stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לארי בירד
פרופיל כשחקן > רגעי שיא

במשחק הראשון של גמר ה-nba נגד יוסטון רוקטס ב-5 במאי 1981, בירד זרק לסל 7 דקות לסיום המשחק כשהתוצאה עמדה על יתרון 87-84 לרוקטס. כשהוא ראה שהוא מחטיא הוא רץ אל הריבאונד, תפס את הכדור, ובגלל התנופה תוך כדי הניתור העביר את הכדור מיד ימין ליד שמאל בשביל שהכדור יכנס. המשחק הסתיים בניצחון 98-95 לסלטיקס.
במשחק נגד יוטה ג'אז ב-18 בפברואר 1985, הוסיף 9 חטיפות ל-30 הנקודות, 12 הריבאונדים ו-10 האסיסטים שהשיג בניצחון 94–110, כשבירד לא משחק ברבע האחרון.
במשחק נגד וושינגטון בולטס ב-1 באפריל 1987 השיג טריפל דאבל כבר במחצית, כשהוא קולע 17 נקודות, קולט 11 ריבאונדים ומוסר 10 אסיסטים, וסיים את המשחק עם 30 נקודות, 17 ריבאונדים ו-15 אסיסטים בניצחון 86-103.
במשחק החמישי בגמר המזרח נגד דטרויט פיסטונס ב-26 במאי 1987 בירד חטף מסירה של אייזיאה תומאס בהכנסת הכדור למגרש מקו החוץ, כשהפיסטונס הובילו 106–107, ומסר לדניס ג'ונסון שקלע את סל הניצחון, ובירד סיים עם 36 נקודות, 12 ריבאונדים ו-9 אסיסטים.
במשחק נגד וושינגטון בולטס ב-7 בנובמבר 1987 בירד קלע שלשה משווה בסיום הזמן הרגיל, סל משווה נוסף בסיום ההארכה הראשונה, וסל ניצחון בסיום ההארכה השנייה במשחק שהסתיים בניצחון בוסטון 139–140, כשבירד מסיים עם 47 נקודות, 8 ריבאונדים ו-7 אסיסטים.
במשחק החמישי של עונת 1989/90 ב-10 בנובמבר 1989 השיג 50 נקודות, שבעה כדורים חוזרים ושלושה-עשר אסיסטים בניצחון 107–116 על ההוקס כשהוא קולע 25 נקודות בכל מחצית ו-17 נקודות ברבע האחרון.
ב-11 בנובמבר 1987 בירד השיג נגד הפייסרס 42 נקודות, 20 ריבאונדים, 5 אסיסטים, 3 חטיפות ושתי חסימות בניצחון 106-120.
במשחק השביעי והמכריע בחצי גמר המזרח ב-22 במאי 1988 נגד אטלנטה הוקס, בירד קלע 20 נקודות ברבע האחרון מתוך 34 בסך הכול, והוביל את הקבוצה לניצחון 116–118.
במשחק נגד פורטלנד טרייל בלייזרס ב-15 במרץ 1992 בירד קלע שלשה משווה בשניית הסיום כשהוא עושה זאת ביד אחת במשחק שהסתיים בניצחון 148–152 לבוסטון לאחר שתי הארכות, כשבירד משיג 49 נקודות, 14 ריבאונדים, 12 אסיסטים ו-4 חטיפות.
ב-14 במרץ 1986 לארי בירד אמר לקבוצתו ולמדיה שבמשחק הבא נגד פורטלנד טרייל בלייזרס הוא מתכנן לשחק רק עם יד שמאל. בירד סיים באותו משחק עם 47 נקודות, 11 אסיסטים, ו-14 ריבאונדים. באותו משחק בירד קלע סל שהוביל להארכה, ובנוסף קלע 3 שניות לסיום סל מכריע. המשחק הסתיים 120-119 לבוסטון.
סטטיסטיקות הקריירה

בירד השתתף ב-897 משחקים בעונה הסדירה ו-164 משחקי פלייאוף, ובסך הכל הוא שותף ב-1,061 משחקים רשמיים ב-13 עונות, לא כולל 10 משחקי אולסטאר (הוא נבחר ל-12 משחקים אך לא השתתף ב-1989 ו-1992 בגלל פציעות).
סטטיסטיקות הקריירה > שיאי משחק אישיים

