stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תרגיל טייגר
לאחר יום התרגיל > לקחים עיקריים

לאור התוצאות הקשות של תרגיל טייגר, החל תהליך של הפקת לקחים במטרה לשפר את מוכנות הכוחות לקראת הפלישה עצמה, אך חלקם יושמו רק לאחר תום הנחיתה בנורמנדי. בין היתר, נקבעו תדרי רדיו אחידים לכלל הכוחות בכל זירה. חגורות ההצלה האישיות של הלוחמים שופרו, ונערכו אימונים ייעודיים בהפעלתן בתנאים מבצעיים, אך תיקון זה הוכנס רק לאחר תום המתקפה בנורמנדי. כמו כן, תוכננו ויוצרו כלי שיט קטנים, שנועדו למשות ניצולים מנחתות שתיפגענה במים במהלך המבצע.
לאחר יום התרגיל > שאלת האחריות

מיד לאחר האירוע החל תחקיר מבצעי שבדק גם את חלוקת תחומי האחריות על התרגיל ומי נושא באשמה לתוצאותיו הקשות. עובדה היא ששרשרת הפיקוד בתרגיל הייתה לא ברורה מחד, ומבוזרת מדי בין מפקדים, מפקדות וחילות שונים מאידך. אחריותו של מפקד למתרחש תחתיו היא מלאה, אך לא תמיד משמעותה גם אשמה. שאלה זו היא פונקציה של קשר סיבתי בין סיבה למסובב: האם פעולה או מחדל של מפקד גרמו באופן ישיר לתוצאה? שהרי בינו (בעיקר אם מדובר במפקד בכיר) לבין פקודיו קיימת שרשרת פיקוד שכל אחד המנוי עליה תורם את חלקו (הרמטכ"ל, לדוגמה, אחראי על כל המתרחש בצבא לרבות אובדן ציוד זניח. אבל אין זה אומר כי הוא אשם באובדן. שאלה זו תיבדק במורד שרשרת הפיקוד).
אם נתייחס לפעולותיו של תת-אדמירל דון פ. מון כמפקד התרגיל הרי שניתן להצביע על החלטתו לדחות את "שעת השין" ביום 27 באפריל, מבלי שווידא כי כל הכוחות מעודכנים בלוח הזמנים החדש, ועל התעלמותו מעובדת היעדרה של ספינת מלחמה בריטית לאבטחת שיירת T-4 (בליל 27–28 באפריל), אף על פי שדווח על הימצאות טרפדות גרמניות באזור, כדוגמה למעשה ומחדל שתרמו ישירות לתוצאה הקשה בשני האירועים. במקרה הזה התלכדה האחריות לאשמה.
גם קציני צי בריטיים היו שותפים לאחריות ולאשמה וטענות קשות הופנו על ידי האמריקאים כלפי תת-אדמירל רלף לית'אם (אנ'), שהיה מפקד הגזרה הימית של אזור התרגיל, באשר לאחריותו לכשל אבטחת השיירה ובעיקר היעדרה של המשחתת "סימיטר" וכשלונו להקצות משחתת מחליפה. תת-אדמירל לית'אם קיבל על עצמו את האחריות לכך ואף התנצל במכתב ששיגר למקבילו האמריקאי אדמירל הול (Hall).
תת-אדמירל דון פ. מון פיקד על הנחיתה בחוף יוטה ב-6 ביוני 1944, מאניית הצי "בייפילד" (Bayfield). ולאחר מכן נשלח לנאפולי כדי להשתתף בפלישה לדרום צרפת - מבצע דרגון. ב-5 באוגוסט 1944 התאבד תת-אדמירל מון באמצעות ירי בראשו מאקדחו האישי. הגרסה הרשמית ייחסה מעשה זה להלם קרב בו לקה כביכול הקצין הבכיר. גרסה אחרת טוענת כי רגשות האשמה בשל תוצאות תרגיל טייגר, עליו פיקד, הביאוהו למעשה הקיצוני.
הנצחה

הסופר קן סמול (המוזכר לעיל ומספרו נלקחו סימוכין לערך זה) הצליח בשנת 1984, בעזרת תושבי האזור של חופי סלפטון, למשות מהים טנק שרמן שהשתייך לגדוד השריון ה-70 של צבא ארצות הברית ונטל חלק בתרגיל. הטנק הוצב, בעזרת ממשלת בריטניה, בכפר טורקרוס (אנ') שבמחוז דבון ומשמש כיד זיכרון לאירוע.
בשנת 1954 התקיים טקס הנצחה בחוף סלפטון, במלאת 10 שנים לפלישה ליד אנדרטה המנציחה את עובדת פינוי הכפר מתושביו לטובת התרגיל והתרומה להצלחת הפלישה בשל כך. האנדרטה נתרמה על ידי צבא ארצות הברית. בלילה שבין ה-11 ל-12 בינואר 2001 ניזוקה האנדרטה בשל גאות קיצונית בחוף. רק פעולה דחופה של מועצת מחוז דבון מנעה הרס מוחלט של האנדרטה, והיא אוחסנה במקום בטוח עד הקמתה מחדש במקום סמוך שצוין בטקס ביום 13 בנובמבר 2002, הלא הוא יום השנה ה-59 להחלטה על פינוי האזור מתושביו לטובת האימונים לקראת יום הפלישה לנורמנדי.
לקריאה נוספת

