stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דיסקוגרפיה של לינדזי אל
סינגלים > כאמנית אורחת

| שנה | שם | מיקומי שיא> CAN Country  | אלבום |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018 | "The Worst Kind" (טים היקס בהשתתפות לינדזי אל) | 17 | New Tattoo |
| 2018 | "Bittersweet" (פול ברנדט בהשתתפות לינדזי אל) | 16 | The Journey BNA: Vol. 2 |
| 2021 | "What the Stars See" (קסדי פופ בהשתתפות קארן פיירצ'יילד ולינדזי אל) | — | Thrive |
| 2021 | "Living Free" (קיילי בל בהשתתפות לינדזי אל) | — | Silver Linings |
"-" מציין סינגלים שלא נכנסו למצעדים.
סינגלים > סינגלים שיווקיים

| שנה | שם | אלבום |
| --- | --- | --- |
| 2017 | "Good" | The Project |
| 2021 | "Hits Me" | Heart Theory |
| 2021 | "How Do You Love" (ביחד עם צ'יט קודס ולי בריס) | — |
| 2021 | "It's Beginning to Look a Lot Like Christmas" | — |
וידאו קליפים

| שנה | שם | במאי/ת | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | "Trippin' On Us" | רומן וייט |  |
| 2015 | "By the Way" | דזמונד דסמארייס |  |
| 2017 | "Waiting on You" | פיטר זוואדיל |  |
| 2018 | "Criminal" | פיטר זוואדיל |  |
| 2018 | "I Don't Trust Myself (With Loving You)" | בריאן ווהן |  |
| 2018 | "Dreaming with a Broken Heart" | בריאן ווהן |  |
| 2018 | "The Worst Kind" (ביחד עם דה היקס) | בן קנצ'טל |  |
| 2018 | "In Repair" | — |  |
| 2019 | "What Happens in a Small Town" (ביחד עם בראנטלי גילברט) | שון סילבה |  |
| 2020 | "I Don't Love You" | ג'סטין קיז |  |
וידאו קליפים > הופעות אחרות

| שנה | שם | אמנ\ית | אלבום | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | "Abandon Ship" | ג'ונתן לי | If You Thought You Knew |  |
| 2016 | "Netflix Love Song" | בובי בונס והרגינג אידיוטס | The Critics Give It 5 Stars |  |
| 2018 | "Horses" | קית' אורבן | Graffiti U |  |
| 2018 | "Stumble Home" | דה ואמפס | Night & Day (Day Edition: Extra Tracks) |  |
| 2019 | "Distracted" | קסקדה פופ (ביחד עם לורן אליינה וריילין) | Stages |  |
Trem das Onze

| --- | --- |
 סינגל בביצוע אדונירן ברבוזה
 יצא לאור:  1964 
 סוגה:  סמבה 
 שפה:  פורטוגזית 
 לחן:  אדונירן ברבוזה 
 
"Trem das Onze" (מפורטוגזית: "הרכבת של 11") הוא שיר סמבה שנכתב והולחן בידי אדונירן ברבוזה בשנת 1964. זהו אחד משירי הסמבה המפורסמים ביותר והוא דוגמה טובה לסמבה של סאו פאולו.
השיר מספר על נער המסביר לאהובתו מדוע אינו יכול להישאר איתה. הוא חייב להספיק לחזור לביתו ברכבת של שעה 11, כיוון שהוא גר בפרברים וזו הרכבת האחרונה באותו יום. הוא בן יחיד ואינו יכול להשאיר את אמו לבד. לשיר ביצועים רבים, ביניהם של Demônios da Garoa (הביצוע המקורי משנת 1964) ושל גל קוסטה (1973).
עיבוד עברי ראשון לשיר נעשה ב-1981 על ידי "הפרברים", לאלבומם "הפרברים טרופיקל". השיר נקרא "רכבת הלילה" ותורגם על ידי יעקב שבתאי בהפקתו המוזיקלית של מתי כספי. גרסה מאוחרת יותר, מ-1987 היא של מתי כספי באלבומו "ארץ טרופית משגעת", יחד עם הזמרת הברזילאית סילביניה אסקפה. המילים לגרסה זו, שנקראה "אפילו דקה", תורגמו על ידי אהוד מנור.
השיר בביצועה של גל קוסטה היה האות המוזיקלי לסיום תוכנית הצהריים של אלי ישראלי בגלי צה"ל בשנות ה-80.
הערות שוליים

↑   הפרברים - רכבת הלילה, סרטון  באתר יוטיוב
↑   סילביניה אסקפה (ריאיון עם סילביניה אסקפה החל מ-1:01:01 דקות לאחר תחילת הסרטון), סרטון  באתר יוטיוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 1b24199f-57cd-40ae-8454-bcded13cbd30 
ערך זה הוא קצרמרבנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קדימה (שיר)

