stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סוורן סוזוקי

סוורן קוליס-סוזוקי נואמת באוניברסיטת אלברטה, כחלק מסדרת "נואמים מהפכניים 2006"
סוורן קוליס-סוזוקי (נולדה ב-30 בנובמבר 1979) היא אקטיביסטית סביבתית, נואמת וסופרת קנדית. בתה של הסופרת טרה אליזבת קוליס ושל הגנטיקאי והאקטיביסט הסביבתי דייוויד סוזוקי. היא נאמה ברחבי העולם על נושאים סביבתיים והפצירה במאזיניה לנקוט עמדה כנגד מה שלדעתה מהווה הרס הסביבה, לחשוב בטרם מעשה ולקחת אחריות אישית. נודעה בנאומה בפסגת כדור הארץ בעודה בת 12.
קוליס-סוזוקי נולדה וגדלה בעיר ונקובר שבקנדה. כשהייתה בת תשע ייסדה את "הארגון הסביבתי של הילדים" (ECO), קבוצת ילדים שמטרתה ללמד ילדים אחרים על נושאים סביבתיים. ב-1992, בעודה בת 12, היא וחבריה לקבוצה גייסו כסף כדי להגיע לפסגת כדור הארץ הראשונה בריו דה ז'ניירו. הם הצליחו במשימתם, וקוליס-סוזוקי, יחד עם שלושה מחברי ארגונה, הגיעה לפסגה ונאמה בה מול נציגי המדינות החברות באומות המאוחדות. בנאומה הציגה נושאים סביבתיים מנקודת מבט צעירה, תוך הבעת ביקורת חריפה על רשלנותם של המבוגרים והפגנת יכולת רטורית גבוהה שעליה זכתה לתשואות. בין השאר אמרה בנאומה, שאורכו 6 וחצי דקות בקירוב:
שלום, אני סוורן סוזוקי ואני מדברת בשם ECO, הארגון הסביבתי של הילדים. אנחנו קבוצה של בני 12 ו-13 שמנסים לחולל שינוי. גייסנו בעצמנו את כל הכסף שנדרש כדי להגיע לכאן, לעבור 8,000 מיילים כדי לומר לכם שאתם, המבוגרים, חייבים לשנות את דרככם.
[...]אני מדברת כאן בשם כל הדורות שיבואו. אני מדברת כאן בשם הילדים הרעבים שאין שומעים את בכיים. אני מדברת כאן בשם אינספור החיות שמתות ברחבי העולם מכיוון שלא נותר להן לאן ללכת [...]
בבית הספר, ואפילו בגן הילדים, אתם מלמדים אותנו איך להתנהג. אתם מלמדים אותנו לא לריב עם אחרים, לפתור בעיות, לכבד אחרים, לנקות את הלכלוך שאנחנו משאירים אחרינו, לא לפגוע ביצורים אחרים, לחלוק, לא להיות תאבי בצע. אז למה אתם עושים את כל מה שאתם אומרים לנו לא לעשות?
ב-1993 זכתה להיכלל ב"מצעד הכבוד" של "התוכנית הסביבתית של האומות המאוחדות". באותה שנה פורסם ספרה בן 32 העמודים "Tell the World" (לספר לעולם) על צעדים סביבתיים שיכולות לנקוט משפחות.
ב-2002 סיימה סוזוקי תואר ראשון באקולוגיה ובביולוגיה סביבתנית. לאחר סיום התואר היא בילתה שנתיים בטיולים. החל ב-2002 היא הגישה בשותפות את תוכנית האירוח לילדים "מסע הטבע של סוזוקי" בערוץ דיסקברי.
בתחילת 2002 סייעה סוזוקי לפתיחת צוות חשיבה מבוסס אינטרנט בשם "The Skyfish Project". כמו כן הייתה חברה בפאנל היועצים המיוחד של קופי ענאן. ככזו, היא וחברי "The Skyfish project" הציגו את מיזמם הראשון, "הכרה באחריות", בפסגת כדור הארץ 2002 ביוהנסבורג. צוות החשיבה התפרק ב-2004 כשסוזוקי הפנתה את תשומת לבה בחזרה ללימודיה, ונרשמה לאוניברסיטת ויקטוריה שבקולומביה המערבית כדי ללמוד אתנו-בוטניקה.
ראו גם

גרטה טונברי
ליסיפריה קנגוג'אם
הערות שוליים

↑  סוורן קוליס-סוזוקי, באתר התוכנית הסביבתית של האומות המאוחדות (UNEP)
1 2  סוורן קוליס סוזוקי, באתר "נואמים תחת אור הזרקורים"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007460443505171  GND: 1162544201  ISNI: 0000 0000 7531 4945  LCCN: n2007043577  NDL: 00944761  SUDOC: 183959612  VIAF: 105526951   WorldCat (עם VIAF): 105526951
נס: חגיגה של חיים חדשים

