stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחידת שלדג
היסטוריה > האינתיפאדה השנייה

עם פרוץ האינתיפאדה השנייה נדרשה היחידה, תחת פיקוד רוני נומה, להתמודד עם אתגרי הלחימה בעימות המוגבל. היחידה נטלה חלק במספר מבצעים וסיכולים ממוקדים במהלך האינתיפאדה השנייה. בנובמבר 2000 השתתפה היחידה במבצע סיכול ממוקד של השב"כ והרגה את ג'מאל עבד א-ראזק, מפקד גדודי חללי אל אקצה ברפיח. היה זה ראשון מבצעי הסיכול הממוקד באינתיפאדה החדשה. משאית חסמה את הרכב שבו נסע, בסמוך לצומת מורג, לוחמי היחידה שהתחבאו בתוך המשאית ירו בו למוות מטווח קרוב ובסייענו שישב לידו ברכב. אדם נוסף שישב ברכב סמוך נפגע בטעות ונהרג.
היסטוריה > מלחמת לבנון השנייה

לוחמי שלדג נטלו חלק במספר פעולות במהלך מלחמת לבנון השנייה, בהם מבצע "חד וחלק", בשיתוף עם סיירת מטכ"ל. המבצע התבצע בעומק לבנון וכלל חדירה למפקדת חזבאללה בבית החולים בבעלבכ. במהלך המבצע אספו לוחמי היחידה מודיעין ואמצעי לחימה מהמפקדה, וכן הרגו 19 מחבלים ולקחו שבויים. בנוסף, במסגרת מבצע "ושבו בנים" חילץ צוות של היחידה, בשיתוף פעולה עם היחידה הטקטית לחילוץ מיוחד (669) ויחידת הניוד, את גופתה של קרן טנדלר, מכונאית מוטסת מצוות מסוק היסעור שהופל בעומק שטח לבנון ב-12 באוגוסט.
היסטוריה > מבצע עופרת יצוקה ומבצע צוק איתן

היחידה לקחה חלק בלחימה גם במבצע עופרת יצוקה, בין היתר בפשיטה סמוך לחוף הרצועה שמטרתה סימון מטרות להפצצה אווירית במהלכה נתקל כח מהיחידה בפעילי חמאס חמושים וספג מספר פצועים. הכוח פונה לסטי"ל של חיל הים וזכה לטיפול רפואי. כן לקחה היחידה חלק במבצע צוק איתן, במהלכו פגעה במחבלים רבים, איתרה מנהרות לחימה, סייעה לכוחות המתמרנים והשמידה תשתיות ואמצעי לחימה אשר שימשו את ארגון החמאס.
היסטוריה > מלחמת חרבות ברזל > טבח שבעה באוקטובר

בעקבות טבח שבעה באוקטובר, הוזנקה היחידה להילחם במחבלי חמאס ביישובים שאליהם חדרו. לוחמי היחידה הוטסו במסוקים לעורפם של יחידות המחבלים ולחמו בקרב מחנה רעים, בקרב על קיבוץ בארי, בקרב בקיבוץ עלומים, בקרב בחולית ובקרב כפר עזה. לוחמי שלדג נלחמו במשך שעות ארוכות לטיהור היישובים ממחבלים וחילוץ התושבים. במשך הימים לאחר מכן, ניהלו קרבות פנים אל פנים מול מחבלים במספר מוקדי לחימה. במהלך אותם הקרבות, חיסלו עשרות מחבלים וחילצו עשרות תושבים. במהלך הקרבות לשחרור היישובים נהרגו חמישה מלוחמי היחידה.
היסטוריה > מלחמת חרבות ברזל > התמרון הקרקעי ברצועת עזה

בנובמבר 2023, לאחר מספר ימים של תמרון קרקעי במהלך הקרבות בצפון רצועת עזה, נהרגו פרמדיק ושני לוחמים של היחידה. היחידה השתתפה בפשיטה על בית החולים שיפא וחשיפת רשת המנהרות של חמאס מתחתיו, ביחד עם לוחמי יהל"ם של חיל ההנדסה הקרבית ויחידת עוקץ. במהלך הפעולה בבית החולים שיפא לוחמי שלדג עצרו 5 מחבלי נוח'בה וחשפו כ-30 כלי רכב של מחבלי הנוח'בה שחלקם מוכנים עם ציוד צבאי, ואמצעי קשר.
ב-20 בדצמבר יחידת שלדג יחד עם שייטת 13, חטיבה 401 ולוחמי יחידת עוקץ השלימו את ההשתלטות על "רובע הבכירים" של חמאס בכיכר פלסטין אשר בשכונת רימאל במרכז העיר עזה. הרובע היווה מרכז המוקד השלטוני והביטחוני של חמאס. המתחם כולל רשת מנהרות מסועפת המחברת בין לשכות הבכירים, דירות מסתור, משרדים ודירות מגורים של הזרוע הצבאית וההנהגה הצבאית של חמאס ברצועה.
ב-30 בינואר רס"ן במילואים יצהר הופמן, בן 36, מאשחר, מפקד פלגה ביחידת שלדג, נפל בקרב בצפון רצועת עזה. הופמן נפל בהיתקלות עם מחבלים באזור מחנה הפליטים שאטי שבעיר עזה, במסגרת פשיטה של חטיבה 401.
היסטוריה > מלחמת חרבות ברזל > מבצע רבות הדרכים

