stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרנק מוס
הערות שוליים

1 2 3 4 5  McCormick, John S. "FRANK E. "TED" MOSS". Utah History Encyclopedia. אורכב מ-המקור ב-2007-06-10.
1 2 3 4  "MOSS, Frank Edward (Ted), (1911 - 2003)". המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית.
↑  "Frank Moss, 91, Democratic Utah Senator". The New York Times. 31 בינואר 2003. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "National Hospice and Palliative Care Organization: History of Hospice". אורכב מ-המקור ב-2020-10-18. נבדק ב-2008-12-17.
↑  "Time to Vote Dan Liljenquist, and Dump Orrin Hatch". RichardCYoung.com. 2012-02-24. נבדק ב-2013-02-11.
↑  Haddock, Marc (22 במרץ 2010). "On Orrin Hatch's 76th birthday: his career in photos". deseretnews.com. Deseret News. נבדק ב-28 ביולי 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
| חברי הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת יוטה יוטה |
| --- | --- | --- |
| קבוצה 1 | פרנק קנון • תומאס קירנס • ג'ורג' סאת'רלנד • ויליאם הנרי קינג • אייב מרדוק • ארתור ווטקינס • פרנק מוס • אורין האץ' • מיט רומני • ג'ון קרטיס |  |
| קבוצה 3 | ארתור בראון • ג'וזף רולינס • ריד סמוט • אלברט תומאס • וולאס בנט • ג'ייק גארן • בוב בנט • מייק לי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1018181164  ISNI: 0000 0000 8442 7239  LCCN: n50007980  NARA: 10580698  NTA: 130394351  SNAC: w6pk0j2d  SUDOC: 08195221X  US Congress: M001033  VIAF: 40614073   WorldCat (עם VIAF): 40614073
מייק לי (פוליטיקאי)

ערך זה עוסק בפוליטיקאי אמריקאי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
מייק לי (באנגלית: Mike Lee; נולד ב-4 ביוני 1971) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית המכהן כסנאטור מטעם מדינת יוטה מאז 2011.
ביוגרפיה

לי נולד במסה שבאריזונה. ב-1994 סיים תואר ראשון באוניברסיטת בריגהאם יאנג, ב-1997 סיים תואר JD במשפטים באוניברסיטת בריגהאם יאנג. שימש עוזרם של שופטי בית המשפט הפדרלי השלישי לערעורים, די בנסון וסמואל אליטו. בשנים 2002–2005 שימש עוזר פרקליט מדינה ולאחר מכן שימש יועצו המשפטי של מושל יוטה ג'ון האנטסמן. בשנים 2006–2007 שימש עוזרו של סמואל אליטו שמונה לשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית. לאחר מכן עבד במשרד עורכי דין פרטי.
בנובמבר 2010 נבחר לנציג יוטה בסנאט של ארצות הברית. ב-2016 נבחר לתקופת כהונה נוספת. לי כיהן כסגן יושב ראש הוועדה המשותפת של הקונגרס לכלכלה ומכהן כחבר בוועדת האנרגיה ומשאבי הטבע, בוועדת הכוחות המזוינים ובוועדת המשפט. כמו כן הוא מכהן מאז 2015 כיושב ראש ועדת ההיגוי של הסיעה הרפובליקנית בסאט. עם השבעת הקונגרס ה-116 של ארצות הברית מכהן לי כיו"ר הוועדה הכלכלית המשותפת של הקונגרס במקומו של חבר בית הנבחרים אריק פולסן, שהפסיד בבחירות 2018 לדין פיליפס.
לי נשוי לשרון ואב לשלושה. הוא חבר הכנסייה המורמונית. הוא קרוב משפחתו של הסנאטור הדמוקרטי טום יודול.
הערות שוליים

↑  Senate race: Mike Lee ready to ride Senate roller coaster, סולט לייק טריביון, 24 באוקטובר 2010
| חברי הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת יוטה יוטה |
| --- | --- | --- |
| קבוצה 1 | פרנק קנון • תומאס קירנס • ג'ורג' סאת'רלנד • ויליאם הנרי קינג • אייב מרדוק • ארתור ווטקינס • פרנק מוס • אורין האץ' • מיט רומני • ג'ון קרטיס |  |
| קבוצה 3 | ארתור בראון • ג'וזף רולינס • ריד סמוט • אלברט תומאס • וולאס בנט • ג'ייק גארן • בוב בנט • מייק לי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007335209105171  ISNI: 0000 0001 2368 5194  LCCN: no2011113059  SNAC: w6h23t3k  US Congress: L000577  VIAF: 173633799   WorldCat (עם VIAF): 173633799
חיזוי

