stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הקרב על הסום
הטנקים באים

הניסיון האחרון של מדינות ההסכמה להשיג פריצת דרך התרחש ב-15 בספטמבר בקרב פְלֶר קוּרְסֶלֶט(אנ'), כאשר את ההתקדמות הראשונה ביצעו 11 דיוויזיות בריטיות (תשע מהארמייה הרביעית ושתי דיוויזיות קנדיות מגזרת ארמיית העתודה), ותקיפה מאוחרת יותר של שני קורפוסים צרפתיים.
הקרב ידוע כיום בעיקר בשל ההופעה הראשונה של הטנקים. הבריטים טיפחו תקוות גדולות שנשק סודי זה ישבור את הקיפאון של מלחמת החפירות. הטנקים הראשונים לא היו בנויים למלחמת תנועה, והגיעו למהירות 3.2 קילומטר לשעה בלבד, כך שהרגלים היו יכולים להשיגם בקלות. מצד שני, הטנקים תוכננו למלחמת חפירות. התיל הדוקרני לא הפריע להם, וכך גם לא מכשולים רבים אחרים. הם היו חסינים לאש רובים ומכונות ירייה, אך היו פגיעים לארטילריה. עם זאת, טנקים ראשונים אלו סבלו מחוסר אמינות. מתוך 49 טנקים שהיו זמינים ב-15 בספטמבר, רק 32 הגיעו לחזית, ורק 21 מתוכם הצליחו להשתתף בקרב עצמו. תקלות מכניות בהם היו נפוצות, וטנקים רבים טבעו או ננטשו במכתשים הגדולים שנוצרו מפגיעת פגזים בקרקע.
הבריטים השיגו התקדמות לאורך החזית, בעיקר בפלר, שם הם התקדמו למרחק של כשלושה קילומטר, הישג משמעותי במונחי מלחמת העולם הראשונה. כמו כן, היה זה הקרב החשוב הראשון בחזית המערבית של הדיוויזיה הניו זילנדית, שהייתה באותו זמן חלק מהקורפוס הבריטי ה-15, שכבש חלק מקו המתג מערבית לפלר. באגף השמאלי תפסה הדיוויזיה הקנדית השנייה, בעזרת טנקים, את הכפר קורסלט לאחר לחימה עזה ב-15 בספטמבר. לבסוף, לאחר חודשיים של לחימה, כבשו הבריטים את כל יער היי, על אף ששוב במחיר יקר. התוכנית הייתה להשתמש בטנקים כעזר לרגלים מהדיוויזיה הבריטית ה-47, אך היער היה כולו גדמי עצים חבולים ובורות פגזים, ורק טנק אחד הצליח לעבור בו מרחק כלשהו. הכוחות הגרמניים אולצו לנטוש את היער לאחר שהבריטים כמעט הצליחו להקיף אותם.
במהלך הקרב כבשו הבריטים כארבעה קילומטר מקו ההגנה הגרמני השלישי, אך שוב לא השכילו הכוחות הבריטים לנצל את ההזדמנות. בטנקים הייתה גלומה הבטחה רבה, אך חוסר אמינותם הגביל את השימוש בהם.
הגזרה הכושלת ביותר במהלך קרבות 15 בספטמבר הייתה מזרחית לגינשי, שם בלמו ביצורים חזקים בצורת ריבוע את ההתקדמות לעבר מורוול. הביצורים לא נכבשו עד 18 בספטמבר. התקפה נוספת תוכננה ל-25 בספטמבר. המטרות היו הכפרים גודקור, לבוף ומורוול. כמו בקרב רכס באזנטין ב-14 ביולי, היעדים המוגבלים, הארטילריה המרוכזת וההגנות הגרמניות החלשות הובילו להצלחה. בקרב זה נותרו הטנקים בעתודה.
השלב האחרון

