stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פאל שוורצמן
ראו גם

אנדראש גרגיי: לקסיקון של רופאים יהודים הונגרים מפורסמים ומצטיינים. בודפשט, הוצאת מכבי, 2001
Magyar orvoséletrajzi lexikon (לקסיקון ביוגרפי רפואי הונגרי. בודפשט:ההוצאה לאור של האוניברסיטה ההונגרית מונדוס. 2004. ISBN 963-950-132-8
Új magyar életrajzi lexikon א' (לאסלו מרקו: לקסיקון ביוגרפי הונגרי חדש). ISBN 963-547-414-8
פרופסור ד"ר אישטוואן פרדה: "ה"בית חולים יהודי. תקווה (remeny.org)
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári születési akv. 2978/1904. folyószáma alatt". נבדק ב-2022-03-04.
↑  "Szülei házasságkötési bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári házassági akv. 1404/1903. folyószáma alatt". נבדק ב-2022-03-04.
↑  "A zsidókórház uj címzetes al- és segédorvosai". Egyenlőség. 1932-11-05.
↑  "Dr. Schwarzmann Pál sírkőavatása". Új Élet. 1981-07-15.
↑  Ujság, 1940. március 24. (16. évfolyam, 67. szám)
↑  "Kiváló és érdemes orvosok, gyógyszerészek kitüntetése a Semmelweis-ünnepségen". Magyar Nemzet. 1958-07-02. p. 3.
↑  Magyar Közlöny, 1964. november 15. (69. szám)
↑  Magyar Közlöny, 1975. július 4. (48. szám)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 55507933   WorldCat (עם VIAF): 55507933
פיונה מוטסי

| --- | --- |

 לידה:  1996  (בת 29 בערך) קמפלה, אוגנדה 
 הישג בולט:  שלוש אליפויות נוער של אוגנדה
 הדרגה הגבוהה ביותר:  מועמדת לאמן לנשים
 מד כושר מרבי:  1686 (אוקטובר 2012)
 מד כושר נוכחי:  1623 (יוני 2019)
 השכלה:  Northwest University 
 מדינה:  אוגנדה, ארצות הברית
 פרסים והוקרה:  מאה הנשים של אוקיי אפריקה (2017) 
 
פיונה מוטסי (באנגלית: Phiona Mutesi; נולדה בסביבות 1996 בקאטווה, שבקמפלה) היא שחמטאית חובבת מאוגנדה, שזכתה שלוש פעמים באליפות הנוער לנשים בשחמט של אוגנדה והשתתפה בארבע אולימפיאדות שחמט. הספר מלכת קאטווה והסרט שנעשה על בסיסו מספרים את סיפורה.
נכון ליולי 2019, מדורגת במקום השישי בין הנשים באוגנדה לפי מד כושר.
רקע

פיונה מוטסי גדלה בשכונת קאטווה, שכונת העוני הגדולה ביותר בקמפלה. בסביבות גיל שלוש מת אביה מאיידס. אחותה הגדולה, ג'וליה, נפטרה לאחר מכן מסיבות לא ידועות. מוטסי נשרה מבית הספר בגיל תשע משום שמשפחתה לא הייתה יכולה להמשיך לשלם על לימודיה, ומכרה תירס בשוק הרחוב בקאטווה. לאחר מכן הלכה בעקבות אחיה, ובאמצעות פרויקט שמנוהל על ידי ארגון נוצרי לקידום ספורט היא הצטרפה למועדון השחמט בניהולו של רוברט קטנדה.
מאוחר יותר, אחרי שהתגלה כשרונה כשחמטאית, חזרה מוטסי ללימודים.
בשנת 2017 קיבלה מלגת לימודים מאוניברסיטת נורתווסט בקירקלנד, שבוושינגטון, עברה להתגורר בארצות הברית והתחילה את לימודיה באוניברסיטה.
קריירת שחמט

