stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הגשר התלוי מעל נחל הבשור
הסביבה > אתרים בסביבת הגשר > באר צאלים (בִּיר שֶׁנֶק)

בכיוון מזרח צפון מזרח ממגדל התצפית במרחק עד 200 מטר נמצאת באר עתיקה על הגדה השמאלית של נחל בשור. שימשה כמקור מים עיקרי לכל האוכלוסייה הבדווית באזור עד שנת 1948. רמת מליחות מימיהּ גבוהה, אך ניתן בהחלט לשתות מהם. בתקופת המנדט הבריטי הוקם מעליה כיסוי בטון עם פתח-שאיבה מרובע במרכזו הכולל מכסה-פח. לצד הבאר הותקן בסיס בטון למנוע ובאפיק הנחל בסמוך נבנתה חומת בטון מאסיבית למניעת נזקי שיטפונות לבאר. בחורף 1962, בעקבות שיטפון יוצא-דופן באפיק, כוסו הבאר, בסיס המנוע והחומה במעטה חול בעומק של מעל למטר. הבאר בולטת בשטח בגלל חורשות הקנים העבותות שבקרבתה, המוריקות על רקע גדות הנחל הצחיחות. בסביבת ביר-שנק שרידי יישובים עתיקים.
הסביבה > אתרים בסביבת הגשר > אנדרטאות זיכרון

שתי אנדרטאות לזכרם של עופר אמסלם ויניב בן סעיד, בני קיבוץ משאבי שדה, שנפלו אל מותם ב-11.10.1991 בשעה שנסעו על גבי טרקטורון, לאורך שביל הבשור הצר בגדה הימנית של הנחל.ישנן במקום 2 אנדרטאות האחת על שמו של יניב בן סעיד לבד, צמודה לבסיס הגשר התלוי בגדה הימנית, ואנדרטה שנייה במרחק של כ-100 מטר מבסיס הגשר בגדה הימנית, גדולה יותר הנראית למרחוק, לזכר שני הבנים בראש המצוק שמעל לגשר.
הסביבה > אתרים בסביבת הגשר > בריכת מים

מתחת לגשר התלוי ברכת מים טבעית המלאה כל השנה. מקור המים מנביעות מקומיות. מסביב לברכת המים סבך של קנים וסוף, צבים רכים ואגמיות.
הסביבה > אתרים בסביבת הגשר > חווה חקלאית עתיקה

בגדה הימנית של הנחל, על שביל הבשור לכיוון צפון מערב נמצאת חווה חקלאית קדומה מהתקופה הביזנטית. היא אתר ארכאולוגי נרחב. זהו מכלול שמור היטב של חווה חקלאית לגידול זיתים ולייצור שמן-זית שפעלה במאות הרביעית – השישית לספירה. האתר משתרע על שטח של כ-100 דונמים וכולל בית-חצר מבוצר ובתוכו בור-מים מטוייח, מבנים נוספים, שתי בארות, בורות-מים, כבשן-סיד, שרידי בית-בד, סכרי-עפר ואבן אחדים בערוצים, חלקה חקלאית שיפועית עם חוסמי-ערוצים למניעת גלישת קרקע, מחצבה וגדרת-צאן.
הסביבה > אתרים בסביבת הגשר > מאגרי מים

כ-2 ק"מ צפון מערבית לגשר התלוי, בקרבת עצי אשל מרשימים, ניתן לצפות במערכת מאגרי המים שהקימה קק"ל, משני צידי נחל בשור. בסיוע הקהילות היהודיות בארצות הברית ובאוסטרליה, קק"ל הכשירה בנחל מערכת מאגרי ענק לקליטת מי שיטפונות ולהחדרתם אל מאגרי מי התהום, כחלק מתוכנית "נגב של צמיחה" של קק"ל, שמטרתה להציב את הנגב בסדר עדיפות לאומי עליון. הפרויקט כולל סכר נמוך הניצב כ"צוואר בקבוק" באפיק הנחל ותעלה המזרימה את מי השיטפונות אל מאגרי המים. מי שיטפונות נאגרים בחורף אל המאגרים. במקום תמצאו מרפסת תצפית בנויה לוחות אבן גיר בהירה. כאן גם הוקם גשר בשנת 2014. הגשר משמש למעבר לתצפית על שיטפונות בנחל הבשור. סמוך למאגרים תחנת שאיבה של חברת מקורות. מי המאגרים נשאבים ומשמשים להשקיית פרדסים של חבל עזה ויישוביי חבל מעון. התחנה קרויה על שם פנחס אוהד ז"ל, 1924-1999, שהיה עובד חברת מקורות ומנהל אזור צפון ומערב הנגב במקורות. אוהד היה מחלוצי אספקת המים לנגב. במלחמת השחרור ולאחריה הוא השתתף בהגנת קווי המים לנגב. כאן גם תמצאו עמודי אבן שהוקמו לזכר ולהוקרה לשומרי נחל בשור, תורמים ונאמנים.
הסביבה > אתרים בסביבת הגשר > גשר הצינורות

