stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנתוני אידן
צעדים ראשונים בפוליטיקה

ב-1923 נבחר לפרלמנט מטעם המפלגה השמרנית. באותה שנה נשא לאישה את ביאטריס בקט. כאשר גילה אידן שרעייתו מנהלת פרשיות אהבים עם גברים אחרים, הם נפרדו והתגרשו. ב-1926 הוא התמנה למזכירו הפרלמנטרי של שר החוץ, אוסטן צ'מברלין. ב-1932 מונה לציר בריטניה בוועידת ז'נבה למען פירוק נשק. עד 1935 הוא ביצע שליחויות דיפלומטיות ברחבי אירופה והאימפריה, כמו ועידת פירוק הנשק (1934). ב-1935 הוא מונה לשר בלי תיק לענייני חבר הלאומים ומאוחר יותר באותה השנה, כששר החוץ סמואל הור התפטר, הוא תפס את תפקידו. בגיל 38 היה לשר החוץ הצעיר ביותר שכיהן בבריטניה.
אידן כיהן כשר חוץ בשנים 1935–1938 והתפטר מהממשלה ב-20 בפברואר 1938, עקב התנגדותו למדיניות הפיוס שהנהיג ראש הממשלה נוויל צ'מברלין, ועבר להתגורר בדרום צרפת.
שר חוץ במלחמת העולם השנייה

משפרצה מלחמת העולם השנייה, הציע צ'מברלין לאידן את תפקיד שר המושבות, ללא חברות בקבינט המלחמה המצומצם. הוא תמך במדיניות הספר הלבן (1939) וראה בו ציווי דיפלומטי. בפברואר 1940 ערך ביקור בארץ ישראל לסקירת חיל המתנדבים האוסטרלי שהוצב בארץ.
כשצ'רצ'יל עלה לשלטון במאי 1940, ניתנה לאידן המשרה החשובה של שר המלחמה, אך שוב ללא חברות בקבינט המצומצם. ב-23 בדצמבר באותה שנה מונה בפעם השנייה לשר החוץ (תפקיד שבו החזיק עד 1945) והפעם גם שולב בקבינט המלחמה. אמנם צ'רצ'יל ניהל בעצמו את עיקר המגעים עם סטלין ורוזוולט, אך אידן סייע בידו והיה אחראי במידה רבה לתיאום עם שארל דה גול. כמו כן היה חבר בוועדה ללוחמה פוליטית, שעסקה בהפצת תעמולה בארצות האויב ובמדינות הכבושות על ידי הנאצים.
ב-17 בדצמבר 1942 נאם אידן בפני בית הנבחרים הבריטי וקרא הצהרה רשמית של בעלות הברית על רצח המוני שיטתי של יהודים בשטח הכיבוש הנאצי. כשסיים את דבריו, עמדו חברי בית הנבחרים בראש מורכן לזכר היהודים שנטבחו. אידן התנגד להפצצת אושוויץ.
לקראת תום המלחמה, משנפטר נשיא ארצות הברית, רוזוולט, ייצג אידן את בריטניה בהלווייתו ונותר בארצות הברית לוועידת סן-פרנסיסקו שהציבה את היסודות לארגון האומות המאוחדות. כאשר התקרב מועד הבחירות, חלה אידן באופן חמור בתריסריון, ולכן לא מילא תפקיד מכריע במירוץ. חודש יוני 1945 הביא עמו בשורות קשות; בנו הבכור, סיימון, קצין טייס, נעדר בבורמה. אף על פי כן, ליווה אידן את צ'רצ'יל לוועידת פוטסדאם. חודש לאחר מכן אושר דבר מותו של בנו ודבר תבוסתם של השמרנים בבחירות.
אידן סייע להקמת הליגה הערבית.
באופוזיציה ובחזרה למשרד החוץ

סיום המלחמה הותיר את אידן מותש מבחינה פיזית ורגשית. מחלתו והשכול שלו הסבירו את אי התבלטותו בתחילה על ספסלי האופוזיציה. נישואיו התפרקו ב-1950. בבחירות 1951 נחלו השמרנים ניצחון ואידן מונה בפעם השלישית לשר החוץ, כשהוא בן 54. כהונתו זו, עומדת בסימן הובלת בריטניה על-ידו לנסיגה מתעלת סואץ. ומילוי תפקידי מפתח בהקמת נאט"ו ובוועידת ז'נבה בשנת 1954. הוא גם עזר בכינונה של ברית בגדאד וקרא לקצץ בשטחה של מדינת ישראל.
ב-1952 נשא אנתוני אידן לאישה את אן קלריסה צ'רצ'יל, ילידת 1920, בתו של ג'ון סטריינג' ספנסר-צ'רצ'יל, אחיו הצעיר של וינסטון צ'רצ'יל. בכך הפך אידן, נאמנו של וינסטון צ'רצ'יל, גם לקרוב משפחתו. ב-1953 הידרדרה מחלתו וכתוצאה מטעות בניתוח כיס המרה היה עליו לעבור ניתוחים נוספים ולהיות תלוי בתרופות. כך אירע שהוא נעדר ממשרד החוץ למשך חצי שנה.
ראש ממשלה

