stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מארי אנטואנט (סרט, 2006)

| --- | --- |

 מבוסס על:  Marie Antoinette: The Journey 
 בימוי:  סופיה קופולה 
 הופק בידי:  סופיה קופולה, רוס כץ, פרנסיס פורד קופולה 
 תסריט:  סופיה קופולה, אנטוניה פרייזר 
 עריכה:  שרה פלק 
 שחקנים ראשיים:  קירסטן דנסט  ג'ייסון שוורצמן  ג'ודי דייוויס  רוז ביירן  מולי שאנון  שירלי הנדרסון
 מוזיקה:  ז'אן-פיליפ ראמו 
 צילום:  לנס אקורד 
 מדינה:  יפן, ארצות הברית, צרפת 
 חברת הפקה:  American Zoetrope 
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  צרפת 24 במאי 2006 בצרפת ארצות הברית 20 באוקטובר 2006 בארצות הברית
 משך הקרנה:  123 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט המבוסס על יצירה ספרותית, סרט ביוגרפי 
 מקום התרחשות:  צרפת 
 תקציב:  40 מיליון דולר
 הכנסות:  60.9 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   marieantoinette
 פרסים:  פרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר (מילנה קנונרו) 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
מארי אנטואנט (באנגלית: Marie Antoinette) הוא סרט דרמה היסטורית אמריקאי משנת 2006, שנכתב ובוים על ידי סופיה קופולה. הסרט עוקב אחר חייה של מארי אנטואנט, מלכת צרפת, בשנים שקדמו למהפכה הצרפתית. את דמותה של המלכה מגלמת השחקנית קירסטן דנסט. הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה בפסטיבל הקולנוע בקאן, שם התמודד על פרס דקל הזהב. הסרט זכה בפרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר בטקס האוסקר ה-79.
עלילה

הסרט נפתח עם הצגת דמותה של מארי אנטואנט (מגולמת על ידי קירסטן דנסט) כנערה צעירה, יפהפייה ונאיבית, בתה של הקיסרית מריה תרזה (מריאן פיית'פול). בגיל 14, היא נשלחת מאוסטריה לצרפת על מנת להינשא ללואי דופן צרפת (אותו מגלם ג'ייסון שוורצמן), במטרה לחזק את היחסים בין המדינות. עם הגעתה לצרפת, מארי אנטואנט נפרדת ממשפחתה ומדינת הולדתה. היא פוגשת את מלך צרפת, לואי ה-15 (ריפ טורן) ואת בעלה לעתיד. ככל שעובר הזמן, מארי אנטואנט חווה תחושת ניכור ובדידות הולכת וגוברת בחצר המלוכה. אנשי החצר מזלזלים בה ומאשימים אותה בכישלון בהבאת יורש. הלחץ הציבורי והביקורת הגוברת גורמים למארי אנטואנט להרגיש מבודדת ומותקפת. היא מוצאת מפלט בחברת מעגל קטן של חברים, ביניהם מריה תרזה, נסיכת למבל (מרי ניי) . מארי אנטואנט, בתור נערה צעירה מתקשה להסתגל לחיים הנוקשים והטקסיים של החצר הצרפתית והיא מביעה את חוסר שביעות רצונה מהפרוטוקול המחמיר וההתנהגות הפורמלית, ומעדיפה לבלות את זמנה בפעילויות פנאי ובבילויים. התנהגותה זו נתפסת כבוז למסורת ולמלוכה, ומחריפה את הביקורת עליה. בנוסף אנטואנט מסרבת בתוקף לפגוש את מאדאם דו בארי, פילגשו של לואי ה-15 (אותה מגלמת אסיה ארג'נטו) . מריה תרזה, אמה של מארי אנטואנט, ממשיכה לשלוח מכתבים לבתה, בהם היא מעניקה עצות שונות כיצד לשפר את נישואיה ולזכות בחיבתו של לואי. העצות אינן עוזרות למארי אנטואנט, שמתקשה ליישם אותן והתסכול הגובר מהמצב מוביל אותה לחפש נחמה בפעילויות אחרות כגון הימורים ואופנה. חוסר היכולת של מארי אנטואנט ולואי להביא ילדים יוצר לחץ עצום על הזוג הצעיר. האשמה מוטלת על כתפיה של מארי אנטואנט, שנתפסת כאשמה בכישלון הנישואים. הלחץ החברתי והפוליטי גובר, והיעדר יורש מאיים על השושלת. בשנת 1778, מארי אנטואנט ילדה בת, מארי תרז על שם אמה. ככל שמארי אנטואנט מתבגרת, היא מוצאת נחמה ופרטיות בטירת פטיט טריאנון, אחוזה קטנה ואינטימית בורסאי. פטיט טריאנון משמש כמקום מפלט עבור המלכה, שם היא יכולה להתרחק מהפרוטוקול הנוקשה של החצר ולבלות זמן עם חבריה הקרובים. מארי פוגשת את אקסל פון פרסן (ג'יימי דורנן), ברון שוודי הצעיר והנאה ובין השניים מתפתח קשר רומנטי עמוק, שמספק למארי אנטואנט את תשומת הלב והחיבה שהיא מחפשת אך גם מעורר שמועות ורכילות בחצר. בזמן שמארי אנטואנט נהנית מחייה הראוותניים, המצב בצרפת הולך ומחמיר. המחסור במזון, העלייה במחירי הלחם וההתפרעויות ברחובות מעידים על משבר כלכלי וחברתי עמוק. התדמית הציבורית של מארי אנטואנט נפגעת קשות, והיא נתפסת כמלכה אדישה לסבלם של העם. כשהמהפכה הצרפתית פורצת עם נפילת הבסטיליה ב-14 ביולי 1789, משפחת המלוכה מחליטה להישאר בצרפת, בניגוד לרוב אנשי החצר. הפריזאים המתפרעים מאלצים אותם לעזוב את ורסאי לפריז. הסרט מסתיים עם העברה של משפחת המלוכה לטווילרי. סצנת הסיום של הסרט היא חדר השינה של מארי אנטואנט בוורסאי, שנהרס על ידי פורעים זועמים.
צוות השחקנים

