stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יומן מסע (אלבום)
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | עורי עור  | 4:15 |
| 2. | מטוסים  | 3:52 |
| 3. | חצר המלך (בהשתתפות שלום חנוך)   | 4:29 |
| 4. | צלקות  | 4:02 |
| 5. | אקדחים שלופים  | 3:48 |
| 6. | למיואשים יש רק גורל  | 3:36 |
| 7. | תמונה לשעת ערביים  | 4:34 |
| 8. | הסתכלי לשמיים  | 3:33 |
| 9. | מגיע לך יותר  | 2:33 |
| 10. | יומן מסע (בהשתתפות אריק איינשטיין)   | 3:38 |
| 11. | הכל נרשם  | 1:28 |
| 12. | גשם כבד עומד ליפול  | 4:02 |
| משך כולל: | משך כולל: | 43:56 |
דב נבון

| --- | --- |

 לידה:  15 ביוני 1959 (בן 65) תל אביב-יפו, ישראל
 שם לידה:  דב פרשטנדיג
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1971
 מקום לימודים:  בית צבי 
 בן או בת זוג:  נטע הררי נבון 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס מסך הזהב (2002)  פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה (2021)  פרס רוזנבלום לאמנויות הבמה (1993)  פרס התיאטרון הישראלי 
 פרופיל ב-IMDb
 
דב נבון (נולד ב-15 ביוני 1959) הוא שחקן קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה, קומיקאי קריין וסטנדאפיסט ישראלי; זוכה פרס התיאטרון הישראלי, פרס האקדמיה לטלוויזיה ופרס מסך הזהב.
ביוגרפיה

נולד בשם דב פרשטנדיג בתל אביב וגדל בקריית אונו. אביו דוד, ניצול שואה שנולד בפולין, היה אופטומטריסט. אמו מזל, ילידת טורקיה, הייתה עקרת בית, שעבדה לאחר מכן כסייעת לגננת. הוא הבן הבכור ולו אח אחד.
כשהיה בן 13, עברה המשפחה לחולון. נבון, שמגיל צעיר נמשך למשחק, נרשם לחוג דרמה, במסגרתו גילם את התפקיד הראשי בהצגה "החייל האמיץ שווייק". את לימודי התיכון רצה ללמוד בבית הספר תלמה ילין, אך בעצת יועצת בית הספר בו למד, שלחו אותו הוריו ללמוד מכניקה עדינה בבית הספר אורט בעיר. נבון לא ויתר על חלומו להיות שחקן, ונרשם לחוג דרמה בתיאטרון לילדים ונוער בתל אביב, ומדריכתו הייתה ציפי פינס. לאחר שסיים את לימודי התיכון, התגייס לצה"ל ושירת בחיל השריון במלחמת לבנון הראשונה. בשנת 1985 סיים לימודי משחק ב"בית צבי".
קריירה > קריירה בטלוויזיה

ב-1986 התארח באחד מפרקי הסדרה "קרובים קרובים", שם גילם סוכן ביטוח, וכמו כן הופיע באותה שנה ב"רחוב סומסום" בתור אפרים הדוור. ב-1988 גילם את איציק בקומדיית המצבים שיצרו ענת וגידי גוב "כן מה?!". ב-1991 התארח בסדרת הטלוויזיה לילדים בכיכובו של ג'וליאן שגרן "מסיבת גן", שם גילם את בן דודו של שגרן. בין השנים 1993–1997 השתתף בתוכנית הטלוויזיה "החמישייה הקאמרית" שם גילם דמויות שונות. בין השנים 2000–2004 השתתף בסדרת הטלוויזיה "הבורגנים", שם גילם את עורך הדין ישראל ואחיו התאום ישי. על משחקו בסדרה זכה בפרס מסך הזהב לשחקן דרמטי. בין השנים 2003–2007 השתתף בתוכנית הטלוויזיה "ארץ נהדרת" שם גילם דמויות שונות. ב-2004 השתתף בתוכנית הטיולים "דבל'ה עולמי" ששודרה בערוץ 10. ב-2008 גילם את יואל שץ בסדרת הטלוויזיה "אולי הפעם"; והשתתף בתוכנית המציאות "פעם בחיים", בה נשלח עם רותם אבוהב לשרת במשטרת ישראל. ב-2009 גילם את עורך דין אורי יוכפז בסדרת הטלוויזיה "גירושים נפלאים". ב-2010 גילם את נתן בעונה השנייה של הסדרה שיצר סייד קשוע "עבודה ערבית".
ב-2011 גילם את תולי בר לב בסדרת הטלוויזיה "פולישוק". ב-2014 גילם את הרצל בסדרה "70 מיליון סיבות לעושר" לצד שמוליק לוי, נתי קלוגר ואחרים. ב-2015 כיכב בסדרה "כנסת נכבדה" בתור הכתב שלום טוקבק, והחל לשחק בסדרה הקומית "מריו". בינואר 2016 החל להשתתף באופן קבוע בתוכנית "הכל אבוד" בהנחיית טל פרידמן בערוץ 10.
ב-2017 גילם את מאמן נבחרת ישראל פיני שקד בסדרת הסאטירה "אנחנו במפה". בדצמבר של אותה שנה גילם את דמותו של "הרב בלוך" בדרמת החרדים "שבאבניקים" של HOT. ב-2018 שיחק במיני-סדרה "אוטונומיות", אשר שודרה ב-HOT, ובאותה שנה החל לגלם את דמותו של אמנון טיטינסקי בסדרה "קופה ראשית" המשודרת בטלוויזיה החינוכית ובכאן 11, על תפקידו קיבל את פרס האקדמיה לטלוויזיה לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרה קומית, וב-2020 החל להגיש פודקסט עם יוצר הסדרה קופה ראשית נדב פרישמן בשם "לשחרר את הדב" מבית הפודיום. בשנת 2024 נבחר על ידי גולשי אתר geektime במקום הראשון בתחרות פודקאסט השנה בקטגוריית הקומדיה.
ב-2021 שיחק בסדרה "מלכת היופי של ירושלים" ששודרה ב-yes, ובסדרה "האחיין שלי בנץ" בכאן חינוכית. בינואר 2023 דיבב את "נח" בסדרת הרשת של כאן 11, משפחת פנסטה.
קריירה > קריירה בקולנוע

