stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שלמה אסבאג (השני)
קורות חייו

נולד במרקש לאביו רבי יעקב שהיה מדייני העיר. נכדו של רבי שלמה הראשון המכונה 'מהרש"'א'.
קורות חייו > רבנותו

בשנת ה'תרל"א התמנה לדיין במרקש, בבית הדין בראשות הרב מרדכי הצרפתי, לצד הדיינים: רבי שלם הכהן, ורבי רפאל יוסף חרוש. בית הדין התכתב עם דיינים נוספים בערי מרוקו בענייני הלכה, כדוגמת הרב רפאל אנקווא (רבה של סאלי). כמו כן בית הדין התכתב עם הראשון לציון הרב יעקב שאול אלישר. בשנת ה'תרנ"ח, לאחר פטירת הרב רפאל יוסף חרוש, התמנה הרב שלמה לאב בית הדין ולרבה של מרקש. לבית דינו הצטרפו הדיינים: רבי ראובן פינטו, רבי דוד הסבעוני, רבי אברהם אבן מוחא ורבי ימין הכהן. בית דינו שבראשותו המשיך להתכתב עם יתר חכמי מרוקו. רבי שלמה התיידד עם מספר רבנים מארץ ישראל ומיתר ערי מרוקו, ביטוי לכך ניתן לראות בכמות הספרים שנשלחו אליו על מנת שיתן 'הסכמה'.
כחלק מתפקיד רבנותו, ראה רבי שלמה לעסוק גם בגמילות חסדים עם אורחים שד"רים שהזדמנו לעירו. כמו כן הרבה להעניק להם המלצות על מנת שיתרמו להם צדקה.
רבי שלמה נפטר בשנת ה'תרע"ו במרקש.
קורות חייו > משפחתו

לרבי שלמה היו חמישה בנים. המפורסמים מביניהם הם רבי שלום שהיה דיין באספי, ורבי ברוך מחבר הספר 'מנחה בלולה'.
חיבוריו

שאלות ותשובות - מקבץ מתשובותיו יצא לאור בספר 'תשובות חכמי מראכש', הוצאת פי ישרים שנת תשפ"ב.
הערות שוליים

↑  ראו תועפות רא"ם סימן ס"א.
↑  שו"ת ישא איש חו"מ סי' ו', שו"ת עולת איש יו"ד סי' ד'.
↑  לדוגמה, בשנת ה'תרס"ב - חתום בפס"ד בעניין אשה מורדת מהעיר אצווירא. כת"י 3730=8 סרט 807.
↑  לדוגמה:

שנת תר"מ - הסכמה ממנו ספר ימלט נפשו למו"ה אברהם חמוי.

שנת תרנ"ד – הסכמה ספר שופריה דיוסף אדהן, מו"ה רפאל יוסף חרוש מו"ה שלמה אסבאג מו"ה ימין הכהן מו"ה יעקב אבן חיים.

שנת תרס"ב – הסכמה לספר הוד יוסף למו"ה יוסף ארוואץ: שלמה ן' יעקב אסבאג ס"ט. אברהם ן' מוחא ס"ט. ימין כהן ס"ט. יעקב אבן חיים ס"ט. שלמה סימאנה ס"ט.

שנת תרס"ג - הסכמה לספר קדש הלולים למו"ה שאול נחמייאש.
↑  הד לגמילות חסדיו ניתן למצוא בכתבי רבי אליהו ילוז שד"ר טבריה (תולדות אליהו ילוז עמ' 44): שנת תר"ס אחר שבועות הגענו למראכש, ויצאו לקראתנו רבני העיר הרה"ג ראב"ד ר' יעקב ן' חיים ז"ל ושאר בדה"צ ר' אברהם זריהן ר' ימין כהן, ר' שלמה אסבאג ר' אברהם ן' מוחה ז"ל ור' מרדכי עזראן הי"ו ועוד כמה רבנים, ויבואו עמו עד בית האכסניא החה"ש הגביר סי' מרדכי אתורג'מאן ז"ל, גם מנכבדי העדה ובראשם השר הגביר המפו' החה"ש סי' ישועה קורקוס נ"ע באו וידרשו בשלומו.
↑  לדוגמה:

בשנת תרס"ג - המלצה לרבי מכלוף חזן, שנה בשנה תשכ"ט עמ' 458, מו"ה שלמה ן' יעקב סבאג מו"ה אברהם ן' מוחא מו"ה ימין הכהן מו"ה יעקב ן' אהרן אבן חיים מו"ה אברהם זריהן.

