stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מנזר ניקולאס הקדוש
הערות שוליים

1 2 3 4 5  דוד רפ, לא הרחק מסכסוכי הדמים,  המנזר הארמני ביפו קם לתחייה, באתר הארץ, 5 בספטמבר 2005
↑  יצחק דנון, ‏ועדת אמנים-חוכרים: ההיתר לבנייה במנזר הארמני ביפו העתיקה - מחטף, באתר גלובס, 30 בנובמבר 1999
1 2  יואב ארבל, ‏יפו, המנזר הארמני, באתר "חדשות ארכיאולוגיות", גיליון 122, 25 ביולי 2010
↑  יצחק דנון, ‏נדחתה עתירה מינהלית לביטול תוכנית למיתחם "המנזר הארמני" ובית הסטודיות ביפו, באתר גלובס, 23 באפריל 1997
↑  יצחק דנון, ‏נדחתה התנגדות ועד האמנים ביפו העתיקה לבנייה במתחם המנזר הארמני, באתר גלובס, 13 במאי 2001
↑  Bonaparte Visiting the Plague Victims of Jaffa
מיסטר גרמניה

רובין וולפינגר, מיסטר גרמניה 2015
מיסטר גרמניה (באנגלית: Mister Germany; ידוע גם בשם מר גרמניה) היא תחרות יופי לגברים הנערכת בגרמניה מדי שנה.
התחרות אורגנה לראשונה ב-1993, המתמודדים צריכים להיות בין הגילאים 16 - 35.
משנת 2000 חברת MGC המפיקה גם את תחרות מיס גרמניה היא האחראית לתחרות. כ-1,500 גברים ניגשים למיונים המקדימים לתחרות, ולגמר מגיעים בדרך כלל 17 מתמודדים.
התחרות נערכה בעבר בקלן ובפרידריכשטאדט-פאלאסט שבברלין. מ-2005 נערכת התחרות באופן קבוע ברשות המקומית לינסטויי (Linstow) שבמקלנבורג-מערב פומרניה.
בשנים מסוימות הזוכים בתחרות נשלחו לייצג את גרמניה בתחרויות יופי בינלאומיות כמו מר עולם, בה בשנת 2000 מיסטר גרמניה מרסל ברקווסקי הגיע למקום השני.
הזוכים

| שנה | הזוכה |
| --- | --- |
1998: אדריאן אורסצ'ה
2003: ראלף שולץ
2012: ירן קמפהוס
הערות שוליים

↑  "Auf Hochglanz poliert". sueddeutsche.de (בגרמנית). 2010. ISSN 0174-4917. נבדק ב-2019-02-02.
↑  1996-2019 - Pageantopolis, www.pageantopolis.com
ערך זה הוא קצרמרבנושא גרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מייקל אייזנר

| --- | --- |

 לידה:  7 במרץ 1942 (בן 82) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  לוס אנג'לס
 ידוע בשל:  תפקידו כמנכ"ל חברת וולט דיסני
 השכלה:  בית הספר ורנסוויל אוניברסיטת דניסון אלמה מאטר
 תקופת הפעילות:  מ-1966
 מעסיק:  ABC, פרמאונט, חברת וולט דיסני 
 תפקיד:  מנהל כללי (22 בספטמבר 1984–30 בספטמבר 2005)  מנהיג (22 בספטמבר 1984–3 במרץ 2004) 
 תואר:  תואר באנגלית
 מפלגה:  המפלגה הרפובליקנית 
 השקפה דתית:  יהדות
 בת זוג:  ג'יין ברקנרידג'
 פרסים והוקרה:  מדליית הכבוד של האליס איילנד  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 חתימה:   
 www.michaeleisner.com
 
מייקל אייזנר (באנגלית: Michael Eisner; ‏נולד ב-7 במרץ 1942) הוא איש עסקים יהודי-אמריקאי, הידוע בעיקר בשל תפקידו כמנכ"ל חברת וולט דיסני בין השנים 1984–2005.
ביוגרפיה

