stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לוט ובנותיו

לוט ובנותיו נמלטים אל המערה בה אירע המעשה.
בריחתו של לוט: לוט ומשפחתו נמלטים מסדום. ציור מאת פטר פאול רובנס, 1625
מעשה לוט ובנותיו הוא סיפור מקראי המסופר בפרשת וירא שבספר בראשית, שהתרחש לאחר מהפכת סדום ועמורה, במהלכה מילטו מלאכי האלוהים את לוט ומשפחתו לצוֹעַר, לבקשת לוט. בהמשך נמלט לוט למערה יחד עם שתי בנותיו, לאחר שאשתו הפכה לנציב מלח כאשר הפרה את הוראתו של המלאך לא להסתכל אל סדום המוחרבת. בנותיו של לוט סברו שאין להן אפשרות להינשא לאחר שאלוהים החריב את הארץ, ומחליטות להשקות את אביהן יין, לשכרו ולערפל את הכרתו. בעודו שיכור, שכבה עמו בתו הבכורה, והרתה. למחרת שבו והשקו אותו יין לשכרה, ובתו השנייה שכבה עמו והרתה אף היא. בנותיו ילדו שני בנים: הבכורה ילדה את מואב, שלימים היה אבי העם המואבי, והצעירה את בן עמי, שלימים היה אבי העמונים.
הרקע למעשה

בעקבות ריב שהתגלע בין רועיו של לוט לרועיו של אברהם דודו, הציע אברהם ללוט שהם ייפרדו כדי למנוע חיכוכים ומריבות בין הרועים. לוט בחר לגור בסדום שבכיכר הירדן, משום שבאותה העת היה חבל ארץ זה פורה מאוד, "כגן ה'" (גן עדן).
אנשי סדום נודעו כרשעים גדולים, ולאחר שהגיעו שלושת המלאכים לאהלו של אברהם כדי לבשר לשרה שהיא עומדת להרות בן, ירדו שניים מהם אל סדום בשליחות ה' כדי לבחון אם יש סיכוי שאנשי סדום יחזרו למוטב ממעשיהם הרעים, או שמא יש להשמידם על תרבות החטא הקלוקלת שבבסיס תפיסתם.
הם התחזו לעוברי אורח, וברדת החשכה, לאחר שלוט הכניסם לביתו לארחם, אנשי העיר סבבו את הבית ודרשו ממנו להסגיר אליהם את האורחים כדי שיענו אותם במשכב זכר, ובכך ידאגו שעוברי אורח נוספים לא ירצו להגיע לסדום ולא ייפלו למעמסה על אנשי העיר: ”וַיִּקְרְאוּ אֶל-לוֹט וַיֹּאמְרוּ לוֹ אַיֵּה הָאֲנָשִׁים אֲשֶׁר-בָּאוּ אֵלֶיךָ הַלָּיְלָה הוֹצִיאֵם אֵלֵינוּ וְנֵדְעָה אֹתָם” (ספר בראשית, פרק י"ט, פסוק ה').
לוט סירב להסגיר את האורחים, והציע לאנשי סדום את שתי בנותיו במקומם: ”הִנֵּה-נָא לִי שְׁתֵּי בָנוֹת אֲשֶׁר לֹא-יָדְעוּ אִישׁ אוֹצִיאָה-נָּא אֶתְהֶן אֲלֵיכֶם וַעֲשׂוּ לָהֶן כַּטּוֹב בְּעֵינֵיכֶם רַק לָאֲנָשִׁים הָאֵל אַל-תַּעֲשׂוּ דָבָר כִּי-עַל-כֵּן בָּאוּ בְּצֵל קֹרָתִי” (ספר בראשית, פרק י"ט, פסוק ח').
אנשי העיר סירבו להצעה כיוון שרצו בהענשת האורחים, וניגשו לשבור את דלת הבית. בשלב זה חשפו האורחים עצמם כמלאכים, והכו את אנשי העיר בסנוורים כך שלא יכלו למצוא את פתח הבית. בינתיים מילטו המלאכים את לוט, אשתו ושתי בנותיו אל מחוץ לעיר וציוו עליהם לברוח אל ההרים ולא להביט לאחור בהענשת אנשי סדום על מעלליהם.
לוט ביקש מאחד המלאכים שיאפשר לו לנוס אל העיר צוער כי הוא חושש שאם ינוס אל ההרים, ייפגע בהפיכה. טענתו הייתה שהעיר חדשה ואנשיה מועטים יחסית, ולא הרבו לחטוא. המלאך הסכים ולוט ישב בצוער זמן מה. לאחר מכן חשש משהות בצוער, ונמלט אל מערה באחד ההרים הסמוכים.
במהלך המנוסה, אשתו של לוט הפרה את ציוויו של המלאך, הביטה אל הפיכת סדום ונענשה בהפיכתה לנציב מלח. לכן, כאשר הגיע לוט אל המערה, הוא היה שם רק עם שתי בנותיו.
תיאור המעשה > ההצעה