ערך זה עוסק בהשערות בנוגע לעתיד. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
חיזוי או ניבוי הוא פעולה של הערכת ההסתברות שמאורע כלשהו יתרחש במסגרת זמן עתידית מסוימת. החיזוי עשוי להתייחס לטווחי זמן שונים, מימים ספורים ועד שנים רבות. ככל שהחיזוי מנבא פרק זמן ארוך יותר ומאורע מורכב יותר אמינותו נמוכה יותר, משום שגדל מספר הגורמים המשפיעים עליו וההסתברות שאכן יתממש הולכת וקטנה. החיזוי הוא תהליך של הסקת מסקנות המתבצע על סמך עיבוד של המידע הקיים, על כן עיבודו ופירושו של כל גורם המעורב בשלבי איסוף המידע יכול להשפיע על דיוק הניבוי. בהתאם לכך, למידת אי-הוודאות יש קשר חיובי עם דיוק החיזוי.
היבטים שונים של חיזוי > היבטים עצביים

מערכת העצבים היא רשת תקשורת עצבית מפותחת שבאמצעותה פועל הגוף כיחידה מבוקרת ומתואמת.
מערכת העצבים מקבלת ממערכות החישה מידע על גירויים בסביבה החיצונית והפנימית, ומשתמשת במידע זה על מנת לפקח על תהליכי ההתנהגות, המודעת והלא מודעת. כל מה שאנחנו יכולים לעשות מתאפשר הודות לפעילות האינטגרטיבית של התאים במערכת העצבים אשר מכונים תאי עצב. בין היתר, מערכת העצבים מעורבת גם ביכולת החיזוי ולמוליך העצבי דופמין יש תפקיד מרכזי ביכולת זו.
המוח שואף למזער את ההבדל בין הצפי שלו כלפי מצבים עתידיים, לבין ההתרחשויות האמתיות בעולם החיצוני והפנימי, כלומר – להקטין ככל הניתן את טעות החיזוי.
המוליכים העצביים הם השליחים הכימיים של המוח, שמאפשרים העברת מסרים בין תאי העצב במערכת העצבים באמצעות העברה סינפטית.
תאי עצב דופמינרגיים מקודדים את טעות החיזוי של הגמול באופן דו-כיווני, כך שהתגובה הדופמינרגית שווה לגמול שהתרחש פחות הגמול שנצפה.
קידוד דו כיווני מסוג זה יכול לשמש כאות לימודי אידיאלי עבור הפלסטיות של מערכת העצבים, משום שהוא מאפשר למערכת העצבים להתאים ולשפר את התפקוד שלה באמצעות המידע המופק מתוך ההתנסות עם הסביבה.
היבטים שונים של חיזוי > היבטים התפתחותיים וחברתיים

תאוריה של תודעה היא יכולת שמתפתחת אצל התינוק מרגע הלידה ועוזרת לו להגיב להתנהגות האדם שמולו ולנבא התנהגות הורית.
במהלך השנים הראשונות לחיים, התינוק קולט ומפנים בדרך תקשורתית עם ההורה את המשמעות של החשיבה של האחר, מכאן הוא יוכל להקיש על התנהגותו של הזולת.
יכולתו של הילד לחזות על סמך ניסיון קודם את הפעולות הבאות של הסביבה בונה בהדרגה את יכולת שימור האובייקט ומשחררת אותו מתלות באירועים מיידיים.
היבטים שונים של חיזוי > היבטים קוגניטיביים

בפסיכולוגיה, תהליכי חיזוי הם בבסיסם תהליכי חשיבה של המיינד (דעת) המתרחשים בכל רגע ורגע. לפני פעולות מוטוריות רבות יש צורך לנבא היכן מנח הגוף יימצא בעקבות הפעלת מערכת השרירים ואיך הסביבה תשתנה בעקבות התזוזה. פרשנותו של מידע הנקלט בחוש מצריכה הנחות אפריוריות (הנחות הניתנות מראש) על הקלט המגלמות בתוכן השערות על תוכנו, וקבלת החלטה מודעת לוקחת בחשבון לעיתים קרובות השלכות עתידיות של ההחלטה. מלבד זאת אנו גם מסוגלים לחזות אספקטים רגשיים על עצמנו לאורך זמן בתהליך הנקרא חיזוי רגשי.
החיזוי, כמבוסס על תהליכים קוגניטיביים, עלול להיות מוטה בעקבות הטיות הקיימות בתהליכים אלו, הנקראות הטיות קוגניטיביות. לדוגמה, נבואה המגשימה את עצמה, שהיא מצב שבו חיזוי גורם להתנהגות של בעל הציפייה, הגוררת התנהגות תואמת מן הסביבה, דבר הגורם בסופו של דבר לאישוש הציפייה הראשונה והופך אותה למציאות. הטיית הצופה המשתתף היא הנטייה של אנשים לייחס את פעולותיהם לנסיבות חיצוניות, אך לייחס פעולות של אחרים לעולמם הפנימי, ובכך ליצור חיזוי שגוי לגבי אופיים של אנשים בסביבתו. מסגור הוא השפעה לא רציונלית של צורת הצגת הנתונים על ההערכה של האדם. השפעה זו עלולה לגרום לחיזוי שגוי של תופעות, בעקבות הצגה ממסגרת של המידע.
החיזוי מחוץ לקונצנזוס המדעי

