stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רועי פוליאק
הערות שוליים

↑  אודות המשרד באתר המשרד
1 2  עו"ד רועי פוליאק מונה לשופט בבית הדין הארצי לעבודה, אתר עדיף תקשורת, 23 בפברואר 2016
↑  הודעה לעיתונות, רשימת השופטים המושבעים באתר הרשות השופטת, 13 באפריל 2016
↑  טובה צימוקי, סערה בוועדה לבחירת שופטים: "ניסה להכתיב מינוי", באתר ynet, 15 בדצמבר 2015
↑  אורן פרסיקו, הפררוגטיבה הניהולית לאו דווקא גוברת על האתיקה העיתונאית, באתר העין השביעית, 23 במאי 2018
↑  ניצן שפיר, ‏הערעור נדחה: בית החולים הדסה חויב לשלם 230 מיליון שקל לקרן הפנסיה, באתר גלובס, 22 במאי 2023
↑  משה גורלי, משפט שדהעובדים בזכות, לא בחסד, באתר כלכליסט, 12 באוקטובר 2021
↑  עב"ל 15-10-44405 עומרי קיס נגד המוסד לביטוח לאומי וע"ע 16-02-28480 ד.ע. יבוא וניהול מסעדנות בע"מ נגד יחיאל בודה
↑  ע"ע 15868-04-18 (גבריאל כותה – עיריית רעננה), ע"ע 12372-04-18 (עיריית רעננה – גבריאל כותה); ע"ע 7338-10-17 (דן רבין – מדינת ישראל-משרד המשפטים) ; עע 34665-10-17 (זאב לוי – זרעים גדרה בע"מ)
↑  ע"ע (ארצי) 34784-10-16 תרכובות ברום בע"מ - יהודית בורוכוב
| שופטי בית הדין הארצי לעבודה |
| --- | --- | --- |
| שופטים קבועים מכהנים | נשיאה: ורדה וירט לבנה • סגן הנשיאה: אילן איטח חנה אופק-גנדלר • לאה גליקסמן • סיגל דוידוב-מוטולה • אילן סופר • רועי פוליאק |  |
| נשיאים בדימוס | יגאל פליטמן • נילי ארד • סטיב אדלר • מנחם גולדברג • צבי בר-ניב |  |
| סגני נשיאים בדימוס | אלישבע ברק-אוסוסקין • יצחק אליאסוף • שאול קובובי • ישראל לוין |  |
| שופטים קבועים בדימוס | צבי טרלו • זאב נגבי • עדינה פורת • שמואל צור • עמירם רבינוביץ' • רונית רוזנפלד • מרטין אלטס • יוסף רייך |  |
ראו גם נציגי ציבור בבית הדין הארצי לעבודה
רונאלד סי. קסלר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 באפריל 1947 (בן 77) בריסטול, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  אוניברסיטת ניו יורק  אוניברסיטת טמפל 
 מעסיק:  אוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת מישיגן 
 פרסים והוקרה:  Rema Lapouse Award (1997) 
 
רונאלד סי. קסלר (באנגלית: Ronald C. Kessler, נולד ב-26 באפריל 1947 בבריסטול, פנסילבניה) הוא סוציולוג ואפידמיולוג אמריקאי, שהתמחה בעיקר בשיטות סקר המוניים בתחום מדיניות הבריאות ובאפידמיולוגיה פסיכיאטרית. הוא מכהן כפרופסור למדיניות הבריאות והטיפול בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד.
קסלר נבחר כחבר באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית. בגלל איכותם והיקפם של מחקריו הוא אחד המחברים המצוטטים ביותר בתחום הפסיכיאטריה והפסיכולוגיה.
ביוגרפיה

קסלר נולד בשנת 1947 בבריסטול, פנסילבניה, וגדל בפילדלפיה. הוא למד לתואר ראשון בסוציולוגיה באוניברסיטת טמפל (1969), אחר כך בשנים 1970–1972 עבר בבית החולים מונטפיורי ברובע הברונקס במסגרת תוכנית טרום-דוקטורט של שרותי הבריאות. בשנת 1973 סיים תואר שני בסוציולוגיה. בשנים 1974–1976 עבד כעוזר חוקר במכון לפסיכיאטריה של אוניברסיטת ניו יורק וב-1976–1977 במרכז לחקר מדיניות הבריאות באותה אוניברסיטה. הוא סיים בשנת 1975 דוקטורט בסוציולוגיה באוניברסיטת ניו יורק. בהמשך למד לימודי פוסט דוקטורט באוניברסיטת ויסקונסין במדיסון.
ביוגרפיה > המשך קריירה אקדמית

