stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ולין בליילוק
פילמוגרפיה

| שנה | סרט/סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1998 | הארון של ורוניקה | אישה #3 | הפרק "Veronica's Breast Efforts" |
| 1999 | ספינת האהבה: הגל הבא | אישה | הפרק "Prom Queen" |
| 2000 | Queen for a Day | אישה בצהוב |  |
| 2000 | G vs E | ליבי | הפרק "Cougar Pines" |
| 2000 | D.C. | קריסטי | שני פרקים |
| 2000 | Jason and the Argonauts | מדיאה | סרט טלוויזיה |
| 2000 | CSI | לורה גאריס | הפרק "Crate 'n Burial" |
| 2001 | The Diamond Hunters | רובי גראנג' | סדרת טלוויזיה |
| 2001 | ג'אג | רב"ט ליסה אנטון | הפרק "Touch and Go" |
| 2001 | On the Edge | אשתו של צ'ארלי | סרט טלוויזיה |
| 2001–2005 | מסע בין כוכבים: אנטרפרייז | ט'פול | 98 פרקים |
| 2003 | סטארגייט SG-1 | אישתה | הפרק "Birthright" |
| 2004 | סטארגייט SG-1 | אישתה | הפרק "Sacrifices" |
| 2005 | Slow Burn | נורה טימר |  |
| 2006 | I Dream of Murder | ג'ואנה | סרט טלוויזיה |
| 2007 | Shadow Puppets | קייט |  |
| 2008 | Starship Troopers 3: Marauder | קפטן לולה בק |  |
| 2008 | CSI: מיאמי | פרטלי פורטר | הפרק "Bombshell" |
| 2009 | האוס | לקסה | הפרק "Teamwork" |
| 2009 | Items or Less‏ 10 | בתפקיד עצמה | הפרק "Star Trok" |
| 2010 | Legend of the Seeker | האחות ניסי | שני פרקים |
| 2010 | חוטאים וקדושים | סטייסי | סרט קולנוע |
| 2010 | One Kine Day |  |  |
| 2014 | סקס טייפ | קתרינה | סרט קולנוע |
| TBA | New Year's Rev | דבורה |  |
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  Nick Fiaca, "Starship trouper; Sci-fi; Television", The Sun (30 March 2002), The TV Mag 24.
1 2 3 4  "Star Profile: Jolene Blalock", Evening Times (Glasgow, 4 September 2002), p. 23.
1 2  "Vulcan gorgeous!!", Daily Star (26 October 2002), p. 32.
↑  Marshall Julius, "Why I'm boldly going ... in a skintight catsuit", The Express on Sunday (6 January 2002).
↑  '"`UNIQ--templatestyles-0000000F-QINU`"'Il y a 4 mois. "The sawyer's centric you'll never see, Lyly Ford Blog". Lylyford.blogspot.com. נבדק ב-2010-08-10.
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000014-QINU`"'Starr, Michael (9 במאי 2003). "Starr Report". New York Post. p. 135. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Actress Blalock Sets Up Surprise Wedding", AP Online (10 May 2003).
↑  Katherine Dillinger, "Newsmakers", Austin American-Statesman (11 May 2003), p. A2.
↑  Abel, Olivia (May 26, 2003). "Passages". People. Vol. 59 No. 20.
↑  Dinah Eng, "Even a Vulcan has to question arranged marriage", Gannett News Service (14 October 2004).
↑  K9 Magazine, Issue 17 (Summer 2006).
| מסע בין כוכבים: אנטרפרייז |
| --- | --- | --- |
| יוצרי הסדרה | בראנון בראגה • ריק ברמן • על-פי "מסע בין כוכבים" מאת ג'ין רודנברי |  |
| שחקנים ראשיים | סקוט באקולה • ג'ון בילינגסלי • ג'ולין בליילוק • דומיניק קיטינג • אנתוני מונטגומרי • לינדה פארק • קונור טריניר |  |
| דמויות ראשיות | ג'ונתן ארצ'ר • פלוקס • ט'פול • מלקולם ריד • טרוויס מייוות'ר • הושי סאטו • צ'ארלס טאקר |  |
| גזעי חייזרים | אוריונים • אנארים • אנדוריאנים • בוני הספירות • דנוביולנים • וולקנים • טלרייטים • זינדי • סוליבאנים • קלינגונים |  |
| מושגים | אנטרפרייז • מלחמת הזמן הקרה • פדרציית הכוכבים המאוחדת • צי הכוכבים |  |
| ראו גם | זיכיון מסע בין כוכבים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 11025165  BNE: XX4766603  BnF: cb150871296 (data)  ISNI: 0000 0001 1706 6530  LCCN: no2011015285  SUDOC: 16214976X  VIAF: 161606453   WorldCat (עם VIAF): 161606453
אתר הניסויים סמיפלטינסק
הערות שוליים

