stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סטופנדמיס

| סטופנדמיס |
| --- | --- |
 המאובן במוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע
תקופה
סוף מיוקן-תחילת פליוקן, 6–5 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: צבים
תת־סדרה:: מצדדי-צוואר
משפחה:: פודוקנמיים
סוג:: סטופנדמיס
שם מדעי
 Stupendemys ‏ווד, 1976

סטופנדמיס (שם מדעי: Stupendemys) הוא סוג נכחד של צב מים מתוקים. מאובן של אחד ממיני הסוג נמצא על ידי הפלאונטולוג רוג'ר ווד (Roger C. Wood) בצפון ונצואלה בסלעים שתוארכו לתקופה שבין סוף המיוקן לתחילת הפליוקן, כחמישה או שישה מיליוני שנים לפני זמננו. מאובן נוסף של מין דומה נמצא מאוחר יותר בצפון ברזיל. עם אורך שריון של כ-3.3 מטרים, הוא אחד מהצבים הגדולים שהתקיימו אי פעם והוא מתחרה בגודלו רק עם ארכלון.
נראה שגודלו איפשר לו להישאר מתחת לפני המים למשך פרקי זמן ממושכים כשהוא ניזון מצמחי מים. מצד שני, מסתו כנראה הפריעה לו להתמודד עם זרמי מים והוא נאלץ לחיות באזור בו אין זרמים חזקים מדי. כמו כן, משקלו נעשה כבד מדי על פני היבשה והוא נמנע לצאת מהמים למעט לצורך הטלת ביצים.
מינים

עד היום נמצאו שני מינים:
Stupendemys geographicus,‏ 1976
Stupendemys souzai,‏ 2006 - שרידיו נמצאו באקרי שבברזיל. מין זה היה קטן יותר מ-S. geographicus.
סעיד מורתזווי

| --- | --- |

 לידה:  1967 (בן 57 בערך) מייבוד, איראן 
 מדינה:  איראן 
 השכלה:  אוניברסיטת אזאד האסלאמית 
 תפקיד:  שופט 
 חתימה:   
 
סעיד מוֹרתָזָווִי (בפרסית: سعید مرتضوی; נולד בשנת 1967 בעיר תָפְת (אנ'), פרובינציית יזד, איראן), שנודע בכינוי "שוחט העיתונאים", הוא משפטן איראני, ממקורביו הבולטים של הנשיא לשעבר מחמוד אחמדינז'אד. שימש כתובע רשמי של בית הדין האסלאמי המהפכני, ובין השנים 2003–2009 בתפקיד התובע הכללי של טהראן. בשנת 2010 הוכרז על ידי המועצה הלאומית להתנגדות של איראן כמי שביצע פשעים כנגד האנושות ושהוא היה קשור לעינויים ומוות אסירים במרכז המעצרים קהריזאק. ב-15 בנובמבר 2014 הורחק מכל עמדה פוליטית או משפטית לכל ימי חייו.
מורתזווי נולד בשנת 1967, ובגיל צעיר התייתם מאביו. כדי לסייע בפרנסת המשפחה החל, כנער, לעבוד בבית דפוס. בהגיעו לגיל 23, החל בלימודי משפטים, ובלימודי הדוקטורט שלו התמחה בקרימינולוגיה, וחוק העונשין. את הקריירה המשפטית שלו התחיל כסגן תובע, ולאחר מכן כראש הרשות השופטת בבאבאק, ובשנת 1994 כיהן כראש הענף למשפט ציבורי בטהראן. בהמשך כשופט בבית משפט לעובדי מדינה, ולאחר מכן כתובע הכללי של טהראן.
הערות שוליים

↑  Human Rights Violator: Saeed Mortazavi Political Prisoners - National Council of Resistance of Iran
סמל מרס

סמלו של מארס
סמל מרס (♂) הוא סמל אל המלחמה הרומי מרס; הוא מורכב מעיגול שמהיקפו יוצא חץ באלכסון למעלה וימינה. העיגול והחץ מייצגים את מגינו וחניתו של האל מרס והוא משמש במספר תחומים:
באסטרונומיה (ובאסטרולוגיה) – כוכב הלכת מאדים, ויום שלישי, הקשור לאל מארס.
בביולוגיה – סימול המין הזכרי .
באלכימיה – סימול היסוד הכימי ברזל.
היוניקוד של הסמל הוא U+2642.
ראו גם

סמל ונוס
סמל נברסקה

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  נברסקה 
 תאריך אימוץ:  1867 
 התקנים
 מוטו:  שוויון בפני החוק
 
סמל מדינת נברסקה (באנגלית: Nebraska State Seal) אומץ על ידי המדינה בשנת 1867.
תיאור הסמל