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אן גדס וסלין דיון
 שפת המקור:  אנגלית 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  2004 
 
נס: חגיגה של חיים חדשים (באנגלית: Miracle: A Celebration of New Life) הוא ספר שנוצר בעקבות שיתוף הפעולה של אן גדס (אנ') עם הזמרת הקנדית סלין דיון (שהוציאה באותה העת את אלבום האולפן העשרים-ואחד שלה, Miracle). הפרויקט הוא שילוב של מוזיקה ותמונות הסובבות את הנושאים של חיים חדשים ותינוקות.
הצלחה מסחרית

הספר פורסם בתשע שפות ב-22 מדינות בו-זמנית, ונשאר ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס במשך שישה שבועות. "נס: חגיגה של חיים חדשים" הופיע ברשימת רבי-המכר של ספרי העיון בוול סטריט ג'ורנל, כמו גם ברשימות רבי-המכר של Publishers Weekly, "בארנס & נובל", אמזון קנדה ו-BookSense בכריכה קשה, ודורג במקום הראשון ברשימת רבי-המכר של וולמארט במשך שבועיים. בגרמניה, "נס: חגיגה של חיים חדשים" דורג לראשונה במקום השלישי ברשימת רבי-המכר היוקרתית של מגזין GEO לחודש דצמבר 2004, ונשאר בעשירייה הפותחת (במקום השישי) עד ינואר 2005. הוא דורג במקום ה-12 ברשימת Livre Hebdo Fall 2004 (רשימת רבי-המכר בצרפת). באותה השנה יצא האלבום Miracle, שבו נכללו כמה תצלומים בודדים מאותו הספר. האלבום היה רב-המכר הבין-לאומי של מגזין בילבורד בדצמבר 2004.
מהדורות

"נס: חגיגה של חיים חדשים" בכריכה קשה (2004), הוצאת אנדרוז מקמיל; מהדורת ספר/תקליטור/די וי די (12 באוקטובר 2004) ISBN 0-7407-4696-0
"נס: חגיגה של חיים חדשים" בכריכה רכה (2005), הוצאת האחים וורנר (מרץ 2005) ISBN 0-7579-3813-2
ניקולאי צ'רפנין

| --- | --- |

 לידה:  15 במאי 1873 סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  26 ביוני 1945 (בגיל 72) איסי לה מולינו, צרפת 
 מקום קבורה:  בית הקברות הרוסי סן-ז'נביאב-דה-בואה 
 מוקד פעילות:  האימפריה הרוסית, ברית המועצות 
 מקום לימודים:  הקונסרבטריון של סנקט פטרבורג 
 סוגה:  אופרה 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 בן או בת זוג:  Maria Tcherepnin 
 צאצאים:  אלכסנדר צ'רפנין 
 
ניקולאי ניקולאייביץ' צ'רפנין (ברוסית: Николай Николаевич Черепнин;‏ 3 במאי 1873 – 26 ביוני 1945) היה מלחין, פסנתרן ומנצח רוסי. נולד בסנקט פטרבורג והיה תלמידו של ניקולאי רימסקי-קורסקוב בקונסרבטוריון של סנקט פטרבורג. הוא ניצח על העונה הראשונה בפריז של הבלט רוס של סרגיי דיאגילב.
ביוגרפיה

