stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ליז קאר
ביוגרפיה > קריירה

קאר משתמשת בכיסא גלגלים מאז גיל שבע בשל תסמונת נדירה בשם ארתרוגריפוזיס, בעיית שרירים מולדת הגורמת להגבלות תנועה. במופעי הסטנדאפ לעיתים קרובות היא מתייחסת למצבה במילים "meus thronus kaputus". היא גלויה לגבי חייה כנכה והקומדיה המובנית שנגרמת מכך. בראיון אמרה "אני נראית די חלשה לאנשים מסוימים והם חושבים 'היא מדברת על סקס, היא מקללת'. כל מיני סטריאוטיפים שלא ציפית להם. אנשים בדרך כלל נראים מבוהלים. 'אלהים, האם היא תהיה מצחיקה? האם אפשר לצחוק על זה?".
קאר הייתה חברה בחבורות קומיות אחדות בהן "Abnormally Funny People" יחד עם טניאלי דייוויס, סטיב דיי, סטיב בסט, סיימון מינטי וכריס מקוסלנד.
ב-2007 הגיעה קאר למקום השני בתחרות המופעים הקומיים "Hackney Empire New Act of the Year".
בשנים 2006 עד 2013 הנחתה קאר יחד עם מאט פרייזר את התוכנית "Ouch! Podcast" של ה-BBC שזכתה בפרס Royal Television Society. ב-2011 עבדה כתחקירנית בתוכנית הפאנל "Have I Got News for You".
קאר הייתה בשנות השלושים לחייה כששיחקה בפעם הראשונה באופן מקצועי בתיאטרון בתפקיד אמא קוראז'. אחר כך שיחקה בתיאטרון יאנג ויק במחזה נוסף של ברטולט ברכט "היוצא מן הכלל והכלל". ב-2013 הצטרפה לצוות השחקנים של סדרת הפשע הוותיקה של ה-BBC "עדות אילמת" בתפקיד קבוע בדמות קלריסה מולרי. בשנת 2018 שיחקה בפרק הראשון של מיני-סדרת הטלוויזיה "עלובי החיים".
בשנת 2019, קאר כיכבה בסדרה The OA בתפקיד ד"ר מארלו רודס. בשנת 2020 הופיעה קאר כמרצה באוניברסיטה במיני סדרה DEVS.
בשנת 2021 שיחקה בסרטו של אנטואן פוקואה "אינסוף".
ביוגרפיה > פעילות חברתית

במשך עשרים השנים האחרונות הייתה קאר פעילה בקמפיין למען זכויות הנכים בממלכה המאוחדת, ונאמה בעצרות רבות. במאי 2008 הצטרפה לארגון ADAPT, הפועל למען זכויות הנכים בארצות הברית, לגייס כסף בשביל ADAPT, ולמחות נגד סרובו של המועמד לנשיאות ג'ון מקיין לתמוך בזכותם של בעלי מוגבלויות לחיות בבתים משלהם.
ב-2011 היה לקאר חלק בדיון על סיוע להתאבדות שנערך בתוכנית הטלוויזיה "Newsnight". התוכנית שודרה בעקבות הסרט הדוקומנטרי "Terry Pratchett: Choosing to Die" בהשתתפות ג'רמי פקסמן ודייוויד אהרונוביץ'.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ב-2010 התחתנה קאר באיחוד אזרחי עם אשה בשם ג'ו. אביה נשא נאום שבו נמנע ממנו להשתמש במילים כגון "אמיץ". קאר ובת זוגה רקדו לצלילי שיר הנושא של הסרט "ריקוד מושחת".
ב-10 באוגוסט 2017 תקף אדם חמוש במספריים את קאר ואת העוזרת האישית שלה. התוקף נעצר לאחר מכן על פי חוק בריאות הנפש.
הערות שוליים

