stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מייקל אנגרנו
הערות שוליים

| ויל וגרייס |
| --- | --- | --- |
| יוצרים | דייוויד כהן • מקס מוצ'ניק |  |
| שחקנים | אריק מקורמק • דברה מסינג • מייגן מולאלי • שון הייז • שלי מוריסון • גארי גרובס • מייקל אנגרנו • לזלי ג'ורדן |  |
| דמויות | ויל טרומן • גרייס אדלר • קארן ווקר • ג'ק מק'פרלנד • רוזאריו סלזר • דמויות משנה |  |
| פרס סטלייט על הרכב השחקנים הטוב ביותר - סדרת טלוויזיה |
| --- | --- | --- |
| 2005 | הצל אותי |  |
| 2006 | האנטומיה של גריי: ג'סטין צ'יימברס • אריק דנה • פטריק דמפסי • קתרין הייגל • טי אר ייט • סנדרה או • ג'יימס פיקנס • אלן פומפאו • שרה רמירז • קייט וולש • איזאיה וושינגטון • צ'נדרה וילסון |  |
| 2007 | מד מן: בריאן באט • אן דודק • מיכאל גלדיס • ג'ון האם • כריסטינה הנדריקס • ג'נוארי ג'ונס • וינסנט רטיזר • רוברט מורס • אליזבת מוס • קירנן שיפקה • מגי סיף • ג'ון סלאטרי • ריץ' סומר • אהרון סטאטון |  |
| 2009 | דם אמיתי: כריס באואר • מכד ברוקס • אנה קאמפ • נלסן אליס • מישל פורבס • מריאנה קלבנו • ראיין קוואנטן • טוד לאו • מיכאל מקמילן • סטיבן מוייר • אנה פקווין • ג'ים פארק • קרי פרסטון • ויליאם סנדרסון • אלכסנדר סקארסגארד • סם טראמל • רוטינה וסלי • דברה אן וול |  |
| 2012 | המתים המהלכים: אנדרו לינקולן • שרה ויין קליס • לורי הולדן • נורמן רידוס • סטיבן יאון • לורן כהן • צ'נדלר ריגס • מליסה מקברייד • סקוט וילסון • דנאי גורירה • מייקל רוקר• דייוויד מוריסי |  |
| 2013 | כתום זה השחור החדש: טיילור שילינג • לורה פריפון • מיכאל הרני • מישל הרסט • קייט מאלגרו • ג'ייסון ביגס |  |
| 2014 | הניק: קלייב אוון • ג'רמי בוב • ג'ולייט ריילנס • איב יוסון • מייקל אנגרנו • כריס סאליבן • קארה סימור • אריק ג'ונסון • דייוויד פיירו • מאיה קאזאן • לאון אדיסון בראון • גריינג'ר היינס • מאט פרואר |  |
| 2015 | פשע אמריקאי: פליסיטי האפמן • טימותי האטון • אי. ארל בראון • ריצ'רד קברל • רג'ינה קינג • קייטלין ג'רארד • בניטו מרטינז • פנלופה אן מילר • אלביס נורסקו • ג'וני אוריץ |  |
| 2016 | זרה: קטרינה באלף • סם היואן • טוביאס מנזיס • לוטה ורביק • לורה דונלי • סטיבן קרי • דאנקן לקרואה • גרנט או'רורק • גארי לואיס • גרהם מקטביש • סטיבן וולטרס • סיימון קאלו • נל הדסון • דומיניק פינון • סטנלי ובר • ריצ'רד רנקין • סופי סקלטון • אנדרו גאוור • רוזי דיי • קלייב ראסל • פרנסס דה לה טור |  |
| 2017 | פולדארק: רובי בנטל • קרוליין בלקיסטון • כריסטיאן בראסינגטון • אליס צ'אפל • ביטי אדני • ג'ק פרת'ינג • שון גילדר • ג'ון נטלס • לוק נוריס • היידה ריד • הארי ריצ'רדסון • אלינור טומלינסון • איידן טרנר • ג'וש וייטהאוס • גבריאלה ויילד • טום יורק |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811986913305606  BNE: XX1669983  BnF: cb15058065d (data)  GND: 143624768  ISNI: 0000 0001 1448 0154  LCCN: no2006042239  NKC: xx0040651  NLA: 40660787  NLK: KAC2020K9578  NTA: 345899598  SUDOC: 158542673  VIAF: 74139108   WorldCat (עם VIAF): 74139108
עדן קארצב

עדן ואדימוביץ' קארצב (נולד ב-11 באפריל 2000) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר האחורי בשאנזן פאנג סיטי מליגת העל הסינית, בהשאלה מאיסטנבול בשאקשהיר מליגת העל הטורקית ובנבחרת ישראל הבוגרת.
קריירת מועדונים