ישנם העוסקים בחיזוי אשר משלח ידם אינו עולה בקנה אחד עם השיטה המדעית. מן העוסקים בסוג זה נמנים נומרולוגים, קוראים בכף יד, העוסקים באסטרולוגיה, רפלקסולוגים וכדומה. מקצועות אלו אינם נסמכים על תצפית ובחינה סטטיסטית לתיקוף דבריהם, אלא על מסורות ואינטואיציה.
מלבד מקצועות אלו אשר מוסכם בספרות המדעית כי אין להן תוקף, ישנן כמה אסכולות אשר מעמדן שנוי במחלוקת בקרב הקהילה המדעית. עתידנות לדוגמה היא דיסציפלינה אשר עוסקים בה אנשים בעלי השכלה אקדמית בחיזוי העתיד, אך מדענים רבים טוענים שמדובר בפסאודו-מדע. כמו עתידנות, קיימות גם מספר אסכולות פסיכולוגיות אשר עיקר פיתוחן מבוסס על תצפיות ואינטרוספקציה כמו פסיכואנליזה, לוגותרפיה וכדומה. עם זאת, מבחנים פסיכולוגים אשר פותחו על פי שיטות אלו על מנת לנבא תכונות אישיות אינם מקובלים על חוקרים רבים.
החיזוי בדת

דתות רבות מכירות בכוח הניבוי של אנשים מסוימים על בסיס אלמנטים המוכרים ומקובלים באותה דת. אנשים אלו מכונים "נביאים" ואופן פעולתם יכול להשתנות מדת לדת ובתת-קבוצות של דת מסוימת.
בדתות ובפילוסופיות שונות, נבואה היא תופעה רוחנית שבה נאצלת על האדם רוח ממקור עליון והוא מתרומם למצב תודעתי אחר, שבו נגלים לעיניו מסתרי הבריאה, ידיעות עמוקות על המציאות, ולעיתים ידיעות על העבר, ההווה והעתיד.
ראו גם

שגיאות מסוג I ו-II
עיבוד מלמטה-למעלה ומלמעלה-למטה (קוגניציה)
רשת ברירת המחדל (דיפולט)
חיזוי רגשי
הערות שוליים

1 2  Fiorillo, C. D., Tobler, P. N., & Schultz, W. (2003). Discrete coding of reward probability and uncertainty by dopamine neurons.  Science, 299(5614), 1898-1902.
↑  רמי רחמימוב (2004). מהפכת המוח: תקשורת, מחלות נפש וסמים. רעננה: מכון ון ליר בירושלים הקיבוץ המאוחד.
↑  Neil R. Carlson, (2013). Physiology of Behavior. Boston: Pearson.
↑  Perrykkad, K., & Hohwy, J. (2020). Fidgeting as self-evidencing: A predictive processing account of non-goal-directed action. New Ideas in Psychology, 56, 100750.
↑  Litner, B. (2003). Teens with ADHD: The Challenge of High School. Child & Youth Care Forum, 32(3), 137-158.
1 2  Schultz, W. (2006). Behavioral theories and the neurophysiology of reward.Annu. Rev. Psychol., 57, 87-115.
1 2 3  מוניץ, ח' (עורך). (2016). פרקים נבחרים בפסיכיאטריה מהדורה שישית. תל אביב: דיונון.
↑  "IX. A determination of the deflection of light by the sun's gravitational field, from observations made at the total eclipse of May 29, 1919". Philosophical Transactions of the Royal Society of London. Series A, Containing Papers of a Mathematical or Physical Character. 220 (571–581): 291–333. 1920. doi:10.1098/rsta.1920.0009.
↑  ARDITTI, JOSEPH; ELLIOTT, JOHN; KITCHING, IAN J.; WASSERTHAL, LUTZ T. (ביולי 2012). "'Good Heavens what insect can suck it'- Charles Darwin, Angraecum sesquipedale and Xanthopan morganii praedicta". Botanical Journal of the Linnean Society. 169 (3): 403–432. doi:10.1111/j.1095-8339.2012.01250.x. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  William, F. Williams (2013-12-02). Encyclopedia of Pseudoscience: From Alien Abductions to Zone Therapy. pp. 122–123. ISBN 9781135955229. Many scientists reject the notion of futurology being a science, while others quibble at the use of the unscholarly word 'futurology'.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543321305171  GND: 4047390-9  LCCN: sh85050485  LNB: 000058245  NDL: 00574267  NKC: ph237419 
דוגמה לתחזית מזג אוויר בעיתון אמריקני
עודד גרנות

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 באוקטובר 1947 (בן 77) תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל ישראל
 עיסוק:  עיתונאי
 מעסיק:  מעריב, רשות השידור, קשת 12 
 סוג כתב:  פרשן לענייני ערבים ואקטואליה
 תחום סיקור:  אקטואליה עם דגש על ערבים והמזרח התיכון
 