המבצע פורסם לראשונה ב-Axios, ב-New York Times ובמקורות נוספים, כי ב-8 בספטמבר 2024 כמאה לוחמים מיחידת שלדג פשטו על מפעל תת-קרקעי ליצור טילים מדויקים סמוך למסיאף שבסוריה.
המבצע החל בתקיפות אוויריות ותקיפות מהים, כנגד מטרות במתחם עצמו ומסביב אליו, שבמקביל נוחתים 4 מסוקי יסעור שהתגנבו מהים בטיסה נמוכה של 60 רגל עם תדלוק אווירי, במשך כשעה וחצי, כשעליהם לוחמים משלדג, לוחמים מיחידת עוקץ ולוחמי גיבוי של יחידה 669. חלק מהלוחמים הקיפו את המתחם מבחוץ לבודד את הזירה, והכוח העיקרי נחת 700 מטרים בלבד מהכניסה למתחם, נכנס רגלית אליו בריצה מהירה ופשט פנימה, תפס חומרים מודיעיינים מהמתקן, מלכד אותו מבפנים, והשמיד אותו.
לא היו נפגעים לכוחותינו. לפי הערכות כ-30 אנשים נהרגו בפעולה, 4 מהם חיילים בצבא הסורי והשאר אנשים המזוהים עם איראן שהיו במפעל, ומאבטחים חמושים שאבטחו את המתחם.
ב-2 בינואר 2025 צה"ל הודיע באופן רשמי על ביצוע הפעולה.
היסטוריה > מלחמת חרבות ברזל > מבצע חץ הבשן וכיבוש החרמון הסורי

ב-8 בדצמבר 2024, לאחר שכוחות צבא סוריה נטשו את עמדותיהם עם נפילת משטר אל-אסד בסוריה, פתח צה"ל במבצע חץ הבשן במסגרתו גם השתלט כוח שלדג על חלקים מהחרמון הסורי.
מפקדי היחידה

| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| מוקי בצר | 1974 – 1979 | מקים היחידה |
| אודי שלוי | 1979 – 1981 | לימים מפקד עוצבת אדום |
| גיורא ענבר | 1981 – 1983 | לימים מפקד יחידת הקישור ללבנון |
| דורון אלמוג | 1983 – 1984 | לימים מפקד פיקוד הדרום |
| אליק רון | 1984 – 1987 | לימים ניצב במשטרת ישראל |
| שמאי רן | 1987 – 1989 | לימים מפקד חטיבת הנח"ל |
| בני גנץ | 1989 – 1992 | לימים הרמטכ"ל ה-20 |
| אייל שליין | 1992 – 1994 | לימים מפקד עוצבת עידן |
| גל הירש | 1994 – 1996 | לימים מפקד עוצבת הגליל |
| איל איזנברג | 1996 – 1999 | לימים מפקד פיקוד העורף |
| רוני נומה | 1999 – 2001 | לימים מפקד פיקוד המרכז |
| מוני כץ | 2001 – 2003 | לימים מפקד מפקדת העומק |
| איתי יהודאי | 2003 – 2006 | לימים מפקד מפקדת כוחות האוויר המיוחדים |
| בועז הרשקוביץ | 2006 – 2008 | לימים מפקד הימ"מ והמזכיר הצבאי של נשיא המדינה |
| א"כ | 2008 – 2012 |  |
| אבי רוזנפלד | 2012 – 2015 | לימים מפקד אוגדת עזה |
| עידן כץ | 2015 – 2017 | לימים מפקד חטיבת אפרים |
| עמרי גונן | 2017 – 2018 | לשעבר מפקד 669, לימים מפקד מפקדת כוחות האוויר המיוחדים ומפקד כנף 7 הראשון |
| י' | 2018 – 2021 | לימים מפקד כנף 7 |
| איוב כיוף | 2021 – 2023 | מפקד חטיבת מנשה |
| ב' | אוגוסט 2023 – | מפקד היחידה הנוכחי |
מיון, הכשרה ושירות > שלב המיונים

