stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מצעד מועמדי הפרסים
עלילה

הסרט מציג את מיקי מאוס שמוביל מצעד של מועמדים קריקטוריים לשחקן הטוב והשחקנית הטובה ביותר. הוא נעזר במיני מאוס, קלרבל הפרה ומגוון רב של בעלי חיים מואנשים, שמשמשים כנגנים ונושאי כרזות. המועמדים, לפי סדר הופעתם, היו:
ואלאס בירי (יחד עם ג'קי קופר) עבור הסרט סיפורו של אלוף (The Champ).
לין פונטיין ואלפרד לנט עבור הסרט השומר (The Guardsman).
הלן הייז עבור הסרט החטא של מדלון קלאודט (The Sin of Madelon Claudet).
פרדריק מארץ' עבור הסרט ד"ר ג'קיל ומר הייד (Dr. Jekyll and Mr. Hyde).
מארי דרסלר עבור הסרט אמה (Emma).
פלוטו סוגר את התהלוכה כשכרזה קשורה לזנבו עם הכיתוב "הסוף".
הערות הפקה

"מצעד מועמדי הפרסים" הוא הסרט הראשון שבו מיקי מופיע בצבע, והמכנסיים הקצרים שלו היו ירוקים, עדיין לא המכנס האדום האייקוני אשר הוא ילבש בסדרת הסרטים.
"מצעד מועמדי הפרסים" הוא סרט דיסני הקצר הראשון שפותח עם מערכת השמע המוקדמת של RCA Photophone.
פלוטו, המוצג בצבע בפעם הראשונה, מופיע בצבע אפור ולא צהוב-כתום.
האנימטור ג'ו גרנט נשכר כדי ליצור את הקריקטורות של המועמדים לפרס. זוהי הייתה העבודה הראשונה שלו אצל דיסני, והוא המשיך לעבוד במחלקת הסיפורים שלהם במשך 70 שנה.
הזוכים מהשחקנים שהופיעו במצעד הם: הייז בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר ובירי ומארץ' שהיו זוכים משותפים בקטגוריית השחקן הטוב ביותר.
הסרט הוצג רק בטקס הפרסים ומעולם לא היה מיועד לקהל הרחב; הוא שוחרר בסופו של דבר גם בלייזרדיסק וגם ב-DVD כחלק מהסטים של לקט הסרטים המצוירים של מיקי מאוס.
הערות שוליים

↑  Grob, Gijs (2018). "Parade of the Award Nominees". Mickey's Movies: The Theatrical Films of Mickey Mouse. Theme Park Press. ISBN 978-1683901235.
↑  Kaufman, J.B.; Gerstein, David (2018). Walt Disney's Mickey Mouse: The Ultimate History. Cologne: Taschen. p. 148. ISBN 978-3-8365-5284-4.
↑  "Mickey Mouse in Living Color DVD Review". DVD Dizzy. נבדק ב-20 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
מיקי מאוס בהופעתו הראשונה בצבע
מנחם מנדל הגר (צמח צדיק)

רבי מנחם מנדל הגר (כ"ד באייר תק"צ, 1830 - כ"ט בתשרי תרמ"ה, 1884) היה המייסד והאדמו"ר הראשון בשושלת ויז'ניץ.
תולדות חייו

נולד בעיירה קוסוב כבן זקונים לרבי חיים הגר הידוע בכינוי תורת חיים, את שמו קיבל על שם סביו רבי מנחם מנדל הגר מקוסוב, בהגיעו לגיל 14 נשא לאשה את מרים מעניא בתו של רבי ישראל מרוז'ין, ובגיל 24 לאחר פטירת אביו בשנת תרי"ד (1854) עבר לכהן כאדמו"ר בעיירה ויז'ניץ שם התגורר עד פטירתו.
היה ידוע כגאון מופלג בתורה והרבה לעסוק בלימוד, גדולי דורו העריצו מאוד את גדלותו בתורה והעבירו אליו שאלות סבוכות בענייני הלכה, לצד זה היה פזרן גדול בצדקה ובעניין זה נקשרו בשמו אגדות של ממש, את כל רווחיו מעסקים שהשקיע בהם אצל חסידיו הוקדשו כולם לצדקה, עם זאת בחייו האישיים היה סגפן גדול ומסופר עליו שלא היה מתחמם על יד התנור אפילו בלילות החורף הקרים.
הוא נפצע קשה בקריסת מרפסת דירתו בעיירת הנופש מרינבד ונשקפה סכנה לחייו. תוצאות הפציעה ניכרו עליו[דרושה הבהרה] עד יום פטירתו. בתקופה שבה נפצע, נפטר באופן פתאומי בנו יעקב דוד הגר. ואגדה רווחת בקרב חסידי צאנז, מייחסת לרבי מצאנז הרב חיים הלברשטאם התערבות שמיימית, שבסופה היה מותו של הבן תחליף לחיי האב.
תכנן לעלות לארץ ישראל ולהתגורר בצפת, שם גרו קבוצה מחסידיו, וכבר בשנת תרכ"ב רכש מקום תפילה בבית הכנסת האר"י, אך בני משפחתו הניאוהו מהתוכנית. גם מחותנו רבי יהושע רוקח מבעלז התנגד לעלייתו.
לאחר מחלה קשה נפטר רבי מנחם מנדל בראשית שנת תרמ"ה ונטמן בבית הקברות בעיירתו ויזניץ.
צאצאיו