במרחק של 2.8 ק"מ צפונית מערבית מהגשר התלוי נמצא גשר צינורות. גשר הצינורות חוצה את נחל הבשור, נחנך בראשית ינואר 2014. הוא נבנה על מערכת צינורות המים שבין מאגרי הבשור. גשר הצינורות הוקם על ידי רשות ניקוז ונחלים שקמה בשור בשותפות עם מקורות, המשרד לפיתוח הנגב והגליל, משרד התיירות ומקורות, בתקציב של 2.2 מיליון ש"ח. הגשר מיועד להולכי רגל ורוכבי אפניים. הגשר מהווה נקודת תצפית נוספת, נוחה ובטוחה בעת שיטפונות. במרכז הגשר מעל ערוץ נחל הבשור, הוקמה מרפסת תצפית שיכולה להכיל עשרות מטיילים. בנוסף למרפסת שבמרכז גשר הצינורות, הקימה הקק"ל שני מצפים לצפייה, במצפה התחתון מעל משאבות שאיבת המים למאגרים, תצפית המאפשרת לצפות על המאגר הראשון (מאגר הבשור) שאליו מגיעים המים מהסכר בתעלה (האגם). התצפית השנייה ממוקמת בראש תלולית שיצרה הקק"ל, תצפית נוף ומאפשרת לצפות על המאגרים העליונים והסביבה. בעת שהמאגרים מלאים במים ניתן לצפות בלהקות ציפורים נודדות המרוות את צימאונן. השילוב של גשר הצינורות, דרך הבשור, הגשר התלוי ושביל הבשור שעל הגדה הימנית של הנחל יוצר מסלול טיול מעגלי לאורך ערוץ נחל הבשור באורך כ־7 ק"מ.
הסביבה > אתרים בסביבת הגשר > באר רבובה

כ-3 ק"מ מהגשר התלוי בכיוון צפון מערב נמצאת באר רבובה שנחפרה באמצע הכפר הבדואי רואייבה. סביב הבאר שדרות עצי אשל ושרידי מבנים. הבאר, עתיקה על הגדה השמאלית של הנחל. תוך כדי שיפוץ הבאר, נבנה מבנה עליון שהוקם בשנות ה-30 של המאה העשרים, בתקופת המנדט הבריטי. עומק מפלס המים כיום בבאר הוא כ-25 מ’ והמבנה שמעליה כולל שרידי יסודות אנטיליה, קמרון-אבן, בריכת-אגירה ושקתות-אבן ובטון. גם צינורות-ברזל מקוריים נותרו פה ושם משולבים במבנה. בסקרים ארכאולוגיים שבוצעו סביב הבאר נמצאו מטבעות מתקופת המנדט הבריטי וחלקי אנטיליה. מתיישבי מצפה גבולות (כיום הקיבוץ גבולות) בשנים 1943–1946 קנו מים מהבדואים תושבי הכפר שנשאבו מבאר רבובה. לסיבוב האנטילה השתמשו בחמור או פרידה שסובבו את גלגל האנטילה וכך במשך כמה שעות היו ממלאים את מכלי המים. הובילו את המים למצפה בחביות בנפח 1 מטר מעוקב על גבי עגלה. המרחק בין המצפה לכפר רואייבה היה כ-8 ק"מ. תושבי הכפר ותושבי מצפה גבולות היו ביחסי ידידות וכבוד הדדיים. הם היו מתארחים אחד אצל השני לעיתים קרובות ללגימת קפה ורכילות. בשנת 1948 במלחמת העצמאות הכפר ננטש.
בשנת 2009 שופץ המבנה על ידי רשות הטבע והגנים, בניהול א’ בורטניק. בקרבת הבאר שרדו כמה עצי תמר ושיקמה עתיקים.
בשנת 2014 שולבה באר רבובה בדרך סלולה לדרך הנופית “דרך הבשור”.
כ-400 מ’ מזרחית לבאר מצוי צמד של מערות-מגורים, כרויות לתוך שכבת הליס, שהיו בשימוש הבדווים.
הסביבה > החי

