stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סנט קיטס ונוויס במשחקים האולימפיים לנוער

| --- | --- |
סנט קיטס ונוויס
 
 הוועד האולימפי הלאומי
 קוד ייצוג:  SKN
 השתתפות במשחקי הקיץ (באפור: לא השתתפה)
 2010 • 2014 • 2018
 השתתפות במשחקי החורף (באפור: לא השתתפה)
 לא השתתפה
סנט קיטס ונוויס משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. עד כה, אף ספורטאי נוער מסנט קיטס ונוויס לא זכה במדליה אולימפית לנוער. ההשתפות של ספורטאי הנוער מסנט קיטס ונוויס היא בעיקר סמלית.
השתתפות במשחקים > משחקי הקיץ

המשלחת הראשונה של סנט קיטס ונוויס למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה שני ספורטאים שהתחרו באתלטיקה. המשלחת לא הגיעה להישגים והשתתפותה היא סמלית. המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה שלושה ספורטאים שהתחרו בשני ענפי ספורט. המשלחת העפילה לגמרים בענף האתלטיקה וסיימה במקום החמישי בקפיצה לרוחק לנערות ובמקום השמיני בריצת 400 מטר משוכות לנערים. בענף הטניס שולחן המשלחת לא הגיעה להישגים.
ראו גם

סנט קיטס ונוויס במשחקים האולימפיים
| מדינות העולם במשחקים האולימפיים לנוער |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • איראן • אלג'יריה • בחריין   • הרשות הפלסטינית • טורקיה • ירדן • ישראל • כווית • לבנון • לוב • מצרים • מרוקו • סוריה • עומאן • ערב הסעודית • עיראק  • קטר  • תוניסיה • תימן |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • אינדונזיה • אפגניסטן • בהוטן • בנגלדש • ברוניי • הודו • הונג קונג • המלדיביים • הפיליפינים • טאיוואן • הרפובליקה העממית של סין • וייטנאם • טג'יקיסטן • טורקמניסטן • יפן • לאוס • מונגוליה • מזרח טימור • מיאנמר • מלזיה  • נפאל • סינגפור • סרי לנקה • פקיסטן • קוריאה הדרומית • קוריאה הצפונית • קזחסטן • קירגיזסטן • קמבודיה • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק  • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונטנגרו • מונקו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קוסובו • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אוגנדה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה • בוטסואנה • בורונדי • בורקינה פאסו • בנין • גאנה • גבון • ג'יבוטי • גינאה • גינאה ביסאו • גינאה המשוונית • גמביה • דרום אפריקה • דרום סודאן • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • טוגו • טנזניה • כף ורדה • ליבריה • לסוטו • מאוריטניה • מאוריציוס • מאלי • מדגסקר • מוזמביק • מלאווי • הרפובליקה המרכז-אפריקאית • ניגריה • ניז'ר • נמיביה • סאו טומה ופרינסיפה • סודאן • סומליה  • סיירה לאון • סיישל • סנגל • צ'אד • קומורו • הרפובליקה של קונגו • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • איי בהאמה • איי הבתולה של ארצות הברית • איי הבתולה הבריטיים • איי קיימן • אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • אקוודור • ארגנטינה • ארובה • ארצות הברית • בוליביה • בליז • ברבדוס • ברזיל  • ברמודה • ג'מייקה • גואטמלה • גיאנה • גרנדה  • דומיניקה • האיטי • האנטילים ההולנדיים • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • ונצואלה • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סורינאם • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס • פוארטו ריקו • פנמה • פרגוואי • פרו • צ'ילה • קובה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • איי מרשל • איי קוק  • איי שלמה • גואם • ונואטו • טובאלו • טונגה • מיקרונזיה • נאורו • ניו זילנד • סמואה • סמואה האמריקנית • פיג'י • פלאו • פפואה גינאה החדשה • קיריבטי |  |
סולימאן חיים

| --- | --- |

 לידה:  1887 טהראן, איראן 
 פטירה:  14 בפברואר 1970 (בגיל 83 בערך) טהראן, איראן 
 מדינה:  איראן 
 מקום לימודים:  Alborz High School 
 שפות היצירה:  פרסית, אנגלית 
 
סולימאן חיים בגיל צעיר
סולֵימאן חיים (גם: סלימאן חיים; בפרסית: سلیمان حییم; תעתיקים: Soleiman Haïm; Sulayman Hayyim;‏ 1887 – 14 בפברואר 1970) היה מילונאי, מחזאי ומתרגם יהודי-איראני. זכה לכינויים "אסתאד כלאם" ("אדון המילים") ו"אבי המילונאות הדו-לשונית של איראן" עבור סדרת המילונים הדו-לשוניים שלו של השפה הפרסית: מילון פרסי–צרפתי, מילון פרסי–עברי ומילון פרסי–אנגלי, שהוא עד היום המילון הסטנדרטי מסוגו.
קורות חייו

