stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מס הכנסה שלילי
מס הכנסה שלילי בישראל > כללי קבלת המענק

תנאים לקבלת המענק:
המענק ניתן לעובד תושב ישראל בן 21 שנים ומעלה, שלו לפחות ילד אחד שטרם מלאו לו 19 שנה. לעובד בן 55 שנים ומעלה ניתן המענק גם אם אין לו ילד כנדרש.
במועד כלשהו בשנת המס לא הייתה בבעלותו או בבעלות בן זוגו או ילדו הסמוך על שולחנו זכות במקרקעין, ביחד או לחוד, העולה על 50%, למעט דירת מגורים יחידה בישראל.
תנאי לקבלת מס הכנסה שלילי הוא קיומה של הכנסה מעבודה - המענק ניתן לשכיר שהייתה לו בשנה הרלוונטית הכנסת עבודה ולעצמאי שהייתה לו הכנסה מעסק או ממשלח יד. בהכנסה לא תובא בחשבון קצבה המשולמת בשל נכות או אובדן כושר עבודה וגמלה שמשלם המוסד לביטוח לאומי (למעט דמי פגיעה בעבודה ודמי תאונה - אלה יובאו בחשבון).
המענק ניתן למי שהכנסתו הממוצעת לחודש, בחודשי העבודה שבהם עבד בשנת המס, הייתה גבוהה מ-1,810 ש"ח ונמוכה מ-5,366 ש"ח (למי שלו שני ילדים או פחות) או נמוכה מ-5,894 ש"ח (למי שלו שלושה ילדים ומעלה). סכומים אלה נכונים לשנת 2007, והם מתעדכנים מדי שנה.
גובה המענק, למי שמתקיימים בו כל התנאים האמורים לעיל, הוא פונקציה של ההכנסה החודשית הממוצעת. פונקציה זו עולה בשלב ראשון, קבועה בשלב שני, ויורדת בשלב שלישי, בתחומי ההכנסה האמורים לעיל. המענק המרבי יינתן למי שהכנסתו הממוצעת לחודש היא בין 3,140 ש"ח ל-4,190 ש"ח. לעובד שלו שלושה ילדים לפחות, המענק המרבי הוא בסך 420 ש"ח לחודש, ולעובד שלו שני ילדים או פחות, המענק המרבי הוא בסך 290 ש"ח לחודש.
בגין עבודה בשנת 2012 ואילך יוגדל מענק מס הכנסה שלילי ל-150% מגובהו הרגיל, לעובדת שהיא אם לילד אחד או יותר ולעובד שהוא אב במשפחה חד-הורית לילד אחד או יותר.
בחוק נקבעו כללים להפחתת המענק כאשר לעובד הייתה הכנסה נוספת וכאשר לבן זוגו הייתה הכנסה מעבודה או הכנסה נוספת.
הפעלת מס הכנסה שלילי נעשתה בהדרגה:
בשנת המס 2008 ניתן המענק רק לשכיר שהוא תושב אזור שילוב.
בשנת המס 2009 ניתן המענק לשכיר ולעצמאי, שהוא תושב אזור שילוב.
בשנות המס 2010–2011 ניתן המענק לשכיר ולעצמאי, שהוא תושב אזור שילוב, וכן לאישה (ולגבר שהוא ראש משפחה חד-הורית) שלה ילד שטרם מלאו לו שנתיים בשנה שבגינה ניתן המענק.
בשנת המס 2012 ואילך יינתן המענק לשכיר ולעצמאי, ללא תלות במקום מגוריו.
אזור שילוב כולל את היישובים הבאים: ירושלים, אשקלון, שדרות, נצרת, נצרת עילית, עין מאהל, באקה-ג'ת, משמרות, עין עירון, ערערה, כפר פינס, כפר קרע, אור עקיבא, חדרה, פרדס חנה-כרכור, בסמ"ה (מועאוויה, ברטעה ועין א-סהלה) ונתניה. באזור זה מופעלת גם תוכנית מהל"ב שאף היא באה לעודד יציאה לעבודה.
לשם קבלת המענק על התושב להגיש תביעה פשוטה בסניף הדואר, ובה עליו לציין פרטים אישיים אחדים, מספר המעבידים שלו ושל בן זוגו בשנת המס ופרטי חשבון הבנק שאליו יש להעביר את המענק. בנוסף, על מבקש המענק לחתום על הצהרה שבה נאמר: "סך כל הכנסתי מעבודה והכנסתי הנוספת נמצא בטווח ההכנסות המזכה במענק לעובד שכיר כנדרש בחוק". אדם שהגיש תביעה באחת משתי שנות התביעה האחרונות רשאי להגיש תביעה מקוונת באתר של רשות המיסים במקום בדואר.
את נתוני ההכנסה לפיהם נקבעת הזכאות מקבלת רשות המיסים מהמעבידים בסוף כל שנת מס (ללא קשר למס הכנסה שלילי), וזו הסיבה שהמענק משולם בפיגור, רק לאחר שנאספים הנתונים. מעבידיהם של עובדים במשק בית אינם מדווחים על כך, בדרך כלל, לרשות המיסים, אך הם מדווחים על כך למוסד לביטוח לאומי, ולכן נקבע שהמוסד לביטוח לאומי יעביר מידע זה לרשות המיסים, לצורך מס הכנסה שלילי בלבד.
מס הכנסה שלילי בישראל > ענישה

