stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גבניתיים

| גבניתיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: דקראים
תת־סדרה:: דמויי-דקר
משפחה:: גבניתיים
שם מדעי
 Kyphosidae ‏גיל, 1893

גבניתיים (שם מדעי: Kyphosidae) היא משפחת דגים ימיים מסדרת הדקראים.
דגים אלה חיים במימי האוקיינוס האטלנטי, האוקיינוס ההודי והאוקיינוס השקט באזורים הטרופיים, בעיקר סביב שוניות אלמוגים או איים רחוקים וניזונים בעיקר מפלנקטון ומיצורים קטנים. הם בעלי גוף מעוגל, ראש עגול עם עיניים גדולות וסנפירים מגודלים. אורכם יכול להגיע ל-15–90 ס"מ.
הם שוחים בלהקות בין האלמוגים ומחפשים מחסה או שוחים בזרם בקרבה לפני המים אך חיים במים רדודים. חלק מדגים אלה צבעוניים מאוד. הם משריצים בקבוצות גדולות והביצים צפות במים ובוקעות באוקיינוס.
מיון

משפחה גבניתיים (Kyphosidae)
תת-משפחה Girellinae
סוג Girella
סוג ומין יחיד Graus nigra
תת-משפחה Kyphosinae
סוג ומין יחיד Hermosilla azurea
סוג גבנית (Kyphosus)
סוג ומין יחיד Sectator ocyurus
תת-משפחה Microcanthinae
סוג Atypichthys
סוג ומין יחיד Microcanthus strigatus
סוג ומין יחיד Neatypus obliquus
סוג ומין יחיד Tilodon sexfasciatus
תת-משפחה Scorpidinae
סוג Bathystethus
סוג Labracoglossa
סוג Medialuna - בו המין גבנית חצי ירח
סוג ומין יחיד Neoscorpis lithophilus
סוג Scorpis
גלריה

Microcanthus strigatus
Scorpis violacea
Atypichthys latus
Girella punctata
גט

ערך זה עוסק במסמך גירושין. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
.
| --- | --- |

מתן גט בפני בית דין
 מקרא:  ספר דברים, פרק כ"ד, פסוק א'
 משנה:  מסכת גיטין
 משנה תורה:  הלכות גירושין, פרקים א'-י'
 שולחן ערוך:  אבן העזר, סימנים קי"ט-קנ"ד
 ספרי מניין המצוות:  ספר המצוות, עשה רכ"ב ספר החינוך, מצווה תקע"ט
גט אישה (ברבים: גיטי נשים) או בקיצור גט, הוא מסמך הלכתי, שבאמצעותו מגרש בעל את אשתו ומסיים את נישואיהם. משפט המפתח בגט הוא "הרי את מותרת לכל אדם".
מקור המילה במשנה והתלמוד, שם משמשת המילה 'גט' במשמעות של שטר, שלעיתים קרובות הוא גט במשמעות ימינו, אך לא תמיד. כיום מקובל לכנות במילה גט רק את השטר שבו מגרש הבעל את אשתו.
מקור ומהות הגט

הגט נמנה עם אחת מתרי"ג מצוות התורה, ומוזכר בספר דברים ובספר ישעיהו בשם "ספר כריתות". על פי המדרש הוא היה נהוג עוד בימי אברהם אבינו. הנוסח הנוכחי של הגט וכל הכללים הקשורים בו נקבעו בבבל בתקופת התלמוד. בתורה עצמה לא נזכרת המילה 'גט', אלא הוא מכונה 'ספר כריתות':
כִּי יִקַּח אִישׁ אִשָּׁה וּבְעָלָהּ, וְהָיָה אִם לֹא תִמְצָא חֵן בְּעֵינָיו - כִּי מָצָא בָהּ עֶרְוַת דָּבָר, וְכָתַב לָהּ סֵפֶר כְּרִיתֻת וְנָתַן בְּיָדָהּ וְשִׁלְּחָהּ מִבֵּיתוֹ.
הגט אינו חוזה שנערך בין שני צדדים, אלא הוא מעשה חד-צדדי של הגבר (אמנם כיום נהוג שאין לתת גט בלא הסכמת האישה). על אף שמעיקר הדין אין צורך בבית דין כדי לסדר גט, מקובל שגט יסודר אך ורק בבית דין מוסמך (ובמדינת ישראל, בבית דין רבני), וזאת בשל מורכבותו ההלכתית של הגט ובשל המשמעות החמורה שעלולה להיות אם יינתן גט פסול.
על פי המנהג בבתי הדין, מיד לאחר סידור הגט משמיד (בגריסה או שרפה) בית הדין את שטר הגט ונותן פסק-דין של בית הדין לפיו התקיים בנוכחותו בצורה כשרה מעשה הגירושין (הפסק החדש נקרא "מעשה-בית-דין") וקובע כי בני הזוג גרושים כהלכה. מטרת השמדת שטר הגט המקורי היא מניעת שימוש בשטר הגט בפני בית דין אחר במקרים של חזרה לחיים משותפים והיפרדות חוזרת. במדינת ישראל ניתנת בנוסף לכך גם תעודת-גירושין. על מנת למנוע ערעורים על תקפות הגט לאחר זמן, שמטרתם להוציא לעז על אחד מבני הזוג כביכול נישואיו הראשונים עדיין תקפים, נהוג שלנוכחים במקום מוצע לעיין בגט ולוודא את תקינותו, ולאחר מכן הם מתחייבים שלא לערער עליו בעתיד, והגט, שכבר מילא את תפקידו, מושמד.
בעת שהגבר מוסר את הגט לאישה חייבים להיות נוכחים שני עדים, וכן בית-הדין המסדר את הגירושים. לעיתים נוכח גם הלבלר שכתב את הגט, אך אין זה נדרש. בעת מסירת הגט אומר הגבר לאישה: "הרי זה גטך, והתקבלי גטך זה, והרי את מגורשת בו ממני מעכשיו, ומותרת לכל אדם".
דיני הגט

