stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סדרת המקלו
מהות היצירה

הלחשים במקלו מכוונים ישירות נגד המכשפה (וזה לרוב מכשפה, ולא מכשף, אם כי גם כנגדם ישנם כשפים), כאשר ישנם לחשים אשר הוסבו ממטרתם המקורית (בנוסחים קדומים יותר) למטרת המלחמה במכשפות וכשפיהן. חלק מהלחשים נלקחו מלחשים פשוטים יותר, צדדיים יותר, והוכנסו לנוסח הקנוני של המקלו, אולי במטרה לשמר אותם.
סדרת המקלו היא מבין היצירות שנחשבות קלאסיות מתוך הספרות המסופוטמית, והיא מהארוכות ביותר – אם לא הארוכה ביותר – אשר משלבת הן שירה, הן מאגיה והן מידע תרבותי עשיר על אורח החיים המסופוטמי.
לקריאה נוספת

Knut L. Tallqvist (1895). Die assyrische Beschwörungsserie Maqlû nach den Originalen im British Museum. Leipzig: E. Pfeiffer.
Gerhard Meier (1937). "Die assyrische Beschwörungssammlung Maqlu". Archiv für Orientforschung; Beiheft 2. Berlin.
Tzvi Abusch (2015). The Witchcraft Series Maqlû. Writings from the Ancient World 37. SBL Press. ISBN 9781628370829.
Abusch, Tzvi, (1987-1990). "Maqlû" in: Reallexikon der Assyriologie, Bd. 7.
Abusch, Tzvi, (2015). The Magical Ceremony Maqlû. Critical Edition. Leiden, The Netherlands: Brill
"תפילת הכוהן המשביע", בתוך קליין ושפרה, 1996׃ בימים הרחוקים ההם׃ אנתולוגיה משירת המזרח הקדום. עם עובד, ת"א. עמ' 510–512.
הערות שוליים

↑  The Assyrian Dictionary, כרך M1, Chicago, עמ' 251-252
1 2 3 4 5  Tzvi Abusch, Maqlû, Reallexikon der Assyriologie 7, 1987-1990, עמ' 346-351
↑  Tzvi Abusch, The Magical Ceremony Maqlû: A Critical Edition, 2015
↑  Corpus of Mesopotamian Anti-witchcraft Rituals Online
↑  Maqlû VII: 23-30, 119-146, 170-177
↑  I׃ כ־25 כתבי יד. II׃ כ־29 כתבי יד. III׃ כ־33 כתבי יד. IV׃ כ־27 כתבי יד. V׃ כ־20 כתבי יד. VI׃ כ־19 כתבי יד. VII׃ כ־19 כתבי יד. VIII׃ כ־11 כתבי יד. לוח הביצוע׃ כ־10 כתבי יד.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007401751505171
נאנט (כדורגל)

סמל המועדון בשנים 2008–2019
מועדון הכדורגל נאנט (בצרפתית: Football Club de Nantes Atlantique), ובקיצור נאנט (בצרפתית: FC Nantes), הוא מועדון כדורגל צרפתי מהעיר נאנט שנוסד בשנת 1943. הקבוצה משחקת את משחקי הבית שלה באצטדיון דה לה בוז'ואר בנאנט.
היסטוריה

המועדון זכה בשמונה אליפויות צרפת ובארבעה גביעי צרפת. באירופה, הישגיו הגדולים ביותר היו הגעה לחצי גמר גביע המחזיקות ב-1980 ולחצי גמר ליגת האלופות ב-1996.
לצד ההצלחות ידע גם המועדון תקופות פחות טובות. בשנת 2007 ירדה נאנט לליגה הצרפתית השנייה אחרי 44 שנים ברציפות בליגה הראשונה. הקבוצה חזרה כעבור עונה לליגה הראשונה אך שוב ירדה בעונה שאחריה לליגה השנייה ורק בשנת 2013 אחרי 4 עונות רצופות בליגה השנייה חזרה נאנט לליגה הראשונה.
המועדון ידוע הודות למחלקת הנוער שלו, שממנה יצאו שחקנים מפורסמים כגון דידייה דשאן, מרסל דסאי, כריסטיאן קארמבו ומיקאל לנדרו.
תארים

אליפויות צרפת (8)
1965, 1966, 1973, 1977, 1980, 1983, 1995, 2001
הגביע הצרפתי (4)
1979, 1999, 2000, 2022
גביע הליגה הצרפתית (1)
1965
הסופר-קאפ הצרפתי (3)
1965, 1999, 2001
הערות שוליים

↑  FC Nantes, www.fcnantes.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb11986306v (data)  SUDOC: 027924580  VIAF: 127463044   WorldCat (עם VIAF): 127463044 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגל צרפתי ובנושא מועדוני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
Boyz

