stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
1909 במדע
גאולוגיה

ארנסט שקלטון, מגלה ארצות אירי, מגלה את הקוטב המגנטי הדרומי.
רוברט פירי ומת'יו הנסון (Matthew Henson) מגיעים מרחק 40 ק"מ מהקוטב הצפוני.
רעידת אדמה באזור זאגרב מביאה את אנדריה מוהורוביצ'יץ לזהות את תחום אי הרציפות על-שם מוהורוביצ'יץ'.
טכנולוגיה

אינר דסאו (Einar Dessau) משתמש לראשונה בגלים קצרים לצורך שידור רדיו.
26 בפברואר – הקרנה ראשונה של סרט צבעוני בשיטת Kinemacolor.
13 ביולי – נרשם פטנט על מגהץ קיטור על ידי הדון הופמן (Adon Hoffman).
31 בדצמבר – פתיחת גשר מנהטן לתנועה.
טכנולוגיה > תעופה

23 בפברואר – טיסה ראשונה בשמי קנדה.
7 במאי – הצי המלכותי הבריטי הזמין ייצור ספינת אוויר מחב' ויקרס.
26 במאי – צפלין מבצע טיסה באורך כ-970 ק"מ תוך 38 שעות.
יולי – פתיחת תערוכת תעופה ראשונה בפרנקפורט.
19 ביולי – ניסיון ראשון לעבור את תעלת למאנש בטיסה. הטייס הוצא מהמים.
25 ביולי – לואי בלריו מצליח לעבור את תעלת למאנש.
30 ביולי – במהלך טיסת מבחן, אורוויל רייט מגיע למהירות של 68.5 ק"מ בשעה. המטוס נמכר לצבא ארצות הברית תמורת 30 אלף דולר.
26 באוגוסט – שיא חדש לאורך טיסה - 155 ק"מ.
29 באוגוסט – צפלין הגיע לברלין. מעל 2 מיליון איש צפו באירוע.
25 בספטמבר – תאונה אווירית של ספינת אוויר צרפתית. כל הצוות נהרג.
נובמבר – טיסה ראשונה של ספינת אוויר של צבא אוסטרו-הונגריה. פרדיננד פורשה בין מתכנני הספינה.
4 בנובמבר – ביצוע טיסה ראשונה עם מטען.
18 בינואר – הקמת חברה מסחרית ראשונה בתחום התעופה. החברה התבססה בעיר פרנקפורט והשתמשה בצפלין.
5 בדצמבר – טיסה ראשונה בשמי אוסטרליה.
לואי בלריו הקים חברה לייצור מטוסים.
הקמת חברה לייצור מטוסים ניופורט בצרפת.
פתיחת הסלון האווירי בפריז. אחת מתערוכות התעופה החשובות עד היום.
כימיה

פרסום סינתזה של בקליט, גרסה מוקדמת של פלסטיק, על ידי ליאו בקלנד (Leo Baekeland).
פרסום תהליך הבר-בוש לסינתזה קטליטית של אמוניה, על ידי פריץ הבר וקרל בוש.
הצעת המונח pH כמדד רמת חומציות.
מתמטיקה

הוכחת משפט נקודת השבת של בראואר על ידי מתמטיקאי הולנדי לויצן בראואר.
פיזיקה

מחקרים של הנס גייגר וארנסט מרסדן (Ernest Marsden) בתחום הקרינה.
ארנסט רתרפורד ותומאס רוידס (Thomas Royds) מראים שחלקיקי אלפא הם יונים של הליום.
רוברט מיליקן עורך את ניסוי טיפת השמן כדי לכמת את המטען החשמלי של אלקטרון יחיד.
רפואה

קרל לנדשטיינר, ביולוג ורופא אוסטרי פיתח שיטה מודרנית לסיווג הדם.
קרל סטרגרדט רופא עיניים גרמני מגלה את מחלת סטרגרדט.
פרסים

פרס נובל לפיזיקה – גוליילמו מרקוני וקרל פרדיננד בראון - על תרומות לפיתוח טלגרף אלחוטי.
פרס נובל לכימיה – וילהלם אוסטוולד - על עבודתו בנושא קטליזה, ומחקריו בשיווי-משקל ומהירות תגובה.
פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה – אמיל תאודור קוכר על מחקר בלוטת התריס.
נולדו

5 בינואר – סטיבן קלין (Stephen Cole Kleene), מתמטיקאי אמריקאי, מחלוצי מדעי המחשב, בין תרומותיו אפיון כוכב קלין (נפטר ב-1994).
9 בפברואר – יואל רקח, פיזיקאי ישראלי, חתן פרס ישראל.
13 באפריל – סטניסלב אולם, מתמטיקאי אמריקאי. השתתף בפרויקט מנהטן.
22 באפריל – ריטה לוי-מוֹנְטַלְצִ'ינִי ביולוגית התפתחותית איטלקייה-יהודייה, כלת פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה, על גילוי גורמי הגדילה.
7 במאי – אדווין לנד (Edwin H. Land), ממציא סרט צילום ומצלמה לפיתוח מיידי, מייסד תאגיד פולרואיד.
7 ביוני – וירג'יניה אַפְּגָאר, רופאה אמריקאית שהתמחתה בהרדמה, מפתחת מבחן אפגאר, שיטה להערכת בריאותו של היילוד, שהפחיתה באופן דרסטי תמותת תינוקות ברחבי העולם, (נפטרה ב-1974).
9 ביוני – מיכאל שווארץ כימאי ממוצא יהודי, ממקימי האוניברסיטה העברית, בעל שם עולמי בתחומי הכימיה הפיזיקלית.
21 באוגוסט – ניקולאי בוגוליובוב, פיזיקאי ומתמטיקאי סובייטי.
14 בספטמבר – פיטר סקוט, אורניתולוג, סביבתן, צייר, קצין צי וספורטאי בריטי.
נפטרו

