stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סופי אלדרד
הערות שוליים

↑  "The Den of Geek interview: Sophie Aldred". Den of Geek. נבדק ב-4 בספטמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Doctor Who: Ace visitor in Norwich". BBC. נבדק ב-29 בדצמבר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "SueTerryVoices : Sophie Aldred female voiceover artist". sueterryvoices.com. נבדק ב-4 בספטמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Five(ish) Doctors Reboot", BBC programmes, retrieved 26 November 2013
↑  Doctor Who: At Childhood's End Penguin Books, 6 February 2020
↑  Barkham, Patrick (1 באפריל 2008). "Beyond a joke". The Guardian. London. נבדק ב-22 באפריל 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Exclusive interview with 'Doctor Who' star Sophie Aldred – CultBox". CultBox. נבדק ב-4 בספטמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007359475205171  ISNI: 0000 0000 6405 2812  LCCN: no96050428  MusicBrainz: 5405bba0-cc27-4d93-abc7-630d65c1aaa1  NKC: pna2009495241  NTA: 372571069  SUDOC: 220108986  VIAF: 70987008   WorldCat (עם VIAF): 70987008 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בריטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אלדרד עם סילבסטר מקוי בזמן צילומי הפרק "Remembrence of the Daleks". (דוקטור הו, 1988)
אלדרד (משמאל) עם קייטי מאנינג (שגילמה את ג'ו גרנט) ולואיז ג'יימסון (שגילמה את לִילה) באירוע חגיגות 50 שנה לדוקטור הו. (2013)
סופי, נסיכת בוואריה

סופי פרידריקה דורותיאה וילהלמינה (בגרמנית: Sophie Friederike Dorothee Wilhelmine; 27 בינואר 1805 –  28 במאי 1872) הייתה נסיכה בווארית מבית ויטלסבאך, ואמם של קיסרי אוסטריה ומקסיקו.
חייה

סופי נולדה ב-27 בינואר 1805,  למקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה ולאשתו השנייה, קרולינה מבאדן. יחד עמה נולדה תאומתה הזהה, מריה אנה, שנישאה לימים לפרידריך אוגוסט השני, מלך סקסוניה.
ב-4 בנובמבר 1824 נישאה סופי לפרנץ קרל, בנו השני של פרנץ הראשון, קיסר אוסטריה. לזוג נולדו חמישה ילדים.
בעקבות הפצרותיה של סופי, ויתר בעלה על מקומו כיורש העצר האוסטרי לטובת בנם הבכור, פרנץ יוזף. אחיו הבכור של בעלה, הקיסר פרדיננד, ויתר על כסאו ב-1848 בעקבות אביב העמים. לאחר עליית בנה לשלטון, הפכה סופי לבעלת הכוח האמיתי מאחורי הקלעים, ובשל השפעתה הרבה כונתה לעיתים "הגבר היחיד החצר המלוכה". כמו כן, נודעה ביחסה העוין כלפי כלתה אליזבת ("סיסי"), רעייתו של פרנץ יוזף.
בשנת 1867 הוצא להורג במקסיקו בנה השני של סופי, מקסימיליאן. אירוע זה, ממנו לא התאוששה מעולם, גרם לפרישתה מן החיים הציבוריים. סופי עצמה נפטרה ב-28 במאי 1872 כתוצאה מגידול במוח, ובעלה, פרנץ קרל, נפטר שש שנים לאחר מכן.
משפחתה

בשנת 1824 התחתנה סופי עם פרנץ קרל, ארכידוכס אוסטריה, בנו של פרנץ הראשון, קיסר אוסטריה, ממנו נולדו לה 5 ילדים:
פרנץ יוזף (18 באוגוסט 1830 - 21 בנובמבר 1916), לימים קיסר אוסטריה.
מקסימיליאן (6 ביולי 1832 - 19 ביוני 1867), לימים קיסר מקסיקו.
קרל לודוויג (30 ביולי 1833 - 19 במאי 1896), אביו של פרנץ פרדיננד וסבו של קרל הראשון, הקיסר האוסטרי האחרון.
מריה אנה (27 באוקטובר 1835 - 5 בפברואר 1840), נפטרה בגיל ארבע.
לודוויג ויקטור (15 במאי 1842 - 18 בינואר 1919).
ראו גם

