stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חבורת תריג
היסטוריה

החל מדצמבר 2015 (טבת תשע"ו), מדי חודש יוצא לאור דיסק ועלילון ובו המשך העלילה. הדיסק והמגזין נשלחים למנויים, וכן ניתן לרוכשם בחנויות הספרים.
בשנת 2018 נערכה בשיתוף עם בנק הפועלים תחרות סיפורים קצרים שיתווספו לסדרה. ובשנת 2019 הפיקו חבורת תריג תקליטור בשם הבלנבים, בשיתוף עם תאגיד המיחזור אל"ה.
בשנת 2020 (תש"פ), עם התפרצות נגיף הקורונה, הפיקה חבורת תריג חוברת הדרכה בענייני הקורונה מותאמת בעיקר לילדים חרדים בשיתוף עם משרד הבריאות.
עד שנת תשפ"ד (2024) יצאו לאור 19 עונות, כש-10 מהן יצאו לאור בהמשך כספרים. בנוסף יצאו לאור עשרה ספרי קומיקס ובהם עלילות קצרות, וכן עשרה משחקי קופסה.
בשנת 2018 יצא לאור תקליטור שחולק בחינם לתושבי ירושלים לרגל חמישים שנה לאיחוד העיר.
החל מהעונה השישית (קיץ תשע"ח - 2017) החל להופיע מגזין להורים, בצירוף תקליטור, המכיל מאמרים בענייני חינוך, נפש הילד ועוד. המגזין הופיע עד לשנת 2022.
מדי שנה, החל משנת 2019 - תשע"ט נערכים בימי בין הזמנים, מופעים בנושא החבורה בבנייני האומה. את המופעים מפיק דוד פדידה, מביים קלוד דדיה, ומשתתפים בו שחקנים רבים כגון גיל קפטן, יהודה שוקרון, אלעד כהן, פז פרל, עמרי רוטברד, בר לוי, אייל וולקוביץ', לירן קנטרוביץ' ועוד. עד כה התקיימו חמישה מופעים.
בשנת 2020 פורסם מדור במגוון מקומונים ברחבי ישראל ושמו "תריג בריבוע".
בתקופת "בין הזמנים" בשנת 2020 - עקב מגבלות הקורונה, נערך "קעמפ תריג", תשדיר שהוגש על ידי ילדי החבורה בשיתוף דמויות הדגל שלה בטלפון ייעודי במשך שלושה שבועות. בקעמפ השתתפו למעלה מ-117,600 משפחות.
בשנת תשפ"ב השיקו חבורת תריג את המגזין המחודש בשם "תריגניק".
בכסלו תשפ"ה יצא אלבום המדבקות התשיעי במספר.
הדמויות > ילדי החבורה

תנחום: מנהיג החבורה. יודע לקבל החלטות נכונות כשצריך.
רובי: מדען החבורה. מפתח המצאות כמו גלאי חללים, משקפיים מיוחדים, דוחה קרישים, סונר דגים ועוד.
ישראל: ההרפתקן של החבורה וגם האכלן שלה. אוהב מאוד את המאכלים של סבתא אזולאי ומאוד אוהב לפתור תעלומות חדשות.
גדי: הוא למדן החבורה, מכנים אותו בסשמ"ט - בור סוד שאינו מאבד טיפה. גדי הוא גם החששן של החבורה ומעדיף להימנע מלהיקלע להרפתקאות מסעירות.
מוצרים שונים

114 חוברות ודיסקים בודדים (יוצא לאור מדי חודש)
16 מארזי חוברות לפי עונות
16 עונות בדיסק און קי
16 עונות כנגן MP3 ייעודי
16 עונות בכרטיסי זיכרון
מוצרים שונים > תקליטורים "מיוחדים"

"חבורת תריג ותרופת הפלא" - בשיתוף כללית.
"חבורת תריג בסמטאות ירושלים" - בשיתוף עיריית ירושלים.
"חבורת תריג והבלנבים" - בשיתוף תאגיד המחזור.
"חבורת תריג בבין הזמנים" - דיסק המכיל את תוכן המופע שהתקיים בשנת תשע"ט בבנייני האומה.
חבורת תריג בתעלומת אלבום המשימות 6.
"די תריג גרופע" עונה מיוחדת שיצאה לאור ביידיש.
מוצרים שונים > חוברות תריגניק

עד כה יצאו 114 חוברות (מעודכן לחודש שבט תשפ"ה)
מוצרים שונים > ספרי קריאה, המכילים תמלול של העונות

חבורת תריג 1 - בתעלומת הפנס
חבורת תריג 2 - בתעלומת הקמע
חבורת תריג 3 - בתעלומת האי
חבורת תריג 4 - בתעלומת בבל
חבורת תריג 5 - בתעלומת אסיר 412
חבורת תריג 6 - בתעלומת אפוד הבד
חבורת תריג 7 - בתעלומת מרוקו
חבורת תריג 8 - בתעלומת החלל
חבורת תריג 9 - בתעלומת הזהב
חבורת תריג 10 - בתעלומת הפתיליה
מוצרים שונים > קומיקס

