stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קוברין
יהודי קוברין

התיעוד הראשון לישיבת יהודים בקוברין הוא מהמאה ה-15. קוברין היא ערש הולדתה של חסידות קוברין, חצר חסידית ליטאית שנוסדה בידי הרב משה פאלייר מקוברין (1783–1858), ונכחדה בשואה, עם הרצחו של אדמו"רה, רבי משה אהרן רבינוביץ. בעיר גם פעלה חצר חסידית של תלמיד של שושלת קוברין, חסידות קוברין-ביאליסטוק. בין רבני העיר היה רבי פסח פרוסקין המכונה "ר' פסח מקוברין", שעמד בראש ישיבה מקומית.
בין מלחמות העולם כבר הייתה קוברין עיירה יהודית. נמנו בעיר 5,617 יהודים, רוב תושביה. כעיירות יהודיות אחרות באותה תקופה, הייתה יידיש השפה שלטת במרחב הציבורי, בשבתות וחגים יהודיים לא הייתה בה בפועל פעילות מסחר, והתקיימה בה פעילות ציבורית יהודית ענפה של מגוון המפלגות היהודיות. כמו כן, פעלה בעיר גימנסיה עברית, ויצאו בה לאור שני שבועונים יהודיים. הפעילות הציבורית היהודית בעיר נאסרה עם כיבושה בידי הסובייטים בספטמבר 1939.
יהודי קוברין > רבני העיר

ברבנות העיר קוברין שימשו רבנים ידועי שם:
רבי שלמה אב"ד קוברין – סביבות ה'ת"ק, 1740
רבי נחום אב"ד קוברין (סבו של המגיד מדובנא) – סביבות ה'תק"י, 1750
רבי מאיר מארים שאפיט – עד ה'תרל"ג, 1873
רבי אליהו שיק – בשנת ה'תרל"ד, הוא התמנה לרבנות העיר, שימש בה חצי שנה ונפטר בפתאומיות. נקבר בקוברין.
רבי שאול קצנלנבוגן – ה'תרמ"ב–ה'תרנ"ב, 1882–1892
רבי חיים ברלין – סביבות ה'תרנ"ד, 1894
רבי מאיר אטלס – סביבות ה'תרס"ה, 1905
רבי פסח פרוסקין – סביבות ה'תרפ"ד, 1924
יהודי קוברין > בשואה

ב-22 ביוני 1941, בתחילת מבצע ברברוסה, נכבשה העיר בידי הגרמנים, ואלו החלו בהצתת בתי היהודים בה. בהמשך, גויסו יהודי העיר לעבודות כפייה, הוטלו עליהם תשלומי כופר שונים, והם חויבו בענידת סרט זרוע, שהומר בהמשך בטלאי צהוב, תוך סימון בתיהם. עד ספטמבר 1941 נרצחו בעיר כ-200 יהודים.
בספרו 'נדודי המלחמה – ויאסלו עירי', מתאר ד"ר הרציג ממאורעות השואה בקוברין:
"המושל הנאצי בקוברין הוציא פקודה אכזרית, כי על הנשים היהודיות להביא את ילדיהן לכיכר השוק העירוני, שם עמד דוד ענק עם מים רותחים, כביכול לשם רחיצתם של הילדים.
האימהות היהודיות המסכנות נאלצו להביא את ילדיהן, עד גיל חמש. ה"אחיות" הנאציות עמדו בסינוריהן הלבנים וקיבלו בקפדנות את ילדי היהודים, הפשיטו את העוללים ולעיני הקצינים הגרמניים זרקו "האחיות הרחמניות" את הילדים לתוך המים הרותחים, לקול צהלתם של הקלגסים הגרמניים.
באותו יום של השחיטה הגדולה נרצח גם האדמו"ר מקוברין, ר' משה אהרן רבינוביץ' יחד עם כל בני משפחתו הי"ד".
בנובמבר 1941 רוכזו כ-8,000 יהודי העיר וסביבתה בגטו שהוקם בה. כמה שבועות לאחר מכן רצחו הגרמנים כמה מאות חולים, קשישים וילדים יהודים מהגטו. בתחילת 1942 חולק הגטו שבעיר לשני חלקים, ל"יעילים" ול"בלתי יעילים", ובאפריל 1942 הוקפו הגטאות בגדר תיל והופסקה אספקת החשמל לבתי היהודים. מיוני 1942 הועסקו מאות מיושביו הגטו במחנה עבודה שהוקם בסמוך לו.
ב-27 ביולי 1942 חוסל גטו ה"בלתי יעילים" בעיר, תוך רצח כ-3,000 יושביו, כמו גם המאושפזים ואנשי הסגל בבית החולים היהודי המקומי, באתר הרצח ההמוני ברונה גורה.
ב-14 באוקטובר 1942 חוסל גטו ה"יעילים" שבעיר, תוך ריכוז ורצח יושביו ויושבי מחנות העבודה שבסביבת העיר בדרך לדיווין. במהלך האקציה התנגדה לגרמנים קבוצת מחתרת יהודית, תוך העלאת בתים באש, ואף ירי בגרמנים. בזמן זה הצליחו להימלט מהגטו כ-500 יהודים, וכ-100 מהם הצליחו להגיע ליערות הסביבה. אחר היהודים הנמלטים ערכו הגרמנים מצוד שיטתי. כמה עשרות בעלי מלאכה יהודים שהושארו בעיר נרצחו כולם עד סוף שנת 1942.
מכ-5,600 יהודי קוברין שרדו את השואה 64 איש, רובם מאלו שהספיקו להימלט לעומק שטחי ברית המועצות טרם הכיבוש הגרמני.
קרחון קנוד רסמוסן (אוואנאטה)

