stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לירון כרקוקלי
ביוגרפיה > כשחקנית

בסביבות גיל 12 נרשמה כרקוקלי לסוכנות שחקנים והתחילה ללכת לאודישנים לסדרות וסרטים. התפקיד הראשון והמשמעותי שקיבלה היה בסדרת הילדים והנוער בערוץ הילדים "זומזום" (שנת 2005), בה שיחקה בתפקיד הראשי של "גילי" - נערה סנובית ושמחה. לסדרה היו שתי עונות.
בשנת 2009 התקבלה לסדרה "מה שנחוץ לרווק" של עירית לינור (HOT3) סדרה המבוססת על הספר "גאווה ודעה קדומה". היא שיחקה בתפקיד גדול של זוהר שדה - ילדה מתבגרת לאם חד הורית (יעל הדר). זה היה התפקיד הדרמטי הראשון שלה.
ב-2011 התקבלה לסדרת הדרמה "בלו נטלי" (Yes) בה שיחקה את מור, הבת של יפתח קליין - נערה מורדת שיוצאת עם בחור בניגוד לרצונם של הוריה.
כרקוקלי מדבבת לערוץ הילדים ולערוץ הופ!. בין הסדרות שהשתתפה בהן - "רחוב סומסום", "סי ג'יי הדי ג'יי", "דובוני אכפת לי", "קריפי קריצ'ר", "אי-שרדות", "תותית", "ויפו הכלב המעופף", "חברי הארנב" ועוד. שרה את שיר הבוקר של ערוץ "הופ!" (הוקלט כשהייתה בת 6) ושירים נוספים לערוץ.
למדה כתיבה והלחנה אצל אוהד חיטמן.
כרקוקלי שירתה בצה"ל בתור מאבטחת מתקנים ועקב בעיות ת"ש הועברה להיות פעילת חינוך בבסיס הקריה. השתחררה בדצמבר 2012.
חיים אישיים

כרקוקלי היא אחותה של הזמרת טלי כרקוקלי.
כרקוקלי ניהלה זוגיות עם המנהל האומנותי והמפיק המוזיקלי של הצמד כרקוקלי, סתיו בגר.
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה/תוכנית | תפקיד | ערוץ | במאי |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003 | יש מצב |  | ערוץ 11 |  |
| 2005–2006 | זומזום (2 עונות) | גילי | ערוץ הילדים | רני סער |
| 2009 | מה שנחוץ לרווק | זוהר שדה | HOT3 | עירית לינור |
| 2012 | בלו נטלי | מור | Yes Drama HD | עודד לוטן |
| 2013 | אקס פקטור ישראל | מתחרה יחד עם אחותה טלי | ערוץ 2 | איתן צור |
| 2015 | הכי טוב ככה | זמרת | ערוץ דיסני | יוסי קרן |
פילמוגרפיה > הצגות ומחזות זמר

| שנה | הצגה | תפקיד | מפיק | במאי |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1999 | פסטיגל 99 - המילניום | שנת 2000 ומחרוזת דיסני | מיקי פלד | חנוך רוזן |
| 2000 | ספר הג'ונגל | באנה | עזריאל אשרוב הפקות | עזריאל אשרוב |
| 2001 | ווינדוס XP: המחזמר | ילדה | דורון מדלי | ירון מאירי |
| 2001 | פסטיגל | אושר | מיקי פלד | חנוך רוזן |
| 2002 | קטנטנות | נדיה | יוכלמן אשר פרידמן | משה קפטן |
| 2003 | חנהל'ה ושמלת השבת | חנהל'ה | עזריאל אשרוב הפקות | עזריאל אשרוב |
| 2006 | עמי ותמי | תמי | מ.מ הפקות | מאור מיימון |
| 2023 | השנה היפה בחיי | נועה המלצרית | תיאטרון הבימה, ותיאטרון חיפה | משה קפטן |
פילמוגרפיה > קלטות ילדים

| שנה | שם הקלטת | תפקיד | מפיקים | במאי |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1999 | פים פם פה | ילדה | ציקי בן דרור, ברטי הלר | מרקו כרמל |
| 2006 | מותק של בייביסיטר | לירון | גילי גולן | ניר דורון |
פילמוגרפיה > מדבבת

