stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נפילת הממלכות (סדרת ספרים)
תקציר העלילה > ספר ספין אוף - הקסם האפל

הספר יצא באנגלית ביוני 2016 ובשנת 2018 בעברית. הוא ממשיך באופן ישיר את הספר הראשון. מרקוס עדיין במרדף אחר הקודקס, ובני משפחת האטצ'ר במחבוא. מדוקס מגיע לחצר המלכות של ואלוריה כדי למצוא את משרתה שאחראי על שכתוב ההיסטוריה, רק כדי לגלות שוואלוריה ערפה את ראשו בעקבות חלום שחלמה על בגידתו. מדוקס מחייה את הראש ולוקח אותו יחד איתו ועם ברנבאס למסע לאלה הדרומית, שאולי תסייע להם בהפלתה של ואלוריה. מרקוס עורך נשף, שאליו מגיעות קריסטל, בקה וג'קי. בנשף מגלה בקה כי היא בעצם בתו של מרקוס. לנשף מגיע אדם בעל עיניים שחורות לחלוטין בשם דיימן וינטר, שהורג אנשים רק במבט.
הוא חוטף את מרקוס ובקה וכולא אותם בתיאטרון האגודה של מרקוס. מדוקס מוצא מכשפה בשם ליאנה שמתגלה כחברותית ומצטרפת אליהם למסע. בתא הכלא, מרקוס מבין שבקה נבחרה להחליף את אווה ושולח אותה בשארית כוחותיו למיטיקה כדי להתריע על חזרתו של דיימן. בקה חוזרת, אך שוכחת את מטרתה ובינתיים מתלווה למדוקס. ליאנה חושפת את עצמה כקליאונה ודורשת מהחבורה למצוא אותה בעיר הזהב אם הם רוצים לדבר. בעיר הזהב מתריעה בקה, שכבר נזכרה במטרתה, בפני קליאונה על חזרתו של דיימן, אך קליאונה לא מאמינה. ואלוריה מגיעה לשערי עיר הזהב עם צבא של אלף חיילים הנושאים סמלים שמחזקים אותם. ואלוריה חוטפת את בקה, ולאחר שבקה מספרת לה על דיימן היא לא מאמינה וקוראת לה חסרת תועלת. בעקבות כך גוראן הורג את בקה. מדוקס לא שולט בעצמו והורג את גוראן במקום. ואלוריה מורה לצבאה לתקוף, אך מדוקס משתמש בקסמיו והורג את כל הצבא במקום. ואלוריה מתחננת על חייה, ומדוקס מחזיר את בקה לחיים. היא משכנעת אותו שלא להרוג את ואלוריה. קליאונה לוקחת את החבורה לחדר סודי עמוק בתוך הארמון, שבו נמצאת אישה ישנה. בקה וברנבאס מזהים את האישה כאווה. קליאונה מסבירה שהיא בעצם לא מתה ושהיא הסיכוי היחיד נגד דיימן. בטורונטו מתברר כי הקסם של מרקוס דבק בפארל לאחר שג'וליה מנסה להרוג אותו בעקבות הודאתו כי רצח את דניאל, והוא מחלים. דיימן מחזיק בקריסטל ופארל.
מאפיינים > גאוגרפיה

הספרים 1 - 3 מתרחשים אך ורק על יבשת מיטיקה אך חלק גדול מהספר הרביעי מתרחש על אדמת האימפריה הקראשיאנית. עיר הבירה "היהלום" בפרט. עלילת סדרת הספין-אוף מתרחשת במקביל בימינו ובמיטיקה שטרם עלילת הסדרה המקורית.
ממלכות מיטיקה:
לימרוס - הממלכה הצפונית, נשלטת על ידי משפחת דאמורה (גאיוס). בעבר הייתה ממלכה יפה ופורייה, אך עם היעלמות הקריסטלים הפכה למישור קפוא שאינו מאפשר גידולים. תושביה דוגלים באמונה באלה ואלוריה.
פאלסיה - הממלכה האמצעית (מונהגת באופן לא רשמי על ידי באסיליוס). לאחר מותו נותרת ממלכה ללא מנהיג, ורוב אנשיה משועבדים לגאיוס. בעלת אדמה פורייה, כנראה בזכות קסם אדמה והיין המשובח ביותר מיוצר שם. תושביה הם מעין אתאיסטים, חסרי אמונה רשמית. עד מותו של הוגו, חלקים מתושבי הממלכה ראו בו בן אלמוות בעל כוחות על.
אוראנוס - הממלכה הדרומית. לא חוותה שום בעיות עם היעלמות הקריסטלים. ממלכה עם טמפרטורה גבוהה יחסית, אך נעימה. אלקסיוס אומר בספר השלישי שהחום רק יחמיר ויעשה לאוראנוס מה שעשה הקור ללימרוס. תושביה דוגלים באמונה באלה קליאונה.
האימפריה הקראשיאנית:
המונהגת על ידי משפחת קורטאס. שניים מילדיו של הקיסר קורטאס מופיעים בספר השני והשלישי, והקיסר שוקל בספר השלישי גם לצאת למלחמה נגד מיטיקה. חלק נכבד מהספר הרביעי מתרחש על אדמת האימפריה וחלקים נרחבים יותר ממשפחת הקיסר נחשפים לקורא. החלק המתרחש על אדמת האימפריה מתרחש ב"יהלום", עיר הבירה של האימפריה המתוארת כמדהימה ביופיה.
עלילת סדרת הספין-אוף:
מתרחשת בחציה בטורונטו של ימינו (2015~) ובחציה במיטיקה העתיקה (כאלף שנים טרם עלילת נפילת הממלכות).
מאפיינים > צבעים

