stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שלמה שוסטר
לקריאה נוספת

דוד איינר, הרב שלמה שוסטר: הגאון מסוקולקה, המודיע, י"ז באדר תשכ"ט, עמ' ה
דוד זריצקי, עילוי מופלא, נדפס בשנית בתוך ספרו: זכרונם לברכה: גאוני הדורות ואישי סגולה, עמ' 236–239
הערות שוליים

↑  משה צינוביץ, אישים ושיטות, תל אביב תש"ן, עמ' 240.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012160571405171  VIAF: 74167565593098750005   WorldCat (עם VIAF): 74167565593098750005 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שינוי שיטת הבחירות בישראל

מאז קום המדינה, עלה הנושא של שינוי שיטת הבחירה על סדר היום הציבורי פעמים מספר.
שיטת הבחירות בישראל היא שיטת הבחירות היחסית-ארצית, באמצעותה בוחרים אזרחי המדינה את נציגיהם לכנסת. מספר המושבים שכל רשימה מקבלת בכנסת הוא יחסי למספר המצביעים בעבורה, בתנאי שמניין הקולות הכשרים עולה על אחוז החסימה.
מבקרי השיטה היחסית

הביקורת על שיטת הבחירות היחסית נובעת בראש ובראשונה מריבוי המפלגות והקשיים בהקמת ממשלות לאחר הבחירות. נוסף לכך בולט הרצון לצמצם את כוחן של המפלגות הקטנות, שהפכו לאורך השנים ל"לשון מאזניים" בדרך להקמת קואליציה והקשו מאוד על תפקודן ויציבותן של ממשלות בישראל לאורך השנים. המושג "שלטון המיעוט" הועלה בדיוני הכנסת בנוגע להצעות חוק לשינוי שיטת הבחירות על ידי ישראל-שלמה רוזנברג, בקריאתו נגד בחירות אזוריות.
העוצמה הרבה לה זוכות המפלגות הקטנות בשיטה היחסית באופן לא פרופורציונלי לגודלן, מאפשרת להן, לא אחת, לכפות את דעותיהן והאינטרסים המצומצמים על המפלגות הגדולות. קשיים אלו מחריפים את השסעים הפוליטיים בישראל ומובילים לחוסר יציבות שלטונית המתבטאת בבחירות לעיתים תכופות מהמתחייב בחוק.
הצעות לשינוי

כאמור, שיטת הבחירות הנהוגה בישראל נתונה לוויכוח ציבורי מאז הקמת המדינה. הדיון הציבורי והפוליטי בנושא שינוי שיטת הבחירות כלל הצעות רבות, שמטרתן מתן מענה לקשיי השיטה היחסית והגברת המחויבות של נבחרי העם לבוחריהם.
הוצעו חלופות רבות לשיטה הנוכחית, בהן: חלוקת המדינה ל-120 אזורי בחירה וקיום בחירות רוביות-אישיות, יצירת שיטת בחירות מעורבת במסגרתה חלק מהנציגים יבחרו בבחירה רובית-אישית, במחוזות בחירה, ואחרים בבחירה יחסית ארצית, מתן זכות ראשונים למי שעומד בראש הסיעה הגדולה להרכיב את הממשלה, העלאת אחוז החסימה, דירוג חברי הרשימה ביום הבחירות על ידי הבוחר ועוד מגוון הצעות.
השיטה המעורבת

בשנת 1992 התקבלה החלטה ליצור שיטה מעורבת המשלבת בין השיטה הנשיאותית ובין השיטה הפרלמנטרית–יחסית, הנהוגה בישראל ולכן תוקן שוב חוק יסוד: הממשלה, ובו נקבע כי בישראל תונהג שיטת בחירות כפולה: בחירה ישירה לראשות הממשלה ובחירות למפלגה בכנסת בשיטת הבחירות היחסית. בשיטה זו הצביעו האזרחים באמצעות שני פתקי בחירה, באותו מועד.
באמצעות הרפורמה האלקטורלית קיוו מקבלי ההחלטות לחזק את הדמוקרטיה על ידי מתן האפשרות לציבור לבחור את ראש הממשלה באופן ישיר ואישי ובכך לצמצם את תלותו בכנסת ובמפלגות הקטנות ולחזק את המשילות השלטונית. תקווה נוספת הייתה לצמצם את השפעתן הלא פרופרציונלית של המפלגות הקטנות ולצמצם את השסעים על ידי היווצרות גושים פוליטיים רחבים. אולם גם בשיטה זאת נדרש ראש הממשלה הנבחר להציג ממשלה בפני הכנסת ולזכות באמונה, כתנאי לקיום ממשלתו ובכך לא בוצעה הפרדת רשויות מלאה. למעשה, השיטה המעורבת ייתרה רק את שיקול דעתו של נשיא המדינה בהענקת מלאכת הרכבת הממשלה.
חוק הבחירה הישירה לראשות הממשלה הופעל בשנת 1996 בה נבחר בנימין נתניהו, ובשנת 1999 בה נבחר אהוד ברק. בשנים אלו התקיימו בחירות לראשות הממשלה יחד עם הבחירות לכנסת. לאחר שאהוד ברק התפטר בדצמבר 2000, התקיימו בחירות מיוחדות לראשות הממשלה בלבד בהן נבחר אריאל שרון והרכב הכנסת נותר על כנו.
בחזרה לשיטה היחסית