קארצב שיחק מגיל ארבע בקבוצות הילדים של הפועל אסי גלבוע ומכבי נתניה בגיל 11, ובגיל 13 עבר למחלקת הנוער של מכבי תל אביב. ב-12 באוגוסט 2017 ערך קארצב בגיל 17 את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת של מכבי תל אביב במסגרת גביע הטוטו של ליגת העל נגד הפועל רעננה, ובינואר 2018 הושאל לבית"ר תל אביב בת ים מהליגה הלאומית בכדורגל. ב-29 במרץ 2018 כבש את שערו הראשון בקבוצת בוגרים במשחק נגד מכבי הרצליה. בתקופתו בבית"ר תל אביב בת ים הופיע ב-12 משחקים וכבש ארבעה שערים.
בעונת 2018/2019 חזר למכבי תל אביב והופיע פעם אחת במשחק גביע הטוטו של ליגת העל, לפני שהושאל להפועל חדרה. ב-6 באפריל 2019 כבש את שערו הראשון במסגרת ליגת העל בכדורגל במשחק נגד מכבי חיפה. בתקופתו בהפועל חדרה הופיע ב-16 משחקים במסגרות השונות וכבש שני שערים במסגרת ליגת העל. בסיום העונה הושאל שוב, הפעם לעירוני קריית שמונה שם הופיע ב-27 משחקים במסגרות השונות וכבש שער אחד במסגרת ליגת העל.
בעונת 2020/2021 חזר למכבי תל אביב והופיע בצמד משחקי הסופר-קאפ הישראלי, אלוף האלופים, נגד הפועל באר שבע וזכה בטורניר עם קבוצתו. בהמשך שיחק בצמד משחקי שלב הפלייאוף של מוקדמות ליגת האלופות נגד רד בול זלצבורג האוסטרית ואף כבש את שערו הראשון במכבי תל אביב במשחק החוץ. בסיום העונה זכה עם הקבוצה בגביע המדינה, אך לא שותף במשחק הגמר בו ניצחה מכבי 1–2 את הפועל תל אביב.
ב-31 באוגוסט 2021, במסגרת עסקה שכללה את מעברו של גבי קניקובסקי למכבי תל אביב, חתם קארצב במכבי נתניה לארבע עונות.
ב-12 באוגוסט 2022 עבר בהשאלה לדינמו מוסקבה מליגת העל הרוסית, עם אופציה לרכישה. אולם ב-23 באוגוסט 2022 בוטלה העסקה, לאחר שכבר הוצג במדי קבוצתו החדשה, עקב הסנקציות העולמיות שהוטלו על בנקים רוסיים לאחר הפלישה הרוסית לאוקראינה שהחלה בתחילת השנה, וכשהתשלום של דינמו מוסקבה לא הועבר לחשבון של מכבי נתניה עד לדדליין שהוגדר מראש בחוזה, הוא נאלץ לשוב למכבי נתניה.
ב-31 בינואר 2023 חתם לארבע עונות וחצי באיסטנבול בשאקשהיר מליגת העל בטורקיה, תמורת שכר של כחצי מיליון יורו לעונה. רשם הופעת בכורה במועדון הטורקי ב-2 בפברואר 2023, כשנכנס כמחליף בדקה ה-76 במשחק הליגה בו הפסידה בחוץ 0–1 לקייסריספור. בינואר 2024, יום לאחר גירושו של שגיב יחזקאל, סוכם על עזיבתו של קארצב בעקבות גל האנטישמיות בטורקיה.
ב-18 בינואר 2024 הושאל למכבי תל אביב עד לסיום העונה.
ב-7 ביולי 2024 הושאל לשאנזן פאנג סיטי מליגת העל הסינית לחצי עונה.
קריירת נבחרות

שיחק ואף כבש בכל גילאי נבחרות הנערים והנוער של ישראל עד גיל 19. כיום הוא גם חלק מסגלי הנבחרת הצעירה של ישראל עד גיל 21 והבוגרת.
באוקטובר 2020 זומן לראשונה לסגל נבחרת ישראל הבוגרת, זימון זה נבע עקב הידבקותו של דן ביטון בנגיף הקורונה. ב-11 באוקטובר 2020 ערך את הופעת הבכורה בבוגרים של נבחרת ישראל, כשנכנס בדקות האחרונות בהפסד הביתי 2–1 לצ'כיה, במסגרת ליגת האומות 2020/2021 של אופ"א.
חיים אישיים

קארצב נולד בעפולה שבישראל, להורים שעלו ממינסק, בירת בלארוס, ב-1996. אביו ואדים קארצב הוא כדורגלן עבר ששיחק בליגה בבלארוס וכן בנבחרת הבלארוסית. לאחר הגעתם לישראל, אביו שיחק בליגה הארצית, אך כשקרע את הרצועה הצולבת, החליט אביו שלא-לעשות ניתוח ולפרוש עקב גילו, וכיום הוא מאמן כושר.
ברשותו של קארצב גם דרכון בלארוסי, והוא ומשפחתו דוברים רוסית שוטפת.
תארים

אליפות: 2023/2024
גביע המדינה: 2020/2021
גביע הטוטו (ליגת העל): 2020/2021, 2023/2024
אלוף האלופים: 2020
גביע הטוטו: 2022/2023
הערות שוליים