ב-6 באפריל 1955 הוא מונה לראש הממשלה במקומו של וינסטון צ'רצ'יל. כהונתו עמדה בסימן משברים כלכליים, בעיות אינפלציוניות, עיסוקיו בנושאי המזרח התיכון (אספקת נפט, ברית בגדאד) ומעל לכולם – משבר סואץ ובסופו – מבצע מוסקטר. אידן התפטר ב-9 בינואר 1957, ואת מקומו תפס הרולד מקמילן. אידן עבר לבית הלורדים כ"לורד אייבון". למרות בריאותו הרופפת הוא חי עוד 20 שנה ונפטר בביתו שבווילטשייר ב-14 בינואר 1977.
ב-10 בנובמבר 1955 נשא אידן בגילדהול נאום שקרא להסכם שלום בין ישראל למדינות ערב המבוסס על פשרה בין גבולות תוכנית החלוקה לגבולות הקו הירוק. הוא הבטיח ערבויות לשני הצדדים אם יושג הסכם ואיים שהצד שלא יסכים לפעול במתינות יאבד את אהדת בריטניה. הנאום, שנודע כנאום גילדהול, זכה לאהדה בצד הערבי, אולם זכה לתגובות נמרצות מצד ישראל. ראש הממשלה דוד בן-גוריון ושר החוץ משה שרת שללו כל דרישה לנסיגה ישראלית ובעיתונות הישראלית ראו בנאום עמדה אנטי-ישראלית מובהקת. בריטניה ניסתה להשיג הסכמה בינלאומית למתווה שהוצע בנאום והדבר העיב על יחסי הממלכה המאוחדת–ישראל עד השגת ההסכמות לקראת מלחמת סיני.
הערות שוליים

↑  טים בוברי, תרגום: כרמית גיא, לפייס את היטלר: צ'מברליין, צ'רצ'יל והדרך אל המלחמה, עם עובד, 2023, עמ' 55, מסת"ב 978-965-13-2964-7
↑  טים בוברי, תרגום: כרמית גיא, לפייס את היטלר: צ'מברליין, צ'רצ'יל והדרך אל המלחמה, עם עובד, 2023, עמ' 54, מסת"ב 978-965-13-2964-7
↑  טים בוברי, תרגום: כרמית גיא, לפייס את היטלר: צ'מברליין, צ'רצ'יל והדרך אל המלחמה, עם עובד, 2023, עמ' 179, מסת"ב 978-965-13-2964-7
↑  טים בוברי, תרגום: כרמית גיא, לפייס את היטלר: צ'מברליין, צ'רצ'יל והדרך אל המלחמה, עם עובד, 2023, עמ' 212, מסת"ב 978-965-13-2964-7
↑  ברנרד וסרשטיין, בריטניה ויהודי אירופה 1939–1945, עם עובד, 1982, עמ' 37–38.
↑  "Anthony Eden ls Heart Throb To "Aussie" Nurses In Palestine". Sunday Times (Perth, WA : 1902 - 1954). 18 בפברואר 1940. p. 1. נבדק ב-2021-03-31. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  נורמן רוז, חיים ויצמן, פרק יח, עמ' 242
↑  "הכל פוליטי" מאת עמוס כרמל
↑  תוכנית אלפא
↑  אידן מוכן לויתורים על חשבון ישראל, דבר, 11 בנובמבר 1955
↑  א. שאנן, אידן מערבב צמר בכותנה, דבר, 18 בנובמבר 1955
↑  א. שאנן, בריטניה מחדשת משלוח נשק חדיש למצרים, דבר, 15 בנובמבר 1955
↑  א. שאנן, תגובת לונדון על נאום ד. בן גוריון בכנסת, דבר, 17 בנובמבר 1955
↑  שרת: ישראל לא תוותר על שום שטח, דבר, 11 בנובמבר 1955
↑  מ.ד., דבר היום, דבר, 13 בנובמבר 1955
↑  א. שאנן, אידן מבקש תמיכת ארה"ב בתכניתו, דבר, 13 בנובמבר 1955
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260740105171  PLWABN: 9810533191405606  BIBSYS: 90085927  BNC: 000233570  BNE: XX913639  BnF: cb12206334c (data)  CANTIC: a10300545  CiNii: DA01471024  GND: 118687786  ISNI: 0000 0001 1081 6052  LCCN: n79045376  NARA: 10581894  NDL: 00521384  NKC: ola2002161246  NLA: 35676227  NLG: 150484  NLK: KAC201755808  NTA: 07334544X  RERO: 02-A003208605  SELIBR: 184447  SNAC: w6gm929n  SUDOC: 027772055  Trove: 1037777  VIAF: 109021646   WorldCat (עם VIAF): 109021646 
אנתוני אידן, 1954
אמון (דמות)