ב-26 בספטמבר ערכה ארמיית העתודה של גוף את מתקפתה הגדולה הראשונה מאז היום הראשון של הקרב, וניסתה לכבוש את המצודה הגרמנית תיפוול. הדיוויזיה הבריטית ה-18, שהצטיינה ב-1 ביולי, כבשה את מרבית תיפוול ביום הלחימה הראשון, והוכיחה שוב שאימון קפדני, הכנות ופיקוד טוב יכולים לגבור על מכשולי לחימת החפירות. חוות מוקה נפלה אף היא בידי הדיוויזיה הבריטית הצפונית ה-11, והקנדים התקדמו כקילומטר אחד מקורסלט.
עתה החלה התקופה מ-1 באוקטובר עד 11 בנובמבר, שידועה כקרב פסגות אנקר, שכולו קרבות שחיקה קשים שהשיגו רווח מועט. ב-29 באוקטובר שונה שמה של ארמיית העתודה של גוף לארמייה (הבריטית) החמישית, והיא עברה ארגון מחדש.
בינתיים, בחזית הארמייה הרביעית, עדיין האמין הייג שפריצת דרך עומדת בפתח. ב-29 בספטמבר הורה לארמייה השלישית של אדמונד אלנבי להצטרף לקרב מצפון, ליד גוֹמקוּר, ולארמייה הרביעית להתקיף לכיוון קמברה. הצעד הראשון דרש את כיבושו של קו טראנסלוי, קו ההגנה הרביעי של הגרמנים שנפרס מהכפר לה טראנסלוי במזרח ועד לה סאר שעל דרך אלבר-בפום.
ב-1 באוקטובר, עם השינוי במזג האוויר, נעשה הקרב על לה טראנסלוי קשה יותר ויותר. הגשמים הכבדים הפכו את שדה הקרב החבוט לבוצי. לה סאר נכבשה ב-7 באוקטובר, אך התקדמות מועטה בלבד הושגה במקומות אחרים, והאבדות גדלו בקביעות. המכה האחרונה הגיעה ב-5 בנובמבר במתקפה הכושלת על בוט דה ורלנקור. הארמייה הרביעית סיימה את מתקפותיה הגדולות בקרב על הסום.
המערכה האחרונה בקרב על הסום התחוללה בין 13 ל-18 בנובמבר לצידי נהר אנקר, צפונית לתיפוול. מטרותיו של הייג במתקפה זו היו יותר פוליטיות מאשר צבאיות. מאחר שהחורף הגיע, כבר לא היה סיכוי של ממש להשיג פריצה משמעותית. במקום זאת, בוועידה נוספת בשנטילי, שהחלה ב-15 בנובמבר, קיווה הייג לדווח על הצלחה לעמיתיו הצרפתים.
מהלכי הפתיחה היו דומים לאלו של 1 ביולי, ואפילו הוטמן מוקש נוסף מתחת לביצורים ברכס האות'ורן, מערבית לבומונט האמל. הדיוויזיה הבריטית ה-31 שתקפה את סרה ב-1 ביולי, נקראה לעשות זאת שוב ארבעה חודשים וחצי לאחר מכן. התוצאות היו דומות.
דרומית לסרה הצליחו הבריטים, הרבה בזכות ניסיונם שנרכש במחיר רב כל כך, לכבוש את מרבית יעדיהם. הדיוויזיה הבריטית ה-51 כבשה את בומונט האמל, ומימינה כבשה הדיוויזיה הבריטית ה-63 את בוקור. לוטננט-קולונל ברנרד פרייברג זכה בצלב ויקטוריה על קרב זה. דרומית לאנקר הצליח הקורפוס הבריטי השני להשיג אף הוא התקדמות.
הייג היה מרוצה מהתוצאות, אולם גוף לחץ לבצע ניסיון אחרון, במתקפה ב-18 בנובמבר על חפירות "מינכן" ו"פרנקפורט", ובניסיון פריצה לעבר גרַנקוּר. 90 אנשים מהגדוד ה-16 ("בריגדת אנשי גלאזגו") נותקו משאר הצבא בחפירות פרנקפורט, והחזיקו מעמד עד 21 בנובמבר. 45 הניצולים, 30 מהם פצועים, נכנעו. כך הסתיים קרב אנקר, ויחד עמו הסתיים הקרב על הסום.
תוצאות

