stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הלמוט קוסטר
הערות שוליים

↑  "Preeminent New Testament Scholar Helmut Koester Passes Away at 89 | Harvard Divinity School". Hds.harvard.edu. 1926-12-18. נבדק ב-2016-01-05.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263919805171  PLWABN: 9810607186905606  BIBSYS: 90064075  BNE: XX1332205  BnF: cb12101343z (data)  CiNii: DA03983286  GND: 11905244X  ICCU: PUVV053921  ISNI: 0000 0003 7442 8360  LCCN: n82083618  LNB: 000101156  NDL: 00446012  NKC: jn19990004485  NLA: 53004901  NLG: 82140  NSK: 000279613  NTA: 072435763  RERO: 02-A003483635  SELIBR: 194031  SUDOC: 029372771  Trove: 1533062  VcBA: 495/208171  VIAF: 51719043   WorldCat (עם VIAF): 51719043
הורטקור

הורטקור (באנגלית: Hurtcore), נגזרת מהמילים הלועזיות "Hardcore" (קשה) ו"Hurt" (פגיעה), הוא שם שניתן לפורנוגרפיית ילדים קשה, הכוללת בדרך כלל אלימות משפילה, פגיעה פיזית חמורה והתעללות מינית בילדים. החומר שמוצג הוא בדרך כלל כה קיצוני, שאפילו פדופילים רבים מגנים ודוחים את הז'אנר. איילין אורמסבי, סופרת ומחברת של "הרשת האפלה ביותר", תיארה הורטקור כ"פטיש של אנשים שחווים עוררות מינית בגלל גרימת כאב, או אפילו עינויים, לאדם אחר שאינו משתתף מרצון". לצד עמדת הכוח שהצופה או המשתתפים מרגישים על הקורבנות, בכי וצרחות של כאב עשויים לגרום לעוררות מינית גדולה יותר.
מספר פורומים ברשת האפלה מוקדשים לדיון, ולשיתוף תמונות וסרטונים של פורנוגרפיה זאת. למשל, בשנת 2013 ידוע לשמצה ביותר ברשת האפלה היה הפורום "Hurt 2 The Core", בניהולו של עבריין המין מת׳יו דייוויד גרהם, שנודע כ"מלך ההורטקור" ו"אחד ממפיצי פורנוגרפיית הילדים וההורטקור הגדולים ביותר בעולם".
בשנת 2018, מת׳יו פלדר הורשע ב-137 אישומים בבריטניה, ביניהם בהפצה והחזקה של פורנוגרפיה זאת. בפברואר 2018 הוא נכלא ל-32 לשנים, ומאוחר יותר הפחית בית המשפט את תקופת המאסר שלו ל-25 שנים. כאשר הוסברו לו לראשונה החשדות שמיוחסים לו אמר, "נשמע כמו גיליון הרשעות מהגיהנום".
ראו גם

Dark web
פדופיליה
עבריינות מין
פורנוגרפיית ילדים
סרט סנאף
הערות שוליים

1 2 3  John Carney, Student was so depraved other paedophiles disliked him, Mail Online, ‏2016-02-03 (ארכיון)
1 2 3  Inside the Repulsive World of 'Hurtcore', the Worst Crimes Imaginable, www.vice.com (באנגלית) (ארכיון)
↑  Eileen Ormsby, The darkest web : inside the dangerous world that lurks beneath the bright, friendly light of your ... internet screen., [Place of publication not identified],: ALLEN & UNWIN, 2018, ISBN 1-76029-785-2
↑  Rachael Burford, Paedophile's cocky 'no comment' interview after finally being caught, WalesOnline, ‏2018-02-19 (באנגלית) (ארכיון)
↑  "Dark web paedophile Matthew Falder's sentence reduced". BBC News (באנגלית בריטית). 2018-10-16. ארכיון מ-2022-10-11. נבדק ב-2022-10-14.
היום הבין-לאומי לכלכלת המשפחה

היום הבין-לאומי לכלכלת המשפחה מצוין בעולם ב-21 במרץ, מטרתו של היום היא להעלות את המודעות לחשיבות של הניהול התקין של כלכלת משק הבית של המשפחה.
רקע

כלכלת משפחה היא דיסציפלינה העוסקת בכל תחומי הניהול הכלכלי של משקי בית.
המודעות הגדלה לנושא של כלכלת המשפחה היא פועל יוצא של שינויים בתחומי הכלכלה והחברה. שינויים שהפכו את ניהול כלכלת המשפחה לנושא מורכב ומסובך יותר מאשר בעבר, בעיקר בשל אפשרויות האשראי השונות המאפשרות כניסה לחובות מסוגים שונים ולאבדן שליטה על היחס בין ההוצאות וההכנסות. אנשים רבים מתקשים לנהל את הכלכלה האישית והמשפחתית שלהם או שאינם מודעים לצורך בניהול כזה ומגיעים למצב של גירעון קבוע, לחובות הולכים וגדלים ובמקרים מסוימים אף לפשיטת רגל.
היסטוריה