עובד שהגיש תביעה למס הכנסה שלילי, ומסר בה ידיעה כוזבת המשפיעה על זכאותו למענק, דינו – מאסר שנה. בנוסף, עובד כזה לא יהא זכאי למענק בשנת המס שבשלה נתבע המענק, בשנת המס העוקבת ובשנת המס שלאחריה.
מס הכנסה שלילי בישראל > הרקע להפעלת מס הכנסה שלילי בישראל

בתחילת המאה ה-21 עם הגידול בשיעורי העוני, הירידה המתמשכת בשיעורי התעסוקה בישראל (בקרב גברים) והגידול המתמשך בפער בין שיעורים אלו לשיעורים במדינות המפותחות האחרות, גברה ההכרה שיש צורך בנקיטת צעדים לעידוד תעסוקה ולהעלאת התמורה לעבודה בקרב עניים עובדים. אחד הכלים ששימשו במדינות אחדות לסיוע לעניים עובדים ולעידוד תעסוקה היה מס הכנסה שלילי. בעקבות ההצלחה של כלי זה במקומות שונים ובפרט בארצות הברית, הציעו אנשי בנק ישראל (ניצה (קלינר) קסיר, דניאל גוטליב וקרנית פלוג), במסגרת הצוות המשותף של בנק ישראל ומשרד האוצר לטיפול בעוני, להפעיל מס הכנסה שלילי גם בישראל, אך ההצעה לא התקבלה.
הנושא עלה לדיונים בעקבות מחקר אסטרטגיה לצמצום העוני בישראל שהוכן בבנק ישראל על ידי דניאל גוטליב וניצה (קלינר) קסיר, בתקופתו של נגיד בנק ישראל ד"ר דוד קליין. מחקר זה הוביל באמצע העשור הראשון של המאה ה-21 להקמת צוות בין משרדי שכלל בנוסף לנציגי בנק ישראל (פלוג, קסיר, גוטליב וסטרבצינסקי) גם נציגי משרדים אחרים, כמשרד האוצר והמוסד לביטוח לאומי, שעיצב את המתכונת שבה ייושם מס ההכנסה השלילי, תחילה כפיילוט באזורי השילוב ובשלב מאוחר יותר בכלל המדינה.
מס הכנסה שלילי בבריטניה

בבריטניה הונהג בשנת 2003 מענק בשם Working tax credit, שמשלמת המדינה לבעלי שכר נמוך, ועקרונותיו דומים לאלה של מס הכנסה שלילי הנהוג בישראל, למעט חוסר ההבחנה בין נשים לגברים שלא מופיע בקריטריוני המענק הבריטי.
הערות שוליים

↑  יעקב ארנון,'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'יש לבחון הנהגת מס־הכנסה שלילי, דבר, 14 בנובמבר 1972
↑  יורם בן-פורת,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'לחפש לא רק מתחת לפנס, עמדה, 1 במאי 1975
↑  יצחק דיש,'"`UNIQ--nowiki-00000004-QINU`"''עם הפעלת הרפורמה במסים ישונו תשלומי קיצבות הביטוח הלאומי, מעריב, 17 ביוני 1975
↑  מוטי בסוק,'"`UNIQ--nowiki-00000006-QINU`"'מס הכנסה שלילי: התשלום הראשון יועבר ב-15 באוקטובר, באתר הארץ, 9 במרץ 2008
↑  הצעת חוק להגדלת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה ולצמצום פערים חברתיים (מס הכנסה שלילי, פנסיה חובה, הפחתת שיעורי המס ותיקוני חקיקה), התשס"ז-2007, ס"ח 291 מיום 19 במרס 2007
↑  ערן ישיב,'"`UNIQ--nowiki-00000009-QINU`"'מתקמצנים על מס הכנסה שלילי, באתר הארץ, 14 בפברואר 2010
↑  צמרת פרנט,'"`UNIQ--nowiki-0000000B-QINU`"'‏128.5 מיליון שקל הועברו ב-2010 לזכאי "מס הכנסה שלילי", באתר גלובס, 13 באפריל 2011
↑  מירב ארלוזורוב,'"`UNIQ--nowiki-0000000D-QINU`"'מס הכנסה שלילי קוצץ בשל ביטול תוכנית ויסקונסין, באתר הארץ, 17 בפברואר 2011
↑  מוטי בסוק,'"`UNIQ--nowiki-0000000F-QINU`"'יישום חוק מס הכנסה שלילי יורחב לכל הארץ, באתר הארץ, 15 בינואר 2011
↑  הגשת תביעה מקוונת, באתר רשות המסים
↑  המלצות הביניים של הוועדה - אורי יוגב, קרנית פלוג, דניאל גוטליב, ניצה קסיר, יעל אנדורן ובן-דרור
↑  דניאל גוטליב וניצה (קלינר) קסיר, העוני בישראל ואסטרטגיית מוצעת לצמצומו, פרסומי בנק ישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562892705171  GND: 4250490-9  LCCN: sh85090627 
גובה המענק החודשי כפונקציה של ההכנסה החודשית הממוצעת, לעובד שלו שני ילדים או פחות
טיסה 816 של פן אם

| --- | --- |

 תאריך:  22 ביולי 1973 
 מיקום:  נמל התעופה הבינלאומי פאאה 
 קואורדינטות:  17°32′00″S 149°34′00″W﻿ / ﻿17.53333333°S 149.56666667°W﻿ / -17.53333333; -149.56666667
 הרוגים:  78 
 ניצולים:  1 
 he
 
