stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תהילים ק"ג
הערות שוליים

↑  ראו פרקים: כ"ד, כ"ה, כ"ו, כ"ז, כ"ח, ל"ב, ל"ד, ל"ה, ל"ז, ק"א, ק"ג, ק"י, קל"ח, קמ"ד.
↑  כל הסגולות הטמונות בפרקי תהילים, באתר מוקד תהילים ארצי, ‏כ"א בתמוז ה'תש"פ
↑  מסכת סופרים פרק י"ט, הלכה ב', ועיין שו"ת רמ"ע מפאנו, סימן כ"ה (אולם עיין הרב יחיאל מיכל הלוי אפשטיין, ערוך השולחן, אורח חיים, סימן תכ"ד, סעיף ג' שהבין שמדובר בתהילים ק"ד), ואכן מנהג הספרדים לקרוא ביום הכיפורים בפסוקי דזמרה 10 מזמורי תהלים ו-2 מזמורים האחרונים הט' והי' הם מזמור פרק תהילים ק"ג לדוד ברכי נפשי ופרק תהילים ק"ד ברכי נפשי.
↑  וחסד ה', עמירן דביר וחיים שלמה מאייעס, להאזנה ביוטיוב.
↑  חסד שבחסד, אברימי רוט להאזנה ביוטיוב.
תעלת קיליה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  נהר 
 מידות
 אורך:  104 קילומטר
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  אוקראינה, רומניה 
 קואורדינטות:  45°23′29″N 29°35′12″E﻿ / ﻿45.3915°N 29.5867°E﻿ / 45.3915; 29.5867
 he
 
תצלום לוויין של התעלה
תעלת קיליה (ברומנית: Brațul Chilia' כלומר "הזרוע קיליה" באוקראינית: Кілія או Кілійське гирло) היא התעלה הצפונית ביותר בין שלוש התעלות דרכן נשפכת הדנובה לים השחור והיוצרות יחד את הדלתה של הדנובה.
תעלת קיליה מתחילה באזור טולצ'ה, שם מתפצלת הדנובה לשתי זרועות, תעלת קיליה ותעלת טולצ'ה (תעלת טולצ'ה מתפצלת בהמשך לשתי זרועות, תעלת סולינה ותעלת גאורגה הקדוש). תעלת קיליה היא העמוקה מבין תעלות הדלתה של הדנובה ואורכה הוא 111 קילומטרים.
תעלת קיליה, שהריבונות עליה מתחלקת בין רומניה ובין אוקראינה, מובילה לים 60% ממי הדנובה ומתאפשר שיט דרכה, אם כי היא נזקקת לתחזוקה פעילה מתמדת, בגלל כמויות הסחף הגדולות העוברות דרכה והמנסות לשנות את נתיבה. תעלת קיליה יוצרת דלתה משנית משל עצמה, דלתה הכובשת שטחים מתוך הים ובקרבת הים מתפצלת לזרועות רבות.
בחלק גדול ממסלולה דרך העמק של קיליה מהווה הגבול בין רומניה לאוקראינה, אך יש קטעים שהם בתחומה של אוקראינה, לכן תנועת השיט הרומנית בתעלה זקוקה לאישור אוקראיני.
ראו גם

קיליה
שריל בנטוב

אין תמונה חופשית
שריל בנטוב (נולדה ב-1960) היא אשת המוסד לשעבר, הידועה כ"סינדי" הסוכנת אשר סייעה בלכידתו של מרדכי ואנונו והבאתו לדין.
ביוגרפיה

נולדה בשם שריל חנין ב-1960 וגדלה באורלנדו ובפנסילבניה. אביה, סטנלי חנין, התעשר ממכירת צמיגים. לאחר גירושי הוריה ב-1977 עלתה לישראל, ולמדה עברית והיסטוריה. ב-1978 התגייסה לצה"ל, שירתה בנח"ל, שם הכירה את בעלה לעתיד – עופר בנטוב, קצין מודיעין.
השניים נישאו ב-1985 ולאחר מכן עברו להתגורר בכוכב יאיר. מאוחר יותר עברו לנתניה, ועסקו בנדל"ן. כעבור שנים אחדות היגרו בני הזוג לאורלנדו, שם היא עובדת בסוכנות נדל"ן מקומית. לשריל בנטוב שתי בנות.
סינדי מהמוסד

