stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אולף הראשון, מלך דנמרק
מלך

ביולי 1086 נרצח קנוט הרביעי במנזר סנט אלבן באודנסה, במהלך מרד שהתחולל בצפון יוטלנד. אולף הוכרז כמלך באספה שהתכנסה בוויבורג, למרות שהוא שהה עדיין בפלנדריה. על פי ההסדר הוחלף אולף באחיו הצעיר נילס, כדי לאפשר לו לשוב לדנמרק. עם שובו של אולף, נמלט אריק לסקונה. אולף היה השלישי מבניו של סוון השני שעלה על כס המלכות הדני.
תקופת מלכותו של אולף עמדה בסימן של כמה שנים רצופות של בצורת ורעב. על פי ההיסטוריון הדני, ארליד הויטפלדט, הייתה עונת האביב בשנים אלה כה יבשה, עד כי השדות נראו כאילו אירעו בהן שריפות ובעונת הסתיו ירדו גשמים כה חזקים לעיתים תכופות, עד שהאנשים שטו על גבי גזעי עצים כדי לקצור את שיבולי החיטה שבצבצו על פני מי השיטפונות. הרעב התגבר עד אשר האנשים חפרו באדמה כדי ללקט שורשים. רבים מעשירי דנמרק ירדו מנכסיהם והעניים מתו מרעב. בניסיונות הראשונים להקדיש את קנוט הרביעי, כונה אולף "הרעב" (Hunger), כדי לפאר את שמו של קנוט. באותה עת נטען שהרעב היה עונש משמיים על רציחתו של קנוט. הכרוניקן סקסו גרמטיקוס תיאר את הרעב כתופעה דנית ייחודית, למרות שמאוחר יותר התברר כי התופעה הייתה מנת חלקן של ארצות רבות באירופה באותה תקופה.
אולף ניתק ככל הנראה את קשריה של דנמרק עם הרפורמה הגרגוריאנית ותחת זאת תמך באנטי-אפיפיור קלמנט השלישי. במהלך תקופת מלכותו בוטלו כמה מהחוקים שחוקק קנוט וכוחן של הכמורה ושל המלוכה נחלש לטובת האצולה. כאשר ביקש סקילם היבידה לקבל את תמיכתו של אולף לפעולת נקמה על מותו של אחיו באמצעות מערכה צבאית כנגד הונדים, לא יכול היה אולף לגייס את הכוח הדרוש לכך. האצולה הפכה להיות יותר מעורבת בפעולתה של הכנסייה והאציל מיוטלנד, אסר סוונדסן מונה ב-1089 על ידי אולף להיות הארכיבישוף של לונד.
מותו

אולף הראשון מת ב-18 באוגוסט 1095 בנסיבות מסתורית. קיימות השערות שהוא שלח יד בנפשו או שהוא הקריב את עצמו לטובת עמו חסר המזל. סקסו גרמטיקוס כתב שהוא "מרצונו הקריב את עצמו כדי לשחרר את ממלכתו ממזלה הרע והתחנן שכל אשמתו תחול רק על ראשו". אולף הוא המלך הדני היחידי שמקום קבורתו לא נודע. ההנחה היא שגופתו בותרה וחולקה בין אזורי דנמרק השונים כסוג של כפרה על חטאיה של דנמרק ולהשבת מזלה הטוב. לאחר מותו עלה לכס המלוכה אחיו אריק הראשון.
אוברסטר אס אה פיהרר

| --- | --- |
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 צבא:  אס אה
 מערכת הדרגות:  דרגות האס אה
 היררכיה:  קצינים
 בתוקף:  1920–1945 (כ־25 שנים)
 דרגה זוטרה:  שטאבשף
 דרגה בכירה:  אין
 מקבילת הצבא:  גנרל-פלדמרשל
 
אוברסטר אס אה פיהרר (בגרמנית: Oberster SA-Führer), היה המנהיג בתואר של הקבוצה הסמי-צבאית של המפלגה הנאצית, האס אה.
היסטוריה

כדי לרכז את נאמנות האס אה, היטלר קיבל על עצמו את הפיקוד על הארגון כולו ב-1930 ונשאר אוברסטר אס אה פיהרר למשך כל קיום הקבוצה. לאחר 1931, מי שהחזיק בדרגת שטאבשף, כמו ארנסט רהם, התקבלו כמפקדי האס אה.
היסטוריה > סימני הדרגה

