stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ועד הישיבות
ועד הישיבות בישראל > פעילות

בשנים הראשונות, עסק הוועד בגיוס כספים עבור הישיבות שהיו במצב קשה בגלל מלחמת העולם השנייה שניתקה את הקשר עם הקהילות היהודיות באירופה, וכן עבור בחורי ישיבות שנתקעו במזרח הרחוק. החל משנת 1947 הוא עסק גם בתמיכה בתלמודי תורה.
בעבר היו לוועד שלושה בתי הבראה - בירושלים, ברמת גן ובנתניה, עבור ראשי הישיבות ותלמידיהן בימי בין הזמנים. בשנות השמונים פסקה פעילות זו. בעבר הדפיס ועד הישיבות בשיתוף הג'וינט מאות אלפי ספרי גמרא וספרים תורניים נוספים שנמכרו בהנחה לבני הישיבות.
עם הזמן גברה הנטייה של הישיבות לגייס כספים באופן עצמאי. במציאות זו ירדה קרנו של הוועד ופעילותו התמקדה בהסדרת דחיית השירות הצבאי של בחורי הישיבות הגבוהות במעמד תורתם אומנותם, הן ישיבות חרדיות והן ציוניות. לאחר תפוגת חוק טל, הופסקה פעילות זו, וחודשה עם אישור תיקון 19 לחוק שירות ביטחון - חוק שקד.
משרדי הוועד נמצאים ברחוב מלאכי בירושלים. בתחילת 2019 פתח הוועד משרד נוסף ברחוב אהליאב בשכונת רוממה בעיר.
ועד הישיבות בישראל > היקף פעילות

ביולי 1941 היו בוועד הישיבות 27 ישיבות. בשנת 1958 איגד ועד הישיבות כ-70% מהמוסדות הישיבתיים במדינת ישראל, כאשר שאר הישיבות השתייכו למפעל התורה מיסודו של הרב מאיר בר-אילן ואיחוד הישיבות של היישוב הישן. בשנת 1963 נכללו בוועד הישיבות מגוון ישיבות, החל מתריסר מן הישיבות הוותיקות של היישוב הישן (כגון ישיבת עץ חיים וישיבת חיי עולם) וכלה בשתי ישיבות המשלבות לימודי חול. בשנת 1961 איגד ועד הישיבות 108 ישיבות ובשנת 1966 קרוב ל-150 ישיבות אשר קיבלו הקצבות חודשיות מהוועד. בשנים אלו נתמכו על ידי הוועד 84 תלמודי תורה.
התקציב השנתי של ועד הישיבות עמד בשנת 2018 על כ-3 מיליון שקלים ורובו הגיע מתמיכת המדינה ויועד בעיקר לתשלום משכורות לעובדים.
לקריאה נוספת

בן ציון קליבנסקי, כצור חלמיש, תור הזהב של הישיבות הליטאיות במזרח אירופה, ירושלים: מרכז זלמן שזר, 2014, עמ' 214–245.
הערות שוליים

↑  ישראל שפיגל, במשאם טורחם וריבם, יתד נאמן, תשס"ו, עמ' 21
↑  לעלית בחורי ישיבות, דבר, 5 בדצמבר 1941
↑  דו"ח מילולי לשנת 2013 באתר גיידסטאר(הקישור אינו פעיל, 2020)
↑  ישראל כהן, ‏פרופיל מיוחד: אלו החברים החדשים של 'ועד הישיבות', באתר כיכר השבת, 9 בנובמבר 2014
↑  דו"ח מילולי לשנת 2014 באתר גיידסטאר
↑  ההתפטרות מ'ועד הישיבות' • מסמך - בחדרי חרדים
↑  יונה גרין הרים 'דגל' • הגר"י עדס פרש מה'מועצת' ומועד הישיבות באתר בחדרי חרדים
↑  דעת מרן הגר"ש וואזנר שליט"א בעניין האופן בו יש להילחם בגזירת הגיוס באתר כבר היה לעולמים; חיים לב, ועד הישיבות: חברים חדשים, עמדה אחידה , באתר ערוץ 7; ישראל כהן, ‏יו"ר ועד הישיבות החדש: הרב חיים אהרן קופמן, באתר כיכר השבת
↑  ישראל כהן, ‏חכם שלום כהן: הגראי"ל המכריע לכל עולם התורה, באתר כיכר השבת
↑  ישראל כהן, ‏כינוס ועד הישיבות: לא לתת דיחוי למי שאינו בן תורה, באתר כיכר השבת, 24 במאי 2016.
1 2  ירושלים החרדית משמיעה את קולה למען הישיבות, המשקיף, 8 ביולי 1941
↑  מפעל לטובת בני הישיבות שבארץ, דבר, 10 בדצמבר 1941
1 2  ועד הישיבות בארץ ישראל, בית יעקב, תשרי תשכ"ב, עמוד 34
↑  מסמך של איחוד הישיבות עם רשימת המוסדות המאוגדים בו
↑  ישראל בן צבי, המדריך לישראל הדתית, ציון, תל אביב, ניסן תשי"ח
↑  ק. שבתאי, "התורה - מיטב הסחורה", דבר, 4 בינואר 1963
↑  ועד הישיבות בארץ ישראל, בית יעקב, אלול תשכ"ו, עמוד 31
↑  הנתונים באתר גיידסטאר
אגודת הסטודנטים והסטודנטיות באוניברסיטת חיפה

