stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הנרי דייוויס
ביוגרפיה > ראשית חייו

הנרי גאסאוויי דייוויס נולד ב-16 בנובמבר 1823 ליד וודסטוק, מחוז הווארד, מרילנד, והיה בנם של לואיזה וורפילד (לבית בראון; 10 במרץ 1799 - 23 ביולי 1868) והסוחר קיילב דורזי דייוויס (3 במרץ 1792 - 4 בספטמבר 1850). הוא היה הנין של החלוץ ממרילנד תומאס דייוויס, ונין של הפוליטיקאי והשופט של מרילנד קולונל ניקולס גאסאוויי, שניהם ממוצא ולשי שהיגרו למרילנד באמצע המאה ה-17.
כרכרות עצרו בוודסטוק חמישה ימים בשבוע בדרכם לוושינגטון, די.סי., ודייוויס לאחר מכן נהג להיזכר בזיכרון מוקדם אחד: הוא היה עד לשלב ההנחה של מסילת הרכבת הראשונה במדינה ב-4 ביולי 1828, בעודו יושב על כתפי אביו בבולטימור.
לדייוויס היו שלושה אחים ואחות. עסקי אביו שגשגו עד שהוא זכה בחוזה לסלול קטע של דרך בין בולטימור לפרדריק, מרילנד, דבר שגרם להפסדים כבדים. הנושים גרמו לכך שגם סוסי המשפחה ועגלותיה יימכרו, מה שגרם לנזק חמור לבריאותו של קיילב דייוויס.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

כאשר קרסו כספי משפחתו, דייוויס, שהיה אז בן 15, נטש את לימודיו והחל לעבוד בנשיאת מים לפועלים במחצבה סמוכה ולאחר מכן הפך למטפל של "ווייברלי", חווה סמוכה שבעליה היה המושל הווארד. כשהיה דייוויס בן 20, השלימה מסילת ברזל בולטימור ואוהיו (B&O) את מסלולה מפרדריק לקמברלנד, והייתה זקוקה לגברים שיפעילו את הרכבות ויטפלו במטענים. כך, דייוויס החל לעבוד ברכבת בולטימור ואוהיו כעוזר בלם. עבודתו הקשה והתלהבותו משכו את תשומת ליבו של נשיא הרכבת, תומאס סוואן, שהקדם אותו למנהל מטענים ואז למנהל נוסעים. דייוויס פגש רבים ממדינאים, כולל הסנאטורים הנרי קליי מקנטקי (דייוויס העריץ אותו וקיבל הזמנות לבקר בביתו), תומאס ה. בנטון ממיזורי, לואיס קאס ממישיגן, בנג'מין וייד ותומאס קורווין מאוהיו וסטיבן א. דאגלס מאילינוי, שלכולם היה כרטיס רכבת ב-B&O מקומברלנד לוושינגטון (או ההפך). דייוויס גם נהג להישאר במלון בוושינגטון בין הנסיעות ושוחח עם דמויות מפורסמות נוספות, כולל הסנאטורים ויליאם ק. ריבס מווירג'יניה, ג'ון קלהון מקרוליינה הדרומית ודניאל ובסטר ממסצ'וסטס. כשהשלימה B&O את המסילה עד לוילינג על נהר אוהיו, דייוויס מונה להיות אחראי על תחנת פיידמונט. זו הייתה תחנה חשובה כי היא הייתה במרגלות הר, ושם רכבות מזרחיות הוסיפו מנועים כדי לעבור את העלייה. עד שהרכבת סיימה לבנות לו בית (כדי שאשתו החדשה תוכל להצטרף אליו), דייוויס גר בעגלת רכבת וגם החל להעריך את הנוף הטבעי של הרי האלגהנים. לאחר ארבע שנים, הצטרף אליו אחיו תומאס, והשניים הקימו חנות, בה הם סחרו לעיתים קרובות במוצרי חקלאות עבור סחורות מעובדות כמו ג'ינס, נעליים, קליקו וסוכר. ב-1858, דייוויס פרש מעבודתו ברכבת כדי להתמקד בעסק המשפחתי, "הנרי ג. דייוויס וחברה".
דייוויס גם חקר את הרי האלגנים, במיוחד את האזור המנוקז על ידי נהר הפוטומק ממזרח ונהר הצ'אט בצד המערבי של קו פרשת המים המזרחי. הוא רכש אדמות עשירות בעץ או פחם (לעיתים במחיר של דולר לדונם). במהרה בנה מפעלים לעיבוד העץ והרחיב מסילות רכבת לכרי פחם חדשים, וגם השקיע בבנקאות בפיידמונט.
כשהחלה מלחמת האזרחים, אפילו נשיא ה-B&O, ג'ון וורק גארט, הזדהה בתחילה עם המטרה הדרומית. עם זאת, רכבת בולטימור ואוהיו הייתה חיונית עבור צבאות האיחוד. דייוויס היה תומך באיחוד והעריץ גם את הנשיא החדש, אברהם לינקולן. כאשר לוחמי קונפדרציה התקיפו את רכבת בולטימור ואוהיו והשמידו מסילות וגשרים, חלק מעבודתו של דייוויס היה לשחזר את השירות ולשמור על אספקת הסחורות. רבים במערב וירג'יניה תמכו גם הם באיחוד, התכנסו בשני כינוסים בוילינג ואמצו משאל עם וחוקה שנבעו להקמת מדינת וירג'יניה המערבית, שהפכה למדינה ה-35. בשנת 1865, דייוויס נבחר לבית הנבחרים של וירג'יניה המערבית כנציג מחוז המפשייר.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ב-22 בפברואר 1853, במחוז פרדריק, מרילנד, דייוויס התחתן עם קתרין אן סלומה "קייט" באנץ. להנרי וקתרין היו שמונה ילדים, שלושה מהם מתו בינקותם. אחד מהשלושה הללו אינו מזוהה; שבעת הנותרים היו:
(1) - מרי לואיז "האלי" דייוויס (19 בדצמבר 1853 - 1 במרץ 1933) - היא נישאה לתעשיין והפוליטיקאי סטיבן בנטון אלקינס (26 בספטמבר 1841 - 4 בינואר 1911) ב-14 באפריל 1875 בבולטימור; שמה לאחר הנישואים היה האלי דייוויס אלקינס. האלי דייוויס הייתה אשתו השנייה של סטיבן אלקינס; אשתו הראשונה הייתה שרה סימס "סאלי" ג'ייקובס (1845 – 1872), עימה התחתן ב-1866 וממנה נולדו לו שני ילדים. נישואיו עם האלי דייוויס הולידו חמישה ילדים. אלקינס, רפובליקני, יהפוך לבן חסותו ושותפו העסקי של חמיו וימות 22 שנים לפני אשתו וחמש שנים לפני אביה.
(2) - קייט באנץ דייוויס (1 בדצמבר 1856 - 21 בינואר 1903)
(3) - אנדרסון קורד דייוויס (1859 - דצמבר 1862)
(4) - עדה קייט דייוויס (14 בינואר 1862 - ספטמבר 1863)
(5) - גרייס תומאס דייוויס (19 באוקטובר 1869 - 18 בינואר 1931) (הידועה גם בשם גרייסי דייוויס)
(6) - הנרי גאסאוויי דייוויס הבן (10 במאי 1871 - 24 באפריל 1896) (הידוע גם בשם הארי דייוויס), אבד בים מול חופי האוקיינוס האטלנטי של דרום אפריקה
(7) - ג'ון תומאס דייוויס (31 במרץ 1874 - 27 ביוני 1935)
ביוגרפיה > חיים פוליטיים ועסקיים

