stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מטוס חשמלי
היסטוריה > כלי טיס בלתי מאוישים

פאת'פינדר, פאת'פינדר פלוס, צנטוריון והליוס של נאס"א היו סדרה של כלי טיס בלתי מאוישים המונעים על ידי מערכת סולארית ותאי דלק שפותחו על ידי אירווירונמנט. משנת 1983 עד 2003 במסגרת תוכנית מטוסי חקר הסביבה וטכנולוגיית חיישנים של נאס"א. ב-11 בספטמבר 1995, פאת'פינדר קבע שיא גובה לא רשמי למטוסים המונעים על ידי אנרגיה סולארית כשהגיע לגובה 50,000 רגל (15,000 מטרים) במהלך טיסה של 12 שעות ממרכז מחקר טיסות ארמסטרונג. לאחר שינויים נוספים הועבר המטוס לשדה הניסוי לשיגור טילים של הצי האמריקאי שבאי קאואיי שבהוואי. ב-7 ביולי 1997, פאת'פינדר העלה את שיא הגובה של מטוסים המונעים על ידי אנרגיה סולאריות ל 71,530 רגל (21,800 מטרים), שהיה גם השיא של מטוסים המונעים על ידי פרופלור.
ב-6 באוגוסט 1998, פאת'פינדר פלוס העלה את שיא הגובה למטוסים המונעים על ידי שמש ומדחף ל80,201 רגל (24,445 מטרים).
ב-14 באוגוסט 2001 קבע הליוס שיא גובה של 96,863 רגל (29,524 מטרים) שתועד על ידי מחלקה U (טכנולוגיות ניסיוניות/חדשות) בקטגוריה U-1.d (כלי טיס בשליטה מרחוק עם מסה של 500 - 2,500 ק"ג (1,100-5,500 ליברות)) וכן שיא הגובה למטוסים המונעים על ידי מדחף. ב-26 ביוני 2003, אב הטיפוס של הליוס התפרק ונפל לתוך האוקיינוס השקט מול הוואי לאחר שהמטוס נתקל בסערה, וסגר את התוכנית.
ה-Airbus Zephyr הוא כלי טיס בלתי מאויש המונע על ידי השמש. החל מה -23 ביולי 2010 הוא מחזיק בשיא השהייה של כלי טיס בלתי מאויש של למעלה משבועיים (336 שעות). הוא בנוי מפולימר מחוזק בסיבי פחמן. גרסת 2010 ששוקלת 50 ק"ג (110 ליברות) (גרסת 2008 שקל 30 ק"ג (66 ליברות)) עם מוטת כנפיים של 22.5 מ' (74 רגל) (לגרסת 2008 מוטת כנפיים של 18 מטר (59 רגל)). במהלך היום הוא משתמש באור שמש כדי לטעון סוללות ליתיום-גופרית, המניעות את המטוס בלילה. ביולי 2010 שבר זפיר שיא שהייה לכטב"ם כשטס 336 שעות, 22 דקות ו-8 שניות (יותר משבועיים) וגם קבע שיא גובה של 70,742 רגל (21,562 מטרים) עבור קטגורית U-1.c של הפדרציה הבינלאומית לאווירונאוטיקה (מל"ט בשליטה מרחוק עם משקל 50 – 500 ק"ג (110 – 1,100 ליברות)).
היסטוריה > מטוסים קלים