| --- | --- |

 סוג:  עמותה, מלכ"ר
 אוניברסיטה:  אוניברסיטת חיפה
 יו"ר:  אלעד עסיס
 https://aguda.haifa.ac.il
אגודת הסטודנטים אוניברסיטת חיפה היא עמותה המאגדת את הסטודנטים הלומדים באוניברסיטת חיפה. האגודה פועלת לקדם את רווחת הסטודנטים בתחום החברתי, התרבותי והאקדמי, והיא הגוף הרשמי המייצג את ציבור הסטודנטים באוניברסיטת חיפה בפני הנהלת האוניברסיטה ובפני מוסדות חיצוניים. האגודה היא חברה מלאה בהתאחדות הסטודנטים והסטודנטיות בישראל.
ב-2024 עלו טענות בדבר אי סדרים בהתנהלות האגודה, דבר שהוביל מספר לא מבוטל של תביעות ועתירות בבית המשפט. לאור כך הוקם באוניברסיטה תא סטודנטים בשם ׳ועד הסטודנטים׳.
מבנה האגודה

האגודה בנויה מ-40 נציגי חוגים המהווים את מועצת הסטודנטים. המועצה נבחרת על פי חוגים, כאשר כל חוג זוכה לייצוג של מספר מנדטים, בהתאם לגודלו ולמספר חברי האגודה הלומדים בו. בניגוד למרבית האגודות בארץ, הבחירות למועצת הסטודנטים נערכות כחודש וחצי לאחר פתיחת שנת הלימודים וזאת על מנת לאפשר גם לסטודנטים בשנתם הראשונה לבחור את נציגיהם. במועצת הסטודנטים, המתכנסת אחת לחודש, מובאות לאישור הצעות לשינוי ומאושרות/נשללות החלטות ההנהלה.
שבועיים לאחר בחירת מועצת הסטודנטים מתכנסת המועצה לבחירת הנהלת האגודה והוועד המנהל. הוועד המנהל מורכב מקבוצת מתנדבים, אשר מפקחת על התנהלות ראשי המחלקות. ראשי המחלקות הם אלה שמוציאים לפועל את החלטות המועצה ומנהלים את פעילויות האגודה על בסיס יומיומי.
בראש האגודה עומד יושב ראש האגודה ותחתיו נמצאים סגן וגזבר. יו"ר האגודה מייצג את האגודה בנשיאות התאחדות הסטודנטים הארצית. תפקידי ההנהלה הנוספים כפופים לסגן היו"ר והם: רמ"ח אקדמי, רמ"ח פרסום והסברה, רמ"ח תרבות, רמ"ח פנים, רמ"ח רווחה ורמ"ח קהילה. במקביל למשרדי ההנהלה, פועל ורמ"ח קשרי חוץ אשר אחראי על פרויקטים חיצוניים לאגודה (כמו מודל האו"ם, שגרירים ברשת ועוד), גיוס כספי תרומות וקשרי החוץ.
אגודת הסטודנטים היא עמותה ללא מטרות רווח הפועלת לרווחת הסטודנטים/ות באוניברסיטה, ומטרתה לסייע להם בהיבטים השונים בחייהם במוסד האקדמי. האגודה מספקת שירותים שונים לסטודנטים/יות החברים/ות בה בתחומים האקדמיים, החברתיים והתרבותיים, מטפלת ברווחתם/ן והיא הגוף הרשמי המייצג את ציבור הסטודנטים/יות בכל בעיותיהם/ן בפני הנהלת האוניברסיטה ומוסדות חיצוניים אחרים. בנוסף, היא חלק מהתאחדות הסטודנטים הארצית המייצגת את האינטרסים של הסטודנטים בכל הארץ.
האגודה מלווה את הסטודנטים במהלך לימודיהם באוניברסיטה ומסייעת להם בכל התחומים כגון:
אקדמי, חברתי ותרבותי. האגודה מסייעת לסטודנטים בעזרת נציגי החוגים וחברי ההנהלה.
המחלקה האקדמית מהווה את לב ליבה של אגודת הסטודנטים ואמונה על שמירה וקידום של זכויות הסטודנטים האקדמיות, לצד מתן שירותי ייעוץ וסיוע אקדמיים. בין שירותי המחלקה הבולטים: ייצוג בוועדות האוניברסיטה השונות, חנות מקראות וספריית השאלה, סקרי הערכת הוראה, מערך תגבורים ושיעורי עזר, ומתן הטבות למשרתי מילואים ולאוכלוסיות מיוחדות. במחלקה זו ישנם שלושה מדורי משנה: מדור קשרי סטודנטים, מדור תארים מתקדמים ומדור סנגוריה.
מחלקת תרבות אחראית על ההווי החברתי והתרבותי בקמפוס, תוך הפקת הופעות, מסיבות, ופעילויות העשרה. בין פעילויותיה הבולטות של המחלקה נמנים אירועי יום הסטודנט, טורנירי ספורט סמסטריאליים, מערך חוגי פנאי, פרויקט במה פתוחה, וסדרת הרצאות העשרה בנושאים יום- יומיים.
מאבקים בולטים