"קדימה" או "דגל אדום" (ברוסית: "Авиамарш") הוא שיר רוסי שתורגם לעברית על ידי מתרגם לא ידוע.
נכתב בשנת 1923 על ידי יולי חאייט (הלחנה) ופאבל גרמן (מילים). בשנת 1933 הוא התקבל כהמנון של חיל האוויר הסובייטי. השיר קורא להתגייסות העובדים: חקלאים ופועלי תעשייה, ברוח התעמולה הסובייטית, תחת סמלה הבינלאומי של המהפכה הקומוניסטית: הדגל האדום.
ביישוב היהודי בארץ ישראל נהגו לשיר אותו בעברית חוגים אוהדי ברית המועצות, כגון בקיבוצי "הקיבוץ הארצי השומר הצעיר", וגם חוברה לו גרסה היתולית עממית.
יוסף הלר

ערך זה עוסק בהיסטוריון ישראלי. אם התכוונתם לפרופסור לזואולוגיה, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 בינואר 1937 (בן 87) תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 ענף מדעי:  היסטוריה, היסטוריה פוליטית, היסטוריה של עם ישראל, היסטוריה עולמית, יחסים בין־לאומיים, מדיניות חוץ 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  בית הספר לכלכלה של לונדון 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 פרסים והוקרה:  פרס שזר לחקר תולדות ישראל (2005) 
 
יוסף הלר (נולד ב-1937), פרופסור אמריטוס במחלקה ליחסים בינלאומיים באוניברסיטה העברית בירושלים.
קורות חייו

יוסף הלר נולד בתל אביב. הוא למד היסטוריה כללית והיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטה העברית בירושלים. הוא סיים את התואר הראשון שלו, וכן את התואר השני בהצטיינות. בשנת 1971 קיבל את התואר דוקטור לפילוסופיה מבית הספר לכלכלה של לונדון.
בשנת 1971 החל הלר להרצות באוניברסיטה העברית בנושא יחסים בינלאומיים וההיסטוריה של עם ישראל. בשנת 1979 התקדם למעמד של מרצה בכיר ליחסים בינלאומיים. לאורך השנים הרצה באוניברסיטאות בחו"ל כמו אוניברסיטת ייל ואוניברסיטת לונדון.
בין תחומי התעניינותו, היסטוריה של מדינת ישראל ושל הציונות, הסכסוך הישראלי ערבי, המעצמות והמזרח התיכון ויחסים בינלאומיים במזרח התיכון במאה ה-19 ובמאה ה-20.
ספרו, "לח"י: אידאולוגיה ופוליטיקה 1940–1949", עורר פולמוס מצד אנשי לח"י. צבי פרנק (שמו המחתרתי אליעזר) כתב על כך חוברת "לח"י מאין ולאן" (הוצאת לח"י). פנחס גינוסר כתב על כך בקתדרה גיליונות 64 - 65 מאמר שכותרתו, "מחקר חלוצי על לח"י - אורות וצללים". יוסף הלר הגיב על כך במאמר בקתדרה גיליון 71, "לח"י בין ימין לשמאל - הערות לבקורת".
בשנת תשס"ה נבחר כחתן פרס שזר לתולדות ישראל על ספרו, "מ'ברית שלום' ל'איחוד' יהודה לייב מאגנס והמאבק למדינה דו לאומית" (הוצאת מאגנס 2003).
כתביו > ספריו

British Policy towards the Ottoman Empire, 1908-1914
במאבק למדינה: המדיניות הציונית בשנים 1936–1948
לח"י: אידאולוגיה ופוליטיקה 1940–1949
The Stern Gang: Ideology, Politics and Terror, 1940-1949
The Birth of Israel 1945-1949: Ben-Gurion and His Critics.
מ'ברית' שלום ל'איחוד' יהודה לייב מאגנס והמאבק למדינה דו לאומית
From Brit Shalom to Ichud: Judah Leib Magnes and the Struggle for a Binational State
הערכים על הפורשים מן ה"הגנה" אצל מרדכי נאור בלקסיקון כח המגן – ההגנה, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1992.
ישראל והמלחמה הקרה: ממלחמת העצמאות למלחמת ששת הימים, מכון בן-צבי, תשע"א 2010.
כתביו > מאמריו

באסופת המאמרים, "מאבק, מרד, מרי: המדיניות הבריטית והציונית והמאבק עם בריטניה, 1941-1948", פרסם שני מאמרים:
מ"השבת השחורה" לחלוקה - קיץ 1946 כנקודת מיפנה בתולדות המדיניות הציונית.
המדיניות הציונית בזירה הבינלאומית לאחר מלחמת העולם השנייה - פרשת ועדת החקירה האנגלו-אמריקאית ב-1945–1946.
באסופת המאמרים, "מעטים מול רבים?: עיונים ביחסי הכוחות הכמותיים בקרבות יהודה המקבי ובמלחמת העצמאות", פרסם מאמר על מרכזיות מוטיב 'מעטים מול רבים' בחשיבתו של דוד בן-גוריון.
הערות שוליים

