stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הולנד החדשה
מקור

במהלך המאה ה-17 אירופה עברה צמיחה חברתית, תרבותית וכלכלית נרחבת הידועה בשם תור הזהב ההולנדי בהולנד. מדינות התחרו על שליטה בנתיבי סחר רווחיים ברחבי העולם, במיוחד אלה לאסיה. במקביל, קונפליקטים פילוסופיים ותאולוגיים באו לידי ביטוי בקרבות צבאיים ברחבי יבשת אירופה. הרפובליקה של הולנד המאוחדת הפכה לביתם של אנשי רוח רבים, אנשי עסקים בינלאומיים ופליטים דתיים. ביבשת אמריקה היה לאנגלים יישוב בג'יימסטאון, וירג'יניה, לצרפתים יישובים קטנים בפורט רויאל ובקוויבק, והספרדים פיתחו מושבות כדי לנצל את המסחר בדרום אמריקה ובקאריביים.
בשנת 1609, קפטן הים והמגלה האנגלי הנרי הדסון נשכר על ידי חברת הודו המזרחית ההולנדית (VOC) הממוקמת באמסטרדם כדי למצוא מעבר לצפון-מזרח לאסיה, להפליג סביב סקנדינביה ורוסיה. הקרח של הקוטב הצפוני החזיר אותו לאחור בניסיון השני שלו, אז הוא הפליג מערבה כדי לחפש מעבר צפון-מערבי במקום לחזור הביתה. בסופו של דבר הוא חקר את המים מול החוף המזרחי של אמריקה על סיפון הסירת Flyboat Halve Maen. היציאה הראשונה שלו מהספינה הייתה בניופאונדלנד והשנייה בקייפ קוד.
הדסון האמין שהמעבר לאוקיינוס השקט היה בין נהר סנט לורנס למפרץ צ'ספיק, אז הוא הפליג דרומה למפרץ, ואז פנה צפונה, ונסע קרוב לאורך החוף. הוא גילה את מפרץ דלאוור והחל להפליג במעלה הנהר בחיפוש אחר המעבר. מאמץ זה סוכל על ידי שרטון, וה-Halve Maen המשיך צפונה. לאחר שעברו את סנדי הוק, האדסון וצוותו נכנסו ל-Narrows לתוך מפרץ ניו יורק העליון. (ה-Narrows תועד בשנת 1524 על ידי החוקר ג'ובאני דה וראצאנו, והגשר המודרני המשתרע נקרא על שמו.) הדסון האמין שמצא את נתיב המים היבשתי, ולכן הפליג במעלה הנהר הגדול שנושא כעת את שמו. הוא מצא את המים רדודים מכדי להמשיך מספר ימים לאחר מכן באתר של טרויה, ניו יורק.
עם שובו להולנד דיווח האדסון כי מצא אדמה פורייה ועם ידידותי שמוכן לשתף את צוותו בהחלפה קטנה של פרוות, תכשיטים, בגדים ומוצרים מיוצרים קטנים. הדו"ח שלו פורסם לראשונה בשנת 1611 על ידי עמנואל ואן מטרן, הקונסול ההולנדי בלונדון. זה עורר עניין בניצול משאב הסחר החדש הזה, וזה היה הזרז עבור סוחרים הולנדים לממן משלחות נוספות. סוחרים כמו ארנוט ווגלס שלחו את מסעות ההמשך הראשונים כדי לנצל את התגלית הזו כבר ביולי 1610.
בשנים 1611–1612, האדמירליות של אמסטרדם שלחה שתי משלחות חשאיות למצוא מעבר לסין עם היאכטות Craen ו-Vos, בראשות יאן קורנליס מי וסיימון ווילמס קאט בהתאמה. אדריאן בלוק, הנדריק כריסטיאנסן וקורנליוס ג'ייקובסן מי חקרו, סקרו ומיפו את האזור בין מרילנד למסצ'וסטס בארבע מסעות שנעשו בין 1611 ל-1614. סקרים ותרשימים אלה אוחדו במפה של בלוק, שהשתמשה לראשונה בשם New Netherland. בתקופה זו היה מסחר מסוים עם האוכלוסייה ההודית.
סוחר הפרוות חואן (ג'אן) רודריגז נולד בסנטו דומינגו ממוצא פורטוגלי ואפריקאי. הוא הגיע למנהטן במהלך החורף של 1613–1614, מלכוד עבור פרוות וסחר עם האינדיאנים כנציג ההולנדים. הוא היה התושב הראשון בהולנד החדשה שאינו יליד העיר ניו יורק.
התיישבות ראשונית

