stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גאורגיוס אקרופוליטיס
ספרים > ה"כרוניקה" > מהדורות של הכרוניקה

כתב היד של הכרוניקה נמצאה בספריה של גאורגיוס קנטקוזינוס בקושטא ומשם הובא לאירופה
1656 - מהדורת princeps של לאו אלאטיוס  1651, מלווה בספר של אלאטוס "De Georgics eorumque Seriptis"
1836 - מהדורה של י. בקר - בבון Corpus Scriptorum Hist . Byz
1903 מין  Migne ‏ -Georgii Akropolitae Opera,בסדרות וטויבנר, א. הייזנברג -  כרך א-ב, בליפציג,
הדפסה מחודשת ותיקונים על ידי פ. וירט, שטוטגרט, 1978
2007 George Akropolites, The History (ed. Ruth Macrides - הוצאה לאור של אוניברסיטת אוקספורד
ספרים > כתבים אחרים

הספד למותו של הקיסר יוחנן דוכס ואטאציס
אפיטף לקיסרית אירינה לסקרינה
פנגיריקוס לכבוד תאודורוס השני לסקריס
שני ספרי תאולוגיה  על רוח הקודש, שנכתבו בעת השבי באפירוס
לקריאה נוספת

Murat Keçiş 'Georgios Akropolites ve “Tarih” Adlı Eseri
Murat Keçiş  (Univ. Ankara) - George Akropolites and his Work "The History"
הערות שוליים

↑  לפי השערות שונות - בין 1212-1217 או בין 1217-1220
↑  או יוחנן השלישי דוקאס וטאציס
↑  R.J.Macrides 1970 Introduction מבוא, עמוד 22
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257410505171  PLWABN: 9810538089705606  BIBSYS: 90635212  BNE: XX4440594  BnF: cb122030235 (data)  CiNii: DA04773176  GND: 118716972  ICCU: SBLV317865  ISNI: 0000 0001 1075 906X  LCCN: n87805467  NKC: mzk2006356107  NLA: 35793302  NLG: 181239  NSK: 000134811  NTA: 070425450  RERO: 02-A000003577  SELIBR: 55627  SUDOC: 030657695  Trove: 1090253  VcBA: 495/44658  VIAF: 89002586   WorldCat (עם VIAF): 89002586
גשר בראילה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גשר תלוי, גשר 
 על שם:  בראילה 
 מיקום:  בראילה 
 מדינה:  רומניה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2018
 תאריך פתיחה רשמי:  6 ביולי 2023 
 חומרי בנייה:  בטון, פלדה 
 מידות
 אורך:  1,974.3 מ' 
 רוחב:  31.7 מ' 
 גובה:  192.64 מ' 
 מידע טכני
 מפתחים:  3 
 מִפְתָּח מרבי:  1,120 מ' 
 קואורדינטות:  45°18′52″N 28°00′12″E﻿ / ﻿45.314444444444°N 28.003333333333°E﻿ / 45.314444444444; 28.003333333333
 he
 
גשר בראילה (ברומנית: Podul peste Dunăre de la Brăila), שמכונה גם בשם Golden Gate, הוא גשר תחבורתי תלוי באורך 1.974,30 מטרים, מעל נהר דנובה, בקרבת בראילה, ברומניה. הגשר נחנך ביום 6 ביולי 2023 בנוכחות נשיא רומניה. זה הגשר התלוי השלישי באורכו באירופה. עלות הקמתו מוערכת ב-500 מיליוני יורו וצופים שניתן יהיה להשתמש בו 120 שנים.
הגשר נועד לתעבורת מכוניות, אך אפשרית גם תעבורת רוכבי אופניים והולכי רגל, אולם מעברם לא יורשה תמיד. הגשר הוא בגובה 38 מטרים, גובה בו יש משמעות לפגעי מזג אוויר, ערפל, סופות, רוחות חזקות ובהתאם לכך יקבעו תנאי המעבר לרוכבי אופניים והולכי רגל. הגשר מצויד במנגנונים אוטומטיים, שיעצרו את המעבר בו כאשר יהיה בכך סיכון.
הערות שוליים

