stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יז'י לרסקי

| --- | --- |
יז'י לרסקי, 1944
יז'י לרסקי, 1944
 לידה:  1917 לבוב, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  1992 (בגיל 75 בערך) סן פרנסיסקו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית, הרפובליקה הפולנית השנייה 
 מקצוע:  היסטוריון, פוליטיקאי, חוקר מדע המדינה, מרצה באוניברסיטה, משפטן 
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  קצין במסדר פולוניה רסטיטוטה (19 במרץ 1983)  חסיד אומות העולם (14 בינואר 1985)  צלב הגבורה (2 באוקטובר 1944) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  יז'י לרסקי
 
יז'י יאן לרסקי (בפולנית: Jerzy Jan Lerski;‏ 20 בינואר 1917, לבוב – 16 בספטמבר 1992, סן פרנסיסקו) היה משפטן אמריקאי ממוצא פולני, חוקר מדע המדינה, היסטוריון וחסיד אומות העולם.
קורות חייו

לרסקי למד בגימנסיה בלבוב (שבעת זו השתייכה לפולין - כיום באוקראינה) ולאחר מכן למד משפטים באוניברסיטת לבוב. הוא החזיק בעמדות ליברליות והתנגד לאנטישמיות ולאפליית סטודנטים יהודים באוניברסיטאות פולניות. בין היתר התנגד לנוהל של הקצאת מקומות ישיבה נפרדים ליהודים - "ספסלי יהודים" (getto ławkowe) - ולנומרוס קלאוזוס. הוא היה פעיל פוליטי בתנועת הנוער הסוציאל-דמוקרטי הפולני (Polska Młodzież Społeczno-Demokratyczna), תנועה שהתנגדה ללאומנות ולאנטישמיות. בשנת 1938 הוכה לרסקי על ידי סטודנטים אנטישמים אך המשיך בפעילותו.
קורות חייו > פעולותיו להצלת יהודים בפולין הכבושה

ב-1940, לאחר כיבוש פולין על ידי גרמניה, הגיע לרסקי לבריטניה, שם היה פעיל בשורות המפלגה הסוציאליסטית הפולנית (PPS) (אנ'). הוא הוצנח על ידי הממשלה הפולנית הגולה והגיע לוורשה כשברשותו כסף רב, בדולרים, שיועד לארגון היהודי הלוחם. הכסף הגיע לאדולף ברמן וזה יצר קשר בין לרסקי לבין מנהיגים של המחתרות היהודיות בוורשה ובקרקוב. לרסקי השתתף בהברחת יהודים מבתי כלא וממחנות ריכוז. עם שובו ללונדון מסר מידע על המתרחש באזורי הכיבוש לממשלת פולין הגולה, כולל מידע שהדפיס אחד מארגוני המחתרת היהודיים בוורשה.
קורות חייו > לאחר המלחמה

לאחר המלחמה היגר לרסקי לארצות הברית והיה פרופסור להיסטוריה באוניברסיטת סן פרנסיסקו. בין היתר הרצה באוניברסיטאות ביפן, פקיסטן וסרי לנקה.
הנצחה

בשנת 1985 הכיר יד ושם בלרסקי בתואר חסיד אומות העולם.
אנדז'יי מילוש

| --- | --- |

 לידה:  19 בספטמבר 1917 רז'ב, רוסיה 
 פטירה:  21 בספטמבר 2002 (בגיל 85) ורשה, רפובליקת פולין 
 מדינה:  פולין 
 מקום קבורה:  בית הקברות פובונזקי 
 השקפה דתית:  הכנסייה הקתולית 
 בן או בת זוג:  Grażyna Strumiłło-Miłosz (7 ביולי 1961–21 בספטמבר 2002)  Hanna Miłosz-Williams (מאי 1950–29 ביולי 1959) 
 מספר צאצאים:  1 
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (25 ביולי 1989) 
 
אנדז'יי מילוש (נולד ב-19 בספטמבר 1917 בוילנה - ונפטר ב־21 בספטמבר 2002, ורשה) היה עיתונאי פולני, מתרגם של ספרות וכתוביות לקולנוע ויוצר סרטים דוקומנטריים. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא היה חבר בהתנגדות האנטי-נאצית, חייל צבא המולדת (AK) ו־ZWZ. הוא ארגן את מסלולי השליחים הראשונים בווילנה.
הוא זכה לכבוד באנדרטת יד ושם לשואה כאחד מחסידי אומות העולם.
הוא היה אחיו של המשורר והסופר זוכה נובל, צ'סלב מילוש. הוא הותיר אחריו את בתו ג'ואנה מילוש (הידועה גם בשם ג'ואנה מילוש-פייקרסקה).
ספרים

Uśmiech Bez Parandży, 1973 [עם Grażyna Milosz]
קאוקאז, 1979 [עם גרז'ינה מילוש]
קאוקאז אי זקאוקזי. Mały przewodnik turystyczny, 1981 [עם Grażyna Milosz]
סרטים