הפדרציה הבינלאומית לכלכלת הבית (IFHE) הוקמה בשנת 1908 במטרה להעלות את המודעות לחשיבות של ניהול מאוזן של כלכלת המשפחה. החל משנת 1982, הפדרציה הבינלאומית החלה לציין ב-21 במרץ את היום הבינלאומי לכלכלת המשפחה. במסגרת יום זה, הפדרציה מארגנת אירועים שונים על מנת להעלות את החשיבות של ניהול כלכלי נכון ומודעות צרכנית של משקי הבית. כל שנה הפדרציה מפרסמת הצהרה במהלך חודש ספטמבר בו היא מוציאה הודעה מה הנושא השנתי שנקבע לאירועי היום הבינלאומי השנתי, וההצהרה מתפרסמת בין השאר במסגרת אירועים שונים של האו"ם.
הארגון האמריקאי למדעי המשפחה והצרכנות, בשיתוף פעולה עם הפדרציה הבינלאומית לכלכלת הבית ועם ארגון הבריאות הבינלאומי, ציינו בשנת 2018 את יום כלכלת המשפחה לאור הנושא השנתי שעסק ב"אוריינות כלכלת בית: כישורים לבישול בריא וקיים". במסגרת שיתוף הפעולה קרא הארגון האמריקאי להקפיד על היגיינה בעת הבישול והאכילה והקפדה לקרוא על המוצרים בעת רכישה.
פעילות

בשנת 2022 לרגל היום הבינלאומי לכלכלת המשפחה, קיים ארגון "פעמונים" את הכנס "ממשבר למסוגלות פיננסית" בו השיק את "מדד פעמונים לחוסן כלכלי של יחידים ומשפחות בישראל" וכן פרסם תוצאות מחקר בתחום החוסן הכלכלי בראי תקופת הקורונה והטלטלה הכלכלית שהיא הביאה למשקי בית רבים בישראל
בשנת 2023, קיים ארגון "פעמונים" כנס לרגל היום הבינלאומי, אשר תוכנו עסק ביוקר המחיה ונקרא "המחיר של עליית המחיר" ובו פרסם בפעם השנייה את "מדד פעמונים לחוסן כלכלי של יחידים ומשפחות בישראל", כמו כן, פורסמו על סמך סקר וציון המדד, המלצות לקידום מדיניות חוסן כלכלי לאוכלוסייה הישראלית.
בשנת 2024, ארגון "פעמונים" קיים כנס לרגל היום הבינלאומי לכלכלת המשפחה, אשר עסק בהתמודדות משקי הבית בישראל עם יוקר המחיה ועליית הריבית בשנים 2022-2023 ובהשפעות של מלחמת חרבות ברזל על התמודדות זאת. שם הכנס "משנים את המצב בעובר ושב - במיוחד עכשיו" ובו פורסם בפעם השלישית "מדד פעמונים לחוסן כלכלי של יחידים ומשפחות בישראל", סקרים קצרים וממוקדים על התמודדות משקי בית בישראל בעת מלחמת חרבות ברזל, ציון המדד והמלצות מדיניות בעקבות ציון המדד והסקרים.
הערות שוליים

↑  World Home Economic Days, Home Economics Institute of Australia
↑  World Home Economics Day, webplus.info, ‏21 March 2020
↑  IFHE at the UN, IFHE
↑  Ms. Gwynn Mason, AAFCS Joins the International Federation for Home Economics in Celebrating World Home Economics Day, American Association of Family and Consumer Sciences, ‏03-20-2018
↑  שחר אילן, סקר: 70% מהציבור יתקשו לעמוד בהוצאה חריגה, באתר כלכליסט, 21 במרץ 2022
↑  אפרת פורשר, דו"ח: 41% מהישראלים ישרדו בקושי שלושה חודשים במקרה של איבוד הכנסה, באתר ישראל היום, ‏20.3.2023
↑  ינון שלום יתח‏, מדד פעמונים: 22% מהישראלים נאלצים לוותר על רכישת תרופות, באתר וואלה, 20 במרץ 2023
↑  שחר אילן, תקועים במינוס, מוותרים על טיפולי שיניים: החוסן הכלכלי של הישראלים בירידה, באתר כלכליסט, 20 במרץ 2024
הלמוט קלייניקה

| --- | --- |

 לידה:  19 בנובמבר 1907 Wildemann, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  1978  (בגיל 70 בערך) קלאוסתאל-צלרפלד, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  גרמניה 
 מקצוע:  מהנדס, מהנדס בנייה 
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (22 במאי 2018) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  הלמוט קלייניקה
 
הלמוט קלייניקה (בגרמנית: Helmut Kleinicke;‏ 19 בנובמבר 1907 – 1978) היה מהנדס גרמני שפיקח על הבנייה במחנה ההשמדה אושוויץ והציל יהודים בזמן השואה. על פועלו הוכר ב-2018 כחסיד אומות העולם, כ-40 שנה לאחר מותו.
ביוגרפיה

