stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קריילסהיים מרלינס
היסטוריה

המועדון נוסד ב-31 בינואר 1986 על ידי קבוצת סטודנטים. עד 1994, הקבוצה הייתה פעילה רק בליגות המקומיות הנמוכות והתקשתה למצוא אולם לשחק בו. שנה לאחר מכן, המועדון מצא בית חדש בצריפים של הכוחות המזוינים האמריקאים שעזבו. ב-2001 הצליחו המרלינס לעלות לראשונה לליגה הגרמנית השנייה.
בעונת 2013/14 עלו המרלינס לבונדסליגה, כשהגיעה לגמר ה-ProA. המועדון הצליח להימנע מירידה בעונתו הראשונה בליגה, מכיוון שארטלנד דראגונס ירדה ליגה והמועדון קיבל כרטיס חופשי לליגה. עם זאת, בעונת 2015/16 שלאחר מכן הקבוצה ירדה שוב ליגה לאחר שסיימה אחרונה. בעונת 2020/21, המרלינס הופיעו לראשונה בתולדות המועדון בפלייאוף הבונדסליגה.
בעונת 2021/22, קריילסהיים ערכה את הופעת הבכורה שלה במפעלים האירופיים, כשהיא העפילה לעונה הסדירה של היורופקאפ. ב-13 באוקטובר 2021, המרלינס רשמו ניצחון חוץ על באקן ברס בהופעת הבכורה שלהם. באותה עונה הגיעו המרלינס גם לגמר הגביע הגרמני, שם הפסידו 78–86 לאלבה ברלין.
תארים

הגביע הגרמני
סגנויות (1): 2021/22
ProB (הליגה השלישית)
זכיות (1): 2008/09
הערות שוליים

↑  "Crailsheim schafft sportlichen Aufstieg". Handelsblatt.com (בגרמנית). 27 באפריל 2014. אורכב מ-המקור ב-24 בספטמבר 2015. נבדק ב-28 באפריל 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "HAKRO Merlins Crailsheim - Historisch! HAKRO Merlins schlagen Bonn und qualifizieren sich erstmals in der Vereinsgeschichte für die Playoffs! Freitag kommt der MBC". hakro-merlins.com. נבדק ב-2021-05-31.
↑  "Tsmoki-Minsk survive fightback for OT triumph; Crailsheim, London enjoy debut road wins". FIBA.basketball (באנגלית). נבדק ב-13 באוקטובר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "ALBA comeback from down 16, beating Crailsheim Merlins for the German Cup". basketnews.com (באנגלית). נבדק ב-2 במרץ 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
זומבי מפלמארס

פסל חזה של זומבי מפלמארס בברזיליה. על השלט כתוב: "זומבי מפלמארס המנהיג השחור של כל הגזעים".
"קפוארה או ריקוד המלחמה" מאת ג'ון מוריץ רוגנדס, 1835
זומבי (בפורטוגזית: Zumbi‏; 1655 – 20 בנובמבר 1695) היה מנהיגו האחרון של הקילומבו של פלמארס, היכן שכיום נמצאת מדינת אלגואס שבברזיל. מקור השם הוא שיבוש השם "nzumbi" בשפה האפריקנית קימבנדו (quimbando), המציין "שד", "רוח" או "שדון".
הקילומבו של פלמארס הייתה רפובליקה של עבדים שנמלטו מנקודות יישוב ומטעים פורטוגליים בברזיל. הקילומבו היה ממוקם בפנים הארץ של באהיה ובשיאו הגיעה אוכלוסייתו, במספר יישובים, לכ-30,000 איש. לוחמי הקילומבו, אשר נאלצו להתגונן בפני התקפות חוזרות ונשנות מצד הכוחות הקולוניאלים הפורטוגליים, היו מיומנים בקפוארה, אמנות לחימה שפותחה בברזיל בידי עבדים אפריקניים במרוצת המאה ה-16.
מוצאו

בן לעבדים אפריקניים נמלטים הידוע בשם זומבי בלבד נולד חופשי בקילומבו של פלמארס בשנת 1655, אמו סבינה הייתה אחותו של מנהיג הקילומבו גנגה זומבה, שניהם ילדיה של נסיכה מהקונגו בשם אקולטון, בתו של מלך קונגו. כאשר היה כבן 6 נתפס בידי פורטוגלים וניתן למיסיונר האב אנטוניו מלו (Melo). לאחר שהוטבל בשם פרנסיסקו למד זומבי את הסקרמנטים, פורטוגזית ולטינית וסייע במיסה היומית. על אף הניסיונות "לתרבת" אותו, נמלט זומבי בשנת 1670 ושב למקום הולדתו. במרוצת השנים הבאות, בשנות העשרים המוקדמות שלו, נודע זומבי בכוחו הפיזי ובערמומיותו בשדה הקרב, וזכה לכבוד כאסטרטג צבאי.
חייו