הרב ברוך הגר מויז'ניץ (אמרי ברוך) ממשיך דרכו של אביו בשושלת ויז'ניץ.
הרב יעקב דוד הגר, חתן רבי משולם זוסיא מטשלומאט, נכד רבי זוסיא מאניפולי. נפטר בצעירותו.
שרה, אשת רבי שמואל מסקאהל, בנו של רבי יהושע רוקח מבעלז.
ספרו

צמח צדיק, מאמרים על התורה ועל המועדים, טשערנאוויץ, תרמ"ה
לקריאה נוספת

יעקב יוסף ויינר, הצמח צדיק, בני ברק, תשמ"ט
יצחק אלפסי, תפארת שבמלכות: בית קוסוב - וויז’ניץ, תל אביב, תשכ"א
הערות שוליים

1 2  נר ישראל חלק ו' עמ' קפח - קצה.
↑  חשיפה! תוכניתו העלומה של הרה"ק הצמח צדיק מוויזניץ לעלות לארץ הקודש. מסמך רכישת מקום עבורו בבית הכנסת האר"י. צפת, תרכ"ב.
| שושלת אדמו"רי קוסוב • ויז'ניץ |
| --- | --- | --- |
| אבי השושלת | יעקב קופיל חסיד |  |
| חסידות קוסוב | מנחם מנדל מקוסוב (אהבת שלום) • חיים מקוסוב (תורת חיים) • יעקב שמשון מקוסוב • משה מקוסוב (לקט עני) • חיים הגר השני • אברהם יהושע העשיל מקוסוב–זלישטשיק • שרגא פייבוש הגר |  |
| חסידות זבלטוב | דוד מזבלטוב (צמח דוד) • יעקב הגר מזבלטוב • מנחם מנדל הגר מזבלטוב |  |
| חסידות רדוביץ' | יוסף אלתר מרדוביץ' • משה מרדוביץ' (וייקח משה) • ישראל מרדוביץ' |  |
| חסידות ויז'ניץ | חמשה דורות ראשונים: מנחם מנדל מוויז'ניץ (צמח צדיק) (דור 1) • ברוך מוויז'ניץ (אמרי ברוך) (דור 2) • ישראל מוויז'ניץ (אהבת ישראל) (דור 3) • בניו אליעזר הגר (דמשק אליעזר) (דור 4) • חיים מאיר מוויז'ניץ (אמרי חיים) (דור 4)  אחרי מותו של 'האמרי חיים' התפלגה החסידות: החסידות בישראל: משה יהושע מוויז'ניץ (ישועות משה) (דור 5), בניו ישראל מוויז'ניץ (דור 6) ומנחם מנדל מוויז'ניץ-מרכז (דור 6) ואחיינו ישראל אליעזר אדלר מדז'יקוב-ויז'ניץ (דור 6) החסידות במונסי: מרדכי מוויז'ניץ מונסי (דור 5), בניו; ישראל מוויז'ניץ מונסי (דור 6) • מנחם מנדל הגר מוויז'ניץ קיימישא לייק (דור 6) • יצחק יוחנן מוויז'ניץ ויליאמסבורג (דור 6) • דוד מוויז'ניץ לונדון (דור 6) • אהרן מוויז'ניץ מונטריאול (דור 6) • ברוך שמשון מוויז'ניץ בית שמש (דור 6) • יעקב יוסף מוויז'ניץ בורו פארק (דור 7) |  |
| חסידות סערט ויזניץ' | ברוך מסערט-ויז'ניץ (מקור ברוך) (דור 4) • אליעזר מסערט-ויז'ניץ (חכמת אליעזר) (דור 5) • יעקב הגר (דור 6) |  |
| חסידות וישיווה | מנחם מנדל מוישיווה (שארית מנחם) (דור 4) • ברוך הגר (דור 5) • חיים יהודה מאיר הגר (דור 5) • נפתלי צבי הגר (דור 6) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007517129405171  ISNI: 0000 0000 6692 7029  LCCN: nr91004324  VIAF: 36769949   WorldCat (עם VIAF): 36769949
מנדרין אוריינטל (הונג קונג)

