stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הוצאת ביתן
היסטוריה

הוצאת "ביתן" הוקמה כהוצאה משפחתית בשנות החמישים. אביו של אשר ביתן הקים את דפוס והוצאת ספרים ביתן בשנת 1954. ב-1967 פיתח אשר ביתן את הדפוס להוצאת הספרים "ביתן הוצאה לאור". ב-1973, יחד עם שותפיו אהד זמורה ועודד מודן, הקים ביתן את הוצאת הספרים "זמורה-ביתן-מודן". ב-1982 פרש מודן מן השותפות, והוצאת זמורה-ביתן המשיכה לפעול עד לפרישתו של ביתן בסוף שנות ה-90. עם זאת נשמר שם ההוצאה שנים רבות זמורה-ביתן (ובהמשך התמזגה ההוצאה בכנרת).
במסגרת כנרת, זמורה, דביר יצאו לאור אלפי ספרים ישראליים וספרים מתורגמים לעברית, בהם ספרים של היינריך בל, גינטר גראס, סול בלו, פיליפ רות ואחרים. ביתן ייבא לישראל את סדרות הילדים המוכרות "ברבאבא" ו"הדרדסים". כמו כן הוא הוציא לאור את ספרי השירה הראשונים של "הליקון".
בשנות השבעים התאחדה ההוצאה עם הוצאת "זמורה" והוצאת "מודן" ליצירת "זמורה-ביתן-מודן" שהפכה לימים להוצאת הספרים הגדולה בישראל (כיום הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר). במהלך הקריירה שלו, היה אחראי אשר ביתן לשינויים רבים בעולם ההוצאות לאור. כך, בין היתר, הביא לשינוי הספרות המוצאת לאור בישראל מספרות מונוליתית, המוצאת בידי כמה הוצאות לאור בעלות אידאולוגיה כבדה ורצון לכוון את הקהל וללמדו כמו "עם עובד", "הקיבוץ המאוחד" ו"ספרית הפועלים", לספרות פנאי ובידור בנוסף להשכלה. מגמה זו אומצה בהמשך הדרך גם על ידי הוצאות אחרות. במסגרת ההוצאה, הוציא ביתן לאור את ספרי דן בן אמוץ שהיה חברו ואת ספרי הפילוסוף השנוי במחלוקת משה קרוי, את ספרי קורט וונגוט וג'וזף הלר לצד מותחנים רבי מכר רבים. כמו כן, הוציאה הוצאת "ביתן" ספרי עיון רבים. בשנת 1996 רכש אוהד זמורה את חלקו של אשר ביתן ב"זמורה-ביתן" ו"ביתן" המשיכה בדרכה העצמאית כמוציאה לאור של ספרי עיון ואיכות.
לאחר פרישתו מהוצאת זמורה-ביתן פעל ביתן כמו"ל עצמאי. בשנותיו האחרונות תמך בהוצאתו לאור של כתב העת הספרותי "עמדה".
הוצאת ביתן תחת בעלות המו"ל אייל ליאני

בשנת 2006 רכש אייל ליאני את ההוצאה מאשר ביתן והוא משמש המו"ל שלה עד היום.
ההוצאה שמה דגש על טכנולוגיה תחת מחלקת הדיגיטל של החברה ומפתחת תצורות דיגיטליות לספרים: ספרי אודיו (שמע), ספרים דיגיטליים. בין ספרי ההוצאה ניתן למצוא ספרי שירה, עיון, ביוגרפיות, ספרי ילדים ונוער ורומנים.
מעת לעת עורכת ההוצאה סדנאות לכתיבה יוצרת עם דגש על התהליך הפרקטי של הוצאה לאור של ספר.
רבי מכר ידועים בהוצאת ביתן

ארתור סי. קלארק, 2001: אודיסיאה בחלל
ג'וזף הלר, מלכוד 22
גוסטב פלובר, החינוך הסנטימנטלי
הערות שוליים

↑  אייל ליאני Eyal Liany (2024-09-02), אייל ליאני מתראיין אצל מנחה ערוץ 1 אלעזר שטורם בתוכניתו על אקטואליה יהודית, נבדק ב-2025-02-21
1 2  שירי לב-ארי, המו"ל הוותיק אשר ביתן הלך לעולמו, באתר ynet, 28 בפברואר 2011
↑  ⁨משה קרוי: הגיע הביתה ולא מצא אותו ⁩- ⁨⁨מעריב⁩ 10 פברואר 1989⁩ - הספרייה הלאומית של ישראל │ עיתונים, באתר www.nli.org.il
↑  שירי לב-ארי, המו"ל הוותיק אשר ביתן הלך לעולמו, באתר ynet, 28 בפברואר 2011
↑  חוזה הרכישה המקורי בין אשר ביתן לעו"ד אייל ליאני, באתר רשמי של הוצאת ביתן, ‏2006
↑  הוצאת ביתן, באתר bitan.freeacademic.com
↑  אייל ליאני, סדנת כתיבה: "איך להוציא את הספר שבך" הוצאת ביתן, באתר פייסבוק, ‏19.2.2025
ז'יגמונד סאנה

| --- | --- |

ז'יגמונד סאנה, בציור מאת לוונטה בנדק
 לידה:  23 ביוני 1870 טימישוארה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  24 במאי 1929 (בגיל 58) שיקגו, ארצות הברית 
 מדינה:  הונגריה 
 