↑  Inaugurat luna trecută, podul peste Dunăre de la Brăila are deja primele probleme (ברומנית)
↑  IRI ROMÂNIA Libertatea > Ştiri > Știri România Inaugurat luna trecută, podul peste Dunăre de la Brăila are deja primele probleme: „Au apărut nişte denivelări”. Autoritățile dau vina pe șoferi (ברומנית)
↑  Podul suspendat peste Dunăre, de la Brăila (ברומנית)
דב אריה קליג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1885 תרמ"ה
 פטירה:  1940 (בגיל 55 בערך) ת"ש
 מקום פעילות:  לודמיר, בריינזוב, לבוב
 תקופת הפעילות:  ?–1940 
 תחומי עיסוק:  מורה צדק, סופר
 רבותיו:  רבי יחיאל מיכל אפשטיין
 חיבוריו:  לב אריה, לב שמח, שמירת שבת, לב אדם
 
הרב דב אריה קליג (תרמ"ה, 1885 - ת"ש, 1940) היה רב בלודמיר, בריינזוב ובלבוב שבאוקראינה. מחבר הספרים שו"ת לב אריה, לב שמח ולב אדם.
ביוגרפיה

נולד בהרובישוב שבפולין להוריו ר' שמעון הלוי וחיה מלכה קליג. עד גיל 15 למד בעירו, ולאחר מכן עבר לבעלז ולמד שם אצל האדמו"ר מבעלז למשך כעשרה חודשים. בהמשך עבר לישיבת לומז'ה ולמד שם למשך שנתיים. לאחר מכן עבר לטרסטינה שבהונגריה ולמד אצל הרב בנימין פרלמן. כעבור שנתיים חזר לעיר הולדתו וגויס לצבא למשך כשנתיים.
לאחר מכן למד זמן מה אצל דודו הרב משה קליג, ואז עבר לישיבת נובהרדוק והתחבב על הרב יחיאל מיכל אפשטיין בעל ערוך השולחן, שבאחת הפעמים שנסע מעירו אף מינה את הרב קליג כמו"צ בהיעדרו. כעבור כשנתיים וחצי עבר הרב קליג לקובנה ולמד בישיבתו של הרב צבי הירש רבינוביץ', בנו של הרב יצחק אלחנן ספקטור, שם למד במשך כשלוש שנים. בהמשך נשא אישה שאביה שימש כמו"צ בלודמיר, ועם פטירתו התמנה לשמש כמו"צ תחתיו. בהמשך התגרש מאשתו ועבר לשמש כרב בעיירה רייזנוב, וכעבור זמן מה עבר ללבוב.
בעת מלחמת העולם הראשונה נשרף כל רכושו, כולל חידושי תורה רבים ושו"ת שהעלה על הכתב וטרם הספיק להדפיס.
ספריו

שו"ת לב אריה על ארבעה חלקי השולחן ערוך. לבוב תרצ"ו
ספר לב שמח על חמישה חומשי תורה
ספר שמירת שבת, דרשות על ענייני השבת
ספר לב אדם על הספר חכמת אדם
הערות שוליים

↑  אנציקלופדיה לחכמי גליציה חלק ד' ערך "קליג" עמ' 510.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303149905171  VIAF: 301102748   WorldCat (עם VIAF): 301102748 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דב אריה קליג".
דב אשכול

דב אשכול (בבלה)
דב (בבלה) אשכול (19 ביוני 1914 – 12 במרץ 1986) היה ממייסדי מערך השלישות בצה"ל ומראשוני התיירות בגליל.
תולדותיו