1 2 3  אלון בן דוד, ‏כשתגדל תהיה כוכב על: הבטחה בשם עדן קארצב, באתר ONE‏, 15 במרץ 2019
↑  תומר חבז, ‏כחלק מעסקת קניקובסקי: עדן קארצב עבר לנתניה, באתר ONE‏, 31 באוגוסט 2021
↑  ""Динамо" договорилось о переходе Эдена Карцева" (ברוסית). Dynamo Moscow. 12 באוגוסט 2022. נבדק ב-12 באוגוסט 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Отменен трансфер Карцева в "Динамо". Клуб РПЛ не смог перевести деньги в срок, хотя 12 августа объявил об аренде" (ברוסית). Sports. 12 באוגוסט 2022. נבדק ב-23 באוגוסט 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  עדן קארצב חתם לארבע עונות וחצי באיסטנבול בשאקשהיר, באתר וואלה, 31 בינואר 2023
↑  יניב טוכמן‏, עדן קארצב חתם במכבי תל אביב עד סוף העונה, באתר וואלה, 18 בינואר 2024
↑  דורון בן דור, רשמית: עדן קארצב חתם אצל שאנזן פאנג סיטי, באתר one, ‏7 ביולי 2024
↑  דורון בן דור, ‏קארצב זומן לסגל הנבחרת במקום דן ביטון, באתר ONE‏, 3 באוקטובר 2020
↑  https://www.sports.ru/football/1111083497-novichok-dinamo-karczev-moi-papa-i-mama-belorusy-doma-ya-nauchilsya-go.html
↑  Vadim Kartsev - Player profile, www.transfermarkt.com (באנגלית)
↑  Шестой: русскоязычный израильский футболист станет игроком московского "Динамо", Девятый канал, ‏2022-08-03 (ברוסית)
↑  Eden Karzev, worldfootball.net (באנגלית)
סקורפיוס מאלפוי

| --- | --- |
 סוג:  דמות ראשית
 שם ספר:  הארי פוטר והילד המקולל
 הופעה ראשונה:  הארי פוטר ואוצרות המוות
 הופעה אחרונה:  הארי פוטר והילד המקולל
 יוצרים:  ג'יי קיי רולינג, ג'ק ת'ורן וג'ון טיפאני
 גילום הדמות:  ברטי גילברייט
 מידע
 תאריך לידה:  דמות בדיונית
 גזע:  בן אדם
 מין:  זכר
 מקצוע:  תלמיד
 כוחות:  קסמים
 אזרחות:  הממלכה המאוחדת 
 דמויות קשורות
 משפחה:  דראקו מאלפוי (אב) אסטוריה גרינגרס (אם)  לוציוס מאלפוי (סב)  נרקיסה מאלפוי (סבתא)  דפנה גרינגרס (דודה)
 חברים:  אלבוס סוורוס פוטר
 
סקורפיוס הייפריון מאלפוי (באנגלית: Scorpius Hyperion Malfoy) הוא אחת משתי הדמויות הראשיות והפרוטגוניסט ב"הארי פוטר והילד המקולל" מאת ג'יי קיי רולינג, ג'ק טיפאני וג'ון ת'ורן. הספרים מתארים ארבע שנים מחייהם של אלבוס ושל סקורפיוס, הנקלעים למסע בזמן.
סקורפיוס הוא קוסם טהור דם ובן לשושלת ארוכה של טהורי דם. בשנת 2017 הגיע להוגוורטס לכישוף ולקוסמות והחל ללמוד בבית סלית'רין.
ביוגרפיה > לפני הוגוורטס

סקורפיוס נולד בסביבות 2006 לדראקו מאלפוי ואסטוריה גרינגרס. בניגוד למסורת המשפחתית, היה סובלני כלפי מוגלגים ולא הקדיש ערך לטוהר דם.
הילדות עבורו הייתה בידוד מפני שהיו חסרות לו אינטראקציות ומפגשים עם בני גילו, ומלבד הוריו אינו נפגש עם איש. הוא התעניין מאוד בקסם, היה חרוץ והתעניין בלימודים. היה בקיא מאוד בענייני שושלתו ובענייני מלחמת הקוסמים הראשונה. לאורך שהותו בהוגוורטס, היו שמועות כי אימו נסעה בזמן, והוא למעשה בנו של וולדמורט.
ביוגרפיה > שנותיו הראשונות בהוגוורטס

