stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שיטת השוברים בחינוך
היסטוריה

ניצנים לרעיון של מימון ציבורי של החינוך, תוך שמירה על זכות ההורים לבחור, נמצאים אצל מספר כותבים בסוף המאה ה-18. אדם סמית, בספרו עושר האומות (ספר חמישי, פרק ראשון, חלק שלישי) מציין שתחרות בחינוך נדרשת על מנת שלמורים תהיה מספיק מוטיבציה ללמד. תומאס פיין בספרו "זכויות האדם" (1791) מציע להעניק לכל ילד מלגה המספיקה לשש שנות לימוד, ומציין שזו דרך יותר יעילה מבתי ספר ציבוריים. ביהדות מופיע הרעיון של מימון ציבורי לחינוך כבר אצל הרב מאיר הלוי אבולעפיה במאה ה-13. האדמו"ר הזקן, רבי שניאור זלמן מלאדי (בין 1770–1800), מחזיק גם הוא בעמדה שעל הקהילה יש חובה לממן את הלימודים של כל הילדים בעיר, עשירים ועניים. הוא מציין גם בחירה מסוימת בכך שהוא כותב שחובת המימון הוא ברמה של 25 תלמידים בכיתה, ואם ההורים רוצים כיתות קטנות יותר עליהם להשלים את העלות הנוספת מכיסם. חובה זו הנמצאת במשפט העברי, מילאה תפקיד בפסיקות בית המשפט בישראל.
הראשון להציע תוכנית מלאה לשוברים בחינוך היה ג'ון סטוארט מיל.
בשנת 1955 העלה מילטון פרידמן את רעיון השוברים לסדר היום, בספרו "כלכלה ואינטרס ציבורי".
בארצות הברית שימשו השוברים, בעיקר במדינות הדרום, למימון בתי ספר פרטיים ללבנים בלבד. זאת לאחר שבשנת 1954 פסק בית המשפט העליון של ארצות הברית בתיק בראון נגד מועצת החינוך כי הפרדה על רקע גזעי בחינוך הציבורי בארצות הברית אינה חוקית.
מחקרים

מחקרים העלו ממצאים שונים באשר להשפעות השוברים.
דיווח משנת 1992 מספר על מחקר בסקוטלנד שלא מצא שהורים בוחרים בתי ספר על פי הישגים במבחנים, אך מצא שהשוברים גוררים ריבוד חברתי. בנוסף מדווח על מחקר מקליפורניה שלא מצא שיפור בהישגים הודות לתוכנית שוברים.
ספר של ויליאם האוול ופול פטרסון טוען על סמך מידע עדכני יותר שאפרו אמריקאים הרוויחו משמעותית מתוכניות שוברים במקומות שונים בארצות הברית.
לפי מחקר משנת 2019, תלמידים שהשתמשו בשוברים ללימודים בבתי ספר פרטיים הציגו תוצאות גרועות יותר במתמטיקה ובקריאה לעומת תלמידים בבתי ספר ציבוריים. המחקר בוצע במחוז קולומביה על ידי משרד החינוך האמריקאי[דרוש מקור].
ארצות הברית

החל משנות ה-80 של המאה ה-20 הופעלו תוכניות של שוברים ("school vouchers") במדינות רבות בארצות הברית. רוב התוכניות מיועדות לקבוצות מוגבלות של ילדים באזורים ספציפיים ו/או כאלו הבאים ממשפחות עם הכנסות נמוכות. תוכניות שוברים הופעלו במילווקי ובקליבלנד כמו גם באזורים אחרים. בפסק דין זלמן נגד סימונס-האריס החליט רוב של שופטי בית המשפט העליון של ארצות הברית שתוכנית השוברים בקליבלנד היא חוקתית, למרות שרוב השוברים נוצלו ללימודים בבתי ספר דתיים. בין השנים 1990–2000 עלה מספר התלמידים שקבלו שוברים מ-5000 ליותר מ-60,000, כאשר קרוב ל-50,000 מהשוברים נתנו בשנת 2000 על ידי מוסדות צדקה פרטיים. בשנת 2013 הגיע מספר התלמידים בארצות הברית המשתמשים בשוברים כדי ללמוד בבתי ספר פרטיים לכ-300,000. תוכניות שוברים בקנה מידה משמעותי קיימות בוויסקונסין, בה הוחל בהענקת שוברים בשנת 1990, באוהיו ובאינדיאנה, בה הוחל בהענקת שוברים בשנת 2011. התוכנית באינדיאנה היא המשמעותית ביותר, בכך שהיא מעניקה שוברים לתלמידים בלא דרישה לכך שהם למדו קודם במחוזות חינוך כושלים.
ביוני 2022 חוקק באריזונה תוכנית שוברים אוניברסלית הכוללות את כל התלמידים, ללא כל דרישות מבתי הספר הפרטיים. באוקטובר 2022 קבע בית המשפט בוירג'יניה המערבית כי תוכנית השוברים האוניברסלית של המדינה היא חוקתית. בשנת 2023 חוקקו תוכניות שוברים ב-14 ממדינות ארצות הברית, בשישה מתוכן: אוקלהומה, יוטה, ארקנזס, פלורידה, איווה, אינדיאנה, חוקקו תוכניות אוניברסליות. בינואר 2025 חוקק בטנסי חוק המעניק עד 20,000 שוברים אוניברסליים, מחציתם לבעלי הכנסות נמוכות ומחציתם ללא הגבלה על הכנסות.
השימוש בשוברים נמצא במחלוקת עמוקה בארצות הברית. הצד של המפלגה הדמוקרטית נוטה להתנגד לשוברים כיוון שלטענתם הם מדלדלים את משאבי בתי הספר הציבוריים ומעבירים כספים שנגבו במיסים לבתי ספר פרטיים. במיוחד הם מתנגדים להשתתפות המדינה במימון בתי ספר דתיים. מנגד, התומכים רואים בשוברים דרך לתת להורים בחירה רבה יותר באשר לחינוך ילדיהם. סקרים שנעשו בין השנים 2000–2002 הראו רוב קטן לתומכים בתוכניות שוברים.
שוודיה