אייזנר נולד למשפחה יהודית חילונית בניו יורק. אימו, מרגרט, הקימה חברת בטיחות אמריקאית ושימשה כנשיאת בית חולים. אביו, לסטר, עבד כעורך דין וכמנהל אזורי של מחלקת השיכון והפיתוח העירוני המקומי. סבא רבא שלו, זיגמונד, הקים חברת בגדים מוצלחת בארצות הברית. סבתא רבתא שלו, ברטה וייס, שייכת למשפחת מהגרים שהקימו עיירה קטנה בניו ג'רזי. הוריו הם צאצאים של מהגרים יהודים מגרמניה. לאייזנר 16 קרובי משפחה שנרצחו בשואה.
אייזנר גדל בפארק אווניו שבמנהטן. הוא למד בבית הספר אלן-סטיבנסון (אנ') ולאחר מכן עבר לבית הספר לורנסוויל (אנ'). לאחר סיום לימודיו בבית הספר למד תואר בלשון האנגלית באוניברסיטת דניסון (אנ') וסיימו בשנת 1964.
אייזנר נשוי לג'יין ולהם שלושה ילדים.
ביוגרפיה > העבודה ב-ABC וסרטי פרמאונט

לאחר שעבד זמן קצר ב-NBC ו-CBS, התקבל אייזנר לעבודה כעוזר למנהל תוכן בתחום הלאומי ב-ABC. אייזנר התקדם ב-ABC עד לתפקיד סגן נשיא תוכן.
בשנת 1976 גויס אייזנר לתפקיד מנכ"ל סרטי פרמאונט. במהלך עבודתו הופקו בפרמאונט סרטים מצליחים כגון מסע בין כוכבים, שודדי התיבה האבודה, חופשי על הבר ועוד. ב-1984 פרש אייזנר מתפקידו בפרמאונט והתמנה לתפקיד מנכ"ל חברת וולט דיסני.
ביוגרפיה > דיסני

לאחר מותו של וולט דיסני ב-1966, ניסו גורמים רבים להשתלט על החברה, ובעלי מניות דיסני ניסו לגייס את אייזנר לתפקיד המנכ"ל ואת פרנק ולס לתפקיד הנשיא.

במחציתה השנייה של שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 החלה דיסני להתחדש. ההתחדשות החלה עם הסרט מי הפליל את רוג'ר ראביט (1988) ובת הים הקטנה (1989). בעקבות סרטים אלו זכו אולפני ההנפשה של וולט דיסני להצלחות קופתיות וביקורתיות. דיסני הרחיבה את פעילותה גם בתחום הסרטים למבוגרים, כאשר יו"ר החברה דאז ג'פרי קצנברג רכש את סרטי מירמקס בשנת 1993. בנוסף רכשו דיסני מקורות מדיה נוספים כמו ABC ו-ESPN.

בחלק הראשון של שנת 1990 אייזנר ושותפיו החלו לתכנן את "עשור דיסני", שכלל בניית פארקים חדשים ברחבי העולם, הרחבת פארקים קיימים, סרטים מקוריים חדשים והשקעות חדשות בתקשורת. לא כל התכנונים בוצעו לבסוף, אך בין התכנונים שהושלמו היה בניית "דיסנילנד פריז", הקמת "אולפני MGM" (כיום "אולפני הוליווד של דיסני"), "פארק ההרפתקאות של דיסני קליפורניה" (כיום "הרפתקאות דיסני בקליפורניה"), "MGM Studios" (היום "וולט דיסני פארק"), סרטים שונים וזיכיונות.
ב-2005 הודח אייזנר מתפקידו כנשיא ומנכ"ל דיסני. רוב שנותיו בחברה מתוארות בסרט התיעודי "היפהפייה הנרדמת מתעוררת" משנת 2009.
ביוגרפיה > אחרי דיסני

