stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אינטי
אינטי ריימי

הפסטיבל של אינטי ריימי מכבד את אל השמש ונועד במקור לחגוג את תחילתה של עונת השתילה החדשה. כעת הוא מושך תיירים רבים מדי שנה לקוסקו, שהייתה הבירה העתיקה של אימפריית האינקה. שמו של הפסטיבל, "אינטי ריימי", מתורגם ל"פסטיבל השמש". והוא נערך במהלך נקודת ההיפוך החורפית של חצי הכדור הדרומי, שהוא היום הקצר ביותר בשנה, בסביבות 24 ביוני באימפריית האינקה.
בפסטיבל הזה השתתפו ארבעת האזורים שהרכיבו את אימפריית האינקה (טאוואנטינסויו). מפקדי צבא, פקידי ממשל והוואסלים שהשתתפו היו לבושים במיטב תלבושותיהם ונשאו את מיטב הנשק והמכשירים שלהם.
ההכנה לפסטיבל האינטי ריימי החלה בצום של שלושה ימים, בו לא הודלקו מדורות והאנשים נמנעו מקיום יחסי מין. פסטיבל זה נמשך תשעה ימים, ובמהלך הזמן הזה האנשים צרכו כמויות גדולות של מזון ושתייה. הועלו גם קורבנות רבים, שכולם בוצעו ביום הראשון. אחרי תשעת הימים כולם היו עוזבים ברשות האינקה.
חלוקה משנית של זהות האל

בהתאם לשלושת השלבים היומיים של השמש, זהותו של אינטי מחולקת גם לשלושה חלקים עיקריים, שהם האב, הבן והאח. הראשון שבהם הוא "אפו אינטי" (Apu Inti, "אינטי העליון"). הוא מייצג את האב ולעיתים מכונה "השמש השליט". השני הוא "צ'ורי אינטי" (Churi Inti), או "בן אינטי", המייצג את בנו של אינטי ומכונה לעיתים קרובות "אור יום". החלוקה השלישית והאחרונה של אינטי היא"אינטי ואוואקי" (Inti Wawqi, "אח שמש", או "אח אינטי", מאוית גם Inti-Guauqui ו-Inti-Huaoqui) הוא גם מייצג את אל השמש בתפקידו הספציפי כאב המייסד של שלטון האינקה ומרכז כת האבות הקדמונים הרשמית של המדינה.
באסטרונומיה, ניתן למעשה להפריד את אפו אינטי וצ'ורי אינטי זה מזה לאורך ציר אסטרונומי. הסיבה לכך היא שהם קשורים להיפוך הקיץ והחורף בהתאמה. אינטי ואוואקי, לעומת זאת, אינו קשור למיקום אסטרונומי.
התיאוריה העיקרית האחרת בנוגע לפיצול אל השמש כוללת את התרומות שהעניק אינטי במקום להיות שלבים שונים של השמש. האמונה קובעת שאחת השמשות נועדה לכוכב הממשי בשמים הנותן אור וחום לכוכב הלכת, שאחת השמשות נועדה לשעות היום שבו השמש הייתה גולת הכותרת של השמים במקום הירח, וכי אחת היא הכוח לגדל דברים הקשורים למשמעות החקלאית של פולחן השמש.
סמליות

ניתן לראות את היחס לשמש בתרבויות האנדים עוד לפני שאימפריית האינקה שלטה בארץ. הקשר הזה לשמש יכול לנבוע מחשיבותה הגדולה של החקלאות בחברות אלה, שכן ללא אור שמש עקבי, רוב היבולים אינם מצליחים. השמש הייתה קשורה גם לגשם וליכולת של העננים להוריד גשם, שהיא היבט נוסף הכרחי לפיתוח הגידולים, המוביל עוד יותר לחשיבות החיים ובמיוחד לחקלאות בחברה זו. זו הסיבה שאינטי הוא האל שבעיקר סגדו לו בתרבות מחוץ לאל הבורא, ויראקוצ'ה.
דוגמה אחת לסמליות שניתן למצוא מחוץ לתרבות האינקה היא שער השמש בטיוואנאקו. לשער השמש שנמצא באתר הארכאולוגי יש השפעה משמעותית על הארכאולוגיה מכיוון שהוא מראה על תובנה רבה של יוצריו לגבי מיקומה של השמש בימים בעלי חשיבות, כמו גם ימי היפוך וימי שוויון.
בנוסף לשימוש בסמליות העבר, השמש עדיין משמשת דמויות סמליות חשובות בתוך מדינות שהיו פעם חלק מאימפריית האינקה, מה שמוכיח שאמנם דת זו כבר לא נהוגה באומות אלה כפי שהיה פעם, אך המיתולוגיה והמאפיינים עדיין נוכחים היום. אף על פי שלא מובטח שלאלה יהיו קשרים לאל, אינטי, המשמעות התרבותית של השמש המשיכה בבירור לאורך כל השינויים של האימפריות ודרך הקולוניזציה של האנדים.
השמש מתוארת גם בסמל בוליביה, בסמל ארגנטינה ובסמל אקוודור, כמו גם בדגל ההיסטורי של פרו. כל המדינות הללו היו באופן היסטורי חלק מאימפריית האינקה. הוא מתואר גם על בדגל העמים ההיספניים (אנ')
ייתכן שגם השורשים של שמש מאי הם באינטי, וניתן למצוא אותה על דגל ארגנטינה ועל דגל אורוגוואי.
הערות שוליים

