stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מאכלי קנאביס
בטיחות > גופנית

ההשפעות השליליות של הקנאביס על הבריאות יכולות להתגבר בצורה האכילה, שכן זו גורמת לחוסר זהירות ולצריכה אינטניסיבית מדי - הן בשל המשך הארוך שלוקח לקנאביס להשפיע, והן בשל ההשפעה האינטנסיבית. בנוסף, אין לצרכן ידע בדבר כמות הקנאביס במוצר אכיל - היא יכולה להשתנות מאוד. בנוסף, לאנשים יכולות להיות תגובות שונות מאוד לאותה כמות THC כאשר 2.5 מ"ג יספיק לאנשים מסוימים שיחושו בהשפעות בעוד שלאחרים נדרשים 50 מ"ג.
מחקר במימון המכון הלאומי לשימוש בסמים בשם "טעימות THC: הבטחות ואתגרים של מאכלי קנאביס" מצא כי שימוש כבד וארוך טווח בקנאביס אכיל פוגם בהתפתחות המוח ומחמיר את בריאות הנפש והלב. מצד שני, המחקר גילה גם  שאכילת קנאביס אינה משפיעה על תפקוד הריאות ואינה מגבירה את הסיכון לסרטן. המחקר מודה שצריכת יתר של קנאביס אינה קטלנית; עד כה, מעולם לא היה מוות הקשור לרעילות האמיתית של קנאביס. עם זאת, היה מוות אחד שכלל אכילת קנאביס[דרוש מקור].
בטיחות > פסיכולוגי

ריכוז גבוה של THC הוכח כגורם להזיות וחרדה אצל אנשים מסוימים; לרוב, התסמינים הללו נמשכים רק כל עוד אותו אדם נמצא תחת השפעה, אך אנשים מסוימים יכולים להיות מושפעים למשך מספר ימים[דרוש מקור].
בטיחות > ילדים

מוצרי קנאביס אכילים רבים בארצות הברית ארוזים באופן שפונה לילדים, יחד עם זאת מאכלי קנאביס היו הגורם העיקרי לביקורי בריאות הקשורים לצריכת קנאביס מקרית על ידי ילדים.
ראו גם

בראוני מרי
הערות שוליים

↑  הבטחות ואתגרים של מאכלי קנאביס, באתר PMC הספרייה הלאומית לרפואה בארצות הברית. (באנגלית)
↑  7 דברים שאתה צריך לדעת על קנאביס אכיל (באנגלית)
↑  האפקטים של המריחואנה (באנגלית)
↑  שוק המריחואנה והפנאי של אורגון מתרחב למאכלים ותמציות (באנגלית)
↑  משקאות קנאביס, במגזין קנאביס
↑  ההיסטוריה של הקנאביס בהודו
↑  The Bhang Lassi Is How Hindus Drink Themselves High for Shiva (באנגלית)
↑  על פסטיבל ההולי, באתר החברה למפגש הפסטיבלים בהודו (באנגלית)
↑  לך שאל את אליס: ההיסטוריה של פאדג' החשיש האגדי של טוקלאס (באנגלית)
↑  מדריך למשתמש בטיפולים קנבינואידים באונקולוגיה, באתר PMC
↑  מאכלי הקנאביס הטובים ביותר (באנגלית)
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
גומי מאכל עם THC
מנהטן ביץ' (קליפורניה)

מנהטן ביץ' (באנגלית: Manhattan Beach) היא עיר בדרום-מערב מחוז לוס אנג'לס, קליפורניה, שבארצות הברית. העיר שוכנת על חוף האוקיינוס השקט דרומית לאל סגונדו, וצפונית להרמוסה ביץ'. מנהטן ביץ' היא אחת משלוש ערי החוף (אנ') המרכיבות את אזור סאות' ביי של מטרופולין לוס אנג'לס.
בית ספר תיכון "מירה קוסטה" בעיר מדורג באחוזון העליון ברשימת בתי הספר הארצית. ב-2016 דירג מגזין פורבס את מנהטן ביץ' במקום 74 ברשימת האתרים היקרים ביותר באמריקה, עם מחיר ממוצע של $2,815,327 לבית. מאליבו הייתה במקום השני ביוקרתה ובוורלי הילס שלישית.
הערות שוליים

