stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זיזף ארך-לשון קטן
ביולוגיה

הסוג מצוי ביבשת אמריקה: מין אחד נפוץ בעיקר באמריקה המרכזית והמין השני באמריקה הדרומית; קולומביה ואקוודור הן המדינות היחידות שבהן מצויים שני המינים. בית הגידול של הסוג מורכב מיערות גשם ירוקי-עד לחים, יערות עננים, סוואנות טרופיות, בתה חופית, אזורים מוצפים ומטעי בננה וגומי, לרוב בשפלות עד רום 800 מטר מעל פני הים או ברכסים הרריים נמוכים. הרי האנדים משמשים כמחסום גאוגרפי המפריד בין תפוצת המינים.
הזיזף פעיל בשעות הלילה וישן ביום בחללי עצים ונקיקים. הוא ניזון בעיקר מצוף ואבקנים של פרחים ממשפחות הסרפדיים, ברומליים, בומבקיים, דקליים, סולניים, קטניות ומוזיים, ומשתמש בלשונו הארוכה כדי לחלץ את הצוף מהתפרחת; מדי פעם הזיזף מגוון את תזונתו גם בחרקים.
הרבייה מתרחשת בעיקר בעונה היבשה, וההמלטות נופלות בסמיכות לעונה הגשומה. הזיזפית ממליטה צאצא יחיד. שני המינים בסוג נלכדים לעיתים נדירות בטבע, אך הרשימה האדומה של IUCN סבורה שהדבר נובע מאי הכרה מספקת של הדרישות האקולוגיות שלהם ולכן מגדירה את שניהם לעת עתה במצב השימור ללא חשש.
מינים

בסוג זה 2 מינים:
זיזף ארך-לשון אפלולי (Lichonycteris obscura) - מקסיקו, הונדורס, פנמה, גואטמלה, ניקרגואה, קוסטה ריקה, בליז, אקוודור וקולומביה.
זיזף ארך-לשון בהיר (Lichonycteris degener ) - ברזיל, בוליביה, פרו, ונצואלה, סורינאם, גיאנה, גיאנה הצרפתית, אקוודור וקולומביה.
ז'ורז' דומזיל

| --- | --- |
 לידה:  4 במרץ 1898 פריז, צרפת 
 פטירה:  11 באוקטובר 1986 (בגיל 88) פריז, צרפת 
 ענף מדעי:  בלשנות
 מקום מגורים:  צרפת
 מקום קבורה:  נואי-סן-ז'ורז' 
 מקום לימודים:  תיכון לואי הגדול  אקול נורמל סופרייר 
 מנחה לדוקטורט:  אנטואן מייה 
 מוסדות:  קולז' דה פראנס (1949–1968)  אוניברסיטת ורשה  אוניברסיטת אופסלה  אקול פראטיק דה אוטז אטיד  אוניברסיטת איסטנבול 
 פרסים והוקרה:  הפרס העולמי ע״ש סינו דל דוקה (1984)  מפקד במסדר הדקל האקדמי  צלב המלחמה 1914–1918  קצין בלגיון הכבוד 
 בן או בת זוג:  Madeleine Legrand (25 באוגוסט 1925–?) 
 תרומות עיקריות
 ניתוחי יחסי ריבונות וכוח בדת ובחברה ההודו-אירופית. אבי אחת השיטות הסטרוקטורליסטיות וההשוואתיות במדעי החברה, ואחד התורמים המרכזיים למיתוגרפיה.
 חתימה:   
 
ז'ורז' דומזיל (בצרפתית: Georges Dumézil; ‏4 במרץ 1898, פריז – 11 באוקטובר 1986, פריז)
היה פילולוג השוואתי צרפתי, המוכר בעיקר בזכות ניתוחי יחסי ריבונות וכוח בדת ובחברה ההודו-אירופית. נחשב לאבי אחת השיטות הסטרוקטורליסטיות וההשוואתיות במדעי החברה, ולאחד התורמים המרכזיים למיתוגרפיה.
על בסיס השיטה שפיתח, הגדיר דומזיל שלושה תפקודים חברתיים קבועים ב"ציוויליזציה" ההודו-אירופית: ריבונות, מלחמה וייצור.
ביוגרפיה

