stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מנחם אורן (מחנך)
תולדות חיים

מנחם אורן נולד בכ"ט בטבת תרס"ט, 9 בינואר 1909, לשמריה ורבקה ברגנבוים, בעיר סאנוק בגליציה. שנות ילדותו עברו עליו בבית סבו, רבי אהרון ברגנבוים, וסבתו דבורה זיסל, שגרו בפוסדה-אולכובסקה, פרבר כפרי בפאתי סאנוק, לשם עקרה המשפחה בשל נסיעות האב לשווייץ.
כשפרצה מלחמת העולם הראשונה חזר האב והמשפחה נדדה ממקום למקום. מילדותו פגש מנחם אורן עולמות רוח מגוונים. הסב הכניס אותו לעולם המסורת היהודית, ואביו בעל השקפת העולם המתקדמת העניק לילדיו השכלה אוניברסלית רחבת אופקים.
בגיל 17 נסע מנחם עם אחיו, חיים ברגנבוים (לימים רופא למחלות ריאה), לווינה. בהשפעת סבו נרשם אורן לבית מדרש לרבנים, לצד לימודיו באוניברסיטת וינה. הוא הצטרף למערכת עיתון יהודי באוסטריה, ושם עוצבו עקרונות תפיסתו הפוליטית.
בתום לימודיו האקדמיים בשנת 1932 החל ללמד בגימנסיה העברית בעיר מונקאץ', שהייתה אז בשליטת צ'כוסלובקיה. בפעילותו בארגון "החלוץ" גילה את הנוער בכפרים הדלים של קרפטרוס, והודות לקריאתו עלו רבים מחניכיו לארץ ישראל ושמרו על קשר איתו שנים רבות.
בשנת 1938 נשא מנחם את חנה לבית שיינפלד, תלמידתו, ובאותה שנה הם עלו ארצה. את ביתם המשפחתי הם בנו בקיבוץ תל-יוסף, ושם נולדו ילדיהם – שאול, ניצה ויוחנן. מנחם ביקש לעבוד בעבודת כפיים בכרם הענבים, אך כבר בשנתו השנייה נבחר להדרכת הנוער העולה. לאחר מכן הצטרף לסגל המורים בבית הספר המשותף לקיבוצים תל-יוסף ועין-חרוד. תלמידיו, שבתוך זמן קצר התגייסו לפלמ"ח ומילאו תפקידי פיקוד קרביים במלחמת העצמאות, ראו בו דמות מופת חינוכית.
ב"שבת השחורה" נעצר ברפיח, שם לימד עברית. בשנת 1947 יצא מנחם אורן בשליחות תנועת "הקיבוץ המאוחד" וארגון "ההגנה" להדריך קבוצות נוער במחנות המעפילים היהודים שגורשו מהארץ לקפריסין.
בשובו מקפריסין לימד במשך כ-10 שנים ב"סמינר אפעל" – מרכז ההדרכה, המחקר והסמינרים של תנועת הקיבוץ המאוחד. במהלך הפילוג בקיבוץ המאוחד עברה משפחת אורן לקיבוץ בית-השיטה, והוא הצטרף לחבר המחנכים בבית הספר המקומי. מאוחר יותר לימד ב"מדרשת אורנים" והִרצה שנים רבות בחוגי לימוד מגוונים למבוגרים. עם זאת שמר בקנאות על עקרונו לעבוד יומיים בשבוע עבודת כפיים במפעל לכבישת זיתים בקיבוצו (הזיתייה).
ד"ר מנחם אורן ניחן בכושר אינטלקטואלי חריף, בחכמה עמוקה ובחום אנושי, והיה דמות מרכזית בחברת בית-השיטה.
מנחם אורן נספה בתאונת דרכים בליל ג' באדר תשמ"ה, 24 בפברואר 1985, ונטמן בבית העלמין בבית-השיטה.
דרכו החינוכית

