stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ויטיליגו

| --- | --- |

 תחום:  רפואת עור 
 תסמינים:  דפיגמנטציה 
 טיפול:  מונובנזול  methoxsalen  trioxsalen 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  1068962 
 MeSH:  D014820
 סיווגים
 ICD-11:  ED63.0 
 
כפות ידיים של חולה ויטיליגו
וִיטִילִיגוֹ או "לויקודרמה" היא מחלת עור אוטואימונית, שבה מאבדים אזורים מסוימים של העור את צבעם והעור הופך בהיר. האקדמיה ללשון העברית ממליצה לקרוא למחלה זו "בַּהֶקֶת" ולעיתים היא מכונה גם במילה המקראית "בַּהֶרֶת", אף כי ייתכן שבמקרא (ספר ויקרא פרק י"ג) לא היה מדובר באותה תופעה.
המלנוציטים הם תאים בגוף האדם אשר אחראיים על יצירת המלנין, צבע העור. הכתמים הלבנים על העור נוצרים בדרך כלל כתוצאה ממחלה אוטואימונית, כאשר הגוף תוקף את אותם מלנוציטים, ובעקבות התקיפה, התאים לא מסוגלים לייצר את המלנין.
החולים במחלה עלולים לסבול מפגיעה בתדמיתם בעקבות השינוי בגוון העור. המחלה אינה מדבקת ואינה מסוכנת. ישנן ארצות, כמו הודו למשל, שבהן סובלים החולים מנידוי חברתי.
הטיפול במחלה נעשה באמצעות שיזוף במנורות UVB במרפאות פוטותרפיה מיוחדות, לפעמים בשילוב עם פסוראלן, ויטמין D3 או קורטיזון.
תסמיני המחלה

כאחוז אחד עד שני אחוזים מהאוכלוסייה סובלים מהמחלה. כמחצית מהחולים יפתחו את המחלה לפני גיל 20. ב-20% מהמקרים יש בן משפחה נוסף שלוקה במחלה. למעטים מהם מתלווה גם מחלות אוטואימוניות אחרות (מחלות בהן הגוף נלחם ופוגע בעצמו).
אף על פי שאין הוכחות חותכות, יש המשערים היום שמדובר במחלה אוטואימונית שבה נוצרת תגובה דלקתית כנגד תאי הפיגמנט בעור. חוקרים אחרים טוענים שהסיבה היא הצטברות של מולקולות פרוקסיד ה"מרעילות" את המלנוציטים ופוגעות בפעילותם. ברוב המקרים המחלה מתפתחת במהירות, ותסמיניה הם כתמי עור לבנים שגדלים בקצב מהיר. התופעה יכולה להיעצר לתקופה ארוכה ואחר כך להתחדש שוב. בחלק מהחולים שטחי ההתבהרות קטנים ובאחרים נרחבים. הם עלולים להופיע בכל מקום בגוף, לרבות הגפיים והפנים לעיתים נדירות עשוי צבע העור לחזור לתקינותו גם ללא טיפול.
אצל חולים רבים התפרצות המחלה באה בעקבות אירוע טראומטי כמו תאונת דרכים, פגיעה של קרוב משפחה או מתח נפשי שחוו לתקופה מסוימת.[דרוש מקור]
המחלה זכתה לפרסום משמעותי בציבור בעקבות ריאיון של מייקל ג'קסון בתוכניתה של אופרה וינפרי במהלך שנת 1993, במסגרתו סיפר הזמר כי הוא סובל ממחלה זו.
טיפולים

הצורך בטיפול נקבע בעיקר לפי מידת ההפרעה של המחלה. בחולים בעלי עור בהיר הויטילגו כמעט ואינה מורגשת, ופעמים רבות אינה מחייבת טיפול. אצל בעלי עור כהה, הכתמים בולטים וההפרעה גדולה, והם חשים צורך עז יותר בקבלת טיפול.
טיפולים > הסוואה בעזרת איפור

כתמים לבנים קטנים בעיקר סביב העיניים ניתנים להסוואה בקלות על ידי איפור.
טיפולים > פוטותרפיה

