stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האיש שידע יותר מדי (סרט, 1934)
הערות שוליים

↑  "Alfred Hitchcock Collectors' Guide: The Man Who Knew Too Much (1934)". Brenton Film.
↑  "The Making of The Man Who Knew Too Much", The Man Who Knew Too Much (1956) DVD
| אלפרד היצ'קוק |
| --- | --- | --- |
| סרטים שביים | גן התענוגות (1925) • נשר ההר (1927) • הדייר (1927) ‏• הטבעת (1927) • במורד הגבעה (1927) • אשת החקלאי (1928) • קלת דעת (1928) • השמפניה (1928) • תושב האי מאן (1929) • סחיטה (1929)   ג'ונו והפייקוק (1930) • רצח! (1930) • אלסטרי מתקשרת (1930) • משחק העור (1931) • מארי (1931) • עשיר וזר (1931) • מספר 17 (1932) • וולטרס מוינה (1934) • האיש שידע יותר מדי (1934) • ‏ 39 המדרגות (1935) סוכן חשאי (1936) • סבוטז' (1936) • צעירים ותמימים (1937) • הגברת הנעלמת (1938) • ג'מייקה אין (1939)   רבקה (1940) כתב חוץ (1940) • מר וגברת סמית' (1941) • חשד (1941) • חבלן (1942) • צל של ספק (1943) • סירת הצלה (1944) • בכבלי השכחה (1945) • נודעת (1946) • משפט פאראדין (1947) • החבל (1948) • תחת חוג הגדי (1949)   פחד במה (1950) זרים ברכבת (1951) • אני מתוודה (1953) • אליבי (1954) • חלון אחורי (1954) • לתפוס גנב (1955) • מי רצח את הארי? (1955) • האיש שידע יותר מדי (1956) • הנאשם (1956) • ורטיגו (1958) • מזימות בינלאומיות (1959)   פסיכו (1960) הציפורים (1963) • מארני (1964) • המסך הקרוע (1966) • טופז (1969)   פרנזי (1972) מזימות (1976)   |  |
| ראו גם אלפרד היצ'קוק מגיש • היצ'קוק • עלמה רוויל • בייטס מוטל | ראו גם אלפרד היצ'קוק מגיש • היצ'קוק • עלמה רוויל • בייטס מוטל |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX3829998  BnF: cb16758777p (data)  LCCN: no00075906  SUDOC: 180899082  VIAF: 227039281   WorldCat (עם VIAF): 227039281
דנה הרמן

ערך זה עוסק בכתבת התרבות של "כאן 11". אם התכוונתם לכתבת ומגישה בחדשות עשר, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  16 ביולי 1975 (בת 49) ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 עיסוק:  כתבת מנחה
 קישורים חיצוניים
 טוויטר:  hahermanit
דנה הרמן (נולדה ב-16 ביולי 1975) היא עיתונאית ישראלית. כתבת התרבות ובמאית בערוץ כאן 11.
ביוגרפיה

דנה הרמן גדלה בחולון ולמדה בתיכון ע"ש מיטרני. בתחילת דרכה המקצועית עסקה הרמן בדוגמנות, היא זכתה במקום השני בתחרות "תגלית השנה". את הקריירה הטלוויזיונית היא החלה בהנחיית התוכנית "סקר הסקס הגדול" ששודרה ב-2002 בערוץ YTV. ב-2003 הגישה את "פריים טיים", רצועת התרבות היומית של ערוץ +yes (כיום yes stars 1). כן הגישה את "לילה בכפר" (2004) - תוכנית לייט נייט בערוץ 24, ושימשה מנחה בערוץ הילדים.
בהמשך הגישה בערוץ הראשון את "טלסינמה" (2004–2006) - תוכנית הקולנוע של הערוץ; "מהשורה הראשונה" בימי חמישי; פינת תרבות ב"הלילה יענקל'ה לאן" שבהגשת יעקב מנדל; "זמן אוויר" (2006) - תוכנית תרבות בערוץ; ו"תרבות היום" - מגזין הבידור והתרבות של הערוץ (2010). ב-2008 הצטרפה לחטיבת החדשות של הערוץ הראשון ככתבת התרבות של "מבט".
באוקטובר 2005 הנחתה את אירוע ספיישל מצעד האהבה, ששודר בשידור חי מתל אביב.
הרמן שימשה ב-2005 ו-2006 כמנקדת של ישראל בתחרות האירוויזיון. ב-2005 נבחרה להוביל את קמפיין ויסקי "בלנטיין" יחד עם הכדורגלן ג'ובאני רוסו.
בעבר כתבה וערכה במגזינים העוסקים בתרבות, כ"פנאי פלוס", "GO",‏ "DJ העיר" (מוסף הקלאבינג של רשת שוקן), ושימשה כסגנית-עורכת מגזין "לילה". כן עבדה ככתבת בג'רוזלם פוסט, וב-2010 החלה לעבוד ככתבת הארץ באירופה למשך מספר שנים.
ב-2017, עם הקמת תאגיד השידור הישראלי הצטרפה אליו הרמן ככתבת התרבות. היא הגישה בין היתר מספר פעמים את התוכנית "מועדון תרבות". כיום היא כתבת מגזין ב"חדשות השבת" שבהגשת מיכל רבינוביץ'.
בעבר, הייתה הרמן בת הזוג של אריאל מרגלית. מאז 2011, בן זוגה הוא יאיר טרצ'יצקי, יו"ר ארגון העיתונאים בישראל ומייסד "התנועה לעיתונות ציבורית". השניים מתגוררים בתל אביב והורים לשניים.
הערות שוליים

