stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ציפיות רציונליות
תאוריה

תאוריית הציפיות הרציונליות מגדירה סוג של ציפיות זה כזהה ל-"ניחוש הטוב ביותר של העתיד", התרחיש האופטימלי, שיהיה זמין בכל מידע. בכל מקרה, בלי השערות רבות, תאוריית הציפיות "נחושה" לא לנבא את ההתנהגות האנושית ובעצם ריקה. לכן, מניחים שתוצאות שהופכות לצפויות לא שונות סיסטמטית מתוצאות שיווי המשקל של השוק. כתוצאה מכך, ציפיות רציונליות לא שונות סיסטמטית או צפויות יותר מתוצאות שיווי משקל. כלומר, ניתן להניח שאנשים שלא עושים טעויות סיסטמטיות כשהם מנבאים את העתיד, וחורגים מניבוי מושלם הם אקראיים. במודל כלכלי, הוא מעוצב בצורה אופיינית על ידי הנחה ששלב הציפיות של המשתנים שווה לערך שנובא על ידי המודל, בתוספת טעות רנדומלית שמייצגת את הטעויות ואת הבלתי ידוע.
לדוגמה, נניח שהערך P הוא מחיר שיווי משקל בשוק פשוט, המונע מהיצע וביקוש. התאוריה של ציפיות רציונליות אומרת שהמחיר הממשי אך ורק יסטה מהציפייה אם יש "מידע מזעזע" שנגרם על ידי מידע לא צפוי בזמן שהציפיות נוצרו. במילים אחרות, מה שהיה ההימור למחיר הממשי שווה לציפייה הרציונלית שלו:
כש-*P הוא ציפייה רציונלית ו-e הוא אזור טעות רנדומלי, שמצופה שיהיה אפס, והוא החלק העצמאי של *P.
תאוריות הציפיות הרציונליות פותחו כדי להגיב על הסדקים הנראים לעין שהתבססו על "ציפיות מסתגלות". תחת ציפיות מסתגלות, ערכם של ציפיות עתידיות של ערכים כלכליים מבוססים על ערכי עבר. לדוגמה, אנשים עלולים לנבא אינפלציה עתידית על ידי צפייה באינפלציה שקרתה בשנה האחרונה ובשנים קודמות. תחת ציפיות מסתגלות, אם הכלכלה סובלת בקביעות מעלייה באינפלציה (ייתכן אף בגלל מדיניות הממשלה), אנשים יניחו, בלי אומדן אמיתי, שאינפלציה תהיה תמיד. זוהי הסתכלות לא ריאליסטית - בוודאי אנשים רציונליים עלולים במוקדם או במאוחר להבין את המגמה ולקחת אותה בחשבון כדי ליצור את הציפיות שלהם. כמו כן, מודלים של ציפיות מסתגלות אף פעם לא מגיעים לשיווי משקל, במקום רק לזוז בצורה אסימפטוטית.
ההיפותזה של ציפיות רציונליות פותרת ביקורת זאת על ידי הנחה כי אינדיבידואלים ייקחו את כל המידע בחשבון כשהם יוצרים ציפיות. אף על פי שציפיות עלולות לצאת לא נכון, הן לא תסטנה סיסטמטית מכל הערכים המצופים.
משתמשים בהיפותיזה של הציפיות הרציונליות כדי לתמוך במסקנות הנחשבות קיצוניות לגבי עריכת מדיניות כלכלית. לדוגמה, מדיניות הצעות לא אפקטיביות (תאוריה שהמציאו תומאס סארג'נט וניל וולאס בשנת 1976). אם השלטון מנסה להפחית את האבטלה באמצעות מדיניות כספית מתפתחת, פקידים יצפו מראש את האפקטים של שינוי המדיניות ויעלו את ציפיות האינפלציה בהתאם. לאחר מכן הם ינסו לבטל את האפקט המתפתח שיגדיל את אספקת הכסף. כל מה שהשלטון יכול לעשות זה להעלות את שער האינפלציה, מה שהעובדים לא יכולים לעשות, וזוהי תוצאה קלאסית-חדשה מפורשת. במהלך שנות השבעים, ציפיות רציונליות הופיעו כדי להיווצר מתאוריות מקרו-כלכליות קודמות ומיושנות, אשר הגיעו לשיאן עם "ביקורת לוקאס". בכל אופן, תאוריית ציפיות רציונליות אומצה במשך המקרו-כלכלה המודרנית כעיצוב הנחה הודות לעבודה של קייניסנים חדשים כגון סטנלי פישר.
תאוריית הציפיות הרציונליות היא הבסיס להנחת השוק היעיל ולתאוריית השוק היעיל. אם מחיר של נייר ערך לא משקף את כל המידע על כך, אזי יוצא "הזדמנות רווח בלתי מנוצלת": מישהו יכול לקנות (או למכור) את נייר הערך כדי ליצור רווח, וכך להניע את המחיר להגיע ל-"שיווי משקל". בגרסאות החזקות של תאוריות אלה, היכן שכל הזדמנות לרווח נוצלה, כל המחירים בשווקים הכלכליים נכונים ומשקפים שוק פנדמנטלי (בסיסי), כמו זרם עתידי של רווחים ודיבידנדים. כל משקיע כלכלי הוא טוב כמו כולם, כאשר מחיר נייר ערך משקף את כל המידע אודות הערך המהותי שלו.
ביקורת