ניקולאי צ'רפנין נולד בשנת 1873 לרופא מפורסם ועשיר, שנשא אותו שם. לניקולאי האב היו מהלכים בחוגי עלית של אנשי רוח ואמנים, בהם פיודור דוסטויבסקי ומודסט מוסורגסקי. אמו של ניקולאי הבן מתה בינקותו, ועם נישואיו השניים של אביו, הוחלפה באם חורגת, שהביעה כלפיו רגשות מעורבים. בילדותו, נהג אביו של ניקולאי להכותו באופן קבוע ואכף עליו קוד כללי של משמעת חמורה.
בצו אביו, למד ניקולאי משפטים, אך במשך שנות לימודיו עסק בקביעות בהלחנה. בשנת 1895 סיים את לימודיו וקיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת סנקט פטרבורג. ב-1898, קיבל תואר בהלחנה בהנחיית רימסקי-קורסקוב ותואר בפסנתר. כשרונותיו והמעמד הגבוה של משפחתו הקנו לו משרה כמורה לתזמורת בקפלת החצר בשנת 1899. במשך שש שנים לימד שם ואחר שב לקונסרבטוריון של סנקט פטרבורג ללמד שם. במהלך 13 שנות עבודתו שם (מ-1909 ואילך כפרופסור) לימד תלמידים רבים שעשו להם שם בהמשך, בהם סרגיי פרוקופייב, אלכסנדר גאוק, יורי שאפורין ואחרים.
בשנת 1902 התמנה למנצח הקבוע של "הקונצרטים הסימפוניים הרוסיים" ובהמשך נתן הופעות אורח עם האגודה המוזיקלית הרוסית, האגודה הפילהרמונית של מוסקבה, וכן ניצח על תיאטרון מריאינסקי בשנים 1906 עד 1909. כחבר בחוג בליאייב, ב"חוג המוזיקה העכשווית" (Kruzhok sovremennoy muzïki), ועבד עם תנועת "עולם האמנות" (Mir iskusstva). צ'רפנין היה ידידו של המוזיקולוג אלכסנדר אוסובסקי.
ב-1907, בתקופת עבודתו בקונסרבטוריון, כתב את יצירתו המפורסמת ביותר, אולי, הבלט Le Pavillon d'Armide. כעבור שנתיים, ניצח צ'רפנין על הבלט בהצגת הבכורה של בלט רוס האגדי של דיאגילב. הוא ניצח על כל העונה הראשונה וחזר פעמים רבות במהלך חמש השנים הבאות. הוא ניצח על הופעות של הבלט רוס בברלין, מונטה קרלו, פריז, רומא ובית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון. נוסף לעבודתו כפרופסור ולמחויבותו לבלט, גם התמנה ב-1908 למנצח של תיאטרון מריאינסקי. בתפקידו זה, ניצח על הבכורה הפריזאית של האופרה "תרנגול הזהב" מאת רימסקי-קורסקוב.
משנת 1905 עד 1917, עמד צ'רפנין בראש הקונסרבטוריון של סנקט פטרבטורג, שם הורה ניצוח. ב-1918 הוזמן לקבל עליו את משרת מנהל הקונסרבטוריון הלאומי של טיביליסי, בירת הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה. לאחר הכיבוש הסובייטי של גאורגיה ב-1921, היגר לפריז ושם חי עד סוף חייו. בתקופה זו בצרפת, עבד עם אנה פבלובה ולהקת הבלט שלה כמלחין ומנצח (1924-1922) ויצא לסיורי הופעות ברחבי אירופה וארצות הברית, אך ב-1933 הפסיק את קריירת הקונצרטים שלו עקב הידרדרות בשמיעתו. ב-1925 ייסד את הקונסרבטוריון הרוסי בפריז וכיהן כמנהלו במשך מספר שנים (1929-1925 ו-1938–1945). ב-1926 התקבל כחבר בבית ההוצאה בליאייב, שם נבחר לכהן כנשיא מ-1937 עד מותו ב-1945.
ניקולאי צ'רפנין היה אביו של המלחין והפסנתרן אלכסנדר צ'רפנין וסבם של סרגיי ואיוואן צ'רפנין.
יצירותיו > אופרה

"השדכן" (1930)
"ונגקה מנהל האחוזה" (1933)
בלט

"הביתן של ארמיד" (1907)
"נרקיס ואקו" (1911)
"מסכת המוות האדום" (1915)
"בכחוס" (1922)
"מעשייה רוסית קסומה" (1923)
"הרומן של המומיה" (1924)
בלט > יצירות למקהלה

2 קטעים למקהלה (1899)
"שירה של סאפפו" (1899)
"ירידת הבתולה מריה לשאול", אורטוריה, 1934
בלט > יצירות תזמורתיות

"הנסיכה לואנטן" (פרלוד למחזה "הנסיכה לואנטן") מאת אדמונד רוסטאן, אופוס 4 (1896)
"מקבת'" (לפי המערכה הרביעית, תמונה ראשונה), אופוס 12 (1902)
"מארץ לארץ" (1903)
קונצ'רטו לפסנתר בדו דיאז מינור, אופוס 30 (1905)
"מריה מורוונה" (פואמה סימפונית (1909)
"הממלכה הקסומה" (1910)
"6 איורים מוזיקליים לסיפור "הדייג והדג" מאת אלכסנדר פושקין, אופוס 4 (1917)
"גורל" (1938)
בלט > מוזיקה קאמרית