קירסטן דנסט בתפקיד הראשי כמארי אנטואנט
ג'ייסון שוורצמן בתפקיד לואי ה-16
ג'ודי דייוויס בתפקיד אשת אצולה ומנהלת חצר המלוכה
ריפ טורן בתפקיד לואי ה-15
אסיה ארג'נטו בתפקיד מאדאם דו בארי
אלכסנדר וויבר בתפקיד שארל אחיו של לואי
רוז ביירן בתפקיד יולנדה דה פולסטרון, אשת סודה וחברתה של מארי אנטואנט
שרה אדלר בתפקיד מריה תרזה, נסיכת סבויה
סבסטיאן ארמסטו בתפקיד לואי השמונה עשר
דני יוסטון כיוזף השני אחיה של מארי אנטואנט
ג'יימי דורנן בתפקיד אקסל פון פרסן
מרי ניי בתפקיד מריה תרזה לואיזה מסבויה, נסיכת למבל
גלריה

התלבושות שלבשה קירסטן דאנסט בסרט, בתערוכה מארי-אנטואנט ב-2019
קופה

הסרט פתח בצורה מרשימה בארצות הברית ובקנדה, עם הכנסות גבוהות בימים הראשונים להקרנה. עם זאת, ההצלחה הזו לא נמשכה לאורך זמן, והסרט דעך במהירות בקופות והכניס 15,962,471 דולר בצפון אמריקה ו-60,917,189 דולר ברחבי העולם, מול תקציב הפקה של 40 מיליון דולר בעוד שהשוק הבינלאומי הגדול ביותר של הסרט היה ביפן, שם הוא הרוויח הכנסות של למעלה מ-15 מילון דולר.
הערות שוליים

↑  Jeremy Bentham, 929 From Charles[? Wyatt 23 September 1793], Athlone Press, 1981-01-01
↑  Caroline Fox, 1880 FROM CAROLINE FOX 10 October 1805, Oxford University Press, 1988-05-12, עמ' 333–334
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb146653617 (data)  GND: 7558605-8  LCCN: n2006088981  VIAF: 316752239   WorldCat (עם VIAF): 316752239
מיה מוטלי

מיה אמור מוטלי (באנגלית: Mia Amor Mottley;‏ נולדה ב-1 באוקטובר 1965) היא פוליטיקאית ועורכת דין, המכהנת כראש ממשלת ברבדוס השמינית וראש מפלגת הלייבור של ברבדוס (אנ'). מוטלי היא האישה הראשונה המכהנת בתפקיד ראש ממשלת ברבדוס. היא גם ראש הממשלה הראשונה של ברבדוס אחרי שינוי שיטת הממשל ממונרכיה חוקתית לרפובליקה פרלמנטרית.
מוטלי הובילה בוועידת האקלים ב-2022 את התביעה למדינות העשירות לקחת אחריות על הנזקים האקלימיים שגרמו למדינות עניות. כמו כן, סוף הוועידה נחתם הסכם אובדן ונזק לפיצוי מדינות עניות שנפגעו מאסונות הקשורים למשבר האקלים.
ביוגרפיה

מוטלי נולדה בברבדוס ב-1965. היא מגיעה ממשפחה של פוליטיקאים. סבה, ארנסט דיטון מוטלי, היה ראש העיר הראשון של ברידג'טאון וחבר בית הנבחרים מטעם המפלגה הלאומית של ברבדוס. אביה ודודה גם היו נציגים בבית הנבחרים.
מוטלי למדה בתיכון בבית הספר הבינלאומי של האו"ם בניו יורק ובקווינס קולג', סנט ג'יימס בהסבנדס ברבדוס. את לימודיה האקדמיים עשתה בבית הספר לכלכלה של לונדון ובאוניברסיטת לונדון.
קריירה פוליטית