סולימאן חיים נולד בשנת 1887 בטהראן להורים שהיגרו לשם משיראז. הוא גדל בתנאים כלכליים קשים. בילדותו קיבל חינוך יהודי מסורתי בתלמוד תורה ולאחר מכן בבית ספר נוצרי-מיסיונרי בשם "נור". בשנת 1906 החל ללמוד בקולג' האמריקאי של טהראן (אנ') (שנוהל אף הוא בידי מיסיונרים פרסביטריאנים) והצטיין במקצועות שפות וספרות. מעט לאחר שהשלים את לימודיו, החל בעצמו ללמד אנגלית בקולג' האמריקאי.
בהשפעת המיסיונרים, נמשך לתקופה קצרה בנעוריו לנצרות, אך בהשפעת רבי חיים מורה (1872–1942) דבק ביהדותו ובהמשך אף הפך להיות מעורב בענייני הקהילה היהודית ופעיל למען הציונות, וכך נותר כל חייו. בשנת 1913 בנה את בית הכנסת חיים במרכז טהראן.
חיים עבד כמתרגם עבור חברת הנפט האנגלו-איראנית עד הלאמתה בידי הממשל האיראני בשנת 1951, אז הפך למנהל ענף הרכש של החברה. לאורך כל אותה תקופה הוא עסק באדיקות בחיבור מילונים פרסיים דו-לשוניים: פרסי–אנגלי, אנגלי–פרסי, פרסי–צרפתי, צרפתי–פרסי ועברי–פרסי. לצורך חיבור המילונים הוא הסתייע באחים יצחק ויהודה ברוכים. מילוניו של סולימאן חיים יצאו מחדש במהדורות רבות, בפרט המילון הפרסי-אנגלי, שהוא הגדול מביניהם, ונותרו מילונים סטנדרטיים ובני-סמכא עד ימינו. המילונים ידועים בשמם הקיבוצי "פרהנג חיים" (فرهنگ حییم; 'מילון חיים'). המילון העברי–פרסי יצא לאור בירושלים בשנת 1966, ושוב במהדורה חדשה בשנת 1980, והיה המילון העברי-פרסי המודרני הראשון. במשך שנת הדפסת המילון (1965–1966) גר חיים בישראל על מנת לעסוק בעריכת המילון ובהגהתו. את ההצעה לחיבור המילון העלה לראשונה בפני חיים נשיא מדינת ישראל לשעבר יצחק בן-צבי, והוא נועד בעיקר לעולים חדשים מאיראן. חיים שקד גם על חיבור מילון פרסי–עברי, אך לא הספיק לפרסמו.
מלבד פועלו כמילונאי, הוא חיבר מספר מחזות בפרסית שהוצגו בידי להקות של צעירים יהודים בקרב הקהילות השונות של איראן בשנת 1921 ושוב בשנים 1941–1946. מחזותיו התבססו בעיקר על יצירותיהם של המשוררים היהודים-הפרסים מולאנא שאהין ועמראני, הגדולים שבמשוררי יהודי פרס מימי הביניים המאוחרים, ועסקו בסיפורי התנ"ך. בין מחזותיו: "ארדשיר ואסתר", "רות ונעמי" ו"יוסף וזוליכה". בנוסף, הוא חיבר ספר שקיבץ משלים פרסיים לצד תרגומם לאנגלית. הוא גם חיבר ותרגם ערכים אנציקלופדיים בנושאי יהדות ויהודי איראן עבור האנציקלופדיה הפרסית (אנ') וחיבר שירה פרסית, שאותה פרסם מעל דפי עיתונים יהודיים-איראניים כגון "הגאולה" (1920–1923), "החיים" (1922–1926), "העולם היהודי" (عالم یهود; 1945–1947) ו"סיני" (1949–1950).
סולימאן חיים נפטר בטהראן בשנת 1970, בגיל 83. הוא היה נשוי ואב לשישה ילדים.
מפרסומיו