בשנת 1678 הציע פדרו אלמידה (Almeida), מושל הקפיטניה של פרנמבוקו שנשחק מהעימות המתמשך עם פלמארס, לגנגה זומבה, מנהיג הקילומבו, לסיים את הסכסוך. ההצעה כללה חנינה לכל העבדים הנמלטים בקילומבו והענקת חירותם בתמורה להכפפת הקילומבו לסמכות הפורטוגלית. גנגה זומבה נטה לקבל את ההצעה אולם זומבי לא בטח בפורטוגלים. יתר על כן, הוא סירב לקבל חירות עבור בני פלמארס, בעוד שאפריקנים אחרים יישארו עבדים. הוא דחה את הצעתו של אלמידה ולאחר שהבטיח להמשיך בהתנגדות לדיכוי הפורטוגלי, הדיח זומבי את גנגה זומבה והפך למנהיגו החדש של הקילומבו של פלמארס.
חמש עשרה שנים לאחר שהפך למנהיג הקילומבו של פלמארס, נמצא הקילומבו תחת התקפה ארטילרית מצד הפורטוגלים, תחת פיקודם של דומינגוס ז'ורז'ה וליו (Velho) וויאירה דה מלו (de Mello). ב-6 בפברואר 1694, לאחר 67 שנים של התנגדות עיקשת, הצליחו הפורטוגלים להרוס את "סרקה דו מקקו" (Cerca do Macaco), היישוב המרכזי של הרפובליקה של הקילומבו של פלמארס. לוחמי הקילומבו לא יכלו להתמודד עם הארטילריה הפורטוגלית, הרפובליקה נפלה וזומבי נפצע. על אף ששרד והצליח להתחמק מהפורטוגלים משך כשנתיים, הוא נבגד ונתפס ב-20 בנובמבר 1695 וראשו נערף בו במקום. ראשו של זומבי הועבר בידי הפורטוגזים לעיר רסיפה, בה הוא הוצג בכיכר המרכזית כהוכחה לשקריות האגדה העממית שהייתה מקובלת בקרב העבדים האפריקאים אודות אלמותיותו. שאריות מהקילומבוס המשיכו להתקיים באזור משך כמאה שנים נוספות.
כיום נחגג ה-20 בנובמבר, בעיקר בריו דה ז'ניירו, כיום של גאווה לאומית. ליום יש משמעות מיוחדת עבור אפרו-ברזילאים, המכבדים את זומבי כגיבור, לוחם חירות וסמל לחירות.
חיים אישיים

זומבי נישא ללוחמת ואמנית קפוארה, דאנדרה אשר התאבדה בתאריך 6 בפברואר 1694 לאחר שנתפסה בקרב וסירבה לחזור לחיי עבדות. היו להם 3 ילדים.
ראו גם

קפוארה
עבדות
קילומבו
ברזיל הקולוניאלית
קונסטנדינוס קוואפיס

| --- | --- |

 לידה:  29 באפריל 1863 אלכסנדריה, מצרים 
 פטירה:  29 באפריל 1933 (בגיל 70) אלכסנדריה, מצרים 
 מדינה:  האימפריה העות'מאנית, מצרים, יוון 
 מקום מגורים:  אלכסנדריה 
 שפות היצירה:  אנגלית, צרפתית, יוונית מודרנית 
 יצירות בולטות:  יצירות קוואפיס 1891-1934 
 חתימה:   
 
קונסטנדינוס קוואפיס בשנת 1900
קונסטנדינוס פ. קוואפיס (ביוונית: Κωνσταντίνος Π. Καβάφης; באנגלית: K. Cavafy;‏ 29 באפריל 1863 – 29 באפריל 1933) היה משורר בן הקהילה היוונית של העיר אלכסנדריה, שבה חי רוב חייו.
שירתו של קוואפיס נטועה בהיסטוריה היוונית והנוצרית-מזרחית. את עצמו כינה קוואפיס "משורר הלני". בנוסף לנושאים היסטוריים ומיתולוגיים, כתב קוואפיס גם שירה אישית מאוד על חוויותיו כהומוסקסואל, שירה שלעיתים קרובות הייתה חדורת פסימיות. כמה משירים אלה התכתבו עם המסורת היוונית הקלאסית של אפיגרמים ושירי אהבה חד-מיניים.
ביוגרפיה

קוואפיס נולד בשנת 1863 באלכסנדריה שבמצרים למשפחה זעיר-בורגנית. בשנת 1870 נפטר אביו. בין השנים 1872–1879 התגוררה המשפחה בלונדון ובמנצ'סטר שבאנגליה, ובין השנים 1882–1885 התגוררה בקונסטנטינופול, שם התוודע קוואפיס אל מקורות יווניים וביזנטיים. הוא החל לכתוב בשפה האנגלית שירי אהבה ותרגומים. בתום השהות בקונסטנטינופול חזר קוואפיס לאלכסנדריה ומיעט לצאת ממנה עד למותו. הוא הועסק כעיתונאי ואחר כך כפקיד במשרד ההשקיה שבמיניסטריון העבודות הציבוריות, שם עבד משנת 1892 ועד תחילת שנות העשרים של המאה ה-20. בשנים אלו פרסם שירים בכתבי עת בשפה היוונית.
תרגומים לעברית

