stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוטו באואר
תולדות חייו

באואר נולד בווינה בירת האימפריה האוסטרו-הונגרית למשפחה יהודית מתבוללת אמידה שמוצאה היה מבוהמיה, שם היו בבעלות אביו מספר בתי חרושת. משפחתו הייתה מקורבת למשפחת פרויד (שהתגוררה באותו רחוב בווינה). אחותו, אידה באואר, שהייתה צעירה ממנו בשנה, עברה פסיכואנליזה אצל פרויד החל משנת 1900; על הטיפול שלה ביסס פרויד את "מקרה דורה". פרויד טיפל גם באביו של באואר, שסבל מקשיים נפשיים בעקבות מחלת העגבת. אמו של באואר תוארה על ידי פרויד, בהתאם לתיאורי האב, כלוקה בכפייתיות של ניקיון הבית.
באואר למד משפטים באוניברסיטת וינה והתוודע לרעיונות כלכליים מבית מדרשה של האסכולה האוסטרית, שאימצה שימוש בהיגיון כדרך להבין את הפעולה האנושית, בסמינר של אויגן פון בהם-באוורק. במקביל נחשף לרעיונותיו של קרל מרקס. בשנת 1906 סיים את הדוקטורט שלו, שעסק בסוגיית הלאומיות בהקשר להגות סוציאל-דמוקרטית. באותה עת הפך לחבר פעיל במפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית.
ב-1907 ייסד את כתב העת התאורטי של המפלגה, Der Kampf ("המאבק"). בין השנים 1907–1914 כיהן כמזכיר המפלגה, והיה מקורב ביותר למנהיגהּ, ויקטור אדלר.
בשנת 1914 התאהב בהלנה לנדאו אשה נשואה שהייתה מבוגרת ממנו ב-10 שנים, ולה שלושה ילדים. הם נישאו בחתונה אזרחית ב-1920. בתחילת מלחמת העולם השנייה שהתה הלנה לנדאו בסטוקהולם, וניסיונות של גורמים בתנועה הציונית לאפשר להעלותה ארצה עלו בתוהו והיא עברה לגור בארצות הברית.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נלחם בשורות צבא אוסטרו-הונגריה בחזית המזרחית. הוא נשבה לאחד זמן קצר, ובמשך שלוש שנים היה שבוי ברוסיה. ב-1917 שב לאוסטריה, ולאחר מותו של אדלר ב-1918 היה למנהיג המפלגה הסוציאל-דמוקרטית. לאחר הבחירות של שנת 1918 חבר לממשלת קואליציה יחד עם המפלגה הנוצרית-סוציאלית האוסטרית וכיהן בה כשר חוץ עד התפרקות הממשלה ב-1920. כמו כן נטל באואר באותה תקופה חלק בכתיבת החוקה של הרפובליקה האוסטרית הראשונה.
במהלך שנות העשרים הונהגה, בהשראתו של באואר, שמפלגתו זכתה לרוב משמעותי בעיריית וינה, מדיניות של יצירת "איים" של חברות-מופת סוציאליסטיות בתוך מרקם החיים העירוני של וינה. כך הוקם למשל ב-1927 "שיכון קרל מרקס", שלבד מהיותו שיכון מודרני למגורי פועלים היה גם חברה קואופרטיבית שנוהלה על ידי חבריה ברוח דמוקרטית. כמו כן הונהג בעיר ביטוח בריאות ושירותי טיפול בתינוקות בסגנון "טיפת חלב". הדגם החיובי לחברה סוציאליסטית משגשגת בתוך עיר בורגנית היה אמור להביא ל"מהפכת לבבות" של ההמון לקראת בחירות 1927. תנופה סוציאל-דמוקרטית זו זכתה לכינוי "וינה האדומה" (Rotes Wien). עם זאת, כבר מ-1927, וביתר שאת עקב המשבר הכלכלי העולמי של 1929, התעוררה תסיסה וברחובות התחוללו התפרעויות של גורמי ימין פשיסטיים. במהלך אירועים אלה נקטו באואר ומפלגתו מדיניות של מתינות. בניגוד למנהיגי הפועלים הקומוניסטים, שהתנגשו ברחובות עם הפשיסטים וראו בהתקוממויות צעד שיכול להוביל למהפכה מרקסיסטית, הסוציאל-דמוקרטים נרתעו מן האלימות ולא נתנו גיבוי להתקוממות-נגד של פועלים. עקב מדיניות פשרנית זו ספגו המפלגה ובאואר בראשה ביקורת קשה מן השמאל.
במרץ 1934, בעקבות מלחמת האזרחים האוסטרית, שבה ניצחו הפשיסטים שהחילו את האוסטרופשיזם, אולץ באואר, יחד עם עוד 1,500 פעילים פוליטיים שמאליים, לעזוב את אוסטריה. הוא עבר לעיר ברנו שבצ'כוסלובקיה, וממנה נאלץ לגלות לפריז – שבה חי וכתב עד מותו – ארבעה חודשים לאחר האנשלוס, סיפוחהּ של אוסטריה לרייך השלישי. באואר נקבר באופן זמני בבית הקברות פר לשז בפריז. בשנת 1948 הועבר כד אפרו לווינה, והוא נקבר בטקס ממלכתי בנובמבר 1950 בבית הקברות המרכזי בעיר.
הגותו