טיסה 816 של פן אם היא טיסת נוסעים בינלאומית של חברת פאן אמריקן וורלד איירווייז שהייתה מעורבת בתאונה אווירית קטלנית בטהיטי שבפולינזיה הצרפתית ב-22 ביולי 1973.
המטוס מדגם בואינג 707 יצא מאוקלנד שבניו זילנד לסן פרנסיסקו שבארצות הברית דרך טהיטי. על המטוס נמצאו בעת התאונה 79 נוסעים ואנשי צוות.
שלושים שניות לאחר ההמראתו מנמל התעופה הבינלאומי פאאה בטהיטי התרסק המטוס. כל הנוסעים ואנשי הצוות נספו בהתרסקות למעט נוסע אחד.
התאונה

כאשר המטוס הגיע לגובה של 91 מטרים, הוא החל לשקוע מטה ולסטות שמאלה מנתיב הטיסה שיועד לו. הוא המשיך להנמיך עד שלבסוף קרס ונפל אל הים. הקופסה השחורה ככל הנראה שקעה בתוך הים, שכן היא מעולם לא נמצאה.
הניצול היחיד בטיסה היה אזרח קנדי בשם ניל קמפבל. הוא סיפר שהוא לא זוכר דבר מההתרסקות ושהוא זוכר שהוא התעורר בתוך הים.
סיבת ההתרסקות לא נקבעה מעולם באופן רשמי.
טריגלב

ערך זה עוסק בהר. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
מבט על הטריגלב מכיוון מזרח
מבט על הטריגלב מכיוון מזרח
 מידע כללי
 גובה:  2,864 מטר
 מדינה:  סלובניה סלובניה
 מיקום:  הפארק הלאומי טריגלב, קרניולה עלית
 רכס הרים:  האלפים היוליאניים
 העפלה ראשונה:  1778
 מסלול ההעפלה הקל:  טיפוס/ויה פראטה
 קואורדינטות:  46°23′00″N 13°53′00″E﻿ / ﻿46.38333°N 13.88333°E﻿ / 46.38333; 13.88333
  (למפת סלובניה מוגדלת) ליובליאנה מריבור צליה קרשקו נובו מסטו  פוסטוינה קראן נובה גוריצה  קופר א י ט ל י ה  אוסטריה הונ. קרואטיה הים האד. טריגלב(למפת סלובניה רגילה) ליובליאנה מריבור צליה קרשקו נובו מסטו  פוסטוינה קראן נובה גוריצה  קופר א י ט ל י ה  אוסטריה הונ. קרואטיה הים האד. טריגלב
טריגלב (בסלובנית: Triglav; בגרמנית: Terglau; באיטלקית: Tricorno) הוא ההר הגבוה בסלובניה ובעל הפסגה הגבוהה ביותר באלפים היוליאניים. פסגתו מגיעה לגובה של 2,864 מטרים. הר הטריגלב הוא האתר המרכזי בפארק הלאומי טריגלב, הפארק הלאומי היחיד של סלובניה, ומהווה סמל לאומי של האומה הסלובנית. בדגל הסלובני נמצא ציור שלוש פסגות ההרים המייצגות את ההר.
שמות

לאורך השנים נקרא ההר בשמות שונים. מפה ישנה משנת 1567 מציינת אותו בשם "אוקרה מונס" (Ocra mons). ההיסטוריון יוהאן ויקרד פון ולווסור (Johann Weikhard von Valvasor) התייחס אליו בשם "קרמה" (Krma) במחצית השנייה של המאה ה-17. לפי מטפס ההרים והפרופסור הגרמני אדולף גשטירנר (Adolf Gstirner), השם "טריגלב" הופיע לראשונה במקורות כתובים כ"טרגלאו" (Terglau) בשנת 1452, אך המסמך המקורי אבד. המסמך הבא, עליו ידוע, שבו מופיע השם "טרגלאו" הוא משנת 1573; את המסמך ציטט גשטירנר ומקורו בפרוטוקול בית המשפט המתאר את הגבול של סלובניה. עדויות מוקדמות נוספות לשם כוללות מופע של "טרגלאו" משנת 1612, של "טרגלו" (Terglou) משנת 1664 ושל "טרקלו" (Terklou) מהשנים 1778-89. מקור השם הוא במילה "*Tri-golvъ", שמשמעותה המילולית היא "תלת-ראשי", כלומר "תלת-פסגתי", כנראה בשל כך שהצופה בהר, ברוב אזור קרניולה עלית, רואה שלוש פסגות שלו. לא סביר שיש קשר כלשהו בין שם ההר לבין האל הסלאבי טריגלב. בפי המקומיים, שם ההר נהגה "טרגוו" (Tərgwòu̯; ההברה השנייה מוטעמת), בניגוד לשם הסלובני הסטנדרטי Tríglav ("טריגלאו").
היסטוריה