פרנץ יוזף הראשון
פרנץ קרל, ארכידוכס אוסטריה
סימיט

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  לחם
 מטבח:  טורקי
 מוצא:  טורקיה טורקיה
 מרכיבים עיקריים:  קמח, מים, מלח
סימיט (בטורקית: Simit; באנגלית: Turkish Bagel) הוא לחם בצורת טבעת העשוי מקמח חיטה ונפוץ במטבח הטורקי.
לסימיט צורת טורוס, הוא ידוע כלחם פריך ולכן לעיתים מכונה גברק (Gevrek).
ללחם גרסאות שונות ומלבד הגרסה הבסיסית, קיימות גם גרסאות עם תוספת פרג, זרעי פשתן, גרעיני חמניה, חיטה מלאה או מחמצת.
נהוג לצרוך את הסימיט כארוחת בוקר בצירוף כוס תה, ריבה, גבינה או איירן.
דוכן סימיט בטורקיה
היסטוריה

הסימיט מוזכר לא מעט בתרבות האימפריה העות'מאנית והאזכור הראשון שלו הוא בשנת 1593 לאחר שמשקלו ומחירו נרשמו לראשונה בבית המשפט של אוסקודר, איסטנבול.
על פי הנוסע העות'מאני המפורסם, אווליה צ'לבי, בשנות השלושים של המאה ה-17 היו באיסטנבול כ-70 מאפיות דומות שהכינו סימיט.
בציורי שמן מהמאה ה-19 של הצייר הטורקי ג'יאן ברנדיסי (Jean Brindesi), ניתן לראות דוכני סימיט ברחובות.
פירוש השם סימיט נגזר מהמילה הערבית סמיד (سميد) שפירושה סולת.
ראו גם

בייגלה
דונאט
בייגל ירושלמי
קובריג
הערות שוליים

↑  History Of The Simit – Galata Cafe :: Breakfast – Lunch – Coffee (ב־Canadian English)
↑  Simit olmadan asla!, web.archive.org, ‏2016-01-27
↑  Building Blocks: Simit, Turkey’s Lord of the (Bread) Rings, Culinary Backstreets, ‏2020-08-20 (באנגלית)
↑  Constantinople, Painted by Warwick Goble, described by Alexander van Millingen., www.gutenberg.org
↑  Simit Kelime Kökeni, Kelimesinin Anlamı - Etimoloji, www.etimolojiturkce.com (בטורקית)
נייר ערך המיר

נייר ערך הָמִיר (באנגלית: Convertible security) הוא נייר ערך הניתן להמרה בנייר ערך אחר או בניירות ערך אחרים, בהתקיים תנאים מסוימים. בבורסה לניירות ערך נסחרים מספר סוגים של ניירות ערך המירים, בהם כתבי אופציה ואיגרות חוב להמרה. המשקיע רואה את כלי ההמרה למניה כערך מוסף אשר נותן חשיפה לצמיחה עתידית של החברה. במועד הנפקתם מבטיחים מוצרים אלו מחיר מופחת עבור המניה במקרה של כתב אופציה, או ריבית במקרה של איגרת חוב.
מאפיינים של ניירות ערך המירים

יחס ההמרה – קובע את מספר המניות שתתקבלנה מהמרה של יחידת נייר ערך המיר אחת.
תקופת ההמרה – יכולה להיות יום מסוים או תקופה.
כפיית המרה – במקרים מסוימים יכול נייר הערך לכלול אופציה כזו שבה החברה יכולה לכפות את ההמרה על מחזיקי נייר הערך.
הגנות על מחזיק נייר הערך – לעיתים החברה מנפיקה מניות הטבה, אשר מורידות את הערך הכספי של כל מניה. במקרים כאלה נפגעים מחזיקי נייר הערך (למשל אם הם אמורים לקבל 4 מניות והחברה מנפיקה מניות הטבה, שווי המניות שלהם יורד), ולכן לרוב, לניירות הערך ההמירים נקבעות הגנות מפני חלוקת מניות הטבה (כלומר, בדוגמה הקודמת - אם החברה חילקה מניות הטבה 100%, מחזיקי ניירות הערך ההמירים יקבלו בסופו של דבר 8 מניות).
פרמיית המרה – זהו ההפרש בין השווי ההוגן של נייר הערך ההמיר ובין השער התאורטי שלו (שער המניה שיתקבל מההמרה חלקי שער המניה).
כתב אופציה