באואר האמין באדם ובכוונותיו הטובות להתקדם לעולם שִוויוני וטוב לכולם, כל זאת תוך התעלמות משאלות של מאבקי כוחות, שיקולים אנוכיים או בלתי-רציונליים. הוא אמנם ראה במהפכה, כמרקסיסט, הכרח בל-יגונה, "הרף עין של אלימות"; רק על ידי מהפכה, טען, יוכלו הכוחות המתקדמים המייצגים את מעמד הפועלים, הפרולטריון, להגיע לשלטון – אולם ברגע שיתפסו את השלטון, עליהם להתחיל לפעול לשם תיקון חברתי כולל במסגרת דמוקרטית ותוך יצירת מארג מוסכם של איזונים ובלמים. במהלך השנים, ועם התפתחות הדמוקרטיה, זנח באואר את רעיון המהפכה, לפחות באופן מעשי, וניסה להביא את המפלגה הסוציאל-דמוקרטית לשלטון תוך השתתפות במשחק הדמוקרטי.
אחד ממאמריו הפרוגרמטיים, בהם הציג את עמדתו באופן סדור, היה "הדרך אל הסוציאליזם" ("Der Weg zum Sozialismus"), שהתפרסם ב-1919 (המאמר תורגם לעברית באותה שנה עבור כתב העת "האדמה" בעריכת יוסף חיים ברנר). באואר היה מושפע ומזועזע ממוראות מלחמת העולם הראשונה, אבל ראה בה גם סוג של הזדמנות; הוא האמין שלאחר שכה רבים חוו את הסכנות הנובעות מהיעדר דיאלוג ואחוות-פועלים הם יפנו עורף לגורמים שהזינו את המלחמה. גורמים אלה היו, לדבריו, אנוכיות ושאיפות לאומיות בלתי מרוסנות, לצד בעלי הון ושררה שגרמו למיליוני פועלים לצעוד אל מותם ושבאותה עת התעשרו מן המלחמה על ידי ספקולציות ועל ידי כך שלחצו על הנהגותיהם להימנע מהסכמי שלום רק על מנת למכור עוד ועוד נשק ותחמושת.
היסודות הראשונים לחברה צודקת הם, לכן, בראש ובראשונה שלום ודמוקרטיה. לכך הוסיף באואר גם מניעת אבטלה, תעסוקה, דיור וקיום פיזי (מזון ותרופות) לכל. הסוציאליזם שבאואר הטיף לו יתקיים מתוך הסדרים רציונליים, מדעיים ועל ידי דיאלוג. הוא הרחיק-לכת אף מעבר לכך לתמונה של "פדרציה של עמי הדונוי", כעין איחוד אירופי. על הפערים הלאומיים יחפו אחוות הפועלים וההגיון המעשי.
אין לבטל את סדרי הרכוש השוררים ביצירת צרכי החיים, אם לא יתכוננו בו בזמן סדרים סוציאליים כאלה, שביכולתם להמשיך את היצירה הזאת באופן משוכלל, שלכל הפחות לא תתמעט התוצרת. המהפכה המדינית הייתה תוצאת כח הזרוע, התמורה הסוציאלית יכולה להיות רק תוצאת פעולה שיטתית ומסודרת [לה קורא באואר "שינוי לטובה"]... פעולה נמרצה, אבל יחד עם זאת גם נבונה, במשך שנים לא מעטות... התמורה הסוציאלית דורשת קודם כל שהשלטון יהיה בידי הפרולטריון, והפרולטריון לא יכול, ואינו יכול, לתפוס את השלטון המדיני בלי מהפכה ביד חזקה! אבל לאחר השגת השלטון המדיני תעודה אחת לגמרי לפני מעמד העובדים [בניגוד למהפכה הבולשביקית שמשמעותה "גירוש בעלי הממון, המנהלים והממונים במלחמת דמים שתחריב חלק גדול מהתוצרת"]... בריאת החברה הסוציאלית על ידי כוחות העתיד האלה [שתוארו על ידי מרקס] היא תעודה שלא תתגשם על ידי מלחמה ברחובות העיר כי אם על ידי עבודת יצירה בחיקוק חוקים וסדור הנהלה.
הגותו > דוגמאות לבניין החברה העתידית > תעשייה

