stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גביע אסיה בכדורגל 1984
שלב הנוקאאוט > פירוט המשחקים > משחק על המקום השלישי

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 16 בדצמבר 1984 18:00 |  איראן | 1–1‏ה |  כווית | האצטדיון הלאומי של סינגפור, קלאנג צופים: 26,000 שיפוט: מקסיקו אנטוניו מרקואז |
| 16 בדצמבר 1984 18:00 | מוחמדקני  80' |  | אל חדד  26' | האצטדיון הלאומי של סינגפור, קלאנג צופים: 26,000 שיפוט: מקסיקו אנטוניו מרקואז |
|   |   | תוצאת פנדלים |   |   |
|   | אשגר חג'ילו    חאמיד דראקשחאן    רזה אחאדי    ג'פאר מוחטריפר  | 3–5 | אל דקהיל    אל סווייד    מחבוב ג'ומע    אל ג'ייסם    אל קוואבנדי  |   |
שלב הנוקאאוט > פירוט המשחקים > משחק הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 16 בדצמבר 1984 20:00 |  ערב הסעודית | 2–0 |  סין | האצטדיון הלאומי של סינגפור, קלאנג צופים: 26,000 שיפוט: יפן שיזו טקאדה |
| 16 בדצמבר 1984 20:00 | אל נפיסה  10'   מאג'ד עבדאללה  46' |  |  | האצטדיון הלאומי של סינגפור, קלאנג צופים: 26,000 שיפוט: יפן שיזו טקאדה |
פרסים

בסיום הטורניר, העניקה קונפדרציית הכדורגל של אסיה פרסים לשחקנים מסוימים:
פרסים > מלכי השערים

הרפובליקה העממית של סין ג'יה קיוקוואן
איראן שארוק ביאני
איראן נאסר מומאדקני
פרסים > שוער מצטיין

איראן עבדולה אל דייה
פרסים > שחקן מצטיין

הרפובליקה העממית של סין ג'יה קיוקוואן
פרסים > פרס השער המהיר ביותר

סוריה (1980–2024) ווילד  אבו אל סל
פרסים > פרס על משחק הוגן

הרפובליקה העממית של סין נבחרת סין
סטטיסטיקה > כובשי השערים

| דירוג | שחקן | שערים |
| --- | --- | --- |
| 1-3 | הרפובליקה העממית של סין ג'יה קיוקוואן   איראן שארוק ביאני   איראן נאסר מומאדקני | 3 |
| 4-7 | הרפובליקה העממית של סין גו גואנגמינג   הרפובליקה העממית של סין זו דאיו   ערב הסעודית מאג'ד עבדאללה   סינגפור רזלי סעד | 2 |
| 8-30 | הרפובליקה העממית של סין לי האויון   הרפובליקה העממית של סין לין לפנג   הרפובליקה העממית של סין יאנג זחאווי   הרפובליקה העממית של סין זו שושנג   איראן חאמיד אלידוסטי   איראן זיה ארבשאי   כווית עבדולה אל בולושי    כווית פייסל אל דקהיל   כווית מואייד אל חדד   קטר (מדינה) איברהים קלפן   קטר (מדינה) קאליד סלמן   קטר (מדינה) אלי זאיד   ערב הסעודית מוחמד עבד אל-ג'וואד   ערב הסעודית מוחייסן אל ג'מען   ערב הסעודית שחאי אל נאפיש   ערב הסעודית סאלח קאליפה   סינגפור מאליק אוואב   קוריאה הדרומית לי טא הו   סוריה (1980–2024) וואילד אבו אל סל   סוריה (1980–2024) רדוואן אל שחייק חסאן    איחוד האמירויות הערביות פארוק עבד א-רחמן   איחוד האמירויות הערביות עדנן אל טלייני   איחוד האמירויות הערביות פאחאד קחאמיס | 1 |
| שערים עצמיים | איראן שחחים ביאני (נגד ערב הסעודית)   קטר (מדינה) איברהים אל רומייחי (נגד כווית)   קטר (מדינה) זמובראק אנבר (נגד סוריה)   סוריה (1980–2024) איסאם מחרוס (נגד כווית) | 1 (עצמי) |
ארץ נהדרת – דמויות

לוגו התוכנית
ארץ נהדרת היא תוכנית בידור סאטירית ישראלית, שמשודרת במסגרת שידורי קשת מאז נובמבר 2003. התוכנית כוללת התייחסויות סאטיריות והומוריסטיות לאירועי השבוע החולף בעיקר באמצעות חיקויים, מערכונים, בדיחות וחידודים על כותרות השבוע.
רשימת שחקנים וחיקויים > פוליטיקאים שהתארחו בתוכנית

