stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סאלי פיליפס
הערות שוליים

↑  Kelso, Paul (5 ביולי 2007). "More screens to entertain drenched punters". The Guardian. London. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Always the best friend: Sally Phillips on Christianity, comedians and". The Independent (באנגלית). נבדק ב-2016-02-25.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5525214  ISNI: 0000 0000 4696 8595  LCCN: no2008136874  MusicBrainz: d0b93d3e-100f-4eea-a0b1-1a8ca179ce00  NLK: KAC2020P4711  VIAF: 56433104   WorldCat (עם VIAF): 56433104
טקס הזיכרון הלאומי (משפחות 7 באוקטובר)

לוגו טקס הזיכרון הלאומי
הקרנה של טקס הזיכרון הלאומי באמפי של הפארק הלאומי ברמת גן
טקס הזיכרון הלאומי של משפחות 7 באוקטובר היה טקס שנערך ב־7 באוקטובר 2024, יום הזיכרון הראשון לטבח שבעה באוקטובר. את הטקס, אשר התקיים בגני יהושע שבפארק הירקון, תל אביב, ארגנה תנועת 'קומו', שהקימו נפגעי המתקפה: משפחות שכולות ומשפחות החטופים הישראלים ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל. "סינקופה", חברת ההפקה שבחרה 'קומו' לספק שירותי הגברה ותאורה לטקס, מבוססת בקיבוץ כפר עזה.
את הטקס תכננו לערוך בנוכחות קהל של 40 אלף איש שהזמינו אליו כרטיסים, אך לאור הערכות מצב ביטחוניות והנחיות של פיקוד העורף, הוחלט לבסוף לקיים אותו במתכונת מצומצמת של השתתפות משפחות החטופים והנרצחים. הטקס, אותו הינחו רותם סלע וחנוך דאום, שודר בשידור חי במאות מוקדי הקרנה בישראל, ובערוצי טלוויזיה בישראל ובעולם.
ארגון הטקס

באוגוסט 2024 החליטה ממשלת ישראל על עריכת טקס ממלכתי לציון שנה למתקפת חמאס ב-7 באוקטובר 2024, באחריות שרת התחבורה מירי רגב. משפחות חטופים, נרצחים ומפונים סירבו להשתתף באירוע שמתכננת הממשלה שלא לקחה אחריות על המחדל והודיעו כי יקיימו טקס נפרד לציון שנה לטבח.
היוזמה לטקס, שלימים כונה "הטקס הלאומי" או "טקס המשפחות", באה כדי "לספר את הסיפור בלי ליפות את הדברים, בלי פילטרים, כמו שהוא, מתוך הסיפורים של המשפחות וגם למענן", כאלטרנטיבה לטקס הממלכתי. עלות הטקס, כשלושה מיליון שקלים, גויסה כולה באמצעות מימון המונים בתרומות מעשרות אלפי אזרחים.
המיקום נקבע כדי לאפשר נוכחות של המוני אדם בבטחה יחסית וללא מגבלות ביטחוניות שהיו שכיחות ביישובי עוטף עזה, אולם לאור הסלמת המלחמה בכל זאת היה נתון למגבלות התקהלות של עד 2,000 איש.
מארגני הטקס, יונתן שמריז, שיראל חוגג ועמרי שפרוני, גדלו בישובי העוטף כפר עזה, אופקים ובארי באותן שנים, אך לא הכירו לפני מתקפת השבעה באוקטובר. לארגון הטקס, הם חברו לרז ציפריס, מלווה ושותף ליוזמת טקס הזיכרון הלאומי וחבר בתנועת 'קומו'.
הטקס ארך שעתיים ועשר דקות.
משתתפים ע"פ סדר הופעתם