מטוס החשמל הראשון שנכנס לייצור מסחרי, שאינו מאושר, דאון השיגור העצמי Alisport Silent Club, טס בשנת 1997. הוא מונע אופציונלית על ידי מנוע חשמלי בחוזק 13 קילוואט (17 כ"ס) שפועל עם 40 ק"ג (88 ליברות) של סוללות המאחסנות 1.4 קוט"ש של חשמל.
המטוס חשמלי הראשון שאושר היה הLange Antares 20E שאושר בשנת 2003. כמו כן חשמלי, עצמי משיק 20 מ' (66 רגל /מטוס מפרש, עם 42 קילוואט (56 hp) מנוע DC/DC מברשת וסוללות ליתיום-יון, הוא יכול לטפס עד 3,000 מ' (9,800 רגל) עם תאים טעונים במלואם. הטיסה הראשונה הייתה בשנת 2003. בשנת 2011 זכה המטוס בתחרות ברבלינגר לשנת 2011.
בשנת 2005 הטיס אלן קוקקוני מחברת AC Propulsion, בסיוע מספר טייסים נוספים, מטוס בלתי מאויש בשם "SoLong" במשך 48 שעות ללא הפסקה, המונע כולו על ידי אנרגיה סולארית. זו הייתה הטיסה הראשונה מסביב לשעון, בעזרת אנרגיה שאוחסנה בסוללות המותקנות על המטוס.
בשנת 2007 קיימה קרן CAFE את סימפוזיון המטוסים החשמליים הראשון בסן פרנסיסקו.
פרויקט FCD (מפגין תאי דלק) של בואינג משתמש בדאון הממונע דיאמונד HK -36 סופר דימונה (אנ') בתור פלטפורמת ניסויים למטוס קל המונע בתא דלק. טיסות מוצלחות התקיימו בפברואר ומרץ 2008.
Taurus Electro היה המטוס החשמלי הראשון בעל שני המושבים שטס אי פעם, בעוד Taurus Electro G2 הוא גרסת הייצור, שהוצגה בשנת 2011. הוא מופעל על ידי מנוע חשמלי בחוזק 40 קילוואט (54 כ"ס) וסוללות ליתיום להפעלה עצמית שמעלה את המטוס לגובה של 2,000 מטר (6,600 רגל), ולאחר מכן המנוע נכבה ואז המטוס דואה כמו דאון. זהו המטוס החשמלי הראשון בעל שני המושבים שנכנס לייצור סדרתי.
אתגר הטיסה הירוק (אנ') הראשון של נאס"א התקיים בשנת 2011 וזכה בו ה-Taurus G4 ב-3 באוקטובר 2011.
בשנת 2013 הדגימה צ'יפ ייטס כי המטוס החשמלי המהיר בעולם, Long ESA (מטוס רוטאן לונג EZ (אנ') שהוסב להנעה חשמלית), יכול לעלות בביצועיו על ססנה ומטוסים אחרים המונעים על ידי בנזין בסדרת ניסויים שאומתו על ידי הפדרציה הבינלאומית לאווירונאוטיקה. ה-Long ESA נמצא כזול יותר, בעל מהירות מרבית גבוהה יותר וקצב טיפוס גבוה יותר, בין היתר בשל יכולתו של המטוס לשמור על ביצועים בגובה מכיוון שצפיפות אוויר נמוכה אינה פוגעת בביצועי המנוע.
בשנת 2017, סימנס השתמשה במטוס אווירובטיקה נוסף, אקסטרה 300, כדי לקבוע שני שיאים חדשים: ב-23 במרץ בשדה התעופה דינסלאקן שוורצה הייד בגרמניה הגיע המטוס למהירות מרבית של כ-340 קמ"ש (210 קמ"ש) למרחק של 3 ק"מ (1.9 מייל) ולמחרת, הוא הפך למטוס החשמלי הראשון שגורר דאונים.
היסטוריה > הקפת כדור הארץ

סולאר אימפולס 2 מופעל על ידי ארבעה מנועים חשמליים. הוא מפיק אנרגיה מתאים סולאריים על הכנפיים ומייצב הכיוון שמאוחסנת בסוללות ליתיום פולימר ומשמשת להנעת מדחפים. בשנת 2012 ביצע הסולאר אימפולס 2סולאר אימפולס הראשון את הטיסה הבין -יבשתית הראשונה על ידי מטוס סולארי, שטס ממדריד, ספרד לרבאט, מרוקו.
סולאר אימפולס 2 הושלם בשנת 2014, ונשא יותר תאים סולאריים ומנועים חזקים יותר, בין שאר השיפורים. במרץ 2015 המריא המטוס בשלב הראשון של טיול מתוכנן מסביב לעולם, שטס מזרחה מאבו דאבי, איחוד האמירויות הערביות. עקב נזק לסוללה, המטוס נעצר בהוואי, שם הוחלפו סוללותיו. הוא חידש את הסיבוב באפריל 2016 והגיע לסביליה, ספרד, ביוני 2016. בחודש שלאחר מכן חזר לאבו דאבי, והשלים את עקיפת העולם.
היסטוריה > פרויקטים והצעות מחקר

פאפין (אנ') הייתה הצעת מחקר של נאס"א בשנת 2010, עבור מטוס אישי ממריא ונוחת אנכית חשמלי.
סיקורסקי פיירפליי S-300 היה פרויקט לבדיקת טיסה של כלי טיס חשמליים, אך הפרויקט הופסק עקב מגבלות הסוללה. המטה רוטור החשמלי הראשון בעולם היה פרויקט זירו (אנ') של אגוסטה וסטלנד (אנ').
הנציבות האירופית מימנה פרויקטים רבים בעלי רמת מוכנות טכנולוגית נמוכה למטוסי הנעה חשמלית או היברידית חדשניים. ENFICA-FC הוא פרויקט של הנציבות האירופית, לחקור ולהדגים מטוס חשמלי לחלוטין עם תאי דלק כמערכת החשמל הראשית או העזר. במהלך הפרויקט לשלוש שנים תוכננה והוטסה מערכת חשמל המבוססת על תאי דלק במטוס אולטרה לייט רפיד 200FC.
NASA Electric Aircraft Testbed (NEAT) היא תוכנית מחקר של נאס"א בתחנת פלום ברוק, אוהיו, המשמשת לעיצוב, פיתוח, הרכבה ובדיקה של מערכות כוח למטוסים חשמליים, ממטוס קטן של אדם אחד או שניים עד מטוסי נוסעים של 20 מגהוואט (27,000 כ"ס). הסכמי מחקר של נאס"א ניתנים לפיתוח רכיבי הנעה חשמלית. הם יושלמו בשנת 2019 והעבודה הפנימית של נאס"א עד 2020, ואז הם יורכבו במערכת הנעה בקנה מידה של מגה -ואט שתיבדק במטוס צר-גוף של NEAT.
נאס"א פיתחה את X-57 מקסוול כדי להדגים טכנולוגיה להפחתת השימוש בדלק, פליטות ורעש. X-57 פותח מהטקנאם P2006T, ויהיו 14 מנועים חשמליים המניעים מדחפים המותקנים בקצוות הקדמיים של הכנף. ביולי 2017, Scaled Composites הסבה את ה-P2006T הראשון על ידי החלפת מנועי הבוכנה במנועים חשמליים, והמטוס טס לראשונה בתחילת 2018, ואז מתוכנן להעביר את המנועים לקצות הכנפיים כדי להגביר את יעילות ההנעה ולבסוף יתקין את הכנף ביחס רוחב גובה גבוה עם 12 מדחפים קטנים יותר.
יישומים > כטב"מים

