stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרל אנדרה
ביוגרפיה

נולד בקווינסי שבמסצ'וסטס. הוא למד באקדמיית פיליפס בין השנים 1951 ל-1953. באקדמיה התחבר עם הוליס פרמפטון, קולנוען ויוצר אקספרימנטלי רדיקלי, שהיה להשפעה על גישתו הייחודית לאמנות בעתיד. אנדרה שירת בצבא האמריקאי בצפון קרוליינה בין השנים 1955–1956.
בשנת 1957, לאחר שהשתחרר נסע לניו יורק, שם הכיר לו פרמפטון את הפסל המפורסם קונסטנטין ברנקושי וגם את האמן פרנק סטלה, עמו חלק סטודיו בין השנים 1958–1960. באותה תקופה אנדרה כתב שירה.
אנדרה החשיב את עצמו כאמן מרקסיסטי, אולם יותר בכיוון התרבותי מאשר הפוליטי.
בשנת 1985 נרצחה אשתו השלישית, האמנית אנה מנדיטה. אנדרה היה חשוד ברצח, נשפט באשמה זו ויצא זכאי בשנת 1988, אולם מאז אירוע זה היה כצל על חיו האישיים ועל המוניטין שלו כאמן.
אנדרה היה נשוי ברביעית לאמנית מליסה קרטשמר (Melissa Kretschmer).
יצירותיו

יצירותיו הראשונות של אנדרה היו פסלי עץ אשר הושפעו מברנקוזי. עם הזמן התפתח לפיסול בעזרת קבוצות של אלמנטים זהים ממגוון חומרים כמו גרניט, אבן, ברזל, נחושת ועוד.
תצוגת היחיד הראשונה של אנדרה נערכה ב-Tibor de Nagy Gallery בניו יורק בשנת 1965. בשנת 1970 נערכה לו תערוכת רטרופרספקטיבה במוזיאון סולומון ר. גוגנהיים בניו יורק.
בין יצירותיו המוכרות נכללות Lament for the Children, משנת 1976. היצירה מורכבת ממאות גושי בטון הניצבים בשורות אנכיות של עשר בשורה כך שהוא יוצרים תבנית של רשת. היצירה הוצגה לראשונה בגן ילדים נטוש לכבוד חנוכת תערוכה חדשה ב-Contemporary Art Center. היצירה נהרסה לאחר מכן ונוצרה מחדש בשנת 1996 בעבור תערוכה בגרמניה ומשנת 2004 מוצגת ב־Paula Cooper Gallery בניו יורק. היצירה משרה תחושה קודרת בעקבות הדמיון של הגושים למצבות. השם של הפסל לקוח משיר סקוטי מהמאה ה-17 העוסק במותם של חמישה ילדים בשריפה מאת ג'יימס מק'קול.
ולדימיר

ערך זה עוסק בעיר ברוסיה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
הקתדרלה של דמטריוס הקדוש ידועה בזכות העיצוב המיוחד המציג את סיפורו של דוד המלך
קתדרלת עלייתה השמיימה של מרים, אם ישו
שער הזהב, 1164
ולדימיר (ברוסית: Владимир) היא אחת הערים העתיקות ברוסיה, ומשמשת כיום כבירת מחוז ולדימיר. העיר יושבת על גדות נהר הקליאזמה (Клязьма), כ-200 ק"מ מזרחית למוסקבה. מספר התושבים בשנת 2015 היה כ-340 אלף איש (לעומת 349,702 תושבים בשנת 1989). העיר הייתה בירת אחת הנסיכויות החזקות ברוסיה בימי הביניים. מספר מבנים בעיר הוכרזו כאתרי מורשת עולמית (ראו האתרים הלבנים בוולדימיר ובסוזדל).
היסטוריה

ראשית נוכחותם של בני-האדם באזור התקיימה כבר לפני כ-25,000 שנים. באופן מסורתי, מועד הקמת העיר הוא 1108, בהתאם לעדויות בכתבי עת עתיקים והגרסה לפיה העיר הוקמה על ידי הנסיך ולדימיר השני, מונומך. הסיבה להקמת העיר, לפי אותה הגרסה הייתה הרצון של ולדימיר להרחיק את עצמו מערים ותיקות כמו רוסטוב וסוזדל. בשנת 1958 צוינו 850 שנים לייסוד העיר.
לפי עדויות שהתגלו בשנות ה-90, ולדימיר הראשון נסיך קייב ביקר בעיר כבר בשנת 990. בהתאם לכך, הוזז מועד הקמת העיר לשנת 990.
היסטוריה > תקופת הזוהר