ראש הממשלה, בנימין נתניהו התארח בספיישל יום העצמאות של שנת 2013 לריאיון קצר, לצד מריאנו אידלמן בתפקידו כנתניהו.
נשיא המדינה, משה קצב, התארח בפרק סיום העונה הראשונה, לאחר שלאורך העונה היה מושא לחיקוי קבוע בתוכנית.
ראש הממשלה לשעבר, שמעון פרס התארח בפרק סיום העונה השנייה בראיון הומוריסטי עם איל קיציס.
שר הביטחון, אהוד ברק התארח בפרק פתיחת העונה השישית, כאורחם של "הפילוסים".
יצחק הרצוג התארח בפרק 6 של העונה השביעית, כשהוא מרואיין על ידי דמותו של טל ברודי (בגילומו של אסי כהן).
הזוג הנשיאותי רובי ונחמה ריבלין התארחו בתפקיד עצמם בספיישל העצמאות של העונה ה-15, ואירחו במשכנם חלק מדמויות "ארץ נהדרת" מכל עונותיה, כשכל דמות מסמלת מגזר אחר בחברה הישראלית. ריבלין התארח לבדו באחד המערכונים של הפרלמנט לאחר שכיהן בפעם השנייה כיו"ר הכנסת, בעונה ה-13 במערכון של ערוץ הכיבוד, ובעונה ה-18 במונית של אשר, עם האומנית סיגלית לנדאו.
לימור לבנת התארחה באחד ממערכוני "הפילוסים" בעונה החמישית, בתור המחנכת של בנם של שימי ודקלה. וכמו כן, היא ועוד כמה פוליטיקאים מ"הליכוד" כיכבו במערכון חוץ בעונה השנייה שעסק בהצבעה של חברי המפלגה לגבי כניסתה של מפלגת "העבודה" לממשלה, בכיכובו של החיקוי של עוזי כהן בגילומו של אלי פיניש.
שולמית אלוני ומתן וילנאי התארחו, כל אחד בנפרד בעונה רביעית, במערכוני "הבלוג של מאי".
יוסי שריד התארח בפרק הפתיחה של העונה החמישית.
אחמד טיבי התארח בעונה השנייה באחד המערכונים של "אומלטה".
אנסטסיה מיכאלי התארחה באחד ממערכוני המקפלות, תוך כדי שהוא צוחק על היותה אמא מרובת ילדים.
חברת הכנסת מאי גולן התארחה בעונה השישית בתור ניצבת באחד המערכונים של החמודים.
שלי יחימוביץ' התארחה בפינה של רחל ויוקנת.
השרה מרב מיכאלי (טרם כניסתה לפוליטיקה) התארחה עם בן זוגה הבדרן ליאור שליין באחד המערכונים של החמודים.
בספיישל הבחירות לכנסת ה-22 התארחו במונית של אשר (יובל סמו) גבי אשכנזי, סתיו שפיר וצחי הנגבי. כמו כן השתתף אשר בכנס של ראשי המפלגות שהתמודדו בבחירות לכנסת ה-20 ושאל אותם שאלות הומוריסטיות.
הערות שוליים

