stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בובלהד
היסטוריה

ככל הנראה האזכור הראשון לבובות אלו הוא בסיפור הקצר "האדרת" מאת ניקולאי גוגול מ-1842, שבו נכתב על הצוואר של הדמות הראשית כי הוא "נראה מופלג באורכו... ממש כצווארם של חתולי הגבס הקטנים, המטלטלים ראשם לעשרותיהם על ראשי הרוכלים הנוכרים שברוסיה". בהמשך יוצרו גם בגרמניה בובות בובלהד מקרמיקה בצורת חיות, בגדלים הנעים בין 15 ל-20 ס"מ.
בשנות ה-20 יוצרה בובת בובלהד בדמות כדורסלן של הניו יורק ניקס, והתגלה עניין מחודש בבובות אלו. עם זאת בשנות ה-30 העניין בבובה דעך שוב, ומתקופה זו עד שנות ה-50 יוצרו פריטים בודדים בלבד. בשנת 1960 החלה ליגת הבייסבול MLB להפיץ סדרה של בובות בובלהד שהוכנו על בסיס של עיסת נייר, כאשר לכל קבוצה בובה משלה וכאשר כל הבובות נעשו באותה דמות. במהלך סדרת הוורלד סיריס שנערכה באותה שנה נמכרו לראשונה בובות בובלהד בדמותם של שחקנים ספציפיים, שחקני הבייסבול רוברטו קלמנטה, מיקי מנטל, רוג'ר מאריס ווילי מייז. עדיין לכל הבובות היו אותם פנים, אך הן נבדלו במדי הקבוצות. מאחר שגם בובות אלו נוצרו על בסיס עיסת נייר, נותר אך קומץ של פריטים שמורים היטב מסדרת בובות אלו. בשנות ה-70 החלו לייצר בובות בובלהד מקרמיקה, במקום מעיסת נייר, ואז יוצרו גם בובות בדמות ספורטאים מתחומי ספורט אחרים וכן כאלו בדמותן של דמויות מצוירות. סט בובות של הביטלס, שיוצר באותה תקופה, נחשב לאחד מפריטי האספנות הנדירים והידועים בתחום זה. עם זאת, באמצע שנות ה-70 קרנן של בובות הבובלהד ירדה שוב, ויוצרו פריטים בודדים בלבד.
רק בשנות ה-90 חזרו הבובות להיות פופולריות. שיטות ייצור חדשות אפשרו לייצר את הבובות מפלסטיק במקום מקרמיקה, ובכך הפחיתו משמעותית את עלויות הייצור ומורכבותו. ב-9 במאי 1999 חילקה קבוצת הבייסבול סן פרנסיסקו ג'איינטס, במהלך משחק של הקבוצה, 35,000 בובות בובלהד בדמותו של וילי מייז, שהיו להיט גדול בקרב אוהדים ואספנים. בתקופה זו עלתה הפופולריות של בובות הבובלהד במהירות ושוק בובות הבובלהד התרחב. נוצרו בובות רבות, גם בדמותן של אושיות תרבות לא ידועות במיוחד. בשנות ה-2000 נוצרו סוגים חדשים של הבובה, למשל בובות מוקטנות בשם "מיני-בובלהד", שגודלן נע לרוב בין 5 ל-8 ס"מ, שהופצו בקופסאות דגני בוקר. כמו כן, מוצעים למכירה מוצרים נוספים בצורת בובת בובלהד, כמו מטהרי אוויר וקופות חיסכון, ואף בובות בובלהד בהתאמה אישית.
הערות שוליים

↑  ניקולאי וסילייביץ גוגול, סיפורים פטרבורגיים, הוצאת הספריה החדשה, תרגמה נילי מירסקי (עמ' 10)
בובכר קמארה

בובכר ברנאר קמארה (בצרפתית: Boubacar Bernard Kamara; נולד ב-23 בנובמבר 1999 במרסיי שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת אסטון וילה.
קריירת מועדונים

קמארה גדל במחלקת הנוער של אולימפיק מרסיי. ב-13 בדצמבר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד לסושו במסגרת גביע הליגה הצרפתית. ב-29 באוקטובר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הצרפתית, בניצחון 0–1 על ליל במסגרת המחזור ה-11 לעונת 2017/2018.
ב-23 במאי 2022 חתם על חוזה לחמש שנים בקבוצת הפרמיירליג אסטון וילה. ב-6 באוגוסט ערך הופעת בכורה בקבוצה בהפסד 0–2 לבורנמות'.
קריירה בינלאומית

