stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מפרץ שלי
פיתוח האזור

מאז סגירת בסיס הצבא הוצעו שימושים מרובים עבור אדמת מפרץ שלי, כולל קזינו, יצירת יערות גשם מלאכותיים ומוזיאון לסרטים, האחרון היה הצעתו של הבמאי פיטר ג'קסון. פיתוח האזור הוא נושא שנוי במחלוקת; אתר החדשות <i id="mwhQ">Stuff</i> דיווח כי כתב כ-400 מאמרים על מפרץ שלי בשנים 2011–2019.
פיתוח האזור > הסכמת משאבים

הסכמת משאבים ניתנה לראשונה על ידי מועצת העיר וולינגטון בשנת 2017, אולם קבוצת הלובי Enterprise Mirimar ערערה עליה באופן חוקי. החלטה של בית משפט לערעורים בשנת 2018 ביטלה את הסכמת המשאבים הזו ואמרה כי המועצה פירשה בטעות את החוק כשהחליטה להעניק אותה. בעקבות החלטת בית המשפט, נערכה בחינה מחודשת של הליך ההסכמה, שנערך על ידי נציבים עצמאיים, שהושלם באוקטובר 2019. נציבים אלה אישרו הסכמת משאבים חדשה. הסכמה זו מאפשרת דיור אינטנסיבי יותר ממה שהתוכנית המחוזית של וולינגטון הייתה מאפשרת בדרך כלל. באם, Enterprise Mirimar המשיכה להתנגד להסכמת המשאבים.
פיתוח האזור > מכירת אדמות בבעלות האיווי

כדי לפתח את האזור, קאסלס רכשה קרקעות מהאיווי. חלק ניכר מהאדמות, שנמצאות בבעלות רשמית של ישות בשם גוש ההתיישבות פורט ניקולסון (Port Nicholson Block Settlement Trust, בראשי תיבות PNBST), נמכרה ביוני 2017 תמורת 2 מיליון דולר, פחות ממה שהאיווי שילמו עליה. בתחילה הועמדו למכירה כל האדמות, וחברי השבט הצביעו נגד המכירה, אך מכירת חלק מהקרקע הייתה עניין קטן יותר ולא הצריכה הצבעה. מאו ווה-נואה, משהו האיווי, אמר כי להחלטה על המכירה לא היה תמיכה מצד בני השבט. גוש ההתיישבות פורט ניקולסון טאנו כי היה עליהם לבצע את העסקה כדי לשרוד מכיוון שהיא קשורה במזומן.
העסקה למכירת הקרקע הנותרת תמורת 10 מיליון דולר נעשתה על ידי PNBST, בשנת 2019. הבעלים הרשומים כיום של חלקת אדמה זו היא חברה בבעלות קאסלס ושותפו.
בדצמבר 2019 הודיעה PNBST על ידי ידיעון לחברי איווי כי היא שואפת לחזור לרעיון של פיתוח מפרץ שלי. העלון ציין כי PNBST מנהלת שיחות עם חברת קאסלס לרכישת קרקעות במפרץ שלי מהחברה. הקרקע ש-PNBST מעוניינת לרכוש נמצאת כיום בבעלות מועצת העיר וולינגטון, ולכן תדרוש מהמועצה להמשיך בתוכניות מכירה לקאסלס לפני שקאסלס יוכל למכור אותה ל-PNBST.
פיתוח האזור > הצעה למכירה של אדמות בבעלות המועצה

הפיתוח המוצע ידרוש גם ממועצת העיר וולינגטון למכור ולהחכיר אדמות ליזמים. חברי המועצה הצביעו בעד המכירות והשכירות בספטמבר 2017 והעניקו למנהל המועצה את הסמכות לעשות זאת, אך לאחר שעלו סוגיות עם הסכמת המשאבים והמחלוקות בשאלה האם ליועצי המועצה היה את כל המידע הנכון, סירב המנכ"ל קית' לאברי לבצע את העסקה וציין בשנת 2019 כי העניין צפוי להגיע להצבעה מחודשת.
מכירת מפרץ שלי הפכה לנושא בחירות בבחירות המקומיות בוולינגטון באוקטובר 2019, ולרוב המועמדים הייתה עמדה לגבי הפיתוח. לפני הבחירות רוב חברי המועצה תמכו בפיתוח, אך לאחר הבחירות רוב חברי המועצה הנוכחיים מתנגדים לה. בבחירות לראשות העיר במקביל התייחסו גם לראש עיריית וולינגטון, ג'סטין לסטר, שתמך בהצעה, במקומו של אנדי פוסטר, שכחבר מועצה התנגד לה במשך כמה שנים.
פיתוח האזור > התנגדויות אחרות