אמצעי הייצור וענפי הכלכלה התשתיתיים (מסילות ברזל, טחנות קמח ומחלבות למשל) יולאמו מידי בעליהם (בעלי ההון, בני האצולה והכנסייה) ויועברו לניהול קואופרטיבי. עם זאת, באואר התנגד להלאמת כל התעשיות, מאחר שהדבר יגרום לפגיעה בדמוקרטיה. הוא מציע, לחלופין, שמועצות המנהלים של הארגונים הכלכליים יהיו בעלי הרכב של שליש פועלים ומומחים בתחום, שליש נציגות צרכנים ושליש נציגים שלטוניים שחלקם ייבחר על ידי הממשלה וחלקם על ידי בית הנבחרים. האיזונים בין מרכיבי מועצת כל מפעל ובין מועצות המנהלים של הענף הכלכלי כולו יקבעו את המחירים בענף לטובת הכלל. באואר הביע אמונה בידע וביושר המומחים המדעיים שייעצו למועצות לגבי מינוי המנהלים המקצועיים בכל ענף תעשייתי. הרווח מכל מפעל יחולק, לאחר השקעה במפעל עצמו ומס לממשלה (מס שלא יושת על הצרכן אלא על היצרן), בין הפועלים וכך "ירבה חשק עבודתם ותגדל איכותה".
בכל בית חרושת יהיה ועד פועלים (הסתדרות) שידאג לקידום מקצועי של הפועל, לתנאי עבודתו ובטיחותו. באואר מקפיד להדגיש את האיזון בין כוחם של ועדי הפועלים לדרוש דרישות לבין כוח הידע של המומחים המקצועיים המדעיים להגביל כוח זה כדי ש"לא ייגרם הפסד לתוצרת", ואת יסוד קבלת החלטות מתוך דיאלוג. הבחירות לוועדי הפועלים חייבות להיות דמוקרטיות, ולנציגים לא תצמח מפעילותם לא טובה מיוחדת ולא רעה מיוחדת.
הגותו > דוגמאות לבניין החברה העתידית > קרקע

הקרקע תופקע מבעליה, תמורת כופר. הקרקעות החקלאיות ינוהלו כאחוזות על ידי מועצות שיורכבו באופן דומה למועצות התעשייה, תחת עינם הפקוחה של מומחים חקלאיים בקיאים ומנוסים. חלק מהקרקעות יימסרו לעיבוד פרטי לאיכרים בהסדרי חכירה. כך לא יהיה מסחר פרטי וספקולציות בקרקעות.
המבנים העירוניים, שיופקעו גם הם תמורת כופר לבעליהם, יוקצו על ידי מועצות עירוניות שיורכבו מנציגי המדינה, ממומחים ומנציגי צרכנים, לכל איש לפי צרכיו. שכר הדירה יועבר למועצה העירונית. הניהול השוטף של הבתים יהיה במתכונת בית משותף שוועדו ייבחר באופן דמוקרטי, וכך תגיע הסוציאליזציה לרמת משק-הבית. המגרשים הפנויים יוקצו לאגודות-בנייה שיבנו דירות לפי הצרכים. שכר הדירות העתידיות יועבר אליהן.
הגותו > דוגמאות לבניין החברה העתידית > בנקים

כל הבנקים יאוחדו לבנק מרכזי גדול, שינוהל על ידי "אנשי המקצוע היותר-מצוינים תחת בקרת הכלל". מוסד זה ינהל את "משק העם". מס גבוה ייגבה מכל הכנסה שאינה באמצעות עבודה; מס זה יממן השקעות בתשתית.
כתביו שתורגמו לעברית

אוטו באואר, "הדרך אל הסוציאליזם", האדמה ד', ה', תר"ף.
אוטו באואר, קפיטאליזם וסוציאליזם אחרי מלחמת העולם, תרגם: דוד קלעי, תל אביב: הוצאת "חברה", תרצ"ג-1932.
אוטו באואר, בין שתי מלחמות עולם: המשבר של המשק העולמי, של הדימוקראטיה והסוציאליזם (תרגם: מ’ דורמן), [עין חרוד]: הקיבוץ המאוחד, 1940.
אוטו באואר, הסוציאליזם במחתרת (מגרמנית: אברהם כהן), תל אביב: הקיבוץ הארצי השומר הצעיר, 1940.
אוטו באואר, השאלה הלאומית (מגרמנית: אברהם כהן), מרחביה: הקיבוץ הארצי השומר הצעיר, 1940.
לקריאה נוספת

דֶרֶק יונתן פנסלר (עורך), זמן יהודי חדש, כרך ב': תנועות לאומיות וחברתיות, כתר ספרים
Austro-Marxism, Oxford University Press, 1978 ISBN 978-0198272304
הערות שוליים

↑  Freud's Dora
↑  יוסף קרוק, תחת דגלן של שלוש מהפכות - כרך ב', תל אביב, מחברות לספרות, 1970, עמ' 528
↑  הדרך להתקוממות פברואר 1934.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258226305171  PLWABN: 9810546485505606  BIBSYS: 90130074  BNC: 000532091  BNE: XX1200166  BnF: cb118906424 (data)  CANTIC: a10738186  GND: 118507346  ICCU: RAVV031565  ISNI: 0000 0001 2320 934X  LCCN: n82083516  LNB: 000075376  NDL: 00462921  NKC: jn20000600665  NLA: 35015306  NLK: KAC200705196  NSK: 000076048  NTA: 068447205  RERO: 02-A002977672  SNAC: w61z4v2j  SUDOC: 026710455  Trove: 790865  VcBA: 495/330052  VIAF: 66463389   WorldCat (עם VIAF): 66463389 
אוטו באואר ואחותו אידה ("דורה"), בשנת 1889
שיכון קרל מרקס בווינה (2015)
ג'ורג' פלש