אשכול נולד בשנת 1914 בקרלסרוהה שבגרמניה בשם ברנהרד ויינטראוב, בנם השלישי של בינה וחיים ויינטראוב. השלים את השכלתו התיכונית בעירו. בגיל צעיר החל לפעול בתנועת הנוער הציונית "הבונים", שבה היה מדריך חבלי בין השנים 1932–1939.
בנובמבר 1939, לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, עלה לארץ ישראל ועברת את שמו לדב אשכול, אך היה מוכר יותר בכינוי "בבלה". בסמוך לעלייתו עבר להתגורר בקיבוץ אילת השחר, ובשנת 1941 הצטרף לחיל הנוטרים כסרג'נט אזורי במנגנון הקבע של ארגון "ההגנה". בשנת 1942 נישא ליהודית לבית זרנקין.
בשנת 1943 השתתף אשכול בקורס למנצחי מקהלות, לאחריו הקים מקהלות ובמשך שנים ספורות ניצח עליהן בקיבוצים שונים בגליל העליון.
בתקופת מלחמת העצמאות, שימש כסרג'נט הגפירים בגליל; הוא היה אחראי גם בפני הקצין הבריטי המופקד עליהם, וגם בפני ה"הגנה", על פעולת הגפירים בנפת תל חי. לאחר עזיבת הבריטים את הארץ התמנה לקצין שלישות בחטיבת עודד. במהלך שירותו בצה"ל נמנה בין מקימי הבקו"ם ושימש כקצין שלישות בגייסות השריון.
עם סיום שירותו הצבאי באפריל 1959 בדרגת סגן-אלוף, נשלח לגרמניה על ידי שר האוצר דאז לוי אשכול, ועמד בראש צוות מלווה הפיתוח (הבונדס). בשובו לארץ, בשנת 1960, נבחר למנהל ההארחה בקיבוצו, תפקיד בו שימש עד 1980. במהלך תקופה זו, בשנת 1978, נבחר לרכז הוועדה לחיפוש מפעל ג', מפעל שיתאים בדרישות העבודה לחברי הקיבוץ המבוגרים.
בשנים 1980–1986 עמד אשכול בראש האגודה לקידום ופיתוח בגליל העליון ובגולן. במקביל לתפקידו ריכז את ועדת הבניין בקיבוץ (1980 - 1981) ואגף החברה (1981 - 1983).
לאורך שנות פעילותו נבחר אשכול כחבר איגוד מנהלי המלון בישראל, מועדון "סקאל" ואבירי הגריל.
לאשכול בת ושני בנים.
בנו יוחאי חזר בתשובה לאחר שירות משמעותי בחיל האוויר כטייס f16  מוצלח ומשמש כיום כראש כולל ורב קהילה ברכסים.
פרסים והוקרה

"איש השנה" של מועדון "סקאל" חיפה ואזור הגליל (1967).
פרס העבודה מטעם ההסתדרות על שם מרדכי נמיר (1969).
פרס קפלן מטעם משרד העבודה (1974).
עיטור המלונאות מטעם התאחדות בתי המלון בישראל (1980).
פרס "ידיד התיירות" מטעם "סקאל" הגליל טבריה (1981).
פרס "איש השנה" בתיירות מידי נשיא המדינה חיים הרצוג ושר התיירות אברהם שריר (1983).
לקריאה נוספת

על המשמר, 8 ביולי 1962
דוד שליו, דבר, 7 ביולי 1964
מעריב, 18 ביולי 1974
שמעון ויס, דבר, 30 בספטמבר 1980.
הארץ, 28 ביוני 1983.
דבר, 18 ביולי 1983.
ד'תשפ"ד

ד'תשפ"ד (4784)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-19 בספטמבר 1023 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 6 בספטמבר 1024. שנה מסוג הכז, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנה שלישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
ד'תשפ"ה

ד'תשפ"ה (4785)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-7 בספטמבר 1024 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 27 באוגוסט 1025. שנה מסוג בשה, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה רביעית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשה, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
היסטוריה של עם ישראל
גשר בן-אליעזר

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גשר 
 על שם:  אריה בן-אליעזר 
 מיקום:  תל אביב-יפו 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1977
 תאריך פתיחה רשמי:  1977 
 מידע טכני
 מפתחים:  3 
 קואורדינטות:  32°05′52″N 34°46′38″E﻿ / ﻿32.0977°N 34.7773°E﻿ / 32.0977; 34.7773
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת תל אביב מוגדלת) גשר בן-אליעזר(למפת תל אביב רגילה) גשר בן-אליעזר(למפת גוש דן רגילה) גשר בן-אליעזר(למפת גוש דן מוגדלת) גשר בן-אליעזר  he גשר בן-אליעזרhe גשר בן-אליעזרמפת  צפון __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ רמת השרון (in English: Ramat HaSharon), __ הרצליה (in English: Herzliya) ממזרח: __ פתח תקווה (in English: Petah Tikva), __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
שלט הנחת אבן הפינה
הקדשת הגשר לאריה בן-אליעזר
גשר בן אליעזר מבט מלמטה
גשר בן-אליעזר הוא גשר על נחל הירקון בתחומי העיר תל אביב המחבר את שדרות רוקח דרך רחוב התערוכה עם רחוב דיזנגוף ורחוב הירקון.
היסטוריה

