stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עומאן
היסטוריה

האזור של עומאן נקרא בשפה השומרית העתיקה "מגן" (אזור זה יוחס בכתב יתדות לשומר העתיקה שנמצא בדרום מסופוטמיה) לפני כ-6,000 שנה. בהמשך, הייתה עומאן מחוז באימפריה הפרסית, והיא שולבה באימפריה בשנת 563 לפנה"ס.
הערבים היגרו לאזור בתחילת המאה ה-1.
בשנת 751 יצרו מוסלמים איבאדים בעומאן אימאמות (מדינה שנשלטה על ידי אימאם או כל שליט אחר שטוען שהוא צאצא של מוחמד). שלטון האימאמויות באזור נמשך עד אמצע המאה ה-20.
במשך מאות בשנים היוותה עומאן מרכז סחר עבור מדינות שונות. בשנת 1508, נכבש הנמל המרכזי מסקט על ידי הפורטוגזים, ואלה החזיקו בו עד שנכבש על ידי האימפריה העות'מאנית בשנת 1659. העות'מאנים גורשו ב-1741 כאשר התהוותה ונוסדה הסולטנות של ימינו על ידי אחמד אבן סעיד.
במהלך המאה ה-19 התחזקה עומאן ונחשבה למעצמה אזורית גדולה בעלת נכסים בבלוצ'יסטן (פקיסטן של היום) ובזנזיבר אך אלו אבדו לאט-לאט. בשנת 1891 הפכה עומאן למדינת חסות של האימפריה הבריטית ונותרה כזו עד 1971.
בד בבד במקביל להשפעה הבריטית, חל פיחות במעמדה האימפריאלי של עומאן. באמצע המאה ה-19, לאחר מאבק ירושה קשה ובתיווך בריטי, חולק השלטון בשנת 1856 בין שני בניו של הסולטאן ונוצרו שתי סולטנויות נפרדות: סולטנות עומאן ומוסקט (עומאן של היום) וסולטנות זנזיבר, ששלטה גם על חלק מחופי קניה וטנזניה של היום, והשפיעה עד איי קומורו שבדרום. סולטנות זנזיבר נותרה בשליטה של שושלת עומאנית עד להפיכה בזנזיבר בשנת 1964.
בסוף המאה ה-19 וראשית המאה ה-20 איבדה סולטנות עומאן את אחיזתה בחלק מהחופים המזרחיים של חצי האי ערב, ולבסוף במושבה האחרונה שלה מעבר לים, אזור העיר גוואדר (אנ') שבפקיסטן, בשנת 1958.
שנה לפני תום החסות הבריטית, ב-1970, נאסר הסולטאן, סעיד בין תיימור, על ידי בנו, קאבוס בן סעיד אאל סעיד, שתפס את השלטון במדינה וכיהן מאז בתפקיד הסולטאן, כראש המדינה, עד לפטירתו ב-10 בינואר 2020.
הסולטאן קאבוס דיכא את המרד שפרץ בשנת 1963[דרושה הבהרה] בחבל ד'ופאר שבדרום מערב המדינה. במסגרת המרד הוקמה מדינה בפועל בשם "הרפובליקה העממית של ד'ופאר", והמרד דוכא לבסוף רק בשנת 1976[דרושה הבהרה], בסיוע צבאות זרים.
את הסולטאן קאבוס החליף בינואר 2020 היית'ם בן טארק אאל סעיד, בן דודו, מיד לאחר פטירתו, מאחר שלסולטאן קאבוס לא היו צאצאים.
פוליטיקה

סולטנות עומאן היא מונרכיה. ראש המדינה הוא סולטאן בעל סמכויות אבסולוטיות, בן לשושלת אל סעיד השולטת במדינה מאז שנת 1749. הסולטאן נוהג למנות קבינט של עוזרים אשר מסייעים לו לשלוט במדינה.
בסולטנות אין מפלגות או בית מחוקקים וסמכות השלטון נמצאת בידי הסולטאן בלבד. עם זאת, במהלך שלטונו הנהיג הסולטאן כמה היבטים דמוקרטיים בניהול ענייני המדינה. כך, למשל, ייסד הסולטאן, בשנות ה-90 המוקדמות, מועצה מייעצת שנבחרת על ידי העם, אף שרק חלק קטן מהאוכלוסייה העומאנית קיבל זכות בחירה. ב-4 באוקטובר 2004 הצביעו מעל 190,000 אנשים (74% מהרשומים כבעלי זכות הצבעה) ונבחרו נציגים ל-83 מושבים, מתוכם שתי נשים. כמו כן, במהלך שנות ה-80 עברה הסמכות על מערכת המשפט מידי בית המלוכה לידי גוף שלטוני הכפוף ישירות לקבינט שמינה הסולטאן. במהלך הרפורמות של 1996 הובטחו בחוק זכויות האזרח של העם העומאני.
אף על פי שהמדינה נהנית מיציבות שלטונית פנימית, היא מקצה אחוז גבוה מהתמ"ג שלה לצרכים צבאיים (אנ') הקצאת משאבים ניכרת זו התהוותה, בין היתר, לנוכח סכסוכים אזוריים שונים המשפיעים עליה ישירות או בעקיפין, כדוגמת: מלחמת איראן–עיראק, הסכסוך בין צפון תימן לדרום תימן, הפלישה לכווית, מלחמת המפרץ, הפלישה האמריקאית לעיראק ומרד החות'ים.
לאחר שצפון תימן ודרום תימן אוחדו במאי 1990, יישבה עומאן את סכסוכי הגבול שלה עם רפובליקת תימן ב-1 באוקטובר 1990.
כלכלה