בשנים 1979–1996 כיהן כפרופסור לסוציולוגיה באוניברסיטת מישיגן. הוא הרצה על סוציולוגיה רפואית, בריאות נפשית ושיטות כימות. החל משנת 1996 עבר לאוניברסיטת הרווארד, בה לימד כפרופסור למדיניות הבריאות בבית הספר לרפואה.
ביוגרפיה > פעילותו המחקרית

קסלר פעל כחוקר ראשי בסקר הלאומי לתחלואה נלווית (National Comorbidity Survey, בראשי תיבות NCS) הסוקר את פרבלנס ואת התחלואה המתלווה של ההפרעות הפסיכיאטריות בארצות הברית. הסקר התנהל בשנים 1992 ו-1992.
כמו כן היה החוקר הראשי בעוד החרבות של הסקר הזה, לרבות מעקב למשך 10 שנים של מדגם התחלתי של NCS ושחזור ה-NCS בשנים 2002 ו-2001 על מנת לחקור שינויים בבריאות הנפש ובטיפול ההפרעות הנפשיות בארצות הברית לאורך עשור.
קסלר ניהל בשותפות עם בדירהאן איסטין סקרי ארגון הבריאות העולמי שכללו סקרים אפידמיולוגיים יצוגיים ב-28 מדינות על מדגם של מעל 200,000 נבדקים. סקרים אלה נועדו לספק מידע למתכנני מדיניות הבריאות כדי להעריך את ההשקעות הנדרשות בתחום בריאות הנפש.
קסלר מעורב בהגייתן וביישומן של כמה התערבויות ניסיוניות במקומות העבודה באצרות הברית, אמריקה הלטינית ואסיה, שנועדו לקבוע את היחס עלות-יעילות של תוכניות טיפול שונות מנקודת מבטם של המעסיקים. היא מעורב גם בבנייתן, יישומן והערכתן לטווח ארוך של תוכניות התערבות בבעיות רגשיות של בני נוער. קסלר מנהל גם את הקבוצה המייעצת הקהילתית בסוגיית נזקי ההוריקן קתרינה, מחקר מקיף של ההסתגלות הנפשית אצל תושבים של האזורים שנפגעו על ידי ההוריקן בעת התרחשותו.
קסלר עורך גם סקר על אוכלוסיית המתבגרים בארצות הברית NCS-A, בנושא בריאות הנפש, סקר ייצוגי לאומי ראשון בסוגו בארצות הברית. משתתפים בו מעל 10,000 מתבגרים, הורים ומוריהם.
יחד עם דן מורצ'ק ערך קסלר שאלון למצוקה נפשית הידוע כ-Psychological Distress Sche-10.
מחקרים בראשות קסלר מצאו אחוזים גבוהים של הפרעות נפשיות בארצות כמו ארצות הברית שבה 50% מהמבוגרים עברו בחיים צורה כלשהי של הפרעה נפשית.
רק 14% הגיעו לטיפול. קסלר קרא לחיזוק המחקר בתחום הפסיכיאטריה המונעת. הוא ציער את הזמינות של נשק חם בארצות הברית למשל בידי אנשים בעלי קווים רגזניים (כולריים) ואימפולסיביים המהווים 9% מהאוכלוסייה. 1.5% מהם היו מחזיקים נשק חם ביציאתם מהבית.
קסלר מצא שהפרעת החרדה הכללית יכולה להוות סיכון לדיכאון מז'ורי.
חיים אישיים

קסלר מתגורר בניוטון, מסצ'וסטס, יחד עם אשתו, ויקי קסלר, פסיכולוגית קלינית במקצועה, ולהם 4 ילדים.
פרסים ואותות הוקרה

2008 - נבחר באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
פרס למדען חוקר ופרס להצטיינות מטעם המכון הלאומי לבריאות הנפש של ארצות הברית
פרסים ואותות הוקרה > מבחר מחקרים

