stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מעצרי הכרטיס הירוק
רקע

צרפת נכבשה במלחמת העולם השנייה בפלישה הגרמנית שהחלה במאי 1940 והסתיימה בכיבוש פריז ב-14 ביוני ובכניעה לגרמניה שמונה ימים לאחר מכן. צרפת הכבושה על ידי גרמניה הנאצית חולקה לשניים, כאשר הצפון והמערב (כולל פריז) השתייכו לאזור הכבוש בניהול ישיר על ידי גרמניה, והשאר השתייך למה שנקרא "האזור החופשי" (Zone libre) בדרום ובמזרח צרפת. ממשלת צרפת בראשות מרשל פטן עברה לעיר וישי שבאזור החופשי. ב-10 ביולי, הפרלמנט פיזר את עצמו, סיים את הרפובליקה השלישית ויצר את "המדינה הצרפתית",(État français הידועה יותר בשם "משטר וישי") בראשות פטן.
ממשלת וישי אימצה חוקים שהדירו יהודים מתפקידים מסוימים בחברה. חוקים אלו התקבלו ללא כפייה מצד הגרמנים. לדברי ראש המטה של פטן, "גרמניה לא הייתה הגורם שדחף לחקיקה האנטי-יהודית של וישי. החקיקה הזו הייתה ספונטנית ואוטונומית". ב-22 ביולי 1940 הוקמה בווישי ועדה מיוחדת לבחינה ולשלילה של אזרחותם של יהודים שהתאזרחו לאחר הרפורמה בחוק הלאום ב-1927, וזאת במטרה לסלק "זרים" מהחברה הצרפתית. כ-300,000 יהודים חיו בצרפת. כמעט מחציתם היו יהודים זרים שנמלטו מאז מלחמת העולם הראשונה ממזרח אירופה, ובשנות ה-30 - מגרמניה הנאצית. בספטמבר 1940 ערכו השלטונות הצרפתיים, בפקודת הגרמנים, מפקד אוכלוסין של יהודים זרים. ב-3 בספטמבר 1940 הפכו לחוקיים מעצרם וכליאתם של הזרים שהוגדרו מסוכנים לביטחון הלאומי ולסדר הציבורי. האופטשטורמפיהרר האס-אס תיאודור דנקר, נציגו של אדולף אייכמן בפריז, ביקש להאיץ את הדרת היהודים, לא רק על ידי רישומם ושוד סחורותיהם, אלא גם על ידי כליאתם. הוא סמך על קרל תיאו צייטשל (Karl Theo Zeitschel) בשגרירות גרמניה בפריז, שחלק עמו את אותן מטרות, ושהיה אחראי על היחסים עם הקומיסריאט הכללי לענייני יהודים, אשר נוסד ב-29 במרץ 1941.
רקע > לפני המעצרים

ב-4 באוקטובר 1940 פרסם משטר וישי חוק חדש לגבי מעמדם של יהודים, במסגרתו התאפשר באופן חוקי עבור הרשויות המקומיות לעצור יהודים זרים ולכלוא אותם במחנות מיוחדים. רודולף שלייר (Rudolf Schleier), הקונסול הכללי הגרמני בפריז, כתב לברלין כי "ממשלת צרפת התחייבה לשלוח את כל היהודים ילידי חוץ למחנות ריכוז באזור הלא כבוש", וכי "יהודים ייעצרו באזור הכבוש ברגע שהמחנות הדרושים יהיו מוכנים".
עד שנת 1941 נכלאו במחנות בפיטיבייה, בון לה רולנד, קומפיין ודראנסי בעיקר יהודים זרים מפריז. ב-22 באפריל 1941 הודיע דנקר לז'אן-פייר אינגראן (Jean-Pierre Ingrand), נציג משרד הפנים באזור הכבוש, על הפיכת המחנה הגרמני לשבויי מלחמה צרפתים בפיטיבייה למחנה מעצר ליהודי פריז ועל העברת הנהלת המחנה ללשכתו של מושל מחוז לוארה (Loiret). במקביל, הגרמנים התעקשו ליישם את החוק מ-4 באוקטובר 1940 שהתיר כליאת יהודים זרים. מחנה פיטיבייה לא הספיק לכך, ומחנה המעצר בון לה רולנד נוסף למטרה זו, כך שנעצרו 5,000 איש.
פעולות > זימון

בתחילת מאי 1941, על סמך מפקד האוכלוסין של השנה הקודמת, 6,694 יהודים זרים, רובם גברים פולנים בני 18 עד 60 המתגוררים באזור פריז, קיבלו זימון בכרטיס ירוק (billet vert) שנמסר ביד על ידי שוטר צרפתי לשם "סקירת מצב" בהוראת ד"ר ורנר בסט. בכרטיס ירוק הורו להם ללכת לאחד מחמישה מרכזים (Caserne Napoléon, Caserne des Minimes, Rue Edouard-Pailleron, Rue de la Grange aux Belles או gymnase Japy) ב-14 במאי 1941, בליווי קרוב משפחה או חבר.
אחד מהגרין קארד שהתקבל (משמאל) ורשימת חפצים שהקרוב היה צריך להחזיר.
בכרטיס נכתב:
"מר _______ מוזמן להתייצב באופן אישי, מלווה באחד מבני משפחתו או בחבר אחד, בשעה 7:00 בבוקר ביום 14.5.1941 לבדיקת מצבו. הוא מתבקש לספק אמצעי זיהוי. מי שלא יתייצב ביום ובשעה שנקבעו, צפוי לעונשים החמורים ביותר."
פעולות > מעצרים וכליאה

