stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארומה מיוזיק
היסטוריה

בשנת 2007 השיקה רשת בתי הקפה ארומה אספרסו בר בהשקעה של 5 מיליון שקלים את מותג "ארומה מיוזיק בר", שהוקם על פי המודל של המותג HEAR MUSIC של רשת בתי הקפה סטארבקס. הרשת חתמה על הסכמי הפצה עם החברות NMC, הד ארצי והליקון להפצת תקליטורים בסניפי הרשת.
האלבום הראשון שיצא במסגרת השותפות החדשה ב-2007 היה אוסף שירי אהבה של אביב גפן, שזכה למעמד אלבום זהב. באותה שנה הודיעה החברה על כניסתה לשוק ההפקות והקימה את "ארומה מיוזיק" בשותפות עם בני מנשה, לשעבר המנהל המסחרי בהד ארצי, כדי להתמקד בפיתוח מותג המוזיקה של הרשת, הפקות משותפות עם חברות התקליטים ועם אמנים ומכירת תוכן סלולרי. לאחר מכן יצא לאור אלבום של ארקדי דוכין, שביצע גרסאות לשירים של אמנים מוכרים. האלבום הופץ בשלב הראשון באופן בלעדי בסניפי ארומה. בשנת 2008 יצא לאור אוסף אקוסטי של מוקי.
זמן קצר לאחר הקמת החברה הצטרפה מיכל וייסברג, מנהלת המחלקה הישראלית לשעבר בהד ארצי, לארומה מיוזיק כשותפה בחברה, ומאז משמשת וייסברג מנכ"ל החברה. עם הצטרפותה החלה ארומה מיוזיק לשמש גם כחברה לניהול אמנים והופעות חיות. שלומי שבת היה האמן הראשון להצטרף למיזם החדש: בשנת 2008 הוציא את האלבום "אני שר אלייך".
בשנת 2009 הוציא לאור הראל סקעת בארומה מיוזיק את אלבומו השני, "דמויות", לאחר סכסוך מתוקשר עם הד ארצי.
בהמשך הופק אלבום הופעה חיה לרמי קליינשטיין ולאמנים נוספים. בשנת 2012 הוחתמו גיא ויהל, שהקימו יחד עם החברה את אולפן ההקלטות שלהם במשרדי החברה בתל אביב ובו הם מפיקים מוזיקה עבור אמנים רבים. כמו כן הוחתם לירן דנינו מהתוכנית כוכב נולד, בהמשך הוחתם עידן עמדי, גם הוא בוגר כוכב נולד, ולאחר מכן יובל דיין מהתוכנית דה ווייס.
בשנת 2013 בחרה חברת התקליטים "סייקו" מקבוצת סוני מיוזיק בארומה מיוזיק להיות חברת התקליטים של התוכנית אקס פקטור בישראל. שלושה משתתפים מהתוכנית הוחתמו בחברה: עדן בן זקן, ים רפאלי ועדן אלנה, שנבחרה לייצג את ישראל באירוויזיון 2020 שנדחה ולפיכך תייצג את המדינה בשנת 2021. עדן בן זקן חתומה בארומה מיוזיק בשיתוף עם שרית הפקות, וים רפאלי חתום ומנוהל במשותף עם רונית ארבל.
בשנת 2019 הוחתמה הזמרת נרקיס, המנוהלת על ידי רונית ארבל וחתומה בלייבל של ארומה מיוזיק.
בדצמבר 2019 השיקה החברה פרויקט הנצחה לזמר יגאל בשן, בהפקה מוזיקלית של גיא ויהל, בשם "אם הייתי שר לך". בפרויקט השתתפו אמנים שונים, בהם שלומי שבת, עידן עמדי, יובל דיין, איתי לוי, נועה קירל, ג'ין בורדו ופיטר רוט.
באוגוסט 2021 פורסם כי חברות הליקון וארומה מיוזיק, שתי החברות הגדולות בשוק המוזיקה הישראלי לצד NMC, מנהלות משא ומתן למיזוג, הכולל מיזוג במניות החברות, כשחברת הליקון מחזיקה ברובן. החברה הממוזגת, הליקון ארומה מיוזיק הוקמה כחודש לאחר מכן.
האמנים החתומים בחברה

נכון לשנת 2020 חתומים בחברה שלומי שבת, עדן בן זקן, עידן עמדי, יובל דיין, לירן דנינו, גיא ויהל, נרקיס, עדן אלנה, הזמרת ספיר סבן, שמנוהלת על ידי רוברטו בן שושן (בשיתוף עם חברת הליקון), אליה גבאי ואודיה אזולאי.
בעבר הוחתמו בחברה אמנים צעירים כמו אביאור מלסה, טליסמאן ועוד.
שיתופי פעולה בולטים

