stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פלאו סן ז'ורדי
הערות שוליים

↑  הדו"ח הרשמי של אולימפיאדת 1992, עמ' 168-76 (אנגלית)
↑  Piscina Olímpica de paneles Palau Sant Jordi 2003
↑  Barcelona officially confirmed as host of the 2013 World Aquatics Championships
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: פלאמלגוטי בולוניה | פיינל פור היורוליג האולם המארח  2003 | הבא: היכל נוקיה תל אביב |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: היכל הספורט פריז-ברסי פריז | פיינל פור היורוליג האולם המארח  2011 | הבא: היכל סינאן ארדם איסטנבול |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007291298605171  LCCN: sh95008468  MusicBrainz: 8f548fcb-f9b8-4c2e-9af2-721dfefd6273
פתרון מדינת האפס

"פתרון מדינת האפס" (באנגלית: Zero-state solution) הוא שם כולל למספר פתרונות ליישוב הסכסוך הישראלי-פלסטיני, שלפיו אחד הפתרונות מניח כי אין זהות פלסטינית ייחודית וכי על הפלסטינים הנמצאים ביהודה ושומרון לקבל בחזרה את האזרחות הירדנית תחת השלטון הישראלי, בעוד רצועת עזה תועבר לשליטה של מצרים בחסות השלטון הישראלי. הפתרון הוצע לראשונה על ידי מרכז אריאל למחקרי מדיניות. הפתרון דומה מאוד לפתרון שלוש המדינות, אך לא בהכרח זהה.
הצעה חלופית ושונה הוצעה על ידי רשת איזוקרטיה, המשנה את נקודת המבט של ההצעה המקורית לדומה יותר לפתרון המדינה האחת, אשר מסביר בעצם שבמקום להתנות לפלסטינים אזרחות רשמית בחסות מדינת ישראל, יש לשנות את שלטונה למען שוויון הזכויות של אזרחיה. הצעה זו שונה משאר הפתרונות שהוצעו, משום שבניגוד לכך שהעם הפלסטיני זוכה לקבל הכרה בינלאומית בקבוצה לאומית, הוא מוותר על ההכרה ובתמורה לכך הוא זוכה להקים ולהיות חלק ממדינה אשר אינה נחשבת כמדינה יהודית, אלא כמולדת יהודית.
סקירה כללית (לפי מרכז אריאל למחקרי מדיניות)

ההצעה המקורית מניחה שישראל תספח את השטחים שנכבשו בשנת 1967. הצעה זו נבדלת בכך שהפלסטינים הנוכחיים יכולים להישאר במקום בו הם נמצאים, כלא אזרחי ישראל, או שהם צפויים לחזור לשטח זהותם הלאומית.
הייתה התנגדות לתוכנית זו מצד הפלסטינים, ירדן ומצרים.
הצעה זו, המתוארת כ"הצעת המסגרת לאסטרטגיה לאומית בנושא יהודה ושומרון וסוגיית ערביי ארץ ישראל", מניח כי אין זהות פלסטינית ייחודית, וכי על הפלסטינים בגדה המערבית לקבל בחזרה את האזרחות הירדנית, בעוד שמצרים צריכה להיות אחראית לרצועת עזה. היא מציעה פתרון חד צדדי, מכיוון שהיא אינה מאמינה שמדינות ערב יסכימו:
להרחבת הריבונות הישראלית על הגדה המערבית וסיפוחה.
לכך ש"ירדן היא פלסטין", והשבת האזרחות הירדנית לערבים אשר נמצאים ביהודה ושומרון.
לאוטונומיה עירונית לערבי יהודה ושומרון (על בסיס הסכמי קמפ דייוויד).
לחיסול התשתית הצבאית בעזה ובהתאם לאחריות האזור על ידי מצרים.
לשוויון זכויות לערביי ישראל בתמורה להתחייבויות שוות במדינה.
סקירה כללית (לפי רשת איזוקרטיה)

בעוד שהצעת מרכז אריאל מתארת למעשה מדינה אחת עבור ישראל ואפס מדינות עבור הפלסטינים, הטענה של רשת איזוקרטיה היא ביטול המדינות בכלל. בהקשר מסוים, ההצעה טוענת כי גם הפלסטינים ראויים לשוויון זכויות ליברליות ללא קשר לסמכות השלטון שהם חיים תחתיה. גרסת איזוקרטיה ל"פתרון מדינת האפס" טוענת כי:
הממשל במדינה יהיה חילוני ודמוקרטי.
לא יהיו הטבות מיוחדות על בסיס לאומי או השתייכות דתית, אשר יהיו נפרדות מזכויות האזרחים.
המדינה תהיה מולדת יהודית, ולא מדינה יהודית (כמו ברוב מדינות העולם).
לא יהיו צבאות עומדים, אלא רק מיליציות מילואים ושירותי חירום לצורך הגנה מקומית וסדר אזרחי, ולא למען מלחמה.
ראו גם