ב-1986 יצר מרדכי ואנונו קשר עם עיתונאים ממערכת ה"סאנדיי טיימס" בלונדון ומסר להם צילומים מהכור הגרעיני בדימונה. חשיפת הסוד השמור ביותר במדינת ישראל הניעה את ראש הממשלה שמעון פרס להורות למוסד להביא את ואנונו לישראל ולהעמידו לדין. צוות של המוסד נשלח ללונדון, ובו שריל בנטוב. כאשר טייל ואנונו ברחובות לונדון, הצליחה בנטוב ליצור עמו קשר עין, והוא יזם איתה שיחה. היא הציגה עצמה כ"סינדי", קוסמטיקאית מארצות הברית, והצליחה לגרום לוואנונו להתאהב בה. הם נפגשו פעמים אחדות בבתי קפה, ובאחת הפגישות הציעה לו לטוס לרומא, שם יש לאחותה העיתונאית דירה, ושם יוכלו לבלות. ואנונו הסכים, וטס לאיטליה. כאשר הגיע לדירה ברומא המתינו לו בה אנשי המוסד אשר הביאוהו לישראל בספינה, כדי לעמוד למשפט.
השם סינדי הוזכר לראשונה על ידי העיתון "סאנדיי טיימס", אשר פרסם את הסודות שחשף ואנונו. ב-1988 ערך העיתון תחקיר מפורט על סינדי, אשר תוארה כסוכנת מוסד בלונדינית עימה קבע ואנונו פגישות בלונדון, ואף נצפתה אז על ידי כתב העיתון שהיה עד לאחת מפגישותיהם. במהלך התחקיר, שנמשך עד שנות ה-90, התברר כי תקלה בפעולת המוסד גרמה לכך שהיא עלתה למטוס לרומא בשמה האמיתי, ותחקירני העיתון הצליחו לחשוף את זהותה. עיתונאי שהתדפק על דלת ביתה בנתניה, הציג לה שאלות הנוגעות לחטיפה והיא לא הכחישה את עובדת היותה הסוכנת. ב-2004 שוב דיווח העיתון על קורותיה של שריל בנטוב, וכתביו איתרו אותה באורלנדו, שם היא עוסקת במכירה של יחידות נופש.
מרדכי ואנונו עצמו טען לאחר שחרורו כי אינו מאמין שבנטוב, שאותה ראה שוב בתמונה, היא אותה אישה שעימה נפגש לפני מעצרו.
לקריאה נוספת

מיכאל בר-זהר ונסים משעל, המוסד: המבצעים הגדולים, הוצאת ידיעות אחרונות וספרי חמד, תל אביב 2010, עמ' 276 - 289
הערות שוליים

↑  חנן גרינברג ושמוליק חדד, המרגל מרדכי ואנונו: "אני גאה ומאושר, אין יותר סודות", באתר ynet, 21 באפריל 2004
תרגום יונתן בן עוזיאל

תרגום יונתן בן עוזיאל הוא תרגום של ספרי הנביאים בתנ"ך, לשפה הארמית.
התרגום כתוב בנוסח ארמית גלילית, ועל כן מעיד על מקום חיבורו – ארץ ישראל. אמנם, כנראה שהתרגום המשיך לעבור עריכה ועיבוד בבבל ובעקבות כך נכנסו אליו מילים וביטויים בארמית בבלית. החוקרים סבורים כי העריכה הסופית של הגרסה שבידינו הסתיימה בבבל במאה ה-7 לספירה; חכמי בבל אף כינו אותו "תרגום שלנו". רוב מהדורות הדפוס של ספרי הנביאים, בהן מהדורת מקראות גדולות, הדפיסו את תרגום יונתן בן עוזיאל לנביאים בצד כל עמוד.
התרגום מיוחס, על פי התלמוד, ליונתן בן עוזיאל, תלמידו של הלל הזקן, שקיבלו במסורת מהנביאים חגי, זכריה ומלאכי.
בשונה מתרגום אונקלוס, תרגום יונתן מרחיב מעט את התרגום והסגנון ומשלב לעיתים דברי אגדה (אם כי לא בצורה מורחבת כדוגמת תרגום התורה המיוחס ליונתן), אך גם הוא כאונקלוס מרחיק את ביטויי ההגשמה.
התרגום לנביאים ראשונים הוא יותר מילולי, ואילו בספרי נביאים אחרונים הוא נושא פן מדרשי.
ראו גם

תרגום התורה המיוחס ליונתן
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף ג', עמוד א'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007290073405171  VIAF: 201878369   WorldCat (עם VIAF): 201878369
שריל מילנס

| --- | --- |

שריל מילנס (מימין) לבוש כ"ברון סקרפיה" באופרה טוסקה, 1997
 לידה:  10 בינואר 1935 (בן 89) דאונרס גרוב, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1960 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת דרייק, תיכון דאונרס גרוב נורת', בית הספר למוזיקה של בינן, אוניברסיטת נורת'ווסטרן, North Central College 
 סוגה:  אופרה 
 סוג קול:  בריטון 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  RCA Red Seal, פיליפס רקורדס, דקה רקורדס, דויטשה גרמופון 
 פרסים והוקרה:  פרס איש המוזיקה צ'ארלס לוטון (1982)  אביר מסדר האמנויות והספרות 
 פרופיל ב-IMDb
 
שֶריל מילנֶס (שם מלא: Sherrill Eustace Milnes; נולד ב-10 בינואר 1935) הוא בריטון אופראי אמריקאי. מילנס ידוע ביותר כמבצע של תפקידי ורדי. בין השנים 1965 ו-1997 שר מילנס במטרופוליטן אופרה.
למילנס קול בריטון דרמטי גבוה המשלב לגאטו עם סגנון קצבי חד. בנוסף למילנס יש נוכחות בימתית מרשימה. את הופעת הבכורה שלו במטרופוליטן עשה ב-1965, וזמן קצר לאחר מכן עשה את הופעות הבכורה שלו ברחבי העולם. מאז היה לאחד מהבריטונים הבולטים, בפרט בתפקידי ורדי. מילנס גם הקליט הקלטות רבות, הרבה מהן עם לוצ'אנו פבארוטי ופלאסידו דומינגו.
שנים מוקדמות

