stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי לטביה–רוסיה
היסטוריה

בשנת 1772 סופח אזור לטביה לשטחי האימפריה הרוסית, במהלך חלוקת פולין, והיא נותרה תחת שליטה רוסית עד לסיום מלחמת העולם הראשונה בשנת 1918. ב-11 באוגוסט 1920 נחתם הסכם שלום בין הרפובליקה של לטביה לבין רוסיה הסובייטית, וכוננו יחסים דיפלומטיים בין המדינות.
הכיבוש הסובייטי של לטביה בשנת 1940, אשר כלל גירוש לסיביר של לטבים רבים, יצר שפל גדול ביחסים הלטבים-רוסים. בשנת 1941 נכבשה לטביה על ידי גרמניה הנאצית, ובשנת 1944 חזר הצבא האדום וכבש את לטביה. רבים מהלטבים ברחו עם נסיגת הגרמנים לגרמניה או לשוודיה. הכיבוש הסובייטי הגדיל משמעותית את מספר הרוסים המתגוררים בלטביה, וביטול הלטבית כשפה הרשמית במדינה עורר כעס גדול כלפי הרוסים.
בשנת 1991 הכריזה לטביה קיבלה על עצמאותה מברית המועצות, ועד לשנת 1994 הוציא הצבא הרוסי את כל כוחותיו ששהו בלטביה. בשנת 2007 נחתם הסכם בין המדינות, אשר הסדיר את עניין הגבולות ביניהם.
על פי דוח הלשכה להגנת החוקה של לטביה מ-2016 רוסיה מהווה את האיום הביטחוני המשמעותי ביותר על לטביה, המשתקפת בין היתר בתעמולה רוסית נגד נאט"ו וכוחות הביטחון בלטביה ובפעולות סייבר של רוסיה נגד מוסדות לטביים.
לאחר תחילת הפלישה הרוסית לאוקראינה, הדרדרו היחסים בין המדינות. לטביה שינתה את שם הרחוב הצמוד לשגרירות רוסיה לרחוב אוקראינה העצמאית. בהמשך סגרה את הקונסוליות שהחזיקה רוסיה במדינה.
יחסים דיפלומטיים

רוסיה מחזיקה בלטביה שגרירות בריגה ו-2 קונסוליות בלייפאיה ודאוגבפילס. מאידך, לטביה מחזיקה ברוסיה שגרירות במוסקבה ו-2 קונסוליות בפסקוב וסנקט פטרבורג.
יחסי טורקיה–סין

| יחסי טורקיה – הרפובליקה העממית של סין |
| --- | --- |
טורקיה: הרפובליקה העממית של סין


טורקיה: הרפובליקה העממית של סין
שטח (בקילומטר רבוע)
783,562: 9,596,967.75
אוכלוסייה
87,598,397: 1,417,420,624
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,108,022: 17,794,782
תמ"ג לנפש (בדולרים)
12,649: 12,554
משטר
משטר נשיאותי: משטר חד מפלגתי

יחסי טורקיה–סין (בטורקית: Çin-Türkiye ilişkileri, בסינית: 中国－土耳其关系) הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה הטורקית ובין הרפובליקה העממית של סין. באוגוסט 1971 הכירה טורקיה רשמית ברפובליקה העממית של סין כמייצגת היחידה של סין. לרפובליקה העממית של סין שגרירות באנקרה וקונסוליה באיסטנבול, ובמקביל לטורקיה שגרירות בבייג'ינג ושתי קונסוליות, בהונג קונג ובשאנגחאי.
לאחרונה, לאור הקונפליקט הפנימי בסין עם המיעוט הבדלני-אסלאמי האויגורי בסין, וכן הקונפליקט של טורקיה על המיעוט הארמני הנוצרי, המתיחות בין המדינות במגמת עלייה. אולם, למרות המתיחות, שתי המדינות מדגישות את המחויבות ההדדית שלהן בענייני כלכלה, ופועלות להגברה של "שותפות אסטרטגית".
היסטוריה > היסטוריה קדומה

האימפריה העות'מאנית סחרה לראשונה עם סין בשנת 1524.
היסטוריה > מלחמת קוריאה

במלחמת קוריאה נלחמו הטורקים במסגרת הכוחות שלחמו בשביל קוריאה הדרומית ולעומת זאת סין הייתה בעלת הברית החזקה ביותר של קוריאה הצפונית. היה אף קרב אחד בשנת 1952 שבו נלחמו כוחות טורקיים ישירות בכוחות סיניים.
היסטוריה > מהומות 2009