קמארה היה חלק מסגל נבחרת צרפת עד גיל 21 בטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 לשנת 2021, וערך הופעה אחת בטורניר. ב-6 בווני 2022 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת הבוגרת בתוקו 1-1 נגד קרואטיה.
בוביה דה פלאנדר

| --- | --- |

 ארץ מוצא:  בלגיה
 קבוצה:  כלבי רועים
 תכונות
 משקל:  זכרים: 36–54 ק"ג נקבות: 27–36 ק"ג
 גובה כתפיים:  זכרים: 58–71 ס"מ נקבות: 56–69 ס"מ
 גובה:  62 ס״מ 
 תוחלת חיים:  10–12 שנים בממוצע
 תיאור:  פרווה ארוכה בצבעים שחור, אפור, חום, מנומר או בלונדיני
 
בוביה דה פלאנדר (מצרפתית: Bouvier des Flandres) הוא גזע כלבי רועים שמקורו בפלנדריה אשר בבלגיה. משמעות שמו בצרפתית היא "רועה הפרות של פלנדריה", בהתייחסו למוצאו הפלמי של הגזע.
הגזע שימש בעבר בעבודות החווה, כגון רעיית בקר או כבשים, וגרירת עגלות. כיום הכלבים הללו משמשים בעיקר ככלבי מחמד, כלבי שמירה וכלבי משטרה.
היסטוריה

נזירים מפלנדריה היו המגדלים הראשונים של הגזע. שורשיו של הגזע מגזעי כלבים כמו וולפהאונד אירי ודירהאונד סקוטי אשר הוכלאו עם כלבי חווה מקומיים, עד אשר נוצר האב הקדמון של הבוביה דה פלאנדר המודרני. הוא שימש ככלב עבודה לרעיית ושמירת הבקר, ואף למשיכת עגלות בזכות עוצמתו ואופיו, והתאים למזג האוויר המקומי בזכות הפרווה העבה שלו.
עד תחילת המאה ה-20 הגזע לא היה מוגדר וכלל מספר סוגים. ב-1912 ו-1913 מספר מועדוני כלבנות מקומיים אימצו סטנדרטים לבוביה.
מלחמת העולם הראשונה גרמה לגזע להיעלם כמעט לחלוטין, עקב הרס מקום מוצאו של הבוביה ושימושו במלחמה למטרות צבאיות. ואכן, ניק, כלב זכר מאולף לחפירות אשר שירת במלחמה, וזכה בתחרויות כלבים אחריה, נחשב למייסד הגזע. 
תקן אחיד לגזע נוצר ב-1936 על ידי ועדה צרפתית-בלגית. מלחמת העולם השנייה העמידה בסכנה שנית את הגזע. בגלל אילוצים אלה התפתחותו של הבוביה הייתה איטית, ורק ב-1964 הוכר על ידי הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות.
מאפיינים

התכונה הבולטת ביותר של הבוביה דה פלאנדר הוא הפרווה בפניו וזקנו. הוא כלב חסון, בעל פרווה ארוכה אפורה, שחור, חומה או זהובה ולעיתים מנומרת.
זהו כלב נאמן ומגן מטבעו, ולכן הוא חיית מחמד וכלב שמירה טוב. הוא בדרך כלל ממושמע עם אופי טוב, וקל יחסית לאילוף.
בובנאי

הבובנאית האמריקאית לסלי פלמינג עם "Bleeckie"
בובן בהופעה
בוּבנאי, בובן או מציג בובות הוא אדם המפעיל בובות בתיאטרון בובות או במופע.
המושגים בובן ובובנאי מציינים אדם המפעיל בובה, אולם הבובנאי גם יוצר את הבובה, ואילו הבובן אחראי רק להפעלתה ולמשחק התפקידים שנוצר במהלך ההצגה. על פי הכתוב במילונו של המתרגם ראובן אלקלעי הוא שחידש את המילה בובן.
בובנאי הוא הלחם של בובה ובנאי, הלחם המשקף את מקצועו כיוצר בובות. בעבודתו הוא מתפעל חפץ דומם, כמו בובה, כדי ליצור אשליית מציאות. המפעיל יכול להיות גלוי לקהל או מוסתר ממנו. את הבובות אפשר להפעיל על ידי שימוש בחוטים, מוטות, חוטי חשמל או ישירות על ידיו של המפעיל הממוקמות בתוך הבובה או אוחזות בה מבחוץ.
ישנו מגוון רחב של סגנונות תיאטרון בובות, אבל בכל אחד מהם תפקיד הבובן הוא לתפעל את האובייקט הפיזי באופן כזה שהקהל יאמין שהאובייקט חי. במקרים מסוימים דמות הבובן היא גם מרכיב חשוב בהצגה. בישראל קיים בית ספר לבובנאות בשם "בית 9"  שמציג תיאטרון בובות באולם בית הספר. לעיתים הוא מציג גם ברחוב.
בובנאי יכול להיות אחראי לכל תהליך הפיתוח והעיצוב של הבובה – יצירת הסקיצה, ציורים בקנה מידה מתאים או יצירה מתוך רעיון של אדם אחר, מתוך שרטוט או מחשבה וההבאתה לפועל.
ביצירת הבובה מאפס הבובנאי יכול להשתמש בבובה שהיא אב טיפוס או ליצור אותה על בסיס בובות קיימות. בין שהוא בוחר את הבדים לבובה ובין שמדובר בתהליך בנייה משותף עם תופר או מעצב תחפושות.
הבובן הוא שמפעיל את הבובה על ידי הנעת חוטים, כדוגמת המריונטה, מוטות או מנגנונים אחרים. עליו ללמוד את מנעד התנועות ויכולת ההבעה של הבובה כדי להתאימה לטקסט של ההצגה. הוא יכול להיות גם אחראי לפיתוח התסריט.
ישנם בובנים שהם גם פיתומים והם אינם מוסתרים במהלך הצגה, הם עומדים עם הבובה על הבמה ויש להם תפקיד כפול: הם משחקים הן את דמותם הן את דמותה של הבובה.
לקריאה נוספת