בשנת 1994 נכנסה לתוקף בשוודיה גרסה של תוכנית שוברים במערכת החינוך. הרפורמה קבעה שהרשויות המקומיות, דרכן עובר תקציב החינוך, ישלמו לבית הספר סכום שווה לכל ילד (בהתאם למקום מגורים ולקבוצת הגיל). הסטנדרטים לפתיחת בית ספר ולקליטת תלמידים אליו הפכו בסיסיים. לבתי הספר הותר לפעול כמוסדות בעלי כוונת רווח, אך עם זאת הוטלו גם מספר מגבלות: בית ספר לא יכול לדרוש תשלומים נוספים מההורים, והקבלה אליו היא על בסיס "כל הקודם זוכה", כך שבית הספר לא יכול לסנן תלמידים על פי העדפות שאינן רלוונטיות ללימודים (למשל על פי מצב כלכלי). בנוסף, רשות מפקחת בלתי תלויה מקפידה על קיום תנאי הסף של תוכניות הלימודים הבסיסיות של שוודיה גם במערכת הפרטית.
לאחר הרפורמה, עלה מספר התלמידים במערכת הפרטית בשוודיה משבריר אחוז ליותר מ-10%. ברפורמה תומכים כיום פוליטיקאים סוציאל-דמוקרטים שהתנגדו בעבר לתוכנית (שהועברה בזמן שהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית הייתה באופוזיציה).
הסוגיה הועלתה שוב לדיון זמן מה לאחר החלת שיטת השוברים בשוודיה, במהלכה נרשמה עלייה בציוני התלמידים ברמה הארצית, ולמרות זאת חלה ירידה עקבית בהישגי התלמידים השוודים במבחן פיז"ה. הסתירה בין שתי המגמות ממשיכה לעורר מחלוקת במדינה אודות המדיניות הרצויה בתחום החינוך.
הערות שוליים

↑  אריאל ויטמן, חינוך ממלכתי - אפשר גם אחרת, אתר מידה
↑  ד"ר מיכאל ויגודה, הזכות לחינוך במשפט העברי, אתר דעת
↑  בספרו שולחן ערוך הרב, הלכות תלמוד תורה, פרק א'
↑  נחום רקובר "המשפט העברי בפסיקת בתי המשפט בישראל", בהוצאת ספרית המשפט העברי, משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל (תשמ"ט-1988), כרך ראשון עמ' 240–241: חובת הציבור לדאוג לחינוך הילדים. אתר דעת
↑  William G. Howell, Paul E. Peterson, The education gap, Brookings Institution Press, 2002, pages 13-14
↑  Pierce, Raymond (2021-05-06). "The Racist History Of "School Choice"" (באנגלית). Forbes Magazine. נבדק ב-2023-06-30.
↑  John Derfel Turner, The State and the School, Routledge, 1996, page 71
↑  William G. Howell, Paul E. Peterson, The education gap, Brookings Institution Press, 2002, page xiv
↑  William G. Howell, Paul E. Peterson, The education gap, Brookings Institution Press, 2002, pages 28-29
↑  Scott Elliott, Walton grant aims to double the number of vouchers nationally, December 22, 2013
↑  Scott Elliott, New rules helping more Indiana children use vouchers, January 27, 2014
↑  Joe dana, Arizona school voucher law passes despite no accountability measures, June 27, 2022, News 12
↑  School choice program upheld by West Virginia Supreme Court, Oct. 7, 2022
↑  6 More States Will Soon Let Almost All Students Attend Private School With Public Money, Libby Stanford — June 15, 2023
↑  KIMBERLEE KRUESI, Tennessee governor signs new school voucher program that will exclude some immigrant families | AP News, AP News, ‏12 בפברואר 2025
↑  אקונומיסט, שוודיה מציגה: מערכת חינוך מצליחה המבוססת על מודל איקאה ומקדונלד'ס, באתר TheMarker‏, 9 ביולי 2008
↑  רותם סלע, השוודים ממליצים: רוצים ללמוד מאיתנו? תפריטו את מערכת החינוך שלכם, באתר הארץ, 28 במאי 2008
↑  Orange, Richard (2015-05-04). "Sweden urged to rethink parents' choice over schools after education decline". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2019-03-07.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533509705171  BNE: XX4787199  LCCN: sh85041159
קורס קציני שריון