ערך זה עוסק בקרחון בצפון מערב גרינלנד. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  קנוד רסמוסן 
 מיקום:  אוואנאאטה 
 קואורדינטות:  76°43′N 67°52′W﻿ / ﻿76.72°N 67.87°W﻿ / 76.72; -67.87
  (למפת גרינלנד מוגדלת) נוק קאקורטוק אילוליסאט סיסימיוט אסיאט מאניצוק טאסילאק פאמיוט נארסאק קאנאק קנגרטיטיווק קנדה איסלנד אוקיינוס הקרח הצפוני מפרץ באפין  ים גרינלנד  האוקיינוס האטלנטי  ים לברדור קרחון קנוד רסמוסן(למפת גרינלנד רגילה) נוק קאקורטוק אילוליסאט סיסימיוט אסיאט מאניצוק טאסילאק פאמיוט נארסאק קאנאק קנגרטיטיווק קנדה איסלנד אוקיינוס הקרח הצפוני מפרץ באפין  ים גרינלנד  האוקיינוס האטלנטי  ים לברדור קרחון קנוד רסמוסן
 
קרחון קנוד ראסמונסן (באנגלית: Knud Rasmussen Glacier) הוא קרחון במחוז אוואנאטה שבצפון-מערב גרינלנד. הקרחון קרוי על שם חוקר הקוטב קנוד רסמוסן.
אורכו של קרחון קנוד רסומסן כ-3 קילומטרים ורוחבו 900 מטרים.
הקרחון ממוקם מצפון לבסיס האוויר תולה.
הקרחון הוא אחד מארבעת הקרחונים הגדולים המזינים את (הנשפכים אל) את פיורד וולסטנהולם (הקרחונים האחרים הם: קרחון צ'מברלין, קרחון סולסברי, וקרחון האראלד מולטקה).
הקרחון מהווה אתר תיירות, בשל יופיו וצבעו.
לקריאה נוספת

Steven J. Mock, Fluctuations of the terminus of the Moltke Glacier, Cold Regions Research and Engineering Laboratory (U.S.), P 2
Pavelka, K.; Šedina, J.; Pavelka, K., Jr, Knud Rasmussen Glacier Status Analysis Based on Historical Data and Moving Detection Using RPAS, Appl. Sci. 2021, 11, 754. https://doi.org/10.3390/app11020754
United States. Army. Corps of Engineers, Greenland Ice Cap Research Program, Studies Completed in 1954, Volume 2
הערות שוליים

↑  גאזט השמות הגרינלנדיים הרשמי של ארצות הברית
1 2  ראו ב"לקריאה נוספת" בספרו של Steven J. Mock.
↑  מידע תיירותי על האזור
קרולין פיקלס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 בפברואר 1952 (בת 72) וייקפילד, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1979 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מנצ'סטר 
 פרופיל ב-IMDb
 
קרולין פיקלס (באנגלית: Carolyn Pickles; נולדה ב-8 בפברואר 1952) היא שחקנית אנגלייה שהופיעה בתיאטראות וסט אנד ובטלוויזיה הבריטית. היא גילמה את שלי ויליאמס באופרת הסבון "אמרדייל" של רשת ITV.
ביוגרפיה