לאחר שעקר לוט מצוער אל מערה בהרים, יחד עם שתי בנותיו, סברה הבכורה שבהן שעקב חורבן הערים לא תהיה להן אפשרות להינשא ולהוליד ילדים 'כדרך כל הארץ', וטענה בפני אחותה הצעירה ממנה שאביהן זקן, ואם ישתהו, ייתכן שכבר לא יהיה פורה או ימות, וגם אין להן אדם אחר ממנו תוכלנה להרות. לפיכך, כדי להרות, אין להן ברירה אלא לשכב עם אביהן. והצעתה לאחותה הייתה שהן תשקנה את אביהן יין לשכרה, וכאשר לא יבין בנעשה עימו, הן תשכבנה עימו וכך יהיה להן סיכוי להרות:
וַיַּעַל לוֹט מִצּוֹעַר וַיֵּשֶׁב בָּהָר וּשְׁתֵּי בְנֹתָיו עִמּוֹ כִּי יָרֵא לָשֶׁבֶת בְּצוֹעַר וַיֵּשֶׁב בַּמְּעָרָה הוּא וּשְׁתֵּי בְנֹתָיו: וַתֹּאמֶר הַבְּכִירָה אֶל הַצְּעִירָה אָבִינוּ זָקֵן וְאִישׁ אֵין בָּאָרֶץ לָבוֹא עָלֵינוּ כְּדֶרֶךְ כָּל הָאָרֶץ: לְכָה נַשְׁקֶה אֶת אָבִינוּ יַיִן וְנִשְׁכְּבָה עִמּוֹ וּנְחַיֶּה מֵאָבִינוּ זָרַע
תיאור המעשה > ההצעה > הנחת היסוד שאיו איש בארץ לשאתן

לדעת המדרשים ורוב פרשני המקרא, בתו הבכורה של לוט סברה שה' הפך והשחית את העולם כולו במבול של אש, ומילט רק אותם, כפי שעשה לדור המבול כאשר השחית את העולם במבול של מים, ומילט רק את נח. ולכן, בעקבות מות אימן שהביטה על הפיכת סדום והפכה לנציב מלח, כדי להבטיח את קיום המין האנושי לא נותרה להן ברירה אלא לשכב עם אביהן.
אולם ישנם פרשנים הסוברים שבתו של לוט הניחה ש'אִישׁ אֵין בָּאָרֶץ לָבוֹא עָלֵינוּ כְּדֶרֶךְ כָּל הָאָרֶץ', משום שכולם יירתעו לשאתן לנשים הואיל והן יוצאות סדום שהאלוהים השמידה, ויחששו פן הן שנואות על ה', ומי שישא אותן ייפגע אף הוא:
רוב המפרשים פירשו, כי חשבו כי כל הארץ כסדום ועמורה שלא נשאר איש ואשה בארץ. וזהו רחוק, שהרי יצאו הם מצוער שלא נהפכה, וכן יש להם לחשוב כי שאר הארץ גם כן לא נהפכה. גם שמעו מאביהן כי סדום ועמורה מרעת יושביה נהפכה. וטוב הוא מה ששמעתי בשם יוסף קרא, כי אמרה הבכירה: לא נמצא באדם שירצה לקחת אותנו לנשים, כי יאמרו מאנשי ההפכה הן ואין ראוי להתחבר עמהן
מאידך, יש שפירשו את דבריה בצורה הפוכה, שסברה שלא נותר אדם באזור סדום שראוי לשאתן לנשים: ”אין איש בזה הגליל [האזור] ראוי לבא עלינו. "כדרך כל הארץ" שהמנהג הוא שלא תנשא האשה אלא להגון לה” (ספורנו על בראשית פרשת וירא פרק י"ט פסוק ל"א).
תיאור המעשה > ההצעה > אבינו זקן

בהתאם למחלוקת הפרשנים מדוע אין איש בארץ לשאתן לנשים, נחלקו גם בשאלה האם 'אבינו זקן' הוא נימוק לצורך לעשות מעשה בהקדם פן יבולע ללוט והן תוותרנה ללא אפשרות להקים זרע, כיוון שלא נותר איש בעולם מלבדן; או שזהו נימוק לכך שאין להן אפשרות לנדוד למרחקים לחפש אדם להינשא לו כיוון שהן אינן יכולות לעזוב את אביהן, והוא לא מסוגל למסע נדודים מאחר שהוא זקן.
תיאור המעשה > ההצעה > הסיבה למעשה הערמה

פרשני המקרא מבארים שהסיבה לכך שבנות לוט נקטו בעקבה זו כדי לשכב עם אביהן, היא מחמת הצניעות, או שחששו שיסרב, כי אפילו אדם קל ושפל בעבר לא היה שוכב עם בתו:
נשקה את אבינו יין - כלומר עד שישתכר ולא ידע מה לעשות, ונשכבה עמו. כי בידיעה לא שכב עם בנותיו, חלילה לתרבות אבינו שיעשה דבר נבלה. והודיענו בספור הזה כי אפילו אותם שאינם בני תורה ירחיקו באלה התועבות, אף כי [קל וחומר] בני תורה שראוי להם שירחיקום
תיאור המעשה > הביצוע