חבורת תריג וכינורו של קרונבך
חבורת תריג וקוד ונציה
חבורת תריג והעכבישים השחורים
חבורת תריג והסוכן וודקה
חבורת תריג והסליק המסתורי
דינה רינה עלילות הביסקוויט והבובקה
חבורת תריג והדאון מלבנון
חבורת תריג ולוחמי המחתרת
חבורת תריג ומבול האש
דינה רינה עלילות הצפרדע וצעיף המשי
חבורת תריג והמרדף התת-ימי
חבורת תריג והסוד המשולש
שולם ומשולם - מעורב ירושלמי
חבורת תריג והחות התימני
מוצרים שונים > באנגלית

"Team Taryag 1 - The Fire-X Flashlight Mystery"
"Team Taryag 2 - The Mystery of The Missing Amulet"
מוצרים שונים > משחקי קופסה

"נעלמים בשכונה של תריג"
"מסתורין בבוטקה" (פאזל)
"המרוץ אל הבוטקה"
"בעקבות הזמן"
"פאזל דינה רינה"
"זריזאות זה שם המשחק"
"ביום ובלילה" (פאזל)
"תריגאון"
"התעלומה"
"משו-שש"
"המעבדה של רובי"
בכדור סל
במטוס
בכדור עף
בכדור רגל
ברכב
מוצרים נוספים > ספרים שונים

הגדה של פסח חבורת תריג.
מוצרים נוספים > דינה ורינה

האחיות התאומות של רובי - אחד הילדים של החבורה. תחת השם 'דינה-רינה' יצאו משחק פאזל ושלושה ספרי קומיקס. בנוסף יצאו מארזי עטיפות למחברות, עטיפות ספרים מארז ו־12 עפרונות. ובקבוק, שעונים, חולצות ועוד
חטיבת אפרים

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 סוג:  חטיבה מרחבית
 בסיס האם:  מחנה קדום
 אירועים ותאריכים
 מלחמות:  האינתיפאדה הראשונה  האינתיפאדה השנייה  מבצע חומת מגן  מבצע שובו אחים
 פיקוד
 יחידת אם:  אוגדת אזור יהודה ושומרון אוגדת אזור יהודה ושומרון
 יחידות בת:  גדוד 49 "פנתר"  גדוד 8211 (מילואים)  גדנ״ט 9213 (מילואים)  גדס"ר 9221 (מילואים)  גדוד הגמ"ר 8881 (מילואים)
 דרגת המפקד:    אלוף-משנה
 מפקד נוכחי:  נתנאל שמכה
 מפקדים:  מפקדי החטיבה
חטיבת אפרים היא חטיבה מרחבית (חטמ"ר) של צה"ל האחראית בין היתר על העיר הפלסטינית קלקיליה ותפקידה להשליט חוק וסדר בגזרתה ולמנוע פח"ע.
מפקדה

מפקדת החטיבה (המפח"ט) ממוקמת במחנה קדום, הצמוד ליישוב קדומים. בעבר שכן במחנה זה בה"ד 13, בסיס ההכשרה של חיל המשטרה הצבאית.
ייעוד ומבנה

חטיבת אפרים אחראית לשתי ערים פלסטיניות: קלקיליה, הנמצאת בקצה הצפון-מערבי של גזרת החטיבה, והעיר סלפית שנמצאת בקצה הדרום-מזרחי. גזרת החטיבה משתרעת על שטח נרחב ומגיעה משכם וצומת תפוח במזרח ועד ראש העין במערב, ומקדומים וכביש 55 בצפון ועד מודיעין עילית ומעבר חשמונאים בדרום.
הגזרה כוללת בתוכה:
יישובים ישראליים - גזרת החטיבה הייתה המרכז לתחילת ההתיישבות היהודי בשומרון (מפעל ההתנחלויות) לכן יש בה יישובים יהודים רבים. עירייה אחת, באריאל, שתי מועצות אזוריות ושש מועצות מקומיות:
לאורך כביש 55 (ממערב למזרח) צופים, מעלה שומרון, גינות שומרון, קרני שומרון, רמת גלעד, מצפה צבאים, עמנואל, קדומים וחוות גלעד.
לאורך כביש 5, כביש חוצה שומרון (ממערב למזרח) - אורנית, שער השומרון, אלקנה, ברקן, קריית נטפים, נופים, יקיר, חוות יאיר, רבבה ואריאל.
לאורך כביש 446 (מצפון לדרום) - ברוכין, עלי זהב, לשם, פדואל, בית אריה-עופרים, ניל"י ונעלה.
גוש טלמונים - נווה צוף, נחליאל, כרם רעים, זית רענן, נריה, חרשה, טלמון ודולב.
יישובים פלסטינים - למעלה ממאה כפרים ושלוש ערים: במזרח את העיר סלפית הסמוכה לאריאל וגוש ערורה שסביבה; בצפון, ממזרח לקלקיליה את עזון, ג'ינסאפוט וכפר קדום עד מבואות העיר שכם; בדרום אזור הכפרים ביתילו ושוקבא עד דיר קדיס ומעבר חשמונאים, במרכז הגזרה ראפאת, מסחה ועזון עטמה.
נקודות מיקוד ביטחוניות:
גדר ההפרדה - החטיבה אחראית לקטע ארוך מאוד של גדר ההפרדה. בנוסף, קיימת רגישות רבה הן בשל הקרבה של גזרת החטיבה לגוש דן ומרכז הארץ והן בשל הקרבה של הגדר אל כביש 6.
מעברים ביטחוניים - ארבעה מעברים לרכב: "מעבר אייל" ליד קיבוץ אייל, "מעבר אורנית" על הכביש המהיר 5, "מעבר רנטיס" ליד צומת כ"ח והעיר אלעד, ו"מעבר חשמונאים" ליד העיר מודיעין עילית; למעלה מעשרים "מעברים חקלאיים", שערים קטנים בגדר ההפרדה שנפתחים על-פי דרישה לזמן קצוב כדי לאפשר לחקלאים פלסטינים לעבד את אדמותיהם שבמרחב התפר בסמוך לגדר; פשפשים וקטעים שבהם הגדר פתוחה ומאפשרים מעבר פלסטינים בשטחיהם שבתוך הקו הירוק.
מבנה החטיבה