הקרב על הסום לא הסתיים בניצחון של מי מהצדדים. הצרפתים והבריטים הצליחו לכבוש קרקע, אך רק מעט יותר משבעה קילומטר וחצי בנקודת החדירה העמוקה ביותר. מטרותיהם היו שאפתניות בהרבה. עם זאת, במבט לטווח ארוך, הקרב על הסום הניב יותר פירות לבריטים מאשר לגרמנים.
לפני הקרב התייחסה גרמניה לבריטניה כמעצמה ימית, וזלזלה בכוחה הצבאי היבשתי. הגרמנים האמינו שאויבותיהם הגדולות הן צרפת ורוסיה. החל מקרב זה, החלה בריטניה לצבור השפעה בקואליציה, במיוחד לאחר המרידות בצבא הצרפתי ב-1917. מתוך הכרה באיום הגדל שהציבה בריטניה, אימצה גרמניה ב-31 בינואר מדיניות של לוחמת צוללות בלתי מוגבלת, בניסיון להטיל מצור על תושבי האי. בסופו של דבר, הביא המהלך לכניסתה של ארצות הברית למלחמה, ולניצחון מדינות ההסכמה.
בתחילת 1916 היה הצבא הבריטי בנוי ברובו על מתנדבים בלתי מנוסים. הקרב על הסום היה המבחן הממשי הראשון לאותו "צבא אזרחים", שזה עתה הוקם בעקבות קריאתו של לורד הורשיו קיצ'נר למתנדבים בתחילת המלחמה. חיילים בריטיים רבים שנהרגו בקרב על הסום היו חסרי ניסיון, ואובדנם היה בעל חשיבות צבאית נמוכה יחסית. בשביל גרמניה, שנכנסה למלחמה עם כוח מאומן של חיילים בסדיר ומילואים, כל אבדה הפחיתה מהניסיון ומהיעילות הכוללים של צבאה. המפקד הגרמני הבכיר, נסיך הכתר רופרכט מבוואריה, ציין ש"מה שנותר מחילות הרגלים, שאומנו היטב בימי שלום, בוזבז בשדה הקרב".
המפקדים הגרמנים לא האמינו שצבאם יוכל לסבול קרב שחיקה מתמשך כדוגמת הסום. לכן ב-24 בפברואר 1917 נסוג הצבא הגרמני בשיטת אדמה חרוכה משדה הקרב בסום, כדי להכין את הביצורים לקו הינדנבורג, ובכך קיצר את רוחב החזית שהיה צריך להגן עליה.
התוצאות האסטרטגיות של הקרב על הסום אינן יכולות לטשטש את העובדה שהיה זה אחד הקרבות הנוראים ביותר במלחמת העולם הראשונה. קצין גרמני, פרידריך שטיינברכר, כתב[דרוש מקור]:
סום. כל ההיסטוריה של העולם אינה יכולה להכיל מילה נוראה כל כך
תוצאות > נפגעים

הערכה כוללת ראשונה של מספר הנפגעים של מדינות ההסכמה בקרב על הסום, שנעשתה בוועידת שנטילי ב-15 בנובמבר, הייתה 485,000 אבדות של בריטים וצרפתים (הרוגים, נעדרים, פצועים ושבויים), אל מול 630,000 אבדות של גרמנים. במספרים אלה היה כדי לתמוך בעמדה שהלחימה בסום הייתה בעיקרה מלחמת שחיקה. עם זאת, כבר באותה תקופה התייחסו למספרים הללו בחשד. כאשר נעשה חישוב מחדש לאחר המלחמה, הגיע מספר אבדות הבריטים ל-419,654 איש והצרפתים ל-204,253. בסך הכול אבדו למדינות ההסכמה 623,907 איש, מתוכם 146,431 הרוגים או נעדרים.
ההיסטוריון הבריטי הרשמי, סר ג'יימס אדמונדס, טען כי הגרמנים איבדו 680,000 איש, אולם גם למספר זה התייחסו בחשד. דו"ח סטטיסטי נפרד, שהוכן על ידי משרד המלחמה הבריטי, גרס כי מספר האבדות הגרמניות בגזרה הבריטית הגיע רק ל-180,000. כיום מקובל להניח שמספר הנפגעים הגרמנים בקרב על הסום נע בין 465,000 ל-600,000 איש.
מספר הנפגעים הממוצע לדיוויזיה, שכללה כ-10,000 חיילים, בגזרה הבריטית עד 19 בנובמבר היה 8,026 חיילים. בדיוויזיות קנדיות מספר הנפגעים הממוצע היה 6,329, בניו זילנדיות 7,408, ב-43 הדיוויזיות הבריטיות 8,133, ובשלוש הדיוויזיות האוסטרליות 8,960 לדיוויזיה. מספר האבדות היומי בקרב הבריטים במהלך הקרבות היה 2,943, מספר שעלה אף על מספר האבדות היומי בקרב פשנדל, אולם לא היה חמור כבשני החודשים של הקרב על אראס (4,076 איש ביום) או במתקפת מאה הימים האחרונה ב-1918 (3,645 אבדות ליום).
חיל האוויר המלכותי איבד 782 כלי טיס ו-576 טייסים בקרב על הסום.
לקריאה נוספת

