stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיכל פיינבלט
קריירה > ג'ודו

בשנת 2002, כאשר הייתה בת 18, פיינבלט זכתה לראשונה באליפות ישראל לבוגרים. בהמשך הקריירה היא הספיקה לזכות שלוש פעמים נוספות באליפות ישראל. בנובמבר 2002, פיינבלט התחרתה באליפות אירופה עד גיל 20 שנערכה ברוטרדם וזכתה במדליית הארד לאחר שניצחה בקרב על המדליה את מלגורזטה ביילק הפולנייה. שנה לאחר מכן היא זכתה שוב במדליית הארד באליפות אירופה עד גיל 20 אשר נערכה בסרייבו.
בפברואר 2003 היא זכתה במדליה הראשונה שלה בתחרות בינלאומית לבוגרים כאשר זכתה במדליית הזהב בטורניר 'A-Tournament Sofia' לאחר שניצחה בגמר את ז'ואנה ראמוס הפורטוגלית. באליפות העולם באותה השנה שנערכה באוסקה שביפן היא סיימה במקום השביעי, בקרב הראשון היא ניצחה את שולפן קאלייבה מקזחסטן ובשמינית הגמר היא הפסידה לרי סאנג-רים הצפון קוריאנית. היא נשרה לקרבות בית הניחומים, שם גברה על צ'ארלי מינקין האמריקאית ונטשה ואן גורף ההולנדית אך הפסידה לג'ורג'ינה סינגלטון הבריטית. עוד באותה השנה היא זכתה במדליית ארד בטורניר 'German Open Braunschweig'.
פיינבלט השתתפה באולימפיאדת אתונה 2004 והייתה הג'ודוקא האישה היחידה במשלחת הישראלית. היא התחרתה בקטגוריית המשקל עד 52 ק"ג והתחילה בסיבוב השני מאחר שהייתה מדורגת, אך הפסידה כבר בקרב הראשון שלה מול תלמה מונטיירו הפורטגלית כאשר דקה ו-17 שניות לסיום מונטיירו ביצעה תרגיל קוצ'יקי טאושי אשר העניק לה איפון. באותה השנה היא זכתה במדליית ארד בטורניר 'A-Tournament Rome'.
קריירה > פציעה

בשנת 2007, במהלך אימון במרכז הספורט הדר יוסף, נפצעה פיינבלט בכתפה. היא עברה ניתוח בבית החולים מאיר בכפר סבא והליך שיקום שנמשך כחצי שנה, אך פציעה זו מנעה ממנה לשוב להתחרות בג'ודו. היא עברה קורס מדריכי כושר במכון וינגייט ובמקביל השלימה תואר ראשון ושני בחינוך גופני בסמינר הקיבוצים. היא החלה לעבוד כמדריכת כושר באוניברסיטת תל אביב ומאוחר יותר שימשה כעוזרת המאמן של שני הרשקו בנבחרת הנשים בג'ודו.
קריירה > חתירה פראלימפית

בשנת 2016, עת לימדה בתיכון אהל שם ברמת גן, היא הזמינה את החותרת הפראלימפית מורן סמואל להעביר הרצאה לתלמידיה. בעצתה של סמואל, הגיעה פיינבלט למרכז דניאל לחתירה שבתל אביב ובסוף ינואר 2016 הצטרפה לנבחרת החותרים הפראלימפית.
פיינבלט החלה להתחרות בקטגוריית רביעיית חותרים מעורבת, אך לא הצליחה להשיג עם חבריה לנבחרת את הקריטריון למשחקים הפראלימפיים בריו 2016.
באליפות העולם בשנת 2019, לצד סימונה גורן, אחיה קליין וברק חצור, פיינבלט הגיעה למקום השישי בתוצאה של 7:43.510, הישג שהקנה להם את הכרטיס למשחקים הפאראלימפיים טוקיו 2020. במשחקים הפראלימפיים בטוקיו 2020. את המוקדמות סיימה הנבחרת במקום השלישי במקצה בו התחרתה ועברו לשלב הניחומים בו סיימו את המקצה במקום השני ועלו לגמר, שם פיינבלט סיימה עם חבריה לנבחרת במקום השישי.
הערות שוליים

↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
↑  ערן נבון, בלתי שבירה: מג'ודאית אולימפית לחותרת פראלימפית, 26 באוגוסט 2021, ישראל היום
↑  אברהם תשובה, פראלימפיים: נבחרת ישראל בחתירה עלתה לאולימפיאדה, באתר ynet, 29 באוגוסט 2019
↑  Rowing - PR3 Mixed Coxed Four - PR3Mix4+, Paralympic.org, ‏27-29, August 2021
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת אתונה (2004)  |
| --- | --- | --- |
|  אתלטיקה | אלכס אברבוך • נילי אברמסקי • אסף בימרו • אירנה לנסקי • היילה סטאין |  |
|  ג'ודו | אודי וקס •  אריק זאבי • גל יקותיאל • מיכל פיינבלט • יואל רזבוזוב |  |
|  היאבקות | יורי יבסייצ'יק • יאשה מנשרוב • גוצ'ה ציציאשווילי |  |
|  התעמלות מכשירים | פבל גופמן |  |
|  התעמלות אמנותית | קטיה פיסצקי |  |
|  טאקוונדו | מאיה ערוסי |  |
|  טניס | יוני ארליך • אנה סמשנובה • אנדי רם |  |
|  טניס שולחן | מרינה קרבצ'נקו |  |
|  סיף | איילת אוחיון |  |
|  קיאק | רועי ילין • לריסה פסחוביץ' • מיכאל קולגנוב |  |
|  קליעה | אלכסנדר דנילוב • גיא סטריק |  |
|  שחייה | ורד בורוכובסקי • אניה גוסטומלסקי |  |
|  שחייה אמנותית | אנסטסיה גלושקוב • אינה יופה |  |
|  שיט | ורד בוסקילה • אודי גל •  גל פרידמן • לי קורזיץ • ניקה קורניצקי • גידי קליגר |  |
|  משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020)  |
| --- | --- | --- |
|  אתלטיקה | אלכסנדר אלכסיינקו |  |
|  בדמינטון | נינה גורודצקי |  |
|  בוצ'ה | נדב לוי |  |
|  הרמת כוח | פולינה כצמן |  |
|  חתירה | שמוליק דניאל •  מורן סמואל • רביעייה מעורבת (סימונה גורן, ברק חצור, מיכל פיינבלט, אחיה קליין וההגאית מרלנה מילר) |  |
|  טניס | אדם ברדיצ'בסקי • שרגא ויינברג • יוסי סעדון • גיא ששון |  |
|  טניס שולחן | קרולין טביב |  |
|  ירי תחרותי | יוליה צ'רנוי • דורון שזירי |  |
|  כדורשער | נבחרת ישראל (נשים) (רוני אוחיון, ליהיא בן-דוד, גל חמרני (קפטן), אורי מזרחי, אלהאם מחאמיד רוזין, נועה מלכה) |  |
|  קיאק | פסקל ברקוביץ |  |
|  שחייה | יוליה גורדיצ'וק • ורוניקה גירנקו •  עמי דדאון • אראל הלוי • בשאר חלבי • אריאל מליאר •  מארק מליאר •  איאד שלבי |  |
מטון

מֶטוֹן (ביוונית: Μέτων ὁ Ἀθηναῖος) היה אסטרונום ומתמטיקאי יווני שפעל באתונה בתקופה הקלאסית, במאה ה-5 לפנה"ס, הידוע כמי שהכניס לתוך לוח השנה האטי את ההתאמה בין השנה השמשית לשנה הירחית.
שם אביו של מטון הוא פוסניוס והוא מוצג כתלמידו של פאינוס. כתבים של מטון לא הגיעו לידינו, אולם הוא מוכר לנו מאזכורים אצל יוונים אחרים. הוא מוזכר כאסטרונום אצל ויטרוביוס ואצל תאופרסטוס בספר "On signs of weather". הוא מופיע בקצרה כדמות של מתמטיקאי, העולה לבמה עם כלי מדידה, במחזה הציפורים של אריסטופאנס. תלמי כותב שמטון צפה בכוכבים באתונה, האיים הקיקלאדיים, מקדוניה ותראקיה, אולם ייתכן שחלק מהמקומות מתייחסים לאוקטמון, אסטרונום שפעל עם מטון.
מטון מוזכר אצל דיודורוס סיקולוס, קנסורינוס, תלמי ואיליאנוס כמי שהציב באתונה כתובת המתארת את "מחזור מטון", ותצפיות אסטרונומיות של היום הקצר בשנה והיום ארוך בשנה, זמן קצר לפני המעבר לשימוש במחזור של מטון בלוח השנה האטי. מחזור מטון כולל 19 שנים טרופיות שחופפות בקרוב טוב לאורך של 235 חודשי ירח (מחזורים סינודיים של הירח). במחזור של מטון 6940 ימים ב-19 שנים, שבע מהן בעלות 13 חודשים. תלמי מתאר את השנה בה הציג מטון את המחזור שלו ובהתאם לתיאור הוצע שהשנה היא בסביבות 432 לפני הספירה. לפי המחזור של מטון, אורך שנה טרופית הוא 365 + 1/4 + 1/76 ימים, תוצאה המתקבלת מחלוקת 6940 ב-19. מכיוון שיש מקורות המייחסים את המחזור של מטון לאחרים, ישנם חוקרים הסוברים שמטון לא היה הממציא של המחזור אלא שאב אותו ממקורות אחרים.
מטון בנה שעון שמש ותכנן ובנה מספר מפעלי מים, בהם אמת המים במחוז קולונוס שליד אתונה.
אחד ממכתשי הירח נקרא "מטון" על שמו.
ראו גם