קוואפיס, קונסטנדינוס, כל השירים, תרגום יורם ברונובסקי, הוצאת כרמל, ירושלים, 1993.
Constantine P. Cavafy, זכור, גוף קונסטנדינוֹס קָוָואפיס, שירי זיכרון ותשוקה, תרגום דורי מנור עם ישראלה אזולאי-נחום,  הוצאת נהר ספרים,2017.
ראשיתם, ארבעה תרגומים לשיר מאת שמעון הלקין, אריה זקס, יורם ברונובסקי ודורי מנור עם ישראלה אזולאי. באתר הארץ, 26 באפריל 2023
הערות שוליים

↑  סקירה על הספר:  טינו מושקוביץ, "זכור, גוף": כל מה שרע בתרגומו של דורי מנור לשירי החשק של קוואפיס, באתר הארץ, 27 באוקטובר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259428505171  PLWABN: 9810701965205606  BIBSYS: 90187389  BNC: 000220181  BNE: XX1076046  BnF: cb11909504s (data)  CANTIC: a11071862  CiNii: DA0281092X  GND: 118640054  ICCU: CFIV038139  ISNI: 0000 0001 2277 8372  LCCN: n79069930  LNB: 000253830  MusicBrainz: 35e63292-5c74-433f-ae08-d543eb18e54f  NDL: 00464364  NKC: ola2003175064  NLA: 35245918  NLG: 19393  NLK: KAC201731653  NSK: 000052174  NTA: 068427697  RERO: 02-A000097448  SELIBR: 65791  SNAC: w6xs6bsv  SUDOC: 085781584  Trove: 880415  ULAN: 500341049  VcBA: 495/10225  VIAF: 29535936   WorldCat (עם VIAF): 29535936 
ערך זה הוא קצרמרבנושא משוררים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הרפתקאות הצ'יפמאנקס בכדור פורח

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  ג'ניס קרמן
 הופק בידי:  רוס בגדאסאריאן ג'וניור
 תסריט:  רוס בגדאסאריאן ג'וניור ג'ניס קרמן
 מדבבים:  רוס בגדאסאריאן ג'וניור ג'ניס קרמן דודי גודמן סוזן טיירל אנתוני דה לונגיס פרנק ולקר קן סנסום ננסי קארטרייט
 מוזיקה:  רנדי אדלמן
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  Bagdasarian Productions 
 חברה מפיצה:  The Samuel Goldwyn Company
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 22 במאי 1987
 משך הקרנה:  78 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט ילדים, סרט מוזיקלי 
 מקום התרחשות:  לוס אנג'לס 
 הכנסות באתר מוג'ו:   chipmunkadventure
 דף הסרט ב־IMDb
 
הרפתקאות הצ'יפמאנקס בכדור פורח (באנגלית: The Chipmunk Adventure) הוא סרט קולנוע קומי מוזיקלי מונפש אמריקאי משנת 1987, המבוסס על הסדרה המצוירת "אלווין והצ'יפמאנקס" שמבוססת על המותג הצ'יפמאנקס. הסרט בוים על ידי ג'ניס קרמן והופק על ידי רוס בגדאסאריאן ג'וניור.
הסרט יצא במהלך שידור העונה החמישית של הסדרה "אלווין והצ'יפמאנקס". בסרט זה הצ'יפמאנקס והצ'יפטס יוצאים למרוץ ברחבי העולם בכדורים פורחים כתוכנית כיסוי להעברת יהלומים.
תקציר העלילה

לאחר שדייב נסע לאירופה לנסיעות עסקים, הצ'יפמאנקס נשארו בבית עם השמרטפית שלהם, גברת מילר. לאחר מכן, הצ'יפמאנקס והצ'יפטס יוצאים ביחד למסע ברחבי העולם בכדור פורח וזאת על מנת למנוע מחבורת מבריחי יהלומים להבריח יהלומים בשווי של מאה אלף דולר כאשר הם עצמם מתכננים להשיב אותם לידיים המקוריות באמצעות בובות בדמותם.
מדבבים

רוס בגדאסאריאן ג'וניור - אלווין, סיימון ודייב סוויל
ג'ניס קרמן - תאודור סוויל והצ'יפטס: בריטני, ג'נט ואלינור מילר
דודי גודמן - גברת מילר
סוזן טיירל - קלאודיה פורשטיין
אנתוני דה לונגיס - קלאוס פורשטיין
פרנק ולקר - סופי, הכלבה של הפורשטיינים / תינוק פינגווין / צ'יף
קן סנסום - המפקח ג'מאל
ננסי קארטרייט - נסיך
הפקה

