stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חוק הבינה המלאכותית
הערות שוליים

↑  רפאל קאהאן, הפרלמנט האירופי אישר טיוטת חוק לרגולציה על בינה מלאכותית, באתר ynet, 14 ביוני 2023
↑  "EUR-Lex - 52021PC0206 - EN - EUR-Lex". eur-lex.europa.eu. ארכיון מ-23 באוגוסט 2021. נבדק ב-2021-09-07. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  הגבלות ואיסורים: חוק ראשון באיחוד האירופי נגד בינה מלאכותית,  באתר כיפה, 22 ביוני 2023
↑  Mueller, Benjamin (2021-05-04). "The Artificial Intelligence Act: A Quick Explainer". Center for Data Innovation (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-14 באוקטובר 2022. נבדק ב-2021-11-14. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Câmara aprova projeto que regulamenta uso da inteligência artificial - Notícias". Portal da Câmara dos Deputados (בBrazilian Portuguese). ארכיון מ-17 בפברואר 2022. נבדק ב-2022-02-17. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Artificial Intelligence Act: Council calls for promoting safe AI that respects fundamental rights". www.consilium.europa.eu (באנגלית). ארכיון מ-9 בינואר 2023. נבדק ב-9 בינואר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Proposal for a Regulation of the European Parliament and of the Council laying down harmonised rules on artificial intelligence (Artificial Intelligence Act) and amending certain Union legislative acts General approach - Statement by Germany". www.data.consilium.europa.eu. ארכיון מ-27 בינואר 2023. נבדק ב-9 בינואר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "European parliament prepares tough measures over use of artificial intelligence". Financial Times. 2023-04-14. ארכיון מ-14 באפריל 2023. נבדק ב-2023-04-14. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  EU agrees landmark rules on artificial intelligence, www.ft.com
↑  Jess Weatherbed, EU reaches provisional agreement on AI Act, paving way for landmark law, The Verge, ‏2023-12-08 (באנגלית)
↑  עו״ד אסף כהן צידון, חוק הבינה המלאכותית באיחוד האירופי יוצא לדרך – מה מותר, מה אסור, על מי חל ומה חשוב לדעת, באתר Let's AI בינה מלאכותית, ‏2024-01-24
↑  Propp, Mark MacCarthy and Kenneth (2021-05-04). "Machines learn that Brussels writes the rules: The EU's new AI regulation". Brookings (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-27 באוקטובר 2022. נבדק ב-2021-09-07. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Quach, Katyanna (15 יוני 2023). "Euro Parliament green lights its AI safety, privacy law". The Register. נבדק ב-29 ביולי 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "EUR-Lex - 52021SC0084 - EN - EUR-Lex". eur-lex.europa.eu (באנגלית). ארכיון מ-17 באפריל 2023. נבדק ב-2023-04-17. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Casarosa, Federica (2022-06-01). "Cybersecurity certification of Artificial Intelligence: a missed opportunity to coordinate between the Artificial Intelligence Act and the Cybersecurity Act". International Cybersecurity Law Review (באנגלית). 3 (1): 115–130. doi:10.1365/s43439-021-00043-6. ISSN 2662-9739.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 2610162481008037680004   WorldCat (עם VIAF): 2610162481008037680004
קאריסה מור

| --- | --- |

קאריסה מור בחוף טרסלס, קליפורניה, קיץ 2020
 לידה:  27 באוגוסט 1992 (בת 32) הונולולו, הוואי, ארצות הברית
 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית
 משקל:  64 ק"ג
 גובה:  1.70 מטר
 https://www.carissamoore.com
 ספורט
 ענף ספורט:  גלישת גלים
 הישגים
 פרסים והוקרה:  פרס ג'יימס סאליבן (2022) 
 
קאריסה קאינאני מור (באנגלית: Carissa Kainani Moore, נולדה ב-27 באוגוסט 1992) היא גולשת גלים מקצועית אמריקאית. האלופה האולימפית לשנת 2020 בגלישת גלים לנשים, ואלופת סבב ה-WSL (אנ') (ליגת הגלישה העולמית) בשנים 2011, 2013, 2015, 2019 ו-2021.
ילדות וקריירה מוקדמת