מנדרין אוריינטל (הונג קונג)
מנדרין אוריינטל (הונג קונג) (באנגלית: Mandarin Oriental, Hong Kong; בסינית: 香港文華東方酒店) הוא מלון חמישה כוכבים השוכן בדרך קונאט בסנטרל, הונג קונג, ומצוי בבעלות חברת Mandarin Oriental Hotel Group. המלון נפתח ב-1963 כ-"The Mandarin" ומהר מאוד זכה במוניטין של מוסד אלגנטי, המעניק שירותים ברמה גבוהה. ב-1967, ארבע שנים בלבד לאחר פתיחתו, כלל מגזין פורצ'ן את מלון מנדרין (לצד ריץ בפריז, גראנד ברומא וקונאט בלונדון) כאחד מ-11 המלונות הטובים ביותר בתבל.
ב-2005 השקיע המלון 150 מיליון דולר בשיפוץ 501 חדרי אורחים, 10 מסעדות ואולמות רבים, כמו גם בנייתה של ספא בת שלוש קומות; הספא של המלון היא אחת משלושה מרחצאות הספא בהונג קונג, שזכו בחמישה כוכבים מפורבס טרוול גייד.
היסטוריה > המנדרין

מנדרין אוריינטל, הונג קונג, נקרא במקור המנדרין (The Mandarin), נבנה באתר בו שכן בעבר מבנה המלכה הקולוניאלי על המזח בסנטרל הונג קונג. מראשיתו, הרעיון היה ליצור מלון שנטוע היטב בתרבות המזרחית, ויספק שירות אדיב ברמה שבדרך כלל ניתן להתנסות בה רק באסיה.
העלות המקורית של הבנייה הסתכמה ב-42 מיליון דולר הונג קונג, בעוד שעיצוב הפנים העפיל לסכום גבוה יותר ב-50% ועלה 66 מיליון דולר הונג קונג, לא נחסך שום מאמץ כדי לשוות פאר למלון. ג'ון הווארת, מחברת האדריכלות Leigh & Orange, נשכר על מנת לעצב את הבניין, בעוד שעיצוב הפנים הופקד בידיו של דון אשטון, ארט דיירקטור הוליוודי לסרטים כמו הגשר על הנהר קוואי, Indiscreet ו"בילי באד"
המנדרין הושק רשמית לעסקים באוקטובר 1963, ובהיתמרו ל-25 קומות היה זה הבניין הגבוה ביותר בהונג קונג.
בנוסף לכך, היה המלון הראשון בהונג קונג שהנהיג טלפונים בחיוג ישיר והראשון באסיה שכלל אמבטיה בכל חדר אורחים.
ב-1967, ארבע שנים בלבד לאחר פתיחתו, כלל מגזין פורצ'ן את מלון מנדרין לצד ריץ בפריז, גראנד ברומא וקונאט בלונדון כאחד מאחד עשר המלונות הטובים ביותר בתבל.
ב-2009 דירג קונדה נאסט טראבלר את המלון במקום 88 בעולם.
השחקן ההונג קונגי הידוע לזלי צ'ונג (Leslie Cheung) התאבד במלון. ב-1 באפריל 2003 קפץ Cheung מהקומה ה-24 של המלון. העדויות הראו שהוא סבל מדיכאון.
היסטוריה > קבוצת מנדרין אוריינטל

ב-1974 הבעלים של מנדרין ייסד חברת ניהול מלונות בשם Mandarin International Hotels Limited. מטרת הקבוצה הייתה להתרחב באסיה ולהפעיל מלונות שישקפו את אמות המידה של השירות שיהיו זהות עם הנכס שלהם בהונג קונג.
ב-1974 החברה פנתה לאפיק נוסף ורכש 49% ממלון האוריינטל בבנגקוק. האוריינטל, נבנה ב-1876, היה כבר בעל מוניטין רב ונודע כאחד מבתי המלון הטובים ביותר במזרח הרחוק. באמצעות ניהולם גם של מנדרין בהונג קונג וגם של האוריינטל בבנגקוק, היו בבעלות החברה שני מלונות דגל שנחשבו לבין הטובים ביותר באירוח. ב-1985, החברה איחדה את שמות שני המלונות וקראה לעצמה קבוצת המלונות מנדרין אוריינטל (Mandarin Oriental Hotel Group).‏
היסטוריה > השיפוץ ב-2005