קסלר פרסם מעל אלף מאמרים ומחקרים.
Kessler, Ronald C. (1995) "Detroit Area Study, 1985: Life Events in Everyday Experiences." Inter-University Consortium for Political and Social Research, (Ann Arbor MI.)
Ronald C. Kessler, Sergio Aguilar-Gaxiola, Jordi Alonso, Somnath Chatterji, Sing Lee, Johan Ormel, T. Bedirhan Üstün, and Philip S. Wang
המעמסה הגלובלית של ההפרעות הנפשיות: עדכון מסקר ארגון הבריאות העולמי 2009 The global burden of mental disorders: An update from the WHO World Mental Health (WMH) Surveys], Epidemiol Psichiatr Soc. 2009 Jan–Mar; 18(1): 23–33.
Kessler, Ronald C.; Berglund, P; Demler, O; Jin, R; Merikangas, KR; Walters, EE (2005). "Lifetime Prevalence and Age-of-Onset Distributions of DSM-IV Disorders in the National Comorbidity Survey Replication". Archives of General Psychiatry. 62 (6): 593–602. doi:10.1001/archpsyc.62.6.593. PMID 15939837.
Kessler RC, Chiu WT, Demler O, Merikangas KR, Walters EE (June 2005). "Prevalence, severity, and comorbidity of 12-month DSM-IV disorders in the National Comorbidity Survey Replication". Archives of General Psychiatry. 62 (6): 617–27. doi:10.1001/archpsyc.62.6.617. PMC 2847357. PMID 15939839.
Kessler, Ronald C., J. Blake Turner, and James S. House. 1989. "Unemployment, Reemployment, and Emotional Functioning in a Community Sample." American Sociological Review 54:648-57 A National Epidemiologic Survey
'Kessler, Ronald C - Posttraumatic stress disorder: the burden to the individual and to society J Clin Psychiatry. 2000;61 Suppl 5:4-12; discussion 13-4.
Eur J Psychotraumatol. 2017; 8(sup5): 1353383.
ספרים

How Healthy Are We? A National Study of Well-Being at Midlife, and the University of Chicago Press (עורך משותף) 2004 - עם Orville Gilbert Brim,
Health and Work Productivity The John D. and Catherine T. MacArthur Foundation Series on Mental Health and Development עם Paul Stang
2006
השתתף במספר פרקים בספר
Evelyn J Bromet, Elie G.Karam, Karestan C. Koenen, Dan J.Stein (ed) - Trauma and Posttraumatic Stress Disorder, Cambridge University Press 2018
לקריאה נוספת

University of Michigan Official Publication, Volume 24
ריצ'ארדה גונזגה

ריצ'ארדה גונזגה (באיטלקית: Ricciarda Gonzaga; ‏22 בפברואר 1698 - 24 בנובמבר 1768), הייתה אשתו של אדראנו הראשון צ'יבו-מאלספינה, דוכס מאסה.
ביוגרפיה

נולדה ב-22 בפברואר 1698 בנובלארה, לקמילו השלישי גונזגה, רוזן נובלארה ולמטילדה ד'אסטה, בתם של זיגיזמונדו ד'אסטה, מרקיז סן מרטינו ותרזה מריה גרימלדי. ב-29 באפריל 1715 התחתנה עם אדראנו צ'יבו-מאלספינה, ממנו נולדו לה 3 בנות. בנובמבר אותה שנה מת גיסה אלבריקו השלישי צ'יבו-מאלספינה, דוכס מאסה, ובעלה אדראנו ירש את נחלותיו. בשנת 1731 מת אדראנו במפתיע במאסה, ובתה מריה תרזה צ'יבו-מאלספינה, דוכסית מאסה ירשה את נחלותיו, תוך שריצ'ארדה משמשת כעוצרת עד לבגרותה. בשנת 1728 מת אחיה פיליפו אלפונסו גונזגה ללא יורשים, אולם בשנת 1737 החליט קרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה למסור את נחלותיו, שכללו את רוזנות נובלארה ובאניולו, לרינלדו השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה. ריצ'ארדה חילקה את רוב זמנה בין מאסה לרג'ו, וב-24 בנובמבר 1768 מתה בביתה במאסה.
משפחתה

ב-29 באפריל 1715 התחתנה עם אדראנו הראשון צ'יבו-מאלספינה, דוכס מאסה, ממנו נולדו לה 3 בנות:
מריה תרזה צ'יבו-מאלספינה, דוכסית מאסה (1725–1790), התחתנה עם ארקולה השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה.
אנה מריה מתילדה צ'יבו-מאלספינה (1726–1797), התחתנה עם אורציו אלבני, נסיך סוריאנו נל צ'ימינו השני.
מריה קמילה צ'יבו-מאלספינה (1728–1760), התחתנה עם רסטאינו ג'ואקינו די טוקו קנטלמו סטוארט.
ראו גם

רוזנות נובלארה ובאניולו
רועי נציה

| --- | --- |

רועי נציה במדי הפועל חיפה בשנת 2021
 לידה:  27 בנובמבר 1997 (בן 26) ישראל
 עמדה:  סמול פורוורד
 גובה:  1.97 מטר
 מספר:  14
 קבוצות כשחקן
 2015–2016   2015–2016   2016–2017   2017–2018   2018–2019   2019–2021   2021   2021–2023   2023-:  מכבי אשדוד   ← הפועל באר טוביה   הפועל באר שבע   מכבי עירוני רעננה   אליצור "איתו" אשקלון    אליצור קריית אתא   הפועל חיפה   הפועל עפולה    הפועל גלבוע/גליל
 הישגים כשחקן
 שחקן ההגנה בליגה הלאומית (2021)
רועי נציה (נולד ב-27 בנובמבר 1997) הוא כדורסלן ישראלי, משחק בעמדת הסמול פורוורד בהפועל גלבוע/גליל.
קריירה

