stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חוות ההכשרה "תל חי"
ההיסטוריה של קיבוץ ההכשרה תל חי > המעבר לביאליסטוק

בשלהי 1931 החל תהליך התרחבות הקיבוץ שבא לידי ביטוי בהוצאת פלוגות עבודה ליישובים ברחבי צפון מזרח פולין. אחד המקומות אליו הגיע הקיבוץ, בינואר 1932, היה ביאליסטוק אך שם נוצר קונפליקט מול קיבוץ "פלאנטי-עמל" של השומר הצעיר שדרש "בעלות" על ביאליסטוק והוצאת קיבוץ תל חי ממנה. המחלוקת הובאה לפני מרכז "החלוץ" שפסק שעל קיבוץ תל חי לעזוב את ביאליסטוק אך חבריו סירבו לקבל את דין התנועה בטענה שיש בעיר מקום לכולם. בסופו של דבר, לאחר שהתסרר שיש עבודה לכולם, נשאר הקיבוץ בעיר ואף נקרא "גוש ביאליסטוק" כשבהמשך העביר את עיקר פעילותו לשם.
נוכחות יהודית הייתה ברוב ישובי פולין אך ביאליסטוק הייתה יוצאת דופן בכך שבשנים שבין מלחמות העולם הגיע אחוז היהודים בה לכ-60% כשרבים מהיהודים החזיקו העיר מפעלים ובתי מלאכה (כ-80% מהמפעלים). דבר זה הקל על חברי הקיבוץ למצוא עבודה בעיר ואיפשר את הגידול של הקיבוץ.
ההיסטוריה של קיבוץ ההכשרה תל חי > איחוד קיבוצים

במקביל להתבססותו של קיבוץ תל חי בביאליסטוק פעלו שני קיבוצים נוספים בקרבת העיר: קיבוץ "מעפילים" ולו שתי פלוגות וקיבוץ "הכובש" ולו שלוש פלוגות. בפברואר 1932 החליטו שלושת הקיבוצים להתאחד תחת השם "תל חי" וכך קם לו קיבוץ שמנה כ-150 חברים המחולק לשמונה פלוגות.
ההיסטוריה של קיבוץ ההכשרה תל חי > הקמת גוש ביאליסטוק

איחוד זה ביסס את ביאליסטוק כמרכז פעילותו של קיבוץ "תל חי" והיה תחילתו של תהליך התרחבות של הקיבוץ וגיוס חברים נוספים כך שבסוף 1932 כלל הקיבוץ 275 חברים ב-11 פלוגות וב-1934 כלל כבר הקיבוץ כ-800 חברים ב-19 פלוגות. בין השאר הוקמו פלוגות עבודה בשדליץ, סובאלק, שצ'צ'ין, יאשינובקה, סמיאטיץ', מילייצ'יצה, סוויסלוץ', קרינקי, קולנה, אוגוסטוב, לומז'ה, גרייבו, דומברובה ביאלוסטוצקה, ביילסק פודלסקי, וולקוביסק, סקידל ועוד.
הגידול המהיר במספר החברים ובפיזור של הפלוגות אילץ את הנהלת הקיבוץ להתמודד עם אתגרים שלא היו מוכרים לקבוצה הקטנה. אתגרים אלו כללו חיזוק הקשרים בין הפלוגות השונות, העמקת תחושת השייכות של החברים לקיבוץ, בניית מנגנון מרכזי לתמיכה בהקמת פלוגות חדשות, מערכת רפואית מרכזית, מערכת פיננסית מרכזית, טיפול החלוצים שקיבלו היתרי עליה ועוד.
בניגוד לפלוגות שנשלחו לעיירות שדה שם, בדרך כלל, לא נאלצו החלוצים להילחם על מקומות עבודה הרי בביאליסטוק עצמה נאלצו החלוצים שעבדו בעיר להיאבק על מקומות עבודה מול איגודים מקצועיים ומול משטרה עוינת.
לאחר ההתלהבות הראשונית, הגידול במספר החברים והתפשטות הפלוגות ביישובים המקיפים את ביאליסטוק החל תהליך בחינה של ההתארגנות של הקיבוץ. בחינה זו נדרשה לאחר שפלוגות בעיירות קטנות סבלו מסכסוכים פנימיים, מחסור בעבודה ועזיבת חברים שקיבלו היתרי עליה. תופעות אלו הביאו לתהליך של איחוד פלוגות קטנות ונטישת יישובים בהן פעלו חלק מהפלוגות.
אחת היוזמות בהן החל הקיבוץ הייתה הקמת תנועות נוער בהן פעל נוער יהודי מקומי בהדרכת החלוצים הבוגרים כשהמטרה של תנועות נוער אלו הייתה לחנך את הנוער ברוח הקיבוץ.
ההיסטוריה של קיבוץ ההכשרה תל חי > טרום מלחמה