בשנת 1865 דייוויס נבחר לחבר בבית הנבחרים של וירג'יניה המערבית. בשנה שלאחר מכן, הוא הקים את חברת פוטומאק ופיידמונט לפחם ורכבות במטרה לספק תחבורה לאינטרסים שלו בתחום הכרייה וחטיבת העצים. החברה קיבלה את הזכות לבנות מסילות רכבת במחוזות מינרל, גרנט, טאקר ורנדולף. ב-1869 הוא נבחר לסנאט של המדינה. ב-1870 נבחר לסנאט של ארצות הברית ושירת שתי תקופות, כשהוא מסיים את כהונתו ב-1883.
לאחר סיום כהונתו בסנאט, דייוויס פרש לאלקינס, וירג'יניה המערבית, שם חזר לעסוק בבנקאות ובכריית פחם. החברה של דייוויס שלטה כעת ב-135,000 דונם (550 קמ"ר), העסקה 1,600 עובדים מ-16 לאומים שונים, הפעילה שני מפעלי כוח, פעלה ביותר מ-1,000 תנורי קוק ו-9 מכרות בתוך מרחק של מיל ממשרדו המרכזי בקוקטון שבמחוז טאקר. עד 1892, חברת דייוויס לפחם וקוק, שותפות בין דייוויס לבין חתנו, הסנאטור סטיבן בנטון אלקינס, הייתה אחת מחברות הפחם הגדולות בעולם.
דייוויס ייצג את ארצות הברית בכנסים פאן-אמריקאיים ב-1889 וב-1901.
ביוגרפיה > חיים פוליטיים ועסקיים > מועמד לסגן נשיא

בבחירות 1904, דייוויס הפך למועמד הדמוקרטי לסגן הנשיא לצד אלטון ב. פארקר. הם הפסידו לצמד הרפובליקני של תאודור רוזוולט וצ'ארלס וו. פיירבנקס בפער גדול. בגיל 80, דייוויס היה ונשאר האדם המבוגר ביותר שהיה מועמד לסגן הנשיא מטעם מפלגה גדולה. הוא נבחר בעיקר בגלל יכולתו לספק מימון נדרש לקמפיין.
ביוגרפיה > אחרית חייו

בשנותיו האחרונות, דייוויס שימש כיו"ר ועדת הרכבות פאן-אמריקאית הקבועה (1901–1916) וגם תרם אדמה להקמת מכללת דייוויס ואלקינס באלקינס, וירג'יניה המערבית. הוא נפטר בוושינגטון הבירה ב-11 במרץ 1916, בגיל 92. הוא הובא למנוחות בבית הקברות מייפלווד באלקינס. פסל ברונזי של דייוויס רכוב על סוס הוקם ב-1927, ברחוב סיקמורה ושדרת רנדולף באלקינס, עם זוג זהה בפארק דייוויס במרכז העיר צ'ארלסטון, וירג'יניה המערבית.
הנרי ג'י דייוויס
פוסטר קמפיין של פארקר/דייוויס
דייוויס בשנת 1911
חותם יהועזר בן הושעיהו

|  פרטי הממצא |
| --- | --- |
 סוג:  חותם
 חומרים:  אבן שחורה
 תוכן הממצא
 שפה:  עברית מקראית 
 כתב:  הכתב העברי הקדום 
 ליהועזר בן הושעיהו
 פרטי האתר והחפירה
 מיקום אתר:  ירושלים 
 
