stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המחאה נגד ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו
ממאהל בלפור עד הביביסטיליה

בדצמבר 2019 החלה אורי נחמן, חברת מרכז ליכוד, מחאה ברחוב בלפור, ליד מעון ראש הממשלה בירושלים (בית אגיון), שם סברה שהשפעת ההפגנות תגבר. ב-11 ביוני חבר אליה אמיר השכל, ופרסם ברשתות החברתיות על פתיחת שביתת שבת בבלפור. עם השכל הגיעו אנשי "מחאת היחידים" והמאהל התמלא. במתחם שהו בין 10–50 איש, חלקם נשארו לישון בשקי שינה על המדרכה ולעיתים אצל שכנים בסביבה שפתחו לפני המוחים את בתיהם.[דרוש מקור] במהלך מחאה זו, הגיעו אזרחים אל המתחם כדי להביע תמיכה במוחים. במהלך המחאה, התקיימו קבלות שבת שמשכו אליהן קהל. בנוסף התקיימו פעילויות כגון הרצאות, קונצרטים, הופעות, מדיטציה ושירה בציבור.
רוב שוכני המאהל התפזרו לאחר תשעה חודשים, משהוגשמה מטרת המחאה, ערב הבחירות לכנסת העשרים וארבע. כמה עשרות פעילים איישו את נקודת המאהל במהלך היום עד להשבעת הממשלה ביוני 2021.
ממאהל בלפור עד הביביסטיליה > מעצרם של המפגינים

ב-26 ביוני פיזרה המשטרה את ההפגנה השבועית במתכונת "קבלת שבת" ועצרה את השכל שנשא דברים לפני כמה עשרות אנשים בטענה שהוא חסם את הכביש כשעתיים. המפגינים מנגד טענו כי המעצר בוצע ללא סיבה. יחד עם השכל נעצרו שבעה פעילים בהם סדי בן שטרית וגיל המרשלג. לשלושה הוצע להשתחרר בתמורה להתחייבות לא להגיע לבלפור, אך הם סירבו והועברו לבית המעצר הדרים. מעצרו של השכל עורר הדים ברשתות החברתיות, ולראשונה[דרוש מקור] דיווחה התקשורת הממוסדת על מחאת היחידים. למחרת המעצר צעדו מאות אל מגרש הרוסים וצבאו על בית משפט השלום, שם היו העצורים.[דרוש מקור] למקום הגיעו גם אישי ציבור מהאופוזיציה ובהם בוגי יעלון, וחברי כנסת נוספים. ביום ראשון לפנות בוקר שוחררו העצורים ללא תנאים. בעקבות האירוע עברו כל קבוצות המחאה המפוזרות בארץ לבלפור.[דרוש מקור]
באותו יום עצרה המשטרה מפגינים נוספים וביניהם לוטם פנסקי על שהשליך מטבעות של עשר אגורות לכיוון הכניסה למעון ראש הממשלה. האקט נועד לדברי פנסקי ללגלג על נתניהו, כאילו הוא ומשפחתו נזקק לסיוע כלכלי. משטרת מחוז ירושלים ביקשה מהפרקליטות להגיש נגדו כתב אישום. חצי שנה לאחר מכן, בדצמבר 2020, הודיעה פרקליטות המדינה שבכוונתה להגיש כתב אישום נגד פנסקי בגין השלכת המטבעות.
ממאהל בלפור עד הביביסטיליה > הביביסטיליה

משבר הקורונה ואופן ניהולו הגבירו את התסיסה בציבור. להפגנה שנערכה ב-14 ביולי, יום שלישי, מול מעון ראש הממשלה ובכיכר צרפת הסמוכה ("כיכר פריז") הגיעו אנשים רבים, ולראשונה היו ביניהם גם צעירים רבים. ההפגנה כונתה בפי תומכיה "הביביסטיליה" בגלל התאריך ההיסטורי, יום הבסטיליה הצרפתי. הגיעו קבוצת "הבעלבתים" עם בנדנות ורודות ורקדניות מקבוצת "אירובי מהפכה"[דרושה הבהרה]. ההפגנה סימנה שינוי מגמה, ממחאה שקטה כמעט ללא אזכור בתקשורת הממוסדת, היא הפכה להפגנת המונים רועשת, עם סגנונות מחאה אינדיבידואליסטיים, תחפושות ומיצגים.
בהפגנה לקחו חלק עשרות אלפי איש, והיא הייתה לאחת ההפגנות הגדולות מאז תחילת המחאה.
המשטרה נערכה להפגנה עם כוח גדול של שוטרי יס"מ, משמר הגבול, שוטרים סמויים. במהלך ההפגנה, הותקפו עיתונאים על ידי המפגינים, והתקימו עימותים אלימים בין המפגינים לשוטרים. מארגני המחאה גינו אירועים אלה וטענו כי במקום "היו שתולים מטעם שעשו פרובוקציות" כדי לחבל במחאה. מאוחר יותר יצאו מפגינים במצעד ברחובות ירושלים. במהלך הצעדה נעצרו עשרות מפגינים והיא פוזרה על ידי המשטרה בעזרת פרשים ומכת"זיות.[דרוש מקור]
המשך המחאה