הפיתוח נתקל בהתנגדות מצד צדדים אחרים. הבמאי פיטר ג'קסון מתנגד לפיתוח, ותיאר אותו כ"שטח ירוק יקר" המאוים על ידי "דירות מתקופת ברית המועצות". הוא איים בהליכים משפטיים בנושא.
קבוצת הלובי Enterprise Mirimar מצטטת חששות כמו בטיחות בתעבורה. ראש העיר אנדי פוסטר אמר כי המועצה צריכה לחקור את יכולת הכביש ובטיחות הקשורים לפרויקט. מועצת העיר וולינגטון הצביעה בעבר לקבוע את חלקה במימון התשתית לפיתוח בסכום של 10 מיליון דולר.
פיתוח האזור > תמיכה אפשרית של הממשל המרכזי

בשנת 2020 הודיעה הממשלה המרכזית על קרן תשתית בהיקף של 3 מיליארד דולר שתפעיל מחדש את כלכלת ניו זילנד בעקבות מגפת הקורונה. איאן קסלס פנה לקרן ואמר כי פרויקט מפרץ שלי הוא "מוכן ליישום", ואילו עורכי הדין של פראן וולש ופיטר ג'קסון הפצירו בשרי הממשלה לדחות את הבקשה.
הכוחות המזוינים של איטליה

| --- | --- |


חיילים איטלקים באפגניסטן
 מדינה:  איטליה איטליה
 תקופת הפעילות:  4 במאי 1861 – הווה (163 שנים) 
 זרועות בצבא:   צבא איטליה   הצי האיטלקי   חיל האוויר האיטלקי   קרביניירי
 שם קצר:  FF.AA. 
 מטה:  רומא 
 מנהיגות
 המפקד העליון:   נשיא איטליה, סרג'ו מטרלה
 שר ההגנה:   לורנצו גואריני
 ראש המטה:   אדמירל ג'וזפה קאבו דראגונה
 דרגות:  דרגות הכוחות המזוינים של איטליה
 כוח אדם
 סוג שירות:  שירות התנדבותי (מאז 2003)
 גיל הגיוס:  גיל 18–25 לגברים ולנשים.   התחייבות ל-12 חודשי שירות.
 זמינות לשירות צבאי מכלל האוכלוסייה:  בגילאי 16–49 (2010).   גברים: 13,865,688.   נשים: 14,003,755.
 מתאימים לשירות צבאי מכלל האוכלוסייה:  בגילאי 16–49 (2010).   גברים: 11,247,446.   נשים: 11,348,695
 גודל מחזור שנתי המגיע לגיל הגיוס:  גברים: 288,188.   נשים: 281,671.
 כוחות פעילים:  165,500 (2019)  צבא: 96,700  צי: 28,850  חיל אוויר: 39,950
 כוחות מילואים:  41,867
 תקציב
 תקציב שנתי:  28.9 מיליארד אירו (2020)
 אחוזי תמ"ג:  1.8%
 
| --- | --- |

 
 זרועות
  צבא איטליה
  הצי האיטלקי
  חיל האוויר האיטלקי
  קרביניירי
 עיטורים ומבנה פיקודי
 עיטורי הכוחות המזוינים של איטליה
 דרגות הכוחות המזוינים של איטליה
 היסטוריה צבאית
 היסטוריה צבאית של איטליה
 היסטוריה של איטליה
פעולות נוכחיות של הכוחות המזוינים האיטלקיים בדגש על מפת אפרו-אירואסיה
הכוחות המזוינים של איטליה (באיטלקית: Forze Armate Italiane) הם הכוח הצבאי של איטליה וכוללים את צבא איטליה, את הצי האיטלקי ואת חיל האוויר האיטלקי. זרוע רביעית ידועה בשם קרביניירי (Carabinieri) והיא למעשה משטרה צבאית ואזרחית. נשיא איטליה עומד בראש הכוחות המזוינים כנשיא המועצה העליונה להגנה. נכון לשנת 2012 כוח האדם הפעיל של הכוחות המזוינים עומד על 183,000 איש, בנוסף ל-117,943 אנשי הקרביינרי ו-68,134 אנשי משמר האוצר (Guardia di Finanza), גוף משטרתי שכפוף למשרד הכלכלה והאוצר ואחראי על חקירת ומניעת פשעים כלכליים, סחר בסמים והגנה על גבולות המדינה והמים הטריטוריאליים. תקציב הביטחון של איטליה הוא כיום העשירי בגודלו בעולם.
בסיס חוקתי