ב-23 בפברואר 1938, תקופה של שגשוג והתרחבות של העיר תל אביב, הונחה אבן פינה לגשר, בטקס רב רושם בנוכחות ראש העיר ישראל רוקח והנציב העליון סר ארתור ווקופ שהיה אז ביום סיור ופרידה מתל אביב עם סיום תפקידו. פרנסי תל אביב הבטיחו לווקופ שהגשר ייקרא על שמו, בשל תרומתו לפיתוח תל אביב ואהדתו לנושא הציוני.
אולם בעקבות פרוץ מלחמת העולם השנייה ומחסור בכספים, הגשר לא הוקם. דיונים על הצורך לבנות גשר במקום התקיימו החל מאמצע שנות ה-60 של המאה ה-20. בשלב מסוים הוצע להעביר את גשר הביילי ששימש את רחוב אבן גבירול עד השלמת גשר בר-יהודה, כחלופה זמנית, אולם גם כוונה זאת לא יצאה אל הפועל. בסופו של דבר הגשר נחנך בשנת 1977 ונקרא על שם אריה בן-אליעזר. 
בתודעה הציבורית, שמו של ווקופ שויך לגשר רדינג שהוקם על ידי חברת החשמל עוד באמצע שנת 1937.
באוגוסט 1987 נסגר זמנית חלק הגשר המאפשר נסיעה דרומה לצורך עבודות תחזוקה דחופות.
הערות שוליים

↑  חנוכת "גשר ווקופ" על הירקון, דבר, 24 בפברואר 1938
↑  השביל הירוק, סעיף 2, אתר התיירות של תל אביב יפו
↑  הכביש המחבר את הטיילת בת"א עם יפו תושלם בתוך שלושה חודשים, דבר, 14 באפריל 1969
↑  הגשר הכחול ייקרא מהיום ע"ש א. בן אליעזר, דבר, 24 במרץ 1977
↑  יעקב שביט, גדעון ביגר, ההיסטוריה של תל אביב, אוניברסיטת תל אביב, הוצאת רמות, 2002, עמ' 125.
↑  כשאין גשר - צריך לשנות את הקשר, מעריב, 6 באוגוסט 1987
מרדכי אלקן, חודש שיפוצים בגשר בן אליעזר החל בפקקי תנועה, מעריב, 6 באוגוסט 1987
גבריאל פיגה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  24 בפברואר 1887 מקון, צרפת 
 פטירה:  3 ביולי 1952 (בגיל 65) קלרמון-פראן, צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 מקצוע:  בישוף קתולי, כומר קתולי, תאולוג 
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (7 בנובמבר 2000) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  גבריאל פיגה
 
גבריאל פיגה (בצרפתית: Gabriel Piguet;‏ 1887, מקון (אנ') ‏– 1952, קלרמון-פראן), היה חסיד אומות העולם מצרפת.
ביוגרפיה

פיגה היה חייל צרפתי במלחמת העולם הראשונה. במלחמה נפצע קשה וקיבל את צלב המלחמה. משנת 1933 היה פיגה הבישוף הקתולי של קלרמון-פראן.
עם כיבוש צרפת בידי הגרמנים תמך פיגה בתחילה במרשל פטן אך עם פלישת גרמניה לדרום צרפת בסוף 1942 היה עד לרדיפת היהודים והדבר הביאו לתמוך בהצלת יהודים במוסדות קתוליים בתחום הדיוקסיה שלו. בין סוף 1942 למעצרו באביב 1944 קלט פיגה ילדים יהודים בבית הספר בקלרמון-פראן שבו עבד בהוראה, ילדים שנותרו לבדם לאחר מעצר הוריהם. כך יכלו ילדים אלה להיות מוסתרים מפני הנאצים. פיגה הבטיח להוריהם של הילדים שהוסתרו בבית הספר שלו, שלא יפעל להמרת דתם.  כמו כן היה פיגה מעורב בהתנגדות המחתרתית הקתולית לכיבוש הנאצי בצרפת.
ב-28 במאי 1944 עצרה המשטרה הגרמנית את פיגה בקתדרלה שבה פעל, בעוון מתן סיוע לכומר שהיה מבוקש על ידי הגסטפו. פיגה נכלא בקלרמון-פראן ומשם גורש לדכאו בספטמבר. בדכאו, הסמיך פיגה בחשאי לכמורה את קרל לייסנר (אנ') שנפטר לאחר שחרור המחנה משחפת ולימים הוכר כקדוש על ידי האפיפיור יוחנן פאולוס השני.
פיגה שרד במעצרו למרות שאיבד 35 קילוגרמים ממשקלו, ובשנת 1945 שב לצרפת.
ב-2000 הכיר יד ושם בגבריאל פיגה בתור חסיד אומות העולם.
ד'תשצ"ב