בטקס השתתפו:
אמיר דדון
רותם סלע
חנוך דאום
סגן-אלוף במילואים, הרב שמואל סלוטקי – אביהם של ישי ונועם ז"ל, שנפלו בשבעה באוקטובר
הרב תמיר גרנות – ראש ישיבת ההסדר "אורות שאול", אביו של סרן אמיתי צבי גרנות ז"ל
גלי עטרי
קורין אלאל
ריטה
מירי מסיקה
קרן פלס
יגאל כהן – אביה של רב"ט הדר מרים כהן ז"ל, תצפיתנית במוצב נחל עוז
רן דנקר
עברי לידר
יובל שרביט טרבלסי – אלמנתו של מור טרבלסי ז"ל
רפי בן שטרית – אביו של סמ"ר שמעון אלרואי בן שטרית ז"ל, לוחם איסוף בחיל הגנת הגבולות
אביב גפן
שלום חנוך
אגם בוחבוט
בעז שרעבי
ניצה קורנגולד – אמו של טל שהם שנחטף לעזה
ואלרי חמאתי
מרגלית צנעני
יהודה פוליקר
כנסיית השכל עם הקלטה של עמית מן ז"ל
זהבה בן
שולי רנד
ישי לוי
אשירה גרינברג – אלמנתו של סא"ל תומר גרינברג ז"ל
ערין חבקה – אלמנתו של סא"ל סלמאן חבקה ז"ל
היהודים
מייסם אבו ואסל דראושה – אחותו של עווד דראושה ז"ל, פרמדיק שהציל חיים בפסטיבל נובה
אדר גולד
עדן חסון
יונתן שמריז – ממייסדי תנועת 'קומו', אחיו של אלון שמריז ז"ל שנחטף לעזה ונורה בשוגג על ידי צה"ל
שלמה ארצי
יגיל יעקב – נחטף מניר עוז בשבעה באוקטובר, שב לאחר 52 יום בעסקת שחרור החטופים
דפנה אדמתי
טל אלזם
מהלך הטקס

הטקס נפתח בשיר הרעות בביצוע אמיר דדון, ובדקת דומייה בשעה 19:10 (7:10 בערב) כהבעת סולידריות עם המשפחות השכולות ומשפחות החטופים. אחריה נאמרה תפילת "יזכור עם ישראל" בנוסח מיוחד לשבעה באוקטובר של הרב שמואל סלוטקי, ששכל את בניו ישי ונועם בקרבות. אחריה נאמרה תפילת קדיש על ידי הרב תמיר גרנות, ששכל את בנו אמיתי צבי גרנות בקרב.
בטקס הובאו סיפוריהם הקשים של חלק מקורבנות הטבח, ודיברו בו ניצולים, בני משפחות שכולים וקרובי חטופים. נציג משפחות התצפיתניות בנחל עוז ואביה של הדר כהן, יגאל סיפר על בתו שנרצחה, ואמר כי בשארית הכוחות שנותרו לו ולשאר משפחות התצפיתניות שנרצחו במוצב נדאג שהאחראים יקבלו עליהם אחריות... הוא סיפר כי בתו תמיד דאגה לכולם ואחר כך לעצמה, ובסוף הופקרה למותה. דם הבנות שלנו זועק אלינו מהאדמה. לא נשתוק, לא נעזוב, לא נשכח ולא נתעייף. לאחר מכן הופרחו 16 בלונים לבנים לזכרן של התצפיתניות שנרצחו ועוד חמישה בלונים צהובים עבור חמש החטופות שעדיין בשבי.
גלי עטרי וקורין אלאל ביצעו דואט של השיר "אין לי ארץ אחרת". מירי מסיקה וקרן פלס שרו דואט של השיר "ילדות נשכחת". ריטה שרה את שירה "מחכה", וזהבה בן ביצעה את השיר "אהבה כזו".
רפי בן שטרית, אביו של החייל אלרועי בן שטרית שנהרג בקרב במוצב נחל עוז, קרא להקמת ועדת חקירה ממלכתית שתוכל לחקור ביסודיות ולעומק. הוא הדגיש שקריאתו עולה מעומק הלב הכואב ומתוך אהבה ודאגה לארץ הזאת, לא מעמדה פוליטית, וכי תחילת התיקון בקבלת אחריות.
ניצה קורנגולד, אימו של טל שהם שעדיין חטוף בעזה אמרה שלא תהיה תקומה בלי השבת החטופים כולם. היא קראה לכל מנהיגי העולם להעמיד בראש סדר העדיפויות את השחרור המיידי של כל החטופים בעסקה כוללת.
עברי לידר ביצע את שירו "זכיתי לאהוב", בעוד שלצידו ניצבה יובל שרביט-טרבלסי, שניצלה מהטבח בפסטיבל נובה אך איבדה את בעלה מור שנרצח. יובל הצטרפה אל לידר ופרצה בבכי כשהסתכלה לשמיים ושרה לבעלה המנוח.
בסיום הטקס, עלה לבמה שלמה ארצי ששר את השיר "שדות של אירוסים", את הבית הראשון של השיר הקריא הנער יגל יעקב, שאביו נרצח בשבי והוא עצמו הוחזר משביו בעסקת שחרור החטופים לאחר ששהה בעזה 52 יום. לאחר מכן שר ארצי את פזמון השיר "אנחנו לא צריכים", והגדיר אותו כתפילה לשובם של החטופים. הטקס הסתיים בשירת התקווה מפי שני חיילים ששרדו את טבח השבעה באוקטובר.
יונתן שמריז, מייסד תנועת 'קומו' ואחיו של אלון שמריז, שנורה בשוגג על ידי כוחות צה"ל בעזה, העביר ביקורת כנגד ההנהגה הישראלית בנאומו בטקס ואמר כי זה היה יום בלי צבא, בלי מדינה, יום שבו כל מה שהיה לנו הוא עצמנו – האזרחים. קוראים לזה הפקרה. במקום שתוקם ועדת חקירה ממלכתית - אנחנו שואלים את השאלות בעצמנו. אין דוגמה אישית, אין חזון, אין מנהיגות ואין קבלת אחריות. לאחר מכן הוסיף: מתוך התופת קם כאן דור חדש, שמאמין בנו, בחברה ישראלית מתוקנת ומאוחדת. דור שמאמין ברוח הישראלית, שישקם את ההריסות ויבנה מדינה טובה יותר, ערכית יותר. מדינה שנשענת על ערבות הדדית. שעושים בה הכול בשביל להחזיר 101 חטופים וחטופות שבמנהרות חמאס. מדינה שנהיה גאים לגדל בה את הילדים שלנו.
רשימת השירים

