stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האיגוד הישראלי לסטטיסטיקה ומדע הנתונים
נשיאי האיגוד מאז הקמתו

על פי סעיף 7 לתקנון האיגוד, כל נשיא נבחר מכהן קדנציה של שנתיים בתפקיד. בפועל, כיהנו בתפקיד האנשים הבאים:
רוברטו בקי (1975–1977)
לואי גוטמן (1977–1979)
יוסף יהב (1979–1981)
בנימין אפשטיין (1981–1983)
אסתר זיידן (1983–1985)
איילה כהן (1985–1987)
יוסף הוכברג (1987–1989)
פאול פייגין (1989–1991)
גד נתן (1991–1993)
אסתר סמואל-כהן (1993–1995)
אריק פרץ (1995–1997)
ישי וייסמן (1997–1999)
קמיל פוקס (1999–2001)
יעקב ריטוב (2001–2003)
שאול בר-לב (2003–2005)
דני פפרמן (2005–2007)
יואב בנימיני (2007–2009)
עדנה שכטמן (2009–2011)
רון קנת (2011–2013)
דוד שטיינברג (2013–2015)
יצחק מלכסון (2015–2017)
ענת סאקוב (2017–2019)
לואיזה בורק (2019–2022)
אורלי מנור (2024-2022)
משה פולק (מכהן)
הערות שוליים

1 2  תקנון האיגוד, באתר האיגוד הישראלי לסטטיסטיקה ומדע הנתונים
↑  אודות האיגוד, באתר האיגוד הישראלי לסטטיסטיקה ומדע הנתונים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007365816405171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא סטטיסטיקה ובנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סטנלי נורמן כהן

| --- | --- |

כהן ב-2016
 לידה:  30 ביוני 1935  (בן 89) פרת' אמבוי, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  גנטיקה
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום לימודים:  בית הספר לרפואה ע"ש פרלמן באוניברסיטת פנסילבניה  אוניברסיטת ראטגרס 
 מוסדות:  אוניברסיטת סטנפורד 
 תלמידי דוקטורט:  Kelly G. Ten Hagen, Edward H. Shortliffe 
 פרסים והוקרה:  פרס מורשת הביוטכנולוגיה (2016)  פרס שאו במדעי החיים ורפואה (2004)  פרס המרכז הרפואי אלבני (2004)  היכל התהילה הלאומי לממציאים (2001)  פרס ליימלסון-MIT (1996)  המדליה הלאומית לטכנולוגיה וחדשנות (1989)  המדליה הלאומית למדעים (1988)  פרס וולף לרפואה (1981)  פרס שאו  פרס אלברט לסקר למחקר רפואי בסיסי (1980) 
 הערות:  יהודי
 אתר רשמי
 תרומות עיקריות
 מחקרים בהנדסה גנטית.
 
סטנלי נורמן כהן (באנגלית: Stanley Norman Cohen; נולד ב-30 ביוני 1935 בניו ג'רזי) הוא גנטיקאי יהודי אמריקאי מחלוצי ההנדסה הגנטית.
קורות חיים

כהן בוגר אוניברסיטת רטגרס. את תואר הדוקטור שלו קיבל בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת פנסילבניה בשנת 1960. אחרי הכשרה במוסדות שונים, לרבות המכונים הלאומיים לבריאות, הצטרף לסגל של אוניברסיטת סטנפורד בשנת 1968.
שם החל לחקור את התחום של פלסמידים בחיידקים. הוא רצה להבין כיצד גנים של פלסמידים יכולים להפוך חיידקים עמידים בפני אנטיביוטיקה.
בשנת 1972, מחקריו של כהן, יחד עם אלו של פול ברג והרברט בוייר, הובילו לפיתוח שיטות לשעתוק גנים. תגלית זו סימנה את לידתה של ההנדסה הגנטית וזיכתה את כהן במדליה הלאומית למדע בשנת 1988. היום, כהן הוא פרופסור לגנטיקה ורפואה באוניברסיטת סטנפורד, שם הוא עובד על מגוון של בעיות מדעיות, כולל צמיחת תאים ופיתוח.
ניסוי שעתוק הגנים

סטנלי כהן, פול ברג והרברט בוייר ביצעו את מה שעתיד היה להיות אחד מהניסויים הראשונים בתחום של הנדסה גנטית, בניסוי בשנת 1973. הם הדגימו כי הגן RNA ריבוזומלי צפרדעי יכול להיות מועבר לתוך תאים חיידקים ומפורש על ידם. ראשית הם בנו פלסמיד, אשר יהיה וקטור ונקרא בשם pSC101. פלסמיד זה מכיל מקום יחיד עבור אנזים ההגבלה EcoRI לבין הגן לעמידות טטרציקלין. אנזים ההגבלה EcoRI שימש לחיתוך הדנ"א הצפרדעי למקטעים קטנים. לאחר מכן, מקטעי דנ"א הצפרדע שולבו עם הפלסמיד, אשר גם הודבק עם EcoRI. קצוות דביקים של קטעי DNA הסתדרו מעצמם והתחברו ביחד באמצעות DNA ליגאז. פלסמידים הועברו אז אל זן של Escherichia coli וציפו מדיום גידול המכיל טטרציקלין. התאים שהתאגדו עם הפלסמיד הנושא את הגן טטרציקלין גדלו ועיצבו מושבה של חיידקים. כמה ממושבות אלו כללו תאים נשאו את הגן RNA ריבוזומלי. המדענים בחנו את מושבות שיצרו לאחר צמיחה כדי לבדוק נוכחות של דנ"א ריבוזומלי צפרדעי.
פרסים

