stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וסבולוד קונסטנטינוב
ביוגרפיה

נולד ב-18 באוגוסט 1975 בעיר פנזה במשפחת רופאים. הוא למד בגימנסיה הקלאסית מס' 1 בפנזה. סיים את לימודיו בשנת 1992.
בשנת 1999 סיים את לימודיו בפקולטה לפסיכולוגיה ועבודה סוציאלית של האוניברסיטה הפדגוגית הממלכתית של פנזה
בשנת 2004, הוא סיים עבודת הדוקטורט בנושא "תלות בהצלחת ההסתגלות החברתית-פסיכולוגית של מהגרים כפויים לתנאי חיים חדשים בסוג המחיה".
בשנת 2015, הוא העביר קורס הרצאות "תהליכי הגירה ברוסיה במהלך 30השנות האחרונות" לסטודנטים וצוותים של אוניברסיטת סטוקהולם (שוודיה).
בשנת 2018 הגן על עבודת הגמר שלו לתואר דוקטור לפסיכולוגיה בנושא "הסתגלות חברתית-פסיכולוגית של מהגרים בחברה רב-תרבותית מארחת". בשנת 2020 הוענק לו התואר האקדמי של פרופסור בהתמחות המדעית "פסיכולוגיה חברתית". הוא חבר במועצות עבודת גמר במוסד הפדרלי תקציבי להשכלה גבוהה "אוניברסיטת מדינית סרטוב על שמו של צ'רנישבסקי נ.ג.", " האוניברסיטה הממלכתית של פנזה" ו-"האוניברסיטה הפדרלית בלטייסקי על שמו של אימנואיל קאנט".
פעילות מחקרית

תחומי העניין המדעיים שלה כוללים בעיות של הסתגלות של מהגרים ופליטים לתנאי חיים חדשים, היבטים פסיכולוגיים של העברה תרבותית, היבטים סוציו-פסיכולוגיים של חוסר התאמה אישיותית, שינוי זהות של מהגר, מוצא אתני, בעיות מתודולוגיות של אתנופסיכולוגיה, אוכלוסייה מארחת, בעיות של התנהגות ממכרת.
הוא פיתח תפיסה מדעית חדשה של הסתגלות סוציו-פסיכולוגית של מהגרים בחברה רב-תרבותית והציע טיפולוגיה מקורית של הליכי הסתגלות.
עורך ראשי של כתב המדעי המקוון "חדשות פסיכולוגיות של פנזה", חבר מערכת של כתבי העת "גבולות הפסיכולוגיה, פסיכולוגיית הבריאות", "גבולות הפסיכיאטריה / חרדה והפרעות דחק", "חדשות של אוניברסיטת סרטוב". הוצאה חדשה. סדרה "אקמולוגיה של החינוך. פסיכולוגיה התפתחותית, חבר מערכת של כתב העת EC Neurology, וכן חבר בוועדת הביקורת של מדעי ההתנהגות (MDPI) ובכתב העת האירופי למחקר בריאות, פסיכולוגיה וחינוך. (MDPI), כמו גם OBM רפואה אינטגרטיבית ומשלימה (LIDSEN). עורך מוזמן של הוצאות לאור של מספר פרסומים אקדמיים בינלאומיים
פרופסור וסבולוד קונסטנטינוב משתף פעולה עם המרכז האזורי לחקר אלכוהול וסמים (RADAR) אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, מה שהביא למספר מחקרים על השפעת COVID-19 על רווחה פסיכו-רגשית, פחד, חומר שימוש, התנהגות אכילה ושימוש באסטרטגיות התמודדות של תלמידי מקצועות "עוזרים" ומורים באוניברסיטה.
לוקח חלק בכנסים מדעיים, קונגרסים, פורומים, סמינרים, הן ברוסיה והן בחו"ל (ארצות הברית, אנגליה, סין, שוודיה, יפן וכו'), שם הוא משמש כדובר, חבר הוועדה הוועדה המארגנת ובוועדת התכנית.
תחת הפיקוח המדעי של פרופסור קונסטנטינוב, הוכשרו שנים עשר מועמדים למדעי הפסיכולוגיה (PhD).
בעל של יותר מ-200 יצירות מדעיות וחינוכיות, כולל 7 מונוגרפיות ו-10 ספרי לימוד.
פרסומים נבחרים

