stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מטריצת פיזור
פיתוח מתמטי בתורת שדות קוונטים > משפט וויק

הביטוי בסדרת דייסון כולל את הסידור לפי הזמן, שהשימוש בו באופן מלא הופך את החישובים ללא נוחים לביצוע. את הפישוט שמאפשר חישוב פשוט יותר של איברי הפיזור ניתן לבצע באמצעות משפט וויק שמקשר בין אופרטורים מסודרים לפי הזמן לאופרטורים מסודרים בסידור נורמלי (בו אופרטורי הריסה נמצאים מימין ואופרטורי יצירה משמאל) ולמספר הנקרא הכיווץ של אופרטורים.
התוצאה החשובה של משפט וויק בהקשר של מטריצות פיזור, היא שמתקיים:
\langle 0\vert T[{\hat {A}}_{1}{\hat {A}}_{2}...{\hat {A}}_{2n}]\vert 0\rangle =\sum _{\text{all possible pairs j}}\langle 0\vert T[{\hat {A}}_{j(1)}{\hat {A}}_{j(2)}]\vert 0\rangle \langle 0\vert T[{\hat {A}}_{j(3)}{\hat {A}}_{j(4)}]\vert 0\rangle ...\langle 0\vert T[{\hat {A}}_{j(2n-1)}{\hat {A}}_{j(2n)}]\vert 0\rangle
כאשר הסכימה היא על כל הזוגות האפשריים, לדוגמה:
\langle 0\vert T[{\hat {A}}_{1}{\hat {A}}_{2}{\hat {A}}_{3}{\hat {A}}_{4}]\vert 0\rangle =\langle 0\vert T[{\hat {A}}_{1}{\hat {A}}_{2}]\vert 0\rangle \langle 0\vert T[{\hat {A}}_{3}{\hat {A}}_{4}]\vert 0\rangle +\langle 0\vert T[{\hat {A}}_{1}{\hat {A}}_{3}]\vert 0\rangle \langle 0\vert T[{\hat {A}}_{2}{\hat {A}}_{4}]\vert 0\rangle +\langle 0\vert T[{\hat {A}}_{1}{\hat {A}}_{4}]\vert 0\rangle \langle 0\vert T[{\hat {A}}_{2}{\hat {A}}_{3}]\vert 0\rangle .
היתרון הגדול בשימוש בנוסחה זו היא שאם  {\hat {A}},{\hat {B}} הם אופרטורים של שדות קוונטים שונים אז לפי ההגדרה  \langle 0\vert T[{\hat {A}}(x){\hat {A}}^{\dagger }(y)]\vert 0\rangle =D_{f}(x-y) כאשר  D_{f} הוא פרופגטור פיינמן של השדה ו- \langle 0\vert T[{\hat {A}}(x){\hat {B}}(y)]\vert 0\rangle =0, ולכן חישוב של כל איבר במכפלה המופיע במשפט וויק הוא פשוט יחסית.
פיתוח מתמטי בתורת שדות קוונטים > מטריצת המעבר

האיבר הראשון במטריצת הפיזור הוא תמיד איבר הזהות, לכן נוח להגדיר את מטריצת המעבר  T על ידי  S=1+iT. בנוסף המעבר חייב לשמר את ה4-תנע הכולל של החלקיקים, ולכן במטריצת המעבר תמיד תהיה פונקציית דלתא שדואגת לשימור הזה, לכן נוח להגדיר את מטריצת  {\mathcal {M}} שמקיימת:  T=(2\pi )^{4}\delta \left(\sum _{i}\mathbf {p} _{i}-\sum _{j}\mathbf {q} _{j}\right){\mathcal {M}}.
פיתוח מתמטי בתורת שדות קוונטים > דיאגרמות פיינמן

