stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תאים מציגי אנטיגן
סוגים ותפקידים > תאים מציגי אנטיגן מתמחים > תאים דנדריטים (DCs)

לתאים דנדריטים יש את הטווח הרחב ביותר של הצגת אנטיגן והם נחוצים להפעלה של תאי T שלא עברו התמיינות. תאים דנדריטים מציגים אנטיגן לתאי T עוזרים וגם לתאי T ציטוטוקסיים. הם יכולים לבצע הצגה צולבת, כלומר להציג אנטיגן אקסוגני (חוץ-תאי) על מולקולות חלבוני מערך תאימות רקמות מסוג 1 לתאי T ציטוטוקסיים. הצגה צולבת מאפשרת הפעלה של תאי T אלו. תאים דנדריטים ממלאים גם תפקיד בסובלנות היקפית, כלומר אי תגובה לגירויים שבדרך כלל גורמים לתגובה, וזאת לשם סיוע במניעת מחלות אוטואימוניות.
לפני המפגש עם אנטיגן זר, תאים דנדריטים מבטאים רמות נמוכות מאוד של חלבוני מערך תאימות רקמות 2 ומולקולות קו-סטימולטוריות על פני התא שלהם. תאים דנדריטים לא בשלים אלה אינם יעילים בהצגת אנטיגן לתאי T עוזרים. כשקולטני זיהוי הדפוסים של תא דנדריטי מזהים דפוס מולקולרי הקשור לפתוגן, האנטיגן עובר פגוציטוזה והתא הדנדריטי מופעל, מה שמגביר את הביטוי של מולקולות חלבוני מערך תאימות רקמות 2 ומפעיל ויסות של מולקולות קו-סטימולטוריות הנדרשות להפעלת תאי T, כולל CD40 ו-B7. האחרונות יכולות לקיים אינטראקציה עם CD28 על פני תא T מסוג CD4+. התא הדנדריטי הופך לתא מציג אנטיגן מקצועי בוגר. הוא עובר מהרקמה לבלוטות הלימפה, שם הוא פוגש ומפעיל תאי T.
סוגים ותפקידים > תאים מציגי אנטיגן מתמחים > מקרופאגים

ניתן לעורר מקרופאגים על ידי הפרשת תאי T של אינטרפרון. לאחר הפעלה זו, מקרופאגים מסוגלים לבטא מולקולות מערך תאימות רקמות 2 ומולקולות מעוררות קו-סטימולטוריות, כולל קומפלקס B7, ויכולים להציג שברי פפטידים שעברו פגוציטוזה לתאי T עוזרים. הפעלה יכולה לסייע למקרופאגים נגועים בפתוגן בניקוי הזיהום. הם נובעים ממונוציטים, סוג של תאי דם לבנים, יסתובבו בדם, יכנסו לאתרים הנגועים ויבדילו מונוציטים ממקרופאגים. באתר הפגוע, המקרופאג יקיף את אתר הזיהום או הנזק לרקמות עם הממברנה שלו בפגוציטוזיס.
סוגים ותפקידים > תאים מציגי אנטיגן מתמחים > תאי B

תאי B יכולים להפנים אנטיגן שנקשר לקולטן של תאי B שלהם ולהציג אותו לתאי T עוזרים. שלא כמו תאי T, תאי B יכולים לזהות אנטיגן מסיס שקולטן תאי B שלהם ספציפי עבורו. לאחר מכן הם יכולים לעבד את האנטיגן ולהציג פפטידים באמצעות מולקולות מערך תאימות רקמות מסוג 2 (MHC Class II). כשתא T עוזר עם קולטן תאי T ספציפי לאותו פפטיד נקשר, סמן תאי (B CD40) נקשר לחלבון CD40L על פני תא T. כשהוא מופעל על ידי תא T, תא B יכול לעבור החלפת איזוטיפ נוגדנים, הבשלת זיקה, כמו גם היווצרות של תאי זיכרון.
סוגים ותפקידים > תאים מציגי אנטיגן שאינם מתמחים