| --- | --- |
אמון, מנהיג השוויונאים
אמון, מנהיג השוויונאים
 הוצאה לאור:  ניקלודיאון
 תוכנית טלוויזיה:  האגדה של קורה
 הופעה ראשונה:  "ברוכה הבאה לרפבליק סיטי" (2012)
 הופעה אחרונה:  "סוף משחק" (2012) [מופיע בפרק "זכרונות" (2014) בתור פלאשבק]
 יוצרים:  מייקל דנטה דימרטינו ובריאן קונייצקו
 דיבוב:  סטיבן בלום ג'ייקוב ברטרנד (גילאי 6–10) אלכסנדר מרטלה (גיל 14)
 דיבוב בשפה העברית:  אלון שר נועם טל (כילד)
 מידע
 שם אמיתי:  נואטק
 כינויים:  אמון
 גיל:  40
 מקום לידה:  הקוטב הצפוני
 מין:  זכר
 תואר:  ראש ארגון השוויונאים
 נטייה:  רע
 מומחיות:  רטוריקה, זריזות
 כוחות:  כשפות מים, כשפות דם,
 כלי רכב:  ספינת אוויר
 חברה בקבוצה:  תנועת השוויונאים
 אזרחות:  שבט המים הצפוני, הרפובליקה המאוחדת
 מקום מגורים:  הקוטב הצפוני, רפאבליק סיטי
 מקום פטירה:  סירה על גבי הים הסמוך לרפאבליק סיטי
 דמויות קשורות
 משפחה:  יקון (אב), טרלוק (אח)
 חברים:  סֶגן, הירושי סאטו
 אויבים:  צוות אווטאר
אַמוֹן (באנגלית: Amon; בכתב סיני: 阿蒙 - אמונג) הוא דמות בדיונית המהווה את האנטגוניסט הראשי בעונה הראשונה בסדרת הטלוויזיה המונפשת מבית ניקלודיאון, "האגדה של קורה". שמו המקורי היה נוֹאטק (באנגלית: Noatak) אך הוא שינה את שמו לאחר שנטש את מקום הולדתו. הדמות, פרי יצירתם של מייקל דנטה דימרטינו ובריאן קונייצקו, דובבה במקור על ידי סטיב בלום ובעברית על ידי אלון שר.
אמון הופיע לראשונה בסיום פרק הבכורה של הסדרה בתור מנהיגם של השוויונאים, ארגון מהפכני השואף להביא לשוויון בין כשפים ולא כשפים. במהלך כנס "ההתגלות" הוא חשף כי ביכולתו ליטול את יכולת הכשפות מאדם לתמיד. סימן ההיכר שלו הוא המסכה אשר הוא עוטה ולמרות היותו כשף מים ודם הוא הצליח להסתיר זאת על מנת לזכות באהדת מאמיניו. כישוריו בכשפות הם יוצאי דופן ורבים מהמבקרים ציינו אותו כאחד הנבלים החזקים בזיכיון. לקראת סוף הסדרה הוא מצליח לבצע הפיכה ברפאבליק סיטי ואף נוטל את יכולת הכשפות מאווטאר קורה. למרות זאת, קורה מצליחה לחשוף את סודו בפני מאמיניו והוא נאלץ לברוח יחד עם אחיו אשר גורם למותם
דיבוב

את רוב הופעותיו בסדרה דיבב סטיבן בלום (אנ') ובדיבוב בעברית אלון שר. בסצנות הפלאשבק מצעירותו (גילאי 6–10) דיבב אותו ג'ייקוב ברטרנד וסצנת פלאשבק נוספת (גיל 14) דיבבה אלכסנדר מרטלה. את אמון כילד דיבב בעברית נועם טל.
שמו

שם הולדתו היה נואטק אך לאחר שנטש את מקום הולדתו שינה את שמו לאמון, יש שקישרו זאת למילה "aman" מהשפות אינדונזית ואורדו שמשמעותה היא שלווה ודומה לשמו של אמון ולמטרתו האידאולוגית. כשאחיו טרלוק קרא לו בשמו המקורי הוא הגיב בחיוך ואמר כי כמעט ושכח את צליל השם שלו.
ביוגרפיה דמיונית > רקע

אביו של אמון, יקון, היה פושע בעיר ריפבליק סיטי וכשף דם בעל עוצמה. הוא נעצר בעוון ביצוע כשפות דם, יכולת נדירה המאפשרת לאדם שליטה טלקינטית בגופם של בני האדם. ביצוע כשפות דם הוצאה מהחוק בשטחי הרפובליקה המאוחדת ויקון הועמד למשפט. לאחר שהורשע הוא כישף את גופם של כל הנוכחים באולם בית המשפט ונמלט. אווטאר אנג השיג אותו וגבר עליו על ידי כך שנכנס למצב האווטאר ולקח ממנו את יכולת הכשפות לצמיתות. לאחר שנמלט מהכלא, עבר יקון ניתוחים פלסטיים אשר העניקו לו מראה חדש. הוא היגר לקוטב הצפוני ונישא לאשה אשר לא ידעה על עברו משבט המים הצפוני שם חיו כאיכרים והביאו שני ילדים לעולם, אמון (אשר נקרא אז נואטק) ואחיו הקטן ממנו בשלוש שנים, טרלוק.
ביוגרפיה דמיונית > ילדותו