ללא קשר לשנת הקמת העיר, התקופה החשובה בתולדות העיר הייתה המאה ה-12. יורי דולגורוקי, הנסיך הגדול שייסד גם את מוסקבה, הקים את נסיכות ולדימיר-סוזדל והעביר את בירת רוסיה של קייב מקייב לוולדימיר. תקופת הזהר נמשכה עד לפלישה המונגולית לנסיכויות הרוסיות. באותה התקופה ולדימיר הייתה אחת הערים הגדולות והיפות באירופה. מעמד העיר חוזק עוד יותר עם העברת מרכז מושבו של הארכיבישוף מטרופוליטני הרוסי מקייב לוולדימיר. באותה תקופה נבנו כנסיות, ארמונות ומבני ציבור רבים. רק 3 מהם שרדו עד היום: שער הזהב, קתדרלת דמיטרי הקדוש וקתדרלת עלייתה השמיימה של מרים, אם ישו. באותה תקופה נבנתה גם הכנסייה מפורסמת על נהר הנרל (Нерль, כ-12 ק"מ מהעיר), הנחשבת לאחד היהלומים של ארכיטקטורה הרוסית בימי הביניים.
היסטוריה > נפילה

ב-8 בפברואר 1238, העיר נכבשה על ידי באטו חאן, שליט מונגולי. שרפה גדולה השתוללה בעיר. משפחת הנסיך הגדול נהרגה. מאז, לא חזרה העיר לעצמה. למרות זאת, עד לאמצע המאה ה-14 העיר הייתה מושבו של ארכיבישוף מטרופוליטני. כמו כן, על אף שבהדרגה, החשיבות הפוליטית עברה למוסקבה, התואר הרשמי של הצארים היה "הנסיך הגדול של ולדימיר". הצארים הוכרזו בקתדרלה של העיר, עד שקתדרלה דומה נבנתה במוסקבה.
קבר של אלכסנדר נבסקי היה בעיר עד לשנת 1703, אז הוא הועבר לסנקט פטרבורג.
אתרים בעיר

שער הזהב - נבנה ב-1158–1164 - שער לבן בחומה סביב העיר העתיקה. מעל השער נבנתה כנסייה.
קתדרלת עלייתה השמיימה של מרים, אם ישו (Успенский Собор)- נבנתה ב-1158–1160. מבנה לבן יפהפה. בתוך הכנסייה ציורי קיר מהמאה ה-12–13 ועבודות של אנדרי רובליוב משנת 1408.
כנסיית דמטריוס הקדוש - נבנתה ב-1194–1197.
כלא ולדימירסקי סנטרל
ערים תאומות

פולין ילניה גורה, פולין
איטליה אנגיארי, איטליה
איטליה קמפובאסו, איטליה
בריטניה קנטרברי, אנגליה, בריטניה
הפיליפינים סבו סיטי, הפיליפינים
הרפובליקה העממית של סין צ'ונגצ'ינג, הרפובליקה העממית של סין
יפן נארה, יפן
צ'כיה אוסטי נד לבם, צ'כיה
בולגריה קרדז'אלי, בולגריה
איטליה טרנטו, איטליה
גרמניה ארלנגן, בוואריה, גרמניה
ארצות הברית בלומינגטון, אילינוי, ארצות הברית
פינלנד קראבה, פינלנד
ארצות הברית סרסוטה, פלורידה, ארצות הברית
ראו גם

טבעת הזהב של רוסיה
ווטרברי (קונטיקט)