תאים לא מתמחים המציגים אנטיגן כוללים את כל סוגי התאים בעלי גרעין בגוף. הם משתמשים במולקולה מסוג חלבוני מערך תאימות רקמות בשילוב עם בטא-2 מיקרוגלובולין כדי להציג פפטידים אנדוגניים על קרום התא. מקורם של פפטידים אלו בתוך התא, בניגוד לאנטיגן האקסוגני שמוצג על ידי תאים מציגי אנטיגן מתמחים המשתמשים במולקולות חלבוני מערך תאימות רקמות 2. תאי T ציטוטוקסיים מסוגלים ליצור אינטראקציה עם אנטיגן אנדוגני המוצג באמצעות מולקולת חלבוני מערך תאימות רקמות 2. תאים מציגי אנטיגן לא מתמחים אינם מבטאים בדרך כלל מולקולות אלה. עם זאת, הצגת אנטיגן לתאי CD4 + דרך חלבוני מערך תאימות רקמות 2 אינה מוגבלת לתאים מציגי האנטיגן המתמחים הקלאסיים. ניתן לגרום ללויקוציטים אחרים, כולל גרנולוציטים כגון תאי פיטום ונויטרופילים, לעשות זאת, וכך גם לתאי אנדותל ואפיתל בנסיבות מסוימות. למרות זאת, יש מעט עדויות לכך שהתאים מציגי האנטיגן הלא טיפוסיים הללו מסוגלים להפעיל תאי CD4 + T בלתי מתמחים.
אינטראקציה עם תאי T

תאים דנדריטים עם פתוגנים פגוציטוזיים נודדים בדרך כלל לרשת כלי הלימפה ונישאים על ידי זרימת הלימפה לבלוטות הלימפה המתנקזות. כל בלוטת לימפה היא נקודת איסוף שבה תאים מציגי אנטיגן יכולים לקיים אינטראקציה עם תאי T. במהלך הנדידה, תאים דנדריטים עוברים תהליך של התבגרות: הם מאבדים את רוב יכולתם לבלוע פתוגנים והם מתבגרים על ידי שינוי בביטוי פני השטח של חלבוני מערך תאימות רקמות ומולקולות קו-סטימולטוריות, כמו גם ייצור מוגבר של ציטוקינים. האנטיגן המופנם מתעכל לפפטידים קטנים יותר המכילים אפיטופים, אשר מוצגים לאחר מכן לתאי T על ידי חלבוני מערך תאימות רקמות.
תאי B שוכנים בבלוטת הלימפה. ברגע שקולטן תאי B שלהם נקשר לאנטיגן, הם יכולים לקיים אינטראקציה עם תאי T עוזרים שמופעלים, כמתואר לעיל.
תא דנדריטי שמקיים אינטראקציה עם תא T עוזר שכבר מופעל יכול להתחיל לפעול. כך קורה באמצעות אינטראקציה של מולקולות קו-סטימולטוריות כולל B7 ו-CD40 על התא הדנדריטי, עם ליגנד CD28 ו-CD40 על תא T. רק תאים דנדריטים שהופעלו מסוגלים להפעיל תאי T ציטוטוקסיים. הפעלת תאי T של תאים דנדריטים הוא המפתח להפעלה של תאי T ציטוטוקסיים עבור פתוגנים רבים, אם כי מידת הצורך בעזרה של תאי T עשויה להשתנות.
במולקולות חלבוני מערך תאימות רקמות מסוג 1 ו-2 ניתן להציג רק אפיטופים מסוימים של פפטיד מופנם. אפיטופים אלה נקראים אימונודומיננטיים.
בטיפול בסרטן

לתאים מציגי אנטיגן יש תפקיד במלחמה בגידולים, באמצעות גירוי תאי B ותאי T ציטוטוקסיים לייצר נוגדנים נגד אנטיגן הקשור לגידול ולהרוג תאים ממאירים. תאים דנדריטים, המציגים אנטיגן ספציפי לגידול לתאי T, הם המפתח לתהליך זה. הטיפולים בסרטן כללו טיפול בחולה במספר מוגדל של תאים דנדריטים או תאי T ספציפיים לסרטן. עם זאת, טיפולים חדשים יותר פנו לתאים מציגי אנטיגן מלאכותיים מהונדסים גנטית שנועדו להכשיר את מערכת החיסון לתקוף תאים ממאירים. חלק מתאים מציגי האנטיגן המלאכותיים מופקים מתאי אדם; אחרים הם תאיים, המכילים חלבוני מערך תאימות רקמות, מולקולות קו-סטימולטוריות ואת הפפטידים הדרושים.
מפעיל תאים מציגי אנטיגן IMP321 נבדק בניסויים קליניים כדי להאיץ את התגובה החיסונית נגד סרטן שד גרורתי או מלנומה.
תקופת נארה