↑  מחקר חלוצי על לח"י - אורות וצללים, חלק שני
↑  לח"י בין ימין לשמאל - הערות לבקורת
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262421705171  BIBSYS: 1560455411414  BnF: cb119933933 (data)  CiNii: DA03108331  GND: 131926527  ICCU: UBOV125336  ISNI: 0000 0001 1491 0134  LCCN: n83225688  NKC: jo2017965614  NTA: 153540052  RERO: 02-A017593237  SUDOC: 028012984  VIAF: 44308198   WorldCat (עם VIAF): 44308198
אלפונסינה והים

"אלפונסינה והים" (בספרדית: "Alfonsina y el mar") הוא שיר ארגנטינאי, שפליקס לונה כתב את מילותיו ואריאל רמירס הלחין, בסגנון של סמבה ארגנטינאית (zamba). השיר תורגם לעברית על ידי אהוד מנור וגם על ידי רמי סערי
.
השיר נכלל בתקליט משנת 1969 בשם Mujeres argentinas (נשים ארגנטינאיות) של צמד היוצרים הנ"ל, שחיברו גם את המיסה קריאוז'ה, ואשר כל אחד מהשירים בו מוקדש לאישה אחרת מההיסטוריה או מהפולקלור העממי הארגנטינאים, וכולם הושרו על ידי מרסדס סוסה.
השיר מוקדש למשוררת אלפונסינה סטורני שהתאבדה בטביעה בחוף ימה של מאר דל פלטה, והוא מהווה קינה על אובדנה מהולה בתמהון על מניעיה.
אלפונסינה סטורני הייתה תלמידתו של סֶנון רמירס (Zenón Ramírez), אביו של אריאל רמירס. אריאל לא הכיר אותה אישית, אך הוא שמע על כך ועל פרשת התאבדותה ממנו, ולימים חיבר את הלחן שפליקס לונה התאים לו מילים.
השיר נכתב בסגנון של סמבה, אך הביצוע המקורי שלו בספרדית וכן הביצועים בעברית אינם ביצועים טיפוסיים של סמבה, ונעדר מהם המקצב הסינקופי והדרמטי המאפיין אותה. והנם באופי נוגה יותר. יחד עם זאת אלו אינם הביצועים היחידים של השיר, הוא זכה לפופולריות רבה הן בארגנטינה והן מחוצה לה, כולל בארצות שאינן דוברות ספרדית, ויש לו מספר רב מאוד של ביצועים ועיבודים.
התרגום של אהוד מנור נאמן באופן כללי לרוח הטקסט המקורי, הוא הוקלט לראשונה לתקליט שיר לדרום אמריקה, והתפרסם בביצועם של הפרברים. שאחד מהם עם מתי כספי. בנוסף לביצוע של חוה אלברשטיין. לימים חוה אלברשטיין שרה אותו יחד עם מרסדס סוסה באחד מביקוריה של סוסה בארץ, כשכל אחת שרה בשפתה.
השיר בספרי תווים

רודיקה דן (עורכת), אני אשתגע!: שירים שעלו לארץ, עמ' 90, הוצאת י. שרבק, 1986. (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  מילות השיר בספרדית בצירוף תרגום לאנגלית
↑  מילות השיר בעברית בשירונט בתרגום אהוד מנור
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 0cc04af5-70da-34dd-bb7d-710ea40b9ba4
שלמה הלל'ס

שלמה הללס, בין משתתפי כתב העת "העולם", 1926
לתמונת הכותבים המלאה לחצו כאן
שלמה הִלֶלְ'ס (נכתב גם: הללס; י"ד באדר תרל"ג, 13 במרץ 1873, פלך פודוליה, האימפריה הרוסית (כיום באוקראינה) – י"ד בחשוון תשי"ד, 23 באוקטובר 1953, תל אביב) היה סופר עברי, סופר ילדים, מורה, עורך ומחזאי, מחנך ומנהל בתי ספר.
ביוגרפיה