הלמוט קלייניקה נולד ב-1907 בעיירה וילדמן (Wildemann) שבמדינת סקסוניה התחתונה למשפחת יערנים. בצעירותו למד הנדסת בניין. ב-1933 התגייס לשורות המפלגה הנאצית.
ב-1938 הוא הצטרף ל-NSKK, מועדון הרכב הנאצי, שהיה ארגון צבאי-למחצה.
בפרוץ מלחמת העולם השנייה מונה לממונה מחוזי על הבנייה (Kriegkreisbaumeister) במחוז קרנאו (Krenau) שבפולין.
כשהחלה הקמת מחנה ההשמדה אושוויץ ב-1940 היה קלייניקה בין המהנדסים שעסקו בתכנון המבנים במחנה ובפיקוח על הקמתם. הוא התגורר בווילה שהנאצים החרימו ממשפחה יהודית בעיירה חשאנוב (בפולנית: Chrzanów).
יוסף קניגסברג, אז צעיר יהודי בן 17 שנשלח לווילה של קלייניקה בקיץ 1941 כעובד תחזוקה, מסר עדות כתובה, על פיה קלייניקה היה קצין בדרגת אובר-שטורמבאנפיהרר באס אס; עם זאת אין בנמצא הוכחה כתובה שקלייניקה היה חבר באס אס. גם אחייניתו של קלייניקה שללה זאת.
הצלת עובדיו היהודים

בחשאנוב הוטל על קלייניקה לבחור מבין יהודי העיר צעירים שיעמדו לרשותו לעבודות הקמת המחנה. כבר מהאופן האנושי בו פנה ליהודים שבחר הסתבר להם שמדובר בקצין אנושי, שיחסו לעובדיו אינו אכזרי ומשפיל כשל יתר אנשי האס אס. בהמשך התברר להם כי בחירתו בהם הייתה בעבורם הצלה מהשמדה.
במהלך עבודות הבנייה זכו הצעירים בהם בחר ליחס טוב ומגונן, תוך שהוא משתדל בכל כוחו למנוע שליחתם להשמדה. עובדיו קיבלו תעודות המעידות על עבודתם בשירותו, מה שהקנה להם חסינות יחסית: הוא לא נתן לאיש לגעת בעובדיו היהודים. כשנשקפה סכנה לחייהם הסתיר חלק מהם במרתף ביתו ולאחרים עזר להימלט. הוא הזהיר את עובדיו מפני אקציות מתקרבות ואף הורידם מרכבות הטרנספורטים להשמדה; בכך הציל חיי עשרות יהודים.
בשלב מסוים הגסטפו החל לחשוד בקלייניקה כשרבים מעובדיו נעלמו, וב-1943 הוא הודח מתפקידו, עבר הכשרה כתותחן בוורמאכט ונשלח לחזית. בפעילות ארטילרית בחזית נפגעה שמיעתו.
חלק מעובדיו שנותרו בחיים עד אז הצליחו לשרוד גם לאחר שקלייניקה עזבם ושרדו את השואה.
לאחר המלחמה

לאחר המלחמה נכלא קלייניקה על ידי שלטונות הכיבוש הבריטיים. הוא שוחרר ביולי 1945, וחי עם אשתו ובתו, שנולדה לאחר המלחמה, בעיירה קלאוסטל-צלרפלד (Clausthal-Zellerfeld). ב-1949 טוהר שמו בהליך של דה-נציפיקציה.
בינואר 1979, במסגרת סדרת הטלוויזיה האמריקאית "שואה: סיפורה של משפחת וייס", הוצג סיפורה של משפחה יהודית בשואה שעורר עניין רב, מה שהוביל לשיח נרחב אודות השואה לא רק בארצות הברית, אלא גם במדינות דוברות גרמנית. בסדרה צפה גם הלמוט קלייניקה; שלושה ימים לאחר מכן הוא קיבל שבץ מוחי וכעבור מספר חודשים נפטר.
הקשר של הניצולים עם בני משפחתו של קלייניקה

עשרות מתושבי חשאנוב החיים בישראל, מדור הניצולים הראשון והשני, נפגשו במרץ 2017 בטקס האזכרה הכללי לנספי העיר שהתקיים בבית לוחמי הגטאות. שם הועלה גם זכרו של קלייניקה. היה זה לאחר שבתו של קלייניקה, יוטה, שנולדה מיד בתום המלחמה, יצרה קשר עם אחד הניצולים, יוסף ויסלר בן ה-92. היא התקשרה אליו לאחר שמצאה בניירותיו של אביה המנוח, לאחר מותו, מכתב שיוסף שלח אליו בשנות החמישים, אשר קלייניקה לא השיב עליו מעולם. היא הביעה את רצונה להגיע לישראל כדי להיפגש עם הניצולים. הניצולים ארגנו פגישה איתה, והיא הגיעה לארץ עם בנה סבסטיאן ונפגשה בבית ציוני אמריקה עם הניצולים במפגש מרגש.
בתחילת חודש יולי 2018 הוכרז הלמוט קלייניקה על ידי מוסד "יד ושם" כחסיד אומות העולם.
הערות שוליים