טיפול באמצעות אור אולטרה סגול לוויטיליגו יעיל מאוד כאשר הוא על הפנים והצוואר וכאשר המחלה קיימת לא יותר מאשר עשר שנים. אצל ילדים אחוזי ההצלחה באזורים אלה גבוהים ביותר.
הטיפול העיקרי נעשה באמצעות מנורות מסוג UVB NARROWBAND אשר נותנות אור אולטרה סגול בתחום צר מאוד של 311–313 ננומטר בלבד. זמן החשיפה עולה בהדרגה בכל טיפול עד שמגיעים לרמה בו העור מגיב אבל לא מאדים. הטיפול נמצא בישראל בסל הבריאות וחברי קופות החולים זכאים לקבל אותו מקופות החולים ללא תשלום.
לפני שנת 2000 היה נהוג לתת טיפול באמצעות PUVA - אור אולטרה סגול בתחום UVA ובליעה או השריה של חומר המגביר את רגישות העור לאור הנקרא פסוראלן (Psoralen). כאשר שטחי הויטילגו נרחבים ומכסים שטחי גוף גדולים, החולה בולע את התרופה ומספר שעות אחר כך חושף את כל גופו לקרני UVA במכונה הדומה למכונת שיזוף. משך כל טיפול כ־30 דקות ונדרשים כ־50-200 טיפולים להחזרת הצבע לעור. תופעות לוואי לטיפול ב-PUVA: בחילה עקב השימוש בפסוראלן, נזק מקרינת ה-UVA לעור הבריא ואדמומיות בעור במקרה של מינון גבוה מידי.
הטיפול ב-UVB NARROWBAND נמצא יעיל באותה מידה כמו ה-PUVA ואין לו תופעות הלוואי של נטילת הפסוראלן וכן הוא אינו גורם לנזק בעור כיוון שאינו חודר עמוק בעור.
טיפולים > רפיגמנטאציה על ידי אור UVB+UVA ממוקד

טיפול ממוקד רק בכתמים מאפשר להוריד את מספר הטיפולים. שיטה זו מתאימה בעיקר לכתמים קטנים ובדומה לטיפול UVB NARROWBAND היא יעילה עבור 90% מהכתמים בעור הפנים, 60% בעור הגב ו-20% בידיים וברגליים.
טיפולים > תכשירי הכהיה

הטבה קלה דווחה במקרים בודדים בהם השתמשו בקרמים אנטי דלקתיים - עם או בלי סטרואידים מסוג Protopic או Elidel. אך התוצאות לאחר טיפול במשחות אלו בויטילגו רחוקות מלהשביע רצון ברוב החולים. תוצאות טובות יותר דווחו כאשר נעשה שימוש במשחות יחד עם חשיפה לאור ממנורות UVB NARROWBAND.
טיפולים > דפיגמנטציה: הלבנת העור

בחולים אשר העור חסר הפיגמנטציה מכסה אזורים רבים וגדולים משטח גופם, ישנה האפשרות לעשות טיפול דפיגמנטציה. בטיפול זה הופכים את האזורים הבריאים בעור (עם הפיגמנטציה) ללבנים על ידי שימוש במשחה benoquin cream 20%, משחה זו משלימה את תהליך של הוויטיליגו בהפיכת העור ללבן תוך שלושה עד ארבעה חודשים מתחילת השימוש, והעור נשאר לבן לאורך זמן. משחה זו אינה ניתנת לרכישה בישראל.
בתרבות

בשנת 2020 יצאה סדרת הטלוויזיה "זיגי" ,הגיבור הראשי בה נער בשם דורי (אמיתי הרמן) חולה ויטיליגו.
.
השירות הפדרלי לפיקוח בתחום הגנת זכויות הצרכן

| --- | --- |
סמל השירותסמל השירות
 מידע כללי
 מדינה:  רוסיה 
 תחום שיפוט:  רוסיה רוסיה
 משרד אחראי:  ממשלת רוסיה
 סוכנות אם:  ממשלת רוסיה 
 סוכנות בת:  המרכז המדעי הממלכתי לווירולוגיה וביוטכנולוגיה 
 תאריך הקמה:  12 במרץ 2004
 סוכנות קודמת:  המשטרה הרפואית שירות התברואה והאפידמיולוגיה פיקוח התברואה הממלכתי השירות הממלכתי לתברואה ואפידמיולוגיה הפיקוח הממלכתי למסחר, פיקוח על איכות המוצרים והגנת זכויות הצרכנים
 מנהל:  אנה פופובה
 מטה מרכזי:  מוסקבה
 עובדים:  110,000 
 http://rospotrebnadzor.ru
 
השירות הפדרלי לפיקוח בתחום הגנת זכויות הצרכן ורווחת האדם (רוסית: Федеральная служба по надзору в сфере защиты прав потребителей и благополучия человека, בקיצור Роспотребнадзор, רוספוטרבנדזור) הוא שמו הרשמי של ארגון אכיפת חוק פדרלי ברוסיה הממונה על הגנת זכויות הצרכנים ברוסיה ואחראי גם לתחום התברואה והגנה ממחלות זיהומיות ונגיפיות, מלחמה במחלות מידבקות ובטרור ביולוגי, תוך שיתוף פעולה עם הסוכנות הביו-רפואית הפדרלית של ממשלת רוסיה ומשרד הבריאות של רוסיה.
זו המקבילה הרוסית למרכזים לבקרת מחלות ומניעתן והמרכז האירופי לבקרת מחלות ומניעתן.
היסטוריה