בלילה הראשון הייתה זו הבכורה ששכבה עימו, מבלי שיכיר במעשה. למחרת אמרה הבכורה לצעירה שתחזור על מעשה הבכורה, ולאחר שתשקנה את אביהן יין גם בלילה השני, תשכב גם הצעירה עם אביה. וכך עשתה:
וַתַּשְׁקֶיןָ אֶת אֲבִיהֶן יַיִן בַּלַּיְלָה הוּא וַתָּבֹא הַבְּכִירָה וַתִּשְׁכַּב אֶת אָבִיהָ וְלֹא יָדַע בְּשִׁכְבָהּ וּבְקוּמָהּ: וַיְהִי מִמָּחֳרָת וַתֹּאמֶר הַבְּכִירָה אֶל הַצְּעִירָה הֵן שָׁכַבְתִּי אֶמֶשׁ אֶת אָבִי נַשְׁקֶנּוּ יַיִן גַּם הַלַּיְלָה וּבֹאִי שִׁכְבִי עִמּוֹ וּנְחַיֶּה מֵאָבִינוּ זָרַע: וַתַּשְׁקֶיןָ גַּם בַּלַּיְלָה הַהוּא אֶת אֲבִיהֶן יָיִן וַתָּקָם הַצְּעִירָה וַתִּשְׁכַּב עִמּוֹ וְלֹא יָדַע בְּשִׁכְבָהּ וּבְקֻמָהּ
על פי פשט הפסוקים לא ידע לוט כלל בנעשה עמו (וְלֹא יָדַע בְּשִׁכְבָהּ וּבְקוּמָהּ), ולכן בלילה השני לא נשמר מלהשתכר שוב, וכך יכלה בתו השנייה לשכב עמו.
אולם חז"ל קבלו במסורת שעל המילה 'ובקומה' יש ניקוד (אחת מהאותיות הנקודות שבספר התורה), המורה על כך שמילה זו נדרשת שלא כפשוטה, ולאור זאת דרשו חכמים שלוט כן הרגיש במידת מה 'בקומה' של הבכורה מן המשכב עמו, ולמרות זאת לא נזהר מלשתות לשכרה ביום השני מתוך ידיעה שבתו השנייה עשויה לשכב עמו כמו הבכורה:
תנא משום רבי יוסי בר רב חוני: למה נקוד על וי"ו 'ובקומה' של בכירה? לומר, שבשכבה לא ידע, אבל בקומה ידע. ומאי הוה ליה למיעבד? מאי דהוה הוה! [מה היה לו לעשות? מה שהיה היה] נפקא מינה, דלפניא אחרינא לא איבעי למישתי חמרא [היה לו להיזהר בערב שלאחר מכן מלשתות יין]
ובמדרש אחר בארו חז"ל שעל אף שבנות לוט סברו שהדבר מותר היות שהניחו שלא נותר אדם בעולם מלבדם,. לוט ידע שאברהם וביתו, לפחות, ניצלו, ולכן לא הייתה הצדקה מבחינתו למשכב, ואי זהירותו נבעה מתוך הימשכותו אחר תאווה זו. והדבר בא לידי ביטוי בכך שלעתיד ה' הזהיר את עם ישראל מקשרי חיתון עם זכרי מואב ועמון, שכן אביהם, לוט, לא נהג בצניעות, אך עם נקבותיהם אין איסור חיתון, כי אימותיהם של עמים אלו נהגו בצניעות:
'בלילה הוא' - לא נאמר 'ההוא'. אלא 'הוא', כלומר, כי הוא עצמו השכים להשתכר... עד שהרגיש הזרע ויצא, וידע 'בקומה' מתחתיו, לכך נקוד על 'ובקומה'. ולפי שהרגיש וידע בקומה, היה לו להזהר עוד, שלא ישתכר ביין כל זמן שמייחדת עמו כדי שלא ירגילוהו לעבירה, שאע"פ שהן סבורין שאין איש בעולם בלעדיו, אבל הוא ודאי יודע כי אברהם וכל ביתו וארצו ניצול, וק"ו ממנו, אלא מתחלה היה להוט אחר בולמוס של עריות, לכך האכילו מבשרו [זימנו לו שישכב עם שאר בשרו, בנותיו], ולפיכך זכרי עמון ומואב נתרחקו מקהל ה', והבנות טהרו [הותרו] לבוא בקהל, כי אמותיהן נתכוונו לשם שמים
תיאור המעשה > התוצאה

תוכניתן של הבנות צלחה, ושתיהן הרו בעקבות המעשה. כאשר ילדה הבכורה את תינוקה, קראה לו 'מואב', לאמר: מן האב הריתי. ממואב יצא העם המואבי. וכאשר ילדה הצעירה את תינוקה, קראה לו 'בן עמי', לאמר: מעמי (משפחתי) נולד ילד זה. ובכך רמזה שנולד מאביה. מבן עמי יצא העם שנקרא במקרא בדרך כלל 'בני עמון', אולם נהוג לכנותו בקיצור 'עמון':
וַתַּהֲרֶיןָ שְׁתֵּי בְנוֹת לוֹט מֵאֲבִיהֶן: וַתֵּלֶד הַבְּכִירָה בֵּן וַתִּקְרָא שְׁמוֹ מוֹאָב הוּא אֲבִי מוֹאָב עַד הַיּוֹם: וְהַצְּעִירָה גַם הִוא יָלְדָה בֵּן וַתִּקְרָא שְׁמוֹ בֶּן עַמִּי הוּא אֲבִי בְנֵי עַמּוֹן עַד הַיּוֹם
חז"ל מבארים שעל אף שהיה מקובל בידם שאין אשה נקלטת בהריון מביאה ראשונה, היות שקרום הבתולים עדיין קיים, והן לא היו נשואות עד אז, מכל מקום מחמת רצונן להוליד ילדים להמשכיות המין האנושי, הן מתחו והוציאו את קרום הבתולים כלפי חוץ כדי לאפשר היקלטות בהריון.
רות המואבייה, אם סבו של דוד המלך, היא מצאצאי מואב. ונעמה העמונית, אם רחבעם בן שלמה המלך, היא מצאצאי בני עמון.
לשם מצווה נתכוונו > קריאת שמות הילדים על שם המעשה