תולדות הטיפוס על הטריגלב סובבות סביב התחרות בין הסלובנים לגרמנים. הטיפוס המתועד הראשון על פסגת הטריגלב בוצע ב-26 באוגוסט 1778 בידי לוקה קורושק, מטיג'ה קוס, שטפן רוז'יץ' ולוברנק וילומיצר, ביוזמתו ובמימונו של התעשיין והידען זיגמונד צויס (Sigmund Zois). הטיפוס הזה מונצח באנדרטה לזכר המטפסים.
גובהו של הטריגלב נמדד לראשונה בשנת 1808 בידי ולנטין סטניץ. המפה הראשונה שבה הופיע ההר בשמו היא "מפתו של קוזלר", Zemljovid Slovenske dežele in pokrajin (מפת חבלי הארץ והמחוזות הסלובניים), מאת פטר קוזלר (Peter Kozler). הוא אייר אותה בשנת 1848 ופרסם אותה בדפוס בווינה בשנת 1861.
במהלך מלחמת העולם השנייה שימש הר הטריגלב סמל ללאומיות הסלובנית, והשארתו בידי העם הסלובני נחשבה אחת המניעים העיקריים לכוח ההתנגדות הסלובני שלחם בצבא הפשיסטים של איטליה ובצבא גרמניה הנאצית. משנת 1942 ועד לאחר 1944 חבשו כוחות הפרטיזנים הסלובנים כובע שכונה "כומתת טריגלב".
פסגת הטריגלב הייתה הגבוהה ביותר ביוגוסלביה לשעבר. הטריגלב היה גם ההר החשוב ביותר ביוגוסלביה, ויחד עם נהר וארדאר שבמקדוניה נחשב לסמל של ה"אחווה והאחדות" היוגוסלבית.
אתרים בעלי עניין > מגדל אליאז'

בפסגת ההר ניצב מבנה מתכת קטן, ששמו מגדל אליאז' (סלובנית: Aljažev stolp). הוא משמש מקלט מפני סופות וכן תחנה גאודזית. המגדל מהווה אף הוא את אחד האתרים המפורסמים בסלובניה, וכן סמל לעם הסלובני ולריבונותו על אדמתו.
המגדל קרוי על שם הכומר, מטפס ההרים והפטריוט יאקוב אליאז' (Jakob Aljaž), שרכש בסביבות שנת 1900 את תחנת הדרכים קרדריקה (Kredarica) ואת פסגת הטריגלב בעבור חמישה פלורינים אוסטרו-הונגריים. המגדל נבנה בידיו על השטח שרכש. בתחילת שנת 1895 שרטט תוכניות למגדל בצורת גליל שבראשו ניצב דגל והורה על בנייתו.
המגדל נבנה על ידי אנטון בלק מברזל ומפח מצופה אבץ. בלק וארבעה פועלים העלו את חלקי המגדל לפסגת הטריגלב והרכיבו את המגדל תוך חמש שעות בלבד ב-7 באוגוסט 1895. אירוע פתיחת המגדל התקיים באותו יום. אליאז' תרם את המקלט לאגודת טיפוס ההרים הסלובנית.
בתחילה, כלל המבנה בתוכו שלושה כיסאות, קופה רושמת, פתילייה וציור פנורמי של הטריגלב שצייר מרקו פרנהרט. בהמשך שופץ המבנה ונצבע מחדש כמה פעמים. אולם, המבנה שמר פחות או יותר לאורך השנים על מראהו המקורי. ביוני 1991, עם הכרזת העצמאות הסלובנית, הונף הדגל הסלובני באופן חגיגי בראש המגדל.
אתרים בעלי עניין > מקלט סטניץ

בשל חוסר מקום במגדל אליאז', החליט יאקוב אליאז' לבנות בנוסף לו את מקלט סטניץ (Stanič). הוא ממוקם 55 מטר מתחת לפסגת הטריגלב וקרוי על שם ולנטין סטניץ, מי שמדד את גובהו של הטריגלב לראשונה. המגדל הוא בגודל 2.4x2x2 מטר, ויש בו מקום ל-8 אנשים בישיבה או ל-16 איש בעמידה. במקור כלל גם דלת מעץ, קופה, שולחן וכיסא. חשיבותו פחתה לאחר בניית ביתן קרדריקה ב-1896.
אתרים בעלי עניין > קרחון טריגלב

קרחון טריגלב (Triglavski ledenik) ממוקם מתחת לפסגה באזור הקרסטי "רמת טריגלב" (Triglavski podi), הנמצא בצדו הצפון-מזרחי של ההר. בסוף המאה ה-19 שטחו היה 400 דונם, אך עד 1946 התכווץ הקרחון עד לשטח של 150 דונם, ובשנת 1992 לאחר היצרות נוספת התפרק לשני חלקים. כיום שטחו רק 10-30 דונם, תלוי בעונה.
חשיבות תרבותית > אגדות עממיות