ההיפותזה לעיתים סופגת ביקורת, יש הטוענים שזהו מודל לא מציאותי של הציפיות שנוצרות. סיבה ראשונה, ציפיות רציונליות אמיתיות לוקחות בדרך כלל בחשבון את העובדה שמידע על העתיד הוא יקר. ה-"תחזית האופטימית" יכולה להיות הטובה ביותר לא בגלל היותה מדויקת, אלא בגלל היותה יקרה מדי להגשמה אפילו אם היא הכי קרובה לדיוק. על פי זה, העתיד לא יכול להינבא, ולכן כל ציפייה יכולה להיות רציונלית.
כמו כן, המודלים של מות' ושל לוקאס (והגרסה החזקה ביותר של השערת השווקים היעילים) מניחים שבכל זמן נתון, יש לשוק כלכלי או לכלכלה רק "שיווי משקל" אחד (שנקבע כבר מראש), כך שאנשים יוצרים את הציפיות שלהם סביב שיווי המשקל הזה. המתמטיקה של מות' (הרשומה מעלה) מניחה ש *P ייחודי. לוקאס הניח ששיווי משקל מתאים עצמו לרמת תעסוקה מלאה בצורה ייחודית (תפוקה פוטנציאלית), כלומר מתאים עצמו לדירוג האינפלציה של האבטלה הלא מואצת (NAIRU) או לדירוג האבטלה הטבעי. אם יש יותר משיווי משקל אחד אפשרי בזמן כלשהו אזי עוד משמעויות מעניינות של תאוריות של ציפיות רציונליות לא מיוחלות. למעשה, ציפיות עשויות לקבוע את טבעו של שיווי המשקל שיושג, ויניעו אחורה את הקו של הסיבות עליהן הונחו תאוריות של ציפיות רציונליות.
בעיה נוספת קשורה ליישום היפותזת הציפיות הרציונליות ולהופכה להתנהגות המונית. ידוע לכל כי הנחות לגבי התנהגות אישית לא הופכות להתנהגות המונית. כך ניתן להגיד על הנחות רציונליות: גם אם כל האינדיבידואלים יש ציפיות רציונליות, אפילו התומכים מתארים התנהגות זאת שהיא רק נראית המונית, אבל אין לה דבר לציפיות רציונליות. מכאן, היפותזת הציפיות הרציונליות, שמתאימה למספר אינדיבידואלים, היא לא רלוונטית לאלה אשר נמנעים מציפיות רציונליות בשלב הקטן וחסרים, בחוש זה, את בסיסה של המיקרו-כלכלה.
במקרים רבים, אנשים עובדים ואנשי עסקים לא יכולים לפעול על פי הציפיות שלהם בעתיד. לדוגמה, יכול להיות להם מחסור ביכולת מיקוח להעלות משכורות קטנות או ערך נומינלי. לחלופין משכורות או ערכים לעיתים נקבעו בעבר על ידי חוזים שקשה מאוד לפתוח אותם. זה אומר שגם אם יש להם ציפיות רציונליות, משכורות וערכים נקבעים כל עוד לבן אדם יש ציפיות מסתגלות, ואט אט הן מסתגלות לתנאים הכלכליים. שינויים אלה מניעים את ההתנהגות הכלכלית, כך שאלה עם ציפיות רציונליות שיכולים לשנות את המחירים שלהם ללא עלות בצורה רציונלית מצפה שהפעולות הכלכליות יעקבו אחר ציפיות מסתגלות וכך במידה רבה יאמצו את הציפיות המסתגלות עצמם.
צלחתניים

| צלחתניים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: דקראים
משפחה:: צלחתניים
שם מדעי
 Ephippidae ‏בליקר, 1859

המין Chaetodipterus faber בפארק הלאומי ביסקיין
צלחתניים (שם מדעי: Ephippidae) היא משפחת דגים ימיים מסדרת הדקראים. במשפחה זו 8 סוגים ו-20 מינים וחלקם הם דגי נוי מבוקשים.
אלו דגים גדולים ורחבים שכשמם, מזכירים צלחת. הם בעלי סנפירי גב ובטן ארוכים ומעוגלים, ראש קטן ומעוגל ושפתיים בולטות מעט. הם ניזונים בעיקר מאצות ומחסרי חוליות ימיים. הם חיים בלהקות גדולות בימים חמימים ורדודים. הגדולים במיני המשפחה יכולים להגיע לאורך 91 ס"מ. רובם אפורים או לבנים מפוספסים בשחור. ישנם גם מינים צבעוניים יותר.
מספר מינים מהמשפחה מתפקדים כשומרי שוניות עקב אכילת האצות המזהמות את השונית. כך עושה המין Platax pinnatus בשונית המחסום הגדולה.
בחופי ים סוף ישנם 2 מיני צלחתניים: צַלַּחְתָּן סְנַפִּירִי (Platax teira) וצַלַּחְתָּן אֲרֻבָּתִי (Platax orbicularis).
מיון