בתחילה, כתגובה להתפרעויות אורומצ'י ביולי 2009 (אנ'), משרד החוץ של טורקיה האיץ ברשויות הסיניות למצוא את האחראיים ולהביא אותם לדין. אולם חלק מהנציגים חלקו; אחד הסגנים במפלגת הצדק והפתוח התפטר מ"קבוצת הידידות האינטר-פרלמנטרית של טורקיה-סין" ובאופן עצמאי, ממשרד התעשייה והמסחר הטורקי, קרא להחרמת מוצרים סיניים כמחאה על אלימות אתנית בסין. הנציג הסיני באנקרה הביע "הפתעה" על המעשה. אחרי הפגנות כמעט יומיות חיזק ראש הממשלה ארדואן את הרטוריקה שלו כלפי סין ואמר "המעשים הללו הם כאילו היו רצח עם. אנו קוראים לממשלת סין לא להישאר אדישה במקרים כאלו". לאחר דברים אלו דרשה סין כי ארדואן יחזור בו מדבריו. עיתונים בסין הדגישו כי האלימות הקשה הייתה דווקא מצד מתפרעים מוסלמים וכי 137 מתוך 184 ההרוגים היו סיניים מקבוצת האן. מאוחר יותר, ולאחר שיחות הרגעה בין בכירים משתי המדינות, הודיעה טורקיה כי "לא התכוונה להתערב בענייניה הפנימיים של סין".
היסטוריה > מהומות 2009 > הפיוס

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
היסטוריה > ההפגנות נגד סין בטורקיה, 2015

ביולי 2015 אלפי מפגינים לאומנים טורקיים הפגינו נגד מדיניות איסור הצום של סין והתקיפו (בטעות) קבוצה של תיירים קוריאנים באיסטנבול. ההפגנה גרמה לסין להוציא אזהרת מסע לטורקיה עבור אזרחיה.
מחלוקות דיפלומטיות > דיכוי העם האויגורי

ב-2009 ארדואן האשים את הממשלה הסינית ברצח עם.
יחסי לבנון–מקסיקו

| יחסי לבנון–מקסיקו |
| --- | --- |
לבנון: מקסיקו


לבנון: מקסיקו
שטח (בקילומטר רבוע)
10,400: 1,964,375
אוכלוסייה
5,831,521: 131,499,556
תמ"ג (במיליוני דולרים)
17,937: 1,788,887
תמ"ג לנפש (בדולרים)
3,076: 13,604
משטר
רפובליקה: רפובליקה פדרלית

יחסי לבנון–מקסיקו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין לבנון למקסיקו. בין המדינות יחסים ידידותיים, דוגמה היסטורית ליחסי ידידות אלה ניתן לראות בהגירה הלבנונית למקסיקו בסוף המאה ה-19. שתי המדינות חברות באומות המאוחדות. ללבנון יש שגרירות במקסיקו סיטי ולמקסיקו יש שגרירות בביירות.
יחסים דיפלומטיים

היחסים בין מקסיקו ללבנון היו קיימים עוד לפני ביסוס יחסיהם הדיפלומטיים הרשמיים. בשנת 1878, אלפי מהגרים לבנונים (ברובם נוצרים מרונים) עזבו את בתיהם, שבאותה תקופה היו תחת הכיבוש העות'מאני ומאוחר יותר תחת הקולוניזציה הצרפתית; והיגרו למקסיקו. כיום, מעל 500,000 אנשים במקסיקו הם בעלי שורשים לבנוניים, בעקבות כך מקסיקו מדורגת במקום הרביעי בגודל קהילתה הלבנונית מבין המדינות בעלות קהילה לבנונית מחוץ ללבנון.
לאחר שלבנון קיבלה עצמאות מצרפת ב-1943; היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין מקסיקו ללבנון נוסדו לראשונה ב-12 ביוני 1945. ב-1947, נציגויות דיפלומטיות ושגרירויות מונו לבירת כל מדינה בהתאמה. ב-1975, לבנון חוותה מלחמת אזרחים ומסיבות ביטחוניות, נסגרה שגרירות מקסיקו בביירות נסגרה ביוני 1982 ונפתחה מחדש ב-1996. מאז, מקסיקו שמרה על שגרירות בלבנון במהלך מספר התפרצויות אלימות בלבנון ובזמן המלחמות בין ישראל ולבנון.
בשנת 2000, שר החוץ המקסיקני רוסאריו גרין הפך לפקיד הציבור המקסיקני בדרגה הגבוהה ביותר שביקר בלבנון. בספטמבר 2010, נשיא לבנון מישל סלימאן הפך לראש המדינה הרשמי הראשון שביקר במקסיקו, ונפגש עם ראש הממשלה המקסיקני פליפה קלדרון.
בפברואר 2015, שר החוץ הלבנוני ג'בראן באסיל הגיע למקסיקו כדי לדון בחגיגות לציון 70 שנה לתחילת יחסיהם הדיפלומטיים בין שתי האומות. במאי 2015, שר החוץ המקסיקני חוסה אנטוניו מאדה הגיע לביקור רשמי בלבנון.
יחסים דו-צדדיים

שתי המדינות חתמו על הסכם שיתוף פעולה מדעי וטכני ביולי 2004 ועל הסכם שיתוף פעולה חינוכי ותרבותי ביוני 2006.
יחסי מסחר