באזור הטריגלב מתרחשת עלילת האגדה הסלובנית העתיקה על אודות צייד התר אחר אוצר שנשמר בידי יעל מכושף, מסוג צפיר האלפים, בשם זלטורוג.
חשיבות תרבותית > באמנות

הציור המתועד הראשון של הטריגלב מצוי על כריכת הספר Oryctographia Carniolica מאת בלסזר הקוט (Belsazar Hacquet), שפורסם לראשונה בלייפציג ב-1778. זוהי חריטת נחושת מאת ק. קונטי משנת 1778, שנחרטה לפי איור של פרנץ חאוור ברגה. בהמשך צויר הטריגלב על ידי ציירים נוספים, ובהם אנטון קרינגר (1829-1870) מליובליאנה, מרקו פרנהרט (1824-1871) מקלגנפורט, ולנטין הודניק (1896-1935), אדו דרזז' (1904-1980) מליובליאנה ולאחרונה בידי מרז'ן זלטל (נולד ב-1945) מליובליאנה.
עם היצירות המוזיקליות הקשורות לטריגלב, נמנית הפואמה הידועה "או, טריגלב, ביתי" (Oj, Triglav, moj dom). היא נכתבה בשנת 1894 בידי הכומר והמשורר מטיז'ה זמליץ' והפכה במהרה לשיר פופולרי ביותר בקרב מטפסי ההרים הסלובנים. בשנת 2007 הוכרז הבית הראשון של הפואמה, מלווה בלחן מאת יאקוב אליאז', כהמנון הרשמי של אגודת טיפוס ההרים הסלובנית. גרסה אינסטרומנטלית של הפואמה, שנכתבה בידי בוז'אן אדאמיץ', מהווה את אות הפתיחה והסיום של שידורי תחרויות קפיצת הסקי השנתיות מפלניקה.
הסרט הראשון באורך מלא בשפה הסלובנית, שצולם בשנת 1931 בבימויו של ג'נקו רבניק (Janko Ravnik), נקרא "בממלכת זהוב הקרן" (V kraljestvu Zlatoroga), והוא מתמקד בקבוצת סטודנטים שמעפילה לפסגת הטריגלב. הסרט השני באורך מלא בשפה הסלובנית, שצולם שנה לאחר מכן, נקרא "מדרונות הר הטריגלב" (Triglavske strmine). הסרט, בבימויו של פרדו דאלק (Ferdo Dalek), הוא סרט רומנטי, שכולל סצנת חתונה על פסגת הטריגלב.
מאז 1968 מהווה הטריגלב נושא מרכזי באמנות האוונגרדית של סלובניה. הדוגמה הראשונה לכך היא המיצג של קבוצת האמנים OHO, שנקרא "הר טריגלב", שהוצג בכיכר הקונגרס בליובליאנה בדצמבר 1968. ב-2004 הציגה קבוצת האמנים IRWIN סדרת ציורים בשם Like to Like/ Mount Triglav. ב-2007 הוצג על פסגת הטריגלב מיצג אמנותי בשם "הר טריגלב על הר טריגלב", על ידי קבוצה של שלושה אמנים ששינו את שמם ליאנז יאנשה, על שם ראש ממשלת סלובניה דאז: במאי, אמן חזותי ואמן מיצג.
חשיבות תרבותית > סמל לאומי

ציור של הר הטריגלב, בצורתו האופיינית, מופיע כאלמנט מרכזי בסמל סלובניה, שמוצג בעצמו בדגל סלובניה. בעבר, הוצג אותו ציור על סמל הרפובליקה הסוציאליסטית של סלובניה (1943-1991). ב-26 ביוני 1991, ליל הכרזת העצמאות של סלובניה מיוגוסלביה, נתלה הדגל הסלובני על פסגת הטריגלב.
הכובע בעל שלוש ה"שיניים" של הפרטיזנים הסלובנים במלחמת העולם השנייה ידוע בשם "כומתת טריגלב". על אף שמו, עיצוב הכומתה אינו מחקה את צורת הטריגלב, אלא מקורו בכומתת החיילים הרפובליקנים במלחמת האזרחים בספרד. מטבע 50 אירו-סנט הסלובני כולל תבליט של צורת ההר.
אליפות וימבלדון 1960

| --- | --- |
 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  20 ביוני 1960 – 2 ביולי 1960 (13 ימים) 
 מספר תחרות:  74 
 עיר מארחת:  אצטדיוני הטניס בווימבלדון 
 זוכה:  גברים:ניל פרייזר (אוסטרליה) נשים:מריה בואנו (ברזיל) זוגות גברים:רפאל אוסונה (מקסיקו)/דניס רלסטון (אוסטרליה) זוגות נשים:מריה בואנו (ברזיל)/דרלין הארד (ארצות הברית) זוגות מעורבים: רוד לייבר (אוסטרליה)/דרלין הארד (ארצות הברית)
 