מנדרין אוריינטל, הונג קונג, נודע בשל עיצוב הפנים שלו ופעם לגלגה עליו דיים עדנה בשל "הנברשות המגוחכות" שלו. ב-2005, ניתן אישור לשיפוץ כללי של המלון, וכשדלתותיו נסגרו בדצמבר אותה שנה, קומת המסחר של הבורסה לניירות ערך עמדה בהלצה שתי דקות דומיה לזכרו של המלון. בכל זאת, לאחר שהושקעו בשיפוץ 150 מיליון דולר אמריקני, מנדרין אוריינטל הונג קונג פתח את דלתותיו מחדש ב-28 בספטמבר 2006, וחגג זאת בחגיגה בלבוש חגיגי שערכה דיים עדנה והופעתו של בריאן פרי (Bryan Ferry).‏
הלובי המפורסם, בר הקפטן (Captain’s Bar), טרקלין הקליפר (Clipper Lounge) ובר ה-Chinnery ‏ (Chinnery Bar) עדיין נותר זכר למראם לפני השיפוץ, אבל יתר המסעדות, הברים החללים הציבוריים והחדרים שינו את פניהם לחלוטין.
המלון

המלון מכיל 501 חדרי אורחים, 67 מתוכם הם סוויטות, הוא משקיף על נמל ויקטוריה ונוף העיר המקיף אותו. מנדרין אוריינטל, הונג קונג מפעיל עשר מסעדות וברים, בכללם המסעדה "פייר" (Pierre), שלה כוכב אחד במדריך מישלן האדום, והיא מסעדתו הראשונה של השף הצרפתי פייר גנייר בהונג קונג.
אתרים נוספים כוללים את ספא מנדרין בת שלוש הקומות, בריכת שחייה מקורה, מכון כושר, מכון יופי מנדרין, ואולם אירועים שמסוגל להכיל עד 600 נוכחים.
המלון > ספא מנדרין

ספא מנדרין (The Mandarin Spa), נפתחה ב-2007, גודלה 2,100 מטר רבוע ומשתרעת על פני שלוש קומות וכוללת בריכה פנימית, מכון כושר, ספא הוליסטית, מכון יופי מנדרין וספר של מנדרין. פורבס טרוול גייד העניק דירוג של חמישה כוכבים לספא והיא אחת משלוש בכל הונג קונג שזכו לכך. הספא מושתתת על פילוסופיית ריפוי אסיאתית של רפואה סינית מסורתית ואיורוודה ומציעה מקלחת וישי (Vichy Shower), ייעוץ ברפואה סינית מסורתית והמרכז הראשון בהונג קונג של איורוודה. מאפיינים נוספים כוללים מעיין קרח (ice fountain), חדרי אדים עם עשבים סיניים, הידרותרפיה ובריכת קנייפ (Kneipp pool).‏
המלון > מסעדות וברים

פייר: מסעדה בת כוכב במדריך מישלן האדום המגישה מטבח צרפתי מודרני ומשקיפה על נמל ויקטוריה, של השף פייר גנייר.
מנדרין גריל ובר: מטבח אירופאי מודרני עם בר סרטנים.
Man Wah: מטבח קנטונזי השוכן בקומה ה-25 עם תצפית פנורמי על נמל ויקטוריה והעיר הונג קונג.
Café Causette: מסעדה בלתי רשמית, המגישה לכל אורך היום מטבח אסיאתי ומטבח בינלאומי.
חדר קרוג: חדר אוכל פרטי המשקיף על המטבחים המגישים בין עשר לארבע עשרה.
The Chinnery: קרוי על שם האמן הבריטי, ג'ורג' צ'ינרי, מסעדה זו מגישה מטבח בריטי מסורתי ובה אחד מאוספי הסינגל מאלט ויסקי הגדולים ביותר באזור.
The Clipper Lounge: מגישה בופה של בוקר, צהרים וערב ותה אחר-צהרים.
M bar: בר מודרני המגיש קוקטיילים וטאפאסים קנטונזים ממסעדת Man Wah.
The Captain’s Bar: בר הלובי המגיש קפה אחר-הצהרים ובירה, קוקטיילים ומוזיקה חיה בערב.
חנות העוגות של מנדרין (The Mandarin Cake Shop): מאפייה המוכרת שוקולדים, עוגות, לחמים וקפה אחר-הצהרים.
פרסים

רשימת הזהב (קונדה נאסט טראבלר ארצות הברית, 2009)
רשימת הזהב – 25 המלונות הטובים ביותר מעבר לים (Luxury Travel, אוסטרליה, 2009)
רשימת הזהב – הספא מעבר לים הטובים ביותר (Luxury Travel, אוסטרליה, 2009)
500 המלונות הטובים בעולם (Travel + Leisure ארצות הברית, 2009)
מנדרין אוריינטל, הונג קונג ומנדרין ספא קיבלו דירוג בן חמישה כוכבים (פורבס טרוול גייד, Forbes Travel Guide, 2010)‏
מסעדת פייר זכתה בכוכב במישלן (מדריך מישלן האדום, 2009)
הערות שוליים