האופציה הירדנית
פתרון המדינה האחת
פתרון שתי המדינות
פתרון שלוש המדינות
הערות שוליים

↑  Lafayette, Lev (10 ביולי 2010). "The Country of Palestine: A Zero State Solution". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Slackman, Michael (16 בדצמבר 2017). "Gaza Crisis Imperils 2-State Solution". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  מרואן אל-מועשר, "א-שרק אל-אווסט", ירדן לא תהיה פלסטין, באתר ynet, 18 בינואר 2020
פלאואן

| --- | --- |
סמל פלאואןסמל פלאואן

 מדינה:  גרמניה גרמניה
 מדינה פדרלית:  סקסוניה סקסוניה
 מחוז:  פוגטלנד
 ראש העיר:  Steffen Zenner
 תאריך ייסוד:  1112
 שטח:  102.12 קמ"ר
 גובה:  412 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  64,763 (31 בדצמבר 2022)
  ‑ צפיפות:  640 נפש לקמ"ר (31 בדצמבר 2015)
 קואורדינטות:  50°29′N 12°07′E﻿ / ﻿50.483°N 12.117°E﻿ / 50.483; 12.117
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.plauen.de
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניפלאואן(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניפלאואן(למפת סקסוניה רגילה) דרזדן לייפציג קמניץ צוויקאו גרליץ פרייברג באוצן פרייטאל פולין צ'כיה בווריה תורינגיה סקסוניה-אנהלט ברנדנבורגפלאואן(למפת סקסוניה מוגדלת) דרזדן לייפציג קמניץ צוויקאו גרליץ פרייברג באוצן פרייטאל פולין צ'כיה בווריה תורינגיה סקסוניה-אנהלט ברנדנבורגפלאואן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פלאואן (בגרמנית: Plauen, בצ'כית: Plavno) היא עיר בגרמניה במדינת סקסוניה, במחוז פוגטלנד על הנהר אלסטר הלבן. בשנת 2013 מנתה העיר כ-64,000 תושבים.
היסטוריה

פלאואן נוסדה בשנת 1112 על ידי מהגרים ממוצא סלבי. בשנת 1244 קיבלה פלאואן הכרה כעיר וסופחה לנסיכות בוהמיה. בשנת 1466 עברה לנסיכות סקסוניה.
העיר החלה לגדול ולפרוח בסוף המאה ה-19 כאשר נוסדה בה תעשיית טקסטיל. בתחילת המאה ה-20 התרכזה התעשייה ביצור בדי תחרה, והפכה לאחד המרכזים הגדולים בעולם לתעשייה זאת. בתחילת המאה ה-20 הגיעה העיר לשיא פריחתה. העיר קלטה מהגרים רבים מהאזורים הכפריים שבאו לעבוד במפעלי התעשייה ובשנת 1920 אוכלוסיית העיר מנתה כ-128 אלף תושבים. בשנות השלושים של המאה ה-20 העיר הפכה לאחד המרכזים הראשונים להתפשטות התנועה הנאצית בגרמניה. במלחמת העולם השנייה נפגעה העיר קשות מההפצצות.
בתום מלחמת העולם השנייה נשארה פלאואן באזור הכיבוש הרוסי, סמוך לגבול עם מערב גרמניה. היותה עיר גבול פגע קשות בהתפתחות העיר ושיקומה.
הקהילה היהודית

הקהילה היהודית בפלאואן הורכבה בעיקר מיהודים ילידי גרמניה ומיהודים יוצאי פולין שהגיעו לעיר כדי למצוא בה עבודה בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. הקהילה היהודית גדלה והגיעה לכ-15 אלף איש, בתחילת שנות ה-30. כמעט כל יהודי העיר גורשו ועזבו אותה בשנות ה-30 המאוחרות, לאחר עליית הנאציזם, חלקם לארצות הברית וחלקם לישראל.
פאוזיה פואד

פאוזיה פואד (בפרסית: شاهدخت فوزیه, ובערבית: الأميرة فوزية; 5 בנובמבר 1921 – 2 ביולי 2013) הייתה נסיכה מצרייה שהפכה למלכת איראן, בתו של פואד הראשון ואחותו של פארוק הראשון. הראשונה לשושלת מוחמד עלי. אבי השושלת, מוחמד עלי, היה ממוצא אלבני והתיישב במצרים.
ביוגרפיה