דיני הגט נלמדים מפרשה בספר דברים, העוסקת בגירושין. בפרשה עצמה מפורש רק החיוב שהמגרש אישה יגרשה באמצעות 'ספר כריתות', ואיסור לאדם לשאת שוב גרושתו לאחר שנישאה לאדם אחר. שאר דיני הגט נלמדים מתורה שבעל פה ובאמצעות דרשות בעיקר בתלמוד במסכת גיטין.
עיקרי דיני הגט הם:
אין האיש מגרש את אשתו אלא לרצונו, ולא בעל כורחו. מעיקר הדין הייתה אשה מתגרשת גם בעל כורחה, אולם מתקנת רבינו גרשום מאור הגולה, אסור לאיש לגרש את אשתו כנגד רצונה.
אין האשה מתגרשת אלא באמצעות שטר כתוב.
הגט צריך להיכתב במיוחד עבור הבעל והאישה הספיציפיים. אולם הסופר יכול להכין לעצמו טופסי גיטין, היינו שיכתוב את כל נוסח הגט ('טופס') וישאיר את מקום שם האיש, האשה והתאריך ריקים. ('תורף')
על האיש לתת את הגט בעצמו או על ידי שליח לאשה, ולא שהיא תיקח את הגט בעצמה.
על הגט להינתן לתוך ידה של האשה, ליד שלוחה, או לשטח בבעלותה שבו היא יכולה לשמר את גיטה.
על הגט להינתן לאשה לעיני עדים.
דיני הגט > שמות גיטין

ההלכה מחייבת נתינת גט כאשר ברור מי המגרש ומי המתגרשת. חיוב זה מתבטא בתחום הלכתי הנקרא "כתיבה לשמה". אחד הנושאים הנידונים בתחום זה הוא "שמות גיטין" נושא זה הוא בירור דרך כתיבת שמות אנשים ומקומות לפי ההלכה. כיוון שללא דיוק בשם בגט נוצרת בעיה בכשרותו של הגט. דרך לימוד נושא זה מתברר על ידי חוקי הלשון לפי הפוסקים ובדיקת דרך כתיבת השם כפי המובא בתנ"ך ובתלמוד. עיקר הדיון בשמות גיטין מובא בשולחן ערוך חלק אבן העזר. אחד הדיונים המפורסמים בתחום שמות גיטין הוא השם עקיבא - האם האות האחרונה בשם היא כמו שכתוב בתלמוד הבבלי עם האות א או כמו שכתוב בתלמוד הירושלמי עם האות ה.
דיני הגט > מסירת גט באמצעות שליח

יש אפשרות שהבעל ישלח גט על ידי שליח, והשליח ימסור את הגט לידי האישה. במקום שיש חשש שהבעל יעגן את אשתו, ויהיה קל יותר למסור את הגט באמצעות שליח, עושים כן.
מעיקר הדין ישנה אף אפשרות שהאישה תעשה שליח לקבל את הגט מידי הבעל, אבל לא נוהגים לעשות כן, מאחר שיש בדרך זו הרבה קשיים טכניים, כגון הצורך שיהיו עדים לכך שהאישה מינתה את השליח.
דיני הגט > עדים

ר' אלעזר (במשנה, מסכת גיטין, פרק ט', משנה ד') סובר, שאפילו לא חתמו עליו עדים, אלא שנתנו לאישה בפני עדים, הגט כשר (שעדי המסירה של הגט קובעים את תוקפו של הגט). רבן גמליאל (ולפי גרסה אחרת: רבן שמעון בן גמליאל) סיפר (גיטין לו ע"א) שתיקנו אחר כך שיהיו העדים מפרשים את שמותיהם בגט ולא די בלשון: 'אני חתמתי עד'.
דיני הגט > גט לחומרא

