stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תעלת קייפ קוד
שינוי כיוון זרימת המים בתעלה - מקרה דוגמה להמחשה

מקרה הדוגמה התרחש ביום 22 ספטמבר 2024. מועדי השינוי בכיוון זרימת המים באותו יום היו בשעות 07:12 ו-19:48 לכיוון מזרח ובשעות 01:24 ו-13:42 לכיוון מערב. זאת על פי "Cape Cod Canal 2024 Tide Tables". מועדים אלה היו רשומים במרכז המבקרים בסנדוויץ על לוח מחיק, בתוספת לנתון שמהירות הרוח היא כ-19 מייל בשעה מכיוון צפון-מזרח לכיוון דרום-מערב, היינו עם כיוון התעלה מערבה. בשעות הבוקר ולפני הצהרים, כאשר הזרימה הייתה לכיוון מזרח, וכיוון הרוח היה בכיוון כמעט הפוך, התקבלה תוצאה של זרימה מתונה מזרחה, כפי שניתן לצפות בסרטון הראשון אשר בפרק "קישורים חיצוניים". החל משעה 13:42, כאשר כיוון הזרימה התהפך לכיוון מערב, ובתוספת עוצמת הרוח באותו כיוון, התקבלה זרימה מהירה מאד יחסית, כפי שניתן לצפות בסרטון השני שבפרק "קישורים חיצוניים".
התעלה מתוחזקת על ידי חיל ההנדסה של צבא ארצות הברית ואין דמי אגרה למעבר בה. היא משתרעת מגשר הרכבת(אנ') במערבה של תעלת קייפ קוד, דרך גשר בּוּרְן(אנ') שנמצא בסמוך לו, ועד וגשר סֶגָאמוֹר(אנ') שבמרכזה של התעלה (ראו תמונות בפרק "גלריה" וכן סרטון המציג את גשר סגאמור) ועד Segamore Rip Rap שבקָצֵהַּ המזרחי. רמזורים משני קצותיהם שולטים בגישה של כלי שיט שאורכם מעל 20 מ'. התעלה משמשת מדי פעם לווייתנים ודולפינים, לרבות לווייתנים מצפון האוקיינוס האטלנטי שבסכנת הכחדה, שעלולים לגרום לסגירה של התעלה.
היסטוריה

בניית תעלה נשקלה לראשונה על ידי מיילס סטנדיש(אנ') ממושבת פלימות' בשנת 1623, והאבות העולים חיפשו את רצועת האדמה הנמוכה בין הנהרות Manomet ו - סְקוּסֶט, כדי למצוא מסלולים אפשריים. ויליאם ברדפורד(אנ') הקים את תחנת המסחר Aptucxet(אנ') בשנת 1627 במעבר בין הנהרות. הסחר שגשג עם האינדיאנים של מפרץ נראגאנסט(אנ'), ועם ההולנדים של הולנד החדשה, וזה היה גורם מרכזי שאיפשר ל"אבות העולים" לשלם את חובם.
במהלך המאות הבאות נעשו ניסיונות שונים לבצע את רעיון תעלת קייפ קוד, אך כולם נכשלו כישלון חרוץ.
היסטוריה > כרייה ובנייה פרטית של התעלה

ב-22 ביוני 1909, החלה לבסוף בניית התעלה בניהולה של חברת "בוסטון, קייפ קוד וניו יורק" בניהולו של אוגוסט בלמונט ג'וניור(אנ'), תוך שימוש בתכנונים של המהנדס וויליאם ברקלי פרסונס(אנ'). מהנדסי התעלה נתקלו בבעיות רבות, כמו "בולדרים"(אנ') ענקיים מתחת למים. צוללנים נשכרו לפוצץ אותם, אך המאמץ האט את החפירה. בעיה נוספת הייתה סופות חורף קרות שאילצו את המהנדסים להפסיק כליל את החפירות ולחכות לאביב. אף על פי כן, התעלה נפתחה באופן מוגבל ב-29 ביולי 1914, והיא הושלמה ב-1916. לתעלת האגרה הפרטית היה רוחב מרבי של 30 מ' ועומק מרבי של 7.6 מ', והוא היווה מסלול קצת קשה מנמל פיני בראש מפרץ בוזארדס. מספר תאונות אירעו עקב הערוץ הצר וקשיי הניווט, ואלה הגבילו את התנועה והכתימו את המוניטין של התעלה. כתוצאה מכך ההכנסות מאגרה לא עמדו בציפיות המשקיעים, למרות קיצור נתיב הסחר מניו יורק לבוסטון ב-100 קילומטרים.
היסטוריה > השתלטות והרחבה ציבורית