↑  כ- 50,000 צפו בשידור החי של מצעד האהבה באתר האינטרנט "לילה", באתר Allmarketing
↑  שלומי לאופר, שחר של יום חדש, באתר nrg,‏ 10 במאי 2005
↑  דנה הרמן משתכרת, באתר וואלה, 13 בינואר 2005
↑  קחי מעיל, יהיה לך קר, באתר וואלה, 10 בינואר 2010
↑  נועה פרייס‏, בתאגיד ממשיכים להחתים: עורך המשנה של המהדורה וכתב הפלסטינים - מערוץ 1, באתר וואלה, 18 באפריל 2017
↑  אהרון גולדברג, גיא פרחי, רות פרל־בהריר, מיוחד לט"ו באב: הכירו את הפאוור קאפלז של תל אביב - חלק ראשון, באתר "Time Out ישראל", 2 באוגוסט 2017
דייוויד איימס

סר דייוויד אנתוני אנדרו איימס (באנגלית: Sir David Anthony Andrew Amess;‏ 26 במרץ 1952 – 15 באוקטובר 2021) היה פוליטיקאי בריטי מהמפלגה השמרנית. כיהן כחבר הפרלמנט הבריטי 38 שנים, תחילה מטעם מחוז בסילדון ולאחר מכן מטעם מחוז סאות'נד מערב, עד לרציחתו ב-15 באוקטובר 2021.
ראשית חיים וקריירה

דייוויד אנתוני אנדרו איימס נולד ב-26 במרץ 1952 בפלייסטו, אסקס (כיום חלק מניוהאם, לונדון). בן למשפחה ממעמד הפועלים, הוא היה הבן של ג'יימס איימס, חשמלאי, ואשתו, מוד מרטין, מעצבת שמלות. ג'יימס חונך בתור רומי קתולי כמו אימו. מוד נפטרה ב-12 באוקטובר 2016 בגיל 104.
הערות שוליים

↑    Telegraph Obituaries, ‏Sir David Amess, well-liked, hard-working and robustly Right-wing Conservative MP for Basildon and then Southend West – obituary, The Telegraph, 15 October 2021
↑  Optimistic and long-serving Conservative MP, father of five and champion of animal welfare, the times, ‏15 באוקטובר 2021
↑  דייוויד איימס, MAUD AMESS CELEBRATES 104TH BIRTHDAY, ‏4 במאי 2016
↑  רובין פירס, MP Sir David Amess pays tribute to ‘inspirational’ mum, who has died aged 104
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9812448896505606  GND: 1243287128  LCCN: nb2022019771  UKPARL: kx7h3yDJ  VIAF: 8503163464232105680002   WorldCat (עם VIAF): 8503163464232105680002
גרורה

ערך זה עוסק במצב רפואי. אם התכוונתם למונח מתחום מדע המדינה, ראו .
| --- | --- |

 תחום:  אונקולוגיה 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D009362
 
גרורה של סרטן הריאות במוח (מסומנת בחץ שחור)
גרורה (באנגלית: Metastasis) היא גידול סרטני שנוצר באיבר מרוחק ממקום התפתחות הגידול הראשוני. מקור המונח הלועזי בשפה היוונית, בה משמעות המילה היא הזזה, העברה.
גרורות באיברים שניוניים מרוחקים הן תוצרים של התהליך הגרורתי הרב שלבי, בו תאים סרטניים ניתקים מן הגידול הראשוני, חודרים לכלי דם או כלי לימפה, נודדים בהם ולבסוף יוצאים מהם ומתיישבים באיברים בגוף המרוחקים מן האיבר בו התפתח הגידול הראשוני. האיברים הנוטים יותר לפתח גרורות הם הריאות, הכבד, המוח והעצמות.
תהליך יצירת גרורות