ב-1971, כשהיה בן 12, גילם את בנו של פועל הנמל העני סלומוניקו בסרט הקולנוע "סלומוניקו", המספר על ילדיו של פועל נמל עני ממוצא יווני בשם סלומוניקו, העוברים יחד עם אביהם לגור בצפון תל אביב, ומנסים להשתלב בחברה הישראלית. ב-1986 גילם את שבתאי בסרטו של נפתלי אלטר "השגעון הגדול", המספר את סיפורו של מנהל בנק, הנכלא בטעות בבית משוגעים וחושף מזימה לזיוף דולרים. באותה שנה אף שיחק לצד אלון אבוטבול בסרט "כל אהבותי" ובסרט הקומדיה "סוף שבוע מטורף". ב-1987 גילם את אסא בסרט הקולנוע שביים עמוס גוטמן "חימו מלך ירושלים" המבוסס על ספרו של יורם קניוק. ב-1988 שיחק בסרטו של רם לוי "משחקים בחורף" לצד משה איבגי ואריה אליאס. ב-1989 שיחק בסרטו של טל רון "יוסל'ה, איך זה קרה?" ובסרט "כח משיכה". ב-1992 גילם בָּרמֶן בסרטו של עמוס גוטמן "חסד מופלא". ב-1996 שיחק בסרט "כלבים לא נובחים בירוק" לצד חברי החמישייה הקאמרית (למעט שי אביבי). ב-2003 גילם את מנחם בסרטו זוכה 11 פרסי אופיר של שבי גביזון "האסונות של נינה". ב-2005 גילם את פנחס, ראש המועצה בסרטו של שמואל הספרי "שושלת שוורץ". ב-2010 גילם את יוז'י בורשטיין, אביו ניצול השואה של גיבור הסרט, בסרטו של אבי נשר "פעם הייתי"; גילם את לוט הצדיק בסרט "זוהי סדום". ב-2012 גילם את דבל'ה בסרטו של ערן קולירין "ההתחלפות". ב-2018 גילם את מנשה בסרט "דרייבר".
קריירה > קריירה בתיאטרון

בתיאטרון הבימה שיחק בהצגות: ב-1989 גילם את לאכמן במחזה שכתב יהושע סובול וביים גדליה בסר "אדם" לצד שמואל סגל, ששון גבאי ועודד תאומי. ב-1990 גילם את קרלי לצד שולי רנד ויוסי פולק בהצגה "על עכברים ואנשים" שביימה נולה צ'לטון, וגילם את רוי רסטון בהצגה "עסק משפחתי" שביים עמרי ניצן. ב-1991 גילם את לוטננט סם ויינברג לצד שמואל וילוז'ני בהצגה שכתב אהרן סורקין וביים איציק ויינגרטן "בחורים טובים". ב-1992 גילם את רודריגו בהצגה "אותלו" מאת ויליאם שייקספיר שביים גדליה בסר, וגילם את הפי בהצגה שכתב ארתור מילר "מותו של סוכן". ב-1999 שיחק לצד אורנה בנאי, בהצגה שכתבה וביימה רביד דברה "הסירפד של השכן". ב-2002 גילם את אסטרגון בהצגה מאת סמואל בקט שביים אילן רונן "מחכים לגודו". על תפקידו בהצגה זו זכה בפרס השחקן המצטיין ע"ש ניסים עזיקרי. ב-2006 גילם לצד יגאל נאור את פרנסואה פיני, הנודניק בהצגה "הנודניק" שביים משה נאור. ב-2008 גילם את אלינג לצד אורי הוכמן במחזה שביים רמי הויברגר "אלינג". ב-2010 השתתף לצד יעל לבנטל, אלון נוימן, טלי אורן ותומר שרון בהצגה "נפגעי חרדה" שכתבו אפרים סידון וב. מיכאל וביים מוטי קירשנבאום.
בתיאטרון הקאמרי שיחק בהצגות: ב-1986 השתתף בהצגה שכתב וביים שמואל הספרי "החילוני האחרון". ב-1987 שיחק בהצגה שכתב מוטי לרנר וביים אילן רונן "חבלי משיח". ב-1993 שיחק בהצגה "גורודיש" לצד אביתר לזר, ועל תפקידו בהצגה זכה בפרס רוזנבלום לאמנויות הבמה. ב-2004 השתתף בהצגה שכתב וביים שמואל הספרי "מילאנו".
בתיאטרון בית ליסין שיחק בהצגות: "ארוחה עם חברים", ב-1997 בהצגה זוכת פרס התיאטרון הישראלי "פופקורן", ב-2011 בהצגה "שם פרטי" לצד ליאור אשכנזי ויעל לבנטל, וב-2017 בקומדיה "חיית מחמד" לצד רמי הויברגר.
כמו כן שיחק נבון בטרילוגיה שביים שמואל הספרי: "קידוש" (1985) בתיאטרון הקאמרי, "חמץ" (1995) ו"שבעה" (1996) בתיאטרון בית ליסין. על תפקידו בהצגה "שבעה" זכה בפרס התיאטרון הישראלי לשחקן משנה.
נבון גם שיחק ב-1996 בהצגת הילדים "אבטיח" בתיאטרון המדיטק לצד יגאל נאור ועירית קפלן.
בשנת 2021 החל לשחק בהצגת היחיד שכתב "מילה טובה" בתיאטרון הארצי מיסודו של סמי לוי.
בשנת 2022 החל לשחק במחזמר "הלהקה", המבוסס על סרטו של אבי נשר.
חיים אישיים