בשנת 2010 מוטסי השתתפה באולימפיאדת השחמט בחנטי-מנסיסק, שברוסיה, ומשכה את תשומת לבו של העיתונאי טים קרותרס, שפרסם כתבה אודותיה בכתב העת ESPN.
באותה שנה כתב השחמט, ג'ון סונדרס, כתב עליה כי ”רמת המשחק הנוכחית של פיונה היא של שחקנית מועדון מוכשרת אך צנועה. אבל, כשמסתכלים עליה בהקשר של הקיפוח הסביבתי והחינוכי שלה, ההישג שלה בהגיעה לרמה כזו הוא מעורר השראה.”
בשנת 2012 היא זכתה באליפות הנערות של אוגנדה בפעם השלישית.
ב-2012 הוענקה למוטסי ואייבי אמוקו דרגת מועמדת לאמן לנשים, לאחר שהשיגו את התוצאה הנדרשת של 50% באולימפיאדת השחמט באיסטנבול, טורקיה. בכך הן היו לנשות אוגנדה הראשונות שזכו בתואר שחמט.
באותה שנה היא הייתה לאישה הראשונה שניצחה בקטגוריה הפתוחה באליפות השחמט לנוער הלאומית של אוגנדה.
ב-2013 היא הגיעה לגמר באליפות הנוער של אוגנדה, וזכתה בקטגוריית נשים מתחת לגיל 20.
מוטסי ייצגה את אוגנדה באולימפיאדות השחמט ב-2014 וב-2016.
מוטסי הצטרפה לקבוצת השחמט באוניברסיטת נורתווסט והתחרתה בטורניר השחמט הבין-אוניברסיטאי הפאן-אמריקאי שנערך בקולומבוס, שבאוהיו, בדצמבר 2017. מוטסי וחברי קבוצתה זכו בתואר "המכללה הקטנה הטובה ביותר" עבור נורתווסט.
נכון לאוגוסט 2018, מוטסי מדורגת במקום החמישי בין הנשים באוגנדה לפי מד כושר.
בתקשורת

בשנת 2010 חברת ההפקות "Silent Images" עשתה עליה סרט תיעודי קצר. ארגון המיסיון לספורט ונצרות (Sports Outreach) באמצעותה למדה והתחרתה בשחמט השתמש בסרט כדי לעורר את עניין חברת וולט דיסני ביצירת סרט אודות סיפורה של מוטסי, אשר יצא לאור ב-2016.
בשנת 2012 יצא לאור ספר על מוטסי, בשם "The Queen of Katwe: A Story of Life, Chess, and One Extraordinary Girl's Dream of Becoming a Grandmaster" מאת טים קרות'רס, כתב הספורט שפרסם אותה לראשונה בתקשורת הבינלאומית.
אולפני וולט דיסני רכשו את הזכויות לסרט של הספר והחלו לפתח אותו ב-2012.
ב-2016 יצא לאור הסרט המבוסס על הספר, ונקרא בישראל "מלכה שחורה", בכיכובם של לופיטה ניונגו ודייוויד אוילאו. מאדינה נלוואנגה מגלמת בסרט את דמותה של מוטסי.
הערות שוליים

↑  Tim Crothers (28 August 2016). "Chess queen of Africa". The Guardian.
↑  Reeves Wiedeman (7 בינואר 2013). "The Talk of the Town: Up Life's Ladder: Prodigy". The New Yorker. 88 (42): 20–21. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Sports Outreach - Restoring Hope. Transforming Lives". Sports Outreach.
↑  Tim Crothers (4 בינואר 2011). "Game of her life". ESPN. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Uganda’s ‘Queen of Katwe’ got her start at this slum chess school". Washington Post, Julian Hattem October 6, 2016.
↑  Romero, Nadia (15 באוקטובר 2017). "'Queen of Katwe' receives help for costs to attend Northwest University in Kirkland". Q13 FOX News. נבדק ב-2018-06-08. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Shapiro, Nina (2 באוקטובר 2017). "A movie was made about this chess champ. Now Uganda's 'Queen of Katwe' is lifting Northwest University". The Seattle Times. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Herzog, Heinz (9 באוקטובר 2010). "39th Olympiad Khanty-Mansiysk 2010 Women tournament". Tournament Database. Chess-Tournament-Results-Server. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Xan Rice, Ugandan girl, Phiona Mutesi leads chess revolution from the slums, The Guardian, 18 February 2011
↑  "Phiona Mutesi To Speak at Philly All-Girls Chess Workshop". United States Chess Federation. 29 November 2012.
↑  Corry, Phillip (2012-09-09). "Uganda gets first titled lady players". Kawowo Sports News.
↑  Corry, Phillip (10 בספטמבר 2012). "Wanyama becomes Uganda's sixth FIDE Master at World Chess OIympiad". Kawowo Sports News. אורכב מ-המקור ב-2012-09-14. נבדק ב-2018-06-06. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Mutesi, Amoko set to become Candidate Masters".(הקישור אינו פעיל)
↑  Stephen Kisuze. "Mutesi Wins 2012 National Junior Chess Championship". fide.com.
↑  Corry, Phillip (2013). "Martin Musiime wins City Tyres National Junior Chess Championship". Kawowo Sports.
↑  Phillip Corry. "Uganda beats Puerto Rico at World Chess Olympiad". kawowo.com. אורכב מ-המקור ב-2014-08-14.
↑  McGourty, Colin (2 בספטמבר 2016). "42nd Chess Olympiad opens in Baku". Chess24. נבדק ב-2018-06-08. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  https://new.uschess.org/news/webster-university/
↑  Jennifer Shahade, Webster University Wins Pan-Ams, US Chess.org, ‏2018-01-05 (באנגלית)
↑  Minchin, Marty (24 באוקטובר 2016). "'Queen of Katwe' based on 2010 film shot by Matthews nonprofit". The Charlotte Observer. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Tim Crothers (6 בספטמבר 2016). The Queen of Katwe: One Girl's Triumphant Path to Becoming a Chess Champion. Simon and Schuster. ISBN 978-1-5011-2718-2. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Josh Levs, CNN (10 בדצמבר 2012). "From slum life to Disney film: Ugandan teen chess star 'the ultimate underdog'". CNN. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007355876405171  GND: 1046633589  ISNI: 0000 0004 0918 4643  LCCN: n2012049983  NTA: 35504661X  VIAF: 302567435   WorldCat (עם VIAF): 302567435
עלי שמח'אני