ז'יגמונד סאנה (במקור זילברשטיין, בהונגרית: Szana Zsigmond, בגרמנית: Sigmund Szana, ברומנית: Sigismund Szana; ‏ 23 ביוני 1870 טימישוארה – 24 במאי 1929 שיקגו) היה
איש עסקים, בנקאי ונדבן יהודי אוסטרו-הונגרי ואחר כך רומני, יליד באנאט.
הוא הקים את "טימישאורה - חברה בנקאית ומסחרית בע"מ" ששיחקה תפקיד חשוב בחיים הכלכליים של חבל באנאט בתחילת המאה ה-20. סאנה כיהן לתקופה כיושב ראש איגוד התעשיינים מבאנאט ואחר כך כיושב ראש שותף של האיחוד הכללי של התעשיינים ברומניה.
קורות חיים

ז'יגמונד סאנה נולד בטימישוארה, אז באוסטרו-הונגריה, במשפחה היהודית זילברשטיין ששינתה את שמה ל"סאנה". הוא למד באקדמיה למסחר בבודפשט ובמכללה למסחר בברלין.
בשנת 1894 בגיל 24 הוא ביצע את השקעתו הרצינית הראשונה בבית החרושת לגפרורים, למשחות לעגלות ולמוצרים כימיים בטימישוארה, מפעל שהוקם בשנת 1883 בשכונת יוזפין, על ידי איש העסקים קארל שטיינר הבן. מפעל זה הפך למפעל לגפרורים הגדול בכל הונגריה. בשנת 1899 התמנה סאנה למנהל המפעל. 
מאוחר יותר, בשנת 1906, הקים סאנה את החברה הבנקאית והמסחרית טימישוארה (Temeswarer Bank und Handels AG) שנודעה כ"בנק טימישוארה" או "בנק סאנה". חברה זו הייתה לתאגיד הבנקאי הגדול בטימישוארה, ואולי בדרום ממלכת הונגריה.
בנק סאנה היה מעורב בפיתוח התעשייה המקומית, כשבשליטתו נמצאו מפעלים כמו 
"Industria Lânei" (ILSA) ("תעשיית הצמר") (החל משנת 1913),בית החרושת לשוקולד "קנדיה", המפעלים "לומינה" (האור) ו"דורה בע"מ"(לימים מפעל "אלקטרובאנאט"), מבשלת הבירה (החל משנת 1912), טחנת הקמח "בגה" (בעבר - "הונגריה")
ואחרים, שבהם הועסקו כ-1000 עובדים.
בשנת 1913 האדריכל יוזף קרמר תכנן את הבניין המרכזי של בנק טימישוארה, בניין שנודע כ"בניין סאנה" בככר ספנטול גאורגה (גאורגיוס הקדוש) במרכז טימישוארה.
בשנת 1908 נבחר ז'יגמונד סאנה ליושב ראש איגוד התעשיינים של חבל באנאט. כמו כן התמנה לסגן קונסול ואחר כך לקונסול הכבוד של בריטניה בטימישוארה. בשנים 1914-1913 ניהל סאנה את השלוחה בווינה של הבנק האנגלי-הונגרי, ובשנת 1920 את השלוחה של חברת Gea בבודפשט.
סאנה נודע גם כמצנט, שתמך בספרות ובאמנויות.הוא נמנה עם מייסדי האגודה "ידידי המוזיקה" בטימישוארה. היה אחד מיושבי הראש השותפים של "הבית ההונגרי" בטימישוארה.
סאנה נפטר מאוטם שריר הלב בשיקגו בעת ביקור עסקים. 
הוא הובא לקבורה בבית העלמין היהודי בטימישוארה. קברו, הבנוי משיש מרושקיצה, עוצב על ידי הפסל פרנץ מגיישי.
כתבים

סאנה פרסם בצעירותו קובץ נובלות בשפה הגרמנית. כמו כן כתב מאוחר יותר חוברת על בטהובן.
בשפה ההונגרית כתב סאנה כמה חוברות מקצועיות בתחום הכלכלה:
Az ipari záloglelekről -(על הרישומים הפיננסיים בתעשייה)
A háboru kihatása a pénz lenyegére(השפעות המלחמה על מהות המטבע)
לקריאה נוספת

Kata Sebe, A Temesvári zsidoság a monarchia idején în Délkelet-Europa - South and East Europe International Relations Quarterly, vol. 4, nr. 1, Spring 2013.
הערות שוליים