קיום יחסי מין עם אישה נשואה הוא מהעברות החמורות ביותר ביהדות (אחת משלוש העברות של "ייהרג ואל יעבור"), בנוסף לכך הילדים שיוולדו מאותם יחסים, יהיו ממזרים, ולא יוכלו להתחתן עם יהודים לדורי דורות. ולכן כאשר לעיתים נעשים נישואים שאין בהם ממש, כגון נישואים שנעשו בלצון בין נער לנערה, נדרש בעקבותיהם גט לחומרא, כלומר גט שנועד להסיר ספק ולהבהיר באופן חד-משמעי שהאישה פנויה.
קיימים גם מקרים שלפי ההלכה יש לתת שני גיטין, מכיוון שיש ספק כיצד לערוך את הגט. כגון שהבעל נקרא בשם מסוים כשמכובד בעלייה לתורה, אבל אינו נקרא בשם זה בין אנשים. וכן במקרה שיש לבעל או לאישה שם, שיש ספק כיצד לכתוב אותו.
נוסח הגט

במקרא לא נאמר כלום על תוכנו של הגט ולא על צורתו, ומסתבר שבימים הקדומים לא היו לשונות קבועים לגיטין אלא כל אדם כתב את הגט בנוסח שלו.
שמואל מזכיר (בתלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף ה', עמוד ב') את הנוסחאות שהבעל כותב לאשתו: 'הרי את משולחת', 'הרי את מגורשת', 'הרי את מותרת לכל אדם'. בצד נוסחאות אלו הוא מביא נוסחאות פסולות: 'איני אישך', 'איני בעלך' וכו', וכוונתו שאם אמר 'איני אישך' לבד אינו מועיל, לפי שהבעל צריך לשלח את אשתו מביתו, ולא שישלח את עצמו ממנה, אבל אם הוא מוסיף בכל נוסח שהוא, שהוא משלח את אשתו ממנו - הרי זה גט.
בגט צריך שיהיה כתוב שם האיש, שם האישה והזמן. הסופר הכותב את טופסי הגיטין, צריך שיניח מקום פנוי לשם האיש, לשם האישה ולזמן. כן צריכים לכתוב בגט את הזמן למניין המלכות המושלת באותה מדינה, ואם נכתב למניין מלכות אחרת, ואפילו לבניין הבית - הגט פסול.
מעיקר ההלכה גט יכול להכתב בכל שפה, ובכל סוג כתב, על פי המנהג הגט נכתב בארמית, ונכתב בכתב אשורי. אם הגט נכתב בכמה שפות יש הפוסלים את הגט.
נוסח הגט קבוע והוא נכתב ב12 שורות, כמנין המילה "גט":
גט מצד האישה

מתן גט על ידי אישה מתועד בברית החדשה: "כל המגרש את אשתו ונושא אחרת, נואף הוא. ואם היא תגרש את בעלה ותנשא לאחר, נואפת היא".
בתעודה שנכתבה בעין גדי ב"שנת שלוש" למרד בר כוכבא (פרץ בשנת 132), הצהירה "שלמצין בת יהוסף קבשן" מעין גדי, שהיא אינה דורשת "חפץ כל דבר" מ"אלעזר בן חנניה", שהיה בעלה קודם לכן. בשורה 7 של התעודה מופיע המינוח: "שהוא לך מנה גט שביקין" ("שיהיה לך ממנו (או ממנה) שטר העזבה"). החוקר ז'וזף מיליק סבר שיש בתעודה זו עדות לגירוש בעל על ידי אשתו. עדה ירדני וחיים יונה גרינפלד (אנ') פירשו את התעודה כשובר (קבלה) של כתובה, או של גט, המעיד שאין לשלמציון טענות כספיות כלפי אלעזר. טל אילן קיבלה את פירושו של מיליק, והיא סוברת שתעודה זו מוכיחה את קיומו של נוהג נתינת גט על ידי אישה בתקופת מרד בר כוכבא. בנוסף על כך, קיים דמיון רב בין תעודה זו ובין גט שנכתב במצדה ונמצא במערות מורבעת.
אצל רפורמים נהוג לתת גם גט מקביל מצד האישה, המשחרר את הבעל מהתחייבויות והבטחות הנישואין מלבד ההבטחות הקשורות להסדרים הכלכליים של הגירושין והסדרי משמורת הילדים. את הגט מצד האישה הנהיג זלמן שחטר שלומי וכך נוהגים הרבנים המוסמכים על ידו ברחבי העולם.
ראו גם

גט על תנאי
גט מקושר
סרבנות גט
נחלת שבעה (ספר)
אין דבר שבערווה פחות משניים
לקריאה נוספת

ירון זילברשטיין, "על 'מודרנה' שפה ומשפט: הלכות כתיבת שמות בגיטין", עיונים בשפה וחברה 5 (2012), עמ' 157–180.
הערות שוליים