שנה מעוברת
מטען פלאנק

מטען פלאנק הוא יחידת מטען חשמלי, המהווה את אחת היחידות הבסיסיות במערכת יחידות פלאנק.
ערכו של מטען פלאנק מוגדר כ:
q_{P}={\sqrt {4\pi \epsilon _{0}\hbar c}}={\sqrt {2ch\epsilon _{0}}}={\frac {e}{\sqrt {\alpha }}}=1.8755459aC
כאשר:
כיוון שמטען פלאנק שווה למטען האלמנטרי המחולק בשורש הריבועי של קבוע המבנה הדק, הוא גדול מהמטען האלמנטרי פי  \alpha ^{-0.5}\approx 11.706.
במערכת היחידות CGS, בה  4\pi \epsilon _{0}=1, מטען פלאנק מוצג בצורה פשוטה יותר:
q_{P}={\sqrt {\hbar C}}
מטען צבע

ערך זה עוסק בתכונה פיזיקלית מתחום פיזיקת חלקיקים. אם התכוונתם למשמעויות אחרות, ראו .
מטען צבע, בפיזיקת חלקיקים, הוא תכונה פיזיקלית המתקשרת לכוח הגרעיני החזק בתורת הכרומודינמיקה הקוונטית. תכונה זו מאפיינת קווארקים וגלואונים. תכונה זו אנלוגית בצורה מסוימת לתכונה אחרת – המטען החשמלי, אך שונה ממנה בהיבטים טכניים רבים עקב היותו של המודל המתמטי של כרומודינמיקה קוונטית מסובך יותר. לתכונה זו אין קשר לתכונת ה"צבע" המוכרת מחיי היומיום, מה גם שלצבע הנראה אין משמעות בסדרי גודל של גרעין האטום. שם זה נבחר לייצוג תכונה זו היות שלתכונה זו ישנם שלושה "סוגים" בדומה לשלושת צבעי היסוד המוכרים מחיי היומיום – אדום, ירוק וכחול.
בשנת 1964, מעט לאחר שהוצע לראשונה קיומם של הקווארקים, הציע המדען האמריקאי אוסקר גרינברג את קיום תכונה זו כדי להסביר את הסתירה שהתקיימה, לכאורה, עם עקרון האיסור של פאולי.
לפי התורה הכרומודינמית, כל קווארק יכול לקבל אחד משלשה צבעים: אדום (r), ירוק (g) או כחול (b) וכל אנטי־קווארק יכול לקבל אחד מה"אנטי־צבעים" אנטי־אדום, אנטי־ירוק או אנטי־כחול (ar או ag או ab). באופן דומה, מטענו של כל גלואון מורכב משילוב בין שני צבעים, כך שייתכנו 9 צירופים שונים, כאשר בפועל התגלה כי ייתכנו 8 צירופים בלבד.
מיקור חוץ
ראו גם

מיקור חוץ של טכנולוגיות מידע
מימון המונים
לקריאה נוספת

רונן קוסלובסקי, "כל מה שרצית לדעת על אאוטסורסינג", סטטוס, דצמבר 1996
גליה בר שלום ותאיר מורדוך, מאמר בנושא "משאבי אנוש במיקור חוץ", סטטוס, מאי 2010
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557828005171  BnF: cb15719280g (data)  GND: 4127582-2  LCCN: sh85031614  NDL: 00562157  NKC: ph174178
מייק ויל מייד איט

| --- | --- |

 לידה:  23 במרץ 1989 (בן 35) מרייטה, ארצות הברית 
 שם לידה:  מייקל לן ויליאמס השני
 שם במה:  Mike Will Made It 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2005
 מקום לימודים:  Carlton J. Kell High School, אוניברסיטת המדינה של ג'ורג'יה 
 סוגה:  מוזיקת היפ הופ, טראפ, מוזיקת פופ, R&B עכשווי 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  אינטרסקופ רקורדס, 1017 רקורדס 
 שיתופי פעולה בולטים:  ריי סרמרד, פיוצ'ר, גוצ'י מיין, ג'וסי ג'יי, מיילי סיירוס, יו גוטי, קנדריק לאמאר
 פרופיל ב-IMDb
 
מייקל לן ויליאמס השני (באנגלית: Michael Len Williams II; נולד ב-23 במרץ 1989), הידוע בשם הבמה מייק ויל מייד איט (MIke WiLL Made-It), או בקיצור כמייק ויל, הוא מפיק מוזיקלי, תקליטן, ראפר, זמר ופזמונאי. זוכה פרס גראמי.
ביוגרפיה

ויליאמס נולד במרייטה, ג'ורג'יה. הוא הצעיר מבין שלושה אחים; יש לו שתי אחיות גדולות. אביו, מייקל ויליאמס האב, היה בכיר לשעבר ב-IBM, שעבד כתקליטן בשנות השבעים. אמו, שירלי ויליאמס, לשעבר נושאת הלוואות בנק, הייתה חברה בלהקת גוספל בהובלת הזמר דוטי פיפולס (אנ').
קריירה