↑  [Dorotea Momir - Banaterra, sesiune internațională de comunicări, 14/11/2008 http://www.modoro.ro/evenimente_culturale01.htm Producerea chibriturilor în Banat
↑  Roxana Nubert, Ileana Pintilie-Teleagă „Mitteleuropa Paradigmen in Südosteuropa”. Praesens, Viena 2006
↑   Industria morăritului a fost cea mai veche ramură după Octavian Leșcu - „Istoria ilustrată a Timișoarei”, Monitorul Primăriei Timișoara, 3.8.2008
↑  Kata Sebe, 2013, ע' 5
↑  מאוחר יותר בניין זה כונה "הבניין הבאנאטי", היה בימי המשטר הסטליניסטי מושב ARLUS - "האגודה הרומנית לקשרים עם ברית המועצות" ובימינו - הוא מאחסן את "בנק טרנסילבניה", את כתב העת הספרותי "אוריזונט", ביטאון איגוד הסופרים בבאנאט ואת ההוצאה לאור "Editura de vest"("ההוצאה לאור המערבית")
↑  Vasile Bogdan, Miracolul Timișoara, Editura Timpul, 2000.
↑  הידיעה על מות סאנה ב"ניו יורק טיימס
קווין

ערך זה עוסק בלהקת רוק בריטית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |


קווין בשנות ה-70. מימין לשמאל: ג'ון דיקון, בריאן מיי, פרדי מרקיורי ורוג'ר טיילור
 מקום הקמה:  לונדון 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת לונדון, בריטניה
 תקופת הפעילות:  מ-1970
 סוגה:  רוק • פופ
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  פרלופון והוליווד רקורדס
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של הרוק אנד רול (2001)  פרס גראמי למפעל חיים (2018)  היכל התהילה של כותבי שירים (2003)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 queenonline.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 בריאן מיי רוג'ר טיילור
 חברים לשעבר
 פרדי מרקיורי ג'ון דיקון
 
קווין (באנגלית: Queen) היא להקת רוק בריטית, שפעלה בשנות ה-70, ה-80 וה-90 של המאה ה-20, אשר הייתה מורכבת מפרדי מרקיורי כסולן ופסנתרן, מבריאן מיי כגיטריסט הראשי, ג'ון דיקון כבסיסט ורוג'ר טיילור כמתופף. מאז הקמתה ועד היום, נחשבת לאחת הלהקות המגוונות, המשפיעות והמצליחות בהיסטוריה ולחלוצה בסגנון הגלאם רוק.
קווין דורגה במקום ה-52 בקטגוריית "האמנים הגדולים בכל הזמנים" במגזין הרולינג סטון. מאז 2005 מובילים בריאן מיי ורוג'ר טיילור את הלהקה בסיבובי הופעות בשם "קווין+פול רודג'רס" עם פול רוג'רס כסולן, אותו החליף בהמשך אדם למברט.
ערוץ המוזיקה VH1 דירג את קווין במקום ה-17 ברשימת "100 האמנים הגדולים בכל הזמנים".
היסטוריה

הרעיון לשם קווין היה שלי. זה רק שם, אבל הוא מאוד מלכותי, כמובן, והוא מצלצל נהדר. הוא חזק, מאוד אוניברסלי וקליט, מעלה הרבה אסוציאציות אפשריות וכן יש לו גם הרבה פירושים שונים.
היסטוריה > התקופה שלפני "קווין"

גרעין הלהקה החל להיבנות בשנת 1968, כאשר הגיטריסט בריאן מיי וחברו לספסל הלימודים באימפריאל קולג' שבלונדון, הבסיסט והזמר טים סטאפל, החליטו להקים הרכב חדש לאחר שניגנו יחדיו בהרכב אחר שנקרא 1984. השניים פרסמו מודעה בלוח הסטודנטים שהודיעה כי הם מחפשים חבר נוסף שינגן בתופים בסגנון של ג'ינג'ר בייקר מלהקת קרים. למודעה נענה רוג'ר טיילור, סטודנט לרפואת שיניים והוא צורף ללהקה, שנקראה סמייל. השלישייה הקליטה כמה שירים, אך רק שניים מתוכם יצאו באותה התקופה כסינגלים לשדרי רדיו, בארצות הברית בלבד. רוב פעילות הלהקה הייתה בביצוע מופעי חימום לג'ימי הנדריקס, פינק פלויד, יס וג'נסיס.
פרוך בולסרה, שהיה שותף לחדר של סטאפל במכללה וחברו מלימודי האמנות, עקב אחר ההתפתחות המוזיקלית של חברי הלהקה לאורך כל תקופת פעילותה, ואף נהג לייעץ להם, במיוחד בנוגע לתדמית החיצונית שלהם.
באביב 1970 נטש סטאפל את הלהקה לטובת להקה אחרת, האמפי בונג, וסמייל התפרקה. לאור המצב החדש, החליט בולסרה לשכנע את מיי וטיילור להקים עמו להקה שבה הוא יהיה הסולן. מכיוון שסטאפל היה גם הבסיסט של הלהקה, החלו חברי ההרכב החדש לחפש בסיסט חדש. ב-27 ביוני 1970 הופיעה הלהקה לראשונה עם הבסיסט מייק גרוס אך בסופו של דבר החליטה שהוא אינו מתאים להרכב. לאחר מכן בחנה עוד שלושה נגני בס: ברי מיטשל, דאג בוגי ולבסוף ג'ון דיקון, שצורף ללהקה בשנת 1971. לאחר שנוצר ההרכב הסופי החל בולסרה בגיבוש רעיונות לתדמית הלהקה, שלפי רוחו רצה שתהיה ססגונית ותאטרלית באופן יוצא דופן, עם תלבושות אקסטרווגנטיות ועם הופעות דרמטיות במיוחד. כיוון אמנותי זה זכה לביטוי כאשר הלהקה החלה בחיפושים אחר שם והצעתו הפרובוקטיבית של בולסרה התקבלה; השם הנבחר ללהקה היה Queen. באותה תקופה החליט בולסרה לשנות את שם משפחתו מבולסרה למרקיורי ומאז נודע לכל בשם פרדי מרקיורי.
היסטוריה > מותו של מרקיורי והמשך פעילות (1991–1997)