עלי שׁמח'אני (בפרסית: علی شمخانی; נולד ב-29 בספטמבר 1955) הוא פוליטיקאי ומצביא איראני. כיהן כמזכיר המועצה העליונה לביטחון לאומי של איראן. קודם לכן היה מפקד חיל הים של משמרות המהפכה האסלאמית ומפקד חיל הים האיראני בדרגת אדמירל. כיהן כשר ההגנה של איראן בין השנים 1997–2005.
ביוגרפיה

שמח'אני נולד ב-29 בספטמבר 1955 בעיר אהוואז שבח'וזסתאן, איראן, למשפחה ממוצא ערבי. לפני המהפכה האיראנית, היה חבר בקבוצת גרילה אסלאמיסטית מחתרתית בשם "מנסורון", שפעלה במאבק מזוין נגד שושלת פהלווי. לאחר המהפכה, הצטרף ל"מוג'אהדין" של המהפכה האסלאמית. את לימודיו האקדמיים השלים בהנדסה באוניברסיטת שהיד צ'מראן באהוואז.
במהלך הקריירה הצבאית שלו, פיקד שמח'אני על חיל הים של משמרות המהפכה האסלאמית והוא בדרגת אדמירל. בהמשך, שירת כמפקד של חיל הים האיראני, לצד הפיקוד על חיל הים של משמרות המהפכה. בשנת 1988 מונה לשר האחראי על משמרות המהפכה.
שר ההגנה

בין אוגוסט 1997 לאוגוסט 2005 כיהן כשר ההגנה בממשלתו של מוחמד ח'אתמי. בתקופה זו, סגנו היה עלי רזא אכברי, שבשנת 2019 נעצר, נחקר, והוצא להורג באשמת ריגול עבור "SIS", שירות הביון הבריטי.
שר ההגנה > תפקידים נוספים

בשנת 2001 התמודד שמח'אני על נשיאות איראן. בשנת 2005 מונה לעמוד בראש המרכז למחקרים אסטרטגיים של צבא איראן, תפקיד שאותו מילא עד 2013. הוא שימש גם יועץ צבאי למנהיג העליון של איראן, עלי ח'אמנאי.
מזכיר המועצה העליונה לביטחון לאומי

ב-10 בספטמבר 2013 מונה על ידי הנשיא חסן רוחאני למזכיר המועצה העליונה לביטחון לאומי, תפקיד שבו כיהן עד מאי 2023. אז התפטר, על פי הדיווחים, בקשר עם הרשעתו בריגול והוצאתו להורג של עלי רזא אכברי.
במקומו מונה לתפקיד עלי אכבר אחמדיאן.
פרסים ועיטורים

בשנת 2003 קיבל שמח'אני את "מדליית האומץ", המדליה הצבאית הגבוהה ביותר באיראן, על ידי הנשיא מוחמד ח'אתמי.
בשנת 2004 קיבל שמח'אני את עיטור עבד אל-עזיז אל סעוד, המדליה הגבוהה ביותר בערב הסעודית, מהמלך פהד. זאת כהוקרה על תפקידו הבולט בתכנון וביישום פיתוח היחסים עם מדינות ערב במפרץ הפרסי. הוא השר האיראני הראשון שקיבל עיטור זה.
חיים אישיים

שמחאני הוא אב לשלושה. בנו חוסיין שמח'אני הוא יצואן נפט וסוחר נשק איראני.
פלגת הים התיכון

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:  הצי הקיסרי הגרמני, הצי העות'מאני 
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  5 בנובמבר 1912 – 12 באוגוסט 1914 (שנה) 
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 יחידת אם:  הצי הקיסרי הגרמני הצי הקיסרי הגרמני
 מפקד נוכחי:  Konrad Trummler 
 מפקדים:  וילהלם סושון   הוברט פון רבויר-פאשוויץ
 
