stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בתי זיקוק לנפט
בעלות

ב-1958, כתוצאה מחשש מהחרם הערבי, החליטה ממשלת בריטניה למכור את כל עסקיה בארץ, כולל עסקי הנפט. בין העסקאות שבוצעו הייתה מכירת בתי הזיקוק לממשלת ישראל, שהחליפה את שמם ל"בתי זיקוק חיפה".
ב-1969, עם הקמת בתי הזיקוק באשדוד, קיבלה ממשלת ישראל החלטה לגייס חלק מההשקעה ממשקיעים זרים, בעיקר מיהודים עשירים מהתפוצות. לצורך כך, המדינה הקצתה 26% ממניות בתי-הזיקוק ל"חברה לישראל" – חברה שהוקמה ב-1968 לצורך יצירת שותפות בין המדינה לבעלי הון זרים. אחד המשקיעים שנענו להצעת השותפות היה איש העסקים שאול אייזנברג.
בעלות > פיצול והפרטה

על פיצול בין שני בתי הזיקוק והפרטתם הוחלט במספר החלטות ממשלה: החלטה 126 מיום 22/8/1999, החלטת ועדת השרים לענייני הפרטה מס' מח/2 מיום 20/10/1999, החלטת ממשלה 2796 מיום 25/11/2002, והחלטה 787 מיום 15/9/2003.
על סמך החלטות אלו נחתם ב-2 בדצמבר 2002 הסכם בין המדינה לבין החברה לישראל בע"מ ובתי זיקוק לנפט בע"מ, על פיו הפיצול וההפרטה של בתי הזיקוק יבוצעו במהלך השנים 2004–2005. על פי ההסכם, יוקמו שתי חברות נפרדות לבתי הזיקוק באשדוד ובחיפה. בית הזיקוק באשדוד יימכר כעסק פעיל, ולאחר מכן יונפק בית הזיקוק בחיפה במלואו לציבור בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
בהסכם נכלל גם סעיף לפיו תשלם המדינה לחברה לישראל עבור מניותיה בבז"ן. מניות אלה חולקו במקור בחכירה והיו אמורות לחזור למדינה ללא תמורה באוקטובר 2003. התנהלות הממשלה ובפרט החשב הכללי ניר גלעד בעניין התשלום ספגה ביקורת קשה של מבקר המדינה וגם הגיעה לדיון בבג"ץ. התנהלות הממשלה תועדה לאחר מכן בסרט "שיטת השקשוקה". לבסוף, למרות התנגדות החשב הכללי הנכנס, ירון זליכה, שילמה המדינה ב-2006 סכום של 677.5 מיליון ש"ח לחברה לישראל.
ב-1 באוגוסט 2006 רכשה חברת פז את בית הזיקוק באשדוד תמורת 3.25 מיליארד ש"ח, וזה הפך לחברה בשם פז בית זיקוק אשדוד בע"מ.
בפברואר 2007 הופרט בית הזיקוק בחיפה בשני שלבים. בשלב הראשון נמכרו 44% מהמניות למשקיעים מוסדיים (קופות גמל, קרנות הון סיכון וקרנות פנסיה), ו-46% נמכרו לקבוצת עופר-פדרמן תמורת כ-702 מיליון דולר, ובשלב השני נמכרו שאר המניות במסגרת הנפקה בבורסה של תל אביב. נכון לינואר 2024 חברת מפעלים פטרוכימיים בישראל מחזיקה ב-24.52% ממניות החברה, והציבור מחזיק ב-75.39%.
בחודש מרץ 2020 פרסמה בזן דוח אחריות תאגידית לשנים 2017–2018, הכולל (לראשונה) יעדים כמותיים בנושאי איכות הסביבה, בטיחות, חדשנות ואתיקה בשרשרת האספקה. זה הדוח הראשון שפורסם מאז 2011.
זיהום אוויר ומים