בהנחה שמדובר בפורמליות אדמיניסטרטיבית בלבד, 3,700 גברים צייתו לזימון (3,430 יהודים פולנים, 157 צ'כים ו-123 יהודים חסרי אזרחות). הם נעצרו מיידית והאדם שהתלווה אליהם קיבל רשימה של חפצים שהוא נדרש ללכת ולהביא עבורם (שמיכה וסדין, ביגוד, סכו"ם, צלחת, תיק מוצרי היגיינה, כרטיס מזון ואוכל ל-24 שעות). האסירים הועברו באוטובוס תחנת אוסטרליץ וגורשו באותו יום בארבע רכבות לשני מחנות מעבר וכליאה במחוז לוארה: 1,700 נכלאו בפיטיבייה ו-2,000 - בבון-לה-רולנד. שני המחנות הופעלו בתחילה על ידי ז'נדרמים צרפתים תחת פיקוח מינהלי של מחוז לוארה. הצלב האדום הצרפתי (Croix-Rouge Française) הביא עזרה למשפחות הכלואים בשני המחנות.
האסירים בבון-לה-רולנד שהו בקסרקטין שאטו ד'או. המחנה שכן באזור הדרומי, 89 קילומטרים דרומית לפריז. במחנה היו שני חלקים: האחד לעצירים והשני לשירותי המנהלה (תחנת משטרה, מרפאה, מנהלה ומטבח). זה היה מחנה מעבר וכליאה בניהול צרפתי ומרכז גירוש ליהודים הקשורים למחנה בפיטיבייה. במשך יותר משנה הוחזקו האסירים מבלי לדעת מה יעלה בגורלם. בבון-לה-רולנד אסירים ביצעו עבודת כפייה בתוך המחנה ומחוצה לו, ו-700 הצליחו להימלט. השלטונות הגרמניים השתלטו על בון-לה-רולנד במאי 1942.
המחנה בפיטיבייה כלל 19 צריפים. המחנה היה בשליטה צרפתית אך האס-אס הגרמני ביקר ופיקח. כמו בבון-לה-רולנד, אסירים ביצעו עבודת כפייה בתוך המחנה ומחוצה לו. כמה אסירים סירבו להשתתף בעבודות כפייה וארגנו מרד ביוני 1941. מעטים הצליחו להימלט. שלטונות המחנה הגיבו בכך שאסרו על דואר ושלחו כמה גברים לכלא. הרופא הראשי של המחנה, רופא צרפתי מהעיירה, הורחק על ידי האס-אס כי ביטא אהדה למצוקתם של האסירים. בהוראת דנקר השתלטו הגרמנים על פיטיבייה במאי 1942.
פעולות > גירוש ומוות

ב-8 במאי 1942, 289 אסירים יהודים הועברו למחנה הריכוז קומפיין, שם יצאו בקרונות בקר ב-5 ביוני במשלוח 2 למחנה הריכוז אושוויץ. ב-25 ביוני וב-17 ביולי 1942 נשלחו האסירים הנותרים במשלוחים 4 ו-6 מתחנת פיטיבייה, וב-28 ביוני במשלוח 5 מתחנת בון-לה-רולנד לאושוויץ, שם נרצחו.
שילוח בעלי הכרטיסים הירוקים היה הריכוז ההמוני הראשון של יהודים על ידי משטר וישי. שנה לאחר מכן גורשו ונרצחו יותר מ-13,000 יהודים במהלך גירוש היהודים מפריז.
ראו גם

מוריס פאפון
יהדות צרפת
שואת יהודי צרפת
הערות שוליים

↑  Laub 2010, p. 217.
↑  Maury 2001.
↑  Satloff 2006, p. 31.
↑  Peschanski 2002, p. 237.
↑  Grynberg 1991, p. 135, as quoted in Rosenberg 2018, p. 297
↑  Rosenberg 2018, p. 297.
↑  Peschanski 2002, p. 239.
1 2  Diamant 1977, p. 22, as quoted in Zuccotti 1999, p. 146–147
1 2  Diamant 1977, as quoted in Rosenberg 2018, p. 297
1 2  Megargee & White 2018, p. 111.
↑  Megargee & White 2018, p. 199.
↑  Vincenot 2015, p. 45.
↑  Klarsfeld 1983, p. 573.
קורבנות המעצרים נרשמו עם הגעתם על ידי ז'נדרמים צרפתים במחנה המעצר פיטיבייה.
אסירים יהודים מול צריפיהם במחנה פיטיבייה.
לוח זיכרון לקורבנות הכרטיס הירוק וגירוש היהודים מפריז בתחנת אוסטרליץ
טום טומסק