בשנים שלפני המלחמה (1938-1937) החמירו הבריטים את הסגר על חופי ארץ והלך וצומצם מספר הסרטיפיקטים שחולקו. דבר זה הביא להתארכות השהות של החלוצים בקיבוץ "תל חי" (ובשאר הקיבוצים) ורבים מהחלוצים התייאשו וחזרו לבית הוריהם. צמצום זה במספר החלוצים הביא לסגירת פלוגות קטנות והעברת שארית החלוצים שלהן לביאליסטוק.
בצעד של ייאוש עלה על הפרק הפתרון של העלייה הבלתי לגאלית ובדיונים עם מרכז "החלוץ" אושר ערוץ עלייה זה.
ב-1939, כשהחלו לנשב רוחות המלחמה, החליטו קיבוצי ההכשרה לשמור על המסגרת הקיבוצית גם בתקופת המלחמה וכך גם היה בקיבוץ תל חי.
ההיסטוריה של קיבוץ ההכשרה תל חי > מלחמת העולם השנייה > תקופת הכיבוש הסובייטי

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה החלו הגרמנים לנוע מזרחה לתוך פולין. בגוש "תל חי" גויסו חלק מהגברים לצבא פולין ומתוך החשש ממעשיהם של הגרמנים לכשיגיעו למזרח פולין החליטו בקיבוץ שהגברים יברחו מזרחה או יחזרו לבית הוריהם בעוד שהנשים נשארו לקיים את הקיבוץ.
בפועל לא הגיעו הגרמנים לביאליסטוק ובהתאם להסכם ריבנטרופ–מולוטוב נכנס הצבא הרוסי למזרח פולין (כולל ביאליסטוק). השלטון הסובייטי הכריז על פירוק כל התאגדויות הפועלים כדי שהפועלים יצטרפו למפלגה הקומוניסטית. באופן חריג, תוך עצימת עיניים חלקית, הותר לקיבוץ "תל חי" להמשיך לפעול. כניסת הרוסים למזרח פולין הוציא אנחת רווחה מהבורחים שהחלו לחזור לפולין ולקיבוץ. יחד עם זאת התקווה שהשלטון הקומוניסטי יאפשר לקיבוץ לפעול בגלוי התבררה כשגויה וחברי הקיבוץ נאלצו לפעול במחתרת כש"משגיח תרבות" רוסי נוכח בפעילות הקיבוץ.
בביאליסטוק המשיך הקיבוץ לפעול גם במתכונת המצומצמת. בית הקיבוץ נמצא לייד תחנת הרכבת, שהייתה יעד למטוסי הפצצה ולכן נפלו פצצות בקרבת הבית וגרמו לו נזק ואילצו את החברים הנשארים לעבור לבית רחוק יותר מהמרכז. במסגרת פעילותם סייעו חברי הקיבוץ לחברי החלוץ וחברי קיבוצים אחרים שעברו מהשטח שבשליטת הגרמנים מזרחה לשטח בשליטת הרוסים.
מתוך חשש לבטיחותם של החלוצים בקיבוץ הוחלט לעבור לוילנה על ידי מעבר הגבול בין פולין לליטא על בסיס ההערכה שהמצב שם יציב יותר. בהמשך כשירד החשש מפני הרוסים חזרו רבים מהחלוצים לביאליסטוק.
ההיסטוריה של קיבוץ ההכשרה תל חי > מלחמת העולם השנייה > תקופת הכיבוש הגרמני

