אל האלוהות. בעוד אנשים רגילים נוזפים בהם על כך, הם אינם מודעים כי אוהב החכמה הוא משוגע בחסות האלוהים. זה הסוג הרביעי של שיגעון, האהבה.
תקציר > נאומו השני של סוקרטס > שיגעון האהבה

אדם מגיע לכדי הבנה של זן אהבה זה לאחר שראה את היופי פה, על פני כדור הארץ, ונזכר ביופי כמו שנראה מעבר לגן העדן. לאחר שנזכר, הכנפיים מתחילות לצמוח בחזרה, אך כל עוד הן אינן מסוגלות עדיין לעלות, מבטן עולה למעלה והן אינן שמות לב למה שמתרחש תחתן, מה שמביא לשיגעון.
כאשר אדם נזכר ביופי האמיתי לאחר שראה נער יפה, הוא נקרא אוהב. בזמן שכולם רואים את המציאות, לא לכולם קל כל כך להיזכר בזה. אלה שכן מסוגלים להיזכר נבהלים כאשר הם רואים את התזכורת, והם מוכנעים בידי זיכרון היופי.
יופי, טוען אפלטון, היה בין הדברים שאותם הכי קל לראות מבעד לגן העדן, ועל האדמה היופי מנצנץ דרך ראייתנו. חלק עוד לא שמו לב לנצנוץ הזה ועדיין רודפים אחר התענוגות ועשיית הילדים. אלה שכן מצליחים לזהות את נצנוץ היופי, מוכנעים כאשר הם רואים צורה גשמית אשר מחזיקה ביופי וכנפיהם מתחילות לצמוח. כאשר הנשמה הזאת מסתכלת על הנער היפה היא חווה את האושר האולטימטיבי. כאשר היא מופרדת מהנער, כאשר ממושך מתרחש והכנפיים מתחילות להקשיח. כאשר הוא לכוד בין שני רגשות אלו, האוהב נמצא בייסורים קשים, כאשר הנער הוא המזור היחיד לכאב.
אז חוזר סוקרטס לאגדת העגלות. רוכב המרכבה מתמלא בחום ותשוקה ככל שמתקרב לעיניו של האחד אותו הוא אוהב. הסוס הטוב נשלט בידי חוש הבושה שלו, בעוד הסוס הרע מוכנע בידי התשוקה ועושה כל שביכולתו כדי לעלות לכיוונו של הנער ולפתות אותו בעונג מיני. לבסוף, הסוס הרע משתלט על מרכבתו וגורר אותה אל הנער. עדיין, כאשר הרוכב מביט אל פניו של הנער, זיכרונו נשאב חזרה אל חזיון צורות היופי והשליטה העצמית שראה עם האלים, והוא משיב לעצמו את השליטה על המרכבה בצורה אלימה. כאשר מהלך זה קורה מספר פעמים, הסוס הרע נעשה צייתן ולבסוף מאפשר לנשמת האוהב לעקוב אחר הנער בהערצה ויראת כבוד ולא באופן מיני.
האוהב עכשיו רודף אחר הנער. כאשר הוא מתקרב אל הנרדף, האפשרות למגע מיני מציגה את עצמה שוב. אם האוהב והנאהב מתעלים על תשוקה זו הם מנצחים את "התחרות האולימפית האמיתית". זהו שילוב מושלם של שליטה עצמית אנושית ושיגעון אלוהי, ולאחר המוות, נשמותיהם מוחזרות לגן העדן. אלה אשר מוותרים, אינם נעשים חסרי משקל, אך חסים על עונשם לאחר מותם והם מצמיחים כנפיים שוב בבוא הזמן.
חברות של אוהב היא אלוהית, מסכם סוקרטס, בעוד זו של אחד שאינו אוהב מציעה רק סיפוקים אנושיים זולים וזורקת את הנשמה אל כדור הארץ ל-9,000 שנה. הוא מתנצל בפני האלים על נאומיו הקודמים, ופיידרוס מצטרף אליו בתפילה.
תקציר > דיון