אמון היה מסור ודואג לאחיו טרלוק. כשגילו האחים את יכולתם לכשף מים החל אביהם לאמן אותם ולפתח את כישוריהם. האימונים היו מלווים באלימות מילולית של יקון כלפי טרלוק על כך שלא השתפר כמו אחיו.
כשאמון היה בן עשר, חשף יקון לבניו את עובדת היותו פושע מריפבליק סיטי אשר יכולת כשפות הדם שלו, היכולת לשלוט בגופם של אנשים נלקחה ממנו על ידי אווטאר אנג. הוא הסביר להם שמשפחתם התברכה ביכולת נדירה זו, אשר רק כשפי מים בודדים זוכים לה. מאותו זמן, בכל ליל ירח מלא היה יקון לוקח את שני בניו להתאמן בכשפות דם על מנת שינקמו באווטאר  למענו. בגיל 14, החל נואטק לכשף את גופם של בעלי חיים כמו יאק הבית וזאבים ארקטיים.
לאחר שיקון הכריח את בניו לבצע כשפות דם אחד בשני, סירב טרלוק לכשף את אחיו, יקון החל לתקוף את טרלוק אך נואטק עצר בעדו באמצעות כשפות דם. הוא הציע לטרלוק לברוח איתו הרחק משבט המים אך טרלוק סירב ונואטק הפטיר בו: "כנראה הוא צדק, אתה באמת חלש" ועזב את משפחתו והוריו אשר לא ראו אותו יותר. לאחר כמה שנים נפטר יקון  וטרלוק היגר לרפאבליק סיטי והפך לחבר מועצה.
ביוגרפיה דמיונית > תנועת השוויונאים

בשלב מסוים גילה את היכולת להשתמש בכשפות הדם על מנת ליטול מאנשים את יכולת הכשפות שלהם. הוא שינה את שמו לאמון והפך למנהיג ארגון השוויונאים, ארגון השואף להביא לשוויון בין כשפים ולא כשפים וממוקם ברפאבליק סיטי. על מנת לגייס את אהדת ציבור הלא כשפים הסתיר אמון את עובדת היותו כשף. הוא הסתיר את פניו מאחורי מסכה אשר הפכה לסימן ההיכר שלו והוא אכן החל לצבור פופולריות בקרב ציבור הלא כשפים כשביניהם הירושי סאטו, בעל חברת תעשיות העתיד אשר דאג למימון פעולותיו.
לאחר שאווטאר קורה (גלגולו של אווטאר אנג) באה לרפאבליק סיטי והכריזה בתקשורת על כך, אמר אמון לסגנו כי הם יצטרכו לזרז את תוכנית הפעולה שלהם להשתלט על העיר.
ביוגרפיה דמיונית > "ההתגלות"

בעצרת מחתרתית חשאית בשם "ההתגלות" חשף אמון את תוכניתו לשוויון על ידי הכחדת הכשפות מן העולם. הוא הצהיר כי נולד למשפחת איכרים אשר נסחטה על ידי כשף אש שכביכול רצח את בני משפחתו לאחר שאביו סירב לשלם לו את דמי הכופר. הוא הסביר את עובדת הסתתרותו מאחורי מסיכה בטענה כי כשף האש צילק את פניו. בכנס הוא חשף לראשונה את יכולתו הנדירה, הוא טען כי הרוחות הם שהעניקו לו את היכולת ליטול כשפות לאחר שהתאכזבו מכישלונו של האווטאר בתפקידו והעניקו לו את המשימה להביא לשוויון בעולם. לבמה הובלו מספר כשפים אזוקים אשר נחטפו על ידי אנשיו, ביניהם היה גם בולין, ידידה של אווטאר קורה ואחיו מאקו אשר הסתננו לכינוס. אמון נאבק בכשף הראשון, ראש ארגון מאפית "האיום המשולש" וגבר עליו בקלות. הוא נטל את הכשפות מהחטופים שהובאו לפניו בזה אחר זה וכשבא תורו של בולין הצליחה קורה להבריח אותו באמצעות יצירת הסחת דעת. אמון אפשר להם לברוח במטרה שיספרו לעולם על כוחו הייחודי.
ביוגרפיה דמיונית > המפגש עם קורה

חבר המועצה טרלוק אשר לא היה מודע לכך שאמון הוא אחיו הנהיג מדיניות אגרסיבית כלפי השוויונאים ואף הכריז עוצר לילי על תושביה הלא כשפים של רפאבליק סיטי ואמון השתמש במדיניות זו כדי להעצים את התעמולה שלו ואת תחושת הקיפוח.
לאחר שכוח משימה משותף של טרלוק וקורה פשט על חדר אימונים סודי של השוויונאים התראיינה קורה לתקשורת והזמינה את אמון לדו-קרב באי הזיכרון לאווטאר אנג בחצות הלילה וללא מעורבות נוספת. אמון החליט לנצל הזדמנות זו על מנת להפחיד את קורה. הוא לא התייצב בזמן וכשקורה התכוונה לעזוב את האי התנפלו עליה אנשיו של אמון, חסמו זמנית את יכולת הכשפות שלה והובילו אותה לתוך המוזיאון לזכרו של אנג באי שם הגיח אמון מהצללים והצהיר בפניה כי היכולתו ליטול ממנה את הכשפות אך הוא נמנע מכך מתוך הבנה כי מעשה זה יהפוך אותה לקדושה  ועורר את ההתנגדות אליו בטרם עת.
החל מאותו מקרה, החלה קורה לחלום סיוטים על כך שאמון נוטל ממנה את יכולת הכשפות.
ביוגרפיה דמיונית > גמר האולימפי-כשף