↑  תת אלוף מרכבה פלדמן, באתר MAKO, ‏2007
↑  ספי קצב, ‏מיהו בכלל: הכירו את אלן דלון המקורי, באתר ‏מאקו‏, 14 במרץ 2013.
↑  וואלה! סלבס‏, מסתמן: ירון ברלד לא יחזור ל"ארץ נהדרת", באתר וואלה, 30 במרץ 2014
↑  רן בוקר, סופית: ירון ברלד חוזר ל"ארץ נהדרת", באתר ynet, 19 ביוני 2014
↑  בעקבות תלונה שהוגשה כנגדו על הטרדה מינית הושעה ברלד מהתוכנית למשך שבועיים מעונתה ה-11, וסירב לחזור להשתתף בה גם בהמשך העונה מטעמים אישיים. לאחר שהוחלט לסגור את התיק נגדו נודע כי ישוב לעונתה הבאה.
↑  נחנקה מרוב צחוק: כשנטע פגשה לראשונה את החיקוי ב"ארץ נהדרת", באתר וואלה, 16 במאי 2018
↑  חדשות כיפה, ‏צפו: גם זמנו הגיע - קובי מרימי קיבל חיקוי ב"ארץ נהדרת",  באתר כיפה, 20 בפברואר, 2019 15:32
↑  מפתיע: הזמר רן דנקר יגלם את יועז הנדל בארץ נהדרת, באתר "סרוגים", 15 בינואר 2020
↑  דניאל שירין, צפו: עידו רוזנבלום נכנס לראשונה לאולפן "ארץ נהדרת", באתר ישראל היום, 22 בדצמבר 2021
↑  "בקצב שלי": משה נוסבאום התארח ב"ארץ נהדרת" ושבר את הרשת, באתר מעריב אונליין, 15 במרץ 2023
↑  מערכת tvbee, ‏שימוע בהוגוורטס: "ארץ נהדרת" משיבה מלחמה לראשי האוניברסיטאות בארצות הברית, באתר ‏מאקו‏, 12 בדצמבר 2023
↑  וואלה! תרבות‏, השחקן ההוליוודי מייקל רפפורט נחת בישראל וישתתף ב"ארץ נהדרת", באתר וואלה, 12 בדצמבר 2023
↑  מערכת תכניות קשת, ‏עצמאות בשטח: מוש בן ארי מגיע לארץ נהדרת, באתר ‏מאקו‏, 20 באפריל 2015
↑   יאיר אסולין, מניפולציות ומציאות, באתר הארץ, 18 באפריל 2013
↑  לירון זייד, ‏כשנחמה ריבלין פגשה את הטורטלים, באתר ‏מאקו‏, 4 ביוני 2019
↑  שלומי שבן בשיר סיום לארץ נהדרת, באתר ‏מאקו‏, 4 ביוני 2012
↑  מערכת תכניות קשת, ‏שלומי שבן וביבי בלהיט "ראש ממשלה לא בוחרים", באתר ‏מאקו‏, 18 במרץ 2015
↑  מערכת תכניות קשת, ‏בלי אמליה: מיה דגן מגיעה להתארח ב"ארץ נהדרת", באתר ‏מאקו‏, 25 באפריל 2017
↑  אחרי רן דנקר: זה הזמר שיצטרף אל "ארץ נהדרת", באתר "סרוגים", 22 בינואר 2020
↑  ארץ נהדרת, ‏ככה ייראה החיקוי של עדן אלנה בארץ נהדרת, באתר ‏מאקו‏, 5 בפברואר 2020
↑  זוהר צלח, ‏כבש אותנו סופית: מערכון המחאה של אביתר בנאי ב"ארץ נהדרת", באתר ‏מאקו‏, 30 בדצמבר 2020
↑  אחרי אביתר בנאי: חנן בן ארי מגיע ל"ארץ נהדרת", באתר "סרוגים", 15 באפריל 2021
↑  ערב טוב עם גיא פינס, ‏"זה עולם המסעדנות החדש - שווה להאכיל את חדי הקרן האלה", באתר ‏מאקו‏, 17 בנובמבר 2021
| ארץ נהדרת |
| --- | --- | --- |
| כותבים ראשיים ויוצרים | דוד ליפשיץ • מולי שגב • אסף שלמון |  |
| משתתפים קבועים | מריאנו אידלמן • ליאור אשכנזי • גיה באר גורביץ' • רועי בר-נתן • ירון ברלד • ליאת הר לב • עלמה זק • ערן זרחוביץ' • שחר חסון • תום יער • שני כהן • אורי לייזרוביץ' • יובל סמו • אלי פיניש • איל קיציס • אסי כהן • תמיר בר • אוראל צברי |  |
| משתתפי עבר | אורנה בנאי • אודי כגן • מאור כהן • דב נבון • יעל פוליאקוב • אילן פלד • טל פרידמן |  |
| הפקות ספין-אוף | זוהי סדום • הפרלמנט • עוד כותרות |  |
| ראו גם | ארץ נהדרת - דמויות • מתוקה מהחיים • שאולי ומלחמת האזרחים • שאולי • ניר וגלי • ערוץ הכיבוד • רועי כפרי |  |
מריאנו אידלמן בתפקיד בנימין נתניהו
אולפן ארץ נהדרת בעונה השישית
יהוסף שוורץ

| --- | --- |

 לידה:  22 באוקטובר 1804 פלוס, ממלכת בוואריה 
 פטירה:  5 בפברואר 1865 (בגיל 60) ירושלים, האימפריה העות'מאנית 
 ענף מדעי:  גאוגרפיה של ישראל 
 מקום מגורים:  גרמניה, ישראל
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת וירצבורג 
 תרומות עיקריות
 מיפוי וידיעת הארץ
 
ספר תבואות הארץ, יהוסף שוורץ, 1900 ירושלים, מהדורה שלישית (מהדורה ראשונה יצאה בשנת תר"ה). לחצו על התמונה לדפדוף בספר מעמוד 7
הרב יהוסף שוורץ (נכתב גם שווארץ; בגרמנית: Joseph Schwarz;‏ 28 באוקטובר 1804 – 5 בפברואר 1865/ כ"ג בחשוון ה'תקס"ה - ט' בשבט ה'תרכ"ה) היה שד"ר, תלמיד חכם, גאוגרף, צייר, וראשון לחוקרי ארץ ישראל בעת החדשה.
ביוגרפיה