فرهنگ جامع انگلیسی-فارسی (۲ جلد)، ۱۳۰۸ و ۱۳۱۱ (שנת הפרסום לפי לוח השנה המוסלמי)
فرهنگ جامع فارسی-انگلیسی (۲ جلد)، ۱۳۱۲ و ۱۳۱۴
فرهنگ فرانسه به فارسی، ۱۳۱۶
فرهنگ بزرگ انگلیسی به فارسی دوجلدی، ۱۳۲۰ و ۱۳۲۲ (چاپ جدید ۱۳۷۶ توسط انتشارات فرهنگ معاصر)
فرهنگ یک‌جلدی فارسی به انگلیسی، ۱۳۳۲ (چاپ جدید ۱۳۷۴ توسط انتشارات فرهنگ معاصر)
فرهنگ کوچک فارسی به انگلیسی، ۱۳۳۳
امثال فارسی به انگلیسی، ۱۳۳۴ (Persian-English Proverbs, Tehran, 1956)
فرهنگ کوچک انگلیسی به فارسی، ۱۳۳۵ (ویرایش جدید ۱۳۷۳ توسط انتشارات فرهنگ معاصر)
فرهنگ عبری به فارسی، ج اول، ۱۳۴۰ (סולימאן חיים, מילון עברי-פרסי, ירושלים: דפוס סיון, 1966) (הספר, בארכיון האינטרנט)
فرهنگ کوچک فرانسه-فارسی، ۱۳۴۵
فرهنگ فارسی به عبری (منتشرنشده)
לקריאה נוספת

חיים סעדון (עורך), איראן, בסדרת "קהילות ישראל במזרח במאות התשע-עשרה והעשרים", הוצאת משרד החינוך ומכון בן צבי, 2006, עמ' 19.
Houman Sarshar (ed.). Esther's Children: A portrait of Iranian Jews (Beverly Hills, CA: Centre for Iranian Jewish Oral History; Philadelphia: Jewish Publication Society, 2002), pp. 262,267,424.
הערות שוליים

↑  DICTIONARIES: iii. Bi/Multiligual dictionaries. Encyclopædia Iranica (2002).
↑  Amnon Netzer, ḤAIM, MOREH ḤAḴĀM, Encyclopædia Iranica (2002).
↑  Orly R. Rahimiyan. "Haïm, Soleiman." Encyclopedia of Jews in the Islamic World. Executive Editor Norman A. Stillman. Brill Online, 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007597571405171  BIBSYS: 90306676  BnF: cb10956988x (data)  CiNii: DA02954293  GND: 1012065294  ISNI: 0000 0001 2017 1171  LCCN: n50025832  NKC: hka2012733515  NLA: 36549734  NTA: 074185497  RERO: 02-A013496137  SUDOC: 075665786  VIAF: 6176894   WorldCat (עם VIAF): 6176894
סרג'יו פיזורנו

| --- | --- |

סרג'יו פיזורנו ב-2014
 לידה:  15 בדצמבר 1980 (בן 43) ניוטון אבוט, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Sergio Lorenzo Pizzorno
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 סוגה:  רוק אלטרנטיבי, נאו-פסיכדליה, אלקטרוניקה, ספייס רוק
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה, גיטרה בס, שירה, סינתיסייזר, פסנתר
 חברת תקליטים:  RCA רקורדס 
 שיתופי פעולה בולטים:  קסביאן, נואל פילדינג
 www.kasabian.co.uk
 פרופיל ב-IMDb
 
סרג'יו לורנזו "סרג`" פיזורנו (Sergio Lorenzo "Serge" Pizzorno; נולד ב-15 בדצמבר 1980 בניוטון אבוט, בדבון, אנגליה) הוא גיטריסט וכותב שירים בריטי בלהקת האינדי רוק "קסביאן".
ביוגרפיה

אביו של סרג' היגר מג'נובה, איטליה לאנגליה והתמקם בלסטר, שם גדל פיזורנו. בילדותו שאף פיזורנו לפתח קריירה ככדורגלן.
ב-1999 הקים את להקת "קסביאן" עם חבריו טום מייהן, כריסטופר קרלוף(אנ') וכריס אדוארדס. בלהקה תיפקד כגיטריסט וביצע קולות רקע. כאשר עזב קרלוף את הלהקה ב-2006, תפס פיזורנו את תפקיד כותב השירים הראשי של הלהקה.
במקביל לעבודתו ב"קסביאן", פיזורנו גם הלחין את מוזיקת הרקע של תצוגת האמנות של חברו נואל פילדינג, שהוצגה במהלך 2010 בבית הקפה "מייזו ברטו" (Maison Bertaux) בסוהו, לונדון.
פיזורנו נישא ב-2016 לאיימי וויט ולהם שני בנים בשם אניו ולוציו.
סוכי ארדנט

| סוכי ארדנט |
| --- | --- |
 סוכי ארדנט
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: סוכיים
סוג:: סריקולוס
מין:: סוכי ארדנט
שם מדעי
 Sericulus ardens ‏ד'אלברטיס וסלבדורי, 1879
תחום תפוצה


