stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סנדרה סיסנרוס
פעילותה המקצועית, יצירותיה, ותוארי כבוד > רשימת ספריה > רומנים

הבית ברחוב מנגו - 1984,
הדרכים המרושעות שלי - 1987,
וומן הולרינג קריק - 1991,
אישה משוחררת - 1994,
קרמלו - 2002,
וינטג' סיסנרוס - 2004,
בראבו ברונו! - 2011,
האם ראית את מארי? - 2012,
בית משלי - סיפורים מחיי - 2015,
פורו אמור - 2018.
פעילותה המקצועית, יצירותיה, ותוארי כבוד > תוארי כבוד שקיבלה

עמיתה בתוכנית דובי פאיסנו במכון טקסס לספרות, 1984;
מלגת אמנים באילינוי, 1984;
פרס צ'קנו לסיפור קצר מאוניברסיטת אריזונה, 1986;
שתי מלגות לאומיות לספרות אמנויות בשירה ופרוזה, 1982, 1988;
דוקטור כבוד לספרות מאוניברסיטת ניו יורק, 1993;
דוקטור כבוד לספרות מאוניברסיטת לויולה, שיקגו, 2002;
תוארי כבוד מאוניברסיטת DePaul בשנת 2014 ומהאוניברסיטה של צפון קרוליינה ב-Chapel Hill בשנת 2016;
מדליית האמנויות של טקסס, 2003;
פרס הכוכב החמישי שהוענק על ידי המחלקה לענייני תרבות ואירועים מיוחדים בשיקגו, 2015;
פרס מפעל חיים של טיה צ'וצ'ה;
פרס Fairfax בשנת 2016.
מלגת "אמנות של שינוי" מטעם קרן פורד בשנת 2018.
בשנת 2019 נכללה ברשימת פרדריק דאגלס לאישים המשפיעים בספרות.
הערות שוליים

↑  סנדרה סיסנרוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
1 2 3 4  האתר של סיסנרוס - ביוגרפיה
1 2 3 4 5  sandra cisneros biography
↑  סדרת סרטונים עם סיסנרוס על חייה(הקישור אינו פעיל)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007449424905171  PLWABN: 9810602093305606  BIBSYS: 90603071  BNE: XX888885  BnF: cb12312553m (data)  CANTIC: a11739964  CiNii: DA06435265  GND: 119373599  ICCU: RAVV076571  ISNI: 0000 0001 0936 532X  LCCN: n84021632  NDL: 00512535  NKC: kup19980000015800  NLA: 35467099  NLG: 197488  NLK: KAC200307448  NSK: 000387634  NTA: 081988915  RERO: 02-A003108314  SELIBR: 220117  SNAC: w6806dsv  SUDOC: 032015364  Trove: 963476  VIAF: 112460612   WorldCat (עם VIAF): 112460612
נבחרת מלאווי בכדורגל

נבחרת מלאווי בכדורגל, הידועה בכינוייה "הלהבות", היא נבחרת הכדורגל הלאומית של מלאווי.
הדירוג הנוכחי של נבחרת מלאווי ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-133 בעולם, נכון ל-19 בספטמבר 2024; הניקוד הוא 1,117.42 – ירידה של 7 נקודות לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 67 נמדד לראשונה בדצמבר 1993, והדירוג הנמוך ביותר 138 נמדד לראשונה בדצמבר 2007. נכון ל-2006, ההישג המשמעותי של הנבחרת היה במשחקי אפריקה 1987 כאשר הנבחרת זכתה במדליית ארד.
כל גביעי העולם

1930 עד 1974 - לא נכנסה
1978 עד 1990 - לא העפילה
1994 - פרשה
1998 עד 2022 - לא העפילה
כל גביעי אפריקה

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
1957 עד 1963: הייתה חלק מבריטניה
1965 עד 1972: לא הייתה חברה בCAF
מצרים 1974: לא נרשמה
אתיופיה (1975–1987, 1991–1996) 1976: לא העפילה
גאנה 1978: לא העפילה
ניגריה 1980: לא העפילה
לוב (1977-2011) 1982: לא העפילה
| חוף השנהב 1984 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 1 | 2 | 2 | 6 |
מצרים 1986: לא העפילה
מרוקו 1988: לא העפילה
אלג'יריה 1990: לא העפילה
סנגל 1992: לא העפילה
תוניסיה 1994: לא העפילה
דרום אפריקה 1996: לא העפילה
בורקינה פאסו 1998: לא העפילה
גאנה ניגריה 2000: לא העפילה
מאלי 2002: לא העפילה
תוניסיה 2004: לא העפילה
מצרים 2006: לא העפילה
גאנה 2008: לא העפילה
| אנגולה 2010 | סיבוב ראשון | 3 | 1 | 0 | 2 | 4 | 5 |
גבון גינאה המשוונית 2012: לא העפילה
דרום אפריקה 2013: לא העפילה
גינאה המשוונית 2015: לא העפילה
גבון 2017: לא העפילה
מצרים 2019: לא העפילה
| קמרון 2021 | שמינית גמר | 4 | 1 | 1 | 2 | 3 | 4 |
חוף השנהב 2023: לא העפילה
מרוקו 2025: לא העפילה
| סה"כ | 3/35 | 10 | 2 | 2 | 6 | 9 | 15 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א
1 2  החל מאוגוסט 1993 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות גברים בכלל
אדית הינקלי קווימבי