מרבית המטוסים החשמליים הם כלי טיס בלתי מאוישים. אלה משתנים מגודל כף היד עד לגודל של מטוסים מאוישים קטנים ומשמשים במגוון רחב של יישומים. עבור כטב"מים קטנים, אשר מיוצרים בכמויות גדולות, נפוצה תצורת הקוודקופטר (רחפנים). עם זאת לאינג'ניואיטי, המסב"ם שטס על מאדים בשנת 2021 והפך לכלי הטיס הראשון מחוץ לכדור הארץ, יש זוג רוטורים קואקסיאליים בודדים.
כטב"מים משמשים במגוון רחב של יישומים כלליים, מסחריים וצבאיים והשימוש בהם מתרחב במהירות.
יישומים > מטוסים

נכון לעכשיו, למטוסים חשמליים מאוישים המונעים באמצעות סוללות יש טווח ושהייה מוגבלים בהרבה מאלה המונעים במנועים קונבנציונליים. ההספק חשמלי מתאים למטוסים קטנים בלבד ואילו למטוסי נוסעים גדולים נדרש שיפור בצפיפות האנרגיה פי 20 בהשוואה לסוללות ליתיום-יון. עם זאת, הכשרת טייסים שמה דגש על טיסות קצרות. מספר חברות מייצרות, או הפגינו, מטוסים קלים המתאימים לאימון טיסה ראשוני. האיירבוס E-Fan נועד לאימון טיס אך הפרויקט בוטל. פיפיסטרל מייצרת מטוסים חשמליים קלים כגון פיפיסטרל אלפא אלקטרו ופיפיסטרל וליס. היתרון של מטוסים חשמליים לאימון טיס הוא העלות הנמוכה יותר של אנרגיה חשמלית בהשוואה לדלק תעופה. פליטת הרעש והמזהמים מופחתת גם בהשוואה למנועי בעירה פנימית.
יישום נפוץ יותר ויותר הוא כמנוע תומך או אפילו כמנוע להפעלה עצמית לדאונים. המערכת הנפוצה ביותר היא המתקן החשמלי הקדמי, המשמש למעלה מ-240 דאונים. הטווח הקצר אינו מהווה בעיה מכיוון שהמנוע משמש רק לזמן קצר, או להפעלה או כדי להימנע מהזדקרות. היתרון של מנוע חשמלי במקרה זה נובע מהאמינות שלו ומהירות ההפעלה בהשוואה למנועי בעירה פנימית.
יישומים > מסוקים

למרות שצוות פטרוצ'י-קרמאן-ז'ורובץ האוסטרו-הונגרי הטיס מסוק תצפית צבאי מחובר לקרקע בשנת 1917 הפועל על חשמל, עד מהרה הם עברו להשתמש במנוע בנזין והשימוש בכוח חשמלי לטיסה המונעת על ידי הרוטור לא נחקר עוד עד לאחרונה.
המסוק החשמלי הראשון שטס ללא חיבור לקרקע המסוק ה-Solution F/Chretien, שפותח על ידי פסקל צ'רטיין בוונלס שבצרפת. זה עבר מתפיסת עיצוב בעזרת מחשב ב-10 בספטמבר 2010 לטיסה ראשונה באוגוסט 2011, תוך פחות משנה.
בפברואר 2016 טס בהצלחה מסוק קונבנציונלי חשמלי מלא בשם Volta בשדה התעופה קסטלנאודרי, צרפת. וולטה הפגינה טיסת ריחוף של 15 דקות בדצמבר 2016. המסוק מונע על ידי שני מנועים חשמליים בחוזק 40 קילוואט (54 כ"ס) הפועלים בעזרת סוללת ליתיום בחוזק 22 קוט"ש. וולטה רשומה רשמית על ידי DGAC, רשות כושר האוויר הצרפתית, ומורשית לטוס במרחב האווירי האזרחי הצרפתי.
בספטמבר 2016, מרטין רוטבלט ו-Tier1 הנדסה בדקו בהצלחה מסוק המונע על ידי חשמל. טיסת חמש הדקות הגיעה לגובה של 400 רגל (120 מטרים) במהירות שיא של 80 קשר (150 קמ"ש; 92 מייל לשעה). מסוק רובינסון R44 שהוסב עם שני מנועים חשמליים במשקל 45 ק"ג (100 ליברות), בתוספת 11 סוללות ליתיום פולימר תוצרת ברמו במשקל 500 ק"ג (1,100 ליברות). מאוחר יותר הוא טס במשך 20 דקות בשנת 2016. ב-7 בדצמבר 2018, Tier 1 הנדסה הטיסו R44 חשמלי המופעל באמצעות סוללה למרחק של מעל 30 מייל (56 ק"מ) ב-80 קשר (150 קמ"ש) בגובה של 800 רגל (240 מטר), וקבע שיא גינס למרחק הרחוק ביותר למסוק חשמלי.
ראו גם