נבון נשוי לציירת נטע הררי ולהם שתי בנות, תמרה ועתליה והם מתגוררים בתל אביב.
הערות שוליים

1 2  דורון חלוץ, דב נבון, גבר-גבר, באתר הארץ, 5 באוגוסט 2010
↑  ניר יהב‏, הדב השתחרר, באתר וואלה, 30 ביולי 2021
↑  עידן בן טובים, אתם בחרתם: אלו הפודקאסטים הטובים ביותר של השנה, באתר geektime, ‏7.3.24
↑  יעקב בר-און, טקס משלו, באתר ynet, 21 באפריל 2003
↑  עמוד ההצגה, באתר תיאטרון ארצי לילדים ונוער.
| ארץ נהדרת |
| --- | --- | --- |
| כותבים ראשיים ויוצרים | דוד ליפשיץ • מולי שגב • אסף שלמון |  |
| משתתפים קבועים | מריאנו אידלמן • ליאור אשכנזי • גיה באר גורביץ' • רועי בר-נתן • ירון ברלד • ליאת הר לב • עלמה זק • ערן זרחוביץ' • שחר חסון • תום יער • שני כהן • אורי לייזרוביץ' • יובל סמו • אלי פיניש • איל קיציס • אסי כהן • תמיר בר • אוראל צברי |  |
| משתתפי עבר | אורנה בנאי • אודי כגן • מאור כהן • דב נבון • יעל פוליאקוב • אילן פלד • טל פרידמן |  |
| הפקות ספין-אוף | זוהי סדום • הפרלמנט • עוד כותרות |  |
| ראו גם | ארץ נהדרת - דמויות • מתוקה מהחיים • שאולי ומלחמת האזרחים • שאולי • ניר וגלי • ערוץ הכיבוד • רועי כפרי |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2020: איתי תורג'מן – (חזרות) 2022: עומר עציון (בלאדי מורי) | זוכה פרס האקדמיה לטלוויזיה לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרה קומית  2021: דב נבון – (קופה ראשית) 2023: ששון גבאי (אבירם כץ) / דב נבון (קופה ראשית) | הבא: 2022: עומר עציון (בלאדי מורי) – הקטגוריה שונתה לשם "שחקן משנה בסדרת קומדיה וקומדיית מצבים" |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007601365605171  GND: 1061908127  ISNI: 0000 0004 4277 9390  LCCN: no2013110339  VIAF: 307448695   WorldCat (עם VIAF): 307448695
פסיפס (אלבום)

"פסיפס" הוא אלבום האולפן ה-12 של הזמר הישראלי אביב גפן, אשר יצא לאור ב-27 במרץ 2012.
הפקה

מהאלבום יצאו חמישה סינגלים: "ריק בבית", "קוצים", "בובות", "נוסטלגיה" ו"טיפות". השיר "נוסטלגיה" בוצע בדואט עם שרון ליפשיץ, שחזרה להקליט לאחר שנים רבות בהן לא הקליטה שירים. כל הסינגלים זכו להצלחה רבה במצעדי הפזמונים בארץ והושמעו רבות. קוצים הגיע בתשע"א למקום ה-27 במצעד השנתי של רשת ג' ולמקום ה-20 במצעד השנתי של גלגלצ. "נוסטלגיה" כבש את המצעדים השבועיים ושהה 17 שבועות במצעד של רשת ג', מתוכם 4 שבועות במקום הראשון. בתשע"ב הגיע השיר למקום ה-31 במצעד השנתי של רשת ג' ולמקום ה-26 במצעד השנתי של גלגלצ. "טיפות" הצליח באותו מידה במצעדים השבועיים בגלגלצ וברשת ג', ובסוף תשע"ב הגיע למקום ה-20 במצעד השנתי של גלגלצ ובעוד מצעדים אחרים. זאת הייתה השנה המוצלחת ביותר של גפן במצעדים מאז שנת תשס"ו ואלבומו "עם הזמן".
ב-31 באוקטובר 2012 זכה האלבום למעמד "אלבום זהב".
רשימת רצועות