↑  Geoffrey W. Conrad, Arthur A. Demarest, Religion and Empire: The Dynamics of Aztec and Inca Expansionism,Cambridge University Press, 1984, ISBN 9780521318969
↑  Cobo, Bernabé and Hamilton, Roland. Inca Religion and Customs,  1st ed., University of Texas Press, 1990.
↑  Moulian, Rodrígo; Catrileo, María; Landeo, Pablo (2015). "Afines quechua en el vocabulario mapuche de Luis de Valdivia". Revista de lingüística teórica y aplicada (בספרדית). 53 (2).
↑  Moulian, Rodrigo; Catrileo, María; Hasler, Felipe (2018). "Correlatos en las constelaciones semióticas del sol y de la luna en las áreas centro y sur andinas". Boletín del Museo Chileno de Arte Precolombino (בספרדית). 23 (2).
↑  Steele, Paul R., & Allen, Catherine J. (2004). Handbook of Inca Mythology. ABC-CLIO, Inc
↑  Geoffrey W. Conrad, Arthur A. Demarest, Religion and Empire: The Dynamics of Aztec and Inca Expansionism,Cambridge University Press, 1984, ISBN 9780521318969
↑  Protzen, Jean-Pierre. Architecture- Design Methods-Inca Structures', Kasel University Press, 2009.
↑  "Why the Incas offered up child sacrifices". the Guardian (באנגלית). 2013-08-03. נבדק ב-2021-10-19.
איור מהמאה ה-17 של פאצ'אקוטי סוגד לאינטי בקוריקנצ'ה, הכרוניקות של מרטין דה מורואה.
שלט האצולה שלאקוודור, עם אינטי מעל הארץ
אינטי ריימי בסקסייוומאן בקוסקו
דגל העמים ההיספניים כשאינטי עולה מאחורי הצלב
אזוביון מדברי

| אזוביון מדברי |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: צינוראים
משפחה:: שפתניים
סוג:: אזוביון
מין:: אזוביון מדברי
שם מדעי
 Lavandula coronopifolia ‏Poiret, 1789
אזוביון מדברי (שם מדעי: Lavandula coronopifolia) הוא בן שיח מדברי-סודני מסועף מבסיסו שמשויך לסוג אזוביון ממשפחת השפתניים. גבעוליו הזקופים מגיעים לגובה 35 עד 50 גובהו ואף ל-100 ס"מ. עליו קירחים, גזורים ומנוצים פעם אחת וגבעוליו רְבוּעִים וזקופים. תפרחתו ארוכה ומרווחת, אורך הפרחים כס"מ אחד. הפרחים בצבע כחול כהה, נוטה לסגול. העלים והפרחים מפיצים ריח מיוחד, המזכיר את ריח הזעתר.
מין נוסף של אזוביון שגדל באזורים חופפים כמעט אזורים שגדל בהם אזוביון מדברי הוא אזוביון שעיר שעליו שעירים יותר ודרושה לו לחות רבה יותר. ולכן, מוצאים אותו בוואדיות לחים בערבה ובקניוני מדבר יהודה.
הפריחה מנובמבר ועד יוני. אם כי, למין זה בדומה לאזוביון שעיר גמישות רבה באורך עונת הפריחה.
צמח זה משמש את הרפואה הבדואית להכנת תה להקלת מיחושים בבטן.
מאפיינים