סעיף 11 לחוקת איטליה אומר:
"איטליה דוחה את המלחמה כמכשיר לתוקפנות כנגד חירותם של עמים אחרים וכאמצעי ליישוב מחלוקות בינלאומיות. איטליה מסכימה, על בסיס יחסי שוויון עם מדינות אחרות, למגבלות הריבונות שנחוצות לשמירה על הסדר העולמי ועל השלום והצדק בין האומות. איטליה מקדמת ומעודדת ארגונים בינלאומיים בהשגת מטרות אלה".
סעיף 52 אומר:
"הגנת המדינה היא חובתו המקודשת של כל אזרח. השירות הצבאי הוא הכרחי על פי המגבלות ועל פי הדרך שנקבעה בחוק. מילוי החובה תעשה ללא פגיע בעבודתו של אף אזרח ולא תוך פגיעה בזכויותיו הפוליטיות. ארגונם של הכוחות המזוינים יעשה על בסיס רוחה הדמוקרטית של הרפובליקה".
סעיף 87 אומר:
"נשיא הרפובליקה הוא המפקד העליון של הכוחות המזוינים. הוא עומד בראש מועצת העליונה להגנה שהוקמה על פי החוק ובסמכותו להכריז על מצב מלחמה על פי הסכמת הפרלמנט".
זרועות הכוחות המזוינים > צבא איטליה

צבא איטליה, (באיטלקית: Esercito Italiano), הוא הכוח היבשתי של הרפובליקה האיטלקית. ההיסטוריה של הצבא מתחילה בתקופת איחודה של איטליה בשנות החמישים והשישים של המאה ה-19. אז הוקם הצבא המלכותי האיטלקי (Regio Esercito). הצבא היה מעורב במלחמות קולוניאליות בסין, במלחמה האיטלקית-עות'מאנית ב-1911–1912, בצפון איטליה כנגד האימפריה האוסטרו-הונגרית במלחמת העולם הראשונה, באתיופיה לפני מלחמת העולם השנייה, באלבניה, יוון, צפון אפריקה ובאיטליה עצמה במהלך מלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה שונה שמו של הצבא המלכותי לשמו הנוכחי, צבא איטליה. במהלך המלחמה הקרה צבא איטליה היה בכוננות להגנה מפני פלישה של כוחות ברית ורשה מהמזרח. מאז סוף המלחמה הקרה הוא ממלא משימות שמירת שלום אינטנסיביות ומבצע פעילויות קרביות באפגניסטן ובעיראק. ב-29 ביולי 2004 הפך הצבא לכוח המבוסס על מתנדבים בלבד לאחר שגיוס החובה בוטל[דרוש מקור].
זרועות הכוחות המזוינים > חיל האוויר האיטלקי

חיל האוויר האיטלקי, (באיטלקית: Aeronautica Militare) הוקם כזרוע עצמאית ב-28 במרץ 1923 על ידי המלך ויטוריו אמנואלה השלישי כחיל האוויר המלכותי האיטלקי (Regia Aeronautica). לאחר מלחמת העולם השנייה, כאשר הפכה איטליה לרפובליקה על פי משאל עם, קיבל חיל האוויר המלכותי את שמו הנוכחי.
זרועות הכוחות המזוינים > הצי האיטלקי

הצי האיטלקי (באיטלקית: Marina Militare) הוקם ב-1946 כממשיכו של הצי המלכותי האיטלקי (Regia Marina). כיום, הצי האיטלקי, בהיותו חלק מכוחות נאט"ו, לקח על עמו חלק בקואליציות שונות לשמירת שלום. משמר החופים (Guardia costiera) הוא מרכיב של הצי.
זרועות הכוחות המזוינים > קרבניירי

הקרבניירי (באיטלקית: Carabinieri) הוא הז'נדרמריה והמשטרה הצבאית של איטליה. בוועידת ארגון המדינות המתועשות ב-2004, קיבלו הקרביניירי את המנדט להקים את "המרכז למצוינות יחידות משטרה לשמירה על יציבות" (Center of Excellence for Stability Police Units) שיהיה ראש חץ לפיתוחם של סטנדרטים ושל שיטות הדרכה ליחידות משטרה אזרחיות שמסופחות למשימות שמירת שלום בינלאומיות.
חברות בנאט"ו ומשימות שמירת שלום של האו"ם

איטליה הצטרפה לרבים מהמבצעים של האו"ם ושל נאט"ו, וכן מסייעת לרוסיה ולחבר המדינות, משתתפת בתהליך השלום במזרח התיכון, בשיחות רב-צדדיות, במשימות שמירת שלום, ולוחמת בסחר בסמים, בסחר בבני אדם, בשוד ימי ובטרור.
חברות בנאט"ו ומשימות שמירת שלום של האו"ם > מלחמת המפרץ

איטליה לקחה חלק בכוח הרב-לאומי בלבנון ב-1982, יחד עם ארצות הברית, צרפת ובריטניה. כמו כן השתתפה איטליה במלחמת המפרץ ושלחה שמונה מטוסי  טורנדו לערב הסעודית. צבא איטליה נשלחו לסייע לפליטים הכורדים בצפון עיראק לאחר המלחמה.
חברות בנאט"ו ומשימות שמירת שלום של האו"ם > אפגניסטן

