stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיית' רינגולד
עבודת אמנות > שמיכות

בשנת 1980 ייצרה רינגולד את השמיכה הראשונה שלה, "Echoes of Harlem", כמחווה לאמה, גברת וילי פוזי (שנפטרה שנה לאחר מכן), אשר הייתה לה השפעה ניכרת על חייה האומנותיים והפכה לאחת היצירות הטובות ביותר. השמיכות הן השלמה לעבודת יצירת הטנקיות הטיבטית של רינגולד משנות השבעים. השמיכות המצוירות לא היו רק ממוסגרות בבד אלא גם בטלאים והיוו עבורה דרך ייחודית לצייר באמצע השמיכה.
רינגולד המשיכה לייצר שמיכות רבות שבתוכן השתדלה להוסיף כיתוב בנוסף לעשייה האומנותית. הוספת טקסט או כיתוב על השמיכות שלה שידרג את עבודתה למיוחדת וייצר סגנון משלה, כדרך להביע את דבריה ודעותיה. יצירותיה כאמור היוו דרך לביטוי השקפת עולמה מקום שכל ניסיונותיה לפרסם את האוטוביוגרפיה שלה לא צלחו.
יצירות השמיכות של רינגולד "מי מפחד מדודה ג'מימה?" (Who's Afraid of Aunt Jemima?) שיצרה בשנת 1983, "Who's Bad" משנת 1983 ,אשר יצרה כמחווה למייקל ג׳קסון ויצירתה המפורסמת ביותר Tar Beach (Part 1 from the Woman on the Bridge series (1988)) נמנות כיום כקולקציה קבועה של מוזיאון סולומון ר. גוגנהיים.
פרסומים

בשנת 1991 פורסם ספרה הראשון של רינגולד "חוף טאר" (Tar Beach) שזכה מעבר ל-20 פרסים כולל פרס ה-Coretta Scott King על ספר הילדים המצויר הטוב ביותר ב-1991. היא הייתה בין המועמדות המובילות לזכייה במדליית קולדקוט. ציור סיפור "חוף טאר" (Tar Beach) המקורי נמצא כאוסף קבוע של מוזיאון סולומון ר. גוגנהיים בניו יורק. ספרה השני הוא ספר הילדים "Underground Railroad in the Sky" פורסם בשנת 1992 על ידי הוצאת Crown. בשנת 1993, Hyperon Books פרסמו את ספרה "ארוחת ערב אצל דודה קוני". ספרה השלישי המבוסס על השמיכה "The Dinner" שיצרה בשנת 1986.
האוטוביוגרפיה והספר הראשון של קהל מבוגר "טסנו מעל הגשר: זיכרונות פיית רינגולד (Bullfinch 1995; שוחרר בכריכה רכה על ידי הוצאת אוניברסיטת דיוק) (We Flew Over The Bridge: The Memoirs of Faith Ringgold) כמו כן ספר הילדים "החלום שלי על מרטן לותר קינג" (My Dream of Martin Luther King) פורסמו בשנת 1995.
עד למותה כתבה רינגולד ואיירה 17 ספרי ילדים. שני ספריה האחרונים שהתפרסמו הם "מסיבת הרנסאנס של הארלם (הרפר קולינס 2015)" (Harlem Renaissance Party) ו "הגענו לאמריקה" ((We Came to America (Alfred A knopf 2016).
רשימת פרסומים

Tar Beach. (1991). New York: Crown Publishers
Aunt Harriet’s Underground Railroad in the Sky. (1992). New York: Crown Publishers
Dinner at Aunt Connie’s House. (1993). New York: Hyperion Books
We Flew Over the Bridge: The Memoirs of Faith Ringgold. (1995). New York: Little, Brown and Company
My Dream of Martin Luther King. (1995). New York: Crown Publishers
Talking to Faith Ringgold. (1995). New York: Crown Publishers
7 Passages to Flight. (1995). San Diego, California: Brighton Press
Bonjour Lonnie. (1996). New York: Hyperion Books
The Invisible Princess. (1998). New York: Crown Books for Young Readers
If a Bus Could Talk: The Story of Rosa Parks. (1999). New York: Simon & Schuster
Cassie’s Colorful Day. (1999). New York: Crown Books for Young Readers
Counting to Tar Beach. (1999). New York: Crown Books for Young Readers
Cassie’s Word Quilt. (2001. New York: Crown Books for Young Readers
Oh Holy Night. (2004). New York: HarperCollins
עבודות בולטות במוזיאונים