למיון ליחידה יש דרישה מוקדמת של פרופיל 82–97. המתמיינים עוברים גיבוש סיירת מטכ"ל/שלדג/669 (חמישה ימים) אחרי מעבר יום סיירות. מחזור הגיוס ליחידה הוא בסוף נובמבר, כאשר חובשים מתגייסים באוגוסט.
מיון, הכשרה ושירות > מסלול ההכשרה

מסלול לוחם נמשך כ-20 חודשים, וכולל טירונות חיל רגלים בבסיס ביסל"ח 314, טירונות יחידה, קורס לוט"ר, קורס צניחה, סדרת שבי ומסלול הכשרה ייעודי.
חיילי היחידה מתחייבים לחתימה של 18 חודשי שירות בקבע בנוסף לשלוש שנים של שירות סדיר. בשנת 2017 הוחלט על הארכת השירות לשמונה שנים לכלל היחידות המובחרות (סיירת מטכ"ל, שייטת 13 ויחידת שלדג) השירות כולל קורס קצינים ולימודים.
יוצאי יחידת שלדג

בני גנץ - כיהן כרמטכ"ל צה"ל וכיום חבר כנסת.
דורון אלמוג - אלוף במילואים, מפקד פיקוד הדרום לשעבר, ופעיל חברתי.
טל רוסו - איש צבא ופוליטקאי ישראלי
גל הירש - תת-אלוף במילואים, מפקד אוגדת הגליל לשעבר, ויזם בתחום הביטחון, משמש כמתאם השבויים והנעדרים במלחמת חרבות ברזל.
רוני נומה - איש צבא ישראלי, קצין צה"ל בדרגת אלוף
בועז הרשקוביץ - קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, מפקד הימ"מ ומזכיר צבאי לנשיא המדינה.
נחשון נגלר - מפקדו השני של המשמר הלאומי, מפקד הימ"מ.
אליק רון - ניצב במשטרת ישראל לשעבר,מפקד הימ"מ ומפקד המחוז הצפוני.
איל איזנברג - אלוף במילואים, מפקד פיקוד העורף לשעבר.
מוני כץ - קצין צה"ל בכיר בדרגת אלוף
אייל שליין - איש צבא ישראלי בדרגת תת-אלוף
טל אשור - קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה
גיל ורנר - קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה ניתן לקרוא בהרחבה כאן
גלריה

לוחמי היחידה בתרגיל לחימה בשטח בנוי
אימון בשטח בנוי
לוחם שלדג במהלך מלחמת חרבות ברזל
ראו גם

יחידות מובחרות בצה"ל
ראו גם > יחידות מקבילות מהעולם

ארצות הברית כוחות הסיור המיוחד של חיל האוויר האמריקאי
הממלכה המאוחדת SAS
אוסטרליה שירות האוויר המיוחד (אוסטרליה)
ניו זילנד שירות האוויר המיוחד (ניו זילנד)
לקריאה נוספת

גל הירש, סיפור מלחמה סיפור אהבה, הוצאת ידיעות אחרונות, 2009.
עפר שלח ויואב לימור, "שבויים בלבנון, האמת על מלחמת לבנון השנייה", הוצאת ידיעות ספרים, 2007.
עמוס הראל ואבי יששכרוף, "המלחמה השביעית", הוצאת ידיעות ספרים, 2004.
מוקי בצר, לוחם חשאי - סיפורו של איש היחידות המיוחדות בצה"ל, כתר הוצאה לאור, 2015, עמודים: 265–281, 345–365.
עמוס הראל ואבי יששכרוף, "קורי עכביש", הוצאת ידיעות אחרונות, 2008.
דן מגן, "פלישה: לבנון, קיץ 1982", הוצאת ידיעות ספרים, 2023.
ג'יימס ברק

ערך זה עוסק במתאגרף בריטי. אם התכוונתם לסופר אמריקאי, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  8 בדצמבר 1809 לונדון, אנגליה
 פטירה:  8 בינואר 1845 (בגיל 35) לונדון, אנגליה
 מידע כללי
 מדינה:  אנגליה אנגליה
 משקל:  90 ק"ג
 גובה:  1.88 מטר
 ספורט
 ענף ספורט:  איגרוף
 תת-ענף:  אגרוף במפרקים חשופים
 תקופת הפעילות:  1828–1843 (כ־15 שנים)
 כניסה להיכל התהילה:  היכל התהילה הבינלאומי של האגרוף
 הישגים
 דירוג שיא:  אלוף בריטניה במשקל כבד
ג'יימס ברק (באנגלית: James Burke‏; 8 בדצמבר 1809, אנגליה, הממלכה המאוחדת – 8 בינואר 1845, אנגליה, הממלכה המאוחדת) ידוע בכינוי "ברק החירש" היה מתאגרף אנגלי חירש, אלוף בריטניה במשקל כבד (1833–1839). ברק היה האלוף הפעיל ביותר בזמנו, ונודע כמתאגרף חסר פחד המסוגל להילחם שעות ללא כניעה.
ראשית חייו