| --- | --- |

 לידה:  10 ביולי 1891 רוקפורד, ארצות הברית 
 פטירה:  11 באוקטובר 1982 (בגיל 91) מנהטן, ארצות הברית 
 שם לידה:  Edith Hinkley 
 ענף מדעי:  פיזיקה
 מקום לימודים:  קולג' ויטמן (1912)  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי (1916) 
 מוסדות:  המכללה לרופאים וכירורגים של אוניברסיטת קולומביה (1942–1960) 
 בן או בת זוג:  שירלי לאון קווימבי (1915–?) 
 
אדית הינקלי קווימבי (באנגלית: Edith Quimby;‏ 10 ביולי 1891 - 11 באוקטובר 1982) הייתה חוקרת רפואית ופיזיקאית אמריקאית, ידועה בתור אחת המייסדים של תחום הרפואה גרעינית. עבודתה עסקה בפיתוח אבחון וטיפול יישומים של צילומי רנטגן. אחד הדברים בהם התמקדה היה הגנה הן על אלה שמתעסקים בחומר רדיואקטיבי והן ווידוא שמי שמטופל בעזרתו נחשף לרמה המינימלית ההכרחית לצורך הטיפול.
ראשית חייה וחינוך

היא נולדה ב-10 ביולי 1891 ברוקפורד אילינוי. ב-1912, היא סיימה תואר ראשון במתמטיקה ובפיזיקה במכללת וויטמן בוושינגטון. לאחר תקופה קצרה בה לימדה בתיכון בניסה, אורגון, הוענק לה מענק מחקר עבור לימודי תואר שני באוניברסיטת קליפורניה.
קריירה ומורשת

ב-1919 היא עברה לגור בניו יורק, שם היא עבדה בבית החולים לסרטן כעוזרת פיזיקאי לג'ואקיני פאילה, דבר שנחשב נדיר מאוד עבור אישה באותה תקופת זמן; היא הפכה לפיזיקאית-שותפה שם ב-1932.קשרי העבודה שלה עם פאילה נמשכו ארבעים שנים נוספות. ב-1919 היא הצטרפה למרכז למחקר רדיולוגי, ונותרה בבית הספר לרפואה של קולומביה עד 1978. המחקר שלה בבית-החולים לסרטן התעמק במינונים בטוחים של קרינה לצרכים רפואיים, על ידי התבוננות באנרגיה הנפלטת על ידי חומרים פוטנציאליים לרפואה גרעינית, כמו גם את כמות הקרינה הנספגת על ידי הגוף ממקורות שונים. היא גם חקרה את הפוטנציאל של חומרים מסונתזים רדיואקטיבית לטיפול בסרטן וליישומי מחקר רפואי אחרים.
בשנת 1941 הצטרפה לפקולטה של אוניברסיטת קורנל לרפואה בתור עוזרת פרופסור לרדיולוגיה. בשנה שלאחר מכן, היא הפכה פרופסור מן המנין של פיזיקה גרעינית בבית הספר לרופאים ומנתחים באוניברסיטת קולומביה. היא קודמה לדרגת פרופסור בשנת 1954 ופרשה ב-1960.
קווימבי זכתה בפרסים רבים על עבודתה לאורך הקריירה שלה ולקחה חלק במספר אגודות מדעיות. בשנת 1940, היא הייתה האשה הראשונה שזכתה במדליית ג'נוואי מהחברה האמריקאית רדיום. בשנה שלאחר מכן, היא זכתה במדליית זהב של האגודה הרדיולוגית של צפון אמריקה, עבור עבודתה אשר "שמה כל רדיולוג בחוב". היא נבחר כנשיאת החברה האמריקאית רדיום בשנת 1954. ב-1963, המכללה האמריקאית לרדיולוגיה העניקה לה מדליית זהב של כבוד. היא הייתה אחד מהחברים הראשונים של האגודה האמריקאית של פיזיקאים ברפואה.
מחקר

ב־1962 היא פרסמה מאמר שכותרתו "השפעות אחרונות של קרינת רנטגן לטיפול בלוטת התריס" בו הציעה להפסיק עם כל רנטגן הטיפולים (טיפול בקרינה) עד שנדע טוב יותר כיצד סוג של טיפול משפיע על חולים בטווח הארוך.
בנוסף, הייתה שותפה לכתיבת מאמר שכותרתו "היסודות הפיזיים של הרדיולוגיה".
חיים אישיים

