stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כרמלהיים
מבני ואתרי המושבה

בתי האחוזה של קלר נהרסו ברובם. בתים אלה היו ברשותה של ברתה פון באנוורת (Bertha von Bannwarth) והיא התגוררה בבית הראשי עד 1903. על שמה נקראה הגבעה "גבעת הגברת" (the castle of the lady). פון באנוורת שכלה את בעלה בעת טיולם באזור נצרת, וקלר נחלץ לעזרתה. מאז שמרה באנוורת חסד לקלר ואף סייעה כספית בידו לרכישת הקרקעות. מהמתחם נשארו כמה בתי משרתים ברחוב הברושים ובית משרתים שמשמש היום כמכון שומאכר לחקר הטמפלרים. מימין לבית זה ניתן להבחין בבניין בעל דלתות מעוגלות. הייתה זו האורווה של אחוזת קלר (שכן המרכבות הגיעו מהדרך לכאן).
מבנים נוספים בשכונה:
לופטקורהאוס – מלונו של קלר (היה ממוקם ברחוב קלר 3 של ימינו). המלון נהרס עם השנים.
המלון של פרוס – כיום בית הכט. היה זה בית מלון מרשים שהיווה תוספת למלון של פרוס במושבה הגרמנית. הבית נבנה ב-1893 והכניסה אליו הייתה מאותה דרך שהגיעה לבסוף לביתו של קלר. גם כיום ניתן להבחין בכתובת "ברוכים הבאים" בגרמנית על הכניסה (הצדדית היום). בבית מוטיבים של אדריכלות טמפלרית כחלונות עגולים ששימשו לאוורור, תריסים שרק שחלקם העליון רפפות, מרזבים ומרתף. על אף בקשתה של באנוורת מקלר שמלונו יקבל את כל מי שבא בשעריו, סיכם קלר עם פרוס חברו, שמלונו (של קלר) ישמש לטמפלרים בלבד, ואילו מלונו של פרוס יהיה פתוח לכל.
חוות איימן – כיום בתחילת שדרות הצבי. בין המבנים שכנה אכסניה שנוהלה על ידי המשפחה. יותר מאוחר נפתח באחד מבנייניו בית הכנסת אבות ובנים.
גן מניה שוחט – הגן נקרא במקור גן אוגוסטה ויקטוריה על שמה של אוגוסטה ויקטוריה משלזוויג-הולשטיין אשת וילהלם השני, קיסר גרמניה (השם ניתן לגן ב-1906 לציון חתונת הכסף של הזוג) והיווה את הגן של המלון של קלר. כאשר חיילים טורקיים ניסו לכרות עצים מגן זה הגנו עליו חיילים גרמנים.
בית שומאכר – בית, ולו מגדל בצורת צריח, שעמד באזור קניון האודיטריום של היום. הבית נהרס ב-1968. המתחם כלל כ-6,000 מטר רבוע ומאוחר יותר נמכרו 2,000 מ"ר לחברת "של" (במקום בו תחנת הדלק "פז" כיום).
בית לנגה (מנהל בית הספר במושבה וחותנו של שומאכר) – בשדרות הנשיא, פינת רחוב הביכורים.
כיכר הקיסר – חורשה קטנה ובמרכזה עמוד זיכרון שהוקם ב-1910 לזכר ביקור הקיסר הגרמני וילהלם השני ב-1898.
ראו גם

אדריכלות טמפלרית
כרמל מרכזי
לקריאה נוספת

נלי מרצ'ינקובסקי – שומאכר, גשם משמיים בהירים, הוצאת החברה להגנת הטבע, אגף חינוך והדרכה, תשנ"ד 1994.
Newton, Frances E. Fifty years in Palestine. Wrotham, England : Cold Spring Harbor Press, 1948
שרה ומאיר אהרוני, אישים ומעשים בחיפה והסביבה, 1993.
הערות שוליים

↑  The Keller House, מכון גוטליב שומאכר, אוניברסיטת חיפה
↑  פרנסיס ניוטון, חמישים שנה בפלשתינה (באנגלית), עמוד 69
↑  אתר מכון שומאכר
↑  בנימין זאב קדר, מבט ועוד מבט על א"י, עמ' 214
כרמלהיים ב-1907
יהושע ויסמן (כדורסלן)

| --- | --- |

יהושע ויסמן
 לידה:  26 בינואר 1927 המנדט הבריטי ירושלים, פלשתינה (א"י)
 נהרג:  4 במרץ 1948 (בגיל 21) המנדט הבריטי ליד עטרות, פלשתינה (א"י)
 קבוצות כשחקן
 עד 1947:  הפועל ירושלים (כדורסל) הפועל ירושלים (כדורגל)
 הישגים כשחקן
 שחקן נבחרת ישראל הראשונה בכדורסל (1947)
 קבוצות כמאמן
 עד 1947:  הפועל ירושלים (כדורסל)
יהושע ויסמן (26 בינואר 1927 – 4 במרץ 1948) היה כדורסלן, כדורגלן ומאמן כדורסל ששיחק בקבוצות הכדורסל והכדורגל של הפועל ירושלים בשנות ה-40 ונחשב לכוכבה הראשון של הקבוצה. ויסמן היה חבר בנבחרת ישראל הראשונה בכדורסל, ששיחקה ב-1947 בטורניר הפסטיבל הדמוקרטי בפראג. בנוסף להיותו שחקן, אימן במועדון הכדורסל של הפועל ירושלים.
קורות חייו