1 2  Trish Gant. "Liz Carr, comedian". The UK Comedy Guide.
↑  Perry, Keith (16 באוגוסט 2017). "Merseyside actress attacked by man armed with SCISSORS". Liverpool Echo. נבדק ב-18 באוגוסט 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "'This has everything to do with disability': Interview with Wirral-born Silent Witness actress Liz Carr on subject of assisted suicide - The Diocese of Shrewsbury - The Diocese of Shrewsbury". www.dioceseofshrewsbury.org. נבדק ב-18 באוגוסט 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  O'Hara, Interview by Mary (21 ביוני 2006). "No fear, no frills". The Guardian. נבדק ב-18 באוגוסט 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Time to stand up and be counted". Nottingham University. 16 בינואר 2011. אורכב מ-המקור ב-28 ביוני 2013. נבדק ב-10 בינואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Silent Witness Star Liz Carr". OK Magazine. Olivia Wheeler. 21 January 2017
↑  Mary O'Hara (21 ביוני 2006). "Interview: Liz Carr". The Guardian. נבדק ב-13 בינואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Official Ouch! Podcast page". BBC. 14 בנובמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  BBC
↑  "Liz Carr introduces her new character, Silent Witness". BBC One. 21 בדצמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "First look: Liz Carr as Clarissa Mullery in Silent Witness". The Ouch! Blog. BBC.
↑  Neela Debnath, The OA season 2 cast: Who is Liz Carr? Who plays Dr. Marlow Rhodes?, Express.co.uk, ‏2019-03-23 (באנגלית)
↑  Inside Liz Carr's rising Hollywood career as she quits BBC's Silent Witness, Metro, ‏2020-02-06 (באנגלית)
↑  Choosing to Die: Newsnight Debate on IMDb
↑  A Wheelie Special Wedding, Liz Carr, 2010, BBC, Retrieved 21 January 2017
↑  "Liz Carr: Silent Witness star attacked with scissors". BBC News. BBC. 16 באוגוסט 2017. נבדק ב-16 באוגוסט 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2017118435  VIAF: 10150565657206252350   WorldCat (עם VIAF): 10150565657206252350
מבוא מודיעים

| --- | --- |
בית הכנסת במבוא מודיעים
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: המרכז
מועצה אזורית: חבל מודיעין
גובה ממוצע: ‎210 מטר
תאריך ייסוד: 1964
תנועה מיישבת: פועלי אגודת ישראל
סוג יישוב: יישוב קהילתי
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 238 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎-3.6% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) מבוא מודיעים(למפת גוש דן רגילה) מבוא מודיעים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מבוא מודיעים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מבוא מודיעים31°56′01″N 34°59′14″E﻿ / ﻿31.9336103451819°N 34.9872317166957°E﻿ / 31.9336103451819; 34.9872317166957  heמפת היישובים של מועצה אזורית חבל מודיעין (in English: Hevel Modi'in Regional Council) באדום - מבוא מודיעים בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 3 מתוך 10

מְבוֹא מוֹדִיעִים הוא מושב דתי המשתייך למועצה אזורית חבל מודיעין. המושב שוכן בסמוך ליער בן שמן על כביש 443 בין מחלף בן שמן לבין העיר מודיעין-מכבים-רעות.
היסטוריה

המושב הוקם בשנת 1964 ונחנך בטקס חגיגי ב-29 בנובמבר 1964. הוא הוקם על ידי גרעין נח"ל שהשתייך לתנועת הנוער "עזרא" ואוזרח ב-28 באוגוסט 1967. בשנת 1970 הגרעין המיישב עבר למקום הקבע מבוא חורון.
חלק קטן מהתושבים נשארו במקום והתאגדו למושב שיתופי. לצורך פרנסתם הקימו מפעל אלקטרוניקה, אבל תוך שנים מעטות נטשו כל חברי האגודה השיתופית וב-1974 פורקה האגודה. על אף פרוק האגודה התיישבו במקום קבוצה של עולים מארצות הברית וכמה משפחות עולים ממדינות אחרות.
בסוף שנת 1975 הונחה אבן פינה ליישוב הקבע מבוא מודיעין.
היסטוריה > קבוצת הרב קרליבך

ב-1976 התיישבו במקום הרב שלמה קרליבך וחסידיו, רובם עולים מארצות הברית. הם החליפו את שמו של המושב מ"מבוא מודיעים" ל"מאור מודיעים" לציון שמו של רבי מאיר קאליש, האדמו"ר מאמשינוב, שהרב קרליבך ואחרים בגרעין המייסד היו מקורבים אליו, אך שם זה לא התקבל בוועדת השמות הממשלתית.
הרב קרליבך שהה רוב השנה בארצות הברית, אך החזיק בית במושב ושהה בו תקופה מסוימת כל שנה. בתקופה זו היו עולים לרגל אלפי מעריציו בעיקר לשבתות. רבים היו ישנים בשקי שינה בכיכר המרכזית של המושב. הרב קרליבך היה עורך לימוד ותפילת "קבלת שבת" במשך מספר שעות, ולאחריה סעודת שבת עוד כמה שעות עד לפנות בוקר, וכך במשך כל השבת מלווה בשירה משולבת בהרצאות וסיפורי חסידים.
בחצר בית הכנסת הציורי ניצב עדיין כיסא חצוב בסלע, סמוך למקום בו ישב קרליבך בשבת בין תפילת שחרית למוסף. רבים ממעריצי קרליבך באים למושב לחזות בבית הכנסת שלו, ובממשיכי דרכו החיים במושב.
היסטוריה > השריפה במושב