↑  O.N. Lyakhova, S.N. Lukashenko, N.V. Larionova, Y.S. Tur, Contamination mechanisms of air basin with tritium in venues of underground nuclear explosions at the former Semipalatinsk test site, Journal of Environmental Radioactivity 113, 2012-11, עמ' 98–107 doi: 10.1016/j.jenvrad.2012.02.010
↑  Zhores Medvedev, Grigori Medvedev, Richard Wilson, The Legacy of Chernobyl and the Truth about Chernobyl, Physics Today 44, 1991-06-01, עמ' 105–106 doi: 10.1063/1.2810140
↑  S. B. Balmukhanov, Medical Effects and Dosimetric Data from Nuclear Tests at the Semipalatinsk Test Site, 2006-10-01
↑  Smith, R., Nuclear Legacies: Environmental and Health Impacts of the Semipalatinsk Test Site, Environmental History כרך 7, אוקספורד, בריטניה: Oxford University Press, 2002, עמ' 174-196 (באנגלית)
נובו מסטו

| --- | --- |
סמל נובו מסטוסמל נובו מסטו
נהר הקרקה עובר בנובו מסטו
נהר הקרקה עובר בנובו מסטו
 מדינה:  סלובניה סלובניה
 מחוז:  קרניולה תחתית
 נפה:  סלובניה דרום-מזרחית
 ראש העיר:  אלוז מוהיץ'
 תאריך ייסוד:  7 באפריל 1365
 שטח:  115.3 קמ"ר
 גובה:  190 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  24,183 (1 בינואר 2020)
  ‑ צפיפות:  137.1 נפש לקמ"ר (2002)
 קואורדינטות:  45°48′13.33″N 15°10′5.5″E﻿ / ﻿45.8037028°N 15.168194°E﻿ / 45.8037028; 15.168194
 אזור זמן:  UTC +1
 www.novomesto.si
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת סלובניה מוגדלת) ליובליאנה מריבור צליה קרשקו פוסטוינה קראן נובה גוריצה  קופר א י ט ל י ה  אוסטריה הונ. קרואטיה הים האד. נובו מסטו (למפת סלובניה רגילה) ליובליאנה מריבור צליה קרשקו פוסטוינה קראן נובה גוריצה  קופר א י ט ל י ה  אוסטריה הונ. קרואטיה הים האד. נובו מסטו   he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
כנסיית סנט ניקולס בעיר
נובו מסטו (בסלובנית Novo mesto; פירוש: העיר החדשה) היא עיר בדרום סלובניה. העיר משתרעת לחופי נהר הקרקה, בקרבת הגבול עם קרואטיה, ומשמשת כמרכז כלכלי ותרבותי של חבל הארץ קרניולה תחתית. אוכלוסיית העיר מונה כ-40,000 תושבים. אחת מילידות העיר, היא הגברת הראשונה של ארצות הברית, מלניה טראמפ.
היסטוריה

העיר נוסדה בתאריך 7 באפריל 1365 על ידי הדוכס האוסטרי רודולף הרביעי מבית הבסבורג. בשטח שומם שבו לא היו יישובים בעבר.
דמוגרפיה

לפי מפקד האוכלוסין של 2002, יש 40,925 תושבים בעיר, 20,017 גברים ו-20,908 נשים. הגיל הממוצע של התושבים הוא 39.58. קיימים 13,796 משקי בית, 11,408 משפחות.
כלכלה

כיום, ישנה סוג של תיירות לחובבי יין ב"עמק קרקה", שלוקחים סיורים ברחבי אזור קרניולה תחתית כדי לטעום מהיין המקומי "קביאק", אשר מיוצר על ידי ערבוב זנים שונים של יין.
ענפי התעשייה העיקריים כוללים: ייצור כלי רכב מנועיים, תרופות.
ספורט

לנובו מסטו קבוצת כדורסל בליגת העל, קרקה נובו מסטו, אשר נכון לשנת 2014, זכתה 7 פעמים באליפות סלובניה.
ערים תאומות

גרמניה למנהאגן, גרמניה
ספרד וילפרנקה דל-פנדס, ספרד
בוסניה והרצגובינה ביחאץ', בוסניה והרצגובינה
הרפובליקה העממית של סין ג'יקסינג, הרפובליקה העממית של סין
איטליה ברשה, איטליה
סרביה לסקובאץ, סרביה
סרביה ורשאץ', סרביה
מונטנגרו הרצג נובי, מונטנגרו
השבעתו הראשונה של ברק אובמה לנשיאות ארצות הברית

| --- | --- |


כאשר משפחתו לצדו, ברק אובמה נשבע לנשיאה ה-44 של ארצות הברית בידי נשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית ג'ון רוברטס בגבעת הקפיטול שבוושינגטון הבירה, 20 ינואר 2009
 מידע כללי
 סוג:  השבעת נשיא ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מיקום:  וושינגטון די. סי., הקפיטול 
 משתתפים:  ברק אובמה, ג'ון רוברטס, אליזבת אלכסנדר, ג'ו ביידן, ג'ון פול סטיבנס 
 תאריך:  20 בינואר 2009 
 