השותפות עם ארומה אספרסו בר הביאה פלטפורמה חדשה לשיווק האמנים: שימוש בנקודות המכירה של הרשת המונה 153 סניפים. המוזיקה שלהם מושמעת בסניפי הרשת, והקליפים מוקרנים על מסכי הווידאו בסניפים יחד עם מועדי ההופעות שלהם.
"ארומה מיוזיק לייב" היה מיזם של אמנים צעירים שהחל בשנת 2013. הוקמו במות מחוץ לסניפים בערי פיתוח ואורגנו הופעות לקהל הרחב, כולל במהלך מבצע צוק איתן באזור הדרום ועוטף עזה.
בכל שנה החל מ-2017 מפיקה ארומה מיוזיק פסטיבל שבו מופיעים כל אמניה, ולפעמים גם אמנים אורחים, עבור עובדי ארומה אספרסו בר מכל רחבי הארץ.
ארומה מיוזיק שיתפה פעולה עם המכללה לעיצוב בצלאל, בתחרות של עיצוב מודעות; בשנת 2009 פורסם שיתוף פעולה עם ידיעות אחרונות בהפצת מוזיקה לראשונה בארץ באמצעות ברקוד בעיתון, באלבום של הראל סקעת.
בתחילת 2020 הקימה ארומה מיוזיק, בשותפות עם חברת NMC יוניטד והזמר עומר אדם ואביו יניב אדם, חברה להפצת תוכני מוזיקה וגביית תמלוגים מפלטפורמות דיגיטליות.
הערות שוליים

↑  אורנה יפת, רוצה להיות סטארבקס: ארומה ישראל נכנסת לתחום המוזיקה, באתר ynet, 6 בפברואר 2007
↑  אורנה יפת, ארומה ישראל נכנסת לתחום הפקת התקליטים, באתר ynet, 2 בספטמבר 2007
↑  הכרטיסים נחטפים: תעשיית המוזיקה הישראלית בפריחה מחודשת, באתר גלובס, 27 באוגוסט 2016
↑  עינב שיף‏, שלומי שבת, הראל סקעת והתעשייה: ריאיון עם מנכ"לית ארומה מיוזיק, באתר וואלה, 27 בינואר 2012
↑  רון גרנות, לנצח את גוש היורו, באתר כלכליסט, 15 במרץ 2010
↑  אסף נבו, מוזיקה, באתר ישראל היום, 18 בינואר 2018
↑  רן בוקר, עדן אלנה: "הרווחתי ביושר את הזכות לייצג את ישראל באירוויזיון", באתר ynet, 22 במרץ 2020
↑  ערן סויסה, מוזיקה, באתר ישראל היום, 9 בדצמבר 2019
↑  גולן חזני, הליקון וארומה מיוזיק בדרך למיזוג, באתר כלכליסט, 22 באוגוסט 2021
↑  הליקון ארומה מיוזיק בע"מ - 516461852, באתר datacheck.co.il
↑  ערן סויסה, מוזיקה, באתר ישראל היום, 20 ביולי 2016
↑  אביאור אבו, עומר אדם ו־NMC רוצים ביס מספוטיפיי, באתר כלכליסט, 2 בינואר 2020
אריק אקוטו

אריק אקוטו (באנגלית: Eric Akoto; נולד ב-20 ביוני 1980) הוא כדורגלן עבר טוגולזי-גנאי ששיחק בעמדת הבלם.
קריירת מועדונים

אקוטו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל ליברטי פרופשיונלס מליגת העל הגנאית וכעבור חצי עונה בקבוצה הבוגרת חתם בגראצר א.ק. מליגת העל האוסטרית. ב-28 באוקטובר 1998 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד טירול. ב-10 באוקטובר 2001 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-3 נגד ריד.
בקיץ 2002 אקוטו חתם באוסטריה וינה. בקיץ 2004 חתם ברוט-וייס ארפורט מהבונדסליגה השנייה במדיה רשם רק 4 הפעות ושוחרר מהמועדון בסיום העונה. ב-1 ביוני 2005 חתם באדמירה ואקר מדלינג וכעבור שנה חזר לקדנציה שנייה בגראצר.
ביולי 2007 חתם באינטרבלוק ליובליאנה מליגת העל הסלובנית וכעבור שנה חתם בקפפנברג. בקיץ 2009 חתם במכבי אחי נצרת מליגת העל במדיה שיחק 9 משחקים ושוחרר מהמועדון כעבור מספר חודשים וחתם ב-OFI כרתים.
בהמשך הקריירה שיחק בנורת'רן קווינסלנד יונייטד, פלוריאנה ואוסטריה קלגנפורט.
קריירה בינלאומית

אקוטו נולד בגאנה אך בחר לייצג את טוגו. ב-8 באוקטובר 2000 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-3 נגד אוגנדה. ב-6 במאי 2001 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 2-3 נגד זמביה. אקוטו השתתף עם הנבחרת 3 פעמים בגביע אפריקה לאומות ובמונדיאל 2006.
ב-8 בינואר 2010 היה נוכח באירוע תקיפת האוטובוס של הנבחרת בו נהרגו 3 אנשים ששהו בו. כתוצאה מכך, החליטה הנבחרת לפרוש מגביע אפריקה לאומות 2010.
בוקונוניזם