1980 - פרס אלברט לסקר לחקר רפואי בסיסי.
1981 - פרס וולף לרפואה.
1988 - המדליה הלאומית למדעים מהנשיא רייגן.
1989 - המדליה הלאומית לטכנולוגיה.
2004 - פרס המרכז הרפואי אולבני (משותף עם הרברט בוייר).
2004 - פרס שאו במדעי החיים והרפואה.
תאודור פון טאוסיג

| --- | --- |

צילום משנת 1908  תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  22 ביולי 1849 פראג, ממלכת בוהמיה (צ'כיה), האימפריה האוסטרית 
 פטירה:  24 בנובמבר 1909 (בגיל 60) וינה, אוסטריה (ציסלייטניה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 מדינה:  האימפריה האוסטרית, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 מקום קבורה:  בית העלמין היהודי הישן של וינה 
 פרסים והוקרה:  הצלב הגדול של מסדר פרנץ יוזף  מסדר כתר הברזל 
 
תאודור ריטר פון טאוסיג (בגרמנית: Theodor Ritter von Taussig; ‏22 ביולי 1849, פראג – 24 בנובמבר 1909, וינה) היה בנקאי יהודי-אוסטרי, ומנהל בכיר בתחום התחבורה באימפריה האוסטרו-הונגרית.
נשיא חברת הרכבות האוסטרו-הונגרית (אנ') וחבר דירקטוריון הרכבת האוסטרית הצפון-מערבית (אנ').
פון טאוסיג היה מתבולל קיצוני, ובשל כך נשלל בידי הציוניים והדתיים בקהילה היהודית בווינה שהיה חבר בהנהלתה, ולבסוף אולץ ב-1906 להתפטר מן ההנהלה לאחר שהציע הלוואה לממשלה הרוסית בתקופת הפוגרומים של 1905.
ביתו בווינה עוצב בידי הארכיטקט הנודע קרל קניג (גר'), וחדר האוכל שבו קושט בידי הפסל והצייר האוסטרי הבולט יוזף אנגלהארט (גר'). הוא נקבר בבית הקברות היהודי הישן שבבית הקברות המרכזי בווינה.
משפחתו

לתאודור פון טאוסיג ואשתו סידוני לבית שיף (1855–1936) מברסלאו, היו שלושה בנים ותשע בנות, מהם התפרסמו:
בנו קרל (1878–1944) היה תעשיין, אשתו השנייה הדוויג (1889–1960) הייתה בתו של המשפטן והעיתונאי היהודי-אוסטרי מרסל פרידמן (גר').
בתו אליס (1874–1943) נישאה לרופא והמיקרוביולוג הגרמני-יהודי אוגוסט פון וסרמן, נרצחה בשואה.
בתו הלן פון טאוסיג (1879–1942) הייתה ציירת ידועה, נרצחה בשואה.
מלאיאלאם יהודית

| --- | --- |
 מדינות:  הודו, ישראל
 שפת אם:  מלאיאלאם
 משפחה:  שפות דרווידיות
 לאום:  יהדות קוצ'ין
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
מלאיאלאם יהודית היא שפה יהודית ממשפחת השפות הדרווידיות המדוברת על ידי יהודי ק'וצין מקרלה שבהודו.
מלאיאלאם יהודית אינה שונה בצורה משמעותית מניבים אחרים של
מלאיאלאם, לכן נחשבת כניב של השפה ולא כשפה עצמאית.
מלאיאלאם יהודית היא השפה הדרווידית יהודית היחידה הידועה.
שלא כמו בשפות יהודיות אחרות, מלאיאלאם יהודית אינה נכתבת באלפבית העברי אך כמו רוב השפות היהודיות מכילה מילים רבות השאולות מעברית.
הסופרת רובי דניאל (אנ') תרגמה לאנגלית מעל 100 שירים ממלאיאלם יהודית.
כיום מדוברת בעיקר בישראל ועל ידי בודדים בלבד בהודו.
הערות שוליים

