stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טרי האטצ'ר
פרסים

| שנה | טקס | קטגוריה | סדרה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 | פרס אמי | השחקנית הראשית הטובה ביותר בקומדיה | עקרות בית נואשות |
| 2005 | פרס גולד דרבי | שחקנית ראשית בקומדיה | עקרות בית נואשות |
| 2005 | פרס גולד דרבי | האנסמבל של השנה | עקרות בית נואשות |
| 2005 | פרס גלובוס הזהב | השחקנית הטובה ביותר בקומדיה/מחזמר | עקרות בית נואשות |
| 2005 | פרס סטלייט | השחקנית הטובה ביותר בקומדיה/מחזמר | עקרות בית נואשות |
| 2005 | פרס גילדת שחקני המסך | השחקנית הטובה ביותר בקומדיה | עקרות בית נואשות |
| 2005 | פרס איגוד מבקרי הטלוויזיה | השחקנית הטובה ביותר בקומדיה | עקרות בית נואשות |
| 2005 | פרס גילדת שחקני המסך | השחקנית הטובה ביותר בקומדיה | עקרות בית נואשות |
| 2006 | פרס גלובוס הזהב | השחקנית הטובה ביותר בקומדיה/מחזמר | עקרות בית נואשות |
| 2006 | פרס בחירת הקהל | כוכבת הטלוויזיה הנבחרת | עקרות בית נואשות |
| 2006 | פרס גילדת שחקני המסך | השחקנית הטובה ביותר בקומדיה | עקרות בית נואשות |
| 2006 | פרסי בחירת הנוער | השחקנית הטובה ביותר בקומדיה | עקרות בית נואשות |
| 2007 | פרס גילדת שחקני המסך | השחקנית הטובה ביותר בקומדיה | עקרות בית נואשות |
| 2008 | פרס Prism | השחקנית הטובה ביותר בקומדיה | עקרות בית נואשות |
| 2008 | פרס גילדת שחקני המסך | השחקנית הטובה ביותר בקומדיה | עקרות בית נואשות |
| 2009 | פרס גילדת שחקני המסך | השחקנית הטובה ביותר בקומדיה | עקרות בית נואשות |
סולידר

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  רפיק אל-חרירי 
 תקופת הפעילות:  1994–הווה (כ־31 שנים) 
 מיקום המטה:  ביירות 
 ענפי תעשייה:  נדל"ן
  
 www.solidere.com
 
סולידר ס.א.ל (בצרפתית: Solidere S.A.L) היא קרן הון משותפת, האחראית על תכנון ושיקום מרכז ביירות מאז סוף מלחמת האזרחים השנייה במדינה בשנת 1990. על פי ההסכם עם הממשלה, סולידר נהנית מסמכויות מיוחדות וסמכויות רגולציה מסוימות המוסדרות בחוק, שהופכות אותה לחברה בבעלות פרטית-ציבורית מיוחדת.
סולידר הוקמה ב-5 במאי 1994 על ידי ראש הממשלה דאז, רפיק אל-חרירי, והוגדרה כחברה פרטית הנסחרת בשוק המניות. שמה של הקרן הוא ראשי תיבות של Société libanaise pour le développement et la reconstruction de Beyrouth – "החברה הלבנונית לפיתוח ושיקום ביירות".
פרויקטים

סולידר נחשבת לכוח העיקרי מאחורי עלייתה של ביירות בשנים האחרונות כמרכז אורבני משגשג בעל סיכוי לחזור לימיה הגדולים כ"פריז של המזרח התיכון". מלבד ההשקעה בפיתוח תשתיות, הבנייה החדשה, שיקום המבנים שנפגעו כתוצאה מלחימה והתכנון העירוני, משכה סולידר למרכז ביירות קמעונאים עולמיים כמו וירג'ין מגהסטורס (אנ'). הפרויקט המרכזי של החברה הוא פרויקט ה"סוקס (אנ')": 100,000 מ"ר של שטח מסחר קמעונאי, שנפתח בשנת 2009. השקעות אחרות כוללות את "חדיקת א-סמאח (אנ')" (גן הרשות), "מגדל הפלטינה (אנ')" וקומפלקס המגורים היוקרתי "מגדלי המרינה (אנ')", וכיום בעיקר "שער ביירות" ו"הכפר הפיניקי" שמתוכננים לעתיד הקרוב.
פיננסים