עולם החי של אזור הבשור עשיר ומגוון. הוא כולל בעלי-חיים מדבריים, לצד בעלי-חיים ים-תיכוניים. בצד כל אלה מופיעים כאן גם נציגים ממוצא אתיופי (אפריקני) וממוצא אוריינטלי (אסייני).
מגוון מקומות החיות באזור - בתרונות הליס, מחשופי אבן-חול, חישות של קנה ואשל ואפיק עשיר בצומח - איפשר לבעלי-חיים רבים להתפתח ולהיאחז במקום. עופות נודדים רבים נוחתים כאן כדי לאכול ולהחליף כוח בכתם הירוק של הנחל. ציפורים רבות מבלות כאן את החורף, ואחרות נותרות כאן כל השנה ואף מקננות בתחומי השמורה. באפיק הנחל ובמעיינותיו חיים דגים קטנים מהמין נאוית המליחות. הללו ניזונים בזחלים ובגלמים של יתושים החיים במים. חוץ מהם חיים כאן גם זחלי שפיריית, שטגבים וחותרים, שהם פשפשי מים, ועוד הרבה מיני חסרי חוליות הקשורים למים. החרקים וחסרי החוליות הם עיקר מזונה של צפרדע הנחלים, המקרקרת כאן באביב ובקיץ.
הסביבה > החי > זוחלים

חרדון המצוי, חרדון המדבר, כוח האפור,
נחשים:- זעמן שחור, תלום קשקשים מצוי, שחור-ראש שלווני, מטבעון מדבר, זעמן אוכפים, נחש חולות, חרטומן, נחש הכיפה. נחש ארסי גדול ממדים, פתן השחור.
הסביבה > החי > עופות

עפרוני מצויץ, פרוש מצוי, זרעית השדה ונחליאלי לבן (בסתיו).
ציפורי סבך קטנות: סבכי, פשוש, קנית ועלוית.
בתוך המים שטות להן סופיות, בחורף ברווזים ואגמיות.
יוני סלע, יוני בית, חוגלות, קטה הסנגלית והקטה חדת הזנב, זרזירים והעגורים האפורים.
דורסי יום: עקבים, עיטים בזים מצויים.
דורסי לילה: הכוס, האוח והתנשמת, ינשופי-עצים.
הסביבה > החי > יונקים

מכרסמים: חולד, נברן השדה, מריון מצוי, דרבן וארנבת.
קיפודים: קיפוד המצוי, קיפוד המדבר וקיפוד החולות.
צבי ארץ ישראלי, נמיה, סמור, שועל, זאב צבוע מפוספס וקרקל (חתול המדבר).
הסביבה > הצומח

ערוצו של נחל הבשור נראה מרחוק כפס ירוק המתפתל בין בתרונות הליס והחולות שדרכם הוא זורם הימה. עוצמת הפס הירוק ורוחבו משתנים משנה לשנה בהתאם לכמות המשקעים, אך גם בשנות בצורת הוא אלמנט קבוע השולט בנוף.
הסביבה > הצומח > הצומח באפיק הנחל

באפיק הזרימה של הנחל שולטים שלושה מיני צמחים: קנה מצוי, סוף מצוי ואשל היאור וגם עצי תמר בודדים. במחשופים שבין צמחי הקנה, הסוף והאשל, מופיעים צמחי סירח קוצנית ולכיד הנחלים ירבוז, כף אווז, קייצת, דטורה וחיטת קנים.
הסביבה > הצומח > הצומח בגדות הנחל

אטד אירופי, מתנן שעיר, שמשון יושב ואכילאה ריחנית, מוריקנדיה מבריקה, יפרוק המדבר, מקור חסידה שעיר, טבק השיח, סמר, ינבוט השדה והגה מצוי.
הסביבה > יישובים

הגשר התלוי מעל נחל הבשור, נמצא בתחום המועצה האזורית אשכול ובאחריותה. היישובים הקרובים ביותר למקום:-
מדרום מזרח קיבוץ צאלים (3 ק"מ) ובסיס צה"ל צאלים (7.3 ק"מ),
מדרום מערב קיבוץ גבולות (7.9 ק"מ), מושב אוהד (11.6), מרכז צוחר (13 ק"מ) ומושב עמיעוז (15.1 ק"מ),
מצפון מערב העיר אופקים (25.7 ק"מ),
מצפון קיבוץ אורים (14.2 ק"מ)
מצפון מערב מושב עין הבשור (12.1 ק"מ).
במקרה חירום ניתן לפנות למוקד החירום של המועצה האזורית אשכול הפתוח כל ימות השנה 24/7, לבסיס צאלים ולבסיס פקוד העורף מול מושב פטיש, למוקד הרפואי שבמרכז צוחר ולמרפאות המקומיות ביישובים.
ביישובים ניתן למצוא מקומות לינה והסעדה.
גלריית תמונות

חותרי קייקים מתחת לגשר התלוי לאחר שיטפון, באדיבות יריב אופיר
גשר המיתרים התלוי 2015
עד 45 מטיילים על גשר המיתרים.
מטיילים על הגשר התלוי
גשר המיתרים התלוי מעל נחל בשור
הוראות בטרם עליה על הגשר
מראה בקיץ
האנדרטה לזכר בני משאבי שדה בגדה הימנית מיד לאחר חציית הגשר
אנדרטת יניב ועופר
אנדרטה לזכר יניב בן סעיד בן משאבי שדה שנהרג בתאונת הטרקטורון
מראה כללי של הגשר כולל האנדרטה לזכר בני משאבי שדה
בריכת המים מתחת לגשר המתקיימת כל השנה כתוצאה מנביעות מקומיות
מצפה צאלים של רשות שמורות הטבע מעל נחל בשור
באר רבובה
גשר הצינורות החדש המחבר בין מאגרי הבשור
ראו גם