סמל הקבוצה בשנות ה-90
טום טומסק (ברוסית: Футбольный клуб Томь Томск) היא קבוצת כדורגל מהעיר טומסק, בירת מחוז טומסק שבסיביר, רוסיה, המתמודדת בליגה הרוסית השלישית, הרביעית בחשיבותה במערך הליגות במדינה.
מאז 2016, הספונסר של הקבוצה היא גזפרום נפט (המחליפה את חברת טומסקנפט, שהייתה חברת בת של חברת הענק יוקוס) שהעניקה לקבוצה תמיכה של 660 מיליון רובלים בשנת 2020. המועדון נקרא על שמו של נהר טום, שעל גדתה המזרחית ממוקמת העיר טומסק.
היסטוריה

הקבוצה הוקמה ב-1957 על בסיס מועדון הכדורגל של טומסק "TKS" שנוסד ב-1909 והיה למועדון הכדורגל הראשון של העיר. ב-1913 נוסדה אליפות העיר טומסק והקבוצה התמודדה בה. בשנות ה-50 זכתה הקבוצה באליפויות אזוריות שונות והייתה לאלופת המחוז.
בשנות ה-90, עת שהקבוצה הייתה בליגה הרוסית השנייה (הליגה השלישית בחשיבותה ברוסיה), ניסו בעלי הקבוצה להעפיל איתה לליגה הרוסית הראשונה (הליגה המשנית ברוסיה) ולאחר צירוף מספר שחקני מפתח כגון ואלרי קונובאלוב וויקטור סבלייב הקבוצה הייתה מתמודדת רצינית על ההעפלה לליגה הרוסית הראשונה.
בשנת 1996 הקבוצה סיימה שנייה בליגה הרוסית השנייה והעפילה לליגה הרוסית הראשונה. כבר בשנה הראשונה של הקבוצה בליגה הרוסית הראשונה, בעונת 1997, הקבוצה הגיעה למקום גבוה בטבלה אך לא מקום המספיק לעלות לפרמייר-ליג הרוסי.
הקבוצה צירפה אליה עוד מספר שחקני מפתח כדי שיעזרו לקבוצה לשרוד בליגה הרוסית הראשונה כגון סרגיי זוקוב ומיכאיל מוראשוב אך לקבוצה הייתה בעיה גדולה כאשר הספונסרית הראשית של הקבוצה, "חברת הנפט המזרחית", הוציאה עצמה מלהיות ספונסרית של הקבוצה והקבוצה התקשתה לעמוד בתנאים הקשים כלכלית שכן הקבוצה גם הייתה צריכה לשפץ את האצטדיון שלה כדי שיעמוד בתקנים של הליגה הרוסית הראשונה ולכן המטרה של עלייה לליגה הבכירה התחלפה במטרה לשרוד בליגה הראשונה.
לקראת סוף שנות ה-90 הקבוצה מצאה ספונסר חדש ולאחר שסיימה במקום השלישי בליגה הרוסית הראשונה בשנים 2002 ו-2003 היא סיימה שנייה בסוף עונת 2004 והעפילה לפרמייר-ליג הרוסי כאשר היא מתייצבת כקבוצת מרכז טבלה.
בהתאם לתוצאות עונה 2010 הקבוצה נשרה לליגת משנה. בעונת 2012/13 סיימה שנייה והעפילה בחזרה לליגת העל, אך בסוף העונה נשרה שוב לליגת המשנה. בעונת 2015/16 סיימה בצמרת הטבלה ובטורניר העפלה הצליחה לחזור לליגה הבכירה, על חשבונה של קובאן קרסנודאר. ברם, נשרה חזרה לאחר עונה אחת בליגה הבכירה.
בעונת 2018/2019 סיימה במקום השלישי בליגה הלאומית, אך כשלה בניסיונה להעפיל לליגת העל הרוסית בכדורגל, אחרי שהפסידה במשחקי המבחן. בעונת 2020/2021 נצמדה לתחתית הטבלה ובספטמבר 2020 מונה אלכסנדר קרז'אקוב למאמן בניסיון להביא לשיפור הביצועים. אף על פי שהקבוצה לא הצליחה לטפס מעל לקו האדום ובתום העונה ירדה לליגת הכדורגל החובבנית של רוסיה היא נשארה בליגה הלאומית לאחר שמועדון צ'ייקה הורד ממנה בעקבות מכירת משחקים והיא ניצלה מירידת ליגה.
החל משנת 2020 במועדון פועלת קבוצת כדורגל נשים טום טומסק שמשחקת בליגה השנייה בחשיבותה.
בתום עונת 2021/2022 איבדה את מעמדה המקצועני ועברה להתמודד בליגה השלישית, החובבנית.
שמות הקבוצה

שם הקבוצה שונה מספר פעמים מאז הקמתה בשנת 1957, אז נקראה "בורבסטניק", "טומיץ'" (1958, 1961-1963), "סיבלקטמוטור" (1959-1960), "טורפדו" (1964-1967, 1974-1978), "טומלס" (1968-1973) ו"מאנומטר" (1979-1987). החל משנת 1988 שם הקבוצה הוא "טום טומסק", כפי שהוא כיום.
סגל > שחקנים בולטים בעבר ובהווה

