stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תקציב האיחוד האירופי
תהליך אשרור התקציב > ועדת פשרה (Conciliation Committee)

אם מועצת השרים לא מקבלת את הצעות הפרלמנט, מוקמת ועדת פשרה המורכבת ממספר שווה של נציגים ממועצת השרים ומהפרלמנט. משימת הוועדה היא להוציא טקסט מוסכם בתוך 21 ימים, המגשר על נקודות המחלוקת בטיוטת התקציב. אם הוועדה מצליחה, למועצת השרים ולפרלמנט מסגרת זמן של 14 יום לאשר את הטקסט ובכך לאמץ ולאשרר את התקציב על תיקוניו. אם הנציבות והפרלמנט לא מצליחים להחליט, טיוטת התקציב שהוגשה על ידי הנציבות מתקבלת.
תהליך אשרור התקציב > מקרים בהם יש להכין טיוטת תקציב חדשה

ישנם שלושה מקרים בהם על הנציבות להכין טיוטת תקציב חדשה:
אם הנציבות והפרלמנט לא מקבלים את טיוטת התקציב.
במידה והוועדה נכשלת להוציא טקסט מוסכם תוך 21 יום.
במקרה והפרלמנט לא מקבל את הטקסט המוצע לתקציב של ועדת הפשרה.
יחד עם זאת, אם הטקסט אושר על ידי הפרלמנט אך לא על ידי מועצת השרים, הטקסט מתקבל וטיוטת התקציב מאומצת. דהיינו, נראה כי לפרלמנט משקל רב יותר מאשר למועצת השרים בהליך קביעת ואשרור התקציב – עובדה המעידה על משקלן הנמוך יותר של המדינות בהליך קביעת התקציב.

במידה ולא נתקבל התקציב השנתי עד ה 31 בדצמבר, מותר לאיחוד להוציא כל חודש 1/12 מתקציב השנה הקודמת. בנוסף, במידה ולאחר אימוץ התקציב מוגשים הצעות לתיקון אשר נובעים מאילוצים שלא היה ניתן לצפותם לפני הליך אשרור התקציב, יש לאשררם באותו התהליך של אימוץ התקציב.
פיקוח ושליטה על התקציב

ישנם מספר מנגנוני פיקוח אשר נועדו להבטיח את יישום התקציב כפי שהוסכם וכדי למנוע מצבים של כשלים ושחיתויות בתוך המערכת. ראשית, בכל חודש על הנציבות ליידע את מועצת השרים והפרלמנט מה היו ההכנסות וההוצאות של אותו החודש. שנית, על הנציבות להוציא דוחות שנתיים הכוללים את פירוט התנועות הפיננסיים בחשבונות האיחוד וניתוח כללי של כלכלת האיחוד ותוצאות הפעילות הפיננסית, וכן דוחות המפרטים את יישום התקציב לכל קטגוריות ההוצאות והפעילויות השונים.

בנוסף לכך, ישנם גופים פנימיים בנציבות המבטיחים את יישום התקציב בצורה תקינה. הדירקורייט ג'נרל לתקציב (Directorate General for Budget) הוא גוף המורכב מראשי המחלקות של נציבות האיחוד (כגון הדירטורט ג'נרל למיסוי) אשר אחראיים על יישום התקציב בתחומם ועל כן הם פועלים בשיתוף רב עם נציגי המדינות החברות כדי לוודא יישום נאות של התקציב.

ישנם גם כן שני גופים חיצוניים לנציבות המבקרים את פעילות הנציבות ביישום התקציב. ראשית, ב 1975 הוקם בית המשפט האירופי לפיקוח כלכלי (Court of Auditors). זהו גוף עצמאי משאר מוסדות האיחוד המורכב משופט מכל אחת מהמדינות החברות באיחוד. באחריותם גוף חיצוני זה לבחון את יישום התקציב על ידי הנציבות והמדינות החברות ולהגיש לפרלמנט ולמועצת השרים הצהרת ערבות (Letter of Assurance) המפרטת את ממצאיהם ועמדותיהם בנוגע לעמידה בחוקים ובתקנונים ובניהול התקין של התקציב.

שנית, לאחר הגשת ממצאי בית המשפט האירופי לפיקוח כלכלי, הפרלמנט מקבל המלצות מצד מועצת השרים המאשרת סופית שניהול התקציב על ידי הנציבות נעשה בצורה תקינה ובהתאם לחוקים ומעניקה לנציבות 'פטור' (Discharge) המאשר סופית את פעילותה לאותה השנה. דהיינו, הפרלמנט מהווה אמצעי פיקוח שני החיצוני לנציבות האיחוד.
מס אירופי

האיחוד האירופי אינו מטיל מיסים ישירים על תושבי אירופה ומקורות המימון של התקציב מגיעים ממקורות לאומיים. 