נחל הבשור
דרך הבשור
תל שרוחן
גן לאומי אשכול
ביאורים והסברים

1 2 3  נקרא גדה ימנית או גדה שמאלית של הנחל, כשהפנים עם כיוון זרימת הנחל.
↑  מרחקים נקבעו על פי מפת גוגל, הדרך הקצרה ביותר ברכב
קברי שושלת מינג

קברי שושלת מינג (בסינית: 明朝十三陵; בפין-יין: Míng cháo shí sān líng ‏– "13 הקברים של שושלת מינג") הם נקרופוליס הממוקם בעמק, 44 קילומטרים צפונית לבייג'ינג בירת סין. באתר קבורים שלושה עשר מתוך שישה עשר הקיסרים של שושלת מינג, עשרים ושלוש נשותיהם, פילגש בכירה אחת ותריסר פילגשים קיסריות שהועלו כקורבן. כמו כן, נמצאים באתר גם שבעה קברים לפילגשים, קבר אחד לסריס וכן מבנים נלווים כמו ארמונות עזר, חדרי תורנות לסריסים ומשרדי טקסים.
גאוגרפיה

האתר המקורי של קברי שושלת מינג השתרע על שטח של כ-40 קמ"ר בעמק הנמצא 44 קילומטרים צפונית מערבית לגבול העירוני של בייג'ינג ברובע צָ'אנְגְפִּינְג (昌平). רכס יֵנשָׁאן (Yanshan) המשתרע בכיוון כללי של מזרח למערב מקיף את העמק משלושה צדדים ויצר בכך אגן של אדמה כהה פורייה. בעמק זורמים נחלים ויש בו אגם. דרומית מערבית לעמק קיים ברכס פתח, המהווה שער כניסה טבעי לעמק. בקצה הצפוני של העמק מתנשא הר טְיינְשְׁוֹאוּ (Tianshou – "אריכות החיים של גן העדן") שלמרגלותיו נבנה הקבר הראשון באתר, צָ'אנְגלִינְג כשהוא פונה כלפי דרום.
בתקופת שושלת מינג היה האתר מוקף חומה ואסור לכניסה שלא בתפקיד. אך החל בתקופת שושלת צ'ינג הורשתה כניסת חקלאים לעמק. ממשלת סין הגדירה שטח בן 80 קמ"ר כ"אזור החיץ של קברי מינג", ומתוכו הוגדרו 8 קמ"ר כשטח מוגן האסור בפיתוח. נכון לשנת 2003 התגוררו באזור החיץ כ-21,000 תושבים. פרט לכפרים בהם מתגוררים התושבים נבנו בעמק מתקנים שונים הקשורים לחקלאות, תחבורה ותקשורת, וב-1959 הוקם בעמק מאגר מים.
האתרים המרכזיים

קברי שושלת מינג הם בין אתרי התיירות הפופולריים בסין. בשנת 2003, למשל, ביקרו במקום קרוב ל-5 מיליון תיירים. נכון לשנת 2008 פתוחים בפני מבקרים:
הקטע הראשון בנתיב הנשמות שבו בשדרה רחבה בת כמה מאות מטרים יש כמה מבנים ופסלים שהם אחת הדוגמאות השמורות הטובות ביותר לאמנות סינית ולאדריכלות סינית.
המבנים בצָ'אנְגלִינְג – אחוזת הקבר של קיסר מינג השלישי, יוּנְג לֶה.
המבנים והקבר התת-קרקעי בדִינְגְלִינְג – אחוזת הקבר של קיסר מינג השלושה עשר, וָאן-לִי. בצמוד לקבר מוזיאון המוקדש לקברי שושלת מינג.
המבנים בגָ'אולִינְג – אחוזת הקבר של קיסר מינג השנים עשר, לונְגצִ'ינְג (נפתח לציבור ב-1998)
המבנים בקָאנְגלִינְג – אחוזת הקבר של קיסר מינג העשירי, גֶ'נְגדֶה (נפתח לציבור ב-2003)
האתרים המרכזיים > נתיב הנשמות

