stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נחליאלי לימוני
הערות שוליים

↑  נחליאלי לימוני באתר הרשימה האדומה של IUCN
ערך זה הוא קצרמרבנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לוסיאנו וייטו

לוסיאנו דאריו וייטו (בספרדית: Luciano Darío Vietto; נולד ב-5 בדצמבר 1993 בבלנאריה שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אל קאדסיה.
קריירה

לוסיאנו וייטו, נולד וגדל בעיירה בלנאריה שבעיר קורדובה וכבר כשהיה בן שבע הצטרף לאינדפנדיינטה המקומית. כשהוא בן 15, הצטרף וייטו למחלקת הנוער של אסטודיאנטס לה פלאטה מליגת העל הארגנטינאית אך שוחרר ממנה לאחר שנתיים. לאחר שנכשל במבחנים להצטרף לאקדמיה של רוסאריו סנטראל, הצטרף וייטו לאקדמיית הנוער של ראסינג קלוב בה שיחק בקביעות עד שחתם על החוזה המקצועני הראשון שלו בקבוצה בשנת 2011.
ב-25 באוקטובר, זומן וייטו לראשונה לסגל הראשון של ראסינג קלוב על ידי המאמן דייגו סימאונה. את הופעת הבכורה הרשמית שלו במדי ראסינג קלוב ערך וייטו יום למחרת כשעלה כמחליף בתיקו 1:1 של ראסינג עם לנוס. ב-3 בספטמבר 2012, בהופעתו הראשונה בהרכב הפותח של ראסינג קלוב כבש וייטו גם צמד שערי בכורה בדרך לניצחון של ראסינג 3:1 על סן מרטין דה סן חואן. תחת המאמן לואיס זובידאלה, הפך וייטו לאחד השחקנים החשובים בראסינג והחל לשחק בקביעות בהרכב הראשון כשבעונת 2012/13 הוא כובש 13 שערים.
ב-26 במרץ 2013, לאחר התעניינות נרחבת מצד ליברפול מהפרמייר ליג ויובנטוס מהסרייה א', הודיעה ראסינג כי חתמה עם וייטו על הארכת חוזה בקבוצה בארבע שנים נוספות.
ב-4 באוגוסט 2014, חתם וייטו לארבע שנים בויאריאל מהלה ליגה ששילמה עבורו 5.5 מיליון אירו. את הופעת הבכורה שלו במדי ויאריאל ערך וייטו ב-21 באוגוסט כשעלה כמחליף בניצחון 3:0 של ויאריאל על אסטנה במסגרת פלייאוף הליגה האירופית. את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה ערך וייטו ב-24 באוגוסט, כשעלה כמחליף בניצחון 2:0 של ויאריאל על לבאנטה. ב-21 בספטמבר, כבש וייטו את שער הבכורה שלו במדי ויאריאל בניצחון 4:2 על ראיו ואיקאנו. ב-21 בדצמבר, כבש וייטו צמד שערים בניצחון 3:0 על דפורטיבו לה קורוניה. כשהוא כובש שלושה שערים, זכה וייטו בתואר שחקן החודש של הלה ליגה לחודש דצמבר.
ב-22 ביוני 2015 הודיעה ויאריאל כי וייטו נמכר לאתלטיקו מדריד ששילמה עבורו 20 מיליון אירו. ב-4 באוקטובר, כבש וייטו את שער הבכורה שלו במדי אתלטיקו מדריד בתיקו 1:1 נגד ריאל מדריד בדרבי.
ב-30 ביולי 2016 הושאל וייטו לעונה לסביליה. ב-4 בינואר 2018 הושאל לולנסיה עד לסוף העונה. ב-7 ביוני 2018 השתחרר וייטו משורות ולנסיה. ב-9 באוגוסט 2018 הושאל לעונה אחת לפולהאם. בסיום עונת 2018/2019 נמכר לקבוצת ספורטינג ליסבון תמורת 7.5 מיליון אירו.
ב-25 באוקטובר 2020 חתם וייטו באל-הילאל הסעודית.
קריירה בינלאומית

ב-9 בינואר 2012, ערך וייטו את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ארגנטינה עד גיל 20 נגד נבחרת צ'ילה עד גיל 20 באליפות דרום אמריקה לנוער ארבעה ימים לאחר מכן כבש וייטו את שער הבכורה שלו בטורניר בהפסד ארגנטינה 2:1 לפראגוואי. את אותו הטורניר סיים וייטו עם שני שערים בארבעה משחקים.
הערות שוליים

↑  Atletico Madrid Agree Fee for Gelson Martins as Luciano Vietto Signs for Sporting CP, 90min.com, 14 May 2019
יצחק כהן (שופט בית המשפט המחוזי בנצרת)

| --- | --- |

 לידה:  1952 (בן 73 בערך) טבריה ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית
 השתייכות:  מערכת המשפט בישראל
 תקופת כהונה:  ינואר 2013 – נובמבר 2014 (כשנה)
 תפקידים בולטים:  נשיא בית המשפט המחוזי בנצרת  סגן נשיא בתי משפט השלום במחוז צפון  שופט במחוזי נצרת
 