שיטת הבחירות המעורבת לא הובילה לשינוי המיוחל בסדרי הממשל בישראל. היא העלתה את כוחן של המפלגות הקטנות על חשבון המפלגות הגדולות, היא החריפה את השסעים הפוליטיים והחברתיים במדינה ולא סייעה לשמירה על היציבות השלטונית כפי שציפו שיתרחש. לאור זאת הוחלט בשנת 2001 לבטל את הבחירה הישירה לראשות הממשלה ולחזור לשיטת הבחירות היחסית-ארצית בפתק הצבעה אחד.
למרות הניסיון הכושל, שאלת שינוי שיטת הבחירות בישראל עודנה מרחפת בחלל האוויר והיא עומדת על סדר היום הציבורי.
ראו גם

הצעות לשינוי שיטת הממשל בישראל
הבחירות לכנסת
שיטת הממשל בישראל
רשימת מפלגות בישראל
לקריאה נוספת

אריאן א., אמיר ר. (1997) הבחירות הבאות: באיזו שיטה נבחר?, ירושלים: הספרייה לדמוקרטיה, המכון הישראלי לדמוקרטיה.
אדיר בנימיני הדרך לכנסת - על מקורותיה של שיטת הבחירות בישראל הרצליה: ספרי ניב תשע"ב-2022
הערות שוליים

↑  נחום רקובר "המשפט העברי בחקיקת הכנסת – המקורות היהודיים בשילובם בדיוני הכנסת ובחוקי מדינת ישראל", הצעת חוק משאל עם בדבר שינוי שיטת הבחירות, כרך ראשון, בהוצאת ספרית המשפט העברי, משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל (תשמ"ט-1988), עמ' 198-199, באתר דעת.
שמעון דסברג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 בנובמבר 1902 תרס"ב הולנד דורדרכט, הולנד 
 נרצח:  24 בפברואר 1945 (בגיל 42) י"א באדר תש"ה גרמניה הנאצית ברגן-בלזן, גרמניה 
 מדינה:  ממלכת ארצות השפלה 
 תקופת הפעילות:  ? – 24 בפברואר 1945 
 השתייכות:  רבני הולנד, ציונות דתית, המזרחי
 תחומי עיסוק:  חינוך, תלמוד, הלכה
 אב:  Samuel Dasberg 
 
הרב שמעון דַסְבֶּרְג (דסברק) (Dasberg; תרס"ב, 1902 – י"א באדר תש"ה, 24 בפברואר 1945) היה רב ומחנך, ממנהיגי "המזרחי" בהולנד. כרב פעל בעיקר במחוז פריסלנד. בתקופת מלחמת העולם השנייה נבחר לכהן כרבה של אמסטרדם לאחר שרבני העיר נשלחו להשמדה, והיה הרב האחרון שלה. נספה בברגן-בלזן.
עד לשואה

נולד לשמואל דסברג ודינה לבית דה-פריס ברוטרדם רבתי בעיירה דורדרכט מדרום לעיר. סיים בהצטיינות את לימודי הרבנות בבית המדרש לרבנים באמסטרדם, וקיבל תואר ראשון בשפות שמיות מאוניברסיטת אמסטרדם.
בתקופת לימודיו העביר שיעורים לקבוצות הנוער "זכרון יעקב" והנערים חיבבוהו מאוד.
במשך זמן קצר ניהל בית ספר יהודי בדרום אמסטרדם, ובגיל 26 קיבל מלגה והשתלם באוניברסיטאות בגרמניה. לאחר כמה חודשים, בתרפ"ט (בסוף 1928), נישא לאיזה לבית פרנק, וזמן לא רב לאחר מכן בכ"ד בטבת תרפ"ט (ינואר 1929) מונה לרבה של לייוורדן, בירת מחוז פריסלנד, והחליף במשרה זו את הרב אהרן יששכר דוידס. הוא עסק באותה תקופה בחינוך בבית הספר, העביר הרצאות רבות ליהודים וגויים ופרסם מאמרים רבים, וכתב מחקר על חיי הרבנים שכיהנו באזור. כן היה פעיל בתנועת המזרחי, ובייחוד באספות ובהרצאות במחנות הקיץ של הנוער.
בי"ב באדר ב' תרצ"ב הוכתר לרבה של חרונינגן, בירת מחוז חרונינגן, והחשובה בערי צפון הולנד, הסמוכה לגבול עם גרמניה. בתקופת כהונתו זו העביר שיעורים לזוגות צעירים, עודד תלמידים מצטיינים והרצה לרבנים זוטרים.
היה פעיל בולט בוועדה לעזרת הפליטים שבאו מגרמניה לאחר עליית הנאצים לשלטון, וכן יעץ לרבנים מעבר לגבול שקראו לעזרה.
בחורף תרצ"ח (1938) ביקר בארץ ישראל כשבראש מעייניו החינוך בבתי הספר. לאחר חזרתו מהביקור בארץ כתב ספר על צניעות וטהרת המשפחה, שיצא לאור חודש לאחר המלחמה והוקדש לזכרו.
משפחתו