שוורץ נולד בעיירה פלוס (אנ') שבין בוהמיה לבוואריה לרבי מנחם. בהיותו כבן 17 עבר ללמוד בבית המדרש הגבוה בווירצבורג שעמדה תחת הנהגת רב המדינה של ווירצבורג וצפון בוואריה, הרב אברהם בינג, תלמידו של הרב נתן אדלר מוירצבורג, וזמנית למד באוניברסיטה בעיר, ורכש השכלה בגאוגרפיה, באסטרונומיה ובשפות.
בשנת 1829 שִרטט את מפת ארץ ישראל בעברית ובגרמנית. במפה זו השתמשו ההיסטוריונים והגאוגרפים של תקופתו. במפה זו ציין גם את גבולותיה ההלכתיים לנושאים כמו מצוות התלויות בארץ. גבולות המקובלים ברובם גם כיום מבחינה הלכתית.
במשפחת שוורץ היו מסורות כי הם מצאצאי יוסף, וכי השם שוורץ (בגרמנית שחור) קשור לצבעה השחור של אבן השוהם של שבטי בני יוסף (שבט אפרים ושבט מנשה) בחושן של הכהן הגדול. מסורות אלו היוו את הדחף של ר' יהוסף שוורץ לעלות לארץ ישראל על אף הסכנות הגדולות שבדרך. בגיל 26 החל במסע קשה ומסוכן בן שנתיים לעלייה לארץ ישראל דרך הונגריה ואיטליה. מחלת כולרה שפרצה בהונגריה ובאוסטריה עיכבה אותו בדרך במשך שנה.
בשנת 1833 הגיע לנמל יפו והתיישב בירושלים, ברובע המוסלמי באזור רחוב הגיא, סמוך מאוד להר הבית במקום שבו שוכנת חצר ראנד. הוא נטמע בסביבה ושינה את לבושו כמנהג ספרדי ירושלים. עם הגיעו לארץ ישראל הוסיף לשמו יוסף את האות ה"א, כמו שמופיע בפסוק "עדות ביהוסף שמו".
שוורץ עסק בלימוד תורה ובמחקרי ארץ ישראל, התהלך בישראל לאורכה ולרוחבה (ובמיוחד באזור ירושלים), חקר שמות מקומות ותולדותיהם, למד את טבע הארץ ותושביה, ורשם וצייר את ממצאיו. נמנה עם מייסדי בית כנסת "מנחם ציון" בחצר החורבה ברובע היהודי.
בשנת ה'תר"ט (1849) יצא לשליחות אל יהודי אמריקה. בשנת 1856 תמך בייסוד בית הספר למל בירושלים, שבו לימדו בגרמנית לימודים כלליים, ואף לימד בבית הספר, אך אולץ להתפטר עקב התנגדות מרבית הרבנים האשכנזים. שוורץ גם היה דובר של הקהילה היהודית בירושלים אצל השלטון הטורקי. כמו כן תמך בהקמת בית הספר דורש ציון על ידי יוסף בלומנטל בשנת 1866.
נשא לאשה את חיה רבקה לבית לוריא מכולל הפרושים (קרובתו של ר' שמריהו לוריא ממוהילב, חותנו של ר' יחיאל מיכל פינס). נולדו לו ארבעה בנים וארבע בנות. מלבד שתי בנות שהקימו משפחה משל עצמן, כל ילדיו נפטרו בגיל צעיר. חתניו הם יוסף ריבלין והרב משה אליעזר דן רלב"ג.
שוורץ נפטר בט' בשבט תרכ"ה בגיל 61 משושנת יריחו שהמיתה רבים בירושלים באותה תקופה, ונקבר בבית הקברות בהר הזיתים. על מצבתו נכתב בין היתר "יוסף איננו כי לקח אותו אלקים / מעשיו הבריקו כשוהם / וצבע מפה שלו שחור". בשכונת "מחנה יהודה" בירושלים נקרא על שמו רחוב. בתל אביב נקרא רחוב על שם ספרו "תבואות הארץ".
יצירתו

חיבר שמונה ספרים. החשוב שבהם, "תבואות הארץ", המתאר את הגאוגרפיה של ארץ ישראל, יישוביה, הצומח, החי ותושביה.
בספריו יש תיעוד רב של ההווי באותה תקופה בירושלים, ויש בהם לשפוך אור על היחסים בין היהודים לבין המוסלמים ועל מצבם של יהודי ירושלים תחת השלטון הטורקי. כך למשל הוא מציין כי המוסלמים מקפידים לאכול בשר משחיטה של שוחט ספרדי ולא אשכנזי, מכיוון שהם סוברים שהאשכנזי איננו מצאצאיו של אברהם אבינו. עוד הוא מציין כי מצבם של יהודי הארץ בעלי אזרחות אירופית, שכונו בארץ "פרנקו", הוטב מאוד לאחר כיבוש ארץ ישראל על ידי אבראהים פאשא המצרי, מכיוון שהשלטונות התייחסו אליהם בכבוד גדול.
הרב שוורץ נהג לחקור דברים מכלי ראשון ולהתנסות בהם באופן בלתי אמצעי. לצורך קביעת לוח לשנת תר"ג הוא מעיד על עצמו ש"עלה אלפי פעמים אל ראשי ההרים וגגות הבתים כדי לחזות בהנץ החמה". כך למשל כאשר הגיע לים המלח, נטל דגימות מים כדי לבצע בהם בדיקות ולהשוות אותם למי הים התיכון, ואף ניסה בעצמו לטעום את המים. "וכמעט אי אפשר להניחו בפה עבור חריפותו. לקחתי ממנו מעט בפי ויותר מחצי שעה נשאר טעם מררי וגפרית בפי.".
הספר חובר כשבע שנים לאחר עלייתו לארץ. ויצא לאור בארבע מהדורות. הספר תורגם לאנגלית בידי יצחק ליסר ב-1850 ולגרמנית על ידי אחיינו, הרב ישראל שוורץ ב-1952. חלקים ממנו שימשו כחומר לימוד בבתי ספר יהודיים בגרמניה. הספר גם זכה לאותות כבוד ממלך בוואריה ומקיסר אוסטריה.
גלריה