מוטלי התחילה את הקריירה הפוליטית שלה בשנת 1991. בין השנים 1991 ל-1994 שרתה כחברת פרלמנט אופוזיציונרית בבית העליון מטעם מפלגת הלייבור של ברבדוס. בספטמבר 1994, בגיל 29, היא מונתה לשרת החינוך והנוער בממשלתו של אואן ארתור. מוטלי הייתה הפוליטיקאית הצעירה ביותר שמונתה לתפקיד שר בברבדוס. באוגוסט 2001 מונתה כיועצת משפטית לממשלת ברבדוס והייתה לאישה הראשונה המכהנת בתפקיד זה; ובמקביל שרתה כשרת השיכון. שנתיים לאחר מכן, הפכה מוטלי לסגנית ראש הממשלה וליושבת ראש המועצה החברתית של ברבדוס ולסגנית יושבת הראש של המועצה הכלכלית של ברבדוס. בעקבות השינויים בממשלה, בפברואר 2006 מונה מוטלי לשרת הכלכלה והפיתוח.
מוטלי גם הייתה חברה בדיאלוג הבין-אמריקאי (אנ').
בשנת 2008 מפלגת הלייבור של ברבדוס הפסידה בבחירות ומוטלי ניצחה את ראש הממשלה היוצא אואן ארתור בבחירות על ראשות האופוזיציה. היא הייתה האישה הראשונה שכיהנה בתפקיד. מוטלי הודחה מתפקידה כיושבת ראש בסוף 2010. בבחירות בפברואר 2013 מפלגתה הפסידה בבחירות והיא נבחרה כיושבת ראש האופוזיציה.
קריירה פוליטית > ראש ממשלה

ב-24 במאי 2018, נבחרה מוטלי כראש ממשלת ברבדוס, כאשר מפלגתה זכתה בבחירות בהישג חסר תקדים של כל 30 המושבים בפרלמנט והייתה למפלגה הראשונה בהיסטוריה שזוכה בהישג זה. בנוסף זכתה המפלגה ב-72.8% מהקולות – האחוז הגבוה ביותר שהשיגה מפלגה אי פעם בבחירות הכלליות בברבדוס.
בשנת 2020 בזמן הנאום מן הכס, הודיעה ממשלתה של מוטלי כי היא מתכוונת לבטל את המלוכה בברבדוס ושאליזבת השנייה תסיים את תפקידה כמלכת ברבדוס והמדינה תהפוך ממונרכיה חוקתית לרפובליקה פרלמנטרית. ברבדוס תשמור על מערכת פרלמנטרית, עם נשיא בעל תפקידים טקסיים. בהודעה מטעמה, אמרה מוטלי כי הגיע הזמן שברבדוס "תשאיר מאחור את העבר הקולוניאלי שלנו".
ב-12 באוקטובר 2021, מוטלי ומנהיג האופוזיציה, הציעו למושלת הכללית המכהנת, הוד רוממותה סנדרה פרנלה מייסון, לשמש כמועמדת לתפקיד הנשיא הראשון של ברבדוס. היא נבחרה ב-20 באוקטובר ונכנסה לתפקיד ב-30 בנובמבר 2021 בטקס נכח גם צ'ארלס, נסיך ויילס.
בבחירות בינואר 2022 זכתה מפלגתה של מוטלי, מפלגת הלייבור של ברבדוס, בכל שלושים המושבים בפרלמנט והיא הושבעה, בשנית, כראשת הממשלה.
קריירה פוליטית > יוזמת בריג'טאון

בוועידת האקלים בשארם א-שייח' ובוועידת האקלים בגלזקו, מוטלי הייתה לדוברת הבולטת של המדינות המתפתחות. היא קראה למדינות העשירות, לדאוג למדינות העניות הסובלות אסונות אקלימיים שנובעים עיקר מההשפעות ההרסניות של המדינות העשירות. ”אנחנו היינו אלו שהדם, הייזע והדמעות שלהם מימנו את המהפכה התעשייתית [...] והאם עלינו להתמודד עם סיכון כפול, שנצטרך לשלם את המחיר [הסביבתי והכלכלי] כתוצאה מאותם גזי חממה מאז המהפכה התעשייתית? זה לא הוגן מיסודו".”
היוזמה הציעה פתרון לאתגר של המדינות המתפתחות שנדרשות לממן תוכניות להפחתת פליטות גזי חממה והסתגלות לשינוי אקלים. עד כה, המדינות העשירות חילקו כ-100 מיליארד דולר בשנה במענקים והלוואות. אך, צורך השנתי של המדינות המתפתחות עומד על טריליוני דולרים.
יוזמת בריג'טאון הציעה שחלק מהמימון על סך 650 מיליארד דולר יגיע מקרן המטבע הבין-לאומית בצורת זכויות משיכה מיוחדות למשך 20 שנה למימון המתמודדות עם משברים אקלימיים במדינות מתפתחות. מוטלי התבססה על תקדים בה הקרן נתנה, מענק אחד פעמי באותו הסכום, במטרה לתמוך בשיקום מדינות העולם ממשבר הקורונה. לצד המענק בנקים אזוריים לפיתוח יעניקו טריליון דולר בהלוואות בריבית נמוכה להוצאות אקלים במדינות מתפתחות. נשיא צרפת, מקרון, היה ראשון שתמך בפומבי ביוזמה ואליו הצטרפו ראשי וראשות מדינות. יוזמת בריג'טאון הוגדרה כרפורמה בקרן המטבע הבינלאומית ובבנק העולמי.
הערות שוליים