ערב משחק גמר האולימפי-כשף השתלט אמון על שידור הרדיו ודרש מהמועצה לבטל את  המשחק, הוא איים כי אחרת התוצאות יהיו חמורות. בתחילה חברי המועצה הסכימו פה אחד לבטל את המשחק אך לאחר שלין בייפונג, מפקדת המשטרה הסכימה ששוטריה יאבטחו את הזירה הוחלט לקיים את המשחק.
עם סיום המשחק אנשי השוויונאים החלו לתקוף מתוך הקהל את השוטרים ולאחר שאמון הופיע על זירת הקרב ונטל את הכשפות משלושת חברי הקבוצה המנצחת הכריז על גבי הזירה כי כוחם של השוויונאים גדל ובכוחם יהיה להקים את רפאבליק סיטי מחדש. בסיום נאומו הוא נמלט על גבי ספינת אוויר מהזירה תוך שהוא משאיר הרס וחורבן במקום.
ביוגרפיה דמיונית > המפגש עם טרלוק

לאחר שחבר המועצה טרלוק חטף את קורה בעזרת כשפות דם והחזיק בה בתא מתכה בבקתה סודית, הגיעה אמון למקום כשהוא מלווה בסגנו ובכמה מאנשיו והכריז כי זהו הזמן של טרלוק להשתחוות. טרלוק בתגובה תקף את העומדים מולו בכשפות דם עד אשר כולם התמוטטו על הריצפה מלבד אמון שהמשיך להתקדם. אמון העדיף לאסור את טרלוק בעצמו מחשש שאחרים יגלו על עובדת היותם אחים והורה לאנשיו להביא את קורה מתוך הבקתה תוך כדי שהוא מזהיר אותם מלזלזל ביכולותיה ומורה להם לחשמל את תא המתכת לפני שהם פותחים אותו. קורה שמעה זאת והצליחה לגבור על השוויונאים ולצאת מהבקתה. היא מביטה באמון אשר הניח את טרלוק במשאית ויורה עליו חניתות מקרח, הוא רודף אחריה אך עוצר לאחר שהיא מתרחקת על ידי גלישה על הקרח. לאחר מכן אמון אסר את טרלוק בתא מיוחד וגילה לו שהוא נואטק אחיו.
ביוגרפיה דמיונית > מרד השוויונאים וכיבוש רפאבליק סיטי

על מנת להקל על כיבוש העיר חטפו השוויונאים את כל חברי המועצה הנותרים מלבד טנזן אשר הצליחי לימלט. צי ספינות אוויר בפיקודו של אמון החל מפציץ בו זמנית את הרבעים השונים בעיר במטרה להשתלט עליה. באותו זמן, החלו השוויונאים פושטים גם על תחנת המשטרה ומוציאים אותה מכלל תפקוד, טנזן בתגובה שלח מברק בהול למפקד הכוחות המאוחדים וביקש את סיועו.
לאחר ניסיון שכשל החלו ספינות האוויר בתוספת תגבור בפלישה לאי המקדש. אמון נטל מלין בייפונג את יכולת הכשפות לאחר שסירבה למסור לו את מיקומו של האווטאר.
לאחר סיום הקרבות הכריז הירושי סאטו כי העיר עברה לשליטת אמון אשר הכריז כי כשפות תהיה בלתי חוקית וכחלק מתוכניתו היא למגר את הכשפות מהעולם החל אמון ליטול את הכשפות משבוייו. כשהגיע צי הכוחות המאוחדים לחופי העיר הם הופתעו מהמתקפה האווירית שבוצעה על ידי אנשיו של אמון באמצעות צי מטוסים, הפיתוח החדש של הירושי סאטו.
ביוגרפיה דמיונית > נפילתו ומותו

