stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עצי זית (ואן גוך)
הציורים > הציורים ממאי ומיוני 1889

במהלך תקופה זו, האמן צייר ארבעה ציורים נוספים לסדרה. הראשון, "זוג הולך בין עצי זית בנוף הררי עם ירח סהר" (F704), מוצג במוזיאון האמנות של סאו פאולו שבסאו פאולו, ברזיל. הציור מופיע על כריכת הגרסה העברית של הספר "חמניות" של שראמי בונדריק משנת 2010. הספר מתאר את חודשיו האחרונים של הצייר ואת יחסיו עם ראשל, זונה מבית בושת שהוא נהג לפקוד.
זוג הולך בין עצי זית בנוף הררי עם ירח סהר, מאי 1889, 49.5 על 45.5 סנטימטר, מוזיאון האמנות של סאו פאולו, ברזיל (F704)
ואן גוך צייר גם שלושה ציורים נוספים בסדרה ביוני, בחודש השני של שהייתו במוסד לבריאות הנפש. הציור הראשון, "מטע זיתים" (F715), מורכב מעצי זית עם עלים בגוון אפור. צלליות העצים הסגולות מופיעות על הקרקע החולית. כמו כן, הצייר השתמש בקווים מלבניים. הציור מוצג במוזיאון נלסון-אטקינס לאמנות שבקנזס סיטי. הציור השני, "עצי זית: שמיים בהירים וכחולים" (F709), מתאר את ההשפעה של אור היום על השמיים בעונת הסתיו, והוא דומה לסקיצה הנקראת "חורשת הזיתים" המוצגת במוזיאון האמנות של גטבורג. הגוון של הסתיו ניכר ביצירה והוא מתכתב עם הריאליזם הנוקשה של עבודתיו של ואן גוך. הצייר הציג את הציור לדוקטור פול גאשה בעת שהייתו בביתו של הרופא באובר-סור-אוּאז. הציור השלישי בסדרה, "מטע עצי זית" (F585), מוצג במוזיאון קרולר-מילר שבאוטרלו, הולנד.
מטע זיתים, יוני 1889, 73 על 92 סנטימטר, מוזיאון נלסון-אטקינס לאמנות, קנזס סיטי (F715)
עצי זית: שמיים בהירים וכחולים, יוני 1889, 45.5 על 59.5 סנטימטר, מוזיאון ואן גוך, אמסטרדם (F709)
מטע עצי זית, יוני 1889, 72 על 92 סנטימטר, מוזיאון קרולר-מילר, הולנד (F585)
הציורים > הציורים מספטמבר, מנובמבר ומדצמבר 1889

הציורים בתקופה זו ניחנו באלמנטים יותר אומנותיים מהציורים הקודמים של הסדרה. שינוי זה בגישתו האמנותית של ואן גוך נבע מחשיפתו של הצייר לציוריהם של פול גוגן ושל אמיל ברנאר. בציור, "עצי זית" (F714), ניכר שימוש דרמטי בצבעים ובמשיכות מכחול שנבע מהלך רוחו המוטרד של האמן. היצירה מוצגת בגלריה הלאומית של סקוטלנד שבאדינבורו. בניגוד ליצירות מיוני שכללו שמים כחולים-ירוקים ששיקפו מזג אוויר קריר, ב-"עצי זית בשמים צהובים עם שמש" (F710) הודגשו צבעי הכתום והצהוב המסמנים את עונת הסתיו. הציור מוצג במכון לאמנות של מיניאפוליס שבמיניאפוליס, מינסוטה. הסופר וורן קית' וויט שביקר במוזיאון הגיע למסקנה כי הציור לא מסונכרן בזמן ובעונה. מצד אחד, השמש של אחר הצהריים המאוחרים מתחילה לשקוע לכיוון מערב מעל ההרים. מצד שני, הצל מעצי הזית מוטה משמאל או מדרום מערב, באופן הדומה לעונת הסתיו.
עצי זית, ספטמבר 1889, אוסף פרטי (F711)
עצי זית, נובמבר 1889, הגלריה הלאומית של סקוטלנד, אדינבורו (F714)
עצי זית בשמים צהובים עם שמש, נובמבר 1889, מכון לאמנות של מיניאפוליס, מינסוטה (F710)
מטע זיתים, נובמבר 1889, 72.7 על 92.1 סנטימטר, מוזיאון המטרופוליטן לאמנות, ניו יורק (F708)
חורשת הזיתים, נובמבר-דצמבר 1889, 73 על 92 סנטימטר, מוזיאון ואן גוך, אמסטרדם (F707)
חורשת הזיתים: שמיים כתומים, נובמבר 1889, מוזיאון האמנות של גטבורג, גטבורג, שוודיה (F586)
עצי זית כנגד גבעות, נובמבר-דצמבר 1889, 33.5 על 40 סנטימטר, מוזיאון ואן גוך, אמסטרדם (F716)
הבקתה הלבנה בין עצי הזית, דצמבר 1889, 70 על 60 סנטימטר, אוסף פרטי (F664)
נוף עם עצי זית והרים ברקע, דצמבר 1889, 45 על 55 סנטימטר, מיקום לא ידוע (F663)
כל מה שאנחנו מדמיינים כאור

| --- | --- |

 בימוי:  פייאל קפדיה
 הופק בידי:  Ranabir Das, Thomas Hakim 
 תסריט:  פייאל קפדיה
 עריכה:  Clément Pinteaux 
 שחקנים ראשיים:  Kani Kusruti Divya Prabha Chhaya Kadam 
 צילום:  Ranabir Das 
 מדינה:  צרפת צרפת הודו הודו הולנד הולנד לוקסמבורג לוקסמבורג איטליה איטליה
 חברת הפקה:  Arte France Cinéma 
 הקרנת בכורה:  23 במאי 2024 
 משך הקרנה:  115 דק' 
 שפת הסרט:  מלאיאלאם, הינדי ומראטהית
 סוגה:  סרט דרמה
 הכנסות:  3.2 מיליון דולר 
 פרסים:  גרנד פרי של פסטיבל קאן  APRECI Award for Best International Premiere 
 דף הסרט ב־IMDb
 
כל מה שאנחנו מדמיינים כאור (באנגלית: All We Imagine as Light) הוא סרט דרמה משנת 2024, שנכתב ובוים על ידי פייאל קפדיה. הסרט, המשלב דיאלוגים במלאיאלאם, הינדי ומראטהית והוא הפקה בינלאומית בשיתוף פעולה בין חברות הפקה מצרפת, הודו, הולנד, לוקסמבורג ואיטליה.
עלילה

פראהבה ואנו הן אחיות ממוצא מלאיאלי שגרות יחד במומבאי. פראהבה היא ישרה ומסודרת, ומרגישה געגועים לבעלה שגר בגרמניה לאחר נישואים קצרים. לעומתה, אנו היא מוחצנת יותר ומנהלת רומן סודי עם שאיאז, גבר מוסלמי.
יום אחד מקבלות פראהבה ואנו מכונת אורז מודרנית מתוצרת גרמניה ממקור לא ידוע. ד"ר מנוג', קולגה בעבודתן, מנסה לחזר אחרי פראהבה, אך היא דוחה את חיזוריו.
פראהבה מסייעת לפרווטי, טבחית בבית החולים, במאבקה נגד יזם קפיטליסטי שמתכוון להרוס את השכונה שלה לטובת בניית גורד שחקים. פרווטי, שאינה מצליחה להוכיח את זכויותיה בקרקע, מחליטה לעזוב את עבודתה ולחזור לכפרה ברטנאגירי. פראהבה ואנו מצטרפות אליה כדי לעזור לה לעבור.
במהלך שהותן, אנו ושאיאז נפגשים בסתר, אך פראהבה מגלה את הקשר. במקביל, פראהבה מצילה גבר מטביעה ומתחילה לדמיין שהוא בעלה, מה שמוביל לעימות פנימי. לבסוף, הגבר מבקש את סליחתה, אך היא מסרבת להחזירו לחייה.
בסיום הסרט, שלוש הנשים ושאיאז נפגשים על שפת הים, והסרט מסתיים באווירה חיובית כשהם משוחחים באור הפנסים.
שחקנים

קאני קוסרוטי – פראהבה
דיוויה פרבה – אנו
צ'איה קאדם – פרווטי
הרידו הרון – שאיאז
עזיז נדומנגאד – ד"ר מנוג'
טינטומול ג'וזף – האחות שנט
אננד סמי – האיש שטבע
הפקה

הסרט הופק על ידי תומאס האקים וג'וליאן גרף דרך חברת ההפקה הצרפתית Petit Chaos, יחד עם חברות מהודו, הולנד, לוקסמבורג ואיטליה. פייאל קפדיה השתמשה במענקי מימון כגון Huub Bals ו-Cinéfondation לתכנון הסרט.
הצילומים נערכו במומבאי במשך 25 ימים וברטנאגירי במשך 15 ימים נוספים.
הוצאה

הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל קאן בשנת 2024, שם הוא היה מועמד לפרס דקל הזהב וזכה בפרס גרנד פרי. זהו הסרט ההודי הראשון שמתחרה בתחרות הראשית מאז 1994. בישראל, הסרט קיבל את השם "כל מה שאנחנו מדמיינים כאור".
הסרט הופץ בהודו בהפצה מוגבלת בקרלה ב-21 בספטמבר 2024, וב-29 בנובמבר 2024 בהפצה רחבה. בצרפת, הופץ הסרט ב-2 באוקטובר 2024, ובארצות הברית ב-15 בנובמבר 2024.
ביקורות

הסרט זכה לשבחי המבקרים וקיבל ציון של 100% באתר Rotten Tomatoes עם דירוג ממוצע של 8.5/10. מגזין Sight & Sound העניק לו את תואר הסרט הטוב ביותר לשנת 2024. המבקרים שיבחו את עומק העלילה, הבימוי והמשחק.
ביקורות > מחלוקת סביב האוסקר

למרות ההצלחה הבינלאומית, הסרט לא נבחר לייצג את הודו או צרפת בטקס האוסקר ה-97, מה שעורר דיון נרחב בתקשורת ובתעשייה. מבקרים ציינו את הפספוס הפוטנציאלי של יצירה שהייתה יכולה להתחרות בקטגוריית הסרט הזר הטוב ביותר.
פרסים ומועמדויות

| פרס | שנה | קטגוריה | עבור | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס גות'הם | 2 בדצמבר 2024 | הסרט הבינלאומי הטוב ביותר | "כל מה שאנחנו מדמיינים כאור" | זכייה |  |
| פרס גות'הם | 2 בדצמבר 2024 | הבמאי הטוב ביותר | פייאל קפדיה | מועמדות |  |
| פרס חוג מבקרי הקולנוע של ניו יורק | 3 בדצמבר 2024 | הסרט הבינלאומי הטוב ביותר | "כל מה שאנחנו מדמיינים כאור" | זכייה |  |
| פרס איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס | 8 בדצמבר 2024 | הסרט הזר הטוב ביותר | "כל מה שאנחנו מדמיינים כאור" | זכייה |  |
| פרס הקולנוע הבריטי העצמאי | 8 בדצמבר 2024 | הסרט הבינלאומי העצמאי הטוב ביותר | "כל מה שאנחנו מדמיינים כאור" | מועמדות |  |
| פרס איגוד המבקרים האמריקני | 4 בינואר 2025 | הסרט הטוב ביותר | "כל מה שאנחנו מדמיינים כאור" |  מקום שני |  |
| פרס איגוד המבקרים האמריקני | 4 בינואר 2025 | הבמאי הטוב ביותר | פייאל קפדיה | זכייה |  |
| פרס איגוד המבקרים האמריקני | 4 בינואר 2025 | הסרט הטוב ביותר לא בשפה האנגלית | "כל מה שאנחנו מדמיינים כאור" | זכייה |  |
| פרס גלובוס הזהב | 5 בינואר 2025 | הסרט הזר הטוב ביותר | "כל מה שאנחנו מדמיינים כאור" | מועמדות |  |
| פרס גלובוס הזהב | 5 בינואר 2025 | הבימוי הטוב ביותר | פייאל קפדיה | מועמדות |  |
| פרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי | 12 בינואר 2025 | הסרט הטוב ביותר בשפה זרה | "כל מה שאנחנו מדמיינים כאור" | בהמתנה |  |
| פרס לומייר | 20 בינואר 2025 | הסרט הטוב ביותר | "כל מה שאנחנו מדמיינים כאור" | בהמתנה |  |
| פרס אינדפנדנט ספיריט | 22 בפברואר 2025 | הסרט הבינלאומי הטוב ביותר | "כל מה שאנחנו מדמיינים כאור" | בהמתנה |  |
הערות שוליים

↑  All We Imagine as Light, Box Office Mojo
↑  כל מה שאנחנו מדמיינים כאור, באתר סרטים בערבה
↑  כל מה שאנחנו מדמיינים כאור, באתר פסטיבל הקולנוע ירושלים
↑   שני ליטמן, "כל מה שאנחנו מדמיינים כאור": תמונת מצב מקוטבת של האישה בהודו העכשווית, באתר הארץ, 27 ביולי 2024
↑  Clayton Davis, ‘A Different Man’ Takes Best Feature at Gotham Awards: Full Winners List, Variety, ‏2024-12-03 (באנגלית אמריקאית)
↑  Clayton Davis, New York Film Critics Circle Winners: ‘The Brutalist’ Named Best Film, Adrien Brody and Marianne Jean-Baptiste Take Top Acting Awards, Variety, ‏2024-12-03 (באנגלית אמריקאית)
↑  Harrison Richlin, ‘Anora’ Wins Best Picture from Los Angeles Film Critics Association — Winners List, IndieWire, ‏2024-12-08 (באנגלית אמריקאית)
↑  Pulver, Andrew (2024-11-05). "Kneecap leads nominations for British independent film awards". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2025-01-04.
↑  Christy Piña, ‘Nickel Boys’ Named Best Picture by National Society of Film Critics, Voting Stil Taking Place (Updating Live), The Hollywood Reporter, ‏2025-01-04 (באנגלית אמריקאית)
↑  Matthew Barnard, NOMINATIONS ANNOUNCED FOR 82nd ANNUAL GOLDEN GLOBES®, Golden Globes, ‏2024-12-09 (באנגלית אמריקאית)
↑  Erik Pedersen, ‘Shōgun’ Leads With Six Critics Choice Awards TV Nominations – Full List, Deadline, ‏2024-12-05 (באנגלית אמריקאית)
↑  Melanie Goodfellow, ‘Emilia Pérez’ Leads Nominations For French Lumière Awards, Deadline, ‏2024-12-12 (באנגלית אמריקאית)
↑   Here Are Your 2025 Film Independent Spirit Award Nominees!, סרטון בערוץ "Film Independent", באתר יוטיוב, 4 בדצמבר 2024
דניאל

ערך זה עוסק בדניּאל, גיבור ספר דניאל. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

הנביא דניאל, אפרים משה ליליאן
 לידה:  ירושלים
 פטירה:  בבל
 מדינה:  ממלכת יהודה, בבל, Medo-persia 
 
דניאל בגוב האריות – תבליט בחזית מלון דניאל בהרצליה פיתוח
דניאל והאריות – פסל בחזית הכנסייה של סנט טרופים בארל (צרפת)
דניאל בגוב האריות, 1890
בתנ"ך, דָּנִיֵּאל, או בשמו הבבלי בֵּלְטְשַׁאצַּר (בֶּלֶט-שַׁר-אֻצֻר – beleṭ šar uṣur – "שמור על חיי המלך") היה מילדי האצולה היהודים שנלקחו מישראל בידי נבוכדנצר השני מלך בבל, בימי יהויקים מלך יהודה. נבוכדנצר גידלם במלכותו במיטב החינוך הבבלי, כדי שישמשו לו כיועצים. יחד עם דניאל גדלו בבית המלך חנניה, מישאל ועזריה אך הוא היה המנהיג שביניהם. דניאל התפרסם בחצר מלך בבל כפותר חלומות ועקב כך עלה לגדולה. מעשיו יחד עם מעשיהם של שלושת חבריו, מסופרים בספר דניאל.
קורות חייו > במלכות בבל

על דניאל מסופר כי הצטיין במיוחד בהבנת דברים נסתרים. ”וְהַיְלָדִים הָאֵלֶּה אַרְבַּעְתָּם, נָתַן לָהֶם הָאֱלֹהִים מַדָּע וְהַשְׂכֵּל בְּכָל סֵפֶר וְחָכְמָה, וְדָנִיֵּאל הֵבִין בְּכָל חָזוֹן וַחֲלֹמוֹת.” (דניאל א יז) תחילת עלייתו של דניאל לגדולה הייתה כאשר נלקח על ידי אשפנז שר נבוכדנצר, לשרת לפני המלך, והמלך התרשם מאוד ממנו ומחבריו. בהמשך הצליח לגלות למלך נבוכדנצר מהו החלום שהטריד את מנוחתו ושתוכנו נשכח ממנו, משימה שבה נכשלו כל חכמי בבל האחרים ואשר בשל כך פקד נבוכדנצר על הוצאתם להורג. לאחר שסיפר ופתר את החלום מונה דניאל להיות רב החרטומים של המלך נבוכדנצר, ועל פי בקשתו ממנה נבוכדנצר גם את חנניה, מישאל ועזריה לתפקידים בכירים בממלכה.
דניאל היה פותר חלומות בחסד עליון. חלק מפתרונותיו התגשמו לעיני כול, וחלקם הם דברי נבואה לטווח ארוך. החלום הראשון המתואר בספר דניאל הוא חלומו הנ"ל של נבוכדנצר הרואה פסל המורכב מארבעה חלקים המתנפץ על ידי אבן שנהפכת להר גדול. פתרונו של דניאל הוא שהפסל מסמל ארבע מלכויות – ראשו של הפסל הוא מלכות נבוכדנצר, ושאר חלקי גופו שלוש מלכויות נוספות. האבן מסמלת את מלכות האלוהים שתשלוט לנצח. לאחר שדניאל פותר את חלום הצלם של נבוכדנצר, נבוכדנצר כל כך מתפעל מדניאל עד שהוא מבקש לנסך לו מנחה, ולסגוד לו כאילו היה אל. לאחר מכן פותר דניאל חלום נוסף לנבוכדנצר וגם חלום זה עוסק בנבוכדנצר עצמו – החלום מתאר את שאיפתו למלוך על העולם כולו, עד כדי האלהת עצמו, ואת עונשו של נבוכדנצר על שאיפתו זאת – נבוכדנצר ייתקף בשיגעון ויצא להתגורר עם חיות היער. עיקר המסר של דניאל הוא שהשלטון המוחלט הוא ביד אלוהים לבדו.
על מעמדו והיחס אליו ניתן ללמוד מדבריו של מלך בבל אליו:
בֵּלְטְשַׁאצַּר, רַב חַרְטֻמַיָּא, דִּי אֲנָה יִדְעֵת דִּי רוּחַ אֱלָהִין קַדִּישִׁין בָּךְ, וְכָל רָז לָא אָנֵס לָךְ, חֶזְוֵי חֶלְמִי דִי חֲזֵית וּפִשְׁרֵהּ אֱמַר
ובתרגום ש' ל' גורדון:
בֵּלְטְשַׁאצַּר רַב הַחַרְטֻמִּים, אֲשֶׁר אֲנִי יָדַעְתִּי כִּי רוּחַ אֱלֹהִים קְדוֹשִׁים בָּךְ, וְכָל רָז אֵינוֹ מוֹנֵעַ אוֹתְךָ, חֶזְיוֹנוֹת חֲלוֹמִי אֲשֶׁר רָאִיתִי וּפִתְרוֹנוֹ אֱמֹר.
גם בימי נכדו בלשאצר, מתארת המלכה את דניאל באופן דומה:
יֵשׁ אִישׁ בְּמַלְכוּתֶךָ, אֲשֶׁר רוּחַ אֱלֹהִים קְדוֹשִׁים בּוֹ, וּבִימֵי אָבִיךָ הֶאָרָה וְהַשְׂכֵּל וְחָכְמָה כְּחָכְמַת אֱלֹהִים נִמְצָאָה בוֹ; וְהַמֶּלֶךְ נְבוּכַדְנֶצַּר אָבִיךָ, לְרַב חַרְטֻמִּים, אַשָּׁפִים, כַּשְׂדִּים, קוֹסְמִים הֱקִימוֹ אָבִיךָ הַמֶּלֶךְ.
דניאל לא נזכר במעשה הפסל בבקעת דורא, ועל פי פרשנות חז"ל היה באותה עת בשליחות של מלך בבל. על פי פרשנות המהרש"א, היה זה ניסיון של מלך בבל למלט את דניאל מאותו גזרה, מאחר שמלך בבל רחש לו כבוד רב עד כדי האלהתו של דניאל, אך לא היה יכול לעשות כנגד רצון עמו. על פי מדרש אחר דניאל כן היה בבקעת דורא באותו זמן, והוא זה שגרם לפירוק הפסל.
לאחר מות נבוכדנצר נראה שקרנו של דניאל שוקעת, כיוון שבפעם הבאה שהוא מוזעק לפתור חלום הוא אינו נמצא בחצר ואינו מוכר בה, אלא נקרא לבוא ממשרה שולית. דניאל מצליח לפתור כתב חידה שמופיע על כותל הארמון של בלשאצר, מלך בבל, בעת משתה בלשאצר: "מנא מנא תקל ופרסין". לפי הסברו, אלוהים מנה את מלכותו של בלשאצר והחליט לחלק אותה בין מדי ופרס. סיפור זה הונצח בציור מפורסם של הצייר ההולנדי רמברנדט.
לאחר שדניאל פותר את כתב החידה, מלבישים אותו בגדי מלכות וממנים אותו לשליט השלישי במעלה בממלכת בבל.
קורות חייו > במלכות פרס

לאחר שקרנה של פרס עולה, דניאל נעשה לאחד מחשובי המלכות בחצר הפרסית. וניסיון נוסף נגזר עליו כאשר הוא מתמנה לראש השרים של דריווש המדי, ואלו שמקנאים בו על מעמדו הרם, מתמרנים את המלך להשליך כל אדם שיתפלל לאל מלבדו לגוב אריות, וכופים על המלך להשליך לגוב האריות את דניאל, שממשיך להתפלל כמנהגו אל ה' ולעבר ירושלים שלוש פעמים ביום, אך האריות לא נוגעים בו לרעה. לעומת זאת, המלשינים מוצאים את מותם בשיניהם, בפקודת המלך. אלוהי ישראל מוכר על ידי המלך וזוכה לכבוד רב. ניכרים קווי דמיון בולטים בין מעשה זה, שבמרכזו עומד דניאל לבדו, לבין מעשה כבשן האש, שבמרכזו עומדים חנניה, מישאל ועזריה בלי דניאל.
דניאל חולם בעצמו חיזיון על ארבע המלכויות, חיזיון שהוא למעשה הרחבה של חזיון הצלם של נבוכדנצר, ובכך מניח תשתית לצפיית העתיד. בספר מודגשת מאוד חוסר היכולת של דניאל להבין בעצמו את החזיונות – ככל הנראה כדי להדגיש שהעיסוק בעתיד הוא בלתי אפשרי בלי סיוע אלוהי ובכך מביע הכתוב את הסתייגותו מן העיסוק בחישוב מועד אחרית הימים[דרוש מקור].
עם כל מעמדו הרם בחצרות המלכים, דניאל איננו שוכח את מוצאו. בהיותו שר במלכות פרס, מסופר עליו שהוא מתפלל לעבר ירושלים. וכן מסופר עליו כי לאחר שהוא מחשב את הקץ של שבעים שנה מזמן החורבן, הוא מתפלל על בניית בית המקדש בירושלים וחזרת עם ישראל אל ארץ ישראל: ”אֲדֹנָי שְׁמָעָה, אֲדֹנָי סְלָחָה, אֲדֹנָי הַקְשִׁיבָה, וַעֲשֵׂה אַל תְּאַחַר, לְמַעֲנְךָ אֱלֹהַי, כִּי שִׁמְךָ נִקְרָא עַל עִירְךָ וְעַל עַמֶּךָ” (דניאל ט יט). פסוקים אלו של תחינה לגאולת ישראל, שולבו בתפילות שבסידור.
דמותו

חז"ל מפליגים בחוכמתו ואומרים כי הייתה שקולה לכל חוכמת חכמי האומות, "אם יהיו כל חכמי אומות העולם בכף מאזנים ודניאל איש חמודות בכף שנייה לא נמצא מכריע את כולם?" במקום אחר חז"ל מעירים כי הקץ התגלה רק לשני אנשים, יעקב ודניאל.
עם זאת, חז"ל מביעים את דעתם בתלמוד, כי דניאל נענש בגוב האריות מפני שהשׂיא עצה טובה למלך בבל, והיא שכדי למתק את הגזרה שנגזרה עליו לתת צדקה לעניים. לפי דעה אחרת, המובאת בספרי, מעשה גוב האריות לא היה עונש, אלא אירע כדי שהקב"ה יקדש את שמו בעולם. על פי חז"ל, התך שבמגילת אסתר הוא דניאל, ומקור שמו בכך ש"חתכוהו מגדולתו" או בכך ש"כל דברי המלכות נחתכים על פיו".
דמותו > נביא או חוזה

בספר דניאל לא מצוין האם דניאל היה נביא, כפי שמוזכר אצל נביאים אחרים, או שרק היה "חוזה". בתלמוד נאמר בדרך אגב שדניאל לא היה נביא, בניגוד לבני תקופתו חגי, זכריה ומלאכי. לפיכך מובן מדוע ספר דניאל לא ממוקם בין ספרי הנביאים.
אולם פרשנים נחלקו בדעותיהם בעניין:
רש"י פירש שדברי הגמרא נובעים מכך שדניאל לא נשלח לעם בנבואה, ואין משמעותם שלא היה נביא ממש.
הרמב"ם חילק בין רמות שונות של נביאים ונבואה ומשייך את דניאל לרמה השנייה ולא כנביא רגיל.
הרמב"ן מגיב לרמב"ם בפירושו לתורה בטענה שדניאל לא היה כלל נביא.
רבי אברהם אבן עזרא מזכיר בדרך אגב שדניאל היה נביא וכך מביא גם בשם קרובו ריה"ל.
ראו גם

ספר דניאל
קבר דניאל הנביא
אריוך (דניאל)
ארבע החיות
ששבצר – לחלק מהדעות הוא דניאל
הנבחר (ספר, שלמה קאלו)
ממוכן
התך
הערות שוליים

↑  ה-י עיצורית (קרי: daniyel). השוו לדָנִאֵל, דמות קדומה וספק-מיתולוגית אשר מונה הנביא יחזקאל יחד עם נח ואיוב כשלישיית צדיקים (ספר יחזקאל, פרק י"ד, פסוקים י"ב–כ')
↑  להבדיל מבלשאצר, שמו של מלך בבל. כינוי נוסף, שניתן לו בידי המלאך: "איש חמודות" (ספר דניאל, פרק י', פסוק י"א).
↑  ספר דניאל, פרק א', פסוק כ'
↑  תלמוד בבלי, סנהדרין צ"ג
↑  ”אֲזַי צִוָּה בֵּלְשַׁאצַּר וְהִלְבִּישׁוּ אֶת דָּנִיֵּאל אַרְגָּמָן וְרָבִיד שֶׁל זָהָב עַל צַוָּארוֹ, וְהִכְרִיזוּ עָלָיו, שֶׁיִּהְיֶה שׁוֹלֵט שְׁלִישִׁי בַּמַּלְכוּת.” (ספר דניאל בתרגום גורדון, ה' כ"ט)
↑  תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף ע"ז, עמוד א'
↑  מדרש שוחר טוב ל"א, ז'
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף ד', עמוד א'.
↑  ספרי, האזינו שו
↑  שם, שם
↑  תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף ג', עמוד א'
↑  פירוש המהרש"א על תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף ע"ג, עמוד ב'
↑  חידושי אגדות למהרש"א על תלמוד בבלי מסכת סנהדרין דף צג עמוד ב
↑  תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף ג', עמוד א'
↑  מורה הנבוכים ב, מה
↑  בפירושו על בראשית יח, א
↑  בפירושו על קהלת ה, א וכן על שיר השירים ו, ה ועל דניאל ט, ב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307502205171  PLWABN: 9810636242905606  GND: 118678752  ISNI: 0000 0000 9383 1479  LCCN: n50082264  NKC: jn20000700363  NLA: 35830651  VIAF: 79399026   WorldCat (עם VIAF): 79399026 
משתה בלשאצר, רמברנדט
תקליט

פטיפון ועליו תקליט אריך נגן
תקליט הוא אמצעי הקלטה ובייחוד אמצעי הפצה שיווק ושמיעה של מוזיקה. שמות נוספים לתקליט הם: אריך-נֶגֶן, תקליט ויניל, אלבום מוזיקה. התקליט היה האמצעי הנפוץ ביותר לשמיעת מוזיקה במרבית שנות המאה ה-20.
את התקליט והגרמופון להשמעת התקליטים המציא בארצות הברית בשנת 1887 הממציא היהודי אמיל ברלינר יליד העיר הנובר בגרמניה, שהיגר לארצות הברית בגיל 19. פטנט נרשם על ההמצאה ב־12 בנובמבר 1887.
התקליט הוא מדיום אנלוגי לשמיעת מוזיקה: דיסק שטוח המסתובב בקצב אחיד ובתנוחה מאוזנת, עליה חרוט חריץ בצורת ספיראלה אחידה משולי התקליט כלפי המרכז. החריץ נע ימינה ושמאלה בתנועה אופקית לפי המוזיקה המוקלטת בו (אנלוגיה לטרקטור הנוסע בסיבוב מתון מאוד וחורש תלם אחד ותוך כדי חרישה מזיזים את ההגה שלו ימינה ושמאלה במהירות ובעדינות לפי המוזיקה) בזמן ההשמעה המחט בחריץ קולטת את התנועות האופקיות העדינות והופכת אותן לצלילים.
בתקליטים, כמעט תמיד הספירלה מתחילה מבחוץ כלפי פנים כלומר משולי התקליט כלפי מרכז התקליט. יוצאים מן הכלל היו תקליטים בודדים (שלא שוכפלו בייצור המוני) שבהם נחרטה הספירלה מהמרכז לשוליים. תקליטים אלה היו בשימוש נרחב בתחנות רדיו לשם שידור באולפנים. הכרזת העצמאות של מדינת ישראל הוקלטה ונחרטה על תקליטים בודדים מסוג זה. באולפני הרדיו של קול ישראל היה שימוש נרחב בתקליטים כאלה בשנות ה-50.
רבים מהתקליטים יוצרו מפוליוויניל כלוריד (PVC), ולכן לעיתים נהוג לכנות תקליטים בכינוי ויניל (Vinyl).
מבנה

לתקליט שני צדדים, ובכל אחד חריץ יחיד בצורת ספירלה (בעברית - "לוליין"), המוביל את המחט מחלקו החיצוני של התקליט אל חלקו הפנימי. החריץ אינו חלק, ומכיל "פיתולים". כאשר התקליט מסתובב תחת המחט, זו עוקבת אחרי החריץ בנאמנות, ותנועת המחט ימינה ושמאלה מועברת אל הפיק אפ, שם היא מתורגמת לאותות חשמליים, שמועברים למעגלים אלקטרוניים להגברה ראשונית, ומשם למערכת ההגברה לצורך השמעה, או לצרכים אחרים כמו שידור או הקלטה על מדיה נוספת. במקולים ישנים יותר תנועת המחט מועברת ישירות לממברנה שרוטטת בהתאם לתנועת המחט ומייצרת את הקול ישירות, באופן מכני.
מבנה > הקלטה סטראופונית

בשנות ה-30 של המאה ה-20, פיתח אלן בלומליין מחברת EMI טכנולוגיה של תקליט סטראופוני, ועד המחצית השנייה של המאה הטכנולוגיה התפשטה באופן שכמעט כל התקליטים שיוצרו בעולם השתמשו בה. בהקלטה סטראופונית יש שני ערוצי שמע במקום ערוץ יחיד. הערוצים מכונים "שמאל" ו"ימין", ובהשמעה הם מועברים לזוג רמקולים שמוצבים בצדדים הללו או לשתי האוזניות. השמיעה האנושית היא כיוונית, בעיקר הודות לעובדה שלאדם שתי אוזניים, והשמעה סטראופונית משפרת את חוויית ההאזנה באופן משמעותי. בעקבות התפשטות הטכנולוגיה הסטראופונית, קיבלו התקליטים שאינם כאלה כינוי חדש - "מונו", קיצור של "מונופוני", שמציין ערוץ שמע יחיד. למאזינים שמורגלים בשמיעת מוזיקה סטראופונית, נשמע הצליל של הקלטה מונופונית "שטוח". הקלטה סטראופונית ממומשת על ידי כך שבתקליטים אלה תחתית החריץ גם היא אינה חלקה, אלא מכילה שיאים ועמקים. האות שמקודד במישור האנכי מייצג את ההפרש בין שני הערוצים, והאות שמקודד במישור האופקי מייצג את סכומם. באופן כזה, מקול מודרני יכול לנגן תקליטי מונו, ומקול ישן יותר שאינו מבחין בתנועה האנכית יכול לנגן תקליט סטראופוני: כשמקול סטראופוני מנגן תקליט מונו, ההפרש בין הערוצים הוא אפס, והאות שמועבר לשני הערוצים זהה, וכשמקול מונופוני מנגן תקליט סטראו, הוא "מתעלם" מההפרש ומעביר לרמקול את סכום הערוצים. כדי ללקט את שני האותות מצויד המקול בשני פיק-אפים במקום פיק אפ יחיד. הפיקאפים הללו מוצבים בזווית של 45°, באופן שאחד מהם קולט את סכום התנועות האופקית והאנכית של המחט, והשני קולט את הפרשן.
ייצור תקליטים

כדי ליצור תקליט משתמשים בדיסקת אלומיניום מצופה בכלוריד הכסף (AgCl). אחרי שחורטים על הדיסקה את רישום הקול, מסירים את הציפוי, כלומר מפרידים את שכבת כלוריד הכסף מדיסקת האלומיניום. את הציפוי משכפלים באופן הבא: לוקחים גוש של פי-וי-סי ומכניסים אותו למכבש עם הציפוי, שמשמש כתבנית. כאשר לוחצים את המכבש החם על הגוש העשוי פי-וי-סי, הוא הופך לתקליט עם רישום זהה לזה שעל התבנית העשויה מכלוריד הכסף.
התקליטים בשירות תחנות הרדיו