לאחר הצלחת סדרת האנימציה ברשת NBC, רוס בגדאסאריאן ג'וניור החל ליצור קונספט לסרט באורך מלא. הכישלון של סרט האנימציה "הקדירה השחורה" בשנת 1985 הביא למספר פיטורים של אנימטורים מדיסני (ביניהם: גלן קין, דן האסקט ודייב פרויקסמה), ובגדאסאריאן גייס אותם לעבודה בסרט שלו.
ארס (מיתולוגיה)

| --- | --- |

פסל ארס בווילה אדריאנה
 תפקיד:  אל המלחמה
 תרבות:  דת יוון העתיקה, מיתולוגיה יוונית 
 מקום מגורים:  הר האולימפוס
 אלים מקבילים:  מרס
 אב:  זאוס 
 אם:  הרה 
 אחים:  אריס, הפייסטוס, אניו
 בן או בת זוג:  אפרודיטה 
 צאצאים:  פלגיאס, אוינומאוס, מלניפוס, לייקוס, אלקון, איקסיון, דריאס, אנתרוס, מולוס, פנגאאוס, תראקס, תסטיוס, פילוס, ביסטון, קיקנוס, תראסה, אוריטיון, אוונס, קאלידון, אלקימוס, טראוס, כליבס, אאלה, ביתיס, טמולוס, אודומאס, אדונוס, מיגדון, פרתנופאיוס, אדרסטיאה, אנטופיה, ליקאון, היפוליטה, פנתסיליאה, הימרוס, פובוס, הרמוניה, דימוס, ארוס, קרסטונה, למפדו, אוקסילוס, דיומדס, סיתון, אסקאלפוס, איאלמנוס, איאלמנוס, מלניפה, מלאגרוס, אארופוס, אלקיפה, אוונוס, אניאליוס, האמזונות, Aetolus
 
אַרֵס (ביוונית: Άρης) הוא אל המלחמה, הקרב, התשוקה והריקוד, אחד משנים עשר האלים האולימפיים במיתולוגיה היוונית. ארס הוא בנם הבכור של זאוס והרה אשר לפי מספר מקורות לא חיבבו אותו במיוחד. שמו של מקבילו הרומאי נקרא מרס.
תיאורו

המקורות מתארים את ארס כאל אכזרי, מחרחר ריב ומעורר שנאה ומשבחים את מי שהצליח להימלט ממנו ומהשפעתו. הם אף מכנים אותו בשם אל רצחני ועקוב מדם, קללת המין האנושי בהתגלמותה, ועם זאת – פחדן, הגונח מתוך כאב ובורח בהיפצעו – כך, באיליאדה ישנה אפיזודה שבה הוא נפצע מיד אתנה. חבורה של עוזרים מלווה אותו בשדה הקרב: אחותו אריס ("פירוד", "אי הסכמה"), עם בתה אניו ("ריב", "מדון"), וכן בניו האלים דימוס ("אימה") ופובוס ("פחד"). נאמר שכאשר חבורה זו נמצאת במסעה, קול גניחה נשמע והאדמה זבה דם.
הוא מתואר כחובש קסדה, נושא מגן וחנית ורוכב בכרכרה עם סוסים נושפי אש. בנוסף הוא מזוהה גם עם לפיד בוער.
מוצאו

ארס בא מתראקיה, בצפון יוון, שבה ישבו אנשים גסים ואמיצים. עיקר פולחנו התקיים באזור זה, וכן בערים ספרטה ותבאי. פולחנו, בדרך כלל, נערך במקביל לפולחנם של אלים אחרים – בתבאי, לדוגמה, הוא נאלץ לחלוק מקדש יחד עם אפרודיטה. סמליו העיקריים היו כלי מלחמה, חנית וקסדה. כמו כן, חזיר הבר, הנשר והכלב היו מקודשים לו.
סיפורים על דמותו

ארס אינו דמות בולטת במיתולוגיה, והוא מוזכר במעט מיתוסים, אשר ברובם המוחץ הדבר קורה בהקשר של מלחמות. בין היתר, סופר עליו שהוא זה שהעניק למלכת האמזונות היפוליטה את חגורתה המפורסמת, שלאחר מכן נלקחה ממנה על ידי הרקולס, כחלק ממטלתו התשיעית.
סיפורים על דמותו > לידתו של ארס

לפי סיפורים אחדים, הרה ילדה את ארס בלי עזרתו של זאוס, כשהיא עיברה את עצמה בעזרת אכילה של צמח קסום. בסיפורים אחרים הוא בנם הראשון של זאוס והרה.
סיפורים על דמותו > ארס והענקים

לפי מיתוס אחד שמוזכר באיליאדה, הענקים האחים אוטוס ואפילטס בני אלואוס, כבלו את ארס בשלשלאות וכלאו אותו בתוך צנצנת ארד. שם הוא שהה במשך שלושה עשר חודשים, שנת ירח אחת. ארס הוחזק שם בצרחות עד שאימם של הענקים, אריבויה, גילתה על כך וסיפרה להרמס והוא הגיע לשחרר אותו.
הסיפור הזה מדגיש את יחסם של האלים כלפי ארס – הוא שנוא כל כך עד שאף אחד לא הטריח את עצמו לשחרר אותו.
סיפורים על דמותו > ארס אל הריקוד