1 2 3 4 5  סיפורו של מלון מנדרין
1 2 3  פורבס טרוול גייד, מכריז על הרשימה השנתית ה-52 של הזוכים בארבעה וחמישה כוכבים
↑  מידע כללי
1 2  Peter Jon Lindberg, Story of a Classic | The Mandarin Oriental, Hong Kong, travelandleisure.com, January 2007
↑  Conde Nast Traveler: 2009 Readers' Choise Awards, concierge.com
↑  קבוצת מלונות מנדרין אוריינטל - מידע על התאגיד
↑  סקירה של מנדרין אוריינטל (הונג קונג)
↑  מסעדת פייר
↑  מנדרין אוריינטל (הונג קונג) - מידע כללי
↑  הספא ומכוני היופי במנדרין אוריינטל
↑  מסעדות וברים במנדרין אוריינטל (הונג קונג)
↑  חדשות מנדרין אוריינטל (הונג קונג)
מאפיית המנדרין אוריינטל (הונג קונג)
מצעד סוף השנה של בילבורד הוט 100 לשנת 1989

לוגו מצעד הבילבורד הוט 100
מצעד סוף השנה של בילבורד הוט 100 לשנת 1989 הוא רשימת השירים לסיכום שנת 1989 של הבילבורד הוט 100, שפורסמה ב-23 בדצמבר 1989. דירוג המצעד מבוסס על נתוני השמעות ברדיו ועל נתוני מכירות שנאספו לאורך שנה. כמו כן, הוא מחושב לפי נתוני מכירות שנאספו בפרקי זמן ספציפיים שנקבעו על ידי בילבורד ומתבסס על מצעד השירים השבועי שמופק על ידו.
ראו גם

1989 במוזיקה
הערות שוליים

↑  "1989 The Year in Music: Top Pop Singles". Billboard. 101 (51): Y-22. 23 בדצמבר 1989. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Billboard Top 100 – 1989". נבדק ב-3 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| מצעדי סוף השנה של בילבורד הוט 100 |
| --- | --- | --- |
| 1946–1949 | 1946 • 1947 • 1948 • 1949 |  |
| 1950–1969 | 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 |  |
| 1970–1989 | 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 |  |
| 1990–2009 | 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 |  |
| 2010–הווה | 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 |  |
מצעד סוף השנה של בילבורד הוט 100 לשנת 1992

לוגו מצעד הבילבורד הוט 100
מצעד סוף השנה של בילבורד הוט 100 לשנת 1992 הוא רשימת השירים לסיכום שנת 1992 של הבילבורד הוט 100, שפורסמה בדצמבר 1992. דירוג המצעד מבוסס על נתוני השמעות ברדיו ועל נתוני מכירות שנאספו לאורך אותה שנה. כמו כן, הוא חושב לפי נתוני מכירות שנאספו בפרקי זמן ספציפיים שנקבעו על ידי בילבורד ומתבסס על מצעד השירים השבועי שמופק על ידו.
ראו גם

1992 במוזיקה
הערות שוליים

↑  Longbored Surfer - 1991, longboredsurfer.com
↑  "The Year in Music: Hot 100 Singles"
| מצעדי סוף השנה של בילבורד הוט 100 |
| --- | --- | --- |
| 1946–1949 | 1946 • 1947 • 1948 • 1949 |  |
| 1950–1969 | 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 |  |
| 1970–1989 | 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 |  |
| 1990–2009 | 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 |  |
| 2010–הווה | 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 |  |
מקדמה