פאוזיה נולדה ב-5 בנובמבר 1921 לאחמד פואד, סולטן מצרים, ולנזלי סברי. בשנת 1922 הוכתר אביה כמלך, ולאחר מותו בשנת 1936 עלה לשלטון במקומו אחיה פארוק.
ב-15 במרץ 1939 נישאה למוחמד רזא שאה פהלווי והייתה לאשתו הראשונה ולנסיכת איראן. הנישואים הוגדרו כנישואים פוליטיים, שנועדו לקרב בין הסונים לשיעים. כעבור שנתיים, לאחר שהוגלה אביו של מוחמד רזא שאה פהלווי, רזא ח'אן, הפכה למלכת איראן. השניים התגרשו בשנת 1945 בשל קשיי הסתגלותה של פאוזיה באיראן, סכסוך בין משפחתה למשפחתו של מוחמד רזא, חוסר נאמנותו של מוחמד רזא, ולאחר שפאוזיה לא הצליחה להרות יורשים זכרים לשאה האיראני.
לה ולמוחמד רזא שאה פהלווי הייתה בת משותפת אחת, הנסיכה שהנאז פהלווי (נולדה ב-27 באוקטובר 1940).
בשנת 1949 נישאה בשנית, לקולונל איסמעיל שירין. השניים התגוררו בקהיר ובאלכסנדריה, ונולדו להם שני ילדים: נדיה ח'אנום וחוסיין שירין אפנדי. תוארי המלכות המצריים נלקחו ממנה לאחר המהפכה במצרים של 1952, שבה הודח אחיינה פואד השני והוא עבר להתגורר בשווייץ. לאחר מות בעלה בשנת 1994, המשיכה פאוזיה פואד להתגורר באלכסנדריה. בינואר 2005 דווח בטעות על מותה: אנשי תקשורת בלבלו בינה לבין אחייניתה, הנסיכה פאוזיה פארוק, בתו השנייה של המלך פארוק. פאוזיה פואד נפטרה ב-2 ביולי 2013 ונקברה בבית הקברות סיידה נפיסה בקהיר, לצד בעלה השני.
מורשתה

בשנת 1939 קראו באיראן עיר, פאוזיה-אבאד - על שמה.
בשנת 1950 קראו רחוב על שמה (רחוב אמירה פאוזיה) בקהיר, אך בשנת 1956 הוחלף שם הרחוב לרחוב מוסטפא כמאל.
תארים ועיטורים

הוד סולטנותה הנסיכה פאוזיה ממצרים (1921–1922)
הוד רוממותה הנסיכה פאוזיה ממצרים (1922–1939, 1949–1952)
הוד רוממותה הקיסרית הנסיכה פאוזיה ממצרים ואיראן (15–16 במרס 1939 - יום לפני נישואיה הראשונים לשאה הפרסי הוענק לה התואר "שאהדוח'ת", נסיכה או בת מלך)
הוד רוממותה הקיסרית נסיכת הכתר של איראן, נסיכת מצרים (1939–1941)
הוד רוממותה הקיסרית מלכת איראן (1941–1948)
הוד רוממותה הקיסרית הנסיכה פאוזיה ממצרים ואיראן (1948–1949)
תארים ועיטורים > עיטורים

במצרים: עיטור המעלות (נישאן אל-כמאל), 16.5.1939
באיראן: עיטור השמש (נישאן-י אפתאב), 27.10.1940
ראו גם

נזלי סברי
הערות שוליים

↑  Ghazal, Rym (8 July 2013). "A forgotten Egyptian Princess remembered". The National.
↑  ‏סואדכוהי‏ (Q108933097)
↑  הבא בירושה אחרי רזא כורש עלי פהלווי, מקור: סדר הירושה בוויקיפדיה הצרפתית | הפריט שלו בוויקינתונים: ‏כאמיאר פהלווי‏ (Q109170741)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009046273705171  BnF: cb161019079 (data)  GND: 119557533  ISNI: 0000 0000 8223 9031  LCCN: no95050790  NLA: 49782913  SUDOC: 253715857  Trove: 1526286  VIAF: 43886414   WorldCat (עם VIAF): 43886414 
ערך זה הוא קצרמרבנושא איראן ובנושא מצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
צ'ונגצ'ינג