ברקע הסמל מצויה רכבת קיטור שמאחוריה הרים המסמלים את הרי המדינה. בקדמתו נראים אוניית קיטור השטה במימי נהר מיזורי, בקתת עץ, נפח העובד ליד סדן וערימת שעורים המסמלת את חשיבותם של המתיישבים הראשונים ואת החקלאות העומדת בבסיס כלכלתה של המדינה.
מעל הסמל מופיע המוטו: "שוויון בפני החוק" ("Equality Before the Law").
מסביב לסמל מופיעה הכתובת: "החותם הגדול של מדינת נברסקה, 1 במרץ 1867"
("Great Seal of the State of Nebraska, March 1st, 1867".)
סמל מרוקו

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  מרוקו 
 תאריך אימוץ:  14 באוגוסט 1957 
 
סמל מרוקו נקבע רשמית כסמל המדינה ב-14 באוגוסט 1957. הסמל עוצב על ידי הגרפיקאים גותייה והיינו (Gauthier ו-Hainaut).
הסמל הוא שלט אצולה שבחלקו התחתון מצויר פנטגרם ירוק על רקע אדום, במרכז השלט מצוירים הרי האטלס ומאחוריהם זורחת השמש.
מעל שלט האצולה מצויר כתר המסמל את בית המלוכה.
לסמל שני אריות תומכים.
תחת הסמל, על רצועת קלף כתוב בערבית:
إِنْ تَنْصُرُوا اللَّهَ يَنْصُرْكُمْ
אם תעזרו את אלוהים, יושיט גם הוא עזרה לכם.
ראו גם

דגל מרוקו
המנון מרוקו
סמל נאורו

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  נאורו 
 תאריך אימוץ:  1968 
 
סמל נאורו עוצב בשנת 1968 לאחר שהמדינה קיבלה את עצמאותה.
במרכז הסמל מופיע מגן שבחלקו העליון סמל היסוד הכימי זרחן על רקע של אריג בצבע זהב. הזרחן מסמל את המחצבים שבאי, והאריג מסמל את תושבי האי.
בחלקו התחתון השמאלי של המגן יש ציפור פרגטה על רקע האוקיינוס השקט. הציפור מסמלת את בעלי החיים באי. בחלקו התחתון הימני יש פרח קאלופילום (Calophyllum) (אנ') המסמל את הצמחייה באי.
סביב המגן יש עיטור המסמל את הלבוש המסורתי של צ'יף תושב האיים. לבוש זה, אשר נלבש בטקסים חגיגיים בלבד, כלל עלי דקל, נוצות ציפור הפרגטה, ושיני כריש.
הכוכב שמעל המגן נלקח מדגל נאורו ומעליו רשום שם האי בנאורית (באותיות לטיניות). על קלף שנמצא מתחת למגן רשום מוטו המדינה: "רצון האל קודם לכל" (באנגלית: "God's Will First").
ראו גם

דגל נאורו
המנון נאורו
| סמלי מדינות אוקיאניה |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אוסטרליה • איי מרשל • איי שלמה • אינדונזיה • ונואטו • טובאלו • טונגה • מיקרונזיה • נאורו •  ניו זילנד (איי קוק • ניואה) • סמואה • פיג'י • פלאו • פפואה גינאה החדשה • קיריבטי |  |
| שטחים תלויים | אי הפסחא • אי חג המולד • איי מריאנה הצפוניים • איי קוקוס • בוגנוויל • גואם • הוואי • טוקלאו • ואליס ופוטונה • נורפוק • סמואה האמריקאית • פולינזיה הצרפתית • פיטקרן • קלדוניה החדשה |  |
אירופה • אפריקה • אסיה • אוקיאניה • אמריקה הצפונית • אמריקה הדרומית
סמל נגורנו קרבאך

| --- | --- |

 פרטים
 תאריך אימוץ:  17 בנובמבר 1992 
 התקנים
 מגן:  דגל נגורנו קרבאך, פסל "אנחנו ההרים שלנו" ורכס הרים מושלג
 תומכים:  עיט, שלטופריו גידולים חקלאים הכוללים חיטה וענבים ולראשו כתר מוזהב
 מוטו:  ארמנית: "Լեռնային Ղարաբաղի Հանրապետություն-Արցախ" (רפבוליקת ארצאך של קרבאך ההררית)
 
סמל נגורנו קרבאך מורכב מעיט, סמל ארמני עתיק, שלראשו כתר מעוטר. על חזה העיט מגן שבראשו פנורמה של רכס הרים מושלג ובתחתיתו דגל הישות העצמאית דה פקטו. במרכז המגן מופיע פסל "אנחנו ההרים שלנו" – שידוע גם בשם "טאטיק-פאפיק", כלומר סבתא וסבא – שנמצא מצפון לבירת נגורנו קרבאך, סטפנקרט, ומהווה סמל של המורשת הארמנית בחבל נגורנו קרבאך. העיט מחזיק בטופריו גידולים חקלאים שונים הכוללים חיטה וגפן. בראש הסמל סרט מוזהב ועליו הכיתוב "רפבוליקת ארצאך של קרבאך ההררית" בארמנית.
ראו גם

