stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנציקלופדיה בריטניקה
תחרות > השוואות אקדמיות

האנציקלופדיה בריטניקה הושוותה עם אנציקלופדיות מודפסות אחרות, הן ברמה האיכותנית והן מן הבחינה הכמותית. השוואה ידועה במיוחד היא זו של קנת' קיסטר, שביצע השוואה איכותית וכמותית של הבריטניקה עם שתי אנציקלופדיות, האנציקלופדיה של קולייר והאנציקלופדיה אמריקנה. מן הבחינה האיכותית, עשרה ערכים נבחרו אקראית (מילה, צ'ארלס דרו, גלילאו, פיליפ גלאס, מחלת לב, IQ, דוב פנדה, הטרדה מינית, תכריכי טורינו ואוזבקיסטן) וציונים באותיות (A-D ו-F) ניתנו על בסיס ארבע קטגוריות: רוחב הכיסוי, דיוק, בהירות ועדכניות. בכל ארבע הקטגוריות ובעבור כל שלוש האנציקלופדיות, הציון הממוצע נע בין B- לבין B+, בעיקר בשל העובדה שבאף אחת מהאנציקלופדיות לא היה ערך בנושא הטרדה מינית בשנת 1994. בקטגוריית הדיוק, קיבלה הבריטניקה D אחד ושמונה A-ים. האנציקלופדיה אמריקנה קיבלה שמונה A-ים והאנציקלופדיה של קולייר קיבלה D אחד ושבעה A-ים; אשר על כן, קיבלה האנציקלופדיה בריטניקה ציון ממוצע של 92% בדיוק בהשוואה ל-95% של האמריקנה ו-92% של קולייר. הבריטניקה של 1994 הורשעה בפרסום עלילת השמצה על צ'ארלס דאו שהופרכה זמן רב קודם לכן. בקטגוריית העדכניות קיבלה הבריטניקה ממוצע של 86% בהשוואה ל-90% אצל האמריקנה ו-85% אצל קולייר. לאחר השוואה איכותנית מעמיקה יותר בין כל השלוש, המליץ קיסטר על האנציקלופדיה של קולייר כעל האנציקלופדיה העליונה, בעיקר הודות לסגנון הכתיבה, לנייטרליות וליכולת הניווט.
כתב העת Nature ערך השוואה בין בריטניקה לוויקיפדיה מבחינת אמינות הערכים (ההשוואה נעשתה בעשרות ערכים מתחומים שונים, בהם עקרון ארכימדס, מחלת קרויצפלד-יעקב, ענן, ליפיד, דימיטרי מנדלייב, בלוטת התריס וקווארק), והתברר שאין הבדל משמעותי בין האנציקלופדיות.
הערות שוליים

1 2 3  "Encyclopedias and Dictionaries". Encyclopædia Britannica (15th edition) 18. (2007). Encyclopædia Britannica, Inc.. 257–286.
↑  ‏אהוד קינן, אחרי 244 שנים: בריטניקה תעבור לרשת בלבד, באתר ynet, 14 במרץ 2012
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13  Kogan, Herman (1958). The Great EB: The Story of the Encyclopædia Britannica. Chicago: The University of Chicago Press. LCCN 58-8379.
1 2 3 4 5  "Encyclopædia". Encyclopædia Britannica (14th edition). (1954).
1 2 3 4 5 6  (2007) The New Encyclopædia Britannica, 15th edition, Propædia, 5–8.
1 2 3  (2007) The New Encyclopædia Britannica, 15th edition, Index preface.
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18  Kister, KF (1994). Kister's Best Encyclopedias: A Comparative Guide to General and Specialized Encyclopedias, 2nd ed., Phoenix, AZ: Oryx Press. ISBN 0-89774-744-5.‏
↑  Day, Peter (17 December 1997). Encyclopaedia Britannica changes to survive. BBC News. Retrieved on 2007-03-27. “Sales plummeted from 100,000 a year to just 20,000.”
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  Sader, Marian; Lewis, Amy (1995). Encyclopedias, Atlases, and Dictionaries. New Providence, NJ: R. R. Bowker (A Reed Reference Publishing Company). ISBN 0-8352-3669-2.
1 2  Burr, George L. (1911). "The Encyclopædia Britannica: A Dictionary of Arts, Sciences, Literature and General Information". American Historical Review 17: 103–109.
↑  Giles, Jim (2005-12-15). "Internet encyclopaedias go head to head ". Nature 438: 900–901. DOI:10.1038/438900a. Retrieved on 2006-10-21.
↑  הקורבן של ויקיפדיה: האינציקלופדיה המקוונת אנקרטה נסגרת, באתר גלובס, 2 באפריל 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260861905171  BnF: cb12294436q (data)  GND: 4284672-9  LCCN: nr89013909  NDL: 00627915  NKC: ko2002102484  SUDOC: 031794831  VIAF: 182582870   WorldCat (עם VIAF): 182582870 
עמוד-שער של המהדורה האחת-עשרה
מהדורות אמצע המאה התשע עשרה כללו ערכים מדעיים, בהם זה של תומאס יאנג על מצרים ובו תרגום ההירוגליפים המצריים מאבן רוזטה
פרסומת אמריקאית למהדורה האחת-עשרה מגיליון מאי 1913 של הניישונל ג'אוגראפיק
המהדורה החמש-עשרה של האנציקלופדיה בריטניקה. הכרך בתחילה עם הכריכה הירוקה הוא הפרופדיה; הכרכים האדומים - המיקרופדיה, השחורים - המאקרופדיה. שלושת הכרכים האחרונים הם ספר השנה לשנת 2002 (כריכה שחורה) ושני כרכי מפתח-העניינים (בצבע ציאן).
דיוקנו של תומאס ספנסר ביינס, עורך המהדורה התשיעית של הבריטניקה. ציור זה משנת 1888 תולה כיום בחדר הסנאט של אוניברסיטת סנט אנדרוז בסקוטלנד.
הבריטניקה נודעה באיוריה הרבים והמושקעים, כתחריט זה של אנדרו בל מן המהדורה הראשונה
טיסלק