השבעתו הראשונה של ברק אובמה לנשיאות ארצות הברית (באנגלית: First inauguration of Barack Obama) נערכה ביום שלישי, 20 בינואר 2009, במהלכה הושבע ברק אובמה לנשיאה ה-44 של ארצות הברית. לצד אובמה הושבע ג'ו ביידן כסגן נשיא ארצות הברית.
הנושא המרכזי של ההשבעה היה "לידה חדשה של חירות", ביטוי שנשאל מנאום גטיסברג, כהנצחה ליום השנה ה-200 ללידתו של אברהם לינקולן. בנאומו להמונים התייחס אובמה לאידיאלים בהם דגל לינקולן: התחדשות, המשכיות ואחדות לאומית.
אובמה ואחרים הביעו את הערכתם ללינקולן במהלך אירועים אחדים מההשבעה, החל מסיור הנצחה ברכבת מפילדלפיה שבפנסילבניה לוושינגטון די. סי. ב-17 בינואר 2009. אירועי ההשבעה התקיימו בוושינגטון די. סי. מ-18 בינואר עד 21 בינואר, ובתוכם נכללו קונצרטים, יום לאומי של שירות קהילתי במסגרת יום מרטין לותר קינג, טקס ההשבעה הראשי, ארוחת צהריים ותהלוכה, נשף ההשבעה, וטקס תפילה בין-דתית. השבועה הנשיאותית נוהלה על ידי נשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית ג'ון רוברטס במהלך טקס ההשבעה של אובמה ב-20 בינואר, סטתה מעט מנוסח השבועה שנקבע בחוקת ארצות הברית.
בנוסף להשתתפות ידוענים גדולה מהרגיל, ועדת ההשבעה לנשיאות של הקונגרס האמריקאי הגבירה את פנייתה לאזרחים מן השורה לקחת חלק בהשבעה, כדי לעודד השתתפות גדולה יותר באירועי ההשבעה. בפעם הראשונה בתולדותיה, פתחה הוועדה את כל המול כאזור הצפייה הציבורי בטקס ההשבעה. אזרחים אמריקאים נבחרים השתתפו בסיור ברכבת ובאירועים חגיגיים אחרים, ונדבנים ארגנו את "נשף ההשבעה העממי" לאוכלוסייה מוחלשת.
רקע

בהגדרתה, ההשבעה מהווה את פסגת תקופת המעבר בין ממשל ג'ורג' ווקר בוש לממשלו של אובמה, תקופה שהחלה לאחר זכייתו של אובמה בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-4 בנובמבר 2008. בהתאם לסעיף השישי בפרק 1 לחוקת ארצות הברית, פרש אובמה מהסנאט של ארצות הברית כנציג מדינת אילינוי ב-16 בנובמבר 2008. הוא נבחר באורח רשמי על ידי חבר האלקטורים ב-15 בדצמבר 2008 ותוצאות הבחירות אושרו על ידי מושב משותף של הקונגרס של ארצות הברית ב-8 בינואר 2009.
השבעתו של אובמה, שבמקור ניהל את מסע הבחירות שלו תחת הסלוגן "שינוי שאנו יכולים להאמין בו" ולאחר מכן "שינוי שאנו זקוקים לו", נחגגה באופן נרחב כנשיא האפרו-אמריקאי הראשון של ארצות הברית וסמל לשינוי מקודמו ג'ורג' ווקר בוש הרפובליקני. אובמה גם ייצג שינוי דורי כאשר היה לנשיא הראשון שנולד בשנות ה-60 של המאה ה-20. הוא ירש את מה שפיטר אורסג, מנהל משרד הניהול והתקציב, כינה "בלגן כלכלי" שהפך למשבר הכלכלי העולמי 2008.
תכנון

ההשבעה תוכננה בראש ובראשונה על ידי שתי ועדות: ועדת הקונגרס המשותפת לטקסי ההשבעה וועדת ההשבעה הנשיאותית 2009. אף על פי שיום הבחירות לנשיאות ארצות הברית נקבע ל-4 בנובמבר 2008, ועדת הקונגרס החלה בבניית פלטפורמת ההשבעה כבר ב-24 בספטמבר 2008.
תכנון > ועדת הקונגרס המשותפת