הארגון מהווה תולדה של מספר ארגונים קודמים, ששורשם עוד מתקופת האימפריה הרוסית, כאשר עד 1917 תפקידי השירות נוהלו על ידי מחלקת המשטרה הרפואית במשרד המשטרה.
בשנים 1922–1933 הוקם שירות התברואה והאפידמיולוגיה, שבהמשך הפך לגוף בשם פיקוח התברואה הממלכתי, שהתקיים עד 1950. ב-1963 הוקם השירות הממלכתי לתברואה ואפידמיולוגיה, שהמשיך לפעול גם לאחר התפרקות ברית המועצות. בצמוד לו, בשנים 1993–2004 פעל גם הפיקוח הממלכתי למסחר, פיקוח על איכות המוצרים והגנת זכויות הצרכן.
במרץ 2004, במסגרת הרפורמה הפדרלית שיזם ולדימיר פוטין, גופים אלה אוחדו והוקם השירות הפדרלי לפיקוח בתחום הגנת זכויות הצרכן ורווחת האדם. מאז 2004 זהו הגוף הפדרלי העיקרי למלחמה במחלות מידבקות והוא המקבילה הרוסית למרכז הלאומי האמריקאי למניעת מחלות.
החל מינואר 2020 השירות נדרש לפעול ביתר שאת במסגרת המאבק בהתפרצות נגיף קורונה-ווהאן ואנשיו היו פרוסים בכל נמלי התעופה במדינה. במהלך צעדי הטיפול בהתפרצות נגיף הקורונה ברוסיה נערכו למעלה מ-51 מיליון בדיקות. הארגון פעל בשיתוף פעולה עם משרד הבריאות של רוסיה וממשלת רוסיה להקמת מטה מבצעי לשיתוף פעולה של גופי הרשות המבצעת שנוצר ב-27 בינואר 2020 על מנת לפתח אמצעים למניעת ייבוא והתפשטות של זיהום נגיף הקורונה בפדרציה הרוסית והושק אתר אינטרנט אינפורמטיבי בנושא המאבק בנגיף בשם StopCoronavirus.rf (‏Стопкоронавирус.рф).
ראשי הארגון

ראש הארגון מכונה "רופא התברואה הממלכתי הראשי של רוסיה" (Главный государственный санитарный врач Российской Федерации).
| # | שם | תחילת הכהונה | סיום הכהונה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | גנאדי אונישצ'נקו | ‏12 במרץ 2004 | 23 באוקטובר 2013 |
| 2. | אנה פופובה | ‏23 באוקטובר 2013 |  |
ראו גם

המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן
המרכז האירופי לבקרת מחלות ומניעתן
המרכז הסיני לבקרת מחלות ומניעתן
המרכז הלאומי לבקרת מחלות
נציבות הבריאות הלאומית של סין
הגנת הצרכן
רפואה מונעת
היגיינה
אפידמיולוגיה
המרכז המדעי הממלכתי לווירולוגיה וביוטכנולוגיה
ולדימיר לוצ'יץ'

| --- | --- |

לוצ'יץ' בשנת 2022
 לידה:  17 ביוני 1989 (בן 35) בלגרד, סרביה, יוגוסלביה
 עמדה:  סמול פורוורד, פאוור פורוורד
 גובה:  2.04 מטרים
 מספר:  11
 דראפט:  לא נבחר, 2011
 קבוצות כשחקן
 2006–2008 2008–2013 2013–2016 2016–:  סופרפונד פרטיזן בלגרד ולנסיה באיירן מינכן
 הישגים כשחקן
 זכייה באליפות היורוקאפ (2014) 4 זכיות באליפות הליגה האדריאטית (2009–2011, 2013) 2 זכיות באליפות ליגת העל הגרמנית (2018, 2019) 5 זכיות באליפות ליגת העל הסרבית (2009–2013)  2 זכיות בגביע הגרמני (2018,2023) 4 זכיות בגביע הסרבי (2009–2012)
ולדימיר לוצ'יץ' (בסרבית: Владимир Лучић; נולד ב-17 ביוני 1989) הוא כדורסלן סרבי, המשחק בעמדת הסמול פורוורד והפאוור פורוורד בקבוצת הכדורסל באיירן מינכן, וכן בנבחרת סרביה.
ביוגרפיה

לוצ'יץ' נולד בבלגרד בשנת 1989 לוצ'יץ' השתתף בדראפט 2011, אך לא נבחר.
גובהו הוא 2.04 מטרים והוא משחק בעמדות הסמול פורווד והפאוור פורוורד.
קריירה מקצועית > מהלך הקריירה