מילנס נולד בעיירה קטנה בשם דאונרס גרוב באילינוי, להורים שעסקו בייצור חלב. כילד התגלה בו כישרון מוזיקלי יוצא דופן. מעבר לשירה, ניגן מילנס בפסנתר, כינור, ויולה, קונטרבס, קלרינט וטובה. למרות שלא תמיד התעניין בשירת אופרה, הרבה מילנס לשיר לפרות שבחווה.
בבית ספר תיכון חשב מילנס להיות רופא מרדים, אך מאוחר יותר חזר למוזיקה. הוא למד במגמת מוזיקה באוניברסיטת דרייק ובאוניברסיטת נורת'ווסטרן במטרה לעסוק בהוראת מוזיקה. לאחר שסיים את לימודיו, שהה כמתלמד בבית האופרה של סנטה פה, אז החליט על קריירה כזמר אופרה. מילנס למד הרבה אצל הזמרת רוזה פונסל.
קריירה

מילנס התחיל את הקריירה שלו ב"חברת האופרה של בוסטון" בשנת 1960, ובהופעת הבכורה שלו שר את תפקיד מאזטו באופרה דון ג'ובאני מאת מוצרט. ב-1961 הופיע ב"חברת האופרה של בולטימור בתפקיד ג'רארד באופרה אנדראה שנייה מאת אומברטו ג'ורדאנו. הוא המשיך להופיע בתפקידים משניים בחברות קטנות, עד לפריצת הדרך בשנת 1964, אז הופיע באופרה של ניו יורק בתפקיד ולנטין באופרה פאוסט של גונו, תפקיד אותו שר גם בהופעתו הראשונה במטרופוליטן אופרה שנה לאחר מכן.
בשנת 1964 הופיע גם לראשונה באירופה, בתפקיד פיגארו באופרה הספר מסביליה (רוסיני) בתיאטרון נובו במילאנו, אמנם לתודעה הבינלאומית פרץ רק ב-1968 כששר את תפקיד מילר באופרה לואיזה מילר של ורדי.
בתחילת שנות השמונים סבל מילנס מבעיות בקולו, אך התגבר עליהם בסופו של דבר. ב-1984 הופיע בבכורה עולמית של אופרה בלתי גמורה מאת רחמנינוב - מונה וואנה. רחמנינוב הלחין רק את המערכה הראשונה של האופרה לקול ולפסנתר. את האופרה תזמר איגור בוקטוף.
בשנת 1996 כיבדה ממשלת צרפת את מילנס בהעניקה לו את תואר אביר מסדר האמנות והספרות. ב-1998 פרסם מילנס אוטוביוגרפיה בשם American Aria.
חינוך

בשנת 2001 הקים מילנס עם אשתו השלישית את "V.O.I.C.E. - Vocal and Operatic Intensive Creative Experience", תוכנית ייחודית המאפשרת לכישרונות צעירים להתייעץ, ללמוד ולהתפתח, באמצעות סדנאות - כיתות אמן, הרצאות, מצגות, הופעות, ייעוץ אישי ועוד. כאשר מילנס יחד עם אמנים אחרים הנוטלים חלק בפרויקט, מעניקים מהידע והניסיון שלהם לצעירים כדי להציג בפניהם תמונה ריאלית של הקשיים והדרך עליהם לעבור בקריירה.
מילנס הוא פרופסור אמריטוס לזמרה באוניברסיטת נורת'ווסטרן.
תעלת קורינתוס

| --- | --- |

חציבת התעלה בסביבות 1890
 מידע כללי
 סוג:  תעלת שיט 
 שימוש:  תעלת מים
 מיקום:  יחידה אזורית קורינתיה 
 מדינה:  יוון 
 מיקום ההתחלה:  מפרץ סרוני
 מיקום הסוף:  מצר קורינתוס
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1881 – 25 ביולי 1893 (כ־12 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1893 
 מידות
 אורך:  6,343 מטר
 רוחב:  בקרקעית: 21 מטר, בקודקוד: 24.6 מטר
 עומק:  8 מטר
 קואורדינטות:  37°56′05″N 22°59′02″E﻿ / ﻿37.934722222222°N 22.983888888889°E﻿ / 37.934722222222; 22.983888888889
 corinthcanal.com
 