ברק נולד בשנת 1809 למשפחה ענייה בלונדון והתמודד עם חירשות מלידה. בילדותו התייתם מהוריו, ונאלץ כילד לעבוד למחייתו בבתי מלאכה. הוא מעולם לא רכש השכלה, ובנעוריו עבד קשה למחייתו כווטרמן בנהר התמזה (העביר נוסעים מצדו האחד של הנהר לצדו השני). בתקופה זו למד אגרוף ממתאגרף עבר זקן שעבד איתו בנהר, והתאמן בזמנו הפנוי.
הוקרה

בשנת 1966, נבחר להיכלל בהיכל התהילה של מגזין הזירה מטעם מגזין "הזירה"
בשנת 1992, נבחר להיכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של האגרוף
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  James Burke, Encyclopaedia Britannica
1 2 3 4 5 6 7 8 9  James Burke, International Boxing Hall of Fame, ibhof.com
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17  James “Deaf” Burke, Story by John and Alex Rinaldi, theusaboxingnews.com
1 2 3 4 5 6 7  People said that he was deaf because sound was too scared to go near him!, deafniche.com
1 2 3 4 5 6 7 8  James Burke, cyberboxingzone.com
↑  Jem Ward, International Boxing Hall of Fame, ibhof.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2010134552  VIAF: 129433574   WorldCat (עם VIAF): 129433574
ניר צוק (יזם)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1971 (בן 54 בערך) רחובות, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 ידוע בשל:  ייסוד חברת פאלו אלטו נטוורקס, בנק אש ישראל, רלוונט, אייר חיפה
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב
 מקצוע:  איש מחשבים, איש עסקים
 מעסיק:  פאלו אלטו נטוורקס 
 
ניר צוק (נולד ב-1971 ברחובות) הוא יזם ישראלי בתחום אבטחת המידע, ממקימי חברת "OneSecure" (שנרכשה על ידי חברת נטסקרין ואחר כך על ידי ג'וניפר נטוורקס) ופאלו אלטו נטוורקס, אשר הוא משמש כמנהל טכנולוגיות ראשי (CTO) שלה, המפתחת מוצרי חומת אש. צוק הוא אחד מעשירי ישראל, עם הון עצמי של כ-1.7 מיליארד דולר. הוא משקיע בחברות הייטק, ביניהן Wiz ו-FINQ.
ביוגרפיה

אימו היא דור שביעי בארץ ממשפחת גרף מירושלים ואביו עלה מפולין. לאחר שאביו התקבל לעבודה בחברת אל-אופ עברו לרחובות.
צוק החל לעבוד בנערותו ברשת באג ברחובות, אשר בזמנו עסקה בספרות מקצועית למחשבים ותוכנות והחל ללמוד כאוטודידקט תכנות דרך הספרים אותם מכר בחנות. צוק למד בתיכון אורט רחובות במגמת חשמל ואלקטרוניקה. במהלך לימודיו בתיכון פיתח תוכנה לניהול משרדים ומכר אותה למשרדי עורכי דין.
בשירותו הצבאי שירת כקצין ביחידה 8200 של חיל המודיעין כראש מדור פיתוח תוכנה. בזמן שירותו הצבאי למד תואר ראשון במתמטיקה באוניברסיטת תל אביב. מיד לאחר שחרורו מצה"ל ב-1994 הצטרף לחברת צ'ק פוינט בעקבות היכרות עם שניים ממייסדיה, גיל שויד ושלמה קרמר, איתם שירת ביחידה 8200. צוק היה מנהל הפיתוח של מוצר ה-Firewall הראשון בצ'ק פוינט, ובנוסף ניהל את פיתוח מוצר ה-IPS הראשון. ב-1997 נשלח צוק לארצות הברית כמהנדס ראשי של החברה, להקים מרכז פיתוח נוסף. בין צוק לגיל שויד התגלעו חילוקי דעות על פיתוחים טכנולוגיים וב-1999 עזב צוק את צ'ק פוינט ונשאר בארצות הברית.
ב-2000 הקים את חברת OneSecure שב-2002 נמכרה לחברת נטסקרין תמורת 45 מיליון דולר במניות. צוק עבר לעבוד בנטסקרין כסמנכ"ל טכנולוגיות, וב-2004 מונה לסמנכ"ל אבטחת המידע בענקית ציוד התקשורת ג'וניפר נטוורקס (אנ'), שרכשה את נטסקרין תמורת 4 מיליארד דולר במניות.
ביוגרפיה > פאלו אלטו נטוורקס