בשנת 2006 החל לוצ'יץ' לשחק כדורסל מקצועי, בקבוצת "סופרפונד" הסרבית.
בשנת 2008 עבר לשחק בפרטיזן בלגרד, עמה זכה 4 פעמים באליפות הליגה האדריאטית (2009–2011, 2013),‏ 5 פעמים באליפות ליגת העל הסרבית (2009–2013), ו-4 פעמים בגביע הסרבי (2009–2012).
בשנת 2013 חתם על חוזה בקבוצת ולנסיה מליגת העל הספרדית. בעונת 2013/2014 זכה עם ולנסיה באליפות היורוקאפ.
בשנת 2016 הצטרף לוצ'יץ' לקבוצת באיירן מינכן הגרמנית. בעונת 2017/2018 זכה עמה הן באליפות ליגת העל הגרמנית והן בגביע הגרמני, ובעונה העוקבת זכה עמה באליפות הליגה הגרמנית.
קריירה מקצועית > שיא קריירה

ב-14 באוקטובר 2020 קלע לוצ'יץ' שיא קריירה של 26 נקודות במשחק היורוליג מול מכבי תל אביב.
הרפובליקה הישנה (מלחמת הכוכבים)

| הרפובליקה הישנה |
| --- | --- |

סמל הארגון: 
סוג הארגון: רפובליקה פרלמנטרית פדרלית
חוקה: החוקה הגלקטית
שפות רשמיות: גלקטית בסיסית
עיר הבירה: קורוסנט
מנהיגים: נשיא הסנאט, בהמשך הקנצלר העליון
מפקד הצבאות: משרד ההגנה ובהמשך הקנצלר/המפקד העליון
ראש הממשלה: המשנה לקנצלר
רשות מחוקקת: הסנאט הגלקטי
הקמה: 25,000 BBY
ארגון מחדש לאימפריה הגלקטית: 19 BBY
ארגון מחדש לרפובליקה החדשה: 5 ABY
מטבע מקומי: דאטריאנס רפובליקאי
ביקום של מלחמת הכוכבים, הרפובליקה הגלקטית או הרפובליקה הישנה היא שמו של גוף ממשל בין כוכבי אשר שלט עד לעליית האימפריה הגלקטית. למרות הממשל הדמוקרטי שלה, לקראת סוף ימיה הייתה הרפובליקה חסרת יכולת השפעה עקב הבירוקרטיה הרבה שפשטה בה.
"הרפובליקה" כפי שכונתה, התקיימה במשך 25 אלף שנים ונאמר כי ההיסטוריה המלאה שלה "תמלא עשרת אלפים ספריות".
היסטוריה

הרפובליקה נוסדה 25,000 שנה לפני קרב יאבין עם חתימת "החוקה הגלקטית" בקורוסנט. לא ברור אם קורוסנט היה עולמם המקורי של בני האדם או שהיה הכוכב המרכזי באותה התקופה, זאת בגלל מיעוט המידע על נסיבות החתימה, אך ברור שהאירוע עצמו התקיים.
הרפובליקה כללה כמיליון עולמות אשר היו חברים בה. מלחמות המשובטים אשר התרחשו בין 22 BBY עד ל-19 BBY היו העימות בקנה מידה מלא הראשון שהתרחש ברפובליקה לאחר איחודה מחדש בעקבות קרב רוסאן.
הסנאט הגלקטי

הרפובליקה החלה בתור ברית הגנתית-כלכלית משותפת בקרב מספר מערכות כוכבים באזור ה"ליבה" של הגלקסיה. כל מערכת שלחה נציג (סנאטור) לגוף המחוקק המרכזי (הסנאט). הסנאטורים שמשו כשגרירים של עולם הבית שלהם.
כל כוכב אשר היה חבר ברפובליקה הורשה לשמור על צורת הממשל, מבנה החברה, אמונותיו, מנהגיו והמסורות המקומיות. בתוך הרפובליקה התקיימו ממשלות שונות לצד צורות ממשל שונות כמו מלוכה, ממשל רפובליקאי ואף קומונות שדמו לכוורת. חלק מהמערכות קיימו בחירות לתפקיד הסנאטור בעוד באחרות הממשלה עצמה היא זו שביצעה את הבחירה. בנאבו נבחר הסנאטור על ידי המונרך בעוד שבאולדריאן, מועצת הזקנים בחרה את הסנאטור מבין שורותיה.
לאחר שכוחה והשפעתה של הרפובליקה עלו, החלו להצטרף אליה עוד ועוד מערכות ותחומי השפעתה גדלו. רוב הטריטוריות החדשות אורגנו לקבוצות אשר כונו "סקטורים". כל סקטור כלל כ-50 עולמות מיושבים אשר שלחו נציג מטעמם. לאחר שכמות הסקטורים הפכה אף היא לגדולה מדי, אורגנו הסקטורים בקבוצות אשר כללו כאלף אזורים. כל אזור שכזה יוצג על ידי נציג אחד.
הסנאט שימש בתור הגוף השלטוני של הרפובליקה הגלקטית ואבירי הג'די שימשו בתור מגיני הדמוקרטיה. זמן קצר לאחר האיחוד, בוסס קורוסנט בתור מרכז השלטון. במפות צוין מיקומו בקואורדינטות 0-0-0 כדי לסמן את מיקומו בתור המרכז המוכרז של הגלקסיה. מבין חברי הסנאט נבחר קנצלר שישמש כראש הסנאט ושימש בתור המנהיג דה פקטו ולצדו נבחר משנה לקנצלר אשר נבחר לתפקיד באותו האופן.
אף שחוקים שנחקקו בסנאט היו תקפים לכל העולמות החברים ברפובליקה, רוב החקיקה השוטפת בוצעה בגופים האזוריים, בסקטורים או בכוכבי הבית עצמם. עקב זאת, עיקר תפקידו של הסנאט התרכז בתיווך ופישור בין צדדים חלוקים, קיום כוח מגן כללי ופיקוח על המסחר. אבירי הג'די אשר נענו לקריאתו של הקנצלר הפכו לנציגים אשר נעים בין המערכות. הם שימשו בתור מגיני הרפובליקה ואזרחיה, אך בנוסף תפקידם היה לשמש כנציג מטעם הרפובליקה שישמש כמתווך במחלוקות.
הסנאט הגלקטי > כישלונה של הרפובליקה