2000 - וילנו מילושה;
2000 - Przysnil Mi Sie Sen Powrotu;
1999 - הניו (סרט על הנריק בלשצ'יק, שהיעלמותו עוררה את הפוגרום בקיילצה );
1999 - פוגרום - קילצה 1946;
1998 - Takie Ze Mnie Dziwadl;
1997 - Wizy Zycia (קונסול סוגיהרה ואשרות לכל החיים);
1994 - Krwia i Rymem (לפי דם ופסוק);
1965 - Ludzie z Nordu;
1960 - Na Gruzach Dawnich Kultur;
1958 - Miedzy Morzem Srodziemnym a Czerwnonym (Notatnik Izraelski)
הוא הותיר אחריו את בתו יואנה מילוש (הידועה גם בשם יואנה מילוש-פייקרסקה)
הערות שוליים

↑  Andrzej Miłosz – his activity to save Jews' lives during the Holocaust, at Yad Vashem website
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810641768705606  ISNI: 0000 0000 2824 5748  LCCN: n86003184  SNAC: w6r253mj  VIAF: 13783345   WorldCat (עם VIAF): 13783345
מנהל השירות הלאומי

מנהל השירות הלאומי (באנגלית: Director of National Service) הייתה משרה פוליטית שהייתה קיימת בממשלת בריטניה לזמן קצר. למרות שהמינוי לו היה פוליטי, המנהל הראשון היה נוויל צ'מברלין, שלא היה אז חבר הפרלמנט של הממלכה המאוחדת. צ'מברלין התפטר מהתפקיד באוגוסט 1917 כאשר החליט קבינט המלחמה לשנות את השליטה בארגון הגיוס ממשרד המלחמה למנהל השירות הלאומי, שינוי שהתנגד לו.
עם פרישתו של צ'מברלין מונה לתפקיד סר אוקלנד גדס (אנ'). גדס כיהן בתפקיד עד דצמבר 1919, אז בוטל התפקיד.
מנהלי השירות הלאומי

נוויל צ'מברלין (19 בדצמבר 1916 – 8 באוגוסט 1917; התפטר)
סר אוקלנד גדס (אנ') (17 באוגוסט 1917 – 19 בדצמבר 1919)
הערות שוליים

↑  Andrew J. Crozier, "Chamberlain, (Arthur) Neville (1869–1940)", Oxford Dictionary of National Biography, 2004 doi: 10.1093/ref:odnb/32347
עומאר ג'אבר

עומאר ג'אבר (נולד ב-30 בינואר 1992 בקהיר, מצרים) הוא כדורגלן מצרי המשחק בעמדת המגן ימני ולעיתים בעמדת הקשר בא-זמאלכ מליגת העל המצרית ובנבחרת מצרים.
קריירת מועדונים

ג'אבר שיחק במחלקת הנוער של א-זמאלכ מאז היותו בן חמש. ביולי 2010 הוא זומן לראשונה לקבוצה הבוגרת.
לאחר שש שנים בא-זמאלכ, במאי 2016, נרכש ג'אבר על ידי בזל השווייצרית בחוזה לארבע שנים. את הופעת הבכורה שלו ערך ב-24 ביולי 2016 בניצחון ביתי 0-3 על פ.צ. סיון.
נבחרת מצרים

ג'אבר שיחק בנבחרות הצעירות לגילאים עד גיל 20 ועד גיל 23 עד שהופיע לראשונה בנבחרת הבוגרת ב-2011.
תארים > קבוצתיים

אליפות מצרים (1): 2014/15
הגביע המצרי (3): 2012/13, 2013/14, 2014/15
אליפות שווייץ (1): 2016/17
הגביע השווייצרי (1): 2016/17
הערות שוליים