קורט וונגוט
בוקונוניזם (אנגלית: Bokononism) היא דת בדיונית שבה מאמינות רבות מדמויות ספרו של קורט וונגוט, "עריסת חתול".
ה"בוקונוניזם" הוצג לראשונה באחד הרומנים הראשונים של וונגוט, "עריסת החתול", רומן שעשה לו שם בספרות העולמית ושהקים לו קהל מעריצים מאז שנות השישים. מאמיני דת ה"בוקונוניזם" דוגלים בשקרים המסבים אושר, הקרויים "פומה". רבים מן הכתבים הקדושים של הבוקונוניזם הם בצורת מוזיקת קליפסו. המצאתה של דת זו תרמה למעמדו של וונגוט כגורו של מאוכזבי הציוויליזציה. הבוקונוניזם היא בעצם דת פרודית שמטרתה ללעוג לדתות השולטות בעולם המודרני ולהציג אותן בעירומן המביך וחסר ההיגיון.
בוקונון, מייסד הדת, נולד כליונל בויד ג'ונסון. שמו החדש ניתן לו כיוון שתושבי סאן לורנצו, האי הקריבי הבדיוני שבו מתרחש הסיפור, ביטאו את שם משפחתו כ"בוקונון".
מושגים

וונגוט יצר מגוון מושגים, המצוינים במילים "טיפשיות", כדי לשרטט את האמונה הבוקונוניסטית כרקע לסיפורו. בין החשובות שבהן:
קאראס - קבוצת אנשים המבצעים יחדיו, מבלי שהם מודעים לכך, מטלה אחת מיוחדת שניתנה על ידי האל. המתח שבקאראס מניע אותו בזמן ובמרחב.
בוקו-מארו - איחוד שתי נשמות המושג דרך הצמדת כפות רגליהם של שני האנשים. זהו פולחן בוקוניסטי האסור בסאן לורנצו.
גראנפאלון - קאראס שקרי. אנשים המזהים את עצמם כבני ארץ, מדינה או כחברים בכל מיני קבוצות. העולם מלא בגראנפלונים.
דופרס - קאראס המורכב משני אנשים. החברים בו ימותו באותו השבוע.
וואמפטר - עצם המהווה את מוקד הקאראס, כלומר, חיי אנשים שבלעדיו לא היה קשורים, נעים סביבו (למשל, קרח תשע). לכל קאראס שניים בדיוק: האחד עולה והשני דועך. המונח אנלוגי למקגאפין.
ווראנג-ווראנג - "אדם המסיט אנשים ממסלול ההרהור, על ידי צמצום מסלול זה באמצעות דוגמת חיי הווראנג-ווראנג עצמו, לאבסורד".
וין-דיט - הכוח הראשוני שדוחף אדם בדרך לקבלת הבוקונוניזם.
פומה - "שקרים לא מזיקים" (למשל, "השגשוג הוא ממש מעבר לפינה"). כך מתאר בוקונון את דתו, כשמטרתה היא גרימת נחמה לאנשי סאן לורנצו החיים במדינת עולם שלישי דיקטטורית ומוכת עוני. הודות לשקריו המנחמים של בוקונון הם מסוגלים להתמודד טוב יותר עם המציאות.
סין-וואט - אדם הרוצה לזכות בכל אהבתו של מישהו. בוקונוניסטים מאמינים שאת האהבה יש לחלוק בין כולם.
קאן-קאן - המכשיר שמביא אותך לקאראס שלך.
בובי פארלי

| --- | --- |

 לידה:  17 ביוני 1958 (בן 66) פנסילבניה, ארצות הברית
 שם לידה:  ליאו רוברט פארלי ג'וניור
 לאום:  אמריקאי
 מקום לימודים:  המכון הפוליטכני רנסליר  תיכון קאמברלמד 
 תחום יצירה:  קולנוע
 זרם באמנות:  במאי ומפיק סרטי קולנוע, בעיקר ז'אנר של קומדיה רומנטית
 הושפע על ידי:  "טיסה נעימה"
 יצירות ידועות:  "טיפשים בלי הפסקה" "אני, עצמי ואיירין" "משתגעים על מרי"
 
ליאו רוברט "בובי" פארלי ג'וניור (באנגלית: Robert Leo "Bobby" Farrelly, Jr; נולד ב-17 ביוני 1958) הוא במאי קולנוע, תסריטאי, ומפיק אמריקאי, אחיו של פיטר פארלי. האחים פארלי מפורסמים בעיקר בגין הפקת ובימוי סרטי קומדיה רומנטית העושים שימוש ב"הומור בתי שימוש", כגון: "טיפשים בלי הפסקה", "אני, עצמי ואיירין" ו"משתגעים על מרי".
קריירה

