stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מבצע חוטב עצים
הקרב > השפעה על תוכניות המלחמה

לכידת הגשר שכנעה את הפיקוד העליון של בעלות הברית במערב אירופה שהם יכולים לכתר את אזור התעשייה הגרמני של הרוהר, ולא להתמקד בעיקר בתוכניתו של הגנרל ברנרד מונטגומרי, מבצע ביזה, שתביא את קבוצת הארמיות ה-21 לחצות את הריין לתוך צפון גרמניה.
הזמינות הבלתי צפויה של המעבר הגדול הראשון של הריין, המחסום הטבעי והקו ההגנה העיקרי האחרון של גרמניה, גרמה למפקד העליון של בעלות הברית דווייט אייזנהאואר לשנות את תוכניותיו לסיים את המלחמה. היכולת להקים במהירות ראש גשר בצד המזרחי של הריין ולהכניס כוחות לגרמניה אפשרה לכוחות האמריקאים לכתר את אזור התעשייה הגרמני של הרוהר. בעלות הברית הצליחו להעביר שש דיוויזיות על פני הריין לפני שגשר לודנדורף קרס עשרה ימים לאחר שנכבש ב-17 במרץ. 25 חיילים נהרגו או נעדרו ושלושה מתו לאחר מכן מפציעות; 63 נוספים נפצעו. לפני שהתמוטט, חמש דיוויזיות אמריקאיות כבר השתמשו בו ובשני גשרים טקטיים הסמוכים לו, על מנת לחצות את הריין לעבר גרמניה. ראש גשר שהקימו היה מבוסס היטב אורכו היה כמעט 40 קילומטרים (25 מיל) והשתרע מבון בצפון עד קרוב לקובלנץ בדרום, ועומקו היה 10 עד 15 ק"מ.
הגשר לא נבנה מחדש לאחר המלחמה. עם זאת, מגדלי הגשר נותרו על כנם ובשנת 1980 נפתח בהם מוזיאון שלום לקהל הרחב.
לאחר מכן

מבצע חוטב עצים הצליח לנקות את הריין מצפון למוזל מכוחות גרמניים המהווים איום. בעלות הברית השמידו ארבעה קורפוסים של הארמיות ה-15 וה-7 הגרמניות. לכידת הגשר ברמאגן הייתה בונוס בלתי צפוי שקידם את לוח הזמנים לחציית הריין. פטון ובראדלי הצליחו להתקדם במעברים המתוכננים שלהם על הריין.
הגנרל אלברט קסלרינג תיאר את הקרב כ"פשע רמאגן. זה ניפץ את החזית לאורך הריין". הרמן גרינג אמר כי לכידת הגשר "הפכה הגנה מתמשכת לבלתי אפשרית". גנרל קרל וגנר, ראש הסגל של פילדמרשל ולטר מודל, אמר כי לכידת הגשר סימנה את סוף המלחמה עבור הגרמנים.
בתרבות

הקרב תואר ברומן "הגשר ברמאגן" מאת קן הכלר, שעובד מאוחר יותר לסרט בעל אותו השם.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Zabecki, David T. (1999). World War II in Europe : an encyclopedia. New York: Garland Publications. p. 1644. ISBN 978-0824070298. נבדק ב-17 בנובמבר 2014. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  MacDonald, Map VIII
↑  Tessin, Georg (1975). Verbände und Truppen der deutschen Wehrmacht und Waffen-SS im Zweiten Weltkrieg 1939-1945. Vol. 2. Osnabrück: Biblio-Verlag. p. 283. ISBN 978-3764810832.
↑  Atkinson, Rick (13 במאי 2014). Guns at Last Light: The War in Western Europe, 1944-1945. Picador. p. 928. ISBN 978-1250037817. נבדק ב-29 בנובמבר 2014. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Bull, Stephen (2011). D-day to Victory: With the Men and Machines that Won the War. Long Island City, NY: Osprey Publishing. p. 260. ISBN 978-1849088381. נבדק ב-25 בנובמבר 2014. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  McMullen, Emerson Thomas; Rogers, George. "George Rogers and the Bridge at Remagen". אורכב מ-המקור ב-28 בפברואר 2003. נבדק ב-19 בנובמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Halloran, Michael J. "The Bridge at Remagen" (PDF). נבדק ב-13 בדצמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Parfitt, Allen (2007). "A Path Across the Rhine: The Ludendorff Bridge at Remagen, March 1945". Military History Online. Militaryhistoryonline.com. נבדק ב-16 בספטמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The 9th: The Story of the 9th Armored Division". נבדק ב-3 ביוני 2006. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Bridge at Remagen". נבדק ב-26 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Eisenhower". Sarasota-Herald Tribune. 22 באפריל 1945. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Dwight Eisenhower (1948). Crusade in Europe (April 1952 ed.). p. 418.
↑  Lewis Betty (2001-07-14). "Interview with Ken Hechler, WWII Historian, Author of The Bridge at Remagen". אורכב מ-המקור ב-11 ביוני 2009. נבדק ב-7 במרץ 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Charles B. MacDonald A Rhine Bridge at Remagen p.230 gives casualties as 28 Killed/93 injured
↑  Peace Museum Bridge at Remagen Website of the museum.
מבצע חוטב עצים, 1–7 במרץ 1945
קלן לאחר שנכבשה על ידי בעלות הברית.
גשר לודנדורף (בגרמנית: Ludendorffbrücke) ארבע שעות לפני קריסתו, עשרה ימים לאחר שנכבש על ידי בעלות הברית.
מאתוש ברו