הרה, אימו של ארס, בחרה בפריאפוס, אל משני של פריון וחקלאות, שילמד את ארס איך לרקוד. ארס הפך לרקדן נפלא, מה שעזר לו להיות לוחם יותר טוב.
סיפורים על דמותו > ארס ואפרודיטה

אף על פי שלא נישאו, אפרודיטה ידועה בתור אהבתו של ארס ועליהם סיפורים רבים.
אפרודיטה התאהבה בבן התמותה אדוניס שגדל בשאול עם האלה פרספונה. אפרודיטה חטפה את אדוניס, מה שעורר את זעמה של פרספונה. היא הלכה לארס וסיפרה לו כי אפרודיטה מעדיפה את אדוניס על פניו. בהתקף קנאה ארס הפך את עצמו לחזיר בר והרג את אדוניס בעזרת ניביו.
לאחר שנישאה בעל כורחה להפייסטוס, אל האש המכוער והצולע, אפרודיטה המשיכה ביחסיה עם ארס. יום אחד הליוס, השמש, ראה אותם ביחד וסיפר להפייסטוס כי אשתו בוגדת בו. הפייסטוס החליט להכין להם מלכודת ובפעם הבאה שהם בילו ביחד הוא כלא אותם ברשת קסומה שהאלים לא יכלו להשתחרר ממנה. הפייסטוס קרא לכל האלים שילעגו להם, והשניים היו מבוישים.
במלחמת טרויה, ארס לקח את צידה של אפרודיטה בקרב.
לשניים היו ילדים רבים, ביניהם:
ארוס – אל האהבה והתשוקה
הרמוניה – אלת ההרמוניה
פובוס – פחד
דימוס – אימה
אנטרוס – אלת האהבה ההדדית
אניאליוס – אל מלחמה
סיפורים על דמותו > צאצאיו

לארס צאצאים רבים מנשים שונות. הוא מתואר כאבא מסור ודואג לילדיו.
לאחר שהליררטיוס בן פוסידון אנס את אלקיפה בת ארס, ארס הרג אותו. בתגובה פוסידון כעס מאוד והעמיד אותו למשפט. ארס הגן על מעשיו ולא חזר בו, והוא יצא זכאי.
אחד מילדיו, בן התמותה קיקנוס ממקדוניה ניסה להקים לאביו מקדש המורכב מעצמות וגולגולות. הרקולס הרג אותו, מה שעורר את זעמו של ארס והשניים נלחמו.
לפי האגדה, ארס הוא אביהם של רמוס ורומולוס, מייסדיה המיתיים של רומא.
לפי מקורות מסוימים, נייקי, אלת הניצחון, היא ביתו של ארס.
בנוסף, גם האמזונות נחשבות לצאצאות של ארס. הוא לא נרתע להילחם לצד נשים בניגוד לאלים אחרים במיתולוגיה.
סיפורים על דמותו > ארס וזאוס

ארס הוא בנו של זאוס. לפי האיליאדה של הומרוס, ארס הוא בנו השנוא ביותר של זאוס. לאחר שנפצע בקרב, חזר ארס לאולימפוס והאשים את אביו כי הוא מעדיף את אתנה על פניו. בתגובה אמר לו:
"מה לך כאן יושב ומיילל, שא מפה את רגלייך בוגד.
הן בקרב אלי האולימפוס אין לי שונא עוד כמוך.
כי ריב, מלחמה ועמות יקרים ללבך מתמיד."
מתוך ספר ה' באיליאדה בתרגום אריה סתיו
סיפורים על דמותו > ארס ואתנה

ארס ואתנה שניהם אחים בני זאוס. שניהם אליי מלחמה אך שניהם מייצגים צדדים שונים שלה: אתנה מייצגת את הצד המחושב והאסטרטגי של הקרב בעוד שארס מייצג את התשוקה והלהיטות שבקרב.
ניתן לתאר את ההבדל בין השניים כי אתנה רוצה להשיג את הניצחון בעוד שארס רוצה להרגיש את הניצחון.
יחס ברומא

בניגוד ליוונים, הרומאים העריצו את מרס – הגרסה הרומאית של ארס.
היוונים ראו עצמם כאנשים מחושבים ומאופקים ולכן העריצו את אתנה, אלת המלחמה האסטרטגית ושנאו את ארס אל המלחמה הברברי. ביוון אתנה נחשבה שנייה רק לזאוס, מלך האלים.
לעומתם, הרומאים האמינו כי הצד הפיזי של הקרב חשוב יותר, ובזכותו הם הרחיבו את האימפריה שלהם. ברומא, מרס היה שני רק ליופיטר.
ארס התאולוגי