תקופת נארה (奈良時代) הייתה תקופה בהיסטוריה של יפן אשר החלה בערך בשנת 710 והסתיימה ב-794. הקיסרית גֵנמֵיי (元明天皇) קבעה את בירת הֵייג'ו קְיו (平城京 היום נארה) ומלבד 5 שנים (740–745), שבהן הבירה עברה באופן זמני, הייתה נארה הבירה של התרבות היפנית. בשנת 784 הקיסר קאמוּ (桓武天皇) העביר את הבירה לעיר נאגַאוֹקה, לפני שעברה להייאן (平安京), או קיוטו (京都), כעשור לאחר מכן, בשנת 794.
רוב אוכלוסיית יפן התפרנסה בתקופה זו מחקלאות ורוכזה סביב כפרים. רוב הכפריים האמינו בדת השינטו, המבוססת על סגידה לאלים של כוחות טבע ואלים קדמונים (קאמי).
הבירה בנארה נבנתה לפי המודל של העיר הסינית צ'אנגאן, עיר הבירה של שושלת טאנג מסין. מהרבה בחינות, התאים עצמו המעמד הגבוה ביפן למנהגים הסיניים, כגון אימוץ האותיות הסיניות (קנג'י 漢字), ואימוץ דת הבודהיזם.
ספרות תקופת נארה

ניסיונות מרוכזים של חצר הקיסרות לתעד את ההיסטוריה שלה, הניבו את היצירות הספרותיות הראשונות של תקופת נארה. יצירות כמו הקוג'יקי (古事記) והניהון שוקי (日本書紀) היו בעלות טבע פוליטי, ונועדו לתעד, ועל כן הצדיקו וביססו את עליונות שושלת הקיסרים בתוך יפן וכן גם בסין ובקוריאה.
עם התפשטות המילה הכתובה, שירה יפנית, המכונת וואקה (和歌), החלה להכתב. במשך הזמן, אוספים פרטיים קובצו וצוטטו על מנת ליצור את קובץ השירים היפנים הראשון, שכונה מאנְיוֹשוּ (万葉集), מעט אחרי שנת 759. סימנים סיניים שימשו על מנת לבטא צלילים יפנים, זאת עד שהומצא כתב הקאנה.
התפתחות כלכלית, חברתית ומנהלתית

לפני שנחקק קוד טאיהו (大宝律令 Taihō-ritsuryō), היה נהוג להעביר את מיקום הבירה לאחר מות הקיסר, וזאת משום האמונה העתיקה שמקום המוות מזוהם. רפורמות ובירוקרטיזציה של מערכת הממשל הביאו לקביעת מושב קבוע לבירה בעיר הייג'ו קיו, או נארה, בשנת 710. בין השנים 740 ל-745, עברה הבירה מסיבות פוליטיות. בין השנים 740–744 לעיר קוניקו(恭仁京, היום קאמו), בשנת 744 לעיר שיגאראקינוֹמיה (紫香楽宮, כיום שיגאראקי) ובין השנים 744–745, עברה הבירה לעיר נאניווה-קיו (難波, כיום אוסקה), אך היה חזרה לנארה בשנת 745. הבירה בנארה, שנתנה את שמה לתקופה, עוצבה לפי המודל של בירת שושלת טאנג מסין, העיר צ'אנגאן. נארה הייתה המרכז האורבני האמיתי הראשון ביפן. במהרה הגיעה כמות האוכלוסייה בה ל-200,000 תושבים (שייצגו כ-4% מכלל אוכלוסיית יפן), וכ-10,000 אנשים עבדו במשרות ממשלתיות.
בתקופת נארה התרחבה הפעילות הכלכלית והמנהלתית ביפן. דרכים חדשות קישרו את נארה עם בירות הפרובינציות השונות, ואיפשרו גבייה יעילה ומסודרת של מיסים. הוטבעו מטבעות, אך השימוש בהם היה עדיין מועט. לעומת זאת, מחוץ לאזור נארה, הייתה פעילות מסחרית מועטה. באמצע המאה השמינית, השואן, אחד מהמוסדות החשובים ביפן של ימי הביניים, החל לצבור חשיבות כתוצאה מחיפוש אחר שיטה יעילה לניהול קרקעות. מנהלות מקומיות החלו בשיפור עצמי, בעוד שהשיטה הישנה של חלוקת קרקעות, והעלאת המיסים, הביאו לאובדן או זניחת קרקעות על ידי אנשים, שכעת הקראו "אנשי הגל" או רונין (浮浪人). חלק מהאנשים האלה, שהיו חופשיים, החלו לעבוד בשביל בעלי אחוזות וקרקעות, ואדמות ציבוריות החלו לעבור לידי השואן.
מלחמות בין קבוצות בחצר הקיסרות נמשכו לאורך כל תקופת נארה. בני המשפחה הקיסרית, מנהיגי שבטים המקורבים למשפחה ונזירים בודהיסטים, כולם רבו ביניהם על כוח והשפעה. מוקדם יותר באותה תקופה, הנסיך נאגאיה תפס שליטה על חצר הקיסרות לאחר מותו של פוג'יווארה נו פוהיטו. את פוהיטו ירשו ארבעת בניו; מוּצ'ימארו, אוּמאקאיי, פוּסאקאיי ומארוֹ. הם העלו את הקיסר שומו, הנסיך מבתו של פוהיטו, על כס הקיסרות. בשנת 729 הם אסרו את נאגאיה, ונטלו בחזרה את השליטה בחצר. אך עם התפשטות מגפת אבעבועות שחורות מהעיר קיושו בשנת 735, מתו כל ארבעת האחים, ודומיננטיות שבט פוג'יווארה הצטמצמה. הקיסר היה המום מחדשות אלה, והוא העביר את ארמונו שלוש פעמים בחמש שנים החל משנת 740, עד שלבסוף חזר לנארה. לקראת סוף תקופת נארה, עקב נטל כלכלי כבד, פיטר חצר הקיסרות פקידים לא חיוניים. בשנת 792 הופסקה הפקעת הקרקעות על ידי חצר הקיסרות, ומושלי פרובינציות הורשו להקים צבאות פרטיים למטרות שיטור מקומי. ביזור הסמכויות הפך לחוק למרות הרפורמות הקודמות שבוצעו באותה תקופה. לבסוף, על מנת להחזיר את השליטה לידי חצר הקיסרות, הועברה הבירה לעיר נאגאוקה-קיו (長岡京), ובשנת 794 לעיר הייאן-קיו ("בירת השלום והשלווה" 平安京), הממוקמת בערך 26 ק"מ צפונית לנארה. לקראת סוף המאה האחת עשרה, כונתה העיר קיוטו ("עיר הבירה"), השם אותו היא נושאת עד היום.
התפתחות תרבותית וביסוס הבודהיזם