רוב שידורי הרדיו בתחנות קטנות נעשים בשידור חי, אולם התפתחות אמצעי ההקלטה העלתה בהדרגה את שיעור השידורים המוקלטים. כיום יש באולפן רדיו רגיל קריין, שני נגני תקליטורים לפחות, ובדרך כלל גם מחשב שמשמש לשילוב פרסומות בשידור. מראשית ימי הרדיו עד תחילת שנות השישים היו בכל אולפן רדיו מיקרופון אחד או שניים ושני פטיפונים או יותר לנגינת תקליטים. התקליטים נוגנו במהירות 78 סיבובים לדקה עם שיר אחד ועד חמש דקות בכל צד של תקליט, בדרך-כלל נוגנו תקליטים שהופצו באופן מסחרי, אולם היו גם "תקליטים יחידאים" שנחרטו במכונת הקלטה מיוחדת שחרטה תקליטים חלקים ו"מילאה" אותם בהקלטה בצורה של חריצים לפי הצלילים שהועברו אליה ממיקרופון או מקור שמע אחר לאחר הגברה מתאימה. התקליטים הריקים היו בנויים בסיס (דיסקה עגולה) של אלומיניום מצופה בלכה של ניטרוצלולוזה שכונתה אז "אצטט", בדרך כלל בצבע שחור, בארץ הקליטו (חרטו) תקליטים כאלה בקוטר 25, 30, 35 ו-40 סנטימטר. ההכרזה על הקמת מדינת ישראל, שנמשכה כ-33 דקות, הוקלטה בטכניקה זו על 11 צדדים של תקליטים חלקים על ידי חברת "צליל". כדי להשמיע ברדיו את הסימפוניה התשיעית של בטהובן (שנמשכת 74 דקות) היו צריכים לנגן כ-15 צדדים של תקליטים, כך שהיה יותר קל להעביר שידור חי של מופע מאשר להקליט אותו או אפילו להשמיעו משמונה תקליטים מסחריים. עם המצאתם של התקליטים אריכי-הנגן Long-Playing והפצתם הנרחבת נעשה השימוש בתקליטים לצורך שידורי רדיו נפוץ הרבה יותר. התפתחות ההקלטה על סרטים המגנטיים אפשרה, גם היא, שילוב שידורים מוקלטים בשיעור גבוה יותר, וכן הקלטת השידורים החיים לצורך שידורים חוזרים או שמירה בארכיון.
ראו גם

פטיפון
תקליטור
אלבום מוזיקה
אריך-נגן
סינגל
איי-סייד ובי-סייד
דיסקוגרפיה
הערות שוליים

↑  אלבומים המיועדים לנגינה באופן זה ממוספרים באופן שנראה מוזר אם לא מודעים לשיטה: בתקליט הראשון יהיה הצד הראשון והאחרון של היצירה כולה, בשני יהיו צד 2 והצד הלפני אחרון, וכן הלאה. באלבום בן ארבעה תקליטים (כלומר שמונה צדדים), בתקליט הראשון נמצאים צד 1 וצד 8, בשני 2+7, בבא 3+6 ובאחרון 4+5
↑  יניב אביטל, מה גורם למכירות התקליטים להגיע לשיא כאילו אין ספוטיפיי בעולם?, באתר GEEKTIME, ‏29.04.2017
↑  עכבר העיר אונליין, אירועי "יום חנויות התקליטים" יתקיימו לראשונה בישראל, באתר הארץ, 28 במרץ 2011
↑  מערכת mako מוזיקה, ‏זה אמיתי: סטיבן הוקינג שר מונטי פייתון לכבוד יום התקליט, באתר ‏מאקו‏, 16 באפריל 2015
↑  יעל לינזן, שעתו היפה של התקליט: הוא עוד יכול להצליח, באתר ynet, 19 באפריל 2012
↑  רועי בהריר-פרל, חוזרים לתקליטים: המהפך שעברה תעשיית המוסיקה האמריקנית בסגר, באתר אייס, 17 בספטמבר 2020
↑  Greenburg, Zack O'Malley (13 ביולי 2011). "Vinyl vs. CDs: The Tables Are Turning". Forbes. נבדק ב-2017-06-18. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sisario, Ben (2024-04-17). "Taylor Swift Sells a Rainbow of Vinyl Albums. Fans Keep Buying Them". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2025-02-01.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560987605171  GND: 4052032-8  NDL: 00569383  NKC: fd186718 
חנות לאספני תקליטי ויניל בכניסה לשוק הפשפשים ביפו
פיענוח של ערוץ שמאל בהקלטה סטראופונית
העורכת עפרה הלפמן בתקליטיית קול ישראל בהלני המלכה אוחזת בראשוני התקליטים שהגיעו לתקליטייה.
משה ליכטמן

ערך זה עוסק במהנדס מחשבים ואיש עסקים ישראלי. אם התכוונתם לעיתונאי ישראלי, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס 
 מעסיק:  מיקרוסופט 
 
משה ליכטמן, הוא מהנדס ואיש עסקים ישראלי. כיהן בתפקידים בכירים במיקרוסופט, בין היתר כסגן נשיא החברה העולמית. משנת 2006 עד פרישתו ב-2011, ניהל את מיקרוסופט ישראל מחקר ופיתוח - מרכז המחקר והפיתוח של מיקרוסופט בישראל. מ-2012 משה הוא מייסד ומנהל משותף של קרן הצמיחה IGP ובמקביל הוא משקיע אנג'ל אקטיבי.