בשנת 2005, הקים את חברת פאלו אלטו נטוורקס והצהיר כי הציב לעצמו מטרה להקים חברה מתחרה אשר תעקוף במוצריה את צ'ק פוינט. כשנשאל מדוע בחר להקים את פאלו אלטו נטוורקס, השיב צוק כי מטרתו היא לפתור את בעיית אבטחת הרשת העומדת בפני חברות גדולות כיום: חוסר היכולת לאפשר לעובדים להשתמש באפליקציות מודרניות, אשר מחייבת פיתוח Firewall אשר מסוגל לזהות ולספק בקרה מעמיקה על תעבורת האפליקציות השונות.
החברה הונפקה ב-20 ביולי 2012 בבורסה לניירות ערך בניו יורק.
היריבות העסקית של פאלו אלטו נטוורקס עם חברת צ'ק פוינט זכתה לכיסוי תקשורתי ניכר, אשר אחד הבולטים בהם היה שלט חוצות ענק שהונח בשנת 2013 מול משרדי צ'ק פוינט בנתיבי איילון אשר נשא את הכתובת "זה עתה עברתם את צ'ק פוינט. גם אנחנו".
בשנת 2019 רכשה החברה שתי חברות בת בסכום של חצי מיליארד דולר.
ביוגרפיה > בנק אש ישראל

בדצמבר 2022 קיבל צוק אישור הפעלה מבנק ישראל להקמת בנק אש ישראל, בנק אינטרנטי חדש.
ביוגרפיה > רלוונט

בשנים 2023-2024 מימן את מיזם המדיה 'רלוונט' שהתיימר לשנות את עולם התקשורת אך נסגר לאחר זמן לא רב עקב הפסדים כבדים.
ביוגרפיה > אייר חיפה

ב-20 במרץ 2023 הוקמה חברת התעופה אייר חיפה על ידי צוק ומספר שותפים נוספים. אייר חיפה עתידה להיות חברת התעופה הרביעית בישראל, אחרי אל על, ישראייר וארקיע, לאחר כשלושה עשורים בהם לא נפתחה בישראל חברת תעופה חדשה (מאז 1989). היא צפויה לקבל מרשות התעופה האזרחית את רישיון ההפעלה ותתחיל למכור כרטיסים ליעדים באגן הים התיכון הקרוב ולאילת.
חיים אישיים

ניר צוק נשוי להדס ואב לחמישה. ב-2020 שב להתגורר בישראל, בשכונת צהלה שבצפון תל אביב.
הערות שוליים

↑  Nir Zuk, Forbes
↑  טלי ציפורי, ‏ניר צוק, מייסד וסמנכ"ל טכנולוגיה ראשי של פאלו אלטו צוק פוינט, באתר גלובס, 20 בדצמבר 2012
↑  גלית ימיני, ניר צוק מתחיל להסתכל על צ'ק פוינט בגובה העיניים, באתר הארץ, 11 ביוני 2004
↑  חגי עמית, "האויב הכי גדול של ניר צוק זה צ'ק של 5–6 מיליארד דולר מסיסקו שתקנה אותו", באתר TheMarker‏, 8 ביוני 2012
↑   אורן פרוינד, צ'ק פוינט קילר: צפו בשלט חוצות של פאלו אלטו משמיץ את צ'ק פוינט, באתר TheMarker‏, 20 במרץ 2013
↑  מאיר אורבך, פאלו אלטו נטוורקס רוכשת שתי חברות סייבר ישראליות ביותר מ-500 מיליון דולר, באתר ynet, 29 במאי 2019
↑  בנק ישראל אישר הקמה של בנק חדש נוסף: בנק אש ישראל, באתר בנק ישראל, 25 בדצמבר 2022
↑  https://b.walla.co.il/item/3634195/שליין שוב בטלוויזיה: רלוונט, שהושק כמיזם דיגיטל, יעלה בערוץ 22], באתר וואלה, 8 בינואר 2024
↑  יובל אזולאי, מה רואה ניר צוק מהקוקפיט של אייר חיפה, באתר כלכליסט, 23 ביולי 2024
↑  אופיר דור, ‏ניר צוק עשה רילוקיישן חזרה לישראל, באתר גלובס, 16 במרץ 2021
1 2   בן מיטלמן, הישראלי הכי מצליח בעולם, מתוך "אולפן שישי", באתר mako‏, 16 באפריל 2021
נמו מטלר

| --- | --- |

 לידה:  3 באוגוסט 1999 (גיל: 25) ביל/ביין, שווייץ שווייץ
 שם לידה:  נמו מטלר   Nemo Mettler
 מוקד פעילות:  שווייץ 
 תקופת הפעילות:  מ-2015 
 עיסוק:  ראפינג, שירה, מוזיקה
 סוגה:  היפ הופ, פופ
 סוג קול:  בריטון 
 שפה מועדפת:  גרמנית, אנגלית, גרמנית שווייצרית 
 כלי נגינה:  כינור, פסנתר, תופים
 חברת תקליטים:  Bakara Music
 פרסים והוקרה:  Swiss Music Awards (2018)  פרס המלחין של פרסי מרסל בזנסון (2024)  הפרס האמנותי של פרסי מרסל בזנסון (2024)  זוכה אירוויזיון (2024)  Attitude Award (2024) 
 www.nemothings.com
 פרופיל ב-IMDb
 