סוכי ארדנט (שם מדעי: Sericulus ardens; מכונה גם סוכי הלהבה, אך שם זה נפוץ למין Sericulus aureus) הוא מין של ציפור שיר ממשפחת הסוכיים. סוכי זה חי ביערות הגשם של גינאה החדשה, לרוב בין הענפים הקרובים לקרקעית ועל הקרקע. הוא דומה מאוד למין סוכי הלהבה.
אורך הסוכי 25 סנטימטרים בממוצע והוא בעל נוצות בצבעים חזקים של צהוב עם ראש גדול אדום וצוואר אדום-כתום. הזנב וקצות הכנפיים שחורות, העיניים צהובות עזות והמקור אפור. הנקבות בעלות נוצות דהויות יותר בצבע חום או ירוק-זית עם בטן בהירה.
הסוכי כמו קרובי משפחתו בונה בעת החיזור "סוכה" המורכבת מ"קיר ענפים" עשוי בשני צדדים ובתוכה הוא מניח חפצים סגולים או כחולים, לרוב פירות יער. כאשר נקבה מגיעה הזכר מנפח את חזהו ואת נוצות זנבו ופורש את כנפיו סביב ראשו בהילוך מוזר, מנענע את ראשו וכן קורא בקול.
מתצפיות שבוצעו על מין זה נראה שלעיתים הנקבות מתרשמות ולעיתים לא מספיק. כמו כן זכרים צעירים דומים מאוד לנקבות, והזכר המציג יכול לבצע מופע עבורם לשווא. זכרים יריבים נצפו הורסים את הסוכות של שכניהם ואף גונבים את החפצים שהונחו בתוכן.
הערות שוליים

↑  סוכי ארדנט באתר הרשימה האדומה של IUCN
סולו (מוזיקה)

במוזיקה, המונח סולו מתייחס ליצירה או לחלק מיצירה המנוגן או מושר על ידי מבצע בודד. למונח משמעות שונה בסגנונות מוזיקליים והקשרים שונים.
צורת הריבוי של סולו היא סולי. ביטוי זה משמש בעיקר במוזיקה קלאסית במשמעויות שונות:
פסוק מוזיקלי המבוצע בידי קבוצה של כלים דומים מתוך התזמורת, כמו כלי צ'לו או כלי נשיפה ממתכת
כל קטעי הסולו ביצירה אחת
אוסף של יצירות סולניות
מוזיקה קלאסית > יצירות סולו

יצירה הכתובה למבצע יחיד נקראת סולו. יצירות סולניות נפוצות במיוחד לכלים פוליפוניים כמו כלי מקלדת, גיטרה ונבל. כלים מונופוניים כויולה או חליל מלווים בדרך כלל בפסנתר, אך גם להם נכתבו יצירות סולו רבות, כמו הפרטיטות לכינור והסוויטות לצ'לו של באך. בעוד בתקופה הקלאסית מקובל היה לכתוב יצירות סולו רק לכלים מסוימים, מלחינים מודרניים רבים כתבו יצירות סולניות לכלים כטובה, טרומבון וכלי הקשה.
מוזיקה קלאסית > קונצ'רטו

קונצ'רטו הוא יצירה לכלי או מספר כלים ולתזמורת. התפקיד או התפקידים המובחנים מן התזמורת נקראים סולו או סולי, בהתאמה. על אף שלעיתים מנגן הסולן לבד בקונצ'רטו, הוא מלווה בדרך כלל בנגינה תזמורתית. התבלטות התפקיד והפרדתו מן התזמורת הן שהופכות אותו לסולו.
מוזיקה קלאסית > פסוקים סולניים

בדומה לקונצ'רטו, כל יצירה עשויה להכיל פסוקים מוזיקליים בהן מתבלט אחד מן הכלים, הנקראים לעיתים קרובות סולו.
מוזיקה קלאסית > סולו בסקציה

הכלים בתזמורת מחולקים לסקציות, שהנגנים בהן מנגנים יחד בדרך כלל. כשמתבקש רק אחד מהנגנים מן הסקציה לבצע פסוק מוזיקלי בנפרד מן הסקציה, כשזו לא מנגנת כלל או מנגנת תווים שונים ממנו, נאמר שכלי זה מנגן סולו.
מוזיקה קלאסית > מוזיקה קולית

לכל סוגי הסולו המוזכרים לעיל מקבילה במוזיקה קולית: יצירות לקול בודד, לעיתים בליווי פסנתר, יצירות לזמר או זמרת ומקהלה, וכן פסוקים סולניים במוזיקה למקהלה.
ג'אז

נגינת סולו בליווי חטיבת קצב ולעיתים כלים נוספים, תופסת מקום נכבד בעולם הג'אז. הסולו, המאולתר בדרך כלל, מאפשר הבעה עצמית ומקובל להפגין בו סגנון אישי ויכולת טכנית גבוהה. נגינת סולו תופסת מקום גדול בהופעות והקלטות ג'אז, ולעיתים תופסת את רוב זמן הביצוע.
בהופעות ג'אז מקובל להביע הערכה לסולן במחיאות כפיים בסוף קטע הסולו שלו.
הביטוי סולי משמש בתזמורות ביג בנד באופן דומה לשימושו הקלאסי - קטע סולני באופיו הכתוב מראש למספר כלים מתוך התזמורת, לרוב מאותה משפחה, כמו סקסופונים או חצוצרה וטרומבונים.
רוק ומטאל