אגודת הסטודנטים החיפאית הייתה אחת האגודות הבולטות במאבק החברתי של קיץ 2011 והייתה חלוצה בהקמת גזרתה הצפונית של המחאה.
פעולת מחאה בולטת נוספת הייתה בנובמבר, 2011, עם ייקור מחירי הקפיטריות באוניברסיטת חיפה. האגודה יזמה מחאה שזכתה לשם "חרם הקפיטריות", במהלכה הציבה דוכני חלוקת קפה ומזון לצד כל קפיטריה בקמפוס. המחאה זכתה להצלחה ומחירי הקפיטריות ירדו. בנוסף קיבלה האגודה אישור מהנהלת האוניברסיטה להפעיל קפיטריה במחירי עלות לסטודנטים, אשר בשנת הלימודים 2012–2013 הורחבה למתחם הסעדה שלם. בעקבות פרסום המחאה בערוצי התקשורת, אגודות סטודנטים רבות פתחו במחאות דומות ברחבי הארץ.
החברה הכלכלית "יוזמה"

"יוזמה", החברה הכלכלית של אגודת הסטודנטים, הוקמה על מנת ליצור ערוץ הכנסות שישמשו את האגודה בפעילותה למען סטודנטים. החברה הכלכלית עוסקת בתחומי השיווק וההפקה ומופקדת בין היתר על הפקת אירועי האגודה כמו יום הסטודנט. כמו כן, מפעילה החברה הכלכלית את בית הקפה ובית הדפוס של האגודה, ואחראית על תפעול אולם האירועים שהושק ב-2014 בבית הסטודנט.
ביקורת

בינואר 2023 הועברה ביקורת על אגודת הסטודנטים באוניברסיטת חיפה, לאחר שזו נמנעה מקיום בחירות כנדרש. התנהלות זו הובילה למאבק משפטי כנגדה. במסגרת המשפט השופט מתח ביקורת על התנהלות האגודה והמליץ להם לתקן את תקנונם וכן לדאוג לפרסום ראוי על דבר אפשרות הגשת המועמדות לבחירות.
בספטמבר 2024 שוב עלו טענות על אי סדרים בהליך הבחירות למועצת האגודה, אשר במסגרתם הוסתרה עצם אפשרות הגשת המועמדויות לבחירות. סטודנטים אשר גילו על המהלך והגיעו להגיש את מועמדותם טענו כי הנהלת האגודה חסמה אותם פיזית מלהיכנס למשרדיה.
בעקבות אירועים אלו קם מאבק בהובלת אוראל ואקנין המכהן כיו״ר תא ׳ועד הסטודנטים׳ באוניברסיטת חיפה, אשר משמש כאגודה אלטרנטיבית, לקיום הליך בחירות תקין ודמוקרטי. כחלק מהמאבק פנה ואקנין לבית המשפט המחוזי בחיפה בבקשה לסעד זמני של ביטול ההליך. לאחר דיון ממושך אשר ארך 5 שעות השופט פסק נגד אגודת הסטודנטים ואסר על האגודה לקיים בחירות. בית המשפט המחוזי מתח ביקורת חריפה על התנהלות אגודת הסטודנטים וקבע כי פעולותיה גרמו לפגיעה חמורה בזכותם של הסטודנטים להיבחר, על ידי הערמת קשיים, שלא אפשרו להם להגיש את מועמדותם. אל מאבק הסטודנטים הצטרפו גם 131 מרצים ששיגרו מכתב להנהלת האוניברסיטה ודרשו ממנה להבטיח בחירות חופשיות וייצוגיות לאגודת הסטודנטים, וכן לשנות את התקנון האקדמי, כך שיו"ר אגודה שלא נבחר בבחירות חופשיות לא יוכל לשמש כחבר סנאט.
כחודש לאחר מכן, באוקטובר 2024, פורסם בכלי התקשורת כי הוגשו כנגד האגודה תלונות במשטרת ישראל וברשם העמותות, שתיהן על ידי ואקנין. עיקר התלונה, שאורכה תשעה עמודים, נסוב סביב הבקשה לערוך חקירה ובדיקה של התנהלות האגודה, וכן למנות ועדת בחירות חיצונית בלתי תלויה, שתנהל את הליך הבחירות הצפויות. בקשה זו מגיעה לאחר שעל אף הביקורת החריפה שנמתחה על ידי בית המשפט המחוזי על התנהלות ועדת הבחירות, אגודת הסטודנטים החליטה להשאיר את אותה ועדה בתפקיד.
בדצמבר 2024, כחודש לפני הבחירות, מתח בית המשפט המחוזי ביקורת חמורה וקשה כנגד התנהלות אגודת הסטודנטים, וזאת לאחר שיו"ר האגודה המכהן, אלעד עסיס, הוביל מהלך להדחתו מהאגודה של אוראל ואקנין, המועמד המוביל לראשות האגודה. ואקנין תבע את יו"ר האגודה, וטען כי הוא הדחתו נעשתה שלא כדין וזאת על מנת למנוע ממנו להתמודד בבחירות, ביהמ"ש קיבל את טענותיו וקבע כי האגודה בראשות עסיס "פוגעת בצורה קשה בתהליכים הדמוקרטיים". לאחר שביהמ"ש קבע כי על האגודה להשיב את ואקנין להתמודדות, השופט אחסאן כנעאן פרסם בהחלטתו כי "יש להיזהר בלתת בידי הקבוצה השלטת כיום באגודה אפשרות להפעיל את הכוח בצורה לא מידתית ובחוסר תום לב".
הערות שוליים