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בתרבות הפופולרית

בספר רב המכר זן ואמנות אחזקת האופנוע מאת רוברט מ. פירסיג, פיידרוס הוא דמות שמהווה אלטר אגו של המחבר-הדובר. דמות זו מופיעה גם בספרו השני של פירסיג ליילה: חקירה על אודות המידות.
הוצאות בעברית

ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשט"ז (1957). תרגם מיוונית בצירוף מבוא והערות: יוסף אליהו הלר
שוקן בתוך: "שלוש שיחות על ידידות ואהבה : ליסיס, המשתה, פידרוס". תרגם: יוסף גרהרד ליבס
תל אביב: חרגול הוצאה לאור, תש"ע (2010). תרגמה מיוונית, מבוא והערות: מרגלית פינקלברג; עם מסות מאת ורד לב כנען וחגי כנען ומאת אהרן שבתאי.
ראו גם

המדינה (דיאלוג אפלטוני)
הומוסקסואליות ביוון העתיקה
אידיאליזם אפלטוני
לקריאה נוספת

פיידרוס/ אפלטון. תרגמה מיוונית עתיקה: מרגלית פינקלברג. הוצאת חרגול-עם עובד, 2010.
ז'ק דרידה, בית המרקחת של אפלטון, תרגם: משה רון, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2002.
פרידייש ג'רג' אוטאשי

| --- | --- |

 לידה:  26 בנובמבר 1827 סומבטהיי, האימפריה האוסטרית 
 התאבד:  5 במאי 1892 (בגיל 64) וילמינגטון, ארצות הברית 
 שם לידה:  Strasser Ferdinánd 
 מדינה:  הונגריה, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  Loudon Park Cemetery 
 
פרידייש ג'רג' אוטאשי, (בהונגרית: Utassy Frigyes György (בשמו המקורי: Strasser Ferdinánd; קיימות מספר גרסאות לשמו כמו: Strasser Dávid; וכפי שנקרא בארצות הברית באנגלית: Frederick George D'Utassy; סומבטהיי, 26 בנובמבר 1827 – וילמינגטון, דלאוור, 2 בדצמבר 1892) היה לוחם חופש ואיש עסקים יהודי-הונגרי-אמריקאי.
קורות חיים