טיסלק (בהונגרית: Tiszalök וביידיש: טיסאליק) היא עיר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בה קהילה יהודית.
כמו יישובים רבים באירופה גם אוכלוסיית טיסלק קטנה עם השנים. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 5,964 תושבים ובשנת 2020 חיו בו רק 5,186 תושבים.
האזור היה מיושב לסירוגין מהמאה ה-14, ובשנת 1992 הפך הכפר לעיר רשמית.
יהודי טיסלק

יהודים ישבו בטיסלק בראשית המאה ה-17 רובם עסקו במסחר ובמלאכה ואחדים היו בעלי בתי חרושת. בתקופה שבין שתי מלחמות העולם הועסקו יהודים גם במשרות ממשלתיות.
בית הכנסת נבנה בשנת 1840, ובית הספר בשנת 1878. פעלו במקום חברה קדישא, אגודת נשים, חברת גמילות חסדים ובית קברות יהודי. הקהילה השתייכה לזרם האורתודוקסי.
בשנת 1941, אחרי שצבא הונגריה הצטרף ללחימה לצד הגרמנים, גויסו צעירים יהודים לעבודות כפייה בצבא ההונגרי בחזית המזרחית. 40 מיהודי טיסלק נספו. באותה שנה סייעה הקהילה לפליטים יהודים מפולין. בשנת 1943 הוצבו בטיסלק פלוגות עבודה של יהודים, והקהילה סייעה גם להם.
במרץ 1944, אחרי כניסת הצבא הגרמני להונגריה, נעצרו בטיסלק רב הקהילה והשוחט והוכו. אחרי חג הפסח הועברו יהודי טיסלק לגטו נירג'האזה ובסוף מאי שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ.
אחרי המלחמה חזרו לכפר 15 יהודים ששרדו. הם ניסו לחדש את חיי הקהילה, אך משנתקלו בעוינות התושבים עזבו רובם, והקהילה בוטלה רשמית. ב-1965 ישבו בטיסאלוק שלוש משפחות יהודיות.
במפקד קהילות הונגריה שנערך בשנת 1944 נכתב בדף קהילת מאנדוק שבקהילה יש 345 חברים, מנהיג הקהל הוא הוגו גולדברגר ואין רב לקהילה.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 394 |  |
| 1880 | 556 | 3,758 |
| 1910 | 495 |  |
| 1920 | 428 |  |
| 1930 | 405 |  |
| 1941 | 362 | 5,633 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  בית הקברות היהודי בטיסלק
↑  תיעוד יהודי טיסלק שנרצחו בשואה באתר יד ושם
↑  דף קהילת טיסלק במפקד קהילות הונגריה
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | נירג'האזה  |  |
| ערים |  איאק •  בקטלוראנטהאזה •  בלקאן •  צ'נגר •  דמצ'ר •  דומבראד •  פהרגיארמט •  איבראן •  קמצ'ה •  קישווארדה •  מאנדוק •  מאריאפוץ' •  מאטסלקה •  נאג'אצ'ד •  נג'הלאס •  נאג'קאלו •  נירבאטור •  נירלוגוש •  נירמדה •  נירטלק •  רקמז •  טיסלק •  טיסוושווארי •  אויפהרטו •  ואיה •  ואשארושנמן •  זאהון |  |
| כפרים | קנטוריאנושי • נירקאראס • אופאי • אפג' • הודאס • נירטורה • יאנד • נירבוגדאני • פאביאנהאזה • פילפשדרוץ • גבריין • גיורטלק • יארמי • קוצ'ורד • מרק • נאג'דובוש • נירצ'הוי • נירקאטה • נירמגייש • נירפרסניה • אקריטופילפש • פפוש • ראפולט • סמושסג • טיבורסאלאש • ואלאי • אנרץ' • דגה • פניישליטקה • גיולהאזה • יקה • קקצ'ה • לוופטרי • מזלדאן • נירלווה • נירטש • פפ • פאטרוהה • רטקזברנץ' • סבולצ'באקה • סבולצ'וורשמרט • טיסקניאר • אוידומבראד • אויקנז • נג'צ'רקס • נפקור • נירפזון • שנייה • סבולץ' • טימאר • טיסנג'פלו • בשנייד • לשקוד • לוולק • מג' • ניריברון • ניריאקו • נירקרץ' • פטנהאזה • רמוצ'האזה • רוהוד • ברבאש • ברגדרוץ • ברגשוראן • צ'רודה • גלנש • גמז'ה • גולאץ' • גיירה • הטפיירצ'ה • אילק • קישוורשאן • לוניה • מארוקפפי • מאטיוש • נג'וורשאן • אולצ'ווה • פוסטדובוש • טאקוש • טרפה • טיסאדון • טיסקרצ'ן • טיססלקה • טיסוויד • ואמושאטיה • ברקס • בסטרץ • גגן • קק • נירטט • סקיי • טיסראד • ושמגייר • בוטפלאד • צגנדאניאד • צ'הולץ • צ'אסלו • צ'גלד • דרנו • פילשד • גצ'אי • גרבולץ • גיגייה • יאנקמאיטיש • קרשמיין • קישר • קישהודוש • קישנמן • קישפלאד • קישסקרש • קלצ'ה • קמרה • מגושליגט • מאנד • מהטלק • מילוטה • נאבראד • נגיאר • נג'הודוש • נג'סקרש • נמשבורזובה • אולצ'וואפאטי • פניולה • פניגה • רוז'אי • שונקאד • סמושאיי • סמושאוילק • סטמארצ'קה • טיסבץ' • טיסצ'צ'ה • טיסקורוד • טיסטברק • טוניוגמטולץ' • טיוודר • טורישטוואנדי • טוריצ'ה • ואמושורוסי • זייטה • ז'רויאן • באטורליגט • אנצ'נץ' • קישלטה • נירבלטק • נירבוגאט • נירצ'אסארי • נירדרז' • נירגלשה • נירגיולאי • נירפיליש • נירוושווארי • אמביי • פנסלק • פיריצ'ה • פוצ'פטרי • טרם • בלשה • בוי • גאוואוונצ'לה • פסב • פורצ'למה • טיסברצל • טיסטלק • צ'נגרשימה • צ'נגראויפלו • קומלודטוטפלו • פאטיוד • סמושאנגיאלוש • סמושבץ' • סמושטטארפלווה • טיוקוד • אורה • בלקאן • בירי • בקן • ארפטק • גסטרד • קאלושמיין • סקוי • בנק • אפריישקה • גיירצ'קה • קומורו • טיסבזדד • טיסמוגיורוש • טיססנטמארטון • טוז'ר • ז'ורק • סורגלמטוש • טיסדדה • טיסדוב • טיסאסלאר |  |
| יישובים בנפת טיסוושווארי |
| --- | --- | --- |
| יישובים | טיסוושווארי • סורגלמטוש • טיסדדה • טיסדוב • טיסאסלאר • טיסלק |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564637105171  GND: 4318311-6  LCCN: n85036097  VIAF: 146640000   WorldCat (עם VIAF): 146640000
צ'סלב לוויצקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 באפריל 1906 לוח שנה לא ידוע, גרגוריאני משוער Mołczany, פולין הקונגרסאית, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  16 במרץ 1979 ורשה, הרפובליקה העממית הפולנית 
 מדינה:  פולין, הרפובליקה הפולנית השנייה, הרפובליקה העממית הפולנית, פולין הקונגרסאית 
 מקצוע:  מלחין, מנצח 
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (1 בינואר 1978) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  צ'סלב לוויצקי
 
צ'סלב לויצקי (בפולנית: Czesław Lewicki ‏ 26 באפריל 1906 – 16 במרץ 1979) היה מלחין פולני. הוא הוכר כאחד מחסידי אומות העולם הפולנים על מאמציו להציל את המלחין הפולני-יהודי ולדיסלב שפילמן במהלך השואה בפולין .
ביוגרפיה > לפני המלחמה