קנת גרוס, בובות; חייהן המופלאים של בובות התיאטרון, עברית: זמירה גוטסמן, פרדס הוצאה לאור, 2019.
הערות שוליים

↑  ערך "מציג בבות", רשימת מונחי תיאטרון, לשוננו י, ה'ת"ש 1940, עמ' 338–368.
↑  ערך "מציג בבות", רשימת מונחי תיאטרון, לשוננו י, ה'ת"ש 1940, עמ' 338–368.
↑  אתר בית 9
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550910105171  BnF: cb133196918 (data)  GND: 4121541-2  LCCN: sh85109143  NDL: 00566949  NKC: ph405073
ג'ון לינד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 באפריל 1948 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  15 בינואר 2022 (בגיל 73) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ונתן גאס לינד (באנגלית: Jonathan Gus Lind;‏ 14 באפריל 1948 – 15 בינואר 2022) הידוע בשם ג'ון לינד, היה פזמונאי, מוזיקאי ומנהל A&R (אנ') אמריקאי.
ביוגרפיה וקריירה

לינד נולד בברוקלין, ניו יורק ב-14 באפריל 1948, וגדל בעיר ניו יורק. הוא למד לנגן בגיטרה קלאסית בבית ספר מאנס למוזיקה. בשנות ה-70, עבד עם בוב קאבלו (אנ'). בתקופה זו, הוא פגש את המפיק מוריס וייט שהקליט את שיריו עם רמזי לואיס (אנ') ו-Earth, Wind & Fire. הוא גם היה חבר בלהקת האודי מון ולהקת השדרה החמישית.
הוא כתב שירים לאמנים בין-לאומיים כדוגמת: מדונה ("Crazy for You"), שר, The Emotions (אנ'), ג'ניפר הולידיי (אנ'), די. ג'יי. רוג'רס (אנ'), אטלנטיק סטאר (אנ') ורמזי לואיס. בשנת 1984, לינד חתם על חוזה הקלטות האחים וורנר. הוא היה סגן נשיא בכיר של A&R בהוליווד רקורדס. לינד נפטר ממחלת סרטן ב-15 בינואר 2022, בגיל 73.
הערות שוליים

1 2  "Jon Lind obituary" (באנגלית). ISSN 0140-0460. נבדק ב-2022-12-25.
↑  "JR of all trades".
↑  Jem Aswad, Jem Aswad, Jon Lind, A&R Exec and Writer of Hits for Earth, Wind & Fire, Madonna and Others, Dies at 73, Variety, ‏2022-01-16 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810621317105606  BIBSYS: 8003219  BNE: XX1105638  ISNI: 0000 0000 6636 9856  LCCN: no2006045543  MusicBrainz: c6ecb060-2a9f-43b4-a657-440150548c6d  NSK: 000089686  VIAF: 56363815   WorldCat (עם VIAF): 56363815
ג'יימס סקוט, דוכס מונמות' הראשון

הדרך שעבר צבאו של מונמות' במהלך המרד
ג'יימס סקוט, דוכס מונמות' הראשון ודוכס בקלו הראשון (באנגלית: James Scott, 1st Duke of Monmouth; ‏9 באפריל 1649 - 15 ביולי 1685) היה בנו הלא חוקי של צ'ארלס השני מלך אנגליה שנולד לו מפילגשו לוסי וולטר בהולנד. נודע בכינוי העממי "הנסיך הפרוטסטנטי".
בשנת 1663 הגיע ג'יימס סקוט לממלכת אנגליה. המלך צ'ארלס הכיר בו כבנו והכתיר אותו בתואר דוכס מונמות' הראשון, אולם נמנע מלמנות אותו ליורשו.
בשנת 1672 נשלח הדוכס מונמות' בראש חטיבה של כוחות צבא אנגלים לסייע לממלכת צרפת במסגרת מלחמת הולנד–אנגליה השלישית. בין היתר היה האחראי הישיר לדיכוי ההתקוממות הסקוטית נגד אנגליה שהסתיימה ב-1679.
למרות הצלחותיו של מונמות' בשדה הקרב, המלך צ'ארלס לא שבע ממנו נחת ואף גירש אותו מתחומי הממלכה פעמיים.
לאחר מותו של צ'ארלס תבע מונמות' את כתר המלוכה מידי דודו ג'יימס השני ועמד בראש מרד מונמות'. הוא נחת בראש כוחות המורדים בחופי אנגליה, אולם דווקא במערכה זו שהייתה החשובה ביותר לדוכס מונמות' לגבי עתידו, הוא נחל תבוסה קשה. מונמות' נלכד ונעצר. ב-15 ביולי 1685 הוא הוצא להורג על ידי עריפת ראשו בגרזן.
ברנדון קלארק