המחאה המשיכה להתנהל ללא מנהיגים, אך היו בה מספר קבוצות מרכזיות ופעילים מרכזיים ששיתפו ביניהם פעולה: אמיר השכל ממחאת היחידים ששינתה את שמה ל"אין מצב"; ישי הדס מקבוצת Crime Minister; אורי נחמן שפתחה את "המצור על בלפור" עוד לפני גל המחאות; שקמה שוורצמן מקבוצת "הדגלים השחורים" שארגנו בין היתר את מחאת הגשרים; עורך דין גונן בן יצחק שמעניק ייעוץ משפטי, רועי פלג ממובילי מחאת הצוללות וכלי השייט; יניב סגל וכלנית שרון שיזמו את הקבוצות ה"בעלבתים" והחזית הורודה - קבוצה של שחקנים ואמנים צעירים שסמלם הוא הצבע הוורוד, נקראים גם "הבנדנות הוורודות", והם קיימו מיצגים אמנותיים וחילקו פרחים ודגלים ורודים; תנועת "הדמוקרטים" בראשותה של לימור מויאל נתנה למחאה רוח גבית בתחום הרשתות החברתיות, קבוצת 555 פטריוטים של לוחמי צוות אוויר במילואים ובדימוס, והעיתונאית העצמאית אור-לי ברלב שסיקרה את המחאה והעבירה שידורים חיים ברשתות החברתיות. השר לביטחון פנים אמיר אוחנה פנה אל אור-לי ברלב בהזמנה לפגישה עם נציגי המחאה, אך היא דחתה את ההזמנה בנימוק ש"זוהי מחאה עממית ואין לה נציגים שידברו בשם העם". בתחילה אפיינו את המחאות דגלים שחורים שהונפו יחד עם דגלי ישראל, בהמשך התווסף הצבע הוורוד שהכניסה למחאה קבוצת הבעלבתים וקבוצות "קומי ישראל" ו"החזית הוורודה" שאימצו את הצבע הוורוד בכרזות שלהם.
ביום חמישי שלאחר ה"ביביסטיליה" התקיימה שוב הפגנה גדולה. המשטרה פיזרה את ההפגנה בכוח רב ועם שימוש נרחב במכתזיות. תמונת מפגין כורע כשידו מניפה את דגל ישראל והוא מנסה להתגונן מפני סילון המים התפרסמה בעולם והפכה לאייקון של ההפגנה.
ההפגנות המשיכו בימי שלישי, חמישי, והפגנה גדולה בשבת שאליה הגיעו יותר ויותר אנשים. נערכו הפגנות גם בתל אביב ובקיסריה, ומחאת הגשרים התקיימה במקביל ברחבי הארץ כל מוצאי שבת. ב-1 באוגוסט נערכה בבלפור הפגנה גדולה והשתתפו בה למעלה מ-10,000 איש.[דרוש מקור] נתניהו לגלג על הנוכחות הדלילה והעלה בדף הפייסבוק שלו תמונה של מתחם הפגנה בתל אביב כמעט ריק לפני תחילת ההפגנה. בתגובה התחילו מארגני ההפגנות לחלק צמידים ממוספרים כדי לדעת במדויק מה מספר האנשים.[דרוש מקור] ב-29 באוגוסט התקיימה ההפגנה הגדולה ביותר עד אז.[דרוש מקור] לטענת המארגנים חולקו בכניסות 36,000 צמידים ומספר המשתתפים בפועל היה אף גדול מכך.[דרוש מקור][מפני ש...]
המשך המחאה > קבוצת 555 פטריוטים

קבוצת '555 פטריוטים' נוסדה ערב הבחירות לכנסת העשרים ושלוש שנערכו ב־2 במרץ 2020, בהמשך ליוזמתם של אל"ם (מיל') זאב רז וסרן (מיל') גיא פורן, לפרסם עצומה של לוחמי צוות אוויר, הקוראת לחברי הכנסת ולנשיא המדינה "לא לאפשר לנאשם בעבירות חמורות של שחיתות שלטונית לקבל מנדט להרכיב ממשלה". המטרה הייתה לגייס 120 חותמים בדומה למכתבים דומים שהתפרסמו זמן קצר קודם לכן. בפועל, כשמניין החותמים הגיע ל־540 נשלחו המכתבים לחברי הכנסת ולנשיא המדינה ראובן ריבלין. נטען שעשו זאת "מתוך אחריות ערכית ואמונה שהנהגה נקיית כפיים ואמינה היא תנאי בסיסי להמשך קיומו של המשטר הדמוקרטי בישראל".
נגד הקבוצה הועלתה ביקורת מפי עמית סגל על מה שנתפס בעיניו כהתנשאות בכך ש"מאחורי העצומה עומדת ההנחה המגונה שטייס שווה יותר מסתם לוחם בגולני או גבעתי", וגם הועלו טענות שהמניעים של הקבוצה הם למעשה פוליטיים.
ערב הבחירות, ב־28 בפברואר 2020, פרסמה הקבוצה מודעות בעיתונים "ישראל היום" ו"ידיעות אחרונות", שכללו נוסח מקוצר של המכתב ואת שמות החותמים, כולל 15 חתימות שהתווספו, כך שסך החותמים על המודעות היה 555, ומכאן נגזר שמה של הקבוצה.
המשך המחאה > מחאת הגשרים