נקודות: 60, ב-12 במרץ 1985 נגד אטלנטה הוקס.
ריבאונדים: 21, ב-5 במאי 1981 נגד יוסטון רוקטס (בסדרת הגמר), וב-2 בנובמבר 1981 מול לוס אנג'לס לייקרס.
אסיסטים: 17, ב-16 בפברואר 1984 נגד גולדן סטייט ווריורס.
חטיפות: 9, ב-18 בפברואר 1985 נגד יוטה ג'אז
סטטיסטיקות הקריירה > סטטיסטיקות בעונה הסדירה ב-NBA

| --- | --- |
^: = הוביל את ה-NBA בעונה זו
*: = זכה באליפות ה-NBA בעונה זו
מודגש: = שיא קריירה
מקור:
| עונה |  | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1979/1980 | בוסטון | 82 | 82 | 36.0 | 0.474 | 0.406 | 0.836 | 10.4 | 4.5 | 1.7 | 0.6 | 21.3 |
| 1980/1981* | בוסטון | 82 | 82 | 39.5 | 0.478 | 0.270 | 0.863 | 10.9 | 5.5 | 2.0 | 0.8 | 21.2 |
| 1981/1982 | בוסטון | 77 | 58 | 38.0 | 0.503 | 0.202 | 0.863 | 10.9 | 5.8 | 1.9 | 0.9 | 22.9 |
| 1982/1983 | בוסטון | 79 | 79 | 37.7 | 0.504 | 0.286 | 0.840 | 11.0 | 5.8 | 1.9 | 0.9 | 23.6 |
| 1983/1984* | בוסטון | 79 | 77 | 38.3 | 0.492 | 0.247 | 0.888^ | 10.1 | 6.6 | 1.8 | 0.9 | 24.2 |
| 1984/1985 | בוסטון | 80 | 77 | 39.5^ | 0.522 | 0.427 | 0.882 | 10.5 | 6.6 | 1.6 | 1.2 | 28.7 |
| 1985/1986* | בוסטון | 82 | 81 | 38.0 | 0.496 | 0.423 | 0.896^ | 9.8 | 6.8 | 2.0 | 0.6 | 25.8 |
| 1986/1987 | בוסטון | 74 | 73 | 40.6^ | 0.525 | 0.400 | 0.910^ | 9.2 | 7.6 | 1.8 | 0.9 | 28.1 |
| 1987/1988 | בוסטון | 76 | 75 | 39.0 | 0.527 | 0.414 | 0.916 | 9.3 | 6.1 | 1.6 | 0.8 | 29.9 |
| 1988/1989 | בוסטון | 6 | 6 | 31.5 | 0.471 | 0.000 | 0.947 | 6.2 | 4.8 | 1.0 | 0.8 | 19.3 |
| 1989/1990 | בוסטון | 75 | 75 | 39.3 | 0.473 | 0.333 | 0.930^ | 9.5 | 7.5 | 1.4 | 0.8 | 24.3 |
| 1990/1991 | בוסטון | 60 | 60 | 38.0 | 0.454 | 0.389 | 0.891 | 8.5 | 7.2 | 1.8 | 1.0 | 19.4 |
| 1991/1992 | בוסטון | 45 | 45 | 36.9 | 0.466 | 0.406 | 0.926 | 9.6 | 6.8 | 0.9 | 0.7 | 20.2 |
| קריירה | קריירה | 897 | 870 | 38.4 | 0.496 | 0.376 | 0.886 | 10.0 | 6.3 | 1.7 | 0.8 | 24.3 |
| אולסטאר | אולסטאר | 10 | 9 | 28.7 | 0.423 | 0.231 | 0.844 | 7.9 | 4.1 | 2.3 | 0.3 | 13.4 |
סטטיסטיקות הקריירה > סטטיסטיקות בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1980 | בוסטון | 9 | 9 | 41.3 | 0.469 | 0.267 | 0.880 | 11.2 | 4.7 | 1.6 | 0.9 | 21.3 |
| 1981* | בוסטון | 17 | 17 | 44.1 | 0.470 | 0.375 | 0.894 | 14.0 | 6.1 | 2.3 | 1.0 | 21.9 |
| 1982 | בוסטון | 12 | 12 | 40.8 | 0.427 | 0.167 | 0.822 | 12.5 | 5.6 | 1.9 | 1.4 | 17.8 |
| 1983 | בוסטון | 6 | 6 | 40.0 | 0.422 | 0.250 | 0.828 | 12.5 | 6.8 | 2.2 | 0.5 | 20.5 |
| 1984* | בוסטון | 23 | 23 | 41.8 | 0.524 | 0.412 | 0.879 | 11.0 | 5.9 | 2.3 | 1.2 | 27.5 |
| 1985 | בוסטון | 20 | 20 | 40.8 | 0.461 | 0.280 | 0.890 | 9.1 | 5.8 | 1.7 | 1.0 | 26.0 |
| 1986* | בוסטון | 18 | 18 | 42.8 | 0.517 | 0.411 | 0.927 | 9.3 | 8.2 | 2.1 | 0.6 | 25.9 |
| 1987 | בוסטון | 23 | 23 | 44.1 | 0.476 | 0.341 | 0.912 | 10.0 | 7.2 | 1.2 | 0.8 | 27.0 |
| 1988 | בוסטון | 17 | 17 | 44.9 | 0.450 | 0.375 | 0.894 | 8.8 | 6.8 | 2.1 | 0.8 | 24.5 |
| 1990 | בוסטון | 5 | 5 | 41.4 | 0.444 | 0.263 | 0.906 | 9.2 | 8.8 | 1.0 | 1.0 | 24.4 |
| 1991 | בוסטון | 10 | 10 | 39.6 | 0.408 | 0.143 | 0.863 | 7.2 | 6.5 | 1.3 | 0.3 | 17.1 |
| 1992 | בוסטון | 4 | 2 | 26.8 | 0.500 | 0.000 | 0.750 | 4.5 | 5.3 | 0.3 | 0.5 | 11.3 |
| קריירה | קריירה | 164 | 162 | 42.0 | 0.472 | 0.321 | 0.890 | 10.3 | 6.5 | 1.8 | 0.9 | 23.8 |
סטטיסטיקות הקריירה > בסדרות גמר