ברוק ובמטאל יש מקום נכבד ביותר לקטעי סולו, במיוחד של גיטרה חשמלית, אך גם של קלידים או פסנתר, גיטרה בס או תופים.
הסולו מופיע לעיתים קרובות לקראת סוף השיר ומוביל לשיאו. לעיתים הסולו ארוך מאוד ומפתח את השיר לכיוונים חדשים, אך בדרך כלל בסופו הוא חוזר למבנה הקבוע.
קטעי סולו במטאל מתאפיינים במהירות ונגינה טכנית (שרדינג), ולרוב הם מאולתרים. עם זאת, קיימים גם קטעי סולו מלודיים או איטיים.
למרות הפופולריות של סולו גיטרה ניתן למצוא ברוק מקרים מפורסמים של נגינת סולו בכלים אחרים בהם סקסופון (למשל בביצועו של קלרנס קלמונס מן האי סטריט בנד, להקתו של ברוס ספרינגסטין), פסנתר (ג'רי לי לואיס; מייק גרסון, נגנו של דייוויד בואי), חליל (איאן אנדרסון, סולן להקת ג'תרו טאל), קלידים (קית' אמרסון, ריי מנזרק מלהקת הדלתות), גיטרה בס (למשל ג'ון אנטוויסל מלהקת The Who, ג'ון דיקון מQueen, אדם קלייטון מ-U2) או תופים (ג'ון בונהם מלד זפלין ואיאן פייס מדיפ פרפל למשל).
סוכה סיטי

"בועה שבירה", הסוכה הזוכה
סוכה סיטי (באנגלית: Sukkah City) היא תחרות אדריכלית שנערכה בקיץ 2010 והסתיימה במיצב שבו נבנו 12 סוכות בכיכר יוניון בניו יורק, ומתוכן נבחרה אחת לעמוד בכיכר במשך חג הסוכות. בנוסף, יוצגו חלק מההצעות בתערוכה במרכז לארכיטקטורה בניו יורק, והתחרות תתועד בספר "Sukkah City: Radically Temporary Architecture for the Next 3000 Years" (בעברית: "סוכה סיטי: ארכיטקטורה ארעית ביותר ל-3000 השנים הבאות").
התחרות אורגנה על ידי ארגון "Reboot" המקדם יוזמות בתחום התרבות והמורשת היהודית, בשיתוף עם ארגון התושבים והעסקים של כיכר יוניון. יוזמיה הם העיתונאי ג'ושוא פויר ורוג'ר בנט, ממייסדי "Reboot", שחיפשו רעיונות מקוריים לחידוש מסורת בניית הסוכה בעיצוב בן זמננו.
התחרות הוכרזה בחודש מאי 2010, ומועד הגשת המועמדויות היה 1 באוגוסט. בתנאי התחרות פורטו בהרחבה דיני סוכה, שהמשתתפים נדרשו לעמוד בהם על מנת שהסוכות יהיו כשרות לפי ההלכה, כולל המידות המזעריות לכל חלק בסוכה, חומרים מותרים ואסורים לקירות ולסכך, וכיוצא בזה. בנוסף, נדרשו הסוכות המוצעות לעמוד בתקנות העירוניות של ניו יורק למבנים ארעיים, כך ששטח טביעת הרגל שלהן לא יעלה על 10x19 רגל. משתתפי התחרות נדרשו לשלוח את הצעותיהם בפורמט של לוח גרפי אחד, המציג את ההצעה העיצובית ואת אופן בנייתה, מלווה בהסבר קצר.
חבר השופטים של התחרות מנה 14 איש, בהם האדריכלים מיכאל ארד ותום מיין, המעצב רון ארד, מבקר האדריכלות פול גולדברגר, ואנשים נוספים מתחומי העיצוב והאמנות. בנוסף, ליוו מספר רבנים את האדריכלים בתהליך בניית הסוכה.
מאות מעצבים, אדריכלים וסטודנטים במקצועות עיצוב שונים מרחבי העולם נרשמו לתחרות ושלחו את הצעותיהם. באתר התחרות הוצגו, עם פרסום תוצאות השיפוט, כ-540 הצעות עיצוב, ו-12 ההצעות הזוכות מתוכן. הסוכות הנבחרות נבנו בברוקלין והובלו לכיכר יוניון, שם ניצבו בימים שבין יום הכיפורים לסוכות (19 - 20 בספטמבר 2010), ואז הוזמן הקהל הרחב לבקר במקום ולבחור מתוכן סוכה אחת שתישאר במקום לכל אורך החג. ב-21 בספטמבר הכריז ראש עיריית ניו יורק, מייקל בלומברג, על הסוכה הזוכה, Fractured Bubble ("בועה שבירה"), שעיצבו האדריכלים הנרי גרוסמן ובבק בראין מניו יורק.
מארגני התחרות הצהירו על כוונתם לערוך ב-2011 תחרות דומה בערים נוספות ברחבי העולם, והזמינו ערים להציע את השתתפותן במיזם.
הערות שוליים