פרידייש אוטאשי, הבכור מבין שלושה בני אוטאשי נולד במשפחה יהודית. אביו היה סוחר תבואה. הוא למד בבית ספר צבאי בווינה והתגייס לצבא האימפריאלי כצוער בשנת 1845, אחר כך עלה לדרגת סגן. לפני המהפכה ומלחמת העצמאות ההונגרית בשנים 1848–1849 (מהפיכת 1848 בהונגריה), הוא היה נציב תבואה ידוע בפשט. במלחמת העצמאות ההונגרית לקח חלק בצד ההונגרי ועסק בין השאר גם בארגון הדואר הצבאי. הוא התגייס בדרגת סמל בגדוד 127 ואחר כך הועלה לדרגת סגן משנה בגדוד 67. עם העברתו לגדוד 31, ב-25 במרץ 1849, הוא הועלה לדרגת סגן. במהלך המצור על טימישוארה נתפס על ידי הצבא הקיסרי וגויס בכוח לגדוד החי"ר השלישי של הצבא הקיסרי. הוא שוחרר ב-5 באפריל 1851. בתקופה עד 1860 יש שאלות רבות על פעילותו, ללא מענה ודאי. הוא פעל ככל הנראה במסחר בטורקיה ובאיטליה. לבסוף היגר לניו יורק בשנת 1860, ובשנת 1861 הגיש בקשה לאזרחות אמריקאית.
בתחילת מלחמת האזרחים האמריקנית השתתף בארגון משמר גריבלדי (גדוד על שם ג'וזפה גריבלדי) בניו יורק, ואוטאשי הפך למפקד הגדוד. ב-23 במאי 1861 הניף את דגלי אמריקה, איטליה והונגריה שנתרמו לו, ולאחר הפצצת פורט סומר (מצודת הכוחות הצפוניים בדרום קרוליינה) הגדוד שלו היה מהראשונים שנלחמו. רבים מהגדוד נהרגו או נפצעו ולכן שארית הגדוד צורפה לגוד החי"ר ה-39 של ניו יורק שאוטשי הפך מפקדו בדרגת קולונל. קצינים הונגרים רבים (כולל אחיו קארוי אוטאשי ואנטל אוטאשי) שירתה בגדוד תחת פיקודו. פרידייש ג'רג' אוטאשי היה ברוך כישרונות. הוא דיבר עשר שפות, היה בעל זכויות צבאיות והצלחות צבאיות. הוא הגן על העיר רומני בעמק שננדואה (Shenandoah) במערב וירג'יניה בקרב Cross Keys (מחוז רוקינגהם, וירג'יניה ) עם 300 חיילים שהוביל, לשביעות רצון של הממונה עליו, הגנרל ג'ון סי פרמונט. עם זאת הקנאה עוררה תככים רבים נגדו. (צבא האיחוד היה נגוע בשיקולים פוליטיים, למשל מה שנודע כ"שנאת זרים" הייתה חזקה, שהשפיעה בחלקו על מי שהגיעו לאחרונה לאמריקה, כולל הונגרים. זה לא היה נדיר שהממונה הצבאי היה פחות כשיר מהקצין הכפוף לו וכדומה}. אוטאשי נשפט בשנת 1863 מכיוון שלטענת התביעה לא השתמש בהקצבות הגדוד כראוי, ולכן גזר עליו בית הדין הצבאי שנה של עבודת כפייה בסינג סינג והורה שלא להחזירו לשום תפקיד בצבא ארצות הברית.
בתום מלחמת האזרחים האמריקנית התיישב אוטאשי בסינסינטי (ככל הנראה של אוהיו), שם הועסק על ידי חברת הביטוח פניקס כמנכ"ל. הייתה לו גם חברת אחסנה בניו יורק. בנוסף לפעילותו העסקית לקח חלק פעיל בחיי הציבור ההונגרים האמריקאים. אולם בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-19 הוא סבל מפגעים רבים בחייו. אשתו חלתה במחלה חשוכת מרפא, בנו, שלחם במלחמת האזרחים האמריקאית לצד אביו, נפטר לפתע, בתו אטלקה עזבה, כדי ללמד באקדמיה למוזיקה בניו יורק. בשנת 1892, בבית מלון בווילמינגטון, דלאוור, קיבל בשורה שהמחסן שלו בניו יורק נשרף ולמעשה פשט את הרגל. הוא החליט להתאבד באמצעות שאיפת גז. הובא למנוחות בבית הקברות לודון פארק, בולטימור, מרילנד.
אחיו האמצעי

אחיו האמצעי מתוך שלושה, קארוי אוטאשי, מקודם כאמור שטראסר (בהונגרית: Utassy Károly; באנגלית: Charles Utassy) (?, 1831 — ניו יורק, ארצות הברית, ?) היה לוחם חופש יהודי-הונגרי-אמריקאי, עיסוקו האזרחי היה סוחר.
קארוי אוטשי הצטרף בגיל 17 למלחמת העצמאות ההונגרית בשנים 1849–1948 (מהפיכת 1848 בהונגריה). לאחר כישלון מלחמת העצמאות הוא היגר ביחד עם אחיו תחילה למזרח, אחר כך לאירופה ובשנת 1860 לארצות הברית. הוא לחם בצד הצפון (האיחוד) במלחמת האזרחים האמריקנית והפך לסגן במשמר גריבלדי בעיר ניו יורק, שהתאחד מאוחר יותר עם גדוד החי"ר ה-39 של המתנדבים של ניו יורק. הוא השתתף בקרבות קשים רבים: קרב בול ראן הראשון (וירג'יניה), Gross Keys (וירג'יניה); גטיסבורג (פנסילבניה). ב-22 בספטמבר 1862 הועלה לדרגת סרן ושוחרר ב-31 במאי 1863.
מאמרים קשורים