היו לו ארבעה אחים ושתי אחיות: נתן (הביא לכפר בתיה שאותו ניהל כמה שנים את ריהוט בית הכנסת בלייוורדן שבה כיהן אחיו), יצחק, מנחם, אליעזר, יטה ורוזט.
רעייתו ילדה לו שני בנים ושתי בנות:
רפאל - נפטר בגיל 9 בתש"ה.
פאני (ציפורה) - נישאה לפליקס שטאל, ילדיהם - שאול, אורה, שמעון וחנן.
דיני - נישאה לאהרן בן-זאב והולידה ממנו את עדנה רפאל וטוביה.
שמואל דביר - נישא לרבקה רנדולף שנפטרה בגיל 30 בשנת 1964 לאחר שילדה לו את עוזיה ושירה. התחתן בשנית עם לני בולחראף שילדה לו את נועם.
אחיינו, בנו של נתן דסברג, הוא הרב אורי דסברג.
לקריאה נוספת

אליעזר דסברג, והגדת לבנך : פרקים מתולדות משפחת דסברג, הוצאה עצמית בסיוע יד ושם, תל אביב תשס"ט (2009) - חוברת זיכרון לבני משפחת דסברג שנספו בשואה.
דן מיכמן, המנהיגות הרבנית בהולנד בתקופת השואה, מתוך: "דפים לחקר השואה" ז', אוניברסיטת חיפה, תשמ"ט.
שלמה סמסין, האמנתי כי אדבר.
יונה עמנואל, יסופר לדור.
יונה עמנואל, אורות ביהדות הולנד, מתוך: המעין, כרך כד גיליון ב, טבת תשמ"ב.
אסתר פרבשטין, בסתר רעם.
אורה רינות, אותיות פורחות באויר, מתוך: עמודים, 672, ניסן תשס"ג.
שירים למלואים, הוצאת Van Creveld / Van Crefeld, אמסטרדם תרפ"ט - ספר שירים לכבוד בחירת הרב דסברג לרבה של לייוורדן ומחוז פריסלנד. בכותרת המשנה נכתב: 'יום הוקם על ... מהור"ר שמעון בן כ"ה שמואל דאסבערג להגא"ב"ד דק"ק לעווארדן והגליל מסביב'. ספרים דומים נכתבו לבחירתם לאותה משרה של הרב שמואל עזריה רודלסום בד' בתמוז תר"ס, של הרב אהרן יששכר דוידס בתרפ"ה ושל אברהם שלמה לויסון בתרצ"ו, וכן לכבוד בחירת הרב יוסף איזקסון בי"ג בסיוון תר"י.
תמי ליימן-וילציג בתרגום לעברית של מירה מאיר (איורים: וולף בולבה), לקים הבטחה : מסעו של ספר תורה, ספריית פועלים, בני ברק תשס"ד - ספר מנוקד לילדים על מסעו של אלוף-משנה אילן רמון לחלל עם ספר התורה הזעיר שהבריח הרב דסברג לברגן-בלזן.
הערות שוליים