↑  אתר ארגון Reboot
1 2  האנשים מאחורי התחרות באתר התחרות
1 2  אתר התחרות
↑  Traditional Sukkot Reinterpreted at Union Square in NY (הקישור אינו פעיל, 14.7.2020) באתר אפוק טיימס, 21 בספטמבר 2010
↑  הכרזה על הסוכה הזוכה באתר jewcy.com‏, 21 בספטמבר 2010
↑  Fractured Bubble (הקישור אינו פעיל, 14.7.2020)
סנגוריה ציבורית

ערך זה עוסק במושג הכללי של סנגוריה ציבורית. אם התכוונתם לסנגוריה הציבורית בישראל, ראו .
סנגוריה ציבורית היא יחידה ממשלתית המעסיקה עורכי דין שתפקידם לייצג נאשמים וחשודים שאחרת אינם יכולים להרשות לעצמם באופן סביר לשכור עורך דין שיגן על עצמם במשפט. לעיתים ניתן סיוע ציבורי גם בתביעות אזרחיות.
מדינות שונות מספקות לאנשים סנגורים ציבוריים, בהן בריטניה, בלגיה, הונגריה וסינגפור, ובאחדות ממדינות אוסטרליה. ברזיל היא המדינה היחידה שבה נקבעה בחוקה סנגוריה ציבורית לשם הענקת סיוע משפטי וייצוג מלא לנזקקים ללא תשלום. התיקון השישי לחוקת ארצות הברית, כפי שפורש על ידי בית המשפט העליון של ארצות הברית, מחייב את ממשלת ארצות הברית לספק ייעוץ משפטי לנאשמים מעוטי יכולת. סנגורים ציבוריים בארצות הברית הם עורכי דין המועסקים (כשכירים או במסגרת חוזה שירות) עם ממשל מחוזי, ממשלת מדינה או הממשלה הפדרלית. בישראל עוסקת בכך הסניגוריה הציבורית.
במדינות שונות > ארצות הברית

בשנת 1963 פסק בית המשפט העליון של ארצות הברית שהוראת הזכות לייעוץ משפטי של התיקון השישי לחוקת ארצות הברית מחייבת את הממשלה לספק ייעוץ משפטי לנאשמים מעוטי יכולת בתיקים פליליים. עם זאת, תחומי שיפוט שונים משתמשים בגישות שונות במימוש הוראה זו. אילו נאשמים בדיוק מתוארים כעניים משתנה לפי תחום השיפוט: לעיתים קרובות מדינה תקבע רף הכנסה שמעליו נאשם אינו נחשב כעני, ולכן אינו זכאי לסנגור ציבורי. רף זה עשוי להשתנות בהתאם לחומרת הפשע בו מואשם הנאשם. לדוגמה, הכנסתו של נאשם עשויה להיות גבוהה מדי מכדי לזכות אותו בסניגור ציבורי בהליכי עוון, אך נמוכה מספיק כדי להכשיר אותו כעני בהליכי פשע.
המונח סניגור ציבורי בארצות הברית משמש לעיתים קרובות לתיאור עורך דין אשר מונה על ידי בית משפט לייצג נאשם שאינו יכול להרשות לעצמו לשכור עורך דין. יותר נכון, סניגור ציבורי הוא עורך דין שעובד בסנגוריה הציבורית, סוכנות במימון ממשלתי המעניקה ייצוג משפטי לנאשמים מעוטי יכולת. בית המשפט ממנה את הסנגוריה הציבורית לייצג את הנאשם, וזו מקצה עורך דין בעניינו של הנאשם. במערכת המשפט הפלילי הפדרלי ובכמה מדינות ומחוזות, הייצוג הוא באמצעות משרד סנגוריה ציבורית במימון ציבורי. מדינת אורגון היא המדינה היחידה שבה הגנה על מעוטי יכולת מסופקת באופן בלעדי על ידי חברות ללא מטרות רווח שנשכרות על ידי המדינה. בתי משפט אחרים רשאים למנות עורכי דין פרטיים שהסכימו לייצג נאשמים מעוטי יכולת, כאשר המינוי הוא על בסיס חוזי, שבאמצעותו עורך הדין מקבל מספר מקרים מוסכם מבית המשפט לתקופת החוזה, או כל מקרה בנפרד. רוב המדינות בארצות הברית משתמשות בשילוב מסוים של דגמי התקשרות אלה.
במדינות שונות > ברזיל