"פואמה לירית", לרביעיית מיתרים (1898)
"מלודיה" לכינור פסנתר (1902)
5 קטעים לפסנתר (1904)
6 רביעיות קרן
"האלף-בית בתמונות", לפסנתר (1910)
"קדנצה פנטסטית", לכינור ופסנתר (1915)
בלט > תזמורים והשלמות

מודסט מוסורגסקי: "יריד סורוצ'ינצי", (1923)
סוקולובסקי: "הטוחן הקוסם, רמאי ושדכן" (1925)
הערות שוליים

↑  לפי הלוח היוליאני – 15 במאי 1873
↑  Nikolai's biography on the Tcherepnin Society Website ביוגרפיה של ניקולאי צ'רפנין באתר של אגודת צ'רפנין
↑  ניו יורק טיימס, חדשות עולם המוזיקה, 8 באוקטובר 1911
↑  Naxos's biography חברת נאקסוס, ביוגרפיה של ניקולאי צ'רפנין
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282693505171  PLWABN: 9810556004705606  BIBSYS: 6029541  BNE: XX5623925  BnF: cb12354455b (data)  CiNii: DA12250650  GND: 11905647X  ICCU: MUSV074419  ISNI: 0000 0000 8088 8951  LCCN: n80089683  LNB: 000054277  MusicBrainz: 6775554d-38f8-4771-a036-a779c88c582a  NKC: ola2002159069  NTA: 073746185  SELIBR: 333607  SNAC: w67943j1  SUDOC: 03253230X  VIAF: 9924727   WorldCat (עם VIAF): 9924727
סוורקר הזקן, מלך שוודיה

סוורקר הזקן או סוורקר הראשון (בשוודית עתיקה: Swærkir konongær gambli;‏ מת ב-25 בדצמבר 1156) היה מלך שוודיה משנת 1130 ועד למותו.
חייו

סוורקר היה בעל אדמות חשוב באסטריֶטלנד. על פי המסמך "החוק של וסטרייטלנד" (Västgötalagen) היה שמו של אביו קורנובה (Cornube), אך על פי "רשימת משוררי החצר" (Skáldatal) היה שמו של אביו קול (Kol). הוא הוכר כמלך בראשית שנות השלושים של המאה ה-12, כבש את וֵסְטְרָה יֶיטַאלַנְד והביס את מגנוס הראשון ששלט בו. סוורקר מלך במשך כ-26 שנים, אך לא ידוע רבות אודותיו. בתקופתו נוסדו המנזרים אלווסטרה, נידלה וורנהם.
על פי כרוניקה רוסית, רפובליקת נובגורוד שנוסדה אז והעימות הצבאי הראשון שלה עם שוודיה ב-1142, במהלך תקופת מלכותו של סוורקר, פתחה תקופה ארוכה של כמאה שנים של שלום בין שתי המדינות שהובטחה על ידי נישואים בין שתי המשפחות השליטות.
סוורקר נרצח במרכבתו כשעשה את דרכו דרך גשר אלבק שליד מנזר אלווסטרה אל טקסי חג המולד של 1156. רצח זה נחשב לפשע מזעזע, גם במושגים של ימי הביניים. החשוד במעשה הרצח היה הטוען לכתר, מגנוס הנריקסון.
משפחתו

אשתו הראשונה של סוורקר הייתה אולבהילד, אלמנתו של אינגה הצעיר, שנמלטה מבעלה השני, נילס, מלך דנמרק. ממנה נולדו לו:
יוהאן (יון): נהרג בידי איכרים זועמים באספת עם בתחילת שנות החמישים  של המאה ה-12. ככל הנראה אביה של סיסיליה שהייתה רעייתו של קנוט הראשון, מלך שוודיה ואמו של  אריק העשירי.
קרל השביעי, מלך שוודיה
אינגגרד: מתה ב-1204. אם המנזר של מנזר ורטה.
הלנה: נישאה לקנוט החמישי, מלך דנמרק.
אשתו השנייה של סוורקר הייתה ריצ'זה שאותה הוא נשא לאישה לאחר מותה של אולבהילד. ריצ'זה הייתה קודם לכן רעייתו של מגנוס הראשון, מלך שוודיה ושל וולודר ממינסק. מנישואים אלו נולד לו בן בשם בולסלב.
בנוסף, נולד לו מאחת משתי הנשים הללו או מאישה בלתי ידועה בן בשם סון (Sune) בשנת 1154 לערך.
ניק סימפר