מניות סולידר נסחרות בבורסות של ביירות (אנ') ושל כווית (אנ'), והחזקותיה הבינ"ל נסחרות בבורסות לונדון, פרנקפורט ולוקסמבורג (אנ'). מחיר המניה בבורסת ביירות עלה רבות בשנים האחרונות, מכ-$5 למניה בשנת 2004 עד לכ-$26 למניה בפברואר 2006. באותה שנה הכריזה החברה על דיבידנדים בשיעור של 100 מיליון דולר לבעלי המניות שלה.
רוב משקיעיה של סולידר הם חברות השקעה אירופאיות וצפון אמריקאיות, וכן משקיעים פרטיים מהמפרץ. רפיק אל-חרירי עצמו החזיק ברוב מניות החברה לפני רציחתו ב-2005, ומשפחת אל-חרירי ממשיכה להחזיק ברוב מניות החברה.
מורשת - בית עדות ע"ש מרדכי אנילביץ'

| --- | --- |

 מכון מחקר
 השתייכות:  קבוצת חבצלת, מוסדות תרבות וחינוך של השומר הצעיר
 תקופת הפעילות:  1961–הווה (כ־64 שנים)
 מייסדים:  ישראל גוטמן, אבא קובנר, יהודה באואר, שלום חולבסקי, מרדכי רוזמן, רוז'קה קורצאק מרלא, חייקה גרוסמן אורקין, יהודה טובין, עקיבא ניר
 בעלי תפקידים
 יו"ר:  יעקב גוטרמן
 מנהל:  יעקב אשר
 מיקום
 מיקום:  גבעת חביבה, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°27′30″N 35°01′18″E﻿ / ﻿32.4582876°N 35.0217211°E﻿ / 32.4582876; 35.0217211
 www.moreshet.org
  (למפת הכרמל מוגדלת) מורשת - בית עדות ע"ש מרדכי אנילביץ'(למפת הכרמל רגילה) מורשת - בית עדות ע"ש מרדכי אנילביץ'(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מורשת - בית עדות ע"ש מרדכי אנילביץ'(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מורשת - בית עדות ע"ש מרדכי אנילביץ'
 
מורשת – בית עדוּת ע"ש מרדכי אנילביץ' לחקר והוראת השואה, הוא מוסד חינוכי ארכיוני לחקר השואה והוראתה, מיסודה של הקיבוץ הארצי השומר הצעיר והארגונים הנספחים אליו.
היסטוריה

בפברואר 1962 אישר הוועד הפועל של הקיבוץ הארצי את התכנית של אבא קובנר מקיבוץ עין החורש, דב בן ארי מקיבוץ מסילות והצלם מורדו (מרדכי) אברהמוב מקיבוץ יקום – פרטיזנים לשעבר ולוחמים נגד הנאצים, חברי הקיבוץ הארצי, להקמת בית עדות ואגף למחקר השואה בגבעת חביבה, על שמו של מרדכי אנילביץ'. באוגוסט 1962 נרשמה אגודה להקמת בית עדות שמטרתה להקים מוזיאונים, ארכיונים ומוסדות לימוד והסברה לחקר תנועת הנוער היהודי במיוחד בתקופת השואה. הנהלת האגודה כללה את מאיר יערי, יעקב חזן, אברהם שלונסקי, חייקה גרוסמן, אבא קובנר, ישראל גוטמן ושלמה רוזן. באפריל 1964 קיבלה מועצת הקיבוץ הארצי החלטה המברכת על הקמת מורשת וקוראת להקמת המוזיאון לצדו. אולם, לאחר שנתיים, באוגוסט 1966 החליט הוועד הפועל על שותפות של מורשת במוזיאון שהוקם ביד מרדכי שישלב גם תכנים על השואה.
בית העדות והארכיון וכן הוצאת הספרים פעלו בתל אביב עד שנת 1998. בתחילת 1990, בעקבות תחרות אדריכלית, נבחרה תוכניתו של דן פלג להקמת בית עדות בגבעת חביבה. בשנת 1998 עברה פעילות בית מורשת למבנה שהוקם בגבעת חביבה.
פעילות

בית העדות מורשת כולל:
ארכיון, הקשור ליד יערי בגבעת חביבה.
הוצאת ספרים, המוציאה ספרי זיכרון ומחקר השואה. הוצאת מורשת מוציאה שנים רבות את כתב העת המדעי "ילקוט מורשת" לחקר השואה.
מרכז חינוכי פדגוגי, שבו מתחנכים בני נוער לקראת המסעות לפולין, וללימוד השואה בכללה.
בבית מורשת שבגבעת חביבה מתרכזת פעולת בית העדוּת, וכן נערכים שם כנסים וסמינרים מישראל ומחוצה לה. בית מורשת אחראי על הטקס השנתי ליום הזיכרון לשואה ולגבורה, מיסודו של הקיבוץ הארצי, שנערך בקיבוץ יד מרדכי, במקביל לטקסי יום השואה של יד ושם, לוחמי הגיטאות ומשואה.
פעילות > תערוכות > פנים להתנגדות - נשים בשואה