↑  משנה, מסכת גיטין, פרק ט', משנה ג'.
↑  (דוגמה טובה לכך היא הפרק "גט פשוט" במסכת בבא בתרא מסכת שאינה עוסקת בדיני גירושין אלא בדיני ממונות).
↑  ספר דברים, פרק כ"ד, פסוק א' וכן בספר ישעיה: "אי זה ספר כריתות אמכם אשר שלחתיה" ספר ישעיהו, פרק נ', פסוק א', יש הרוצים לומר (וביניהם הרב יעקב מדן) שההקבלה במיכה, א', י"ד ”לָכֵן תִּתְּנִי שִׁלּוּחִים עַל מוֹרֶשֶׁת גַּת” מעידה על קיום המילה "גט" כבר בזמן התנ"ך בתור מעין לשון נופל על לשון של "גט"-"גת".[דרוש מקור]
↑  ספר דברים, פרק כ"ד, פסוקים א'–ד'.
↑  שולחן ערוך, אבן העזר, סימן קכ"ט.
↑  משנה, מסכת גיטין, פרק ט', משנה ח'
↑  כך לפי הרשב"א בתשובה חלק חלק ה' סימן צ"ג. לדעת השולחן ערוך אף גט שנכתב בכתב רש"י (=פרובינצאל) כשר.
↑  שולחן ערוך, אבן העזר, סימן קכ"ו, סעיף א', כדי לחשוש לדעת ספר אור זרוע והכל-בו הפוסלים את שאר סוגי הכתיבה
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר נשים, הלכות גירושין, פרק ד', הלכה ח', ובעקבותיו כך גם בשולחן ערוך. מאידך דעת הראב"ד להכשיר, וכך פסק הרמ"א.
↑  תוספות, מסכת גיטין, דף ב', עמוד א', ד"ה מתני'.
↑  הבשורה על־פי מרקוס, פרק י, פסוקים יא–יב (הברית החדשה, תרגום חדש).
1 2  חנן אשל, "תולדות המחקר וסקירת הממצא ממערות המפלט במדבר יהודה", בתוך: חנן אשל ודוד עמית (עורכים), מערות המפלט מתקופת מרד בר-כוכבא, תל אביב תשנ"ט, עמ' 59–60.
↑  תעודה מספר 13 מאוסף נחל צאלים, אך לדברי חנן אשל, מכיוון שנכתבה בעין גדי יש להניח שנמצאה בנחל חבר.
| ספר דברים |
| --- | --- | --- |
| פרשת דברים | ערבות מואב • חטא המרגלים • חטא המעפילים |  |
| פרשת ואתחנן | עשרת הדיברות • שמע ישראל • שמע ישראל (פרשיה) • תפילין |  |
| פרשת עקב | כוחי ועוצם ידי • תורת הגמול • חטא העגל • והיה אם שמוע • ברכת המזון • שבעת המינים • לא תערץ מפניהם |  |
| פרשת ראה | היתר אכילת בשר • נביא שקר • מסית • עיר הנידחת • סימני כשרות בבעלי חיים • תרומות ומעשרות • שמיטת כספים • עבד עברי • שלוש רגלים • עלייה לרגל |  |
| פרשת שופטים | משפט עברי • איסור שוחד • איסור עבודה זרה • זקן ממרא • מצוות מינוי מלך • זרוע, לחיים וקיבה • ראשית הגז • כישוף • אוב • ידעוני • חובר חבר • רוצח בשגגה • עיר מקלט • עדות שקר • עדים זוממים • לא תערוץ מפניהם • הלכות מלחמה • כהן משוח מלחמה • מצוות קריאה לשלום במלחמה • בל תשחית • עגלה ערופה |  |
| פרשת כי תצא | אשת יפת תואר • משפט הבכורה • בן סורר ומורה • תלייה • השבת אבידה • לא ילבש • מוציא שם רע • מפתה • איסור קדשה • גירושין • ייבום וחליצה • ממזר • מצוות טעינה • איסור ריבית • משכון • הלנת שכר • מתנות עניים • לא תחסום שור בדישו • כלאי הכרם • לא תחרוש בשור ובחמור יחדו • שעטנז • לא ילבש • השבת אבדה • איסור גנבת נפש • אתנן זונה ומחיר כלב • קבורת המת • שילוח הקן • מצוות מעקה • ציצית • נדרים • מלקות |  |
| פרשת כי תבוא | מקרא ביכורים • וידוי מעשרות • מעמד הר גריזים והר עיבל |  |
| פרשת נצבים | תשובה • קיבוץ גלויות |  |
| פרשת וילך | הקהל • הסמכת יהושע • כתיבת משה את התורה |  |
| פרשת האזינו | שירת האזינו |  |
| פרשת וזאת הברכה | ברכת משה • מות משה • הר נבו |  |
| דמויות מרכזיות | משה • יהושע בן נון |  |
ספר בראשית • ספר שמות • ספר ויקרא • ספר במדבר • ספר דברים
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
גיל ססובר

| --- | --- |

ססובר, 2016
 לידה:  12 באפריל 1972 (בן 52) חיפה, ישראל 
 סוגה מועדפת:  קומדיה 
 מדינה:  ישראל ישראל
 בן או בת זוג:  יעל בר זוהר (1996–2000) 
 פרופיל ב-IMDb
 