אֲזוֹבְיוֹן מִדְבָּרִי הוא בן שיח ריחני, מעוצה בבסיסו ומסתעף מבסיסו, בעל גבעולים רבים וזקופים, וגובהו בין 40 עד 100 ס"מ.
הגבעולים רְבוּעִים וירוקים, נגדיים וזקופים, נושאים עלים בעיקר בחלק התחתון ובראשם מרוכזים הפרחים.
העלים נגדיים, קירחים, דמויי ביצה מוארכת, מחולקים (גזורים-מנוצים) פעם אחת בלבד לאונות מוארכות וצרות, שרוחבן כ-1 עד 2 ס"מ, וקודקודן מעוגל (בשונה מאזוביון שעיר שעליו שעירים ומנוצים פעמיים, ובשונה מאזוביון דגול שעליו פשוטים). בעת מילולם של עלים צעירים הם מעלים ריח טיפוסי.
הפרחים נגדיים, מסודרים בדורי פרחים שממוקמות לאורך החלק העליון של הגבעולים. התפרחות (דורי הפרחים) מוארכות ודקות, לא צפופות ומרוחקות זו מזו. החָפִים המלווים את התפרחות קצרים בהרבה מהגביע.
הפרחים קטנטנים, אורכם כ-8 עד 10 מ"מ (גונם לרוב כהה יותר מזה של אזוביון שעיר). הפרחים ערוכים בזוגות נגדיים וסדורים שתי וערב לאורך הגבעול - זוגות הפרחים העוקבים ממוקמים בזווית ישרה זה לזה.
הכותרת דו-שפתנית, מאוחת עלים לצינור ארוך במיוחד, שתי השפתיים ברורות למדי ושתיהן נראות יפה מבחוץ, וצבע הכותרת סגול (כחול) חיוור (הגוון כהה יותר מאזוביון שעיר) ואורכה כס"מ אחד.
הגביע דמוי צינור צר וירקרק, בעל 14 עורקים ודו-שפתני עם 5 אונות קצרות. האונה העליונה מורחבת לפעמים. צינור הכותרת בולט במידה רבה מהגביע.
צינור הכותרת דמוי צינור ארוך מאוד כפוף בקצהו ונפתח בקצהו ל-5 אונות ברורות. השפה העליונה, דמיות כובע מפוצלת ל-2 אונות לא בולטות. השפה התחתונה מורחבת, בת 3 אונות כמעט שוות. השפה העליונה של הכותרת שטוחה פחות או יותר או קמורה מבפנים, בדרך כלל קצרה מהשפה התחתונה.
האבקנים שמספרם 4, מפורדים ומעורים בצינור הכותרת וחבויים בו. הזוג הקדמי ארוך מהאחורי.
השחלה עילית, בת 2 עלי שחלה, שמתחלקים בשלב מוקדם על ידי מחיצה מדומה ל-4 מגורות בעלות ביצית אחת, עמוד עלי 1 ו-2 צלקות.
הפרי מסוג מַפְרֶדֶת (schizocarp) שעשויה 4 פרודות (זרעים, אגוזיות יבשות) ועטופות בגביע משתייר.
הזרעים חלקים ומבריקים, בעלי עובר ישר.
הפריחה מנובמבר ועד יוני. אם כי, למין זה גמישות רבה באורך הפריחה. בשנים יבשות לא יפרח כלל, בשנים גשומות במקומות יבשים יחסית הפריחה תהיה אביבית וקצרה ובמקומות לחים יותר (שקעים וצדי דרכים) הפריחה תימשך עד הקיץ.
בית גידול ותפוצה

התפוצה של אזוביון מדברי משתרעת באזורים הסהרו-ערבי והסודני, דהיינו במדבריות ערב, בצפון אפריקה ובמזרחה. הוא גדל במקומות אבניים וסדקי סלעים שבערוצי נחלים, במדרונות ובוואדיות במדבר הקיצוני במיוחד באזורים חמים שבנאות מדבר. הוא פזור עד נדיר לאורך חופי ים המלח (בקעת ים המלח), לאורך כל הערבה, בנגב הדרומי ובדרום סיני. אזוביון מדברי, שעמיד יותר ליובש, בונה חברות ערוצים ושולט בערוצים של סלעים מגמתיים בסביבות אילת ובסיני בשונה מאזוביון שעיר, שרגיש יותר ליובש, והוא פחות שכיח פחות כצמח שולט.
הערות שוליים

↑  Lavandula coronopifolia, POWO plants of the World Online. Published on the Internet
1 2  אבי שמידע, מדריך פרחי הבר בישראל, צמחיית המדבר כרך ב, כרך ב, ירושלים: בית הוצאה כתר, 1988, עמ' 237
1 2  אזוביון מדברי, באתר צמחיית ישראל וסביבתה
1 2  אורי פרגמן-ספיר, פרחי עין גדי וחוף ים המלח, ירושלים: העמותה לעידוד וקידום שמירת הטבע במזרח התיכון, 2008, עמ' 13
1 2  נעמי פינברון-דותן, אבינעם דנין, המגדיר לצמחי בר בארץ ישראל, ירושלים: כנה, 1998, עמ' 558
↑  מיכאל זהרי, מגדיר חדש לצמחי ישראל, מהדורה חדשה מתוקנת ומורחבת, תל אביב: עם עובד, 1989, עמ' 381
↑  מיכה לבנה ודוד הלר (ע), החי והצומח של ארץ-ישראל : אנציקלופדיה שימושית מאויירת, כרך כרך 11 – צמחים בעלי פרחים ב', רעננה: ישראל. משרד הבטחון. ההוצאה לאור, 1986
אילנה סקר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1959 (בת 65 בערך)
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב
 תקופת הפעילות:  מ-1988
 מקצוע:  עורכת דין
 תפקיד:  חבר הוועדה לבחירת שופטים (ינואר 2015–פברואר 2024) 
 
אילנה סקר (נולדה ב-1959) היא עורכת דין ישראלית, חברה בלשכת עורכי הדין. החל מ-2015 ולאורך שלוש קדנציות עד פברואר 2024 הייתה חברה בוועדה לבחירת שופטים.
ביוגרפיה

סקר נולדה בדימונה. היא סיימה לימודי משפטים באוניברסיטת תל אביב והתמחתה אצל פרופ' דוד ליבאי, שר המשפטים לשעבר.
ביוגרפיה > קריירה