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי אביב גפן (למעט "מסילת הרכבת" ו"בובות" בהם השתתף בלחן עידן רייכל).
| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | טיפות  | 3:23 |
| 2. | קוצים (עם עידן רייכל)   | 3:40 |
| 3. | ריק בבית  | 2:58 |
| 4. | מסילת הרכבת (עם עידן רייכל)   | 4:02 |
| 5. | סוף העולם (עם אביתר בנאי)   | 5:03 |
| 6. | מחוץ לדלת  | 2:49 |
| 7. | בובות (עם עידן רייכל)   | 3:58 |
| 8. | אור הירח  | 3:55 |
| 9. | נוסטלגיה (עם שרון ליפשיץ)   | 2:54 |
| 10. | לפעמים  | 3:36 |
| משך כולל: | משך כולל: | 36:18 |
הלל זלטופולסקי

| --- | --- |

 לידה:  1868 יקטרינוסלב, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  11 בדצמבר 1932 (בגיל 64 בערך) פריז, צרפת 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 
הלל זְלָטוֹפּוֹלְסקי (בכתיב יידי: זלאַטאָפּאָלסקי; 1868, יקטרינוסלב, האימפריה הרוסית – 11 בדצמבר 1932, פריז, צרפת) היה איש עסקים, פעיל ציוני ותרבותי, נדבן וסופר יהודי. מהפעילים והתומכים של מפעלי תרבות רבים, בהם אגודת חובבי שפת עבר (לימים: תרבות) וקרן היסוד. נרצח בפריז על ידי עובד בכיר שלו לשעבר.
תולדות חייו ופעילותו

זלטופולסקי נולד בי"ב בתמוז תרכ"ח (2 ביולי 1868) לשפרה בת רבי אלחנן סנדומירסקי ולרבי חיים שלמה זלמן זלטופולסקי ביקטרינוסלב שבאוקראינה.
משפחתו הייתה בעלת אמצעים. גדל והתחנך על ברכי חסידות חב"ד בקרמנצ'וג, אוקראינה. התעניין והשתלם גם בלימודי חול ובהנהלת חשבונות.
עם נישואיו לפייגה בת אהרן מירקין ופסיה לבית מזא"ה, עבר להתגורר בקייב, שם הצטרף לעסקי חותנו, שהיה אחד מגדולי הסוחרים בענף הסוכר באזור. זלטופולסקי הרחיב את עסקיו והפך לגדול סוחרי הסוכר ברוסיה, מה שאיפשר לו לתרום ולהשקיע בענייני ציבור יהודיים רבים בהם התעניין.
זלטופולסקי היה פעיל מאוד בתחומי התרבות העברית ותמך בעיתונות העברית ("השילוח" ו"העם") ובהוצאות הספרים העבריות. הוא היה אחד מהפעילים הנמרצים של אגודת חובבי שפת עבר. פעיל ציוני נלהב בתנועה הציונית של הרצל, גם אם התנגד חריפות לתוכנית אוגנדה שהוצעה בקונגרס השישי, 1903. בהיותו איש עסקים ובקי בהנהלת חשבונות שימש כמזכירו האישי של נציג ההסתדרות הציונית באזור, מקס עמנואל מנדלשטם, ובסופו של דבר ניהל את המרכז הפיננסי של ציוני רוסיה. (1897 – 1905)
בשנות מלחמת העולם הראשונה עבר להתגורר במוסקבה, וביתו היה בית ועד לפעילות עברית וציונית. טיפח ותרם להקמת מוסדות חינוך, ועבודתו היא זו שהפכה את "אגודת חובבי שפת עבר" למפעל "תרבות" הגדול, עם רשת ענפה של מוסדות חינוך, של בתי-ספר יסודיים, תיכוניים וגבוהים, בתי מדרש למורים וגננות, ישיבות, אשר התנהלו רובם ככולם בשפה העברית. זלטופולסקי תמך בכל מפעל תרבות עברי באשר הוא. בין המוסדות שמונה דוד תדהר ניתן למנות את "הבימה", הגימנסיה העברית "הרצליה", בית הספר הגבוה לאמנות "בצלאל", ועוד.
בתום המלחמה עבר בשנת 1919 להתגורר עם משפחתו בפריז, המשיך בפעילותו הציבורית, והיה ממייסדי קרן היסוד. זלטופולסקי פרסם רשימות פובליציסטיות ופיליטונים משלהי שנות התשעים, ב"המליץ" וב"הצפירה", ואחר כך בעיקר ב"העולם", שקצתם נקבצו לכתבי הלל זלטופולסקי.
הלל זלטופולסקי נרצח בפריז בי"ב בכסלו תרצ"ג על ידי אחד העובדים הבכירים שלו לשעבר, שניהל את אחד מבתי החרושת שהיו בבעלותו של זלטופולסקי, אך נסגר עקב קשיים כספיים. היורה התאבד מיד לאחר הרצח. זלטופולסקי הותיר אחריו בן, משה, ובת, שושנה פרסיץ, מייסדת הוצאת הספרים "אמנות" וחברת הכנסת הראשונה עד השלישית. פרסיץ העלתה את עצמות אביה לארץ ישראל, והן נקברו בהר הזיתים.
על שמו נקרא רחוב בתל אביב.
ספריו