במשך כיובל שנים עסק ד"ר מנחם אורן בחינוך ובהוראה. דרכו כמחנך החלה בהוראה בגימנסיה העברית במונקץ' בצ'כוסלובקיה, בהיותו דוקטור צעיר ומבטיח בן 23 שנים בגיל קרוב מאוד לזה של תלמידיו. הוא קירב אותם לעולם הספרות, האמנות והציונות. במהלך הוראתו בגימנסיה נרתם להדרכת נוער בתנועת "החלוץ הצעיר" בקרפטרוס (חבל ארץ בצ'כיה) והדביק את חניכיו בהתלהבות רבה ברוח הציונות ואהבת ארץ ישראל. רבים מחניכיו עלו ארצה.
עם עלייתו ארצה השתלב אורן בהוראה בבית הספר המשותף לקיבוצים תל-יוסף ועין-חרוד. הוא העשיר את תוכניות הלימודים בתפיסות ההשכלה האקדמית ובערכי התרבות האירופאית. עם הקמת מחנות המעצר בקפריסין למעפילים שגורשו בידי השלטונות הבריטיים, התנדב להדרכה ולהוראה במחנות אלה. הוא פעל במחנות בשנים 1947–1948, עד להחזרת המגורשים למולדת. לדבריו, תקופה זו הייתה החשובה ביותר בחייו.
כעבור 30 שנים ערך עבודת מחקר על תנועות הנוער ועל חינוך הנוער במחנות המגורשים בקפריסין, ראיין מאות אנשים שנעצרו במחנות אלה, ובעקבותיה פִרסם שני ספרים: "להתחיל אחרת, לחיות אחרת" "מנגד תראה את הארץ".
בתקופת הפילוג בקיבוץ המאוחד, בשנים 1951–1952, עסק ד"ר מנחם אורן בהוראה בסמינר אפעל, שהיה בראשית דרכו. עבודתו לצד יצחק טבנקין, מנהיג הקיבוץ המאוחד, תרמה לגיבוש השקפתו הרעיונית ודבקותו בדרך הקיבוץ המאוחד. עם המעבר מתל-יוסף לבית-השיטה השתלב מידית בצוות המורים בבית הספר המקומי בבית-השיטה, והיה מחנך אהוב ונערץ.
בשנות ה-70 עסק בהוראה בסמינר למורים במדרשת אורנים, והמשיך לשמור על קשר הדוק עם בית הספר בקיבוצו. הוא הדריך תלמידי י"ב בעבודות גמר בנושאי יהדות ושואה ולימד ב"בית הספר לבוגרים" בתחומי יהדות, חסידות, היסטוריה ופילוסופיה. לתלמידיו אמר מנחם אורן: "אני חש תמיד, כי יותר משנתתי לתלמידים, קיבלתי מהם. המפגש שלי עם בני תל-יוסף ועין-חרוד עם עלייתי לארץ ועם התקופה הזאת [בתקופה שלפני הקמת המדינה], הם שהפכו אותי לאיש העמק ולאיש הארץ".
הנצחה

"מנחם אורן", יומן "שיטים" במלאת 30 יום למותו, בית-השיטה, 1985;
"חדר מנחם" – קריאת חדר הישיבות במשרדי הנהלת בית הספר המקומי בבית-השיטה על שמו. בחדר זה רוכזו ספריו ואמרותיו המיוחדות בנושאי חינוך;
מלגת מחקר בתחומי החינוך והקיבוץ על-שם מנחם אורן לסטודנטים ב"יד טבנקין". קרן המלגות נתרמה על ידי חניכיו מתנועת "החלוץ הצעיר" בקרפטרוס;
מחנות הגירוש בקפריסין, חוברת סב, סיכום יום עיון שהתקיים ב"יד טבנקין" בשנת 1986, במלאת שנה למות מנחם אורן.
ספריו

להתחיל אחרת, לחיות אחרת: תנועות הנוער במחנות המעפילים בקפריסין 1946–1948, סדרת 'מחברות מחקר', יב, אפעל: יד טבנקין, 1984
החלוץ הצעיר בקרפאטורוס (פ.ק.ר.): אסופת כתבים, סדרת הספרים על-שם יצחק צוקרמן, לוחמי-הגטאות: בית לוחמי הגטאות והקיבוץ המאוחד, 15.6.1984
מנגד תראה את הארץ, (ספר על חינוך הנוער בקפריסין), לוחמי-הגטאות: בית לוחמי הגטאות והקיבוץ המאוחד, 1985
שורשים וכנפיים: אסופת כתבים, שלומית רוזינר (עריכה), בית-השיטה והוצאת הקיבוץ המאוחד, 1988
אדם ופועלו: ממנו ועליו, (דברים על מנחם אורן מפי חניכיו בתנועת "החלוץ הצעיר" בקרפטרוס), לוחמי-הגטאות: בית לוחמי הגטאות והקיבוץ המאוחד, 1991
תומאס המפסון

| --- | --- |

 לידה:  28 ביוני 1955 (בן 69) אלקהארט, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1980 
 מקום לימודים:  האקדמיה למוזיקה של המערב, אוניברסיטת מזרח וושינגטון, בית הספר למוזיקה USC תורנטון 
 סוגה:  אופרה 
 סוג קול:  בריטון גבוה 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 פרסים והוקרה:  אגדה חיה של ספריית הקונגרס  פרס התרבות האירופי (2019)  זמר השנה של אקו קלאסיק (1995)  זמר השנה של אקו קלאסיק (1997)  זמר השנה של אקו קלאסיק (2011)  אביר מסדר האמנויות והספרות (2002)  פרס ליפציג הבינלאומי ע״ש מנדלסון (2013)  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים 
 thomashampson.com
 פרופיל ב-IMDb
 