היא הוסמכה למשפטים ומספר שנים לאחר מכן פתחה משרד בהרצליה ועסקה בביטוח ובדיני נזיקין במשך 27 שנה. במסגרת ניסיונה צברה ניסיון רב בליטיגציה. עם בחירתה לוועדה נאלצת לוותר על הופעות בבית משפט.
ביוגרפיה > קריירה > הוועדה לבחירת שופטים

סקר החלה לכהן בוועדה לבחירת שופטים בינואר 2015 לאחר שנבחרה במועצה הארצית של לשכת עורכי הדין. בשנת 2015, עוד בטרם נבחר ליושב ראש לשכת עורכי הדין, תמך עורך הדין אפי נוה במינויה של סקר לוועדה למינוי שופטים.
בקדנציה הראשונה בוועדה, עד 2018, היא כיהנה בתפקיד לצד נציג הלשכה עו"ד ח'אלד חוסני זועבי.
ב־2017 נבחרה סקר לקדנציה שנייה. ב-2018 נכנס נוה עצמו לתפקיד חבר בוועדה למינוי שופטים, לצד סקר.
בנובמבר 2020 נבחרה סקר לקדנציה שלישית בוועדה. לצידה בוועדה מכהן עו"ד מוחמד נעאמנה שנבחר לראשונה ב-2021 ובשנית ב-2024.
ב-2024 העמיד עמית בכר, יו"ר לשכת עורכי הדין, את סקר כמועמדת לקדנציה רביעית בניגוד למקובל, אך החליט שכהונתה לא תוארך והיא תסיים את תפקידה בפברואר 2024, בתום שלוש קדנציות.
ביוגרפיה > חיים אישיים

בעלה הראשון של סקר נהרג במלחמת לבנון הראשונה, בקרב עין זחלתא, שבו לחם צה"ל נגד הצבא הסורי. לאחר מותו נישאה סקר מחדש, והיא אם ל-4 ילדים בוגרים.
עמדותיה הציבוריות

סקר רואה בבית המשפט כאחד המובילים העיקריים של שינויים חברתיים. לטענתה עולם הנזיקין הוא כלי לשינוי חברתי. לדבריה "באמצעות תביעות נזיקיות של נפגעות עבירות נגד מי שתקף אותן, או באמצעות תביעות נזיקיות בתחום של איכות הסביבה ועוד - ניתן להגיע לשיפור דברים".
ביקורת

ב-2019 נטען בצינור והמקום הכי חם בגיהנום כי אילנה סקר קיבלה תיקי בוררות בשווי 16 מיליון שקלים בשלוש שנות חברותה בוועדה בקדנציה הראשונה שלה. את התיקים קיבלה מטעם עורך הדין אפי נוה.
סקר הייתה חברת הוועדה לבחירת שופטים בתקופה בה אפי נווה היה חבר בוועדה ויושב ראש הלשכה. ב-2019 יצאה לאור פרשת מינויי שופטים תמורת שוחד. סקר מוזכרת בכתב החשדות נגד נוה, כיוון שהוא פנה אליה למנות את השופטת אתי כרייף, אך היא לא הייתה חשודה בפרשה ובכתב החשדות נכתב כי לא ידעה על הקשר האינטימי בין כרייף לנוה.
ב-2020 נטען בכלכליסט כי סקר הכשירה לכאורה את כניסתה של עו"ד צילי נוה, ראש תחום נזקי גוף בכלל ביטוח ואשתו של אפי נוה, למאגר המועמדים לתפקידי שיפוט, אף שנוה נכשלה בקורס מועמדים לשיפוט. בעקבות הפרסום, הסירה נוה את מועמדותה לשיפוט.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  חן מענית, ‏עו"ד אילנה סקר מועמדת לנציגת הלשכה בוועדה לבחירת שופטים, באתר גלובס, 26 בינואר 2015
↑  ענת רואה, "הבחירה בי לא פוליטית", באתר כלכליסט, 29 בינואר 2015
↑   יסמין גואטה, לשכת עורכי הדין בחרה את אילנה סקר וחאלד חוסני זועבי לוועדה לבחירת שופטים, באתר TheMarker‏, 27 בינואר 2015
↑  אמיר זוהר, ניצחון לאפי נוה בבחירות לוועדות לבחירת שופטים ודיינים, באתר פוסטה, ‏2015-01-28
↑   רויטל חובל, הוועדה לבחירת שופטים אישרה 13 מינויים חדשים לבתי משפט השלום והמחוזיים, באתר הארץ, 9 באוגוסט 2015
1 2 3 4  שרון שפורר, הנציגה של נוה בוועדה למינוי שופטים קיבלה בוררויות בסך 16 מיליון שקל בשלוש שנים, באתר "המקום הכי חם בגיהנום", 29 בדצמבר 2019
↑  עקיבא ביגמן, "התחרות" בלשכת עוה"ד: 2 מועמדים על שני כיסאות, באתר ישראל היום, 4 בספטמבר 2017
↑  עמיר קורץ, ניסיון להאריך את כהונת עו"ד סקר בוועדה לבחירת שופטים, באתר כלכליסט, 7 בדצמבר 2023
↑  גלעד מורג, המועמדת היחידה מונתה לנציגת לשכת עוה"ד לבחירת שופטים, באתר ynet, 10 בנובמבר 2020
↑  חזקי ברוך, עו"ד אילנה סקר נבחרה לועדה לבחירת שופטים, באתר ערוץ 7, 10 בנובמבר 2020
↑  עמיר קורץ, בלעדיברגע האחרון: לשכת עורכי הדין תבחר נציגה חדשה לוועדה לבחירת שופטים במקום אילנה סקר, באתר כלכליסט, 29 בינואר 2024
↑  שרון שפורר, הסיפור על כרייף וכחלון הוא כלום לעומת הסיפורים על אפי נוה, אילנה סקר ואיתן אורנשטיין, באתר "המקום הכי חם בגיהנום", 4 בפברואר 2020
↑  שרון שפורר בכנס לשכת עורכי הדין באילת | "אני אשמח לדעת כיצד הציבור הישראלי אמור להאמין במערכת המשפט שעורכת דין שיושבת פה, אילנה סקר, מקבלת כסף (בוררויות) מראש הלשכה אפי נוה, עושה כדברו במינוי... | By המקום הכי חם בגיהנום | Facebook, נבדק ב-2024-01-31
1 2  גלעד מורג, המועמדת היחידה מונתה לנציגת לשכת עוה"ד לבחירת שופטים, באתר ynet, 10 בנובמבר 2022
↑  ענת רואה, חתיכת תיק: אילנה סקר קיבלה 150 תיקים מכלל ביטוח, באתר כלכליסט, 1 בנובמבר 2020
אינס דירס