ז'ורז' דומזיל נולד בפריז כאחד משני ילדיהם של זאן-אנטול דומזיל (1857–1929), לימים גנרל, ושל מרגריט דוטייה (1860–1945). סבו מצד האב, בעל מלאכה יוצר חביות מהאזור ז'ירונד, הסכים בזמנו שבנו ימשיך בלימודי תיכון. ואכן הגנרל דומזיל למד בנעוריו שפות חיות ולטינית ואף נעשה חובב של שירת רומא העתיקה. הוא הוריש לבנו אהבה זו לשפות ולספרים.
כילד ז'ורז' הצטיין בלימודי יוונית ולטינית וכבר בגיל 9 יודע לקרוא את ה-"אינאיס" של ורגיליוס. הוא למד בילדותו גם את השפה הגרמנית ובעידוד אביו קרא על המיתולוגיה היוונית.
בעת לימודיו בתיכון אחד מחבריו ללימודים הציג אותו בפני סבו, הבלשן ממוצא יהודי מישל בריאל, שהתרשם מאוד מכישוריו לשפות של דומזיל. דומזיל התעמק בדקדוק ההשוואתי של השפות ההודו - אירופיות של פרנץ בּופּ (Bopp) שבריאַּל תרגם לצרפתית. בריאל העניק לו במתנה עותק של מילון סנסקריט-צרפתי שחיבר, והמליץ לו לפנות לתלמידו ויורשו בתחום, אנטואן מייה (Meillet). עוד לפני כניסתו לאוניברסיטה למד דומזיל סנסקריט וערבית וקרא את כל כתביו של מייה.
דומזיל היה בוגר בית הספר הפריזאי היוקרתי אקול נורמל סופרייר, אליו התקבל בשנת 1916 כראשון בין המועמדים. מהלך לימודיו נקטע בזמן מלחמת העולם הראשונה, ולאחר שהצליח בבחינות הסיום בשנת 1919, הקדיש את זמנו למחקרים על המיתולוגיות. בשנת 1921 נשלח כמרצה לצרפתית לאוניברסיטת ורשה. הוא השלים את עבודת הדוקטורט שלו בשנת 1924, בנושא "משתה האלמותיות: מחקר השוואתי במיתולוגיה הודו-אירופאית". בין השנים 1925–1931, להזמנתו של נשיא טורקיה, אטאטורק, לימד דומזיל תולדות הדתות באוניברסיטת איסטנבול. מטורקיה עבר לשוודיה, לאוניברסיטת אופסלה, שם חקר את המיתולוגיה הנורדית.
דומזיל היה גם בלשן, ובמסעותיו הרבים למד שפות שונות, מעבר לשפת אמו, צרפתית: יוונית עתיקה, לטינית, ערבית, גרמנית, סנסקריט, פולנית, רוסית, טורקית, שוודית וקצ'ואה.
דומזיל התמנה לפרופסור באקול פראטיק דה אוטז אטיד (École Pratique des Hautes Études) בפריז בשנת 1933, ונבחר לכהן כראש הקתדרה לציוויליזציה הודו-אירופית בקולז' דה פראנס בשנת 1949, ממנו פרש לגמלאות בשנת 1968. בשנת 1978 נבחר לכהן באקדמיה הצרפתית.
בין תלמידיו בולט הפילוסוף מישל פוקו.
חייו האישיים

כפי שסיפר בריאיון לדידייה אריבו ב-1987, בעת שירותו בצבא בשנות המלחמה (1918-1917), ואחר כך בשנות העשרים והשלושים, ניהל דומזיל קשרים רומנטיים הומוסקסואליים פעילים. הוא המשיך בכך בדיסקרטיות גם אחרי נישואיו לאשתו שאותה העריך ואהב.
בדעותיו הפוליטיות היה דומזיל בזמנו אוהד של התנועה הימנית-לאומנית "אקסיון פראנסז".
ביקורת

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
לקריאה נוספת

לכט, ג'ון, 50 הוגים מרכזיים בני-זמננו: מסטרוקטורליזם עד פוסט-מודרניות, תל אביב-יפו: הוצאת רסלינג, 2003, עמ' 105–112
"Ex Equo fev. 1997  Didier Eribon -  Georges Dumezil
זכריה יוסף רוזנפלד

ערך זה עוסק ברבה הראשי של קובל. אם התכוונתם לרבה הראשי של צ'רנוביץ, ראו .
תמונתו המוכרת היחידה של הרב יוסף זכריה רוזנפלד
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
הרב זכריה יוסף רוזנפלד (באנגלית: Zacharya Yosef Rosenfeld או Zechariah Joseph Rosenfeld;‏ ~‏1846 – ראש השנה, א' בתשרי ה'תרע"ו, 9 בספטמבר 1915) היה רב אוקראיני-אמריקאי. רבה של קובל ורב בסנט לואיס.
ביוגרפיה