המוטו של התערוכה הם דבריו של היסטוריון גטו ורשה, עמנואל רינגלבלום: "האישה היהודייה רשמה דף מפואר במלחמה זו....". התערוכה מהווה חלק מתפיסת יסוד ערכית- חינוכית של מכון מורשת. לאורך ההיסטוריה קולן ומקומן של נשים צומצם והוקטן עדי כדי השמטה מוחלטת מדפי ההיסטוריה. ייחודה של תערוכה זו הוא בהבלטת מקומן וקולן המהדהד של נשים אמיצות אשר בחרו לעשות מעשה בתקופת האימה, הרוע והחידלון.
התערוכה "פנים להתנגדות נשים בשואה" מציגה את תפקידן החשוב של הנשים בתקופת השואה ומלחמת העולם השנייה. היא מביאה את סיפור חייהן ואת התמודדותן של עשרות נשים, יהודיות ולא-יהודיות, אימהות ולוחמות, חברות מחתרת, מצילות וחסידות אומות עולם. בין הנושאים הנדונים בתערוכה: חיי הנשים במחנות ובגטאות, לחימתן בהתקוממויות ובמרידות בתנועות הנוער ובפרטיזנים.
פעילות > תערוכות > תצוגת הקבע על שם מרדכי אנילביץ'

תצוגת הקבע ע"ש מרדכי אנילביץ' מציגה היבטים שונים הקשורים לחיי היהודים לפני ובמהלך מלחמת העולם השנייה עם דגש מרכזי על מרד גטו ורשה.
תצוגת הקבע על שם מרדכי אנילביץ' כוללת:
היכרות עם העולם היהודי טרום מלחמת העולם השנייה דרך סיפורה של העיירה טריסק שבחבל ווהלין.
תיאור הגורמים לעליית המפלגה הנאצית לשלטון בגרמניה וההתפתחות של "הפתרון הסופי" - השמדת היהודים באירופה.
היחשפות להיבטים שונים של החיים והעמידה היהודית בגטאות.
הצגת דילמות שונות עמן התמודדו חברי ההנהגות היהודיות (יודנראט) בזמן השואה, בגטאות השונים.
קטעים מיומנים, שירים וציורים מתקופת השואה נותנים ביטוי לרגשותיהם, מחשבותיהם ומעשיהם של הילדים היהודים בשואה.
מפגש עם פעילותם ההרואית של צעירים חברי תנועות הנוער בתקופת השואה אשר הובילו את מרד גטו ורשה.
תצוגה זו מביאה לשיח נושא מכונן, ובאמצעותה מבקש המכון לחנך את הנוער הישראלי לערכים של שייכות, אחריות, שליחות והקרבה ועשייה למען האחר ולמען העם.
בשנת 2020 הושקה גרסה וירטואלית של תצוגת הקבע על שם מרדכי אנילביץ' המאפשרת הדרכה של קבוצות גם מחוץ למתחם מורשת וגם מרחוק (דרך המחשב).
פעילות > תערוכות > בֶּסָה - חסידי אומות העולם באלבניה

סיפורה של מדינת אלבניה הוא סיפור ייחודי בנוף של חסידי אומות העולם. אלבניה, מדינה אירופית יחידה בעלת רוב מוסלמי, הצליחה במקום שבו נכשלו מדינות אירופיות אחרות. רובם הגדול של היהודים שהתגוררו בין גבולותיה במהלך הכיבוש הגרמני, יהודים אלבנים ופליטים יהודים ממדינות אחרות, ניצלו. "בֶּסָה" - הוא קוד הכבוד שהוא הערך המוסרי העליון של התרבות האלבנית באותה תקופה. "בֶּסָה" פירושו לקיים הבטחה. אדם המקיים את ה"בֶּסָה" הוא אדם העומד בדברתו, אדם שבידיו יוכל בן אנוש להפקיד את חייו ואת חיי בני משפחתו. העזרה שהושיטו האלבנים ליהודים ולאחרים שנמצאו במצוקה היא ביטוי של כבוד לאומי. האלבנים יצאו מגדרם להציל יהודים ואף התחרו ביניהם על הזכות להציל. כל זאת עשו מתוך אהבה, חמלה ורצון לעזור לנזקקים אפילו אם הם בני דת אחרת. התערוכה באדיבות יד ושם.
פעילות > תערוכות > חברות מצילות

תערוכה העוסקת בקהילות שהצילו יהודים בתקופת השואה. התערוכה מתחקה אחרי סיפוריהן הייחודיים של חמש קהילות שונות שכל אחת מהן בחרה במעשה הצלה קולקטיבי, בו היו שותפים כל חברי הקהילה. תערוכה זו מביאה לשיח שאלות מוסריות הנוגעות למניעיי קהילות להפגין חמלה ולהושיט יד לזולת, לסכן את חייהן ולהציל יהודים כקהילה. בהדרכה יש ניסיון להתחקות אחר הערכים המהווים את התשתית המוסרית של חברה כזו ואיך בונים קהילה שלמה שכל חבריה הם חסידי אומות העולם. בתום הסיור בתערוכה אנו מזמינים את המבקרים לשיח על החברה הישראלית ועל תפקידנו כאזרחים ליצירת חברה צודקת וטובה יותר.
פעילות > תערוכות > מרכז אבא קובנר