פני הקרב, ג'ון קיגן, 1981, הוצאת מערכות. (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  
שגיאות פרמטריות בתבנית:אתר צה"ל 
סוג לא תואם [ 3 ]  גל פרל פינקל, במיוחד משום שאין לחימה כעת, חשוב ללמוד על פני הקרב, באתר צה"ל, 4 בפברואר 2021
| החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה |
| --- | --- | --- |
| 1914 | קרב לייז' • המצור על אנטוורפן • המערכה על הגבולות • הקרב הראשון על המארן • הקרב הראשון על האן • המרוץ אל הים • קרב איפר הראשון • קרב ארטואה הראשון • קרב שמפאן הראשון • הפסקת האש של חג המולד |  |
| 1915 | קרב איפר השני • קרב ארטואה השני • קרב שמפאן השני • קרב לוס • קרב ארטואה השלישי |  |
| 1916 | קרב ורדן • הקרב על הסום |  |
| 1917 | קרב אראס • הקרב השני על האן • קרב מסין • קרב פשנדל • קרב קמברה |  |
| 1918 | מתקפת האביב • קרב המל • מתקפת מאה הימים |  |
הזירה האירופית במלחמת העולם הראשונה
 המערכה באיטליה • המערכה בבלקן • מערכת גליפולי • החזית המזרחית • החזית המערבית 
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007556088505171  GND: 4181782-5  LCCN: sh85124800  NKC: ph436863 
פיצוץ המוקש ברכס הות'ורן, שעה 07:20, 1 ביולי 1916
מבט אוויר של שדה הקרב בסום ביולי.
הקרב על רכס בזנטין. שבוי גרמני עוזר לחייל רוכב לדחוף את אופנוע המנוע שלו מסוג טריומף מודל H דרך הבוץ. 17 ביולי 1916
צוות מקלע ויקרס בריטי ליד אובילר
טנק סימן 1, 25 בספטמבר 1916
חי"ר בריטי מסתער מהחפירות
התקדמות הקרב על הסום בין 1 ביולי ל-18 בנובמבר
אנדרטת תיאפוואל לנעדרי הסום
האפיז פאשאייב

| --- | --- |

 לידה:  2 במאי 1941 (בן 83) באקו, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של אזרבייג'ן 
 מדינה:  ברית המועצות, אזרבייג'ן 
 השכלה:  האוניברסיטה הממלכתית של באקו 
 
 פרסים והוקרה
 מסדר התהילה של אזרבייג'ן  1st degree "For Service to the Fatherland" order  2nd degree "For Service to the Fatherland" order  מסדר שרף  מסדר ההצטיינות של הרפובליקה ההונגרית 
 
האפיז מיר ג'לאל אולו פאשאייב (באזרית: Hafiz Mir Cəlal oğlu Paşayev; נולד ב-2 במאי 1941) הוא פוליטיקאי אזרי המכהן כסגן שר החוץ של אזרבייג'ן.
ראשית חייו

פאשאייב נולד בבאקו, אזרבייג'ן ב-2 במאי 1941. סיים את התואר הראשון שלו בפיזיקה ב-1963. לאחר סיום לימודיו, הוא החל לעבוד במכון הפיזיקה של האקדמיה הלאומית למדעים של אזרבייג'ן עד 1967. בין השנים 1975–1976, המשיך את החקירות באוניברסיטת קליפורניה באירווין. לבסוף, הוא סיים דוקטורט במדעים ב-1984. בשנים 1971–1992 עבד כחוקר ומנהל מעבדה במכון הפיזיקה של האקדמיה הלאומית למדעים של אזרבייג'ן.
קריירה פוליטית

פאשאייב החל את הקריירה הפוליטית שלו ב-1993 כשגריר הראשון של אזרבייג'ן בארצות הברית (עם הסמכה גם לקנדה ומקסיקו). הוא סיים את תפקידו ב-2006, אז מונה לסגן שר החוץ של הרפובליקה של אזרבייג'ן. הוא הרקטור המייסד של האקדמיה הדיפלומטית של אזרבייג'ן, שב-2016 קיבלה מעמד של אוניברסיטה כדי להפוך לאוניברסיטת ADA. בנוסף, הוא מחברם של יותר מ-100 עבודות מדעיות ו-2 מונוגרפיות, וכן את המאמרים בנושאים חברתיים-פוליטיים שונים בתקשורת המקומית והבינלאומית. הוא זכה בפרס עבור שירות למסדר המולדת של אזרבייג'ן על ידי הנשיא אילהם אלייב ביולי 2019.
חיים אישיים

פאשאייב נשוי, אב לשני ילדים וארבעה נכדים. הוא דובר אנגלית ורוסית שוטפת. הוא בנו של הסופר ומבקר הספרות הידוע, מיר ג'לאל פאשייב, והדוד של הגברת הראשונה של אזרבייג'ן הנוכחית, מהריבן אלייבה.
הערות שוליים