| שם | מילים | לחן | ביצוע |
| --- | --- | --- | --- |
| "הרעות" | חיים גורי | סשה ארגוב | אמיר דדון |
| "אין לי ארץ אחרת" | אהוד מנור | קורין אלאל | גלי עטרי וקורין אלאל |
| "מחכה" | ריטה | עידן רייכל | ריטה |
| "ילדות נשכחת" | יעקב גלעד | יהודית רביץ | מירי מסיקה וקרן פלס |
| "מלאכית" | אליה רוסיליו | אליה רוסיליו | רן דנקר |
"זכיתי לאהוב": עברי לידר
"ארץ הפוכה": אביב גפן
"ילדים של החיים": שלום חנוך
| "מהיום שהלכת (מינהאר לי משיתי)" | שמעון בוסקילה | עידן רייכל | אגם בוחבוט |
| "תני לי יד" | שמרית אור | נורית הירש | בעז שרעבי |
| "נערי שובה אלי" | דני שושן | דני שושן | ואלרי חמאתי ומרגלית צנעני |
| "איך קוראים לאהבה שלי" | יהודה פוליקר ויעקב גלעד | יהודה פוליקר | יהודה פוליקר |
| "שום דבר לא יפגע בי" | ארז שטרק | יורם חזן | כנסיית השכל והקלטה של עמית מן ז"ל |
| "אהבה כזו" | עידן רייכל | עידן רייכל | זהבה בן |
| "אל נבקש" | תמי לוי | משה נגר | ישי לוי ושולי רנד |
| "קח אותי" | תום פטרובר | תום פטרובר | היהודים |
| "שיבולים" | אסי סתיו | אסי סתיו | אדר גולד ועדן חסון |
"שדות של אירוסים": שלמה ארצי
| "יותר מזה אנחנו לא צריכים" | אבי קורן | שמואל אימברמן | שלמה ארצי |
| "התקווה" | נפתלי הרץ אימבר | עממי | דפנה אדמתי וטל אלזם |
שידור הטקס

הטקס הוקרן במעל 350 מוקדי הקרנה בארץ ובעולם. עיריות ומועצות מקומיות בישראל קיימו הקרנות קהילתיות פומביות. אחד המוקדים המרכזיים היה כיכר החטופים והנעדרים בתל אביב. גם מחוץ לפארק התאספו רבים כדי לצפות בטקס.
במקביל, הטקס שודר בשידור חי בערוצי הטלוויזיה כאן 11, קשת 12, רשת 13, ערוץ הכנסת, ערוץ החדשות החדש בעברית i24NEWS, ערוץ הספורט, באתרי חדשות כגון ynet וישראל היום, ובעוד כ-50 רשתות זרות בעולם. מעל 100 כלי תקשורת זרים, כולל מארה”ב, סין, רוסיה, הודו ואיחוד האמירויות, הגיעו לסקר את הטקס. כמו כן, הטקס שודר ביוטיוב, בו הוא עדיין זמין לצפייה  ובזום עם תרגום סימולטני לאנגלית עבור 150 קהילות יהודיות בתפוצות.
הטקס השיג בשידור בערוצים קשת 12 רייטינג של 17.3% ו-532 אלף צופים, אחריה רשת 13 עם 7.6% ו-224 אלף צופים. כאן 11 השיגה 4.4% ו-120 אלף צופים. בניגוד לשאר הערוצים המרכזיים, ערוץ 14 לא שידר את טקס המשפחות במלואו, אלא את דקות הפתיחה בלבד. אחד המגישים בערוץ טען שטקס המשפחות פוליטי. ביקורת נמתחה על הערוץ כנגד החלטתו.
בחודש דצמבר 2024, הוציאה תנועת קומו, אלבום ובו הביצועים מהטקס, עבור פלטפורמות להזרמת מוזיקה, וביניהן יוטיוב וספוטיפיי. האלבום כולל את הביצועים כפי שהוקלט בטקס, בהפקתו של עמוס בן דוד, ובניהולו המוזיקלי של ערן מיטלמן שאף לקח חלק בהרכב הליווי של מרבית השירים.
הערות שוליים