ביוני 1941 כבש צבא גרמניה את כל פולין והחלה גם רדיפת יהודי מזרח פולין. חלוצים רבים שהיו פזורים באזור וילנה הגיעו לביאליסטוק וחיזקו את הקיבוץ שפעל שם. בתקופה זו הגיע הגרעין לגודל של 50 חלוצים. באוגוסט 1941 הקימו הגרמנים את גטו ביאליסטוק והקיבוץ עבר לפעול בגטו. חברי הקיבוץ קראו לפעול כנגד הגרמנים והצטרפו למחתרת שפעלה בגטו. בשלהי 1942 הגיע  מרדכי טננבוים מוורשה לביאליסטוק, כנציג "הועד היהודי הלאומי", והחל לדחוף לארגון מחתרת בגיטו. באספה שנערכה בפברואר 1943 התקבלה החלטה להילחם בנאצים מתוך הגטו ושהניצולים יברחו ליערות וימשיכו במאבק משם. טננבוים הטווה תוכנית התגוננות כשבין השאר נבנה בונקר מרכזי ברחוב מילנה 7, מעבדה לייצור פצצות ברחוב סמולנה ובית מלאכה לנשק ברחוב יורוביצקה 3.
ב-5 בפברואר 1943 החלה האקציה הראשונה בגטו ביאליסטוק. כל חברי הקיבוץ הצליחו לחמוק מהטרנספורטים אך הנהלת הקיבוץ החליטה לפזר את הקיבוץ למספר דירות כדי להקטין סיכון. אקציה זו האיצה את ההכנות למרד וההתחמשות בנשק קנוי וגנוב. פעילות זו הייתה לצנינים בעיני היודנראט שדגל ב"שקט תעשייתי" כדי לא להרגיז את הגרמנים. ראש היודנראט, באראש, אף תכנן להסגיר לגרמנים את מפקד המרד, חבר הקיבוץ, מרדכי טננבוים.
הימים לפני פרוץ המרד היו ימי נכאים ודכדוך בקרב קבוצת מורדי הגטו (וחברי קיבוץ "תל חי" ביניהם). בשלב הזה הגיעו כבר למורדים בביאליסטוק הידיעות שרוב המרידות הגדולות בגרמנים דוכאו במחיר אובדן כבד של חברי קיבוצים אחרים ואנשי "החלוץ" (ביניהם מרד גטו ורשה, מרד גטו קרקוב, המרד בבנדין, מרד גטו צ'נסטוחובה ועוד) והתחושה של מורדי ביאליסטוק הייתה שהם "היהודים האחרונים". ההתלבטות הייתה בין להילחם עד המוות בגטו או לברוח ליערות. לאחר ניסיון לשלוח קבוצה ליערות, שרוב חבריה נהרגו, הורידו חברי הקיבוץ אופציה זו מסדר היום ונשארו רק עם חלופת ה"קונטרה-אקציה" (פעולת ההתנגדות לאקציה).
ב-16 באוגוסט 1943 החלה האקציה השנייה שגרמה לפרוץ מרד גטו ביאליסטוק, בו השתתפו כ-160, לוחמים כשרבים מחברי הקיבוץ לקחו בו חלק. לאחר מספר שבועות דיכאו הגרמנים את המרד ו-72 מהנותרים בחיים חמקו לבונקר על מנת להסתנן ליערות שמסביב לעיר. הגרמנים איתרו את הבונקר הרגו את כל המסתתרים בו למעט אחד אותו חקרו במטה הגסטאפו. רוב חברי הקיבוץ, וביניהם מרדכי טננבוים, נהרגו במרד ורק בודדים הצליחו לפרוץ מהגטו ליערות, להצטרף לפרטיזנים ולשרוד. סיומו של המרד סימן גם את סופו של קיבוץ ההכשרה "תל חי" בביאליסטוק.
מידע רב על ההכנות למרד והמרד עצמו מקורו במסמכים שכתבו חברי הקיבוץ וביומן שכתב טננבאום והוסתרו מחוץ לגטו. לאחר המלחמה נחשפו המסמכים והועברו לישראל. היומן ראה אור ב-1948 בשם "דפים מן הדליקה" בהוצאת הקיבוץ המאוחד.
ההיסטוריה של קיבוץ ההכשרה תל חי > בארץ ישראל

החל מ-1929 עלו לארץ ישראל מאות מבוגרי קיבוץ "תל חי". רבים מהם ביקשו להמשיך לחיות עם חבריהם מההכשרה לכן ניתן לראות את התקבצותם במספר קיבוצים כמו יגור, איילת השחר, הגושרים, שדה נחמיה, בית השיטה, דפנה, תל יוסף, עין חרוד, עינת גבעת השלושה ועוד.
ב-1977, במלאת 50 שנה לייסוד קיבוץ "תל חי", החלו חברי הקיבוץ שחיו בארץ לאסוף חומרים על הקיבוץ. חומרים אלו הופיעו בספר תל חי: קיבוץ הכשרה בפולין ע"ש חללי תל-חי, הגוש ופלוגותיו: מאסף" שיצא לאור ב-1979.
בין חברי הקיבוץ ניתן למנות את זאב שינד, מרדכי טננבוים, פרומקה פלוטניצקה, שמעון רודי, טמה שניידרמן, בלה חזן וחייקה גרוסמן.
תנאי החיים בקיבוץ

מתיאורי החלוצים (המתוארים בספר "תל חי: קיבוץ הכשרה בפולין ע"ש חללי תל-חי, הגוש ופלוגותיו: מאסף") עולה תמונה של חיים בדלות מתמדת. מתוך עיקרון, החליטו חברי הקיבוץ לחיות רק מעבודת חבריו ותמיכת מרכז "החלוץ" ולא לקבל מתנות מהמשפחות ומהקהילות היהודיות. כדי לעמוד ביעד זה נדרשו רוב חברי הקיבוץ לעבוד במשרה מלאה ומכניסה לאורך כל תקופת שהותם בקיבוץ אך לרוב לא עמדו חברי הקיבוץ ביעד זה. חלק מהעבודות, בהן עסקו חברי הקיבוץ, היו בתחום השירותים (ניקיון, סבלות וכו') והתמורה לעבודה מסוג זה הייתה נמוכה. דחיקת החלוצים לתחומי עבודות כאלו מקורה, לא פעם, בהתנגדות האיגודים המקצועיים לכניסת החלוצים לתחומי עבודה מקצועיים יותר ורווחיים יותר כשלעיתים באה התנגדות זו באלימות. בנוסף, חלק מהעבודות היו עונתיות (בדרך כלל בקיץ) כך שבעונה החלשה רבו החלוצים שלא עבדו.
על אף המחסור והרעב ציינו החלוצים בזיכרונותיהם שהאווירה, החברות, העזרה ההדדית והאידאולוגיה הסוציאליסטית ששררה בקיבוץ כיפרו על החסר.
ראו גם