נולד בטוריסק שבווהלין, בנו של הרב משה גבריאל רוזנפלד, רבה של העיירה. התמנה כרבה של קובל, וכיהן במשרה זו בין השנים 1870–1874. מאוחר יותר ירש את מקומו של אביו ברבנות טריסק, ושם זכה למעמד של כבוד גם בין גויי העיר. הוא נודע כרופא מומחה אף שלא הוכשר רשמית לכך; בשל היעדר הסמכה רשמית חשש לרשום מרשמים והיה רוכש את רכיבי התרופות לבדו ומכין אותן בביתו. בשלב מסוים הסתכסך עם חצרו של המגיד מטוריסק בשל אסיפות "מתנגדים" שקיים בביתו, אך הם לא תקפו אותו אישית ומעמדו לא נפגע. במשך שנים נהג לשחרר צעירים, בעיקר תלמידי חכמים, מגיוס לצבא הרוסי, אך בשלב מסוים הסתבך ונאלץ להימלט לארצות הברית.
עם הגיעו לארצות הברית התמנה לרב בסנט לואיס. הייתה לו מחלוקת הלכתית עם רב אחר בעיר, הרב שלום אלחנן יפה, לגבי תעתיק שם העיר בעת עריכת גט; לדעת הרב יפה, יש לכתוב: ”סינט לואיז” (באות ז') ולהשמיט את אותיות ה-s וה-p הכפולות משם הנהר: ”דיתבא על נהר מיסיסיפי ועל נהר דופערס ועל מי מעינות ועל מי בארות”. בעוד לדעת הרב רוזנפלד יש לכתוב: ”סינט לואיס, מתא דיתבא על נהר מיססיססיפפי...”.
הוא נקבר בבית הקברות של חברת חסד של אמת בסנט לואיס.
הערות שוליים

↑  Walter Ehrlich, Zion in the Valley: The Jewish Community of St. Louis, Volume II: The Twentieth Century, Columbia: University of Missouri Press, 2002, p. 160.
↑  תשובה הלכתית אליו בעת כהונתו בקובל, בתוך שו"ת מהרי"א הלוי (הרב יצחק אהרן איטינגא) מלבוב, סימן קמ"ד, באתר היברובוקס.
↑  לייב אוליצקי, "טריסק: אנשים ונוף", בתוך: ספר טריסק, תל אביב תשל"ה, עמ' 16. (ספר יזכור לקהילת טריסק, בספריית העיר ניו יורק תמונה מס' 21).
↑  יהודה דוד אייזנשטיין, אוצר זכרונותי, 15 בנובמבר 1923, עמ' 158, באתר היברובוקס.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007398482005171  LCCN: nr95014227  VIAF: 63896990   WorldCat (עם VIAF): 63896990
זיזף אוזנן ניספורו

| זיזף אוזנן ניספורו |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
תת־סדרה:: דמויי נשפון
משפחה:: זיזפיים
סוג:: זיזף אוזנן ניספורו
מין:: זיזף אוזנן ניספורו
שם מדעי
 Trinycteris nicefori ‏1949
תחום תפוצה


זיזף אוזנן ניספורו (שם מדעי: Trinycteris nicefori) הוא סוג של עטלף קטן במשפחת הזיזפיים, שמצוי ביבשת אמריקה ומהווה מין יחיד בסוגו. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1949 על ידי הביולוג האמריקני קולין קמפל סנבורן ונחשב בעבר כמין בסוג זיזף ננסי.
תיאור

לזיזף ניספורו גוף כדורי וקטן וגולגולת צרה ומעוגלת. אוזניו גדולות וארוכות עם צפירונים קטנים. הגרון מכוסה בשערות נוקשות וארוכות והלוע רחב ודליל בשיער. העיטור האפי גדול למדי וצורתו כחץ עבה ומסוגנן. זיזף ניספורו זעיר למדי: אורך גופו 55–68 מ״מ, אורך זרועותיו 35–40 מ״מ, אורך זנבו 9–13 מ״מ ומשקלו 7–11 גרם בלבד.
הפרווה של הזיזף קצרה וצבעונית. צבעה הכללי כתום תפוז בוהק, כתום-אדמוני, זהוב, ערמון או חום אפרורי, ולעיתים קרובות היא בעלת צבעים עזים באזור הראש והצוואר. לאורך הגב יש פס אפור חיוור ודקיק וסביב הפנים מסכה כהה. הכנפיים והאוזניים בצבע שחור מפויח או מבריק והזרועות והרגליים בצבע בורדו. העיטור האפי ורוד מלוכלך או אפור.
תפוצה וביולוגיה

זיזף ניספורו מצוי באמריקה הדרומית והמרכזית; טווח התפוצה שלו משתרע על דרום ניקרגואה, מרבית קוסטה ריקה, פנמה, קולומביה, וונצואלה, גיאנה, גיאנה הצרפתית, סורינאם, פרו, מזרח אקוודור, צפון בוליביה וברזיל, עם אוכלוסיות מבודדות בטרינידד וטובגו, דרום מקסיקו ובליז, הונדורס וגואטמלה. חרף טווח התפוצה הרחב, זיזף ניספורו נפוץ בדלילות ונחשב לנדיר יחסית. בית הגידול שלו מורכב מיער גשם טרופי, והוא מצוי בשפלות עד רכסים הרריים ברום 1,000 מטר מעל פני הים.
הזיזף פעיל בחשיכה, ושיא הפעילות מתרחשת לאחר השקיעה ולפני הזריחה. את שעות היום הוא מבלה בעצים חלולים, במערות ובמבנים נטושים. מעבר לכך, אין מידע נוסף אודות האקולוגיה שלו, וסביר להניח שהיא דומה בפרטים רבים לבני הסוג זיזף ננסי.
מצב