מאתוש בֶּרוֹ (בסלובקית: Matúš Bero; נולד ב-6 בספטמבר 1995 באילאבה שבסלובקיה) הוא כדורגלן סלובקי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת בוכום ובנבחרת סלובקיה.
קריירת מועדונים > א.ס. טרנצ'ין

ברו גדל במחלקת הנוער של א.ס. טרנצ'ין מליגת העל הסלובקית. ב-21 ביולי 2013 ערך ברו את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בהפסד 1–2 לספרטק טרנבה במסגרת המחזור השני בליגה. ב-17 במרץ 2014 הבקיע ברו את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-82 בניצחון 1–3 על דוקלה באנסקה ביסטריצה במסגרת המחזור ה-22 בליגה. בעונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת ערך ברו 26 הופעות ליגה, בהן הבקיע שלושה שערים.
בעונת 2014/2015 ערך ברו 18 הופעות ליגה והבקיע חמישה שערים, כשהוא עוזר לקבוצתו לזכות באליפות סלובקיה ובהגביע הסלובקי. בעונת 2015/2016 זכתה א.ס. טרנצ'ין בדאבל בפעם השנייה ברציפות, כשברו, בעונת השיא שלו, מבקיע 15 שערים ב-30 הופעות ליגה, ביניהם שלושער ב-26 בספטמבר 2015 בניצחון 0–3 על סקליצה במסגרת המחזור ה-11. בתחילת עונת 2016/2017 ערך ברו 3 הופעות ליגה במועדון.
קריירת מועדונים > טרבזונספור

ב-5 באוגוסט 2016 חתם ברו בטרבזונספור מליגת העל הטורקית. ב-20 באוגוסט הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-82 בניצחון 0–2 על קסימפשה במסגרת המחזור הראשון בליגה.
ב-27 ביוני 2023 חתם בבוכום מהבונדסליגה.
קריירה בינלאומית

ב-27 במאי 2016 ערך ברו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סלובקיה, כששיחק 79 דקות בניצחון 1–3 על נבחרת גאורגיה במשחק ידידות. נכלל בסגל נבחרת סלובקיה ליורו 2024.
תארים

אליפות סלובקיה (2): 2014/2015, 2015/2016
הגביע הסלובקי (2): 2014/2015, 2015/2016
הערות שוליים

↑  UEFA.com, Slovakia | Squad | UEFA EURO 2024, UEFA.com (באנגלית)
| נבחרת סלובקיה – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 דוברבקה •  2 פקאריק •  3 ואוורו •  4 אוברט •  5 ריגו •  6 גיומבר •  7 סוסלוב •  8 דודה •  9 בוז'ניק •  10 קוצקה •   11 בנש •  12 רודאק • 13 הרושובסקי •  14 שקריניאר • 15 דה מרקו • 16 האנצקו • 17 הרסלין • 18 סטרלץ • 19 טופטה • 20 דיוריש • 21 ברו • 22 לובוטקה • 23 ראבאס • 24 סאוור • 25 קושה • 26 שראנץ • מאמן: קלצונה |  1 דוברבקה •  2 פקאריק •  3 ואוורו •  4 אוברט •  5 ריגו •  6 גיומבר •  7 סוסלוב •  8 דודה •  9 בוז'ניק •  10 קוצקה •   11 בנש •  12 רודאק • 13 הרושובסקי •  14 שקריניאר • 15 דה מרקו • 16 האנצקו • 17 הרסלין • 18 סטרלץ • 19 טופטה • 20 דיוריש • 21 ברו • 22 לובוטקה • 23 ראבאס • 24 סאוור • 25 קושה • 26 שראנץ • מאמן: קלצונה | סלובקיה |
מחוז וילנה-טרוקי

| --- | --- |
 מדינה / טריטוריה:  הרפובליקה הפולנית השנייה הרפובליקה הפולנית השנייה
 בירת המחוז:  וילנה 
 שטח:  5,967 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  214,500 (1924)
  ‑ צפיפות:  36 נפש לקמ"ר
 