שנת תרס"ז דברך אמת – המלצה לרבי יעקב בן רבי חיים בן רבי שלמה נחמייאש: ע"ה שלמה א"א יעקב אסבאג ס"ט. ע"ה אברהם זריהן. ע"ה ראובן פינטו ס"ט. ע"ה יוסף אזוילוס ס"ט. ע"ה מרדכי א"א יעקב אסבעוני ס"ט.

שנת תרס"ט - המלצה למו"ה יצחק רפאל סאמון: ע"ה שלמה א"א יעקב אסבאג סיל"ט. ע"ה אברהם סימנא. ע"ה שלמה בן חיים ס"ט. ע"ה יוסף אזוילוס ס"ט. גם אה"ב ... ע"ה ישועה קורקוס ס"ט (מ"ו א 233).
↑  ספר מצבות מראכש עמ' 468.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: הרב רפאל יוסף חרוש | רבנים ראשיים של מרקש | הבא: הרב יעקב טולידאנו (בן יוסף) |
רחל שפירא

| --- | --- |

 לידה:  25 ביולי 1945 (בת 79) שפיים, פלשתינה (א"י) 
 מוקד פעילות:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1967
 עיסוק:  משוררת   פזמונאית
 שפה מועדפת:  עברית 
 שיתופי פעולה בולטים:  מוני אמריליו חוה אלברשטיין אילנית גלי עטרי מרגלית צנעני
 
רחל שפירא (נולדה ב-25 ביולי 1945) היא פזמונאית ומשוררת ישראלית, כלת פרס אקו"ם למפעל חיים בתחום הזמר העברי לשנת 1999. רבים משיריה הפכו לנכסי צאן ברזל, ביניהם "מה אברך", "כמו צמח בר", "חלומות", "שיר של יום חולין", "מנטה" ו"עוד יהיה לי". בעלת עיטור נשיא מדינת ישראל (2022).
אופי השירים

שיריה של רחל שפירא הם בדרך כלל ליריים ומתארים חוויות רגשיות אישיות הקשורות לחיים הפרטיים של אדם בעולם. השירים כמעט לעולם אינם עוסקים במצב הלאומי או החברתי, והם אוניברסליים מאוד. השירים על פי רוב אינם תמימים, ובדרך כלל יש מקום להעמיק ולמצוא את העוקץ שבהם.
הוקרה לה זכתה

2022 עיטור נשיא מדינת ישראל על תרומתה לרוח הישראלית ביצירותיה
פרס ראש עיריית ראשון לציון על שם "מאיר אריאל" לשנת 2023
דיסקוגרפיה

בראשית - שירי רחל שפירא, 1989, בביצוע גלי עטרי
רחל שפירא, שיר למענך, 1990
רחל שפירא, כמו צמח בר, 1998
משירי רחל שפירא, פונוקול, 2007
הערות שוליים

1 2  איתמר אייכנר, עיטור הנשיא למנהיג קפריסין: "ידידות של אמת", באתר ynet, 8 בנובמבר 2022
↑  אלדד (דדי) קרוק באתר יזכור
↑  יוסף פריאל, חוה אלברשטיין - סיפור של הצלחה, דבר, 21 ביולי 1977
↑  תקליט זהב לחוה אלברשטיין, דבר, 13 ביולי 1978
↑  אילנית מוציאה אלבום תקליטים, דבר, 4 באוגוסט 1977
↑  יעקב העליון, זמן ביניים, מעריב, 20 באוגוסט 1979
↑  חומות חימר - מחזמר קהילתי משירי רחל שפירא, קיבוץ פלך, ‏1/2/2020
↑  יוחאי אורלן, מי את, רחל שפירא?, באתר מילימילים
↑  הזוכה בפרס ראש עיריית ראשון לציון על שם "מאיר אריאל" לשנת 2023, מערכת גל-גפן, 10 בינואר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299594305171  ISNI: 0000 0000 6697 0430  LCCN: nr93020979  MusicBrainz: 07633a63-2309-4045-a992-c89b978aa0d1  VIAF: 76188201   WorldCat (עם VIAF): 76188201
שוליית המכשף (סדרת משחקים)