מחאת הגשרים היא יוזמה של קבוצת הדגלים השחורים המבוססת על יוזמות מקומיות. מחאה זו החלה לאחר מעצרו של אמיר השכל במאהל ליד מעון בית ראש הממשלה בבלפור, והיא נמשכה ברציפות מאז 1 ביולי 2020. מעל 315 הפגנות התקיימו מדי מוצאי שבת במספר רב של גשרים וצמתים ברחבי המדינה במקביל להפגנות במרכזי הערים. המפגינים הניפו דגלי ישראל ודגלי מחאה ורודים ושחורים, ונהגים חולפים צפרו להם לאות הזדהות. צפירות ההזדהות הפכו לאחד מסממני המחאה.
הסגר השני והתפשטות המחאה ברחבי הארץ

לאחר ההסרה ההדרגתית של הסגר הראשון הלכה והתפשטה שוב מגפת הקורונה, החליט נתניהו, בניגוד לעמדת הפרויקטור גמזו, להטיל סגר שני על המדינה כולה. שרי כחול לבן התנגדו לסגר כללי, שר המשפטים אבי ניסנקורן ושר החוץ גבי אשכנזי אמרו שנתניהו "רק רוצה למנוע את ההפגנות נגדו בבלפור". ב-25 בספטמבר אישרה הממשלה סגר כללי, במסגרתו ניתן יהיה להתרחק מהבית עד קילומטר אחד. בתגובה נוצרו באופן ספונטני הפגנות ביישובים השונים על ידי תושבי המקום, וכמות המוחים עלתה פי חמישה וששה ולהערכת ארגון הדגלים השחורים השתתפו בהפגנות מעל 250,000 איש. המארגנים המקומיים פרסמו את מיקומי ההפגנות ברשתות החברתיות. הם דיווחו על מספר המפגינים והעבירו תעוד ותמונות שרוכזו לדף הפייסבוק של "הדגלים השחורים" ולדף הפייסבוק "קילומטר איט איז!" הפגנה בכל שכונה של הבעלבתים. ההפגנות המקומיות התקיימו אחר הצהריים בימים שלישי, חמישי ושבת. לאחר ביטול מגבלת הקילומטר, אוחדו חלק מהקבוצות המקומיות עם קבוצות במקומות מרכזיים יותר.
המחאות המקומיות נמשכו מספטמבר 2020, עם מספר מוחים משתנה.
הסגר השני והתפשטות המחאה ברחבי הארץ > שיירת התקווה

ביום שבת 26 בספטמבר, למחרת ההכרזה על הסגר השני על הארץ אך בטרם נכנסו תקנות המרחק לתוקפן, התארגנה מחאת אנשים בכלי רכב, והיא כונתה "שיירת התקווה" - טור של אלפי כלי רכב זרם בכבישים הריקים בגלל הסגר המובילים לירושלים. זה היה אירוע בקנה מידה גדול שכלל לראשונה גם אנשים בגילאים שונים שלא השתתפו עד אז במחאות. שוטרים הציבו מחסומים ועיכבו את השיירות ואורך טור המכוניות שבדרך התמשך על פני עשרות קילומטרים. חלק מהמוחים הגיעו לירושלים וחזרו על עקבותיהם, וחלק המשיכו לבלפור ושם התקיימה מחאה עם כ-12 אלף איש.
הסגר השני והתפשטות המחאה ברחבי הארץ > מחאת הצוללות

מחאת הצוללות התחילה ב-19 ביולי 2020 כמיצג של קצינים ולוחמים במילואים בצה"ל ביוזמת רועי פלג לוחם וקצין לשעבר ביחידת 669, ועטר שיינפלד, שתובעים מהיועץ המשפטי לממשלה לפתוח בחקירה של פרשת הצוללות. הם לבשו מדים של הצבא המצרי כביכול, ונסעו בארץ בשיירה של כלי רכב מעוטרים בדגלי מצריים, כשהם גוררים ארבע צוללות. על הצוללות כתוב "אח"י שחיתות", "אח"י שוחד" "תודה ביבי" בערבית ו-"Milikowsky" (איש העסקים נתן מיליקובסקי, בן דודו של נתניהו). יעד השיירה היה מעון ראש הממשלה ברחוב בלפור בירושלים, שם התקיים טקס מסירת הצוללות לצבא המצרי.
בראשית אוקטובר 2020 נודע שהיועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט החליט לסגור את הבדיקה בפרשת הצוללות נגד נתניהו. בתגובה ארגנה קבוצת "חקירה עכשיו" שיירת מחאה גדולה, וב-14 באוקטובר 2020 יצאו שלוש שיירות מקצות הארץ לכיוון בלפור, הנושאות כחמישים דגמי צוללות שעליהם כיתובים כגון אח"י מושחת ואח"י שוחד.
בקיסריה עצרה השיירה לעצרת גדולה שבה שרה אחינועם ניני, בשמיים חגו טרקטורונים מעופפים, ומטס הצדעה של אווירוני אולטרה לייט חלף בתצורת חץ מעל העצרת. השיירה ובה כמאה צוללות המשיכה לכיוון ירושלים בליווי אופנוענים ואלפי כלי רכב. בצדי הדרכים ובצמתים ועל הגשרים קיבלו אנשים את פני השיירה בהנפת דגלים. עם ערב הגיעה השיירה לירושלים, והתקיימה שם עצרת ברוב עם. שום ערוץ תקשורת ממוסד לא סיקר את האירוע.
במהלך נובמבר 2020 התרבו מפגני צוללות עצמאיים בהפגנות בקיסריה, בבלפור, ליד הקריה בתל אביב, ובכבישי המדינה. נכון לינואר 2021, ההפגנות התרכזו בשלושה מוקדים מדי שבת בערב: בלפור (כיכר פריז), קיסריה וכיכר הבימה.
הסגר השני והתפשטות המחאה ברחבי הארץ > ההגבלות על ההפגנות והעתירות לבג"ץ