טקס ההשבעה וארוחת הצהריים הראשונה של הנשיא הנבחר אובמה וסגן הנשיא הנבחר ג'ו ביידן תוכננו על ידי ועדת הקונגרס המשותפת לטקסי ההשבעה, ועדה המורכבת משלושה חברי הסנאט של ארצות הברית: יושבת ראש הוועדה דיאן פיינסטיין מקליפורניה, בוב בנט מיוטה והארי ריד מנבדה, ומשלושה חברי בית הנבחרים של ארצות הברית: ג'ון ביינר מאוהיו, סטני הוייר ממרילנד וננסי פלוסי מקליפורניה. הוועדה הייתה נתונה לפיקוח ועדת הכללים והממשל של הסנאט של ארצות הברית.
ועדת הקונגרס המשותפת לטקסי ההשבעה בחרה את הנושא הראשי של ההשבעה: "לידה חדשה של חירות", ביטוי מנאום גטיסבורג שנשא אברהם לינקולן בתקופת מלחמת האזרחים האמריקנית. הנושא, שנבחר על ידי הוועדה לציון עצם אירועי ההשבעה ולכבוד מלאת 200 שנים להולדתו של לינקולן, ביטא את תקוותו של לינקולן כי "הקרבן של אלה שחירפו נפשם לשימור ארצות הברית יוביל ל'לידה חדשה של חירות' עבור העם". בהסתמכותו על נושא ההשבעה, ביקש אובמה לתת לאמריקאים ביטחון כי היום, כמו בימי לינקולן, המדינה תמצא את דרכה בכל משבר".
ועדת הקונגרס פרסמה את לוח הזמנים המלא של האירועים שנערכו ב-20 בינואר 2009 כבר ב-17 בדצמבר 2008. לוח הזמנים של ההשבעה התייחס לנשיא הנבחר כ"ברק ח. אובמה", אף על פי שאובמה ציין בעבר כי בכוונתו להשתמש בשמו המלא טקס ההשבעה, כולל שמו האמצעי חוסיין. אובמה החליט להשתמש בשמו המלא "ברק חוסיין אובמה" כדי "לדבוק במסורת, לא לנסות להצהיר הצהרה כזו או אחרת" בשביל טקס ההשבעה. במהלך מערכת הבחירות ניסו מתנגדיו של אובמה להשתמש בשמו האמצעי כדי לרמוז שהוא מוסלמי.
מועצת העיר של מחוז קולומביה העבירה חקיקה שאפשרה לברים ומסעדות להישאר פתוחים מסביב לשעון כדי לספק שירותי אירוח לפוקדי ואורחי טקס ההשבעה. לאחר שהגיע להסכם עם ועדת הקונגרס המשותפת, ראש עיריית מחוז קולומביה, אדריאן פנטי, חתם על חקיקה שאפשרה באופן זמני לברים ומסעדות להיות פתוחים 24 שעות ביממה במהלך סוף השבוע שלפני ההשבעה, בד בבד עם איסור מכירת משקאות חריפים בשעה 04:00 בבוקר. התאחדות המלונות של המטרופולין בוושינגטון הסכימה לשלם עבור שירות הרכבת המורחב המסופק על ידי רשות התחבורה של מחוז וושינגטון ב-19 בינואר, כדי לארח אורחים המבקרים באירועים חגיגיים ועובדים המספקים תמיכה לוגיסטית או אחרת לאירועים אלה.
תכנון > ועדת ההשבעה הנשיאותית

ועדת ההשבעה הנשיאותית לשנת 2009 ארגנה מספר אירועים נוספים הקשורים להשבעה בהנחיית הנשיא הנבחר אובמה ועמיתו למירוץ ג'ו ביידן, כגון נסיעות ברכבת, קונצרטים, תהלוכות, נשפים וקיום תפילות. יושבי ראש הוועדה היו ויליאם דיילי, פני פריצקר, ג'ון רוג'רס, פטריק ראיין וג'וליאנה סמוט. חרף הביקורת על כך שאירוע כה גדול עשוי לתרום טביעת רגל פחמנית שתזיק לסביבה, ועדת ההשבעה הנשיאותית שילבה צעדים ידידותיים לסביבה בתכנון אירועי הפתיחה. האמצעים הסביבתיים כללו שימוש בשטיח אדום שניתן למיחזור ושימוש בנייר ממוחזר להזמנות וכרטיסי הנשף.
לראשונה בהיסטוריה של ארצות הברית, ועדת ההשבעה הנשיאותית פתחה את מלוא המול, המשתרע ממשכן הקפיטול ועד לאנדרטת לינקולן, כאזור הצפייה הציבורית בטקס ההשבעה. הוועדה הקצתה קטע מהמול שהיה סמוך למשכן הקפיטול עבור בעלי כרטיסים שמורים לאירוע הפתיחה. הוועדה הנחתה על פתיחת המול כולו כדי להפוך את האירוע ל"הכי פתוח ונגיש בהיסטוריה", לפי תיאור הוועדה. כדי לאפשר לקהל לצפות ולהאזין לטקס, הוועדה דאגה להציב מסכי ענק (Jumbotron) שתי וערב לאורך המול.
ראו גם

הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008
מרכז אדמונד ולילי ספרא למדעי המוח