על פי נתוני המשרד להגנת הסביבה לשנת 2014, בתי הזיקוק בחיפה (בזן) היה המפעל המזהם ביותר בישראל. ב-2018 היה המפעל השני בזיהום בעקבות אסון נחל אשלים, זאת על אף עלייה של 5 נקודות ביחס לדירוג שהתפרסם בשנת 2017. בשנת 2023 פורסם כי במפרץ חיפה נרשמה הפחתה בפליטת המזהמים של עד 95 אחוז בעשור האחרון.
לפי נתוני המפל"ס - מרשם פליטות לסביבה, של המשרד להגנת הסביבה, מפעלי בתי הזיקוק לנפט פולטים מגוון חומרים מזהמים. בשנת 2022 החומרים כללו 671 אלף טונות של תחמוצות חנקן, 197 אלף טונות של תחמוצות גופרית, 74 אלף טונות פחמן חד-חמצני, 59 אלף טונות תרכובות אורגניות נדיפות למעט מתאן, 23 אלף טונות חומר חלקיקי עדין מרחף. כמו כן המפעלים פלטו לאוויר 129 ק"ג בנזן, 292 ק"ג פורמאלדהיד, 1,100 ק"ג של טולואן, 663 ק"ג קסילן וכן כמות של כמה ק"ג בודדים של תרכובות מתכות כבדות כמו קדמיום, ניקל, מנגן וכרום. המפעלים גם פלטו גזי חממה - 1.6 מיליון טונות של פחמן דו-חמצני ו-27 טונות מתאן.
נתוני שנת 2022 מראים גם על פליטות של תרכובות שונות מהמפעל לים. הפליטות כוללות 140 טונות כלורידים, 100 טונות של נתרן, 2 טונות חנקן, 88 ק"ג בורון, 81 ק"ג זרחן, 29 ק"ג של בריום ותרכובות מסיסות, 9 ק"ג תרכובות סלניום, ו-4 ק"ג תרכובות נחושת. עוד תרכובות הועברו כשפכים לטיפול במכונים טיהור כמו 1,381 אלף טונות של נתרן, 1,929 טונות של כלורידים, 30 טונות חנקן, 62 ק"ג נחושת, 75 ק"ג תרכובות מנגן, ו-399 ק"ג בריום ותרכובות מסיסות.
הרחבת המתחם

בשנת 2015 אושרה תוכנית חפא"ג 1200ב' להרחבת מתחם בתי הזיקוק בוועדה המקומית לתכנון ובנייה ובשנת 2016 נדחו העררים שהגישו הארגונים ופעילי הסביבה במפרץ חיפה למועצה הארצית לתכנון ובנייה. בעקבות המאבק הציבורי אשר התגבר באותה העת, ובעקבות חוות הדעת של היועץ המשפטי לממשלה לפיה למועצה הארצית סמכות לשנות את החלטתה או לדון בנושא מחדש, בחודש ינואר 2017 קיבל יו"ר המועצה הארצית אביגדור יצחקי החלטה לדון מחדש בתנאים מסוימים בתוכנית להרחבת מתחם בתי הזיקוק. למעשה, הייתה זאת הפעם הראשונה בה החלטתה של המועצה הארצית לתכנון ובנייה נפתחה לעיון לחוזר. בחודש יוני 2017 אישרה המועצה הארצית לתכנון ובניה את בקשת בתי הזיקוק להתרחב ב-44,000 מ"ר, חרף המאבק הציבורי והצהרת בתי הזיקוק לפיה עתידים לקום מתקני יצור נוספים.
בעקבות ההחלטה התקיימו צעדי מחאה מטעם פעילי הסביבה במפרץ חיפה, במשך כחודש וחצי נערכו מדי מוצאי שבת הפגנות מול ביתו של שר האוצר משה כחלון האחראי על התכנון והבנייה, כמו גם משמרות מחאה יומיות וצעדים אלו אף הוחרפו כאשר הוקם מאהל מחאה מול ביתו של השר. בד בבד עם צעדי המחאה, הגישו ארגוני הסביבה "אדם טבע ודין", "מגמה ירוקה" ו"הקואליציה לבריאות הציבור" עתירה משותפת לבית המשפט המחוזי בחיפה ופעלו לקדם עתירה נוספת ומשותפת של הרשויות הסובבות את מתחם בתי הזיקוק. בעקבות פעילות זו, שמונה הרשויות (חיפה, קריית אתא, נשר, מועצה אזורית זבולון, קריית ביאליק, קריית מוצקין, קריית ים וקריית טבעון) חברו והגישו עתירה יחדיו. לאחר הגשת העתירה פורק המאהל. ב-28 ביולי 2019 קיבל בית המשפט העליון את ערעור הרשויות על פסק דינו של בית המשפט המחוזי בחיפה בשבתו כבית המשפט לעניינים מנהליים, ופסק כי אם לא תתוקן התוכנית תוך 12 חודשים, לא יורחב מתחם בז"ן.
צו 45