| --- | --- |

קלארק, 2020
 לידה:  19 בספטמבר 1996 (בן 28) ונקובר, קנדה
 עמדה:  פאוור פורוורד
 גובה:  2.03 מטרים
 מספר:  15
 מכללה:  אוניברסיטת המדינה של סן חוזה אוניברסיטת גונזגה
 דראפט:  בחירה מספר 21, 2019 אוקלהומה סיטי ת'אנדר
 קבוצות כשחקן
 2019–:  ממפיס גריזליס
 הישגים כשחקן
 חמישיית הרוקיז של העונה ב-NBA‏ (2020)
ברנדון קלארק (באנגלית: Brandon Clarke; נולד ב-19 בספטמבר 1996) הוא כדורסלן קנדי-אמריקאי, המשחק בקבוצת ממפיס גריזליס מליגת ה-NBA, בעמדת הפאוור פורוורד.
נעורים וקריירת מכללות

קלארק נולד בעיר ונקובר שבקנדה, לאם קנדית ואב ג'מייקני. בין השנים 2011–2015 למד ב"תיכון דזרט ויסטה" אשר בפיניקס, אריזונה, אליה עברה משפחתו בגיל 3. בשנת 2015 החל ללמוד באוניברסיטת המדינה של סן חוזה אשר בסן חוזה, קליפורניה, ובשתי עונותיו בקבוצת הכדורסל שלה רשם ממוצעים של 13.0 נקודות ו-7.1 ריבאונדים למשחק.
בקיץ 2017 החליט לעבור לאוניברסיטת גונזגה אשר במדינת וושינגטון; על פי חוקי ליגת המכללות נדרשה עליו תקופת צינון ("Redshirt") של שנה בה לא הורשה לשחק בקבוצת הכדורסל, בשל מעברו בין אוניברסיטאות שונות. בעונת 2018/2019 הוביל את גונזגה לצד רוי הצ'ימורה לשלב רבע גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Elite Eight), בפעם הרביעית בתולדותיה, עם ממוצעים של 16.9 נקודות, 8.6 ריבאונדים ו-3.2 חסימות למשחק. במשחק השני של הטורניר קלע 36 נקודות במשחק מול אוניברסיטת ביילור, ובכך שבר את שיא המועדון של אדם מוריסון לנקודות במשחק של טורניר המכללות. במשחק רבע הגמר תרם 18 נקודות ו-12 ריבאונדים, אך גונזגה הפסידה מול אוניברסיטת טקסס טק בתוצאה 69–75 והודחה מהטורניר. בסיום העונה זכה קלארק בפרס שחקן ההגנה המצטיין של מחוז החוף המערבי (WCC), ונבחר לחמישיית העונה של המחוז, לצידו של הצ'ימורה.
קריירה ב-NBA