הכנסת אישרה ב-29 בספטמבר 2020 תיקונים "לחוק הקורונה הגדול", ובהם הגבלות לקיום הפגנות במרחב הציבורי בזמן סגר כללי. החוק שעבר אסר על קיום הפגנות בזמן של סגר כללי אלא בקבוצות של 20 איש בלבד ובמרחק של עד קילומטר ממקום המגורים.
בתגובה, הגישו מספר ארגונים אזרחיים ומובילים של תנועות המחאה עתירה לבג"ץ, בה טענו שמעורבותו האישית של נתניהו בקידום החוק ובהטלת סגרים שיגבילו את ההפגנות פסולה מכיוון שההפגנות מכוונות באופן אישי נגדו. כמו כן העתירות טענו שההגבלות גורמות לפגיעה בלתי מידתית בחופש הביטוי ובחופש להפגין - ולפיכך אינן חוקיות.
בג"ץ דן בעתירות בהרכב מורחב של תשעה שופטים, ובפסק הדין שפורסם ב-4 באפריל 2021 העתירות התקבלו באופן מלא. שמונה שופטי בג"ץ קבעו בדעת רוב כי האיסור על השתתפות בהפגנות במרחק העולה על 1,000 מטרים ממקום מגוריו של אדם, שעמדה בתוקף ב-1 עד 13 באוקטובר באותה שנה, אינה חוקית ולא עוברת את מבחני החוקתיות לנוכח הפגיעה החמורה בחירות ההפגנה ובחופש הביטוי.
השופט מני מזוז ציין כי היה על ראש הממשלה בנימין נתניהו להימנע מליטול חלק בהחלטה על אישור התקנות, אשר נועדו בעיקר להגבלת ההפגנות שכוונו נגדו אישית.
נקבע כי "מקום קיום ההפגנה מהווה חלק מהותי מן המסר של ההפגנה, במיוחד כאשר מדובר במעונו הרשמי של נבחר ציבור, וכן לנוכח החשיבות היתרה שיש לייחס למתן אפשרות לבקר את השלטון בעיתות חירום".
בנוסף, נקבע כי כל הקנסות שהוטלו מכוח התקנה המגבילה את ההפגנות בטלים, וכי אם הממשלה לא יכולה להשיב את הקנסות שהוטלו בתקופה זו בגין השתתפות בהפגנות במרחק העולה על 1,000 מטר, יבוטלו כלל הקנסות שהוטלו בתקופה בגין הפרת הגבלת מרחק היציאה מהבית, והכספים ששולמו בגין קנסות אלה יושבו למשלמים.
חידוש ההפגנות לאחר פרוץ מלחמת חרבות ברזל