|  כללי |
| --- | --- |
 תאריך הוצאה:  1993
 סוגה:  משחק הרפתקאות גרפי
 פיתוח:  Silver Style Entertainment
 דרישות תוכנה
 פלטפורמות:  Amiga CD32, MS-DOS, Microsoft Windows, Mac OS, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 
תמונה מהגרסה העברית של המשחק - "שולחן המשמש להקרבה טקסית של אריות מגולחים" - אזכור לסדרת נרניה.
שוליית המכשף (באנגלית: Simon the Sorcerer, בתרגום מילולי: סיימון המכשף) היא שמה של סדרה בת חמישה כותרים של משחקי מחשב עלילתיים והומוריסטיים מסוגת משחקי ההרפתקה, אשר יצאו לאור על ידי חברות AdventureSoft ו-Silver Style Entertainment בשנות ה-90 של המאה ה-20 ושנות האלפיים. המשחק עושה שימוש בממשק משתמש גרפי דרך הפעולה בה מבוססת על הצבעה והקלקה (Point and Click) לשם ניהול דיאלוגים ושימוש בחפצים.
המשחק נקרא על שם הדמות הראשית - סיימון, נער סרקסטי ושנון מעולמנו. בתחילת הסיפור הוא מועבר למימד קסום כמכשף לבוש בגלימה וכובע מחודד. כדי לחזור לעולמו עליו לפתור חידות רבות ומשימות. העולם המכושף שאוב מאגדות וספרי ילדים שונים (כדוגמת רפונזל, עמי ותמי, דברי ימי נרניה, שר הטבעות, זהבה ושלושת הדובים, כיפה אדומה, ועוד) ומהווה פרודיה עליהם.
שני המשחקים הראשונים בסדרה תורגמו לעברית על ידי חברת מחשבת.
המשחקים בסדרה

| שם המשחק | שנה | הערות |
| --- | --- | --- |
| Simon the Sorcerer | 1993 | המשחק הראשון בסדרה בו הדמות הראשית, סיימון, מגיע לממלכה קסומה אותה הוא צריך להציל ממכשף מרושע. |
| Simon the Sorcerer II: The Lion, the Wizard and the Wardrobe | 1995 | סיימון צריך לסכל איום נוסף על הממלכה הקסומה. |
| Simon the Sorcerer 3D | 2002 | המשחק הראשון בסדרה עם גרפיקה תלת־ממדית בו סיימון יוצא להרפתקה חדשה וצריך לסכל איום נוסף על הממלכה הקסומה. |
| Simon the Sorcerer 4: Chaos Happens | 2007 | המשחק נוסף בסדרה עם גרפיקה תלת־ממדית. |
| Simon the Sorcerer: Who'd Even Want Contact?! | 2009 | במשחק זה סיימון צריך להציל את הממלכה הקסומה מחייזרים. |
המשחקים בסדרה > המשחק הראשון

המשחק הראשון בסדרה יצא לחנויות ב-31 בדצמבר 1993. הפעם סיימון לבוש בבגדים סגולים.
סיימון מועבר באופן קסום דרך ספר כשפים ישן אל העולם הקסום. הוא מגיע לביתו של הקוסם קליפסו ומגלה שהוא נחטף על ידי המכשף הרשע סורדיד, האנטגוניסט המרכזי לאורך הסדרה כולה. סיימון מתבקש לשחרר את קליפסו משביו של סורדיד, וזוהי המטרה של משחק זה. כדי לעשות זאת סיימון צריך בין השאר לקבל תואר של מכשף רשמי, על ידי מציאת מטה קסם של מכשף עבר, למצוא דרך למבצרו של סורדיד דרך ענק ומאורה של דרקון ועוד הרפתקאות רבות.
למשחק יצאה גרסה מחודשת למערכות הפעלה מודרניות, ובה שולב דיבוב לעברית של קבוצת הפייסבוק "הרפתקה עברית" (בניגוד לגרסה המקורית שבה היה תרגום ללא דיבוב).
המשחקים בסדרה > המשחק השני: האריה, המכשף והזמנ-תחה