הדרך קרויה בסינית שׁנדָאו (Shendao), מונח המתורגם כ"דרך קדושה" או כ"נתיב הנשמות". אורכה 7.3 קילומטר, ובהליכה לאורך הנתיב עוברים סדרה של מבנים ופסלים:
מבנה קשתות - המבנה הראשון מצוי כקילומטר לפני השער הראשי. זהו מבנה קשתות גדול הבנוי משיש לבן. אורך המבנה 29 מטרים והוא נבנה בשנת 1540 בשנה ה-19 לשלטונו של הקיסר גְ'יָאגִ'ינְג. המבנה בן חמש הקשתות בנוי משישה עמודים הניצבים על בסיסים מעוטרים בדרקונים ובעננים.
שער אדום גדול  - השער הראשי של האתר. מבנה בן שלוש קשתות הצבוע אדום ומקורה ברעפים צהובים הקרוי "שער אדום גדול" (Da Hong Men). השער ניצב בין שתי גבעות, ממזרח "גבעת הפיתון" (Mangshan), וממערב "גבעת הטיגריס" (Huyudan). מיקום השער בין הגבעות נעשה הן מטעמים אסטרטגיים והן מסיבות מיסטיות, בתקופת שושלת מינג היה כל מבקר חייב לרדת מסוסו לפחות 100 צעדים מהשער.
היכל אסטלת אבן (ShenGong ShengDe) - מבנה צבוע באדום בעל גג רעפים כפול. ההיכל נבנה בשנת 1435 ובתוכו מוצבת אסטלת אבן בגובה 6.5 מטרים, שמשקלה מוערך בכ-50 טון. האסטלה קרויה "האסטלה של הסגולה השמימית ומידת החוכמה של צ'אנגלינג של המינג הגדול". בחזית האסטלה חקוקה הקדשה בת 3,000 מילים שבה מפאר הונְגשִׂי, קיסר מינג הרביעי, את הישגיו של אביו, הקיסר יוּנְג לֶה הקבור בצ'אנגלינג. בגב האסטלה חקוקה פואמה שכתב הקיסר צְ'ייֵנְלוֹנְג (QianLong) משושלת צ'ינג. משני צדי האסטלה חקוקות כתובות המספרות על שיפוץ קברי מינג על ידי הקיסרים צְ'ייֵנְלוֹנְג וגְ'יה צִ'ינְג (Jia Qing) משושלת צ'ינג. האסטלה מונחת על גב צב אבן ענק, חיה שהסינים העריכו בשל יכולתה לשאת משאות כבדים ואריכות ימיה.
שדרת הפסלים – מעט לאחר היכל אסטלת האבן מתחילה שדרת פסלי שיש. בתחילת השדרה יש שני עמודים שפניהם מגולפים בתבניות עננים. ואחר מופיעים משני צדי השדרה זוגות של פסלי חיות ואחר כך פסלי אדם. בתחילת השדרה, ארבעה אריות, ארבעה גמלים, ארבעה שְׂיֵאגָ'אי (xiezhai – חיה מיתולוגית סינית שלה קרן אחת), ארבעה פילים, ארבעה צִ'ילִין (qilin – חיה מיתולוגית בעלת זוג קרניים המבשרת טובות) וארבעה סוסים. בכל קבוצה הזוג הראשון עומד והזוג השני כורע. פסלי האדם כוללים ארבעה קציני צבא, ארבעה פקידים אזרחיים וארבעה פקידים נעלים. הפסלים מתוארכים לתחילת תקופת שושלת מינג והם גולפו מגוש שיש אחד. מנהג הצבת פסלי חיות ואנשים לפני קברים הוא מנהג עתיק ושורשיו עוד בשושלת צ'ין מלפני אלפיים שנים. מספר הדמויות וסוג הדמויות עברו שינויים במשך השנים. שדרת הפסלים בנתיב הנשמות מחקה ככל הנראה את השדרה המקבילה באתר שְׂיָאולִינְג הסמוך לנאנג'ינג, שבו קבור מייסד שושלת מינג, הקיסר חוֹנגווּ. לפסלים הייתה מטרה כפולה, ראשית ערך דקורטיבי, ושנית לסמל את כוחו ועוצמתו של הקיסר (האריה מייצג עוצמה, הגמלים והפילים סיבולת, הצ'ילין מבשר טובות וכדומה). דמויות האנוש של הפקידים והחיילים מסמלים את האנשים שהגנו על הקברים.
שער הדרקון והפניקס (Long feng men) - שלושה שערי קשת קטנים מקבילים בקצה שדרת הפסלים. מעל הקשת יש קישוט בדוגמת ניצוץ.
גשר אבן – גשר זה, בן חמש הקשתות, הוא המבנה האחרון לפני הקברים עצמם.
האתרים המרכזיים > צ'אנגלינג