↑  "Order of the President of the Republic of Azerbaijan on awarding the employees of diplomatic services of the Republic of Azerbaijan". president.az (באזרית). נבדק ב-2019-08-26.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009445045705171  ISNI: 0000 0000 2471 8683  LCCN: n80027140  SUDOC: 201070502  VIAF: 33291473   WorldCat (עם VIAF): 33291473 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "האפיז פאשאייב".
פרוזליטיזם

צלב של כנסייה אוונגליסטית בארצות הברית עם הכיתוב "ישו מציל"
מוסלמי מבצע דעוה לקבוצת איכרים בפיליפינים
דוכן חב"ד להנחת תפילין בכיכר דיזנגוף
פּרוֹזֶלִיטִיזם (באנגלית: Proselytism, מיוונית: Προσηλυτισμός) היא תעמולה דתית במטרה להפיץ את אמונתה בקרב אנשים אחרים. לעיתים מתייחס המונח גם לתהליך המרת דת עצמו, וגם לתעמולה או תהליך השכנוע שהוביל להמרת הדת. פרוזליטיזם אינו חוקי במדינות מסוימות. עם זאת, הזכות להמיר דת מעוגנת בסעיף 18 בהצהרת זכויות האדם של האו"ם.
מקור ופירוש המילה

פרוזליטיזם נגזר מהמילה היוונית προσ- (pros-, "לכיוון") ומהמילה ἔρχομαι (érchomai, "אני בא") בצורה של προσήλυτος (prosélytos, "הגיע לאחרונה").
מבחינה היסטורית בקוינה, השפה היוונית העתיקה שדוברה בתקופה ההלניסטית ואחריה (בערך 300 לפנה"ס - 300 לספירה), בתרגום השבעים של הביבליה (הברית הישנה ביחד עם הברית החדשה), המילה פרוסליט ציינה גוי ששקול גיור ליהדות. אף שהמילה פרוטליזם התייחסה במקור ליהדות (ובפרט ליהודים-נוצרים), היא מתייחסת כיום לניסיון של כל דת או אנשי דת להמיר אנשים לאמונותיהם, או לכל ניסיון לשנות את דעתם של אנשים לנקודת מבט אחרת, בין אם על רקע אמונותיהם או לאו. בנצרות בעת המודרנית המונח נתפס כפוגעני ושלילי, בניגוד למונח החיובי "אוונגליזם". מועצת הכנסיות העולמית מגדירה פרוזליטיזם כניסיון להמיר אדם לנצרות באופן לא הגון על ידי שוחד, או כפייה.
באסלאם

הגרסה המוסלמית של פרוזליטיזם נקראת דָעוה או דעווה (دعوة, מערבית: "קריאה", "הזמנה") באופן מסורתי, הדעוה התייחסה להפצת האסלאם ללא-מוסלמים ברחבי העולם ("הזמנתם" לדת), באמצעים לא אלימים. כיום קיימת גם פעילות דעוה של תנועות אסלאמיות כדי לקרב מוסלמים לא-אדוקים בחזרה לחיק הדת האיסלאמית שלהם.
בנצרות

נוצרים רבים רואים את חובתם למלא את הציווי, שמכונה לעיתים קרובות "המוני הגדול של ישו" (אנ'), כפי שמתואר בפסוקים האחרונים של הבשורה על-פי מתי:
ויגש ישו וידבר אליהם לאמר נתן-לי כל-שלטון בשמים ובארץ: ואתם לכו אל-כל-הגוים ועשו תלמידים וטבלתם אתם לשם-האב והבן ורוח הקדש: ולמדתם אתם לשמר את-כל-אשר צויתי אתכם והנה אנכי אתכם כל-הימים עד-קץ העולם אמן.
ספרי מעשי השליחים ומקורות אחרים, מכילים מספר דיווחים על הנוצרים הראשונים, שבעקבות הנחיה זו עסקו בשיחות אינדיבידואליות ודרשות המוניות להפצת "הבשורות". ברוב זרמי הנוצריות יש ארגונים המוקדשים לעבודה מיסיונרית הכוללת באופן חלקי או מלא פרוזליטיזם של הלא אדוקים ואנשי דתות אחרות (כולל לפעמים גרסאות אחרות של הנצרות). אצל עדי יהוה, יהדות משיחית ומורמונים יש דגש מיוחד בדוקטרינה שלהם על פעילות של פרוזליטיזם.
יש נוצרים שמגדירים את הפרוסליזציה בצורה צרה יותר כניסיון להמיר אנשים ממסורת נוצרית אחת לאחרת; אלה שמשתמשים במונח בדרך זו רואים בדרך כלל את הנוהג כלא לגיטימי ובניגוד לאוונגליזם, הממיר את הלא-נוצרים לנצרות. עם זאת הגבול משתנה מקבוצה לקבוצה. מועצת הכנסיות העולמית הגדירה את פרוזליטיזם כ"אמצעי לא הוגן", ופרסמה רשימת של דוגמאות לפעולות פרוסליזציה לא הוגנות. הפטריארכיה של מוסקבה גינתה שוב ושוב בתוקף את מה שהיא מתארת כפרוזליטיזם קתולי של נוצרים אורתודוקסים ברוסיה, ולכן התנגדה לפרויקט בנייה קתולי באזור ברוסיה בה הקהילה הקתולית קטנה. הכנסייה הקתולית טוענת שהיא תומכת בקהילה הקתולית הקיימת ברוסיה ואינה מנסה להמיר אחרים. בשנת 1993 פורסמה "הצהרת בלמנד" (אנ'), על פרוזליטיזם בין הכנסייה הקתולית לבין הכנסייה האורתודוקסית.
ביהדות