שלמה הללס נולד למשפחה של בעלי מלאכה בעיירה בָּאר (Бар) בפלך פודוליה שבדרום-מערב האימפריה הרוסית (בתחום המושב), וכשהיה בן 6 עבר עם אביו אל העיר סורוקי שבפלך בסרביה. למד בחדר וגם רכש השכלה כללית ממורים פרטיים. עוד לפני שהוסמך כמורה כבר לימד בחדר מתוקן. לאחר שנבחן והוסמך להוראה, בשנת 1901, לימד וניהל בית ספר עברי בעיר מרקולשט. בן 18 נשא לאשה את ציפורה לבית ברומברג. ב-1903 זכה במקום השלישי בתחרות הספרותית הראשונה בתולדות הספרות העברית, שארגן עיתון "הצופה", עם סיפורו "החיים נגד החיים".
לאחר שנסתיימה מלחמת העולם הראשונה הקים וניהל את לשכת ההגירה של יהודי אוקראינה, ואת בתי הספר שהקים "הג'וינט", ואחר כך גם היה המפקח על רשת בתי הספר "תרבות". בשנת 1923 ייסד וערך את השבועון היידי "דער היימלאָזער יִיד" ('היהודי חסר המולדת"').
בשנת 1925 עלה הלל'ס לארץ ישראל, השתקע במקוה ישראל, והיה מורה שם יותר מעשר שנים. בשנת 1935, שנה לאחר מותו של חיים נחמן ביאליק, התמנה הלל'ס למנהל הראשון של בית ביאליק.
בשנת 1939 יצא שלמה הלל'ס בשליחות חינוכית לארצות הברית, ושב משם רק לאחר מלחמת העולם השנייה, בשנת 1946. בהיותו באמריקה כתב ערך והוציא לאור פרסומים שונים בתחום החינוך והספרות העברית. עם שובו ארצה היה פעיל באגודת הסופרים ובארגונים ציבוריים נוספים.
ב-1952 זכה בפרס קוגל לספרות מטעם עיריית חולון, שחולק אותה שנה לראשונה.
הלל'ס נפטר בשנת 1953, בגיל 80, ונקבר בנחלת יצחק, תל אביב-יפו. באותה שנה גם יצאו לאור כתביו המקובצים, בשישה כרכים.
ספרו החשוב ביותר של הלל'ס הוא הרומן "הר הכרמים", המספר על כפריים יהודים בבסרביה, מעין אידיליה רחבה של איכרות יהודית. הספר יצא לראשונה בשנת 1931, בשנת 1951 יצאה מהדורה מתוקנת, ואת עיקר פרסומו קיבל הספר בהוצאה המחודשת בסדרה ספריה לעם של הוצאת עם עובד, בשנת 1976.
על שמו נקרא רחוב בגבעת שמואל.
מספריו

ארצה: סיפור בשני חלקים, ניו יורק: ספרים, תש"ה 1945.
בהימוט ארץ, "על אדמת אוקראינה": סיפור, תל אביב: דביר, תרצ"ד 1934.
בהמיר ארץ: רומן בשני ספרים, ניו יורק: ספרים, תש"ה 1945.
הר הכרמים, תל אביב: עם עובד, תשל"ו 1976.
החלוץ הראשון, תל אביב: 1937.
הילדה שנהפכה לאבן, תל אביב: דביר, תרפ"ז 1927.
יצא בשלום : מחזה בשלש מערכות ושש תמונות, אודסה: תרע"ד 1914.
תחת שמי בסרביה: סיפור, ניו יורק: ספרים, תש"ב 1942.
הנסיעה: סיפור, פרנקפורט ע"נ מיין: אמנות, 1924.
נמצאה האבדה: מחזה לילדים בשתי מערכות, דביר תל אביב, תרפ"ח 1928.
כתביו המקובצים בשם "כתבים", בשישה כרכים, יצאו לאור בין השנים 1950 ל-1953.
ספר יובל

שי לשלמה: קובץ דברים על שלמה הללס, מוגש ליובל השמונים שלו, תל אביב: הוועד להוצאת כתביהם של סופרים עברים מביסראביה, תשי"ג.
לקריאה נוספת

'הלל'ס (גילליס), שלמה', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 179–180. (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  שלמה הלל'ס באתר GRAVEZ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262769005171  BnF: cb10825561r (data)  GND: 1137241829  ISNI: 0000 0000 7405 9217  LCCN: no92011887  NTA: 278766439  VIAF: 6958777   WorldCat (עם VIAF): 6958777
אני אשתגע

| --- | --- |
 סינגל בביצוע נורית גלרון
 סוגה:  שיר אהבה 
 שפה:  עברית 
 אורך:  2.18 דק' 
 כתיבה:  אהוד מנור 
 לחן:  עממי 
 
"אני אשתגע" הוא שיר שכתב אהוד מנור ללחן דרום אמריקאי.
רקע

אהוד מנור כתב את המילים לפי לחן השיר "La partida" של הזמרת כרמלה (Carmen Requeta Dideo), בליווי גיטרה של פאקו איבנז.
הביצוע המקורי של הגרסה העברית הוקלט על ידי רותי הולצמן כחלק מהאלבום ״שיר לדרום אמריקה״ (1980).
נורית גלרון הקליטה את השיר לאלבומה "סימפתיה" שיצא בשנת 1982. באותה שנה הקליטה אותו חוה אלברשטיין עם הפרברים. הפרברים ומתי כספי גם הקליטו אותו לאלבומם המשותף "שיר אהבה רחוק", שיצא לאור בשנת 1983, וכלל גרסאות בעברית לשירים שמקורם בדרום אמריקה.
נוסף על כך דורית ראובני ביצעה גרסת כיסוי לשיר, ואף הקליטה אותו עם חבריה להרכב "שלושתנו", חנן יובל ואורי הרפז, באלבום הופעה חיה בשנת 2017.
הערות שוליים