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  קונטיקט קונטיקט
 מחוז:  ניו הייבן
 ראש העיר:  Neil O'Leary
 תאריך ייסוד:  1686   הוכרה כעיר 1853
 שטח:  75.0 קמ"ר
 גובה:  80 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  114,403 (1 באפריל 2020)
  ‑ צפיפות:  1,449.7 נפש לקמ"ר (2013)
 קואורדינטות:  41°33′22″N 73°2′29″W﻿ / ﻿41.55611°N 73.04139°W﻿ / 41.55611; -73.04139
 אזור זמן:  UTC -5
 www.waterburyct.org
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה ווטרברי(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה ווטרברי(למפת קונטיקט רגילה) הרטפורד ברידג'פורט סטמפורד ניו הייבן ניו לונדון דנברי רוד אייל.  מסצ'וסטס ניו יורק  האוקיינוס האטלנטי ווטרברי(למפת קונטיקט מוגדלת) הרטפורד ברידג'פורט סטמפורד ניו הייבן ניו לונדון דנברי רוד אייל.  מסצ'וסטס ניו יורק  האוקיינוס האטלנטי ווטרברי    מיקום העיר במחוז ניו הייבן, במדינת קונטיקט tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
ווטרברי (באנגלית: Waterbury) היא עיר במדינת קונטיקט בארצות הברית. היא נמצאת במחוז ניו הייבן על נהר הנאוגטק, 53 קילומטרים דרום-מערבה מהרטפורד, ובמרחק של 124 קילומטרים צפון-מזרחה לניו יורק (90 דקות נסיעה). על פי מפקד האוכלוסין של שנת 2010, בעיר מתגוררים 110,366 תושבים, מה שהופך אותה לחמישית בגודלה במדינת קונטיקט, התשיעית בגודלה באזור ניו אינגלנד והעשירית בגודלה במטרופולין ניו יורק.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
חינוך

בעיר שוכנת אוניברסיטת פוסט, וכן קמפוסים רבים של אוניברסיטאות, בהם אוניברסיטת קונטיקט, אוניברסיטת ברידג'פורט ואוניברסיטת המדינה המערבית של קונטיקט.
דמוגרפיה

בעיר חיים כ-110,366 תושבים, וצפיפות האוכלוסין בה היא 1,449.7 תושבים לקמ"ר. 58.8% מאוכלוסיית העיר לבנים, 20.1% אפרו-אמריקאים, 0.6% אינדיאנים ו-1.8% אסיאתיים. בווטרבי כמות נכבדת של תושבים ממוצא איטלקי, המונה כ-21.46% מאוכלוסיית העיר. בעיר גם אוכלוסייה יהודית אורתודוקסית גדלה החל מן המאה ה-21.
| שנה | אוכלוסייה |
| --- | --- |
1860: 10,004
1870: 10,826
1880: 17,806
1890: 28,646
1900: 45,859
1910: 73,141
1920: 91,715
1930: 99,902
1940: 99,314
1950: 104,477
1960: 107,130
1970: 108,033
1980: 103,266
1990: 108,961
2000: 107,271
2010: 110,366
הערות שוליים

↑  2010 U.S. Census, באתר העיר
| דגל קונטיקט מדינת קונטיקט |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | הרטפורד |  |
| אזורים גאוגרפיים | המטרופולין של הרטפורד • המטרופולין של ניו הייבן • עמק נהר נאוגטוק |  |
| היישובים הגדולים ביותר | ברידג'פורט • ניו הייבן • הרטפורד • סטמפורד • ווטרברי • נורווק • דאנברי • ניו בריטן • גריניץ' • בריסטול • וסט הרטפורד • מרידן • האמדן • פיירפילד • מנצ'סטר • מילפורד • וסט הייבן • סטרטפורד • איסט הרטפורד • מידלטאון |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • כלכלה • יהדות קונטיקט |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552629405171  GND: 7525163-2  LCCN: n79113952  MusicBrainz: 136e4d32-fb8c-4d03-abe7-332b63bf3053  NARA: 10045928  VIAF: 143057123   WorldCat (עם VIAF): 143057123 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אוליבר ונדל הולמס האב

| --- | --- |

 לידה:  29 באוגוסט 1809 קיימברידג', ארצות הברית 
 פטירה:  7 באוקטובר 1894 (בגיל 85) בוסטון, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות מאונט אובורן 
 השכלה:  בית הספר לרפואה של הרווארד  אקדמיית פיליפס  הרווארד קולג' 
 מעסיק:  אוניברסיטת הרווארד 
 תפקיד:  פרופסור 
 בן או בת זוג:  Amelia Lee Jackson 
 פרסים והוקרה:  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים 
 