 
מחוז וילנה-טרוקי (בפולנית: Powiat wileńsko-trocki, פוביאט וילנסקו-טרוצקי; בליטאית: Vilniaus-Trakų apskritis, וילניוס-טרקאי אפסקריטיס) הוא יחידה היסטורית בחלוקה המנהלית של פולין, אחד משמונה המחוזות שהרכיבו את פרובינציית וילנה ההיסטורית (אנ'), בתקופת הרפובליקה הפולנית השנייה.
המחוז תוכנן בשנים 1923 ו-1924, והוכרז רשמית ב-22 בדצמבר 1925, ממיזוג של תתי-המחוז הישנים של פלך וילנה: וילנה (פול') וטרוקי (פול'). המחוז נשלט ממשרדי המושל שהיו ממוקמים ברחוב סולאץ' (Sołacz) ‏3 בווילנה גופה, וכלל 17 גמינות, 2 ערים ו-12 עיירות.
באוקטובר 1939, עם מסירת וילנה לליטאים בידי הצבא האדום שכבש אותה קודם לכן במהלך פלישת ברית המועצות לפולין ובהתאם להסכם ריבנטרופ–מולוטוב, בוטל מחוז וילנה-טרוקי וחדל מלהתקיים.
כיום נכלל שטח המחוז בתחומי ליטא בחלק המזרחי של המדינה, ורובו כלול במחוז וילנה במתכונתו הנוכחית, שאינה בעלת משמעות מנהלית ממשית.
הערים המרכזיות בשטח המחוז הן: וילנה, טרוקי ונאויואי וילניה (אנ').
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה ובנושא גאוגרפיה של פולין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מיגל אנחל מויה

מיגל אנחל מויה רומבו (בספרדית: Miguel Ángel Moyà Rumbo; נולד ב-2 באפריל 1984) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת השוער.
קריירה

מויה, יליד האי מיורקה, החל לשחק בקבוצת הנוער של הקבוצה המקומית מאיורקה. את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה מהאיים הבלאריים ערך ב-29 באוגוסט 2004, בהפסד הביתי 0–1 לריאל מדריד. בסיכום עונת 2004/2005 ערך מויה 32 הופעות בלה ליגה, כאשר באותה עונה מיורקה סיימה במקום ה-17, מקום אחד לפני הירידה לליגת המשנה. עם שובו של השוער טוני פרטס למיורקה איבד מויה את מקומו כשוער הראשון של הקבוצה. בין השנים 2007–2009 היה נתון מויה לפציעות באופן קבוע, ולכן, למרות היותו השוער המועדף בהרכב, מיעט לשחק, כאשר בעונת 2008/2009 הופיע 14 פעמים בלבד במדי מיורקה.
בסוף יוני 2009 סוכמה העברתו של מויה לולנסיה, תמורת סכום העברה של 5 מיליון אירו. ב-5 באוגוסט 2009 הפסידה ולנסיה 0–2 במשחק ידידות נגד מנצ'סטר יונייטד. במהלך המשחק השתמש המאמן אונאי אמרי בכל שחקני הספסל שלו. עם פציעתו של אחד משחקני הקישור של ולנסיה שלח אמרי את מויה לשחק כקשר מרכזי. את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה במדי ולנסיה ערך מויה במחזור הפתיחה של הלה ליגה בעונת 2009/2010, בניצחון 0–2 על סביליה. למרות זאת, איבד מויה את מקומו בהרכב לססאר סנצ'ס, עקב טעויות קריטיות. בעונת 2009/2010 הופיע מויה 18 הופעות בלבד בכל המסגרות. בעונה שלאחר מכן הופיע לראשונה מויה בליגת האלופות, ב-24 בנובמבר 2011, בניצחון קבוצתו 1–6 את בורסאספור. בעונה זו שיחק מויה ב-7 משחקים בלבד. באתר ה"ולנסיה פלאסה", אתר חדשות מולנסיה התפרסמה כתבה שכותרתה הייתה: "מיגל אנחל מויה, הרכישה המזעזעת של ולנסיה".
ב-15 ביוני 2011, פחות משנתיים לאחר שנרכש על ידי ולנסיה, הושאל מויה לחטאפה, כחלק מעסקה בה עשה דניאל פארחו את הדרך ההפוכה. עקב הפציעה ארוכת הטווח של אוסקר אוסטארי קיבל מויה את כפפות השוער הראשון. לאחר עונת בכורה מצוינת בחטאפה, בה הפסיד שני משחקים בלבד בליגה הספרדית, הוחתם מויה על חוזה ל-4 שנים בקבוצה. בעונה הבאה המשיך מויה להיות השוער הראשון של חטאפה, ואף היה השוער השלישי במספר ההצלות באותה עונה בליגה הספרדית. במרץ 2014 נפצע מויה במהלך משחק ליגה נגד אספניול, פציעה אשר השביתה אותו עד לסיום העונה.
ב-4 ביוני 2014 חתם מויה באתלטיקו מדריד, ששילמה עבורו 3 מיליון אירו. מויה עמד בשערה של אתלטיקו בצמד משחקי הסופר קאפ הספרדי מול ריאל מדריד. במשחק השני, פחות מ-2 דקות לפתיחת המשחק, כדור ארוך של מויה הגיע אל מריו מנדז'וקיץ', שכבש. בסיכום שני המשחקים גברה אתלטיקו על ריאל וזכתה בתואר. מויה המשיך להיות השוער הפותח עד לפציעתו בשלהי עונת 2014–2015 במשחק ליגת האלופות נגד קבוצת באייר לברקוזן. מאז איבד את מקומו בהרכב ליאן אובלק ושותף במשחקי גביע המלך הספרדי בלבד.
ב-28 בפברואר 2018 חתם לשנתיים בקבוצת ריאל סוסיאדד.
תארים