משפחה צלחתניים (Ephippidae )
סוג Chaetodipterus
סוג Ephippus
סוג ומין יחיד Parapsettus panamensis
סוג צלחתן (Platax)
סוג ומין יחיד Proteracanthus sarissophorus
סוג ומין יחיד Rhinoprenes pentanemus
סוג ומין יחיד Tripterodon orbis
סוג ומין יחיד Zabidius novemaculeatus
סוג Exellia - נכחד
פרצת נתונים

פרצת נתונים (לעיתים נקרא: זליגת מידע, דליפת מידע, הברחת מידע, זליגת נתונים או דלף מידע) היא בעיית אבטחה שבה התרחשה גישה למידע על ידי גורמים שאינם מורשים לכך, בטעות או בכוונה תחילה.
אגרון - פרצת נתונים של תוכנה המכילה פרטים אישיים של אזרחים בישראל.
לעיתים מידע זה נחשף לציבור, מה שמוביל לנזק תדמיתי ואזרחי בצורה של דוקסינג, פריצות ותרמיות הנשענות על הפרטים שהוברחו, בדרך כלל בצורה של הנדסה חברתית.
יש מקרים בהם פרצות אלו באות לידי ביטוי יחד עם מתקפות נוספות, הפופולרית שבהם היא כופרה, בתקווה לכך שחשיבות המידע והנזק התדמיתי לארגון יהוו תמריץ לחברה לשלם את הכופר.
פרצות נתונים מתגלות בדרך כלל על ידי פצחנים, אך לעיתים גם בשגגה בידי הציבור הרחב.
ההבדל בין פרצת נתונים לזליגת מידע

מקור השם באנגלית הוא data breach, ופרצת נתונים היא התרגום החופשי שלו, אך בעברית לפעמים אומרים זליגת מידע כאשר מתכוונים בעצם לפרצת נתונים.
זליגת נתונים - המידע נחשף בתמימות או בטעות לציבור, במילים אחרות מדובר בלקות בתכנון שלא לקחה בחשבון את האפשרות שהמידע הרגיש יהיה זמין לגורמים שאינם מורשים.
פרצת נתונים - מתרחשת כתוצאה מהתקפת סייבר ייעודית על מערכות שמכילות מידע, כלומר גם אם היו או לא היו הגנות מספקות, המידע "ניצוד" מלכתחילה.
חשוב לזכור שמבחינת הנזק והתוצאה הסופית הם זהים, מדובר רק באפיון הדרך בה הגיעו למידע.
גורמים

פרצות נתונים יכולות להיגרם מהדברים הבאים:
טעות אנוש - שינוי הגדרות אבטחה מסוימות, נפילה בהתקפות הנדסה חברתית, איבוד המידע פיזית, ואף רישום הסיסמאות במקום גלוי ליד המחשב.
טעויות ארגוניות - חוסר מדיניות חברה או ארגון בנושא ותשומת לב לקויה יכול להוביל להזנחה בנושא ולפתוח דלת לטעויות, כגון לא לעדכן מערכת אשר נמצאה אצלה פגיעות.
מתקפת אפס ימים - פרצת אבטחה המשתמשת בחולשה שלא הייתה ידועה לציבור הרחב, ולכן היה קשה להתגונן מפניה.
גורם זדוני פנים-ארגוני - גורם זדוני המשתמש בהרשאותיו על מנת להוציא החוצה מידע.Haveibeenpwned - אתר המאפשר לבדוק האם פרטים אישיים שלכם היו בפרצת נתונים, ומתאפשר להשיג מהם עוד מידע אישי רגיש.
דרכי מניעה

מדיניות אבטחה ארגונית - מדיניות זו תבטיח למזער טעויות אנוש.
שימוש בכלי אבטחה - כגון מערכת למניעת דלף מידע.
בדיקות פנימיות קבועות של חברות אבטחה - ניסיון חדירה של החברה לתוך עצמה, והסקת מסקנות.
בדיקות חיצונית של חברות אבטחה - שימוש בחברות חיצוניות על מנת לבדוק את הגנות הארגון, והסקת מסקנות.
תיעוד פעולות ומידור - בכך הארגון יכול לדכא ולהקשות על גורמים פנים ארגוניים בעלי כוונות זדוניות להבריח מידע, שכן יהיה קל לאתר את מקור ההברחה בקלות יחסית לאחר מכן.
יישום מדיניות אפס אמון.
ראו גם