| --- | --- |

קולאז' תמונות של צ'ונגצ'ינג
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 מחוז:  צ'ונגצ'ינג
 מושל:  Hu Henghua
 רשות מחוקקת:  Chongqing Municipal People's Congress 
 נפות במחוז העירוני:  38
 בירת המחוז העירוני:  Yuzhong District 
 תאריך ייסוד:  316 לפנה"ס
 על שם:  Emperor Guangzong of Song 
 שטח:  82,403 קמ"ר
 גובה:  244 מטרים
  ‑ הנקודה הגבוהה:  יִינְטְיָאוֹ לִינְג (2,797 מטרים)
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז העירוני:  32,054,159 (2020)
  ‑ במטרופולין:  25,379,469 (2020)
  ‑ צפיפות:  389 נפש לקמ"ר (2020)
 קואורדינטות:  29°33′00″N 106°30′25″E﻿ / ﻿29.55°N 106.506944444444°E﻿ / 29.55; 106.506944444444
 אזור זמן:  UTC +8
 http://english.cq.gov.cn
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הרפובליקה העממית של סין מוגדלת) בייג'ינג שאנגחאי שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןצ'ונגצ'ינג(למפת הרפובליקה העממית של סין רגילה) בייג'ינג שאנגחאי שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןצ'ונגצ'ינג(למפת צ'ונגצ'ינג רגילה) חוביי שאאנשי סצ'ואן גוויג'ואו חונאןצ'ונגצ'ינג(למפת צ'ונגצ'ינג מוגדלת) חוביי שאאנשי סצ'ואן גוויג'ואו חונאןצ'ונגצ'ינג     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה    tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
צ'וֹנְגצִ'ינְג (בסינית מפושטת: 重庆; בסינית מסורתית: 重慶; בפין-יין: Chóngqìng; ‏האזנהקובץ:Chongqing.ogg‏Ⓘ‏; מילולית: "חגיגה כפולה") היא מחוז עירוני בדרום-מערב הרפובליקה העממית של סין. המחוז העירוני גובל במחוזות סצ'ואן, שאאנשי, חוביי, חונאן וגוויג'ואו. עם שטח של כ-82,400 קילומטר רבוע, עשויה צ'ונגצ'ינג להיחשב כעירייה הגדולה ביותר בשטחה בעולם, אך נתון זה מטעה כיוון ששטחה המחולק ל-38 נפות, כולל בתוכו אזורים כפריים רבים ורק חלקו עירוני. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 מספר התושבים הכולל במחוז העירוני היה כ-32.05 מיליון תושבים, מתוכם כ-25.38 מיליון בשטח האורבני.
העיר מהווה מרכז תעשייתי חשוב בדרום-מערב סין. לנהר יאנגצה העובר במחוז, ולסכר שלושת הערוצים שנבנה בו, חלק חשוב בהתפתחות התעשייה בעיר. הסכר תרם לאספקת חשמל סדירה וזולה וכן להסדרת תנועת אוניות מטען בחלק זה של הנהר, המאפשרת סחר בינלאומי דרך ים סין המזרחי. יש לעיר כלכלה מגוונת עם תעשיות מרכזיות בתחום המזון המעובד, ייצור הרכב, כימיקלים, טקסטיל, מכונות ואלקטרוניקה. זהו גם האזור הגדול ביותר לייצור אופנועים בסין.
בשלבי בנייה המתקדמים נמצא מרכז הסחר העולמי צ'ונגצ'ינג הצפוי להגיע לגובה של 468 מ'.
בעבר הייתה צ'ונגצ'ינג חלק ממחוז סצ'ואן, אך ב-1997 קיבלה העיר מעמד של מחוז עירוני, תחת ניהול ישיר של הממשל המרכזי, בדומה לבייג'ינג, שאנגחאי, וטיינג'ין. במהלך מלחמת סין-יפן השנייה מ-1937 עד 1945, היא הותקפה בכבדות על ידי חיל האוויר היפני.
בשנים 2007-2012 בו שילאי היה ראש העיר. במרץ 2012 הוא הואשם בשחיתות ולאחר המשפט נידון למאסר עולם.
ערים תאומות

צרפת טולוז, אוקסיטניה, צרפת (מ־1982)
ארצות הברית סיאטל, וושינגטון, ארצות הברית (מ־1983)
קנדה טורונטו, אונטריו, קנדה (מ־1986)
יפן הירושימה, הירושימה, יפן (מ־1986)
אנגליה לסטר, לסטרשייר, אנגליה (מ־1993)
רוסיה וורונז', וורונז', רוסיה (מ־1993)
אוקראינה זפוריז'יה, זפוריז'יה, אוקראינה (מ־2002)
דרום אפריקה מפומלנגה, דרום אפריקה (מ־2002)
בולגריה סליבן, סליבן, בולגריה (מ־2002)
גרמניה דיסלדורף, נורדריין-וסטפאליה, גרמניה (מ־2004)
אוסטרליה בריזבן, קווינסלנד, אוסטרליה (מ־2005)
איראן שיראז, פארס, איראן (מ־2005)
מצרים אסואן, אסואן, מצרים (מ־2005)
קוריאה הדרומית פוסאן, קוריאה הדרומית (מ־2007)
נורווגיה דרום טרנדלג, נורווגיה (מ־2007)
תאילנד צ'יאנג מאי, תאילנד (מ־2008)
ארגנטינה קורדובה, קורדובה, ארגנטינה (מ־2010)
הונגריה בודפשט, הונגריה (מ־2010)
תאילנד בנגקוק, תאילנד (מ־2005)
בלגיה אנטוורפן, פלנדריה, בלגיה (מ־2011)
ברזיל סלבדור, באהיה, ברזיל (מ־2011)
הודו צ'נאי, טאמיל נאדו, הודו (מ־2015)
סלובניה מריבור, סלובניה (מ־2017)
ספרד טלדה (אנ'), האיים הקנריים, ספרד (מ־2018)
גינאה ביסאו ביסאו, גינאה ביסאו
הערות שוליים