תומאס המפסון (באנגלית: Thomas Hampson, נולד ב-28 ביוני 1955 באלקהרט, אינדיאנה) הוא זמר אופרה, בריטון, אמריקאי.
תומאס המפסון גדל בספוקיין, וושינגטון. הוא למד אצל מרייטה קויל, אליזבת שוורצקופף, מרשל זינגר והורסט גונתר. ב-1980 זכה בפרס שני בתחרות השירה הבינלאומית ס'הרטוגנבוש, ובשנת 1981 הגיע למקום הראשון במבחני הקבלה של המטרופוליטן אופרה בניו יורק.
כבן-חסותו של ליאונרד ברנשטיין, המפסון הקליט איתו את "שירים על מות ילדים" ואת "שירי שוליה נודד" של מאהלר לחברת דויטשה גרמופון, הקלטה שזכתה להערכת רבים. מאז הקלטה זו ועד מות המנצח, תרם תומאס המפסון למספר רב של הקלטות חשובות בניצוחו של ברנשטיין.
הרפרטואר האופראי של המפסון, הנחשב לאחד הבריטונים המובילים של אמריקה, מקיף קשת רחבה של תפקידים: תפקידי הבריטון בדון ג'ובאני של מוצרט, וילהלם טל של רוסיני, "המלט" של תומא ו"יבגני אונייגין" של צ'ייקובסקי, פיגרו בספר מסביליה של רוסיני, ז'רמון בלה טרוויאטה של ורדי ובהמשך גם: אמפורטאס ב"פרסיפל" של וגנר. ב-2003 קיבלה הקלטתו את טנהויזר של וגנר את פרס גראמי להקלטת אופרה מצטיינת. ב-20 בדצמבר 2008 שר את אתאנאל בשידור "היי דפינישן" של מטרופוליטן אופרה של "תאיס" מאת ז'יל מאסנה.
תומאס המפסון הוא גם זמר לידר ידוע-שם (פרנץ שוברט, הוגו וולף, יוזף מרקס, ריכרד שטראוס, גוסטב מאהלר ועוד) וסולן מקובל על רבים ממנצחי השורה הראשונה בעולם. הוא נודע גם בפרשנויותיו ל"שירים אמריקאים נושנים" של אהרן קופלנד. הוא מופיע בכל בתי האופרה ואולמות הקונצרטים החשובים בעולם. רבות מהקלטותיו זכו בפרסים.
תומאס המפסון הגיע לישראל פעמים רבות, הופיע עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית, נתן רסיטלים, והדריך כיתות אומן.
קרן המפסון

בשנת 2003 ייסד תומאס המפסון את "קרן המפסון" שמטרתה לקדם את השיר האומנותי באמריקה. הקרן תומכת בחקר התחום ובאומנים צעירים באמצעות מיזמי מחקר, סימפוזיונים, כיתות אומן, הופעות בכורה והרצאות קדם-קונצרטים.
הערות שוליים

↑  אלדד בק, "עם הפילהרמונית אני מרגיש במשפחה", באתר ynet, 16 ביוני 2015
↑  שרה פלד, קונצרט מיוחד: מסע החורף, באתר מגפון-ניוז, ‏16 בינואר, 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007273300005171  PLWABN: 9810649110305606  BIBSYS: 36641  BNE: XX1271981  BnF: cb139306681 (data)  CiNii: DA08593766  GND: 119443287  ICCU: LO1V180736  ISNI: 0000 0001 1455 4248  LCCN: n87133561  LNB: 000099034  MusicBrainz: 5e70a068-c605-4ace-894b-66cb3fbf0666  NKC: xx0031592  NLA: 35371941  NLK: KAC2020N1148  NSK: 000481446  NTA: 072938730  RERO: 02-A003345019  SNAC: w6550cjt  SUDOC: 060847042  TLS: Thomas_Hampson  VIAF: 113993085   WorldCat (עם VIAF): 113993085
רועי שגב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 במרץ 1974 (בן 50) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל
 עיסוק:  תסריטאי  במאי  שחקן  מנהל אומנותי
 מקום לימודים:  בית צבי  תלמה ילין 
 יצירות בולטות:  "כראמל" (סדרת טלוויזיה)  "ילדי בית העץ"  "מי פה הבוס"
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס לנדסברג לבמאי המצטיין בתיאטרון "הבימה"  פרס המחזאי והבמאי של פסטיבל חיפה על ההצגה "שכנים"  פרס אורנה פורת (ביחד עם שירילי דשא) על המחזה "שרלוק הולמס".  פרס האקדמיה לטלוויזיה על התסריט והסדרה הטובה ביותר - "ילדי בית העץ".  פרס האקדמיה לטלוויזיה על התסריט והסדרה הטובה ביותר - "כראמל"
 פרופיל ב-IMDb
 
רועי שגב (נולד ב-14 במרץ 1974) הוא שחקן, תסריטאי, במאי, מנהל אומנותי ויוצר ישראלי בתיאטרון ובטלוויזיה.
ביוגרפיה