גרורות נוצרות בתהליך רב שלבי מורכב. התהליך הגרורתי כולל הינתקות התאים הסרטניים מן הגידול הראשוני, חדירה לכלי דם וכלי לימפה, נדידה ולבסוף יציאה מאותם כלי דם וכלי לימפה והשתרשות באיברים המרוחקים מן האיבר בו התפתח הגידול הראשוני. השתרשות ושגשוג התאים הסרטניים באיבר השניוני יובילו ליצירת גרורות, שהן למעשה גידולים שניוניים.
על מנת שתא סרטני יצליח ליצור גרורות, עליו להשלים את התהליך הגרורתי. התהליך כולל את השלבים הבאים:
פולשנות מקומית - התאים הסרטניים ניתקים מהגידול הראשוני, חודרים לרקמה בריאה הקרובה אליהם ונזרעים בה.
חדירה למחזור הדם - התאים הסרטניים חודרים לכלי הדם או כלי לימפה הנמצאים בקרבת מקום ונודדים באמצעותם לאיברים אחרים בגוף.
יציאה ממחזור הדם - התאים הסרטניים נעצרים או מפסיקים לנוע בכלי דם קטנים, הנקראים נימים, באיבר השניוני המרוחק. אז הם חודרים את הנימים ופולשים לתוך הרקמה של האיבר השניוני.
התבססות באיברים מרוחקים - התאים הסרטניים מתיישבים ברקמת האיבר השניוני ויוצרים בתחילה מיקרו-גרורות, גידולים קטנים שאינם יכולים להתפתח מעבר לגודל מסוים. מיקרו-גרורות אלה מעודדות יצירה של כלי דם חדשים בסביבתן, מה שמאפשר את התפתחותן למאקרו-גרורות, גידולים גדולים. אספקת הדם נחוצה לתאים הסרטניים על מנת לקבל חמצן וחומרי מזון.
היכולת של תא סרטני להשלים את תהליך יצירת הגרורות תלויה במכלול התכונות שלו. רק תא לו יהיו את כל התכונות הדרושות להשלמת התהליך יצליח להגיע לאיבר מרוחק. גם לאחר ההגעה לאיבר המרוחק, אין כל הבטחה כי התא שצלח את תהליך יצירת הגרורות, יצליח להשתרש באיבר ולשגשג בו. גרורות יכולות להישאר רדומות במשך שנים עד שהן מתחילות לגדול שוב, אם בכלל.
היכולת של תא שהגיע לאיבר שניוני להתרבות וליצור בו גרורות מושפעת, בין היתר, מאינטראקציות של התאים הסרטניים עם סביבת האיבר השניוני. נצפה למשל, שסביבת הריאות מעכבת חיות של תאים סרטניים שיוצרים גרורות בריאות ובכך משפיעה על היכולת ליצור גרורות באיבר זה, ייתכן שכחלק ממנגנון ההגנה של הגוף כנגד התקדמות התהליך הסרטני.
מיקום התפתחות גרורות

תהליך יצירת הגרורות איננו אקראי - לסרטנים שונים ישנה נטייה לנדוד לאיברים שונים. אבחנה זו נטבעה לראשונה בשנת 1889 על ידי המנתח האנגלי סטיבן פאגט (באנגלית Stephen Paget), אשר טבע את היפותזת ה-Seed and Soil, שאומרת כי גרורות יתפתחו רק כאשר תהיה התאמה בין התא הסרטני (Seed) לבין הסביבה באיבר השניוני אליו הגיע (Soil). כך למשל, סרטן בלוטת הערמונית יצור לרוב גרורות בעצמות, ואילו סרטן המעי הגס ינדוד לרוב לכבד. אם כן לסביבה באיבר השניוני ישנה השפעה על התפתחות גרורות באיבר זה.
| סוג הסרטן | איברים עיקריים להתפתחות גרורות |
| --- | --- |
שלפוחית השתן: עצמות, כבד, ריאות
סרטן השד: עצמות, כבד, ריאות, מוח
סרטן המעי הגס: כבד, ריאות, צפק
סרטן הכליות: עצמות, כבד, ריאות, מוח, בלוטת האדרנל
סרטן הריאות: עצמות, כבד, ריאות, מוח, בלוטת האדרנל
סרטן העור: עצמות, כבד, ריאות, מוח
סרטן השחלות: כבד, ריאות, צפק
סרטן הלבלב: כבד, ריאות, צפק
סרטן בלוטת הערמונית: עצמות, כבד, ריאות, בלוטת האדרנל
סרטן הקיבה: כבד, ריאות, צפק
סרטן בלוטת התריס: עצמות, כבד, ריאות
סרטן הרחם: עצמות, כבד, ריאות, צפק, נרתיק
תסמינים

לרוב, התאים סרטניים נודדים בשלב ראשוני לעבר קשרי לימפה. הריאות, העצמות, גם הכבד והמוח הם איברים נפוצים להתפתחות גרורות. התסמינים השכיחים באיברים הללו הם:
קשרי לימפה - הרחבת קשרי לימפה
ריאות - שיעול, יריקת דם וקוצר נשימה
עצמות - כאב ושברים
כבד - הגדלה, בחילות וצהבת
מוח - תסמינים הקשורים למערכת העצבים כגון כאבי ראש, פרכוסים וסחרחורת
לחלק מהחולים, עם זאת, אין תסמינים כלל.
אבחנה