במפקדת החטמ"ר פלוגת תקשוב (פלחי"ק) - ועוד 8 אגפים: הגנה מרחבית (הגמ"ר), מודיעין, רפואה, שלישות, הנדסה שכוללת גם מחלקת צמ"ה מפלוגת צמה איו"ש, לוגיסטיקה, חימוש, משטרה צבאית (מתקן המעצר לעצורים ביטחוניים), וכן יחידת האג"ם. בנוסף, תחת החטיבה פועל גדוד פנתר (גדוד 49) של חיל הגנת הגבולות במשימת הגנת מרחב התפר.
מפקדי החטיבה

| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| גבי אביב | 1988–1989 |  |
| בצלאל טרייבר | 1989–1990 | לימים סמנכ"ל משרד ביטחון וראש רח"ל |
| יחיאל גוזל | 1990–1991 | לימים ראש מטה פיקוד הדרום |
| אילן הררי | 1991–1993 | לימים מבקר הפנים של צה"ל וחבר בפורום מטכ"ל, בעבר שימש קצין חינוך ראשי |
| מוטי יוגב | 1993–1994 | לימים חבר הכנסת, בתפקידו האחרון שימש כראש מטה אוגדת עזה |
| גדי איזנקוט | 1994–1996 | לימים הרמטכ"ל ה-21 |
| צביקה אמדור | 1996 | לימים מפקד מג"ל |
| יריב קריגר | 1996–1998 |  |
| שמעון דניאל | 1998–1999 | לימים קצין הנדסה ראשי |
| איתן אברהם | 1999–2001 |  |
| דוד מנחם | 2001–2003 | לימים ראש המנהל האזרחי ביהודה ושומרון |
| תמיר היימן | 2003–2005 | לימים מפקד המכללות הצבאיות, מפקד הגיס הצפוני, וראש אמ"ן |
| אהרון חליוה | 2005–2007 | לימים ראש אמ"ץ |
| ערן ניב | 2007–2009 | לימים ראש אגף התקשוב וההגנה בסב"ר |
| אבי גיל | 2009–2011 | לימים המזכיר הצבאי של ראש הממשלה |
| רן כהנא | 2011–2013 |  |
| גיא ברגר | 2013–2015 |  |
| רועי שטרית | 2015–2017 | לימים ראש מטה פיקוד המרכז |
| עידן כץ | 2017–2019 |  |
| יפתח נורקין | 2019–2021 | לימים מפקד חטיבה 7 ומפקד עוצבת המפץ |
| מורדי וייס | אוגוסט 2021–יולי 2023 |  |
| נתנאל שמכה | 19 ביולי 2023– | מפקד החטיבה הנוכחי |
הערות שוליים