ב-23 במאי 2019, במסגרת גל השריפות בישראל, פרצה במושב שריפה שכילתה את המושב כליל. מדינת ישראל החלה לאחר כשנה בשיפוץ ושיקום המושב.
תעסוקה ותרבות

המלחין והמעבד בן ציון סלומון, תלמידו של קרליבך, מפיק (על פי צוואתו של קרליבך) באולפן שלו שבמושב את שיריו של קרליבך שלא הוקלטו בחייו. המושב משמש כבסיס ללהקות "רבע לשבע", "להקת המושב" ועוד. חלק מהתושבים עוסקים במטעים ובבית חרושת לפלסטיק ועוד.
בשנים הראשונות לאחר פטירתו של קרליבך התקיים במושב פסטיבל מוזיקה ואמנות על שם הרב שלמה קרליבך – בכל שנה בחול המועד סוכות ובחול המועד פסח, שעבר במשך הזמן ל"בנייני האומה" בירושלים. ביום השנה למותו של הרב נערכת במקום אזכרה אמנותית המושכת קהל רב מכל רחבי הארץ, ומדי פעם אירועים נוספים בסגנון זה. 
במושב פועל סניף של תנועת הנוער עזרא.
בכל שנה, ביום השני של חול המועד סוכות ובחול המועד פסח, מתקיים ביישוב פסטיבל מוזיקה בו מתארחים זמרים ולהקות.
אתרים

במרכז היישוב ישנה גבעה לא מיושבת ועליה שרידים מיישוב קדום. רצפת פסיפס שנשתמרה כמעט בשלמותה. הדעות חלוקות אם היישוב היה יהודי או נוצרי. כמו כן, נמצאו שרידי מנזר מהתקופה הביזנטית.
במקום הוקמה פינת מרגוע לזכרו של אש קודש גילמור, מבני המושב, שנרצח בפיגוע.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  יהודה הגדרתי, האחזות מודיעין עלתה על הקרקע, הַבֹּקֶר, 30 בנובמבר 1964
↑  מנחם תלמי, מודיעין בחטף, מעריב, 28 בנובמבר 1975
↑  נחום ברנע, שטטל אמריקאי הולך למודיעין, באתר עיתון מעריב, ‏05/07/1974
1 2  אהרון פריאל, במולדת המכבים חסר עשירי למניין, באתר עיתון מעריב, ‏22/08/1975
↑  מושב שיתופי של פא"י עלה על הקרקע במאור מודיעים, באתר עיתון דבר, ‏26/08/1976
↑  דני צדקוני, לחזור בתשובה במודיעין, באתר עיתון דבר, ‏17/12/1976
↑  'המושב של קרליבך' נשרף כליל בלהבות, באתר כיכר השבת, ‏23 במאי 2019
↑  משקמים את מבוא מודיעים: מעל לשנה אחרי השריפה הגדולה - הקראווילות הגיעו ליישוב, באתר mynetmodiin, ‏20 באוגוסט 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588157805171  VIAF: 308257932   WorldCat (עם VIAF): 308257932 
טקס הקמת היישוב בנובמבר 1964
נזקי השרפה במבוא מודיעים
בית שרוף במבוא מודיעים
שרידי המנזר הביזנטי ביישוב
מאלאסאר

| --- | --- |
 מדינות:  הודו
 אזורים:  אסיה
 שפת אם:  7,760 (2001)
 משפחה:  דראווידית דרומית לא ידוע מאלאסאר
 לאום:  הודו הודו
 קוד ISO 639-3:  ymr 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
מאלאסאר (באנגלית: Malasar) היא שפה דראווידית דרומית המדוברת בקרלה וטמיל נאדו, שבהודו. רוב דוברי השפה אינם יודעי קרוא וכתוב; רק כ-36% מדוברי השפה הגרים בקרלה יודעים קרוא וכתוב וכ-22% מדוברי השפה הגרים בטמיל נאדו יודעים קרוא וכתוב. השפה קרובה ב-68% - 74% לטמילית, ב-77% - 86% להראבאלאנית, ב-52% - 56% למאלארית וב-68% למאלה מאלאסאר.
הערות שוליים