בשנת 2017, באחד בספטמבר, מלווה סקורפיוס על ידי הוריו לתחנת קינג קרוס. באותו הזמן הארי, ג'יני, הרמיוני ורון מגיעים אף הם לתחנה עם ילדיהם רוז, הוגו, ג'יימס ואלבוס סוורוס ופוגשים בדראקו, אשתו ובנו.
אלבוס ורוז נכנסים לרכבת, וכאשר הם מחפשים מקום פנוי, מציע אלבוס להיכנס לתא שבו ישב ילד אחד. כאשר הם נכנסים, רוז מזהה את סקורפיוס ורומזת לאלבוס שילך, אך אלבוס מעדיף להישאר. כך מתחילה להירקם ידידות בין השניים וההתאהבות של סקורפיוס ברוז. כאשר הם מגיעים לבית הספר, ממוינים השניים לסלית'רין, ושם הם מתיידדים עוד יותר. עוד בדרכם ברכבת, סקורפיוס מתחיל להתעניין ברוז, אך היא דוחה אותו. בין השנה השנייה לשלישית ללימודיו, נפטרה אימו והוא נשאר עם אביו ומבקש מאלבוס לבוא להלוויה.
ביוגרפיה > שנתו הרביעית

הארי והרמיוני, כעת עובדי משרד הקסמים, מנסים למצוא את מיקומם של מחוללי הזמן האחרונים על מנת לאחסנם ולחקור את טיבם. איימוס דיגורי, אביו של סדריק המנוח מנסה לשכנע את הארי להשתמש במחוללי הזמן כדי להציל את סדריק ממוות אך הארי מסרב. אלבוס מאזין לשיחה בין אביו לאיימוס וחש מאוכזב מאביו. בשנה זו ישנם מעט חיכוכים בין השניים. בנוסף, בעקבות שיחה שאלבוס שומע, הוא מחליט לברוח בליוויו של סקורפיוס. השניים בורחים מן הרכבת. הוא משכנע את אחייניתו של איימוס, שמוצגת כדלפי דיגורי, לסייע לו ולסקורפיוס למצוא מחולל זמן ולהציל את סדריק. לאחר שפרצו למשרדה של הרמיוני וגנבו את מחולל הזמן, הם חוזרים בזמן כדי למנוע מסדריק לנצח במשימה הראשונה באמונה שכך ימנע ממנו לנצח עם הארי בטורניר.
הם מגיעים מחופשים לתלמידי דורמשטרנג, ומטילים על סדריק לחש שמונע ממנו את הניצחון במשימה הראשונה, וחוזרים להווה. הם מגלים, שסדריק עדיין מת לאחר שניצח בטורניר, שאלבוס מוין לגריפינדור במקום לסלית'רין, שרון והרמיוני לא נשואים ולכן רוז לא נולדה, ושהרמיוני השתגעה. אלבוס מחליט שחייבים לשנות את מה שקרה, ולכן חוזר עם סקורפיוס כדי למנוע מסדריק לנצח במשימה השנייה.
בעזרת מירטל, הם מכשילים את סדריק ומשפילים אותו, ובטוחים בהצלחתם הם חוזרים להווה. סקורפיוס מגלה, שמעשה זה גרם לסדריק להפוך לאוכל מוות ולהרוג את נוויל, מה שגרם לכל העולם וולדמורט לשלוט בעולם ויתרה מכך האפשרות שאלבוס לא ייוולד. בעולם זה, סקורפיוס הוא תלמיד מקובל מרושע ומצליח, שכולם מפחדים ממנו. נואש, הוא פונה לסנייפ, שעוד חי ביקום הכאוטי הזה, כדי שיעזור לו, והוא, הרמיוני ורון מקריבים את חייהם בשביל להחזיר אותו לעבר ולמנוע את הפיכתו של סדריק לאוכל מוות.
סקורפיוס חוזר לעבר ומצליח למנוע את פעולתם של אלבוס ושלו, ואז חוזר להווה ומספר על מה שקרה בעולם ההוא לאלבוס ולדלפי, שמגלה את עצמה כבתו של זה שאין לנקוב בשמו, וחוזרת איתם בזמן כדי לוודא שאביה ינצח, אך הם נלחמים בה והיא בורחת עם מחולל זמן כשהם תקועים בזמן. הם מגלים שהם נמצאים באנגליה באותו היום שהוריו של הארי (לילי וג'יימס) נרצחים על ידי וולדמורט, והם מבינים שדלפי רוצה להזהיר את אביה כדי שלא יממש את הנבואה שתביס אותו שנים אחר כך. הם מעבירים מסר להארי שנמצא בעתיד כדי שידע איפה ומתי הם, והוא חוזר עם דראקו, ג'יני, רון והרמיוני כדי להילחם בדלפי.
כשהם מגיעים הם מנסים לתכנן כיצד לגרום לדלפי להיחשף בפניהם. אלבוס מציע שימוש בשיקוי פולימיצי וכך עולה הרעיון להשתמש בשינוי צורה כדי להידמות ללורד וולדמורט. הארי מתנדב לעשות זאת וכך הוא מעמיד פנים שהוא וולדמורט תוך שימוש בלחשננות. הוא מצליח למשוך אליו את דלפי אך שינוי הצורה שהוטל עליו מתחיל לפוג. דלפי מצליחה לזהות אותו ומתחיל קרב בינה לבין הארי, ג'יני, דראקו, סקורפיוס, רון ואלבוס, שבסופו דלפי מובסת ונשלחת לאזקבאן. החבורה חוזה ברצח הוריו של הארי והם חוזרים להווה.
תיאור פיזי