גרורות יכולות להימצא בעת האבחנה של הגידול הראשוני או שנים אחריה. כאשר גידולים נוספים מאובחנים בחולה שטופל כנגד סרטן בעבר, לרוב מדובר בגרורות ולא בגידול ראשוני נוסף.
אין בדיקה אחת המאבחנת גרורות, בדיקות שונות נחוצות על מנת לאבחן הימצאות או היעדר גרורות. הבדיקות שנעשות נבחרות על פי סוג הגידול הראשוני ועל פי התסמינים אותם מתאר החולה.
אבחנה > בדיקות דם

בדיקות דם שגרתיות יכולות להצביע על מדדים חריגים המרמזים על הימצאות גרורות. כך למשל תפקודי כבד חריגים יכולים להצביע על גרורות בכבד. עם זאת, למדדים חריגים אלה יכולים להיות גורמים רבים שאינם סרטן. לרוב, בדיקות הדם תקינות, גם אצל אנשים בעלי מחלה מפושטת ומתקדמת.
בסרטנים מסוימים, ישנם סמנים (מרקרים) ספציפיים אשר ניתן למדוד את רמתם בדם, כגון הסמן PSA בסרטן בלוטת הערמונית ו-CA-125 בסרטן השחלות. עלייה ברמת הביטוי של מדדים אלה בדם לעומת רמת הביטוי שלהם בעת האבחנה יכולה להצביע על התקדמות והתפשטות הסרטן ולרמז על פיזור גרורתי.
אבחנה > בדיקות דימות

ישנן בדיקות רבות שמטרתן "לצלם תמונות" של איברים שונים בתוך הגוף. בדיקות הדימות (Medical Imaging) שיבוצעו ייבחרו על פי סוג הגידול הראשוני, האיברים המועדפים ליצירת גרורות על ידי הגידול הראשוני ועל פי התסמינים שיתוארו על ידי החולה.
בצילום רנטגן נבלעות קרני הרנטגן בחומרים צפופים בתוך הגוף, כגון סחוס ועצם, אבל לא על ידי חומרים שאינם צפופים, כמו דם. לכן צילום זה מאפשר לבחון הימצאות גרורות בעצמות הגוף.
מיפוי עצמות מתבצע באמצעות חומר רדיואקטיבי המאפשר לאבחן נזק בעצמות בכל הגוף. אם אכן נצפה נזק, ניתן לבצע צילום רנטגן על מנת לאפיין את גודל הנזק.
אולטרה סאונד היא דרך לאבחן הימצאות של גרורות בחלל הבטן. השיטה טובה בזיהוי נוזלים בחלל הבטן ולכן יכולה להבדיל היטב בין ציסטה בכבד שהיא שפירה, לבין גידול מוצק בכבד החשוד כגרורתי.
בדיקת טומוגרפיה ממוחשבת (CT) היא סוג מתוחכם יותר של צילום רנטגן, הבונה תמונה תלת־ממדית של פנים הגוף. בבדיקה זו ניתן לקבל תמונה של הראש, הצוואר, בית החזה והאגן ולבחון הימצאות גרורות באיברים אלה.
הדמיית תהודה מגנטית (MRI) מאפשרת להדגים רקמות רכות עם ניגודיות טובה יותר מאשר בטומוגרפיה ממוחשבת (CT), וללא שימוש בקרינה מייננת. השימוש הטוב ביותר לבדיקה זו הוא אבחון הימצאות גידולים סרטניים או גרורות במוח או גרורות בעמוד השדרה.
טומוגרפיית פליטת פוזיטרונים (PET - positron emission tomography) מאתרת אזורים בגוף בהם יש פעילות חילוף חומרים גבוהה, האופיינית לגידולים ולגרורות. כאשר הבדיקה מסתיימת, אותם אזורים בעלי פעילות חילוף חומרים גבוהה "יידלקו". עם זאת, ישנם תאים סרטניים להם אין פעילות חילוף חומרים גבוהה ולכן לא יזוהו בשיטה זו, וכמו כן, לעיתים "יידלקו" אזורים בהם יש פעילות מוגברת בשל סיבות אחרות שאינן הימצאות תאים סרטניים.
טומוגרפיית פליטת פוזיטרונים בשילוב טומוגרפיה ממוחשבת (PET-CT): בדיקה זו משלבת את שיטת הטומוגרפיית פליטת פוזיטרונים (PET) ושיטת הטומוגרפיה הממוחשבת (CT). שילוב שתי שיטות אלה יעיל מאוד באיתור מקומות בהם ישנה פעילות חילוף חומרים מוגברת, האופיינית לגידולים ולגרורות. בשילוב שתי השיטות מתקבל כלי הדמיה היכול להבדיל בין ממצא גרורתי לממצא שאינו כזה ולאפיינו היטב מבחינת גודל ומיקום. הבדיקה פחות יעילה בממצאים שגודלם פחות מסנטימטר אחד.
אבחנה > אנדוסקופיה