בין שתי המדינות מתקיימים יחסי מסחר צנועים. בשנת 2016, סך כל המסחר נעמד הסתכם בכ-14 מיליון דולר. לבנון היא שותפת המסחר ה-111 בגודלה עם מקסיקו בעולם, וה-12 בגודלה במזרח התיכון. בין 2013 ל-2017, חברות לבנוניות השקיעות כ-110 מיליון דולר במקסיקו, בעיקר בתעשיות ייצור ותעשיות חקלאיות. בשנת 2015, שתי האומות דנו באפשרות של חתימה על הסכם סחר חופשי.
יחסי מוזמביק–פורטוגל

| יחסי מוזמביק–פורטוגל |
| --- | --- |
מוזמביק: פורטוגל


מוזמביק: פורטוגל
שטח (בקילומטר רבוע)
799,380: 92,090
אוכלוסייה
35,217,293: 10,417,363
תמ"ג (במיליוני דולרים)
20,625: 287,080
תמ"ג לנפש (בדולרים)
586: 27,558
משטר
רפובליקה

יחסי מוזמביק-פורטוגל הם היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת מוזמביק לבין הרפובליקה הפורטוגלית. שתי המדינות הן חברות מלאות בקהילת המדינות הדוברות פורטוגזית. מוזמביק הייתה מושבה פורטוגזית עד המאה ה-20. לאחר קריסת השלטון הקולוניאליזם הפורטוגזי, המדינה זכתה בעצמאותה מפורטוגל בשנת 1975.
יחסים כלכליים > סיוע כלכלי

פורטוגל היא המשקיעה השנייה בגודלה במוזמביק. ביולי 2008, שתי הממשלות חתמו על הסכם בדבר הקמת קרן לתמיכה בהשקעות בשווי 124 מיליון דולר אמריקאי במגזר האנרגיה של מוזמביק. באותה החודש, פורטוגל ביטלה את יתרת חובותיה של מוזמביק לפורטוגל, שנאמדים ב-393.4 מיליון דולר שנצברו מהכרזת עצמאותה של מוזמביק עד שנת 2005.
ייצוג

מוזמביק מיוצגת בפורטוגל על ידי קונסוליה כללית בפורטו ועל ידי שגרירות שהיא מחזיקה בליסבון, בירת המדינה.
פורטוגל מיוצגת במוזמביק על ידי קונסוליה כללית בביירה, קונסוליה בנמפולה ובקלימאן ועל ידי שגרירות שהיא מחזיקה במפוטו, בירת המדינה.
תובל שפיר

| --- | --- |

שפיר בטקס נבחרי הילדים, 2013
 לידה:  21 בינואר 1993 (בן 32) ראש העין, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2003
 עיסוק:  שחקן, זמר ומדובב
 פרסים והוקרה:  טקס נבחרי הילדים בתור שחקן השנה בין השנים 2016–2012
 פרופיל ב-IMDb
תובל שפיר (נולד ב-21 בינואר 1993) הוא מדבב, זמר ושחקן ישראלי.
ביוגרפיה

תובל שפיר נולד וגדל בראש העין. כבר כילד החל לדבב בסדרות וסרטים וללמוד תיאטרון ופיתוח קול. את שירותו בצה"ל עשה בתיאטרון צה"ל בין השנים 2012–2015.
קריירה > דיבוב

במהלך השנים דיבב שפיר בסרטים ובתוכניות טלוויזיה רבות. בהן, סדרות האנימה של "דרגון בול זי", "אוזי ודריקס", "סיפורי כתם שמש - של מי הביצה הזאת?", "מעבר ליער", "עידן הקרח 2: נמסים מצחוק", "גיבור על נמלים", ו"דואל מאסטרס".
בשנת 2006 דיבב שפיר בתוכנית המצוירת "ביל הקטן" ששודרה בערוצים ערוץ הופ!, ערוץ ניקלודיאון וניק ג'וניור. בשנים 2006–2007 דיבב שפיר בתוכנית המצוירת "טום" שעלתה לשידור בערוץ לוגי. בין השנים 2006–2008 דיבב בתוכנית המצוירת "נארוטו" ששודרה בערוץ הילדים ובנוסף דיבב בתוכנית המצוירת "אווטאר: כשף האוויר האחרון"
את הדמות הראשית אווטאר אנג.
בשנת 2007 גילם שפיר דמויות שונות בתוכנית המצוירת "מגלים עם דורה" ששודרה בערוץ הופ! וניק ג'וניור. במהלך אותה שנה גילם שפיר את דמותו של "וינסנט" בתוכנית המצוירת "פוקימון", וכן גילם דמויות שונות בתוכנית המצוירת "ספירו ופנטזיו" ששודרה בערוץ לוגי. כמו כן, דיבב שפיר בתוכניות המצוירות "קריפי קריצ'ר" ששודרה בערוץ לוגי, "טורק" ששודרה בערוץ הופ!, "פפה פיג", בתוכנית המצוירת "כוח הצלה" ששודרה בערוץ הופ!, "סיפורי כתם שמש" שעלתה לשידור בערוץ הופ!, וכן, בתוכנית המצוירת "לולה ווירג'יניה" ששודרה בערוץ הילדים.
בשנת 2008 תרם שפיר את קולו לתוכנית המצוירת "צוות קוואנטום" ששודרה בערוץ לוגי. במהלך אותה שנה דיבב דמויות שונות בתוכנית המצוירת "אדגר ואלן". ב-2009 דיבב שפיר בתוכנית "הנוקמים הקטנים" שהוקרנה בערוץ הילדים. במהלך אותה שנה הוא דיבב בתוכניות המצוירות "אווטאר: כשף האוויר האחרון" את אנג ו"חברים בחווה" ששודרו בערוץ ניקלודיאון, "משפחת דובינשטיין" ו"דובוני אכפת לי" ששודרו בערוץ הופ!, "קופצים למוזיאון" ששודרה בערוץ לוגי, וכן בסרט האנימציה "דובוני אכפת לי: הרפתקה בפארק השעשועים" שעלה לשידור בערוץ "הופ!".
בשנת 2010 דיבב שפיר בתוכניות "סאלי בוליווד" ששודרה בערוץ הילדים, "בן 10: כוח החייזרים" ששודרה אף היא בערוץ הילדים, וכן, שימש כקריין בתוכנית "תעלומות מתחת לאף" שהוקרנה בערוץ לוגי.
בשנת 2013 דיבב בסרט "היפה והגלדיאטור".
חיים אישיים