סיירת המערכה גבן לאחר הגעתה לבוספורוס
פלגת הים התיכון (בגרמנית: Mittelmeerdivision) הייתה פלגה ימית שהורכבה מסיירת המערכה SMS גבן והסיירת הקלה SMS ברסלאו מהצי הקיסרי הגרמני בתחילת שנות ה-1910. היא הוקמה בתגובה למלחמת הבלקן הראשונה ופעלה במהלך מלחמת העולם הראשונה. היא פורקה לאחר שהאוניות הועברו לאימפריה העות'מאנית ארבע שנים לאחר מכן, בעקבות מרדף אחריהן על ידי סיירות המערכה הבריטיות אינדומיטבל ואינדפטיגבל והסיירות הקלות דבלין וגלוסטר.
היסטוריה > לפני המלחמה

כאשר פרצה מלחמת הבלקן הראשונה באוקטובר 1912, הנוכחות הימית הגרמנית הקבועה היחידה בים התיכון סופקה באמצעות SMS לורלי, סירת תותחים קטנה שלא יועדה לשמש בקרב. לפיכך, קבע המטה הכללי הגרמני כי נדרשת נוכחות ימית גדולה יותר כדי להעניק לגרמניה את היכולת להקרין כוח בים התיכון. כתוצאה מכך, נשלחו סיירת המערכה גבן והסיירת הקלה ברסלאו להצטרף ללורלי בקונסטנטינופול, והקימו את פלגת הים התיכון החדשה. שתי האוניות עזבו את קיל ב-4 בנובמבר, והגיעו ב-15 בנובמבר 1912. מאפריל 1913, גבן ביקרה בנמלים ים תיכוניים רבים, כולל ונציה, פולה ונאפולי, לפני שהפליגה למימי אלבניה, בעוד שהפלגה הים תיכונית תוגברה עם הגעתן של הסיירות הקלות שטרסבורג ודרזדן. בעקבות סיור זה חזרה גבן לפולה ונשארה שם מ-21 באוגוסט עד 16 באוקטובר לצורך תחזוקה.
ב-29 ביוני 1913 פרצה מלחמת הבלקן השנייה. כתוצאה מכך, פלגת הים התיכון נאלצה להישאר באזור. בסוף המלחמה נסיגה חזרה לגרמניה של שטרסבורג ודרזדן, בעוד שב-23 באוקטובר 1913 קיבל קונטר-אדמירל וילהלם סושון את הפיקוד על הפלגה. גבן וברסלאו המשיכו בפעילותם בים התיכון, וביקרו בכ-80 נמלים לפני פרוץ מלחמת העולם הראשונה. הצי התכוון להחליף את גבן באחותה מולטקה ביוני 1914, אך רצח הארכידוכס פרנץ פרדיננד בסרייבו, בוסניה ב-28 ביוני 1914 והעלייה במתיחות לאחר מכן בין המעצמות הגדולות מנעו זאת.
בסמוך לאחר ההתנקשות, סושון העריך נכונה כי מלחמה קרובה בין מעצמות המרכז ומדינות ההסכמה המשולשת. כתוצאה מכך, הוא הורה לאוניותיו להגיע לפולה לצורך תיקונים. מהנדסים הגיעו מגרמניה לעבוד על האונייה. לגבן הוחלפו 4,460 צינורות דוודים, בין היתר. עם השלמתם, יצאו האוניות לנמלים הצרפתיים בון ופיליפוויל, שאותם הפגיזו בשעות המוקדמות של 4 באוגוסט. משם הם יצאו למסינה, שם מולאו בפחם על ידי ספינות סוחר גרמניות. הם הגיעו בשעות המוקדמות של 5 באוגוסט, והעמיסו פחם במשך 36 שעות רצופות, מוגנות מפני הבריטים בשל הנייטרליות של איטליה.
היסטוריה > המרדף

לאחר סיום הטעינה, החליטו האוניות לפרוץ ממסינה, למרות שהיא הייתה מוקפת בספינות מלחמה בריטיות, סיירות המערכה אינדומיטבל ואינדפטיגבל והסיירות הקלות דבלין וגלוסטר, בפיקודו הכולל של סר ארצ'יבלד ברקלי מילן. מילן חשב שהגרמנים, לאחר שיתדלקו במסינה, יפרצו מערבה וינסו להימלט לאוקיינוס האטלנטי. לכן, הוא מיקם גם את סיירות המערכה שלו וגם את דבלין בקצה המערבי של מצר מסינה. הצרפתים גם העבירו את צי הים התיכון שלהם כדי לשמור על מצר גיברלטר. ב-6 באוגוסט פרצו הגרמנים ממסינה והפליגו צפונה, תוך שהם מעמידים פנים שהם עוברים לים האדריאטי כדי לגרום לצי הבריטי לסגת לאחור. עם זאת, לאחר 5 שעות של הפלגה מערבה, גבן החליטה לפנות מזרחה מכיוון שאספקת הפחם שלה החלה לאזול.
גבן דיווחה לברסלאו להסתובב אחורה ולדחות את הגלוסטר באופן שיאפשר לגבן להגיע לקולייר מול חופי יוון. גלוסטר התמודדה עם ברסלאו עם נזק קל, ולאחר מכן ניסתה לתקוף את גבן, אך החטיאה. לאחר מכן הצליחה ברסלאו להמשיך עם גבן. סיירות המערכה התקרבו, אך עצרו לאחר שקיבלו הודעה שקרית כי האימפריה האוסטרו-הונגרית הכריזה מלחמה על בריטניה. השייטת נמנעה מקרב עם שייטת סיירות בפיקודו של אדמירל משנה סר ארנסט טרוברידג', וב-10 באוגוסט הגיעו הספינות לקונסטנטינופול.
היסטוריה > מלחמת העולם הראשונה