"Boyz" (בעברית: "גברים") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הבריטית ג'סי נלסון, בהשתתפות הראפרית האמריקאית ניקי מינאז'. השיר יצא לאור ב-8 באוקטובר 2021, על ידי חברות התקליטים פולידור רקורדס וריפבליק רקורדס, כסינגל שלא מתוך אלבום וכסינגל סולו הבכורה של נלסון, לאחר שעזבה את ליטל מיקס.
השיר הגיע למקום השלישי במצעד הסינגלים הבריטי.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי דיו, האני איברהים, ג'סי נלסון, ניקי מינאז', אבי קין, אמנדה אטוי, אביטל לוי ופטריק ג'ורדן-פטריקיוס והופק על ידי לוז צ'יינג'. בדצמבר 2020, נלסון הודיעה שהיא עוזבת את ליטל מיקס מסיבות בריאות הנפש. כמה חודשים לאחר מכן, היא חתמה על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים פולידור רקורדס ו-"Boyz" היה סינגל הבכורה שלה.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-25 מיליון השמעות.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-8 באוקטובר 2021, ביום יציאתו של "Boyz" כסינגל. הוא נוצר בהשראת הקליפ המקורי של "Bad Boy For Life". בקליפ, נלסון עונדת תכשיטים על השיניים שלה ושיערה קלוע בצמות, ומכוסה במטפחת ראש. נלסון שרה על כך שהיא אוהבת גברים "מהשכונה". בקליפ משתתפת מינאז' גם כן.
נכון למרץ 2022, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-20 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 86 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 16 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | – |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים מתחת להוט 100 | 13 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 שירי המיינסטרים | 39 |  |
|  הונגריה | Rádiós Top 40 | 15 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 4 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 4 |  |
|  רומניה | מצעד השירים הרומני | 89 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 8 באוקטובר 2021 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | פולידור • ריפבליק |  |
יעקב שגיא

| --- | --- |

 לידה:  2 בנובמבר 1937 בוקרשט, רומניה
 פטירה:  29 בספטמבר 1980 (בגיל 42) ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל 
 עיסוק:  מלחין, מוזיקאי וחצוצרן ישראלי
 כלי נגינה:  חצוצרה 
 
יעקב (יענקל'ה) שגיא (וייסמן) (2 בנובמבר 1937 – 29 בספטמבר 1980) היה מלחין, מוזיקאי וחצוצרן ישראלי, ניצול השואה.
קורות חיים

נולד ב-2 בנובמבר 1937 בבוקרשט שברומניה.
ב-1940 עברה משפחתו לצ'רנוביץ. בשנת 1941 נכנסו הגרמנים לצ'רנוביץ ויהודיה גורשו לטרנסניסטריה. לאחר שאביו נספה בעת ניסיון בריחה ממחנה עבודה גרמני, שגיא ומשפחתו מצאו מחסה אצל איכרה רומנייה שהסתירה אותם בביתה.
ב-1947 עלה שגיא בן העשר ואמו, לארץ ישראל באוניה "מדינת היהודים". במהלך התהליך, נתפסה האנייה על ידי הבריטים שגיא ואמו גורשו לקפריסין.
ב-1948 הם הגיעו ארצה ויעקב נקלט בקיבוץ עין השופט.
בגיל 13 קיבל במתנה חצוצרה ואז התגלה כישרונו המוזיקלי. בצה"ל שירת בחטיבת גולני ואחר כך בתזמורת צה"ל.
שגיא למד מוזיקה וניצוח באקדמיה למוזיקה בתל אביב. לימד מוזיקה ונגינה בכלי נשיפה במוסד החינוכי בקיבוץ עין השופט.
ב-1972 יצא לשליחות למשך שלוש שנים בשיקגו, ארצות הברית. במסגרת זו למד שגיא הוראת כלי נשיפה אצל מומחים מהתזמורת הפילהרמונית של שיקגו.
עת סיים שגיא את שליחותו, מילא תפקידים שונים גם בתנועה וגם בקיבוץ, ובין היתר לימד בסמינר אורנים.
לאורך השנים, השירים שהלחין שגיא הושפעו מהקיבוץ והתנועה. שלושת שיריו המפורסמים הם: "שיירה שלנו (שוב יוצא הזמר)" למילים של נתן יונתן, "שיבולי פז" למילים של עמירם קופר ו"עוד נשוב מחר" למילים של אלי נצר.
בשנת 1980 נפטר בפתאומיות והוא בן 43 שנים בלבד.
הערות שוליים