בשנים 2021 עד 2023 שפיר היה בזוגיות עם הזמרת ענת מלמוד.
הערות שוליים

↑  דודי פטימר, ‏לא רק שחקן: תובל שפיר מניח בצד את תדמית כוכב הנוער, ומוציא שיר, באתר מעריב אונליין, 28 ביולי 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007367249905171  GND: 1073147487  ISNI: 0000 0004 4277 9366  LCCN: no2013110318  MusicBrainz: bb01870b-fef0-4227-9be4-51bc5d23adfb  VIAF: 307448678   WorldCat (עם VIAF): 307448678 
שפיר ב-2011
תובל שפיר על סט צילומי הסדרה "גאליס", אפריל 2013
יחסי מקסיקו–קולומביה

| יחסי מקסיקו–קולומביה |
| --- | --- |
מקסיקו: קולומביה


מקסיקו: קולומביה
שטח (בקילומטר רבוע)
1,964,375: 1,138,910
אוכלוסייה
131,499,556: 53,203,355
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,788,887: 363,540
תמ"ג לנפש (בדולרים)
13,604: 6,833
משטר
רפובליקה פדרלית: רפובליקה

יחסי מקסיקו–קולומביה הם היחסים הדו -צדדיים ההיסטוריים והנוכחים בין הרפובליקה של קולומביה והמדינות המקסיקניות המאוחדות. שתי המדינות חברות באיגוד מדינות הקריביים, הקהילה של אמריקה הלטינית והמדינות הקריביות, איגוד האינטגרציה של אמריקה הלטינית, ארגון המדינות האמריקאיות, ארגון המדינות האיברו-אמריקניות, הברית הפסיפית והאו"ם.
היסטוריה

השתי המדינות התקיימו תרבויות ילידות גדולות; האצטקים ובני המאיה במקסיקו והמואיסקה והאינקה בקולומביה. קולומביה ומקסיקו חולקות שניהם היסטוריה משותפת בכך ששניהם יושבו על ידי ספרד והן היו מקום מושבה של אחת מארבע מלכויות המשנה של ספרד. זמן קצר לאחר קבלת העצמאות בשנות ה-20 של המאה ה-19, האימפריה המקסיקנית הראשונה ורפובליקת קולומביה הגדולה גבו פעם אחת באחת מהן כיום במדינות העצמאיות של קוסטה ריקה ופנמה. מגע ראשון בין שתי המדינות התקיים ב-3 באוקטובר 1823, אולם יחסים דיפלומטיים כוננו רשמית ב-10 ביולי 1831.
מאז כינון היחסים הדיפלומטיים, שתי המדינות התקרבו יותר ויותר מבחינה פוליטית ודו-צדדית. בשנת 1989, שתי המדינות, יחד עם ונצואלה, הקימו גוש סחר בשם קבוצת 3, אשר התכוון להפחית את מכסי הסחר וליצור גוש סחר חופשי בין שלוש המדינות, והוא נכנס לתוקף בשנת 1995. עם זאת, בשנת 2006 הודיע הנשיא הוגו צ'אווס כי ונצואלה תעזוב את הגוש בשל יחסיו המנוכרים עם נשיא מקסיקו ויסנטה פוקס ונשיא קולומביה אלווארו אוריבה. גוש הסחר נמשך ללא ונצואלה עד 2007.
במהלך השנים האחרונות, שתי המדינות הסתבכו יותר ויותר במלחמה בסמים. קולומביה ידועה מזה שנים רבות כאחת מיצרניות הסמים הגדולות ביותר ובעלת קרטלים ידועים לשמצה. מקסיקו הייתה באופן מסורתי מדינת מעבר לסמים מקולומביה שעברו בדרך לארצות הברית (שוק הביקוש הגדול ביותר לצריכת סמים). עם זאת, מקסיקו גם השתתפה יותר ויותר בייצור סמים עצמאי וקרטלי סמים מקסיקניים רבים שותפו יותר ויותר עם קרטלים קולומביאנים במעבר סמים לשווקים אחרים ברחבי העולם. גם הממשלה הקולומביאנית וגם המקסיקנית פעלו יחד במאבק בקרטלים ושכרו יועצים האחת מהשנייה שיתרגלו טקטיקות מוצלחות במדינות זו בהתאמה.
קולומביה ומקסיקו הן שתיים מארבע המייסדות של ברית האוקיינוס השקט (האחרים הם צ'ילה ופרו). משנת 2017 עד 2018 חגגו שתי המדינות "שנה כפולה" במטרה לקדם התקרבות רבה יותר בין שתי המדינות, לחזק את הקשרים באמצעות פעילויות בתחומי התרבות, החינוך והניידות האקדמית, מסחר והשקעות, יזמות וחדשנות, בין היתר נחגגו לאורך שנתיים.
ביקורים רמי דרג > ביקורים רמי דרג מקולומביה במקסיקו