גיל יוסף ססובר (נולד ב-12 באפריל 1972) הוא מנחה, שחקן, זמר, קומיקאי, איש עסקים ויזם ישראלי.
ביוגרפיה

גיל ססובר נולד וגדל בחיפה, כאחד מארבעה בנים. למד בתיכון עירוני ה' שבעיר הולדתו.
את צעדיו הראשונים בתחום הבידור החל בלהקת הנוער הייצוגית של חיפה, "מפגשים ברכס". את שירותו בצה"ל עשה בלהקת הנח"ל, שם הופיע, כתב וביים.
ב-2005 סיים בהצטיינות לימודי תואר ראשון בפסיכולוגיה בשלוחת אוניברסיטת דרבי בישראל.
קריירה

לאחר שחרורו מצה"ל החל להופיע במופע סטנד-אפ משלו ברחבי ישראל.
החל משנת 1994 כיכב בתוכנית הטלוויזיה "הקומדי סטור" בערוץ 2 במשך שלוש עונות, שם גילם דמויות שונות כגון הממציא הצרפתי מסייה בומבסטיק והילד הדתי יפת, בנו של חם.
בשנת 1994 הצטרף לערוץ הילדים כמנחה, שם הנחה תוכניות פופולריות רבות, בהן "הוגו" - תוכנית אינטראקטיבית שבה הילדים משחקים במשחק מחשב באמצעות הטלפון, "המגנט", "כדור פורח", "הזירה", ועוד. הנחה גם את התוכנית "מוטרף! עם גיל ססובר" ותוכניתו "ססובר 007 וחצי", ששודרה במשך כשעה בשבע וחצי בערב, הייתה מתוכניות האירוח הראשונות ששודרו באופן מלא בשידור חי. הוא הנחה בערוץ עד 1999.
בשנת 1999 ליווה את ילדי עמותת זיכרון מנחם במסעם לפריז ואל החיים, וביים בסרט דוקומנטרי שהוקרן בטלוויזיה הישראלית.
הנחה, כתב וערך תוכניות נוספות בערוץ 2: "ערב לא רגיל" - תוכנית אירוח אישית בפריים טיים, "קן הקוקיות" - תוכנית מערכונים בכיכובו, "וידאו חזק" - תוכנית מוזיקה ישראלית ועוד. בתקופה מסוימת הנחה את השעשועון "גלגל המזל" בערוץ 2, מאוחר יותר את "מזל טוב" והשתתף גם בתפקיד דרמטי באחד מפרקי הסדרה "טיפול נמרץ".
שיחק במספר מחזות זמר לילדים, בהם "פיטר פן" (בדמות פיטר פן, הילד הנצחי) ו"שלושת המוסקטרים" (בדמות המוסקטר, פורתוס). הוא הגיע למקום הראשון ב"פסטיגל 1996" עם השיר "מלך הכיתה" ולמקום השני ב"פסטיגל 1999" עם השיר "קול".
הוביל קמפיינים פרסומיים רבים, בהם דגני הבוקר של קלוגס, חטיף בוטנים "שוש" של עלית, ומשקה "הוגו ראפ" של טמפו.
ב-2018, אחרי למעלה מעשור שפעל במגזר העסקי, ובחר שלא להיות באור הזרקורים, חזר ססובר לבמה במופע בידור.
במאי 2018 פרסם סינגל בשם "פרק של ילדות" שכתב יחד עם איתי זילברשטיין.
בפברואר 2019, לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת, הוציא יחד עם רובי דואניאס את השיר "המדינה בוחרת ולכ" תחת דמותם של חם ויפת כהמשך לשיר אותו ביצעו כחלק מהתוכנית "הקומדי סטור".
באוקטובר 2020 הגיש את תוכנית הלילה "לילה טוב מאד" בערוץ 20.
ב-2020 השתתף כשחקן אורח בעונה השישית של סדרת הטלוויזיה "סברי מרנן" בקשת 12.
ב-2021 הוציא את השיר "אבי" שכתב ושר לזכרו של אביו. את השיר הלחין יחד עם איתי זילברשטיין.
החל ממרץ 2022 מגיש וכותב את התוכנית "קבלת שבת" המשודרת בימי שישי בעכשיו 14.
ב-2022 הוביל קמפיין פרסומי של מקדונלד'ס בישראל לאחר שזו השיקה מחדש את המקצ'יקן.
ביין השנים 2022-2023 גילם את צ'ארלי אבא של תום, בסדרה "רוני ותום" של גיורא חמיצר. הוא צפוי לחזור לאותו התפקיד בעונה השישית של הסדרה, שצפויה לצאת בתחילת שנת 2025.
ב-2023 החל בסיבוב הופעות של מופע הסטנדאפ המוזיקלי "הפרויקט של גיל ססובר - מופע שגדלנו עליו". בו הוא שר להיטים מתוכניות שבהן השתתף בליווי נגנים מהלהקה הגלילית "הפרויקט המקומי".
ביוני 2023 הודיע שר התרבות והספורט מיקי זוהר על כוונתו למנות את ססובר לחבר במועצה הישראלית לקולנוע.
קריירה > עיסוקים אחרים