כלכלת עומאן היא "כלכלת נפט" כאשר הנפט מהווה 90% מכלל היצוא של המדינה. אולם, לא תמיד היה הדבר כך ושורשי התהליך שבו הפך הנפט לעמוד התווך המרכזי של הכלכלה המקומית החל באמצע המאה ה-20. בשנות ה-60' של המאה ה-20 השקיעו מספר חברות נפט אירופאיות כספים בחיפוש אחר נפט במדינה, אולם עד מהרה רובן נסוגו מיוזמה זו כיוון שבמדינה לא הייתה תשתית תחבורתית מפותחת ודרכים למעבר הסחורות. עשור לאחר מכן, לאחר שנתגלו ופותחו כמה שדות נפט במדינה, החברות שנותרו במיזם החלו להרוויח סכומי עתק. ב-1 בינואר 1974 החליטה המדינה לרכוש 25% מהמיזם, כאשר חצי שנה לאחר מכן אחזקת המדינה עלתה ל-60%.
בעשורים שלאחר מכן הכנסות המדינה מהמיזם הושקעו בתשתיות. נבנו כבישים חדשים, הוקמו בתי ספר, בתי חולים, תחנות כוח לייצור חשמל ותשתיות להובלת מים. תנופת הפיתוח הפכה את עומאן לסיפור הצלחה כלכלי בקנה מידה עולמי וזאת על-אף העובדה שהיא המדינה היחידה במזרח התיכון בעלת "כלכלת נפט" שאינה חברה באופ"ק ולכן איננה שולטת ישירות על קביעת מחיר הנפט וכמויות התפוקה.
בתחילת המאה ה-21 חל שיפור נוסף במצב הכלכלי במדינה, עקב העלייה בביקוש לנפט בעולם וכתוצאה מכך - העלייה במחירו. בתקופה זו המדינה הפיקה כ־700,000 חביות נפט מדי יום, נתגלו בה מאגרים של גז טבעי ופותחו תשתיות ומתקנים ליצירת גז טבעי נוזלי, לאחסונו ולהובלתו.
בנובמבר 2000 התקבלה עומאן לארגון הסחר העולמי ובמקביל המשיכה ברפורמות ליברליות בשוק העסקי אשר הגדילו את התמ"ג של המדינה למרות ההאטה הכלכלית העולמית בתקופה זו.
גאוגרפיה

עומאן היא מדינה השוכנת במזרח התיכון בחלק הדרום מערבי של אסיה, באזור הדרום מזרחי של חצי האי ערב. עומאן גובלת בשלוש מדינות: איחוד האמירויות הערביות בצפון מערב, ערב הסעודית במערב ותימן מדרום מערב. כמו כן, במזרח ובדרום מזרח המדינה יש לה קו חוף עם הים הערבי ובצפון יש לה קו חוף עם מפרץ עומאן.
הגבולות עם איחוד האמירויות הערביות היו במחלוקת ונקבעו סופית רק בשנת 1969. לעומאן יש שתי מובלעות בתוך שטחה של איחוד האמירויות. הראשונה היא מֻסַנְדַם, שהיא חצי-אי בו נמצא רכס הרים גבוה אשר שולט על מצר הורמוז. המובלעת השנייה היא מדחא, ובה כ-3,000 תושבים; בתוך מובלעת מדחא יש מובלעת נוספת - העיירה נַחְוַּה השייכת לאמירות שארג'ה מאיחוד האמירויות.
מישור מדברי עצום, שהוא חלק ממדבר א-רובע אל-ח'אלי, מכסה את מרבית האזור המרכזי של עומאן וכ-82% מכלל המדינה. החלק ההררי תופס 15% נוספים משטח המדינה. עיקרו הוא רכס הרי חאג'ר הממוקם לאורך החוף הצפוני. ההר הבולט ברכס הוא ג'בל אח'דר (ההר הירוק). אזור הררי נוסף נמצא בחלקה הדרום-מזרחי של המדינה.
מרבית עריה המרכזיות של המדינה נמצאות באזור הצפוני, לאורך קו החוף עם מפרץ עומאן, ובאזור הדרום-מזרחי.
דמוגרפיה