שגב נולד וגדל בתל אביב.
שגב התחנך בבית הספר גבריאלי הכרמל בעיר, ובהמשך עבר ללמוד בבית הספר לאומנויות בתל אביב, ומשם עבר לתיכון תלמה ילין.
את שירותו הצבאי עשה בחיל התותחנים ושירת כמפקד צוות. לאחר שחרורו למד משחק בבית צבי.
שגב התחיל לשחק כבר בילדות בתוכניות "תופסים ראש" עם נתן דטנר ו"קריאת כיוון" עם רוני פינקוביץ. עד לשנת 2009 שגב שיחק במגוון סדרות כגון "טירונות", "מיי פירסט סוני", "עספור" ו"החברים של נאור", וכן בהצגות כגון "בילבי", "טולי בלבולי בארץ פטפטת" ו"טולי בלבולי בממלכת המוזיקה".
ב-2008 שיחק בתפקיד ראשי בסרט "נימפות בערפל".
ב-2009 החל לכתוב ולביים הצגות שונות בתיאטרונים כגון הבימה, הקאמרי, בית ליסין, תיאטרון חיפה, תיאטרון אורנה פורת ותיאטרון באר שבע.
בין ההצגות אותן ביים בתיאטרון בית לסין - "הגלולה"- עם רבקה מיכאלי. בקאמרי - "אני סבתא שלך", בתיאטרון הבימה - "הרובוטית" עם נורמן עיסא, "ספינינג" - עיבוד לסיפור מאת אשכול נבו, "הרפתקאות דוד אריה". "שכנים" (עליה קיבל את פרס המחזאי והבמאי בפסטיבל חיפה), ועוד. בתיאטרון באר שבע - "לא משלנו" עם גבי עמרני. יחד עם שירילי דשא, כתב מגוון מחזות לילדים ביניהם: "פרצוף חמוץ", "שקשוקה", "הודיני", ואת המחזה "שרלוק הולמס", שהוביל לזכייתם המשותפת בפרס אורנה פורת ב-2016. השניים כתבו ביחד גם את מופעי הפסטיגל בשנים 2018 ו-2019.
בנוסף, כתב עם שירילי דשא את הסדרות: "ילדי בית העץ" (זוכת 11 פרסי אקדמיה), "כראמל" (זוכת 8 פרסי אקדמיה). ו"מי פה הבוס?".
שימש כעורך תסריט בסדרה "קפה עמליה" והיה שותף לפיתוח העונה החדשה של התוכנית "פרפר נחמד".
החל מ-2019 שגב משמש כמנהל האומנותי של פסטיבל חיפה להצגות ילדים.
ב-2023 ביים שגב ביחד עם חנוך רוזן את הפסטיגל.
בימוי וכתיבה

| שנה | שם ההצגה | מחזה | תיאטרון |
| --- | --- | --- | --- |
| 2008 | פרח של אגדה | גיל צרנוביץ | תיאטרון מופע |
| 2009 | סינדרלה |  | מ.מ הפקות |
|  | מעשיה משונה על עונות השנה | גיל צרנוביץ | תיאטרון מופע |
| 2010 | דמעות של אריה | גליה בארי | תיאטרון מופע |
|  | הנחשול | צביה הוברמן | אורנה פורת |
| 2011 | עלילות הנסיך ככה | גיל צרנוביץ | אורנה פורת |
|  | טקס פרסי הבמה לילדים | רועי שגב |  |
|  | טקס 40 שנה לתיאטרון אורנה פורת | רועי שגב |  |
| 2012 | שכנים | רועי שגב | ת. מופע + ת. הנפש |
|  | קברט נווה צדק | רועי שגב | מופע שירי שנות ה-20 בבית רוקח |
| 2013 | הרפתקה במדגסקר | שי ורועי | הצגה בספארי |
|  | מותק של פסטיגל | שירילי דשא | סולן ויוכלמן הפקות |
| 2014 | אדיסון | צביה הוברמן | אורנה פורת |
|  | מקובלים | רועי שגב יורם זקס | ת. הקיבוץ |
|  | ביקור מולדת | יאקי מחרז | ת. השעה |
| 2015 | אפקט הפרפר | רועי שגב יפעת זנדני | אורנה פורת |
|  | שרלוק הולמס | רועי שגב שירילי דשא | אורנה פורת |
|  | החטיפה מן המנזר | רועי שגב | ת. השעה |
| 2016 | פרצוף חמוץ | רועי שגב שירילי דשא | אורנה פורת |
|  | משימה מהאגדות | איתי מאירסון | יוכלמן אשר |
|  | בעלה של אשתי | מירו גברן | תיאטרון הבימה |
| 2017 | ספינינג | אשכול נבו | תיאטרון הבימה |
|  | האתרוג | רועי שגב שירילי דשא | ארצי לנוער |
| 2018 | הרפתקאות דוד אריה | ינץ לוי | תיאטרון הבימה |
|  | הודיני | רועי שגב שירילי דשא | אורנה פורת |
|  | שקשוקה | רועי שגב שירילי דשא | אורנה פורת |
|  | הרובוטית | רוני סיני עוזי וייל | תיאטרון הבימה |
|  | פריסטייל פסטיגל | רועי שגב שירילי דשא | פסטיגל בימוי חנוך רוזן |
| 2019 | עליבאבא | רועי שגב שירילי דשא | אורנה פורת |
|  | זרעים של אמת | גיל צרנוביץ | אורנה פורת |
|  | הגלולה | רוני סיני | בית לסין |
|  | פליי פסטיגל | רועי שגב שירילי דשא | פסטיגל בימוי חנוך רוזן |
| 2020 | לא משלנו | רן דברת | תיאטרון באר שבע |
| 2021 | שבעת הגמדים ושלגיה | רועי שגב שירילי דשא | אורנה פורת |
|  | פיטר פן | רועי שגב שירילי דשא | תיאטרון הקאמרי |
| 2022 | אני סבתא שלך | איתי סונטג | תיאטרון הקאמרי |
| שנה | יצירה | מפיק | גוף משדר |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | מותק של יום הולדת | יוכלמן אשר | HOT |
| 2012 | השטותריקים | יוכלמן אשר | HOT |
| 2013 | פיה בהפתעה | יוכלמן אשר | HOT |
| 2014 | השטותריקים - עונה 2 | יוכלמן אשר | HOT |
|  | סיפורים לבמבליק | יוכלמן אשר | HOT |
| 2015 | סוד הגן של תמר | הופ | ערוץ הופ |
|  | בנות הזהב | אולפני הרצליה | ערוץ 10 |
| 2016 | חוגגים את החגים | יוכלמן אשר | ערוץ הופ |
|  | ילדי בית העץ עונה 1 | יולי אוג' | חינוכית |
| 2017 | ילדי בית העץ עונה 2 | יולי אוג' | חינוכית |
| 2019 | ילדי בית העץ עונה 3 | יולי אוג' | חינוכית |
| 2020 | ילדי בית העץ עונה 4 | יולי אוג' | חינוכית |
|  | מי פה הבוס | יולי אוג' | חינוכית |
| 2021 | ילדי בית העץ עונה 5 | יולי אוג' | חינוכית |
|  | כראמל | יולי אוג' | כאן חינוכית |
| 2022 | כראמל עונה 2 | יולי אוגוסט | כאן חינוכית |
| 2023 | כראמל עונה 3 | יולי אוג' | כאן חינוכית |
חיים אישיים