American People Series #20: Die (1967). Museum of Modern Art, New York
Echoes of Harlem (1980). The Studio Museum in Harlem, New York
Street Story Quilt (1985). Metropolitan Museum of Art, New York
Tar Beach (Part I from the Woman on a Bridge series) (1988). Solomon R. Guggenheim Museum, New York
Freedom of Speech, 1990, The Metropolitan Museum of Art, New York, New York
From the Coming to Jones Road Series: Under a Blood Red Sky (2000). Pasadena City College, Pasadena, CA, California
הערות שוליים

1 2 3 4  About Faith Ringgold, https://www.faithringgold.com/
1 2 3 4  Faith Ringgold, Biography.com
1 2  .Biography of Faith Ringgold, Britannica
1 2 3 4 5  Faith Ringgold.com, (Ringgold, Faith. "Faith Ringgold Chronology" (PDF). Faith Ringgold. Archived from the original (FaithRinggold.com) (PDF) on February 22, 2016. Retrieved September 12,2015.
↑  Simu Liu: The 100 Most Influential People of 2022, Time (באנגלית)
↑  Donnette Hatch Atiyah, Faith Ringgold, Black Past,
↑  Faith Ringgold, The Art Story
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007452350205171  PLWABN: 9810668193405606  BIBSYS: 4036823  BnF: cb136206418 (data)  CiNii: DA15631071  GND: 119404079  ISNI: 0000 0000 7861 5604  LCCN: n84150479  NKC: jo20241217725  NLA: 35800120  NLK: KAC202253021  NTA: 111592984  RERO: 02-A022271954  RKD: 321763  SNAC: w64f4hp7  SUDOC: 070684138  Trove: 1093056  ULAN: 500063866  VIAF: 96117658   WorldCat (עם VIAF): 96117658
קתרין סולם

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1957 (בת 68 בערך) Bir Mourad Rais, צרפת 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת צפון פריז (1983) 
 מנחה לדוקטורט:  Claude Williams Bardos 
 מוסדות:  אוניברסיטת טורונטו 
 תלמידי דוקטורט:  Marisela Guzman-Gomez, Ulrich Christian Schanz 
 פרסים והוקרה:  עמית החברה למתמטיקה תעשייתית ושימושית (2023)  פרס מרכז מחקר המתמטיקה הקנדי-פילדס-המכון הפסיפי למדעים מתמטיים (2020)  הרצאת סופיה קובלבסקיה (2019)  עמית החברה המלכותית של קנדה  עמית האגודה האמריקאית למתמטיקה (2013)  פרס קריגר נלסון (1998) 
 
קתרין סולם (Catherine Sulem) נולדה ב-1957 בבירמנדריס, אלג'יריה, וגדלה בניס. כיום, היא פרופסורית באוניברסיטת טורונטו. היא פועלת בתחום המתמטיקה והפיזיקה ובמקביל גם במוזיקה. עוסקת במשוואות לא ליניאריות דיפרנציאליות חלקיות ובתחום הפיזיקה במכניקת נוזלים, אופטיקה לא ליניארית ופיזיקת הפלזמה. בעבודתה היא משתמשת גם בשיטות ניתוחיות וגם בשיטות מספריות והיא תרמה להבנת גלים חריגים במודלים של התפשטות גלים.
ב-1988 הוענק לה פרס קריגר-נלסון על ידי "חברת המתמטיקה הקנדית". על פריצות דרך חשובות בהבנת תופעות לא ליניאריות חשובות שקשורות להתמקדות משוואות שרדינגר לא ליניארית ובעיות גלי מים.
קורות חייה > קריירה מחקרית

פרופסור סולם קיבלה את הדוקטורט שלה מהאוניברסיטה ה-13 בפריז (אנ') (אוניברסיטת צפון פריז) ב-1983 והחזיקה במשרה ב"אקול נורמל סופרייר" של המכון לחקר המדעי הצרפתי, לפני שהתקבלה לאוניברסיטת טורונטו כפרופסור עמיתה ב-1990.
היא חקרה את "משוואת שרדינגר לא ליניארית - התמקדות עצמית וקריסת פונקציית הגל" ביחד עם אחיה, פייר לואי סולם. כמו כן סולם פרסמה מעל ל-70 מאמרים מדעיים בנושא מתמטיקה.
קתרין היא חברה בארגון "החברה האמריקאית למתמטיקה" (AMS) וב-2015 היא נבחרה להיות חלק מהחברה המלכותית של קנדה (אנ').
קתרין נבחרה להיות הדוברת בכנסים מרכזיים רבים; בכנס החורף של החברה הקנדית למתמטיקה, בכנס של החברה למתמטיקה תעשייתית ויישומית, ובכנסים בינלאומיים רבים. היא מארגנת כנסי מתמטיקה, תוכניות במכון פילדס (אנ') בטורונטו ופעילויות שנועדו לקדם מתמטיקאים מתחילים. מ-2003 עד 2006 הייתה חברה בכמה מועצות ובוועדות המעניקות מלגות כמו הקרן הלאומית למדע ו-NSERC (אנ'). כיום היא מחזיקה במלגת מחקר של קרן סימונס.
קורות חייה > קריירה מוזיקלית