Lewis, Nigel (1990). Exercise Tiger: The Dramatic True Story of a Hidden Tragedy of World War II. New York: Prentice-Hall. ISBN 0-13-127796-0
Small, Ken; Rogerson, Mark (1988). The Forgotten Dead – Why 946 American Servicemen Died Off The Coast Of Devon In 1944 – And The Man Who Discovered Their True Story. London: Bloomsbury.
.Edwin P. Hoyt (1999). The Invasion Before Normandy: The Secret Battle of Slapton Sands
ביאורים

↑  המונח BIGOT(אנ') פירושו רשימת אנשים בעלי סיווג ביטחוני גבוה ביותר לידיעת פרטים מסווגים ביותר אודות תוכנית מבצעית. למקור השם ישנם שני הסברים, האחד: שזהו היפוך המילים TO GIBraltar מ-1942 ("עבור גיברלטר" - שם שכנה מפקדתו של אייזנהאואר), בו השתמשו לסווג מסמכים סודיים ביותר במהלך ההכנות למבצע לפיד הפלישה לצפון אפריקה. השני: שאלו הן ראשי התיבות של British Invasion of German Occupied Territory
יחסי אסטוניה–ישראל

| יחסי אסטוניה–ישראל |
| --- | --- |
אסטוניה: ישראל


אסטוניה: ישראל
שטח (בקילומטר רבוע)
45,228: 22,072
אוכלוסייה
1,350,913: 10,023,983
תמ"ג (במיליוני דולרים)
40,745: 509,901
תמ"ג לנפש (בדולרים)
30,161: 50,868
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית

שר החוץ הישראלי יאיר לפיד נפגש עם מקבילתו האסטונית אווה-מריה לימטס בעת ביקורה בישראל, 2022
נשיא אסטוניה, אלאר קאריס, עם בכירי ההסתדרות הציונית העולמית בהר הרצל, ירושלים 2025
מארט לאר בביקור רשמי בישראל, ראש הממשלה הראשון של מדינה בלטית שהגיע לישראל מאז התפרקות ברית המועצות לשעבר.
בתמונה מארט לאר משמאל, במרכז יצחק רבין ומשמאלו דני יתום, יולי 1993
יחסי אסטוניה–ישראל הם היחסים דיפלומטיים בין אסטוניה לבין ישראל. לישראל יש שגריר שאינו תושב באסטוניה. נכון לשנת 2022, שגריר ישראל לאסטוניה הוא בעז רודקין, ממקום מושבו בפינלנד, ושגריר אסטוניה בישראל הוא וייקו קאלה.
כינון היחסים

אסטוניה מינתה לאחר הקמתה, בשנת 1930, את משה ליטוינסקי, בנקאי וגואל אדמות תל אביבי כקונסול הכבוד שלה בארץ ישראל. ליטוינסקי מילא תפקיד זה עד פלישת ברית המועצות למדינה ביוני 1940.
ישראל הכירה באסטוניה עם התפרקות ברית המועצות ב-1991. ב-9 בינואר 1992 כוננו יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות. החל מתחילת כינון היחסים ישראל מינתה את השגריר שלה בריגה, לטביה לשגריר באסטוניה שאינו תושב. בשנת 2003, הוחלף מיקום השגרירות, ושגריר ישראל בפינלנד מונה לשגריר אסטוניה במקביל.
יחסים כלכליים

בשנת 1995 נחתם בין ישראל לבין אסטוניה הסכם לעידוד ואבטחת השקעות. ב-1997 חתמו שתי המדינות על הסכם לשיתוף פעולה בתחומי התקשורת, הדואר והמחשוב. בשנת 1998 נחתם הסכם נוסף לשיתוף פעולה בתחומי התרבות, המדע והחינוך. ב-2001 חתמו שתי המדינות הסכם לביטול הדדי של הצורך באשרות כניסה.
במאי 2007 הוקמה הקבוצה הפרלמנטרית אסטוניה-ישראל בפרלמנט של אסטוניה ובסוף 2009 נוסדה בכנסת קבוצת-הידידות הפרלמנטרית ישראל-אסטוניה בראשותה של חברת הכנסת אנסטסיה מיכאלי. נכון לשנת 2017, בראש קבוצת הידידות הפרלמנטרית ישראל-אסטוניה עמדה חברת הכנסת קסניה סבטלובה.
אסטוניה פתחה שגרירות בישראל ב-18 בנובמבר 2009. לפני כן פעל בתל אביב קונסול הכבוד של אסטוניה ואילו שגריר אסטוניה לישראל ישב בטאלין.
ב-29 ביוני 2009 חתמו ישראל ואסטוניה על אמנה למניעת כפל מס.
קשרי תרבות