כישלונה של הרפובליקה נבע מתוך המבנה שעליו התבססה. חלק גדול מפעולותיה היה מבוסס על הסכמים לא מחייבים אשר זכו פעמים רבות להתעלמות מצד פוליטיקאים מושחתים ותאבי כוח, אשר פעמים רבות אף עשו כל שביכולתם כדי לטרפד את ההסכמים. פעמים רבות ממשלות שונות בעלות אינטרס משותף יצרו גושים בעלי אג'נדה עצמאית משלהם.
ימי גוויעתה של הדמוקרטיה היו מאופיינים בשחיתות רבה. הסנאט עצמו נחלק לשני מחנות, כאשר בצד אחד היו אלה אשר ניסו לדבוק בערכיה הדמוקרטים של הרפובליקה ומהצד השני ניצבו אלה שביקשו לקדם את מטרותיהם האישיות. לאחר רצף של קנצלרים חלשים וחסרי השפעה אמיתית והמשבר שנוצר עקב פלישת פדרציית הסחר לנאבו, הבשילו התנאים לעלייתה של הנהגה חזקה.
לאחר עלייתו של פלפטין לשלטון הוא ניצל את תפקידו בתור המפקד העליון של צבא הרפובליקה כדי לרכז עוד ועוד סמכויות בידיו. סמכויות רבות, ביניהם אף של הסנאט עצמו, בוטלו בשם ביטחון הציבור. מסכי פרטיות ששימשו את הסנאטורים להתייעצויות פרטיות על סוגיות שונות הוסרו והדבר הוביל לפחד גובר והולך מצד הסנאטורים להשמיע את דעותיהם. ככל שהקנצלר ריכז בידיו עוד ועוד סמכויות כך גם פחתו המפגשים וההצבעות בסנאט.
צבא הרפובליקה

לאחר קרב רוסאן ולאורך מרבית שנותיה, הרפובליקה לא החזיקה בצבא למעט כוח סמלי ששימש לתהלוכות צבאיות וטקסי הנפת הדגל. הדבר ייצג את עקרונות השלום של הרפובליקה, אשר ביקשה לפתור סכסוכים בצורה לא אלימה, בעזרת אבירי הג'דיי אשר שמרו על השלום והסדר.
מספר ארגוני סחר, ביניהם פדרציית הסחר וגילדת המסחר החזיקו בצבאות רובוטים כדי להגן על רווחיהם. אלו ניצלו את כוחם והשתמשו בצבאותיהם כדי לזכות ברווחים נוספים דוגמת פלישת פדרציית הסחר לנאבו. בנוסף, סקטורים שונים החזיקו בכוחות אבטחה חמושים שלהם, דוגמת כוח האבטחה של נאבו. כוחה של הרפובליקה, ויכולתה לאכוף את החלטותיה, נחלשו כיוון שרוב הכוח הצבאי לא היה תחת שלטון מרכזי, כי אם תחת שליטתם של כוחות שונים בתוך הרפובליקה. עקב כך, הפכה הרפובליקה לתלויה לחלוטין באבירי הג'די שיגנו עליה.
המצב השתנה עם פריצת מלחמות המשובטים. בתחילתן לא היה ברשות הרפובליקה צבא כלשהו שיוכל להתמודד מול קונפדרציית המערכות העצמאיות. עקב זאת הועברה קריאה בסנאט להקמתו של צבא חדש לרפובליקה. הקריאה זכתה להתנגדות חריפה מצד מנהיגיה שוחרי השלום של הרפובליקה דוגמת פאדמה אמידאלה שחששה מיציאה למלחמה ותוצאותיה.
ללא ידיעת המתנגדים, החלו כבר 10 שנים קודם לכן, ההכנות של הקמת צבא משובטים על הכוכב קאמינו. לאחר שהתברר לרפובליקה שהבדלנים אינם מתכוונים לנהל דיאלוג כלשהו וכי למעשה הם כבר נמצאים במלחמה, אומץ צבא השיבוטים בתור צבאה המרכזי.
בתוך מספר שנים לאחר הקרב על ג'נוסיס גדל צבאה של הרפובליקה לממדים עצומים והפך לכוח הצבאי הגדול ביותר בגלקסיה. המיליטריזציה המהירה שעברה על הרפובליקה גרמה למספר השפעות, והעיקרית שבהן הייתה ירידת כוחו של הסנאט ועליית הצבא בתור הזרוע החזק ביותר של הממשלה.
סופה של הרפובליקה