בספר ישנם מספר צבעים המזוהים עם אנשים מסוימים או ממלכות מסוימות ומעבירות אווירה מסוימת:
כחול: כחול מתואר במספר פעמים כצבע האהוב על קליאו, קליאו לבושה תמיד בכחול, חוץ מסוף הספר הרביעי בו היא מתלבשת באדום כדי להביע הזדהות עם לימרוס.
אדום: אדום הוא הצבע המזוהה עם לימרוס ומדי החיילים הלימריאנים הם אדומים. בספר הרביעי קליאו לובשת אדום בפנייתה ללימריאנים כדי להביע את היותה מלכתם.
זהב: זהב הוא הצבע המזוהה עם אוראנוס ומעביר את העושר של הממלכה הדרומית.
שחור: שחור הוא הצבע האהוב על מאגנוס והוא לובש אותו תמיד, הצבע מתואר על ידי קליאו כמשפיע על דמותו של מאגנוס לרעה באופן בו הוא נתפס על ידי מי שפוגש בו.
ירוק: ירוק הוא הצבע המזוהה עם האימפריה הקראשיאנית ועם אמארה. חיילי האימפריה לובשים ירוק. בנוסף לכך, גם המקלט מזוהה בהיותו ירוק עד ומלא במדשאות ועצים.
הספרים הנוספים בסדרה > ספרים בסדרת הספין-אוף > ספר 3 - The Cursed Heir (בתרגום חופשי: היורש המקולל)

צפוי לצאת באנגלית ביוני 2022.
הספרים הנוספים בסדרה > סיפורים קצרים

Crimson Dagger: (תרגום חופשי: פגיון ארגמן) - סיפור קצר אודות ילדותו של מאגנוס העוסק בניסיון בריחה שלו מהבית, בהפללה שלו את אדם בשם קאלום סטולו ובעזרה שלו לביתו של האיש, קארה, להוציא את אביה מהכלא והכל תחת איומים מצדה של קארה, איומים באמצעות פגיון ארגמן. הסיפור יצא באינטרנט בחינם בשני חלקים במהלך קיץ 2016
Obsidian Blade: (תרגום חופשי: להב אובסידיאן) - סיפור שמאחד את מדוקס (סדרת הספין-אוף) ומאגנוס (הסדרה המקורית) לסיפור אחד משותף. הסיפור השתחרר במהלך נובמבר 2016 כספר אלקטרוני (ebook).
ראו גם

נפילת הממלכות
אביב המורדים
פרנק סחולטן

| --- | --- |

 לידה:  30 באוגוסט 1881 אמסטרדם
 פטירה:  29 באוגוסט 1942 (בגיל 60) ליידן
 מדינה:  הולנד הולנד
 מקום מגורים:  ליידן
 ידוע בשל:  פרסומי צילומיו במכון ההולנדי למזרח הקרוב. צילומים שצילם במזרח התיכון וארץ ישראל.  התערוכה, שכותרתה "פלסטין במעבר".
 השכלה:  אמנות, מוזיקה ופילוסופיה
 מקצוע:  צלם חובב, סופר
פרנסואה "פרנק" סחולטן (בהולנדית: François "Frank" Scholten;‏ 30 באוגוסט 1881 – 29 באוגוסט 1942) היה צלם וסופר הולנדי.
משפחה

פרנק סחולטן היה בנם השני של מתווך ההשקעות פטרוס וילהלמוס סחולטן (1835–1913) ושל כבוד האצילה אליזבת מריה אנה הנרייטה ואן בוורוודן-אולדמיולה (1876–1889). הוא בילה את ילדותו באמסטרדם ובפורטסמות', בריטניה. לאחר מות אמו, אביו נישא בשנית לאצילה Maria Anna Ploos van Amstel; מנישואים אלו נולדו לאב עוד שני ילדים.
ילדות