Konstantinov, Vsevolod (2017-08-11). "The Role of the Host Local Population in the Process of Migrants' Adaptation". Social Sciences. 6 (3): 92. doi:10.3390/socsci6030092. ISSN 2076-0760.
Gritsenko, V.V.; Khukhlaev, O.E.; Zinurova, R.I.; Konstantinov, V.V.; Kulesh, E.V; Malyshev, I.V.; Novikova, I.A.; Chernaya, A.V. (2021). "Intercultural Competence as a Predictor of Adaptation of Foreign Students". Cultural-Historical Psychology. 17 (1): 102–112. doi:10.17759/chp.2021170114. ISSN 1816-5435. S2CID 234945526.
Khukhlaev, O.E.; Аlexandrova, E.A.; Gritsenko, V.V.; Konstantinov, V.V.; Kuznetsov, I.M.; Pavlova, O.S.; Ryzhova, S.V.; Shorokhova, V.A. (2019). "Religious Group Identification and Ethno-National Attitudes in Buddhist, Muslim and Orthodox Youth". Cultural-Historical Psychology. 15 (3): 71–82. doi:10.17759/chp.2019150308. ISSN 1816-5435. S2CID 210549393.
Gritsenko, Valentina; Konstantinov, Vsevolod; Reznik, Alexander; Isralowitz, Richard (January 2020). "Russian Federation medical student knowledge, attitudes and beliefs toward medical cannabis". Complementary Therapies in Medicine. 48: 102274. doi:10.1016/j.ctim.2019.102274. PMID 31987225. S2CID 210935050.
Reznik, Alexander; Gritsenko, Valentina; Konstantinov, Vsevolod; Khamenka, Natallia; Isralowitz, Richard (October 2021). "COVID-19 Fear in Eastern Europe: Validation of the Fear of COVID-19 Scale". International Journal of Mental Health and Addiction. 19 (5): 1903–1908. doi:10.1007/s11469-020-00283-3. ISSN 1557-1874. PMC 7217343. PMID 32406404.
Gritsenko, Valentina; Skugarevsky, Oleg; Konstantinov, Vsevolod; Khamenka, Natallia; Marinova, Tatyana; Reznik, Alexander; Isralowitz, Richard (December 2021). "COVID 19 Fear, Stress, Anxiety, and Substance Use Among Russian and Belarusian University Students". International Journal of Mental Health and Addiction. 19 (6): 2362–2368. doi:10.1007/s11469-020-00330-z. ISSN 1557-1874. PMC 7241583. PMID 32837418.
Reznik, A., Gritsenko, V., Konstantinov, V. et al. COVID-19 Fear in Eastern Europe: Validation of the Fear of COVID-19 Scale. Int J Ment Health Addiction 19, 1903–1908 (2021).
Gritsenko, V., Konstantinov, V., Reznik, A., & Isralowitz, R. (2020). Russian Federation medical student knowledge, attitudes and beliefs toward medical cannabis. Complementary Therapies in Medicine, 48, 102274.
Konstantinov, V., Gritsenko, V., Reznik, A., & Isralowitz, R. (2022). The Impact of COVID-19 on Health and Well-Being: Foreign Medical Students in Eastern Europe. Social Sciences, 11(9), 393. https://doi.org/10.3390/socsci11090393
Konstantinov, V., Mynbayeva, A., Gritsenko, V. et al.Gaming disorder among Russian and Kazakh university students. Discov glob soc 2, 93 (2024). https://doi.org/10.1007/s44282-024-00101-4
ביבליוגרפיה

Konstantinov, V. (2017). “Role of the local population in a host country in the process of adaptation of migrants”. Social Sciences, 6 (3), 92.
Gritsenko V. V., Khukhlaev O. E., Zinurova R. I., Konstantinov V. V., Kulesh E., Malyshev I. V., ... Black A. V. (2021). “Intercultural competence as a predictor of adaptation of foreign students”. Cultural-Historical Psychology, 17 (1), pp. 102–112.
Khukhlaev O.E., Alexandrova E.A., Gritsnko V.V., Konstantinov V.V., Kuznetsov I.M. “Identification of religious groups and ethno-national attitudes in Buddhist, Muslim and Orthodox youth”. Cultural-Historical Psychology, 2019.Vol. 15, no. 3.P. 71–82
ארנסט גרובה

| --- | --- |

 לידה:  13 בדצמבר 1932 (בן 92) מינכן, רפובליקת ויימאר 
 מדינה:  גרמניה 
 שפות היצירה:  גרמנית 
 
ארנסט גרובה (נולד ב-13 בדצמבר 1932) הוא מורה גרמני וניצול שואה. גרובה מקדיש את חייו לשיתוף סיפור ילדותו בגרמניה הנאצית, ומספר את סיפור העדות עד "מאה פעמים בשנה". עם זאת, הוא כמעט ואינו מדבר על התקופה שלאחר שחרורו ממחנה הריכוז טרזיינשטט וחזרתו למינכן במאי 1945. בתקופה זו היה מעורב בפעילות במסגרת ה-FDJ (ארגון הנוער הקומוניסטי) ובמפלגה הקומוניסטית, שהייתה אז מחוץ לחוק בגרמניה המערבית. גרובה היה פעיל גם בתנועות איגודים מקצועיים, בקמפיינים נגד חימוש מחודש בשנות ה-50 ובעד איחוד גרמניה. פעילותו הפוליטית הובילה אותו לא פעם לעימותים אלימים עם המשטרה ולמעצרים. במסגרת קמפיין חלוקת עלונים עבור המפלגה הקומוניסטית (הבלתי חוקית) הוא נידון למאסר של מספר חודשים בבידוד, בעקבות פסק דין של בית המשפט הפדרלי בגרמניה.
ביוגרפיה > ילדות כ"חצי יהודי" תחת הנציונל-סוציאליסטים