צ'סלב לוויצקי נולד במולצ'ני ב-26 באפריל 1906. בבשנת 1935 סיים את לימודיו בקונסרבטוריון של ורשה, שם למד תחת הדרכתו של ולריאן בירדיאייב .
בין השנים 1935 ל-1938 עבד לויצקי בעיר וילנה (כיום וילנה, ליטא) כמנצח תזמורת וכמרצה בקונסרבטוריון על שם קרלוביץ'. בנוסף, שימש כמנצח תזמורת הסימפונית של מועצת האיגודים האמנותיים ושל התזמורת הסימפונית של וילנה. באוגוסט 1938 עבד כמנצח תזמורת בלט הנציגות הפולנית בגרמניה ובלטביה. באותה שנה עזב את פולין ללימודי מוזיקה בפריז, אך חזר לפולין לפני פרוץ המלחמה. עד לפרוץ המלחמה שימש כאחד ממנצחי תזמורת הרדיו הסימפונית הפולנית.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

בפברואר 1943, במהלך מרד גטו ורשה, עבד ולדיסלב שפילמן, חברו שללוויצקי מרדיו פולין, מחוץ לגטו. שפילמן הצליח ליצור קשר עם שחקן רדיו פולין, אנדז'יי בוגוצקי, שחילץ אותו ממקום עבודתו. בוגוצקי ואשתו יאנינה נתנו מחסה לשפילמן בדירתם למשך שבועיים. לאחר מכן, ב-27 בפברואר, הם העבירו אותו לדירת הרווקים של לוויצקי ברחוב פולאבסקה 83 בשכונת מוקוטוב, שם שהה שפילמן חמישה חודשים נוספים. נהג לבקר בדירה בקביעות, להביא מזון ומצרכים לשפילמן. שפילמן תיאר את לוויצקי כ"חבר קרוב".
לוויצקי היה פעיל גם במחתרת הפולנית (ארמייה קריובה) והפך למבוקש על ידי הגסטפו. הוא נשא בפיו גלולת רעל למקרה שייתפס. ביוני 1943 יעץ לשפילמן לעזוב את הדירה מחשש שהגרמנים יחפשו אותו שם (שפילמן בחר להישאר בדירה עד שאולץ לעזוב אותה ב-12 באוגוסט). לפי מקורות מסוימים, ללוויצקי הייתה אישה בשם הלנה שסייעה גם היא לשפילמן, אף שמקורות אחרים טוענים כי לוויצקי נישא רק לאחר המלחמה. לאחר האירועים ב-12 באוגוסט, עבר שפילמן לדירתה של הלנה.
בשנת 1944 השתתף לויצקי במרד ורשה.
בסרט הפסנתרן משנת 2002 שולבו חלק מסיפורו של לוויצקי בדמותו של מארק גמבצ'ינסקי. דירתו של לוויצקי מופיעה בסרט, אך במיקום שגוי.
ביוגרפיה > אחרי המלחמה

לאחר מלחמת העולם השנייה עבד לוויצקי בתעשיית הרדיו והטלוויזיה הפולנית בוורשה, שם כיהן בתפקידים שונים כמו מנהל, עורך מוזיקלי ומנהל תחנה. בשנת 1946 מונה למנהל תחנת הרדיו "ורשה II". בנוסף, המשיך מדי פעם לנצח על קונצרטים סימפוניים. בשנים מאוחרות יותר עבד בתעשיית הקולנוע הפולנית (Film Polski), ובערך בשנת 1954 או 1955 שימש יועץ מוזיקלי בלשכת הצנזורה המרכזית לקולנוע. בשנת 1964 כיהן כמנהל המוזיקלי של תחנת הטלוויזיה "טלוויזיה ורשה".
ב-23 במאי 1978 הוכרו יאנינה ואנדז'יי בוגוצקי ולוויצקי על ידי יד ושם כחסידי אומות העולם. הם נמנו בין כ-30 פולנים לא-יהודים שסייעו לשפילמן בזמן המלחמה.
לוויצקי נפטר ב-16 במרץ 1979 בוורשה.
הערות שוליים