נמו מטלר (בגרמנית: Nemo Mettler; תאריך לידה: 3 באוגוסט 1999), המוכרים בשם הבמה נמו (Nemo), הם אישיות שווייצרית העוסק.ת בראפינג, בשירה ובנגינה. מטלר ייצגו את שווייץ באירוויזיון 2024 שהתקיים במאלמה שבשוודיה, עם השיר "The Code", שזכה במקום הראשון.
ביוגרפיה

מקום הלידה של נמו הוא ביל/ביין שבקנטון ברן בשווייץ. הוריו.ה הם מרקוס מטלר, יזם ומשקיע, ונַדְיָה שְׁנֶצְלֵר, עיתונאית. שפת האם שלו.ה היא גרמנית. לו.ה אחות צעירה, אלה, המשתפת איתו.ה פעולה בפרויקטים מבחינת הכיוון האומנותי.
במהלך שליחות אליה יצא.ה מטעם הצלב האדום השווייצרי (אנ') באל סלוודור ב-2018, הסביר.ה נמו מדוע קיבל.ה שם זה, שפירושו "אף אחד" בלטינית: "הוריי חשבו שאם לא אהיה אף אחד, אוכל להיות כל דבר".
קריירה

החל מגיל 3 התפתח העניין של נמו במוזיקה, כאשר למד.ה לנגן בכינור, בפסנתר ובתופים; בין גיל 9 ל-13 למד.ה שירת אופרה. בגיל 10, נמו הצטרפ.ה להרכב האופרה לילדים בעיר ביל/ביין. במסגרתו השתתפ.ה באחד התפקידים הראשיים ב"חליל הקסם", אופרה מאת מוצרט אשר בהמשך שאב.ה ממנה השראה ביצירת השיר "The Code". בגיל 13 הופיע.ה נמו במחזמר "I've Never Been to New York". מגיל 13 החל.ה להתעניין בראפ, והשתתפ.ה במספר תחרויות בשווייץ עם שירים שכתב.ה. עד מהרה התגלו כישוריו.ה של נמו בבאטל ראפ, ובהמשך הלכ.ה להשתתף בעונתה השלישית של תוכנית המציאות "Die grössten Schweizer Talente" (גר'), הגרסה השווייצרית לפורמט הבריטי "Got Talent" (אנ').
בשנת 2015 יצא לאור המיני-אלבום של נמו, Clownfisch, תחת השם "Nemo (CH)". המיני-אלבום הגיע למקום ה-95 במצעדי המוזיקה בשווייץ. בשנת 2017 יצאו לאור המיני-אלבומים Momänt-Kids (בשוודית "רגע, ילדים") ו-Fundbüro (בתרגום חופשי מגרמנית "משרד אבדות ומציאות"), כמו כן תחת השם "Nemo (CH)". בין הסינגלים שיצאו לאור מתוך Fundbüro נמנה "Du" שהגיע למקום הרביעי בשווייץ. גם השירים "Ke Bock" ו-"Himalaya" מתוך האלבום Momänt-Kids, שהשני מהם גם יצא כסינגל, נכנסו למצעדי המוזיקה במדינה. באותה שנה, נמו למד.ה שירת סולו בג'אז ובפופ באוניברסיטת ציריך לאמנויות, הוענק לו.ה פרס הכישרון הטוב ביותר מטעם SRF 3, ובהמשך עבר.ה להתגורר בברלין כדי להגשים את הקריירה המוזיקלית שלו.ה. בשנת 2018 הוענקו לנמו ארבעה פרסים בטקס פרסי המוזיקה השווייצריים, בהם פרס "הלהיט הטוב ביותר" עבור השיר "Du", ופרס "ההופעה החיה הטובה ביותר".
בשנת 2020 התגורר.ה נמו לזמן מה בלוס אנג'לס, ובעקבות זאת החליט.ה לעבור לשיר באנגלית במקום בגרמנית שווייצרית. בשנת 2021 השתתפ.ה בעונה השנייה של "The Masked Singer Switzerland", הגרסה השווייצרית לפורמט "The Masked Singer" (הזמר במסכה), בדמות הפנדה, וסיימ.ה במקום החמישי. בשנת 2022 יצא לאור המיני-אלבום Whatever Feels Right, הפעם תחת השם "Nemo".
ב-29 בפברואר 2024 נבחר.ה נמו לייצג את שווייץ באירוויזיון 2024, עם השיר "The Code", והופיע.ה בחצי הגמר השני שנערך ב-9 במאי. בגמר, שנערך ב-11 במאי, זכה השיר במקום הראשון עם 591 נקודות, במה שהפך את נמו לזוכה הא-בינארי.ת הראשונ.ה בתחרות.
חיים אישיים

