הכרה בקוסובו
עמדות שננקטו על ידי גופים אחרים > אזורים אוטונומיים ותנועות בדלניות

| יישות | עמדה |
| --- | --- |
 בלוצ'יסטן: באוגוסט 2010, המנהיג לשעבר של התנועה הבדלנית הבלוצ'ית, ג'ומה ח'אן מארי, בירך על עצמאותה של קוסובו ועל פסק הדין של בית הדין הבין-לאומי כי הכרזת העצמאות של קוסובו אינה מפרה את החוק הבין-לאומי. עם זאת, מאז התרחק ח'אן מארי מהתנועה וכעת הוא מתנגד להתנתקות של קוסובו מסרביה. באוקטובר 2010, שר הדייג לשעבר וחבר האופוזיציה באספת בלוצ'יסטן, קצ'קול עלי, בירך על החלטת בית הדין הבין-לאומי בנוגע הכרזת העצמאות של קוסובו ואמר עליו שזהו "פסק דין מפואר לתנועות השחרור הלאומיות". לדבריו, זה היה מגדלור של תקווה עבור מדינות משועבדות.
 הממשלה הבסקית (אנ'): הממשלה הבסקית האזורית, בניגוד לממשלת ספרד המרכזית במדריד, הגיבה בחיוב להכרזת העצמאות של קוסובו. דוברת הממשלה האזורית אמרה כי "זהו שיעור שיש לעקוב אחריו בכל הנוגע לפתרונות שלווים ודמוקרטיים של בעיות הזהות והנאמנות... זה מראה שכבוד רצון האזרחים הוא המפתח לפתרון בעיות פוליטיות קשות".
 קטלוניה: ביולי 2010, בעקבות החלטת בית הדין הבין-לאומי, ציינו המפלגות הלאומניות הקטלאניות כי יש מקבילות ברורות בין המקרה שלהן לבין המקרה של קוסובו. ז'ואן פויצ'רסקוס, יו"ר מפלגת השמאל הרפובליקנית של קטלוניה (אנ'), הצהיר כי החלטת בית הדין הבין-לאומי מראה כי עצמאותה של קטלוניה יכולה להיות חוקית ולזכות להכרה ברמה הבין-לאומית. מפלגת ההתלכדות הדמוקרטית של קטלוניה (אנ') ביקשה מממשלת ספרד להכיר בעצמאותה של קוסובו בזכות ההגדרה העצמית של העם. ב-23 ביולי 2010, ז'וזה מונטייה, נשיא הז'נרליטט דה קטלוניה, אמר כי לקטלוניה ולקוסובו אין הרבה במשותף. במרץ 2012, במהלך דיון עז עם ראש ממשלת ספרד מריאנו רחוי, דרש ז'וזפ אנטוני דוראן איידה, מזכ"ל ה-CiU, איחוד מפלגות הימין-מרכז הקטאלניות מספרד להכיר באופן מיידי בקוסובו, והצהיר כי הסיבות לאי ההכרה "אינן בין-לאומיות אלא פנימיות".
 הממשלה הטיבטית הגולה: ביוני 2008 פורסם באתר האינטרנט של הממשל הטיבטי המרכזי מאמר שלפיו אם לקוסובו יש זכות לעצמאות אז לטיבט יש את כל הזכות להפוך לאומה עצמאית וטיבטים זכאים לחלוטין לזכות ההגדרה העצמית. באפריל 2010, מנהיג הממשלה הטיבטית הגולה הדלאי לאמה ה-14 טנזין גיאטסו, שלח מברק המברך את ראש ממשלת קוסובו, האשים טאצ'י, באומרו כי הוא מרוצה מעצמאות קוסובו וכי הוא מתפלל כי המדינה הדמוקרטית של קוסובו, תהווה מודל שישמש דוגמה לאחרים.
 הרפובליקה הצ'צ'נית של איצ'כריה (אנ')‏ (ממשלה גולה): אוסמן פרזאולי, שר החוץ של הרפובליקה הצ'צ'נית של איצ'כריה, אמר כי מדינתו "מברכת על הכרזת עצמאות של קוסובו ושהיא אינה מטילה ספק בזכותם של תושבי קוסובו להתנתק מהמדינה שהטילה עליה אימה". ראש ממשלת הרפובליקה הצ'צ'נית של איצ'כריה, אחמד זקאייב, הצהיר בריאיון באפריל 2010 כי קוסובו מייצגת תקווה עבורו ועבור עמו, והתייחס גם למכתב ששלח ככל הנראה לראש ממשלת קוסובו האשים טאצ'י המברך אותו.
 מזרח טורקיסטן (אנ')‏ (ממשלה גולה): ב-18 בפברואר 2008 פרסם אנסאר יוסוף טוראני, נציג הממשלה הגולה, הודעה לעיתונות בה אמר "בשם תושבי מזרח טורקיסטן, ממשלת מזרח טורקיסטן בגולה מכירה בזאת בקוסובו כמדינה עצמאית וריבונית ומאחלת שלום ושגשוג עבור תושבי קוסובו".
 החזית לשחרור ג'אמו קשמיר (אנ'): ב-11 במרץ 2008 ערכה החזית השחרור ג'אמו קשמיר הפגנה בבריסל מול בניין הנציבות האירופית. בראשה עמד אחד ממנהיגיה, עורך הדין עבדול מג'יד טרמבו, וסדר יומה של ההפגנה ציטט את עצמאותה של קוסובו, ויצא בדרישה ליחס שווה ושימוש באותו הפתרון על ידי האיחוד האירופי בסכסוך בקשמיר הנוגע להודו, פקיסטן וסין. בין המפגינים נמנו חברי פרלמנט האיחוד האירופי, סטודנטים ובוחרים ונציגים שונים של ארגונים לא ממשלתיים.
מג'ליס של העם הטטרי בקרים (קרים): מוסטפא צמילב, יו"ר מג'ליס העם הטטרי בקרים הצהיר כי הוא תומך בזכות ההגדרה העצמית לכל עם, כולל קוסובו. הוא הוסיף כי הטטרים של קרים לא יתחילו בתהליך פרידה מאוקראינה אם יכובדו זכויותיהם. צמילב הצהיר כי הוא מאמין שהמניע של הקוסוברים להכריז על עצמאות היה המצב האנטי-אלבני בקוסובו.