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
לאחר טבח שבעה באוקטובר שככה המחאה נגד הרפורמה המשפטית וזאת במקביל לעצירת הליכי החקיקה בכנסת. ארגונים שלקחו חלק מרכזי במחאה, כמו אחים לנשק שינו את מרכז הכובד של פעילותם לסיוע אזרחי למפונים ולחיילים.
זמן קצר לאחר תחילת המלחמה החלה מחאת משפחת החטופים שהתרכזה בעיקר בקרבת שערי הקריה. מחאה זו התמקדה בקריאה להחזרת החטופים.
בינואר 2024, התחדשו ההפגנות נגד ממשלת נתניהו בתל אביב, ירושלים וקיסריה כשהמסר העיקרי שלהן היה הקדמת הבחירות. קריאה זו התבססה בין השאר על סקרים שהראו שרוב גדול בציבור תומך במהלך כזה. על אף רוב זה בסקרים לא הצליחו ההפגנות הראשונות (שנערכו בשדרות רוטשילד ובכיכר הבימה) לסחוף את הציבור הרחב ורק אלפים בודדים התייצבו בהן. מספר חוקרים ניסו לנתח פער זה ולהסביר מדוע היקף הפגנות נשאר נמוך.
עם הזמן הצטרפו למחאה עוד ארגונים אזרחיים ובהתאם מספר המפגינים גדל. במהלך מרץ 2024 יצא ארגון "עמותת לוחמי כיפור 73'" בקמפיין חדש "אתה הראש, אתה אשם" ולהפצת המסרים גייסו כספים בפלטפורמת גיוס המונים. בין הארגונים שהשתלבו במחאה היו ארגונים כמו אחים לנשק, בונות אלטרנטיבה, "הדגלים השחורים", "לובי 99", "היום שאחרי", "פורום 555", "חופשי בארצנו", "החזית הורודה", "משנים כיוון", "דור שינוי" ומשפחות ממטה המשפחות להחזרת החטופים והנעדרים. ההפגנות התרחבו למקומות נוספים ברחבי ישראל, גשרים ובתי שרים. לטענת חלק מהמפגינים המשטרה מובילה קו אגרסיבי נגד המפגינים.
ב-31 במרץ 2024 התקיימה בקרבת משכן הכנסת בירושלים הפגנה של מספר ארגוני מחאה בה השתתפו כ-100,000. חלק מהמפגינים נשארו לישון במקום והמשיכו להפגין מול הכנסת עוד שלושה ימים.
ההפגנות שהתקיימו בכיכר הבימה עברו לאזור שרונה בקפלן וב-6 באפריל חזרו להתקיים בכיכר הדמוקרטיה. באותה הפגנה נדרסו חמישה מפגינים על ידי רכב שנחסם על ידי המפגינים.
במקביל להפגנות בירושלים ותל אביב מתקיימות הפגנות שבועיות בקרבת ביתו של בנימין נתניהו בקיסריה. המפגינים בקיסריה טענו ליחס אלים מצד המשטרה.
"אתה הראש אתה אשם" - המחאה נגד נתניהו
מאבק האקדמיה
"עד שתתפזרי" - הקריאה להקדמת הבחירות
"עם חטוף בארצו" - מחאת משפחות החטופים
"בוחרים בחטופים" - מחאת משפחות החטופים
בונות אלטרנטיבה
"החזירו אותם הביתה עכשיו" - מחאת משפחות החטופים
"חופשי בארצנו"
"די לממשלת החורבן" - הקריאה להקדמת הבחירות
"דמוקרטיה" - מחאת הדגלים השחורים
"בחירות עכשיו" - הקריאה להקדמת הבחירות
"בחירות מיד" - הקריאה להקדמת הבחירות
"ער.ה ?"
"הדחה עכשיו" - הקריאה להקדמת הבחירות
"העוטף לא שותק" - מחאת העוטף
"הופקרנו, כולם הביתה" - הקריאה להקדמת הבחירות
כח קפלן
מחאת הסבתות
"עכשיו זה היום שאחרי" - מחאת משפחות החטופים
"חובה להתנגד לדיקטטורה
מחאת הסבתות
"שירות שווה לכולם" - מחאת האמהות
שבעה באוקטובר
מחאת לוחמי יום כיפור 1973
"יאללה תתפזרי" - הקריאה להקדמת הבחירות
תגובות נתניהו להפגנות > הפגנת תמיכה בנתניהו

ב-20 באוגוסט 2020 התקיימה בכיכר פריז הפגנת תמיכה בראש הממשלה נתניהו בהשתתפותם של כ-300 מפגינים. במקביל, בכיכר צרפת וברחוב בן מימון נערכה הפגנה בסדר גודל דומה נגד השחיתות. כדי לקיים את מפגן התמיכה בראש הממשלה, פינתה המשטרה את מאהל המחאה מול מעון ראש הממשלה בירושלים; במהלך הפינוי נפצע כרמי גילון שאזק את עצמו למאהל המחאה.
התנגשויות אלימות

אירעו גם מספר התקפות אלימות נגד מפגינים. המשטרה עצרה בתל אביב חשוד בניסיון דריסת מפגינים, ומפגינים קבלו כנגד ניסיונות דריסה נוספים. ובכמה מוקדים ריססו אזרחים גז פלפל לעבר מפגינים. בשער הנגב נדקר מפגין בצווארו באמצעות מברג. היו מפגינים שתמכו בנתניהו השתמשו בסיסמה "שמאלנים בוגדים" וקיללו. חברי קבוצות אוהדי הכדורגל "פנאטיקס" ו"לה פמיליה" תקפו מפגינים במספר אירועים שונים. מפגינים נפצעו בהתנגשיות עם שוטרים.
בחלק מההפגנות אירעו התנגשויות אלימות. חלק מהצעדות בתל אביב ובירושלים לא קיבלו אישור כחוק, נפרצו מחסומים משטרתיים ונחסמו כבישים מרכזיים. היו מפגינים שאיימו וקיללו. אמיר השכל השווה תהליכים בשלטון נתניהו להתפוררות הדמוקרטיה ברפובליקת ויימאר, והמפגין סדי בן שטרית השווה את נתניהו להיטלר. השוואה זו זכתה לגינוי מצד תנועות המובילות את המחאה.
במהלך המחאה היו מעצרים של מאות מפגינים, חלקם עוכבו לחקירה ואף הובאו להארכת מעצר. בשני אירועים, שוטרים רוססו בגז פלפל והושלכו לעברם חפצים.
ב-23 ביוני 2022, סנ"צ ניסו גואטה הורשע בתקיפת צלם ומפגין במחאות.
התנהלות המשטרה