כמה מהיצירות החשובות ביותר בתרבות יפן נכתבו במהלך תקופת נארה, כגון הקוג'יקי (古事記) והניהון שוקי (日本書紀), ספרי ההיסטוריה היפנים הראשונים, אשר נכתבו בשנים 710 ו-720, בהתאמה. המניוֹשוּ ("אוסף אלף העלים", 万葉集), אוסף שירים, והקאיפוּסוֹ ("זיכרון נעים של שירים", 懐風藻), אוסף שירים יפנים שנכתבו בסינית על ידי קיסרים ונסיכים.
עוד התקדמות תרבותית משמעותית באותה תקופה הייתה ביסוס הבודהיזם. הבודהיזם הובא ליפן על ידי נזירים קוראנים במאה השישית, אך לא נטמע ממש עד תקופת נארה, כאשר אימץ אותה בחום הקיסר שומו. הקיסר ובת זוגו בת הפוג'יווארה היו בודהיסטים קנאים, ועודדו את הפצת הדת על ידי הכרזתה כ"מגינת המדינה", ודרך לחיזוק מוסדות יפנים.
בזמנו של הקיסר שומו נבנה מקדש טודאי-ג'י ("המקדש המזרחי הגדול" 東大寺), ובתוכו הוצב פסל הבודהה דַאיניצ'י ("בודהה השמש הגדול"), פסל בגובה 16 מטרים, עשוי ברונזה מכוסה זהב. בודהה זה זוהה עם אלת השמש, מה שגרם למיזוג הדרגתי של הבודהיזם עם השינטו. שומו הכריז על עצמו כ"משרת שלוש האוצרת" של הבודהיזם: הבודהה, החוק, או לימוד הבודהיזם והקהילה הבודהיסטית.
הממשלה המרכזית גם כן החלה להקים מקדשים שנקראו קוֹקוּבּוּנג'י (国分寺) ברחבי הפרובינציות. מקדש טודאי-ג'י היה הקוקובונג'י של פרובינציית יאמטו (היום חבל נארה).
למרות שניסיונות להפוך את הבודהיזם לדת הרשמית של יפן כשלו, הם עזרו בשיפור מעמדה של המשפחה הקיסרית. ההשפעה הבודהיסטית גברה בחצר הקיסרות בתקופת שלטונה של בתו של שומו, הקיסרית קוקן. קוקן הכניסה נזירים בודהיסטים לחצר. היא התפטרה מכס הקיסרות בשנת 758 בעצת בן דודה, פוג'יווארה נו נאקאמארו, לאחר שהתאהבה בנזיר ששמו דוקיו. נאקאמארו נטל זמנית את השלטון בעזרת צבא, אך סולק במהרה. קוקן האשימה את הקיסר החדש בקשירת קשר נגד נאקאמארו ועלתה מחדש לכס הקיסרות, כעת כקיסרית שוטוקו. הקיסרית הורתה על הדפסת מיליון קלפי תפילה, ה-הְיַאקוּמאנטוֹ ד'האראני (百万塔陀羅尼), שרבים מהם שרדו עד היום. המגילות הקטנות, משנת 770, הן בין העבודות המודפסות העתיקות בעולם. שוטוקו הדפיסה את המגילות על מנת לרצות את אנשי הכמורה הבודהיסטית. ייתכן ואיפלו רצתה להכתיר את אהובה דוקיו לקיסר, אך היא מתה מאבעבועות לפני שהספיקה לעשות כן. פעולותיה זעזעו את אנשי נארה, והביאו להחלטה לשלול נשים מאפשרות לרשת את כס הקיסרות וסילוק הנזירים הבודהיסטים מעמדות הכוח הפוליטיות שקיבלו.
עבודות אמנות רבות ואוצרות שנאספו מארצות אחרות בתקופת שומו וקוקן שמורים היום בשוסואין (בקתת ארכיון) שבמקדש טודה-ג'י, ונקראים אוצרות שוסואין, והם מייצגים את התרבות הקוסמופוליטית של אותה תקופה, שנקראה גם תרבות טֶמפיו. אוצרות מיובאים מראים השפעות מאזורי דרך המשי, כגון סין, קוריאה, הודו והאימפריה האיסלאמית. בשוסואין מאוכסנים גם מעל 10,000 מסמכים המכונים "מסמכי שוסואין", ואלה תעודים שנכתבו במצד האחורי של הסוטרות או על עטיפות של חפצים מיובאים, והם שרדו כתוצאה משימוש חוזר של הניירות עליהם היו כתובים. מסמכים אלה תרמו רבות למחקר המערכות הפוליטיות והחברתיות ביפן של תקופת נארה, ואף מראים על שינוי והתפתחות הכתב היפני (כגון קאטאקאנה).
יחסים בינלאומיים