על אף הביקורת של חז"ל כלפי הבכורה שחושפת את שורשי הריונו של בנה מואב, בקריאת שמו; בהקדמה לחלק השמיני של סדרת הספרים 'אגרות משה' הביאו נכדי מחבר הספר מעשה שהרב פיינשטין נכח בו, ממנו עולה סיבת הדבר, כפי שבנות לוט עצמן בארו בחלום לאדם שדיבר בגנותן:
"בתחילת חורף תרפ"ב, חלה אחד מבעלי הבתים ונפל למשכב במין חולי מוזר ולשונו התנפחה בפיו. כאשר תקיף ליה עלמא [תקף חוליו והחמיר לכדי גסיסה] ורבנו בא לבקרו, ביקש החולה להוציא כל איש מעליו, וסיפר לרבנו את סיבת חליו. לדבריו, שבוע קודם לכן בשבת פרשת 'וירא' הקשה כיצד זכו בנות לוט שהמשיח יהיה מצאצאיהן, אף שלא בושו בגילוי עריות שעשו, והודיעו שבניהן הם מאביהן, ודיבר עליהן בדרך בזיון. בלילה הופיעו בחלומו שתי נשים זקנות מאד שראשן ופניהן מכוסים, ואמרו שהן בנות לוט. הן הוסיפו ואמרו לו ששמעו את טענתו, ובאו מעולם האמת לענות לו.
הן טענו שהיו יכולות לומר שמאחר שהן ממשפחת אברהם וניצלו בדרך נס מסדום, לא היו תולים בהם מעשה זנות, והיו יכולות לייחס לעצמן כל מעשה נס. כך שהיו יכולות לומר שנתעברו מן השכינה כביכול, ולייסד דת חדשה כנצרות. והן קראו לבניהן 'עמון' ו'מואב' להודיע שכאשר אשה מתעברת - יש לוולד תמיד אב בשר ודם. בזכות זה זכו ויצא מהן המשיח האמיתי.
עוד אמרו שהוא חטא חטא גדול כאשר דיבר עליהן בדרך בזיון. מאחר שהוא דבר עליהן בזלזול - הוא ייענש מידה כנגד מידה כמרגלים, ותשתרבב לשונו ותתנפח בחולי משונה, וכך ימות. כשסיים האיש לספר את סיפורו, היסב את פניו אל הקיר ונפטר לעולמו. רבנו ראה בכך עניין אמיתי, מאחר שההסבר נראה לו הסבר אמיתי"
"שיכור כלוט"

בהלכה, שיכור כלוט הוא הגדרה למצב בו אדם איבד את הקשר עם הסובב אותו מחמת שכרותו, בדומה לשכרותו של לוט שלא הבין בנעשה עמו מחמת שכרותו, ועל כן הוא נחשב כשוטה הפטור מכל מצוות התורה, כולל הענשתו על חטאים שעשה בהיותו שיכור, עד התפכחותו משכרותו:
שיכור - מקחו מקח וממכרו ממכר. עבר עבירה שיש בה מיתה - ממיתין אותו, מלקות - מלקין אותו, כללו של דבר: הרי הוא כפיקח לכל דבריו, אלא שפטור מן התפלה... אמר רבי חנינא: לא שנו אלא שלא הגיע לשכרותו של לוט, אבל הגיע לשכרותו של לוט - פטור מכולם.
בנוסף לכך, אם קיים שיכור זה מצוות או ברך ברכות בעת שכרותו, אין הדבר נחשב לו כקיום אותן מצוות וברכות, וכשיתפקח, מחויב לשוב ולקיים המצווה או לברך הברכה:
וכל זה כשלא הגיע לשכרותו של לוט, דאי לאו הכי [שאם לא כך, שהוא שיכור כלוט] - כשוטה יחשב לגמרי לכולי עלמא, ופטור אז מכל המצות, על כן, אפילו בדיעבד אם קרא אז ובירך - לא מיפטר [נפטר מחובת המצווה או הברכה] בכך, שהרי פטור היה באותה שעה, וחייב אח"כ לחזור ולקרות ולברך. פרי חדש ופרי מגדים
ראו גם

אשת לוט
מואב
עמון
גנבת זרע
איסור גילוי עריות
לקריאה נוספת

יוכי ברנדס, הפרק "אמו של מואב", שבע אימהות הוצאת זמורה ביתן, 2010, עמ' 15–71
מתודלקים

| --- | --- |

 סוגה:  פעולה 
 שחקנים:  ניק זאנו  שלי הניג 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 הפקה
 מפיקים בפועל:  ג'ון הורביץ, היידן שלוסברג, ג'וש הלד 
 הפצה:  נטפליקס 
 שידור
 רשת שידור:  נטפליקס 
 תקופת שידור מקורית:  30 בנובמבר 2023 
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
מתודלקים (באנגלית: Obliterated) היא סדרת פעולה אמריקאית שנוצרה על ידי ג'ון הורביץ, היידן שלוסברג וג'וש הלד. בסדרה מככבים ניק זאנו ושלי הניג. הסדרה בת שמונת הפרקים הוקרנה בבכורה בנטפליקס ב-30 בנובמבר 2023.
תקציר העלילה