| שנה | סדרה/סרט | תפקיד | ערוץ | במאי/ת דיבוב |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | פט שופ | סו פטרסון | ערוץ הילדים | אפי בן ישראל |
| 2013 | ג'יזל והצוות הירוק | קישה | ערוץ הילדים | שרון בורגאוקר |
| 2013 | היוצרים | לימיי | ערוץ לוגי | שרון בורגאוקר |
| 2013 | הנרי חיבולקצת | רוברטו | דיסני ג'וניור | שרון בורגאוקר |
| 2012 | רחוב סומסום | דמויות שונות | ערוץ הופ! | אפי בן ישראל ושרון בורגאוקר |
| 2011 | משפחת דה וינצ'י | זואי דה וינצ'י | ערוץ הילדים | אורלי קטן |
| 2010 | אי-שרדות אקשן | סיידי | ערוץ הילדים | אפי בן ישראל |
| 2010 | אי-אי-אי-שרדות | סיידי | ערוץ הילדים | אפי בן ישראל |
| 2010 | סי ג'יי הדי ג'יי | סי ג'יי | ערוץ הילדים | אפי בן ישראל |
| 2010 | אי-שרדות | סיידי | ערוץ הילדים | אפי בן ישראל |
| 2009 | דובוני אכפת לי: הרפתקה בפארק השעשועים | דובונית הלוואי | ערוץ הופ! | אפי בן ישראל |
| 2009 | דובוני אכפת לי: המשאלה הגדולה | דובונית הלוואי | ערוץ הופ! | אפי בן ישראל |
| 2009 | חברי הארנב | קוראל | ערוץ הופ! | אפי בן ישראל |
| 2009 | הקרקס של ג'וג'ו | קרוקי | ערוץ הופ! | אפי בן ישראל |
| 2009 | דובוני אכפת לי | דובונית הלוואי | ערוץ הופ! | אפי בן ישראל |
| 2008 | ויפו הכלב המעופף | בטי | ערוץ הופ! | ליאור סול |
| 2007 | קריפי קריצ'ר | מלאני | ערוץ לוגי | אורלי קטן |
| 2005 | עולמו של אלמו |  | ערוץ הופ! | אפי בן ישראל |
פילמוגרפיה > שירה

| שנה | סדרה/סרט | שיר | ערוץ | במאי/ת דיבוב |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1999 | פים פם פה | שירה | קלטת ילדים | מרקו כרמל |
| 2007 | איציק הליצן | שיר פתיחה וסיום (ביצוע) |  | איתי קסירר |
| 2009 | דובוני אכפת לי: הרפתקה בפארק השעשועים | שירה |  | אפי בן ישראל |
| 2009 | חברי הארנב | שיר פתיחה (ביצוע) |  | אפי בן ישראל |
| 2009 | דובוני אכפת לי | שיר פתיחה (ביצוע) |  | אפי בן ישראל |
| 2010 | סי ג'יי הדי ג'יי | שיר פתיחה (ביצוע) |  |  |
הערות שוליים

↑  ערן סויסה, האחיות כרקוקלי: "אין מספיק פרגון נשי בין זמרות", באתר ישראל היום, 20 באוגוסט 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007601611005171  VIAF: 11148035594087970681   WorldCat (עם VIAF): 11148035594087970681
איאון ביילי

| --- | --- |

 לידה:  8 ביוני 1976 (בן 48) סנטה מוניקה, ארצות הברית 
 שם לידה:  Eion Francis Hamilton Bailey 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1997 
 מקום לימודים:  האקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה (1996)  הקולג' העירוני בסנטה ברברה 
 פרסים והוקרה:  פרס אמי לבידור בשעות היום 
 פרופיל ב-IMDb
 
איאון פרנסיס המילטון ביילי (באנגלית: Eion Francis Hamilton Bailey /הגייה: ˈiːɒn / EE -on; נולד ב-8 ביוני 1976) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
ביוגרפיה

ביילי למד במגמת דרמה בתיכון. עד מהרה הופיע בכל הצגה בבית הספר. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון המשיך ללמוד באקדמיה האמריקאית לאמנויות בדרמה בניו יורק. הוא למד לזמן קצר בסנטה ברברה סיטי קולג'. ביילי נישא לבמאית התיאטרון הקנדית וויני מנגשה. לבני הזוג שני ילדים.
ביוגרפיה > קריירה