חוות ההכשרה בגרוכוב
חוות ההכשרה בקלוסובה
חוות ההכשרה ע"ש ברוכוב בלודז'
חוות ההכשרה בצ'רניאקוב
לקריאה נוספת

יעקב זילברשייד, אריה פיאלקוב (כינסו וערכו), תל חי: קיבוץ הכשרה בפולין ע"ש חללי תל-חי, הגוש ופלוגותיו: מאסף, לוחמי הגיטאות: בית לוחמי הגיטאות ע"ש יצחק קצנלסון; הקיבוץ המאוחד, 1979.
יצחק צוקרמן, משה בסוק (עורכים), ספר מלחמות הגטאות, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1956.
ברונקה קליבנסקי, צבי שנר (עורכים), דפים מן הדליקה, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1984.
שרה בנדר, מול מוות אורב: יהודי ביאליסטוק במלחמת העולם השנייה, הוצאת עם עובד, 1997.
ביאורים

↑  הארבעה כללו את זאב שינד ופרוז'אן מוילנה, יעקב גולדשטיין ממקוב מזובייצקי ובנימין רוזנבנד מורשה
↑  ב-1925 נעשה כבר ניסיון להקים קיבוץ הכשרה לייד אורלה אך הוא נסגר והתושביו התפזרו
↑  עבודת החלוצים במפעל התאפשרה לאחר שהקיבוץ הגיע להסכם עם ועד עובדי המפעל שחברי הקיבוץ יועסקו בעבודות שירות ולא בעבודה מקצועית
↑  הבית בו גרו חברי הקיבוץ היה בחצר מפעל הזכוכית כך שלא נדרשה לעובדים במפעל דרך ארוכה עד מקום עבודתם
↑  הדרישה של השומר הצעיר ל"יחודיות" בביאליסטוק מקורה בסכסוך מוקדם על ה"בעלות" על וילנה בין "השומר הצעיר" ל"קיבוץ שחריה" שם נאלצו חברי השומר הצעיר לעזוב את וילנה תוך הבטחת מרכז החלוץ ל"בעלות" על ביאליסטוק. לדברי אנשי קיבוץ "תל חי" מידע זה לא היה בידיהם כשהתיישבו בעיר
↑  מפקד שנערך ב-1934 בין כלל קיבוצי הכשרה בפולין הראה שחברים בקיבוצים אלו כ-5,560 חברים העובדים ב-126 פלוגות'"`UNIQ--ref-00000009-QINU`"'
↑  עיקר המאבק היה מול ארגון הבונד והארגונים הקומוניסטיים
↑  בין השאר עברו מזרחה מהקיבוצים בבנזין, קילץ, צ'נסטוחובה וגרוכוב
↑  חלוצים שהגיעו לווילנה העריכו שכ-1,000 חלוצים הגיעו לעיר (זילברשייד, פיאלקוב, "תל חי: קיבוץ הכשרה בפולין ע"ש חללי תל-חי, הגוש ופלוגותיו: מאסף", עמוד 322)
↑  חברי קיבוץ תל חי שנהרגו במרד: מרדכי טננבוים, בתיה מרסיק, ציפורה בירמן, נחמה מנדל, נחמה ליוונט, ז'ולטה שמואל, חיים רודנר, ישראל מרגלית, אודיה שניידר, שרה קופינסקה, משה רוטבארד, יצחק אנגלמן, גרו קון, חנוך שלאז'נוגורה, רובצ'יק רוזנברג, הרשל רוזנטאל, מנוחה פלסקובסקה, יוכבד ויינשטיין, גדליהו פטלוק, רוזקה סגל, רחל פולאק, סימב ז'לאזו, אטלה סובול, יוסף ואנאגיסקי, יחזקאל טיקוצקי, שלמה וחנן חולכובסקי, מרדכי בורשטיין, פייצ'ה דוראגוי, יפה, איידל וחיים גוטמן, אסתר קוראז', איטקה בוראקוב, רחל ניימאן, נעמי בלומנצוויג, פרידה, פראדל, טניה, לייזר רייזנר, משה גולדברג, סוניה זאפוצ'ינסקה, יהודית, פנינה, יחזקאל גלאטשטיין, יוכבד ויצמן'"`UNIQ--ref-00000014-QINU`"'
↑  שינד עלה ארצה והיה מבכירי המוסד לעלייה ב', טננבוים נהרג במרד גטו ביאליסטוק, פלוטניצקה נהרגה במרד גטו בנדין, רודי עלה ארצה, שניידרמן נרצחה בטרבלינקה, חזן ניצלה ממחנה בירקנאו ועלתה ארצה וגרוסמן השתתפה במרד גטו ביאליסטוק והצליחה לברוח ליערות, ניצלה ועלתה ארצה
הערות שוליים