אינס דירס-נואק (בגרמנית: Ines Diers-Noack; נולדה ב-2 בנובמבר 1963) היא שחיינית עבר ממזרח גרמניה. היא אלופה אולימפית (מוסקבה 1980) בעלת 5 מדליות, מהן 2 מדליות זהב, אלופת אירופה ושיאנית עולם.
ביוגרפיה

דירס נולדה בעיירה בשם רוחליץ, 26 ק"מ צפונית-מערבית לקמניץ.
ביוגרפיה > אלופה אולימפית ושיאנית עולם

באולימפיאדת מוסקבה (1980) זכתה דירס במספר המדליות הרב ביותר בתחרות מבין הגברים והנשים. היא זכתה ב-5 מדליות, מהן שתי מדליות זהב, שתי מדליות כסף ומדליית ארד אחת. מדליות זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אולימפי חדש של 4:08.76 דקות, לפני פטרה שניידר (4:09.16 דקות) וכרמלה שמידט (4:10.86 דקות) אף הן ממזרח גרמניה ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 3:42.71 דקות, לפני שוודיה (3:48.93 דקות) והולנד (3:49.51 דקות). מדליות כסף במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:59.64 דקות, אחרי בת ארצה ברברה קראוזה שקבעה שיא אולימפי חדש של 1:58.33 דקות ולפני שמידט (2:01.44 דקות) ובמשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:32.55 דקות, אחרי מישל פורד מאוסטרליה שקבעה שיא אולימפי חדש של 8:28.90 דקות ולפני בת ארצה  הייקה דינה (8:33.48 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 55.65 שניות, אחרי קראוזה שקבעה שיא עולם חדש של 54.79 שניות ובכך הייתה לשחיינית הראשונה בהיסטוריה ששחתה משחה זה מתחת ל-55 שניות ובת ארצה קארן מטשוק (55.16 שניות).
ביוגרפיה > אלופת אירופה

באליפות אירופה בשחייה שנערכה בספליט, לשעבר יוגוסלביה בשנת 1981 זכתה דירס ב-3 מדליות, מהן 2 מדליות זהב ומדליית כסף אחת. מדליות זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:08.58 דקות, לפני בת ארצה שמידט (4:08.71 דקות) וג'קי וילמוט מבריטניה (4:15.23 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:44.37 דקות, לפני מערב גרמניה (3:47.42 דקות) והולנד (3:49.65 דקות). מדליית כסף במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:32.89 דקות, אחרי שמידט (8:32.79 דקות) ולפני וילמוט (8:37.22 דקות).
שימוש בסמים

לאחר איחוד גרמניה נחשפה תוכנית האימרוץ של גרמניה המזרחית, בה נתנו סטרואידים אנאבוליים באופן שיטתי לספורטאים רבים. בין היתר, השחיינית בריגיט מיינקה ספרה ששחייניות נבחרת מזרח גרמניה השתמשו באימרוץ נרחב .
אינס ריברו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 באוגוסט 1975 (בת 49) קורדובה, ארגנטינה 
 שם לידה:  María Inés Rivero 
 מדינה:  ארגנטינה 
 בן או בת זוג:  Jorge Mora (2001–2004) 
 מספר צאצאים:  1 
 
מריה אינס ריברו (בספרדית: María Inés Rivero; נולדה ב-7 ביוני 1975) היא דוגמנית ארגנטינאית.
ביוגרפיה