בגיל שש עשרה עבר סחולטן לפנימייה לבנים ממשפחות אמידות בנורדוויק. הוא למד אמנות, מוזיקה ופילוסופיה בברלין משנת 1908 ועד תחילת מלחמת העולם הראשונה, מה שאילץ אותו לחזור לאמסטרדם. בשנת 1920 הוא נידון לשנתיים מאסר על הומוסקסואליות, אך עזב את הארץ.
מסעות צילום

סחולטן קיים מסע צילום ארוך מהולנד, דרך קלן, רומא, ברינדיזי, אתונה ובסוף הגיע לארץ ישראל. בארץ ישראל (פלסטינה) הוא בילה שלוש שנים. הוא טייל באזור וצילם אנשים ומקומות תנ"כיים. בביקורו בתל אביב פרנק סחולטן צילם כ-6,000 צילומים.
פרסומים

לאחר שחזר לאירופה בתחילת 1923, הוא הציג מבחר של 2200 תמונות שהוא צילם בגלריה לאמנות בארוק בלונדון. התערוכה, שכותרתה "פלסטין במעבר", ספג ביקורת חיובית בעיתונים רבים באנגלית ובעיתונות הזרה.
מאוחר יותר הוא החל לפרסם את תצלומיו בסדרת כרכים בשם Palestine Illustrated. ב-15 בפברואר 1925 התפרסם בעיתון הארץ שספרו הראשון של פרנק סחולטן (שולטן) בשם: "ארץ ישראל המצוירת" יצא לאור והוא כולל 800 צילומים (פוטוגרפיות) מיפו והקדמה מאת סר אדם ג'ורג' סמית. בשנת 1929 הוא פרסם את שני הכרכים הראשונים שהופיעו במהדורה הצרפתית. הם הכילו תמונות של יפו, בשילוב פסוקים מהתנ"ך, התלמוד והקוראן. כתוצאה מקריסת הבורסה בוול סטריט ב-1929 סחולטן הפסיד סכום כסף גדול, אך בכל זאת המשיך בפרסום שני הכרכים של אלבומיו במהדורות גרמנית, אנגלית והולנדית. כרכים נוספים הוכנו לפרסום אך מעולם לא פורסמו.
מכיוון שמלחמת העולם השנייה לא אפשרה את הנסיעות באירופה, סחולטן התגורר בליידן. הוא המשיך לעבוד על פרסומיו בספריית המכון ההולנדי למזרח הקרוב (אנ') (השם המקוצר של המכון בהולנדית הוא מכון NINO). הוא התיידד עם פרנץ בוהל (אנ'), שהיה אחד משני המנהלים של הספרייה ופרופסור לאשורולוגיה באוניברסיטת ליידן.
מורשת

סחולטן נפטר ב-1942. הוא הוריש את ארכיון הצילום והתיעוד שלו למכון NINO, ואת הונו לעיר ליידן. עירייה ליידן הקימה את קרן פרנק סחולטן, למימון הוצאת מספר ספרי לימוד בסדרת זיכרונות של סחולטן מאת מכון NINO (בין השנים 1950–1980), והעניקה הלוואות לרכישת מבנה למכון.
בתחילת שנות ה-2000 ארכיון התמונות של סחולטן התגלה מחדש במכון NINO. בין שנים 2019–2020 החל פרויקט באוניברסיטת ליידן לדיגיטציה מלאה וקיטלוג של האוסף.
יצירות שפורסמו

La Palestine Illustrée. Tableau complet de la terre Sainte par la photographie, Évoquant les souvenirs de la bible, du talmud et du coran, et se rapportant au passé comme au présent. Vol. I: La Porte d’entrée Jaffa; Vol. II: Jaffa la Belle. Parijs: Budry, 1929.
Palästina. Bibel, Talmud, Koran. Eine vollständige Darstellung aller Textstellen in eigenen künstlerischen Aufnahmen aus der Gegenwart und Vergangenheit des Heiligen Landes. Vol. I: Die Eingangspforte Jaffa; Vol. II: Jaffa, die Schöne. Stuttgart: Julius Hoffmann, 1930.
Palestine Illustrated. Including references to passages illustrated in the Bible, the Talmud and the Koran. Vol. I: The Gate of Entrance; Vol. II: Jaffa the Beautiful. Londen: Longmans, 1931.
Palestina. Bijbel, Talmud, Koran. Een volledige illustratie van alle teksten door middel van eigen artistieke foto’s uit het heden en verleden van het Heilig Land. Vol. I: Jaffa de toegangspoort. Leiden: Sijthoff, 1935.
גלריה מצילומי Scholten

