stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כרונומטריה מנטלית
זמן התגובה כפונקציה של תנאי הניסוי

ההנחה שניתן למדוד פעולות מנטליות לפי הזמן הנדרש לביצוען נחשבת כאחד הבסיסים לפסיכולוגיה קוגניטיבית מודרנית. כדי להבין כיצד מערכות מוח שונות רוכשות, מעבדות ומגיבות לגירויים במהלך הזמן של עיבוד מידע על ידי מערכת העצבים, פסיכולוגים ניסויים משתמשים לעיתים קרובות בזמני תגובה כמשתנה התלוי בתנאי ניסוי שונים. גישה זו לחקר הכרונומטריה המנטלית מכוונת בדרך כלל לבדיקת השערות מונחות תיאוריה שנועדו להסביר קשרים נצפים בין RT נמדד לבין משתנה בעל עניין עליו נעשית מניפולציה נסיונית, שלעיתים קרובות יוצרים תחזיות מתמטיות מנוסחות במדויק.
ההבחנה בין גישה ניסיונית זו לבין השימוש בכלים כרונומטריים לחקירת הבדלים אינדיבידואליים היא יותר מושגית מאשר מעשית, וחוקרים מודרניים רבים משלבים כלים, תיאוריות ומודלים משני התחומים כדי לחקור תופעות פסיכולוגיות. עם זאת, זהו עיקרון מארגן שימושי להבחין בין שני התחומים במונחים של שאלות המחקר שלהם והמטרות שלשמן פותחו מספר משימות כרונומטריות. הגישה הניסיונית לכרונומטריה מנטלית שימשה לחקור מגוון מערכות ותפקודים קוגניטיביים המשותפים לכל בני האדם, כולל זיכרון, עיבוד והפקה של שפה, קשב והיבטים של תפיסה חזותית ושמיעתית. להלן סקירה קצרה של מספר משימות ניסיוניות ידועות בכרונומטריה מחשבתית.
זמן התגובה כפונקציה של תנאי הניסוי > משימת סריקת הזיכרון של שטרנברג

שאול שטרנברג (1966) הגה ניסוי שבו נאמר לנבדקים לזכור קבוצה של ספרות ייחודיות בזיכרון לטווח קצר. לאחר מכן ניתן לנבדקים גירוי בדיקה בצורה של ספרה בין 0-9. לאחר מכן הנבדק ענה מהר ככל האפשר אם ספרת בדיקה הייתה בקבוצת הספרות הקודמת, או לא. הגודל של קבוצת הספרות הראשונה קבע את ה-RT של הנבדק. הרעיון הוא שככל שגודל קבוצת הספרות גדל, מספר התהליכים שצריך להשלים לפני שניתן לקבל החלטה גדל גם כן. אז אם לנבדק יש ארבעה פריטים בזיכרון לטווח קצר (STM), אז לאחר קידוד המידע מגירוי הבדיקה, הנבדק צריך להשוות את הבדיקה לכל אחד מארבעת הפריטים בזיכרון ואז לקבל החלטה. אם היו רק שני פריטים בקבוצת הספרות הראשונית, אז יהיה צורך בשני תהליכים בלבד. הנתונים ממחקר זה מצאו כי על כל פריט נוסף שנוסף לקבוצת הספרות, נוספו כ-38 מילישניות לזמן התגובה של הנבדק. ממצא זה תמך ברעיון שהנבדק ערך חיפוש ממצה סדרתי דרך הזיכרון ולא חיפוש סדרתי המסתיים מעצמו. Sternberg (1969) פיתח שיטה משופרת בהרבה לחלוקת RT לשלבים עוקבים או סדרתיים, הנקראת שיטת הגורם המוסף.
זמן התגובה כפונקציה של תנאי הניסוי > משימת הרוטציה המנטלית של שפרד ומצלר

מלצר ורוג'ר Roger and Metzler (1971) הציגו זוג צורות תלת־ממדיות שהיו זהות או גרסאות בדמות מראה זו של זו. RT כזמן התגובה לקבוע אם הן זהות, פונקציה ליניארית של ההבדל הזוויתי בין הכיוון שלהן אם במישור התמונה ובין אם בעומק. הם הגיעו למסקנה שהמשתתפים במחקר ביצעו סיבוב מנטלי בקצב קבוע כדי ליישר את שני העצמים כך שניתן יהיה להשוות ביניהם. Coo קופר ושפרדper and Shepard (1973) הציגו אות או ספרה שהיו (סימן) רגיל או הפוך בתמונת ראי לאחר הוצגו זקוף או בזוויות סיבוב ביחידות של 60 מעלות. הנבדק היה צריך לזהות אם התמונה תקינה, או תמונת ראי. התגובה גדלה באופן ליניארי, שהכיוון של האות סימן מזקוף (0 מעלות) להפוך (180 מעלות), ואז פוחת שוב עד שהוא מגיע ל-360 מעלות. המחברים הגיעו למסקנה שהנבדקים מסובבים מנטלית את התמונה את המרחק הקצר ביותר לזקוף, ואז שופטים אם היא נורמלית או הפוכה במראה.
זמן התגובה כפונקציה של תנאי הניסוי > אימות משפט-תמונה