↑  טקס הזיכרון הלאומי משפחות 7 באוקטובר, באתר גני יהושע
1 2 3 4  יעל צ'כנובר, מאחורי הקלעים של טקס המשפחות: "יש 1,600 סיפורים, הצלחנו לכמת כאב, גבורה ותקומה", באתר ynet, 6 באוקטובר 2024
↑  אורי סלע‏, לאור המצב הביטחוני: טקס הזיכרון הלאומי בפארק גני יהושע לא יתקיים עם קהל רחב, באתר וואלה, 5 באוקטובר 2024
↑  איתמר אייכנר, מירי רגב תוביל את הטקס ממלכתי לציון אירועי 7 באוקטובר, באתר ynet, 15 באוגוסט 2024
↑  רוני גרין שאולוב, רגב השוותה, והתנערה בלי להתנצל: טקסי הקיבוצים? כמו שביום הזיכרון יש טקס ישראלי-פלסטיני, באתר ynet, 22 באוגוסט 2024
↑  יעל צ'כנובר, אילנה קוריאל, מורן אזולאי, "לא נסכים לאירוע בפיקוח פוליטיקאים שבורחים מאחריות": משפחות מתכננות טקס עצמאי ל-7/10, באתר ynet, 19 באוגוסט 2024
↑  נועם כהן, ‏טקס משפחות 7 באוקטובר לציון שנה למלחמה | יונתן שמריז שאחיו נחטף לעזה: אין קבלת אחריות - הופקרנו, באתר ‏מאקו‏, 7 באוקטובר 2024
↑  אבי כהן, הפרחת בלונים לתצפיתניות שבשבי ועדות מצמררת מהנובה | טקס המשפחות לציון שנה ל-7 באוקטובר, באתר ישראל היום, 7 באוקטובר 2024
1 2   שני ליטמן, בלי פוליטיקאים ובלי הנהגה, טקס המשפחות נתן תקווה לאזרחי ישראל, באתר הארץ, 8 באוקטובר 2024
↑  שבי גטניו, טקס המשפחות ניצח ברייטינג, באתר העין השביעית, 8 באוקטובר 2024
↑  רז שכניק, טקס הזיכרון הלאומי: הזמרים שישתתפו, השירים - ומה עוד צפוי להיות באירוע, באתר ynet, 6 באוקטובר 2024
↑  יזכור עם ישראל
↑  תפילת יזכור - הרב שמואל סלוטקי ששכל את שני בניו בשבעה באוקטובר (חדשות ערוץ 14), באתר רדיו כל האמת, ‏7 באוקטובר 2024
1 2   בר פלג, טקס הזיכרון האזרחי ל-7 באוקטובר: "לוותר על החטופים – זה לוותר עלינו", באתר הארץ, 7 באוקטובר 2024
↑  אורי סלע‏, טקס הזיכרון של משפחות 7 באוקטובר נערך לזכר הקורבנות: "לא תהיה תקומה בלי השבת החטופים", באתר וואלה, 7 באוקטובר 2024
↑  יעל צ'כנובר, איתמר אייכנר ורז שכניק, טקס המשפחות: "אין חזון, אין מנהיגות, אין קבלת אחריות - אבל מהתופת קם דור חדש", באתר ynet, 7 באוקטובר 2024
1 2  הפרחת בלונים לתצפיתניות שבשבי ועדות מצמררת מהנובה | טקס המשפחות לציון שנה ל-7 באוקטובר | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il, ‏2024-10-07
↑  טקס המשפחות: "אין חזון, אין מנהיגות, אין קבלת אחריות - אבל מהתופת קם דור חדש", באתר כלכליסט, 7 באוקטובר 2024
1 2  שבי גטניו, טקס המשפחות ניצח ברייטינג, באתר העין השביעית, 8 באוקטובר 2024
↑   טקס המשפחות לציון 7 באוקטובר: "הסיפור הכואב של כולנו", באתר חדשות 13, 7 באוקטובר 2024
↑  שידור הטקס באתר יוטיוב
↑  Yaron Ten Brink, הערב: איפה רואים את טקס הזיכרון הלאומי של משפחות החטופים?, באתר הערב: איפה רואים את טקס הזיכרון הלאומי של משפחות החטופים? | טיים אאוט, ‏2024-10-07
↑   ציוץ של אנאקספטבל ברשת החברתית אקס (טוויטר)
↑  רייטינג: שיא לערוץ 14, קשת 12 פתחה פער על המתחרות, באתר אייס, 8 באוקטובר 2024
↑  וואלה ברנז'ה‏, העם איתן: כמעט 30% צפייה לשידור הטקס הלאומי של משפחות ה-7/10, באתר וואלה, 8 באוקטובר 2024
↑  מערכת ForReal, רייטינג: טקס לאומי מול ממלכתי, באתר ישראל היום, 8 באוקטובר 2024
↑  מגיש בערוץ 14: "טקס המשפחות פוליטי; עם ישראל לא איתכם״, באתר מעריב אונליין, 7 באוקטובר 2024
↑  הכרזה על הוצאת האלבום בדף הפייסבוק של תנועת קומו
פוסטר הקורא לשחרורו של החטוף טל שהם, שאמו פנתה לכל מנהיגי העולם במהלך הטקס בקריאה לשחרור החטופים
שידור טקס הזיכרון הלאומי בערוץ 13
בלו בירד איירווייז