בראיון שנערך עם XXL, אמר מייק ויל: "גוצ'י מיין היה האמן הראשון שעשה ראפ אי פעם על הביטים שלי". מייק ויל פגש לראשונה את גוצ'י מיין באולפני ההקלטות PatchWerk שבאטלנטה, וכשהציג אותו ונתן לגוצ'י מיין תקליטור של ביטים, גוצ'י מיין החל לעשות פריסטייל ראפ על אחד מהביטים שלו. לאחר מכן, הציע למייק ויל 1,000 דולר תמורת אחד הביטים שלו. שני האמנים החלו להוציא יחד שירים, בהם "East Atlanta 6", ומספר שירים מהמיקסטייפים של גוצ'י מיין, No Pad, No Pencil. לאחר שפיתח מערכת יחסים קרובה עם גוצ'י מיין, הוא החל לעבוד עם ראפרים אחרים מאטלנטה, כגון פיוצ'ר, ואקה פלוקה פליים (אנ'), רוקו (אנ') ו-2 צ'יינז.
בשנת 2011 הוציא מייק ויל את הסינגל הראשון שלו, "Tupac Back", בביצועם של מיק מיל וריק רוס, מתוך האלבום האוסף Self Made Vol 1. הסינגל יצא לאור ב-5 באפריל והגיע למקום ה-31 במצעד שירי ה-R&B\היפ הופ. ב-28 בדצמבר, הוציא את המיקסטייפ הראשון שלו, Est. in 1989 (Last of a Dying Breed), בהוצאה עצמית להורדה דיגיטלית. המיקסטייפ מכיל בתוכו שירים שהפיק מייק ויל לאורך הקריירה, בין היתר, של האמנים פיוצ'ר, קניה וסט, 2 צ'יינז, לודאקריס וליל ויין.
ב-23 במרץ 2012, מייק ויל שיתף פעולה עם אתר המוזיקה הפופולרי The Fader (אנ'), על מנת להכריז על החלק השני של סדרת המיקסטייפים שלו, Est. in 1989 Pt. 2, והוציא את הסינגל הראשון מתוך המיקסטייפ, "Back 2 the Basics", בו משתתפים הראפרים גוצ'י מיין, בריק סקוואד ו-ואקה פלוקה פליים. ב-24 ביולי, פורסם המיקסטייפ באתר המיקסטייפים הפופולרי LiveMixtapes.com. באותה השנה, הפיק את השיר "Mercy" של קניה וסט, ביג שון, 2 צ'יינז ופושה טי, מתוך אלבום האוסף Cruel Summer, שהגיע למקום הראשון במצעד שירי ה-R&B\היפ הופ.
בשנת 2013 הפיק מייק ויל את אלבום האולפן הרביעי של מיילי סיירוס, Bangerz, שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200. באותה השנה, הוציא מייק ויל את סינגל הבכורה המסחרי שלו, "23", בהשתתפות ויז קאליפה, ג'וסי ג'יי ומיילי סיירוס. בסמוך לכך, הכריז כי חתם בחברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס, לקראת הוצאת אלבום הבכורה שלו, Ransom 2, שיצא לאור בשנת 2017, לאחר עבודה של כשלוש שנים. באותה השנה, הפיק את השיר "Humble" של קנדריק לאמאר, שזיכה אותו בפרס גראמי לשיר הראפ הטוב ביותר.
בשנת 2020 הוציא את הסינגל "What That Speed Bout?!", בהשתתפות הראפרים ניקי מינאז' ו-YoungBoy Never Broke Again, מתוך אלבומו הבא. בסמוך לכך, הכריז כי חתם בחברת התקליטים אטלנטיק רקורדס.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2017: Ransom 2
2018: Edgewood (עם טראבל)
דיסקוגרפיה > אלבומי פסקול