אוליבר ונדל הולמס
אוֹלִיבֶר וֶנְדֶל הוֹלְמְס האב (באנגלית: .Oliver Wendel Holmes, Sr‏; 29 באוגוסט 1809 – 7 באוקטובר 1894) היה רופא, משורר, פרופסור, מרצה וסופר אמריקאי. הוא השתייך לקבוצת "משוררי האח המבוערת" (Fireside Poets), ונחשב על ידי עמיתיו לאחד מטובי המשוררים והסופרים במאה ה-19. ספרי הפרוזה המפורסמים ביותר שלו הם אלו מסדרת "שולחן ארוחת הבוקר", שהראשון בהם ראה אור ב-1858 בשם "The Autocrat of the Breakfast-Table". הוא ידוע גם בשל הרפורמות החשובות שהנהיג בתחום הרפואה.
חייו

הולמס נולד בקיימברידג', מסצ'וסטס, ולמד באקדמיית פיליפס ובהרווארד קולג'. לאחר סיום לימודיו בהרווארד ב-1829 החל לומד משפטים, אך חזר לאחר זמן קצר למקצוע הרפואה. הוא החל בכתיבת שירה בגיל צעיר; אחת מיצירותיו המפורסמות ביותר, "אולד איירונסיידס", ראתה אור ב-1830 והשפיעה על קבלת ההחלטה לשמר ולא לגרוט את פריגטת המפרשים הנודעת "קונסטיטושן" של הצי האמריקני. ב-1836, לאחר שהתמחה בבתי ספר יוקרתיים לרפואה בפריז, קיבל הולמס את תואר הדוקטור מבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד. הוא לימד בבית הספר לרפואה של דרטמות' קולג' ואחר כך שב להרווארד, שם שימש לזמן מה בתפקיד דיקן. במהלך שנות הקריירה הארוכות שלו תמך ברפורמות שונות בתחום הרפואה, ובין היתר נתפרסם כמי שהעלה את ההנחה השנויה במחלוקת שרופאים יכולים להעביר את קדחת הלידה מחולה לחולה. הולמס פרש מהרווארד ב-1882 והמשיך בכתיבת שירה, סיפורים ומסות עד מותו ב-1894. בשנת 1847  הוא תמך בקבלת האריוט האנט ללימודי הרפואה, אך בסוף הדבר לא צלח.
הולמס השתייך לאליטה הספרותית של בוסטון, שכללה חברים כמו ראלף וולדו אמרסון, הנרי וודסוורת' לונגפלו וג'יימס ראסל לואל, והטביע חותם בל יימחה על עולם הספרות של המאה ה-19. רבות מיצירותיו נתפרסמו בירחון The Atlantic, כתב-עת שאת שמו הוא עצמו בחר. הוא קיבל תוארי כבוד רבים מאוניברסיטאות ברחבי העולם בשל הישגיו הספרותיים כמו גם בתחומים אחרים. הולמס מתאר לעיתים קרובות ביצירותיו את סביבת מגוריו בבוסטון בנימה הומוריסטית או מעוררת מחלוקת. אחדים מחיבוריו בתחום הרפואה, ובמיוחד המסה שפרסם ב-1843 ועוסקת בהידבקות בקדחת הלידה, נחשבים לחדשניים לתקופתם. לעיתים מזומנות נתבקש לכתוב שירים או פואמות לכבוד אירועים, רבים מהם בהרווארד. הולמס תרם גם לתפוצתם של מונחים אחדים, כמו "הבְּרַהְמִינִים של בוסטון" ו"אנסתזיה" (הרדמה).
הערות שוליים

↑   בנימין מוזס, למה צריך פחות מיטות בבתי חולים, באתר הארץ, 26 בפברואר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007271056505171  PLWABN: 9810677369905606  BNE: XX4770683  BnF: cb120319970 (data)  GND: 118706608  ICCU: RAVV075959  ISNI: 0000 0001 2276 0877  LCCN: n80032729  LNB: 000167268  MusicBrainz: 0643a15a-d968-44ce-8ff6-8a7b8c075972  NDL: 001265686  NKC: nlk20000089411  NLA: 35203292  NLG: 125783  NTA: 067993494  PIC: 298296  RERO: 02-A012310735  RKD: 380199  SELIBR: 286063  SNAC: w6qp6xrj  SUDOC: 028495586  Trove: 863518  ULAN: 500030942  VcBA: 495/176336  VIAF: 7405944   WorldCat (עם VIAF): 7405944 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'יימס מקליין