דגל נגורנו קרבאך
סמל ארמניה
סמל אזרבייג'ן
סמל נווארה

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  נווארה 
 תאריך אימוץ:  1981 
 
סמל נווארה הוא סמלה הרשמי של הקהילה האוטונומית נווארה שבספרד.
הסמל מעוצב כמגן אדום שבו שמונה שרשראות זהב שיוצרות צורת צלב, סאלטייר ומסגרת סביבם. בנקודת המפגש משובצת אבן ברקת. מעל המגן מותקן כתר ממלכת ספרד.
הסמל נמצא בשימוש מתחילת המאה ה-13, אז ניצחו הנוצרים את המוסלמים באחד מקרבות הרקונקיסטה. על פי המסורת, השליט המוסלמי הקיף את אוהלו בעבדים ששימשו לו מגן אנושי או שומרי ראש, והיו קשורים זה לזה בשרשראות. הפרשים הנוצרים שברו את השרשראות ואילצו את המוסלמים לברוח, אולם זכו בשלל רב, ובתוכו אבן ברקת. ב-1513, לאחר שנווארה סופחה לכתר של קסטיליה, שולב המגן לתוך סמל הכתר וכך הוא נותר בתוך סמל ספרד עד היום.
ב-1589 הוכתר מלך נווארה כאנרי הרביעי, מלך צרפת והמגן שולב גם בסמלה של צרפת עד המהפכה הצרפתית ב-1792. המגן מופיע עד היום בסמלו של המחוז הצרפתי הפירנאים האטלנטיים שהיה בעבר חלקה הצפוני של ממלכת נווארה.
במשך השנים השתנו פרטים בסמל, כגון סוג הכתר, צורת המגן ועיטורים שנוספו סביבו. העיצוב הנוכחי נמצא בשימוש מ-1981 והוא נקבע באופן רשמי בחוקת האוטונומיה ב-4 במאי 2003.
ראו גם

דגל נווארה
סטוצ'ק

| --- | --- |
סמל סטוצ'קסמל סטוצ'ק

כנסייה בסטוצ'ק
 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  מזוביה מזוביה
 מחוז:  ונגרוב
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  890
 קואורדינטות:  52°33′00″N 21°55′00″E﻿ / ﻿52.55°N 21.916666666667°E﻿ / 52.55; 21.916666666667 
 אזור זמן:  UTC+1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיסטוצ'ק(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיסטוצ'ק(למפת פרובינציית מזוביה רגילה) ורשה ראדום פלוצק שדליץ אוסטרולנקה לודז' שוויינטו. ורמיה-מזוריה קוי. פומ.  לובלין פודלסיהסטוצ'ק(למפת פרובינציית מזוביה מוגדלת) ורשה ראדום פלוצק שדליץ אוסטרולנקה לודז' שוויינטוקז'יסקיה ורמיה-מזוריה קויאוויה פומרניה  לובלין פודלסיהסטוצ'ק  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
אנדרטה לזכר קורבנות השואה בסטוצ'ק.
סטוצ'ק (בפולנית: Stoczek; ביידיש: סטאק) הוא כפר במחוז ונגרוב שבפרובינציית מזוביה בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
היסטוריה

היישוב נזכר לראשונה בשנת 1547 ככפר כנסייתי שמגורי יהודים נאסרו בו. עם ביטול הגבלות אלה במאה ה-19 החלו יהודים להתיישב בכפר, ובתחילת המאה ה-20 התיישבו בו חסידים רבים.
בין מלחמות העולם נמנו בכפר כ-3,000 יהודים, כשלושה רבעים מתושביו, והתקיימה בו פעילות של המפלגות הציוניות, של אגודת ישראל ושל הבונד. בשנת 1937 נערך בכפר פוגרום, בו נפצעו 42 יהודים.
באמצע בספטמבר 1939 נכבש הכפר בידי הגרמנים, ואלו העלו בו באש בתי יהודים, וחטפו חלק מיהודי המקום לעבודות כפייה, חלקן במחנות עבודה. לאחר זמן קצר חויבו יהודי היישוב בענידת טלאי צהוב, והם רוכזו בגטו שהוקם ביישוב, בו מתו רבים מהם ממגפות עקב הצפיפות הרבה. בנובמבר 1941 הועברו לגטו זה כמה מאות יהודים נוספים מכפרי הסביבה.
ב-22 בספטמבר 1942 שולחו כל יושבי הגטו שביישוב למחנה ההשמדה טרבלינקה ביחד עם היהודי בצ'קי הסמוכה. מספר יהודים שהצליחו להימלט מקרונות המשא הוסגרו לגרמנים בידי איכרים פולנים.
סמוויז גמג'י

| --- | --- |

 יוצרים:  ג'ון רונלד רעואל טולקין
 גילום הדמות:  שון אסטין 
 מידע
 גזע:  הוביט
 מין:  זכר
 מקצוע:  סייף, שומר ראש, עובד משק בית, גנן
 אזרחות:  הפלך 
 דמויות קשורות
 משפחה:  רוז קוטון (אישה) ו-13 ילדים
 חברים:  בילבו בגינס ופרודו בגינס, גנדלף, מרי ופיפין ושאר אחוות הטבעת
 אויבים:  סאורון, גולום 
 