↑  "Mira Costa High School". נבדק ב-27 בדצמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל)
| דגל קליפורניה מדינת קליפורניה |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | סקרמנטו |  |
| אזורים גאוגרפיים | עמק אנטלופ • העמק המרכזי של קליפורניה • החוף המרכזי של קליפורניה • דרום קליפורניה • איי התעלה של קליפורניה • רכסי החוף של קליפורניה • עמק אימפריאל • עמק קואצ'לה • עמק קונחו • עמק המוות • מדבר מוהאבי • עמק אוונס • עמק פומונה • עמק סקרמנטו • חצי האי סן פרנסיסקו • עמק סן פרננדו • עמק סן גבריאל • עמק סנטה קלרה • עמק סנטה קלריטה • עמק סן חואקין • סיירה נבדה • עמק הסיליקון • ערי המעבר • אזור מפרץ סן פרנסיסקו • לוס אנג'לס רבתי • מטרופולין ריברסייד-סן ברנרדינו-אונטריו • רצועת החוף המרכזית של קליפורניה • מדבריות קליפורניה |  |
| היישובים הגדולים ביותר | לוס אנג'לס • סן דייגו • סן חוזה • סן פרנסיסקו • פרזנו • סקרמנטו • לונג ביץ' • אוקלנד • בייקרספילד • אנהיים • סנטה אנה • ריברסייד • סטוקטון • צ'ולה ויסטה • אירוויין • פרימונט • סן ברנרדינו • מודסטו • אוקסנארד • פונטנה |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות קליפורניה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531820005171  LCCN: n81081016  MusicBrainz: d1a4deb1-c4e9-4aea-b25d-f083e0e02992  VIAF: 125169873   WorldCat (עם VIAF): 125169873 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מלחמות הדיאדוכים

האימפריה שהשאיר אחריו אלכסנדר הגדול
מלחמות הדיאָדוֹכים (דיאָדוֹך, ביוונית עתיקה: διάδοχος, הוא "בא אחרי, עוקב אחרי" דהיינו יורש; ברבים: διάδοχοι, "דיאדוֹכוֹי") התנהלו בין יורשיו של אלכסנדר הגדול על השלטון באימפריה שהותיר אחריו אלכסנדר לאחר מותו בשנת 323 לפנה"ס. כיום מציינים את תקופת מלחמות הדיאדוכים כבין השנים 323 ל-280 לפנה"ס. תקופה זו מתחלקת גם היא לשני חלקים, האחד מ-323 עד 301 לפנה"ס – תקופת המאבק על השלטון המרכזי, ומ-301 עד 280 לפנה"ס – מאבקים בין היורשים וגיבוש הממלכות החדשות.
היורשים שנלחמו ביניהם היו בעיקר קציני צבאו הבכירים, וגם מקורביו האחרים ובני משפחתו. המלחמה הראשונה, שנפתחה כמעט מיד עם היוודע דבר מותו של אלכסנדר, הייתה מרד היוונים בשלטון המוקדוני הידוע בשם מלחמת לאמיה, אך הדיאדוכים, שהיו עדיין מאוחדים, הדבירו בקלות את המרד. היחסים הטובים בין הדיאדוכים לא האריכו ימים. תוך כמה שנים פרץ עימות פנימי ביניהם, כשחלק מקציני צבא אלכסנדר הגדול נותרו נאמנים לרצונו וניסו לשמור על אחדות האימפריה. אחרים, הרבים יותר והחזקים יותר, המונעים על ידי אינטרסים אישיים הצליחו לקרוע את האימפריה לגזרים ולתפוס איש איש את חלקו.
המאבק לא פסק אחרי חלוקת השלל הראשונית. מלחמות עקובות מדם נמשכו כ-20 שנה ושיאן היה קרב איפסוס (301 לפנה"ס). הקרב סימל את סיום המאבק הכללי, וחלק מהעולם ההלניסטי, במיוחד מצרים, נכנסו לתקופת שלום ושגשוג, אך העימותים נמשכו בצפונו של העולם ההלניסטי, ביוון ובאסיה הקטנה. המלחמות באסיה הקטנה שככו רק אחרי קרב קורפדיון (281 לפנה"ס) ואילו מקדוניה עברה סופית לשליטתו של אנטיגונוס השני גונאטס בשנת 276 לפנה"ס ובכך הסתיימו העימותים שהרעידו את העולם ההלניסטי.
בסיום המלחמות נוצרו מספר ממלכות, הגדולות שבהן: מצרים התלמיית, מוקדון, הממלכה הסלאוקית ומספר ממלכות הלניסטיות במרכז אסיה. אף על פי שהעימות הכללי שכך, נמשכו מעשי איבה בין הארצות השונות עד שקיעתו של העולם ההלניסטי וכיבושו בידי הרומאים.
בימינו נהוג לכנות מאבק חריף על השלטון המתחולל בין יורשים כ"מלחמת דיאדוכים".
מותו של אלכסנדר וחלוקת השלל הראשונית