"התחיה", ברלין: דפוס איטצקאָווסקי, תרע"א. (חוברת)
בתקופת התחיה: קבוצת מאמרים, אודסה: דפוס מוריה, (הקד’ תרע"ז).
"די אָרגאַניזירונג פון די יודישע פאָלקס כחות", לונדון: צענטראל ביורא פון דער ציוניסטישער ארגאניזאציאן ('פלוג שריפטען פאר’ן פאלק'), תר"ף. (ביידיש) (חוברת)
כתבי הלל זלטופולסקי, תל אביב: דפוס הפועל הצעיר, תרפ"ט.
לקריאה נוספת

דוד תדהר, אנציקלופדיה לחלוצי היישוב ובוניו, כר' י"ח (1969)
האנציקלופדיה העברית, ספריית פועלים, 1988
גצל קרסל, לקסיקון הספרות העברית בדורות האחרונים, ספריית פועלים, 1965
הערות שוליים

1 2  דוד תדהר (עורך), "הלל זלטופולסקי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יח (1969), עמ' 5331
↑  האנציקלופדיה העברית, ספריית פועלים, 1988
↑  גצל קרסל, לקסיקון הספרות העברית בדורות האחרונים, ספריית פועלים, 1965
↑  ע"י מי ובשל מה נרצח זלטופולסקי ז"ל?, דואר היום, 15 בדצמבר 1932
↑  ארונו של ר' הלל זלטפולסקי ז"ל דרך תל אביב, ידיעות עיריית תל אביב, 15 באוגוסט 1933
↑  מדריך הרחובות באתר עיריית תל אביב-יפו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307116105171  ISNI: 0000 0000 6696 564X  LCCN: nr96034729  SELIBR: 137808  VIAF: 51590778   WorldCat (עם VIAF): 51590778 
כרזה של רשת "תרבות"
אחמד מוסא

ערך זה עוסק בכדורגלן ניגרי. אם התכוונתם לכדורגלן עבר ערבי-ישראלי, ראו .
אחמד מוסא (באנגלית: Ahmed Musa; נולד ב-14 באוקטובר 1992) הוא כדורגלן ניגרי, המשחק בעמדות הקיצוני והחלוץ בסיוואספור מהליגה הטורקית ובנבחרת ניגריה. מוסא הוא שיאן ההופעות בנבחרת ניגריה עם 108 הופעות.
קריירת מועדונים

מוסא החל לשחק בנעוריו באקדמיית הנוער אמינצ'י. ב-2008 הוא הושאל לקבוצת JUTH המקומית, בה כבש ארבעה שערים ב-18 הופעות. בעונה שלאחר מכן הושאל לקנו פילארס. בקבוצה זו, מצמרת ליגת העל הניגרית התרחשה הפריצה שלו. הוא כבש 18 שערים ב-25 הופעות והיה למלך השערים של הליגה לעונת 2009/2010.
בקיץ 2010 מוסא עבר לפנלו ההולנדית. ב-30 באוקטובר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, נגד חרונינגן. אתר "GOAL" כלל את מוסא ברשימת 100 כוכבי הכדורגל הצעירים שיש לצפות בהם. במרץ 2011 זכה מוסא בפרס הכדורגלן הניגרי של השנה. בשתי עונות בליגת העל ההולנדית כבש מוסא שמונה שערים ב-37 משחקים בהם שיחק.
ב-7 בינואר 2012 חתם מוסא בצסק"א מוסקבה מליגת העל הרוסית. בעונתו הראשונה בקבוצה, עונת 2012/2013, כבש 11 שערים ב-28 הופעות ונכלל ברשימת 33 השחקנים הטובים ביותר בליגה. בעונת 2013/2014 כבש שבעה שערים ב-26 הופעות.
ב-8 ביולי 2016 חתם מוסא לארבע שנים באלופת אנגליה לסטר סיטי. ב-30 בינואר 2018 חזר לצסק"א מוסקבה והושאל עד לסוף העונה. את השער הראשון שלו לאחר החזרה לצסק"א הבקיע ב-15 במרץ במשחק החוץ נגד אולימפיק ליון בשמינית גמר הליגה האירופית, משחק שבו צסק"א גברה בתוצאה 3:2 והעפילה לרבע גמר הטורניר. ביוני 2018 עזב את צסק"א.
באוגוסט 2018 חתם בא-נסר מהליגה הסעודית. באוקטובר 2020, מוסא שוחרר מא-נסר, והוא הפך לשחקן חופשי.
באפריל 2021 חזר לניגריה, מולדתו וחתם בקנו פילארס.
נבחרת ניגריה