יצחק כהן (נולד ב-1952) הוא שופט בדימוס אשר כיהן כנשיא בית המשפט המחוזי בנצרת. בנובמבר 2014 אולץ לפרוש מתפקידו לאחר שנחשד בהטרדה מינית של עובדת בבית המשפט ולאחר מכן עמד לדין, הודה והורשע בכך.
ביוגרפיה

כהן נולד ב-1952 בטבריה לשמעון ומונירה כהן. למד בתיכון הגליל שבטבריה. ב-1974 סיים את שירותו הצבאי, לאחר שנפצע במלחמת יום הכיפורים. כיהן כאב בית דין צפון במילואים בדרגת רס"ן.
בשנת 1977 סיים את לימודי המשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים והחל בהתמחות במשרד עורכי דין עד להסמכתו ב-1979 כעורך דין. הוא עסק בעריכת דין עד שנות ה-90, אז מונה לשופט של בית משפט השלום שבו כיהן עד 1996, עת מינויו כסגן נשיא של בתי משפט השלום במחוז הצפון. שנה לאחר מכן מונה לכהונת שופט בפועל בבית המשפט המחוזי בנצרת לתקופה של כשנה. ביולי 1998 מונה לכהונת שופט בבית המשפט המחוזי בנצרת. בפברואר 2006 מונה לכהונת סגן נשיא בית המשפט המחוזי נצרת.
כהן ישב בראש הרכב השופטים שניהל את ההליכים המשפטיים שבגינם הורשע רומן זדורוב ברצח תאיר ראדה. ההליכים כללו משפט, ולאחר הערעור בבית המשפט העליון הוחזר התיק לשמיעת עדויות נוספות. לימים הוחלט על משפט חוזר על ידי השופט חנן מלצר.
בספטמבר 2012 מונה כיו"ר הוועדה ליישום שכר טרחה מומחים. בינואר 2013 מונה לנשיא בית המשפט המחוזי נצרת.
בנובמבר 2014 הודיע על פרישה מתפקידו כנשיא בית המשפט המחוזי בנצרת, לאחר שנחשד בהטרדה מינית של עובדת בבית המשפט. בדצמבר 2016 הודה, במסגרת הסדר טיעון, בהטרדה מינית. ב-8 במאי 2017 הורשע בהטרדה מינית, בניגוד לעסקת הטיעון, אך בהתאם לעסקת הטיעון נגזרו עליו עבודות לתועלת הציבור ותשלום פיצוי בסך 2,500 שקל למתלוננת נגדו.
ביוגרפיה > השתלמויות

ארצות הברית - "חוקה וחוקי יסוד" - אוניברסיטת ונדרבילט ומיאמי.
ניו זילנד, אוסטרליה - "זכויות מיעוט" אוניברסיטת אוקלנד, אוניברסיטת אדלייד.
ברזיל- אוניברסיטת סאו פאולו וטריבונל דו ג'סטיקה-חוקה וזכויות מיעוטים.
הערות שוליים

↑  גלי גינת‏, השופט החשוד בעבירות מין הודיע על פרישה מתפקידו, באתר וואלה, 19 בנובמבר 2014
↑  גלי גינת‏, השופט בדימוס יצחק כהן הודה בהטרדה מינית של עובדת, באתר וואלה, 4 בדצמבר 2016
שכפול DNA

תהליך שכפול ה-DNA
שכפול DNA הוא תהליך יצירת העתק של מולקולות ה-DNA בתאיהם של יצורים חיים.
מולקולת ה-DNA החדשה מסונתזת מנוקלאוטידים חופשיים הנמצאים בתא. השכפול מתבצע באמצעות האנזים DNA פולימראז. מולקולת ה-DNA הקיימת משמשת כתבנית ליצירת המולקולה החדשה. תהליך השכפול מתרחש טרם הפליגה, המיטוזה והמיוזה ומהווה אחד משורת התהליכים הקודמים לחלוקת התא. שלב שכפול ה-DNA במחזור התא נקרא גם שלב S. אם שלב זה מוכתר בהצלחה, בסיומו קיימות בתא 2 מולקולות DNA דו-גדילי אשר זהות למולקולה המקורית. השכפול הוא תהליך סמי-קונסרבטיבי—כל אחת ממולקולות ה-DNA החדשות מכילה גדיל אחד שמקורו במולקלת ה-DNA המקורית וגדיל אחד אשר נוצר בזמן תהליך השכפול.
מזלג ההכפלה (Replication fork) הוא השם שניתן לצורה המתקבלת בעת שכפול ה-DNA. שני הגדילים המרכיבים אותו מופרדים זה מזה בעזרת האנזים הליקאז (Helicase), אשר שובר את קשרי המימן בין הבסיסים. במצב זה מקבל ה-DNA צורה המזכירה מזלג או Y ומכאן השם.
לאחר הפרדת הגדילים נוצרים שני חד גדילים, כדי למנוע מהם לשוב וליצור קשרי מימן זה עם זה נקשרים אליהם חלבונים הנקראים חלבונים קושרי חד-גדיל (SSBP - Single strand binding proteins). הדנ"א פולימראז מזהה את האזור שאליו הוא אמור להקשר בעזרת פריימר, נקשר אליו ומתחיל לסנתז גדיל כפול מחד הגדיל תוך שהוא מסיר את ה SSBP. בפרוקריוטיים, בכל מקור שכפול נוצרים שני מזלגות הכפלה, עם התקדמות הפולימראז מתחברים מזלגות אלו כך שהגדיל כולו מוכפל.
אילוצים הקיימים בשכפול DNA