צוערי קורס קציני שריון, בטקס סיום קורס קציני יבשה בבה"ד 1, יולי 2022
קורס קציני שריון (בראשי תיבות: קק"ש) הוא ההשלמה החילית של צוערי חיל השריון. משכה כארבעה חודשים, בהם לומדים ומתרגלים הצוערים את הטכניקות והמיומנויות הנדרשות לפיקוד והפעלת מחלקת טנקים.
מבנה הקורס > המבנה הכללי של הקורס

קורס קציני השריון נמשך כ-7 חודשים וכולל שלושה חודשים של קורס קציני יבשה קרביים וארבעה חודשים של השלמה חילית. במהלך קורס הקצינים לומדים הצוערים לפקד על מחלקת טנקים בשיתוף פעולה הדוק עם היחידות המתמרנות האחרות, ניווטים ולחימת תמרון יבשתית.
בסיום הקורס מוענקות לצוערים דרגת סגן-משנה (סג"ם). לאחר הקורס הקצינים משתבצים בתפקידים שונים במערכי החיל ביניהם: מפקדי מחלקות בפלוגות המבצעיות בחטיבות חיל השריון, מפקדי מחלקות בהכשרה (טירונות, צמ"פ, קמ"ט), או מפקדי מחלקות בהשלמה של קורס קציני השריון בבסיס האימונים החטיבתי בשיזפון.
מבנה הקורס > מבנה שלב ההשלמה החיילית

הקורס מתקיים אחת לארבעה חודשים בגדוד 196 במחנה שיזפון. אל הקורס מגיעים מפקדי טנקים מכל חטיבות השריון לאחר שסיימו את קורס קציני יבשה בבית הספר לקצינים בבה"ד 1. הקורס נחשב לאחד היקרים בצה"ל בשל עלויות הפעלת הטנקים והתחמושת הרבה הנורית בו.
תוכני הקורס

במהלך הקורס לומדים הצוערים את תורת הלחימה של חיל השריון ואת הפעלת מחלקת הטנקים במתארים שונים כשטח פתוח, שטח הררי ושטח עירוני ובנוי. בתרגילים רבים מושם דגש על כיבוש יעדים מבוצרים ופריצת מכשולים. אופן לימוד הפעלת מחלקת הטנקים הוא מדורג: ראשית בשיעורים עיוניים, לאחר מכן בתרגילים ייצוגיים על גבי האמרים ובהמשך על גבי טנקים. הצוער מתרגל הפעלת מחלקת טנקים בודדת, ובשלבים מאוחרים יותר, במסגרת פלוגתית. דגש רב מושם על הקרב המשולב. בשלביו האחרונים של הקורס מתקיימת סדרת הקרב המשולב, בו נערכים תרגילי פלוגה וגדוד ביחד עם צוערי ההשלמות האחרות. מעבר לידע והמיומנויות הנדרשות בקרב, מוקדש פרק בקורס ללימוד שגרת המחלקה: ניהול המחלקה בשגרה, דרכי הנחלת ערכי צה"ל לחיילים, חינוך ופיתוח הכושר הגופני. השכלתו של הצוער בתחום ההיסטוריה הצבאית והטקטיקה חשובה, והצוערים נדרשים לכתיבת עבודה באחד מהנושאים הללו. הקורס תובעני מאוד ודורש מאמץ רב מהצוער: שעות השינה מועטות, ויש מספר רב של תרגילים מבחנים ומטלות.
מפקדי הצוערים בקורס קציני שריון מכונים גנק"שים (גנני קורס קציני שריון).
צוער קורס קציני שריון, 2025
מנואלה פאל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 באוקטובר 1984 (בת 40) בואנוס איירס ארגנטינה
 שם במה:  מנואלה פאל
 שם לידה:  מריה מנואלה פרס פלוז
 מדינה:  ארגנטינה 
 תקופת הפעילות:  מ-1991
 בן זוג:  Gonzalo Díaz Servidio
 מספר צאצאים:  1
 פרופיל ב-IMDb
 
מריה מנואלה פרס פלוז (בספרדית: María Manuela Pérez Palos; נולדה ב-9 באוקטובר 1984) הידועה בשם מנואלה פאל, היא שחקנית ארגנטינאית. ידועה בתפקידה בטלנובלות של כריס מורנה "קטנטנות" ו"כמעט מלאכים".
ביוגרפיה