רכב חשמלי מונע מצבר
דלק מטוסים
אנרגיה סולארית
טוברוק (סרט)

| --- | --- |
 בימוי:  ארתור הילר 
 הופק בידי:  ג'ין קורמן 
 תסריט:  ליאו גורדון 
 עריכה:  רוברט סי ג'ונסון 
 שחקנים ראשיים:  רוק הדסון ג'וזף סרג'נט קורט לוונס נורמן רוסינגטון ליאו גורדון ליאם רדמונד רוברט וולדרס גאי סטוקוול ג'ק ווטסון ג'ורג' פפארד יאנג גרין פרסי הרברט 
 מוזיקה:  ברוניסלב קפר 
 צילום:  ראסל הארלן 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי יוניברסל 
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  7 בפברואר 1967 
 משך הקרנה:  110 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מלחמה 
 מקום התרחשות:  לוב 
 דף הסרט ב־IMDb
 
טוברוק (באנגלית: Tobruk) הוא סרט מלחמה אמריקאי משנת 1967, בבימויו של ארתור הילר ובכיכובם של רוק הדסון וג'ורג' פפארד. הסרט נכתב על ידי ליאו גורדון (ששיחק בסרט) והופק באולפני יוניברסל.
עלילת הסרט מתרחשת בצפון אפריקה במהלך המערכה בצפון אפריקה במלחמת העולם השנייה. זהו סיפור בדיוני על חברי קבוצת המדבר ארוכת הטווח של וקבוצת החקירה המיוחדת (SIG) מהצבא הבריטי שעורכות מבצע בעיר טוברוק בלוב במטרה להשמיד את מצבורי הדלק של קורפוס אפריקה הגרמני.
הסרט מבוסס על "מבצע הסכמה" – ההתקפה הבריטית על כוחות גרמניים ואיטלקיים בטוברוק. הסרט מתאר את המבצע כמוצלח כשבמציאות המבצע נכשל.
מבצע הסכמה

בלילה שבין 13 ל-14 בספטמבר 1942 נערך מבצע משולב גדול לתקיפת הנמל ומחסני הדלק הגרמנים והאיטלקים בטוברוק. מבצע הסכמה (Operation Agreement) כלל כוחות יבשתיים שהגיעו דרך נאת המדבר אל-כופרה במסע ארוך של כ-2700 ק"מ שעקף את קווי הגרמנים מדרום, וניסיון להנחית כוחות קומנדו מהים. עיקר הכוח היבשתי הבריטי חופש ל"שבויי מלחמה" שעליהם "שמרו" חיילים מיחידת SIG לבושים כחיילים גרמנים. הלוחמים נסעו בכלי רכב גרמניים.
הנחיתה מהים נכשלה, והכוח היבשתי נאלץ להילחם מול כוחות איטלקים וגרמנים עדיפים. רוב הכוח הבריטי נהרג או נשבה ורק מעטים (ובהם קפטן באק מפד היחידה וחלק מאנשי יחידת SIG) הצליחו לחזור לקווי הבריטים.
פרסים ומועמדויות

אלברט וויטלוק והווארד א. אנדרסון היו מועמדים לפרס האוסקר על האפקטים החזותיים הטובים ביותר.
במדיה אחרת

אוליבר פאסינגהם עיבד את הסרט לגרסת קומיקס, שפורסמה בהוצאת Lion Summer Spectacular.
הערות שוליים

↑  Tobruk, 1967-03-10, נבדק ב-2020-12-23
↑  Operation Agreement - YouTube, www.youtube.com
↑  Oliver Passingham, lambiek.net (באנגלית)
אראלה

| --- | --- |

אראלה, 1969
 לידה:  5 באוקטובר 1929 חיפה, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  15 בפברואר 1994 (בגיל 64) 
 שם לידה:  אראלה הורוביץ 
 תחום יצירה:  איור 
 
אֶרְאֵלָה הורביץ (5 באוקטובר 1929 – 15 בפברואר 1994), שנודעה בשם העט אראלה, הייתה מאיירת ישראלית, חברת קיבוץ נתיב הל"ה.
ביוגרפיה