מקדמה היא תשלום הניתן מראש, על-חשבון סכום שיגיע בעתיד למקבל התשלום.
דוגמאות למקדמות:
בהתקשרות בחוזה לרכישת מוצר או שירות שיסופקו בעתיד נהוג לפעמים שהקונה משלם במעמד ההתקשרות מקדמה על חשבון המחיר המלא של המוצר או השירות, והשלמת התשלום תתבצע עם קבלת המוצר או השירות. תשלום כזה קרוי גם דמי קדימה. דוגמה: בעת התקשרות עם נגר לרכישת רהיט שיסופק כעבור חודש, תשלום מקדמה מעיד על רצינות כוונתו של הרוכש, ומעניק לנגר מימון לרכישת חומר הגלם הנחוץ לעבודתו. לעיתים נקבעים בחוזה כללים להחזר המקדמה במקרה שהקונה יתחרט על העסקה ויודיע על ביטולה. דוגמה: בהתקשרות לשיט באוניית תענוגות משולמת מקדמה בגובה 20% ממחיר השיט; בביטול ההזמנה עד חודש לפני מועד השיט תוחזר המקדמה במלואה, בביטול ההזמנה עד שבועיים לפני מועד השיט יוחזרו 50% מהמקדמה, ובמקרה של ביטול במועד מאוחר יותר לא תוחזר המקדמה.
שכיר המקבל משכורת חודשית וזקוק למזומנים יכול לבקש ממעסיקו מקדמה על חשבון המשכורת שהוא צפוי לקבל לאחר סוף החודש. ההיענות לבקשה זו תלויה בהחלטה של המעסיק, ולעיתים נקבעים מראש כללים לגובה המקדמה ולמועד שבו תאושר.
עצמאי נדרש לשלם לרשות המיסים מדי חודש מקדמה על חשבון מס ההכנסה המגיע ממנו, שגובהו המדויק יתברר רק בסוף שנת המס, עם הגשת הדו"ח השנתי לפקיד השומה. בניגוד לשתי הדוגמאות הקודמות, שבהן ברור שהמקדמה היא תשלום חלקי, שאותו יש להשלים בעתיד, מקדמות למס הכנסה עלולות להתגלות כגבוהות מהמס הנדרש, ובמקרה זה משלם המקדמה זכאי להחזר מס. חובה דומה קיימת ביחס לתשלום דמי ביטוח לאומי ודמי ביטוח בריאות.
בתשלום מקדמה לרכישת מוצר או שירות יש סיכון אשראי מבחינתו של הקונה, משום שייתכן שהספק לא יעמוד בהתחייבותו לספק את המוצר או השירות. לעיתים ניתן לבטח מפני סיכון זה. מענה למקרה מיוחד מסוג זה ניתן בחוק החזר מקדמה בשל ביטול אירוע (נגיף הקורונה החדש), שנחקק במהלך מגפת הקורונה ובא לטפל במצב שבו שולמה מקדמה לשם קיומו של אירוע באולם אירועים, והאירוע לא התקיים במועד שנקבע לו מחמת הגבלות נגיף הקורונה.
הערות שוליים

↑  מדוע חובה לדרוש מקדמה?, באתר "עוסק קטן"
↑  דוגמה: מקדמה וביטולים באתר "בקתה בקדיתא"
↑  ביטוח מקדמה, באתר "בססח - החברה הישראלית לביטוח אשראי"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4188634-3
מפרץ סודה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מפרץ 
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  יוון 
 קואורדינטות:  35°29′00″N 24°08′17″E﻿ / ﻿35.48333333°N 24.13805556°E﻿ / 35.48333333; 24.13805556
  (למפת כרתים מוגדלת) הרקליון חאניה רת'ימנומפרץ סודה(למפת כרתים רגילה) הרקליון חאניה רת'ימנומפרץ סודה
 
מפרץ סודה (ביוונית: Κόλπος Σούδας) הוא מפרץ ונמל טבעי ליד העיירה סודה בחוף הצפון-מערבי של האי היווני כרתים. אורכו של המפרץ הוא כ-15 קילומטרים ורוחבו בין 2 ל-4 קילומטרים.
הוא משתרע בין חצי האי אקרוטירי לכף דראפאנו. משני עברי המפרץ נמצאות גבעות.
מפרץ סודה הוא כיום יעד תיירותי פופולרי אם כי אין חופים ציבוריים רשמיים שתוכננו באזור, בשל נוכחותו של בסיס הצי כרתים, מתקן ימי גדול של הצי ההלני ונאט"ו.
היסטוריה > תחת שלטון ונציאני

הוונציאנים כבשו את האזור בשנת 1207. בשנת 1571 נחת כוח צבאי עות'מאני בסודה וגרם להרס גדול באזור חאניה. הוונציאנים ביצרו את האי סודה בין השנים 1570–1573, על מנת להגן על האזור מפני פשיטות עות'מאניות ושודדי ים. עם זאת, מפרץ סודה נותר אזור שורץ בפיראטים במאות ה-15, ה-16 וה-17. הוונציאנים הצליחו להחזיק את האיים האסטרטגיים בתוך מפרץ סודה עד 1715, למעלה משלושים שנה לאחר נפילת כרתים לידי העות'מאנים.
היסטוריה > תחת השלטון העות'מאני