בדראפט ה-NBA‏ 2019 נלקח קלארק בבחירה ה-21 על ידי אוקלהומה סיטי ת'אנדר, ומיד נשלח בטרייד לממפיס גריזליס בתמורה לדריוס בייזלי (הבחירה ה-23) ובחירת דראפט עתידית. בליגת הקיץ שלפני עונת הרוקי שלו קלע קלארק 14.7 נקודות ואסף 9.8 ריבאונדים בממוצע למשחק, הוביל את קבוצתו לזכייה באליפות, וזכה הן בתואר ה-MVP של ליגת הקיץ והן בתואר ה-MVP של משחק הגמר. ב-18 בדצמבר 2019 קלע שיא עונתי ב-NBA של 27 נקודות, בהפסד הגריזליס מול אוקלהומה סיטי ת'אנדר, וב-12 בפברואר 2020 השווה שיא זה בניצחון מול פורטלנד טרייל בלייזרס. לאורך עונת הרוקי שלו רשם קלארק ממוצעים של 12.1 נקודות ו-5.9 ריבאונדים למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה, לצד חברו לקבוצה ג'ה מוראנט.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019/2020 | ממפיס | 58 | 4 | 22.4 | 0.618 | 0.359 | 0.759 | 5.9 | 1.4 | 0.6 | 0.8 | 12.1 |
| 2020/2021 | ממפיס | 59 | 16 | 24.0 | 0.517 | 0.260 | 0.690 | 5.6 | 1.6 | 1.0 | 0.9 | 10.3 |
| 2021/2022 | ממפיס | 64 | 1 | 19.5 | 0.644 | 0.227 | 0.654 | 5.3 | 1.3 | 0.6 | 1.1 | 10.4 |
| 2022/2023 | ממפיס | 56 | 8 | 19.5 | 0.656 | 0.167 | 0.723 | 5.5 | 1.3 | 0.6 | 0.7 | 10.0 |
| קריירה |  | 237 | 29 | 21.3 | 0.604 | 0.290 | 0.705 | 5.6 | 1.4 | 0.7 | 0.9 | 10.7 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020/2021 | ממפיס | 2 | 0 | 4.5 | 0.500 | 0.000 | 0.000 | 0.5 | 0.0 | 0.0 | 0.5 | 1.0 |
| 2021/2022 | ממפיס | 12 | 0 | 24.7 | 0.615 | 0.000 | 0.667 | 6.9 | 2.0 | 0.8 | 0.8 | 12.3 |
| קריירה |  | 14 | 0 | 21.8 | 0.613 | 0.000 | 0.667 | 6.0 | 1.7 | 0.6 | 0.8 | 10.7 |
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות המכללות של קלארק, באתר sports-reference.com
↑  ביוגרפיה, באתר קבוצת גונזגה
↑  סטטיסטיקות המשחק בין גונזגה לטקסס טק, באתר sports-reference.com
↑  נבחרי עונת 2018/2019 במחוז החוף המערבי, באתר הרשמי, 5 במרץ 2019
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 2019, באתר basketball-reference.com
↑  קלארק זכה בפרס ה-MVP של ליגת הקיץ, באתר bleacherreport.com,‏ 16 ביולי 2019
↑  קלארק מוביל את ממפיס לזכייה באליפות ליגת הקיץ, באתר ESPN,‏ 16 ביולי 2019
↑  הת'אנדר מתגברים על פיגור של 24 נקודות כדי לנצח את הגריזליס, באתר ESPN,‏ 19 בדצמבר 2019
↑  קלארק מוביל את ממפיס לניצחון מול פורטלנד, באתר ESPN,‏ 13 בפברואר 2020
ג'ק דניאל

| --- | --- |

 לידה:  5 בינואר 1849 לינצ'בורג, ארצות הברית 
 פטירה:  10 באוקטובר 1911  (בגיל 62) לינצ'בורג, ארצות הברית 
 שם לידה:  Jasper Newton Daniel 
 עיסוק:  יצרן ומזקק ויסקי
 www.jackdaniels.com
 תרומות עיקריות
 תהליך מחוז לינקולן בו עובר הוויסקי סינון פחם
 
ג'ספר "ג'ק" ניוטון דניאל
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
פסלו של ג'ק במזקקה נובמבר 2004
בקבוק ויסקי ה"דגל" של המזקקה No. 7
ג'ספר ניוטון "ג'ק" דניאל (באנגלית: Jasper Newton "Jack" Daniel;‏ 5 בינואר 1849 – 10 באוקטובר 1911) היה מייסדה של מזקקת הוויסקי ג'ק דניאל'ס בטנסי ועל שמו קיימים כמה מותגי ויסקי, בהם ג'ק דניאל'ס וג'נטלמן ג'ק. דניאל המציא את תהליך מחוז לינקולן בו עובר הוויסקי סינון פחם.
דניאל נולד בספטמבר, אך תאריך הולדתו המדויק אינו ידוע. אם שנת הולדתו הידועה (1850) אכן נכונה, ייתכן כי היה יצרן ומזקק ויסקי מורשה כבר בגיל 16, זאת מכיוון שבעלי המזקקה אשר נושאת עד היום את שמו טוענים כי הוקמה ב-1866. רישומים נוספים קובעים את יום הולדתו ב-5 בספטמבר 1846, ובביוגרפיה שיצאה לאור ב-2004 על חייו "דם וויסקי: חייו וזמנו של ג'ק דניאל", המחבר פיטר קראס, קובע כי על פי שטר הקניין ורישום הקרקע, המזקקה לא הוקמה למעשה עד 1875. ג'ק היה בן למשפחה בת 13 ילדים ממוצא וולשי.
מכיוון שמעולם לא התחתן ולא היו לו ילדים, הוא לקח את האחיין האהוב עליו, לאם מוטלו, תחת חסותו. לאם, אשר היה לו כישרון בתחום, הפך במהרה לאחראי על כל הנהלת החשבונות של המזקקה. ב-1907, בעקבות התדרדרות במצב בריאותו, מסר ג'ק דניאל את המזקקה לאחיינו. ג'ק נפטר ב-1911 מהרעלת דם, בעקבות זיהום ברגלו.
הזיהום נוצר בבוהן אותה פצע דניאל באחד הימים בעבודה, לאחר שבעט בכעס בכספת שבמשרדו כשלא הצליח לפתוח אותה – הוא תמיד התקשה לזכור את קוד המנעול. התקרית הפכה מאוחר יותר לנושאו של פוסטר שיווקי אשר יצא ב"לונדון אנדרגראונד" בינואר 2006, ונשאה את הכתובת: "מוסר השכל: לעולם אל תלך לעבודה מוקדם".
בית עור א-תחתא