לדרגת אוברסטר אס אה פיהרר לא היה סמל אחיד מסוים והוא היה תואר צבאי למחצה שניתן לסמן במגוון דרכים. הרמן גרינג, למשל, הכין מדים משוכללים, עם סרט זרוע צלב קרס מלווה בפסי שירות לבנים. לעומת זאת, מוריס לבש פשוט חולצה חומה של לוחמי סער נאצים ללא סמל, כמו היטלר כשהחזיק בתואר הזה.
רשימת נושאי המשרה

| מס' | תמונה | אוברסטר אס אה פיהרר | כניסה לתפקיד | סיום התפקיד | מפלגה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | אמיל מוריס   (1888–1971) | פברואר 1920 | אוגוסט 1921 | המפלגה הנאצית |
| 2 |  | הנס אולריך קלינטש   (1898–1959) | אוקטובר 1921 | פברואר 1923 | המפלגה הנאצית |
| 3 |  | הרמן גרינג   (1893–1946) | פברואר 1921 | נובמבר 1923 | המפלגה הנאצית |
אין   (נובמבר 1923 – 1 בנובמבר 1926)
| 4 |  | פרנץ פפפר פון סלומון   (1868–1968) | 1 בנובמבר 1926 | 29 באוגוסט 1930 | המפלגה הנאצית |
| 54 |  | אדולף היטלר   (1889–1945) | 2 בספטמבר 1930 | 30 באפריל 1945 | המפלגה הנאצית |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| דרגה זוטרה שטאבשף | דרגות האס אה אוברסטר אס אה פיהרר | דרגה בכירה אין |
איבו פריטהיבי

פסלה של איבו פריטהיבי באנדרטה הלאומית של אינדונזיה.
איבו פריטהיבי, או "אמא אדמה" (באינדונזית: Ibu Pertiwi) היא ההאנשה המדינית והלאומית של אינדונזיה, האנשה של "הטנאאה איר" (מילולית: היבשה והמים), המולדת האינדונזית. מאז התקופה הפרהיסטורית, שבטי הארכיפלג האינדונזי העריצו לעיתים קרובות את האדמה ואת רוחות הטבע כאמא המעניקה חיים, אלוהות נשית של הטבע. לאחר אימוץ ההינדואיזם בתחילת האלף הראשון, דמות אם זו זוהתה עם "פריטהיבי מאטה", אלת האם ההינדית של האדמה, אשר קיבלה כך את השם "פריטהיבי".
בתרבות

איבו פריטהיביהיא נושא פופולרי בשירים ושירים פטריוטיים אינדונזיים והוזכרה בכמה מהם, כמו השיר "איבו פריטהיבי" ו"אינדונזיה פוסאקה". בהמנון הלאומי "אינדונזיה הגדולה", המילים "ג'אדי פנדו איבוקו" ("[הוא] הצופה / המדריך לאמי") הן התייחסות לאיבו פריטהיביכאם המטפורית של העם האינדונזי.למרות הפופולריות שלה בשירים ובשירים פטריוטיים, הייצוגים והתמונות הפיזיות שלה הם נדירים.
בפרסומות הטלוויזיה לאומניות לציון יום העצמאות האינדונזי, איבו פריטהיבי מתוארת לעיתים קרובות כעלמה אינדונזית יפהפייה שמטפחת אהבה בילדים אינדונזים, כמו שתוארה בפרסומת הטלוויזיה משנת 2017.
ב-2017 זכתה תחפושת איבו פריטהיבי בתלבושת הלאומית הטובה ביותר בתחרות מיס היופי הבינלאומית מיס גרנד. התחפושת נוצרה בהשראת איבו פריטהיבי.
הערות שוליים

↑  https://kumparan.com/kumparannews/kisah-tentang-ibu-pertiwi
↑  https://www.youtube.com/watch?v=4QhKG5h7T-Y&ab_channel=IKLANESIAHD
ערך זה הוא קצרמרבנושא אינדונזיה ובנושא מדינות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
איבוד כדור (כדורסל)

בכדורסל, איבוד כדור (באנגלית: Turnover) מתרחש כאשר קבוצה מאבדת את ההחזקה בכדור לקבוצה היריבה לפני ששחקן זרק לסל של קבוצתה. איבוד יכול לקרות מכך ששחקן יריב חוטף את הכדור, הכדור יוצא מחוץ למגרש, ביצוע הפרה (כגון כדרור כפול, צעדים, הפרת שעון זריקה, הפרה של שלוש שניות, הפרה של חמש שניות), או ביצוע עבירת תוקף.
לפי כתב הספורט של הבוסטון גלוב בוב ראיין, הרעיון של איסוף ופרסום סטטיסטיקה של איבודי הכדור, גובש לראשונה על ידי עמיתו ג'ק בארי.  איבודי כדור נרשמו לראשונה רשמית בליגת ה-ABA במהלך עונת 1967/68, ומנהג זה אומץ מאוחר יותר על ידי ה-NBA בעונת 1977/78 שלאחר מיזוג הליגות.
שיאים > NBA