ריברו נולדה בקורדובה שבארגנטינה. כבר כשהייתה ילדה קטנה שלחה אותה אמהּ ללמוד בבית ספר לדוגמנות. בגיל 14 החלה להשתתף בתצוגות אופנה מקומיות ובגיל 16 התגלתה על ידי סוכן דוגמניות. שנה לאחר מכן, בגיל 17, זכתה בתחרות "מראה השנה של עלית ארגנטינה" וייצגה את מדינתה בתחרות העולמית ב-1993, את אותה תחרות הנחתה בשנת 1996 שנערכת מדי שנה על ידי סוכנות הדוגמנות עלית.
קריירה

הפריצה הגדולה של ריברו הגיעה כאשר חתמה עם ויקטוריה'ס סיקרט כדי להפוך לאחד המלאכות הבולטות שלהם בשנת 1998. חוזה בחברה מסייע לדוגמניות להשיג תהילה בתעשייה העולמית. ריברו הצטרפה למסע הפרסום של ויקטוריה'ס סיקרט בסוף שנות ה-90. היא עבדה לצד דוגמניות כמו היידי קלום, אדריאנה לימה, אלסנדרה אמברוזיו, טיירה בנקס, קרולינה קורקובה, דניאלה פשטובה, סטפני סימור וקארן מולדר. היא הייתה מה שנחשב לגל המלאכיות הראשון עבור החברה. במסגרתה כדוגמנית של החברה, הופיעה על שערי המגזינים "ווג" ו"קוסמופוליטן".
עבודתה עם ויקטוריה'ס סיקרט גרמה לריברו לאמץ תדמית התואמת למדיניות החברה וגם שמרה על כושר ועל מראה סקסי ובוטח ודגמנה הלבשה תחתונה של המותג.
בשנת 2013 אחרי כמעט שני עשורים של הליכה בתצוגות אופנה ופוזות לצלמים, החליטה ריברו להתנסות בצד השני של ענף הדוגמנות והצטרפה לפאנל השופטים של תוכנית המציאות Model" Latina South Beach", שם עשר דוגמניות לטיניות מתמודדות על זכייה ב-25 אלף דולר, תפקיד כדוברת ערוץ NuvoTV, וחוזה עם סוכנות הדוגמנות הבינלאומית Q Management. התוכנית עלתה לראשונה ב-28 במאי 2012.
יחד עם הדוגמנות והטלוויזיה עבדה ריברו גם בתעשיית המוזיקה. היא הקליטה אלבום שכותרתו "Hasta Siempre". הסינגל הבולט של האלבום הוא "צ'ה גווארה", העוסק במהפכן צ'ה גווארה, יליד ארגנטינה. היא השתתפה כשחקנית בסרטים "השטן לובשת פראדה" ו"בנים ובנות" לצד ג'ייסון ביגס.
חיים אישיים

ריברו הייתה נשואה לצלם המפורסם ג'רל אל דה בסוויל ממנו התגרשה בשנת 1996.
לאחר מכן נישאה לתעשיין הקובני חורחה מורה. בשנת 2001 נולד בנם הראשון. כיום המשפחה מתגוררת במיאמי ביץ', פלורידה.
ריברו מספרת בראיונות מה לדעתה דרוש לקיום מערכת יחסים בריאה, בהתבסס על נישואיה הארוכים. לדבריה, היא ומורה מכבדים זה את המרחב של זה ומשוחחים על בעיותיהם.
הערות שוליים

↑  The FMD- FashionModelDirectory.com, Ines Rivero - Fashion Model | Models | Photos, Editorials & Latest News | The FMD, The FMD - FashionModelDirectory.com
↑  Supermodel Ines Rivero Says Confidence and Communication Are Important For Finding Love (באנגלית)
אדם קרינגטון

| --- | --- |

אדם קרינגטון, בגילומו של גורדון תומסון
 תוכנית טלוויזיה:  שושלת (הסדרה המקורית) שושלת: המפגש שושלת (אתחול מחודש)
 הופעה ראשונה:  בסדרה המקורית: עונה 3, פרק 1: "הטענה" באתחול המחודש: עונה 2, פרק, 14: "כך מספרים בפריז..."
 הופעה אחרונה:  בסדרה המקורית: עונה 9, פרק 22: "מלכוד 22" באתחול המחודש: עונה 5, פרק 22: "מלכוד 22"
 יוצרים:  ריצ'רד ואסתר שפירו
 גילום הדמות:  גורדון תומסון (1982-1989) רובין זקס (1991) סאם אנדרווד (2019-)
 מידע
 כינויים:  מייקל טורנס (בסדרה המקורית) מייק האריסון (באתחול המחודש)
 מין:  זכר
 מקצוע:  עורך דין מנהל עסקים רופא (באתחול המחודש)
 דמויות קשורות
 משפחה:  תומאס "טום" ואלן קרינגטון (סבים) בלייק ואלקסיס קרינגטון (הורים) סטיבן, פאלון, אמנדה וקריסטינה קרינגטון (אחים) סטיבן קרינגטון (אח למחצה, באתחול המחודש) קלאודיה בלייזדייל-קרינגטון (אישה) דנה וורינג (אישה שנייה) ל. ב. ולורן קולבי, דני קרינגטון (אחיינים) דומיניק דוורו, בן קרינגטון וקארס מורל (דודים) לזלי קרינגטון וג'קי דוורו (בני דודים, בסדרה המקורית) ג'ף ומוניקה קולבי (בני דודים, באתחול המחודש)
אדם קרינגטון (באנגלית: Adam Carrington) הוא דמות בדיונית שנוצרה על ידי הזוג ריצ'רד ואסתר שפירו עבור אופרת הסבון "שושלת". דמותו של אדם הוצגה לראשונה בעונה השלישית כבנם הבכור של בלייק ואלקסיס קרינגטון, שנחטף בינקותו וגולמה על ידי השחקן גורדון תומסון. דמותו של אדם הופיעה כדמות ראשית החל מעונתה השלישית של הסדרה ועד לסיומה בשנת 1989. במיני הסדרה "שושלת: המפגש" ששודרה בשנת 1991, דמותו של אדם קרינגטון לוהקה מחדש וגולמה על ידי השחקן רובין זקס לאחר שתומסון לא היה זמין לשוב לגלם את הדמות במהלך צילומי המיני-סדרה. באתחול המחודש של הסדרה משנת 2017, דמותו של אדם קרינגטון מגולמת על ידי סאם אנדרווד החל משנת 2019.
בסדרה המקורית > אפיון