צוות מבצעים מובחר ומיוחד המורכב מאנשי מבצעים מכמה חילות בצבא ארצות הברית ושירותי המודיעין של ארצות הברית חובר כדי למנוע מרשת טרור קטלנית לפוצץ את לאס וגאס. הם משלימים את המשימה וחוגגים עם לילה בעיר. מין, סמים ואלכוהול נצרכים באותו לילה לרוב. הם מגלים שהפצצה הגרעינית שהם ניטרלו הייתה מזויפת, והצוות חייב להילחם בשיכרונם כדי למצוא את הפצצה האמיתית כדי להציל את העיר.
שחקנים ודמויות > תפקיד ראשי

ניק זאנו - צ'אד מקנייט, קצין בכיר באריות הים
שלי הניג - אווה וינטרס, קצינת CIA וראש צוות
טרנס טרל - טראנק, קצין ראשי בחיל הים
אליסון גורסקה - לאנה, נערה מהמסיבה
סי תומאס האוול - האגרטי, טכנאי חבלה וסילוק פצצות וסמל בצבא ארצות הברית
יוג'ין קים - קפטן פול יונג, טייס מסוקים של חיל האוויר האמריקני
פאולה לאזארו - אנג'לה גומז, צלפת בחיל הנחתים האמריקאי וסמלת
קימי ראטלדג' - מאיה לרנר, מומחית מחשבים של NSA
שחקנים ודמויות > תפקיד משנה

קארל למבלי - לנגדון, ראש ה-CIA
דייוויד קוסטבייל - מדוקס, פעיל שוק שחור
קוסטה רונין - איוון קוסלוב, סוחר נשק
לינדזי קראפט - יאני, זמרת טרקלין
טוביאס ילינק - ארן
מיני מילס - ג'ן, בתו של פול
זאק זגוריה - בלאסט, החבר של ג'ן
ג'ייסון מנטזוקאס - קולו של זוג, הגרמלין שפול יאנג הטייס הוזה לאחר שלקח פטריות
שחקנים ודמויות > תפקיד אורח

וירג'יניה מדסן - מארג'
לורי פטי בתור- סוזן המטורפת
קלייב סטנדן - ליאם
איבן ג'ורה - ולאד
קסטון ג'ון - מר דוגן
הפקה

ג'ון הורביץ, היידן שלוסברג וג'וש הלד יוצרי סדרת הטלוויזיה קוברה קאי יצרו את "מתודלקים. באוקטובר 2019, חברת ההפקות TBS נתנה אישור להפקת סדרה בת עשרה פרקים; עם זאת, הסדרהנ הועברה מאוחר יותר מ-TBS לנטפליקס ואלה צימצמו את הסדרה לשמונה פרקים. הורביץ, שלוסברג והלד גם ביימו, ודינה הילייר הייתה שותפה להפקה. ניק זאנו ושלי הניג לוהקו לתפקידים הראשיים, ומאוחר יותר לוהקו טרנס טרל, אליסון גורסקה, סי תומאס האוול, יוג'ין קים, פאולה לאזארו וקימי ראטלדג'. ליהוק לתפקידים חוזרים נוספים וכוכבי אורח פורסמו באוקטובר 2022.
הפצה

הסדרה הוקרנה לראשונה בנטפליקס ב-30 בנובמבר 2023.
עקרון המחיקה של לנדואר

עקרון המחיקה של לנדואר או בקיצור עקרון לנדואר (באנגלית: Landauer's principle) הוא עקרון פיזיקלי בתרמודינמיקה ובתורת האינפורמציה, המצביע על קיומו של חסם תחתון לאנרגיה שיכולה להשתחרר תוך כדי ביצוע תהליך לא הפיך על האינפורמציה של מערכת פיזיקלית. בצורה יותר ספציפית, הטענה היא שכל מהלך לא הפיך שנעשה על אינפורמציה של מערכת - בין היתר מחיקת ביט של אינפורמציה (ומכאן שמו - "עקרון המחיקה") אך גם תהליכים נוספים כמו רשימת ערך חדש על ביט קיים ללא קשר לערכו הקודם או מיזוג של שני תאים לתא אחד, יגרור עליה כלשהי באנטרופיה של הסביבה שאינה יכולה לרדת מערך מינימלי חיובי כלשהו.
עקרון לנדואר תואר לראשונה בקצרה על ידי הפיזיקאי רולף לנדואר במאמר שלו משנת 1961, שם תיאר מערכת פיזיקלית פשוטה שביצוע מחיקה של חלק מהאינפורמציה שבה יוצר חום מינימלי כלשהו, שכיום מכונה חסם לנדואר או גבול לנדואר. תוצאה זו נתמכה מספר פעמים על ידי מאמרים מאוחרים יותר ונחשבת כיום לקונצנזוס התקף במספר רב של מערכות חישוביות, אף על פי שבעת המודרנית חסם לנדואר לא מאתגר ממשית את היעילות האנרגטית של מחשבים מאחר שטמפרטורות נמוכות גבול זה קטן בכמה סדרי גודל מהחום האופייני הנפלט בחישובים סטנדרטיים.
לעקרון לנדואר יש מספר שימושים מרכזיים בקישור בין תורת האינפורמציה לתוצאות מוכרות בתרמודינמיקה. הוא מספק הסבר משכנע לתופעות תרמודינמיות מוכרת כמו השד של מקסוול ומנוע סילארד ומהווה גם כיום נושא מרכזי לדיון במגוון רחב של פורומים.
מבוא ואינטואיציה > אינפורמציה והאנטרופיה של שאנון