ב-7 באוקטובר 2005, לאחר שסיים את תפקידו בדיסני, החל אייזנר להנחות תוכניות אירוח. התוכניות שלו כללו בעיקר שיחות עם מנכ"לים, מנהיגים פוליטיים, אמנים ושחקנים. בין אורחיו ניתן למנות את צ'אק נוריס, פרנק גרי, ועוד. אייזנר שימש גם כמפיק תוכניתו.
במרץ 2007 השיקה חברת ההשקעות של אייזנר אולפן חדש, "Vuguru", שהפיק והפיץ סרטוני וידאו לאינטרנט ואמצעי מדיה שונים. ב-2009 מימן אייזנר בכספו על מנת להפיק תוכנית אולפן שכשלה.
ב-2012 התקבל להיכל התהילה של האקדמיה לטלוויזיה.
ספרים שחיבר

תהליך עבודה (1998)
מחנה (2005)
עבודה ביחד: מדוע שותפויות גדולות מצליחות (2010)
פרסים והכרה

פרס כבוד מבניין המוזיאון הלאומי (2001)
כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד (2008)
היכל התהילה של האקדמיה לטלוויזיה (2012)
לקריאה נוספת

איילת כרמל, תיק אישי: 40 טייקונים בינלאומיים, ידיעות אחרונות - ספרי חמד - גלובס, 2006. עמ' 19–23.
מנחם אשכנזי

| --- | --- |

מנחם אשכנזי, 1965
 לידה:  6 באוגוסט 1934 בולגריה 
 פטירה:  13 בנובמבר 2000 (בגיל 66) 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1957 
 
דיוקנו של אשכנזי על בול לזכרו
מנחם אשכנזי (6 באוגוסט 1934 – 13 בנובמבר 2000) היה שופט כדורגל
ישראלי. האסייתי הראשון ששפט במשחקי גביע העולם לכדורגל, במונדיאל 1966. אחד מנציגיו הבולטים של הספורט הישראלי בשנות ה-50 של המאה ה-20 ושנות ה-60 של המאה ה-20.
קורות חיים

מנחם אשכנזי נולד בבולגריה בשנת 1934 ועלה לארץ עם הוריו בשנת 1936.
בנעוריו, בגיל 16 הצטיין כשחקן כדורגל בקבוצת הנוער של המועדון הפועל פתח תקווה. אולם בעקבות פציעה חמורה ברגל נאלץ להפסיק את הקריירה שלו התחרותית.
אשכנזי הוסמך כשופט בשנת 1957, והוא נחשב לבכיר השופטים הישראלים בשנות ה־60. בשנת 1964 הוסמך כשופט בינלאומי ובאותה שנה, כשהוא בן 30 בלבד, שפט את משחק גמר אולימפיאדת טוקיו. שנתיים לאחר מכן נבחר על ידי פיפ"א לשפוט במשחק רבע הגמר של מונדיאל 1966 בין פורטוגל לצפון קוריאה.
לפרק זמן פעל בארצות הברית כשופט במשחקי האליפות לכדורגל מקצועי שם.
במשחקים האולימפיים בטוקיו בשנת 1964 שפט בסך הכל בארבעה משחקים: במשחק בין ארגנטינה וגאנה שנגמר בתיקו 1:1, ברבע גמר במשחק בין הונגריה ובין רומניה (2:0 לטובת הונגריה), אחר כך בחצי הגמר במשחק בין צ'כוסלובקיה ובין הקבוצה הגרמנית המאוחדת (שהסתיים בניצחון צ'כוסלובקי 2:1) ובשלב הגמר את המשחק בין צ'כוסלובקיה ובין הונגריה - שבו ניצחה הקבוצה ההונגרית 2:1.
במונדיאל 1966 באנגליה שפט במשחק בין צרפת ובין מקסיקו (1:1) וברבע הגמר במשחק בין הנבחרות של פורטוגל וצפון קוריאה שהסתיים בניצחון הפורטוגלים 5:3. בנוסף אשכנזי עמד לרשות פיפ"א
כדי למלא במקרה הצורך תפקיד של עוזר שופט, מה שקרה במשחק נוסף בשלבים ההתחלתיים של האליפות.
מנחם אשכנזי שפט ב-45 משחקים בין ארציים וניהל 450 משחקי כדורגל במסגרת הליגה הישראלית. אחר שבשנת 1984 פרש משיפוט פעיל, המשיך להיות מעורב בפעילות באיגוד השופטים, ושימש כחבר בוועדה המקצועית של האיגוד וכמבקר שופטים בליגות הבכירות ובמשחקי הנוער והנערים.
אשכנזי התגורר בפתח תקווה ועבד למחייתו בחברת הגז אמישראגז.
מנחם אשכנזי נפטר בגיל 66 בשנת 2000 משטף דם במוח לאחר ניתוח שעבר בראשו. אלמנתו היא בת למשפחה יהודית מהונגריה. אשכנזי הוא אחיו הבכור של משה אשכנזי (1940-2012), שאף הוא היה שופט כדורגל.
הנצחה