הסופר קאפ הספרדי: 2014
תארים > ריאל סוסיאדד

גביע המלך הספרדי: 2019/2020
אליפות אירופה עד גיל 16: 2001
אליפות אירופה עד גיל 19: 2002
הערות שוליים

↑  המתחרה של אוואט עזב: מויה חתם בולנסיה, באתר ynet, 2 ביולי 2009
↑  הכתבה: Miguel Ángel Moyà, un negocio ruinoso para el Valencia CF, באתר Valencia Plaza (בספרדית)
↑  אתלטיקו זכתה בסופר קאפ לאחר 0:1 על ריאל, באתר ONE‏, 22 באוגוסט 2014
↑  El Atlético traspasa a Miguel Ángel Moyá a la Real Sociedad. Goal.com
מחוז ויקלו

מחוז ויקלו (באנגלית: County Wicklow, באירית: Contae Chill Mhantáin) הוא מחוז באירלנד, הממוקם בפרובינציית לנסטר. בירת המחוז היא העיר ויקלו, על שמה הוא נקרא, שם אשר נלקח מהמילה Víkingaló בנורדית עתיקה ופירושה "מרעה הוויקינגים". לפי מפקד אוכלוסין משנת 2016 מתגוררים במחוז כ-142,332 תושבים, רובם משתייכים לנצרות הקתולית. המחוז גובל במחוז וקספורד מדרום, במחוז קרלו מדרום מערב, במחוז קילדייר ממערב, במחוז דבלין מצפון ובים האירי ממזרח.
בשטח המחוז נמצא ההר לגנקילה, שהוא ההר השני בגובהו באירלנד, שני רק לפסגות שבמחוז קרי. מחוז ויקלו היה האחרון להיות מוכרז מבין מחוזות אירלנד, וזאת רק בשנת 1606 משטחים שהיו חלק מהמחוזות דבלין וקארלו. לאחר המרד האירי של 1798, ברחו אחרוני המורדים להרי ויקלו, שם מצאו מחסה מפני הצבא הבריטי. מספר סרטים צולמו בשטחי מחוז ויקלו וביניהם - בשם האב, אקסקליבר, נ.ב. אני אוהב אותך ובארי לינדון. רעב תפוחי האדמה הגדול באירלנד הכניס את המחוז למשבר אוכלוסייתי חריף. מתוך 126,143 התושבים שהתגוררו במחוז בשנת 1841, נותרו בו בתחילת המאה ה-20 כ-60,824 תושבים בלבד. רק בשנת 2006 הצליחה אוכלוסיית המחוז לחזור לגודלה המקורי שלפני 1841.
מכינת ירוחם