באפריל 2010 זימן המאמן לארס לאגרבק את מוסא לראשונה לסגל נבחרת ניגריה, לקראת מונדיאל 2010, אך בסופו של דבר הוא נופה מהסגל עקב פציעה בקרסול. ב-5 באוגוסט 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ניגריה, בניצחון 0–2 על מדגסקר במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2012. את שער הבכורה שלו בנבחרת כבש מוסא במרץ 2011, במשחק ידידות נגד קניה.
בשנת 2011 זכה מוסא באליפות אפריקה עד גיל 20 יחד עם נבחרת ניגריה עד גיל 20.
מוסא זומן לסגל ניגריה לגביע אפריקה לאומות 2013. בטורניר זה הוא הבקיע בניצחון 1–4 על מאלי בחצי הגמר, ונכנס כמחליף בניצחון 0–1 בגמר על בורקינה פאסו, ובכך סייע לניגריה לזכות בתואר בפעם השלישית בתולדותיה. באותה שנה הוא שיחק עם ניגריה בגביע הקונפדרציות 2013, כאשר פתח בהרכב הנבחרת בכל שלושת המשחקים שלה בטורניר.
לאחר שהופיע בכל משחקי המוקדמות של ניגריה, נכלל מוסא בסגל הנבחרת למונדיאל 2014. במשחק השני של שלב הבתים כבש שני שערים בהפסד 2–3 לארגנטינה, אשר הפכו אותו לשחקן הניגרי הראשון שכובש יותר משער אחד במשחק גביע העולם.
מוסא זומן לסגל של המאמן גרנוט רוהר למונדיאל 2018. באותו מונדיאל שבו ניגריה הודחה בשלב הבתים הוא הראה יכולת טובה וכבש שני שערים בניצחון על איסלנד.
נכלל בסגל נבחרת ניגריה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.
תארים

אליפות רוסיה: 2012/2013, 2013/2014, 2015/2016
הגביע הרוסי: 2012/2013
הסופר קאפ הרוסי: 2013, 2014
גביע אפריקה לאומות: 2013
אליפות אפריקה עד גיל 20: 2011
מלך השערים של ליגת העל הניגרית: 2009/2010
יוסי קאנץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 במרץ 1942 (בן 82) סמיפלטינסק, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקזחית, ברית המועצות ברית המועצות
 שם לידה:  יוסף קאנץ
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1970
 עיסוק:  שחקן מדבב
 פרופיל ב-IMDb
 
יוסף (יוסי) קאנץ (נולד ב-17 במרץ 1942) הוא שחקן, מדבב וצלם ישראלי.
ביוגרפיה

קאנץ נולד לסופר היידי שמעון קאנץ בסמיפלטינסק שבקזחסטן. ב-1946 עברה המשפחה לגור בעיר ורוצלב שבפולין. בשנת 1957, כשהיה בן 15, עלה לישראל, והיה חבר קיבוץ רוחמה.
למד משחק בלונדון. בוגר בית הספר הגבוה לקולנוע "IDHEC" בפריז. ב-1973 היה ממקימי תיאטרון באר שבע.
לצד עבודתו הענפה כשחקן, קאנץ כותב מדורי צילום בעיתונים.
קריירה > בתיאטרון

בתיאטרון בית ליסין: ב-1986 שיחק בהצגה "נטושים" שכתב וביים הלל מיטלפונקט. ב-2010 שיחק בהצגה "מכולת" שכתב וביים הלל מיטלפונקט.
בתיאטרון הבימה: ב-1990 גילם את האב בהצגה "חתונת הדמים" מאת פדריקו גארסיה לורקה שעיבד וביים חנן שניר, וב-1991 גילם מפקח משטרה ראשי בהצגה "הפיזיקאים" מאת פרידריך דירנמאט שביים היי קיילוס.
בתיאטרון הקיבוץ: ב-2001 שיחק בהצגה "דממה" מאת רועי רשקס שביים אבי מלכה.
מופיע בהצגת יחיד "אבר זר" שכתב יחד עם איציק סיידוף והועלתה לראשונה בפסטיבל תיאטרונטו 1991.
קריירה > בתיאטרון > בתיאטרון באר שבע