2018: Creed II: The Album
דיסקוגרפיה > מיקסטייפים

2011: Est. in 1989 (Last of a Dying Breed)
2012: Est. in 1989 Pt. 2
2012: Est. in 1989 Pt. 2.5
2013: #MikeWiLLBeenTriLL
2017: Gotti Made-It (עם יו גוטי)
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | עבודה מועמדת | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרס גראמי | אלבום השנה | Endless Summer Vacation (בתור מפיק) | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  Noz, Andrew (30 באפריל 2012). "Beat Construction: Mike WiLL Made It". The Fader. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Noz, Andrew (30 באפריל 2012). "Beat Construction: Mike WiLL Made It". The Fader. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bristout, Ralph (26 בינואר 2012). "Production Credit: Mike Will Speaks on Working With Rick Ross, Young Jeezy & 50 Cent". XXL Magazine. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Mike Will Made It: The Billboard Cover Story". Billboard. 2013-08-09. נבדק ב-2013-10-16.
↑  "Mike Will Made It: The Billboard Cover Story". Billboard. 2013-08-09. נבדק ב-2013-10-16.
↑  Pereira, Julian (5 במרץ 2012). "Beyond the Beats: Mike WiLL". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "R&B/Hip Hop Songs". Billboard Magazine. 9 ביולי 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Mike Will - Est. in 1989 (Last of a Dying Breed) // Free Mixtape". DatPiff. Idle Media Inc. 2011-12-28. נבדק ב-2014-01-04.
↑  Moore, Jacob (27 בדצמבר 2011). "Mixtape: Mike WiLL Made-It "Est. In 1989"". Complex Magazine. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Cooper, Duncan (23 במרץ 2012). "Gucci Mane and Waka Flocka Flame, "Back 2 The Basics" (Prod. by Mike WiLL Made-It) MP3". Fader Magazine. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Zeichner, Naomi (24 ביולי 2012). "Download Mike Will Made It's Est. In 1989 (Part 2) Mixtape". The Fader. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The 25 Best Songs of Summer 2012". Complex Magazine. 16 באוגוסט 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Mike WiLL Made It, Miley Cyrus, Wiz Khalifa, Juicy J "23"". Complex. 2013-09-09. נבדק ב-2013-10-16.
↑  "Mike Will Made-It Reveals 'Ransom 2' Release Date". Billboard. נבדק ב-2018-01-04.
↑  "60th Annual Grammy Awards Winners & Nominees". Grammy.
↑  Madison Bloom, Nicki Minaj and YoungBoy Never Broke Again Join Mike WiLL Made-It on New Song, Pitchfork (באנגלית)
↑  2024 GRAMMY Nominations: See The Full Winners & Nominees List | GRAMMY.com, grammy.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 6289 0475  LCCN: no2019062935  MusicBrainz: 5a2071aa-0787-49fb-931c-fa85ba86e681  VIAF: 135155708690422580003   WorldCat (עם VIAF): 135155708690422580003
מובוטו ססה סקו

מובוטו ססה סקו קוקו נגבנדו ווה זה בנגה (משמעות בעברית: הלוחם רב העוצמה שהודות לחוסנו ורצונו הבלתי מתפשר לנצח, צועד מניצחון לניצחון ומותיר אש בנתיבו) (בלועזית: Mobutu Sese Seko Kuku Ngbendu Wa Za Banga, הידוע כמובוטו ססה סקו, בלידה - ז'וזף דזירה מבוטו; 14 באוקטובר 1930 – 7 בספטמבר 1997) היה נשיא זאיר (כיום הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו) במשך 31 שנים (24 בנובמבר 1965 – 16 במאי 1997). הוא עלה לשלטון בהפיכה צבאית.
שנותיו המוקדמות

מובוטו ססה סקו נולד בשם ז'וזף דזירה מובוטו בליסאלה, קונגו הבלגית. הוא הצטרף ל"פורס פובליק", הצבא הקונגולזי הבלגי, ב-1949. שם הוא התקדם עד דרגת סרג'נט מייג'ור. ב-1956 פרש מהשירות הצבאי ועבד כעיתונאי ועורך. ב-1958 הוא הצטרף לתנועת Mouvement National Congolais (‏MNC) הלאומנית, ובעת קבלת עצמאות קונגו ב-30 ביוני 1960, התמנה לשר ההגנה בממשלת קונגו.
הממשלה החדשה הייתה קואליציה בין ראש הממשלה פטריס לומומבה והנשיא ג'וזף קסא וובו, שעד מהרה הידרדרה למאבקי כוח ביניהם. ב-14 בספטמבר 1960 הוביל קולונל מובוטו הפיכה להדחת לומומבה לטובת קסא וובו. ההפיכה המוצלחת הביאה לקידומו המהיר של מובוטו בשורות הפוליטיקה הקונגולזית והוא רכש לעצמו תומכים רבים מבית ומחוץ.
עלייתו לשלטון

ב-1965 תפס מובוטו את השלטון מידי קסא וובו, לאחר שהסתייע ב-CIA ובבלגים, ששאפו להדיח את קסא וובו בתקווה כי מובוטו ייטה יותר לטובתם במלחמה הקרה.
מובוטו הכריז על עצמו כנשיא לחמש שנים ועד מהרה ריכז את הכוח בידיו. הוא דיכא התקוממות נגדו ב-1967 ונבחר לנשיא בשנית בשנת 1970. בעקבות קמפיין אנטי אירופי לחיזוק הזהות האפריקאית, הוא שינה את שמה של מדינתו לזאיר באוקטובר 1971. אזרחי המדינה האפריקאים נצטוו לשנות את שמותיהם הנוצריים לשמות אפריקאיים והכמרים הוזהרו כי עונש מאסר של 5 שנים צפוי למי שיטביל ילד זאירי בשם נוצרי. לבוש מערבי ועניבות נאסרו, ועל הגברים היה ללבוש חולצה בסגנון מאו שנקראה "אבאקוסט".
בשנת 1972 שינה מובוטו את שמו ל"מובוטו ססה סקו קוקו נגבנדו ווה זה בנגה" ("הלוחם רב העוצמה אשר הודות לחוסנו ורצונו הבלתי מתפשר לנצח צועד מניצחון לניצחון ומותיר אש בנתיבו"), ובקיצור: מובוטו ססה סקו.
שלטון יחיד