בדומה לצרפתים בצפון, ההולנדים התמקדו בהתעניינותם בסחר בפרוות. לשם כך, הם טיפחו קשרים תלויים עם חמשת האומות של האירוקואה כדי להשיג גישה רבה יותר לאזורים מרכזיים מרכזיים שמהם הגיעו העורות.
ההולנדים עודדו מעין אצולה פיאודלית לאורך זמן, כדי למשוך מתנחלים לאזור נהר ההדסון, במה שנודע כמערכת אמנת החירויות והפטורים. דרומה יותר, חברת סחר שוודית שהייתה בעלת קשרים עם ההולנדים ניסתה להקים את היישוב הראשון שלה לאורך נהר דלאוור שלוש שנים מאוחר יותר. ללא משאבים לביסוס מעמדה, שוודיה החדשה נקלטה בהדרגה על ידי הולנד החדשה ומאוחר יותר בפנסילבניה ודלאוור.
היישוב ההולנדי הקדום ביותר נבנה בסביבות 1613 והורכב ממספר בקתות קטנות שנבנו על ידי צוות ה"טייג'ר" (טייגר), ספינה הולנדית בפיקודו של קפטן אדריאן בלוק, שעלתה באש בעת הפלגה על ההדסון. זמן קצר לאחר מכן, נבנה המבצר הראשון מבין שניים, ועלו מפעלים קטנים או עמדות מסחר, שבהם ניתן היה לנהל מסחר עם אוכלוסיית אלגונקוויה ואירוקואה, אולי ב-Schenectady, Esopus, Quinnipiac, Communipaw ובמקומות אחרים.
בשנת 1617 בנו מתנחלים הולנדים מבצר במפגש הנהרות ההדסון והמוהוק, במקום בו נמצאת כיום אולבני. בשנת 1624, הולנד החדשה הפכה למחוז של הרפובליקה ההולנדית, אשר הורידה את הגבול הצפוני של שלטונה בצפון אמריקה ל-42 מעלות, כהכרה בטענת האנגלים מצפון לקייפ קוד. הנהרות העיקריים של המחוז נהר Zuyd (נהר דרום), נהר Noort (נהר צפון), ו-Versche Rivier (נהר "טרי"). היה צורך בגילוי, תרשימים והתיישבות קבע כדי לשמור על תביעה טריטוריאלית. לשם כך במאי 1624, הגיעו משפחות לפורט אורנג' ובנוטן איילנט (אי המושלים של היום) בשפך נהר הצפון. הם ירדו מהאונייה ניו הולנד, בפיקודו של קורנליס ג'ייקובש מאי, המנהל הראשון של הולנד החדשה. הוא הוחלף בשנה שלאחר מכן בווילם ורהולסט.
ביוני 1625, 45 מתנחלים נוספים ירדו על נוטן איילנט משלוש ספינות בשם סוס, פרה וכבשה, אשר סיפקו גם 103 סוסים, גידים, פרות, חזירים וכבשים. רוב המתיישבים פוזרו לחיל המצבים השונים שנבנו על פני השטח: במעלה הזרם למבצר אורנג', ל"קייביץ הוק" על הנהר ה"טרי", ומבצר וילהלמוס על הנהר הדרומי. רבים מהמתיישבים לא היו הולנדים אלא וולונים, הוגנוטים צרפתים או אפריקאים (רובם כעבדים, חלקם זכו מאוחר יותר למעמד של "חצי חופשיים").
הידרה חומה

| הידרה חומה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: צורבים
מחלקה::  הידרתים
סדרה:: הידרתאים
תת־סדרה:: Capitata
משפחה:: הידרתיים
סוג:: הידרה
מין:: הידרה חומה
שם מדעי
 Hydra oligactis ‏פאלאס, 1766

הידרה חומה (שם מדעי: Hydra oligactis ; בעבר: Hydra fusca) היא מין של הידרה בעלת צבע צהוב או חום בהיר. להידרה החומה כמעט תמיד בין 6-10 זרועות מסביב לפה. הפריטים הגדולים של ההידרה החומה מגיעים ל-7-8 מ"מ, וליותר מכך כאשר היא מקטינה את קוטרה כדי להתארך. זרועותיה יכולות להגיע לאורך של כ-6-7 מילימטר מקצה גופה, בתהליך של התארכות תוך צמצום עובין לעובי שערה. במקרה של סכנה ההידרה החומה מתקצרת, תוך התעבות קוטרה, לאורך של כ-2 מילימטר. עונת הרבייה של ההידרה החומה היא בחודשים אוקטובר-נובמבר.
אצל ההידרה החומה הזכרים והנקבות הם יצורים נפרדים. ההידרה החומה מתרבה היטב בטמפרטורה של 8-10 מעלות צלזיוס, וכמעט ואינה מתרבה בטמפרטורת החדר.
הערות שוליים