קתרין היא מוזיקאית בעלת הישגים; היא קיבלה דיפלומת פרס ראשון לכינור במוזיקה מהקונסרבטואר בפריז ב-1975 והייתה כנרית ראשית בסינפונייטה הישראלית של באר שבע מ-1982 עד 1987.
קתרין סולם למדה בקונסרבטוריון של ניס ולאחר מכן בקונסרבטואר הלאומי של פריז בו היא קיבלה את הפרס הראשון לכינור ומוזיקה קאמרית. היא ניגנה רסיטלים רבים בצרפת, בגרמניה, בישראל ובקנדה, והופיעה בקונצרטים רבים עם התזמורת הפילהרמונית של רדיו צרפת ועם הסינפונייטה של באר שבע, בה היא הייתה כנרית ראשית במשך חמש שנים. מאז הגעתה לטורונטו ב-1990 היא הופיעה במגוון קבוצות קאמריות ותזמורות פילהרמוניות מקומיות.
קתרין יצרה חלק מפסקול הסרט "האיש שהציל את הגאומטריה", סרט שגולל את רעיונותיו של הרולד סקוט מקדונלד קוקסטר חוקר הגאומטריה.
הערות שוליים

1 2  מסמך שקשור לפרס קרייגר נלסון- מידע ביוגרפי על חייה של קתרין, מידע על מחקר פורץ דרך שלה ומידע על פרס שהיא זכתה בו בתחום המוזיקה
1 2  אתר אוניברסיטת טורונטו- מידע ביוגרפי ותחומי התמקדות במחקרים שלה (ארכיון)
↑  Wayback Machine, web.archive.org, ‏2015-11-26
↑  מידע על מה קתרין עושה כיום, אלו פרסים והישגים היא השיגה בחייה
↑  . האתר של הרכב שקתרין מנגנת בו- מידע על חייה כנגנית כינור
↑  אתר IMBD ומידע על סרט שהיא לקחה חלק בפסקול שלו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007430208105171  GND: 121271269  ISNI: 0000 0001 0959 1570  LCCN: n88160141  MGP: 3816  NTA: 288429753  SUDOC: 080732070  VIAF: 20533169   WorldCat (עם VIAF): 20533169
קלייר פ. גמקל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1967 (בת 58 בערך) זלצבורג, אוסטריה 
 ענף מדעי:  הנדסת חשמל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אינסברוק  האוניברסיטה הטכנית של וינה 
 מוסדות:  אוניברסיטת פרינסטון 
 פרסים והוקרה:  עמיתי מקארתור 
 
קלייר פ. גמקל (באנגלית: Claire F. Gmachl, נולדה בשנת 1967) היא פרופסור להנדסת חשמל באוניברסיטת פרינסטון, הידועה בעיקר בזכות תרומתה לפיתוח לייזר מפל קוואנטלי (quantum cascade laser) (אנ').
קורות חיים

קלייר פ. גמקל נולדה בשנת 1967 בעיר זלצבורג שבאוסטריה. בניגוד לשלושת אחיה שהלכו בעקבות הוריה לעסקי המלונאות בזלצבורג, גמקל נמשכה לתחומים מדעיים יותר, "צריך ללכת בעקבות קריאתו של הכישרון" אמרו הוריה, ומימנו את לימודיה באוניברסיטה. אף על פי שגמקל תכננה בתחילה ללמוד מתמטיקה בלבד, היא שינתה את דעתה עקב עצתו של אחד ממוריה בתיכון ללמוד פיזיקה בנוסף למתמטיקה, במהרה תשומת ליבה עברה לפיזיקה, בתחילה תאורטית ומאוחר יותר מעשית.
גמקל סיימה תואר מאסטר בפיזיקה באוניברסיטת אינסברוק (אנ') בשנת 1991. הייתה חברה בצוות הטכני באוניברסיטה הטכנית של מינכן (אנ') בשנים 1992–1994 וקיבלה את הדוקטורט שלה בהנדסת חשמל מהאוניברסיטה הטכנית בווינה (אנ') בשנת 1995. טקס קבלת הדוקטורט שלה נערך בחסותו של נשיא אוסטריה בזכות הישגיה המרשימים לאורך לימודיה מבית הספר התיכון ועד לאוניברסיטה. בשנת 1996 החלה לעבוד כחברה בצוות הטכני של מעבדות נוקיה בל ועבדה שם במשך שמונה שנים. בשנת 2003 הצטרפה לאוניברסיטת פרינסטון שם לימדה בתור מרצה בכירה, הפכה לפרופסור מן המניין בשנת 2007 ובשנת 2011 קיבלה את התואר "פרופסור יוג'ין היגינס להנדסת חשמל", גמקל הצהירה שאחת ממטרותיה כפרופסור היא לגרום לסטודנטים להתעניין בתחומי המדעים והטכנולוגיה. בשנת 2006 הפכה גמקל לראש הארגון MIRTHE (אנ'), ארגון המפתח, בין היתר, מערכות חישה כימיות לשימוש סביבתי, ביטחוני ורפואי.
מחקרה