החלק האחרון של החישוב של מטריצת הפיזור כולל סכימה של כל האפשרויות לסידור האופרטורים לפי משפט וויק, וחישוב של הביטויים בפיתוח. דיאגרמות פיינמן מספקות דרך גרפית נוחה לביצוע החישובים הללו, ולפשט את תהליך הסכימה. בדיאגרמת פיינמן, כל נקודה שמגיעה מהאינטראקציה תסומן על ידי-צומת, כל פרופגטור שמופיע בביטוי וויק יצוין על ידי קו בין שתי צמתים, וכל חלקיק אסימפטוטי יצוין על ידי קו שמגיע ממינוס אינסוף או הולך לאינסוף. לכל אחד מהקווים והצמתים משויך ביטוי אינטגרלי בהתאם לתיאוריה של האינטראקציה, וחוקים גאומטריים קובעים בכמה דרכים זהות ניתן לייצר כל דיאגרמה, כלומר בכמה דרכים שונות הביטוי שהדיאגרמה מחשבת יופיע בפיתוח וויק.
מכל דיאגרמות פיינמן האפשריות, רק דיאגרמות מחוברות (כלומר שכל הקווים שמגיעים מאינסוף והולכים לאינסוף מתחברים אחד לשני) ומקוטעות (כלומר שחיתוך של פרופוגטור יחיד בהם לא יכול לייצר מצב שבו קו שמגיע מהאינסוף מתנתק משאר הקווים בדיאגרמה) משפיעות על מטריצת הפיזור. תנאים אלו מגבילים מאוד את מספר הדיאגרמות שמשפיעות על החישוב. מטריצת המעבר  i{\mathcal {M}} היא הסכום של כל הדיאגרמות שמקיימות את התנאים הללו, והמטריצה יכולה להיות מוגדרת באמצעות כללי פיינמן כשהגדרה זו מספקת לה משמעות גם כאשר המצבים שנכללים במעבר אינם מצבים אסימפטוטיים.
גם באינטראקציה פשוטה ביותר, כגון פיזור של שני אלקטרונים במצב האסימפטוטי הראשוני לשני אלקטרונים במצב האסימפטוטי הסופי, הביטוי שנדרש לחשב כדי למצוא את הסדר הנמוך ביותר בתורת ההפרעות יכלול עשרה אופרטורים, שישנן 113,400 דרכים שונות לסדר אותם לפי משפט וויק. רוב מוחלט של הסידורים האלה יתאפס. וחלק אחר מהסידורים לא יתרום למטריצת הפיזור. רק ארבעה סידורים הם מחוברים ומקוטעים ויתרמו להליך הפיזור. במקרה הזה מציאה של מספר הגורמים שתורמים להליך לא קשה, אבל במקרים אחרים, ובייחוד שמספר האינטראקציות והלולאות עולה, השימוש בדיאגרמות פיינמן מפשט מאוד את הליך הספירה.
הקשר לחתך הפעולה הדיפרנציאלי ולדעיכה של חלקיקים לא יציבים > חתך הפעולה הדיפרנציאלי