בחודש מאי 2017, תועדה בשכונת קריית בנימין בקריית אתא חריגה במזהם מסוג בנזן, מזהם קריטריון המדורג כחומר מסרטן וודאי על פי ארגון הבריאות העולמי. לאחר פניית ארגוני הסביבה ו"סביבתית" למשרד להגנת הסביבה בוצעה על ידי המשרד בדיקה אשר העלתה שהמקור לחריגת הבנזן הוא ככל הנראה מבתי הזיקוק בחיפה, שכן נמצאה התאמה בין הפעילות במפעל, משטר הרוחות והחריגות שנמדדו.
בעקבות החריגה שתועדה פרסם המשרד להגנת הסביבה הודעה לפיה רק בשנת 2017 תועדו כבר 3 חריגות מההיתר ברמה היומית. בעקבות החריגות נפתח כנגד בית הזיקוק הליך שימוע במשרד להגנת הסביבה.
בחודש אוקטובר 2017, הוציא המשרד להגנת הסביבה צו מנהלי לפי סעיף 45 לחוק אוויר נקי בעקבות המשך חריגות הבנזן באותה השנה בתחנות הניטור בשכונת קריית בנימין ובתחנה ניידת 5 הממוקמת במורד נחל הקישון, כמו גם בדיגומים יממתיים המתבצעים באופן סדיר ב-12 נקודות מחוץ לגדר מתחם בז"ן. בהוראת הצו המנהלי, המפעל נדרש לתכנון וביצוע תוכנית מיידית להפחתת פליטות הבנזן. לאחר אי עמידה בהפחתת הפליטות על פי התוכנית המקורית (שהסתיימה בסוף חודש מרץ 2018) קיבל המפעל ארכה לביצוע תוכנית מקיפה יותר עד סוף חודש יולי באותה השנה. מאחר שבמהלך שנת 2018 וגם אחרי תום ביצוע התוכניות נמשכו חריגות הבנזן על פי תיעוד תחנות הניטור הסמוכות למתחם, נערך ב-12 בפברואר 2019 שימוע לבכירי החברה כצעד מקדים לסגירת המתקנים. על אף מהלכים אלה, לאחר השימוע, כבר נמדדו 3 חריגות בנזן יממתיות בסמיכות למתחם בז"ן. בעקבות השימוע הוצא לחברה צו 45 נוסף ב-17 במרץ 2019. בחודש ינואר 2020, הוצא צו 45 נוסף למפעל, בגין חריגות ממתקן הביטומן, בעטיו חויב המפעל להפסיק את פעילות המתקן תוך 3 חודשים. כשבועיים לאחר הוצאת הצו, דיווח המפעל לבורסה אודות רכישת מערכת זמנית להפחתת פליטות ממתקן הביטומן, עד להתקנת המערכת הקבועה. בחודש ינואר 2021, הוצא צו 45 לכרמל אולפינים בגין אי עמידה בתנאי היתר הפליטה להפחתת פליטת תחמוצות חנקן מהדוודים. בחודש יולי 2022 הוגש כתב אישום כנגד כאו"ל, בגין גרימת זיהום אוויר והפרות חוזרות ונשנות של תנאי היתר הפליטה ורישיון העסק. בחודש ינואר 2023 הוטל עיצום כספי בסך כ-18 מיליון ש"ח על כאו"ל, בגין אי עמידה בערכי היתר הפליטה, החל משנת 2021.
ראו גם

תעשייה כימית בישראל
2011 בישראל

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  2010   2009  2008 |  דגל ישראל | 2011  בישראל |  »»»  2012   2013   2014 |
כל ערכי השנים בישראל • אירועים בולטים בעולם ב-2011 כרונולוגיה של אזור ארץ ישראל פורטל ישראל • לוח שנה של שנת 2011
2011 בישראל (ה'תשע"א-ה'תשע"ב) הייתה השנה בה מדינת ישראל ציינה 63 שנים להקמתה.
הנהגה

נשיא המדינה – שמעון פרס
ראש ממשלת ישראל  השלושים ושתיים  – בנימין נתניהו
יושב ראש הכנסת השמונה עשרה – ראובן ריבלין
נשיא בית המשפט העליון – דורית ביניש
ראש המטה הכללי – גבי אשכנזי עד 14 בפברואר, מאז בני גנץ
מפכ"ל המשטרה – דודי כהן עד 1 במאי, מאז יוחנן דנינו
הערות שוליים