ארנסט גרובה נולד במינכן. פרנץ גרובה, אביו, בא ממשפחה פרוטסטנטית : הוא היה אמן מסחרי וקומוניסט נלהב. אמו קלמנטיין הייתה יהודייה. לארנסט היה אח, בשם ורנר, ואחות, בשם רות. חודש לאחר לידתו, על רקע שנים של הקצנה פוליטית גוברת וחודשים של שיתוק פרלמנטרי, עלו הנאצים לשלטון והחלו במהירות להפוך את גרמניה לדיקטטורה חד-מפלגתית. האנטישמיות, שהייתה עד אז לא יותר מאשר מקור לסיסמאות רועשות עבור פוליטיקאים פופוליסטיים, הפכה לפתע לאבן יסוד במדיניות הממשלה. משפחת גרובה התגוררה בדירה ברחוב הרצוג-מקס, בסמוך לבית הכנסת המרכזי הישן של מינכן ("Alte Hauptsynagoge München"). בית הכנסת היה אחד הראשונים בגרמניה שהושמד על ידי המשטר הנאצי, ביוני 1938. מיד לאחר מכן הורו השלטונות לפנות את "הבתים היהודיים" באזור לשם שימוש מחדש ("entmietet"), מה שאילץ את המשפחה לעזוב את דירתם. בית הכנסת היה אחד הראשונים בגרמניה שהושמד על ידי המשטר הנאצי, ביוני 1938. מיד לאחר מכן הורו השלטונות לפנות את "הבתים היהודיים" באזור לשימוש מחדש ("entmietet"), מה שאילץ את משפחת גרובה לעזוב את דירתם. שלושת הילדים הופרדו מהוריהם: אביהם סווג כקומוניסט ואמם כיהודייה. ארנסט, ורנר ורות נלקחו לבית יתומים לשעבר, ששימש כעת כבית ילדים יהודי ברובע שוואבינג במינכן.
בתחילה נראה כי בית הילדים העניק מידה מסוימת של הגנה מפני הביטויים האכזריים ביותר של האנטישמיות הנאצית, אך מצב זה השתנה בפתאומיות באוקטובר 1941. החל מאותו חודש חויבו הילדים בבית ללבוש את הטלאי הצהוב ("Judenstern"). הם לא הורשו עוד ללמוד בבתי ספר, לנסוע בחשמליות או להיכנס לבתי קולנוע.
עם זיהויו באמצעות הטלאי הצהוב, היה גרובה נתון להקנטות ברחוב, כמו הקריאה "Hau ab, Saujud'!" (בתרגום חופשי: "עוף מפה, יהודון חזיר!"). לדבריו, זו הייתה סופה הפתאומי והאכזרי של ילדותו. הוא היה אז כבן תשע.
שנות אי-הוודאות הסתיימו בערב אחד בנובמבר 1941, כאשר 23 מילדי בית הילדים יחד עם המטפלות שלהם, שכונו על ידי הילדים "דודות", הועלו על אוטובוס והוגלו לליטא, שם נורו למוות. בין המגורשים הייתה אניטה, אהבת ילדותו בת השמונה של ארנסט גרובה. ילדי משפחת גרובה נחשבו יחסית בני-מזל. אביהם סירב להתגרש מאשתו היהודייה, ובשל כך החליטו השלטונות כי כ"יהודים למחצה" (מישלינג – Mischlinge) הם אינם נכנסים לסיווג שניתן לאלו שהיו מועמדים לגירוש. בתחילת שנת 1942 נסגר בית הילדים, והילדים שנותרו הועברו ל"מחנה צר ורטוב" ברובע מילברטשופן שבמינכן. בשנת 1943 נתנה קלמנטין גרובה, אמם של הילדים, אישור להטבילם לנצרות, בניסיון לגרום לשלטונות לשנות את סיווגם הגזעי. בשנת 1943 נתנה קלמנטין גרובה אישור לילדיה להיטבל כנוצרים על מנת שהסיווג הגזעי שלהם יוערך מחדש על ידי השלטונות. אירוע חזק שנחרת בזיכרונו של גרובה מאותה תקופה התרחש במהלך התקפת אוויר של בעלות הברית על מינכן. הוא ניסה להיכנס למקלט גדול מול בית הספר התיכון ותחנת הרכבת המרכזית, אך מישהו הבחין בטלאי הצהוב שעליו ומנע ממנו להיכנס. הוא נאלץ לחפש מחסה בין השיחים שבהגן הבוטני של מינכן הסמוך. הוא שרד את ההפצצה שזרעה הרס סביבו, אך בקושי. בהמשך, הועברו שלושת האחים ל"מחנה היהודים" ברובע ברג אם לאים במינכן. לקראת סוף שנת 1943 הם הושבו לבית הוריהם. בפברואר 1945 קיבלה המשפחה מכתב הילדים ואמם גורשו למחנה הריכוז טרזיינשטט. רק שחרור המחנה על ידי הצבא האדום ב-8 במאי 1945 הציל את חייהם.
ביוגרפיה > עד ציבורי בגרמניה המאוחדת