↑   La Partida, בביצוע כרמלה עם פאקו איבנז, וידאו קליפ של השיר  באתר יוטיוב
↑  סימפתיה, באתר qube
↑  חוה אלברשטיין, הפרברים – אני אשתגע (1982), באתר סטריאו ומונו
↑  שיר אהבה רחוק - עם הפרברים, באתר של מתי כספי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 1136be6c-2d42-40f6-8912-674d23d13748
רבנו תם (שיר)

"רבנו תם" הוא שיר ביידיש מאת המשורר איציק מאנגר, המספר על מכתב אהבה ששלחה מלכת טורקיה לרבנו תם. השיר תורגם לעברית בידי בנימין טנא ובגרסה אחרת, שנכללה במופע "איש חסיד היה", בידי דן אלמגור.
בשיר שישה בתים, שבכל אחד מהם שמונה שורות. השיר מספר על מכתב ששולחת מלכת טורקיה לרבנו תם ומתוודה על אהבתה אליו, אך אשתו של רבנו תם זועמת על הווידוי (כמקובל בפולקלור היא חובטת בבעלה במערוך) ואומרת שאין די לבעלה בה. הבית האחרון בשיר הוא ארס פואטי, ובו מספר המשורר שאת השיר כתב "בחור צעיר, שוליה של חייטים", הוא מאנגר עצמו, שאביו היה חייט.
השיר בגרסתו המקורית, בלחנו של הרץ רובין, התפרסם בביצועה של חוה אלברשטיין. בתרגומו לעברית של דן אלמגור התפרסם השיר בביצועה של נירה רבינוביץ'.
חוה אלברשטיין סיפרה על השיר: "מפיו של נכבוש שמעתי לראשונה את השיר "רבנו תם", והתאהבתי בשיר בגלל ההומור וכי אבא כל כך אהב אותו. בכל אופן, זה היה אחד השירים הראשונים ששרתי ביידיש. ... השיר הזה נהפך להיות מין כרטיס ביקור שלי, ובזכותו קרו לי דברים מרתקים".
כבר מהבית הראשון של השיר מבין הקורא שמדובר במעשייה, שהרי מסופר בו על טווס העף על פני הים ובפיו מכתב אהבה. החוקר בן ציון פישלר ניסה לעמוד על מקורותיו של השיר, המספר סיפור מוזר, שבסופו מתוודה המשורר שהוא נועד להכעיס את רבנו תם (במקור: "צו להכעיס דעם רבנו תם". שני המתרגמים לעברית עידנו שורה זו, ותרגמו שהשיר הוא "לכבוד רבנו תם"). פישלר מביא סיפור מהמאה ה-17, המופיע בכתבי יד אחדים, ובו בת מלך צרפת התאהבה ברבנו תם ודרשה ממנו "שכבה עמי!" כדי להתחמק מדרישתה רבנו תם "לבש בגדים נאים וירכב על סוס נאה וירץ הנה והנה וכל רואיו שמחו בו. ותעמוד בת המלך ותשקף בעד החלון ולרוב שמחתה בו הוציאה עצמה יותר מדאי מהחלון, ונפלה לארץ ומתה. ונמלט הצדיק". בעקבות סיפור זה העלה פישלר שאלות אחדות, שלהן לא נתן מענה: "היש קשר בין שירו של מאנגר על רבנו תם ומלכת טורקיה לבין סיפור בת מלך צרפת? אם כן, למה זה החליף את הגיבורה הראשית (בת מלך צרפת) בגיבורה אחרת (מלכת טורקיה)? האם בחר למקם את העלילה בטורקיה מחשש הצנזורה או מפחד תגובתה של האוכלוסייה הנוצרית שבסביבתו?".
השוואת מקור ושני תרגומים של הבית הראשון בשיר

| מקור ביידיש | תרגום בנימין טנא | תרגום דן אלמגור |
| --- | --- | --- |
|   לאָמיר זינגן דאָס שיינע ליד,  הײַדל דידל דם  ווי די גאָלדענע פּאַווע פֿליט  איבערן שוואַרצן ים  און טראָגט אַ ליבעס-בריוועלע  אַ שיינעם ליבעס בריוועלע,  פֿאַר דעם רבנו תּם,  פֿאַר דעם רב תּם.   |   נזמר-נא שיר נחמד,  אידל דידל דם.  זהו שיר הדוכיפת  שעפה על הים.  ומכתב של אהבה  היא נושאת על לבבה  אל רבנו תם,  אל רבנו תם.   |   בואו ונשיר יחדיו  אי-די-דידל-דאם,  על טווס, טווס זהב  העף על פני הים.  הוא קרב, הנה הוא בא  בפיו – מכתב של אהבה  לרבנו תם  לרבנו תם.   |
הערות שוליים