 
תעלת קורינתוס (Corinth Canal) היא תעלת מים ביוון, החוצה את מצר היבשה (איסתמוס) של קורינתוס, ומחברת את המפרץ הסרוני עם מפרץ קורינתוס. התעלה, שֶׁנִּכְרְתָה בין 1881 לבין 1893, מקצרת את המרחק מהים האדריאטי לפיראוס ב-320 קילומטר.
אורכה של התעלה כ-6.3 קילומטר, ורוחבה 21 מטר בקרקעיתה ו-25 מטר בקודקודה. עומק המים 8 מטר. גובה דפנותיה מגיע עד 80 מטר מעל פני הים.
מעל התעלה הוקמו שלושה גשרים, אחד למסילת רכבת ושניים לכביש ראשי ממרכז יוון לפלופונסוס. בשני קצוות התעלה הוקמו גשרים שוקעים המונחים על קרקעית התעלה ומורמים מעליה לצורך מעבר כלי רכב.
בשנות האלפיים עוברות בתעלה כ-11,000 אוניות בשנה בממוצע, בעיקר סירות קלות, יאכטות וספינות תיירים. המספר המועט יחסית של כלי שיט העוברים בתעלה נובע מכך שרוחבה אינו גדול דיו למעבר אוניות משא מודרניות.
היסטוריה

במאה ה-7 לפני הספירה נבנה דיולקוס (diolkos), דרך סלולה ומרוצפת אבנים, בין שני נמלי העיר קורינתוס, שאחד שכן על המפרץ הקורינתי, והשני על הים האגאי, ובכך איפשר העברה ביבשה של ספינות מלחמה מים לים.
תוכניות לבניית תעלה במיצר נעשו כבר במאה ה-6 לפני הספירה, אולם רק בימי נירון קיסר הוחל בחפירתה. יוסף בן מתתיהו מספר כי במהלך המרד הגדול, אספסיאנוס שלח 6,000 שבויי מלחמה יהודים מהגליל על מנת שישתתפו בעבודות הכרייה. בעקבות ההתקוממות של גאיוס יוליוס וינדקס נגד נירון, ב-68 לספירה הנוצרית, נפסקו העבודות. גלבה, הקיסר הרומאי החדש, זנח את העבודות, כנראה משום שנראו לו יקרות מדי.
רק בשנת 1881 התחדשו העבודות ביוזמת ראש ממשלת יוון הארילאוס טריקופיס, באותו תוואי שנקבע לחפירת התעלה בימי נירון.
שריל היינס

| --- | --- |

 לידה:  21 בספטמבר 1965 (בת 59) מיאמי ביץ', פלורידה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1993
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מרכז פלורידה  Tallahassee State College  תיכון לאון  אוניברסיטת המדינה של פלורידה  אוניברסיטת וירג'יניה המערבית 
 בן או בת זוג:  רוברט פ. קנדי ג'וניור (2014–?) 
 מספר צאצאים:  1 
 פרסים והוקרה:  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 פרופיל ב-IMDb
 
שריל היינס (באנגלית: Cheryl Hines; נולדה ב-21 בספטמבר 1965) היא שחקנית, קומיקאית, מפיקה ובמאית אמריקאית. ידועה בעיקר בשל תפקידה כשריל דייוויד בסדרת הטלוויזיה זוכת פרס גלובוס הזהב "תרגיע".
ביוגרפיה

היינס נולדה במיאמי ביץ', פלורידה לג'יימס ורוזמרי היינס, וגדלה בעיר טלהסי שבפלורידה, שם הייתה חברה בתיאטרון השחקנים הצעירים לאורך כל שנותיה בתיכון. היינס למדה גם במרכז הטכני בעיר ובקולג' הקהילתי של טלהסי. היא גדלה וחונכה כקתולית ויש לה שני אחים ואחות. היא סיימה לימודי תואר ראשון בהצטיינות באוניברסיטת מרכז פלורידה.
תחילה היא עבדה כמלצרית, כתבת בטלוויזיה ובמוקד טלפוני. היא עברה להוליווד על מנת לפתח קריירת משחק, ושימשה כעוזרת האישית של רוב ריינר.
קריירה