סקורפיוס ירש את תכונותיו הפיזיות של אביו, דראקו, כלומר שיער בלונדיני, עיניים אפורות, ופנים מחודדות וחיוורות. הוא למעשה נראה כמעט בדיוק כמו האבא שלו בגיל אחת-עשרה. דמיונו לאביו נעשה על מנת לדמותו אליו, כשם שאלבוס מדומה לאביו, הארי.
אישיות

סקורפיוס מוצג כאדם אמיץ, אינטליגנטי ובעל הבנה. עם זאת, למרות תכונותיו הוא נוטה להיות יותר ויותר בודד, חסר ביטחון ומדוכא. עם זאת, הוא משתמש בהומור כדי להתמודד עם הבדידות והעצב
סקורפיוס הוא ידוע כבעל אישיות של "חנון", מתבודד ומנודה חברתית. סקורפיוס מסתמך על האישיות הרומנטית שלו להאיר את החושך בחייו.
מערכות יחסים > יחסיו עם הוריו

לסקורפיוס היו יחסים קרובים עם שני הוריו. הוא אהב את אמו מאוד, ונראה מוכה יגון מאוד ממותה. הוא האמין כי רואה את הטוב ביותר באביו. יחסיו עם אביו היו שונים במקצת, אם כי אהב והעריץ אותו מאוד, מתוך אמונה שהוא יכול לסמוך עליו כדי להצילו. הוא התוודה בפני אביו שמי שלא היה מתנגד לחברויותיו היא אמו. אסטוריה ודראקו אהבו מאוד את בנם וניסו להגן עליו ככל יכולתם.
מערכות יחסים > יחסיו עם אלבוס

סקורפיוס התיידד עם אלבוס פוטר כשנפגשו על אקספרס הוגוורטס במהלך המסע הראשון שלהם להוגוורטס, למרות שאלבוס היה בנו של הארי פוטר יריבו הגדול לשעבר של אביו של סקורפיוס. הם הציגו את עצמם במבוכה וחלקו תא, חלקו ממתקים וסיפורים. הם מוינו בהמשך לסלית'רין, יחדיו, והפכו לחברים קרובים במהלך שנותיהם הראשונות בהוגוורטס, למרות שהיו ללעג על ידי תלמידים אחרים.
בשנה הרביעית ללימודיהם, סקורפיוס החליט לעזור לאלבוס לשנות את העבר על ידי נסיעה זמן עד 1994 ומנסה להציל את סדריק דיגורי. במציאות אחרת, הם לא מדברים אחד עם השני במשך כמה שבועות בשל שהארי שאומר לאלבוס לסיים את החברות שלהם שוב, מה שעצבן את סקורפיוס. בכל מקרה, השניים משלימים ולוקחים עוד טיול בזמן. סקורפיוס היה נסער כשגילה שהם יצרו מציאות אחרת חלופית שבה אלבוס כבר לא היה קיים, והחליט לשחק בזמן, שוב. מאוחר יותר הוא הצליח להחזיר את אלבוס באושר רב. הם נסעו עוד פעם אחת עם הוריהם, בזמן, ולאחר מכן הם חזרו לחיי בית ספר רגילים, באישורו של הארי להיות חברים.
מערכות יחסים > יחסיו עם רוז

לסקורפיוס היה עניין רומנטי עם רוז. הוא ניסה להחמיא לה אך לא בדיוק יצא לו. הוא היה אומר שיש לה ריח של פרחים ושל לחם טוב אך היא בתגובה הולכת. עם הזמן סקורפיוס מתחיל לשים לב, שהיא מתחילה להתרכך ולהתנהג אליו יותר ויותר יפה. כאשר הוא מנסה לחבק אותה היא בועטת בו אך סקורפיוס אינו מרים ידיים.
לקראת סוף השנה הרביעית, סקורפיוס אוזר אומץ ומזמין אותה למסיבה ולמרות שהיא דחתה אותו, הוא טוען שהיה לה מבט של רחמים במקום מבט של שנאה, דבר שמבחינתו מסמן תחילה של האהבה ביניהם. רוז מאוחר יותר מכנה אותו "המלך סקורפיוס", כהזכר למציאות החלופית שהוא שהה בה והחליט לחזור ממנה (ואולי גם ל"מלך העקרבים")
הערות שוליים

↑  בתרגום העברי של הספר השביעי, שם הוצגה הדמות לראשונה, הוא נקרא בשם סקורפיו.
↑  (הארי פוטר והילד המקולל)
פיודור אלכסייב

| --- | --- |

 לידה:  1755 סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  11 בנובמבר 1824 (יוליאני) לוח שנה לא מוגדר, ככל הנראה יוליאני סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית 
 מקום קבורה:  בית עלמין סמולנסקי 
 מקום לימודים:  האקדמיה הקיסרית לאמנויות (1773) 
 תחום יצירה:  ציור, ציור נוף, ודוטה 
 הושפע על ידי:  Antonio Peresinotti, Giuseppe Moretti (painter), Pietro Gaspari 
 