אוכלוסיית עומאן מונה כ-5 מיליון נפשות. תוחלת החיים היא 78.37 שנים. שיעור הפריון עומד על 2.6 ילדים לאישה.
עומאן היא המדינה הערבית המזרחית ביותר. רוב תושבי המדינה הם ערבים וקיים בה גם מיעוט של תושבים בלוצ'ים. כמו במדינות ערב אחרות, מתגוררים במדינה עובדים זרים רבים, שהגיעו בעיקר מהודו ומפקיסטן. כמחצית מהאוכלוסייה מתגוררת באל בטינה ומסקט.
דמוגרפיה > דתות

88.9% מתושבי עומאן מאמינים בדת האסלאם, והם מוסלמים איבאדים. במחוז דופר, בדרום המדינה, מתגוררים תושבים מוסלמים סונים רבים, ומיעוט של מוסלמים שיעים. 5.5% מהתושבים הם הינדים (בעיקר העובדים הזרים), 3.6% נוצרים ו-2% אחרים - ביניהם יהודים וסיקים.
דמוגרפיה > חינוך

הממשלה מעודדת חינוך ופיתוח של כוח העבודה המקומי מאז שנות ה-70 של המאה ה-20 כדי להביא להתקדמות כלכלית וסוציאלית במדינה. בשנת 1986 נפתחה בעומאן האוניברסיטה הראשונה ומאז הוקמו מוסדות לימוד אחרים, כמו בתי ספר למשפטים, מכללות טכניות, מוסדות לימוד בתחום הבנקאות, מכללות להכשרת מורים ובתי ספר ללימודי הבריאות והרפואה. כמו כן, מדי שנה מוענקות כ-200 מלגות לאזרחי המדינה, ללימודים במדינות זרות.
צבא וביטחון

הכוחות המזוינים של סולטנות עומאן הם הכוח הצבאי של עומאן. הכוחות אחראיים להגן על שלמותה וריבונותה של עומאן, ולשמור על סולטאני עומאן. הצבא מורכב מזרועות: הצבא המלכותי של עומאן, הצי המלכותי העומ'אני, חיל האוויר המלכותי עומאני, כוחות הסולטנות המיוחדים וכוחות המשמר המלכותי עומאן.
ראו גם

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| עיינו גם בפורטל: |   | פורטל המזרח התיכון |
יחסי ישראל-עומאן
יהדות עומאן
הערות שוליים

↑  דירוג שטח יבשתי - מתוך אתר Worldometer, כפי שפורסם ב-28 במאי 2021
↑  טבלאת אוכלוסייה שם הקובץ: UN_PPP2024_Output_PopTot.xlsx, שם החוצץ: Median - מתוך אתר האו"ם
↑  טבלאת אוכלוסייה שם הקובץ: WPP2024_POP_F01_1_POPULATION _SINGLE_AGE_BOTH_SEXES.xlsx, שם החוצץ: Medium variant - מתוך אתר האו"ם, הערכה 1 ביולי 2024
↑  דירוג תמ"ג - מתוך אתר הבנק העולמי, כפי שפורסם ב-2 באוגוסט 2023
↑  מדד הפיתוח האנושי לשנת 2022 בדו"ח שפורסם ב-2024 על ידי אתר מינהל הפיתוח (UNDP) של האומות המאוחדות
↑  סוכנויות הידיעות,אנה רייבה ברסקי, ‏בגיל 79: הלך לעולמו סולטאן עומאן, קאבוס בן סעיד אל־סעיד, באתר מעריב אונליין, 11 בינואר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266146905171  BNE: XX453551  BnF: cb11865205d (data)  GND: 4075653-1  ISNI: 0000 0001 2315 0309  KulturNav: dfc18d0a-dd51-44e9-a48e-4cb56c56327a  LCCN: n81035932  MusicBrainz: 7ccdff29-2e00-3e50-9520-b9ea1e918bc2  NARA: 10035748  NDL: 00567516  NKC: ge134412  NSK: 000615221  SUDOC: 077828895  TDVİA: umman  UKPARL: iWKGNnMz  VIAF: 137795373   WorldCat (עם VIAF): 137795373 
רחוב הסולטאן קבוס הרחוב הראשי במסקט
ישראל קשת

אין תמונה חופשית
ישראל קשת (נולד בערך ב-12 בספטמבר 1950) הוא מהנדס ויזם ישראלי. כיהן כנשיא וכמנכ"ל פריסקייל סמיקונדקטור ישראל במשך 15 שנה, עד לפרישתו בשנת 2011.
ביוגרפיה