אבא קובנר: 1918-1987
אבא קובנר - משורר, סופר ואומן: חבר המחתרת היהודית בגטו וילנה, פרטיזן ולוחם, מנהיג כריזמטי, חבר קיבוץ ואיש תנועת השומר הצעיר, הראשון שהבין שהיטלר זומם להשמיד את העם היהודי וקרא למרד בגטו וילנה, היה ממייסדי מכון מורשת - בית עדות ע"ש מרדכי אנילביץ', והוגה בית התפוצות. בבית אבא קובנר מוצגים חדר עבודתו וסלון דירתם הקיבוצית שלו ושל רעייתו ויטקה קמפנר קובנר. התערוכה מציגה את תולדות חייו של אבא קובנר באמצעות ציורים, קטעי קריאה וסרטונים. בנוסף, התערוכה מציגה את פועלו של קובנר כמשורר ואיש רוח מעורר השראה. התערוכה מציגה גם את סיפורה של רעייתו, ויטקה קמפנר-קובנר, שהייתה גם היא לוחמת ופרטיזנית בגטו וילנה ויערות רודניקי.
פעילות > תערוכות > "כמו כל אחד אחר?" - פעילות חדשה בעקבות חיי היום-יום תחת המשטר הנאצי 1939-1933

בשנת 2021 נפתח במכון מורשת מרחב פעילות חינוכית בשם "כמו כל אחד אחר?". הפעילות חוקרת את פניה של התקופה מנקודות מבט שונות, ומתמקדת בזו של האדם הגרמני בן-הזמן: מה פגש ברחוב, בבית הקולנוע, במקום העבודה? כיצד פנה אליו המשטר, ומה היה יחסו לאותם מוסדות שלטוניים? לאילו סכנות היה חשוף, וכיצד בחר להתמודד איתן? האם ניסה להתנגד, או אולי העדיף לשתף פעולה ולהרוויח מהמצב החדש?
הפעילות עוסקת גם באוכלוסיות שהודרו מהחברה הגרמנית, במערכת החינוך הנאצית, בתפיסת המנהיגות הנאצית, בטרור שהפעילה המדינה הנאצית כלפי אזרחיה ובגיוס ההמוני של החברה הגרמנית להגשמת החזון הנאצי. כל זאת על רקע התמודדותם של יהודי גרמניה עם המציאות החדשה שבה הם נדחקו מכל תחומי החיים הציבוריים.
הפעילות מביאה לשיח דיון על החיים במשטר טוטליטרי, ועל היחס של חברה למיעוטים שבה, על מערכת היחסים בין הציבור למנהיג שלו ועל יכולתו של הפרט להתנגד, להישמע לצו מצפונו וללכת נגד הזרם.
פעילות > תערוכות > פרויקט "ישראל קוראת קורצ'אק"

"ישראל קוראת קורצ'אק" הוא פרויקט קריאה בסיפוריו הקצרים של יאנוש קורצ'אק שהוקם בתקופת הקורונה.
מכון מורשת היה שותף לפרויקט שהובילו המכון החינוכי הישראלי ע"ש יאנוש קורצ'אק והמכון הפולני בתל אביב שמטרתו להביא בפני הציבור בישראל את סיפוריו הקצרים של קורצ'אק בפורמט של סרטונים קצרים. פרויקט זה נועד לרענן ערכים כמו כבוד לזולת, אחריות, הגינות, יושר, סובלנות, אמפתיה, יחסי קהילה ועוד, ערכים אותם ביטא יאנוש קורצ'אק בכתביו והם חשובים ורלוונטיים כל כך גם אצלנו, כאן ועכשיו.
מכון מורשת פיתח חומרי הדרכה המאפשרים לעשות בסרטונים שימוש ככלי חינוכי במערכת החינוך ומחוצה לה.
יאנוש קורצ'אק, הלא הוא ד"ר הנריק-הירש גולדשמיט, היה ידוע כמחנך ופדגוג מעורר השראה. קורצ'אק ניהל בית יתומים יהודי בורשה של לפני מלחמת העולם השנייה. עם פרוץ המלחמה וסגירת גטו ורשה, קורצ'אק עבר ביחד עם הילדים ובית היתומים לתוך שטח הגטו ובקיץ 1942 נשלח למחנה ההשמדה טרבלינקה עם כל יתומי הבית. לצד זה, קורצ'אק כתב ללא לאות. כתביו הרבים, הכוללים סיפורים קצרים וארוכים, מאמרים, טקסטים פדגוגיים, כתבות עיתונאיות, הומרסקות, פיליטונים ומחזות, היו אחד הכלים בהם השתמש להעברת מסריו ולביטוי תפיסת עולמו החברתית והחינוכית, שהיא כה רלוונטית גם בימינו.
פעילות > ארכיון