אחד מתהליכי הפיזור החשובים הוא התהליך בו אלומה של חלקיקים מסוג מסוים  A מתפזרת ממטרה העשויה מחלקיקים מסוג אחר  B. במקרים אלה, נוח להגדיר את חתך הפעולה הדיפרנציאלי, ששואל כמה חלקיקם יפוזרו, מתוך אלומה שבה מספר החלקיקים ליחידת שטח קבוע. לחתך זה יש יחידות של שטח (שכן הוא מוגדר כמספר חלקיקים חלקי מספר חלקיקים ליחידת שטח), וניתן לקשר אותו למטריצת הפיזור של תהליך שמתחיל משני חלקיקים  A ו- B בעלי 4-תנע מסוים חישוב של חתך הפעולה כולל אינטגרל על כל ערכי ה-4 תנע האפשריים של התוצרים, וכן אינטגרל על חבילת הגלים שמתארת את האלומה כאלומה בעלת רוחב מסוים שמתקדמת עם תנע מסוים. לאחר שכל האלמנטים הללו נלקחים בחשבון, מתקבל שחתך הפעולה הדיפרנציאלי מקיים:
d\sigma ={\frac {1}{2E_{A}2E_{B}|v_{A}-v_{B}|}}\left(\prod _{f}{\frac {d^{3}{\vec {q}}_{f}}{(2\pi )^{3}}}{\frac {1}{2E_{f}}}\right)\left|{\mathcal {M}}(\mathbf {p} _{A},\mathbf {p} _{B}\to \{\mathbf {q} _{f}\})\right|^{2}(2\pi )^{4}\delta \left(\mathbf {p} _{A}+\mathbf {p} _{B}-\sum {\mathbf {q} _{f}}\right)
כאשר  |v_{A}-v_{B}| הן המהירויות היחסיות של האלומה הפוגעת ושל המטרה. גודל זה אינו אינווריאנטי לטרנספורמציית לורנץ, והוא משתנה כמו השטח של החתך של האלומה.
מקרה מיוחד הוא המקרה בו ישנם שני חלקיקים גם במצב הסופי, במקרה זה נוח לעבוד במערכת מרכז המסה, בה  {\vec {p}}_{A}=-{\vec {p}}_{B} עבור החלקיקים הראשוניים ו- {\vec {q}}_{1}=-{\vec {q}}_{2} עבור המצבים האסימפטוטיים הסופיים. במצב זה, האינטגרלים על פני התנע של החלקיקים הסופיים מקבל את הצורה:
\prod _{f=1}^{2}{\frac {d^{3}{\vec {q}}_{f}}{(2\pi )^{3}}}{\frac {1}{2E_{f}}}(2\pi )^{4}\delta \left(\mathbf {p} _{A}+\mathbf {p} _{B}-\mathbf {q} _{1}-\mathbf {q} _{2}\right)=\int d\Omega {\frac {1}{16\pi ^{2}}}{\frac {|{\vec {q}}_{1}|}{E_{CM}}}
וחתך הפעולה מקבל את הצורה:
{\frac {d\sigma }{d\Omega }}={\frac {1}{4(E_{a}+E_{b})|{\vec {p}}_{A}|}}\left|{\mathcal {M}}(\mathbf {p} _{A},\mathbf {p} _{B}\to \mathbf {q} _{1},\mathbf {q} _{2})\right|^{2}{\frac {1}{16\pi ^{2}}}{\frac {|{\vec {q}}_{1}|}{E_{CM}}}
כאשר כל ארבעת החלקיקים בעלי אותה מסת מנוחה (כמו שקורה בפיזור של אלקטרון ופוזיטרון או של שני אלקטרונים) מתקבל:
{\frac {d\sigma }{d\Omega }}={\frac {\left|{\mathcal {M}}(\mathbf {p} _{A},\mathbf {p} _{B}\to \mathbf {q} _{1},\mathbf {q} _{2})\right|^{2}}{64\pi ^{2}E_{CM}^{2}}}
הקשר לחתך הפעולה הדיפרנציאלי ולדעיכה של חלקיקים לא יציבים > דעיכה של חלקיקים לא יציבים