כתב אופציה (Warrant) הוא נייר ערך המיר, המאפשר לרכוש מניה בשני תשלומים – בעת הרכישה ובעת מימושו (המרתו) למניה. כתב האופציה מקנה למחזיק זכות לרכוש מניה במחיר ידוע מראש שפורסם בתשקיף ("מחיר המימוש").
אם מחיר המימוש נמוך ממחיר המניה בשוק – כתב האופציה נמצא "בתוך הכסף" וכדאי למשקיע לממש את האופציה למניה. אם מחיר המימוש גבוה ממחיר המניה בשוק, כתב האופציה נמצא "מחוץ לכסף" ולא כדאי למשקיע לממש את האופציה למניה. לכל כתב אופציה הנסחר בבורסה אורך חיים מוגבל, בדרך כלל בין שנה לארבע שנים, שלאחריו הוא פוקע.
מניה המתקבלת ממימוש כתב אופציה היא מניה חדשה שהחברה מנפיקה עבור המממש. מימוש האופציה בעבור החברה הוא גיוס כסף נוסף. מחזיק האופציה רשאי לממש את זכותו במהלך חיי כתב האופציה. בתום חיי האופציה, פוקע תוקפה, היא לא שווה דבר, לא ניתן להמירה למניה ואף לא ניתן לסחור בה. ישנם גם כתבי אופציה המאפשרים המרה לניירות ערך אחרים, כמו איגרות חוב או איגרות חוב להמרה.
שטר הון

שטרי הון הם ניירות ערך המירים הניתנים להמרה למניות. הם דומים מאוד לכתבי אופציה, אולם, בדרך כלל, אין להם מחיר מימוש או תאריך פקיעה. לפיכך, כל התמורה שהתאגיד מצפה לקבל, עבור ההקצאה העתידית של המניות שתבוצע בעת המרת שטר ההון, משולמת לתאגיד כבר בעת הקצאת שטר ההון עצמו.
יש להבחין בין שטרי הון שהם ניירות ערך המירים לבין ניירות ערך אחרים המכונים "שטר הון", כגון סוג של אג"ח המונפק בדרך כלל על ידי בנקים.
איגרת חוב להמרה

איגרת חוב להמרה (Convertible Bond) היא למעשה איגרת חוב המשולבת עם כתב אופציה הניתן להמרה למניה. ההמרה מתבצעת לפי יחס שנקבע מראש ופורסם בתשקיף, המשקף את מספר איגרות החוב להמרה שיש להמיר על מנת לקבל מניה אחת ("יחס ההמרה"). יתרונן של האג"ח להמרה הוא, שהן משלבות סיכוי לרווח במסלול המנייתי, כאשר המניה עולה, עם סיכון מוגבל במסלול איגרת החוב, כאשר המניה יורדת.
גם לאג"ח להמרה תקופת חיים מוגבלת וידועה, שבסופה יכול המשקיע לקבל את ההשקעה בחזרה בתוספת תשלומי הריבית המגיעים למחזיקי אג"ח רגילות, או להמיר את האג"ח במניות ביחס ההמרה. הנפקת אג"ח להמרה מאפשרת לחברה לגייס הלוואות בריבית נמוכה יותר מאיגרות חוב רגילות בשל הזכות הנוספת אותה מקבל המשקיע.
מנקודת המבט של המנפיק קיימים מספר יתרונות בהנפקת אג"ח להמרה. ראשית, בדרך כלל אג"ח להמרה נושאות ריבית מופחתת בהשוואה לאג"ח שאינן להמרה. שנית, האפשרות שאיגרות החוב יומרו למניות וכך ימחק החוב של החברה (בעת ההמרה, ההון העצמי של החברה גדל בשיעור הקיטון בהתחייבויות שלה). שלישית, ההטבה של אפשרות ההמרה למניה מוסיפה לאטרקטיביות של האיגרת והופכת את גיוס הכספים לפשוט יותר. כמו כן, חלוקת אופציות למנהלים מהווה תמריץ משמעותי עבור המנהלים (אם מחיר המניה עולה), תוך שאינה עולה כסף (ישירות) לבעלי המניות.
מניה ניתנת להמרה

קיימות מניות שניתן להמירן למניות מסדרה אחרת. זה המצב, למשל, בסוגים מסוימים של מניות בכורה אשר מקנות לבעליהן את הזכות להמירן למניות רגילות.
סורת אל-מודת'יר

| --- | --- |

שם ומספר הסורה בערבית
 שם מתורגם:  סורת המתכסה
 מספר הסורה:  74
 מספר פסוקים:  56
 מיקום:  מכה
 ויקיטקסט:  אל-מודת'יר (תרגום רקנדורף)
 → סורת אל-מזמלסורת אל-קיאמה ←
סורת אל-מודת'יר (בערבית: سورة المدثير) היא סורה מספר 74 בקוראן, המונה 56 פסוקים.
במסורת האסלאמית