כשהייתה בת חמש, החלה מור לגלוש עם אביה בחופיי ואיקיקי, בעיר הונלולו, שבהוואי. "אבא לימד אותי לגלוש כשהייתי בת ארבע או חמש בחוף ואיקיקי וישר התמכרתי". אביה, כריס, היה שחיין מים פתוחים תחרותי שזכה במספר תחרויות. הוא גר קרוב למים, בשונה מאימה של מור, שלביתה לא הייתה גישה לים, ולכן לאחר גירושי הוריה, כשהייתה בת 10 מור בחרה בהוואי, בים ובאביה. כשמור הייתה שוהה אצל אימה והמוטיבציה שלה לגלוש הייתה מתחילה לדעוך, היא הייתה כותבת מכתבים לאביה כדי לשמור על תשוקתה לגלישה.
כבר בגיל 11 החלה מור לנצח בתחרויות הגלישה הארציות של איגוד הגלישה הבית ספרית הלאומי ה-NASSA) National Scholastic Surfing Association). כמו כן, זכתה במקומות הראשונים באליפות העולם לנוער של התאחדות הגלישה הבינלאומית (ISA), ולקחה חלק בזכיית נבחרת הוואי בתחרות. בסך הכול, החזיקה מור, במספר שיא של 11 תוארי NASSA לגלישה חובבנית, ובשנת 2008, בגיל 16, הפכה לזוכה הצעירה ביותר בתחרות במסגרת התחרות - Triple Crown of Surfing.
הגולשת האמריקאית, בת'אני המילטון, סיפרה באוטוביוגרפיה שלה, שהיא העריצה את הנחישות של מור כשהן השתתפו בתחרות ביחד כשהיו בנות 7–9.
קריירה

ב-2010, התקבלה מור להתחרות באליפות העולם בגלישה – סבב ה-WSL (שבזמנו נקרא ASP), היא סיימה במקום השלישי, וזכתה בתואר "טירונית השנה".
ב-2011, זכתה מור בשלוש תחרויות והוכתרה כאלופת העולם בפעם הראשונה, כשהיא מדיחה את האלופה המכהנת סטפני גילמור שזכתה בתואר 4 פעמים רצופות. עקב כך, בגיל 18, הפכה לאדם הצעיר ביותר (גבר או אישה) שזכה באליפות העולם בגלישה. מור זכתה בתואר שוב בשנים 2013 ו-2015. בנוסף, נבחרה כ"הרפתקנית השנה" של נשיונל ג'יאוגרפיק, "אשת השנה" של מגזין "Glamour" (אנ'), ו"הגולשת המובילה" (Top Female Surfer) של סקר מגזין "Surfer" (מספר פעמים).בשנת 2014 נכנסה להיכל התהילה של גלישת הגלים, ומדינת הוואי הכריזה על ה-4 בינואר כ"יום קאריסה מור".
ב-2019 זכתה מור פעם נוספת במקום הראשון בסבב ה-WSL לנשים והתקבלה לאולימפיאדת הקיץ 2020. לאחר זכייתה הכריזה על הפסקה מהסבב העולמי לשנת 2020.
ב-2021, זכתה שוב קאריסה מור במקום הראשון בסבב ה-WSL לנשים והוכתרה בפעם החמישית כאלופת העולם. כמו כן, בינואר 2022, זכתה בתחרות ה-Triple Crown of Surfing.
קריירה > אולימפיאדת הקיץ 2020

באולימפיאדת 2020 שנערכה בטוקיו, יפן, ייצגה קאריסה מור את ארצות הברית בגלישת גלים, כחלק מנבחרת הנשים יחד עם קרוליין מארקס.
במקצה הגמר התחרתה מור נגד הגולשת הדרום אפריקאית, ביאנקה בייטנדאך, שאותה ניצחה לאחר שקיבלה ציון של 14.93.
זו הייתה האולימפיאדה הראשונה בה גלישת גלים נכללה כחלק מהתחרות, ומור הפכה לאישה הראשונה בהיסטוריה שזכתה במדליית הזהב בגלישת גלים. מור היא הגולשת הראשונה שהיא גם ילידת הוואי שהשתתפה במשחקים האולימפיים, מאז השתתפותו של דיוק קהנמוקו בשנת 1924.
בנוסף, באולימפיאדה ייצגה מור לראשונה בקריירה שלה את ארצות הברית והתחרתה תחת דגלה. בדרך כלל, מור בוחרת להתחרות תחת דגל הוואי, במקום להתחרות תחת דגל ארצות הברית כשהיא מתחרה מטעם ארצות הברית בתחרויות בינלאומיות של WSL. ה-WSL וגם התאחדות הגלישה הבינלאומית (ISA), מכירות בהוואי כישות נפרדת מארצות הברית.
הערות שוליים