ג'ורג' פלש (1909 – 22 בנובמבר 1990), היה איש ציבור ישראלי שכיהן כחבר הכנסת מטעם הציונים הכלליים (1951–1955). לפני כן היה אלוף ארץ ישראל בשחייה (1934) ושחקן נבחרת ארץ ישראל בכדורמים.
חייו

פלש נולד ברשיצה שבאימפריה האוסטרו-הונגרית. בסיום לימודיו בגמנסיה העברית למד משפטים באוניברסיטת וינה. בנעוריו החל לפעול במסגרת תנועת נוער ציונית ובאגודת הסטודנטים הציוניים, התאמן בשחייה ובכדורמים בהכח וינה ובהמשך היה חבר הנהלת "הכוח" בווינה ופעל במסגרת הסתדרות הציונים הכלליים. בשנת 1933 עלה לארץ ישראל.
בתחרות שחייה שנערכה בחג השבועות בחיפה במאי 1934 קבע פלש במשחה ל-100 מטר חופשי שיא ארץ ישראל חדש של 1:07.5 דקות, שיפור לשיאו של יואב אורבוך ממכבי תל אביב (1:10.0 דקות).
בהסתדרות מכבי היה פלש מזכ"ל ויו"ר התנועה בישראל, יו"ר ההנהלה העולמית וכן נבחר מטעמה לאספת הנבחרים הרביעית. מלבד זאת השתתף בפעילויותיה בתחום הספורט והיה חבר נבחרת הכדור מים של התנועה.  כשחקן כדור מים במכבי חיפה, הוא השתתף בתחרויות בחו"ל, בין היתר בסוריה, מצרים ולבנון. כמו כן היה שחיין. הוא גם עמד בראשות האיחוד האזרחי כמזכ"ל.
במפלגת הציונים הכלליים שימש יו"ר הוועדה המפלגתית למדיניות חוץ. בכנסת השנייה כיהן כחבר הכנסת והיה חבר ועדת החוץ והביטחון וועדת הפנים.
הערות שוליים

↑  התחרות חשחיה בחיפה,  הירדן, 1 ביוני 1934
ערך זה הוא קצרמרבנושא חברי הכנסת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ישראל באולימפיאדת טוקיו (2020)

אולימפיאדת טוקיו הייתה המשחקים האולימפיים ה-17 בהם השתתפה משלחת ישראלית מאז החלה ישראל את השתתפותה במשחקים האולימפיים בהלסינקי בשנת 1952. לאור מגפת הקורונה הוחלט על ידי הוועדה המארגנת של המשחקים והוועד האולימפי הבינלאומי לדחות את מועד המשחקים מקיץ 2020 לקיץ 2021, והם התקיימו מ-23 ביולי עד 8 באוגוסט.
המשלחת הישראלית מנתה 90 ספורטאיות וספורטאים שהתחרו ב-15 ענפי ספורט. זוהי המשלחת הגדולה ביותר ששלחה ישראל עד כה למשחקים האולימפיים. המשלחת התחרתה לראשונה בחמישה ענפי ספורט: בייסבול, גלישת גלים, קשתות, רכיבה ושחייה במים פתוחים. מנגד, המשלחת לא התחרתה בענף הטניס, לאחר ששלחה נציגים לענף זה בארבע האולימפיאדות האחרונות, ולא שבה להתחרות בענף ההיאבקות, לאחר ששבה להתחרות בו באולימפיאדה הקודמת. כמו כן המשלחת לא התחרתה בענף הגולף, לאחר שהשתתפה באולימפיאדה הקודמת לראשונה בענף זה. יעקב טומרקין וחנה קנייזבה-מיננקו נשאו את דגל המדינה בטקס הפתיחה ולינוי אשרם נשאה את הדגל בטקס הנעילה.
זו הייתה האולימפיאדה המוצלחת ביותר של ישראל בתולדות המשחקים האולימפיים כאשר המשלחת הישראלית סיימה במקום ה-39 בטבלת המדליות עם ארבע מדליות; שתיים מזהב ושתיים מארד. ארטיום דולגופיאט זכה במדליית הזהב בתרגיל הקרקע, שהיא המדליה האולימפית הראשונה של ישראל בענף התעמלות המכשירים, ולינוי אשרם זכתה במדליית הזהב בקרב רב ליחידות, שהיא המדליה האולימפית הראשונה של ישראל בענף ההתעמלות האמנותית. אבישג סמברג זכתה במדליית ארד, שהיא המדליה האולימפית הראשונה של ישראל בענף הטאקוונדו, ונבחרת ישראל בג'ודו זכתה במדליית ארד בתחרות הקבוצתית המעורבת.
במהלך טקס הפתיחה ולאחר 49 שנים, נערך אזכור ראשון של 11 חללי הטבח באולימפיאדת מינכן. בתום המשחקים, התארחו ספורטאי המשלחת מטוקיו בבית הנשיא לטקס קבלת פנים חגיגי בנוכחות ראש הממשלה נפתלי בנט ונשיא המדינה יצחק הרצוג.
הישגים בולטים > מדליות