שתי המדינות מעודדות קשר ישיר אחת עם השנייה בכל הנוגע לאירועי תרבות וחינוך. שתי המדינות מזמינות זו את זו לכנסים בינלאומיים, לסמינרים ותומכות בשיתוף פעולה בין ארגוני הספורט והנוער.
בנובמבר 2001 ובאוקטובר 2003 הופיעה המקהלה הפילהרמונית של אסטוניה בישראל.
בשנת 2014 נוסד מוסטונן-פסט טאלין-תל אביב, שנהיה אחד מהפסטיבלים הבינלאומיים הגדולים בישראל. הפסטיבל הוא אירוע שנתי המארח מקהלות וסולנים מאסטוניה עם תזמורות, הרכבים וסולנים ישראלים, ומציג מספר תוכניות בהן מוזיקה קלאסית, עממית וג'אז. מנהלו המוזיקלי של הפסטיבל הוא הכנר והמנצח האסטוני אנדרס מוסטונן.
ביקורים ומפגשים רשמיים > ביקורים רשמיים מאסטוניה לישראל

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה .
בפברואר 2025, הגיע נשיא אסטוניה אלאר קאריס לביקור רשמי בישראל. במסגרת ביקורו, הניח זר על קברו של חוזה המדינה בנימין זאב הרצל והתקבל על ידי בכירי ההסתדרות הציונית העולמית
בנובמבר 2004 ביקר בישראל ראש ממשלת אסטוניה, יוהאן פארטס. ביוני 2010 ביקר נשיא אסטוניה תומאס הנדריק אילווס בישראל.
בינואר 2007 ביקר בישראל שר החוץ האסטוני ארמוס פאט, שהגיע לביקור נוסף בנובמבר 2009.
בנובמבר 2012 ביקר בישראל שר התרבות האסטוני, ריין לנג. בדצמבר אותה שנה ביקר בישראל אנדרוס אנסיפ, ראש ממשלת אסטוניה.
בנובמבר 2013 ביקר בישראל שר החקלאות האסטוני הליר-ולדור סאדר (Helir-Valdor Seeder).
בינואר 2016 הגיעה לביקור בישראל שרת החוץ של אסטוניה, מרינה קאליורנד (Marina Kaljurand).
ביקורים ומפגשים רשמיים > ביקורים רשמיים מישראל לאסטוניה

בנובמבר 2001 ביקר באסטוניה שר התשתיות אביגדור ליברמן. בספטמבר 2005 ביקר באסטוניה נשיא מדינת ישראל משה קצב.
במאי 2007 ביקרו באסטוניה המשנה לראש הממשלה והשר לפיתוח הנגב והגליל שמעון פרס יחד עם הרב הראשי לישראל יונה מצגר לרגל פתיחת בית כנסת באסטוניה.
באוגוסט 2010 ביקר באסטוניה שר בלי תיק מיכאל איתן באסטוניה.
במאי 2011 ערך סגן שר החוץ דני אילון ביקור רשמי באסטוניה.
בספטמבר 2013 ביקרה באסטוניה רינה פרנקל, יושבת ראש קבוצת הידידות הפרלמנטרית ישראל-אסטוניה.
ראו גם

יחסי ישראל–פינלנד
יו דנסי

| --- | --- |
יו דנסי, בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, 2011
יו דנסי, בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, 2011
 לידה:  19 ביוני 1975 (בן 49) סטוק-און-טרנט, אנגליה אנגליה, בריטניה בריטניה
 שם לידה:  Hugh Michael Horace Dancy 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1998 
 מקום לימודים:  קולג' סנט פיטרס (אוקספורד)  דרגון סקול  וינצ'סטר קולג' 
 בן או בת זוג:  קלייר דיינס (2009–?) 
 צאצאים:  Cyrus Michael Christopher Dancy 
 מספר צאצאים:  3 
 פרופיל ב-IMDb
 
יו מייקל הוראס דנסי (באנגלית: Hugh Michael Horace Dancy; נולד ב-19 ביוני 1975) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי. התפרסם תחילה בתפקידו בתור סמל קורט שמידט בסרט המלחמה "בלאק הוק דאון" (2001) ובתור הנסיך צ'ארמונט בסרט הקומדיה "הקסם של אלה" (2004) ולאחר מכן בסרטים "מועדון הקריאה של ג'יין אוסטן" (2007), "וידויים של שופהוליק" (2009) ובטלוויזיה ידוע בשל תפקידו כוויל גרהאם במותחן האימה הפסיכולוגי "חניבעל" ברשת NBC‏ (2015-2013), ובתפקידו כקאל רוברטס בסדרת המקור של הולו; "הדרך" (2018-2016), אך עוד לפני כן, שיחק במיני-סדרה "אליזבת הראשונה" (2005) של ערוץ 4 בתור רוזן אסקס; ועבור תפקיד זה קיבל מועמדות לפרס אמי לשחקן משנה במיני-סדרה.
ביוגרפיה