↑  Ruby Daniel, Jewish Women's Archive, ‏2021-07-15 (באנגלית)
| שפות דראווידיות |
| --- | --- | --- |
| דרומיות | טמילית • מלאיאלאם • קוטה • קודאגו • קאנדה • טולו • מלאיאלאם יהודית • קודאבה טאק • באדאגה • הולייה • קורומבה אטאפדי • טודה • קומבארן • קורומבה קאנדה • מודוגה • אירולה • שולאגה • בטה קורומבה • קאיקאדי • ירוקאלה • ג'סרי • פאניה • אוראלי • מאלארית • קוראגה • בלארי • קאלאנדי • קאניקארית • מולו קורומבה • קאדאר • קונדובאדי • מאלאסאר • מאלה מאלאסאר • קוריצ'ייה • אראנאדאנית • מאלאבדאנית • פאלייאנית • הראבאלאנית • אולאטאנית • ווייאנאד צ'טי • קאקאלה |  |
| דרומיות - מרכזיות | גונדי • מריה • קואי • קונדה • טלוגו • קויה • פנגו • מאנדה • נגארצ'אל • קובי |  |
| מרכזיות | קולאמי • אולארי • דורווה • נאיקי |  |
| צפוניות | קורוך • מאלטו • ברהואי |  |
| לא מסווגות | באזיגאר • וישאבאן • מאלאקוראבאן • אלאר |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רפאל ביטון

| --- | --- |

רבי רפאל ביטון  תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1916 צפת, וילאייט ביירות, האימפריה העות'מאנית האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  11 ביוני 2011 (בגיל 95 בערך) כ' בסיון ה'תשס"א 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  ? – 11 ביוני 2011 
 רבותיו:  הרב דב מאיר רובמן; הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל
 
הרב רפאל ביטון (ה'תרע"ו, 1916 - כ' בסיון ה'תשס"א, 11 ביוני 2001) היה ר"מ בישיבת פורת יוסף ורבה של הוד השרון קרוב לארבעים שנה.
ביוגרפיה

נולד בצפת לדוד ביטון בנו של רבי מסעוד ביטון. בילדותו למד בתלמוד תורה בעיר הולדתו, ובנעוריו בישיבת תפארת ישראל בחיפה; שבה נקשר לרבו הראשון, הרב דב מאיר רובמן. בהמשך נסע לירושלים ולמד בישיבת פורת יוסף בעיר העתיקה, שם קיבל סמיכה לשוחט מידי הראשון לציון הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל.
נישא לקטי יעקב והזוג התגורר בשכונת בית ישראל בשכנות לרב יהודה צדקה שכיהן כראש ישיבת פורת יוסף. שנים לאחר נישואיו הוסמך לרבנות בידי ראש הישיבה הרב עזרא עטיה שגם מינה אותו כר"מ בישיבת פורת יוסף. במקביל למשרתו זו, העביר בין השנים ה'תרצ"ו-ה'תש"ג (1936-1943) מדי יום שיעור הלכה, מוסר ופרשת שבוע בבית הכנסת מוסאיוף במקומו של הרב רפאל עבו שייסד את השיעור ועבר לטבריה.
בשנת ה'תש"ג עבר לבקשת הרב עוזיאל לכהן כרב ספרדי במושבה מגדיאל בהוד השרון ואת מקומו באמירת השיעור הקבוע ב"מוסאיוף" מילא הרב עובדיה יוסף. בין השנים תש"ג-תשי"ב כיהן כרב במגדיאל, ובמקביל עבד כפקיד במשרד לפרנסתו מאחר שבאותן שנים לא היו שני תקני רבנות, ספרדי ואשכנזי, בערים. החל משנת 1953 כיהן במקביל גם כרב המושב אלישמע. עם העלייה ההמונית מעיראק בשנות ה-50 הקים בית כנסת גדול בשם "הוד יוסף" על שם רבי יוסף חיים מבגדאד, ה"בן איש חי".
כשאוחדו היישובים רמתיים ומגדיאל בשנת 1964 ליחידה עירונית אחת, התמנה הרב ביטון כרבה של הוד השרון. הוא נשא במשרתו זו קרוב לארבעים שנה, עד פטירתו בכ' בסיון ה'תשס"א, 11 ביוני 2001.
ספריו

אמרי איש, סיומים למסכתות התלמוד הבבלי והתלמוד הירושלמי בשלושה כרכים
חיי איש - דרשות מוסריות לפי סדר פרשיות השבוע
שמחה לאיש - דרשות לבר מצווה ושירים ופיוטים שחיבר לשמחות
לקריאה נוספת

א. דניאל, זיכרון לאיש - קוים לדמותו בתוך: אור תורה שנה ל"ג גיליון יב (תו), אלול ה'תשס"א, סי' קמז, עמ' תתס-תתעא.
דודו ביטון

דוד (דודו) ביטון (נולד ב-1 במרץ 1988) הוא כדורגלן עבר ישראלי שׂשיחק בעמדת החלוץ.
קריירה