ב-25 ביולי 1918, המנהל הכללי של "מינהל הרכבות של ארצות הברית"(אנ') השתלט על סמכות השיפוט והפעלת התעלה תחת צו נשיאותי. ארבעה ימים קודם לכן, ב-21 ביולי 1918, סירת U-156 גרמנית(אנ') עלתה לשטח כ-5 ק"מ מול אורלינס, מסצ'וסטס(אנ'), והפגיזה את ספינת הגרר "פרת' אמבוי" ואת מחרוזת ארבע הדוברות שלה(אנ'). התעלה נשארה בשליטה ממשלתית עד 1920, במהלכה חפר חיל ההנדסה של צבא ארצות הברית מחדש את התעלה לעומק של 7.6 מ'.
בשנת 1928, ממשלת ארצות הברית רכשה את התעלה תמורת 11.4 מיליון דולר כנתיב מים ציבורי חופשי, ו-21 מיליון דולר הוצאו בין השנים 1935 ל-1940 על מנת להגדיל את רוחב התעלה ל-150 מ' ואת עומקה ל-9.8 מ'. כתוצאה מכך, היא הפכה לתעלה הרחבה ביותר בגובה פני הים של זמנה. הכניסה המערבית לתעלה נבנתה מחדש לגישה ישירה ממפרץ בוזארדס ולא דרך נמל פיני. לפני תחילת הבנייה, המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס בנה דגם ענק של התעלה (3 מ' 1.6 קילומטר, בקנ"מ של 1:587) כדי לחקור את ההשפעות ההידראוליות של זרמי גאות ושפל על התעלה המוגדלת והמסלול החדש.
היסטוריה > במלחמת העולם השנייה

במהלך מלחמת העולם השנייה, הספנות השתמשה שוב בתעלה כדי להימנע מסירות U-156 גרמניות המפטרלות לאורך החוף. התעלה הייתה מוגנת על ידי סוללות ארטילריית חוף בשמורה הצבאית סגאמור היל(אנ'), בכניסה המזרחית לתעלה ובשמורה הצבאית באטלר פוינט(אנ') שבכניסה המערבית. הארטילריה מעולם לא הופעלה בהגנה על התעלה.
ספינת USS Stephen R. Jones(אנ') של חברת ספנות אניות הקיטור מיסטיק(אנ') טבעה בתעלה ב-28 ביוני 1942. בעקבות כך, נתיב הספנות נותב לסביב קייפ קוד, וספינת הליברטי(אנ') SS Alexander Macomb(אנ') טורפדה על ידי הצוללת הגרמנית U-215(אנ') ב-3 ביולי, ו-10 אנשי צוות נהרגו. התעלה נפתחה מחדש ב-31 ביולי, לאחר שהמכשול שיצרה ספינת סטפן ג'ונס ההרוסה, הוסר בעזרת 17 טונות של דינמיט.
פעילות פנאי ותיירות

התעלה נמצאת בשימוש נרחב של כלי שיט בפעילות פנאי ומסחר. כבישי שירות משני צִדי התעלה מספקים גישה לדייג ונמצאים בשימוש רב על ידי מחליקי גלגיליות, רוכבי אופניים ופעילות הליכה. מספר אזורי חניה מתוחזקים בנקודות הגישה. פארק Bourne Scenic מושכר על ידי חיל ההנדסה של צבא ארצות הברית ל-רשות הנופש של העיירה בורן, לשימוש כאתר קמפינג ומחנה קרוואנים בצמוד לתעלה.
חיל ההנדסה של הצבא מחזיק את מרכז המבקרים של תעלת קייפ קוד, שמציג למבקרים את ההיסטוריה, המאפיינים והתפעול של התעלה. תיאטרון עם 46 מושבים מציג מצגות DVD רצופות על ההיסטוריה, החי והצומח של התעלה, תמונות מכ"ם ומצלמה בזמן אמת של נתיב המים, ומגוון של תערוכות אינטראקטיביות. ריינג'רים מאיישים את המרכז ומספקים תוכניות ציבוריות בחינם במגוון נושאים. מרכז המבקרים פתוח עונתית ממאי עד אוקטובר, והכניסה חופשית. הוא ממוקם ב-Moffitt Drive בסנדוויץ', ליד הקצה המזרחי של התעלה. מרכז שני המאויש עונתית נמצא ב-Hering Run לאורך הכביש המהיר. באזור זה, ניתן לצפות באביב במאות דגי הרינג בנדידת ההשרצה שלהם במעלה הזרם.
פולקלור

אגדה אורבנית הפכה פופולרי במהלך סוף המאה ה-20 בנוגע למנהרת דרכים שנבנתה לכאורה בשנות ה-60, מתחת לתעלת קייפ קוד. זה הגיע לידי כך, שעסקים תיירותיים מכרו הרשאות לכאורה לכניסה למנהרה, ואף התנהלו מספר תביעות הדדיות בין סוחרים בעניין זה. בשנת 2019, משרד התחבורה של מסצ'וסטס (MassDOT) אמר כי הוא למד את הרעיון של הוספת מנהרה, אך אין לו תוכניות לעשות זאת.
גלריה