את שיא האיבודים במשחק NBA חולקים ג'ייסון קיד וג'ון דרו. קיד איבד 14 איבודים במדי פיניקס סאנס מול ניו יורק ניקס ב-17 בנובמבר 2000, ודרו 14 גם כן במדי אטלנטה הוקס מול ניו ג'רזי נטס ב-1 במרץ 1978. שיא האיבודים במשחק פלייאוף ה-NBA הוא 13, והוא נקבע על ידי ג'יימס הארדן ב-27 במאי 2015 במדי יוסטון רוקטס נגד גולדן סטייט ווריורס.
לברון ג'יימס מחזיק בשיא של הכי הרבה איבודים במצטבר בקריירה עם 4,966 איבודים בעונה הסדירה ו-1,015 בפלייאוף. ראסל ווסטברוק מחזיק בשיא של ממוצע האיבודים הגבוה ביותר בעונה הסדירה עם 4.1 איבודים למשחק.
הערות שוליים

↑  Ryan, Bob. "Bob Ryan says goodbye after 44 years". The Boston Globe. נבדק ב-19 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "TOV playoff". Yahoo Sports. נבדק ב-28 במאי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  NBA & ABA Career Leaders and Records for Turnovers, Basketball-Reference.com (באנגלית)
↑  NBA & ABA Career Playoff Leaders and Records for Turnovers, Basketball-Reference.com (באנגלית)
↑  NBA Player Most Career Turnovers Per Game, StatMuse (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אטול באה

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס ההודי, ים לקדיב 
 קואורדינטות:  5°08′00″N 72°57′00″E﻿ / ﻿5.1333333333333°N 72.95°E﻿ / 5.1333333333333; 72.95
 שטח:  7.29 קילומטר רבוע
 נתונים מדיניים
 מדינה:  האיים המלדיביים 
 אזור זמן:  UTC+5
  (למפת האיים המלדיביים מוגדלת) מאלה אדו סיטי פואמולקו קולחודופושי טינדו נאיפרו גאן דוואפארו דידהו האוקיינוס ההודיאטול באה(למפת האיים המלדיביים רגילה) מאלה אדו סיטי פואמולקו קולחודופושי טינדו נאיפרו גאן דוואפארו דידהו האוקיינוס ההודיאטול באה
 
באה (בדיבהי: މާޅޮސްމަޑުލު ދެކުނުބުރި) הוא אטול באיים המלדיביים, נמצא במחוז צפון. האטול כולל 75 איים מתוכם 13 מיושבים וחמישה נוספים פותחו כבתי מלון. שאר האיים אינם מיושבים. באטול באה יש מגוון ביולוגי משמעותי כולל ריכוזים של כרישי לוויתן וקרני מנטה וגם מגוון ייחודי של אלמוגים הידרוזואניים ורודים נדירים (Distichopora nitida), Bryozoans (Bugula) ושבלולי ים (Tambja olivaria).  באטול באה קיים אחד האזורים הגדולים ביותר של המנגרובים בחלק המרכזי של רשת האטול המלדיבית. בירת האטול היא האי אידפושי, מדרום לו נמצא האטול אליף אליף מצפון האטול ראה וממזרח האטולים לביאני וקאפו. באטול 12,132 תושבים ובראשו עומד הצ'יף מוחמד מאהיר.
הערות שוליים

↑  About Baa Atoll, BAA ATOL UNESCO BIOAPHERE RESERVE MALDIVES
ערך זה הוא קצרמרבנושא איים ובנושא גאוגרפיה של אסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אטול דאס רוקאס

אטול דאס רוקאס (בפורטוגזית: Atol das Rocas; מילולית: אטול הסלעים) נמצא באוקיינוס האטלנטי, מול חופי ברזיל, כ-260 ק"מ צפונית-מזרחית לנאטאל ו-145 ק"מ צפונית-מערבית לארכיפלג פרננדו די נורוניה.
גאוגרפיה