אף על פי שבמיתוסים ארס מוצג כברברי וצמא דם, בדת היוונית הוא נחשב כמגן, שומר ואבהי. ניתן לראות את התיאור הזה בהמנון ההומרי של ארס, שמציג אותו בתור אל חזק, אמיץ, מגן הערים ובן בריתה של הצדק.
בהלניזם מודרני הוא מיוחס גם כאל של אלה העברו התעללות, במיוחד התעללות מינית, בגלל הסיפור בו נקם את אונס ביתו. הוא אל שדואג למיעוטים, שומר על חיילים ומגן על יוצאי קרבות.
תרבות פופולרית

מופיע כאחיה למחצה ואויבה של וונדרוומן בDC קומיקס
מופיע כדמות במשחק המחשב Smite
מופיע כנבל על ביקום מארוול.
ראו גם

ההמנון ההומרי לארס
לקריאה נוספת

אפי זיו, סודות אלי האולימפוס, אור יהודה: כנרת, זמורה, ביתן, 2013, עמ' 257–272, מסת"ב 9789655525694
הערות שוליים

1 2 3  ARES – Greek God of War & Battlelust, Theoi Greek Mythology (באנגלית)
↑  ARES – Greek God of War & Battlelust, Theoi Greek Mythology (באנגלית)
1 2  Jean Bakula, Ares: Greek Archetype of War, Dance, and Lover, Owlcation – Education (באנגלית)
1 2  האיליאדה כרך א' בתרגום אריה סתיו
1 2  ARES FAMILY – Greek Mythology, www.theoi.com
↑  איליאדה כרך א' בתרגום אריה סתו
↑  Ares and Athena, myths.e2bn.org
↑  Josho Brouwers, The Homeric Hymn to Ares, Ancient World Magazine (באנגלית)
↑  hellenic polytheism, Aspis of Ares (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007295546205171  PLWABN: 9810664364705606  CANTIC: a20291589  GND: 118649973  LCCN: no2017035875  NKC: xx0320088  NLK: KSH2002008897  RERO: 02-A010044963  SUDOC: 029045010  VIAF: 72187560   WorldCat (עם VIAF): 72187560
גורם שעתוק

מודל בסיסי לפעילותו של גורם שעתוק
בביולוגיה מולקולרית, גורם שעתוק (באנגלית: Transcription factor) הוא חלבון הנקשר לרצף DNA ספציפי, הנמצא לפני החלק המקודד של הגן, ובכך משפיע על שעתוק הגן ל-mRNA.
ביחד עם פרומוטורים להליקאז, גורמי שעתוק הם הבסיס לרשת הוויסות והבקרה הגנטית.
גורמי שעתוק יכולים להיות מופעלים באופן סלקטיבי על ידי חלבונים אחרים, לרוב כשלב אחרון בהעברת אותות (Signal transduction). גורמי שעתוק מווסתים את שעתוקם של גנים בכל היצורים החיים הידועים: בעלי חיים, צמחים, פטריות, פרוטיסטים וחיידקים.
גורמים בסיסיים ורגולטוריים

ניתן לחלק את גורמי השעתוק לשתי קבוצות עיקריות: בסיסיים ורגולטוריים.
גורמי שעתוק בסיסיים (בזליים) הם חלבונים הנקשרים ל-DNA באופן קבוע והנמצאים בכמות קבועה בגרעין התא. דוגמה לחלבון שכזה הוא TBP (ראשי תיבות באנגלית של TATA-box Binding Protein, "חלבון קושר לתיבת TATA"). חלבון זה, המהווה חלק מקומפלקס החלבונים TFIID, נחוץ לשעתוקם של רוב הגנים ברמות נמוכות (בזליות).
גורמי שעתוק רגולטוריים (רגולציה = בקרה) הם חלבונים הנקשרים ל-DNA רק אחרי גירוי חיצוני, ובכך גורמים לעלייה או לירידה חדה בשעתוקם של גנים שונים. גורמי שעתוק רגולטוריים מופעלים על ידי שינויים במבנה המרחבי המאפשרים להם לחדור לגרעין התא או להיקשר ל-DNA או לגורמי שעתוק אחרים וכך לפעול. דוגמה לגורם שעתוק רגולטורי הוא קולטן אסטרוגן. חלבון זה קושר את ההורמון אסטרוגן וכתוצאה מכך עולה האפיניות שלו ל-DNA. עם קשירתו של קולטן אסטרוגן ל-DNA מקודדים גנים שונים לדוגמה אלו הקשורים בהתעבות רירית הרחם.
מוטיבים חלבוניים בגורמי שעתוק

למרות שידועים אלפי גורמי שעתוק, ביצורים אֵיקַרְיוֹטִים ישנם ארבעה מבנים בסיסיים לחלבונים המשמשים כגורמי שעתוק:
סליל-סיבוב-סליל (Helix-turn-helix): נקשר לבקע המרכזי של ה-DNA.
אצבעות אבץ (Zinc fingers): מתפקד כפלטפורמה מבנית לקישור DNA.
רוכסן לאוצין (Leucine zipper): מתפקד בהתקשרות בין גורמי שעתוק.
סליל-לולאה-סליל בסיסי (Basic-helix-loop-helix): קושר DNA עם שני סלילי אלפא המכילים חומצות אמינו בסיסיות הנקשרות על ידי לולאה ויוצרים דימר (קומפלקס של שני חלבונים זהים).
ראו גם