בשבוע הספר 2006 יצא לאור ספר הביכורים של ססובר – ספר הילדים "בפעם הראשונה" בהוצאת "ידיעות ספרים".
ב-2010 הקים ביחד עם שותפים את חברת Solar Green Sun, העוסקת בהתקנת מערכות סולאריות קטנות לאנשים פרטיים.
חיים אישיים

ב-2004 נישא לעורכת-דין בהכשרתה ופעילה רוני פטרבורג, בתו של איש העסקים משה פטרבורג ואחייניתו של הרופא פרופ' יצחק פטרבורג. הזוג הורים לארבעה.
אחיו הצעיר הוא מנחה הטלוויזיה לשעבר דרור ססובר.
בשנת 2006 נפטר אביו של ססובר; פטירתו השפיעה עליו באופן עמוק וסיפר כי מאז הוא החל להקפיד לערוך קידוש, לשמור שבת, להתפלל, כשבאותה עת גם למד תורה וגמרא, ואף החל להעביר הרצאות בנושא יהדות.
הערות שוליים

↑  סמדר שילוני, יש לי תואר!, באתר ynet, 7 במרץ 2005
↑   עמי פרידמן, "כמו לפגוש אקסית מיתולוגית": הקאמבק של גיל ססובר, באתר ynet, 7 במרץ 2018
↑  עמי פרידמן, בדרך לגימנסיה: לאן נעלם גיל ססובר?, באתר ynet, 7 במאי 2018
↑  איתמר רונאל, ‏השיר של גיל ססובר מוכיח: הניינטיז חזרו, וזאת בעיה, באתר ‏מאקו‏, 8 במאי 2018
↑  גיל ססובר ורובי דואניאס חוזרים ל"חם ויפת" מה"קומדי סטור", באתר ‏מאקו‏, 8 באפריל 2019
↑  בקרוב על המסך: לילה טוב מאוד עם גיל ססובר, באתר ערוץ 20, ‏2020-10-01
↑  רוני לידור, כישרון בספורט – חשיבה מחדש?, לקסי-קיי, 2019-06, עמ' 17–18 doi: 10.54301/jcpg6213
↑  שגיא בן נון‏, השר מיקי זוהר מתכוון למנות את גיל ססובר כחבר במועצה הישראלית לקולנוע, באתר וואלה, 27 ביוני 2023
↑  מור שני‏, גיל ססובר: ארבעה ספרים ומחשבות על טלוויזיה, באתר וואלה, 17 באוגוסט 2006
↑  הספר "בפעם הראשונה", באתר "סימניה"
↑  אבי בר-אלי, מ"הקומדי סטור" לעולם העסקים: התפנית הירוקה של גיל ססובר, באתר TheMarker‏, 12 במאי 2010
↑  "המוות של אבא שלי היה שוק. אחרי זה הרגשתי צורך לעשות קידוש. לא ידעתי להתפלל ומה עושים, אז התקשרתי לחבר עם כיפה סרוגה, והייתי מגיע כל בוקר להתפלל אצלו בגבעתיים, ואחר כך חוזר למנחה וערבית", באתר הידברות
|  |
| --- | --- | --- |
| תוכניות | "ישראל הבוקר" • "עדן ועודד" • "האולפן הפתוח" • "ארבע" • "ריקלין ושות" • "הדו"ח של אראל" • "שבע" • "מהדורת החדשות המרכזית של עכשיו 14 "•"הפטריוטים" • ריקלין וסג"ל • "פָתְחִי את שַׁי" • "כלכלי בלילה" |  |
| סגל | דור אזרד  • אמיר איבגי • שגיא אלמוג כהן • נועם אמיר • מולי ארי • עקיבא ביגמן • הלל ביטון רוזן • דרור בלאזדה • יעקב ברדוגו • שרה ב"ק • שי גולדן • שי גולדשטיין • בועז גולן • שרון גל • נוה דרומי • טל היינריך • עדן הראל • יהונתן וייס • דנה ורון • יותם זמרי • יערה זרד • עידו טאובר • מגי טביבי • ברוך ידיד • שלו כחלון • אדיר לחקים • רונה לוי •  שיראל ללום נהיר • נתי לנגרמן • ינון מגל • תמיר מורג • עודד מנשה • אראל סג"ל • גיל ססובר • מורן סקיטל • ליאור סודרי • אריאל עידן • איתמר פליישמן • אליה פרג'ון • גלעד צוויק • מוטי קסטל • דני רופ • שמעון ריקלין • עתי שלו • ליטל שמש |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007576375505171  ISNI: 0000 0000 7058 0996  LCCN: no2012155371  VIAF: 100889638   WorldCat (עם VIAF): 100889638
גיל קפטן