1 2 3 4  Malasar, Ethnologue (באנגלית)
↑  Mala Malasar, Ethnologue (באנגלית)
| שפות דראווידיות |
| --- | --- | --- |
| דרומיות | טמילית • מלאיאלאם • קוטה • קודאגו • קאנדה • טולו • מלאיאלאם יהודית • קודאבה טאק • באדאגה • הולייה • קורומבה אטאפדי • טודה • קומבארן • קורומבה קאנדה • מודוגה • אירולה • שולאגה • בטה קורומבה • קאיקאדי • ירוקאלה • ג'סרי • פאניה • אוראלי • מאלארית • קוראגה • בלארי • קאלאנדי • קאניקארית • מולו קורומבה • קאדאר • קונדובאדי • מאלאסאר • מאלה מאלאסאר • קוריצ'ייה • אראנאדאנית • מאלאבדאנית • פאלייאנית • הראבאלאנית • אולאטאנית • ווייאנאד צ'טי • קאקאלה |  |
| דרומיות - מרכזיות | גונדי • מריה • קואי • קונדה • טלוגו • קויה • פנגו • מאנדה • נגארצ'אל • קובי |  |
| מרכזיות | קולאמי • אולארי • דורווה • נאיקי |  |
| צפוניות | קורוך • מאלטו • ברהואי |  |
| לא מסווגות | באזיגאר • וישאבאן • מאלאקוראבאן • אלאר |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא שפות ובנושא הודו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מדריגל

ערך זה עוסק בצורה מוזיקלית. אם התכוונתם ל מדריגלים, אחד מהבתים בסדרת הספרים 39 רמזים, ראו .
תפקיד הקול העליון משיר בשלושה קולות של תומאס מורלי.
מדריגל הוא צורה מוזיקלית מתקופת הרנסאנס. המוזיקה נכתבה לטקסט חילוני, בדרך כלל באיטלקית, ב-3 עד 6 קולות. מקור המדריגל בפרוטולה, וכן ניכרות בו השפעות המוטט והשאנסון הצרפתי של הרנסאנס. הקשר בינו לבין המדריגל האיטלקי משלהי המאה ה-13 והמאה ה-14 הוא בעיקר בשם: המדריגלים ההם נכתבו ל-2 או 3 קולות ללא ליווי, או בלוויית כלים, שהכפילו את הקווים הווקאליים.
כמו המוטט, גם המדריגל שם דגש על פוליפוניה, אך במקביל ייחס חשיבות לציורי מילים, להרמוניות, למרווחים בלתי שגרתיים ודיסוננטיים. המדריגל החל דרכו באיטליה בסביבות שנת 1520, כחלק מן ההתפתחות העצומה שחלה בשירה. לאורך המאה ה-16 נפוצו באיטליה מאות אלפי מדריגלים.
המדריגל היה הצורה החילונית החשובה ביותר במוזיקה של אותם ימים. הוא פרח בעיקר במחצית השנייה של המאה ה-16 ואיבד מחשיבותו בעשור השלישי של המאה ה-17, כאשר הודח ממעמדו עם עלייתן של צורות חילוניות חדשות יותר כמו האופרה והתמזג עם הקנטטה והדיאלוג.
עליית המדריגל החלה ב"ספר המדריגלים הראשון" של פיליפ ורדלו, שיצא לאור בוונציה בשנת 1533. היה זה הספר הראשון של מדריגלים בני-זיהוי. ההצלחה שזכה לה הביאה להתפשטות מהירה של הצורה, תחילה באיטליה ועד סוף המאה לעוד כמה ארצות באירופה. באנגליה, בעיקר, זכה המדריגל להערכה רבה מאז פרסום "מוזיקה טרנסאלפינה" של ניקולאס יונג בשנת 1588, קובץ מדריגלים איטלקיים עם טקסטים מתורגמים, שפתח תרבות מדריגלים משלו. המדריגל האריך ימים באנגליה יותר מבשאר אירופה: מלחינים המשיכו ליצור מדריגלים באיכות מפתיעה גם לאחר שהצורה יצאה מן האופנה ביבשת (ראו אסכולת המדריגל האנגלי).
כותבי מדריגלים מאוחרים גילו כושר המצאה ותחבולנות בעיקר במה שכונה "מדריגליזמים" – קטעים שבהם המוזיקה הנלווית למילה מסוימת מבטאת את משמעותה, לדוגמה, שירת המילה riso (חיוך) בתרוצת צלילים מהירים, המחקים צחוק, או sospiro (אנחה) בצליל, הנשמט אל זה שמתחתיו. טכניקה זו ידועה גם כ"ציור מילים" ואפשר למצוא אותה לא רק במדריגלים אלא גם במוזיקה ווקאלית אחרת מאותה תקופה. החשובים ביותר במחברי המדריגלים המאוחרים הם לוקה מארנציו, קרלו ג'זואלדו וקלאודיו מונטוורדי, שמיזג בשנת 1605 את הבאסו קונטינואו אל תוך הצורה וב-1638 חיבר את הספר "מדריגלים של מלחמה ואהבה" Madrigali guerrieri et amorosi שהוא, מכל מקום, דוגמה למדריגל של הבארוק המוקדם. חלק מן היצירות בספר זה אינן קשורות כלל למדריגל א-קאפלה של המאה הקודמת.
מלחיני מדריגלים מוקדמים