↑  בזל מחתימה את עומאר ג'אבר
| נבחרת מצרים – אולימפיאדת לונדון - 2012 |
| --- | --- | --- |
|  1 א-שינאווי •  2 א-דין •  3 פאטי •  4 ג'אבר •  5 אבו תריכה •  6 הגאזי •  7 פאטי •  8 א-דין אחמד •  9 מוחסן •  10 ריקלמה •   11 סלאח •  12 רמאדן • 13 גומעה •  14 חסן • 15 סמיר • 16 בסאם • 17 א-נני • 18 מגדי • מאמן: רמזי |  1 א-שינאווי •  2 א-דין •  3 פאטי •  4 ג'אבר •  5 אבו תריכה •  6 הגאזי •  7 פאטי •  8 א-דין אחמד •  9 מוחסן •  10 ריקלמה •   11 סלאח •  12 רמאדן • 13 גומעה •  14 חסן • 15 סמיר • 16 בסאם • 17 א-נני • 18 מגדי • מאמן: רמזי | מצרים |
| נבחרת מצרים – גביע אפריקה לאומות 2017 |
| --- | --- | --- |
|  1 אל-חדרי •  2 גבר •  3 אל-מוחמדי •  4 ג'אבר •  5 א. סלאח •  6 חגאזי •  7 פתחי •  8 חאמד •  9 קוקה •  10 מ. סלאח •   11 קהרבה •  12 דוידאר • 13 עבד א-שאפי •  14 סובחי • 15 חאפז • 16 אכרמי • 17 א-נני • 18 מוחסן • 19 א-סעיד • 20 סמיר • 21 טרזגה • 22 וארדה • 23 א-שנאווי • מאמן: קופר |  1 אל-חדרי •  2 גבר •  3 אל-מוחמדי •  4 ג'אבר •  5 א. סלאח •  6 חגאזי •  7 פתחי •  8 חאמד •  9 קוקה •  10 מ. סלאח •   11 קהרבה •  12 דוידאר • 13 עבד א-שאפי •  14 סובחי • 15 חאפז • 16 אכרמי • 17 א-נני • 18 מוחסן • 19 א-סעיד • 20 סמיר • 21 טרזגה • 22 וארדה • 23 א-שנאווי • מאמן: קופר | מצרים |
| נבחרת מצרים – מונדיאל 2018 |
| --- | --- | --- |
|  1 אל-חדרי •  2 גבר •  3 אל-מוחמדי •  4 ג'אבר •  5 מורסי •  6 חגאזי •  7 פתחי •  8 חאמד •  9 מוחסן •  10 סלאח •   11 קהרבה •  12 אשרף • 13 עבד א-שאפי •  14 סובחי • 15 חמדי • 16 אכרמי • 17 א-נני • 18 שיקבאלה • 19 א-סעיד • 20 סמיר • 21 טרזגה • 22 וארדה • 23 א-שנאווי • מאמן: קופר |  1 אל-חדרי •  2 גבר •  3 אל-מוחמדי •  4 ג'אבר •  5 מורסי •  6 חגאזי •  7 פתחי •  8 חאמד •  9 מוחסן •  10 סלאח •   11 קהרבה •  12 אשרף • 13 עבד א-שאפי •  14 סובחי • 15 חמדי • 16 אכרמי • 17 א-נני • 18 שיקבאלה • 19 א-סעיד • 20 סמיר • 21 טרזגה • 22 וארדה • 23 א-שנאווי • מאמן: קופר | מצרים |
| נבחרת מצרים – גביע אפריקה לאומות 2019 |
| --- | --- | --- |
|  1 א. א-שנאווי •  2 ב. אל-מוחמדי •  3 א. אל-מוחמדי •  4 ג'אבר •  5 גזאל •  6 חגאזי •  7 טרזגה •  8 חאמד •  9 מוחסן •  10 סלאח •   11 סולימאן •  12 אשרף • 13 מנצור •  14 עלי • 15 חמדי • 16 מ. א-שנאווי • 17 א-נני • 18 קוקה • 19 א-סעיד • 20 עלאא • 21 עמאד • 22 וארדה • 23 גנש • מאמן: אגירה |  1 א. א-שנאווי •  2 ב. אל-מוחמדי •  3 א. אל-מוחמדי •  4 ג'אבר •  5 גזאל •  6 חגאזי •  7 טרזגה •  8 חאמד •  9 מוחסן •  10 סלאח •   11 סולימאן •  12 אשרף • 13 מנצור •  14 עלי • 15 חמדי • 16 מ. א-שנאווי • 17 א-נני • 18 קוקה • 19 א-סעיד • 20 עלאא • 21 עמאד • 22 וארדה • 23 גנש • מאמן: אגירה | מצרים |
אורי שרף

שרף ביולי 2013
אורי שרף (נולד ב-1937) הוא מנהל ישראלי. היה מייסד ויו"ר הוועד המנהל של מט"י, המרכז לטיפוח יזמות עסקית בירושלים, כיהן כמנכ"ל מט"י וכנשיא פורום מט"י. קודם לכן, שימש כחבר מערכת וסופרו הכלכלי של הארץ בירושלים.
ביוגרפיה