רוסיה סטניסלב קראפוחין
רוסיה ואלרי קלימוב
רוסיה אלכסנדר שירקו
רוסיה אלכסיי בוגאייב
רוסיה ניקיטה באז'נוב
רוסיה יבגני באליאיקין
רוסיה אלאן גאטאגוב
רוסיה פאבל פוגרבניאק
רוסיה ארטיום דזיובה
רוסיה אלכסיי רבקו
בלארוס ויטלי בוליגה
בלארוס אלכסנדר קולצ'י
בלארוס ואסילי קומוטובסקי
בלארוס סרגיי קורנילנקו
בלארוס סרגיי אומליאנצ'וק
יפן דאיסוקה מאצוי
אסטוניה סרגיי פארייקו
רומניה אדריאן רופוטאן
סגל > מאמנים

| שם | לאום | תחילת עבודה | סיום עבודה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| סרגיי בובין | ברית המועצות ברית המועצות | 1957 | 1957 |  |
| יורי אוסנקו | ברית המועצות ברית המועצות | 1958 | 1959 |  |
| יבגני סרגייב | ברית המועצות ברית המועצות | 1960 | 1961 |  |
| ניקולאי פרשין | ברית המועצות ברית המועצות | 1961 | 1961 |  |
| יורי אוסנקו | ברית המועצות ברית המועצות | 1962 | 1963 |  |
| אלפרד טר-מקארוב | ברית המועצות ברית המועצות | 1964 | 1967 |  |
| בוריס חרנוב | ברית המועצות ברית המועצות | 1968 | 1970 |  |
| ואגיף עבאסוב | ברית המועצות ברית המועצות | 1971 | 1972 |  |
| אנטולי צ'נצוב | ברית המועצות ברית המועצות | 1973 | 1975 |  |
| גנאדי נדלקין | ברית המועצות ברית המועצות | 1975 | 1975 |  |
| גנאדי ראשצ'ופקין | ברית המועצות ברית המועצות | 1976 | 1978 |  |
| בוריס פלקובסקי | ברית המועצות ברית המועצות | 1979 | 1982 |  |
| ניקולאי אגאפונוב | ברית המועצות ברית המועצות | 1983 | 1987 |  |
| בוריס פלקובסקי | ברית המועצות ברית המועצות | 1987 | 1991 |  |
| ולדימיר פומשצ'יקוב | רוסיה רוסיה | 1992 | 1995 |  |
| ולדימיר יורין | רוסיה רוסיה | 1996 | 1999 |  |
| ולדימיר פוזאנוב | רוסיה רוסיה | 1999 | 2001 |  |
| ולדימיר פומשצ'יקוב (ממלא מקום) | רוסיה רוסיה | 2001 | 2001 |  |
| ולרי פטראקוב | רוסיה רוסיה | 2001 | 2003 |  |
| דמיטרי גליאמין | רוסיה רוסיה | 2004 | 2004 |  |
| וסילי בסקאקוב (ממלא מקום) | רוסיה רוסיה | 2004 | 2004 |  |
| אלכסנדר גוסטנין | רוסיה רוסיה | 2004 | 2004 |  |
| בוריס סטוקאלוב | רוסיה רוסיה | 2005 | 2005 |  |
| אנטולי בישובץ | רוסיה רוסיה | 2005 | 2005 |  |
| ולרי פטראקוב | רוסיה רוסיה | 2006 | 2008 |  |
| מירוסלאב רומאשצ'נקו | בלארוס בלארוס | 2008 | 2008 |  |
| וסילי בסקאקוב (ממלא מקום) | רוסיה רוסיה | 2008 | 2008 |  |
| ולרי נפומניאשצ'י | רוסיה רוסיה | 2008 | 2011 |  |
| וסילי בסקאקוב (ממלא מקום) | רוסיה רוסיה | 2011 | 2011 |  |
| סרגיי פרדניה | רוסיה רוסיה | 2011 | 2013 |  |
| אנטולי דווידוב | רוסיה רוסיה | 2013 | 2013 |  |
| וסילי בסקאקוב | רוסיה רוסיה | 2013 | 2014 |  |
| ולרי נפומניאשצ'י | רוסיה רוסיה | 2014 | 2016 |  |
| ולרי פטראקוב | רוסיה רוסיה | 2016 | 2018 |  |
| וסילי בסקאקוב | רוסיה רוסיה | 2018 | 2020 |  |
| ויקטור סבלב (ממלא מקום) | רוסיה רוסיה | 2020 | 2020 |  |
| אלכסנדר קרז'אקוב | רוסיה רוסיה | 2020 | 2021 |  |
קבוצת הנוער

קבוצת הנוער של טום טומסק מתמודדת בליגת הכדורגל החובבנית של רוסיה.
הישגים ותארים

הישג שיא בליגה הרוסית: מקום 8 (2006)
העפלה לחצי גמר הגביע הרוסי: 2008
סגנית אלופת ליגת המשנה הרוסית: 2004
אלופת הליגה הרוסית השנייה, אזור מזרח: 1997
מקום חמישי באליפות רוסיה הסובייטית: שנות ה-50
אלופת סיביר: שנות ה-50
הערות שוליים