יאקוב ארקאדלט Jacques Arcadelt
אדריאן וילארט Adrian Willaert
קוסטאנצו פסטה Costanzo Festa
צ'יפריאנו דה רורה Cypriano de Rore
פיליפ ורדלו Philippe Verdelot
ברנרדו פיסאנו Bernardo Pisano
פאולו בלאסיו Paolo Bellasio
ויטוריה אליאוטי Vittoria Aleotti
מלחיני המדריגל הקלאסי

אורלנדו לאסוס Orlandus Lauusu
אנדראה גבריאלי Andrea Gabrieli
קלאודיו מונטוורדי Claudio Monteverdi
ג'ובאני פלסטרינה Giovanni Pierluigi da Palestrina
פיליפה דה מונטה Philippe de Monte
ג'ובאני אנימוצ'ה Giovanni Animuccia
מארק אנטוניו אינג'ניירי Marc'Antonio Ingegneri
מלחיני המדריגל המאוחר

ז'אק דה ורט Giaches de Wert
לוצאסקו לוצאסקי Luzzasco Luzzaschi
לוקה מארנציו Luca Marenzio
קרלו ג'זואלדו Carlo Gesualdo
סיג'יזמונדו ד'אינדיה Sigismondo d'India
ג'ובאני דראגוני Giovanni Andrea Dragon
אניבאלה סטאבילה Annibale Stabile
ג'ובאני מריה נאנינו Giovanni Maria Nanino
אמיליו דה קאבליירי Emilio de' Cavalieri
פליצ'ה אנריו Felice Anerio
מלחינים של מדריגלי בארוק "קונצרטנטיים" (בליווי כלים)

אורציו וקי Orazio Vecchi
אדריאנו בנקיירי Orazio Vecchi
ג'וליו קאצ'יני Giulio Caccini
קלאודיו מונטוורדי Claudio Monteverdi
היינריך שיץ Heinrich Schütz
יוהאן הרמן שיין Johann Hermann Schein
אסכולת המדריגל האנגלי

ויליאם בירד William Byrd
ג'ון דאולנד John Dowland
ג'ון פארמר John Farmer
אורלנדו גיבונס Orlando Gibbons
תומאס מורלי Thomas Morley
תומאס טומקינס Thomas Tomkins
תומאס וילקס Thomas Weelkes
ג'ון וילבי John Wilbye
מונגוליה במשחקים הפאראלימפיים

מונגוליה השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים בסידני (2000), כששלחה למשחקים שני ספורטאים, ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע. במשחקי החורף השתתפה מונגוליה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים טורינו (2006).
היסטוריה

המשלחת הראשונה של מונגוליה למשחקים הפאראלימפיים בסידני בשנת 2000 כללה שני ספורטאים, גברים שניהם, שהתחרו במקצועות האתלטיקה והקשתות ולא הצליחו לזכות במדליה. הקשת באטרייב דמבדונדוג, שהתחרה בסידני, המשיך והתחרה גם במשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004) ובמשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008). במשחקים שנערכו בבייג'ינג היה דמבדונדוג לספורטאי המונגולי הראשון שמצליח לזכות במדליה פאראלימפית, כאשר הצליח לגבור בגמר האישי על היריב הסיני.
ראו גם