↑  רבנו תם בביצוע חוה אלברשטיין, בערוץ יוטיוב של חוה אלברשטיין
↑  רבנו תם בביצוע נירה רבינוביץ', בערוץ יוטיוב של דן אמגור
↑  חוה אלברשטיין, ‏תכף אשוב - שני קטעי זיכרונות, הו! 16, מרץ 2018, עמ' 218–221
↑  פרט זה ופרטים נופים בסיפור מזכירים את סיפור יוסף ואשת פוטיפר.
↑  בן-ציון פישלר, מעשה ברבנו תם, מלכת טורקיה ובת מלך צרפת, באתר הארץ, 13 במרץ 2009
| חוה אלברשטיין |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | "האבן מיר א ניגונדל" • "שירי עם ביידיש" • "בשירים עבריים" • "צעצועיה של אסנת" • "מות הפרפר" • "שירי רחל" • "אנדנדינו" • "מארגאריטקעלעך" • "מירדף" • "משירי ארץ אהבתי" • "לאט, לאט, לאט..." • "חוה ועודד בארץ הקסמים" • "לו יהי" • "חוה אלברשטיין והפלטינה" • "כמו צמח בר" • "טיקיליטון" • "צוללת צברית" • "הלילה הוא שירים" • "קרוסלה" • "התבהרות" • "קרוסלה 2" • "קרסולה לחגים" • "מה קרה בארץ מי" • "אני הולכת אליי" • "חוה זינגט יידיש" • "שיר במתנה" • "קולות" • "שירו אחרי" • "נמל בית" • "מהגרים" • "עוד שירים ביידיש" • "הצורך במילה, הצורך בשתיקה" • "לונדון" • "האהבה מאלתרת" • The Man I Love • "מארגאריטקעלעך" • "דירה אחת" • "יונת האהבה" • The Well‏ • Foreign letters • "מוצאי חג" • "קוקוס" • "לעמעלע" • "שביל החלב – שירי ערש" • "טבע האדם" • "ברוך הבא" • "ילדת טבע" • "ואיך אצלך" • "סרנדה" • "בוא המורה" • "ערב אחר" |  |
| מיני-אלבומים | "התגלית החדשה בשירי נחום היימן" • "אין יידישע פאלקס-לידער" • "צעצועיה של אסנת" • "ירושלים של זהב" • "טוביה ושבע בנותיו" • "הבובה ימימה" |  |
| אלבומי אוסף | "להיטי זהב" • "משירי ארץ אהבתי – האוסף הראשון" • "החיטה צומחת שוב – האוסף השני" • "אדבר איתך" • Crazy Flower: A Collection‏ • Yiddish Songs • "תיכף אשוב" • "סיפור אינטימי" • "עץ הכוכבים" • "סיפור חיים – אנתולוגיית שירי משוררים" |  |
| אלבומי הופעה | "בתכנית יחיד – חלק א'" • "בתכנית יחיד – חלק ב'" • "חוה והגיטרה – הופעה חיה בצוותא" • "בהופעה חיה – מבחר שירים מתוך המופע "לונדון"" • "בהופעה" • "חוה שרה ושלומי מנגן – בהופעה (Live)" |  |
| מארזי תקליטורים | "האוסף" • "חוה אלברשטיין שרה לילדים" • "השנים הראשונות" |  |
| חוה אלברשטיין – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| שנות ה-1960 | "בא אלי נער" |  |
| שנות ה-1970 | "מירדף" • "עץ הכוכבים" • "משירי ארץ אהבתי" • "שחמט" • "אליעזר בן-יהודה" • "שבע" |  |
שנות ה-1980: 
שנות ה-1990: 
שנות ה-2000: 
שנות ה-2010: 
שנות ה-2020: 
| סינגלים אחרים | "נחל התנינים" • "נשים רוקדות" • "ליידי גודייבה" • "הנביא" • "שיר לאוהבים הנבונים" • "לא ידע איש מי היא" • "נפט" • "אמא אל תהיי עצובה" • "לו ידעת" • "ספינתנו" • "תרגיל בהתעוררות" • "אין לך זכות חנינה בעולם" |  |
| שירים | "רבנו תם" • "מקהלה עליזה" • "פרח הלילך" • "כנרת" • "פנס בודד" • "פרחי זהב" • "מה שיש לי לומר לך" • "ירושלים של זהב" • "מות הפרפר" • "חיוכים" • "כפל" • "בשביל אל הבריכות" • "רק על עצמי" • "בגני נטעתיך" • "עקרה" • "אני" • "זמר נוגה" • "אל ארצי" • "מתי" • "ספר שירי" • "שי" • "הבובה ימימה" • "ילדי איננו ילד עוד" • "אישה באבטיח" |  |
השיר על העם היהודי שנהרג