דנסי נולד בסטוק-און-טרנט, אנגליה בנם של שרה, מוציאה לאור, ושל ג'ונתן דנסי, פילוסוף בריטי ידוע, ופרופסור באוניברסיטת רדינג ובאוניברסיטת טקסס באוסטין. לדנסי אח בשם ג'ק ואחות בשם קייט.
הוא בוגר החוג לדרמה מקולג' סנט פיטרס', אחד הקולג'ים המנהליים של אוניברסיטת אוקספורד. בגיל 18 הוא שיחק בהפקה של אוניברסיטת ווינצ'סטר למחזה "הלילה השנים עשר", שהוצג בנוסף לאוניברסיטה גם בתיאטרון מינאק שבקורנוול.
קריירה

בראשית דרכו הופיע דנסי על המסך בתפקידי משנה בסדרות הטלוויזיה "משפט ועונש", "דנג'רפילד", בסדרה חדשה המספרת על הרפתקאותיו של רובין הוד, וב"קוואנה QC". דנסי דובר צרפתית באופן שוטף, ושיחק צרפתי שמוקסם מאבירים בסדרה "Relic Hunter".
ב-2001 התפרסם לראשונה בדרמת המלחמה "בלאק הוק דאון", בסרט גילם דנסי את סמל קורט שמידט המנותק מהכיתה שלו במהלך קרב מוגדישו.
ב-2002 הוא שיחק תפקיד ראשי בסדרה של הערוץ BBC, "דניאל דרונדה". הסדרה היא עיבוד לרומן של ג'ורג' אליוט, המבוסס על איש צעיר הלומד מה הם החיים, אהבה ובסופו של דבר, מי הוא באמת. דנסי גילם גם את התפקיד הראשי בסדרה של הולמרק "דייוויד קופרפילד" על פי ספרו של צ'ארלס דיקנס.
בנוסף, דגמן דנסי לברברי משנת 2004, ובשלושה קמפיינים של החברה דגמן לצידה של קייט מוס. באותה שנה שיחק בסרטים: "המלך ארתור" ו"הקסם של אלה".
ביוני 2006, קיבל דנסי מועמדות לפרס אמי לשחקן המשנה הטוב ביותר במיני סדרה, עבור תפקידו במיני-סדרה "אליזבת הראשונה" בכיכובה של הלן מירן.
ב-2007 כיכב דנסי בתפקיד ראשי במחזה של ברודוויי, בתור קפטן דניס סטנוף במופע "Journey's End" (תיאטרון בלאסקו). ב-2008 הופיע בסרט הדרמה "חסד אכזרי", וב-2009 הופיע בסרט "וידויים של שופהוליק", כמו כן גם בסרט הדרמה הרומנטית "אדם" בו כיכב בתור איש צעיר עם תסמונת אספרגר.
בשנת 2011 גילם את לי בסדרת הטלוויזיה "מזל סרטן" ברשת שואוטיים. בנובמבר של שנה זו, החל לשחק במחזה של ברודוויי "ונוס בפרווה" מאת המחזאי דייוויד אייבס; דנסי אשר החליף את השחקן וס בנטלי בהפקה המקורית שעלתה באוף ברודוויי, גילם את הדמות של התסריטאי והבמאי תומאס נובצ'אק.
בשנת 2013 עלתה סדרת הטלוויזיה "חניבעל", בה שיחק דנסי את וויל גרהם.
בשנת 2019, שיחק בסרט "לייט נייט" לצידן של אמה תומפסון ומינדי קלינג, ובשנת 2020, הצטרף לקאסט עונה השמינית של הסדרה "הומלנד".
בשנת 2022 הצטרף כדמות ראשית לעונה ה-21 בסדרת הדרמה המשפטית "חוק וסדר" ברשת NBC, בדמותו של ניית'ן פרייס, עוזר התובע המחוזי.
חיים אישיים