| --- | --- |
מראה כללי של היישוב, כשברקע בנייני העיר מודיעין עילית; באופק דרום גוש דן, 3/07
מראה כללי של היישוב, כשברקע בנייני העיר מודיעין עילית; באופק דרום גוש דן, 3/07
 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  רמאללה ואל-בירה
 גובה:  388 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  5,040 (2017)
 קואורדינטות:  31°53′06″N 35°06′54″E﻿ / ﻿31.88497°N 35.115°E﻿ / 31.88497; 35.115
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גוש דן מוגדלת) בית עור א-תחתא(למפת גוש דן רגילה) בית עור א-תחתא(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית עור א-תחתא(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית עור א-תחתא  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
בית עור א־תחתא (בערבית: بيت عور التحتى, מעברית מקראית: בית חורון תחתון) הוא יישוב עתיק, כיום בשטח B ברשות הפלסטינית הסמוך לכביש 443 בשיפולים המערביים של הרי בנימין, ושוכן באזור הנקרא בני מאלך. ביישוב מתגוררים כ־5,040 תושבים.
שם היישוב משמר את שמו של היישוב העברי הקדום ששכן במקום בית חורון תחתון.
במפקד אוכלוסין 1931 של ארץ ישראל היו בכפר 117 בתים מאוכלסים, בהם התגוררו 611 תושבים, כולם מוסלמים.
מקור השם

שם היישוב משמר את שמו של היישוב הקדום בית חורון תחתון, על שם האל הכנעני חורון. תושבי הסביבה מייחסים את שם הכפר לשמו של הנביא עור, אשר קברו מצוי בכפר זה.[דרוש מקור]
היסטוריה > העת העתיקה

הכפר בית עור א־תחתא יושב על תל המזוהה עם היישוב הקדום בית חורון תחתון, שמוזכר במקרא ובמקורות מאוחרים יותר. המקורות הקדומים מציינים לעיתים בכפיפה אחת גם את בית חורון תחתון וגם את בית חורון עליון הסמוך תחת השם "בית חורון". היישוב בית חורון תחתון מוזכר בפרט בספר יהושע: "וירד ימה אל גבול היפלטי עד גבול בית חורון תחתון ועד גזר והיו תוצאותיו ימה".
מן הממצא הארכאולוגי, לפי תארוך חרסים, עולה כי בית חורון תחתון נוסד בתקופת הברונזה המאוחרת, לפני בית חורון עליון שנוסד בתקופת הברזל.
היסטוריה > תקופת בית שני

באזור בית חורון התקיימה בעת העתיקה הדרך הקרויה במקורות הקדומים בשם "מעלה בית חורון". במהלך מרד החשמונאים, הביס יהודה המכבי במקום את הצבא הסלאוקי. במרד הגדול צבא רומי בפיקודו של קסטיוס גאלוס הובס במקום על ידי לוחמים יהודים.
מערת קבורה משלהי תקופת בית שני (המאה הראשונה לפנה"ס עד המאה הראשונה לספירה) נחשפה במעלה המדרון הדרומי של הפסגה עליה יושב הכפר. בחזית המערה נחצבו פתח קמור ומסגרת לאבן סגירה. בתוך המערה נחצבו מספר כוכי קבורה, ונמצאו שברי חרס האופייניים לאותה התקופה.
היסטוריה > התקופה הביזנטית

אב הכנסייה הירונימוס מציין כי בימיו (סוף המאה ה־4 ותחילת המאה ה־5 לספירה) בית חורון היה כפר קטן, ומוסיף במקום אחר כי שני היישובים, בית חורון תחתון ועליון, הוקמו בידי שלמה ונחרבו לימים "מחמת פורענויות המלחמה".
ממערב לכפר, בסמוך לדרך הרומית ולמרגלות מעלה תלול, התגלו חורבות של קפלה, שמקורה כנראה בתקופה הביזנטית. חרסים מהתקופה הביזנטית נתגלו גם כן בכפר.
היסטוריה > התקופה הצלבנית

במאה ה־12, עת היה הכפר חלק מממלכת ירושלים הצלבנית, הוא נזכר כפייף של כנסיית הקבר.
היסטוריה > התקופה העות'מאנית