עיקר מחקרה של גמקל מתמקד בתחום לייזרים ומוליכים למחצה, בעיקר בפיתוח של לייזר מפל קוואנטלי, (Quantum-cascade Laser) או QCL בקיצור.
לייזר מפל קוואנטלי (QCL) הוא סוג של לייזר השונה מלייזרים אחרים בעוצמתו הגבוהה, טווח הכוונון שלו ויכולתו לעבוד כרגיל בטמפרטורת החדר, מסיבות אלו הוא יכול לתפקד במצבים שונים שבהם לייזרים מסוגים אחרים מתקשים לתפקד. כל מולקולת גז סופגת תדרים שונים של אור ולכן לגזים ואדים יש מעין "טביעת אצבע" כימית הייחודית למבנה הכימיקלי שלהם, הדרך המקובלת לזהות את "טביעות האצבע" האלו היא בעזרת קרני לייזר, עד כה השתמשו בלייזרים מגושמים או לא יציבים כדי לגלות אותם. לעומת הלייזרים המיושנים יותר, ה-QCL יכול לזהות את הגזים האלו בצורה יותר יציבה ומדויקת בזכות היכולות המיוחדות שלו: עוצמה וטווח כוונון. הבעיה העיקרית בשימוש ב-QCL לזיהוי גזים היא שהלייזרים שלחו בחזרה ספקטרום אור כאוטי ולא שווה, מה שהופך את הזיהוי של גזים מסוימים לבלתי אפשרי.
גמקל טיפלה בבעיה זו בכך שחרטה סריג-עקיפה (רכיב אופטי המפצל אור הפוגע בו לכיוונים שונים בתבניות מחזוריות) לתוך הלייזר, דבר זה גרם לכך שהלייזר הגביר תדר ספציפי והתעלם משאר התדרים. מאוחר יותר גמקל עיצבה לייזרים שונים המסוגלים להגביר ולקרוא כמה סוגי תדרים, כך שיוכלו לזהות מספר גזים מסוימים מתוך קבוצת גזים גדולה. מטרת המחקר היא כי בעתיד יהיה ניתן להשתמש בטכנולוגיה זו כדי להבחין בסוגים של גזים מזהמים בכביש מהיר או לאתר חומרי נפץ בבידוקים ביטחוניים. מלבד זאת, מפתחת גמקל שימושים שונים ללייזר, לדוגמה, לייזר מכוונן לזיהוי גזים היוצאים מהגוף בנשיפה ויכולים להורות על בעיות רפואיות שונות מאסתמה ועד מחלות לב. גמקל גם חוקרת דרכים להפוך את הלייזר למכשיר שיהיה קל וזול לייצר ולהפיץ. בראיון שנתנה גמקל למשרד המדע והטכנולוגיה של אוסטריה אמרה כי "האתגר הוא להפוך את הלייזרים לפשוטים כמו גלאי עשן תוך כדי שמירה על איכות ודיוק גבוהים".
פרסים וחברויות

פרס אוליבר באקלי לפיזיקה של מצב מוצק
פרס החברה האוסטרית לפיזיקה (1996)
פרס כריסטיאן דופלר (1996)
חברה בחברה הפיזיקלית האמריקאית
חברה באגודה האופטית האמריקאית
חברה בעמותה האמריקאית לקידום המדע
חברה באגודת מהנדסי החשמל והאלקטרוניקה (IEEE)
מאה החדשנים לפני גיל 35 לפי מגזין MIT
פרס עמיתי מקארתור (2005)
פרס הנשיא להוראה יוצאת דופן (2014)
פרס וולטר קורטיס ג'ונסון למצוינות בהוראה (2015)
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  introducing claire gmchal (ארכיון)
1 2 3 4 5 6 7 8  April 22 - Seminar - Claire gmachl.pdf
↑  Physical Science - Quantum cascade laser
↑  claire gmachl and how her laseres could serve as early-warning system for terrorism
1 2  Innovator under 35: claire gamchl, 34
1 2 3  Physical Science - Claire f gamchl
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 2076033  GND: 1089332726  ISNI: 0000 0000 4005 8611  LCCN: no2002068971  SUDOC: 069375542  VIAF: 11977309   WorldCat (עם VIAF): 11977309 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קלייר פ. גמקל".
ראובן גל

| --- | --- |

 לידה:  24 באוגוסט 1942 (בן 82) חיפה, פלשתינה (א"י)
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1969–1972 1976 – 1982
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מ"מ, סמ"פ ומ"פ חי"ר  ראש מדור פסיכולוגיה, חיל הים   ראש מחלקת מדעי ההתנהגות
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים    מלחמת ההתשה    מבצע שלום הגליל
 