Bluebird 9H-HLY
מטוס בלו בירד 9H-SHO מדגם בואינג 737–800 בנמל התעופה הבינלאומי הרקליון בשנת 2019
מטוס בלו בירד לשעבר מדגם בואינג 400–737
בלו בירד איירווייז היא חברת תעופה יוונית בבעלות אירופאית-ישראלית. המתמקדת בטיסות לאירופה מנמל התעופה בן-גוריון. בסיס החברה נמצא בנמל התעופה הבינלאומי של הרקליון שבאי כרתים אשר ביוון, והיא פועלת באיים נוספים באזור.
היסטוריה

החברה נוסדה בשנת 2008 והפעילה שלושה מטוסים מדגם MD-82/MD-83. במאי 2016 נרכשה בלו בירד על ידי בעלי קבוצת התיירות הישראלית "קווי חופשה", עמי כהן וארנון אנגלנדר.
בלו בירד מפעילה שלושה מטוסים מדגם בואינג 737–800 עם 189 מקומות ישיבה. החברה מפעילה בעונת הנסיעות מספר טיסות יומיות בין כרתים, רודוס, קוס, בודפשט, בוקרשט, ברצלונה ויעדים נוספים באירופה לנמל התעופה בן-גוריון. בשאר ימות השנה החברה מפעילה טיסות שבועיות ליעדים מגוונים באירופה.
בעבר הפעילה החברה מטוסים מדגם בואינג 300–737, בואינג 400–737, ומטוסי מקדונל דאגלס מדגם MD-83.
הייתה לחברה הזרה הראשונה שהודיעה כי תחדש את טיסותיה לישראל במהלך משבר הקורונה.
על אף ביטולי טיסות רבים של חברות תעופה זרות במהלך מבצע שומר החומות, המשיכה בלו בירד להפעיל טיסות לישראל כמתוכנן.
במלחמת חרבות ברזל הקצתה החברה מאות כרטיסי טיסה בחינם לחיילי צה"ל בעלי צו 8 במטרה להחזירם לישראל.
צי המטוסים

צי המטוסים של החברה, החל מיוני 2024:
| כלי טיס | בשירות | בהזמנה | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| בואינג 737–800 | 4 | 1 | בעלי 189 מקומות: 9H-SHO 9H-HLY 9H-KAR 9H-ISM |
יעדי החברה

ישראל – נמל התעופה בן-גוריון, תל אביב
איטליה – רומא, ברגמו (עונתי)
בולגריה – בורגס (עונתי)
גרמניה – ברלין
הונגריה – בודפשט
יוון – אתונה, כרתים (בסיס החברה), קוס, רודוס, מיקונוס, סלוניקי, סנטוריני, זקינתוס (עונתי)
רומניה – בוקרשט (עונתי)
ספרד – ברצלונה
צ'כיה – פראג (עונתי)
קפריסין – לרנקה (עונתי)
יעדי החברה > פעילות החברה בישראל

נמל התעופה בן-גוריון משמש לחברה כבסיס משני ויוצאות ממנו טיסות ישירות ליעדי החברה.
הערות שוליים