ישראל קשת גדל בירושלים. למד וסיים בישיבה התיכונית נתיב מאיר.
קשת סיים תואר ראשון ושני בהתמחות במוליכים למחצה ומיקרו-אלקטרוניקה בטכניון. את דרכו המקצועית החל בשנת 1982 בחברת נשיונל סמיקונדקטור ישראל, שם עבד במשך ארבע שנים. בשנת 1986 הצטרף לצוות המייסד של מוטורולה סמיקונדקטור ישראל. בתפקידו הראשון בחברה ניהל את פרויקט הפיתוח הראשון שלה. בשנת 1996 מונה למנכ"ל מוטורולה סמיקונדקטור ישראל. בשנת 2004, עם הפיכתה של מוטורולה סמיקונדקטור ל"פריסקייל", מונה קשת לנשיא ולמנכ"ל החברה בישראל.
במהלך 15 שנותיו כמנכ"ל פריסקייל ישראל פיתחה החברה, לפי דבריו בריאיון, מוצרים שהכניסו לה הכנסות של למעלה מ-13 מיליארד דולר. כמו כן, על פי קשת, החברה ייצאה התקופת כהונתו מוצרים בשווי בערך מיליארד דולר וסיפקה תעסוקה לאלפי עובדים בישראל.
קשת פרש מפריסקייל בשנת 2011. אז החליף אותו בתפקיד, דוד גלנטי.
חיים אישיים

קשת נשוי, אב לשישה ומתגורר בנתניה.
הערות שוליים

↑  אבי בליזובסקי, בלעדי! מנכ"ל פריסקייל הפורש בראיון ראשון ל-Chiportal: המוצרים שפיתחנו הכניסו לחברה 13 מיליארד דולר, ‏9 בינואר 2011
מלחמה באמצעות שליח

מלחמה באמצעות שליח (מכונה גם מלחמת פרוקסי) היא מלחמה שבה שני יריבים משתמשים בצדדים שלישיים כתחליף ללחימה ישירה זה בזה. 
בעבר לעיתים השתמשו בממשלות שלמות כצד שלישי אך כיום מקובל להשתמש בקבוצות טרור, שכירי חרב וצדדים שלישיים נוספים. המטרה היא להכות ביריב מבלי להוביל למלחמה בהיקף מלא.
מלחמות מסוג זה נוהלו לעיתים לצד עימותים מלאים בין שני צדדים יריבים. כמעט ולא ניתן לנהל מלחמת פרוקסי טהורה שכן לקבוצות הנלחמות עבור מדינה מסוימת יש לרוב אינטרסים משלהן הנבדלים לרוב מאלו של המדינה אשר מממנת את הקבוצות.
דוגמאות > מלחמת האזרחים בספרד

עימות ידוע אשר הציג דפוסים של מלחמת פרוקסי היה מלחמת האזרחים בספרד. מה שהחל כעימות פוליטי פנימי התלקח במהירות לקרב בין הפאשיסטים של פרנסיסקו פרנקו לבין האנרכיסטים והקומוניסטים. בצד הפשיסטי ניצבו גרמניה הנאצית ואיטליה. ברית המועצות הזרימה משאבים ויועצים כדי לחזק את הקומוניסטים בספרד.
דוגמאות > התקוממות השיעים בתימן