במרחק של כ-4 כקילומטרים משער הדרקון והפניקס מצויה אחוזת הקבר הקרויה צָ'אנְגלִינְג (40°18′5.16″N 116°14′35.45″E﻿ / ﻿40.3014333°N 116.2431806°E﻿ / 40.3014333; 116.2431806) ובה קברם של קיסר מינג השלישי, יוּנְג לֶה ואשתו הקיסרית שׂוּשְׁה (XuShi). את אחוזת הקבר החלו לבנות ב-1409 ובנייתה הסתיימה ב-1427, שלוש שנים לאחר מותו של יוּנְג לֶה. אחוזת הקבר משתרעת על שטח של 120 דונם, והיא המאוזוליאום הגדול ביותר בין קברי שושלת מינג. המאוזוליאום עבר לא מעט שיפוצים מתקופת שושלת מינג ולכן המבנים המרכזיים בו (שער ואולם החסד הבולט) שמורים היטב.
מיד לאחר פתח הכניסה מצויה חצר פנימית ראשונה ובצדה הימני היכל אסטלת האבן. במקור הייתה האסטלה שבפנים אמורה לכלול הקדשה המפארת את הקיסר הקבור, אלא שכמו בשאר הקברים שבעמק לא חקוק עליה דבר. בקצה החצר יש גרם מדרגות ובקצהו שער "החסד הבולט" המוביל לחצר הפנימית השנייה הגדולה.
בתחילת החצר השנייה יש שני מתקנים בהם נהגו להבעיר משי לצורכי הפולחן. במרכז חצר זו מצוי המבנה המרכזי של המאוזוליאום, אולם "החסד הבולט" (Ling'en) ששטחו 1,956 מטרים רבועים. גג האולם מיוצב על 32 עמודים מעץ קשה מיוחד (Phoebe zhennan, במנדרינית: 楠木, בפין-יין: nánmù) שגובהם 14 מטרים. העמודים וחלקי העץ המחזיקים את הגג אינם צבועים ויוצרים ניגוד ללוחות התקרה הצבועים בירוק. האולם מרוצף במרצפות מוזהבות ובמרכזו פסל גדול של הקיסר.
מהחצר הפנימית המרכזית מוביל שער (Ling Xing) אל החצר השלישית והאחרונה. בקצה הנגדי של החצר מצוי מבנה המכונה מגדל הנשמות (Ming lou) ובו אסטלת אבן בה חקוק שמו של הקיסר לאחר מותו. לפני המגדל מונחים חמשת אביזרי הפולחן.
מאחורי מגדל הנשמות מצוי מכלול הקבורה עצמו המכונה בָּאוצֶ'נְג (Baocheng – עיר האוצר). הבנוי ממבנה הקבורה התת-קרקעי (Xuangong) המכוסה בתל עפר צהוב המכונה בָּאודִינְג (Baoding). צורת התל היא מעגל שקוטרו 300 מטרים והוא מוקף חומה. מבנה הקבר עצמו לא נחפר.
האתרים המרכזיים > דינגלינג