על-מנת לשכפל כרומוזומים שלמים בתאים האאוקריוטיים, התא משקיע אנרגיה רבה ביצור אנזימים אשר משכפלים את ה-DNA במקביל, בקצב של 50 זוגות בסיסים בשנייה, כל אחד. התהליך מואץ על ידי התחלה סימולטנית של תהליך השכפול ממספר מקורות שכפול, וכך שכפול כלל ה-DNA בתא אאוקריוטי (כ-3 מיליארד בסיסים בתא אנושי) לוקח כ-8 שעות בלבד. בתאים פרוקריוטיים קצב השכפול מהיר יותר (כ-1000 בסיסים לשנייה), אך מתבצע ממקור הכפלה אחד בלבד, כך שתהליך השכפול של כרומוזום של חיידק דוגמת אי קולי, שאורכו כמה מיליוני בסיסים, אורך כ-40 דקות.
דיוק התהליך הוא בעל חשיבות עליונה שכן למוטציות ב-DNA יכולות להיות השפעות הרסניות על תפקוד התא ועל גורל האורגניזם כולו. על-מנת לשמור על מהימנות ה-DNA החדש, קיים בתא מנגנון לתיקון DNA שתפקידו לתקן פגמים בזיווג הבסיסים ולתקנם.
עיקרי המנגנון מוכתבים על ידי מספר הגבלות ביוכימיות אשר מסבכות את המלאכה:
סינתזת גדיל DNA אפשרית רק בכיוון אחד - מקצה 5' לקצה 3' - כלומר - נוקלאוטידים מוספים רק לקצה 3'.
סינתזת DNA חייבת להתחיל מקצה 3' חשוף של נוקלאוטיד כלשהו. משמעות הדבר היא שלא ניתן "לשתול" נוקלאוטיד DNA בודד על גבי תבנית של DNA חד-גדילי. לשם כך בתחילת הסינתזה של כל גדיל יש לשתול פריימר קצר - מספר בסיסים של RNA שאליו מתחברת ההתחלה של הגדיל החדש. לאחר שימוש יש צורך לסלק את הפריימר, להשלים במקומו מספר בסיסי DNA ולסגור קשר פוספודיאסטרי בפתח שנוצר ליד הבסיס שהיה מחובר לפריימר (nick).
האורך הכולל של הכרומוזומים בתא אאוקריוטי מגיע למיליארדי בסיסים, בעוד שזמן מחזור התא יכול להימדד בשעות. תהליך השכפול צריך להיות לכן תהליך מהיר במיוחד, תוך שמירה על אמינות מרבית.
שלבי שכפול ה-DNA

תהליך השכפול מתחלק לשלושה שלבים: אתחול (Initiation), שכפול (Replication) וסיום (Termination).
שלבי שכפול ה-DNA > אתחול