בשלב מסוים בסביבות 1990 החל ארנסט גרובה להפוך את העדות על חוויותיו כניצול של גזענות נציונל-סוציאליסטית למוקד מפעל חייו. מאז הוא העביר אינספור הרצאות בבית ספר בביקורים במחנה הריכוז דכאו ועסק בדיונים מובנים בבתי ספר ובמכללות שנועדו להעלות את המודעות לסכנות סביב תחיית הפשיזם. כעת, בשנות ה-80 לחייו, הוא נשאר מעורב פוליטית, בעיקר בהתנגדות לניאו נאצים ולאלה שהוא מזהה כמשכתבים מחדש של היסטוריה.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  "KZ-Kind - Jude - Antifaschist". Zeuge der Zeit: Ernst Grube (accompanying 45 minute video online in certain jurisdictions till 30 October 2023). Bayerischer Rundfunk, München. 9 בנובמבר 2018. נבדק ב-2 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Joachim Bomhard (9 בדצמבר 2011). ""Wir dürfen nicht schlafen"" (PDF). ... Der Holocaust-Überlebende Ernst Grube fordert nicht nur ein sofortiges Verbot der NPD, sondern eine ständige Auseinandersetzung mit fremdenfeindlichen Gedanken. VVN-BdA Kreisverband Augsburg & Der Freitag, Berlin. p. 4. נבדק ב-2 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Andreas Glas (20 בדצמבר 2012). "Zeit heilt keine Wunden". Der Zeitzeuge Ernst Grube verbrachte seine Kindheit im Konzentrationslager. Seit er vor einem Jahr erneut nach Theresienstadt und Belzec gefahren ist, spürt er wieder die Verzweiflung von damals. Süddeutsche Zeitung, München. נבדק ב-2 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Kerem Schamberger (6 בנובמבר 2015). "Ein Münchner, der nicht vergisst". Einer der letzten Zeitzeugen der NS-Zeit. Abendzeitung Digital GmbH & Co KG, München. נבדק ב-2 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Andreas Glas (20 בדצמבר 2012). "Zeit heilt keine Wunden". Der Zeitzeuge Ernst Grube verbrachte seine Kindheit im Konzentrationslager. Seit er vor einem Jahr erneut nach Theresienstadt und Belzec gefahren ist, spürt er wieder die Verzweiflung von damals. Süddeutsche Zeitung, München. נבדק ב-2 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Susanna Schrafstetter (2014). ""Geltungsjüdische" Jugendliche in München 1938–1945 .... Gesellschaftliche Ausgrenzung und Ghettoisierung" (PDF). Münchner Beiträge zur Jüdischen Geschichte und Kultur. Lehrstuhl für Jüdische Geschichte und Kultur an der Ludwig-Maximilians-Universität München. p. 62. ISSN 1864-385X. נבדק ב-2 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Walter Gierlich (17 במרץ 2017). "Der Unerschrockene". Bericht über den Dokumentarfilm. Süddeutschen Zeitung, München. נבדק ב-2 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Zeitzeuge Ernst Grube erzählt aus seinem Leben als verfolgter Jude im 3. Reich". Europa-Berufsschule, Staatliche Berufsschule Weiden i.d. OPf. אורכב מ-המקור ב-4 בדצמבר 2018. נבדק ב-3 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Dr. Guido Hoyer (13 בנובמבר 2017). "Georg-Elser-Preis: München ehrt Ernst Grube". Union of Persecutees of the Nazi RegimeVVN-BdA e. V (Landesvereinigung Bayern). נבדק ב-3 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Thies Marsen. "Der Münchner Ernst Grube im Porträt". haGalil, München & Tel Aviv. נבדק ב-2 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Christiane Schneider. ""Ohne die Rote Armee wäre ich nicht hier, die Rote Armee hat mir das Leben gerettet."". DKP Südbayern, München. נבדק ב-4 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012592471805171  GND: 119526891  LCCN: no2023034957  NKC: jo20231204893  VIAF: 18033831   WorldCat (עם VIAF): 18033831 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ארנסט גרובה".
קורט פולר

| --- | --- |

 לידה:  16 בספטמבר 1953 (בן 71) סן פרנסיסקו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1984 
 מקום לימודים:  תיכון לינקולן 
 בן או בת זוג:  Jessica Hendra 
 פרופיל ב-IMDb
 