בשנת 1999 הופיע ביילי בסרט הקולנוע "מועדון קרב". שנה לאחר מכן הופיע בסרט "כמעט מפורסמים".
בשנת 2001 הופיע בסדרת הטלוויזיה מבית היוצר של הבמאי סטיבן ספילברג, "אחים לנשק". בשנת 2003 הופיע בסרט "ובכיכובו של פאנצ'ו וילה בתפקיד עצמו". שנה לאחר מכן הופיע בתפקיד ראשי בסרט "ציידי המחשבות".
בשנת 2007, זכה ביילי בפרס אמי ליום על הופעתו בסרט "האמא של כל המסיבות".
בין השנים 2012–2017 שיחק בסדרת הטלוויזיה "עד עצם היום הזה".
ב-1 במאי 2013, ביילי התארח בפרק בסדרה "חוק וסדר: מדור מיוחד" בתור פרנק פיטרסון, יוצא מלחמת עיראק עם הפרעת דחק פוסט-טראומטית, שהופך לעד מפתח בחקירה של תקיפה מינית במועדון לילה. בשנת 2014 הופיע ביילי בתפקיד חוזר בסדאת הטלוויזיה "ריי דונובן".
בשנת 2020 החל לשחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "אמילי בפריז". באותה שנה שיחק במיני סדרה "העמדה".
במאי 2021 פורסם כי ביילי לוהק לתפקיד ראשי בסדרת המתח והאימה "אין מוצא".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם הסרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997 | A Better Place | ריאן |  |
| 1999 | מועדון קרב | ריקי |  |
| 2000 | The Young Unknowns | ג'ו |  |
| 2000 | Center Stage | ג'ים גורדון |  |
| 2000 | כמעט מפורסמים | יאן ונר |  |
| 2002 | The Scoundrel's Wife | ג'ק בורוול |  |
| 2003 | Seven and a Match | סיד |  |
| 2003 | And Starring Pancho Villa as Himself | פרנק נ. תאייר |  |
| 2004 | ציידי המחשבות | בובי ויטמן |  |
| 2005 | Life of the Party | מייקל | זכה בפרס אמי בקטגוריית הביצוע הטוב ביותר במופע לילדים/נוער/משפחה |
| 2005 | Sexual Life | דייוויד |  |
| 2008 | A House Divided | רומי מאיר | ידוע גם כ"שפת האויב" |
| 2009 | The Canyon | ניק |  |
| 2009 | (Untitled) | ג'וש |  |
| 2017 | Extortion | קווין ריילי |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997 | באפי ציידת הערפדים | קייל דופורס | פרק אחד |
| 1998 | Significant Others | קמבל שאסן | תפקיד ראשי |
| 1998 | דוסון קריק | בילי רונרד | 2 פרקים |
| 2001 | אחים לנשק | טוראי דייוויד קניון ובסטר | מיני סדרה |
| 2003 | ובכיכובו של פאנצ'ו וילה בתפקיד עצמו (אנ') | פרנק טייר | סרט טלוויזיה של HBO |
| 2003 | ללא עקבות | כריסטופר מייס | פרק אחד |
| 2005 | ER | ג'יק סקנלון | תפקיד חוזר (עונה 11) |
| 2005 | CSI: ניו יורק | דין לסינג | פרק אחד |
| 2006 | סיוטים וחלומות: מסיפוריו של סטיבן קינג | לוני פרימן | פרק אחד |
| 2006 | Orpheus |  | סרט טלוויזיה |
| 2006 | Candles on Bay Street | סם סימונס | סרט טלוויזיה |
| 2009 | פשע מן העבר | פטריק לנוקס | פרק אחד |
| 2009 | מספ7ים | קאם | פרק אחד |
| 2010 | Dirty Little Secret | ג'ק | תפקיד קולי, תפקיד ראשי |
| 2010–2011 | פרשיות סמויות | בן מרסר | תפקיד חוזר (עונות 1–2) |
| 2011 | שלושים ומשהו | אנדרס | פרק אחד |
| 2011 | חוק וסדר: כוונה פלילית | אדם וינטר | פרק אחד |
| 2012–2017 | עד עצם היום הזה | אוגוסט ויין בות'/פינוקיו | תפקיד ראשי עונה 1, תפקיד חוזר – עונות 2, 4, 6 |
| 2013 | חוק וסדר: מדור מיוחד | פרנק פיטרסון | פרק אחד |
| 2014 | ריי דונובן | סטיב נייט | תפקיד חוזר עונה 2 |
| 2015 | Stalker | ריי | תפקיד חוזר, 6 פרקים |
| 2016 | Who Killed JonBenet |  | סרט טלוויזיה |
| 2017 | Switched for Christmas | טום קינדר | סרט טלוויזיה |
| 2018 | FBI | סנטור גארי לינץ | פרק אחד |
| 2020 | העמדה | טדי וויזק | מיני סדרה, 10 פרקים |
| 2020 | אמילי בפריז | רנדי צימר | תפקיד חוזר |
| 2020 | Deliver by Christmas | ג'וש | סרט הולמרק |
| 2022 | אין מוצא | ג'ים מתיוז | תפקיד ראשי |
הערות שוליים