שגב נשוי לעורכת הווידאו חן שביט ולהם שני ילדים.
מתגורר ברמת גן.
לימודים אקדמאיים

לימודי משחק - בית הספר למשחק "בן צבי" (1999)
קורס משחק מול מצלמה - רות דייכס
סדנת במאים מטעם ארגון אסיטז" בגרמניה (2011)
פרסים ותארים

פרס לנדסברג לבמאי המצטיין בתיאטרון "הבימה"
פרס המחזאי והבמאי של פסטיבל חיפה על ההצגה "שכנים"
פרס אורנה פורת (ביחד עם שירילי דשא) על המחזה "שרלוק הולמס".
פרס האקדמיה לטלוויזיה על התסריט (2016, 2017, 2019) והסדרה הטובה ביותר - "ילדי בית העץ" (2019).
פרס האקדמיה לטלוויזיה על התסריט והסדרה הטובה ביותר - "כראמל" (2022)
הערות שוליים

↑  הזוכים והזוכות בתחרות פרסי הטלוויזיה לילדים ונוער #1, באתר www.israelfilmacademy.co.il
1 2  מיטל קפלן, הזוכים והזוכות בתחרות פרסי האקדמיה לטלוויזיה לילדים ונוער #2, באתר www.israelfilmacademy.co.il
שיר ערש של ברהמס

תווי היצירהשיר ערש מאת ברהמס.
החלק הראשון מתוך הסימפוניה השנייה של ברהמס, שהמוזיקה שלה מבוססת על הלחן של שיר הערש.
שיר ערש של ברהמס אופוס 49 (בגרמנית: Wiegenlied, Op. 49) הוא ליד לקול ולפסנתר, שהלחין המלחין יוהנס ברהמס. שיר הערש הולחן בשנת 1868 בעיר בון שבגרמניה. זו אחת המנגינות הפופולריות ביותר של המלחין. נחשב לאחד משירי הערש הפופולרים לצד "מנצנץ כוכב קטן".
כתב היד של היצירה שמור כיום במוזיאון תרבות המוזיקה על שם גלינקה במוסקבה.
היצירה במקור הולחנה בסולם מי במול מז'ור, אך היום ישנם מספר רב של וריאציות לסולואים של פסנתר בסולמות שונים (המוכרים הם בפה מז'ור ובסול מז'ור).
היסטוריה

ברהמס ביסס את המילים של שיר הערש, לפי דואט מאת אלכסנדר באומן (גר') שיצא לאור בשנות ה-40 של המאה ה-19. שיר הערש הוקדש לידידתו של ברהמס, ברטה פאבר, לרגל לידת בנה השני. ברהמס היה מאוהב בה בצעירותו והלחין את שיר הערש בהשראתה. ברהמס לבסוף סיים להלחין את היצירה בנובמבר 1868. שיר הערש פורסם לציבור הרחב ב-22 בדצמבר 1869 בווינה והוצג על ידי לואיז דסטמן (זמרת) וקלרה שומאן (פסנתרנית). יש עדויות לכך שהשיר הושר בעברית כבר בפולין בראשית שנות ה-30 של המאה ה-20. בשנת 1877, ברהמס ביסס את החלק הראשון של הסימפוניה השנייה שלו (אנ') בהשראת הלחן של שיר הערש.
ישנם אין ספור שימושים בשיר הערש בתיבות נגינה. את שיר הערש ניתן למצוא עכשיו בפסקול של למעלה מ-60 סרטים.
מילות המנגינה