↑  יהויכין, ששרד את השואה, שמר את ספר התורה בארון קודש קטנטן מעץ וקיים את הבטחתו לרב לספר את סיפורו כניצול שואה. יהויכין הפך לפרופסור לאסטרופיזיקה שלימד במסלול הדו-חוגי לגיאופיזיקה ומדעים פלנטריים באוניברסיטת תל אביב והיה חוקר אקלים ואטמוספירה. כשהוחלט על שיגורו לחלל של אסטרונאוט ישראלי ראשון, הוחלט שהוא יבצע ניסוי מחקרי בעבור מוסד אקדמי ישראלי. מבין ההצעות שהוגשו בחר מנהל סוכנות החלל הישראלית, אבי הר-אבן, בתיאום עם אלוף-משנה אילן רמון שנבחר להיות טייס החלל הישראלי הראשון, את הצעתם של פרופ' יהויכין וחברו לסגל במסלול הלימודים הדו-חוגי, פרופ' זאב לוין. הם הציעו לבדוק תופעות אטמוספיריות שונות בעולם. במפגש בביתו של פרופ' יוסף, בין רמון לחוקרים ובהשתתפות הר-אבן, התרגש מאוד רמון מסיפורו של ספר התורה וביקש לכלול אותו בין החפצים שהוא לוקח עמו לחלל, ופרופ' יוסף הסכים. בין התופעות שנחקרו בניסוי היו סופות חול במזרח התיכון, ברקים העולים מהעננים לגובה רב ("שדונים") ושרפות יער. במהלך הטיסה בחלל הראה רמון בשידור ממעבורת החלל את ספר התורה הזעיר וסיפר בקצרה את סיפורו. מעבורת החלל קולומביה התפוצצה בכניסתה לאטמוספירה, וספר התורה לא נמצא, וכנראה נשרף באטמוספירה. באפריל 2006 רונה רמון גילתה כי ישנו ספר תורה זהה שנכתב בידי אותו סופר סת"ם ונמצא בידי בידי פרופ' הנרי פנישל, פרופ' אמריטוס לפיזיקה שלימד באוניברסיטת סינסינטי באוהיו, ניצול שואה שגם היה בברגן-בלזן ונשא עמו ספר תורה זעיר שקיבל מקרוב משפחה מבוגר שברח מגרמניה הנאצית. היא ביקשה מפרופ' פנישל שישאיל את ספר התורה לאחת הטיסות הקרובות של אחת ממעבורות החלל, לזכרו של אילן וספר התורה שנשרף עמו, ופרופ' פנישל הסכים. רונה ביקשה מהאסטרונאוט סטיב מקלין שהכיר את אילן שייקח עמו לאחת מטיסותיו במעבורת החלל אטלנטיס את ספר התורה הזה לזכרו של אילן וספר התורה שנשא עמו. לאחר נחיתת המעבורת אנטלנטיס בשלום ב-21 בספטמבר 2006 בתום משימה בת שנים-עשר ימים, מסר סטיב את ספר התורה למשפחת רמון בהסכמתו של פרופ' פנישל וספר התורה הזה הוכנס לבית כנסת לזכרו של רמון וספר התורה שנשרף עמו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260277805171  BPN: 22650135  ISNI: 0000 0001 1691 1480  LCCN: n2003060017  NTA: 11035009X  VIAF: 97759923   WorldCat (עם VIAF): 97759923
שחור

ערך זה עוסק בצבע. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 שלשת הקסא:  #000000
 ייצוג RGB:  R=0, G=0, B=0
 ייצוג HSV:  H=0, S=0, V=0
 ייצוג CMYK:  C=0, M=0, Y=0, K=100
 
עורב שחור
אישה לבושה בבגדים שחורים
שחור הוא הצבע הכהה ביותר. התחושה הנוצרת במוח בהיעדר כל אור, או כאשר מכיוון מסוים מגיע לעין אור מועט ביותר ביחס לסביבתו. לדוגמה, בתאורה אחידה פחם הוא שחור, וכן אותיות דפוס בספרים.
בשונה מצבעים כגון אדום וכחול, הצבע השחור איננו תואם לתדירות מסוימת של אור נראה, אלא נובע מעוצמת אור חלשה. ככל שפיגמנט סופג יותר אור ולא משקף אותו בחזרה לעין, כך "ייראה יותר שחור". פיגמנט שחור יכול להיות תוצאה של שילוב של כמה פיגמנטים הסופגים בהתאמה את כל הצבעים. אם מערבבים את שלושת צבעי היסוד בפרופורציות מתאימות, אזי בתאורה אחידה התוצאה מחזירה כה מעט אור ביחס לסביבתה עד שהיא נקראת שחורה.
אטימולוגיה

הטיות של תואר השם "שחור", כמו "שחרחר", מופיעות מספר פעמים בשיר השירים והן מתארות צבעי עור ושיער, הדומים לצבעו של העורב. על פי מודל השפה הפרוטו-שמית, באם כל השפות השמיות הייתה מילה, שתיארה את הצבע השחור. אולם, מילה זו שונה מן המילה העברית "שחור".
שימושים, סמליות וביטויים > בפיזיקה

חור שחור הוא גוף כה מסיבי שהאור אינו יכול לברוח ממנו. לכן גם אי אפשר לצפות בו ישירות, רק לשער על מיקומו בעקבות ההשפעות שהוא יוצר על סביבתו.
גוף שחור בולע כל קרינה.
שימושים, סמליות וביטויים > בפוליטיקה

באיטליה הפאשיסטית תומכיו של בניטו מוסוליני כונו "החולצות השחורות" בגלל מדיהם השחורים.
שימושים, סמליות וביטויים > שחור ורוע