1 2  "Carissa Moore: the life of a Hawaiian surfing queen". Surfertoday (באנגלית אמריקאית). 2021-08-24. נבדק ב-2022-06-27.
↑  Price, Karen (2021-09-15). "Carissa-Moore-Adds-Fifth-Surfing-World-Title-To-Olympic-Gold-Medal-In-2021". team usa. נבדק ב-2022-06-27.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
1 2  Carissa Moore, Red Bull (באנגלית)
↑  Hamilton, Bethany (2004). Soul Surfer: A True Story of Faith, Family, and Fighting to Get Back on the Board (באנגלית). New York: MTV Books. pp. 41–42.
1 2  "Fast waves, faster girl". ESPN.com (באנגלית). 2011-11-07. נבדק ב-2022-06-27.
↑  "Carissa Moore Crowned 2013 ASP Women's World Champion". World Surf League (באנגלית). נבדק ב-2022-06-27.
↑  "קאריסה מור זוכה באליפות העולם בגלישה לנשים 2015!". Streamer. נבדק ב-2022-06-27.
↑  "Carissa Moore Claims 2015 WSL Title". World Surf League (באנגלית). נבדק ב-2022-06-27.
↑  Adventurers of the Year 2012: Surfer Carissa Moore, Adventure, ‏2011-11-24 (באנגלית)
↑  Condé Nast, Carissa Moore: The Game Changer, Glamour, ‏2013-10-30 (באנגלית אמריקאית)
↑  2014 Inductees, Huntington Surf & Sport
↑  H. N. N. Staff, Mayor Caldwell proclaims Carissa Moore Day, https://www.hawaiinewsnow.com (באנגלית)
↑  "Women's Championship Tour Rankings 2019". World Surf League (באנגלית). נבדק ב-2022-06-27.
↑  "Moore, Marks earn U.S. Olympic surfing spots". ESPN.com (באנגלית). 2019-12-02. נבדק ב-2022-06-27.
↑  Inertia, The. "Carissa Moore Announces Break From 2020 Championship Tour Season". The Inertia (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-06-27.
↑  Tulloch and Bregman, Ash and Scott (2021-09-15). "carissa-moore-gabriel-medina-crowned-world-champions-at-world-surf-league-finals". olympics.com. נבדק ב-2022-06-27.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Carissa Moore, John John Florence win Vans Triple Crown of Surfing". spectrumlocalnews.com (באנגלית). נבדק ב-2022-06-27.
↑  OlympicTalk (2019-12-02). "Carissa Moore, Caroline Marks qualify for U.S. Olympic surfing team". OlympicTalk | NBC Sports (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-06-27.
↑  Gastelum, Andrew. "U.S.'s Carissa Moore Wins First Olympic Surfing Gold". Sports Illustrated (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-06-27.
↑  Barco, Mandalit del (2021-07-27). "U.S. Surfer Carissa Moore Wins The First Gold Medal Ever In Her Sport At The Olympics". NPR (באנגלית). נבדק ב-2022-06-27.
↑  "Native Hawaiians 'Reclaim' Surfing With Carissa Moore's Olympic Gold". Hawai'i Public Radio (באנגלית). 2021-08-06. נבדק ב-2022-06-27.
↑  Press, Sally Ho, Associated (2021-07-13). "Olympic surfing exposes whitewashed Native Hawaiian roots". WPLG (באנגלית). נבדק ב-2022-06-27.
↑  Why Hawaiian-Born Surfers Aren't Excited to Surf for America in the Olympics, InsideHook (באנגלית אמריקאית)
↑  Branch, John (2021-05-17). "'I'm Not Anti-Anything. I'm Pro-Hawaii.'". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2022-06-27.
↑  Adam Kilgore, For Carissa Moore, surfing brought the ocean’s power and glory to the Olympics, www.washingtonpost.com, ‏July 28, 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2020117763  VIAF: 4830160310458958300008   WorldCat (עם VIAF): 4830160310458958300008
פדגוגיה

עבד פדגוג ביוון העתיקה; פסלון מטרקוטה.
ספר שנכתב על ידי ילדים כחלק מתהליך של פיתוח מיומנויות אורייניות.
פדגוגיה היא תורת החינוך, ובהתאם לכך, תוך כדי התייחסות למערכת היחסים בין התלמיד למורה, היא דנה בדרכים האופטימליות להגשמתן של מטרות החינוך באמצעים שונים.
מקור המילה הוא מיוונית עתיקה: παιδαγωγέω‏ (phaidagōgeō)‏. παῖς פירושו ילד ו-άγω פירושו מוביל, כלומר "להוביל ילד". ביוון העתיקה הפדגוג היה לרוב עבד אשר פיקח על לימודי בנו של אדונו. הוא לקח אותו לבית הספר או לגימנסיון, דאג לו ונשא את ציודו.
תחומים

הפדגוגיה היא תורה רחבה אשר מורכבת מתת-תחומים וענפים שונים.
אנדרגוגיה – פדגוגיה המיועדת למבוגרים.
פדגוגיה ביקורתית – אסכולה בפדגוגיה שנוסדה על ידי המחנך והפילוסוף הברזילאי פאולו פריירה.
דידקטיקה – ענף משנה של הפדגוגיה, אשר עוסק בפיתוח גישות ושיטות הוראה.
פדגוגיה במערכת החינוך

הפדגוגיה מהווה את לב התהליך החינוכי בבית הספר. המורה הוא הפדגוג שעומד במרכז תהליך ההוראה והתלמיד במרכז תהליך הלמידה.
אסכולות פדגוגיות