אורי שרף נולד בירושלים וחי בה עד 2013, עת עבר להתגורר בתל אביב. הוריו, שלמה ולאה, עלו מגרמניה בשנת 1933. הם הקימו חנות לפרוות, שעברה תהפוכות ומעברים בתקופת המנדט הבריטי.[דרושה הבהרה] שרף שירת בצה"ל בפלוגה מבצעית ביחידת הנדסה קרבית.
את לימודיו התיכוניים סיים שרף בטורונטו, קנדה. הוא בעל תואר ראשון במדעי המדינה ובסוציולוגיה ולימודי כלכלה באוניברסיטה העברית בירושלים (1964).
שרף שימש כחבר מערכת עיתון הארץ  בשנים 1962–1970, תחילה כ'רפורטר' לנושאי משרדי הממשלה וכתב עירוני, ואחר כך כסופרו הכלכלי של "הארץ" בירושלים.
בשנים 1970–1989 כיהן שרף כמנכ"ל ובעל מניות עיקרי בחברת פרוות שרף בע"מ ובחברת עודד גרא בע"מ. החברה הפכה למובילה[דרוש מקור] בישראל לייצור ויצוא פרוות. היא העסיקה כ-100 עובדים, וכללה מערכי שיווק ונציגויות ב-14 מדינות באירופה ואמריקה.
שרף הוא המייסד והמנכ"ל הראשון של המרכז לטיפוח עסקים בירושלים. הקמת המרכז הראשון של מט"י בישראל בשנת 1991, וההתייחסות הרצינית הראשונה לנושא העסקים הקטנים והבינוניים, היו בגדר פריצת דרך. המרכז הירושלמי היווה מודל לחיקוי ובעקבותיו קמו, על פי אותה מתכונת, מרכזי מט"י ב-23 ערים ברחבי המדינה. מרכזים אלה הקימו גוף משותף – "פורום מט"י – ושרף כיהן כיושב הראש הראשון שלו. בשנים 1991–2020, פנו אל מט"י ירושלים כ-50,000 יזמים ובעלי עסקים.[דרוש מקור] בעזרת המרכז הוקמו או הורחבו בירושלים וסביבתה 15,500 עסקים ונוצרו למעלה מ-40,000 מקומות עבודה חדשים. המרכז סייע לעסקים החדשים והמתרחבים בגיוס של כמיליארד שקלים.[דרוש מקור] תשומת לב מיוחדת מוקדשת בעבודת המרכז לאוכלוסיות הזקוקות לעזרה והתייחסות מיוחדת, בהן עולים חדשים, חרדים, תושבי מזרח ירושלים ותושבי שכונות עוני בעיר. לפעילות מט"י בירושלים הייתה חשיבות מיוחדת בתקופת פיגועי האינתיפאדה השנייה כשקרסו מאות עסקים במרכז ירושלים.
שרף גם הפעיל את קרן ההלוואות לעסקים קטנים בירושלים מיסודה של הפדרציה של ניו יורק, תחילה בשיתוף הבנק לפיתוח התעשייה וכעבור מספר שנים בהשתתפות בנק אוצר החייל והסוכנות היהודית.
בשנת 2001 הקים שרף את המרכז לקידום זכיינות בישראל כמחלקה במט"י ירושלים, ובהמשך כחברת בת עסקית ששימשה את היזמים העסקיים ומקימי רשתות זכיינות בישראל. בהמשך הופרטה החברה. בתקופה זו הקים שרף את המועצה הישראלית לזכיינות ושימש כיושב הראש שלה. המועצה עסקה בהתוויית כללים שמטרתם להגן על זכיינים חדשים בהתמודדותם מול חברות גדולות וחזקות.
אורי שרף כיהן בשנים 2020 עד 2023 כיו"ר דירקטוריון חברת טימי בע"מ, שותפות עסקית של חברת מילגם בע"מ ומט"י ירושלים. הוא כיהן כיו"ר הוועד המנהל של זק"א, איתור חילוץ והצלה (2015-2022),.בשנים 2009-2022 כיהן כיושב ראש ועדת הביקורת של העמותה לתכנון, פיתוח ושימור אורבני בירושלים. היה חבר הוועד המנהל ויו"ר ועדת הכספים של תיאטרון החאן הירושלמי (2008-2022). שרף היה חבר הוועד המנהל של בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב (1999-2013). בשנים 2003–2008 היה חבר ההנהלה הבינלאומית, ועדת המענקים וועדת הכספים של הקרן החדשה לישראל. כיהן כחבר הוועד המנהל של עמותת   Start Up Jerusalem שייסד ניר ברקת. שרף היה חבר הוועד המנהל בעמותת "חותמים מחדש", כיהן כסגן נשיא לשכת המסחר ירושלים והיה נציג ציבור בבית הדין לעבודה.
בשנת 2020 התאלמן שרף מרעייתו, תמי, שהייתה פסיכולוגית תעסוקתית. לאורי ותמי שרף שלושה ילדים: ירון, צלם קולנוע, אמיר, עורך דין ואביב, מהנדס תוכנה.
המפלגה הליברלית (הממלכה המאוחדת)

| --- | --- |

 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  1859–1988 (כ־129 שנים) 
 אידאולוגיות:  ליברליזם קלאסי, ליברליזם חברתי 
 התמזגה לתוך:  המפלגה הליברל-דמוקרטית
 מיקום במפה הפוליטית:  מרכז-ימין
 ארגונים בינלאומיים:  האינטרנציונל הליברלי 
 
שיעורי התמיכה במפלגות השונות בבריטניה לאורך השנים, באחוזים מכלל הקולות. אחוז התמיכה במפלגה הליברלית בצהוב, במפלגת הלייבור (העבודה) באדום ובמפלגה השמרנית (הטורית) בכחול. שיעור התמיכה בליברלים החל לדעוך בתחילת המאה העשרים, במקביל לזינוק בכוחה של מפלגת הלייבור
המפלגה הליברלית בבריטניה היא מפלגה שקמה באמצע המאה ה-19, מתוך שילוב של המפלגה הוויגית, טוֹרים (שמרנים) מתונים ממחנה רוברט פיל, וקבוצות פוליטיות שמאליות. למן הקמתה ועד אחרי מלחמת העולם הראשונה הייתה המפלגה אחת משתי המפלגות הגדולות, וחלקה את השלטון לסירוגין עם המפלגה השמרנית, תחת הנהגת אישים כויליאם יוארט גלאדסטון ודייוויד לויד ג'ורג'. עמדותיה של המפלגה במהלך ה-19 התרכזו בתמיכה בסחר חופשי, בהפחתת מעורבות הממשלה בכלכלה, בהפחתת כוחן הפוליטי של המלוכה, האצולה והכנסייה של אנגליה,  ובהרחבת זכות הבחירה. עמדות אלה נגזרו מן ההשקפה הליברלית, המדגישה את ערך החירות והמבקשת לצמצם את כוחה של המדינה ואת המגבלות שהיא משיתה על האזרחים.
היסטוריה