↑  https://www.spiegel.de/einestages/die-suche-nach-judenretter-helmut-kleinicke-a-1120225.html
↑  כריסטוף גונקל, Der stille Held von Chrzanów, באתר דר שפיגל, 22 בדצמבר 2016
היום הבין-לאומי לאנדרטאות ואתרים

| --- | --- |

סמליל ארגון אונסק"ו
 שמות נוספים:  יום המורשת הבינלאומי
 סוג:  מועד בין-לאומי 
 סיבה:  מונומנט 
 מועד
 תאריך:  18 באפריל
 
היום הבין-לאומי לאנדרטאות ואתרים הידוע גם בשם יום המורשת הבינלאומי (באנגלית: International Day for Monuments and Sites או World Heritage Day) הוא מועד בינלאומי המצוין בכל שנה ברחבי העולם ב-18 באפריל.
היסטוריה

היום הבינלאומי לאנדרטאות ואתרים הוצע לראשונה על ידי הוועדה הבינלאומית למונומנטים ולאתרים ב-18 באפריל 1982, ואושר על ידי האספה הכללית של אונסק"ו בשנת 1983.
מטרה

מטרת היום היא לעורר מודעות על המגוון של המורשת התרבותית, להבהיר את הפגיעות של האנדרטאות והאתרים התרבותיים ולהגביר את המאמצים למניעת הריסתם ולשימור הקיים.
פעילות

הפעילות בו כוללת בדרך כלל ביקורים במונומנטים היסטוריים ובאתרי מורשת, קיום כנסים ופורומים ופרסומים עיתונאיים שונים.
בכל שנה הוועדה בוחרת נושא מסוים שסביבו סובב היום. ב-2017, לדוגמה, הנושא היה "תיירות של קיימא".
הערות שוליים

↑  Smirnov, Lucile. "18 April - History - International Council on Monuments and Sites". www.icomos.org.(הקישור אינו פעיל)
↑  Jungeblodt, Gaia. "18 April - International Day for Monuments and Sites - International Council on Monuments and Sites". www.icomos.org.
המלחמה האנגלו-פרסית

המלחמה האנגלו-פרסית (באנגלית: Anglo-Persian War) התרחשה בין 1 בנובמבר 1856 עד ל-4 באפריל 1857, כאשר כוח של הצבא הבריטי הגיב לניסיון הפרסי לכבוש את העיר הראת שבאפגניסטן. המלחמה הייתה נקודת שיא במתח שבין האימפריה הבריטית ופרס שזכתה לתמיכת האימפריה הרוסית. האימפריה הבריטית באותה התקופה רצתה לשמר את המצב בו אפגניסטן נותרת מדינה חופשית וחברותית כלפי בריטניה, זאת כחוצץ כנגד ההתרחבות וההשפעה של האימפריה הרוסית מכיוון צפון מערב ופרס.
מהלך המלחמה

לאחר הכישלון הקשה במלחמה האנגלו-אפגנית הראשונה כ-14 שנים קודם לכן, הוחלט בפיקוד בהודו הבריטית לצאת להתקפה לשחרור העיר הראת, דרך המפרץ הפרסי ולא במסע יבשתי מסוכן דרך אפגניסטן. בנובמבר, לאחר הכרזת המלחמה, יצאה הדיוויזיה הראשונה במשט ספינות בריטיות מהנמל בבומביי לעבר המפרץ הפרסי. ב-4 בדצמבר הכוח כבש את האי ח'ארג ונחת ב-9 בדצמבר בחוף הפרסי מספר קילומטרים דרומה לעיר הנמל בושהר. מיד לאחר הנחיתה, הדיוויזיה הראשונה התקדמה אל עבר העיר וכבשה אותה ביום למחרת הנחיתה, זאת לאחר כיבוש מצודת 'ראשיר' והפגזת העיר על ידי הספינות הבריטיות.

סיורים בריטים גילו כוח פרסי בגודל של כ-4,000 חיילים באזור שיראז, לכן הוחלט לבקש תגבורת ולחכות להגעתה.
בינואר 1857, נחתה הדיוויזיה השנייה באזור בושאר בפיקודו של ג'יימס אוטרם והכוח האנגלו-הודי כולו יצא שוב לכיוון בושהר בתנאי דרך קשים לאחר גשמי החורף. הכוח שאורגן לכדי שלוש חטיבות בפיקודו של אוטרם, החל לנוע לכיוון שיראז. ב-5 בפברואר הכוח עצר בקרבת הכפר קושאב היכן שהיו בארות מים נוחות. בהתקדמות של היומיים הבאים הבין אוטרם שהכוח הפרסי נסוג להרים מסביב והחליט להימנע מרדיפה מסוכנת להרים, במקום זאת הוא נסוג לאזור קושאב.