מרייה מנואלה פרז בוש נולדה בבואנוס איירס שבארגנטינה. אמה היא השחקנית גרסיאלה פאל.
מנואלה נשואה לגונזלו דיאז סרווידיו ובשנת 2015 נולדה לזוג בת.
תחילת קריירה

את הקריירה בטלוויזיה החלה בשנת 1990 בתוכנית "Atreverse" וגילמה דמויות שונות. בשנת 1991 הופיעה בתוכנית "Alta comedia" (קומדיה גבוהה) וגילמה דמויות שונות.
בשנת 1995 שיחקה בסדרה "La hermana mayor" (אחות גדולה).
בשנים 1996–2000 שיחקה בטלנובלת הנוער "קטנטנות", בכיכובה של רומינה יאן, בתה של יוצרת הסדרה כריס מורנה, וגילמה את דומתה של פלורנסיה.
בשנת 2001 הופיעה בסדרת הטלוויזיה הארגנטינאית "Tiempo final" (נגמר הזמן) בתפקיד פרנססקה.
בשנת 2003 שיחקה בטלנובלה "Costumbres argentinas" (מכס ארגנטינאי) בהופעת אורח. באותה שנה שיחקה בתפקיד אורח בסדרת המתח הארגנטינאית "Malandras" (מלדרס) ובתפקיד אורח בסדרה "Son Amores" (הם אוהבים), בתפקיד ידידה של פבלו.
בשנת 2004 גילמה את לואיסאנה בטלנובלה "Culpable de este amor" (אשמים באהבה הזאת).
בשנת 2005 שיחקה בתפקיד אורח בטלנובלה "Casados con hijos" (נשוי עם ילדים). בשנת 2006 שיחקה בטלנובלה "Sos mi vida" (אתה החיים שלי), בתפקיד פביאנה. באותה שנה שיחקה בסדרה הארגנטינאית "Vientos de agua" (רוחות מים), בתפקיד אליס, ובעונה השנייה של הטלנובלה "Mojeres Asesinas" (נשים רוצחות), בתפקיד סולדד.
בשנת 2007 הופיעה בטלנובלה "Amas de casa desesperadas" (עקרות בית נואשות), בתפקיד קלרה. בשנת 2008 גילמה את פרנקה מאיירלונד, עוזרת של חואן קרוס, בסדרה הפופולרית של כריס מורנה, "כמעט מלאכים", ובאותה שנה שיחק בטלנובלה "Don Juan y su bella dama" (דון חואן והגברת היפה), בתפקיד קרולינה.
בשנת 2009 שיחקה בסדרה "Herencia de amor" (מורשת אהבה), בתפקיד סוסי ריוס. בשנת 2010 גילמה את לילי בטלנובלה "Contra las cuerdas" (על חבלים).
בשנים 2011–2012 שיחקה בטלנובלה "יורשי הנקמה", בתפקיד פאולה. בשנת 2012 שיחקה בטלנובלה "La dueña" (הבעלים), בתפקיד מגדלנה, ובאותה שנה שיחקה בסדרה הארגנטינאית "Las huellas del secretario" (המזכירה), בתפקיד ריטה אוליבר.
בשנים 2013–2014 שיחקה בטלנובלה "Mis amigos de siempre" (החברים שלי מאז ומתמיד), בתפקיד ליאו. בשנת 2014 השתתפה גם בתוכנית "Historias de corazón" (סיפורי לב), בתפקיד פילאר. בשנים 2014–2015 שיחקה בטלנובלה "Dia & Noche" (לילה ויום), בתפקיד וילה.
בשנת 2017 שיחקה בסדרה "האהבה שאחרי", בתפקיד לאורה, ובאותה שנה שיחקה בטלנובלה "La Búsqueda de Laura" (מחפשים את לאורה), בתפקיד לאורה, ובסדרה "Corazon gulpe" (דפיקות הלב), בתפקיד אריקה.
משנת 2018 משחקת בסדרה "Cien días para enamorarse" (מאה ימים להתאהב), בתפקיד פלורנסיה.
פילמוגרפיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1990 | Atreverse | דיבוב |  |
| 1991 | Alta comedia / קומדיה גבוהה | דיבוב |  |
| 1995 | la hermana mayor / אחות גדולה | השתתפות מיוחדת |  |
| 1996–2000 | קטנטנות | פלורנסיה |  |
| 2001 | Tiempo final / נגמר הזמן | פרנססקה |  |
| 2003 | Costumbres argentinas / מכס ארגנטינאי | השתתפות מיוחדת |  |
| 2003 | Malandras / מלדרס | השתתפות מיוחדת |  |
| 2003 | Son Amores / הם אוהבים | ידידה של פבלו | אורחת |
| 2004 | הסוד של לאורה | לואיזיאנה |  |
| 2005 | Casados con hijos / נשוי עם ילדים |  |  |
| 2006 | Sos mi vida / אתה חיים שלי | פביאנה |  |
| 2006 | Vientos de agua | אליס |  |
| 2006 | Mojeres Asesinas / נשים רוצחות | סולדד | עונה שנייה |
| 2007 | Amas de casa desesperadas / עקרות בית נואשות | קלרה |  |
| 2008 | כמעט מלאכים | פרנקה מאיירלונד |  |
| 2008 | Don Juan y su bella dama / דון חואן וגברתו היפה | קרולינה |  |
| 2009 | Herencia de amor | סוסי ריוס |  |
| 2010 | Contra las cuerdas | לילי |  |
| 2011–2012 | יורשי הנקמה | פאולה |  |
| 2012 | La dueña | מגדלנה |  |
| 2012 | Las huellas del secretario | ריטה אוליבר |  |
| 2013–2014 | Mis amigos de siempre | ליאו |  |
| 2014 | Historias de corazón | פילאר | פרק 1 |
| 2014–2015 | DiayNoche / לילה ויום | וילה |  |
| 2017 | האהבה שאחרי | לאורה |  |
| 2017 | La Búsqueda de Laura | לאורה |  |
| 2017 | Corazon gulpe | אריקה |  |
| 2018 | Cien días para enamorarse / מאה ימים להתאהב | פלורנסייה |  |
בתיאטרון