רשימת המשתתפים ההונגרים במלחמת האזרחים האמריקאית
ראו גם

חייו, תמונותיו, מצבתו באתר האמריקני, ג'ורג' פרדריק ד'אוטסי ב- Find a Grave
11 + 1 יהודים הונגרים שתרמו לניצחון הצפון במלחמת האזרחים האמריקאית
צבא של אלה שהוגלו. מאמר בהונגרית 2015.
לקריאה נוספת

Lincoln's Hungarian Heroes - גיבורי לינקולן ההונגרים; השתתפותם של ההונגרים במלחמת האזרחים, 1865-1861 / מאת אדמונד ושווארי. וושינגטון; הפדרציה הרפורמית ההונגרית של אמריקה, 1939. קארוי אוטאשי ראה עמוד 84, (באנגלית) ו (בהונגרית).
הונגרים באמריקה : ההיסטוריה של ההונגרים האמריקאים : 1926-1583. כרך 1 פרידייש ג'רג' אוטאשי ראה עמודים 364–365.
טיבדאר אץ' : הונגרים במלחמת האזרחים בצפון אמריקה 1861–1865. בודפשט, 1964. פרידייש ג'רג' אוטאשי ראה עמודים 45–46.
אישטוואן קורנל וידה: מווילאגוש לאפומטוקס: הונגרים במלחמת האזרחים האמריקאית. בודפשט,, 2011. פרידייש ג'רג' אוטאשי ראה עמודים 215–220.
אישטוואן קורנל וידה: מווילאגוש לאפומטוקס: הונגרים במלחמת האזרחים האמריקנית. בודפשט, 2011. קארוי אוטאשי ראה עמוד 215.
פרנסיס אוזוהו

פרנסיס אודינקה אוזוהו (באנגלית: Francis Odinaka Uzoho; נולד ב-28 באוקטובר 1998) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת השוער באומוניה ניקוסיה.
קריירת מועדונים

אוזוהו, התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל של אקדמית אספיר הקטרית, אליה הצטרף כשהיה בן 14. בשנת 2016, יצא להתרשמות במחלקת הנוער של ברצלונה, אך בסופו של דבר חתם בדפורטיבו לה קורוניה.
בעונת 2017/2018 הצטרף לקבוצת המילואים, וב-10 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-3 נגד ריאל מדריד קסטיליה. ב-15 באוקטובר 2017, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 0-0 נגד אייבר. את הופעה זו, ערך בגיל 18 שנים ו-352 ימים ובכך הפך לשוער הזר הצעיר ביותר בתולדות הלה ליגה, ולשחקן השני השני הכי צעיר בתולדות הליגה אחרי אשרף חכימי.
ב-24 באוגוסט 2018, אוזוהו חתם על חוזה לשלוש עונות והושאל מיידית לאלצ'ה מהליגה הספרדית השנייה. לאחר שלא הרבה לשחק באלצ'ה, בפברואר 2019 הושאל לאנורתוסיס פמגוסטה, על מנת לצבור דקות משחק לקראת גביע אפריקה לאומות 2019. ב-2 בפברואר 2019, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד אפולון לימסול, על אף שלא היה רשום. כתוצאה מכך, אנורתוסיס קיבלה עונש של הפחתת 9 נקודות ממאזנה ואוזוהו הורחק ממשחק אחד ובנוסף הוטל עליו כנס של אלף אירו. אוזוהו, ערער על העונש והערעור התקבל.
ביולי 2019 הושאל לאומוניה ניקוסיה, ועונה לאחר מכן שוחרר מלה קורוניה ועבר ליריבתה העירונית של קבוצתו האחרונה, אפואל ניקוסיה.
בספטמבר 2021 אוזוהו חתם באומוניה ניקוסיה.
קריירה בינלאומית