בתחילת דרכו בשלטון ריכז ססה סקו את הכוח בידיו בהוצאות להורג פומביות של מתנגדיו. רבים מהם נתלו בפני קהל גדול, כראש הממשלה לשעבר אווריסט קימבה, אשר נתלה יחד עם שלושה פוליטיקאים אחרים, ממתנגדי ססה סקו, בקינשאסה ביוני 1966.
מנהיג של מורדים נגד ססה סקו, פייר מולל, פותה לחזור למדינה בהבטחה לחנינה, אך עונה בעינויים קשים ביותר (עיניו נוקרו וגפיו נקצצו בזו אחר זו) והוצא להורג בידי כוחות מובוטו. בהמשך דרכו פסק מובוטו מההרג ופנה לטקטיקה של שיחוד מתנגדיו וקנייתם בטובות הנאה שונות. הוא דגל באמרה "שמור את ידידיך קרוב, ואת אויביך אף קרוב יותר" והשתמש בשוחד רב לנטרול מתנגדיו ומשיכתם חזרה לזאיר לשם הקטנת השפעתם בעולם.
שלטונו התאפיין תחילה בהלאמה של נכסי חברות זרות וגירוש משקיעים ואנשי עסקים אירופים ממדינתו. נכסים אלו נמסרו על פי רוב לבני משפחתו ושאר גורמים אשר מובוטו חפץ ביקרם והביאו להתעשרותם המהירה. לעומת זאת, המדינה שקעה בהאטה כלכלית עד כדי כך שב-1977 נאלץ מובוטו לפנות למשקיעים זרים בתחינה שישקיעו בזאיר. הוא גם חפץ בעזרה בלגית כנגד מתקפות מורדי הקטנגה מאנגולה.
למרות המצב הכלכלי הקשה הוא נבחר שוב לנשיא ב-1977, אף מועמד אחר לא התמודד לתפקיד. הונו האישי המשיך לגדול ונאמד בשנת 1984 בכחמישה מיליארד דולרים, רובם מופקדים בבנקים שווייצריים. סכום זה היה כמעט שווה לחובה של מדינתו, שנאלצה ללוות ב-1989 כספים מבלגיה להחזרת חובותיה. מובוטו ססה סקו נהג באורח חיים מנקר עיניים והחזיק צי של מכוניות מרצדס מפוארות, שבהן נסע בין ארמונותיו המרובים, בעוד בני עמו רעבים למזון. התשתית במדינה התמוטטה כליל ורבים מעובדי המדינה לא קיבלו משכורות במשך חודשים ארוכים. כמעט כל הכסף שעבר בזאיר הגיע לידי מובוטו, משפחתו ומנהיגי הצבא והפוליטיקה. רק המשמר הנשיאותי קיבל את שכרו באופן עקבי.
האינפלציה החמורה שגרמה מדיניותו הכלכלית הביאה לשחיקה מהירה בכוח הקנייה של משכורות העובדים, ולביסוס תרבות של שוחד ושחיתות בשירות הציבורי.
שלטונו של מובוטו זכה למוניטין המפוקפקים של נפוטיזם מן הבולטים בעולם. הוא גם נהנה מפולחן אישיות בלתי מבוטל בניצוחו של שר התקשורת שלו, דומיניק סקומבי אינונגו. כל מהדורה של חדשות הערב נפתחה בדמותו של מובוטו יורד מן השמיים דרך עננים, כרזות בדמותו נתלו במקומות ציבוריים ופקידי ציבור ענדו מדליונים עם דמותו.
עם זאת, משטרים מערביים כזה של ארצות הברית וארגונים כקרן המטבע הבינלאומית תמכו בו ובמשטרו במתן הלוואות נוחות בשל עמידתו העקבית כנגד הקומוניזם. אמונה רווחת הייתה כי המצב בזאיר הוא "מובוטו או כאוס"; משמע, בלעדי משטרו העריץ, זאיר תתדרדר למלחמת אזרחים ומהומות אתניות. מיקומה האסטרטגי של זאיר במרכז היבשת ומרבצי המחצבים העשירים שלה היו סיבות נוספות לרצון בייצוב המדינה.
מדיניות חוץ