ב-2000 החלה לשחק בקומדיית המצבים "תרגיע" בתפקיד אשתו של לארי דייוויד, ועל תפקידה קיבלה שתי מועמדויות לפרס אמי לשחקנית משנה בסדרה קומית לשנים 2003 ו-2006.
ב-2002 הופיעה בפרק של "כולם אוהבים את ריימונד". ב-2004 דיבבה בסדרת האנימציה "אב הגאווה" ברשת NBC. ב-2005 שיחקה בקומדיה "כלה להשגה".
ב-2006 היא שיחקה את אחותו של ד"ר קוקס בסדרה "סקראבס". ושיחקה בסרטים הקומיים "הרעיונות המגניבים של ביקפורד שמקלר" ו"ראש בראש עם משפחת שטיין".
ב-2008 שיחקה בקומדיה "החדר של בארט". ב-2009 שיחקה בתפקיד הראשי בסדרה הקומית "באימהיות" ובקומדיה "לידה כואבת".
בשנת 2010 היא שיחקה בעונה הרביעית של סדרת הדרמה "אחים ואחיות" בתפקיד מנהלת קמפיין פוליטי. ב-2012, היא שיחקה בסרט הטלוויזיה "קסם של הורים - הסרט: חג המולד".
ב-29 בינואר 2014, היינס קיבלה כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
ב-2016 השתתפה בסרט "מר תשע נשמות", בסרט "הנדבן" ודיבבה בסדרת אנימציה של FOX "בנו של זורן". ב-2017 השתתפה בסרט הקומדיה "אמהות רעות 2: לשרוד את החג", ובסרט "וילסון". באותה שנה שבה לגלם את דמותה של שריל דייוויד בסדרה זוכת פרס גלובוס הזהב "תרגיע", לעונה תשיעית לאחר כ-6 שנים שירדה מהשידור.
ב-2017, דיבבה את דמותה של סוזן בפרק בסדרת האנימציה "בוטן וחמוצניק". ב-2018, השתתפה בתוכנית המציאות "מטבחי הגיהנום".
בשנת 2020, הצטרפה לעונה השנייה של סדרת הסיטקום "הקונרים". באותה שנה החלה לשפוט בתוכנית המציאות "I Can See Your Voice" המשודרת ברשת פוקס; (המבוססת על פורמט קוריאני באותו שם) ודומה באופיה לתוכנית "הזמר במסכה".
בשנת 2022 הצטרפה לקאסט העונה השנייה של הסדרה זוכת הפרסים של HBO Max, "הדיילת" בדמותה של דוט קרלסון, הממונה של בנג'מין ב-CIA. באותה שנה שיחקה בסרט הקומדיה הרומנטית "יד הגורל" מבית אמזון פריים וידאו.
קריירה > בימוי והפקה

בשנת 2006 ביימה פרק מתוך הסדרה "נשות הקמפוס", ששודרה אז ברשת הטלוויזיה "Oxygen". היינס גם הפיקה שלושה פרקים מתוך העונה השנייה.
בשנת 2009 ביימה את סרטה הקולנועי הראשון "עד שתאהב אותי", בו כיכבו מג ראיין, טימותי האטון, קריסטן בל וג'סטין לונג.
חיים אישיים

היינס התחתנה עם פול יאנג, מייסד חברת הניהול Principato-Young, ב-30 בדצמבר 2002. בתם קת'רין רוז יאנג נולדה ב-8 במרץ 2004. ב-20 ביולי 2010 הגישו היינס ויאנג בקשה לגירושין לאחר כמעט שמונה שנות נישואין.
כשנולד להיינס אחיין עם שיתוק מוחין, היינס יצרה קשר עם הארגון "United Cerebral Palsy" לקבלת תשובות ומשאבים. עם הזמן, היא התחברה עם הארגון וניצלה את מעמדה כדי לעזור להעלות את המודעות שלהם. היינס מכהנת בדירקטוריון הנאמנים של הארגון. היינס ומשפחתה זכו בסכום של 25,000 דולר עבור UCP בשעשועון "טוטו משפחתי", בפרק ששודר ב-12 ביולי 2015.
בדצמבר 2011 החלה היינס לצאת עם העורך דין והפעיל החברתי רוברט קנדי ג'וניור, אחיינו של נשיא ארצות הברית ג'ון פיצג'רלד קנדי. הם הודיעו על אירוסיהם בסוף חודש אפריל 2014, ונישאו ב-2 באוגוסט 2014.
היינס ידועה גם כשחקנית פוקר חובבת עם זכיות בהיקף של 50,000 דולר סך הכל.
תקשורת טורית מסונכרנת

תקשורת טורית מסונכרנת היא פרוטוקול לתקשורת טורית, בו מידע נשלח בזרם נמשך ובקצב הנקבע על ידי ההתקן המנהל.
כדי לייצר תקשורת מסונכרנת, נדרש שהשעונים בהתקני השידור והקליטה יהיו מסונכרנים - כלומר פועלים באותו קצב, וההתקן הקולט מפענח כל אות, לאחר אותו מרווח זמן שבשימוש ההתקן המשדר, לשם כך בנוסף לקו הנתונים המחבר בין ההתקנים נדרש קו נוסף המורה להתקנים את הזמן האידיאלי לכתיבת ולקריאת כל ביט, בניגוד לתקשורת א-סינכרונית בתקשורת כזו לא נדרשות סיביות המורות על התחלת התקשורת או סיומה, ומסיבה זו תקשורת טורית סנכרונית, מאפשרת מעבר של יותר מידע בזמן נתון, מאשר תקשורת טורית שאינה מסונכרנת. 
בזכות הקו הנוסף (המכונה בדרך כלל CLK או clock) אין חשש לאבד לאחר זמן את הסינכרון ולא נדרש סינכרון מחדש.
הערות שוליים

↑  IBM Corporation. Data Communications Primer (PDF).
ערך זה הוא קצרמרבנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תורה אור ולקוטי תורה

.
.
| --- | --- |

עמוד השער של מהדורת תשט"ו
 מידע כללי
 מאת:  ר' שניאור זלמן מלאדי
 שפת המקור:  עברית
 תורגם לשפות:  אנגלית (חלקית)
 סוגה:  ספרות תורנית - חסידות
 הוצאה
 הוצאה:  קה"ת
 תאריך הוצאה:  1837
| --- | --- |