↑  סוכנויות הידיעות, מצרים: פיצוץ בצינור הגז, הזרם לישראל הופסק, באתר ynet, 27 באפריל 2011
↑  עפרה אידלמן, הסדר טיעון לענת קם: לא תיוחס לה כוונה לפגוע בביטחון המדינה, באתר הארץ, 3 בפברואר 2011
↑  אביעד גליקמן ונעמה כהן פרידמן, מבית הנשיא לכלא: 7 שנות מאסר לאנס משה קצב, באתר ynet, 22 במרץ 2011
↑  קולנוען פורטל תעשיית הקולנוע בישראל - בתעשייה - סמירה מוריד אנטנות מהגגות
↑  ירון דרוקמן, רפורמה בתחבורה הציבורית: מה נשתנה?, באתר ynet, 3 ביולי 2011
↑  עמית ולדמן, ‏קלינטון: להעניש את אירן בגלל מזימת הטרור בארה"ב, באתר ‏מאקו‏, 13 באוקטובר 2011
↑  ברק רביד, מסמכי המשא ומתן נחשפים: הרשות ויתרה על ירושלים ודנה עם ישראל בחיסולים, באתר הארץ, 23 בינואר 2011
↑  Sabel, Robbie. "PA: Al-Jazeera has declared war on Palestinians". Jpost.com. נבדק ב-2011-03-24.
↑  אנשיל פפר ויניר יגנה, יירוט מבצעי ראשון למערכת כיפת ברזל, באתר הארץ, 7 באפריל 2011
↑  אחיקם משה דוד, צהל השתלט על הספינה הצרפתית בדרכה לעזה, באתר nrg‏, 19 ביולי 2011
↑  איציק וולף, עופר וולפסון, חיל הים השתלט על היאכטה הצרפתית, באתר News1 מחלקה ראשונה, 19 ביולי 2011
↑  דברי ראש הממשלה נתניהו בפתח ישיבת ממשלה מיוחדת, משרד ראש הממשלה, 12 באוקטובר 2011
↑  הממשלה אישרה ברוב גדול את ההסכם לשחרור גלעד שליט, משרד ראש הממשלה, 12 באוקטובר 2011
↑  אשה נרצחה בפיגוע בירושלים, באתר ערוץ 7, 23 במרץ 2011
↑  אפרת פורשר, שש שנים אחרי: נפטרה פצועת הפיגוע בתחנת האוטובוס בירושלים, באתר ישראל היום, 22 בנובמבר 2017
↑  ג'קי חורי, אנשיל פפר, השחקן ג'וליאנו מר נרצח ביריות בג'נין, באתר הארץ, 4 באפריל 2011
↑  אילנה קוריאל, התקווה נמוגה: מת מפצעיו הנער שנפגע מטיל נ"ט, באתר ynet, 17 באפריל 2011
↑  אנשיל פפר, חקירת הירי: המתפללים ניסו לפרוץ מחסום, באתר הארץ, 24 באפריל 2011
↑  יאיר אלטמן, פיגוע ירי בשומרון: הרוג ושני פצועים באזור שכם, באתר ynet, 24 באפריל 2011
↑  יאיר אלטמן ואליאור לוי, פלסטינים הציתו אש במתחם קבר יוסף, באתר ynet, 24 באפריל 2011
↑  עוזי ברוך, מתחזקת ההערכה: האירוע בת"א - פיגוע דריסה, באתר ערוץ 7, ‏15.5.2011
↑  הרוג ופצועה אנוש במטח גראדים על באר שבע, באתר ynet, 20 באוגוסט 2011
↑  עוזי ברוך, קורבן נוסף מירי הטילים, ערוץ 7, 24 באוגוסט 2011
↑  שמוליק חדד ויאיר אלטמן, נפגע כשתפס מחסה מרקטה לאשקלון, ומת מפצעיו, באתר ynet, 4 בספטמבר 2011
↑  אלי סניור, 8 פצועים בפיגוע דריסה ליד "האומן 17" בת"א, באתר ynet, 29 באוגוסט 2011
↑  עוזי ברוך, אשר ויהונתן נרצחו בפיגוע, באתר ערוץ 7, ‏25.9.2011
↑  עוזי ברוך, פיגוע דקירה בירושלים, באתר ערוץ 7, ‏22.10.2011
↑  עוזי ברוך, הפצוע מאשקלון - מת פצעיו, באתר ערוץ 7, ‏29.10.2011
| שנים בישראל ישראל |
| --- | --- | --- |
| המאה ה-20 | 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 |  |
| המאה ה-21 | 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 • 2025 • 2026 |  |
מפגינים במסגרת המחאה החברתית, תל אביב-יפו, 27 באוגוסט 2011
הלווית קורבנות הפיגוע באיתמר, 11 במרץ 2011
2002 בישראל

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  2001   2000  1999 |  דגל ישראל | 2002  בישראל |  »»»  2003   2004   2005 |
כל ערכי השנים בישראל • אירועים בולטים בעולם ב-2002 כרונולוגיה של אזור ארץ ישראל פורטל ישראל • לוח שנה של שנת 2002
2002 בישראל (ה'תשס"ב-ה'תשס"ג) הייתה השנה בה מדינת ישראל ציינה 54 שנים להקמתה. במהלך השנה הגיעה האינתיפאדה השנייה לשיאה העקוב מדם, מה שהוביל לתחילתו של מבצע חומת מגן.
הנהגה