קורט פולר (באנגלית: Kurt Fuller; ‏נולד ב-16 בספטמבר 1953) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
התפרסם בזכות תפקידיו בסדרות הטלוויזיה "על טבעי" ו"בניחוש חוקר" ובסרטים "מת לצעוק", "חצות בפריס", "סדנה לעצבים" ו"המרדף לאושר".
ביוגרפיה > קולנוע

פולר הופיע לראשונה כשחקן קולנוע בשנת 1987 בסרט הפולה "הנרדף".
התגלה לראשונה בדרמת העצמאית- אפוקליפטית המוערכת "מירקל מייל" בתפקיד היאפי המסומם גרסטיד.
שיחק לאחר מכן בקומדיית ההיאבקות "נו הולדס בארד" בהפקת ה-WWF בתפקיד ברל היושב ראש המנסה לצרף לתוכניתו את המתאבק המפורסם ריפ (האלק הוגאן). ב-1992 השתתף בקומדיה "עולמו של ויין" בתור מפיק הטלוויזיה ראסל פינלי.
ב-1999 שיחק בקומדיה "מגדל פיקוח" ובעיבוד הטלוויזיוני לרומן "מיכאל קולהאס".
בשנת 2000 הופיע בפרודית האימה המצליחה "מת לצעוק" בתפקיד השריף.
ב-2002 שיחק בסרטו של פול שרדר "אוטו פוקס" בתפקיד השחקן המפורסם וורנר קלמפרר.
ב-2003 שיחק בקומדיה "סדנה לעצבים" בתפקיד פרנק, הבוס של דייוויד בזניק (אדם סנדלר).
ב-2004 השתתף בדרמה המוזיקלית "ריי".
ב-2006 שיחק בדרמה "המרדף לאושר" בתפקיד וולטר ריבון, מנהל בכיר בחברה להכשרת ברוקרים אליה רוצה להתקבל כריס גרדנר (ויל סמית').
ב-2011 הופיע בסרטו המצליח של וודי אלן "חצות בפריס" בתפקיד ג'ון, אביה של אינז (רייצ'ל מקאדמס).
ביוגרפיה > טלוויזיה

ב-2003 שיחק בשישה פרקים בסדרת המתח "זהות בדויה" בתפקיד ראש סוכנות ה NSC רוברט לינדסי.
ב-2005 שיחק בעונה השנייה של הדרמה הקומית המפורסמת "עקרות בית נואשות" בתפקיד הבלש ברטון ובשלושה פרקים בסדרת הדרמה "בוסטון ליגל".
בין 2009 ל-2010 (והופעת אורח נוספת ב-2019) הופיע בסדרת האימה "על טבעי" בתפקיד המלאך זכריה.
בין 2010 ל-2011 הופיע בסיטקום "עדיף איתך" בתור ג'ואל אביהם של האחיות מדליין ומיה פוטני.
שיחק בסדרת המשטרה הקומית "בניחוש חוקר" בתור וודי חוקר מקרי המוות.
חיים אישיים

לפולר שתי בנות מאשתו השחקנית ג'סיקה הנדרה, בתו של התסריטאי הבריטי טוני הנדרה.
פילמוגרפיה

הנרדף (1987)
המייל הקסום (1988)
אלווירה, גברת האופל (1988)
מכסחי השדים 2 (1989)
איב של הרס (1991)
בינגו (1991)
עולמו של ויין (1992)
נערת לוח השנה (1993)
וירוס (1995)
תשוקה מעוותת (1996)
נאמנות מקללת (1997)
המנהל לוקח חופש (1998)
יהלומים (1999)
מגדל פיקוח (1999)
הג'ק בול (1999)
מלאכים בשדה (2000)
מת לצעוק (2000)
ג'ושוע (2002)
הבחור החדש (2002)
מאחורי המצלמה (2002)
סדנה לעצבים (2003)
ריי (2004)
המרדף לאושר (2006)
סופרהירו (2008)
Group Sex‏ (2010)
The Prankster‏ (2010)
חצות בפריס (2011)
The Silent Thief‏ (2012)
אהבה בהפרעה (2016)
מרד במשרד (2018)
Josie‏ (2018)
הפילוסופיה של פיל (2019)
Sound of Freedom ‏(2023)
The Potters‏(TBA) - דיבוב
פילמוגרפיה > טלוויזיה