המשחק השני בסדרה יצא ב-31 בדצמבר 1995. שמו - "האריה, המכשף והזמנ-תחה", על שם הספר "האריה, המכשפה וארון הבגדים" מאת ק. ס. לואיס. הפעם סיימון לבוש בבגדים אדומים.
המשחק פותח בהחייאתו של סורדיד מן המתים בידי נער כפרי עם שאיפות להיות מכשף בשם ראנט, בחור נמוך עם גלימה כחולה. ראנט מתקין לסורדיד גוף רובוטי, ויחד הם זוממים תוכנית שכלול בה סיימון ובסופה סורדיד יקבל גוף חדש בסופו של דבר.
יחד ראנט וסורדיד יוצרים ארון בגדים שיעביר את סיימון אל העולם הקסום בשנית, וצולחים. סיימון מגיע אל חנות הקסמים של קליפסו, ואת רוב המשחק מבלה בניסיונות למצוא את אבקת-כח: דלק שיאפשר לו לחזור למימד שלו, אולם לקראת סוף המשחק הוא דוחה את האפשרות לחזור הביתה ורוכב על אריה קסום אל מבצרו של סורדיד, במטרה להציל את אליס, נכדתו של קליפסו, ולהשמיד את סורדיד אחת ולתמיד.
המשחק מסתיים בכך שסורדיד מחליף את גופו הרובוטי שלו עם גופו של סיימון, ואילו סיימון נותר תקוע בגופו של סורדיד במימד של העולם הקסום ולא חוזר הביתה.
המשחקים בסדרה > המשחק השלישי: 3D

המשחק השלישי יצא לחנויות ב- 9 באוקטובר 2002. כפי ששמו מרמז, האנימציה במשחק מוצגת בשלושה ממדים. הפעם סיימון מוחזר על ידי קליפסו לחיים ויוצא למסע בעקבות סורדיד.
המשחק לא התקבל יפה כשני קודמיו, בעיקר בשל גרפיקה מאכזבת לתקופתו, ממשק שליטה מסורבל, באגים ובשל העובדה שהמשחק לא היה משחק הרפתקה 'טהור' אלא שילב גם מיני-משחקים של מהירות וזריזות אצבעות, לאורך כל המשחק, במיוחד (אך לא רק) בפרק הראשון של המשחק שכמעט כולו היה מורכב מפאזלים שדרשו מהירות ולא חשיבה.
המשחקים בסדרה > המשחק הרביעי: Chaos Happens

המשחק הרביעי בסדרה, יצא לשוק בגרמנית בפברואר 2007, ובאנגלית באוקטובר 2008. את המשחק הזה הוציאה חברת משחקים אחרת – Silver Style Entertainment – במקום AdventureSoft שהוציאה את שלושת המשחקים הראשונים. הדמויות והאנימציה במשחק נותרו בפורמט תלת-ממדי, אשר השתפר משמעותית לעומת קודמו, אם כי לדרישת הקהל, הוחזרה עטרה ליושנה על ידי השבת ממשק ה"הצבע-ולחץ" הקלאסי.
המשחק מתחיל בכך שסיימון פוגש בחזיונו את אליקס, נכדתו היפה של קליפסו, הקוסם הקשיש שהביא את סיימון לעולם הקסמים בפעם הראשונה וזו מבקשת ממנו לחזור לעולמם שכן נמצא בסכנה. כשסיימון מגיע לעולם הקסום, אליקס באה אליו ומודיעה לו שאינה מעוניינת להמשיך את הקשר ביניהם. סיימון, שלא זוכר כי היה ביניהם קשר כלשהו, מגלה בהדרגה כי יש לו כפיל שהגיע ממימד שנקרא ה'נקסוס', והכפיל הזה בעצם מתחזה אליו, אל סיימון, אך שונה ממנו בתכונות רבות. המשחק עוקב אחר הכפיל של סיימון ולאחר מכן בהתנקשות במלך של העולם הקסום, ומלוכתו של המתנקש, העוזר הבכיר למלך, קלבה.
המשחק הוא המשך ישיר למשחקים שעברו. כמו כן, קיימות רמיזות למשחקים הקודמים, החל מדמויות עובר בהתבטאויות מפורשות וכלה בסצנות מוכרות.
המשחקים בסדרה > המשחק החמישי: ?!Who'd Even Want Contact

הגרסה הגרמנית של המשחק יצאה לשוק ב-2009 והגרסה האנגלית יצאה לשוק ב-2010. המשחק עושה שימוש במנוע גרפי משופר של המשחק הרביעי וגם הוא משתמש בממשק של ה"הצבע-ולחץ" הקלאסי.
לאחר סוף המשחק הרביעי סיימון נשאר בממלכה הקסומה וחי עם חברתו אליקס, הפעם סיימון נאלץ להתמודד מול חייזרים שפולשים לעולם הקסמים, הם חוטפים את אליקס ועל סיימון למצוא דרך לשחרר את אליקס ולהביסם.
הערות שוליים

↑  עומר כהן, פרטים בנושא הדיבוב לעברית לשוליית המכשף בקבוצת הרפתקה עברית בפייסבוק
אריזת המשחק הראשון
מראה המשחקים הרביעי והחמישי
שלמה פינקלשטיין