עודד גרנות (נולד ב-9 באוקטובר 1947) הוא עיתונאי ישראלי ומזרחן.  היה הפרשן לענייני ערבים ואקטואליה של ערוץ 1.
ביוגרפיה

נולד בשם עודד גרוס בתל אביב. שירת כקצין ביחידה 848 של אגף המודיעין. מ-1969 עד 1971 עבד במשרד ראש הממשלה. בשנים 1971-1983 שימש ככתב לענייני ערבים ב"מעריב" ובגלי צה"ל. בשנים 1983-1986 היה ראש משרד "מעריב" בוושינגטון. מ-1986 עד 1992 שימש כראש דסק החוץ ב"מעריב". מ-1992 עד 2002 היה ראש דסק המזרח התיכון בעיתון. ב-2001 הצטרף לערוץ 1 של רשות השידור כפרשן לענייני ערבים ואקטואליה וראש דסק המזרח התיכון במקומו של אהוד יערי שעבר לחברת החדשות. לאחר שלא נבחר לצוות הפרשנים של תאגיד השידור הישראלי עבר לערוץ 12 - קשת בשנת 2017.
מאז 1981 ביקר במדינות רבות בעולם הערבי וערך ראיונות רבים עם מנהיגים ערביים, ובהם נשיאי מצרים, אנואר סאדאת וחוסני מובארכ, מלכי ירדן, חוסיין ועבדאללה השני, נשיא לבנון, כמיל שמעון, ראשי אש"ף יאסר ערפאת, ומחמוד עבאס (אבו מאזן), ועוד.
חיבר שני ספרים: "חיל המודיעין" (1981) ו"היום בו נרצח סאדאת" (1983) בשיתוף עם ז'ק רייניך, וכן מאמרים בנושאי המזרח התיכון והעולם הערבי בכתבי עת ובאנציקלופדיות.
חיים אישיים

גרנות נשוי ואב לשתי בנות. מתגורר במודיעין.
הערות שוליים

↑  ענת קם‏, עודד גרנות הוא שיאן השכר ברשות השידור, באתר וואלה, 26 באוקטובר 2009
↑  בועז גריילסמר, עודד גרנות עוזב ושלום קיטל מחפש, באתר TheMarker‏, 21 באוקטובר 2002
↑  שגיא גרין, אפשר גם אחרת, באתר הארץ, 27 בדצמבר 2001
↑  כתב "העין השביעית", הלם כפול, באתר העין השביעית, 11 במאי 2017
↑  יונתן כיתאין, ‏גרנות, חפץ, ברדוגו ומליניאק ישתתפו בחדשות הבוקר של קשת, באתר גלובס, 16 באוקטובר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308867205171  LCCN: n86057761  VIAF: 53168103   WorldCat (עם VIAF): 53168103
נפתלי כ"ץ

רבי נפתלי כ"ץ (ה'ת"ט; 1648 – כ"ד בטבת ה'תע"ט; 15 בינואר 1719) היה רב, מקובל, אב בית דין וראש ישיבה, שנדד וגלה בין אוסטרהא (כיום במערב אוקראינה), פוזן (כיום פוזנן), פראג בצ'כיה, פרנקפורט במערבה של גרמניה, ושוב אוסטרהא.
ביוגרפיה