פרויקט למצוינות של איגוד שופטי הכדורגל בישראל נקרא על שמו
בתאריך 6 בדצמבר 2011 דאר ישראל הנפיק סדרה  של 10 בולי דאר הקרויה " אגדת הכדורגל הישראלי".  אחד מהבולים האלה הוקדש  להנצחת זכרו של אשכנזי. הבול עוצב במשותף על ידי  האמנים  אופיר בגון  ומאיר אשל. על  השובל מופיעה חתימת ידו של אשכנזי.
לקריאה נוספת

Hornyák Lajos: A labdarúgás játékszabályai (Labdarúgó játékvezetők kézikönyve) - HOT-FIVE Kft. 2002 ISBN 963-202-807-4
(לאיוש הוריניאק - כללי משחק הכדורגל - הלימוד של שופט הכדורגל הוצאת הוט פייב, 2002 בודפשט, בהונגרית)
הערות שוליים

↑  אהרן להב, רגליים שווים דולרים, דבר, 7 באפריל 1967.
↑  דב גולדשטיין, "העבירה הסודית" של מנחם אשכנזי, מעריב, 31 ביולי 1966.
↑  התאחדות  בולאי ישראל, קטלוג  בולי ישראל
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגל ישראלי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מינגי

כתובת על קיר בבית היתומים לילדי מינגי. צולם בינואר 2019
ילדים משחקים בחצר בית היתומים לילדי מינגי. צולם בינואר 2019
מינגי היא אמונה של שבטי ההאמר, קארה ובאנה בדרום אתיופיה ליד נהר האומו. על פי אמונה זו, תינוקות וילדים בעלי מאפיינים חריגים מסוימים משפיעים לרעה על הקהילה, למשל: גורמים לאסונות טבע, בהם, בצורת או מביאים מחלות. על מנת למנוע את ההשפעה המזיקה הזו, הורגים תינוקות וילדים כאלה. על פי ההערכה, בכל שנה הרגו 200–300 ילדים ותינוקות. שבט הקארה הפסיק את המנהג הזה באופן רשמי בשנת 2012. הפסקת המנהג הזה בשבט הקארה הייתה בזכותו של בן השבט ללה לבוקו (באנגלית: Lale Labuko). לבוקו, שלמד מחוץ לשבט, הציל ילדים כאלה וגידל אותם מחוץ לכפר של השבט. בנוסף, שכנע את ראשי השבט להפסיק את המינגי. במועד מאוחר יותר גם בשבט הבאנה הופסק המנהג באופן רשמי. המינגי עדיין קיים בשבט ההאמר.
מהות האמונה

מינגי היא אמונה שילדים מקוללים, להלן: "ילדי המינגי", מביאים אסונות על הקהילה כולה. האסונות עלולים להיות אסונות טבע, מחלות וצרות אחרות. הדרך להימנע מפגיעתם הרעה היא להמית אותם מחוץ לכפר או מחוץ למגורי הקהילה. אבותיהם ממיתים אותם ביער או זורקים אותם לנהר או משאירים אותם בשטח מחוץ למגורי הקהילה למות מרעב.
סוגי ילדי מינגי