בעולם המערבי הצבע השחור מעורר לרוב קונוטציות שליליות, לדוגמה: במונח "יום שחור" משתמשים כאשר באותו יום חל אירוע עצוב או טרגי. הסיבה ששחור מקושר לאופל, קדרות ורוע היא העובדה ששחור הוא הצבע של חושך, שממנו פחדו הקדמונים (בניגוד ללבן הבהיר המסמל את האור). כתוצאה מכך הצבע השחור מקושר למוות, לכוחות אפלים, לנסתר ולעל-טבעי ולכוחות הרשע.
חתול שחור הוא סמל למזל רע בתרבויות רבות ומקושר גם עם כישוף ועבודת השטן.
בתרבות המערבית לבוש שחור הוא הלבוש הנאות ליום אבל והצבע השחור מקושר עם המוות.
שחור הוא צבעה של התרבות הגותית, בה הוא מסמל אפלה ומוות.
שחור גם נחשב לצבעה של תרבות המטאל, בה הוא מתקשר לעיתים קרובות לנושא השטן.
קראקר מכונה בדרך כלל כהאקר בעל "כובע שחור".
בספרים ובסרטים רבים שחור הוא צבעם של כוחות הרשע, והמילה "שחור" מופיעה בכינויים הקשורים אליהם. למשל: "השער השחור", "אביר הוורד השחור", דמות מיוחדת המופיעה בשחור באופן תמידי היא דמותו של הקברן ועוד.
לעומת זאת, בתרבויות אחרות כגון שבטי המסאי של קניה וטנזניה, הצבע השחור מתקשר עם ענני גשם ולכן הוא סמל של חיים ושיגשוג.
בדת הוויקה, הצבע השחור מסמל הגנה וביטחון.
במזרח הרחוק אין לצבע השחור כל משמעות, חיובית או שלילית.
שימושים, סמליות וביטויים > שחור בחברה ובכלכלה

"שחורים" משמש כינוי לאנשים שצבע עורם כהה. בארצות הברית זהו הכינוי לאפרו-אמריקאים, ואילו בישראל הוא כינוי לפליטים או עובדים זרים ממדינות אפריקה, ליהודים ישראלים יוצאי אתיופיה ואף למזרחים (אף כי כינוי זה אינו מדויק, ויש בהם גם בהירי עור).
"זהב שחור" הוא כינוי לנפט.
"שוק שחור" הוא שוק לא חוקי של סחורות גנובות ומוברחות.
הים השחור הוא ים בין יבשת אסיה לאירופה צפונית לטורקיה. למילה kara בטורקית יש משמעות כפולה: שחור וצפון. kara deniz=הים השחור=הים הצפוני. ak deniz הוא שמו של הים התיכון כי הוא דרומית לטורקיה, ak=דרום=לבן.
ה"ג'ולי רוג'ר", דגל שחור עם גולגולת, עצמות, שלד, חרב או שילוב של סמלים אלה, היה סמלם של שודדי ים. שחור הזקן היה שודד ים.
"שחור משחור" - התממשות תחזית קודרת במיוחד.
הצבע השחור מזוהה עם ההגות האנרכיסטית, הוא הצבע היחידי בדגל האנרכיסטי במתכונתו המקורית מהמאה ה-19 וכן נמצא בשימוש רחב בדגלים וסמלים של תנועות אנרכיסטיות כמו תנועות הגוש השחור.
סרט שחור הוא סרט בד בצבע שחור הנענד לרוב על גבי הזרוע או מונח על גבי דגל לאות אבל אישי או לאומי.
שימושים, סמליות וביטויים > שחור בדת

חלק מפריטי הלבוש של היהודים החרדים הם שחורים. מספר סיבות סופקו לכך, אחת מהן ניתנה על ידי הש"ך: "אין דרך הצנועים להיות אדומים בלובשם וצבע השחור הוא דרך צניעות והכנעה".
באסלאם לצבע השחור (ביחד עם הצבע הירוק) יש משמעות סימבולית. על פי המסורת הדגל השחור היה נישא בידי חילותיו של מוחמד וכיום דגל שחור מזוהה בעיקר עם ג'יהאדיסטים סלפיים.
בנצרות צבע זה מזוהה עם החושך שהיה לפני אור הבריאה, ועם אפלת הפגאניזם בניגוד לאור הנוצרי. גם השטן מכונה "נסיך האופל".
בהינדואיזם צבע זה מזוהה עם האלה קאלי אלת הזמן שצבע עורה הוא שחור, או כחול כהה במיוחד נוטה לשחור.
שימושים, סמליות וביטויים > שחור בספרות

הצבעוני השחור - רומן היסטורי מהמאה התשע עשרה.
שימושים, סמליות וביטויים > שחור בספורט

שופטי כדורגל היו לובשים באופן מסורתי תלבושות שחורות לגמרי, אך כיום הכללים השתנו ושופטים מופיעים בתלבושות בצבעים שונים.
במרוצי ספורט מוטורי כדוגמת מרוץ מכוניות או מרוץ אופנועים, דגל שחור מורה למתחרה מסוים לצאת לרחבת הטיפולים, בדרך כלל עקב פסילה של הנהג או הרוכב.
שחור הוא צבע הכדור עם הערך 8 במשחק הביליארד.
בחוף הים, דגל שחור מסמל שהרחצה אסורה.
"היהלום השחור" הוא הכינוי לכדורגלן אאוזביו מפורטוגל.
מדיה וסמלה של נבחרת ניו זילנד ברוגבי הם שחורים לחלוטין פרט לאיור של ענף בודד, ושמה אול בלאקס (באנגלית: All Blacks; "שחורים לחלוטין", בתרגום חופשי).
ראו גם