↑  נירית קופל-וונדרמן, "הגיע הזמן שמחדלי אגודת הסטודנטים באוניברסיטת חיפה יחקרו לעומק", באתר חי פֹּה - תאגיד החדשות של חיפה והסביבה, ‏2024-10-21
1 2  דורון סולומון, עתירה לבית המשפט: "הבחירות לאגודת הסטודנטים באוניברסיטת חיפה נעשו במחטף", באתר mynet‏ חיפה, 13 בינואר 2023
↑  מישל מכול, אי סדרים וטענות לגניבת הבחירות: בית המשפט המחוזי פסק נגד אגודת הסטודנטים באוניברסיטת חיפה, באתר ישראל היום, 17 בספטמבר 2024
↑   עופר חדד, ‏על כוונת הסטודנטים: הקפיטריה, באתר ‏מאקו‏, 17 בנובמבר 2011
↑  אורנה נירנפלד, צדק חיפאי: מאבק הסטודנטים נגד המחירים בקפיטריות, באתר nrg‏, 21 בנובמבר 2011
↑  עתירה לבית המשפט: "הבחירות לאגודת הסטודנטים באוניברסיטת חיפה נעשו במחטף", באתר mynethaifa, ‏2023-01-12
↑  מישל מכול, סוער באוניברסיטת חיפה: עשרות סטודנטים מתלוננים על אי סדרים בהליך הבחירות לאגודה, באתר ישראל היום, 9 בספטמבר 2024
↑  דורון סולומון, בלאגן באוניברסיטת חיפה: "לא נותנים לנו להתמודד לאגודה" (וידאו), באתר mynet‏ חיפה, 9 בספטמבר 2024
↑  קורל מקמל, "זה פשוט ביזיון" • תלונות על אי סדרים בהליך הבחירות לאגודת הסטודנטים באוניברסיטת חיפה ◄ צפו, באתר חי פֹּה - תאגיד החדשות של חיפה והסביבה, ‏2024-09-09
↑  אודיה שווץ, טענות לאי סדרים בבחירות לאגודת הסטודנטים של אוניברסיטת חיפה, באתר רדיו חיפה - 107.5FM, ‏2024-09-09
↑  בית המשפט אסר על אגודת הסטודנטים באוניברסיטת חיפה לקיים בחירות לאגודה, באתר ניוז חיפה והקריות
↑  admin, אי סדרים וטענות להתנהלות אנטי דמוקרטית: ביהמ"ש המחוזי ביטל את הבחירות לאגודת הסטודנטים של אוניברסיטת חיפה, באתר חדשות חיפה והקריות, ‏2024-09-17
↑  מישל מכול, אי סדרים וטענות לגניבת הבחירות: בית המשפט המחוזי פסק נגד אגודת הסטודנטים באוניברסיטת חיפה, באתר www.israelhayom.co.il, ‏17/09/2024
↑  ליאור אל-חי, עקב אי-סדרים בהרשמה: נאסר על אגודת הסטודנטים בחיפה לקיים את הבחירות, באתר ynet, 17 בספטמבר 2024
↑  דרמה באוניברסיטת חיפה: בוטלו הבחירות לאגודת הסטודנטים (וידאו), באתר mynethaifa, ‏2024-09-17
↑  אודיה שווץ, ביהמ"ש נגד אגודת הסטודנטים באוני' חיפה: "אוסר לקיים את הבחירות", באתר רדיו חיפה - 107.5FM, ‏2024-09-17
↑  קורל מקמל, הבחירות לאגודת הסטודנטים יידחו • קביעת ביהמ"ש בחיפה, באתר חי פֹּה - תאגיד החדשות של חיפה והסביבה, ‏2024-09-18
↑  תלונות ברשם העמותות ובמשטרת ישראל נגד אגודת הסטודנטים באוניברסיטת חיפה, באתר ניוז חיפה והקריות
↑  נירית קופל-וונדרמן, "הגיע הזמן שמחדלי אגודת הסטודנטים באוניברסיטת חיפה יחקרו לעומק", באתר חי פֹּה - תאגיד החדשות של חיפה והסביבה, ‏2024-10-21
↑  מערכת רדיו חיפה, הוגשה תלונה לרשם העמותות ולמשטרה נגד אגודת הסטודנטים באוני' חיפה, באתר רדיו חיפה - 107.5FM, ‏2024-10-21
↑  לידיעת הסטודנטים: ביקורת חסרת תקדים על התנהלות האגודה באוניברסיטת חיפה, באתר mynethaifa, ‏2024-12-16
↑  מערכת רדיו חיפה, סאגת הבחירות באגודת הסטודנטים נמשכת: "פגיעה חמורה בחופש הביטוי", באתר רדיו חיפה - 107.5FM, ‏2024-12-15
↑  מישל מכול, ״פוגעת בצורה קשה בתהליכים הדמוקרטיים": ביקורת חמורה על התנהלות האגודה באוניברסיטת חיפה, באתר www.israelhayom.co.il, ‏17-12-2024
↑  admin, סאגת הבחירות באגודת הסטודנטים באוניברסיטת חיפה: "פגיעה חמורה בתהליכים הדמוקרטיים", באתר חדשות חיפה והקריות, ‏2024-12-15
↑  הבחירות לאגודת הסטודנטים באוניברסיטת חיפה: בימ"ש מזהיר מפגיעה בזכויות הדמוקרטיות, באתר ניוז חיפה והקריות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308851505171  VIAF: 240148969   WorldCat (עם VIAF): 240148969
פרשת הלן זיידמן