מינגי של נערות. באנגלית: Girl Mingi.
תינוקות שנולדו לנערות או נשים מחוץ לנישואים.
מינגי של נשים. באנגלית: Woman Mingi.
תינוקות שנולדו לזוגות נשואים שהנישואים שלהם לא אושרו באופן רשמי או שההריון שלהן לא בורך על ידי זקני השבט.
מינגי של שיננים. באנגלית: Teeth Mingi
ילדים ששיניהם העליונות צמחו לפני ששיניהם התחתונות צמחו.
מינגי של תאומים
ילדים שנולדו תאומים.
הצלת ילדי מינגי

ללה לבוקו נחשף להריגת ילד מינגי כשהיה בן 15. הוא החליט להילחם בתופעה ולנצל את ההשכלה שלו. בשנות ה-20 של חייו חזר לכפר וחי במרחק 140 מיילים מהכפר בצד השני של הנהר. הוא ואשתו לקחו ילדה כזו שהושארה ביער וגדלו אותה. בהמשך הציל ילדים נוספים שגידל ובמקביל דיבר עם זקני הכפר והצליח בהדרגה לשכנע אותם לבטל את המנהג המסורתי של מינגי. בשנת 2002 הופסק רשמית המנהג של המינגי בשבט הקארה.
בית יתומים

לאחר שמספר הילדים שלבוקו הציל וגידל ביחד עם אשתו גדל הוא הקים בית יתומים בעיר ג'ינקו שבדרום אתיופיה. בשנת 2012 היו בו 30 ילדים.
בינואר 2019 היו בו כ-55 ילדי מינגי. הם לומדים בבית ספר פרטי בעיר ביחד עם תלמידים אחרים. הילדה המבוגרת ביותר היא בת 18 ובשנה הבאה תתחיל לימודים באוניברסיטה. בילדים מטפל צוות של עובדים ומתנדבים. ארגונים נוצרים מארצות הברית אוספים תרומות ושולחים מתנדבים המטפלים בילדים. בקרוב צפוי מעבר של בית היתומים למבנה חדש וגדול יותר
ראו גם

האמר (קבוצה אתנית)
הערות שוליים

↑  Our Mission OMO Hope Ethiopia
1 2 3 4  More about Mingi OMO Hope Ethiopia
1 2  עמק נהר האומו והשבטים, אתיופיה
↑  Lale Labuko: Rescuing Children of the Om Nat Geo Live
↑    Richard Grant, ‏Saving the condemned children of Ethiopia, The Telegraph, 14 April 2012
↑  המידע ביחס למצב בשנת 2019 נמסר לי אישית על ידי צוות בית היתומים בביקור שלי במקום בסוף חודש ינואר 2019
מיקרוגלייה

| --- | --- |

 שיוך:  מערכת העצבים המרכזית 
 מזהים
 לטינית (TA98):  microglia 
 טרמינולוגיה היסטולוגיקה:  H2.00.06.2.00004 
 FMA:  54539 
 קוד MeSH:  A08.637.400 
 מזהה MeSH:  D017628 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0206116 
 