לקראת סוף שנות השמונים החלו להופיע בצהובונים ובתקשורת שמועות על כך שפרדי מרקיורי חלה במחלת האיידס. השמועות בוטלו על ידיו פעם אחר פעם והלהקה המשיכה לעבוד כרגיל. בתחילת שנות התשעים העיתונות הצהובה חשפה פעמים רבות את מרקיורי כאדם כחוש, עייף ומאופר בכבדות ולבסוף הוא הסתגר בביתו שבקנזינגטון, לא מותיר לעיתונות אפשרות להמשיך ולעקוב אחר מצבו.
בפברואר 1991 הוציאה הלהקה את האלבום Innuendo. על אף שנראה היה שמצבו הבריאותי של מרקיורי מתדרדר, הוא המשיך לעבוד ולתרום ללהקה באותו אופן כמו בעבר. בכל הזדמנות בה הרגיש טוב הוא יידע את שאר חברי הלהקה להגיע לאולפנים בשביל להספיק לעבוד בזמן בו הוא עוד עומד על רגליו. וידאו קליפים שצולמו לשירים מאלבום זה השתדלו להסתיר את מצבו המדרדר של מרקיורי – חלקם צולמו בשחור לבן כאשר מרקיורי לבוש בשכבות רבות של בגדים ומאופר בכבדות כדי לטשטש את מצבו וחלקם עשו שימוש באנימציה ובקטעים מהקליפים הקודמים.
לבסוף, לאחר שלא היה יכול עוד להסתיר את מצבו, הוציא מרקיורי ב-23 בנובמבר הצהרה לעיתונות ובה אישר שהוא אכן חולה במחלת האיידס. פחות מיממה לאחר שחרור ההצהרה, ב-24 בנובמבר 1991, נפטר פרדי מרקיורי בביתו כשהוא בן 45, כתוצאה מסיבוכים של דלקת ריאות שנגרמו עקב מחלת האיידס. הלווייתו התקיימה שלושה ימים מאוחר יותר ללא קהל רב והועברה בידי כומר זרתוסטראי. גופתו נשרפה ואפרו ניתן למרי אוסטין. אוסטין הודיעה כי לעולם לא תגלה מה היא עשתה עם האפר.
זמן קצר לאחר מותו, יצא השיר "Bohemian Rhapsody" כסינגל בהוצאה מחודשת. 1,000,000 פאונד מרווחי הסינגל נתרמו לעמותה למלחמה באיידס ע"ש טרנס היגינס.
ב-20 באפריל 1992, כחצי שנה לאחר מותו של מרקיורי, קיימו חברי הלהקה הנותרים הופעה לזכרו באצטדיון ומבלי. מטרות ההופעה היו הנצחת חייו של מרקיורי והגברת המודעות העולמית לאיידס, כאשר מיליונים ברחבי העולם צפו בחברי הלהקה מבצעים את שיריהם לצד אמנים שונים, ביניהם: רוברט פלאנט, דייוויד בואי, אלטון ג'ון, רוג'ר דלטרי, גאנז נ' רוזס, מטאליקה, אנני לנוקס, ג'ורג' מייקל, פול יאנג ואחרים. הכנסות המופע הגיעו ל-2,000,000 פאונד ונתרמו לקרן על שם מרקיורי למען חקר מחלת האיידס. בעקבות הכימיה המיוחדת שנוצרה בין טיילור, דיקון ומיי לבין ג'ורג' מייקל אשר ביצע באותה הופעה את השיר "Somebody to Love", התעורר גל שמועות שלפיו יירש מייקל את מקומו של מרקיורי כסולן הלהקה. נוכח שמועות אלה הודיעו שני הצדדים כי אין כוונה כזו. הפופולריות של הלהקה גדלה באותה שנה גם עקב ההשמעה של Bohemian Rhapsody בסרט עולמו של ויין, והשיר עצמו חזר למצעדים ונותר במשך חמישה שבועות במקום השני במצעדים של ארצות הברית.
על אף מותו של מרקיורי שהשפיע רבות על חברי הלהקה, קווין מעולם לא התפרקה באופן רשמי, והאלבום האחרון שלהם שכלל חומרים מקוריים יחד עם מרקיורי יצא רק ב-1995, ארבע שנים לאחר מותו. האלבום, Made in Heaven, כלל הקלטות אחרונות של הלהקה משנת 1991 וכן הקלטות שלא זכו להיכנס לאלבומים קודמים. בנוסף נכללו באלבום שירים מעובדים מאלבומי הסולו של מרקיורי, מיי ולהקה בה היה חבר טיילור בשנים 1987-1993 ו-2013, הקרוס.
בנוסף לקריירה המוזיקלית, החלו מיי וטיילור לגלות מעורבות בפרויקטים לאיסוף כספי צדקה למען המלחמה באיידס וקידום המודעות של הנושא בחברה. בשנת 1997, פעלו שלושת חברי הלהקה הנותרים יחד בפעם האחרונה בהקלטות לשיר "No-One But You (Only the Good Die Young)", אשר נוסף לאלבום האוסף Queen Rocks. לאחר מכן, עזב דיקון את ההרכב ואת הקריירה המוזיקלית. בעקבות זאת, הלהקה התפרקה רשמית.
היסטוריה > קווין + (1998 ואילך)