1 2 3  Csató, Edward (1981). Almanach sceny polskiej (בפולנית). Wydawn. Artystyczne i Filmowe. p. 232. ISBN 978-83-221-0173-5.
1 2  "Czesław Lewicki". Encyklopedia teatru polskiego (בפולנית). נבדק ב-30 בספטמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4  Błaszczyk, Leon Tadeusz (1964). Dyrygenci polscy i obcy w Polsce, działający w XIX i XX wieku (בפולנית). Polskie Wydawn. Muzyczne. p. 165.
1 2  "Lewicki Czesław". The Righteous Among The Nations Database. נבדק ב-30 בספטמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5  "Tata uratowal pianistę". Dziennik Zachodni. 2002.
↑  Szpilman, Wladyslaw (8 בדצמבר 2011). The Pianist (באנגלית). Orion. p. 108. ISBN 978-1-78022-268-4. ...Czesław Lewicki, who later became a close friend of mine. He had a bachelor flat at number 83 Puławska Street at his disposal, but was not living there himself, and he had agreed to let me occupy it... {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Dzierzbicka, Katarzyna (2015). "Szpilman: dwa lata w ukryciu" (PDF). Pamięc i Sprawiedliwość. 1 (34): 62–65.
↑  "Nowa Panorama Literatury Polskiej » WŁADYSŁAW SZPILMAN (1911–2000)". nplp.pl. נבדק ב-5 באוקטובר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Internetowa baza danych i mapa getta warszawskiego - Osoby - L - Lewicka-Malinowska Helena (Lewicka)". getto.pl. נבדק ב-5 באוקטובר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Powstańcze Biogramy - Czesław Lewicki". www.1944.pl (בפולנית). נבדק ב-5 באוקטובר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Guesnet, François; Matis, Benjamin; Polonsky, Antony (14 בינואר 2020). Polin: Studies in Polish Jewry Volume 32: Jews and Music-Making in the Polish Lands (באנגלית). Liverpool University Press. p. 222. ISBN 978-1-78962-823-4. {{cite book}}:  (עזרה)
רחוב פולבסקה 83, ורשה. ב-1943 הסתתר ולדיסלב שפילמן בבניין זה בדירת הסטודיו של צ'סלב לויצקי במשך מספר חודשים.
הרייך הגרמני

ההכרזה על איחוד גרמניה באולם המראות בוורסאי, צהרי 18 בינואר 1871.
חברי ממשלת פלנסבורג מובלים למעצר ב-23 במאי 1945.
הרַייךְ הגרמני (בגרמנית: Deutsches Reich; דוֹיטְשֶס רייך) משמע "ממלכה גרמנית", תואר המשמש גם כינוי לישות מדינית גרמנית, בעיקר נודעה בשם זה המדינה שהתקיימה במרכז אירופה בתקופות זמן שבין השנים 1871 ל-1945, בגבולות משתנים ומשטרים פוליטיים שונים. נוסף על כן גם האימפריה הרומית הקדושה ששלטה באזור ניתן הכינוי רייך גרמני. את חלוקת התקופות לרייך הראשון, השני והשלישי, ראו בטבלה בסוף הערך. כיום, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה רואה את עצמה כהמשך מדיני של הרייך הגרמני.
שורשים אטימולוגיים

כמו imperium בשפה הלטינית, למילה "רייך" משמעות רחבה. בתרגום מילולי, המילה "רייך" פירושה קיסרות; ממלכה ותחום שלטון. לראשונה השם "רייך" ניתן לאימפריה הרומית הקדושה, תיארוך הזמן המדויק ששם זה ניתן לממלכה הגרמאנית במרכז אירופה שנוי במחלוקת. האימפריה כונתה בפעמים אחדות בשפת היום-יום heiliges Reich (הרייך הקדוש) ובפעמים אחרות Römisches Reich (הרייך הרומאי), לעת סוף ימי הביניים החלו שינויים נוספים בשם, כשהיא לפעמים מכונה dem heiligen Reiche und deutscher Nation ("הרייך הקדוש והאומה הגרמנית"). (כינוי זה החל בזמנים מאוחרים יותר, אף שלפעמים כללו בו תקופות מוקדמות מלפני שגרמניה כמדינת לאום הייתה קיימת), אך ממלכה זאת זוהתה מאוחר יותר כ"רייך הראשון".
היסטורית הרייך הגרמני