אראלה הורביץ נולדה בשנת תר"ץ לחיה ולוי הורביץ, אנשי העלייה השלישית, בחוף שמן, חיפה, מקום עבודתו של אביה. עברה עם משפחתה לשכונת קריית חיים, שם גדלה והתחנכה. התגייסה לפלמ"ח, ובאוגוסט 1949, עם תום מלחמת העצמאות, ייסדה עם חבריה את קיבוץ נתיב הל"ה. הורביץ למדה אמנות בבצלאל במשך שנה אחת, ופיתחה סגנון איור ייחודי ברישום ובמגזרות נייר. במשך שנים רבות ערכה ואיירה את עלון הקיבוץ "נטפים", ואיוריה ראו אור בעיתונות התנועה הקיבוצית ובספרי ילדים משל סופרים רבים, בהם סופר הילדים הידוע פוצ'ו (ישראל ויסלר).
הורביץ לא נישאה ולא הייתה אם לילדים. נפטרה מסרטן המעי הגס בחודש אדר תשנ"ד, בגיל 65. מוקירי זכרה הקימו עמותה לזכרה, ששמה לה למטרה להנציח את אמנותה.
ספרים שאיירה

אדר, דני – סבא של יעל מת. עם עובד, 1987.
אוירבך, ישראל – ים רוגש, גבה גלי. הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1992.
אופק. אוריאל – אין סודות בשכונה. ספרית פועלים, 1975.
אופק, אוריאל – שיבלים בקנה. פרידמן, 1978.
אלון, עזריה – אלף בית של הקיבוץ. קבוץ מאוחד. 1983.
אראלה – כפתור ופרח – פתגמי חז"ל. קבוץ מאוחד, 1976.
בן-שאול, משה – העז הלבנה. מסדה, 1973.
בר, עמוס – דגים דגים. קבוץ מאוחד, 1961.
בר, עמוס – שערת הקסמים. חותם, 1962.
בר, עמוס – גבעת הנמלים. קבוץ מאוחד, 1967.
ברק, סמדר וסימונס, אסתר- קדימה הא ! אקדמון, 1990.
גבעתי, רוני – ילדי הבריכה הנסתרת. מסדה, 1974.
גפן, רון – ספר השתיקות. קבוץ מאוחד, 1990.
הראל נירה – כשאסנת ואני. מסדה. 1973.
דור משה – מי רוצה להיות קוסם. עם עובד, 1976.
הופרט, שמואל – אל תספרו לסימה. ספרית פועלים, 1970.
זעירא, מרדכי – אבא מספר על דדי. הוצאה פרטית, 1990.
חביב, מעוז – גיוס ללא צו. מסדה, 1970.
טל רחל – יום הולדת לעינב. ספרית הפועלים, 1971.
טרויפולסקי, גבריל – בים הלבן והאוזן השחורה. מסדה, 1974.
לנואל, אסתר ואלדמע, גיל- שיר לאלף עריסות. קבוץ מאוחד, 1984.
מאיר, מירה – היומן שלי. מסדה, 1972.
עומר, דבורה – שלך באהבה. מסדה, 1960.
עומר, דבורה – כל מה שהיה (אולי) וכל מה שקרה (כמעט) לקרשינדו ולי. שרברק, 1970.
פוצ'ו (ישראל ויסלר)- איה הג'ינג'ית. מסדה, 1960.
פוצ'ו (ישראל ויסלר)- אני פחדן אני. מסדה, 1966.
פוצ'ו (ישראל ויסלר)- פרא אדם. מסדה, 1966.
פוצ'ו (ישראל ויסלר)- תעלומת הילקוט שנסחב מהמורה שמילקיהו. מסדה, 1970.
פוצ'ו (ישראל ויסלר)- תעלומת מכתב האהבה שנשלח אל המורה הדגול שמילקיהו. מסדה, 1972.
פוצ'ו (ישראל ויסלר)- יוסלה, איך זה קרה. מסדה, 1973.
פוצ'ו (ישראל ויסלר)- אוי אבא נרדם. שרברק, 1976.
פוצ'ו (ישראל ויסלר)- אריק מפוזריק. שרברק-פרידמן, 1976.
פוצ'ו (ישראל ויסלר)- האו האו אמר ירמיה. שרברק, 1976.
פוצ'ו (ישראל ויסלר)- העפיפון. שרברק, 1976.
פוצ'ו (ישראל ויסלר)- נשיקה בחצר. כתר, 1977.
פוצ'ו (ישראל ויסלר)- דודלי חודלי. כתר, 1977.
פוצ'ו (ישראל ויסלר)- איילת המבולבלת. מסדה, 1979.
פוצ'ו (ישראל ויסלר)- אפריים קומתיים. מסדה, 1981.
פוצ'ו (ישראל ויסלר)- כשהמורה שמילקיהו היה ילד. שבא, 1983.
פוצ'ו (ישראל ויסלר)- האח הקטן והמציץ של איה הג'ינג'ית. מסדה, 1983.
פוצ'ו (ישראל ויסלר)- האח הקטן והאמיץ. מסדה, 1984.
ע. הלל – רים צפרים ציפ. קבוץ מאוחד, 1973.
קרן, ליאורה – אבא של אפרת. ספרית הפועלים, 1971.
שריג, תקוה – מלא סיפורים. קבוץ מאוחד, 1972.
שריג, תקוה – גוזמאות שור הבר והלוויתן. קבוץ מאוחד, 1978.
רודנר, עמוס – בכל הרצינות. קבוץ מאוחד, 1967.
תערוכות