לאורי היל (1992)
זה הבוש שלי (2001)
Porn 'n Chicken‏ (2002) - סרט טלוויזיה של קומדי סנטרל
זהות בדויה (2003)
בוסטון ליגל (2005)
עקרות בית נואשות (2005–2006)
יום גדול (2007-2006)
על טבעי (2009–2010)
בניחוש חוקר (2009–2012)
עדיף איתך (2010–2011)
אנחנו והם (2018)
Heathers ‏ (2018)
האמת על פרשת הארי קברט (2018)
פני הרוע (2019-הווה)
בית דין לילי (אנ') (2023)
מאיר מלובלין

| --- | --- |

שו"ת מהר"ם לובלין, ורשה, 1881
 לידה:  1558 לובלין, ממלכת פולין היגלונית 
 פטירה:  1616 (בגיל 58 בערך) 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי הישן בלובלין 
 תקופת הפעילות:  ?–1616 
 
רבי מאיר מלובלין (מכונה מהר"ם לובלין) (1558 ה'שי"ח, לובלין - ט"ז באייר ה'שע"ו 1616, לובלין) היה רב, פוסק, וממפרשי התלמוד.
תולדותיו

על פי כותבי תולדותיו נולד רבי מאיר בלובלין שבפולין בשנת ה'שי"ח (1558). אביו רבי גדליה היה בנו של המקובל רבי אשר מקראקא. כבר בילדותו נודע כעילוי. הלך ללמוד בישיבה בקראקא, שם נשא את אסתר, בתו של ראש הישיבה ואב בית הדין, רבי יצחק הכהן שפירא. ב-1582 עבר ללובלין בכוונה לייסד בה ישיבה. חמש שנים מאוחר יותר, ב-1587 חזר לקראקא למלא את מקום חותנו שנפטר והתמנה לראש ישיבה ולאב"ד. ב-1595 נתמנה לרב בלבוב, שם כיהן עד שנת 1613 אז נאלץ לעזוב את כס הרבנות בעקבות הסכסוך על הגט מווינה. חזר ללובלין, שם כיהן כרב העיר עד לפטירתו, בט"ז באייר ה'שע"ו (1616).
שיטת לימוד ופסיקה

המהר"ם היה פלפלן, ודן רבות בדברי רש"י והתוספות, דייק בכל מילה מדבריהם וברוח זו כתב את חיבורו הגדול "מאיר עיני חכמים" שנדפס לאחר מכן בסוף כרכי התלמוד בבלי, בשם "מהר"ם", בצמוד לפירושי מהרש"א ומהרש"ל החל ממהדורת אמסטרדם ה'תקט"ו. פעמים רבות הוא מתווכח עמם על הבנת פירושי הראשונים.
בפסיקה, נראה שהמהר"ם היה מאסכולת המתנגדים לקודיפיקציה שנכנסה בעקבות כתיבת השולחן ערוך, והוא מציין בספר הפסקים שלו "שו"ת מהר"ם" כי אין לסמוך בעיניים עצומות על פסקי המחבר והרמ"א (ראו למשל סוף סימן יא). מאידך, וכנראה דווקא בגלל זאת, חש כבוד עמוק כלפי המהרש"ל, כפי שמתבטא רבות בפירושיו על הש"ס, וגם נכתב מפורשות בתשובותיו.
הוא צידד ב"כחא דהיתרא" והשתדל להקל במקום הצורך.
שיטת לימוד ופסיקה > הסכסוך על הגט מווינה

בשנת 1612 סידרו רבי מנוח הענדל ורבי יהושע פלק כץ (בעל "הסמ"ע"), גט בווינה, לאשה שבעלה היה חולה, ולאחר שהבריא הבעל, הורו פוסקים רבים שהגט תקף. המהר"ם חלק על כך ובתשובה ארוכה שכתב בעניין, פסק שהאישה עדיין נשואה לבעלה, משום שתנאי הגט לא התקיימו. אומנם רבנים חשובים כבעל ה"לבוש" תמכו בעמדתו, אך מכיוון שהמהרש"א ובעל הסמ"ע התנגדו לפסקו, התעוררה מחלוקת עזה, ואחד מהרבנים החשובים בלבוב מחה נגדו בחריפות, ובשל כך נאלץ המהר"ם לעזוב את לבוב.
שיטת לימוד ופסיקה > הסכסוך עם הרז"א