בשנת 2009 נישא לשחקנית קלייר דיינס, אותה פגש במהלך הצילומים לסרט "לפנות ערב" בשנת 2007. חתונתם נערכה בטקס פרטי בצרפת.
ב-17 בדצמבר 2012 נולד בנם הראשון, סיירוס מייקל כריסטופר דנסי, וב-27 באוגוסט 2018, נולד בנם השני, רואן. המשפחה מתגוררת בשכונת ווסט וילג' בניו יורק.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | בלאק הוק דאון | סמל קורט שמידט |  |
| 2001 | Young Blades | ד'ארטניאן |  |
| 2003 | טמפו | ג'ק גאנזר |  |
| 2003 | המילון הישן | ג'ון טריסקוט |  |
| 2004 | המלך ארתור | גלהאד |  |
| 2004 | הקסם של אלה | הנסיך צ'ארמונט |  |
| 2005 | Shooting Dogs | ג'ו קונור |  |
| 2006 | אינסטינקט בסיסי 2 | אדם טאוורס |  |
| 2007 | מועדון הקריאה של ג'יין אוסטן | גריג האריס |  |
| 2007 | לפנות ערב | באדי וויטנבורן |  |
| 2007 | חסד אכזרי | סמואל אדמס גרין |  |
| 2007 | דם ושוקולד | איידן |  |
| 2009 | וידויים של שופהוליק | לוק ברנדון |  |
| 2009 | אדם | אדם רייקי |  |
| 2010 | Coach | ניק |  |
| 2010 | The Wildest Dream | אנדרו אירווין | סרט תיעודי |
| 2011 | אחינו האידיוט | כריסטיאן |  |
| 2011 | מרתה מרסי מיי מרלין | טד |  |
| 2011 | היסטריה | ג'וזף מורטימר גרנוויל |  |
| 2013 | בחזרה לארץ עוץ | מרשל מרשמלו | דיבוב |
| 2013 | Poe | אדגר אלן פו | דיבוב |
| 2018 | ג'וזף פוליצר - קול העם | אליינה איירלנד | סרט תיעודי |
| 2019 | לייט נייט | צ'ארלי פיין |  |
| 2022 | אחוזת דאונטון 2: עידן חדש | ג'ק ברבר |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1998 | משפט ועונש | רוברט בליני | 2 פרקים |
| 1998 | הרפתקאותיו החדשות של רובין הוד | קייל | פרק: "Orphans" |
| 1998–1999 | דיינג'רפילד | צ'ארלי פייג' | 2 פרקים |
| 1999 | רגליים קרות | דני | 2 פרקים |
| 1999 | Kavanagh QC | מייקל וודלי | פרק: "The More Loving One" |
| 2000 | Relic Hunter | מייקל פרווין | פרק: "The Last Knight" |
| 2000 | דייוויד קופרפילד | דייוויד קופרפילד | סרט טלוויזיה |
| 2000 | מאדאם בובארי | לאון | מיני-סדרה |
| 2002 | דניאל דרונדה | דניאל דרונדה | מיני-סדרה |
| 2005 | אליזבת הראשונה | רוזן אסקס | מיני-סדרה |
| 2011 | מזל סרטן | לי פאלון | 8 פרקים |
| 2013–2015 | חניבעל | ויל גראהם (אנ') | תפקיד ראשי (3 עונות); 39 פרקים |
| 2015 | Deadline Gallipoli | אליס אשמיד ברטלט | מיני-סדרה |
| 2016, 2018 | רובוט צ'יקן | ד"ר ג'ונתן צ'ייס / דרדוויל / מאנימל | דיבוב; 2 פרקים |
| 2016–2018 | הדרך | קאל רוברטס | תפקיד ראשי (3 עונות); 36 פרקים גם מפיק |
| 2020 | הומלנד | ג'ון זייבל | 6 פרקים |
| 2020–2021 | הטובות לקרב | כיילב גארלין | 4 פרקים |
| 2021 | The Abominable Snow Baby | אלברט | דיבוב; ספיישל קצר של ערוץ 4 |
| 2022 | שאגה | הבלש בובי ברונסון | פרק: "The Woman Who Solved Her Own Murder" |
| 2022–הווה | חוק וסדר | נולן פרייס | תפקיד ראשי (עונות 24-21); 55 פרקים |
| 2025 | הספיידרמן הידידותי מהשכונה | אוטו אוקטביוס / ד"ר אוקטופוס | דיבוב; 10 פרקים |
1917 בקולנוע

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1917  בקולנוע |  |
< · 1915 · 1916 — 1917 — 1918 · 1919 · >
כל ערכי השנים בקולנוע במאה ה-20 · כל ערכי השנים בקולנוע במאה ה-21 · פורטל הקולנוע
בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1917 ונוגעים לעולם הקולנוע.
אירועים

ינואר – יוצא לאקרנים הסרט "Panthea", שהיה הראשון שיצא בחברת הסרטים של ג'וזף שנק שהקים עם אשתו, נורמה טלמדג'.
פברואר – באסטר קיטון פוגש את רוסקו ארבוקל בניו יורק, והוא נשכר ככוכב משנה, ואיש פעלולים.
23 באפריל – יוצא לאקרנים בארצות הברית הסרט הקצר "הקצב הצעיר", הראשון בסדרת הסרטים של רוסקו ארבוקל בחברת Comique Film Corporation, וסרט הבכורה של באסטר קיטון.
יוני – תומאס ה אינס ומאק סנט עוזבים את חברת Triangle Film Corporation.
13 בספטמבר – "The Gulf Between" הוא הסרט הראשון שצולם בשיטת טכניקולור (Technicolor System 1).
9 בנובמבר – סרט האנימציה באורך מלא הראשון בעולם נוצר בארגנטינה, על ידי קווירינו כריסטיאני ("El Apóstol")
18 בדצמבר – הקמת אולפן הקולנוע Universum Film AG בברלין.
סרטים שוברי קופות

| מקום | שם | הכנסות |
| --- | --- | --- |
| 1 | קלאופטרה | n/a |
| 2 | Rebecca of Sunnybrook Farm | n/a |
| 3 | נערה קטנה וענייה | n/a |
| 4 | האמריקאית הקטנה | $446,237 |
| 5 | רומנטיקה ברדוודס | $424,719 |
| 6 | The Woman God Forgot | $340,505 |
| 7 | The Devil-Stone | $296,032 |
| 8 | Mothers of Men | n/a |
סרטים נוספים