מסגד אל אמרי זידני, בטבריה.
ארץ ישראל/פלסטינה בשנות העשרים של המאה העשרים
שופט ערבי (מוכתר) ביפו בשנות העשרים של המאה העשרים
עולים חדשים ביפו
כומר ביפו
נער יהודי בירושלים בין השנים 1921–1923
נבחרת מכבי תל אביב בין השנים 1921–1923
סוחר תפוזים
הערות שוליים

↑  פרנק סחולטן – La Palestine Illustrée – שני כרכי תצלומים של העיר יפו – פריז, 1929 | קדם בית מכירות פומביות בע״מ, באתר www.kedem-auctions.com
1 2  Kwiecień, Teresa Lidia (בדצמבר 2008). "Frank Scholten". Photolexicon. Centre for Digital Scholarship. 25 (40). נבדק ב-1 באפריל 2023. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Fontijn, Jan (2015). Onrust: het leven van Jacob Israël de Haan (בהולנדית). Amsterdam: De Bezige Bij. pp. 113, 488, 671. ISBN 9789023491514.
↑  van Os, Th. (2018). "Weinig windt zo op tot lust en veroordeling. Homo-erotiek en -pornografie in Nederland van nul tot nu".  In Sliggers, B.; van Watersloot, Jos (eds.). Onder de toonbank. Pornografie en erotica in de Nederlanden (בהולנדית). Amsterdam: Van Oorschot. p. 173. ISBN 9789028280359.
↑   עופר אדרת, ההולנדי שצילם כל פינה בתל אביב של לפני מאה שנה, באתר הארץ, 21 במאי 2023
↑  Zananiri, S. (2021). "Documenting the Social: Frank Scholten Taxonomising Identity in British Mandate Palestine".  In Sanchez Summerer, K.; Zananiri, S. (eds.). Imaging and Imagining Palestine Photography, Modernity and the Biblical Lens, 1918–1948. Open Jerusalem. Vol. 3. Leiden/Boston: Brill. ISBN 978-90-04-43793-7.
↑  https://twitter.com/oferaderet/status/1660243074314895361, Twitter
↑  פיסול ישראלי – עמוד 12, באתר המחסן של גדעון עפרת
↑  ⁨הארץ⁩ | עמוד 4 | 15 פברואר 1925 | אוסף העיתונות, מודעה בשם:ארץ ישראל המצוירת (להגדיל תצוגה) | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  עיתון הארץ, 15 בפברואר 1925, כותרת: ארץ ישראל המצוירת, באמצע עמודה ימינית בעמוד 4
↑  Workshops: Palestinian History in Frame - Frank Scholten Photographs - Leiden University, www.library.universiteitleiden.nl
↑  van Zoest, C.H.; Berntsen, S.R.L. (2014). "75 jaar NINO: Geschiedenis van het Instituut in hoofdlijnen".  In Kaper, O.E.; Dercksen, J.G. (eds.). Waar de geschiedenis begon: Nederlandse onderzoekers in de ban van spijkerschrift, hiërogliefen en aardewerk. Uitgave naar aanleiding van het 75-jarig bestaan van het Nederlands Instituut voor het Nabije Oosten, 1939–2014 (בהולנדית). Leiden: NINO. pp. 3–29. ISBN 9789062582488.
1 2   עופר אדרת, ההולנדי שצילם כל פינה בתל אביב של לפני מאה שנה, באתר הארץ, 21 במאי 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267885405171  BPN: 54814800  GND: 1157683398  ISNI: 0000 0003 8536 4753  LCCN: n2002068954  NTA: 081474059  RERO: 02-A003805290  RKD: 416171  SUDOC: 117973823  VIAF: 122271918   WorldCat (עם VIAF): 122271918 
האלבום הראשון של פרנק סחולטן בשם: שער יפו-La Palestine Illustrée I La Porte d'entrée Jaffa, פריז - Jean Budry & Cie ,1929.
האלבום השני של פרנק סחולטן בשם: יפו היפה-La Palestine Illustrée II Jaffa la Belle, Paris Jean Budry & Cie, 1929.
צילום עצמי של פרנק סחולטן מול מראה בשרונה, תל אביב יפו
פרידריך וולף

| --- | --- |

 לידה:  23 בדצמבר 1888 נויוויד, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  5 באוקטובר 1953 (בגיל 64) לניץ, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית, אזורי הכיבוש בגרמניה, רפובליקת ויימאר, גרמניה המזרחית 
 מקום קבורה:  אנדרטת הסוציאליסטים 
 שם עט:  Christian Baetz, Hans Rüedi, Dr. Isegrimm 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בון 
 שפות היצירה:  גרמנית 
 תקופת הפעילות:  מ-1917 
 צאצאים:  Thomas Naumann, קונרד וולף, מרקוס וולף 
 פרסים והוקרה:  עיטור הכוכב האדום  הפרס הלאומי של מזרח גרמניה  מפקד עם כוכב של מסדר פולוניה רסטיטוטה 
 