| --- | --- |

 לידה:  2 במאי 1973 (בן 51) בת ים
 מדינה:  ישראל
 מקום לימודים:  בית צבי 
 
גיל קפטן (נולד ב-2 במאי 1973) הוא שחקן, מדבב, זמר, יוצר  וחקיין ישראלי.
ביוגרפיה

נולד בבת ים לבצלאל ותמר קפטן, שעסקו בתחום המוזיקה, התיאטרון והמשחק. לגיל שני אחים: אחיו הגדול הוא הבמאי משה קפטן, ואחיו הקטן הוא הזמר והשדרן ניר קפטן.
גדל והתחנך בבית הספר בעיר. בשנת 1991 התגייס לצה"ל, בתחילה שירת בתפקיד אחראי נשקיה בבר"צ, בסיס הרבנות צבאית ביפו ולאחר מכן שירת בלהקת הרבנות הצבאית.
מתגורר בגבעת שמואל.
ביוגרפיה > בתיאטרון

ב-1998, במסגרת 50 שנה לישראל, הופיע במסע ההופעות "ישראל חוגגת חמישים" שתחילתו בבית האופרה של ברלין והמשיך ל-11 בתי אופרה ברחבי גרמניה, בבימויו של צדי צרפתי.
בתיאטרון הספרייה שיחק בהצגות: בשנת 2000 שיחק בהצגה "יוסף וכתונת הפסים" שכתבו אנדרו לויד ובר וטים רייס וביים אחיו משה קפטן. ב-2002 שיחק בהצגה "צ'ריטי המתוקה" שכתב ניל סיימון וביים משה קפטן, ובהצגה "פרח לב הזהב" שכתבה סמדר שיר וביים משה קפטן. באותה שנה השתתף כזמר בערב השאנסונים הצרפתיים בבימויו של רפי ניב "תחת שמי פריז" בהפקת תיאטרון הספרייה בשיתוף בית צבי. ב-2003 שיחק במחזמר "האסופית" שהיה מחזמר ישראלי מקורי המבוסס על ספריה של הסופרת לוסי מונטגומרי שכתבה סמדר שיר וביים משה קפטן. ב-2006 שיחק במחזמר "אוויטה" שכתב אנדרו לויד ובר וביים משה קפטן.
בין ה-17 באפריל 2002 לסוכות 2003 שיחק במחזמר "ספר הג'ונגל" שעיבד אפרים סידון וביים חנוך רוזן. המחזמר הועלה בספארי ברמת גן (בהפקת מיקי פלד - סולן הפקות).
בתיאטרון הבימה: משחק לצד גיא זוארץ בהצגה "בוסתן ספרדי" מאת יצחק נבון שביים צדי צרפתי. ב-2004 השתתף כזמר בהצגה "הנאהבים והנעימים" שכתבו מוטי לרנר וישראל זמיר (ע"פ הסיפור "השניים" מאת יצחק בשביס-זינגר) וביים חנן שניר. ב-2012 שיחק במחזמר "איש חסיד היה" שכתב דן אלמגור וביים איציק ויינגרטן (בשיתוף תיאטרון חיפה).
בחנוכה 2004 שיחק במחזמר "אלאדין" שכתבו סמדר שיר ורמי ורד, ביים  משה קפטן והפיקו יוכלמן-אשר הפקות. הפקה זו הועלתה בהיכל נוקיה בתל אביב והייתה למחזמר הראשון בישראל שהופק על במה עגולה (360 מעלות) עם תפאורת ענק, במות מסתובבות, מסילות לתעופה ועוד.
בתיאטרון באר שבע שיחק בשנת 2005 בהצגה "בית הקפה" מאת קרלו גולדוני שביים מיטקו בוזקוב.
ב-2006 העלה מופע זמר בשם "לחיי העם הזה" הכולל מחרוזות שירים ישראליים וקטעי הומור ובידור.
בתיאטרון המדיטק שיחק ב-2007 בהצגה "אוזו ומוזו מכפר קאקארוזו" שכתב אפרים סידון וביים ישראל גוריון.
בתיאטרון הקאמרי: ב-2008 גילם (לצד דן קיזלר) את אברהם מוכר ספרים במחזמר "כנר על הגג" שביים אחיו משה קפטן; ושיחק במחזמר סאלח שבתי שכתב אפרים קישון וביים משה קפטן. ב-2009 הופיע כזמר במופע "אחוזת בית - מחווה לתל אביב הקטנה" שהעלה התיאטרון לרגל חגיגות המאה לתל אביב.
בתיאטרון ארצי לילדים ונוער: ב-2008 שיחק בהצגה "אורי", שכתבה דפנה אנגל ע"פ ספרה של אסתר שטרייט-וורצל וביים משה קפטן. ב-2010 שיחק בהצגה שכתבה המחזאית שירילי דשא וביימו רענן פררה ומשה בן שושן "פוליאנה וגימי" שהייתה עיבוד מיוחד לספר "פוליאנה" של אלינור הודג'מן פורטר.
בתיאטרון יידישפיל שיחק ב-2010 בהצגה "קרליבך חי" המספרת את סיפורו של שלמה קרליבך, שכתב אבי קורן וביים יואל זילברג.
ב-2011 שיחק לצד נתי רביץ וחנן לדרמן ב"מוטי חלומותי" - מחזמר דתי לילדים שביים קלוד דדיה והפיקה איילת ריפס.
ביוגרפיה > בטלוויזיה ובקולנוע