בשנת 2022 יצא.ה נמו מהארון כפאנסקסואל.ית בחשבון האינסטגרם שלו.ה. בנובמבר 2023 יצא.ה נמו מהארון כא-בינארי.ת בריאיון לשבועון השווייצרי "SonntagsZeitung". כמו כן ציינ.ה נמו את ההעדפה לפנייה בשם הפרטי במקום בכינויי הגוף השונים בגרמנית, ולכינוי הגוף they/them באנגלית.
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

| שם | פרטי האלבום | מיקומי שיא> שווייץ  |
| --- | --- | --- |
| Clownfisch |  יצא לאור: 13 ביוני 2015  חברת תקליטים: עצמאי  פורמטים: הורדה דיגיטלית, הזרמת מוזיקה | 95 |
| Momänt-Kids |  יצא לאור: 21 באוקטובר 2017  חברת תקליטים: Bakara Music  פורמטים: הורדה דיגיטלית, סטרימינג | — |
| Fundbüro |  יצא לאור: 17 בנובמבר 2017  חברת תקליטים: Bakara Music  פורמטים: הורדה דיגיטלית, סטרימינג | — |
| Whatever Feels Right |  יצא לאור: 9 בספטמבר 2022  חברת תקליטים: עצמאי  פורמטים: הורדה דיגיטלית, סטרימינג | — |
"—" מציין שהמיני-אלבום לא יצא לאור או לא זכה להיכנס למצעד במדינה זו.
דיסקוגרפיה > סינגלים > כאמנ.ית מוביל.ה

| שם | שנה | מיקומי שיא> שווייץ  | מיקומי שיא> איטליה  | מיקומי שיא> אירלנד  | מיקומי שיא> גרמניה  | מיקומי שיא> הולנד  | מיקומי שיא> הממלכה המאוחדת  | מיקומי שיא> נורווגיה  | מיקומי שיא> פינלנד  | מיקומי שיא> שוודיה  | מיקומי שיא> עולם  | תארים | אלבום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| "Himalaya" | 2016 | 27 | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  | Momänt-Kids |
| "Style" (עם מארק אמצ'ר) | 2017 | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  | לא מתוך אלבום |
| "Du" | 2017 | 4 | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  IFPI שווייץ: פלטינה | Fundbüro |
| "Usserirdisch" | 2017 | 64 | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  | Fundbüro |
| "Crush uf di" | 2018 | 77 | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  | לא מתוך אלבום |
| "5i uf de Uhr" | 2019 | 31 | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  | לא מתוך אלבום |
| "365" | 2019 | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  | לא מתוך אלבום |
| "Girl us mire City" | 2019 | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  | לא מתוך אלבום |
| "Dance With Me" | 2020 | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  | לא מתוך אלבום |
| "Video Games" | 2020 | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  | לא מתוך אלבום |
| "Hailey" (עם Chelan) | 2021 | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  | Orange & Blue |
| "Certified Pop Queen" | 2021 | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  | לא מתוך אלבום |
| "Chleiderchäschtli" (עם KT Gorique (צר')) | 2021 | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  | לא מתוך אלבום |
| "Lonely Af" | 2022 | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  |  | Whatever Feels Right |
| "Own Sh¡t" | 2022 | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  | Whatever Feels Right |
| "F*ck Love" (עם אנתוני דה לה טור) | 2022 | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  | Whatever Feels Right |
| "Be like You" | 2022 | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  | Whatever Feels Right |
| "This Body" | 2023 | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  | לא מתוך אלבום |
| "Falling Again" | 2024 | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  | לא מתוך אלבום |
| "The Code" | 2024 | 1 | 61 | 5 | 14 | 13 | 18 | 13 | 3 | 5 | 52 |  | לא מתוך אלבום |
"—" מציין שהסינגל לא יצא לאור או לא זכה להיכנס למצעד במדינה זו.
דיסקוגרפיה > סינגלים > כאמנ.ית משתתפ.ת

| שם | שנה | אלבום |
| --- | --- | --- |
| "Sheriff" (ויזו בהשתתפות נמו) | 2016 | Sex & Röschti |
| "Singer" (דודו (גר') בהשתתפות נמו) | 2017 | Pfingstweid |
| "Legend" (סטרס בהשתתפות נמו) | 2019 | Sincèrement |
דיסקוגרפיה > שירים אחרים במצעדים