לאחר הגעתם לקונסטנטינופול ב-16 באוגוסט 1914, האוניות הועברו לצי העות'מאני, למרות שהם שמרו על הצוותים והקברניטים הגרמנים שלהם. גבן וברסלאו קיבלו את השמות יעבוז סולטאן סלים ומידילי, בהתאמה. זמן קצר לאחר העברתם, הפגיזה יעבוז סולטן סלים את הנמלים הרוסיים סבסטופול, אודסה ונובורוסייסק ויירטה את הצי הרוסי בקרב כף סאריץ'. זה עזר לדחוף את האימפריה העות'מאנית למלחמת העולם הראשונה בצד של מעצמות המרכז. לאחר מכן החלה הפלגה ללוות שיירות פחם ולהפגיז עמדות של מדינות ההסכמה במהלך מערכת הדרדנלים עד לקרב אימברוס בתחילת 1918. שם, מידילי פגעה במוקש וטבעה. יעבוז סולטאן סלים פגעה גם בשלושה מוקשים, והותקפה על ידי ספינות טורפדו בריטיות ומפציצים קלים, אך נגררה למקום מבטחים. האוניות הועברו רשמית לצי העות'מאני ב-2 בנובמבר 1918, תשעה ימים לפני שביתת הנשק שסיימה את המלחמה.
ראו גם

המרדף אחר גבן וברסלאו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4222811-6  VIAF: 233763755   WorldCat (עם VIAF): 233763755
פאל ונטיאנר

| --- | --- |

 לידה:  15 באפריל 1935 (בן 89) בודפשט, ממלכת הונגריה 
 
פאל ונטיאנר (בהונגרית: Venetianer Pál; בודפשט, 15 באפריל 1935) הוא ביולוג יהודי-הונגרי, ביוכימאי, פרופסור מחקר, חבר מלא באקדמיה ההונגרית למדעים. הוא חוקר בעל שם בביולוגיה מולקולרית. זוכה פרס המדינה (פרס המדינה של הרפובליקה העממית ההונגרית היה פרס ממלכתי גבוה שהוקם על ידי המועצה הנשיאותית של הרפובליקה העממית ההונגרית בשנת 1963, אשר הוענק ליחידים או לקבוצות כהוקרה על הישגים מדעיים, כלכליים וטכניים יוצאי דופן בתחום), בין 1994 לבין 1996, הוא היה מנהל המרכז הביולוגי של האקדמיה ההונגרית למדעים בסגד.
קורות חיים

פאל ונטיאנר נולד במשפחה יהודית כבנם של המהנדס לאסלו ונטיאנר (1897–1976) ושל רוז'ה האוזווירט. הוא סיים את לימודיו התיכוניים ב-1953 ולאחר מכן התקבל לפקולטה למדעים של אוניברסיטת אטווש לוראנד למחלקה לביולוגיה - כימיה, שם קיבל גם תעודת הוראה לבית ספר תיכון ב-1957.
לאחר קבלת התואר הפך לעובד במכון לכימיה רפואית של אוניברסיטת זמלווייס לרפואה. ב-1970 עבר למרכז הביולוגי של האקדמיה ההונגרית למדעים בסגד, שם החל לעבוד במכון לביוכימיה, ולאחר מכן הפך למנהל המכון. במהלך תקופה זו, הוא היה גם ראש קבוצת הביולוגיה המולקולרית הפרוקריוטית. בין השנים 1994–1996 הוא כיהן כמנכ"ל המרכז, ולאחר מכן הוצב כפרופסור למחקר.
בין 1965 לבין 1966 ובין 1973 לבין 1974, הוא היה חבר צוות במכון הלאומי לבריאות בבתסדה (ארצות הברית). הוא היה חבר בוועדת המערכת של כתב העת European Journal of Biochemistry ובכתב העת Cellular and Molecular Life Sciences. מאז 1975, הוא פרופסור באוניברסיטת יוז'ף אטילה. בין 1999 לבין 2002 הוא היה הפרופסור בסצ'ני.
ב-1965 הגן על עבודת הדוקטורט שלו במדעי הביולוגיה (דוקטורט קטן), וב-1975 הגן על עבודת הדוקטורט האקדמית שלו (PHD). הוא הפך לחבר בוועדה האקדמית של סגד, הוועדה לביוכימיה וביולוגיה מולקולרית. הוא נבחר כחבר נספח באקדמיה ההונגרית למדעים ב-1987, וחבר מן המניין ב-1995. בין השנים 1990–1996 היה נשיא מועצת המכונים האקדמיים ולאחר מכן של מועצת ראשי אתרי מחקר אקדמיים. בשנת 1991 הפך לחבר בארגון האירופי לביולוגיה מולקולרית (EMBO), והיה סגן נשיא ארגון זה. בשנת 1992 נבחר כחבר באקדמיה האירופית (לונדון), וב-1993 באקדמיה הגרמנית למדעי הטבע ליאופולדינה.
עבודתו

