רצח חיים ארלוזורוב
הערות שוליים

1 2  חיים ארלוזורוב נרצח, דבר, 17 ביוני 1933
↑  Eran Kaplan, The Jewish radical right: Revisionist Zionism and its ideological legacy, Univ of Wisconsin Press, 2005, p. 139.
↑  טבת, עמ' 10.
↑  טבת, עמ' 33.
↑  טבת, עמ' 45–46.
1 2  טבת, עמ' 52.
↑  טבת, עמ' 42.
↑  טבת, עמ' 101.
↑  חזית העם, בלקסיקון "העין השביעית" לתקשורת ועיתונות
↑  טבת, עמ' 43–44.
↑  טבת, עמ' 50.
↑  טבת, עמ' 36–37.
↑  טבת, עמ' 38.
↑  מיכאל בר-זוהר, בן-גוריון, כרך א, פרק יב, עמ' 262–263
↑   עופר אדרת, בחזרה לרצח ארלוזורוב — 90 שנה למכונת הרעל, באתר הארץ, 14 ביוני 2023
↑  טבת, עמ' 58–59.
↑  טבת, עמ' 70–71.
↑  דוד תדהר, בשירות המולדת, תל אביב: הוצאת ידידים, 1961; עמוד 378
↑  טבת, עמ' 233.
↑  טבת, עמ' 71.
↑  טבת, עמ' 74.
↑  טבת, עמ' 75–77.
↑  "הרפואה" מתאריך 1 באפריל 1973, כרך פ"ד חוברת ז' עמ' 413
↑  במלוא העין - מעולמו של רופא, ד"ר אפרים סיני, צ'ריקובר מוציאים לאור בע"מ, 1984, פרק 67, עמודים 155-6
↑  טבת, עמ' 86–87.
↑  לחזור אל המקורות - מסע אל ארכיון העיתונות הישראלית, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 11 בספטמבר 2017
↑  טבת, עמ' 98.
↑  טבת, עמ' 99–100.
↑  טבת, עמ' 97.
↑  מ. הר אבן, מסביב לעלילות "דבר", חזית העם, 7 ביולי 1933
1 2  ברק בר-זוהר, ‏הסיקור העיתונאי של הרציחות של חיים ארלוזורוב ושל יצחק רבין, קשר 51, אביב 2018, עמ' 36-23
↑  משטרת פלשתינה, רצח, הארץ, 18 ביוני 1933
↑  טבת, עמ' 86.
↑  דוד תדהר, בשירות המולדת, תל אביב: הוצאת ידידים, 1961 עמוד 383
↑  דוד תדהר, בשירות המולדת, תל אביב: הוצאת ידידים, 1961 עמוד 384 ” ד"ר אב"א אחימאיר ואברהם סטבסקי מסרו רשימת עדים: פרופ' נחום סלושץ, הסופר אברהם אלמליח, ברוך שוחטמן, העו"ד מרדכי אבניאל, אברהם ארסט ועוד, שיעידו כי היו בירושלים ביום שישי בערב (ערב הרצח)”
↑  דוד תדהר, בשירות המולדת, תל אביב: הוצאת ידידים, 1961 עמוד 384, תדהר מספר על השוטר מיכאל רבינוביץ' ששמע מפיה שלא ראתה אותו בתל אביב אבל קיבלה הוראה מההסתדרות להעיד כך מפני ש"מצווה אפילו על פי התלמוד להעיד עדות שקר נגד האנשים הרעים האלה"
↑  טבת, עמ' 117–118.
↑  טבת, עמ' 109–110.
↑  טבת, עמ' 116.
↑  טבת, עמ' 125.
↑  טבת, עמ' 63.
↑  טבת, עמ' 127.
↑  טבת, עמ' 120.
↑  טבת, עמ' 154–155.
↑  טבת, עמ' 150–151.
↑  טבת, עמ' 200–201.
↑  טבת, עמ' 206–207.
↑  טבת, עמ' 218.
1 2  טבת, עמ' 231.
↑  משפט רצח ארלוזורוב – נאומי הקטגור והסניגור ומסמכים. הוצאת הסולל ירושלים 1934, עמ' 67 במהלך מסדרי הזיהוי הצביעה סימה ארלוזורוב על חשודים מספר, שונים אחד מהשני בחזותם לחלוטין, דבר המביא את הסנגור הוראס סמואל לתהות האם בכלל אפשר להסתמך על הזיהוי
↑  יוסף נדבה, במבוא לספרו של אב"א אחימאיר המשפט, תל אביב תשכ"ח עמ' י"ז, י"ח
↑  סימה ארלוזורוב מעידה על פרטי הרצח - אישרה וחזרה ואישרה כי סטבסקי ורוזנבלאט הם הרוצחים, דבר, 10 באוגוסט 1933, המשך
↑  הודעתו השנייה של עבדול מג'יד, דבר, 7 בפברואר 1934.