בין אלו שחקרו את התחום הכללי של האופן בו לומדים אנשים, ניטש ויכוח עז בין שני מחנות. מחנה אחד הדגיש את ההיבט האסוציאטיבי, והמחנה השני העדיף את התאוריה הפונקציונלית (תפקודית).
אסכולות פדגוגיות > הגישה האסוציאטיבית

האסוציאטיביים שלטו בכיפה במשך תקופה ממושכת למדי. גישה זו היא מכניסטית במהותה. על פי גישה זו, רשמים המתקבלים על ידי המוח קשורים אחד לשני בגלל פקטורים מכניים כגון הדמיון ביניהם. וכן, שרעיונות חדשים אמורים לסלול מסלולים חדשים במוח; רעיונות ישנים וחוזרים לעיתים קרובות חורצים במוח מסלולים עמוקים. רעיונות אמורים להיוולד מרשמים כאלו באסוציאציה. לדוגמה, הרעיון של אדום אמור להתפתח בדמיון כתוצאה מקליטת רשמים רבים של אדמומיות. המשמעות של רעיון זה עבור אנשי החינוך הייתה שעל מנת שרעיון יקובע במוח באופן קשיח, יש לחזור עליו שוב ושוב.
על פי הגישה, האדם נולד עם יכולת אחת בלבד וזו היכולת האסוציאטיבית. כלומר, היכולת לקשר בין תחושות, היא יכולת מולדת ועליה מתבססת כל תהליך הלמידה. על כן, האסוציאניסטים הציעו מספר חוקים ובניהם חוק הסמיכות וחוק הדמיון. על פי חוק הסמיכות, בני האדם יכולים לזהות עצמים או אירועים שסמוכים בזמן או במקום וכך נוצרת תעלת פיזור במוח. מדובר בתהליך פיזיולוגי, שעל פיו, אירועים שסמוכים בזמן או במקום יצרו אסוציאציה, מכיוון שהם מתחברים מבחינה פיזיולוגית באמצעות תאי עצבים שמחברים את התחושות.
הגישה האסוציאניסטית היא הבסיס לגישה ההתנהגותית בלמידה, שמבוססת בין היתר, על היכולת לקשר בין תחושות. למשל, תהליך ההתניה הקלאסית, מתבסס ברובו על עקרון חוק הסמיכות.
יוהאן פרידריך הרברט (Johann Friedrich Herbart) היה הפילוסוף המוביל האקדמי של הפילוסופים בארצו.[דרוש מקור] הוא האמין שלתפיסות ורעיונות יש עניין למשוך או להמשך לרעיונות ותפיסות דומות[דרוש מקור]. תלמיד אמור להתעניין במושגים הקרובים לאלו אותם כבר רכש ובהם הוא שולט. על המורה האחראי לדאוג שהעניין האישי יבוא לידי מימוש. הרברט לא השאיר דבר למזל ולכן קבע חמישה שלבים המרכיבים הוראה:
הכנה (Preparation) – על המורה למצוא את הזיכרונות או כל משהו אחר שיכול להקשר לנושא הנלמד נקשר למודעות של התלמיד.
הצגה (Presentation) – תפקידו לדאוג שהתלמיד יבין את הנושא החדש. כאן הרברט הלך בעקבותיהם של פסטולוצי וקומיניוס. מורים צריכים למצוא הצגות מוחשיות של כל רעיון מופשט שנלמד.
חיבור (Association) – מתרחש החיבור של הרעיון החדש אל המסה התפיסתית.
הכללה (Generalization) – בשלב הזה נערכת השוואה בין הרעיון החדש והישן. במה הם דומים ובמה הם שונים. כאשר הרעיון החדש מובן לתלמיד הם רואים שהרבה רעיונות יכולים להקשר לזה וההכללה מתאפשרת.
יישום (Application) – הרעיון הנלמד צריך לעזור לתלמיד לנתח התנסות חדשה.
הצעדים ההרבטיינים הפכו להכשרת המורים המושלמת לאורך מספר דורות.
אסכולות פדגוגיות > הגישה התפקודית