שלמה פינקלשטיין (נולד בשנת 1954) הוא אלוף פאראלימפי, בעל שתי מדליות זהב בשחייה (היידלברג 1972).
ביוגרפיה

פינקלשטיין התאמן בקבוצת השחייה של איל"ן בת-ים.
במשחקים הפאראלימפיים היידלברג (1972) השתתף פינקלשטיין בתחרויות שחייה ובריצה והיה לספורטאי הישראלי המצטיין במשלחת לאחר שזכה בשתי מדליות זהב. מדליות זהב, במשחה 50 מטר גב בתוצאה של 48.88 שניות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 50.80 שניות ועלה מהמקום השני ובמשחה 75 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:24.10 דקות. בשלב המוקדמות הוא סיים ראשון בשיא עולם חדש של 1:23.70 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה 50 מטר חופשי בתוצאה של 51.89 שניות ובמקום 35 בריצת 100 מטר בתוצאה של 31.10 שניות.
חודש וחצי לאחר מכן, באליפות איל"ן שנערכה בבריכת השחייה של איל"ן רמת גן הוא קבע במשחה ל-50 מטר גב שיא עולם חדש של 48.5 שניות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבריכת השחייה של איל"ן רמת גן בספטמבר 1975 זכה פינקלשטיין בשתי מדליות זהב במשחה ל-25 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש של 27.8 שניות ובמשחה ל-75 מטר מעורב אישי בשיא ישראלי חדש של 1:21.1 דקות.
הערות שוליים

↑  אברהם תשובה, הצלחה לנכי ישראל בתחרויות הספורט בהיידלברג, מעריב, 6 באוגוסט 1972
↑  אורי ירון, שיא עולמי באליפות השחייה של "אילן", מעריב, 26 בספטמבר 1972
↑  שיאים חדשים הושגו באליפות השחייה לנכים, מעריב, 2 בספטמבר 1975
|  משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים היידלברג (1972)  |
| --- | --- | --- |
|    אתלטיקה | אריה ביזם • צבי בן-צבי •  אורה גולדשטיין • יצחק גליצקי • ברוך חגאי • עוזי טסה • רחל טסה • אריאלה כהן • חיים כהן • משה לוי • אברהם מושרקי • איילה מלחן •  מלכה פוטשניק • שלמה פינקלשטיין • משה פלד •  חיים פליטר •  צפורה רוזנבאום • בתיה שוויקי • שושנה שרעבי |  |
|    הרמת משקולות | יוסף ונגר •  שמואל חיימוביץ' |  |
|    חץ וקשת | מיכל אסקפה • משה פלד |  |
|    טניס שולחן |  מיכל אסקפה •  מתי אנג'ל •  ברוך חגאי • עקיבא פרבר |  |
|    כדורסל |  נבחרת ישראל בכדורסל (גברים) (אריה ביזם, יעקב בן-אריה, שמואל בן-זכאי, ישראל גלובוס, אריה גנץ, שאול וג'ימה, ברוך חגאי, רפי כהן, משה לוי, אברהם מושרקי, דוד פרח, דוד קראוס, דני שחר) •  נבחרת ישראל בכדורסל (נשים) (רחל טסה, אסתר טרי, נורית יעקב, איילה כץ, אריאלה כהן, כוכבה פליטר, מרגלית פרץ, צפורה רוזנבאום, בתיה שוויקי) |  |
|    סיף |  נבחרת ישראל בסיף (נשים) (רחל טסה, איילה מלחן, מרגלית פרץ, שושנה שרעבי) • עוזי טסה •  רחל טסה • איילה מלחן • מרגלית פרץ •  שושנה שרעבי |  |
|    שחייה | אסף אגמון • מתי אנג'ל •  אורה גולדשטיין • יוסף ונגר • עוזי טסה •  רחל טסה • אריאלה כהן •  משה לוי • יצחק מולודוי • משה מוסאי • איילה מלחן •  שלמה פינקלשטיין • עקיבא פרבר • דוד קראוס •  אריה רובין •  משחה שליחים (יוסף ונגר, משה לוי, משה מוסאי) |  |
שכונת אפרידר