1 2  Patrick Greenfield, Fiona Harvey, Nina Lakhani and Damian Carrington, Barbados PM launches blistering attack on rich nations at Cop27 climate talks, the Guardian, ‏2022-11-07 (באנגלית)
↑  LSE alumna Mia Mottley elected Barbados' first female prime minister, ‏Fri 25 May 2018
↑  Caribbean Elections Biography | Mia Amor Mottley, caribbeanelections.com
↑  "Barbados elects Mia Mottley as first woman PM". BBC News (באנגלית בריטית). 2018-05-25. נבדק ב-2022-12-30.
↑  Barbados General Election Results 2018, www.caribbeanelections.com
↑  "Barbados' first female PM explains why it's time to replace the Queen as head of state". ABC News (בAustralian English). 2020-09-17. נבדק ב-2022-12-31.
↑  Jon Sharman, Barbados to remove Queen as head of state and declare republic, The Independent, ‏2020-09-16 (באנגלית)
↑  Kirsteen Paterson, Barbados just appointed its first president as it becomes a republic, .thenational.scot, ‏20th October 2021
↑  ‘Slavery was an atrocity,’ Prince Charles says as Barbados becomes republic, The Independent, ‏2021-11-30 (באנגלית)
↑  Mottley, Marshall sworn in after BLP 30-0 win, www.nationnews.com, ‏2022-01-20 (באנגלית אמריקאית)
1 2  Catherine Osborn, The Barbadian Proposal Turning Heads at COP27, Foreign Policy, ‏November 11, 2022 (באנגלית אמריקאית)
↑  Gelles, David (2022-12-14). "A Powerful Climate Leader From a Small Island Nation". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2023-01-15.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1214843700  VIAF: 2600159639255843290001   WorldCat (עם VIAF): 2600159639255843290001 
מוטלי נואמת בוועידת האו"ם
מרתה לואיז, נסיכת נורווגיה

| --- | --- |

 לידה:  22 בספטמבר 1971 (בת 53) בית החולים של אוניברסיטת אוסלו, ריקסהוספיטלט, אוסלו, נורווגיה 
 שם לידה:  Prinsesse Märtha Louise av Norge 
 מדינה:  נורווגיה נורווגיה
 השכלה:  Smestad skole  אוניברסיטת אוקספורד  Bjørknes Private School  Waterstock House Training Centre  Kristelig Gymnasium (1990)  Oslo University College 
 בן זוג:  דורק ורט
 פרסים והוקרה
 הצלב הגדול של מסדר הנסיך אנריקה (13 בפברואר 2004)  מסדר הפיל (1992)  אביר הצלב הגדול של הוורד הלבן של פינלנד  הצלב הגדול של מסדר המופת האזרחי  אביר הצלב הגדול של מסדר הבז  מסדר הכוכב של ירדן 
 
מרתה לואיז, 2009
מרתה לואיז, נסיכת נורווגיה (נולדה ב-22 בספטמבר 1971) היא בתו הבכורה של מלך נורווגיה האראלד החמישי.
ביוגרפיה

מרתה לואיז נולדה ב-22 בספטמבר 1971 באוסלו, ליורש העצר דאז - האראלד, נסיך הכתר של נורווגיה ולנסיכה סוניה. הסנדקים שלה היו אולף החמישי, מלך נורווגיה, מרגרטה, נסיכת שוודיה, פלמינג ולדמר, רוזן רוזנבורג, רגנהילד, נסיכת נורווגיה, דאגני הרלדסן והאקון הרלדסן, סבה וסבתה מצד אימה, נילס יורגן אסטרופ ואילמי רידרבולד. עם לידתה הייתה השנייה בסדר הירושה אולם איבדה את מקומה לטובת אחיה הצעיר הנסיך הוקון כתוצאה מחוק העדפת הבן הבכור שהיה קיים אז. החוק שונה בשנת 1990, אך לא למפרע, כך שכיום נמצאת הנסיכה במקום הרביעי בסדר הירושה, אחרי אחיה הצעיר, הנסיך הוקון ושני ילדיו.
מרתה לואיז היא פיזיותרפיסטית מוסמכת, לאחר שסיימה תואר באוסלו והתמחות במאסטריכט, הולנד, אולם היא לא עוסקת במקצוע זה, אלא בהוצאת אלבומים של סיפורים עממיים ושירה. ב-1 בינואר 2002 היא פתחה עסק משלה, ולאחר התייעצות עם אביה היא ויתרה על התואר הנסיכה המלכותית והחלה בתשלומי מס הכנסה.
הנסיכה גם מגדירה את עצמה כ-clairvoyante, אדם בעל תפיסה על-חושית.
ב-24 במאי 2002 נישאה מרתה לואיז לארי בן, סופר, בצעד מעורר מחלוקת.[דרוש מקור] לזוג שלוש בנות. ב-5 באוגוסט 2016 נפרדו בני הזוג וילדיהם היו במשמורת משותפת, ובשנת 2017 התגרשו השניים, ואלו היו הגירושין הראשונים במשפחת המלוכה הנורווגית. בדצמבר 2019 התאבד בעלה לשעבר.
ב-מאי 2019, הנסיכה הודיעה שהיא מנהלת מערכת יחסים עם אזרח אמריקאי, שמאן בסגנון עצמי בשם דורק ורט. מערכת היחסים ביניהם הובילה לביקורת רבה. ב-יוני 2022 הודיעו הזוג שהם מאורסים, וב-31 באוגוסט 2024 התחתנו השניים בעיירה גייראנגר.
משפחתה