8 בינואר – "תקוות גדולות", בכיכובו של ג'ק פיקפורד
22 בינואר – "Easy Street", בכיכובם של צ'ארלי צ'פלין ועדנה פורביאנס
2 בפברואר – "The Marriage of Luise Rohrbach", בבימויו של רודולף בייבראך, בכיכובם של הני פורטן ואמיל יאנינגס (גרמניה)
18 בפברואר – "The Bad Boy", בכיכובם של רוברט הארון, מילדרד האריס, קולין מור
3 במרץ – "הטורנדו", בבימויו של ג'ון פורד (סרט בכורה)
5 במרץ – "נערה קטנה וענייה", בכיכובה של מרי פיקפורד
7 במרץ – "Mater Dolorosa", בבימויו של אבל גאנס (צרפת)
15 באפריל – "Teddy at the Throttle", קומדיה של אולפני קיסטון, בכיכובה של גלוריה סוונסון
16 באפריל – "The Cure", סרט קצר של צ'ארלי צ'פלין
23 באפריל – "הקצב הצעיר", בכיכובם של רוסקו ארבוקל ובאסטר קיטון
14 במאי – "רומנטיקה ברדוודס", בבימויו של ססיל ב. דה-מיל, בכיכובה של מרי פיקפורד
19 במאי – "One Law for Both", בבימויו של איוואן אברמסון
20 במאי – "Souls Triumphant", בכיכובה של ליליאן גיש
21 במאי – "A Reckless Romeo", סרט קצר של רוסקו ארבוקל
17 ביוני – "The Immigrant", בכיכובם של צ'ארלי צ'פלין ועדנה פורביאנס
24 ביוני – "Wild and Woolly", בכיכובו של דאגלס פיירבנקס
25 ביוני – "A Kentucky Cinderella", בכיכובה של רות קליפורד
25 ביוני – "The Rough House", סרט קצר של רוסקו ארבוקל ובאסטר קיטון
יוני – "The Labour Leader", בבימויו של תומאס בנטלי (בריטניה)
יולי – "Das Bildnis des Dorian Gray", (גרמניה)
20 באוגוסט – "His Wedding Night", סרט קצר של רוסקו ארבוקל ובאסטר קיטון
27 באוגוסט – "האמריקאית הקטנה", בכיכובה של מרי פיקפורד, בבימויו של ססיל ב. דה-מיל
27 באוגוסט – "Straight Shooting", בבימויו של ג'ון פורד
28 באוגוסט – "Brcko in Zagreb", (קרואטיה)
13 בספטמבר – "The Gulf Between", צילום בצבע
22 בספטמבר – "רבקה של חוות סאניברוק", בכיכובה של מרי פיקפורד
30 בספטמבר – "קמיל", בכיכובה של תידה בארה
30 בספטמבר – "Oh Doctor!", סרט קצר של רוסקו ארבוקל ובאסטר קיטון
30 בספטמבר – "The Sultan's Wife", בכיכובה של גלוריה סוונסון
ספטמבר – "Furcht", בבימויו של רוברט ויין, בכיכובו של קונרד ויידט (גרמניה)
14 באוקטובר – "קלאופטרה", בכיכובה של תידה בארה
22 באוקטובר – "The Adventurer", סרט קצר של צ'ארלי צ'פלין
29 באוקטובר – "קוני איילנד", סרט קצר של רוסקו ארבוקל ובאסטר קיטון
11 בנובמבר – "נסיכה קטנה", בבימויו של מרשל ניילן, בכיכובם של מרי פיקפורד, נורמן קרי, זאסו פיטס
12 בנובמבר – "הריסון ובריסון", בבימויו של אלכסנדר קורדה, (הונגריה)
25 בנובמבר – "All Aboard", סרט קצר של הרולד לויד
10 בדצמבר – "טום סויר", בכיכובו של ג'ק פיקפורד
24 בדצמבר – "Bucking Broadway", בבימויו של ג'ון פורד, בכיכובו של הארי קארי
"Bestia" ("הרקדנית הפולנייה"), בכיכובה של פולה נגרי (פולין)
"Az Ezredes", בבימויו של מייקל קורטיז, בכיכובו של בלה לוגוסי (הונגריה)
"דומבי ובנו", בבימויו של מוריס אלווי, בכיכובו של הייפורד הובס (בריטניה)
סדרות סרט קומדיה

הרולד לויד (1913–1938)
צ'ארלי צ'פלין (1914–1940)
לופינו ליין (1915–1939)
באסטר קיטון (1917–1944)
נולדו