בניין מדעי המוח על שם סוזן וצ'ארלס גודמן, קמפוס אדמונד י. ספרא, גבעת רם
מרכז אדמונד ולילי ספרא למדעי המוח (באנגלית: The Edmond and Lily Safra Center for Brain Sciences, או בקיצור ELSC; נהגה גם אֶלְסֶק), הוא מרכז אינטרדיסציפלינרי לחקר המוח באוניברסיטה העברית שבירושלים. המרכז הוקם בשנת 2009 בסיוע קרן אדמונד י. ספרא והוא שוכן בבניין גודמן שבקמפוס אדמונד י. ספרא, גבעת רם שבירושלים, ישראל.
נוסף על פעילותו המחקרית, המרכז מחזיק בתוכנית לימודים בינלאומית לדוקטורט ולפוסט-דוקטורט במדעי המוח בשדות המחקר הביולוגיים, הקוגניטיביים והתאורטיים של המוח.
ועדת ההיגוי של ELSC מונה 11 מדענים בכירים, בהם שלושה זוכי פרס נובל: ברט זקמן, ריצ'רד אקסל ואדוורד מוסר.
חזון

מרכז אדמונד ולילי ספרא למדעי המוח רואה את עיקר משימתו בפיתוח ממשקי מחקר משותפים בין מדע תאורטי ומדע ניסויי במטרה להגיע לפריצות דרך משמעותיות וסלילת דרכים חדשניות בחקר המוח. כחלק מחזון זה, מתקיימים במרכז שיתופי פעולה נרחבים בין חוקרים המגיעים מתחומי מחקר ביולוגיים, קוגניטיביים וחישוביים, לצד רשת רחבה של שיתופי פעולה עם אוניברסיטאות, מכוני חקר וארגונים מובילים ברחבי העולם.
לצד החזון האקדמי, המרכז מעוניין להנגיש את המדע ככל הניתן לקהילה המדעית ולציבור הרחב. המרכז מפיק מדי שנה אירועי מדע ותרבות, הרצאות פתוחות וסמינרים אקדמיים בנושאים מגוונים מתחום חקר המוח.
היסטוריה

בשנת 1991 הקימה האוניברסיטה העברית שבירושלים לראשונה את המרכז הבינתחומי לחישוביות עצבית (Interdisciplinary Center for Neural Computation – ICNC) לאור חזונם של קבוצת חוקרים מתחומי הביולוגיה, הרפואה והפיזיקה אשר זיהו את חשיבות המחקר הבינתחומי במוח.
הצלחת ICNC הובילה ב־2006 את נשיא האוניברסיטה העברית, פרופסור מנחם מגידור, למנות את 'ועדת פישבך' שנתבקשה להעריך את מצב מדעי המוח באוניברסיטה העברית ולזהות תחומים והזדמנויות עם פוטנציאל צמיחה עתידית. במכתבו לפרופ' מגידור ב-12 בפברואר, כתב פישבך כי ”אוניברסיטאות נהדרות יישפטו בעשורים הבאים על תרומתן להבנת המוח האנושי. אכן, יש הסבורים כי הישרדותנו כמין תלויה בהבנה טובה יותר של מעשי האדם, התפיסות, דפוסי המחשבה והרגשות. למרבה המזל, יש כאן בסיס מצוין להבנות אלו.”
בעקבות מסקנות הוועדה, ניתן אור ירוק להקמת מרכז אדמונד ולילי ספרא למדעי המוח (ELSC), אשר יצא לדרך בשנת 2009. עד שנת 2016 הוביל את ELSC פרופ' אילון ועדיה, ממייסדי המרכז. בשנת 2016, התמנו פרופ' ישראל נלקן ופרופ' עדי מזרחי לתפקיד דירקטור משותף.
ב־13 ביוני 2017, יותר מ־400 חברים ותומכים הצטרפו לגברת לילי ספרא, ראש עיריית ירושלים, ניר ברקת, והאדריכל הבריטי, לורד נורמן פוסטר, לחניכתו של הבית החדש של ELSC – בניין סוזן וצ'ארלס גודמן למדעי המוח בקמפוס אדמונד י. ספרא באוניברסיטה העברית בירושלים. הקמת הבניין קידמה את מימוש חזונו של המרכז – יצירת מחקר פורץ דרך, הנשען על שיתופי פעולה בין מדענים מתחומים שונים, החוקרים את המוח ברמות שונות ומתוך פריזמה מחקרית מגוונת. הבניין איפשר לחברי המרכז, שעד אותו זמן היו מפוזרים בין מחלקות וקמפוסים שונים, להתאחד תחת קורת גג אחת ולחזק את הקשרים המחקריים תוך טיפוח דור המשך אקדמי אשר קיבל את הכשרתו במרכז.
מחקר ומרכזי שירות אקדמיים