↑  Александр Кержаков официально станет тренером «Томи» через два дня
טאדאקי אוטאקה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1947 (בן 77 בערך) קמקורה, יפן 
 מוקד פעילות:  יפן 
 מקום לימודים:  בית הספר למוזיקה טוהו גאוקן 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 פרסים והוקרה:  מפקד במסדר האימפריה הבריטית 
 
טאדאקי אוטאקה (ביפנית: 尾高 忠明|Otaka Tadaaki נולד ב-8 בנובמבר 1947) הוא מנצח יפני ובריטי. הוא למד הלחנה, תאוריה וקרן יער בבית הספר למוזיקה טאהו גאוקן, ובהמשך למד ניצוח אצל הידאו סאיטו.
אוטאקה כיהן כמנצח התזמורת הפילהרמונית של טוקיו והיה למנצח כבוד ב-1991. מ-1981 עד 1986 היה אוטאקה מנצחה של התזמורת הסימפונית של סאפורו, ומאז מאי 1998 הוא נושא בתזמורת זו בתארים יועץ מוזיקלי ומנצח ראשי. משנת 1992 עד 1998 היה המנצח הראשי של תזמורת יומיורי. הוא ייסד את קיואי סינפונייטה טוקיו בשנת 1995, אנסמבל קאמרי הנחשב לאחד הטובים ביותר ביפן, וכיהן כיועץ מוזיקלי, מנצח ראשי ומנצח כבוד.
בבריטניה, כיהן אוטאקה כמנצח ראשי של תזמורת ה-BBC הלאומית של ויילס משנת 1987 עד 1995. משנת 1998 עד 2001, היה מנהל מוזיקלי של תזמורת בריטן-פירס.
בספטמבר 2009, התמנה אוטאקה למנצח אורח ראשי של התזמורת הסימפונית של מלבורן, החל ב-2010. לאחר פרישתו הפתאומית של המנצח הראשי של תזמורת מלבורן אולג קטאני, התבקש אוטאקה להקדים את הכניסה לתפקיד, כבר בשלהי 2009.
ב-1991 קיבל אוטאקה את פרס סונטורי למוזיקה ה-23. ב-1997 עוטר בתואר הכבוד של מסדר האימפריה הבריטית. שנתיים לאחר זאת, היה אוטאקה ליפני הראשון שקיבל את המדליה של אגודת אלגר, על מאמציו לקידום המוזיקה של אדוארד אלגר.
טאדאקי אוטאקה הוא נשיא בינלאומי של הסינפוניה הוולשית, התזמורת הקאמרית המקצועית של ויילס, שמנצחה הוא מארק איגר.
טאדאקי אוטאקה הוא בנו של המלחין היסאטאדה אוטאקה.
הערות שוליים

↑  http://www.theage.com.au/news/entertainment/arts/big-names-and-big-changes-as-mso-looks-forward/2009/09/21/1253384948609.html רובין אשר, "שמות גדולים ושינויים גדולים בתזמורת מלבורן". 22 בספטמבר 2009
↑  http://www.theage.com.au/news/entertainment/arts/orchestra-abruptly-ditches-chief-conductor/2009/10/13/1255195784929.html רובין אשר, "התזמורת משלחת ללא הכנה מוקדמת את המנצח הראשי", 13 באוקטובר 2009
↑  askonasholt
↑  Sunday Breakfast program  לפי דברי קייטי דרהאם בתוכנית ארוחת בוקר יום א' של ה-BBC, ‏ 28 בפברואר 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007351505505171  PLWABN: 9810691203005606  BnF: cb14019375t (data)  GND: 123684609  ISNI: 0000 0000 8106 3206  LCCN: n78050642  LNB: 000115391  MusicBrainz: 46b26f79-20a4-45d5-82ff-4adf7f4284f6  SUDOC: 080495338  Trove: 1051089  VIAF: 27265006   WorldCat (עם VIAF): 27265006
מכרסמים

| מכרסמים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
אינפרא־מחלקה:: שיליניים
על־סדרה:: אאוארכונטוגליריים
סדרה:: מכרסמים
שם מדעי
 Rodentia ‏בואודיץ', 1821
תחום תפוצה


מְכַרְסְמִים (שם מדעי: Rodentia) היא סדרה של יונקים קטנים, המהווים את הסדרה הגדולה ביותר במחלקה זו במספר המשפחות שבה (34), במספר הסוגים (כ-350) ובמספר המינים (למעלה מ-2,200).
סנאי אפור
Tamias striatus
נובחניות כלביות
עכבר קנגורו
בונה אמריקאי
עכברון הקמה
נברן פנסילבניה
חולדת קנים ענקית
סמרן צפון אמריקאי
ויסקאש המחילות
מאפיינים > שיני המכרסמים