נולד בשנת ה'ת"ט בעיר אוסטרהא לרבי יצחק הכהן, אב בית הדין בעיירה סטפאן ודרשן בפראג ולאידל בת מנחם שטנגן (מרגליות) אב בית דין פרמיסלה. בצעירותו נלקח בשבי הטטארים, אך הצליח להימלט.
נשא לאשה את אסתר שינדיל, בתו של הרב שמואל שמעלקא ז"ק (מצאצאי המהר"ל מפראג), אב"ד אוסטרהא, אשר מינה אותו כראש ישיבה וכגבאי בית המדרש, שאותו בנה מכספו, ונחשב רב העיירה.
רבי נפתלי כיהן כראש החברה קדישא וכאב בית דין בעיר פוזן (כיום פוזנן בפולין). בעיר זו הותיר קמע בתוך ראש צבי, שנחשב בידי יהודי העיר ורבניה כסגולה מוצלחת נגד שרפה.
אחרי תקופת מה עבר לעיר פרנקפורט שבגרמניה, שם התעמק בחכמת הנסתר.
ביום חמישי 15 בינואר 1711 (כ"ד בטבת ה'תע"א) פרצה שרפה גדולה בפרנקפורט שמקורה בביתו ברובע היהודי, והעלילו על הרב כ"ץ שהוא הגורם לה. הוא הואשם בידי השלטונות הנוצריים בנזק שנגרם, ונאסר. הוא זוכה במשפט, לאחר שהוברר כי השרפה פרצה באשמת שוכר חדר שלו הלא יהודי, אך הוא נאלץ לעזוב את העיר בעקבות שמועות שהופצו שנמנע מכיבוי השריפה כדי לבחון את הקמיעות שלו, או שהצית אותה במסגרת כישופי קבלה.
מפרנקפורט עבר לפראג. סיפור השרפה הופץ ועבר גלגולים רבים במסגרת המלחמה נגד השבתאות, ומאוחר יותר מלחמת החסידים והמתנגדים ובעיקר מלחמת המשכילים והיראים, בעד ונגד הקבלה. לפי גרסה אחת השרפה בערה במשך יממה שלמה, האש כילתה 500 בתים בעיר, וכן 36 ספרי תורה, ארבעה יהודים אף נספו בשרפה, והרב הואשם בהצתת השרפה עצמה. ההאשמות כללו שימוש בקבלה נגד הצלב הנוצרי והעברתו באש. טענות אלו תורגמו מאוחר יותר להאשמתו בכך שהשרפה פרצה כתוצאה משימוש בקבלה מעשית ומאגיה שחורה, או האשמתו בכך שנמנע בזדון מקריאה לכבאים על מנת לבדוק את כוח קמעותיו. יהודי העיר לא הצטרפו להאשמות, ובהמשך להאשמתו באמונות טפלות או מאגיה שחורה, היו מי שפירשו זאת כתמיכת יהודי העיירה ברב ובהליכותיו.
בפראג שימש כרב בישיבתו של הרב דוד אופנהיים, ושם פגשו נחמיה חייא חיון, שהיה תלמיד-חבר לשבתי צבי. הרב כ"ץ רשם הסכמה לספרו של חיון, ולאחר מכן חזר בו מהסכמתו וטען שהוטעה.
בתו נישאה לאריה לייב, בנו של החכם צבי ואחיו של רבי יעקב עמדין הלוחם הגדול בשבתאות. בעת "פולמוס חיון" הרב כ"ץ הסכים עם החכם צבי על חרם נגד ספריו של חיון, והתכחש להסכמה שנתן, טען שהוטעה בידי חיון ואף חלה כתוצאה מכך(הרחבה על כך בסעיף #יחסו לשבתאות) בשנת ה'תע"ו נכדתו רחל, בת בנו מרדכי, נישאה לרבי יעקב עמדין, אף הוא בן החכם צבי.
כשנתיים מאוחר יותר, בשנת ה'תע"ח (סביבות 1718) החליט לעלות לארץ ישראל, אך נפטר בדרכו, במהלך שהותו באיסטנבול שבטורקיה, שם נקבר.
צוואתו נדפסה על ידי הרב ירוחם מאיר ליינר.
מופיע כחבר בוועד 4 ארצות בספרים רבים
יחסו לשבתאות

בעקבות פולמוס חיון והתכתבות רבי משה חגיז עם מחותנו החכם צבי בעניין חיון, טען הרב כ"ץ שהוא הוטעה כשנתן את הסכמתו לספרו של חיון, אשר הראה לרב כ"ץ הסכמות של רבני איטליה לספריו, ושהדברים הרשומים בהסכמה בלשון שירית המעידים שקרא את הספר הם זיוף, והוא התנער ממנה. עוד בימיו היו שפקפקו באמיתות הדברים, אך מתוך כתביו ומכתביו המאוחרים בהם התבטא בחריפות נגד השבתאות נטו לראות בהם אמת.
יהודה ליבס במאמרו על הרב נפתלי כ"ץ טוען שיש רמזים חזקים לכך שאכן הרב כ"ץ נטה לדעות שבתאיות: הוא חתם על הסכמות על שני כתבים נוספים החשודים כשבתאיים. הקמע מפוזנן היה בתוך ראש צבי, ובכתבי אברהם קוואנקי, שבתאי מוצהר וידיד קרוב של הרב כ"ץ, נמצא תיאור אגבי של מפגש באוסטראה איתו ועם הרב השבתאי רפאל הכהן אשר הראה לרב כ"ץ תשובה של ישמעאל בנו של שבתי צבי והרב כ"ץ התפעל מכך, אם כי יש לחשוד בנאמנות סיפור זה.
כמו כן, ליבס מצא מאמרים בכתבי הרב כ"ץ, המתאימים לדעתו לכתיבה השבתאית, ואינם נמצאים בכתבי האר"י או בכתבי הקבלה האחרים המצוטטים בידו.
ספריו

סמיכת חכמים, באתר היברובוקס
ברכת ה', כולל את הספרים קדושה וברכה וסמיכת חכמים, באתר היברובוקס
פי ישרים, באתר היברובוקס
שער ההכנה, באתר היברובוקס
שער נפתלי, באתר היברובוקס
משך הזרע פירוש על סדר זרעים
בית רחל סידור תפילה
הספר "ברכת ה'" כולל את שני הספרים "סמיכת חכמים" המבאר את סמיכות המסכתות זו לזו, ו"קדושה וברכה" שהוא ביאורים וחידושים על הגמרא מסכת ברכות (כך שמדובר בשלשה שמות לספר אחד). שמו לדורות הונצח דווקא בשם הספר "סמיכת חכמים".
כמו כן בביאור עץ יוסף מהרב חנוך זונדל על מדרש תנחומא הביא הערות ממנו בלשון "ועל גיליון התנחומא של הגאון מו"ה נפתלי כ"ץ".
צאצאיו