ג'ון דיואי (1859–1952) היה זה שחיסל סופית את ההרברטיזם. דיואי חלק באופן משכנע על שני עמודי היסוד של הרברט התיאור של דרך הלמידה האנושית ומה שנרמז מחמשת שלבי ההוראה – כיתה ממוקדת מורה ותוכן. דיואי טען "הרברטיזם נראה לי במהותו כפסיכולוגיה של מנהל בית ספר ולא כפסיכולוגיה של הילד". על פי הפילוסופיה המסורתית הקלאסית, ניתן לסווג את גישתו של הרברט כ"דואליזם של גוף-נפש". הגישה של דיואי נודעה כאינטרפרטציה "נטורליסטית" ו"מוניסטית" של הנפש והלמידה. הנטורליזם של דיואי היה ביולוגי ומעבר לכך דרווינסטי. דיואי כיוון תשומת לבו לכלים הזמינים לאדם להישרדות, כפי שנראה באופן בו הוא פותר בעיות העומדות לפניו. המרכיב המרכזי באמונתו של דיואי היה שהאדם יכול להתקדם אם הוא משתמש באינטליגנציה הטבעית בתוספת ניסיון העבר לצורך פתרון בעיות. בגרסה הפונקציונלית (תפקודית) של דיואי המוח מופעל על ידי העניין של האורגניזם במטרות שלו, בבעיות שלו. המשמעות של גישה זו היא שעל המורה להציב בפני התלמיד בעיות לפתרון במקום רק שינון וזכירה.
ההבדלים המהותי בין הפונקציונליות של דיואי והאסוציאטיביות של הרברט לגבי מנגנון המוח והאינטליגנציה היו:
רעיון הדואליזם של גוף ומוח מול הרעיון של ישות אחת.
הרעיון שמה שמשפיע על המוח הוא האינטראקציה שבין התחושות לסביבה (קלט פלט), מול ההיבט של הצורך והעניין האישי.
עבור דיואי, המשמעות של אינטליגנציה היא היכולת להשתמש בניסיון עבר. כאשר הוא תיאר באופן מפורט למה הוא מתכוון בפתרון בעיות הוא שרטט את תהליך החקר המדעי. דיואי פיתח את הדוקטרינה שהמוח הוא פונקציה אורגנית שהאדם משתמש על מנת להקטין את הדחפים שלו, לפתור בעיות, לספק צרכים, להשיג יעדים. על פי דיואי האינטראקציה עם הסביבה – הניסיון שרוכש האדם בסביבתו – נעשה לחומר ממנו יוצר האדם משמעות. עבור דיואי האדם הוא יצור אקטיבי הפועל על פי האינטרסים של חייו. הוא לא רק יצור של הרגלים, אלא נדחף על ידי שאיפותיו לאינטראקציה דינמית עם סביבתו המשתנה כל הזמן באופן המציג בפניו אלטרנטיבות המאתגרות את האינטליגנציה שלו.
בשנת 1910 פרסם דיואי את ספרו "כיצד אנו חושבים". בספר זה הוא הציב חמישה צעדים בתהליך פיתוח החשיבה כתחליף לחמשת שלבי ההוראה של הרברט.
דיואי יזם שלב הכרה מצד התלמיד שהוא ניצב בפני בעיה. כאשר המצב נעשה מעורפל, נוצר מתח פנימי. האינסטינקט שלנו הוא לפתור את המתח, ואינסטינקט זה יוצר מוטיבציה ללמידה.
הכנה (Preparation): על המורה למצוא את הזיכרונות או כל משהו אחר שיכול להקשר לנושא הנלמד נקשר למודעות של התלמיד. התמודדות: התלמיד מתמודד עם הבעיה. בוחן לעומק את היבטיה ומנסה להבין אותה.
הצגה (Presentation): על המורה לדאוג שהתלמיד יבין את הנושא החדש (באמצעות הצגות מוחשיות של כל רעיון מופשט). העלאת השערות לפתרון הבעיה. מועלות השערות ודרכים לבחינתן.
חיבור (Association): על המורה לחבר את הרעיון החדש אל המסה התפיסתית. מיון ההשערה הסבירה ביותר. מזקקים וממיינים את הניחוש או השערה הסבירים ביותר. רק ההשערה הסבירה ביותר אמורה להיבחן.
הכללה (Generalization): נערכת השוואה בין הרעיון החדש והישן (דמיון ושוני). התלמיד רואה שהרבה רעיונות יכולים להקשר לזה וההכללה מתאפשרת. בחינת ההשערה הסבירה ביותר. כישלון או הצלחה ייצרו את ההתנסות שעליה תוכל להתבסס המחשבה.
יישום (Application): הרעיון הנלמד מסייע לתלמיד לנתח התנסות חדשה.
אסכולות פדגוגיות > קונקטיוניזם וביהביוריזם