מיקרוגְלִייָה (Microglia) הם סוג של תאי גלייה במערכת העצבים המרכזית. הם מהווים את קו ההגנה הראשון בהגנה על המוח מפני פגיעות.
גודלם קטן יחסית לתאי גלייה אחרים, ומכאן שמם – מיקרו-גלייה. 
הם שונים במוצאם העוברי ובפונקציה שלהם במוח. 
תאי המיקרוגלייה מהווים כ-20% מכלל תאי הגלייה במוח, וכ-12% מכלל תאי המוח. 
תאי המיקרוגלייה נמצאים בכל חלקי המוח כשהם במגע הדוק עם הסינפסות, גופי תאי העצב וכלי הדם.
מוצא תאי המיקרוגלייה הוא במזודרם (המקור ליצירת מח העצם), ובשלב מסוים של ההתפתחות העוברית הם נודדים למערכת העצבים ומתיישבים בה. 
ניתן לזהות במורפולוגיית המיקרוגלייה מורפולוגיה אמבואידית (דמוית אמבה): הם תאים גדולים ונפוחים. צורה זו משמשת אותם בתפקידם בסילוק שיירי תאי העצב המתים. 
במוח הבוגר קיימת מורפולוגיה שונה לתאי המיקרוגלייה: גוף תא קטן והרבה שלוחות מסועפות, הנמצאות בתנועה מתמדת וחשות את סביבתן. 
כאשר נוצר נזק למוח יש התקבצות שלוחות מיקרוגלייה בזמן קצר מאוד. 
הכניסה המסיבית של השלוחות יוצרת בידוד של האזור הפגוע מהסביבה.
תגובת המיקרוגלייה

המידע על הנזק מתקבל מתאי העצב ותגובת המיקרוגלייה נחלקת לשני סוגים: תגובה מהירה ותגובה מאוחרת. 
תגובה מהירה – שליחה מסיבית של שלוחות מגוף תא המיקרוגלייה לאזור הנזק ליצירת בידוד האזור. 
תגובה מאוחרת – עלייה במספר תאי המיקרוגלייה על ידי חלוקת תאים נמרצת ונדידת התאים החדשים (לאחר החלוקה) לאזור הנזק. 
התאים שנדדו לאזור במוח שניזוק משנים את המורפולוגייה שלהם לצורה עגולה ואמבואידית, המאפיינת תאים בעלי יכולת פגוציטוזה.
תפקידי המיקרוגלייה

בליעת זיהום חיידקי או זיהום נגיפי בפגוציטוזה.
סילוק שאריות שברי תאים או תאים מתים.
משמשים כתאים מציגי אנטיגנים, כך שיכולים לשלוח סיגנל לתאי T של מערכת החיסון.
מפרישים פקטורים שתומכים בהישרדות תאי העצב הפגועים.
מיקרוגרפיה (ספר)

תמונת שער הספר מיקרוגרפיה מאת רוברט הוק
תרשים הפרעוש של הוק במיקרוגרפיה
מיקרוגרפיה הוא ספרו רב המכר של רוברט הוק שיצא לאור בשנת 1665 בלונדון. הספר יצא לאור בחסות החברה המלכותית של לונדון לשיפור הידע במדעי הטבע והפרסום שלו עזר לשמה הטוב של החברה ככזו המיטיבה לפעול בשליחות הקידמה המדעית.
במיקרוגרפיה מתאר הוק תצפיות שערך בעזרת מיקרוסקופ שבנה. מופיעים בו עשרות רישומים מעשה ידיו של מספר רב של אובייקטים בהם צפה ובנוסף לכך הסברים, תיאורים והשערות. בפרט מופיעות בספר תצפיות בשכבות דקות של נציץ, בועות סבון, ושכבות שמן על מים. תצפיות אלו הובילו את הוק למסקנה שהאור הוא סוג של גל הנע במהירות גבוהה מאוד. הוק מתאר בספר גם עין של זבוב ותאי צמח. הוא השתמש לראשונה במונח תא כי המראה הזכיר לו חדרים של נזירים. המראות המרהיבים והתרשימים שהכין הוק הראו את העוצמה הגלומה בשימוש במיקרוסקופ.
הספר הפנה את תשומת הלב לעולם הזעיר המיקרוסקופי. הוא כולל גם דיון בנושא כוכבים, תאוריה של האור, מקור המאובנים ונושאים פילוסופיים, טיפות הנסיך רופרט ומדעיים אחרים. הרושם הרב שהספר הותיר אחריו הביא את סמיואל פיפס לכתוב שזהו הספר המבריק ביותר שהוא קרא מעודו.
ראו גם