פיקלס נולדה בווייקפילד שביורקשייר. היא בתו שלו שופט בית המשפט העליון ג'יימס פיקלס, אחיינית של השחקנית כריסטינה פיקלס, ושל השחקן איש הרדיו וילפרד פיקלס. פיקלס גלדה בהליפקס שבמערב ריידינג של יורקשייר ולמדה שם בבית ספר. היא למדה דרמה באוניברסיטת מנצ'סטר, ושיחקה בתפקידים אחדים בהפקות סטודנטים בהם במחזה "Narrow Road to the Deep North" מאת אדוארד בונד, ובתפקיד הראשי במחזה "אמא קוראז' וילדיה" מאת ברכט. היא הצטרפה ללהקת הדרמה של רדיו ה-BBC.
ב-1986 שיחקה פיקלס בתפקיד מיס בלובל בסדרת הטלוויזיה באותו שם של ה-BBC המבוססת על הקריירה של מרגרט קלי לייבוביצ'י. היא שיחקה במשך שנתיים בסדרה "The Bill" בתפקיד פקד בילוש קים ריד, גילמה את סימון טרווליאן בסדרה "ממאי עד דצמבר", ובתפקיד קתרין רמזי בסדרה הסקוטית "The Tales of Para Handy". עוד הופיע פיקלס בסדרת הדרמה החינוכית לילדים "Through The Dragon's Eye". ב-1982 שיחקה בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "We'll Meet Again". פיקלס השתתפה במספר סרטי קולנוע בהם "טס" בבימויו של רומן פולנסקי משנת 1979, "אגאתה" (1979), ו-"The Mirror Crack'd" (מ-1980). ב-1995 שיחקה בתפקיד לינדה ליבינגסטון בסרט "Io no spik inglish" יחד עם פאולו וילאג'ו. פיקלס גילמה את צ'ריטי בורבג' בסרט "הארי פוטר ואוצרות המוות".
ב-2013 שיחקה פיקלס בתפקיד העיתונאית מגי רדקליף בסדרת הדרמה "ברודצ'רץ'" של רשת ITV. בהמשך השתתפה בעונות השנייה והשלישית של "ברודצ'רץ'" ששודרו ב-2015 וב-2017 בהתאמה.
ביוגרפיה > חיים אישיים

פיקלס חיה בצפון לונדון. יש לה שתי בנות, אחת מהן היא השחקנית לוסי פיקלס.
הערות שוליים

↑  "Radio and audio book companies", in Lloyd Trott, ed., Actors and Performers Yearbook 2016, pp. 353-354
↑  Carolyn Pickles - Rotten Tomatoes
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16666270f (data)  LCCN: no2015014373  VIAF: 296972104   WorldCat (עם VIAF): 296972104
קיפודג רב-קוצי

| קיפודג רב-קוצי |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: נפוחיתאים
משפחה:: דו-שיניים
סוג:: קיפודג
מין:: קיפודג רב-קוצי
שם מדעי
 Cyclichthys spilostylus

קיפודג רב-קוצי (שם מדעי: Cyclichthys spilostylus) הוא מין של דג ממשפחת הדו-שיניים, שידוע בגופו המכוסה קוצים וביכולתו להתנפח כשהוא חש מאוים. הקיפודג חי באוקיינוס ההודי ובאוקיינוס השקט, כשתפוצתו במערב מגיעה לים האדום ולדרום אפריקה, ובמזרח תפוצתו מגיעה ליפן, אוסטרליה, הפיליפינים וקלדוניה החדשה. קיימת גם אוכלוסייה מבודדת באיי גלאפגוס, ואוכלוסייה בים התיכון כתוצאה מהגירה לספסית.
מאפיינים

קיפודגים מגיעים לאורך של 34 סנטימטר, וגופם קשיח ומכוסה קוצים. פיהם מעוצב כמקור קשיח, שנועד לפיצוח השריון של רכיכות, סרטנאים וחסרי חוליות אחרים, שמהווים את עיקר מזונם. על מנת להסוות את עצמם, גבם בגוון חום, ובטנם בהירה בגוונים לבנים יותר, כמו אצל דגים רבים אחרים. בשרם מכיל טטרודוטוקסין, רעלן עצבי חזק שיכול לגרום למוות, ואכילתם גורמת גם לסיגואטרה. למרות זאת, קיפודגים נחשבים למעדן ביפן, כמו נפוחיתאים אחרים, וישנם שפים שמתמחים בבישולם תוך כדי הוצאת הרעלן העצבי.
הקיפודגים חיים בקרבת חופים בשוניות אלמוגים, בעומקים של 3 עד 90 מטר. הם מעדיפים לחיות בקרבת שדות עשב ים או מרבצי ספוגים. הקיפודגים הם בעיקר פעילי לילה, במהלך היום הם מסתתרים בין הסלעים או האלמוגים. הקיפודג הוא דג שנוטה להתבודד. הצעירים חיים בים פתוח. כמו נפוחיתאים אחרים, כאשר הם מאוימים הם יכולים לנפח את עצמם לממדים גדולים פי שלושה מממדיהם הרגילים, אך לניפוח זה יש השלכות קשות על גופם, ואם הקיפודג נאלץ להתנפח לעיתים קרובות הוא עלול למות מהמאמץ הכרוך בכך.
בישראל הקיפודג הרב-קוצי חי במפרץ אילת בשונית האלמוגים, ובמאה ה-21 הוא נצפה גם בים התיכון, כתוצאה מהגירה לספסית. קיפודגים מוצגים באקווריום ישראל ובפארק המצפה התת-ימי באילת.
קלוד דה ולואה, נסיכת צרפת