↑  "Eion Bailey welcome". audioboo.fm. אורכב מ-המקור (mp3, audio) ב-31 במאי 2012. I'm Eion Bailey and I play David Kenyon Webster on Band... {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Center Stage Takes Us Behind the Scenes". Los Angeles Sentinel. 26 באפריל 2000. אורכב מ-המקור ב-11 ביוני 2014. נבדק ב-6 בנובמבר 2013 – via Highbeam.com. {{cite news}}:  (עזרה) (נדרשת הרשמה)
↑  Pearlman, Cindy (18 באפריל 1999). "The Fight Club". Chicago Sun-Times. אורכב מ-המקור ב-11 ביוני 2014. נבדק ב-6 בנובמבר 2013 – via Highbeam.com. {{cite news}}:  (עזרה) (נדרשת הרשמה)
↑  Dan Mountney, 9 things you didn’t know about the making of Band of Brothers, Welwyn Hatfield Times, ‏3 ביוני 2021
↑  Heather Graham Has Joined the Cast of the CBS All Access Stephen King Adaptation of THE STAND — GeekTyrant, GeekTyrant, ‏3 בספטמבר 2019
↑  "34th Annual Creative Arts & Entertainment Emmy Awards Presented at the Star-Studded Hollywood Gala" (הודעה לעיתונות). Daytime Emmy Awards. 14 ביוני 2007. אורכב מ-המקור ב-9 בדצמבר 2007. נבדק ב-6 בנובמבר 2013. {{cite press release}}:  (עזרה)
↑  "Coming Attractions". The Washington Post. 6 באפריל 2007. אורכב מ-המקור ב-11 ביוני 2014. נבדק ב-6 בנובמבר 2013 – via Highbeam.com. {{cite news}}:  (עזרה) (נדרשת הרשמה)
↑  Barbeito, Camila (7 באוקטובר 2020). "You're Having a Hard Time Placing Emily in Paris's Randy Because He's in Everything". POPSUGAR Entertainment (באנגלית). נבדק ב-13 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jethro Nededog, The Hollywood Reporter, The Hollywood Reporter, ‏5 בספטמבר 2011
↑  "'Law & Order: SVU': Eion Bailey Previews 'Respectful' Portrayal of Post-War Hardships". The Hollywood Reporter. 5 בינואר 2013. נבדק ב-3 באוקטובר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  The Deadline Team, Deadline, Deadline, ‏5 במרץ 2014
1 2  John Boone‍, Your Guide to the Hot Men of 'Emily in Paris', WUSA, ‏5 בספטמבר 2020
↑  Erik Pedersen, Deadline, Deadline, ‏5 בספטמבר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007350495505171  PLWABN: 9811263612905606  BNE: XX5018911  GND: 1072240734  ISNI: 0000 0000 4839 2411  LCCN: no2004097197  NKC: xx0150226  VIAF: 4710149296280980670005   WorldCat (עם VIAF): 4710149296280980670005
ריס וייקפילד

| --- | --- |

וייקפילד, 2013
 לידה:  20 בנובמבר 1988 (בן 36) קיירנס, אוסטרליה 
 מדינה:  אוסטרליה 
 תקופת הפעילות:  מ-2000 
 מקום לימודים:  קולג' מקדונלד 
 פרופיל ב-IMDb
 
ריס וייקפילד (באנגלית: Rhys Wakefield; נולד ב-20 בנובמבר 1988) הוא שחקן, מפיק ובמאי קולנוע אוסטרלי. מוכר בשל תפקידו כפרסי ברנס בעונה השלישית של הסדרה "בלש אמיתי" של רשת HBO. לפני כן, הוא שיחק באופרת הסבון האוסטרלית "קרוב רחוק", ובתפקיד הראשי בסרט "הבלון השחור".
ביוגרפיה

וייקפילד נולד בקיירנס שבקווינסלנד, אוסטרליה, לאם העוסקת בתקנים רפואיים ולאב המשרת בצי האוסטרלי. לפני שהופיע בתפקיד לוקאס באופרת הסבון "קרוב רחוק", וייקפילד שיחק במשך יותר משש שנים. הוא השתתף בשיעורים במכללת מקדונלד לאמנויות הבמה שם זכה במלגה בשנת 2003, במהלכם הופיע בפסטיבלים רבים כמו פסטיבל שייקספיר, ועבד עם אופרה אוסטרליה וגם עם הבלט האוסטרלי. וייקפילד סיים את לימודיו בשנת 2006.
קריירה