פיודור אלכסייב (ברוסית:Фёдор Алексеев‏; 23 בנובמבר 1753–1824) היה צייר רוסי.
ביוגרפיה

הוא היה בנו של עובד באקדמיה האימפריאלית לאמנויות, שם התקבל בשנת 1764 בעקבות בקשה של אביו. בשנת 1767, הוא למד פיסול ולאחר מכן ציור נופי אצל אנטוניו פרסינוטי. מ-1773 עד 1777, הוא חי בוונציה במלגה, שם למד אמנות תיאטרון. עם זאת, הנושא לא משך אותו, והוא בילה רוב זמנו בציור נופים והעתקת המאסטרים הישנים.
לאחר שננזף על ידי רשויות האקדמיה האימפריאלית, כשחזר לרוסיה הוצב בעבודה כתפאורן בתיאטרונים הקיסריים עד 1786 ולא הורשה להמשיך בלימודיו האקדמיים. למרות זאת הוא המשיך לצייר את מה שמצא חן בעיניו ולאט לאט זכה להכרה. בשנת 1794, הציור "נוף סוללת הארמון מהמבצר" זיכה אותו בתואר אקדמאי.
בשנת 1800, הצאר פאבל הראשון הטיל עליו ליצור ציור של רחובות והארכיטקטורה של מוסקבה. משנת 1803, הוא לימד באקדמיה, אך גם נסע רבות, וביקר בחרסון, מיקולאיב, ובמקומות אחרים בדרום שבהם ביקרה יקתרינה הגדולה, שם הפיק סקיצות נופיות בצבעי מים של אזורים מסביב. בשנת 1810, הוא הפיק סדרה של יצירות המתארות את סנקט פטרסבורג.
בשנותיו המאוחרות, תהילתו ירדה בהתמדה והוא מת בעוני, והותיר מאחוריו משפחה גדולה. האקדמיה שילמה את הוצאות הלוויה שלו.
הערות שוליים

↑  Kenneth, Fyodor Alexeyev, www.rusartnet.com (באנגלית בריטית)
↑  Работы на сервере, www.artonline.ru
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007603852105171  PLWABN: 9810675710105606  GND: 130492779  ISNI: 0000 0001 2284 6160  LCCN: no2005079327  NKC: hka20201065578  RKD: 208881  SUDOC: 148151701  ULAN: 500120613  VIAF: 121780936   WorldCat (עם VIAF): 121780936
שירה איכילוב

| --- | --- |

 לידה:  8 באוגוסט 2002 (בת 22) תל אביב-יפו, ישראל
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 גובה:  1.62 מטרים
 ספורט
 ענף ספורט:  החלקה אמנותית 
 תקופת הפעילות:  מ-2014
 מועדון:  אייס פיקס
 מאמן:  גלית חייט
 
שירה איכילוב (נולדה ב-8 באוגוסט 2002) היא מחליקה אמנותית ישראלית.
ביוגרפיה

איכילוב נולדה בתל אביב-יפו שבישראל.
ביוגרפיה > 2017

באליפות העולם בהחלקה אמנותית על הקרח לנוער שנערכה בטאיפיי שבטאיוואן במרץ סיימה במקום 26 יחד עם ואדים דוידוביץ' בקטגוריית ריקוד על הקרח בתוצאה של 39.34 נקודות.
ביוגרפיה > 2018

באליפות העולם בהחלקה אמנותית על הקרח לנוער שנערכה בסופיה שבבולגריה במרץ סיימה במקום 17 יחד עם ואדים דוידוביץ' בקטגוריית ריקוד על הקרח בתוצאה של 112.22 נקודות.
ביוגרפיה > 2019

באליפות ישראל 2019 בהחלקה אמנותית על הקרח שנערכה בדצמבר זכתה במדליית זהב יחד עם ואדים דוידוביץ' בקטגוריית ריקוד על הקרח.
באליפות אירופה בהחלקה אמנותית על הקרח שנערכה במינסק שבבלארוס בינואר סיימה במקום 20 יחד עם ואדים דוידוביץ' בקטגוריית ריקוד על הקרח בתוצאה של 142.12 נקודות.
באליפות העולם בהחלקה אמנותית על הקרח שנערכה בסאיטאמה שביפן במרץ סיימה במקום 25 יחד עם ואדים דוידוביץ' בקטגוריית ריקוד על הקרח בתוצאה של 52.51 נקודות.
ביוגרפיה > 2021

באליפות העולם בהחלקה אמנותית על הקרח שנערכה בסטוקהולם שבשוודיה במרץ סיימה במקום 26 יחד עם לורן אבקסיס בקטגוריית ריקוד על הקרח בתוצאה של 55.57 נקודות.
באליפות ישראל 2022 בהחלקה אמנותית על הקרח שנערכה בדצמבר זכתה במדליית כסף יחד עם וולודימיר בייליקוב בקטגוריית ריקוד על הקרח בתוצאה של 166.21 נקודות.
ביוגרפיה > 2022