נעשה שימוש בכרונומטריה מנטלית בזיהוי חלק מהתהליכים הקשורים להבנת משפטים. סוג זה של מחקר עוסק בדרך כלל בהבדלים בעיבוד ארבעה סוגי משפטים: חיובי אמיתי (TA), חיובי כוזב (FA), שלילי שגוי (FN) ושלילי אמיתי (TN). ניתן להציג תמונה עם משפט משויך שנכלל באחת מארבע הקטגוריות הללו. לאחר מכן הנבדק מחליט אם המשפט מתאים לתמונה או לא. סוג המשפט קובע כמה תהליכים צריך לבצע לפני שניתן לקבל החלטה. על פי הנתונים של קלארק וצ'ייס (1972) ושל יוסט וקרפנטר Just and Carpenter (1971), המשפטים שהם TA הם הפשוטים ביותר ולוקחים הכי פחות זמן, לעומת משפטי FA, FN ו-TN.
זמן התגובה כפונקציה של תנאי הניסוי > מחקרי התאמת אותיות של פוזנר

בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20, מייקל פוזנר פיתח סדרה של מחקרי התאמת אותיות כדי למדוד את זמן העיבוד המנטלי של מספר משימות הקשורות לזיהוי של צמד אותיות. המשימה הפשוטה ביותר הייתה משימת ההתאמה הפיזית, שבה הוצגו לנבדקים זוג אותיות והיה עליהם לזהות אם שתי האותיות זהות פיזית או לא. המשימה הבאה הייתה משימת התאמת השמות שבה נבדקים היו צריכים לזהות אם לשתי אותיות יש שם זהה. המשימה שכללה את התהליכים הקוגניטיביים הרבים ביותר הייתה משימת התאמת הכללים שבה נבדקים היו צריכים לקבוע אם שתי האותיות שהוצגו הן תנועות או לא תנועות.
משימת ההתאמה הפיזית הייתה הפשוטה ביותר; הנבדקים היו צריכים לקודד את האותיות, להשוות ביניהן ולקבל החלטה. בעת ביצוע משימת התאמת השמות נאלצו הנבדקים להוסיף שלב קוגניטיבי לפני קבלת החלטה: הם היו צריכים לחפש בזיכרון את שמות האותיות, ולאחר מכן להשוות בין אלה לפני שהחליטו. במשימה המבוססת על כללים הם היו צריכים גם לסווג את האותיות בתור תנועות או עיצורים לפני שהם בוחרים. הזמן שנדרש לביצוע משימת התאמת הכלל היה ארוך יותר ממשימת התאמת השם שהייתה ארוכה יותר ממשימת ההתאמה הפיזית. באמצעות שיטת החיסור החוקרים הצליחו לקבוע את משך הזמן המשוער שנדרש לנבדקים לבצע כל אחד מהתהליכים הקוגניטיביים הקשורים לכל אחת מהמשימות הללו.
זמן תגובה כפונקציה של הבדלים אינדיבידואליים

פסיכולוגים דיפרנציאליים חוקרים לעיתים קרובות את הסיבות וההשלכות של עיבוד מידע לפי מודל של מחקרים כרונומטריים מפסיכולוגיה ניסויית. בעוד שמחקרים ניסיוניים מסורתיים של RT נערכים בתוך נבדקים עם RT כמדד תלוי המושפע ממניפולציות ניסיוניות, פסיכולוג דיפרנציאלי שלומד RT יקבע בדרך כלל תנאים קבועים כדי לברר את השונות בזמן התגובה בין הנבדקים ואת הקשר בין שונות זו למשתנים פסיכולוגיים אחרים.
זמן תגובה כפונקציה של הבדלים אינדיבידואליים > יכולת קוגניטיבית