בשנת 2021, יצר, הפיק וביים עם אחיו - פיטר פארלי את סדרת הקומדיה "The Now" שעלתה בבכורה ב-10 בדצמבר 2021 בשירות הסטרימינג The Roku Channel (לשעבר קוויבי).
פילמוגרפיה > כבמאי

רווקים לשבוע
אשת החלומות
אהבה מליגה אחרת
תקועים לנצח
הפנטזיה של הל
אוסמוזיס ג'ונס
אני, עצמי ואיירין
משתגעים על מרי
משחקים בלי הפסקה
טיפשים בלי הפסקה
Champions‏ (2023)
Kinda Pregnant‏ (TBA)
פילמוגרפיה > כתסריטאי

רווקים לשבוע
אשת החלומות
תקועים לנצח
הפנטזיה של הל
אני, עצמי ואיירין
ללא השגחה
משתגעים על מרי
טיפשים בלי הפסקה
פילמוגרפיה > כמפיק

רווקים לשבוע
מאותגרים
תקועים לנצח
הפנטזיה של הל
אוסמוזיס ג'ונס
נכון שזה לא נכון?
אני, עצמי ואיירין
ללא השגחה
משתגעים על מרי
טיפשים בלי הפסקה
Kinda Pregnant‏ (TBA)
ארנה מיטישצ'י

| --- | --- |

 מיקום:  מיטישצ'י, מחוז מוסקבה, רוסיה רוסיה
 קואורדינטות:  55°54′39″N 37°43′35″E﻿ / ﻿55.91083889°N 37.72651389°E﻿ / 55.91083889; 37.72651389
 אבן יסוד:  2002
 תקופת הפעילות:  2005–הווה (כ־19 שנים)
 קבוצות:  אטלנט מיטישצ'י (2005–2015) בני אטלנט (2015–) חימקי מוסקבה (2006–)
 מושבים:  9,000 (הוקי קרח וקונצרטים) 8,000 (כדורסל)
 he
 
ארנה מיטישצ'י (ברוסית: Арена Мытищи) הוא מתחם ספורט רב-תכליתי בעיר מיטישצ'י שבמחוז מוסקבה וכולל אולם הוקי קרח בעל תכולה של 9,000 מושבים ואולם כדורסל בן 8,000 מושבים המשמש את חימקי מוסקבה לאירוח משחקי יורוליג.
מאפיינים

תכולה: עד 7,000 למשחקי הוקי קרח, עד 9,000 לאירוח קונצרטים;
שטח המבנה: 15,620 מ"ר
שטח כולל: 27,630 מ"ר
גובה: 28 מטרים
חברת הבנייה: "Sovintech"
בעלים: "חברת הבנייה הבלטית" («БСК-41»)
גלריה

חזית ההיכל
היכל הקרח בארנה
הערות שוליים

↑  המשמש את מועדון ההוקי "בני אטלנט" ושימש בעבר את קבוצת אטלנט מיטישצ'י
אריק אנדרסן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 באפריל 1904 Gentofte Municipality, דנמרק 
 פטירה:  27 בפברואר 1938 (בגיל 33) קופנהגן, דנמרק 
 הישג בולט:  היה מס' 51 בעולם בשנת 1930
 מד כושר מרבי:  2555 (אוקטובר 1935)
 מדינה:  דנמרק
 פרסים והוקרה:  היה 12 פעמים אלוף דנמרד
 
אריק אנדרסן בדנית: Erik Andersen ‏; 10 באפריל 1904 - 27 בפברואר 1938), שחמטאי דני שהיה אלוף דנמרק בשחמט 12 פעמים בשנים (1923, 1925, 1926, 1927, 1929, 1930, 1931, 1932, 1933, 1934, 1935, 1936) ואלוף ארצות הצפון פעמיים: בשנת 1930, הגן על תוארו בשנת 1934 בדו-קרב מול גדעון סטולברג ונוצח על ידי אריק לונדין 3.5-2.5 בשנת 1937.
קריירה תחרותית

אנדרסן הגיע למקום השישי בתחרות קופנהגן בשנת 1923 (ניצח: אהרון נימצוביץ' ). בשנת 1924 הגיע למקום השלישי בתחרות קופנהגן (ניצחו: יוהנס גירסינג וקינץ) והגיע למקום השני בתחרות ראנדרס (ניצח: קיר). בשנת 1927 חלק אנדרסן מקום 4-5 בתחרות קופנהגן (ניצח: גזה מארוצי). בשנת 1928 הגיע למקום הרביעי בתחרות קופנהגן (ניצח: אהרון נימצוביץ'). בשנת 1929 חלק מקום 5-6 בתחרות גטבורג (אליפות הצפון, ניצח: גדעון סטולברג). בשנת 1930 חלק מקום 4-5 בתחרות סווינמונדה (ניצח: פרידריך זמיש). בשנת 1931 הפסיד בדו-קרב ליסטה סטולץ 1.5-4.5.
בשנת 1933 חלק אנדרסן מקום 3-5 בתחרות קופנהגן (ניצח: אהרון נימצוביץ'). בשנת 1935 חלק מקום 8-9 בתחרות באד נויהם (ניצח: יפים בוגוליובוב). בשנת 1937 הגיע למקום ה-13 בתחרות יוראטה (האליפות הרביעית של פולין, ניצח: סבלי גריגורייביץ' טרטקובר).
השתתפות באולימפיאדות