שיער שחור
הערות שוליים

↑  שולחן ערוך, יורה דעה, סימן קע"ח, סעיף א' ס"ק ג
| צבעים וייצוגם במחשב |
| --- | --- | --- |
| גוני אפור | לבן • כסף • אפור • שחור |  |
| צבעי היסוד ב-RGB | אדום • ירוק • כחול |  |
| צבעים שניוניים | ציאן • צהוב • מג'נטה |  |
| צבעים שלישוניים | כתום • תרוג • ירוק אביב • תכלת • סגול • ורוד שושנה |  |
| פיגמנטי צביעה | אוכרה • ספיה • כחול פרוסי • וירידיאן • אולטראמרין |  |
| שונות | אינדיגו • ענבר • חום • זהב • נחושת • ארגמן • ורוד • שני • בורדו • בורגונדי • בז' • חאקי • טורקיז • ערמון • פנטון 448c • קרדינל • כתום בטיחותי • ירוק זית |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282680805171  BnF: cb12499413m (data)  GND: 4180332-2  LCCN: sh85014515  NKC: ph392431 
ויבקה סטנה, סולנית להקת המטאל הגותי טריסטניה לבושה בשמלה גותית שחורה
שכיבת סמיכה

ביצוע שכיבת סמיכה.
פוש-אפ הינדי, המכונה גם ״גנדרן״ או ״מתח חתול״. מהותו מעבר בין תנוחת ״כלב״ ותנוחת ״קוברה״.
"חימום" באמצעות שכיבות סמיכה לפני משחק רגבי.
שְׁכִיבת סמיכה היא תרגיל התעמלות פיזית נפוץ, המבוסס על הפעלת כוח הכובד של הגוף כולו על המרפקים ועל הרגליים. במהלך התרגיל מיושרים המרפקים תוך דחיפת הגוף כלפי מעלה. בעת ביצוע שכיבת סמיכה נסמך הגוף הישר על הזרועות ומכאן השם: "שכיבות סמיכה".
שכיבות סמיכה מיועדות בעיקר לחיזוק שרירי הידיים (שריר הזרוע התלת-ראשי), יד אחורית, הכתף (שריר הדלתא) והחזה (שריר החזה הגדול).
תרגיל זה פופולרי במיוחד היות שאפשר לבצע אותו בכל מקום וללא ציוד מיוחד. בארגונים המבוססים על משמעת (כגון בית סוהר או צבא) משמש התרגיל גם כצורת ענישה. עד לא מזמן התרגיל היווה חלק מהציון הכולל של הנבחנים בבוחן בר אור בצה"ל (ביחד עם ריצה וכפיפות בטן) והוא עדיין נכלל בבוחן לחיילים עורפיים. בנוסף שכיבות סמיכה משמשות כתרגיל בסיסי במגוון ענפי ספורט כגון: פיתוח גוף, קרוספיט, התעמלות, קליסטניקס ועוד.
התרגיל מתבצע בצורה הבאה:
מצב התחלתי: תמיכת משקל הגוף בעזרת הזרועות והרגליים כך שנקודות המפגש עם הקרקע נמצאות בכפות הידיים ובכריות אצבעות כף הרגל.
ירידה איטית קרובה כמה שיותר לרצפה (בדרך כלל עד גובה תפוח שמונח על הרצפה) ועלייה מהירה ללא נעילת מרפקים;
בשלב העלייה מתרחשות התנועות הבאות: פשיטה (יישור) במפרק המרפק וכפיפה וקירוב אופקי במפרק הכתף.
הגב מוחזק ישר לאורך ביצוע התרגיל;
הסתכלות עם הראש כחצי מטר קדימה על מנת לאפשר זרימת אוויר טובה יותר;
בעת העלייה יש להוציא אוויר ובעת הירידה להכניס. הדבר נובע מהעובדה שבתרגיל ספציפי זה פעולת השריר היא בעלייה (פשיטה של היד) והחזרה היא בירידה (כפיפת היד), בניגוד לעבודה עם משקוליות, לדוגמה;
עבודה בסטים: למשל 3 סטים של 15 חזרות בכל סט;
מנוחה של 30–60 שניות בין כל סט.
ישנם סוגים שונים ומגוונים של שכיבות סמיכה:
שכיבות סמיכה בשיפוע חיובי - הידיים והראש גבוהים יותר מהרגליים וכך זה מקל על התרגיל. בנוסף התרגיל עובד על חלקו התחתון של החזה;
שכיבות סמיכה בשיפוע שלילי - הידיים והראש נמוכים יותר מהרגליים וכך זה מעמיס יותר על הידיים. בנוסף התרגיל עובד על חלקו העליון של החזה;
שכיבת סמיכה בעמידת ידיים - מאמץ בעיקר את הכתפיים והשכמות, דורש איזון ידיים טוב בעמידה;
שכיבת סמיכה ביד אחת - מקשה על התרגיל דורש שיווי משקל וכוח רב יותר התרגיל מאמץ בעיקר את שריר התלת ראשי ואת שרירי הכתף;
שכיבת סמיכה בידיים קרובות (נקרא גם יהלום) - מעביר את העומס לשריר התלת ראשי ולכתף קדמית;
שכיבת סמיכה בידיים רחוקות - מעביר את העומס לחזה.
הפוש-אפ ההינדי, הידוע גם כטלטלה, הוא תרגיל כוח ליבה יעיל.
ראו גם