אבטחת מידע
פרצת אבטחה
הנדסה חברתית
הערות שוליים

↑  איך אפשר למנוע זליגת מידע? | משאבי עזרה, באתר Google Cloud
↑  cloudflare, What is a data breach?, cloudflare.com
↑  america's cyber defense agency, [https://www.cisa.gov/sites/default/files/publications/CISA_Fact_Sheet-Protecting_Sensitive_and_Personal_Information_from_Ransomware-Caused_Data_Breaches-508C.pdf Protecting Sensitive and Personal Information
from Ransomware-Caused Data Breaches], https://www.cisa.gov
↑  Ransomware and data protection compliance, ico.org.uk, ‏2022-10-17 (באנגלית)
↑  Data Breach vs. Data Leak: What's the Difference? | UpGuard, www.upguard.com (באנגלית)
↑  Data breach and data leak – what’s the difference?, F-Secure Blog, ‏2020-12-03
↑  Stolen Ameriprise laptop had data on 230,000 people, CNET (באנגלית)
↑  Mayank Sharma published, Stop using sticky notes to write down passwords, TechRadar, ‏2021-04-08 (באנגלית)
↑  תקנות הגנת הפרטיות (אבטחת מידע), תשע"ז-2017, באתר www.nevo.co.il
קוטל זרע

קוטל זרע הוא אמצעי למניעת היריון אשר פוגע בקרום תא הזרע ובכך משמיד אותו.
קוטל הזרע מצוי בצורה נוזלית, קצף, ג'ל, פיסות בד ספוגות או פתילות. קוטלי הזרע מוחדרים לנרתיק, בדרך כלל לפני קיום יחסי מין, והם נחשבים כאמצעי מניעה בעל יעילות בינונית, שמומלץ להשתמש בו יחד עם אמצעי מניעה נוסף כמו קונדום או דיאפרגמה (שיעור הכישלונות של קוטל הזרע לבדו נע בין 6% ל-21%). קוטלי הזרע הורסים גם את קרומי החיידקים הגורמים למחלות מין כמו חיידקי הקלמידיה, זיבה, צהבת מסוג B, הרפס ואיידס, אולם יעילותם במניעת הידבקות במחלות אלה אינה ברורה.
לאחר החדרת קוטלי הזרע, יעילותם הולכת ופוחתת, ובדרך כלל מומלץ לחזור על פעולת החדרת קוטל הזרע אם לא קוימו יחסי המין בתוך שעה.
קוטלי הזרע השכיחים:
קרם דלפן
נרות גלובן של חברת טבע.
ספוגיות פרמטקס - של חברת אגיס.
ג׳ל טבעי Caya
דף מתמוסס למניעת הריון ללא הורמונים VCF
פיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית

| --- | --- |

 Sine Pari
 פרטים
 כינוי:  USASOC
 מדינה:  ארצות הברית
 שיוך:  צבא ארצות הברית פיקוד המבצעים המיוחדים
 סוג:  מפקדת כוחות מיוחדים
 בסיס האם:  פורט בראג, קרוליינה הצפונית
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1989–הווה (כ־35 שנים)
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  כ-27,000 חיילים ואזרחים
 פיקוד
 יחידת אם:  פיקוד המבצעים המיוחדים של ארצות הברית
 יחידות בת:  פיקוד הכוחות המיוחדים ה-1 רגימנט הריינג'רס ה-75 המרכז ובית הספר ללוחמה מיוחדת על שם ג'ון פ. קנדי פיקוד מבצעי אוויר מיוחדים של צבא ארצות הברית
 דרגת המפקד:  לוטננט גנרל
 מפקד נוכחי:  ג'ונתן ברגה
פיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית (באנגלית: United States Army Special Operations Command ובקיצור USASOC) הוא הפיקוד הגדול ביותר הפועל תחת פיקוד המבצעים המיוחדים. הפיקוד הוקם בדצמבר 1989 וכולל כ-27,000 חיילים ואזרחים. בראש הפיקוד עומד קצין בדרגת לוטננט גנרל (3 כוכבים).
תפקיד

תפקיד הפיקוד להכשיר ולספק כוחות מיוחדים בזרוע היבשה, לביצוע מבצעים מיוחדים ברחבי העולם, לתמיכה בפעילות הפיקודים הקרביים המאוחדים ובשגרירויות ארצות הברית וסוכנויות אחרות.
יחידות הפיקוד > פיקוד הכוחות המיוחדים ה-1

פיקוד הכוחות המיוחדים ה-1 (מוטס) (1st Special Forces Command (Airborne) כולל את הכוחות המיוחדים (SF) "הכומתות הירוקות", יחידות ללוחמה פסיכולוגיות, כוחות קישור ליחסים אזרחיים, וכוחות תומכי לחימה. בראש הפיקוד עומד קצין בדרגת מייג'ור גנרל.
יחידות הפיקוד > פיקוד הכוחות המיוחדים ה-1 > הכוחות המיוחדים (SF) "הכומתות הירוקות"