מונגוליה במשחקים האולימפיים
מונגוליה במשחקים האולימפיים לנוער
הערות שוליים

↑  רשימת המשתתפים במשחקים בסידני
↑  Beijing 2008 Paralympic Games Archery Men's Individual Recurve standing באתר הוועד הפאראלימפי הבינלאומי
מונגוליה הפנימית

| --- | --- |

ערבות עשב במונגוליה הפנימית
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 מושל:  Wang Lixia
 רשות מחוקקת:  Inner Mongolian Autonomous Regional People's Congress 
 נציבויות במחוז האוטונומי:  12
 בירת המחוז האוטונומי:  חוֹחחוֹט
 שפה רשמית:  מנדרינית תקנית, מונגולית
 תאריך ייסוד:  1947 
 שטח:  1,183,000 קמ"ר (דירוג: 3)
  ‑ הנקודה הגבוהה:  הרי חלאן (אנ') (3,556 מטרים)
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז האוטונומי:  24,049,155 (דירוג: 23, 2020)
  ‑ צפיפות:  20 נפש לקמ"ר (דירוג: 28, 2020)
 קואורדינטות:  44°N 113°E﻿ / ﻿44°N 113°E﻿ / 44; 113 
 אזור זמן:  UTC +8
 http://www.nmg.gov.cn/
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה      (למפת מונגוליה הפנימית מוגדלת) חוחחוט רוסיה מונגוליה גאנסו צ'ינגהאי ני. ש. שא. חביי ב. ליאונינג ג'ילין חיילו. צ.קמונגוליה הפנימית(למפת מונגוליה הפנימית רגילה) חוחחוט רוסיה מונגוליה גאנסו צ'ינגהאי ני. ש. שא. חביי ב. ליאונינג ג'ילין חיילו. צ.קמונגוליה הפנימית tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מונגוליה הפנימית (במונגולית:  תעתיק: öbür mongol, בסינית מפושטת: 内蒙古; בפין-יין: Nèi Měnggŭ) היא אזור אוטונומי מונגולי בצפון סין.  שטחה כ-1,183,000 קמ"ר (כ-12% משטחה של סין), אוכלוסייתה מונה כ-24 מיליון נפש ובירתה העיר חוֹחחוֹט (בסינית:呼和浩特; בפין-יין:Húhéhuàté). המונח "מונגוליה הפנימית" הוא מונח סיני במקורו, ומנוגד למונגוליה החיצונית המתייחס למונגוליה של ימינו ביחד עם רפובליקת טוּבָה שברוסיה.
כיום מהווים המונגולים רק 17% מתושבי האזור והם יושבים בעיקר בערבות, בעוד שהסינים בני ההאן יושבים בעיקר לאורך הנהרות. קבוצות אתניות נוספות במחוז הם דַאוּר, אֶבֶנְק, אוֹרוֹצִ'ין, חווי, מנצ'ורים, מעט אסודים וקוריאנים.
היסטוריה

השטחים המהווים היום את מונגוליה הפנימית החליפו ידיים פעמים רבות בין חקלאים סינים מהדרום ובין נוודים בני שבטים שונים מן הצפון. בתקופת שושלת צ'ינג (1644-1911) המנצ'ורית היה מזרחה של מונגוליה הפנימית חלק ממנצ'וריה. החל בסוף המאה ה-19 החל הממשל לעודד חקלאים סינים ליישב בהמוניהם את מונגוליה. עם נפילת הקיסרות הסינית ב־1911, יצאה מונגוליה החיצונה, ביוזמתה של רוסיה, מתחת ידיה של סין, בעוד שמונגוליה הפנימית חולקה על ידי הרפובליקה העממית של סין בין מחוזות שונים.
מזרחה של מונגוליה הפנימית הפך לחלק ממנצ'וקוו (תחת ממשלת בובות בשליטה יפנית). ב-1937, כשפרצה מלחמה בין סין ליפן, מיהר הנסיך המונגולי דָה ווָאנג להכריז על עצמאות מונגוליה הפנימית (למעט מזרחה, שהיה חלק ממנצ'וריה) ולחתום על הסכמי שיתוף פעולה עם היפנים. כך הפכה מונגוליה הפנימית למדינה הנשלטת על ידי ממשלת בובות של היפנים עד לתום מלחמת העולם השנייה.
עם תום המלחמה השתלטו הסינים, בתמיכתם של הסובייטים, על מונגוליה הפנימית, וב-1947 הקימו את האזור האוטונומי מונגוליה הפנימית תוך שהם מספחים אליו את אותם חלקים שהיו בעבר חלק ממנצ'וריה. בהדרגה סופחו גם נתחים ממחוזות נוספים שבהם אוכלוסייה מונגולית משמעותית.
גאוגרפיה