הכוח הפרסי תפס עמדת שליטה בקרבת הכוח האנגלו-הודי עם כ-8,000 חיילים פרסים. כתגובה, תקף אוטרם את העמדה הפרסית בין 7 ל-8 בפברואר במה שהפך להיות "קרב קושאב", בו ניצחו הבריטים עם כ-700 חיילים פרסים הרוגים. הכוח הפרסי נסוג שוב להרים לאחר תבוסתו בקושאב ואוטרם חזר עם כוחו לאזור העיר בושאר.
לאחר שהושאר כוח קטן להגן על בושהר, יצא הכוח האנגלו-הודי בכיוון צפון-מערב, לאורך השט אל-ערב אל עבר העיר קורמשאהר. הספינות הבריטיות שטו במעלה הנהר כדי להפגיז את ביצורי העיר, הפרסים נסוגו לבסוף מהעיר והיא נכבשה ב-27 במרץ. כוח של כ-13,000 פרסים נסוג אל העיר אהוואז, כתגובה התארגן כוח אנגלו-הודי לנוע לכיוון העיר ולכבוש גם אותה. כוח זה הורכב מהצי המלכותי וכוח מרגימנט ההילנדס ה-78 ומרגימנט הרגלים ה-64 אשר תקף את הכוח הפרסי וכבש לבסוף את העיר אהוואז ב-1 באפריל.
ב-4 באפריל, נחתם הסכם שלום בפריז והכוחות האנגלו-הודים החלו לסגת, אך היעדים הושגו והפרסים ספגו מהלומה קשה. מספר חודשים מאוחר יותר, כל הכוחות שנלחמו בקרבות בפרס ילחמו במרד ההודי הגדול, כולל מפקדם במערכה ג'יימס אוטרם. על הלחימה במלחמה, עוטרו שלושה חיילים בריטים בצלב ויקטוריה, העיטור הגבוה ביותר בדרגתו בכוחות הבריטים.
הוריה בונצ'יו

| --- | --- |

 לידה:  19 במאי 1893 יאשי ממלכת רומניה
 פטירה:  27 באפריל 1970  (בגיל 76) בוקרשט, הרפובליקה הסוציאליסטית של רומניה
 שם לידה:  בנימין חיימוביץ'
 מדינה:  רומניה רומניה
 לאום:  יהודי
 שם עט:  Sigismund Absurdul
 עיסוק:  משורר, סופר, מתרגם
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין
 שפות היצירה:  רומנית
 תחום כתיבה:  שירה, פרוזה, תרגום
 תקופת הפעילות:  1912–1970 (כ־58 שנים)
 הושפע מ:  לואי פרדינאן סלין, אורמוז
הוריה בונצ'יו או ה. בונצ'יו הם שמות העט של בנימין חיימוביץ', משורר וסופר יהודי שפעל ברומניה בתקופה שבין שתי מלחמות העולם. שם עט נוסף בו השתמש היה סיגיסמונד האבסורדי (Sigismund Absurdul)
שנותיו הראשונות

בנימין חיימוביץ' נולד ב-19 במאי 1893 בעיר יאשי שברומניה לקרול ולגיזלה חיימוביץ'. הוא סיים בית ספר יסודי ובית ספר תיכון בבוקרשט והמשיך את לימודיו באוניברסיטה ויליאם פרדריק בברלין. בתקופת לימודיו באוניברסיטה הצטרף לחוגים האומנותיים בווינה ובברלין ככתב העיתון רמפה (Rampa) שם עשה הכרה מעמיקה עם המגמות הספרותיות של התקופה (נאו-רומנטיקה, סימבוליזם, אקספרסיוניזם). הוא לא סיים את לימודיו באוניברסיטה.
יצירותיו הספרותיות