סֶמוַּיז (סם) גַּמְגִּ'י (נולד ב-2980 לעידן השלישי) הוא דמות מהארץ התיכונה מסדרת "שר הטבעות" מאת ג'ון רונלד רעואל טולקין. סם הוא הוביט פשוט, שמלווה את פרודו בגינס במסע להשמדת הטבעת האחת שיצר שר הרשע סאורון. סם הוא אחת הדמויות הראשיות בספר ונחשב בעיני רבים לגיבור הגדול של הסיפור (לצד פרודו, גנדלף וארגורן).
לפני שר הטבעות

סם הוא הבן של האמפאסט גמג'י, גנן במעון באג. לאחר שאביו פרש לגמלאות, הוא המשיך בדרכו והפך לגנן במעון באג. בילבו בגינס לימד אותו לקרוא ולכתוב וסיפר לו סיפורי הרפתקאות.
שר הטבעות

כ"עונש" על כך שהקשיב לשיחה של גנדלף עם פרודו בגינס בעניין הסכנות של הטבעת האחת, גמג'י היה הראשון שנבחר ללכת עם פרודו לריוונדל בתחילת עלילת שר הטבעות. לאחר שהגיעו לריוונדל, התנדב פרודו מרצונו החופשי לקחת את הטבעת להר האבדון שבלב מורדור ולהשמידה שם. סם, אף על פי ששוחרר ממחויבותו לגנדלף, התנדב אף הוא מרצונו ללוות את פרודו במסעו הקשה.
במהלך המסע להר האבדון הציל סם את חייו של פרודו מספר פעמים. לאחר ששילוב העכבישה תקפה את פרודו, ונדמה היה שהרגה אותו, סם לקח את הטבעת מפרודו כדי להשלים את המשימה. מכיוון שנשא אותה למשך זמן מה, הוא נחשב לאחד מנושאי הטבעת. הטבעת ניסתה לפתות אותו להשתמש בה כשהיא הראתה לו מראה של מורדור בתור גינה ירוקה, אך הוא עמד בפיתוי. לאחר מכן סם גילה שפרודו עדיין חי במגדל האורקים קירית אונגול, וחילץ אותו משם. אחרי שחילץ אותו משם, סם החזיר לפרודו את הטבעת מרצונו, ובכך גילה כוח רצון חזק ושליטה עצמית רבה. לאחר מכן, ליווה סם את פרודו אל לוע הר האבדון, כאשר בדרך הוא נאבק בגולום ולאחר השמדת הטבעת חילץ את פרודו מההר שהחל לקרוס לתוך עצמו.
לאחר מלחמת הטבעת, סם התחתן עם רוז קוטון בפלך. היו להם 13 ילדים: אלאנור הנאווה, פרודו, רוז, מרי, פיפין, גולדילוקס, האמפאסט, דייזי, פרימרוז, בילבו, רובי, רובין וטולמן. לאחר שוילי וייטפוט פרש מתפקיד ראש הפלך בשנת 7 לעידן הרביעי, סם נבחר לתפקיד לשבע תקופות רצופות של 7 שנים כל אחת.
אחרי שאשתו מתה בשנת 62 לעידן הרביעי, סם השאיר את הספר האדום עם אלאנור, ועזב את הארץ התיכונה להצטרף לפרודו בואלינור.
מקור השם

שמו הפרטי המקורי של סם, כפי שנכתב בספר האדום, הוא "בנזיר", שם שמשמעותו בלשונם של ההוביטים היא "חכם-למחצה". השם המתורגם, "Samwise", הוא צורה מודרנית של המילה "Samwîs" באנגלית עתיקה, שמשמעותה דומה.
מקורו של השם גמג'י הוא מהמילה גמג'י ששימשה באזורים הכפריים באנגליה ככינוי לצמר גפן. טולקין למד את המילה כאשר התגורר בכפר סיירהול שבאנגליה יחד עם אחיו ואמו.
אזכור במדיות אחרות

את דמותו של סם בסרט האנימציה "שר הטבעות" בבימויו של ראלף באקשי מדבב השחקן מייקל גרהם קוקס. בטרילוגיית שר הטבעות של פיטר ג'קסון מגלם אותו השחקן שון אוסטין.
הערות שוליים