היא הייתה אחת משלושת ילדיו של ארתור .ס. הינקלי, חקלאי ואדריכל, והארייט הינקלי. היא נישאה לפיזיקאי שירלי ליאון קווימבי בשנת 1915.
ראו גם

רדיואקטיביות
רפואה גרעינית
רדיולוגיה
רדיותרפיה
לקריאה נוספת

New York Times, October 13, 1982, p. 28.
Physics Today, December, 1982, pp. 71-72.
A Preliminary Report EDITH H. QUIMBY, Sc.D., and DONOVAN J.McCUNE, M.D Columbia University, New York, N.Y.
הערות שוליים

↑  טיפול קרינתי (רדיותרפיה), אתר "האגודה למלחמה בסרטן"
↑  Quimby, E.H.; Werner, S.C. (1949), Late Radiation Effects in Roentgen Therapy for Hyperthyroidism. JAMA.1949;140(12):1046–1047. (doi:10.1001/jama.1949.02900470050018)
↑  Glasser, O.; Quimby, E. H.; Taylor, L. S.; Weatherwax, J. L. (1944), Physical Foundations of Radiology, New York: Hoeber
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007460908005171  CiNii: DA0249326X  GND: 1203580827  ISNI: 0000 0001 1462 1340  LCCN: n50051449  NKC: nlk20010094557  NLA: 35437937  NTA: 115032282  SNAC: w6xs5xqm  SUDOC: 085600504  VIAF: 84819516   WorldCat (עם VIAF): 84819516 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אדית הינקלי קווימבי".
RCC חיפה

| --- | --- |


 מדינה:  ישראל 
 מטה הארגון:  חיפה 
 asp.mot.gov.il/he/rcc
 
המרכז לתיאום חיפוש והצלה בים מהווה מוקד להתרעה, איתור וניהול מצבי חירום לכלי שיט בים ולמטוסים מעל הים. זהו גוף של רשות הספנות והנמלים הפועל על פי אמנות בינלאומיות ממוקם בחיפה ואחראי על גזרות של הים התיכון ומפרץ אילת אשר באחריות מדינת ישראל. שמו המלא הוא "Joint Search and Rescue Coordinating Center", או בקיצור "JRCC HAIFA".
היסטוריה

קיום מרכז תיאום לחיפוש והצלה הוא מחויבות של ישראל על פי אמנת החיפוש וההצלה.
המרכז מהווה המשך לתחנת החוף HAIFA RADIO שנתנה קשר לכלי שיט בים החלה את פעילותה באלחוט מורס בתקופת המנדט הבריטי. אחרי קום המדינה פעלה במסגרת משרד הדואר, לאחר מכן משרד התקשורת. בשנת 1986, לאחר הפרטת המשרד, הועברה תחנת החוף לחברת בזק ופעלה עצמאית עד שנת 1994. עם ירידת הרווחים התפעוליים הפסיקה בזק את שירותיה. משנת 1995 חברת בזק הפעילה את תחנת החוף במימון עבור משרד התחבורה - מינהל הספנות והנמלים.
עם טביעת האונייה מינרל דמפייר ביוני 1995, נוכח ראש מנהל הספנות, אריה רונה, בקשיי הקשר לאירוע חירום במרחק רב מאוד, והלקח בצורך בחדר מצב. הוקם חדר מצב, עם קשר, מפות הפעלה ואיוש על פי הצרכים, כדוגמת מוקדי השליטה בחיל הים. המוקד השתתף מספר פעמים בעת אירועים הקשורים לאניות צי הסוחר הישראלי ברחבי העולם.
ב-1 בפברואר 1999 נכנסה לתוקף שיטת המצוקה והבטיחות הימית העולמית GMDSS על ידי ארגון הספנות הבינלאומי ושיטת ההפעלה במורס על ידי קציני אלחוט עברה מהעולם. כלי השיט כיום נושאים מכשירי תקשורת המאפשרים יצירת קשר אלקטרוני והודעות e-mail טלקס וטלפון לווייני, בטווחים הקצרים תקשורת בתחום ה-VHF קריאות דיגיטליות ותקשורת דיבור אלחוטית.
בשנת 2005 הפך מנהל הספנות לרשות הספנות והנמלים ובאחריותה למלא את חובת הממשלה לאמנות הבינלאומיות שהיא צד להן.  מחודש יוני 2006 מאויש חדר המצב, 24 שעות 7 ימים בשבוע, על ידי אנשי מקצוע מיומנים.
ב-1 ביוני 2009, נסגרה תחנת החוף ונפתח מרכז החירום הימי באחריות משרד התחבורה רשות הספנות והנמלים. הפעלת העובדים והציוד באחריות חברת בזק, המשמשת כקבלן משנה. כ-10 מפעילים מקצועיים (קציני ים ומוסמכים לתקשורת ימית ולחיפוש והצלה) במסגרת חברת בת של בזק – בזק און ליין. המוקד החליף את שמו ל-RCC HAIFA.
בשנת 2013 נוספה למוקד אחריות אווירית על מנת שישראל תענה גם לדרישת האמנות האוויריות ולמקרה של תקלת מטוס מעל הים. העובדים במוקד הוכשרו והוסמכו לנהל תקשורת אווירית נעשתה הסדרה מול רשות התעופה האזרחית ורשות שדות התעופה ושמו הורחב ל-JRCC HAIFA.
פעילות המוקד מרוכזת בארבעה תחומים:
האזנה לתדרי וערוצי החירום הימיים והאוויריים בטווח הקרוב ובטווח הרחוק והלוויני דרך קישור ישיר לתחנת הלווין. לאזעקות מצוקה משואות ביות חירום ואזעקות ימיות שקטות על פירטיות ימית.
בטיחות כלי שיט בשגרה, כלי שיט ומטוסים בלב ים כולל תאום פעולות הצלה וסיוע בתוכניות חיפוש במצבי חירום. פלטפורמה לצוות ער"ן וחירום ברשות הספנות והנמלים.
סיוע לרשות הספנות והנמלים, המשרד להגנת הסביבה והמשרד האנרגיה והמים בפיקוח, מניעה, לוחמה ושמירה על איכות הסביבה ופלטפורמה לחמ"ל ללוחמה בזיהום ים לאגף ים וחופים במשרד להגנת הסביבה.
במצבי מלחמה עימות ומתיחות ביטחונית, משמש המרכז פלטפורמה לחדר מצב המתקיים בתוכו לתאום בין כלי השייט בים לבין משרד הביטחון חיל הים והנמלים עד לרמת שליטת מנהל רשות הספנות על הנמלים.
היסטוריה > קיום אמנות בינלאומיות