↑  זילברשייד, פיאלקוב, "תל חי: קיבוץ הכשרה בפולין ע"ש חללי תל-חי, הגוש ופלוגותיו: מאסף", עמוד 157
↑  זילברשייד, פיאלקוב, "תל חי: קיבוץ הכשרה בפולין ע"ש חללי תל-חי, הגוש ופלוגותיו: מאסף", עמוד 147
↑  יהודה הלמן,'"`UNIQ--nowiki-0000000C-QINU`"'ראשיתה של המחתרת החלוצית בפולין, למרחב, 3 במאי 1970
1 2  שמואל לביא,'"`UNIQ--nowiki-00000017-QINU`"'יובל קיבוץ תל-חי (פולין), דבר, 2 בנובמבר 1976
↑  זילברשייד, פיאלקוב, "תל חי: קיבוץ הכשרה בפולין ע"ש חללי תל-חי, הגוש ופלוגותיו: מאסף", עמודים 329-328
↑  זילברשייד, פיאלקוב, "תל חי: קיבוץ הכשרה בפולין ע"ש חללי תל-חי, הגוש ופלוגותיו: מאסף", עמוד 334
↑  זילברשייד, פיאלקוב, "תל חי: קיבוץ הכשרה בפולין ע"ש חללי תל-חי, הגוש ופלוגותיו: מאסף", עמוד 348
↑  ההכנות לקליטת חברי הכשרות קלוסובה ו"תל-חי" מפולין, באתר "הארכיון לתולדות פתח תקווה ע"ש עודד ירקוני", 5 במרץ 2017
FLYYO

FLYYO היא חברת תעופה רומנית שבסיסה בבוקרשט, רומניה, הידועה בעבר בשם Aerro Direkt. בסיס פעולה מרכזי של החברה היא נמל התעופה בן-גוריון בישראל.
היסטוריה

חברת תעופה Aerro Direkt, נוסדה בשנת 2021 כחברת תעופה רומנית. ובהתאם לתקנה 965/2012 של האיחוד האירופי, היא קיבלה זכויות מסחריות בלתי מוגבלות בתוך האיחוד האירופי.
חברת התעופה התמקדה בהפעלת ACMI‏ (aircraft,‏ crew,‏ maintenance ו-insurance) וטיסות שכר ליעדי נופש כמו מצרים, טורקיה ואיחוד האמירויות הערביות.
בשנת 2023 בעוד חברת התעופה המשיכה לשמור על הרישום והאישורים המקוריים שלה כ-Aerro Direkt S.R.L., היא אימצה את FLYYO כמותג שיווקי. שינוי זה בוצע לאחר שחברת תעופה נרכשה על ידי משפחת מייברג (קשורה ליוקריין אינטרנשיונל איירליינס). רכישה זו אפשרה לחברה לחדש את צי המטוסים ולאמץ אסטרטגיות עסקיות מתקדמות.
ב-5 באפריל 2024, FLYYO יצאה לפעילות טיסות שכר ו-ACMI עם טיסת הבכורה של איירבוס A320-200, שנשכר מחברת ליסינג תעופתי "Air Lease Corporation".
בינואר 2025 קיבלה FLYYO אישור מפעיל מדינה שלישית בבריטניה (TCO) שהוענקה על ידי רשות התעופה האזרחית של בריטניה, המבטיח שחברת התעופה עומדת בתקני הבטיחות, התאימות והאמינות התפעולית הבינלאומיים של המרחב האווירי של בריטניה.
בפברואר 2025 חתמה FLYYO על חוזה צ'רטר שנתי עם מספר מפעילי תיירות מובילים בישראל, והשיקה טיסות מנמל התעופה בן-גוריון ל-26 יעדים ברחבי אירופה.
יעדים

החל מפברואר 2025, FLYYO איירליינס מתכננת להפעיל טיסות שכר עונתיות ליעדים הבאים:
| מדינה | עיר | נמל תעופה |
| --- | --- | --- |
| קרואטיה קרואטיה | פולה | נמל התעופה פולה |
| קרואטיה קרואטיה | ספליט | נמל התעופה ספליט סנט ג'רומה |
| קרואטיה קרואטיה | זאדאר | נמל התעופה זאדאר |
| קפריסין קפריסין | לרנקה | נמל התעופה הבין-לאומי לרנקה |
| קפריסין קפריסין | פאפוס | נמל התעופה הבין-לאומי פאפוס |
| צרפת צרפת | פריז | נמל התעופה שארל דה גול |
| צרפת צרפת | ליון | נמל התעופה הבין-לאומי סנט-אכזופרי |
| צרפת צרפת | סטרסבורג | נמל התעופה סטרסבורג |
| צרפת צרפת גרמניה גרמניה שווייץ שווייץ | מילוז פרייבורג בזל | נמל התעופה יורו בזל-מילוז-פרייבורג |
| צ'כיה צ'כיה | קרלובי וארי | נמל התעופה קרלובי וארי |
| יוון יוון | אתונה | נמל התעופה הבין-לאומי אתונה-אלפתריוס וניזלוס |
| יוון יוון | הרקליון | נמל התעופה הבינלאומי הרקליון ניקוס קאזאנצאקיס |
| יוון יוון | קלמטה | נמל התעופה הבין-לאומי קלמטה |
| יוון יוון | מיטילנה | נמל התעופה הבין-לאומי מיטילנה |
| יוון יוון | רודוס | נמל התעופה הבין-לאומי רודוס דיאגורס |
| הונגריה הונגריה | בודפשט | נמל התעופה הבין-לאומי בודפשט פרנץ ליסט |
| ישראל ישראל | תל אביב | נמל התעופה בן-גוריון |
| איטליה איטליה | קטניה | נמל התעופה קטניה-פונטנרוסה |
| איטליה איטליה | ונציה | נמל התעופה הבין-לאומי ונציה מרקו פולו |
| ליטא ליטא | וילנה | נמל התעופה הבין-לאומי וילנה |
| ליטא ליטא | קובנה | נמל התעופה הבין-לאומי קובנה |
| מלטה מלטה | לואה | נמל התעופה הבין-לאומי מלטה |
| פולין פולין | קרקוב | נמל התעופה הבין-לאומי קרקוב יוחנן פאולוס השני |
| סלובקיה סלובקיה | ברטיסלאבה | נמל התעופה הבינלאומי ברטיסלאבה |
| סלובקיה סלובקיה | פיישטיאני | נמל התעופה פיישטיאני |
צי המטוסים