נשיא המדינה – משה קצב
ראש ממשלת ישראל  העשרים ותשע  – אריאל שרון
יושב ראש הכנסת החמש עשרה – אברהם בורג
נשיא בית המשפט העליון – אהרן ברק
ראש המטה הכללי – שאול מופז עד 9 ביולי, מאז משה יעלון
מפכ"ל המשטרה – שלמה אהרונישקי
אירועים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
28 בינואר – ערוץ 10 מתחיל לשדר
אפריל – ממשלת ישראל מאשרת את בנייתה של גדר הפרדה ביטחונית רציפה אשר תחצוץ בין התושבים הפלסטינים ביהודה ושומרון לבין מרכזי אוכלוסייה ישראליים, ובכך תמנע חדירת מחבלים פלסטינים, ובפרט מחבלים מתאבדים, למרכזי אוכלוסייה ישראליים.
28 במאי – לוויין הביון הישראלי אופק 5 משוגר לחלל.
6 ביוני – האינתיפאדה השנייה: המנהיג הפלסטיני מרואן ברגותי נידון בישראל לחמישה מאסרי עולם מצטברים על חמש הרציחות שהורשע בהן, ול־40 שנות מאסר בגין ניסיון רצח.
9 ביולי – משה יעלון ממונה לרמטכ"ל ה-17 של צה"ל.
23 ביולי – חוק טל עובר בכנסת ברוב של 51 מול 41. הצעת החוק מאפשרת המשך מתן פטור לבחורי הישיבות בכפוף לתנאים המפורטים בה.
9 באוקטובר – הפסיכולוג הישראלי דניאל כהנמן מקבל את פרס נובל לכלכלה.
2 בנובמבר – סיעת העבודה-מימד פורשת מממשלת ישראל העשרים ותשע.
28 בנובמבר – 3 ישראלים ו-10 קנייתים נהרגו כאשר מכונית תופת התפוצצה בלובי של מלון "פרדייז מומבסה" אשר בבעלות ישראלית. 21 ישראלים ו-60 קנייתים נפצעו בפיגוע. כ-20 דקות קודם לכן שוגרו שני טילי כתף לעבר מטוס מסוג בואינג 757 של ארקיע שהמריא משדה התעופה הבינלאומי על שם מוי, הסמוך למומבסה. הטילים מפספסים את המטוס אשר נוחת בהמשך ללא פגע בתל אביב. ההערכה היא כי ארגון אל-קאעידה היה מעורב בפיגוע.
7 בדצמבר – אב בשם אלי פימשטיין מודיע כי בתו הפעוטה הודיה נעלמה מביתו, כעבור כמה ימים מתגלת גופתה ושאביה רצח אותה כאשר הטביע אותה באמבטיה.
המרכז העולמי לתורה וחסידות של בעלזא נחנך והוא בית הכנסת השני בגודלו במדינת ישראל
אירועים בולטים > פיגועי טרור פלסטינים בולטים

פיגועי טרור פלסטינים בולטים שבוצעו נגד מטרות ישראליות במהלך 2002:
17 בינואר – 6 הרוגים בפיגוע באולם ארמון דוד
19 בפברואר – 6 חיילים הרוגים בפיגוע במחסום עין עריכ
27 בפברואר – רצח גדי רג'ואן, איש עסקים ירושלמי שנרצח בידי עובד במפעל המשפחתי באזור התעשייה עטרות בצפון ירושלים
2 במרץ – רצח רפ"ק משה דיין ז"ל
3 במרץ – 10 הרוגים בפיגוע בוואדי חרמיה
2 במרץ – 10 הרוגים בפיגוע בשכונת בית ישראל בירושלים
9 במרץ – 11 ישראלים נרצחים בפיגוע התאבדות בבית הקפה "מומנט" בירושלים
7 במרץ – 5 הרוגים בפיגוע במכינה הקדם צבאית בעצמונה
12 במרץ – 6 הרוגים בפיגוע מצובה
20 במרץ – 7 הרוגים בפיגוע באוטובוס בוואדי עארה ליד כלא מגידו, אחד הפיגועים שהביא לפרוץ מבצע חומת מגן
27 במרץ – הפיגוע במלון פארק: 30 איש נרצחים בפיגוע התאבדות במלון פארק בנתניה בליל הסדר, למחרת מוכרז מבצע חומת מגן
31 במרץ – מחבל מתאבד מתפוצץ במסעדת "מצה" בחיפה והורג 16 אנשים
12 באפריל – פיגוע התאבדות בשוק מחנה יהודה בירושלים
7 במאי – הפיגוע במועדון השפילד קלאב בראשון לציון בו נרצחו 15 ישראלים ונפצעו כ-50.
22 במאי – הפיגוע בגן העיר בראשון לציון, פיגוע התאבדות שבו נרצחו 2 ישראלים ונפצעו 40.
5 ביוני – מכונית תופת מתפוצצת בסמוך לקו 830 בצומת מגידו. בפיגוע נרצחו 17 בני אדם ו-43 נפצעו
18 ביוני – 19 הרוגים בפיגוע התאבדות בצומת פת בירושלים
16 ביולי – פיגוע התאבדות באוטובוס דן מספר 189 בקו מבני ברק לעמנואל, 9 הרוגים
17 ביולי – פיגוע התאבדות בנווה שאנן בתל אביב בו נהרגו חמישה בני אדם
26 ביולי – פיגוע ירי בצומת זיף על שני כלי רכב ישראלים. ארבעה נהרגו, שלושה מהם בני משפחה אחת.
31 ביולי – הפיגוע באוניברסיטה העברית: מטען חבלה מתפוצץ בקפיטריית פרנק סינטרה בקמפוס האוניברסיטה העברית בהר הצופים בירושלים. תשעה הרוגים וכ-80 פצועים
4 באוגוסט – מחבל מתאבד מפוצץ עצמו על קו 361 בדרכו מחיפה לצפת, על כביש 866 בסמוך לצומת מירון. 9 מנוסעי האוטובוס נהרגו ו-44 נפצעו.
19 בספטמבר – הפיגוע ברחוב אלנבי בתל אביב, חמישה הרוגים וכ-60 פצועים.
10 בנובמבר – מחבל מארגון התנזים חודר לקיבוץ מצר ורוצח חמישה אנשים, ביניהם אם ושני ילדיה הקטנים
21 בנובמבר – פיגוע התאבדות של ארגון החמאס באוטובוס בקו 20 בירושלים. 11 איש נרצחים
27 בדצמבר – הפיגוע בישיבת עתניאל, במהלכו נרצחו 4 ישראלים.
אירועים בולטים > מבצעים צבאיים ישראלים בולטים