↑  Gilbert Charles Bourne, An Introduction to the Study of the Comparative Anatomy of Animals, BiblioBazaar, LLC, 2008, pages 221-223
↑  Gilbert Charles Bourne, An Introduction to the Study of the Comparative Anatomy of Animals, BiblioBazaar, LLC, 2008, page 236
↑  Graham Bell, The masterpiece of nature , CUP Archive, 1982, pages 172-173
האמריקאים (ספר)

| --- | --- |

כריכת המהדורה השנייה של "האמריקאים" בגרסתו האמריקאית, 1969
 מידע כללי
 מאת:  רוברט פרנק
 שפת המקור:  צרפתית ואנגלית
 סוגה:  ספר צילום
 הוצאה
 הוצאה:  Robert Delpire, Grove Press, il Saggiatore 
 תאריך הוצאה:  1958
 הוצאה בעברית
 תרגום:  לא תורגם לעברית
 
האמריקאים (באנגלית: The Americans) הוא שם ספר הצילום המשפיע והמוכר ביותר של הצלם והבמאי רוברט פרנק. הספר פורסם לראשונה בצרפת בשנת 1958 ויצא לאור בארצות הברית בשנת 1959. "האמריקנים" נחשב אחד מספרי הצילום החשובים ביותר שיצאו לאור מאז מלחמת העולם השנייה. הספר כולל 83 תצלומים שנעשו בעיקר בין השנים 1955 ל-1956, בעת שפרנק שוטט עם מצלמתו ברחבי ארצות הברית. הספר מציג את אמריקה של אחרי מלחמת העולם השנייה כמקום של חיים מפוספסים, מנוכרים, בודדים וחלולים מבחינה רוחנית. הספר מציג לא רק ביקורת פסיכולוגית-תרבותית, אלא גם נושאים פוליטיים בני הזמן מוצגים בו באופן ביקורתי, כגון תצלום האוטובוס שעיטר את כריכת הספר, ובו ניתן לראות את ההפרדה בין הלבנים, שיושבים בחזית הרכב, לבין השחורים שנאלצים לשבת בגבו.
יצירת הספר

בשנת 1955 החל רוברט פרנק לתור עם משפחתו בכבישים ברחבי ארצות הברית, שיטוטים שנמשכו כשנתיים, במהלכם צילם 28,000 תמונות. פרנק שאף ליצור צילום דוקומנטרי (אנ') חדש, ולצלם את ארצות הברית באופן שונה מזה בו היא תועדה בידי צלמי מנהלת החקלאות האמריקאית וצלמי העיתונות באותה התקופה. מסעו של פרנק לא היה ללא הפרעות; בזמן נסיעה דרך ארקנסו, פרנק היה בכלא לאחר שנעצר על ידי המשטרה; במקום אחר באזור דרום, נאמר לו על ידי השריף של העיירה כי "יש לו שעה לעזוב את העיירה".
זמן קצר לאחר חזרתו לניו יורק בשנת 1957, נפגשו פרנק והסופר ג'ק קרואק על המדרכה מחוץ למסיבה וזה הראה לו את הצילומים שלו נוסע ברחבי ארצות הברית.
יוצרים רבים ביניהם סופרים ואנשי תרבות חזותיים אחרים אשר הרגישו של זיקה עם ענינו של תצלומיו של פרנק המתעדים את המתחים בין האופטימיות של שנות ה-50 בארצות הברית לבין המציאות של החיים ואת ההבדלים גזעני.
פרנק בא להדגיש את האירוניה של התרבות האמריקאית ועושר שגובל במתח. הניגוד הזה נתן לפרנק הגדרה ברורה המבדילה אותו מצילום עיתונאי. פרנק עשה שימוש חריג בפוקוס, השתמש בתאורה נמוכה וחיתוך כיוון שזה סגנון הצילום שהכיר כצלם עיתונות. ההדפסות של תמונותיו, היו לעיתים גרעיניות מאוד, לא תמיד בפוקוס על הדברים המקובלים ולפעמים חורגות מהסברים על מה הוא מנסה לצלם בעצם. הצילומים הללו צולמו במצלמת 35 מ"מ ולכן נתנו לפרנק אפשרות לעשות צילומים מהירים מאוד (Snap Shot) ולפעמים חלק מצילומיו צולמו בצורה חשאית שהסובבים אותו לא ידעו שהם מתועדים כלל. לחלק מהצופים בעבודותיו של פרנק, נראה שהצילום שלו הוא כמו עבודת אמנות של ג'קסון פולוק- העבודות מכילות עוצמה רבה תוך כדי חופש ולקיחת סיכון בצילום. הצילומים הללו היו חריגה מן הסטנדרטים המודרניים של צילום ולכן היה לפרנק הקושי בתחילה בפרסום הפרויקט שלו בארצות הברית, כיוון שראו בצילום זה צילום שמאפיין בדרך כלל צילום עיתונות. כאשר ניסה פרנק, לראשונה, לפרסם ולהציג את עבודותיו בארצות הברית, נאמר לו כי כל המרכיבים של הצילום שלו הם מאוד "לא-אמריקאיים" ואינם רצויים. רק בתחילת שנות ה-60, אשר החל הציור של פולוק והאבסטרקט האמריקאי, החלו להבין את עבודותיו של פרנק והתירו לו לפרסם ולהדפיס אותם גם בארצות הברית.
הוצאת הספר לאור והצגת התערוכה