ממוצעים בסדרות הגמר: 21.7 נקודות (45.8% מהשדה, 42.2% מהשלוש ו-87.2% מקו העונשין), 11.8 ריבאונדים, 6 אסיסטים, 2 חטיפות, 0.7 חסימות ו-2.9 איבודים ב-42.7 דקות למשחק ב-31 משחקים.
סטטיסטיקות הקריירה > הישגים יוצאי דופן

השחקן היחיד ב-NBA שהשיג לפחות 20, 10, 5 בשלושה נתונים בממוצע לקריירה. ולמעשה היחיד עם ממוצעים של לפחות 24, 10, 6 (בפלייאוף 23, 10, 6).
השחקן הראשון ב-NBA שהשיג באותה עונה מעל 50% מהשדה, מעל 40% מטווח שלוש נקודות ומעל 90% מקו העונשין בעונת 1987/1988, והראשון שהיו לו לפחות אחוזים כאלו בשתי עונות, כאשר בעונה הקודמת היו לו בדיוק 40% מהשלוש, מעל 50% מהשדה ומעל 90% מקו העונשין. כתוצאה מכך הוא נחשב חבר במועדון ה-50-40-90.
הפורוורד היחיד שהוביל את הליגה בקליעות מטווח שלוש נקודות (82), זריקות מטווח שלוש נקודות (194) ואחוזי קליעה מהעונשין (89.6%) באותה עונה (1985/1986), כשגם אחוזי הקליעה מטווח שלוש נקודות (42.3%) היו מהטובים בליגה.
השחקן היחיד שהשיג טריפל דאבל כבר במחצית, במשחק נגד הבולטס ב-1 באפריל 1987, והשני אחרי וילט צ'מברלין שעשה זאת בשלושה רבעים במשחק נגד יוטה ג'אז ב-18 בפברואר 1985.
בירד בתרבות > ספרים

בירד חבר לעיתונאי הספורט בוב ראיין לכתיבת ספרו האוטוביוגרפי "דחף: סיפור חיי" ("Drive: The Story of My Life") שיצא לאור ב-1989 והיה לרב מכר.
כעבור עשר שנים, ראה אור ספרו "Bird Watching: On Playing and Coaching the Game I Love", אשר נכתב בשיתוף עם העיתונאית ג'קי מקמולן. ב-1988 יצא לאור ספרם של בירד וג'ון בישוף - "בירד על כדורסל: כיצד לבנות אסטרטגיה מאת האלוף הגדול מהסלטיקס". בירד כתב את ההקדמה לספר אודות רד אאורבך משנת 1994, "Seeing Red : The Red Auerbach Story", של כתב הספורט דן שונסי.
בירד בתרבות > בתקשורת

דמותו של בירד הופיעה במספר משחקי וידאו, בהם במשחק "ג'ורדן נגד בירד: אחד על אחד" מ-1988. מספר סדרות וסרטים תיעודיים עסקו בדמותו, בהם הסרט תיעודי מ-1992 "Larry Bird: A Basketball Legend".
בירד שיחק בשלושה סרטי קולנוע את דמות עצמו: "בלו צ'יפס", דרמת כדורסל מ-1994 שבמרכזה קבוצה מליגת המכללות; "ספייס ג'אם", קומדיית ספורט מאוירת מ-1996 בכיכובם של מייקל ג'ורדן וביל מארי, ו"גאוות סלטיק" מ-1996, קומדיה שעלילתה נקשרת לסדרת גמר NBA בדיונית בהשתתפות הסלטיקס.
בירד פרסם לא מעט חברות ומוצרים. בין השאר פרסם את מקדונלד'ס, פפסי, נעלי קונברס, חברת הנדסת מערכות התקשורת MCI, מותג הנעליים Bird 33 לילדים ונוער בייצור חברת SKECHERS ועוד. הפרסומת המפורסמת ביותר היא פרסומת של מקדונלד'ס שבמסגרתה שיתף פעולה עם ג'ורדן, ובה השניים קולעים מכל מקום באולם, כולל היציע, בדרכים שונות ומגוונות. עם פרישתו ייחדה לו מקדונלד'ס את ההמבורגר "ביג 33".
בירד זכה לאזכורים רבים בתרבות הפופולרית האמריקאית. שירה של להקת דיספאץ', ""Just Like Larry"", מתייחס ללארי בירד, והלוגו של טוויטר נקרא לארי על שמו. כמו כן שמו אוזכר בקומדיות המונפשות איש משפחה ומשפחת סימפסון ודמותו הופיע בפיוצ'רמה.
חיים אישיים