משנת 1998 פעלו מיי וטיילור יחד בפרויקטים שונים בשם קווין +, שחלקם היו רמיקסים ללא כל עשייה או מעורבות אמנותית מצד הלהקה. בשנת 1999 יצא האלבום Greatest Hits III. בנוסף לשירים של הלהקה בתקופת הפעילות שלה, נכללו באלבום שירי סולו של מרקיורי ומיי, וגם פרויקטים של "קווין +", כמו קווין + וייקליף ז'אן, בגרסת הראפ ל-Another One Bites the Dust, הביצוע של Somebody to Love יחד עם ג'ורג' מייקל, והביצוע של "The Show Must Go On" עם אלטון ג'ון משנת 1997. ביצוע זה היה חלק מן ההופעה האחרונה לפני פרישתו של דיקון.
מיי וטיילור הופיעו יחדיו בשם קווין באירועים שונים, כמו טקסים והופעות צדקה, כאשר הם שרים לצד אמנים שונים. ואף הקליטו מספר גרסאות כיסוי ללהיטים של קווין, ביניהן ל-"We Will Rock You" ו-"We Are The Champions" בשיתוף עם אמנים אחרים.
בשנת 2003 פורסמו ארבעה שירים חדשים על ידי קווין בשביל הקמפיין של נלסון מנדלה למען המלחמה האיידס - "Say It's Not True", אשר הוציאה לאור יחד עם פול רודג'רס מספר שנים מאוחר יותר, לצד "The Call", "Invincible Hope", "Amandla", אשר נגנזו ולא הוציאה לאור מעולם.
ב-13 באוקטובר 2022 הוציאה לאור הלהקה את הסינגל "Face It Alone", שיר גנוז שהוקלט במקור עבור האלבום The Miracle, למעלה מ-30 שנה קודם לכן, אך לא פורסם מעולם. השיר הושמע בבכורה בתחנת הרדיו BBC Radio 2.
היסטוריה > קווין + (1998 ואילך) > קווין+פול רודג'רס

בשנת 2005 יצאו מיי וטיילור לסיבוב הופעות עם פול רודג'רס, לשעבר סולן להקות פרי ובד קומפני. דיקון לא השתתף במסע ההופעות, ונגן הבס מלהקת בלו אויסטר קאלט, דני מירנדה, החליף אותו. מוזיקאים נוספים שנכללו במסע ההופעות היו הקלידן ספייק אדני, שניגן על קלידים וגיטרה לצד הלהקה משנת 1984, וכן גיטריסט נוסף, ג'יימי מוזס, שעבד יחד עם מיי על עבודות הסולו שלו מתחילת שנות התשעים.
ב-19 בספטמבר 2005 אלבום הופעה כפול יצא בשם Return of the Champions, שהוקלט בהופעה של קווין ורודג'רס בשפילד ארנה שבאנגליה. מספר שבועות מאוחר יותר ההופעה יצאה בפורמט DVD.
במרץ 2006, קווין ורודג'רס יצאו למסע הופעות בארצות הברית וקנדה. מסע ההופעות זה היה לראשון של הלהקה בארצות הברית מאז 1982. ההרכב החדש הופיע עם השיר "Take Love" (שיר חדש שנגנז מתוך אלבום האולפן שהוציאה לאור ב-2008, אך זה נכלל מאוחר יותר באלבומו השביעי של רודג'רס משנת 2023, Midnight Rose) במהלך מסע ההופעות. ב-28 באפריל 2006 הוציאו קווין ורוג'רס DVD חדש של הופעה ביפן.
ב-15 באוגוסט 2006 בריאן מיי אישר באתר הבית שלו שקווין ורודג'רס יתחילו בעבודות על אלבום אולפן חדש באוקטובר שיוקלט במקום לא ידוע.
ב-13 באוגוסט 2006 צוטט טכנאי התאורה של הלהקה במהלך הופעה באטלנטה שבג'ורג'יה, שההרכב ייצא לסיבוב הופעות נוסף בתחילת שנת 2008. ב-19 במרץ 2008 פורסמו באתר הרשמי של הלהקה תאריכי ההופעות לסיבוב ההופעות באירופה לקראת סוף 2008. הלהקה אכן הופיעה בבודפשט בסוף אוקטובר, ואמורה להופיע בפראג בתחילת נובמבר אותה שנה.
בספטמבר 2008 יצא אלבום האולפן The Cosmos Rocks.
קווין בהופעות