זיזף ניספורו מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), לאור תפוצתו הרחבה, וחוסר אינדקציות לירידה במספריו בשיעור הנדרש לקטגוריה מאוימת. הוא מצוי במספר אזורים מוגנים.
הערות שוליים

↑  זיזף אוזנן ניספורו באתר הרשימה האדומה של IUCN
זכריה מוגיס

עבדול מוגיס זאקריה (באנגלית: Abdul Zakaria Mugees; נולד ב-27 בדצמבר 2001) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת הקיצוני באוד גרינלנד מליגת העל הנורווגית.
קריירה

מוגיס התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל דרימס מליגת העל הגנאית. ב-8 באפריל 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 0–0 נגד קרלה יונייטד.
באוגוסט 2019 הצטרף לטכימן אלבן וונדררס. ב-25 בינואר 2020 הבקיע צמד בניצחון 0–2 נגד קרלה יונייטד.
ב-22 במרץ 2021 חתם במ.ס. אשדוד מליגת העל. ב-3 באפריל ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1–1 נגד עירוני קריית שמונה בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל.
ב-25 בינואר 2022 הושאל להפועל רמת גן מהליגה הלאומית עד לסיום העונה. בסיום העונה חזר למ.ס. אשדוד ולליגת העל.
הערות שוליים

1 2  https://www.football.org.il/players/player/?player_id=233342
↑  יניב טוכמן‏, מ.ס. אשדוד: זקריה מוגיס נחת ויצטרף, באתר וואלה, 23 במרץ 2021
↑  מערכת ONE, ‏מוגיס הושאל להפועל ר"ג, ג'ורג' דיבה באשדוד, באתר ONE‏, 25 בינואר 2022
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "זכריה מוגיס".
חזקה אין אדם טורח בסעודה ומפסידה

חזקה אין אדם טורח בסעודה ומפסידה היא חזקה בהלכה היהודית האומרת כי אדם לא יכין סעודה או יטרח הרבה לריק.
בעקבות חזקה זו, הנושא את הבתולה וטען כי לא מצא לה דם בתולים והיא אינה בתולה – נאמן שאינו משקר, ופטור מלשלם לה את כספי הכתובה, משום שלא יהיה חפץ להוציא לחינם את הוצאות החתונה.
דיני וטעם חזקה זו

חזקה זו היא הוכחה על דרך השלילה.
החזקה מועילה אך ורק במקרה שטוען מיד, אבל אם טוען כך לאחר זמן, אינו נאמן, מפני שאומרים שתחילה רצה לנשאה ועכשיו חזר בו ורוצה לגרשה וטוען כך בכדי להפטר מתשלום הכתובה.
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף י', עמוד א'
↑  נחום רקובר, ניבי התלמוד, הניב "אין אדם טורח בסעודה ומפסידה", ספרית המשפט העברי, משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל, תשנ"א-1990, באתר "דעת"
↑  רמב"ם אישות יא טו
ערך זה הוא קצרמרבנושא הלכה ובנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
זולטאן סקיי

| --- | --- |

סקלי, משמאל, עם פיודור שאליאפין, 1931
 לידה:  8 בדצמבר 1903 קוץ', הונגריה 
 פטירה:  5 באוקטובר 2001 (בגיל 97) באנף, קנדה 
 מוקד פעילות:  קנדה, הונגריה 
 מקום לימודים:  האקדמיה למוזיקה פרנץ ליסט בבודפשט 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  הונגרית 
 כלי נגינה:  כינור 
 
זולטאן סֶקֶיי (בהונגרית: Székely Zoltán;‏ 8 בדצמבר 1903 – 5 באוקטובר 2001) היה כנר ומלחין הונגרי.
ביוגרפיה