האטול משויך למדינת ריו גראנדה דו נורטה. בשל הייחודיות האקולוגית שלו, הוא הוכרז כשמורת טבע ימית ב-1978 (שמורת הטבע הראשונה בברזיל) וכאתר מורשת עולמית של אונסק"ו ב-2001, יחד עם ארכיפלג פרננדו די נורוניה.
דאס רוקאס הוא האטול היחיד בדרום-מערב האוקיינוס האטלנטי, והוא אחד האטולים הקטנים בעולם. אורכו האטול 3.7 ק"מ ורוחבו 2.5 ק"מ. שטחה של הלגונה שבמרכזו 7.1 קמ"ר, ועומקה המרבי 6 מטרים. שטחו היבשתי של האטול, המורכב משני איים, איליה דו סמיטריו ("אי בית הקברות") ואיליה דו פרול ("אי המגדלור"), 0.36 קמ"ר (360 דונם). שטח שמורת הטבע כולל גם כ-360 קמ"ר באוקיינוס שמסביב לאטול.
האטול נתגלה בידי גונסלו קואליו, שספינתו טבעה בסמוך לו ב-1503, לאחר שמלחיה לא הבחינו במים הרדודים ובשוניות האלמוגים. עם זאת, הוא מופה לראשונה בידי פיליפ לי רק ב-1852, והוגדר לראשונה כאטול ב-1858. בשל בידודו, האטול כמעט שלא נפגע מפעולות של בני אדם, והמבנה היחיד על האטול הוא מגדלור שהקים חיל הים הברזילאי בשנות ה-60. למעשה, אין בו מבקרים פרט לפקחי השמורה ולמשלחות מחקר, שאף הן מועטות בשל הקשיים הלוגיסטיים הכרוכים בהגעה אליו (הפלגה של 26 שעות מנאטאל) ובשהייה בו. בעבר הייתה בו פעילות של דיג לובסטרים.
עולם החי בשוניות האלמוגים כולל צבי ים (בהם צב ים ירוק וצב ים קרני), כרישים, דולפינים וסרטנאים. עם העופות הימיים המקננים באטול נמנים שחפית חומה, סולת מסכה, סולה לבנת-בטן ופריגט הדור.
כמויות המשקעים השנתיות באטול מגיעות לכ-10,000 מ"מ. החודש הגשום ביותר הוא אוגוסט (כ-2,600 מ"מ) והיבש ביותר הוא אפריל (כ-180 מ"מ). אפריל הוא גם החודש הקר ביותר באטול (17.5 °C) בעוד שפברואר הוא החודש החם ביותר (35.8 °C). טמפרטורת המים הממוצעת מסביב לאטול היא 27 °C, ואילו בלגונה עשויה טמפרטורת המים להגיע ל-39 °C.
שרידי מגדלור ישן באטול
Will You Love Me Tomorrow

"Will You Love Me Tomorrow" ידוע לפעמים בשם "Will You Still Love Me Tomorrow", הוא שיר שנכתב על ידי ג'רי גופין וקרול קינג. הוא הוקלט במקור ב-1960 על ידי השירלס (אנ'), שהגיעו עם הגרסה שלהן למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. "Will You Love Me Tomorrow" הוא השיר הראשון של להקת בנות כהות עור שהגיע למקום הראשון במצעד. מאז, הוא הוקלט על ידי אמנים רבים במהלך השנים, כולל גרסה משנת 1971 מאת קרול קינג.
גרסתן של השירלס > רקע

בשנת 1960 הוציאה להקת הבנות השירלס את הגרסה הראשונה של השיר כסינגל, בהוצאת ספקטר, עם "Boys" כצד ב'. בהתחלה, הופץ בשם "Tomorrow". כשהוא הושמע לראשונה, לא רצתה הזמרת שירלי אוונס (שנודעה מאוחר יותר בשם שירלי אלסטון-ריבס) להקליט אותו, כי היא חשבה שזה "קאנטרי מדי". לאחר עריכה נוספת שלו, החליטה שהיא מרוצה מהגרסה הסופית. עם זאת, אוונס נזכרה בתוכנית הרדיו הישנה של ג'ים פרסונס, Shake Rattle Showtime, וחששה שמא תחנות רדיו יאסרו את השמעת השיר, כי הוא "מיני מדי".
גרסתן של השירלס > ביקורת

"Will You Love Me Tomorrow" הגיע למקום הראשון בארצות הברית ובנוסף לכך, הגיע גם למקום השני במצעד שירי ה-R&B ולמקום הרביעי בממלכה המאוחדת. במצעד הסינגלים של ניו זילנד, הגיע למקום השלישי. גרסה זו של השיר, דורגה נכון ל-2009 כשיר ה-162 בגודלו בכל הזמנים, כמו גם השיר הטוב ביותר של 1960, על ידי Acclaimed Music. הוא דורג במקום ה-126 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים של רולינג סטון. בילבורד דירגו אותו במקום השלישי ברשימת 100 שירי להקות הבנות הגדולים בכל הזמנים.
השיר נכלל מאוחר יותר בפסקול של Stardust מאת מייקל אפטד, ב"ריקוד מושחת" מאת אמיל ארדולינו וב"רומן על אמת" של טוני סקוט.
גרסתן של השירלס > ביקורת > רשימות כל הזמנים