חוקרים בטווח של יותר ממאה שנה דיווחו בדרך כלל על מתאמים בינוניים בין זמן תגובה לבין מדדי אינטליגנציה : יש נטייה לאנשים עם IQ גבוה יותר להיות מהירים יותר במבחני RT. למרות שהיסודות המכניסטיים שלו עדיין תחת דיון, הקשר בין RT ליכולת קוגניטיבית כיום הוא עובדה אמפירית מבוססת כמו כל תופעה בפסיכולוגיה. סקירת ספרות משנת 2008 על המתאם הממוצע בין מדדים שונים של זמן תגובה ואינטליגנציה נמצאה - 0.24 (SD = 0.07).
למחקר אמפירי על אופי הקשר בין זמן תגובה ומדדי אינטליגנציה יש היסטוריה ארוכה של שראשיתה בראשית המאה ה-20, כאשר כמה חוקרים דיווחו על מתאם כמעט מושלם במדגם של חמישה תלמידים. הסקירה הראשונה של מחקרים ראשוניים אלה, ב-1933, ניתחה למעלה מ-24 מחקרים ומצאה קשר קטן יותר, אך אמין, בין מדדי אינטליגנציה והפקת תגובות מהירות יותר במגוון משימות RT.
עד תחילת המאה ה-21, פסיכולוגים שחקרו זמן תגובה ואינטליגנציה המשיכו למצוא קשרים כאלה, אך במידה רבה לא הצליחו להסכים לגבי מידת הקשר האמיתית בין זמן תגובה ואינטליגנציה פסיכומטרית באוכלוסייה הכללית. סביר להניח שהדבר נובע מהעובדה שרוב המדגמים שנחקרו נבחרו מאוניברסיטאות, והיו בעלי ציוני יכולת שכלית גבוהים במיוחד, ביחס לאוכלוסייה הכללית. בשנת 2001, הפסיכולוג איאן ג'יי דיירי פרסם את המחקר הראשון בקנה מידה גדול של אינטליגנציה וזמן תגובה במדגם אוכלוסייה מייצג על פני טווח גילאים, ומצא מתאם של - 0.31 בין אינטליגנציה פסיכומטרית וזמן תגובה פשוט, ושל - 0.49 בזמן תגובה בין ארבע אפשרויות.
זמן תגובה כפונקציה של הבדלים אינדיבידואליים > יכולת קוגניטיבית > מאפיינים מכניים של הקשר זמן תגובה-יכולת קוגניטיבית

החוקרים עדיין לא פיתחו הסכמה רחבה ביחס לתיאוריה נוירופיזיולוגית מאוחדת שמסבירה במלואה את הבסיס של הקשר בין זמן תגובה לבין יכולת קוגניטיבית. קשר זה עשוי לשקף עיבוד מידע יעיל יותר, בקרת קשב טובה יותר או שלמות תהליכים עצביים. תיאוריה כזו תצטרך להסביר כמה מאפיינים ייחודיים של מערכת היחסים בין הדברים, בכמה מהם נדון להלן.
המרכיבים הסדרתיים של ניסוי זמן תגובה אינם תלויים באותה מידה באינטליגנציה כללית או פסיכומטרית (המכונה גורם g). כך למשל, חוקרים מצאו שניתן לעבד תפיסתית במקביל מספר גירויים, כשבהכרח עיבוד זה קודם להחלטה להגיב ולתגובה עצמה, בעוד שמרכיב ההחלטה חייב לעבור עיבוד סדרתי. יתרה מכך, שונות באינטליגנציה הכללית מיוצגת בעיקר במרכיב ההחלטה של RT, בעוד שנראה שעיבוד חושי וזמן תנועה משקפים בעיקר הבדלים אינדיבידואלים שאינם אינטליגנציה כללית.
המתאם בין יכולת קוגניטיבית ל-RT עולה כפונקציה של מורכבות המשימה. ההבדל בקורלציה בין אינטליגנציה ל-RT בפרדיגמות RT פשוטות ובמקרי רב-ברירות מדגים את הממצא החוזר על עצמו, שהקשר הזה מתווך במידה רבה על ידי מספר האפשרויות הזמינות במשימה. חלק ניכר מהעניין התאורטי ב-RT הונע על ידי חוק היק, המקשר את השיפוע של עליות RT למורכבות ההחלטה הנדרשת (נמדדת ביחידות של אי ודאות שהפכו לפופולריות על ידי קלוד שאנון כבסיס לתאוריית המידע). זה הבטיח קשר ישירות בין אינטליגנציה לרזולוציית המידע אפילו במשימות מידע בסיסיות מאוד. ישנה תמיכה מסוימת בקשר בין השיפוע של עקומת ה-RT לבין האינטליגנציה, כל עוד זמן התגובה מפוקח בצורה הדוקה. הרעיון של "ביטים" של מידע המשפיעם על גודל הקשר הזה זכה לפופולריות על ידי ארתור ג'נסן וכלי קופסת ג'נסן, ו"מנגנון תגובת הבחירה " המשויך לשמו הפך לכלי סטנדרטי נפוץ במחקרי קשר בין RT-IQ.
זמן תגובה ממוצע ושונות בניסויי RT תורמים שניהם שונות עצמאית בקשר שלהם עם האינטליגנציה הכללית. סטיות תקן של RTs נמצאו בקורלציה חזקה, או חזקה יותר, עם מדדי אינטליגנציה כללית (g) לעומת RTs ממוצעים, עם שונות גדולה יותר, או "התפשטות" בהתפלגות ה-RTs של הפרט קשורה יותר עם אינטליגנציה כללית נמוכה יותר, בעוד אנשים עם אינטליגנציה כללית גבוהה יותר נוטים לתגובות פחות מגוונות.
כאשר מדדים מרובים של RT נלמדים באוכלוסייה, ניתוח גורמים מצביע על קיומו של גורם כללי של זמן תגובה, לעיתים מסומן כ-G, שהוא קשור וגם נבדל מ - אינטליגנציה כללית ופסיכומטרית (g). נמצא שה-G הגדול הזה של RT מסביר למעלה מ-50% מהשונות ב-RTs כאשר מבוצע ניתוח-מטה של ארבעה מחקרים, שכללו תשע פרדיגמות RT נפרדות. היסודות הביולוגיים והנוירופיזיולוגיים של הגורם הכללי הזה עדיין לא הוכחו היטב, למרות שהמחקר נמשך.
ניסויי ה-RT של אדם ספציפי שהניבו את התוצאות האיטיות ביותר, נוטים להיות קשורים יותר ליכולת קוגניטיבית מאשר אלה עם התגובות המהירות ביותר של הפרט, תופעה המכונה "כלל הביצוע הגרוע ביותר".
זמן תגובה כפונקציה של הבדלים אינדיבידואליים > יכולת קוגניטיבית > ביטויים ביולוגיים ונוירופיזיולוגיים של הקשר RT -g