עמוד השער של מהדורת תשס"ב
 מידע כללי
 מאת:  אדמו"ר הזקן
 שפת המקור:  עברית
 תורגם לשפות:  אנגלית (חלקית)
 סוגה:  ספרות תורנית - חסידות
 הוצאה
 הוצאה:  קה"ת
הספרים תורה אור ולקוטי תורה הם מספרי היסוד של חסידות חב"ד, אשר בהם מכונסים מאות מאמרי חסידות של מייסד חסידות חב"ד, רבי שניאור זלמן מלאדי, אדמו"ר הזקן על פרשיות השבוע, המועדים, מגילת אסתר ושיר השירים. הספרים יצאו לאור בשני כרכים בשמות שונים. הראשון על ספר בראשית ושמות בשם תורה אור והשני על ויקרא, במדבר ודברים בשם לקוטי תורה. הספרים נערכו ויצאו לאור על ידי נכדו של המחבר, האדמו"ר השלישי לשושלת החב"דית, רבי מנחם מנדל שניאורסון המוכר בשם אדמו"ר הצמח צדק.
שם הספר

שמו של הספר ("תורה אור") הוא סמלי, ורומז לשמו של מחבר הספר ר' שניאור זלמן. כפי שגם רמז לכך אדמו"ר הצמח צדק שערך את הספר, במכתבו אודות הוצאת הספר (נדפס בהוספות לספר).
החלק הראשון (תורה אור) הודפס לראשונה בשנת תקצ"ז (1837). החלק השני של הספר היה אמור לצאת לאור באותה שנה, אולם בעקבות הלשנה שהביאה לסגירת מרבית בתי הדפוס היהודיים ברוסיה, נדחתה הדפסתו והודפס רק בשנת תר"ח (1848) בשם "לקוטי תורה". הסיבה לשינוי השם הייתה כנראה שהשלטונות לא יזהו קשר לחלק הראשון. שני הספרים נחשבים מספרי היסוד של חסידות חב"ד וזכו למהדורות רבות.
רקע

רבי שניאור זלמן מליאדי אמר בתקופת נשיאותו כאלפיים דרושי חסידות ("מאמרים") בשבתות וחגים. את המאמרים רשמו אחיו רבי יהודה ליב, בנו רבי דובער, אחדים מחסידיו, ובתקופה מאוחרת יותר גם נכדו רבי מנחם מענדל, הצמח צדק. מתוך רשימות אלו קיבץ הצמח צדק, קרוב לארבע מאות דרושים שנאמרו החל משנת ה'תקנ"ו, סידרם לפי פרשיות השבוע וערך אותם לדפוס.
לחלק הראשון, "תורה אור", בחר הצמח צדק דרושים בעיקר מרשימותיו של דודו, רבי יהודה ליב אחיו של רבי שניאור זלמן שראה אותם כמדויקים. עריכתו הייתה מינימלית והתמקדה בעיקר בציון הפניות לדרושים אחרים של אדמו"ר הזקן שיש בהם תוספת ביאור. המאמרים בחלק השני, "לקוטי תורה", עברו על ידו עריכה מקיפה שכללה גם תוספת רבה של מראי מקומות וציונים לספרי קבלה, מדרשים, ותוספת הגהות, הערות וביאורים משלו. לעיתים צירף והרכיב מספר דרושים לדרוש אחד אם כי הקפיד לשמור על לשון ונוסח דברי הרב כפי שנאמרו ונרשמו על ידי הכותבים.
מבנה ותוכן הספר

הספר בנוי מדרושים ("מאמרים") על פסוקי פרשיות התורה ופסוקים מן ההפטורה. הספר תורה אור כולל 155 דרושים. מספר דרושים על כל פרשה מפרשיות התורה בחומשים בראשית ושמות, שמונה-עשרה דרושים על מגילת אסתר, שש-עשרה מאמרי חסידות על חנוכה ואלה מופיעים בפרשת וישב ומקץ ודרוש על פסח בפרשת ויקהל. דרושים על פרשת בשלח ופקודי נדפסו בתחילת הספר לקוטי תורה.
הספר לקוטי תורה כולל כ-230 דרושים ("מאמרים") על פרשיות התורה בחומשים ויקרא, במדבר, דברים. במסגרת זו נוספו לספר מאמרים על ספירת העומר וחג השבועות (בפרשת במדבר), על חודש אלול (בפרשת ראה), ועל חגי תשרי: ראש השנה, עשרת ימי תשובה, יום הכפורים, סוכות ושמיני-עצרת. בסוף הספר באים 42 דרושים על מגילת שיר השירים.
סגנון אמירת דרושי החסידות של רבי שניאור זלמן מבוסס בעיקרו על לשון הקבלה בפרשנות החסידית המאפיינת את חסידות חב"ד. קרי, עיסוק הן בהיבטים התאולוגיים והן בהיבטים פסיכולוגיים-נפשיים של האדם על בסיס יסודות תורת הקבלה והחסידות. בכך מהווה הספר המשך, השלמה והרחבה ליסודות חסידות חב"ד המבוארים בספר היסוד של חסידות חב"ד - ספר התניא והלימוד בו נחשב על ידי החסידים כלימוד משלים לאחר לימוד התניא, כאשר במקביל לפרשת השבוע נוהגים החסידים ללמוד כל שבת וחג במאמרי הספר השייכים לאותה פרשה וחג והוא נקרא בפיהם "הפרשה החסידית".
הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק היה מצטט את הספר פעמים רבות, ואף התבטא "איני יודע כיצד ניתן להתכונן לימים הנוראים, ללא לימוד בספר הזה, שמבטא את גדולתו של אדמו"ר הזקן אף יותר מספר התניא.
מהדורות