לאחר שמאקו וקורה גילו את טרלוק כלוא באי המקדש הוא סיפר להם את סיפור משפחתם. כעת התכוונה קורה להשתמש במידע זה על מנת לחשוף את עובדת היות אמון כשף ולפגוע בתמיכת ההמון בו. היא הסתננה לכינוס השוויונאים בזירת קרבות האולימפי-כשף וסיפרה להמונים על כך שאמון הוא כשף דם ובנו של יקון. אמון בתגובה חשף את פניו המצולקות, דבר אשר אימת לכאורה את גרסתו כי הוא בן למשפחת איכרים אשר נסחטה על ידי כשף אש שצילק אותו. לאחר מכן הועלו על הבמה טנזן ובני משפחתו קשורים לעמודי עץ ואמון הכריז כי עוד בכנס זה הוא עומד לפטור את האנושות מכשפות אוויר לנצח. בתגובה, ירה מאקו ברק לעבר הבמה וכמעט פגע באמון אשר התגלגל לאחור. בזמן שמאקו נלחם באמון ובאנשיו, קורה שחררה את כשפי האוויר ואת טנזן אשר העיף את אמון מהבמה. קורה הורתה לטנזן לברוח ולשחרר את אשתו ובנה התינוק בזמן שהיא ומאקו יסיחו את דעתו של אמון.
לאחר שגילה את מאקו וקורה באחד מאולמות הספורט, נטל אמון את יכולת הכשפות של אווטאר קורה באמרו "אמרתי לך שאהרוס אותך". לאחר שכמעט נטל גם ממנו את הכשפות, מאקו מוטט את אמון באמצעות מכת ברק על הרצפה ונמלט עם קורה בידיו. אמון פתח במרדף אחריהם, גבר על מאקו על ידי כשפות דם ולפני שהספיק לקחת ממנו את הכשפות, קורה הדפה את אמון אחורה על ידי כשפות אוויר אותה עשתה בפעם הראשונה בחייה. הוא התעשת וניסה לגבור עליה אך היא הדפה אותו שוב מעבר והוא נזרק לעבר הים דרך חלון הבניין, מה שאילץ אותו להשתמש בכשפות מים לעיני המון על מנת להינצל מטביעה.
לאחר שהבין כי הפסיד את תמיכת מאמיניו הלך לשחרר את אחיו טרלוק בטענה כי רק הוא נשאר לו בעולם. השניים שכרו סירה וכוונת אמון הייתה להתחיל חיים חדשים אך טרלוק השתמש בכפפה המחשמלת של השוויונאים כדי להצית את מכל הדלק שלה וכך נהרגו שניהם לאחר הפיצוץ   וחיסלו את מורשתו של יקון.
ביוגרפיה דמיונית > לאחר מותו

גם בעונה השנייה וגם בשלישית (בעת שהורעלה) הוא מופיע בחזיונותיה של אווטאר קורה.
בעונה הרביעית, כחלק מסיפור של בולין הוא מופיע בתור גרסה הומוריסטית תוך שהוא מנהל דו-שיח עם זאהיר, אונלאק והרוח וואטו.
אישיות

בילדותו היה אמון רגיש ואכפתי והגן על אחיו הקטן מפני האלימות המילולית של אביהם כלפיו. עם התחזקותו בכשפות דם והתגברות הציפיות של אביו ממנו אופיו הפך קריר והוא החל להסתגר בתוך עצמו יותר ויותר. הוא הפסיק להגן על אחיו והמעיט בערכו בשל היותו חלש ורכרוכי. בניגוד לאביו, אמון סבר כי האווטאר הוא הכוח החזק בעולם בשל יכולתו ליטול את יכולת הכשפות גם מכשפי דם. הוא נטש את אביו פצוע בשלג ועזב את שאר משפחתו.
כבר בילדותו היה שאף להוגנות ולשוויון. ועל אף היותו כשף בעצמו הוא ראה את כוח הכשפות כמקור הרוע וככוח שיש להשמידו על מנת להשיג את השוויון המיוחל בין בני האדם. דבר זה הוביל אותו לבסוף לראשות ארגון השוויונאים. על מנת להשיג את מטרותיו הוא השתמש בכישוריו הרטוריים, בטכניקות הפחדה וזריעת תחושות קיפוח ושנאה כלפי כשפים. הוא לא בחל באמצעים על מנת להשיג את מטרתו ואף היה מוכן לחטוף ילדים קטנים לשם כך.
אמון היה אדם מחושב ומניפולטיבי שתכנן את צעדיו בקפידה, הוא תמרן את טונרק, קורה, טנזן ועוד. הוא נקט בפעולות אסטרטגיות כגון לאפשר לקורה להימלט מכנס "ההתגלות" על מנת שתספר על יכולתו הנדירה לעולם מתוך ידיעה שמידע זה יעורר פאניקה והיה בעל יכולת שליטה עצמית גבוהה, כשהייתה לו הזדמנות ליטול את הכשפות של קורה הוא נמנע מכך מתוך הבנה כי מעשה זה יהפוך אותה לקדושה מעונה ועורר את ההתנגדות אליו בטרם עת. הוא תמיד מסר פקודות בשלווה ובתמציתיות, שמר תמיד על קור רוח ולא חווה התפרצות רגשות בכל הופעותיו בספר הראשון.
מראה

שיערו של אמון בצבע חום כהה ועיניו כחולות. בילדותו גידל קוקו כמו רוב בני שבטי המים.
בבגרותו נהג להסתיר את פניו מאחורי מסיכה המזכירה את מסכת "גאי פוקס" (המוכרת מהסרט "ונדטה", ובדומה לאלו של האנונימוס), היא עוצבה על ידי בריאן קונייצקו בהשראת עיצובים קוריאניים וסיניים מסורתיים אך לא מפורטים מידי על מנת להקל על האנימטורים וכן כדי שתוכל להיות אייקונית מספיק על מנת להיות סמלה של המהפכה. בנוסף, באזור המצח שבמסכה נראה עיגול אדום המזכיר את זה של האל המצרי באותו השם.
אמון הסביר כי בילדותו כשף אש שרף את פניו והשאיר בהם צלקת מכוערת אותה חשף בכנס "ההתגלות". בפרק האחרון, לאחר קורה הפילה אותו למים מתגלה כי הצלקת הייתה לא אמיתית אלא בסך הכל צבע פנים אשר לא עמיד במים.
בילדותו היה לבוש כשאר בני שבט המים ותסרוקתו הייתה דומה לזו של קורה אך בבגרותו וכמעט בכל מהלך הסדרה לבש את בגדיו הייחודיים ואת כובעו לראשו אשר עוצבו על ידי דוס סנטוס.
יכולות > כשפות מים ודם