החל משנת 1912 פרסם בעיתונים Rampa, Viata Literară, Scena ו-Vremea סונטות, מסות, קונטרסים ופרוזה. בשנת 1932 יצא לאור ספר השירים הראשון שלו תחת הכותרת "תיבת האשליות" (Lada cu năluci) ולאחר מכן, ספרי השירים "אני והמערב" (Eu și orientul) בשנת 1933, "ברום" (Brom ) בשנת 1934 ו"רקוויאם" (Requiem) בשנת 1945.
תרגום ספר השירים Die Sonette an Ead של המשורר האוסטרי אנטון וילדגנס תחת השם "שירים לאעד"(Poeme către Ead)), שפורסם בשנת 1933, זכה לשבחים רבים.
בשנת 1934 הופיע הרומן "כבודה, או וידויו של אדם על ארבע" (Bagaj, sau confesiunile unui om în patru labe) ושנה לאחר מכן רומן המשך בשם "הפנסיון של גברת פיפרסברג" (Pensiunea doamnei Pipersberg). בשני רומנים אלה אפשר למצוא פרטים אוטוביוגרפיים רבים.
הרומנים הנחש במשקפיים (Șarpele cu ochelari ) ותהלוכת הפילים (Parada Elefanților ) שנכתבו בשנת 1945 לא פורסמו, וכתב היד של ספר השירים קונצרט לקונטרבס (Concert la contrabas ) אבד.
הוריה בנצ'יו היה מתרגם מוכשר שתרגם גם מיצירותיהם של ריינר מריה רילקה, אלפרד הנשקה (קלבונד) ושרל בודלר.
סגנונו ותוכן יצירותיו של ה. בונצ'יו זכו ברומניה לביקורות חיוביות אך גם לביקורות מאוד שליליות .
בנובמבר 1942 נכלל ברשימת הסופרים היהודים שנאסרו לפרסום ברומניה תחת משטר אנטונסקו ובתקופת המשטר הקומוניסטי יצירותיו עברו צנזורה.
הוריה בונצ'יו נפטר ב-27 באפריל 1970.
הערות שוליים

↑  Ovidiu Moraru, Avangardismul romanesc, Editie digitala, ‏2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009165269905171  GND: 1204226369  LCCN: n84235049  VIAF: 50641518   WorldCat (עם VIAF): 50641518
הארמייה השלישית (הונגריה)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  הונגריה (1940–1945) ממלכת הונגריה
 שיוך:  צבא הונגריה
 סוג:  ארמייה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1 במרץ 1940 – 8 במאי 1945 (5 שנים)
 מקים היחידה:  ילמאר גורונדי-נובק
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים
 
הארמייה השלישית של הונגריה (בהונגרית: 3. magyar hadsereg) הייתה ארמיית שדה של צבא הונגריה, שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

ממלכת הונגריה, בהנהגת העוצר מיקלוש הורטי, שיתפה פעולה עם מדינות הציר במהלך מלחמת העולם השנייה, והכריזה מלחמה על בעלות הברית. ב-1 במרץ 1940, המטה הכללי של צבא הונגריה הורה על הקמת שלוש ארמיות שיילחמו לצד מדינות הציר. הארמייה לקחה חלק בפלישה ליוגוסלביה והוצבה מול הארמייה היוגוסלבית הראשונה בעיקר בין נהר הדנובה לנהר טיסה. כהכנה לפלישה, סופח אל הארמייה השלישית גדוד צנחנים עצמאי שנועד לסייע בפעולות הצנחה ביוגוסלביה במהלך המערכה.
ב-11 באפריל החלה הארמייה השלישית לנוע מהגבול היוגוסלבי דרומה לכיוון נובי סאד (כיום בתחומי סרביה). ההונגרים לא נתקלו כמעט בהתנגדות מצד כוחות הצבא היוגוסלבים, אשר כבר היו מותשים לאחר התקפות בלתי פוסקות מצד הצבא הגרמני שכבר שבוע נמצא בלחימה.
ב-30 באוגוסט 1944 בעקבות חדירת הצבא האדום לשטח הונגריה המזרחית, הוקמה הארמייה השלישית בפעם השנייה. באוקטובר 1944 השתתפה הארמייה במתקפת נגד מוצלחת, שביצעו כוחות הונגריים וגרמניים תחת פיקוד גנרל מקסימיליאן פרטר-פיקו, באזור העיר דברצן. מתקפה במהלכה ספגה החזית האוקראינית השנייה אבדות כבדות. הארמייה לקחה חלק פעיל במהלך קרב דברצן ובקרבות על דרכי הגישה לעיר בודפשט. היא הושמדה בין 16 באפריל ל-25 באפריל על ידי הארמייה ה-46 הסובייטית בדרכה לברטיסלאבה. כוחות קטנים של הארמייה נמלטו לדרום-מערב אוסטריה ורשמית הארמייה התקיימה עד 8 במאי 1945.
מפקדים

מפקדי הארמייה:
לוטננט גנרל אלמאר גורונדי-נובק (1 במרץ 1940 - 1 בנובמבר 1941)
לוטננט גנרל זולטן דאקולב (1 בנובמבר 1941 - 1 בדצמבר 1942)
לוטננט גנרל לאגוס קאסאטאי (1 בדצמבר 1942 - 12 ביוני 1943)
לוטננט גנרל קרולי באראגפי (12 ביוני 1943 - 15 במאי 1944)
לוטננט גנרל יוזף האצלני (19 בספטמבר 1944 - 8 במאי 1945)
הערות שוליים

↑  הארמייה השלישית באתר אקסיס היסטורי
הארמייה השלישית (רומניה)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  רומניה רומניה
 שיוך:  רומניה צבא רומניה
 סוג:  ארמייה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1939–הווה (כ־85 שנים) 
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה
 