↑  ג'. ר. ר. טולקין, תרגום: עמנואל לוטם, נספח ו' ל"שר הטבעות", זמורה-ביתן, 2004, עמ' 1106
| הלגנדריום של טולקין: עולם הפנטזיה של ג'>  ר. ר. טולקין |
| --- | --- | --- |
| ספרים | ראשית הימים והעידן הראשון: הסילמריליון (שלושת הסיפורים הגדולים: ילדי הורין • מפלת גונדולין • סיפורם של ברן ולות'יין)  העידן השני: סיפורים שלא נשלמו  העידן השלישי: ההוביט • שר הטבעות  כרכים נוספים: הרפתקאות תום בומבדיל • עץ ועלה • תולדות הארץ התיכונה |  |
| עיבודים קולנועיים וטלוויזיוניים | ההוביט (1977) • שר הטבעות (1978) • שיבת המלך (1980) • המצוד אחר גולום • ניצוץ של תקווה • טרילוגיית שר הטבעות (אחוות הטבעת • שני הצריחים • שיבת המלך) • טרילוגיית ההוביט (מסע בלתי צפוי • מפלתו של סמאוג • קרב חמשת הצבאות) • שר הטבעות: טבעות הכוח • סדרת הטלוויזיה "ההוביטים" • שר הטבעות: מלחמת הרוהירים |  |
| דמויות | אאומר • אאורל • אארנדיל • אורוון • אזוג • אילובטר • איסילדור • אלרונד (משפחת אלרונד) • אראגורן • ארוון • בולג • בורומיר • בילבו בגינס • בלג קותליון • ברד הקשת • ברן • גולום • גיל גלד • גילדור • גימלי • גלדור הגבוה • גלדריאל • גנדלף • הואור • הורין תליון • טואור • טורין טורמבר • לגולאס • מורגות' • מורוון אלדוון • מיגלין • מים הגמד • מריאדוק ברנדיבאק • נאזגול • ניינור ניניאל • סאורון (העין) • סארומן • סמאוג • סמוויז גמג'י • פינגולפין • פינווה • פינרוד • פרגרין טוק • פרודו בגינס • פרמיר • קירדן • רדגסט • תאודן • תום בומבדיל • תורין צינת-אלון • תינגול סיעות העלפים: האברי • האלדר • הנולדור • הטלרי • הסינדר |  |
| מקומות | מקומות כלליים: אאה • אמן • ארדה • הארץ התיכונה • הארצות הדרומיות • בלריאנד • ולינור • ים בלגירארץ ר'ון • ימת ר'ון •   מהעידן הראשון: ממלכות הארץ התיכונה • ההרים הכחולים • הימרינג • אנפאוגלית • היתלום • אנגבנד • הלקרקסה (שלוש ממלכות העלפים: גונדולין • דוריאת • נרגותרונד) מהעידן השני והשלישי: נומנור • גונדור • ארנור • מינס טירית • מורדור • ים נורנן • רוהן (רשימת מלכים) • מוריה (קהזד דום) • לות'לוריין • ריוונדל • הפלך • ארבור • יער-אופל • קירית אונגול • מיתלונד • אוסגיליאת • ברד דור |  |
| יצורים אגדיים וגזעים | אורק • אדם (אדין • דונאדין) • עלפים • גמד • דרקון • הוביט • וארג • ולאר • מיאר (איסטרי) • בלרוג |  |
| קרבות | מהעידן הראשון: מלחמות בלריאנד (דגור-נואין-גיליאת • דגור אגלרב • דגור ברגולך • נירנית ארנוידיאד • מלחמת החרון) מהעידן השני: מלחמת הברית האחרונה מהעידן השלישי: האסון בשדות הסיפנים • קרב חמשת הצבאות • מלחמת הטבעת (קרב שדות הפלנור) |  |
| שפות | קווניה • סינדרין • הלשון השחורה |  |
| שונות | מושגים • מושגים בארץ התיכונה • המועצה הלבנה • הברית האחרונה • טבעות הכוח • מיתריל • פלנטיר • תורין ושותפיו • Into the West  • כריסטופר טולקין • טולקין (סרט) • השיר האחרון של בילבו |  |
סמור (קומיקס)

| --- | --- |

סמור, אמנות מאת ריילי בראון
 סוג:  דמות משנה
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Cable #3 (יולי 1993)
 הופעה אחרונה:  Spider-Man/Deadpool #10 (דצמבר 2016)
 יוצרים:  פביאן ניצ'זה ג'ו מדוריירה
 גילום הדמות:  טי. ג'יי. מילר ("דדפול", "דדפול 2")
 מידע
 שם אמיתי:  ג'ק האמר
 כינויים:  סמור, המסתנן, הבית, קלף פראי
 סטטוס:  לא פעיל
 מקצוע:  מודיעין, arms trader
 כוחות:  ללא כוחות-על אינטליגנציה ברמה גאונית
 חבר לשעבר בקבוצה:  הידרה מנסטרוסיטים (יוצר ומנהיג) תעשיות פארקר שותף של דדפול
 אזרחות:  ארצות הברית 
 דמויות קשורות
 משפחה:  ג'ון ווירג'יניה האמר (הורים)
 