ארטיום דולגופיאט, זוכה מדליית זהב אולימפית בטוקיו 2020 (התעמלות מכשירים)
לינוי אשרם, זוכת מדליית זהב אולימפית בטוקיו 2020 (התעמלות אמנותית)
אבישג סמברג, זוכת מדליית ארד אולימפית בטוקיו 2020 (טאקוונדו)
נבחרת ישראל בג'ודו, זוכי וזוכות מדליית ארד אולימפית משותפת בטוקיו 2020 (ג'ודו)
הישגים בולטים > הישגים בולטים נוספים

| מקום | שם | ענף | תחרות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 4 | מתן רודיטי | שחייה | 10 ק"מ | הישג שיא ישראלי בענף שחיית מרתון במים פתוחים |
| 4 | יואב כהן | שיט | ניל פרייד RS:X גברים |  |
| 5 | שירה ראשוני | ג'ודו | עד 48 ק"ג נשים |  |
| 5 | ברוך שמאילוב | ג'ודו | עד 66 ק"ג גברים |  |
| 6 | קטי ספיצ'קוב | שיט | ניל פרייד RS:X נשים |  |
| 6 | חנה קנייזבה-מיננקו | אתלטיקה | קפיצה משולשת נשים |  |
| 6 | נבחרת ישראל: אופיר דיין יאנה קרמרנקו יוליאנה טלגין נטלי רייץ קארין וקסמן | התעמלות אמנותית | קרב רב קבוצתי |  |
| 7 | תמנע נלסון-לוי | ג'ודו | עד 57 ק"ג נשים |  |
| 7 | טוהר בוטבול | ג'ודו | עד 73 ק"ג גברים |  |
| 7 | פיטר פלצ'יק | ג'ודו | עד 100 ק"ג גברים |  |
| 7 | ניקול זליקמן | התעמלות אמנותית | קרב רב יחידות |  |
| 8 | אנסטסיה גורבנקו | שחייה | 100 מטר גב | השחיינית הישראלית הראשונה שהעפילה לגמר אולימפי בשחייה |
| 8 | אנסטסיה גורבנקו איתי גולדפדן גל כהן גרומי אנדראה מורז | שחייה | שליחים משולב 4X100 מטר מעורב | נבחרת השליחים-שליחות (משולב) הישראלית הראשונה שמעפילה לגמר אולימפי |
| 8 | נויה בר עם שחר טיבי | שיט | 470 נשים |  |
| 9 | איתי שני | קשתות | יחידים |  |
| 9 | גילי כהן | ג'ודו | עד 52 ק"ג נשים |  |
| 9 | ענבר לניר | ג'ודו | עד 78 ק"ג נשים |  |
| 9 | רז הרשקו | ג'ודו | מעל 78 ק"ג נשים |  |
| 9 | שגיא מוקי | ג'ודו | עד 81 ק"ג גברים |  |
| 9 | לי קוכמן | ג'ודו | עד 90 ק"ג גברים |  |
| 9 | אורי ששון | ג'ודו | מעל 100 ק"ג גברים |  |
| 10 | סלאמוויט באיולין-טפרי | אתלטיקה | 5,000 מטר נשים | הישג שיא לישראלית בריצת 5,000 מטר |
| 10 | אנסטסיה גורבנקו | שחייה | 200 מטר מעורב אישי |  |
| 10 | דניס לוקטב דניאל נמיר תומר פרנקל גל כהן גרומי | שחייה | שליחים 4X200 מטר חופשי |  |
| 11 | אשלי בונד | רכיבת סוסים | קפיצות, יחידים |  |
| 13 | מארו טפרי | אתלטיקה | מרתון גברים | הישג שיא לישראלי במרתון אולימפי |
הרכב המשלחת הישראלית