במהלך שנות הלחימה העניק הסנאט לפלפטין סמכויות רחבות ביותר כיוון שהוא שימש בתור המפקד העליון של הצבא. הפעולות תורצו בשם "הביטחון" ונחשבו להגיוניות ביותר במטרה להגביר את יעילותה של הממשלה בזמן מלחמה. לקראת סוף המלחמה החזיק פלפטין בסמכויות נרחבות כל כך, עד שלמעשה הוא כבר לא היה זקוק לאישורו של הסנאט ופעל כדיקטטור.
לאורך המלחמה גברו המתחים בין פלפטין למסדר הג'די. רבים מחברי המסדר חשדו במניעיו של פלפטין וצפו בדאגה בכוחו העולה וירידת הסנאט. מעט לפני סיום המלחמה חששו הג'די כי פלפטין לא יוותר על סמכויותיו בתום הלחימה. לחששותיהם היו שותפים גם הסנאטורים פאדמה אמידאלה, בייל אורגנה ומון מות'מה.
לאחר מותו של מנהיג הבדלנים, גנרל גריווס והגילוי כי פלפטין הוא למעשה הסית' לורד דארת' סידיוס יצאו הג'די כנגד הקנצלר בניסיון לעצור אותו, אך ניסיונם כשל ופלפטין שרד. הוא הורה לכוחות המשובטים ברחבי הגלקסיה לבצע פקודה סודית שהוכנה מראש. הפקודה שכונתה "פקודה 66" סימנה את אבירי הג'די באשר הם כבוגדים והורתה להרוג אותם.
בסיום המלחמה נאם פלפטין לפני הסנאט וטען כי הג'דיי ניסו לבצע הפיכה כנגד השלטון. הוא הכריז כי הג'דיי הם אויבי הרפובליקה והכריז על הפיכתה של הרפובליקה לאימפריה הגלקטית ומינה את עצמו בתור קיסר. האימפריה החדשה, הכריז, תהיה הכוח החזק ביותר בגלקסיה ולעולם לא תאוים שוב על ידי כוח חיצוני. אף על פי שהסנאט המשיך עוד להתקיים שנים לאחר מכן, הוא נושל למעשה מרוב סמכויותיו ונותר כמועצה מייעצת אשר לא החזיקה בכוח אמיתי. עשורים לאחר מכן, מעט לפני קרב יאבין, פיזר פלפטין סופית את הסנאט ובכך מחק למעשה את הזכר האחרון לרפובליקה. כל סמכויות השלטון רוכזו בידי המושלים המקומיים מטעם הצבא ובזאת הסתיים השלטון האזרחי.
הרפובליקה החדשה

לאחר נפילתה של האימפריה וסוף מלחמת האזרחים הגלקטית, הוקמה הרפובליקה מחדש על ידי ברית המורדים ונקרא "הרפובליקה החדשה" ומאוחר יותר שינתה את שמה ל"פדרציה הגלקטית של בריתות חופשיות" לאחר נפילת קורוסנט בידי היוז'אן וונג.
וסלי ליבלר