קווין הופיעה במשך חמש עשרה שנים, מ-1971 ועד 1986. במשך התקופה הזו הופיעה הלהקה כ-700 פעמים. עם הזמן השתנו מאפיינים שונים של ההופעות: התאורה, התלבושות וסגנונות השירים. עם זאת, החוויה האנרגטית והמאפיינים ההומוריסטיים והדרמטיים, שהיו לסימני ההיכר של הלהקה בהופעות, לא השתנו לאורך כל התקופה.
קווין בהופעות > המאה ה-21

ב-7 באוקטובר 2011 הופיעה להקת קווין בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה (EMA), יחד עם אדם למברט, הזוכה במקום השני בתוכנית הריאליטי אמריקן איידול. למברט שימש כסולן הלהקה בביצוע, במקום סולנה המנוח של הלהקה, פרדי מרקיורי. באותו ערב זכתה קווין גם בפרס "האייקון העולמי" של MTV, אשר ניתן כאות הוקרה לאמנים ולהקות שהשפיעו על התפתחות המוזיקה בעולם.
בשנת 2012 הופיעה הלהקה בטקס הסיום של אולימפיאדת לונדון בליווי הזמרת ג'סי ג'יי.
ב-19 ביוני 2014 קווין ואדם למברט יצאו לסיבוב הופעות בדרום ארצות הברית, קנדה, יפן ובפעם הראשונה אחרי 30 שנה באוסטרליה ובניו זילנד.
ב-12 בספטמבר 2016 הופיעו הלהקה ואדם למברט בפארק הירקון בתל אביב, בפני כ-58,000 צופים.
ב-1 במאי 2020 הוציאו קווין ואדם למברט סינגל בשם "You Are the Champions". הסינגל, שהוא למעשה השיר "We Are the Champions", הוקלט מבתיהם של חברי ההרכב כחלק מקמפיין לגיוס כספים למאבק בנגיף הקורונה. השיר זכה להצלחה יחסית.
סגנון מוזיקלי ותיאטרלי של הלהקה

הסגנון הייחודי של קווין היה אחד המרכיבים החשובים בהצלחתה. לאורך שני עשורים, הלהקה שילבה סגנונות מוזיקליים שונים ושינתה אותם בהתאם להתפתחות המוזיקלית שלה. במקביל לשינויים המוזיקליים התקיימו גם שינויים בתדמית ובמאפיינים שלה בהופעות.
קווין החלה לפעול בתחילת שנות השבעים, תקופה בה חברי הלהקה הושפעו בעיקר ממוזיקת הרוק כבד, ובמיוחד מלד זפלין, והדבר בא לידי ביטוי בשני האלבומים הראשונים שלה: Queen ו-Queen II. בנוסף לסגנון הרוק הכבד, הביאו פרדי מרקיורי, עם נגינת הפסנתר והמנעד הווקאלי הרחב שלו, את מוטיבי המוזיקה הקלאסית, ובריאן מיי, את נטייתו השאפתנית לכתיבה סימפונית, והלהקה יצרה לעצמה סגנון שטישטש את הגבולות בין סגנונות מוזיקליים שונים.
בנוסף להשפעות המוזיקליות, הלהקה שמה דגש גם על המראה החיצוני, ואימצה לעצמה תדמית ראוותנית עם תלבושות ססגוניות ומחוות תיאטרליות, במיוחד מצד מרקיורי שבתור סולן שלהב את הקהל בהופעות, מה שהוסיף לקסם האישי של הלהקה. מאפיינים חזותיים אלו באו כהשראה מכוכב רוק אחר שצמח באותה תקופה בזכות מאפיינים אלו, דייוויד בואי בדמותו כזיגי סטארדסט. בהשפעת אמנים כחברי להקת קווין, שההופעה החיצונית היוותה מרכיב חשוב להצלחתה בנוסף למוזיקה, צמח סגנון המוזיקה הנקרא גלאם רוק.
בתחילת הקריירה של הלהקה, חבריה התנגדו נחרצות לשימוש בסינתיסייזרים, אך במקביל השתמשו באולפני ההקלטות בהכפלת קולות רבים (לדוגמה, בשיר "Bohemian Rhapsody", קיימת הכפלת קולות של 180 אנשים), הקלטות מוכנות מראש ומאפיינים אלקטרוניים רבים. בסופו של דבר, מאזינים רבים טעו לחשוב שהלהקה כן השתמשה בשיריה בסינתיסייזר, וכדי למנוע אי הבנות הוסיפה הלהקה כיתוב בסוף הקרדיטים על העטיפה של שבעת האלבומים הראשונים: .And nobody played synthesizer...' ("...ואף אחד לא ניגן בסינתסייזר."), או בפשטות No synths.
עם השנים השתנו והתחלפו מאפיינים שונים של הלהקה, במיוחד לקראת סוף שנות השבעים, עם יציאת האלבומים News of the World ו-Jazz. מבחינה מוזיקלית, נטשה הלהקה את השילוב של מוזיקת רוק עם מוזיקה קלאסית, אך נותרה נאמנה למאפייני הרוק הכבד, ועברה לכיוון של רוק אצטדיונים, עם מופעים גרנדיוזיים מול קהל עצום על במות רחבות יותר. מבחינת המראה החיצוני, נטשה הלהקה את המאפיינים ה"גלאמיים" עם הביגוד הססגוני לטובת בגדים סטנדרטיים יותר, מלבד מרקיורי, שהחל להופיע בבגדי עור ומעילי אופנוענים.
בשנות השמונים החלה הלהקה, בניגוד למדיניותה בעבר, להשתמש בסינתיסייזרים ובהתאמה לטרנד של תחילת העשור, נטשה את מוזיקת הרוק הכבד שאפיינה את הלהקה בתחילת דרכה ופנתה לכיוון מוזיקת פופ רוק. בתקופה זו החל מרקיורי לגדל שפם שהפך לסמל המסחרי שפרסם אותו מאוד בקרב המעריצים שלא נחשפו ללהקה בשנות ה-70. בהמשך הגיע שינוי נוסף בסגנון הלהקה, עם יציאתו של האלבום Hot Space, אשר פנה לסגנונות הפאנק, הדיסקו ומוזיקת הגל החדש. צעד זה נעשה עקב הלך הרוחות של הרדיו האמריקאי באותן שנים, כאשר חברי הלהקה ניסו לפרוץ את דרכם לשוק האמריקני הנוקשה.
לאחר ניסיונות העבר בחיפוש אחר כיוונים אמנותיים שונים, חזרה הלהקה לבצע מוזיקת רוק בהתאמה לשינויים של העשור החדש באלבום The Works, שכלל גם את סגנונות הפופ רוק והסינת'-פופ. אלבומיה האחרונים של הלהקה נעו סביב מוזיקת הרוק הכבד שאפיינה אותה בשנות השבעים. באלבום האחרון Innuendo, שיצא חודשים ספורים לפני מותו של פרדי מרקיורי ממחלת האיידס, שילבה הלהקה מאפיינים מוזיקליים שונים סביב מוזיקת הרוק, כמו מוזיקת פלמנקו בשיר שנקרא כשם האלבום, ועד מקהלת גוספל בשיר "All God's People".
קווין בתחומי בידור אחרים > קולנוע