בירד התחתן עם ג'אנט קונדה בשנת 1975, בעודו בן 19, וילד עימה את בתו קורי. הזוג התגרש כעבור כשנה, ועקב סכסוך בין השניים נמנע מבירד לראות את בתו במשך שנים (כיום הם ביחסים טובים). נישואיו השניים לדינה מטינגלי ב-30 בספטמבר 1989 החזיקו מעמד, ועימה אימץ שני ילדים: קונור ומריה.
הערות שוליים

↑  לא הופיע בשני משחקים בגלל פציעות.
↑  דירוג 100 שחקני ה-NBA הטובים אי פעם, באתר ESPN
↑  דירוג 10 שחקני ה-NBA הטובים אי פעם, באתר bleacherreport.com
↑  דירוג 10 שחקני ה-NBA הטובים אי פעם, באתר foxsports.com
↑  Jack Kavanagh, Larry Bird: Hall of Fame Basketball Superstar, Enslow Publishing, LLC, 2013-07-01, ISBN 978-1-62285-149-2. (באנגלית)
↑  Leaving A Huge Void, באתר ספורטס אילוסטרייטד, 23 במרץ 1992
↑  בכדורסל, המונח "קו קדמי" או "קו הבסיס" מאגד את שלוש עמדות המשחק הקדמיות יותר, דהיינו הקרובות ביותר לסל (שחקן ציר ושתי עמדות הפורוורד).
↑  נתוני סדרת גמר ה-NBA‏ 1981, באתר basketball-reference.com
↑  נתוני סדרת גמר ה-NBA‏ 1984, באתר basketball-reference.com
↑  נתוני סדרת גמר ה-NBA‏ 1985, באתר basketball-reference.com
↑  נתוני סדרת גמר ה-NBA‏ 1986, באתר basketball-reference.com
↑  נתוני סדרת גמר ה-NBA‏ 1987, באתר basketball-reference.com
↑  כל הטריפל דאבלים של שחקני הסלטיקס מאז עונת 1979/1980, באתר הרשמי של הקבוצה
↑  הסטטיסטיקה המלאה של המשחק בין בוסטון לוושינגטון, באתר basketball-reference.com
↑  הסטטיסטיקה המלאה של המשחק בין בוסטון לפילדלפיה, באתר basketball-reference.com
↑  הנתונים הסטטיסטיים של המשחק
↑  הנתונים הסטטיסטיים של המשחק בין בוסטון לאינדיאנה, באתר basketball-reference.com
↑  הסטטיסטיקה המלאה של המשחק בין בוסטון לפורטלנד, באתר basketball-reference.com
↑  Larry Bird career stats, באתר basketball-reference.com
↑  מאז השיגו זאת סטיב נאש ודירק נוביצקי.
↑  Larry Bird & Bob Ryan, Drive : The Story of My Life, Doubleday, New York 1989.
↑  Bird Watching : On Playing and Coaching the Game I Love, Larry Bird & Jackie MacMullan, Warner Books, Ney York 1999.
↑  Bird On Basketball : How-to Strategies From The Great Celtics Champion, Larry Bird & John Bischoff, Da Capo Press (Revised edition), 1988, 128 p.
↑  Seeing Red : The Red Auerbach Story, Dan Shaughnessy & Larry Bird, Crown Publishing Group, October 1994, 302 p.
↑  הפרסומות שבהן השתתף בירד, באתר imdb.com
↑  עמוד המותג Bird 33 ברשת
↑  הלהקה היא ממדינת ורמונט שעל יד מסצ'וסטס, ובוסטון בירתה היא העיר המרכזית באזור זה, כך שהסלטיקס היו הקבוצה האהודה עליהם ב-NBA, ובירד היה גיבור ילדותם כששיחק שם. מילות השיר: Dispatch - Just Like Larry Lyrics | SongMeanings, SongMeanings (באנגלית). כותרת השיר לקוחה מהבית השני.
| נבחרת ארצות הברית – האלופה האולימפית - ברצלונה (1992) |
| --- | --- | --- |
|  1  •  2  •  3  •  4 כריסטיאן לייטנר •  5 דייוויד רובינסון •  6 פטריק יואינג •  7 לארי בירד •  8 סקוטי פיפן •  9 מייקל ג'ורדן •  10 קלייד דרקסלר •   11 קארל מלון •  12 ג'ון סטוקטון • 13 כריס מאלין •  14 צ'ארלס בארקלי • 15 מג'יק ג'ונסון • מאמן: צ'אק דיילי |  1  •  2  •  3  •  4 כריסטיאן לייטנר •  5 דייוויד רובינסון •  6 פטריק יואינג •  7 לארי בירד •  8 סקוטי פיפן •  9 מייקל ג'ורדן •  10 קלייד דרקסלר •   11 קארל מלון •  12 ג'ון סטוקטון • 13 כריס מאלין •  14 צ'ארלס בארקלי • 15 מג'יק ג'ונסון • מאמן: צ'אק דיילי | ארצות הברית |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007933358805171  PLWABN: 9810644199505606  ISNI: 0000 0000 2185 7581  LCCN: n80140057  LNB: 000346809  NTA: 072040386  SUDOC: 221028870  VIAF: 70237666   WorldCat (עם VIAF): 70237666
תרבות של סולידריות