החל מפברואר 2025, FLYYO מפעילה את המטוסים הבאים:
| כלי טיס | בשירות | בהזמנות | נוסעים> J | נוסעים> Y | נוסעים> סך הכל | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איירבוס A320-200 | 2 | — | — | 180 | 180 |  |
| סך הכל | 2 | — |  |  |  |  |
הערות שוליים

1 2  חברת התעופה האירופית מסתערת על ישראל: תפעיל טיסות צ'רטר ל-26 יעדים מת"א, באתר פספורטניוז, 5 בפברואר 2025
ניק למפסון

ניקולס ולנטינו למפסון (באנגלית: Nicholas Valentino Lampson; נולד ב-14 בפברואר 1945) הוא פוליטיקאי ומסעדן אמריקאי שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית וייצג את מחוזות הקונגרס ה-22 וה-9 של טקסס.
ביוגרפיה > ראשית חייו, השכלה וקריירה פוליטית מוקדמת

למפסון גר כל חייו בדרום מזרח טקסס והוא דור שני לאיטלקים-אמריקאים. סבו וסבתו הגיעו לארצות הברית מאיטליה לפני מאה שנה והתיישבו בסטאפורד, שם היו להם חוות והם היו חברים מייסדים של הכנסייה שלהם. הוריו גדלו, הכירו והתחתנו במחוז פורט בנד. אמו ואביו של למפסון עברו לבסוף לבומונט, שם נולד ב-14 בפברואר 1945.
למפסון הוא אחד משישה ילדים שנולדו לרתך ולעקרת בית. אביו נפטר כשהיה בן 12, ולמפסון החל את עבודתו הראשונה בגיל צעיר כשוטף רצפות כדי להשלים את הכנסת המשפחה. אמו של למפסון קיבלה 19 דולר לחודש מהביטוח הלאומי כל עוד הוא נשאר ללמוד בבית הספר. הכסף הזה עזר למשפחתו להישאר ביחד באותן שנים קשות. המצב השפיע מאוחר יותר על מחויבותו להגן על הביטוח הלאומי.
למרות שאמו של למפסון למדה בבית הספר רק עד הכיתה החמישית, היא עודדה את ילדיה בלימודיהם, וכל השישה סיימו את הקולג' עם תואר אחד לפחות. אמו זכתה בתואר ה-GED שלה ביום הולדתה ה-80. למפסון קיבל תואר ראשון במדעים בביולוגיה ותואר שני בחינוך מאוניברסיטת למאר, שם היה חבר באחוות פי קפא אלפא. הוא לימד מדעים בתיכון בתיכון "הברט" בבומונט. הוא לימד מדעי טבע בתיכון היברט בבומונט. קריאה פנימית לשרת את הציבור, וניסיון ההתמחות עם חבר הקונגרס ג'ק ברוקס ב-1969, הובילו אותו לרוץ למשרת ציבור.
בשנת 1976, למפסון נבחר לממלא מקום רשומות ומנהל המיסים של מחוז ג'פרסון, ושימש בתפקיד כמעט 20 שנה. הוא שם דגש על שירות לקוחות, דחף בהצלחה לשדרוגים טכנולוגיים משמעותיים במחשוב, והפחית את עלות גביית המיסים ב-3 מיליון דולר בשנה. הוא התפטר מתפקידו כדי לרוץ לקונגרס.
ביוגרפיה > תקופה ראשונה בקונגרס (1997–2005) > בחירות