↑  חשיפה: עמי כהן וארנון אנגלנדר רכשו את חברת התעופה "בלו בירד", באתר Passportnews, ‏2 במאי 2016
↑  חשיפה: עמי כהן וארנון אנגלנדר רכשו את חברת התעופה "בלו בירד", באתר Passportnews, ‏2 במאי 2016
↑  חברת התעופה בלו בירד מחדשת את הטיסות ליוון ביולי, באתר ‏מאקו‏, 5 במאי 2020
↑  שמעון יעיש, שר יווני: "עומדים לצד ישראל", באתר ישראל היום, 13 במאי 2021
↑  שמעון יעיש, חברת התעופה שתחלק מאות כרטיסי טיסה בחינם לחיילים, באתר ישראל היום, 11 באוקטובר 2023
↑  יוזמה יפה של חברת התעופה היוונית Blue Bird, באתר ONE‏, 11 באוקטובר 2023
↑  רואי אזולאי, מתגייסת למען ישראל: בלו בירד תקצה כרטיסי טיסה חינם למחזיקי צו 8, באתר פספורטניוז, ‏2023-10-11
↑  איריס ליפשיץ-קליגר, טיסות החילוץ לישראל, וחדשות התעופה במלחמה | עדכון שוטף, באתר ynet, 12 באוקטובר 2023
↑  Bluebird Airways Fleet Details and History, www.planespotters.net
בואינג 737-85F עם כנפונים עליו הרישום המלטי 9H-HLY
ויליאם ובסטר

| --- | --- |

 לידה:  6 במרץ 1924  (בן 100) סנט לואיס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מקום מגורים:  וושינגטון די. סי. 
 השכלה:  קולג' אמהרסט  בית הספר למשפטים של אוניברסיטת וושינגטון 
 מעסיק:  CIA, מועצה לפיקוח על הביקורת בחברות ציבוריות, FBI, צי ארצות הברית 
 תפקיד:  ראש ה-FBI (23 בפברואר 1978–25 במאי 1987)  ראש ה-CIA (26 במאי 1987–31 באוגוסט 1991)  Judge of the United States Court of Appeals for the Eighth Circuit (18 ביולי 1973–22 בפברואר 1978) 
 מפלגה:  המפלגה הרפובליקנית 
 השקפה דתית:  נצרות-מדעית 
 פרסים והוקרה:  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת מיאמי (11 במאי 1982)  מדליית החירות הנשיאותית 
 
ויליאם הדג'קוק ובסטר (באנגלית: William Hedgcock Webster; ‏נולד ב-6 במרץ 1924) הוא פעיל ציבור אמריקאי, שכיהן כראש ה-FBI הבין השנים 1978–1987 וכראש ה-CIA בין השנים 1987–1991 תחת נשיאי ארצות הברית רונלד רייגן, ג'ימי קרטר וג'ורג' הרברט ווקר בוש.
ביוגרפיה

ובסטר נולד וגדל סיינט לואיס. במלחמת העולם השנייה לחם ובסטר כקצין בצי האמריקני. בשנת 1947 השלים תואר ראשון מטעם מכללת אמהרסט ותואר נוסף במשפטים מטעם אוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס בשנת 1949. לאחר מכן עבד תקופת מה כעורך דין. בין השנים 1960–1961 שימש ובסטר כתובע המחוזי במחוז מזרח מיזורי.
בשנת 1970 מינה אותו הנשיא ריצ'רד ניקסון לתפקיד שופט פדרלי והוא שימש כשופט עד לשנת 1978. אז מינה אותו הנשיא ג'ימי קרטר לתפקיד ראש לשכת החקירות הפדרלית. בתפקיד זה הוביל את החקירה נגד יונתן פולארד.
במרץ 1987, לאחר מות ראש סוכנות הביון המרכזית ויליאם קייסי, מינה אותו הנשיא רונלד רייגן כראש הסוכנות. בשנת 1991 סיים את תפקידו.
בשנת 2002 מונה ובסטר ליושב הראש הראשון של המועצה לפיקוח על הביקורת בחברות ציבוריות. גוף אמריקאי ללא מטרות רווח שהוקם מכוח חוק סרבנס-אוקסלי. עם זאת, מינויו היה שנוי במחלוקת, ומחלוקת נוספת פרצה כאשר עיתונים דיווחו כי ובסטר עמד בראש ועדת ביקורת הדירקטוריון של חברת היי-טק שנחקרה על אי-סדרים חשבונאיים והואשמה בהונאה. ובסטר התפטר פחות משלושה שבועות לאחר הקמת המועצה.
בין השנים 2005 ל-2020 שימש כיושב ראש המועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית.
חיים אישיים

הוא היה נשוי במשך 34 שנים לדרוסילה ליין ובסטר ולזוג נולדו שלושה ילדים. בשנת 1990 הוא התחתן עם לינדה קלוגסטון.
הערות שוליים