למכרסמים מבנה שיניים מיוחד. בלסת העליונה שתי שיניים ארוכות חותכות וזוג שיניים מקביל בלסת התחתונה. שיניים אלו מתחזקות ומתארכות כל הזמן ובניגוד לאדם, למשל, משמשות לא רק לאכילה ונגיסה אלא גם לחפירה והגנה. אצל המכרסמים לא קיימים ניבים.
מאפיינים > תזונה

מרבית המכרסמים הם אוכלי-צמחים, חלקם אוכלי-כול ומעטים מהם טורפים. לדוגמה, בישראל ניזון הקוצן מחלזונות, כאשר את הקונכייה הוא מפצח בעזרת שיניו.
מאפיינים > גודל

המכרסמים המודרניים הם יצורים קטנים בגודלם כשהגדול במכרסמים הקיימים הוא הקפיבארה המצויה (Hydrochoerus hydrochaeris) ששוקל עד 66 ק"ג. והקטן ביותר הוא ירבוע ננס באלוצ'יסטאן (Salpingotulus michaelis) ששוקל עד 3.75 גרם. בעבר היו מינים גדולים כמו הבונה הענק ששקל עד 200 ק"ג, כמו דוב שחור, או הג'וספורטיגסי שיכל להגיע למשקל של 1,100 ק"ג. להשוואה עכבר הבית יכול להגיע למשקל של 20 גרם בבגרותו.
המכרסמים כמזיקים

המכרסמים עלולים להזיק לאדם, אם בהשחתת תוצרים חקלאיים או בהעברת מחלות. הטיפול במכרסמים דורש מאמצים רבים. כיום ניתן לרכוש מלכודות שכולאות בתוכן את המכרסם, או מלכודת דבק. שתי המלכודות לא יעילות לאורך זמן מכיוון שהמכרסם לומד להימנע ממגע עמן, בעקבות ניסיון של מכרסם אחר. אפשרות שנייה היא פיזור גלילי רעל, הרעל הוא חומר נוגד קרישה. המטרה היא שהמכרסם יאכל את הרעל וימות למעשה מאיבוד דם. החומר פועל בהשפעה איטית של כשבוע עד שבועיים, וכך המכרסם אינו מקשר בין הרעל לתמותה של חבריו.
הסכנה העיקרית ברעל היא הרעלה משנית - סיכון לחיות מחמד, בעלי חיים אחרים ולאדם, שעלולים לבוא במגע עם הרעל, מאחר שהם בעלי מנגנון קרישה זהה לעכבר. אצל בעלי חיים הסיכון קיים גם באכילת פגרי מכרסמים מורעלים. הטיפול באדם שנפגע מהרעלה יהיה מתן ויטמין K הגורם לקרישת הדם.
מיון המכרסמים

סדרה מכרסמים (rodentia)
תת-סדרה דמויי סנאי (sciuromorpha)
משפחה בונים הררים (aplodontidae)
מין יחיד בונה הררי (Aplodontia rufa)
משפחה נמנמניים (myoxidae)
משפחה סנאיים (Sciuridae)
תת-משפחה רטופות (Ratufinae)
תת-משפחה סנאים ננסיים נאוטרופיים (Sciurillinae)
סוג ומין יחיד סנאי ננסי נאוטרופי (Sciurillus pusillus)
תת-משפחה סנאים (Sciurinae)
תת-משפחה סנאים יפים (Callosciurinae)
תת-משפחה סנאיי קרקע (Xerinae)
תת-סדרה דמויי בונה (Castorimorpha)
על-משפחה Castoroidea
משפחה בוניים (castoridae)
על-משפחה גיאומיים (Geomyoidea)
משפחה ירבועניים (heteromyidae)
משפחה חולדי השק (Geomyidae)
תת-סדרה דמויי אנומלור (Anomaluromorpha)
משפחה אנומלוריים (anomalurdae)
משפחה פדטיים (Pedetidae)
סוג פדט (pedetes)
תת-סדרה דמויי עכבר (Myomorpha)
על-משפחה Dipodoidea
משפחה ירבועיים (Dipodidae)
על-משפחה עכברים (Muroidea)
משפחה עכבריים (muridae)
תת-משפחה קוצניים (Deomyinae)
תת-משפחה גרביליים (Gerbillinae)
תת-משפחה עכברי טוגו (Leimacomyinae)
סוג ומין יחיד עכבר טוגו (Leimacomys buettneri)
תת-משפחה עכברים (Murinae)
משפחה אוגריים (Cricetidae)
תת-משפחה ארוויקוליים (Arvicolinae)
תת-משפחה אוגרים (Cricetinae)
תת-משפחה Lophiomyinae
סוג ומין יחיד חולדת הרעמה (Lophiomys imhausi)
תת-משפחה Sigmodontinae
תת-משפחה Neotominae
תת-משפחה Tylomyinae
משפחה נסומיים (Nesomyidae)
משפחה עכברים אוגריים (Calomyscidae)
סוג עכבר אוגר (Calomyscus)
משפחה חולדיים (Spalacidae)
משפחה נמנמנים אוריינטלים (Platacanthomyidae)
תת-סדרה דמויי קביה (Caviomorpha)
על-משפחה Ctenodactyloidea
משפחה גונדיים (Ctenodactylidae)
משפחה חולדות לאוס (Diatomyidae)
סוג ומין יחיד חולדת לאוס (Laonastes aenigmamus)
אינפרא-סדרה דמויי דורבן (Hystricognathi)
משפחה דרבניים (Hystricidae)
קבוצת פיומורפיים (Phiomorpha)
משפחה חולדות שפניות (Petromuridae)
סוג ומין יחיד חולדה שפנית (Petromus typicus)
משפחה חולדות קנים (Thryonomyidae)
סוג חולדת קנים (Thryonomys)
משפחה מכרתניים (Bathyergidae)
משפחה חולדים עירומים (Heterocephalidae)
סוג ומין יחיד חולד עירום (Heterocephalus glaber)
קבוצת קביות העולם החדש (Caviomorpha)
משפחה סמרניים (Erethizontidae)
על-משפחת Cavioidea
משפחה אגוטיים (Dasyproctidae)
משפחה פאקות (Cuniculidae)
משפחה דינומיסיים (Dinomyidae)
סוג ומין יחיד פקרנה (Dinomys branickii)
משפחה קבייתיים (Caviidae)
על-משפחה Octodontoidea
משפחה אוקטודוניים (Octodontidae)
משפחה טוקואיים (Ctenomyidae)
סוג טוקו טוקו (Ctenomys)
משפחה חולדות קוצניות (Echimyidae)
משפחה נוטריים (Myocastoridae)
סוג ומין יחיד נוטרייה (Myocastor coypus)
משפחה הוטיים (Capromyidae)
משפחה הוטיות ענק (Heptaxodontidae) - נכחדה
על-משפחה Chinchilloidea
משפחה צ'ינצ'יליים (Chinchillidae)
משפחה חולדות צ'ינצ'יל (Abrocomidae)
הערות שוליים