| --- | --- |

 תחום:  תנועה חברתית
 מדינה:  ישראל ישראל
 מטה הארגון:  תל אביב-יפו 
 מקום פעילות:  ישראל
 מייסדים:  עלמה בק, דניאל קנטור ולאה טוניק
 תקופת הפעילות:  2020–הווה (כ־4 שנים)
 
אריזת סלי מזון בבית רומנו על ידי מתנדבי תרבות של סולידריות
תרבות של סולידריות היא תנועה חברתית לעזרה הדדית הפועלת למתן סיוע חיוני לקהילות בסיכון באמצעות אקטיביזם חברתי.
פעילות התנועה

התנועה הוקמה בשנת 2020 בעקבות מגפת הקורונה בישראל. פעילות התנועה מושתתת על התנדבות של כלל פעיליה וקבלת טובין ללא תמורה, לרבות כספי תרומות שנרשמים בעמותת "המרכז לפיתוח יוזמות שלום" ומועברים לפעילות התנועה.
נכון לשנת 2024 מונה התנועה מעל שלושת אלפים מתנדבים בכלל מערכי ההתנדבות.
התנועה איננה רשומה כעמותה, במטרה לשמר את התנועה כ"התארגנות אזרחית המבוססת על עזרה הדדית" לאפשר לה לפעול "באופן דינמי ויצירתי שמגיב למציאות המשתנה".
פעילות התנועה > הצלת מזון וחלוקת סלי מזון

התנועה החלה כיוזמה לחלוקת סלי מזון על ידי עלמה בק, יזמת בתחום הקולנוע לשעבר, דניאל קנטור, יזמת בתחומי התרבות והקולינריה, ואלה טוניק, מפיקה בתחום הקולנוע. היוזמה שאבה השראה מתנועת אוכל במקום פצצות, אשר במסגרתה מזון שאמור היה להיזרק בידי חקלאים ומסעדות חולק לנזקקים.
בק, קנטור וטוניק החלו לפנות למסעדות, מלונות ומשרדים שנסגרו בעקבות הסגר הראשון, וביקשו מהם את המזון וחומרי הגלם שעמדו להיזרק. היוזמה תפסה תאוצה, בין היתר על ידי רשתות חברתיות, ובהדרגה הצטרפו אליה מאות מתנדבים.
התנועה מפעילה חטיבת נהגים מתנדבים שמעבירים את סלי המזון לבתים, מארגנת בישול אוכל חם ומותאם אישית לאוכלוסיות חלשות, ומקיימת מערך איסוף מדי שבועיים של עודפי מזון מהשוק הסיטונאי בצריפין אשר ביחד עם מזון יבש שנרכש על ידי התרומות, מחולק למשפחות בסיכון, קשישים ומבקשי מקלט.
נכון לשנת 2024, חילקה התנועה למעלה מ־89 אלף אריזות מזון ביותר מ־50 יישובים ברחבי ישראל.
פעילות התנועה > סיוע לנזקקים

לצד חלוקת סלי המזון, התרחבה התנועה בהדרגה למערכי התנדבות נוספים:
יוזמה של "אימוץ" טלפוני, שבמסגרתה מתנדבים משוחחים עם אוכלוסיות חלשות
סיוע דינמי לנתמכים הכולל ליווי רפואי, הנגשת שפה, סגירת חובות וכיוצא בזה
שיפוץ בתים לנזקקים
מקרר קהילתי בשכונת שפירא
בנוסף למערכי הסיוע לוקחים חברי התנועה חלק במאבקים, מחאות חברתיות ופעילויות תודעתיות למען עזרה הדדית.
בית של סולידריות