ארכיון מורשת נוסד בשנת 1962 בגבעת חביבה, אך היסוד להקמתו של הארכיון היה מצוי כבר בתקופת מלחמת העולם השנייה - במסמכים, מכתבים ודינים-וחשבונות, שהעבירו חברי השומר הצעיר והנהגתם באירופה בזמן המלחמה.
מאז שנת 1962, ארכיון מורשת אוסף ומשמר מסמכים מקוריים, תעודות, תצלומים וחפצים שונים מתקופת השואה ומלחמת העולם השנייה. בארכיון נמצא מאגר של עדויות אישיות וקולקטיביות, כתובות ומוקלטות, שנאספו מיד לאחר השחרור ובמשך שנות השואה והמלחמה. בין המסמכים הקיימים בארכיון מורשת מצויות תעודות מקוריות של הארגון היהודי הלוחם בגטו וילנה, המחתרת החלוצית בהונגריה, חומר דוקומנטרי ייחודי על חלקם של היהודים במרד הסלובקי, יומנים אישיים שנכתבו בשנות המלחמה ויצירות אמנות שהוכנו בתקופת השואה ובמחנות המעצר בקפריסין. כמו כן, ניתן למצוא חומר רב העוסק בפעולות עזרה והצלה לפליטים היהודים בארצות שונות, מסמכים על ארגון "הבריחה", אוסף תעודות מקוריות מגטו לודז' ואוספים אישיים רבים שהעבירו אישים שונים מישראל ומהעולם לארכיון.
פעילות > ארכיון > חטיבות הארכיון

חטיבת העדויות כוללת פריטי עדות וזיכרונות שנכתבו בידי ניצולי שואה או על ידי מראיינים, וכן ראיונות מוקלטים בשמע ובווידאו.
חטיבת האוספים האישיים כוללת כמאה אוספים, חלקם ארכיונים פרטיים וחלקם עיזבונות אישיים, שהופקדו בארכיון מורשת ומכילים חומר תיעודי מגוון: מכתבים, תצלומים, כתבי-יד ויצירות אמנות.
חטיבת התעודות כוללת מסמכים רשמיים של רשויות, תעודות אישיות, תעודות מזויפות, התכתבויות פרטיות ובין-מוסדיות, יומנים אישיים ויומני תנועה המתעדים אירועים שונים בתקופת השואה.
חטיבת כתבי-היד כוללת יומנים אישיים שנכתבו על ידי ניצולי שואה, מאמרים, מחקרים, עבודות תזה ודוקטורט, עבודות סמינריוניות ועבודות גמר.
חטיבת החפצים כוללת פריטים מקוריים שונים שהיו בבעלות יהודים ולא-יהודים בתקופת השואה כגון תשמישי קדושה, כלים שונים, סמלים ועיטורים, חלקי לבוש ועוד.
חטיבת התצלומים כוללת תצלומים המתעדים את העולם היהודי לפני השואה, במהלך השואה ולאחריה.
חטיבת העיתונות כוללת קטעי עיתונות ועיתונים יהודיים ואחרים שיצאו לאור בתקופת השואה ומלחמת העולם השנייה בגרמניה ובארצות הכבושות, וכן עיתונים מהתקופה שלאחר המלחמה, בהם מאמרים על השואה ועל "שארית הפליטה".
חטיבת האומנות והספרות כוללת ציורים מקוריים, רפרודוקציות, שירים וחפצי אומנות מגוונים שנוצרו בגטאות ובמחנות העקורים.
חטיבת הווידאו מכילה סרטים תיעודיים ועלילתיים, תוכניות טלוויזיה וראיונות מצולמים על נושאים כגון השואה, מלחמת העולם השנייה ואנטישמיות.
חטיבת האודיו (שמע) מכילה קטעי שמע על נושאים כגון השואה, מלחמת העולם השנייה ואנטישמיות.
אוסף ספרי הקהילות הוא אוסף מאות ספרי קהילות (ספרי "יזכור"), שחרבו בתקופת השואה.
פעילות > הוצאה לאור

הוצאת הספרים של מורשת נוסדה בשנת 1963 והוציאה עד היום מאות ספרים ופרסומים בנושא השואה: ספרי מחקר, תיעוד, זיכרונות אישיים, ספרי קהילות וספרים המותאמים לילדים ולבני נוער. הוצאת מורשת היא הוותיקה ביותר בתחומה בישראל והפכה למקור נאמן ומוסמך לידע ולמחקר היסטורי בנושא השואה, האנטישמיות ויהדות אירופה. הספרים היוצאים מבין כתליה נועדו ללימוד לקחי השואה ולהנחלת מורשת המרד והתקומה. הם מיועדים לחוקרים, לסטודנטים, לתלמידים ולקהל הרחב. במשך שנות פעילותה הפכה הוצאת הספרים של מורשת לבעלת מוניטין בתחום תיעוד השואה וחקרה. מאות הכותרים שראו אור במשך השנים מקיפים נושאים רבים, ביניהם: עדויות אישיות, ביוגרפיות, ספרות יפה, כרוניקות ומונוגרפיות.
פעילות > הוצאה לאור > כתב העת "ילקוט מורשת לחקר השואה והאנטישמיות"