תפקיד המשחק המקצועי הראשון שלו היה בסדרת הטלוויזיה האוסטרלית "אל תאשימו אותי", שם הופיע בשני פרקים.
באוגוסט 2005 לוהק וייקפילד בתפקיד לוקאס הולדן באופרת הסבון האוסטרלית הפופולרית "קרוב רחוק". הופעתו בסדרה הובילה למועמדות לפרס לוגי ל"כשרון החדש הטוב ביותר" לשנת 2006.
וייקפילד שיחק בתפקיד ראשי ראשון בסרט "הבלון השחור" בתפקיד תומאס מוליסון, שהוביל אותו למועמדות לפרס השחקן הטוב ביותר בפרסי האקדמיה האוסטרלית לקולנוע וטלוויזיה (AACTA), למועמדות לפרס השחקן הטוב ביותר בפרסי מכון הקולנוע האוסטרלי וחוג מבקרי הקולנוע באוסטרליה על הופעתו בסרט. הסרט הוקרן בהקרנת בכורה ב-6 במרץ 2008 באוסטרליה לאחר בכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין בגרמניה. הסרט זכה בפרס דוב הקריסטל לסרט באורך מלא הטוב ביותר בקטגוריה "דור 14+".
כיוצר סרטים, וייקפילד כתב וביים את הסרט הקצר "איש הולך לבר" שההגיע לגמר בפסטיבל הסרטים הקצרים הבינלאומי "Tropfest" בסידני בשנת 2013. התסריט שלו, שכותרתו "אנא סגור את השער" הגיע לגמר בתחרות תסריטאות פסטיבל Cinequest 2016" ונבחר רשמית לפסטיבל הסרטים בוורלי הילס באותה שנה.
סרטו העלילתי הראשון כבמאי של וייקפילד, "Berserk", הוקרן לראשונה בבתי הקולנוע האמריקאים ב-5 באפריל 2019. מככבים בו ניק קאנון, ג'יימס רודיי, נורה ארנזדר, ארין מוריארטי וג'ק פלאהי. הסרט הופק על ידי בריאן קוואנו-ג'ונס. הסרט התבסס בחלקו על מישהו שניסה לפרוץ לביתו של וייקפילד. וייקפילד כתב והפיק את הסרט יחד עם ויליאם דיי פרנק.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2000 | Bootmen | ילד רוקד |  |
| 2008 | הבלון השחור | תומאס מוליסון |  |
| 2009 | Broken Hill | סקוט פרייס |  |
| 2011 | סאנקטום | ג'וש מקגווייר |  |
| 2012 | Nobody Walks | דייוויד |  |
| 2013 | הטיהור | מנהיג |  |
| 2013 | 1+ | דייוויד |  |
| 2013 | הפילוסופים (אנ') | ג'יימס |  |
| 2013 | איש הולך לבר | איש | סרט קצר; גם במאי, תסריטאי ומפיק |
| 2014 | אהבה אינסופית | קית' באטרפילד |  |
| 2015 | Echoes of War | מרקוס מק'לוסקי |  |
| 2016 | מתאגרף מקרטון | ג'יי ג'יי |  |
| 2016 | לצבוע בשחור | מיקל |  |
| 2017 | אהבה הורסת | צ'ייס |  |
| 2018 | American Pets | טוד | גם מפיק שותף |
| 2019 | Berserk | אוון | גם במאי, תסריטאי, מפיק |
| 2019 | Bliss | שחקן | גם מפיק |
| TBA | Alternate |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002 | Don't Blame Me | בראד | פרק: "The Dingo Made Me Do It" |
| 2005–2008 | קרוב רחוק | לוקאס הולדן | 363 פרקים |
| 2016 | בית השקרים | קונור | פרק: "Tragedy of the Commons" |
| 2019 | בלש אמיתי | פרדי ברנס | תפקיד ראשי (עונה 3); 5 פרקים |
| 2019 | פעולת תגמול | מאת'י | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 2020 | Dirty Diana | ליאם | מיני-סדרה; |
| 2020–2021 | From Now | הסוכן רוס | תפקיד ראשי; 6 פרקים (פודקאסט) |
| 2022 | הגברת הראשונה | דיק צ'ייני | 4 פרקים |
הערות שוליים

↑  Andreeva, Nellie (14 בפברואר 2018). "'True Detective': Ray Fisher Joins Cast of HBO Anthology Series As Regular; Three More Set To Recur On Season 3". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Rhys Wakefield". Mattmueller.co.uk. נבדק ב-4 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Matrics Management website". נבדק ב-3 בפברואר 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Rhys Wakefield profile". Home and Away Official Site. אורכב מ-המקור ב-2007-01-28. נבדק ב-3 בפברואר 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Rhys Wakefield (Year 12 – 2006)". The McDonald College website. אורכב מ-המקור ב-29 באוגוסט 2007. נבדק ב-20 באוקטובר 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "'Home and Away' rapped by regulator". Digital Spy. נבדק ב-20 באוקטובר 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Black Balloon wins 11 AFI nominations". נבדק ב-30 באוקטובר 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Black Balloon". Australian Film Commission. אורכב מ-המקור ב-10 באוקטובר 2007. נבדק ב-3 בפברואר 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Berlin Film Festival – Awards & Prizes" (בגרמנית). נבדק ב-16 בפברואר 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Tropfest International Short Film Festival-2013". אורכב מ-המקור ב-2017-02-27. נבדק ב-27 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Cinequest Screenplay Submissions". נבדק ב-27 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Cinequest Film Festival-2016". נבדק ב-27 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Q&A: BERSERK Director/Co-Writer/Co-Star Rhys Wakefield on the Film's Real-Life Inspiration and Working with Nick Cannon & James Roday". נבדק ב-9 באפריל 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Hollywood Hills Project". נבדק ב-27 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5140039  BnF: cb165276191 (data)  GND: 1016022328  ISNI: 0000 0001 2141 5860  LCCN: no2009036655  NKC: xx0145500  NTA: 31786842X  SUDOC: 155391062  VIAF: 83578248   WorldCat (עם VIAF): 83578248
סיפורה של אדל ה.