חוקת ברזיל קובעת קיום משרד סנגוריה ציבורית (Defensoria Pública) ברמת המדינה וברמה הפדרלית. הגנה ציבורית היא זכות הניתנת לאנשים עניים, שחייבים להצהיר שאינם יכולים להרשות לעצמם סיוע משפטי רגיל.
סנגורים ציבוריים, כמו תובעים ושופטים, מתקבלים לתפקידיהם באמצעות בדיקה של שירות המדינה. הסנגוריה הציבורית מסייעת לעניים ולמעמד הבינוני הנמוך הן בעניינים אזרחיים והן בעניינים פליליים, אם כי המדינות העניות ביותר בברזיל עדיין נאבקות על הקמת משרד סנגורים ציבוריים ממלכתיים.
ההגנה הציבורית בברזיל התחילה בשנת 1897, כאשר צו קבע סיוע משפטי במימון ממשלתי במדינת ריו דה ז'ניירו, שנקרא אז סיוע משפטי (Assistência Jurídica). החוקה של 1937 הרחיבה את Assistência Jurídica לכל ברזיל, אך ללא אותה יעילות שנגזרת מהחוקה הנוכחית של 1988.
במדינות שונות > בריטניה

יש מספר קטן של משרדי שירות הסנגוריה הציבורית באנגליה ובוויילס, שבהם עורכי דין המועסקים ישירות על ידי הסוכנות לסיוע משפטי כדי לספק ייעוץ בתחנות משטרה וייצוג בבתי משפט. שירות הסנגוריה הציבורית פועל מאז 2001, כמחלקה של הסוכנות לסיוע משפטי, שהיא סוכנות מבצעת של משרד המשפטים. יש לה ארבעה משרדים ברחבי אנגליה וויילס. עם זאת, רוב עבודת ההגנה הפלילית במימון המדינה מסופקת על ידי עורכי דין פרטיים שהתקשרו עם הסוכנות לסיוע משפטי ומקבלים תשלום במסגרת תוכנית הסיוע המשפטי.
בסקוטלנד זמינה רשת רחבה יותר של עורכי דין ציבוריים, המועסקים על ידי מועצת הסיוע המשפטי הסקוטית (SLAB) כדי לייצג את הנאשמים בפשעים, בנוסף לעורכי דין פרטיים המקבלים תשלום במסגרת תוכנית הסיוע המשפטי.
במדינות שונות > גרמניה

גרמניה מספקת ייצוג משפטי, ייעוץ משפטי ועזרה בכיסוי הוצאות משפט בתיקים אזרחיים למי שאינם יכולים לגייס את הכספים הדרושים לשכירת עורך דין, אך רק כאשר יש סיכוי סביר להצלחה. במקרים פליליים בהם הנאשם צפוי לשנת מאסר אחת לפחות, חובה עליו לקבל ייעוץ משפטי. למרות שקיימת זכות להגנה משפטית, אין מערכת סנגוריה ציבורית מסודרת. במקום זאת, ניתן למנות כל עורך דין שיספק ייעוץ לנאשם ספציפי, והנאשם יכול לבחור עורך דין ספציפי. שאלת התשלום נדחית עד תום משפט, ובית המשפט יכריע בעלות התיק לצד המפסיד. הנאשם לא יחויב בגין שירותים משפטיים אם יזוכה. אם יורשע, יידרש הנאשם לשלם את הוצאות עורך הדין, אלא אם כן ימצא בית המשפט כי הנאשם חסר אמצעים.
במדינות שונות > ישראל

הסניגוריה הציבורית הוקמה בשנת 1996, עם חקיקת חוק הסניגוריה הציבורית, התשנ"ו-1995. מובילי החוק להקמת הסניגוריה הציבורית היו פרופסור דוד ליבאי ופרופסור קנת מן מהפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב שאף היה לסניגור הציבורי הראשון. טרם הקמת הסניגוריה הציבורית, מרבית הנאשמים במשפטים פליליים לא היו מיוצגים על ידי עורך דין. במקרים מעטים בהם הואשם אדם חסר אמצעים בפשע חמור, מונה לנאשם "סניגור ממונה", ולא תמיד הייתה איכות הייצוג נאותה. הסניגוריה הציבורית היא יחידה במשרד המשפטים המעניקה ייצוג משפטי לנאשמים ולחשודים מחוסרי אמצעים ולזכאים לכך על פי החוק. הייצוג המשפטי על ידי הסניגוריה הציבורית ניתן ללא תמורה, ושכר טרחתם של עורכי הדין משולם להם ישירות מקופת המדינה, על פי תעריף שנקבע אף הוא בחוק.
הערות שוליים