עם התפתחות המכניקה הסטטיסטית כפי שהיא מנוסחת בעת המודרנית תודות לפיזיקאים בולטים בתחום, ביניהם בולצמן, פלאנק, דביי ועוד רבים נוספים, נבע הרצון לתת פירוש אינטואיטיבי לחלק מהגדלים הפיזיקליים שהיא עוסקת בהם, ביניהם מושג האנטרופיה. כיום הקשר האדוק שיש בין אנטרופיה למספר המצבים האפשריים שמערכת יכולה לתפוס בתנאים נתונים, בין היתר לפי העובדה שמערכות סגורות עם אנרגיה קבועה (צבר מיקרוקנוני), האנטרופיה של המערכת מקיימת את הקשר הישיר -
S=k_{B}\ln \left(g\right)
כאשר  g פונקציית הריבוי של המערכת שנותנת את מספר המצבים המיקרוסקופיים המתאימים למצב מקרוסקופי נתון של מערכת עם אנרגיה ספציפית,  S האנטרופיה, ו -  k_{B} קבוע בולצמן. תוצאות דומות מוכללות יותר מתקבלות בצברים נוספים כפי שהראה בולצמן. לכן מקובל כיום לתאר אנטרופיה כגודל המתאר את כמות ה - ”סדר“ שיש למערכת, מאחר שבדר“כ ניתן לצפות שמערכות עם יותר סימטריות יימצאו נדירות יותר לעומת מערכות ”מבולגנות“ - עם פחות כללים שיגבילו את כמות האפשרויות הזמינות.
במקביל לאותו רעיון, עלתה סוגיה נוספת מצד אנשים שעסקו בתורת האינפורמציה דוגמת קלוד שאנון. נשאלה השאלה האם ניתן להצביע על קיומה של אנטרופיה שנובעת לא בהכרח מקשר ישיר למערכות פיזיקליות, אלא בצורה יותר כללית בתור גודל שיכול לאפיין בצורה דומה למסרים, ובפרט תמונות וסימולציות - שגם כן מחזיקות בתכונה דומה של קשר ישיר בין הריבוי של מצבים אפשריים לכמות הסדר שאפשר להגדיר לה. לשם כך נוצר הצורך להפוך את הדיון הנ“ל ליותר פורמלי במטרה לקשר בסופו של דבר בין שני סוגי האנטרופיות שניתן לדון עליהן.
מתוך מניע אינטואיטיבי שיובן בהמשך, שאנון הגדיר את האינפורמציה של קבלת ערך כלשהו  x מתוך דגימה של משתנה המקרי  X (או לייתר דיוק, לקבלת הודעה  x כלשהי) -
I_{X}\left(x\right)=I\left(X=x\right)\equiv -\log _{2}\left(P\left(X=x\right)\right)=\log _{2}\left({\frac {1}{P\left(X=x\right)}}\right)
כאשר  P\left(X=x\right) ההסתברות לקבל תוצאה  X=x ונהוג לקחת את הלוגריתם בבסיס 2 מאחר שבדר“כ רוצים למדוד את האינפורמציה ביחידות ביטים. מושג זה מתלכד מבחינה איכותית לפחות עם האינטואיציה של אינפורמציה - ככל שלמצב אפשרי כלשהו יש יותר סיכוי להימצא במערכת, הוא יימצא יותר פעמים, והאינפורמציה של המצב תשאף לאפס (“צריכה“ של פחות ביטים). בהמשך להיגיון זה ניתן להגדיר את המיצוע של כל האינפורמציות, בממוצע משוקלל כאשר כל אינפורמציה של מצב מגובית בהסתברות שלו. כך ניתן לקבל את האנטרופיה של שאנון -
H=\sum _{possible\,x}P\left(X=x\right)I_{X}\left(x\right)=-\sum _{possible\,x}P\left(X=x\right)\log _{2}\left(P\left(X=x\right)\right)מושג זה מתלכד עם הצורה הכללית יותר של אנטרופיה -  S=-\sum P\left(x\right)\ln \left(P\left(x\right)\right) . למעשה, במקרים מסוימים נהוג לעבוד עם ההנחה של אדווין ג'יינס לפיה שתי האנטרופיות הנ“ל שקולות וצריך להתקיים עד כדי קבוע -  S=k_{B}H (כל עוד בוחרים נכונה את בסיס הלוגריתם באנטרופיית שאנון). מכאן למעשה ניתן להסיק את השקילות המלאה בצורה מבוססת, ועל מנת להשתמש בה בשביל לפתור מערכות דינמיות יש צורך בחידוד הקשר בין פעולות שונות שניתן לעשות על אינפורמציה - לתהליכים תרמודינמיים. נושא זה נחקר רבות גם בזמנים אלו.
התקדמויות נוספות