קלוד דה ולואה, נסיכת צרפת (בצרפתית: Claude de France; ‏12 בנובמבר 1547 - 21 בפברואר 1575), הייתה בתו של אנרי השני, מלך צרפת ואשתו של קרל השלישי, דוכס לורן.
ביוגרפיה

הנסיכה קלוד נולדה ב-12 בנובמבר 1547 בארמון פונטנבלו שמחוץ לפריז, צרפת, לאנרי השני, מלך צרפת ולקטרינה דה מדיצ'י, בתם של לורנצו השני, דוכס אורבינו ומדלן דה לה טור ד'אוברן. היא גדלה יחד עם שמונת אחיה עם אחיותיה אך בילתה את רוב זמנה עם בת גילה מרי סטיוארט, לעתיד מרי, מלכת הסקוטים, שגדלה בחצר המלוכה הצרפתית.
בשנת 1552 כבש הצבא הצרפתי את שלושת הבישופויות - מץ, טול וורדן, ואילו קרל השלישי, דוכס לורן נלקח לבית המלוכה הצרפתי בפריז, שם התחתן ב-22 בינואר 1559 עם קלוד. כמתנה לחתונתו קיבל קרל בחזרה את שטחי דוכסות לורן, ובאוקטובר 1559 חזר לננסי.
במהלך מלחמות הדת בצרפת הייתה קלוד, שהייתה מאוד קשורה לאמה, נוכחת בקנוניית אמבואז ובטבח ליל ברתולומאוס הקדוש. קלוד ניסתה למנוע את נישואי אחותה מרגריט דה ולואה, נסיכת צרפת לאנרי, מלך נווארה, אולם כשלה בכך, וב-21 בפברואר 1575 מתה במהלך לידת בתה קלאודיה.
משפחתה

ב-22 בינואר 1559 התחתנה קלוד עם קרל השלישי, דוכס לורן, ממנו נולדו לה 9 ילדים:
היינריך השני, דוכס לורן (1563–1624)
כריסטינה מלורן (1565–1637), התחתנה עם פרדיננדו הראשון דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה
קרל מלורן, בישוף מץ ושטרסבורג (1567–1607)
אנטוניה מלורן (1568–1610), התחתנה עם יוהאן וילהלם, דוכס יוליך-קלווה-ברג
אנה מלורן (1569–1576)
פרנץ השני, דוכס לורן (1572–1632)
קתרינה מלורן (1573–1648)
אליזבת מלורן (1574–1635), התחתנה עם מקסימיליאן הראשון, הנסיך הבוחר מבוואריה
קלאודיה מלורן (1575–1576)
קוקייה רצנית גדולה

| קוקייה רצנית גדולה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: קוקאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: קוקייתיים
תת־משפחה:: קוקיים
סוג:: קוקייה רצנית
מין:: קוקייה רצנית גדולה
שם מדעי
 Geococcyx californianus ‏לסון, 1829
תחום תפוצה


קוקייה רצנית גדולה (שם מדעי: Geococcyx californianus) הוא מין של קוקייה הנפוצה בערבות ומדבריות בדרום ארצות הברית ובמקסיקו.
מאפיינים

אורכה של הקוקייה הרצנית מהזנב עד המקור נע בין 43 ל-61 ס"מ בממוצע ומשקלה 125–250 גרם. נוצותיה חומות, שחורות ולבנות. לקוקייה רגליים ארוכות. על אף שהיא מסוגלת לעוף היא מבלה את רוב זמנה על הקרקע.
הקוקייה הרצנית מסוגלת לרוץ במהירות של עד 35 ק"מ לשעה ובאופן כללי מעדיפה לרוץ מאשר לעוף. היא תעוף על מנת להימלט מטורפים מהירים יותר, כגון זאבי ערבות.
היא חיה באזורים פתוחים ולעיתים גם יבשים והיא אוכלת בעיקר בשר. היא ניזונה מחרקים, פרוקי-רגליים, זוחלים קטנים, כגון לטאות ונחשים קטנים, כולל ארסיים. הקוקייה יכולה לפרוש כנפיים כדי להפנט נחש ואז לדקור אותו במקורה. היא מגישה את המזון לגוזליה אך לא מרפה מהמזון עד שהיא מפרישה ממקורה נוזלי עיכול מיוחדים, שהגוזלים זקוקים להם.
הערות שוליים