אלכסנדר מת בשנת 323 לפנה"ס במיתה חטופה בבבל והשאיר את האימפריה הענקית שלו ליורשיו הלגיטימיים שהיו אחיו הגדול מאב - פיליפוס השלישי ארהידאוס הלוקה בנפשו ובנו שעוד לא נולד אלכסנדר הרביעי. החיילים העממיים מיהרו להכתיר את פיליפוס למלך ועקב נסיבות אלו, המפקדים הבכירים, הדיאדוכים, בחרו בפרדיקס (שהציע שימתינו עוד חודש עד שרוקסנה אשתו של אלכסנדר תלד והעוצר יהיה הוא עצמו) לעוצר הממלכה. פרדיקס היה אחד הקצינים הבכירים בצבאו של אלכסנדר ושימש בתפקיד מפקד הפרשים. פרדיקס מינה את הדיאדוכים - אנטיפטרוס כשליט יוון ומוקדון, תלמי הראשון (סוטאר = המציל) כשליט מצרים, אנטיגונוס מונופתלמוס כשליט אסיה הקטנה וליסימאכוס כשליט תראקיה. למרות הכוונות הטובות, שנה לאחר מכן נקלע פרדיקס לעימות עם תלמי הראשון, הדיאדוך ששלט במצרים. פרדיקס ניסה להכניעו בכוח אך לא הצליח, ופרדיקס נהרג בקרב.
הדיאדוכים התכנסו שנית ובחרו באנטיפטרוס, זקן קציניו של אלכסנדר ומי ששלט ביוון ובמוקדון, כעוצר במקום פרדיקס. אאומנס, גזברו של אלכסנדר, שלא רווה נחת מהבחירה החליט להתמרד כנגד ההחלטה. האימפריה נכנסה לתקופה של מלחמת אזרחים. אחד הדיאדוכים, אנטיגונוס מונופתלמוס (אנטיגונוס שתום העין), הצליח לבלום את אאומנס. תחילה הוא הובס בקרב פאסיטיגריס (317 לפנה"ס) על ידי אאומנס, אך בסוף הוא הצליח לשחד את שכירי החרב של אאומנס ולגרום לרציחתו. אז הפך אנטיגונוס לדיאדוך החזק ביותר מקרב יורשיו של אלכסנדר.
בינתיים אנטיפטרוס, הדיאדוך שקיבל את תפקיד העוצר, מת במוקדון, כשבטרם מותו מינה את פוליפרכון, דיאדוך אלמוני ואפרורי, לעוצר אחריו. קסנדרוס, בנו של אנטיפטרוס, לא הסכים למינויו של אביו והחל במלחמה חדשה. בזמן תהפוכות אלו, אולימפיאס, אמו של אלכסנדר הגדול, ניסתה להשתלט על מוקדון ויוון ולהפוך לעוצרת של נכדה, אלכסנדר הרביעי. תוכניתה לא צלחה וקסנדרוס כבש את מוקדון, הורה לרצוח את אולימפיאס, והפך לעוצר בשנת 316 לפנה"ס.
ניסיונו של אנטיגונוס לזכות בהגמוניה

אנטיגונוס החשיב את עצמו כשליט האמיתי וחשש מקסנדרוס, ולכן פתח במלחמה חדשה על מנת למגרו. יתרת הדיאדוכים חששו מהתחזקותו של אנטיגונוס וחברו לקסנדרוס בשנת 315. בשנת 312 תלמי כבש את קפריסין וסלאוקוס כבש את בבל, עילם ומדי. בשנת 309 קסנדרוס הורה לרצוח את יורש העצר, בנו של אלכסנדר הגדול, אלכסנדר הרביעי. הילד היה בן 13 ולפי החוק המוקדוני יכול היה לדרוש את מושכות השלטון בגיל 14. רוקסנה (אשתו של אלכסנדר הגדול ואמו של אלכסנדר הרביעי) נרצחה גם היא. קסנדרוס שמר את דבר הרצח בסוד עוד מספר שנים עד אשר גילה זאת לשאר הדיאדוכים בשנת 305 לפנה"ס. בינתיים תלמי, ליסימכוס וקסנדרוס חתמו על הסכם שלום עם אנטיגונוס, תוך כדי שהם מפקירים את סלאוקוס לגורלו. למרות התנאים הקשים, סלאוקוס הצליח להביס את יריבו, וכבש את מזרח פרס. כאשר הדיאדוכים גילו, שיורש העצר נרצח, הם תבעו לעצמם את הטריטוריות ששלטו עליהן והכתירו את עצמם למלכים. אנטיגונוס התנגד לזאת ופתח במלחמה נוספת. כל הדיאדוכים חברו יחדיו על מנת להביסו והצליחו לעשות זאת בקרב איפסוס בפריגיה בשנת 301 שבו נהרג אנטיגונוס.
חלוקת האימפריה