תחומי המחקר שלו הם ביוכימיה וביולוגיה מולקולרית. הישגו המדעי החשוב הוא גילוי האנזים protein disulfide-isomerase, (אנ') היוצר דיסולפידים (תרכובות גופרית) של חלבונים, וכן פיתוח שיטה חדשה לבידוד שליח ספציפי מסוים של RNA. במהלך מחקריו על RNA, הוא ועמיתיו הצליחו לקבוע את מספר הגנים הריבוזומיים של RNA בחיידק Escherichia coli ומיפו אותם. הוא מחברם של יותר ממאה ועשרים פרסומים מדעיים וכן מספר ספרי מדע עממיים.
משפחתו

הוא נשוי, אשתו אניקו ונטיאנר היא ביולוגית זוכת פרס האקדמיה. בן אחד נולד מנישואיהם. דודו אימרה פאן הוא סופר אמנותי, דודותיו רוז'י ונטיאנר הייתה פסנתרנית ומורה, ומגדה האוזווירט קריקטוריסטית וגרפיקאית. בן דודו של אביו לאיוש ונטיאנר היה הרב הראשי של אויפשט. בן דודו גאבור מזאי הוא אדריכל פנים.
פרסים והוקרה

פרס אימרה סרני (1969, האגודה הביוכימית ההונגרית)
פרס האקדמיה (1981)
פרס פרדיננד שפרינגר של FEBS (1981)
פרס המדינה (1985) - על הישגיו בתחום המיקרוביולוגיה והגנטיקה.
הפרס הראשי של קרן למען סגד (1998)
מלומד השנה בהפצת מידע עממי, 2014, שמו נישא מאז על ידי האסטרואיד 313116 Palvenetianer (2000 YX31) .
פרסומיו המדעיים העיקריים

The Enzymic Reactivation of Reduced Ribonuclease (Straub F. Brunóval, Biochim. Biophys. Acta, 1963)
Enzymatic Synthesis of Solid Phase-Bound DNA Sequences Corresponding to Specific Mammalian Genes (társszerző, Proc. Natl. Acad. Sci., 1974)
The Number of rRNA Genes in Escherichia coli (társszerző, FEBS Let., 1977)
Cloning of the Modification Methylase Gene of Bacillus sphaericus in E.coli (társszerző, Gene, 1980)
Nucleotide Sequence of the BsuRI Restriction-Modification System (társszerző, Nucleic Acids Res., 1985)
ספריו
ביולוגיה מולקולרית אתמול, היום, מחר (1978)
העולם החדש והאמיץ של ה-DNA. הנפילה לחטא השנייה של המדע ; Kulturtrade, בודפשט, 1998
הכלים של המנתח הגנטי: אנזימים הגבלה-מודיפיקציה ; MTA, בודפשט, 1999 (בעלי קתדרה באקדמיה ההונגרית למדעים)
שעוני כוכב במדע. ניצחון הביולוגיה המולקולרית לאור פרסי נובל ; רפואה, בודפשט, 2003
מולקולות, גנים, גורלות (2008)
צמחים מהונדסים גנטית, בשביל מה הם טובים? (2010)
הגנום האנושי, Akadémiai Kiadó, בודפשט, 2013. מסת"ב 978 963 05 9363 2
לקריאה נוספת

A Magyar Tudományos Akadémia tagjai 1825–2002 III. (R–ZS). Főszerk. Glatz Ferenc. Budapest: MTA Társadalomkutató Központ. 2003. 1376–1377. o.(חברי האקדמיה ההונגרית למדע, 2002-1825)
MTI Ki Kicsoda 2009, Magyar Távirati Iroda Zrt., Budapest, 2008, 1171. old., ISSN 1787-288X (מיהו מי? 2009. סוכנות הידיעות ההונגרית)
Adatlap a Magyar Tudományos Akadémia honlapján (דף הבית שלו באתר האקדמיה ההונגרית למדעים)
Szakmai életrajz a Mindentudás Egyeteme oldalán (ביוגרפיה מקצועית)
הערות שוליים