בצעירותו, אוזוהו שיחק בנבחרת הנוער של ניגריה.
באוקטובר 2017 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת. ב-14 בנובמבר 2017, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 2-4 נגד ארגנטינה.
אוזוהו, שימש כשוער ראשון של הנבחרת במונדיאל 2018, אולם בגביע אפריקה לאומות 2019 שותף רק במשחק אחד.
באוקטובר 2019, נפצע במהלך משחק ידידות נגד ברזיל והוחלף על ידי מאדוקה אוקויהש עבורו זו הייתה ההופעה הראשונה בנבחרת. חודש לאחר מכן אוזוהו עבר ניתוח. בהמשך לאחר השיקום הוא חזר לשחק עבור הנבחרת.
נכלל בסגל נבחרת ניגריה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.
הערות שוליים

↑  Goodluck @NGSuperEagles ,we are behind you all the way! בחשבון הטוויטר הרשמי של פדרציית הכדורגל הניגרית, 29 בדצמבר 2023 (באנגלית)
| נבחרת ניגריה – מונדיאל 2018 |
| --- | --- | --- |
|  1 אזנווה •  2 אידובו •  3 אצ'יאג'ילה •  4 אנדידי •  5 טרוסט-אקונג •  6 באלוגון •  7 מוסא •  8 אטבו •  9 איגהלו •  10 מיקל •   11 מוזס •  12 עבדולאהי • 13 ואנקובו •  14 איהנאצ'ו • 15 אובי • 16 אקפיי • 17 אונאזי • 18 איוובי • 19 אוגו • 20 אווזיים • 21 אבואהי • 22 אומרו • 23 אוזוהו • מאמן: רוהר |  1 אזנווה •  2 אידובו •  3 אצ'יאג'ילה •  4 אנדידי •  5 טרוסט-אקונג •  6 באלוגון •  7 מוסא •  8 אטבו •  9 איגהלו •  10 מיקל •   11 מוזס •  12 עבדולאהי • 13 ואנקובו •  14 איהנאצ'ו • 15 אובי • 16 אקפיי • 17 אונאזי • 18 איוובי • 19 אוגו • 20 אווזיים • 21 אבואהי • 22 אומרו • 23 אוזוהו • מאמן: רוהר | ניגריה |
| נבחרת ניגריה – גביע אפריקה לאומות 2019 (מקום שלישי) |
| --- | --- | --- |
|  1 אזנווה •  2 איינה •  3 קולניס •  4 אנדידי •  5 טרוסט-אקונג •  6 באולגון •  7 מוסא •  8 אטבו •  9 איגהלו •  10 אובי מיקל •   11 אונייקורו •  12 עבדולחי • 13 צ'וקווזה •  14 אונואצ'ו • 15 סימון • 16 אקפיי • 17 קלאו • 18 איוובי • 19 אוגו • 20 אווזיים • 21 אוסימן • 22 אומרואו • 23 אוזוהו • מאמן: רוהר |  1 אזנווה •  2 איינה •  3 קולניס •  4 אנדידי •  5 טרוסט-אקונג •  6 באולגון •  7 מוסא •  8 אטבו •  9 איגהלו •  10 אובי מיקל •   11 אונייקורו •  12 עבדולחי • 13 צ'וקווזה •  14 אונואצ'ו • 15 סימון • 16 אקפיי • 17 קלאו • 18 איוובי • 19 אוגו • 20 אווזיים • 21 אוסימן • 22 אומרואו • 23 אוזוהו • מאמן: רוהר | ניגריה |
| נבחרת ניגריה – גביע אפריקה לאומות 2021 |
| --- | --- | --- |
|  1 אוקויה •  2 איינה •  3 קולינס •  4 אנדידי •  5 טרוסט-אקונג •  6 אג'יי •  7 מוסא •  8 אוניקה •  9 איגהלו •  10 אריבו •   11 אונייקורו •  12 סאנוסי • 13 אג'וקה •  14 איהנאצ'ו • 15 סימון • 16 אקפיי • 17 צ'וקווזה • 18 איוובי • 19 אווניי • 20 אווזיים • 21 אבוהי • 22 אומרו • 23 אוזוהו • 24 סאדיק • 25 נווקאלי • 26 אנדה • 27 נובל • 28 אולאינקה • מאמן: אגואבון |  1 אוקויה •  2 איינה •  3 קולינס •  4 אנדידי •  5 טרוסט-אקונג •  6 אג'יי •  7 מוסא •  8 אוניקה •  9 איגהלו •  10 אריבו •   11 אונייקורו •  12 סאנוסי • 13 אג'וקה •  14 איהנאצ'ו • 15 סימון • 16 אקפיי • 17 צ'וקווזה • 18 איוובי • 19 אווניי • 20 אווזיים • 21 אבוהי • 22 אומרו • 23 אוזוהו • 24 סאדיק • 25 נווקאלי • 26 אנדה • 27 נובל • 28 אולאינקה • מאמן: אגואבון | ניגריה |
| נבחרת ניגריה – גביע אפריקה לאומות 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 אוזוהו •  2 איינה •  3 סאנוסי •  4 יוסוף •  5 טרוסט-אקונג •  6 אג'יי •  7 מוסא •  8 אוניקה •  9 אוסימן •  10 אריבו •   11 צ'וקווזה •  12 אוסאי-סמואל • 13 אונימאצ'י •  14 איהנאצ'ו • 15 סימון • 16 אוג'ו • 17 איוובי • 18 לוקמן • 19 סאדיק • 20 אווזיים • 21 באסי • 22 אומרו • 23 נוובילי • 24 מופי • 25 אונידיקה • מאמן: פסיירו |  1 אוזוהו •  2 איינה •  3 סאנוסי •  4 יוסוף •  5 טרוסט-אקונג •  6 אג'יי •  7 מוסא •  8 אוניקה •  9 אוסימן •  10 אריבו •   11 צ'וקווזה •  12 אוסאי-סמואל • 13 אונימאצ'י •  14 איהנאצ'ו • 15 סימון • 16 אוג'ו • 17 איוובי • 18 לוקמן • 19 סאדיק • 20 אווזיים • 21 באסי • 22 אומרו • 23 נוובילי • 24 מופי • 25 אונידיקה • מאמן: פסיירו | ניגריה |
פליאה