↑  China: Chóngqìng (Districts and Counties) - Population Statistics, Charts and Map, www.citypopulation.de
↑  Amanda Briney, ThoughtCo., 10 Facts About Chongqing, China, ‏20-02-2019
| מחוזות הרפובליקה העממית של סין |
| --- | --- | --- |
| מחוזות | אַנְחְװֵי • גַאנְסוּ • גֶ'גְ'יַאנְג • גְװַאנְגְדונְג • גווֵיְג'וֹאוּ • גְ'יַאנְגְסוּ • גְ'יַאנְגְשִׂי • גִ'ילִין • הַאיְנַאן • חֶבּיי • חֶנַאן • חוּבּײ • חוּנַאן • חֵייְלוֹנְגְגְ'יַאנְג • יוּנַּאן • לְיַאונִינְג • סצ'ואן • פֿוּגְ'ייֵן • צִ'ינְגְהַאי • שַאַנשִׂי • שַאנְדונְג • שַאנְשׂי |  |
| מחוזות אוטונומיים | גְװַאנְגְשִׂי • טיבט • מונגוליה הפנימית • נינְגְשְׂיַה • שׂינגְ'יַאנְג |  |
| מחוזות עירוניים | בּייְגִ'ינְג • צ'וּנְגְצִ'ינְג • שאנגחאי • טייֵנְגִ'ין |  |
| אזורים מנהליים מיוחדים | הונג קונג • מקאו |  |
| ראו גם | מעמדה הבין-לאומי של טאיוואן |  |
| הערים הגדולות בעולם: ערים המונות לפחות חמישה מיליון תושבים |
| --- | --- | --- |
| 20,000,000+ | שאנגחאי • בייג'ינג • סאו פאולו • דלהי |  |
| 10,000,000+ | קראצ'י • לאגוס • איסטנבול • טוקיו • מומבאי • מוסקבה • גואנגג'ואו • פריז • שנג'ן • צ'נגדו • קינשאסה • קהיר • ג'קרטה • לאהור • סוג'ואו |  |
| 5,000,000+ | סיאול • מקסיקו סיטי • לונדון • לימה • דאקה • ניו יורק • בנגלור • בנגקוק • דונגגוואן • צ'ונגצ'ינג • נאנג'ינג • טהראן • שניאנג • בוגוטה • הו צ'י מין סיטי • הונג קונג • בגדאד • צ'נאי • צ'אנגשה • ווהאן • טיינג'ין • היידראבאד • האנוי • ריו דה ז'ניירו • פושאן • סנטיאגו דה צ'ילה • ריאד • אחמדאבאד • שאנטואו • סנקט פטרבורג • ח'רטום  • אנקרה • ג'ינאן • האנגג'ואו • סינגפור • יאנגון • לואנדה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531808405171  BnF: cb150860406 (data)  GND: 4315770-1  LCCN: n81082039  MusicBrainz: 440d7a96-021c-4e33-9894-42e4b03cbaf1  NARA: 10046705  NDL: 00636793  NKC: xx0035565  VIAF: 125995653   WorldCat (עם VIAF): 125995653
פיצה מורגנה

כריכת הספר
פיצה מורגנה הוא ספר-קומיקס מאת אורי פינק.
עלילה

במוקד הספר ברי רביד, שהזמנה תמימה של פיצה הובילה אותה להרפתקה צבעונית, מסוכנת, עתירת מסתורין ודמיון. המשלוח הוביל את רביד למפגשים עם יצורים שונים ומשונים, ביניהם מעין טרול העונה לשם "חרונק". על תושבי עולם הקסם, אליו נקלעה הגיבורה, חל איסור לתקשר עם עולמנו, וחוק זה נאכף בנחישות. במהלך הסיפור ברי ושליחת הפיצה נמלטות מאימת אחד המשגיחים האוכפים חוק זה, בעזרת מסע מאתגר על גבי מטאטא. בסופו של דבר בארי עמדה במשימתה ומסעה הגיע לקיצו.
צ'ונגג'ן, קיסר סין