| --- | --- |

אין תמונה חופשית
 מכינה קדם-צבאית
 תקופת הפעילות:  2012–הווה (כ־12 שנים) 
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  30°59′24″N 34°55′28″E﻿ / ﻿30.989944444444°N 34.924361111111°E﻿ / 30.989944444444; 34.924361111111
 kulna.org.il
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת צפון הנגב מוגדלת) מכינת ירוחם(למפת צפון הנגב רגילה) מכינת ירוחם(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מכינת ירוחם(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מכינת ירוחם  he מכינת ירוחםhe מכינת ירוחםמפת  __ ירוחם (in English: Yeruham) [‌צפון הנגב‌]מכל הכיוונים: __ מועצה אזורית רמת הנגב (in English: Ramat HaNegev Regional Council) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מכינת ירוחם היא מכינה קדם-צבאית אשר שוכנת בירוחם. המכינה הוקמה בשנת 2012 על ידי הסוכנות היהודית כחלק ממכינות 'אופק', עמותת 'דרך ארץ' ועמותת 'צעירים בירוחם'. בתחילת דרכה פעלה כמכינה המיועדת לבנים בלבד וצפויה להמשיך במתכונת זאת עד שנת 2020, אז תיפתח גם לבנות. המכינה פועלת במתכונת חצי שנתית. המכינה מהווה חלק עיקרי בקמפוס כולנא. המכינה מבקשת לחבר צעירים ישראלים לזהותם האישית היהודית והציונית, לצד פיתוח אחריות ומחויבות חברתית, וזאת על ידי מפגש משמעותי בין החלקים השונים בחברה הישראלית.
לימוד

תוכן המכינה מתחלק למספר רב של אשכולות, האשכול המרכזי אלו שיעורי הליבה שאותם מעבירים מרצים קבועים בנושאים- אתיקה, מגדר, יהדות, דינמיקה קבוצתית וחברה ישראלית .
בנוסף למרצים הקבועים מגיעים מרצים חיצוניים בהתאם לנושא השבוע
עשייה קהילתית

החניכים מתנדבים בקהילה בכמה דרכים: כ-20% מזמנם משוקע ביום מרוכז שבו החניכים מחולקים ל-17 מוקדי עשייה שרובם המוחלט נמצא בירוחם ובשטחים הסמוכים לה. בנוסף, משתפים החניכים פעולה במספר אירועים במהלך חצי השנה. אירועים אלו מאופיינים בקהל היעד אליהם הם פונים: תושבי ירוחם וחניכי המכינה יחדיו. בנוסף לאלה מתאימה המכינה לכל חניך מעין "משפחה מאמצת" אותה החניך מבקר מדי פעם, לרוב בארוחת שבת במסגרת שבת שבה הוא שוהה במכינה.
הכנה לצה"ל

בפן הפיזי: 
המכינה פועלת במספר ערוצים כדי להכשיר את החניכים ככל שניתן לשירות הצבאי בפן הפיזי:
תזונה: החניכים נחשפים להרגלי אכילה נכונים, בליווי מדריך מצוות המכינה.
מד"סים ופעילויות פיזיות: המדס"ים במכינה הם חובה, החניכים מחולקים לשתי קבוצות שונות ברמתן, בהתאם למבחני כשירות שנערכו מבעוד מועד. כמו כן, במהלך התוכנית, יוזמים החניכים מסעות ליליים הכוללים נשיאת אלונקות. כן נערכה הדמיית יום סיירות.
שבועות שטח: פעילות המכינה כוללת שבועות שטח הדורשים יכולות פיזיות גבוהות, כגון שבוע צפון הכולל הליכה מים תיכון לכנרת בארבעה ימים, שבוע נגב, ניווטים, וכן שבוע העצמה.
בפן המנטלי:
שיחות עם מפקדים ולוחמים.
עזרה ביצירת קשר עם הצבא לשיפור נתונים, שיבוצים, וגיבושים.
השתתפות בשבועות עצימים ומורכבים.
בוגרים

המכינה פועלת כדי לשמר את הקשר עם הבוגרים בכמה אופנים:
הזמנה להשתתפות בימים מרכזיים של המכינה כמלווים וכאחים בוגרים לחניכי השנה.
עריכת מפגשי שיא.
פנייה להדריך במכינה.
עדכונים בקבוצת התקשורת על המתרחש במכינה.
עזרה בעת הצורך ומענה ככל שניתן לבעיות וקשיים.
מכינה קדם צבאית חמדת

| --- | --- |

אין תמונה חופשית
 מכינה קדם-צבאית
 תקופת הפעילות:  1997–הווה (כ־27 שנים) 
 מיקום
 קואורדינטות:  32°15′10″N 35°31′41″E﻿ / ﻿32.252708°N 35.527998°E﻿ / 32.252708; 35.527998
 www.chemdat.org.il
  (למפת צפון השומרון מוגדלת) מכינה קדם צבאית חמדת(למפת צפון השומרון רגילה) מכינה קדם צבאית חמדת(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מכינה קדם צבאית חמדת(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מכינה קדם צבאית חמדת
 