התוצאה שהראה לנדואר זכתה לתמיכה מצד מאמרים מסוימים, והופרכה חלקית במספר מאמרים אחרים.
בשנת 1999 פרסמו צמד החוקרים ג'ון ארמן וג'ון ד. נורטון מאמר ובו התנגדו חרוצות לשימוש בעקרון לנדואר על מנת לתרץ בעיות דמויות השד של מקסוול, בטענה שמערכות תרמודינמיות כאלו ניתנות לפתרון ללא שימוש כלל בחישובים הכוללים אינפורמציה. לטענתם,ההנחה שסיבת הכישלון של המערכת קשורה בכשל אינפורמטיבי אינטרינזי כלשהו, שקיים לה גורע מהיכולת להסביר אותה.
בשנת 2003 פרסם בנט מאמר ובו הוא מחדד עקרונות פורמליים בעקרון לנדואר ותוקף מספר טענות מרכזיות של פיזיקאים, וביניהם ארמן ונורטון, שטענו לחוסר הרלוונטיות של עקרון לנדואר בעת המודרנית, בין אם מכיוון שממילא לא ניתן להתקרב אליו מבחינה מעשית ובין אם לטענתם גם תהליכים לא הפיכים יכולים להתבצע באופן שבו לא תושקע אנרגיה. לטענת בנט, עקרון לנדואר דורש שיפור מבחינת הניסוח המדויק וכמו כן מחקר תאורטי נוסף בנושא מציאת החסם המדויק והמקרים בהם הוא תקף. החשיבות המודרנית של עיקרון זה היא ”פדגוגית בלבד“, במטרה להציג את הרעיון בתור מודל מעוגל שבא להדגיש את ההבדל המהותי שיש בין תהליכים לוגיים הפיכים ללא הפיכים.
בשנת 2011 פרסמו זוג חוקרים מאוניברסיטת סטארטקלייד מאמר ובו תוצאה שהפריכה חלקית את הטענה של לנדואר. לטענתם, תחת אותם תהליכים לא הפיכים לוגית האנטרופיה אכן עולה אך האנרגיה לא בהכרח עולה כתוצאה ישירה מכך כפי שסבר לנדואר. במקום פליטת חום לסביבה, האנטרופיה הנוספת יכולה מבחינה תאורטית באותה מידה לגרור שינוי בגודל התנע הזוויתי של החלקיקים במערכת, ובאופן כללי בכל גודל שמור אחר שלה. פליטת אנרגיה, לפי מסקנה זו, היא מקרה פרטי של התוצאה המוכללת.
בשנת 2012 נעשה ניסיון מצד חוקרים לאשר את עקרון לנדואר באמצעות חיקוי פיזיקלי של הפעולה המקורית שחקר לנדואר. החוקרים הציבו ביט אינפורמציה בפוטנציאל עם שתי נקודות מינימום בעזרת שיטות אופטיות ושינו את הפוטנציאל באמצעות לייזר במטרה להסיר את ההפרדה בין שני המצבים ובכך לבצע מחיקה של האינפורמציה. בניסוי נמדדו בהצלחה כמויות מזעריות של חום ששוחרר בתהליך.
בשנת 2014 פרסמה קבוצת חוקרים מאמר נוסף שבו אישרו פעם נוספת את אמיתות קיומו של חסם לנדואר.
באותה שנה, פורסם מאמר מצד חוקר באוניברסיטת טוקיו שבו נעשה שימוש בהתקדמויות אחרונות בתחום של מכניקה סטטיסטית מחוץ לשיווי משקל על מנת לסתור חלקית את אחת ההנחות שלנדואר השתמש בהן בפיתוחיו, והיא שכל תהליך לא הפיך לאינפורמציה של המערכת הוא גם לא הפיך מבחינה תרמודינמית. לטענתם, תהליכים יכולים להיות לא הפיכים לוגית אך הפיכים תרמודינמית, ובאותה מידה יכולים גם להתקיים תהליכים הפיכים לוגית אך לא תרמודינמית. לכן כתוצאה מכך, קיימים בהכרח תהליכים שהאנטרופיה בהם נשארת קבועה (כתוצאה מההפיכות התרמודינמית), ולכן ביצוע התהליך הלא הפיך לאינפורמציה שלה - לא יגרום לעלייה באנטרופיה ולפליטת חום, בסתירה לעקרון לנדואר.
בשנת 2016 פרסמה קבוצת חוקרים מאמר שבו אישרו בשנית את קיומו של חסם האנרגיה על ידי שימוש בלייזר על מנת למדוד פליטות אנרגיות מזעריות כתוצאה פעולות שנעשו על ננומגנטיים בודדים דמויי ביטים.
בשנת 2018 נעשה ניסיון נוסף מצד חוקרים באוניברסיטת קיוטו להרחיב את הפרשנות של חסם לנדואר לתורת הקוונטים על ידי שימוש בננו-מגנטים מולקולריים כמערכות בעלות אינפורמציה אפקטיבית. התוצאות הצביעו על קיום של חסם אנרגטי, בהתאמה למקרה הקלאסי.
ראו גם