↑  מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  Waggoner, Ben. Introduction to the Rodentia. University of California Museum of Paleontology. 15 August, 2000
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543781905171  BnF: cb11977167j (data)  GND: 4171111-7  LCCN: sh85114803  NARA: 10647853  NDL: 00562425  NKC: ph114676
מניכאיזם

| --- | --- |

 שורשים, סיווג והנהגה
 דת:  גנוסיס
 זרם:  דת 
 תאריך סיום:  המאה ה־14, המאה ה־13 
 מייסד:  מאני 
 הושפע מ:  גנוסיס, זורואסטריות, אלכסאים, נצרות, בודהיזם, מנדעים 
 תאולוגיה, טקסטים וטקסים
 טקסט מכונן:  שאפורגאן, Fundamental Epistle, ארז'נג, הבשורה של מאני, Kephalaia of the Teacher 
 מאפיינים:  סינקרטיזם, אסכטולוגיה, מוסר אוניברסלי, קוסמולוגיה דואליסטית, מיתוס האדם הראשון, דואליזם, בריאתנות, צמחונות 
 
כתב יד ובו כמרים מניכאיסטים כותבים בשולחנות שלהם, ממזרח סין
מניכאיזם היא דת גנוסטית-דואליסטית עתיקה שפרחה בין המאה הרביעית לשישית ונקראה על שם נביאה-מייסדה, מַני (אנ'). מניכאיזם כוללת שילוב של השפעות נוצריות, גנוסטיות ודת זרתוסתרא; מעיקריה: דואליזם ופרישות. היא השפיעה על הפאוליקיאנים (אנ'), הבוגומולים והאלביגנזים. לתקופה מסוימת, מניכאיזם היוותה את המתחרה העיקרית לנצרות בהחלפת הפאגאניזם עד לעליית האסלאם. יש שטוענים שהמניכאיזם היא המקור למושג "מין" (כופר) ביהדות.
מייסד הדת

מייסד הדת נקרא מַני (אנ') או מנס (Μάνης), הוא נולד בקטסיפון שבבבל בשנת 216 לספירה ומת ב-276, לאחר שהמלך הסאסאני בהראם פקד לכלוא אותו. מגילת קלף שנתגלתה בשנת 1970 אישרה את המסורות הערביות, לפיהן התחנך הנביא מני בקרב כת האלכסאים, כת-נטבלים יהודית-נוצרית, ששמה ללעג את עולם השדים הפרסי. בשנת 1930 נמצאו אלפי דפים של טקסטים מניכאיים הכתובים בקופטית, ואוסף מאוחר נוסף נמצא בטורקסטן הסינית.
מני נולד במסופוטמיה והיה שייך לבית המלוכה הפרתי, בעודו צעיר נכבשה הממלכה הפרתית על ידי הממלכה הסאסאנית. מגיל 12 טען כי מלאך מתגלה אליו, ובגיל 24 החל להטיף נגד מנהג הטבילה והטיף לגאולה על ידי הידיעה הנסתרת.
בנוסף טען שהמלאך ציווה עליו לבשר על הדת החדשה. מני שהיה צייר מחונן (במסורת הפרסית שמו שימש לתאר יכולות ציור עילאיות גם לאחר השתלטות האסלאם ולמעשה עד המודרנה), ביטא את עיקרי תורתו בתמונות, ובכך יסד את זרם המיניאטורות בפרס. כמו כן חיבר שבעה ספרים, ביניהם השאבורהרגאן, שהוקדש למלך שאפור, ואת ספר הבשורה החיה, שבו הכריז על עצמו כעל רוח הקודש, שעליה דיבר ישו. מני היה גם מוזיקאי מוכשר, ופיתח את האלפבית המניכאי, שנעשה בו שימוש גם על ידי לא-מניכאים.
הוא ביקר בהודו ובפרס במשך שנה ונהנה מחסות המלך הססני-פרסי שאפור הראשון, אך בנו של שאפור, המלך ברהאם הראשון (274–277), בהשפעת הכוהנים של זורואסטר, רדף אותו עד שלבסוף השיגו, העמיד אותו למשפט כבול בשלשלאות, והכניס אותו לכלא, שם מת לאחר 26 ימים.
מאפייני הדת