באליפות העולם בהחלקה אמנותית על הקרח שנערכה במונפלייה שבצרפת במרץ סיימה במקום 21 יחד עם וולודימיר בייליקוב בקטגוריית ריקוד על הקרח בתוצאה של 62.57 נקודות.
סילבה קפוטיקיאן

| --- | --- |

 לידה:  20 בינואר 1919 ירוואן, הרפובליקה הראשונה של ארמניה 
 פטירה:  25 באוגוסט 2006 (בגיל 87) ירוואן, ארמניה 
 שם לידה:  Սիրվարդ Բարունակի Կապուտիկյան 
 מדינה:  הרפובליקה הראשונה של ארמניה, ברית המועצות, ארמניה 
 לאום:  ארמנים 
 מקום קבורה:  הפנתאון על שם קומיטס 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ירוואן, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 שפות היצירה:  ארמנית 
 סוגה:  פובליציסטיקה, שירה 
 תקופת הפעילות:  מ-1933 
 בן או בת זוג:  Hovhannes Shiraz 
 צאצאים:  Ara Shiraz 
 פרסים והוקרה:  פרס סטלין (1952)  עיטור הידידות בין העמים (19 בינואר 1979)  Honored Worker of Culture of the Armenian SSR (1970)  מסדר הנסיכה אולגה, דרגה 3 (1 באוקטובר 1999)  מסדר הקדוש מסרוב משדוץ (1999)  עיטור הדגל האדום של העמל (7 במרץ 1969)  עיטור אות הכבוד (27 ביוני 1956)  אזרח כבוד של ירבאן (1986)  עיטור מהפכת אוקטובר (16 בנובמבר 1984)  מדליית המרשל בגרמיאן  מדליית ותיק העמל  מדליה לגבורת העמל במלחמת המולדת הגדולה 1941–1945  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 
סילבה קפוטיקיאן  (בארמנית: Սիլվա Կապուտիկյան;‏ 20 בינואר 1919 – 25 באוגוסט 2006) הייתה משוררת ארמנית ופעילה פוליטית. אחד הסופרות הארמניות הידועות ביותר של המאה העשרים, היא מוכרת בתור "המשוררת המובילה של ארמניה" ו"הגבירה הגבוהה של שירת המאה העשרים הארמנית". על אף שהייתה חברה במפלגה הקומוניסטית, היא הייתה גלויה בדעותיה הלאומניות הארמניות.
אוסף השירים הראשון שלה פורסם באמצע שנות ה-1940. עד שנות ה-1950, היא כבר ביססה את עצמה בתור דמות ספרותית משמעותית בארמניה הסובייטית. בנוסף לכתיבתה בארמנית היא כתבה גם ברוסית ורבות מיצירותיה תורגמו לשפות אחרות. בתקופה הסובייטית המאוחר יותר, היא הייתה מתבטאת תכופות ביחס לסוגיות פוליטיות וחברתיות.
ביוגרפיה > רקע

היא נולדה בשם סירברד קפוטיקיאן ב-20-בינואר 1919 להורים מן העיר הארמנית ההיסטורית ואן (במערב ארמניה, כיום חלק מטורקיה), והיא גדלה בירוואן, בירת ארמניה. אביה, ברנוק, היה חבר במפלגה הלאומנית, הפדרציה המהפכנית הארמנית. הוא מת מכולרה שלושה חודשים לפני לידתה. היא גודלה על ידי אמה וסבתה. היא למדה בפקולטה לפילולוגיה ארמנית באוניברסיטת ירוואן החל מ-1936, וסיימה את לימודיה בשנת 1941. לאחר מכן המשיכה לימודיה במכון גורקי לספרות העולם של האקדמיה הרוסית למדעים מ-1949 עד 1950. היא הצטרפה למפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות ב-1945.
ביוגרפיה > קריירה ספרותית

הבכורה הספרותית של קפוטיקיאן הייתה ב-1933, כשהיא פרסמה את השיר הראשון שלה. ב-1941 היא הצטרפה כחברה לאיגוד הסופרים של ארמניה. העבודה המז'ורית הראשונה שלה, אוסף של שירים, יצאה בשנת 1945. שני הנושאים המרכזיים של העבודות שלה היו זהות לאומית ושירה לירית. השיר הידוע שלה, "מילה לבני", הפך ל"קטע סטנדרטי להבלטת הזהות הלאומית". השורה האחרונה: "תראה, בני, באשר אתה, / לאן שתפנה תחת אור הירח, / גם אם תשכח את אמך, / לא לשכוח את שפת אמך."
ב-1962–3 ו-1973 היא נסעה ברחבי התפוצה הארמנית לקהילות במזרח התיכון (לבנון, סוריה, מצרים), צפון אמריקה (ארצות הברית וקנדה). ב-1964 ו-1976 היא פרסמה שני ספרי מסע, אשר מתארים את ביקוריה אלו לקהילות אשר במידה רבה מורכבות מניצולי רצח העם וצאצאיהם. ספריה משנות ה-1960 וה-1970 ממוקדים בהיסטוריה של העם הארמני ובעתיד שלו, אותו היא תמיד מתארת באופן אופטימי. היא כתבה מספר שירים לילדים, ושני מחזות (1961–2, 1976).
בסך הכל, היא חיברה מעל שישים ספרים בארמנית וכמה ברוסית. יצירותיה תורגמו על ידי בולאט אוקוג'אבה, יונה מוריץ, יבגני יבטושנקו, אנדריי ווזנסנסקי, בלה אחמדולינה, ואחרים.
ביוגרפיה > מותה