קווין הוציאה פסקולים מלאים לשלושה סרטים: פלאש גורדון (הפסקול באותו השם), איש הנצח (האלבום A Kind of Magic – שקיבל את שמו ממשפט שנאמר בתוך הסרט) ורפסודיה בוהמית (הפסקול באותו שם).
סרטים אחרים שכללו את שירי הלהקה הם נשר הברזל, לאכול בגדול, חיילים קטנים, החברים של פיטר, העולם על פי קליפורניה מן, ועוד. הסרט עולמו של ויין אשר שילב בתוכו את השיר "Bohemian Rhapsody" בצורה קומית גרם לשיר לטפס בחזרה למקום הראשון במצעד הפזמונים (בביצועו המקורי).
ברקע לקרדיטים בסיום הסרט סיפורו של אביר נשמע השיר "We Are The Champions" בגרסה של רובי ויליאמס. שיר זה מלווה גם את סצנת הסיום לסרט נקמת המרובעים, הכוללת שילוב של הביצוע המקורי יחד עם גרסתה של התזמורת הסימפונית של לונדון. בסרט מולין רוז' השיר "The Show Must Go On" בוצע על ידי השחקנים.
ב-1 בנובמבר 2018 יצא לאקרנים הסרט רפסודיה בוהמית, אודות חייו של מרקיורי ולהקת קווין. הסרט נקרא על שם השיר הידוע ביותר של להקת קווין "Bohemian Rhapsody". הסרט בפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - דרמה, וראמי מאלק, ששגילם את מרקיורי, זכה בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר.
קווין בתחומי בידור אחרים > טלוויזיה

סדרת הטלוויזיה של הסרט איש הנצח השתמשה בשיר "Princes of the Universe" מתוך האלבום "A Kind of Magic" כשיר הפתיחה.
תוכנית הטלוויזיה מופע שנות ה-70 השתמשה בשירים ברוח התקופה כדי לתת שמות לפרקים ובעונה השמינית והאחרונה ניתנו שמות הפרקים לפי שמות השירים של קווין.
ב-11 באפריל 2006 הופיעו חברי קווין הנותרים, מיי וטיילור, בתוכנית מיוחדת של אמריקן איידול. כל מתחרה בתוכנית היה צריך לבחור שיר של הלהקה מתוך אלבום אוסף שהוציאה הלהקה לכבוד המאורע, ולבצע אותו יחד עם חברי הלהקה בשידור חי. מאוחר יותר יצאו חברי הלהקה בביקורת על העריכה של התוכנית, שהציגה אותם באור רע בעבודה עם אחד מהמתחרים, בעוד ההפך הוא הנכון.
קווין בתחומי בידור אחרים > מוזיקה קלאסית