הספר "האמריקאים" יצא לאור תחילה בצרפתית בשנת 1958, בהוצאת רובר דלפיר (Robert Delpire) הפריזאית, עם טקסטים שתרם אלן בוסקה (Alain Bosquet). רק בשנת 1959 יצא לאור הספר באנגלית, בהוצאת Grove Press, עם הקדמה מאת ג'ק קרואק. הטקסטים של בוסקה הוצגו לצד התצלומים, והציבו את הדימויים בהקשר חברתי ופוליטי חד ואנטגוניסטי יותר מהטקסט של קרואק שרוכז בהקדמה והותיר את התמונות עם כיתוב בלבד. בארצות הברית התקבל הספר תחילה בביקורת ניכרת. מכירות של התערוכה היו מעטות מאוד בהתחלה ולא ניכרה בהם התעניינות רבה. עם השנים, עבודתו של פרנק התחילה לעניין אמנים צעירים והחלה לגבור ההתעניינות בה, כיוון שהיא הביאה אל מול פניהם את התופעה שעדיין לא טיפלו בה בצורה כל כך ישירה לפני כן.
עם צילומים אלה מנבא ומחדש פרנק את הסמלים של אמריקה, וציין כי מכוניות, תיבות מוזיקה, תחנות דלק, דיינרס ואפילו את הדרך עצמה נהייתה סמל של החיים המודרניים. במשך הזמן ובאמצעות ההשראה שלה מאוחר יותר על אמנים, האמריקאים הפך לתמצית בסיס הצילום האמנות בהיסטוריה האמריקאית, והיא נחשבת העבודה המזוהה ביותר עם רוברנט פרנק עד היום.
בשנת 1961, הציג פרנק את תערוכת יחיד הראשונה שלו, תחת הכותרת: רוברט פרנק: צלם, בבית המכון לאמנות של שיקגו. הוא גם הציג שנה מאוחר יותר במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק בשנת 1962.
הספר זכה להשפעה עצומה על צלמים צעירים רבים, שיצאו בעקבותיו לשוטט ברחובות ובכבישים המהירים של ארצות הברית, ולחפש תמונות. הצלם ברוס דיוודסון טען שבספר "ראיתי אמריקה שצמצמה את החלום והחליפה אותו באמת נוקבת. היה לי קשה לשאת את התצלומים המרים והיפים הללו, משום שעדיין היה בי החלום לתקווה ולסמפתיה אותם מצאתי אצל האלמנה, הגמד והכנופיה".
התערוכה המחודשת לרגל 50 שנה ליציאת הספר

לרגל חמישים שנה לציון יום השנה הראשון לפרסום הספר "האמריקנים", שוחררה בכל העולם ב -30 במאי 2008 מהדורה חדשה של הספר. רוברט פרנק דן עם השותף שלו, גרהרד סטיידהיל, ברעיון של ייצור מהדורה חדשה באמצעות סריקה מודרנית והדפסה חדשה של התמונות. בהדפסה החדשה שינה פרנק באופן משמעותי ביותר, כפי שהוא עשה עבור כל מהדורה של האמריקנים, את חיתוך של רבות מן התמונות, והוסיף יותר מידע על כל פריים. בנוסף, כלל שתי תמונות שהיו שונות לחלוטין מן המהדורה המקורית ב-1958 ו 1959 (הצרפתית והאקמריקאית). את יציאת המהדורה המחודשת ל-50 שנים ליציאת הספר חגגו בתערוכה חגיגית של האמריקנים שמוצגת ותמשיך להציג ב-2009 בגלריה הלאומית לאמנות בוושינגטון, במוזיאון סן פרנסיסקו לאמנות מודרנית, וכן במוזיאון המטרופוליטן לאמנות מודרנית בניו יורק.
לקריאה נוספת

Marien, Mary Warner, 2002. Photography: A Cultural History, London: Laurence King Publishing, pp. 343-345
Parr, Martin and Gerry Badger, 2006. The Photobook: A History. Vol. 1. London: Phaidon Press, p.247
הערות שוליים

↑  Parr and Badger, 2006. The Photobook: A History. Vol. 1, p.247
↑  Bruce Davidson, Bruce Davidson: Photographs, (New York: Agrinde/Summit Books, 1978), p. 10. As quoted in: Mary Warner Marien, 2002. Photography: A Cultural History, London: Laurence King Publishing, p.353
דניאל בורימירוב