וסלי ליבלר (באנגלית: Wesley J. Liebeler;‏ 9 במאי 1931 - 29 בספטמבר 2002) היה פרופסור אמריקאי למשפטים, מחוקרי רצח קנדי.
וסלי ליבלר נולד בארצות הברית ולמד לתואר ראשון במכללת מקאלסטר במינסוטה. לאחר מכן סייים תואר במשפטים באוניברסיטת שיקגו (UCLA). ליבלר פעל כעורך דין בניו יורק ובשנת 1965 הצטרף לסגל ההוראה של הפקולטה למשפטים באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA) ובמשך שלושים שנה היה מרצה בנושא החוק נגד ההגבלים העסקיים (Antitrust Law).
בשנת 1964 צורף לצוות החוקרים שמונו על ידי ועדת וורן לחקירת רצח קנדי, שתפקידם היה לסייע לחברי הוועדה בריכוז חומר החקירה ובתשאול העדים. ליבלר חקר מספר עדי מפתח, ובהם אם סילביה אודיו, אמריקנית ממוצא היספני שהעידה כי חודשים אחדים לפני הרצח הופיעו בביתה מספר גולים קובנים ובתוכם אדם שלאחר הרצח זוהה על ידה כלי הארווי אוסוואלד, שלדבריה הציג עצמו כ"לאון אוסוואלד". בתוקף התפקיד שמילא ליבלר בוועדה הוא נחשב כמומחה לעניין חקירת רצח קנדי.
חוקר רצח קנדי דייוויד ליפטון העלה בספרו משנת 1980 "הראיה הטובה ביותר" (Best evidence), תאוריית קונספירציה יוצאת דופן לפיה נחטפה גופתו של קנדי בדרכה מהמטוס הנשיאותי, שהוביל אותה מדאלאס לבית החולים של הצי האמריקאי בית חסדא, שבו עמדה לעבור נתיחה, ועברה בחשאי, במקום סתר, טיפול ניתוחי, שקדם לניתוח הרשמי שלאחר המוות, שבוצע לאחר מכן בבית החולים בית חסדא, וזאת במטרה להעלים את הראיות כי הנשיא נורה מלפנים ולא מגבו.
כאשר תאוריה זו החלה להתגבש אצל ליפטון, והוא החל את מחקרו לביסוס תאוריה זו, כארבע עשרה שנים לפני פרסום מסקנותיו בספרו, הוא יצר קשרים עם וסלי ליבלר, כפרופסור למשפטים וכמי שנודע כאחד החוקרים עליהם הוטלו תפקידי חקירה מטעם ועדת וורן. שניהם הקדישו שעות רבות לניתוח הסתירות שנתגלו בממצאים הרפואיים, ובעיקר בדו"ח על נתיחת הגופה שבוצעה במוצאי ליל הרצח בבית החולים בית חסדא, בה לא נמצאו סימני כניסה של קליעים בחזית הגופה, בעוד שרופאי בית החולים פארקלנד ממוריאל בדאלאס, אליו הוחש הנשיא לאחר שנפגע ובו הוכרז כמת, סבורים היו כי הנשיא נורה מלפנים. ליפטון העלה את הסברה שרופאי בית חסדא שיקרו, בעוד שליבלר הגן על עמדתם ומסקנותיהם ואמר לליפטון (שליפטון עצמו מצטט בספרו): "אינני חושב שמישהו לעולם יאמין במה שאתה אומר".
בין כה וכה והנה נגלתה לליפטון תגלית שהוא ראה אותה כמדהימה, הוא מצא דו"ח שנכתב על ידי שני אנשי האף בי אי סיברט (Sibert) ואו'ניל (O`Neill), שנוכחו בנתיחה שנערכה בבית החולים בית חסדא, בו כתבו כי נראה היה בעליל כי בגופתו של הנשיא נעשה ניתוח של אזור הראש קודם שהגופה הובאה לנתיחה בבית חסדא. ליפטון העלה את התגלית בפני ליבלר, שנדהם ומיהר לכתוב עליה  ב-23 באוקטובר 1966 מזכר לשופט ארל וורן, ליתר חברי ועדת וורן, לתובע הכללי ואחיו של הנשיא רוברט קנדי ולנשיא לינדון ג'ונסון ובו קרא לפתוח מחדש בחקירה בעניין זה, אך קריאתו לא נענתה.
לימים יאמר  ליפטון על ליבלר כי ליבלר "הגן בפומבי בעוז על ועדת וורן, אך באורח פרטי היה פתוח לביקורת. הוא לא היה מן המגינים שנהגו כעבדים".
פרופסור ליבלר שהיה בעל רישיון טיס,  התאמן בטיסה במטוס דו כנפי, ב-29 בספטמבר 2002, כשהמטוס התרסק לתוך אגם במדינת ניו המפשייר וליבלר נהרג. גם מדריך הטיסה שהיה לצידו נהרג. בן 71 שנים היה ליבלר במותו.
השירות הפדרלי לפיקוח בתחום השימוש בטבע

| --- | --- |

דגל השירות
 מידע כללי
 מדינה:  רוסיה 
 תאריך הקמה:  2004 
 מטה מרכזי:  מוסקבה 
 RPN.gov.ru
 
מדים רשמיים של פקידה בשירות הפדרלי.
השירות הפדרלי לפיקוח בתחום השימוש בטבע (ברוסית: Федеральная служба по надзору в сфере природопользования, בראשי תיבות: Росприроднадзор) הוא גוף פדרלי של הרשות המבצעת ברוסיה, האחראית לפיקוח בתחום ניהול משאבי טבע ומהווה יחידת סמך במשרד למשאבי טבע ואיכות הסביבה של הפדרציה הרוסית. במסגרת תפקידו השירות אחראי לנהל את משימות ההגנה על הדגה, חיות הבר ובתי הגידול הטבעיים במדינה, לרבות אכיפת החוקים הפדרליים הקשורים להגנה על חיות הבר; הגנה על מינים בסכנת הכחדה; שיקום אזורי דיג משמעותיים מבחינה לאומית; שימור ושיקום בית גידול של חיות הבר.
הגוף בעל תחום שיפוט בכל מחוזות רוסיה ומפעיל סמכויות בקרה ופיקוח בתחום ניהול הסביבה וכן במסגרת יכולתו בתחום השמירה על הסביבה, הוא מטיל מגבלה על ההשפעה הטכנולוגית השלילית בתחום ניהול הפסולת (למעט פסולת רדיואקטיבית) על חברות ומפעלים ועורך אומדן של ההשפעה על הסביבה. הטיפול בפסולת רדיוקאטיבית הוא באחריות השירות הפדרלי לפיקוח אטומי, טכנולוגי ואקולוגי.
מבנה