גילם את גולדברג בהצגה "מסיבת יום הולדת" מאת הרולד פינטר שביים חנן שניר בתיאטרון באר שבע. ב-1973 שיחק בהצגה "עושה הנפלאות" מאת ויליאם גיבסון. ב-1973 שיחק בהצגה "הרופא בעל כרחו" מאת מולייר שביים דן רונן, ושיחק בהצגה "מילקווד" מאת דילן תומאס שביים דן רונן. ב-1975 שיחק במחזמר "עלי כינור" שכתבה עדה בן-נחום (ע"פ סיפור מאת שלום עליכם) וביים חנן שניר, ושיחק בהצגה "אנדורה" מאת מקס פריש שביים תום לוי. ב-1976 גילם את סר טובי בהצגה "הלילה השנים-עשר" מאת שייקספיר שביים חנן שניר. ב-1977 גילם את פיצ'ם בהצגה "אופרה בגרוש" מאת ברטולט ברכט שביים אפרים סטן. ב-1978 גילם את הנזיר לורנצו בהצגה "רומיאו ויוליה" מאת שייקספיר שביים יורם פאלק; גילם את ביציה בהצגה "שידוכין" מאת ניקולאי גוגול שביימה  סופי מוסקוביץ' וגילם את פייטרו בהצגה "הצל" מאת יבגני שוורץ שביים יוסף מילוא. ב-1979 גילם את קרוקסטאד בהצגה "בית הבובות" מאת הנריק איבסן שביים יורם פאלק; שיחק בהצגה "שחטתי את דודתי" שהיה קברט על פי פרנק ודקינד שביים יורם פאלק וגילם מורה בהצגה "האביב מתעורר" מאת פרנק ודקינד שביים חנן שניר.
ב-1980 שיחק בהצגה "העולם בו אנו חיים" מאת קארל צ'אפק שעיבד וביים יוסף מילוא. באותה שנה שיחק בהצגה "חבל שהיא זונה" מאת ג'ון פורד שביים מלקולם מק'קיי. ב-1983 שיחק בהצגה "ליר" מאת אדוארד בונד. ב-1984 גילם שריף ב"כותרת ראשית" מאת בן הכט וצ'ארלס מק'ארתור שביים מיכה לבינסון, וגילם את שאמראייב בהצגה "השחף" מאת צ'כוב שביים חנן שניר.
קריירה > בתיאטרון > בתיאטרון הקאמרי

ב-1986: שיחק בהצגה "חוות החיות" מאת ג'ורג' אורוול שביים גדי רול בתיאטרון הקאמרי; שיחק בהצגה מיכאל קולהאס מאת היינריך פון קלייסט שביים אילן רונן ושיחק בהצגה "החילוני האחרון" שכתב וביים שמואל הספרי. ב-1988 שיחק בהצגה "נוצות" שעיבד וביים שמואל הספרי (ע"פ ספר בעל אותו שם מאת חיים באר); שיחק בהצגה "אמא קוראז'" מאת ברטולט ברכט שביים אילן רונן וגילם פועל של משרד החקלאות בהצגה "גשם" מאת גלעד עברון שביים רמי דנון. ב-1989 שיחק בהצגה "אחרי החגים" שכתב שמואל הספרי (ע"פ ספר מאת יהושע קנז) וביים אהרון אלמוג, וגילם את תנחום בהצגה "הגולם" מאת ה. לֵיוִיק שביים גדליה בסר.
ב-1991 שיחק בהצגה "השחף" מאת צ'כוב שביים בוריס מורוזוב. ב-1992 שיחק בהצגה "ריצ'רד השלישי" מאת שייקספיר שביים עמרי ניצן. ב-1993 שיחק בהצגה "ענבי זעם" מאת פרנק גלאטי המבוסס על רומן באותו שם מאת ג'ון סטיינבק שביים אילן רונן; שיחק בהצגה "גורודיש" שכתב וביים הלל מיטלפונקט; גילם עורך דין בהצגה "פליישר" מאת יגאל אבן אור שביים עמית גזית ושיחק בהצגה "שיינדלה" שכתבו אמנון לוי ורמי דנון שגם ביים. ב-1994 גילם שוטר בהצגה "ביקור הגברת הזקנה" מאת פרידריך דירנמאט שביים עמרי ניצן והייתה קופרודוקציה של תיאטרון הבימה ותיאטרון הקאמרי, וגילם את בלתזר בהצגה "הסוחר מוונציה" מאת שייקספיר שביים עמרי ניצן. ב-1995 שיחק בהצגה "הקמצן" מאת מולייר שביים גאבור ז'אמבקי, וגילם את רפי איתן בהצגה "פולארד" מאת מוטי לרנר שביים אילן רונן. ב-1996 שיחק בהצגה "קומדיה של טעויות" מאת שייקספיר שביים עמרי ניצן; השתתף בהצגה לילדים "מסע הניסים והנפלאות" שכתבו יורם טהרלב ויוסף כרמון שגם ביים; גילם את רודה בהצגה "המנצח" מאת רונלד הארווד שביים מיכה לבינסון ושיחק בהצגה "סיפור משפחתי" מאת עדנה מזי"א שביים עמרי ניצן. ב-1997 שיחק בהצגה "אבא של החתן" מאת יוסף בר-יוסף שביים מיכאל גורביץ'. ב-1998 גילם את קלמן בהצגה "השחקן" שכתב וביים הלל מיטלפונקט. ב-1999 שיחק בהצגה "אויב העם" מאת הנריק איבסן שביים עמרי ניצן, ובהצגה "אשכבה" שכתב וביים חנוך לוין.
ב-2000 שיחק בהצגה "דבורה בארון" מאת יהודית קציר שביימה זהרירה חריפאי. ב-2001 שיחק בהצגה "אטום" מאת מתי גולן שביים עודד קוטלר. ב-2002 שיחק בהצגה "טובים השניים" מאת ריי קוני שביים לסלי לוטון. ב-2003 שיחק בהצגה "אישה, בעל, בית" שכת בוביים שמואל הספרי, ועל משחקו בהצגה זו זכה במלגת-פרס על שם שבתאי קונורטי. ב-2006 גילם את אחד מזקני תבי בהצגה "אנטיגונה" מאת סופוקלס שביים חנן שניר; שיחק בהצגה "המפיקים" שביים מיכה לבינסון וגילם את הכומר בהצגה "האב" מאת יוהאן אוגוסט סטרינדברג שביים יוסי פולק. ב-2008 שיחק לצד נסים זוהר בהצגה "השיבה לחיפה" שעיבד בעז גאון על פי נובלה מאת ע'סאן כנפאני שביים סיני פתר, ושיחק בהצגה "שמו הולך לפניו" מאת אפרים קישון שביים משה נאור. ב-2013 שיחק בהצגה "אמא קוראז'" מאת ברטולט ברכט שביים אודי בן-משה, ובהצגה "ריצ'רד השלישי" מאת שייקספיר שביים ארתור קוגן. ב-2014 שיחק בהצגה "הסלבריטאים" מאת טוביה ציפין שביים שלמה וישינסקי. ב-2014 שיחק את האומֱן באלקטרה. ב-2015 גילם את אבינעם במחזה "על האש" שכתב וביים דרור קרן. ב-2016 גילם את עמידור במחזה "הזאבים" שכתב וביים הלל מיטלפונקט. ב-2017 גילם את פרפונט במחזה "שלוש אחיות" מאת אנטון צ'כוב שביים חנן שניר וגילם גם את השופט האת'ורן במחזה "ציד המכשפות" מאת ארתור מילר שביים גלעד קמחי. ב-2020 שיחק במחזה "מתאבל ללא קץ" מאת חנוך לוין.
קריירה > בטלוויזיה ובקולנוע