עם זאת, עם הרחבת האיחוד ושאלות העמקת האינטגרציה נשמעים יותר קולות הקוראים להחלת מס ישיר באירופה כדי להגדיל בצורה משמעותית את תקציב האיחוד. המצדדים באפשרות זו טוענים כי הגדלת התקציב ממקור של מס ישיר תביא להגברת האינטגרציה האירופית בכך שתחזק את מוסדות האיחוד ויביא למעורבות רבה יותר של אזרחי אירופה בתהליכי קבלת ההחלטות של האיחוד. כמו כן, מבחינה טכנית מס ישיר הוא אפשרות ריאלית וניתן כבר להחיל מיסים ישירים מסוימים כגון מס על אנרגיה, מיסים על העברות כספיות ומיסים על הכנסות תאגידים.

אולם, רוב מדינות האיחוד ואזרחיהן מתנגדים להחלת מס ישיר באירופה וטוענים כי אין להפריז ביתרונות של הכנסות מצד מיסים ישירים. ראשית, אין ביכולתו של מס כזה לפתור את בעיית האיזון בין תרומת המדינות לאיחוד לבין הרווח שהן מקבלות. יתרה מזאת, ייתכן והיא אף תחריף אותה שכן מיסים ישירים יגבו בעיקר מהאוכלוסייה העשירה ויינתנו לחזק את האוכלוסיות הנחשלות יותר. שנית, המתנגדים למס ישיר טוענים כי מבחינה פוליטית אין לאיחוד האירופי סמכות לגיטימית לגבות מס ישיר וכי החלת מס כזה תפגע בתהליך האינטגרציה ובחיזוק מוסדות האיחוד שכן היא תגרור אנטגוניזם והתנגדות רבה מצד אזרחי אירופה.
ביבליוגרפיה

Begg, Iain, An EU Tax Overdue Reform or Federalist Fantasy? (Berlin: Friedrich-Ebert-Stiftung International Policy Analysis, 2011)
Cini, Michelle (ed.), European Union Politics, 2nd edition. (NY: Oxford University Press, 2007)
European Commission, The European Union Budget at a Glance (Luxembourg: Publications Office of the European Union, 2010)
European Commission, Investing in our common future The budget of the European Union (Brussels: Directorate-General for Communication Publications, 2007) ec.europa.eu/publications.
Šimović, Hrvoj, “The European Union Budget”, in Financial Theory and Practice, 29 (3), 2005, p. 245-262
Stevens, Anne and Handley, Brussels Bureaucrats? The Administration of the European Union (NY: Palgrave, 2001)
European Commission Official web site on the Budget - http://ec.europa.eu/budget/explained/index_en.cfm
Europa – Summaries of EU legislation - http://europa.eu/legislation_summaries/budget/l34020_en.htm
הערות שוליים

↑  European Commission, The European Union Budget at a Glance, p. 2
↑  Ibid
↑  http://ec.europa.eu/budget/explained/faq/faq_en.cfm#2011
↑  Stevens, Brussels Bureaucrats? The Administration of the European Union, pp. 10-13
↑  http://europa.eu/legislation_summaries/budget/l34020_en.htm
↑  Šimović, Hrvoj, “The European Union Budget”, p. 249
↑  http://ec.europa.eu/budget/explained/budg_system/legal_bases/legal_en.cfm#aii
↑  European Commission, The European Union Budget at a Glance, p. 6
↑  Begg, An EU Tax Overdue Reform or Federalist Fantasy? p. 4
↑  Ibid, p. 3
↑  European Commission, The European Union Budget at a Glance, p. 6
↑  Ibid
↑  Šimović, Hrvoj, “The European Union Budget”, pp. 247-248
↑  European Commission, The European Union Budget at a Glance, p. 6
↑  Stevens, Brussels Bureaucrats? The Administration of the European Union, pp. 13-14
↑  http://ec.europa.eu/budget/explained/budg_system/financing/fin_en.cfm
↑  European Commission, Investing in our common future: The budget of the European Union, pp. 3-11
↑  http://ec.europa.eu/budget/explained/budg_system/fin_fwk0713/fin_fwk0713_en.cfm
↑  http://ec.europa.eu/budget/explained/budg_system/flex/flex_en.cfm#urgence
↑  http://ec.europa.eu/budget/explained/budg_system/fin_fwk0713/fin_fwk0713_en.cfm
↑  http://ec.europa.eu/budget/explained/budg_system/fin_fwk0713/fin_fwk0713_en.cfm
↑  http://ec.europa.eu/budget/explained/budg_system/fin_fwk0713/fin_fwk0713_en.cfm
↑  European Commission, The European Union Budget at a Glance, p. 5
↑  http://ec.europa.eu/budget/explained/budg_system/fin_fwk0713/fin_fwk0713_en.cfm
↑  http://ec.europa.eu/budget/explained/budg_system/fin_fwk0713/fin_fwk0713_en.cfm
↑  European Commission, The European Union Budget at a Glance, p. 8
↑  http://ec.europa.eu/budget/explained/management/deciding/deciding_detail/decide_detail_en.cfm
↑  European Commission, The European Union Budget at a Glance, p. 8
↑  Ibid
↑  http://ec.europa.eu/budget/explained/management/deciding/deciding_detail/decide_detail_en.cfm
↑  http://ec.europa.eu/budget/explained/management/deciding/deciding_detail/decide_detail_en.cfm
↑  http://ec.europa.eu/budget/explained/management/deciding/deciding_detail/decide_detail_en.cfm
↑  http://ec.europa.eu/budget/explained/reports_control/index_en.cfm
↑  http://ec.europa.eu/dgs/budget/index_en.htm
↑  Begg, An EU Tax Overdue Reform or Federalist Fantasy? pp. 10-14
↑  Ibid, 12-18
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550040505171  NKC: ph262192
Everyday (שיר של אריאנה גרנדה)