↑  פסק הדין במשפט סטאבסקי בביה"ד העליון לערעורים: סטאבסקי שוחרר, הארץ, 22 ביולי 1934;
הצעת בגין בישיבת הממשלה לפתוח בועדת חקירה על פרשת רצח ארלוזורוב, באתר מאגר כתבי מנחם בגין - מרכז מורשת בגין, ‏14 במרץ 1982
↑  תמלילי עדויות מישיבות הוועדה שהתקיימו ב-13 באוקטובר 1983 ו-24 באוקטובר 1983; סימול התיק: ח 8 א - 1/ 7; שייך לארכיון בית ז'בוטינסקי: רצח ארלוזורוב, ועדת חקירה; לראשונה רואיין והוקלט על ידי פרופ' יוסף נדבה. הקלטת נשמרה בכספת עד למועד ועדת החקירה. ראו גם: ספרו של אוריאל בן-עמי "שאגה אחרונה במטולה", משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תל אביב 1990, פרק ט"ו: "הווידוי על רצח ארלוזורוב", עמ' 94–97. בעדותו בפני ועדת החקירה, מספר חנקין בין היתר גם על חברותו עם חיים גורי, המשורר, הסופר ואיש הפלמ"ח, אשר שמע ממנו על עבדול מג'יד עוד קודם לכן, והכניס בצורה ספרותית את הפרשה בספרו "הספר המשוגע", תל אביב, עם עובד תשל"ב, 1971, עמ' 136–137.
↑  טבת, עמ' 249–250.
↑  טבת, עמ' 258.
↑  פסק הדין במשפט רצח ארלוזורוב, דבר, 8 ביוני 1934
↑  טבת, עמ' 262.
↑  טבת, עמ' 248.
↑  טבת, עמ' 264.
↑  מנחם שריד, "ידענו שאף אחד מהשלושה לא היה מעורב בפשע", ביטאון מכון ז'בוטינסקי
↑  "דו"ח יהודה ארזי" על עיוותי החקירה, מעריב, 15 ביוני 1973
1 2  מיכאל בר-זוהר, בן-גוריון, כרך א, פרק יב, עמ' 269–270.
↑  ד. בן-גוריון, אני מאשים, דבר, 7 ביולי 1933
↑  כרוז תמיכה בסטבסקי, דבר, 21 ביוני 1934.
↑  הרב קוק שולח שליח לעבר לגבול - שולח טלגרמות לכל ארצות הגולה, דבר, 13 ביוני 1934.
↑  מ.ד., באמצע המשפט, דבר, 18 במאי 1934
משה בילינסון, למנוע טשטוש, דבר, 2 ביולי 1934 
ז. דויד, תשובה אם ישנה!, דבר, 28 ביוני 1934
↑  מאמרי הראי"ה עמ' 522–523.
↑  החלום והמציאוּת: מאבקים, בדידות וצער: רצח ארלוזרוב, באתר lib.cet.ac.il
↑  יוסי אחימאיר, זאב ז'בוטינסקי, "מגד ירחים", גיליון תמוז תשס"ט, מס' 117, עמ' 4 (בהוצאת "בית הרב" ירושלים).
↑  ראו: נוסח המאמר "מתוך קרירות ואיתנות" בעברית, מתורגם על ידי ד"ר יהושע ייבין בשנת 1933, בתוך: ח. בן-ירוחם, העלילה הגדולה, לפני רצח ארלוזורב ולאחריו, תל אביב: מכון ז'בוטינסקי, תשמ"ב 1982, עמ' 68-63.
↑  בג"ץ 152/82 דניאל אלון נ. ממשלת ישראל, פ"ד לו (4), 449, סעיף 4.
↑  טבת, עמ' 274.
↑  סקירה מקיפה על עבודתה של ועדת החקירה הממלכתית, וניסיונות מוקדמים יותר ללבן את הפרשה, מופיעה בעבודת הדוקטורט של נדב מולצ'דסקי:
Nadav G. Molchadsky (2015) "Case Closed - Affair Open: The Bekhor Commission and the Affair of the Arlosoroff Murder," in History in the Public Courtroom: Commissions of Inquiry and Struggles over the History and Memory of Israeli Traumas (Ph.D. Dissertation, University of California, Los Angeles), pp. 165-254.:
↑  טבת, עמ' 267.
↑  יניר יגנה, בבאר שבע "פיענחו" את רצח ארלוזורוב, באתר הארץ, 23 בדצמבר 2008.
↑  מכתבו של ארלוזורוב מ-21 במאי 1933, באתר פרויקט בן-יהודה
↑  טבת, עמ' 237–238.
↑  שמעון כהן, מי רצח את ארלוזורוב? הבריטים?, באתר ערוץ 7, 17 ביוני 2012
↑  טבת, עמ' 237.
↑  ד"ר אורי מילשטיין, "רוצח" ארלוזורוב היה סוכן של ארגון ההגנה, באתר News1 מחלקה ראשונה, 18 באפריל 2015
↑  שמואל דותן, האדומים, שבנא הסופר, תשנ"א, עמ' 187
↑   ראיון של דן מרגלית עם שמואל דותן על הספר 'אדומים' ועל רצח ארלוזורוב, סרטון  באתר יוטיוב
הלוויית חיים ארלוזורוב, 18 ביוני 1933
דוד בן-גוריון, ישראל מרמינסקי, אלכסנדר זיסקינד רבינוביץ' ודוד רמז מובילים את השיירה אל בית הקברות לרגל שנה לרצח
אברהם סטבסקי, מובל למשפטו על ידי המשטרה הבריטית
קריאתו של ברל כצנלסון, עורך "דבר", בגיליון מיוחד של העיתון, שיצא לאור במוצאי שבת, למחרת הרצח
אנדרטה לזכר ארלוזורוב בסמוך לאתר הרצחו המשוער (2009)