לאחר הבחירות של 1906, שבהן זכתה בכמעט 60% מן המושבים בפרלמנט, הצליחה המפלגה הליברלית בפעם האחרונה להרכיב ממשלה ללא שותפים. היא המשיכה להחזיק בשלטון גם לאחר מכן, אך כוחה ירד והיא נזקקה להקים קואליציות עם מפלגות אחרות. עם עליית מפלגת הלייבור (העבודה) בשנות העשרים הפכה המפלגה הליברלית לשחקן משנה בזירה הפוליטית וכוחה הלך ונעלם, בין היתר עקב שיטת הבחירות האזורית בבריטניה, שמעצימה את כוחן של שתי המפלגות הגדולות. בבחירות של 1983 ו-1987 התמודדה המפלגה ברשימה משותפת עם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, פלג שפרש ממפלגת הלייבור, וב-1988 התאחדו שתי המפלגות למפלגה אחת בשם הליברל-דמוקרטים. גם בגלגול זה לא הצליחה המפלגה (עד 2010) להוות איום משמעותי על שתי המפלגות הגדולות, הלייבור והשמרנים.
חברים שפרשו מן המפלגה הליברלית עקב התנגדותם לאיחוד עם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הקימו מפלגה חדשה הנושאת את שמה של המפלגה הליברלית, אך זו נותרה מפלגת שוליים ללא השפעה ציבורית.
דינמו זאגרב

אצטדיון מקסימיר
נוגומטני קלאב דינמו זאגרב (בקרואטית: Nogometni Klub Dinamo Zagreb) הוא אחד ממועדוני הכדורגל הוותיקים והמכובדים ביותר בקרואטיה כיום וביוגוסלביה בעבר.
מועדון הכדורגל הוקם בשנת 1945 והוא ממוקם בעיר הבירה, זאגרב. הקבוצה נחשבת לאחת משני מועדוני הפאר בקרואטיה, יחד עם מועדון היידוק ספליט והיא הקבוצה הקרואטית המצליחה ביותר לאחר שזכתה ב-21 אליפויות קרואטיה, 14 גביעים ושישה גביעי סופרקאפ. תוארי אליפות בקרואטיה זכתה הקבוצה בארבע אליפויות יוגוסלביה וכן בשבעה גביעים יוגוסלביים והיא מעולם לא ירדה מליגת העל והיא משתתפת קבועה בליגות הבכירות של יוגוסלביה וקרואטיה מאז הקמתה בשנת 1945.
תארים

אליפות (25): (שיא) 1993, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2003, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024
הגביע הקרואטי (17): (שיא) 1994, 1996, 1997, 1998, 2001, 2002, 2004, 2007, 2008, 2009, 2011, 2012, 2015, 2016, 2018, 2021, 2024
הסופר-קאפ הקרואטי (6): 2002, 2003, 2006, 2010, 2013, 2019
אליפות הליגה היוגוסלבית הראשונה (4): 1948, 1952, 1958, 1982
הגביע היוגוסלבי (7): 1951, 1960, 1963, 1965, 1969, 1980, 1983
גביע ערי הירידים (1): 1967, בנוסף סיימה הקבוצה בסגנות המפעל בשנת 1963
גביע הבלקן (1): 1976
כדורגלנים מפורסמים

| --- | --- |
 קרואטיה איגור בישקאן  יפן קאזויושי מיורה  קרואטיה אוסטרליה מרק וידוקה  אוסטרליה קרואטיה אדי קרנצ'ביץ'  קרואטיה ברזיל אדוארדו דה סילבה  יוגוסלביה זבונימיר בובאן  יוגוסלביה דאבור שוקר  יוגוסלביה איוויצה חורבאט  קרואטיה בוסניה והרצגובינה מאריו סטאניץ'  קרואטיה בוסניה והרצגובינה ודראן צ'ורלוקה  קרואטיה בוסניה והרצגובינה אריאן אדמי:  קרואטיה ניקו קראנצ'יאר  קרואטיה דאריו סימיץ'  קרואטיה איביצה אוליץ'  קרואטיה אלבניה אדריאן קוזניקו  מונטנגרו ז'לייטקו פטרוביץ'  קוסטה ריקה הרנן מדפורד  קרואטיה לוקה מודריץ'  קרואטיה מתאו קובאצ'יץ'  קרואטיה אלן חלילוביץ'
מאמנים מפורסמים