| שנה | מחזה |
| --- | --- |
1996: קנטנות
2003: Eliot Ness
2010: No confíes en mí
2011: Don Arturo Illia
2011: La celebración
2012: La marca en el orillo
2013–2014: Los Elegidos
2015: Bajo terapia
2017: Un rato con él
אורי אלון (מנהל)

| --- | --- |

 לידה:  24 בנובמבר 1970 (בן 54) ישראל
 פעילות בולטת:  יו"ר דירקטוריון בנק לאומי
 השכלה:  תואר שני במנהל עסקים (MBA), בהצטיינות, התמחות במימון ושיווק, אוניברסיטת בן-גוריון  תואר ראשון במדעי המדינה (BA), אוניברסיטת תל אביב  קורס דירקטורים, המרכז הבינתחומי הרצליה
 מעסיק:  בנק לאומי
אורי אלון (נולד ב-24 בנובמבר 1970) הוא מנהל ואיש עסקים ישראלי, יושב ראש פעיל של דירקטוריון בנק לאומי.
טרם מינויו כיו"ר בנק לאומי, שימש כמשנה למנכ"ל קבוצת ישראכרט, מנכ"ל ושותף - קבוצת גוליבר תיירות, סמנכ"ל חטיבת לקוחות ביטוח ישיר וסמנכ"ל שיווק מכירות וקשרי לקוחות ערוצי זהב (HOT). כיהן כדירקטור של חברות בענפים שונים (בנק לאומי, עדיקה מקבוצת גולף ומהדרין).
שירות צבאי ולימודים

אורי אלון נולד לגד אלון (1938–1987), שכיהן כנשיא מכללת שנקר ולליאורה אלון, שהייתה סגנית מנהלת לשכת הדרכה במשרד החינוך.
בשנים 1988–1991 שירת בצה"ל כלוחם וחובש מחלקתי בגדוד 946. במילואים שירת כחובש מוטס ביחידת הפינוי והחילוץ 669. קיבל אות חייל מצטיין של מערך הרפואה של חיל האוויר.
בשנים 1993–1996 למד וקיבל תואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטת תל אביב.
בשנים 1997–1999 קיבל תואר שני במנהל עסקים, בהצטיינות, התמחות במימון ושיווק, באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
בשנת 2018 סיים קורס דירקטורים במרכז הבינתחומי הרצליה.
קריירה עסקית

בשנת 1999 מונה לסמנכ"ל מכירות וקשרי לקוחות בערוצי זהב וב-2001 כסמנכ"ל שיווק מכירות וקשרי לקוחות ערוצי זהב. בשנת 2004 מונה לסמנכ"ל חטיבת לקוחות ביטוח ישיר.
בשנת 2008 מונה למנכ"ל גוליבר תיירות וב-2013 למנכ"ל ושותף - קבוצת גוליבר.
בשנת 2016 מונה אלון ל-4 שנים לדירקטור בלתי תלוי בחברת מהדרין, ושימש בוועדת הביקורת ובוועדת מאזן ותגמול של החברה.
בשנת 2019 מונה לחבר הנהלה בחברת ישראכרט וכמשנה למנכ"ל ישראכרט.
הוא פרש בשנת 2022, ומונה כדירקטור חיצוני בחברת עדיקה מקבוצת גולף, וכיהן בה כיו"ר ועדת מאזן ותגמול וכחבר ועדת ביקורת. מדצמבר 2022 ועד סוף 2024 שימש גם כמנכ"ל הסטרטאפ בתחום הביטוח של אייל לפידות.
החל משנת 2022 אלון הוא חבר בנבחרת הדירקטורים של רשות החברות הממשלתיות, בעל מומחיות ניהולית ופיננסית.
בנק לאומי