נציה החל את דרכו במחלקת הילדים של מכבי רחובות, משם עבר בהמשך לנוער של הפועל תל אביב.
בשנת 2015, חתם נציה במכבי אשדוד מליגת העל, ושיחק לסירוגין בהפועל באר טוביה מהליגה הארצית במסגרת הכרטיס הכפול. באשדוד לא הרבה נציה לקבל הזדמנויות, כאשר הוא שיחק בשני משחקים בלבד ועלה לדקה בכל אחד מהם.
בשנת 2016, חתם נציה בהפועל באר שבע מהליגה הלאומית. בקיץ 2017, היה נציה חלק מסגל נבחרת העתודה שהגיעה עד לגמר אליפות אירופה וסיימה במקום השני.
ב-20 באוגוסט 2017, חתם נציה במכבי עירוני רעננה. ברעננה שיחק נציה ב-22 משחקים ופתח במשחק אחד, והעמיד ממוצעים של 1.8 נקודות ו-0.8 ריבאונדים ב-8.1 דקות.
ב-16 באוגוסט 2018, חתם נציה באליצור "איתו" אשקלון. באשקלון הוא שותף ב-29 משחקים ופתח ב-13 מהם, והעמיד ממוצעים של 5.4 נקודות, 2.2 ריבאונדים ו-1.0 אסיסטים ב-20.0 דקות.
ב-24 ביוני 2019, חתם נציה במכבי עירוני קריית אתא. באותה עונה העמיד ממוצעים של 5.1 נקודות ו-2.0 ריבאונדים ב-20.9 דקות. ב-16 ביוני 2020, האריך נציה את חוזהו בקבוצה לעונה נוספת. באותה עונה נציה שיחק ב-31 משחקים ופתח בכולם, והעמיד ממוצעים של 7.0 נקודות, 3.9 ריבאונדים ו-1.9 אסיסטים ב-27.9 דקות. בתום העונה נבחר נציה לשחקן ההגנה של העונה בלאומית.
ב-23 במאי 2021, חזר נציה לליגת העל כשחתם עד תום העונה בהפועל חיפה. נציה שיחק ב-3 משחקים בעונה הסדירה, והעמיד בהם ממוצעים של 2.7 נקודות ו-3.7 ריבאונדים ב-20.0 דקות. בנוסף, הגיע השחקן יחד עם הפועל חיפה לפלייאוף, שם הודחה הקבוצה בסיבוב הראשון לאחר הפסד 0–2 בסדרה להפועל אילת.
בתחילת עונת 2021 חתם נציה בהפועל עפולה וזכה איתה בגביע הליגה הלאומית 2021/2022
ביולי 2022 האריך נציה חוזהו בקבוצה לעונה נוספת.
הערות שוליים

↑  ברעננה-חיזוק-גם-לכ/ הבמה שלהם: רועי נציה ברעננה, חיזוק גם לכפ"ס, באתר סלאומית, ‏20 באוגוסט 2017
↑  כפיר חודרה, ‏ניב בלול חתם לעונה אחת בהפועל כפר סבא, באתר ONE‏, 16 באוגוסט 2018
↑  רכש ראשון לקרית אתא, נתי כהן ימשיך בהוד"ש, באתר סלאומית, ‏24 ביוני 2019
↑  קרית אתא: זר ראשון חתם, נציה ממשיך, באתר סלאומית, ‏16 ביוני 2020
↑  רועי נציה חתם בהפועל חיפה עד תום העונה, באתר ONE‏, 23 במאי 2021
רכס אסגארד

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  אסגארד 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  ההרים הטראנס-אנטארקטיים 
 קואורדינטות:  77°37′00″S 161°30′00″E﻿ / ﻿77.616666666667°S 161.5°E﻿ / -77.616666666667; 161.5
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירכס אסגארד(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירכס אסגארד
 
רכס אסגארד (באנגלית: Asgard Range) הוא רכס הרים בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.
היסטוריה > מקור השם

שמו של הרכס ניתן לו על ידי משלחת החקר האנטארקטית של אוניברסיטת ויקטוריה (Victoria University of Wellington Antarctic Expedition) מוולינגטון שבניו זילנד, שחקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1958–1959.
הרכס נקרא על שם אסגארד, בית האלים במיתולוגיה הנורדית.
גאוגרפיה