השלט מטעם חיל ההנדסה של צבא ארצות הברית המכריז על תעלת קייפ קוד.
גשר בּוּרְן מבט ממערב ומהגדה הצפונית של התעלה.
תעלת קייפ קוד ומסילת הברזל הצמודה לה - מבט מהגדה הדרומית.
גשר בורן כשמאחוריו ברקע גשר מסילת הברזל (גשר מעלית).
גשר הרכבת במצב מורם, המאפשר מעבר ספינות.
גשר סגאמור, מבט פנורמי מדרום (ראו גם סרטון הצגתו בפרק "קישורים חיצוניים".
ביאורים

↑  כיום שמו מוניומנט, או נהר הרינג, או בוּרן, מתנקז לתעלת קייפ קוד דהיום. מקורו בבריכות ההרינג הקטנות והגדולות, שם בשטחי ההטלה האטרקטיביים, עובר הנחל באזור של ביצות ומעל סכר בטון עם מעבר דגים קטן. ממש מתחת לבריכת הרינג הגדולה. מוצא הנחל לתוך התעלה הוא נתיב דגים שפרט לגאות, הם מתקשים לעלות לאזורי ההטלה.
↑  לצפייה בנהר סְקוּסֶט צפו כאן, תוך כדי הגדלת המפה. הנהר זורם מצפון לדרום בתוך שמורת סקוסט בִּיץ' רזרביישן(אנ'), שבחלק המזרחי ביותר של התעלה, ותוכלו לזהותו אחרי ההגדלה באמצעות חמשת פיתולי הנהר הבולטים שלו ברכו דרומה לתעלה. סימוכין כאן.
↑  מפרץ נאראגאנסט הוא כל גוף המיים המרובה באיים, בין פרובידנס, בירת רוד איילנד בצפון, לבין העיירות נאראגאנסט(אנ') וניופורט בדרום.
↑  לצפייה במפת מפרץ נאראגאנסט מדרום לפרובידנס, ומיקומה ביחס לתעלת קייפ קוד דהיום, ראו כאן.
↑  לצפייה במפת תצלום של "נמל פיני" ביחס לתעלה, ראו כאן.
הערות שוליים

↑  Cape Cod Canal, An Official Website of the United States Government
1 2  Cape Cod Canal 2024 Tide Tables, US Army Corps of Engineers - New England District
1 2  Cape Cod Canal - Navigation, US Army Corps of Engineers, by WayBack Machine
↑  Best Whale Watch: Flukes Down - The Dolphin Fleet, WhaleWatch.Com
1 2  Cape Cod Canal Region - Chamber of commerce: Bourne,.Sandwich, Wareham` 2024-2025 Official Guide, p.18 (Fishing.Areas Map)
↑  Heather McCarron, Whales that Swam into Cape Cod Canal were Young. Researchers may Know their Mothers., Cape Cod Times, March 6, 2023
↑  Mary Ann Bragg, Cape Cod Times, May 9, 2015
↑  Favorite Places - The Cape Cod Canal, WayBack Machine, 08/09/2008
↑  William J. Reid, August 1965, The Military Value of the Cape Cod Canal, U.S. Naval Institute Proceedings. p. 83. (להלן: Reid, 1965)
↑  Timothy T. Orwig, 2013, Cape Cod Canal, pp.20-22, Better World Books
↑  Nina Heald Webber Cape Cod Canal collection, 2012, Boston Cape Cod and New York Canal Company: Invitation to Contractors, Contractor's proposal, Contract for Construction, Specifications, Bond for Construction", Historic New England
↑  Cape Cod Canal, US Army Corps of Engineers, 2003
↑  The Story of the Week: Opening the Cape Cod Canal, The Independent. Vol. 79. July 20, 1914. p. 88
↑  Massachusetts Estuaries Project - Map & List of Targeted Estuaries, MassDEP - Massachusetts Department of Environmental Protection
↑  The Opening of the Cape Cod Canal, Bulletin of the American Geographical Society, Vol. 46, 1914. pp. 832–834. by JSTOR
↑  William James Reid, 1961, The Building of the Cape Cod Canal 1627-1914, pp. 85–86., Internet Archive Books
↑  Model of Cape Cod Canal Helps Study of Channel, Popular Mechanics, April 1936. p. 567 – via Google Books
↑  Harbor Defences of Bosyon - Sagamore Hill Military Reservation, Plymouth Arcaeological Rediscover Project - The Plymouth Colony Archive Prohect
↑  Harbor Defences of New Bedford and Buzard's Bay - Butler Point Military Reservation, Southeastern Massachusetts - Plymouth Arcaeological Rediscover Project - The Plymouth Colony Archive Prohect
↑  Reid, 1965, pp.89-90
↑  Bourne Scenic Park, Bourn Recriation Authority
↑  Recreation Along the Cape Cod Canal, US Army Corps of Engineers
↑  Cape Cod Canal Visitor Center, Sandwich Chamber of Commerce
↑  Cape Cod Canal - Buzzards Bay & Sandwich, Massachusetts, US Army Corps of Engineers - New England District Website
↑  Herring Run Recreation Area, Buzzards Bay Coalition
↑  Felix Carroll, A Case of Tunnel Vision, Cape Cod Times, Jan. 4, 2011
↑  James Carloson, Sticking around - Happy birthday Cape Cod Canal Tunnel permit!, Cape Cod Times, Jan. 6, 2011
↑  Nik DeCosta-Klipa, Why MassDOT Dismissed the Idea of a Cape Cod Tunnel, Boston.com, May 24, 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007283355805171  LCCN: sh85019873  NARA: 10046821  VIAF: 152600907   WorldCat (עם VIAF): 152600907 
חפירת תעלת קייפ קוד באמצעות ספינת כרייה 1914.
צילום לוויין של התעלה. קָצֵהַהּ המזרחי בתחתית התמונה, כשמימין שמורת המדינה סקוסט ביץ' ובקצהה העליון נהר סקוסט.
נמל התעופה לונדון הית'רו

