כרים עבדול-ג'באר
קריירה > כשחקן כדורסל > לוס אנג'לס לייקרס

בעונת 1975/1976 חזר עבדול-ג'באר לעיר לוס אנג'לס, בה שיחק בשנותיו ב-UCLA, לאחר שהועבר בטרייד לקבוצת לוס אנג'לס לייקרס. בקבוצה כיכבו באותו זמן גייל גודריץ', לושיוס אלן וקאזי ראסל ואימן את הקבוצה ביל שרמן. עבדול-ג'באר זכה לשחק במשחק האולסטאר השביעי שלו, נבחר לחמישיית העונה ואף זכה בתואר ה-MVP (הרביעי בשבע שנים) אף על פי שקבוצתו לא העפילה לפלייאוף. בעונה הבאה הוחלף המאמן ביל שרמן על ידי כוכב הקבוצה שפרש ג'רי וסט, ועבדול-ג'באר זכה שוב בתואר ה-MVP, אך בשלב הפלייאוף הובסו הלייקרס בגמר המערב על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס, בה כיכב אז ביל וולטון, בתוצאה 0–4.
לפני עונת 1979/1980 בחרו הלייקרס כבחירה הראשונה בדראפט את הכוכב המבטיח ארווין "מג'יק" ג'ונסון. באותה עונה, עם פול ווסטהד בעמדת המאמן הראשי, זכה עבדול-ג'באר בתואר ה-MVP השישי והאחרון שלו בקריירה, וכן באליפות הראשונה במדי הלייקרס. עבדול-ג'באר וקבוצתו הגיעו להתמודדות מול פילדלפיה 76' וכוכבה ג'וליוס אירווינג בסדרת הגמר. במשחק החמישי בסדרה נפצע עבדול-ג'באר אך המשיך לשחק, קלע 40 נקודות והוביל את קבוצתו לניצחון. במשחק השישי נעדר עבדול-ג'באר בשל פציעתו, אולם מג'יק ג'ונסון הראה כבר בעונתו הראשונה כי נכון לו עתיד מזהיר, וכשהחליף את כרים בעמדת הציר קלע 42 נקודות, קלט 15 ריבאונדים, מסר 7 אסיסטים והוביל את הקבוצה לניצחון במשחק ולזכייה באליפות. משחק זה עם יכולתו הטובה בכל הסדרה הקנו למג'יק את תואר ה-MVP של סדרת הגמר.
בעונת 1980/1981 עבדול-ג'באר היה השחקן הבולט בקבוצה בשנה שנחשבה לכישלון ואשר הושפעה מחסרונו, בחלק ניכר מהעונה, של מג'יק ג'ונסון עקב פציעה. הלייקרס הודחו כבר בסיבוב הראשון בפלייאוף על ידי היוסטון רוקטס. בעונה הבאה ג'רי באס, הבעלים של הלוס אנג'לס לייקרס, פיטר את המאמן פול ווסטהד לאחר 11 משחקים ומינה תחתיו את שחקן העבר ועוזר המאמן פט ריילי. בהדרכתו של ריילי זכתה הקבוצה, יחד עם עבדול-ג'באר, בארבע אליפויות נוספות בשנות השמונים. כבר בעונתו הראשונה של ריילי בקבוצה זכו הלייקרס באליפות ה-NBA, לאחר שניצחו בגמר את פילדלפיה 76' בתוצאה 4–2.
בעונת 1982/1983 הלוס אנג'לס לייקרס הצליחו שוב לשים יד על הבחירה הראשונה בדראפט ובחרו בג'יימס וורת'י, שהיווה יחד ג'ונסון ועבדול-ג'באר את שלד קבוצת השואו-טיים המלהיבה של הלייקרס באותו עשור. ב-5 באפריל 1984 שבר עבדול-ג'באר את שיא צבירת הנקודות של שחקן ב-NBA כאשר קלע את הנקודה ה-31,420 שלו וחלף על פני וילט צ'מברלין שהחזיק בשיא לפניו. בסיום אותה עונה, לאחר סדרת גמר מותחת במיוחד, נוצחו הלייקרס 3–4 על ידי בוסטון סלטיקס בכיכובו של לארי בירד. בגמר של עונת 1984/1985 הלייקרס התמודדו שוב מול הסלטיקס וזכו באליפות לאחר ניצחון 4–2 בסדרה. עבדול-ג'באר קיבל את טבעת האליפות הרביעית שלו בגיל 38 יחד עם תואר ה-MVP של סדרת הגמר.
בעונת 1985/1986, עונתו ה-17 בליגת ה-NBA, שבר עבדול-ג'באר את שיאי הליגה בדקות משחק ובמספר המשחקים המצטברים בקריירה לשחקן. בעונת 1986/1987 שינה המאמן פט ריילי את משחק ההתקפה של הקבוצה כך שיתבסס יותר על כישוריו של מג'יק ג'ונסון ופחות על יכולתו של עבדול-ג'באר בן ה-39, שלראשונה בקריירה לא הוביל את קבוצתו בממוצע הנקודות למשחק. בשלב הפלייאוף הגיעו הלייקרס לגמר מול הבוסטון סלטיקס כמועמדים לניצחון, ואמנם, הלייקרס גברו בסדרת הגמר על יריביהם בתוצאה 4–2 ועבדול-ג'באר זכה בטבעת האליפות החמישית שלו.
בסדרת הגמר של עונת 1987/1988 התמודדה הקבוצה מול הדטרויט פיסטונס בסדרה שהבליטה את הניגודים בין שתי הקבוצות. הלוס אנג'לס לייקרס עם משחק ההתקפה המבריק מול הפיסטונס שהציגו את ההגנה החזקה והקשוחה ביותר בליגה. הסדרה המרתקת הסתיימה בניצחון 4–3 של הלייקרס. עבדול-ג'באר זכה בטבעת האליפות השישית שלו (בגיל 40), והודיע שהוא מתכוון לפרוש בסיום העונה הבאה.
בעונת 1988/1989 עבדול-ג'באר נבחר למשחק האולסטאר בפעם ה-19 בקריירה, למרות ממוצעים נמוכים של 10.1 נקודות, 4.5 ריבאונדים למשחק. בשלב הפלייאוף ניצחו הלייקרס את שלוש הסדרות הראשונות ללא אף הפסד, כך שהציפיות מהקבוצה לפני סדרת הגמר מול דטרויט פיסטונס היו גבוהות במיוחד. למרות זאת, דטרויט, שהציגה משחק קבוצתי משובח בהנהגתו של אייזיאה תומאס, ניצחה בסדרה בתוצאה 0–4. בסיום סדרת הגמר הודיע עבדול-ג'באר על פרישתו ממשחק, בגיל 41.