אנדוסקופיה מאפשרת התבוננות באיברים פנימיים באמצעות צינור גמיש אשר בקצהו ישנה מצלמה. לעיתים יוחדר צינור זה בפתחים שקיימים בגוף, כגון פי הטבעת, ולעיתים יצטרך המנתח לעשות חתך קטן דרכו יוחדר הצינור, על מנת לבחון למשל את חלל הבטן. במהלך בדיקה זו ניתן גם לקחת דגימות מרקמות.
אבחנה > ביופסיה

לעיתים קרובות, גם לאחר ביצוע בדיקות רבות, הרופאים לא יהיו בטוחים מהו הממצא החשוד, ויהיה צורך לקחת דגימת תאים מהאזור החשוד ולשלוח אותם לבדיקה פתולוגית. תהליך לקיחת דגימה קטנה זו קרוי ביופסיה ומטרתו הוא לאבחן האם הממצא החשוד הוא שפיר או סרטני באמצעות בדיקות של חתכי רקמה (היסטולוגיה).
צילום רנטגן של גרורות בעצמות
אולטרה סאונד (US) של גרורות בכבד
טומוגרפיה ממוחשבת (CT) של גרורה במוח
הדמיית תהודה מגנטית (MRI) של גרורה במוח
טומוגרפיית פליטת פוזיטרונים (PET) של גרורות בכבד
טומוגרפיית פליטת פוזיטרונים בשילוב עם טומוגרפיה ממוחשבת (PET-CT) של גרורות בקשרי לימפה
טיפול

הטיפול נקבע ברובו על פי סוג הגידול הראשוני, גודלו, מיקומו, מספר הגרורות ומיקומן, גיל החולה, מצב בריאותו הכללי וסוג טיפולים שקיבל החולה בעבר, אם בכלל. בעת הימצאות גרורות, ישנם מספר טיפולים שיכולים להינתן:
טיפול > טיפול מערכתי

בטיפול מערכתי ניתנים חומרים הנודדים בזרם הדם ובכך משפיעים על כל התאים בגוף. לשיטת טיפול זו שייכים הטיפולים ההורמונליים, כימותרפיה, טיפולים ביולוגיים ורוב הטיפולים הניסיוניים. לרוב כאשר מתגלות גרורות, הטיפול המערכתי הוא הטיפול הנבחר, כיוון שאם התגלו גרורות באיבר מסוים, סביר כי ישנן גרורות באיברים נוספים גם אם לא אובחנו בשיטות הדימות בשל גודלן הקטן.
טיפול > טיפול מקומי

בטיפול מקומי מתמקדים על אזור הגרורה בלבד. לשיטת טיפול זו שייכים הניתוח המקומי להסרת גרורות וטיפול קרינתי, או שילוב של השניים. לרוב, טיפול מקומי זה ייבחר כאשר יהיה צורך בטיפול חזק, ממוקד ומהיר, וכאשר אין זמן להמתין עד שהטיפול המערכתי יגיע לאזורים בהן ישנן גרורות.
טיפול > טיפול מניעתי

לעיתים, כאשר מדובר בסרטנים להם יש נטייה לשלוח גרורות, לאחר הסרת הגידול הראשוני תהיה המלצה לבצע טיפול מניעתי כדי למנוע התפתחות גרורות באיברים מרוחקים. כלומר, הטיפול ימנע מתאים סרטניים בודדים שייתכן והגיעו לאיברים מרוחקים להתפתח לגרורות. הטיפולים המניעתיים יכולים להיות טיפולים מערכתיים או טיפולים מקומיים. לדוגמה טיפול קרינתי למוח בסרטן הריאות או כימותרפיה לחולות בסרטן השד.
טיפול > טיפול להקלה בכאב

טיפול להקלה בכאב קרוי גם טיפול פליאטיבי והוא ניתן לעיתים בשילוב עם טיפול מערכתי או טיפול מקומי, ובמקרים אחרים כאשר לא ניתן לטפל כלל הוא ניתן על מנת להקל בתסמינים של החולה אשר לא ניתן לעשות דבר על מנת להצילו.
שיטות הטיפול הקיימות ברובן אינן מצליחות לרפא סרטן גרורתי, על אף שישנם כמה סוגי סרטן, כגון סרטן בלוטת הערמונית וסרטן בלוטת התריס שניתנים לטיפול גם לאחר שליחת גרורות.
מדענים רבים בוחנים דרכים חדשות למנוע התפשטות גידולים ראשוניים על מנת לבלום היווצרות גרורות. לפני שטיפול יהפוך לזמין לחולים ברחבי העולם, הוא צריך להיבחן במחקרים קליניים ולהימצא יעיל ובטוח. ישנם מחקרים קליניים רבים המתקיימים בבתי חולים, אוניברסיטאות, מכוני מחקר ועוד. תוצאות של מחקרים קליניים קודמים הובילו להתקדמות בטיפול בסרטן והן לזיהוי, אבחנה ומניעה של המחלה.
סיכויי הישרדות