↑  ירון קלנר, סוף עצוב: הילדה אדל ביטון נפטרה, באתר ynet, 17 בפברואר 2015
↑  איתי בלומנטל, רועי ינובסקי ויואב זיתון, פיגוע בשומרון: בת 11 נפגעה קשה מבקבוק תבערה, באתר ynet, 25 בדצמבר 2014
↑   ירדן מושליון, הכירו את הגדוד החדש בחיל הגנת הגבולות - "פנתר", באתר צה"ל, 30 בנובמבר 2022
↑  נדב שרגאי, מפקד חטיבה לשעבר התלונן על אלימות המשטרה, באתר הארץ, 20 בפברואר 2006
↑  קורות חייו של הרמטכ"ל אתר צה"ל 12 בפברואר 2015
↑  שלושת המח"טים: הטרור הוא על בסיס התארגנויות מקומיות, באתר ערוץ 7, 1 במרץ 2001.
↑  אפרת וייס, "מפקד חטיבת אפריים דן עם מקבילו הפלסטיני על העברת השליטה בטול כרם", באתר ynet, 20 בפברואר 2005
↑  עמוס הראל, אחרי הפינוי - סבב מינויים בצה"ל, באתר הארץ, 5 בספטמבר 2005
↑  עמוס הראל, קוצרה כהונת מח"ט שתיפקד באופן לקוי במלחמה, באתר הארץ, 25 בינואר 2007
↑  יונתן אוריך ורוני אפרת, מפקד חדש למרחב אפרים: סא"ל אבי גיל, אתר צה"ל, 23 בנובמבר 2009
↑  אמיר בוחבוט‏, איך השפיע צוק איתן על הגדה?, באתר וואלה, 16 בינואר 2015
↑   מח"ט חדש לחטיבה המרחבית "אפרים", באתר צה"ל, 16 באוגוסט 2017
↑  ישי אלמקייס, ‏"זכות גדולה": המח"ט הסרוג החליף את השריונר בחטיבת 'אפרים',  באתר כיפה, 11 באוגוסט 2021
| ישראל חטיבות מרחביות בצה"ל  |
| --- | --- | --- |
| פיקוד הצפון | עוצבת ברעם  • עוצבת הגולן  • עוצבת חירם  • חטיבת ההרים  |  |
| פיקוד המרכז | חטיבת הבקעה  • חטיבת עציון  • חטיבת מנשה  • חטיבת אפרים  • חטיבת שומרון  • חטיבת בנימין  • חטיבת יהודה  |  |
| פיקוד הדרום | חטיבת יואב  • חטיבת פארן  • חטיבת הגפן  • חטיבת קטיף  |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282953105171 
טקס חילופי פיקוד החטיבה - עידן כץ מחליף את רועי שטרית. מימין עידן כץ, ליאור כרמלי ורועי שטרית, אוגוסט 2017
חיים מולכו

| --- | --- |

חיים מולכו נואם
 לידה:  1927 פלובדיב, ממלכת בולגריה 
 פטירה:  31 באוקטובר 1992 (בגיל 65 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 מעסיק:  מועצה אזורית מרחבים, משרד החקלאות וביטחון המזון 
 
חיים מולכו (1927 – 31 באוקטובר 1992) היה מחלוצי ההתיישבות והחקלאות בנגב. מילא תפקידים ציבוריים רבים, בעיקר בתחום החקלאות. בין השאר כיהן כסמנכ"ל לייצור ופיתוח במשרד החקלאות וקצין פיתוח של משרד החקלאות באזור הנגב.
תולדות חייו

חיים מולכו נולד וגדל בפלובדיב בולגריה. עם סיום בית הספר התיכון, בשלהי מלחמת העולם השנייה (1944), עלה לארץ ברכבת שהובילה כ-2,500 ילדים לארץ ישראל, במסגרת עליית הנוער. עם הגיעו ארצה הצטרף לחברת הנוער בקבוצת גבע וכבר שם התבלט כדמות מרכזית. ב-1946 הצטרף לגרעין שעלה להתיישבות במסגרת 11 הנקודות בנגב ונמנה עם מייסדי קבוצת אורים. באורים גידל, יחד עם יפה אשתו, את ארבעת ילדיהם. בקיבוצו עבד מולכו בענפים שונים; בין השאר, בפלחה, בניהול מפעל המתכת "מכסף", כמנהל מפעל הטקסטיל "נועם אורים" וכמרכז המשק תוך שהתבלט בקיבוץ כמנהיג טבעי.
מולכו היה בוגר קורס ניהול וריכוז משק במדרשת רופין, ועבר השתלמויות וקורסים לניהול וארגון במסגרת המשק ולאחר מכן במסגרת משרד החקלאות. הוא התמצא מאוד בסוגיות משק וכלכלה והיה מומחה בנושאי חקלאות. עד ימיו האחרונים היה מולכו פעיל בעשייה ציונית חקלאית וכל דרכיו היו מכוונות אליה. במסגרת זו מילא תפקידי ציבור רבים.
בשנת 1992, בהיותו בן 65, נתגלה כי חלה בסרטן הלבלב ממנו נפטר לאחר כחודשיים. נקבר בבית העלמין בקיבוצו אורים.
פעילותו הציבורית