אחוזת הקבר של קיסר מינג השלושה עשר, וָאן-לִי (Wanli, שלט 1572–1620) מצויה מערבית לצ'אנגלינג וקרויה דינגלינג (40°17′42.43″N 116°12′58.53″E﻿ / ﻿40.2951194°N 116.2162583°E﻿ / 40.2951194; 116.2162583). את המאוזוליאום החלו לבנות בשנת 1584, כשהקיסר היה בן עשרים, וסיימו לבנותו ב-1590. ואן-לי נקבר באתר ב-1620 ואתו נקברו הקיסרית והפילגש האהובה עליו. על מנת למנוע שוד קברים, וכמקובל בסין, נחסמה הכניסה לאחר הקבורה בקיר אבנים וכל מכלול הקבורה כוסה בתל עפר גדול. בין 1956 ל-1958 חפרו ארכאולוגים סינים את תל הקבורה והגיעו לארמון התת-קרקעי, שרובו פתוח כיום לביקור.
דינגלינג היא אחת מאחוזות הקבר הגדולות שבעמק. בהשוואה לצ'אנגלינג חסרים בה חלק מהמבנים החיצוניים (כדוגמת אולם "החסד הבולט"), שלא נשתמרו, אך לעומת זאת ניתן לבקר במכלול הקבורה התת-קרקעי. המבנים שנשתמרו הם: גשר האבן, מגדל הנשמות (Ming lou, נבנה ב-1587) שמאחוריו מצוי המעבר אל הארמון התת-קרקעי, ומכלול הקבורה - "עיר האוצר" (Baocheng – בָּאוצֶ'נְג).
הארמון התת-קרקעי בנוי מחמישה אולמות נרחבים: אולם הכניסה, האולם המרכזי שמשני צדדיו האולם הימני והאולם השמאלי והאולם האחורי. שטח כל האולמות 1,195 מטרים רבועים. כל הארמון בנוי מאבן והתקרה הקמורה של האולמות מכוסה ב-27 מטרים עפר מעליה. אורכם של האולמות הצדדיים 26 מטרים, רוחבם שישה מטרים וגובהם שבעה מטרים. אולם הכניסה ואולמות הצדדיים ריקים. עם זאת, במרכז האולמות הצדדיים נבנתה בימת שיש לבנה שצופתה באריחים מוזהבים שכנראה הוכנה להצבת ארון קבורה. באולם המרכזי יש שלושה כיסאות מלכות מאבן ולפני כל אחד מהם חמשת אביזרי הפולחן מקרמיקה מזוגגת (שני פמוטים, שני גביעים ומבער קטורת), כד חרסינה בצבעי לבן כחול שנועד לאחסן שמן שומשום ו"מנורה נצחית" קערת ארד שהכילה שמן שבמרכזו פתיל. במרכז האולם האחורי, האולם הגדול ביותר, נבנתה בימת שיש ועליה הונחו ארון הקבורה הצבוע אדום של הקיסר ואן-לי, לשמאלו ארון הקבורה של הקיסרית שְׂיָאו זְ'ווֵי (Xiao Rui) ולימינו ארון הקבורה של הפילגש הבכירה (ואמו של יורש העצר) שְׂיָאו גִ'ינְג (Xiao Jing). שתי הנשים מתו לפני ואן-לי. סביב כל ארון הונחו חפצי חרסינה, ירקן ותיבות עץ מצופות לכה שהכילו חפצי קבורה יקרי ערך.
כשהארכאולוגים פתחו את ארון הקבורה הם הופתעו לראות שהגופה לא נחנטה בשעווה כמקובל, ובתוך הארון היה רק שלדו של הקיסר, אם כי שערו הקשור בסיכות זהב עדיין נשמר כמו גם שרידים לזקנו. על ראש הקיסר היה כתר זהב והוא היה לבוש בגלימה מלכותית חגורה ומגפי ירקן. סך הכל נמצאו במכלול הקבורה כ-3,000 חפצי ערך: בדים, בגדים, תכשיטים מזהב וחפצים מזהב, ירקן, וחרסינה.
חלק מהחפצים מוצגים במוזיאון שנבנה בצמוד לדינגלינג ב-1959, אבל מכיוון שהטכנולוגיה לשימור לא הייתה בידי הארכאולוגים הסינים נשמרו רוב חפצי הערך בתנאים בלתי מתאימים וסבלו מפגעי מזג האוויר. משום כך, רוב מה שמוצג כיום הם העתקים של המקור. גרוע מכך, במהלך מהפכת התרבות פרצו המשמרות האדומים אל המוזיאון, השחיתו חלק מהמוצגים, הוציאו את גופותיהם של הקיסר ואן-לי ושל פילגשיו, ולאחר ש"הוקיעו" את הקיסר כבורגני (350 שנה אחרי מותו), שרפו את הגופות. כמסקנה מתוך מסכת אירועים אלו החליטה ממשלת סין כי לא יחפרו יותר אתרים ארכאולוגיים, אלא למטרות הצלה בלבד. לפי כך אין כיום שום כוונה לחפור קברים נוספים. המוזיאון הורחב בתחילת המאה ה-21 וכיום הוא מוקדש למכלול אתרי הקבורה של שושלת מינג בעמק.
ביאורים

↑  בהתייחס לפתגם סיני "דרקון מימין וטיגריס לבן משמאל". אצל הסינים הפיתון הוא סוג של דרקון.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Ming and Qing Tombs (China) No 1004bis, ICOMOS assessment
↑  Ming Tombs: Showcase of Ancient Chinese Funeral Architecture And Culture, China Internet Information Center
↑  Ming Consort tombs
↑  Imperial Tombs of the Ming and Qing Dynasties, WHC Nomination Documentation, page 252
↑  John W. Dardess, Ming China, 1368–1644: A Concise History of a Resilient Empire, Rowman & Littlefield Publishers, 2011, ISBN 9781442204928
↑  גם קבר זה הוכרז כאחד האתרים באתר המורשת העולמית המכונה "קברים קיסריים של שושלת מינג וצ'ינג".
↑  The Cambridge History of China, Cambridge University Press, 1978, ISBN 9780521243322, Pages 184-187
1 2 3  Imperial Tombs of the Ming and Qing Dynasties - 3. Description, WHC Nomination Documentation, page 256
↑  Stephen G. Haw, Beijing – A Concise History, Routledge, 2006, ISBN 9781134150335
↑  אתר China Internet Information Center ‏" This suggests the decadent politics of the middle Ming and illustrates that emperors led dissipated lives"
↑  Imperial Tombs of the Ming and Qing Dynastiesm page 204
↑  Imperial Tombs of the Ming and Qing Dynasties, UNESCO site
↑  A Concise History of the Ming Tombs Reservoir
↑  Geomancy - Feng Shui
↑  Imperial Tombs of the Ming and Qing Dynasties - 3. Description, WHC Nomination Documentation, page 262-264
↑  Imperial Tombs of the Ming and Qing Dynasties - 3. Description, WHC Nomination Documentation, page 257
↑  The Ming Tombs (Shisanling)
1 2 3  Imperial Tombs of the Ming and Qing Dynastiesm page 258
↑  The Thirteen Ming Tombs in Beijing
1 2  "To Dig or Not to Dig: Qianling Mausoleum in the Spotlight Again". China Heritage Quarterly. No. 8. בדצמבר 2006. ISSN 1833-8461. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Atlas of World Heritage: China. Long River Press. 2005. p. 177.
↑  Imperial Tombs of the Ming and Qing Dynasties, Page 260
↑  Yinke Deng, History of China, 五洲传播出版社, 2007, ISBN 9787508510989, page 129
↑  Ming Dynasty Tombs - Ming Dynasty necropolis raided during the Cultural Revolution.
↑  The Ming Tombs Museum
| --- | --- |
ערך מומלץ: 
הקיסר יונג לה
תצפית על אחוזת הקבר דינגלינג
שער הכניסה לצ'אנגלינג
נתיב הנשמות בקברי שושלת מינג, היכל אסטלת האבן
האסטלה של הסגולה השמימית ומידת החוכמה של צ'אנגלינג של המינג הגדול
נתיב הנשמות בקברי שושלת מינג, פיל בשדרת הפסלים
פסל הקיסר יונג לה, אולם החסד הבולט, צ'אנגלינג
אולם הכניסה לארמון התת-קרקעי, דינגלינג
א-דעאין