↑  קוקייה רצנית גדולה באתר הרשימה האדומה של IUCN
קוקייה אפריקנית

| קוקייה אפריקנית |
| --- | --- |
קוקייה אפריקנית קוקייה אפריקנית
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: קוקאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: קוקייתיים
סוג:: קוקיה
מין:: קוקייה אפריקנית
שם מדעי
 Cuculus gularis ‏סטפנס, 1815

קוקייה אפריקנית (שם מדעי: Cuculus gularis) היא מין של עוף ממשפחת הקוקייתיים, החיה לאורך אפריקה שמדרום לסהרה, והיא קרובתה של הקוקייה האירופית.
תיאור

קוקייה זו מגיעה לאורך של 32 סנטימטרים בממוצע, והיא בעלת נוצות אפורות-כחולות, זנב ארוך ושחור וצידי הכנפיים גם שחורים. הראש מעט כחול יותר עם עיניים צהובות ומקור אדום בהיר בעל קצה שחור. הבטן בהירה בעלת פסים שחורים לאורכה, והרגליים מכוסות נוצות לבנות. הקוקייה מזכירה מרחוק מראה של עוף דורס, מה שעוזר לה להרחיק את העופות הפונדקאים הפוטנציאלים שלה.
היא חיה לאורך רוב אפריקה באזורים שונים, ביניהם בערבות עשב, בסוואנה האפריקנית, בשיחיות ויערות פתוחים, ואף באזורים יבשים, אך לא במדבריות. חלק מהאוכלוסיות נודדות לרוחבה של אפריקה כשהמזון מתמעט.
הקוקייה חיה בגפה וניזונה מחרקים שהיא תופסת, בין השאר חיפושיות או טרמיטים מכונפים וכן מיצורים קטנים אחרים. הזכרים טריטוריאליים ויתקפו מסיגי גבול. לעיתים זוג קוקיות יחלוק נחלה קטנה.
הקוקייה היא טפילה של עופות אפריקנים אחרים, וביציה משתלבות בצבעי עופות אחרים כמו דרונגו אפריקני או חנקן צהוב-מקור. כשהיא מטילה ביצה הגוזל שלה בוקע בתוך 12 עד 17 ימים, לרוב לפני "אחיו" הפונדקאים ואז משליך את ביציהם לאדמה, כך שהוא נותר לבד. האפרוח מתבגר תוך 3 שבועות בדרך כלל וממריא מהקן.
הערות שוליים

↑  קוקייה אפריקנית באתר הרשימה האדומה של IUCN
ערך זה הוא קצרמרבנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קוקייה רצנית

| קוקייה רצנית |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: קוקאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: קוקייתיים
תת־משפחה:: קוקיים
סוג:: קוקייה רצנית
מינים
 Geococcyx californianus  Geococcyx velox
שם מדעי
 Geococcyx ‏וגלר, 1831

קוקייה רצנית (שם מדעי: Geococcyx) הוא סוג קוקיות בעל שני מינים הנפוצים באמריקה הצפונית ואמריקה המרכזית.
מיני הקוקייה הרצנית הם:
קוקייה רצנית גדולה (Geococcyx californianus)
קוקייה רצנית קטנה (Geococcyx velox)
מאפיינים

אורכה של הקוקייה הרצנית מהזנב עד המקור נע בין 46 ל־61 ס"מ בממוצע. נוצותיה חומות, שחורות ולבנות. לקוקייה רגליים ארוכות. אף שהיא מסוגלת לעוף היא מבלה את רוב זמנה על הקרקע.
הקוקייה הרצנית מסוגלת לרוץ במהירות של עד 35 ק"מ לשעה, ובאופן כללי מעדיפה לרוץ ולא לעוף. היא תעוף כדי להימלט מטורפים מהירים יותר כגון זאבי ערבות.
קוקייה רצנית בתרבות

הדמות המצוירת רוד־ראנר, המופיעה ביצירות רבות של האחים וורנר, מבוססת על הקוקייה הרצנית. שמה של הדמות הוא כשמה האנגלי של הקוקייה, ובמרבית הזמן היא נמלטת – בריצה, ולא בתעופה – מזאב הערבות וייל אי קויוטי (נשמע כמו "זאב ערבות ערמומי").
קוסמודרום ווסטוצ'ני

| --- | --- |


שיגור משגר סויוז 2.1a מקוסמודרום ווסטוצ'ני
 נתוני השדה
 תקופת הפעילות:  2011–הווה (כ־13 שנים)
 קואורדינטות:  51°53′04″N 128°20′05″E﻿ / ﻿51.884552777778°N 128.33477777778°E﻿ / 51.884552777778; 128.33477777778
 www.roscosmos.ru/29538/
 מסלולי טיסה
  (למפת מחוז אמור מוגדלת) בלאגובשצ'נסק בלוגורסק סבובודני טינדה זיה ראיצ'יחינסק סין מ.י.א. מחוז חברובסק  סאחה-יקוטיה עבר הבאיקל קוסמודרום ווסטוצ'ני(למפת מחוז אמור רגילה) בלאגובשצ'נסק בלוגורסק סבובודני טינדה זיה ראיצ'יחינסק סין מ.י.א. מחוז חברובסק  סאחה-יקוטיה עבר הבאיקל קוסמודרום ווסטוצ'ני(למפת רוסיה רגילה) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפוניקוסמודרום ווסטוצ'ני(למפת רוסיה מוגדלת) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפוניקוסמודרום ווסטוצ'ני
 