כחלק מ"מבצע חירות מתמשכת" (Operation Enduring Freedom), לקחה איטליה חלק בפעולות באפגניסטן. כוחות איטלקים היו חלק מכוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי, הכוח של נאט"ו באפגניסטן ובצוות השיקום (Provincial Reconstruction Team). הכוח האיטלקי שנשלח במסגרת זו כלל 411 איש, כולל פלוגת חיל רגלים להגנה על מפקדת כוח הסיוע, פלוגת הנדסה, מחלקה לטיפול בנשק להשמדה המונית, יחידת לוגיסטיקה ויחידות קישור ומטה. הכוחות האיטלקיים גם עומדים בראש כוח משימה הנדסי רב-לאומי ומפעילים מחלקת משטרה צבאית של הקרביניירי.
חברות בנאט"ו ומשימות שמירת שלום של האו"ם > מלחמת עיראק

צבא איטליה לא השתתף בפעולות קרביות במלחמת עיראק ב-2003 ושיגר כוחות רק כאשר הסתיימו הקרבות. הכוחות האיטלקיים הגיעו בקיץ 2003 והחלו לסייר בנאסריה (Nasiriyah) ובסביבתה. השתתפותה של איטליה בפעולות בעיראק הסתיימה בסוף שנת 2006, כאשר כל כוח האדם התפנה להוציא קבוצה קטנה של כ-30 חיילים שהופקדו על אבטחת שגרירות איטליה בבגדאד וכ-87 חיילים שהוצבו בבסיסים במפרץ הפרסי (לא על אדמת עיראק). איטליה לקחה חלק חשוב במשלחת ההדרכה של נאט"ו (NATO Training Mission – Iraq) בשנים 2004–2011 שסייעה לפתח את כוחות הביטחון העיראקים.
משימות נוכחיות

הכוחות המזוינים של איטליה מבצעים משימות שונות ברחבי העולם מטעם האו"ם, מטעם, האיחוד האירופי, מטעם נאט"ו וכן משתתפים בכוחות רב לאומיים במסגרות אחרות. כמו כן מבצעים הכוחות המזוינים משימות שונות בתחומי איטליה, כמו תפקידי מניעת פשיעה, פעילויות בתחום איכות הסביבה וסיוע לתושבי המדינה באסונות טבע.
משימות נוכחיות > משימות מטעם האו"ם

| שם הכוח | ראשי תיבות | מקום המשימה | שנת הצטרפות   איטליה למשימה | כוח אדם |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| קבוצת המשקיפים הצבאיים של האו"ם בהודו ובפקיסטן | UNMOGIP | הודו ופקיסטן | 1951 | 4 חיילים מתוך 38 חיילים מ-8 מדינות |
| ארגון הפיקוח על הפסקת אש של האומות המאוחדות | UNTSO | ישראל, מצרים, סוריה ולבנון | 1958 | 8 חיילים מתוך 145 חיילים מ-23 מדינות |
| כוח האו"ם הזמני בלבנון (יוניפי"ל) | UNIFIL | לבנון | 1978 | 1100 חיילים מתוך 12,056 חיילים מ-36 מדינות |
| המשלחת למשאל העם של האו"ם בסהרה המערבית | MINURSO | סהרה המערבית | 1991 | 5 חיילים מתוך 237 חיילים מ-29 מדינות |
| כוח שמירת השלום של האו"ם בקפריסין | UNFICYP | קפריסין | 2005 | 4 חיילים מתוך 918 חיילים מ-20 מדינות |
| המבצע המשולב של האו"ם ושל האיחוד האפריקאי בדארפור | UNAMID | סודאן | 2008 | 3 חיילים מתוך 23,129 חיילים מ-51 מדינות |
משימות נוכחיות > משימות מטעם האיחוד האירופי

| שם הכוח | ראשי תיבות | מקום המשימה | שנת הצטרפות   איטליה למשימה | כוח אדם |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| הכוח המשטרתי של האיחוד האירופי בבוסניה ובהרצגובינה | EUPM | 2003 | בוסניה והרצגובינה | 3 חיילים מתוך 490 חיילים מ-51 מדינות |
| אלתאה | EUFOR Althea | 2004 | בוסניה והרצגובינה | 5 חיילים מתוך 2150 חיילים מ-25 מדינות |
| משימת הסיוע בגבול רפיח של האיחוד האירופי | EUBAM Rafah | 2005 | מעבר רפיח | חייל אחד מתוך 22 חיילים מ-9 מדינות   (החל משנת 2007 המשימה מושעית) |
| משימת הפיקוח של האיחוד האירופי | EUMM Georgia | 2008 | גאורגיה, דרום אוסטיה ואבחזיה | 15 חיילים מתוך 370 חיילים מ-26 מדינות |
| משלחת ההדרכה של האיחוד האירופי בסומליה | EUTM Somalia | 2010 | סומליה | 11 חיילים |
| מבצע אטלנטה | Operation Atalanta | 2008 | מפרץ עדן | 8 חיילים |
משימות נוכחיות > משימות מטעם נאט"ו