כתב העת "ילקוט מורשת לחקר השואה והאנטישמיות" עוסק בתיעוד ובהיסטוריוגרפיה של השואה. הוא ראה אור לראשונה בדצמבר 1963 והוא הוותיק ביותר בתחומו בעולם. הוא מופיע באופן קבוע פעמיים בשנה ונהנה מיוקרה מדעית בינלאומית ככתב-עת אקדמי מוביל בחקר השואה. הוא מכיל מחקר חדשני, אקדמי, מדעי ומקצועי וכותבים בו מטובי ההיסטוריונים והחוקרים.
עד שנת 2021 ראו אור 101 ילקוטים, החל מילקוט מס' 90 שפורסם בדצמבר 2011 הילקוט רואה אור בשותפות עם הקתדרה לחקר האנטישמיות והגזענות על שם אלפרד פ. סליינר, אוניברסיטת תל אביב.
משנת 2011 מתפרסם הילקוט פעמיים בשנה, בעברית ובאנגלית וכולל מחקרים, מאמרי עיון והגות, פרסומי מסמכים ועדויות בנושא השואה והאנטישמיות וביקורות ספרים.
פעילות > הוצאה לאור > מדריכים למסייר בערים שונות בפולין

תחת הוצאת מורשת התפרסמה סדרה ייחודית של מדריכים למסייר בערים שונות בפולין. המדריכים כוללים הצעות למסלולי סיור, מפות, תרשימים ותצלומים. מחברי המדריכים הם חוקרי השואה הוותיקים והמוערכים בתיה דביר ואלכס דנציג.
עד כה ראו אור המדריכים הבאים:
מדריך למסייר בוורשה
מדריך למסייר בקרקוב
מדריך למסייר בלובלין
מדריך למסייר בלודז'
מדריך למסייר בגליציה
מדריך למסייר בביאליסטוק
לקריאה נוספת

דינה פורת, מעבר לגשמי: פרשת חייו של אבא קובנר, עם עובד, 2000
סרטון תדמית של מכון מורשת על שם מרדכי אנילביץ': https://www.youtube.com/watch?v=hR5F3mr7I-Y&t=1s
דינה קראפט, "אנה פרנק מבודפשט": אחרי 75 שנה, יומן של צעירה יהודייה מהונגריה התגלה בישראל, באתר הארץ, 1 במאי 2019
כתבה בעיתון "ישראל היום" על התפיסה החינוכית של מורשת: https://www.israelhayom.co.il/article/867721
הערות שוליים

↑  אושר תוכנית "מורשת", על המשמר, 20 בפברואר 1962
↑  הודעה על רישום אגודה בשם מורשת בית עדות ע"ש מרדכי אנילביץ, על המשמר, 6 באוגוסט 1962
↑  מורשת, על המשמר, 27 באפריל 1964
↑  הצעה להנציח יחד מרד הגיטאות ומלחמת השחרור, על המשמר, 8 באוגוסט 1966
↑  כל הפרוייקטים לבית מורשת, מעריב, 9 בפברואר 1990
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310893405171  LCCN: n80101416  VIAF: 673145424529486831237   WorldCat (עם VIAF): 673145424529486831237
צוות פיקוויק