מבצעים צבאיים ישראלים בולטים אשר בוצעו נגד פעילי טרור פלסטינים במהלך 2002:
2 בינואר – חיל הים משתלט על אניית הנשק "קארין איי" סמוך לשארם א-שייח' שבחופו המזרחי של חצי האי סיני. האונייה אשר הייתה בדרכה מאיראן לרצועת עזה נשאה כמות מסיבית של מצבורי נשק.
מבצע חומת מגן
29 במרץ - צה"ל פותח במבצע חומת מגן
2 באפריל - מבצע חומת מגן: צה"ל כובש את בית לחם, ומטיל מצור על כנסיית המולד בה מתבצרים חמושים פלסטינים
3 באפריל - כוחות צה"ל נכנסים לעיר הפליטים הפלסטינית ג'נין במסגרת מבצע חומת מגן
5 באפריל - כוחות צה"ל, הימ"מ והשב"כ צרים על ביתו של בכיר החמאס, קייס עדואן, ממתכנני הפיגוע במלון פארק. עדואן ועוד חמישה מחבלים נהרגו במהלך הפעולה, ודחפור D9 משוריין הרס את הבית בו התבצרו.
9 באפריל - 13 חיילי מילואים של צה"ל נהרגים במארב קטלני במחנה הפליטים ג'נין.
12 באפריל - מנהיגי המחבלים בג'נין נכנעים אחרי שצה"ל עבר להפעלה מסיבית של דחפורי D9 משוריינים שגרמו להרס רב במחנה. הקרב בג'נין 2002 מסתיים בניצחון לצה"ל.
15 באפריל - כוח של לוחמי יחידת דובדבן לוכד את מרואן ברגותי, אחד מבין המבוקשים הפלסטינים הבכירים ביותר
9 במאי - תם המצור על כנסיית המולד בבית לחם שהחל ב-2 באפריל
10 במאי - מסתיים מבצע חומת מגן.
22 ביוני תחילת מבצע דרך נחושה.
22 ביולי – צה"ל מבצע סיכול ממוקד בסלאח שחאדה, ראש הזרוע הצבאית של חמאס ומבכירי המחבלים ברצועת עזה. מטוסי קרב הטילו פצצה במשקל טון על ביתו. שחאדה ומשפחתו נהרגו בהפצצה, אך גם כ-14 אזרחים נוספים. חיסול שחאדה גרמה לסערה רבה בציבור ובעולם.
26 בספטמבר – מסוק קרב של צה"ל יורה שני טילי הלפייר לעבר מכוניתו של מוחמד דף שנפצע קשה, אך מצליח לחמוק מן הסיכול הממוקד
נולדו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
(קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2002)
נפטרו

(קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2002)
29 בינואר – חיים הברפלד, מזכ"ל ההסתדרות (נולד ב-1931)
3 במרץ – אליהו סבירסקי, אנטומולוג ישראלי וחתן פרס ישראל (נולד ב-1921)
8 באפריל – בני ברמן, זמר ישראלי (נולד ב-1938)
3 באוגוסט – יהושע אריאלי, היסטוריון ישראלי (נולד ב-1916)
15 באוגוסט – חיים יוסף צדוק, משפטן, חבר הכנסת ושר בממשלות ישראל (נולד ב-1913)
7 בספטמבר – עוזי גל, מפתח תת המקלע "עוזי" (נולד ב-1923)
8 בספטמבר – יוסי לפר, איש טנק ישראלי בעל עיטור הגבורה (נולד ב-1947)
11 באוקטובר – מקסים לוי, פוליטיקאי ישראלי (נולד ב-1957)
15 באוקטובר – יעקב (זאב) פרקש, קריקטוריסט ישראלי (נולד ב-1923)
17 באוקטובר – מרים ברוך חלפי, משוררת ופסלת ישראלית.
1 בנובמבר – ישראל עמיר מפקד חיל האוויר הישראלי הראשון (נולד ב-1903)
4 בנובמבר – דפנה אילת, פזמונאית ומלחינה ישראלית (נולדה ב-1938)
11 בנובמבר – אסתר רזיאל-נאור, חברת הכנסת ופעילת אצ"ל (נולדה ב-1911)
17 בנובמבר – אבא אבן, דיפלומט ומדינאי ישראלי (נולד ב-1915)
הערות שוליים