באמצעות הכנסת דמותו של אדם קרינגטון למשפחת קרינגטון, התאפשר לתסריטאי הסדרה למצוא סיבה ברורה ליצירת אנטגוניסט גברי עבור שאר בני המשפחה. במהלך הסדרה, מעשיו של אדם מונעים בעיקר על ידי קנאה מעורערת בהצלחותיהם המקצועיות של אחיו סטיבן, וגיסו, ג'ף קולבי. בנוסף, אדם בוגד בשני הוריו פעמים רבות, אך מעשיו נסלחים לו, גם כאשר היו פליליים, בעיקר בגלל יכולתו לנצל את רגשות אשמתם באשר לנסיבות שהובילו לילדותו הקשה. גם כאשר כאשר סיטואציות שונות גרמו לסובבים אותו לחוש כלפיו סימפתיה, אדם הרס את רצונם להיטיב לו בשל אופיו האנוכי והקנאי.
בשנת 1986, כינה המגזין "ניו-סאנדיי טיימס" את דמותו של אדם כ"אחד הנבלים הבדיוניים והמאוסים ביותר בטלוויזיה", וציין כי "אדם אנס את בתו של המשרת, צבע את משרדו של ג'ף קולבי בצבעים רעילים מלאי עופרת, הערים על בלייק שייפה את כוחו בזמן שגסס" ועוד. תומסון השווה את אדם לדמותו של ג'יי אר יואינג בגילומו של לארי הגמן, איל הנפט והאנטגוניסט הראשי באופרת הסבון המתחרה, "דאלאס", ואמר, "לאדם אין כל כך הרבה כסף או כוח. אבל לאדם יש יותר סמכות והוא לא בוטה כל כך." תומסון הוסיף כי "גברים אכזריים הם אלו שבדרך כלל משיגים את הכוח." תומספן הסביר כי אופרות סבון זקוקות לנבלים על מנת להניע את העלילה שלהן, ואמר, "שיחקתי בעבר בתפקידים מורכבים, אבל אף אחד מהם לא היה שטני כמו אדם. הוא הבחור הרקוב ביותר שהופיע בפריים טיים."
בסדרה המקורית > ליהוק

גורדון תומסון גילם את דמותו של אדם קרינגטון, בנם בכורם של בלייק ואלקסיס קרינגטון, החל מפרק הבכורה של עונתה השלישית של הסדרה, ששודרה בספטמבר 1982. לדברי תומסון, "הם תכננו שדמותו של אדם תהיה מתחזה, אבל הם אהבו אותו כל כך שהחליטו לשמור עליו, הם ייעדו אותי להופיע ב-13 פרקים, ואז הרחיבו את זה ל-24". תומסון שיחק את הדמות עד לסיום הסדרה בשנת 1989.
עבור מיני הסדרה "שושלת: המפגש", השחקן הבריטי רובין זקס לוהק מחדש לדמותו של אדם מכיוון שלתומסון היו מחויבויות קודמות עבור הסדרה "סנטה ברברה".
בסדרה המקורית > עלילה > עונה 3