כושר גופני
סמוך-קום
עליית מקבילים
הערות שוליים

↑  Lee, Bruce,
'Preliminaries' in The Tao of Jeet Kune Do, California: Ohara Publications, 1975, p.29
↑  Mujumdar D.C., The Encyclopedia of Indian Physical Culture, 1950, p.460, plate 131
תוכינון ירוק-קווים

| תוכינון ירוק-קווים |
| --- | --- |
 
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: דקראים
תת־סדרה:: דמויי-שפתן
משפחה:: שפתוניים
סוג:: Chlorurus
מין:: תוכינון ירוק-קווים
שם מדעי
 Chlorurus sordidus ‏פורסקל, 1775

תוכינון ירוק-קווים (שם מדעי: Chlorurus sordidus) הוא מין של דג ממשפחת התוכינוניים החי במי האזור האינדו פסיפי, לרבות בים סוף. אורכו של דג זה 40 סנטימטרים והוא חי בזוגות או קבוצות קטנות. צבע הנקבות ירוק-זית עם 5–6 כתמים לבנים ואילו צבע הזכרים טורקיז עם לחיים כתומות.
דג זה ניזון מאצות הגדלות על אלמוגים והוא משתמש בשיניו לנגוס בענפי האלמוגים וטוחן אותם בשיני הלוע שלו. האצות מעוכלות ואילו שאריות האלמוגים מופרשות.
בלילות הוא מסתתר ללא תנועה בנקיקי השונית וגופו מפריש מעטה רירי המבודד אותו מהסביבה. בדג זה קיימת הרמפרודיטיות קדם-נקבית.
דג זה תואר על ידי החוקר פטר פורסקל ב-1775.
הערות שוליים

↑  תוכינון ירוק-קווים באתר הרשימה האדומה של IUCN
ערך זה הוא קצרמרבנושא דגים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
श

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

אלפבית דוונאגרי
תנועות
| अ | आ | इ | ई | उ | ऊ | ऋ |  |
| ए | ऐ | ओ | औ |  |  |  |  |
עיצורים
| क | ख | ग | घ | ङ | च | छ |  |
| ज | झ | ञ‌ | ट | ठ | ड | ढ |  |
| ण | त | थ | द | ध | न | प |  |
| फ | ब | भ | म | य | र | ल |  |
| व | श | ष | स | ह |  |  |  |
הגיית האות श
श - שָׁה היא האות ה-41 (אחרי व) והראשונה מבין אותיות העיצורים השורקים באלפבית הדוונאגרי. האות היא 
עיצור בתר-מכתשי, חוכך שורק, אטום (/ʃ/), והמקבילה העברית הקרובה ביותר היא אות ש' ימנית (sh). האות הבאה אחריה היא האות ष.
ערך זה הוא קצרמרבנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שירת הים (יישוב)

| --- | --- |

בית מגורים בשירת הים, 2005
 מדינה:  ישראל ישראל
 שפה רשמית:  עברית
 תאריך ייסוד:  20 בנובמבר 2000
 סיבת נטישה:  תוכנית ההתנתקות
 תאריך נטישה:  אוגוסט 2005
 דת:  יהודים
 קואורדינטות:  31°21′48″N 34°16′16″E﻿ / ﻿31.363333333333°N 34.271111111111°E﻿ / 31.363333333333; 34.271111111111 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מערב הנגב מוגדלת) שירת הים(למפת מערב הנגב רגילה) שירת הים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שירת הים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שירת הים  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
שירת הים היה מאחז בדרום רצועת עזה, על חוף הים התיכון במרכז רצועת החוף של גוש קטיף, שפונתה במסגרת תוכנית ההתנתקות.
היסטוריה