↑  הותר לפרסום: החטוף עמירם קופר, בן ה-85, מת בשבי חמאס, באתר וואלה, 3 ביוני 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305793605171  BnF: cb16547394c (data)  ISNI: 0000 0000 8060 4429  MusicBrainz: 5a6f0c9b-38f6-4995-ae91-6ab8e32d6828  VIAF: 68058225   WorldCat (עם VIAF): 68058225
יוסי סוכרי

| --- | --- |

יוסי סוכרי, 2008
 לידה:  19 באפריל 1959 (בן 65) רמת גן, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 שפות היצירה:  עברית 
 
יוסי סוּכָּרִי (נולד ב-19 באפריל 1959) הוא סופר ישראלי.
ביוגרפיה

בנם של מרדכי סוכרי וונדה סוכרי לבית סבן. גדל בפרדס כץ וברמת גן, ובהיותו בן תשע עבר עם משפחתו לצפון תל אביב. למד בבית הספר היסודי בר-כוכבא ובתיכון חדש בתל אביב, עזב את לימודיו התיכוניים וניגש לבחינות הבגרות בעצמו. היה כדורסלן בצעירותו בנבחרת הקדטים של ישראל ובנבחרת הנוער של מכבי תל אביב.
למד בחוג לפילוסופיה ובמכון להיסטוריה ופילוסופיה של המדעים והרעיונות על-שם כהן באוניברסיטת תל אביב.
במהלך השנים לימד במוסדות שונים: במכללה למינהל, בצלאל, קמרה אובסקורה, אוניברסיטת בן-גוריון ובית הספר לאמנויות מנשר.
מרצה לפרנסתו בחברות ובארגונים.
פרסם מאמרים פובליציסטיים בנושאים פוליטיים, מדיניים וחינוכיים בעיתונים שונים, בעיקר בעיתון "הארץ".
נשוי ליעל ויסבורד, נכדתו של ישראל סחרוב.
פרסים

2014 - פרס ברנר
2015 - פרס המכון הישראלי בוושינגטון
2015 - פרס ראש הממשלה
2017 - אות הוקרה מטעם קואליציית "ליבי במזרח".
ספריו

אמיליה ומלח הארץ, הוצאת בבל, 2002: ספר אוטוביוגרפי המספר על היחסים בין נכד לסבתו, על רקע המתח האתני והכלכלי במדינת ישראל ועוסק בקשר של שניהם לזהות הישראלית והיהודית והמזרחית שלהם ושאלת השייכות למדינת ישראל. זהו מסע של ילד מהרגע שגדל כילד מזרחי בפרדס כץ ומתאר את תחנות החיים שלו, על רקע צבא, אוניברסיטה וחייו מחוץ לישראל.
”הוא הספר המשחרר ביותר שנכתב בעברית בעשורים האחרונים ואולי אף למעלה מזה. אין בי כל פחד לומר שמאז חיבוריהם של הציונים הראשונים, לא קראתי טקסט יהודי חילוני שמציע התרה יסודית כל כך של הסבכים שאנחנו חיים בהם כאן ושעושה זאת בצורה נגישה, בהירה ומלאת חיים. בכוחו של הספר הראשון של יוסי סוכרי לשחרר כל ישראלי מקשרי מחויבות כוזבת למילים שביסוד הווייתו, דוגמת "שואה", "ציונות", "עדות המזרח", "אשכנזים", "זרות". להוביל אותו לתהות את התהיות הנועזות ביותר, להתהפך ולצאת מהעמודים של הספר חזק יותר, קרוב יותר למשמעות שהמילים המכוננות האלה נושאות עבורו כיחיד. משחרר הוא שם תואר מתאים לטקסט שמצליח לנסח דברים שלא ידענו לנסח לפניו, מציף את הדברים שציבור רחב ביקש את ניסוחם ומעביר את קוראיו על גשריו המסתוריים אל זוויות ראיה חדשות”.
מקלטור, הוצאת ידיעות אחרונות, 2005: מספר על אדם שאינו מסוגל לחיות בישראל בשל השחיתות והכיבוש, אולם גם אינו יכול להתנתק ממנה לאור תחושה מסוימת של שייכות ועל רקע האנטישמיות מחוץ לישראל. הוא נדחף למצוא מקלט בתוך ישראל, מקלט שהוא גם פיזי ובעיקר מטפורי, ומנהל את חייו בתוך המקלט הזה.
לא תקין רומנטית, חרגול/עם עובד, 2008: סיפור אהבה בין מורה בשנות החמישים לחייה לתלמיד בן שמונה עשרה. מבעד לסיפור האהבה שנרקם ביניהם נחשפים הכשלים של מערכת החינוך הישראלית.
בנגאזי-ברגן־בלזן (הספר בקטלוג ULI), עם עובד, 2013: עוסק בשואת יהודי לוב. הספר נכלל בתוכנית הלימודים לחטיבה העליונה ללימודי בגרות.
על ספר זה זכה סוכרי בפרס ברנר, מנימוקי השופטים: קולו הייחודי של יוסי סוכרי מספר בעלילה סוחפת, שגיבורתו היא בחורה צעירה, את גורלה של יהדות לוב בשואה. הוא פותח צוהר לקהילה יהודית עתיקה, כור היתוך של תרבויות, ושל שפות שונות (איטלקית, עברית וערבית-יהודית), יצירה שהיא נדבך חשוב בספרות העברית."
הרומן "בנגאזי-ברגן־בלזן" עובד למחזה והוצג בתיאטרון לה מאמא בניו יורק במרץ 2017.
הרומן עובד בידי הבמאית והמפיקה מיכל ג'מילי והמחזאי והבמאי להב תימור. מעצב הסאונד הוא אבי בללי. בהצגה שיחק גם השחקן מוחמד בכרי.
אמזלג, עם עובד, 2019.
לראות את הים, עם עובד, 2023.
נובלה