האימפריה חולקה ל-4 חלקים עיקריים: קסנדרוס שלט במוקדון וביוון. ליסימכוס בתראקיה ובאסיה הקטנה. תלמי במצרים. סלאוקוס ניקטור (המנצח) במסופוטמיה, סוריה ופרס. במשך דורות הייתה מחלוקת בין בית סלאוקוס לבית תלמי של מי הזכות בארץ ישראל, בית תלמי שלטו בו במשך תקופה ארוכה דה פקטו ואילו בית סלאוקוס טענו דה יורה לבעלות מתוקף זכותם לפי עקרונות החלוקה המקורית, שלא מומשה בשל נוכחות בית תלמי בשטח דה פקטו. רק בימי אנטיוכוס השלישי הצליחו הסלאוקים לכבוש את השטח. אנטיגונוס שתום העין, ששלט קודם לכן באסיה הקטנה ובסוריה, אבד שטחים אלו בקרב איפסוס. השליטה על השטחים ההודיים עברה עד מהרה לידי צ'נדרגופטה מאוריה, הקיסר הראשון של האימפריה המאורית.
ייצוב המערכות

המנצחים העיקריים של מלחמות הדיאדוכים
תלמי הראשון 
 שליט מצרים
סלאוקוס הראשון 
 שליט האימפריה הסלאוקית
אנטיגונוס השני גונאטס 
 שליט מוקדון
בשנת 285 ליסימכוס הצליח להשתלט על חלקו של קסנדרוס במוקדון והשליטה ביוון עברה לידי דמטריוס פוליורקטס, בנו של אנטיגונוס מונופתלמוס. ליסימכוס נהרג בקרב נגד סלאוקוס בשנת 281 ואסיה הקטנה עברה לשליטת הסלאוקים. זמן קצר לאחר מכן, סלאוקוס נרצח בעצמו על ידי תלמי קראונוס (הרעם), בנו של תלמי הראשון, מלך מצרים. בשנת 277 אנטיגונוס השני גונאטס, נכדו של אנטיגונוס שתום העין הביס את הקלטים בקרב ליסימכיה וזכה בשליטה על מוקדון. שושלתו שלטה במוקדון עד אשר היא נכבשה על ידי רומא. אנטיוכוס הראשון סוטר ירש את אביו ושלט על האימפריה הסלאוקית באסיה.
ראו גם

התקופה ההלניסטית בארץ ישראל
התקופה ההלניסטית
לקריאה נוספת

דוד גולן, תולדות העולם ההלניסטי, מגנס, מהדורה ראשונה תשמ"ג
האנציקלופדיה העברית ערך דיאדוכים, כרך י"ב עמוד 302
Edward M. Anson, Alexander’s Heirs: The Age of the Successors, Blackwell, 2014
Waldemar Heckel, The Marshals of Alexander's Empire, Routledge, 1992.
Robin Waterfield, Dividing the Spoils - The War for Alexander the Great’s Empire, Oxford University Press, 2011.
חלוקת האימפריה של אלכסנדר מוקדון לפני קרב איפסוס (301 לפנה"ס)
חלוקת האימפריה לאחר קרב איפסוס (300 לפנה"ס)
מיימי אייזנהאואר

מיימי ובעלה דווייט על מדרגות מכללת סנט לואיס בסן אנטוניו שבטקסס, 1916.
מיימי ג'נווה דאוד אייזנהאואר (באנגלית: Mamie Geneva Doud Eisenhower‏; 14 בנובמבר 1896 – 1 בנובמבר 1979) הייתה אשתו של הגנרל ונשיא ארצות הברית  דווייט אייזנהאואר, והגברת הראשונה של ארצות הברית בין השנים 1953–1961.
ביוגרפיה

מיימי דאוד נולדה בבון שבמדינת איווה. משפחתה עברה לקולורדו בהיותה בת שבע לאחר פרישתו של אביה ממקצועו. המשפחה גרה זמן קצר בפואבלו ולאחר מכן עברה לקולורדו ספרינגס ולבסוף לדנוור. מיימי ושלוש אחיותיה גדלו בבית המשפחה הגדול והיו להן מספר משרתים.
בעת ביקור שערכה המשפחה בשנת 1915 בסן אנטוניו שבטקסס, פגשה מיימי את דווייט אייזנהאואר ששירת באותה עת במוצב סם יוסטון. הם התאהבו ונישאו ב-1 ביולי 1916.
מיימי עברה עם בעלה בעקבות תפקידיו השונים בצבא, והתגוררה באזור תעלת פנמה, בצרפת, בפיליפינים ובבסיסים שונים בארצות הברית. בראיון ציינה מיימי כי היא ארזה את חפציה ועברה דירה 27 פעמים ב-37 שנים.
בנם הראשון, דאוד דווייט (Doud Dwight) המכונה "איקי" (Icky) שנולד בשנת 1917, נפטר משנית בשנת 1921. בנם השני, ג'ון אייזנהאואר, נולד בשנת 1922 ובדומה לאביו הצליח בקריירה הצבאית שלו וכיהן כשגריר ארצות הברית בבלגיה.
במהלך מלחמת העולם השנייה התגוררה מיימי בוושינגטון, ולאחר שאייזנהאואר מונה לנשיא אוניברסיטת קולומביה ב-1948 רכשו בני הזוג חווה בגטיסברג שבפנסילבניה, אולם בשל תפקידו של אייזנהאואר כראש נאט"ו, ומגוריהם בווילה ליד פריז, בניית החווה הושלמה רק בשנת 1955.
עם בחירתו של אייזנהאואר לנשיא עברו בני הזוג לבית הלבן. מיימי הייתה ידועה בקמצנותה, והורתה לאנשי הבית הלבן להשתמש ב"קופונים". כמו כן המתכון שלה לפאדג' הפך מפורסם בכל רחבי ארצות הברית ונקרא על שמה: "Mamie's Million Dollar Fudge". אייזנהאואר אהב עוגה זו והיא הוגשה כקינוח בכל האירועים הרשמיים בבית הלבן, אולם ייחודו של המתכון היה בשימושו במרכיבים זולים במיוחד.
לאחר תום תקופת כהונתו של אייזנהאואר, בשנת 1961, חזרו בני הזוג לחווה בגטיסברג, שם נפטר אייזנאואר ב-1969. מיימי המשיכה להתגורר בחווה עד מותה ב-1 בנובמבר 1979 בגיל 82. מיימי נקברה לצד בעלה בקפלה שבספריית אייזנהאואר באבילין שבקנזס.
מייקל בראדלי