ג'יימס פרייס "ג'ימי" מקליין (באנגלית: James Price "Jimmy" McLane;‏ 13 בספטמבר 1930 - 13 בדצמבר 2020) היה שחיין אמריקאי, אלוף אולימפי בעל 4 מדליות, מהן 3 זהב ושיאן עולם.
ביוגרפיה

מקליין נולד וגדל בפיטסבורג, פנסילבניה. הוא בוגר תיכון אקדמיית פיליפס ובשנת 1953 בוגר אוניברסיטת ייל. היה חבר באחוות הגולגולת והעצמות.
בשנת 1944 זכה מקליין באליפות ארצות הברית בשחייה ובכך היה לשחיין הצעיר ביותר אי פעם שזכה באליפות בגיל 13 שנים וחצי בלבד.
ביוגרפיה > אלוף אולימפי

באולימפיאדת לונדון (1948) זכה מקליין ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 19:18.5 דקות, לפני ג'ון מרשל מאוסטרליה (19:31.3 דקות) וגאורג מיטרו מהונגריה (19:43.2 דקות) ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם וולטר ריס, וולי וולף וביל סמית' בשיא עולם חדש של 8:46.0 דקות, לפני הונגריה (8:48.4 דקות) וצרפת (9:08.0 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:43.4 דקות, אחרי ביל סמית' שקבע שיא אולימפי חדש של 4:41.0 דקות ולפני ג'ון מרשל (4:47.7 דקות).
בתחרות שחייה שנערכה בניו הייבן, קונטיקט בפברואר 1952 קבע מקליין במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי, שיא עולם חדש של 8:29.4 דקות, שיא זה החזיק מעמד 4 שנים.
באולימפיאדת הלסינקי (1952) זכה מקליין במדליית זהב, במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם וויין מור, ביל וולסי ופורד קונו בשיא אולימפי חדש של 8:31.1 דקות, לפני יפן (8:33.5 דקות) וצרפת (8:45.9 דקות), כשחיין אחרון הוא שחה "בזינוק שליחים" תוצאה של 2:06.2 דקות, התוצאה המהירה במשחקים. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 18:51.5 דקות ולא הצליח להגן על תוארו ובמקום שביעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:40.3 דקות.
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו במקסיקו סיטי, מקסיקו בשנת 1955 בגיל 24, השחיין המבוגר ביותר וקפטן נבחרת ארצות הברית, זכה מקליין ב-3 מדליות זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:51.3 דקות, לפני וויין מור (4:53.4 דקות) ואוסקר קרמר מארגנטינה (4:56.1 דקות), במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 20:04.0 דקות, לפני אוסקר קרמר (20:09.9 דקות) וג'ילברטו ארנגו מקולומביה (20:37.2 דקות) ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי (9:00.0 דקות) לפני ארגנטינה (9:09.0 דקות).
נפטר ב-13 בדצמבר 2020.
תארים והישגים

מקליין זכה ב-21 תוארי אליפות ארצות הברית בשחייה וב-2 תוארי NCAA.
בשנת 1970 זכה מקליין להיכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
הערות שוליים

↑  PAN AMERICAN GAMES - SWIMMING AND DIVING, באתר gbrathletics
↑  JIMMY MCLANE (USA) באתר היכל התהילה הבינלאומי של השחייה (באנגלית)
קירוב (מחוז)

מחוז קירוב (ברוסית: Кировская  область; בתעתיק: קירובסקאיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. המחוז נמצא בשטח של המחוז הפדרלי של הוולגה.
האזור גובל במזרח עם טריטוריית פרם ואודמורטיה, בצפון עם רפובליקת קומי ואזור ארכנגלס, במערב עם אזור וולוגדה, קוסטרומה, ניז'ני נובגורוד, בדרום עם הרפובליקות של מארי אל וטטרסטן. שטחו של אזור קירוב הוא 120,374 קמ"ר, והאוכלוסייה מנתה 1.129 מיליון איש בשנת 2024. האקלים באזור הוא יבשתי ממוזג, עם חורפים חמים יחסית (טמפרטורה ממוצעת -13C) וקיצים קרירים (טמפרטורה ממוצעת + 18C).
המחוז הוקם ב-7 בדצמבר 1934 (תוך פיצול ממחוז גורקי דאז).
שטח משמעותי של המחוז מכוסה ביערות.
היסטוריה