הרכס מפריד בין עמק רייט לבין עמק טיילור וקרחון טיילור.
ההר הגבוה ברכס הוא הר ראונד שגובהו 2,410 מטרים מעל פני הים. גובהו הממוצע של הרכס 1,812 מטרים מעל פני הים.
אתרים רבים ברכס נקראים על שם אלים, אתרים ודמויות מהמיתולוגיה הנורדית, בהקשרו של שם הרכס.
| אתרים ברכס אסגארד |
| --- | --- | --- |
| הרים | אוטגארד • אובליסק • אודין • אוליבר • בול • גרנדל • דרבי • האריס • הארפ • הול • וולגר • לוקי • ליונס • מטרהורן • נוקס • פונדר • פנורמה • פריה • פרק • קולמן • ת'ור |  |
| רכסי הרים | אינלנד פורטס • גבעות מקדונלד • רכס פלינט |  |
| מצוקים | הות'ם |  |
| עמקים | טירול • יוטונהיים • ניבלונגן • פירס • פנריר |  |
| קרחונים | אלבריך • ביאוולף • חבר העמים • פאונטיין • קונרואו • קטספו • ריפיטר |  |
לקריאה נוספת

• Gunter Faure, Teresa M. Mensing, , P 720
• J.G. Bockheim, M. McLeod, , Geoderma 144 (2008) 43–49
הערות שוליים

1 2 3 4  מידע היסטורי וגאוגרפי
↑  מידע גאוגרפי
רוברט נוזיק

| --- | --- |
רוברט נוזיק
רוברט נוזיק
 לידה:  16 בנובמבר 1938 ברוקלין, ארצות הברית 
 פטירה:  23 בינואר 2002 (בגיל 63) קיימברידג', ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות מאונט אובורן 
 השקפה דתית:  אגנוסטיות 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פרינסטון, אוניברסיטת קולומביה 
 מוסדות:  אוניברסיטת הרווארד 
 מונחה לדוקטורט:  תמר גנדלר, Elijah Millgram 
 זרם:  פילוסופיה אנליטית, ליברטריאניזם
 תחומי עניין:  אתיקה
 עיסוק:  פילוסוף, מרצה באוניברסיטה, חוקר מדע המדינה 
 הושפע מ:  עמנואל קאנט, פרידריך האייק, לוק, קרל המפל, ג'ון סטיוארט מיל, מארי רות'בארד
 מדינה:  ארצות הברית 
 יצירות ידועות:  אנרכיה, מדינה ואוטופיה, Socratic Puzzles, The Examined Life, Philosophical Explanations, Invariances, The Nature of Rationality 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1996) פרס ראלף וולדו אמרסון (1982) פרס הספר הלאומי (1975) תוכנית פולברייט 
 
רוברט נוזיק (באנגלית: Robert Nozick; ‏16 בנובמבר 1938 – 23 בינואר 2002) היה פילוסוף יהודי-אמריקאי ופרופסור באוניברסיטת הרווארד, ונשיא האגודה הפילוסופית האמריקאית. בין ספריו הידועים: "חקירות פילוסופיות" (1981), שבו הציג המשגה של ידיעה באמצעות תנאים נוגדי-מציאות, ו"אנרכיה, מדינה ואוטופיה" (1974), שסיפק תשובה ליברטריאנית לחיבורו של ג'ון רולס "תאוריה של צדק" ובו הוא הציג את הגרסה שלו לאוטופיה, שהיא לטעמו מקום בו אנשים יכולים בקלות ובחופשיות לבחור את החוקים של החברה שאליה הם בוחרים להיכנס.
בנוסף עסק גם באתיקה, במטאפיזיקה, בתורת ההחלטות ובפילוסופיה של הנפש.
ביוגרפיה

נולד בברוקלין כבן יחיד. אביו היה יהודי שהגיע מהשטעטל הרוסי וניהל עסק קטן, אימו הגיעה ממשפחת כוהנים. בשנותיו הראשונות בתיכון היה סוציאליסט נלהב והשתלב כחלק מהשמאל החדש. למד באוניברסיטת קולומביה וקיבל תואר ראשון בפילוסופיה בשנת 1959, ובאותה תקופה הקים את הסניף המקומי של "ליגת הסטודנטים לדמוקרטיה תעשייתית". השלים דוקטורט בפרינסטון בהנחייתו של הפילוסוף קרל המפל בשנת 1963 בנושא תורת ההחלטות. ב-1969, כשהיה בן 30, החל ללמד פילוסופיה בהרווארד, והיה לאחד הפרופסורים הצעירים בתולדות האוניברסיטה.
היה נשוי פעמיים, אב לשני ילדים מנישואיו הראשונים. נוזיק נפטר בשנת 2002 מסרטן הקיבה.
פילוסופיה פוליטית