מטוסים על מסלול ההמראה בנמל התעופה
נמל התעופה לונדון הית'רו (באנגלית: London Heathrow Airport), הנקרא לרוב בקיצור "הית'רו", הוא נמל התעופה הבינלאומי הגדול ביותר בבריטניה, הממוקם ברובע הילינגדון בלונדון, 24 ק"מ מערבית למרכז העיר. זהו נמל התעופה השני בגודלו באירופה מבחינת תעבורת נוסעים (אחרי נמל התעופה איסטנבול), ונכון לשנת 2011 הוא הראשון בעולם במספר הנוסעים בטיסות בינלאומיות והשלישי בכמות כלל הנוסעים הטסים בו בשנה. ב-2012 היו בו 469,335 המראות ונחיתות ועברו בו 70,037,417 נוסעים. ב-2018 נבחר הנמל כנמל התעופה המציע את טיסות הקישור הרבות ביותר.
היסטוריה

הית'רו החל לפעול בשנות ה-30 של המאה ה-20 תחת השם Great Western Aerodrome, שהיה בבעלות פרטית בידי חברת התעופה Fairy Aviation, שעשתה בו שימוש בעיקר לטיסות ניסוי. לצורך הקמת השדה, נרכשה הקרקע מהכומר של הרמונדסוורת' (Harmondsworth). השדה נקרא על-שם יישוב קטן בשם הית' רו (Heath Row) ששכן במקום, ולאחר מכן נהרס כדי לפנות מקום לשדה התעופה. הכפר שכן בסמוך למקום שבו ניצב כיום טרמינל 3 של השדה. באותה העת לא הייתה בשדה כל תנועה של תעופה מסחרית, ונמל התעופה קרוידון הוא זה ששימש את הבירה הבריטית.
בשנת 1944 עבר הית'רו לפעול תחת אחריות משרד האווירייה. הרולד בלפור, שכיהן בשעתו כתת-שר האווירייה בין השנים 1938–1944 כתב באוטוביוגרפיה שלו בשנת 1973 כי הוא הוליך שולל את הוועדה הממשלתית באופן מכוון, באומרו כי רכישת השדה נחוצה כדי לעשות שימוש בשדה כבסיס למטוסי הפצצה. למעשה, כתב בלפור, כוונתו הייתה תמיד לעשות שימוש באתר עבור התעופה האזרחית והוא רק ניצל את מצב החירום כדי למנוע דיון ציבורי ארוך ויקר. חיל האוויר המלכותי (RAF) מעולם לא עשה שימוש בשדה, והשליטה בו עברה למשרד התעופה האזרחית בינואר 1946. הטיסה האזרחית הראשונה באותו היום המריאה לבואנוס איירס, עם עצירה בליסבון לצורך תדלוק.
שדה התעופה נפתח באופן כולל לתעופה אזרחית ב-31 במאי 1946. בשנת 1947 היו בהית'רו 3 מסלולי טיסה, ושלושה נוספים היו בתהליכי בנייה. המסלולים הישנים ביותר, שנבנו עבור מטוסי בוכנה, היו קצרים ומצטלבים, כדי לאפשר המראות בכל תנאי הרוח. משטח הבטון הראשון של המסלול המודרני הראשון בשדה הונח על ידי המלכה אליזבת השנייה, בשנת 1953. שנתיים לאחר מכן חנכה המלכה את בית הנתיבות הראשון (Europa Building), לימים טרמינל 2.
זמן קצר אחר-כך החל לפעול בית הנתיבות השני (Oceanic Terminal), לימים טרמינל 3. טרמינל 1 נפתח בשנת 1968, והשלים את אשכול המבנים במרכז השדה. מיקום בתי הנתיבות במרכז הפך מאז למגבלה בפני תוכניות ההתרחבות. ההחלטה למקם את המבנים במרכז המסלולים נסמכה על ההנחה כי הנוסעים לא יזדקקו למקומות חנייה רבים, שכן באותם ימים הטיסה הייתה בעיקר נחלת של העשירים, שבמרבית המקרים הוסעו לשדה בידי נהגים פרטיים.
בשנת 1987 הפריטה הממשלה את רשות שדות התעופה הבריטית, British Airports Authority (הנקראת כיום "BAA plc"), שכללה שבעה מתוך שדות התעופה של בריטניה, בהם הית'רו.
טרמינלים > טרמינל 1 (נהרס)