תאוריית התא
לקריאה נוספת

Robert Hooke. Micrographia: or, Some physiological descriptions of minute bodies made by magnifying glasses. London: J. Martyn and J. Allestry, 1665.
מנהל חלונות

מנהל חלונות היא תוכנת מערכת האחראית על השליטה במיקום ומראה החלונות בממשק מחשב חלונאיים שבממשק משתמש גרפי. רוב מנהלי החלונות קיימים כחלק מסביבת ושולחן עבודה מצויים. מנהל החלונות עובד בשיתוף עם המערכת הגרפית החומרתית של המחשב המספקת את הפונקציונליות הנדרשת הן ברמת יכולות החומרה כגון כרטיס המסך, והן ברמת יכולת השליטה כהתקני ההצבעה ומקלדת. לעיתים קרובות נבנה מנהל החלונות על ידי ערכת כלים.
מנהל חלונות ממוצע כולל בדרך-כלל את היכולות הבאות: פתיחת חלון, מזעור, הגדלה למקסימום, שינוי הגודל, ותיאום בין חלונות הפתוחים במקביל. רוב מנהלי החלונות באים כשעליהם נוספים אלמנטים שימושיים נוספים, כשורת משימות קיצורי דרך מהירים לתוכניות ותכונות נוספות. בנוסף עשויה להיות קיימת אפשרות לערוך את מראה החלונות ואת תנועתם.
ראו גם

מנהל קבצים
מיקרוהידראננצפליה

|  קישורים ומאגרי מידע |
| --- | --- |
 MeSH:  C537555
 
מיקרוהידראננצפליה (באנגלית: Microhydranencephaly; בקיצור: MHAC) הוא פגם חמור בהתפתחות המוח, שהלוקים בו סובלים ממיקרוצפליה ומהידראננצפליה יחד.
התסמינים כוללים מיקרוצפליה חמורה, קפלים עמוקים בקרקפת, הפרעות התפתחות ספציפיות (אנ') ועיכובי התפתחות נוספים.
התופעה נדירה מאוד, ונדיר שהיא מתפתחת לקרובי משפחה נוספים, אך הדבר אפשרי.
המחקרים מציעים כי הליקוי הוא פגם גנטי המועבר על ידי מוטציה של הגן הדומיננטי NDE1.
אחד מלוקי המיקרוהידראננצפליה המפורסמים היה ג'קסון בויל, שנולד ב-27 באוגוסט 2014 כש-80% ממוחו ורוב גולגולתו חסרים. הרופאים לא ציפו כי הוא ישרוד מעבר לגיל שנה, אך ג'קסון מת ב-2020 כשהוא בן חמש.
ראו גם

מוגבלות שכלית התפתחותית
הערות שוליים

↑  Behunova, Jana; Zavadilikova, Eva; Bozoglu, Tarik M.; Gunduz, Aysegul; Tolun, Aslihan; Yalcinkaya, Cengiz (2010-01-01). "Familial microhydranencephaly, a family that does not map to 16p13.13-p12.2: relationship with hereditary fetal brain degeneration and fetal brain disruption sequence". Clinical Dysmorphology. 19 (3): 107–118. doi:10.1097/mcd.0b013e32833946e9. PMID 20375726.
↑  "OMIM Entry - # 605013 - MICROHYDRANENCEPHALY; MHAC". omim.org. נבדק ב-2015-09-26.
↑  Suna Önengüt, The Novel Genetic Disorder Microhydranencephaly Maps to Chromosome 16p13.3-12.1, The American Journal of Human Genetics 66, 2000-05-01, עמ' 1705–1709 doi: 10.1086/302898
↑  Pawlowski, A. "Baby born with part of brain missing turns 2, reaches new milestones". TODAY.com (באנגלית). נבדק ב-2017-09-04.
↑  Micolucci, Vic (2020-04-07). "Jaxon Buell, Florida 'miracle boy,' passes away at 5". WJXT (באנגלית). נבדק ב-2020-04-17.
ערך זה הוא קצרמרבנושא מחלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מחנה המעצר גירס