בבחירות 1996, למפסון החליט להתמודד על מושב בבית הנבחרים של ארצות הברית לייצג את מחוז הקונגרס ה-9 של טקסס. הנציג המכהן היה חבר הקונגרס הרפובליקני, סטיב סטוקמן, שהיה חבר קונגרס טרי. את המחוז ייצג במשל 42 שנה הדמוקרט ג'ק ברוקס, אך ברוקס היה אחד מהמועמדים הדמוקרטים הבולטים שהפסידו בבחירות החוזרות ב"המהפכה הרפובליקנית" של 1994, שהביאו לשליטת הרפובליקנים בבית הנבחרים בפעם הראשונה מאז הקונגרס ה-83 לאחר הבחירות ב-1952. למפסון זכה בפריימריז הדמוקרטי עם 69% מהקולות,  ובבחירות הכלליות הוא ניצח את סטוקמן עם 53%-47%.
הוא נבחר מחדש לקדנציה שנייה נגד הרפובליקני טום קוטר, עם 64%-36%.
הוא נבחר מחדש לקדנציה שלישית נגד הרפובליקני פול ויליאמס, עם 59%-40%.
הוא נבחר מחדש לקדנציה רביעית נגד הרפובליקני פול ויליאמס, עם 59%-40%.
למפסון היה אחד היעדים העיקריים של חלוקה מחדש שנויה במחלוקת באמצע העשור ב-2003.  ההמחוז שלו שונה ומספרו הוסב ל-2. גלווסטון, שהייתה חלק מרכזי מהמחוז והגרסה הקודמת של המחוז במשך יותר ממאה שנה, הועברה למחוז ה-14. חלק גדול ממחוז גלווסטון והחלק של יוסטון כולל מרכז החלל ג'ונסון של נאס"א (שהיה חלק מהמחוז ה-9 מאז 1967) צורפו למחוז ה-22 של דיליי. הם הוחלפו בכמה אזורים רפובליקנים מובהקים מצפון וממזרח ליוסטון.
בבחירות 2004, למפסון בחר להתמודד לבחירה מחדש במחוז השני. יריבו הרפובליקני היה טד פו, שופט ותיק בבית המשפט המחוזי במחוז האריס, הכולל את רוב יוסטון. פו ניצח את למפסון עם 56%-43%.  למרות שבומונט ומחוז ג'פרסון העניקו ללמפסון את רוב הקולות, הוא הובס בחלק של מחוז האריס של המחוז, שתמך בפו עם 70% מהקולות. הוא היה אחד מכמה דמוקרטים שהודחו מתפקידם כתוצאה ישירה מתוכניתו השנויה במחלוקת של טום דיליי באמצע העשור.
ביוגרפיה > כהונה > ילדים נעדרים ומנוצלים

באביב 1997, לורה קייט סמית'ר בת ה-12 מפרינסווד שבטקסס, נחטפה בזמן שיצאה בריצה. למרות מאמצי הקהילה וגורמי אכיפת החוק גופתה נמצאה כעבור שבועיים וחצי.
האובדן שחשה משפחת סמית'ר והנחישות של המתנדבים היוו השראה ללמפסון להקים את הוועדה הראשונה אי פעם של בית הנבחרים של ארצות הברית בנושא ילדים נעדרים ומנוצלים. מטרתו היא להעלות את המודעות לענייני ילדים נעדרים ומנוצלים, לכונן חקיקה ולתמוך במדיניות המגנה על ילדים מחטיפה, ניצול והתעללות. הוועדה מילאה תפקיד משמעותי בקידום רווחת הילדים ופעלה בקידום יוזמות שונות לחיזוק חוקי הגנת הילדים, שיפור מאמצי אכיפת החוק במקרים הנוגעים לילדים נעדרים ומנוצלים, ומתן תמיכה ומשאבים למשפחות הקורבנות. חברי הוועדה דחפו את העברת החקיקה לרבות חוק ההגנה על ילדים מפני טורפים מיניים משנת 1998,  חוק מניעת התעללות בילדים משנת 2000,  AMBER Alert System, Code Adam Act, Protecting Our Children Comes First Act של 2007,  וחוק ההגנה והבטיחות של אדם וולש על ילדים. היא הפכה לוועדה הדו-מפלגתית הגדולה ביותר, המבוססת על נושאים, בבית הנבחרים והיוותה השראה להקמת ועדה זהה בסנאט.
למפסון חיבר את ה-Protecting Our Children Comes First Act משנת 2007. הוא עבר את בית הנבחרים ואת הסנאט, ונחתם לחוק על ידי הנשיא בוש ב-3 ביוני 2008.
הוא הציג והעביר את חוק ה-SAFE של 2007 בבית.  כוונתו הייתה לתקן את הקוד הפלילי הפדרלי כדי להרחיב את דרישות הדיווח ביחס להפרות של חוקים האוסרים על ניצול מיני של ילדים ופורנוגרפיית ילדים, אולם החוק נדחה בסנאט. סעיפי הצעת החוק אומצו בחוק PROTECT Our Children משנת 2008  ונחתמו בחוק.
למפסון עבד בשיתוף פעולה הדוק עם המרכז הלאומי לילדים נעדרים ומנוצלים ונודע כתומך בלתי נלאה לאינטרסים שלהם בגבעת הקפיטול.
ביוגרפיה > כהונה > תחבורה ותשתיות