"מראה מקום המקדש וירושלים" (1837-1836)
"הכותל המערבי או הר הבית", איור מן המהדורה האנגלית של הספר "תבואות הארץ" (1850)
מפת ארץ ישראל (1847)
קברו של יהוסף שווארץ, עם אפיטף פרי עטו של יעקב ספיר
מספריו

תבואות הארץ, באתר היברובוקס - גאוגרפיה של ארץ ישראל, 1845
תבואות השמש, באתר היברובוקס - חישובי שקיעה וזריחה, 1841
דברי יוסף - חלק א, ‏ירושלים תרג, באתר היברובוקס שאלות ותשובות בהלכה
דברי יוסף -ראש השני, באתר היברובוקס - שאלות ותשובות בהלכה
לוח לשנת תר"ג - קביעת הזמנים בארץ ישראל, 1843
שושנת העמק - ענייני חכמה השווים לכל נפש, 1862
לקוטי הפרדס - חידושי תורה בתורה שבכתב ובעל פה
תשובות מירושלים - שו"ת הלכתי
ספרים נוספים שחיבר, חידושים על תלמוד ירושלמי ורמב"ם, והערות על "אונקלוס" לא נשתמרו.
ראו גם

מראה מקום המקדש וירושלים
לקריאה נוספת

אברהם יערי, זכרונות ארץ ישראל - כרך א': פרק ג', סופו של ר' חיים פרחי ומלחמת אחיו עם עבדאללה פחה מעכו, ר' יהוסף שווארץ מפי זקני ירושלים, | 1819 - 1820.
יצחק טריואקס ואליעזר שטיינמן, יהוסף שווארץ, בתוך "ספר מאה שנה", תל אביב 1938.
חביבה פלד, ר' יהוסף שווארץ - חוקר ארץ-ישראל וצייר, בתוך: אמנות ואומנות בארץ-ישראל במאה הי"ט, ירושלים: מוזיאון ישראל, 1979, עמ' 110-116.
"שורץ, יהוסף", האנציקלופדיה העברית (כרך לא), חברה להוצאת אנציקלופדיות, תשל"ט, עמ' 674
הערות שוליים

↑  לפי קרסל ותדהר נולד בי"ז בחשוון, ה-22 באוקטובר
↑  לפי האנציקלופדיה העברית
↑  במשפחה היו שתים עשרה ילדים
↑  בערך באותו פרק זמן, למדו שם גם: רבי יעקב אטלינגר, בעל "ערוך לנר". הרב יצחק דב במברגר, הרב אליעזר ברגמן (שותפו בהקמת כולל הו"ד) ורבי נתן אדלר (השני).
↑  אבי ששון, תולדות חייו של רבי יהוסף שווארץ, אתר דעת
↑  תבואות הארץ עמ' נט
↑  עותק סרוק של הספר בגרמנית
| ידיעת ארץ ישראל |
| --- | --- | --- |
| כללי | ארץ ישראל • ידיעת ארץ ישראל • מחקר אזור בארץ ישראל |  |
| תחומי מדע | היסטוריה • גאוגרפיה • גאולוגיה • אקלים • החי • הצומח • הצפרות בישראל |  |
| תחומי הפעילות | לימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה • של"ח וידיעת הארץ • סדרות חינוך • לימודי ארץ ישראל • חוגי סיירות • החקלאות בישראל |  |
| מוסדות | בתי ספר שדה • האגודה הגאוגרפית הישראלית • החברה ההיסטורית הישראלית • החברה המזרחנית הארץ-ישראלית • החברה להגנת הטבע • החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה • המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל • המחלקה ללימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה באוניברסיטת בר-אילן • המכון לארכאולוגיה (אוניברסיטת תל אביב) • המכון לארכיאולוגיה ע"ש זינמן • המכון לארכיאולוגיה גלילית • המכון ללימודי ים ע"ש ליאון רקנאטי • המרכז הבינלאומי לשימור ע"ש העיר רומא • המרכז למיפוי ארץ ישראל • המרכז למיפוי ישראל • העמותה הישראלית לפרהיסטוריה • הקרן לחקר ארץ ישראל • יד יצחק בן-צבי • מכון אבשלום • מכון ישראלי לארכאולוגיה • רשות העתיקות • רשות הטבע והגנים |  |
| מסלולים מסומנים | שביל ישראל • שביל ישראל לאופניים • שביל ירושלים • שביל הגולן • שביל הסנהדרין • שביל גולני • שביל הים • סובב כנרת |  |
| חוקרי ארץ ישראל | בנימין מטודלה • אשתורי הפרחי • יהוסף שוורץ • אברהם משה לונץ • אברהם יעקב ברור • זאב וילנאי • יוסף ברסלבי • שמריה גוטמן • צבי אילן • יוסי בן-ארצי • אורי דביר • ספי בן-יוסף • שמואל אביצור • ברוך ספיר • מורה דרך |  |
| ספרי יסוד | ארץ-ישראל: ספר-המסעות • מדריך ארץ ישראל • אנציקלופדיה אריאל • מדריך ישראל • כל ארץ ישראל • אנציקלופדיה לתולדות ארץ-ישראל • אנציקלופדיית החי והצומח של ארץ ישראל |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308374405171  CiNii: DA14011752  GND: 1012246337  ISNI: 0000 0001 1984 8376  LCCN: n87910291  NTA: 240213335  SUDOC: 255023782  VIAF: 28135325   WorldCat (עם VIAF): 28135325
גלשונית