↑  יוסי מלמן ועמוס הראל, 2 טילי הכתף החטיאו את טיסת ארקיע כדקה לאחר ההמראה, באתר הארץ, 29 בנובמבר 2002
↑  ביום י"ח באדר תשס"ב (2.3.2002) נפל רב-פקד משה בעת מילוי תפקידו באזור מנזר מר סבא בירושלים. בן ארבעים ושש בנפלו. הוא הובא למנוחות בבית העלמין בהר הרצל, ירושלים. הותיר אישה- אתי, שתי בנות ובן- אופירה, עינת וגיל, אם ואחים.
↑  אפרת וייס, 10 הרוגים בפיגוע התופת בבית ישראל, באתר ynet, 3 במרץ 2002
↑  הרוגי הפיגוע בבית ישראל (אתר חללי פעולות איבה, הביטוח הלאומי)
↑  אפרת וייס ואבישי בן חיים, 11 הרוגים בפיגוע בבית קפה בירושלים, באתר ynet, 10 במרץ 2002
↑  אטילה שומפלבי ושמעון איפרגן, 5 צעירים נהרגו בפיגוע בעצמונה, באתר ynet, 8 במרץ 2002
↑  הרוגי הפיגוע במצובה (אתר נפגעי פעולות איבה, הביטוח הלאומי)
↑  שרון רופא ורענן בן צור, 7 הרוגים בפיגוע באוטובוס בוואדי ערה, באתר ynet, 20 במרץ 2002
↑  שלשה אזרחים אחד מהם זקן עולה מאתיופיה (אתר חללי פעולות איבה, ביטוח לאומי)
↑  אלי סניור, 2 הרוגים וכ-40 פצועים בראשון לציון, באתר ynet, 23 במאי 2002
| שנים בישראל ישראל |
| --- | --- | --- |
| המאה ה-20 | 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 |  |
| המאה ה-21 | 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 • 2025 • 2026 |  |
הפסיכולוג הישראלי דניאל כהנמן מקבל את פרס נובל לכלכלה.
ב-27 במרץ בוצע הפיגוע במלון פארק אשר באותה העת היה פיגוע הטרור הקשה ביותר בהיסטוריה של ישראל.
תצוגה של כלי נשק ואמצעי לחימה נוספים שהוצגה באילת לאחר ההשתלטות על הספינה
ישראל מתחילה את הבנייה של גדר ההפרדה אשר תחצוץ בין התושבים הפלסטינים ביהודה ושומרון לבין מרכזי אוכלוסייה ישראליים, על מנת למנוע חדירת מחבלים פלסטינים לישראל.
אבא אבן
עוזי גל
ביל נידר

ויליאם הנרי "בילי" נידר (באנגלית: William Henry "Billy" Nieder;‏ 10 באוגוסט 1933 – 7 באוקטובר 2022) היה אתלט אמריקאי. היה אלוף אולימפי (רומא 1960), אלוף ארצות הברית (1957) ושיאן עולם בהדיפת כדור ברזל. היה להודף כדור הברזל הראשון בעולם ששבר את מחסום 20 מטר.
ביוגרפיה

נידר נולד בהמפסטד, ניו יורק וגדל בלורנס קנזס. הוא למד באוניברסיטת קנזס.
באליפות המכללות של ארצות הברית שנערכה בשנת 1955 זכה נידר במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 17.45 מטר. באליפות ארצות הברית שנערכה בבולדר, קולורדו באותה שנה הוא זכה במדליית ארד בדיפת כדור ברזל בתוצאה של 17.02 מטר, אחרי פרי או'בריאן (17.82 מטר) וטום ג'ונס (17.23 מטר).
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת מלבורן (1956) סיים נידר במקום שלישי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 17.71 מטר. במשחקים עצמם הוא זכה במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 18.18 מטר, אחרי פרי או'בריאן שהגן על תוארו בשיא אולימפי חדש של 18.57 מטר ולפני ייז'י סקובלה מצ'כוסלובקיה (17.65 מטר). באליפות ארצות הברית שנערכה בבייקרספילד, קליפורניה באותה שנה הוא סיים במקום רביעי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 17.33 מטר.
ביוגרפיה > אלוף ארצות הברית

באליפות ארצות הברית שנערכה בדייטון, אוהיו בשנת 1957 זכה נידר במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 18.76 מטר. שנה לאחר מכן, באליפות ארצות הברית שנערכה בבייקרספילד בשנת 1958 הוא סיים במקום רביעי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 17.90 מטר ולא הצליח להגן על תוארו. באליפות ארצות הברית שנערכה בבולדר בשנת 1959 הוא סיים שוב במקום רביעי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 18.31 מטר, 1 ס"מ ממדליית ארד שבה זכה דאלאס לונג.
ביוגרפיה > שיאן עולם ואלוף אולימפי