בתחילת המאה ה-10 לאזור הגיעו מארי, אודמורטים וקומי. באותה תקופה התבסס מסחר עם רוס של קייב, ממלכת הכוזרים ובולגריה של הוולגה. בסוף המאה ה-12 החלה התיישבות עמים סלאבים באזור בעיקר מרפובליקת נובגורוד ונסיכות ולדימיר. הם היו מתיישבים לאורך הנהרות באזור. התיישבות זו קיבלה תאוצה לאחר הפלישה המונגולית לנסיכויות הרוסיות. בשנת 1374 קבוצה גדולה של אנשי נובגורוד התיישבה באזור.
בשנת 1378 החלו מאבקי כוח בין הנסיכויות הרוסיות השונות על השליטה באזור. המאבק נמשך שנים רבות. בשנת 1455 הוקם מבצר "חלינוב" שבהמשך התפתח לעיר קירוב הנוכחי. בשנת 1457 יחידות של נסיכות מוסקבה ניסו לכבוש את המבצר על ללא הצלחה. ניסיון שני בשנת 1459 הצליח, אזור נכבש אך קיבל אוטונומיה נרחבת בתוך נסיכות מוסקבה. בשנת 1489 לאזור נשלח כוח צבאי גדול של 60 אלף חיילים שהשלים את השתלטות נסיכות מוסקבה על האזור וביטול זכויות אוטונומיות.
לאחר הקמת גוברניות האזור היה נכלל בגוברניות שונות. בשנת 1796 הוקמה גוברניית ויאטקה ושמה של העיר חלינוב שונה ל-"ויאטקה".
בתקופה הסובייטית גוברניית ויאטקה בוטלה ואזור נכלל בחבל ניז'ני נובגורוד. בשנת 1934 שם של העיר המרכזית באזור שונה לקירוב. באותה שנה תוך איחוד אזורים ממחוז סברדלובסק ומאודמורטיה הוקם חבל קירוב.
בשנת 1936 אודמורטיה פוצלה ליחידה מנהלית נפרדת והוקם מחוז קירוב. בשנת 1937 חלקים צפוניים של המחוש הועברו למחוז ארכנגלסק.
ממשל

הרשות המחוקקת היא "האספה המחוקקת של מחוז קירוב" שכוללת 40 חברים. בראש המחוז עומד מושל שנבחר ל-5 שנים. בספטמבר 2022 לתפקיד נבחר אלכסנדר סוקולוב.
מבחינה אדמיניסטרטיבית החבל מחולק ל-39 ראיונים ו-5 ערים בעלי חשיבות מחוזית. בנוסף לכך קיימת עיר סגורה פרבומאיסקי (בעבר יוריה-2) בה ממוקמת יחדיה של חיל הטילים האסטרטגיים.
דמוגרפיה

אוכלוסיית המחוז מנתה 1.129 מיליון איש בשנת 2024. זאת לעומת כ-1.7 מיליון בשנת 1989. כ-79% מאוכלוסיית המחוז מתגוררת בערים. העיר הגדולה - קירוב ובה מתגוררים כ-467 אלף תושבים. בהתאם לנתונים מפקד אוכלוסין 2021 של הפדרציה הרוסית הרוסים מהווים כ-85.5% מאוכלוסיית המחוז. בנוסף לכך, יש קהילות גדולות של טטרים (כ-2.2%), מרי (כ-1.4%) ואודמורטים (כ-0.7%).
המחוז מתאפיין במגמת ירידת אוכלוסייה חמורה – בשנת 1897 התגוררו בו מעל ל-3 מיליון אנשים, בשנת 1946 היקף האוכלוסייה ירד אל מתחת ל-2 מיליון, ובשנת 2003 מתחת ל-1.5 מיליון.
כלכלה

בשטח המחוז נמצאים מרבצים גדולים של פוספטים.
כלכלה > תחבורה

דרך המחוז עובר קו מסילת ברזל ממרכז רוסיה לצפונה. קו זה הוקם בסוף המא ה-19. בתחילת המא ה-20 הוקם קו לסנקט פטרבורג.
את שטחי המחוז חוצים מספר כבישים ארציים לרבות R-176 "ויאטקה" צ'בוקסרי-סיקטיבקר ו-R-243 קוסטרומה-פרם.
על נהר ויאטקה הוקמו מספר נמלים להעברת סחורות.
בעיר קירוב פועל נמל תעופה לטיסות פנים. בשנת 2023 עברו דרכו כחצי מיליון נוסעים.
הערות שוליים