.
תחושת הפליאה – ציור של ילדה המביטה בציפור משנת 1867
פליאה היא רגש, הדומה לתדהמה, שאנשים חווים כאשר הם עומדים אל מול דבר מה נדיר או בלתי צפוי. פליאה היא מילה בעלת קונוטציה חיובית מתדהמה, וכרגש מתבטאת לאורך תקופה ארוכה יותר של זמן. כמו כן, היא הוכחה כקשורה לסקרנות, קסם ודחיפה לחקירה מדעית. פליאה מושווה לעיתים גם ליראת כבוד אך יראת כבוד מיוחסת לפחד והוקרה ולא לשמחה. כמו כן, בעוד פליאה היא המובילה לגילויים מדעיים, רבות מיוחסת יראת כבוד כמובילה להשתמוממות מהניסים המתוארים בכתבים של מרבית הדתות.
הערות שוליים

↑  Harvard University Press: Wonder, the Rainbow, and the Aesthetics of Rare Experiences by Philip Fisher
↑  http://faculty.virginia.edu/haidtlab/articles/keltner.approaching-awe.pdf
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563318605171  BnF: cb119591219 (data)  GND: 4182984-0  LCCN: sh85147777
פר כריסטיאן פוס

| --- | --- |

 לידה:  19 ביולי 1950 (בן 74) אוסלו, נורווגיה 
 מדינה:  נורווגיה 
 השכלה:  אוניברסיטת אוסלו 
 תפקיד:  חבר הפרלמנט הנורווגי (1 באוקטובר 1981–30 בספטמבר 1985)  חבר הפרלמנט הנורווגי (1 באוקטובר 1997–30 בספטמבר 2001)  חבר הפרלמנט הנורווגי (1 באוקטובר 1993–30 בספטמבר 1997)  חבר הפרלמנט הנורווגי (1 באוקטובר 2001–30 בספטמבר 2005)  חבר הפרלמנט הנורווגי (1 באוקטובר 2005–30 בספטמבר 2009)  חבר הפרלמנט הנורווגי (1 באוקטובר 2009–30 בספטמבר 2013)  חבר הפרלמנט הנורווגי (1 באוקטובר 1989–30 בספטמבר 1993)  deputy member of the Parliament of Norway (1977–1981)  חבר הפרלמנט הנורווגי (1 באוקטובר 1985–30 בספטמבר 1989)  Minister of Finance of Norway (19 באוקטובר 2001–17 באוקטובר 2005)  נציג באספה הפרלמנטרית של מועצת אירופה (25 בנובמבר 2005–20 בנובמבר 2009)  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 מפלגה:  מפלגת השמרנים הנורווגית 
 בן או בת זוג:  Jan Erik Knarbakk 
 פרסים והוקרה:  מסדר אולף הקדוש 
 