במרשמי המס העות'מאנים שנערכו בשנת 1596, הפכר הופיע תחת השם "בית עור א־סופלה", ונרשם בנפת ("נאחיה") ירושלים במחוז ("ליוה") ירושלים. בכפר נמנו 20 משקי בית, כולם מוסלמים, ואלה שילמו מס של 25% על תוצרת חקלאית, כולל חיטה, שעורה, עצי זית, עיזים או כוורות, סה"כ 3,700 אקצ'ה.
חוקר ארץ ישראל הצרפתי ויקטור גרן ביקר בכפר בשנת 1863, וציין כי מתגוררים בו כ־300 תושבים. לדבריו, ”הוא יושב על רמה גבוהה, המוקפת משלושת רוחות גיאיות עמוקים. הדרך לשם נחצבה בכמה מקומות בסלע ופה ושם עוצבו ממש מדרגות, בוודאי בשכבר הימים. דומה שבבתי הכפר של היום משובצות אבני בניין עתיקות. כמה בורות כרויים בסלע מעידים אף הם על קדמות נקודת היישוב הזאת. מסביב לבתי המגורים משתרעים, על מדרונים תלולים פחות או יותר, בוסתנים פוריים של עצי זית, תאנה ורימון.” גרן ציין כי תושבי הכפר נוהגים לסגוד לזכר אשה בשם "חניה בינת יאקוב" תחת כיפה בחורבה סמוכה בשם ח'רבת חלבה.
היסטוריה > תקופת המנדט

סלילת הכביש המחבר את רמאללה עם מישור החוף, בתקופת המנדט, הביאה ליישוב שגשוג כלכלי.
היסטוריה > הרשות הפלסטינית

מצוקה גדולה נגרמה כאשר הגישה בין היישוב והכביש (שלימים קיבל את המספר 443) נחסמה במהלך האינתיפאדה השנייה. החסימה הוסרה ב־2010 בעקבות עתירה לבג"ץ.
תרומות של פארוק שאמי, יליד המקום שמתגורר בארצות הברית איפשרו להקים בית ספר חדש בכפר ולקדם חישמול העיירה.
ארכאולוגיה

באתר שרידים קדומים רבים, בהם שרידי פסיפס ופריטים אדריכליים, כולל גת, קבר, שרידי קאפלה ועמוד-סורג של כנסייה. מתוך 157 חרסים שנלקטו בצפון התל ונבדקו, חרס אחד התגלה מתקופת הברזל א', 27% מהחרסים מתקופת הברזל ב', 3% מהתקופה הפרסית, 29% מהתקופה ההלניסטית, 17% מהתקופה הרומית, 10% מהתקופה הביזנטית, חרס בודד מהתקופה המוסלמית הקדומה, ו-9% מהתקופה העות'מאנית.
בסמוך לכפר שוכנת ח'רבת חלבה, חורבה גדולה עליה נותרו רק מעט שרידי מבנים. בהמשך השלוחה נמצאו חרסים מהתקופה ההלניסטית ועד ימי הביניים, רובם מהתקופות הרומית (43%) והביזנטית (23%), אך גם מההלניסטית (3%), המוסלמית הקדומה (10%), וימי הביניים (8%).
הערות שוליים