דניאל בורימירוב בוריסוב (בבולגרית: Даниел Боримиров Борисов; נולד ב-15 בינואר 1970 בווידין) הוא כדורגלן עבר בולגרי ששיחק בעמדת הקשר, וכיום מנהל אקדמיית הנוער של קבוצת לבסקי סופיה.
בורימירוב שיחק במירב הקריירה שלו בשתי קבוצות, לבסקי סופיה ומינכן 1860. כקשר נבחרת בולגריה, הופיע בשני טורנירי מונדיאל ובשתי אליפויות אירופה, וצבר 66 הופעות בינלאומיות.
קריירת משחק > נבחרת בולגריה

בורימירוב החל את דרכו בשנת 1993, תחת המאמן דימיטר פנב. בורימירוב נטל חלק בשלושה משחקים במוקדמות מונדיאל 1994, בו הוגרלה בולגריה לבית קשה שכלל בין היתר את שוודיה וצרפת. בורימירוב נכנס כמחליף בדקה ה-65 במשחק הביתי של בולגריה מול ישראל, נכנס בדקה ה-60 של הניצחון 1–4 על אוסטריה, וזכה לשמונה דקות כמחליף במשחק שלאחריו העפילה במפתיע מהמקום השני בבית, הניצחון בצרפת במשחק האחרון, שהסתיים בתוצאה 1–2 מצמד של אמיל קוסטדינוב.
על אף שלא היה שחקן מרכזי בטורניר המוקדמות, זומן בורימירוב על ידי פנב לסגל לקראת מונדיאל 1994 בארצות הברית. הוא פתח בהרכב בהופעה החלשה שהסתיימה בתבוסה 0–3 לניגריה בפתיחת הטורניר. במשחק הבא מול יוון נכנס בורימירוב לשמונה דקות, וכבש בדקה האחרונה את השער שקבע 0–4 על יוון, הניצחון הראשון של בולגריה בתולדות המונדיאלים. הוא עלה לרבע שעה כמחליף גם בניצחון 0–2 על ארגנטינה, בדרך לשמינית הגמר. בורימירוב חזר להרכב למשחק שמינית הגמר מול מקסיקו. הוא שיחק לכל אורך המשחק וההארכה, וכבש את הבעיטה השלישית של בולגריה בדו-קרב הפנדלים בדרך לרבע הגמר. הייתה זו הופעתו האחרונה של בורימירוב בטורניר, בו צבר בסך הכל ארבע הופעות ושער אחד בדרך למקום הרביעי, ההישג הטוב ביותר בתולדות בולגריה בטורניר.
ביורו 1996 באנגליה, שותף בורימירוב בכל שלושה המשחקים של נבחרתו בטורניר, בכולם כשחקן מחליף. בולגריה הודחה כבר בתום שלב הבתים.
בורימירוב זומן לטורניר מונדיאל 1998 בצרפת, טורניר המונדיאל השני שלו. הפעם נבחרתו נכשלה לאחר שצברה נקודה אחת בלבד בשלב הבתים. בורימירוב, שעלה כמחליף בשני משחקיה הראשונים של בולגריה בטורניר (מול פרגוואי וניגריה), פתח בהרכב בולגריה שהובסה 1–6 במשחק השלישי מול ספרד.
לאחר שכשלה להעפיל ליורו 2000 ולמונדיאל 2002, הצליחה בולגריה להעפיל ליורו 2004, אך שוב נכשלה בשלב הבתים עם שלושה הפסדים בשלושה משחקים. בורימירוב ערך הופעה אחת, כשפתח בהרכב בולגריה בהפסד 1–2 לאיטליה במשחק השלישי.
בורימירוב רשם את הופעתו האחרונה בנבחרת בשנת 2005, ובסך הכל ב-12 שנים רשם 66 הופעות (מתוכן 35 בהרכב ו-31 כמחליף) במדי נבחרת בולגריה, בהן כבש חמישה שערים. מאזנו בטורנירי המונדיאל והיורו עומד על 11 הופעות ושער אחד.
תארים