ה"כומתות הירוקות" מאורגנים בשבע "קבוצות" (SFG). בכל קבוצה ארבעה גדודי כוחות מיוחדים (SF) ופלוגת תומכי לחימה. מפקד קבוצה הוא קצין בדרגת בריגדיר גנרל. כל קבוצה מספקת תמיכה לאחד מהפיקודים הקרביים המאוחדים של ארצות הברית.
קבוצת הכוחות המיוחדים הראשונה (1st SFG), מפקדתה בבסיס המשותף לואיס-מק'קורד שבמדינת וושינגטון, מספקת תמיכה למשימות באזור אחריות פיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית
קבוצת הכוחות המיוחדים השלישית (3rd SFG), מפקדתה בפורט בראג שבקרוליינה הצפונית, מספקת תמיכה למשימות באזור אחריות פיקוד אפריקה של ארצות הברית
קבוצת הכוחות המיוחדים החמישית (5th SFG), מפקדתה בפורט קמפבל שבקנטקי, מספקת תמיכה למשימות באזור אחריות פיקוד מרכז של ארצות הברית
קבוצת הכוחות המיוחדים השביעית (7th SFG), מפקדתה בבסיס אגלין שבפלורידה, מספקת תמיכה למשימות באזור אחריות פיקוד דרום של ארצות הברית
קבוצת הכוחות המיוחדים העשירית (10th SFG), מפקדתה בפורט קרסון שבקולורדו, מספקת תמיכה למשימות באזור אחריות פיקוד אירופה של ארצות הברית
קבוצת הכוחות המיוחדים ה-19 (19th SFG), מפקדתה בדרייפר שביוטה ומורכבת מכוחות המשמר הלאומי של הצבא, מספקת תמיכה למשימות באזור אחריות פיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית
קבוצת הכוחות המיוחדים ה-20 (20th SFG), מפקדתה בברמינגהאם שבאלבמה ומורכבת מכוחות המשמר הלאומי של הצבא, מספקת תמיכה למשימות באזור אחריות פיקוד דרום של ארצות הברית
יחידות הפיקוד > רגימנט הריינג'רס ה-75 ("הריינג'רס")

רגימנט הריינג'רס ה-75 הוא כוח עילית מוצנח לפריסה מהירה (תוך 18 שעות) לכל מקום בעולם. החטיבה מורכבת מגדוד כוחות מיוחדים ושלושה גדודי רגלים קלים. הם מתמחים במבצעי קומנדו לתפיסת שטחי מפתח כגון שדות תעופה, השמדת מתקנים אסטרטגיים וחיסול יעדים בעלי ערך גבוה.
יחידות הפיקוד > המרכז ובית הספר ללוחמה מיוחדת על שם ג'ון פ. קנדי

המרכז ובית הספר ללוחמה מיוחדת על שם ג'ון פ. קנדי (SWCS - Special Warfare Center and School ) הידוע בכינוי "סוויק" - מאמן ומכשיר את הכוחות המיוחדים של הצבא לביצוע מבצעים מיוחדים, לניהול יחסים אזרחיים (קשרי ממשל ותרבות עם הממשלה הזרה, צבאה ואוכלוסייתה) ולפעולות לוחמה פסיכולוגית. SWCS מציע 41 קורסים שונים, כולל צלילה קרבית, צלפים וצניחה חופשית. הקורסים כוללים גם התמחות אזורית בלימודי שפות ותרבויות זרות.
יחידות הפיקוד > פיקוד מבצעי אוויר מיוחדים של צבא ארצות הברית

אחראי על הטסת כוחות המבצעים המיוחדים של ארצות הברית במבצעים מיוחדים ברחבי העולם באמצעות הרגימנט האווירי למבצעים מיוחדים ה-160 הכפוף לו.
ראו גם

חטיבת עוז (ישראל)
ישורים חיצוניים

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
אתר האינטרנט הרשמי של פיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית (באנגלית)
אתר הפיקוד
| צבא ארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| מחלקת הצבא של ארצות הברית | מזכיר הצבא של ארצות הברית • ראש מטה צבא ארצות הברית |  |
| פיקודים מרכזיים | פיקוד כוחות הצבא • פיקוד האימונים וההדרכה  • פיקוד האמצעים • פיקוד העתיד |  |
| פיקודים מרחביים | פיקוד מרכז • פיקוד צפון • פיקוד דרום • פיקוד אירופה • פיקוד אוקיינוס השקט • פיקוד אפריקה |  |
| פיקודים פונקציונליים | פיקוד הסייבר • פיקוד המבצעים המיוחדים • פיקוד החלל וההגנה מפני טילים • פיקוד הפריסה והפצת הכוחות |  |
| מוסדות הדרכה | האקדמיה הצבאית של ארצות הברית • מכללת המלחמה של הצבא • המכללה לפיקוד ומטה |  |
צבא השחרור הפלסטיני

| --- | --- |
סמל צבא השחרור הפלסטיני

 תקופת הפעילות:  1964–הווה (כ־60 שנה)
 קבוצות אתניות:  פלסטינים
 מדינה:  סוריה 
 חלק מ:  אש"ף (הכוחות בסוריה כפופים דה פקטו לממשלת סוריה)
 קרבות:    פעולת כראמה   מלחמת האזרחים בלבנון   ספטמבר השחור   מלחמת האזרחים בסוריה
 