מחקרי אימוץ ותאומים הראו שביצועים במשימות כרונומטריות הם תורשתיים. RT ממוצע על פני מחקרים אלה מגלה תורשה של סביב 0.44, כלומר 44% מהשונות ב-RT ממוצע קשורה להבדלים גנטיים, בעוד שסטיית תקן של RTs מציגה תורשה של סביב 0.20. בנוסף, נמצא כי RTs ממוצע ומדדים של IQ נמצאים בקורלציה גנטית בטווח של 0.90, מה שמצביע על כך שהמתאם הפנוטיפי הנמוך יותר שנצפה בין IQ ל-RT ממוצע כולל כוחות סביבתיים שטרם ידועים.
בשנת 2016, מחקר גנומי רחב היקף (GWAS) של תפקוד קוגניטיבי מצא 36 וריאנטים גנטיים כלל גנומיים משמעותיים הקשורים לזמן תגובה, במדגם של כ-95,000 נחקרים. נמצא כי וריאנטים אלה משתרעים על פני שני אזורים על כרומוזום 2 וכרומוזום 12, ונראה שהם נמצאים בגנים המעורבים בספרמטוגנזה (תהליך יצירת תאי הזרע) ובפעילות איתות על ידי קולטנים של ציטוקינים וגורמי גדילה, בהתאמה. מחקר זה מצא בנוסף מתאמים גנטיים משמעותיים בין RT, זיכרון והיגיון מילולי-מספרי.
מחקרים נוירופיזיולוגיים המשתמשים בפוטנציאלים הקשורים לאירועים (ERPs) השתמשו בהשהיית P3 כקורלציה של שלב ה"החלטה" של משימת זמן תגובה. מחקרים אלו מצאו בדרך כלל כי גודל הקשר בין זמן השהייה של g ו-P3 עולה ככל שתנאי המשימה תובעניים יותר. מדדים של השהיית P3 נמצאו גם כעולים בקנה אחד עם כלל הביצוע הגרוע ביותר, שבו המתאם בין ממוצע ההשהייה הכמותית של P3 וציוני ההערכה הקוגניטיבית הופכים לשליליים יותר עם הגדלת הכמות. מחקרים אחרים של ERP מצאו התאמה עם הפרשנות של הקשר g - RT השוכן בעיקר במרכיב ה"החלטה" של משימה, שבה רוב הפעילות המוחית הקשורה ל-g מתרחשת בעקבות הערכת גירוי אך לפני תגובה מוטורית, בעוד רכיבים המעורבים בעיבוד חושי משתנים מעט בהבדלים ב-g.
זמן תגובה כפונקציה של הבדלים אינדיבידואליים > יכולת קוגניטיבית > מודל דיפוזיה של RT ויכולת קוגניטיבית

למרות שתיאוריה מאוחדת של זמן תגובה ואינטליגנציה טרם הגיעה לקונצנזוס בקרב פסיכולוגים, מודל דיפוזיה מספק מודל תאורטי אחד מבטיח. מודל דיפוזיה מחלק את זמן התגובה לשלבים - שלב שיורי של "אי-החלטה" ושלב אקראי של "דיפוזיה", כשהאחרון מייצג יצירת החלטה במשימת דו-ברירה. מודל זה משלב בהצלחה את התפקידים של זמן תגובה ממוצע, שונות בזמן תגובה ודיוק במודלים של קצב הדיפוזיה כמשתנה המייצג את המשקל המצטבר של ראיות שמייצר החלטה במשימת RT. תחת מודל הדיפוזיה, עדויות אלו מצטברות על ידי ביצוע הליכה אקראית מתמשכת בין שני גבולות המייצגים כל בחירת תגובה במשימה. יישומים של מודל זה הראו כי הבסיס של הקשר g - RT הוא ספציפית הקשר של g עם קצב תהליך הדיפוזיה, ולא עם הזמן השיורי ללא החלטה. מודל דיפוזיה יכול גם להסביר בהצלחה את כלל הביצוע הגרוע ביותר על ידי הנחה שאותו מדד של יכולת (קצב דיפוזיה) מתווך ביצועים במשימות קוגניטיביות פשוטות ומורכבות כאחד, אשר נתמכו תאורטית ואמפירית.
זמן תגובה כפונקציה של הבדלים אינדיבידואליים > התפתחות קוגניטיבית