לבסקי סופיה
אליפות בולגריה (5): 1992/1993, 1993/1994, 1994/1995, 2005/2006, 2006/2007
הגביע הבולגרי (5): 1990/1991, 1991/1992, 1993/1994, 2004/2005, 2006/2007
הסופר קאפ הבולגרי (2): 2005, 2007
כדורגלן השנה בבולגריה: 2005
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1987/1988 | וידין | בולגריההליגה הבולגרית השלישית | 33 | 7 |
| 1988/1989 | וידין | בולגריההליגה הבולגרית השלישית | 21 | 0 |
| 1989/1990 | וידין | בולגריההליגה הבולגרית השלישית | 37 | 11 |
| 1990/1991 | לבסקי סופיה | בולגריהליגת העל הבולגרית | 28 | 3 |
| 1991/1992 | לבסקי סופיה | בולגריהליגת העל הבולגרית | 14 | 0 |
| 1992/1993 | לבסקי סופיה | בולגריהליגת העל הבולגרית | 29 | 5 |
| 1993/1994 | לבסקי סופיה | בולגריהליגת העל הבולגרית | 23 | 15 |
| 1994/1995 | לבסקי סופיה | בולגריהליגת העל הבולגרית | 29 | 17 |
| 1995/1996 | מינכן 1860 | גרמניההבונדסליגה | 25 | 6 |
| 1996/1997 | מינכן 1860 | גרמניההבונדסליגה | 31 | 9 |
| 1997/1998 | מינכן 1860 | גרמניההבונדסליגה | 32 | 3 |
| 1998/1999 | מינכן 1860 | גרמניההבונדסליגה | 23 | 2 |
| 1999/2000 | מינכן 1860 | גרמניההבונדסליגה | 20 | 2 |
| 2000/2001 | מינכן 1860 | גרמניההבונדסליגה | 25 | 3 |
| 2001/2002 | מינכן 1860 | גרמניההבונדסליגה | 26 | 4 |
| 2002/2003 | מינכן 1860 | גרמניההבונדסליגה | 26 | 2 |
| 2003/2004 | מינכן 1860 | גרמניההבונדסליגה | 6 | 0 |
| 2003/2004 | לבסקי סופיה | בולגריהליגת העל הבולגרית | 11 | 3 |
| 2004/2005 | לבסקי סופיה | בולגריהליגת העל הבולגרית | 23 | 10 |
| 2005/2006 | לבסקי סופיה | בולגריהליגת העל הבולגרית | 22 | 9 |
| 2006/2007 | לבסקי סופיה | בולגריהליגת העל הבולגרית | 20 | 4 |
| 2007/2008 | לבסקי סופיה | בולגריהליגת העל הבולגרית | 22 | 3 |
| סך הכל קריירה | סך הכל קריירה | סך הכל קריירה | 526 | 118 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת בולגריה> שנה | נבחרת בולגריה> הופעות | נבחרת בולגריה> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1993 | 5 | 1 |
| 1994 | 9 | 1 |
| 1995 | 4 | 0 |
| 1996 | 11 | 1 |
| 1997 | 4 | 1 |
| 1998 | 7 | 0 |
| 1999 | 7 | 1 |
| 2000 | 6 | 0 |
2001: 0
| 2002 | 1 | 0 |
| 2003 | 7 | 0 |
| 2004 | 3 | 0 |
| 2005 | 2 | 0 |
| סה"כ | 66 | 5 |
הידרו

ההידרה היא מפלצת מים מהמיתולוגיה היוונית
התחילית הידרו (ביוונית: ύδρο) מציינת מים, נוזלים או מימן.
תחילית זו משמשת במילים ובמושגים רבים:
בכימיה:
חומר המתגבש עם מולקולות מים נקרא הידרט (Hydrate). זו אינה תרכובת עם מים שכן המים נוטים להשתחרר מהחומר בזמן המסה או התכה. אין להתבלבל עם המושג קרבוהידרט (בתרגום חופשי: הידרט של פחמן) שתרגומו בעברית פחמימה המציין משפחה של תרכובות של פחמן, מימן וחמצן שבהן יחס אטומי המימן לחמצן הוא 1:2 בדומה ליחס בתרכובת המים, ומכאן נגזר שמם.
פירוק של מולקולה גדולה לשתי מולקולות קטנות יותר באמצעות תגובה עם מים נקרא הידרוליזה (Hydrolysis).
תהליך שבו מולקולות מים נספחות לחומר אחר המומס בהם נקראת הידרציה (Hydration), ובעברית: מיוּם. התהליך ההפוך שבו מולקולות מים ניתקות מחומר המומס בהם נקרא דהידרציה (Dehydration), ובעברית: אל-מיום.
השם הלועזי של מימן הוא הידרוגן (Hydrogen, ביוונית: "יוצר מים"). גם משמו של המימן נגזרים מונחים כימיים רבים: הידרוגנציה, הידריד ועוד.
הידרוקסיל - (Hydroxyl) היא קבוצה פונקציונלית (בכימיה אורגנית), וכן יון דו-אטומי (בכימיה אי-אורגנית; כאן נקראת הקבוצה הידרוקסיד, Hydroxide).
בפיזיקה ובהנדסה:
הידרוסטטיקה - ענף בפיזיקה.
הידרודינמיקה - תחום בפיזיקה ובהנדסה המהווה מימוש של מכניקת הזורמים לנוזלים.
כוח הידרואלקטרי - חשמל המופק באמצעות אנרגיית מים.
בוכנה הידראולית - מכשיר המפעיל כוח רב בצורה קווית (ליניארית). בנוי כגליל ובתוכו בוכנה הנעה באמצעות לחץ של נוזל.
ברפואה:
אנהידרוזה (Anhydrosis) הוא חוסר יכולת לייצר זיעה.
הידרותרפיה - (טיפול באמצעות מים)- תחום בפיזיותרפיה.
הידרופוביה - מחלת כלבת (על שם סימפטום פחד ממים).
הערות שוליים