חותם יהועזר בן הושעיהו הוא חותם שהתגלה בקרבת הכותל הדרומי. על החותם נחרטו, ככל הנראה בזמנים נפרדים, דמות גניוס (דמות מכונפת מגוננת) לא גמורה ברמה אמנותית גבוהה, וכתובת שתוכנה שם פרטי בכתב עברי קדום, חרוטה ברמה נמוכה. זה המופע הראשון ביהודה של דמות גניוס – שהיה נפוץ באימפריה האשורית החדשה – על ממצא מחפירות ארכאולוגיות.
מקום הגילוי

החותם התגלה כ־11 מטרים דרומה מהפינה הדרום־מערבית של הר הבית (בחומותיו הנוכחיות, ולא בחומותיו מימי בית ראשון).
תיאור

מידותיו הן 1.8×1.65 ס"מ, עוביו 0.95 ס"מ, ומשקלו 3.34 גרמים, והוא עשוי אבן שחורה. על החותם חרוטה דמות מכונפת, ומסביבה, כתובת באותיות עבריות קדומות. יש פער בין רמת החריטה של הדמות, שהיא גבוהה למדי, לבין רמת החריטה של הכתובת, שהיא חובבנית; החוקרים משערים שתחילה נחרטה הדמות, ולאחר מכן, כאשר החותם עבר לבעלים חדש, נחרט עליו השם של אותו בעלים חדש.
תיאור > הכתובת

הכתובת היא:
לי                הו

עזר              בנ

הוש            ע

 י          הו
כלומר, ”ליהועזר בן הושעיהו”. חריטת האותיות איננה טובה, ככל הנראה מתוך רשלנות או חוסר ניסיון של יוצר החותם – האותיות גולשות אחת על השנייה.
תיאור > הדמות

הדמות המוצגת על החותם היא גניוס, רוח מגוננת, שידו הימנית מושטת קדימה. הוא לבוש בגד ועל ראשו כיסוי ראש. תווי פניו וזקנו חסרים במידה רבה, ואין זכר לידו השמאלית או זרועו הימנית. באמנות האשורית הייתה נפוצה דמות הגניוס המכונף, כאשר לעיתים הייתה בעלת ראש אדם וקרניים, לעיתים ראש אדם ללא קרניים ולעיתים ראש ציפור. קשה להכריע האם לדמות שעל החותם היו קרניים. לרוב מחזיק הגניוס בידו הימנית המושטת חפץ שנקרא "מולילו" ובידו השמאלית דלי (Bucket and cone), שניהם נעדרים בחותם זה. הגניוס לא גמור, וייתכן שהעבודה עליו נפסקה בשל מותו של בעל החותם או של האמן שיצר אותו.
מדובר בתיאור הראשון של גניוס שנמצא ביהודה בחפירה ארכאולוגית. לבוש הגניוס איננו אשורי, ודמות לבושה בגד דומה נמצאה על בולה מעיר דוד; הגניוסים באשור אופיינו לרוב טוניקה שונה. גם כיסוי הראש לא זהה לכיסויי הראש האופייניים לגניוסים באשור. יהודה הייתה חלק בלתי נפרד מהסביבה התרבותית של המזרח הקדום, וחלקה עם סביבתה אמונות וערכים משותפים, וביניהם – אמונה בקסם ובעל־טבעי; נראה שהמחזיקים בחותם היו מודעים לתכונות העל־טבעיות המיוחסות לדמות הגניוס.
דמויות אנושיות על חותמות ובולות יהודאיות אינן נפוצות, דבר הנתפס לעיתים כאנאיקוניזם (אנ'); לאור ממצאים הנושאים דמות אדם מירושלים, כדוגמות חותם זה, ישנם חוקרים המטילים ספק באנאיקוניזם יהודאי.
תארוך

לאור הקשרים בין יהודה ואשור בין 730–630 לפנה"ס, והתפוצה של הגניוסים באימפריה האשורית בתקופה זאת, החותם מתוארך לשנים אלה.
שמות

השם "יהועזר" איננו נפוץ – בצורתו זאת הוא ידוע מחותם מהתקופה הפרסית כשמו של פחוא (מושל) ביהוד. הוא מוכר לרוב בצורה "יועזר", למשל מפפירוס מואדי מורבעת ומדברי הימים א', י"ב, ז'. ממכתב באכדית מתקופת אשורבניפל ידוע השם Iaū-idrī, ובתעודות מסופוטמיות מתקופת גלות בבל מוכר השם הן בצורה המשוחזרת Yāhû-azar והן בצורה המשוחזרת Yāhû-izrī.
השם "הושעיהו" וצורות דומות לו נפוץ מאוד, למשל מבולה מעיר דוד, מפפירוס מואדי מורבעת וממכתבי לכיש. גם בקרב גולי בבל היה השם פופולרי, בצורתו המלאה Amuš-Yāma ובצורתו המקוצרת Amušē, הן בתעודות אל־יהודו והן בארכיון מורשו (אנ'). השם היה נפוץ גם במושבה היהודית ביב.
לקריאה נוספת