5 בינואר – ג'יין ויימן, שחקנית (נפטרה ב-2007)
24 בינואר – ארנסט בורגניין, שחקן (נפטר ב-2012)
6 בפברואר – ז'ה ז'ה גאבור, שחקנית (נפטר ב-2016)
21 בפברואר – לוסיל ברמר, שחקנית (נפטרה ב-1996)
12 במרץ – גוג'י וית'רס, שחקנית (נפטרה ב-2011)
29 באפריל – סלסט הולם, שחקנית (נפטרה ב-2012)
1 במאי – דניאל דארייה, שחקנית (נפטרה ב-2017)
10 במאי – מרגו, שחקנית (נפטה ב-1985)
21 במאי – ריימונד באר, שחקן (נפטר ב-1993)
7 ביוני – דין מרטין, זמר ושחקן (נפטר ב-1995)
30 ביוני –
לנה הורן, זמרת ושחקנית (נפטרה ב-2010)
סוזן הייוורד – שחקנית (נפטרה ב-1975)
6 באוגוסט – רוברט מיצ'ם, שחקן (נפטר ב-1997)
25 באוגוסט – מל פרר, שחקנית (נפטר ב-2008)
11 בספטמבר – הרברט לום, שחקן (נפטר ב-2012)
7 באוקטובר –
הלמוט דנטין, שחקן (נפטר ב-1982)
ג'ון אליסון, שחקנית (נפטר ב-2006)
22 באוקטובר – ג'ואן פונטיין, שחקנית, נפטרה ב-2013)
2 בנובמבר – אן רת'רפורד, שחקנית (נפטרה ב-2012)
4 בנובמבר – וירג'יניה פילד, שחקנית (נפטרה ב-1992)
נפטרו

21 בפברואר – פרד מייס, 38, שחקן וקומיקאי אמריקאי
6 במרץ – ואלדמאר פסילנדר, 32, שחקן דני
2 ביולי – הרברט בירבוהם טרי, 64, שחקן תיאטרון וקולנוע אנגלי
13 באוקטובר – פלורנס לה באדי, 29, שחקנית אמריקאית ("האישה בלבן")
25 באוקטובר – ג'ק סטנדינג, 31, שחקן אנגלי
18 בנובמבר – נינו אוקסיליה, 28, שחקן איטלקי
20 בדצמבר – אריק קמפבל, 38, שחקן סקוטי
סרטי בכורה

רונלד קולמן – "The Live Wire"
ג'קי קוגן – "Skinner's Baby" (ללא קרדיט)
ויטוריו דה סיקה – "Il processo Clémenceau"
ג'ון פורד – במאי, "The Tornado" (סרט קצר)
מרי גארדן – "Thais"
הלן הייז – "The Weavers of Life"
באסטר קיטון – שחקן, "הקצב הצעיר"; כתיבה בימוי "The Rough House" (סרט קצר)
סטן לורל – "Nuts in May", (בשם סטן ג'פרסון)
בלה לוגוסי – "Az ezredes"
מרג'ורי רמביו – "The Greater Woman"
לורטה יאנג – "The Primrose Ring" (ללא קרדיט)
כרזת פרסומת, אוגוסט 1917
תידה בארה בתפקיד קלאופטרה
ברוך דב פוברסקי

| --- | --- |

 לידה:  17 באוגוסט 1931 (בן 93) ד' באלול ה'תרצ"א קלצק, הרפובליקה הפולנית השנייה 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  ישיבת פוניבז' 
 מקום פעילות:  בני ברק
 השתייכות:  חרדים ליטאים 
 רבותיו:  אביו רבי דוד פוברסקי; רבי יוסף שלמה כהנמן; רבי שמואל רוזובסקי
 חיבוריו:  בד קודש
 אב:  דוד פוברסקי 
 חותנים:  ישראל חיים קפלן
 
 תפקידים נוספים:  ראש ישיבת פוניבז'
 
הרב בָּרוּךְ דֹב פּוֹבַרְסְקִי (ר' בערל; נולד בד' באלול ה'תרצ"א, 17 באוגוסט 1931) הוא ראש ישיבת פוניבז' בבני ברק וחבר במועצת גדולי התורה של דגל התורה.
קורות חייו