12 בינואר – הרמן מינקובסקי - מתמטיקאי ופיזיקאי גרמני ממוצא יהודי.
11 ביולי – סיימון ניוקום (Simon Newcomb) - אסטרונום ומתמטיקאי קנדי.
גשר מנהטן בזמן הקמתו 1909
סכימה של ניסוי טיפת השמן
סינגל מאלט ויסקי

דוגמה לויסקי סינגל מאלט
סינגל מאלט (באנגלית: Single Malt) הוא ויסקי העשוי מלתת ושעורה בלבד ומיוצר במזקקה יחידה בזיקוק דודי בלבד. בכך נבדל הסינגל מאלט מבלנדד מאלט (נקרא בעבר "Pure Malt" או "Vatted Malt") העשוי מתערובת של מספר סינגל מאלטים שונים ומבלנדד ויסקי העשוי מערבוב של מספר סינגל מאלטים בגריין ויסקי, העשוי מדגן בזיקוק רציף.
סינגל מאלט מזוהה לרוב עם סקוטלנד למרות שהוא מיוצר גם באירלנד, בארצות הברית וביפן. סינגל מאלט מאופיין בטעמים ממוקדים יותר מאשר בלנדד, ולרוב ישנה הקפדה יתרה על חומרי הגלם ובידול הטעמים בין מזקקה למזקקה. לעומתו הבלנדד ויסקי נחשב לבעל פחות ייחוד (בלנדד עשוי להכיל 15 - 25 זיקוקים שונים).
היסטוריה

הוויסקי מיוצר באירלנד ובסקוטלנד מזה מאות שנים. עדויות כתובות ליצור ויסקי נמצאו באירלנד מ-1405 ובסקוטלנד מ-1494. עד המצאת הזיקוק הרציף ב-1830 כל הוויסקי הקיים היה מסוג סינגל מאלט. המצאת הזיקוק אפשרה דרך מהירה וזולה יותר לזקק אלכוהול. הבלנד ויסקי נוצר כערבוב של סינגל מאלטים עם גריין ויסקי ובכך נשמר טעמו של הוויסקי והוצאות הייצור זולות באופן יחסי, מה שאפשר חשיפה לקהל רחב. באותן השנים התגבר מאוד יצוא הוויסקי לאנגליה ומאוחר יותר לשאר העולם, כאשר באותן שנים לא שווק הסינגל מאלט, אלא בסקוטלנד בלבד. ב-1963 החל שיווק סינגל מאלט מחוץ לסקוטלנד כאשר המזקקה הראשונה שהחלה בכך הייתה גלנפידיך.
אזורי הייצור

טעמו של הסינגל מאלט מושפע ומאופיין לפי אזור מוצא, והמפורסמים, העשירים והמגוונים שבהם מיוצרים בסקוטלנד. מסורתית היו טועמים מחלקים את אופי הויסקי לפי ארבעה אזורים גאוגרפיים עם מאפייני טעם שונים. תאגיד השיווק דיאג'יו המשיך לחלק את סקוטלנד למספר אזורי ייצור ויסקי לצורכי שיווק והסברה והחלוקה החדשה היא זו שלרוב משתמשים בה כיום:
ספייסייד (Speyside) - בין נהרות הספיי והליווט מתפצלים הרבה יובלים ששמם מוכר משמות המזקקות (יובלים כגון פידיך, אלגין וכדומה). באזור יש כ־50 מזקקות שמאופיינות בטעמים מתקתקים עם מעט עשן ולפעמים בעלי ארומות פרחוניות. ויסקי לדוגמה: קרגנמור, גלן גראנט, גלנליווט, מקאלן, בלוויני, מורטלך וגלנפידיך.
ויסקי מהאי איילה (Islay) - ויסקי שיוצר באי בדרום מערב סקוטלנד, מאופיין בטעמים עשירים של מלח ים ויוד בגלל עושר האצות, הכבול של האי ומשום הסופות המכות בו תדירות. עקב הטעם הייחודי התגברה הדרישה מיצרני הבלנדים לייצר את הלתת ברמות עישון מהגבוהות בסקוטלנד ובשוק הוויסקי בכלל (50 - 60 חלקים למיליון). יש המחשיבים את המעושנים האלו כוויסקי ל"מתקדמים" עקב הטעם העשיר. בסך הכל פעילות על האי 9 מזקקות: לגבולין, קול אילה, ברוכלאדי, קילכומן, ארדבג, בואומור, לפרויג, בונאהאבן ו-ארדנאהו.
איים - כוללים את האיים סקאי (Skye), ג'וּרה (Jura), אורקני (Orkney), מאל (Mull), אראן (arran) ובעתיד גם שטלאנד (Shetland) - בעלי מליחות ועישון מודגשים. האופייניים באזור זה הם: טליסקר, ג׳ורה ,היילנד פארק ,טוברמורי, אראן.
היילנדס (Highlands) - אזורי ההרים בסקוטלנד. מזקקות רבות התמקמו שם בעקבות רדיפות של גובי מס בריטיים והמיקום הגבוה וההררי הקשה על הגעה אליהם, ועל כן זהו השני בעושר המזקקות שלו אחרי ספייסייד. לויסקי מההיילנדס אין סגנון ייחודי האופייני לכלל האזור. מזקקות מייצגות לדוגמה: קליינליש￼￼, גלנמורנג׳י ודינסטון.
לואולנדס (Lowlands) - האזור המישורי הנמצא בדרום סקוטלנד ובערך בגובה פני הים. משקאות הוויסקי אלגנטיים, פשוטים ועדינים בטעמים. כאלו הנמצאים לחופי הים לעיתים יהיו מעט יותר מליחים. באזור נשארו מעט מזקקות פעילות, אם כי מזקקות חדשות נפתחות לאחרונה יותר ויותר באזור זה. המפורסמות שבהן גלנקינצ׳י, בלדנוך ואוכנטושן ומזקקת סינגל גריין גירבאן.
התקן הסקוטי