פרידריך וולף (בגרמנית: Friedrich Wolf‏; 23 בדצמבר 1888 – 5 באוקטובר 1953) היה רופא, סופר ודיפלומט יהודי-גרמני. אביהם של קונרד ומרקוס וולף.
קורות חיים

וולף נולד ב-1888 בנויוויד (כיום בריינלנד-פפאלץ), למשפחת סוחרים יהודית שאבות אבותיה גורשו מספרד והגיעה לגרמניה מהולנד. בין השנים 1907–1912 למד רפואה, פילוסופיה והיסטוריה של האמנות באוניברסיטת מינכן, טיבינגן, בון וברלין וקיבל תואר דוקטור ב-1913. בשנה שלאחר מכן עבד כרופא ספינה בקו קנדה-גרינלנד-ארצות הברית, ועם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייס ושירת כרופא צבאי בחזית המערבית. מאורעות המלחמה הפכו אותו למתנגד נמרץ למלחמות ופעיל שלום. בשנת 1917 פרסם את מאמרו המדעי הראשון.
בשנת 1918 הצטרף למועצת הפועלים בדרזדן והפך לחבר במפלגה הסוציאל-דמוקרטית העצמאית של גרמניה. שימש כרופא ברמשייד ובהייכינגן, שם התמחה בנטורופתיה. שם גם נולדו לו ילדיו מרקוס וקונרד. בשנת 1928 הצטרף למפלגה הקומוניסטית ולאגודת הסופרים הפרולטריים-מהפכניים (אנ').
עם עליית הנאצים לשלטון בגרמניה, עבר עם משפחתו למוסקבה. בשנת 1938, נסע לספרד כדי לשמש כרופא בקרב הבריגדות הבין-לאומיות. בדרכו לשם, בהיותו בצרפת נעצר, ונשלח למחנה ורנה. ב-1941 קיבל אזרחות סובייטית, שוחרר וחזר למוסקבה. אז הקים את הוועד הלאומי למען גרמניה החופשית. בשנת 1945 חזר לגרמניה והיה פעיל בכתב ובעל-פה בסוגיות פוליטיות וחברתיות. בין השנים 1949–1951 שימש כשגריר גרמניה המזרחית בפולין.
נפטר במשרדו, ב-5 באוקטובר 1953.
ספריו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ראו גם

פרופסור מאמלוק סרט המבוסס על מחזה של וולף
הערות שוליים

↑  Walther Pollatschek. Friedrich Wolf: eine Biographie. Aufbau (1965). OCLC 451001460. עמ' 9.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007270010205171  PLWABN: 9810571054405606  BnF: cb119293399 (data)  CiNii: DA01590158  GND: 118634674  ISNI: 0000 0001 1037 6616  LCCN: n79089398  LNB: 000000436  MusicBrainz: b6e598b8-97d6-4d50-9320-156be7873cd8  NDL: 00527416  NKC: jn20000605639  NTA: 068384718  SNAC: w6643rr5  SUDOC: 027198944  Trove: 1089743  VIAF: 9855141   WorldCat (עם VIAF): 9855141 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
איתמר רייכל

| --- | --- |

איתמר רייכל, דצמבר 2019
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:   תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד טייסת 120  מפקד טייסת 100  מפקד בסיס עובדה  רמ"ח ארגון באגף התכנון  ראש להק כוח אדם
 עיטורים
 אות מצטיין הרמטכ"ל     המערכה ברצועת הביטחון     מלחמת לבנון השנייה   מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן   מבצע צוק איתן  מבצע שומר החומות
 
איתמר רייכל (נולד ב-1 בספטמבר 1975) הוא קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף במילואים, בתפקידו האחרון כיהן כראש להק כוח האדם בחיל האוויר.
ביוגרפיה