מכת"זית מתיזה סילון מים מטווח קצר ישירות על ראשו של מפגין
תקריב
המפגינים הפנו ביקורת רבה כנגד התנהלות המשטרה. הם טענו כי היות שלא מונה מפכ"ל למשטרה משנת 2018, אלא רק ממלא מקום, המשטרה הפכה כלי פוליטי בידי השר לביטחון פנים אמיר אוחנה. עוד הם טענו כי הניצבים, ובכללם דורון ידיד מפקד מחוז ירושלים (איתו השר נפגש פעמיים לפי יומנו) נוקטים ביד קשה כנגד המפגינים כדי לרצות אותו ובכך להרוויח "קרדיט" אצלו במרוץ למפכ"לות. ביקורת זו זכתה לגיבוי על ידי בכירים במשטרת ישראל לשעבר, בהם המפכ"ל לשעבר משה קראדי וניצב בדימוס אליק רון. בשיחה עם ידיד, אוחנה ביקש לאסור כליל על הפגנות ליד מעון ראש הממשלה, בניגוד לפסיקת בג"ץ וכן כי ברצונו "לאתגר את בג"ץ" בטענה שהוא לא יודע להסביר לציבור מדוע חל איסור על תפילה ומופעי תרבות, אך לא על ההפגנות. בתגובה לאירוע, היועץ המשפטי לממשלה, אביחי מנדלבליט, שלח מכתב לממלא מקום מפכ"ל המשטרה, מוטי כהן, והזהירו שעל המשטרה לקבל החלטות בצורה עצמאית וללא שיקולים זרים.
ב-22 באוגוסט, בעת צעדה שהתקיימה ללא רישיון של קבוצת מפגינים מגשר המיתרים לכיוון כיכר פריז, תועד סגן ניצב ניסו גואטה דוחף בחוזקה שני מפגינים ובנוסף מכה באחד מהם בפניו. בשל כך הוגש נגד גואטה כתב אישום, שלושה חודשים לאחר המקרה.
האמן זאב אנגלמאיר, המופיע בדמות הקומיקס "שושק'ה", נעצר בהפגנה בירושלים בחשד ל"הטרדה מינית של הציבור", עבירה שלא קיימת בחוק העונשין. באחת ההפגנות שהתרחשה ב-15 ביולי בירושלים התרחשו עימותים קשים בין המפגינים לשוטרים. לאחר שהמפגינים חסמו את נתיב הרכבת הקלה, השליכו חפצים לעבר שוטרים, תקפו עיתונאים והציתו פחים, הגיבו השוטרים בשימוש בזרנוקי מים כנגד המפגינים ובמעצר של 50 מהם.
ב-10 באוקטובר התראיין בערוץ 13 סנ"צ זיו שגיב, והציג מידע כביכול מתוך פוסט של אנשי "קריים מיניסטר" בהם נכתב כי הם כמתכננים לפגוע בשוטרים בעזרת גז מדמיע ושוקרים. זמן קצר מאוחר יותר, לאחר שהתברר כי הפוסט מזויף ולא נכתב על ידי אנשי "קריים מינסטר", חזר בו שגיב מדבריו.
במהלך חודשי הקיץ של שנת 2020, התארגנה קבוצת "אימהות שומרות", שהחלה באותה עת להצטרף להפגנות כשהן לבושות באפוד זוהר, כשמטרן הייתה להגן על הצעירים, ממה שהן ראו כאלימות מצד המשטרה.
מיקום

המיקום עיקרי של ההפגנות היה בסמוך למעון ראש הממשלה בירושלים (בית אגיון). 61 מתושבי השכונות רחביה וטלביה, שבהן מתקיימות ההפגנות, עתרו לבג"ץ על מנת שיורה להעתיקן למקום אחר, או להגבילן בדרך אחרת במקום, בזמן ובכמות המשתתפים. העתירה נדחתה. בפסק הדין ציין השופט עוזי פוגלמן כי "מעונו הרשמי של ראש הממשלה הוא סמל שלטוני והוא נבחר על ידי המפגינים לא בכדי, לצורך העברת מסריהם [...] בחירת מיקומה של ההפגנה נושאת אמירה בעלת חשיבות עצמאית ונפרדת עבור המפגינים ואף היא חוסה תחת ההגנה של חירות ההפגנה והביטוי"
גלריית תמונות