תהליך האתחול מתרחש באזור מקור השכפול (Origin of Replication - ORI), על גבי מולקולת ה-DNA. ליצורים פרוקריוטיים יש בדרך כלל כרומוזום מעגלי מרכזי אחד, שלו יש מקור שכפול בודד. ליצורים אאוקריוטיים יש כמה מקורות שכפול, מבנה אשר מגדיל את מהירות התהליך, שכן ניתן לשכפל מכמה מקומות במקביל.
בפרוקריוטים השכפול מתחיל באמצעות קומפלקס חלבוני בשם dnaA, אשר צורתו כגליל. dnaA נקשר לאזורים ייעודיים אשר קרובים לרצף עשיר בנוקלאוטידים T, A. נוקלאוטידים אלו נקשרים חלש יותר זה לזה, בהשוואה לקישור בין נוקלאוטידים C,G. קישור ה-dnaA גורם לליפוף DNA סביבו כך שנוצר מתח אשר פורם את הקשרים באזור שעשיר ב-T,A, וכך נפרם ה-DNA ונוצרת בועת השכפול (Replication bubble), שמכילה שני מזלגות השכפול - אחד לכל כיוון. תהליך השכפול מתקדם מאתר האתחול בשני כיוונים, כאשר המזלגות הולכים ומתרחקים ממקור השכפול ובועת השכפול הולכת וגדלה לכל אורך התהליך. במרכזו של כל מזלג נמצאת קבוצת אנזימים. האנזימים העיקריים בתהליך הם:
DNA הליקאז (DNA Helicase, dnaB): אנזים אשר מבצע התכה (Denaturation) של ה-DNA הדו-גדילי ומפריד אותו לשני גדילים נפרדים.
חלבונים קושרי חד-גדיל (Single-Strand Binding Proteins):לאחר פתיחת הדו-גדיל, הנטייה הכימית של הגדילים היא להיסגר בחזרה, דבר אשר לא יאפשר, כמובן, את שכפולם. תפקיד החלבונים קושרי החד-גדיל הוא למנוע קישור זה ולהשאיר את שני הגדילים כתבניות חשופות.
DNA פרימאז (DNA Primase):כאמור, לא ניתן להתחיל את סינתזת ה-DNA מדיאוקסי נוקלאוטיד (בסיס DNA) בודד, אולם הדבר אפשרי עם נוקלאוטיד של RNA. תפקידו של הפרימאז הוא ליצור פריימר RNA ראשוני שאליו מתחברים לאחר מכן בסיסי הDNA. דיוק הפריימר נמוך מאחר שהוא מוסר לקראת סוף התהליך.
DNA פולימארז III (DNA Polymerase III): אנזים אשר מבצע פלמור של הגדיל החדש על ידי יצירת קשרים פוספודיאסטריים בין הנוקלאוטידים אשר נקשרים לגדיל התבנית. אנזים זה הוא למעשה קומפלקס המורכב ממספר חלבונים הפועלים יחדיו. זה הפולימראז העיקרי הפועל לבניית ה DNA וקצבו מהיר.
DNA פולימארז I - פולימראז שמזהה את הניק שנוצר בין ה-DNA שסונתז לפריימר שנוצר על ידי הפרימז. הוא נקשר לניק, ומפרק את הפריימר תוך סינתוז גדיל DNA חדש. פעילותו איטית יחסית לפעילות פולימראז III.‏
DNA ליגאז (DNA Ligase): לאחר סילוק הפריימר יש צורך "לקשר מחדש" בקשר פוספודיאסטרי את הנוקלאוטיד שהיה צמוד לפריימר ה-RNA. הליגאז מבצע תפקיד זה.
שלבי שכפול ה-DNA > שכפול

בשלב זה מזלגות השכפול "מתקדמים" לשני הכיוונים ומתרחקים ממקור השכפול. בפתח של כל מזלג מצוי ה-DNA פולימראז המאריך את הגדילים המתהווים על גבי שתי התבניות המקוריות. בשל האילוץ המתואר לעיל, רק על אחד הגדילים של המזלג ניתן לבצע סינתזה רצופה של גדיל אחד לכל אורך המולקולה -  הגדיל המסונתז מתחיל בקצה ה5' ומתארך לכיוון ה3'. בכיוון השני נוצרת בעיה שנפתרת על ידי מקטעי אוקזקי. כל כמה מאות בסיסים מוטבע פריימר על התבנית, מסונתז קטע DNA קצר בכיוון הנכון ואז הפריימר מסולק. קומפלקס האנזימים אוחז בשני הגדילים של מולקולת ה-DNA בצורה המאפשרת פעילות בו-זמנית של הסינתזה בשני הגדילים.
שלבי שכפול ה-DNA > סיום

בסיום השכפול, כאשר המזלגות משני הצדדים מגיעים לסוף הכרומוזום, נוצרת בעיה חדשה - לאחר שמוסר פריימר ה-RNA של המקטע האוקזקי האחרון, לא ניתן להחליפו במקטע DNA, שכן אין קצה 3' חשוף שאליו ניתן לחברו. הפתרון שמצאה האבולוציה לבעיה זו הוא הטלומר. אנזים מיוחד בתא - הטלומראז, אחראי בשלבי התפתחות עובריים של התאים על יצירת מקטעי DNA חוזרניים וארוכים בשני צידי הכרומוזום. מקטע DNA זה אינו מקודד וכל תפקידו הוא להתקצר במהלך השכפולים שהתא עובר במחזור חייו, כדי שההתקצרות הבלתי נמנעת של הכרומוזום לא תפגע בחלקים המקודדים. כיום מאמינים שמנגנון זה מבקר הזדקנות של התאים ומהווה את אחד ממנגנוני ההגנה של הגוף כנגד גידולים סרטניים. אחת ההשערות היא שחלק מן התאים הסרטניים "רוכשים מחדש" את פעילות הטלומראז ובכך מונעים את מותם הטבעי מ"זקנה".
ראו גם

שכפול עצמי
מודל הרוכסן לשכפול DNA
יהלי סער

| --- | --- |

 לידה:  12 בינואר 1990 (בן 35) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קולומביה 
 פרופיל ב-IMDb
 