ינואר–יוני 2016 – "אראלה הורוביץ: 'שמחת המעשה'", אוצרת דליה קינן, יד טבנקין
ינואר–מרץ 2005 – "אראלה הורביץ: איורים וגזירות", אוצרת גליה בר אור, המשכן לאמנות עין חרוד
יולי-מרץ 2023 - ״אבן, בד ומספריים | אראלה, שמואל כץ, רות צרפתי״, אוצרים: שוע בן ארי, יובל סער, מוזיאון הרצליה
לקריאה נוספת

מוטי זעירא, פועם ונפעם, ירושלים: הוצאת כרמל, תשע"ה 2015. (ביוגרפיה)
אראלה, אוצרת ועורכת: גליה בר אור, עין חרוד: משכן לאמנות ע"ש חיים אתר; נתיב הל"ה: העמותה להנצחת אראלה, תשס"ה 2005. (קטלוג, 128 ע')
הערות שוליים

↑  אראלה הורביץ, "שמחת המעשה", באתר יד טבנקין.
1 2  ראו אראלה הורביץ: איורים וגזירות, המשכן לאמנות עין חרוד.
↑  https://www.herzliyamuseum.co.il/exhibition/%d7%90%d7%91%d7%9f-%d7%91%d7%93-%d7%95%d7%9e%d7%a1%d7%a4%d7%a8%d7%99%d7%99%d7%9d/
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311545705171  BnF: cb170801064 (data)  ISNI: 0000 0000 6693 2063  LCCN: n85031111  ULAN: 500480786  VIAF: 62967691   WorldCat (עם VIAF): 62967691
נאשיילסק

נאשיילסק (בפולנית: Nasielsk) היא עיירה במחוז נובידבור שבפרובינציית מזוביה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

נאשיילסק נזכרת מהמאה ה-11, עת הייתה כפר פרטי בבעלות אצולה, ובשנת 1386 הוענקו לה זכויות עיר. במהלך המאות ה-15 וה-16 התפתחה העיירה, ונעשתה למרכז מסחרי במזוביה, בו התקיימו ירידים חודשיים. שגשוג העיירה נקטע באמצע המאה ה-17, כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית לאזור.
בחלוקת פולין השנייה, בשנת 1793, נכללה העיירה בתחום פרוסיה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית. הקמת מוסדות השלטון של הנפה בעיירה בשנת 1867, וחיבורה לקו מסילת הברזל בשנת 1880, הביאו להתפתחותה המהירה של העיירה בסוף המאה ה-19.
יהודי נאשיילסק

התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מהמאה ה-17, ובשנת 1650 נבנה בה בית כנסת וקודש בה בית עלמין. לאחר גזירות גירוש שהוטלו על יהודים ביישובים שונים במזוביה, הגיעו לעיירה יהודים נוספים, והקהילה במקום גדלה.
במהלך המאה ה-19, חרף ההגבלות שהוטלו על מגורי יהודים באזור העיירה בין השנים 1823 ו-1862, גדלה האוכלוסייה היהודית בעיירה, ובשנת 1857 היוו היהודים כ-80% מתושביה.
בשנת ה'תרל"ו 1876 הגיע רבי אברהם בורנשטיין (לימים הרבי מסוכטשוב) לכהן כרב העיר, ובמקביל כאדמו"ר לחסידים. בתקופה זו אף הקים ישיבה בעיר, ותלמידים רבים הגיעו ללמוד בה. אחד מהמפורסמים מתלמידי הישיבה, היה הרב יואב יהושע וינגרטן בעל ה"חלקת יואב". אך "בעלי הבתים" בעיר, לא ראו בעין יפה את ניהול החצר במקביל לתפקיד הרבנות, ולכן ב-ה'תרמ"ג 1883 עזב את העיר, והחל לכהן כרב העיר סוכטשוב.
לאחר תום מלחמת העולם הראשונה פרעו ביהודי העיירה חיילי הצבא הכחול, ובשנת 1920 הוחרמו כמה מעסקי היהודים בה, ונאסרו מספר מהפעילים הציונים ביישוב.
בין מלחמות העולם התקיימה בעיירה פעילות של המפלגות היהודיות השונות - אגודת ישראל, הבונד והמפלגות הציוניות. בשנים אלה התגוררו בעיירה למעלה מ-3,000 יהודים, רוב תושביה. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיירה מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות כלפיהם מצד שכניהם הפולנים, שכללו הצבת משמרות חרם בפתח חנויותיהם.
יהודי נאשיילסק > בשואה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הופצצה העיירה בידי מטוסים גרמניים, ורבים מיהודיה נמלטו לוורשה. עם כניסת הגרמנים ליישוב, החלו אלו בשוד רכוש יהודים בו, בחילול בית הכנסת המקומי ובאונס נשים יהודיות. באוקטובר 1939 הטילו הגרמנים תשלומי כופר על יהודי היישוב, תוך לקיחת נכבדי הקהילה כבני ערובה.
ב-2 בדצמבר 1939 רוכזו יהודי העיירה בכיכר המרכזית בה, ושם הוחזקו מספר שעות תחת משמר, תוך התעללות בהם. לאחר סלקציה, הובלה קבוצה אחת כ-4 ק"מ עד תחנת הרכבת האזורית, והקבוצה השנייה נכלאה במבנה בית הכנסת המקומי. בתחנת הרכבת הפשיטו הגרמנים את היהודים, ושדדו את רכושם, תוך התעללות בנחשלים. לאחר מכן הועמסו היהודים על קרונות משא שפנו לנפת לובלין. ב-4 בדצמבר 1939 גורשו מהעיירה יתר היהודים שהושארו בה, תוך רצח כמה עשרות מהם במהלך האקציה. יעדי הגירוש היו מיינדזיז'ץ פודלסקי ולוקוב, ויהודי העיירה נלקחו ליישובים אלו בקרונות רכבת צפופים ללא מזון או שתייה, בנסיעה שארכה יומיים.
גורלם של יהודי העיירה היה כגורל יהודי היישובים אליהם הגיעו. מכ-3,000 יהודי נאשיילסק שרדו את השואה כ-80 איש, רובם בשטחי ברית המועצות.
ראו גם