המשלחת הישראלית מורכבת מ-90 ספורטאים מ-15 ענפי ספורט, והיא המשלחת הישראלית הגדולה ביותר שהשתתפה במשחקים האולימפיים עד כה.
| ספורט | ענף | נשים | גברים | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אופניים | אופני הרים | 0 | 1 | 1 |
| אופניים | אופני כביש | 1 | 0 | 1 |
| אתלטיקה | אתלטיקה | 6 | 3 | 9 |
| בדמינטון | בדמינטון | 1 | 1 | 2 |
| בייסבול | בייסבול | — | 24 | 24 |
| ג'ודו | ג'ודו | 6 | 6 | 12 |
| גלישת גלים | גלישת גלים | 1 | 0 | 1 |
| הרמת משקולות | הרמת משקולות | 0 | 1 | 1 |
| התעמלות | התעמלות אמנותית | 7 | — | 7 |
| התעמלות | התעמלות מכשירים | 1 | 2 | 3 |
| טאקוונדו | טאקוונדו | 1 | 0 | 1 |
| טריאתלון | טריאתלון | 0 | 2 | 2 |
| ירי תחרותי | ירי תחרותי | 0 | 1 | 1 |
| ספורט מים | שחייה | 3 | 9 | 12 |
| ספורט מים | שחייה אמנותית | 2 | — | 2 |
| ספורט מים | שחייה במים פתוחים | 0 | 1 | 1 |
| קשתות | קשתות | 0 | 1 | 1 |
| רכיבה | קפיצות ראווה | 2 | 2 | 4 |
| שיט | שיט | 4 | 1 | 5 |
| סך הכל | סך הכל | 35 | 55 | 90 |
הרכב המשלחת הישראלית > ספורטאים שהשתתפו במספר אולימפיאדות

| ספורטאי | מספר אולימפיאדות | איזה אולימפיאדות, איזה מדינה נוספת ייצג/ה פרט לישראל | ענף ספורט |
| --- | --- | --- | --- |
| אלכס שטילוב | 4 | בייג'ינג 2008, לונדון 2012, ריו 2016, טוקיו 2020 | התעמלות מכשירים |
| מישה זילברמן | 3 | לונדון 2012, ריו 2016, טוקיו 2020 | בדמינטון |
| יעקב טומרקין | 3 | לונדון 2012, ריו 2016, טוקיו 2020 | שחייה |
| סרגיי ריכטר | 3 | לונדון 2012, ריו 2016, טוקיו 2020 | ירי תחרותי |
| חנה קנייזבה-מיננקו | 3 | לונדון 2012 (אוקראינה אוקראינה), ריו 2016, טוקיו 2020 | אתלטיקה |
| אלברטו משען | 3 | בייג'ינג 2008 (מקסיקו מקסיקו), לונדון 2012 (מקסיקו מקסיקו), טוקיו 2020 | רכיבת סוסים |
| שלומי חיימי | 2 | ריו 2016, טוקיו 2020 | אופני הרים |
| מאור טיורי | 2 | ריו 2016, טוקיו 2020 | אתלטיקה |
| מארו טפרי | 2 | ריו 2016, טוקיו 2020 | אתלטיקה |
| גילי כהן | 2 | ריו 2016, טוקיו 2020 | ג'ודו |
| שגיא מוקי | 2 | ריו 2016, טוקיו 2020 | ג'ודו |
| אנדראה מורז | 2 | ריו 2016, טוקיו 2020 | שחייה |
| לונה צ'מטאי-סלפטר | 2 | ריו 2016, טוקיו 2020 | אתלטיקה |
| אורי ששון | 2 | ריו 2016, טוקיו 2020 | ג'ודו |
| שירה ראשוני | 2 | ריו 2016, טוקיו 2020 | ג'ודו |
הרכב המשלחת הישראלית > ספורטאים שהשתתפו במשחקים האולימפיים לנוער

| ספורטאי | אולימפיאדת נוער | ענף ספורט |
| --- | --- | --- |
| יעקב טומרקין | סינגפור 2010 | שחייה |
| לינוי אשרם | נאנג'ינג 2014 | התעמלות אמנותית |
| אנסטסיה גורבנקו | בואנוס איירס 2018 | שחייה |
| ארטיום דולגופיאט | נאנג'ינג 2014 | התעמלות מכשירים |
| גל כהן גרומי | בואנוס איירס 2018 | שחייה |
| דניס לוקטב | בואנוס איירס 2018 | שחייה |
| אבישג סמברג | בואנוס איירס 2018 | טאקוונדו |
הכנות הוועד האולימפי בישראל > יעדי המשלחת למשחקים

הוועד האולימפי בישראל קבע ארבעה יעדים למשלחת הישראלית:
השגת 2 מדליות אולימפיות לפחות.
השגת מדליה אולימפית בענף שהמשלחת הישראלית טרם השיגה בו מדליה.
השתתפות נציגי המשלחת בענף אולימפי חדש.
העפלה לעשרה גמרים.
הכנות הוועד האולימפי בישראל > תנאי הסף הישראליים