רייכל סיים קורס טיס במגמת תובלה. הוא שירת באימון מתקדם בטייס תובלה בטייסת הנחשון ושימש סמ"ט ב' בטייסת 120. הוא היה חלק מצוות ההקמה של טייסת 122 ושימש סמ"ט א' בטייסת. לאחר מכן חזר לטייסת 120 ושימש בה סמ"ט א'.
קיבל צל"ש מפקד חיל האוויר על מלחמת לבנון השנייה.
ב-2011 מונה למפקד טייסת 100, הוא פיקד על מגמת תובלה ויסודות בבית הספר לטיסה ולאחר מכן פיקד על טייסת 120. כמפקד הטייסת השתתף ב-2015 במבצע הסיוע לאחר רעידת האדמה בנפאל, כמו כן הוביל את הטייסת שהשתתפה בתרגיל רד פלאג בארצות הברית. ב-2016 מונה למפקד בסיס עובדה. ב-2018 מונה לראש מחלקת ארגון באגף התכנון.
בדצמבר 2019 מונה לראש להק כוח אדם בדרגת תת-אלוף וכיהן בתפקיד עד ספטמבר 2022 ובסיומו בחר לפרוש מצה"ל.
חיים אישיים והשכלה

רייכל גרוש ואב לשניים. הוא בעל תואר ראשון במשפטים.
הערות שוליים

↑  עופרי טל וליהי חנן, ‏ראש להק כח-האדם הנכנס: תא"ל איתמר רייכל, באתר חיל האוויר הישראלי, 31 בדצמבר 2019
↑   אני לא שואל מה יביא את החרדים, אלא כמה חיילים הצבא צריך, בעיתון מקור ראשון, 4 בפברואר 2025
קיצור על הקיסרים

קיצור על הקיסרים (בלטינית: Epitome de Caesaribus) הוא חיבור היסטורי בלטינית שנכתב בסוף המאה ה-4 או תחילת המאה ה-5.
החיבור הוא תיאור קצר של שלטונות הקיסרים הרומאים מאוגוסטוס ועד תאודוסיוס הגדול. הוא מיוחס לאורליוס ויקטור, אך נכתב על ידי סופר אנונימי שהיה ככל הנראה פגני. המחבר השתמש בחיבור המכונה "Enmannsche Kaisergeschichte" (אנ') ("תולדות הקיסרים" של אלכסנדר אנמאן) ובספרי השנים ("Annales", חיבור שכבר אבד) של ויריוס ניקומאכוס פלאביאנוס (אנ') (ידידו של קווינטוס אורליוס סימאכוס (אנ')).
ב-11 הפרקים הראשונים שלו, נסמך החיבור על סווטוניוס.
על אף שהוא מאוד קצר ולא תמיד אמין, החיבור מכיל גם מידע מועיל.
לגבי ההיסטוריה היהודית, החיבור כולל פרט אחד בלבד שאינו נמצא באף מקור אחר, והוא עוסק במלכה היהודיה ברניקי. על פי החיבור, טיטוס הזמין לארוחה את הקונסול לשעבר קאיקינה (אנ') וציווה לחנוק אותו למוות ברגע שעזב את חדר האוכל, בגלל שחשד בו בניאוף עם "אשתו ברניקי". גם על פי מקורות אחרים, קאיקינה הוצא להורג על ידי טיטוס, אולם אף אחד מהם אינו קושר זאת לברניקי.
הערות שוליים

1 2  מנחם שטרן - M. Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Vol. II: CXLIV. The Anonymous Author of Epitome de Caesaribus, p. 644
↑  Epitome De Caesaribus, ספר 4, סעיף 7: על מינוי אנטוניוס פליקס למפקד הלגיונות ביהודה; ספר 9, סעיף 13: על סיפוח היהודים לאימפריה; ספר 10, סעיף 7: על טיטוס, שלאחר שהגיע לכס השלטון, "חייב את ברניקי, שקיוותה להינשא לו, לחזור לארצה".
↑  Epitome De Caesaribus, ספר 10, סעיף 4.
↑  M. Stern, GLAJJ, Vol. II, The Anonymous Author of Epitome de Caesaribus, p. 646
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007502096605171  BNE: XX5153900  BnF: cb14518231j (data)  GND: 4300710-7  LCCN: n86113782  SUDOC: 031027652  VcBA: 492/16533  VIAF: 203012470   WorldCat (עם VIAF): 203012470 
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה ובנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'ון רובינסון (מושל ורמונט)

ג'ון סטניפורד רובינסון (באנגלית: John Staniford Robinson;‏ 10 בנובמבר 1804 –  25 באפריל 1860) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי. הוא התבלט ביותר בשירותו כמושל ורמונט ה-22, בשנים 1853–1854.
ביוגרפיה

רובינסון נולד בבנינגטון, ורמונט, והיה בנם של נייתן רובינסון וג'רושה סטניפורד. המושל וחבר הסנאט של ארצות הברית מוזס רובינסון היה סבו, והסנאטור ג'ונתן רובינסון ויו"ר בית הנבחרים של ורמונט סמואל רובינסון היו דודיו הגדולים. הוא סיים את לימודיו ב-1824 בוויליאמס קולג', למד משפטים והתקבל ללשכת עורכי הדין ב-1827. באוקטובר 1847 נישא לגברת ג'ולייט סטניפורד רובינסון, אלמנתו של ויליאם רובינסון. לא נולדו להם ילדים.
ביוגרפיה > קריירה