דיואי, במהותו, ביקש מהמורים לאפשר לתלמידיהם ללכת באופן טבעי במסלול המתודה המדעית של פתרון בעיות. אולם דיואי לא נתפס כמדען, אלא כפילוסוף.
הרברט כבר עזב את השטח, אך קבוצה חדשה של אסוציאציוניסטים הופיעה, והפטרון שלהם, אדוארד לי תורנדייק, זכה להכרה רחבה כמדען בעל שם. בשעה שהתאוריות שלו אודות כיצד נוצרים ונבנים קשרים אסוציאטיביים במוח היו מרכיבים בפסיכולוגיה הכללית של תורנדייק, אנשי החינוך התרשמו מאוד מהמחקרים הניסויים שלו בתחום הדיסציפלינות המנטליות. המסקנות שלו בתחום זה שאין ללטינית ולמתמטיקה שום יתרון עדיפות בעיצוב יכולת החשיבה זכו לתהודה והשפעה רבה מאד.
על פי תורנדייק, אין כל הוכחות לכוח שיש לדיסציפלינה מסוימת בפיתוח כללי של המוח. מטרות חינוכיות צריכות להתייחס למיומנויות ספציפיות, תובנה או עמדות שחשוב שתלמידים ירכשו. רק לאחר מכן יש להתייחס לתרגול ולתחומי הדעת הספציפיים אותם יש ללמד. אנשים יכולים ללמוד לעשות הרבה דברים שונים והם ירכשו את תחום הדעת הספציפי באופן הנכון כולל התנסות, זיכרון ותרגול. בין ההשערות לגבי מה שנקרא על ידי תורנדייק "קשרים" (connectionism, קונקטיוניזם), היה שלמידה היא תולדה של קשרים בין גירוי לתגובה. המחקר של פאבלוב היווה בסיס לפיתוח המשוואה שאם גירוי A נמצא קשור לתגובה B אז חזור על גירוי A עד שתגובה B תופיע באופן מיידי כל פעם ש-A נוכח. מורים נהיו מודעים מהר מאוד לנוסחה של תורנדייק. רבים מאוד הבינו מזה שתרגול וחזרה אינם רק יעילים, אלא המכשיר היעיל ביותר להוראה. מעט מקום הושאר בגישה זו למטרות הלומדים. ההבנה, העניין והרלוונטיות שימשו מעתה רק תפקיד משני.
בשנות ה-20 המוקדמות, נולד הביהביוריזם מהקונקטיוניזם. זו הייתה לוגיקה קיצונית של חשיבה אסוציאטיבית. האיש ששמו נקשר לביהביוריזם היה ג'ון ווטסון, אשר פרסם בשנת 1914 את ספרו Behavior. ווטסון טען שהסביבה (גירוי או תנאים) עושים את האדם. כל תינוק יכול לגדול להיות גנב או בעל מקצוע. זאת מאחר שתורשה פחות חשובה מסביבה. מעבר לוויכוח שבין סביבה ותורשה, מהבחינה החינוכית משמעות גישה זו היא שלמידה זה מה שקורה ללמוד.
עבור דיואי והאוחזים בגישתו, ביהביוריזם וקונקטיוניזם לא היו יותר מאשר שתי תאוריות דואליסטיות. הלומד מופרד מהסביבה הפיזית והוא נתפס כקולט פסיבי של שיעור, גירויים, דרבון מצד המורה והסביבה. הפונקציוניסטים דחו את רעיון הלומד הפסיבי, הסופג השפעות מהסביבה או ממורשת תרבותית. הם לא יכלו לקבל את הגישה שהאדם הוא יצירתי בכל דבר מלבד למידה. לא הייתה להם מחלוקת עם הגישה שמבוגר יודע יותר מילד, או לגבי הערך של מורשת תרבותית, אלא נקודת המחלוקת המרכזית הייתה בקשר למקומו של הלומד, אותו הם תפסו בתור המניע האמיתי ללמידה. הם חיפשו את מטרות הלמידה בחיי הלומד, שמשמעו לדוגמה, בדיקת צרכיו של ילד בן שבע במקום מסוים, כפי שהוא חש אותם. הם ביקשו שהמורה יבדוק את צרכיו האמיתיים של כל אינדיבידואל בכיתה. הם לא רצו שהמורה ישאל את התלמיד מה מעניין אותו, אלא שילמדו לגבי כל תלמיד, כך שיוכלו להעריך מה עשוי לעניין אותו.
חדשנות פדגוגית

תבנית:להרחבה
התאמת תוכנית הלימודים לדינמיות המשתנה.
מימוש מטרות החינוך בהתאמה למאה ה-21.
חדשנות פדגוגית > למידה משולבת מחשב

עיצוב סביבה לימודית שיתופית, המנהלת דיאלוג עמיתים, מעבר לגבולות הכיתה באמצעות הטכנולוגיה
שימוש במחשבים ניידים
למידה מרחוק – גלישה באתרי אינטרנט לצורך חיפוש מידע
למידה עצמאית באמצעות הנחיה של המורה נגישות למאגרי מידע בכל זמן ובכל עת מעבר לשעות הלימודים
יכולת למידה מרחבית מעבר לספרי הלימוד
למידה שיתופית - למידת עמיתים
מרחבי למידה ירוקים - למידה המתקיימת במרחבים ירוקים בבתי הספר, מחוץ לכותלי הכיתה.
ראו גם

פילוסופיה של החינוך
הוראה מתקנת
ריצ'רד לבוי
נוירופדגוגיה
פדגוגיה אקטיביסטית
פדגוגיה דיאלוגית
פדגוגיה פמיניסטית
לקריאה נוספת