מפגינה במדיטק בחולון, על פניה מסכה עם הכיתוב "לך" שהפך לאחד מסמלי המחאה, 13 באוקטובר 2020
מקבלים את פני "שיירת התקווה" בשער הגיא. 26 בספטמבר 2020
לפידים בצורת לב במחאה מקומית נגד נתניהו על גשר קיבוץ גלויות, 10 באוקטובר 2020
מיצג הסוס הטרויאני מתגלגל אל רחוב בלפור ואנשים בתוכו. 14 בנובמבר 2020
פסל גיבור ישראל בחזית בית עיריית תל אביב-יפו ולפניו מפגין מחופש לנתניהו במדי אסיר
פתקים של שכנים למאהל בלפור, שמזמינים את המוחים להתרענן ולנוח בביתם. יולי 2020
מחלף חמד בדרך לירושלים, מפגינים ממתינים לבוא שיירת הצוללות. 14 באוקטובר 2020
הפגנות מחאה כנגד נתניהו בגשר יגור, 21 בנובמבר 2020
סמלילים של ארגונים המשתתפים במחאה

סמליל "קריים מיניסטר"
סמליל "אין מצב" (לשעבר "מחאת היחידים")
סמליל "הדגלים השחורים"
סמליל "הדמוקרטים"
ביאורים

↑  נתניהו הגיש בקשה להחזר מס רטרואקטיבי על 11 שנים, עבור מיסים ששולמו על תחזוקת מעונו הפרטי בקיסריה, בסכום הקרוב למיליון ש"ח, שאושר ב-23 ביוני על ידי ועדת הכספים של הכנסת.
הוקאיי (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

הכרזה העברית הרשמית
 מבוסס על:  הוקאיי מאת סטן לי ודון הק
 סוגה:  סדרת טלוויזיה פנטזיה, סדרת פעולה, סדרת הרפתקאות טלוויזיונית, סדרת גיבורי על 
 יוצרים:  ג'ונתן איגלה 
 כותבים:  ג'ונתן איגלה
 שחקנים:  ג'רמי רנר היילי סטיינפלד ורה פרמיגה פלורנס פיו סיימון קאלו וינסנט ד'אונופריו טוני דלטון אלקווה קוקס
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 תקופת התרחשות:  תקופת חג המולד 
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  6 
 תוכנית מקור:  כרונולוגית (MCU): "מה אם...?"
 תוכנית המשך:  כרונולוגית (MCU): "מון נייט"
 הפקה
 מפיקים בפועל:  קווין פייגי ג'ונתן איגלה
 חברת הפקה:  אולפני מארוול 
 הפצה:  חברת וולט דיסני
 אתר צילומים:  אטלנטה 
 צלמים:  אריק סטילברג 
 מוזיקה:  כריסטוף בק 
 אורך פרק:  40 דק' 
 שידור
 רשת שידור:  דיסני+ 
 תקופת שידור מקורית:  24 בנובמבר 2021 – 22 בדצמבר 2021 
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
הוקאיי (באנגלית: Hawkeye) היא סדרת טלוויזיה אינטרנטית אמריקאית, שהופקה עבור דיסני+ על ידי ג'ונתן איגלה, המבוססת על דמות באותו שם. עלילתה מתרחשת ביקום הקולנועי של מארוול (MCU) וחולקת המשכיות עם סרטי הזיכיון. הסדרה מתרחשת לאחר אירועי הסרט "הנוקמים: סוף המשחק" (2019). אולפני מארוול מפיקים כאשר איגלה משמש כתסריטאי ראשי.
ג'רמי רנר שב לגלם את קלינט ברטון/הוקאי מסדרת הסרטים. בספטמבר 2018 אולפני מארוול פיתחו מספר סדרות מוגבלות עבור שירות הסטרימינג דיסני+, שבמרכזן דמויות משניות מסרטי היקום הקולנועי. פיתוח הסדרה החל באפריל 2019, כאשר רנר צורף להפקה. הסדרה הוכרזה רשמית ביולי, ואיגלה הצטרף בספטמבר. ברט וברטי ותומאס הצטרפו לכיסא הבימוי ביולי 2020. הצילומים החלו בנובמבר 2020 וצולמו באטלנטה, ג'ורג'יה עם צילומים נוספים בעיר ניו יורק.
שחקנים ודמויות

ג'רמי רנר - קלינט ברטון/הוקאיי, קשת אמן שהוא נוקם וסוכן לשעבר של סוכנות S.H.I.E.L.D.‎. הסדרה תחקור עוד יותר את תקופת הדמות כרונין, כפי שהוצג לראשונה בסרט "הנוקמים: סוף המשחק" (2019).
היילי סטיינפלד - קייט בישופ, חניכתו של ברטון המתאמנת בעזרתו לקראת הפיכתה להוקאיי.
ורה פרמיגה - אלינור בישופ, אמה של קייט.
לינדה קרדליני - לורה ברטון, אשתו של קלינט וסוכנת S.H.I.E.L.D לשעבר. דמותה מבוססת על אשתו של קלינט מיקום אולטימייט ועל מוקינגבירד, אהובתו של קלינט מיקום מארוול.
סיימון קאלו - ארמנד דוקיין השלישי, דודו של ג'ק.
פלורנס פיו - ילנה בלובה/האלמנה השחורה, אחותה של נטשה רומנוף, אשר אומנה כמותה בחדר האדום להפוך לאלמנה השחורה. לאחר סצנת הסיום באלמנה השחורה אנחנו יודעים כי ילנה תחזור לנקום על מות אחותה נטשה בהמשך הסדרה.
טוני דלטון - ג'ק דוקיין, ארוסה של אלינור בישופ ואחיינו של ארמנד. בקומיקס, הדמות היא המורה הרוחני של הוקאיי, אולם לא כך הדבר בסדרת הטלוויזיה.
אלקווה קוקס - מיה לופז, מנהיגתם החירשת של מאפיית הטרנינגים המבקשת לנקום ברונין על מות אביה.
זאהן מקלרנון - ויליאם לופז, אביה של מיה.
וינסנט ד'אונופריו - וילסון פיסק/קינגפין, איש עסקים רב עוצמה וברון פשע בעיר ניו יורק. ד'אונופריו שב לגלם את הדמות מהסדרה "דרדוויל".
הפקה > פיתוח