Filip Vukosavović, Ronny Reich, Navot Rom, Yuval Baruch, An Iron Age IIB–C Hebrew Stamp Seal with Apotropaic and Prophylactic Properties from the Southwestern Corner of the Temple Mount, Jerusalem, 'Atiqot 116, 2025 doi: 10.70967/2948-040X.1127
הערות שוליים

↑  Vukosavović et al., Hebrew Stamp Seal, p. 125
1 2  Vukosavović et al., Hebrew Stamp Seal, p. 128
1 2 3  Vukosavović et al., Hebrew Stamp Seal, p. 132
↑  Vukosavović et al., Hebrew Stamp Seal, pp. 133–134
↑  ראו למשל Osama Shukir Muhammed Amin‏, Assyrian Mullilu, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)
↑  Vukosavović et al., Hebrew Stamp Seal, p. 130–131
↑  Vukosavović et al., Hebrew Stamp Seal, p. 133
↑  Vukosavović et al., Hebrew Stamp Seal, p. 131
↑  Vukosavović et al., Hebrew Stamp Seal, p. 134
↑  David Vanderhooft, Oded Lipschits, A New Typology of the Yehud Stamp Impressions, Tel Aviv 34, 2007, עמ' 20 doi: 10.1179/tav.2007.2007.1.12
↑  Vukosavović et al., Hebrew Stamp Seal, p. 129–130
↑  Vukosavović et al., Hebrew Stamp Seal, p. 130
חטיבת כפיר במלחמת חרבות ברזל

| --- | --- |

 סוג היחידה:  חטיבת חי"ר
 שייכות חיילית:   חיל הרגלים והצנחנים
 מדינת מוצא:  ישראל ישראל
 מפקדים:    אלוף-משנה יניב בארוט
 יחידת האם:   עוצבת הבזק
 יחידות משנה:   גדוד נחשון (90)   גדוד שמשון (92)   גדוד דוכיפת (94)   סיירת חרוב (93)   גדוד נצח יהודה (97)
 עימות:  הזירה הלבנונית בהר דוב (גדוד נחשון)  זירת איו"ש  התמרון הקרקעי ברצועת עזה
 גזרת פעילות:  רצועת עזה   גבול לבנון-ישראל  יהודה ושומרון
 קרבות:  מבצע מחנות קיץ  התמרון הקרקעי ברצועת עזה הקרב בבארי  קרב שג'אעיה  קרב בית חאנון  קרב ח'אן יונס  קרב ג'באליה  קרב מחנות המרכז מבצע ארנון  מבצע מחנות קיץ  התמרון הקרקעי בדרום לבנון
 לחם נגד:   גדודי עז א-דין אל-קסאם   פלוגות אל-קודס   גדודי אבו עלי מוסטפא  חזבאללה חזבאללה
 אבדות:  הרוגים: 29 לוחמים
במלחמת חרבות ברזל לחמה חטיבת כפיר במספר רב של קרבות. בטבח שבעה באוקטובר, ביום הראשון של המלחמה, סייעה החטיבה רבות בהדיפת מתקפת הטרור של חמאס. בהמשך המלחמה התחלקה החטיבה לשלוש חזיתות: הראשונה – זירת התמרון הקרקעי בעזה שבו השתתפו כוחות החטיבה מצידה הצפוני של רצועת עזה. השנייה – זירת יהודה ושומרון והשלישית בצפון, בגזרת הר דב שבה פעל גדוד נחשון.
בעזה, נכנס צוות הקרב החטיבתי למספר קרבות לאורך המלחמה. הקרב הראשון היה קרב שג'אעייה, לאחר מכן הצטרפה החטיבה לקרב ח'אן יונס ולאחר לחימה ארוכה יצאה מהרצועה. ביוני 2024 שבה החטיבה לקרב קצר במחנות המרכז שכלל את מבצע ארנון. בנובמבר הצטרפה החטיבה לקרב ג'באליה השלישי והובילה את הלחימה באזור בית לאהיא.
רקע

בבוקר 7 באוקטובר 2023, יום שבת, שמחת תורה, כ"ב בתשרי ה'תשפ"ד, פתחו ארגוני הטרור חמאס והג'יהאד האסלאמי הפלסטיני בטבח שבעה באוקטובר. בחסות שיגור כ-4,300 רקטות, חדרו כ-6,000 מחבלים מרצועת עזה לעשרות יישובים ישראליים ומתקנים צבאיים באזור עוטף עזה ובסביבתו, מ-119 פרצות שונות בגדר, תוך ניהול קרבות ירי נגד כוחות ביטחון מעטים. המחבלים ביצעו מעשי טבח ואונס, רצחו והרגו 1,163 בני אדם, מתוכם טבחו ב-779 אזרחים, וחטפו לרצועת עזה כ-251 אנשים, ובהם גברים, נשים, קשישים ותינוקות. בשעות הראשונות נלחמו נגדם כיתות הכוננות, שוטרי משטרת ישראל, לוחמי הימ"מ וחיילי צה"ל, שהיו בנחיתות מספרית. בקרבות נהרגו כ-1,609 מחבלים בשטח ישראל, ובצד הישראלי נהרגו 301 חיילים, 55 שוטרים ו-10 אנשי שירות הביטחון הכללי.
בעקבות טבח שבעה באוקטובר הכריזה ישראל על יציאה למלחמת חרבות ברזל לשם מיטוט שלטון החמאס ברצועת עזה וחיסול כל המחבלים השוהים שם.
הקרבות בטבח שבעה באוקטובר