לאימפריה הגרמנית שהוקמה ב-1871 ניתן את השם Deutsches Reich ("דויטשֶס רייך"). גרמנים משתמשים במונח "קייזרייך" (Kaiserreich) משמע "הרייך הקיסרי" בהתייחסם לתקופה זו, מונח הנמצא בשימוש גם על ידי היסטוריונים שאינם דוברי גרמנית. כינוי אחר לתקופה, המקובל בשפות זרות אך בגרמנית מופיע רק לעיתים נדירות, הוא הרייך השני. כינוי זה מתבסס על התפיסה המתייחסת לאימפריה הרומית הקדושה בתור הרייך הראשון.
אף כי בהיסטוריוגרפיה ובשיח הציבורי מקובל להפריד בין שלושת המשטרים הגרמניים בשנים אלה – הקיסרות הגרמנית, רפובליקת ויימאר וגרמניה הנאצית – נשמר קיום מדיני רציף תחת שם זהה, על אף שסדרי השלטון וגבולות המדינה השתנו שוב ושוב. השם Deutsches Reich ("דויטשֶס רייך") נותר שמה הרשמי של המדינה הן בתקופת האימפריה הגרמנית והן בתקופה שלאחריה, עד לכיבושה של גרמניה הנאצית ב-1945 בסיום מלחמת העולם השנייה.
השם "הרייך הגרמני" התקיים מייסודו ועד לכניסתו לתוקף של צו קנצלריית הרייך 7669 (RK 7669 E) ב-26 ביוני 1943, ששינה את השם רשמית ל"רייך הגרמני רַבָּתִי" (Großdeutsches Reich), מונח אשר חדר לשיח הציבורי כבר קודם לכן. אף כי נעשה מחייב מבחינה משפטית עם הצו והחלו להשתמש בו במסמכים פנימיים, הוא לא נקלט והמדינה גם לא עשתה מאמצים להפוך אותו למקובל: לא הייתה הכרזה מיוחדת בנידון. השם החדש היה התייחסות לדרישה שנשמעה באספה הלאומית של פרנקפורט לכונן "גרמניה רבתי", שתכלול גם את האימפריה האוסטרית ולא רק את הקונפדרציה הגרמנית, כפתרון לשאלה הלאומית. השם "הרייך השלישי" (שמקורו באסכטולוגיה של יואכים מפיורה במאה ה-12), אף שהיה נפוץ מאוד בתעמולה הנאצית ובעיתונות עד ל-1939 – אז הורו היטלר וגבלס להפסיק להשתמש בו, אם כי הוא לא נעלם מהשיח – מעולם לא היה רשמי בשום אופן. כמוהו גם כינויים אחרים כמו "רייך אלף השנים" וכדומה. רפובליקת ויימאר וגרמניה הנאצית השתמשו בשם "הרייך הגרמני" בעוד ששתיהן היו לפחות דה יורה בעלות מבנה שלטוני רפובליקאי.
נפילת הרייך הגרמני

הישות המדינית בשם "הרייך הגרמני" (הכוללת בתוכה את התקופות הקרויות הרייך השני והרייך השלישי) התקיימה מאיחוד גרמניה ועד להשלטת משטר הכיבוש של בעלות הברית בסוף מלחמת העולם השנייה. אף על פי ששני האירועים ההיסטוריים התרחשו בהדרגה ולאו דווקא בנקודת זמן מוגדרת, קבע ההיסטוריון וולפגנג פאול כי הרייך התקיים מסביבות השעה 12:00 בצהרי 18 בינואר 1871, עת הכריז ביסמרק על האיחוד ווילהלם הראשון הוכתר כקיסר, ועד ל-09:45 בבוקר 23 במאי 1945, כשהורה הגנרל האמריקני לוואל ו. ברוקס על פיזורה של ממשלת פלנסבורג, שעדיין שלטה להלכה במובלעת עצמאית קטנה בת 14 קמ"ר.
ראשי הרייך

| תואר> האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית (הרייך השני) (1871 – 1918) | ראש המדינה> האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית (הרייך השני) (1871 – 1918) | מתאריך> האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית (הרייך השני) (1871 – 1918) | לתאריך> האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית (הרייך השני) (1871 – 1918) |
| --- | --- | --- | --- |
| קיסר גרמניה | וילהלם הראשון | 18 בינואר 1871 | 9 במרץ 1888 |
| קיסר גרמניה | פרידריך השלישי | 9 במרץ 1888 | 15 ביוני 1888 |
| קיסר גרמניה | וילהלם השני | 15 ביוני 1888 | 18 בנובמבר 1918 |
רפובליקת ויימאר הרייך הגרמני – רפובליקת ויימאר (1919 – 1933)
| נשיא גרמניה – רייכספרזידנט | פרידריך אברט | 11 בפברואר 1919 | 28 בפברואר 1925 |
| נשיא גרמניה – רייכספרזידנט | פאול פון הינדנבורג | 12 במאי 1925 | 3 באוגוסט 1934 |
גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית (הרייך השלישי) (1933 – 1945)
| פיהרר ורייכסקנצלר | אדולף היטלר | 2 באוגוסט 1934 | 30 באפריל 1945 |
| נשיא גרמניה – רייכספרזידנט | קרל דניץ | 30 באפריל 1945 | 23 במאי 1945 |
ראו גם

הרייך הראשון (האימפריה הרומית הקדושה), 873 – 1806
הרייך השני (הקיסרות הגרמנית), 1871 – 1918
הרייך השלישי (גרמניה הנאצית), 1933 – 1945
הרייך הרביעי – מונח היפותטי לתיאור ריבונות עתידית לרייך השלישי
הערות שוליים