גרורות הן הגורם העיקרי למוות בחולי סרטן. ברוב המקרים, חולים עם מחלה מקומית שאיננה גרורתית ומפושטת הם בעלי סיכויי הישרדות גבוהים יותר משל אלה עם מחלה גרורתית. ראיות שהצטברו במהלך העשורים האחרונים מצביעות על כך ש-60 עד 70 אחוז מהחולים הם בעלי מחלה גרורתית כבר בעת האבחנה. בנוסף, חולים שאינם מציגים מחלה מפושטת בעת האבחנה, עלולים לפתח מחלה גרורתית שתצריך טיפול מתאים. קיומן או העדרן של גרורות, המצביע על התפשטות המחלה, משפיע על דירוג הגידול הסרטני ועל סוג הטיפול שיינתן. על אף שישנם סוגי סרטן גרורתיים שיוכלו להירפא על ידי טיפולים מסוימים, רוב סוגי הסרטן הגרורתיים הם חשוכי מרפא. עם זאת, ישנם טיפולים זמינים לכל החולים עם סרטנים גרורתיים. המטרה העיקרית של הטיפולים הללו היא לשלוט בהתקדמות והתפתחות הגידול ולהקל בתסמינים הנגרמים לחולה בעקבות התהליך הסרטני. במקרים מסוימים, טיפולים נגד סרטנים גרורתיים יאריכו חיים. רוב החולים שמתים מסרטן, מתים מסרטן גרורתי.
ראו גם

סרטן (מחלה)
גידול
דירוג גידול סרטני
הערות שוליים

1 2  Klein, C. A. (2008). "CANCER: The Metastasis Cascade". Science. 321 (5897): 1785–7. doi:10.1126/science.1164853. PMID 18818347.
1 2  Chiang, Anne C.; Massagué, Joan (2008). "Molecular Basis of Metastasis". New England Journal of Medicine. 359 (26): 2814–23. doi:10.1056/NEJMra0805239. PMID 19109576.
↑  Coghlin, Caroline; Murray, Graeme I (2010). "Current and emerging concepts in tumour metastasis". The Journal of Pathology. 222 (1): 1–15. doi:10.1002/path.2727. PMID 20681009.
↑  Pantel, K; Brakenhoff, RH (2004). "Dissecting the metastatic cascade". Nature reviews. Cancer. 4 (6): 448–56. doi:10.1038/nrc1370. PMID 15170447.
↑  Maman, Shelly; Witz, Isaac P. (2013). The Tumor Immunoenvironment. p. 15. doi:10.1007/978-94-007-6217-6_2. ISBN 978-94-007-6216-9.
↑  Maman, Shelly; Edry-Botzer, Liat; Sagi-Assif, Orit; Meshel, Tsipi; Yuan, Weirong; Lu, Wuyuan; Witz, Isaac P. (2013). "The metastatic microenvironment: Lung-derived factors control the viability of neuroblastoma lung metastasis". International Journal of Cancer. 133 (10): 2296. doi:10.1002/ijc.28255.
↑  Hart, IR (1982). "'Seed and soil' revisited: Mechanisms of site-specific metastasis". Cancer metastasis reviews. 1 (1): 5–16. PMID 6764375.
↑  Disibio, G; French, SW (2008). "Metastatic patterns of cancers: Results from a large autopsy study". Archives of pathology & laboratory medicine. 132 (6): 931–9. doi:10.1043/1543-2165(2008)132&#92;931:MPOCRF&#93;2.0.CO;2. PMID 18517275.
↑  Klein-Goldberg, Anat; Maman, Shelly; Witz, Isaac P. (2013). "The role played by the microenvironment in site-specific metastasis". Cancer Letters. doi:10.1016/j.canlet.2013.08.029.
↑  Leong, SP; Cady, B; Jablons, DM; Garcia-Aguilar, J; Reintgen, D; Jakub, J; Pendas, S; Duhaime, L; Cassell, R; Gardner, M; Giuliano, R; Archie, V; Calvin, D; Mensha, L; Shivers, S; Cox, C; Werner, JA; Kitagawa, Y; Kitajima, M (2006). "Clinical patterns of metastasis". Cancer metastasis reviews. 25 (2): 221–32. doi:10.1007/s10555-006-8502-8. PMID 16770534.
↑  Yang, GY; Matthews, RH (2000). "Prophylactic cranial irradiation in small-cell lung cancer". The oncologist. 5 (4): 293–8. PMID 10964996.
↑  Wickerham, DL (2010). "Breast cancer chemoprevention: Progress and controversy". Surgical oncology clinics of North America. 19 (3): 463–73. doi:10.1016/j.soc.2010.03.005. PMC 3034655. PMID 20620921.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529321005171  BnF: cb119732206 (data)  GND: 4125915-4  LCCN: sh85084296  NKC: ph138073 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
תהליך יצירת גרורות. בשלב הראשוני בתהליך יצירת גרורות, תאים סרטניים נתקים מן הגידול הראשוני ונצמדים לכלי דם סמוכים. לאחר מכן הם חודרים את דופן כלי דם ונודדים בכלי הדם. לבסוף, ייעצרו התאים, יצאו מכלי הדם ויתיישבו באיבר שניוני המרוחק מן הגידול ראשוני, ויצרו בו גרורות.
טיפול כימותרפי הניתן לחולה בעל גרורות כחלק מטיפול מערכתי.
האיש שידע יותר מדי (סרט, 1956)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  אלפרד היצ'קוק 
 הופק בידי:  אלפרד היצ'קוק 
 תסריט:  ג'ון מייקל הייס   צ'ארלס בנט   די. בי. ינדהם לואיס
 עריכה:  ג'ורג' תומסיני 
 שחקנים ראשיים:  ג'יימס סטיוארט   דוריס דיי
 מוזיקה:  ברנרד הרמן   ארתור בנג'מין
 צילום:  רוברט ברוקס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פרמאונט 
 חברה מפיצה:  סרטי פרמאונט   סרטי יוניברסל
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  1 ביוני 1956
 משך הקרנה:  120 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פשע, סרט דרמה, פילם נואר, סרט בלשי, סרט מתח פוליטי 
 תקציב:  1.2 מיליון דולר
 הכנסות:  4.1 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   manwhoknewtoomuch
 פרסים:  פרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר
 דף הסרט ב־IMDb
 