מני חפץ לשלב בין הדתות של כל הנביאים הקודמים, בעיקר זרתוסתרא, הבודהה וישו (משה לא הוזכר, והדת הייתה עוינת במידה מסוימת ליהדות). לפי מני נביאים אלו היו נביאי אמת, אך ממשיכיהם סילפו את תורתם.
מאפייני הדת > תאולוגיה

עיקרה של המניכאיזם מבוסס על מאבק בין "שני עקרונות גדולים", בדומה לייצוגים נפוצים (ולעיתים קרובות שגויים) של הדת הזורואסטרית כדואליזם של מאבק מתמיד בין הטוב והרע, החושך לאור, כאשר העולם נוצר כתוצאה ממאבק בין מלכות החושך למלכות האור.
במניכאיות, המצב דומה במידה ניכרת: שני העקרונות מתוארים על פני היסטוריה הכוללת שלושה "זמנים" – טרום-בריאה, הווה, ואחר-בריאה. אלו אינם מקבילים לעבר-הווה-עתיד המקובלים, אלא משקפים את המצב היסודי של העולם, בו מלכות החושך והאור מתקיימות זה בצד זה, לאחר מכן את זמן העירוב ביניהן (כוחות החושך גילו במקרה את מלכות האור, וחשקו בה ובאור), וזמן השיבה המלאה לקיום הבלתי מעורב. המלחמה בין החושך והאור מתקיימת בזמן האמצעי, וכוחות האור ניצחו בה (אם כי לא בנקל, להלן). התהליך המתקיים כעת, בהווה של הזמן האמצעי, הוא של חילוץ מספר מצומצם של ניצוצות אור הכלואים בתוך החשכה, או מעורבים איתה, לאחר שהוקרבו באופן זמני על ידי כוחות האור במסגרת המאבק להשבת המצב הקודם.
מאפייני הדת > מיתולוגיה

אל-האור יצר את האדם הקדמון כדי שיסייע לו במלחמתו נגד אל-החושך. האדם הקדמון הוא אל בעל חמשת יסודות האור: אור, רוח, אוויר קל, אש ומים. במהלך המלחמה נפל האדם הקדמון וחמשת היסודות שלו נבלעו על ידי בני החושך שנקראים ארכונטים.
אולם לא היה זה הפסד גמור, שכן האדם הקדמון שימש כסוס טרויאני בגופם של כוחות החושך. הוא קרא לעזרה לאל-האור וזה שלח לעזרתו שלושה גורמים שייצר במיוחד לשם כך: חביב האורות, הבנאי הגדול והרוח החי. הבנאי הגדול בנה חומה גדולה שבה נלכדו הארכונטים; הרוח החי החזיק את העולם בעזרת 5 כוחות: מחזיק הזיו (או ישו הזיוני), שמחזיק את העולם תלוי כנברשת, מלך הכבוד, אדמס, מלך היקר והסבל, שעל גבו נמצא העולם.
כוחות הרוח ביקשו מאל האור לסייע להם בחילוץ כוחות האור, שנבלעו בתוך הארכונטים ולשם כך יצר אל האור את עמוד היקר, שהוא שביל החלב בו עובר האור הטהור בדרכו מהעולם אל הירח. איתו ברא אל האור את ישו והבתולה.
מגופם של הארכונטים נברא העולם, מעורם נעשה הרקיע, מצוֹאתם האדמה, מעצמותיהם ההרים ומהאור שפלטו – השמש והירח. הורדת הגשם והטל וצמיחת כלל הצמחייה, משחררים אור רב מן האדמה. התמלאות הלבנה והתרוקנותה במהלך החודש, מעידים על תהליך מחזורי שבו האור עולה מן האדמה על ידי הצמחייה דרך עמוד היקר, משם אל הירח ודרכו לשמש.
גם אל-החושך ברא אדם הראשון ואתו ברא את חווה. תפקידם היה לאצור בתוכם את האור של ממלכת החושך. ישו נשלח כדי לחלץ את האור מן האדם, על ידי חשיפת מהותו ותפקידיו האמיתיים של האדם.