Everyday (בעברית: כל יום) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת האמריקאית אריאנה גרנדה בשיתוף הראפר האמריקאי פיוצ'ר. הסינגל יצא לאור ב-10 בינואר 2017, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, כסינגל הרביעי מאלבומה השלישי, Dangerous Woman.
השיר הצליח בשיאו להיכנס למספר מצעדים, כשהבולט מביניהם הוא מקום 55 במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע

בריאיון של גרנדה לרדיו KIIS-FM, היא אמרה:
"ידעתי שאני רוצה לעבוד עם Future, אבל לא הייתי בטוחה שנמצא את השיר הנכון לעבוד עליו ביחד כי אנחנו כל כך שונים, אבל מצאנו וייב מטומטם וזה מאוד ייחודי ומרגש."
ביקורות

השיר קיבל ביקורות מעורבות ממבקרי מוזיקה.
מייקל קראג, מעיתון "האובזרבר", אמר שהוא נפעם מהשיר. טיילור וות'רבי, ממגזין בילבורד, אמרה שהשיר "נהדר", וציינה שזהו "אחד משיתופי הפעולה הטובים ביותר של גרנדה".
לעומת זאת, נתן וויסניקי, ממגזין Pretty Much Amazing, ביקר את חוסר הגיוון בקולה של גרנדה. כריס קלי, ממגזין Fact, כתב ש־Future היה "מבוזבז" בשיר הזה. כריסטופר ר. וויינגרטן, ממגזין רולינג סטון, הביע את זעמו על כך ש"Future שר פזמון עם מילה אחת". בטור הביקורת על האלבום באתר Sputnikmusic, נכתב שלשיר יש "מילים נוראיות".
וידאו קליפ

הווידאו קליפ של השיר הועלה לערוץ ה־YouTube הרשמי של גרנדה ב־27 בפברואר 2017. הקליפ בוים על ידי כריס מארס פיליארו, שביים בעבר גם את הקליפים לשירים "Break Free" ו"Santa Tell Me" של גרנדה.
בקליפ ניתן לראות את גרנדה שרה ברחוב, במכבסה ובאוטובוס. תוך כדי שגרנדה שרה, ניתן לראות זוגות מגזעים, גילאים ומינים שונים מתנשקים ומתחילים לקיים יחסי מין. Future מבצע את הראפ במשרד, בעודו מוקף בעובדים.
הקליפ זכה לשבחים ממבקרים שונים על כך שהוא מציג זוגות להט"בים מתנשקים, דבר המעיד, בעיני רבים, על תמיכתה של גרנדה בקהילת הלהט"ב.
הקליפ גרף מעל ל־7 מיליון צפיות ב־24 השעות הראשונות לאחר פרסומו, מעל ל־18 מיליון צפיות בשבוע הראשון ועבר את רף המאה מיליון צפיות.
מיקומי שיא ותארים

השיר החל את שהייתו במצעד האמריקאי בילבורד הוט 100 במקום 85, בשבוע של 4 במרץ 2017. לאחר חמישה שבועות במצעד, השיר הגיע לשיאו במקום 55 בשבוע של 1 באפריל. השיר לא זכה להצלחה רבה במצעדים, יחסית לשירים אחרים של גרנדה.
|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 96 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 55 |  |
|  ארצות הברית | Mainstream Top 40 | 18 |  |
|  ארצות הברית | Rhythmic | 13 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 131 |  |
|  הממלכה המאוחדת | R&B | 36 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 38 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 3 |  |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 65 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 72 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 91 |  |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 70 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 54 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה | 70,000 |
| קנדה (Music Canada) | פלטינה | 80,000 |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | כסף | 200,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה | 1,000,000 |
1990 בארצות הברית