האיש שידע יותר מדי (באנגלית: The Man Who Knew Too Much) הוא סרט מתח בבימויו של אלפרד היצ'קוק. בסרט משחקים בתפקידים ראשיים ג'יימס סטיוארט ודוריס דיי. הסרט הוא רימייק של סרט בעל אותו שם משנת 1934.
שיר הנושא של הסרט "קה סרה, סרה (מה שיהיה, יהיה)", שבוצע על ידי דוריס דיי, זכה בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר. בנוסף, השיר דורג במקום ה-48 ברשימת השירים הטובים ביותר בתולדות הקולנוע של מכון הסרטים האמריקאי. הסרט הופיע בפסטיבל הקולנוע בקאן והיה מועמד לפרס דקל הזהב.
צוות שחקנים

ג'יימס סטיוארט - ד"ר בנג'מין "בן" מק'נה
דוריס דיי - ג'וזפין "ג'ו" מק'נה
ברנדה דה בנזי - לוסי דרייטון
ברנרד מיילס - אדוארד דרייטון
ראלף טרומן - המפקח בוכנן
דניאל גילין - לואיס ברנרד
כריסטופר אולסון- הנרי "האנק" מק'נה
אלפרד היצ'קוק - (הופעת קמע)
הפקה

אלפרד היצ'קוק רצה לעשות תַחְדִיש לסרט "האיש שידע יותר מדי" (1934) עוד בשנת 1941, אך רק בשנת 1956 אולפן הקולנוע סרטי פרמאונט הסכים לתוכניתו של היצ'קוק. התסריטאי ג'ון מייקל הייס כתב את התסריט.
היצ'קוק ליהק את ג'יימס סטיוארט ששיחק כבר בסרטיו הקודמים, "החבל" (1948) ו"חלון אחורי" (1954). היצ'קוק רצה ללהק את דוריס דיי לשחקנית הראשית אחרי שצפה בהופעתה מהסרט "סופת אזהרה" (1951), אך מפיק המשנה הרברט קולמן לא רצה ללהק אותה עקב חוסר הרקע שלה במשחק. קולמן רצה ללהק במקומה את השחקניות לנה טרנר, גרייס קלי, קים נובאק, ג'יין ראסל, ג'ין טיארני ואווה גרדנר, אך לבסוף לוהקה דיי לתפקיד הראשי.
האגודה הצפון-אמריקאית ללימודי המזרח התיכון

לגו האגודה
האגודה הצפון-אמריקאית ללימודי המזרח התיכון (באנגלית: Middle East Studies Association of North America, בראשי תיבות: MESA) היא אגודה מדעית שמטרתה הרשמית לקדם את המחקר וההוראה של נושאי המזרח התיכון ואפריקה בארצות הברית.
האגודה הוקמה בשנת 1966 על ידי 50 חברים מייסדים, וכיום חברים בה יותר מ-2,600 חוקרים. בשנת 2007 הוקמה אגודה מתחרה בשם האגודה ללימודי המזרח התיכון ואפריקה על ידי ברנרד לואיס ואחרים.
האגודה מוציאה לאור את כתב העת The International Journal of Middle East Studies משנת 1970. נשיאה הנוכחי הוא פרופ' סואד ג'וסף מאוניברסיטת קליפורניה בדייוויס. החל משנת 1991 מעניקה האגודה את פרס הספר על שם אלברט חורני. מדי שנה האגודה מקיימת כנס.
דואר