מייקל שיהאן בראדלי (באנגלית: Michael Sheehan Bradley; נולד ב-31 ביולי 1987) הוא כדורגלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הקשר וכיום משמש בתור עוזר מאמן במועדון סטאבק(אנ') מליגה המשנה בנורווגיה.
קריירה

בראדלי נולד בפרינסטון, ניו ג'רזי. אביו, בוב בראדלי, הוא מאמן כדורגל ובמשך רוב ילדותו של בנו מייקל שימש כעוזר מאמן בקבוצות כדורגל אמריקאיות וב-1998 הפך למאמן הראשי של קבוצת שיקגו פייר מה-MLS. מייקל החל את דרכו המקצועית במחלקת הנוער של קבוצת שיקגו סוקרס. ב-2002 זומן לנבחרת ארצות הברית עד גיל 17 ובשנים 2002–2004 התאמן בנבחרת באקדמיית הספורט IMG בבראדנטון שבפלורידה.
לפני שעזב את בראדטון, הצטרף בראדלי לתוכנית פרויקט-40 לקידום כישרונות בולטים בכדורגל בארצות הברית והפך לכדורגלן מקצועי בגיל 16. בראדלי נרשם לסופר דראפט של ה-MLS ונבחר על ידי מטרו סטארס (כיום "רד בול ניו יורק"), אותה אימן אביו באותה התקופה, בבחירה ה-36.
בעונת הבכורה שלו בקבוצה לא זכה בראדטון בדקות משחק לאחר פציעה בכף רגלו. בעונת 2005 תפס מקום של קבע במשחקי הקבוצה. אביו פוטר מאימון הקבוצה 3 משחקים לסיום העונה ואת שערו היחיד במדיה כבש מייקל שבוע לאחר עזיבתו, שער ניצחון דרמטי ששלח את הקבוצה לפלייאוף.
בינואר 2006 נמכר בראדלי להירנביין ההולנדית תמורת רבע מיליון דולר בנוסף לאחוזים ממכירה עתידית. בראדלי הוא השחקן הצעיר ביותר שנמכר בתולדות ה-MLS. לאחר פרישתו ממשחק של קשר הקבוצה ההולנדי פאול בוספלט בסוף עונת 2006/2007, הפך בראדלי לקשר המרכזי הפותח של הקבוצה בעונת 2007/2008. בעונה זו כבש בראדלי 16 שערי ליגה, ובסך הכול 20 בכל המסגרות, ושבר את שיא הכיבושים בעונה של כדורגלן אמריקאי בליגה ראשונה באירופה.
ב-31 באוגוסט 2008 עבר בראדטון לבורוסיה מנשנגלדבך לחוזה של שלוש שנים. את שערו הראשון במדי הקבוצה הגרמנית כבש ב-15 בנובמבר 2008 במשחק שהסתיים בתיקו 2-2 נגד באיירן מינכן. בעונת 2009/2010 בראדלי הושעה לתקופה קצרה לאחר ויכוח עם המאמן מיכאל פרונצק על דקות משחק, אך השניים השלימו ובראדלי קנה חזרה את מקומו בהרכב. גם את העונה הבאה פתח בראדלי בבורוסיה מנשנגלדבך ובינואר הושאל לאסטון וילה האנגלית. בראדלי רשם שלוש הופעות ליגה והופעה נוספת ב-גביע ה-FA בלבד, והוחלט שלא להחתימו במועדון לעונה נוספת.
בראדלי הצטרף למועדון האיטלקי קייבו ורונה ובו שיחק בעונת 2011/2012. עונה זו הייתה מוצלחת יחסית, הוא רשם 35 הופעות ליגה בהן כבש שער אחד, קיבל מהאוהדים המקומיים את הכינוי "הגנרל" והקבוצה סיימה במקום ה-10. בסוף העונה נרכש על ידי רומא תמורת 3.75 מיליון אירו וחתם בה לשנתיים. ברומא רשם 41 הופעות בשנה וחצי לאחריהן חזר, בחלון ההעברות של ינואר 2014, ל-MLS לפני תום חוזהו כשטורונטו שילמה 10 מיליון דולר תמורת העברתו. שכרו הוא השכר השני הכי גבוה ב-MLS את שער הבכורה שלו במועדון הקנדי כבש בניצחון הקבוצה 0-2 על קולומבוס קרו ב-5 באפריל 2014.
נבחרת לאומית