חיים (רב באוסטראה).
מרדכי (אב"ד ברודא).
בצלאל (אב"ד אוסטראה והגליל).
יצחק (אב"ד קרמזיר)[דרושה הבהרה].
שמעלקא (אב"ד ברסלאו).
יצחק אייזיק (אב"ד פרוסטיץ)[דרושה הבהרה].
שפרינצע (אשת יעקב אב"ד פוזנא והגליל).
איידל (אשת סעדיה ישעיה אב"ד מעזריטש).
קיילא (אשת יהודה ליב בן רבי גבריאל אסקלס אב"ד ניקלשבורג).
נינו הוא רבי יצחק אייזיק כץ. ויהושע השיל קוטנר.
בניו ובנותיו נישאו למשפחות משושלות רבניות. מכיוון ששושלתו המשפחתית אף היא ידועה לאורך דורות, רבים ממשפחות הרבנים מקשרים את עצי המשפחה דרכו. הוא הוזכר כאחד מאבותיו של הרב יעקב פלק בספרו "פני יהושע". הרב פלק היה אחד מצאצאיו של רבי יהושע העשיל מחבר ה"מגיני שלמה" שעסק בהקדמה לספרו בתולדות משפחתו. מסיבה זו הרב כ"ץ מהווה "עוגן" אל דורות קודמים של שושלות רבנים, ובדרך כלל גם עוגן לשושלת בית דוד.
בין אלו המיוחסים אליו, מחבר "קצות החושן" רבי אריה לייב הלר, אחיו רבי יהודה כהנא מחבר "קונטרס הספקות", רבי ישכר בער מזלוטשוב, וכן אדמו"רי חסידות זידיטשוב, סטרטין ובעלז.
הרב ישראל גולדמן מחבר "כנסת ישראל" על התורה ורב בעיר גרוסוורדיין בהונגריה
לקריאה נוספת

אבריאל בר-לבב, המות בעולמו של המקובל ר' נפתלי הכהן כ"ץ (עבודת גמר לתואר "מוסמך" בהדרכת פרופ' זאב גריס), ירושלים, האוניברסיטה העברית בירושלים, תש"ן.
דדי בן דיין

דוד (דדי) בן דיין (נולד ב-22 בנובמבר 1978) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן השמאלי, וכיום מאמן. לזכותו 28 הופעות במדי נבחרת ישראל.
קריירה

בן דיין החל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של הפועל תל אביב ועבר לקבוצת הנוער של היריבה העירונית מכבי תל אביב. בשנת 1997 עלה לקבוצה הבוגרת וזכה עמה בשני גביעי מדינה ובגביע הטוטו. בעונת 1999/2000 היה מלך השערים של הקבוצה עם 11 כיבושים. ב-2002 שוחרר מהקבוצה ועבר להפועל פתח תקווה, משם עבר חצי שנה לאחר מכן להפועל כפר סבא. לקראת עונת 2002/2003 חתם בן דיין בהפועל באר שבע, ושם שיחק שנתיים.
בשנת 2005 עבר לקולורדו ראפידס האמריקאית, שם פתח בהרכב ברוב המשחקים, וכבש 8 שערים במהלך העונה. לאחר שנה בארצות הברית חזר לארץ כדי לשחק במדי מכבי נתניה, כחלק ממסע הרכש של דניאל יאמר - בעלי המועדון, ואייל ברקוביץ' - אז המנג'ר, והפך לאחד מהשחקנים המרכזיים בקבוצה, שיחד עמו שיחקה לראשונה אי פעם בגביע אופ"א.
ב-6 ביולי 2009 חתם בן דיין על חוזה בן שלוש שנים בהפועל תל אביב. את שערו הראשון בקבוצה כבש במחזור השני מול מכבי פתח תקווה וכבר באותה עונה הפך בן דיין לאחד משחקני המפתח של הקבוצה, יחד עם דאגלס דה סילבה, גילי ורמוט ואיתי שכטר. הקבוצה סיימה במקום הראשון בשלב הבתים של הליגה האירופית ובתום העונה זכתה בדאבל. בן דיין השווה את השיא האישי שלו כשכבש 11 שערים באותה עונה, והיה סגן מלך השערים של הקבוצה (בצוותא עם ערן זהבי). בעונה שלאחר מכן חלה ירידה ביכולתו, ועל אף שזכה בגביע שני ברציפות עם הקבוצה, החל לאבד את מקומו בהרכב לגל שיש הצעיר.
בינואר 2012 חתם בקבוצת אומוניה ניקוסיה מליגת העל הקפריסאית, ובתום העונה זכה עמה בגביע. ב-7 בספטמבר 2012 חזר בן דיין לישראל וחתם בהפועל עכו. לאחר עונה אחת בעכו חתם על חוזה לעונה אחת בבני סכנין, במדיה כבש בעונת 2013/2014 ארבעה שערי ליגה, והיה שותף להעפלת הקבוצה לפלייאוף העליון.
לקראת עונת 2014/2015 חתם בן דיין בקבוצת מכבי פתח תקווה. את שער הבכורה שלו במדי הקבוצה כבש ב-20 בספטמבר 2014, במשחק שהסתיים בתוצאה 4-4 נגד מכבי נתניה. בסך הכל עד תום העונה כבש שני שערים ב-19 הופעות, וסיים עם הקבוצה במקום השישי בפלייאוף העליון.
ב-18 בנובמבר 2015 חתם בן דיין במכבי שעריים מליגה א', ובעונתו האחרונה בקריירה ערך במדיה 20 הופעות וכבש אחד.
ב-18 ביולי 2017 הודיע בן דיין על פרישה ממשחק פעיל, ומונה לעוזר מאמן בקבוצת נערים א' של מכבי תל אביב.
קריירה > נבחרת ישראל

