נורית ירדן
ביוגרפיה

ירדן נולדה בתל אביב, ובילדותה חיה שבע שנים בפריז עם משפחתה. לאחר שובה לישראל התגוררה בתל אביב שם סיימה את בית הספר התיכון "אליאנס" בשכונת רמת אביב. את שירותה הצבאי עשתה בלהק מודיעין בחיל האוויר.
לאחר שחרורה למדה צילום ב"קמרה אובסקורה" והמשיכה את לימודיה במחלקה לצילום בבצלאל. היא סיימה את לימודיה ב-1986.
ירדן יוצרת, מרצה ומנחה בתחום הצילום. יוצגה כעשר שנים על ידי "גלריה שלוש לאמנות עכשווית" בתל אביב, וכיום עובדת באופן עצמאי. בשנים הראשונות לאחר סיום לימודיה בבצלאל היא חקרה את אלבום המשפחה ובהמשך היא בחנה בעבודותיה את המרחב הציבורי הישראלי מנקודת מבט פוליטית וחברתית. זהו יומן סביבה המבוסס על שיטוט. עבודותיה משלבות בין דימוי וטקסט, ובין צילום ישיר לצילום מבוים, והן מורכבות בדרך כלל מסדרות על פי נושאים. הרצון של ירדן להכיר את החברה שבה היא חיה ולהבין טוב יותר איך המרחב הציבורי משקף אותה, הוביל אותה ליזום את "שהות": פרויקט רזידנסי עצמאי מתמשך בארץ, שהחל בדצמבר 2015 ומועד סיומו לא ידוע. במסגרת הפרויקט נוסעת ירדן שלוש פעמים בשנה ליישוב שאינה מכירה, ושוהה בו שבוע ימים. היא מוצאת איש קשר שעוזר לה להשיג מקום לינה צנוע ומקשר בינה לבין כמה פעילים חברתיים מקומיים. בשלושת הימים הראשונים היא נפגשת עם הפעילים, לומדת על המקום, כותבת יומן עם ציטוטים מתוך השיחות, ובשאר הימים מצלמת. מטרתה של ירדן היא לשהות בכל סוגי ההתיישבות, ולהכיר את כל המגזרים. עד לקיץ 2023 שהתה ירדן בשישה עשר יישובים: ערד, קיבוץ ברעם, מעלות תרשיחא, מצפה רמון, עוספיא, קיבוץ כפר מסריק, עכו העתיקה, מושב מעלה גמלא, שפרעם, מושב תימורים, כפר תבור, אילת, קיבוץ כפר עזה, מטולה, אפרת ושכונת הקטמונים בירושלים. מאחר שמדובר בפרויקט רחב יריעה שטרם הסתיים, תוצרי פרויקט "שהות" מוצגים בינתיים כספרים דיגיטליים באתר האינטרנט של ירדן, ובנוסף הם מוצגים במפגשים של ירדן עם קהלים שונים ברחבי הארץ: סטודנטים לאמנות וקבוצות מהקהל הרחב. בעתיד יוצגו העבודות גם בתערוכות בחללים פיזיים.
ירדן הציגה מספר רב של תערוכות יחיד בחללים מובילים כגון מוזיאון הרצליה (2019); בית האמנים, תל אביב (2014); גלריה קונטמפוררי, תל אביב (2013); וגלריה שלוש לאמנות עכשווית, תל אביב (2010, 2007, 2005, 2002, 2000). כמו כן, הציגה בתערוכות קבוצתיות שונות בישראל ומחוצה לה בין השאר בגלריה Circle1, ברלין (2018); מוזיאון בת ים, (2011); המוזיאון היהודי, מינכן (2010); גלריה ארטנוילנד, ברלין (2008); מוזיאון תל אביב (2003, 2002); מוזיאון ישראל אגף הנוער, ירושלים (2014, 2005, 2002); ארטפורום ברלין (2002); גלריה מרגוליס, יוסטון (2000); ומוזיאון ישראל (1998).
ירדן פרסמה את הספר "מולדת" שליווה את תערוכת היחיד שלה במוזיאון הרצליה (2019); הוציאה קטלוג לתערוכה "במרחק הליכה" בגלריה קונטמפוררי, תל אביב (2013);
ואת ספר האמן ארוחה משפחתית בהוצאת חרגול/עם עובד (2007). עבודותיה פורסמו גם:
בספרים: לימבוס, מקום, צילום, הוצאת הקיבוץ המאוחד (2008); וצלמי הארץ של גיא רז בהוצאת מפה והקיבוץ המאוחד (2003),
בכתבי העת: "הליקון" (גיליון מס' 89, קיץ 2010); "מסמרים" (גיליון מס' 5, אפריל 2007); ו"המדרשה" (גיליון מס' 8, יוני 2005),
בקטלוגים שונים: ובהם קטלוג התערוכה "זירת האירוע", מוזיאון הרצליה (2019); קטלוג התערוכה "מזל וברכה", בית התפוצות, תל אביב (2014); קטלוג התערוכה "דיוקנאות קין", אוניברסיטת בן-גוריון, באר שבע (2012); קטלוג התערוכה "בריסטולים", מוזיאון בת-ים (2011); וקטלוג התערוכה "Family Files", המוזיאון היהודי, מינכן (2010);
ירדן זכתה בפרס "עידוד היצירה" של משרד התרבות הישראלי (2002) ובמלגת "קרן שרת" – קרן תרבות אמריקה ישראל (1985). עבודותיה נמצאות באוספים של מוזיאון ישראל, מוזיאון בת ים, מוזיאון הרצליה, קום איל פו, .O.R.S ובאוספים פרטיים רבים.
ירדן חיה ויוצרת בתל אביב.