מדינת ישראל כחברה באו"ם ובארגון ההספנות הבינלאומי חתומה על הסכמים ימיים ומחויבת בין היתר לפעילות פיקוח בקרבת חופיה. המרכז לתיאום חיפוש והצלה בים מבצע האזנה מתמדת על תדרי החירום הימיים והאוויריים ומפקח על יישום חוקי מדינת ישראל והוראות האמנות הבינלאומיות. גבולות אזור הפעילות מוגדרים במפת אזורי חלוקה ושליטה במזרח הים התיכון, שנקבעו באמנת החיפוש וההצלה SAR הנפרשים לתחום של 40 מייל ימי מערבה מחופי ישראל. למעשה המרכז מכסה האזנות בכל מה שקורה במזרח הים התיכון בכלל ובפרט לתחום המים הכלכליים של ישראל הנפרשים למרחק של 70–100 מייל ימי מחופי ישראל וזאת בהסכם חתום עם קפריסין ומרכז החירום הימי בקפריסין אשר התחום בין 40 ל-100 מייל נמצא באחריותה הבינלאומית.
האמנות הנוגעות ישירות למרכז תאום והצלה בים הן:
SAR אמנת חיפוש והצלה.
UNCLAS המשפט הימי הבינלאומי.
SOLAS האמנה הבינלאומית לבטיחות החיים בים.
MARPOL האמנה למניעת זיהום הים.
קודקסים כמו IAMSAR, IMDG.
האמנה לפיקוח על מטענים מסוכנים.
שיטות העבודה

מטרת הפעילות - אבטחת בטיחותם של כלי שיט ומטוסים באופן המיטבי באמצעים הטכנולוגיים, פיזיים ואנושיים.
יעדים - מתן מענה מידי לכל אירוע בזמן הקצר ביותר בעת תאונה, הגברת תחושת הבטיחות הימית של היורדים בים, הטסים באוויר וכל הנוסעים הנלווים, ומזעור נזקים.
האזנה וקשר – תורנות מפעילים מיומנים 24 שעות בכל ימות השנה ב-3 משמרות. מקיימים האזנה מתמדת לתדרי החירום. מופעל ציוד קשר אלקטרוני קשר לווייני. מתקיימת האזנה להודעות מצוקה מתחנות מערכת אזעקה לוויינית במקרה של אירוע ימי או אווירי באזור של ישראל או של כלי שיט ישראלי בכל מקום אחר בעולם. בשעת חירום המרכז נותן שירותי קשר לחדר המצב של רשות הספנות, המתקיים במרכז עצמו.
ציוד קשר בשימוש המרכז שולט מרחוק על אמצעי קשר הנמצאים בפרישה באתרים שונים, וכולל: מערכת הקשר של המשטרה, מערכות VHF ימי, מערכת VHF אווירי, מערכות בתחום ה-MF, מערכת בתחום ה-HF, מערכת לוויינית, מערכת שידור הודעות לימאים NAVTEX, מערכת מעקב ובקרה AIS. כן נעשה שימוש בתקשורת לישראל ולעולם, בטלפונים, פקס, מחשבים ואינטרנט.
תאום בקרה  – בשגרה התראות ותחזיות מזג אוויר וסערות בים, קבלת דיווחי הגעה של כלי שיט הדורשים אבטחה מיוחדת. המרכז מזהיר מפני מכשול ימי, אזהרות מזג אוויר, אימוני ירי בים, קידוחים ימיים, עבודות ימיות, התרעה על שטחי ים סגורים וכדומה. ריכוז הנתונים בשטח האירוע ותאום בין מרכיבי כוחות ההצלה השונים: חיל הים, חיל האוויר במקום האירוע.
בעיות הדורשות טיפול: בטיחות שייט כתוצאה מתקלה, עליה על שירטון, התנגשות, שרפה, הצפה. תקלת מנוע ואובדן כשר תמרון, פציעה או מחלה של איש צוות, טביעת כלי שיט, נפילה לים, נחיתת אונס מטוס במים כלי שיט בחוף, פיראטיות, אירוע חבלני, או זיהום ים בשמן.
הפעלת אמצעי סיוע - במקרה של אירוע מצוקה דחיפות או בטיחות, פועל המוקד להגשת סיוע מיידי לפי נוהלים הבין לאומיים. מופעלים כלי שיט אזרחיים הנמצאים בים. אזעקת של יחידות של חיל הים, כלי טיס מחיל האוויר ועזרה מכלי שיט אחרים בסביבה. עזרה מקבוצת בעלי יאכטות מתנדבים שהתארגנו לכך. כאשר האירוע בטווח של עד כ-5 מייל ימי מהחוף יופעלו כלי שיט של יחידת השיטור הימי.
לפי העניין מתבקשת עזרה כלי טיס ממשמר החופים הקפריסאי ויחידת חילוץ טייסים הבריטית המבוססת בקפריסין. וכן קיימת אפשרות לעזרה מאוניות ציי נאט"ו המסיירות באזור.
אירועים