רובינסון פתח משרד עורכי דין משלו בבנינגטון והמשיך לעסוק בכך עד מותו. הוא כיהן בתפקידים מקומיים כולל שופט השלום, והיה חבר בבית הנבחרים של ורמונט בין השנים 1832–1833 ובסנאט של ורמונט בין השנים 1838–1840. השאיפות הפוליטיות של רובינסון סוכלו על ידי התפצלות המפלגה הדמוקרטית על רקע עבדות. לאחר 1848, המפלגה הדמוקרטית של ורמונט התפצלה בין הדמוקרטים הרגילים והדמוקרטים נגד העבדות, שהצטרפו לאנשי ויגים וחירות נגד העבדות כדי להקים את מפלגת האדמה החופשית. רובינסון היה המועמד של הדמוקרטים לתפקיד המושל ב-1851, אולם סיים במקום השלישי אחרי המועמדים הוויגים ומפלגת האדמה החופשית. ב-1852 הוא מונה שוב כמועמד הדמוקרטים וסיים שני; אף מועמד לא קיבל רוב מהקולות, והבחירות עברו לאספה הכללית של ורמונט, שבחרה בארסטוס פיירבנקס. הוא הגיע שוב למקום השני בבחירות של 1853, אך שוב אף מועמד לא קיבל רוב. לאחר מספר הצבעות ללא תוצאה במהלך חודש אוקטובר, בית המחוקקים בחר ברובינסון על פני פיירבנקס, לאחר שמספר מחוקקים של מפלגת האדמה החופשית שתמכו בלורנס בריינרד העבירו את תמיכתם לרובינסון. הוא כיהן בין השנים 1853–1854, ובכך היה המושל הדמוקרטי הראשון של ורמונט ונשאר הדמוקרט היחיד שנבחר לתפקיד המושל במשך 110 השנים הבאות. רצף הניצחונות הרפובליקני הסתיים כאשר הדמוקרט פיליפ ה. הוף זכה בתפקיד המושל ב-1962.
ביוגרפיה > מותו

ב-25 באפריל 1860, בזמן שרובינסון כיהן כיו"ר משלחת ורמונט לוועידה הלאומית הדמוקרטית בצ'ארלסטון, קרוליינה הדרומית, הוא מת מאפופלקס (שבץ). הוא נקבר בבית הקברות אולד בנינגטון בבנינגטון, ורמונט.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1577
הערות שוליים

↑  "John S. Robinson". National Governors Association. נבדק ב-9 בנובמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Person Record, John S. Robinson". bennington.pastperfectonline.com/. Bennington, VT: Bennington Museum. נבדק ב-31 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Robinson, Jane Bancroft (1903). A Historical Sketch of the Robinson Family of the Line of Ebenezer Robinson. Detroit, MI: Speaker Printing Company. pp. 28–30.
↑  "General Election Results - Governor - 1852". Office of the Vermont Secretary of State. נבדק ב-31 בדצמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "John S. Robinson". List of Governors, Vermont History & Genealogy. 23 בדצמבר 2006. נבדק ב-9 בנובמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "John S. Robinson". The Political Graveyard. נבדק ב-9 בנובמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
| מושלי ורמונט ורמונט |
| --- | --- | --- |
| מושלי רפובליקת ורמונט | תומאס צ'יטנדן • מוזס רובינסון • תומאס צ'יטנדן |  |
| מושלי ורמונט | תומאס צ'יטנדן • פול בריגהאם • אייזק טיצ'נור • ישראל סמית' • אייזק טיצ'נור • ג'ונאס גלושה • מרטין צ'יטנדן • ג'ונאס גלושה • ריצ'רד סקינר • קורנליוס פ. ואן נס • עזרא בטלר • סמואל קרפטס • ויליאם פאלמר • סילאס ג'ניסון • צ'ארלס פיין • ג'ון מטוקס • ויליאם סלייד • הוראס איטון • קרלוס קולידג' • צ'ארלס ויליאמס • ארסטוס פיירבנקס • ג'ון רובינסון • סטיבן רויס • ריילנד פלטשר • הילנד הול • ארסטוס פיירבנקס • פרדריק הולברוק • ג'. גרגורי סמית' • פול דילינגהאם • ג'ון פייג' • פיטר וושבורן • ג'ורג' וייטמן הנדי • ג'ון וולקוט סטיוארט • ג'וליוס קונברס • עשהאל פק • הוראס פיירבנקס • רדפילד פרוקטור • רוזוול פרנהאם • ג'ון ברסטו • סמואל פינגרי • אבנעזר אורמסבי • ויליאם דילינגהאם • קרול פייג' • לוי פולר • אורבן וודברי • ג'וזאיה גראוט • אדוארד קרטיס סמית' • ויליאם סטיקני • ג'ון מקאלה • צ'ארלס בל • פלטשר פרוקטור • ג'ורג' פראוטי • ג'ון מיד • אלן פלטשר • צ'ארלס גייטס • הוראס גרהאם • פרסיבל קלמנט • ג'יימס הארטנס • רדפילד פרוקטור הבן • פרנקלין בילינגס • ג'ון ויקס • סטנלי וילסון • צ'ארלס מנלי סמית' • ג'ורג' אייקן • ויליאם הנרי וילס • מורטימר פרוקטור • ארנסט ויליאם גיבסון הבן • הרולד ארתור • לי אמרסון • ג'וזף ג'ונסון • רוברט סטאפורד • פ. ריי קייזר הבן • פיליפ הוף • דין דייוויס • תומאס סלמון • ריצ'רד סנלינג • מדלן קונין • ריצ'רד סנלינג • האוורד דין • ג'ים דאגלס • פיטר שמלין • פיל סקוט |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: nr96019561  VIAF: 51588297   WorldCat (עם VIAF): 51588297
פרסי ג'קסון והקרב על המבוך