המחקר במרכז אדמונד ולילי ספרא מושתת על שיתוף פעולה אינטרדיסציפלינרי בין חוקרים המגיעים משדות מחקר שונים, בעיקרם מרקע ביולוגי, קוגניטיבי ותאורטי. בפן הביולוגי, מתמקד המרכז במחקרי מולקולות, תאים ורשתות עצביות. בפן התאורטי, מתבצעים מחקרים העוסקים בתיאוריה, חישוביות ופיתוח מודלים ואילו מחקרים קוגניטיביים במרכז מתמקדים בתחומי התפיסה, למידה ומודעות.
מהותו האינטרדיסציפלינרי של המרכז היא המבדלת אותו ממרכזי מחקר מקבילים בעולם והיא המאפשרת למחקר במעבדות המרכז להגיע לפריצות דרך משמעותיות. כיום,[דרושה הבהרה] ELSC מונה 34 חברי סגל בכיר ועוד 170 סטודנטים לתארים מתקדמים, פוסט דוקטורטים וצוותי מחקר נוספים.
רשימת תחומים בהם רשמו חוקרי המרכז הישגים משמעותיים

תאוריית ההיררכיה ההפוכה
מציאת מיקום היווצרותו של פוטנציאל הפעולה בסיבי כאב
תפקידו של הקלאוסטרום
נוירוכירורגיה מונחית מחשב
מיקרו-רנ"א בתאי עצב כולינרגיים
אוסילציות במוח
אסטרוציטים כמשפרי זיכרון
התפתחות הצינור העצבי
תפקידם של הגרעינים הבזליים בפרקינסון
אדפטציה לגירויים ספציפיים
מערכת התגמול במוח הקטן (צרבלום)
אסטרוציטים במחלת אלצהיימר
עיכוב (אינהיביציה) סינפטי בדנדריטים
פלאו-אפיגנטיקה
מחקר MRI כמותני
כאוס במערכות עצביות
עיבוד רב חושי באימהות
שיום של האחר על ידי פרימטים
המרכז מחזיק בארבעה מרכזי מומחיות מתקדמים המספקים מענה הן לחקר המוח והן למחקרים נוספים באוניברסיטה העברית, מוסדות אקדמיים נוספים בישראל ובעולם וכמו כן גם לשורה של גופים ממשלתיים וחברות הייטק.
יחידת הווירוסים (ELSC Vector Core Facility), המספקת וקטורים ויראליים למעבדות מחקר.
יחידת הדימות (ELSC Neuroimaging Unit), המספקת שירותי הדמיה מוחית-מחקרית בעזרת מכשיר MRI.
מעבדת פיתוח אמצעי מחקר (ELSC FabLab), המפתחת עזרי מחקר למעבדות ולניסויים באמצעי טכנולוגיה חדישים.
יחידת ההדמיה (ELSC Microscopy Unit), הספקת שירותי מיקרוסקופיה ועיבוד תמונה מתקדמים.
תוכנית הלימודים

תוכנית הלימודים במרכז אדמונד ולילי ספרא למדעי המוח, נבנתה על ידי חברי המרכז מתוך הבנה כי פתרונה של תעלומת המוח האנושי מצוי בשיתופי פעולה וגישות מחקר רב תחומיות. התכנית פתוחה בפני סטודנטים מצטיינים מכל העולם המגיעים לאחר תואר ראשון בתחומי המדעים המדויקים ומדעי החברה והרוח, בדגש על פסיכולוגיה, קוגניציה ועוד.
התכנית שואפת לחנך את דור העתיד של חוקרי מוח מובילים, הבקיאים במגוון רב של תחומי מחקר ודעת ומשלבים ביניהם לצורך הבנה טובה יותר של המוח האנושי ותוצריו המורכבים. בוגרי התכנית זוכים להצלחה רבה הן בתעשייה והן באקדמיה. קרוב ל-40% מבוגרי התכנית התקבלו במרוצת השנים כחברי סגל אקדמי בכיר במוסדות שונים בישראל ובעולם.
במקביל, מציע המרכז גם תוכנית פוסט-דוקטורט, המיועדת לחוקרים מהארץ ומהעולם. בכל שנה מתקבלים כ-15 פוסט-דוקטורנטים להתמחות במעבדות המחקר של ELSC, הנמשכת עד 4 שנים.
בניין גודמן למדעי המוח