ארגנטינה אוסבלדו ארדילס
קרואטיה ברנקו איבנקוביץ'
אוסטריה קרואטיה אוטו באריץ'
קרואטיה יוסיף סקובלאר
קרואטיה זלאטקו קראנצ'יאר
בוסניה והרצגובינה קרואטיה ולאטקו מרקוביץ'
הערות שוליים

↑  "Stadion Maksimir". GNK Dinamo Zagreb. נבדק ב-2017-07-26.
↑  Team | Dinamo Zagreb, gnkdinamo.hr (באנגלית בריטית)
| ליגת האלופות 2024/25 |
| --- | --- | --- |
| דרג א' | ספרד ריאל מדריד (אלופה מכהנת) • אנגליה מנצ'סטר סיטי • גרמניה באיירן מינכן • צרפת פריז סן-ז'רמן • אנגליה ליברפול • איטליה אינטר מילאנו • גרמניה בורוסיה דורטמונד • גרמניה ר.ב. לייפציג • ספרד ברצלונה |  |
| דרג ב' | גרמניה באייר לברקוזן • ספרד אתלטיקו מדריד • איטליה אטאלנטה • איטליה יובנטוס • פורטוגל בנפיקה ליסבון • אנגליה ארסנל • בלגיה קלאב ברוז' • אוקראינה שחטאר דונצק • איטליה מילאן |  |
| דרג ג' | הולנד פיינורד • פורטוגל ספורטינג ליסבון • הולנד פ.ס.וו. איינדהובן • קרואטיה דינמו זאגרב • אוסטריה רד בול זלצבורג • צרפת ליל • סרביה הכוכב האדום בלגרד • שווייץ יאנג בויז ברן • סקוטלנד סלטיק |  |
| דרג ד' | סלובקיה סלובן ברטיסלאבה • צרפת מונקו • צ'כיה ספרטה פראג • אנגליה אסטון וילה • איטליה בולוניה • ספרד ז'ירונה • גרמניה שטוטגרט • אוסטריה שטורם גראץ • צרפת ברסט |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 3045790-7  NKC: ko20191023982  VIAF: 132266774   WorldCat (עם VIAF): 132266774
האקדמיה הצבאית בחומס

| --- | --- |

 אקדמיה צבאית
 תקופת הפעילות:  1933–הווה (כ־92 שנים)
 תלמידים
 :  כ-2,500
 מיקום
 מיקום:  צפון-מערב חומס, סוריה
 מדינה:  סוריה סוריה
 קואורדינטות:  34°45′25″N 36°40′55″E﻿ / ﻿34.756837°N 36.681976°E﻿ / 34.756837; 36.681976
 he
 
האקדמיה הצבאית בחומס היא אקדמיה צבאית הממוקמת בעיר חומס ומכשירה קצינים בכוחות המזוינים של סוריה. האקדמיה היא הגדולה והוותיקה מבין האקדמיות הצבאיות של סוריה ורבים מבוגריה שירתו לאורך השנים בעמדות מפתח, בהם ניתן למנות את חאפז אל-אסד (נשיא סוריה לשעבר), מוסטפא טלאס (לשעבר רמטכ"ל ושר הביטחון) ועלי אסלאן (לשעבר רמטכ"ל סוריה).
האקדמיה נוסדה בשנת 1933, לאחר שתחת המנדט הצרפתי על סוריה הועברה האקדמיה הצבאית לשם מהעיר דמשק. בשנותיה הראשונות שימשה האקדמיה להכשרת קציני חיל רגלים בלבד, בעוד שקצינים מזרועות אחרים נשלחו לרוב למדינות אחרות לשם הכשרתם. בתחילת שנות ה-60 נוסדה "האקדמיה של חיל האוויר" בבסיס נאיירב (ליד חלב), ו-"האקדמיה של חיל הים" בלטקיה, בהמשך נוסדה גם אקדמיה לקציני מילואים בחאלב.
מלחמת האזרחים בסוריה

במהלך מלחמת האזרחים בסוריה שהחלה בשנת 2011, העיר חומס הייתה אחד ממוקדי הלחימה הקשים בסוריה, האקדמיה הצבאית ובסיס התותחנים הצמוד משמשים מוקד צבאי סורי חשוב כנגד כוחות המורדים בסוריה. ב-23 ביולי 2011 האקדמיה הותקפה כאשר דווח על שני פיצוצים גדולים וקולות ירי מתוך האקדמיה, מספר לא ידוע של חיילים נפגעים הוצאו משם לבית החולים הצבאי בעיר
ב-30 באוגוסט 2013, עם המתח הגובר מחשש למתקפה של ארצות הברית בסוריה (לאחר דיווחים על שימוש בנשק כימי כנגד המורדים), בין היתר הוחלט על פינוי האקדמיה משום שהיא נחשבה למטרה אפשרית למתקפה. כ-2,500 הצוערים הועברו לאוניברסיטת חומס, כמו גם חמש קומות באוניברסיטת דמשק גם פונו כדי לאכלס את הצוערים.
הערות שוליים

1 2  Institute for the Study of War, Security Forces Evacuate Homs Military Academy, ה-30 באוגוסט 2013.
↑    Adrian Blomfield, ‏Syria protests: opposition supporters launch attack on Homs army college, The Telegraph, 23 July 2011
פיטר ראביט 2

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית עם תאריך השחרור המקורי
 מבוסס על:  הסיפור על פיטר הארנב מאת ביאטריקס פוטר
 בימוי:  וויל גלאק 
 הופק בידי:  ויל גלוק זארה נאלבדיאן
 תסריט:  וויל גלאק 
 עריכה:  כריסטיאן גאזאל
 שחקנים ראשיים:  דונל גליסון רוז ביירן דייוויד אוילאו
 מדבבים:  ג'יימס קורדן
 מוזיקה:  דומיניק לואיס 
 צילום:  פיטר מנזיאס ג'וניור
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  סרטי קולומביה Olive Bridge Entertainment Animal Logic 2.0 Entertainment Screen Australia Screen NSW
 חברה מפיצה:  סרטי סוני
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע 
 הקרנת בכורה:  הממלכה המאוחדת12 בפברואר 2021 ארצות הברית11 ביוני 2021   ישראל 8 ביולי 2021
 משך הקרנה:  95 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  קומדיה הרפתקאות אנימציה
 מקום התרחשות:  אנגליה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   peterrabbit2
 סרט קודם:  פיטר הארנב 
 www.peterrabbit-movie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
פיטר ראביט 2 (באנגלית: Peter Rabbit 2: The Runaway, בתרגום חופשי: פיטר הארנב 2: המרוץ) הוא סרט קומדיה והרפתקאות אמריקאי-בריטי, המורכב בחלקו מלייב אקשן ובחלקו מהנפשה ממוחשבת שיצא לאקרנים ב-12 בפברואר 2021 בממלכה המאוחדת וב-11 ביוני 2021 בארצות הברית. הסרט בוים על ידי ויל גלוק, ויככבו בו דונל גליסון, רוז ביירן וג'יימס קורדן בתפקיד פיטר. זהו סרט המשך לפיטר ראביט משנת 2018.
צוות השחקנים והמדבבים > שחקנים

דונל גליסון - תומאס מקגרגור, אחיינו של מר מקגרגור.
רוז ביירן - ביאטריקס "בי" פוטר, שכנתו חובבת החיות של מר מקגרגור. דמות זו היא בת דמותה של הסופרת ביאטריקס פוטר.
דייוויד אוילאו - נייג'ל באסיל ג'ונס
צוות השחקנים והמדבבים > מדבבים

ג'יימס קורדן - פיטר ראביט
מרגו רובי - פלופסי ראביט
אליזבת דביקי - מופסי ראביט
הפקה

ב-4 במאי 2018, סוני חשפה כי היא מתכננת סרט המשך ל"פיטר ראביט". בפברואר 2019 נחשף כי דייוויד אוילאו ישתתף בסרט ההמשך ודונל גליסון ורוז ביירן יחזרו לגלם את דמותם מהסרט הקודם.
צילום

תחילת צילומי הסרט החלו בפברואר 2019.
יציאה לאקרנים

במקור, הסרט היה צפוי לצאת לאקרנים ב-27 במרץ 2020 בממלכה המאוחדת וב-3 באפריל בארצות הברית, אולם בעקבות התפרצות נגיף קורונה-ווהאן הסרט נדחה ל-7 באוגוסט 2020. לאחר מכן הסרט נדחה ל-15 בינואר 2021. ולאחר מכן הסרט נדחה ל-11 ביוני 2021.
הערות שוליים

1 2  Kit, Borys (4 במאי 2018). "'Peter Rabbit 2' in the Works From Sony Pictures". The Hollywood Reporter (באנגלית). נבדק ב-5 במאי 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Kroll, Justin (22 בפברואר 2019). "David Oyelowo Joins the Cast of Sony's 'Peter Rabbit' Sequel (EXCLUSIVE)". Variety. נבדק ב-27 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Why they're turning a corner of Centennial Park into a little English village". smh.com.au. 1 בדצמבר 2018. נבדק ב-27 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Peter Rabbit 2". Production List. נבדק ב-27 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "'Peter Rabbit 2' Pushed to August Over Coronavirus Fears (Exclusive)". The Hollywood Reporter (באנגלית). נבדק ב-2020-03-10.
↑  Galuppo, Mia (30 במרץ 2020). "Sony Delays Release of 'Morbius,' 'Ghostbusters,' More Films Due to Coronavirus". The Hollywood Reporter. ארכיון מ-2020-03-31. נבדק ב-30 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sony’s ‘Cinderella’ Dances To Summer, ‘Ghostbusters: Afterlife’ To Fall, ‘Uncharted’ Eyes 2022 & More
מתאן