ז'אן-ז'אק רוסו, אמיל או על החינוך, תרגום: ארזה טיר-אפלרויט, ערך: עמוס הופמן, הוצאת מאגנס, כנרת זמורה-ביתן דביר, 2010.
יאנוש קורצ'אק, כיצד לאהוב ילדים, מפולנית: יעקוב צוק, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1963.
פאולו פריירה, פדגוגיה של מדוכאים, ירושלים: מפרש, 1981, תרגום: כרמית גיא
שור איירה ופאולו פריירה, פדגוגיה של שחרור: דיאלוגים על שינוי בחינוך, ירושלים: מפרש, 1990, תרגום: נתן גובר.
Applied Scholastics - הארגון ליישום הלמידה
הערות שוליים

↑  pedagogy, פדגוגיה, באתר ynet
↑  pedagogue, באתר www.etymonline.com (באנגלית)
↑  שרה גרופר, הטכנולוגיה בשירות הפדגוגיה, אאוריקה! 30, 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX525508  BnF: cb11933049j (data)  GND: 4044302-4  HDS: 008281  LNB: 000053694  NDL: 00567145  NKC: ph115703 
ילדים העוסקים בפרויקטים של חינוך סביבתי
נטילת ידיים שחרית

כיור נטילת ידיים בישיבת בית אל בירושלים
נטילת ידיים שחרית הוא חיוב מתקנות חז"ל הנזכרות בתלמוד, לפיה כל אדם הקם משנתו בבוקר מחויב ליטול את ידיו.
בתלמוד נזכר שתיקנו לברך על נטילה זו. נוסח הברכה - המהווה חלק מברכות השחר - היא: ”ברוך אתה ה' אלוהינו מלך העולם אשר קדשנו במצוותיו על נטילת ידים”.
בראשונים הובאו טעמים שונים על מהות וסיבת התקנה.
מקור וטעם התקנה

בתלמוד במסכת ברכות נאמר:
...כי מתער אומר אלהי נשמה... כי משי ידיה לימא ברוך אשר קדשנו במצותיו וצונו על נטילת ידים
בבית יוסף מביא באריכות את דברי ספר הזוהר כי תקנת הנטילה בבוקר, משום שבשעה שאדם ישן שורה עליו רוח רעה, ובבוקר כשניעור היא מסתלקת מגופו ונשארת רק על ידיו, ועל ידי הנטילה, מסתלקת הרוח רעה מהם.
לדעת רש"י זהו גם כוונת התלמוד במסכת ברכות כי אין לגעת קודם נטילה בנקבי הגוף:
הוא היה אומר (רש"י=רבי מונא) יד לעין (רש"י=שחרית קודם שיטול ידיו), תיקצץ יד לחוטם תיקצץ (רש"י=נוח לו שתקצץ שרוח רעה שורה על היד ומסמתו וכן כולן) יד לפה תיקצץ יד לאוזן תיקצץ יד לחסודה תיקצץ יד לאמה תיקצץ ליד לפי טבעת תיקצץ יד לגיגית תקצץ יד מסמא יד מחרשת יד מעלה פוליפוס.
בדברי הראשונים מבוארות כמה סיבות לתקנת נטילת ידיים בברכה:
לדעת הרא"ש הואיל והידיים 'עסקניות הן' קרוב לוודאי שבמשך השינה הן נדעו במקומות המכוסים שבגוף, וכדי לטהרן קודם התפילה, תיקנו חז"ל ליטול אותם ולברך על כך.
לדעת הרשב"א סיבת התקנה היא משום שבבוקר נעשים כברייה חדשה, ויש להתקדש ככהן המתקדש לפני עבודתו מהכיור.
לדעת הערוך השולחן נזקקו הרא"ש והרשב"א לטעמים נוספים לנטילת ידיים, מלבד סיבת ה'רוח הרעה', מאחר שבגין כך לא היו חז"ל מתקנין ברכה, כיון שלא תיקנו ברכה על חיוב שהוא להסיר מכשול או סכנה, כשם שלא תיקנו ברכה על נטילת ידיים למים אחרונים וכדומה.
מקור וטעם התקנה > חילוקי דינים