כן השיגור המרכזי של הקוסמודרום. אפריל 2016
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מספר שיגורים בשנה
| שנה | כמות | שינוי |  |  |  |
| ‏2016 | ‏1 |  |  |  |  |
| ‏2017 | ‏1 |  |  |  |  |
| ‏2018 | ‏2 |  |  |  |  |
| ‏2019 | ‏1 |  |  |  |  |
| ‏2020 | ‏1 |  |  |  |  |
| ‏2021 | ‏5 |  |  |  |  |
| ‏2022 | ‏1 |  |  |  |  |
| ‏2023 | ‏2 |   |  |  |  |
קוסמודרום ווסטוצ'ני (ברוסית: Космодром Восточный; מילולית: "נמל החלל המזרחי". רשמית: מרכז החלל "ווסטוצ'ני", ברוסית: Космический центр «Восточный»‎) הוא נמל חלל רוסי, שבנייתו החלה בשנת 2011 במחוז אמור שבמזרח רוסיה, סמוך לעיר ציולקובסקי ולקוסמודרום סבובודני, מתוך מטרה לבטל את תלותה של רוסיה בקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן מחד ולפתח את המזרח הרחוק הרוסי מאידך. הקוסמודרום צפוי להעסיק 20,000–25,000 איש. שטח נמל החלל צפוי להגיע ל-1,035 קילומטר רבוע לאחר השלמת הבנייה.
שיגור לא-מאויש ראשון בוצע ב-28 באפריל 2016. בשנת 2021 בוצע מספר שיא של 5 שיגורים מהקוסמודרום. חללית מאוישת תשוגר בשנת 2025.
היסטוריה

לאחר התפרקותה של ברית המועצות החליטו שלטונות רוסיה, לנוכח העובדה שקוסמודרום בייקונור נמצא מחוץ לשטח המדינה ועקב מגבלות המיקום הגאוגרפי של קוסמודרום פלסצק, כי נחוץ לרוסיה נמל חלל שתהיה ממנו גישה לחלל. לצורך כך הוסב בסיס טילים לנמל החלל קוסמודרום סבובודני. אף על פי כן התשתיות בו היו מוגבלות, והוא לא היה מתאים לטיסות מאוישות. בשנות ה-2000, עם התייצבות כלכלתה של רוסיה, הועלו הצעות בדבר הקמת קוסמודרום חדש מהיסוד.
תכנונו החל בשנת 2007 עת נחתם צו נשיאותי על ידי הנשיא ולדימיר פוטין. עבודות הבנייה החלו בתחילת 2011.
טיסה בלתי מאוישת ראשונה התבצעה באפריל 2016 (לאחר שתוכננה תחילה לשנת 2015 אך נדחתה בשל עיכובים בבנייה), ואילו הטיסה המאוישת הראשונה צפויה להתבצע ב-2023. העלות הכוללת של הקוסמודרום מוערכת ב-13.5 מיליארד דולר.
יתרונות וחסרונות > יתרונות

הצורך באתר שיגור רוסי נוסף מדגיש את הצורך של רוסיה בעצמאות מוחלטת בגישה לחלל – לרבות שיגורים מאוישים, מאחר שקוסמודרום בייקונור ממוקם למעשה בקזחסטן, בעבר חלק מברית המועצות. אף שהסכם בין ממשלת רוסיה לממשלת קזחסטן מאפשר לרוסיה להשתמש בבסיס זה עד שנת 2050, רוסיה חשה כי הימצאות הקוסמודרום מחוץ לשטחי רוסיה מגביל את חופש הפעולה שלה בשיגורים לחלל.
השיקולים העיקריים שעמדו בפני סוכנות החלל הפדרלית היו מגוון המסלולים אליהם ניתן לשגר מבסיס החלל החדש, ובעיקר:
סוגיות בטיחותיות – טווח האזורים שבהם נופלים שלבים מהטיל המשוגר;
שיקולים מדיניים וביטחוניים – הרצון להימנע מטיסת הטילים מעל שטחן הריבוני של מדינות אחרות.
בנוסף, אחת המטרות להקמת הקוסמודרום היא החשיבות הלאומית שרואה המדינה באכלוס האזור הבלתי מיושב כמעט בגבולה המזרחי של רוסיה, שיפור הכלכלה ופיתוח תשתיות אזוריות ובהן נמל תעופה, מסילות ברזל ותשתיות נוספות שנבנות סביב הקוסמודרום.
יתרונות וחסרונות > חסרונות