ביטון שיחק בנעוריו בקבוצת הנוער של בית"ר טוברוק וב-2006 הצטרף לקבוצת הנוער של מכבי חיפה, ואף ערך הופעה אחת במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון, לפני שחזר לעונה נוספת בקבוצת הנוער של טוברוק. בהמשך שיחק גם במכבי תל אביב, הפועל רעננה והפועל פתח תקווה. בשנים אלה שיחק בנבחרת הצעירה של ישראל ובמדיה רשם 11 הופעות וכבש שלושה שערים.
בינואר 2011 חתם ביטון בשרלרואה מליגת העל הבלגית, ועמה ירד לליגת המשנה בתום עונת 2010/2011. בעונה שלאחר מכן הושאל ביטון לוויסלה קרקוב, אלופת פולין, ובהופעת הבכורה שלו בקבוצה כבש שער. עד המחזור ה-11 (סוף אוקטובר 2011) כבש תשעה שערים בליגת העל הפולנית ודורג במקום השני ברשימת המבקיעים. ביטון כבש בכל המסגרות 14 שערים, ביניהם שלושה במשחקי הליגה האירופית, כולל שער ניצחון על פולהאם האנגלית. החל מאמצע העונה ירד מספר הופעותיו בקבוצה ובמקביל גם מספר שעריו.
ביוני 2012 חתם על חוזה לארבע עונות בסטנדרד לייז'. בינואר 2013 עבר בהשאלה לקבוצת אפואל ניקוסיה הקפריסאית עד לתום העונה. בחצי עונה במועדון כבש ביטון שישה שערים וסייע לאפואל ניקוסיה לזכות באליפות, ובתום העונה חזר לסטנדרד לייז'.
ב-13 בינואר 2014 הושאל לחצי עונה לאלקורקון, במדיה ערך שש הופעות בליגה השנייה בספרד. ב-1 בספטמבר 2014 הושאל לעונה אחת למריבור מליגת העל הסלובנית. ב-22 בנובמבר 2014 כבש את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 4–0 על קופר, ובסך הכל בחצי עונה כבש שני שערים בכל המסגרות.
ב-16 בינואר 2015 חזר לישראל וחתם על חוזה עד תום העונה בהפועל תל אביב. שלושה ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשפתח בהרכב במשחק מול בית"ר ירושלים באצטדיון טדי, אשר הסתיים בתיקו 1-1. ב-7 במרץ כבש את שער הבכורה שלו במדי הפועל תל אביב, בניצחון 3–1 על מ.ס. אשדוד באצטדיון בלומפילד. בסך הכול ערך בעונה זו 12 הופעות בליגת העל, בהן כבש שני שערים, אך ב-18 באפריל נפצע במשחק מול הפועל פתח תקווה וסיים את העונה. ב-12 ביולי 2015 חתם על חוזה לשנתיים נוספות בהפועל תל אביב, אך בתחילת עונת 2015/2016 לא הצליח לתפוס מקום בהרכב הקבוצה וכבש רק שער אחד בתשעה משחקים. ב-1 בפברואר 2016 הושאל עד תום העונה להפועל כפר סבא.
לקראת עונת 2016/2017 הורה מאמן הפועל תל אביב אלי גוטמן לביטון לחפש קבוצה חדשה, אך בסופו של דבר הוא נשאר במועדון, ולאחר הגעתו של המאמן גיא לוזון בספטמבר 2016 הוחזר לסגל. בסך הכול הוא שותף ב-12 משחקים בעונה זו, וכבש שער אחד בגביע הטוטו. בתום העונה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית, וביטון שוחרר מהמועדון.
בינואר 2018, לאחר יותר מחצי שנה שלא שיחק, חתם בקבוצת הפועל עכו מליגת העל. את הופעת הבכורה שלו ערך ב-20 בינואר במשחק נגד הפועל באר שבע כשנכנס כמחליף בדקה ה-73, אך כעשר דקות לאחר מכן נפצע בידו ונעדר מהמגרשים למשך חודשיים וחצי. בסך הכול ערך שבע הופעות בעונת 2017/2018, ובסופה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.
ב-10 ביולי 2018 חתם במועדון ספורט אשדוד, במדיה כבש שני שערים בתשע הופעות ליגה, וב-5 בפברואר 2019 חתם בהפועל חיפה, במדיה ערך שתי הופעות ובתום העונה שוחרר מהמועדון. ב-20 באוקטובר 2019 חתם בהפועל עפולה מהליגה הלאומית עד לתום העונה. ב-29 ביוני 2021 חתם בסקציה נס ציונה. את עונת 2021/2022 סיים כמלך שערי הליגה, העפיל עם הקבוצה לליגת העל והיה לו חלק מרכזי בהצלחתה.
ב-2 ביוני 2022 חתם במכבי פתח תקווה. ב-1 בפברואר 2023 הושאל למכבי יפו. ב-21 במאי מימשה מכבי פתח תקווה את סעיף השחרור בחוזהו, וביטון סיים את דרכו במועדון.
ב-16 ביוני 2023 חתם לשנתיים בהפועל כפר סבא.
ב-10 בדצמבר 2024, בגיל 36, הודיע על פרישה מכדורגל.
הערות שוליים