המוסלמים מאמינים שבאחד הימים הנביא מוחמד התהלך ברחוב, כשלפתע הוא שמע קול בוקע מהרקיע. הוא הרים את ראשו לראות מה מקור הקול הזה, והוא ראה לכאורה את המלאך גבריאל, יושב על כס מלכות בין השמיים והארץ. הוא נתקף חרדה מהמראה, והחל לברוח, אך המלאך היה בכל מקום שאליו הוא פנה, כך לפי דבריו. כשראה שאינו יכול לברוח, הוא נשכב על הרצפה והתחיל לזעוק "כסו אותי! כסו אותי!", אז אנשים רצו אליו וכיסו אותו בבגדים. אז, כך לפי החדית', אמר לו אללה "אתה המתכסה! קום והזהיר! הלל את אדונך! טהר את שמלותיך, וסור מכל רע!". משום כך גם נקראת הסורה "אל-מודת'יר", שמשמעותה "המתכסה".
הערות שוליים

↑  Surah Al-Muddaththir, Surah Al-Muddaththir (באנגלית)
↑  הקוראן סורה 74 (תרגום רקנדורף) – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org
↑  Jami at Tirmidhi Hadith No. 3325 - Read English & Urdu Translation, hamariweb.com
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הסורה הקודמת: סורת אל-מוזמיל | הקוראן | הסורה הבאה: סורת אל-קיאמה |
| הסורה הקודמת: סורת אל-מוזמיל | סורה 74 | הסורה הבאה: סורת אל-קיאמה |
 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4651596-3  SUDOC: 24115782X  TDVİA: muddessir-suresi  VIAF: 34161451315664100102   WorldCat (עם VIAF): 34161451315664100102
סימין בהבהאני

| --- | --- |

 לידה:  20 ביולי 1927 טהראן, איראן 
 פטירה:  19 באוגוסט 2014 (בגיל 87) טהראן, איראן 
 שם לידה:  Siminbar Khalili 
 מדינה:  המדינה האימפריאלית של איראן, איראן 
 מקום קבורה:  בהשת-י זהרא 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת טהראן 
 שפות היצירה:  פרסית 
 תקופת הפעילות:  1941–2014 (כ־73 שנים) 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  פרס הספרות הבינלאומי ע״ש יאנוס פנוניוס (2013)  מדליית קרל פון אוסייצקי (1999) 
 
סימין בהבהאני (בפרסית: سیمین بهبهانی; 20 ביולי 1927 – 19 באוגוסט 2014) הייתה משוררת, תמלילנית ופעילת זכויות אדם איראנית. הייתה ידועה בשיריה בסגנון הע'זל, סגנון שירה פרסי קלאסי בעל כללי חריזה ומשקל מובחנים. היא הייתה אייקון של שירה פרסית מודרנית, שכונתה "הלביאה האיראנית" והייתה ידועה בשירתה כמו גם בפעילותה לזכויות האדם והאישה. היא הייתה מועמדת פעמיים לפרס נובל לספרות.
ביוגרפיה

נולדה בשם סימין חלילי. עבאס חלילי (1893–1971) משורר, סופר ועורך עיתון ותרגם לערבית כ-1,100 בתים מהשאהנאמה של פירדוסי. אמה, פח'ר עוזמא ארע'ון (1898–1966), הייתה פעילה פוליטית ופמניסטית, משוררת, עיתונאית, ואשת חינוך. בעת שהוכשרה כמיילדת, היא הואשמה שכתבה מאמר נגד בית הספר וביקרה אותו. עקב האשמה כוזבת זו, היא הודחה מבית הספר והפכה לחברה במפלגה הקומוניסטית האיראנית. בנוסף לחברותה בהתאחדות הנשים של איראן, היא הייתה בשנת 1932 עורכת העיתון "איינדה-י איראן" (עתיד איראן). ואחר כך לימדה צרפתית בבתי הספר תיכוניים בטהראן.
בהבאני התחילה לכתוב שירה בגיל שתים עשרה ופרסמה את שירה הראשון בגיל ארבע עשרה. היא השתמשה בסגנון "צ'אר פארה" של נימה יושיג 'ופנתה לאחר מכן לסגנון הע'זל. בהבאהני תרמה להתפתחות היסטורית על ידי הוספת נושאים תאטרליים, אירועים ושיחות יומיומיות לשירה תוך שימוש בסגנון שירת ע'זל. היא הרחיבה את מגוון צורות השירה הפרסית המסורתית וייצרה כמה מהיצירות המשמעותיות ביותר של הספרות הפרסית במאה ה-20.
בתחילת מרץ 2010 היא לא יכלה לעזוב את איראן, כשעמדה לעלות על מטוס לפריז, המשטרה עיכבה אותה וחקרה אותה כל הלילה. היא שוחררה אך ללא דרכונה. המתרגם שלה לאנגלית (פרזנה מילאני) הביע הפתעה מהמעצר כמעצר מכיוון שבהבאני הייתה אז בת 82 וכמעט עיוורת.
חיים אישיים