צ'ונְגְגֶ'ן (במנדרינית: 崇禎;‏ 27 בינואר 1611 – 25 באפריל 1644) היה קיסר סין האחרון משושלת מינג, שהוכר כנבחר לקיסרות מפי מנדט השמיים והאחרון לשלוט מבייג'ינג. תקופת שלטונו, בין השנים 1627–1644 סומנה לירושת המשברים שנוצרו מדורות הקיסרים שקדמו לו. כלכלה מתפרקת, אי פיתוח של הצבא, היחלשות המגננות של המדינה, שחיתות שלטונית ופשיטות נוודים ממנצ'וריה הביאו לנפילת השושלת במהלך תקופת שלטונו. במסגרת מלחמת מינג–צ'ינג טענו המנצ'ורים, שליטי שושלת צ'ינג לנכונותם למנדט השמיים. בו בזמן, שושלת מינג אותגרה בידי מרידות פנימיים. הקיסר צ'ונְגְגֶ'ן נהרג במהלך ביזה של הבירה בייג'ינג בידי צבא המורדים, זמן קצר לפני כיבושה בידי המנצ'ורים. הוא היה הקיסר האחרון של כל סין שהיה במוצאו בן האן.
ביוגרפיה

ג'וּ יוּאוּ-גְּ'ייֵן כפי שנודע בשמו הפרטי, היה מבניו של טַאיצַ'אנְגּ ונולד בשנת 1611, בתקופת שלטונו של סבו, וָאן-לִי, קיסר סין. אביו לא העריך אותו ולא הורה על נתינת חינוך ברמה גבוהה לג'וּ יוּאוּ-גְּ'ייֵן, בעיקר מכיוון שלא היה בנו הבכור ומכאן שלא היה יורש העצר המיועד. מאבק משפחתי פנימי הביא להוצאתה להורג של אמו של יוּאוּ-גְּ'ייֵן בעודו בן 4. בשנת 1620 נפטר הקיסר וָאן-לִי ובנו, טַאיצַ'אנְגּ, ירש אותו לפחות מחודש עד שנפטר מחולי. מצב זה הותיר את אחיו הבכור של יוּאוּ-גְּ'ייֵן בתור הקיסר טְייֵנְצִ'י, ומכיוון שלטְייֵנְצִ'י לא היו ילדים, יוּאוּ-גְּ'ייֵן הפך ליורש העצר.
הקיסר צ'ונְגְגֶ'ן עלה על כס המלוכה בגיל 16 במות אחיו, הקיסר טְייֵנְצִ'י, אשר שלט בין השנים 1620–1627, וניסה להחיות את ממשלת מינג המידרדר. הוא גירש את וויי ז'ונג-שיאן, הסריס החזק ביותר שהיה בעל רוב הסמכויות לאורך שלטון אחיו, והוא בנוסף על כך הורה על הוצאתם להורג של כמה מהפקידים שנודעו במעורבותם בשחיתות שלטונית. הוא לא יכול היה, עם זאת, לבטל את הסכסוך המפלגתי בתוך הביורוקרטיה והצבא. הגנרלים הקיסריים בצבא היו מעוניינים לעיתים קרובות יותר לריב זה עם זה על הסחר שלהם מאשר למחוץ מרידות או לעצור את פלישות שבטי המנצ'ו תחת הואנג טאיג'י בגבול הצפון מזרחי של האימפריה. השחיתות שסחפה את חצר הקיסרות של שליטים קודמים רוקנה את כל אוצרות האימפריה עד לכדי מצד שצ'ונְגְגֶ'ן לא הצליח לספק את המשכורת לצבאותיו, וכוחות רבים מתוך צבא מינג ערקו לעיתים קרובות לכוחות האויב. בייאושו דרש צ'ונְגְגֶ'ן יותר מיסים והורה על גיוסם מידי האוכלוסייה שכבר דוכאה יתר על המידה. חלק נרחב מן העם לא הצליחו לשאת בנטל הנוסף הזה, ועל כן בתגובה רבים הצטרפו למיליציות המורדים במספר הולך וגדל.
לבסוף, בשנת 1644 בגדו בקיסר חלק מהגנרלים הסריסים בצבא מינג, חלק עברו לצבא המנצ'ורים וחלק הקימו כוחות מורדים שונים, בנוסף לכך, לִי דְזְה-צֶ'נְגּ, אחד ממנהיגי המורדים, כבש את עיר הבירה בייג'ינג והחל לבזוז אותה. כשכוחותיו של לי התקרבו לעיר, הקיסר הכה בפעמון, וסימן לשריו להופיע לוועידה. כשאיש לא הגיע, הקיסר תלה עצמו והתאבד. לאחר מותו של הקיסר פשט צבאו של לִי דְזְה-צֶ'נְגּ, שהורכב בעיקר מגנבים, על הארמון הקיסרי וגנב את האוצרות של העיר האסורה. זמן קצר מאוחר יותר, עם הפלת צבא המורדים של לִי דְזְה-צֶ'נְגּ בידי המנצקורים, הוכתר שונזי, קיסר סין המנצ'ורי בבירה בייג'ינג ולצ'ונְגְגֶ'ן ניתנה קבורה מכובדת בקברי שושלת מינג. במותו החלה יריבות על הירושה בתוך אצולת שושלת מינג, דבר שהחליש את השושלת עוד יותר במאבקה נגד הנצ'ורים, שכעת נודעו בתור שושלת צ'ינג, דבר שהיה גורם מרכזי בנפילתם הסופית של תומכי שושלת מינג ובעלייתה של שושלת צ'ינג. צ'ונְגְגֶ'ן נקבר באתר הקבורה סְה-לִינְג בקברי שושלת מינג, 44 קילומטרים מבייג'ינג.
מורשת