סער מצד שמאל, לצד צוות השחקנים של "זומזום"
יהלי סער (נולד ב-12 בינואר 1990) הוא שחקן ויזם ישראלי, מייסד ומנכ"ל חברת Tailor Brands. בטרם השתלב בעולם הקריאייטיב והטכנולוגיה, עבד יהלי סער כמנחה ועיתונאי בערוץ הילדים, והשתתף כשחקן בסדרת הטלוויזיה לילדים ונוער "אליפים" ו"זומזום".
ביוגרפיה

סער נולד וגדל בתל אביב, הוריו הם איש הפרסום יוני סער (בעלי "פרומרקט" - חברת פרסום וקידום מכירות) והסופרת והעיתונאית רחל טלשיר.
בשנת 2003 הצטרף סער לתיאטרון בית ליסין והחל לשחק במחזה מירל'ה אפרת בכיכובה של יונה אליאן.
בשנת 2005 הצטרף סער לערוץ הילדים והחל לשחק בקומדיית המצבים "זומזום", הסדרה המשיכה לצלם עד סוף 2006. עם תום הצילומים החל סער לעבוד ככתב מדור במה של עיתון Time Out תל אביב ולאחר מכן המשיך בעולם העיתונות ככתב ועורך בעיתון ״במחנה״. עם שחרורו מצה״ל עבד כדובר במטהו של חבר הכנסת ויושב ראש מפלגת העבודה יצחק הרצוג.
בשנת 2011 חזר סער לעולם המשחק והצטרף לצוות השחקנים של סדרת הטלוויזיה אליפים, שם צילם כ-120 פרקים. הסדרה זכתה להצלחה רבה ובין השאר קיבלה את פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה במסגרת תוכנית ילדים ונוער, ואת פרס טקס נבחרי הילדים כסדרת השנה לשנת 2011. סער היה מועמד לפרס הטלוויזיה בשנת 2012 בקטגוריית שחקן בסדרת דרמה/ מיני סדרה/ סדרת ילדים ונוער.
בשנת 2012 עבר לארצות הברית לצורך לימודים באוניברסיטת קולומביה, שם למד לתואר ראשון בשיווק ומדעי המוח. לאחר שנה בלימודים הקים סער ארגון חינוכי ללא מטרות רווח בשם Raising The Bar שהציע גישה חינם לתכנים אקדמיים.
בשנת 2014 הקים את Tailor Brands, ביחד עם תום להט ונדב שץ, שירות מיתוג אלגוריתמי. בספטמבר באותה שנה השיקה החברה את השירות הראשון שלה, המספק עיצוב לוגו אוטומטי באמצעות טכנולוגיית למידת מכונה, בתחרות הסטארט אפים השנתית של מגזין TechCrunch.
חוק אוסטרליה, 1986

| --- | --- |

 פרטי החוק
 מדינה:  אוסטרליה אוסטרליה   הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שם רשמי:  חוק אוסטרליה, 1986
 גוף מחוקק:  הפרלמנט הבריטי   הפרלמנט האוסטרלי
 שטחים שעליהם חל החוק:  אוסטרליה
 הסכמה מלכותית:  17 בפברואר 1986 (בבריטניה)   2 במרץ 1986 (באוסטרליה)
 סטטוס החקיקה:  בתוקף
 תאריך תחולה:  3 במרץ 1986
 
חוק אוסטרליה, 1986 (באנגלית: Australia Act 1986) הוא שם שניתן לצמד חוקים נפרדים אך קשורים: האחד הוא חוק של הפרלמנט האוסטרלי הפדרלי, והשני הוא חוק של הפרלמנט של בריטניה. שני חוקים אלו, שהם כמעט זהים, הועברו על ידי שני הפרלמנטים ונכנסו לתוקף יחדיו, בשל חוסר הוודאות בנוגע למי משני הפרלמנטים יש סמכות לחוקק אותו.
החוק ביטל את האפשרויות שנותרו לממלכה המאוחדת לחוקק חוקים הנוגעים לאוסטרליה, להיות מעורבת בפעילותה של ממשלת אוסטרליה ושמערכת בתי המשפט בבריטניה תשמש כערכאת ערעור על החלטות בתי המשפט באוסטרליה.
הממלכה המאוחדת והחקיקה האוסטרלית