"השיר על העם היהודי שנהרג"' (במקור ביידיש: "'דאָס ליד פֿונעם אויסגעהרגעטן ײִדישן פֿאָלק") הוא פואמת קינה ביידיש על השואה שכתב המשורר היהודי-פולני יצחק קצנלסון. את הפואמה החל קצנלסון לכתוב ב-3 באוקטובר 1943, בעת שהיה אסור יחד עם בנו צבי במחנה הריכוז ויטֵל שבצרפת, והוא השלים אותה ב-18 בינואר 1944. ב-3 במאי 1944 הועברו קצנלסון ובנו למחנה ההשמדה אושוויץ, שם נרצחו.
בתום כתיבת הפואמה הטמין אותה קצנלסון בבקבוק שנקבר במחנה ויטל, והבקבוק הוצא ממחבואו בידי מרים נוביץ' עם שחרור המחנה על ידי בעלות הברית ב-12 בספטמבר 1944.
הפואמה פורסמה לראשונה ביידיש בשנת 1945 בפריז, בצירוף הערות של נתן עק. בשנת 1949 ראה אור תרגום לעברית מאת מנחם זלמן וולפובסקי. הפואמה תורגמה לשפות נוספות, ובהן איטלקית, פולנית, ספרדית, צרפתית, וגרמנית.
תוכן הפואמה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הפואמה כוללת 15 פרקים, המשקפים את ההיסטוריה של השואה. הפואמה רוויה בתחושותיו של משורר שאיבד את משפחתו, ובו בזמן מודע לחוסר האונים שלו.
עיבודים

בשנת 1952 הלחין ארטור גלברון את "שיר קינה על יהודי הגטו" לבריטון, על יסוד שלושה בתים מהפואמה "השיר על העם היהודי שנהרג".
בשנת 1957 הוצגה במוזיאון לאמנות חדשה בחיפה תערוכת רישומים של הצייר מאנה כץ על פי "השיר על העם היהודי שנהרג".
עיבודים > רקוויאם: "השיר על העם היהודי שנהרג"

המלחינה הישראלית זלטה רזדולינה הלחינה יצירה סימפונית, רקוויאם, על פי הפואמה של יצחק קצנלסון "השיר על העם היהודי שנהרג". היצירה, בגרסתה האינסטרומנטלית באורך של כשעה, הוקלטה בצ'כיה בביצוע התזמורת הפילהרמונית של בירתה ההיסטורית של מוראביה אולומוץ בניצוחו של מאסטרו ויקטור פלדבריל מקנדה והופקה על גבי תקליטור. יצירה זו שודרה פעמים רבות בקול המוסיקה ובעוד כ-20 תחנות רדיו ברחבי העולם.
בשנת 2002 הזמין ארגון ICOR מניו יורק, העורך קונצרטים לזכר השואה, את זלטה רזדולינה לביצוע בכורה עולמי של הרקוויאם 'השיר על העם היהודי שנהרג'. הקונצרט בביצוע הפילהרמונית של ברוקלין עם זלטה בשירה בעברית והשחקן ההוליוודי פריץ וויבר בקריינות באנגלית התקיים בקתדרלת סנט ג'ון בפני קהל של 6,000 מאזינים והתקבל בהתלהבות על ידי הקהל.
הערות שוליים

↑  Il canto del popolo ebraico massacrato בקטלוג הספרייה הלאומית
↑  דאס ליד פונם אויסגעהרגעטן יידשן פאלק - המקור ביידיש עם תרגום לפולנית והערות מאת יז'י פיצובסקי
↑  El canto del pueblo judío asesinado בקטלוג הספרייה הלאומית
↑  Le chant du peuple juif massacré בקטלוג הספרייה הלאומית
↑  Dos Lid funm ojsgehargetn jidischn Folk בקטלוג הספרייה הלאומית
↑  מילות השיר "שיר קינה על יהודי הגטו" והאזנה לו, באתר זמרשת
↑  נפתחה תערוכת מאנה כץ, על המשמר, 8 במרץ 1957
עטיפת הדיסק
Les Trois Cloches

| --- | --- |
 סינגל בביצוע אדית פיאף והקומפניון דה לה שנסון
 יצא לאור:  1946
 תאריך הקלטה:  יולי 1946
 סוגה:  פולק ‏•‏‏ שאנסון
 שפה:  צרפתית
 אורך:  4:08
 חברת תקליטים:  קולומביה רקורדס
 כתיבה:  ז'ין וילארד
 