זולטאן סקיי נולד בקוץ', אז בקיסרות האוסטרו-הונגרית. הוא למד באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט, כינור אצל ינה הובאי והלחנה אצל זולטאן קודאי. בכתיבתו המוזיקלית התמקד בעיקר במוזיקה קאמרית. סקיי היה ידידו של בלה בארטוק. הקונצ'רטו השני של בארטוק לכינור ותזמורת נכתב לבקשתו, והוא היה מושא הקדשתו ומי שניגן אותו בביצוע הבכורה במרץ 1939, בניצוח וילם מנגלברג. ההופעה שודרה בשידור חי ורדיו הילוורסום ההולנדי הקליט אותה על תקליט 78, אמצעי ההקלטה המקובל ביותר בימים ההם.
בשנת 1937 הצטרף זולטאן סקיי לרביעיית המיתרים ההונגרית, שמייסדה, שאנדור וג, ויתר למענו על כס הכנר הראשון. בתקופת מלחמת העולם השנייה מצאה עצמה הרביעייה תקועה בהולנד, שם נשארה עד לסיום המלחמה וניצלה את הזמן ללימוד מקיף של רביעיות המיתרים של בטהובן. בתקופת שהותו בהולנד, בשנים 1942-1940 היה הכנר הראשון של תזמורת הקונצרטחבאו  עם מנצחה וילם מנגלברג. ב-1950 עבר סקיי עם רביעיית המיתרים שלו לארצות הברית, שם המשיך לנגן עמה עד להתפרקותה בשנת 1972. בשנת 1981 ניתן לו התואר פרופסור של כבוד באקדמיה ע"ש פרנץ ליסט, לציון יובל המאה של בארטוק.
סקלי עיבד את יצירתו של בארטוק, "מחולות רומניים", לכינור ופסנתר.
זולטאן סקיי מת בבאנף, אלברטה, קנדה.
זיזף אנדרווד

| זיזף אנדרווד |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
תת־סדרה:: דמויי נשפון
משפחה:: זיזפיים
סוג:: זיזף אנדרווד
מין:: זיזף אנדרווד
שם מדעי
 Hylonycteris underwoodi ‏תומאס, 1903
תחום תפוצה


זיזף אנדרווד (שם מדעי: Hylonycteris underwoodi) הוא סוג של עטלף קטן במשפחת הזיזפיים, שמצוי באמריקה הצפונית ומהווה מין יחיד בסוגו. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1903 על ידי הזואולוג הבריטי אולדפילד תומאס ולו שני תת-מינים. משמעות שמו המדעי היא "עטלף היער של אנדרווד", על שמו של האספן הבריטי ססיל אנדרווד שאסף דגימות של יונקים ועופות במרכז אמריקה עבור המוזיאון להיסטוריה של הטבע. מבחינה מורפולוגית, הוא קרוב לסוגים: זיזף ארך-לשון, זיזף ארך-לשון קטן וזיזף הצוף.
תיאור

לזיזף אנדרווד ראש צר וחרוטי, גוף גוצי ואוזניים קטנטנות. החרטום מוארך ומחודד והלסת התחתונה ארוכה מן העליונה. עיטור העלה האפי שלו דל למדי ומסתכם בזיז קצר וזקוף. הלשון ארוכה במיוחד, עטויה גבשושיות ומותאמת לאיסוף צוף בעוד שהשיניים זעירות, דקות ומנוונות. השפתיים מכוסות ביבלות ומחורצות במרכז. בסיסי הזרוע מכוסים בשיער צפוף. הזנב קצר ומכוסה בכנף-הזנב.
זיזף אנדרווד הוא עטלף קטן יחסית: אורך ראשו וגופו 48–60 מ״מ, אורך זרועותיו 31–34 מ״מ, אורך זנבו 3–10 מ״מ ומשקלו 6–9 גרם. מסת הגוף הקטנה מקלה עליו לבצע תמרונים חדים במהלך התעופה.
הפרווה של זיזף אנדרווד קצרה, צפופה וזיפית. צבעה הכללי נע בין חום אפרורי כהה לשחור-שוקולד או שחור מפויח. בגחון לעומת זאת, היא עשויה להיות חיוורת לעיתים קרובות עם צבע חום-אפרפר או אוכרה. הפנים, העיטור האפי, האוזניים, הזרועות והרגליים בצבע סגלגל, והכנפיים שחורות מבריקות. לעיתים קרובות, אין הבדל בין גוני הפרווה הכהים לחלקי הגוף החשופים. הלשון הורודה-סגלגלה ופנים האוזניים הם המקומות הבהירים היחידים.
תפוצה וביולוגיה

זיזף אנדרווד אנדמי לאמריקה המרכזית; הוא נפוץ בדרום ומערב מקסיקו (בעיקר בחליסקו ואואחקאה), בליז, ניקרגואה, הונדורס, גואטמלה, קוסטה ריקה ופנמה. הוא נעדר מחצי האי יוקטן.
בית הגידול של המין מורכב מיער גשם טרופי בשפלות נמוכות עד יערות הרריים גבוהים ברום 2,640 מטר מעל פני הים. זיזף אנדרווד מגלה העדפה לאזורים עם צמחייה צפופה שיוצרים חופה סגורה.
זיזף אנדרווד פעיל לאחר רדת החשיכה. הוא ניזון בעיקר מצוף ואבקנים, אך גם מחרקים ופירות. הרגלי התזונה שלו הופכים אותו למאביק בולט של פרחים במרכז אמריקה, בעיקר של מינים ממשפחות הדקליים, צבריים, קטניות, ברומליים ואברשאים. ההתעסקות של הזיזף בתחיבת ראשו לתפרחות, מותירה עליו לעיתים קרובות כתמי אבקה צהובים-ירוקים.
את שעות היום, הזיזף מבלה בשינה במערות, מנהרות, עצים חלולים וגשרים בקבוצות קטנות של 2–8 פרטים. הרבייה מתרחשת בסמוך לעונת הגשמים, והזיזפית ממליטה צאצא יחיד. מעבר לכך, אין מידע נוסף על האקולוגיה של המין.
מצב