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
דוגמאות > המלחמה הקרה

מלחמות פרוקסי היו שכיחות במהלך המלחמה הקרה. הדבר נבע מכך ששתי מעצמות הגרעין ברית המועצות וארצות הברית לא גילו עניין לנהל מלחמה ישירה זו בזו. מלחמה שכזו הייתה עשויה להתדרדר לכדי מלחמה גרעינית. צדדים שלישים שימשו במלחמת הסובייטים באפגניסטן, במלחמת האזרחים באנגולה, במלחמת קוריאה ובמלחמת וייטנאם.
מלחמת הפרוקסי הראשונה במהלך המלחמה הקרה הייתה מלחמת האזרחים ביוון. במהלך המלחמה ניסו מורדים קומוניסטים שנתמכו על ידי מדינות סובייטיות ביוגוסלביה, אלבניה ובולגריה להפיל את ממשלת יוון שעמדה לצד בעלות הברית. הקומוניסטים היוונים הצליחו לכבוש את רוב שטחה של יוון עד אשר התקפת נגד חזקה של הממשלה אילצה אותם לסגת. בעלות הברית ניצחו לבסוף בשל תהום אידאולוגית שנפערה בין סטלין לבין טיטו. טיטו הדיר תמיכתו מצבא השחרור היווני על ידי סגירת גבולות יוגוסלביה. ללא תמיכה סובייטית המרד קרס.
דוגמה נוספת למלחמת פרוקסי הייתה תמיכתה החשאית של גרמניה המזרחית בסיעת הצבא האדום שהייתה פעילה משנת 1968 וביצעה שרשרת של התקפות טרור במערב גרמניה במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 ובמידה פחותה בשנות ה-80. לאחר איחוד גרמניה בשנת 1990, התברר שהסיעה קיבלה סיוע כלכלי ולוגיסטי מהשטאזי, ארגון הביטחון והמודיעין במזרח גרמניה. השטאזי סיפק למספר טרוריסטים מקלט ואף זהויות חדשות. לא למזרח גרמניה ולא לסיעת הצבא האדום היה עניין לחשוף את שיתוף הפעולה ביניהם. מזרח גרמניה הייתה מעורבת באוסטפוליטיק ולא היה לה עניין לחשוף את תמיכתה בארגון טרור הפועל במערב גרמניה.
במלחמת קוריאה ברית המועצות והרפובליקה העממית של סין תמכו בקומוניסטים בקוריאה הצפונית ובסין כנגד כוחות האומות המאוחדות אשר הובלו על ידי ארצות הברית. ברית המועצות לא התערבה במלחמה באופן ישיר אלא על ידי שליחת טייסים. ברם, מעורבותה של סין הייתה ישירה והיא שלחה מיליוני חיילים בשנת 1950 אשר מנעו מכוחות האו"ם להביס את הממשלה הקומוניסטית של הצפון.
בתקופת מלחמת וייטנאם ציידה ברית המועצות את צפון וייטנאם ואת הוייט מין באימונים ובאמצעים לוגיסטיים ואספקה. בכך נמנעה ברית המועצות מכניסה ישירה לתוך המלחמה בניגוד למעורבותה הצבאית של ארצות הברית.
במלחמה שבין המוג'אהידין והצבא האדום במהלך הפלישה הסובייטית לאפגניסטן, גיבתה ארצות הברית את המוג'אהידין בנשק, אספקה ואימונים.
מלחמת סיני החלה לפי נתנאל לורך כיוזמה של צרפת ובריטניה שלחצו על ישראל ולפי גרסה אחרת מתוך אינטרסים משותפים לישראל ושתי המעצמות. לקראת מלחמת ששת הימים, ברית המועצות עודדה את פרוץ העימות על ידי העברת מידע כוזב על ריכוז כוחות צבא בצפון ישראל, מתוך אינטרס להקים בסיס ימי בסוריה ולהגדיל את התלות הכלכלית של מדינות ערב באספקת נשק. במלחמת יום הכיפורים הן ברית המועצות והן ארצות הברית גיבו את בנות בריתן באספקת חירום של נשק. כן הייתה מעורבות של המעצמות במהלכי המלחמה לקראת הפסקת האש, כמו הלחץ של ארצות הברית על ישראל להימנע מכיתור הארמייה השלישית. על פי פרסומים מאוחרים יותר, העימות בין המעצמות הגיע לכדי כוננות גרעינית.
במהלך מלחמת האזרחים בלבנון, תמכה סוריה בנוצרים המרוניים שבארגון החזית הלבנונית בנשק ובחיילים. ישראל תמכה בחזית הלבנונית גם כן באספקת נשק, טנקים וכסף. הארגון לשחרור פלסטין תמך בתנועה הלאומית של לבנון.
דוגמאות > המלחמה הקרה > אפריקה

לאחר שחרור אנגולה מפורטוגל ב-1975 החלו קבוצות לאומניות יריבות להילחם זו בזו על השליטה במדינה. הקבוצה הבולטת ביותר הייתה הMPLA המרקסיסטית לניניסטית. קבוצה זו זכתה לתמיכה משמעותית של ברית המועצות ושל הגוש המזרחי. לאחר שממשלת אנגולה דרשה עזרה, שלחה קובה כוח משימה של כ-40,000 חיילים בצבא קובה. שתי קבוצות ימניות בולטות היו UNITA וכן קבוצת הFNLA. ארגון
UNITA היה בעל שורשים מאואיסטיים. הארגון נתמך בשנות ה-60 של המאה ה-20 על ידי הרפובליקה העממית של סין במסגרת המלחמה של הארגון בשלטון הפורטוגזי. הייתה זו תקופה שבה הסינים והסובייטים ניסו להתחרות על ההשפעה שלהם בעולם.
עם סיום מלחמת העצמאות הפכו ארצות הברית ודרום אפריקה לתומכות העיקריות של UNITA. שיתוף הפעולה של UNITA עם שלטון האפרטהייד של דרום אפריקה הפך שנוי במחלוקת. מלחמת האזרחים באנגולה החלה ב-1975 ונמשכה עד 2002.
בשנת 1975 פלשו כוחות דרום אפריקאים לאנגולה על מנת לתמוך ב-UNITA ולמנוע ממורדים דרום אפריקנים להקים שם בסיס. SWAPO היה ארגון שמאל אשר דגל בסיום השלטון של דרום אפריקה על נמיביה. הארגון ניהל מלחמת גרילה נגד הדרום אפריקנים בתמיכת ממשל אנגולה הקומוניסטית. הCIA, תמך גם ב UNITA וגם ב FNLA.
דוגמאות > מלחמת קונגו השנייה

מאז סוף המלחמה הקרה מלחמת הפרוקסי הגדולה ביותר הייתה מלחמת קונגו השנייה במהלכה השתמשו ממשלות הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, אוגנדה ורואנדה בקבוצות צד שלישי חמושות ובלתי סדירות.
דוגמאות > מלחמת פקיסטן הודו

פקיסטן מנהלת מלחמת פרוקסי עם הודו מאז אמצע שנות ה-80 של המאה ה-20. היא מסתייעת בשכירי חרב ובטרוריסטים. הטרור בפקיסטן הוא אחת מבעיות הביטחון החמורות ביותר בדרום אסיה.
דוגמאות > מלחמת האזרחים בסוריה