| שם הכוח | ראשי תיבות | מקום המשימה | שנת הצטרפות   איטליה למשימה | כוח אדם |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כוח קוסובו | KFOR | קוסובו | 1999 | 670 חיילים מתוך 5500 חיילים מ-30 מדינות |
| כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי | ISAF | אפגניסטן | 2001 | 4250 חיילים מתוך 130,670 חיילים מ-49 מדינות |
| מטה נאט"ו בסקופיה | NATO HQ – Skopjie | מקדוניה | 2002 | קצין אחד מתוך 12 קצינים מ-7 מדינות |
| מטה נאט"ו בסרייבו | NATO HQ – Sarajevo | בוסניה והרצגובינה | 2004 | 2 קצינים מתוך 42 קצינים מ-10 מדינות |
| מבצע "מאמץ פעיל" | Operation Active Endeavour | הים התיכון ומצר גיברלטר | 2001 | 17 חיילים |
| מבצע מגן האוקיינוס | Operation Ocean Shield | מפרץ עדן | 2009 | 240 חיילים |
משימות נוכחיות > כוחות משימה רב לאומיים

| שם הכוח | ראשי תיבות | מקום המשימה | שנת הצטרפות   איטליה למשימה | כוח אדם |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כוח המשקיפים הרב-לאומי | MFO | ישראל ו-מצרים | 1982 | 75 חיילים מתוך 1700 חיילים מ-11 מדינות |
| הנוכחות הבין-לאומית הזמנית בחברון | TIPH-2 | חברון | 1997 | 13 חיילים מתוך 37 חיילים מ-6 מדינות |
משימות נוכחיות > שיתוף פעולה וסיוע טכני בינלאומי

| שם הכוח | ראשי תיבות | מקום המשימה | שנת הצטרפות   איטליה למשימה | כוח אדם |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כוח שיתוף הפעולה הצבאי האיטלקי | Italian Mission of Military Cooperation | מלטה | 1988 | 26 חיילים |
| נציגות המומחים האיטלקית | Italian Delegation of Experts | אלבניה | 1997 | 17 חיילים |
| משימת הסיוע הטכני האיטלקית | Italian Operation of Technical Assistance | לוב | 2011 | 10 חיילים |
גלריה

חייל איטלקי עם רובה סער ברטה ARX160.
טנק ארייטה במהלך תמרונים.
משחתת טנקים Centauro
רכב לחימה של חיל הרגלים מדגם Freccia.
נגמ"ש מסוג "TORINO"
רכב שטח מסוג Allied Spirit IV
מטוס קרב מדגם יורופייטר טייפון של חיל האוויר האיטלקי
מטוס הרקולוס C-130J-30
צוללת מסדרת TODARO CLASS
נושאת מסוקים "נאפולי"
הפרגיטה Carlo Margottini (F592)
ראו גם

צבא איטליה
הצי האיטלקי
חיל האוויר האיטלקי
הערות שוליים

1 2 3 4 5  מתוך ספר העובדות העולמי של ה-CIA
1 2 3  נוסח החוקה באתר הסנאט האיטלקי (באנגלית)
↑  G-8 Action Plan: Expanding global capability for peace support operations. Carabinieri, June 2004.
↑  מידע על המשימות הבינלאומיות מתוך אתר הבית של הכוחות המזוינים
↑  מידע על המשימות הלאומיות מתוך אתר הבית של הכוחות המזוינים
↑  אתר הבית של המשימה
| נאט"ו ארגון האמנה הצפון-אטלנטית (NATO) |
| --- | --- | --- |
| הכוחות המזוינים של המדינות החברות | איטליה • איסלנד • אלבניה • אסטוניה • ארצות הברית • בולגריה • בלגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • טורקיה • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • מונטנגרו • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סלובניה • סלובקיה • ספרד • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קנדה • קרואטיה • רומניה |  |
| פעולות צבאיות עיקריות | מלחמת המפרץ • מבצע משמר משותף • מבצע כוח מאוחד • מלחמת אפגניסטן • מלחמת עיראק • מבצע מגן האוקיינוס • התקיפה הצבאית הבינלאומית בלוב • מבצע המאמץ הפעיל • מבצע שומר הים |  |
נושאת המטוסים ג'וזפה גריבלדי של הצי האיטלקי
מטוס טייפון של חיל האוויר האיטלקי
חיילי צבא איטליה בקוסובו
יעקב פרי