↑  "Szülei házasságkötési bejegyzése a Budapest VIII. kerületi polgári házassági akv. 21/1925. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-12-24.
↑  Csordás Attila (2007-06-01). "Jó és rossz kutató is sokféleképpen lehet az ember". Beszélő. pp. 74–81.
↑  "313116 Palvenetianer (2000 YX31)". nasa.gov. נבדק ב-2015-02-08.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 7949 2124  NTA: 096871660  SUDOC: 224224921  VIAF: 121454052   WorldCat (עם VIAF): 121454052
עץבעיר

עץבעיר הוא מרכז ידע חי לאקולוגיה עמוקה ולחוסן אקלימי, המופעל על-ידי קהילה עירונית בישראל, המקיימת אורח חיים התואם את ערכי הקיימות. הקהילה פועלת כעסק חברתי ומקדמת, מאז היווסדה בתל אביב ב-2006, פרמקלצ'ר, חקלאות עירונית, חזון עיר-יער, פשטות מרצון, קהילתיות, חיי שיתוף, כלכלה מעגלית, מקומיות ועוד.
רקע

בעקבות עליית המודעות לשמירה על הסביבה מפני פגיעה בידי האדם, נוצרו בכל העולם תנועות שמקדמות ומדגימות בפועל אורח חיים אקולוגי. היקפן של תנועות אלה קטן מכדי לחולל בפועל שינוי סביבתי בקנה-המידה הדרוש והמטרה הישירה היא לאפשר למעוניינים בכך לחיות באורח אקולוגי. זאת באמצעות הדגמה בפועל והפצה של רעיונות ליישום קיימות מקומית ושמירה על הסביבה. בעקבות דוח ה-IPCC בשנת 2018 נוסף הדגש על משבר האקלים.
קהילת עץבעיר החלה לפעול בישראל בשנת 2006 ביוזמת תושבת העיר שגם נולדה בה, תמי צרי, במטרה להדגים ולקדם חיים מודרניים לא רק באזורים כפריים, אלא גם במרכזים של הערים הגדולות, מתוך חיסכון במשאבי טבע, והימנעות כמעט מוחלטת מפגיעה בסביבה; המיקום המרכזי שנבע מנסיבות החיים הקל את הפצת הרעיון לציבור הרחב. ברקע הפעילות מצויים המודעות למשבר האקלים ולשורשיו, ההתמודדות איתו והחיים בצילו בד בבד עם חשיבה על אופני חיים חלופיים לבני האדם.
מאפיינים וטכניקות

פעילי קהילת עץבעיר נוטים לטבעונות ומתנגדים, במידה שונה של אדיקות (בהתאם לפעיל, להרגליו ולטעמו), לשימוש במוצרים תעשייתיים ובמוצרים שפיתוחם או ייצורם גורם לפגיעה בסביבה או לסבל לבעלי חיים.
בין השנים 2013 ו-2023 התגוררו פעילים מרכזיים בקהילה באופן קבוע בדירה שיתופית וקיימו אורח חיים טבעוני ואקולוגי. בשנת 2023, בעקבות מצוקה גוברת מפעילות הבנייה הבלתי-פוסקת והפגיעה האנושה במרקם החיים ובערכי הטבע ברחבי העיר, החלו חברי הקהילה בתהליך הדרגתי של העתקת המגורים המשותפים ליישוב כפרי וחידוש הפעילות הפיזית שם. עד להשלמת התהליך לא קיימת דירה של עץבעיר, ודייריה התפזרו למגורים זמניים אך ממשיכים גם כיום להקדיש את חייהם לקיום אורח החיים העירוני האקולוגי, להפיץ את המסרים והידע בערוצים מקוונים, לקיים כלכלה משותפת ולהיפגש מעת לעת.
הדירה השכורה הייתה מרחב מחיה מזין, שקט, נטול רעלים ומופחת קרינה אשר תמך בריפוי ונתן השראה. בנוסף לטבעונות, אורח חיים זה כולל: מיחזור של מים אפורים לניקיון הבית, לשטיפת אסלות ולהשקיה; ריהוט, חפצי בית וביגוד משימוש חוזר; שימוש בחומרי ניקוי וטיפוח ידידותיים לסביבה ולבריאות מייצור עצמי; הימנעות מקנייה בסופרמרקט. הם מעדיפים ללקט, להציל מזון וחפצים מהפסולת, לייצר בעצמם או לקנות ישירות מהמקור.
קומפוסט (דשונת): פסולת אורגנית מכל סוג (שאריות מזון, גזם צמחים ועוד) מועברת ליצירת קומפוסט. במקום שינוע והטמנה המזהמים את האוויר, האדמה והמים ופולטים גזי חממה, משמש הקומפוסט לטיוב האדמה בסביבה המיידית ולגידול צמחים. יש ביצירת הקומפוסט מרכיב של שינוי תודעה: ה"פסולת" וה"זבל" הופכים ממטרד לאוצר. לצורך זה בונים ערמות קומפוסט, לשם מפנים את כל הפסולת האורגנית שנוצרת בבית. במקביל מיושמות שיטות חלופיות: ארגז ביתי עם תולעי אדמה המייעלות את פעולת הפירוק; דלי בוקאשי, ובו נעזרים בחיידקים מתאימים ליצירת תהליך אנאירובי המכין את החומר לקבורה באדמה.
עבודות שיפוץ ובנייה ביתיות נעשו ככל הניתן על-ידי חברי הקהילה, תוך שימוש בטיח ובחומרים טבעיים, במקום בחומרים הנפוצים שיש בהם מרכיבים תעשייתיים, רעילים ומזהמים. יושמו גם שיטות בנייה על בסיס חרסית.
פעילויות