פרשת הלן זיידמן היא פרשייה ציבורית שהתרחשה בישראל בשנת 1970. הפרשייה החלה בבקשתה של הלן זיידמן, שהתגיירה תחילה בגיור רפורמי ובהמשך בגיור אורתודוקסי, להירשם כיהודיה במרשם האוכלוסין של מדינת ישראל. בהמשך התגלעה מחלוקת על גיורה של זיידמן שבוצע בידי הרב שלמה גורן ואושר בידי הרב עובדיה יוסף.
רקע

הלן זיידמן, שנקראה אז הלן שנון, הייתה לא יהודייה מארצות הברית, בעלת דוקטורט בביולוגיה מאוניברסיטת אילינוי, שהגיעה לישראל כתיירת בשנת 1964, עם בת קטנה, לאחר משבר בנישואיה. תחילה התגוררה בקיבוץ מפלסים. לאחר זמן מה, משלא התערתה בקיבוץ, פגשה את מזכיר נחל עוז שהזמין אותה, כמומחית לגנטיקה, לעבור לנחל עוז, ולסייע בגידולים חדשים בקיבוץ.
בהמשך ביקשה זיידמן להתגייר, ולמרות אזהרות של אשה אחרת בנחל עוז, שאמרה לה שאין סיכוי שיגיירו אותה בעת שהיא מתגוררת בקיבוץ חילוני, הייתה נוסעת לתל אביב ללמוד אצל רב. מכריה טענו שבקשה להתגייר בבית הדין הרבני באשדוד אך סורבה. מזכיר בית הדין באשדוד, טען שזיידמן לא פתחה תיק בבית הדין. ביולי 1967 נישאה בנישואין אזרחיים במקסיקו לחבר נחל עוז בנימין זיידמן. זמן קצר לאחר מכן נולד בנם הראשון, יהודה זיידמן. באוקטובר 1967 היא התגיירה בבית דין רפורמי בתל אביב.
העתירה לבג"ץ, המשבר הפוליטי והגיור

לאחר שמשרד הפנים סירב לרשום את זיידמן כיהודיה במרשם האוכלוסין, בשל העובדה שלא נתגיירה במסגרת הרבנות הראשית, פנתה זיידמן במרץ 1970 לבג"ץ. מפלגת המפד"ל הודיעה שאם בג"ץ יחייב הכרה בגיור רפורמי שבוצע בישראל הם יפרשו מהקואליציה של ממשלת ישראל ה-15 בראשות גולדה מאיר.
הבקשה לרישום התקבלה בחלון זמנים מיוחד: לאחר פסק הדין בבג"ץ שליט, שקבע כי לעניין מרשם היהדות תלויה בעיקר בהגדרה עצמית, ולפני התיקון לחוק השבות, שהגדיר 'מיהו יהודי' בשונה מהלכת שליט. משכך, באורח חסר תקדים, סירב היועץ המשפטי לממשלה, מאיר שמגר, להגן על עמדת שר הפנים, חיים משה שפירא מהמפד"ל, ואף הגיש לבג"ץ חוות דעת התומכת ברישומה של זיידמן כיהודיה. לדבריו, בשל המצב המשפטי ששרר בזמן הרישום, רישומה של זיידמן לא ייצור תקדים להכרה בגיור רפורמי.
סמוך לדיון בעניינה של זיידמן בג"ץ, בה' בסיוון (9 ביוני), בעקבות דרישתה של מועצת הרבנות הראשית, וההנחה שבג"ץ יקבע שעל שר הפנים לרשום את זיידמן כיהודייה, הודיעה המפד"ל סופית שאם לא יתוקן אחד החוקים הרלוונטיים, כך שהמדינה לא תכיר בגיורים רפורמיים, הם יפרשו מהקואליציה. בחיפוש מוצא מהמשבר פנו גורמים דתיים אל זיידמן ובקשו ממנה לעבור גיור כהלכה. אשתו של הרב שאר ישוב כהן, ד"ר נעמי כהן, נסעה לנחל עוז ושכנעה את זיידמן להתגייר אצל גיסה, הרב שלמה גורן, אשר היה באותה עת הרב הראשי לצה"ל ומיועד לכהן כרב הראשי של תל אביב, אך טרם נכנס לכהן כרבה של תל אביב.
משהסכימה זיידמן, נרשמה לגיור בבית הדין באשדוד, ובי"א בסיוון (15 ביוני), ערב הדיון[דרושה הבהרה] שאמור היה להתקיים בעניינה של זיידמן בבג"ץ, הובאה לתל אביב ברכבו של הרב שלמה גורן וגויירה על ידו וחברי בית דינו, הרבנים הצבאיים הרב יהודה שולמן והרב אברהם זמל. שמה העברי נקרא: רבקה. משרד הדתות מיהר להוציא לזיידמן תעודת גיור עוד באותו יום, זיידמן משכה את עתירתה לבג"ץ והעתירה בוטלה.
ערעורים על הגיור