הנשיא חוליו ססאר טורבאי איילה (1979)
הנשיא בליסריו בטנקור (1983, 1985)
הנשיא וירחיליו ברקו ורגס (1987)
הנשיא ססאר גוויריה (1990, 1991)
הנשיא ארנסטו סמפר (1994)
הנשיא אנדרס פאסטראנה אראנגו (1998, 2002)
הנשיא אלווארו אוריבה (2004, 2006, 2007, אפריל ונובמבר 2008, פברואר 2010)
הנשיא חואן מנואל סנטוס (ספטמבר ונובמבר 2010, אוגוסט ונובמבר 2011, 2012, פברואר ודצמבר 2014, 2015, 2018)
הנשיא איוואן דוקה (2018, 2020)
ביקורים רמי דרג > ביקורים רמי דרג ממקסיקו בקולומביה

הנשיא חוסה לופס פורטייו (1976)
הנשיא מיגל דה לה מדריד (1984)
הנשיא קרלוס סלינס (1989, 1991)
הנשיא ארנסטו סדייו (2000)
הנשיא ויסנטה פוקס (2001)
הנשיא פליפה קלדרון (2008, מאי ואוגוסט 2009, אוגוסט ואוקטובר 2010, 2012)
הנשיא אנריקה פניה נייטו (2013, 2014, ספטמבר ואוקטובר 2016, 2017, 2018)
הסכמים דו-צדדיים

שתי המדינות חתמו על כמה הסכמים דו-צדדיים כגון הסכם סחר חופשי; הסכם שיתוף פעולה בנושא סיוע משפטי; הסכם ההסגרה; אמנת בוררות; הסכם תחבורה אווירית; הסכם לחילופי תרבות וחינוך; הסכם בשיתוף פעולה מדעי וטכני; הסכם שיתוף פעולה במאבק בסחר בסמים נרקוטיים ובחומרים פסיכוטרופיים; הסכם לחילופי מידע בלתי שיפוטי; הסכם להכרה הדדית בתעודות לימודים, כותרות ותארים אקדמיים להשכלה גבוהה; הסכם שיתוף פעולה תיירים; הסכם למניעת כפל מס ומניעת העלמת מס ביחס למס על הכנסה ועל הון והסכם לאסור ולמנוע גניבה או גניבה, הקדמה, מיצוי וסחר ברכוש תרבותי.
תחבורה ותיירות

בשנת 2017, קרוב לחצי מיליון אזרחים קולומביאנים ביקרו במקסיקו לצורכי תיירות. קיימות טיסות ישירות בין קולומביה למקסיקו עם חברות התעופה הבאות: אארומקסיקו, אוויאנקה, LATAM קולומביה ווינגו.
יחסי סחר

הסחר בין שתי המדינות גדל באופן דרמטי בשנים האחרונות. מאז 2001, הסחר הדו-צדדי בין קולומביה למקסיקו עלה ב-382%. בשנת 2018 הסתכם הסחר בין שתי המדינות בכ-5 מיליארד דולר. הייצוא העיקרי של קולומביה למקסיקו כולל: פחם, נפט גולמי, קפה נמס וחלקי רכב. הייצוא העיקרי של מקסיקו לקולומביה כולל: טלוויזיות בעלות מסך שטוח, נפט מזוקק למכוניות, מכלים או מכלים אוטומטיים; מוטות או מוטות גליים לחיזוק, עבור מלט או בטון; שמפו; אבקת חלב או כדורים; טקילה ובירת מאלט.
קולומביה היא שותפת הסחר התשיעית בגודלה של מקסיקו בעולם. בין השנים 2000–2017 השקיעו חברות מקסיקניות מעל 4.4 מיליארד דולר. חברות רבות לאומיות מקסיקנית כגון אמריקה מוביל, Grupo Alsea, Grupo בימבו, סמקס, אורביה ומייב (בין היתר) פועלות בקולומביה.
נציגויות דיפלומטיות