בית של סולידריות הוא משכנה של התנועה הממוקם בקומה העליונה של בית רומנו בתל אביב. החלל הוא תרומה של "קבוצת התדר" הפעילה בבניין. החלל כולל ספריה שמנגישה ספרות פוליטית ומחאתית ומשמש כמוקד לאריזת סלי מזון, לאחסנה וכחלל לקיום אירועים שונים שתואמים לערכים, למסרים ולסדר היום של התנועה. במסגרת החלל התקיימו אירועים בשיתוף ארגוני התנדבות שונים מהמגזר השלישי כגון רופאים לזכויות אדם, זוכרות ושוברות קירות. האירועים בבית של סולידריות הם בתשלום כפי יכולתך, כאשר כל הרווחים מועברים למימון תוכניות הסיוע של התנועה.
הכרה

דניאל קנטור, בין המייסדות של קבוצת תרבות של סולידריות, נמנתה בדצמבר 2024 ברשימת "מאה הנשים המשפיעות בעולם" שערך ה-BBC. בכתבה צוין שקנטור פעילה גם למען קידום הפסקת אש ושלום ארוך טווח במזרח התיכון.
הערות שוליים

↑  תרבות של סולידריות - מספרים, באתר תרבות של סולידריות, ‏25/09/24
1 2 3   לי ירון, הן רק רצו להכין כמה אריזות מזון לנזקקים. כעבור 9 חודשים גילו שהן החליפו את המדינה , באתר הארץ, 22 בנובמבר 2020
↑  אורן זין, "אכפתיות רדיקלית": הצעירות שבונות קהילה ע"י סיוע למוחלשים, באתר שיחה מקומית, ‏17/09/20
↑  שני מויאל, "פנינו למסעדות סגורות, תוך שלושה ימים ארזנו מאות סלים לנזקקים", באתר Time Out תל אביב, ‏25/08/20
↑  נבחרת המנהיגות הצעירה של גלובס - גרסת הקורונה, באתר גלובס, 28 בדצמבר 2020
↑   לי ירון, האבטלה בשחקים, העמותות קורסות - אך 165 אלף ישראלים החלו להתנדב לראשונה מאז משבר הקורונה, באתר הארץ, 18 בספטמבר 2020
1 2   חגית גינזבורג, ב"בית של סולידריות" שבתל אביב דואגים לכל מי שצריך שידאגו לו , באתר הארץ, 17 ביולי 2022
↑  מסעדות בסולידריות: המיזם שמסייע גם לעסקים וגם לנזקקים, באתר Time Out תל אביב, ‏04/01/21
↑  "מסעדות בסולידריות" - לעזור לרעבים וגם למסעדות, באתר ynet, 19 בינואר 2021
↑  טל כרמון, "הוא אמר שהוא לא צריך כלום. אולי רק לצבוע את הסלון. בסוף תיקנו לו את הצנרת והחלפנו לו את כל המטבח", באתר דבר העובדים בארץ ישראל, ‏08/01/21
↑  בלי חמגשיות, בלי פוליטיקה, בלי עצבים: שביעייה מופלאה ודוקטור יצאו למשימה, באתר וואלה, 16 בינואר 2021
↑  תומי שטוקמן, מקררים הוצבו לפתע בפינות שונות בעיר ובארץ. מי עומד מאחורי זה?, באתר Time Out תל אביב, ‏28/03/22
↑   "קיבלנו את הכאפה של החיים והתעוררנו", באתר "ידיעות אחרונות", 17 ביולי 2020
↑  מערכת טיים אאוט, עולים על התדר: שבוע שידורים נגד הדיכוי ובעד תרבות של סולידריות, באתר Time Out תל אביב, ‏07/10/20
↑  מאשה אברבוך, "זה אולי נראה רומנטי, אבל מתחת להכל יש המון כעס", באתר "המקום הכי חם בגיהנום", 27 ביולי 2020
↑  סוכן תרבות, המהדורה היומית | 07.04.20, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 13 במרץ 2020
↑  החיים הטובים | מדריך הקורונה למהפכה: פרק אחרון, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 23 באפריל 2023
↑  Alice Austin, Tel Aviv’s radical left finds a new home, +972, ‏26/08/22
↑   סוכנויות הידיעות, שלוש ישראליות ברשימת 100 הנשים המשפיעות בעולם – והאמריקאית שיורה חיצים מהפה, באתר הארץ, 3 בדצמבר 2024
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "תרבות של סולידריות".
בל 47