היישוב נבנה על תשתית של עשרה בתי נופש שנבנו בסמוך לרצועת החוף ושמשו קצינים מצריים לפני מלחמת ששת הימים. בתום המלחמה הועברה הבעלות על מבנים אלו למנהל האזרחי. בקשות למתן אישור להתיישבות יהודים במקום נדחו.
גרעין הראשוני להקמת היישוב החל להתגבש בעקבות רצח רוני צלח בכ' בטבת תשנ"ג בפתח חממותיו בכפר ים.
ב-20 בנובמבר 2000 אירע במבואות כפר דרום הפיגוע באוטובוס הילדים בו נהרגו שני אזרחים ונפצעו תשעה. בעקבות כך נכנסו אזרחים בערבו של אותו היום לעשרת בתי הנופש באישור הקבינט המדיני-ביטחוני. בט"ו בשבט תשס"א (2001) הקימה קבוצת צעירים מישיבת תורת החיים את "שירת הים" כתגובה. היישוב מעולם לא הוכר על ידי ממשלת ישראל. השם שירת הים הוענק למקום על ידי רוחמה שפירא, וזאת בעקבות סמיכות הקמת היישוב ל"שבת שירה" שבה נקראת בבתי הכנסת "שירת הים".
עד תהליך ההתנתקות התגוררו במקום כ-20 משפחות בקראוונים ובמבנים נטושים ובמקום הוקמו גינת משחקים ובית כנסת. ביישוב התגוררו במאי 2005 כ-16 משפחות. התושבים ייעדו את יישובם לשמש כאתר נופש ותיירות, למרות המצב הביטחוני הקשה באזור.
לקראת מועד ביצוע תוכנית ההתנתקות הוקמו לאורך החוף ליד שירת הים עשרות סוכות שקלטו לתוכן עשרות רבות של מתנחלים חדשים. חלקם הגדול הסתננו לגוש קטיף דרך מחסומי הצבא והמשטרה. בשירת הים וביישוב הסמוך, כפר ים, פרצו בחודש יוני 2005 עימותים קשים עם תושבי אזור אל-מואסי הסמוך ועם כוחות הביטחון.
היישוב פונה ב-18 באוגוסט 2005, במסגרת יישום תוכנית ההתנתקות. בני הנוער שהיו שבמקום, בהנהגתו של אריה יצחקי הכריזו על הקמת אוטונומיה יהודית שנקראה "הרשות היהודית העצמאית של חבל עזה". הם הציתו מחסומים, צמיגים, פחי אשפה ועצי תמר וחלקם התבצרו בבית הכנסת ובמוסדות ציבור אחרים. יצחקי אף איים לירות בשוטרים ובחיילי צה"ל.
אחרי תלאות ממושכות הושג הסכם על פתרון קבע לקהילה ביישוב משכיות בבקעת הירדן. עד להקמת הבתים במשכיות עברו המתיישבים למגורים זמניים ביישוב הקהילתי חמדת. בחודש דצמבר 2006, נתן שר הביטחון, עמיר פרץ, את האישור הסופי להרחבת היישוב בכ-30 בתים צמודי קרקע חדשים. מחלקת המדינה האמריקנית והאיחוד האירופי פרסמו הודעות המבקרות את ההחלטה. בספטמבר 2009 החלו במקום עבודות לבניית 20 בתי קבע. לצד בתי הקבע קמה שכונת קראוונים וכיום מתגוררים מפוני שירת הים במשכיות.
לקריאה נוספת

אריק יפת: על הנסים - סיפורים מגוש קטיף, הוצאת ספריית נצרים, תשס"ה, 2005.
חגי הוברמן: שורשים בחולות, הוצאת מדרשת נצרים, תשס"ה, 2005.
הערות שוליים

1 2  חגי הוברמן, הירשת וגם רצחת?! מקום המחבוא של מוחמד דף - בחורבות גוש קטיף, באתר מצב הרוח, ‏17 ביולי 2024
↑  כתבי ynet, רגע האמת בכפר ים: יצחקי מאיים לפתוח באש, באתר ynet, 18 באוגוסט 2005
↑   עמוס הראל, עשור להתנתקות: הצבא והמדינה השתנו, נסיגה מהגדה היא כבר סיפור אחר לגמרי, באתר הארץ, 14 באוגוסט 2015
↑  מוטי סנדר, שירת הים קולטים משפחות ליישוב הקבע במשכיות., באתר קטיף.נט, 26 בינואר 2006
↑  מוטי סנדר, ויסעו ויחנו ב...חמדת., באתר קטיף.נט, 9 במרץ 2006
| ההתנחלויות שפונו במהלך ביצוע תוכנית ההתנתקות |
| --- | --- | --- |
| גוש קטיף | נוה דקלים • נצר חזני • פאת שדה • קטיף • רפיח ים • שירת הים • שליו • תל קטיפא • בדולח • בני עצמון • גדיד • גן אור • גני טל • כפר ים • כרם עצמונה • מורג • דהנייה |  |
| התוחמת הצפונית | אלי סיני • דוגית • ניסנית |  |
| מרכז רצועת עזה | כפר דרום • נצרים |  |
| צפון השומרון | גנים • כדים • חומש • שא-נור |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588749205171