קולומביה מחזיקה במקסיקו שגרירות במקסיקו סיטי וקונסוליות בקנקון ובגוודלחרה.
מקסיקו מחזיקה בקולומביה שגרירות בבוגוטה.
שגרירות קולומביה במקסיקו סיטי
שגרירות מקסיקו בבוגוטה
יחסי מולדובה–שוודיה

| יחסי מולדובה–שוודיה |
| --- | --- |
מולדובה: שוודיה


מולדובה: שוודיה
שטח (בקילומטר רבוע)
33,851: 450,295
אוכלוסייה
3,012,013: 10,636,207
תמ"ג (במיליוני דולרים)
16,539: 593,268
תמ"ג לנפש (בדולרים)
5,491: 55,778
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

יחסי מולדובה–שוודיה הם יחסי החוץ בין שתי המדינות, מולדובה ושוודיה. למולדובה יש שגרירות בסטוקהולם. לשוודיה יש שגרירות בקישינב.
שתי המדינות הן חברות מלאות של מועצת אירופה ושל הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה.
יחסי יוון–לבנון

| יחסי יוון–לבנון |
| --- | --- |
יוון: לבנון


יוון: לבנון
שטח (בקילומטר רבוע)
131,957: 10,400
אוכלוסייה
9,983,484: 5,831,521
תמ"ג (במיליוני דולרים)
238,206: 17,937
תמ"ג לנפש (בדולרים)
23,860: 3,076
משטר
דמוקרטיה: רפובליקה

יחסי יוון–לבנון הם יחסי החוץ בין יוון ולבנון. הקשר בין שתי המדינות התרחש עוד מימי קדם, עם פעילויות המסחר המוקדמות בין היוונים הקדומים לפיניקים. בתקופה המודרנית היחסים הדו-צדדיים של יוון–לבנון טובים מאוד בכל הרמות. יוון מחזיקה בלבנון שגרירות בביירות. לבנון מחזיקה ביוון שגרירות באתונה. שתי המדינות חברות באיחוד מדינות הים התיכון ובלה פרנקופוני.
יוון נחשבת גם כבסיס רוחני לקהילות היווניות האורתודוקסיות והיווניות הקתוליות בלבנון.
היסטוריה

יחסי יוון–לבנון מסורתיים ידידותיים מאוד ומאופיינים בכבוד ואמון הדדי. לאורך ההיסטוריה בין שתי המדינות, יוון תומכת בחזקה במטרות פוליטיות בלבנון מאז 1948 והייתה המדינה היחידה, יחד עם קפריסין, שקיבלה בברכה את אזרחי לבנון במהלך מלחמת האזרחים בלבנון.
בתחום הדיפלומטי והפוליטי קיים שיתוף פעולה ותמיכה הדדית במועמדות. יוון תמכה באופן פעיל בלבנון במהלך המלחמה האחרונה. היא נענתה מיד לבקשה למתן סיוע הומניטרי וממשיכה לתרום לשיקום המדינה, לא רק ברמה הכלכלית אלא גם במדיניות. הסיוע ההומניטרי שהציעה יוון לעם הלבנוני במהלך מלחמת לבנון השנייה בשנת 2006 נאמד בכ-2.5 מיליון אירו, כולל תרומות כספיות. יתר על כן, הסיוע הכספי שהציעה יוון באמצעות ארגונים בינלאומיים הגיע ל-223,500 אירו. בוועידת התורמים הבינלאומית האחרונה בפריז (25 בינואר 2007), הודיעה יוון על קרנות סיוע נוספות להקמת תשתיות לבנוניות בהיקף של 5 מיליון אירו.
נשיא יוון, קרולוס פפוליאס, ערך ביקור ממלכתי בלבנון בין התאריכים 13–16 בינואר 2004. במהלך ביקור זה קודמו עוד יותר היחסים בין יוון ללבנון באמצעות חתימת הסכמים דו-צדדיים ופגישת הקהילות העסקיות של שתי המדינות. שרת החוץ היוונית דורה בקויאניס ביקרה בסוף חודש אוגוסט בלבנון על מנת לקבל מידע מלא על ידי גורמים לבנוניים על מצב העניינים במדינה, לנוכח נשיאות יוון במועצת הביטחון של האו"ם בספטמבר 2006. ביקורים אחרים בלבנון נערכו גם על ידי ראש מפלגת האופוזיציה היוונית הראשית, יורגוס פפנדראו וסגן שר האוצר היווני.
לאחר הפיצוץ בנמל ביירות, שלחה יוון מטוס צבאי C-130 וצוות חיפוש והצלה של יחידת האסון שכלל 12 חברים, כלב רחרוח, שני כלי רכב וציוד. את הצוות ליווה סגן שר החוץ היווני. המשרד להגנה אזרחית וניהול משברים ביוון אמר כי הוא נותר בקשר עם שלטונות לבנון ועומד מוכן להגיש סיוע נוסף אם יתבקש, ואילו ראש ממשלת יוון קיריאקוס מיצוטאקיס אמר כי יוון מוכנה להעביר עזרה וציוד רפואי נוסף ללבנון. בנוסף נשלחה נחתת הטנקים היוונית של ג'ייסון Ikaria ללבנון עם אנשי מקצוע בתחום הבריאות, ציוד רפואי וציוד.
הסכמים