בל 47 הוא מסוק קל רב-תכליתי דו־להבי וחד־מנועי, מתוצרת חברת בל האמריקאית. המסוק טס לראשונה ב-8 בדצמבר 1945. בהתבססו על אב הטיפוס בל 30, שהיה המסוק הראשון של חברת בל שתוכנן על ידי ארתור יאנג, היה בל 47 למסוק הראשון שאושר לשימוש אזרחי ב-8 במרץ 1946. יותר מ-5,600 מסוקי בל 47 יוצרו, כולל כאלה שיוצרו ברישיון על ידי חברת אגוסטה באיטליה, וסטלנד איירקראפט בבריטניה ותעשיות כבדות קווסאקי ביפן.
המסוק שימש חברות אזרחיות רבות לצרכים שונים כגון הטסת נוסעים וריסוס אווירי חקלאי, ועוד. בנוסף שירת המסוק בצבא ארצות הברית, בו סומל בל H-13 סו, ובצבאות שונים ברחבי העולם. משימותיו הצבאיות של המסוק היו סיור, תצפית, קישור וחילוץ. המסוק שימש לפעילות מבצעית צבאית כבר במהלך מלחמת קוריאה.
תכנון ופיתוח > בל 30

בל 47 היה מבוסס על המסוק הניסיוני בל 30. מסוק ניסיוני זה תוכנן על ידי ארתור יאנג, שהציע ב-1941 את הדגם שפיתח לחברת בל. הפיתוח שהציע יאנג התאפיין ברוטור ראשי בעל שני להבים, שהיה בעל תצורה ייחודית: בניצב ללהבי הרוטור הותקנו שני מוטות קצרים שבקצותיהם משקולת, שכונו "קורת איזון". כאשר הסתובב הרוטור יצרה קורת האיזון אפקט גירוסקופי שסייע לייצוב הרוטור. אב טיפוס בקנה מידה מלא ראשון של דגם 30 המריא בדצמבר 1942, והמסוק נחשף לציבור ביולי 1944.
תכנון ופיתוח > בל 47

בתחילת 1945 החלה חברת בל בפיתוח דגם מתקדם של דגם 30. דגם זה היה בעל כן נסע בעל ארבעה גלגלים, שני מושבים וחופה שקופה. חלקו האחורי של המסוק היה מכוסה בלוחות מתכת דקים, ומנועו היה מנוע בוכנה מתוצרת חברת פרנקלין, דגם 6V4-178-B32, בעל הספק של 178 כוח סוס. דגם זה סומל בל 47, וטיסת הבכורה שלו התקיימה ב-8 בדצמבר 1945.
דגם 47 היה דגם קדם סדרתי. הדגם הסדרתי הראשון היה דגם 47A, ממנו יוצרו 10 יחידות. דגם זה היה בעל כן נסע עם ארבעה גלגלים, מנור זנב מכוסה בלוחות מתכת וחופה שקופה גדולה. דגם B, שנכנס לייצור בתוך חודשים ספורים, שמר על כן הנסע ומנור הזנב, אך החופה השקופה הוחלפה במבנה דמוי מכונית, עם חלונות בחרטום. ב-8 במרץ 1946 קיבל דגם 47B את אישור מינהל התעופה האזרחית (Civil Aeronautics Administration) ובכך היה למסוק האזרחי הראשון שקיבל אישור כזה. גרסאות של דגם B‏ (B2 ו-B3) הותאמו לשירות בתחומי החקלאות.
הדגם הבא, דגם D, פותח מדגם B3, והונע במנוע פרנקלין O335-3 בעל הספק של 200 כוח סוס. גם לדגם זה היה כן נסע בעל 4 גלגלים, אך זה הוחלף ב-1951 במגלשיים. גרסה D-1 הייתה בעלת שלושה מושבים, שנועדה לתת מענה טוב יותר מול המתחרים בשוק האזרחי. מסוק מדגם 47D-1 קבע בספטמבר 1952 שיא לטיסה למרחק רב ללא תדלוק, כאשר טס מפורט וורת' שבטקסס לבאפלו שבניו יורק, מרחק של 1,960 קילומטרים.
חיל האוויר של ארצות הברית (אז חילות האוויר של צבא ארצות הברית) גילה עניין במסוק עוד בתחילת דרכו. ב-1947 הזמין חיל האוויר מספר מסוקים מדגם 47 לניסוי והערכה. מסוקים אלו סומלו YR-13. גם צבא ארצות הברית התעניין בכלי הטיס, והזמין מסוקי בל 47 ב-1948 תחת הסימול H-13. מסוקים אלו קיבלו בהמשך את השם "סו", על שם השבט האינדיאני, על פי המסורת שהתקבעה בצבא לתת למסוקים שמות של שבטים.
תכנון ופיתוח > בל 47G