ראובן גל (נולד ב-24 באוגוסט 1942) הוא פסיכולוג מומחה לפסיכולוגיה חברתית-תעסוקתית-ארגונית וחוקר של ממשק הצבא והחברה בישראל. משמש כיום כעמית מחקר בכיר וכראש תחום חברה ותכנון ארוך טווח במוסד שמואל נאמן בטכניון.
קורות חיים

גל נולד בחיפה ב-1942. למד בבית הספר הריאלי בחיפה. בצה"ל שירת בנח"ל בבית הספר למ"כים, והגיע עד לתפקיד מ"פ. במלחמת ששת הימים לחם בירושלים במסגרת הסיירת של חטיבת ירושלים. לאחר שחרורו מצה"ל למד לתואר ראשון בפסיכולוגיה וסוציולוגיה ותואר שני בפסיכולוגיה קלינית באוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר מכן חזר לשרת בצה"ל בתפקיד הפסיכולוג הראשי של חיל הים (1972-1969). ב-1975 סיים לימודי דוקטורט באוניברסיטת ברקלי, קליפורניה, ובהמשך כיהן כראש מחלקת מדעי ההתנהגות (ממד"ה) של צה"ל, בשנים 1976–1982. גל השתחרר מצה"ל בדרגת אלוף-משנה.
לאחר פרישתו מצה"ל שהה כשנתיים בארצות הברית, שם עסק במחקר בתחום הפסיכולוגיה הצבאית ופרסם שני ספרים ומספר מאמרים. ב-1985 הקים את "מכון כרמל למחקרים חברתיים", בזכרון יעקב ועמד בראשו עד 2002. כן הקים את "המרכז לפיתוח מנהיגות איכותית" ושימש בו כמנהל-שותף בין השנים 1992–2002. ד"ר גל לימד במחלקות לפסיכולוגיה של האוניברסיטה העברית בירושלים; אוניברסיטת חיפה; אוניברסיטת קליפורניה בברקלי; אוניברסיטת בוסטון; אוניברסיטת דרום פלורידה בטמפה, אוניברסיטת קולומביה הבריטית בקנדה ואוניברסיטת דרום-ויילס החדשה (UNSW) בקנברה, אוסטרליה. כמו כן שימש כחבר-הוראה בכיר בטכניון במסגרת הפקולטה להנדסת תעשייה וניהול.
גל שימש כסגן ראש המועצה לביטחון לאומי בשנים 2002–2004, וראש מנהלת השירות האזרחי-לאומי במשרד ראש הממשלה בשנים 2007–2009. בשנת 2011 ייסד את "אגודת חוקרי צבא-חברה בישראל" ועמד בראשה עד יוני 2016. ד"ר גל חבר ב-Inter-University Seminar IUS) on Armed Forces and Society) – שם משמש גם כחבר בוועד המנהל (2005-היום). גל חבר הוועד המנהל של אוניברסיטת חיפה (2015-היום);
יזם והוביל פרויקטים בינלאומיים בתחומי פתרון סכסוכים, רב-תרבותיות, דו-קיום, טיפול בנפגעי פוסט-טראומה, חוסן לאומי וקהילתי וכן בתחום השירות האזרחי-לאומי והחברה החרדית בישראל. פרסם 6 ספרים ועשרות מאמרים.
נשוי, אב לשלושה וסב לשנים-עשר. מתגורר בזכרון יעקב.
מכתביו

בין כיפה לכומתה - דת פוליטיקה וצבא בישראל, הוצאת מודן, 2012
מנהיגות צבאית בראי המחקר , המכון הישראלי למחקרים צבאיים, 1991
המלחמה התשיעית, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1990
מצבי לחץ בקרב: גורמים, תגובות והתמודדויות, המכון הישראלי למחקרים צבאיים, 1988
(Service Without Guns, Wiley & Sons, (2006), (With Donald J. Eberley
(Handbook of Military Psychology, Wiley, (1991), (With A.D. Mangelsdorff
(Legitimacy and Commitment in the Military, Greenwood Press, (1990), (With Thomas C. Wyatt
A Portrait of the Israeli Soldier, Greenwood Press, 1986
הערות שוליים