הוועד האולימפי בישראל בשיתוף מינהלת הספורט ההישגי קבעו תנאי סף ישראליים להעפלה למשחקים האולימפיים.
השגת הקריטריון הבין לאומי, כפי שהוגדר על ידי ההתאחדות הבין לאומית הרלוונטית והוועד האולימפי הבינלאומי בנוסף לעמידה בתנאי הסף הישראליים.
השגת קריטריון לסגל ארד של היחידה לספורט הישגי בין 1 בינואר 2019 ל-30 ביוני 2021, בסייגים הבאים:
ספורטאים צעירים (ספורטאים שאינם מבוגרים ביותר משנה מגיל הנוער בהתאם לענף) יידרשו להשיג קריטריון לסגל בכיר.
ענפים שלהם הופעה ראשונה במשחקים האולימפיים וענפים שלא ייוצגו בעשרים השנים האחרונות - אין דרישה להשגת תנאי סף ישראלי.
ענפים או קטגוריות שבהם מספר המתחרים נמוך מ-16 - אין דרישה לתנאי סף ישראלי.
בעקבות דחיית המשחקים בשנה, ספורטאים שהשיגו את הקריטריון הבין לאומי והישראלי לפני שנת 2021 נדרשו להשיג קריטריון לסגל בכיר בין 15 בנובמבר 2020 ל-30 ביוני 2021.
בעקבות משבר הקורונה, מקרים חריגים יובאו לאישור בפני מנהלת הספורט ההישגי וועדת הספורט של הוועד האולימפי בישראל.
הכנות הוועד האולימפי בישראל > תמריצים כספיים להשגיות במשחקים

הוועד האולימפי בישראל קבע כי סכומי התמריצים המיועדים לזכייה במדליות אולימפיות באולימפיאדת טוקיו יהיו זהים לאלו שהובטחו באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו בשנת 2016. כמו כן, זוג ספורטאים שיזכו במדליה יקבל 75% מגובה התמריץ כל אחד. קבוצה המונה 3–4 ספורטאים תקבל 50% מגובה התמריץ לכל אחד. קבוצות ספורט אישי של 5 ספורטאים ומעלה תקבל 40% מגובה התמריץ לכל אחד. לנבחרת הבייסבול של ישראל מיועד מענק שיחולק באופן שווה לכל אחד מחברי הנבחרת ואנשי צוות. מנגד, הוועד האולימפי החליט להגדיל את גובה התמריצים עבור העפלה לגמר אולימפי.
ענפים > אופניים

עומר שפירא דורגה במקום ה-60 בדירוג האישי העולמי לרוכבות כביש של האיגוד הבינלאומי לאופניים עם 316.17 נקודות וזכתה במכסה עבור המשלחת הישראלית בתחרות. שפירא שגם סיימה במקום ה-13 בזמן של 46:41.03 דקות באליפות העולם במרוץ אופני כביש לשנת 2019 במרוץ נגד השעון, זכתה בכרטיס עבור המשלחת לתחרות המרוץ נגד השעון לאחר חישוב של ספורטאית אחת למדינה שבה מוקמה שפירא במקום השמיני.
ישראל העפילה למקצה אופני ההרים בזכותו של שלומי חיימי אשר סיים במקום השלושים באליפות העולם באופני הרים לשנת 2019. ישראל היא המדינה השנייה בדירוג מהאליפות שטרם העפילה דרך הדירוג האולימפי לאופנים הרים ובהתאם לכך קיבלה את הכרטיס למשחקים. ישראל דורגה במקום ה-23 עם 2397 נקודות בדירוג האולימפי, כאשר 21 המדינות הראשונות מעפילות למשחקים אולימפיים.
איגוד האופניים בישראל קבע כי שפירא וחיימי יהיו נציגי הענף במשלחת הישראלית למשחקים האולימפיים.
| שם> נשים | מקצוע> נשים | תאריך> נשים | תוצאה/הפרש> נשים | מקום> נשים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עומר שפירא | מרוץ אופני כביש | 25 ביולי | 2:38+ דקות | 24 |
| עומר שפירא | מרוץ נגד השעון | 28 ביולי | 3:02.35+ דקות | 15 |
גברים
| שלומי חיימי | מרוץ אופני הרים | 26 ביולי | 11:44+ דקות | 33 |
↑  בענף האופניים התוצאה המוצגת היא זמן ההפרש של הרוכב/ת ממנצח/ת התחרות.
ענפים > אתלטיקה