דגם G היה הדגם הנפוץ ביותר של המסוק. דגם זה שילב את כל השיפורים שהוטמעו בדגמים הקודמים, ובהם חופת בועה גדולה ושקופה שנודעה בשם "בועת סבון", מגלשיים, שלושה מושבים, מכלי דלק בתצורת "אוכף" משני צידי גוף המסוק, מנור זנב חשוף ממסבך צינורות ומשטח היגוי בזנב. דגם G הבסיסי הוצע עם מנוע פרנקלין 6V4-200-C32AB בעל 200 כוח סוס, אך המסוק הוצע בכמה וכמה גרסאות עם מנועים שונים של פרנקלין וגם של חברת לייקומינג בעלי הספק שונה, מ-200 עד 280 כוח סוס. דגם G היה הדגם הראשון שגם יוצר ברישיון מחוץ לגבולות ארצות הברית: חברת אוגוסטה בל האיטלקית ייצרה מסוקים מדגם G החל מ-1954, וכך גם חברת קווסאקי היפנית וחברת וסטלנד איירקראפט הבריטית. בסך הכל נבנו קרוב ל-2,000 מסוקים מן הדגם האזרחי, לא כולל דגמים ניסיוניים ודגמים צבאיים.
תכנון ופיתוח > דגמים נוספים

דגם H היה גרסת דה-לוקס של דגם G. דגם זה היה בעל תא טייס סגור ומבודד מרעש, ובו מקום לטייס ושני נוסעים. גוף המסוק היה בעל כיסוי אווירודינמי מלא, ומנור זנב במבנה מונוקוק, שבו העומס המבני נתמך על ידי מעטפת כלי הטיס, גם הוא מכוסה במלואו. המנוע בדגם זה היה מתוצרת פרנקלין מדגם 6V4-200-C32AB, בהספק 200 כוח סוס. הדגם לא הצליח, ויוצרו רק 33 יחידות.
הדגם הבא נקרא בל 47-J ג'ט ריינגר, שהיה גרסה בעלת ארבעה מושבים (טייס ושלושה נוסעים) של דגם H. הגרסה הצבאית של דגם זה, H-13J, הייתה בשירות חיל האוויר של ארצות הברית, ומסוק מגרסה זו היה המסוק הראשון בשירות נשיא ארצות הברית. דגם K היה גרסת אימון של דגם J, בעלת שני מושבים.
כאמור, מסוקי בל 47 יוצרו ביפן על ידי חברה משותפת לבל ולחברת קווסאקי. המסוק שיוצר נקרא קווסאקי KH-4, שהיה בעל תא טיס דומה לזה של דגם J ובו ארבעה מקומות ישיבה. בניגוד לדגם J, בדגם KH-4 היה מנור הזנב חשוף, ומכלי הדלק כבדגם G. דגם זה נמכר ברחבי אסיה, וכמה נמכרו גם באוסטרליה.
בפברואר 2010 הועבר רישוי המסוק לחברת סקוט'ס שירותי מסוקים. החברה הקימה חברת בת שנקראה סקוט'ס בל 47, שהחלה בתכנון דגם מחודש של המסוק, עם מנוע טורבו ציר מתוצרת חברת רולס-רויס, מדגם R300, ועם רוטור בעל להבים מחומרים מרוכבים.
שירות מבצעי

כאמור, צבא ארצות הברית הביע עניין במסוק כבר בשלבים הראשונים, בסוף 1946, עניין שנמשך למשך שלושה עשורים. המסוק הופעל על ידי צבא ארצות הברית במלחמת קוריאה, וסומל בל H-13 סו. משימות המסוק במלחמה היו מגוונות וכללו סיור, תצפית, חיפוש והצלה וחילוץ רפואי. המסוק שימש גם לאימון והדרכת טייסים במדינות רבות.
ב-3 ביולי 1958 הפעילה תחנת הטלוויזיה KTLA מלוס אנג'לס שבקליפורניה מסוק בל 47 שכור שעליו הותקנה מצלמת טלוויזיה. המסוק כונה "טלקופטר", והייתה זו הפעם הראשונה בעולם שמסוק הופעל למטרה זו. במהלך הטיסה הסתבר שהתחנה אינה מקבלת את הצילומים המשודרים מהמסוק, ולפיכך יצא יוזם שיטת הצילום ג'ון ד. סילבה ממושבו במסוק ועמד על המגלשיים בעוד המסוק מרחף בגובה 460 מטרים, וניסה לבדוק את המשדר שהותקן בצד המסוק. סילבה גילה שאחת משפופרות הריק הפסיקה לפעול בשל הרעידות ומזג האוויר החם. המסוק שב לנחיתה והתקלה תוקנה. למחרת, 4 ביולי, שידר המסוק את שידור החדשות האווירי הראשון בהיסטוריה.
נאס"א הפעילה מספר מסוקי בל 47 במהלך תוכנית אפולו כמסוקי אימון לאסטרונאוטים שהיו אמורים להטיס את רכב הנחיתה הירחי. מפקד משימת אפולו 17, יוג'ין סרנן, כמעט ונספה כאשר מסוקו התרסק בפלורידה, זמן קצר לפני טיסתו לירח.