השיגורים שיבוצעו מהאתר הם שיגורים קוטביים – לכיוון צפון וכן שיגורים לכיוון מזרח, מאחר בדרום נמצאת סין ואילו בדרום מזרח נמצאות קוריאה הצפונית ויפן, מה שמגביל את אפשרויות השיגור לכיוונים אלה. החשש העיקרי בעת שיגורים לחלל היא כי השלבים שעשויים ליפול מטיל שיגור, עלולים ליפול בשטחי יערות הטייגה ועלולים לגרום לשריפות ענק באזורים אלה.
שערוריות שחיתות

בניית הקוסמודרום החלה בשנת 2012 וליוותה בשערוריות שחיתות וכן בשביתות של עובדים עקב עיכוב בשכר. סגן ראש ממשלת הפדרציה הרוסית דמיטרי רוגוזין הופקד על פתרון בעיות אלו, כאשר מונה לאחראי על תחום הבנייה בספטמבר 2014. במהלך בניית הקוסמודרום ביצע רוגוזין יותר מ-50 ביקורים באתר הבנייה. באפריל 2015, סך פיגור השכר הסתכם ביותר מ-150 מיליון רובל. הבעיה הייתה כה חריפה שהבנאים פתחו בשביתת רעב במחאה, ונושא אי תשלום השכר הועלה במופע השאלות ותשובות "הקו הישיר עם ולדימיר פוטין".
בנובמבר 2018, נציג רשמי של משרד התובע הכללי של רוסיה, אלכסנדר קורנוי, דיווח כי יותר מ-140 תיקים פליליים נפתחו על הפרות במהלך בניית הקוסמודרום והנזק הסתכם ביותר מ-10 מיליארד רובל. ביוני 2021, סמנכ"ל רוסקוסמוס לענייני בניית הון, יורי רוסליאק, פוטר בשל "חוסר שליטה על תנועת הכספים התקציביים" ופתיחה של 2 תיקים פליליים חדשים בנושא.
נוסף לזה, חברה לבניית גשרים באוקיינוס השקט הידועה בשם TMK, נחשדה במעילה של יותר מ-7.5 מיליארד רובל, נפתחו תיקים פליליים נגד הנהלת החברה, אשר פעלה כקבלן בנייה באתר השיגור. גם נגד קבלנים אחרים המעורבים בבניית הקוסמודרום נפתחו תיקים פליליים. ב-29 באפריל 2016 נידון יו"ר דירקטוריון החברה א. נסטרנקו ל-3 שנות מאסר. החקירה ובית המשפט קבעו כי בשנים 2014-2015 הוא ארגן גניבה של כספים השייכים לחברת TMK, בסכום של כמעט 104.5 מיליון רובל. בסוף ינואר 2019, נודע על מותו של דמיטרי סאבין, לשעבר ראש חברת דלספצסטרוי, שפיקח על בניית הקוסמודרום.
ב-5 במאי 2017 הגישו רוסקוסמוס והנהלת קוסמודרום ווסטוצ'ני תביעה נגד סניף המזרח הרחוק של תאגיד ספטסטרוי בדרישה לשלם 2.3 מיליארד רובל ולעזוב את המתקן הלא מוכן. בשנים 2014-2016 נערכו מספר מעצרים במערכת ספטסטרוי בתיקים פליליים מתוקשרים הקשורים למעילות בקנה מידה גדול, לרבות במהלך בניית הקוסמודרום ווסטוצ'ני. נעצרו שני סמנכ"לים בספצסטרוי, אלכסנדר זגורולקו ואלכסנדר בוריאקוב.
סרגיי דיגטרב, ראש חברת VIP-Stroyengineering, נידון ל-8 שנות מאסר ב-2015 בגין מעילה של 1.3 מיליארד רובל במהלך בניית הקוסמודרום. הוא שוחרר באפריל 2019 והפך לנאשם בתיק פלילי של הונאה בקנה מידה גדול במיוחד במהלך בניית מפעל ניז'ני נובגורוד לרגל יום השנה ה-70 לניצחון.
שיגורים > שיגורים שבוצעו

שיגור ראשון תוכנן ל-25 בדצמבר 2015.. בשל חוסר מוכנות חלק ממתקני הקוסמודרום, השיגור נדחה לסתיו 2016. השיגור שתוכנן ל-27 באפריל 2016 בוטל ונדחה לבסוף ביום. שיגור הבכורה יצא לדרך לבסוף ב-28 באפריל 2016 עם שיגור הטיל סויוז 2.1а שנשא מספר לווייני מחקר.
מאז בכל שנה בוצע מספר לא גדול של שיגורים. בשנת 2023 לראשונה בוצע שיגור בעזרת משגר מדגם אנגרה.
שיגורים > שיגורים עתידיים