האפשרות, פורסמה בכתב העת "La Passe de midi". המגזין הספרותי הצרפתי "לה פאס דה מידי" הזמין מסופרים ים תיכוניים, מארצות שונות טקסטים שמתרחשים ב-20 בינואר על "הים תיכוניות", הנובלה של סוכרי נבחרה על ידם.
הערות שוליים

↑  פביאנה חפץ, משורה ישחרר רק הקוסקוס, באתר nrg‏, 6 בדצמבר 2002
↑  רשימת היצירות החדשות שנוספו לתוכנית הלימודים בתיכונים, באתר משרד החינוך
↑  ספרים, Newsflashes, באתר ישראל היום, 11 במאי 2014
↑   עמרי הרצוג, רומן שמצליח להעניק אמפתיה ונחמה, באתר הארץ, 10 במאי 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296897305171  BnF: cb145486527 (data)  CANTIC: a12133656  GND: 132801337  ISNI: 0000 0001 1536 8172  LCCN: nr91020923  RERO: 02-A012572965  SUDOC: 110247655  VIAF: 3644009   WorldCat (עם VIAF): 3644009
יעל מבורך

יעל מבורך (נולדה ב-1981) היא אשת עסקים וכלכלנית ישראלית. בין השנים 2020–2021 הייתה מנכ"לית המשרד לשוויון חברתי.
השכלה

מבורך בעלת תואר ראשון בכלכלה ומדיניות ציבורית, ותואר שני במנהל עסקים, שניהם מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב. כמו כן סיימה מבורך את התכנית למנהלים בכירים של קרן וקסנר; זו נפרשת על פני שנה וכוללת חודש לימודים בהשתלמות מנהלים בבית הספר על שם קנדי באוניברסיטת הרווארד.
קריירה

בין השנים 2017–2020 כיהנה כחברת דירקטוריון הבנק האירופאי לשיקום ולפיתוח בלונדון. שם עסקה בפיתוח כלכלי במדינות מתפתחות באירופה, אסיה והמזרח התיכון.
קודם לכן כיהנה כעשור בשורת תפקידים באגף התקציבים במשרד האוצר. כסגנית הממונה על התקציבים באוצר הייתה אחראית על גיבוש תקציב המדינה והתוכנית הכלכלית ואישור בממשלה ובכנסת. כמו כן עסקה בקידום תחרות במערכת הבנקאית, מדיניות הממשלה בתחום הפנסיה, ושיפור ההון האנושי במגזר הציבורי.
בספטמבר 2022 מונתה לתפקיד סמנכ"לית לענייני כספים בקופת חולים מאוחדת.
חיים אישיים

מבורך בזוגיות ואם ל-3 ילדים.
הערות שוליים

↑  סמנכ"לית כספים חדשה מונתה בקופת חולים מאוחדת, באתר אייס, 19 בספטמבר 2022
↑  הקהילה העסקית | יעל מבורך, באתר גלובס, 22 במאי 2017
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יעקב לוקסנבורג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 באוגוסט 1956 (בן 68) גבעתיים, ישראל 
 מדינה:  ישראל
 מקום מגורים:  תל אביב
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 מקצוע:  איש עסקים
 
יעקב לוקסנבורג (לוקסי) (נולד ב-9 באוגוסט 1956) הוא איש עסקים ישראלי ובעל השליטה בחברת "לפידות קפיטל", העוסקת בביצוע קידוחי נפט ומים בשדה הנפט חלץ.
חיים אישיים

נולד בגבעתיים. למד בתיכון עירוני ט' שבתל אביב. שירת בצה"ל כלוחם בחיל השריון וסיים כמדריך ספורט בווינגייט. כשהשתחרר מצה"ל למד כלכלה ומנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב ובמקביל עבד לפרנסתו כברמן בבית מלון תל אביבי. בהמשך סיקר מסעדות עבור העיתון "ידיעות אחרונות". כשסיים את לימודיו עבד ככלכלן בחברת נייר חדרה ובכמה חברות השקעה בתחומים הפיננסים כלכליים. בגיל 30 נכנס לשוק ההון והחל לבנות את עצמו כאיש עסקים.
כיום גרוש עם שני ילדים בוגרים ומתגורר במתחם "סי אנד סאן" שבצפון תל אביב.
בתו הבכורה היא הקומיקאית שרון לוקסנבורג.
פעילות עסקית