ב-3 ביוני 2000 ערך בן דיין את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ישראל, במשחק ידידות מול נבחרת הונגריה. בן דיין שיחק עם הנבחרת גם במוקדמות מונדיאל 2002 ולאחר מכן לא זומן לסגל הנבחרת במשך תקופה ארוכה, עד שזומן על ידי המאמן דרור קשטן בשנת 2007, ומאז שיחק עם הנבחרת במוקדמות יורו 2008, מוקדמות מונדיאל 2010 ומוקדמות יורו 2012. את שערו היחיד במדי הנבחרת הבקיע ב-10 באוקטובר 2009, בניצחון 1-3 על נבחרת מולדובה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010, ואת הופעתו האחרונה בנבחרת ערך ב-29 בפברואר 2012, במשחק ידידות מול נבחרת אוקראינה.
מחוץ למגרש

ב-23 בפברואר 2005 פרסם העיתון "ידיעות אחרונות" שבן דיין "נכנס בצליעה למשרדי הביטוח הלאומי וביקש מהרופאים לקבל אחוזי נכות בשווי 200,000 שקל. ערב לפני כן, וגם במחזורי הליגה שאחרי, הוא רץ על המגרש תשעים דקות כמו נמר". לאחר מכן הוסיף העיתון כי "היחידה לחקירות הונאה של המוסד לביטוח לאומי הגיעה למסקנה שמדובר בהתחזות". בן דיין הגיש תביעת לשון הרע נגד העיתון, אך תביעתו נדחתה מחמת הגנת אמת בפרסום.
ב-2012 השתתף בסדרה קופיקו בתפקיד עצמו.
בן דיין נשוי לדוגמנית דנה פרקש, ולהם שלוש בנות.
תארים

גביע המדינה: 2000/2001, 2001/2002
גביע הטוטו: 1998/1999
אליפות: 2009/2010
גביע המדינה: 2009/2010, 2010/2011
הגביע הקפריסאי: 2011/2012
הערות שוליים

↑  לי בוץ, בן דיין: "זה שינוי משמעותי, אבל אני בנוי לו", באתר ynet, 6 ביולי 2009
↑  דדי בן דיין סיכם באומוניה ניקוסיה, באתר ynet, 5 בינואר 2012
↑   עירד צפריר, דדי בן דיין: "גיל 37 זה פנסיונר? אני מעדיף ללכת לישון או לראות מבט", באתר הארץ, 19 בנובמבר 2015
↑  צפו: דדי בן דיין מודיע על פרישה מכדורגל, באתר ערוץ הספורט, 18 ביולי 2017
↑  משה שיינמן, בן דיין ישמש כעוזר מאמן נערים א' במכבי ת"א, באתר ynet, 20 ביולי 2017
↑  א (ת"א) 21107/05 דוד בן דיין נגד ידיעות אחרונות ואחרים, ניתן ב-4 בדצמבר 2008
אלברט תומאס

אלברט דאנקן תומאס (באנגלית: Elbert Duncan Thomas‏; 17 ביוני 1883 – 11 בפברואר 1953) היה פוליטיקאי מטעם המפלגה הדמוקרטית מיוטה. הוא ייצג את יוטה בסנאט של ארצות הברית מ-1933 עד 1951. הוא כיהן כיו"ר ועדת החינוך של הסנאט, והוא הדמוקרט האחרון שכיהן כסנאטור כיתה 3 של יוטה.
ביוגרפיה > ראשית חייו