"Les Trois Cloches" (בעברית: "שלושת הפעמונים") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הצרפתייה אדית פיאף והקומפניון דה לה שנסון. נכתב על ידי ז'ין וילארד, ויצא לאור בשנת 1946 דרך חברת התקליטים קולומביה רקורדס. זוהי אחת מיצירותיה המוכרות ביותר של פיאף, משום שכשיצאה לסיבוב הופעות בארצות הברית קידמה אותו גם לקהל האמריקאי.
"Les Trois Cloches" תורגם לשפות רבות. בשנת 1959 הוקלט בגרסה אנגלית על ידי דה בראונס בשם "The Three Bells".‏ גרסת כיסוי נוספת באנגלית הוקלטה מאוחר יותר על ידי פרנק סינטרה. וולפגנג לסאואר וליס אסיה ביצעו את השיר בגרמנית, והוציאו אותו כסינגל מסחרי בשם "Wenn Die Glocken Hell Erklingen". בשנת 1982 הגיעה הגרסה ההולנדית של אנדרה ואן דוין למקום הראשון במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים. בשנת 1990 תרגם אהוד מנור את השיר לעברית. תרגומו נכלל כרצועה השנייה באלבומה הרביעי של קורין אלאל, "שפת אימי".
הערות שוליים

↑  Sforza, John (2021). Swing It! The Andrews Sisters Story. University Press of Kentucky. ISBN 9780813184272.
↑  Looseley, David (2015). Édith Piaf: A Cultural History. Liverpool University Press. p. 75. ISBN 9781781384251.
↑  "Show 11 - Tennessee Firebird. [Part 3], Big Rock Candy Mountain. [Part 1] : UNT Digital Library". Digital.library.unt.edu. 1969. נבדק ב-2011-04-06.
↑  "De Nederlandse Top 40, week 33, 1982". אורכב מ-המקור ב-16 ביוני 2011. נבדק ב-15 במרץ 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑   בן שלו, קורין אלאל: "הבנתי שכבד לא עובד, ויצאתי לחפש מלים אחרות", באתר הארץ, 3 ביוני 2019
| קורין אלאל |
| --- | --- | --- |
דיסקוגרפיה
| אלבומי אולפן | "קורין אלאל" • "פירות אסורים" • "אנטארקטיקה" • "שפת אימי" • "זן נדיר" • "כשזה עמוק" • "תנינענק" • "הכחול של השמיים" • "פשוט כל כך" • "ארנבות משוקולד" • "קהלת" • "כאחד האדם" |  |
| אלבומי אוסף | "האוסף" • "המיטב" |  |
| אלבומי הופעה | "לתמונה נוספו המון צבעים" • "אקווריום: הופעות במפעל הפיס" |  |
| אלבומי משותפים | "ארץ טרופית יפה" • "לו באת – נשים שרות שם טוב לוי" |  |
| אלבומי מחווה | "חברים שרים קורין" |  |
| מארזי תקליטורים | "קורין אלאל / פירות אסורים" • "האלבומים המקוריים" |  |
| סינגלים | "סמבה אבן גבירול" • "תן לי קצת ממך" • "שיר בכיף" • "כבשים" • "פירות אסורים" • "שישי בלילה" • "ארץ קטנה עם שפם" • "אנטארקטיקה" • "שיר לשירה" • "שפת אימי" • "זן נדיר" • "תאונה" • "יוצאת אל החיים" • "ימי הפרח והאהבה" • "מעיין" • "הוא כאן" • "לחיות" • "פירמידות" • "כשזה עמוק" • "תנינענק" |  |
| שירים אחרים | "רוצים שלום" • "אמסטרדם" • "אין לי ארץ אחרת" • "התעשייה האבירית" • "שלושת הפעמונים" • "המנון לאהבה" • "ספק גדול" • "החיים בוורוד" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: cea2991c-ffab-44cb-a97d-b3ec85314bf1
פונאר (שיר)

"פּוֹנָאר" (במקור ביידיש: "שטילער", שקט; מוכר במילותיו הראשונות: "שטילער, שטילער", "שקט, שקט") הוא שיר שנכתב בגטו וילנה באביב 1943. את השיר ביידיש חיבר שמֶרקֶה קצ'רגינסקי בעקבות בית בפולנית שכתב הרופא נח (לאון) וולקוביסקי, ללחן שחובר על ידי בנו בן ה-12, אלכסנדר (אַלֶק) וולקוביסקי (לימים אלכסנדר תמיר). השיר, הפותח במילים "שטילער, שטילער, לאָמיר שװײַגן, קבֿרים װאַקסן דאָ" ("שקט, שקט, בני נחרישה, כאן צומחים קברים"), הוא שיר ערש לילד שאביו נרצח בפונאר.
השיר ראה אור בתרגום עברי מאת אברהם שלונסקי כבר ב-1945, חודשים מספר לאחר תום המלחמה. השיר היה נפוץ בין היהודים בתקופת השואה, וכיום הוא מושר תדיר ביום הזיכרון לשואה ולגבורה.