היא נישאה פעמיים, בפעם הראשונה עם חסן בהבהאני שממנו התגרשה. נולדו לה שלושה ילדים מנישואיה הראשונים, בת אחת ושני בנים. נישואיה השניים היו למנוצ'ר קושיאר והסתיימו כשמת ב-1984.
הערות שוליים

1 2  אורלי נוי, הלכה לעולמה המשוררת הלאומית של איראן, סימין בהבהאני, באתר "שיחה מקומית", 20 באוגוסט 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007515347605171  BnF: cb17009128z (data)  GND: 122080807  ISNI: 0000 0000 8870 685X  LCCN: n88633954  NKC: jx20080125012  NTA: 110026349  SELIBR: 171002  SUDOC: 075727706  VIAF: 45880268   WorldCat (עם VIAF): 45880268
סורת אל-מונאפיקון

| --- | --- |

שם ומספר הסורה בערבית
 שם מתורגם:  סורת המתחסדים
 מספר הסורה:  63
 מספר פסוקים:  11
 מיקום:  אל מדינה
 ויקיטקסט:  סורת אל-מונאפיקון (תרגום רקנדורף)
 → סורת אל-ג'מעהסורת א-תע'אבן ←
סורת אל-מונאפיקון (בערבית: سورة منافقون, "הצבועים" או "החנפים") היא הסורה ה-63 בקוראן והיא מונה 11 פסוקים.
תוכן

הסורה עוסקת בתופעת הצביעות, היא מותחת ביקורת הן על הצביעות והן על הצבועים, אשר נקראים באסלאם "מונאפיקון". כמו כן, מעודדת הסורה את המוסלמים להיות אמינים ולתת צדקה. על פי הנאמר בסורה זו, הצבועים הם בין היתר שקרנים שמוכנים גם להישבע שבועות שקר כדי להרחיק אנשים מאללה וממוחמד. יתר על כן, מוצגים הצבועים בסורה הזאת כאויביהם של המוסלמים.
הערות שוליים

↑  hebrew quran
↑  הקוראן / אלמוני/ת / צבי חיים הרמן רקנדורף - פרויקט בן־יהודה, באתר benyehuda.org
↑  TheLastDialogue, Surah Al Munafiqun Summary, The Last Dialogue, ‏7 במרץ 2019 (באנגלית)
↑  A Thematic Introduction to the Surahs of the Qur’an, SoundVision.com (באנגלית)
↑  Sura al-Munafiqun, WikiShia (באנגלית)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הסורה הקודמת: סורת אל-ג'ומועה | הקוראן | הסורה הבאה: סורת א-תע'אבון |
| הסורה הקודמת: סורת אל-ג'ומועה | סורה 63 | הסורה הבאה: סורת א-תע'אבון |
 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010327358905171  SUDOC: 241156882  TDVİA: munafikun-suresi  VIAF: 82157581574133780888   WorldCat (עם VIAF): 82157581574133780888
סורת אל-מולכ

| --- | --- |

שם ומספר הסורה בערבית
 שם מתורגם:  סורת המלכות
 מספר הסורה:  67
 מספר פסוקים:  30
 מיקום:  מכה
 ויקיטקסט:  אל-מולכ (תרגום רקנדורף)
 → סורת א-תחריםסורת אל-קלם ←
סורת אל-מולק (בערבית: سورة الملك, "המלכות". תעתיק מדויק: "אל-מֻלְכְּ) היא הסורה ה-67 בקוראן, המונה 30 פסוקים.
הסורה הזאת נקראת גם "סורת תבארק", על שם המילה הראשונה שבה.
תוכן

הנושא העיקרי של סורת אל-מולק הוא ריבונותו לכאורה של אללה על כל היקום.
בפסוקים 1 – 5 נטען כי התכלית שלמה נבראו החיים והמוות היא לבחון את האנשים ולבדוק מי מהם יעשה מעשים טובים ומי לא. כמו כן, פסוקים אלו מתארים את ריבונותו לכאורה של האל.
פסוקים 6 – 14 עוסקים בהשפעה שיש לכאורה לאמונה בריבונות של האל על הגורל של האדם.
פסוקים 15 – 30 מציגים לכאורה סימנים לכך שהאל מסדר ומארגן את החיים של בני האדם.
הערות שוליים