↑  "Gideon v. Wainwright". Legal Information Institute, Cornell Law School.
↑  "In Your State". Gideon at 50 (באנגלית).
↑  "DEFENSORIA PÚBLICA NO BRASIL – M". www.jfontenelle.net. אורכב מ-המקור ב-2016-04-22. נבדק ב-2012-02-26. (בפורטוגזית ברזילאית)
↑  III Diagnóstico da Defensoria Pública, Ministério da Justiça, p. 105 (בפורטוגזית ברזילאית)
↑  Quem Somos, Defensoria Pública do Estado do Rio de Janeiro (בפורטוגזית ברזילאית)
↑  About us, Public Defender Service
↑  Being represented by PDSO, Public Defence Solicitors' Office
↑  Legal aid - Germany, European e-Justice Portal - Legal aid
↑  אודות הסנגוריה הציבורית, באתר משרד המשפטים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007546172405171  BnF: cb12011579j (data)  GND: 4174096-8  LCCN: sh85108631  NDL: 001331059  NLK: KSH1998020106
סנטה אנה (אל סלוודור)

סנטה אנה (בספרדית: Santa Ana) היא בירת מחוז סנטה אנה והעיר השנייה בגודלה באל סלוודור. העיר נמצאת במרחק של 64 קילומטרים מסן סלוודור, בירת אל סלוודור.
היסטוריה

העיר הייתה קיימת כהתיישבות ילידית עוד לפני בואם של הספרדים במאה ה-16. ידוע שהיא הוקמה על ידי בני המאיה, אך לא ידוע מתי הוקמה בדיוק ומה היה שמה המקורי. כעבור כמה מאות שנים בני הפיפיל היגרו לאור, השתלטו על ההתיישבות וקראו לה "סיווטווקאן". באזור שנת 1200 העיר נהפכה לבירת מחוז במדינת בני הפיפיל.
הספרדים כבשו את העיר ב-1528. ב-1569 הם העניקו לה את השם סנטה אנה, שמשמעותו היא "אנה הקדושה".
ב-1812 סנטה אנה קיבלה מעמד של עיירה. ב-1824, מספר שנים לאחר קבלת העצמאות מספרד, סנטה אנה קיבלה מעמד של עיר.
העיר נפגעה במהלך מלחמת האזרחים באל סלוודור, בין השנים 1979 ו-1992, מה שגרם להגירה של תושבים רבים מהעיר.
כלכלה

הכלכלה המקומית מסתמכת על תעשייה, בעיקר על טקסטיל ומוצרי מזון, גידול מקנה, חקלאות, הכוללת גידול אורז, תירס, קפה, קנה סוכר והדרים, כרייה ותיירות.
חינוך

בעיר נמצאות מספר אוניברסיטאות, בהן האוניברסיטה הקתולית של המערב והאוניברסיטה האוטונומית של סנטה אנה.
תחבורה

העיר נמצאת במסלולו של הכביש הפאן-אמריקאי, שמקשר בין הקצוות הצפוניים והדרומיים של יבשת אמריקה.
ערים תאומות

לסנטה אנה תשע ערים תאומות:
הונדורס לה סייבה, הונדורס
ארצות הברית סנטה אנה, קליפורניה, ארצות הברית
ניקרגואה לאון, ניקרגואה
ברזיל פיראסיקבה, סאו פאולו, ברזיל
ארצות הברית מיראמר, פלורידה, ארצות הברית
שוודיה יבלה, שוודיה
אל סלוודור נואבה טרינידד, אל סלוודור
אל סלוודור נחאפה (אנ'), אל סלוודור
אל סלוודור אקאחוטלה (אנ'), אל סלוודור
סובאק

| --- | --- |
טרסות בבאלי
טרסות בבאלי
 האתר הוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית תרבותי בשנת 2012, לפי קריטריונים 2, 3, 5, 6
 מדינה:  אינדונזיה אינדונזיה
 
סובאק (אינדונזית Subak) הוא מוסד דתי-חברתי-דמוקרטי, של כ-1,200 אגודות חקלאים עצמאיות, הקיים באי באלי מזה מאות שנים, ואשר מטרתו היא לחלק באופן צודק את עתודות מי ההשקיה לשדות האורז של האי. בשנת 2012 הוכרזו שני אזורים באי בהם מתקיים מוסד הסובאק - פאקריסאן (Pakerisan) ואנגה באטוקארו (Angga Batukaru) - כאתר מורשת עולמית מטעם ארגון אונסק"ו. לצידם הוכרזו אגם באטור השוכן בלועו של הר הגעש הנושא את אותו שם, ושני "מקדשי מים" הינדים.
מקדש פורה אולון דאנו באטור
אגם באטור
מראה במקדש פורה טאמאן איון
טרסות אורז בבאלי