קפוטיקיאן נפטרה בבית החולים של ירוואן ב-25 באוגוסט 2006 במהלך ניתוח לתיקון רגל שבורה. האזכרה שלה התקיימה בתיאטרון בית האופרה של ירוואן ב-29 בינואר, משם נלקח ארון הקבורה שלה לבית הקברות היוקרתי פנתיאון קומיטאס, שם נקברה. הנשיא קוצ'ריאן הדיר רגליו משני אירועים אלה.
חיים אישיים

קפוטיקיאן הייתה נשואה למשורר הידוע הובהאנס שיראז. בנם היחיד, עארה שיראז (1941–2014), היה פסל בולט. על פי ונאנד שיראז, בנה מנישואיה השניים, השניים נפרדו כי "הנוכחות של שתי אישיויות [גדולות] במשפחה אחת, היא קשה". על פי הסופר ומבקר האמנות לבון מוטפאיאן: "הובהאנס שיראז וסילבה קפוטקיאן התגרשו מאוחר יותר מכיוון שהיה נראה כאילו שני אנשים עוצמתיים לא יכולים לחיות ביחד, אבל עארה שימש כגשר ביניהם".
דעות פוליטיות ואקטיביזם

קפוטיקיאן הייתה חלק מקבוצת אינטלקטואלים שהצליחו במשך עשרות שנים ללכת על הקו הדק שבין הלאומיות הארמנית לבין הבינלאומיות הסובייטית. בנושאים הקרובים ללבם של בני העם הארמני, כמו רצח העם וסוגיית קרבאך, הם דיברו בקולו של העם. בו זמנית, הם החזיקו במעמד חיובי מול בעלי הכוח במוסקבה, והגיעו לשכבות העליונות של האינטליגנציה הסובייטית.
קפוטיקיאן שיבחה את הפעיל הרוסי לזכויות אדם אנדריי סחרוב בתור "מצפון העם הסובייטי".
דעות פוליטיות ואקטיביזם > רצח העם הארמני

קפוטיקיאן קראה בעד "נקמה שלווה" בנוגע לרצח העם הארמני. בספר "הרהורי אמצע הדרך" (1961), היא כתבה: "אנו מתנקמים בכך שאנחנו ממשיכים לחיות".
ב-24 באפריל 1965, ביובל רצח העם הארמני, נערכה הפגנה גדולה בירוואן. קפוטיקיאן הייתה בין הדוברים אשר הנציחו בנאומיהם את האינטלקטואלים הארמנים אשר גורשי ונהרגו בשנת 1915. יחד עם המשורר המפורסם פרויר סבאק, היא הייתה דמות בולטת ומרכזיות במהלך ההפגנה. לאחר מכן, היא וסבאק הוזמנו למוסקבה, שם הממשלה הסובייטית אישרה את בנייתו של המוזיאון לרצח העם הארמני בירוואן, אשר הושלמה ב-1967. מאוחר יותר היא ביקרה את ההנהגה הסובייטית בשל המדיניות שלה לגבי אזכרות אפריל 1965 בארמניה. היא השוותה את ההנצחות ה"בלתי מרוסנות" בתפוצה הארמנית עם אלה שבירוואן, אשר לדבריה, "חסרו את העומק והרוחב הנדרשים".
דעות פוליטיות ואקטיביזם > מדיניות השפה הסובייטית

קפוטיקיאן הגנה על הזכויות והשאיפות הלאומיות של עמים לא-רוסיים בברית המועצות בנאום שפורסם ב-סאמיזדאט ב-1965-66. ב-1980 היא קבלה על כך שהורים ארמנים מרגישים צורך לשלוח את ילדיהם לבתי ספר בשפה הרוסית כדי להרחיב את הזדמנויות הקריירה שלהם. במאי 1987 היא הייתה הלא-רוסיה הראשונה לפרסם מאמר ב"פראבדה" בנושא סוגיית הלאומים, שבו היא ביקרה את הממשלה הסובייטית על ההרחבה המתמדת של השימוש בשפה הרוסית על חשבונה של השפה הארמנית, ורמזה שהשוביניזם הרוסי מעכיר את היחסים בין העמים של ברית המועצות. היא הוסיפה: "עם כל שנה שעוברת, הספרה של שפת האם שלנו הולכת ומצירה בארמניה. פטריוטיות אמיתית, בהשראת ההיסטוריה והתרבות של העם, היא מגן אמין השומר על הצעירים מפני השפעות חיצוניות."