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  יומנה של אדל הוגו
 בימוי:  פרנסואה טריפו 
 הופק בידי:  קלוד מילר 
 תסריט:  ז'אן גרול, סוזאן שיפמן, פרנסואה טריפו 
 עריכה:  יאן דדה
 שחקנים ראשיים:  איזבל אג'אני ברוס רובינסון עברי גיטליס
 מוזיקה:  מוריס ז'ובר
 צילום:  נסטור אלמנדרוס 
 מדינה:  צרפת 
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  8 באוקטובר 1975
 משך הקרנה:  96 דק' 
 שפת הסרט:  צרפתית, אנגלית 
 סוגה:  סרט היסטורי, סרט דרמה, סרט ביוגרפי 
 מקום התרחשות:  פריז, נובה סקוטיה, גרנזי, ברבדוס 
 דף הסרט ב־IMDb
 
סיפורה של אדל ה. (בצרפתית L'Histoire d'Adèle H.) הוא סרט ביוגרפי צרפתי משנת 1975 בבימויו של פרנסואה טריפו, עם איזבל אג'אני וברוס רובינסון (אנ') בתפקידים הראשיים.
התסריט

התסריט מבוסס על נתונים היסטוריים ועל יומנה של אדל הוגו (אנ') שיצא לאור בשנת 1968, לאחר שהתגלה בשנת 1915, כ־50 שנה לאחר מותה. אדל הוגו הייתה בתו הצעירה של ויקטור הוגו ושהתה עם משפחתה בגלות באיי התעלה הבריטיים. אהבתה הכפייתית (ארוטומניה) לקצין אנגלי הביאה לקריסתה הפיזית והנפשית.
תקציר העלילה

כשהייתה בגלות עם יחד אביה באי גרנזי, היא התאהבה בסגן פינסון מהצבא הבריטי וזה החזיר לה אהבה ואף הציע נישואים, מבלי שהתכוון לכך. כשהוא הוצב בהליפקס, קנדה, היא נסעה בעקבותיו. בשנת 1863 בהליפקס (נובה סקוטיה) היא קוראת לעצמה בשם בדוי "מיס לולי" ושוכרת חדר בביתם של הזוג סונדרס.
היא מתקיימת מקצבה ששולח לה אביה, מתחילה לכתוב יומן ומתיידדת עם בעל חנות ספרים-מר ויסלר (ג'וזף בלצ'לי)-שמספק לה ניירות כתיבה. היא נפגשת עם פינסון אך הוא דוחה אותה.
מצבה הנפשי של אדל הולך ומידרדר. מידי לילה היא חווה ביעותי לילה בו הוא רואה את אחותה הגדולה לאופולדין (אנ') שנספתה בטביעה יחד על בעלה זמן קצר לאחר חתונתם.
היא חולה בצדרת והרופא שמטפל בה מזהה פתק עליו כתובת של ויקטור הוגו. הוא מגלה זאת לגב' סונדרס (סלביה מריוט) אך היא לא יודעת מי זה ויקטור הוגו וגם אינה רוצה להביך את אדל.
מר ויסלר רוצה לתת לאדל מתנה לאדל את הספר עלובי החיים אך אדל מבינה שזיהה אותה ונמלטת מחנותו.
התנהגות אדל כלפי פינסון הופכת לכפייתית. היא מודיעה למשפחתה כי הם נישאו וזה מתפרסם בעיתון בגרנסי. היא משלמת לזונה כדי שתתייחד עם פינסון ותענג אותו...
כשנודע לה שפינסון התארס עם בת שופט, היא מתפרצת לבית השופט, מדברת בגנותו של פינסון כי הוא מהמר שקוע בחובות ונאלץ להתגייס כדי לא לשבת בבית כלא וכי הם נשואים והיא בהיריון ממנו. השופט מבטל את האירוסין.
אדל צופה בהופעה של מהפנט (עברי גיטליס) ופונה אליו בבקשה אם יוכל להפנט את פינסון שיאהב אותה. הוא מסכים ודורש 5.000 פרנק. כשאדל מבחינה שהאדם שהוא "היפנט" בהופעה הוא למעשה שייך לצוות שלו היא מבינה שהוא רמאי ועוזבת אותו במהירות.
כספה של אדל אוזל והיא עוברת לגור בבית מחסה, מסתובבת ברחובות בבגדים קרועים.
פינסון עובר עם יחידתו לברבדוס ובכסף ששלוח לה הוגו היא נוסעת לשם אך מצבה הנפשי והפיזי מידרדר. היא מסתובבת ברחובות ברידג'טאון במבט בוהה. חברו של פינסון מזהה אותה ומודיע לו. פינסון עוקב אחריה אך היא עוברת מולו במבט קר ובוהה ואינה מגיבה למראהו.
לבסוף אדל קורסת בשוק ונמצאת על ידי שפחה לשעבר שלוקחת אותה לביתה וסועדת אותה. נוצר קשר עם משפחתה והיא חוזרת לפריז. הוגו מאשפז אותה במוסד לחולי נפש שם היא גרה 40 שנה ונפטרת בגיל 85 בשנת 1915.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| איזבל אג'אני | אדל הוגו |  |
| ברוס רובינסון | אלבר פינסון | לוטננט |
| סילביה מריוט | גב' סונדרס |  |
| עברי גיטליס | מהפנט | השחקן הוא כנר ישראלי-צרפתי |
| רובין דורי | מר סונדרס |  |
| ג'וזף בלצ'לי | מר ויסלר | מוכר ספרים |
| רוג'ר מרטין | ד"ר מרדוק | רופא |
| מאדאם לואיז | מאדאם באאה | תושבת ברבדוס |
הפקה