מלחמת האזרחים בסוריה היא סכסוך מזוין מתמשך בסוריה בין כוחות הנאמנים לממשלת הבעת' בראשות הנשיא בשאר אל-אסד, כגון חזבאללה, לוחמים איראנים וחיילים מקומיים, ובין אלה המבקשים להדיחה, כולל מיליציות זרות עם לוחמים מוסלמים מרחבי העולם ובשם ארגונים כגון אל-קאעידה, דאעש (ISIS) ועוד. 
בפועל זהו סכסוך בין גורמים שיעיים כגון איראן וחזבאללה, ורוסיה אשר תומכת בהן, לבין גורמים סוניים בסוריה (73% מאוכלסיית סוריה) ומחוצה לה וארצות הברית אשר פועלת עם ארגוני המורדים להפלת המשטר של אסד.
זליגת מלחמת האזרחים בסוריה למדינות שכנות יוצרת חפיפה בין מלחמות פרוקסי אחרות שאיראן מנהלת כמו המלחמה נגד ישראל או המלחמה נגד סעודיה.
דוגמאות > הסכסוך האיראני-ישראלי כמלחמת פרוקסי

הסכסוך האיראני-ישראלי הוא ברובו מלחמת פרוקסי, הנובע בין היתר מחוסר יכולתם של שני הצדדים לקיים עימות חזיתי עקב המרחק ביניהם. כתוצאה מכך, מעדיפה איראן לחמש את הארגונים הגובלים בישראל (חזבאללה השיעי) או ארגונים פלסטיניים הפועלים מתוך ישראל (חמאס, הג'יהאד האיסלאמי, ועדות ההתנגדות) ולתמוך בהם צבאית וכלכלית, על מנת לנהל את המאבק בישראל דרכם.
דוגמאות > הסכסוך האיראני-ישראלי כמלחמת פרוקסי > מלחמת לבנון השנייה

ארגון החזבאללה הוא ארגון פרוקסי הנתמך על ידי איראן וסוריה ומשתמש בלבנון כמדינה המארחת. בעת מלחמת לבנון השנייה חשף הארגון נשק רב מתוצרת סורית ואיראנית ובכך גילה לעולם כולו את מידת התלות של הארגון במדינות נותנות החסות.
דוגמאות > הסכסוך האיראני-ישראלי כמלחמת פרוקסי > מלחמת חרבות ברזל

למרות שאיראן מכחישה זאת, מלחמת חרבות ברזל נחשבת כחלק מהעימות בין ישראל לאיראן כאשר התפיסה בישראל היא כי איראן תוקפת את ישראל באמצעות שליחיה: חמאס, הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני, חזבאללה והחות'ים.
ראו גם

לוחמה אסימטרית
לוחמה לא קונבנציונלית
דיברגנץ קולבק-לייבלר

בסטטיסטיקה מתמטית ובתורת האינפורמציה דיברגנץ קולבק-לייבלר (KL) (נקרא גם אנטרופיה יחסית), מסומן  D_{\text{KL}}(P\parallel Q), הוא סוג של מרחק סטטיסטי בין התפלגויות: מדד לאופן שבו התפלגות הסתברות אחת P שונה מהתפלגות הסתברות שנייה Q.
מתמטית
ניתן לפרש את דיברגנץ קולבק-לייבלר של P מ- Q כהפתעה הצפויה משימוש בהתפלגות Q במקום ב P כאשר ההתפלגות בפועל היא P. למרות שמדובר במדד לשונות של שתי ההתפלגויות, ובמובן מסוים הוא לפיכך "מרחק", דיברגנץ קולבק-לייבלר אינו מטרי. בפרט, הוא אינו סימטרי בשתי ההתפלגויות, ואינו מקיים את אי השוויון המשולש.
הערך של דיברגנץ קולבק-לייבלר הוא תמיד מספר ממשי אי-שלילי, עם ערך 0 אם ורק אם שתי ההתפלגויות המדוברות זהות. יש לו יישומים מגוונים, הן תאורטיים כגון אפיון מערכות מידע, אקראיות של סדרות זמן רציפות ורווח מידע(אנ') בעת השוואת מודלים סטטיסטיים של הסקת מסקנות, והן מעשיים, כגון סטטיסטיקה יישומית, מכניקת נוזלים, מדעי המוח, ביואינפורמטיקה ולמידת מכונה.
הגדרה