↑  זאב גולדשמיט, חלומה של אמא פולנייה: ההצלחה של דודו ביטון, באתר ynet, 21 בספטמבר 2011
↑  ארז נעמן, ‏דודו ביטון חתם בהפועל ת"א עד תום העונה, באתר ONE‏, 16 בינואר 2015
↑  יגאל גולדשטיין, ‏"בשל המחלוקות: שביט התפטר מאימון עכו", באתר ערוץ הספורט, 16 בינואר 2018
↑  לאומית: דודו ביטון חתם בסקציה נס ציונה, באתר וואלה, 29 ביוני 2021
↑  תומר חבז, ‏יעזור גם לה לעלות? דודו ביטון חתם במכבי פ"ת, באתר ONE‏, 2 ביוני 2022
↑  תומר חבז, ‏ביטון חתם בקביליו יפו, ורד חתם בהפועל פ"ת, באתר ONE‏, 1 בפברואר 2023
↑  תומר חבז, ‏מתחילה לעבוד: מכבי פ"ת נפרדה מדודו ביטון, באתר ONE‏, 21 במאי 2023
↑  תומר חבז, ‏פרסום ראשון: דודו ביטון חתם בהפועל כפר סבא, באתר ONE‏, 16 ביוני 2023
↑  דודו ביטון פרש מכדורגל: "תודה ל-19 מועדונים שהאמינו בי", באתר וואלה, 10 בדצמבר 2024
שמואל בר-נתן

| --- | --- |

ד"ר שמואל בר-נתן על האתון "מולה"
 לידה:  6 באוגוסט 1900 ברסלאו, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  21 בינואר 1986 (בגיל 85) כפר סבא, ישראל 
 לאום:  ישראל ישראל
 תאריך עלייה:  1933
 מקום קבורה:  בית הקברות, מגדיאל
 התמחות:  רפואת משפחה
 תפקידים:  רופא 
 מחלקות ובתי חולים:  קופת חולים כללית   קופת חולים עממית
 
שמואל (ולטר) בר-נתן (ריזנפלד) (6 באוגוסט 1900 –  21 בינואר 1986) היה הרופא הראשון של מגדיאל.
קורות חיים

בר-נתן נולד בשם ולטר ריזנפלד, בברסלאו, אז חלק מהקיסרות הגרמנית, להוריו נתן ושרה. במהלך שירות צבאי ב-1918 עבר קורס חובשים בהצטיינות, ולאחר שירותו למד רפואה.
עלה לארץ ישראל ב-1933 עם סרטיפיקט של נגרות בנין, כיוון שלא ניתן היה לקבל סרטיפיקט כרופא. התיישב תחילה בירושלים ועבד תחילה כנגר, ובהמשך כרופא מחליף מטעם קופת חולים כללית.
באמצע שנות ה-30 של המאה ה-20 עבר להתגורר עם משפחתו במגדיאל. היה הרופא הראשון והיחיד במושבה, ואחד היחידים ביישובי דרום השרון. סיפק שרותי רפואה הן לחברי קופת חולים כללית (ממרפאה בביתו) והן לחברי קופת חולים עממית במרפאת הקופה. יצא לביקורי בית רכוב על אתונו "מולה", ובהמשך קיבל מקופת החולים עגלה שנרתמה לאתון. בשבתות ובחגים שימש כרופא תורן ושירת גם את אנשי כפר מל"ל, רמתיים, רמות השבים, כפר הדר ורמת הדר. בשל אי זמינות גורמי רפואה נוספים ביצע שירותים נלווים רבים - שימש גם כאח וחובש, באמצעות מיקרוסקופ שהיה ברשותו ביצע בדיקות מעבדה לדגימות דם ושתן של מטופליו, רקח בעצמו תרופות שהנפיק לחולים. בר-נתן גם הכשיר תושבים למתן עזרה ראשונה.
בתקופת מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט הוזעק על ידי משטרת הנוטרים לטיפול בפצוע ערבי. במהלך המאורעות ומלחמת העצמאות טיפל בפצועים שנפגעו מירי מקלקיליה הסמוכה. אשתו שושנה עזרה אף היא במתן עזרה ראשונה.
עבד כרופא במגדיאל עד צאתו לגמלאות. היה אהוד מאוד על תושבי המושבה. השתתף בחוג התנ"ך המקומי. טיפח בחצר ביתו שובך יונים, גינת ירק ועצי פרי. בין תחביביו היו נגינה בכינור, אסטרונומיה (כולל לטישת עדשות הטלסקופ שהוא בנה בעצמו), ציור וגידול דגי נוי.
משפחתו

נישא בגרמניה לאשתו הראשונה, אדלה לבית רוזנברג. בנם יצחק נולד ב-1928. לאחר גירושיו מאדלה, נישא בארץ ישראל לשולמית-הילדה לבית הבר, ועבר עם משפחתו למגדיאל. התאלמן משולמית ב-1940.
ב-1941 נישא לשושנה לבית שטיינברג (1903–2000), אלמנתו של יצחק ספיבק מראשוני מגדיאל, גננת ומורה, חברת ההגנה ולימים זוכת התואר יקירת העיר הוד השרון. יחדיו הם גידלו את בתה של שושנה מנישואיה הראשונים, חוה.
ב-1944 נולד בנם נתן (נתי), שנקרא על שם אביו של שמואל. נתן בר-נתן הוא רופא, מחלוצי השתלות האיברים בילדים בישראל. שימש כרופא בכיר במחלקת ההשתלות בבית חולים ביילינסון וכמנהל המערך להשתלות איברים בילדים במרכז שניידר לרפואת ילדים בישראל.
ב-1948 עיברת שמואל את שם משפחתו מ-ריזנפלד ל"בר-נתן" על שם אביו.
הערות שוליים