סמור (באנגלית: Weasel) או וויזל הוא דמות משנה בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס דדפול ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Cable #3 מיולי 1993, ונוצרה על ידי הכותב פביאן ניצ'זה והמאייר ג'ו מדוריירה.
סמור הוא האלטר אגו של ג'ק האמר, ידיד, עוזר, ברוקר מידע וסוחר נשק עבור דדפול. אף על פי שסמור אולי חברו הטוב ביותר של דדפול, זה האחרון עדיין מתעלל בו או פוגע בו לעיתים קרובות, בגלל מצבי הרוח התכופים שלו ומצבו הנפשי הרעוע. לאחרונה הופיע סמור כנבל בסדרת קומיקס המפגישה בין דדפול לספיידרמן, במהלכה טען כי דדפול הרס את חייו.
את דמותו של סמור מגלם בסרט הלייב אקשן "דדפול" ו"דדפול 2" השחקן טי. ג'יי. מילר.
ביוגרפיה בדיונית > מקור אפשרי, פעילויות ראשוניות עם דדפול

מקור אפשרי לדמותו של סמור גורס כי ג'ק האמר היה צעיר גאון שלמד באוניברסיטת האמפייר סטייט לצד גוון סטייסי ופיטר פארקר, שהתחרה עמו על לבה של גוון סטייסי ועל קבלת משרת התמחות תחת נורמן אוסבורן. במקביל, הגיע שכיר החרב דדפול לעבר זה, לאחר שנסע בזמן בעת קרב נגד אוונג'רס האגמים הגדולים. בהכירו את הגרסה העתידית של האמר החליט דדפול להיעזר בו לתיקון מכשיר הטלפורטציה שלו, ולשם כך התחזה לפיטר פארקר ומסר לאוסבורן מידע כוזב על היותו של האמר מכור לסמים. דדפול ניצל את דיכאונו של האמר מאובדן חלומותיו וגרם לו להשתכר ולתקן את מכשיר הטלפורטציה שלו, וייעץ לו להיות ספק נשק בעתיד. האמר הקשיב לעצתו, ונעשה לספק וסוחר נשקים המספק שירות לשכירי חרב ופושעים שונים. הוא פגש בדמותו האמיתית של דדפול לראשונה אחרי שהוא עזב את תוכנית "נשק אקס". הוא נעשה לתומך קבוע של דדפול, שהתעלל בו לעיתים קרובות. באחת מפעילותיו של דדפול בסרייבו הותקף סמור בידי נבל נוסע בזמן בשם סינסיר, שדרש לדעת את משימתו הנוכחית של דדפול. סמור גילה לסינסיר כי דדפול מחפש אחר חברתו ונסה קרלייל, והוא עזב אותו במנוחה.
סמור פיתח מערכת יחסים ידידותית אך לא קלה עם דדפול, ששיתף עמו פעולה נגד שכירי חרב אחרים במאבק לקבלת ירושתו של לורד הפשע טוליבר. מאוחר יותר החלו השניים לעבוד בבית הגיהנום, מקום מפגש של שכירי חרב המיועד להשגת עבודה. בתקופה זו נחטף סמור בידי טאסקמאסטר עבור שירותיו, והוא הציע לו להצטרף אליו תמורת סכום כספי גדול יותר משהוא מקבל תחת שירותו של דדפול. סמור סירב והחליט לחזור לשירותו של דדפול, לאחר שהוא הפגין כלפיו חמלה והבטיח להתקין חיבור טלוויזיה בכבלים לערוץ . נאמנותו לדדפול הוכחה פעם נוספת כאשר הגן על שמו הטוב של מעסיקו בבית הגיהנום, לאחר ששכיר חרב בשם טי-ריי יצא נגדו בהיעדרו. לבסוף, טי-ריי החליט להתייצב נגד דדפול באופן פיזי, ושלח את סמור ליידעו. בחיפושיו הגיע סמור לביתו של דדפול בסן פרנסיסקו, שם מצא את אלתיאה, זקנה עיוורת שדדפול כלא להנאתו בלבד. סמור החל לבקר את אלתיאה עד שהתגלה בידי דדפול, שכלא את שניים בחדר חשוך מלא בחפצים חדים ומכשירי עינויים בשם "הקופסה". כשיצא מהקופסה החליט סמור לנתק קשר עם דדפול, ולהמשיך את חייו בלי מעורבותו.
זמן מה לאחר מכן נתקל סמור בדדפול האמנזי, סייע בשיקום זיכרונותיו וגרם לחידוש הקשר ביניהם. הוא חזר לדרכיו והמשיך לעבוד עם דדפול, שבאחת מפעילויותיהם ביקש מסמור להסתנן לשורות ארגון הידרה ולאסוף עבורו מידע. דדפול שכח משהותו של סמור בארגון עד שנודע לו כי וולברין מתכנן לטבוח בבסיס הארגון בו סמור שהה, והוא חילץ אותו בסיועו של סוכן הידרה עריק בשם בוב.
ביוגרפיה בדיונית > "הבית", חולה אפס