בין תפקידיו הציבוריים: מרכז הוועדה חקלאית במועצה האזורית מרחבים, מרכז ועדת הנגב, מרכז ועדת הבצורת, חבר מועצה אזורית מרחבים וחבר מועצה אזורית אשכול.
החל מ-1960 עבד במשרד החקלאות. במהלך שש שנים כיהן כקצין פיתוח לנגב והערבה, סגן מנהל אזור הנגב, מנהל אזור רחובות, דירקטור במפעלי ים המלח ודירקטור בדשנים וחומרים כימיים.
משנת 1974 ועד 1982 כיהן כסמנכ"ל לייצור ופיתוח במשרד החקלאות ובמסגרת זו היה יו"ר מועצת המנהלים של חברת מקורות, יו"ר מועצת הירקות, יו"ר מועצת הפירות, יו"ר מועצת גפן היין, יו"ר מועצת החלב, יו"ר הקרן לנזקי טבע ויו"ר מועצת הכותנה.
לא פעם הגיעו אליו משלחות שביקשו אותו לשמש כמנכ"ל משרד החקלאות. אולם מולכו סירב בטענה שתפקיד המנכ"ל הוא מינוי פוליטי, ואילו הוא לא יכול להיות בעל מינוי פוליטי כי הוא צריך לעזור לכלל החקלאים. מאוחר יותר כיהן כיו"ר מדרשת רופין ויו"ר קרן סם המבורג, דירקטור בחברת "הזרע" דירקטור באגרקסקו, דירקטור בתנובה, דירקטור ב"ברית הפיקוח" ודירקטור בחברת פר"י. לאחר סיום תפקידו במשרד החקלאות ועד מותו, שימש כראש האגף המשקי במרכז החקלאי.
מולכו היה הרוח החיה והאיש שדחף להקמתו של מפעל השפד"ן, שמטרתו ניצול מי הקולחים המטוהרים של גוש דן עבור החקלאות בצפון הנגב. לפרויקט השפד"ן הגיע מולכו לאחר שמונה מטעם משקי הנגב כמלווה מצד הקיבוצים. לאחר חודשיים הוא הפך המנהל בפועל של הפרויקט.
הנצחה

לאחר פטירתו של חיים מולכו הוקמה ב-1995 עמותה על שמו. העמותה שמה לה למטרה לפתח ולבסס את המחקר החקלאי בנגב ולהעמיק את הקשר בין חקלאי הנגב לבין מוסדות המחקר החקלאי.
במסגרת זו הוקם במרכז מחקר דרום (גילת) של מנהל המחקר החקלאי "מרכז מולכו" הפועל כתחנת למידע ופיתוח החקלאות בנגב. ב-1996 הוקם שם מרכז מידע ממוחשב המעניק לחקלאי הנגב אמצעי עזר יעיל לקבלת מידע מעודכן הקשור לחקלאות. המידע נגיש לכל חקלאי באמצעות האינטרנט.
בין היתר, העמותה גם מקדמת ומסייעת לסטודנטים, תושבי הנגב, הלומדים לימודים הקשורים לחקלאות, ומעניקה מדי שנה את "מלגת מולכו" בסך של כ־5,000 ש"ח עבור מסטרנטים ודוקטורנטים ו-2,500 ₪ עבור סטודנטים הלומדים לתואר ראשון.
ראו גם

יואל דה-מלאך
הערות שוליים

↑  מועצת הפירות דורשת להגדיל הסיוע הממשלתי, דבר, 13 בספטמבר 1974
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007291656205171  ISNI: 0000 0004 0217 9497  VIAF: 297854190   WorldCat (עם VIAF): 297854190 
שלט הכניסה למרכז המידע והמחקר החקלאי בגילת
ינישים

ינישי (הזיהוי לא ודאי) במאה ה-15
משפחת ינישים שווייצרית ב-1928
הינישים (בגרמנית: Jenische, בלוקסמבורגית: Jéinechen, באנגלית: Yenish, בצרפתית: Yéniche, ברומנית: Ienişi), המכונים גם גַבּוֹרים (Gabori) או צוענים לבנים הם קבוצה אתנית אירופאית של נוודים נוצרים החיים בארצות אירופאיות שונות.
הינישים נחשבים לצוענים ונבדלים מהם בגוון עורם הבהיר יותר. מוצא הינישים לא ידוע, אך משערים שהוא אירופאי. הינישים עצמם מייחסים את מוצאם לקלטים. בשפת הינישים יש גם מספר מילים לקוחות מעברית ומיידיש ובנוסף לכך, לבושם דומה ללבוש היהודים החרדים, יש קבוצה השומרת שבת כיום המנוחה ויש המגדלים זקנים ופאות, לכן היו שהעלו את ההשערה שמוצאם מהסוחרים היהודים הנוודים, אך השערה זו אינה זוכה לתמיכה רבה. ההיסטוריונים מעלים את האפשרויות שמוצא הינישים בעריקים שווייצרים ממלחמת שלושים השנים (1618-1648) או ממלחמת האיכרים הגרמנית (1524-1526).
לטענת כמה חוקרים, מקורם של עמים יינים אינו ברור, אך הוא יהיה קשור להתרבות הדרגתית במשך מאות שנים בין גרמנים קתוליים נודדים ועם יהודי אשכנז, ולאחר מכן שילובם של חברים מסוימים בקהילות הצועניות: אכן, לפי ירון מטראס מאוניברסיטת מנצ'סטר, הקהילה הינית שילבה, לאורך מאות קהילות של צוענים, קהילות של צוענים ועם קהילות כמו צוענים. מסיבה זו או אחרת, עזבו את הקהילות שלהם. השערה זו שותפה לרמי ולשינגר, המפרט כי בשל המלחמות השונות והמחסור הרב במזון, נאלצו יהודים ויינים לחיות באופן שולי על ידי עיסוק במקצועות שדרשו ניידות רבה וששני העמים הצליחו להתיישב ושפותיהם להתערבב. בהשערה זו, השפה הינית תבוא בעיקר מהתערובת של רוטוולש, שפת השוליים ממוצא גרמני, ויידיש ועברית, שפות היהודים האשכנזים, כאשר האוכלוסיות הגרמניות הנודדות העניות והשוליות קלטו, בעיקר באמצעות איגודים מעורבים, היהודים דחו אותם בדרכים, בעקבות הרדיפות שבוצעו בזמנו. לפי סנדרין שוורק מעלה גם את ההשערה שהייניים הם, לפחות עבור משפחות מסוימות, צאצאים של יהודים קריפטו אשכנזים
תפוצת הינישים