ד'תשצ"ב (4792)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-20 בספטמבר 1031 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 8 בספטמבר 1032. שנה מסוג בשה, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה רביעית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשה, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
היסטוריה של עם ישראל
ד'תשצ"א

ד'תשצ"א (4791)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-31 באוגוסט 1030 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 19 בספטמבר 1031. שנה מסוג בשז, היא מעוברת, ואורכה 385 ימים. זו שנה שלישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשז, ובה 385 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
ד'תשפ"ט

ד'תשפ"ט (4789)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-23 בספטמבר 1028 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 10 בספטמבר 1029. שנה מסוג בחג, איננה מעוברת, ואורכה 353 ימים. זו שנה ראשונה לשמיטה.
לפי ההלכה, בשנת ד'תשפ"ט מתחיל מחזור חמה בן 28 שנים, ולכן מברכים את ברכת החמה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בחג, ובה 353 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
ברכת החמה ביום רביעי ט' בניסן - 26 במרץ 1029 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז).
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
גרין קארד

ערך זה עוסק ברישיון שהִיה בארצות הברית. אם התכוונתם לסרט בשם זה, ראו .
גרין קארד אמריקאי
גרין קארד (Permanent residence, כלומר תושבות קבע) הוא כרטיס זיהוי המזהה את נושאו כבעל מעמד של תושב קבע שאינו אזרח בארצות הברית. המונח "גרין קארד" גם מתייחס לתהליך ההגירה במהלכו הופכים המהגרים לתושבי קבע חוקיים. למחזיקי גרין קארד זכויות מסוימות, ובכללן הרשות להתגורר ולעבוד בארצות הברית במשך תקופה ממושכת. מי שהוענק לו גרין קארד צריך לשמור על כללים מסוימים, ועלול להיות מגורש אם הפר תנאים אלו.
הגרין קארד הוצא בעבר על ידי שרות ההגירה והאזרוח (INS). סוכנות זו אוחדה עם והוחלפה על ידי משרד האזרחות ושרותי ההגירה (BCIS). זמן מה לאחר מכן שונה שמו של הארגון ממשרד האזרחות ושרותי ההגירה (BCIS) למשרד שירותי האיזרוח וההגירה האמריקאי (USCIS).
אזרח זר בעל כרטיס גרין קארד רשאי להשיג שני היתרים חשובים בזמן שהבקשה נמצאת בתהליכי טיפול: אישור עבודה, והיתר המאפשר לצאת ולהיכנס למדינה.
שמירה על סטטוס תושב הקבע

על פי החוק, תושבי הקבע בארצות הברית חייבים לשאת בכל עת כרטיס גרין קארד בר תוקף ולהציג אותו על פי דרישה לקצין מטעם מחלקת ההגירה. על אף שהתושבים הזרים בסטטוס של תושב קבע נדרשים לשאת עמם את כרטיסי הזיהוי הללו, אזרחי ארצות הברית אינם נדרשים לשאת תעודת זיהוי כלשהי. לפני ה-11 בספטמבר 2001 הרשויות הסתפקו בבדיקת הסטטוס של תושבי הקבע בביקורת הגבולות כשחזרו מחו"ל, והדרישה לשאת הגרין קארד עצמו בכל עת בתוך גבולות ארצות הברית לא נאכפה. לאחר אירועי ספטמבר 2001, פקידי מחלקת המדינה של ארצות הברית החלו לעיתים לבצע בדיקות שגרתיות בהם נשאלים אנשים אם הם אזרחי ארצות הברית, ובמקרה שאינם הם מתבקשים להציג את הגרין קארד או הוכחה אחרת המצביעה על סטטוס תושבות חוקי.
הרשויות האמריקאיות יכולות לבטל את סטטוס תושב הקבע. בין השאר כתוצאה מביצוע עבירות פליליות שעלולות גם להיות עילה לגירוש. הרשויות האמריקאיות יכולות גם לקבוע כי תושב קבע איבד את הסטטוס שלו משום ששהה מחוץ לגבולות ארצות הברית יותר מ-365 ימים (מבלי לקבל אישור על כך לפני שעזב), או משום שלא הגיש דו"ח מס הכנסה בזמן שהותו מחוץ לגבולות ארצות הברית. הרשויות רשאיות גם לבטל את הסטטוס של תושב הקבע אם נמצא כי הסטטוס הושג במרמה.
מי שאיבד את סטטוס תושב הקבע חייב לעזוב את גבולות ארצות הברית בהקדם האפשרי או שיעמוד בפני גירוש של רשויות ההגירה. במקרים מסוימים הרשויות יכולות לאסור על אנשים מסוימים להיכנס לגבולות ארצות הברית במשך שלוש או שבע שנים, ולעיתים אף לצמיתות.
הגרלת הגרין קארד