פר כריסטיאן פוס (בנורווגית: Per-Kristian Foss; נולד ב-19 ביולי 1960, אוסלו) הוא פוליטיקאי נורווגי שכיהן בין היתר כשר האוצר.
פר פור היה פעיל במפלגה השמרנית. בשנים 1973–1977 הוא היה מנהיג של תנועת הנוער של המפלגה. בשנת 1977 הוא סיים לימודים באוניברסיטת אוסלו עם תואר במדעי המדינה וקרימינולוגיה.
בשנים 1971–1975 פר כריסטיאן פוס היה חבר במועצת עיריית אוסלו. הוא נבחר לסטורטינג בשנת 1981 ובהמשך נבחר מחדש עוד 6 פעמים. הוא כיהן בסטורטינג עד לשנת 2013. לפני זה הוא כיהן כעוזר חבר פרלמנט בשנים 1977–1981.
בשנים 2001–2005 הוא כיהן בתפקיד של שר האוצר. באותה תקופה חשבו שהוא יתמודד של הנהגת המפלגה, אך בסופו של דבר פוס לא הציג את מועמדותו.
הוא זכה להתעניינות מיוחדת כנציג קהילת להט"ב ראשון שכיהן כשר בממשלת נורווגיה. בשנת 2009 הוא השתתף בתערוכה לכבוד הוצאה של הספר "Gay Kids".
פרדלוטיים

| פרדלוטיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
אינפרא־סדרה:: עורבאים
משפחה:: פרדלוטיים
סוג:: פרדלוט
שם מדעי
 Pardalotidae ‏וייו, 1816

פרדלוטיים (שם מדעי: Pardalotidae) היא משפחת ציפורים קטנות מסדרת ציפורי שיר בתוכה סוג יחיד - פרדלוט (Pardalotus) ובו 4 מינים. המשפחה אנדמית לאוסטרליה ולטסמניה. אלו ציפורים קטנות המזכירות מעט קנרית ובעלות צבעים אפורים עם חזה צהוב בהיר ומקורים דקים ושחורים. הן קרובות למשפחה Acanthizidae וכן למשפחת נקרות פרחים.
הן בעלות גוף קטן באורך 8-12 ס"מ, נוצות אפורות עם ראש אפור, כיפה שחורה, עיניים גדולות וגבות לבנות. המקור קצר ומעוגל והחזה גדול. הרגליים ורודות וקצות הכנפיים כהות.
ציפורים אלה חיות בצמרות עצים, שם הן מוצאות את מזונן: חרקים, עכבישים ומוהל (אנ') שמופרש מ"פצעי-ענפים", שהותקפו על-ידי חרקים. הן חיות בעיקר בין עצי האקליפטוס האוסטרליים ויורדות לקרקע לעיתים רחוקות.
אלו ציפורים מונוגמיות. ההבדלים בין הזכר לנקבה קטנים והם שותפים ברבייה ובטיפול בגוזלים. הציפורים חיות בזוגות או במשפחות קטנות אך יכולות להתאסף ללהקות בעת מחסור במזון.
מיון

משפחה פרדלוטיים (Pardalotidae)
סוג פרדלוט (Pardalotus)
מין פרדלוט מנומר (Pardalotus punctatus)
מין פרדלוט ארבע הנקודות (Pardalotus quadragintus)
מין פרדלוט אדום גבה (Pardalotus rubricatus)
מין פרדלוט מפוספס (Pardalotus striatus)