↑  לפי מילון Merriam-Webster.
ערך זה הוא קצרמרבנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הולנד במשחקים הפאראלימפיים

הולנד השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים ברומא (1960) כאשר שלחה לאולימפיאדה חמישה ספורטאים, שזכו בתשע מדליות: 3 מדליות זהב ו-6 מדליות כסף. מאז, הולנד השתתפה בכל אולימפיאדות הקיץ.
אולימפיאדת החורף הראשונה בה השתתפה הולנד היו המשחקים הפאראלימפיים אינסברוק (1984), ומאז היא השתתפה בכל אולימפיאדות החורף, פרט למשחקים הפאראלימפיים טורינו (2006).
אולימפיאדת השיא של הולנד הייתה המשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984), בהם זכתה ב-135 מדליות, מתוכן 55 מדליות זהב.
הולנד אירחה המשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980).
מדליות לפי אולימפיאדה > משחקי הקיץ

| אולימפיאדה | זהב | כסף | ארד | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| המשחקים הפאראלימפיים רומא (1960) | 3 | 6 | 0 | 9 |
| המשחקים הפאראלימפיים טוקיו (1964) | 4 | 6 | 4 | 14 |
| המשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968) | 12 | 4 | 4 | 20 |
| המשחקים הפאראלימפיים היידלברג (1972) | 14 | 13 | 11 | 38 |
| המשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976) | 45 | 25 | 14 | 84 |
| המשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980) | 33 | 31 | 36 | 100 |
| המשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984) | 55 | 52 | 28 | 135 |
| המשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988) | 30 | 24 | 29 | 83 |
| המשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992) | 14 | 14 | 11 | 39 |
| המשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996) | 17 | 11 | 17 | 45 |
| המשחקים הפאראלימפיים סידני (2000) | 12 | 9 | 9 | 30 |
| המשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004) | 5 | 11 | 13 | 29 |
| המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008) | 5 | 10 | 7 | 22 |
| המשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012) | 10 | 10 | 19 | 39 |
| המשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016) | 17 | 19 | 26 | 62 |
| המשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020) | 25 | 17 | 17 | 59 |
| סה"כ | 301 | 262 | 245 | 808 |
מדליות לפי אולימפיאדה > משחקי החורף

| אולימפיאדה | זהב | כסף | ארד | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- |
המשחקים הפאראלימפיים אינסברוק (1984): 0
המשחקים הפאראלימפיים אינסברוק (1988): 0
המשחקים הפאראלימפיים אלברוויל (1992): 0
| המשחקים הפאראלימפיים לילהאמר (1994) | 1 | 0 | 3 | 4 |
| המשחקים הפאראלימפיים נאגנו (1998) | 0 | 1 | 1 | 2 |
| המשחקים הפאראלימפיים סולט לייק סיטי (2002) | 1 | 3 | 0 | 4 |
המשחקים הפאראלימפיים ונקובר (2010): 0
| המשחקים הפאראלימפיים סוצ'י (2014) | 1 | 0 | 0 | 1 |
| המשחקים הפאראלימפיים פיונגצ'אנג (2018) | 3 | 3 | 1 | 7 |
| המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2022) | 0 | 3 | 1 | 4 |
| סה"כ | 6 | 10 | 6 | 22 |
ראו גם

הולנד במשחקים האולימפיים
הולנד במשחקים האולימפיים לנוער
דרבי ערי הבירה (רוסיה)

דרבי ערי הבירה (ברוסית: Дерби двух столиц) הוא הכינוי הנפוץ ליריבות הכדורגל בין סנקט פטרבורג לבין מוסקבה, או הדרבי בין מוסקבה לסנקט פטרבורג (ברוסית: Дерби между Москвой и Санкт-Петербургом) ומתייחס ליריבות הקיימת בין מועדוני הכדורגל של בירת רוסיה המודרנית, מוסקבה, לבין הבירה ההיסטורית, סנקט פטרבורג ולכן מפגשים בין הקבוצות מכונים בשם "קרב שתי ערי הבירה" (ברוסית: Битва Двух Столиц).
מאז תחילת המאה ה-21, זניט הייתה אחת היריבות העיקריות, ולעיתים קרובות היריבה היחידה, למועדוני הכדורגל ממוסקבה. יכולתה לאתגר את הדומיננטיות של מועדוני מוסקבה בכדורגל הרוסי ולעיתים קרובות לנצחם בדרך לזכייה באליפות המדינה, הייתה עניין של גאווה מקומית בסנקט פטרבורג.
היריבות המתוחה ביותר היא בין זניט סנקט פטרבורג לספרטק מוסקבה, צסק"א מוסקבה ולוקומוטיב מוסקבה, בעוד היריבות בין דינמו מוסקבה לזניט היא היריבות הפחות מתוחה ובמאזן המפגשים מאז 1923 דינמו ניצחה 64 משחקים, בעוד זניט ניצחה ב-46 מהם ו-42 משחקים נוספים הסתיימו בשוויון
באוגוסט 2021, זניט הגיעה למאזן של 15 משחקים רצופים ללא הפסד בבית לקבוצה מוסקבאית, מאז ההפסד 3:0, בגזפרום ארנה ב־29 באוקטובר 2017 ללוקומוטיב, במסגרת מחזור 15 בליגת העל הרוסית. בנוסף, מאז אוגוסט 2021, זניט לא מפסידה לקבוצות המוסקבאיות, מזה 13 משחקים רצופים.
אוהדי זניט סנקט פטרבורג.
כדורגלני ספרטק מוסקבה.
כדורגלני זניט סנקט פטרבורג.
דינמו מוסקבה נגד זניט סנקט פטרבורג, במשחק הכדורגל האחרון באצטדיון קירוב. 6 ביולי 2006.
גביע טוסמן