בהיותו יושב על כס הרבנות בלובלין מסר שיעור על תוספות קשה ותירץ אותו בפילפול ארוך ואילו הרב שמעון וולף אוירבך (הרז"א) תירץ את התוספות על ידי הוספת אות וא"ו אחת, כאן התעוררה שאלה בין שתי קבוצות התלמידים מה עדיף, לכן פרנסי העיר החליטו לעשות הצבעה והרז"א ניצח. בהיות כך הרז"א הפך לרב העיר ואילו המהר"ם חזר לביתו.
לאחר כמה זמן הביאו את המהרש"א שיפסוק מה הדין באמת, והמהרש"א בא ואמר שידרוש בליל שבת. בליל שבת כל העיר התאספה בין כותלי בית הכנסת כדי לשמוע את המהרש"א, המהרש"א פתח ואמר שאינו יודע מדוע בא אם יש שני גדולי עולם המהר"ם והרז"א, ואמר, שעליו יש לו תירוץ שלכן בא כי זכות לו לשכון בינם, אבל על הקהל אני שואל מדוע קראו לי כששני גדולי עולם נמצאים בין כותלי העיר. ובסופו של דבר פסק המהרש"א, שכל אחד יחזור למצבו הקודם וכך היה.
תלמידים מפורסמים

השל"ה, רבי ישעיה הלוי הורביץ.
רבי מאיר כ"ץ, אביו של הש"ך.
רבי אפרים זלמן שור, מחבר "תבואות שור".
הרב יהושע העשיל חריף, מחבר "מגיני שלמה" ושו"ת "פני יהושע".
הערות שוליים

↑  הרב צבי לרר, תולדות הגאון רבי מאיר אב"ד קראקא לבוב ולובלין, ישורון לא, ירושלים, תשע"ד, עמ' תשצו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309104205171  PLWABN: 9810590806005606  GND: 129733229  ISNI: 0000 0000 7737 1273  LCCN: nr95021549  NTA: 245001441  SELIBR: 265973  VIAF: 79545076   WorldCat (עם VIAF): 79545076
אינדוס

ערך זה עוסק בנהר האינדוס. אם התכוונתם לתרבות שהתפתחה ליד הנהר, ראו .
| --- | --- |

נהר האינדוס
 מידע כללי
 אורך:  3,200 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  6,600 מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  1,165,000 קמ"ר
 מוצא:  נהרות הסנג' וגר
 יובלים:  קאבול, Suru River, Soan River, Kurram River, גומאל, Panjnad River, Shigar River, Shyok River, Haro River, גילגיט, Zanskar River 
 שפך:  הים הערבי
 מדינות באגן הניקוז:  פקיסטן פקיסטן הודו הודו אפגניסטן אפגניסטן הרפובליקה העממית של סין סין
 
 
אזור המפגש בין האינדוס לנהר זנסקר, לדאק.
נהר האינדוס ליד לה
אִינְדוֹס (מיוונית: Ἰνδός; באורדו ופנג'אבי: سندھ, סִנְדְהְ, מסנסקריט: सिन्धु, סִינְדְהוּ; בסינדית: مھراڻ, מֵהְרָאן; בפשטו: اباسین, אַבָּאסִין) הוא הנהר הגדול בפקיסטן ואחד הגדולים באסיה. אורכו 3,200 ק"מ, שטח אגן הניקוז מעל 1,165,000 קמ"ר, וספיקתו הממוצעת 6,600 מטר מעוקב לשנייה. לפני חלוקתה של תת-היבשת ההודית למדינות הודו ופקיסטן ב-1947, האינדוס היה שני רק לגנגס מבחינת חשיבות תרבותית וכלכלית לאזור. הנהר הוא מקור שמה של הודו ("אינדיה"). תחילתו של הנהר בטיבט, והוא זורם מההימלאיה לכיוון צפון-מערב דרך לדאק וקשמיר, ואז פונה דרומה כמעט לכל אורכה של פקיסטן. תרבות עמק האינדוס היא אחת מהתרבויות העירוניות הקדומות בעולם.
מסלול והידרולוגיה > מסלול

מקורו הראשוני של האינדוס הוא בטיבט; הוא מתחיל בפגישתם של נהרות הסנגה (Sengge) והגאר (Gar), שמנקזים את רכסי נגאנגלונג קנגרי (Nganglong Kangri) וגאנגדיס שן (Gangdise Shan). האינדוס ממשיך בזרימתו צפון מערבה דרך גילגיט-בלטיסטן דרומית לרכס קאראקורם (Karakoram), ושם הוא מתחיל לפנות דרומה, ויוצא מהגבעות שבין פשאוור (Peshawar) ורוואלפינדי (Rawalpindi). בנקודה זו נבנה עליו סכר, שיוצר את מאגר טרבלה (Tarbela). שאר המסלול שלו לים הוא במישורי הפנג'אב והסינד, ושם הנהר נעשה איטי ורחב. הוא עובר על יד היידראבאד, ונשפך לים בדלתה גדולה מדרום-מזרח לקראצ'י.
מסלול והידרולוגיה > מסלול > יובלים