על אף שחלקיק לא יציב לא מהווה מצב אסימפטוטי חופשי, עדיין ניתן להשתמש בפורמליזם מטריצת הפיזור כדי לחשב את זמן החיים שלו לדעיכה. במערכת המנוחה של החלקיק, רוחב הקו של חלקיק בעל מסה  m_{A} להתפרק לחלקיקים שונים בעלי ערכי תנע  \{\mathbf {q} _{f}\} מתקבל לפי הנוסחה:
d\Gamma ={\frac {1}{2m_{A}}}\left(\prod _{f}{\frac {d^{3}{\vec {q}}_{f}}{(2\pi )^{3}}}{\frac {1}{2E_{f}}}\right)\left|{\mathcal {M}}(m_{A}\to \{\mathbf {q} _{f}\})\right|^{2}(2\pi ^{4})\delta \left(\mathbf {p} _{A}-\sum {\mathbf {q} _{f}}\right)
וסכימה על כל אפשרויות האנרגיה לתוצרי הדעיכה תביא לרוחב הקו הכולל.
דוגמה - פיזור קומפטון

חישובים של מטריצות המעבר לתהליכים פיזיקליים אמיתיים מתבצעים במהירות באמצעות דיאגרמות פיינמן וכללי פיינמן עבור התיאוריה. בתיאוריה כמו אלקטרודינמיקה קוונטית החישובים דורשים רב של מעברים אלגבריים מסובכים ושימוש בזהויות של מטריצות דיראק. בדוגמה זו נדלג על השלבים האלה ונציג את התוצאות הסופיות. התוצאה הסופית כוללת סכימה על כל אפשרויות הקיטוב של הפוטונים.
בפיזור קומפטון החלקיקים הראשוניים הם פוטון ואלקטרון והחלקיקים הסופיים הם גם פוטון ואלקטרון. בסדר מוביל מטריצת המעבר של פיזור קומפטון מתקבלת מהסכום:
i{\mathcal {M}}=-ie^{2}\epsilon _{\mu }^{*}(k')\epsilon _{\nu }(k){\bar {u}}(p')\left[{\frac {\gamma ^{\mu }(p\!\!\!/+k\!\!\!/+m)\gamma ^{\nu }}{(p+k)^{2}-m^{2}}}+{\frac {\gamma ^{\nu }(p\!\!\!/-k\!\!\!/'+m)\gamma ^{\mu }}{(p-k')^{2}-m^{2}}}\right]u(p)
כאשר  u(p) הוא ספינור המתאר אלקטרון עם תנע  p,  m מסת האלקטרון,  \gamma  הם מטריצות דיראק,  k התנע של הפוטון ו- \epsilon  הם וקטורי הפולריזציה שמאונכים לתנע הסימון ' מסמן את החלקיקים לאחר הפיזור ונעשה שימוש בסימון סלאש של פיינמן. דיאגרמות פיינמן שמסמלות את האינטראקציה מופיעות מימין.
לאחר סכימה על כל אפשרויות הקיטוב האפשרויות מתקבל ש-
{\frac {1}{4}}\sum _{spins}|{\mathcal {M}}|^{2}=2e^{4}\left[{\frac {\mathbf {p} \cdot \mathbf {k} '}{\mathbf {p} \cdot \mathbf {k} }}+{\frac {\mathbf {p} \cdot \mathbf {k} }{\mathbf {p} \cdot \mathbf {k} '}}+2m^{2}\left({\frac {1}{\mathbf {p} \cdot \mathbf {k} }}-{\frac {1}{\mathbf {p} \cdot \mathbf {k} '}}\right)+m^{4}\left({\frac {1}{\mathbf {p} \cdot \mathbf {k} }}-{\frac {1}{\mathbf {p} \cdot \mathbf {k} '}}\right)^{2}\right].
בפיזור קומפטון נוח להשתמש במערכת היחוס בה האלקטרון נמצא במנוחה בתחילת הפיזור והפוטון מתקדם לאורך ציר ה-z, כלומר  \mathbf {p} =(m,0,0,0);\mathbf {k} =(\omega ,0,0,\omega )
לאחר הפיזור הפוטון יתפזר בזווית  \theta  ויקיים  \mathbf {k} '=(\omega ',\omega '\sin \theta ,0,\omega '\cos \theta ) הצבה בביטוי לעיל ושימוש בנוסחה לחתך הפעולה הדיפרנציאלי ובנוסחת קומפטון שמקשרת בין אורך הגל לפני הפיזור לאורך הגל לאחריו תוביל ל: {\frac {d\sigma }{d\cos \theta }}={\frac {\pi \alpha ^{2}}{m^{2}}}\left({\frac {\omega '}{\omega }}\right)^{2}\left({\frac {\omega }{\omega '}}+{\frac {\omega '}{\omega }}-\sin ^{2}\theta \right)
נוסחה זו ידועה כנוסחת קליין-נישינה.
ראו גם

חתך פעולה
פיזור
פיזור קומפטון
תורת השדות הקוונטית
דיאגרמות פיינמן
הערות שוליים

↑  הנחה זו לא מתקיימת במציאות, והואקום של המילטוניאן המכיל אינטראקציה שונה מהואקום החופשי. התיקונים כתוצאה מכך מטופלים במסגרת הרנורמליזציה של תורת השדות.
↑  בערך זה נעשה שימוש בכיתוב מודגש לציון 4-תנע ובסימון וקטור לציון התנע המרחבי.
↑  דיאגרמות אחרות מופיעות ברנורמליזציה של התיאוריה
↑  כלומר מתקיים  \epsilon =(0,{\vec {\epsilon }})\&{\vec {\epsilon }}\cdot {\vec {k}}=0.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 00562048 
דיאגרמות פיינמן של פיזור קומפטון. הדיאגרמה השמאלית מראה את שני החלקיקים כלא מקיימים אינטראקציה, והיא מציינת את איבר היחידה במטריצת הפיזור. הדיאגרמה במרכז מתארת את המצב בו האלקטרון קולט את הפוטון הראשוני ולאחר מכן פולט את הפוטון הסופי (האיבר השמאלי בביטוי למטריצת המעבר). הדיאגרמה מימין מתארת את המצב בו האלקטרון פולט את הפוטון הסופי ולאחר מכן קולט את הפוטון הראשוני (האיבר הימני בביטוי למטריצת המעבר)
ליגת העל הלטבית

| --- | --- |

 שם מלא:  וירסליגה
 תחום:  כדורגל
 ארגון:  התאחדות הכדורגל הלטבית 
 מדינות:  לטביה לטביה
 קונפדרציה:  אופ"א
 קבוצות:  10
 תקופת הפעילות:  1927–הווה (כ־97 שנים)
 אלופה נוכחית:  ריגה סקולה (2024)
 מירב הזכיות:  סקונטו ריגה (15)
 מפעל מקביל:  הגביע הלטבי
 מפעל נמוך:  הליגה הלטבית הראשונה 
 tonybetvirsliga.com
 