מעולם לא נתקלתי בכשף חזק כמו נואטק.
כמו אביו, אמון הוא כשף מים ודם רב עוצמה. בניגוד לשאר כשפי הדם, הוא היה מסוגל לבצע כישוף דם גם ללא ירח מלא. בנוסף, הוא היה מסוגל לכשף בכוח המחשבה בלבד.
יכולות > נטילת כשפות

אמון התעלה על אביו ועל כל כשפי הדם שלפניו בכך שהצליח להשתמש בכשפות הדם לצורך נטילת כשפות מבני אדם. עד אז יכולת זו הייתה שמורה לאווטארים בלבד אך בעוד שאמון נטל את הכשפות על ידי שבירת המרידיאנים בנקודות מפתח, האווטארים עשו זאת באמצעות כשפות אנרגיה.
יכולות > לחימה

על מנת לזכות בתמיכתם של הלא כשפים נאלץ אמון להסתיר את עובדת היותו כשף ולוותר על שימוש בה בגלוי. למרות זאת הוא הביס מספר רב של כשפים זאת בזכות ההצטיינות שלו בלחימה מהירה ובידיים חשופות. בנוסף, הוא ידע לזהות את התזוזות הקטנות ביותר של אויביו.
קבלה

דוד צימרמן מהאתר CBR בכתבה שכותרתה "10 דברים בלתי הגיוניים בספר הראשון באגדה של קורה" ציין בין השאר כי תוכנית העל של אמון, להעלים את הכשפות מן העולם איננה ריאלית וזאת מתוך חוסר היכולת של מאמיניו לעזור לו בנטילת כשפות מאנשים מכיוון שפעולה זו דורשת יכולת כשפות דם ועל כן אמון לעולם לא יוכל ליטול בעצמו את הכשפות מכל האנשים החיים בעולם. בנוסף, הוא תהה על הצורך של אמון לזייף את הצלקת לפני כנס "ההתעוררת", שהרי זה מוכיח שיה בידיו מידע שקורה תסתנן לכנס ותאמת את סיפוריו ואם כן היה עליו להגביר את האבטחה מפני הסתננות שכזאת.
לואי קמנר מ-CBR תיאר את אמון כהפוך מקורה, כשבעוד שהיא מלאה באלתורים אמון מתכנן את תוכניותיו לפרטי פרטים. הוא גם ציין את הסתירה בין האידאולוגיה השוויונית של אמון לעומת זלזולו באביו לאחר שלא היה יכול לכשף ובאחיו על כך שלא הפיק את המרב מיכולת זו.
ג'קלין אפלגייט מ-CBR דירגה את אמון במיקום 6 ברשימת "10 הנבלים המצוירים הטובים ביותר בכל הזמנים" ותיארה אותו כ"בעל רעיון מפחיד אך ייחודי" וכ"נבל גדול".
אג'אי ארווינד מ-CBR ציינה את הכריזמה המצוינת של אמון שאף הצליחה לשכנע את מאמיניו במוסריות הענשת ילדיו של טנזן.
בראד קוראן מהאתר Screen Rant הבדיל בין אווטאר אנג לאמון והסביר כי בעוד שמטרתו של אנג כשלקח את יכולת הכשפות משליט האש אוזאי באווטאר: כשף האוויר האחרון הייתה להעניק הזדמנות לאדם שהשתמש בכוחו לרעה להתחיל את חייו מחדש. מטרתו של אמון בלוקחו את יכולת הכשפות מאנשים הייתה מתוך כוונה שכשפותם תאבד והם יישארו ריקים וחסרי כוח.
פריסילה רוזה מה-Screen Rant תיארה את אמון כנבל מפחיד וערמומי אשר נראה תמיד צעד אחד לפני יריביו.
ראו גם