עבור התפלגויות הסתברות בדידות P ו- Q המוגדרות על אותו מרחב מדגם \ {\mathcal {X}}\ ,, דיברגנץ קולבק-לייבלר מ- Q ל- P מוגדר כ
או לחלופין
במילים אחרות, זוהי התוחלת של הפרש הלוגריתמים בין ההסתברויות P ו- Q, כאשר התוחלת נלקחת באמצעות ההסתברויות P.
דיברגנץ קולבק-לייבלר מוגדר בדרך זו רק אם לכל  x\in {\mathcal {X}},  \ Q(x)=0\  גורר  \ P(x)=0\ . אחרת, הוא מוגדר כ  +\infty . אבל דיברגנץ קולבק-לייבלר יכול לקבל את הערך  +\infty \  גם אם  \ Q(x)\neq 0\  בכל התומך של  Q, בתנאי ש \ {\mathcal {X}}\ אינסופי. הערות דומות חלות גם על התפלגויות רציפות.
בְּכָל נקודה שבה \ P(x)\ הוא אפס, התרומה של האיבר המתאים בסכום מתאפסת מכיוון ש
עבור התפלגויות P ו- Q של משתנה אקראי רציף, דיברגנץ קולבק-לייבלר מוגדר כאינטגרל
כאשר p ו- q מציינים את צפיפות ההסתברות של P ו- Q.
דוגמה

קולבק נותן את הדוגמה הבאה: יהיו P ו- Q ההתפלגויות המוצגות בטבלה ובאיור להלן. P, ההתפלגות בצד שמאל של האיור, היא התפלגות בינומית עם  N=2 ו  p=0.4 . Q ההתפלגות בצד ימין של האיור, היא התפלגות אחידה בדידה עם שלוש התוצאות האפשריות, 0, 1, 2 (כלומר  {\mathcal {X}}=\{0,1,2\}), כל אחת בהסתברות  1/3 .
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| x | 0 | 1 | 2 |
| Distribution  P(x) |  {\frac {9}{25}} |  {\frac {12}{25}} |  {\frac {4}{25}} |
Distribution  Q(x):  {\frac {1}{3}}
תכונות

הערך של דיברגנץ קולבק-לייבלר הוא אי-שלילית. D_{\text{KL}}(P\parallel Q)\geq 0, תוצאה המכונה גם אי-שוויון גיבס.  D_{\text{KL}}(P\parallel Q)=0 אם ורק אם  P=Q כהתפלגויות.
חסם תחתון מדויק יותר לערך של דיברגנץ קולבק-לייבלר
D_{\text{KL}}(P\parallel Q)\geq {\frac {1}{2}}\left(\sum _{x\in {\mathcal {X}}}|P(x)-Q(x)|\ \right)^{2}
במקרה הכללי אין חסם עליון לערך של דיברגנץ קולבק-לייבלר.
דיברגנץ קולבק-לייבלר נשאר מוגדר היטב עבור התפלגויות רציפות, ובנוסף הוא אינו משתנה תחת טרנספורמציות פרמטרים. לדוגמה, אם מתבצעת טרנספורמציה ממשתנה  x למשתנה  y(x) אזי  p(x)\,dx={\tilde {p}}(y)\,dy={\tilde {p}}(y(x))|{\tfrac {dy}{dx}}(x)|\,dx ובאותו אופן  q(x)\,dx={\tilde {q}}(y)\,dy={\tilde {q}}(y)|{\tfrac {dy}{dx}}(x)|dx כאשר  |{\tfrac {dy}{dx}}(x)| האו הערך המוחלט של הנגזרת, או באופן כללי יותר היעקוביאן. ניתן לכתוב את דיברגנץ קולבק-לייבלק:  {\begin{aligned}D_{\text{KL}}(P\parallel Q)&=\int _{x_{a}}^{x_{b}}p(x)\log \left({\frac {p(x)}{q(x)}}\right)\,dx\\[6pt]&=\int _{x_{a}}^{x_{b}}{\tilde {p}}(y(x))|{\frac {dy}{dx}}(x)|\log \left({\frac {{\tilde {p}}(y(x))\,|{\frac {dy}{dx}}(x)|}{{\tilde {q}}(y(x))\,|{\frac {dy}{dx}}(x)|}}\right)\,dx\\&=\int _{y_{a}}^{y_{b}}{\tilde {p}}(y)\log \left({\frac {{\tilde {p}}(y)}{{\tilde {q}}(y)}}\right)\,dy\end{aligned}}
דיברגנץ קולבק-לייבלר הוא אדיטיבי להתפלגויות בלתי תלויות, בדיוק כמו האנטרופיה של שאנון. כלומר אם  P_{1} ו  P_{2} בלתי תלויות, ונסמן  P(x,y)=P_{1}(x)P_{2}(y) ובאותו אופן  Q(x,y)=Q_{1}(x)Q_{2}(y) עבור ההתפלגויות הבלתי תלויות  Q_{1} ו  Q_{2} אזי
ניתן לפתח את  D_{\text{KL}}(P\parallel Q) (i.e.  P=Q) כטור טיילור סביב נקודת המינימום (כלומר  P=Q) D_{\text{KL}}(P\parallel Q)=\sum _{n=2}^{\infty }{\frac {1}{n(n-1)}}\sum _{x\in {\mathcal {X}}}{\frac {(Q(x)-P(x))^{n}}{Q(x)^{n-1}}}
דוגמאות > התפלגויות רב-נורמליות