הקיסר צ'ונְגְגֶ'ן, למרות ניסיונותיו לחזק מחדש את האימפריה לנוכח הסכנה הגוברת לכסאו, נחשב להיות קיסר חלש אופי ולא מנוסה. לאורך שלטונו הוא היה נתון להשפעה רבה מצד הסריסים בחצר הקיסרית והם אלו שבגדו בו מאוחר יותר. ניסיונותיו של אחיו לחזק קשרים עם האימפריה הפורטוגזית למען מסחר בנשק פורטוגזי במהלך המלחמה נגד המנצ'ורים לא התקדמו לאורך שלטונו של צ'ונְגְגֶ'ן ולמעשה היחסים אף החריפו בין שתי המעצמות כאשר עלתה המחלוקת על הטקסים הסיניים, אשר לא הגיעה לפתרון לאורך תקופת שלטונו של הקיסר צ'ונְגְגֶ'ן.
משפחתו

מנישואיו עם הקיסרית שְׂיַאו גְּ'יֵה-לְיֵה נולדו לקיסר צ'ונְגְגֶ'ן ארבעה ילדים חוקיים:
ג'וּ צְהלַאנְג, הקיסר דַּאו המיועד (悼皇帝 朱慈烺;‏ 26 בפברואר 1629–1644)
ג'וּ צְהשׂוּ'אַן, נסיך חְװַאי-יִין (懷隱王 朱慈烜;‏ ?–15 בינואר 1630)
הנסיכה קוּניִי (坤儀公主;‏ 1630–1632)
ג'וּ צְהגְּ'יונְגּ, נסיך דִּינְגּאַי (定哀王 朱慈炯;‏ 1632–?)
ראו גם

שושלת מינג
ואן-לי, קיסר סין
מלחמת מינג–צ'ינג
פרידריך קייסלר

| --- | --- |

 לידה:  7 באפריל 1874 נובה רודה, רפובליקת פולין 
 נרצח:  30 באפריל 1945 (בגיל 71) קליינמאכנוב, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  גרמניה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ורוצלב, אוניברסיטת מינכן
 פרסים והוקרה:  מדליית גתה לאמנות ומדעים (1944)  Staatsschauspieler 
 פרופיל ב-IMDb
 
פרידריך קייסלר (בגרמנית: Friedrich Kayßler;‏ 7 באפריל 1874 – 30 באפריל 1945) היה שחקן תיאטרון וקולנוע גרמני. הוא הופיע ב-56 סרטים בין השנים 1913–1945.
ביוגרפיה

קייסלר נולד בנוירודה שבפרובינציית שלזיה הפרוסית (כיום נובה רודה בפולין). הוא למד בגימנסיה בברסלב (ורוצלב), שם הפך לחבר קרוב של כריסטיאן מורגנשטרן ושל פריץ בבלו. כשסיים את לימודיו בשנת 1893 למד קייסלר פילוסופיה באוניברסיטאות ברסלאו ובמינכן והחל את קריירת התיאטרון שלו בתיאטרון דויטש בברלין בניהולו של אוטו ברהם, בהמשך עבד בתיאטראות העירוניים בגורליץ ובהל.
במרץ 1944 בנו כריסטיאן, שהיה גם שחקן קולנוע פופולרי, נהרג בפשיטת הפצצה של בעלות הברית. קייסלר נבחר לאחד האמנים החשובים ביותר של הרייך השלישי ברשימת גוטבגנאדטן בספטמבר 1944. הוא נהרג במהלך קרב ברלין. במהלך קרב ברלין הוא נרצח על ידי כוחות הצבא האדום בביתו בפרבר קליינמנוב, כשניסה להגן על אשתו.
הערות שוליים