ב-1987 התחיל לעבוד כמנהל תיקים בבית ההשקעות "בטוחה". ב-1993 הקים משרד עצמאי בשם "לוקסנבורג השקעות" שהתחרה ב"בטוחה". בספטמבר 1996 רכש מניות חברת "גבור ספורט" ולאחר כשלושה חודשים מכר אותן לסגיאל החזקות, ברווח של 4.9 מיליון שקל. ב-1998 רכש אג"ח של חברת בלנטיין. ב-1999 השתלט על דירקטוריון בלנטיין וזמן קצר לאחר מכן מכר אותה לעמי גניש, ברווח של עשרה מיליון שקלים.
במהלך שנת 2000 החל לרכוש מניות "לפידות" בבורסה והגיע עד לאחזקה של 20%. בנובמבר 2000 רכש מאיש העסקים ברוך רפפורט כ-60% ממניות לפידות תמורת 8.6 מיליון דולר והגיע לאחזקה של כ-88% ממניות החברה.
בשנת 2003 רכש מיצחק תשובה את מלוא החזקותיו בחברת הנדל"ן אינוונטק (כ-16%). באוקטובר 2009 מכר 74% ממניות אינוונטק לחברת CEE שהייתה בבעלות יולי עופר. בנובמבר 2009 מונה ליו"ר "לפידות". במאי 2012 רכש אג"ח של "סאני אלקטרוניקה" ו"סקיילקס" ב-35 מיליון ש"ח. באוגוסט 2012 רכש 2% ממניות "שמן גז ונפט" תמורת 10 מיליון שקל. ביוני 2014 השתלט על דירקטוריון "סקיילקס" ומאז מכהן בה כדירקטור.
ב-2004 הורשעו לוקסנבורג וחברת לוקסנבורג חיתום בע"מ בעבירות על חוק ניירות ערך. החוק אוסר על אדם שהורשע בעבירות עליו לכהן בדירקטוריון חברה ציבורית במשך חמש שנים ולוקסנבורג התפטר מתפקידו כדירקטור בחברת "לפידות" ובקרן ההון סיכון "אינוונטק". ב-2009 זוכה מעבירות אלה.
החזקות

לפידות קפיטל
לפידות חלץ
סאני תקשורת סלולרית (45.85% ממניות החברה)
סאני תקשורת (בפירוק)
סאני אלקטרוניקה (39% ממניות החברה)
סאני.קום בע"מ (100% ממניות החברה)
פרטנר תקשורת (אחזקה זניחה של 1.4% ממניות החברה)
Inraz Trade ‏ (50% ממניות החברה)
Zaforo Oil & Gas Limited (חברה קפריסאית בבעלות מלאה)
Vista Trade Finance & Services S.A ‏ (66.67% ממניות החברה)
Gamenal Trading Limited ‏ (66.67% ממניות החברה)
Alpros
הערות שוליים

↑  שי שלו, ‏יעקב לוקסנבורג רוכש מרפפורט את השליטה בלפידות ב-8.6 מיליון דולר, באתר גלובס, 29 באוקטובר 2000
↑  תדמור אישר עיסקאות קרדן-תה"ל ולוקסנבורג-לפידות, באתר ynet, 21 בנובמבר 2000
↑  רותם שטרקמן, יעקב לוקסנבורג התפטר מהדירקטוריונים שבשליטתו בעקבות הרשעתו, באתר הארץ, 13 במרץ 2005
↑  איתי הר אור, סוף לפרשת אורסיס: גם יעקב לוקסנבורג ואריה פוגלמן זוכו, דה מרקר, 6-7 בינואר 2009
קחוון הנגב

| קחוון הנגב |
| --- | --- |
 קחוון הנגב, צולם בצפון הנגב
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: אסטראים
משפחה:: מורכבים
סוג:: קחוון
מין:: קחוון הנגב
שם מדעי
 Anthemis melampodina ‏דליל, 1813
קחוון הנגב (שם מדעי: Anthemis melampodina) הוא צמח חד-שנתי ממשפחת המורכבים. גובהו מגיע ל-15–25 ס"מ והוא בעל קרקפת פרחים צהובה-לבנה: הפרחים הלשוניים הלבנים ערוכים בהיקף התפרחת, ואילו הפרחים הצינוריים הצהובים ערוכים במרכזה.
מאפיינים