אנדרסן שיחק בנבחרתה האולימפית של דנמרק בשש אולימפיאדות רשמיות ובאחת בלתי רשמית (מינכן 1936).
באולימפיאדת השחמט 1927, האולימפיאדה הראשונה שהתקיימה בלונדון,  בלוח השלישי השיג תוצאה של +8 -3 =4  (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו), דנמרק זכתה במדליית הכסף
באולימפיאדת השחמט 1928, האולימפיאדה השנייה שהתקיימה בהאג,  בלוח השני השיג תוצאה של +9 -4 =3
באולימפיאדת השחמט 1930, האולימפיאדה השלישית שהתקיימה בהמבורג,  בלוח הראשון השיג תוצאה של +9 -5 =3
באולימפיאדת השחמט 1931, האולימפיאדה הרביעית שהתקיימה בפראג,  בלוח הראשון השיג תוצאה של +4 -8 =4
באולימפיאדת השחמט 1933, האולימפיאדה החמישית שהתקיימה בפולקסטון,  בלוח הראשון השיג תוצאה של +3 -4 =6
באולימפיאדת השחמט 1935, האולימפיאדה השישית שהתקיימה בורשה,  בלוח הראשון השיג תוצאה של +7 -10 =1 . בין היתר ניצח את השחמטאים וסיה פירץ, רודולף שפילמן, ולדאס מיקאנס, ויליאם וינטר, יוסף פורת וסיים בתיקו עם ראובן פיין
באולימפיאדת השחמט 1936, באולימפיאדה השלישית הבלתי רשמית שהתקיימה במינכן, בלוח הראשון השיג תוצאה של +6 -7 =6
ארנה לנדלר

| --- | --- |

 לידה:  6 באוגוסט 1877 גלשה, הונגריה 
 הוצאה להורג:  3 ביוני 1938 (בגיל 60) מוסקבה, ברה"מ 
 מדינה:  הונגריה 
 
ארנה לנדלר (בהונגרית: Landler Ernő, גלשה, 6 באוגוסט 1877 – מוסקבה, הוצא להורג במחנה בוטובו, 3 ביוני 1938) היה עורך דין, קומוניסט, עובד מפלגה, אחיו הצעיר של ינה לנדלר.
ביוגרפיה

ארנה לנדלר נולד במשפחה יהודית. אביו היה אדולף לנדלר ואמו גיזלה שפיצר. הוא למד בבית הספר היסודי בעיר הולדתו, והמשיך את לימודיו בתיכון בנג'קניז'ה, אך סיים אותם בבירת הונגריה. לאחר מכן למד משפטים, ולאחר קבלת תעודת עורך הדין (16 באוקטובר 1905) פתח משרד עורכי דין יחד עם אחיו ינה. הוא הצטרף כחבר למפלגת הקומוניסטים בהונגריה כמעט מראשיתה. במהלך ימי הרפובליקה הסובייטית ההונגרית היה מפקד "המשמר האדום" בבודפשט וסגן מפקד המשמר האדום הלאומי כסגן קומיסר העם לענייני פנים. לאחר נפילת הרפובליקה נעצר ב־9 בספטמבר 1919, ואף על פי שזוכה במשפט נשלח למחנה מעצר בזאלאגרסג. משם שוחרר לברית המועצות במסגרת חילופי שבויים ביום הראשון של פברואר 1922 והצטרף למפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. הוא שירת בענייני חוץ עד שלנין שלח אותו לשוודיה בשנת 1923, שם שימש כיועץ המשפטי של אלכסנדרה קולונטאי (23 במרץ 1872 – 9 במרץ 1952) שהייתה מהפכנית, דיפלומטית ומדינאית סובייטית, סופרת, פמיניסטית ופעילה חברתית.
שנתיים לאחר מכן חזר לבירת רוסיה ושוב עבד בשרות הממשלתי כיועץ המשפטי הראשי של קומיסר העם הסובייטי לסחר החוץ. בשנת 1927 סייע שוב לקולונטאי בשוודיה ובנורווגיה (עד 1930). לאחר שחזר למוסקבה, התמנה לראש בית הספר למשפטים של בית הספר לסחר חוץ וייצג את הסובייטים באופן קבוע בבתי הדין הבינלאומיים בבוררויות שונות. משנת 1934 עבד כיועץ משפטי של נציגות סחר החוץ הסובייטי בפריז במשך שלוש שנים, ואז חזר למוסקבה. שם עסק שוב בענייני סחר חוץ. הוא נעצר ב־16 במרץ 1938 באשמת ריגול על ידי ה-נ.ק.ו.ד.. עונש מוות נפסק לו ב-22 במאי, והוא הוצא להורג ב-3 ביוני. לנדלר נקבר בבית הקברות של חומת הקרמלין במוסקבה. הוא טוהר מכל אשמה ב־28 בנובמבר 1956.
בתו, מריה לנדלר, הייתה אשתו השנייה של אישטוואן קיראי.
לקריאה נוספת