הוירסליגה (בלטבית: Virslīga) היא ליגת הכדורגל הבכירה בלטביה. הליגה הוקמה בשנת 1927, והופסקה לאחר כיבוש לטביה על ידי ברית המועצות. בשנת 1992 חודשה הליגה, לאחר קבלת העצמאות של לטביה. הליגה מתחילה מדי שנה בחודש מרץ, ומסתיימת בחודש נובמבר.
בליגה משחקות 10 קבוצות. כל קבוצה משחקת 4 משחקים נגד כל קבוצה אחרת בליגה. בתום העונה, הקבוצה החלשה בטבלה יורדת לליגה הלטבית השנייה והקבוצה המובילה בטבלת הליגה השנייה עולה לליגה הבכירה. בנוסף, הקבוצה הלפני אחרונה בליגה הבכירה והקבוצה השנייה בליגה השנייה משחקות שני משחקי גומלין. המנצחת משחקת בעונה שלאחר מכן בליגה הבכירה ואילו המפסידה משחקת בליגה השנייה.
הקבוצות בליגה

להלן הקבוצות המתמודדות בליגת העל הלטבית בעונת 2025:
| קבוצה | עיר | אצטדיון | מספר מושבים |
| --- | --- | --- | --- |
| אודה קקבה | קקבה | אצטדיון סקונטו | 8,087 |
| גרובינאס | גרובין | אצטדיון גרובין | 200 |
| דאוגבפילס | דאוגבפילס | אצטדיון צלטנייקס | 3,980 |
| ולמיירה | ולמיירה | אצטדיון ג'אניס דאלינס | 2,000 |
| טוקומס 2000 | טוקומס | טוקומה פילשיטאס סטאדיונס | 1,000 |
| לייפאיה | לייפאיה | אצטדיון דאוגבה ליפאייה | 5,100 |
| מטא | ריגה | אצטדיון דאוגבה ריגה | 10,461 |
| סופר נובה | ריגה | אצטדיון יאניס סקראדליס | 432 |
| ריגה | ריגה | אצטדיון סקונטו | 8,087 |
| ר.פ.ס. | ריגה | אצטדיון ארקאדייה | 1,000 |
היסטוריה > אליפות לטביה הסובייטית (1946 - 1991)

בזמן שליטת ברית המועצות בלטביה אחרי מלחמת העולם השנייה, לכל רפובליקה סובייטית הייתה אליפות רפובליקה אזורית, ומעליה הייתה ליגת המשנה הסובייטית, ממנה היו מעפילות הקבוצות מכל ברית המועצות הסובייטית לליגה הבכירה, ליגת העל הסובייטית. הקבוצות הלטביות לא הצליחו להעפיל לליגה הבכירה, למעט קבוצה לטבית אחת - דאוגבה ריגה שהצליחה לשחק בליגת העל הסובייטית במשך 7 עונות (לא רצופות) בין 1949 ל-1962, ולא זכתה להצלחה.
היסטוריה > אליפות לטביה הסובייטית (1946 - 1991) > טבלת אלופות הליגה האזורית של לטביה הסובייטית (1946 - 1990)

קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בגביע הלטבי הסובייטי באותה העונה והשלימה דאבל מקומי
היסטוריה > אליפות לטביה הסובייטית (1946 - 1991) > טבלת אליפויות הליגה הסובייטית האזורים לפי קבוצה

אלו הקבוצות שזכו באליפויות המקומיות בלטביה הסובייטית בין השנים 1946 - 1990.
| קבוצה | זכיות | שנות זכייה |
| --- | --- | --- |
| סרקאנאיס מטלורגס ליאפייס | 9 | 1946, 1947, 1949, 1951, 1953, 1954, 1956, 1957, 1958 |
| SKA / AVN ריגה | 8 | 1950, 1952, 1960, 1961, 1962, 1963, 1964, 1965 |
| VEF ריגה | 6 | 1970, 1971, 1973, 1974, 1975, 1983 |
| ESR (אנרג'ייה ריגה) | 4 | 1966, 1967, 1976, 1977 |
| אלקטרונס/אלפה ריגה | 4 | 1979, 1981, 1982, 1985 |
| טורפדו ריגה | 3 | 1984, 1986, 1987 |
| קימקיס דאוגבפילס | 2 | 1978, 1980 |
| RAF ילגבה | 2 | 1988, 1989 |
| SA ריגה | 1 | 1948 |
| דרבה רזרבס ריגה | 1 | 1955 |
| RER ריגה | 1 | 1959 |
| סטרטס ברוצ'ני | 1 | 1968 |
| ונטה ונטספילס | 1 | 1969 |
| יורנייקס ריגה | 1 | 1972 |
| גאוז'ה ולמיירה | 1 | 1990 |
היסטוריה > לאחר התפרקות ברית המועצות (החל מ-1991)