| גלשונית |
| --- | --- |
 גלשונית נוודת Pantala flavescens זכר בתעופה
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: שפיראים
תת־סדרה:: Epiprocta
משפחה:: טיסניתיים
סוג:: גלשונית
שם מדעי
 Pantala ‏האגן, 1861

גִּלְשׁוֹנִית (שם מדעי: Pantala) היא סוג של שפירית במשפחת הטיסניתיים. שני המינים בסוג הם שפיריות בגודל בינוני עד גדול, בצבעי צהוב-כתום עמום, שתפוצתם כמעט כלל עולמית.
בישראל מצוי המין גלשונית נוודת.
מינים

שני המינים בסוג הם:
| זכר | נקבה | שם מדעי | תפוצה |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | Pantala flavescens (Fabricius, 1798) – גלשונית נוודת | כלל עולמית |
|  |  | Pantala hymenaea (Say, 1840) | צפון, מרכז ודרום אמריקה |
הערות שוליים

↑  "Genus Pantala Hagen, 1861". Australian Faunal Directory. Australian Biological Resources Study. 2012. נבדק ב-27 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Theischinger, Günther; Hawking, John (2006). The Complete Field Guide to Dragonflies of Australia. Collingwood, Victoria, Australia: CSIRO Publishing. p. 294. ISBN 978 0 64309 073 6.
↑  Watson, J.A.L.; Theischinger, G.; Abbey, H.M. (1991). The Australian Dragonflies: A Guide to the Identification, Distributions and Habitats of Australian Odonata. Melbourne: CSIRO. p. 278. ISBN 0643051368.
↑  בלכר, מיכאל, שמות עבריים לחרקים למען חינוך סביבתי ושמירת הטבע: שפיריות ושפריריות כמקרה בוחן, מחקרי הנגב, ים המלח והערבה 7 (3), 2015, עמ' 58–65
יצחק יחיאל יעקבוביץ

| --- | --- |

הרב יצחק יחיאל יעקבוביץ 2010
 לידה:  מאי 1930 ו' באייר תר"צ הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  9 בינואר 2019 (בגיל 88) ג' בשבט תשע"ט הרצליה, ישראל 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  ישיבת פוניבז' 
 מקום פעילות:  הרצליה
 תקופת הפעילות:  ? – 9 בינואר 2019 
 השתייכות:  חרדים ליטאים 
 תחומי עיסוק:  חינוך
 רבותיו:  הרב יוסף שלמה כהנמן
 
הרב יצחק יחיאל יעקבוביץ (ו' באייר תר"צ, מאי 1930 – ג' בשבט תשע"ט, 9 בינואר 2019) היה רבה הראשי האשכנזי של הרצליה במשך 66 שנה.
תולדותיו

נולד בגרמניה, בנם של הרב חיים יוסף יעקבוביץ, ר"מ בישיבת פרנקפורט, ודינה, בתו של הרב גרשון פוזן, מדייני העיר. בשנת תרצ"ה (1935) עלה עם משפחתו לארץ ישראל, והם התיישבו בירושלים. בסוף שנות ה-30 נמנה אביו עם מייסדי ישיבת קול תורה.
היה מראשוני תלמידי ישיבת פוניבז' בחורף תש"ד. בשנות ה-50 נישא לשפרינצה מובשוביץ, בתו של הרב בנימין מובשוביץ, רבה של הרצליה ומייסד ישיבת השרון. לאחר נישואיו הצטרף לצוות רבני הישיבה, לצד דודו הרב יעקב אדלשטיין.
לאחר פטירת חותנו הרב בנימין מובשוביץ, בשנת תשי"ג (1953), התמנה תחתיו כרבה של הרצליה בהמלצת החזון איש, והחל לכהן בתפקידו בסמוך לחתונתו, כשהוא בתחילת שנות העשרים לחייו.
פעילותו והנהגתו