בשנת 2024, תשוגר הרקטה אנגרה-А5 מהדור החדש; בשנת 2025 תשוגר "אוריול", החללית המאוישת הראשונה, למשימה אל תחנת החלל הבין-לאומית. כמו כן, ישוגר לוויין התקשורת Gonets-М 33, 34 ו־35 בסיוע המשגר סויוז-2.1b עם מאיץ מדגם "פרגאט" (אנ').
קרחון קנט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  קנט 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  82°50′00″S 163°10′00″E﻿ / ﻿82.83333333°S 163.16666667°E﻿ / -82.83333333; 163.16666667
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון קנט(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון קנט
 
קרחון קנט (באנגלית: Kent Glacier) הוא קרחון ברכס המלכה אליזבת, חלק מרכס המלכה אלכסנדרה שבההרים הטראנס-אנטארקטיים, הממוקם באזור חוף שקלטון, של שטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.
הקרחון מנזק את צידה המזרחי של רמת מרקהאם.
אורכו של הקרחון 27 קילומטרים.
הקרחון זורם לכיוון מזרח, ונשפך אל קרחון לורי.
היסטוריה > מקור השם

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי משלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד, אשר חקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1961 – 1962.
הקרחון נקרא על שם מחוז קנט שבאנגליה, ודוכסות קנט.
קרפיון זאב קולורדו

| קרפיון זאב קולורדו |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: קרפיונאים
משפחה:: קרפיוניים
סוג:: קרפיון זאב
מין:: קרפיון זאב קולורדו
שם מדעי
 Ptychocheilus lucius ‏ז'ראר, 1856

קרפיון זאב קולורדו (שם מדעי: Ptychocheilus lucius) הוא מין של דג גדול ממשפחת הקרפיוניים הנפוץ באמריקה הצפונית בנהר הקולורדו.
זהו הגדול שבבני משפחתו באמריקה הצפונית והוא יכול לגדול לאורך 1.8 מ' ולמשקל 45 ק"ג. ישנם גם דיווחים לא מאומתים על דגים באורך 3 מ'. דג זה אפור-כסוף ובמראהו הוא מזכיר מעט את זאב הנהרות הטורף. מראהו מוארך והוא בעל סנפירים קטנים, כיסוי זימים גדול בצבע לבן וזנב צר העוזר להתפרץ במהירות. הראש צר ובו שיניים חדות. העיניים צהובות וגדולות.
הדגיגים שאורכם 5 ס"מ ניזונים מחרקים, מדפניות ומשטרגליים, אך כשהם גדלים לאורך 30 ס"מ הם מתחילים לצוד בעיקר דגים. דגים אלה בשונה משאר בני משפחתם יכולים לשחות גם במים מליחים או אף מלוחים בקרבת החופים. כשהם גדלים הם נכנסים לזרמים עמוקים או לנהרות שוצפים ושם חיים. הם יכולים לנדוד יותר מ-100 ק"מ בנדודים לעבר אתרי הרבייה שלהם.
תפוצתם היא בנהרות שמאריזונה וקליפורניה ועד למקסיקו. כתוצאה מדיג הדג נמצא בסכנת הכחדה.
הערות שוליים

↑  קרפיון זאב קולורדו באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007546277605171
קשת סרליאנית

קשת סרליאנית היא מערך אדריכלי הבנוי מעל חלון או מעבר בין עמודים, שבו המרווח האמצעי מקורה בקשת חצי עגולה, וכל אחד מן המרווחים המצויים משני צדדיו מקורה במערכת של קורות אופקיות. טיפוס זה של קשת מכונה על-שם האדריכל האיטלקי סבסטיאנו סרליו שהביא אותה בכתביו. דוגמה נאה לשימוש רב החוזר על עצמו בקשת מסוג זה עשה האדריכל האיטלקי אנדראה פלאדיו בבניין הבסיליקה הניצבת במרכז העיר ויצ'נזה.
ערך זה הוא קצרמרבנושא אדריכלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קיפוד המדבר

| קיפוד המדבר |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: אוכלי חרקים
משפחה:: קיפודיים
סוג:: Paraechinus
מין:: קיפוד המדבר
שם מדעי
 Paraechinus aethiopicus ‏אהרנברג, 1832
תחום תפוצה


קִפּוֹד הַמִּדְבָּר (שם מדעי: Paraechinus aethiopicus) הוא מין של יונק מדברי ממשפחת הקיפודיים. הקיפוד מצוי בישראל ובאזורים חמים ויבשים לאורך המזרח התיכון וצפון אפריקה.