| --- | --- |
 מדינה:  קטר (מדינה) קטר
 מחוז:  מחוז א-דעאין
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  53,001 (2015)
 קואורדינטות:  25°34′01″N 51°29′05″E﻿ / ﻿25.56694444°N 51.48472222°E﻿ / 25.56694444; 51.48472222 
 אזור זמן:  UTC +3
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קטר מוגדלת) דוחה א-רווייס אל-ח'ור אום סלאל א-ריאן אל-וכרה ערב הסעודית  בחריין המפרץ הפרסי א-דעאין(למפת קטר רגילה) דוחה א-רווייס אל-ח'ור אום סלאל א-ריאן אל-וכרה ערב הסעודית  בחריין המפרץ הפרסי א-דעאין  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אַ-דַּעַאיֶן (בערבית: الظعاين או الضعاين) היא עיר הבירה של מחוז א-דעאין שבקטר.
היסטוריה

תיאור אודות הכפר א-דעאין בשנת 1908 על פי השמון הגאוגרפי הבריטי של המפרץ הפרסי:
א-דעאין הוא כפר בחוף המזרחי של קטר כ-25 קילומטרים צפונית מדוחה. הכפר קשור באופן הדוק עם מספר כפרים באזור, במיוחד עם הכפר סומייסמה הרחוק ממנו רק כמייל מערבה. בכפר 150 בתים, רובם של משפחת אאל בו כווארה, כמה של חמיידאת ומעט של מדאחכה. לכפר ישנן 70 מפרשיות, בנוסף ל-10 סירות מסחר ו-10 סירות דיג. חיות המשא כוללות 10 סוסים ו-60 גמלים. מי השתייה הם ממעיינות בן חוסיין, כ-6 מיילים לתוך היבשה.
הערות שוליים

↑  QATAR
↑  "2010 population census"
↑  Daayen Municipality
↑  "'Gazetteer of Arabia Vol. I' (491) (522/1050)"
תולעת הפארק

| תולעת הפארק |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: תולעים נימיות
מחלקה:: Chromadorea
סדרה:: Spirurida
משפחה:: Thelaziidae
סוג:: Spirocerca
מין:: תולעת הפארק
שם מדעי
 Spirocerca lupi ‏רודולפי, 1809
תולעת הפארק או תולעת הפארקים (שם מדעי: Spirocerca lupi, בתעתיק לעברית: סְפִּירוֹצֶרְקָה לוּפִּי) היא תולעת טפילית הנישאת על ידי sellatus Onthophagus ועלולה לגרום לפגיעה חמורה ואף למוות אצל כלבים. כלביים אחרים כגון זאבים חשופים גם הם להדבקה. מחוץ לישראל דווח גם על הדבקות של חתוליים.
אורך התולעת הנקבה הוא כשבעה סנטימטר, הזכר קצר יותר ואורכו כשלושה סנטימטר.
התולעת התגלתה בישראל לראשונה בסביבות שנת 1994 בפארק הספארי ברמת גן, ולאחר מכן גם בפארק הירקון ובפארק הלאומי ברמת-גן, ומכאן שמה העברי.
תפוצה גאוגרפית

תולעת הפארק נפוצה באזורים בעלי אקלים חם. בשל כך היא נפוצה באפריקה, במזרח התיכון, בדרום אמריקה ובדרום-מזרח אסיה.