צבא השחרור הפלסטיני (או בקיצור צש"פ; בערבית: جيش التحرير الفلسطيني, בתעתיק: ג'יש א-תחריר אל-פלסטיני) הוא ארגון מיליטנטי לאומי פלסטיני. הארגון הוקם לכאורה כזרוע הצבאית של הארגון לשחרור פלסטין בפסגת הליגה הערבית בספטמבר 1964, שנערכה באלכסנדריה שבמצרים, במטרה להילחם במדינת ישראל כחלק מאש"ף. עם זאת, הארגון כמעט מעולם לא היה תחת שליטה אפקטיבית של אש"ף, אלא נשלט לרוב על ידי ממשלות של כמה מחברות הליגה הערבית ובראשן ממשלת סוריה.
היסטוריה

מייד לאחר הקמתו בפסגת הליגה הערבית בשנת 1964 באלכסנדריה, היה אש"ף (שבראשו עמד אז אחמד שוקיירי) נתון למעשה לשליטתן של מדינות ערב, ובמיוחד של ממשלתו של גמאל עבד אל נאצר במצרים. הפלסטינים לא קבלו את השליטה על הארגון עד הפסדן של מדינות ערב במלחמת ששת הימים. עם זאת צש"פ נשאר בשליטת הממשלות הערביות ושימש ככוח עזר לצבאותיהן.
בשנת 1968, חיילי צש"פ נלחמו בפעולת כראמה.
במהלך מלחמת האזרחים בלבנון, סוריה עשתה שימוש נרחב בארגון, גם ברצועת עזה ככוח פרוקסי, ובכלל זה נגד אש"ף (אש"ף איבד מאמונו הציבורי כאשר הורה להילחם בפלסטינים אחרים, וסבל מעריקות המוניות). הכוח הלוחם של צש"פ הושמד במהלך הפלישה הישראלית לדרום לבנון ב-1982. לוחמיה בלבנון עזבו לתוניס, כאשר אש"ף פינה את ביירות באותה שנה, בהתאם להפסקת האש שהשיגה ארצות הברית. ב-1976 פונו גם כוחות צש"פ הנאמנים למצרים מלבנון, לאחר שמנהיג אש"ף, יאסר ערפאת, פנה אל נשיא מצרים, אנואר סאדאת, על מנת לתקן את היחסים שנפגעו בעקבות ניסיונות השלום של סאדאת עם ישראל. עם זאת, היחידות המצריות של צש"פ מעולם לא הוכיחו את חשיבותן כמו אלו הסוריות.
היסטוריה > לאחר הסכמי אוסלו

בפסקה זו אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב בה וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפסקה באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפסקה בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים.
לאחר חתימת הסכמי אוסלו ב-1993 וב-1995 הפכו חיילי צש"פ רבים לליבה של המשמר הלאומי של הרשות הפלסטינית כאשר הורשו להיכנס לשטחים הפלסטיניים כדי לתפוס עמדות בשירות הביטחון של הרשות הפלסטינית.
החטיבה הסורית נותרה פעילה, מתואם היטב עם הפלג של אש"ף בסוריה, אם כי חשיבותם של שני הארגונים הלכה ופחתה. אש"ף נבנה מחדש ופליטים פלסטינים בסוריה עדיין מגויסים לשירות הצבאי בארגון. למרות היותו ארגון המורכב במלאו מפלסטינים, צש"פ בסוריה נשאר מחוץ לשליטת אש"ף, ומשולב למעשה בצבא הסורי. עם זאת, הוא מהווה גוף עצמאי, ומדי פעם מארגן עצרות פרו-ממשלתיות החוגגות את מחויבותה של סוריה לעצמאות העם הפלסטיני.
עם הקמת הרשות הלאומית הפלסטינית, נספגו בכוחות הביטחון של הרשות הפלסטינית חלקים חשובים של חטיבות הארגון בעזה ובירדן. כ-4,500 חברי צש"פ נשארו בסוריה. במהלך מלחמת האזרחים בסוריה נהרגו לפחות 17 חיילי צש"פ ו-6 קצינים, כאשר ההרוג בדרגה הגבוהה ביותר היה תת-אלוף, אנואר אל-סאקה.
מבנה