| --- | --- |

 לידה:  3 בנובמבר 1945 (בן 78) נורווד גרין, הממלכה המאוחדת 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1957 
 מקום לימודים:  Bishopshalt School 
 סוגה:  רוק, רוק פסיכדלי, בלוז רוק, רוק מתקדם, הארד רוק, הבי מטאל 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה בס, גיטרה 
 www.nicksimper.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ניק סימפר (באנגלית: Nick Simper; נולד ב-3 בנובמבר 1945) הוא נגן גיטרה בס בריטי הידוע ביותר כחבר ההרכב המקורי של להקת Deep Purple.
הוא ניגן בשלושת האלבומים הראשונים של להקת Deep Purple בשנים 1968–1969. לאחר מכן הוא עזב את הלהקה והקים את להקת הרו הבריטית Warhorse. ב-2015 הוציא סימפר אלבום עם להקתו Nasty Habits בשם "De La Frog Conspiracy".
ניור

| --- | --- |
סמל ניורסמל ניור
מרכז העיר ניור
מרכז העיר ניור
 מדינה:  צרפת צרפת
 חבל:  אקיטן החדשה אקיטן החדשה
 מחוז:  דה-סוור
 רובע:  ניור
 ראש העיר:  Jérôme Baloge
 שטח:  68.2 קמ"ר
 גובה:  28 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  59,309 (1 בינואר 2021)
  ‑ במטרופולין:  151,254 (2010)
 קואורדינטות:  46°19′32.88″N 0°27′38.16″W﻿ / ﻿46.3258000°N 0.4606000°W﻿ / 46.3258000; -0.4606000
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.vivre-a-niort.com/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צרפת מוגדלת) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי ניור(למפת צרפת רגילה) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי ניור(למפת אקיטן החדשה רגילה) בורדו אז'ן באיון פריגו פו לימוז' טיל גרה פואטייה לה רושל אנגולם פיי דה לה לואר סאנטר-עמק הלואר אוברן רון-אלפ  אוקסיטניה ספרד מפרץ ביסקאיה ניור(למפת אקיטן החדשה מוגדלת) בורדו אז'ן באיון פריגו פו לימוז' טיל גרה פואטייה לה רושל אנגולם פיי דה לה לואר סאנטר-עמק הלואר אוברן רון-אלפ  אוקסיטניה ספרד מפרץ ביסקאיה ניור  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
ניור (בצרפתית: Niort) היא קומונה ועיר במחוז דה-סוור שבחבל אקיטן החדשה שבמערב צרפת. העיר משמשת כמרכז האדמיניסטרטיבי של המחוז, והמרכז הפיננסי הרביעי בחשיבותו בצרפת (אחרי פריז, ליון וליל). בעיר עצמה מתגוררים 59,059 תושבים (נכון ל-2018) ובמטרופולין כולה מתגוררים (נכון ל-2010) 151,254 תושבים.
בשטח העיר נמצא מגדל תקשורת מהגבוהים בצרפת ומהמבנים הגבוהים בצרפת בכלל, בגובה 330 מטרים (גבוה אף יותר ממגדל אייפל). המגדל נבנה ב-1978, ומשמש לשידורי טלוויזיה.
נס אוסטרליה האדום

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל הצי האזרחי
 יחס אורך/גובה:  1:2
 הונף לראשונה:  1901
 מוטיבים עיצוביים:  נס בריטי אדום  דגל הממלכה המאוחדת בקנטון   שדה אדום עם הטבעה של כוכב חבר העמים מתחת לקנטון, הצלב הדרומי
נס אוסטרליה האדום מקורו בתחרות העיצוב עבור דגל האיחוד הפדרלי של מושבות אוסטרליה משנת 1901. עיצובו הוא עיצוב נס בריטי אדום המושחת בכוכב חבר העמים ברביע התחתון הקרוב לניצב, ומהצלב הדרומי על הארכית ומעמדו הוא דגל ימי אזרחי.
התקנים

בשנת 1903 עיצובם של כוכבי קבוצת הכוכבים מחמישה כוכבים בעלי מספר שונה של קודקודים (תשעה, שמונה, שבעה, שישה וחמישה) לארבעה כוכבים בעלי שבעה קודקודים ואחד בעל חמישה. הכוונה המקורית הייתה הצגתם של הכוכבים על פי רמת הבהירות שלהם בשמי הלילה.
בשנת 1908 הוחלף כוכב חבר העמים בעל שישה קודקודים בכוכב מסוגנן בעל שבעה קודקודים לייצוגן של שש המושבות אשר באיחוד וטריטורית פפואה וכל טריטוריה אחרת עתידית.
מעמד חוקי