התמונה ותיאורה בדף פייסבוק עיריית הוד השרון
↑  התמונה ותיאורה בדף פייסבוק עיריית הוד השרון
↑  לעלילת הערבי שנפצע ליד מגדיאל, דבר, 26 באפריל 1937
51

ערך זה עוסק בשנת 51 לספירה. אם התכוונתם למספר 51, ראו .
שנת 51 היא השנה ה-51 במאה ה-1. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. ספירת הנוצרים, המקובלת כיום, החלה בשנת 525, ולכן המספר הסודר של שנת 51 ניתן לה בדיעבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
אירועים

הקונסולים הרומאים: הקיסר קלאודיוס וטיטוס פלביוס אספסיאנוס (לימים קיסר רומא התשיעי).
בבריטניה, המושל פבליוס אוסטריוס סקפולה מביס את קרטקוס והשבטים הסילוריים בטריטוריה של השבטים האורדויסים במרכז ווילס. קרטקוס מחפש מקלט אצל קרטימנדואה, מלכת השבטים הבריגנטים בצפון אנגליה, אבל היא בעלת ברית של הרומאים ומוסרת אותו לידיהם.
קרטקוס מובל בשלשלאות במצעד הניצחון של קלאודיוס ברומא, אך נוכח התנהגותו המכובדת מחליט הקיסר לחוס על חייו ונותן לו ולמשפחתו לחיות ברומא כאזרחים חופשיים.
וונונס השני, מלך האימפריה הפרתית, מת. בנו, וולוגסס הראשון, עולה לשלטון.
נולדו

24 באוקטובר - טיטוס פלביוס דומיטיאנוס, קיסר רומאי (מת ב-96 לספירה).
24 באוקטובר – דומיטיאנוס, קיסר רומי (נרצח ב-96)
נפטרו

לוציוס ויטליוס הזקן, קונסול רומאי ומושל סוריה (נולד ב-5 לפנה"ס).
גוטרזץ השני, קיסר האימפריה הפרתית.
וונונס השני, קיסר האימפריה הפרתית.
ראו גם

ילידי 51‎
נפטרים ב-51‎
רחביה ורדי

| --- | --- |

 לידה:  23 במרץ 1923 פולין פולין
 פטירה:  14 בספטמבר 2006 (בגיל 83) ישראל ישראל
 תאריך עלייה:  1927
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   פלמ"ח  ההגנה  צבא הגנה לישראל  המוסד
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד מחלקת איסוף באגף מודיעין  סגן מפקד יחידת מודיעין 10 (לימים יחידה 504)  מנהל אגף צומת במוסד  מתאם הפעילות בשטחים
 פעולות ומבצעים
   מלחמת העצמאות   מבצע קדש
 תפקידים אזרחיים
 איש עסקים
 
רחביה ורדי, שלישי מימין, בטקס חילופי ראש המוסד, 1968
רחביה ורדי (ורדיגר) (23 במרץ 1923 – 14 בספטמבר 2006) היה איש מערכת הביטחון הישראלית ואלוף-משנה בצה"ל.
ביוגרפיה

נולד ב-23 במרץ 1923 בפולין, בו יחיד למתילדה לבית ספיבק (הוריה נמנו על מייסדי מגדיאל) ולדוד ורדיגר. ב-1927עלה לארץ ישראל עם סבו וסבתו, שהתיישבו במגדיאל. הוריו, שנותרו בפולין, עלו מאוחר יותר.
הצטרף להגנה בגיל 14. התגייס לפלמ"ח ועבר לש"י, במלחמת העצמאות שירת כקצין ש"י בנפת השרון ולאחר הקמתו של צה"ל כקצין מודיעין במרחב. שימש כסגן מפקד יחידת המודיעין 154, היא "מודיעין 10", שהפכה ליחידה 504, ובשנים 1952 עד 1957 עמד בראשה. מונה לראש ענף איסוף באגף המודיעין, שירת בתפקיד עד 1962 והשתחרר בדרגת אל"ם.
ב-1963 התפטר איסר הראל מראשות המוסד. ראש אמ"ן, מאיר עמית, נקרא להחליף אותו בבהילות. עמית הביא איתו מאמ"ן את רחביה ורדי, ומינה אותו לעמוד בראש אגף "צומת", המפעיל סוכנים בארצות ערב (ורדי שימש בתפקיד כעשור).
במהלך שירותו היה מעורב במבצעים רבים, בהם, ב-1956 מבצע שנועד להריגתו של מוסטפא חאפז שהיה מפקד המודיעין המצרי ברצועת עזה, ב-1966 ניהל את מבצע יהלום שבו יוסף שמש יצר קשר והביא לעריקת הטיס העיראקי מוניר רדפא עם מטוסו מסוג מיג 21.
ב-1972 פרש מהמוסד, ועבר לייצג קבוצת משקיעים מפרס (משפחת אלגאניאן) שבנתה את המגדל השני במתחם בורסת היהלומים הישראלית.
ורדי הוחזר על ידי חברו ושכנו אריק שרון (שכיהן אז כשר הביטחון) לצה"ל כמתאם הפעולות בשטחים (1982–1983), והמשיך לתפקיד מתאם נושאי לבנון ושל"ג, כשסיים את פועלו הביטחוני נבחר כנשיא עמותת גמלאי המוסד וקיבל מידידו יעקב נמרודי מינוי למועצת המנהלים של חברת הכשרת היישוב.
היה בין מקימי הוועד הציבורי למען יונתן פולארד והיה מעורב בניסיונות לשחרר את שבויי קרב סולטאן יעקוב.
היה נשוי לשולמית. לשניים נולדו שני בנים ובת.
רחביה ורדי נפטר ב-2006 ונטמן בבית העלמין במגדיאל.
לקריאה נוספת