זיזף אנדרווד מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), נוכח תפוצתו הרחבה, אוכלוסייתו היציבה והעדר איומים משמעותיים שיגרמו לו להעפיל לקטגוריה מאוימת יותר. הזיזף נמצא באזורים מוגנים רבים, ביניהם פארקים לאומיים ושמורות יער.
הערות שוליים

↑  זיזף אנדרווד באתר הרשימה האדומה של IUCN
זולטאן ציבור

זוֹלְטַאן צִיבּוֹר (בהונגרית: Czibor Zoltán‏; 23 באוגוסט 1929 – 1 בספטמבר 1997) היה כדורגלן הונגרי ששיחק בעמדת הקיצוני השמאלי בנבחרת הזהב, איתה זכה במדליית זהב אולימפית ובסגנות הגביע העולם בכדורגל. ציבור שיחק בליגת העל ההונגרית עד המהפכה הקומוניסטית של 1956 וזכה בשלוש אליפויות. אחר כך עבר לספרד וזכה עם ברצלונה בשתי אליפויות ובגביע ערי הירידים.
ביוגרפיה

ציבור היה ידוע כמי שהשכיל להבקיע במשחקי גמר, כולל במשחק גמר אליפות העולם בכדורגל 1954, שאותו הפסידו ההונגרים למערב גרמניה. ב-1955 היה מלך השערים של הליגה ההונגרית עם 20 כיבושים. הונבד זכתה אז באליפות ועל כן הייתה זכאית לשחק ב-1956 בגביע אירופה לאלופות. בעת שהקבוצה שהתה בבילבאו, לאחר המשחק הראשון בהתמודדות מול אתלטיק המקומית בסיבוב הראשון של גביע האלופות, פרצה המהפכה בהונגריה.
שחקני הונבד החליטו שלא לחזור בינתיים להונגריה, אלא לשחק את המשחק הביתי של הונבד באצטדיון הייזל שבבריסל. הונבד סיימה משחק זה בתיקו 3-3, לאחר ששוערה נפצע וציבור נאלץ לעמוד בשער במקומו. ההדחה מגביע אירופה העמידה את השחקנים בפני ההחלטה, האם לשוב הביתה אם לאו. לאחר שקנו זמן מה על ידי יציאה לסיבוב משחקים באירופה ובדרום אמריקה, החליטו לבסוף חלק מהשחקנים לשוב להונגריה, בעוד חלקם יצאו לגלות. בכללם של האחרונים היו ציבור ופרנץ פושקש, שהיגרו לספרד. צ'יבור חתם, בהשפעת חברו לאסלו קובאלה, בברצלונה ומיד הפך לשחקן חשוב בסגל, בעוד פושקש חתם אצל היריבה ריאל מדריד. המעבר הביא אל קיצה לא רק את הקריירה הבינלאומית של ציבור, אלא פירק למעשה את נבחרת הונגריה הגדולה.
זיזף בנאי

| זיזף בנאי |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
תת־סדרה:: דמויי נשפון
משפחה:: זיזפיים
סוג:: זיזף בנאי
מינים
 3
שם מדעי
 Uroderma ‏פטרס, 1865

זיזף בנאי או זיזף אוהלים (שם מדעי: Uroderma) הוא סוג של עטלף במשפחת הזיזפיים, הכולל 3 מינים החיים ביבשת אמריקה  ונחשב בעבר לטקסון מונוטיפי. הסוג הוקם בשנת 1838 על ידי הזואולוג הגרמני וילהלם פיטרס ומשמעות שמו המדעי היא "זנב עור" בהתייחס לכך שהזנב נעדר ומוחלף בקרומי עור. שמותיו העממים של הסוג ניתנו לו בשל יכולות הבנייה שלו.
תיאור