ויסמן נולד בירושלים לאסתר ואברהם. בנעוריו למד בבית הספר "תחכמוני", ולאחר מכן בבית-החינוך התיכון לילדי עובדים. בגיל צעיר החל לעבוד על מנת לסייע לכלכלת משפחתו.
ויסמן היה חבר באגודת הספורט "הפועל", בה שיחק כדורסל וכדורגל, ואף אימן בכדורסל. הוא היה חבר בנבחרת ישראל הראשונה, שייצגה את ישראל בטורניר הפסטיבל הדמוקרטי שנערך בפראג ב-1947.
בגיל 16 הצטרף לנוטרות, ועבר בהצלחה קורס מדריכי נוטרים בכפר ילדים. הצבא הבריטי לא הסכים לקבלו לשורותיו עקב גילו הצעיר, וויסמן הצטרף לקורס מפקדים, אף על פי שלא היה מעוניין בתפקיד פיקודי.
ב-1947, עם קבלת תוכנית החלוקה, התגייס להגנה. בשירותו בהגנה הוצב בעיר העתיקה, השתתף בפעולות פיצוץ ברוממה, בקרב ליד הרטוב, בחיפוש אחר מחלקת הל"ה, ובקרב ליד עטרות. ב-4 במרץ 1948 יצא עם מחלקה מגדוד "מוריה" לסיור אחר כנופיות ערביות באזור הכפרים ביתוניא ורפק. במהלך הלילה אותרה המחלקה על ידי צופים ערבים, שהזעיקו את תושבי הכפר לקרב.⁩
ויסמן נלחם עם מקלע ברן, אך בסופו של דבר נפל בקרב, שבו שרדו רק שלושה מאנשי המחלקה.
ויסמן נקבר תחילה בבית הקברות סנהדריה ששימש כבית קברות צבאי זמני, אך ב-6 בספטמבר 1951 הועברה גופתו יחד עם גופותיהם של לוחמים נוספים ונקברה בבית הקברות הצבאי בהר הרצל.
הנצחה

החל משנת 1949 החלה אגודת הפועל לקיים טורניר כדורסל לזכרו של ויסמן בהשתתפות קבוצות הפועל השונות, בוגרים ונוער. לקבוצות המנצחות הוענק מגן עץ עליו נחרט "לזכרו של יהושע ויסמן ז"ל". המגן עבר בין המנצחות בטורניר, והוענק מדי שנה על ידי בני משפחתו של ויסמן.
הערות שוליים

1 2 3  היסטוריה, באתר "הפועל ירושלים"
1 2 3 4 5 6  קורות החיים של יהושע ויסמן, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
↑  קורות החיים של יהושע ויסמן באתר "גלעד לזכרם – בני ירושלים" של יד לבנים, סניף ירושלים
↑  קורות החיים של יהושע ויסמן באתר "יזכרם"
↑  אלישע שוחט, כדורסל לפני קום המדינה (1920-1948), ספר הכדורסל הישראלי, עמוד 22
↑  יד הפועל על העליונה, בעיתון על המשמר, 11 ביולי 1947⁩
↑  המשלחת הארצישראלית יוצאת לפראג, בעיתון על המשמר, 15 ביולי 1947
1 2  י. ספורטאי, לזכר ספורטאים שנפלו, בעיתון הבקר לילדים, 18 מרץ 1948
↑  קרב "עד לכדור האחרון" ליד עטרות בהרי ירושלים, בעיתון הבקר, 5 במרץ 1948
↑  הלוית גיבורי מלחמת הקוממיות, בעיתון הארץ, 5 בספטמבר 1951⁩
↑  הלוית גיבורי מלחמת הקוממיות, בעיתון דבר, 5 בספטמבר 1951⁩
↑  קבוצת הפועל תל אביב זכו במשחקי כדור־סל לזכר יהושע ויסמן ז"ל, בעיתון הבקר, 30 מרץ 1949⁩
↑  מגן על שם יהושע ויסמן בירושלים, בעיתון הארץ, 24 במרץ 1950
↑  כדורסל לזכרו של יהושע ויסמן, בעיתון דבר, 2 במרץ 1951
↑  ניצחנו!, ביומן עין חרוד, 9 מרץ 1951⁩
↑  משחקי כדורסל על פרס יהושע ויסמן ז"ל, בעיתון הבקר, 2 במרץ 1951
בן עמי פכטר