למפסון זכה לתמיכה בפרויקטים רבים שהיטיבו עם דרום מזרח טקסס, לרבות מחסום מי המלח של נהר נצ'ס,  מימון לשיפור אזורים של נתיב המים התוך-חופי של מפרץ מקסיקו, שדרוגי נמל ופרויקטים לשיפור החופים.  פרויקטים בולטים נוספים שהוא השיג עבורם מימון פדרלי כוללים את Galveston Causeway, הרחבת Galveston Island Trolley‏, NASA 1 Bypass Freeway‏,   ושיפוצים גדולים בתחנת הכיבוי המשותפת של Ellington Field Reserve Base.
הוא היה שותף בחסות חוק ההון התחבורה למאה ה-21. החקיקה המהווה דרך אישרה את סדרי העדיפויות המרכזיים של הנשיא קלינטון: שיפור הבטיחות, הגנה על בריאות הציבור והסביבה ויצירת הזדמנויות לכל האמריקאים.
לאחר פיגועי 11 בספטמבר, למפסון מילא תפקיד מפתח בהעברת חקיקת אבטחת תעופה כחבר בוועדת המשנה לתעופה לרבות חוק תעופה ותחבורה. הצעת החוק הקימה מינהל חדש לאבטחת תחבורה.
הוא הצביע בעד חוק תחבורה ימית נגד טרור.
הוא היה שותף בחסות ה-Pipeline Safety Improvement Act משנת 2002.
למפסון כלל לקונה בחוק המוכנות של החיילים האמריקאים, טיפול בחיילים משוחררים, הסיוע לנפגעי קתרינה וחוק הקצאות דין וחשבון בעיראק משנת 2007, תוך ויתור על התאמת המימון המקומית הנדרשת על פי חוק סטאפורד. היא עברה פה אחד בוועדת בית הנבחרים לתחבורה ותשתיות, ואיפשרה לקהילות טקסס להעפיל לתוכניות סיוע באסונות, והעניקה חיסכון למדינת טקסס בסך של למעלה מ-40 מיליון דולר.
ביוגרפיה > כהונה > נאס"א, מרכז החלל ג'ונסון וטיסת החלל המאוישת

מחוז הקונגרס של למפסון כלל את מרכז החלל ג'ונסון ביוסטון, טקסס. הוא ביסס מוניטין כתומך קולני של תחנת החלל הבין-לאומית, טיסות לחלל מאוישות והגדיל את המימון הפדרלי לתמיכה בנאס"א.
בשנים 2002 ו-2003, הוא הציג את חוק חקר החלל,  הצעת חוק להקמת יעדים ארוכי טווח עבור נאס"א ותוכנית החלל של האומה. הצעת חוק זו אומצה במידה רבה כמדיניות על ידי ממשל בוש ב-2004.
ב-2007 הוא השיג יותר מ-300 מיליון דולר במימון פדרלי נוסף עבור נאס"א.
בשנת 2008, שנים-עשר חברי בית הנבחרים בראשות למפסון דחקו בהצלחה במנהיגי בית הנבחרים להוסיף 2 מיליארד דולר לתקציב של נאס"א בחוק האישורים של מינהל האווירונאוטיקה והחלל הלאומי של 2008.  התקציב הכולל עמד על 20.2 מיליארד דולר. המימון הנוסף אפשר לטיסה של מעבורת חלל להעביר את הספקטרומטר המגנטי אלפא לתחנת החלל הבין-לאומית. הפרויקט מודד אנטי-חומר בקרניים קוסמיות ומחפש עדויות לחומר אפל. סמואל טינג, פיזיקאי זוכה פרס נובל, הוא החוקר הראשי בפרויקט. התוספת התקציב האיצה גם את הפיתוח של החלליות אוריון (CEV) ו-ארס 1 (CLV), שיחליפו את מעבורת החלל.
חקיקה נוספת שנתמכה על ידי למפסון כוללת את חוק רשות האווירונאוטיקה והחלל הלאומי משנת 2000, חוק התחרותיות לתחבורה בחלל מסחרי משנת 2000,  חוק הגמישות של נאס"א משנת 2004, חוק שיגור החלל המסחרי בארצות הברית משנת 2004, וה-National Aeronautics וחוק רשות החלל משנת 2008.
הוא הציג את התיקון לחוק אי-הפצה לאיראן משנת 2003, המבקש לאפשר לנאס"א לסייע לרוסיה לרכוש רכבי סויוז וכלי רכב מתקדמים נוספים אם הנשיא יודיע לקונגרס שהם נחוצים כדי להבטיח את שלומם של הצוות על סיפון תחנת החלל הבין-לאומית ולשמור על פעילותה. כדאיות בזמן שצי מעבורת החלל מקורקע;  היא השפיעה על מדיניות ממשל בוש והובילה להעברת החוק לתיקון אי-הפצת איראן משנת 2005.
למפסון היה גורם מרכזי בהעברת חוק שיגור החלל המסחרי בארצות הברית משנת 2004.  הוא סיפק קווים מנחים להסדרת בטיחות הטיסה המסחרית של בני אדם בחלל בארצות הברית תחת פיקוח רשות התעופה הפדרלית. זה גם סלל את הדרך לתיירות שטח מסחרית. מחברת החוק, חברת הקונגרס דיינה רורבאקר, זקפה לזכות למפסון לצד שני עמיתים אחרים על כך שהצליחה להעביר את החקיקה הזו.