בשנת 2002 פרסם המלחין והמנצח טולגה קשיף סימפוניה בשם Queen Symphony שנכתבה בהשראת כמה משירי הלהקה: "Bohemian Rhapsody", ‏"We Will Rock You", ‏"We Are the Champions" ו-"Who Wants to Live Forever". את הסימפוניה ביצעה במקור התזמורת הפילהרמונית המלכותית והוצגה בין היתר בבריטניה, ארצות הברית, אוסטרליה, טורקיה והולנד. האלבום Queen Symphony היה מועמד לפרס אלבום השנה בפרסי המוזיקה הקלאסית הבריטי בשנת 2003.
קווין בתחומי בידור אחרים > תיאטרון

בשנת 2002 עלה מחזמר (או בהגדרה אחרת, רוק תיאטרלי) המבוסס על שירי קווין אשר נקרא We Will Rock You והוצג בתיאטרון דומיניון בווסט אנד של לונדון. המחזמר נכתב על ידי הקומיקאי והיוצר האנגלי בן אלטון בשיתוף פעולה עם חברי הלהקה, בריאן מיי ורוג'ר טיילור, והופק בידי רוברט דה נירו. בהצגה המקורית השתתפה האנה ג'יין פוקס וטוני וינסנט. מאז יציאתו לבמות בוצע המחזמר על במות רבות ברחבי העולם. הפקת המחזמר בלונדון תוכננה להסתיים באוקטובר 2007 בתיאטרון דומיניון, אך בעקבות דרישת הקהל, הוארך מסע ההופעות שלו באופן ניכר.
בכורת המחזמר הייתה בשנת יובל הזהב (ג'ובלי) של המלכה אליזבת השנייה. כחלק מחגיגות היובל, בריאן מיי ביצע את גרסת ההמנון הבריטי, כפי שהופיעה באלבום A Night at the Opera של הלהקה, על גג ארמון בקינגהאם.
המחזה "קווין בבלט" נכתב על ידי שון בווין כמחווה לפרדי מרקיורי, והפסקול שלו מבוסס על שירי הלהקה.
הסמל

הסמל של קווין עוצב על ידי פרדי מרקיורי, שהיה בעל תואר בעיצוב גרפי, לפני צאת אלבום הבכורה של הלהקה. הסמל מבוסס על אלמנטים של שלט הרלדי, על פי חוקי ההרלדיקה – מדע חקר השלטים ההרלדים.
הסמל מציג את המזלות האסטרולוגיים של חברי הלהקה: שני אריות, המזלות של דיקון וטיילור; סרטן למיי ושתי בתולות, המזל של מרקיורי. האריות נאחזים באות "Q" המעוצבת שעליה נח הסרטן, להבות מרקדות מעל השריון שלו וכל בתולה מוגנת מתחת לאריה. במרכז ה-Q נמצא כתר ומעל כל הדמויות נמצא עוף החול. מרקיורי טען כי הסמל מסמל את רוח התקופה (שנות השבעים). עוף החול שימש לאחר מכן כסמל הקרן למלחמה באיידס שהוקמה לאחר מותו של מרקיורי. הסמל מופיע בווריאציות שונות על מספר אלבומים של הלהקה וכן הופיע על תוף הבס של טיילור במהלך ההופעות.
השפעה מוזיקלית

על אף הביקורות המתמשכות מצד המבקרים, ובמיוחד בארצות הברית, קווין זכתה להכרה על תרומתה לסגנונות הרוק הכבד, הגלאם רוק, הפופ-רוק ובין השאר, גם לרוק המתקדם. הלהקה תרמה רבות להתפתחות מופעי הרוק העצומים באצטדיונים.
קווין נחשבת לאחת מהלהקות המשפיעות ביותר על להקות הרוק הכבד שצמחו בסוף שנות ה-70 ובמהלך שנות ה-80 וכן על מוזיקאים מתחומים וז'אנרים רבים אחרים. בין הלהקות והאמנים שמכירים בהשפעה הרבה של הלהקה עליהם: דף לפרד, הדארקנס, אקסטרים, פו פייטרס, גאנז נ' רוזס, מטאליקה, ג'ורג' מייקל, מרילין מנסון, מיוז, מיקה, מיי כמיקל רומנס, ניין אינץ' ניילז, הסמאשינג פאמפקינס, סוויט ורדיוהד.
מייקל ג'קסון היה חבר קרוב של פרדי מרקיורי, ולטענתו, האלבום Hot Space, השפיע עליו רבות בעשיית האלבום המצליח במיוחד Thriller, בו מרקיורי היה אמור להשתתף במקור.
השיר של הלהקה "Stone Cold Crazy", מהאלבום Sheer Heart Attack, נחשב בעיני רבים בתת-הז'אנר ת'ראש מטאל כאבן דרך, במקצב המהיר והאגרסיבי שלו. להקת מטאליקה הקליטה גרסת כיסוי לשיר שהופיע לראשונה באלבום האוסף לציון ארבעים שנה לחברת התקליטים אלקטרה רקורדס בשנת 1990, והשיר זכה גם בפרס גראמי בשנת 1991 בקטגוריית ביצוע המטאל הטוב ביותר.