 → אליפות וימבלדון 1959 אליפות וימבלדון 1961 ← 
 
אליפות וימבלדון 1960 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-20 ביוני והסתיימה ב-2 ביולי. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים, זוגות נשים וזוגות מעורבים.
התחרות > תחרות הגברים

בתחרות זו השתתפו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. מנצח תחרות 1959 אלקס אולמדו (ארצות הברית) לא השתתף בתחרות. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
ניל פרייזר (אוסטרליה אוסטרליה), ניצח בתחרות
בארי מקיי (ארצות הברית ארצות הברית), הודח ברבע הגמר
רוד לייבר (אוסטרליה אוסטרליה), הפסיד במשחק הגמר
לואיס איילה (צ'ילה צ'ילה), הודח ברבע הגמר
ניקולה פייטרנג'לי (איטליה איטליה), הודח בחצי הגמר
רוי אמרסון (אוסטרליה אוסטרליה), הודח ברבע הגמר
רמנתן קרישנן (הודו הודו), הודח בחצי הגמר
באטץ' בוכהולץ (ארצות הברית ארצות הברית), הודח ברבע הגמר
במשחק הגמר, ניל פרייזר מאוסטרליה נפגש עם רוד לייבר גם הוא מאוסטרליה וניצח אותו ב-4 מערכות. באותה שנה הוא ניצח גם באליפות אוסטרליה הפתוחה ואליפות ארצות הברית הפתוחה ובכך זכה ב-3 ניצחונות גראנד סלאם בתחרויות הגברים במהלך שנת 1960.
התחרות > תחרות הנשים

בתחרות הנשים השתתפו 96 טניסאיות שחולקו ל-8 בתים. 8 טניסאיות זכו לדירוג:
מריה בואנו (ברזיל ברזיל), מנצחת תחרות 1959, ניצחה בתחרות
דרלין הארד (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה ברבע הגמר
כריסטין טרומן גיינס (בריטניה בריטניה), הודחה בחצי הגמר
אן היידון ג'ונס (בריטניה בריטניה), הודחה בחצי הגמר
אנג'לה מורטימר (בריטניה בריטניה), הודחה ברבע הגמר
ז'וז'ה קרמצ'י (הונגריה הונגריה), הודחה בסיבוב השני
ג'יין אוניל (אוסטרליה אוסטרליה), הפסיקה תחרות בסיבוב הראשון עקב פציעה
סנדרה פרייס (דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה), הפסידה במשחק הגמר
במשחק הגמר מריה בואנו מברזיל ניצחה בשתי מערכות את סנדרה פרייס מדרום אפריקה.
התחרות > תחרות זוגות גברים

בתחרות השתתפו 64 זוגות. 4 זוגות דורגו:
ניל פרייזר ורוי אמרסון (אוסטרליה אוסטרליה), מנצחי תחרות 1959, הודחו ברבע הגמר
רוד לייבר ובוב מארק (אוסטרליה אוסטרליה), הודחו בחצי הגמר
חוסה-לואיס ארייה ואנדרס חימנו (ספרד ספרד), הודחו בסיבוב הראשון
ניקולה פייטרנג'לי ואורלנדו סירולה (איטליה איטליה), הודחו בסיבוב השני
במשחק הגמר רפאל אוסונה (מקסיקו) ודניס רלסטון מארצות הברית שלא היו מדורגים שיחקו נגד הזוג הבריטי מיקי דייביס ובובי וילסון שגם הם לא היו מדורגים וניצחו אותם ב-3 מערכות.
התחרות > תחרות זוגות נשים

בתחרות השתתפו 48 זוגות. מזוג מנצחי תחרות 1959 רק מריה בואנו מברזיל השתתפה בתחרות וניצחה עם פרטנר חדש. 4 זוגות קיבלו דירוג:
מריה בואנו (ברזיל ברזיל) ודרלין הארד (ארצות הברית ארצות הברית), ניצחו בתחרות
יולנדה רמירס (מקסיקו מקסיקו) ומרגרט היילי (אוסטרליה אוסטרליה), הודחו ברבע הגמר
קארן סאסמן וג'אנט הופס (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו ברבע הגמר
סנדרה ריינולדס ורנה שורמן (דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה), הפסידו במשחק הגמר
במשחק הגמר מריה בואנו (ברזיל) ודרלין הארד (ארצות הברית) ניצחו את סנדרה ריינולדס ורנה שומן (דרום אפריקה) בשתי מערכות. באותה שנה הזוג ניצח גם באליפות ארצות הברית הפתוחה ואליפות צרפת הפתוחה. מריה בואנו ניצחה באליפות אוסטרליה הפתוחה (עם בת זוג אחר) ובכך היא זכתה ב-4 פרסי גראנד סלאם בתחריות זוגות נשים במהלך שנת 1960.
התחרות > תחרות זוגות מעורבים