האגדה של קורה - דמויות
ביאורים

↑  למידע על מדבבים נוספים ראו #דיבוב
↑  להרחבה לגבי מראו ראו #מראה
↑  להרחבה לגבי הביקרות על הדמות ראו #קבלה
↑  לרקע על התרחשות המקרה ראו #נפילתו ומותו
↑  כך הפך יקון לאדם השני בהיסטוריה אשר נלקחה ממנו יכולת הכשפות, כשהקודם לו היה שליט האש אוזאי
↑  "חוסמי הצ'י" היו אנשיו של אמון (לא כשפים) אשר ידעו לשתק כשפים בנקודות מסוימות בגוף ולחסום את הצ'י שלהם ובכך לשתק זמנית את יכולת הכשפות אשר חזרה לאחר זמן
↑  האולימפי-כשף היה ספורט לחימה בכשפות
↑  לין היא בתה של טוף בייפונג מסדרת המקור אווטאר: כשף האוויר האחרון
↑  דבר אשר יפריך את סיפור הכיסוי שלו בתור אדם אשר בה ממשפחה של לא כשפים
↑  המטוסים היו מטוסי קרב מסוג דו כנפי
↑  זאת אף על פי שאמון נטל ממנה את הכשפות, משום שאז עוד לא היה ביכולתה לכשף אוויר והכשפות שהוא נטל ממנה היו אלו שהיא שלטה בהם: מים, אדמה ואש
↑  כמו כן, גם אחיו טונראק ואביו יקון לא נצרכו לירח מלא, לעומת זאת, אנה וקטרה, מאווטאר: כשף האוויר האחרון יכלו לבצע כשפות דם רק בזמן בליל ירח מלא
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  Louis Kemner, Legend of Korra: 15 Facts You Didn't Know About Amon, CBR, ‏1 באפריל 2020
1 2 3 4  האגדה של קורה - עונה 1 פרק 12, באתר ניקלודיאון, ‏2012
1 2 3 4  האגדה של קורה - עונה 1 פרק 9, באתר ניקלודיאון, ‏2012
1 2 3  Ajay Aravind, The Legend Of Korra: 5 Ways Amon Was Right (& 5 Ways He Got What He Deserved), CBR, ‏2 בנובמבר 2020
1 2 3 4 5 6 7 8  האגדה של קורה - עונה 1 פרק 11, באתר ניקלודיאון, ‏2012
1 2 3 4 5 6  Priscila Rosa, Legend of Korra Villain: Amon's Identity & Equalist Plan Explained, Screen Rant, ‏3 ביולי 2020
1 2  האגדה של קורה - עונה 1 פרק 1, באתר ניקלודיאון, ‏2012
1 2 3  האגדה של קורה - עונה 1 פרק 3, באתר ניקלודיאון, ‏2012
1 2  האגדה של קורה  - עונה 1 פרק 4, באתר ניקלודיאון, ‏2012
↑  האגדה של קורה - עונה 1 פרק 6, באתר ניקלודיאון, ‏2012
↑   Korra vs. Amon & The Equalists at the Pro-Bending Tourney 🔥 Full Scene | The Legend of Korra, סרטון בערוץ "Avatar: The Last Airbender", באתר יוטיוב (אורך: 08:35)
↑  מייקל דנטה דימרטינו ובריאן קונייצקו, Out of the Past
↑  האגדה של קורה -עונה 1 פרק 10, באתר ניקלודיאון, ‏2012
↑   Korra vs. Amon 🩸 FINAL BATTLE | The Legend of Korra, סרטון בערוץ "Avatar: The Last Airbender", באתר יוטיוב (אורך: 08:27)
↑  האגדה של קורה - פרק 47, באתר ניקלודיאון, ‏2014
↑  מייקל דנטה דימרטינו, בריאן קונייצקו, Joaquim Dos Santos, THE LEGEND OF KORRA: THE ART OF THE ANIMATED SERIES, כרך חלק ראשון - אוויר, דארק הורס קומיקס, 3013, ISBN 978-1-61655-168-1. (באנגלית)
↑   איך אמון חסם כשפות?, סרטון בערוץ "הלוטוס הכחולבן - ערוץ אווטאר", באתר יוטיוב (אורך: 09:27)
↑  תרגום הראיון עם היוצרים על אמון, באתר Google Docs
↑  Hannah Shaw-Williams, Avatar: What Happened To Fire Lord Ozai After The Last Airbender Ended, Screen Rant, ‏6 במאי 2020
↑  Cori Burcham, Avatar: Every Animal Humans Learned Bending From In The Last Airbender, Screen Rant, ‏4 במאי 2020
↑  אווטאר: כשף האוויר האחרון - עונה 3, באתר ניקלודיאון, פרקים 59, 80, 81 (/ספר שלישי פרקים 19, 20, 21/כוכב השביט של סוזין פרק 2, 3 ו-4), ‏2008
↑  David Zimmerman, ‏Legend Of Korra: 10 Things That Made No Sense About Book 1, Comic Book Resources, פורסם ב-6 בדצמבר 2020
↑  Jaclyn Appelgate, ‏10 Best Cartoon Villains Of All Time, Comic Book Resources, פורסם ב-19 ביוני 2022
↑  Brad Curran, Legend of Korra Villain Showed The Light & Dark Sides Of Avatar's Bending, Screen Rant
סטיבן בלום (אנ'), מדבב דמותו של אמון
קוספליי של אמון נוטל את יכולת הכשפות מלין בייפונג
קוספליי של אמון מבצע כשפות דם על גופו של מאקו
אמון חושף את הצלקת המזויפת במהלך הכנס המחתרתי, "ההתגלות". הצלקת שימשה כהוכחה לטענה כי משפחתו סבלה מהתנכלויות מצדו של כשף אש
אמון וטרלוק בילדותם בשלגי הקוטב הצפוני
אמון והשוויונאים חולקים מאפיינים דומים עם קבצת האנונימוס
האל המצרי אמון, אשר מאופיין גם הוא בעיגול אדום על ראשו המסמל את השמש
אנטינומיה

בלוגיקה ובאפיסטמולוגיה, אנטינומיה (מיוונית: ἀντί, "אנטי" – נגד, νόμος, "נומוס" – חוק) היא סתירה פנימית שאינה ניתנת ליישוב בתוך המערכת הלוגית שבה נוצרה.