בשנת 2023 מונה אלון כדירקטור בבנק לאומי ושימש בוועדות שונות (ועדת אשראי, טכנולוגיה, נוהל ומשאבים).
הוא נבחר כיו"ר דירקטוריון בנק לאומי בסוף נובמבר 2024.
פעילות ציבורית

אלון משמש כמנטור בעמותת הבוגרים של יחידת יהל"ם.
חיים אישיים

אלון נשוי לליאת, אדריכלית פנים וציירת. הם מתגוררים בתל אביב, ולהם שלושה ילדים.
הערות שוליים

↑  אורי אלון נבחר לכהן כיו"ר דירקטוריון בנק לאומי, אתר מאיה
1 2 3  גולן חזני, עירית אבישר, אורי אלון נבחר ליו"ר הדירקטוריון של בנק לאומי, באתר כלכליסט, 28 בנובמבר 2024
1 2  אורי אלון נבחר לתפקיד יור דירקטוריון בנק לאומי, באתר News1 מחלקה ראשונה, 28 בנובמבר 2024
1 2  הדס מגן, ‏מייסדי גוליבר מדברים על המהפכה הדרמטית בענף התיירות, באתר גלובס, 2 באפריל 2016
↑   אסא ששון, על חודו של קול: אורי אלון נבחר ליו"ר לאומי, באתר TheMarker‏, 28 בנובמבר 2024
↑  סמנכ"ל השיווק והמכירות של ערוצי זהב אורי אלון פרש מתפקידו; בלינקוב: אני מבין אותו לאור הסחבת במיזוג הכבלים, באתר TheMarker‏, 3 בפברואר 2004
↑  אורי אלון, סמנכ"ל השיווק והמכירות של ערוצי זהב עובר ל"ביטוח ישיר", באתר גלובס, 3 בפברואר 2004
↑  אורי אלון מונה למנכ"ל חברת התיירות גוליבר, באתר TheMarker‏, 18 במאי 2008
↑  יוסי הטוני, ‏אורי אלון, גוליבר: "המובייל הוא האינטרנט החדש", באתר "אנשים ומחשבים", 30 בדצמבר 2014
↑  אורי אלון, מנכ"ל גוליבר, עוזב את תפקידו לאחר 5 שנים, באתר אולמרקטינג, ‏29 באוקטובר 2012
↑  דוח מיידי על מצבת נושאי משרה בכירה, חברת מהדרין, באתר מאיה, דצמבר 2017
↑  ניצן כהן, הטלטלה בישראכרט נמשכת: אורי אלון, המשנה למנכ"ל פורש, באתר אייס, 20 ביולי 2021
↑  אורי אלון מונה לחבר הנהלה בחברת ישראכרט | IAS, באתר IAS, ‏1 באפריל 2019
↑  יהודה קונפורטס, ‏מתיירות לבנקאות – מנכ"ל קבוצת גוליבר מונה למשנה למנכ"ל ישראכרט, באתר "אנשים ומחשבים", 2 באפריל 2019
↑  אורי אלון: עולם התיירות OUT, הזירה הפיננסית IN, באתר passportnews, 2 באוקטובר 2019
↑  רועי ויינברגר, ‏לאחר מינויו של רן עוז: המשנה למנכ"ל ישראכרט אורי אלון עוזב, באתר גלובס, 20 ביולי 2021
↑  עירית אבישר, אורי אלון, המשנה למנכ"ל ישראכרט פורש, באתר כלכליסט, 20 ביולי 2021
↑  משנה למנכ"ל קבוצת ישראכרט אורי אלון פורש מתפקידו - עדיף, באתר עדיף, ‏20 ביולי 2021
↑  דוח מיידי על מצבת נושאי משרה בכירה, חברת עדיקה, באתר מאיה, מרץ 2022
↑  אורי אלון מונה למנכ"ל חברת הביטוח החדשה, באתר אייס, 20 בדצמבר 2022
↑  גולן חזני, עוד לפני אישור הרשות: אייל לפידות מינה מנכ"ל לחברת הביטוח שיקים, באתר כלכליסט, 20 בדצמבר 2022
↑  גולן חזני, כהונת בזורה בדירקטוריון בנק לאומי לא הוארכה, גם עודד שריג בחוץ, באתר כלכליסט, 17 ביולי 2023
↑  ניצן כהן, מהפך בדירקטוריון לאומי: נפתח המאבק על אחד התפקידים הנחשקים בישראל, באתר אייס, 17 ביולי 2023
↑  אורי אלון נבחר לתפקיד יו"ר דירקטוריון בנק לאומי, באתר וואלה, 28 בנובמבר 2024
↑  פרויקט המנטורינג, באתר עמותת הבוגרים של יחידת יהל"ם
ברנדה גנדיני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 באוגוסט 1984 (בת 40) בואנוס איירס, ארגנטינה 
 שם לידה:  Brenda Daniela Gandini Cardone 
 מדינה:  ארגנטינה 
 תקופת הפעילות:  מ-2005
 עיסוק:  דוגמנית, שחקנית
 בן זוג:  גונסלו הרדיה (2010 - הווה)
 צאצאים:  אלוי הרדיה גנדיני (נ. ב-2011) אלפונסינה הרדיה גנדיני (נ. ב-2017)
 פרופיל ב-IMDb
 