השד של מקסוול
תורת האינפורמציה
אנטרופיה בתרמודינמיקה ובתורת האינפורמציה
הערות שוליים

1 2  Charles H. Bennett, Notes on Landauer’s principle, reversible computation, and Maxwell’s Demon, 2003
1 2  Rolf Landauer, Irreversibility and Heat Generation in the Computing Process, 1961
↑  ההגדרה של שאנון משתמשת במינוח של הודעות ומסרים, אך היא שקולה לחלוטין להגדרה הסטטיסטית העושה שימוש במשתנים מקריים.
1 2  Takahiro Sagawa, Thermodynamic and Logical Reversibilities Revisited, 2014
↑  למעשה התנאי המדויק הוא שכמות הקלטים שנכנסים נשער נמוכה מכמות הפלטים. דוגמאות לכך יכולות להיות הפעולות -  NOT,\,AND,\,OR,\,XOR ועוד.
↑  Charles H. Bennett, The thermodynamics of computation - a review, 1982
↑  John Earman, John D. Norton, EXORCIST XIV: The Wrath of Maxwell’s Demon. Part II. From Szilard to Landauer and Beyond, 1999
↑  Joan A. Vaccaro and Stephen M. Barnett, Information erasure without an energy cost, 2011
↑  Antoine Bérut; Artak Arakelyan; Artyom Petrosyan; Sergio Ciliberto; Raoul Dillenschneider; Eric Lutz, Experimental verification of Landauer’s principle linking information and thermodynamics, 2012
↑  Yonggun Jun, Momčilo Gavrilov, and John Bechhoefer, High-Precision Test of Landauer’s Principle in a Feedback Trap, 2014
↑  Hong, Jeongmin; Lambson, Brian; Dhuey, Scott; Bokor, Jeffrey, Experimental test of Landauer’s principle in single-bit operations on nanomagnetic memory bits, 2016
↑  Rocco Gaudenzi; Enrique Burzuri; Satoru Maegawa; Herre van der Zant; Fernando Luis, Quantum landauer erasure with a molecular nanomagnet, 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7759353-4 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "עקרון המחיקה של לנדואר".
בית דין לילי

| --- | --- |

 סוגה:  קומדיית מצבים
 יוצרים:  ריינהולד ויג 
 פרסים:  פרס ג'נסיס 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 מספר עונות:  9 
 מספר פרקים:  193 
 הפקה
 מפיק:  לינווד בומר 
 הפצה:  האחים וורנר טלוויזיה 
 מוזיקה:  ג'ק אליוט 
 אורך פרק:  25 דק' 
 שידור
 רשת שידור:  NBC 
 רשת שידור בישראל:  הטלוויזיה הכללית
 תקופת שידור מקורית:  4 בינואר 1984 – 31 במאי 1992 
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
בית דין לילי (באנגלית: Night Court) היא קומדיית מצבים אמריקאית ששודרה במקור ברשת NBC בין 4 בינואר 1984 עד ל-31 במאי 1992 במשך תשע עונות וכללה בסך הכול 193 פרקים.
בישראל הסדרה שודרה בשנות ה-90 בערוץ הראשון.
תקציר העלילה

עלילה הסדרה מתרחשת במשמרת הלילה של בית משפט עירוני ברובע מנהטן במהלך משמרת הלילה. המשפטים נערכים בראשות השופט הצעיר והאקסצנטרי הרולד "הארי" סטון (בגילומו של הארי אנדרסון). לאורך הסדרה הארי וצוותו מטפלים במגוון רחב של תיקים יוצאי דופן.
הדמויות הראשיות

השופט הרולד "הארי" סטון (מגולם על ידי הארי אנדרסון) – שופט צעיר ואקסצנטרי. קוסם חובב ואוהב במיוחד ג'אז.
דן פילדינג (מגולם על ידי ג'ון לארוקט) – תובע נרקיסיסט.
כריסטין סאליבן (מגולמת על ידי מארקי פוסט) – סנגורית אינטליגנטית ואמפתית.
בול שאנון (מגולם על ידי ריצ'רד מול) – אדם גבוה וקירח בעל מראה חיצוני קשוח. משמש לעיתים רבות כקול ההיגיון. לוחם לשעבר במלחמת וייטנאם.
מק רובינסון (מגולם על ידי צ'ארלס רובינסון) – פקיד בית הדין.
רוז ראסל (מגולמת על ידי מרשה וורפילד) – פקידת בין הדין בעלת מראה חיצוני קשוח. מצטרפת לצוות בעונות המאוחרות יותר של הסדרה, והופכת במהרה לדמות מרכזית בדינמיקה של בית המשפט.
סדרת ההמשך

בדצמבר 2020 הוכרז לראשונה ש-NBC מפתחת סדרת המשך ל"בית דין לילי". לארוקט חזר לגלם את פילדינג, בעוד שהדמות המרכזית בסדרה מגולמת על ידי מליסה ראוש אשר משחקת את דמותה של השופטת אבי סטון, בתו של הארי סטון. התוכנית מופקת על ידי אולפני האחים וורנר. הסדרה עלתה לשידור ברשת NBC ב-17 בינואר 2023.