| --- | --- |
 :  ראו גם – גביע טוסמן
היריבות בין זניט לספרטק

| --- | --- |

היריבות בין זניט סנקט פטרבורג לבין ספרטק מוסקבה היא אחת היריבויות הוותיקות והטעונות ביותר בכדורגל הרוסי ולא אחת קרה שמפגשים אלו הובילו לגילויי אלימות בין מחנות האוהדים ואף במגרש בין שחקני הקבוצות.
היריבות בין דינמו לזניט

במסגרת המאבקים בין סנקט פטרבורג למוסקבה, המשחקים בין זניט סנקט פטרבורג לדינמו מוסקבה מהווים את אחד המפגשים הפחות מתוחים, בייחוד מאז הירידה ביכולותיה של דינמו מאז 1995 והדומיננטיות של זניט. עד להתפרקות ברית המועצות דינמו הייתה הקבוצה הדומיננטית יותר. מאז 1996 לזניט מאזן של 26 ניצחונות בעוד דינמו ניצחה רק 14 מפגשים ו-15 משחקים נוספים הסתיימו בשוויון.
היריבות בין דינמו לזניט > שחקנים בולטים ששיחקו בשני המועדונים

אלכסנדר קוקורין
איגור דניסוב
דני מיגל אלבס
היריבות בין דינמו לזניט > השוואת תארים

|  | זניט | דינמו |
| --- | --- | --- |
| ליגת העל הסובייטית | 1 | 11 |
| ליגת העל הרוסית | 7 | 0 |
| הגביע הסובייטי | 2 | 6 |
| הגביע הרוסי | 3 | 1 |
| גביע הליגה הרוסית | 1 | 0 |
גביע הפדרציה הסובייטי: 1
| הסופרקאפ הרוסי | 6 | 0 |
| הסופרקאפ האירופי | 1 | 0 |
| גביע אופ"א | 1 | 0 |
היריבות בין שאר מועדוני סנקט פטרבורג ומועדוני מוסקבה

למעט היריבות בין זניט לקבוצות ממוסקבה, ישנה יריבות גם בין מועדוני כדורגל אחרים מסנקט פטרבורג ופרבריה, כמו היריבות בין זניט-2 סנקט פטרבורג ו"ספרטק-2 מוסקבה" מליגת הכדורגל הלאומית של רוסיה, או היריבות שהייתה בין דינמו למועדוני כדורגל אחרים ממוסקבה, כדוגמת חימקי ואחרים.
בעונת 2017/2018 נוספה ליריבות שבין מוסקבה לסנקט פטרבורג גם היריבות בין קבוצת הכדורגל טוסנו ממחוז לנינגרד למועדוני הכדורגל של מוסקבה, שהצליחה בעונת הבכורה שלה בליגת העל לגבור על לוקומוטיב מוסקבה בתוצאה 0:2 ולהימנע מהפסד מול האלופה המכהנת ספרטק מוסקבה ולסיים מולה בשוויון 2:2 במפגש הראשון אך הפסידה לה במפגש השני בתוצאה 1:2. ברם, היא השיגה ניצחון חשוב על ספרטק בשלב חצי גמר הגביע הרוסי בכדורגל 2017/2018 וזכתה על חשבונה בטורניר. היא הייתה צפויה גם לפגוש את לוקומוטיב מוסקבה במשחק הסופר קאפ הרוסי אך פורקה לפני שהמשחק נערך.
החל מעונת 2018/2019 קיימת קבוצת לנינגראדץ מליגת הכדורגל המקצוענית של רוסיה, המייצגת את מחוז לנינגרד ומשחק הבכורה שלה נערך נגד קאזאנקה, קבוצת המילואים של לוקומוטיב מוסקבה, עליה גברה בתוצאה 2:0.