↑  The Meaning of the Glorious Qur'ân,: 67. al-Mulk: The Kingdom, www.sacred-texts.com
↑  (surat Tabarak)
↑  Surah's In Qur'an The Lesson's And Hadith's - 67: (Al-Mulk)- The Kingdom - Wattpad, www.wattpad.com
↑  Sura al-Mulk, WikiShia (באנגלית)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הסורה הקודמת: סורת א-תחרים | הקוראן | הסורה הבאה: סורת אל-קלם |
| הסורה הקודמת: סורת א-תחרים | סורה 67 | הסורה הבאה: סורת אל-קלם |
 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010327359105171  BnF: cb17011547m (data)  GND: 7654203-8  LCCN: n2014025079  SUDOC: 24115717X  TDVİA: mulk-suresi  VIAF: 298127003   WorldCat (עם VIAF): 298127003
סאמוס

| --- | --- |
העיר סאמוס, בירת היחידה האזורית
העיר סאמוס, בירת היחידה האזורית
 מדינה:  יוון יוון
 מחוז:  צפון הים האגאי
 חבל ארץ:  האיים האגאיים
 רשויות מוניציפליות ביחידה האזורית:  1. סאמוס
 בירת היחידה האזורית:  סאמוס
 שטח:  468 קמ"ר
  ‑ הנקודה הגבוהה:  Kerkis 
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ביחידה האזורית:  32,642 (2021)
  ‑ צפיפות:  69 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  37°45′00″N 26°50′00″E﻿ / ﻿37.75°N 26.8333°E﻿ / 37.75; 26.8333 
 אזור זמן:  UTC+2
 http://www.samos.gr/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת יוון מוגדלת) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןסאמוס(למפת יוון רגילה) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןסאמוס  Map of Lemnos  מיקומו של האי סאמוס (מסומן באדום), ביחס לחופי טורקיה, ולשאר איי מחוז צפון הים האגאי tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סאמוס (ביוונית: Σάμος) הוא אי יווני במזרח הים האגאי, הממוקם מול חופי איוניה, ומהווה יחידה אזורית ורשות מוניציפלית נפרדת של יוון במחוז צפון הים האגאי. סאמוס שייך לקבוצת האיים האגאיים הצפון מזרחיים, והוא בין הדרומיים בקבוצה. האי ממוקם בדרום מפרץ קושדסי, ומופרד מהחוף הטורקי שבמזרחו על ידי מצר ים שרוחבו הוא כ-1.6 ק"מ. מנהלתית, היחידה האזורית של סאמוס גובלת בטורקיה בצפון ובמזרח, קלימנוס בדרום, ואיקריה במערב.
אטימולוגיה

לפי סטראבון, שם האי הגיע מהמילה הפיניקית ל"גבוה".
היסטוריה

המשורר אסיוס איש סאמוס (אנ') מספר בשירתו האפית שלפויניקס נולדו אסטיפלאיה (אנ') ואירופה הפיניקיות, שאמם הייתה פרימדה בת אוינאוס (גר'). אסטיפלאה הולידה מפוסידון את אנקאיוס (אנ') ששלט על הללגים (אנ'), והוא לקח לאישה את סאמיה (יוו'), בתו של נהר מיאנדר, והוליד איתה בת אחת וארבעה בנים, ביניהם סאמוס.
בעת העתיקה נולדו באי אפיקורוס, אריסטרכוס ופיתגורס (ממוצא פיניקי). סאמוס הייתה מרכז תרבות יווני שהגיע לשיא פריחתו בתקופתו של פוליקרטס,[דרוש מקור][מפני ש...] במאה ה-6 לפנה"ס, עת הוקמו בה מקדש ההראיון הענק והפיתגוריון. לפי פאוסניאס (המאה ה-2), העץ המקודש (אנ') העתיק ביותר בעולם היווני היה עץ וויטקס בהראיון של סאמוס.
במהלך ההיסטוריה נשלט האי בידי אימפריות רבות (פרסים, סלוקים, רומאים, ביזנטים, עות'מאנים), וצורף ליוון רק במרץ 1913. בתחילת יוני 1925 התחוללה באי מרידה אשר הובילה לתפיסת השלטון ביוון על ידי הגנרל פנגלוס. האי נתפס על ידי המורדים במרד הכושל של מרץ 1935.
במהלך מלחמת העולם השנייה נכבש האי על ידי גרמניה הנאצית.
גאוגרפיה

שטח האי הוא 468 קילומטרים רבועים ואוכלוסייתו מונה, נכון ל-2011, 32,977 נפשות. היישוב הגדול ביותר באי, המשמש כבירת היחידה האזורית, הוא עיר הנמל סאמוס. העיר השנייה בגודלה היא ואת'י, הצמודה לעיר סאמוס.
האי היה במוקדן של מספר רעידות אדמה חזקות. ביולי 1875 נהרסו ברעידת אדמה 150 בתים ועשרה אנשים נהרגו. רעש אדמה נוסף פקד את האי בשנת 1904.
אתרי מורשת