ב-1971 שיחק בסרט "הסיקריקי" שביים מנחם בינצקי. הסרט עסק בתקופת ימי בית שני והמרד הגדול, והתקציב הנמוך שעמד לרשות הבמאי מנע ממנו להציג את התקופה בצורה משכנעת כלשהי. בגלל איכותו הירודה של הסרט בינצקי לא הצליח למצוא מפיץ לסרטו, ובעקבות כך הסרט הוקרן רק פעם אחת בסינמטק ונגנז.
ב-1978 שיחק בסרטו של זאב רווח "שרגא קטן". ב-1981 גילם אסיר עם מקטרת בסרטו "מסג'יסט הצמרת" שכתבה מרגלית צבי וביים אלפרד שטיינהארדט. ב-1987 שיחק בסרטו של נדב לויתן "ילדי סטלין". ב-1988 גילם שכן בסרט "הקיץ של אביה" שביים אלי כהן. ב-1994 גילם את התובע אמנון טל בסדרת הטלוויזיה "משפט קסטנר" שכתב מוטי לרנר וביים אורי ברבש. ב-1997 גילם את יצחק שמיר בסדרת הטלוויזיה "קו 300" שכתב מוטי לרנר וביים אורי ברבש. ב-1998 גילם את פרופסור לב מינסקי בסדרת הטלוויזיה "בנדנה ג'ונס" שביים איתן דותן בערוץ הילדים. באותה שנה גילם את אבא של רונה (נעמי פרומוביץ') בסדרת הטלוויזיה "טירונות" שכתב בני ברבש וביים אורי ברבש.
ב-2002 שיחק בסדרת הטלוויזיה "טיפול נמרץ" שביים רוני קיי, ושיחק בסדרת הטלוויזיה "מיי פירסט סוני" של האחים ברבש. ב-2003 גילם את ד"ר זריצקי בסדרת הטלוויזיה "החצר" שביים אבי כהן. ב-2004 גילם את אביגדור בסרט "משהו מתוק" שכתב אופיר בביוף וביים דן תורג'מן. בין השנים 2004–2005 גילם את צביקה בסדרת הטלוויזיה "ראש גדול". ב-2005 גילם את דוד בן-גוריון בסרט הטלוויזיה "עכשיו או לעולם לא" שביים איתן לונדנר. ב-2008 שוב גילם את דוד בן-גוריון בסרט "אלטלנה" - עיבוד קולנועי של פרשת אלטלנה שכתב מוטי לרנר וביים אלי כהן. ב-2011 גילם את דגניה בסדרת הטלוויזיה "החיים זה לא הכל" שביים עדי בנימינוב.
קריירה > דיבוב

ב-1999 דיבב את המפקח שרמן בסרט "סטיוארט ליטל". ב-2005 דיבב את וינקול בסרט "מרי פופינס". ב-2007 דיבב את מונטגומרי בסרט "כוורת בסרט". ב-2009 דיבב את קארל פרדריקסון, הדמות הראשית בסרט "למעלה", אותה דיבב גם בסרט "המשימה המיוחדת של דוג"; ואת טים לוקווד בסרט "גשם של פלאפל". ב-2011 דיבב את מר מרימק בסרט "רנגו", ואת קרבטרי בסרט "הרפתקאות טינטין: תעלומת החד-קרן". ב-2012 דיבב את הלורקס בסרט "הלורקס". ב-2013 דיבב את טים לוקווד בסרט "גשם של פלאפל 2" ואת המלך הנרי בסרט "מליפיסנט".