נחנך רשמית על ידי המלכה אליזבת השנייה במאי 1969, אף שמעשית נפתח עוד קודם לכן בשנת 1968. בשנת 2005 הושלמו שיפוצים נרחבים בטרמינל, אשר במסגרתם נוסף האגף המזרחי החדש שהכפיל את גודל שטח ההמתנה להמראות. טרמינל 1 מטפל ברוב טיסות הפנים, כולל אירלנד, וכן במספר טיסות בינלאומיות.
לאחר סגירת הטרמינל ב-29 ביוני 2015, שימש עשרים טיסות יומיות בלבד של בריטיש איירווייז לתשעה יעדים.
במאי 2017, הועמדה כל תכולת הטרמינל למכירה פומבית.
טרמינלים > טרמינל 2

הטרמינל הוותיק ביותר בשדה, אשר נחנך על ידי המלכה בשנת 1955 תחת השם Europa Building. הטרמינל מטפל בעיקר בטיסות ליתר מדינות אירופה. בשנת 2008 נסגר הטרמינל ובהמשך נהרס, ותחתיו הוקם טרמינל 2 החדש, הנקרא "טרמינל המלכה", אשר נחנך ביוני 2014.
טרמינלים > טרמינל 3

טרמינל 3 נפתח ב-13 בנובמבר 1961 תחת השם Oceanic Terminal. בשנת 1968, עם הקמת טרמינל 1, הפך שמו לטרמינל 3. בשנת 1970 עבר הטרמינל שיפוצים נרחבים והוסף בניין נחיתות. כמו כן, נוספו שטחים נוספים ובתוכם משטח ההליכה הנע הראשון בבריטניה. בשנת 2006 נתווסף שרוול 6 בהשקעה של 105 מיליון ליש"ט שמאפשר חיבור למטוס האיירבוס A380 החדש. סינגפור איירליינס משתמשת בשרוול זה לצורך חיבור איירבוס A380 בטיסה לסינגפור.
טרמינלים > טרמינל 4

טרמינל 4 נבנה במנותק מהטרמינלים הישנים, מדרום למסלול הדרומי. הטרמינל נפתח בשנת 1986 והפך לביתה של חברת התעופה בריטיש איירווייז שהופרטה באותם ימים. לאחר מספר שנים, ביתה של חברת התעופה בריטיש איירוויז הועבר לטרמינל 5. טיסות אל על יוצאות מהטרמינל.
טרמינלים > טרמינל 5

הצורך בהקמת טרמינל נוסף עלה עוד בשנת 1982, אך הטרמינל נפתח רק בשנת 2008 ועלותו נאמדת ב-4.3 מיליארד ליש"ט. הטרמינל נבנה בצד המערבי של שדה התעופה. הוא כולל 60 שערי עלייה למטוסים, למעלה מ-100 חנויות ומסעדות ויכול לתמוך ב-30 מיליון נוסעים בשנה. פתיחת הטרמינל לוותה בתקלות רבות. מאות המראות ונחיתות בוטלו ועשרות אלפי מזוודות לא הגיעו ליעדן. כיום, טרמינל 5 משמש כטרמינל הראשי של בריטיש איירוויז. במסגרת פרויקט הקמת הטרמינל נבנתה מנהרה תת-קרקעית המחברת בינו לבין טרמינלים 2 ו-3.
תחבורה

לנמל התעופה יש קו רכבת מהירה מיוחד, הית'רו אקספרס. בנוסף, מגיעים אליו קו אליזבת
קו פיקדילי של הרכבת התחתית של לונדון.
לקריאה נוספת