לאחר שלטביה החזירה עצמאות מלאה באוגוסט 1991, התאחדות הכדורגל הלטבית העצמאית החדשה (LFF), החליטה להכיר במפעל ה-"Virslīga". באותה העונה הפכה ההתאחדות לחברה רשמית בפיפ"א ואופ"א, והליגה מתקיימת מאז. סקונטו ריגה היא שיאנית האליפויות עד היום עם 15 אליפויות לטביה (מתוכם 14 ברציפות מ-1991 ועד 2004) למרות שהקבוצה התפרקה ב-2016. הפורמט השתנה מספר פעמים ומספר הקבוצות בליגה נע בין 8 ל-10. בפעם האחרונה חל שינוי כאשר הליגה הוגדלה מ-9 ל-10 קבוצות בסוף עונת 2019.
אלופות ליגת העל הלטבית לפי עונות (1991 ואילך)

קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בגביע הלטבי באותה העונה והשלימה דאבל מקומי
טבלת אליפויות לפי קבוצה

אליפויות בטבלה זו הן אליפויות בליגה של לטביה העצמאית בלבד (1922 - 1944, ו-1991 עד היום). קבוצות המסומנות בכתב מודגש משחקות בליגה העליונה של לטביה נכון ל-2020. קבוצות המסומנות בכתב נטוי התפרקו או התאחדו לכדי קבוצה אחרת.
| קבוצה | זכיות | סגנויות | שנות זכייה |
| --- | --- | --- | --- |
| סקונטו ריגה | 15 | 5 | 1991, 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2010 |
| RFK ריגה | 8 | 6 | 1924, 1925, 1926, 1930, 1931, 1934, 1935, 1940 |
| אולימפיה לייפאיה | 7 | 8 | 1927, 1928, 1929, 1933, 1936, 1938, 1939 |
| ונטספילס | 6 | 6 | 2006, 2007, 2008, 2011, 2013, 2014 |
| ASK ריגה | 3 | 5 | 1932, 1942, 1943 |
| ריגה | 3 | 3 | 2018, 2019, 2020 |
| ריגה סקולה (RFS) | 3 | 2 | 2021, 2023, 2024 |
| ליאפייס מטלורגס | 2 | 8 | 2005, 2009 |
| קייזרוואלד ריגה | 2 | - | 1922, 1923 |
| ספרטקס יורמלה | 2 | - | 2016, 2017 |
| FK לייפאיה | 1 | 1 | 2015 |
| דאוגבה דאוגבפילס | 1 | - | 2012 |
| ולמיירה | 1 | - | 2022 |
הערות שוליים

↑  ללא האליפויות האזוריות של לטביה הסובייטית
| ליגות הכדורגל העליונות של אירופה (אופ"א) |
| --- | --- | --- |
| מפעלי הווה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איי פארו • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנגליה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גיברלטר • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • ויילס • טורקיה • יוון • ישראל • לוקסמבורג • לטביה • ליטא •  מולדובה • מונטנגרו • מלטה • צפון מקדוניה • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סקוטלנד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צפון אירלנד • צרפת • קוסובו • קזחסטן • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| מפעלי עבר | הפוטבול ליג (אנגליה) • ברית המועצות • יוגוסלביה • מזרח גרמניה • סרביה ומונטנגרו • צ'כוסלובקיה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 313507878   WorldCat (עם VIAF): 313507878
חופה וקידושין

חופה יהודית במוסקבה
ביהדות, המונח חופה וקידושין מציין את הדרך לקשירת קשר של נישואים ביהדות.
הנישואים ביהדות מתבצעים בשני שלבים: הקידושין (או ה"אירוסין" בלשון המשנה) והנישואין. בעבר, בזמן המשנה והתלמוד, הזמן בין האירוסין לנישואין היה ממושך (כשנה), ואילו מאז ימי הביניים הוא קוצר לכדי דקות בודדות. על כן נוצר מוסד שהחליף אותו, המחייב פחות, המכונה "שידוכין" (ובעברית מודרנית נקרא גם אירוסין).
ההלכה אוסרת קיום יחסי אישות בין גבר ואישה שאינם נשואים על ידי חופה וקידושין. הלכה זו כתובה בתורה ולכן יש הסוברים שאיסור זה הוא מדאורייתא.
שידוכים