אינדקס ביוגרפיה המוזיאון הספרותי פטופי
לקסיקון ביוגרפי הונגרי 1990-1000
תמונה ממוזערת של הביוגרפיה של מחוז זאלה
הלקסיקון החדש של רוואי. הקולגה אישטוואן טרשוי. סקסארד, באביץ', 1996.
הערות שוליים

↑  A politikai elnyomás, Moszkvában és a Moszkvai területen agyonlőtt és eltemetett áldozatainak mártirológiája 1938-53 – Landler Ernő
↑  Babus Antal: A mű védelme megkerült „függeléke” és egyéb, kiadatlan Németh László-levelek – Kiadatlan levelek (ארכיון)
בובי סקופילד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 באפריל 1993 (בן 31) קירקבי, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 עיסוק:  שחקן תיאטרון, קולנוע, טלוויזיה
 פרופיל ב-IMDb
 
בובי סקופילד, (באנגלית: Bobby Schofield; נולד ב-2 באפריל 1993) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אנגלי.
ביוגרפיה

סקופילד נולד בקירקבי (אנ'), דרומית מזרחית לליברפול ב-2 באפריל 1993. אביו הוא השחקן אנדרו סקופילד (אנ') .
קריירה > קולנוע וטלוויזיה

בשנת 2002 שיחק בסרט הקצר "The Complain". בשנת 2004 הופיע לראשונה על מסך הטלוויזיה בסדרת הטלוויזיה הבריטית לילדים, "Grange Hill".
בשנת 2014 שיחק בסרט הקולנוע "הים השחור" לצד ג'וד לאו. ובמיני סדרה "Our World War". באותה שנה שיחק גם בסדרת הטלוויזיה "רופאים". בשנת 2016 שיחק בכמה הפקות בטלוויזיה ובסרטים קצרים.
בשנת 2017 החל לשחק בתפקיד חוזר בסדרה "אבירי הלילה". הוא המשיך לשחק בסדרה גם בעונה השנייה. בשנת 2019 שיחק בסרט "דולי ויילד המופלאה" לצד ביני פלדסטין.
בשנת 2020 שיחק בפרק בסדרת הטלוויזיה "Inside No 9". באותה שנה שיחק בסרט הטלוויזיה "אנתוני".
בשנת 2021 שיחק בתפקיד משנה בסרט הקולנוע "בסגר" ובתפקיד קטן סרט הקולנוע "צ'רי". באותה שנה שיחק בשני פרקים של סדרת הטלוויזיה כלואים, ובסרט האימה לא לנשום 2.
בשנת 2022 שיחק במיני סדרה "אן" המתארת את סיפורה של אן ויליאמס הנלחמת לגילוי האמת על מותו של בנה. בשנה זו שיחק גם בסדרת הטלוויזיה, "The Suspect ".
קריירה > תיאטרון

סקופילד שיחק בהפקות תיאטרון רבות בהן במחזה "ללכת עד הסוף" המבוסס על סרט באותו שם. בשנת 2018 לוהק לתפקיד במחזמר "The Miracle of Great Homer Street" לצד אביו.
הערות שוליים

↑  Liverpool gets set to take leading role as BBC drama Time airs on BBC One - The Guide Liverpool, The Guide Liverpool, ‏4 במאי 2021
↑    Katie Glass, ‏Stephen Graham: Britain's most modest superstar on depression and how his family keep him sane, The Telegraph, 29 May 2021
1 2 3  Flora Carr, Meet the cast of Time, Radio Times, ‏4 במאי 2021
1 2  Bobby Schofield. IMDb. Retrieved October 20, 2020
↑  Knightfall Season 3 Release Date: Will Netflix Give it A Next Season Spin?, Alpha News Call, ‏3 באוגוסט 2021
↑  Paul Fogarty, Inside No 9 season 5 episode 3 cast: Meet guest stars Debbie Rush, Gaby French, Bobby Schofield, HITC, ‏1 בינואר 2020
↑  Eduardo Pereira, Antony Starr, de The Boys, estará em filme de Guy Ritchie com Jake Gyllenhaal, Omelete, ‏בינואר 2022
↑  Don't Breathe 2 red band trailer finds Stephen Lang taking no prisoners, JoBlo, ‏3 ביולי 2021
↑  Carlo Simone, ITV's Anne full cast and when it will be on TV, Wilts and Gloucestershire Standard, ‏בundefined 2022
↑  Bobby Schofield solo - Grimsby Auditorium, Grimsby Auditorium, ‏5 בספטמבר 2015
↑  Cast Announcement - Royal Court Theatre, Liverpool's Royal Court, ‏4 באפריל 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2018054412  VIAF: 8836152503029910800000   WorldCat (עם VIAF): 8836152503029910800000
אסכולת בודפשט