בבוקר טבח שבעה באוקטובר הוקפצו לוחמי המסלול של סיירת חרוב וקיבלו פקודה להתייצב בקיבוץ בארי על מנת להשיב שליטה ביישוב, לפנות אזרחים ולתת מענה ראשוני ללחימה. הכוחות לחמו לצד גדודים נוספים של החטיבה ולצד יחידות נוספות: טנקים מגדוד 53 מחטיבה 188 בפיקודו של סא"ל סלמאן חבקה, שייטת 13, יהל"ם, גדוד 890, יחידת הלוט"ר, יחידה 504, ימ"מ, יחידת מצדה משירות בתי הסוהר יחידת דובדבן, יחידת מתפ"א של משטרת ישראל, פחת"ק 932 תחת פיקוד גדוד 74 וסיירת מטכ"ל.
לוחמי סיירת חרוב לחמו שעות לחימה ארוכות וטיהרו את הקיבוץ ממחבלים, בהם כאלה שהתבצרו בכמה מתחמים, בלחימה קשה, שנמשכה עד 9 באוקטובר בצוהריים. אחד המתחמים היה בסמוך לחדר האוכל של הקיבוץ, התבצרו בו עשרות מחבלים שלקחו כבני ערובה 16 מאנשי הקיבוץ ואורחים, מתוך כוונה לחטוף אותם לעזה. במהלך הקרב שהתפתח בין כוחות ימ"מ וצה"ל לבין המחבלים נהרגו 14 מבני הערובה וכן כל המחבלים ששהו במתחם. בקרב נהרגו 108 מחבלים. רק בערבו של 9 באוקטובר הסתיימה מלאכת פינוי הגופות בידי זק"א.
במהלך הקרבות בטבח שבעה באוקטובר והדיפת המחבלים נהרגו סמ"ר נדב ביטון, לוחם בגדוד נחשון, (90), סמל נתן חי ליאר, לוחם בגדוד דוכיפת (94), וסמ"ר נהוראי סעיד לוחם בגדוד שמשון (92).
התמרון הקרקעי ברצועת עזה > הקרב בשג'אעייה

בפעם הראשונה מאז נוסדה בשנת 2005, ובפעם הראשונה מאז נהפכה לחטיבה מתמרנת בשנת 2020, השתתפה חטיבת כפיר בתמרון הקרקעי בעומק שטח רצועת עזה. לוחמי כפיר החלו להילחם עם מחבלי החמאס ופעלו לאיתור המנהרות התת-קרקעיות של ארגון הטרור והשמדתן. בשלב זה של התמרון הקרקעי כלל צוות הקרב החטיבתי את כוחות סיירת חרוב וגדוד דוכיפת.
ב-1 בנובמבר פלוגת כפיר בגדוד 450 של חטיבת ביסל"ח שכללה לוחמים משלושת גדודי החטיבה נכנסה לתמרון ובכך היו לוחמי הפלוגה הראשונית שנכנסים ללחימה והראו מצוינות בלחימה.
ב-13 בנובמבר במסגרת הקרבות שניהל גדוד 450 של בית ספר למכ"ים בצפון רצועת עזה נהרג סמ"ר רועי מרום מפקד כיתה בגדוד 906, חטיבת ביסל"ח, אשר שירת כלוחם בסיירת חרוב.
ב-4 בדצמבר פעל צוות קרב של חטיבת כפיר בפעם הראשונה עם כוחות הנדסה, שריון וארטילריה, בצפון רצועת עזה. לוחמי כפיר חשפו והשמידו יותר מ-30 פירי מנהרות, הכווינו עשרות תקיפות אוויריות וכ-100 תקיפות ארטילריה והשמידו מטרות רבות של חמאס.
ב-6 בדצמבר המשיכו כוחות היבשה במהלך הלילה בתמרון הקרקעי, כאשר צוות קרב של חטיבת כפיר פעל בצפון הרצועה. לוחמי כפיר חיסלו עשרות מחבלים, איתרו והשמידו פירי מנהרות, ואמצעי לחימה אשר אותרו בשטח בית ספר.
ב-8 בדצמבר חטיבת כפיר פעלה בפעם הראשונה בשכונת שג'אעייה, נלחמה בקרבות עזים והשמידה תשתיות טרור. צוות הקרב של כפיר כלל גם את גדוד דוכיפת שנע במקביל לסיירת חרוב, בצמוד לטנקי מרכבה סימן 4 של גדוד שריון במילואים מחטיבה 4 וגדוד שריון מחטיבה 188. במהלך הקרבות חיסלו לוחמי כפיר כ-70 מחבלים מגדוד שג'אעייה של חמאס. במהלך הקרבות נהרגו מפקד טנק ולוחם שריון במילואים של גדוד 53 מחטיבה 188.
ב-9 בדצמבר כוח של חטיבת כפיר שפעל בשג'אעייה נתקל בחוליית מחבלים שהסתתרה בשטח בית ספר. לוחמי כפיר חיסלו את המחבלים ואיתרו בשטח בית הספר פירי מנהרות ואמצעי לחימה.
ב-14 בדצמבר פעלו לוחמי צוות הקרב החטיבתי לטיהור החלק הדרום-מזרחי של שכונת שג'אעייה. לוחמי החטיבה בהובלת לוחמי סיירת חרוב השמידו, עם כוח ההנדסה של החטיבה, מתחם בית ספר שבו פרס חמאס תשתית טרור נרחבת הכוללת עשרות טילי RPG, רובי קלשניקוב, מחסניות, רימונים, פירים תת-קרקעיים ומתחם אימונים צמוד. בנוסף החזירו לוחמי החטיבה לקיבוץ נחל עוז את הטרקטורון של "יבולי נחל עוז", שנגנב בטבח שבעה באוקטובר ותועד כשעליו מחבלי חמאס רבים.
התמרון הקרקעי ברצועת עזה > הקרבות בח'אן יונס