בגרמניה חיים כ-200,000 ינישים, בעיקר בדרום מערב וכ-29,000 ממשיכים בחיי הנוודות בעזרת קרונות הנגררים על ידי מכוניות. בשווייץ חיים כ-50,000 ינישים ורק כ-3,500 ממשיכים בחיי הנוודות. בשווייץ הם הוכרו כמיעוט לאומי. באוסטריה חיים כ-35,000 ומתוכם רק 10% ממשיכים בחיי נוודות. בהונגריה יש 60,000 ובבלארוס 11,000, אך במדינות אלה לא ידועה החלוקה בין הנוודים למי שהתיישבו ישיבת קבע. בבלגיה נספרו בשנת 1990 7000 נוודים. בצרפת, הולנד ולוקסמבורג מספרם אינו ידוע. ברומניה יש כ-800,000 צוענים, אך אין נתונים על גודל הקבוצות השונות.
הערות שוליים

↑  Yaron Matras, Jenisch, Language Contact Manchester
↑  Rémy Welschinger, Vanniers (Yeniches) d'Alsace, Nomades blonds du Ried, L'Harmattan, 2013
↑  Sandrine Szwarc, Le yéniche, une langue méconnue à l’histoire fascinante, L'Eclaireur, 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007530597105171  GND: 4109124-3  LCCN: sh2008007381
שיקוף (פסיכולוגיה)

ילד משקף את התנהגותה של סבתו
שיקוף היא טכניקת התערבות טיפולית שבאמצעותה מנסח המטפל את דבריו של המטופל ומציג בפניו את המשמעות הרגשית שהמטופל מביע. בטכניקת השיקוף מתקיים תהליך שבו המטפל מחזיר למטופל את דמותו. המטפל חוזר על תכניו שהעלה המטופל בנוסח אחר. כך המטפל מסייע למטופל לחדד את הרגשותיו ובנוסף מעביר למטופל את קבלתו והבנתו.
טכניקת הפרשנות – טרום השיקוף

אבי הפסיכואנליזה זיגמונד פרויד נהג לטפל במטופליו בעיקר בעזרת טכניקת הטיפול פרשנות: כלי מרכזי להתערבות טיפולית במסגרת טיפול פסיכודינמי, בו תגובת המטפל מאפשרת תובנה חדשה או חוויה חדשה אצל המטופל. לרוב, מעלה המטפל הצעות להסבר המשמעות הסמויה והלא-מודעת בתכנים ובהתנהגויות של המטופל, ובכך מקדם את התהליך הטיפולי דרך חלומות ואסוציאציות חופשיות. פרויד האמין כי האדם מונע מדחפים לא מודעים ופיתח את מודל הנפש הפרוידיאני.
שיקוף בתפיסות שונות > שיקוף לפי פסיכולוגיית העצמי

היינץ קוהוט היה פסיכואנליטיקאי וממייסדי זרם ה"פסיכולוגיית העצמי". קוהוט ראה עצמו כממשיך דרכו של פרוייד ובהמשך דרכו פיתח את "פסיכולוגיית העצמי" בעקבות מפגשים עם מטופלים שלא תאמו את הגדרת הנוירוזה של פרויד – הם לא סבלו מתסמינים ממוקדים, אלא מלקות כוללת ביחסם לעצמם ולזולתם, מה שמכונה כיום "הפרעת אישיות", בניגוד לתאוריה הפסיכואנליטית של פרויד אשר הדגישה את המאבק בין יצריו ה"חייתיים" של האדם לבין המציאות בשגרה לצד החברה. עיקר הדגש של פסיכולוגיית העצמי היא בחוויית האדם המודרני של המאה העשרים. פסיכולוגיית העצמי מדגישה כי גורמי טראומה המקשים על תפקוד בחיי היום-יום אינם דחפים פרימיטיביים המתעוררים מבפנים כדחף, אלא כשלים בסביבה ההתפתחותית של הילד. חלק מהמרכיבים החיוניים בתהליך טיפול פסיכולוגיית העצמי הם אמפתיה ושיקוף, וזאת בניגוד לסיטואציה הפסיכואנליטית ה״קלאסית״ שבה המוקד העיקרי הוא פרשנות. קוהוט הסיק מכך שהמטפל משקף בעדינות למטופל את הרגשות שהמטופל חווה באופן אמפתי כבר בשלב הראשוני, ונוצרת יכולת הכלה מצד המטופל להכיל את קשייו שלו. כך נוצרת "הרמוניה" בין המטפל והמטופל.
שיקוף בתפיסות שונות > שיקוף לפי תפיסת דונלד ויניקוט