| --- | --- |

מגדל השעון באפרידר
 מידע
 עיר:  אשקלון 
 תאריך ייסוד:  1952 
 אוכלוסייה:  21,000
 קואורדינטות:  31°40′36″N 34°34′01″E﻿ / ﻿31.67666111°N 34.56683889°E﻿ / 31.67666111; 34.56683889
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת השפלה מוגדלת) שכונת אפרידר(למפת השפלה רגילה) שכונת אפרידר(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שכונת אפרידר(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שכונת אפרידר  he שכונת אפרידרhe שכונת אפרידרמפת  __ אשקלון (in English: Ascalon) [‌השפלה וסביבותיה‌]מצפון, ממזרח ומדרום: __ מועצה אזורית חוף אשקלון (in English: Hof Ashkelon Regional Council) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
המרכז המסחרי הישן בשכונה
הגן הארכאולוגי אשקלון
שכונת אפרידר היא שכונה באשקלון, שתוכננה במקור בשנת 1949 כשכונה עירונית לעולים מארצות דוברות אנגלית, והוקמה ביוזמת יהדות דרום אפריקה. השם "אפרידר", כשמה של חברת בת של עמידר שהקימה את השכונה, מהווה ראשי תיבות של "אפריקה דרומית".
על פי התוכנית הראשונית, תוכננו 750 יחידות דיור "משופרות ומשוכללות" לעולים. התחלת הבנייה התעכבה, ורק בסוף 1950 החלה בנייתם של בתים חד קומתיים דו משפחתיים על שטח כחצי דונם לכל משפחה. ביוני 1952 נחנכו 120 דירות ראשונות וב-15 ביולי 1952 קיבלו 5 המשפחות הראשונות את ביתן. לצוות המתכננים ולהנהלת חברת אפרידר היה חזון להקים שכונת צמרת המורכבת מיוצאי אירופה וארצות אנגלו סכסיות.
בתחילת 1953 הוקמה עבור שכונת אפרידר (יחד עם שכונת ברנע) המועצה המקומית אשקלון, באופן זמני לשנתיים עד לאיחוד עם עיריית אל-מג'דל (אז נקראה מגדל-אשקלון) בתחילת 1955.
הרחובות באפרידר נקראים ברובם בשמות של צמחים, אילנות ופרחים ושמות של ציפורים המצויות בישראל. רחובות אחרים נקראים בשמות של ערים חשובות בדרום אפריקה, שתושביהן עזרו בבנייתה של אשקלון החדשה.
שכונת אפרידר זכתה למוניטין של מקום מגורים בעל איכות חיים גבוהה עם אוכלוסייה בעלת רמה סוציואקונומית גבוהה בהשוואה לשאר השכונות של אשקלון. הופעל בה מרכז לבריאות המשפחה. בנוסף נפתח בה בית המלון הראשון - הבית הוורוד. לאחר מכן נוספו לשכונה בתי מלון נוספים מסעדות, בית הקולנוע רחל, בית העם וגן ארכאולוגי. כמו כן התקיימו אירועים רבים ומגוונים כמו הצגות פסטיבלים תערוכות וכדומה.
כיום מונה שכונת אפרידר כ-21 אלף תושבים כשברובה נשמרה רוח התכנון המקורי.
הערות שוליים

↑  ערים חדשות יוקמו בדרום הארץ ובצפונה, דבר, 4 בנובמבר 1949
↑  מגדל גד, דבר, 10 באוקטובר 1950
↑  נחנכו הבתים הראשונים באשקלון, דבר, 10 ביוני 1952
↑  נחנכה מועצה מקומית לאשקלון, דבר, 27 בפברואר 1953
↑   איחוד רשויות מקומיות בישראל 1949-2013 במשרד הפנים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007270501905171
שובר רוח

מבט אווירי על שוברי רוח בדקוטה הצפונית
פוסטר מזרח גרמני המקדם שתילה של שוברי רוח
שובר רוח הוא שיטה בתכנון חקלאי או סביבתי המאופיינת בנטיעה של שורה אחת או יותר של עצים או שיחים במטרה לספק הגנה מהרוח ולהגן על הקרקע מסחיפה. בדרך כלל נוטעים שוברי רוח סביב הגבולות של שדות, מטעים או חוות. בתכנון נכון, יכולים שוברי רוח שננטעו סביב בית להקטין את הוצאות החימום והקירור ולחסוך באנרגיה. שוברי רוח ניטעים גם במטרה למנוע משלג להיסחף לתוך כבישים או אפילו חצרות. תועלות נוספות כוללות יצירת בתי גידול לחיות הבר ובאזורים מסוימים אף כורתים את העצים שננטעו עבור מוצרי עץ.
בחקלאות