סמור ככל הנראה נטש את דדפול, ונעשה לגיבור-על הפועל בלאס וגאס תחת הכינוי "הבית", והוא נעזר בחליפת שריון מתקדמת ומקבל מימון מבתי קזינו מקומיים. הוא נרגש מההזדמנות לצאת לקרב נגד דדפול, אותו הוא מביס וכולא בגרסה משלו לקופסה. דדפול ברח, גנב את אחת מחליפותיו של סמור, והציג את עצמו כעוזר נאמן בזהות "ויילדקארד" הבדויה. לאחר שזהותו התגלה, דדפול מתמרן את סמור וגריזלי לשורת אירועים, המובילים לפיטוריו של סמור וכליאתו בקופסה. הוא מוצא מהקופסה בידי שכיר החרב החייזרי מאצ'ו גומז כחלק מתוכניתו לאיסוף יחידת נקמה בדדפול. למרות חרדתו הרבה שרד סמור את המפגש החוזר עם דדפול, אך נהרג מאוחר יותר, ונשמתו הגיעה לגיהנום.
בגיהנום הציע השד מפיסטו לסמור את תחייתו המחודשת, בתמורה לסיוע בלכידת נשמתו של פיטר פארקר, הלא הוא גיבור-העל ספיידרמן. סמור הופיע בכדור הארץ תחת זהות "חולה אפס" המסתורי, ושכר את דדפול להרוג את פארקר בזהותו האזרחית. כדי לשכנע את דדפול להסכים להצעה שכר חולה אפס את מיסטריו להתקיף את ניו יורק וליצור הסחת דעת, בעזרתה יכל להתגנב לתעשיות פארקר ולהשתיל ראיות כוזבות המקשרות את פעילויות התאגיד לניסויים לא-חוקיים בחי אדם. כאשר דדפול הצליח במשימה, חולה אפס התחזה לפארקר וגנב את מאגר תעשיות פארקר הנוגע לפיצול גנטי. דדפול גילה כי רומה, וביקש מליידי מוות להחיות את פארקר כטובה אישית. השניים יצאו לקרב נגד חולה אפס, שהשיג דגימות DNA שלהם והשתגר מהמקום. בבסיסו יצר חולה אפס שיבוט של ספיידרמן ודדפול בשם "עכבישה קטנה", מתנקשת פסיכופתית עם כוחותיהם של ספיידרמן ודדפול שנועדה לאתגר את פארקר. אחרי שנוכח במעשיה האכזריים של הברייה שיצר, חולה אפס פנה לעזרתם של הגיבורים בחרטה על מעשיו, ונהרג בידי עכבישה קטנה.
בביקור זמני בחיים לאחר המוות התעמת דדפול עם מטופל אפס, שחשף את זהותו ומטרותיו, וציין כי הוא הובא למצבו הנוכחי בידי ההתעללות שעבר בידי דדפול. מאוחר יותר, מפיסטו פנה לסמור בנוגע למזימה הקשורה לדדפול.
סידני הולנד

סר סידני ג'ורג' הולנד (באנגלית: Sidney George Holland;‏ 18 באוקטובר 1893 – 5 באוגוסט 1961) היה ראש ממשלת ניו זילנד ה-25 בין השנים 1949–1957.
ראשית חייו

סידני הולנד נולד בגרינדייל שבחבל קנטרברי שבאי הדרומי כילד הצעיר וכבן הרביעי במשפחה של שמונה ילדים. אביו, הנרי הולנד, היה חוואי וסוחר שכיהן כראש עיריית קרייסטצ'רץ' בין השנים 1912 – 1919 והיה חבר הפרלמנט של ניו זילנד מטעם המפלגה הרפורמיסטית בין השנים 1925 – 1935. במלחמת העולם הראשונה התגייס סידני הולנד לצבא ניו זילנד ב-1915 ומאוחר יותר קודם לדרגת לוטננט משנה. הוא השתתף בקרב מסין ולאחר מכן נשלח הביתה לאחר שנפצע קשה. הוא אושפז למשך שישה חודשים ואיבד ריאה.
הולנד היה גם ספורטאי בולט ועסקן ספורט. הוא שיחק בנבחרת ההוקי שדה של קנטרברי. לאחר שפרש ממשחק הוא ניהל את נבחרת ניו זילנד בהוקי במהלך סיור באוסטרליה ב-1932 בו היא נותרה בלתי מנוצחת. הוא גם היה שופט בולט בענף ספורט זה. לאחר המלחמה הקימו הולנד ואחד מאחיו חברת הנדסה שייצרה משאבות ריסוס לחקלאות ופעלה במודל של שיתוף רווחים עם עובדיה. ב-1920 נשא הולנד לאישה את פלורנס דרייטון. השניים הביאו לעולם שני בנים ושתי בנות. בראשית חייו החזיק הולנד באמונה המתודיסטית, אך מאוחר יותר הוא הפך להיות אנגליקני.
בעקבות בחירתו של אביו של הולנד לפרלמנט ב-1925, הוא שימש כמזכירו הפרטי הבלתי רשמי ומנהל מסעות הבחירות שלו עד 1935. עקב ניסיונו, הוא צבר ידע ועניין בפוליטיקה הפרלמנטרית. במהלך השפל הגדול, היה הולנד הן לנשיא ארגון המעסיקים של קנטרברי והן של מועדון אנשי העסקים של קרייסטצ'רץ', שיצרו קשר עם הלגיון השמרני של ניו זילנד ועם המפלגה הדמוקרטית קצרת הימים, שהתנגדה לממשלת קואליציה של המפלגה המאוחדת בראשותם של ג'ורג' פורבס וגורדון קואטס. כתוצאה מניסיונו הפוליטי, פיתח הולנד סלידה מהקומוניזם.
קריירה פרלמנטרית