דונלד ויניקוט היה פסיכיאטר ילדים, רופא ילדים ופסיכואנליטיקאי אנגלי, מממשיכי דרכם של זיגמונד פרויד ומלאני קליין, שפיתח את הטיפול הפסיכולוגי בילדים באמצעות טיפול במשחק. ויניקוט הביע רעיונות מקוריים שסטו הן מהתאוריה הפרודיאנית והן מהתאוריה הקליניאנית.
ויניקוט קישר את השיקוף ליחסיהם של אם ותינוקה כאשר האם משקפת לתינוקה את עצמו, כלומר, האם רואה בעצמה ובתגובותיה את חוויותיו ואת מחוותיו בהכלה ובצורה זו האם מאפשרת לתינוקה להכיל בעצמו את התנסויותיו וחוויותיו ו"מאשרת" לו את קיומו. ”אי בשלות האני מאוזנת באופן טבעי על ידי תמיכת-אני מצד האם” (ההדגשה במקור).
שיקוף בתפיסות שונות > שיקוף בזרם ההומניסטי

קארל רוג'רס מאבות הפסיכולוגיה הומניסטית האמין כי מימוש עצמי הוא המניע המשמעותי ביותר לצמיחה אישית ולפיתוח כישורים אישיים, להבדיל מפרויד אשר טוען כי האישיות שואפת להגיע לאיזון נפשי.
אחת מתפיסותיו הבולטות של קארל רוגרס היא שהמניעים הפנימיים של האדם כלומר, נפשו ואישיותו שואפות להציב יעדים בכל רגע נתון ומטרת העל היא להגשימן. משום כך, האדם לעולם לא יגיע למימוש עצמי מלא.
רוג׳רס התנגד לשימוש בפרשנות בטיפול, הפרשנויות לטענת רוג׳רס נעשות ברמה האינטלקטואלית כלומר, הן מייצגות ידע אשר מבוסס על עולם החוויות דווקא של המטפל ולא על חוויותיו ועולמו הפנימי של המטופל.
רוג׳רס האמין כי על המטפל להבהיר למטופל את הרגשות שהמטופל מבטא ולעזור לו להכיר ברגשותיו מבלי לכפות עליו את ראייתו של המטפל. בדרך זו המטפל גם מסייע למטופל לחדד את רגשותיו וגם מאיר לו את קבלתו והבנתו. כך למעשה המטפל משתמש בטכניקת השיקוף (המטפל חוזר על תכניו שהעלה המטופל במילים אחרות).
ראו גם

פסיכולוגיה הומניסטית
פסיכולוגיית העצמי
פסיכואנליזה
קארל רוג'רס – אבי הפסיכולוגיה ההומניסטית
זיגמונד פרויד – אבי הפסיכואנליזה
לקריאה נוספת

סטיבן מיטשל ומרגרט בלאק, פרויד ומעבר לו, הוצאת תולעת ספרים, 2006
דונלד ויניקוט עצמי אמיתי, עצמי כוזב, תרגמו מאנגלית: אסנת אראל, נעמי בן-חיים, אורה זילברשטיין, מטי נוה, צפורה רמון. הוצאת עם עובד, 2009
היינץ קוהוט פסיכולוגיית העצמי וחקר רוח אדם, הוצאת תולעת ספרים, 2007
הערות שוליים

↑  קוהוט היינץ וחילוקי הדעות, באתר בטיפולנט
↑  ענת פלגי-הקר, מאי-מהות לאימהות, באתר האיגוד הישראלי לפסיכותרפיה
↑  היכולת להיות לבד, ויניקוט, 1958
| פסיכולוגיה |
| --- | --- | --- |
פסיכולוג • פסיכותרפיה • פילוסופיה של הפסיכולוגיה
| ענפי מחקר | פסיכוביולוגיה • קוגניטיבית • התפתחותית • חברתית • אישיותית • השוואתית • פסיכופתולוגיה • פסיכופיזיקה • פסיכובלשנות • פסיכולוגיה אבולוציונית • נוירופסיכולוגיה  • פסיכולוגיה תרבותית • פסיכולוגיה בין תרבותית • ראו גם: פסיכיאטריה |  |
| תחומי עיסוק | קלינית • חינוכית • ארגונית/תעסוקתית • שיקומית • רפואית • משפטית • צבאית • ספורט |  |
| אסכולות | סטרוקטורליזם • פונקציונליזם • פנומנולוגיה • פסיכואנליזה • אינדיבידואלית • הומניסטית • ביהביוריזם • אקזיסטנציאליזם • גשטלט • פסיכולוגיה חיובית • פסיכודינמיקה |  |
| מושגים כלליים | תודעה • תפיסה • לא-מודע • זיכרון • למידה • רווחה נפשית • הפרעה נפשית •  טראומה נפשית • מבחני אישיות • אינטליגנציה • מיינד • רגש |  |
הקטגוריה "פסיכולוגיה" במיזמים אחרים של קרן ויקימדיה: ויקימילון • ויקיספר • ויקיציטוט
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
רפיח