עבור ספרו "אנרכיה, מדינה ואוטופיה" קיבל נוזיק את "פרס הספר הלאומי" בקטגוריית פילוסופיה ודת. נוזיק טוען שרק ממשל מוגבל שמתעסק בפונקציות כמו הגנה נגד אלימות, הונאה, גנבה ואכיפת חוזים יוכל להיות מוצדק מבלי להפר את הזכויות הטבעיות של האזרחים במדינה. לטענתו, חלוקת העושר יכולה להיחשב כהוגנת וצודקת רק אם נעשתה במסגרת סחר מוסכם של אנשים בוגרים, אפילו במקרה בו חלוקת העושר הביאה לגידול באי-שוויון כתוצאה מהסחר הזה. בהקשר הזה נוזיק פנה אל הרעיון הקאנטיאני בו ראוי להתייחס לאנשים כאל מטרה בפני עצמה ולא כאמצעי לשם השגת שום מטרה אחרת.
בהמשך הספר, נוזיק מקשה על המסקנה של "עקרון הצדק השני" של רולס; הטיעון המרכזי בספרו הוא שאי-שוויון נחשב מוצדק וראוי כל עוד התהליכים שהובילו אליו החלו מנקודת פתיחה ראויה והוגנת, ובמהלכם נעשו חליפין הוגנים על ידי בני אדם בוגרים בהסכמה. נוזיק חוזר שוב אל המוסר הקאנטיאני על פיו אין להתייחס לבני האדם כאל אמצעים אלא כאל מטרות בלבד, לדוגמה: היחס לאנשים מסוימים, על פי תאוריות חלוקה אחרות, כאל מקור לכסף, הופך אותם לאמצעים למטרת העל של שוויון. נוזיק קורא תיגר על התאוריה של רולס, הגורסת כי מצב מוסרי יותר הוא רק מצב בו האדם שהיה במצב הגרוע ביותר קודם – משפר את מצבו.
במסקנתו המעוררת מחלוקת ביותר, נוזיק טען שהליכה עקבית עם עקרון אי-התוקפנות תרשה לחברה להתייחס לחוזי השתעבדות מבחירה בין בוגרים שנכנסו אליו בצורה וולונטרית כחוזה חוקי ובעל קונצנזוס, ולכן דחה את הרעיון של זכויות חיוביות ושליליות, בניגוד מוחלט לג'ון לוק ולרוב האקדמאים הליברטריאנים-קפיטליסטיים בזמנו.
עבודתו

ספרו "אנרכיה, מדינה ואוטופיה" מיזג את התאוריה הליברטריאנית אל תוך הזרם המרכזי של המחשבה המדינית.
נוזיק היה ידוע בסגנונו הסקרני והחקרני. לעיתים קרובות פיתח רעיונות בצורה "רציונלית" והשאיר את ההכרעה בעניינם לקוראיו. הוא נודע גם בזכות גישתו החדשנית והבינתחומית (שאב רעיונות מתחומי הכלכלה, הפיזיקה והביולוגיה), שהפכה את משנתו למרעננת ורלוונטית.
ספריו

נוזיק נמנה עם מובילי ההגות הפילוסופית האנגלו-אמריקאית של המאה העשרים, ותרם כמעט לכל תחומי הדיון הפילוסופי.
"Anarchy, State, and Utopia" משנת 1974 – על תפקיד המדינה ועוד.
"Philosophical Explanations" משנת 1981 – על הידע, הרצון החופשי והגדרתו של מושג הערך.
"The Examined Life", משנת 1989 – ספר פופולרי יותר, מדבר על מושגי האהבה, המוות, האמונה ומשמעות החיים.
"The Nature of Rationality" משנת 1993 – מדבר על תאוריות של קבלת החלטות.
"Socratic Puzzles" משנת 1997 – אוסף מאמרים על נושאים מגוונים החל מאיין ראנד וכלכלה אוסטרית וכלה בזכויות בעלי חיים.
"Invariances" משנת 2001 – יישומים של תובנות מתחומי הפיזיקה והביולוגיה על בעיות פילוסופיות כמו אובייקטיביות, הכרח וערכים מוסריים.
הערות שוליים