A Week at the Airport: A Heathrow Diary, Alain de Botton
הערות שוליים

↑  Wayback Machine, www.caa.co.uk
↑  הית'רו – לונדון: נמל הקונקשן מס' 1 בעולם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007388444105171  GND: 7578039-2  LCCN: n50053467  MusicBrainz: 9717a635-56b0-480a-bee6-d624cf4be79d  Trove: 1136820  VIAF: 133658949   WorldCat (עם VIAF): 133658949 
טרמינל 1 בשנת 2007
אזור היוצאים בטרמינל 2 המחודש
צילום אווירי של טרמינל 3
צילום אווירי של טרמינל 4
צילום אווירי של טרמינל 5
פרס סטלייט לשחקן הטוב ביותר בסרט קולנוע

| --- | --- |

אחד הזוכים בפרס לשנת 2024, קולמן דומינגו
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 הגוף המעניק:  האקדמיה הבינלאומית לעיתונות
 תקופת הפרס:  1996–הווה (כ־29 שנים)
 המספר הרב ביותר של זכיות:  ג'פרי ראש, פיליפ סימור הופמן, ראיין גוסלינג, ויגו מורטנסן ואנדרו גארפילד (2)
 המספר הרב ביותר של מועמדויות:  לאונרדו דיקפריו (9)
 www.pressacademy.com
פרס סטלייט לשחקן הטוב ביותר בסרט קולנוע מוענק מדי שנה על ידי האקדמיה הבינלאומית לעיתונות כהוקרה על הישגים יוצאי דופן בתחום המשחק בקולנוע. הפרס מחולק לשתי קטגוריות מרכזיות: שחקן ראשי בסרט דרמה ושחקן ראשי בסרט קומדיה או מוזיקלי.
הפרס נחשב לאחד מהפרסים המכובדים בתעשיית הקולנוע, ומוענק מאז 1996.
הערות שוליים

↑  AwardsWatch - 2024 International Press Academy Satellite Awards Nominations: ‘The Brutalist,’ ‘Shōgun’ Lead, AwardsWatch, ‏2024-12-16 (באנגלית אמריקאית)
↑  I. P. A. Admin, IPA Reveals Winners for the 29th Satellite Awards | International Press Academy (באנגלית אמריקאית)
| פרס סטלייט לשחקן הטוב ביותר בסרט קולנוע |
| --- | --- | --- |
| דרמה (1996–2010, 2018–הווה) | ג'פרי ראש (1996) ‏•‏‏ רוברט דובאל (1997) ‏•‏‏ אדוארד נורטון (1998) ‏•‏‏ טרנס סטמפ (1999) ‏•‏‏ ג'פרי ראש (2000) ‏•‏‏ בריאן קוקס (2001) ‏•‏‏ מייקל קיין / דניאל דיי-לואיס (2002) ‏•‏‏ שון פן (2003) ‏•‏‏ דון צ'ידל (2004) ‏•‏‏ פיליפ סימור הופמן (2005) ‏•‏‏ פורסט ויטאקר (2006) ‏•‏‏ ויגו מורטנסן (2007) ‏•‏‏ ריצ'רד ג'נקינס (2008) ‏•‏‏ ג'רמי רנר (2009) ‏•‏‏ קולין פירת' (2010) ‏•‏‏ וילם דפו (2018) ‏•‏‏ כריסטיאן בייל (2019) ‏•‏‏ ריז אחמד (2020) ‏•‏‏ בנדיקט קמברבאץ' (2021) ‏•‏‏ ברנדן פרייזר (2022) ‏•‏‏ קיליאן מרפי (2023) ‏•‏‏ קולמן דומינגו (2024) |  |
| מוזיקלי או קומדיה (1996–2010, 2018–הווה) | טום קרוז (1996) ‏•‏‏ ג'ק ניקולסון (1997) ‏•‏‏ איאן באנן / דייוויד קלי (1998) ‏•‏‏ פיליפ סימור הופמן (1999) ‏•‏‏ מייקל דאגלס (2000) ‏•‏‏ יואן מקגרגור (2001) ‏•‏‏ קירן קאלקין (2002) ‏•‏‏ ביל מארי (2003) ‏•‏‏ ג'יימי פוקס (2004) ‏•‏‏ טרנס הווארד (2005) ‏•‏‏ ג'וזף קרוס (2006) ‏•‏‏ ראיין גוסלינג (2007) ‏•‏‏ ריקי ג'רווייס (2008) ‏•‏‏ מייקל סטולברג (2009) ‏•‏‏ מייקל סרה (2010) ‏•‏‏ ראמי מאלק (2018) ‏•‏‏ טארון אגרטון (2019) ‏•‏‏ סשה ברון כהן (2020) ‏•‏‏ אנדרו גארפילד (2021) ‏•‏‏ אוסטין באטלר (2022) ‏•‏‏ פול ג'יאמטי (2023) ‏•‏‏ קית' קופפרר (2024) |  |
| סרט (2011–2017) | ראיין גוסלינג (2011) ‏•‏‏ בראדלי קופר (2012) ‏•‏‏ מתיו מקונוהיי (2013) ‏•‏‏ מייקל קיטון (2014) ‏•‏‏ לאונרדו דיקפריו (2015) ‏•‏‏ אנדרו גארפילד / ויגו מורטנסן (2016) ‏•‏‏ גארי אולדמן / הארי דין סטנטון (2017) |  |
לאונרדו דיקפריו מחזיק בשיא המועמדויות (9), אך הוא זה בפרס רק פעם אחת.
עימות 4 האומות 2025