הארמייה השלישית (ברומנית: Armata a 3-a Română) הייתה ארמייה רומנית, שפעלה מסוף המאה ה-19 עד לשנת 1990, ולחמה ממלחמת העולם הראשונה ועד למלחמת העולם השנייה.
היסטוריה > מלחמת העולם הראשונה

עם הצטרפות רומניה לצד מדינות ההסכמה, נפרסה הארמייה השלישית בגבול עם ממלכת בולגריה, בעוד ששאר הצבא תקף בטרנסילבניה. בספטמבר 1916 הותקפה הארמייה על ידי צבא בולגרי-גרמני בפיקוד אוגוסט פון מקנזן, ונחלה תבוסה בקרב טורטוקאיה. לאחר מכן לחמה הארמייה הקרבות השונים, ולאחר נפילת בוקרשט בדצמבר 1916 פורקה הארמייה.
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה

הארמייה לחמה לצד הוורמאכט במהלך מבצע ברברוסה בגזרה הדרומית, והשתתפה בקרב אודסה ובקרב הראשון על חצי האי קרים. בשנת 1942 לחמה הארמייה בקרבות סביב סטלינגרד, והותקפה על ידי הרוסים במבצע אורנוס. התמוטטותה של הארמייה הביאה לכיתור הארמייה הגרמנית השישית בסטלינגרד, ולבסוף לנפילת שרידיה בשבי.
לאחר מכן לחמה הארמייה בקרבות השונים באוקראינה וברומניה, ולאחר מעבר ממלכת רומניה לצד בעלות הברית במהלך מבצע יאשי-קישינב, לחמה הארמייה לצד הצבא האדום בקרבות בהונגריה עד סוף המלחמה.
היסטוריה > המלחמה הקרה

הארמייה התקיימה במהלך המלחמה הקרה כחלק מברית ורשה, ופורקה לאחר קריסת ברית המועצות.
ראו גם

קרב סטלינגרד
הגביע הרוסי בכדורגל

ערך זה עוסק בטורניר כדורגל. אם התכוונתם לענפים אחרים, ראו .
| --- | --- |


 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  1992
 ארגון מפעיל:  התאחדות הכדורגל הרוסית
 מספר מתמודדים:  107
 מדינות משתתפות:  רוסיה רוסיה
 יבשת:  אירופה
 זוכה:  זניט סנקט פטרבורג (זכייה חמישית)
 הכי הרבה זכיות:  לוקומוטיב מוסקבה (9 זכיות)
 www.rfs.ru/tournament/260
 
תרשים הגביע, 2018.
הגביע הרוסי בכדורגל (ברוסית: Кубок России по футболу) הוא טורניר כדורגל, הנערך מדי שנה על ידי התאחדות הכדורגל הרוסית ובו לוקחים חלק מועדוני כדורגל מקצוענים מרוסיה.
מחזיקת הגביע הרוסי לעונת 2023/2024 היא זניט סנקט פטרבורג, בעוד לוקומוטיב מוסקבה היא שיאנית הזכיות, 9 במספר.
הגביע

בתום משחק הגמר מוענק לקבוצה שניצחה גביע, הנשאר בחזקתה במשך שנה. טקס הענקת הגביע נערך על בימת מנצחים על כר הדשא. שחקני שתי הקבוצות ששיחקו בגמר מקבלים מדליות. בשנת 2007 לוקומוטיב מוסקבה קיבלה את הזכות לשמור אצלה את הגביע שזכתה בו בשנת 2000. גביע חדש הוענק לזוכה, צסק"א מוסקבה בעונת 2009.
הגביע הנוכחי נעשה בשנת 2010 בהזמנת התאחדות הכדורגל הרוסית. הגביע עשוי זכוכית ונוצר במפעל הזכוכית של דיאטקוב, כשהאלמנטים מכסף השזורים בגביע נוצרו על ידי חברת Gorod N. במרכז הגביע משובץ סמל התאחדות הכדורגל ובסמוך לו סמל הפדרציה הרוסית. על יסוד הכסף בתחתית נחרטים שמות מועדוני הכדורגל שזכו בגביע. הגביע מעוטר בסרטים בצבעי דגל המדינה.
השתתפות

מועדון הרשום בהתאחדות הכדורגל ומשחק באחת מהליגות שהיא מארגנת זכאי להרשם לגביע. כל המועדונים נדרשים לעמוד בתנאי סף של יכולת לארח משחק מול קהל בבטחה.
כל המועדונים המשחקים בליגת העל הרוסית, הליגה הרוסית הראשונה והליגה הרוסית השנייה, שהם מועדונים מקצוענים בלבד, מתחרים בגביע הרוסי. לקבוצות מהליגה הרוסית השלישית אין זכות השתתפות בטורניר, אך לעיתים ההתאחדות מאפשרת למספר קבוצות חובבניות בודדות ליטול חלק.
שיטה