לפי התקן הסקוטי, ויסקי סינגל מאלט צריך לעמוד במספר תנאים:
הפקת הוויסקי מתבצעת באמצעות תהליך זיקוק דודי, ולא בתהליך זיקוק רציף שנחשב לזיקוק הזול המשמש להפקת ויסקי גריין (שבימים אלה כמעט ולא נמכר).
חובה לזקק לפחות שני זיקוקים דודיים (בדרך כלל בסקוטלנד מזקקים את הוויסקי פעמיים ובאירלנד שלוש פעמים).
הויסקי יוצר במזקקה אחת, ולא עשוי מתערובות של מזקקות שונות.
סינגל מאלט חייב להתיישן לפחות שלוש שנים בחביות עץ אלון בנפח של 700 ליטר לכל היותר.
אחוז האלכוהול המינימלי של הויסקי הוא 40%. כדי להגיע לאחוז זה, לרוב מוהלים את הויסקי שיצא מהחבית עם מים.
הוויסקי חייב לעבור את הזיקוק והיישון בתחומי סקוטלנד בלבד, כדי שהתווית "Single Malt Scotch Whisky" תופיע עליו.
בישראל

בתאריך 21 במאי 2017 השיקה מזקקת מילק אנד האני סינגל מאלט ויסקי..
מדובר בויסקי הראשון שהגיע ליישון של 3 שנים לפחות, ואשר יכול להיקרא ויסקי על פי הסטנדרטים בסקוטלנד וברוב העולם, במהדורה של חבית בודדה שזוקקה על ידי המזקק הראשי של המזקקה, תומר גורן ובוקבקה כחלק מ"סדרת הניסויים" של המזקקה, ל-391 בקבוקים וב-46 אחוזי אלכוהול.
ויסקי סינגל מאלט ישראלי מיוצר משנת 2014 גם במזקקת רמת הגולן.
ראו גם

בלנדד מאלט
ויסקי מהאי איילה
הערות שוליים

↑  הסינגל-מאלט וויסקי הישראלי הראשון – מזקקת מילק & האני, באתר Whisky-IL בלוג וויסקי ובירה, ‏2017-05-21 (ארכיון)
תמונת הדמיה של הסינגל-מאלט וויסקי הראשון בישראל של מזקקת מילק אנד האני
אלאהה סורור

| --- | --- |

 לידה:  1988 (בת 37 בערך) קאבול 
 מוקד פעילות:  אפגניסטן 
 תקופת הפעילות:  מ-2008 
 שפה מועדפת:  פרסית 
 פרסים והוקרה:  100 נשים (BBC) (2024) 
 www.elahamusic.com
 פרופיל ב-IMDb
 
מרים אלאהה סורור (בפרסית: الهه سرور) היא זמרת פופ אפגניסטנית, בת המיעוט ההזארי. זכתה לפופולריות רבה באפגניסטן ומחוצה לה לאחר שהשתתפה בתוכנית הטלוויזיה "כוכב נולד" באפגניסטן, ולאחר מכן התפרסמה בשירי המחאה שכתבה נגד שלטון הטליבאן. בשנת 2020 זכתה בתואר "האומנית החדשה המבטיחה ביותר" של המגזין הבריטי "Songlines".
ביוגרפיה