↑  Wolfgang Paul. Der Endkampf um Deutschland: 1945. Bechtle Verlag, 1976. עמ' 517.
| היסטוריה של גרמניה |
| --- | --- | --- |
| היסטוריה מוקדמת | שבטים גרמאניים • נדידת העמים • הממלכות הברבריות • האימפריה הפרנקית | גרמניה |
| גרמניה של ימי הביניים | פרנקיה המזרחית • ממלכת גרמניה • האימפריה הרומית הקדושה | גרמניה |
| תחילת התקופה המודרנית | מדינות גרמניה במאה ה-18 • פרוסיה | גרמניה |
| הדרך לאיחוד | הקונפדרציה של הריין • הקונפדרציה הגרמנית • אביב העמים בגרמניה • הקונפדרציה הצפון-גרמנית | גרמניה |
| האיחוד והרייך הגרמני | הקיסרות הגרמנית • רפובליקת ויימאר • גרמניה הנאצית | גרמניה |
| גרמניה לאחר מלחמת העולם השנייה | אזורי הכיבוש בגרמניה • גירוש גרמנים לאחר המלחמה • היסטוריה של גרמניה המזרחית • היסטוריה של גרמניה המערבית • בריחת המוחות מגרמניה המזרחית • הגבול בין שתי הגרמניות • חומת ברלין • איחוד גרמניה המחודש • גרמניה אחרי האיחוד | גרמניה |
פורטל גרמניה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb11868436z (data)  GND: 2008993-4  ISNI: 0000 0001 2180 9480  SUDOC: 026436507  VIAF: 148475474   WorldCat (עם VIAF): 148475474
רומיאו ויוליה

ערך זה עוסק במחזה מאת שייקספיר. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

שער המהדורה הראשונה מ-1597
 הפקה:  אנשי הלורד צ'מברלין
 כתיבה:  ויליאם שייקספיר
 מבוסס על:  The Tragicall Historye of Romeus and Juliet 
 דמויות:  רומיאו יוליה האב לורנצו בנווליו
 מקום ההתרחשות:  ורונה
 תקופת ההתרחשות:  המאה ה-16
 מדינה:  ממלכת אנגליה אנגליה
 סוגה:  טרגדיה
 משך ההצגה:  כשעתיים וחצי
 שפה:  אנגלית מודרנית מוקדמת
 
"רם ויעל" (1878), תרגום המחזה מאת יצחק סלקינסון. זהו התרגום השני של מחזה שייקספיר מלא לעברית.
רומיאו ויוליה (באנגלית: Romeo and Juliet, רומיאו וג'ולייט; רם ויעל בתרגום לעברית של יצחק סלקינסון) הוא מחזה טרגי מפורסם מאת ויליאם שייקספיר.
מקום התרחשות העלילה

בין מעריצי המחזה יש המאמינים שהמרפסת שבה התוודו רומיאו ויוליה על אהבתם היא המרפסת המוצגת לתיירים בוורונה, ב־Via Cappello 23 בחזיתו של בית מן המאה ה־13.
עם זאת, במחזה לא מוזכרת אותה מרפסת. עיון בסצנה הרלוונטית (מערכה שנייה, סצנה שנייה) מגלה שמדובר בחלון.
הפקות תיאטרון של המחזה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הפקות תיאטרון של המחזה > הפקות תיאטרון של המחזה בישראל

| שנה | ההפקה | תרגום | במאי | רומיאו | יוליה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1957 | תיאטרון הקאמרי | רפאל אליעז | יוסף מילוא | יוסף מילוא | אורנה פורת |
| 1975 | תיאטרון חיפה | אברהם עוז | גזה פרטוש | מוני מושונוב | ג'יטה מונטה |
| 1978 | תיאטרון באר שבע | אברהם עוז | יורם פאלק | דורון תבורי | רבקה נוימן |
| 1980 | "שקספרימנט" תיאטרון חיפה | אברהם עוז | עודד קוטלר | מוחמד בכרי | חוה אורטמן |
| 1993 | אנסמבל עיתים במסגרת התיאטרון הקאמרי | רפאל אליעז | רנה ירושלמי | נעם בן עזר, גדי צדקה, גיל צ'רנוביץ' | פנינה ברט-צדקה, אייר וולפה, יפעת גלעדי, עמיחי פרדו |
| 1994 | תיאטרון החאן | אהוד מנור, חוסיין ברגותי | פואד עווד, ערן בניאל | ח'ליפה נאטור | אורנה כץ, ענת פדרשניידר |
| 1996-1994 | תיאטרון החאן עם תיאטרון אל-קאסבה מרמאלה | אהוד מנור, חוסיין ברגותי | ערן בניאל, פואד עווד |  |  |
| 2000 | תיאטרון חיפה | דורי פרנס | יוסי פולק | אבשלום פולק | מיטל דוהן |
| 2008 | תיאטרון תמונע | אברהם עוז | עידו שקד, טל ברנר, דפנה רובינשטיין | יובל סטוניס | רינת מטטוב |
| 2011 | התיאטרון הקאמרי | אלי ביז'אווי | נועם שמואל | דן שפירא | נלי תגר |
| 2015 | תיאטרון באר שבע | אלי ביז'אווי | עירד רובינשטיין | תום אבני | אביגיל הררי |
| 2021 | תיאטרון הבימה | אלי ביז'אווי | משה קפטן | עמית רהב | רוני דלומי, ליהי קורנובסקי |
| 2022 | תיאטרון גשר | דורי פרנס | אילאיל סמל | נעם פרנק | נטע רוט |
עיבודים למחזה