חצר הקיסרות בתקופת נארה ייבא באופן אגרסיבי מאפיינים מהציויליזציה הסינית, וזאת על ידי שליחת משלחות לחצר טאנג הסינית כל עשרים שנה. תלמידים יפנים רבים, רגילים וגם נזירים בודהיסטים, למדו בצ'נגאן ובלויַאנג. תלמיד אחד ששמו אַבֵּה נו נאקאמארו, עבר את המבחנים הציבוריים על מנת להתמנות לתפקיד ממשלתי בסין. הוא שימש כמושל-גנרל באנאם, או וייטנאם הסינית בין השנים 761 ו-767. תלמידים רבים ששבו לארצם קיבלו משרות ממשלתיות מכובדות כגון קיבי נו מאקיבי, שקיבל לידיו את בניית מקדש טודה-ג'י.
שושלת טאנג הסינית מעולם לא שלחה משלחת ליפן, שכן הקיסרים היפנים לא חיפשו אישור להסמכתם מהקיסרים הסינים. ממשלה מקומית מסין, ממחוז עמק יאנגצי, שלחה קבוצה ליפן על מנת להחזיר משלחת יפנית שהגיעה ליפן דרך בַּלְהֵאה, שבמנצ'וריה. הקבוצה לא יכלה לחזור לסין בגלל מרד אן לו שאן, שלבסוף דוכא על ידי סין.
היחסים עם הממלכה הקוריאנית היו שקטים, עם חילופים דיפלומטיים הדדיים. אך עליית חבל בַּלְהֵאה, שבצפון קוריאה, הביאה לערעור היחסים בין שתי המדינות. ממלכת בַּלְהֵאה שלחה משלחת לנארה בשנת 728, שקיבלה את פניהם כממשכי דרכה של ממלכת גוֹגוּרְיוֹ, שהייתה מיודדת עם יפן עד ששושלת סִיאָה איחדה את שלוש מלכויות קוריאה. יחסי הידידות המסחריים והדיפלומטיים בין יפן לממלכת בַּלְהֵאה המשיכו עד שקוריאה נכבשה על ידי חיטאן, או שושלת לְיָאוֹ, במאה העשירית. הקשרים עם סִיאָה הדּרדרו ככל שקשרי נארה עם שושלת טאנג התחזקו.
אירועים

710: בירת יפן עוברת מאסוקה לנארה, ונבנית לפי המודל של הבירה הסינית שיאן.
712: אוסף הסיפורים של קוג'יקי (תעוד של זמנים עתיקים).
720: אוסף הסיפורים של ניהונשוקי (ההיסטוריה של יפן).
743: הקיסר שומו מייסד את מקדש טודה-ג'י בנארה, שבתוכו מוצב פסל בודהה עצום.
759: האנתולוגיה הפואטית של מניושו (אוסף אלף העלים).
784: הקיסר מעביר את הבירה לנאגאוּקה.
788: הנזיר הבודהיסטי סאיצ'ו מייסד את המנזר על הר הְייֵאי, ליד קיוטו, שיהפוך למכלול גדול של מקדשים.
< תקופת אסוקה | תקופת הייאן >
פסל הבודהה הגדול בנארה (טודאי-ג'י)
תקופת צינון (זכויות צרכנים)