סורור נולדה באיספהן, איראן, למשפחה של פליטים הזארים שנמלטו מביתם עקב מלחמת אפגניסטן, והתגוררה באיראן במשך 14 שנה. היא ומשפחתה חזרו לאפגניסטן בשנת 2005, לאחר נפילת שלטון הטליבאן. במהלך לימודיה התיכוניים עבדה סורור ככתבת חדשות בתחנת רדיו מקומית בעיר קונדוז, בצפון אפגניסטן, וגם בסוכנות ידיעות מקומית. באותה עת ארגנה קבוצות של נשים ונערות בשכונתה שלא הורשו ללמוד בבית הספר על פי חוקי הטליבאן, ולימדה אותן קרוא וכתוב ומתמטיקה. סורור יצאה בגלוי נגד דעות שמרניות והצהירה על מטרתה להיאבק למען חברה שוויונית יותר. עקב כך קיבלה איומים על חייה מתושבים שתמכו בטליבאן, והיא ומשפחתה נאלצו לעזוב את קונדוז.
לאחר שעברה עם משפחתה לקאבול בשנת 2007, החלה סורור לפתח קריירה מוזיקלית. היא למדה בבית ספר למוזיקה, שם התמחתה במוזיקה עממית אפגנית מסורתית, המשלבת גם הרמוניה מערבית. היא החלה להופיע עם להקה אפגנית, ללא הסכמה או תמיכה ממשפחתה, שהתנגדו לקריירה שלה כמוזיקאית. כאשר נודע להם, מנעו ממנה להופיע במשך שנה.
בשנת 2009 הופיעה בטלוויזיה בתוכנית Afghan Star, גרסה מקומית של "כוכב נולד". היא הייתה ההזארית הראשונה שהופיעה בתוכנית, וזכתה לפופולריות רבה באפגניסטן ומחוצה לה. לאחר מכן הוציאה לאור מספר אלבומים עם שירים מקוריים, בסגנון המשלב מוזיקה אפגנית מסורתית עם פופ מודרני. רבים משיריה הם שירי מחאה פוליטיים. לדוגמה, בשנת 2010 הקליטה שיר בשם "Sangsar" המבקר בגלוי את חוקי השריעה המאפשרים סקילה באפגניסטן.
פעילותה של סורור גרמה לגל חדש של איומים עליה ועל משפחתה, ובשנת 2011 היא נאלצה לברוח מאפגניסטן ועברה להתגורר בהודו, ולאחר שנה היגרה ללונדון והחלה ללמוד אנימציה. היא ממשיכה להקליט שירים ולהופיע באירופה ובאוסטרליה.
בשנת 2015 השתתפה בתחרות כישרונות ושירה בטלוויזיה האיראנית.
בשנת 2019 הוציאה את האלבום "Songs Of Our Mothers" עם מוזיקאים בריטים. השירים באלבום הם עיבודים מודרניים לשירי עם אפגנים שבוצעו באופן מסורתי על ידי נשים. הם מהווים, לדבריה, "מחאה נועזת נגד אי-השוויון המגדרי, הסקסיזם והמיזוגניה הקיימים בעולם." היא מנסה להיות קול עבור "נשים ברחבי העולם שדמותן נמחקה וקולן נאסר."
בשנת 2020 זכתה בתואר "האומנית החדשה המבטיחה ביותר" של המגזין הבריטי Songlines (אנ').
בשנת 2022 הופיעה בסרט תיעודי שהופק על ידי Human Rights Watch אודות השפעת החינוך על חייהן של נערות באפגניסטן, ועל הוראות הטליבאן למנוע מנערות ללמוד.
הערות שוליים

↑  Kefaya + Elaha Soroor, ‏2019 (באנגלית).
↑  Afghan Singer Elaha Soroor Wins UK's Songlines 'Newcomer' Award | TOLOnews, ‏17 בדצמבר 2020 (באנגלית).
↑  Afghan girls face bleak future as ban on secondary education persists, ‏13 ביולי 2022 (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2021021401  SUDOC: 25440474X  VIAF: 7430161819228027960005   WorldCat (עם VIAF): 7430161819228027960005
סיסל שירשבה

| --- | --- |

סיסל שירשבה, 2013
 לידה:  24 ביוני 1969 (בת 55) ברגן 
 שם לידה:  Sissel Kyrkjebø 
 מוקד פעילות:  נורווגיה נורווגיה
 תקופת הפעילות:  מ-1986
 מקום לימודים:  Bergen Handelsgymnasium 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית, אופרה, פופ אופראי
 סוג קול:  סופרן 
 שפה מועדפת:  נורווגית, איטלקית, דנית, גרמנית, אנגלית, שוודית 
 חברת תקליטים:  ניפון קולומביה, דקה רקורדס, יוניברסל מיוזיק גרופ 
 בן או בת זוג:  Ernst Ravnaas (13 באוגוסט 2013–?) 
 פרסים והוקרה:  אביר דרגה ראשונה במסדר אולב הקדוש (2005)  פרס שפלמן השנתי (1986)  פרס כבוד של חבר המושבעים של פרס שפלמן (2006)  Name of the Year (1986) 
 www.sissel.net
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
סיסל שירשבה (בנורווגית: Sissel Kyrkjebø; נולדה ב-24 ביוני 1969) היא זמרת אופרה נורווגית.
ביוגרפיה