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
המוקד מטפל בכ-250 אירועים בשנה כאשר כ-80 מהם נמצאים באזור האחריות של ישראל[דרוש מקור].
מספר מקרים לדוגמה:
9 בדצמבר 2009 - יום שישי בשעה 19:40 התקבלה קריאת מצוקה במוקד מהאנייה SALAH שטבעה 80 מייל מחופי ישראל. הופעלו מסוקים וספינות של קפריסין של נאט"ו וספינת חיל הים ומסוקים של חיל האוויר הישראלי. שישה ניצולים חולצו לאחר שהייה של 48 שעות במים ונאספו שבע גופות. ללוחמי צה"ל שהשתתפו בחיפושים, בים סוער ובתנאים קשים, הצילו שישה ימאים, ניתן אות הוקרה של ארגון הספנות הבינלאומי.
5 באוגוסט 2010 - יאכטה ישראלית דיווחה על אדם שנפל לים. האיש נמצא חי לאחר 4 שעות חיפושים על ידי ספינת המשטרה.
3 בספטמבר 2010 - חילוץ עובד פצוע ראש מאסדת קידוח באוקיינוס ההודי שפונה על ידי מסוק צבאי.
3 באוקטובר 2010 - דיווח על אזרח ישראלי שנפל מאנית נוסעים, בוצעו חיפושים בשיתוף ספינות ומסוקים שלא העלו תוצאות. גופתו התגלתה לאחר 4 ימים מול חופי נתניה.
24 באוקטובר 2010 - מכלית ATAKE שידרה מצוקה לאחר שהותקפה על ידי פיראטים בחופי סומליה, הפרטים הועברו לטיפול המרכז הבינלאומי לטיפול באמצעי חירום.
24 באפריל 2017 - פינוי חולה בהטסה - בשעות הערב המאוחרות התקבל דיווח מרב חובל אניית נוסעים MAGELLAN בדגל איי בהאמה שהגיעה מהים האדום דרך תעלת סואץ בדרכה לנמל אשדוד. בדיווח קרא הקברניט על ערוץ החרום הימי ל-RCC חיפה, והודיע שיש לו על האנייה גבר בגיל מתקדם שלקה כנראה בהתקף לב, בהתייעצות עם רופא האנייה הוא מבקש לפנותו בהטסה לישראל. התורן יצר קשר עם הרופא המספק שירותי מדיקו ונערכה שיחת ועידה עם הקברניט שהתבקש לשלוח דיווח רשמי על מצב בריאותו של החולה כולל רישומי א.ק.ג. הרופא בישראל התייעץ רפואית עם רופא צבאי והוחלט לפנותו בהטסה. חיל האוויר הוציא מסוק לכיוון האנייה שהייתה במרחק 50 מייל ימי מנמל אשדוד. RCC חיפה תיאם את התקשורת בין האנייה למסוק. המסוק הגיע מעל האנייה והחולה הועלה ופונה לבית החולים תל השומר. משך האירוע מהדיווח הראשוני, ההתייעצות הרפואית בהמשך, הזנקת מסוק החילוץ, הפינוי מהאניה, ונחיתת המסוק בבית החולים תל השומר, נמשך כשעה וחצי. דיווחים הועברו במקביל לכלל בעלי התפקידים, לרבות ל-JRCC לרנקה בקפריסין, שהאירוע היה בתחום כיסוי חיפוש והצלה שלהם.
אירועים > קישור במקרי חירום אחרים