| --- | --- |

סמליל הסדרה בעברית
 יוצרים:  מרי ברדין, פרנק פלקון, רייצ'ל ריד מרכוס
 מדבבים:  אמה הו, דניאל פתאן, מולי לואיס, ג'ייקוב סולי
 מדבבים בעברית:  אביגיל שטיינמץ-אלול, איתמר אולייר, הילה קאופמן, יובל חי אביטבול, דניאל שופוב
 ארץ מקור:  קנדה קנדה
 שפות:  אנגלית (דובבה לנוספות, ביניהן עברית)
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  52
 הפקה
 חברת הפקה:  Corus Entertainment Guru Studio
 שידור
 רשת שידור:  ארצות הברית דיסני ג'וניור, הולו קנדה Treehouse TV, דיסני ג'וניור
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הופ! הופ! פלא
 תקופת שידור מקורית:  7 בנובמבר 2020 – הווה
 תקופת שידור בישראל:  2 בנובמבר 2021 – 25 באפריל 2022
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
צוות פיקוויק (באנגלית: Pikwik Pack) היא סדרת טלוויזיה מונפשת קנדית, שנוצרה על ידי מרי ברדין, פרנק פלקון ורייצ'ל ריד מרכוס. הסדרה הופקה על ידי Guru Studio ו-Corus Entertainment.
הסדרה החלה את שידוריה בערוץ דיסני ג'וניור בארצות הברית ב-7 בנובמבר 2020, ואף הופצה בשירות הזרמת המדיה הולו. בקנדה, הסדרה החלה את שידוריה ב-26 בדצמבר בערוץ Treehouse TV; החל מ-14 בינואר, הסדרה משודרת גם בערוץ דיסני ג'וניור. בממלכה המאוחדת, הסדרה החלה את שידוריה בערוץ Tiny Pop ב-1 בספטמבר 2021. באוסטרליה וניו זילנד, הסדרה עלתה לשירות הזרמת המדיה דיסני+ ב-7 ביולי 2021. בסינגפור, הסדרה משודרת בערוץ 5 ברצועת השידור Okto on 5.
בישראל, הסדרה החלה את שידוריה בערוץ הופ! ב-2 בנובמבר 2021, במסגרת רצועת השידור "הופ'לה". הסדרה הוסרה מלוח השידורים של הערוץ ב-1 ביוני 2022, שבעה חודשים לאחר עלייתה לשידור, ובהמשך אותה שנה, אף הוסרו כל אזכוריה של הסדרה ברשתות החברתיות וכן באתר האינטרנט של הערוץ. עם עליית שירות הזרמת המדיה FreeTV ב-26 באפריל 2023, הסדרה החלה להיות משודרת בערוץ בשם "הופ! פלא" המסופק על ידי השירות.
תקציר העלילה

הסדרה עוקבת אחר ארבע חיות צבעוניות: סוקי הקיפודה, אקסל הדביבון, הייזל החתולה וטיבור ההיפופוטם. בכל יום, חבילה אחרת מגיעה לדואר פיקוויק, ועליהם להעביר אותה לאזרחי עירם.
מדבבים

הדיבוב העברי בוים על ידי לורה שופוב, והופק על ידי ספיר רון ארגמן ותומר קאופמן. הדיבוב נעשה באולפני וידאופילם אינטרנשיונל.
| דמות | מדבב/ת באנגלית | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| סוקי | אמה הו | אביגיל שטיינמץ-אלול |
| אקסל | דניאל פתאן | איתמר אולייר |
| הייזל | מולי לואיס | הילה קאופמן |
| טיבור | ג'ייקוב סולי | דניאל שופוב |
בשפת המקור של הסדרה, דמויות נוספות שהופיעו במהלך הסדרה דובבו על ידי טילור פוטרמן, גלי דנגו, בראד אדמסון, סטייסי דפאס, קורי דוראן, איאן הו, מרקדה מקיי, רון רובין ושושנה ספרלינג. בדיבוב העברי של הסדרה, הן דובבו על ידי עמי מנדלמן, דן שצברג, טליה ברקאי, איתמר סגל, לורה שופוב, ספיר רון ארגמן, רועי אבירן, רוני וכנר, שירי בכר, דנה ניסקי, לביא עזיזה, אדל קטורזה ,אלון רינדר ותומר קאופמן
שידור

| עונה | עונה | מספר פרקים | תקופת שידור בארצות הברית ארצות הברית> שידור ראשון | תקופת שידור בארצות הברית ארצות הברית> שידור אחרון | תקופת שידור בקנדה קנדה> שידור ראשון | תקופת שידור בקנדה קנדה> שידור אחרון | תקופת שידור בישראל ישראל> שידור ראשון | תקופת שידור בישראל ישראל> שידור אחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 52 | 7 בנובמבר 2020 | יפורסם בהמשך | 26 בדצמבר 2020 | 28 בנובמבר 2021 | 2 בנובמבר 2021 | 25 באפריל 2022 |
ביאורים

1 2 3 4 5 6  הפרק הופץ לראשונה בשירות הזרמת המדיה הולו ב-1 בנובמבר 2021.
הערות שוליים

↑  Guru Studio's Pikwik Pack to Launch on Hulu - May 4th!, Guru Studio, ‏2021-04-28
↑  It's a Pikwik Delivery! Pikwik Pack is coming to Disney Plus Australia AND New Zealand on July 7th!, פייסבוק, ‏2021-06-30
דוד לוי

ערך זה עוסק בפוליטיקאי ישראלי וחתן פרס ישראל (1937–2024). אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
דוד לוי, נובמבר 2017
דוד לוי, דצמבר 1969
דוד לוי (21 בדצמבר 1937 – 2 ביוני 2024) היה פוליטיקאי ואיש ציבור ישראלי. כיהן כחבר הכנסת, סגן ראש הממשלה ושר בממשלות ישראל. חתן פרס ישראל על מפעל חיים לשנת תשע"ח (2018).
ביוגרפיה