נותן השם: ג'רג' לוקאץ'
בית ספר בודפשט או אסכולת בודפשט, (בהונגרית: Budapesti iskola) הידוע גם בשם אסכולת לוקאץ', הייתה קבוצה של פילוסופים והוגים שהתקבצו סביב ג'רג' לוקאץ' בשנות ה-60 וה-70. האסכולה כללה את פרנץ פהר, אגנש הלר, ג'רג' מרקוש ומיהאי ויידה, בין היתר. באופן רחב יותר, ניתן לכלול בו גם את מיקלוש אלמאשי ואישטוואן הרמן.
תלמידי האסכולה נקראו מאוחר יותר "גן הילדים של לוקאץ'" וכללו כמה פוליטיקאים שצמחו מאוחר יותר (למשל: יאנוש קיש, ג'רג' בנצה מריה לודאשי, שאנדור רדנוטי), שכבר השתייכו לאופוזיציה הדמוקרטית המאוחרת יותר.
בית ספר בודפשט הייתה אכן במקור אסכולה של הומניזם מרקסיסטי, אך מאוחר יותר של פוסט-מרקסיזם וליברליזם דיסידנטי שצמח בהונגריה בתחילת שנות ה-60, השייך למה שנקרא השמאל החדש ההונגרי.
רקע

המרד ההונגרי (המהפכה ההונגרית של 1956) הייתה אחד האירועים הפוליטיים החשובים בחייה של הפילוסופית אגנש הלר, שכן בתקופה זו היא ראתה את השפעת החירויות האקדמיות של התיאוריה הביקורתית המרקסיסטית כמסוכנת לכל המבנה הפוליטי והחברתי של הונגריה. ההתקוממות אישרה את רעיונותיה של הלר, שמה שקרל מרקס התכוון באמת שלעם תהיה אוטונומיה פוליטית וקביעה קולקטיבית של החיים החברתיים. לוקאץ' ואגנש הלר ותאורטיקנים ביקורתיים מרקסיסטים אחרים יצאו מהמהפכה תוך אמונה שצריך ליישם את המרקסיזם והסוציאליזם באומות שונות בדרכים אינדיבידואליות ולמעשה הטילו ספק בתפקידה של ברית המועצות בעתידה של הונגריה. רעיונות אלה העלו את הלר על מסלול התנגשות אידאולוגי עם ממשלתו החדשה (שנתמכת במוסקבה) של יאנוש קאדאר. הלר שוב סולקה מהמפלגה הקומוניסטית והיא פוטרה מהאוניברסיטה ב-1958 בשל סירובה להפליל את לוקאץ' כמשתף פעולה במהפכה.
בית הספר נחשב לאופוזיציה במשטר יאנוש קאדאר והיה קשור גם לאופוזיציה הדמוקרטית. חבריו נצפו, הוטרדו ולבסוף "חוסלו" בעצם במהלך מה שמכונה משפט הפילוסופים (1973), כמה מחבריה לשעבר נאלצו להגר לחו"ל, למשל הלר ואישטוואן מסארוש או ג'רג' קראשו.
אגנש הלר הגיבה מאוחר יותר על בית הספר:
"בית ספר בודפשט (אסכולת בודפשט) היה יותר מחוג חברים. זה היה חוג פילוסופי שהתקבץ סביב לוקאץ', קראנו זה את עבודתו של זה, יצרנו חברויות אישיות. ביליתי 10–14 שנים מחיי בחוג הזה. אבל זה היה חייב להסתיים, כי הרי כל בית ספר מתחסל".
ראו גם

A. Hegedus, M. Vajda, and others, “Die neue Linke in Ungarn”, Vol. 2., Internationale Marxistische Diskussion No.53, Merve Verlag, [West] Berlin, 1976.
A. Hegedus, M. Markus, and others, “Die neue Linke in Ungarn”，Internationale Marxistische Diskussion No.45, Merve Verlag, [West] Berlin, 1974.
Agnes Heller, “Preface to A Study of Agnes Heller’s Thoughts on Aesthetic Modernity by Fu Qilin”, Comparative literature: east & west, 2007, num. 8
Arato, Andrew. “The Budapest School and actually existing socialism”, Theory and Society, no.16, 1987.593-619.
Blechman, Max. “Revolutionary Romanticism: A Reply to Agnes Heller”, in Radical Philosophy, no. 99(2000), 40–43.
Brown, Doug. “Karl Polanyi’s Influence on the Budapest School”, Journal of Economic Issues, Mar 1987, vol.21, no. 1.339-347.
Burnheim, John, ed. The Social Philosophy of Agnes Heller. Amsterdam: Rodopi, 1994.
Charles Andras, “New Left in Hungary Attracts Attention of Western Marxists”, RAD Background Report/91，(East-West), 23 April 1976.
Coop, Barry. “A Philosophy of History in Fragments, Agnes Heller”, in
Despoix, Phillippe. “On the Possibility of a Philosophy of Values: A Dialogue Within the Budapest School”, in John Burnheim, ed. The Social Philosophy of Agnes Heller. Amsterdam: Rodopi, 1994.
Falk, Barbara J. The Dilemmas of Dissidence in East-Central Europe：Citizen Intellectuals and Philosopher Kings. Budapest: Central European University Press, 2003.
Frankel, Serge and Daniel Martin. “The Budapest School,” Telos 17 (Fall 1973).
הערות שוליים