| ארגון | רשימה | מיקום | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| בילבורד | 500 שירי הפופ הטובים ביותר בכל הזמנים | 33 |  |
גרסתן של השירלס > מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1960–1961)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1960–1961)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1960–1961)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1960–1961)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 1 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B | 2 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הקאש-בוקס | 1 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 4 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 3 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 2 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1961)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1961)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1961)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1961)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 20 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B | 14 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הקאש-בוקס | 3 |  |
גרסתן של השירלס > שירי תשובה

ברטל דאצ'ה, הקליט שיר תשובה בשם, "Not just Tomorrow, But Always". כמה היסטוריונים טענו שדאצ'ה היה שם בדוי לאמן ההקלטה טוני אורלנדו, שההקלטה של השיר המקורי שלו לא פורסמה שכן, דון קירשנר חשב שהליריקה משכנעת רק כששרה אישה. עם זאת, מודעה מאת יונייטד ארטיסטס רקורדס שפורסמה בבילבורד במהלך 1961 כללה תמונה של הזמרת, מה שהצביע על כך שדאצ'ה אינו טוני אורלנדו. הסאטינטונים, להקת שהוקמה בחסות מוטאון, הקליטה גם שיר תשובה בשם "Tomorrow and Always", בו היה שימוש באותה המנגינה כמו המקור, אך בהתחלה זנחו את הקרדיט לקינג וגופין. בעקבות איומים משפטיים ולחיצות מאוחרות יותר, הובילו את חברת התקליטים להעניק קרדיט ראוי לכותביו המקוריים של השיר, אך בסופו של דבר, הוא הוסר והוחלף בשיר אחר. השיר נכלל באלבום, The Complete Motown Singles, Volume 1: 1959–1961.
גרסתה של קרול קינג

ב-1971, קרול קינג, הכותבת של השיר, הקליטה גרסה של "Will You Love Me Tomorrow" לאלבום האולפן השני שלה Tapestry, כאשר ג'וני מיטשל וג'יימס טיילור מבצעים בה קולות רקע. הגרסה של קינג לשיר בוצעה בקצב איטי משמעותית מהקצב המקורי. דייוויד הפוורת' ניתח את גרסתה של קינג. השיר הפך לחלק קבוע בהופעות החיות של קינג. טיילור ביצע את חלקו במהלך סיבוב ההופעות המשותף שלהם ב-2010.
ב-Beautiful: The Carole King Musical משנת 2013, השיר מוצג בחלקו ארבע פעמים: פעם אחת במהלך כתיבתו, פעם אחת במהלך הקלטת הדמו של קינג, לאחר מכן עם השירלס כשהן מבצעות אותו, והחלק האחרון כולל את קינג שרה ומנגן אותו מאוחר יותר במהלך תקופה גרועה במיוחד בנישואיה עם גופין. אף שיר אחר לא מופיע באותה תדירות במחזמר.
גרסתה של קרול קינג > צוות

קרול קינג – פסנתר, שירה
גרסתה של קרול קינג > מוזיקאים נוספים

דני "קוטץ'" קורצ'מאר – גיטרה אקוסטית
ראס קונקל – תופים
צ'ארלס "צ'רלי" לארקי – גיטרה בס
ג'וני מיטשל – שירת רקע
ג'יימס טיילור – גיטרה אקוסטית, שירת רקע
גרסתה של לזלי גרייס

"Will U Still Love Me Tomorrow" הוקלט בשנת 2012 על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית לזלי גרייס, כחלק מתוך אלבום הבכורה שלה, Leslie Grace. השיר יצא לאור ב-17 ביולי 2012 כסינגל המוביל מתוך האלבום. הוא נכתב על ידי כותביו המקוריים, ג'רי גופין וקרול קינג, אך הופק על ידי סרג'יו ג'ורג'.
גרסתה של גרייס זכתה להצלחה בינלאומית, כאשר הגיעה למקום הראשון במצעד האיירפליי הלטיני.
גרסתה של לזלי גרייס > רקע והפקה

בשנת 2012, הוחלט כי גרייס תוציא את אלבום הבכורה שלה, Leslie Grace, במסגרתו הוחלט שתקליט את "Will You Still Love Me Tomorrow" בגרסה מחודשת, אשר שמה יהיה "Will U Still Love Me Tomorrow". בהמשך, הוחלט שהוא יופץ כסינגל הבכורה הבינלאומי הרשמי של גרייס ובעקבות כך, זכה להצלחה מסחרית רבה.
גרייס ביצעה את השיר במספר הופעות וקמפיינים שקיימה במהלך הקריירה שלה.
גרסתה של לזלי גרייס > וידאו קליפ