נולד בקלצק (אז בפולין) לרב דוד פוברסקי, לימים ראש ישיבת פוניבז'. בהיותו בן שלושה חודשים עקרה משפחתו לברנוביץ', שם כיהן אביו כר"מ בישיבת אוהל תורה. בהיותו בן עשר עלה לארץ ישראל עם משפחתו. עם בואו למד בישיבת "אור התלמוד" שעל-יד ישיבת היכל התלמוד בתל אביב ובאופן בלתי רשמי גם בישיבת "אחי תמימים" חב"ד בתל אביב, שם שימש אביו כר"מ ראשי. בזמן קיץ של שנת תש"ד למד בישיבת חברון כנסת ישראל. באותו זמן הוקמה ישיבת פוניבז' בבני ברק, ובקיץ של אותה שנה עבר ללמוד בישיבה, זמן קצר לאחר שאביו מונה לר"מ בה. למד בחברותא עם הרב אריה פינקל. בבחרותו התקרב לרב אברהם ישעיהו קרליץ ולרב יצחק זאב הלוי סולובייצ'יק.
בשנת ה'תשי"ד, זמן קצר לאחר נישואיו, מונה על ידי הרב יוסף שלמה כהנמן למגיד שיעור בישיבת פוניבז'. במשך השנים הוא כיהן כר"מ יחד עם הרב גרשון אדלשטיין והרב מרדכי שלמה ברמן, לצידם של ראשי הישיבה המבוגרים הרב שמואל רוזובסקי, הרב אלעזר מנחם מן שך ואביו. בנוסף הוא מסר בישיבה שיעורים בסדר קדשים לחבורת בחורים ואברכים.
לאחר פטירתם של שלושת ראשי הישיבה הוותיקים התגלע סכסוך בישיבת פוניבז'. על פי פסיקת בית הדין,[דרושה הבהרה] החל הרב פוברסקי בחודש אייר ה'תש"ס באמירת "שיעור כללי" לבני הישיבה, ובכך הפך למעשה מר"מ לראש ישיבה, יחד עם הרב גרשון אדלשטיין.
מלבד שיעוריו בישיבת פוניבז' מוסר הרב פוברסקי שיעורי תורה באירועים שונים, כגון ירחי כלה בישראל ובתפוצות,[דרוש מקור] כינוסים תורניים, ובישיבות נוספות הן מהחוג הליטאי והן מהספרדי והחסידי.
בעבר היה מוסר שיעור כללי מדי שבוע בישיבת באר אברהם של חסידות סלאנים.[דרוש מקור]
בשנת ה'תשס"ו הקים יחד עם הרב אשר וייס ישיבה גדולה חסידית בירושלים בשם "דרכי תורה", במטרה לשלב בין סגנון הלימוד הליטאי להווי החסידי, בישיבה זו הוא מסר שיעור כללי מדי חודש.[דרוש מקור]
בשנים ה'תשמ"ב - ה'תשמ"ג הוציא לאור את ספרי דודו הרב אריה לייב מאלין, שני כרכים בשם "חידושי רבי אריה לייב".
במשך שנים סירב הרב פוברסקי לעסוק בתחומים פוליטיים. עם זאת, בכ"ו באב ה'תשע"ב צורף כחבר למועצת גדולי התורה של דגל התורה.[דרוש מקור]
בשנת ה'תש"ע הוא אירח בביתו את הרב יואל כהן, שלמד אצל אביו בישיבת תומכי תמימים בתל אביב. בשנת ה'תשע"ד התראיין לשבועון כפר חב"ד וסיפר שהוא מקבל מדי שבוע שיחה מודפסת של הרבי מחב"ד הרב מנחם מנדל שניאורסון ומתרשם מגאונותו ומבקיאותו. כמו כן מבקרים אצלו רבנים חב"דיים, כדוגמת הרב מאיר אליטוב, הרב אליעזר ברוד והרב עזרא שוחט.
הרב פוברסקי הוא יושב ראש ועדת פרס לספרות תורנית בני ברק ויו"ר ועדת פרס תחרות חיבורים תורניים של מפעל הפיס.
משפחתו

נשוי ללאה, בתו של הרב ישראל חיים קפלן, חתנו של המשגיח הרב ירוחם ליבוביץ.
ילדיו:
הרב ירוחם - ר"מ בישיבת באר אברהם של חסידות סלאנים בבני ברק
הרב אברהם צבי - משגיח בישיבת עטרת שלמה ראשון לציון ובעבר ר"מ בישיבת יקירי ירושלים
הרב רפאל בנימין (חתנו של הרב משה פינקל, בנו של הרב אליעזר יהודה פינקל) ראש כולל קול מהיכל בירושלים
חסיה - נשואה לרב חיים פרץ ברמן, בנו של הרב מרדכי שלמה ברמן; ר"מ בישיבת פוניבז'
חוה - נשואה לרב יצחק זאב הלוי סולובייצ'יק.
הרב ישראל חיים (חתנו של הרב חיים שלמה ליבוביץ) - ראש כולל לדיינות
רבקה - נשואה לרב אליהו גורביץ, ר"מ בישיבת גייטסהד באנגליה ובנו של הרב אברהם, ראש הישיבה
הרב שלום - מעורכי תלמוד ירושלמי בהוצאת מכון המאור וראש כולל של הרב וינפלד בירושלים.[דרוש מקור]
ספריו

בד קודש - חידושים על הש"ס. זכה בפרס הרב קוק בשנת תשכ"ו.
בד קודש - על התורה - חידושים על התורה (דברים שנאמרו בעל פה ושוכתבו על ידי תלמידים).
שיעורי הגרב"ד פוברסקי - סיכום שיעורי הרב שנכתבו על ידי תלמידים