ברנדה גנדיני (בספרדית: Brenda Gandini, נולדה ב-8 באוגוסט 1984) היא שחקנית ודוגמנית ארגנטינאית.
ביוגרפיה

גנדיני נולד בצ'יפולטי, ריו נגרו בארגנטינה וגדלה עם אביה, אולם כאשר התבגרה, עברה לגור בבואנוס איירס כדי להיות קרובה יותר לאמה, השחקנית והדוגמנית דניאלה קרדון.
קריירה

גנדיני התגלתה ב-2003 על ידי היוצרת והמפיקה כריס מורנה כשהגיעה לאודישן. פריצתה הגדולה של גנדיני בתחום המשחק התרחשה ב-2005 כאשר נטלה חלק בטלנובלה הארגנטינאית המצליחה של היוצרת והמפיקה כריס מורנה, "פלוריסיינטה", לצידו של בנחמין רוחאס.
ב-2006 גנדיני נטלה חלק בטלנובלה הארגנטינאית "Sos mi vida", בה גילמה את דמותה של מריה לצדם של פקונדו ארנה ונטליה אוריירו. באותה שנה, שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית של היוצרת והמפיקה כריס מורנה, "קטנטנות 2006", בה גילמה את דמותה של קוני. בנוסף, באותה שנה, הופיעה בקליפ של הזמר לוסיאנו פריירה לשירו "Porque aún te amo".
שנה לאחר מכן, גנדיני נטלה חלק בתפקיד הראשי בסדרה הארגנטינאית "רומיאו וחולייטה", לצידם של אליאס וינולס, אינס פלומבו ובנחמין אמדאו. באותה שנה, שיחקה בעונה השנייה של "Cantando por un Sueño", הגיעה לגמר וסיימה במקום השני בתחרות.
ב-2008 גנדיני נטלה חלק בטלנובלה הארגנטינאית "חיים גנובים", בה גילמה את דמותה של אגוסטינה, לצידם של פקונדו ארנה ופאביו די תומאסו. באותה שנה, שיחקה בקומדיה הארגנטינאית "Todos contra Juan", בה גילמה את תפקיד עצמה. בנוסף, באותה שנה הופיעה בתיאטרון בהצגה "La jaula de las locas".
ב-2009 גנדיני נטלה חלק בטלנובלה הארגנטינאית "ניני" בה גילמה את דמותה של חסמין. בסוף אותה שנה, גנדיני הצטלמה בארגנטינה לטלנובלה שצולמה עבור מקסיקו, בשם "Los exitosos Pérez", בה גילמה את דמותה של אדריאנה. בנוסף, באותה שנה, גנדיני כיכבה בהצגת ילדים בשם "El hombre Araña".
ב-2010 גנדיני נטלה חלק בטלנובלה הארגנטינאית "Malparida", בה גילמה את דמותה ברברה קסטרו, לצידם של גונסלו הרדיה ואסטבן פרס. באותה שנה, נטלה חלק בהצגה "Abrázame", בה גילמה את דמותה של כריסטינה.
ב-2012 גנדיני נטלה חלק בסדרה הארגנטינאית "La dueña", בה גילמה את דמותה של דלפינה, לצידם של בנחמין ויקוניה, פלורנסיה ברטוטי וחואן פדרו לנסאני.
בין השנים 2012–2013, גנדיני נטלה חלק בטלנובלה הארגנטינאית "Mi amor, mi amor", לצדם של חואן מנואל חיל נבארו, אינס פלומבו וחסמין סטוארט.
ב-2013 נטלה חלק בסרט הקולנוע הארגנטינאי "Mala", בו גילמה את דמותה של רוסריו. באותה שנה עד אמצע שנת 2014 גנדיני נטלה חלק בטלנובלה הארגנטינאית "האישה הזו" לצידה של אנדריאה דל בוקה.
בין השנים 2014–2015 גנדיני נטלה חלק בטלנובלה הארגנטינאית "יום ולילה", לצידם של פקונדו ארנה, רומינה גאטני וגסטון סופריטי.
ב-2017 גנדיני נטלה חלק בטלנובלה הארגנטינאית "האהבה שאחרי", לצידם של מריאנו מרטינס, איסבל מסדו, אלאונורה וקסלר ופדריקו אמאדור.
בשנת 2022 ביצעה הופעת אורח מאחד פרקי הסדרה האנתולוגית "Dos 20".
חיים אישיים