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  1989   1988  1987 |  דגל ארצות הברית | 1990  בארצות הברית |  »»»  1991   1992   1993 |
כל ערכי השנים בארצות הברית • אירועים בולטים בעולם ב-1990 פורטל ארצות הברית • לוח שנה של שנת 1990
1990 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 214 שנה מיום היווסדה.
הנהגה

הנשיא: ג'ורג' הרברט ווקר בוש (המפלגה הרפובליקנית)
סגן הנשיא: דן קווייל (המפלגה הרפובליקנית)
יו"ר בית הנבחרים: טום פולי (המפלגה הדמוקרטית)
מנהיג הרוב בסנאט: ג'ורג' מיטשל (המפלגה הדמוקרטית)
הקונגרס: הקונגרס ה-101
אירועים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
3 בינואר – נשיא פנמה לשעבר, מנואל נורייגה נכנע לכוחות האמריקאים
10 בינואר – מיזוג בין חברות התקשורת טיים וורנר יוצר את התאגיד טיים ורנר
25 במרץ – שרפה שפורצת במועדון חברתי בשם "Happy Land" ברובע הברונקס בניו יורק עקב הצתה גורמת למותם של 87 אנשים אשר נלכדו בתוך הבניין.
27 במרץ – ארצות הברית מתחילה לשדר שידורי תעמולה טלוויזיוניים אל עבר קובה
1 באפריל – מפקד האוכלוסין האמריקאי לשנת 1990 קובע כי אוכלוסיית תושבי ארצות הברית מונה כ-248,709,873 בני אדם.
24 באפריל – טלסקופ החלל האבל משוגר ממעבורת החלל דיסקברי, במשימה STS-31
25 באפריל – טלסקופ החלל האבל מוצב במסלולו על ידי מעבורת החלל דיסקברי, ששוגרה יום קודם לכן
22 במאי – מיקרוסופט מוציאה לשווקים את מערכת ההפעלה Windows 3.0.
1 ביוני – מנהיג ברית המועצות מיכאיל גורבצ'וב ונשיא ארצות הברית ג'ורג' בוש חותמים על הסכם לסיום ייצור הנשק הכימי ולפירוקם של המצבורים הקיימים.
1 ביוני – חתימת על הגדרת הגבולות באזור ים ברנץ בין ברית המועצות לבין ארצות הברית.
6 באוגוסט – מלחמת המפרץ - מועצת הביטחון של האומות המאוחדות מטילה אמברגו על עיראק בשל פלישתה לכווית.
5 בנובמבר – אל-קאעידה מתנקש בחייו של מנהיג ארגון כ"ך, הרב מאיר כהנא בניו יורק
29 בנובמבר – מועצת הביטחון של האו"ם מקבלת את החלטה 678, ובה אולטימטום לעיראק להסיג את כוחותיה מכווית עד ה-15 בינואר 1991
11 בדצמבר – הסכם בין ברית המועצות לארצות הברית על הפסקה מוחלטת של ניסויים גרעינים נכנס לתוקף.
12 בדצמבר – ארצות הברית העבירה לברית המועצות הלוואה בהיקף של מיליארד דולארים לרכישת מזון.
נפטרו

19 בינואר – ארתור גולדברג, פוליטיקאי ומשפטן יהודי-אמריקאי (נולד ב-1908)
20 בינואר – ברברה סטנוויק, שחקנית אמריקאית (נולדה ב-1907)
25 בינואר – אווה גרדנר, שחקנית קולנוע אמריקאית (נולד ב-1922)
16 בפברואר – קית' הרינג, אמן אמריקאי (נולד ב-1958)
3 באפריל – שרה ווהן, זמרת ג'אז אמריקאית (נולדה ב-1924)
15 באפריל – גרטה גרבו, שחקנית קולנוע (נולדה ב-1905)
25 באפריל – דקסטר גורדון, סקסופוניסט ג'אז אמריקאי (נולד ב-1923)
16 במאי – סמי דייוויס ג'וניור, שחקן ובדרן אמריקאי (נולד ב-1925)
16 במאי – ג'ים הנסון, במאי קולנוע אמריקאי, אבי "החבובות" (נולד ב-1936)
17 באוגוסט – פרל ביילי, שחקנית קולנוע וטלוויזיה וזמרת אפרו-אמריקאית (נולדה ב-1918)
18 באוגוסט – פרדריק סקינר, פסיכולוג אמריקאי (נולד ב-1904)
27 באוגוסט – סטיבי ריי ווהן, גיטריסט בלוז אמריקאי (נולד ב-1954)
4 בספטמבר – איירין דאן, שחקנית קולנוע וזמרת אמריקאית (נולדה ב-1898)
14 באוקטובר – ליאונרד ברנשטיין, מלחין ומנצח יהודי-אמריקאי (נולד ב-1918)
2 בדצמבר – אהרן קופלנד, מלחין אמריקאי (נולד ב-1900)
טלסקופ החלל האבל משוגר ממעבורת החלל דיסקברי, במשימה STS-31
1 ביוני: מיכאיל גורבצ'וב וג'ורג' חותמים על הסכם לסיום ייצור הנשק הכימי ולפירוקם של המצבורים הקיימים.
סמי דייוויס ג'וניור
ליאונרד ברנשטיין
תותח רכבת