שלב השידוכים (המכונה בימינו אירוסין) איננו בעל משמעות הלכתית, אך הוא הונהג על מנת לאפשר שלב של יצירת קשר בין בני-הזוג ובני משפחותיהם שאיננו מחייב עדיין, ולכן לא יידרש גט על מנת להתיר את הקשר אם יוחלט לבטלו. על פי מסורת המובאת בתלמוד, האמורא רב היה מכה מכת מרדות את מי שקידש אשה מבלי לערוך שידוכין קודם, וכך גם פוסקים הרמב"ם והשולחן ערוך, משום שקידושין ללא כל הכנה תחילה דומים לזנות. אמנם דעת הרמ"א שאין להכות את מי שמקדש בלי שידוכין.
נהוג לקיים טקס בנוכחות המשפחה וחברים קרובים ובו, בין השאר, שוברים צלחת חרס (מקביל לשבירת הכוס תחת החופה).
בקהילות רבות נהוג לחתום על שטר תנאים ובו מעוגנות התחייבויות כספיות הדדיות של בני-הזוג ומשפחתם הקשורות למימון החתונה ועזרה כספית לזוג הצעיר.
קידושין

מעשה הקידושין, המכונה גם אירוסין, הוא הפעולה הגורמת לאישה להפוך מאישה פנויה לאישה נשואה, "אשת-איש", לכל דבר. לפיכך, הקידושין הם השלב המשמעותי ביותר במהלך החתונה היהודית. משמעות הקידושין היא שהאשה מיוחדת לבעלה ולכן אסורה מרגע זה על כל איש אחר, כדין הקדש המיוחד לשמיים ואסור לכל אדם. לאחר שהאישה מתקדשת אין קידושין נוספים תופסים בה, ככל אישה נשואה, אך עדיין אסרו אותה חכמים על בעלה עד שיכתוב לה כתובה, ויקויים טקס הנישואין, שעיקרו הוא אמירת "שבע-ברכות", עמידה תחת החופה וייחוד בפני שני עדים כשרים.
כיום נהוג לקדש תחת החופה באמצעות טבעת. האיש אומר לאישה: "הרי את מקודשת לי בטבעת זו כדת משה וישראל", ועונד את הטבעת על אצבעה.
תקופת האירוסין הייתה במקורה תקופה ארוכה, ובימי המשנה והתלמוד נהוג היה שאורכה יהיה כשנה. משך הזמן הארוך נועד לאפשר לבני הזוג להתכונן, בעיקר כלכלית, לקראת החתונה וחייהם החדשים. בימי הביניים צומצמה תקופה זו לכדי דקות בודדות, עקב מקרים שבהם ברחו החתנים והשאירו את הנשים בעגינותן.
כתובה

כבר אחרי שלב הקידושין, הבעל חייב לאשתו בעיקר הכתובה (מאתיים זוז לבתולה, מאה זוז לאלמנה וגרושה), אך אין הוא חייב ברוב המחויבויות הכספיות הנוספות הרשומות בכל כתובה. למרות זאת, אם הבעל מוסר לאשתו בשלב הקידושין כתובה הוא מחויב מיד בכל תנאי הכתובה.
נישואין

השלב השני הוא הנישואין, המונח בתלמוד הוא "כניסה לרשות הבעל". שלב זה בפשטות הוא כניסת האישה, למטרת נישואין, לביתו של הבעל. ההתייחדות של שני בני הזוג בביתם שלהם היא זו שיוצרת את הנישואין הגמורים.
ישנן מספר שיטות הלכתיות כיצד לבצע את המעבר לשלב זה, וכיום מקובל לשלב את השיטות השונות בתוך תהליך החופה. השלבים שמסמלים את כניסת האישה לרשותו הם: הכניסה תחת לחופה וכניסה ל"חדר ייחוד".
בהלכה קיום הנישואין מחייב את בני הזוג בחיובים שונים זה לזה למשל חיוב הבעל לפרנס את אשתו, או זכות מעשה ידיה לבעלה.
עטרות חתנים וכלות

עטרות חתנים וכלות הם קישוטים שנהגו להניח בעבר בעת החופה.
החתן היה מניח על ראשו עטרה של הדס או של ורד. הכלה ענדה בראשה עטרה של זהב בה הייתה מצוירת ירושלים של זהב, עליה היה החתן מניח טלית צבעונית.
לאחר עליית אספסיאנוס על ירושלים, אסרו חז"ל את עטרות החתנים בכלל ואת עטרות הכלות כשהן עשויות מדברים יקרים (כן נאסרה נגינה בכלי הנגינה אירוס), והביאו ראיה לכך מהכתובים "נפלה עטרת ראשנו" (איכה, ה', ט"ז) ו"הסיר מצנפת והרים העטרה" (ספר יחזקאל, פרק כ"א, פסוק ל"א), כיוון שהוסרה המצנפת מראשו של כהן גדול בחורבן - יש להרים את העטרה מראשיהם של החתנים.
טקס החופה המסורתי > חדר ייחוד