נעשה מחקר נרחב עדכני המשתמש בכרונומטריה מנטלית לחקר ההתפתחות הקוגניטיבית. באופן ספציפי, נעשה שימוש במדדים שונים של מהירות עיבוד כדי לבחון שינויים במהירות עיבוד המידע כפונקציה של גיל. קאיל Kail (1991) הראה שמהירות העיבוד עולה באופן אקספוננציאלי מהילדות המוקדמת ועד לבגרות המוקדמת. מחקרים של RTs בילדים צעירים בגילאים שונים תואמים תצפיות נפוצות של ילדים העוסקים בפעילויות שאינן קשורות בדרך כלל לכרונומטריה. זה כולל מהירות ספירה, הושטת יד לדברים, חזרה על מילים, וכישורים קוליים ומוטוריים מתפתחים אחרים המתפתחים במהירות אצל ילדים גדלים. ברגע שמגיעים לבגרות מוקדמת, יש תקופה ארוכה של יציבות עד שמהירות העיבוד מתחילה לרדת, מגיל העמידה לסניליות (סולטהאוס, Salthouse, 2000). למעשה, האטה קוגניטיבית נחשבת למדד טוב לשינויים רחבים יותר בתפקוד המוח והאינטליגנציה. דמטריו Demetriou ועמיתיו, תוך שימוש בשיטות שונות למדידת מהירות העיבוד, הראו שהדבר קשור קשר הדוק לשינויים בזיכרון העבודה ובמחשבה (דמטריו, מויי וספניודיס Demetriou, Mouyi & Spanoudis, 2009). יחסים אלה נדונים בהרחבה בתיאוריות הנאו-פיאג'יות של התפתחות קוגניטיבית.
במהלך ההזדקנות, זמן התגובה מתדרדר (כמו גם אינטליגנציה והזלית), והידרדרות זו קשורה באופן שיטתי לשינויים בתהליכים קוגניטיביים רבים אחרים, כגון תפקודים ביצועיים, זיכרון עבודה ותהליכי הסקה. בתיאוריה של אנדריאס דמטריו, אחת התיאוריות הנאו-פיאג'יות של התפתחות קוגניטיבית, שינוי במהירות העיבוד עם הגיל, (המתבטארבידה ב-RT,)הוא אחד הגורמים המרכזיים של התפתחות קוגניטיבית.
זמן תגובה כפונקציה של הבדלים אינדיבידואליים > בריאות ותמותה

ביצועים במשימות זמן תגובה פשוט ושל בחירה קשורים למגוון תוצאי בריאות, כולל רכיבי בריאות כלליים ואובייקטיביים וכן מדדים ספציפיים כמו סיבולת לב-ריאה. הקישור בין מנת משכל לבין תמותה מוקדמת מכל סיבה, נמצא שקשור בעיקר באמצעות המדד של זמן תגובה. מחקרים אלה מוצאים בדרך כלל שתגובות מהירות ומדויקות יותר למשימות זמן תגובה, קשורות לתוצאות בריאותיות טובות יותר ולתוחלת חיים ארוכה יותר.
זמן תגובה כפונקציה של הבדלים אינדיבידואליים > חמש תכונות האישיות הגדולות

למרות שמחקר מקיף של תכונות אישיות וזמן תגובה טרם נערך, מספר חוקרים דיווחו על קשרים בין RT לבין חמש התכונות הגדולות של מוחצנות ונוירוטיות.. בעוד שרבים מהמחקרים הללו סובלים ממדגמים נמוכים (בדרך כלל פחות מ-200 נחקרים), התוצאות שלהם מסוכמות כאן בקצרה יחד עם המנגנונים המוצעים של המחברים, הסבירים מבחינה ביולוגית.
מחקר משנת 2014 מדד בחירה RT במדגם של 63 משתתפים גבוהים ו-63 נמוכים, ומצא שרמות גבוהות יותר של מוחצנות היו קשורות לתגובות מהירות יותר. למרות שהכותבים מציינים שזו כנראה פונקציה של דרישות משימה ספציפיות ולא הבדלים אינדיבידואליים בסיסיים, מחברים אחרים הציעו את הקשר 'זמן תוגבה-מוחצנות', כמייצג הבדלים אינדיבידואליים בתגובה מוטורית, העשויים להיות מתווכים על ידי דופמין. עם זאת, קשה לפרש מחקרים אלה לאור הדגימות הקטנות שלהם והממצאים בעניין זה טרם שוכפלו.
ברוח דומה, חוקרים אחרים מצאו קשר קטן (r <0.20) בין RT לנוירוטיות, שבו אנשים נוירוטים יותר נטו להיות איטיים יותר במשימות RT. המחברים מפרשים זאת כקשר המשקף סף עוררות גבוה יותר בתגובה לגירויים בעוצמה משתנה, ומשערים שלאנשים בעלי נוירוטיות גבוהה יותר עשויה להיות מערכת עצבים "חלשה" יחסית. במחקר קצת יותר גדול של 242 סטודנטים לתואר ראשון, נמצא כי הנוירוטיות נמצאה בקורלציה משמעותית יותר (r ≈ 0.25) עם שונות התגובה, כאשר נוירוטיות גבוהה יותר קשורה לסטיות תקן גדולות יותר של RT. המחברים משערים כי נוירוטיות עשויה לגרום לשונות גדולה יותר בזמן התגובה, באמצעות הפרעה של "רעש מנטלי".
זמן תגובה כפונקציה של בחירות אנליטיות שונות