מכינה קדם צבאית חמדת יהודה היא מכינה קדם צבאית תורנית לבנים ביישוב חמדת בצפון בקעת הירדן. המכינה, בראשות הרב ינון מדר, הוקמה בשנת 1997 ועוסקת בהכשרת תלמידיה לחיים ולשירות צבאי משמעותי.
למכינה קרוב ל-1000 בוגרים אשר השתלבו במגוון רחב של תחומים במגזרים הציבוריים והפרטיים דרך שירותם הצבאי בכל יחידות צה"ל.
בית המדרש במכינה נקרא 'חמדת יהודה' על שמו של הרב יהודא ליאון אשכנזי (מניטו), שלאור תורתו מתחנכים התלמידים.
היסטוריה

סיפורה של המכינה שזור בסיפורו של היישוב. בתחילה, נקרא היישוב 'נח"ל יבוק', על שם הנחל הנשפך בעברו המזרחי של הירדן, שנה לאחר מכן הוסב שמו ל'חמדת', על שם אחד מגיבוריו של הסופר ש"י עגנון. המקום הוחזק במשך השנים על ידי גרעיני נוער שונים של המחנות העולים, תנועת הצופים והשומר הצעיר. בשנת 1987 החלו הכנות לקליטת מתיישבים, אך בתוך זמן קצר, עקב התנאים הקשים, שב היישוב לתצורתו המקורית, היאחזות נח"ל.
בשנת 1997, הוקמה במקום המכינה בעזרת ארגון הציונות הדתית אמנה והיא תרמה רבות להתפתחותו של היישוב 'חמדת'.
תוכנית הלימודים

תוכנית הלימודים במכינה תורנית וייחודית ופותחה על ידי ראש המכינה, הרב ינון מדר.
תכליתה של תוכנית הלימודים במכינה היא הענקת כלים, שמטרתם בניית אישיות ודרכי חיים יציבים שיסייעו לעמוד במסע המשמעותי שבפתחו עומדים התלמידים, הן בשירותם הצבאי והן בהמשך חייהם. המכינה מעמידה במרכז את השותפות בין התלמידים למקום - התלמידים לוקחים חלק פעיל ומשמעותי בשגרת החיים במכינה, החל מתורנויות המטבח, ארגון תוכנית הסיורים וסדרות החוץ, דרך תפקידי אחריות שונים הניתנים במהלך השנה.
אנשי הצוות

אנשי הצוות, בראשותו של הרב ינון מדר, ראש המכינה, והרב נדב לוי, מנהל המכינה, הם בעלי תפיסות עולם תורניות מגוונות. הר"מים במכינה מגיעים ממגוון בתי מדרש בישראל.
בוגרי המכינה

למעלה מ-1,000 תלמידים, בוגרי המכינה, נמצאים היום בלב החברה הישראלית, חלקם בתפקידי מפתח בשורות הצבא ובמגזר הציבורי חברתי, וחלקם בחייהם הפרטיים עם משפחתם וסביבתם הקרובה.
תוכנית הבוגרים במכינה מיועדת לבוגרי שירות צבאי המעוניינים לשוב ולהיות חלק מבית המדרש בחמדת לקראת המשך דרכם באזרחות.
מחוז וסטמית'

מחוז וסטמית' (באנגלית: County Westmeath, אירית: Contae na hIarmhí) הוא אחד ממחוזות אירלנד. המחוז נמנה עם מחוזות פרובינציית לנסטר.
המחוז נוצר ב-1543 לאחר פירוק הפרובינציה החמישית של אירלנד - מיד או מית' (Mide, Meath) וחלוקתה בין יתר הפרובינציות. ב-1840, טרום רעב תפוחי האדמה הגדול באירלנד, הגיעה אוכלוסיית המחוז לשיא - מעל 140,000 תושבים. לאחר האירועים פחתה האוכלוסייה דרמטית, ובשנות השישים של המאה העשרים הגיעה לשפל חסר תקדים של כ-53,000. משנות השבעים החלה האוכלוסייה לגדול שוב.
וסטמית' הוא אחד מהקטנים שבמחוזות אירלנד, הוא ממוקם במקום ה-23 בשטחו, 1,764 קמ"ר, ובמקום ה-22 באוכלוסייתו (כ-79,000 תושבים ב-2006). המחוז גובל בארבעה מחוזות: בדרומו במחוז אופאלי, במערב במחוז רוסקומון, בצפון מערב במחוז לונגפורד, ובמזרח במחוז מית'.
בירת המחוז היא מלינגר (Mullingar). במחוז נמצאת עיירה חשובה נוספת ושמה אתלון.
מגדלור (אלבום)