בתחרות השתתפו 80 זוגות. 4 זוגות קיבלו דירוג:
רוד לייבר (אוסטרליה אוסטרליה) ודרלין הארד (ארצות הברית ארצות הברית), מנצחי תחרות 1959, ניצחו בתחרות
בוב האו (אוסטרליה אוסטרליה) ומריה בואנו (ברזיל ברזיל), הפסידו במשחק הגמר
רוי אמרסון (אוסטרליה אוסטרליה) ואן היידון (בריטניה בריטניה), הודחו בסיבוב השלישי
בוב יואיט וג'יין אוניל (אוסטרליה אוסטרליה), הודחו בסיבוב הרביעי
במשחק הגמר רוד לייבר (אוסטרליה) ודרלין הארד (ארצות הברית) נפגשו עם בובי האו (אוסטרליה) ומריה בואנו (ברזיל) וניצחו אותם ב-3 מערכות.
ניל פרייזר, מנצח התחרות
מריה בואנו - מנצחת התחרות
סטפן אדברג

סטפן אדברג (שוודית: Stefan Edberg; נולד ב-19 בינואר 1966) הוא טניסאי שוודי שדורג במקום הראשון בעולם ביחידים ובזוגות. אדברג, שזכה בשישה תוארי גרנד סלאם ליחידים ושלושה לזוגות, נודע בחבטות היעף המצוינות שלו, באמצעותן הפך לאחד מהטניסאים הטובים ביותר אי פעם בסגנון "הגש ורוץ לרשת" (serve and volley). כמו כן נודע בנועם הליכותיו וכשגריר של הספורט הלבן.
קריירה

סטפן אדברג עלה על במת הטניס העולמי בגיל 17, כאשר הצליח לזכות בכל ארבעת טורנירי הגרנד סלאם לנוער של שנת 1983. אדברג הוא השחקן היחיד בהיסטוריה שהשיג זאת. באחד ממשחקיו באליפות ארצות הברית הפתוחה לנוער של אותה שנה פגע כדור שהגיש אדברג במפשעתו של שופט הקו ריצ'רד ורטהיים וגרם למותו, לאחר שזה התמוטט מעצמת המכה וראשו נחבט בכיסאו תוך כדי הנפילה לאחור.
שנת 1983 הייתה גם השנה בו הצטרף אדברג לסבב המקצועני וזכה בטורניר המקצועני הראשון שלו לזוגות בבזל. שנה לאחר מכן במילאנו זכה לראשונה בתואר מקצועני ליחידים.
משחק ההגשה והיעף של אדברג התאים במיוחד למשטחי דשא. אין פלא, אם כן, שתואר הגרנד סלאם הראשון שלו הגיע באליפות אוסטרליה הפתוחה ב-1985, לאחר שניצח בגמר את בן ארצו מאטס וילנדר. שנתיים לאחר מכן חזר על ההישג לאחר ניצחון בחמש מערכות על פאט קאש בגמר האליפות; הייתה זו השנה האחרונה בה נערכו משחקי האליפות על דשא. בשנת 1987 זכה אדברג בצוותא עם שוודי נוסף, אנדרס יאריד, בשני תוארי גרנד סלאם לזוגות: האליפויות הפתוחות של אוסטרליה ושל ארצות הברית.
ב-1988 הגיע אדברג לראשון מבין שלושה משחקי גמר רצופים נגד יריבו הגדול בוריס בקר באליפות וימבלדון. אדברג ניצח בראשון ובשלישי מביניהם, כשבאמצע גבר עליו בקר בשלוש מערכות ב-1989. הגמר של 1990 הוכרע במערכה חמישית ונחשב לטוב מבין משחקיהם.
כחודש לאחר הזכייה בווימבלדון 1990 הביאה זכייה נוספת, בטורניר סינסינטי בארצות הברית את אדברג למקום הראשון בעולם ליחידים. הוא שמר על מקומו בצמרת ביתרת השנה כמו גם בשבועות רבים ב-1991 ו-1992. בשתי השנים הללו זכה ברציפות באליפות הפתוחה של ארצות הברית, לאחר שניצח במשחקי הגמר העוקבים את ג'ים קורייר ופיט סמפראס האמריקאים.
מסכת זכיותיו בטורנירי גרנד סלאם הסתיימה ב-1996, עת זכה יחד עם פטר קורדה באליפות אוסטרליה הפתוחה לזוגות. בדומה לסמפראס אחריו, לא הצליח אדברג לזכות באליפות צרפת הפתוחה הנערכת על מגרשי חימר, שלא היטיבו עם משחקו. עם זאת היה אדברג קרוב לזכייה בצרפת ב-1989, כאשר הפסיד בגמר בחמש מערכות למייקל צ'אנג בן ה-17. בסוף 1996 הודיע על פרישתו מהסבב המקצועני.
במהלך הקריירה המקצוענית שלו, שנמשכה כשלוש עשרה שנים, זכה אדברג ב-42 תארים ליחידים ו-18 תארים לזוגות. 54 ההופעות הרצופות שערך בטורנירי גרנד סלאם מהוות שיא עולמי. במשך 72 שבועות עמד בראש הדירוג העולמי ליחידים. סך הפרסים שזכה בהם בסבב עמד על למעלה מ-20 מיליון דולר.
חמש פעמים העניק לו ה-ATP את פרס הספורטיביות של הסבב (1988-1990, 1992 ו-1995) ועם פרישתו שונה שמו של הפרס עצמו לפרס סטפן אדברג. ב-2004 נכנס להיכל התהילה הבינלאומי של הטניס.
גביע דייוויס