תיבה לאיסוף דואר, בריטניה
דוורית על אופניים, מוזיאון הדואר, פריז
דואר הוא רשת תקשורת והובלה בינלאומית להעברת חפצים ובכלל זה חפצים ונשאי מידע (גלויות, מכתבים, קלטות, תקליטורים, ספרים וכיוצא בזה) וחפצים המשמשים כאמצעי תשלום (מזומן, המחאות וכיוצא בזה).
הדרך הפשוטה והמקובלת ביותר להשתמש בשירותי הדואר היא לשלשל גלויה או מעטפה מבוילת, עם ציון שם הנמען וכתובתו, אל תיבת דואר. כתובת הנמען יכולה להיות ציון מיקום ביתו, מקום עבודתו או תא שהנמען שכר לצורך קבלת דברי דואר. את מרבית שירותי הדואר המורכבים יותר ניתן לקבל בסניף הדואר או בסוכנות הדואר והדבר עשוי לדרוש גם את הגעת הנמען אל סניף או סוכנות הדואר. שירותי דואר מורכבים יותר כוללים שליחת חבילות, שליחת דואר רשום (מכתב המאפשר מעקב אחר מסלול שליחתו ואחריות למקרה אובדן), בלדרות מהירה (דואר שליחים) וכיוצא בזה. סניף דואר (ולפעמים גם סוכנות הדואר) עשוי להגיש גם שירותים שאינם שירותי דואר קלאסיים, כגון שליחת מברקים ופקסים או הגשת שירותי בנקאות.
רשת הדואר מבוססת על סדרה של מרכזי מיון ואמצעי תובלה קרקעיים, אוויריים וימיים (הימיים כבר כמעט שלא בשימוש בשנות האלפיים). עיקר רשת הדואר נשען על רשויות וחברות ממשלתיות. אולם, חלקים ממנה מופרטים. בישראל סוכנויות הדואר מופרטות (בניגוד לסניפים) והן מקיימות קשר עם כלל רשת הדואר דרך מרכזי המיון הממלכתיים. כמו כן קיימת בישראל חלוקת דואר מופרטת מעטה של חברת FedEx האמריקנית, עבור דברי דואר שנשלחו לישראל דרך חברה זו בארצות הברית. רשת הדואר של חברת FedEx הפרטית משיקה לרשת הכללית רק בתיבות קבלת הדואר של הנמענים.
אטימולוגיה

המילה "דואר" מקורה ככל הנראה בשפה הארמית, והיא משקפת את המונח "דוּר" שמשמעותו "סיבוב". מונח זה מאפיין את צורת פעילותם של עובדי שירות הדואר, אשר להבדיל מן השליח הנושא את המכתב כל הדרך מן השולח אל המכותב, פועלים בסבבים בהם כל אחד מן המעורבים אחראי לטיפול במכתב במקטע אחד של הדרך עד למסירתו לפקיד הבא בתהליך.
המילה "דואר" מופיעה בתלמוד הבבלי: "אין משלחין... הא דקביע בי דואר במתא והא דלא קביע בי דואר במתא". פירוש רבינו חננאל מסביר את המונח בי דואר במילים "איש ידוע, שכל כתב אליו יובל, והוא המשכיר ומשלח כל איגרת למי שנשלחה לו". רש"י מסביר את המונח במילים "שלטון העיר ולו רגילין לשלוח איגרות".
מערכת הדואר המודרנית

הדואר המודרני מנוהל על ידי ארגונים לאומיים ופרטיים כאחד, המקושרים זה לזה באמצעות תקנות והסכמים בינלאומיים. בעוד שהמכתבים, שהיו פופולריים בעבר, הוחלפו ברובם על ידי אמצעי תקשורת אלקטרוניים, נעשה שימוש במערכת הדואר גם להעברת מכתבים רגילים.
מערכת הדואר המודרנית > ארגון

בחלק מהמדינות קיימים שירותי דואר כתאגידים בערבון מוגבל, וחסרי מונופול ממשלתי. מערכת הדואר העולמית, המכילה את שירותי הדואר הלאומיים השונים, מנוהלת על ידי איגוד הדואר העולמי, אשר מגדיר (בין השאר) את תעריפי המשלוחים הבינלאומיים, סטנדרטים להנפקת בולים, והפעלת מערכת שוברי התשובה הבינלאומיים.
במרבית המדינות, מערכת מיקוד (Postal Codes) הוקמה לאיפשור אוטומטיזציה של תהליכי הדואר.
שירותי הדואר שופרו במאה ה-20, עם תחילת הפעלתו של דואר אוויר, אשר איפשר משלוחי דואר מהירים יותר.
שירות נוסף שהוצע על ידי הדואר, הוא מנגנון אישור קבלת חבילות, אשר סיפק הוכחה לשולח לכך שהנמען אכן קיבל את המכתב. עם זאת, מנגנון זה עדיין אינו מופעל בכל סוגי המשלוחים, ובחלק מהמדינות (כדוגמת ישראל) דורש תוספת תשלום.