צילומי הסרט נערכו באי גרנזי ובסנגל.
פרסים והוקרה

איזבל אג'אני הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר והייתה אז לשחקנית הצעירה ביותר שהייתה מועמדת לפרס זה. היא הייתה מועמדת פרס סזאר וזכתה בפרס האגודה הלאומית של מבקרי הקולנוע לשחקנית הטובה ביותר (אנ') וכן בפרס דיוויד די דונטלו לשחקנית הטובה ביותר, בתפקיד ראשי (אי').
הערות שוליים

1 2  משה אורן, סרטים - האשה שהלכה על המים... - "סיפורה של אדל ה.", במאי: פרנסואה טריפו, על המשמר, 16 באפריל 1976
↑  סיפורה של אדל, באתר Seret.co.il | אתר סרט
↑  The Story of Adele H. movie review (1976) | Roger Ebert, www.rogerebert.com (באנגלית)
↑  The Story of Adele H (1975) - Awards - IMDb (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2024-12-25
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009128484005171  LCCN: no97043899   WorldCat (עם LCCN): no97-043899
הכתר הקדוש ההונגרי

הכתר הקדוש נשמר בוויטרינה עמידה בפני רעידות אדמה באולם הכיפה של בניין הפרלמנט ההונגרי. החפץ המקודש מוקף בחנקן במקום באוויר על מנת לשמר את המרקם שלו. הוא אינו חשוף לאור טבעי אלא לתאורה מלאכותית
הכתר הקדוש ההונגרי (בהונגרית: Szent Korona) הוא אחד מכתרי החניכה בשימוש הארוך ביותר באירופה, שנשאר שלם עד היום. זהו אחד מסמלי המדינה ההונגרית, שליוותה את ההיסטוריה של הונגריה לפחות מהמאה ה-12 ועד היום. במהלך הסכסוכים התכופים על כס המלכות סיפקה החזקתו יתרון גדול במאבק על כוח והשליטה על המלוכה. דוקטרינת הכתר הקדוש, אחת מנקודות המוצא של התפתחות חוק המדינה ההונגרית, התבססה על הפונקציה הסמלית הממלכתית של הכתר הקדוש. זה היה הבסיס לחוקתיות ההונגרית מסוף תקופת האנז'ו ועד לסוף מלחמת העולם השנייה. על פי הדוקטרינה, המקור האולטימטיבי לחוקה ולמערכת המשפטית של המדינה הוא הכתר הקדוש, וכישות משפטית היא תואמת את המדינה ההונגרית. על פי המסורת ההיסטורית אישטוואן הראשון, מלך הונגריה יום לפני מותו ב-14 באוגוסט 1038 הציע את ממלכת הונגריה למרים, אם ישו בדמות הכתר הקדוש. זה התחיל את התהליך ההיסטורי שבמהלכו הפך היהלום שבכתר של ממלכת הונגריה לסמל המדינה ההונגרית.
רעיון דומה, שעדיין יש לו השלכות משפטיות, נבנה סביב הכתר הבריטי. על פי החוק האנגלי, הכתר הוא משרד מורשת בעל אישיות משפטית (corporation sole) שמייצג את ההתגלמות המשפטית של הכוח הביצועי. כתרים כחפצים (כגון תכשיטי הכתר האנגלי או הסקוטי) הם רכושו של "הכתר" ולא של המלך. "הכתר" הוא תמונה מטונימית מופשטת המספקת את הבסיס המשפטי לקיומה של הרשות המבצעת.