בניין מדעי המוח על שם סוזן וצ'ארלס גודמן, ביתו של ELSC, תוכנן על ידי לורד נורמן פוסטר, מייסד ויו"ר של משרד האדריכלים הבריטי "פוסטר ושות'". על הליך הבנייה, הופקד משרד האדריכלים הישראלי "בר שיפמן נתן" והיא החלה בשנת 2013 והסתיימה בשנת 2017.
חזיתו הייחודית של הבניין, המעטר את קו הרקיע של ירושלים, נוצרה בהשראת רישומיו של המדען סנטיאגו רמון אי קחאל, יחד עם הדמיות דיגיטליות של נוירונים אמיתיים אשר סופקו על ידי פרופ' הנרי מרקרם ופרופ' עידן שגב. יחד עם פרופ' אילון ועדיה וצוותי משרד האדריכלים, נארג באלומיניום מעטה הנוירונים המעטר את בניין גודמן.
המבנה בן חמש הקומות, מסודר כשני אגפים מקבילים, המדמים את אונות המוח. שלוש הקומות העליונות מאכלסות 18 מעבדות מחקר המקושרות ביניהן באמצעות פינות ישיבה וחללי עבודה משותפים, במטרה לעודד ולהגשים את החזון האינטרדיסציפלינרי של המחקר במרכז.
קומת הקרקע של המבנה, המהווה את ליבתו של הבניין, כוללת את כיתות הלימוד של המרכז, ספריה, קפיטריה ואודיטוריום בעל 200 מקומות ישיבה. מחוץ לאודיטוריום, מצויה גלריית האמנות ע"ש מרטין דאסו, הפתוחה לקהל הרחב ומציגה בכל שנה תערוכות מתחלפות העוסקות בחיבור שבין מדעי המוח לאמנות.
החצר המרכזית של הבניין, הממוקמת גם היא בקומת הקרקע, נטועה עצי אשכולית ואמת מים, המספקים אווירה קרירה ושלווה.
במסגרת תכנונו האדריכלי של המבנה, הושם דגש משמעותי על אסטרטגיות סביבתיות מתקדמות המאפשרות ניצול מיטבי של אנרגיה וטבע. כך למשל, בבניין ישנו שימוש קפדני בכיווני מזרח ומערב כדי לווסת את עליית החום במהלך חודשי הקיץ. בנוסף, גגו הנפתח של המבנה מאפשר אספקת אור, המצמצמים את צריכת החשמל.
אריה לייב בקשט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  תרע"ח
 פטירה:  י"ד בטבת תשס"ד (בגיל 86 בערך)
 מקום פעילות:  דטרויט
 השתייכות:  רבני ארצות הברית
 תחומי עיסוק:  תנ"ך, תלמוד, הלכה, מוסר
 רבותיו:  הרבנים אליעזר יהודה פינקל, ירוחם הלוי ליבוביץ, ברוך דב ליבוביץ, הגרי"ז
 תלמידיו:  הרב דוד ביגמן, ראש ישיבת מעלה גלבוע
 חיבוריו:  "קול אריה" (שיחות מוסר על התורה)
 
הרב אריה לייב בקשט (לעיתים כתוב אריה ליב, תרע"ח – י"ד בטבת תשס"ד) היה ראש ישיבת "עטרת מרדכי" בדטרויט שבארצות הברית והעמיד אלפי תלמידים.
נולד בדולטיש בליטא לרב יעקב יהושע שנספה בשואה. למד בישיבת מיר במיר ואחר כך בגלותה בווילנה ובשאנגחאי בזמן מלחמת העולם השנייה. היה מקורב לראש הישיבה הרב אליעזר יהודה פינקל. המשגיח בשנתו הראשונה בישיבה היה הרב ירוחם לייבוביץ. בווילנה בזמן מלחמת העולם השנייה גלו אליה מישיבות שונות ובהן מישיבת מיר וגם מכנסת בית יצחק שבראשות הרב ברוך דב לייבוביץ שגם ממנו שמעו תלמידי מיר שיעורים, וכן שמעו שיעורים מפי הגרי"ז מבריסק.
בתש"ו נשא לאישה את בת הרב מרדכי רוגוב, ראב"ד טייני בליטא ומחבר "עטרת מרדכי" שלמד בישיבות מיר ווולוז'ין.
לאחר השואה הגיע לארצות הברית ובה כיהן כראש ישיבת "עטרת מרדכי" בדטרויט במשך כ-55 שנים. בין תלמידיו הרבים, תלמידי חכמים גדולים.
נפטר בדטרויט, ונקבר בירושלים.
משיחותיו המוסריות שהשפיע בהן רבות על תלמידיו, ערכו תלמידים את הספר "קול אריה".
חיבוריו

קול אריה - שיחות מוסריות על פרשיות השבוע ששוכתבו על ידי תלמידים. יצאו לאור שני כרכים על חומש בראשית ועל החומשים שמות וויקרא, דטרויט, תשס"ג (2002) ותשס"ה (2005).
הערות שוליים

↑  ראו כאן על פטירתו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300442505171  ISNI: 0000 0003 8311 729X  LCCN: no2002110833  VIAF: 268764446   WorldCat (עם VIAF): 268764446
The Housemartins

| --- | --- |

חברי הלהקה. משמאל: דייב המינגוויי, פול היטון, נורמן קוק, סטן קאלימור
 מקום הקמה:  האל 
 תקופת הפעילות:  מ-1983 
 סוגה:  בריטפופ, אינדי רוק 
 חברת תקליטים:  גו! דיסקס 
 www.thehousemartins.com
 