בית הכנסת בנאשיילסק
לקריאה נוספת

מ. צאנין, נאשיילסק ופולטוסק בתוך: תל עולם: מסע על פני מאה קהילות נחרבות, תל אביב: המנורה, 1962. עמ' 209–214 (תיאור החורבן ותיאור של המקום מיד לאחר מלחמת העולם השנייה ומבט האוכלוסייה המקומית על חיסול היהודים והשימוש בשללם)
ביאנקה סטיגטר, שלוש דקות, סרט תיעודי, 2022
יד ושם, פרס יד ושם למצוינות קולנועית בסרט תיעודי על השואה, באתר יד ושם
הערות שוליים

↑  הרב אהרן ישראל בורנשטיין "מראה הדשא" פרק ח עמוד פו, ומוסיף שם שהתלמידים בישיבה לא התעסקו בחסידות, ואף לא היו צריכים רשות מיוחדת להשתתף בעריכת השולחנות (טיש), אלא התעסקו רק בלימוד נגלה (בעיקר לימוד הלכה) עד אחרי החתונה. ומוסיף שם שהיו שדרשו את הברכה "כן יכנס לתורה, לחופה, ורק אחר כך - למעשים טובים"
↑   עופר אדרת, חיים שלמים בשלוש דקות, שלא ישובו לעולם, באתר הארץ, 30 במאי 2022
↑  יד ושם, פרס יד ושם בדוקאביב  - למצוינות קולנועית בסרט תיעודי על השואה, באתר יד ושם, ‏2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007473876805171  GND: 4846335-8  LCCN: no2004086993  MusicBrainz: 31f22f66-0d46-495b-86de-1a18e068281e  NKC: ge750149  VIAF: 137559721   WorldCat (עם VIAF): 137559721 
איור של בית הכנסת בנאשיילסק משנת 1900
אנדרטה לזכר יהודי נאשיילסק שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון
דמי וולרינג

| --- | --- |

 לידה:  15 בנובמבר 1996 (בת 28) Pijnacker, הולנד 
 מידע כללי
 מדינה:  ממלכת ארצות השפלה 
 ספורט
 ענף ספורט:  מרוץ אופני כביש 
 הישגים
 פרסים והוקרה:  אופני הזהב (2023)  אביר במסדר אורנז'-נסאו (3 בנובמבר 2023) 
 
אדריאנה גרטרוידה "דמי" וולרינג (באנגלית: Adriana Geertruida "Demi" Vollering נולדה ב-15 בנובמבר 1996) היא רוכבת מרוצי אופניים הולנדית, שרוכבת עבור קבוצת FDJ - SUEZ הצרפתית. היא ניצחה מרוצים רבים וחשובים. בתחום המרוצים החד-יומיים היא ניצחה פעמיים בליאז'-בסטון-ליאז' לנשים, פעמיים בסטראדה ביאנקה לנשים, לה פלש ואלון לנשים, אמסטל גולד לנשים ולה קורס של הטור דה פראנס. בתחום מרוצי הקטעים ניצחונותיה הבולטים הם פעמיים בטור בורגוס לנשים, פעמיים בטור הבסקים לנשים, הטור דה פראנס לנשים וואלטה אספניה לנשים.
ביוגרפיה