כל שנה, בסביבות 50,000 אשרות הגירה ניתנות דרך הגרלת הגרין קארד לאנשים שנולדו בארצות בעלות שיעור הגירה נמוך יחסית לארצות הברית (בעל שיעור של פחות מ-50,000 מהגרים בחמש השנים האחרונות). הפונים יכולים להגיש את הבקשה רק לפי ארץ הלידה, ולא לפי אזרחותם. מי שעלה בגורל יכול להגיש מועמדות לתושבות קבע בארצות הברית. הזוכים בהגרלה יכולים גם להגיש בקשה זהה לבני או בנות זוגם ולילדים אם הם אינם נשואים ומתחת לגיל 21.
אם תושבות הקבע ניתנת, הזוכה – ומשפחתו, אם הם עומדים בתנאים שהוגדרו – מקבלים אשרת הגירה בדרכוניהם, שאותה יש לממש בתוך שישה חודשים מתאריך הנפקתו באחד מנמלי הכניסה השונים לארצות הברית. המהגר החדש מקבל חתימה בדרכון המוכיחה שהוא נכנס באופן חוקי לארצות הברית, ושהוא זכאי כעת לחיות ולעבוד לצמיתות בארצות הברית. הגרין קארד עצמו מגיע בדרך כלל בדואר תוך מספר חודשים.
הגרלת הגרין קארד > תעשיית ההונאות ותרגילי העוקץ סביב הגרלת הגרין קארד

יש חברות המנסות לגבות כסף דרך ההונאות ותרגילי עוקץ שונים סביב הגרלת הגרין קארד, בהן סוכנים לוקחים כסף מהפונים ומבטיחים להם שיגישו בשמם את טופסי ההשתתפות בהגרלה, בדרך כלל תמורת תשלום של בין 50 דולר ל-250 דולר. חלק מהחברות הללו טוענות כי הן מסוגלות להגדיל את הסיכויים של הפונים לזכות בהגרלה. טענה זו אינה נכונה - למעשה, הם יכולים לעכב את הבקשה או לא להגישה כלל. כמו כן, חלק מהחברות טוענות שהן מספקות כרטיסי טיסה חינם לזוכים או רווחים אחרים, כמו הנחות על הגשת טפסים נוספים בהגרלות נוספות בעתיד ואף מענקים כספיים אם יזכו. אין דרך כלשהי להבטיח שהחברות יקיימו את הבטחותיהן.
גם מחלקת המדינה של ארצות הברית וגם ועדת הסחר הפדרלית (FTC) הוציאו הודעות לציבור המזהירות מפני חברות מסוג זה.
הגרלת הגרין קארד > מגמות עכשוויות

מעל 6.4 מיליון איש השתתפו בהגרלת הגרין קארד בשנת 2008. זהו גידול משמעותי מההגרלה של 2007 בה השתתפו כ-5.5 מיליון מתמודדים. רוב המשתתפים בהגרלה זו היו מאפריקה ואסיה - 41% היו מאפריקה, 38% מאסיה, 19% מאירופה, ו-2% מדרום אמריקה, אמריקה המרכזית, והקריבים. המספר הגדול ביותר של הפונים הגיע מבנגלדש (יותר מ-1.7 מיליון פונים) לאחר מכן ניגריה ( 684,735 פונים) ולאחר מכן אוקראינה עם (619,584 פונים).
ראו גם