מדעני-מטה חוקרים לעיתים קרובות את הסדר שבו הבחירות האנליטיות שלנו משפיעות על הניתוחים של זמן התגובה. ההשפעה של עיבוד מקדים מחלישה מסקנות מדעיות. ניתן לראות אותה כשונה אך רציונלית, מה שמוביל לתוצאות סותרות, חיוביות או שליליות - שגויות/כוזבות. יש לקחת בחשבון את ההשפעה של בחירת שיטות עיבוד מוקדמות מסוימות (למשל שנית, יש לחשוף את החלטות טרום העיבוד כדי לשחזר ולשכפל ממצאים.) כתוצאה מכך, סקירת ספרות שיטתית על אפקט סיימון גילתה כי הסדר שבו מתבצעות בחירות אנליטיות מדווח רק לעיתים רחוקות וממצאים בתוך אפקטי סיימון הושפעו על ידי בחירות אנליטיות שונות. כתוצאה מכך, הומלצה רשימת בדיקה לדיווח על זמן תגובה מראש כדי להפוך את ההחלטות למפורשות יותר ושקיפות כדי להפוך את נתוני זמן התגובה לשקופים יותר על מנת למקסם את השקיפות בתוך נתוני זמן התגובה.
ראו גם

מבחן אסוציאציות חבויות
אגיטציה פסיכומוטורית
פעולה פסיכומוטורית
האטה פסיכומוטורית
נביל אל-ערבי

נביל עבדאללה אל-ערבי (בערבית:  نبيل العربي;‏ 15 במרץ 1935 –  26 באוגוסט 2024) היה משפטן מצרי שכיהן כמזכ"ל הליגה הערבית החל מ-1 ביולי 2011 ועד 3 ביולי 2016. אל-ערבי כיהן כשלושה חודשים כשר החוץ של מצרים (אנ') בממשלה בראשותו של עיסאם שאראף, שהתמנתה בעקבות ההפיכה במצרים ב-2011.
ביוגרפיה

אל ערבי סיים את לימודיו בפקולטה למשפטים באוניברסיטת קהיר בשנת 1955 וקיבל תואר שני במשפט בינלאומי ולאחר מכן, תואר דוקטור למשפטים, מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ניו יורק. ב-1978, שימש כיועץ משפטי למשלחת המצרית במהלך ועידת קמפ דייוויד, וכן עמד בראש המשלחת המצרית למשא ומתן לסיום המחלוקת עם ישראל אודות טאבה (1985–1989).
אל-ערבי כיהן גם כשגריר מצרים להודו (1981–1983), וכן היה נציג קבע של מצרים באו"ם בז'נבה (1987–1991) ובניו יורק (1991–1999). בתקופה מסוימת עבד גם כיועץ לממשלה הסודאנית בעניין הבוררות על גבולות אזור אביי בין ממשלת סודאן לבין ארגון צבא שחרור העם הסודאני.
משנת 1994 עד שנת 2001 היה חבר בוועדת האו"ם למשפט בינלאומי, בין השנים 2001 ו-2006 שימש כשופט בבית הדין הבינלאומי לצדק, ומ-2005, חבר בבית הדין הקבוע לבוררויות בהאג.
בחודש דצמבר 2009 הופקד על הכנת המסמכים המשפטיים הדורשים את החזרת הפסל המצרי העתיק של המלכה נפרטיטי מברלין למצרים. ב-4 בפברואר 2011 התמנה לחבר ב"ועדת החכמים", אשר הוקמה במהלך המהפכה של 2011.
אל-ערבי השתתף באופן פעיל בהפגנות בכיכר א-תחריר, וסומן כמועמד מקובל על הכיכר לקבל את תיק החוץ במקום אחמד אבו אל-רייט. אל-ערבי מונה לתפקידו ב-6 במרץ 2011 ומתואר לעיתים קרובות בתקשורת הישראלית כ"עוין לישראל", בעיקר בשל התבטאויותיו הראשונות כשר החוץ על כך שעל ישראל לשלם את ההפרש במחיר הגז המצרי שמיוצא אליה, קריאתו להדק את הקשרים עם איראן וכן העובדה ששימש בעבר כשופט בבית הדין הבינלאומי בשנים 2001–2006 בעת הדיונים על גדר ההפרדה הישראלית. עם זאת, ציין בעבר כי "הסכמי השלום עם ישראל לא היו טעות, אלא כורח המציאות" וכי ארצו "מחויבת להסכם השלום עם ישראל".
הערות שוליים