לאחר טקס החופה נהוג בקהילות האשכנזיות והתימניות ללוות את החתן והכלה לחדר ייחוד, שם הם שוהים ביחד לבדם במשך זמן מה. לרוב נהוג שהם גם אוכלים שם, לאחר שצמו והתענו במשך כל יום חופתם. בשאר קהילות ישראל לא נוהגים מנהג זה, ומסתמכים על התייחדות החתן והכלה בליל הכלולות.
טקס החופה המסורתי > סעודת מצווה

מקובל לקיים אחרי החופה סעודת מצווה גדולה, מלווה בריקודים ולעיתים בדרשות ונאומים. לאחר ברכת המזון נהוג לברך שוב שבע ברכות על כוס יין. בקרב יהודי גאורגיה נהוג לאחר החופה ריקוד קבלולי (מהמילה העברית "קבלה" במובן של "קבלת פנים") עם לחם כלולות הנקרא אף הוא קבלולי.
חופת נידה

חופת נידה היא מצב בו הכלה נכנסת לחופה כשהיא נידה. ישנה מחלוקת ראשונים האם במצב זה החופה מהווה את נישואי החתן והכלה המאורסים, או לא. למעשה נהוג להימנע ממצב זה, אך אם אירע מקרה כזה, לא מבטלים את החתונה אלא עורכים אותה באופן המותאם למצב מצד ענידת הטבעת, חדר הייחוד וליל הכלולות.
ברכת בתולים

בחיבורי הגאונים מובאת ברכה הנאמרת על בתולי כלה:
ברוך אתה ה' אלהינו מלך העולם, אשר צג אגוז בגן עדן שושנת העמקים בל ימשול זר במעין חתום, על כן אילת אהבים שמרה בטהרה וחוק לא הפרה, ברוך אתה ה' הבוחר בזרעו של אברהם.
כפי הנראה ברכה זו הייתה נאמרת לאחר בעילת המצוה בפעם הראשונה בשעה שהיה החתן מוצא דם.
אמנם מתשובות הרמב"ם עולה שהמנהג היה שהחתן אינו יוצא מביתו במשך שבעת ימי המשתה שלאחר החתונה, ובשבת הציבור היה נאסף לשם להתפלל או לברכו, ואחד מהם היה מברך ברכה זו על כוס יין ועל בשמים.
יש שביקרוה בשל האזכור הפומבי של הבתולים ואף ביטלוה, כדוגמת רבינו תם והרמב"ם.
הרמב"ם ראה בכך דבר מגונה ופעל לבטלו, הוא כתב על ברכה זו: ”. ומעניין אותה (הברכה) הנקראת ברכת בתולים, הרי היא ברכה לבטלה בלא ספק, נוסף להיותה מנהג מגונה מאד, שיש בו מחוסר הצניעות ומזניחת קדושת הדת וטהרתה מה שאין למעלה ממנו, רצוני לומר אותה התקהלות מגונה, שקוראים קידוש הבתולים. ואסור למי שיש בו יראת שמים או צניעות לבוא אליו בשום פנים.”
להלכה בשולחן ערוך הביא שיש לומר ברכה זו, וברמ"א אף הוסיף שיש שכתבו לאומרה על כוס. בימינו מנהג רוב בני אשכנז לאומרה שלא על הכוס בלא שם ומלכות.
ראו גם

חופה
חופת מיין
אירוסים (שידוכים)
נישואים
נישואים בישראל
מסירת האב לשלוחי הבעל
אין דבר שבערווה פחות משנים
לקריאה נוספת

ר' משה בן מימון, משנה תורה, הלכות אישות
יהודה דוד איזנשטיין, אוצר דינים ומנהגים, ערכים: אירוסין, חופה, חתונה, נשואין, קדושין
ניסן רובין, שמחת החיים - טקסי אירוסים ונישואים במקורות חז"ל, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2004.
יקותיאל יעקב נויבואר, תולדות דיני הנישואין במקרא ובתלמוד - מחקר היסטורי משווה, הוצאת מאגנס, 1999
הרב זאביק הראל, כשמחך יצירך, תשע"ו - ספר הדרכה רוחנית, מחשבתית ומעשית לחתן ולכלה לשעת החופה.
הרב משה פנירי, אפיקי מים, ירושלים תשע"א, באתר אוצר החכמה