אדברג היה שותף לשבע הופעות של נבחרת שוודיה החזקה בגמר גביע דייוויס. ארבע פעמים, ב-1984, 1985, 1987 ו־1994 אף זכה עם נבחרתו בתואר. בסך הכול שיחק 70 משחקים במסגרת זו וניצח 47 (67%).
המשחקים האולימפיים

אדברג השתתף לראשונה במשחקים האולימפיים ב-אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) ואף סיים במקום הראשון. אולם הופעה זו לא זיכתה אותו במדליית זהב אולימפית משום שטניס היה אז ספורט ראווה בלבד במשחקים. ארבע שנים לאחר מכן, באולימפיאדת סיאול (1988) כבר היה טניס ספורט אולימפי לכל דבר ואדברג הוסיף לארון הגביעים שלו שתי מדליות ארד אולימפיות, בזוגות וביחידים. באולימפיאדת ברצלונה (1992) כשל בסיבוב הראשון בשתי התחרויות גם יחד.
סיכום הופעותיו במשחקי גמר של טורנירי גרנד סלאם > יחידים (זכיות בזהב)

| שנה | טורניר | יריב בגמר | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1985 | אוסטרליה | מאטס וילנדר | 6-3, 6-3, 6-4 |
| 1987 | אוסטרליה | פאט קאש | 6-3, 5-7, 3-6, 6-4, 6-3 |
| 1988 | וימבלדון | בוריס בקר | 6-2, 6-4, 7-6, 4-6 |
| 1989 | צרפת | מייקל צ'אנג | 6-2, 6-4, 4-6, 3-6, 6-1 |
| 1989 | וימבלדון | בוריס בקר | 6-4, 7-6, 6-0 |
| 1990 | אוסטרליה | איוון לנדל | 5-2, 7-6, 4-6 (אדברג פרש) |
| 1990 | וימבלדון | בוריס בקר | 6-4, 3-6, 3-6, 6-2, 6-2 |
| 1991 | ארצות הברית | ג'ים קורייר | 6-0, 6-4, 6-2 |
| 1992 | אוסטרליה | ג'ים קורייר | 6-2, 6-4, 3-6, 6-3 |
| 1992 | ארצות הברית | פיט סמפראס | 6-2, 7-6, 6-4, 3-6 |
| 1993 | אוסטרליה | ג'ים קורייר | 7-5, 2-6, 6-1, 6-2 |
סיכום הופעותיו במשחקי גמר של טורנירי גרנד סלאם > זוגות (זכיות בזהב)

| שנה | טורניר | יריב בגמר | תוצאה |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1984 | ארצות הברית | אנדרס יאריד | ג'ון פיצג'רלד / תומאס סמיד | 6-3, 6-3, 7-6 |
| 1986 | צרפת | אנדרס יאריד | ג'ון פיצג'רלד / תומאס סמיד | 14-12, 6-7, 6-3, 4-6, 6-3 |
| 1987 | אוסטרליה | אנדרס יאריד | פיטר דוהאן / לורי וורדר | 7-6, 6-4, 6-4 |
| 1987 | ארצות הברית | אנדרס יאריד | קן פלאק / רוברט סגוסו | 7-6, 5-7, 4-6, 6-2, 7-6 |
| 1996 | אוסטרליה | פטר קורדה | סבסטיאן לרו / אלכס אובריאן | 6-1, 4-6, 7-5, 7-5 |
כוהל

אתנול, מצוי בכל המשקאות המשכרים
כהלים (כּהלים; לעיתים אלכוהולים, Alcohols) הם קבוצה של תרכובות אורגניות המכילות קבוצת הידרוקסיל. הקבוצה מונה אלפי תרכובות שונות.
הכוהל הידוע ביותר הוא אתנול, שמצוי בכל המשקאות החריפים, ומקנה להם את השפעתם הפיזיולוגית על גוף האדם. הדומיננטיות הרבה של האתנול בקרב משפחת הכהלים, וכן ההשפעה הרבה של המשקאות החריפים על התרבות האנושית, הביאו לכך שבשפת היום-יום מכונה האתנול כוהל או אלכוהול, כמייצג הראשי של המשפחה כולה. בעבר היה שמו הכימי של האתנול כוהל אתילי או אתיל אלכוהול.
מקור המילה אלכוהול, לפי השערות רבות[דרוש מקור: אילו השערות?], הוא במילה העברית כחל (אבקה המשמשת לאיפור או כתרופה לעיניים); משם התגלגלה לערבית בשם אלכחל, שפירושו "אבקה טחונה" או "תמצית"; בעקבות ההשפעה הערבית על אירופה התגלגלה המילה הערבית לשם. סברה נוספת היא, שכשהמוסלמים ראו את הנוצרים השיכורים הם כינו אותם ״אלכוּחוּל״
(״מאופרים״ בגלל מראה עיניו של השיכור). ומשם נגזרה לעברית המילה ״כוהל״ כמשקה משכר.