מדיניותו של מובוטו הייתה פרו-מערבית ואנטי-קומוניסטית. יחסיו עם ברית המועצות היו מתוחים, אם כי הוא התיר לה להקים שגרירות ב-1968. מובוטו תמך באינטרסים של ארצות הברית באפריקה ובקבוצות גרילה אנטי-קומוניסטיות כ-FNLA ו-UNITA באנגולה. עם זאת, היו לו יחסים לבביים עם כמה מדינות קומוניסטיות ומנהיגיהן כצ'אושסקו מרומניה, הרפובליקה העממית של סין וקוריאה הצפונית.
זאיר הייתה חברה בארגון המדינות הבלתי-מזדהות, ובאופן רשמי מובוטו טען כי הוא אינו נוטה לצד אף גוש, על אף שבפועל הוא צידד במערב ברוב המקרים.
מדיניות חוץ > קשריו עם ישראל

בקיץ 1963 ערך הגנרל מובוטו, אז רמטכ"ל צבא קונגו, ביקור בן שלושה שבועות בישראל כאורח צה"ל. בין השאר הוא נפגש עם הנשיא שזר וראש הממשלה לוי אשכול. הוא חזה בצניחתם של 219 מחייליו שבאו להתאמן בישראל וכן עבר בעצמו קורס צניחה מזורז. מאז נהג לענוד את כנפי הצניחה על חולצתו.
בבנובמבר 1971 נמנה מובוטו עם "ארבעת החכמים", ארבעה נשיאים אפריקאים שביקרו בישראל ובארצות ערב במסגרת ועד של הארגון לאחדות אפריקה בנושא הסכסוך במזרח התיכון. יחד עם מובוטו באו לישראל נשיאי קמרון, חוף השנהב וניגריה.
בלחץ מדינות ערב בעקבות ועידת המדינות הבלתי-מזדהות שהתקיימה באלג'יר, הודיע מובוטו ב-4 באוקטובר 1973, לקול תשואות רמות מעל בימת העצרת הכללית של האומות המאוחדות, על ניתוק יחסיה הדיפלומטיים של זאיר עם ישראל. בהמשך זכתה זאיר בסיוע פיננסי משמעותי מצד מדינות ערב עשירות.
בעקבות ביקור סאדאת בישראל, בשלה בשנת 1981 במשטר מובוטו ההחלטה לחדש את היחסים עם ישראל. הם חודשו רשמית במאי 1982.
בעקבות זאת בשנות ה-80 של המאה ה-20 שוב סיפקה ישראל סיוע לרפובליקת זאיר. ישראל חימשה ואימנה את חטיבות העילית של הצבא. הנשיא חיים הרצוג, שר החוץ יצחק שמיר ושר הביטחון דאז אריאל שרון ביקרו בזאיר, וכמו כן הוזמן מובוטו לביקור נוסף בישראל, ביקר בארץ, והיה אורח הכנסת במאי 1985.
ממשלת הקואליציה

במאי 1990, בעקבות בעיות כלכליות ואי שקט במדינה, הסכים מובוטו להסיר את האיסור על קיום מפלגות ומינה ממשלת מעבר שתוביל לקראת בחירות. מהומות של חיילים שלא קיבלו את משכורתם בקינשאסה זירזו את כניסתם של גורמי אופוזיציה לממשלה, אך מובוטו עדיין שימר בידיו את השליטה על מנגנוני הביטחון והמשרדים הראשיים בממשלה. מאבקי כוח בממשלה פיצלו אותה ב-1993 לשני פלגים, אחד תומך במובוטו ואחד מתנגד לו. המצב הכלכלי המשיך להיות גרוע ביותר ושני הפלגים התאחדו חזרה ב-1994. מובוטו מינה את קנגו ווה דונדו, תומך ידוע של כלכלה חופשית, לראש ממשלה. מצבו הבריאותי של מובוטו החל מידרדר, ובאחת מהפעמים בהן נעדר מהמדינה לצורך קבלת טיפולים רפואיים באירופה, השתלטו בני הטוטסי על מרבית מזרח זאיר.
הדחתו

מובוטו הודח מהשלטון במהלך מלחמת קונגו הראשונה. בני הטוטסי התנגדו לו בשל תמיכתו בבני ההוטו ברואנדה, שהיו אחראים לרצח העם שם ב-1994. ממשלתו של מובוטו פרסמה בנובמבר 1996 צו האוסר הימצאות בני טוטסי בזאיר ומטיל עונש מוות על טוטסי שיימצא בה, דבר שהביא להתקוממות נרחבת שהחלה במזרח זאיר, בתמיכתו של פול קגמה, שלימים היה נשיא רואנדה. הטוטסי החלו במרד נרחב, גייסו גם קונגולזים שהתנגדו למובוטו, וצעדו לעבר הבירה קינשאסה. הצבא התמוטט בפניהם, שכן לא היה מאומן כלל להגנת המדינה, אלא עסק בעיקר ברדיפת מתנגדי משטר. ב-16 במאי 1997, לאחר כישלון שיחות שלום, נתפסה קינשאסה בידי הטוטסי. זאיר שינתה שמה לרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, ומובוטו יצא לגלות בטוגו ולאחר מכן במרוקו.
מותו