| --- | --- |

 לידה:  19 באוקטובר 1919 פולין
 נהרג:  27 במרץ 1948 (בגיל 28)
 תאריך עלייה:  1925
 השתייכות:   ההגנה
 תקופת הפעילות:  1937–1948 (כ־11 שנים)
 דרגה:   רב-סרן
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 21 של חטיבת כרמלי
 פעולות ומבצעים
   מלחמת העצמאות
 הנצחה
 מבצע בן עמי, מושב בן עמי, מחנה בן-עמי ורחוב בן-עמי בעכו נקראים על שמו
בן עמי פכטר (19 באוקטובר 1919 פולין – 27 במרץ 1948 יחיעם) היה מפקד גדוד 21 של חטיבת כרמלי במלחמת העצמאות, שפעל באזור הגליל המערבי.
קורות חייו

פכטר, בנם של יהודית ושל משה, נולד בסמיאטיץ, ב-19 באוקטובר. בגיל שנה התייתם מאביו, וב-1925, בגיל 6, עלה יחד עם אמו לארץ ישראל. פכטר למד בבית הספר המחוזי ע"ש רוזה כהן וסיים את לימודיו בבית הספר החקלאי כדורי בשנת 1937, ובמסגרתו הצטרף להגנה. הוא יצא להכשרה בדגניה א' ולאחר מכן היה בין חברי קבוצה שהתיישבה בחניתה. הוא התחתן בסוף שנת 1947.
בין הפעולות שביצע הגדוד תחת פיקודו היו תקיפת שיירת הנשק הערבית בקריית מוצקין, פעולת גמול בבלד א-שיח', פעולת גמול בטמרה ופיצוץ גשר תרביחה. פכטר נהרג בקרב שיירת יחיעם ב-27 במרץ 1948.
הנצחתו

על שמו נקרא מבצע בן עמי שבמסגרתו נכבשה העיר עכו, וכן מושב בן עמי, מחנה בן-עמי ורחוב בן-עמי בעכו.
לקריאה נוספת

חטיבת כרמלי במלחמת הקוממיות, הוצאת מערכות
המפלגה הדמוקרטית של קוריאה

| --- | --- |

 מדינה:  קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית
 שם רשמי:  더불어민주당 
 מנהיגים:  מון ג'יאה-אין, סונג יונג-גיל
 תקופת הפעילות:  26 במרץ 2014 – הווה (10 שנים)
 אידאולוגיות:  ליברליזם, ליברליזם חברתי, פופוליזם
 מטה:  סיאול 
 מיקום במפה הפוליטית:  מרכז (פוליטיקה) 
 נציגויות בפרלמנטים
 האספה הלאומית של קוריאה הדרומית:  172 / 300
 
 theminjoo.kr
 
המפלגה הדמוקרטית של קוריאה (בקוריאנית: 더불어민주당, לעיתים נהוג לציין את שמה בראשי תיבות בכתב לטיני: DPK) המוכרת גם בכינוי ברית הפוליטיקה החדשה עבור דמוקרטיה (NPAD) היא מפלגה פוליטית בקוריאה הדרומית, מפלגת השלטון מאז בחירת מועמדה, מון ג'יאה-אין לנשיא ב-2017, והמפלגה בעלת הרוב הפרלמנטרי המוחלט באספה הלאומית מאז הבחירות הפרלמנטריות ב-2020. לקראת הבחירות לנשיאות קוריאה הדרומית 2022 הריצה המפלגה את לי ג'יאה-מיונג כמועמד מטעמה לרשת את הנשיא הקודם, מון, בתפקיד הנשיאות.
המפלגה דוגלת בליברליזם וליברליזם חברתי ובתוכה ישנן סיעות מיעוט הדוגלות בפופוליזם. המפלגה הוקמה ב-2014, מתוך מיזוג של מספר מפלגות בגוש הפוליטי הליברלי. המפלגה היא אחת משתי המפלגות הגדולות בקוריאה, לצד יריבתה, מפלגת כח העם.
מיה לנדסמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 בספטמבר 1992 (בת 32) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  שחקנית
 מקום לימודים:  סטודיו למשחק ניסן נתיב 
 בן זוג:  אור רימר
 פרופיל ב-IMDb
 
מיה לנדסמן (נולדה ב-25 בספטמבר 1992) היא שחקנית ישראלית; זוכת שני פרסי האקדמיה הישראלית לטלוויזיה (2021, 2022) ופרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הסדרות הבינלאומי Canneseries בקאן (2022).
ביוגרפיה