ב-21 בדצמבר הצטרפה החטיבה לתמרון ההתקפי במרחב ח'אן יונס, כאשר חברה להתקפה האוגדתית של עוצבת האש (אוגדה 98) לצד חטיבות השריון, החי"ר והקומנדו.
ב-24 בדצמבר, בפשיטה על מפקדה צבאית שביצעו כוחות מצוות קרב חטיבתי של חטיבת כפיר בעיר ח'אן יונס, איתרו הלוחמים אמצעי לחימה רבים, בהם עשרות רימונים וחומרי נפץ.
ב-8 בינואר 2024 במהלך פשיטות שביצע גדוד דוכיפת של חטיבת כפיר בח'אן יונס, אותרו תחמושת רבה ומדים של מחבלי נוח'בה. באותה הפעילות פשט הכוח על מבנה ששימש לפעילות טרור במרחב ונתקל באש מחבלים שנפתחה לעברו. במהלכה נהרג סמל רועי טל לוחם הגדוד.
ב-1 במרץ, במהלך פעילות, פלוגת חי"ר של לוחמי החטיבה, שפעלו כחלק מגדוד 450 של בית הספר למפקדי כיתות, נכנסה בלילה שבין חמישי לשישי למרחב חאן יונס, במטרה לאבטח ציר לוגיסטי, תוך פשיטה על יעדי טרור בפאתי חאן יונס. בזמן שהכוח נכנס למבנה, הוא עלה על זירת מטעני חבלה בתוך המבנה ומחוצה לו שהופעלו על ידי מחבלים מרחוק. כתוצאה מכך נהרגו סמל דולב חיים מלכה, סמל אפיק טרי, סמל ינון יצחק, לוחמי גדוד 450 של חטיבת ביסל"ח, אשר שירתו כלוחמים בגדוד "נחשון" (90) של חטיבת כפיר. באותה תקרית נפצעו פצעים קשים מפקד מחלקה וארבע לוחמים, ושלושה נהרגו. תשעה לוחמים נוספים נפצעו בדרגות שונות. שני לוחמים נלכדו תחת ההריסות. כוח של יחידת 669 הוקפץ אל המקום וסייע בחילוץ.
התמרון הקרקעי ברצועת עזה > הקרבות במחנות המרכז

ב-2 ביוני החל צוות הקרב של חטיבת כפיר בלחימה במחנות המרכז במרכז רצועת עזה, ביניהם נוסיראת. המשימה שהוגדרה היא הכרעת החטיבה המקומית האחרונה של חמאס שעדיין פועלת כמסגרת. לוחמי כפיר ביצעו פעולות חישוף סביב הצירים של המחנות.
ב-9 ביוני השתתפו לוחמי החטיבה במבצע ארנון שבו שוחררו ארבעה חטופים.
התמרון הקרקעי ברצועת עזה > הקרב ברפיח

ב-14 באוקטובר 2024 במהלך היתקלות עם מחבלי חמאס בציר פילדלפי נהרג סמל קורן ביתן לוחם בגדוד 450 (הכשרת מפקדי כיתות), אשר שירת כלוחם בגדוד דוכיפת (94) של החטיבה.
התמרון הקרקעי ברצועת עזה > קרבות בית חאנון