↑  מס' רישיון 27-901
↑  יוסי חזאי, האם ישראל לקראת "מהפכה חברתית" בתחום השירות הלאומי ? ריאיון עם אל"ם ראובן גל באתר צוות ארגון גמלאי צה"ל, 3/11/2008.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007496281705171  BIBSYS: 90553925  BnF: cb12476576n (data)  GND: 172944805  ISNI: 0000 0000 8158 4626  LCCN: n85220059  NTA: 095749888  SUDOC: 033961956  VIAF: 78774729   WorldCat (עם VIAF): 78774729
קלרה קובאץ'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 במרץ 1912 סקסארד, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  29 בדצמבר 1982 (בגיל 70) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 שם לידה:  Kovács Klára 
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת ארז'בט 
 תפקידים:  רופאה, רופאת ילדים 
 
קלרה קובאץ' (בהונגרית: Kovács Klára;‏ סקסארד, 7 במרץ 1912 – בודפשט, 29 בדצמבר 1982) הייתה רופאת ילדים (MD), דוקטור למדעי הרפואה (PhD) (1968) פרופסור.
ביוגרפיה

קלרה קובאץ' נולדה במשפחה יהודית כבתם של הסוכן אלדאר קובאץ' ושל מרגיט הלאס. היא השלימה את לימודיה באוניברסיטת ארז'בט בעיר פץ', שם סיימה את לימודיה ב-1936 כדוקטור לרפואה. בשנת 1941 קיבלה הסמכה מקצועית כרופאת ילדים. במלחמת העולם השנייה לאחר הכיבוש הגרמני גורשה למחנה ריכוז בשל היותה יהודייה. בתום המלחמה חזרה לביתה. בין השנים 1945–1948 עבדה כרופאת ילדים ב"סיוע הלאומי", וכן מילאה תפקידים רפואיים מחוזיים במוסד לביטוח לאומי ההונגרי. במשך שנתיים הייתה רופאת המפעל ב"מפעלי הפלדה ההונגריים" (Magyar Acélárugyár) ולאחר מכן עבדה כרופאה מומחית ב"קופת החולים הממשלתית ההונגרית (SZTK). ב-1951 הצטרפה למכון לחינוך רפואי מתקדם של אוניברסיטת זמלווייס, שם עבדה כמרצה בכירה עד 1968. לאחר מכן, עד פרישתה קיבלה מינוי כפרופסור חבר במרפאת ילדים מס. 2 של בודפשט. בשנת 1968 הוכרזה כדוקטור למדעי הרפואה (PhD) על בסיס עבודת הדוקטורט שלה שכותרתה הייתה "חקירת הפתוגנים החיידקיים של מחלות נשימה עמוקות של יילודים ותינוקות לצורך טיפול יעיל בהן". בעלה היה ארתור דוז'ה (1909–1984).
היא הובאה למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה (U1-24-2).
חלק ממחקריה ומפרסומיה

טיפול אנטיביוטי ממוקד בדלקת ריאות בעזרת בדיקת הפרשות תת-גלוטי. (האזור התת-גלוטי הוא החלק התחתון של הגרון, המשתרע ממש מתחת למיתרי הקול ועד לחלק העליון של קנה הנשימ). העם בלה שטיינר, דיולה פוטנוקי ויוז'ף סאבון. (Medical Weekly, 1956, מס' 43)
Subsepsis allergica המקרה הנרפא של ויסלר . עם אולגה סקיי. (Medical Weekly, 1958, מס' 7)
Laryngotracheobronchitis maligna (דלקת גרון, קנה נשימה וסימפונות) ממאירה בילדות המוקדמת. עם ג'רג' ודאס ולאסלו קארפאט. (Medical Weekly, 1959, גיליון 2)
בדיקת פלורת החיידקים של הלוע, הגרון ותת הגרון. עם בלה שטיינר, דיולה פוטנוקי ויוזף סאבון. (Medical Weekly, 1960, מס' 32)
בדיקה בקטריולוגית של דרכי הנשימה של יילודים ותינוקות בדלקת ריאות. עם בלה שטיינר, דיולה פוטנוקי, יוזף סאבון ודיולה פלדש. (Medical Weekly, 1961, מס' 6)
השוואה של פלורת החיידקים של הפרשות הלוע, נקודות הריאה וריאות מנותחות . עם בלה שטיינר, דיולה פוטנוקי ודיולה פלדש. (Medical Weekly, 1961, מס' 32)
על הפתולוגיה והטיפול בדלקת ריאות ביילוד. עם בלה שטיינר, דיוולה פוטנוקי ודיולה פלדש. (Medical Weekly, 1961, מס' 51)
בדיקת פלורת החיידקים של התת-גלוטיס במערכת סגורה . עם בלה שטיינר, דיולה פוטנוקי, יוז'ף שאבון ויודית היידקר. (Medical Weekly, 1964, מס' 1)
בעיות אבחנתיות וטיפוליות של פריצות דיסק. (Medical Weekly, 1965, מס' 16)
טיפול ב-Ceporin במחלות מסכנות חיים וקשות מאוד בינקות. עם בלה שטיינר ואולגה סקיי. (Medical Weekly, 1967, מס' 14)
D-trisomia עם אולגה סקיי, דיולה פלדש, יאנוש בראש וורה גרואק. (Medical Weekly, 1970, מס' 7
לקריאה נוספת

Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניה במאגר המוזיאון הספרותי פטפי)
Magyar életrajzi lexikon IV: 1978–1991 (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6422-X (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש)
Magyar orvoséletrajzi lexikon. Összeáll. Kapronczay Károly–Közrem. Tóth Magda. Budapest: Mundus Magyar Egyetemi Kiadó. 2004. ISBN 963-950-132-8 (לקסיקון ביוגרפי רפואי)
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a szekszárdi izraelita hitközség születési akv. 1/1912. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-03-03.
↑  "Kovács Klára születési bejegyzése a szekszárdi polgári születési akv. 80/1912. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-03-03.
↑  Docensi kinevezés (1968. december 15.) Orvosi Hetilap, 109. évfolyam, 50. szám
עירית עמית כהן

עירית עמית-כהן
עירית עמית-כהן (נולדה ב-14 בינואר 1950 בתל אביב) היא פרופסור אמריטה לגאוגרפיה באוניברסיטת בר-אילן, סופרת, חוקרת ומרצה העוסקת בקשרים בין שימור, תכנון ופיתוח נכסי מורשת ונופי תרבות. עמית-כהן היא נשיאת ICOMOS ישראל משנת 2012, פעילה במועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, עורכת השנתון "אתרים המגזין" של המועצה וחברה בוועדת השמות הממשלתית.
התמחותה של עמית-כהן בשפה ובספרות העברית, לימודיה והתמחותה בגאוגרפיה והחיבור שלה להיסטוריה, לחברה ולתרבות הארץ-ישראלית, הולידו מינוחים וגישה מחקרית מאחדת, שבאים לידי ביטוי בפרסומים רבים ובעשיה אקדמית וציבורית, שייעודה חינוך לשימור נכסי המורשת התרבותית ונופי התרבות של ישראל.
פרסומיה פונים לקהלים שונים וכוללים ספרי ילדים ונוער, רומנים היסטוריים וביוגרפיות, ספרים ופרסומים בנושא השפה העברית והמחקר האקדמי, ספרים לתיירים, וכן פרסומים ומחקרים שונים בנושאי מורשת, היסטוריה וגאוגרפיה של ארץ ישראל.
פעילות ציבורית

באמצע שנות ה-90 של המאה העשרים, החלה עמית-כהן בקידום נושא החינוך במועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, במסגרת תפקידה כיושבת ראש ועדת החינוך של המועצה. באותה תקופה הצטרפה כחברה ב-ICOMOS ישראל, השלוחה הישראלית של הוועדה הבינלאומית למונומנטים ולאתרים ICOMOS, ארגון העוסק בשימור אתרי מורשת בעולם ובו מאוגדים מומחים היועצים לוועדה למורשת עולם שבחסות אונסק"ו.
ייעצה לוועדה המחוזית לתכנון ובנייה של מחוז מרכז בהכנת מסמך המדיניות לשימור אתרים בשטחים פתוחים. מקדמת סקרים יישוביים במגזר העירוני והכפרי לזיהוי אלמנטים היסטוריים הראויים לשימור. יוזמת כינוס ארצי שנתי לשימור מורשת התרבות בישראל.
החל משנת 2012 מכהנת כהן-עמית כראש המחלקה לגאוגרפיה וסביבה באוניברסיטת בר-אילן ועומדת בראש תוכנית לתואר שני "שימור, תכנון ופיתוח נוף ונכסי תרבות". כיום, מכהנת עמית כהן כנשיאת ICOMOS ישראל, כעורכת השנתון "אתרים המגזין" של המועצה לשימור אתרי מורשת וכחברה בוועדת השמות הממשלתית.
פרסומים > ספרים

במהלך השנים הוציאה כהן-עמית ספרי ילדים ונוער, ספרות אקדמית להוראת השפה העברית והמחקר המדעי, רומנים היסטוריים-ביוגרפיים, ספרים לתיירים וכן, ספרים בנושא מורשת, היסטוריה וגאוגרפיה של ארץ ישראל.
פרסומים > ספרים > ספרי ילדים