משנת 1901 עד 1954 נס אוסטרליה האדום הונף כדגל אזרחי בידי המדינות, הממשלות האזוריות ארגונים פרטיים ואזרחים בודדים בעוד השימוש בנס הכחול נשמר לשימושה של ממשלת חבר העמים הפדרלית. לצבא האוסטרלי כמו גם לנבחרת האולימפית היו דגלים מיוחדים שעיקר שימושם היה במצעדים. בשנת 1941, ראש הממשלה רוברט מנזיס ציין כי אין כל מניעה כי אזרחים יניפו את הנס האוסטרלי הכחול על היבשה. הכרזה זו חוזקה בידי ראש הממשלה בן צ'יפלי שנת 1947 אך רק לאחר חקיקת חוק הדגלים 1953 ההגבלה על אזרחים להנפת הנס הכחול הוסרה והנפת הנס האדום נעשתה נדירה יותר ויותר.
דגל ימי

בעבר, ספינות פרטיות לא מסחריות היו חשופות לקנס כבד אם לא הונף עליהם הנס האדום הבריטי. אך לאחר פרסום צו מטעם האדמירליות הבריטית מה-5 בדצמבר 1938 אישר לאותן ספינות להניף את נס אוסטרליה האדום. חוק הגבלות הספנות (1981) חיזק את הקביעה כי הנס האוסטרלי האדום הוא "הצבעים הנכונים" להנפה על ספינות סוחר הרשומות באוסטרליה, וכי ספינות תענוגות פרטיות רשאיות להניף את הדגל האדום או את הכחול.
ראו גם

נס אדום
דגל אוסטרליה
חוק הדגלים (1953) הממתג את הנס הכחול כדגלה הלאומי של אוסטרליה ואת הנס האדום כדגל צי הסוחר
נס אוסטרליה האדום
ננסי אוקו ברייט

| --- | --- |
 מדינה:  ליבריה 
 פרופיל ב-IMDb
 
ננסי אוקו ברייט (באנגלית: Nancee Oku Bright) היא יוצרת סרטים דוקומנטריים, במאית, מפיקה, מחברת ספרים ודיפלומטית ליברית, המבוססת בעיר ניו יורק. היא גם המפקדת של החטיבה ההומניטרית של כוחות שמירת השלום של האומות המאוחדות ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו.
ביוגרפיה

ברייט השלימה תואר שני ודוקטורט באנתרופולוגיה חברתית באוניברסיטת אוקספורד. עבודת הדוקטורט שלה, על הפליטים האריתראים במחנה הפליטים אום גרגור בסודאן, יצא לאור כספר בשנת 1998.
ברייט עבדה כעיתונאית, וכתבה עבור ה-BBC, מספר עיתונים בריטיים, "ווג", Newsday ו- Miami Herald. היא יצרה מספר סרטי תעודה אתנוגרפיים קצרים על הפליטים בסודאן ועל החיים בליבריה. הסרט התיעודי שלה עבור ערוץ הטלוויזיה הציבורית PBS,‏ Liberia: America's stepchild ‏(2002) חקר את הגורמים למלחמת האזרחים הליברית הראשונה, שנערכה בין 1989 ל-1997.
עבודות נבחרות > ספרים

Mothers of Steel: The Women of Um Gargur, an Eritrean Refugee Settlement in the Sudan, Red Sea Press, 1998
La Monuc a aussi un agenda humanitaire : mission des Nations Unies au Congo, Coéd. GRIP-Éd. Complexe, 2002
עבודות נבחרות > סרטים

Liberia: America's Stepchild, 2002
הערות שוליים

1 2  Nancee Oku Bright
↑  Mothers of steel: the women of Um Gargur, an Eritrean refugee settlement in Sudan
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2009110142  NTA: 191342238  VIAF: 291510319   WorldCat (עם VIAF): 291510319 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ניוקאסל (סנט קיטס ונוויס)

| --- | --- |
 מדינה:  סנט קיטס ונוויס סנט קיטס ונוויס
 מחוז:  סנט ג'יימס וינדווארד
 שפה רשמית:  אנגלית
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  493 (2012)
 קואורדינטות:  17°12′N 62°35′W﻿ / ﻿17.200°N 62.583°W﻿ / 17.200; -62.583
 אזור זמן:  UTC -4
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת סנט קיטס ונוויס מוגדלת) באסטר צ'ארלסטאון קאיון סנדי פוינט הים הקריביניוקאסל(למפת סנט קיטס ונוויס רגילה) באסטר צ'ארלסטאון קאיון סנדי פוינט הים הקריביניוקאסל  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ניוקאסל (באנגלית: Newcastle) היא בירת מחוז סנט ג'יימס וינדווארד שבאי נוויס שבסנט קיטס ונוויס. הכפר שוכן במרחק קצר ממזרח לנמל התעופה של האי ולמעשה היה צורך להזיז אותו מעט כאשר לפני כמה שנים הוארך מסלול ההמראה שלו. אחד הבניינים שנהרסו לצורך זה היה מבנה מבוצר קולוניאלי מהמאה ה-17.
הערות שוליים