נולדה למרסלו ולתמי לנדסמן. אביה עלה לארץ מארגנטינה באמצע שנות ה-70. גדלה והתחנכה בתל אביב-יפו. למדה בתיכון עירוני א' לאמנויות תל אביב, במגמת תיאטרון. שירתה בצה"ל כמ"כית בנים (מפקדת כיתת טירונים בבסיס טירונות כלל-צה"לית). למדה משחק בבית הספר למשחק ניסן נתיב שבעיר הולדתה.
החל משנת 2016 שיחקה בשלוש העונות הראשונות של הסדרה "האחיות המוצלחות שלי".
בשנת 2018 שיחקה בסדרה "להעיר את הדב" בתפקיד משני. באותה שנה שיחקה בעונה הראשונה של הסדרה "קופה ראשית" בתפקיד נעמי, עובדת ירקנייה לסבית במרכול. בשנת 2020 שבה לגלם את נעמי, ושיחקה בסדרה "חזרות" בתפקיד עלמה שחקנית התיאטרון.
בשנת 2021 שיחקה בסדרה "המפקדת" את ספיר, סמלת מחלקה של טירוניות, על תפקידה בסדרה זכתה בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לשחקנית משנה בסדרה קומית.
בהמשך 2021 לוהקה לראשונה לתפקיד ראשי בסדרת הדרמה הקומית "ילדות סכסכניות" מבית הוט, לצד עינת הולנד. בפסטיבל הסדרות של קאן 2021 Canneseries הייתה מועמדת לפרס על משחקה בסדרה.
בנוסף ב-2021, לנדסמן הופיעה בתפקיד משני בסרט הקולנוע "היו זמנים בתל אביב".
בשנת 2022 שיחקה בסדרה "שעת אפס" בכאן 11. הסדרה זכתה בפרס הסדרה הטובה ביותר בפסטיבל הסדרות בקאן ולנדסמן בפרס השחקנית הטובה ביותר. כמו כן זכתה בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לשחקנית ראשית בסדרת דרמה.
בתיאטרון הקאמרי שבתל אביב, משחקת בהצגות "כטוב בעיניכם", "מתאבל ללא קץ", "השיבה", "קן הקוקיה", "אל נקמות", "מהומה רבה על לא דבר", "פיקוח נפש", "Name Drop", "פיטר פן", "מלאכים באמריקה" ו"צ'ילבות".
ביוגרפיה > מוזיקה

בנוסף למשחק, מופיעה לנדסמן כזמרת וכמתופפת בצמד הפאנק האקספרימנטלי פאוור סטריינג'רס ביחד עם בן-זוגה של לנדסמן, אור רימר (בעברו חבר בלהקת השקרנים ובלהקת אד טרנר והדנילוף סנטר).
קלטת הבכורה של ההרכב, "Apes Together", ראתה אור בשנת 2023 דרך הלייבל "תת קרקע" ב-50 עותקים בלבד, וכוללת 27 שירים באורך שבין עשרות שניות ל-2 דקות, עם טקסטים קצרים שתוארו על ידי הצמד כ"שירי ילדים למבוגרים".
בנובמבר 2022, עוד בטרם ראתה אור הקלטת, צולם וידאו קליפ לשיר "נסיכת גורילה".
ביוגרפיה > עמדותיה הפוליטיות

ב-2021 במהלך מבצע שומר החומות של צה"ל, לנדסמן הביעה סולידריות עם תושבי שייח' ג'ראח שבמזרח ירושלים, ובפוסט באינסטגרם הביעה תמיכה בפלסטינים תושבי רצועת עזה שלטענתה: "חפים מפשע".
פרסים

2021: פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לשחקנית משנה בסדרה קומית.
2022: פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לשחקנית ראשית בסדרת דרמה.
2022: פרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הסדרות הבינלאומי Canneseries קאן.
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | ערוץ | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016–2017 | האחיות המוצלחות שלי | רננה שוורץ | yes |  |
| 2017 | לצבי יש בעיה | חניתה | ערוץ 2 (רשת) |  |
| 2017 | חברות | שרון | ערוץ 10 |  |
| 2018 | להעיר את הדוב | גילי | קשת 12 |  |
| 2018–הווה | קופה ראשית | נעמי לוי | כאן 11 |  |
| 2020 | חזרות | עלמה שפירא | כאן 11 |  |
| 2021 | ילדות סכסכניות | ליהי | HOT | הייתה מועמדת לפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה – שחקנית ראשית בסדרה קומית (2021) |
| 2021–הווה | המפקדת | ספיר | כאן 11 | זוכת פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה – שחקנית משנה בסדרת דרמה (2021) |
| 2022 | שעת אפס | ליאן זרחי | כאן 11 | זוכת פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה – שחקנית ראשית בסדרת דרמה (2022) |
דיסקוגרפיה