לאחר פרישתו של אביו של הולנד מהחיים הפוליטיים, הוא התמודד בהצלחה בבחירות של 1935 על המושב של מחוז הבחירה של קרייסטצ'רץ'-צפון, למרות שהלייבור ניצחה בבחירות אלו ניצחון סוחף. הממשלה החדשה בראשותם של מייקל ג'וזף סאבג' ושל פיטר פרייזר, שהובילה סדרה ארוכה של רפורמות כלכליות, כולל מיסודה של מדינת רווחה על בסיס הכלכלה הקיינסיאנית, הלאמת משאבי מפתח כלכליים והרחבה של מיזמי דיור ממשלתיים. בתגובה להצלחה האלקטורלית של הלייבור, התמזגו ב-1936 המפלגה הרפורמיסטית והמפלגה המאוחדת והקימו את המפלגה הלאומית של ניו זילנד, שייצגה את מגזר הייצור החקלאי ההולך וגדל.
ב-1940 החליף הולנד את אדם המילטון בתפקיד מנהיג המפלגה הלאומית. עוד קודם לכן, הוא שימש כמזכירו הפרלמנטרי של המילטון. כמנהיג המפלגה הלאומית, שאף הולנד להשיג את תמיכת מחוזות הבחירה החקלאיים של המפלגה על ידי הקמת חוות הרבעה לכבשים ובקר. בנוסף, הוא צירף למפלגה הלאומית מפלגות יריבות כמו המפלגה הליברלית, תנועת החיילים ומפלגת העם. מיזוג זה סייע לחזק את המפלגה הלאומית על בסיס ריכוז ההתנגדות למפלגת הלייבור. הולנד שימש כמנהיג האופוזיציה במשך כעשור, עד לניצחונה של המפלגה הלאומית בבחירות של 1949.
בעקבות הצטרפותה של יפן למלחמת העולם השנייה, ממשלת הלייבור הסכימה בחוסר רצון להקמתו ביולי 1942 של מנהל מלחמתי דו-מפלגתי. החלטתו של הולנד גרמה ליחסים מתוחים הן עם ממשלת הלייבור והן עם כמה מחברי הפרלמנט מטעם המפלגה הלאומית, כולל גורדון קואטס ואנדרו המילטון, שבניגוד לדעת ועידת המפלגה הלאומית הצטרפו לקבינט המלחמה כעצמאיים. התפטרותם של השניים, שהיו בעבר חברי פרלמנט מטעם המפלגה הרפורמיסטית, סייעה להולנד לחזק את שליטתו על מוסדותיה של המפלגה הלאומית.
במערכות הבחירות של 1943 ו-1946, כרסמה אט אט המפלגה הלאומית ברוב של הלייבור. יחד עם הישארותה של הלייבור בשלטון, היא נאלצה להתמודד עם אופוזיציה לוחמנית יותר בראשותה של המפלגה הלאומית. בהנהגתו של הולנד, תקפה המפלגה הלאומית שוב ושוב את הגישה הסוציאליסטית של הלייבור, שכללה בירוקרטיה, קולקטיביזים ואת עוצמתם של האיגודים המקצועיים. כמה צעדי מדיניות חשובים שקודמו על ידי המפלגה הלאומית, כללו חירות אישית, שוק חופשי, התערבות בירוקרטית מינימלית והסכמה עם מדיניות מדינת הרווחה. במהלך מסע הבחירות המוצלח של 1949, ניצל הולנד את הפחד מפני ההתפשטות הקומוניסטית במזרח אירופה, את חוסר הנכונות של ממשלת הלייבור להתמודד עם האיגודים המקצועיים המיליטנטים של עובדי הנמלים, החוקים המגבילים מתקופת המלחמה, שהיו עדיין בתוקף והאינפלציה הגואה. אסטרטגיית בחירות זו הבטיחה את ניצחונה של המפלגה הלאומית ב-30 בנובמבר 1949.