על הגיור הוגשו שני ערעורים מידיים לבית הדין הרבני הגדול. אחד הערעורים הוגש על ידי הטוען הרבני צבי וינמן בשם קבוצת רבנים והשני על ידי חבר הכנסת שלום כהן ועוזרו אמנון זכרוני. בדין ישבו ארבעה מדייני בית הדין, הרב יוסף שלום אלישיב, הרב אליעזר גולדשמידט, הרב בצלאל ז'ולטי והרב שאול ישראלי. הראשון לציון הרב יצחק נסים והרב עובדיה יוסף לא הגיעו לישיבת בית הדין, ופרשנים טענו שבקשו להימנע מעימות. בהחלטתם, מיום י"ג בסיוון (17 ביוני), קבעו הדיינים שבית דינו של הרב גורן היה בית דין פרטי שאינו מוסמך לגייר וממילא אין על מה לערער. הם הוסיפו שלגיור יהיה תוקף רק אם יאושר על ידי בית דין רבני, והזכירו שיש לוודא שהמתגיירת קבלה על עצמה עול מצוות.
למחרת, ביום י"ד בסיוון (18 ביוני), כינס הרב עובדיה יוסף, רבה של תל אביב, בית דין רבני אזורי שכלל את הרב שלום מזרחי והרב גורן, והם אישרו את גיורה של זיידמן. לדברי הרב עובדיה, זיידמן קיבלה עליה עול מצוות כדין והצהירה שתשתדל לקיים את כל מצוות התורה. ביחס לעובדה שזיידמן תכננה להינשא לזיידמן שהיה כהן, דבר האסור על פי ההלכה, טען הרב עובדיה כי לאחר שנעשה הגיור, בדיעבד אין הדבר מעכב. משרד הפנים מיהר להוציא לזיידמן תעודת זהות חדשה בה נרשמה כיהודיה.
הרב צבי יהודה קוק שחשש שוינמן יערער שוב ושמהלך זה יערער את הרבנות הראשית הזמין אותו לביתו והזהיר אותו מדין גיהנום שיחול עליו אם לא יחדל. כן הזמין לביתו את דייני בית הדין הגדול, והתרה אף בהם שלא לקבל את הערעור על הגיור. בסופו של דבר לא הוגש ערעור נוסף על הגיור על ידי וינמן, כי הוא לא ראה טעם בערעור לאחר שהגיור אושר על ידי בית דינו של הרב עובדיה יוסף. לעומת זאת, שלום כהן שב ופנה לבית הדין הגדול לבטל את הערעור. בית הדין דחה אותו על הסף מנימוקים פרוצדורליים.
זיידמן משכה את עתירתה לבג"ץ. בכל מהלך הפרשה סירבה להתראיין לתקשורת. היא נפטרה ב-2 בנובמבר 1980.
ביקורת על הגיור

על הגיור המזורז של זיידמן בידי הרב שלמה גורן, ואישורו המהיר בידי הרב עובדיה יוסף, הוטחה ביקורת שהדבר נעשה בשל שיקולים פוליטיים. היו שאמרו שהרב עובדיה "עוקר את התורה בצביעות ואין מי שיעמוד כנגדו". שבוע לאחר אישור הגיור, ביום כ"א בסיוון (25 ביוני), פרסמו כנגדו הרב יעקב ישראל קניבסקי ("הסטייפלר") והרב אלעזר מנחם מן שך מכתב פומבי תחת הכותרת "בעניין עשיית הגירות לצחוק". בין השאר טענו הרבנים קניבסקי ושך כי הרב עובדיה והרב גורן גיירו מי "שאינם מקבלים כלל ועיקר לא עול מצוות ולא עול מלכות שמים באמת, אוי לאזנים שכך שומעות ואוי לנו שכך עלתה בימינו".
גיורה של זיידמן הוזכר יחד עם פסק דין האח והאחות, כשלוש שנים לאחר מכן בהיות הרב שלמה גורן הרב הראשי לישראל, כאחד הגורמים לקרע בין הרב גורן ורבנים חרדיים. כן הוזכרה הפרשה כאבן דרך בעצמאות של היועץ המשפטי לממשלה שסירב להגן על עמדת הממשלה בבג"ץ.
מאוחר יותר, בראיון לשלמה אישון, הסביר הרב גורן כי גיורה של הלן זיידמן תואם את ההלכה כיון שהיא "מקפידה להדליק נרות שבת ונזהרת ממאכלות אסורים, על אף חברותה בקיבוץ חילוני. למעשה לא קשה עליה להיזהר בענייני כשרות, באשר היא צמחונית לפי השקפת עולמה".
לקריאה נוספת

הרב שילה רפאל, 'גיור ללא תורה ומצוות', תורה שבעל פה יג, עמ' קכח
המערכה על הצלת הרבנות הראשית, תשרי תשל"ג, הוצאת 'הוועד להצלת הרבנות', עמודים 5–16
הערות שוליים