תותח רכבת בריטי בן 12 אינץ' ממלחמת העולם הראשונה (1916)
תותח רכבת מתוצרת צרפת (שניידר 240 מ"מ) בשימוש הצבא היפני הקיסרי במלחמת העולם השנייה
תותח רכבת הוא תותח כבד המונע ביבשה על גבי מסילת ברזל. שימוש בתותחי רכבת נעשה ממלחמת האזרחים האמריקאית ועד סוף מלחמת העולם השנייה. לאחר מלחמת העולם השנייה פחת השימוש בארטילריה כבדה לטובת טכנולוגיית טילי קרקע-קרקע או הפצצה מן האוויר, ובמקביל השתפרה יכולת ההובלה של ארטילריה בכביש על ידי כלים ייעודיים. תותחי רכבת יוצרו על ידי מספר מדינות, בהן ארצות הברית, צרפת ובריטניה, אך עיקר השימוש והפיתוחים היו פרי ההנדסה של חברת קרופ הגרמנית, ששימשה כזרוע החימוש הגרמנית בשתי מלחמות העולם. רבים מהתותחים שהותקנו על גבי רכבות תוכננו במקורם כתותחים ימיים שהובלו בספינות וחלקם, כמו שוורר גוסטב או קרופ K5 היו תותחי-על בעלי קליבר ענק וקנה ארוך, אשר בשל משקלם הרב לא יכלו לנוע אלא על גבי מסילות ברזל שנבנו במיוחד. כל רכבת הורכבה מקטר, קרון התותח עצמו וקרונות לתחמושת, לציוד תחזוקה ולצוות ההפעלה.
שיקולי תכנון

בשיקולי תכנון הרכבת תותח על גבי קרון רכבת נלקחו בחשבון המרכיבים הבאים: יכולת צידוד, כלומר יכולתו של הקנה לנוע מצד לצד (ולא רק מעלה-מטה); ספיגת הרתע ועיגון התותח בשעת ירי ולקראת ירי נוסף.
שיקולי תכנון > שיטות צידוד

ללא צידוד: עבור תותחים רבים היה משקל הקנה כה גדול עד כי לא ניתן היה להתקינו על גב ציר סובב. תותח כזה יכול לירות אך ורק היישר קדימה ועל כן יש להכין עבורו באתר הירי מסילה מעגלית, או מסילות במספר עקומות, כך שיוכל למקם את קנהו אל מול המטרה.
צידוד-קרון: בשיטה זו יכול הקרון לנוע מספר מעלות ימינה ושמאלה יחסית לציר האורך שלו. הפלטפורמה נושאת התותח מחוברת אל פלטפורמת גלגלי הקרון באמצעות ציר. ירי בזווית גדולה מדי עלולה לפגוע ביציבות הקרון ולגרום לירידתו מן הפסים ולכן זווית הצידוד היא בדרך כלל 2 עד 4 מעלות לכל צד.
צידוד ציר: תותחים קטנים יחסית ניתן להתקין על גבי ציר מרכזי המורכב על פלטפורמת הקרון. הציר יכול לנוע 360° מעלות, אך הירי מצריך עיגון וייצוב של הקרון בשל הרתע הצידי בשעת ירי שעלול, ללא עיגון טוב, להפיל את הקרון מן הפסים.
שיקולי תכנון > שיטות ספיגת רתע

קיימות ארבע שיטות לספיגת הרתע. "עריסה", "עגלה עליונה", ספיגת רתע בהחלקה וספיגת רתע בגלגול. לרוב היה שימוש בשילוב של כמה שיטות בכלי.
"עריסה": התותח הותקן בתוך "עריסה" ורתע לאחור בתוכה. הרתע נספג על ידי מנגנון הידראולי בעריסה והוחזר למצב ירי על ידי קפיצים ומנגנון פנאומטי שנדרך על ידי לחץ הרתע. הייתה זו השיטה המובילה לספיגת רתע בתותחי רכבת קלים יחסית.
"עגלה עליונה": בשיטה זו גוף התותח מורכב על פלטפורמה ("עגלה") הנעה על גבי פלטפורמת גוף הקרון באמצעות גלגלים, הנעים על גבי מסילות בגוף הקרון-הנושא. בשיטה זו על הקרון להיות מעוגן לפסים בשעת ירי. ספיגת הרתע נעשית על ידי מנגנון הידראולי והחזרת התותח למצב ירי נעשית על ידי זווית המסילות בקרון הנושא, המטה את התותח קדימה וכן על ידי קפיצים ואף רצועות גומי. החסרון בשיטה זו הוא שהמנגנון אינו סופג את המרכיב האנכי של הרתע ולכן אינו מתאים לירי בזווית אנכית גבוהה.
ספיגת רתע בהחלקה: בשיטה זו הקרון נע על גבי מספר חוגונים, כאשר כל חוגון נבלם באמצעות מוטות, מצבטים או יתדות המקובעים אל הפסים. לאחר ירי התותח והקרון רותעים לאחור, תוך שמשקל הקרון נבלם על ידי רכיבי הבלימה שהוזכרו לאחר נסיעה אחורנית ("החלקה") של מטר או שניים. הפיזור נדרש כדי שהמשקל האדיר לא ייספג בנקודה אחת, אלא יתחלק על פני מספר נקודות (שגם אם יש כשל באחת מהן עדיין ייבלם הרתע היטב). בשיטה זו יש להתקין מחדש את הקורות לפני ירי נוסף. השיטה יועדה לתותחים כבדים במיוחד ללא יכולת צידוד, שירו ממסילה מעוקלת. גם שיטה זו אינה סופגת היטב את המרכיב האנכי של הרתע.
ספיגת רתע בגלגול: בשיטה זו כל הקרון רותע לאחור ומתגלגל 9 עד 15 מטרים, כאשר הוא נבלם רק בכוח הבלמים. התותח מוחזר לעמדת ירי בגרירה על ידי כננת. שיטה זו שולבה עם רתיעת עריסה שנועדה לספוג את המרכיב האנכי של הרתע. היא מתאימה לתותחים עם צידוד קרון ולא מתאימה לתותחים עם צידוד ציר כיוון שאינה מסוגלת לספוג רכיב רתע אופקי בזווית גדולה מדי ביחס למסילה. יתרונה של השיטה הוא ביכולת לירות מכל נקודה על המסילה בלי צורך בהכנות.
שיקולי תכנון > שיטות עיגון

שיטת ספיגת רתע בגלגול בשילוב עם עריסה סופגת היטב הן את רכיב הרתע האופקי והן את הרכיב האנכי. בשאר שיטות הירי יש לספק פתרונות לספיגת הרכיב האנכי של הרתע וכן ספיגת רכיב הרתע האופקי שאינו מקביל למסילה.
שיטה אחת היא לבנות "רציפי עיגון" בצידי המסילה, על הקרקע ועיגון הקרון אל רציף זה באמצעות מהדקים או עוגנים. דרך אחרת היא להשתמש ביתדות עיגון אל הקרקע, בלי שימוש ברציף בנוי. במקרים מסוימים הוכנה באזור הרציף מסילה כפולה ובה זוג פסים מקביל נוסף להקניית יתר יציבות, לקרון היה סט גלגלים מתאים לצמד המסילות הכפול.
בכלים כבדים במיוחד, כגון ההוביצרים הצרפתיים בקליבר 340 מ"מ ו-400 מ"מ וההוביצרים הגרמניים הכבדים, בכללם תותח פריז, שיטת העיגון הייתה חפירת עמדת ירי או שוחת-ירי (pit) בקרקע ועיגון התותח אליו באמצעות בטון או גזעי עצים. פעילות ההכנה ארכה זמן רב ובה שימשה המסילה לתובלה בלבד. בהגיע התותח לעמדת הירי הוא הורד והותקן בעמדה. לחילוץ העיגון בבטון היה צורך לפוצץ את העיגון באופן מבוקר.
חסרונות

הטכנולוגיה של תותחי הרכבת הצליחה להביא ארטילריה כבדה לשדה הקרב. אולם, הייתה זו טכנולוגיה בעייתית ממספר סיבות. התותח היה כלי פגיע, במיוחד לתקיפה מן האוויר (במלחמת העולם השנייה), לפיכך ליווה כוח נ"מ כל תותח הן בשלב ההובלה והן בשלב ההפעלה. התותח היה כלי מורכב שכלל מערכות מכניות-הנדסיות רבות שדרשו צוותים גדולים ומיומנים להפעלה ולתחזוקה שלהן. כל קלקול באחת מהמערכות המכניות השביתה את הכלי. התותח היה תלוי באופן מוחלט בקיומה של מסילת ברזל, לעיתים היה צורך להניח במיוחד פסים ועמדות ירי, פעולה יקרה וממושכת. כמו כן היוו פסי הרכבת כשל קריטי בהיותם פגיעים לחבלה מבלי שניתן להגן עליהם לכל אורכם. סיבות אלו דחפו לתכנון וייצור כלי ארטילרי משוריין המסוגל לנוע בכוחות עצמו - תותח מתנייע.
היסטוריה > המאה ה-19

בסביבות 1860 הוצע רעיון לנייד ארטילריה על גבי מסילות ברזל במקביל בארצות הברית וברוסיה.
באביב שנת 1862 השתמש רוברט לי, מפקד כוחות הקונפדרציה במלחמת האזרחים האמריקאית בתותח ימי של 32 ליברות שהותקן על קרון שטוח במערכת שבעת הימים. ב-1864 צילם מת'יו בריידי מרגמה נישאת על רכבת במהלך המצור על פיטרסבורג, וירג'יניה. מרגמה זו נקראה "הדיקטטור של הפרטסבורג-אקספרס".
בתותחי רכבת נעשה שימוש בדרום אפריקה בעת מלחמת הבורים ואחריה על ידי הצבא הבריטי. ה-9.2 אינץ' BL, אחד מתותחי הרכבת המוצלחים וארוכי השירות ביותר, הוצג לראשונה בקייפטאון ב-1900 והיה אחד מן התותחים ארוכי-הטווח (15 עד 20 ק"מ) של הבריטים לאורך מלחמת העולם הראשונה. דגם משופר שלו שירת גם לאורך כל מלחמת העולם השנייה עד 1945. תותח זה היה למעשה תותח חוף שהותקן על גבי ציר-סובב על קרון נמוך ושטוח.
היסטוריה > מלחמת העולם הראשונה

מלחמת העולם הראשונה הצריכה העברת תותחים ארוכי טווח אל החזית במהירות. כך נותרו משני צידי המתרס פתרונות שונים להטענה והובלה של תותחים ימיים ותותחי חוף סטטיים וכן פיתוח תותחי רכבת ייעודיים. בשל השימוש בתותחים ימיים בעיקר, אוישו צוותי התותחנות והתחזוקה באנשי צי ולרוב הוכפפו סוללות תותחי הרכבת לחיל הים. אחד השיפורים המרכזיים שנעשו לתותחים הימיים שיועדו לרכבת היה הגדלת זווית העלרוד שלהם (זווית הנטייה מעלה) עד כדי 45°, בניגוד לירי שטוח-המסלול המאפיין את התותחים הימיים.
לכל התותחים הגרמניים ניתנו כינויים מתותח ה-140 מ"מ "נתן" ו-170 מ"מ "סמואל" דרך "ברונו" בן ה-280 מ"מ ועד "מקס" הענק (380 מ"מ, אורך קנה 45 קליברים) שירה עד לטווח של 50 ק"מ, מתוך שוחת-ירי (ומקסימום 21 ק"מ ללא עיגון בשוחה). רוב סוללות תותחים אלה השתתפו במתקפת האביב וחלק מהם נתפסו על ידי בלגיה, שעשתה בהם שימוש נגדי. חלק מהתותחים שימשו את גרמניה גם לאורך מלחמת העולם השנייה. החברה הגרמנית העיקרית שפיתחה מתקנים וטכנולוגיות להתקנת תותחי רכבת ומיצוי מירב היכולת מהם, הייתה חברת "קרופ" שמהנדסיה בנו גם את תותח פריז, שהובלתו על פסי רכבת הייתה רק לצורך תובלה. תותח הרכבת הגדול ביותר שתוכנן בקרופ היה "Gamma-gerät", אחד מאבות הטיפוס של ברטה הגדולה, שנפסל לשימוש מבצעי בשל גודלו העצום והמורכבות הלוגיסטית שבהובלתו והכנתו לירי.
צרפת הצטיינה בהסבת תותחים ימיים לרכבת, הגדול שבהם היה ה-Canon de 305 mm Modèle 1893/96, שירה לטווח 31 ק"מ. תותח הרכבת הצרפתי הגדול ביותר היה ההוביצר Obusier de 520 modèle 1916 בקוטר 520 מ"מ (אורך קנה 15 קליברים), שנבנה מראש כתותח רכבת. אך תותח זה לא היה בשימוש מבצעי במלחמת העולם הראשונה. מספר כלים מדגם זה נפלו לידי הגרמנים בעת כיבוש צרפת במלחמת העולם השנייה והורמכט עשה בהם שימוש במצור על לנינגרד. המפעל הצרפתי שהתמחה בתותחים אלו היה שניידר אלקטריק (Schneider et Cie).
בבריטניה עסקו מפעלי רויאל ארסנל (או וולוויץ' ארסנל - Woolwich Arsenal) בייצור תותחי רכבת ובהרכבת תותחים ימיים על רכבות החל מראשית המאה ה-20. ברשות הצבא הבריטי היו בעיקר תותחים והוביצרים 12 אינץ' ותותחי ה-9.2 אינץ' שהוזכרו. לקראת סוף המלחמה, במאי 1918, הוצג תותח בן 14 אינץ' שנקרא "בושבאסטר" (HM Gun Boche Buster) שנועד לירי ארוך-טווח (34 - 38 ק"מ) על מטרות אסטרטגיות. ירי הפגז המבצעי הראשון של התותח היה במסגרת קרב אמיין באוגוסט 1918 ונכח בו המלך ג'ורג' החמישי. הפגז נחת במטרתו בצומת רכבות במרחק 19 מילים (כ-30.5 ק"מ) וגרם הרס רב. הירייה כונתה "יריית המלך". תוכנן גם "בושבאסטר" בן 18 אינץ', אך הוא לא נכנס לשימוש מבצעי במלחמת העולם הראשונה אלא רק במהלך שנות ה-20, תוך שקני ה-18 אינץ' עושים שימוש במרכבי ה-14 אינץ' שיצאו משירות.
במהלך אפריל ומאי 1918 סופקו לצי האמריקני חמש רכבות מבוסות על תותחי 14 אינץ' ימיים, הם הגיעו לצרפת באוגוסט ופעלו בחזית עד סוף המלחמה. מפעלי בית לחם סטיל ייצרו תותחי רכבת עבור לקוחות בדרום אמריקה כברזיל ופנמה.
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה

בעוד שעקב טווחם הארוך ניצבו במלחמת העולם הראשונה תותחי הרכבת בעורף הכוחות והיו מוגנים מתקיפה, הרי שבמלחמת העולם השנייה היו חשופים לתקיפה מן האוויר והפכו למטרות קשות-הגנה. פיתוח ההפצצה מן האוויר ושימוש באוניות-תותחים ארוכי-טווח הפכו את השימוש בתותחי רכבת לבלתי משתלם ברוב החזיתות. עם זאת, פותחו ונכנסו לשירות תותחי רכבת לקראת המלחמה ובמהלכה, ונעשה גם שימוש בציוד ממלחמת העולם הראשונה. תותח העל שוורר גוסטב הגרמני החזיק בשיאי גודל וטווח, אך יחס העלות/תועלת הדל יחסית שלו הוכיח שהעידן הגיע אל קיצו ביחס לטכנולוגיות המודרניות. תותחי-רכבת שולבו במאמצי הבריטים והגרמנים לייצר יכולת ארטילרית לירי מעבר לתעלת למאנש, בנוסף לתותחי חוף ארוכי טווח.
ברית המועצות כמעט ולא השתמשה בתותחי רכבת, אולם שלושת תותחי ה-MK-3-12‏ (305 מ"מ) שנלקחו מאוניית הקרב "הקיסרית מריה" (Императрица Мария) והותקנו על רכבות שימשו במהלך יוני-דצמבר 1941 להגנה בחזית חצי האי האנקו שבפינלנד. תותחים אלה נותרו בכוננות במצב מבצעי עד 1991 והוצאו מהשירות ב-1999 היישר אל מוזיאוני המלחמה והרכבת. היו אלה תותחי הרכבת האחרונים בעולם ששרדו בשירות מבצעי.
לקריאה נוספת

Dale Clarke, British Artillery 1914-1919. Heavy Artillery. Osprey Publishing, Oxford UK, 2005 ISBN 1-84176-788-3
I.V. Hogg & L.F. Thurston, British Artillery Weapons & Ammunition 1914-1918. London: Ian Allan, 1972.
Jäger, Herbert. German Artillery of World War One. Ramsbury, Marlborough, Wiltshire: Crowood Press, 2001 ISBN 1-86126-403-8
Gander, Terry and Chamberlain, Peter. Weapons of the Third Reich: An Encyclopedic Survey of All Small Arms, Artillery and Special Weapons of the German Land Forces 1939-1945. New York: Doubleday, 1979 ISBN 0-385-15090-3
Hogg, Ian V. German Artillery of World War Two. 2nd corrected edition. Mechanicsville, PA: Stackpole Books, 1997 ISBN 1-85367-480-X
Engelmann, Joachim (1976). Armor in Action - German Railroad Guns. Squadron/Signal Publications. ISBN 0-89747-048-6