↑  BDO סיידמן מאשימה את ובסטר בשקר, באתר הארץ, 9 בנובמבר 2002
↑  ויליאם ובסטר — מנהל "אפ.בי.איי" ", מעריב, 20 בינואר 1978
↑  עתי"ם, חבורת חקירה סודית בהחלט, חדשות, 12 בדצמבר 1985
↑  רויטרס, ראש הסי.איי.איי. החדש: צריך לשקול חטיפת טרוריסטים, חדשות, 5 במרץ 1987
↑  ועדת הסנאט המליצה: גייטס ראש הסי.אי.איי, חדשות, 20 באוקטובר 1991
↑  מונה יו"ר חדש ומעורר מחלוקת למועצת הפיקוח על ראיית החשבון בארה"ב, באתר הארץ, 26 באוקטובר 2002
↑  סטיבן לבטון, ובסטר שוקל להתפטר ממועצת הפיקוח, באתר הארץ, 5 בנובמבר 2002
↑  ובסטר התפטר ממועצת הפיקוח על רואי החשבון, באתר הארץ, 12 בנובמבר 2002
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007274263605171  BIBSYS: 97037494  CiNii: DA02775658  ISNI: 0000 0000 2486 9983  LCCN: n78081131  NARA: 10582443  RERO: 02-A006554172  SUDOC: 131785834  VIAF: 40637451   WorldCat (עם VIAF): 40637451
אלכס שארפ

| --- | --- |

אלכס שארפ חותם למעריצים בתום הצגת המחזה המקרה המוזר של הכלב בשעת לילה, 2015
 לידה:  2 בפברואר 1989 (בן 36) וסטמינסטר, לונדון 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2014
 מקום לימודים:  בית הספר ג'וליארד 
 פרסים והוקרה:  פרס עולם התיאטרון (2015)  פרס טוני לשחקן הטוב ביותר במחזה (2015)  פרס דרמה דסק לשחקן מצטיין במחזה 
 פרופיל ב-IMDb
 
אלכסנדר (אלכס) יאן שארפ (באנגלית: Alexander (Alex) Ian Sharp; נולד ב-2 בפברואר 1989) הוא שחקן תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע אנגלי, שהתפרסם מתפקידו ככריסטופר בוּן בהפקה של ברודוויי למחזה "המקרה המוזר של הכלב בשעת לילה"; עבורו זכה בפרס טוני לשחקן הטוב ביותר במחזה.
קורות חייו ולימודים

נולד בווסטמינסטר, לונדון, הממלכה המאוחדת. בילדותו משפחתו נדדה ברחבי אירופה ובארצות הברית באמצעות קרוון, במהלכם עיקר חינוכו הגיע מהוריו. משפחתו והתיישבה בסוף בדבון, אנגליה בהיותו בגיל 8.
הוא שאף להיות שחקן מילדותו, וכבר בגיל 4 השתתף בסדרת הטלוויזיה הבריטית A Touch of Frost, ובגיל 7 השתתף בהצגה של פו הדב בתפקיד חזרזיר. למד אמנויות הבמה בקולג' בסאמרסט ובבית ספר עיוני בדבון.
היה לו קשה להסתדר בבית ספר רגיל, והוא עזב את אנגליה בגיל 18 לקנדה, שם עבד תקופה כנגר. אז החליט ללמוד משחק ונרשם לבית הספר ג'וליארד בניו יורק. במבחן הבמה בהרשמה, הציג קטעים מהמחזה המלט, וממחזה שהוא בעצמו כתב. הוא התקבל והצטרף לחטיבת הדרמה "קבוצה 43". במהלך לימודיו כתב ושיחק במחזה המבוסס על הספר "התפוז המכני". סיים בשנת 2014 עם תואר ראשון.
קריירה

התפקיד הראשון שקיבל לאחר סיום לימודיו, היה התפקיד הראשי של כריסטופר בוּן (Christopher Boone), נער בן 15 הנמצא על הספקטרום האוטיסטי במחזה "המקרה המוזר של הכלב בשעת לילה" בברודוויי. על תפקידו זה זכה בפרס טוני לשנת 2015 על הביצוע הטוב ביותר על ידי שחקן ראשי במחזה הוא הצעיר ביותר שזכה עד אז בפרס טוני. כמו כן זכה בפרסים נוספים.
בשנת 2017 עבר לקולנוע ושיחק בסרטים שונים בהם "איך לדבר עם בחורות במסיבות" לצד אל פנינג.
בשנת 2018 שיחק בתפקיד הראשי בסרט "עצם בלתי מזוהה", שבו הוא מגלם את דמותו של סטודנט מוכשר למתמטיקה באוניברסיטת סינסינטי, בעל התנהגות אקסצנטרית. מצד אחד אינטליגנציה גבוהה ולא שגרתית, ומצד שני התנהגות אינדיבידואלית קיצונית. בכישרונו המיוחד מצליח הסטודנט לפענח שדר שנשלח מעצם בלתי מזוהה שחדר לעירו.
בשנת 2020, גילם את האקטיביסט רני דייוויס בסרט הדרמה המשפטי שכתב וביים אהרן סורקין עבור נטפליקס "משפט השבעה משיקגו" לצדם של סשה ברון כהן, אדי רדמיין וג'וזף גורדון-לוויט.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | עד העצם | לוק |  |
| 2017 | איך לדבר עם בחורות במסיבות | אן |  |
| 2018 | עדיף שתתחיל לרוץ | הארלי |  |
| 2018 | עצם בלתי מזוהה | דריק אקברו |  |
| 2019 | לילה שטוף שמש | יאשה |  |
| 2019 | נוכלות עם סגנון | תומאס ווסטרברג |  |
| 2020 | משפט השבעה משיקגו | רני דייוויס |  |
| 2022 | לחיות | מיסטר וויקלינג |  |
| 2023 | נפש אחת | טרבור צ'דוויק (אנ') |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2020 | ציפור אלוהים שבשמים | כומר | פרק: "A Wicked Plot" |
| 2024 | בעיית שלושת הגופים | וויל דאונינג | סדרת טלוויזיה של נטפליקס |
פילמוגרפיה > תיאטרון

| שנה | מחזה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015-2014 | המקרה המוזר של הכלב בשעת לילה | כריסטופר בוּן | זוכה פרס טוני לשחקן הטוב ביותר במחזה (2015) |
ספרות אפריקאית

ספרות אפריקאית מתייחסת לספרות שנכתבה ביבשת אפריקה, או שנכתבה בשפות אפריקאיות ואפרו-אסיאתיות. הספרות האפריקאית העתיקה ביותר מתוארכת לכתבי מצרים העתיקה. דוגמאות מאוחרות יותר של ספרות אפריקאית ניתן למצוא במאה הרביעית לספירה. היצירה האפריקאית הידועה ביותר היא כבר נגשת, " ספר המלכים" האפוס הלאומי החבשי.
נושא נפוץ במהלך התקופה הקולוניאלית הוא נרטיב העבדות, שנכתב לרוב באנגלית או בצרפתית עבור קהל מערבי. בין הספרים הראשונים של הספרות האפריקאית שזכו לשבחי ביקורת עולמית משמעותית היו הרומן הכל קורס, מאת צ'ינואה אצ'בה, שפורסם ב-1958. ספרות אפריקאית בשלהי התקופה הקולוניאלית מציגה יותר ויותר נושאים של חירות האדם ועצמאות.
הספרות הפוסט-קולוניאלית, החל משנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20, הפכה למגוונת יותר ויותר, כאשר כמה סופרים חוזרים לשפות האם שלהם. נושאים נפוצים כוללים את ההתנגשות בין עבר להווה, מסורת וקדמה, העצמי מול הקהילה, כמו גם פוליטיקה ומודרניזציה. בסך הכל, ניתן לאמר כי סופרות נשים מיוצגות היום הרבה יותר טוב בספרות האפריקאית מאשר היו לפני קבלת העצמאות של המדינות ביבשת. האינטרנט שינה גם הוא את הנוף של הספרות האפריקאית, והוביל לעליית פלטפורמות קריאה ופרסום דיגיטליות.
הירוגליפים מצריים עם השם "רעמסס השני", ממקדש לוקסור, כיום בבריטניה.
רקע

אפריקה היא היבשת השנייה בשטחה ובגודל אוכלוסייתה אחרי אסיה. באפריקה מתגוררים (נכון ל-2020) יותר מ-1.3 מיליארד תושבים ב-61 טריטוריות ואזורים (כולל האיים). יש באפריקה 54 מדינות, כולל האי מדגסקר ועוד מספר איים שלרוב נחשבים לחלק מהיבשת.
הספרות האפריקאית העתיקה ביותר מתוארכת לכתבי מצרים העתיקה. ספרות מצרים העתיקה, נכתבה במצרית קדומה, עם כתב הירוגליפים, במשך אלפיים שנה לפחות, מהתקופה הפרעונית ועד סוף השלטון הרומי. הספרות המצרית של צפון אפריקה היא, אחרי הספרות השומרית של מסופוטמיה, העתיקה ביותר בעולם. בין היצירות הידועות ביותר ניתן למנות את ספר המתים המצרי העתיק, כתבי הפירמידות וספר הפרה השמימית. באופן כללי ספרים אלו כתובים בכתב חרטומים או בכתב היראטי על גלילי פפירוס, או חקוקים בכתב הירוגליפים על קירות אבן באנדרטאות של מצרים.