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: להפריד למערכונים / סרטי טלוויזיה / סרטי אנימציה וכדומה.
מחזהו של שייקספיר נתן השראה ליוצרים רבים אחרים אשר עיבדו אותו לקולנוע, אופרות, שירים ויצירות מוזיקליות אחרות ומחזות. בין העיבודים הבולטים ניתן למנות את יצירתו המוזיקלית של פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי, סרטו של פרנקו זפירלי מ-1968 וסרטו של באז לורמן מ-1996. גם המחזמר "סיפור הפרברים" של ליאונרד ברנשטיין הוא למעשה עיבוד למחזה המקורי של שייקספיר.
בין העיבודים בשפה האנגלית נמנים אלה:
המחזה נתן השראה לשיר המפורסם של להקת  דייר סטריטס romeo and juliet.
בשנת 2006 יצא סרט האנימציה האמריקני  "רומיאו ויוליה: חתום בנשיקה", שבו היריבות הן בין חמולות של כלבי ים
בשנת 2007 שודרה הטלנובלה הארגנטינאית "Romeo y Julieta" (רומיאו ויוליה) המבוססת על המחזה של ויליאם שייקספיר. התוכנית שודרה בישראל ובדרום אמריקה ובמקומות רבים בעולם.
בשנת 2019 עלה בוסט אנד המחזמר & ג'ולייט העוסק בשאלה מה היה קורה אילו יוליה לא הייתה מתה בסוף המחזה. בשנת 2022 המחזמר עלה בברודוויי.
באוקטובר 2024, הפקת "רומיאו ויוליה" בבימוי סאם גולד נפתחה בברודוויי בכיכובם של קיט קונור ורייצ'ל זגלר, והוצהר כי היא מיועדת לדור ה-Z. ההצגה מלווה במוזיקה של ג'ק אנטונוף, כולל שירים חדשים כמו "Man of the House" בביצוע זגלר. ההפקה מבוצעת בתיאטרון Circle in the Square עם במה מעגלית, שעוצבה בדימוי של מועדון ריקודים עכשווי וכוללת תקליטן וריקודים מודרניים. קונור מגלם את רומיאו בסצנות יצירתיות, כולל עלייה למיטת יוליה במקום טיפוס על מרפסת, תוך שמירה על שפתו המקורית של שייקספיר.
בשפה העברית קיימים העיבודים הבאים למחזה:
התרגום והעיבוד הראשון של המחזה נעשה על ידי יצחק סלקינסון, בשנת 1878. תרגום זה יצא לאור שוב במהדורה חדשה ב-2015.
בשנת 1974 כתב  אפרים קישון פארודיה   על המחזה - "הו, הו יוליה", שעוסקת בשאלה כיצד היו נראים חיי הנישואים של רומיאו ויוליה אלמלא מתו.
.עיבוד טלוויזיוני למחזה נעשה בתוכנית "כל העולם במה" ששודר בערוץ הילדים.
מערכון מפורסם של שלישיית פרוזק עוסק ברומיאו ויוליה. המערכון מחולק לשני חלקים: בחלקו הראשון הבמאי (אופיר לובל) מנדב שני אנשים מהקהל (יובל סמו ושלומי קוריאט) ומתדרך אותם, ובחלקו השני מוצג המחזה עצמו, אשר אינו דומה כלל למחזה השייקספירי, כשהבמאי בתפקיד המספר.
בתוכנית "יצפאן" שיצאה בין השנים 1998–1999 בערוץ 2, בזכיינית "רשת" הוצג מערכון המבוסס על סצנת המרפסת של יוליה.
באלבומו של אביב גפן "לילות לבנים" ישנו שיר שנקרא רומיאו ויוליה המדבר על זוגיות והתאבדות.
בשנת 2025 עלתה בתיאטרון הבימה ההצגה ההצגה "רומי + ג'ולייט", עיבוד מודרני למחזה.