כחלק ממורשתו של פיתגורס יליד האי נהוגה באי עד היום מכירה לתיירים של מה שידוע כגביע פיתגורס (או כוס ה'צדק'), הנחשב כהמצאה של פיתגורס. ההראיון והפיתגוריון הם אתרי מורשת עולמית מאז שנת 1993.
ראו גם

איקריה
לקריאה נוספת

ברכה ריבלין, "סמוס", בתוך: הנ"ל (עורכת), פנקס הקהילות: (10) יוון, ירושלים: יד ושם, תשנ"ט 1998, עמ' 299–300.
הערות שוליים

↑  Everett-Heath, John (2017). The Concise Dictionary of World Place Names (באנגלית). Oxford University Press. ISBN 9780192556462.
↑  Leaf, Walter (2010). Homer, the Iliad (באנגלית). Cambridge University Press. ISBN 9781108016872.
↑  פאוסניאס, תאוריה של יוון, 7.4.1 (ראו במקור היווני וכן בתרגום לאנגלית)
↑  פאוסניאס, תאוריה של יוון, 8.23.5 (ראו במקור היווני וכן בתרגום לאנגלית)
↑  כבוש היונים, הצפירה, 17 במרץ 1913
↑  מרד על האי סאמוס, דבר, 9 ביוני 1925
↑  המרד החדש ביוון, דואר היום, 29 באוגוסט 1926
↑  המורדים ביוון כובשים איים, דואר היום, 10 במרץ 1935
↑  מהעיר סאמוס מודיעים, חבצלת, 30 ביולי 1875
↑  קאנסטאנטינאפיל, חבצלת, 28 באוקטובר 1904
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564853405171  GND: 4051507-2  LCCN: n2012058696  VIAF: 159286977   WorldCat (עם VIAF): 159286977
סופיה אלכסייבנה רומנובה

סופיה אלכסייבנה רומנובה (ברוסית: Софья Алексеевна Романова; ‏27 בספטמבר 1657 - 14 ביולי 1704) הייתה בתו של אלכסיי הראשון ואחות של פטר הגדול. במשך 7 שנים הייתה עוצרת של רוסיה הצארית.
ביוגרפיה > ראשית חייה

סופיה הייתה בת של אשתו הראשונה של אלכסיי הראשון. עם פטירת פיודור השלישי שלא היו לו ילדים, פטריארך רוסיה ובויארים הכריזו על פטר הגדול שהיה אז בן 10 בלבד כצאר רוסי. משפחת מילוסלבסקי בראשות סופיה החליטו לערער על ההחלטה ויזמו מרד צבאי במוסקבה. כתוצאה ממרד זה, אחיה איוואן החמישי התמנה לצאר בנוסף לפיוטר הגדול וסופיה עצמה קיבלה תפקיד של עוצרת ליד האחים. מעשית השלטון היה מרוכז בידי המקורב שלה - וסילי גוליצין.
ביוגרפיה > מהלך השלטון

במהלך השלטון היו לה מספר השגים:
סיכול מרד מתנגדי הרפורמה הדתית ברוסיה
חתימת שלום נצחי עם האיחוד הפולני-ליטאי
חתימת הסכם נרצ'ינסק עם סין
פשיטות לחאנות קרים בשנת 1687 ו-1689. הפשיטות לא היו מוצלחות וגרמו לירידה במוניטין שלה.
ביוגרפיה > סיום הכהונה

יחסיה עם הכוחות הצבאיים המוצבים במוסקבה שהביאו אותה לשלטון היו מסובכים. תוך זמן קצר החל מאבק כוחות בינה לבין הנסיך חובאנסקי שהיה בין ראשי הצבא בעיר. בתמיכת הבויארים היא הצליחה להתגבר עליו, אך איבדה את התמיכה שהייתה לה בקרב הכוחות הצבאיים המוצבים בבירה.
בשנת 1689, כאשר פטר הגדול התבגר והגיע לגיל 17 החלו מריבות בינה לבין הצאר הצעיר. בספטמבר 1689 היא סולקה מהשלטון ונשלחה למנזר נובודוויצ'י ליד מוסקבה. לאחר מרד צבאי נוסף בשנת 1698 היא הוכרחה להתנזר. נפטרה בשנת 1704 ונטמנה במנזר.
נפיסטו ת'יאם

ת'יאם במהלך תחרות ב-2018
נפיסטו (נפי) ת'יאם (בצרפתית: Nafissatou Thiam; נולדה ב-19 באוגוסט 1994) היא אתלטית בלגית, 3 פעמים ברציפות האלופה האולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016, טוקיו 2020 ופריז 2024), פעמיים אלופת העולם (לונדון 2017, יוג'ין 2022) ושלוש פעמים אלופת אירופה (ברלין 2018, מינכן 2022, רומא 2024) בקרב שבע. היא שיאנית עולם הנוכחית בקרב חמש באולם.
ביוגרפיה