Apes Together‏ (2023) - במסגרת צמד פאוור סטריינג'רס
הערות שוליים

1 2 3  רן בוקר, הסדרה הישראלית "שעת אפס" זכתה בפסטיבל סדרות בקאן, באתר ynet, 6 באפריל 2022
↑  ארנון שוורצמן, ‏"אני אמנית שמאלנית אליטיסטית עם צד של פקאצה", באתר ‏מאקו‏, 26 באפריל 2018
↑  29 פרסים לכאן בטקס האקדמיה לטלוויזיה, באתר כאן-תאגיד השידור הישראלי
↑  צפו: כוכבת המפקדת בסדרה חדשה בהוט, באתר אייס, 20 בספטמבר 2021
↑  Once upon a time in Tel Aviv, 2021-12-24, נבדק ב-2023-11-25
↑   התיאטרון הקאמרי - כטוב בעיניכם, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 1:07)
↑   פאוור סטריינג'רס-נסיכת גורילה, וידאו קליפ בערוץ "doo doo", באתר יוטיוב (אורך: 1:36), 12 בנובמבר 2022
↑  שירה יום טוב, פסילת תפקיד: מיה לנדסמן לא תמשיך לעונה הבאה של "המפקדת", באתר אייס, 25 במאי 2021
↑  כוכבת "המפקדת" הביעה תמיכה בצד הפלסטיני, 11 במאי 2021
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2020: אגם רודברג (חזרות) | פרס האקדמיה לטלוויזיה לשחקנית משנה בסדרה קומית  2021: מיה לנדסמן (המפקדת) | הבא: 2022: גל מלכה (המפקדת)  הקטגוריה שונתה לשם "שחקנית משנה בסדרת קומדיה וקומדיית מצבים" |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2021: דאנה איבגי (מעילה) | פרס האקדמיה לטלוויזיה לשחקנית ראשית בסדרת דרמה  2022: מיה לנדסמן (שעת אפס) | הבא: 2023: נלי מירה רובין (אלף) |
סופיה לורן

| --- | --- |

 לידה:  20 בספטמבר 1934 (בת 90) רומא, ממלכת איטליה 
 שם במה:  Sophia Loren 
 שם לידה:  Sofia Costanza Brigida Villani Scicolone 
 סוגה מועדפת:  קומדיה, מלודרמה 
 מדינה:  צרפת, איטליה 
 תקופת הפעילות:  מ-1950
 מקום לימודים:  École Jeannine Manuel 
 בן או בת זוג:  קרלו פונטי (17 בספטמבר 1957–31 באוגוסט 1962)  קרלו פונטי (9 באפריל 1966–10 בינואר 2007) 
 צאצאים:  קרלו פונטי, אדוארדו פונטי 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר (1962)  מסדר אגאתה הקדושה (9 בדצמבר 2012)  אביר הצלב הגדול של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה האיטלקית (26 ביוני 1996)  אבירה בלגיון הצרפתי (1991)  פרס השחקנית הטובה ביותר (1961)  פרס התרבות האירופי (2019)  טלהגטו (2001)  פרס אוסקר לשם כבוד (1991)  פרימיום אימפריאל (2010)  פרס דב הזהב  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד  גביע וולפי לשחקנית הטובה ביותר  פרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר  צדף הכסף לשחקנית הטובה ביותר 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
סופיה לורן (באיטלקית: Sophia Loren; נולדה ב-20 בספטמבר 1934) היא שחקנית קולנוע איטלקייה, זוכת פרסי משחק רבים.
לורן נחשבת לנציגה המובהקת ביותר של הקולנוע האיטלקי.
באוגוסט 1964 הגיעה לורן לביקור במושב עבדון שבגליל המערבי, לרגל צילומי הסרט "יהודית" שיצא לאור ב-1966.
ביוגרפיה

לורן נולדה ברומא, בירת איטליה, בשם סופיה וילאני שיקולונה (Sofia Villani Scicolone). בתם של המהנדס ריקרדו שיקולונה (Riccardo Scicolone) ושל השחקנית והמורה לפסנתר רומילדה וילאני (Romilda Villani) שלא היו נשואים.
ביוגרפיה > תחילת הקריירה

לורן השתתפה בגיל 14 בתחרות מיס איטליה אך לא זכתה, היא החלה את קריירת המשחק הקולנועית בגיל 16, בסרטים שלא זכו להצלחה. בשנת 1951 הופיעה יחד עם אמה בסרט קוו ואדיס שצולם ברומא, סרט שהזניק את פרסומה. בנוסף לסרטים, שימשה לורן גם דוגמנית עבור חוברות רומנטיות מצוירות תחת השמות סופיה וילאני או סופיה לאזארו.
ביוגרפיה > קריירת משחק