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ריק ריירדן
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  רומן הרפתקאות-פנטזי
 מקום התרחשות:  ארצות הברית 
 הוצאה
 הוצאה:  Hyperion Books ובעברית גרף
 תאריך הוצאה:  6 במאי 2008 (בארצות הברית ובקנדה) 3 ביולי 2008 (בממלכה המאוחדת) 2009 (בישראל)
 מספר עמודים:  361 (באנגלית) 382 (בעברית)
 הוצאה בעברית
 תרגום:  יעל אכמון
 סדרה
 סדרת ספרים:  פרסי ג'קסון והאולימפיים
 ספר קודם:  פרסי ג'קסון וקללת הטיטאן
 הספר הבא:  פרסי ג'קסון ותקוות האולימפוס
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 9781423101468
 הספרייה הלאומית:  002703477
 
פֶּרְסִי ג'קסון והקרב על המבוך (באנגלית: The Battle of the Labyrinth) הוא ספר רומן הרפתקאות-פנטזיה משנת 2008 המבוסס על המיתולוגיה היוונית; הספר הוא הספר הרביעי בסדרת פרסי ג'קסון והאולימפיים מאת ריק ריירדן. בספר, מנסה האל למחצה הבדיוני פרסי ג'קסון בן ה־15 למנוע מלוק קסטלאן פלישה למחנה החצויים דרך הלבירינת של דיידלוס על ידי חיפוש דיידלוס וניסיון לשכנעו לא לתת ללוק את חוט אריאדנה, אמצעי ניווט במבוך.
הספר יצא לאור ב-6 במאי 2008 בארצות הברית ובקנדה. הספר קיבל ביקורות חיוביות מרוב מבקרי הספרים באמריקה, ומוקם במקום הראשון בטבלת הרומנים של הניו יורק טיימס וברשימת רבי המכר הגדולים של הניו יורק טיימס.
עלילה > במחנה החצויים

לאחר שהותקף על ידי מעודדות אמפוזות בבית ספרו החדש, חוזר פרסי ג'קסון למחנה החצויים על מנת ללמוד על הלבירינת - מבוך עצום אשר נבנה על ידי האדריכל היווני דיידלוס מתחת לאדמה. במקור, נבנה המבוך כחלק מארמונו של מלך כרתים, מינוס. כשהוא מגיע למחנה, הוא פוגש את מורה הלחימה החדש, קווינטוס. במהלך קרב נגד עקרבי ענק במחנה, מוצאים אנבת' ופרסי במקרה את אחת הכניסות למבוך. לאחר כניסה למבוך ויציאה ממנו, מבין פרסי כי לוק כבר השתמש במבוך על מנת לתמרן את כוחותיו במהירות, ושהוא ינסה להובילם ישירות אל מחנה החצויים כדי להרסו.
עלילה > הנבואה

לפני היציאה למסע אנבת' מקבלת מהאורקל נבואה, אולם לא מגלה את השורה האחרונה עד סוף הספר:
באפילת מבוך האינסוף תצללו
האבוד, המת והבוגד יעלו
אדון הרפאים יחרוץ גורלות
ואחרית נצר אתנה עתידה להתגלות
חורבן סופי עם מות בן אלמוות
על אהוב ייגזר גורל מר ממוות.