מובוטו ססה סקו מת ב-7 בספטמבר 1997, ברבאט שבמרוקו. סיבת מותו הייתה סרטן הערמונית שהתגלה עוד ב-1962.
הערות שוליים

↑  גנרל מובוטו יוצא היום, דבר, 6 בספטמבר 1963
↑  חנוך ברטוב, דדו - 48 שנה ועוד 20 יום, כרך ראשון, עמ' 317, 319.
↑  L.C.Codo
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265408605171  PLWABN: 9810677959205606  BNE: XX1400813  BnF: cb119163470 (data)  CiNii: DA0830622X  GND: 11878434X  ISNI: 0000 0001 1480 2395  LCCN: n79105734  NARA: 10581000  NDL: 01111948  NLA: 49784913  NTA: 071360840  RERO: 02-A000114902  SNAC: w622472f  SUDOC: 02811647X  Trove: 1496042  VcBA: 495/386351  VIAF: 113789313   WorldCat (עם VIAF): 113789313 
מובוטו בעת השתלמות הצניחה המקוצרת שעבר בישראל, 1963
מובוטו בביקורו בצוללת אח"י תנין, מלווה במפקד חיל הים זאב אלמוג
מיכאלה פוקאצ'ובה

| --- | --- |

 לידה:  27 במרץ 1959 (בת 65) ברנו, צ'כוסלובקיה 
 מוקד פעילות:  צ'כיה 
 מקום לימודים:  Royal Danish Academy of Music, האקדמיה לאמנויות הבמה של פראג, הקונסרבטוריון של ברנו 
 שפה מועדפת:  צ'כית 
 כלי נגינה:  צ'לו 
 www.fukacova.com
 
מיכאלה פוקאצ'ובה (בצ'כית: Michaela Fukačova; ‏נולדה ב-1959)  היא צ'לנית צ'כית.
ביוגרפיה

פוקאצ'ובה נולדה בברנו והחלה לנגן בצ'לו בגיל ארבע-עשרה. כעבור שנתיים בסך הכל זכתה בתחרות בטהובן לצ'לו. בשנים הבאות זכתה במספר רב של פרסים, בהם תחרות צ'ייקובסקי היוקרתית במוסקבה. פוקאצ'ובה למדה בקונסרבטוריון של ברנו, באקדמיה למוזיקה בפראג ובאקדמיה המלכותית הדנית למוזיקה בקופנהגן, והשתלמה אצל אנדרה נאווארה, פול טורטלייה ומסטיסלב רוסטרופוביץ'.
פרסים ואותות הוקרה בינלאומיים

תחרות האביב לצ'לו בפראג 1984
תחרות צ'ייקובסקי לצ'לו, מוסקבה 1986
תחרות הצ'לו בסחוונינגן, הולנד 1987
תחרות הפסנתר הבינלאומית ע"ש  נאומבורג, ניו יורק 1989 (פרס ליאונרד רוז)
הביאנלה הנורדית, דנמרק 1987
פרס מבקרי המוזיקה הדנים 1988
מועמדות לגראמי על האלבום הקלאסי המצטיין, דנמרק 1990
פרס "גראמי קלאסיק" לסולן השנה המצטיין, פראג 1994
חברות כבוד באקדמיה בסורה, דנמרק 1995
חברות במועצה הצ'כית לקשרי חוץ 1992
פרס גרמופון לתקליטור עם מוזיקה של פטר ליברזון 2006
מועמדות לגראמי על האלבום הקלאסי המצטיין לשנת 2007, ארצות הברית
מיון מיזוג

מיון מיזוג (באנגלית: Merge Sort) הוא אלגוריתם מיון רקורסיבי המתבסס על מיזוגם של מערכים ממוינים.
סיבוכיות זמן ריצה של מיון מיזוג היא  O(nlog(n)), וסיבוכיות הזיכרון היא  O(n). סיבוכיות זמן ריצה של מיון מיזוג נחשבת ליעילה ביותר בקרב אלגוריתמים מבוססי השוואות.
תיאור האלגוריתם

האלגוריתם הומצא על ידי ג'ון פון נוימן בשנת 1945. אלגוריתם זה מתבסס על אלגוריתם הפרד ומשול: שמחלק את הבעיה לשתי תת-בעיות קטנות יותר. את מיון המערך הוא מחלק למיון חציו הראשון של המערך ומיון חציו השני, פותר כל אחד מהם באמצעות קריאה רקורסיבית (הפרד). בתום פתרון תתי-הבעיות, ממזג האלגוריתם את שני חצאי המערך, הממוינים כעת, למערך ממוין גדול המכיל את כל איבריהם (משול) וזהו בדיוק פתרון הבעיה הראשונית.