↑  Anarchy, State and Utopia, National Book Foundation
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266184105171  PLWABN: 9810652023905606  BIBSYS: 90078477  BNE: XX1032401  BnF: cb11982092g (data)  CANTIC: a11437169  CiNii: DA00552255  GND: 118588974  ISNI: 0000 0001 1025 482X  LCCN: n81010466  LNB: 000228017  MGP: 269062  NDL: 00451533  NKC: js20020617004  NLA: 35392863  NLG: 262347  NLK: KAC199620421  NSK: 000279215  NTA: 069367094  RERO: 02-A003647116  SELIBR: 249773  SNAC: w6kj1fc9  SUDOC: 029255813  Trove: 936835  VIAF: 41848718   WorldCat (עם VIAF): 41848718
ריצ'י גארין

| --- | --- |

גארין בשנת 2014
 לידה:  29 במאי 1932 (בן 92) ניו יורק שבארצות הברית
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.93 מטר
 מכללה:  איונה קולג'
 דראפט:  בחירה מספר 17, 1954 ניו יורק ניקס
 היכל התהילה:  נבחר כשחקן בשנת 2013
 קבוצות כשחקן
 1956–1963   1963–1967   1968–1970:  ניו יורק ניקס   סנט לואיס הוקס   אטלנטה הוקס
 הישגים כשחקן
 3 בחירות לחמישיית העונה השנייה (1959, 1960, 1962)   6 בחירות למשחק האולסטאר (1958–1963)
 קבוצות כמאמן
 1964–1972:  סנט לואיס/אטלנטה הוקס
 הישגים כמאמן
 זכייה בפרס מאמן העונה (1968)
 קבוצות כג'נרל מנג'ר
 1972–1973:  אטלנטה הוקס
ריצ'רד וינסנט "ריצ'י" גארין (באנגלית: Richard Vincent "Richie" Guerin; נולד ב-29 במאי 1932) הוא כדורסלן ומאמן עבר אמריקאי ששיחק במשך 13 עונות בליגת ה-NBA. ממוצעיו לאורך הקריירה הם 17.3 נקודות, 5.0 ריבאונדים ו-5.0 אסיסטים למשחק. בשנת 2013 הוצג בהיכל התהילה של הכדורסל.
מכללות ושירות צבאי

גארין נולד וגדל בשכונת הברונקס שבניו יורק. בשנת 1947 התגייס לחיל הנחתים האמריקאי כחייל מילואים, ובשנת 1950 החל במקביל ללמוד באיונה קולג' שבניו רושל. בעונת הסיניור שלו, 1953/1954, קלע 24.7 נקודות למשחק עבור קבוצת הכדורסל של המכללה. בשנת 1954 החל לשרת בצבא כחייל סדיר, ושוחרר בשנת 1956 בדרגת "First Lieutenant" (מקביל לדרגת קצין מקצועי אקדמאי).
קריירה מקצועית > ניו יורק ניקס

גארין נבחר על ידי ניו יורק ניקס בבחירה ה-17 של דראפט ה-NBA לשנת 1954, והצטרף לקבוצה עם סיום שירותו הצבאי, בשנת 1956. כבר בעונתו השנייה בקבוצה הפך לאחד מכוכביה, לצד קארל בראון וקני סירס, כשהעמיד ממוצעים של 16.5 נקודות, 7.8 ריבאונדים ו-5.0 אסיסטים למשחק. באותה עונה נבחר להשתתף במשחק האולסטאר, כמו גם בחמש העונות הבאות. ב-12 בדצמבר 1958 קבע שיא מועדון של 21 אסיסטים בניצחון קבוצתו על סנט לואיס הוקס, וב-11 בדצמבר 1959 קלע שיא מועדון של 57 נקודות בניצחון הניקס על סירקיוז נשיונלס.
במהלך תקופתו בניו יורק העפילו הניקס לפלייאוף ה-NBA פעם אחת בלבד, בעונת 1958/1959, והודחו כבר בסיבוב הראשון כשהפסידו לסירקיוז בתוצאה 0–2. עונתו האישית הטובה ביותר של גארין הייתה עונת 1961/1962, בה רשם שיאי קריירה של 29.5 נקודות (שישי בליגה) ו-6.9 אסיסטים (רביעי בליגה) בממוצע למשחק. בסיום אותה עונה נבחר לחמישייה השנייה של העונה, בפעם השלישית והאחרונה בקריירה. גארין הוביל את קלעי הניקס ב-5 מתוך 7 עונותיו בקבוצה, והעמיד במדיה ממוצעים של 20.1 נקודות, 6.4 ריבאונדים ו-5.3 אסיסטים בממוצע למשחק.
קריירה מקצועית > סנט לואיס/אטלנטה הוקס