שלא כמו בתקופה ההלניסטית והרומית, בה הופצה היהדות באופן פעיל בקרב לא-יהודים, ביהדות בעת המודרנית המנהג פסק - ואף נאסר מאז בכל תוקף . במקום זאת, היהדות מעודדת לא-יהודים לחיות על פי שבע מצוות בני נח בלבד (כמו בדתות האברהמיות האחרות: הנצרות והאסלאם), מה שמבטיח מקום בעולם הבא. בימי קדם, אלה שאינם יהודים שומרי מצוות יכולים להיות גרים תושבים, מונח שעדיין משמש לעיתים באופן בלתי פורמלי כדי להתייחס למי ששואף לבצע את מצוות בני נח ומאוחר יותר גם לקחת חלק בעולם הבא והנכסף.
באופן כללי, ביהדות מצופה שכל שאדם שמתגייר יעשה זאת מרצונו החופשי ועל דעת עצמו בלבד. מקור נפוץ למתגיירים הם בנות זוג שהתחתנו עם יהודי, אם כי ישנם גם אנשים רבים המצטרפים מסיבות רוחניות או אישיות אחרות; אנשים אלה נקראים "יהודים על פי בחירה".
גם ביהדות העכשווית יש ניסיון לקרב יהודים חילונים לדת היהדות באמצעות חזרה בתשובה.
בדתות אחרות בעולם

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא בבודהיזם יש היסטוריה של פרוזליטיזם (ראו אשוקה).
בדתות הדהרמיות של דרום ומזרח אסיה, כגון: הינדואיזם, בודהיזם, ג'ייניזם וסיקיזם אין מסורת של פרוזליטיזם.[דרוש מקור] התפיסה הרווחת היא של פלורליזם על רקע דת ותרבות, הכרה וקבלה של דתות שונות כבעלות מעמד זהה וקידום של דו-קיום. הכרה שלכל אדם יש זכות להאמין בכל אמונה בחופשיות ואף הכרה שאנשים יכולים להאמין במספר דתות או אמונות במקביל.[דרוש מקור]
ראו גם

סיינטולוגיה#ארגונים מוסווים של הסיינטולוגיה בארץ
יהדות משיחית#עימותים בישראל וביקורת נגד
עדי יהוה#עדי יהוה בישראל
מורמונים#המחלוקת בדבר טבילת קורבנות השואה
הערות שוליים

↑  "Definition of proselytism". The Free Dictionary. נבדק ב-25 בנובמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Religion, Politics, and Globalization: Anthropological Approaches – Page 224, Galina Lindquist, Don Handelman – 2012
↑  "Universal Declaration of Human Rights". www.un.org (באנגלית). 6 באוקטובר 2015. נבדק ב-26 ביוני 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Theological Dictionary of the New Testament, Bromiley ed, VI p 742
1 2  Gros, Jeffrey; Meyer, Harding; Rusch, William G. (2000). Growth in Agreement II: Reports and Agreed Statements of Ecumenical Conversations on a World Level, 1982–1998 (באנגלית). Wm. B. Eerdmans Publishing. ISBN 9782825413296.
↑  Rogerson, Alan (1969). Millions Now Living Will Never Die: A Study of Jehovah's Witnesses. Constable & Co, London. p. 1. ISBN 978-0094559400.
↑  Walch, Tad (26 ביוני 2007), "1 million missionaries for LDS Church – so far", Deseret Morning News, נבדק ב-27 בנובמבר 2012 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Kondrusiewicz, Archbishop Tadeusz (15 בפברואר 2002). "Moscow's Catholic Archbishop Responds to Alexy II's Accusations". Innovative Media, Inc. אורכב מ-המקור ב-7 במרץ 2002. נבדק ב-29 בספטמבר 2007. {{cite web}}:  (עזרה)</Fagan, Geraldine (3 באוגוסט 2005). "Altai officials prefer eyedrops and cattle to Catholics". Forum 18 News Service. נבדק ב-29 בספטמבר 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ernest Krausz; Gitta Tulea. Jewish Survival: The Identity Problem at the Close of the Twentieth Century. Transaction Publishers. p. 97. ISBN 978-1-4128-2689-1.
↑  שלומי דורון, המהלכים בין העולמות: "חזרה בתשובה" ו"חזרה בשאלה" בחברה הישראלית, בני ברק: הקיבוץ המאוחד, 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007532561705171  LCCN: sh99003026  NKC: ph602557
קונסטנטין יון פארחון

| --- | --- |

 לידה:  15 באוקטובר 1874 קמפולונג, רומניה 
 פטירה:  9 באוגוסט 1969 (בגיל 94) בוקרשט, הרפובליקה הסוציאליסטית של רומניה 
 מדינה:  רומניה 
 מקום קבורה:  בוקרשט 
 השכלה:  אוניברסיטת בוקרשט  Union National College in Focșani 
 מפלגה:  המפלגה הקומוניסטית הרומנית 
 
 פרסים והוקרה
 עיטור לנין 
 חתימה:   
 
קונסטנטין יון פארחון (ברומנית: Constantin Ion Parhon; 15 באוקטובר 1874–9 באוגוסט 1969), היה רופא, מדען חוקר בתחום האנדוקרינולוגיה ופוליטיקאי רומני. היה בפועל ראש המדינה (אז הרפובליקה העממית הרומנית) מתוקף תפקידו כיושב ראש נשיאות האספה הלאומית הגדולה החל מ-30 בדצמבר 1947 ועד ה-12 ביוני 1952 (בין 30 בדצמבר 1947 ועד 13 באפריל 1948 במסגרת ועד משותף המורכב מ-5 אישים).
פארחון נולד בקמפולונג מוסצ'ל (מחוז ארג'ש), סיים את לימודיו האקדמיים באוניברסיטת בוקרשט.
בנעוריו הושפע מקרל מרקס, וכסוציאליסט היה אחד ממייסדי מפלגת העבודה הרומנית, פלג של מפלגת האיכרים, ב-1919. לאחר מכן פארחון וקבוצת תומכיו נטשו את המפלגה, לטובת המפלגה הקומוניסטית הרומנית. יש טוענים שהוא מחה על השתתפות רומניה במלחמת העולם השנייה לצד מדינות הציר.
לאחר הדחתו של מיכאי הראשון, מלך רומניה, ב-30 בדצמבר 1947, החוקה מ-1923 הוחלפה ורומניה הוכרזה כרפובליקה עממית. בראש המדינה עמדו חמישה נציגים חברים בנשיאות (פרזידיום) של האספה הלאומית הגדולה שהיווה את הפרלמנט, כאשר פארחון נבחר לעמוד בראשם כיו"ר הנשיאות, תפקיד המקביל לתפקיד הנשיא במדינות אחרות. החל מ 13 באפריל 1948 היה ליושב ראש ובכך שימש בתפקיד הרם ביותר, אך בעל סמכות ייצוגית בלבד, של רומניה.
ביוני 1952 התפטר מהנשיאות והקדיש את שארית חייו למחקר המדעי.
Whose Bed Have Your Boots Been Under?

"Whose Bed Have Your Boots Been Under?" (בעברית: "מתחת לאיזו מיטה הנחת את המגפיים שלך?") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקנדית שאניה טוויין, מתוך אלבומה השני, The Woman in Me. השיר יצא לאור ב-2 בינואר 1995, כסינגל הראשון מתוך האלבום, וכסינגל הרביעי של טוויין.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-1 במצעד שירי הקאנטרי של קנדה.
רקע וכתיבה