ב-1958, חתמה לורן על חוזה עם חברת ההפקות "סרטי פרמאונט" והקריירה שלה החלה לנסוק. היא כיכבה בסרטים: "תשוקה בצל האילנות", "ספינת האהבה" ו"הלר בטייטס ורודים". ב-1960, היא כיכבה בסרט "לה צ'וצ'ארה" של ויטוריו דה סיקה. על משחקה בסרט זה, היא זכתה ב-22 פרסים בינלאומיים. במהלך שנות ה-60 היא הופיעה גם בסרטים הוליוודיים לצדם של פרנק סינטרה, קרי גרנט, אנטוני פרקינס, פיטר סלרס, פול ניומן, מרלון ברנדו, ריצ'רד ברטון, קלארק גייבל ועוד. ב-1970, שיחקה בסרט "שדה החמניות" לצדו של מרצ'לו מסטרויאני. בהמשך שיחקו ביחד גם בסרטים "יום מיוחד" (1977) ו"משהו ללבוש" (1994).
באוגוסט 1964 הייתה בישראל התרגשות רבה כאשר לורן הגיעה לארץ לצורך צילומי הסרט "יהודית". בסרט השתתפו בין היתר הישראלים שרגא פרידמן וזהרירה חריפאי.
ב-1982, נכלאה לורן ל-18 יום עקב עבירות של העלמת מס.
בספטמבר 1999, הגישה תביעה כנגד 79 אתרים למבוגרים שפרסמו תמונות עירום שלה.
במהלך השנים זכתה סופיה בפרסים רבים ובהם שני פרסי אוסקר: פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר לשנת 1962 על תפקידה בסרט לה צ'וצ'ארה.
ב-1991, זכתה בפרס לשם כבוד על תרומתה לעולם הקולנוע. ב-1995, היא זכתה בפרס לשם כבוד מטעם איגוד העיתונאים הזרים בהוליווד. באותה שנה שיחקה בסרט "משתגעים על אהבה" לצידם של ג'ק למון ווולטר מתאו.
ב-2009, כיכבה בסרט "Nine". ב-16 בנובמבר 2017, היא קיבלה כוכב בשדרת הכוכבים בספרד.
בשנת 2020 יצא לאור הסרט "כל החיים לפניו" המבוסס על רומן של רומן גארי, אותו ביים בנה אדוארדו ובו היא משחקת את התפקיד הראשי. הספר עבר עיבוד שאפשר הגדלת נפח תפקידה של סופיה לורן והותאם לזמננו.
ביוגרפיה > חייה האישיים

סופיה לורן היא קתולית. מסוף 2006, היא מתגוררת בז'נבה, שווייץ. היא אוהדת מושבעת של קבוצת הכדורגל נאפולי. במאי 2007, היא אמרה בראיון שאם הקבוצה תזכה היא תבצע מופע חשפנות. באותה שנה היא דגמנה ללוח השנה של פירלי.
ב-1957, במהלך צילומי הסרט "הגאווה והתשוקה", החל רומן בין לורן לקרי גרנט, בזמן שהיה נשוי לבטסי דרייק. היא התחתנה עם מפיק הקולנוע האיטלקי קרלו פונטי ב-17 בספטמבר 1957. פונטי היה פרוד אבל לא גרוש רשמית. הנישואים בוטלו ב-1962 כדי שפונטי לא יואשם בביגמיה אך הזוג המשיך לחיות ביחד. ב-1965, הם הפכו לאזרחי צרפת וכך השיג פונטי גירושים מאשתו גיליאנה בצרפת ונישא מחדש ללורן ב-9 באפריל 1966. לזוג נולדו שני ילדים: קרלו פונטי ג'וניור ב-1968 והבמאי אדוארדו פונטי ב-1973 (נשוי לסשה אלכסנדר). ללורן ארבעה נכדים. פונטי נפטר בינואר 2007.
ב-1962, נישאה אחותה הצעירה אנה מריה לבנו של בניטו מוסוליני, ואחייניתה היא הפוליטיקאית אלסנדרה מוסוליני.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 | 30 | 31 | 32 | 33 | 34 | 35 | 36 | 37 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ג'וליאנה פיאסטרו | ג'וליאנה פיאסטרו | ג'וליאנה פיאסטרו | ג'וליאנה פיאסטרו | ג'וליאנה פיאסטרו | ג'וליאנה פיאסטרו |   |   |   |   |   |   |   |   | קרלו פונטי | קרלו פונטי | קרלו פונטי | קרלו פונטי | קרלו פונטי | קרלו פונטי |   |   |   |   |   |   | סופיה לורן | סופיה לורן | סופיה לורן | סופיה לורן | סופיה לורן | סופיה לורן |  |  |  |  |  |  |
| ג'וליאנה פיאסטרו | ג'וליאנה פיאסטרו | ג'וליאנה פיאסטרו | ג'וליאנה פיאסטרו | ג'וליאנה פיאסטרו | ג'וליאנה פיאסטרו |   |   |   |   |   |   |   |   | קרלו פונטי | קרלו פונטי | קרלו פונטי | קרלו פונטי | קרלו פונטי | קרלו פונטי |   |   |   |   |   |   | סופיה לורן | סופיה לורן | סופיה לורן | סופיה לורן | סופיה לורן | סופיה לורן |  |  |  |  |  |  |
 