בפתיחת העונה, בלייק ואלקסיס קרינגטון, מקיימים משדר טלוויזיוני עבור החזרת נכדם שנחטף, ל. ב. קולבי. בזמן המשדר, אלקסיס מודה בסוד אפל מעברה: בנה הבכור, אדם, נחטף בינקותו, ומעולם לא נמצאו עקבותיו. בעקבות האירוע, הם הסתירו את קיומו מילדיהם הבאים, סטיבן ופאלון. בינתיים, בבילינגס שבמונטנה, אשה קשישה בשם קייט טורנס הנמצאת על ערש דווי צופה במשדר. בדמעות, היא מספרת למייקל טורנס - נכדה אותו היא גידלה מאז שהוריו מתו לכאורה בתאונת דרכים בינקותו - שהוא באמת אדם קרינגטון. קייט מסבירה לו שאחרי שנכדה האמיתי מת בתאונה, היא החליטה לחטוף אותו וכהוכחה לסיפורה, היא מראה למייקל רעשן כסוף הנושא את שמו. כמשאלת מותה, קייט מבקשת ממייקל ההמום למצוא ולחזור למשפחתו האמיתית, ומייקל מסכים.
כשהוא עדיין משתמש בשם מייקל טורנס, אדם נוסע לדנוור ונרשם במלון "לה מירנדה". שם הוא פוגש אישה יפה ואף על פי שהם מפלרטטים אחד עם השנייה ואף מתנשקים, האישה מסרבת לומר לו את שמה. לאחר מכן, אדם נוסע לפגוש את בלייק, שמניח שהוא נוכל שראה את המשדר. המום מדחייתו הפתאומית של בלייק, אדם עוזב בלי להראות לו את הרעשן, אך לאחר מכן פוגש את אלקסיס, שממהרת לקבל אותו כבנה האבוד. כאשר אלקסיס מציגה את אדם לפאלון, אדם נדהם לגלות שהיא האישה מהמלון, אך אינו מוטרד מהמחשבה שכמעט גילה עריות, בעודו מבחין שמחשבה זהה על כך מטרידה את פאלון. בהדרגה, בלייק מסתגל לרעיון שייתכן שאדם הוא בנו בכורו. במקביל, אלקסיס מציע לאדם, שהוא עורך דין במקצועו, עבודה בחברת "קולביקו". מרוב קנאתו ליחסיו של בני שפחתו לג'ף, בעלה של פאלון, אדם דואג לכך שמשרדו של ג'ף ייצבע בצבעים רעילים ובהדרגה, התנהגותו של ג'ף מאבדת מיצבותה. לאור התנהגותו, אלקסיס שולחת את ג'ף לחופשה, ובהבינו כי ג'ף יתאושש, אדם מתוודה בפני אלקסיס במעשיו, שמורה לו לדאוג לכך שהצבע במשרד יוחלף. אדם מזהיר את אמו שאם תבגוד בו, הוא יסבך אותה בתוכניתו, שכן אלקסיס ניצלה את בריאותו הרעועה של ג'ף על מנת להערים עליו ולהעביר לה את מניותיו של בנו ב"דנוור-קרינגטון". בלייק וקריסטל מתחילים לחשוד באלקסיס כשהם לומדים מרופאיו של ג'ף שיש רעל בדמו. פאלון, לעומתם, חושדת אדם, ונודרת לחשוף את האמת. פאלון מוצאת את ד"ר אדוארדס, רופא המשפחה של אדם בבילינגס, שנמצא בדנוור לצורכי כנס, שמגלה לה שאדם שזוכה כבר פעם בבית המשפט לאחר שלא נמצאו ראיות לכך שהרעיל אדם נוסף באדי צבע רעילים.
במקביל, אדם נמשך לקירבי אנדרס, בתו של ג'וזף אנדרס והאומנת של ל. ב. קולבי, וג'ף מגן עליה מחיזוריו הבלתי רצויים של אדם, מה שמגביר את המתיחות בין שני הגברים, אך לאחר מכן, בשכרותו, אדם אונס את קירבי ולאחר מכן מתקיף אותה שוב. לאחר שג'ף נחלץ לעזרתה בפעם השנייה, הוא מציע לה נישואין ובכך סותם את הגולל על חיזוריו של אדם.
בסדרה המקורית > עלילה > עונה 4

אלקסיס מזהירה את אדם שהוא יישא לבדו בתוצאות מעשיו אם פאלון תגלה את האמת על מחלתו של ג'ף. בתגובה, אדם משטה באלקסיס וגורם לה לחתום על מסמכים המראים שהיא זו שהורתה לצבוע את משרדו של ג'ף. לאחר מכן, אלקסיס נוסעת למונטנה במטרה לחקור את הרקע של אדם ולומדת מד"ר אדוארדס שאדם התנסה בסמים כנער וסבל מהתמוטטות פסיכוטית. על מנת להסתיר את עברו, אלקסיס מתפטרת ברצון כתוצאה ממעשיו ומוותרת על שליטתה ב"דנוור-קרינגטון". לאחר מכן, ג'ף מתקיף את אדם, ומספר לו כי אשתו החדשה, קירבי בהריון עם בנו של אדם. מופתע, אדם אומר לקירבי שהוא רוצה להיות אב לתינוקם המשותף. כאשר הוא לומד שקירבי וג'ף מתכננים להתגרש, הוא מציע לה נישואין, וקירבי משיבה בחיוב. בהמשך, קירבי מאובחנת במחלה ונאלצת להתאשפז, אך כתוצאה ממחלתה, התינוק לא שורד. המום מצער על אובדן התינוק, אדם מתנצל בפני בלייק ואלקסיס על הכאב שגרם להם. למרות ההפלה, הוא וקירבי ממשיכים בתוכניות החתונה שלהם. עם זאת, אלקסיס סוחטת את קירבי לעזוב את אדם, שלהו נשבר כאשר קירבי מבטלת את אירוסיהם ושבה לפריז בסיום העונה.