שירשבה נולדה וגדלה בברגן. בגיל עשר זכתה לראשונה בתחרות כישרונות מקומית. היא הצהירה שהזמרות קייט בוש וברברה סטרייסנד היו השראה עבורה.
ב-1980 הופיעה בתוכנית מוזיקה בארצה ביחד עם מקהלת ילדים. ב-1986 הוציאה את אלבומה הראשון, שנמכר ביותר מ-500,000 עותקים. באותה שנה שרה במופע הביניים של האירוויזיון, ובשנת 1987 הוצע לה לייצג את נורווגיה בתחרות, אך היא סירבה. ב-1988 עברה לאוסלו על מנת לגלם את תפקיד מריה במחזמר "צלילי המוזיקה". ב-1989 יצא אלבומה השלישי, שמכר מעל 180,000 עותקים, ובעקבותיו היא נסעה לסיבוב הופעות בארצות הברית.
ב-1990 דיבבה את אריאל בסרט "בת הים הקטנה" של דיסני בנורווגית, בשוודית ובדנית. ב-1991 היא הופיעה לצד ניל סדקה בתוכנית הטלוויזיה "Momarkedet".
ב-1993 גילמה את סולביג ב"פר גינט". ב-1994 שרה את ההמנון האולימפי בטקסי הפתיחה והסיום של אולימפיאדת לילהאמר. ב-1996 השתתפה בפסטיבל האופרה של סיגולדה. ב-1998 השתתפה עם הראפר וורן ג'י בדואט שנקרא "Prince Igor" (אנ') כאשר היא שרה את הפזמון, האריה הפותחת את הקטע "מחולות פולובציים" מהאופרה "הנסיך איגור" של אלכסנדר בורודין. השיר נהפך ללהיט ודורג ראשון במצעדים באירופה. בנוסף קולה משמש בחלקים רבים את פסקול סרט שובר הקופות "טיטניק". בשנת 2001, הוציאה את השיר "Where the Lost Ones Go".
ב-2002 שרה בחתונה של מרתה לואיז, נסיכת נורווגיה. באותה שנה הוזמנה להופיע גם בקונצרט פרס נובל לשלום וביצעה שני דואטים ביחד עם פלאסידו דומינגו.
בשנת 2005 האראלד החמישי, מלך נורווגיה העניק לה אות מסדר כבוד. ב-2006 ביצעה שני שירים באליפות אירופה באתלטיקה. בשנת 2007 הייתה לראשונה מועמדת לפרס גראמי.
הלל גרשוני

| --- | --- |

 לידה:  18 בנובמבר 1981 (בן 43) 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים (2021)  ישיבת תורת החיים 
 
הלל גרשוּני (נולד ב-18 בנובמבר 1981) הוא סופר, בעל תואר דוקטור בחקר התלמוד, עורך, מתרגם ופובליציסט ישראלי. פרסומיו הציבוריים מוקדשים בעיקר לנושאי יהדות, איכות הסביבה וכלכלה ברוח השוק החופשי.
ביוגרפיה

נולד בירושלים וגדל בשכונת נווה יעקב. גרשוני למד בישיבה הגבוהה תורת החיים, וערך חלק מספרי טל חיים של ראש הישיבה הרב שמואל טל. שירת בצה"ל בחיל המודיעין בפיקוד המרכז.
בשנת 2015 (ה'תשע"ה) השלים תואר שני בתלמוד מהאוניברסיטה העברית בירושלים, בהדרכת פרופ' רוברט ברודי, תחת הכותרת "סתמות קדומים בתלמוד הבבלי מסכתות סוטה ועבודה זרה", ובשנת 2021 (ה'תשפ"א) השלים דוקטורט בתלמוד באוניברסיטה זו תחת הכותרת "ברייתות המקבילות לתוספתא בתלמוד הבבלי (מסכתות בבא בתרא וסנהדרין)". היה חבר בתוכנית הדוקטורנטים של פורום קהלת ועמית מחקר בפורום.
ביוגרפיה > קריירה