בספטמבר 2018 אולפני מארוול פיתחו כמה סדרות מוגבלות עבור שירות ההזרמה של חברת האם שלה דיסני, דיסני+, שבמרכזם דמויות "משניות" מסרטי היקום הקולנועי של מארוול (MCU) שלא היו צפויים לככב בסרטים משלהם. באפריל 2019 החלה פיתוח סדרת הרפתקאות בכיכובו של ג'רמי רנר בתפקיד קלינט ברטון / הוקאיי. העלילה תעקוב אחר ברטון כשהוא מוריש את חליפת הוקאיי לקייט בישופ. קווין פייגי אמור היה להפיק את הסדרה המוגבלת, שתכלול בין שישה לשמונה פרקים. במקור חתם רנר על כיכוב בסרט עצמאי שיתמקד בדמותו, אך הסכים לככב בסדרה במקום זאת לאחר שפייגי החליט לפתח מחדש את הפרויקט עבור דיסני+. פייגי הודיע רשמית על הסדרה במהלך קומיק-קון, סן דייגו ביולי.
בספטמבר 2019 התגלה כי ג'ונתן איגלה משמש ככותב הראשי של הסדרה. איימי ברג הייתה גם מתמודדת על תפקיד התסריטאית. ביולי 2020, צמד הבמאים ברט וברטי נשכרו לביים מספר פרקים לסדרה, ורייס תומאס נשכר לביים חלק נוסף בסדרה. התקציבים לכל פרק נאמדו בסכום של עד 25 מיליון דולר.
הפקה > כתיבה

כאשר הכריזו רשמית על הסדרה, פייגי ורנר אמרו כי הסדרה תעקוב אחר ברטון כשהוא מלמד את בישופ להיות "גיבור-על ללא כוחות-על" ויתמקד בתקופתו של ברטון כרונין. באוקטובר 2019, המפיק הבכיר טרין טראן אמר כי הסדרה תחקור את עברו של ברטון, שהיא תושפע מחוברות הקומיקס של מאט פרקשן ואישר כי חליפתו של הוקאיי תועבר לבישוף. קייטי מת'וסון וטאנר שימשו ככותבים בסדרה.
הפקה > ליהוק

עם ההכרזה הרשמית של הסדרה ביולי 2019, אושר כי רנר מככב בסדרה בתפקיד ברטון. בתחילת ספטמבר 2019 הוצע להיילי סטיינפלד לגלם את תפקיד קייט בישופ. סטיינפלד עדיין לא חתמה גם חודש לאחר מכן, כאשר וראייטי דיווחה שאחת הסיבות לכך הייתה סעיף של אי-תחרות בחוזה עם אפל TV פלוס כשכיכבה בסדרה דיקינסון. בנובמבר הגיבה סטיינפלד לשאלה בנוגע לכיכובה בסדרה ואמרה שזה "לא משהו שקורה בהכרח".
הפקה > צילומים

הצילומים החלו בסוף נובמבר 2020, באולפני טרילית' באטלנטה, ג'ורג'יה. הסדרה צולמה תחת כותרת העבודה "נקודת עיגון". הסדרה צולמה בדאונטאון ברוקלין ב-2 בדצמבר 2020.
שיווק

אמנות קונספט לסדרה הכוללת עיצובים לתלבושות הדמויות כלולות ב-"Expanding the Universe", ספיישל אולפני מארוול שעלה לראשונה בדיסני+ ב-12 בנובמבר 2019.
הפצה

הסדרה עלתה לשירות הסטרימינג דיסני+ ב-24 בנובמבר 2021. ותהווה חלק מהשלב הרביעי ביקום הקולנועי של מארוול.
הערות שוליים

↑  שמתואר בסצנת הקרב של הנוקמים
↑  שתואר בסרט הנוקמים: סוף המשחק
↑  כפי שתואר באפילוג של האלמנה השחורה
↑  כפי שהוצג בהנוקמים: סוף המשחק
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 18d49a48-2cf5-4139-8e4b-3eae526acc16  MusicBrainz: 81969021-7b10-4adb-a15a-3d64ae515a4c 
הסמליל העברי הרשמי של המיני-סדרה
רנר מקדם את הסדרה ב-2019, קומיק-קון, סן דייגו