↑  דורון פסקין, שר החוץ המצרי: נדרוש מישראל לשלם על הגז, באתר ynet, 3 באפריל 2011
↑  צבי בראל, שר החוץ המצרי החדש, נביל אל-ערבי, קורא להידוק הקשרים עם איראן, באתר הארץ, 31 במרץ 2011
↑  סוכנויות הידיעות, נביל אל-ערבי, שופט לשעבר בהאג, מונה לשר החוץ של מצרים, באתר הארץ, 6 במרץ 2011
↑  ג'קי חוגי, שר החוץ המצרי: 'מחויבים לשלום עם ישראל', גלי צה"ל, 3 באפריל 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007603985705171  BnF: cb171291396 (data)  GND: 1180710916  ISNI: 0000 0003 6115 4970  LCCN: no2012011246  VIAF: 222154539   WorldCat (עם VIAF): 222154539
מרקוס באבל

מרקוס באבל (בגרמנית: Markus Babbel, נולד ב-8 בספטמבר 1972 במינכן שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני, ומאמן קבוצת וסטרן סידני וונדררס בהווה. באבל שיחק בבונדסליגה ובפרמייר ליג בעיקר בתפקיד המגן הימני, וזוהה בעיקר עם באיירן מינכן. באבל ערך 51 הופעות במדי נבחרת גרמניה, וזכה עמה ביורו 1996.
קריירת מועדונים > באיירן מינכן, המבורג והחזרה לבאיירן מינכן

באבל החל את הקריירה בקבוצת הילדים של גילשינג-ארגלסריד, ובגיל 9 עבר לבאיירן מינכן, בה שיחק עשר שנים בקבוצות הילדים והנוער. בשנת 1981, בגיל 19, עלה באבל לבוגרים של באיירן מינכן, שם מיעט לשחק. בסוף עונת 1992 עבר באבל להמבורג שם שיחק שתי עונות, צבר 60 הופעות וכבש שער אחד. בתום תקופתו בהמבורג, חזר באבל לבאיירן מינכן. באבל שיחק שש עונות בקבוצה הבווארית, זכה עמה בגביע אופ"א בשנת 1996 לאחר ניצחון במפגש כפול בגמר מול בורדו, ונטל חלק בגמר ליגת האלופות 1999, בו הפסידה באיירן מינכן למנצ'סטר יונייטד בשני שערים בתוספת הזמן. לאחר 170 הופעות בקבוצה, 9 שערים, זכייה בשלוש אליפויות, שני גביעים מקומיים, שלושה גביעי ליגה וגביע אופ"א אחד, חתם באבל בליברפול, לאחר שדחה התעניינות ממספר קבוצות אחרות.
קריירת מועדונים > ליברפול

באבל תפס מקום חשוב בליברפול של המאמן ז'ראר הויה, והיה חלק מהקבוצה שזכתה בגביע אופ"א בשנת 2001, לאחר ניצחון 5-4 במשחק הגמר על דפורטיבו אלאבס. לבאבל זו הייתה זכייה שנייה בגביע אופ"א, לאחר שכבר עשה זאת עם באיירן מינכן בשנת 1996. עם ליברפול זכה בנוסף בטורניר מגן הקהילה, בגביע ה-FA, בגביע הסופר-קאפ האירופי ובגביע הליגה האנגלית.
בעונת 2002/2003, באבל היה מושבת למשך שנה שלמה ממשחק פעיל לאחר שלקה בתסמונת גייאן-בארה, הפוגעת פגיעה חריפה במערכת העצבים.
קריירת מועדונים > בלקברן רוברס ושטוטגרט

בסוף עונת 2003 הושאל באבל לתקופה של שנה לבלקברן רוברס, לאחר שהחלים מהמחלה. עם תום תקופת ההשאלה, עבר באבל בהעברה חופשית לשטוטגרט, בה פרש ממשחק פעיל בתום עונת 2007, לאחר זכייה באליפות הבונדסליגה.
נבחרת גרמניה

לבאבל 51 הופעות במדי נבחרת גרמניה, ושער אחד. באבל היה חלק מהנבחרת שזכתה ביורו 1996. באבל ייצג את גרמניה גם במונדיאל 1998 ויורו 2000.
קריירת אימון > שטוטגרט