בחקיקה ובפרקטיקה של זכויות הצרכן, תקופת צינון היא פרק זמן לאחר רכישה שבו הרוכש יכול לבחור לבטל רכישה ולהחזיר סחורה שסופקה, מכל סיבה שהיא, ולקבל החזר מלא.
חוקים

מדינות רבות העבירו חוקים היוצרים תקופות צינון עבור עסקאות ספציפיות, אם כי, התנאים שבהם הם עשויים לחול והעסקאות המכוסות על ידי החוקים, משתנים באופן משמעותי לפי תחום השיפוט. לדוגמה, בתוך ארצות הברית, הממשלה הפדרלית מטילה תקופות צינון של 72 שעות עבור עסקאות צרכניות רבות שהושלמו בבית או מחוץ למקום העסקים המסורתי של המוכר. מדינות רבות בארצות הברית קבעו גרסאות דומות לחוק של תקופת צינון, ומציעות חוקים דומים למגוון נוסף של עסקאות, כגון רכישות בזמן שיתוף וחוזי מועדון בריאות. לדוגמה, קליפורניה מספקת תקופות צינון לעסקאות צרכניות רבות, כולל רכישות ביטוח, אחריות לרכב, שירותי שיניים ושירותי הרזיה.  האיחוד האירופי מאפשר לתושבי המדינות החברות לבקש החזרים עבור סחורות ושירותים שנרכשו מחוץ לחנות, כגון בטלפון, בהזמנה בדואר או בתגובה למכרז מדלת לדלת, לבטל את העסקה, להחזיר כל רכישה ו לקבל החזר בתוך ארבעה עשר יום.
מדיניות החזר כספי

גם ללא תקופות-צינון מחויבות בחוק, קמעונאים רבים מעניקים לרוכשים מרצונם פרק זמן מוגדר שבמהלכו הם עשויים להחזיר מוצרים שלא נפגעו ונשארו במצב בר מכירה.
תחומי שיפוט מסוימים דורשים מהקמעונאים להציע מדיניות החזרה. לדוגמה, באיחוד האירופי, הוראת זכויות הצרכן משנת 2011 מחייבת את המדינות החברות להעניק לרוכשים את הזכות להחזיר סחורה או לבטל שירותים שנרכשו מעסק הרחק ממתחם מסחרי רגיל, כגון עסקה במסחר מקוון, הזמנה בדואר או במכירה של סוכן שעובר מדלת לדלת, למעט חריגים מוגבלים, תוך שבועיים במקרה רגיל, או שנה אם המוכר לא הודיע בבירור לרוכש על זכויותיו מרגע קבלת הסחורה, לקבלת החזר מלא.  הוראת זכויות הצרכן מיושמת בבריטניה על ידי תקנות חוזי הצרכן (מידע, ביטול וחיובים נוספים) משנת 2013.
כלכלה ניסויית

ההשפעות של תקופות צינון נחקרו בכלכלה ניסיונית בהקשר של מה שנקרא משחק האולטימטום. במשחק הזה, צד אחד מציע לחלק פשטידה (נניח 10 דולר). אז צד אחר יכול לקבל או לדחות את ההצעה. כאשר ההצעה (נניח, 8 דולר עבור הצד הראשון ו-2 דולר עבור הצד השני) מתקבלת, הצדדים מקבלים את התשלומים המתאימים. כאשר ההצעה נדחית, שני הצדדים מקבלים אפס. תקופות צינון יכולות להפחית את שיעורי הדחייה של הצעות לא הוגנות כאשר הצדדים רואים שהסיכון בהימור גדול עבורם.
ראו גם

חרטת הקונה
הגנת הצרכן
מכר מרחוק
הערות שוליים

↑  Martha Coakley. "Cooling-Off Periods, Right to Cancel a Sale". Attorney General of Massachusetts. נבדק ב-2013-10-08.
↑  "Consumer Transactions With Statutory Contract Cancellation Rights". California Department of Consumer Affairs. State of California. נבדק ב-19 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Guarantees and returns". Your Europe. European Union. 7 במרץ 2018. נבדק ב-16 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Collins, Kelvin (4 בדצמבר 2017). "Refunds and Exchanges: What to Know Before You Go Shopping". Better Business Bureau. נבדק ב-16 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Consumer Rights: 10 ways the new EU Consumer Rights Directive will give people stronger rights when they shop online". European Commission. 2011-06-23. נבדק ב-2013-10-08.
↑  Oechssler, Jörg; Roider, Andreas; Schmitz, Patrick W. (2015). "Cooling Off in Negotiations: Does it Work?". Journal of Institutional and Theoretical Economics (באנגלית). 171 (4): 565–588. CiteSeerX 10.1.1.333.5336. doi:10.1628/093245615x14307212950056. ISSN 0932-4569.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4133584-3
תקופת ייחוס (אסטרונומיה)