ב-24 במאי 2002 התחתנה מרתה לואיז עם ארי בן, ממנו נולדו לה 3 בנות:
מאוד אנג'ליקה (נולדה ב-2003)
לאה איזדורה (נולדה ב-2005)
אמה טלולה (נולדה ב-2008)
הערות שוליים

↑  Norway's Princess of the Paranormal under fire, The Local, ‏16 בספטמבר 2014
↑  Erin Vanderhoof, Gwyneth Paltrow, a Clairvoyant Princess, and the Latest Royal Controversy, Vanity Fair, ‏7 באוגוסט 2019
↑  מרתה לואיז, נסיכת נורווגיה באתר המלוכה הנורווגי
↑  Norway’s Princess Martha Louise reveals relationship with American shaman, The Star (באנגלית)
↑  AP (2023-09-13). "Norwegian princess to wed Hollywood 'shaman' Durek Verrett". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2024-08-27.
↑  ענבל חננאל, הנסיכה והשמאן: נסיכת נורבגיה נישאה ל"מכשף", במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 1 בספטמבר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810648834505606  BIBSYS: 90408972  GND: 128563354  ISNI: 0000 0001 0866 1290  KulturNav: 7e34a987-a439-4f48-ac80-ab3a0411e40b  NKC: xx0199236  NLK: KAC201113984  VIAF: 5987855   WorldCat (עם VIAF): 5987855
סופיה אוגוסטה מהולשטיין-גוטורפ

סופיה אוגוסטה מהולשטיין-גוטורפ (בגרמנית: Sophie Augusta von Holstein-Gottorp;‏ 5 בדצמבר 1630 - 12 בדצמבר 1680), הייתה נסיכה ויורשת עצר. בתו של פרידריך השלישי, דוכס הולשטיין-גוטורפ, ואשתו של יוהאן השישי, נסיך אנהלט-צרבסט.
ביוגרפיה

סופיה אוגוסטה נולדה ב-5 בדצמבר 1630 בטירת גוטורפ, לפרידריך השלישי, דוכס הולשטיין-גוטורפ ולמריה אליזבת, דוכסית סקסוניה, בתם של יוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה ומגדלנה זיבילה, דוכסית פרוסיה.
ב-16 בספטמבר 1649 התחתנה סופיה אוגוסטה עם יוהאן השישי, נסיך אנהלט-צרבסט, ממנו נולדו לה 14 ילדים. בשנת 1667 מת בעלה, ובנה קרל, נסיך אנהלט-צרבסט עלה לשלטון במקומו. מכיוון שקרל היה קטין, הפכה סופיה אוגוסטה לעוצרת במקומו עד הגיעו לבגרות בשנת 1674.
ב-12 בדצמבר 1680 מתה סופיה אוגוסטה בקוזוויג, והיא בת 50 שנה.
משפחתה

ב-16 בספטמבר 1649 התחתנה סופיה אוגוסטה עם יוהאן השישי, נסיך אנהלט-צרבסט, ממנו נולדו לה 14 ילדים:
יוהאן פרידריך, נסיך הכתר של אנהלט-צרבסט (1650–1651).
גאורג רודולף, נסיך הכתר של אנהלט-צרבסט (1651–1652).
קרל, נסיך אנהלט-צרבסט (1652–1718).
אנטון גינטר, נסיך אנהלט-מיהלינגן (1653–1714).
יוהאן אדולף מאנהלט-צרבסט (1654–1726).
יוהאן לודוויג הראשון, נסיך אנהלט-דורנבורג (1656–1704).
יואכים ארנסט מאנהלט-צרבסט (1657–1658).
מגדלנה סופיה מאנהלט-צרבסט (1658–1659).
פרידריך מאנהלט-צרבסט (1660).
הדוויג מריה אלאנורה מאנהלט-צרבסט (1662).
סופיה אוגוסטה, נסיכת אנהלט-צרבסט (1663–1694), התחתנה עם יוהאן ארנסט השלישי, דוכס סקסוניה-ויימאר.
בת מתה (1664).
אלברכט מאנהלט-צרבסט (1665).
אוגוסט מאנהלט-צרבסט (1666–1667).
סופיה שרלוטה מהנובר