נולדה בפינאקר, כפר קטן בדרום הולנד.
וולרינג התמודדה במרוץ הראשון שלה בשנת 2011. בשנת 2018 היא החלה לרכב עבור הקבוצה ההולנדית (רשומה ללא קטגוריה) SwaboLadies.nl, וזכתה להישגים נאים במרוץ בטור דה ל'ארדש ובטור אופסלה.
בשנת 2019 היא עברה לרכב עבור הקבוצה הקונטיננטלית, Parkhotel Valkenburg. היא סיימה במקום השלישי בלייז'-בסטון-לייז', וניצחה במרוץ המקדים של מרוץ השלבים של פסטיבל לוקסמבורג - מרוץ גרנד פרי אלסי ג'ייקובס. ההצלחה הגדולה ביותר שלה ב-2019 הייתה ניצחון במרוץ החד-יומי, ג'ירו דל'אמיליה, ובמקום הראשון במרוץ החד-יומי נוסף, וולטה לימבורג. ב-2020 היא סיימה במקום השלישי הכללי במרוץ שבוע רוכבי האופניים של ולנסיה.
בעונת 2021 היא הצטרפה לקבוצת SD Worx, וניצחה במרוץ הראשון שלה במרוץ לייז'–בסטון–לייז'. ביוני אותה השנה היא ניצחה במרוץ החד-יומי ,לה קורס - טור דה פראנס. בתחילת יולי היא זכתה במקום השלישי בדרוג הכללי בג'ירו רוסה. בסוף יולי 2021 היא ייצגה את הולנד באולימפיאדת טוקיו, שם סיימה במקום ה-25 במרוץ נשים, תוך שהיא מסייעת לחברתה לנבחרת הולנד, אנמיק ואן פלוטן, לזכות במדליית הכסף. בתחילת אוקטובר באותה שנה היא ניצחה בדירוג הכללי של מרוץ הקטעים טור בריטניה לנשים וניצחה גם בקטע של מרוץ נגד השעון במרוץ.
בעונת 2022 ניצחה וולרינג בתחרות WorldTour נוספת, כשניצחה בדרוג הכללי במהדורה הראשונה של טור איצוליה (טור חבל הבסקים לנשים), תוך שהיא מנצחת בשלושת הקטעים של המרוץ וגם מנצחת בקטגוריית הנקודות. היא סיימה את הטור דה פראנס לנשים (אנ') במקום השני בדירוג הכללי (אחרי המנצחת, אנמיק ואן פלוטן), וניצחה בדירוג ההרים. באותה השנה היא סבלה מזעזוע מוח במהלך הטור של סקנדינביה, שגרם לה להחמיץ את אליפות אירופה באופני כביש. בנוסף היא החמיצה את אליפות העולם באופני כביש, לאחר שנמצאה חיובית לקורונה.
בשנת 2023, היא ניצחה בכל שלושת מרוצי הקלאסיקות של הארדנים - מרוץ אמסטל גולד, לה פלש ואלון ולייז'–בסטון–לייז', והייתה השנייה אחרי אנה ואן דר ברחן שניצחה בכל שלושת המרוצים ברצף.
בתחילת מאי, ניצחה וולרינג שני קטעים במרוץ לה וואלטה פמינינה (גרסת וואלטה אספניה לנשים), סיימה במקום השני בדירוג הכללי, 9 שניות אחרי אנמיק ואן פלוטן. ביוני היא ניצחה במרוץ הכביש באליפות הולנד, הנחשבת למדינה החזקה ביותר בעולם באופני כביש לנשים. היא ניצחה בדרוג הכללי בטור דה פראנס לנשים באותה שנה. בראיון לאחר ניצחונה היא הודתה למאמנת שלה אנה ואן דר ברחן.
עוד ב־2023 היא ניצחה במרוצים החד-יומיים, דווארס דור פלנדרן ובסטראדה ביאנקה לנשים. במרוץ הכביש באליפות העולם, שהתקיימה בגלאזגו, היא סיימה במקום השני, אחרי המנצחת הבלגית, לוטה קופקי.
בסוף אוקטובר 2024 הודיעו הקבוצה הצרפתית FDJ–Suez (אנ') ווולרינג, כי חתמה בקבוצה לשתי עונות: 2026-2025.
וולרינג מתגוררת בשווייץ מתחילת 2023.
תוצאות במרוצים > תוצאות דרוג כללי במרוצי קטעים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
ציר הזמן של תוצאות המרוץ
| מרוצי קטעים מקבילים לגרנד טורס | 2019 | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| וואלטה אספניה לנשים | — | — | — | 3 | 2 | 1 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| ג'ירו רוסה | 13 | — | 3 | — | — |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| טור דה פראנס לנשים | מרוץ לא היה קיים | מרוץ לא היה קיים | מרוץ לא היה קיים | 2 | 1 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
ציר הזמן של תוצאות המרוץ
| מרוצי קטעים אחרים | 2019 | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| גרנד פרי אלסי ג'ייקובס | 2 | NH | — | 4 | — |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| טור הנשים (בריטניה) | 5 | NH | 1 | — | NH |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| וואלטה אה בורגוס | — | NH | 3 | 3 | 1 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| טור הנשים (הולנד) | — | NH | 5 | — |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| טור חבל הבסקים לנשים (איצוליה) | מרוץ לא היה קיים | מרוץ לא היה קיים | מרוץ לא היה קיים | 1 | 2 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| טור סקנדינביה | 60 | — | — | DNF |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| טור דה רומנדי לנשים | מרוץ לא היה קיים | מרוץ לא היה קיים | מרוץ לא היה קיים | 16 | 1 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |