stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית הכנסת עדת שלום
המרכז הקהילתי

המרכז הקהילתי עדת שלום ממוקם ברובע ה-15 של פריז, בקומת הקרקע (כ-500 מ"ר) ברחוב ג'ורג' ברנרד שו 8. המרכז תוכנן בשנת 1999 מלכתחילה בצורה מאוד מודולרית, כדי לייעל את השימוש הטוב ביותר בחלל. במהלך קיץ 2018 ו-2019 המבנה שופץ לחלוטין וחולק מחדש. ניהול הפרויקט בוצע על ידי האדריכל פול לנדואר, שהוא אדריכל בקבוצת ABC וחבר בקהילה. עבודות השיפוץ, תוך שמירה על המודולריות, הגדילו את כושר הכנסת המתפללים במהלך התפילות, כמו גם את כושר הקבלה של כיתות ה'ביחד'. עבודת השיפוץ מומנה מתרומותיהם של חברי הקהילה, תמיכת הקרן לזכר השואה ומכון אלן דה רוטשילד.
המרכז כולל:
בית כנסת מודולרי עם 90 עד 250 מושבים.
ארון קודש עם מספר ספרי תורה.
מ-3 עד 9 חדרים לפעילות חינוכית ותרבותית.
משרדי הנהלת הקהילה.
אולם אירועים ומסיבות שיכול להכיל את הציבור לארוחות שבת ושמחות שונות (חתונות, בר ובת מצווה, ברית מילה, פגישות וכדומה).
הערות שוליים

↑  בתי כנסת בפריז, צרפת, באתר www.tjt.co.il
↑  "Adath Shalom | Qui sommes nous ?". www.adathshalom.org. נבדק ב-2019-09-27.
↑  "Rivon Krygier | Adath Shalom". www.adathshalom.org. נבדק ב-2019-09-27.
↑  Fanny Bijaoui (25 בדצמבר 2008). "Concilier tradition et modernité". Réforme. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "En quoi le judaïsme Massorti est différent de tous les autres judaïsmes | Adath Shalom". www.adathshalom.org. נבדק ב-2019-09-27.
↑  "Adath Shalom - Communauté juive Massorti de Paris". Crif - Conseil Représentatif des Institutions Juives de France (בצרפתית). 2012-01-13. נבדק ב-2019-09-27.
↑  "Contre la barbarie, renforçons nos liens. | Adath Shalom". www.adathshalom.org. נבדק ב-2019-09-27.
↑  Camille Gousset (2018-07-09). "Cet été, les juifs de la communauté Adath Shalom célèbreront dans une salle paroissiale". La Croix (בצרפתית). ISSN 0242-6056. נבדק ב-2019-09-27.
↑  Marjolaine Dorne (22 בינואר 2009). "Prier ensemble pour la paix". Réforme. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "DorVador". dorvador.org. נבדק ב-2019-09-27.
↑  "Massorti Paris Ouest 15e - Adath Shalom". www.massorti.com. נבדק ב-2019-09-27.
1 2  Qui sommes-nous - Adath Shalom, ‏2020-03-12 (ב־)
אנפה מסורטטת אוסטרלית

| אנפה מסורטטת אוסטרלית |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: שקנאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: אנפתיים
סוג:: אנפה מסורטטת
מין:: אנפה מסורטטת אוסטרלית
שם מדעי
 Botaurus poiciloptilus ‏ואגלר, 1827
תחום תפוצה


אנפה מסורטטת אוסטרלית (שם מדעי: Botaurus poiciloptilus) היא מין של עוף מים מהסוג אנפה מסורטטת החיה בדרום אוסטרליה, טסמניה, ניו זילנד וקלדוניה החדשה. אנפה זו תוארה ב-1827 בידי החוקר הגרמני יוהאן גאורג ואגלר (אנ') וכיום מצויה בסכנת הכחדה בטבע.
תיאור

אנפה זו דומה לאנפה המסורטטת הגדולה אך קטנה ממנה. היא מגיעה לאורך 650 עד 750 מ"מ, ללא דו-צורתיות זוויגית, אף שהזכר מעט יותר גדול. האנפה בעלת נוצות חומות-אפורות כהות ומסורטטות בצהוב, בעיקר לאורך החלק החיצוני של הכנפיים. הצוואר ואחורי הראש חומים והפנים לבנות אך בעלות פס חום אופקי היוצא מתחתית העיניים הצהובות עד לחזה. עור הפנים וכן הרגליים בעלי צבע ירוק כהה. המקור הארוך חום והחלק התחתון והגרון ירוק-צהוב. אנפה זו יכולה למתוח את צווארה לזווית ישרה כלפי מעלה, מה שמעניק לה הסוואה מוצלחת.
אנפה זו מצויה סמוך לקנים ולסוף באזורי סביבות או אחו גבוה ברחבי דרום אוסטרליה, טסמניה, ניו זילנד והאי Ouvéa שבקלדוניה החדשה. היא פעילת שעות בין ערביים המחפשת בסבך ובמים טרף של דגים כמו צלופחים, סרטנים, צפרדעים ומזון דומה.
אנפה זו מצויה בסכנת הכחדה באוסטרליה וניו זילנד, בעיקר עקב ייבוש ביצות טבעי (בעתות בצורת) ותעשייתי, הנעשה למטרות חקלאות. האנפה נדחקת מעוד שטחים ומחלקם אף נכחדה. כיום היא מוגנת בחוק האוסטרלי ונעשים ניסיונות לגדל אותה ולשמור על מספר ביצות בהם היא חיה.
הערות שוליים

↑  אנפה מסורטטת אוסטרלית באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007410971705171
בראד אלסוורת'

בראד אלסוורת' (באנגלית: Brad Ellsworth; נולד ב-11 בספטמבר 1958) הוא פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השמיני של מדינת אינדיאנה והיה מועמד לסנאט של ארצות הברית.
ביוגרפיה

אלסוורת' נולד ביאספר שבאילינוי, לאחר סיום בית הספר הוא למד באוניברסיטה באינדיאנה וקיבל תואר בסוציולוגיה. בהמשך הוא סיים לימודי תואר שני בקרימינולוגיה. בשנת 1982 הוא התחיל לעבוד במשרד השריף. הוא עבד במשרד במשך 23 שנים וקיבל מספר עיטורים על עבודתו. בשנת 1998 הוא היה מועמד למשרת השריף וזכה בהפרש גדול של הקולות.
בשנת 2005 בראד אלסוורת' הכריז על רצונו להתמודד על משרת נציג בקונגרס וזכה בבחירות שנערכו בשנת 2007. בהיותו בקונגרס הוא היה נציג של האגף השמרני במפלגה. בראד אלסוורת' התנגד לפיקוח על מכירת הנשק והפלות.
בשנת 2010 בראד אלסוורת' החליט להתמודד בבחירות הקרובות על כהונה בסנאט של ארצות הברית. בבחירות שנערכו בסוף השנה הוא הפסיד לדן קואטס. לאחר ההפסד, הוא עזב את הפוליטיקה ופנה לתחום העסקים.
ג'אנגו (פלטפורמת פיתוח)

| --- | --- |


 מפתח:  קרן התוכנה דג'אנגו 
 מחזור חיים:  2004–הווה (כ־20 שנה) 
 גרסה אחרונה:  5.1.1 (3 בספטמבר 2024) 
 מערכת הפעלה:  חוצה-פלטפורמות 
 נכתבה בשפות:  פייתון
 סוג רישיון:  רישיון BSD
 קוד מקור:  https://github.com/django/django 
 קטגוריה:  פיתוח יישומי ווב
 www.djangoproject.com
 
ג'אנגו (Django) היא תשתית (Framework) כתיבת אפליקציות רשת הכתובה בשפת פייתון כפרויקט תוכנה חופשית. היא מיישמת את ארכיטקטורת התכנות מודל-תצוגה-בקר (Model-View-Controller) ומיפוי אובייקטים למסד נתונים יחסי (ORM). עקרונותיה הם פשטות, אי-חזרה על קטעי קוד, העדפת מוסכמות על הגדרות ועל ידי כך מאפשרת כתיבת אפליקציות רשת בעזרת מעט מאוד שורות קוד יחסית לתשתיות ושפות אחרות[דרוש מקור].
היא פותחה במקור על ידי מו"ל אמריקאי בשם The World Company שהשתמש בה כתשתית לאתר החדשות של העיתון[דרוש מקור]. על מנת  להקטין את עלויות התחזוקה של התוכנה, החליטו מתחזקי האתר לשחרר את ג'אנגו כתוכנה חופשית בשנת 2005. בתחילה המשיכו הם להיות המתחזקים העיקריים, אולם בשנת 2008 הוקמה קרן ג'אנגו, שהיא מלכ"ר שמחזיק את השם המסחרי ומקדם את פיתוח התוכנה.
התוכנה קרויה ע"ש הגיטריסט ג'אנגו ריינהארדט.
הערות שוליים

↑  הסבר על קרן ג'אנגו מתוך אתר פרויקט ג'אנגו
↑  תשובה לשאלה "מהי משמעות השם" מתוך קובץ השאלות הנפוצות של הפרויקט מתוך אתר פרויקט ג'אנגו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph606732 
ערך זה הוא קצרמרבנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אתל סמית'

אתל מאי סמית'-סטיוארט (באנגלית: Ethel May Smith-Stewart;‏ 5 ביולי 1907 – 31 בדצמבר 1979). הייתה אתלטית קנדית, אלופה אולימפית בעלת שתי מדליות אולימפיות ושיאנית עולם.
ביוגרפיה

סמית' נולדה בטורונטו. בגיל 14 עזבה את לימודיה והחלה לעבוד על מנת לעזור בפרנסת המשפחה.
באליפות קנדה באתלטיקה שנערכה בשנת 1927 זכתה סמית' במדליית זהב בריצת 220 יארד.
ביוגרפיה > אלופה אולימפית ושיאנית עולם

באולימפיאדת אמסטרדם (1928) נערכו לראשונה תחרויות אתלטיקה לנשים. סמית' זכתה בשתי מדליות, זהב וארד. היא זכתה במדליית ארד בריצת 100 מטר בתוצאה של 12.3 שניות, אחרי בטי רובינסון מארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 12.2 שניות ובת ארצה פני רוזנפלד (12.3 שניות). לאחר מכן, זכתה במדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם מירטל קוק, פני רוזנפלד וג'יין בל בשיא עולם חדש של 48.4 שניות, לפני ארצות הברית (48.8 שניות) וגרמניה (49.0 שניות), כבר בשלב המוקדמות קבעה הרביעייה הקנדית שיא עולם חדש של 49.3 שניות.
בשנת 1979 נפטרה סמית' בטורונטו.
תארים והישגים

בשנת 1955 נכללה סמית' בהיכל התהילה של הספורט הקנדי.
בעלי פרחים

| בעלי פרחים |
| --- | --- |
 פרחים שונים
מיון מדעי
על־ממלכה:: איקריוטיים
ממלכה:: צומח
קבוצה:: צמחים וסקולריים
על־מערכה:: צמחי זרע
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקות
 דו-פסיגיים קדומים   חד-פסיגיים   דו-פסיגיים אמיתיים
שם מדעי
 Magnoliophyta
פרח מהסוג Gaillardia
עץ מהמין Tilia tomentosa
צמחים בעלי פרחים (שם מדעי: Magnoliophyta) או מְכֻסֵּי זֶרַע (Angiospermae) הם המערכה הגדולה ומהחשובות ביותר של הצמחים העילאיים. בעלי הפרחים מתאפיינים באיברי רבייה מיוחדים הנקראים פרחים, והזרעים שלהם סגורים בתוך מעטפת המוכרת בדרך-כלל כפרי. מכאן נובע הכינוי הנוסף למערכת בעלי הפרחים (מכוסי זרע).
רוב מיני בעלי פרחים הם הרמפרודיטיים כלומר הם מתרבה ברבייה מינית אך מייצרים גם תאי מין נקביים וגם תאי מין זכריים. עם זאת לכ-6% מהמינים הללו יש זכרים ונקבות נפרדים (דו-אוני) (אנ').
התפתחות

עדויות ראשונות לקיומם של בעלי הפרחים מופיעות במאובנים מלפני 140 מיליון שנה, בסוף תקופת היורה. הקבוצה הקרובה ביותר לבעלי הפרחים היא, ככל הנראה, קבוצת הגנטופיטיים, והן התפצלו מאב קדמון משותף בסוף תקופת הטריאס (לפני כ-202–220 מיליון שנה). מאובנים בני 150 עד 130 מיליון שנה מכילים צמחים בעלי תכונות אחדות של בעלי הפרחים, אך אלה עדיין מעטים ופרימיטיביים מאוד. 

בעזרת ריצוף DNA מגרעיני תא של כ-10,000 מיני צמחים ומחקר של 200 מאובני פרחים זוהתה קפיצה במגוון בעלי הפרחים בעידן היורה המאוחר ובעידן הקרטיקון המוקדם, כשעדיין שוטטו דינוזאורים בארץ – מלפני כ-150 מיליון שנים ואילך. עלייה תלולה נוספת במספר המינים זוהתה לפני כ-40 מיליון שנים, בזמנים שבהם אירעה צניחה של הטמפרטורות בעולם.
לקראת סוף הקרטיקון בעלי הפרחים הפכו לקבוצה השולטת בממלכת הצמחים, ובמאובנים כבר ניתן היה לזהות צמחים של התקופה המודרנית (כגון אלון ומגנוליה).
המשפחות המגוונות ביותר במערכת בעלי הפרחים הן:
מורכבים: כ-22,750 מינים
סחלביים: כ-21,950 מינים
קטניות: כ-19,400 מינים
פואתיים: כ-13,150 מינים
דגניים: כ-10,000 מינים
שפתניים: כ-7,175 מינים
חלבלוביים: כ-5,735 מינים
מיון

נהוג לסווג כיום את בעלי הפרחים כמערכה בממלכת הצומח, והם שייכים למערכת-העל של צמחי זרע (Spermatophyta), וגם לקבוצת צמחים וסקולריים (Tracheobionta). בעבר היו מקובלים שמות מדעיים נוספים למערכה, כמו Anthophyta, אך כיום מקובל השם Magnoliophyta, על-פי הסוג האופייני מגנוליה (Magnolia).
בעבר מקובל היה לחלק את בעלי הפרחים לחד-פסיגיים ולדו-פסיגיים (מערכת המיון של ארתור קרונקויסט), אך כיום חלוקה זו זוכה לבחינה מחדש. ממצאי המחקר הגנטי מצביעים על כך שלמעשה החד-פסיגיים התפתחו מתוך קבוצה עתיקה של דו-פסיגיים קדומים. בפרט, הנציג העתיק ביותר של בעלי פרחים הוא צמח דו-פסיגי Amborella trichopoda.
שיטת המיון (טקסונומיה) המקובלת כיום היא השיטה שהוצעה על ידי קבוצת APG ב-1998 ועודכנה ב-2003 (APG II). עדכון נוסף לשיטה פורסם ב-2009 (AGP III).
חשיבות כלכלית

צמחים בעלי פרחים מספקים חלק גדול ממזון האדם. בעלת חשיבות גדולה היא משפחת הדגניים שבה נמנים אורז, חיטה, תירס וקנה סוכר, וכן דשא ואספסת המשמשים מספוא.
הזית, עץ בעל חשיבות עליונה בכלכלת המזרח התיכון בעת העתיקה, וגם כיום ברחבי העולם, שייך אף הוא למשפחת הזיתיים שבמערכת בעלי הפרחים.
כן הגפן בעלת חשיבות תרבותית וכלכלית מהעת העתיקה ועד היום.
חשיבות כלכלית נוספת של בעלי פרחים, אך פחותה, היא השימוש בפרחיהם לנוי. בתקופות מסוימות שימשו רכיבי צמח כגון זרעים כמטבע. מוכרת במיוחד הדוגמה לבועה הכלכלית שתפחה במסחר פקעות צבעונים בארצות השפלה, שכונתה שיגעון הצבעונים.
תפקיד חשוב נוסף לפרחים הוא בקיום מינים רבים של חרקים הניזונים מצוף הפרחים.
הערות שוליים

↑  מְכֻסֵּי זֶרַע במילון ביולוגיה כללית (תשס"ט), 2009, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑   ניו יורק טיימס, חוקרים השתמשו בריצוף דנ"א מאלפי פרחים כדי ליצור להם אילן יוחסין, באתר הארץ, 13 במאי 2024
↑  Zuntini, Alexandre R.; Carruthers, Tom; Maurin, Olivier; Bailey, Paul C.; Leempoel, Kevin; Brewer, Grace E.;  et al. (24 באפריל 2024). "Phylogenomics and the rise of the angiosperms". Nature. doi:10.1038/s41586-024-07324-0. ISSN 0028-0836. {{cite journal}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012366955205171  BNE: XX525097  BnF: cb11978328f (data)  GND: 4144254-4  LCCN: sh85005034  NDL: 00563270  NKC: ph115022
בצקת ריאות

| --- | --- |

 תחום:  רפואת ריאות 
 טיפול:  bumetanide  torasemide  ethacrynate sodium  ethacrynic acid  פורוסמיד  mannitol hexanitrate 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  360932 
 MeSH:  D011654
 סיווגים
 ICD-11:  CB01 
 
בצקת ריאות
בצקת ריאות היא הצטברות נוזלים בחלל הריאה, העשויה להוביל להפרעה בחילוף הגזים בריאה ועד לכשל נשימתי.
פתופיזיולוגיה

חלל הריאה בנוי ממיליוני נאדיות, העטופות בנימים קטנים ודרכן מתבצע חילוף הגזים אל תוך הגוף ומחוצה לו. הנאדיות מלאות אוויר כל הזמן, כאשר אחוזי הגזים בהן משתנים בהתאם לשלב בנשימה (שאיפה או נשיפה). הצטברות נוזלים בחלל הריאה יוצרת מחסום בפני מעבר הגזים, וגורמת לכך שלא מגיע די חמצן למערכת הדם, וכן פחמן דו-חמצני אינו יכול להשתחרר אל מחוץ לגוף.
גורמים

לבצקת ריאות מספר גורמים, הנובעים מנזק ישיר לריאות או מליקוי בפעילות הלב או כלי הדם:
מחלת לב - הגורם העיקרי, ובעיקר אי ספיקת לב שמאלית. התכווצות לקויה של החדר השמאלי גורמת להצטברות נוזל הדם בכלי הדם הנכנסים אל הלב מכיוון הריאות, וכתוצאה יוצרת עומס נוזלים על כלי הדם הריאתיים. המים שבנוזל הדם עוברים באוסמוזה אל הנאדיות, ויוצרים בצקת ריאות.
אוטם חמור בשריר הלב
צבירת נוזלים כתוצאה מכשל כלייתי
טביעה במים מלוחים - אחוז המלח במים המלוחים גבוה יחסית לאחוז המלח בדם. לפיכך במצב בו נמצאים בריאות מים מלוחים עוברים מים ממחזור הדם באוסמוזה אל הריאות.
שאיפת גזים רעילים
זיהום חמור
הסתגלות לקויה לגבהים
בצקת ריאות תלוית גובה - עלולה להופיע בגובה מעל ל-2500 מ'.
לחץ דם גבוה ממאיר (מלחץ של 220/120)
סימנים

סימני בצקת ריאות כוללים קוצר נשימה, קרפיטציות (חרחורים), ושיעול. ייתכן קצף מהפה, חיוורון לחץ דם גבוה דופק מהיר והזעה. בנוסף קיימת חרדה אצל החולה.
סכנות

בהיעדר טיפול בצקת הריאות מחמירה וגורמת למוות, בעיקר כתוצאה מתסמונת הכשל הנשימתי החריף, שהוא הסיבוך הנפוץ ביותר שלה.
אבחנה

האבחנה נעשית בדרך כלל על סמך ממצאי הבדיקה הגופנית וההיסטוריה הרפואית של החולה: בבדיקה הגופנית - חרחורים בסוף הנשיפה בהאזנה בעזרת מסכת, זאת בנוסף לסימנים שצוינו. צילום רנטגן של הריאות, המראה עלייה במילוי כלי הדם הריאתיים ונוזלים בריאה, עשוי לאשר את האבחנה. בנוסף תיתכן רמת חמצן נמוכה בדם בבדיקת ריווי החמצן, וכן בבדיקת גזים בדם עורקי.
טיפול

הטיפול המיידי, מתן חמצן במסיכה 90%. בנוסף ישקול הצוות הרפואי על הנשמה בלחץ חיובי, בין אם לא פולשנית, כדוגמת CPAP, או הרדמת החולה וצנרור קנה. במצבים בהם הגורם הוא לבבי, כלומר, אי ספיקה שמאלית, הטיפול התרופתי, לרוב יכלול, מרחיבי כלי דם, מתוך מטרה להוריד את ה-PRE-LOAD. תרופות הבחירה יהיו ניטרוגליצרין, בצורות מתן שונות ומינונים משתנים, ומשתני לולאה כדוגמת פוסיד, אשר מרחיבים את ורידי הריאות. בנוסף, נהוג לתת מורפין, עקב תכונותיו המרגיעות, למרות שמחקרים הראו כי הוא מעלה את שיעור ההנשמה הפולשנית בחולים הקשים. כאשר מדובר בגורם זיהומי, יילקחו תרביות דם למעבדה, ויינתנו תכשירים אנטיביוטיים רחבי-טווח, תוך כדי פיקוח על נתיב האוויר, מצב הנשימה, והערכה המודינאמית.
ג'אנדי נלסון

| --- | --- |

 לידה:  25 בנובמבר 1965 (בת 58) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  La Jolla Country Day School 
 jandynelson.com
 
ג'אנדי נלסון (באנגלית: Jandy Nelson; נולדה ב-25 בנובמבר 1965) היא סופרת ילדים ונוער אמריקאית.
ביוגרפיה

ג'אנדי נלסון נולדה וגדלה בניו יורק. היא סיימה לימודים באוניברסיטת קורנל ובהמשך עשתה תואר שני באוניברסיטת בראון.
לפני תחילת קריירה כסופרת ג'אנדי נלסון עבדה כסוכנת ספרות ב Manus & Associates Literary Agency במשך 13 שנים.
ספרה "The Sky Is Everywhere" פורסם בשנת 2010 והוא מתאר ילדה בת 17 שצריכה להתמודד עם פטירת אחותה. הספר זכה להצלחה ועד לשנת 2015 יצאה לאור ב-20 ארצות.
ספרה השני "אתן לך את השמש" יצאה לאור בשנת 2014. הוא נכלל ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס וזכה במספר פרסים ספרותיים נוספים. תוך זמן קצר הוא יצאה לאור ב-25 ארצות וזכויות הסרטה נקנו על ידי אחים וורנר. ב-2018, הספר תורגם לעברית על ידי כנרת זמורה-ביתן דביר.
בראגה (משקה)

| --- | --- |

 מוצא:  מצרים 
 
מוכר בראגה טורקי בשנת 1880 בבוקרשט
בראגה (Bragă) או בוזה (Boza, Bozahane) הוא משקה מותסס, עכור למראה, חמוץ מתוק, המכיל חומרים מאוד מזינים. המשקה המקורי עשוי מדגנים, בעיקר דוחן או שעורה.
הכנה

הבראגה מופקת מהרתחת מים עם קמח של גרעיני הצמח Luzula pilosa במשך 3 שעות. הנוזל שנוצר, לאחר ההרתחה והקירור, ללא סינון, בראשיתו של תהליך תסיסה, הוא "הבלאגה הטריה" או "הבלאגה המתוקה". בהמשך תהליך התסיסה מחמיצה הבלאגה ומשנה את טעמה בהתאם. "הבלאגה החמוצה" מכילה כמויות קטנות מאוד של כוהל, בדרך כלל כ-1%. כדי לתת למשקה צבע מתאים נעשה שימוש בסוכר מושחם.
היסטוריה

מקורו של הבוזה באסיה, שם נהגו לשתות אותו בעיקר בחורף. הצרפתי ז'אן ת'בנו, שביקר בארץ ישראל בשנת 1658, ציין כי טעמו של המשקה גרוע למדי אבל הוא זול. באמצע המאה השש-עשרה החלו להוסיף לבוזה גם אופיום. חכמי הדת העות'מאניים, שבנוסף למלחמתם בהווי שהתפתח בבתי הקפה, הוסיפו גם את המאבק בשתיית המשקה ה"מועשר". הסולטאן סלים השני היה הראשון, שהוציא צו כנגד מוכרי הבוזה וציווה על סגירת הבוזהח'אנה - החנויות לממכר הבוזה. כנראה שצווי הסולטאן לא הצליחו להתמודד עם הדרישה למשקה התוסס. ההיסטוריון העות'מאני, אבליה צ'לבי, כתב שבאיסטנבול בלבד פעלו בתקופתו (המאה השבע-עשרה) שלוש מאות חנויות לממכר בוזה, עובדה שכנראה הניעה את הסולטאן מהמט הרביעי להוציא צו דומה האוסר על שתיית המשקה. התנגדות השלטונות לשתיית המשקה התוסס המועשר באופיום מובנת לאור תיאורו של הנוסע ליאונרד ראוולף, שביקר בארץ ישראל בשנת 1573 וכתב כי "משקה זה גורם לטורקים להיות עליזים ומרוממי רוח, כמו שקורה לאנשים שלנו כאשר הם שותים בירה".
הבראגה הוחדרה לארצות הרומניות על ידי הטורקים בתקופת האימפריה העות'מאנית. לפני התקופה המודרנית, הבראגה והלימונדה היו המשקאות המצננים העיקריים שנמכרו בארצות הרומניות. המשקאות הופקו על ידי המוכרים בביתם ונמכרו ברחוב ישירות לקונים הצמאים.
כיום הבוזה שכיח בטורקיה, דרום מזרח רומניה, אלבניה, מרכז אסיה, בולגריה, מדינות יוגוסלביה לשעבר ואזורים נוספים במזרח אירופה והבלקן ומדינות הים התיכון.
ברק לייכר

| --- | --- |

ד"ר בֶּרֶק לַייכֶר
 לידה:  24 באוקטובר 1893 צ'נסטוחובה, רפובליקת פולין 
 נהרג:  2 באוגוסט 1943 (בגיל 49) טרבלינקה, גנרלגוברנמן 
 מדינה:  פולין פולין
 מקום מגורים:  וישקוב 
 פעילות בולטת:  ממנהיגי המרד בטרבלינקה
 השכלה:  אוניברסיטת ורשה 
 עיסוק:  רופא
 תואר:  ד"ר לרפואה
 
בֶּרֶק לַייכֶר (בפולנית: Berek Lajcher; ‏24 באוקטובר 1893 – 2 באוגוסט 1943) היה רופא יהודי-פולני, ממנהיגי המרד בטרבלינקה.
ביוגרפיה > לפני השואה ומלחמת העולם השנייה

לייכר נולד בעיר צ'נסטוחובה שבפולין, למשפחה של יהודים פולנים מתבוללים. הוריו היו שמואל וחיה לייכר, והוא היה הרביעי מבין ששת ילדיהם. שנה לאחר סיום לימודיו בבית הספר התיכון, בשנת 1915, נפטר אביו. ברק השתחרר בדרגת סרן מהצבא הפולני, עבר לבירת פולין, ורשה, ונרשם לאוניברסיטת ורשה ללימודי רפואה. הוא התפרנס כמורה במשרה חלקית. ב-1927, לאחר שנתיים של התמחות בוורשה, עבר לייכר עם משפחתו לעיר וישקוב. משפחת לייכר נותרה שם עד לפלישה הנאצית לפולין.
ביוגרפיה > במהלך מלחמת העולם השנייה

ב-4 בספטמבר 1939, ארבעה ימים לאחר פלישת גרמניה הנאצית לפולין, גורשו היהודים, כולל משפחת לייכר, על ידי הנאצים לגטו ונגרוב במזרח פולין. כמה חודשים לאחר מכן, פנו הגרמנים ללייכר וביקשו ממנו לסייע בהקמת בית חולים. בפברואר 1941 נאסרה היציאה מהגטו, ויהודי הגטו התמודדו עם רעב כבד ומחלות. לייכר עשה כל שביכולתו כדי להקל על סבלם של יהודי הגטו. ב-26–27 באפריל 1943 חוסל הגטו. אשתו של ברק ובנם בן ה-13 נרצחו בשלב זה. תושבי הגטו ששרדו נשלחו לטרבלינקה, והגיעו למחנה ההשמדה ב-1 במאי 1943.
לייכר היה בין המעטים מתושבי ונגרוב ששרדו את ההשמדה. הנאצים הותירו להם לחיות במטרה לשמר את התשתיות במחנה. בזמן שהותו של לייכר בטרבלינקה קמה תנועת מחתרת בראשותו של ד"ר יוליאן חורונז'יצקי (Julian Chorążycki). חורונז'יצקי היה רופא שהתאבד בטרבלינקה באמצעות בליעת רעל ב-19 באפריל 1943. הנהגת המחתרת פנתה לברק, כדי שיתפוס את מקומו של ד"ר יוליאן חורונז'יצקי. במקביל מונה לייכר לאחראי מרפאה קטנה של חיילי האס.אס. אחרי תקופה של הכנות, הקבוצה גנבה מספר כלי נשק מהציוד שהיה במחנה והחלה במרד ב-2 באוגוסט 1943. חלק גדול מאסירי המחנה הצטרפו למרד. מבנים הובערו והאסירים שאחזו בנשק רצו אל עבר השער הראשי. כמה שומרים אוקראינים נהרגו, רוב האסירים המורדים נהרגו מאש מכונות הירייה. מתוך כ-200 יהודים שהצליחו לברוח, ידוע רק על 40 ששרדו את המלחמה. ברק, שהוביל את המרד נהרג במרד ב-2 באוגוסט 1943, בהיותו כבן 49.
הערות שוליים

↑  יש מקומות שבהם שמו מופיע כ-ד"ר לייכארט. בהערת שוליים בערך על טרבלינקה בוויקיפדיה האנגלית (אנ') נאמר, כי לפי זכרונם של חלק מהניצולים שמו היה Dr Leichert.
↑  יצחק ארד, טרבלינקה - אָבדן ומרד, תל אביב: עם עובד ספרית עדות, 1983, עמ' 197. שמו מופיע במקור זה כד"ר לייכארט.
↑  Lajcher Berek, Wirtualny Sztetl (בפולנית)
ארבעה חדרים

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  סיפורים מאת רואלד דאל
 בימוי:  אליסון אנדרס, רוברט רודריגז, אלכסנדר רוקוול, קוונטין טרנטינו 
 הופק בידי:  לורנס בנדר 
 תסריט:  אלכסנדר רוקוול, קוונטין טרנטינו, רוברט רודריגז, אליסון אנדרס 
 עריכה:  מארג'י גודספיד אלנה מניאני סאלי מנקה רוברט רודריגז
 שחקנים ראשיים:  טים רות' מדונה וולריה גולינו ג'ניפר בילס אנטוניו בנדרס טאמלין טומיטה קוונטין טרנטינו מריסה טומיי דייוויד פרובל
 מוזיקה:  להקת "קומבסטיבל אדיסון" חואן גרסיה אסקיוול
 צילום:  אנדריי סקולה, פיל פרמט, רודריגו גרסיה, גיירמו נבארו 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  A Band Apart (אנ')
 חברה מפיצה:  מירמקס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  25 בדצמבר 1995
 משך הקרנה:  102 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט דרמה 
 תקציב:  4 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   fourrooms
 פרסים:  פרס פטל הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר (מדונה) 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
ארבעה חדרים (באנגלית: Four Rooms) הוא סרט קומדיית סלפסטיק אמריקאי משנת 1995, המציג ארבעה סיפורים מעובדים באופן חופשי לפי כתביו של רואלד דאל.
הסיפורים, המתרחשים בלילה אחד בבית מלון בלוס אנג'לס בערב השנה החדשה, נכתבו ובוימו כל אחד על ידי קולנוען אחר מתוך ארבעה: אליסון אנדרס, אלכסנדר רוקוול, רוברט רודריגז וקוונטין טרנטינו. טים רות' הוא השחקן הראשי, וכן משחקים בסרט מדונה, דייוויד פרובל, אנטוניו בנדרס וקוונטין טרנטינו בעצמו.
תקציר העלילה > סיפור המסגרת

ערב השנה החדשה הוא לילו הראשון של טד (טים רות') בעבודתו כשרת ("בל-הופ"/"בל-בוי") בבית מלון בשם "מון סניור" בהוליווד, בעברו מלון יוקרתי שירד מגדולתו. עובדת אחרת, בטי (קתי גריפין) הודיעה שהיא לא תגיע באותו לילה. טד מקבל תדרוך מהשרת סאם (מארק לורנס), ולאורך הלילה הוא מתמודד עם בקשות מוזרות של אורחים במלון.
תקציר העלילה > סוויטת ירח הדבש – "המרכיב החסר"

תסריט ובימוי: אליסון אנדרס.
בתחילת הערב טד מסייע לקבוצת נשים להעלות את כבודתן לסוויטת ירח הדבש במלון. מתברר שמדובר בכנס מכשפות שמנסות להסיר כישוף מהאלה שלהן, דיאנה (אמנדה דה קדנט), חשפנית בעברה שכושפה לפני 40 שנה והפכה לאבן. כדי לרקוח שיקוי לטקס שלהן, כל מכשפה צריכה לשים מרכיב בתוך קדירה גדולה. המכשפה אווה (איון סקיי) צריכה לתרום נוזל זרע טרי, אבל היא בלעה בטעות את המרכיב שלה, ויש לה שעה להשיג אחר. תמורת 50 דולר היא מפתה את טד לקיים מגע מיני בתוך הקדירה, השיקוי הושלם ודיאנה עולה מן הקדירה.
אחרי שטד מסיים לתת שירות לסוויטת ירח הדבש, אורח בִּמסיבה מתקשר מחדר אחר לדלפק הקבלה להזמין קרח. האורח לא בטוח באיזו קומה הוא נמצא, ומכוון את טד לחדר 404.
תקציר העלילה > חדר 404 – "האיש הלא נכון"

תסריט ובימוי: אלכסנדר רוקוול.
בחדר 404 טד מוצא את עצמו בן ערובה בידי זיגפריד (דייוויד פרובל) הקורא לטד בשם "תיאודור", ובאיומי אקדח מאשים אותו ששכב עם אשתו אנג'לה (ג'ניפר בילס) היושבת קשורה לכיסא ופיה חסום. זיגפריד מכה את טד בפניו ודורש התנצלות. אחר כך הוא הולך לשירותים. טד מנצל את ההזדמנות, מסיר את המחסום מפי אנג'לה ואומר לה שהם זרים גמורים. היא מבקשת ממנו להתיר את ידיה, אבל זיגפריד חוזר ודורש ממנו למזמז את אנג'לה. זיגפריד לוקה בלבו ומבקש מטד להביא גלולות ניטרוגליצרין מארון התרופות בשירותים. טד מנסה לברוח דרך חלון השירותים, וכשמחצית גופו כבר בחוץ, מופיע מהחלון מעליו האורח מהמסיבה, הלא הוא תיאודור האמיתי, ומקיא. טד חוזר פנימה ומוצא את זיגפריד ואנג'לה על הרצפה. הוא מסיר את המחסום מפיה והיא צועקת שיביא את הגלולות. זיגפריד קם ואומר שהוא העמיד את השניים במבחן, אבל הוא בטוח באהבת אשתו. אולם כעת אנג'לה מאשימה את טד ששכב איתה, ואומרת שיש לו "זין ענק". זיגפריד דורש ממנה להפסיק לדבר על גודל הזין של טד, וכשהיא פולטת סדרת מילים נרדפות לאבר המין הגברי, זיגפריד חוטף התקף נוסף. טד מנצל את ההזדמנות ובורח מהחדר בעוד אורח אחר בא ומחפש את חדר 404, וזיגפריד מקדם את פניו באותו אופן.
תקציר העלילה > חדר 309 – "השובבים"

תסריט ובימוי: רוברט רודריגז.
לקראת חצות, גנגסטר (אנטוניו בנדרס) ואשתו (טאמלין טומיטה) מזמינים מטד בקבוק שמפניה ומשלמים לו 500 דולר על מנת שישגיח על שני ילדיהם, הבת שרה והבן חואנצ'ו (לאנה מק'קיסאק; דני ורדוזקו), כדי שיוכלו לצאת לחגוג את השנה החדשה. במשך כל הזמן, הילדים מתלוננים על ריח רע בחדר. אחרי שבני הזוג יוצאים, הילדים מדליקים את הטלוויזיה על ערוץ פורנוגרפי. שרה מוצאת מזרק והם משתמשים בתמונה ממוסגרת על הקיר כלוח קליעה למטרה בעזרת שפתון והמזרק. חואנצ'ו מנער את בקבוק השמפניה, הפקק עף והילד שותה מבקבוק. שרה מתקשרת לטד להתלונן שהחדר מסריח, אך הוא אומר לה לא להטריד אותו, אלא במקרה חירום. בעקבות הריח הרע, שרה מושכת מזרן ומוצאת מתחתיו גופת אישה. היא קוראת לטד שמוצא את חואנצ'ו מעשן סיגריה ואת שרה שותה מהשמפניה. טד מעיף מידיהם את הסיגריה והבקבוק. שרה מראה לו את גופת האישה, וטד מתקשר למשטרה ומודיע שיש בחדר "זונה מתה". שרה נעלבת מהביטוי ודוקרת את טד בירכו עם המזרק. הוא צורח ושומט את הטלפון. השמפניה נשפכה לעבר הסיגריה הבוערת ובעקבות זאת מתלקחת אש. אביהם חוזר כשהוא נושא בידיו את אשתו חסרת הכרה, ושואל את טד אם הילדים התפרעו. מערכת המתזים לכיבוי אש מופעלת בעוד כולם עומדים ללא ניע.
השעה כבר לפנות בוקר. טד המעורער מתקשר לבטי כדי לדרוש ממנה להגיע לעבודה. בטי עם שותפותיה לדירה ישנות הלומות מריחואנה מלבד שתי ג'ינג'יות המשחקות במשחק וידאו. לטלפון עונה מרגרט (מריסה טומיי) שאומרת שהיא לא מכירה את בטי. לבסוף הוא משכנע אותה למצוא את בטי ולהעיר אותה, אך בטי מסרבת להגיע. הוא מנסה להודיע לה על התפטרותו, אבל מקבל שיחה מדירת הפנטהאוז. בטי משכנעת אותו להישאר ולשרת את האורחים.