סופיה שרלוטה מהנובר (בגרמנית: Sophie Charlotte von Hannover;‏ 30 באוקטובר 1668 - 1 בפברואר 1705), הייתה אחותו של ג'ורג' הראשון, מלך בריטניה ואשתו של פרידריך הראשון, מלך בפרוסיה.
ביוגרפיה

סופיה שרלוטה נולדה ב-30 באוקטובר 1668 באיבורג, לארנסט אוגוסט, דוכס בראונשווייג-לינבורג ולסופיה, נסיכת פפאלץ, בתם של פרידריך החמישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ ואליזבת סטיוארט, נסיכת אנגליה וסקוטלנד. בעת לידתה היה אביה הנסיך-בישוף של בישופות אוסנבריק, ובשנת 1672 עברו בני המשפחה לאוסנבריק. בשנת 1679 ירש אביה מאחיו יוהאן פרידריך, דוכס בראונשווייג-לינבורג את נסיכות קאלנברג, ובני המשפחה עברו להנובר.
בתקופת ילדותה ביקרה סופיה שרלוטה עם אמה בממלכת צרפת, במטרה להשיאה ללואי, הדופן הגדול, אולם הלה התחתן לבסוף עם מריה אנה ויקטוריה, דוכסית בוואריה. לבסוף התחתנה סופיה שרלוטה ב-8 באוקטובר 1684 עם פרידריך, נסיך הכתר של ברנדנבורג, בנו של פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג. בשנת 1688 מת חמיה פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, ובעלה עלה לשלטון במקומו כפרידריך השלישי, הנסיך הבוחר מברנדנבורג. בתחילה התערבה סופיה שרלוטה בניהול הנסיכות ובפוליטיקה, ואף הביאה להדחתו של אברהרד פון דאנקלמן מתפקיד הקנצלר בשנת 1697.
בשנת 1695 עברה סופיה שרלוטה להתגורר בארמון ליצנבורג, שתוכנן בסגנון אדריכלות בארוק על ידי האדריכל ארנולד נרינג. בשנת 1700 קיבל בעלה פרידריך היתר מלאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה להחזיק בתואר "מלך", והוכתר יחד עם סופיה שרלוטה למלך פרוסיה. לאחר הכתרתם של הזוג כמלכי פרוסיה, הורחב הארמון שיועד במקורו להיות "ארמון קיץ" (Sommerhaus) על ידי האדריכל אאוזנדר פון גתה.
סופיה שרלוטה התכתבה הרבה עם גוטפריד וילהלם לייבניץ, וטרחה ללמוד צרפתית, אנגלית ואיטלקית, מלבד לגרמנית שהייתה שפת האם שלה. סופיה שרלוטה הקיפה את עצמה בפילוסופים ותאולוגים כאיסק דה בוסובר, דניאל ארנסט יבלונסקי וג'ון טולנד, ובכך נתנה השראה לייסוד האקדמיה הפרוסית למדעים. בנוסף אהבה סופיה שרלוטה מוזיקה, ואף ניגנה בצ'מבלו.
ב-1 בפברואר 1705 מתה סופיה שרלוטה בהנובר, בעת ביקור אצל אמה, כתוצאה מדלקת ריאות. לאחר מותה קרא פרידריך את ארמון ליצנבורג, את גניו ואת כל האזור שבו הוא שוכן, לזכרה, על שמה - ארמון שרלוטנבורג.
משפחתה

ב-8 באוקטובר 1684 התחתנה סופיה שרלוטה עם פרידריך הראשון, מלך בפרוסיה, ממנו נולדו לה שני בנים:
פרידריך אוגוסט מברנדנבורג (1685–1686)
פרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה (1688–1740)
יחסי וייטנאם–מקסיקו

| יחסי וייטנאם–מקסיקו |
| --- | --- |
וייטנאם: מקסיקו


וייטנאם: מקסיקו
שטח (בקילומטר רבוע)
331,210: 1,964,375
אוכלוסייה
101,295,157: 131,407,294
תמ"ג (במיליוני דולרים)
429,717: 1,788,887
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,242: 13,613
משטר
רפובליקה סוציאליסטית: רפובליקה פדרלית

יחסי וייטנאם–מקסיקו הם היחסים הדיפלומטיים בין וייטנאם למקסיקו. שתי המדינות חברות ב-APEC, בפורום שיתוף הפעולה מזרח אסיה-אמריקה הלטינית ובאו"ם.
היסטוריה