סדנאות וקורסים התקיימו באופן קבוע בדירת ההדגמה של הקהילה וכן במקומות ייעודיים מחוצה לה והדגימו היבטים שונים של חיים אקולוגיים, כגון: סיורים מודרכים בדירה, קומפוסטציה, ליקוט של צמחי מאכל בסביבת הבית ושימוש בהם (פירות פיקוס, חלמית (חוביזה), ענבים, עשבי תיבול ועוד), הכנת ארוחות מרכיבים טבעוניים, אורגניים וידידותיים לסביבה, לרבות הנבטה, התססה ועוד. מאז תקופת הקורונה מתמקדמת הפעילות לציבור בערוצים מקוונים, כגון מפגשים בזום וסרטונים בערוץ יוטיוב. כמו-כן, עוסקים אנשי עץבעיר בכתיבת ניירות עמדה ומאמרים ובתרגום טקסטים, ואלה מתפרסמים לחברי הקהילה ולציבור הרחב. כמו-כן, הם מייעצים בתחומי התמחותם.
האתר המקורי של עץבעיר הוא מאגר של המלצות מעשיות לחיי היום-יום האקולוגיים על בסיס התנסותם של חברי הקהילה; המלצות על בתי עסק וחקלאים ידידותיים לסביבה (אורגניים, מקומיים, ממחזרים) בישראל; קמפיין "יוצאים מהסופר" שסקר מוצר מדף פופולרי אחד בכל פעם ואת התחליף הראוי שלו;. אתר זה אינו מתעדכן עוד והפך לארכיון. אתר חדש מוקם והולך.
אנשי עץבעיר מעורבים בגינות הקהילותיות בעיר מאז ימיהן הראשונים. הם מטפחים גינות אקולוגיות בחצרות של מבני ציבור בקרבת הדירה האקולוגית, ואלה משמשות גם להתנסות של מתלמדים וכזירת מחקר ופיתוח של חקלאות עירונית.
מתוך מודעות לכוחן של המילים בתקשורת, חברי הקהילה יוצרים שפה שמסייעת בהעברת המסרים ומעלים על הכתב בהדרגה מילון משלהם. לדוגמה, בלוג באתר הישן מכונה ענף בעץ; חדר הכנת האוכל מכונה מיטפח, מלשון טיפוח; אורחים ששוהים בבית לעזרה נקראים מתלמדים; הפעילים עושים גם שימוש רב בשפה מגדרית מעורבת, בנטייה חזקה ללשון נקבה.
מבנה הקהילה

"קהילת העץ", כפי שהיא מכונה בפי חבריה, מוגדרת כבנויה ממעגלים, שבמרכזם דירת ההדגמה השיתופית ובה הפעילים הקבועים (בין ארבעה לשמונה בתקופות שונות), ומסביבה מעגלים של פעילים בעצימות נמוכה יותר. הדירה הייתה ממוקמת בכיכר ביאליק בתל אביב. ניסיונות להקמת מרכזים דומים בערים גדולות נוספות בישראל לא צלחו. במעגל השני נמצאים "החברים של העץ" (מכונים גם "המחבקות"), שהם פעילים המשתתפים בתרומה כספית קבועה, אך סכום התרומה נתון לשינוי בהתאם ליכולת התורם. הסיוע לקהילה מוגדר כ"איכותי" ולא "כמותי". ב"תמורה" לסיוע הכספי (או האחר), זוכים החברים ל"תמורה" של אירוח, עצה, שימוש בדירה לצרכים חברתיים או הסברה ועוד. בעץ מתקיימות באופן קבוע פעילויות אשר עליהן ניתן לשלם במחיר נקוב, וחברי העץ רשאים לשלם בתשורה - כלומר, ככל שהם רואים לנכון ולאו דווקא לפי המחיר הנקוב.
לקריאה נוספת

תכנון רגיש למים
שימוש חוזר
כלכלה אקולוגית