כמוקד קשר הנמצא ביחסי עבודה עם מוקדים אחרים יצא למרכז התיאום בחיפה להיענות לבקשת מוקד תאום והצלה בלרנקה שבקפריסין ב-18 ביוני 2016 פרצה בקרבת העיר פפוס שרפת יער גדולה. מוקד חיפה העביר את הבקשה למשרד החוץ ולגורמים אחרים וראש הממשלה החליט לשלוח מטוסי כיבוי ועזרה נוספת לקפריסין.
שולחן ניהול מבצעי הצלה.
פינת הקשר במרכז התאום.
פינת הקשר במוקד.
פיקוח תנועות כלי שיט במספר מסכים.
הערות שוליים

↑  אניית נוסעים מגלן  באתר marinetrafic.com
↑  ערוץ 16 בתדר 156.800 מגה הרץ.
↑  איתמר אייכנר, רועי ינובסקי, אלי סניור ואיתי בלומנטל, שרפה גדולה בקפריסין: ישראל משגרת מטוסי כיבוי, באתר ynet, 18 ביוני 2016
↑  תפקידו של מוקד תאום הצלה כמאיץ לכל הנושא לא הופיע בפרסומים.
אזורי אחריות לחיפוש והצלה בים לפי תקנות ארגון הימאות הבינלאומי
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
מפעיל תורן בעת משמרתו במרכז התאום
סטריז' (רכבת)

קרונות הסטריז'
הסטריז' (ברוסית Стриж; ' סיס החומות') היא רכבת מהירה מתוצרת רוסית, המשמשת את קווי הרכבות הבינעירוניים במדינה. נוצרה על ידי חברת Talgo הספרדית.
מידע כללי

הרכבות פועלות בקווים בין מוסקבה לניז'ני נובגורוד מאז 1 ביוני 2015 ובין מוסקבה לברלין מאז 17 בדצמבר 2016. בקו מוסקבה - ניז'ני נובגורוד הם עוצרים בתחנה אחת עד שלוש ומחברים בין שתי הערים תוך 3 שעות ו-35 דקות (כשהן עוצרות רק בעיר ולדימיר). הקרונות נמשכות על ידי קטר מדגם EP20.
בשנת 2016 חברת הרכבות הרוסית קישרה גם את מוסקבה וברלין באמצעות הסטריז'. זמן הנסיעה בין שתי הערים הוא קצת יותר מ-20 שעות.
לקראת מונדיאל 2018 רכשה חברת הרכבות הרוסית רכבות מדגם Talgo רחבות גוף לשירותים אחרים. הקרונות נמשכו על ידי קטרי EP1 במזרח למרינסק ואילו על ידי קטרי EP20 מערבית למרינסק.
בקזחסטן פעלו מאז 2013 רכבות Talgo רחבות גוף, שנבנו על ידי Tulpar-Talgo הספרדית. בשנת 2016 רכבות Talgo רחבות גוף ביצעו נסיעות מבחן בהודו.
בעקבות העיצומים של האיחוד האירופי שהופעלו בשנת 2022 בעקבות פלישת רוסיה לאוקראינה ניצול ותחזוקת הרכבות הופסקו.
גלריה

רכבת מדרגה 3
בית קפה ברכבת ממוסקבה לברלין
בר הרכבת
רכבת מדרגה 2
קטר חשמלי מדגם EP20 עם רכבת סטריז'
קווים

רכבת סטריז' פועלת כיום בשני קווים:
מוסקבה - ניז'ני נובגורוד (דרך ולדימיר, קוברוב ודז'רינסק)
מוסקבה - ברלין (דרך סמולנסק, מינסק, ברסט וורשה)
ראו גם

Sapsan
לסטוצ'קה
איוולגה (רכבת)
הערות שוליים

↑  Suslova, Anna (4 באוקטובר 2014). "Новый скоростной поезд РЖД получил имя "Стриж"" [New high-speed train Railways was named "Swift"]. Ridus.ru (ברוסית). נבדק ב-26 ביוני 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Санкт-Петербургский филиал ПГК осуществил перевозку вагонов "Talgo" в Москву" [St. Petersburg branch of the ISC to carry out transportation of "Talgo" cars in Moscow]. Logistic.ru (ברוסית). 19 בפברואר 2015. אורכב מ-המקור ב-2017-12-17. נבדק ב-26 ביוני 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "RZD launches Moscow - Berlin Talgo services". railjournal.com (באנגלית). 19 בדצמבר 2017. נבדק ב-13 במאי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Расписание поезда "Стриж" по маршруту Москва – Нижний Новгород" [Schedule of the "Strizh" train on the line Moscow - Nizhny Novgorod]. rzd.ru (ברוסית). נבדק ב-13 במאי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל)
↑  Morokhin, Nikolay (27 באוקטובר 2014). "На "Тальго" быстрее". Gudok (ברוסית). No. 192 (25627). נבדק ב-26 ביוני 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Plokhotnichenko, Yuri (1 ביוני 2015). "Talgo Москва - Нижний Новгород отправился в первый рейс" [Talgo Moscow - Nizhny Novgorod first run]. Travel.ru (ברוסית). נבדק ב-26 ביוני 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Скоростные поезда "Стриж" перевезли более 200 тыс. пассажиров" [High-speed "Swift" trains moved more than 200 thousand passengers] (הודעה לעיתונות) (ברוסית). JSC Russian Railways. 11 באוגוסט 2015. נבדק ב-26 ביוני 2016. {{cite press release}}:  (עזרה)
הצעת מטבע ראשונית