את דרכו במדים הלאומיים החל בראדלי בנבחרת ארצות הברית עד גיל 17. הוא שיחק גם בנבחרות עד גיל 18, 20 ו-23, וב-2006 רשם את הופעת הבכורה בנבחרת הבוגרת אך עדיין לא נכלל בסגל הסופי של הנבחרת האמריקאית למונדיאל 2006. לאחר המונדיאל מונה אביו, בוב בראדלי, למאמן הנבחרת ובתקופתו, 2006 - 2011 התבסס מעמדו של מייקל בנבחרת. בראדלי הבן נטל חלק כשחקן הרכב בזכייתה של ארצות הברית בגביע הזהב של CONCACAF ב-2007 ובסיומו עבר לשחק בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 שהתקיים בחודש הבא. בראדלי כבש בדקה ה-107 את שער הניצחון של נבחרתו בשמינית הגמר, אך ארצות הברית הודחה בשלב הבא כשהפסידה לאוסטריה ברבע הגמר. על הופעותיו בשנה זו נבחר בראדלי לכדורגלן הצעיר לשנת 2007 בארצות הברית.
את אחד ממשחקיו הטובים ביותר במדים הלאומיים היה בסיבוב המוקדמות הרביעי של מונדיאל 2010, בניצחון ארצות הברית 0-2 על מקסיקו כשבראדלי כובש את שני השערים.
בראדלי שותף בהעפלתה המפתיעה של נבחרת ארצות הברית לגמר גביע הקונפדרציות בשנת 2009, אך הורחק בסוף חצי הגמר (בו ניצחה ארצות הברית את ספרד 0:2) ולא שותף בהפסד נבחרתו בגמר 2:3 לברזיל. לאחר מכן הושעה בראדלי משלושה משחקים בינלאומיים נוספים בעקבות עימות עם השופט בסיום המשחק, עונש שבוצע בגביע הזהב של CONCACAF ‏2009. בראדלי נטל חלק במשחקי נבחרת ארצות הברית במונדיאל 2010 ובאחד המשחקים אף שימש כקפטן. הוא נמנה גם על סגל הנבחרת בגביע הזהב של שנת 2011, וגם הגעתו של מאמן חדש לנבחרת, יורגן קלינסמן לא פגעה במעמדו והוא המשיך לשמש כקשר מוביל וזומן גם למונדיאל 2014.
מונה בועז

| --- | --- |

 לידה:  26 באוקטובר 1959 (בת 64) קליפורניה, ארצות הברית
 ענף מדעי:  אפידמיולוגית, דיאטנית קלינית, נפרולוגיה, דיאליזה.
 מקום מגורים:  רעננה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, אוניברסיטת המדינה של קליפורניה(אנ'), אוניברסיטת תל אביב
 מוסדות:  ראש היחידה לאפידמיולוגיה ומחקר, המרכז הרפואי וולפסון, המחלקה למדעי התזונה, בית הספר למדעי הבריאות, אוניברסיטת אריאל בשומרון
 דף חוקרת באריאל
 תרומות עיקריות
 מחקר בנושא גורמי סיכון ללקויי תזונה באוכלוסיות שונות.
מונה בועז (נולדה ב-26 באוקטובר 1959) היא ראש המחלקה למדעי התזונה באוניברסיטת אריאל בשומרון. היא אפידמיולוגית ודיאטנית קלינית עם רקע בנפרולוגיה.
ביוגרפיה

מונה בועז נולדה בקליפורניה, ארצות הברית.
את לימודי התואר הראשון שלה בפסיכולוגיה סיימה בשנת 1980 באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. לאחר מכן, בשנת 1989, סיימה לימודי תואר שני בתזונה באוניברסיטת המדינה של קליפורניה (אנ').
עלתה לישראל בשנת 1989 וכעבור כמה שנים החלה בלימודי הדוקטורט שלה באוניברסיטת תל אביב בהנחיית פרופ' מנפרד גרין ופרופ' מנחם פיינרו. המחקר עסק במניעת אירוע קרדיווסקולרית (אוטם שריר הלב, שבץ, מחלת כלי דם פריפרלית ומוות פתאומי) שני באמצעות ויטמין E בחולי המודיאליזה.
מכהנת כחברת הסנאט באוניברסיטת אריאל בשומרון, מאז 2016.
מתגוררת ברעננה, היא נשואה ואם לשלושה.
קריירה מקצועית > פעילות אקדמית