אפשר לשלב שוברי רוח ויבול מעורב בשיטות חקלאיות הקרויות "יבול בסמטאות" (alleycropping) או אגרופורסטרי (agroforestry). בשיטות אלה, שדות ניטעים בשורות של יבולים שונים המוקפים בשורות של עצים. עצים אלו מספקים פירות, עץ ומגנים על היבולים מהרוח. שיטה זו הצליחה במיוחד בהודו, אפריקה וברזיל שבה מגדלי הקפה שילבו בין חקלאות ליערנות.
בתכנון סביבתי

שימוש נוסף בשוברי רוח הוא למסך בין חווה לכביש ראשי או לאוטוסטרדה. שוברי הרוח משפרים את נוף החווה בהסתרת הכביש, בהפחתת רעשי התנועה וביצירת מחסום בטוח בין חיות המשק הכביש.
מקור השם

באנגלית ובשפות נוספות מקובל להשתמש במונח "שובר רוח" (windbreaker) למעיל שנועד להגן מפני הרוח, מושג שתורגם לעברית כמעיל רוח.
שיטות אחרות

"שוברי רוח" הוא גם שם של סוג גדר העשויה מכותנה, ניילון, קנבס ומפרשים ממוחזרים. בגדר זו יש שלושה או יותר לוחות מוצמדים באמצעות מוטות המושחלים לכיסים שנתפרו בלוחות. את המוטות נועצים בקרקע וכך נוצרת הגדר. "שוברי רוח" או "גדרות רוח" נועדו להפחית את מהירות הרוח מעל אזורים חשופים לסחיפה כדוגמת שדות פתוחים, מצבורים תעשייתיים ופעילות תעשייתית מאובקת. כיוון שהיחס בין סחיפה למהירות הרוח הוא בחזקה שלישית אזי הפחתה של מהירות הרוח לחצי (לדוגמה) תקטין את הסחיפה במעל ל-80%.
הערות שוליים

↑  "Windbreaks". National Agroforestry Center. אורכב מ-המקור ב-2015-04-22. נבדק ב-29 באפריל 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  What is Agroforestry?, worldagroforestry
↑  What is alley cropping?
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4272493-4  NDL: 00560823  NKC: ph1009599
שלמה פיוטרקובסקי (עיתונאי)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 באוקטובר 1980 (בן 43)
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  ישיבת ירושלים לצעירים, ישיבת קריית שמונה
 עיסוק:  עיתונאי ופובליציסט
 מעסיק:  מקור ראשון
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  shlomo.pyutrekovsky
 טוויטר:  shlomopyuter
 
שלמה פיוטרקובסקי (נולד ב-25 באוקטובר 1980, חשוון ה'תשמ"א) הוא עיתונאי ופובליציסט ישראלי, עיתונאי מקור ראשון והכתב המשפטי של העיתון. בעבר שימש ככתב ועורך בערוץ 7, ובעיתונים בשבע וידיעות אחרונות.
ביוגרפיה

נולד לרב חנוך הכהן פיוטרקובסקי, ממייסדי ישיבת בני צבי ומנהל ישיבת בית אל, ולשרה, בתו של הרב אברהם צוקרמן. למד בישיבת ירושלים לצעירים וכחמש שנים בישיבת קריית שמונה, בפרט אצל הרב צפניה דרורי והרב ישראל קירשטיין. במסגרת ישיבת ההסדר שירת בחיל התותחנים. כן למד כשנתיים בכולל ירושלמי. בעל תואר ראשון מהאוניברסיטה הפתוחה.
בין השנים 2006–2021 שימש כעורך באתר האינטרנט של ערוץ 7. בהמשך, שימש ראש דסק כלכלה ומשפט בערוץ, וכן פרסם בו טורי דעה רבים. בין השנים 2009–2019, במקביל לעבודתו באתר ערוץ 7, שימש כעורך חדשות וככתב כלכלי בעיתון "בשבע" - תחילה בטורו הכלכלי "תכלס", ובהמשך ככותב הפינה הכלכלית והמשפטית בעיתון. לעיתים פרסם כתבות כלליות בעיתון.
בעבר פרסם טורי דעה בעיתון ידיעות אחרונות.
החל מספטמבר 2019 משמש כעיתונאי ובעל טור שבועי ב"מקור ראשון" והחל מיולי 2021 שימש כעורך הראשי של אתר האינטרנט של העיתון. בספטמבר 2022 מונה לכתב המשפטי של מקור ראשון, כשאת מקומו כעורך האתר תפס גדעון דוקוב.
רמת החייל

ערך זה עוסק בשכונה בצפון תל אביב. אם התכוונתם לאזור התעשייה "רמת החייל", ראו .
| --- | --- |