נניח שתי התפלגות רב-נורמלית עם תוחלות  \mu _{0},\mu _{1} ועם מטריצות קווריאנס (לא סינגולריות)  \Sigma _{0},\Sigma _{1} . אם לשתי ההתפלגויות יש אותו ממד, k, אז דיברגנץ קולבק-לייבלר בין ההתפלגויות הוא:
באיבר האחרון יש להשתמש בלוגריתם בבסיס הטבעי מכיוון שכל האיברים מלבד האחרון הם לוגריתמים טבעיים של ביטויים שהם גורמים של פונקציית הצפיפות או שנוצרים באופן טבעי בדרך אחרת. כדי כדי שהדיברגנץ יבטא יחידות של סיביות יש לחלק את הביטוי לעיל ב  \ln(2) .
במימוש נומרי, רצוי לבטא את התוצאה במונחים של פירוק שולסקי  L_{0},L_{1} כך ש  \Sigma _{0}=L_{0}L_{0}^{T} ו  \Sigma _{1}=L_{1}L_{1}^{T} . ואז עם פתרונות M ו- y למערכות הליניאריות המשולשות  L_{1}M=L_{0}, ו  L_{1}y=\mu _{1}-\mu _{0} נקבל
אאאאא אנטרופיה משותפת ודיברכנץ קולבק-לייבלר אאאאא מקרה מיוחד, וכמות נפוצה בהסקת וריאציה, היא האנטרופיה היחסית בין נורמה רב משתנים אלכסונית, לבין התפלגות נורמלית סטנדרטית (עם ממוצע אפס ושונות אחת):
עבור שתי התפלגות נורמלית במשתנה אחד, p ו- q האמור לעיל מפשט ל-
במקרה של התפלגויות נורמליות עם אותה תוחלת, נסמן  k=\sigma _{1}/\sigma _{0}, וניתן לפשט את הביטוי לעיל:
D_{\text{KL}}\left({\mathcal {p}}\parallel {\mathcal {q}}\right)=\log _{2}k+(k^{-2}-1)/2/\ln(2)\mathrm {bits}
דוגמאות > התפלגויות אחידות

תהיינה שתי התפלגויות אחידות, עם תומך סגור  p=[A,B] המוכל בתומך  q=[C,D] (  C\leq A<B\leq D ). אזי:
D_{\text{KL}}\left({\mathcal {p}}\parallel {\mathcal {q}}\right)=\log {\frac {D-C}{B-A}}
קשר לגדלים אחרים בתורת האינפורמציה

גדלים אחרים בתורת האינפורמציה קשורים לדיברגנץ קולבק-לייבלר
קשר לגדלים אחרים בתורת האינפורמציה > אינפורמציה הדדית

ניתן לבטא את האינפורמציה הדדית במונחי דיברגנץ קולבק-לייבלר
האינפורמציה ההדדית היא המספר הצפוי של סיביות נוספות שיש להעביר לזיהוי X ו- Y אם הם מקודדים רק באמצעות ההתפלגות השולית שלהם במקום ההתפלגות המשותפת. באותו אופן, אם ההסתברות המשותפת  P(X,Y) ידועה, זהו תוחלת מספר הסיביות הנוספות שיש לשלוח בממוצע כדי לזהות את Y אם הערך של X אינו ידוע.
קשר לגדלים אחרים בתורת האינפורמציה > אנטרופיה של שאנון

אם בוחרים עבור  Q בהתפלגות בדידה של N איברים (  N=|{\mathcal {X}}|) ניתן לכתוב את האנטרופיה של P
זהו מספר הסיביות שיהיה צורך לשדר כדי לזהות את X מתוך N אפשרויות סבירות באותה מידה, בהפחתת האנטרופיה היחסית של ההתפלגות האחידה על המשתנים המקריים של X,  P_{U}(X), מההתפלגות האמיתית  P(X) - כלומר פחות המספר הצפוי של סיביות שנשמרו, שהיה צריך להישלח אם הערך של X היה מקודד לפי ההתפלגות האחידה  P_{U}(X) ולא את ההתפלגות האמיתית  P(X) . הגדרה זו של אנטרופיה שאנון מהווה את הבסיס להכללה האלטרנטיבית של אדווין תומפסון ג'יינס להתפלגות רציפות, הצפיפות המגבילה של נקודות בדידות (בניגוד לאנטרופיה הדיפרנציאלית הרגילה), המגדירה את האנטרופיה הרציפה
שהוא שווה ערך ל:
קשר לגדלים אחרים בתורת האינפורמציה > אנטרופיה מותנית

זהו מספר הסיביות שיש להעביר כדי לזהות את X מתוך N אפשרויות סבירות באותה מידה, בהפחתת האנטרופיה היחסית של התפלגות המכפלה  P_{U}(X)P(Y) מההתפלגות המשותפת האמיתית  P(X,Y) - כלומר פחות המספר הצפוי של ביטים שנשמרו שהיה צריך להישלח אם הערך של X היה מקודד לפי ההתפלגות האחידה  P_{U}(X) במקום ההתפלגות המותנית  P(X|Y) של X בהינתן Y.