↑  דב גולדשטיין, תנו לי לחיות בשקט בתל אביב, מעריב, 19 ביוני 1970
↑  הרב ש.מ. סרלואי, ביטויים מגמתיים, מעריב, 25 ביוני 1970
↑  פרשת הגיור - הבהרת דברים, מעריב, 5 ביולי 1970
↑  צע"ת נגד שר הפנים, למרחב, 12 במרץ 1970
↑  צע"ת נגד שר־הפנים בענין גיור רפורמי, למרחב, 12 במרץ 1970
↑  שרי המפד"ל מאיימים: אם יוכר גיור רפורמי שבוצע בארץ - נפרוש, מעריב, 19 במרץ 1970
↑  היועץ המשפטי: יש להענות לבקשתה של הלן זיידמן לרשום אותה כיהודיה, למרחב, 29 במאי 1970
↑  המפד"ל: לא נשלים עם אי־נכונות היועץ המשפטי להשיב לבג"ץ, על המשמר, 26 במאי 1970
↑  היועץ המשפטי הגיש הודעה בעניין בג"ץ הלן זיידמן נגד שר הפנים, דבר, 29 במאי 1970
↑  אליהו אגרס, החלטת הרבנות הראשית החמירה המשבר בענין הגיור הרפורמי, דבר, 8 ביוני 1970
↑  מחר היום הקובע בפרשת הגיור; שרי העבודה החליטו לא לסגת, על המשמר, 14 ביוני 1970
↑  סיעת המפד"ל החליטה על פרישה אם לא ישונה החוק, על המשמר, 9 ביוני 1970
↑  מ. שמריהו, נמשכים הנסיונות למנוע פרישת המפד"ל בשל שאלת הגיור הרפורמי, מעריב, 15 ביוני 1970
↑  דני רובינשטיין, הלן זיידמן גויירה כדת, דבר, 16 ביוני 1970
↑  עזרא ינוב, יצאה לת"א ריפורמית, חזרה למשק - כשרה, מעריב, 16 ביוני 1970
↑  דניאל רגן, "זאת לתעודה: גב' הלן זיידמן התגיירה כדת וכדין ונקרא שמה בישראל – רבקה", מעריב, 16 ביוני 1970
↑  יחיאל לימור, יבוטל הדיון בבג"צ בעתירת הלן זיידמן, מעריב, 16 ביוני 1970
↑  בוטלה העתירה של הלן זיידמן – על פי בקשתה, על המשמר, 17 ביוני 1970
↑  יהושע ביצור, בית הדין הרבני הגדול ידון היום בערעורים על גיורה של הלן זיידמן, מעריב, 17 ביוני 1970
↑  לשכת הרבנים הראשיים עוזיאל וניסים - גיור, באתר ארכיון המדינה, עמ' 152–153; לדבריו, הוא הגיש את הערעור לבקשתו האישית של הרב יוסף שלום אלישיב (ריש"א דגלותא, כרך א, ירושלים תשע"ד, עמ' שפח).
↑  לשכת הרבנים הראשיים עוזיאל וניסים - גיור, באתר ארכיון המדינה, עמ' 156
↑  הרב נסים מסר כי באופן קבוע, הוא אינו יושב בדין ביום בשבוע בו הוגש הערעור (לשכת הרבנים הראשיים עוזיאל וניסים - גיור, באתר ארכיון המדינה, עמ' 173)
↑  לשכת הרבנים הראשיים עוזיאל וניסים - גיור, באתר ארכיון המדינה, עמ' 155; יהושע ביצור, פרצה מלחמת גדולי תורה - עם החלטת ביה"ד הגדול לפסול גיורה של הלן זיידמן, מעריב, 18 ביוני 1970
↑  רא:ו הודעת הרב עובדיה, בתוך: הליכות, גיליון 48, תמוז תש"ל, עמ' 6; גיור ה. זיידמן נכנס לתוקף, דבר, 19 ביוני 1970
הרב הראשי לת"א עובדיה יוסף הרכיב בי"ד רבני ואישר גיורה של הלן זיידמן, מעריב, 19 ביוני 1970
↑  עודת זיהוי חדשה לזיידמן, למרחב, 21 ביוני 1970
↑  ריש"א דגלותא, כרך א, ירושלים תשע"ד, עמ' שפט-שצ.
↑  שמחה רז והילה ולוורשטיין, משמיע ישועה, מרכז שפירא תש"ע, עמ' 310.
↑  יהושע ביצור, ביה"ד הרבני הגדול יסיים ביום א' הדיון בעתירות נגד גיור הלן זיידמן, מעריב, 19 ביוני 1970
↑  ביה"ד הרבני הגדול דחה עתירותיו של שלום כהן, דבר, 23 ביוני 1970
↑  הלז זיידמן ביטלה עתירתה בעניו אישור גיורה הרפורמי הודיעה כי התגיירה כדת לפי דיני ישראל, דבר, 17 ביוני 1970
↑  עפרה אליגון, הלן זיידמן אינה עונה, מעריב, 5 ביוני 1970
↑  מתה הגיורת הלן זיידמן, מעריב, 3 בנובמבר 1980
↑  יהודה אליצור, פרשת הגיור, מעריב, 25 ביוני 1970
↑  ראו: הרב מאיר מאזוז, מגדולי ישראל, כרך ג, בני ברק תשע"ז, עמ' תקנג-תקנד
↑  צוטט במקורות רבים, לדוגמה: הרב יצחק יוסף, כללי הגיור, תשע"ה, עמ' לג
↑  הרב גורן יוכתר הערב כרבה הראשי של ת"א, מעריב, 15 ביוני 1971
↑  ישראל לנדרס, שמגר ומלמד הבקר, דבר, 11 בנובמבר 1983
↑  אור המזרח, שנה כב, חוברות ב-ד, עמוד 188
וילארד בויל