בתחרות שנערכה בפאלו אלטו, קליפורניה ב-19 במרץ קבע נידר בהדיפת כדור ברזל שיא עולם חדש של 19.45 מטר, שיפור לשיא העולם בן השבועיים של בן ארצו דאלאס לונג (19.38 מטר). שיאו החזיק מעמד שבוע ונשבר על ידי לונג (19.67 מטר). שבוע לאחר מכן, בתחרות שנערכה באוסטין, טקסס, הוא החזיר לעצמו את שיא העולם כשקבע תוצאה של 19.99 מטר. חודשיים לאחר מכן, בתחרות שנערכה בוולנט ב-12 באוגוסט הוא קבע שיא עולם חדש של 20.06 מטר ובכך היה לאדם הראשון שהודף למרחק של יותר מ-20 מטר. שיא זה החזיק מעמד שנתיים ונשבר על ידי לונג (20.08 מטר).
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת רומא (1960) הוא סיים רק במקום רביעי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 18.84 מטר. למרות זאת הוא צורף למשלחת האמריקאית כמחליף. למזלו, שלושה שבועות לאחר שקבע את שיאו העולמי, דייוויד דייוויס פרש בגלל פציעה ובכך התאפשר לו להשתתף במשחקים האולימפיים עצמם שבהם זכה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בשיא אולימפי חדש של 19.68 מטר, לפני פרי או'בריאן (19.11 מטר) ודאלאס לונג (19.01 מטר) ובכך זכו האמריקאים בכל שלוש המדליות. באליפות ארצות הברית שנערכה בבייקרספילד באותה שנה הוא זכה במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.05 מטר בתוצאה זהה לזו של או'בריאן שזכה במדליית זהב ולפני דייוויד דייוויס שזכה במדליית ארד (18.96 מטר).
נפטר ב-7 באוקטובר 2022.
הישגים ותארים

בסך הכל קבע נידר 3 שיאי עולם בהדיפת כדור ברזל באצטדיון.
בשנת 2006 זכה נידר להיכלל בהיכל התהילה של האתלטיקה בארצות הברית.
שיאים אישיים

הדיפת כדור ברזל: 20.068 מטר (1960), שיא עולם בעבר
זריקת דיסקוס: 45.72 מטר (1955)
ראו גם

התפתחות שיא העולם בהדיפת כדור ברזל (באנגלית)
הערות שוליים

↑  אליפות ארצות הברית 1955, באתר Track and Field Statistics (באנגלית)
↑  אליפות ארצות הברית 1956, באתר Track and Field Statistics (באנגלית)
↑  אליפות ארצות הברית 1957, באתר Track and Field Statistics (באנגלית)
↑  אליפות ארצות הברית 1958, באתר Track and Field Statistics (באנגלית)
↑  אליפות ארצות הברית 1959, באתר Track and Field Statistics (באנגלית)
↑  אליפות ארצות הברית 1960, באתר Track and Field Statistics (באנגלית)
↑  ביל נידר, באתר USA Track & Field (USATF) (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14359496
בארט ג'ונסון

| --- | --- |

 לידה:  13 בדצמבר 1970 (בן 54) הוליווד, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1993 
 מקום לימודים:  תיכון בראונווד  תיכון פנסרי 
 בן או בת זוג:  רובין לייבלי (25 בספטמבר 1999–?) 
 מספר צאצאים:  3 
 פרופיל ב-IMDb
 
בארטון רוברט "בארט" ג'ונסון (באנגלית: Barton Robert "Bart" Johnson; נולד ב-13 בדצמבר 1970) הוא שחקן אמריקאי.
ביוגרפיה

ג'ונסון נולד בהוליווד, קליפורניה כבכור מבין שלושה בנים - השחקנים אדם ובראד ג'ונסון. אמו היא מעצבת השיער שרלין ג'ונסון שעבדה בין היתר בסטי הצילומים של הסדרות "המלאכיות של צ'רלי" ו"משפחת בריידי". ג'ונסון שיחק בסדרת ההמשך לסדרה הצלצול הגואל ובסדרת בת לסרט קלולס והופיע בתפקידי אורח בסדרות: CSI: מיאמי וג'אג. פרסומו העיקרי בא כשכיכב בסדרת הסרטים "היי סקול מיוזיקל" בתפקיד מאמן כדורסל ואביו של הדמות הראשית, טרוי בגילומו של זאק אפרון. כמו כן הוא שיחק בסרט "תחטפי את ליבי" לצד אלונה טל ובתפקיד הראשי במספר סרטי דרמה. בנוסף הוא צילם, ביים וכתב ביחד עם אחיו את הסרט התיעודי "The Run".
ב-1999 נישא ג'ונסון לשחקנית רובין לייבלי, בתה של סוכנת השחקנים אליין לייבלי ואחותה למחצה של השחקנית בלייק לייבלי. לזוג שתי בנות ובן.