גרשוני שימש חוקר בפרויקט הכי גרסינן לחילופי נוסחאות של התלמוד הבבלי, של העמותה לקידום חקר כתבי יד עבריים מיסודו של דב פרידברג, ומשמש עורך בפרויקט מהדורה דיגיטלית של התלמוד הירושלמי. היה חבר בהנהלת האגודה לזכות הציבור לדעת, והוא חבר בפורום לרציונליות סביבתית. הוא חבר בצוות עמותת דיקטה.
גרשוני פרסם כתבות וטורים באתרי חדשות ועיתונים ישראליים, כגון ישראל היום, בשבע, mako, ynet, nrg, מידה וכתב העת ליברל. כן פרסם מאמר מקיף בכתב העת השילוח בנושא שוק חופשי במערכת הבריאות. במאמריו הוא מביע תמיכה בשוק חופשי ובליברליזם כלכלי. הוא מחזיק בחשבונות ברשתות החברתיות פייסבוק וטוויטר (נכון למאי 2024 כ-16 אלף ו-30 אלף עוקבים בהתאמה), ומקיים בהם שיח ער בתחומים ליברליים שונים. בשנת 2022 הוציא לאור את ספרו כסף של אחרים – מיתוסים על כלכלה וסביבה שכולנו משלמים עליהם ביוקר (בהוצאת סלע מאיר), העוסק בנושאים אלה.
ב-2008 שימש עורך המשנה לענייני נוסח של מהדורת מפעל משנה תורה של ספר משנה תורה של הרמב"ם, לצד ד"ר יחיאל קארה. כן ביאר חלק מספר טהרה במהדורה המבוארת של המפעל. בין השנים תשע"ח-תשפ"א (2018–2021) תרגם במסגרת המפעל את ספר מורה הנבוכים מערבית לעברית, שיצא לאור אף הוא במהדורה מבוארת בשלושה כרכים.
לצד אשתו אביגיל תרגם מאנגלית את הספר "שקרים שכולם מספרים" מאת טוביה טננבום, בהוצאת סלע מאיר. סייע בהכנת המהדורה העברית של הספר היוצאים מאת פאראנק מרגוליס באותה הוצאה, וכן היה מעורכי המהדורה העברית של הספר אפוקליפסה אף פעם (אנ') מאת מייקל שלנברגר, אשר יצא לאור בהוצאת שיבולת ומציב אלטרנטיבה ליברלית לסוגיית משבר האקלים, ושל הספר תחרות ויזמות של הכלכלן ישראל קירזנר במסגרת אותה הוצאה. ערך את הספר העיקר הבריאות מאת ד"ר אודי פרישמן, אשר יצא לאור בשנת 2021 בהוצאת סלע מאיר ועוסק במערכת הבריאות הישראלית. בשנת 2023 יצאו לאור ארבעה ספרים נוספים שערך במסגרת אותה הוצאה: חדש תחת השמש מאת יזם האנרגיה המתחדשת עופר ינאי, ההגנה הטובה ביותר מאת יזם הסייבר אלון ארבץ, למה שהעם יבחר את השופטים? מאת ח"כ שמחה רוטמן, וכן פשיעה בע"מ מאת מנכ"ל חברת אביר מודיעין וביטחון, יניר מלך.
היה שותף לעריכתו של כתב עת סאטירי מקוון בשם "מדבּר שקר", אשר היווה במה אינטרנטית למתיחת ביקורת על הכלים המשמשים היסטוריונים ופילולוגים בניתוח העבר, תוך הסבת אותם כלים עצמם על ניתוח ההווה מתוך עתיד מדומיין.
ביוגרפיה > חיים אישיים

גרשוני גר בבית אל, נשוי לאביגיל (ביגול) ואב לארבע בנות. הוא נכדו של הסופר בן ציון גרשוני.
עמדותיו

גרשוני כותב, מתראיין ומרצה בעיקר בנושאי כלכלה ובכתיבתו מביע תמיכה בליברליזם כלכלי ושוק חופשי. בעניינים חברתיים פוליטיים גרשוני מביע דעות שמרניות והתנגדות נחרצת לשפת התקינות הפוליטית, שלדבריו מהווה ניסיון פרוגרסיבי למשטר את השיח ולהסתיר את המציאות.
עמדתו של גרשוני לגבי ההתחממות העולמית היא כי אכן מדובר בתופעה קיימת במאה האחרונה, וכן שלאנושות יש תרומה מסוימת לה. עם זאת, הוא מטיל ספק במידת השפעתה של האנושות על ההתחממות העולמית, וכן טוען שאף מחקר עוד לא הצליח לקבוע שיעור זה. כמו כן, הוא סובר שהתועלת בצעדים הננקטים כדי לבטל את השפעת האדם הם אפסיים ועלותם רבה. גרשוני מוסיף בהקשר זה כי התוחלת בהשקעה בהתמודדות עם אסונות אקלימיים גבוהה יותר מבמניעתם. הוא גורס כי להתחממות השפעות אמביוולנטיות, ומבקר את השיח הציבורי על התעלמותו מיתרונותיה. הוא דוחה את הטענה לפיה גם סיכוי נמוך לאסון שווה את האמצעים, הן מסיבה עקרונית כנגד המהלך הלוגי, אך בעיקר נוכח חוסר תוחלת במעבר לאנרגיות רוח ושמש.
הערות שוליים