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך התחלה:  12 בפברואר 2025
 תאריך סיום:  20 בפברואר 2025
 מספר משתתפות:  4
 מדינה מארחת:  ארצות הברית ארצות הברית קנדה קנדה
 עיר מארחת:  בוסטון מונטריאול
 הזוכה:   קנדה קנדה (זכייה 1)
 מקום שני:   ארצות הברית ארצות הברית
 מקום שלישי:   שוודיה שוודיה
 סטטיסטיקה
 מספר משחקים:  7
 מספר שערים:  41 (5.86 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  135977 (19,425 בממוצע למשחק)
 מצטיינים
 MVP:  קנדה ניית'ן מקינון
 מבקיע מצטיין (נקודות):  ארצות הברית זאק ורנסקי (6)
 מבקיע מצטיין (שערים):  קנדה ניית'ן מקינון (4)
 
 https://www.nhl.com/events/2025-4-nations-face-off
עימות 4 האומות 2025 (באנגלית: 2025 4 Nations Face-Off) הוא טורניר בינלאומי בהוקי קרח שהחל ב-12 בפברואר והסתיים במשחק הגמר ב-20 בפברואר 2025.
הטורניר אורגן על ידי ליגת ה-NHL וכלל סגלים של 4 נבחרות לאומיות על טהרת שחקני ה-NHL. הוא החליף בעונת 2024/25 את משחק ה"אול-סטאר" המסורתי והאירועים הנלווים אליו.
כל נבחרת כללה 23 שחקנים - 20 מחליקים ו-3 שוערים.
הנבחרות המשתתפות בטורניר היו קנדה, ארצות הברית, שוודיה ופינלנד. המשחקים התקיימו בשיטת ליגה במונטריאול ובבוסטון, ומשחק הגמר בין שתי הראשונות התקיימו בבוסטון.
רוסיה לא השתתפה בטורניר למרות שיש לה ייצוג נכבד בליגת ה-NHL, בגלל הפלישה הרוסית לאוקראינה. גם צ'כיה, אלופת העולם, לא השתתפה בטורניר בשל כמות גבולית של שחקני NHL צ'כים. לנבחרות בולטות אחרות בהוקי הבינלאומי, כגון סלובקיה, גרמניה ושווייץ, אין מספיק שחקני NHL כדי להרכיב סגל מלא, ולכן לא השתתפו גם הן.
המשחקים המוקדמים נערכו בשיטת ליגה, לפי חוקי ה-NHL, כאשר במקרה של שוויון בתום הזמן החוקי התקיימה הארכה בשיטת "שער זהב" עד 10 דקות, בהרכבים חלקיים על הקרח – 3 מחליקים לכל נבחרת במקום 5. במידה שלא הובקע שער זהב בהארכה, הוכרע המשחק בדו-קרב חבטות עונשין. על ניצחון בזמן החוקי הוענקו 3 נקודות למנצחת; משחק שמוכרע בהארכה או בדו-קרב חבטות עונשין העניק 2 נקודות למנצחת ונקודה אחת למפסידה.
שתי הראשונות בשלב הליגה עלו למשחק הגמר; במשחק הגמר השתנתה שיטת ההארכה לנהוג בפלייאוף ה-NHL – הארכה בת 20 דקות בשיטת "שער זהב" ובהרכבים מלאים (5 מחליקים לכל נבחרת) על הקרח, ובמידה שלא הובקע שער זהב התקיימה הארכה נוספת בת 20 דקות, וחוזר חלילה.
קנדה זכתה בטורניר לאחר שגברה במשחק הגמר על ארצות הברית 3 - 2 לאחר הארכה.
אולמות

| --- | --- |
ארצות הבריתבוסטון: קנדהמונטריאול
TD גארדן קיבולת: 17,850: סנטר בל קיבולת: 21,105
שלב הליגה

| נבחרת | משחקים | ניצחונות | ניצחונות בהארכה | הפסדים בהארכה | הפסדים | שערים לטובת | שערים נגד | הפרש שערים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ארצות הברית ארצות הברית | 3 | 2 | 0 | 0 | 1 | 10 | 4 | 6+ | 6 |
| קנדה קנדה | 3 | 1 | 1 | 0 | 1 | 10 | 9 | 1+ | 5 |
| שוודיה שוודיה | 3 | 1 | 0 | 2 | 0 | 8 | 9 | 1- | 5 |
| פינלנד פינלנד | 3 | 0 | 1 | 0 | 2 | 8 | 14 | 6- | 2 |
| תאריך | נבחרת 1 | תוצאה | נבחרת 2 | אולם |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 12 בפברואר 2025 | קנדה קנדה | 4 - 3* | שוודיה שוודיה | סנטר בל, קנדה מונטריאול |
| 13 בפברואר 2025 | ארצות הברית ארצות הברית | 6 - 1 | פינלנד פינלנד | סנטר בל, קנדה מונטריאול |
| 15 בפברואר 2025 | פינלנד פינלנד | 4 - 3* | שוודיה שוודיה | סנטר בל, קנדה מונטריאול |
| 15 בפברואר 2025 | קנדה קנדה | 1 - 3 | ארצות הברית ארצות הברית | סנטר בל, קנדה מונטריאול |
| 17 בפברואר 2025 | קנדה קנדה | 5 - 3 | פינלנד פינלנד | TD גארדן, ארצות הברית בוסטון |
| 17 בפברואר 2025 | ארצות הברית ארצות הברית | 1 - 2 | שוודיה שוודיה | TD גארדן, ארצות הברית בוסטון |
‏*לאחר הארכה
משחק הגמר