ערך זה עוסק בעיר בקצה הדרומי של רצועת עזה, על גבול מצרים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
סמל רפיחסמל רפיח

מרכז מסחרי ברפיח
 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  רפיח
 ראש העיר:  עיסא ח'ליל אל-נשאר
 שטח:  64 קמ"ר
 גובה:  54 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  171,899 (2017)
 קואורדינטות:  31°17′19″N 34°15′07″E﻿ / ﻿31.288611111111°N 34.251944444444°E﻿ / 31.288611111111; 34.251944444444 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מערב הנגב מוגדלת) רפיח(למפת מערב הנגב רגילה) רפיח(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום רפיח(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום רפיח  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
רָפִיחַ (במצרית קדומה: rpwḥw, באשורית: Rapiḫi או Rapiḫu, ביוונית: Ράφα, בערבית: رَفَح, רַפַח) היא העיר הדרומית ביותר ברצועת עזה, רוב תושביה הם ערבים מוסלמים, ומרביתם פליטים פלסטינים. היא העיר הרביעית בגודלה .
זוהי בירת מחוז רפיח של רצועת עזה, הממוקמת כ-30 ק"מ דרומית-מערבית לעיר עזה. לפי הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת 2017 מנתה רפיח 171,889 תושבים. כתוצאה מטבח שבעה באוקטובר בשנת 2023, על פי ההערכות רבים מתושבי רצועת עזה בעיקר מצפון הרצועה מהעיר עזה ומח'אן יונס פונו לרפיח.
כשישראל נסוגה מסיני ב-1982, פוצלה רפיח לחלק עזתי וחלק מצרי, תוך חלוקת משפחות, מופרדות על ידי מחסומי תיל [דרוש מקור].
ברפיח נמצא מעבר גבול רפיח, נקודת המעבר היחידה בין מצרים לרצועת עזה. שדה התעופה היחיד של הרצועה, נמל התעופה הבין-לאומי יאסר ערפאת, שפעל בדרום רפיח בין השנים 1998–2001, נהרס על ידי צבא הגנה לישראל.
מבנה

רפיח מורכבת משלושה אזורים נושקים:
העיירה – האתר ההיסטורי של העיירה המורכבת משכונות הנושאות שמות משפחה של שבטים שהתגוררו באזור כמו קישטא ושאער. שכונת ג'נינה, סלאם, אל-תנור
מחנה הפליטים – הוקם ב-1949, והתיישבו בו פליטים ממלחמת העצמאות. המחנה מחולק לשכונות המסומנות באותיות: בלוק O, בלוק P, וכו', המחנה מחולק לתת-מחנות: שאבורה, יבנא, המחנה המערבי ומחנות נוספים.
שכונות חדשות שהוקמו על ידי ישראל לצורך יישוב של פליטים שפונו ממחנה הפליטים. שכונות אלה כוללות את שכונת ברזיל בדרום רפיח ושכונת תל א-סולטאן במערב רפיח.
היסטוריה > בתקופת הברונזה

בתקופת הברונזה התיכונה והמאוחרת, כנראה כ-2 ק"מ מדרום לתל רפיח שכנה רפיח הקדומה, יישוב חשוב על "דרך הים" (או דרך הורוס כפי שקראו לה המצרים), שלא עברה ממש בקרבת החוף מחמת רצועת החולות הנודדים. אזור עזה, שבגבול הדרומי של ארץ כנען, היה לאחד ממעוזי השלטון המצרי, כולל רפיח, תל אל-עג'ול, שיח' זוויד, תל שרוחן ובמיוחד עזה, שהייתה לבירת השלטון המצרי בכנען. קטע זה של הדרך היה חיוני ביותר למצרים, ולכן הוקמה לאורכו שורה של מבצרים, תחנות דרך ובארות מים במרחקים קבועים, במגמה להקל את המעבר של הצבא המצרי. תחותמס השלישי (המאה ה-15 לפנה"ס) עבר בה בדרכו לכיבוש תל מגידו. העיר מוזכרת בפפירוס אנסטאזי א' מתקופת פרעה סתי הראשון (המאה ה-14 לפנה"ס), הכותב מתאר אתרים ברחבי האימפריה, מתאר את העיר רפיח, את ביצוריה ואת מיקומה הגאוגרפי ביחס לעזה. מתקופת פרעה סתי הראשון (המאה ה-14 לפנה"ס). התעודה המקיפה ביותר, המתארת את "דרך הים", הוא הקטע הגאוגרפי שבאיגרת הסופר המצרי חורי מימי רעמסס השני (המאה ה-13 לפנה"ס).