| שם | שנה | מיקומי שיא> שווייץ  | תארים | אלבום |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| "Ke bock" | 2017 | 31 |  IFPI שווייץ: זהב | Momänt-Kids |
| "Kunstwärch" | 2017 | 90 |  | Fundbüro |
פרסים ומועמדויות

| פרס | שנה | קטגוריה | עבור | סטטוס | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Energy Star Night | 2017 | פרס המוזיקה של אנרג'י | נמו | זכייה |  |
| Prix Walo | 2017 | הכוכב העולה הטוב ביותר | נמו | זכייה |  |
| פרסי המוזיקה השווייצריים | 2017 | הכישרון הטוב ביותר | נמו | זכייה |  |
| פרסי המוזיקה השווייצריים | 2018 | הופעת הסולו הטובה ביותר - גבר | נמו | זכייה |  |
| פרסי המוזיקה השווייצריים | 2018 | ההופעה הפורצת הטובה ביותר | נמו | זכייה |  |
| פרסי המוזיקה השווייצריים | 2018 | ההופעה החיה הטובה ביותר | נמו | זכייה |  |
| פרסי המוזיקה השווייצריים | 2018 | הלהיט הטוב ביותר | "Du" | זכייה |  |
| פרסי OUTmusic | 2024 | שיר האירוויזיון של השנה | "The Code" | זכייה |  |
| פרסי Eurostory | 2024 | מילות השיר הטובות ביותר | "The Code" | זכייה |  |
| פרס המוזיקה של MTV אירופה | 2024 | האמן השווייצרי הטוב ביותר | נמו | זכייה |  |
ביאורים

↑  כינוי הגוף של נמו בשפה האנגלית הוא they/them. בהיעדר מקבילה בעברית, בערך נעשה שימוש בשתי הנטיות, זכר ונקבה, במקביל.
ממפיס גריזליס

ממפיס גריזליס (באנגלית: Memphis Grizzlies) היא קבוצת כדורסל מהעיר ממפיס שבטנסי, ארצות הברית, המשחקת בליגת ה-NBA. הקבוצה משובצת בבית הדרום-מערבי שבאזור המערב, ומארחת את משחקיה הביתיים באולם פדקס פורום. הקבוצה הוקמה בעיר ונקובר שבקנדה, והצטרפה לליגה בעונת 1995/1996 בתור ונקובר גריזליס. בסיום עונת 2000/2001  נמכר המועדון והעתיק את מקומו לממפיס.
היסטוריה > 1995–2001: ונקובר גריזליס

קבוצת ונקובר גריזליס הוקמה בשנת 1995 בעיר ונקובר שבפרובינציית קולומביה הבריטית בקנדה. בעלי הקבוצה בחרו את השם "גריזליס" כיוון שבקולומביה הבריטית חיים דובי גריזלי רבים. המועדון הצטרף ל-NBA בעונת 1995/1996 יחד עם טורונטו ראפטורס, והן היו שתי הקבוצות הקנדיות הראשונות ב-NBA. בדראפט ההרחבה של שנת 1995, בו שתי הקבוצות החדשות בחרו לסירוגין שחקנים "לא מוגנים" משאר קבוצות הליגה, זכו הגריזליס בבחירה הראשונה, אך העדיפו להמיר אותה במיקום טוב יותר בדראפט ה-NBA.
בדראפט 1995 בחרה ונקובר בבחירה השישית את הסנטר בראיינט ריבס, ששיחק עבור המועדון עד עונת 2000/2001, בה נאלץ לפרוש בעקבות פציעה בגבו. בדראפט 1996 בחרו הגריזליס בבחירה השלישית את הפורוורד שריף עבדור-רחים, ובבחירה השנייה בדראפט 1998 בחרה ונקובר את הרכז מייק ביבי. ריבס, עבדור-רחים וביבי היוו את שלד הקבוצה בעונותיה הראשונות של הקבוצה ב-NBA, אך בדומה לקבוצות הרחבה רבות הייתה ונקובר אחת הקבוצות החלשות בליגה. הקבוצה סיימה במקום האחרון בבית המערב-תיכוני בחמש מתוך שש עונותיה בוונקובר, ובאף אחת מהן לא ניצחה יותר מ-30% מהמשחקים.
בסיום עונת 2000/2001, אותה סיים המועדון עם מאזן שלילי (23–59) והפסדים כספיים משמעותיים, נמכרה הקבוצה לאיש העסקים האמריקאי מייקל הייזלי שהעביר את המועדון לממפיס שבטנסי. בכך הפכו הגריזליס לקבוצת הספורט הראשונה מאחת הליגות הבכירות בארצות הברית (NBA, MLB ,NHL ,NFL) הממוקמת בממפיס.