ההסכמים העיקריים בין המדינות כוללים:
הסכם סיוע ושיפוט משפטי.
הסכם לקידום והגנה הדדית על השקעות.
אמנה קונסולרית של סחר, שילוח והתקנה.
הסכם סחר.
הסכם על תחבורת דרכים בינלאומית לנוסעים ולסחורה.
הסכם חינוכי לשיתוף פעולה תרבותי ומדעי. לאחר כניסתו לתוקף של הסכם זה, הסכם החינוך משנת 1949 אינו תקף עוד.
הסכם לשיתוף פעולה כלכלי וטכנולוגי
הסכם לשיתוף פעולה בתחום התיירות. לאחר כניסתו לתוקף של הסכם זה, ההסכם לשיתוף פעולה בנושא תיירות משנת 1970 כבר אינו תקף.
הסכם למניעת מיסוי כפול על הכנסות ממשלוח תחבורה אווירית.
פרוטוקול של שיתוף פעולה כלכלי, מדעי וטכני בתחום החקלאות.
יחסי תרבות

תרומת יוון בתחום התרבות היא משמעותית, בהתחשב בכך שמשרד החינוך הלאומי והדת מעניק 17 מלגות בשנה לאוניברסיטאות ומוסדות טכניים ביוון. בלבנון פועלת אגודה של בוגרי לבנון מהאוניברסיטאות היווניות LLGGU בראשות ד"ר ג'ורג' שייב, שנוסדה בשנת 1994. גם במסגרת תוכניות האיחוד האירופי, מספר בוגרי אגרונומיה סיימו את לימודיהם במכון האגרונומי הים תיכוני בחאניה.
יוונים בלבנון

הקהילה היוונית בלבנון כללה לא יותר מ-2,500 איש לפני מלחמת לבנון השנייה, אך רובם פונו ממנה עם ספינות יווניות, כדי להימנע מפעולות מלחמה. קיימים קהילה יוונית וגם מועדון הלני בביירות. כיום, על פי הערכה, מתגוררים בלבנון 1,500 אזרחים יוונים.
קיימת אוכלוסייה מוסלמית יוונית גדולה בלבנון באזור טריפולי, שמדינת יוון מתעלמת ממנה בדרך כלל. השפה היוונית נשמרת על ידי רוב האנשים בקהילות אלה. המוסלמים היוונים מהווים את רוב היוונים בלבנון עם למעלה מ-10,000 איש.
לבנונים ביוון

הקהילה הלבנונית ביוון כוללת כיום כ-30,000 אזרחים, המרוכזים בעיקר באזור העירוני של אתונה הבירה.
יחסי ליטא–קנדה

| יחסי ליטא–קנדה |
| --- | --- |
ליטא: קנדה


ליטא: קנדה
שטח (בקילומטר רבוע)
65,300: 9,984,670
אוכלוסייה
2,842,012: 39,968,347
תמ"ג (במיליוני דולרים)
77,836: 2,140,086
תמ"ג לנפש (בדולרים)
27,388: 53,545
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית פדרלית ודמוקרטיה פרלמנטרית

יחסי ליטא–קנדה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין קנדה לבין הרפובליקה של ליטא.
יחסים כלכליים

הסחר בין ליטא וקנדה עולה בהתמדה.
ב-2013, הייבוא הקנדי מליטא הסתכם ב-188.9 מיליון דולר אמריקאי וכלל בעיקר נפט גולמי, מינרלים וריהוט עץ. הייצוא הקנדי לליטא באותה השנה הסתכם ב-88.9 מיליון דולר, והוא כלל מתכות, ציוד לחקלאות, מוצרי מזון וחלקי חילוף לרכב.
אשרות

אזרחי ליטא לא צריכים אשרות תייר כדי לנסוע לקנדה אם הם מחזיקים בדרכונים ביומטריים, אלא אם כן הדרכון הונפק לפני 28 באוגוסט 2006.
היסטוריה

שתי המדינות כוננו מחדש את יחסיהן הדיפלומטיים בשנת 1991 לאחר התפרקותה של ברית המועצות לשעבר. קנדה מחזיקה משרד ייצוגי קטן בווילנה המעניק שירותים קונסולריים, בפועל השגרירות ממוקמת בריגה (לטביה). ליטא מחזיקה בקנדה שגרירות באוטווה עיר הבירה ו-2 קונסוליות כבוד במונטריאול ובוונקובר.
שתי המדינות ריבוניות וחברות מלאות בארגון לביטחון ושיתוף פעולה באירופה ובנאט"ו.
יחסי מולדובה–רוסיה

| יחסי מולדובה–רוסיה |
| --- | --- |
מולדובה: רוסיה


מולדובה: רוסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
33,851: 17,098,242
אוכלוסייה
3,012,013: 144,335,057
תמ"ג (במיליוני דולרים)
16,539: 2,021,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
5,491: 14,005
משטר
רפובליקה: רפובליקה פדרלית נשיאותית

יחסי מולדובה–רוסיה הם היחסים ההדדיים בין הרפובליקה של מולדובה לבין הפדרציה הרוסית.
היסטוריה