צש"פ היה בעברו מאורגן לשלוש חטיבות, על שם קרבות ערביים היסטוריים:
חטיבת עין ג'אלות, שבסיסה בעזה, נוהלה על ידי מצרים.
חטיבת קאדסייה, שבסיסה בעיראק במקור, אך הועברה לירדן ב-1967.
חטיבת חטין, שבסיסה בסוריה.
חטיבות אלה היו מאוישות על ידי פליטים פלסטינים והיו כפופות לשליטתן של המדינות המארחות, תוכנן כי הפליטים יבצעו את שירותם הצבאי ביחידות אלה במקום בכוחות המזוינים הרגילים של המדינות המארחת. רשמית, פיקוד העורף היה בפיקודו של המחלקה הצבאית של אש"ף, אך בפועל, אף אחת מהממשלות לא ויתרה על השליטה בחטיבות.
בגודלו, צש"פ כלל שמונה חטיבות ובהן כ-12,000 חיילים במדים. הם היו מצוידים בנשק קל, פצצות מרגמה, משגרי רקטות, נגמ"שים מסוג BTR-152 וטנקים מסוג T-34/85. עד הסכמי אוסלו צש"פ לא הציב יחידות לוחמות עבור אש"ף.
חטיבות צש"פ שמשו במלחמות שונות ככוח עזר של הצבא של המדינה המארחת שלהן או כצד שלישי במלחמת פרוקסי. ב-1970 שלחה סוריה טנקים צבאיים צבועים בחופזה תחת פיקודו של צש"ף לירדן כדי לסייע לגרילה הפלסטינית במהלך הלחימה בספטמבר השחור. לאחר לחצים בינלאומיים, ואיומי התערבות מצד ישראל וארצות הברית, הם נאלצו להשיבם.
הערות שוליים

↑  אמיר אורן, צה"ל חושף לראשונה את הכישלון בכראמה, באתר הארץ, 23 באפריל 2011
צלי קדירה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  roast, מנה על בסיס בקר 
 
צלי עם צ'יפס
צלי קדירה הוא נזיד של נתחי בשר. בהכנת צלי קדירה משתמשים בנתחים היקרים פחות של הבקר, כמו חזה (ברוסט), כתף, ירכה ועוד. נתחים אלה הם שריריים יותר, אינם מצטיינים ברכות, ולא יתאימו לצלייה מהירה על גריל או בתנור.
משך הבישול של צלי קדירה עשוי להגיע למספר שעות עד יום שלם (חמין) וגם מעבר לכך.
שמות נתחי הבקר
הנתחים המתאימים ביותר לצלי-קדירה הם:
חזה (ברוסט) זהו נתח שמן שנדרש לו בישול ארוך כדי להתרכך. מתאים גם למרק ולחמין.
כתף נתח ללא שומן. במרכזו יש סחוס.
פילה מדומה (פאלש פילה). דומה בצורתו לפילה, שונה מאוד במרקם.
אגוז (נוס). חלק אחורי, מחובר לירך.
ירכה (צ'אך, שפיץ צ'אך). חלק אחורי.
כף - החלק הפנימי של הירך האחורית. מתאים גם לשניצל ואסקלופ.
ראש ירכה (וויסבראטן). חלק אחורי, צמוד לירכה. חסר שומן.
הבישול הוא איטי, בחום נמוך, ונתחי הבקר מתבשלים לאיטם יחד עם התוספות, כמו ירקות שורש ופקעת. ההבחנה בין צלי קדירה לבין נזיד (צלי ברוטב) היא בכמות הנוזלים המעורבת בתהליך הבישול. הרוטב המשמש לבישול יכול להיות מורכב ממים מתובלים, משמן או מיין. בתבשילים מסוימים נהוג לצלות תחילה את נתח הבשר, כדי להשחים את שוליו ולשפר את טעמו. בסיום התהליך הבשר רך ועסיסי.
תבשילים

אוסובוקו - תבשיל מהמטבח האיטלקי, בדרך כלל מרגל קדמית של עגל.
גולאש - תבשיל מהמטבח ההונגרי, מקוביות בקר.
טוקיטורה - תבשיל מהמטבח הרומני, בשר בקר וחזיר ברוטב עגבניות.
נזיד בשר אירי - מהמטבח האירי, מבוסס על כבש או טלה.
פוריקול - תבשיל נורווגי, מבשר טלה וכרוב.
קרבונד - תבשיל מהמטבח הפלמי, מבוסס על בקר המבושל בבירה.
שוקרוט גארני - תבשיל מהמטבח הצרפתי, מבוסס על בשר חזיר מעובד המתבשל על כרוב כבוש.
צבא השחרור העממי של יוגוסלביה