↑   ציוץ של הלל גרשוני Hillel Gershuni ברשת החברתית אקס (טוויטר), 28 באוגוסט 2022
↑  Hillel Gershuni, Early Anonymous Parts in the Babylonian Talmud - Tractates Sotah and Avoda Zara
↑  ברייתות המקבילות לתוספתא בתלמוד הבבלי (מסכתות בבא בתרא וסנהדרין), באתר ספריית אסיף.
↑  תלמוד ירושלמי, מהדורה דיגיטלית, באתר תלמוד ירושלמי (באנגלית)
↑  הכירו את הצוות של דיקטה
↑  אתר כתב העת
↑  הלל גרשוני, מדוע פוליטיקלי קורקט אינו נימוס, ועוד 10 נקודות, באתר מידה, 22 בנובמבר 2016
↑  הלל גרשוני, "משבר אקלים"? עובדים עליכם בעיניים, באתר מידה, 19 בנובמבר 2021
 "משבר האקלים" - האומנם משבר?, סרטון בערוץ "הלל גרשוני", באתר יוטיוב (אורך: 01:01:04)
הלל גרשוני, זה מטורף למחזר, באתר מידה, 14 ביולי 2015
| פרשני מורה הנבוכים |
| --- | --- | --- |
| מתרגמים | שמואל בן יהודה אבן תיבון • יהודה אלחריזי • מנדל לפין •אהרן מני  • יוסף קאפח • מיכאל שורץ • הלל גרשוני |  |
| פרשנים ראשונים | משה בן שלמה מסלרנו • שם טוב בן יוסף אבן פלקירה • אברהם אבולעפיה • יוסף אבן כספי • משה נרבוני • האפודי • אשר קרשקש • זכריה הרופא • מרדכי כומטינו • שם טוב בן יוסף אבן שם טוב • יצחק אברבנאל • דוד בן יהודה מסר לאון • מרדכי יפה  • רבי דוד ברבי יהושע הנגיד |  |
| פרשנים מהעת החדשה | שלמה מימון • יהודה אבן שמואל • ליאו שטראוס • שלמה אבינר • מפעל משנה תורה |  |
| תרגומים לשפות אחרות | שלמה מונק (צרפתית) • שלמה פינס, מיכאל פרידלנדר (אנגלית)  • אלכסנדר אלטמן (גרמנית) • מיכאל שניידר (רוסית) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303813405171  ISNI: 0000 0000 6907 7840  LCCN: no2010015912  VIAF: 98519004   WorldCat (עם VIAF): 98519004
צבי כהן

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  מרץ 1944 כ"ו באדר תש"ד ירושלים
 פטירה:  10 בפברואר 2020 (בגיל 75) ט"ו בשבט תש"ף
 מקום קבורה:  בית הקברות ויז'ניץ בני ברק
 מקום פעילות:  בני ברק
 תקופת הפעילות:  ? – 10 בפברואר 2020 
 השתייכות:  חרדים ליטאים 
 תחומי עיסוק:  רב ומחבר ספרים
 חיבוריו:  טבילת כלים
 
 פרסים והוקרה:  פרס הרב טולידאנו לספרות תורנית (1986) 
 
הרב צבי כהן (כ"ו באדר תש"ד מרץ 1944 - ט"ו בשבט תש"ף 10 בפברואר 2020) היה רב חרדי ליטאי מרבני מערב העיר בני ברק ומחבר ספרי הלכה רבים.
ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
נולד לרב דב כהן, הרב הראשון של חיל האוויר, ולזהבה לבית רקובר, נכדת שמחה מנדלבוים.
למד בתלמוד תורה יסודי התורה בתל אביב. לאחר מכן בישיבת אור ישראל לצעירים ובישיבת פוניבז' לצעירים. בישיבה גדולה למד בישיבת באר יעקב ובישיבת פוניבז'. בשנת תשכ"ו (1966) זכה בפרס משרד הדתות לחיבורים תורניים.
בשנת תשכ"ז נישא לאיילה שוייצר. לאחר נישואיו למד בכולל שערי תורה בתל אביב.
בט"ו בשבט תש"ן הוכתר לרב בית הכנסת אהל אברהם במערב העיר בני ברק המונה כ־200 מתפללים, שימש גם כרב בית הכנסת בתיכון הרוא"ה ברמת גן.
נפטר בט"ו בשבט התש"ף.
חיבוריו

חיבר כחמישים ספרים בענייני הלכה ביניהם:
ערב פסח שחל בשבת
טבילת כלים
הגעלת כלים לפסח
פורים המשולש
ברכת החמה
ספירת העומר - מצותה
בין פסח לשבועות
קיצור דיני הגעלת כלים
קיצור דיני טבילת כלים
מפתח הלכות בשר בחלב
תפילין - הלכה ומעשה - הנחת תפילין
תפילין - הלכה ומעשה - יצור התפילין
תפילין במדרשי חז"ל
ציצית ותכלת במדרשי חז"ל ובמשנה הדורות
הציצית כהלכתה
הלכות שבכל יום - מצוות התלויות בארץ
עירובין
שמיטה
פירות שביעית
שמיטת כספים ופרוזבול
שמיטת קרקעות
פורים וחודש אדר
חנוכה
טריפות
קידוש החודש
הלוח העברי
מפתח שולחן ערוך יורה דעה
מגילת אסתר
תרגום שני
פסח שחל בשבת
ט' באב שחל בשבת
ט' באב שחל ביום ראשון
בשנת תשמ"ו זכה בפרס הרב טולידאנו לספרות תורנית על ספריו "פסח שחל בשבת" ו"ט' באב שחל בשבת".
חיים אישיים

אחיו הם הרב שמחה כהן והדיין הרב יקותיאל כהן (אב"ד באשדוד ומהדיר ספרי ראשונים). אחותו ביילה רחל נשואה לרב יהודה עדס, ראש ישיבת קול יעקב.
לקריאה נוספת

מראה כהן: מדברי תורתו ומאורחותיו של אבינו הגאון רבי צבי כהן זצ"ל, בני ברק, תשפ"א.
הערות שוליים