בעקבות הניצחון הרוסי במלחמה העות'מאנית-רוסית (1806–1812), האימפריה הרוסית סיפחה את בסרביה מהאימפריה העות'מאנית. האזור, אשר במקור היה חלק מנסיכות מולדובה, מהווה את רוב שטחה של מולדובה המודרנית.
בתחילת המאה ה-20, בסרביה השיגה עצמאות קצרה מרוסיה כמו הרפובליקה הדמוקרטית המולדובנית, אולם עד מהרה היא סופחה לממלכת רומניה, עמה היא חולקת את אותה שפה, ומוצא אתני. בשנת 1940 סיפחה ברית המועצות את השטח מחדש, מה שהוביל להקמתה של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית המולדובנית.
דגל רוסיה הסובייטית (1954-1991)
דגל הרפובליקה הסובייטית המולדובנית (1952-1990)
ב-27 באוגוסט 1991 הכריזה מולדובה על עצמאותה וקיבלה הכרה מרוסיה.
לאחר פירוק ברית המועצות, במרץ 1992, שלחה ממשלת מולדובה את צבאה להשתלט על החבל, ובין הצדדים פרצה מלחמת טרנסניסטריה. הכוחות המזוינים של טרנסניסטריה נעזרו במתנדבים אוקראינים ורוסיים אך נשענו בעיקר על יחידות צבא מתוך הארמייה ה-14 הסובייטית (בראשות המפקד הצבאי הרוסי אלכסנדר לבד (Alexander Lebed), שפעל על דעת עצמו) שהוצבה בטרנסניסטריה והורכבה ברובה מחיילים מקומיים. מולדובה לא הצליחה להשתלט על "המחוזות המורדים" והיא פנתה לעזרת הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה בבקשה להצבת כוח צבאי לפיקוח על האזור. ניסיון זה נכשל והמלחמה הסתיימה ביולי 1992, בהסכם הפסקת אש בתיווך נשיא רוסיה בוריס ילצין. בהסכם שהביא לסוף העימות הכירה רוסיה בשלמותה הטריטוריאלית של מולדובה, כולל חבל טרנסניסטריה, והחבל קיבל אוטונומיה מורחבת משלטונות מולדובה. כמו כן הוענקה לטרנסניסטריה הזכות לקבוע את מעמדה במקרה שמולדובה תחליט על איחודה מחדש עם רומניה. באוקטובר 1994 הצבא הרוסי נסוג מטרנסניסטריה עד 1997.
מאז הסכם הפסקת האש נשמר. אך מעמדה הפוליטי של טרנסניסטריה לא נקבע ולמעשה טרנסניסטריה מאז היא מדינה עצמאית, המתפקדת כרפובליקה נשיאותית, בעלת ממשלה ופרלמנט.
בשנת 2003 גובשה טיוטת הסכם בין מולדובה לטרנסניסטריה בתיווך רוסי, שעל פיו תהיה פדרציה בין טרנסניסטריה למולדובה, כאשר מולדובה תהיה בעלת זכויות-רוב בפדרציה אולם לטרנסניסטריה תהיה זכות וטו. בנוסף כלל ההסכם הצבת כוחות רוסיים בשטח טרנסניסטריה. ההסכם נדחה על ידי המולדבים בגלל הפגנות חריפות נגדו מבית, ובעקבות זאת התקררו היחסים בין מולדובה לרוסיה. מאז נסוגו גם שלטונות טרנסניסטריה מטיוטת ההסכם והם דורשים פדרציה על בססי שוויוני.
בשנת 2006 החל החרם הרוסי על היין הגאורגי והמולדובי.
בשנת 2015, לאחר שנספח צבאי רוסי במצעד צבאי שחגג את יום העצמאות של טרנסניסטריה, ממשלת מולדובה כינתה זאת פעולה "לא ידידותית" מצידה של מוסקבה והשעתה את היחסים הצבאיים עם הפדרציה הרוסית. מולדובה התנגדה לנוכחות הצבאית הרוסית בחבל הבדלני.
ובחוקתה של מולדובה מעוגן ערך הנייטרליות בעימות הגאופוליטי שבין מוסקבה למדינות המערב – כשמשמעות הנייטרליות הזו היא שאין ביכולתה של קישינב להצטרף לברית נאט"ו או לארגון האמנה לביטחון משותף. במולדובה ויכוח פוליטי ניכר בין התומכים בהתקרבות למדינות המערב לבין התומכים בקיום ברית אדוקה עם רוסיה. כך הייתה שאיפה לחמם את היחסים בימי הנשיא איגור דודון אשר ביקר ברוסיה כמה פעמים.
מאז החלה הפלישה הרוסית לאוקראינה השכנה, מצד אחד ממשלת מולדובה גינתה את הפלישה ואף הודיעה על כוונתה להצטרף לאיחוד האירופי, אך מנגד היא לא הצטרפה באופן מלא לסנקציות שהטיל האיחוד על רוסיה. בסוף אפריל 2022, הודיעו בצבא רוסיה כי "רוסיה מתכננת לבסס שליטה מלאה על הדונבאס ודרום אוקראינה, ולאפשר לה גישה לטרנסניסטריה".