ת'יאם נולדה בנאמור שבבלגיה, בת לאב מסנגל ואם בלגית. מגיל צעיר הצטיינה בענפי אתלטיקה רבים ועל כן בחרה להתחרות בקרב רב. ת'יאם מתאמנת בליאז' תחת הדרכתו של רוז'ה לספנייר, שייצג את בלגיה בקרב עשר בשלוש אולימפיאדות.
באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 18 שהתקיימה ב-2011 סיימה במקום הרביעי בקרב שבע בתוצאה של 5,366 נקודות. באליפות העולם עד גיל 20 שהתקיימה ב-2012 סיימה במקום ה-14 בתוצאה של 5,384 נקודות. בפברואר 2013 קבעה בתחרות ההיפו תוצאה של 4,558 בקרב חמש באולם, תוצאה הטובה משיאה העולמי של קרולינה קלופט, אולם תוצאה זו לא הוכרה כשיא לאור העובדה שבדיקות הסמים של המשתתפים בתחרות התקיימו רק לאחר משך הזמן התקני. ביולי 2013 זכתה במדליית זהב בקרב שבע באליפות אירופה עד גיל 18 בתוצאה של 6,298 נקודות וקבעה בכך שיא בלגי חדש. באוגוסט אותה שנה סיימה במקום ה-14 באליפות העולם בתוצאה של 6,070 נקודות. הצלחתה הביאה לבחירתה לספורטאית הצעירה של השנה בבלגיה.
באליפות אירופה באתלטיקה 2014 זכתה במדליית ארד בתוצאה של 6,423 נקודות, לאחר אנטואנט ננה דג'ימו ונדין ברורסן. במהלך התחרות שברה את שיאה האישי בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.97 מטר, שיא אליפות במקצוע זה בקרב שבע. באליפות אירופה באולם ב-2015 זכתה במדליית כסף בקרב חמש לאחר קתרינה ג'ונסון-תומפסון, בשיא אישי של 4,696 נקודות. באותה שנה זכתה במדליית כסף בתחרות הקפיצה לגובה באליפות אירופה עד גיל 23, בתוצאה של 1.87 מטר. באליפות העולם ב-2015 סיימה במקום ה-11 בתוצאה של 6,298 נקודות. באליפות אירופה באתלטיקה 2016 סיימה רביעית בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.93 מטר. בפברואר שברה את שיא בלגיה בקפיצה לרוחק באולם בתוצאה של 6.51 מטר.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכתה במדליית זהב בקרב שבע בשיא אישי של 6,810 נקודות, במהלך התחרות שברה את שיאיה האישים בריצת 100 מטר משוכות, בקפיצה לגובה (1.98 מטר, התוצאה הטובה ביותר במקצוע זה בקרב שבע), בקפיצה לרוחק, בהטלת כידון ובריצת 800 מטר. בטקס סיום המשחקים נשאה את דגל בלגיה.
באליפות אירופה באתלטיקה באולם 2017 זכתה במדליה זהב בשיא אישי של 4,870 נקודות. היא שיפרה בתחרות גם את שיאיה האישים באולם בריצת 60 מטר משוכות ובקפיצה לגובה. במאי 2017 קבעה שיא אישי של 7,013 נקודות, והיא האתלטית השלישית בדירוגה בכל הזמנים בקרב שבע.
באליפות העולם באתלטיקה 2017 זכתה במדליית זהב בתוצאה של 6,784 נקודות. באליפות אירופה באתלטיקה 2018 זכתה במדליית זהב בתוצאה של 6,816 נקודות. ב-2019 זכתה בתחרות ליגת היהלום בברמינגהאם בקפיצה לרוחק בשיא בלגיה של 6.86 מטר. באליפות העולם זכתה במדליית כסף בתוצאה של 6,677 נקודות, לאחר המנצחת קתרינה ג'ונסון-תומפסון (6,981 נקודות).
באליפות אירופה באולם 2021 זכתה במדליית זהב בקרב חמש בשיא אישי של 4,904 נקודות.
באולימפיאדת טוקיו זכתה שוב במדליית זהב בקרב שבע בתוצאה של 6,791 נקודות. באליפות העולם 2022 זכתה במדליית זהב בתוצאה של 6,947 נקודות.
באליפות אירופה באתלטיקה באולם 2023 זכתה במדליית זהב בקרב חמש בשיא עולם של 5,055 נקודות.
באולימפיאדת פריז (2024) זכתה במדליית זהב בתוצאה של 6880 נקודות.