בשנת 2007 הצטרפה לסגל בית הספר למדעי הבריאות באוניברסיטת אריאל בשומרון, בו מכהנת כראשת המחלקה לתזונה. מןנתה לפרופסור בשנת 2011.
במסגרת מחקריה העיקריים היא עוסקת באפידמיולוגיה והראתה כי ירידה במשקל לפני אשפוז מסכנת את החולה, ומצאה קשר בין צריכה תזונתית בזמן האשפוז לתמותה תוך שנה.
כמו כן, היא מתמקדת בפתרון סוגיות של תת-תזונה בקרב חולי כליות המטופלים בהמודיאליזה. בועז קבעה כי למרות השיעור הגבוה של השמנת יתר בקרב חולי דיאליזה, במיוחד אלו עם סוכרת, הם בסיכון מוגבר לתת-תזונה.
בנוסף, היא חוקרת גורמי סיכון ללקויי תזונה באוכלוסיות שונות. בשנת 2019 היא סיימה את הסקר הארצי למצב תזונתי בחולי דיאליזה בישראל.
קריירה מקצועית > פעילות במרכז הרפואי וולפסון

בין השנים 1993 ל-2001 עבדה כדיאטנית נפרולוגית במכון לנפרולוגיה ויתר לחץ דם במרכז הרפואי וולפסון.
בשנת 2001 מונתה לראש היחידה לאפידמיולוגיה ומחקר במרכז הרפואי וולפסון. כראש היחידה, עזרה לרוב החוקרים בבית החולים לפתח מחקר, כולל המחקרים שלה. עזבה את בית החולים ב־2019.
קריירה מקצועית > פעילות ציבורית

פרופ' בועז פועלת בין היתר, בארגונים: המרכז הישראלי לחקר וקידום מדיניות בסוכרת (2001–); האגודה הישראלית לסוכרת (2001–); איגוד הכליות, הדיאליזה והשתלות באיחוד האירופי, קבוצת עבודה לרפואת כליות, לב וכלי דם (2009–); ועד המערכת, כתב העת למזון פונקציונלי בבריאות וחולי (2011–); פורום מחקר בריאטרי (2011–); חברה בחברה הבינלאומית לתזונה ומתבוליזם לחולי כליות (2018–).
פרסומים

בועז חתומה על מעל 200 מחקרים במחקר בסיסי ובנושאים הקליניים.
Leibovitz, E., Adler, H., Giryes, S., Ditch, M., Burg, N.F. and Boaz, M., 2018. Malnutrition risk is associated with hypoglycemia among general population admitted to internal medicine units. Results from the MENU study. European journal of clinical nutrition, 72(6), pp.888-893. PMID 29588529 DOI: 10.1038/s41430-018-0143-9
Jakubowicz, D., Froy, O., Wainstein, J. and Boaz, M., 2012. Meal timing and composition influence ghrelin levels, appetite scores and weight loss maintenance in overweight and obese adults. Steroids, 77(4), pp.323-331. doi: 10.1016/j.steroids.2011.12.006
Wainstein, J., Stern, N., Heller, S. and Boaz, M., 2011. Dietary cinnamon supplementation and changes in systolic blood pressure in subjects with type 2 diabetes. Journal of medicinal food, 14(12), pp.1505-1510. doi: 10.1089/jmf.2010.0300
Wainstein, J., Landau, Z., Dayan, Y.B., Jakubowicz, D., Grothe, T., Perrinjaquet-Moccetti, T. and Boaz, M., 2016. Purslane extract and glucose homeostasis in adults with type 2 diabetes: A double-blind, placebo-controlled clinical trial of efficacy and safety. Journal of medicinal food, 19(2), pp.133-140. PMID 26854844 DOI: 10.1089/jmf.2015.0090
הערות שוליים