בשנת 1822 צבא מצרי של כ-10,000 נחת בסודה כדי להביס את מהפכת כרתים שהתחוללה נגד האימפריה העות'מאנית בשנת 1821.
לאחר מהפכת כרתים שהתחוללה בשנים 1866–69 בנו העות'מאנים מבצרים באפטרה (מבצר אפטרה) ובקלאמי (מבצר איזדין), צריפים, בית חולים צבאי ובסיס ימי. הם בנו גם את העיר סודה בראש המפרץ, כנמל החדש של העיר הסמוכה חאניה. המצודה בקלמי עדיין משמשת כבית כלא. בסיס חיל הים נחנך רשמית בשנת 1872, בנוכחות הסולטאן אבדילאזיז.
היסטוריה > מדינת כרתים (1898–1913)

בתקופת מדינת כרתים החצי עצמאית האזור משך עניין בינלאומי, שכן הוא הציע מתקני נמל לספינות חיל הים הזרות האוכפות את האוטונומיה של כרתים. הנציב העליון הראשון, גאורגיוס, נסיך יוון ודנמרק, הגיע למפרץ סודה ב-9 בדצמבר 1898.
היסטוריה > איחוד עם יוון למלחמת העולם השנייה (1913–1940)

בשנת 1913 התרחשו באי סודה אירועים לציון איחוד כרתים עם יוון. ב-1 בפברואר הוסר הדגל העות'מאני המתכתי, הסמל האחרון לשלטון העות'מאני, והוחלף בדגל יוון ב-1 במאי.
בשנת 1916 פגעה אוניית הנוסעים הבריטית מינוואסקה, שהוסבה על ידי הצבא הבריטי לנושאת גייסות, במוקש ימי ועלתה על החוף במפרץ סודה.
לאחר 1923 האזור שימש כבסיס של הצבא ההלני, ושיכן את יחידות התותחנים של אוגדת החי"ר החמישית.
היסטוריה > 1940–1945

במהלך מלחמת העולם השנייה כוחות בריטים וחבר העמים נסוגו מיוון ב-אפריל 1941 ו-25,000 איש, בעיקר מניו זילנד ואוסטרליה, נחתו במפרץ סודה.
במרץ 1941 התרחשה הפשיטה על מפרץ סודה על ידי כוחות איטלקים.
במאי 1941, במהלך ההתקפה הגרמנית בשם "מבצע מרקור", נסוגו כוחות בעלות הברית מאזור סודה לספאקיה שבדרום האי. הגרמנים כבשו את האזור ושלטו בו עד 1945. בית העלמין המלחמתי של מפרץ סודה, בית העלמין העיקרי של בעלות הברית של האי, שתוכנן על ידי האדריכל לואי דה סויסון, ממוקם בסודה.
מתקנים צבאיים

מפרץ סודה הוא המיקום של שלושה מתקנים צבאיים מרכזיים: תחנת הצי כרתים של חיל הים ההלני, שבה נמצא גם מרכז ההדרכה התפעולית הימית של נאט"ו; בסיס חיל האוויר סודה של חיל האוויר ההלני בחצי האי אקרוטירי, בסיס אגף הקרב ה -115 ומתקן ירי הטילים של נאט"ו.
היסטוריה של הבולאות והדואר

בתקופת השלטון הטורקי פעל בסודה דואר עות'מאני בסודה עד 1892. סניף הדואר של מדינת כרתים נפתח רשמית בשנת 1912.
חותמת מקומית מיוחדת המתארת את האי סודה הונפקה ב-15 בנובמבר 1913 לציון האיחוד עם יוון ונמכרה רק על ידי סניפי דואר של כרתים. חותמת זו מכונה בדרך כלל "גיליון סודה".
הערות שוליים

↑  "Naval Dock Crete history" (ביוונית). נבדק ב-2008-04-26.
↑  Constantinos Sitarenios, ed. (2009). Vlastos Foreign Post Offices. Vol. 4. Athens, Greece: Orestes Vlastos Ltd. p. 68.
↑  Karamitsos, A. (2004). Hellas 2004: Stamp Catalog and Postal History, Volume II. Thessaloniki: A. Karamitsos. ISBN 960-87500-6-7.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007532218605171  LCCN: sh91003945  NARA: 10046536 
נוף של מפרץ סודה מאת יאן פיטרס, 1690
הגעתו של הנציב העליון הראשון בשנת 1898
בית העלמין למלחמת בעלות הברית במפרץ סודה
מצעד סוף השנה של בילבורד הוט 100 לשנת 1991

לוגו מצעד הבילבורד הוט 100
מצעד סוף השנה של בילבורד הוט 100 לשנת 1991 הוא רשימת השירים לסיכום שנת 1991 של הבילבורד הוט 100, שפורסמה בדצמבר 1991. דירוג המצעד מבוסס על נתוני השמעות ברדיו ועל נתוני מכירות שנאספו לאורך אותה שנה. כמו כן, הוא חושב לפי נתוני מכירות שנאספו בפרקי זמן ספציפיים שנקבעו על ידי בילבורד ומתבסס על מצעד השירים השבועי שמופק על ידו.
ראו גם