מקסיקו ווייטנאם הן שתי מדינות שחולקות היסטוריה משותפת בעובדה ששני העמים היו בהשפעתה של האימפריה הצרפתית השנייה: המושבה של הודו-סין הצרפתית (כולל וייטנאם) והאימפריה המקסיקנית השנייה קצרת-הימים שנתמכה על ידי צרפת. בשנת 1945 הכריזה וייטנאם על עצמאות מצרפת ועד מהרה נכנסה וייטנאם למלחמת הודו-סין הראשונה (1946–1954) ולאחר מכן למלחמת וייטנאם (1955–1975). במהלך מלחמת וייטנאם מקסיקו נותרה נייטרלית. לאחר סיום המלחמה באפריל 1975, שתי המדינות כוננו במהרה יחסים דיפלומטיים באותה השנה. מאוחר יותר באותה שנה, וייטנאם פתחה שגרירות במקסיקו סיטי ומקסיקו בעקבותיה פתחה שגרירות בהאנוי בשנת 1976; עם זאת, מקסיקו סגרה את שגרירותה בשנת 1980 בגלל סיבות כלכליות. מקסיקו פתחה מחדש את שגרירותה באוקטובר 2000.
בשנת 1979 הגיע ראש ממשלת וייטנאם פם ון נג לביקור רשמי במקסיקו. בשנת 2011 חשפה מקסיקו פסל של היו"ר הו צ'י מין במקסיקו סיטי. בשנת 2015, שתי המדינות חגגו 40 שנה ליחסים דיפלומטיים. בנובמבר 2017 ביקר נשיא מקסיקו אנריקה פניה נייטו בווייטנאם כדי להשתתף בפסגת APEC בדה נאנג, ונפגש עם הנשיא טרון צ'י קוואנג.
ביקורים רמי דרג

ביקורים רמי דרג ממקסיקו בווייטנאם
נשיא מקסיקו אנריקה פניה נייטו (2017)
ביקורים רמי דרג מווייטנאם במקסיקו
ראש ממשלת וייטנאם פם ואן נג (1979)
סגן ראש הממשלה הראשון נגוין טון דנג (2001)
ראש ממשלת וייטנאם פאן ואן ח'י (2002)
הסכמים דו-צדדיים

שתי המדינות חתמו על כמה הסכמים דו-צדדיים כגון הסכם לביטול דרישות הוויזה לבעלי דרכון רשמי ודיפלומטי של שתי המדינות (2002); מזכר הבנות להקמת מנגנון התייעצויות והסכם לשיתוף פעולה חינוכי ותרבותי (2002); הסכם לשיתוף פעולה טכני ומדעי (2011); הסכם בחקלאות וייעור (2011) והסכם לשיתוף פעולה כלכלי, סחר והשקעות (2016).
יחסי סחר

בשנת 2018, הסחר בין שתי המדינות הסתכם ב-4 מיליארד דולר. הייצוא העיקרי של מקסיקו לווייטנאם כולל: שרימפס, לובסטרים, קלמרי, טרקטורים, קמח, בשר ואלכוהול (בירה). הייצוא העיקרי של וייטנאם למקסיקו כולל: אלקטרוניקה, מעגלים חשמליים וטקסטיל. וייטנאם היא שותפת הסחר ה-12 בגודלה של מקסיקו באזור אסיה-פסיפיק. שתי המדינות עבדו מקרוב כחברות מייסדות בשותפות טרנס-פסיפיק.
נציגויות דיפלומטיות

מקסיקו מחזיקה בווייטנאם שגרירות בהאנוי.
וייטנאם מחזיקה במקסיקו שגרירות במקסיקו סיטי.
סלים השני

סלים השני (בטורקית עות'מאנית: سليم ثانى; בטורקית: II. Selim; ‏28 במאי 1524 − 12 בדצמבר 1574) היה הסולטאן האחד-עשר של האימפריה העות'מאנית ושלט בה מ-1566 ועד מותו ב-1574. הוא היה בנו של סולימאן הראשון ואשתו החוקית הורם סולטאן.
בשנותיו האחרונות של אביו, באמצעות תככים בתמיכת חונכו האישי, לאלה מוסטפא פאשה, סלים הרחיק את אחיו ויריבו, שהזאדה באיזיט, המועדף על הסולטאן, והשיג את הוצאתו להורג באימפריה הספווית (איראן) יחד עם ארבעת ילדיו.
סלים השני לא גילה עניין בשלטון והתמסר לחיי הוללות, אורגיות ומסיבות שיכר, שהעניקו לו את הכינוי "השיכור" (Sarhoş). כונה גם "הצהוב" (Sarı) בשל שיערו הבלונדיני. הוא הותיר את מלאכת השליטה לשריו, ובמיוחד לסוקולו מהמט פאשה (Sokollu Mehmed Paşa)(אנ') הסרבי, אשר הצליח לכרות ב-1568 הסכם עם מקסימיליאן השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לפיו מסר האחרון את השלטון במולדובה ובוולאכיה לעות'מאנים ושילם להם מס שנתי. מאידך ספגו העות'מאנים תבוסה מידי האימפריה הרוסית במלחמת רוסיה-טורקיה, 1568-1570. המצור ששמו על אסטרחן נהדף והצי העות'מאני הושמד ב-1570 בסערה. גם בחזיתות האחרות של האימפריה התפלגו הישגי העות'מאנים במידת הצלחתם. קפריסין נכבשה ב-1571, אך הצי העות'מאני ספג מפלה קשה בקרב לפנטו ביוון ב-7 באוקטובר 1571. הוא שוקם בתוך חצי שנה בלבד והשליטה הטורקית בים התיכון נשמרה. ב-1574 שוב כבשו העות'מאנים את תוניסיה מידי הספרדים ששלטו בה במשך שנתיים בלבד.
סלים השני, ששלט באימפריה משך 8 שנים בלבד, נבדל בכל מובן מאביו, סולימאן המפואר, ויש הרואים בימיו את סיום תקופת עלייתה של האימפריה העות'מאנית, גם אם נכונו לה יותר ממאה שנים נוספות של שגשוג יחסי.
בתרבות הפופולרית