הצעת מטבע ראשונית (באנגלית: Initial Coin Offering; ראשי תיבות: ICO) היא סוג של אמצעי מימון להשקת מטבעות מבוזרים. ההצעה נערכת לרוב במתכונת של מימון המונים אך ייתכנו גם מקרים של הצעות פרטיות אשר אינן פתוחות בפני כלל הציבור. במהלך ההצעה נמכרים המטבעות המבוזרים לידי משקיעים בתור "מטבעות" או "אסימונים" ולעיתים כקופונים אשר ניתנים להחלפה במטבעות עצמם לאחר בנייתם הסופית על גבי הבלוקצ'יין, בתמורה לכסף פיאט או למטבעות מבוזרים אחרים.
פעילות זו עשויה להוות מקור מימון לחברות הזנק חדשות, ומאפשרת להן להימנע מרגולציות המטילות תנאים והגבלות על פעולות גיוס כספים מהציבור, וכמו כן הופכת מתווכים בדמות בנקים ובתי השקעות אשר עלולים לדרוש אחוזים מרווחים עתידיים או כניסה לשותפויות, ללא רלוונטיים.
היסטוריה

הצעת המטבע הראשונה בעולם נערכה ביולי 2013 והייתה של המטבע מאסטרקוין, האב טיפוס של פרויקט "רילקוין" המוכר כיום בשם טתר, המטבע היציב המוביל בשוק שערכו שקול לדולר האמריקאי. כעבור שנה ערכה רשת אתריום הצעה משלה ובמהלך 12 שעות גייסה כ-3,700 מטבעות ביטקוין אשר היו שווים באותה העת כ-2.3 מיליון דולר.
שיטת הגיוס החלה לצבור פופולריות רבה במהלך שנת 2017; עד אמצע השנה הוקמו לפחות שמונה עשר אתרי אינטרנט שתפקידם היה לנטר הצעות חדשות. השקת מטבע מבוזר בחודש מאי של חברת הדפדפן ברייב גייסה כ-35 מיליון דולר תוך פחות מחצי דקה. אפליקציית המסרים קיק אספה כ-98 מיליון דולר בחודש ספטמבר.
בספירה שנערכה בסוף השנה, נרשמו בממוצע כחמישים הצעות מטבע חדשות מדי חודש, אשר גייסו בסך הכל הון הגבוה פי ארבעים מזה שנאסף אשתקד, כאשר ההצעה הגבוהה ביותר הייתה של המטבע המבוזר פיילקוין, אשר אספה סכום בגובה 257 מיליון דולר, רובו תוך פחות משעה. עם זאת, סך הכסף שנאסף עדיין אינו שקול לשני אחוזים מכלל ההון המגויס בכל שנה על ידי הנפקות ראשונות לציבור.
ביקורת

בשל המחסור באסדרה בתחום והקושי ביישום פיקוח מרכזי שימשו הצעות מטבע רבות ככלי לביצוע הונאות ורמאויות. פחות מחצי מסך ההצעות שורדות יותר מארבעה חודשים לאחר גיוסן הרשמי.
הוועדה לניירות ערך ולבורסות של ארצות הברית הזהירה משקיעים מפני הונאות הדומות להרצת מניות בהן אדם מסוים או גוף עסקי משקיעים מכספם במטבע מבוזר חדש על מנת ליצור עניין ולמשוך משקיעים נוספים, אולם ברגע שהשווי עולה הם מוכרים את חלקם תמורת רווח ומשאירים את אלו שנפלו קורבן עם נכס חסר ערך בידיהם.
סנאפצ'ט, לינקדאין ומיילצ'ימפ הגבילו חברות המשווקות הצעות מטבע ראשוניות על גבי הרשתות שלהן. ג'ימי ויילס, מייסד ויקיפדיה, אמר ב-2017 כי "ישנן הרבה הצעות מטבע ראשוניות שלדעתי הן לא יותר מרמאות מוחלטת, ואנשים צריכים להיזהר מאוד מדברים הקשורים לנושאים האלו".
החברות הסיניות ואיבו, באידו וטנסנט אסרו על פרסומי הצעות מטבע ראשוניות בפלטפורמות האינטרנטי שלהן. כמו כן חברת האפליקציות והאינטרנט היפנית ליין, וחברת יאנדקס הרוסית, החילו איסורים דומים.
הרשות להתנהלות פיננסית בממלכה המאוחדת פרסמה אזהרה על כך שהצעות מטבע ראשוניות הן השקעות בעלות אפיק סיכון גבוה במיוחד, בחלק מהמקרים הן הונאות, ולעיתים רבות אינן מציעות כל הגנה או ביטחון למשקיעים. אפילו במקרים לגיטימיים בהם הכוונה העומדת מאחורי ההצעה אינה זדונית, הפרויקטים הממומנים נמצאים בשלב פיתוח מוקדם מאוד ועתידם הכלכלי טרם ניתן לחיזוי. הרשות האירופאית לניירות ערך ובורסות הזהירה כי הצעות מטבע ראשוניות כרוכות בסיכון כלכלי גבוה והמשקיעים בהן עלולים לאבד את כל כספם.
רגולציה