1991 במוזיקה
הערות שוליים

↑  Longbored Surfer - 1991, longboredsurfer.com
| מצעדי סוף השנה של בילבורד הוט 100 |
| --- | --- | --- |
| 1946–1949 | 1946 • 1947 • 1948 • 1949 |  |
| 1950–1969 | 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 |  |
| 1970–1989 | 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 |  |
| 1990–2009 | 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 |  |
| 2010–הווה | 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 |  |
משה סורוקה

משה סורוקה
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
משה סוֹרוֹקָה (מאי 1903 – 15 באוגוסט 1972) היה איש מִנהל רפואי ישראלי, מחלוצי הרפואה הציבורית בישראל, שכיהן כמנהל האדמיניסטרטיבי ואחר כך כמנהל הכללי של קופת חולים כללית בשנות ה-50 והיה אחראי להקמת שורה של מוסדות בריאות בארץ.
ביוגרפיה

סורוקה נולד בעיירה וולקוביסק שבפלך גרודנו בבלארוס (בין שתי מלחמות העולם בפולין). ביולי 1920, כשהיה בן 17, עלה לארץ ישראל בראשית העלייה השלישית ועבד בסלילת כביש חיפה-ג'דה. לאחר מאורעות תרפ"א (1921) נמנה עם 250 הפועלים העברים שגויסו לכיבוש העבודה במושבה חדרה, ונבחר כנציג מועצת הפועלים לקופת חולים. בקיץ 1922 ניהל את בית המרפא לחולי שחפת בצפת.
בנובמבר 1923 החל לעבוד לצד ד"ר בן-ציון הירשוביץ (הראל) בניהול אדמיניסטרטיבי של בית החולים ובית היולדות של קופת החולים הכללית במעיין חרוד (לימים בית חולים העמק בעפולה). ניהל את שירותי קופת החולים בעמק ואת מערך השירות לרפואה ראשונית ביישובים החקלאיים, והיה מעורב בהקמת בית חולים העמק בראשית שנות ה-30.
בשנת 1932 התמנה למנהל מחוז המושבות של קופת חולים (שכלל את יהודה, השומרון והשרון, מבאר טוביה בדרום ועד תל מונד בצפון), והיה ממייסדי בית חולים בילינסון בפתח תקווה.
ב-1935 נבחר למרכז קופת החולים הכללית, כיהן בו כמנהל הכספים והיה לסמכות הבלתי רשמית בתחום בניית מוסדות הקופה – מרפאות, מרכזי אבחון ובתי חולים.
בשנת 1968, בוועידה השמינית של קופת חולים, נבחר לתפקיד יו"ר מרכז קופת חולים, שבו כיהן עד מותו.
מיוחס לו תפקיד מרכזי בהקמת בתי החולים של קופת חולים, ובראשם בית החולים של באר שבע (שלאחר מותו נקרא על שמו, המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה), המרכז הרפואי קפלן ברחובות, בית לוינשטיין (בית חולים שיקומי) ברעננה, המרכז הרפואי יוספטל באילת, המרכז הרפואי הגריאטרי הרצפלד בגדרה ומרכז לבריאות הנפש גהה בפתח תקווה. בנוסף, היה אחראי להקמה של שורה ארוכה ומפוארת של מוסדות בריאות נוספים, בהם מרפאות, מעבדות ומכוני מחקר ובתי הבראה.
סורוקה נפטר מהתקף לב באוגוסט 1972, בגיל 69. הותיר את אשתו שרה, בן ובת ונכדים. נקבר בבית הקברות סגולה בפתח תקווה.
בנוסף לבית החולים בבאר שבע, יש על שמו של סורוקה רחובות בחיפה ובפתח תקווה.
שני אחיו הצעירים ואמם אֶטְל עלו לארץ ישראל אחריו ב-1925, לאחר שנפטר אבי המשפחה. חנוך סורוקה (1905–1970) היה מפעילי תנועת המושבים ומפא"י, ממייסדי בית ברל ומנהלו האדמיניסטרטיבי עד מותו, וממייסדי מדרשת בן-גוריון.
אחיהם הצעיר אליהו סורוקה (נפטר ב-1973) היה המנהל האדמיניסטרטיבי של בית חולים מאיר ובית חולים בילינסון.
לקריאה נוספת

עדית זרטל, ימים ומעשים: סיפור חייו של משה סורוקה, תל אביב: מחברות לספרות, תשל"ה.
שלום סטפן גראייק, חיים דורון, יעקב רכטר, 'עשר שנים בלי משה סורוקה ז"ל', מידע לרופא (כתב-עת לבעיות רפואה) 31 (1982), 25–30.