1 2  אהרן אמיר, "חורון בארץ־העברים", בתוך: ע. ג. חורון, קדם וערב, דביר, 2000, עמ' 17
↑  Mills, Census of Palestine, 1931, page 47
↑  יהושע ט"ו, ג'
1 2 3  ויקטור גרן, תיאור גיאוגרפי, היסטורי וארכיאולוגי של ארץ-ישראל - כרך ראשון : יהודה (א), ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 1977, עמ' 226-230
↑  Eugenio Alliata (2000-12-19). "Bethoron (Bayt Ur)". Studium Biblicum Franciscanum. אורכב מ-המקור ב-2008-08-29. נבדק ב-2007-09-12.
↑  פלג, יובל (2004). בית עור א-תחתא. חדשות ארכיאולוגיות - חפירות וסקרים בישראל. גיליון 116, רשות העתיקות
↑  Conder and Kitchener, 1883, SWP III, p. 86
↑  Dauphin, 1998, p. 839.
↑  Conder and Kitchener, 1883, SWP III, p. 17
↑  Hütteroth and Abdulfattah, 1977, p. 117.
↑  IMEU: Links: Farouk Shami: Businessman and innovator, web.archive.org, ‏2010-01-30
1 2  יצחק מגן, ישראל פינקלשטיין (ע), סקר ארכאולוגי בארץ בנימין, ירושלים: רשות העתיקות, 1993, עמ' 43-45, מסת"ב 965-406-007-8
| דגל פלסטיןיישובי נפת רמאללה ואל-בירה |
| --- | --- | --- |
| ערים | אל-בירה • ביתוניא • רוואבי • רמאללה |   |
| מועצות מקומיות | אל-איתיחאד (ביתילו, דיר עמאר, ג'מאלא) • א-זיתונה (מזרעה אל-קיבליה, אבו שוחידם) • ביר זית • בית ליקיא • בני זייד (דיר ע'סאנה, בית רימא) • בני זייד א-שרקייה (עארורה, מזארע א-נובאני) • דיר ג'ריר • דיר דיבוואן • חרבתא אל-מצבאח • מזרעה א-שרקיה • נעלין • סילוואד • סינג'יל • תורמוס עיא |   |
| כפרים | אבו קש • אום צפא • א-לובן אל-ע'רבי • אל-ג'אנייה • אל-מוע'ייר • אל-מידיה • בודרוס • בורקה • בית סירא • ביתין • בית עור אל-פוקא • בית עור א-תחתא • בלעין • ג'יפנה •דורא אל-קרע • דיר אבו משעל • דיר איבזיע • דיר א-סודאן • דיר ניזאם • דיר קדיס • ח'ירבת אבו פלאח • ח'רבת'א בני חרית • טייבה • טירה • יברוד • כובאר • כפר מאליכ • כפר ניעמה • כפר עין • נבי סאלח • סאפא • סורדא • עאבוד • עבוין • עג'ול • עטארה • עין יברוד • עין עריכ • עין סיניא • עין קיניא • קיביה • קראוות בני זייד •  ראס כרכר • רמון • רנתיס • שוקבא • שיבתין |   |
| מחנות פליטים | אל-אמערי • ג'לזון • קדורה • קלנדיה |   |
נפות הרשות הפלסטינית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007582161105171  VIAF: 103146461679627732671   WorldCat (עם VIAF): 103146461679627732671
בנק קופת העובד הלאומי לאשראי וחיסכון

בנק קופת העובד הלאומי לאשראי וחיסכון היה בנק קואופרטיבי שפעל בישראל משנת 1947 כאגודה שיתופית עם רישיון בנק. לבנק היה סניף אחד, בעיר נתניה. בשנת 2005 נמכרה הפעילות הבנקאית של הבנק לבנק אוצר החייל, והבנק חדל להתקיים.
בתקופת היישוב היה נפוץ מאוד מבנה של בנק כאגודה שיתופית. בשנת 1937 נמנו בארץ 113 אגודות אשראי, שחלקן נתנו שירותי בנק מלאים. במהלך שנות ה-70 נרכשו מרבית האגודות על ידי בנקים מסחריים. בנק קופת העובד הלאומי היה האחרון בארץ לפעול במבנה של בנק קואופרטיבי.
לפני סגירת הבנק היו לו 5,600 חברים, 2,000 לקוחות ומאזן של 88 מיליון ש"ח. ההון העצמי שלו עמד על 5 מיליון ש"ח בלבד.
בורה מילוטינוביץ'

וליבור "בורה" מילוטינוביץ'  (בסרבית: Велибор Бора Милутиновић; נולד ב-7 בספטמבר 1944) הוא כדורגלן עבר סרבי, ומאמן כדורגל בהווה.
קריירה

את קריירת האימון החל מילוטינוביץ' בקבוצת אוניברסידד נסיונל המקסיקנית, שהיא גם קבוצותו האחרונה בקריירה כשחקן מקצועי. בין הקבוצות בהן שיחק, נמנות פרטיזן בלגרד, מונקו וניס.
מילוטינוביץ' הוא המאמן היחידי בהיסטוריה שאימן 5 נבחרות שונות במונדיאל: מקסיקו (1986), קוסטה ריקה (1990), ארצות הברית (1994), ניגריה (1998) וסין (2002). כמו כן, הוא היחיד שהצליח להעלות 4 נבחרות שונות מעבר לסיבוב הראשון של המונדיאל. הנבחרת היחידה עמה כשל במשימה זו היא סין, ב-2002.
בעקבות הצלחתו הרבה, זכה לכינוי "קוסם" (Miracle Worker), כינוי שהוענק לו לראשונה על ידי נשיא ההתאחדות לכדורגל של ארצות הברית. ב-2009 אימן מילוטינוביץ' את עיראק, והעלה אותה לגביע הקונפדרציות.
בנוסף, אימן מילוטינוביץ' את נבחרות ג'מייקה, הונדורס ואת קבוצות הכדורגל אודינזה, ניו יורק רד בולס, ואל-סאעד מקטר.
מילוטינוביץ' הוא בן למשפחת כדורגלנים מוכרת בסרביה. בורה ושני אחיו: מילוס ומילורד, שיחקו יחדיו
בפרטיזן בלגרד. כיום מתגורר במקסיקו סיטי. נשוי לאישה מקסיקנית, ובעל אזרחות מקסיקנית.
בורה מילוטינוביץ'