באסטרונומיה, המושג תקופה (באנגלית: Epoch, במקור מיוונית: Εποχή - תקופה, פרק זמן) מציין נקודת זמן ספציפית, שנתונים אסטרונומיים שאינם קבועים, כמו קואורדינטות של גרמי שמים או מסלוליהם, נכונים לאותה נקודת זמן. בדרך כלל נקבעת תקופת זמן סביב אותה נקודת זמן, שלאורכה משתמשים באותם הנתונים ללא תיקון בהנחה שההבדלים בנתונים לאורך כל התקופה הם קטנים מאוד ואינם משמעותיים, ובסוף התקופה עוברים לנקודת זמן חדשה. כך למשל, הקטלוג הכללי החדש שיצא בשנת 1888 נותן את הקואורדינטות של הערפיליות ושל צבירי הכוכבים במערכת הקואורדינטות המשוונית נכון לשנת 1860, ובקטלוג גליזה לכוכבים קרובים, במהדורה משנת 1969, ניתנות הקואורדינטות של כוכבי הקטלוג במערכת הקואורדינטות המשוונית נכון לשנת 1950. בצורה דומה, אלמנטי המסלול של גרמי שמים, כמו למשל נקודות האפסיד, משתנים לאיטם וכאשר משתמשים בהם יש לציין את התקופה שבה נמדדו. כאשר נעשה שימוש בנתונים מתקופה קודמת לתקופה בה נעשה השימוש, יש לערוך תיקון לנתונים כדי שיתאימו לתקופה הרצויה.
השתנות הנתונים

יש מספר סיבות לשינויים לאורך הזמן בנתונים של גרמי השמים:
השתנות הנתונים > שינויים באלמנטי המסלול

מסלוליהם של כוכבי הלכת ושל שאר הגופים במערכת השמש משתנים בשל השפעת הכבידה של הגופים השונים זה על זה. ההשפעה ניכרת בעיקר על גופים קטנים כמו אסטרואידים. השפעה זו יוצרת בדרך כלל שינויים קטנים בצירי הסימטריה של המסלול שגורם לשינוי נקודות האפהליון והפריהליון של הגוף. גופים שעוברים קרוב לשמש, כמו כוכב חמה, מושפעים גם מאפקטים של יחסות כללית עקב עיקום המרחב על ידי המסה של השמש, מה שגורם גם כן להסטת צירי הסימטריה של מסלולם ולשינוי של אלמנטי המסלול שלהם.
השתנות הנתונים > שינויים במיקומי כוכבים

הכוכבים בשביל החלב נעים ביחס למערכת השמש ומיקומם משתנה. לחלק מהכוכבים יש תנועה עצמית גדולה כך שהשינוי במיקומם ביחס לכוכבים אחרים הוא ניכר על פני מספר שנים קטן וכאשר מציינים את מיקומם בכל מערכת קואורדינטות שמימית, יש לציין את הזמן בו נקבע המיקום. כך למשל, כוכב ברנרד נע על פני השמים במהירות של כ-10.3 שניות קשת בשנה או כמעלה בכ-350 שנים. למרות שלכוכב ברנרד יש את התנועה העצמית הגדולה ביותר מבין כוכבי השמים, לכוכבים רבים יש תנועה עצמית משמעותית וקטלוג לויטן של כוכבים בעלי תנועה עצמית של לפחות 0.2 שניית קשת בשנה, שפורסם בשנת 1979, כולל קרוב ל-60,000 כוכבים.
השתנות הנתונים > שינויים במערכת הקואורדינטות