הזיזף הבנאי בעל גוף כדורי, ראש גדול וקצר וחרטום ריבועי. אוזניו גדולות ומשולשות עם צפירונים זעירים, עיניו בגודל בינוני ושפתיו מכוסות גבשושיות זעירות. עיטור העלה האפי שלו קצר ועבה, ומורכב מחנית זקופה מוקפת קמטים ופרסה רחבה סביב הנחיריים.
אורך הראש והגוף של הזיזף הבנאי 54–74 מ"מ, אורך זרועותיו 39–45 מ"מ ומשקלו 12–21 גרם. הוא חסר זנב, ותחתיו יש לו קרומי עור רפויים סביב הרגליים. בניגוד למינים רבים במשפחה, קרומי העור האחוריים חצויים לשניים ואינם מתחברים.
לזיזף הבנאי פרווה חלקה, רכה וקטיפתית. צבעה הכללי נע בין חום שוקולד כהה לחום אפרורי, קקאו, קפה, אפור כהה, או שחור מעורב באפור כסוף. הזרועות והרגליים בצבע בורדו או חום בהיר. האוזניים חומות או צהובות עם קצוות שחורים והפנים כהות יותר משאר הגוף.
לזיזף הבנאי שני זוגות של פסים סימטריים לבנים דקיקים על הפנים: זוג אחד בצידי המצח יורד לאורך החוטם ומתחבר לעיתים בקצה ויוצר כתם לבן גדול סביב האף והפה. זוג שני מתחת לעיניים לאורך הלחיים. התבנית של הפסים עשויה לעזור בהסוואה מפני טורפים שונים. נוסף על אלו, יש לעיתים פס לבן דהוי לאורך הגב. העיטור האפי של הזיזף עשוי להיות שחרחר או חום כהה בחנית, ובז' או ורוד בפרסה ובקמטים.
ביולוגיה

הזיזפים הבנאים מצויים באמריקה המרכזית והדרומית. בית הגידול שלהם מורכב מיערות גשם טרופיים בשפלות או בהרים, סוואנות טרופיות וסבך מיוער. הם ניזונים בעיקר מפירות אך מגוונים מדי פעם את תזונתם באבקנים, צוף וחרקים כאשר הם נתקלים בהם בסמוך לפירות. הזיזפים מתרבים פעמיים בשנה, וההמלטה מתואמת עם עונת הפריחה של הצמחים. בכל פעם, נולד צאצא יחיד לאחר תקופת היריון של 4–5 חודשים.
בניית אוהלים

כפי שמרמז שמו, הזיזף הבנאי ידוע בהתנהגותו המוזרה לבנות מעלים ענקיים מבנים שדומים בצורתם לאוהל, מטרייה או מניפה. על מנת לבנות את האוהל, הזיזף בוחר ענף אנכי עם עלים גדולים, ונושך אותם בבסיס עד שהם נופלים כלפי מטה ונותרים מחוברים למחצה לענף. בדרך זו, לאחר טיפול במספר עלים גדולים נוצר מבנה של אוהל שבו עד כתריסר זיזפים מוצאים מחסה מפני שמש, רוח וגשם לפרק זמן של חודש או חודשיים. בשל החיבור הרופף של העלים, סופם שמתייבשים ומתנתקים מהענף בזה אחר זה, והזיזפים ייאלצו לבלות את הלילות שלאחר מכן בבניית מחסה חדש.
הזיזפים מפגינים חשיבה רבה בבחירת סוג העלה והמיקום: הם משתמשים לרוב בכפות החזקות של עצי בננה ודקל לבניית אוהלים, ובוחרים עצים בגובה בינוני כדי לא להיחשף לרוחות חזקות. העלות האנרגטית של בניית אוהלים גדולה מאוד עבור עטלף כה קטן, אולם היא מעניקה לזיזף יתרונות מסוימים על פני עטלפים שוכני מערות וגזעים: האוהלים הייחודים מציעים לו הגנה רבה יותר מטורפי עטלפים שמתמקדים בחיפוש אחר עטלפים במקומות מחסה נפוצים (מערות, גזעים חלולים או רקובים), והם מאפשרים לו לדור בסמיכות למקורות מזון ולהעתיק את מקומו בהתאם למיקום של מקורות המזון הזמינים.
למרות שמו, הזיזף הבנאי אינו היחיד שמפגין יכולות בנייה; סוגים נוספים הם הזיזף הלבן הזעיר ובני הסוג זיזף פירות.
מינים

בסוג זה 3 מינים:
זיזף בנאי פטר (Uroderma bilobatum) - אמריקה המרכזית, אגן האמזונאס, הסראדו וצפון האנדים.
זיזף בנאי חום (Uroderma magnirostrum) - החוף המערבי של אמריקה המרכזית וחלק מאגן האמזונס.
זיזף בנאי בייקר (Uroderma bakeri) - תואר בשנת 2014. מצוי במרכז קולומביה וצפון ונצואלה.
קבוצת זיזפים בנאים תופסת מחסה תחת "אוהל" שיצרו באמצעות חיתוך חלקי של ענפי דקל.
חוק דרסי