קהיליית אוסטרליה הוקמה ב-1901 על ידי איחוד של שש מושבות בריטיות, כאשר כל אחת מהן הפכה להיות מדינה. חוקת אוסטרליה קבעה את מעמדו של הפרלמנט הפדרלי כגוף בעל סמכויות חקיקה במגוון נושאים מסוימים והותירה את שאר הנושאים לסמכויות הפרלמנטים של המדינות. החוקה עצמה הייתה חלק (והיא עדיין חלק) מהחוק הבריטי. הפרלמנט הבריטי החזיק את סמכויות החקיקה העליונות בנוגע לאוסטרליה.
סמכויות החקיקה של הפרלמנט הבריטי בנוגע לאוסטרליה בוטלו ברובן עם חקיקתו ב-1931 של חוק וסטמינסטר, שאומץ על ידי אוסטרליה ב-1942, למפרע מ-1939. סעיף 4 לחוק זה קבע ששום חוק עתידי של הממלכה המאוחדת לא ייושם בדומיניונים (שאוסטרליה הייתה אחת מהן), למעט במקרים בהם יצוין בחוק שהדומיניון ביקש ואישר את החוק. עד אז הייתה אוסטרליה מבחינה חוקית מושבה בריטית בממשל עצמי, אך עם אימוצו של חוק וסטמינסטר היא הפכה להיות כמעט לחלוטין מדינה ריבונית.
אף על פי כן, סעיף 4 לחוק וסטמינסטר היה בתוקף רק בנוגע לחוקי בריטניה שנגעו לחוק הפדרלי האוסטרלי, לא לחוקי בריטניה שהיו חלק מהחוקים של מדינות אוסטרליה. כך, לפרלמנט הבריטי הייתה עדיין הסמכות החקיקתית במדינות ובטריטוריות. למרות זאת, בפועל, סמכות זו לא הופעלה מעולם. לדוגמה, במשאל העם שנערך באוסטרליה המערבית באפריל 1933 בנוגע לשאלת ההיפרדות מהאיחוד, 68% מהמצביעים נתנו את קולם להיפרדות מאוסטרליה והפיכתה של אוסטרליה המערבית לדומיניון נפרד. ממשלת המדינה שלחה משלחת לבריטניה כדי לבקש שתוצאות המשאל יעוגנו בחוק, אך ממשלת בריטניה סירבה להתערב על רקע העובדה שהיה זה עניין פנימי של ממשלת אוסטרליה. כתוצאה מהחלטה זו שהתקבלה בלונדון, לא ננקטו שום צעדים מעשיים ליישום תוצאות המשאל לא בקנברה ולא בפרת'.
חוק אוסטרליה שם קץ לכל הסמכויות של הפרלמנט הבריטי לחוקק חוקים הנוגעים לאוסטרליה, מבחינה פדרלית, מדינתית או טריטוריאלית. לעומת זאת, שום חוק עתידי של המדינות לא יבוטל עקב אי התאמתו לשום חוק בריטי הנוגע לאוסטרליה. על פי סעיף 3 לחוק וסטמינסטר, למדינות, כמו לממשל הפדרלי, תהיה הסמכות לבטל או לתקן חוק קיים של בריטניה ככל שהוא נוגע למדינה. חוקי המדינות לא יהיו כפופים יותר להתרה או להשעיה של המלכה, סמכות שבאופן חריג נותרה לגבי החקיקה הפדרלית.
הממשלה במדינות אוסטרליה

באופן דומה, ביטל חוק אוסטרליה את סמכות הממשלה הבריטית בשליטה במדינות האוסטרליות. במיוחד מדובר על כך שמכניסת החוק לתוקף, יכול רק ראש ממשלת המדינה לייעץ למלכה על מינויו או העברתו מתפקידו של מושל המדינה. בכל זאת, המלכה עדיין יכולה להפעיל את כל אחד מסמכויותיה בנוגע למדינה, רק אם היא "נוכחת באופן אישי" במדינה.
הערעורים למועצה המלכותית