השיר נכתב, הולחן והופק על ידי שאניה טוויין, ביחד עם רוברט ג'ון "מאט" לאנג. באוגוסט 1995, העניק איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי לשיר את תואר הזהב, על מכירות של 500,000 עותקים בארצות הברית בלבד.
מגזין הבילבורד סקר את השיר בחיוב, תוך שציין שיש לו "טוויסט מעניין".
וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר בוים על ידי ג'ון דר וצולם בסנטה אינז, קליפורניה שבארצות הברית. הקליפ צולם ב-19 בדצמבר וב-21 בדצמבר 1994 ופורסם ב-2 בינואר 1995. בקליפ ניתן לראות את טוויין, כשהיא לובשת שמלה אדומה.
נכון ל-31 באוגוסט 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-19 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1995)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1995)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1995)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1995)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 31 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הקאנטרי | 11 |  |
|  קנדה | מצעד שירי הקאנטרי הקנדי | 1 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1995)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1995)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1995)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1995)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  קנדה | מצעד שירי הקאנטרי הקנדי | 11 |  |
הערות שוליים

↑  About Shania Twain - The Official Web Site - Awards, web.archive.org, ‏2007-05-05
↑  Library and Archives Canada, Image : RPM Weekly, www.bac-lac.gc.ca, ‏2013-07-17
↑  Shania Twain - Whose Bed Have Your Boots Been Under, Discogs (באנגלית)
↑  Gold & Platinum, RIAA (באנגלית)
↑  Nielsen Business Media Inc, Billboard, Nielsen Business Media, Inc., 1995-01-21. (באנגלית)
1 2  Shania Twain - Whose Bed Have Your Boots Been Under (Official Music Video), נבדק ב-2019-08-31
| שאניה טוויין |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • וידאוגרפיה • פרסים ומועמדויות | דיסקוגרפיה • וידאוגרפיה • פרסים ומועמדויות |  |
| אלבומי אולפן | Shania Twain • The Woman in Me • Come On Over • Up! • Now • Queen of Me |  |
| אלבומי הופעה | Still the One: Live from Vegas |  |
| אלבומי אוסף | The Complete Limelight Sessions • Greatest Hits • Not Just a Girl (The Highlights) |  |
| אלבומי וידאו | Shania Twain Live • The Platinum Collection • The Specials • Up! Live in Chicago • Up! Close and Personal • Still the One: Live from Vegas |  |
| סיבובי הופעות | Come On Over Tour • Super Bowl XXXVII halftime show • Up! Tour • Shania: Still the One • Rock This Country Tour • Now Tour • Let's Go! • Queen of Me Tour |  |
| טלוויזיה וקולנוע | "למה לא? עם שאניה טוויין" • "טריידינג פיינט" • "להאמין בך" |  |
| ערכים קשורים | "שאניה: חיים בשמונה אלבומים" • מרכז שאניה טוויין • רוברט ג'ון "מאט" לאנג |  |
| שאניה טוויין – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| Shania Twain | "What Made You Say That" • "Dance with the One That Brought You" • "You Lay a Whole Lot of Love on Me" |  |
| The Woman in Me | "Whose Bed Have Your Boots Been Under?" • "Any Man of Mine" • "The Woman in Me (Needs the Man in You)" • "(If You're Not in It for Love) I'm Outta Here!" • "You Win My Love" • "No One Needs to Know" • "Home Ain't where His Heart Is (Anymore)" • "God Bless the Child" |  |
| Come On Over | "Love Gets Me Every Time" • "Don't Be Stupid (You Know I Love You)" • "You're Still the One" • "From This Moment On" • "When" • "Honey, I'm Home" • "That Don't Impress Me Much" • "Man! I Feel Like a Woman!" • "You've Got a Way" • "Come On Over" • "Rock This Country!" • "I'm Holdin' On to Love (To Save My Life)" |  |
| Up! | "I'm Gonna Getcha Good!" • "Up!" • "Ka-Ching!" • "Forever and for Always" • "Thank You Baby! (For Makin' Someday Come So Soon)" • "She's Not Just a Pretty Face" • "When You Kiss Me" • "It Only Hurts When I'm Breathing" |  |
| Greatest Hits | "Party for Two" • "Don't!" • "I Ain't No Quitter" |  |
| Now | "Life's About to Get Good" • "Swingin' with My Eyes Closed" • "Who's Gonna Be Your Girl" • "We Got Something They Don't" |  |
| Queen of Me | "Waking Up Dreaming" • "Giddy Up!" |  |
| שירים אחרים | "Shoes" • "Today Is Your Day" • "Endless Love" • "Forever and Ever, Amen" • "Unhealthy" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 20f29425-39f8-4cd7-9707-71b7cc66a513  MusicBrainz work: e9c265b5-f5da-44a4-80fe-9a3a22fec064
Indigo

Indigo הוא האלבום התשיעי של הזמר האמריקאי כריס בראון, האלבום יצא לאור ב-28 ביוני 2019 דרך RCA רקורדס. האלבום מסמן את האלבום הכפול השני של בראון אחרי Heartbrake On a Full Moon.