באורח חייו הפרטיים נהג כתלמידי ה"חזון איש" והיה מהמחמירים בהלכות, אך בפעילותו כרב עיר, היה לפניו תמיד נושא טובת הציבור.
כרב העיר נאבק מספר פעמים כנגד חילול שבת בעיר, ואף נעצר לא פעם במהלך ההפגנות נגד חילולי השבת שנעשו בסמוך לבית הכנסת הגדול בעיר. לאחר שלא הסכים שיימחק כתב האישום נגדו, וביקש להישאר ולהיות חלק מהנאשמים האחרים שנעצרו, ולהישפט עמם, הוא נשפט, הורשע ונקנס יחד עם עוד 12 מפגינים.
במקביל לרבנותו, המשיך לשמש כר"מ בישיבת השרון וכאחד מראשי כולל אברכים חרדי בעיר, והיה מראשוני הפעילים לחיזוק הדת לעולים החדשים במעברות. ראה באדמו"ר מגור ה"בית ישראל" אחד ממוריו הרוחניים והרבה להתייעץ עמו.
כאחראי על מחלקת הכשרות של הרבנות הרצליה, פעמים רבות היה מגיע בעצמו לביקורת במפעלים ובחנויות שתחת השגחתו. בשנת השמיטה, התנגד לנתינת תעודות כשרות לחנויות הסומכים על היתר מכירה, וכן היה מהחותמים על הקריאה שלא להשכיר דירות לערבים ביישוב היהודי. בעקבות חתימתו זו קראה ראש העיר הרצליה דאז, יעל גרמן לפטרו לאלתר מראשות העיר.
פעל רבות בענייני העירובין וטהרת העיר, ודאג לבניית מקוואות חדשים, ושיפוץ הישנים. גם בימי חורף סוערים ובתנאי מזג אוויר קשים יצא בעצמו לאתרי הבנייה של המקוואות לראות שהכול נעשה לפי כללי ההלכה.
פטירתו

הרב יעקבוביץ כיהן כרב העיר הרצליה במשך 66 שנים, עד לפטירתו בג' בשבט תשע"ט (9 בינואר 2019).
בהלווייתו, הספידוהו בין השאר, הרב גרשון אדלשטיין, הרב דב לנדו, והרב הראשי לישראל יצחק יוסף, ששיבח את בקיאותו הנרחבת של הרב בתורה. נקבר סמוך לקבר אביו, בחלקת הרבנים שבהר המנוחות בירושלים.
ראש עיריית הרצליה דאז, משה פדלון, ספד לו, ואמר כי רבים מתושבי העיר אהבו אותו והיו מתייעצים איתו בנושאים שונים, ואוזנו הייתה קשובה לכל אחד בסבלנות ומאור פנים. כמו כן והצהיר כי בהרצליה ימשיכו לשמור על שמיטה לחומרא (ללא הסתמכות על היתר מכירה), ויפעלו להנציח את מורשתו.
אלמנתו, הרבנית שפרינצה, נפטרה בגיל 91 בי' בניסן תשפ"ג (1 באפריל 2023).
משפחתו

אחותו היא הסופרת החרדית רבקה שזורי ואחיו הוא הרב מאיר ישראל, ממייסדי מודיעין עילית ומי שכיהן כרב המקוואות בעיר. גיסיו הם הרב אורי קלרמן - שהיה מראשי ישיבת כנסת חזקיהו, הרב אברהם ארלנגר - מראשי ישיבת קול תורה, הרב אברהם עמרם קוך המכונה הצדיק מחיפה, והרב צבי ובר - רב שכונת נווה יעקב וחבר בד"ץ שארית ישראל.
בניו:
הרב דניאל - ראש ישיבת נחלת בנימין במודיעין עילית, על שם סבו הרב בנימין מובשוביץ
הרב חיים יוסף - ר"מ בישיבת פוניבז' לצעירים
ישראל מאיר - מנהל ישיבת נחלת הלויים
הרב מרדכי שלמה - ר"מ בישיבת אוצר התורה בירושלים ומשגיח בישיבה הגדולה 'דעת חיים' בבית וגן, ורב בית הכנסת הגדול בהרצליה.
הרב אברהם ישעיהו - ר"מ בישיבת דברי מרדכי בבני ברק
הרב יהודה- ר״מ בישיבת תורת חיים בבית שמש
חתנו הרב דוד אייזנברג, ראש כולל 'ארזי הבירה' בירושלים.
לקריאה נוספת

טוביה פריינד, הלב הגדול שנדם - כתבה נרחבת על הרב יעקובוביץ, המודיע - תוספת לגיליון, י"ב שבט תשע"ט, עמ' 54–59 ו-66
הערות שוליים