בעת איחוד אוסטרליה בשנת 1901, הפך בית המשפט העליון של כל אחת מהמושבות לבית המשפט העליון של המדינה. כמו כן, הוקם בית המשפט העליון של אוסטרליה, שאחד מתפקידיו היה לשמוע עתירות על החלטות בית המשפט העליון של כל אחת מהמדינות.
טיוטת החוקה שהוגשה לממשלת בריטניה לחקיקה בבריטניה, קבעה שבית המשפט העליון יהיה הערכאה העליונה במערכת המשפט האוסטרלית. אף על פי כן, הבריטים הגיעו לפשרה. סעיף 74 לחוקה האוסטרלית קבע שתי אפשריות לערעור על החלטות בית המשפט העליון האוסטרלי לפני הוועדה השיפוטית של המועצה המלכותית. הייתה אפשרות של הגשת ערעור במקרה שבית המשפט העליון הוציא אישור שהעניין הוא אוסטרלי פנימי, כלומר שהוא נוגע ליחסים שבין הממשלה הפדרלית לבין אחת או יותר מהמדינות או שהוא נוגע ליחסים שבין מדינה אחת או יותר לבין מדינות אחרות. עתירה למועצה המלכותית יכלה גם להיות מוגשת באישור המועצה עצמה. לפרלמנט האוסטרלי הייתה סמכות לחוקק חוקים שיגבילו את האפשרות השנייה והוא אכן עשה כן ב-1968 וב-1975, אך החקיקה בתחום זה יכלה רק להגביל את האפשרות לפנייה למועצה המלכותית, לא לבטלה כליל.
כצפוי, בית המשפט העליון של אוסטרליה סירב להעניק את האישורים להגשת עתירות למועצה המלכותית והחלטה כזאת עמדה לשיקול דעת רק פעם אחת, ב-1912. ב-1961, בהקריאו החלטה בשם כל הרכב השופטים בנוגע לדחייה של בקשה כזאת, אמר נשיא בית המשפט העליון, סר אוון דיקסון: "הניסיון מראה, על פי הצפוי מהפעלת סעיף 74, שרק אלו הכפופים לחוקה הפדרלית יכולים להיות מוכשרים כראוי כדי לפרש וליישם את סעיפיה". ב-1985 קבע בית המשפט העליון פה אחד "שעבר זמנה של. הסמכות להוציא אישור כזה".
למרות שהדרך להגשת עתירות למועצה המלכותית על החלטות בית המשפט העליון הייתה חסומה באופן מעשי, לא היה בית המשפט העליון יכול למנוע הגשת עתירות על החלטות של בתי המשפט של המדינות ישירות למועצה המלכותית. כמו כן החוקה לא הגבילה או הגדירה את הזכות להגביל בחקיקה את הגשתן של עתירות כאלו. הקושי בהגשתה של כל עתירה למועצה המלכותית בלונדון היה גורם מרתיע: בכל שנה לא הוגשו יותר מעתירות אחדות. בכל זאת, החל משנות השמונים האפשרות להגשת עתירות נראתה כמהלך מיושן.
בנוסף, ב-1978, השתררה מבוכה בנוגע לערך התקדימי היחסי של ההחלטות של בית המשפט העליון והמועצה המלכותית כאשר בית המשפט קבע שהוא יותר לא יהיה כבול להחלטות המועצה המלכותית.
סעיף 74 לחוקה לא תוקן ואין אפשרות לתקנו באמצעות חקיקה. אף על פי כן, סעיף 11 לחוק אוסטרליה מרחיק לכת ומבחינה חוקתית הופך את סעיף 74 לאות מתה. כך, למטרות מעשיות, חוק אוסטרליה ביטל סופית את האפשרויות להגיש עתירות למועצה המלכותית.
חקיקת והכרזת החוק

התוכנית לעצב מחדש את ההסדרים החוקתיים הפדרליים והמדינתיים הצריכה שכל אחד מהפרלמנטים של המדינות יעביר את החקיקה בעצמו. הכותרת המלאה של חוקי המדינות הללו היה "החוק המאפשר את ההסדרים החוקתיים המשפיעים על הקהילה ועל המדינות להיות בהתאם למעמד של הקהילה האוסטרלית כאומה ריבונית, עצמאית ופדרלית". תוכן החוק של כל אחת מהמדינות קבע ש"בקשת והסכמת" המדינה ניתנת הן לגרסה האוסטרלית והן לגרסה הבריטית של חוק אוסטרליה.
המושל הכללי של אוסטרליה, סר ניניאן סטיבן, נתן את הסכמתו לחוק אוסטרליה "בשמה של הוד מלכותה" ב-4 בדצמבר 1985. עם זאת, המלכה אליזבת השנייה הייתה אמורה לקיים ביקור מלכותי באוסטרליה בראשית 1986 ומתוך הכרה ברגישותם של האוסטרלים, הוסדר שהמלכה תיתן את ההסכמה המלכותית לשני החוקים ותכריז עליהם כך שהם יכנסו לתוקף בעת ובעונה אחת בשתי המדינות. המלכה העניקה את ההסכמה המלכותית לחוק הבריטי ב-17 בפברואר 1986 וב-24 בפברואר היא הכריזה שהחוק יכנס לתוקף ב-3 במרץ, בשעה 5:00 (שעון גריניץ'). לאחר מכן, בביקורה של המלכה באוסטרליה, חתמה המלכה בטקס שנערך במעון המושל בקנברה ב-2 במרץ על ההכרזה שהחוק האוסטרלי יכנס לתוקף ב-3 במרץ בשעה 5:00 לפי שעון גריניץ' (16:00 שעון קנברה). כך, הן על פי חוקי אוסטרליה וחוקי בריטניה, שתי הגרסאות של חוק אוסטרליה נכנסו לתוקף בו זמנית. את הטקס ניהל ראש ממשלת אוסטרליה, בוב הוק, שלידיו מסרה המלכה את ההעתק החתום של ההכרזה, יחד עם כתב ההסכמה המלכותית המקורי של החוק הבריטי.
החוק והעצמאות האוסטרלית