המחוז הוא בעיקרו רמה הררית עם מספר מדבריות (הגדול שבהם הוא בדאין חרן). בשטח המחוז נמצא אגם חולון שהוא ה-5 בגודלו בסין. במרכז המחוז עובר הנהר הצהוב המגיח צפונה מנִינְגְשְׂיָה וזורם לאורך מספר מאות קילומטרים עד שהוא פונה חזרה דרומה. הנהרות אמוּר ולְיָאו ויובליהם זורמים במזרחו. יתר המחוז נטול כל גופי מים משמעותיים.
באגני הנהרות תחום החקלאות העיקרי הוא גידולים כמו חיטה, בעוד שהערבות מאופיינות ברעיית צאן. ברכס חינגאן הגדול שבמזרח עוסקים גם ביערנות ובציד.
מה שטוב לאירופה טוב לישראל

מה שטוב לאירופה טוב לישראל הוא שמה של רפורמה בתחום הייבוא, לפיה מוצרים המגיעים מאירופה לישראל וקיבלו את אישור התקן האירופי ייפטרו מחובת בדיקת המוצרים בישראל על פי התקן הישראלי. מטרת הרפורמה להקל על תהליך ייבוא המוצרים מאירופה והרחבת התחרות בשוק הישראלי מתוך הנחה שהדבר יביא להורדת מחירי המוצרים. הרפורמה אושרה בכנסת ב-5 באוגוסט 2024, כתיקון מס' 19 לחוק התקנים, וצפויה להיכנס לתוקף ב-1 בינואר 2025.
רקע ומטרות הרפורמה

ממשלת בנט לפיד החלה ברפורמת יבוא, שפטרה קטגוריות רבות של מוצרים מעמידה בתקן הישראלי - כל עוד הם עומדים בתקן האירופי, אך נותר קושי רגולטורי. עד הרפורמה הנוכחית הונהג במדינת ישראל נוהל לפיו כל מוצר שמיובא מחוץ לארץ צריך לעבור בדיקות על פי התקן הישראלי, שמייקרות בכ-10%-12%. לעלות זו התווספה גם עלות האחסון בספינות שממתינות בנמל לאישור התקינה כדי לפרוק את המוצרים.[דרושה הבהרה] הרפורמה, שהוצעה על ידי שר הכלכלה ניר ברקת, מבקשת לבטל את חובת הבדיקה הישראלית בכל הקשור למוצרים המיובאים מאירופה וקיבלו את האישורים האירופיים לאיכות המוצרים, וכך לקצץ הן בעלות הייבוא עצמו והן בעלות העגינה בהמתנה לפריקת המוצרים.
הורדת מחירי הייבוא צפויה להביא גם להורדת מחירי המוצרים המקומיים, בשל הגדלת התחרות ביניהם. בנוסף, משרד הכלכלה מעריך כי ההקלות יאפשרו להכניס יותר יבואנים קטנים ויבואנים מקבילים, בתחומים בהם שולטים היבואנים הגדולים.
הרפורמה אושרה בכנסת ב-5 באוגוסט 2024, וצפויה להיכנס לתוקף ב-1 בינואר 2025.
המוצרים עליהם תחול הרפורמה

הרפורמה צפויה לחול על מוצרי יבוא בעיקר בתחומי התמרוקים, טואלטיקה, מוצרי מזון, מוצרי חשמל, צעצועים, כלי בית ועוד. בתחום התחבורה היא רק על אופניים חשמליים.
הערות שוליים

↑  נווית זומר, שר הכלכלה מנסה להרחיב את רפורמת הייבוא של הממשלה הקודמת, באתר ynet, 22 ביוני 2023
1 2  רונית מורגנשטרן, ‏אלה המוצרים שייכללו ברפורמה "מה שטוב לאירופה טוב לישראל", באתר ‏מאקו‏, 17 ביולי 2024
↑  ynet, רפורמת "מה שטוב לאירופה טוב לישראל" אושרה בקריאה שנייה ושלישית, באתר ynet, 5 באוגוסט 2024
↑  דנה ירקצי, רפורמת מה שטוב לאירופה - מה היא כוללת? | כל הפרטים, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 17 ביולי 2024
מבואות עירון

| --- | --- |

 בית ספר
 תקופת הפעילות:  1949–הווה (כ־75 שנים) 
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°27′43″N 35°00′24″E﻿ / ﻿32.461916666667°N 35.006722222222°E﻿ / 32.461916666667; 35.006722222222
 www.mevoot-eron.com
  (למפת הכרמל מוגדלת) מבואות עירון(למפת הכרמל רגילה) מבואות עירון(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מבואות עירון(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מבואות עירון
 