חוק דָרְסִי הוא חוק בהידרודינמיקה ובהידרולוגיה אודות זרימת נוזל במצע נקבובי, המתאר קשר בין ספיקת המים במצע נקבובי לבין גרדיאנט העומד והמוליכות ההידראולית של המצע.
החוק התגלה לראשונה על ידי המהנדס הצרפתי אנרי דרסי (Darcy) בשנים 1855-1856, שעסק בפתרון בעיות סינון מים. בדומה לחוקים אחרים בפיזיקה (למשל חוק אוהם, חוק הדיפוזיה של פיק וכדומה) חוק דרסי הוא חוק שטף הקושר את גרדיאנט העומדים לשטף המים באמצעות קבוע (במקרה זה המוליכות ההידראולית).
תיאור מתמטי

Q=AK(h)\nabla H
כאשר  Q\,(L^{3}\cdot T^{-1}) מתאר את ספיקת המים,  A\,(L^{2}) הוא שטח החתך הפנוי לזרימה,  K(h)\,(L\cdot T^{-1}) מתאר את המוליכות ההידרולית של הקרקע, ו- H\,(L) הוא העומד (אנרגיה ליחידת משקל) של המים בקרקע.
ונסן אבובקאר

ונסן פאטה אבובקאר (בצרפתית: Vincent Paté Aboubakar; נולד ב-22 בינואר 1992 ביאונדה שבקמרון) הוא כדורגלן קמרוני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת בשיקטש מליגת העל הטורקית ובנבחרת קמרון.
קריירת מועדונים > קוטון ספורט

אבובקאר נולד ביאונדה שבקמרון. הוא גדל במחלקת הנוער של קוטון ספורט מליגת העל הקמרונית. בעונת 2009/2010 החל לשחק בקבוצה הבוגרת, וערך 15 הופעות בהן הבקיע 7 שערים.
קריירת מועדונים > ואלנסיין

ב-26 במאי 2010 חתם אבובקאר בואלנסיין מליגת העל הצרפתית. ב-7 באוגוסט 2010 ערך אבובקאר את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-70 בתיקו 0-0 נגד ניס במסגרת המחזור הראשון בליגה. ב-26 באוקטובר 2010 הבקיע אבובקאר את שערי הבכורה שלו במועדון: שלושער בניצחון 0–4 על בולון במסגרת גביע הליגה הצרפתית. ב-11 בדצמבר 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל הצרפתית, שער בדקה ה-82 בהפסד 1–2 לפריז סן-ז'רמן במסגרת המחזור ה-17. בסך הכל הבקיע אבובקאר 9 שערים ב-72 הופעות במועדון.
קריירת מועדונים > לוריין

ב-1 ביולי 2013 חתם אבובקאר בלוריאן, גם היא מליגת העל הצרפתית, בהעברה חופשית. ב-10 באוגוסט 2013 ערך אבובקאר את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בהפסד 0–1 לליל במסגרת המחזור הראשון בליגה. ב-18 באוגוסט 2013, בהופעתו השנייה בליגה במדי לוריאן, הבקיע את שער הבכורה שלו, שער בדקה ה-40 בניצחון 1–2 על נאנט. בעונתו הראשונה במועדון הבקיע אבובקאר 16 שערים ב-35 הופעות. את עונתו השנייה התחיל עם שער אחד בשתי הופעות, אך מיד עבר לפורטו.
קריירת מועדונים > פורטו

ב-24 באוגוסט 2014 חתם אבובקאר בפורטו מליגת העל הפורטוגלית. ב-14 בספטמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשהחליף את הקטור הררה בדקה ה-90 בתיקו 1-1 נגד ויטוריה דה גימארייש במסגרת המחזור הרביעי בליגה. ב-17 בספטמבר 2014 ערך אבובקאר את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כשהחליף את ג'קסון מרטינז בדקה ה-64 בניצחון 0–6 על באטה בוריסוב במסגרת המחזור הראשון בשלב הבתים לעונת 2014/2015. 12 דקות לאחר כניסתו הבקיע את שער הבכורה שלו במפעל. ב-25 באוקטובר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בליגה, שער בדקה ה-87 בניצחון 0–5 על ארוקה במסגרת המחזור השמיני. בעונתו הראשונה בפורטו ערך אבובקאר 14 הופעות ליגה בהן הבקיע 4 שערים, ו-4 הופעות בליגת האלופות בהן הבקיע שלושה שערים.
קריירת מועדונים > בשיקטש

ב-27 באוגוסט 2016 הושאל אבובקאר לבשיקטש הטורקית עד לסוף העונה. ב-10 בספטמבר ערך את הופעתו הבכורה בניצחון 1–3 על קראבוקספור. ב-16 באוקטובר הבקיע צמד שערי בכורה בניצחון 2–3 על נאפולי בליגת האלופות. במדי הקבוצה כבש 19 שערים ב-38 הופעות בכל המסגרות. ב-25 בספטמבר 2020 חזר לבשיקטש וחתם לעונה אחת.