קחוון הנגב הוא מין הקחוון הנפוץ ביותר במדבר. גדל בעיקר באזור הנגב הצפוני וצפון מדבר יהודה. צמח זה דומה לקחוון מצוי וניתן למצוא את שניהם באותם אזורי גידול. לעומת הקחוון המצוי שגוון עליו ירוק חי, הגוון של קחוון הנגב ירוק מאפיר. לשניהם מצעית תפרחת קמורה, המתכדרת עוד יותר בזמן ההבשלה.
הקחוון גדל בנגב הצפוני בכל בתי הגידול - מדרונות סלעיים, צידי דרכים, אשפתות ומישורים. בנגב המרכזי ובערבה מצטמצמת תפוצתו לצידי דרך וערוצי נחלים.
תקופת פריחה של קחוון הנגב היא בחודשים מרץ-אפריל.
שושקה

אנגלמאייר בדמותו כשושקה
"שׁוֹשְׁקֵה" היא דמות קומיקס הומוריסטית של אשה בלונדינית, פרי מכחולו של זאב אנגלמאיר אשר הופיעה לראשונה בשנות התשעים של המאה העשרים.
תחילת הופעותיה של שושקה בדפוס

שושקה צוירה לראשונה בפנזין סטיות של פינגווינים ואחר כך בפנזין סירופ אשר נוצר על ידי אנגלמאיר. בתחילת דרכה, הייתה דמותה של שושקה אחת מני רבות אשר נוצרה על ידי אנגלמאיר אך בהמשך, קיבלה שושקה את מירב תשומת ליבו של אנגלמאיר והחלה לשלב פוליטיקה ומחאה יחד עם ההומור.
שושקה כדמות בשר ודם

בעשור השני של המאה ה-21 החל אנגלמאייר לאייר את שושקה על בסיס קבוע בפנזין "סירופ" אשר יצר ולבסוף, בשנת 2016 קרמה שושקה עור וגידים כשיצאה מתוך צדפה בפתחה של התערוכה "הארץ המובתחת" אשר הוצגה בבית העיר בתל אביב.
זמן מה אחרי התערוכה החל אנגלמאיר להסתובב בדמותה, ובשלב מסוים החל להיות פעיל פוליטי בשעה שהיה בזהותה של שושקה.
שושקה כפעילה חברתית ופוליטית

במהלך שנות קיומה כדמות ממשית, שושקה הפגינה במספר רב של מחאות חברתיות ופוליטיות שונות. ב-2018, קמפיין סיעת הליכוד בבחירות לעיריית תל אביב-יפו, כלל מודעה עם הכיתוב "זה אנחנו או הם", לצד דגלי ישראל ופלסטין. בתגובה לכך, יצרה שושקה מודעה עם הכיתוב "זה אנחנו או אנחנו", בה יד כשעל כל אצבע דמות המייצגת חלק אחר בחברה הישראלית. המודעה הודבקה על מודעות של הליכוד, והקמפיין עורר הדים.
שושקה הופיעה בהפגנות נגד גירוש פליטים וילדי זרים מישראל, בהפגנה למען קבלת ילדים דרוזים למערכת החינוך בחיפה, בהפגנה נגד חוק הלאום, ובעוד הפגנות שונות. בנוסף, שושקה משתתפת באופן קבוע במחאות נגד שחיתות שלטונית, ובפרט במחאה נגד בנימין נתניהו. בהפגנה שנערכה ב-5 בספטמבר 2020 אף נעצרה בהפגנה בידי המשטרה, בטענה שהתחפושת "עלולה להוות הטרדה מינית כלפי הציבור". שושקה אמרה כי מעצרה מהווה פגיעה חמורה בחופש הביטוי, ואף טענה כי נערכה לה בדיקה אינטימית משפילה בתחנת המשטרה. התיק כנגד שושקה בנושא זה נסגר, ואף נעלם כל זכר לקיומו. ב-5 ביולי 2023 נעצרה במהלך הפגנה בנתיבי איילון בתל אביב.
ב-2019 נכנסה לרשימת 100 המשפיעים של מגזין The Marker כאקטיביסטית.
גלריה

לידתה של שושקה בבית העיר
כרזה לתערוכה "הארץ המובתחת"
שושוקה ב-2019
שושקה בהפגנה נגד המהפכה המשפטית ב-2023
הערות שוליים

↑  הארץ המובתחת – זאב אנגלמאיר בבית העיר, באתר מוזיאון בית העיר
↑  מערכת חדשות טובות, ‏זה אנחנו או הם? זה אנחנו או אנחנו, באתר ‏מאקו‏, 7 באוקטובר 2018
↑   נעמה ריבה ובר פלג, התשובה של אנגלמאיר נגד קמפיין הליכוד: "לא היה אכפת לי מההשלכות, זו מודעה מזעזעת", באתר הארץ, 11 באוקטובר 2018
↑  זאב אנגלמאייר, עלילות זאב אנגלמאיר בהפגנות, באתר הארץ, 5 בספטמבר 2020
↑  "החלטה אומללה" - שושקה, האלטר אגו האקטיביסטית של זאב אנגלמאיר, לקליש רותם באתר ניוזים צפון
↑   זאב אנגלמאייר, מקור במשטרה: אנגלמאיר נעצר כי שוטרים חשדו שהתחפושת שלו מטרידה את שרה נתניהו, באתר הארץ, 6 בספטמבר 2020
↑  לירן לוי ושגיא בן נון‏, האמן זאב אנגלמאיר שהגיע לבוש כאישה עוכב ליד בלפור: "עלול להוות הטרדה מינית", באתר וואלה, 5 בספטמבר 2020
↑   בר פלג ויהושע בריינר, האמן אנגלמאיר ביקש לקבל את התיק נגדו על "הטרדה מינית של הציבור" - וגילה שהוא לא קיים, באתר הארץ, 13 בינואר 2021
↑  פוסט בדף הפייסבוק של שושקה, בעמוד הפייסבוק של Shoshke Engelmayer, 13 בינואר 2021
↑  אדם קוטב, תיעוד: כך נעצר "שושקה" באיילון, באתר ynet, 5 ביולי 2023
↑  רותה קופפר, שושקה: אקטיביסטית, באתר TheMarker
יוסי מערבי

| --- | --- |

יוסי מערבי, 2018
 לידה:  1973 (בן 51 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת תל אביב 
 
יוסי מערבי (נולד ב-1973) הוא חוקר חדשנות, יזמות וקבלת החלטות, מרצה וסופר ישראלי. הוא משמש כדיקן בית ספר אדלסון ליזמות באוניברסיטת רייכמן.
תולדות חייו

יוסי מערבי נולד וגדל בחולון. הוא סיים את לימודי התיכון שלו בהצטיינות בתיכון "קוגל" בחולון, ושירת בצבא ביחידה של משרד הביטחון ומשרד החינוך שפעלה לשפר את רמת הערבית בקרב תלמידי תיכון וחיילים. לאחר השירות הצבאי למד בתוכנית "אמירים" לסטודנטים מצטיינים באוניברסיטה העברית בירושלים, ובמקביל עבד כמדריך טיולים בסין, נפאל וטיבט.
מערבי השלים את לימודיו לתואר דוקטור במסלול ישיר, בפקולטה לניהול באוניברסיטת תל אביב. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בהיבטים פסיכולוגיים של ניהול משא ומתן. בעבר, מערבי עבד כמרצה, בין היתר, באוניברסיטת תל אביב. כיום הוא הדיקן בבית ספר אדלסון ליזמות באוניברסיטת רייכמן. כמו כן, הוא מלמד כיום כפרופסור אורח באוניברסיטה הטכנולוגית של דרמשטד ובבית הספר לניהול וכלכלה של פרנקפורט. בנוסף, לד"ר מערבי ניסיון עשיר ביזמות, וכן בייעוץ לחברות וארגונים. הוא נשוי ואב לשלושה ילדים.
יצירתו

ספרו הראשון, "עץ המיץ", הוא ספר ילדים שאויר על ידי שחר קובר והתפרסם בשנת 2010 בהוצאת הקיבוץ המאוחד. הספר מתאר מצב של "דילמה חברתית" ומלמד תובנה חשובה מבחינת אקולוגית ומבחינת התנהגות נכונה בקהילה. "עץ המיץ" זכה לביקורות חמות בישראל, היה חלק ממצעד הספרים של משרד החינוך, נמכר במספר מהדורות ונבחר על ידי ספריית פיג'מה. כמו כן, הספר תורגם לקוריאנית וזכה להצלחה משמעותית בקוריאה, שם מכר למעלה מ-30,000 עותקים.
ספרו השני "שני חברים וקסם" אויר אף הוא על ידי שחר קובר ויצא לאור בשנת 2011 באותה הוצאה. "שני חברים וקסם" מתאר בדרך המעשייה פתרון יצירתי למצב של סכסוך ומדגים משא ומתן אינטגרטיבי. "שני חברים וקסם" נכנס אף הוא למצעד הספרים של משרד החינוך, ואף תורגם לערבית.
שני הספרים הללו הם חלק מפרויקט שמטרתו לחשוף ילדים והוריהם על ידי סיפורי ילדים לתובנות פשוטות ובסיסיות במדעי החברה, ולסייע להם להיות חברים טובים יותר בקהילה.
סיפור קצר של מערבי בשם "כל יער גדול מתחיל בעץ קטן" התפרסם באנתולוגיה לילדים "האי כלומפופו ועוד סיפורים", הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2010.
בשנת 2015 התפרסם בהוצאת כנרת-זמורה-דביר ספרו "מגיע לך יותר - איך להצליח במשא ומתן של החיים". "מגיע לך יותר" הוא ספר עיון העוסק במשא ומתן ושכנוע ומציע כלים מעשיים לשיפור ההתנהלות בנושאים אלו המבוססים על מחקרים ממדעי החברה וההתנהגות.
בנוסף, ד"ר מערבי מפרסם מעת לעת מאמרי דעה בעיתונות היומית בישראל.
מחקר