"מגדלור" הוא שם האלבום החמישי של הזמרת מיקה קרני. האלבום יצא לחנויות ב-2004 בחברת התקליטים NMC. הקו האלקטרוני שלט באלבום, בניגוד לאלבומיה הקודמים של קרני, שהתאפיינו בביצועים אקוסטיים שקטים.
שיר הנושא, "מגדלור", המספר את סיפורה של אחותה הקטנה שהתמכרה לסמים, זכה להצלחה גדולה. סינגלים נוספים מהאלבום: "שיר מספר אחת", "מלחמות כאילו", "קח". לשירים "מגדלור" ו"מלחמות כאילו" צולמו קליפים מושקעים. באלבום מחדשת קרני את שירו של אריק איינשטיין, "סע לאט".
רשימת השירים באלבום

שיר מספר אחת (3:08)
מגדלור (4:00)
מלחמות כאילו (3:08)
קח (3:42)
כמו פעם (3:28)
אם אתה רוצה (3:08)
בוא נשקוט (2:25)
סע לאט (3:20)
כוכבי (2:50)
בונוס (רמיקס לשיר "קח")
סינגלים

| שיר מספר אחת |
| --- | --- | --- | --- |
| תמונה | רקע | מיקום שיא במצעד |  |

|  | יצא לאור: מרץ 2004 | מקום 16 ברשת ג' |  |
|  | אורך: 3:08 | מקום 16 ברשת ג' |  |
|  | מפיק: לני בן בשט | מקום 16 ברשת ג' |  |
|  | פזמונאי: מיקה קרני | מקום 16 ברשת ג' |  |
| מלחין: מיקה קרני |  | מקום 16 ברשת ג' |  |

| קח |
| --- | --- | --- | --- |
| תמונה | רקע | מיקום שיא במצעד |  |

|  | יצא לאור: יוני 2004 | מקום 17 ברשת ג' |  |
|  | אורך: 3:42 | מקום 17 ברשת ג' |  |
|  | מפיק: לני בן בשט ואדם גורליצקי | מקום 17 ברשת ג' |  |
|  | פזמונאי: איתן נחמיאס גלס | מקום 17 ברשת ג' |  |
| מלחין: מיקה קרני |  | מקום 17 ברשת ג' |  |

| מגדלור |
| --- | --- | --- | --- |
| תמונה | רקע | מיקום שיא במצעד |  |

|  | יצא לאור: אוגוסט 2004 | רשת ג': מקום 2 במצעדים השבועיים מקום 23 במצעד השנתי  גלגלצ: מקום 14 במצעד השנתי |  |
|  | אורך: 4:00 | רשת ג': מקום 2 במצעדים השבועיים מקום 23 במצעד השנתי  גלגלצ: מקום 14 במצעד השנתי |  |
|  | מפיק: לני בן בשט | רשת ג': מקום 2 במצעדים השבועיים מקום 23 במצעד השנתי  גלגלצ: מקום 14 במצעד השנתי |  |
|  | פזמונאי: מיקה קרני | רשת ג': מקום 2 במצעדים השבועיים מקום 23 במצעד השנתי  גלגלצ: מקום 14 במצעד השנתי |  |
| מלחין: מיקה קרני |  | רשת ג': מקום 2 במצעדים השבועיים מקום 23 במצעד השנתי  גלגלצ: מקום 14 במצעד השנתי |  |
לילית (כתב עת)

| --- | --- |

שער כתב העת לילית, 2008
 תאריכי הופעה:  1976–הווה (כ־48 שנים) 
 שפה:  אנגלית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 ISSN:  0146-2334
 www.lilith.org
 
לילית (באנגלית: Lilith) הוא כתב עת עצמאי, יהודי - אמריקאי, פמיניסטי, ללא מטרות רווח, שיוצא מדי רבעון מאז שנת 1976. בכתב עת פורסמו כתבות תחקיר עטורי פרסים, ביקורות בידור, סיפורת ושירה, אמנות וצילום. נושאי כתב העת נוגעים בכל - החל מהתנהגות מינית של רבנים, לטקסים וחגיגות, לפירוק הסטריאוטיפ של ה-JAP (הנסיכה היהודית האמריקאית), ועד להבנת העמדה היהודית בנושא הפלות.
היסטוריה