 
| גוונדלינה | גוונדלינה | גוונדלינה | גוונדלינה | גוונדלינה | גוונדלינה |   |   | אלסנדרו | אלסנדרו | אלסנדרו | אלסנדרו | אלסנדרו | אלסנדרו |   |   | קרלו פונטי הבן | קרלו פונטי הבן | קרלו פונטי הבן | קרלו פונטי הבן | קרלו פונטי הבן | קרלו פונטי הבן |   |   | אדוארדו פונטי | אדוארדו פונטי | אדוארדו פונטי | אדוארדו פונטי | אדוארדו פונטי | אדוארדו פונטי |  |  |  |  |  |  |  |  |
| גוונדלינה | גוונדלינה | גוונדלינה | גוונדלינה | גוונדלינה | גוונדלינה |   |   | אלסנדרו | אלסנדרו | אלסנדרו | אלסנדרו | אלסנדרו | אלסנדרו |   |   | קרלו פונטי הבן | קרלו פונטי הבן | קרלו פונטי הבן | קרלו פונטי הבן | קרלו פונטי הבן | קרלו פונטי הבן |   |   | אדוארדו פונטי | אדוארדו פונטי | אדוארדו פונטי | אדוארדו פונטי | אדוארדו פונטי | אדוארדו פונטי |  |  |  |  |  |  |  |  |
פילמוגרפיה

1950: Io sono il capataz (מערבון)
1950: Bluebeard's Six Wives (קומדיה)
1950: Totò Tarzan (קומדיה)
1950: Il voto (קומדיה)
1950: Hearts at Sea (סרט פעולה)
1951: White Leprosy
1951: Owner of the Vapor
1951: Milano miliardaria (קומדיה)
1951: Magician for Force
1951: קוו ואדיס
1951: Era lui... sì! sì! (קומדיה)
1951: אנה
1952: È arrivato l'accordatore (קומדיה)
1952: Il Sogno di Zorro (קומדיית פעולה)
1952: La Favorita (סרט אנתולוגיה)
1953: La domenica della buona gente (קומדיה)
1953: The Country of the Campanelli (קומדיה צרפתית-איטלקית)
1953: We Find Ourselves in the Gallery
1953: שני לילות עם קלאופטרה (קומדיה)
1953: La Tratta delle bianche (דרמה/פשע בדיוני)
1953:La domenica della buona gente (קומדיה)
1953: אאידה (דרמה/סרט מוזיקלי)
1953: Africa sotto i mari (קומדיה)
1954: Il Pellegrini d'amore (קומדיה)
1954: Carosello napoletano (קומדיה מוזיקלית)
1954: Tempi nostri (קומדיה)
1954: A Day in Court (קומדיה)
1954: The Anatomy of Love
1954: Miseria e nobiltà (קומדיה)
1954: הזהב של נאפולי (קומדיה)
1954: Attila
1954: Peccato che sia una canaglia (קומדיה רומנטית)
1955: תחת סימן ונוס (קומדיה רומנטית)
1955: La bella mugnaia (קומדיה)
1955: La donna del fiume (דרמה)
1955: סקנדל בסורנטו (קומדיה רומנטית)
1956: La fortuna di essere donna (דרמה)
1957: Boy on a Dolphin (דרמה) "הנער על הדולפין"
1957: הגאווה והתשוקה
1957: האוצר האבוד (דרמה)
1958: תשוקה בצל האילנות
1958: ספינת האהבה (קומדיה רומנטית)
1959: הסחלב השחור (דרמה)
1959: That Kind of Woman (דרמה)
1960: Heller in Pink Tights (קומדיה רומנטית)
1960: זה התחיל בנאפולי (דרמה)
1960: המיליונרית (סרט רומנטי)
1960: ניחוח של סקנדל (דרמה)
1960: לה צ'וצ'ארה
1961: אל סיד
1961: Madame Sans-Gêne (דרמה)
1962: בוקצ'יו 70 (אנתולוגיה)
1962: I sequestrati di Altona
1962: חמישה מייל עד חצות (דרמה)
1963: אתמול, היום ומחר (דרמה)
1964: נפילת האימפריה הרומית (דרמה)
1964: נישואין נוסח איטליה (דרמה)
1965: Operation Crossbow (פעולה) "מבצע חץ מקשת"
1965: Lady L (קומדיה)
1966: יהודית
1966: Arabesque (קומדיה)
1967: הרוזנת מהונג קונג
1967: More Than a Miracle (פנטזיה)
1967: Ghosts – Italian Style (קומדיה)
1970: שדה החמניות
1977: יום מיוחד
1978: גנרל על הכוונת
1986: אומץ
1994: משהו ללבוש
1995: משתגעים על אהבה
2002: עימות עם העבר
2004: חיי הקדושים
2009: Nine
2010: My House Is Full of Mirrors
2011: פלישת הוליווד
2014: קול אנושי
2020: כל החיים לפניו
קוונגאן