↑  ФЕДЕРАЛЬНОЕ АГЕНТСТВО ПО ТУРИЗМУМинистерство экономического развития Российской Федерации, Кировская область
| חלוקה אדמיניסטרטיבית של הפדרציה הרוסית |
| --- | --- | --- |
| סובייקטים פדרליים | סובייקטים פדרליים |  |
| רפובליקות | אדיגיה • אודמורטיה • אינגושטיה • אלטאי • בוריאטיה • בשקורטוסטן • דאגסטן • טובה • טטרסטן • חקסיה • סאחה-יקוטיה • מארי אל • מורדוביה • צ'ובשיה • צ'צ'ניה • צפון אוסטיה - אלניה • קאראצ'אי-צ'רקסיה • קברדינו-בלקריה • קומי • קלמיקיה • קרליה• קרים 1 • דונצק 1 • לוגנסק 1 |  |
| חבלים מנהליים (קראיה) | אלטאי • חברובסק • סטברופול • פרימוריה • פרם • עבר הבאיקל • קמצ'טקה • קרסנודאר • קרסנויארסק |  |
| מחוזות (אובלסטי) | אוליאנובסק • אומסק • אורנבורג • אוריול • איוואנובו • אירקוטסק • אמור • ארכנגלסק • אסטרחן • בלגורוד • בריאנסק • טומסק • טולה • טבר • טיומן • טמבוב • וולגוגרד • וולוגדה • וורונז' • ולדימיר • ירוסלבל • לנינגרד • ליפצק • מגדן • מוסקבה • מורמנסק • נובגורוד • נובוסיבירסק • ניז'ני נובגורוד • סברדלובסק • סחלין • סמולנסק • סמרה • סראטוב • פנזה • פסקוב • רוסטוב • ריאזאן • צ'ליאבינסק • קוסטרומה • קורגן • קורסק • קירוב • קלוגה • קלינינגרד • קמרובו • דרום חרסון 1 • זפורוז'יה 1 |  |
| ערים פדרליות | מוסקבה • סנקט פטרבורג • סבסטופול 1 |  |
| מחוזות (אובלסטי) אוטונומיים | המחוז היהודי האוטונומי |  |
| מחוזות (אוקרוגה) אוטונומיים | חנטי ומנסי • ימאלו-ננץ • ננץ • צ'וקוטקה |  |
| טריטוריה פדרלית | סיריוס |  |
| מחוזות כלכליים | מחוזות כלכליים |  |
| מחוזות כלכליים | מרכזי • צ'רנוזמיה-מרכז • מזרח סיביר • מערב סיביר • המזרח הרחוק • צפוני • אורל • צפון הקווקז • צפון מערב • עבר הוולגה • וולגה-וויאטקה • קלינינגרד |  |
| מחוזות פדרליים | מחוזות פדרליים |  |
| מחוזות פדרליים | מרכזי • המזרח הרחוק • סיביר • הצפון-מערבי • דרומי • אורל • וולגה • צפון קווקז • (קרים 2)  הערות: 1מרבית מדינות העולם לא מכירות בסיפוח דרום ומזרח אוקראינה וחצי האי קרים לרוסיה והם אינם מוכרים בינלאומית כחלק מרוסיה. 2התקיים בשנים 2014–2016. |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552695305171  MusicBrainz: 4ee64aff-5e83-4747-92e8-7d0ab2a1310a  NKC: ge1130697
סמואל וורן אבוט

| --- | --- |

 לידה:  12 ביוני 1837 ווברן, ארצות הברית 
 פטירה:  22 באוקטובר 1904 (בגיל 67) ניוטון, ארצות הברית 
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת בראון, בית הספר לרפואה של הרווארד, אקדמיית פיליפס 
 תפקידים:  שר, רופא משפטי, כירורג, פתולוג, רופא משפטי 
 בת זוג:  מרתה וו. סאליבן
 
סמואל וורן אבוט (באנגלית: Samuel Warren Abbott;‏ 12 ביוני 1837 – 22 באוקטובר 1904) היה מנתח אמריקאי שעיקר עבודתו הייתה בתחום ההיגיינה.
ביוגרפיה