האוסמרטינס הייתה להקת אינדי רוק בריטית מצפון אנגליה שפעלה בין השנים 1983–1988, ויצרה שני אלבומי אולפן שזכו להצלחה בבריטניה. אלבומם הראשון זכה לאלבום פלטינה, והשני לאלבום כסף. הלהקה הוציאה שבעה סינגלים, בהם "Caravan of Love" שהגיע למקום הראשון במצעד הבריטי ו-Happy Hour שהגיע למקום השלישי.
קריירה > יצירת הלהקה

הלהקה הוקמה בסוף 1983 על ידי הסולן פול היטון (ששמו הופיע כ-"P.d. Heaton".) והגיטריסט סטן קאלימור, תחילה כצמד נגני רחוב בעיר האל. הם הקליטו דמו עם צמד נוסף ותפסו את תשומת הלב של חברת "גו! דיסקס". עם תחילת שביתת הכורים בבריטניה ב-1984 הפכה הכתיבה של היטון לפוליטית יותר, והוא הגיע למסקנה שהיא ראויה ללהקה בהרכב מלא. ללהקה הצטרפו חברי להקת The Gargoyles, טד קי הבסיסט והמתופף יו וויטאקר, גם הם בני העיר. ההופעה החיה הראשונה של הלהקה הייתה באוניברסיטת האל באוקטובר 1984, וכינתה את עצמה לעיתים קרובות כ"הלהקה הרביעית הכי טובה בהאל", אם כי מעולם לא ציינו במפורש מי היו שלוש הלהקות הטובות יותר. קי עזב את הלהקה בסוף 1985 לאחר הקלטת הסינגל הראשון Flag Day, והיטון הזמין ללהקה את נורמן קוק, איתו ניגן בצעירותו בלהקה בשם The Stomping Pond Frogs.
קריירה > האלבום הראשון

ב-1986 הוזמנה הלהקה להופיע בתוכנית הטלוויזיה של ג'ון פיל Peel Sessions, שם נחשפו להקות כמו ג'וי דיוויז'ן, הסמיתס, סוזי והבנשיז ואחרות. בין השירים שביצעה הלהקה בתוכנית היה  השיר Happy Hour, הסינגל השלישי שלה. לאחר ההופעה הטלוויזיונית הגיע השיר למקום השלישי במצעד הסינגלים הבריטי. את השיר ליווה קליפ באנימציית פלסטלינה שהייתה פופולרית באותה תקופה, ובו דמותו של הקומיקאי פיל ג'ופיטוס, שהופיע עם הלהקה תחת שם הבמה שלו "פורקי המשורר".
בהמשך 1986 יצא אלבום הבכורה של הלהקה שכלל את שני הסינגלים הקודמים שלהם, גרסה אלטרנטיבית לסינגל הראשון "Flag Day" ושיר המשך ל-Happy Hour בשם "Think for a Minute". האלבום נקרא London 0 Hull 4, כתוצאת משחק כדורגל שמשמעותה שהלהקה מהאל הביסה במשחק חוץ את הלהקות הלונדוניות. חברי הלהקה היו אוהדים של קבוצות כדורגל אנגליות (פול היטון סולן הלהקה היה אוהד של שפילד יונייטד) והצטלמו ואף הופיעו בחולצות כדורגל.
הטקסטים של השירים נעו מביקורת כלפי בית המלוכה הבריטי, הפער בין החיים בהאל לבין החיים בלונדון, התמכרות לאלכוהול ותרבות אלכוהול, ומערכות יחסים. למרות סגנון השירה של היטון שדומה לזה של מוריסי, בניגוד ללהקת הסמית'ס האוסמרטינס התבססו על גיטרות, תופים ופסנתר וסלדו ממוזיקה אלקטרונית. הם גם ביצעו גרסאות כיסוי רבות לקלאסיקות משנות החמישים והשישים.
סיכום פעילות הלהקה

האוסמרטינס התפרקה ב-1988 ופול היטון ודייב המינגוויי הצטרפו באותה שנה ללהקת The Beautiful south, שבמובנים רבים היא ממשיכת דרכה של האוסמרטינס. בשנת 1988 הוציאה הלהקה את התקליט הכפול Now That’s what I Call Quite Good שכלל את מרבית השירים מאלבומי האולפן שלה וגם את כל גרסאות הכיסוי והבי סייד שהלהקה הקליטה. בראי ההיסטוריה של המוזיקה הבריטית, נחשבת הלהקה לאחת מנושאות הדגל של הגל החדש הבריטי.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

London 0 Hull 4 1986
The People Who Grinned Themselves To Death 1987
דיסקוגרפיה > סינגלים

Flag Day 1985
Sheep 1986
Happy Hour 1986
Think for a Minute 1986
Caravan of Love 1986
Five Get Over Excited 1987
Me and the Farmer 1987
Build 1987
There Is Always Something There to Remind Me 1988