↑  Population of Newcastle, Saint Kitts and Nevis
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בקריביים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נשפון עקוד

| נשפון עקוד |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
תת־סדרה:: דמויי נשפון
משפחה:: נשפוניים
סוג:: נשפון עקוד
מין:: נשפון עקוד
שם מדעי
 Niumbaha superba
תחום תפוצה


נשפון עקוד (שם מדעי: Niumbaha superba) המכונה גם נשפון הגירית או נשפון הפנדה, הוא מין של עטלף בינוני, נדיר וססגוני במשפחת הנשפוניים, שחי באפריקה הטרופית ומהווה מין יחיד בסוגו. הוא מפורסם בצביעה הייחודית של פרוותו שמורכבת משחור וצהוב-לבן ונדירה אצל סדרת העטלפים. הנשפון העקוד חי ביערות הגשם של מרכז אפריקה, פעיל בלילה וניזון מחרקים. מאז גילויו באמצע המאה ה-20, הנשפון העקוד נתפס בטבע לעיתים רחוקות ואין עדיין מידע על האקולוגיה והביולוגיה שלו.
אטימולוגיה וטקסונומיה

הנשפון העקוד התגלה לראשונה בשנת 1939 בקונגו הבלגית על ידי הזואולוג הבריטי רוברט ויליאם היימן שתיאר אותו כ״אחת התגליות המדהימות ביותר בשנים האחרונות״. האטימולוגיה של שמו המדעי היא כדלהלן: ניומבהה (Niumbaha) משמעותו ״נדיר״ או ״יוצא דופן״ בשפתם של אנשי האזנדה במרכז אפריקה; "סופרבה" (superba) משמעותו "הדור" בלטינית; שתי המילים מתייחסות לצבעו הייחודי של הנשפון שחריג במיוחד אצל סדרת העטלפים.
הנשפון העקוד מסווג בשבט Vespertilionini בתת-משפחת הנשפונים שבמשפחת הנשפוניים, והוא קרוב חיצונית וגנטית בעיקר לסוג נשפון פרפרי, ובמידה פחותה יותר לנשפון דלדלי, נשפון דו-גוני, נשפון במבוק, עטלפון אפריקני ואוזנן אפריקני. במקור, רוברט ויליאם היימן תיאר את הנשפון העקוד כמין בסוג נשפון פרפרי; בשנת 2013 קבוצת זואולוגים שבחנה בדקדוק דגימה שנאספה שנה קודם לכן בדרום סודאן קבעה שהוא זכאי למעמד של טקסון מונוטיפי על בסיס הבדלים מורפולוגים משמעותיים, והוקצה עבורו סוג נפרד. הסיווג החדש לא מוכר עדיין ברוב ארגוני השימור, וייתכן שמחקרים אחרים בעתיד ישללו ממנו את המעמד של סוג עצמאי והוא יחזור להיכלל תחת נשפון פרפרי.
תיאור > אנטומיה ומאפיינים פיזיים

לנשפון העקוד גוף קומפקטי עגלגל, כנפיים ארוכות וצרות וגולגולת רחבה ומסיבית. החרטום קצר, שטוח וחרוטי ובצידי הפה יש דלדלים קטנים. העיניים קטנות, והאף רחב ומעוגל עם תלם קטן בין הנחיריים החזיתיים. האוזניים המעוגלות והזקופות גדולות ורחבות יותר משל הנשפון הפרפרי, והצפירים שלהן עבים למדי. כנף הזנב גדולה ומשולשת, והיא מקיפה את הזנב הדקיק והארוך מכל צדדיו.
הנשפון העקוד הוא עטלף בינוני: אורך ראשו וגופו 88–112 מ״מ, אורך הזרוע 45–48 מ״מ, אורך הזנב 39–49 מ״מ וארוך האוזן 13 מ״מ; משקלו לא נרשם, אך הוא בוודאות גדול וכבד יותר מכל מיני הנשפון הפרפרי. גולגולתו ארוכה וכיפתית יותר ממיני הנשפון הפרפרי וכנפיו קצרות מעט לעומתם.
תיאור > כסות