.
| --- | --- |

 
 שם סיסטמטי:  Methane
 שמות נוספים:  גז טבעי, מתיל הידריד Carbane Marsh Gas
 כתיב כימי:  CH₄ 
 מסה מולרית:  16.04 גרם/מול
 מראה:  גז שקוף, חסר ריח
 מספר CAS:  74-82-8
 צפיפות:  0.717 קילוגרם למטר מעוקב, 422.36 קילוגרם למטר מעוקב
 מצב צבירה:  גז
 מסיסות:  22.7 מ"ג לליטר
 ממסים:  אתנול, מתנול, בנזן, די-אתיל אתר
 טמפרטורת היתוך:  182.5- °C   -90.65 K
 טמפרטורת רתיחה:  161.49- °C   -111.66 K
 נקודת הבזק:  188- °C   -85.15 K
 נקודת התלקחות:  537 °C   810.15 K
 אנתלפיית התהוות סטנדרטית:  −74,520 ג'ול למול
 אנטרופיה מולרית תקנית:  186.3±0.1 ג'ול למול־קלווין
 NFPA 704:       4 ‏ 2 0 
 
מתאן (שם מדעי: Methane, מכונה גם גז הביצות) הוא תרכובת אורגנית פחמימנית רוויה במלואה, המופיעה בטבע כגז דליק, חסר צבע וריח. מתאן הוא האלקאן הקטן ביותר. נוסחתו CH4.
על פי מודל VSEPR הצורה הגאומטרית של המתאן היא טטראהדרית.
המתאן הוא מרכיב עיקרי (מעל 70% בנפח) של גז טבעי, ולכן נחשב לדלק חשוב. בעירת מולקולה אחת של מתאן יוצרת מולקולה אחת של פחמן דו-חמצני (CO2) ושתי מולקולות מים:
CH_{4(g)}+2O_{2(g)}\rightarrow CO_{2(g)}+2H_{2}O_{(g)}\qquad \Delta H=-890KJoul/mol
האנרגיה המשתחררת בתהליך שריפה בלתי מבוקר, שבו המים משתחררים במצב גזי, היא כ-50 מיליון ג'ול לקילוגרם מתאן.
המתאן הוא גז חממה חזק בטווח הקצר; על פני 20 שנה, מתאן יוצר אפקט חממה גבוה פי 84 מאשר פחמן דו-חמצני באותה מסה, אך זמן החיים שלו באטמוספירה קצר יותר מאשר של הפד"ח. ריכוז המתאן הממוצע באטמוספירה עלה בעידן התעשייתי עד קרוב ל-2 חלקים למיליון, כמעט פי 4 מהריכוז היציב על פני כ-800 אלף שנה (לפי נתונים פלאו-קלימטולוגיים), אך ריכוז זה עדיין נמוך משמעותית מריכוז גזי החממה האחרים, ולכן המתאן אינו נחשב לגורם העיקרי להתחממות כדור הארץ כיום.
מתאן בכדור הארץ

רוב המתאן הקיים כיום בכדור הארץ נוצר כתוצאה מריקבון של חומרים אורגניים בתנאים אנאירוביים (תנאים של חוסר חמצן). לתהליך זה (הנקרא מתאנוגנזה) אחראיים חלק מהחיידקים הקדומים. הללו מפרקים את החומר האורגני במעמקי האדמה; פירוק זה, אשר מתרחש מזה מיליוני שנים, הוא זה שהביא להיווצרות מרבצי הגז הטבעי. החיידקים המייצרים מתאן כחלק מתהליך הפקת האנרגיה בתאיהם נקראים מתאנוגניים. לעומתם, חיידקים מתאנוטרופיים, צורכים מתאן ומשתמשים בו להפקת אנרגיה בתאיהם. בין שני סוגי החיידקים אין כל קשר.
מקור מרכזי לפליטת מתאן לאטמוספירה (שהיא אחד הגורמים לאפקט החממה) הוא גידול בעלי חיים בחקלאות המודרנית. יונקים מעלי גרה מסוגלים לאכול מזון צמחי ולפרק ביעילות את התאית בעזרת החיידקים הקדומים במערכת העיכול שלהם; בתהליך העיכול נוצר מתאן אשר נפלט דרך הפה (בדומה לגיהוק). כמות המתאן המיוצרת על ידי מעלי גירה מהווה כנראה עשרות אחוזים מפליטת המתאן העולמית, אך היא משתנה ממין למין ותלויה בפרמטרים כגון תזונה, גיל ומשקל, ולכן קשה להעריך את הכמות הנפלטת בכל מדינה. פליטת נוספת של מתאן מתרחשת כתוצאה מפירוק אנאירובי של צואת בהמות, בעיקר בשדות אורז המוצפים במים.
מתאן נמצא בכמויות גדולות באטמוספירות של כוכבי הלכת הגדולים, המכונים גם ענקי הגזים: צדק, שבתאי, אורנוס ונפטון. בנוסף, על פני טיטאן, אחד מירחי שבתאי, מתקיים מתאן במצב נוזלי, אשר יוצר מערכת אקלימית הכוללת עננים, משקעים ונהרות, בדומה למים על פני כדור הארץ.
נגזרות המתאן המצויות בשביטים ובאסטרואידים מעידות על היותו של המתאן חלק מחומרי המוצא של מערכת השמש. המתאן היה נפוץ גם באטמוספירה הראשונית של כדור הארץ אך הומר כמעט לחלוטין לפחמן דו-חמצני ולתרכובות אורגניות כבדות יותר.