בסוף שנת 2010 גנדיני נכנסה למערכת יחסים עם השחקן הארגנטינאי גונסלו הרדיה, שהופיע לצידה בטלנובלה הארגנטינאית "Malparida". ב-16 באוגוסט 2011 נולד בנם הראשון. ב-22 באוגוסט 2017 נולדה בתם השנייה.
הערות שוליים

↑  http://www.infobae.com/2011/08/16/599965-nacio-eloy-el-hijo-brenda-gandini-y-gonzalo-heredia
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX4816728  ISNI: 0000 0003 7204 0792  VIAF: 169837430   WorldCat (עם VIAF): 169837430
רוני ברודצקי

| --- | --- |

 לידה:  1984 (בת 41 בערך) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 
רוני ברודצקי (נולדה ב-1983) היא מחזאית, סופרת ובמאית תיאטרון ישראלית, זוכת פרס רוזנבלום לאמנית מבטיחה 2020, ומועמדת לפרס קיפוד הזהב ליוצרת המבטיחה 2014.
ביוגרפיה

נולדה בתל אביב וגדלה בכפר ורדים. בנעוריה למדה תיאטרון בבית הספר לאמנויות ומדעים מנור כברי. אחרי השירות בצבא סיימה תואר ראשון במסלול בימוי בבית הספר לאומנויות הבמה סמינר הקיבוצים, ותואר שני בתוכנית הבינתחומית באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2016 הוציאה לאור את ספרה הראשון, "בריכה כמעט אולימפית" בהוצאת כנרת זמורה ביתן, שזכה לביקורות נלהבות. באותה שנה גם החלה לשמש כמנהלת האמנותית של הקבוצה החיפאית קבוצת הצעירים של תיאטרון חיפה, תפקיד שמילאה עד 2019.
סגנון הבימוי של ברודצקי ממזג בין סוגות תיאטרון שונות, כגון תיאטרון חזותי, תיאטרון תנועה, תיאטרון סיפור ותיאטרון דוקומנטרי, במטרה ליצור טקסט בימתי עתיר בדימויים ודמיון שמנגיש את המחזות בניצוחה לצופים בטווח גילים רחב.
הצגות שביימה > בתיאטרון חיפה

אקווריום - מופע מקורי בליפסינק: צעירים עושים ליפסינק לקולות קשישים בבריכת שחייה.
איך לקום מכיסא - קומדיה מקורית בהשתתפות קבוצת הצעירים של תיאטרון חיפה המבוססת על סרטוני הדרכה מהיוטיוב.
קרקס של יהודים - עיבוד לספרו של נתן אנגלנדר "גלגול בפארק אווניו". כתיבה בשיתוף דניאל כהן לוי.
הצגות שביימה > בתיאטרון הקאמרי

חובזה - עיבוד חמישה סיפורים של אתגר קרת
טרטיף - מאת מולייר
נרות יום הולדת מאת נח היידל
הצגות שביימה > בבית לסין

סטמפניו מאת עדנה מזי"א
הכל אודות איב  מאת מרי אור.
בתיאטרון באר שבע
קֶצֶר - מחזה מאת נועה לזר קינן (2023).
הצגות שביימה > בתיאטרון הלאומי של זלצבורג

אקווריום - כתיבה ובימוי גרסה אוסטרית.
1000tutorials - כתיבה ובימוי גרסה אוסטרית.
whatsapp stories (2024)
הצגות שביימה > בתיאטרון צוותא

מקליד.ה- שיחות וואטסאפ אמיתיות
כי אמיתית היא - סיפור התבגרות על רקע התפוררות התנועה הקיבוצית. כתיבה ובימוי בשיתוף ניבה דלומי.
חובזה - עיבוד לסיפורי אתגר קרת.
הצגות שביימה > בפסטיבל חיפה להצגות ילדים

נונה קוראת מחשבות - כתיבה ובימוי על פי ספרה של אורית גידלי.
הלילה ה-12 - עיבוד ובימוי למחזה השייקספירי בתרגום של דורי פרנס.
הצגות שביימה > בסמינר הקיבוצים

white lie - הפקת תיאטרון מחול.
נוקטורנו מס' 9 - כתיבה ובימוי.
הצגות שביימה > במסגרות אחרות

השולחן - בפסטיבל עכו. כתיבה ובימוי.
אגדה במעבדה - בבית ביאליק, כתיבה ובימוי.
שירים גדולים לילדים קטנים - כתיבה ובימוי בשיתוף רובי קסוס בפסטיבל ימי זמר חולון.
חיים אישיים

ברודצקי נשואה לרובי קסוס ואם לשני בנים.