ד"ר מערבי עוסק במחקר בתחומים: קבלת החלטות, ניהול משא ומתן, יצירתיות, יזמות וחדשנות. הוא מתמקד במחקר סביב הצעות ראשונות במשא ומתן, חדשנות, יזמות וכן, חקר מתודולוגיות חדשניות ללימוד יזמות. מאמריו התפרסמו בין היתר בכתבי העת: Public Health ,Journal of Personality and Social Psychology, Review of Managerial Science, Personality and Individual Differences, ו-Judgment and Decision Making.
ספריו

יוסי מערבי, עץ המיץ, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2010
יוסי מערבי, שני חברים וקסם, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2011
יוסי מערבי, מגיע לך יותר - איך להצליח במשא ומתן של החיים, דביר, 2015שני חברים וקסם
מאמרים אקדמיים

Maaravi, Y., Levy, A., & Heller, B. (2023). To Bid or Not to Bid? That is the Question! First‐Versus Second‐Mover Advantage in Negotiations. Negotiation Journal, 39(3), 259-278.
Maaravi, Y., Hameiri, B., Gur, T., Heller, B., Confino, D., Amdor, H., & Levi, Y. (2023). Using Leading Questions to Reduce Resistance to Innovation. Journal of Creativity, 33(3), 100067.
Maaravi, Y., Levy, A., Gur, T., Confino, D., & Segal, S. (2021). “The tragedy of the commons”: How individualism and collectivism affected the spread of the COVID-19 pandemic. Frontiers in Public Health, 9, 37.
Maaravi, Y., Pazy, A., & Ganzach, Y. (2014). Winning a battle but losing the war: On the drawbacks of using the anchoring tactic in distributive negotiations. Judgment and Decision Making, 9(6), 548-557.
Maaravi Y., Ganzach Y., Pazy A., (2011) Negotiation as a form of persuasion: Arguments in first offers. Journal of Personality and Social Psychology. 101 (2), pp. 245-255.
מאמרי דעה ואזכורים בתקשורת

ירון כהן צמח, היכן מסתתר האקס-פקטור היזמי?, באתר TheMarker‏, 17 במרץ 2021
רונית הראל, החברה פשטה רגל כי לא התעוררה בזמן. יש דרך להימנע מהגורל שלה, באתר TheMarker‏, 18 בדצמבר 2023
רונית הראל, "זה מתחיל כבר בעריסה": איך תחושת ביטחון בילדות המוקדמת מולידה יזמים?, באתר TheMarker‏, 6 בפברואר 2023
רונית הראל, אכלו לי, שתו לי: אם יש לכם את התכונה הזאת — ממש כדאי שתשכחו מיזמות, באתר TheMarker‏, 4 ביולי 2022
מעין מנלה, הגביע הקדוש של עולם ההייטק: זהו המתכון שיהפוך אתכם ליזמים מצליחים, באתר כלכליסט, 11 בפברואר 2022
אמיתי זיו, "ללמד יזמות רק בהרצאות בכיתה זה קצת כמו ללמוד שחייה בהתכתבות", באתר TheMarker‏, 24 ביולי 2019
ד"ר יוסי מערבי, להצליח כמו ג'ובס בלי תואר? כמו לזכות בלוטו, באתר ynet, 7 באוגוסט 2013
מעין מנלה, האם אפשר ללמוד יזמות באוניברסיטה?, באתר כלכליסט, 10 במרץ 2017
שירי דובר, ‏לא רק הייטק: החיבור בין הסטודנטים לתעשייה מתחיל בהאקתון, באתר גלובס, 30 במאי 2019
יש לך את מה שצריך כדי להיות יזם מצליח?, באתר STARTISRAEL
יוסי מערבי, יצירתיות, יזמות ומיתוס הגן היהודי, באתר TheMarker‏, 15 בדצמבר 2010
עץ המיץ
גרעין יריחו

גרעין יריחו היה גרעין התיישבות שהוקם בסוף שנת תשל"ד, כדי להקים התיישבות יהודית בעיר יריחו. בתחילת שנת תשל"ח, הוסבה פעילותו של הגרעין להקמת היישוב מצפה יריחו, ונפסקו המאמצים להתיישב ביריחו.