שישה רצים קבעו את הקריטריון האולימפי שנקבע על ידי התאחדות האתלטיקה הבינלאומית. סלאמוויט באיולין-טפרי, קבעה את הקריטריון בריצת 5,000 מטר במסגרת תחרות סבב בקורטרייק שבבלגיה. באיולין-טפרי קבעה זמן של 15:08.39 דקות, ובכך גם שברה את השיא הישראלי. ביוני 2021, קבעה באיולין-טפרי את הקריטריון גם בריצת 10,000 מטר במסגרת גביע אירופה בבירמינגהאם. באיולין-טפרי סיימה במקום השני עם תוצאה של 31:19.21 דקות. בן זוגה של סלאמוויט, מארו טפרי, קבע תוצאה של 2:10:10 שעות וסיים במקום ה-8 הכללי במרתון סביליה, ספרד. במרתון פראג, גירמה אמרה קבע זמן של 2:09:54 שעות ולונה צ'מטאי-סלפטר קבעה זמן של 2:19:46 שעות. צ'מטאי סלפטר, בנוסף לכך גם קבעה את הקריטריון בריצת 10,000 מטר, כאשר סיימה את הריצה בזמן של 31:15.78 דקות בתחרות גביע אירופה וקבעה שיא ישראלי חדש. איימרו עלמיה קבע תוצאה של 2:11:02 שעות במרתון ולנסיה שנערך בדצמבר 2019. באפריל 2021 קבעה מאור טיורי תוצאה של 2:29:03 שעות וסיימה במקום השני מבין הנשים במרתון אנגליה. גודאדו בלאצ'או (2:07:54 שעות), ימר גטהון (2:09:27 שעות) ומלקאם ג'מבר (2:09:51 שעות) קבעו אף הם את הקריטריון האולימפי בריצת מרתון, אך לא ישתתפו במשחקים עקב המגבלה המתירה השתתפות של עד שלושה רצים למדינה.
ביוני 2021 קבעה חנה קנייזבה-מיננקו את הקריטריון האולימפי בקפיצה משולשת בתחרות הסבב היבשתי שנערכה במדריד, שקפצה למרחק של 14.36 מטר.
דיאנה ויסמן ואדוה כהן קיבלו את הכרטיס למשחקים במקצועות ריצת 100 מטר וריצת 3000 מטר מכשולים, בהתאמה, בזכות מיקומן בדירוג העולמי עם סיום תקופת ההעפלה.
ענפים > אתלטיקה > מקצועות המסלול

| שם> שם.נשים | מקצוע> מקצוע.נשים | מוקדמות> תוצאה.נשים | מוקדמות> מקום.נשים | חצי גמר> תוצאה.נשים | חצי גמר> מקום.נשים | הגמר> תוצאה.נשים | הגמר> מקום.נשים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| דיאנה ויסמן | ריצת 100 מטר | 11.27 שניות | 23 | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה |
| אדוה כהן | ריצת 3000 מטר מכשולים | 10:05.95 דקות | 39 |  |  | לא העפילה | לא העפילה |
| סלאמוויט באיולין-טפרי | ריצת 5000 מטר | 14:53.43 דקות   שיא ישראל | 8 q |  |  | 14:54.39 דקות | 10 |
| סלאמוויט באיולין-טפרי | ריצת 10,000 מטר |  |  |  |  | 32:46.46 דקות | 23 |
| לונה צ'מטאי-סלפטר | ריצת מרתון |  |  |  |  | 2:48:31 שעות | 66 |
| מאור טיורי | ריצת מרתון |  |  |  |  | 2:37:52 שעות | 48 |
גברים
| מארו טפרי | ריצת מרתון |  |  |  |  | 2:13:02 שעות | 13 |
| גירמה אמרה | ריצת מרתון |  |  |  |  | 2:16:17 שעות | 28 |
| איימרו עלמיה | ריצת מרתון |  |  |  |  | 2:17:17 שעות | 37 |
מקרא:
Q: העפלה לשלב הבא בהתאם למקום הסיום במקצה הפרטני.
q: העפלה לשלב הבא עם הזמן המהיר מבין כל האתלטים שלא העפילו מכלל המקצים
ענפים > אתלטיקה > מקצועות שדה

| שם> שם.נשים | מקצוע> מקצוע.נשים | מוקדמות> תוצאה.נשים | מוקדמות> מקום.נשים | הגמר> תוצאה.נשים | הגמר> מקום.נשים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| חנה קנייזבה-מיננקו | קפיצה משולשת | 14.36 מטר | 8 q | 14.60 מטר | 6 |
מקרא:
Q: העפלה לגמר בעקבות השגת תוצאת מינימום להעפלה.
q: העפלה לגמר לפי המקום מבין האתלטים שלא השיגו את תוצאות המינימום להעפלה
ענפים > בדמינטון

מישה זילברמן וקסניה פוליקרפובה העפילו למשחקים בהתאם לדירוג האולימפי לאחר ניכוי הספורטאים ממדינות שהגיעו למכסת המשתתפים. זילברמן דורג במקום ה-45 עם 30,354 נקודות. פוליקרפובה דורגה במקום ה-52 עם 25,197 נקודות.
| שם | מקצוע | שלב הבתים> משחק 1 | שלב הבתים> משחק 2 | שלב הבתים> מקום | שמינית הגמר | רבע הגמר | חצי הגמר | הגמר/ארד | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| קסניה פוליקרפובה | יחידות | פי. וי. סינדהו    הודו  הפסד (21-7, 21-10) | צ'אונג נגאן יי    הונג קונג  הפסד (21-12, 15-21, 21-16) | 3 | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | לא העפילה | 15 |
| מישה זילברמן | יחידים | מידיפאטי דאי פראנית    הודו   ניצחון (17-21, 15-21) | מארק קליו    הולנד  הפסד (17-21, 21-9, 21-10) | 2 | לא העפיל | לא העפיל | לא העפיל | לא העפיל | 15 |