באחרונים כתבו מספר חילוקי דינים התלויים במחלוקת הרשב"א והרא"ש:
היה ער בלילה: לדעת הרא"ש אין לברך, מאחר שאין חשש שמא נגע במקום המטונף. אך לדעת הרשב"א חייב לברך, מאחר שהיא תקנה קבועה ליטול ידיים בבוקר קודם התפילה ככהן.
ישן עם כפפות: לדעת הרא"ש אין חיוב ברכה, מאחר שאין חשש שנטמאו ידיו, אך לדעת הרשב"א חייב לברך.
ברכה סמוך לנטילה: לדעת הרא"ש יש להסמיך את הברכה לנטילה, מאחר שהברכה היא ככל ברכת המצוות שיש לברך עובר לעשייתן. לדעת הרשב"א הברכה היא ברכת השבח, וניתן לברכה גם לאחר זמן.
נטילה בכלי: לדעת הרא"ש אין חיוב ליטול בכלי דווקא, ודי שירחץ את ידיו. אך לדעת הרשב"ט יש לרחוץ בכלי כדין וכפי דין נטילת הכהנים.
רחיצת רגלים: יש שכתבו לבאר דעת הרמב"ם המחייב רחיצת רגלים קודם תפילת שחרית, על פי דעת הרשב"א שהנטילה היא כנטילת הכהנים שנטלו אף את רגליהם. אך לדעת הרא"ש שהוא מדין נקיות די ברחיצת הידיים.
צורת הנטילה

בתלמוד במסכת שבת, לאחר שהובאו דברי רבי מונא שרוח רעה שורה על הידיים, הובאה דעתו של רבי נתן, שעל מנת להעביר את הרוח רעה, יש ליטול את הידיים שלוש פעמים בדווקא. וכן נפסק להלכה בשולחן ערוך: ”ידקדק לערות עליהן מים שלש פעמים, להעביר רוח רעה ששורה עליהן” (שולחן ערוך, אורח חיים, סימן ד', סעיף ב').
בכתבי האר"י כתב שאין הרוח רעה מסתלקת מהידים אלא כאשר נוטל את הידיים ל'סירוגין' - היינו שלא יטול שלוש פעמים ברצף על יד אחת, אלא יטול ימין ולאחריה שמאל ושוב ימין, עד שכל יד תינטל שלוש פעמים משום שרוח הרעה מדלגת מיד ליד עד שמסתלקת. הלכה זה לא נזכרה בשולחן ערוך, אולם נזכרה בנושאי כליו, במשנה ברורה ועוד, וכן הוא המנהג הרווח. 
אולם יש שכתבו בשם ספר הזוהר להפך, שאין הרוח רעה מסתלקת עד שיטול על כל יד 3 שלוש פעמים ברצף, ומעטים הורו לכתחילה להקפיד ליטול גם ברצף וגם לסירוגין לצאת ידי חובת שתי השיטות.
נגיעה באוכלים לפני הנטילה

כאמור, בתלמוד במסכת שבת נזכר, שאין לגעת בגיגית שכר קודם התפילה, בראשונים נחלקו האם הטעם הוא משום שהרוח רעה שעל היד תפסיד את השכר, או שמא הטעם הוא משום חששו שמא יינזק כשישתה מאותו שיכר.
להלכה כתב בשולחן ערוך: לא יגע בגיגית שֵׁכר, שמשמוש היד מפסיד השֵׁכר.
אך במשנה ברורה כתב שאין לגעת גם מטעם היזק:
ואם נגע במאכל קודם שנטל ידיו, אין לאסור המאכל על ידי זה; אבל לכתחילה מאוד יש ליזהר שלא ליגע אז בשום מאכל. ואם נגע באוכל, ידיחנו שלוש פעמים. וכן אין לשתות עשן טבא"ק קודם נטילת ידיים.
דבריו אלו מבוססים על דברי הסוברים שטעם האיסור נגיעה בגיגית השכר הוא מטעם שמא ינזק השותה ממנה, וכפי שביאר דבריו בביאור הלכה, ולכך כתב להיזהר מאד שלא לגעת באוכלים קודם הנטילה, וכן להקפיד בזה על נגיעה נשים או קטנים.
נטילה לקטן וגוי

כאמור לעיל, יש להיזהר מלאכול מאכלים שנגעו בהם קודם נטילת ידיים. באחרונים דנו מאיזה גיל יש ליטול את ידיהם של הקטנים ונאמרו בזה כמה דעות:
בשולחן ערוך הרב, לאחר שהאריך בסיבת הרוח רעה, כתב שהרוח רעה שורה על האדם רק בהגיעו לגיל בר מצווה ולא לפני, ולכך אין הכרח ליטול את ידי הקטנים.
אחרונים אחרים סבורים שיש ליטול משעה שמתחיל ללכת.
ויש שכתבו ליטול משעה שמתחיל לגעת בנקבי גופו.
דעה נוספת באחרונים, היא ליטול את ידי הקטנים משעה שהגיעו לגיל חינוך.
לעניין נגיעת גוי, כתב בשולחן ערוך הרב, כי אין לחוש לכך מאחר שהרוח הרעה מתאווה לשרות רק על מקום שיש קדושה.
באחרונים האריכו לבאר מדוע מקילים היום לקנות מאכלים שונים כגון לחם ומאפים, במקומות שעובדים בהם אנשים שאינם מקפידים על נטילת ידיים. אך באופן כללי כתבו שראוי להיזהר בכך במידת האפשר.