הווידאו קליפ הרשמי של "Will U Still Love Me Tomorrow" פורסם לראשונה ביוטיוב בדצמבר 2012. הוא צולם בשחור-לבן וצבר למעלה מ-8 מיליון צפיות.
גרסתה של לזלי גרייס > מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2012)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2012)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2012)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2012)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | – |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הלטיניים | 3 |  |
|  ארצות הברית | מצעד האיירפליי הלטיני | 1 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הפופ הלטיניים | 3 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הטרופיים | 1 |  |
גרסאות כיסוי

הלן שפירו הקליטה את השיר באלבומה 'Tops' with Me בשנת 1962. היא, ככל הנראה, הראשונה שהקליטה גרסת כיסוי לשיר זה.
ארבע העונות הגיעה למקום 15 במצעד הקאש-בוקס ולמקום ה-24 במצעד הבילבורד הוט 100 עם השיר ב-1968.
לינדה רונסטאדט הקליטה את השיר עבור אלבומה משנת 1970, Silk Purse. הגרסה הגיעה למקום ה-98 במצעד הקאש-בוקס וה-11 במצעד השירים מתחת להוט 100.
הגרסה של רוברטה פלאק הגיעה למקום ה-76 במצעד הבילבורד הוט 100 ב-1972 והוקלטה בשם, "Will You Still Love Me Tomorrow".
מלאני הגיעה עם גרסתה למקום ה-82 במצעד הבילבורד הוט 100 ב-1973 והגיעה ל-40 העליונים בממלכה המאוחדת ב-1974.
פרקונסיה מוד, להקה צ'יליאנית, הקליטה את השיר עבור אלבומה, Show Rock!, משנת 1973.
מורנינגסייד דרייב הוציאה גרסת דאנס של השיר ב-1975, שהגיעה למקום ה-33 במצעד הבילבורד הוט 100.
דנה ולרי הקליטה גרסת דאנס שהגיעה למקום ה-95 במצעד הבילבורד הוט 100 ב-1976.
דייב מייסון הגיע עם גרסתו למקום ה-39 במצעד הבילבורד הוט 100. הגרסה הייתה לשירו האחרון שדורג ב-40 העליונים במצעד.
אחוות האדם הוציאה את הגרסה שלה לשיר והפיצה אותה כסינגל ב-1980.
האוברטונס הוציאה את הגרסה שלה לשיר עבור אלבומה בעל אותו השם ב-2019; גרסה זו היא ההקלטה הסופית של טימי מאטלי עם האוברטונס לפני מותו.
סילה בלאק כללה את השיר באלבומה משנת 1993, Through The Years.
ג'ורג' קייבלס כלל גרסת ג'אז אינסטרומנטלית איטית באלבומו מ-2003, Looking for the Light.
לאיימי ויינהאוס יש הקלטה שנכללה באלבומה, Lioness: Hidden Treasures, שיצא לאחר מותה.
טיילור סוויפט ביצעה גרסת פופ לשיר בהופעה חיה בהיכל התהילה של הרוק אנד רול ב-30 באוקטובר 2021 כחלק ממחווה לקרול קינג שנכנסה אליו באותה השנה.
הערות שוליים