תומאס נולד בסולט לייק סיטי, טריטוריית יוטה, ב-17 ביוני 1883, לקרוליין סטוקדייל וריצ'רד קנדל תומאס. הוא היה החמישי מבין 12 ילדים. הוריו אהבו את האמנויות, במיוחד את התיאטרון. הם בנו את בית המשחקים הראשון לילדים ממערב לנהר המיסיסיפי באסם בשטח שלהם, אשר קראו לו בארנקל. אלברט היה מעורב בהצגות רבות שנערכו לציבור בבארנקל. אביו היה מעורב בשלטון המקומי וערך כינוסים ועצרות פוליטיות בבארנקל. מאוחר יותר עברה משפחתו לבית מול מה שהוא כיום מרכז הכנסים של כנסיית ישוע המשיח של קדושי אחרון הימים (LDS Church). בית זה רשום במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים. בעודו סטודנט לתואר ראשון באוניברסיטת יוטה, תומאס עזר לייסד את אגודת Amici Fidissimi בשנת 1902. אגודת ה-AF הייתה ארגון אחווה לגברים שהתחברה מאוחר יותר לאחוות פי דלתא תטא, אחוות מכללות בינלאומית, ב-1914, והפכה לסניף האלפא של האחווה ביוטה. אלברט היה החניך הראשון ל-Phi Delta Theta באוניברסיטת יוטה.
תומאס התחתן עם עדנה הארקר ב-25 ביוני 1907 במקדש סולט לייק ונולדו להם שלוש בנות ביחד. עדנה מתה ב-1942, ואלברט התחתן מאוחר יותר עם אתל אוונס ב-1946 במקדש סולט לייק.
ביוגרפיה > שירות בכנסייה

תומאס מילא שליחות ביפן עבור כנסיית ה-LDS עם אשתו הראשונה, מ-1907 עד 1912. הוא היה אחד המיסיונרים הראשונים של ה-LDS שנשלחו ליפן, ובתו הראשונה, צ'יו, נולדה שם. אלברט פיתח אהבה עמוקה לעם היפני ולמד לדבר יפנית שוטפת. הוא היה המחבר של Sukui No Michi, התרגום ליפנית של המסכת המורמונית "דרך הישועה". במשך חמש שנות שליחותו, תומאס היה נשיא המשלחת היפנית. בשובו מיפן, הוא הפך לפרופסור למדע המדינה והיסטוריה באוניברסיטת יוטה (שם קיבל תואר ראשון ב-1906). הוא לימד את התרבות הלטינית, היוונית והיפנית, וכן היה פרופסור למדעי המדינה והיסטוריה ובסופו של דבר מנהל במועצת העוצרים באוניברסיטת יוטה במשך שנים רבות.
ביוגרפיה > תפקיד פוליטי

תומאס נבחר לראשונה לסנאט כדמוקרטי ב-1932, והביס את ריד סמוט הרפובליקני. הוא כיהן בוועדת החינוך והתעסוקה (שהיה היושב ראש שלה), הוועדה לעניינים צבאיים, ועדת המכרות והכורים, וועדת העבודה ורווחת הציבור.
באפריל 1943, ניתוח סודי של ועדת החוץ של הסנאט על ידי החוקר הבריטי ישעיה ברלין עבור משרד החוץ הבריטי אפיין את תומאס כ:
מיסיונר מורמוני לשעבר, שעבודתו נעשתה בעיקר במזרח הרחוק. הוא דובר יפנית שוטפת, ויחסיו לבעיות שלאחר המלחמה נצבעות בעיקר על ידי השקפותיו במזרח הרחוק, המסוכמות בהצהרתו כי "תמו ימי השליטה של האדם הלבן וכמעט בטוח שהאימפריה הבריטית תתמוסס בשנת החלק הזה של העולם". הוא איש בינלאומי ומתערב, שהצביע עם הממשל על כל הצעדים הזרים. הוא בעצם סוחר חופשי, אבל, בכל זאת, מצביע מדי פעם עם גוש החוואים שהוא בעל עוצמה במדינה החקלאית שהוא מייצג. הוא תומך נלהב של תוכנית הצבא היהודי.
תומאס היה בין 12 המועמדים בוועידה הלאומית הדמוקרטית של 1944 לשמש בתפקיד שותפו למרוץ של פרנקלין ד. רוזוולט בבחירות לנשיאות באותה שנה. הוא כיהן שלוש קדנציות לפני שהובס בניסיונו להיבחר מחדש על ידי וולאס פ. בנט ב-1950. בשנת 1951, הוא מונה לנציב העליון על טריטוריית הנאמנות של איי האוקיינוס השקט. אלברט מת בהונולולו, טריטוריית הוואי, ב-11 בפברואר 1953. הוא נקבר בחלקת משפחת תומאס בבית הקברות בסולט לייק סיטי.
ביוגרפיה > מורשת

בית גיבס-תומאס, בסולט לייק סיטי, שהיה מקום מגוריו הבלעדי של תומאס ביוטה, נרשם במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים בשנת 1984, במידה רבה כדי להכיר בארגון שלו.
ג'ייק גארן

אדווין ג'ייקוב "ג'ייק" גארן (באנגלית: Edwin Jacob "Jake" Garn; נולד ב-12 באוקטובר 1932) הוא פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת יוטה בשנים 1974–1993. גארן הוא חבר המפלגה הרפובליקנית. הוא נעשה לחבר הקונגרס המכהן הראשון שטס לחלל החיצון במשימה הרביעית של מעבורת החלל דיסקברי, STS-51-D, באפריל 1985. בעבר היה ראש עיריית סולט לייק סיטי.