אפרים לפיד, לוחמי הסתר - המודיעין הישראלי מבט מבפנים, ידיעות ספרים, 2017.
הערות שוליים

↑  תעוד בעל-פה - ראיונות - רחביה ורדי (28/10/2004), מסמך באתר ארכיון המדינה
↑  אהרון דולב, גורד שחקים תלוי על בלימה, מעריב, 29 בדצמבר 1978
↑  שמואל שגב, הודאתו של עראפאת, מעריב, 23 במאי 1983
דן (רובה צלפים)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  רובה צלפים
 תכנון:  תעשיות נשק לישראל (IWI) וד"ר נחמיה סירקיס, מ-2014
 מדינה מייצרת:  ישראל ישראל
 מחיר ליחידה:  כ-9000 דולר
 מידע טכני
 קליבר:  0.338 לפואה מגנום
 פעולה:  רובה בריחי
 חירוק קנה:  מעלה סלילים ימני 1:10
 הזנה:  מחסנית נתיקה בת 10 כדורים
 כוונות:  כוונת טלסקופית
 אורך כולל:  1,280 מ"מ (קת פתוחה) 1,030 מ"מ (קת מקופלת)
 אורך קנה:  737 מ"מ (29 אינץ') 785 מ"מ (31 אינץ')
 משקל ריק:  5.9–6.9 ק"ג (כ-15 ליברה)
 קצב אש:  בודדות
 מהירות לוע:  881 מטר לשנייה
 טווח אפקטיבי:  1,200 מטר
 טווח מקסימלי:  1,500 מטר
 דיוק:  < 0.5 דקת קשת (MOA) (פחות מ 0.5 דקות קשת)
תעשיות נשק לישראל "דן" (באנגלית: "IWI Dan", או בשמו המלא IWI DAN .338 Bolt Action Sniper Rifle), הוא רובה צלפים בריחי בקליבר 0.338 לפואה מגנום (8.58 מ"מ) תוצרת תעשיות נשק לישראל (IWI) שפותח ב-2014. הרובה מדויק לטווחים של עד 1,200 מטר. הוא פותח על מנת להתחרות ברובי צלפים בקליבר 0.338 אינץ' אחרים דוגמת ה"ברק" שמשרת בצה"ל, מקמילן TAC-338 (שנמצא בשימוש יחידות מובחרות בצה"ל ובשימוש אריות הים), ה-AWM הבריטי ו-PGM 338.
הנדסה ומבנה

הרובה הוא רובה צלפים בריחי בקליבר 0.338 לפואה מגנום וייעודו הוא צליפה לטווחים ארוכים של למעלה מ-800 מטר. בתכנון גוף הרובה והמתפסים הושם דגש על ארגונומיה ונוחות ליורה. חלקים ברובה, כגון הקת, מאפשרים התאמה אישית של הרובה ליורה. על הרובה מותקנות מסילות פיקטיני המאפשרות לחבר לרובה בקלות ובמהירות כוונות טלסקופיות שונות ועזרי לחימה טקטיים. על הרובה ניתן להתקין גם משתיקי קול. השלדה של הרובה קלה יחסית, דבר שמקל על השימוש בו.
הרובה משתמש בתחמושת 0.338 לפואה מגנום, תחמושת צליפה חזקה שיעילה לטווחים של 1,200–1,500 מטרים (1,300–1,600 יארד). תחמושת זו נועדה נגד מטרות דמות ומלבד הדיוק שלה היא בעלת כוח אש חזק: היא יכולה לחדור שריון גוף (שכפ"צים) ופגיעתה קטלנית ביותר. היא יעילה גם נגד כלי רכב לא משוריינים.
ה"דן" נחשב לרובה מדויק ביותר, אך נתון רשמי על דיוקו בדקות קשת (MOA) טרם פורסם. חברת IWI מתחייבת לדיוק של מתחת לדקת קשת אחת ("sub-MOA") ויש הערכות שדיוקו מגיע אף ל-0.3 דקת קשת.
היסטוריה מבצעית

הרובה נבחן על ידי ה-SAS, יחידות הקומנדו הבכירה של בריטניה, וזכה לחוות דעת חיוביות. בפברואר 2016 דיווח עיתון הדיילי אקספרס הבריטי שצלף של ה-SAS חיסל בסוריה מפקד בדאעש מטווח של כ-1,200 מטר (3/4 מייל יבשתי) באמצעות ירי ברובה ה-DAN. קליע ה-0.338 אינץ' שבו השתמש היה כה חזק, עד כדי שהוא ערף לגמרי את ראשו של המחבל, בעת שזה לימד כ-20 מגויסים חדשים של דאעש לערוף ראשים.
הרובה משווק גם בארצות הברית ומוצע למכירה במחיר של $8999 לרובה כולל ערכה.
משתמשים

הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת: יחידת הקומנדו SAS.
הערות שוליים

1 2  הסרטונים Best Guns at 2017 Shot Show : IWI Dan 338 Lapua ו-IWI DAN at Shot Show 2017 Range Day ביוטיוב.
1 2  דיוק (יכולת הקביצה) של רובה נמדד בדקות קשת (MOA). מספר זה מייצג את הסטייה הזוויתית המרבית מנקודת הפגיעה וככל שהוא נמוך יותר כך הרובה מדויק יותר. לדוגמה: רובה צלפים בעל דיוק של 1 MOA מקבץ (יורה מספר קליעים אל עבר אותה מטרה) בפיזור של 3 ס"מ בירי למרחק 100 מטר (1.047 אינץ' בירי למרחק 100 יארד).
↑  Kieran Corcoran, Poetic justice: SAS sniper blows head off ISIS chief who taught jihadis how to DECAPITATE, דיילי אקספרס, ‏15 בפברואר 2016
↑  סוכנויות הידיעות, עם נשק ישראלי: צלף חיסל פעיל דאעש מקילומטר, באתר nrg‏, 17 בפברואר 2016.
↑  Mark Episkopos (8 בספטמבר 2020). "Israel's IWI Dan .338: The Ultimate Sniper Rifle?". The National Interest. {{cite web}}:  (עזרה)
|  ‏ רובי צלפים בישראל ‏  |
| --- | --- | --- |
|  רובי הצלפים של חיל הרגלים בצה"ל | M24 SWS‏ • בארט REC10‏ • SR-25 Mk 11‏ • ברק (HTR 2000) • רוגר SR-22 •  בארט M82A1 (חה"ן) |  |
|  רובי הצלפים של יחידות מובחרות בצה"ל | M24 SWS‏ • SR-25 Mk 11‏ • PSG1‏ • מאוזר 86SR‏ • SVD דרגונוב • מקמילן TAC-338 • מקמילן TAC-50 • בארט MRAD • בארט REC10 |  |
|  רובי הצלפים של הימ"מ (היחידה המיוחדת ללוחמה בטרור של משטרת ישראל) | בארט MRAD‏ • SR-25 Mk 11‏ • מקמילן ALIAS CS5 |  |
|  רובי הצלפים של הימ"ס (המסתערבים של משמר הגבול) | מאוזר 86SR • רמינגטון מודל 700 משופר • SR-25 Mk 11 • בארט REC10 • רוגר SR-22 |  |
| רובי צלפים תוצרת ישראל | גליל צלפים • M89SR‏ • IWI DAN‏ • רובה צלפים ACE‏ • ערד 7 קלעים-צלפים |  |
צליפה בישראל • צליפה • רובה צלפים •  צבא הגנה לישראל: צליפה בצה"ל •  ימ"מ: צליפה בימ"מ
נשק להשמדה המונית בסין

הרפובליקה העממית של סין פיתחה ומחזיקה נשק להשמדה המונית, כולל נשק כימי וגרעיני. הניסוי הסיני הגרעיני הראשון נערך ב-1964, וניסוי פצצת המימן הראשון שלה התקיים ב-1967. ניסויים נמשכו עד 1996, אז חתמה סין על האמנה למניעת ניסויים גרעיניים (CTBT). סין הצטרפה לאמנת הנשק הביולוגי (BWC) ב-1984 ואשררה את אמנת הנשק הכימי (CWC) ב-1997.
מספר ראשי הנפץ הגרעיניים בארסנל סין הוא סוד מדינה וישנן הערכות שונות לגבי גודלו. פדרציית המדענים האמריקאים העריכו כי הארסנל מונה כ-260 ראשי נפץ נכון לשנת 2015, הארסנל הגרעיני הרביעי בגודלו מבין חמש מדינות הנשק הגרעיני המוכרות על ידי האמנה למניעת הפצת נשק גרעיני, בעוד שעל פי הערכת המכון הבין-לאומי לחקר השלום בסטוקהולם משנת 2020 סין מחזיקה בארסנל של 320 ראשי נפץ, השלישי בגודלו בעולם.
בתחילת 2011 פרסמה סין נייר הגנה, שחזר על מדיניותה הגרעינית של שמירה על מינימום הרתעה, עם התחייבות לאי שימוש ראשון בנשק הגרעיני. סין עדיין לא הגדירה מה המשמעות של "הרתעה מינימלית". זאת יחד עם העובדה ש"היא פורסת ארבעה טילים בליסטיים חדשים בעלי יכולת גרעינית, מעלה דאגה לגבי היקף וכוונת השדרוג הגרעיני של סין".
נשק כימי

סין חתמה על אמנת הנשק הכימי (CWC) ב-13 בינואר 1993, ואשררה אותה ב-25 באפריל 1997.
נמצא כי בשנות ה-70 במהלך המלחמה הקרה סין סיפקה לאלבניה כמות קטנה של נשק כימי.