"הרפתקה הפוכה - ואם תרצו, מעשה בגדעון והתולעת" (1980), הוצאת אחיעבר. סיפור שמסופר פעמיים: מההתחלה לסוף ומהסוף להתחלה.
"ביפו על יד הנמל", הוצאת מודן - אחד השירים בספר זה, "משה ומוסא ליד הנמל", הולחן על ידי רמי קליינשטיין ובוצע על ידי קליינשטיין ו-אמל מורקוס במהלך פרויקט לקירוב ילדים ישראלים וערבים של נעמ"ת. הספר ראה אור בתקופת האינתיפאדה הראשונה ועוסק בדו-קיום בין יהודים לערבים
פרסומים > ספרים > ספרי נוער

"פרצה בשמי בגדד" (סופר שותף שלמה נקדימון) (1991), הוצאת ידיעות אחרונות. סיפור המתרחש על רקע מלחמת המפרץ. הספר עוסק בתחום המחשוב, הטכנולוגיה והוירוסים ומנסה לספק מענה לשאלה כיצד במלחמת המפרץ הצליחו המטוסים להפציץ את הכור בעיראק, למרות השמירה החזקה.
"הבריחה ממנזר הגבירה השחורה" (1994), הוצאת מלוא.
"הבריחה אל הטירה בהרים" (סופר שותף דוד קדם) (1996), הוצאת מלוא.
פרסומים > ספרים > ספרות אקדמית

"עוברים לעברית חלק א': לימוד עברית לבני נוער דוברי שפות זרות". (סופרת שותפה עדנה רזי) (1992), הוצאת מטח בשיתוף הסוכנות היהודית ומשרד החינוך.
"עוברים לעברית חלק ב': לימוד עברית לבני נוער דוברי שפות זרות". (סופרת שותפה עדנה רזי) (1993), הוצאת מטח בשיתוף הסוכנות היהודית ומשרד החינוך.
"שחק אותה בעברית" (סופרת שותפה חנה הרוסי), הוצאת דיונון.
"חיבור מדעי - האתגר" (סופרת שותפה עידית וולפה) (1994), הוצאת דיונון.
"לכתוב עבודת מחקר - כלים וכללים: מיומנויות לכתיבת עבודות עיוניות בבית הספר התיכון ובאוניברסיטה" (סופרת שותפה עידית וולפה) (1998), הוצאת דיונון.
פרסומים > ספרים > רומנים היסטוריים-ביוגרפיים

"יהושע חנקין - שתי אהבות" (סופרת שותפה רות קרק) (1996), הוצאת מלוא. רומן היסטורי על חייו של חנקין, נאמן לעובדות היסטוריות, המפגיש את הספרות עם האקדמיה.
"שלוש חתונות - מפגשים עם אורנה פורת", הוצאת הקיבוץ המאוחד (2000). רומן היסטורי על חייה של השחקנית אורנה פורת, שבן זוגה הוא אח של אמו של בעלה של עירית כהן-עמית.
פרסומים > ספרים > ספרי מורשת, היסטוריה וגאוגרפיה של ארץ ישראל

"החידה מאחורי הברושים" (2006), הוצאת מאגנס ואופוס - חוות וחברות מטעים במישור החוף בתקופת המנד"ט.
"עברית וישראל צעדים ראשונים" (2008), הוצאת אחיאסף - בשיתוף עם נגה פרי, ספר לתייר בישראל המדריך את הקורא כיצד ללמוד את השפה "דרך הרגליים". הספר תורגם גם לאנגלית.
"תל אביב. עיר גלויה" (סופרים שותפים יוסי גולדברג ושולה וידריך) (2009), הוצאת אחיאסף.
"נופי תרבות בישראל (סופרים שותפים אביעד שר-שלום, אבי ששון, רפי רייש ויובל פלד) (2010). הוצאת הוועד הישראלי לאונסק"ו. ספר הסוקר את נופי התרבות בישראל המייצגים את היצירה המשולבת של אדם וטבע.
"השרון וכל נתיבותיו" מחברת משותפת רינה רייניץ עידן. עורך: ניר מן (2013), הוצאת יד יצחק בן צבי. חידת חבל השרון ואתריו.
Zionism and free Enterprise, The Story of Entrepreneurs in Citrus Plantations in Palestine (2012). De Gruyter and Magnes
"חצר הקיבוץ - ערכים ונכסים" (2014), הוצאת יד טבנקין - על נכסי המורשת והתרבות של החברה הקיבוצית כתוצאה ממחקר שנערך בשנים 2007–2009 בעשרים קיבוצים ברחבי הארץ. הספר מציג תפיסת עולם שונה מהמקובל בעולם השימור. תפיסה לפיה ראשית יש להכיר את הערכים החברתיים של התרבות ורק לאחר מכן לעסוק בהיבטים הפיזיים של השימור.