ב-2001 שיחק בסרט "אני פורים" שכתבה עמליה רוזנבלום וביים אסף ברנשטיין, ושודר בערוץ 3.
בשנים 2001-2003 גילם דמויות שונות בסדרת הטלוויזיה "גור ואוח".
ב-2005 גילם שוטר בסדרת הטלוויזיה "זומזום" ששודרה בערוץ הילדים.
ב-2006 גילם שליח בסרטו של יובל שפרמן "הדברים שמאחורי השמש".
ב-2002 הופיע בשחקן ראשי בסרט "דוד מקופח".
ב-2006 הופיע בתוכנית הבידור "יצפאן".
ב-2007 השתתף לצד שבי זרעיה ושירי גדני בתוכנית המערכונים של הטלוויזיה החינוכית "קוד 100" הכוללת 100 מערכונים בני שתי דקות כל אחד על רשימת "100 מושגי יסוד במורשת ציונות ודמוקרטיה".
ב-2009 שימש כמדובב ראשי בסדרת האנימציה "סלב'ס", שם דיבב את דמויותיהם של אבי קושניר, אברי גלעד, משה איבגי, אסי דיין, אקי אבני, גורי אלפי, צביקה הדר, צביקה פיק, איל קיציס, מרגול ומוטי קירשנבאום.
ב-2012 השתתף כמנחה (לצד חנן לדרמן, אבישי שטרית, ציפי מור ועוד) בסדרת הטלוויזיה לילדים "צור משלנו" ששודרה בערוץ "הידברות".
ברדיו: מגלם את דמותו של שמוליק זרעא בתוכנית "דידי לוקאלי" - תוכנית רדיו יומית בהנחייתו של דידי הררי.
ב-2015 התחיל לשחק בערוץ מאיר לילדים בתפקיד הנבל "זומזום" בסדרה "מעמול" והחל מ-2016 כנוגש פיתום מ"עלילות ארץ גושן".
באותה השנה התחיל לשחק בסדרת הילדים חבורת תריג את תפקידה של סבתא אזולאי, את אבוניזם, את ג'מל ועוד.
בשנת 2019 שיחק בתפקיד אורח בסדרת הילדים הקומית של הקומיקאים (אביעד בנטוב) ו(אודי גוטשלק) בסדרה "הקלמרים" בתפקיד יוסי חופני מורה למתמטיקה  שלוקח את הזמן באיטיות ובכיף.
בשנים 2022-2024 שיחק בתפקיד משני ב 2 העונות בסדרה הקומית "שנות ה-90" בתפקיד אבנר זהבי מנהל סניף בנק אשר מסרב לתת הלוואות לממוקה (גרא סנדלר) וויטלי (חי דוידוב).
ביוגרפיה > דיבוב

ב-2001 דיבב את איזי בסדרת האנימה "דיג'ימון", את המאמן בסדרת האנימה "סופר פיג", דיבב דמויות שונות בסדרת הטלוויזיה "אמא, התכווצתי" ששורה בערוץ הילדים, השתתף בדיבוב לסדרת הטלוויזיה "טובטוב הגמד" והשתתף בדיבוב הסדרה "מפלצות קטנות". בין השנים 2002–2005 דיבב את ארטורו, גראבר ומיטש ב-"בנות הפאוור פאף". בין השנים 2002–2013 דיבב אבא בסדרת הטלוויזיה "קאיו". ב-2002 דיבב רובוט בסרט הקצר "המעבדה של דקסטר - דקסטר, תגרד!". ב-2003 דיבב את ד"ר אונישי בסדרה "רובוטריקים: רובוטים במסווה", והשתתף בדיבוב הסדרה "ליגת הצדק". בין השנים 2004–2005 דיבב את מר טאנאקה בסדרת האנימה "סוניק X". בין השנים 2007–2008 דיבב את ארטגור נקסוס בסדרת הטלוויזיה "גלקטיק פוטבול". ב-2008 דיבב את אולטרה-מגנוס, לאגנאט וסווינדלה בסדרת הטלוויזיה "רובוטריקים אנימייטד". החל מ-2016 מדובב דמויות רבות בסדרת השמע "חבורת תריג".
הערות שוליים

↑  לחיי העם הזה - גיל קפטן, באתר "הבמה"
↑  טל פרי, ‏נוסטלגיה תל-אביבית, באתר גלובס, 3 בספטמבר 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007412909105171  VIAF: 23155464888402042175   WorldCat (עם VIAF): 23155464888402042175