ערך זה עוסק בראש השב"כ לשעבר. אם התכוונתם לאלוף פיקוד הדרום לשעבר, ראו .
יעקב פרי (נולד בכ"ו בשבט ה'תש"ד, 20 בפברואר 1944) הוא פוליטיקאי ואיש ביטחון ישראלי. כיהן כחבר הכנסת מטעם מפלגת יש עתיד, כשר המדע, הטכנולוגיה והחלל בממשלת ישראל ה-33, וכיו"ר "ועדת פרי לשוויון בנטל". טרם כניסתו לפוליטיקה כיהן כראש השב"כ (1988–1995), כנשיא חברת סלקום, וכיו"ר דירקטוריון בנק מזרחי טפחות.
ביוגרפיה

פרי נולד בנחלת יהודה לאליעזר ומלכה, ילידי פולין, כיעקב פירזונר. כשהיה בן שנתיים עברה המשפחה לנתניה שם הוא גדל והתחנך.
פרי לא שירת בצה"ל, מאחר שקיבל פטור רפואי. למד באוניברסיטה העברית בירושלים לתואר ראשון במזרחנות והיסטוריה של ארץ ישראל. השתתף בלהקת המחול של האוניברסיטה ובהפקת "גבירתי הנאווה" בתיאטרון הבימה. בצעירותו ובתקופת לימודיו, ניגן פרי בחצוצרה, ולקח חלק בתזמורת הגדנ"ע, בתזמורת הסימפונית ירושלים ובתזמורת הסימפונית חיפה.[דרוש מקור]
ביוגרפיה > בשירות הביטחון הכללי

במרץ 1966 גויס יעקב פרי לשירות הביטחון הכללי (שב"כ) והוכשר כאיש שטח במגזר הערבי. בתחילת דרכו שרת כאיש שטח במרחב הצפוני ולאחר מלחמת ששת הימים שירת באזור השומרון עד 1972, כשמונה לתפקיד מטה בכיר במרחב ירושלים, יהודה ושומרון. ב-1975 מונה לראש מחלקת ההדרכה של השב"כ, ושלוש שנים מאוחר יותר מונה למפקד המרחב הצפוני. ב-1981 מונה פרי למפקד המרחב הגדול ביותר בשירות, מרחב ירושלים ויהודה ושומרון, תפקיד אותו מילא במשך 6 שנים.
בסוף 1985 דרשו שלושה מבכירי השב"כ מראש השירות אברהם שלום להתפטר על רקע פרשת קו 300. פרי נמנע מלתמוך במהלך.
במאי 1987 מונה למשנה לראש השירות, יוסף הרמלין. בספרו "הבא להרגך" מספר פרי כי סייע, כרכז שב"כ, לשר הביטחון משה דיין בעת שהאחרון חפר באופן לא חוקי באתר ארכאולוגי באזור יהודה ושומרון.
באפריל 1988 מונה על ידי ראש ממשלת ישראל, יצחק שמיר, לראש שירות הביטחון הכללי. בתפקיד זה ביצע שינויים ארגוניים כתגובה לשינויים בהיערכות המצב הביטחונית והמדינית, תוך היערכות להתמודדות עם האינתיפאדה הראשונה ומאוחר יותר עם המציאות החדשה שיצרו הסכמי אוסלו.
חוקרי שב"כ שהורשעו בהתנהלות שאינה תקינה בחריגות במתקן החקירות בעזה, העלו האשמות כנגד פרי לגבי התנהלות בעייתית בהיבטים של טוהר המידות ושל מנהל תקין, ובשל כך מינה ראש הממשלה יצחק שמיר את האלוף במיל' רפאל ורדי לקצין בודק בנושא. על-פי בן כספית ורדי הציג מידע בעייתי בעניין טוהר המידות של פרי, אך שמיר החליט שלא להדיח את פרי.
בנובמבר 1994 יצא פרי לחופשת לימודים בבית הספר לעסקים של אוניברסיטת הרווארד בבוסטון, שם למד בפקולטה לעסקים וסיים קורס בניהול ותקציב, שיווק וכלכלה.
במרץ 1995 נענה ראש הממשלה, יצחק רבין, לבקשתו של פרי לפרוש מתפקידו כראש השב"כ, והוא הוחלף על ידי כרמי גילון.
בינואר 2018 פרסם העיתונאי עמרי אסנהיים תחקיר בתוכנית "עובדה" לפיו פרי, בהיותו ראש השב"כ, נחשד כי הוא הגורם שהדליף לאריה דרעי בעת החקירה נגדו, על דבר האזנות סתר שהמשטרה עורכת לו ולמקורביו, וכי צוות החוקרים שהופקד על ידי היועץ המשפטי לממשלה, מיכאל בן יאיר, על החקירה הרגישה, המליץ להעמיד את פרי לדין, לאחר שבארבע בדיקות פוליגרף שנערכו לו נמצא "אינו דובר אמת". על-פי התחקיר גם ניצב אבי דותן מהמשטרה חשוד בהדלפה. בתגובה לתחקיר הכחיש פרי שנכשל בכל בדיקות הפוליגרף, והוסיף, כי ציין בעדותו בפני הוועדה, שדרעי אכן העלה בשיחה עמו את נושא האזנות הסתר ואמר שמאזינים לו. לטענת פרי הוא לא הגיב אז לדבריו של דרעי.
ביוגרפיה > במגזר העסקי