הנה מילות המנגינה שלקוחות מאוסף שירי העם קרן הפלא של הנער:
| --- | --- |
Guten Abend, gut' Nacht,  mit Rosen bedacht, mit Näglein besteckt, schlupf' unter die Deck': Morgen früh, wenn Gott will, wirst du wieder geweckt.: ערב טוב, לילה טוב,  עם ורדים סגורים, להם עלי כותרת יפים, הם אלה שמכוסים. מחר בבוקר בקרוב, אם אלוהים ירצה, תתעורר שוב.
מאוחר יותר, ברהמס הוסיף מילים לחזרה השנייה שנלקחו משיר משנת 1849 שכתב גאורג שרר (גר'):
| --- | --- |
Guten Abend, gut' Nacht,  von Englein bewacht, die zeigen im Traum dir Christkindleins Baum: schlaf nun selig und süß, schau im Traum 's Paradies.: ערב טוב לילה טוב,  על ידי מלאכים שצופים בך, שמראים לך בחלומך, את הולדתו של ישו. בזמן שאתה ישן עכשיו באושר ובמתיקות, ראה גן עדן בחלומותיך.
גרסה אחרת בעברית בעיבוד של אברהם בן ים נמצאת באתר זמרשת. (ראו הפנייה בקישורים חיצוניים).
גרסה ישנה מוכרת של מרדכי לויטס היא:
רַד הַלַּיִל עַל תֵּבֵל,

שֶׁקֶט בָּא עַל יְקוּם.

כָּל הָאוֹר הָפַך לְצֵל,

יִשָּאֵר עַד יָקוּם.



לֹא תִּירָא הִרְהוּרִים,

עַל רֹאשְׁךָ שְׁכִינַת אֵל.

כִּי הִנֵּה לֹא יָנוּם,

שׁוֹמֵר יִשְׂרָאֵל.



חֲלוֹמוֹת מְתֻקִּים,

יִהְיוּ חֶלְקְךָ.

עַד הַשַּׁחַר יִשְׁמְרְךָ,

מַלְאָךְ עַל מִטַּתְךָ.



לֵיל מְנוּחָה, לֵיל שַׁלְוָה,

תִּמְתַּק שְׁנַתְךָ.

לֵיל מְנוּחָה, לֵיל שַׁלְוָה,

תִּמְתַּק שְׁנַתְךָ.
ביצוע היצירה

היצירה המקורית כתובה במי במול מז'ור. ברהמס משתמש במרווחים של טוניקה דומיננטה וסאב דומיננטה על הסולם מי במול מז'ור. המלודיה ביצירה נחשבת "סטאטית" וארוכה יותר והאוקרדים קצרים יותר וחלשים יותר. יד שמאל וימין לא מסונכרנות, כלומר המלודיה מובילה והבאס מגיע פעימה אחת אחרי המלודיה. הטכניקה הזאת מייצרת רוגע ושלווה ו"אורך" של השיר, דבר שמאפיין שיר ערש שנועד להרגיע ולהרדים ילדים.
הערות שוליים

↑  מידע על שיר הערש מאת ברהמס
↑  מידע על שיר הערש מאת ברהמס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007452094805171  GND: 300025874  LCCN: n85374771  MusicBrainz work: e3ce6ea2-3cd5-3eed-9541-5dac7ec27e9c  VIAF: 185469755   WorldCat (עם VIAF): 185469755 
ביצוע שיר הערש לקול ולתזמורת משנת 1915.

הזמרת היא ארנסטין שומאן-היינק (אנ').
שיר הערש בנגינת שעון מוזיקלי (אנ').
התאהבתי בכוכב

| --- | --- |

 בימוי:  מייקל גרוסמן 
 הופק בידי:  דאגלס סלואן
 תסריט:  ברברה ג'ונס, אנני דה-יונג 
 עריכה:  טרה טימפון 
 שחקנים ראשיים:  סטרלינג נייט   דניאלה קמפבל   ברנדון מייקל סמית'   צ'לסי סטאוב
 מוזיקה:  דיוויד נסים לאורנס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  ערוץ דיסני
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, ישירות לווידיאו 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 14 בפברואר 2010   ישראל 13 במאי 2010
 משך הקרנה:  78 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט רומנטי, קומדיה רומנטית, סרט נעורים, סרט מוזיקלי 
 מקום התרחשות:  לוס אנג'לס 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
התאהבתי בכוכב (באנגלית: StarStruck) הוא סרט טלוויזיה מקורי מבית ערוץ דיסני בכיכובם של סטרלינג נייט ודניאלה קמפבל. הסרט צולם בעיר לוס אנג'לס. גרסת ה-DVD של הסרט יצאה לחנויות ב-8 ביוני 2010 בארצות הברית.
עלילה