ב-22 במאי 2024 ביצעו לוחמי גדוד נצח יהודה פעילות לסיכול תשתיות טרור בבית חאנון. בעודם פועלים במרחב יחד עם כוחות הנדסה, צלף ארב ללוחמים ופגע בירי צליפה בסגן מפקד פלוגה בגדוד סרן ישראל יודקין, ולוחם הגדוד סמ"ר אליהו חיים אמסלם,שכתוצאה מכך נהרגו במקום.
ב-26 במאי הותר לפרסום כי לוחם גדוד נצח יהודה סמ"ר בצלאל צבי קובץ נפטר מפצעיו לאחר שנפגע באותה התקרית בה נפלו שני קצין ולוחם מהגדוד, סמ"ר אמסלם וסרן יודקין, שהיו הראשונים מהגדוד שנהרגו במלחמה. בזאת עלה מניין הרוגי הגדוד לשלושה.
ב-19 בספטמבר הודיע דובר צה"ל כי גדוד נצח יהודה סיים 7 חודשי לחימה בבית חאנון ויצא מהרצועה. הלוחמים השמידו תשתיות טרור וחיסלו מחבלים נוספים רבים מגדוד בית חאנון. בין הפעולות הלוחמים נתקלו במחבלים שיצאו מפיר וחיסלו את החוליה. אחד מחבריה, כך התברר, היה מפקד הפלוגה של מרחב בית חאנון בחמאס.
ב-30 בדצמבר נכנס גדוד נצח יהודה (97) למרחב בית חאנון. במהלך סריקת מבנה שערך כוח לוחמים של הגדוד, טיל נ"ט שירו מחבלי חמאס פגע במבנה שבו היה הכוח. כתוצאה מכך נהרג לוחם הגדוד סמל אוריאל פרץ, וכן שבעה לוחמים נפצעו מפגיעת הנ"ט, בהם שלושה באורח קשה - כולם מגדוד נצח יהודה.
התמרון הקרקעי ברצועת עזה > הקרב בג'באליה ובבית לאהיא

ב-2 בנובמבר 2024 צוות הקרב החטיבתי של חטיבת כפיר הצטרף לחטיבת גבעתי ו-401, בפיקוד אוגדה 162, בלחימה במרחב ג'באליה עם מספר גדודים, בהם גדוד נחשון, גדוד שמשון, ואחד מגדודי השריון של חטיבה 188. חטיבת כפיר הובילה את הקרב בבית לאהיא, בשכונת הקצינים ב'עזבת בית חאנון' ובשכונת שיח' זאיד.
ב-11 בנובמבר במהלך קרבות קשים, במרחב ג'באליה נכנס לסריקה כוח לוחמי גדוד שמשון (92) לבית בקומה הראשונה, מיד לאחר מכן נורה נ"ט לעבר הכוח עלי ידי מחבלי חמאס.כתוצאה מכך נהרגו במקום 4 לוחמי הגדוד בהם: סמ"ר גרי ללהרואיקימה זולת,סמ"ר אור כץ,סמ"ר אופיר אליהו, וסמ"ר נווה יאיר אסולין.
ב-16 בנובמבר במהלך פעילות לוחמי גדוד נחשון (90) של החטיבה בבית לאהיא, נהרג לוחם הגדוד רס"ל (מיל') עידן קינן לאחר ירי צלף שפגע בו.
ב-17 בנובמבר גדוד נחשון פעל בבית לאהיא במהלך היתקלות בסמוך למבנה עם חוליית מחבלי חמאס נהרגו מפקד מחלקה בגדוד סגן יוגב פזי וכן הלוחם סמ"ר נועם איתן.
ב-19 בנובמבר במהלך פעילות, כוח בהובלת מג"ד גדוד נחשון (90), נכנס לתוך מבנה והייתה היתקלות עם מחבלים מטווח קצר. כתוצאה מההיתקלות נהרג לוחם גדוד נחשון (90) רס"ל במיל' רואי ששון. באותה תקרית נפצע באורח קשה מפקד גדוד נחשון (90) מחטיבת כפיר, סגן-אלוף יואל גליקמן.
ב-26 בנובמבר במהלך הלחימה במרחב ג'באליה נהרג לוחם גדוד נחשון (90) סמל תאמר עוסמאן לאחר היתקלות עם מחבל.
ב-23 בדצמבר 2024 במהלך פעילות החטיבה בבית לאהיא לוחמים מגדוד שמשון (92) של החטיבה יוצאים להתקפה מערבית לבית חאנון, מצליחים לחסל מחבל, וכאשר הכוח חוזר בשטח הפתוח הופעל עליהם מטען חבלה רב עוצמה.כתוצאה מהפיצוץ מנהרגו שלושה מלוחמי הגדוד ביניהם: סגן אילי אטדגי - סגן מפקד פלוגה, סמ"ר נתנאל פסח, ורס"ל (במיל') הלל דינר.
ב--5 בינואר 2025 יצאה חטיבת כפיר במהלך הלילה מהרצועה לאחר חודשיים רצופים של לחימה במרחב צפון הרצועה- בית חאנון, בית לאהיא וג׳באליה. בתקופה זו, לוחמי החטיבה השמידו תשתיות טרור רבות במרחב וחיסלו מאות מחבלי חמאס. במהלך תקופת הסבב, איבדה החטיבה 13 מלוחמיה שנפלו בקרבות בצפון הרצועה.
התמרון הקרקעי בלבנון

ב-17 לנובמבר 2024 הותר לפרסום כי לראשונה מאז הקמת היחידה לוחמי סיירת חרוב פועלים בדרום לבנון, בפיקוד צוות הקרב של חטיבת הנח"ל הצפונית (228). בפעילות, לוחמי סיירת חרוב פשטו על מספר יעדי טרור בכפרים בדרום לבנון. הלוחמים איתרו והשמידו תשתיות תת-קרקעיות ובסמוך מחסני אמל"ח, ואופנועים מוכנים לפשיטה.
זירת יהודה ושומרון > 2023 > אוקטובר