קוונגאן בפארק הלאומי וונדו באוסטרליה המערבית.
קוונגאן (באנגלית: Kwongan) הוא כינוי לקהילת צמחים ייחודית של בתה הנמצאת בעיקר במישורי החוף של דרום-מערב יבשת אוסטרליה, ומהווה חלק חשוב מהנקודה החמה הביולוגית של דרום-מערב אוסטרליה. הקוונגאן מתאפיין במגוון ביולוגי פרחוני עצום ובנוכחות גבוהה מאוד של מיני צמחים אנדמיים. השם קוונגאן או קוונגקאן, מקורו בשפת הנונגאר של האבוריג'ינים במערב אוסטרליה, ומשמעותו "מישור חול"; כינוי זה אומץ על ידי בוטנאים וזואולוגים מערביים לתיאור הפלורה הייחודית של מישורי החול בדרום מערב אוסטרליה, בפרט באזור החוף.
מיקום

בתוך ממלכת הצומח האוסטרלית שמתשרעת על כל היבשת, הקוונגאן מופיע באזור פיטוגאוגרפי בקצה הדרום-מערבי של היבשת הקרוי האזור הפרחוני של דרום-מערב אוסטרליה (The Southwest Australian Floristic Region; מכונה לעיתים בעצמו ״אזור הקוונגאן״) ומהווה נקודה חמה ביולוגית. האזור הפרחוני מחולק ל-3 מחוזות בוטניים: המחוז הבוטני בדרום-מזרח החוף (Southeast Coastal Botanical Province), מחוז בוטני עתיר-גשמים (High Rainfall Botanical Province), ומחוז בוטני מעבר-גשמים (Transitional Rainfall Botanical Province) שגובל במדבריות צחיחים למחצה. בעבר, הקוונגאן התרחש ברוב המחוזות הבוטניים; כיום, כתוצאה מפעילות אנושית ושינויי אקלים, הוא מצוי בעיקר בשני המחוזות הראשונים, ונותרו שרידים מעטים שלו במחוז השלישי. אזור דרום-מערב אוסטרליה מחולק גם ל-6 אזורים אקולוגיים: האזור הביולוגי של וורן, יערות ג'רה, מישור חוף סוואן, מישור אספרנס-מאלי, הסוואנה הדרום-מערבית ויערות קולגרדי. הקוונגאן התרחש בעבר ברובם, אולם כיום נוכח בעיקר במישור אספרנס-מאלי, האזור הביולוגי של וורן, מישור חוף סוואן ויערות ג'רה.
מאפיינים

הקוונגאן מוגדר כאדמת שיחים וסבכים המתאפיינת בשכבת שיחים קטנים וסקלרופיליים ושיחים שגובהם פחות ממטר, לצד שיחים גבוהים יותר דמויי עצים. עצי אקליפטוס נוכחים גם הם, אך מפוזרים בדלילות. הקוונגאן נמצא באזור האקלים הים-תיכוני בקווי הרוחב הממוזגים, ונשלט על ידי מיני צמחים ממשפחת הפרוטאיים, ההדסיים והאברשיים. הקוונגאן צומח בעיקר על מישורי חול – בפרט לאורך קו החוף הדרומי והמערבי של היבשת, אך גם על גבעות גרניט ואבן גיר בפנים היבשת.
הקרקע החולית של הקוונגאן עניה בזרחן ובחומרים מזינים אחרים, היא חומצית, ומכילה צורן דו-חמצני וברזל; הרכב זה מונע התפתחות של אקליפטוסים ושיחים שאינם סתגלתנים ושומר על הייחודיות של הצמחייה. לשריפות הטבעיות התכופות יש השפעה מרכזית על הרכב הצמחים, והן אחראיות ליצירת פירופיטים: צמחים שמתרבים ומתפשטים באמצעות שריפות. המחסור בחומרים מזינים בקרקע מקשה על הצמחים באזור לייצר עלים חדשים בכל עונה, ומאלץ אותם לפתח עלווה ירוקת-עד. צמחים רבים בקוונגאן מאובקים לא רק על ידי חרקים אלא אפילו על ידי חולייתנים גדולים כעופות ויונקים, ומפיקים לצורך כך כמויות ניכרות של צוף; כמו כן, מינים רבים מפיצים את זרעיהם באמצעות "זריעת נמלים" (Myrmecochory).
לקוונגאן יש קווי דמיון לקהילות צמחים אחרות השוכנות באזור האקלים הים-תיכוני: הפינבוס בדרום אפריקה, המאקי באזור הים התיכון, הצ'פארל בקליפורניה, והמטוראל הצ'יליאני. הוא נבדל מהמאקי והצ'פראל בצפיפות נמוכה יותר של שיחים, והמאפיין העיקרי שמבדיל אותו מהפינבוס הדרום אפריקני הוא השפע היחסי של מיני צמחים חד-שנתיים.