↑  יתד נאמן, 10 בינואר 2019, עמ' 2
↑  הרב יצחק נתנאל יעקובוביץ נבחר לרבה של הרצליה, הצופה, 20 בפברואר 1953 (עמ' 8)
↑  הכתרת רבה של הרצליה, באתר שערים, ‏24 במרץ 1953 (עמ' 3)
1 2 3  מיטל ליאור-גוטמן, רב העיר הרצליה, יצחק יחיאל יעקובוביץ', הלך לעולמו, מקומון צומת השרון, 9 בינואר 2019
↑  סופרנו בשרון, מחאה פומבית נגד חילול השבת בהרצליה, שערים, 29 במאי 1957 (עמ' 3); תובעים למנוע חילול שבת בהרצליה, מעריב, 18 באוגוסט 1974 (עמ' 7)
↑  אוטובוסים הסיעו חינם את תושבי הרצליה לים, מעריב, 9 באוגוסט 1970, עמ' 4
↑  13 הועמדו לדין על הפגנת השבת בהרצליה, דבר, 3 באוגוסט 1970, עמ' 5
↑  קובי נחשוני, הולכים לבג"ץ: "הרבנות תמוטט את החקלאות", באתר ynet, 4 בספטמבר 2007
↑  קובי נחשוני, 50 רבני ערים: לא להשכיר דירות לערבים, באתר ynet, 7 בדצמבר 2010
↑  יעל גרמן: "הרב יצחק יעקובוביץ' לא ראוי לתפקידו" מקומון "זמן השרון" 12 בדצמבר 2010
↑  כיכר השבת, ‏נפטר הגאון רבי יצחק יחיאל יעקבוביץ זצ"ל, באתר כיכר השבת, 9 בינואר 2019
↑  אבי רבינא, ‏תיעוד מהלוויתו של הגרי"י יעקובוביץ זצ"ל (ורשימת המספידים), באתר כיכר השבת, 9 בינואר 2019
↑  גדי דויטש, ‏הרב יצחק יחיאל יעקובוביץ, רבה האשכנזי של הרצליה, נפטר בגיל 88, באתר מעריב אונליין, 9 בינואר 2019
↑  אולגה פרסמן, רב העיר הרצליה יצחק יחיאל יעקובוביץ' הלך לעולמו בגיל 88 במקומון עירוני mynet הרצליה, 9 בינואר 2019
↑  אלמנת רב העיר נפטרה בפתאומיות בצאת השבת, באתר בחדרי חרדים
↑  בן שאול, מודיעין עילית: רב המקוואות נפטר, באתר ערוץ 7, 12 באוגוסט 2018
↑  הממשיך בהרצליה: בנו השביעי של הרב; ה'מעמיד' של 'אור ישראל', באתר בחדרי חרדים, 21 באפריל 2019
מצבה הרב יצחק יחיאל יעקבוביץ בהר המנוחות בירושלים
נפנפנית

| נפנפנית |
| --- | --- |
 נפנפנית ססגונית Rhyothemis semihyalina
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: שפיראים
תת־סדרה:: Epiprocta
משפחה:: טיסניתיים
סוג:: נפנפנית
שם מדעי
 Rhyothemis ‏האגן, 1867

נַפְנְפָנִית (שם מדעי: Rhyothemis) היא סוג של שפירית במשפחת הטיסנתיים. תפוצת הנפנפניות משתרעת על אפריקה, אסיה, אוסטרליה ואזור האוקיינוס השקט. סגנון התעופה של המינים בסוג מתאפיין בנפנפוני כנפיים תכופים, מה שהוביל לשם העממי העברי "נפנפנית", ובדומה לכך גם באנגלית היא קרויה "Flutterer".
בישראל הייתה נציגה אחת של הסוג, נפנפנית ססגונית; אך היא נכחדה עם ייבוש החולה.
הערות שוליים

↑  "Genus Rhyothemis Hagen, 1867". Australian Faunal Directory. Australian Biological Resources Study. 2012. נבדק ב-20 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Watson, J.A.L.; Theischinger, G.; Abbey, H.M. (1991). The Australian Dragonflies: A Guide to the Identification, Distributions and Habitats of Australian Odonata. Melbourne: CSIRO. p. 278. ISBN 0643051368.
↑  נתנאל ירקוני, נפנפנית ססגונית Rhyothemis Semihyalina, באתר מן השדה, ‏2021-04-21
↑  Paulson, D., Schorr, M., Abbott, J., Bota-Sierra, C., Deliry, C., Dijkstra, K.-D. and Lozano, F., World Odonata List, OdonataCentral, University of Alabama
יצחק שור

| --- | --- |

חותמתו של יצחק שור תחת שם משפחתו הראשון
 לידה:  האימפריה הרוסית אוקראינה, האימפריה הרוסית
 פטירה:  31 במאי 1885 י"ז בסיון תרמ"ה האימפריה העות'מאנית ארץ ישראל
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים
 תאריך עלייה:  1834
 מקום מגורים:  העיר העתיקה של ירושלים
 פעילות בולטת:  מייסד יקבי שור
 תקופת הפעילות:  1848–1885 (כ־37 שנים)
 מקצוע:  מנהל ומייסד היקב
 בת זוג:  העני שור
 צאצאים:  שמואל שור, ברוך שלום שור
יצחק (איטשע) שור (גלינא) (נפטר ב-31 במאי 1885) היה מייסד היקב הראשון בארץ ישראל בעת החדשה.