↑  תלמידי ישיבה מצטינים זכו בפרסים, הצופה, 3 באפריל 1966.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296554605171  ISNI: 0000 0000 7988 1461  LCCN: n83013942  VIAF: 28440111   WorldCat (עם VIAF): 28440111
יהושע מגנס

| --- | --- |

 לידה:  1951 (בן 74 בערך) תשי"א ארצות הברית 
 כינוי:  הרב מגנס
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  ישיבת הדרום  ישיבת מרכז הרב 
 מקום פעילות:  ירושלים, תל אביב, בני ברק
 השתייכות:  ציונות דתית
 תחומי עיסוק:  תלמוד, אמונה, חינוך
 רבותיו:  הרב צבי יהודה הכהן קוק הרב אברהם שפירא הרב שאול ישראלי הרב שלום נתן רענן הרב דוד כהן (הנזיר)   הרב מרדכי פרום
 חיבוריו:  תורת שבת הארץ, תורת ישעי, תורת העולה, וכונן מקדשך, התפילה המתמדת ועוד (ראה להלן)
 בת זוג:  הרבנית יפה מגנס
 
 תפקידים נוספים:  ר"מ בישיבת מרכז הרב  רב שיכונים א', ב' ו'ג' בבני ברק  ראש אולפנית תל אביב ראש מדרשת בת-ציון
 
הרב מאיר יהושע מגנס (נולד בשנת 1951) הוא ר"מ בישיבת מרכז הרב, מתלמידיו הקרובים של הרב אברהם שפירא. כיהן כרב שיכונים א'-ב'-ג' של הפועל המזרחי בבני ברק. מייסדה ורבה של אולפנית בני עקיבא בתל אביב, מייסד והרב של מדרשת בת ציון. מרבני תורת הארץ הטובה.
ביוגרפיה

נולד בארצות הברית לאביו הרב משה מרדכי, במקורו מחסידי אלכסנדר בעיירה ז'עלוב בפולין, ונקרא על שם סבו, אבי אמו, הרב מאיר יהושע רוזנברג, בנו של הרב יהודה יודל רוזנברג. דודו הוא ד"ר ישראל שלמה בן-מאיר. בשנות ה-60 עלה לישראל. למד בישיבת הדרום ובישיבת מרכז הרב, שבה למד שנים בחברותא עם הרב יעקב שפירא, ראש הישיבה כיום.
החל מכניסתו לישיבה נקשר לראש הישיבה הרב אברהם אלקנה שפירא, וכן לרב שלום נתן רענן, לחתנו הרב מרדכי פרום, ולרב שאול ישראלי, עמו למדו בקביעות מדי יום שישי הוא והרב יעקב שפירא.[דרוש מקור]
לאחר נישואיו ליפה צוקרמן (אחייניתו של הרב אברהם צוקרמן) ועם פטירת חמיו, הרב שלום צוקרמן, כיהן הרב מגנס כרב שיכונים א'-ב'-ג' של הפועל המזרחי בבני ברק, כיורשו של חמיו. לאחר כעשר שנים הזמינו הרב אברהם שפירא לירושלים לשמש כר"מ במרכז הרב. במסגרת תפקידו בישיבה הוא גם אחראי לקבלת התלמידים לישיבה.
הרב מגנס מלבד היותו ר"מ המעביר שיעורים יומיים בגמרא לכיתה מתלמידי שיעור ג בישיבת מרכז הרב, גם מעביר שיעורים באמונה לשכבות הגיל השונות בישיבה, סדרת שיעורים הכנה לשידוכין לבני הישיבה, ונחשב לדמות בכירה ברבני הישיבה.
הרב מגנס עומד בראש תוכנית "הסדר מרכז", שבמסגרתה מתגייסים לשירות מקוצר בחורים מן הישיבות הגבוהות הציוניות.
עד לשנת תשע"ה כיהן הרב מגנס כרב אולפנית בני עקיבא תל אביב, שנוהלה על ידי אשתו, הרבנית יפה מגנס, וכמחנך אחת מכיתות י"א שבאולפנית. בשנת תשע"ה פרשו שניהם מניהול האולפנית. הרב מגנס הוא הרב של מדרשת "בת ציון" שייסד עם אשתו בשכונת קריית משה.
הוא חבר בוועדת פרס הרב קוק, באיחוד הרבנים למען ארץ ישראל, ובאיחוד רבני תורת הארץ הטובה.
משנתו

במשנתו בולטת ההערכה למסורת התורנית המועברת מגדול דור אחד למשנהו, ובפרט המסורת המועברת בין ראשי ישיבת מרכז הרב לדורותיה, מהרב קוק עד לרב אברהם שפירא. לאור זאת הוא מדגיש את חשיבות דרכה של ישיבת מרכז הרב, לעומת מגמה שקיימת לדבריו בחלקים מהציבור הציוני דתי לחדש דרכים שאינן מסתמכות על גדולי הדור ומנוגדות להדרכתם.
הרב אברהם שפירא היה מפנה את תלמידי הישיבה לשאול אותו שאלות הלכתיות, כיום פוסק הרב מגנס בשאלות ההלכתיות בישיבה.