מערכת הקואורדינטות השמימית הנפוצה והמקובלת, היא מערכת הקואורדינטות המשוונית. במערכת זו, מיקום הכוכבים בשמים ניתן בשתי קואורדינטות המקבילות לקווי האורך והרוחב של כדור הארץ, המוטלות על כיפת השמים. הקואורדינטה של קווי הרוחב נקראות נטייה ונמדדות במעלות מ-90°- לנקודה שמעל לקוטב הדרומי, דרך 0° לנקודות שמעל לקו המשווה ועד ל-90°+ לנקודה שמעל לקוטב הצפוני. הקואורדינטה של קווי האורך נקראת עלייה ישרה ונמדדת בזמן (שעות, דקות ושניות) על פי הפרש הזמן שלוקח לנקודה על פני כיפת השמיים להגיע למקומה של נקודה עם אותה הנטייה ועם עלייה ישרה 0. בדומה לקווי האורך על כדור הארץ נקודת ה-0 היא שרירותית ונקבעת לפי הנקודה בה חוצה השמש את קו המשווה השמימי בנקודת שוויון האביב. בשל נקיפת ציר כדור הארץ משתנה מיקומם של הקטבים השמימיים ושל קו המשווה השמימי ולכן מערכת הקואורדינטות משתנה גם כן.
מכיוון שקצב השינויים שונה בין גופים שונים ובין סוגי נתונים שונים, ייתכן מצב שבו משתמשים באותו זמן בתקופות שונות עבור גופים שונים או עבור נתונים שונים, כך למשל ייתכן שמיקומו של גוף במערכת השמש יינתן בקואורדינטות משווניות נכונות לשנת 2000, אך אלמנטי המסלול שלו יהיו נכונים לשנת 2010.
ציון תקופת הייחוס

ישנן מספר דרכים לציין את נקודת הזמן אליה מתייחסת תקופת הייחוס:
יום יוליאני - מספר היממות שחלפו מאז צהרי ה-1 בינואר שנת 4713 לפני הספירה (למשל ב-12 בצהריים זמן אוניברסלי מתואם של ה-1 בינואר 2000, החל היום היוליאני ה-2,451,545).
שנים בסליאניות (על שם פרידריך בסל) - שנה בסליאנית מתחילה בדיוק כאשר כדור הארץ נמצא במסלולו 80° לפני נקודת השוויון האביבית. נקודת זמן זו נמצאת תמיד קרוב לחצות הלילה (זמן אוניברסלי מתואם) של ה-1 בינואר בכל שנה.
שנים יוליאניות - שנה יוליאנית מתחילה ב-12 בצהרים (זמן אוניברסלי מתואם) של ה-1 בינואר.
במהלך המאה ה-20 היה מקובל להשתמש בתקופות ייחוס לפי שנים בסליאניות, B1900 (כלומר תחילת שנת בסל 1900, שהיא למעשה ה-31 בדצמבר 1899 שעה 19:28, שעון גריניץ') ו-B1950 (כלומר תחילת שנת בסל 1950, שהיא למעשה ה-31 בדצמבר 1949 שעה 22:05:36, שעון גריניץ'). מאז שנת 1984 מקובל להשתמש בתקופת ייחוס לפי שנה יוליאנית J2000 (כלומר תחילת השנה היוליאנית 2000, שהיא למעשה ה-1 בינואר 2000 שעה 12:00:00, זמן אוניברסלי מתואם).
הערות שוליים

↑  J. L. E. Dreyer: A New General Catalogue of Nebulæ and Clusters of Stars, being the Catalogue of the late Sir John F. W. Herschel, Bart, revised, corrected, and enlarged, Memoirs of the Royal Astronomical Society, Vol. 49, p. 3 (1888)
↑  W. Gliese: Catalogue of Nearby Stars, Veröffentlichungen des Astronomischen Rechen-Instituts Heidelberg, Nr. 22, p. 5 (1969)
מוריץ פישר (תעשיין)

| --- | --- |
מוריץ פישר
מוריץ פישר
 לידה:  25 במרץ 1799 טטה
 פטירה:  15 בפברואר 1880 (בגיל 80) טטה
 מדינה:  הונגריה
 מקום קבורה:  בית הקברות יהודים בטאטא 
 מקצוע:  יצרן פורצלן תעשיין
 
לוח זיכרון על קיר בית פישר בטטה
צנצנת דקורטיבית של הרנד
מוריץ פישר, פרקשהאזי (התוספת לשם מסמנת תואר אצולה) (בהונגרית: Farkasházi Fischer Móric) (טָטָה, 25 במרץ 1799 – טטה, 15 בפברואר 1880) היה תעשיין יהודי-הונגרי, יצרן חרסינה (פורצלן), אביר מסדר פרנץ יוזף; ייסד למעשה את תעשיית החרסינה של הרנד בהונגריה והפך אותו למותג עולמי של ייצור כלי פורצלן.
אוצרות כלי פורצלן של הרנד
ביוגרפיה

אביו, וולפגנג פישר, הגיע משלזיה להונגריה במאה ה-18. הוא בנה בית מלאכה קטן ושילם את מס סובלנות (מס שהוטל על יהודים והבטיח את היתר שהיתם במדינה) ליוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. בנו, מוריץ פישר, נולד בעיר טטה. הוא נפטר באותו בית בשנת 1880 .
מיקלוש קושה היה בין צאצאיו.