ג'סיקה אולסון, נערה מהעיר קלמזו במישיגן, מתכוננת לביקור משפחתי בלוס אנג'לס ומפגש עם סבתה. אחותה הבכורה שרה נרגשת לקראת הביקור, ומקווה שתהיה לה הזדמנות לפגוש בלוס אנג'לס את הזמר האהוב עליה, כריסטופר ווילד. היא מספרת לג'סיקה כי היא וחברתה איי.ג'י יודעות על כל מעשיו של הזמר ב-18 החודשים האחרונים; ג'סיקה חושבת שהתנהגות אחותה היא מגוחכת ושכריסטופר ווילד הוא לא אדם טוב לב כפי שמצטייר מהופעותיו בטלוויזיה.
במקביל, בהוליווד, הזמר כריסטופר ווילד נפגש עם אלן סמית', במאי קולנוע שמציע לו תפקיד ראשי בסרטו הבא. הוריו של כריסטופר, שהם גם המנהלים האישיים שלו, מאמינים שהתפקיד הוא הזדמנות גדולה לפריצה, אך שותפיו של סמית' לסרט טוענים שכריס הוא פרחח מפונק, שמככב לעיתים קרובות בצהובונים, עם חברתו אלקסיס בנדר. סמית' רוצה להוכיח שהוא באמת מעוניין בכריס לתפקיד, ולכן הוא מבקש ממנו שלא להיחשף לעיתונות בימים הקרובים.
ג'סיקה ומשפחתה מגיעים לקליפורניה לביתה של סבתה והחבר שלה הווארד. שרה מבקשת מג'סיקה להתלוות אליה למועדון בעיר, בו אמור הזמר להופיע בשיר לכבוד יום הולדתה של חברתו. כריס, בסיוע חברו סטאבי, מתגנב למועדון דרך הסמטה ומתחמק מצלמי הפפראצי הצובאים על הכניסה למועדון. במועדון הוא וסטאבי מבצעים את השיר עבור אלקסיס. ביציאתו מהמועדון דרך הסמטה, הוא נתקל בג'סיקה והיא נפצעת. תחילה ג'סיקה כועסת עליו, אבל מסכימה להיבדק בבית חולים אם כריס יחזיר אותה לבית סבתה לאחר מכן. כשהם מגיעים לבית סבתה, הם מגלים שצלמי הפפראצי עקבו אחריהם, וכריס נאלץ לבלות את הלילה במוסך של סבתה של ג'סיקה.
למחרת ג'סיקה מזהה את כריס בחוף מאליבו, והוא מבקש לשאול את מכוניתה בתקווה שיוכל להגיע הביתה במכונית שצלמי הפאפרצי לא יזהו. בזמן הנסיעה הם מתחמקים מהפפראצי ברחובות לוס אנג'לס, וכך כריס לוקח את ג'סיקה לסיור בעיר, בו היא מגלה פן שונה באופיו. במהלך הבריחה מהצלמים, הם נקלעים לביצה עכורה והמכונית מתחילה לשקוע. ג'סיקה מתעמתת עם כריס על הקשר שלו עם אלקסיס, והוא משיב שהיא לא מכירה אותו. בהמשך הנסיעה כריס מגלה שהוא לא רוצה להיות כוכב כפי שכולם רוצים שיהיה. הם חוזרים לחוף מאליבו, וכריס כמעט מנשק את ג'סיקה, אך אז הוא שוב רואה את צלמי הפאפרצי; הוא מחליט שלא יוכל עוד להיראות בחברת ג'סיקה בגלל העיתונות, ונפרד ממנה. מאוחר יותר באותו יום, מתפרסמת הידיעה על בילוי של כריס עם ג'סיקה; אלקסיס מתקשה להאמין כי כריס יצא עם מישהי לא מפורסמת, ועוזבת אותו.
סמית' כועס על כך שכריס הופיע שוב בעיתונות, ואומר לו שהוא חייב לבחור: תפקיד בסרט או ג'סיקה. כריס בוחר בסרט וטוען בראיון שמעולם לא הכיר את ג'סיקה. ג'סיקה כועסת ומספרת לעיתונאים שמתאספים בחצר ביתה שהיא לא מכירה את כריס, ושהם הופכים את חייו לתוכנית ריאליטי ושוללים את חירותו ופרטיותו. סטאבי וכריס צופים בראיון, ובתגובה סטאבי עוזב ואומר לכריס שלא כך הוא מכיר אותו, ושעליו להתחיל לחיות את חייו כמו שהוא רוצה. כריס "מפטר" את הוריו מתפקידם כמנהליו האישיים, מוותר על הסרט ונוסע למישיגן. הוא מגיע לנשף שמתקיים בבית ספרה של ג'סיקה, ומתנצל בפניה באמצעות שיר. כשצלמי הפאפרצי מגיעים, כריס מודה ששיקר לגבי ג'סיקה ומצהיר כי הוא אוהב אותה. ג'סיקה מקבלת את ההתנצלות של כריס ומסכימה לצאת איתו. הסרט מסתיים בשיר של סטאבי בעודם רוקדים.
שחקנים

סטרלינג נייט בתפקיד כריסטופר ווילד
דניאלה קמפבל בתפקיד ג'סיקה אולסון
ברנדון מייקל סמית' בתפקיד אלברט ג'נסן 'סטאבי'
צ'לסי סטאוב בתפקיד אלקסיס בנדר
דן אוקנור בתפקיד דין אולסון
בת' ליטלפורד בתפקיד ברברה אולסון
מגי קאסטל בתפקיד שרה אולסון
קידום הסרט

הטריילר לסרט פורסם בערוץ דיסני. הקליפ לשיר "המסונוור" יצא בערוץ דיסני ב-15 בינואר 2010, והקליפ "מסיבת תחפושות" שבוצע על ידי ברנדון מייקל סמית' יצא ב-31 בדצמבר 2009 כחלק ממופע של דיסני לקראת השנה החדשה. ב-29 בינואר 2010 יצא השיר "משהו על השמש" בביצוע של סטרלינג נייט ואנה מרגרט לאחר הקרנת הבכורה של הסרט.
בהקרנת הבכורה של הסרט צפו כ-6.5 מיליון צופים.
פסקול הסרט