באפריל 1995 פרש יעקב פרי משירות הביטחון הכללי. הוא ויתר על זכותו לשנת פרישה שבה יינתנו לו למלוא התנאים שניתנו לו בכהונתו כראש שב"כ, והצטרף למגזר העסקי, עם מינויו לנשיא ומנכ"ל חברת סלקום. בתקופת פרי הפכה "סלקום" לחברה סלולרית מרכזית בישראל, לאחר שנפתחה כאשר פלאפון הייתה ספקית יחידה בישראל. בימים הראשונים לכהונתו נקלעה החברה למשבר חמור, שאיים לחסל את החברה: תקלה בטלפונים שסופקו לסלקום על ידי מוטורולה שיתקה את פעילות הרשת, כאשר כתוצאה מהתקלה, כל הלקוחות של סלקום סבלו מניתוקים. פרי עיצב יחד עם יועץ חיצוני את האסטרטגיה לפעולת החברה, שכללה קבלת אחריות על התקלה, החלפת המכשירים ואי חיוב הלקוחות בזמן אוויר.
בינואר 2003, לאחר 8 שנים בהן ניהל את החברה, החליט יעקב פרי לפרוש מניהול חברת סלקום. מאז כיהן כיו"ר הדירקטוריון, דירקטור או יועץ חיצוני בשורה של חברות ציבוריות. המרכזי שבתפקידיו היה יו"ר הדירקטוריון של בנק מזרחי-טפחות, כאשר תחת שרביטו עלתה מניית הבנק ב-250% בעוד מדד הבנקים הכללי עלה בכ-85%. פרי הובא לתפקידו, כאשר השותפים עמדו בפני סכנת פירוק השותפות לפני הצטרפותו, על מנת להביא שקט תעשייתי לבנק. פרי הובא במכוון כדי להשכין שלום ולאחד את האינטרסים בין בעלי השליטה, בינם לבין עצמם, בין בעלי השליטה לדירקטוריון ובין הדירקטוריון להנהלה.
בסוף שנת 2006 היה פרי שותף להקמת חברת Pinpoint Advance Corp – חברת רכישה למטרות מיוחדות (חברת "ספאק") שגייסה 25 מיליון דולר באפריל 2007. החברה לא הצליחה לאתר חברה להשקעה, החזירה את הכספים למשקיעים ונסגרה.
תפקידים נוספים שמילא הם בין היתר יו"ר הדירקטוריון של חברת "ליפמן הנדסה אלקטרונית בע"מ", יו"ר דירקטוריון בחברת "מגל מערכות בטחון" ויו"ר הדירקטוריון של החברה "בי קונטקט". יעקב פרי שימש גם כיועץ חיצוני בחברת "אירונאוטיקס", יצרנית מזל"טים, בחברת "Cellglide" המספקת שירותים סלולריים ובקרן ההשקעות מרקסטון. חלק מהחברות שבהן מילא תפקידים בכירים כשלו בעסקיהן. בתפקידו כיו"ר חברת מגל סירב פרי לספוג הפחתה של 10% בשכרו, אשר עמד על 50,000 ש"ח, כאשר נקלעה החברה לקשיים.
באוגוסט 2018 התמנה פרי לנשיא חברת המודיעין העסקי קבוצת CGI העוסקת במתן שירותי ייעוץ אסטרטגיים ומודיעין עסקי.
ביוגרפיה > פעולותיו ההתנדבותיות והציבוריות