| תאריך | נבחרת 1 | תוצאה | נבחרת 2 | אולם |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 20 בפברואר 2025 | ארצות הברית ארצות הברית | 2 - 3* | קנדה קנדה | TD גארדן, ארצות הברית בוסטון |
‏*לאחר הארכה
הערות שוליים

↑  ניצחון (בזמן החוקי) מקנה 3 נקודות בטבלה
↑  ניצחון בהארכה, כולל דו-קרב חבטות עונשין, מקנה 2 נקודות בטבלה
↑  הפסד בהארכה, כולל דו-קרב חבטות עונשין, מקנה נקודה אחת בטבלה
↑  הפסד (בזמן החוקי) אינו מקנה נקודות בטבלה
תוכנית להערכה בין-לאומית של כישורי מבוגרים (PIAAC)

התוכנית להערכה בין-לאומית של מיומנויות מבוגרים (PIAAC) היא מחקר בין-לאומי של ארגון ה־OECD, הבודק באמצעות סקר את רמת המיומנות של בוגרים (מגיל 16 עד 65) בשלוש מיומנויות יסוד: אוריינות קריאה, אוריינות מתמטית ופתרון בעיות אדפטיבי (בסביבות עשירות בטכנולוגיה). מיומנויות קוגניטיביות ומיומנויות הנדרשות במקום העבודה שחיוניות להשתלבות בעולם העבודה ולתפקוד כאזרחים בחברה בת זמננו. הסקר מודד את רמת השליטה במיומנויות אלו ואת האופן שבו משתמשים בהן בעבודה ובחיי היום־יום.
המטרה העיקרית היא להיות מסוגלים להעריך את מיומנויות האוריינות, החשבון ופתרון הבעיות בסביבות עשירות בטכנולוגיה, ולהשתמש במידע שנאסף בכדי לעזור למדינות לפתח דרכים לשיפור מיומנויות אלו. ההתמקדות היא באוכלוסייה בגיל העבודה (בין הגילאים 16 ל-65). הנתונים הראשונים פורסמו ב-8 באוקטובר 2013. סבב ראשון של המחזור השני של הסקר התקיים בשנים 2022-2023 ותוצאותיו פורסמו ב-10 בדצמבר 2024.
סקר המיומנויות במחזור הראשון נערך בשנים 2011–2018 ב־39 מדינות, ובמחזור השני, ב־31 מדינות בשנים 2022–.2023. מדינת ישראל השתתפה בשני הסקרים.
רֶקַע

מאז תחילת שנות ה-90 נבחן הצורך בהערכת מיומנויות ספרותיות במדינות מפותחות על ידי שני סקרים בין-לאומיים גדולים. הראשון היה "הסקר הבין-לאומי לאוריינות מבווגרים" (IALS) שהוצא לפועל ב-1994, ב-1996 וב-1998. השני היה "הסקר הבין-לאומי לאוריינות וכישורי חיים של מבוגרים" שנערך ב-2003, ובין 2006 ל-2008.
מיומנויות בסיסיות מוערכות

שלוש מיומנויות בסיסיות מרכזיות מוערכות ב-PIAAC: אוריינות קריאה, אוריינות מתמטית, ופתרון בעיות בסביבות עשירות בטכנולוגיה.
מיומנויות בסיסיות מוערכות > אוריינות קריאה

אוריינות כוללת את היכולת להבין, להשתמש ולפרש טקסטים כתובים. אוריינות היא תנאי מוקדם לפיתוח הידע והפוטנציאל של האדם ולהשתתפותו בחברה. תחום האוריינות ב-PIAAC כולל משימות כמו קריאה והבנה של תווית על תרופה או של מאמר קצר בעיתון. בנוסף, ישנן משימות הכרוכות במדיה דיגיטלית, כמו קריאת מודעת דרושים מקוונת.
מיומנויות בסיסיות מוערכות > אוריינות מתמטית

אוריינות מתמטית מתייחסת ליכולת לגשת, להשתמש ולפרש מידע מתמטי יומיומי על מנת לנהל דרישות מתמטיות בחיי היומיום. הדבר נמדד, למשל, עם פריטים הכוללים הערכה של הצעה מיוחדת או פרשנות של מידע מספרי באיורים ובטבלאות.