מטבעות מבוזרים ונכסים דיגיטליים אחרים הם אמצעים טכנולוגיים המוטמעים על גבי יומן מבוזר המבוסס בבלוקצ'יין, וניתנים לקנייה, מכירה והעברה, בידי כל אדם וללא צורך באישור רשמי, רישום בעלות, או תיווך מידי גוף מרכזי כגון בנק. אמצעי תשלום אלו מועברים בקלות מעבר לגבולות מדיניים וגאוגרפיים. מצב זה מקשה על רגולטורים ורשויות מרכזיות בפיקוח וניטור על בעלות הנכסים האלו ותנועותיהם.
תנודתיות גבוהה במחירי הביטקוין ושוק הקריפטו בדצמבר 2017 הובילה גופים רגולטורים בכל העולם לפעול בנוגע ליישום אסדרה בתחום. הגברת הקצב נבעה במידה מסוימת גם מריבוי מקרים של גניבות דיגיטליות, מניפולציות שוק והרצת מניות.
מדינות העולם מגלות גישות שונות כלפי ענף הבלוקצ'יין, ויחסן משתנה בהתאם לחוקים המקובלים בכל מדינה, ולטבעם של הנכסים הדיגיטליים הספציפיים העומדים בפני המחוקק. קיימות שתי גישות עיקריות מנקודת המבט הרגולטורית: מטבע תשתית ומטבע מגובה.
מטבע תשתית הוא אמצעי התשלום המרכזי של רשת הבלוקצ'יין או כזה המשתמש בה כגוף מארח, וערכו נגזר מיחסי ההיצע והביקוש הנקבעים על פי מחיר האינדקס של כלל הבורסות הסוחרות בו. הדוגמה הקלאסית למטבע מהסוג הזה היא הביטקוין, המכובד על ידי גופים, חברות ואף מדינות כאמצעי תשלום מקובל עבור שירותים או סחורות.
מטבע מגובה הוא יחידה דיגיטלית המייצגת נכס הקיים בעולם שמחוץ לבלוקצ'יין, כגון מטבעות יציבים כמו הטתר או הדאי אשר ערכם מגובה על ידי הדולר האמריקאי. בנקים וגופים מרכזיים אחרים הפנו זה מכבר את מבטם לכיוון המטבעות המגובים בשל הפוטנציאל הטמון בהם ליישור המערכת הכלכלית הממוסדת עם התפתחות העצמאות הטכנולוגית, וקידום פיתוחים חדשים; דוגמה אחת מני רבות היא השקת יחידות כסף דיגיטליות אשר יהיו תחת פיקוח בנקאי.
מצב זה מקשה על יוצרי מטבעות וגופים עסקיים העובדים בתחום להבין באילו מדינות נחשבת פעילותם לחוקית, ועל משתמשים ומשקיעים במטבעות מבוזרים, לדעת אילו רגולציות ותקנות מס חלות על נכסיהם.
רגולציה > אוסטרליה

הוועדה האוסטרלית לניירות ערך והשקעות פרסמה הצהרה בספטמבר 2017 המספקת הנחיות כלליות לפעילות בתחום הנכסים המבוזרים, והנחתה כי החוקיות של הצעות מטבע ראשוניות תיקבע בהתאם לנסיבות הספציפיות בכל מקרה.
רגולציה > ארצות הברית

הוועדה לניירות ערך ולבורסות של ארצות הברית רמזה ביולי 2017 כי בסמכותה להטיל חוקים פדרליים על הצעות מטבעות ראשוניות. הוועדה לא הצהירה כי כל המטבעות המבוזרים המושקים ייחשבו מעתה והלאה כניירות ערך, אלא רק מסרה שהחלטות הנעשות בעניין ישתנו בהתאם לנסיבות בכל מקרה ומקרה. באפריל 2019 פרסמה מסמך מנחה הכולל יותר משלושים גורמים אשר עשויים לקבוע האם נכס דיגיטלי נחשב לנייר ערך.