↑    Martin Chilton, ‏Gerry Goffin: 10 great songs, The Telegraph, 20 June 2014
↑  Bronson, Fred (1992). The Billboard Book of Number One Hits. New York City: Billboard Books. ISBN 978-0823076772.
↑  Covach, John (2005). "Form in Rock Music: A Primer". In Stein, Deborah (ed.). Engaging Music: Essays in Music Analysis. New York City: Oxford University Press. p. 70. ISBN 0-19-517010-5.
↑  SHIRELLES | full Official Chart History | Official Charts Company, www.officialcharts.com
↑  flavour of new zealand - search lever, www.flavourofnz.co.nz
↑  Acclaimed Music, www.acclaimedmusic.net
↑  Billboard Staff, 100 Greatest Girl Group Songs of All Time: Critics’ Picks, Billboard, ‏2017-07-10 (באנגלית אמריקאית)
↑  True Romance (1993) - IMDb, נבדק ב-2021-11-23
↑  The 500 Best Pop Songs (Nos. 500-301): Staff List, בילבורד, ‏17 באוקטובר 2023 (באנגלית אמריקאית)
1 2  Songfacts, Will You Love Me Tomorrow by The Shirelles - Songfacts, www.songfacts.com (באנגלית)
↑  The Complete Motown Singles | Vol. 1: 1959-1961 (2005, Vinyl) (באנגלית), נבדק ב-2021-11-23
1 2  David Hepworth, Never a Dull Moment: 1971 The Year That Rock Exploded, Henry Holt and Company, 2016-06-07, ISBN 978-1-62779-400-8. (באנגלית)
↑  Week Ending 1/24/2010 | TicketNews, web.archive.org, ‏2010-01-30
↑  Stage Design Stars In Troubadour Reunion Tour | Pollstar - The Concert Hotwire, web.archive.org, ‏2010-04-09
↑  Songs from Beautiful: the Carole King Musical, 2015-05-05, נבדק ב-2021-11-23
1 2 3 4 5  Leslie Grace – Will You Still Love Me Tomorrow?, נבדק ב-2022-04-19
↑  Leslie Grace, Billboard (באנגלית אמריקאית)
↑  Leslie Grace - Will U Still Love Me Tomorrow? [Teletón 2012], נבדק ב-2022-04-19
1 2  LESLIE GRACE - Will U Still Love Me Tomorrow (Official HD Video), נבדק ב-2022-04-19
↑  Looking for the Light - George Cables | Songs, Reviews, Credits | AllMusic (באנגלית), נבדק ב-2021-11-23
↑  Lioness: Hidden Treasures, 2011-01-01, נבדק ב-2021-11-23
↑  Alejandra Gularte, Taylor Swift Opens the Rock Hall Induction With Ethereal Carole King Cover, Vulture, ‏2021-10-31 (באנגלית אמריקאית)
| לזלי גרייס |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | Pasión • Leslie Grace |  |
| מיני-אלבומים | Lloviendo Estrellas |  |
| סינגלים | "Will U Still Love Me Tomorrow" • "Day 1" • "Be My Baby" • "Odio No Odiarte" • "Nadie Como Tú" • "Cómo Duele el Silencio" • "Aire" • "Nada de Amor" • "Díganle" • "Dulce" • "Duro y Suave" • "Fuego" • "De Lunes a Jueves" • "Still New York" • "Sola" • "Qué Será" • "Bachatica" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Si Una Vez (If I Once)" • "Mi Mala (Remix)" • "Lo Siento" • "Conga (Remix)" |  |
| ערכים קשורים | "שכונה על הגובה" (2021) • "באטגירל" (2022) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 78bf38b7-9a4b-356b-ac17-ca5c77d6c9ee
אוברקיל

| --- | --- |

Overkill, 2024
 מקום הקמה:  Old Bridge Township 
 מוקד פעילות:  אולד ברידג', ניו ג'רזי, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1980
 סוגה:  ת'ראש מטאל, גרוב מטאל
 חברת תקליטים:  מגה-פורס רקורדס, אטלנטיק רקורדס 
 האתר הרשמי של הלהקה
 חברים
 בובי אלסוורת' ד. ד. ורני דייב לינסק דרק טיילר רון ליפניקי
 
אוברקיל (באנגלית: Overkill) היא להקת ת'ראש מטאל אמריקנית שנוסדה ב-1980 בניו ג'רזי, והיא פעילה משנת 1984 ועד היום.
הרכב הלהקה עבר שינויים רבים במהלך שנות פעילותה, כאשר הסולן בובי אלסוורת' והבסיסט ד. ד. ורני הם היחידים שנשארו מההרכב המקורי. הרכב הלהקה אף כלל לתקופה קצרה את הגיטריסט דן ספיץ שהיה אחד מהגיטריסטים המוכרים ביותר בלהקת אנתרקס .
הם היו אחת מלהקות הת'ראש מטאל הראשונות שחתמו על חוזה עם חברת תקליטים גדולה (Atlantic Records, ב-1986), אך הם לא זכו להצלחה מסחרית עד הפופולריזציה של הז'אנר בסוף שנות ה-80, עם בני דורם אנתרקס, מגאדת', מטאליקה, סלייר, אקסודוס, וטסטמנט.
ללהקה 18 אלבומי אולפן, 2 מיני אלבומים, 2 אלבומי הופעה חיה ואלבום גרסאות כיסוי.
הלהקה הופיעה בישראל פעם אחת, ב-8 ביוני 2015, ברידינג 3 בתל אביב.
חברי הלהקה

בובי אלסוורת' - שירה (1980-היום)
דייב לינסק - גיטרה חשמלית (1999-היום)
דרק טיילר - גיטרה חשמלית (2002-היום)
ד. ד. ורני - גיטרה בס (1980-היום)
רון ליפניקי - תופים (2005-היום)
דיסקוגרפיה