ויזה לארצות הברית
בלו קארד
גרמיש-פרטנקירכן

| --- | --- |
סמל גרמיש-פרטנקירכןסמל גרמיש-פרטנקירכן
גרמיש פרטנקירכן. ברקע – פסגות צוגשפיצה ואלפשפיצה
גרמיש פרטנקירכן. ברקע – פסגות צוגשפיצה ואלפשפיצה
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 מדינה:  בוואריה בוואריה
 מחוז:  גרמיש-פרטנקירכן
 מושל:  Elisabeth Koch
 תאריך ייסוד:  1935 
 שטח:  205.66 קמ"ר
 גובה:  708 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  27,482 (31 בדצמבר 2022)
  ‑ צפיפות:  130 נפש לקמ"ר (2013)
 קואורדינטות:  47°30′00″N 11°05′00″E﻿ / ﻿47.5°N 11.083333333333°E﻿ / 47.5; 11.083333333333 
 אזור זמן:  UTC +1
 www.gapa.de
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניגרמיש-פרטנקירכן(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניגרמיש-פרטנקירכן(למפת בוואריה רגילה) מינכן נירנברג אאוגסבורג וירצבורג רגנסבורג אינגולשטאדט פירט ארלנגן ביירוית במברג צ'כיה אוסטריה שווייץ באדן וירטמברג  הסן תורינגיה סקסוניהגרמיש-פרטנקירכן(למפת בוואריה מוגדלת) מינכן נירנברג אאוגסבורג וירצבורג רגנסבורג אינגולשטאדט פירט ארלנגן ביירוית במברג צ'כיה אוסטריה שווייץ באדן וירטמברג  הסן תורינגיה סקסוניהגרמיש-פרטנקירכן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
גרמיש-פרטנקירכן (בגרמנית: Garmisch-Partenkirchen) היא עיירה ואתר נופש הררי בדרום מדינת בוואריה שבגרמניה, בקרבת גבולה עם אוסטריה.
היסטוריה

גרמיש-פרטנקירכן מורכבת מאיחוד של העיירות ההיסטוריות גרמיש (המערבית) ופרטנקירכן (המזרחית), אשר שומרות על המאפיינים הייחודיים להן גם בימינו. פרטנקירכן נוסדה בתקופה הרומית בשם "פרטנום" (Partanum) על דרך המסחר שבין ונציה ואאוגסבורג ומוזכרת לראשונה בשנת 15 לספירה. הרחוב הראשי בעיר המודרנית סלול בתוואי הדרך ההיסטורית. גרמיש מוזכרת לראשונה כ-800 שנה מאוחר יותר בשם גרמנסקאו (Germaneskau –"מחוז גרמני") המרמז על התיישבות של שבט טווטוני בחלקו המערבי של העמק.

בסוף המאה ה-13 עבר האזור, שהיה חלק מדוכסות ורדנפלס, לשליטת הנסיך-בישוף של פרייזינג, שהחזיק בו עד לחלוקה מחדש של אזורי השליטה בגרמניה בשנת 1803.
הגידול בנפחי המסחר הימי בין אירופה לאמריקה בתחילת המאה ה-16 הביא לנסיגה בפעילות בדרכי המסחר המסורתיות ביבשה ולשקיעה כלכלית של הערים בסביבתן. אדמת העמק הביצתית סביב גרמיש-פרטנקירכן קשה לעיבוד חקלאי, וחיות טרף היוו איום קבוע על חיות המשק בכפרים. האוכלוסייה סבלה ממגפות ובהן מספר התפרצויות של אבעבועות שחורות, אשר בתורן גרמו לתופעות של ציד מכשפות, בעיקר בשנים 1589-1596 בהן הועלו על המוקד 63 בני אדם – כ-10% מן האוכלוסייה.
טירת ורדנפלס הממוקמת מצפון לעיירה, אשר שימשה כמקום מושבו של המושל האזורי מטעם הנסיך-הבישוף, ובה נכלאו, נשפטו, והוצאו להורג האשמים לכאורה במצב הקשה של האוכלוסייה, הפכה למוקד של אמונות טפלות, ננטשה במאה ה-17, ונהרסה כמעט לחלוטין בסביבות שנת 1750. הריסותיה שימשו לבניית הכנסייה החדשה בכיכר מריאן שבמרכז העיירה אשר הושלמה בשנת 1752. הכנסייה החדשה החליפה את הכנסייה הישנה אשר נבנתה במקור כמקום לפולחן פגאני.
העיירות גרמיש ופרטנקירכן נשארו נפרדות עד שנת 1935, שבה אוחדו בהוראתו של היטלר, כהכנה למשחקי אולימפיאדת החורף שנועדו להתקיים שם בשנת 1936. כיום עדיין ניתן לאפיין את ההפרדה בין העיירות המקוריות: החלק של גרמיש נדמה כמודרני יותר, לעומת פרטנקירכן, שבה חלק מן הדרכים סלולות עדיין בחלוקי נחל משוקעים בבטון, כבעבר.
תחבורה