המגזין נוסד בשנת 1976 על ידי קבוצת נשים בראשותה של סוזן ויידמן שניידר: "כדי לטפח דיון בנושאי נשים יהודיות ולהעלותן על סדר היום של הקהילה היהודית, במטרה לתת לנשים - שהן יותר מחמישים אחוז. של יהודי העולם - הזדמנות בחירה בחיים היהודיים." איימי סטון שימשה כעורכת הבכירה הראשונה של המגזין. אביבה קנטור זוקוף שימשה כעורכת.
ויידמן שניידר ועמיתיה הקימו את לילית כדי למלא את החלל בתנועה הפמיניסטית ובעיתונות הפמיניסטית עם פרסום המתמקד בדת ובחוויות ספציפיות של נשים מאוכלוסיות מיעוטים. מטרה זו הוסברה במאמר המערכת של הגיליון הראשון של המגזין ב-1976:
"כנשים אנחנו נמשכות להרבה מהאידאולוגיה של תנועת הנשים הכללית; כיהודיות, אנו מכירות בכך שיש לנו דאגות מיוחדות שלא תמיד משותפות לקבוצות אחרות. איך מיישבים את תחושתנו כאינדיבידואלים ראויים תוך הזדהות עם מבנה דתי וחברתי שהגביל את אפשרויות הנשים בבית הכנסת, בבית ובקהילה בכלל?"
בשנים הראשונות התמקד כתב העת "לילית" בנושאים דתיים ובביסוס הארגוני של הקהילה היהודית. העורכות תיעדו את המאבק להסמכת נשים בסמינר התאולוגי היהודי ופרסמו עדכונים ומאמרים תכופים בנושא. ב"לילית" פורסמו גם ספרות, שירה וביקורות על ספרים, סרטים, תיאטרון ומוזיקה.
שם כתב העת

כתב העת נקרא על שם לילית, דמות עליה נאמר כי הייתה אשתו הראשונה של אדם. למרות שאינה מוזכרת במקרא, חוקרי התלמוד כתבו מאוחר יותר שלילית גורשה מגן עדן לאחר שסירבה להיות כנועה לאדם. לילית פורשה על ידי פמיניסטיות מודרניות כסמל של עצמאות ואקטיביזם חברתי המכוון לזכויות נשים.
צוות ותורמים

סוזן ויידמן שניידר היא העורכת הראשית של לילית מאז 1976. היא מחברת הספרים Jewish and Female and Intermarriage: The Challenge of Living with Differences between Christians and Jews, ומחברת שותפה של הספר "Head and Heart", על כסף בחייהן של נשים. בין הכותבים, העורכים והתורמים לכתב העת ניתן למנות את סינתיה אוזיק, גרייס פיילי, לטי קוטין פוגרבין, נסה רפופורט, בלו גרינברג, אלגרה גודמן, מיילה גולדברג, הרב סוזן שנור (העורכת הבכירה של לילית), נעמי דאניס (העורכת המנהלת של לילית דרה הורן), ג'ניפר באומגרטנר, מארג' פירסי (עורכת השירה של לילית), שרה בלוסטיין, לילה קורמן, ליאנה פינק, דניה רוטנברג, שירה ספקטור, רייצ'ל קדיש, ענת ליטווין, אילנה שטנגר-רוס, לסליה ניומן, יונה זלדיס מקדונו (עורכת הספרות של לילית), אליס ספרברג אלקסיו, איימי סטון, אילנה קורשן, פרנסין קלגסברון, לורי הופ לפקוביץ, טובה הרטמן ועוד. ב"לילית" פורסמו גם עבודות של אמנים חזותיים, כולל ג'ודי שיקגו, מרים שפירו, אילנה מרילס שטוקמן, ג'ואן רוט (הצלמת של לילית), מאירה קלמן, רוז צ'סט ואווה הסה.
הערות שוליים

↑  "Welcome to the American Jewish Press Association Website". אורכב מ-המקור ב-2013-08-12. נבדק ב-2010-10-26.
↑  "Lilith Magazine--Lilith.org". אורכב מ-המקור ב-2011-07-19. נבדק ב-2010-10-26.
↑  Johnson Lewis, Jone. "Lilith Magazine - Jewish Feminist Magazine." About.com. Accessed December 31, 2014. http://womenshistory.about.com/od/periodicals/p/Lilith-Magazine.htm.
1 2  "Lilith Magazine". Jewish Women's Archive (באנגלית). נבדק ב-2022-07-10.
1 2  Endres, Kathleen L.; Lueck, Therese L. (1996). Women's Periodicals in the United States: Social and Political Issues (באנגלית). Greenwood Publishing Group. ISBN 9780313286322.
↑  "Susan Weidman Schneider". Jewish Women's Archive (באנגלית). נבדק ב-2022-07-10.
↑  Lerner, Anne Lapidus. "Lilith Magazine." Jewish Women: A Comprehensive Historical Encyclopedia. 1 March 2009. Jewish Women's Archive. (Viewed on December 31, 2014)
↑  "Susan Weidman Schneider".