אבוט נולד בוובורן, מסצ'וסטס. אבוט למד באקדמיית פיליפס אנדובר, מסצ'וסטס, וסיים את לימודיו באוניברסיטת בראון ב-1858. הוא למד בבית הספר לרפואה בהרווארד, וסיים את לימודיו שם ב-1862.
בין השנים 1861 ל-1864 הוא היה עוזר מנתח בצי ארצות הברית. הוא היה חוקר מקרי המוות של מחוז מידלסקס בין 1872 ל-1877. הוא היה המזכיר הראשון של מועצת הבריאות הראשונה של מסצ'וסטס בין השנים 1886 ל-1904.
אבוט נפטר בביתו בניוטון, מסצ'וסטס בשנת 1904.
חיים אישים

ב-1864 הוא התחתן עם מרתה וו. סאליבן.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  Abbott, Samuel Warren, Baltimore: The Norman, Remington Company, 1920
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 121462129  ISNI: 0000 0000 2893 5781  LCCN: n91061200  SNAC: w6qc15h9  VIAF: 42694700   WorldCat (עם VIAF): 42694700 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ברייסון טילר

| --- | --- |

 לידה:  2 בינואר 1993 (בן 31) לואיוויל, ארצות הברית 
 שם במה:  Bryson Tiller 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2011 
 מקום לימודים:  Iroquois High School 
 סוגה:  R&B עכשווי, מוזיקת היפ הופ, טראפ 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  RCA רקורדס 
 מספר צאצאים:  2 
 www.trapsoul.com
 
ברייסון דג'ואן טילר (באנגלית: Bryson Djuan Tiller; נולד ב-2 בינואר 1993) הוא זמר, ראפר ופזמונאי אמריקאי.
ביוגרפיה

ברייסון דג'ואן טילר נולד ב-2 בינואר 1993 בלואיסוויל, קנטקי. בגיל 4 נפטרה אמו והוא גודל לאחר מכן על ידי סבתו. ברייסון התגורר עם בני דודיו, ריאן וקבון סמקרוד, עד גיל 17. יש לו שני אחים. הוא למד בבית הספר התיכון אירוקוויס, והחל לשיר ולראפרפ בגיל 15. בשנת 2011 הקליט מיקסטייפ בשם Killer Instinct Vol. 1, שכלל 21 שירים. ב-2013, טילר נשר מבית הספר, נולדה לו ילדה והוא לקח הפסקה מהמוזיקה, תוך שעבד בפיצרייה פאפא ג'ונס פיצה, על מנת לפרנס את ביתו.
בשנת 2015 הוציא טילר את סינגל הבכורה שלו, "Don't", שהגיע בשיאו למקום ה-13 במצעד הבילבורד הוט 100. שיר זה הוביל לחתימתו של טילר בחברת התקליטים RCA רקורדס. באוקטובר 2015 הוציא תחת החברה את אלבום הבכורה שלו, Trapsoul, שהגיע בשיאו למקום השמיני במצעד הבילבורד 200. הסינגל השני שיצא מתוך האלבום, "Exchange", הגיע בשיאו למקום ה-26 וקיבל מועמדות לפרס גראמי בקטגוריית "שיר ה-R&B הטוב ביותר" בטקס פרסי גראמי ה-59.
בשנת 2016 זכה טילר בשני פרסי ה-BET בקטגוריות "האמן החדש הטוב ביותר" ו"אמן ה-R&B הטוב ביותר". במאי 2017, טילר הוציא את אלבומו השני, True to Yourself, שהגיע היישר אל המקום הראשון במצעד הבילבורד 200. באותה השנה, השתתף בשיר "Wild Thoughts" של די.ג'יי חאלד לצד הזמרת ריהאנה. השיר הגיע למקום השני במצעד הבילבורד הוט 100.
בשנת 2020 הוציא טילר את אלבום האולפן השלישי שלו, Anniversary, שהגיע למקום החמישי במצעד הבילבורד 200.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2015: Trapsoul
2017: True to Self
2020: Anniversary
2024: Bryson Tiller
דיסקוגרפיה > מיקסטייפים

2011: Killer Instinct Vol.1
פרסים ומועמדויות

| פרס | שנה | קטגוריה | עבור | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס המוזיקה של בילבורד | 2024 | אלבום R&B מוביל | Bryson Tiller | מועמדות |  |