ניהול עניינים ושירות ציבורי
המחלקה למעקב גאולוגי ממלכתי, פיקוח בתחום אזורי טבע מוגנים במיוחד וציד
המחלקה לפיקוח ממלכתי על איכות הסביבה
בקרה וניהול אנליטי
המחלקה למימון וכספים
המחלקה למומחיות אקולוגית ומתן היתרים
מחלקה משפטית
ראשי הארגון

סבטלנה רדיונובה (מאז 24 בדצמבר 2018)
אמירחאן אמירחאנוב (2018)
ארטיום סידורוב (2015–2018)
ולדימיר קירילוב (2008–2014)
סרגיי סאי (2006–2008)
ראו גם

שירות הדגה וחיות הבר של ארצות הברית
ויליאם רפאר

| --- | --- |

 לידה:  22 באפריל 1883 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  29 באפריל 1958 (בגיל 75) ז'נבה, שווייץ 
 מדינה:  שווייץ 
 מקום קבורה:  Cemetery of Genthod 
 השכלה:  אוניברסיטת הרווארד 
 מעסיק:  אוניברסיטת ז'נבה 
 תפקיד:  חבר במועצה הלאומית של שווייץ 
 מפלגה:  Ring of Independents 
 פרסים והוקרה:  doctor honoris causa from the University of Lyon (1946) 
 
וִילְיַאם עמַנוּאֶל רַפָּאר (באנגלית: William Emmanuel Rappard; 22 באפריל 1883 –  29 באפריל 1958) היה אקדמאי, כלכלן ודיפלומט שווייצרי.
רפאר היה מייסד שותף של המכון לתארים מתקדמים ללימודים בינלאומיים (אנ') (כיום IHEID), פרופסור להיסטוריה כלכלית באוניברסיטת ז'נבה, רקטור אוניברסיטת ז'נבה ב-1926, מנהל מדור המנדט של מזכירות חבר הלאומים (וחבר בוועדת המנדטים הקבועה (אנ') במשך כל 18 שנות חייה הפעילה), ונציג שווייץ בארגון העבודה הבין-לאומי (ILO), וכן בארגון האומות המאוחדות (או"ם) ובשגרירות ארצות הברית.
ראשית חייו

ויליאם עמנואל רפאר נולד בניו יורק להורים שווייצרים. אביו עבד כנציג של תעשיות שווייצריות שונות בארצות הברית. רפאר עבר לשווייץ בגיל 17. ויליאם רפאר סיים את לימודיו באוניברסיטת הרווארד בשנת 1908. בשנים 1908–1909 המשיך את לימודיו באוניברסיטת וינה, אז באימפריה האוסטרו-הונגרית.
קריירה

רפאר היה עוזר פרופסור לכלכלה באוניברסיטת הרווארד מ-1911 עד 1913. ב-1913 התמנה לפרופסור באוניברסיטת ז'נבה. הוא עבד במזכירות חבר הלאומים. הוא התפטר מהמזכירות ב-1924, והפך לסגן הרקטור באוניברסיטת ז'נבה. הוא מונה לחבר "יוצא דופן" בוועדת המנדטים הקבועה, והשתתף במושב הראשון שלו בוועדה ביוני 1925. הוא כיהן בוועדה למשך שארית חייו. לפי ההיסטוריונית סוזן פדרסן, רפאר היה "הדמות המובילה" בוועדה. רפאר נבחר לחברה הפילוסופית האמריקאית ב-1941.
מכתביו

International Relations as Viewed from Geneva (1925)
The Post-War Economic problems and solutions for Poland, Austria, and Czechoslovakia (1931)
The Geneva Experiment (1931)
The Business Corporations of Massachusetts: Study of the history of Economics and Law Compared; Thesis at the Faculty of University degrees.
The Common Menace of Economic and Military Armaments (1936)
The Government of Switzerland (1936)
The Individual and the State in the Evolution of the Swiss Constitution (1936)
The Crisis of Democracy (1938)
The Quest for Peace since World War Two (1940)
Pennsylvania and Switzerland: The Origins of the Swiss Constitution (1941)
Collective Security in Swiss Experience, 1291–1948
To what do we owe the Economic superiority of the United States?
The Future of Peace according to Cordell Hull (1944)
Switzerland the Organisation of Europe (1950)
The Secret of American Prosperity (1955)