| --- | --- |

 לידה:  19 באוגוסט 1924 אמהרסט, קנדה 
 פטירה:  7 במאי 2011 (בגיל 86) ולאס, קנדה 
 ענף מדעי:  פיזיקה, היסטוריה של הטכנולוגיה, video technology, semi-conductor laser, מחקר בחלל, רכיב אלקטרוני, עיבוד תמונה, CCD 
 מקום מגורים:  קנדה 
 מקום קבורה:  Wallace Cemetery 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מקגיל  מכללת קנדה התחתית 
 מוסדות:  מעבדות נוקיה בל 
 פרסים והוקרה:  פרס המהגרים הגדול (2010)  שותף במסדר קנדה  פרס נובל לפיזיקה (2009)  היכל התהילה הלאומי לממציאים (2006)  פרס צ'ארלס סטארק דרייפר (2006)  מדליית אדווין ה. לנד (2001)  פרס לזכר מוריס ליבמן (1974)  מדליית סטיוארט באלנטין (1973) 
 
וילארד שטרלינג בויל (באנגלית: Willard Sterling Boyle;‏ 19 באוגוסט 1924 - 7 במאי 2011) היה פיזיקאי קנדי-אמריקאי. בויל זכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 2009 יחד עם עמיתו ג'ורג' סמית' על המצאת מעגל מוליך למחצה לדימוי-חיישן הCCD. בנוסף הוענק לו אות מסדר קנדה. הוא אף היה חלוץ בתחום טכנולוגיית הלייזר.
קורות חייו

וילארד נולד באמהרסט, נובה סקוטיה שבקנדה לברניס דיואר ולארנסט בויל. כשהיה בן שלוש עברה משפחתו לקהילה מרוחקת בצפון קוויבק שהייתה במרחק כ-50 קילומטר מבית ספר הקרוב ביותר לכן למד בבית עם אמו עד שנת 1939 תחילת מלחמת העולם השנייה. אחרי שירותו בצבא במהלך מלחמת העולם השנייה סיים תואר ראשון בפיזיקה באוניברסיטת מקגיל בשנת 1947, תואר שני בשנת 1948 ודוקטורט בשנת 1950. ושלוש שנים לאחר מכן הצטרף למעבדות בל. התחתן עם בטי ג'וסי בשנת 1947 ונולדו לו 4 ילדים.
קריירה מחקרית

אחרי שהצטרף למעבדות בל עבד בחברת AT&T שהיא אחת מחברות הבת של בל. שם חקר על מוליכים למחצה. ב-1962 הוא המציא ביחד עם הפיזיקאי האמריקאי דונלד נלסון את הלייזר הראשון שהיה מסוגל להיות מופעל ברציפות לעומת לייזרים קודמים שיכלו להיות מופעלים רק בצרורות קצרות. בין השנים 1962–1964 בויל היה מנהל של מחלקת המדע חלל בחברת בלקום חברת בת של AT&T, שם עזר לבחור מקומות נחיתה על הירח לפרויקט אפולו. בשנת 1964 חזר לעבוד במעבדות בל. בשנת 1969 בויל וג'ורג' סמית שגם עבד במעבדות בל נתבקשו להמציא קונספט חדש לזיכרון מחשב. לאחר כשעה של דיון הגיעו לרעיון הכללי של חיישן הCCD. בגלל רגישות חיישן הCCD לאור השימוש העיקרי בו הוא הצילום בו הוא מחליף את הפיליים כאמצעי הקלטה. בנוסף הCCD משמש לשילוח תמונות טובות לכדור הארץ מהחלל. בויל זכה בפרס נובל בשנת 2009 ביחד עם ג'ורג' סמית על המצאת החיישן הCCD.
פרסים ואותות כבוד

ויליארד בויל זכה בפרסים ואותות רבים להלן רשימה מפורטת.
| שם הפרס בעברית | שם הפרס באנגלית | שנת קבלת הפרס |
| --- | --- | --- |
| מדליית סטיוארט בלנטיין מאוניברסיטת פרנקלין | Franklin Institute Stuart Ballantine Medal | 1973 |
| פרס לזכר מוריס ליבמן | Morris N. Liebmann Memorial Award | 1974 |
| מדליית התקדמות מטעם אגודת הצלמים של אמריקה | Photographic Society of America Progress Medal | 1986 |
| פרס מחשבים ותקשורת | Computer and Communications Prize | 1999 |
| היכל התהילה הבינלאומי למדענים | National Inventors Hall of Fame | 2006 |
| פרס צ'ארלס סטארק דרייפר | Draper Prize | 2006 |
| פרס נובל לפיזיקה | Nobel Prize in Physics | 2009 |
| אות מסדר קנדה | Order of Canada | 2011 |
לקריאה נוספת

כתבה בניו יורק טיימס על וילארד בויל.
כתבה בעיתון האלקטרוני The Independent.
כתבה נוספת בניו יורק טיימס על וילארד בויל.