עם פרישתו של באבל ממשחק פעיל, מונה לעוזר מאמן שטוטגרט. בנובמבר 2008, לאחר ששטוטגרט פתחה רע את העונה, מונה באבל למאמן הראשי, והצליח להצעיד את הקבוצה למקום השלישי בטבלה בתום העונה ולהבטיח לה מקום בליגת האלופות, עובדה שהקנתה לו חוזה חדש עד 2011. עם זאת, פוטר באבל בדצמבר 2009, לאחר פתיחת עונה רעה של שטוטגרט, שנמצאה במקום ה-16 בטבלה.
קריירת אימון > הרטה ברלין

ביולי 2010 חתם באבל בהרטה ברלין שהציבה לעצמה מטרה לחזור אל הבונדסליגה, לאחר שנשרה בעונה הקודמת. באבל הצליח במשימתו והחזיר את הרטה ברלין לבונדסליגה כבר בעונתו הראשונה. בדצמבר 2011, פוטר מהקבוצה.
קריירת אימון > הופנהיים

בפברואר 2012 חתם באבל בהופנהיים, ופוטר בדצמבר 2012 לאחר תוצאות גרועות והימצאות במקום ה-16 בטבלה.
קריירת אימון > לוצרן

באבל מונה כמאמן לוצרן באוקטובר 2014, לאחר פיטוריו של קרלוס ברנגר, שפתח את העונה עם רצף ארוך של משחקים ללא ניצחון. את עונת 2014/15 סיים באבל במקום החמישי, ואת עונת 2015/16 סיים במקום השלישי בליגת העל השווייצרית. בעונת 2016/17 סיים באבל עם לוצרן במקום החמישי. בינואר 2018 פוטר באבל מלוצרן לאחר פתיחת עונה חלשה.
תארים > תארים כשחקן

עם באיירן מינכן:
אליפות הבונדסליגה (3): 1996/97, 1998/99, 1999/00
הגביע הגרמני (2): 1997/98, 1999/00
גביע הליגה הגרמנית (3): 1997, 1998, 1999
גביע אופ"א: 1995/96
עם ליברפול:
גביע ה-FA : 2000/01
גביע הליגה האנגלית: 2000/01
מגן הקהילה: 2001
גביע אופ"א: 2000/01
הסופר קאפ האירופי: 2001
עם שטוטגרט:
אליפות הבונדסליגה: 2006/07
עם נבחרת גרמניה:
יורו 1996
תארים > תארים כמאמן

עם הרטה ברלין:
אליפות הבונדסליגה השנייה: 2010/11
נביל בן טאלב

נביל בן טאלב (בערבית: نبيل بن طالب; נולד ב-24 בנובמבר 1994) הוא כדורגלן צרפתי-אלג'ירי המשחק בנבחרת אלג'יריה בעמדת הקשר בליל.
קריירת מועדונים

בן טאלב התחיל את הקריירה שלו באקדמיה של ליל. אחרי שעבר בקבוצת מוסקרון ובקבוצת דנדרק, עבר בינואר 2012 למחלקת הנוער של טוטנהאם הוטספר. לאחר שהרשים במדי הקבוצה הצעירה של המועדון חתם על לארבע שנים בטוטנהאם. ב-22 בדצמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה במשחק נגד קבוצת סאות'המפטון כאשר נכנס כמחליף במקומו של מוסא דמבלה. ב-4 בינואר 2014 פתח לראשונה בהרכב, במסגרת הגביע האנגלי נגד ארסנל. אחרי שהצטיין פתח גם במשחק הליגה נגד קריסטל פאלאס בו הוא זכה בתואר "איש המשחק". ב-20 בפברואר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה האירופית נגד דנייפר דנייפרופטרובסק.
ב-25 באוגוסט 2016 הושאל לשאלקה 04 לעונה אחת. ב-27 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בהפסד 0–1 לאיינטרכט פרנקפורט. ב-15 באוקטובר הבקיע את שערו הראשון בתיקו 1-1 נגד  אאוגסבורג. בסיום העונה נרכש על ידי שאלקה.
ב-21 בינואר 2020 הושאל לניוקאסל יונייטד עד לסוף העונה.
ב-6 בינואר 2022 חתם באנז'ה לשנתיים וחצי.
ב-28 באוגוסט 2023 חתם בליל לשלוש שנים.
קריירה בינלאומית

ב-14 בנובמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת צרפת בכדורגל עד גיל 19. אף על פי ששיחק בנבחרת הנוער של צרפת, חיזרה אחריו התאחדות הכדורגל האלג'ירית, וגם התאחדות הכדורגל האנגלית הביעה בו עניין, אך הוא לא עמד בקריטריונים שנדרשו בהסכם אומות הבית. ב-15 בפברואר 2014 הודיע כי ברצונו לשחק עבור אלג'יריה ולאחר כמה ימים קיבל זימון לסגל הנבחרת לקראת משחק הידידות נגד סלובניה. ב-5 במרץ 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו נגד סלובניה בו ניצחה אלג'יריה 0–2 כאשר בן טאלב רשם משחק מלא. ב-4 ביוני 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד רומניה. בן טאלב נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2014.
נכלל בסגל נבחרת אלג'יריה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.