תורה אור ולקוטי תורה יצאו במשך השנים בכעשרים מהדורות. בהוצאות החדשות של הספר נוספו על ידי הוצאת קה"ת בסוף הספר: מאמרים נוספים, מראי מקומות, מפתחות, השוואות למאמרים אחרים של אדמו"ר הזקן, הגהות והערות של אדמור"י חב"ד על מאמרי הספר ועוד, חלק מההערות והמפתחות נערכו על ידי הרבי מליובאוויטש
לקריאה נוספת

לקוטי שיר השירים, אוצר מאמרי אדמו"ר הזקן על שיר השירים, מלקוטי תורה, תורה אור ושאר כתביו, עורך שניאור זלמן פרקש, ה'תשע"ד.
נחום גרינולד (עורך), "השיטות והשיטתיות בדרושי רבינו הזקן", ו"מבוא ל'הוספות לספר תורה אור" בתוך: הרב, מחקרים על ספר התניא, משנת חב"ד, דרכו, הנהגתו ותלמידיו, מכון הרב, תשע"ה.
לקריאה נוספת > ביאורים

סדרת חסידות מבוארת - מאמרים מתורה אור וליקוטי תורה עם ביאור משולב בטקסט: עבודת התפלה, מועדים חלק א (אלול, ימים נוראים, סוכות חנוכה), מועדים חלק ב (פורים, פסח, ספירת העומר, שבועות, בין המצרים), שבת קודש, מאמרים מלוקטים, עורך ראשי הרב יעקב לייב אולטיין, היכל מנחם, בורו פארק ניו יורק.
תורה אור ולקוטי תורה המבואר, המעיינות, מאמר לכל פרשה בחמשה כרכים; כרך נוסף על חנוכה, ארבע פרשיות ופורים. נערך על ידי הוצאת 'מעיינותיך' ו'לעבדך באמת, תשע"ד-תשע"ט.
תורה אור ולקוטי תורה המבואר, על ידי הרב עדין אבן ישראל, חוברות של ביאור על מאמר או שניים לכל פרשה, עתיד לצאת כספר. למאגר הביאורים.
חלק מהמאמרים על המועדים יצאו לאור בתרגום לאנגלית, טקסט עם ביאור משולב, בעריכת הרב אליהו תגר בהוצאת קה"ת:
Selections from Torah Or and Likkutei Torah, Kehot, Brooklyn 2009, at chabad.org.
הערות שוליים