דוד לוי נולד, גדל והתחנך בעיר רבאט שבמרוקו, להוריו, משה, יליד קזבלנקה, וסימי (סימה). אביו היה נגר. דוד קרוי על שם אחי סבתו, הרב דוד לוי. בגיל 11 חגג לוי את בר המצווה שלו יחד עם אחיו הגדול, על פי המנהג של יהודי צפון-אפריקה, שבהגיע הבן הבכור לגיל 13, עורכים לו ולאחיו הצעיר חגיגה משותפת. לוי ואחיו למדו בבית הספר "אליאנס". במקביל ללימודיו, החל לוי בגיל 12 לעבוד בנגרייה של אביו. אחרי שעות הלימודים באליאנס, למד גם ב"תלמוד תורה". מאז נעוריו, הפך לוי ללקוי ראייה בעינו הימנית בשל פגם ברשתית. במרוקו היה חבר בתנועות נוער ציוניות. הוא החל ב"בני עקיבא", עבר ל"דרור" וממנה ל"בית"ר".
ב-1956 השתתף בכנס משותף של צעירים יהודים וערבים, שהיה למעשה ויכוח, בו השתתף גם הנסיך חסן השני, מלכה העתידי של מרוקו.
משפחתו של לוי עזבה את ביתה, כשהיה בן 19 וחצי, ועלתה לישראל. בערב פסח 1957, חצו בני המשפחה את הגבול עם מרוקו הספרדית, אל העיר סאוטה, שם נפגשו עם איש קשר של הסוכנות היהודית, ששיכן אותם בבית מלון. למחרת הפליגה המשפחה לגיברלטר, שם נשלחה אל מחנה עולים. במחנה גיברלטר הכיר לוי את רחל אדרי, לימים רעייתו, שהייתה אז בת 16, ממשפחה בת 14 ילדים מקזבלנקה. מגיברלטר עברו שתי המשפחות למחנה מעבר במרסיי, אותו עזבה משפחת לוי ביוני 1957, ועלתה לישראל על האונייה "ארצה". עם הגעתה של משפחת לוי לנמל חיפה, התאחדה עם הבן הבכור, אשר, שעלה לפני כן לבדו, ונשלחה להתגורר בבית שאן. כעבור ארבעה חודשים הגיעה גם משפחתה של רחל לבית שאן וכארבעה חודשים לאחר מכן הם נישאו.
ב-1957 נפסל לוי לשירות בצה"ל על ידי הוועדה הרפואית בלשכת הגיוס, בגלל הפגיעה בעינו.
ביוגרפיה > הכניסה לפוליטיקה

בבית שאן עבד לוי בעבודות זמניות בקיבוצי האזור. הוא עבד בייעור בגלבוע, בחקלאות ובחפירת תעלות עבור חברת מקורות.
עם נישואיהם, וגם לאחר הולדת בתם הבכורה, עבדה רחל במשק בית-הספר של בית שאן, אולם לוי היה מובטל. לאחר תקופת אבטלה ארוכה, התפרץ ללשכת העבודה ועקר בה דלת. הוא נעצר על ידי המשטרה והוחזק במעצר 48 שעות, עד שהובא בפני שופט שגזר עליו 12 ימי מאסר, אותם ריצה בתא המעצר של משטרת בית שאן. לאחר מכן מצא עבודה באחד הקיבוצים, שם יזם שביתה של הפועלים, שהשיגה אספקה של מים קרים ונקיים לעובדים בשדה.
בשנת 1960 השיג עבודה קבועה כפועל בניין ובין השאר עבד בהקמת מלון הילטון תל אביב, מגדל שלום מאיר והקריה למחקר גרעיני – נגב. בהמשך ארגן קבוצת עובדים שהקימה מקלטים באזור בית שאן.
ב-1961 נרשם לוי כחבר בסניף המקומי של תנועת החרות בבית שאן.
בסוף שנת 1963 כבר התמקצע בעבודתו כטפסן. הוריו ואחיו הצעירים (ביניהם מקסים לוי) עברו להתגורר בלוד, שם פסקו שנות האבטלה של אביו, שהחל לעבוד במפעל של התעשייה האווירית לישראל.
בשנת 1964 נבחר לאגודת פועלי הבניין מטעם מפא"י ורשימתו זכתה לרוב גדול, אולם לאחר מכן החל להיות פעיל בתנועת החרות ובסיעת תכלת לבן בהסתדרות. בבחירות למועצת בית שאן ב-1965 הוא נבחר למועצה מטעם רשימת גח"ל, שקיבלה מנדט אחד מתוך 11, ומונה לסגן ראש המועצה המקומית במסגרת קואליציה עם המפד"ל, ללא מפא"י. כשנה לאחר מכן, ב-1966, נבחר למרכז תנועת החרות. מאוחר יותר נבחר להנהלת סיעת תכלת לבן בהסתדרות. במסגרת תפקידו במועצת בית שאן, עמד החל משנת 1968 בראש ועדת הביטחון של המועצה.