הטורניר נערך בשיטת "נוק אאוט". אף שכל קבוצה יכולה להיות מוגרלת לשחק כנגד כל קבוצה אחרת, קבוצות המשחקות בליגות הבכירות משתלבות בתחרות בשלבים מתקדמים יותר, כך שקבוצה קטנה המעוניינת לשחק מול קבוצה איכותית מצמרת הליגה הראשונה תצטרך לגבור קודם לכן על מספר קבוצות קטנות יותר בסיבובים המוקדמים.
בכל סיבוב משחקות הקבוצות שהוגרלו האחת נגד השנייה משחק אחד בלבד, בביתה של מי שזכתה לביתיות בהגרלה. במקרה של תיקו, לאחר 90 דקות משחקים 30 דקות הארכה ואם עדיין יש שיויון מוכרע המשחק בקרב בעיטות עונשין מ-11 מטר. בגביע, בניגוד לנהוג במפעיל האירופיים, אין חשיבות לשערי חוץ ושערים ביתיים.
קבוצות הליגה השנייה מתחילות לשחק משלב 512 הגדולות, 256 הגדולות או בשלב המסיים של 128 הגדולות, תלוי במספר הקבוצות באזור המתאים של הליגה השנייה. קבוצות הליגה הראשונה נכנסות לטורניר משלב 32 הגדולות, וקבוצות ליגת העל מתחילות משלב שמינית הגמר. שלבי הנוקאאוט עד למשחק הגמר משוחקים בשתי משחקים, בית וחוץ. משחק הגמר נערך כמשחק בודד. באופן זה, קבוצות הליגה השנייה מתחילות להשתתף כבר מסיבוב טרום התחרות, כולל ארבעה סיבובי מוקדמות ושישה סיבובים בתחרות הראשית. קבוצות הליגה החזקות אינן צריכות, כאמור, לעבור את השלבים האלה.
משחקי הסיבוב הראשון משוחקים תמיד באפריל או ביולי, בעוד הגמר משוחק בשנה שלאחר מכן במאי, מה שגורם לתחרות הגביע הרוסי להימשך למעלה משנה. הקבוצה שזוכה בגביע מתמודדת בעונה שלאחר מכן בסופר קאפ הרוסי מול זוכת אליפות רוסיה.
אין זירה מסורתית אחת בה נערך משחק גמר הגביע, ברם מרבית המשחקים נערכו באצטדיון לוז'ניקי ובאצטדיון לוק במוסקבה. מאז 2009, משחק הגמר נערך מדי שנה באצטדיון אחר. בשלבי חצי הגמר והגמר נערכים משחקים חוזרים ובמקרה הצורך מוכרע המשחק בהארכה ובקרב בעיטות 11 מטר.
במאי 2020 פורסם שבעונת 2020/2021, גביע רוסיה ייערך במתכונת חדשה ויכלול שלב בתים. שש קבוצות שהעפילו למפעלים האירופיים יתחילו להתמודד על הגביע כבר משלב שמינית הגמר. הוצג מערך של סבב שלב בתים עילי במקום שלב 16 ו-32 האחרונות. בשלב זה הקבוצות מחולקות לעשרה בתים של 3 קבוצות. הבתים כוללים נציגה אחת מכל ליגה שישחקו משחק אחד עם השני. בשלב זה, ליגת העל מיוצגת על ידי קבוצות שלא העפילו לתחרויות אירופה בסוף העונה החולפת.
שיטה > השתתפות בליגה האירופית

עד 2022, הזכייה בגביע הייתה מקנה לקבוצה הזוכה מקום בליגה האירופית בעונה הבאה. אם הקבוצה הזוכה זכאית להשתתף בליגת האלופות, אז המפסידה בגמר הגביע זכאית למקום בליגה האירופית. אך אם גם היא משתתפת בליגת האלופות, תוענק הזכות להשתתף בליגה האירופית לפי מיקום בליגה.
היסטוריה

משחקי הגביע הלאומיים בכדורגל ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הרוסית, החלו למעשה מ-1944, עוד בתקופה שבה שלטה ברית המועצות בשטחה של רוסיה, ובה השתתפו כללה מועדוני הכדורגל של רוסיה.
ב-1989 עם התפרקותה של ברית המועצות, הוקמה מדינת רוסיה והתחרות הראשונה תחת התאחדות הכדורגל הרוסית הייתה ב-1992.
חסות

להלן רשימת הספונסרים והחברות שהעניקו חסות לטורניר הגביע, החל מעונת 1995/1996:
1995/96 — Magna
1996/97 — 2000/01 — Mobil 1
2007/08 — 2009/10 — Rambler
2011/12 — 2012/13 — Pirelli
2014/15 — Power Technologies
2017/18 — 2019/20 — סוכנות ההימורים Olimp
2020/21 — 2021/22 — סוכנות ההימורים Betcity
2022/23 — — סוכנות ההימורים Fonbet