1 2  היום יום ג' שבט, הוצאת ספרים קה"ת. תש"ג
↑  רובם נדפסו בסדרת מאמרי אדמו"ר הזקן על סדר השנים.
↑  היום יום טו בשבט, תש"ג
↑  סיפר תלמידו הרב צבי שכטר.
↑  זה יצא גם בספר בפני עצמו: מנחם מנדל שניאורסון, מפתחות והערות לספר תורה אור, ברוקלין תשט"ו, באתר היברובוקס
| חסידות חב"ד |
| --- | --- | --- |
| שושלת ליובאוויטש | הראשון: שניאור זלמן מלאדי ("אדמו"ר הזקן", "בעל התניא") • השני: דובער שניאורי ("האדמו"ר האמצעי") • השלישי: מנחם מנדל שניאורסון ("הצמח צדק") • הרביעי: שמואל שניאורסון ("מהר"ש") • החמישי: שלום דובער שניאורסון ("הרש"ב") • השישי: יוסף יצחק שניאורסון ("הריי"צ") • השביעי: מנחם מנדל שניאורסון ("הרבי מלובביץ'") |  |
| ענפים נוספים בחסידות | אהרן מסטרשלה | קאפוסט: יהודה לייב שניאורסון • שלמה זלמן שניאורסון • שלום דובער שניאורסון מרציצה • שמריה נח שניאורסון מבאברויסק | לאדי: חיים שניאור זלמן שניאורסון • יצחק דובער שניאורסון • לוי יצחק מסיראטשין | ניעז'ין: ישראל נח שניאורסון | עץ שושלת חב"ד |  |
| כתבים | אדמו"ר הזקן: ספר התניא • שולחן ערוך הרב • סידור אדמו"ר הזקן • תורה אור ולקוטי תורה • מאמרי אדמו"ר הזקן | האמצעי: קונטרס ההתפעלות | הצמח צדק: צמח צדק • אור התורה • דרך מצותיך | הרש"ב: המשך יו"ט של ר"ה תרס"ו • בשעה שהקדימו תרע"ב | הריי"צ: אגרות קודש הריי"צ | ספרי הרבי מלובביץ': היום יום • לקוטי שיחות • אגרות קודש הרמ"מ • תורת מנחם • רשימות | אחרים: ספר הערכים • קטגוריה:כתבי עת חב"דיים |  |
| אתרים | מרכז חב"ד – 770 • אוהל חב"ד לובביץ' • כפר חב"ד • קטגוריה:בתי כנסת חב"דיים • קטגוריה:ריכוזים חב"דיים | לובביץ' |  |
| מושגים | ניגוני חב"ד: ארבע בבות • צמאה לך נפשי • ופרצת • ניגוני הרבי מלובביץ' • תבנית:ניגוני חב"ד • קטגוריה:ניגוני חב"ד | פעילות: בית חב"ד • שלוחי חב"ד • מבצעי הרבי מחב"ד | התוועדויות: התוועדות • מאמר חסידות • משפיע | מועדים: חג הגאולה • | תקנות: סעודת משיח • מקווה "בור על גבי בור" • תקנת לימוד החת"ת • תקנת לימוד הרמב"ם | שונות: פולמוס המשיחיות |  |
| ארגונים מרכזיים | אגודת חב"ד העולמית • ספריית חב"ד • בית דין רבני חב"ד • הוצאת ספרים קה"ת • רשת ישיבות תומכי תמימים • כולל חב"ד • מרכז לענייני חינוך • נשי חב"ד • צעירי אגודת חב"ד בישראל •  רשת חינוך חב"ד • צבאות ה'   קטגוריה:ארגוני חב"ד • רשת ישיבות תומכי תמימים ליובאוויטש (ישיבות תומכי תמימים) |  |
| שונות | קטגוריה:חסידי חב"ד • קטגוריה:רבניות חב"ד |  |
קטגוריה:חסידות חב"ד
| רבי שניאור זלמן מלאדי מייסד חסידות חב"ד |
| --- | --- | --- |
| פעילות ציבורית ומושגים | קופת מעות ארץ הקודש • כולל חב"ד • תקנת המקוואות של בעל התניא • חג הגאולה • פדה בשלום |  |
| ספריו | ספר התניא • שולחן ערוך הרב • סידור אדמו"ר הזקן • תורה אור ולקוטי תורה • מאמרי אדמו"ר הזקן • אגרות קודש אדמו"ר הזקן • שו"ת אדמו"ר הזקן |  |
| ניגונים שידוע שחיבר | ניגוני רבי שניאור זלמן: "ארבע בבות" • "אלי אתה" • "אבינו מלכנו" • "קול דודי"  • "שלוש תנועות" • "ניגון דבקות לתפילות ראש השנה" • "ניגון צאינה וראינה" • "ניגון לקראת שבת" • "ניגון דבקות חב"ד לתפילות שבת" • "כאיל תערוג" • "ניגון ישן" |  |
| רבו ומשפחתו | המגיד ממזריטש (רבו) • ישראל ברוך פוזנר (אביו) • סטערנא (אשתו) • דובער שניאורי (בנו ממשיכו, ה־2 בשושלת) • חיים אברהם שניאורי (בנו) • משה שניאורי (בנו) • דבורה לאה (בתו) • פרידא (בתו) • רחל (בתו) • יהודה לייב מינוביץ' (אחיו) • מנחם מנדל שניאורסון (נכדו שגידל, ממשיכו וה־3 בשושלת) • משפחת שניאורסון |  |
תעלת קנדי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  ויליאם קנדי 
 מיקום:  מצר נארס 
 סוג:  מצר ים 
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  קנדה, גרינלנד 
 קואורדינטות:  80°55′00″N 66°30′00″W﻿ / ﻿80.9167°N 66.5°W﻿ / 80.9167; -66.5
  (למפת גרינלנד מוגדלת) נוק קאקורטוק אילוליסאט סיסימיוט אסיאט מאניצוק טאסילאק פאמיוט נארסאק קאנאק קנגרטיטיווק קנדה איסלנד אוקיינוס הקרח הצפוני מפרץ באפין  ים גרינלנד  האוקיינוס האטלנטי  ים לברדור תעלת קנדי(למפת גרינלנד רגילה) נוק קאקורטוק אילוליסאט סיסימיוט אסיאט מאניצוק טאסילאק פאמיוט נארסאק קאנאק קנגרטיטיווק קנדה איסלנד אוקיינוס הקרח הצפוני מפרץ באפין  ים גרינלנד  האוקיינוס האטלנטי  ים לברדור תעלת קנדי(למפת קנדה רגילה) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי תעלת קנדי(למפת קנדה מוגדלת) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי תעלת קנדי
 
תעלת קנדי, נונאווט, קנדה.  האי אלסמיר, נונאווט  גרינלנד
תעלת קנדי (באנגלית: Kennedy Channel, בדנית: Kennedy Kanalen) מהווה חלק ממצר נארס שמפריד בין גרינלנד לבין האי אלסמיר שבטריטוריית נונאווט - הצפוני באיי קנדה.