גילגיט
גיזאר
הונזה
גומאל
זוב
קאבול
קונאר
סוטלג'
שייוק
ביאס
צ'נאב
ג'לום
רווי
מסלול והידרולוגיה > פרטים נוספים

אינדוס הוא אחד מהנהרות בעולם שבהם מתרחש נחשול גאות — שבמהלכו הגאות יוצרת נחשול מים הנע במעלה הנהר כנגד כיוון הזרם. 
אינדוס הוא גם ה"נהר האקזוטי" (נהר שעובר בעיקר בארץ שהוא לא מקבל ממנה מים) הגדול בעולם, מבחינת ספיקה.
היסטוריה וארכאולוגיה

תרבות עמק האינדוס היא אחד מהתרבויות העירוניות הקדומות בעולם. שמה באה מהמילה הסנסקריטית לנהר, "סינדהו", ממנה נפלה האות "ס" כשהמילה עברה לפרסית. מכאן הפרסים קראו לארץ הקרובה לנהר "הינדוס", והיוונים השמיטו את האות "ה", וקראו לארץ "אינדוס". שם זה ניתן לכל תת-היבשת על ידי הרומאים, וכך הגיעו לשם "אינדיה" בשפות המערביות. "הודו" העברית נמצאת בתנ"ך (לדוגמה, "מהודו ועד כוש", מגילת אסתר א א), וגם היא מגיעה מהפרסית.
בעלי חיים

בנהר האינדוס חי נהרתן האינדוס, שבעבר היה נפוץ גם ביובליו של האינדוס ואולי גם בקצוות הצפון-מערביים של המחוז ההודי פנג'אב.
ראו גם

השיטפונות בפקיסטן ב-2010
אמנת מי נהר האינדוס
ג'וש פנס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 ביוני 1982 (בן 42) סנטה מוניקה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2006 
 מקום לימודים:  דארטמות' קולג'  תיכון סנטה מוניקה 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ושוע צ'ארלס פנס (באנגלית: Joshua Charles Pence; נולד ב-8 ביוני 1982) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
ביוגרפיה

פנס נולד בסנטה מוניקה, קליפורניה. אביו הוא סוכן נדל"ן ואמו מורה בבית ספר יסודי. הוא למד בדארטמות' קולג' בהנובר, ניו המפשייר, שם היה חבר באחוות "Psi Upsilon" וגם חלק מנבחרת החתירה. הוא עבר ללוס אנג'לס בשנת 2007, ונשאר בגלל שינויים שעשה בקריירה.
קריירה

פנס הופיע לראשונה בסרט הקולנוע שומר המדינה משנת 2006, בתפקיד ללא קרדיט. לאחר מכן הופיע בסרט הקולנוע "הרשת החברתית" בשנת 2010 כטיילר ווינקלבוס, לצד ארמי האמר. פנס מילא את תפקיד טיילר ווינקלבוס במהלך הצילומים ופניו של האמר הושתלו על גופו של פנס לאחר הפקה כדי ליצור אשליה של תאומים זהים. כמו כן נעשה שימוש בצילום במסך מפוצל. כמו כן הוא גילם את קמרון ווינקלבוס בסצנות מסוימות. פנס מופיע גם בתפקיד קמע בסצנות אחרות בסרט.
בשנת 2012,  גילם פנס קצין זעיר בסרט "באטלשיפ", לצידו של ליאם ניסן (איתו עבד בעבר בסרטו של כריסטופר נולאן, "עלייתו של האביר האפל").
ביוני 2012, נבחר פנס להיות שגריר של סוכנות הסיוע הבינלאומית "Mercy Corps", וכתב בלוג בהפינגטון פוסט על הסיור הראשון בהאיטי.
פנס הופיע גם בסרט הפשע "יחידת גנגסטרים" משנת 2013 בתפקיד דאריל גייטס, ובדרמת הספורט משנת 2014 "יום הבוחר".
פנס משחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "צרות טובות", בה הוא מגלם את דניס.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | שומר המדינה | בונסמן | ללא קרדיט |
| 2009 | The Things We Carry | לאנס |  |
| 2010 | הרשת החברתית | טיילר ווינקלבוס והתאום שלו |  |
| 2012 | באטלשיפ | צ'יף מור |  |
| 2012 | The Silent Thief | אלכס ניקסון |  |
| 2012 | עלייתו של האביר האפל | רא צעיר |  |
| 2012 | איפה אלברט? (אנ') | קיווין |  |
| 2013 | יחידת גנגסטרים | דריל גייטס |  |
| 2013 | In Lieu of Flowers | אריק |  |
| 2014 | יום הבוחר | בו קלהאן |  |
| 2014 | האלג'יראי | פטריק |  |
| 2016 | Victor | ג'ימי |  |
| 2016 | לה לה לנד | ג'וש |  |