 מידע
 עיר:  תל אביב-יפו
 שטח:  381 דונם
 אוכלוסייה:  4,250 (2012)
 קואורדינטות:  32°06′55″N 34°50′11″E﻿ / ﻿32.11525833°N 34.83650833°E﻿ / 32.11525833; 34.83650833
 שכונות נוספות בתל אביב-יפו
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) רמת החייל(למפת גוש דן רגילה) רמת החייל(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום רמת החייל(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום רמת החייל  he רמת החיילhe רמת החיילמפת  צפון __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ רמת השרון (in English: Ramat HaSharon), __ הרצליה (in English: Herzliya) ממזרח: __ פתח תקווה (in English: Petah Tikva), __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
רחוב ק"ם בשנת 1951. ניתן להבחין בשורת הבתים המקוריים, שטרם חוברו אז לרשת החשמל.
אזור רמת החייל מסומן על גבי מפה
רמת החייל היא שכונה בצפון-מזרח תל אביב; אחת משכונות עבר הירקון. סמוך לשכונה ממוקם אזור תעשייה עבר הירקון, המהווה מרכז לחברות היי-טק שונות, ומכונה לעיתים גם הוא בשם "רמת החייל".
שם השכונה

בתחילת דרכה הייתה השכונה אגודה שיתופית בשם "רמת חַיִל" אך מתחילת דרכה זכה שמה לשיבושים. שמה נרשם בטעות ברשם האגודות השיתופיות כ"רמת החיל". עורך הדין של האגודה פנה במכתב לרשם בבקשה לתקן את השם ולהשמיט את ה"א הידיעה. שמה של השכונה זכה לשיבושים נוספים גם במסמכים רשמיים וגם בדיווחי העיתונות. לעיתים כונתה "רמת החיל","רמת חייל" ו"רמת החייל". במשך שנים רבות שמה של השכונה הופיע במסמכי עיריית תל אביב כ-"רמת החי"ל", שם זה הוא השם שהופיע בשלטי הרחוב הרשמיים. שמה בציבור הרחב התקבע להיות "רמת החייל".
מקור שמה נשכח והתפתח ויכוח בין תושבי השכונה האם שם השכונה הוא רמת החייל ושמה ניתן לה להנצחת חיילי צה"ל שלחמו במלחמת העצמאות, או ששמה "רמת החי"ל" על שם הבריגדה היהודית, שכונתה גם "חטיבה יהודית לוחמת", או בראשי תיבות – "חַיִ"ל". בשנת 2010 קבעה ועדת השמות של עיריית תל אביב-יפו, בעקבות מסמכים שהוצגו לה על ידי ועד השכונה, כי השם הנכון הוא רמת החייל, וזאת למרות מחאתם של מספר תושבים מוותיקי השכונה.
לפני הקמת השכונה

במערכה על סיני וארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה, על רכס הכורכר שעליו נצבת היום רמת החייל, היה מוצב עות'מאני, ח'ירבת הדרה, שקיבל את שמו מהשם הערבי של גשר עשר טחנות, גִ'סְר אֶל-הַדָּאר (גשר שאון המים), עליו עברה דרך יפו-שכם ההיסטורית. המוצב חלש על מעבר הירקון בעשר טחנות, ואיפשר תצפית על הנחל עד מוצאו לים. המוצב היה חלק ממערבו של נדבך ההגנה שפרסו הטורקים בסוף 1917 מצפון לירקון, טרם צלח חיל המשלוח המצרי של הבריטים את הירקון והתייצבה הגזרה המערבית של קו שתי העוג'ות. את העמדה הזו לכדה, בלילה הסוער שבין ה-20 ל-21 בדצמבר 1917, חטיבה 155 מן הדיוויזיה ה-52 הסקוטית בפיקודו של מייג'ור גנרל ג'ון היל, לאחר שצלחה את הירקון בתל ג'רישה. עמוד הזיכרון בצומת הרחובות אבא הלל ובן-גוריון ברמת גן מנציח את פועלה של החטיבה במבצע הצליחה.
חירבת הדרה היא גם אתר ארכאולוגי. יעקב קפלן, שערך חפירה ארכאולוגית במקום בשנת תש"י (1950), קבע כי היו בו יישוב, חווה חקלאית וקברים מן התקופה הרומית הקדומה ועד לתקופה הערבית הקדומה. שנים אחר כך, בחפירה שנערכה בסמוך, נמצא קבר שומרוני מהמאה הרביעית והחמישית לספירה.