מבואות עירון הוא מוסד חינוכי הממוקם בעין שמר ומשרת את יישובי מועצה אזורית מנשה. הוא שייך לארבעת הקיבוצים: מענית ועין-שמר - שהקימו את המוסד, וכן מצר וברקאי - שהצטרפו למוסד בהמשך. תלמידים ותלמידות מארבעת הקיבוצים מתקבלים אל המוסד אוטומטית, ותלמידים ותלמידות נוספים מתקבלים אליו באמצעות הגרלה. בנוסף לארבעת הקיבוצים בבית הספר לומדים תלמידים ותלמידות מיישובי מועצה אזורית מנשה, יישובי מועצה אזורית אלונה, פרדס חנה-כרכור, בינימינה וישובים נוספים מהאזור. בבית הספר ישנה פנימייה ותנועת הנוער המובילה במקום היא השומר הצעיר.
היסטוריה

"מבואות עירון" הוקם בשנת 1949 כבית חינוך לקיבוצים עין שמר, מענית, מצר וברקאי. בתחילתו היה אחד ממוסדות החינוך של קיבוצי השומר הצעיר בארץ, לפי הדגם המקובל ששילב בין בית ספר למוסד חינוכי הכולל בתוכו עבודה ותרבות שאותה יצרו החניכים. במהלך השנים, בהתאם לשינויים היסטוריים ומתוך כוונה להתאים את המקום למציאות המשתנה, נעשו במוסד מספר שינויים. בית הספר התרחב והחל לקלוט תלמידות ותלמידים מיישובים נוספים בסביבה, ובנוסף התלמידים כבר אינם מחויבים להיות חלק מהפעילות הכללית של המוסד המסורתי שהתקיים בו. קמה חברת נעורים, המכונה "הפנימייה", שבה התלמידים שבוחרים לקחת בה חלק מכיתה ט' מנהלים חיים משותפים שכוללים בתוכם: ערבי תרבות, לינה משותפת (מכיתה י'), ועדות, ערבי חול (מוסד), קן שומרי, תחרויות ספורט, דיסקו ועלון של חברת הנעורים.
בית הספר גובל עם הקיבוץ עין שמר, ותלמידיו לומדים את שיעורי הספורט שלהם באולם הספורט של עין שמר, באולם הספורט המועצתי או במגרש הדשא הסמוך אליו. מבואות עירון הוא בית ספר פרטי, והלימודים בו כרוכים בתשלום. במשך השנים נחשב לבית ספר בעל הישגים גבוהים בחינוך. בבית הספר פועל הפרויקט "מצוינות 2000" המיועד לכיתות ז'-ט'.
בשנת 2005 קמה בבית הספר נבחרת הרובוטיקה "המוסד 1657" אשר לוקחת חלק בתחרויות ה FIRST Robotics Competition של ארגון FIRST. קבוצת הרובוטיקה זכתה בפרסים רבים במהלך השנים והפרויקט משפיע על סביבתו הקרובה ומחנך דור חדש בתחום המדע והטכנולוגיה.
המקום ממשיך לדגול בערכי תנועת השומר הצעיר וצוות המחנכים אחראי על כך שבוגריה שחוו חיים משותפים בעלי ערכים ואידיאולגיה יצאו אנשים בוגרים, רציניים, ערכיים ובעלי מנהיגות לחברה הישראלית.
בעשור השני של המאה ה-21 לומדים במבואות עירון יותר מ-1000 תלמידים מכול האזור. כיום פועל בבית הספר מוסד שבו חניכיו לנים ופועלים חברתית, מבטאים יצירה עצמית ומציינים יחד ערבי שבת וחג, בהם החניכים לוקחים חלק פעיל. מבואות עירון נשאר אחד משני המוסדות החינוכיים היחידים של השומר הצעיר, שפועל כבית ספר וכפנימייה ביחד. תחילה, בית הספר יועד עבור ילדי הקיבוצים בלבד, אולם החל משנות ה-90 המאוחרות החלו ללמוד בבית הספר גם ילדים מבחוץ, מהיישובים פרדס-חנה, חדרה, מ.א. אלונה ובנימינה. למוסד החינוכי הסעות משל עצמו המפזרות ואוספות את התלמידים מדי יום לימי הלימודים. במוסד פועל חדר אוכל משל עצמו שפעיל בכל ימי השבוע ומספק ארוחות בוקר וערב לתלמידי הפנימייה
בוגרים ידועים

עלי אלון - משורר
יונה אלון - משורר
עמרי שוורץ - שחקן בנבחרת ישראל בכדורעף
ציבי גבע - אמן
אדם זרטל - ארכאולוג
עידית זרטל - היסטוריונית
רן אדליסט - עיתונאי וסופר
אבישי גרוסמן - מחנך, סופר ופעיל חברתי