↑  Friedrich Kayßler | filmportal.de, www.filmportal.de
↑  Porträt des Schauspielers Friedrich Kayssler by Thomas Staedeli, www.cyranos.ch
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007280286505171  GND: 118721402  ISNI: 0000 0000 8367 3331  LCCN: n86027910  NKC: xx0271643  NTA: 072105682  SNAC: w6wr3k7s  SUDOC: 119019043  VIAF: 27866276   WorldCat (עם VIAF): 27866276
צלאת אל קהל

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת 
 מיקום:  מוגדור
 מדינה:  מרוקו
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1856
 קואורדינטות:  31°30′57″N 9°46′05″W﻿ / ﻿31.515721°N 9.768006°W﻿ / 31.515721; -9.768006
  (למפת מוגדור מוגדלת) צלאת אל קהל(למפת מוגדור רגילה) צלאת אל קהל
 
צלאת אל קהל (נכתב גם: צלאת לקהל; בערבית: كنيس صلاة القهال) הוא בית כנסת בעיר מוגדור שבמרוקו.
היסטוריה

בניית בית הכנסת נשלמה לראשונה ב-1865, כשהוא נבנה מכספי הקהל במוגדור, ומכאן שמו "צלאת אל קהל" - בית הכנסת של הקהל. בית הכנסת נקרא גם בית הכנסת של העניים ושימש מקום לימוד לבני העניים. בית הכנסת שופץ בשנת 2017.
גלריה

שער בית הכנסת
השער ממבט אל הרחוב
המראה הישן של המקום
המקום לקראת סיום שיפוצו
לקריאה נוספת

ברית 17, עמודים 51 -52, "בתי הכנסת במוגדור (אצווירא ושליחי הציבור האחרונים שכיהנו בהם)", 1999
פרידריך קרופ

| --- | --- |

 לידה:  17 ביולי 1787 אסן, האימפריה הרומית הקדושה 
 פטירה:  8 באוקטובר 1826 (בגיל 39) אסן, ממלכת פרוסיה 
 מדינה:  ממלכת פרוסיה 
 מקום קבורה:  אסן 
 
פְרִידְרִיךְ קַרְל קְרוּפּ (בגרמנית: Friedrich Carl Krupp; ‏ 17 ביולי 1787 – 8 באוקטובר 1826) היה תעשיין פלדה גרמני ומייסד האימפריה הכלכלית של משפחת קרופ, שהתמזגה ב-1999 עם ענק התעשייה "טיסן" ליצירת טיסנקרופ.
ביוגרפיה

לאחר מות אביו, הוא חונך על ידי סבתו הלנה אמליה קרופ (אנ'), אשר רכשה בשנת 1800 את מפעלי שטרקרדה (Sterkrade). כאן ניסה פרידריך לייצר פלדה יצוקה, שסוד יצורה נשמר בקפידה באנגליה.
קרופ ערך את הניסויים הראשונים שלו במפעלי שטרקרדה עם המהנדס גוטלוב יאקובס (Gottlob Jacobs), ולאחר מכירת המפעל ב-1808 המשיך בניסיונותיו באופן עצמאי באסן. בשנת 1810 ייסד מפעל חישול קטן ליד אסן, ובשנת 1815 יצר שותפות עם פרידריך ניקולאי (Friedrich Nicolai) לייצור פלדה יצוקה, מוצר שנמצא מצוין למטרות מסוימות, כגון מטבעות, מכבשים לכפתורים וכו'.
אולם הביקוש לא הספיק כדי להפוך את המפעל לרווחי, וזמן קצר לאחר 1820 נאלץ קרופ לוותר על ביתו כדי לשכון בצריף קטן של פועלים בן קומה אחת ליד המפעל שלו. הצריף נשמר זמן רב באמצע מפעל קרופ הענק. לאחר מותו השתלטה על העסק אלמנתו תרזה קרופ (אנ'). זמן קצר לפני מותו, הוא העניק לבנו אלפרד את סוד ייצור הפלדה היצוקה, אותו פיתח האחרון בהצלחה.
הערות שוליים

↑  "Friedrich Krupp, Therese Krupp". thyssenkrupp.
↑  "Krupp AG | German company". Encyclopedia Britannica. In 1811 Friedrich Krupp and two partners founded in Essen a plant to produce English cast steel and related products, called a Gussstahlfabrik (cast-steel factory).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007326567505171  GND: 118778129  ISNI: 0000 0000 3048 2515  LCCN: n92083669  NTA: 140831681  SUDOC: 231469438  VIAF: 18018424   WorldCat (עם VIAF): 18018424