| --- | --- |

דגל הפרטיזנים 1942–1945
 פרטים
 כינוי:  הפרטיזנים של טיטו, הפרטיזנים היוגוסלביים
 מדינה:   ממלכת יוגוסלביה הכבושה
 שיוך:  בעלות הברית
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  27 ביוני 1941 – 1 במרץ 1945 (3 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  שלהי 1941: 81,000 חיילים שלהי 1942: 135,000 חיילים שלהי 1943: 329,000 חיילים  שלהי 1944: 648,000 חיילים אבדות: 1941: 22,023 הרוגים, 26,173 פצועים ו-3,800 נעדרים 1942: 28,894 הרוגים, 27,006 פצועים ו-6,300 נעדרים 1943: 56,301 הרוגים, 53,807 פצועים ו-5,423 נעדרים 1944: 88,716 הרוגים, 139,584 פצועים ו-5,600 נעדרים 1945: 87,725 הרוגים, 122,200 פצועים ו-7,800 נעדרים סך הכל במלחמת העולם השנייה: 276,749 הרוגים, 368,680 פצועים ו-28,925 נעדרים
 פיקוד
 מפקדים:  יוסיף ברוז טיטו
כוח פרטיזנים בבלגרד המשוחררת, אוקטובר 1944
צבא השחרור העממי של יוגוסלביה (בסרבו-קרואטית: Narodnooslobodilačka vojska Jugoslavije, בסרבית: Народноослободилачка војска Југославије, נודע גם בשמות: הפרטיזנים היוגוסלביים, הפרטיזנים של טיטו, הצבא העממי לשחרור יוגוסלביה) הייתה תנועת התנגדות פרטיזנית חמושה לכיבוש הנאצי של יוגוסלביה במלחמת העולם השנייה, אשר הובלה על ידי המפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה והייתה תחת פיקודו של יוסיפ ברוז טיטו.
רקע להקמה

בשלהי מרץ 1941 פרצה בממלכת יוגוסלביה הפיכה צבאית אשר במהלכה הודח הנסיך פאבלה בשל חתימתו על ההסכם התלת-צדדי, ובמקומו עלה לשלטון המלך פטר השני הפרו-בריטי. תוך ימים ספורים פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה אותה תוך זמן קצר. גרמניה הנהיגה משטר צבאי בסרביה וסיפחה אזורים בסלובניה. באזורי קרואטיה ומרבית בוסניה הוקמה מדינת הבובות שכונתה מדינת קרואטיה העצמאית בשלטון האוסטאשה. בולגריה סיפחה את מקדוניה הווארדארית, איטליה סיפחה את מונטנגרו ואזור חוף הים האדריאטי ובכלל זה דלמטיה והונגריה סיפחה את אזור באצ'קה אשר בוויבודינה.
ביולי, פרצו מרידות במספר מקומות באזור סרביה והנהגת המפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה ובראשה טיטו פעלה לארגון כוחות המחתרת תחת פיקודה.
פעילות כוחות הפרטיזנים

השלב הראשון בפעילות הפרטיזנים נמשך מכיבוש יוגוסלביה ועד כניעת איטליה בספטמבר 1943. שלב זה אופיין בבניין כוח אשר בתחילת הפעילות לא היה מאורגן ולקה בציודו. עוד נבנתה תורת הלחימה ותפישת שילוח כוח האדם מכל קצווי יוגוסלביה בהנהגת הקומוניסטים.
השלב השני נמשך מכניעת איטליה ועד שחרור בלגרד באוקטובר 1944. ממועד זה הפכו כוחות הפרטיזנים למיליציה ובהדרגה אף לצבא סדיר אשר צויד בנשק איטלקי רב. הפרטיזנים נחשבו רשמית חלק מבעלות הברית וזכו לתמיכה מודיענית ולוגיסטית. השלב השלישי נמשך משחרור בלגרד ועד מרץ 1945, אז הוקמו בהדרגה המוסדות הפוליטיים והאדמיניסטרטיביים לניהול המדינה שבדרך. במרץ 1945 הפכו כוחות הפרטיזנים לצבא העממי היוגוסלבי. בשיא הקרבות ריתקו כוחות הפרטיזנים 20 אוגדות גרמניות ליוגוסלביה.
בנוסף למאבק בנאצים ועושי דברם כגון אנשי האוסטאשה, התנהלה ביוגוסלביה במקביל גם מלחמת אזרחים בין הפרטיזנים של טיטו ובין המיליציה המלוכנית ה"צ'טניקים". במסגרת המאבק הסגירו הצ'טניקים לוחמים מכוחותיו של טיטו לידי הגרמנים. לקראת סיום המלחמה ערקו לוחמים רבים משורות הצ'טניקים והצטרפו לכוחותיו של טיטו אשר ניצחו במאבק והשתלטו על יוגוסלביה. ההצלחה הגיעה במחיר כבד מאוד ומספר מקורות מעריכים את מספר ההרוגים בקרב כוחות הפרטיזנים לאורך שנות המלחמה בלמעלה מרבע מיליון.