הפסקול יצא ב-9 בפברואר 2010.
| מספר השיר | שם השיר | ביצוע | זמן |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Starstruck | סטרלינג נייט | 2:55 |
| 2 | Shades | סטרלינג נייט וברנדון מייקל סמית' | 3:03 |
| 3 | Hero | סטרלינג נייט | 3:17 |
| 4 | Something About The Sunshine | אנה מרגרט וסטרלינג נייט | 3:07 |
| 5 | What You Mean To Me? | סטרלינג נייט | 4:17 |
| 6 | Party Up | ברנדון מייקל סמית' | 3:16 |
| 7 | Got To Believe | סטרלינג נייט | 3:20 |
| 8 | Hero (Acoustic) | סטרלינג נייט | 2:33 |
| 9 | Something About the Sunshine (Solo) | אנה מרגרט | 3:06 |
| 10 | New Boyfriend | אנה מרגרט | 3:05 |
| 11 | Welcome to Hollywood | מיטשל מוסו | 2:29 |
| 12 | Make a Movie | יסמין סאגגינאריו | 3:10 |
הזמר סטרלינג נייט שר את השירים בסרט.
סינגלים
"Party Up" - הסינגל המוביל מתוך הפסקול שבוצע על ידי ברנדון מייקל סמית'. הסינגל כולל סצנות מהסרט, מוזיקה ווידאו. השיר יצא ב-31 בדצמבר 2009 כחלק ממופע של דיסני לקראת השנה החדשה.
"Starstruck" - שיר מתוך הפסקול שבוצע על ידי דרו ריאן סקוט. הקליפ של השיר יצא ב-15 בינואר 2010 והגיע למקום ה-77 במצעד "בילבורד הוט 100", בעקבות עלייה בהורדות של השיר לאחר הקרנת הבכורה בערוץ דיסני.
"Something About The Sunshine" - סינגל שיצא בגרסת דואט שבוצעה על ידי דרו ריאן סקוט ואנה מרגרט. בקליפ לגרסת הסולו שבוצע על ידי אנה מרגרט, מופיע גם נייט בקטעים מתוך הסרט. השיר יצא ב-29 בינואר 2010. בסרט הושמע רק חלק קטן מתוך השיר המלא. השיר הגיע למקום ה-81 במצעד "בילבורד הוט 100".
"Hero" - שיר ששר כריסטופר ווילד במסיבה שנערכה בביתו. הגרסה השנייה של השיר בוצעה על ידו לאחר שהוא וג'סיקה חזרו אל החוף. השיר הגיע למקום ה-57 במצעד "בילבורד הוט 100", באותו השבוע בו הגיע השיר "Starstruck" למצעד (השבוע בו הוקרן הסרט בהקרנת הבכורה בערוץ דיסני).
אימאם א-טחאווי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 באוגוסט 853 מצרים 
 פטירה:  5 בנובמבר 935 (בגיל 82) קהיר, מצרים 
 מדינה:  בית עבאס 
 השקפה דתית:  אסלאם, אסלאם סוני 
 
אימאם אבו ג'עפאר, אחמד אבן מחמד אבן סלאמה אבן סלמה אל-אזדי א-טחאווי (בערבית: أبو جعفر أحمد بن محمد بن سلامة بن سلمة الأزديّ الطحاوي), אשר נודע בעיקר כאימאם א-טחאווי (امام الطحاوي), היה חכם דת אסלאמי מהאסכולה החנפית (843 – 933).
ביוגרפיה

א-טחאווי נולד בכפר טחא שבמצרים, בשנת 843 (שנת 229 בלוח השנה ההיג'רי).
הוא החל את לימודי אצל דודו מצד אימו, אסמעאיל אבן יחיה אל-מוזאני, שהיה אחד מתלמידיו הבולטים של אמאם א-שאפעי.
בשנת 863, כשאר א-טחאווי היה בגיל 20, הוא עזב את האסכולה השאפעית ועבר אל האסכולה החנפית, וזאת מסיבות אישיות.
אז החל א-טחאווי ללמוד אצל ראש האסכולה החנפית במצרים, אחמד אבן אבו עמראן מוסא, אשר בעצמו למד באופן ישיר משני התלמידים הבולטים ביותר של אימאם אבו חניפה: אימאם אבו יוסף, ואימאם מוחמד א-שיבאני.
בשנת 882, המשיך א-טאחווי אל סוריה, שם המשיך להתעמק ברזי האסכולה החנפית, והיה לתלמידו של הקאדי אבו חאזם עבד אל-חמיד בן ג'עפר, שהיה השופט הראשי של דמשק בזמנו.
אימאם א-טחאווי נפטר ב-5 בנובמבר 933, ונקבר בקהיר, מצרים.
השפעתו

ספרו "אל-עקידה א-טחאוויה" (יסודות האמונה של א-טחאווי) נחשב בעיני רבים מגדולי חכמי הדת באסלאם ליצירת מופת בתחום התאולוגיה האסלאמית. הספר הפך לכלי המרכזי ללימוד תאולוגיה אסלאמית ברבים מבתי הספר והמכללות האסלאמיות ברחבי העולם.