↑  "„Azért élek itt, mert itt vagyok honpolgár"". Kibic Magazin (בהונגרית). 2016-06-28.
אסכולת בריסל

אסכולת בריסל היא אסכולת קומיקס ששלטה, יחד עם אסכולת מרסינל (אנ'), בקומיקס הפרנקו-בלגי של המאה ה-20. אסכולת בריסל מזוהה היסטורית עם מגזין Tintin (אנ'), והקומיקסאים החברים בה השתמשו בעיקר בסגנון הקו הנקי שפיתח הרז'ה, שעמד בראשם.
מאפיינים

אסכולת בריסל מתייחדת בסגנון האיור, במבנה וכן בעלילת הקומיקס. סגנון האיור של אסכולת בריסל מתאפיין בקו ריאליסטי, אחיד ומאופק, וצביעה מינימלית ללא הצללה. מבנה עמוד הקומיקס אחיד ובועות הדיבור מלבניות. עלילות הקומיקסים של אסכולת בריסל לרוב בנויות באופן רציונלי והן פשוטות, ברורות והגיוניות.
אמנים מרכזיים

אלן סן-אוגן - נחשב למייסד האסכולה, בתחילת המאה ה-20.
הרז'ה - פיתח את סגנון הקו הנקי, הפך אותו למפורסם והכשיר אמנים צעירים שעבדו באולפני הרז'ה והמשיכו את מורשתו.
אדגר פ. ז'אקובס - היה עוזרו של הרז'ה וקומיקסאי מפורסם בפני עצמו.
פול קובלייה (אנ')
אנדרה פרנקן - עבד בתחילה במגזין Tintin, אך עבר למגזין Spirou המזוהה עם אסכולת מרסינל, וכך הפך לקומיקסאי היחיד אי פעם שהיה חבר בשתי האסכולות.
ז'אק מרטין (אנ') - הוכשר באולפני הרז'ה.
בוב דה מור - הוכשר באולפני הרז'ה.
רוז'ה ללו (אנ') - הוכשר באולפני הרז'ה.
וילי ונדרסטין
פרנסואה קורנהלס (אנ')
טיבט (אנ')
דינו אנטנסיו (אנ')
טד בנואה (אנ')
הערות שוליים

↑  Bart Beaty, A Clear Line to Marcinelle: The Importance
of Line in Émile Bravo’s Spirou à Bruxelles, European Comic Art, Liverpool University Press,, 2011, עמ' 1
↑  Nicolas Alsteen, Comic strips in Belgium: two schools, two approaches, one great art, Brusselslife, ‏5 ביולי 2012
↑  Ahmed Maaheen, Basic Visual Trends in Comics, Manga, and Graphic Novels, Critical Survey of Graphic Novels, Salem Press, 2013, עמ' 242
1 2 3 4 5  פאול גרווט, Hergé & The Clear Line: Part 2, Paul Gravett (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אמנות האהבה (ספר)

| --- | --- |

"הנשיקה", ציור של אדוארד מונק, שרישום שלו מופיע בעטיפת המהדורה העברית החדשה
 מידע כללי
 מאת:  אריך פרום
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  מסה 
 נושא:  אהבה, פסיכולוגיה חברתית 
 הוצאה
 הוצאה:  הארפר 
 הוצאה בשפת המקור:  הארפר ורו (אנ')
 תאריך הוצאה:  1956
 הוצאה בעברית
 תאריך:  תשכ"ו  תשס"א 2001
 תרגום:  א"ד שפיר  דפנה לוי
 
אמנות האהבה (באנגלית: The Art of Loving) הוא ספר מאת הפסיכואנליטיקאי והפילוסוף היהודי-גרמני אריך פרום, שיצא לאור בשנת 1956. בספר זה, פרום מציג את האהבה כאמנות, כמיומנות הניתנת ללימוד ולפיתוח. הוא דוחה את הרעיון התפיסתי על אהבה כדבר מובן מאליו שאינו שייך להסבר או לניתוח, ומבחין בין אהבה לבין התאהבות.