במסורת ההונגרית, הכתר הקדוש נחשב ככתרו של אישטוואן הראשון, מלך הונגריה, אישטוואן הקדוש, במשך מאות שנים והוא עדיין נקרא כך במקומות רבים מחוץ להונגריה. בעקבות ההיסטוריה בת המאתיים של המחקר המדעי על הכתר הקדוש ובחינות ובדיקות של צורפים, הפך למקובל יחסית בקהילה המדעית שהכתר שניתן לבחון כיום הוא עשוי משני אובייקטים שונים, שהם: "הכתר היווני" (Corona Graeca) וכן מה שנקרא "הכתר הלטיני" (Corona Latina), שמתוכם האחרון לא היה בהכרח כתר, אלא יכול היה להיות גם חפץ אחר שניתן במתנה. איכות החיבור ביניהם במסמרות היא הרבה מתחת לתקן הצורפות של שני החלקים הבודדים. לפי כמה הנחות, שני החלקים חוברו בהונגריה בתקופת שלטונו של בלה השלישי, מלך הונגריה (1172 – 1196). עם זאת, טרם נוצרה הסכמה מדעית מלאה על המקור המדויק והמטרה המקורית של שני המרכיבים. התיאוריה המקובלת דוחה את הרעיונות שלפיהם לכתר עיצוב אחיד, מעולם לא היה מורכב משני חלקים נפרדים, וכי מפרק החיבור במסמרות הוא הפתרון הטוב ביותר האפשרי והמתאים ביותר.
חשיבותו של הכתר הקדוש מתאפיינת בחוק הנוהג המקובל, לפיו רק מי שהוכתר למלך בהתקיים שלושה תנאים מסוימים יכול להיות השליט הלגיטימי של הונגריה. לפי זה, רק:
ההכתרה שאושרה בכתר הקדוש
במיסה שערך הארכיבישוף מאסטרגום
בבזיליקת עלייתה של מריה הקדושה בסקשפהרוואר
נחשבה לתקפה.
הכנתו, היווצרותו

לא שרדו מקורות כתובים בני זמנו על יצירת הכתר וצורתו. אבן הנגף היחידה למחקר מדעי היא אפוא בחינת ראשי המלוכה ההונגרים עצמם. בחינת החומר, המבנה והמקור של הכתר הקדוש קשורה אפוא קשר הדוק. המסמך הגנאלוגי הקדום ביותר שלו הוא ה-Hartvici episcopi Vita S. Stephani regis מתחילת המאה ה-12, לפיו קיבל אישטוואן הראשון, מלך הונגריה את הכתר מהאפיפיור סילבסטר השני.
הכנתו, היווצרותו > תיאור קצר של הכתר בכללותו

הכתר עשוי זהב, מעוטר בתמונות אמייל, פנינים ואבני חן יקרות. החלק העליון עשוי מזהב כהה וטהור יותר מארבע רצועות זהב ברוחב 51 מ"מ. החלק התחתון הוא שפה (כמו גלגל רכב) עשויה זהב בהיר יותר עם תכולת כסף גבוהה יותר ולכן חזקה יותר, עם כתובות יווניות על תמונות האמייל.
גובה הכתר ללא הצלב הלטיני האלכסוני בחלק העליון הוא 127 מ"מ. הקוטר הגדול ביותר של חלק הכתר התחתון הוא 216 מ"מ, הקטן ביותר 204 מ"מ, ההיקף הוא 720 מ"מ. בשני צדיו תלויות 4-4 שרשראות זהב (pendilia) באורך 10–13 ס"מ שבקצה השרשראות בנויות אבנים חצי יקרות בשקע בצורת תלתן.
חלקו העליון של הכתר מעוטר בפִילִיגְרָן (או פיליגרי (filigree), סוג של צורפות מורכבת בחוטי מתכת דקים, המשמשת בתכשיטים ובצורות קטנות אחרות של עבודות מתכת). בשולי הרצועות שורות של אבני חן, דר ואלמנדין לסירוגין בשקעים. לוחות האמייל הם דו-שכבתיים, והשקע התחתון שבו ממוקם האמייל מעוטר בכתובות בלטינית. אין פיליגרן על הכתר היווני, מחרוזת הפנינים נקבעה על ידי משיכה בחוט, תמונות האמייל משתלבות בשקעים הפנימיים של הלוחות ואינן מכסות את כל פניהם. על הכתר היווני, הגפנים על שפת הכתר מלווים בחוטי זהב חרוזים, שביצועו שונה מחוט הזהב החרוז הגובל ברצועות הכתר הלטיני.