הפרווה של הנשפון העקוד צפופה, רכה וצמרירית ומורכבת משני צבעים עיקריים: שחור מבריק ושנהב-לבנבן או צהבהב. הצביעה שלו ייחודית ובולטת יותר מכל עטלף אחר בסדרת העטלפים, וצביעה דומה נראית רק אצל מספר מצומצם של עטלפים כמו האוזנן המנומר, נשפון ארלקינו ואשמן כנף-שקיק. חוקרי טבע ממשלחת אמריקנית-אוגנדית שלכדה נשפון אחד בשמורה בדרום-סודאן ציינו שצבעיו של העטלף מזכירים את הגירית או הפנדה.
גופו וראשו של הנשפון העקוד בצבע שחור עמוק או מבריק, והם עטויים בכתמים ופסים בצבע שנהב-לבנבן וצהבהב כדלהלן: סינר לבן גדול סביב הצוואר והגרון, שלושה כתמי שנהב עגולים וגדולים על המצח והחרטום (בצורת סגול), כותפות לבנות קטנות בצידי הכתפיים, שני פסים סהרונים דקיקים מאחורי העורף וזוג פסים צהבהבים לאורך צידי הגב. בצד התחתון, יש פסים עבים בצבע לבנבן או צהבהב בצידי הגחון והמותניים, כך שבשילוב עם הסינר הלבן נותר על הגחון סימון שחור עבה בצורת T. הלוע, האוזניים והכנפיים שחורים לחלוטין. הרגליים, הזרועות ופנים הפה בצבע בורדו או ורוד מלוכלך והלשון אדומה.
תפוצה וביולוגיה

הנשפון העקוד מצוי במרכז ומערב אפריקה. הטווח המדויק אינו ידוע, ודגימות שלו נאספו בדרום סודאן, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, גאנה וחוף השנהב. על בסיס הדגימות הללו, ניתן להניח שהוא נפוץ באפריקה הטרופית לאורך קו המשווה. מאידך, המין נתפס בטבע לעיתים רחוקות, ובראיונות עם חוקרי טבע מרבית הילידים ביערות הגשם לא ידעו כלל על קיומו. כמו כן, מספר הדגימות שנאספו מאז גילויו ועד העשור השני של המאה ה-21 אינו עולה על חמישה, והפעם האחרונה שהמין נלכד בטבע הייתה בשנת 2012.
ייתכן שנדירותו של הנשפון באוספים זואולוגים נובעת מבית הגידול הבלתי נגיש שלו שמורכב בעיקר מיער גשם טרופי סבוך עם ערפל כבד, יער מנגרובים ויער ביצות. כמו כן פרוותו השחורה הופכת אותו לבלתי נראה בלילה, ומדמה ביום את משחק האור והצל ביער הסבוך.
בהתחשב בנדירות של המין ובבית גידולו הבלתי נגיש, אין שום מידע על אורח חייו של הנשפון העקוד, וכל הפרטים הקשורים לאקולוגיה שלו הם בגדר השערות בלבד. הוא ככל הנראה פעיל לילה שעף בגובה רב ומבלה את שעות היום על שרכים, אפיפיטים ועלווה צפופה. הוא ניזון מחרקים כקרוביו ומאתר את טרפו באמצעות איכון-הד בחופת היער הגבוהה. בהתחשב בכנפיו הארוכות והצרות, נראה שהוא מחפש את מזונו בשטחים פתוחים, מעל מקורות מים או מעל חופת היער. יש כנראה עונת רבייה אחת מדי שנה, והנשפונית ממליטה גור יחיד או תאומים.
מצב

הנשפון העקוד מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), בשל ההנחה שתפוצתו רחבה ומשתרעת לאורך קו המשוה, וכי לא סביר שהוא יחווה ירידה משמעותית ברמה הנדרשת לקטגוריה מאוימת יותר. עם זאת, מספר חוקרי טבע סבורים שמצבו חמור יותר לאור מיעוט הדגימות שמצביע לכאורה על תפוצה מוגבלת מאוד. מכיוון שרוב הדגימות נאספו ביערות טרופיים סגורים, נראה שהנשפון מאוים מצד אובדן בית גידול עקב בירוא יערות והתרחבות שטחי החקלאות. הוא נוכח ככל הנראה במספר אזורים מוגנים בקונגו. ארגון IUCN ממליץ לבצע מחקרים מעמיקים על האקולוגיה, התפוצה והאיומים המרחפים על המין, כדי שיהיה ניתן לבנות עבורו תוכנית שימור במקרה הצורך.
גלריה

הצביעה הייחודית של הנשפון העקוד
צד עליון
צד תחתון
הערות שוליים

↑  נשפון עקוד באתר הרשימה האדומה של IUCN
תקריב ראש של נשפון עקוד.
פרט שנאסף בשנת 2012 בדרום סודאן.