רשת גנטית
גן רגולטורי
קישורו של גורם שעתוק מסוג אצבעות אבץ לDNA
גורם השעתוק קולטן אסטרוגן הנמצא בגרעין התא
אי פתוגניות

אי פָּתוֹגֶנִיוּת, או אי מַרְעָנוּת, הוא אי גנומי שנרכש על ידי מיקרואורגניזמים באמצעות העברת גנים אופקית, ובו גנים הקשורים לגורמי אלימות. איי פתוגניות נמצאים בפתוגנים של בעלי חיים וצמחים כאחד, בין אם בחיידקים גרם חיוביים או גרם שליליים. האיים מועברים באמצעות אירועי העברת גנים אופקית, כגון העברה על ידי פלסמיד, בקטריופאג' או טרנספוזון בקוניוגציה. כפועל יוצא, איי פתוגניות הם חלק מתהליך האבולוציה של מיקרואורגניזמים.
תכונות

מדובר במקבצי גנים המשולבים בגנום של אורגניזמים פתוגנים, בין אם בכרומוזום עצמו או מחוצה לו, אולם הם בדרך כלל אינם מופיעים באורגניזמים שאינם פתוגנים מאותו מין או ממין קרוב. האיים עשויים להיות ממוקמים על הכרומוזום החיידקי, מועברים בתוך פלסמיד או להימצא בגנום ממקור בקטריופאג'י. תכולת ה-GC והשימוש בקודונים באיי הפתוגניות שונה לעיתים קרובות מזה של שאר הגנום, מה שעשוי לסייע בזיהוי שלהם בתוך רצף DNA נתון, אלא אם כן לתורם ולמקבל בהעברת גנים אופקית זו יש תGC דומה.
איי פתוגניות הם יחידות גנטיות נפרדות בנות 10–200 אלפי זוגות בסיסים שמשני עבריהן רצפי DNA חוזרים בזה אחר זה, כמו גם רצפי החדרה או גנים המקודדים ל-tRNA, המשמשים נקודות לשחלוף ושילוב אל תוך ה-DNA. משום כך הם נחשבים לאזורי DNA לא יציבים. הם יכולים לעבור אותם כיחידה אחת לתאי חיידקים חדשים, ובכך להקנות אלימות לזנים שפירים בעבר. מנגד, מחיקות של איי פתוגניות המוכנסים לגנום עלולות לגרום לשיבוש בשעתוק tRNA ובהמשך להשפיע על חילוף החומרים של התא.
איי פתוגניות עשויים לשאת גנים בתחום תפקוד התא החיידקי, כגון אינטגראזים, טרנספוזאזים, חלבונים המתווכים פגוציטוזה או רצפי החדרה, אולם הם גם עלולים לשאת גנים הטומנים בחובם גורמי אלימות, כגון אדהזינים, מערכות הפרשה חיידקיות, רעלנים, אינווזינים, מודולינים, אפקטורים, סופר אנטיגנים, מערכות קליטת ברזל, אנטיגני O, עמידות לחלבוני הנסיוב, משרי אפופטוזה וחלבונים בוני קפסולה.
אופני הבקרה על הביטוי של איי הפתוגניות מגוונים. גנים של בקרה באי הפתוגניות יכולים לווסת ביטוי של גורמי אלימות באי הפתוגניות עצמו או מחוצה לו, וגנים חיצוניים יכולים לווסת ביטוי של גורמי אלימות הממוקמים באי הפתוגניות. גנים של בקרה באיי פתוגניות כוללים באופן טיפוסי חלבונים דמויי AraC.
דוגמאות

האי P fimbriae מכיל גורמי אלימות כגון המוליזין, פילי, גורם נמק ציטוטוקסי וחלבון סגולי אורופתוגני (USP).
לאי הפתוגניות I של החיידק Yersinia pestis יש גנים המווסתים את ספיגת הברזל ואגירתו.
משפחת איי הפתוגניות SaPI של Staphylococcus aureus מקודדת לסופר אנטיגנים, כולל הגן לרעלן תסמונת הלם רעלי (TSST-1) ומנוידת בשכיחות גבוהה על ידי בקטריופאג'ים ספציפיים.
רעלן הכולרה של Vibrio cholerae, רעלן הדיפתריה של Corynebacterium diphtheriae, הנוירוטוקסין של Clostridium botulinum והציטוטוקסין של Pseudomonas aeruginosa, כולם נמצאים על איי פתוגניות המועברים באמצעות בקטריופאג'ים.
לחיידק Helicobacter pylori יש שני זנים, האחד אלים יותר מהשני בשל קיום אי הפתוגניות Cag בגנום שלו.
סוכני העל