ב-30 באוקטובר ביצע צה"ל מבצע חטיבתי לסיכול טרור ומעצר מבוקשים במחנה הפליטים ג'נין בהובלת יחידת דובדבן, יהל"ם, סיירת חרוב ומג"ב. כלים הנדסיים חשפו מטעני גחון מתחת לכבישים ויהל"ם השמידה חמ"ל ממולכד וכלי רכב ובו אמל"ח. במהלך חילופי האש, נהרגו 4 מחבלים באמצעות כלי טיס בלתי מאויש. כמו כן, הרס צה"ל את שער הכניסה למחנה הפליטים, שהיווה אחד מסמלי העיר ג'נין.
זירת יהודה ושומרון > 2023 > נובמבר

ב-9 בנובמבר העימות במחנה הפליטים ג'נין (נובמבר 2023) – דחפורי D9 פוצצו עשרות מטעני גחון ומטעני חבלה מאולתרים שהטמינו הפלסטינים בג'נין ומחנה הפליטים ג'נין, במהלך פעילות של חטמ"ר מנשה נגד טרור. בבוקר נמשכה הלחימה בג'נין, כוחות של חטיבת כפיר, יחידת יהל"ם, דובדבן ומג"ב נכנסו לעיר בהובלת כלי צמ"ה ממוגנים וניהלו חילופי אש עם מחבלים. כלי טיס תקף מהאוויר חולייה של 4 מחבלים שירתה על הכוחות. בסך הכול, הרגו הכוחות 15 מחבלים, השמידו פיר תת-קרקעי שהכיל אמל"ח ומטעני חבלה, וניטרלו עשרות מטענים שהוטמנו מתחת לכבישים.
ב-14 בנובמבר כוחות מסיירת חרוב, מגדוד דוכיפת, מיחידת דובדבן במילואים, מהנדסה הקרבית, שב"כ וממג"ב איו"ש בפיקודה של חטיבת כפיר, פעלו כ-15 שעות האחרונות במבצע לסיכול טרור במחנה הפליטים טול כרם. את הכוחות הובילו דחפור D9 משוריין ולביא"ה שחשפו עשרות מטעני גחון מוכנים לשימוש שהוטמנו מתחת הכבישים ולצידם במהלך הפעילות הלוחמים פגעו במחבלים חמושים בנשק ומטענים. כוחות של סיירת חרוב איתרו והשמידו מעבדת מטענים שבתוכה נמצאו עשרות מטענים מוכנים לשימוש, אותם השמידו לוחמי יהל"ם. כלי טיס של צה"ל בהכוונת שב"כ תקף מהאוויר והרג חוליית מחבלים חמושה שירתה והשליכה מטענים על כוחותנו וסיכנה אותם. בסך הכול נהרגו בעימות שבעה מחבלים פלסטינים. בנוסף, כוח מג"ב עצר – על בסיס מידע מודיעיני מדויק של שב"כ – בכיר בגדוד "טול כרם" לאחר שניסה לברוח מהמחנה בחסות אמבולנס.
בליל 16–17 בנובמבר פעלו כוחות מחטיבת כפיר, חיל ההנדסה הקרבית ומג"ב בליווי כלי צמ"ה ממוגנים בעיר ג'נין ובמחנה הפליטים הסמוך לה. הם הרגו חמישה מחבלים ועצרו שמונה מבוקשים. במהלך הפעולה חלק מהמבוקשים ניסו לברוח באמבולנסים לבית החולים אבן סינא, והכוחות הקיפו את בית החולים וערכו חיפושים שבהם נעצרו המחבלים.
זירת יהודה ושומרון > 2023 > דצמבר

ב-12 בדצמבר פעלו כוחות החטיבה תחת פיקודה של חטמ"ר מנשה בעיר ג'נין יחד כוחות הנדסה קרבית במילואים ושירות הביטחון הכללי. דחפור D9 משוריין ולביא"ה פתחו צירים לכוחות ולרכבי ה"פנתר" הממוגנים. כוח של יחידה 636 זיהה 4 מחבלים שיידו מטעני חבלה והכווין כטב"ם שחיסל אותם, כאשר אחד המחבלים התלקח כתוצאה ממטען חבלה שהחזיק. בפעילות הוחרמו אמצעי לחימה ונעצרו מבוקשים. ב-13 בדצמבר המשיכה הפעולה בג'נין וחוסלו עוד 6 מחבלים. ב-14 בדצמבר הסתיימה הפעולה, בסך הכול יותר מ-10 מחבלים חוסלו במהלך המבצע, בעוד ששבעה לוחמי צה"ל וקצין נפצעו באורח קל.
זירת יהודה ושומרון > 2024 > מאי

ב-29 במאי, מחבל פלסטיני שנהג ברכב מסחרי גדול הגיע למחסום הבידוק חווה 6, שממוקם סביב שכם – בין הכניסה לחטמ"ר שומרון לכיוון היישוב איתמר. המחבל דרס שני לוחמי גדוד נחשון שהיו בפעילות מבצעית במקום בעת ביצוע פעולות בידוק כלי רכב. כתוצאה מפיגוע הדריסה נהרגו סמ"ר אליה הלל וסמ"ר דייגו שוישה הרסאג' שני לוחמי גדוד נחשון של החטיבה.