ההבדל העיקרי בין שתי הגרסאות של החוק נעוץ בשם המלא של החוק. בגרסה האוסטרלית מוזכרת אוסטרליה כ"אומה ריבונית, עצמאית ופדרלית", אזכור שנעדר מהגרסה הבריטית. בעוד שניתן להבין שהחוק הוא סוג של הכרזת עצמאות, ניתן גם להבין שאוסטרליה כבר הייתה עצמאית עוד לפני כינון החוק והשאלה אם העצמאות הושגה, נותרה פתוחה. לפני כינון החוק לא פורסמה הכרזת עצמאות לאוסטרליה.
בשנת 1999 נתן בית המשפט העליון של אוסטרליה פסק דין בעתירה שהוגשה על ידי אזרח בשם הנרי סו מקווינסלנד כנגד הת'ר היל, שהייתה מועמדת לסנאט האוסטרלי. התיק שנדון במקרה זה נקרא "סו נגד היל" (Sue v Hill). הת'ר היל החזיקה באזרחות כפולה, בריטית ואוסטרלית ועל פי סעיף 44i לחוקת אוסטרליה מנועים אזרחי מדינות זרות להיבחר לפרלמנט (כולל לסנאט) גם אם הם מחזיקים באזרחות אוסטרלית. בהחלטתו קבע בית המשפט שמיום כניסתו לתוקף של חוק אוסטרליה, נחשבת בריטניה ל"מדינה זרה" (foreign power), כמשמעותו לגבי סעיף 44i לחוקה, כך שמועמד לפרלמנט המחזיק באזרחות בריטית מנוע מלהיבחר.
חוק אוסטרליה 1986 בחתימת המלכה
תקוות ימי

| --- | --- |
 סינגל בביצוע אלכסנדרה
 יצא לאור:  1974
 סוגה:  זמר עברי
 שפה:  עברית 
 כתיבה:  שייקה פייקוב
 לחן:  שייקה פייקוב
 עיבוד:  יגאל חרד
 
"תקוות ימי" הוא שיר עברי שנכתב והולחן על ידי שייקה פייקוב ובוצע על ידי הזמרת אלכסנדרה בעיבודו של יגאל חרד בשנת 1974.
רקע

הזמרת אלכסנדרה הייתה עולה חדשה שהופיעה במשך מספר שנים, היא נקלעה לקשיים וביקשה משייקה פייקוב שיכתוב וילחין לה להיט
ואכן השיר החדש שלה שהגיע לראש המצעד השבועי בשנת 1974 ונכלל במצעד השנתי של שנת 1975 הפך ללהיטה הגדול ביותר.
על השיר

השיר המספר על מה שעובר על הפייטן בשעות קשות הוא אחד השירים האישיים ביותר של שייקה פייקוב,
לצד שירים כמו "חייכי לי בשירים", "לחוף ירדן" ו"נפגשנו שוב", כולם בביצועו של דודו זכאי.
כשנשאל עד כמה השיר הוא סיפור חייו ענה פייקוב, "יש בזה הרבה מאד".

במהלך השנים נוספו לשיר עוד ביצועים
והוא גם הפך לריקוד עם.
במצעדים

השיר נכנס בשנת 1974 למצעד הפזמונים בקול ישראל והגיע לראש המצעד.
במצעד פעמונים השנתי של שנת תשל"ה (1975) הגיע השיר למקום ה־24.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1974)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1974)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1974)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1974)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | קול ישראל | 1 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף השנה (1975)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף השנה (1975)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף השנה (1975)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף השנה (1975)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | קול ישראל | 24 |  |
הערות שוליים

↑   אלי לפיד בתכניתו "כל ההתחלות" מראיין את המלחין והפזמונאי שייקה פייקוב, דקה 0.50, סרטון  באתר יוטיוב
↑   שישי זהב: צביקה כספי מארח את שייקה פייקוב, דקה 0.43, סרטון  באתר יוטיוב
↑   "תקוות ימי" - ריקוד, סרטון  באתר יוטיוב
הוורין ח'לף

| --- | --- |

 לידה:  15 בנובמבר 1984 אל-מאלכיה, סוריה 
 פטירה:  12 באוקטובר 2019 (בגיל 34) תל אבייד, סוריה 
 מדינה:  סוריה 
 השכלה:  אוניברסיטת חלב (2009) 
 
הֶוְרִין ח'לף (בערבית: هفرين خلف; בכורדית: Hevrîn Xelef;‏ 15 בנובמבר 1984 – 12 באוקטובר 2019) הייתה מהנדסת-חקלאות ופוליטיקאית כורדית-סורית, אשר שימשה כמזכירה הכללית של מפלגת "סוריה – העתיד", פעילת זכויות נשים ולוחמת למען דו-קיום כורדי-ערבי. היא נרצחה על ידי כוחות צבא חירות סוריה (אנ'), מיליציה הנתמכת בידי טורקיה. במהלך הפלישה הטורקית לצפון סוריה באוקטובר 2019, שמטרתה הייתה לחסל את המנהל האוטונומי של צפון ומזרח סוריה והזרוע הצבאית שלו, הכוחות הסוריים הדמוקרטיים, נקלעה ח'לף יחד עם הנהג שלה למארב, ושניהם נהרגו. פעילים פוליטיים נוספים נרצחו בידי הכוחות הסוריים-טורקיים ברחבי תל אבייד שברוז'אבה (כורדיסטן הסורית) באותו היום.