בין השנים 1995 - 2000 פעל פרי כמתאם השבויים והנעדרים במשרד ראש הממשלה בהתנדבות, זאת במקביל לעבודתו בחברת סלקום, לאחר בקשתו של יצחק רבין. תחת תפקידו כמתאם ראש הממשלה לנושא השבויים והנעדרים, הושבו גופתו של איתמר איליה, לוחם השייטת שנהרג באסון השייטת, וגופותיהם של יוסף פינק ורחמים אלשיך, כמו כן אותרה גופתו של אילן סעדון.
פרי עמד בראש ועדה שמונתה על ידי משרד התרבות ומשרד רוה"מ, לבדיקת איחודן הפוטנציאלי של התזמורת הסימפונית ירושלים והקאמרטה הישראלית ירושלים. בנוסף כיהן כיו"ר הוועדה הציבורית למען חיילי מילואים, נשיא הרשפ"ת (הרשות לשיתוף פעולה כלכלי), יו"ר ההנהלה הציבורית של מרכז רבין, חבר הנהלה בתזמורת הסימפונית ירושלים, המועצה הציבורית לתרבות ואומנות, יו"ר הקרן לעידוד קולנוע ישראלי איכותי, יו"ר ההנהלה של האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, יו"ר אגודת ידידי בית החולים "שיבא", חבר במועצה ציבורית, המרכז ללימודי ביטחון ואוניברסיטת אריאל. ויו"ר מסע ההתרמה "הקש בדלת" מטעם האגודה למלחמה בסרטן. ב-2009 נבחר לתפקיד יו"ר הדירקטוריון של בית התפוצות.
ב-2012 פרסם גלובס כי פרי צבר כ-100 מיליון ש"ח מאז פרישתו מהשב"כ. בעקבות ביקורת על כך טען פרי כי הונו קרוב לזה של מעמד הביניים וחשף הצהרת הון חלקית לפיה הונו אחרי הגירושין עומד על כ-10–12 מיליון ש"ח. בעודו מכהן כשר בממשלה החליט דירקטוריון בנק מזרחי טפחות להעניק לפרי בונוס של 615 אלף ש"ח, עבור כהונתו בבנק בשנת 2012.
ביוגרפיה > בטלוויזיה

בשנת 2005 השתתף פרי בעונה הראשונה של תוכנית המציאות "השגריר", בתור אחד משלושת השופטים בתוכנית, וכן בתפקיד אורח במסגרת עונתה השנייה של התוכנית.
ביוגרפיה > פעילותו הפוליטית

ב-12 בינואר 2011 התפקד פרי למפלגת קדימה. ב-16 באוקטובר 2012, הכריז פרי כי יתמודד בבחירות לכנסת ה-19 מטעם מפלגת "יש עתיד" תחת הנהגתו של יאיר לפיד, אף על פי שסירב במשך שנים רבות להיכנס לפוליטיקה. בחודש ינואר 2013 נבחר פרי לכהן כחבר הכנסת בכנסת ה-19. במרץ 2013 מונה לשר המדע. חבר בוועדת השרים לענייני חקיקה ומשקיף בקבינט המדיני ביטחוני.
פרי עמד בראש ועדת שרים, שתפקידה גיבוש הצעת חוק ממשלתית חדשה להחליף את "חוק טל" תוך 49 יום.
בדצמבר 2014 פרש פרי מהממשלה, יחד עם יתר שרי יש עתיד, בעקבות פיטוריו של ראש התנועה, יאיר לפיד, ממשרת שר האוצר.
ב-7 בפברואר 2018, הגיש פרי את התפטרותו מהכנסת, על רקע תחקיר אודותיו בתוכנית "עובדה", אשר טוען כי עשה שימוש לא ראוי במידע שהיה בידיו במסגרת תפקידו כראש השב"כ, וכן כי שיקר בעבר כשאמר ששירת בצה"ל. וכך גם פרסם בספרו "הבא להורגך", לפיו שוחרר מצה"ל עקב בעיית בריאות, אך הצליח להתגייס לחטיבת הצנחנים, ולאחר ששבר רגל המשיך בשירות בתזמורת צה"ל,. בפברואר 2018 נחשפה עובדת אי-שירותו בתחקיר "עובדה", ואושרה גם בעדותו של העיתונאי גדי סוקניק. במאי 2018, הודה בראיון כי שיקר בעניין ונימק זאת בכך שבימים ההם הייתה זו בושה גדולה עבורו לא לשרת בצה"ל.
חיים אישיים

פרי נשוי בשלישית ואב לשלושה ילדים. בנו אמיר הוא מתופף וחצוצרן להקת "פורטרט" וכלתו (רעייתו של אמיר) היא השחקנית דנה דבורין. מתגורר בשיכון בבלי.
לקריאה נוספת

יעקב פרי, הבא להורגך, הוצאת קשת, 1999.
דרור מורה, שומרי הסף: שישה ראשי שב"כ מדברים, הוצאת ידיעות ספרים, תל אביב, 2014.
אפרת אביב

| --- | --- |

אפרת אביב וגל פרידמן בהופעת ציפורלה
 לידה:  20 בינואר 1982 (בת 43)
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2000 
 מקום לימודים:  סטודיו למשחק ניסן נתיב 
 פרופיל ב-IMDb
 
אפרת אביב (נולדה ב-20 בינואר 1982) היא שחקנית ישראלית, חברה בקבוצת "אנסמבל ציפורלה".