↑  דף הבית של פרופ׳ בועז, באתר אוניברסיטת אריאל בשומרון
↑  מונה בועז, ‏ cardiovascular disease in end stage renal disease: SPACE, באתר הספרייה הלאומית
↑  ריאיון עם פרופ׳ בועז על ירידה לא רצונית במשקל החולה בשלושת החודשים שקדמו לאשפוזו בבית החולים: נמצא בסכנת מוות פי 6 מאדם רגיל, באתר nrg
↑  מטופלי הדיאליזה במחקר בגילאים מבוגרים יותר. כיצד אפשר להבטיח את התזונה שלהם? שיחה עם פרופ׳ בועז, בפורטל לתזונה בריאה
↑  מחקרה של פרופ׳ בועז בנושא רמות ויטמין 12B נמוכות באופן מובהק בצבריות ילידות הארץ בהשוואה לנשים שנולדו בחו"ל, באתר Funder
↑  תזונה והזנה של חולים מאושפזים בתכשירים, אתר בית חולים וולפסון
↑  רשימת פרסומים של פרופ' מונה בועז, באתר Orcid
רשימת פרסומים של פרופ' מונה בועז, באתר Academia
רשימת פרסומים של פרופ' מונה בועז, באתר ResearchGate
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258989605171  ORCID: 0000-0002-3920-7549  VIAF: 297696314   WorldCat (עם VIAF): 297696314
מנהטן רקורדס

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברת תקליטים
 מייסדים:  ברוס לונדוול
 תקופת הפעילות:  1984 – יוני 1987 (כ־3 שנים) 
 חברת אם:  יוניברסל מיוזיק גרופ
 מוצרים עיקריים:  תקליטים • תקליטורים
  
 www.manhattanrecords.com
 
מנהטן רקורדס (באנגלית: Manhattan Records) היא חברת תקליטים אמריקאית, בבעלות יוניברסל מיוזיק גרופ ופועלת כסניף של קפיטול מיוזיק גרופ (אנ').
תולדות החברה

מנהטן רקורדס הוקמה בשנת 1984 על ידי ברוס לונדוול, ולאחר מכן שונה שמה ל-EMI מנהטן רקורדס (EMI Manhattan Records). חברת התקליטים שימשה להוצאה מחודשת של קטלוג המוזיקה השייך לקפיטול רקורדס וחברות תקליטים אחרות בבעלות EMI כגון יונייטד ארטיסטס רקורדס (אנ') וליברטי רקורדס. עסקאות עם CBS רקורדס אירעו בהמשך לכך.
בין האמנים החתומים ב-EMI מנהטן היו קני רוג'רס, ריצ'רד מרקס, נטלי קול, רד הוט צ'ילי פפרז ו-Queensrÿche.
הערות שוליים

↑  Kennedy, Gary (2002). Kernfeld, Barry (ed.). The New Grove Dictionary of Jazz. Vol. 2 (2nd ed.). New York: Grove's Dictionaries Inc. p. 172. ISBN 1-56159-284-6.
↑  Home, Manhaton Records (באנגלית בריטית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 7b076dce-d513-44b9-b9ae-7e6e938da605
מיקיאל אנטון ווסאלי

| --- | --- |
 לידה:  5 במרץ 1764 זבוג', מלטה 
 פטירה:  12 בינואר 1829 (בגיל 64) מלטה, ממלכת בריטניה הגדולה 
 מדינה:  מלטה 
 מקום קבורה:  Msida Bastion Cemetery 
 השכלה:  ספיינצה – אוניברסיטת רומא 
 מעסיק:  אוניברסיטת מלטה 
 
מיקיאל אנטון ווסאלי (במלטית: Mikiel Anton Vassalli‏; 5 במרץ 1764 – 12 בינואר 1829) היה סופר ובלשן מלטזי.
חייו

מיקיאל אנטון ווסאלי נולד בעיר זבוג' (Żebbuġ) שבמלטה למשפחת איכרים. בשנת 1785 הוא התחיל לימודי שפות בספיאנצה – אוניברסיטת רומא.
אף על פי שספרי דקדוק ומילונים לשפה המלטית היו כתובים כבר קודם, במהלך שנות ה-90 של המאה ה-18 ווסאלי החל להוציא מהשפה מילים שמקורם באיטלקית במטרה להפוך אותה לשפה לאומית. בתקופה זו הוא פרסם מספר ספרי יסוד בתחום הדקדוק ומילון איטלקי-מלטי. ההקדמה למילון כללה מסרים לאומיים חזקים.
בהמשך הוא התחיל ללמד באוניברסיטת מלטה ופרסם ספרים נוספים לרבות תרגום הברית החדשה. ווסאלי היה הראשון שניתח את השפה בהתאם לשורשים השמיים שלה.
בעקבות הפעילות הפוליטית ווסאלי גורש מהאי מספר פעמים. בתקופתו השלטון במלטה עבר מהוספיטלרים לאימפריה הצרפתית והחל משנת 1800 לבריטניה. בעקבות פעילותו נגד שלטון המסדר, הוא נעצר ובהמשך גורש מהאי. ווסאלי קיבל אישור לחזור רק בשנת 1826.
וסאלי נפטר בשנת 1829, הכנסייה הקתולית סירבה לאשר קבורתו ולכן הוא נטמן בבית הקברות שהיה בשימוש של הבריטים.
פראנס סאמוט פרסם ספר על חייו Il-Ħolma Maltija (The Maltese Dream) שנחשב ליצירת מופת של הספרות בשפה המלטית.