הגישה לעיר מודרנית ונוחה באמצעות כביש המתחבר ישירות לכביש המהיר A-95. תחנת הרכבת שלה מהווה צומת מפגש חשוב לקווים בין מינכן לאינסברוק ולקווי הרכבת המקומיים בהרי האלפים למיטנוואלד ואזור טירול. תחנת הרכבת מהווה גם תחנה ראשית בקו לפסגת צוגשפיצה-ההר הגבוה בגרמניה.
ספורט

בשנת 1936 שימשה גרמיש-פרטנקירכן כאתר המרכזי של אולימפיאדת החורף ובה הוצג לראשונה הענף המכונה "סקי אלפיני". בשנים 1978 ו-2011 התקיימו בה תחרויות אליפות העולם בסקי אלפיני. ההרים הסובבים את העיירה משמשים כאתר מושלם לתחרויות גלישה מסוגים שונים. בראש השנה מתקיימת בעיר תחרות מסורתית של קפיצות סקי.
מוסדות ואתרים בעלי עניין

בגרמיש-פרטנקירכן ממוקם המרכז האירופי ללימודי ביטחון על שם ג'ורג' מרשל שהוקם בשנת 1993, ובקרבתו גם מרכז נופש של הצבא האמריקני. בעיירה ממוקם מזה 50 שנה "המרכז הגרמני לראומטולוגיה של ילדים ונוער" שהוא המרכז המתמחה הגדול ביותר באירופה בתחום זה.
גרמיש-פרטנקירכן משמשת כאמור כבסיס יציאה מרכזי בעליה לפסגת צוגשפיצה ולטיולי הליכה הרריים בפסגות נוספות שבסביבתה. מדרום לעיירה ניתן לבקר בקניון פרטנקלאם החצוב בין המצוקים לאורך של כקילומטר וחצי. במרחק של כ-10 ק"מ מגרמיש-פרטנקירכן ממוקמת טירה קטנה (Königshaus am Schachen) שנבנתה לכבודו של המלך לודוויג השני ואשר הגישה אליה היא באמצעות שביל הליכה בלבד.
ערים תאומות

פינלנד לאהטי, פינלנד (מ־1987)
דאגמאר ורל

דאגמאר ורל (בגרמנית: Dagmar Wöhrl; נולדה ב-5 במאי 1954) היא פוליטיקאית גרמנייה.
ביוגרפיה

ורל נולדה בנירנברג כדאגמאר וינקלר.
בצעירותה נבחרה למיס גרמניה וייצגה את גרמניה במספר תחרויות יופי בינלאומיות: מיס תבל 1973, מיס עולם 1977 שם זכתה כסגנית שנייה, מיס אינטרנשיונל 1977 שם סיימה כסגנית ראשונה, ובמיס אירופה 1977.
בשנים 1994, 1998, 2002, 2005, 2009 ו-2013 נבחרה לחברת הבונדסטאג, שם ייצגה את צפון נירנברג. בכהונה הראשונה של אנגלה מרקל כקנצלרית גרמניה שימשה כמזכירת המדינה הפרלמנטרית במשרד הכלכלה והטכנולוגיה. משנת 2009 היא חברה בוועדה לענייני תרבות ומדיה של הממשלה.
ורל היא בוגרת תואר במשפטים מאוניברסיטת נירנברג.
נשואה להאנס רודולף ווהלל, מנכ"ל חברה, ולהם שני בנים.
גבריאל צפרוני

| --- | --- |

 לידה:  17 באוקטובר 1915 וילנה, ליטא
 פטירה:  7 ביוני 2011  (בגיל 95)
 מקום קבורה:  בית העלמין ירקון 
 מדינה:  ישראל
 מעסיק:  הבוקר
 
גבריאל צפרוני (17 באוקטובר 1915 - 7 ביוני 2011) היה עיתונאי ישראלי, עורך העיתון "הבוקר" ומנכ"ל תיאטרון "הבימה".