1985 - Feel the Fire
1987 - Taking Over
1988 - Under the Influence
1989 - The Years of Decay
1991 - Horrorscope
1993 - I Hear Black
1994 - W.F.O
1996 - The Killing Kind
1997 - From the Underground and Below
1999 - Necroshine
2000 - Bloodletting
2003 - 13 Killbox
2005 - ReliXIV
2007 - Immortalis
2010 - Ironbound
2012 - The Electric Age
2014 - White Devil Armory
2017 - The Grinding Wheel
2019 - The Wings of War
2023 - Scorched
הערות שוליים

↑  http://mako.co.il/music-israel-concerts/2015/Article-b4d28d359267d41006.htm
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 1488830536167  BnF: cb13905629q (data)  GND: 10292256-1  LCCN: n91066592  MusicBrainz: 97fa7dd1-4706-4fad-b6ff-e099a37837fc  NKC: xx0022024  VIAF: 126817420   WorldCat (עם VIAF): 126817420 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אוניברסיטת ואנדרבילט
בתי ספר

בית הספר למוסמכים (אנ') (	1873)
בית הספר למשפטים (אנ') (1874)
בית הספר לרפואה (אנ') (1875)
בית הספר לתאולוגיה (אנ') (1875)
פיבודי קולג' (אנ') (1875)
בית הספר לחינוך ופיתוח אנושי (1875)
בית הספר להנדסה (אנ') (1879)
בית הספר לסיעוד (אנ') (1908)
בית הספר למוזיקה (אנ') ע"ש בלייר (1964)
בית הספר למנהל עסקים (אנ') ע"ש אוון (אנ') (1969)
דירוגים בין-לאומיים

דירוג שאנגחאי: מקום 66 (2024)
דירוג Times Higher Education: מקום 92 (2024)
דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 261 (2024)
דירוג U.S. News & World Report: מקום 63 (2024)
בוגרים בולטים

סטיב כהן - חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית המייצג את המחוז ה-9 של טנסי משנת 2007.
אטול הא אליף

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס ההודי, ים לקדיב 
 קואורדינטות:  6°52′00″N 73°00′00″E﻿ / ﻿6.8666694444444°N 73°E﻿ / 6.8666694444444; 73
 נתונים מדיניים
 מדינה:  האיים המלדיביים 
 אזור זמן:  UTC+5
  (למפת האיים המלדיביים מוגדלת) מאלה אדו סיטי פואמולקו קולחודופושי טינדו נאיפרו גאן דוואפארו דידהו האוקיינוס ההודיאטול הא אליף(למפת האיים המלדיביים רגילה) מאלה אדו סיטי פואמולקו קולחודופושי טינדו נאיפרו גאן דוואפארו דידהו האוקיינוס ההודיאטול הא אליף
 
הא אליף (בדיבהי: ތިލަދުންމަތީ އުތުރުބުރި) הוא האטול הצפוני ביותר באיים המלדיביים, נמצא במחוז צפון-עליון. 
האטול כולל 42 איים, מתוכם 16 מיושבים, בירת האטול היא האי דידהו, מדרום לו נמצא האטול הא דאלו.
באטול 19,251 תושבים.
בעבר היה אטול נוסף באיים המלדיביים (מיניקוי) שהיה צפוני יותר, אך היום הוא שייך להודו.
איים מיושבים > דידהו

בירת האטול, אורכו 2 ק"מ, רוחבו 350 מטר. מונה 3468 תושבים.
איים מיושבים > איים נוספים

| אי | מספר תושבים | אורך | רוחב |
| --- | --- | --- | --- |
| הואראפושי | 2782 | 1750 | 450 |
| יהבנדהו | 2707 | 880 | 860 |
| קלאא | 2205 | 3060 | 1040 |
| באראה | 1659 | 2400 | 1500 |
| פילאדהו | 932 | 5850 | 1450 |
| דקאנדהו | 850 | 1220 | 460 |
| מאראנדהו | 831 | 1080 | 520 |
| ואשאפארו | 826 | 1950 | 220 |
| אודימו | 783 | 900 | 730 |
| מוראידהו | 728 | 1050 | 680 |
| דוראקונו | 627 | 900 | 380 |
| אוליגאמו | 447 | 2500 | 800 |
| מולהאדהו | 362 | 2600 | 840 |
| האטיפושי | 260 | 270 | 170 |
| ברינמאדהו | 175 | 650 | 320 |
ערך זה הוא קצרמרבנושא איים ובנושא גאוגרפיה של אסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.