בסדרת הטלוויזיה הטורקית "הסולטאן", מגולם שחזאדה סלים על ידי השחקן הטורקי אנגין אוזטורק.
אמחותפ

| --- | --- |

 לידה:  המאה ה־28 לפנה״ס ממפיס, מצרים 
 פטירה:  המאה ה־27 לפנה״ס מצרים העתיקה, מצרים 
 מדינה:  מצרים העתיקה 
 
פסל של אמחותפ המוצג כיום במוזיאון הלובר
אִמחוֹתֶפּ (2650–2600 לפנה"ס) היה איש אשכולות במצרים העתיקה בתקופת שלטונו של פרעה ג'וסר בן השושלת השלישית. אמחותפ נחשב למהנדס, לאדריכל, ולרופא הראשון בהיסטוריה ששמו ידוע כיום. הוא שימש כיועץ לפרעה וככהן הגדול לאל השמש רע. שמו נותר מפורסם אלפי שנים לאחר מותו: בתקופת הממלכה המאוחרת עבדו את דמותו בתור אל ואף בתקופה היוונית במצרים (תקופת מצרים התלמיית, 325–30 לפנה"ס) נקשרו בשמו מיתוסים רבים. בכתובים הוא מתואר כ"יועץ למלך מצרים התחתונה", "הראשון אחרי מלך מצרים העליונה", "מנהל הארמון הגדול", "בן אצילים", "הכהן הגדול של הליופוליס", "בנאי", "ראש לחרשי העץ", ו"ראש לפַּסלים". בתקופת הממלכה התיכונה הראשונה הוא הוצג בכתובים אף כמשורר וכפילוסוף. כיום יש אף המזהים את דמותו עם דמות יוסף המקראי.
רק במאה ה-19 הופרדה דמותו ההיסטורית משלל המיתוסים, והוסכם כי מדובר באדם אמיתי. מעט מאוד ידוע על תולדות חייו. יש הטוענים שהוא נולד כבן לפשוטי עם, ועל פי גרסאות אחרות הוא בנו של אדריכל בשם קַנופֶר. למרות זאת רב המידע על פועלו ותרומותיו. מקום קבורתו אינו ידוע כיום, הסברה המקובלת היא שהוא נקבר באתר סקארה, שם נמצא כיום מוזיאון לעתיקות מהאתר ומהאזור הקרוי על שמו.
פועלו ותפקידיו > הנדסה ואדריכלות

לאמחותפ מיוחס תכנון הפירמידה של ג'וסר בסקארה וכן הפירמידה ששמשה כקבר סֶחֶמְחֶט, ממשיכו של ג'וסר ("הפירמידה הקבורה", שבנייתה לא הושלמה). כתובים אחרים מקשרים אותו גם למקדש הראשון באדפו (לא מדובר במקדש הגדול הקיים שם כיום, המתוארך לתקופת מצרים התלמיית בסוף האלף הראשון לפנה"ס).
פועלו ותפקידיו > רפואה

הרפואה במצרים העתיקה התבססה על שילוב של אמונות מאגיות ותרופות. מגילות פפירוס מתקופות שונות מתארות מתכונים של מאות תרופות, תיאורי סמפטומים של מחלות ודרכים להתמודדות עם פגיעות גופניות. המוניטין שיצא לאמחותפ בתחום הרפואה, הוא ככל הנראה האחראי להפיכת דמותו בהמשך לאל הרפואה. פפירוס אדווין סמית', הנחשב לטקסט הרפואי הקדום ביותר, עוסק בניתוחי חירום, ומפרט לגבי פגיעות ראש, צוואר וגוף. הוא כולל ארבעים ושמונה סוגי פגיעות והטיפול המתאים להן. חלק מההליכים הרפואיים נחשבים הליכים רפואיים סבירים לתקופתם. הפפירוס מתוארך ל-1700 לפנה"ס, אך מתייחס לימיו של אמחותפ. וקיימת הסברה שהטקסט נכתב במקורו בידיו