בתחילת עונת 1963/1964 נשלח גארין בטרייד לסנט לואיס הוקס, בה לקח תפקיד קטן יותר כששיחק לצד בוב פטיט, לו הדסון, לני וילקינס וקליף הייגן. עד סיום אותה עונה קלע גארין 13.1 נקודות למשחק, ובמהלך העונה הבאה החל לתפקד כמאמן-שחקן כשהחליף את המאמן הראשי הארי גלאטין. בעקבות דראפט ההרחבה של שנת 1967, בו נבחר על ידי סיאטל סופרסוניקס, הודיע גארין על פרישה ממשחק לטובת אימון ההוקס במשרה מלאה. באותה עונה הוליך את קבוצתו למאזן הטוב במחוז המערבי, 56-26, וזכה בתואר מאמן השנה ב-NBA.
לקראת עונת 1968/1969 עבר מועדון ההוקס לעיר אטלנטה, ובמקביל הוחזרו להוקס הזכויות על גארין, מה שאפשר לו לחתום בקבוצה כשחקן. בשתי עונותיו האחרונות כשחקן שימש כמחליף זניח למדי, ולקח חלק ב-35 משחקים בסך הכול. במשחק הרביעי של גמר המערב לשנת 1970, שהיה האחרון בקריירת המשחק שלו, התעלה גארין כשקלע 31 נקודות בהפסד קבוצתו ללוס אנג'לס לייקרס. לאחר מכן המשיך לאמן את הקבוצה שתי עונות נוספות, ופרש מאימון בסיום עונת 1971/1972. בכל שמונה העונות של גארין כמאמן הקבוצה הגיעו ההוקס לפלייאוף ה-NBA, ובארבע מתוכן העפילו לגמר המערב. מאזנו המצטבר כמאמן עומד על 327 ניצחונות ו-291 הפסדים.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות הקריירה של גארין ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  דף השחקן, באתר היכל התהילה של הכדורסל
↑  סטטיסטיקות המכללות של גארין, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1954, באתר basketball-reference.com
↑  דוח המשחק בין הניקס לנשיונלס, באתר basketball-reference.com
↑  דוח המשחק בין ההוקס ללייקרס, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות האימון של גארין ב-NBA, באתר basketball-reference.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2010188593  VIAF: 160101613   WorldCat (עם VIAF): 160101613
רכס אסמן

| --- | --- |

מפת אזור רכסי פורד   רכס אסמן נמצא בפינה השמאלית התחתונה   של הרביע הרביעי מימין, בשורה העליונה של רביעי המפה
 מידע כללי
 גובה:  1,569 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  77°10′00″S 144°48′00″W﻿ / ﻿77.166666666667°S 144.8°W﻿ / -77.166666666667; -144.8
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירכס אסמן(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירכס אסמן
 
רכס אסמן או מצוק אסמן (באנגלית: Asman Ridge) הוא רכס בעל פסגות משוננות, ברכסי פורד, בארץ מרי בירד, שבאנטארקטיקה.
אורכו של הרכס 10 קילומטרים.
הרכס מהווה את הגדה הדרומית של קרחון ארתור.
הרכס ממוקם בסמוך מצפון למצוק ביילי.
הר בירד מצוי מצפון לקצה המזרחי של רכס אסמן.
שיא גובהו של הרכס - בגובה 1,569 מטרים מעל פני הים; הרכס הוא ההר ה-2,761 בגובהו באנטארקטיקה.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הרכס

הרכס התגלה מהאוויר, בטיסות שנערכו בשנת 1934 על ידי משלחת בירד לחקר אנטארקטיקה.
היסטוריה > מקור השם

שמו של הרכס ניתן לו על ידי השירות האנטארקטי של ארצות הברית (אשר חקר את אנטארקטיקה בין השנים 1939–1941).
הרכס נקרא על שמו של אדם אסמן (Adam Asman), ששירת בשירות האנטארקטי, והיה חלק ממשלחת החקר של הבסיס המערבי (USAS West Base) של השירות.
לקריאה נוספת

• C.J. Adams (1987), , New Zealand Journal of Geology and Geophysics, 30:1, 51-72, DOI: 10.1080/00288306.1987.10422193
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2  הרי אנטארקטיקה לפי גובהם
| אתרים ברכסי פורד |
| --- | --- | --- |
| רכסי הרים | אסמן • דנפלד • היינס • מקיי • סארנוף • פוסדיק • פיליפס • קלארק |  |
| הרים | אלכסנדר • אקבלו • ביואנג'ל • ביטגוד • בירד • ברנהאם • ג'ון • ג'ונס • דאגלס • דרלינג • ואן וולקנברג • לוקהארט • מאליונה • סווארטלי • פייג' • קארבון • קולומבו • קופר • ריאה • ריצ'רדסון |  |
| מצוקים | ביילי |  |
| נונאטאקים | ברידינג • קיידי |  |
| מונוליתים | הבילבורד (לוח המודעות) |  |
| קרחונים | אוקס • ארתור • באלצ'ן • בויד • האמונד |  |
| מעברי הרים | ריס |  |