| --- | --- |

כרזת הסדרה באנגלית
 מבוסס על:  "טוטלי ספייס"
 סוגה:  סדרת הנפשה, סדרה לילדים
 יוצרים:  דוד מישל, וינסנט צ'בלון-דמרסי
 כותבים:  וינסנט צ'בלון-דמרסי, מישל למורו, רוברט למורו, בן יוסף, פרנק יאנג, דוד מישל
 בימוי:  סטפן ברי, רודולף פלוקין, פטריק לאבויה
 מדבבים:  אנדרו סביסטון דן פטרוניביץ' שוגר לין ברד Laurie Murdoch ארדיאן טרוס Peter Cugno ג'ולי למיוס אליסון קורט Françoise Blanchard 
 מדבבים בעברית:  גיא רושיניאק, מאי יעקובסון, איתי ג'רופי, איטן גרינברג, גלעד קלטר, מיכל רשף, אלי לולאי, אורלי קטן, אביטל אברג'יל, אביתר אדיר, אלון שר, מיכאל עינב, רומי חנוך
 ארץ מקור:  צרפת צרפת   קנדה קנדה
 שפות:  צרפתית ואנגלית (הסדרה דובבה לשפות נוספות, ביניהן: עברית ואיטלקית)
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  52
 תוכנית מקור:  טוטלי ספייס
 הפקה
 חברת הפקה:  Marathon Media Group (Zodiak Kids Studios)   Image Entertainment Corporation (Image Entertainment Corporation)
 אורך פרק:  22 דקות
 שידור
 רשת שידור:  צרפת TF1 קנדה Teletoon
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הילדים
 תקופת שידור מקורית:  15 במרץ 2009 – 25 במאי 2012
 תקופת שידור בישראל:  2010
 קישורים חיצוניים
 theamazingspiez.com
 דף התוכנית ב-IMDb
 
סוכני העל (בצרפתית: SpieZ! Nouvelle Génération, באנגלית: !The Amazing Spiez) היא סדרת הנפשה צרפתית-קנדית לילדים, המשמשת כספין אוף לסדרת ההנפשה "טוטלי ספייס" ששודרה לראשונה בשנת 2001. הסדרה הופקה על ידי חברות "Marathon Media Group" ו-"Image Entertainment Corporation", בוימה על ידי סטפן ברי, רודולף פלוקין ופטריק לאבויה, ונכתבה על ידי וינסנט צ'בלון-דמרסי, מישל למורו, רוברט למורו, בן יוסף, פרנק יאנג ודוד מישל.
הסדרה שודרה לראשונה בצרפת (בערוץ TF1) ובקנדה (בערוץ Teletoon) ב-15 במרץ 2009. לסדרה יש 2 עונות ו-52 פרקים באורך 22 דקות. שפות המקור של הסדרה הן צרפתית ואנגלית והיא דובבה לשפות נוספות, ביניהן: עברית ואיטלקית.
בישראל הסדרה דובבה לעברית על ידי אולפני "דאבי דאב" ושודרה לראשונה בשנת 2010 בערוץ הילדים, זאת בניגוד לסדרה "טוטלי ספייס" שדובבה על ידי "אולפני אלרום" ושודרה במקור בערוץ ג'טיקס ואחר כך בערוץ דיסני.
תקציר העלילה

הסדרה מציגה את הרפתקאותיהם של ארבעה אחים בגיל העשרה: לי, מייגן, מארק וטוני, אשר הם מתפקדים כסוכנים של טופ, ומצילים את העולם. מפני שהסדרה משמשת כספין אוף לסדרה "טוטלי ספייס", בנות הטוטלי ספייס מופיעות מספר פעמים בסדרה, וג'רי מופיע במהלך כל הסדרה בתור הבוס של האחים הסוכנים. מבחינת קו העלילה של הטוטלי ספייס, הסדרה מתרחשת בין העונות החמישית והשישית.
דמויות

לי קלארק - בכור משפחת קלארק, החזק ביותר ומנהיג הקבוצה. הוא אתלטי מאוד והמרגל הכי חזק בקבוצה. בעוד ששני אחיו חולקים תכונות מצחיקות ולא בשלות, לי הוא כמו דמות אב.
מייגן קלארק - ילדה אופטימית ואנרגטית. אוהבת לספר בדיחות ולהשתמש במשחקי מילים.
מארק קלארק - החכם ביותר במשפחת קלארק. יש לו את הידע על כל נושא ואדם בעולם. באחד הפרקים התוודה לסם, שחלומו ללמוד במליבו.
טוני קלארק - האח הצעיר ביותר במשפחת קלארק. חסר סבלנות וסומך יותר מידי על האינטואיציה שלו.
ג'רי - המייסד והמנהל של טופ. הוא ג'נטלמן בריטי בגיל העמידה. רציני מאוד.
תמי - ילדה פופולרית ויריבתה של מייגן. מפונקת ומתנשאת.
מר קלארק - אב משפחת קלארק. סוכן לשעבר שאין לו מושג שילדיו סוכנים. בעלים של חנות ספורט.
גברת קלארק - אם משפחת קלארק. סוכנת לשעבר שאין לה מושג שילדיה סוכנים. סוכנת נדל"ן.