| --- | --- |

עצירים במחנה המעצר גירס, חלקם יהודים, ינואר 1941
 מידע כללי
 סוג:  מחנה מעצר
 מדינה:  צרפת צרפת
 מחוז:  הפירנאים האטלנטיים
 תאריכים
 תאריך הקמה:  4 באפריל 1939
 תאריך סגירה:  1946
 אוכלוסייה
 מספר אסירים בשיא:  17,000 (14 ביולי 1939)
 השתייכות האסירים:  אזרחים ממדינות הציר וצרפת שנחשבו למסוכנים מבחינה פוליטית.   יהודים שלא היו אזרחי צרפת, ואחרים שנחשבו מסוכנים למשטר.   שבויים גרמנים ומשתפי פעולה צרפתים
 נתונים
 קואורדינטות:  43°15′53″N 0°43′54″W﻿ / ﻿43.264722222222°N 0.73166694444444°W﻿ / 43.264722222222; -0.73166694444444
  (למפת צרפת מוגדלת) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי גירס(למפת צרפת רגילה) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי גירס(למפת אקיטן החדשה רגילה) בורדו אז'ן באיון פריגו פו לימוז' טיל גרה פואטייה לה רושל אנגולם ניור פיי דה לה לואר סאנטר-עמק הלואר אוברן רון-אלפ  אוקסיטניה ספרד מפרץ ביסקאיה גירס(למפת אקיטן החדשה מוגדלת) בורדו אז'ן באיון פריגו פו לימוז' טיל גרה פואטייה לה רושל אנגולם ניור פיי דה לה לואר סאנטר-עמק הלואר אוברן רון-אלפ  אוקסיטניה ספרד מפרץ ביסקאיה גירס
 gurs.free.fr
 
מפת מחנות ריכוז והשמדה בשואה
אנדרטת הזיכרון במחנה גירס, שהוקמה ב-2007
מחנה המעצר גירס (בצרפתית - Le camp de Gurs) היה מחנה מעצר בצרפת שנפתח על ידי ממשלת הרפובליקה הצרפתית השלישית ב-1939. המחנה הוקם לאחר נפילת קטלוניה עם סיום מלחמת האזרחים בספרד בדרום מערב צרפת, בסמוך לגבול הצרפתי-ספרדי. המחנה הוקם על מנת לשלוט בזרם הפליטים שהגיע לצרפת מעבר לגבול הספרדי. עם תחילת מלחמת העולם השנייה נכלאו במחנה אזרחי גרמניה, ואחרים ממדינות הציר כמו גם אזרחים צרפתים שנחשבו למסוכנים מבחינה פוליטית.
עם הקמת משטר צרפת של וישי, ששיתף פעולה עם הנאצים הפך המחנה למחנה כליאה ליהודים שלא היו אזרחי צרפת, כמו גם לאחרים שנחשבו למסוכנים למשטר. רבים מהיהודים שנכלאו במחנה מתו בשל התנאים הקשים ששררו בו, ועבור רבים אחרים שימש המחנה כתחנה בדרך להשמדה במחנות במזרח.
לאחר שחרור צרפת שימש המחנה כמחנה לשבויים גרמנים ולמשתפי פעולה צרפתים. המחנה נסגר באופן סופי בשנת 1946. במקום הוקם אתר זיכרון, וכן מצוי במקום בית קברות בו טמונים שרידי העצירים שמתו במחנה, רובם יהודים.
היסטוריה של המחנה

לאחר ניצחון כוחותיו של פרנסיסקו פרנקו במלחמת האזרחים הספרדית, באפריל 1939 החל זרם של פליטים, מתנגדי המשטר החדש, להגיע אל צרפת. הממשלה הצרפתית בנתה מספר מחנות מגורים לפליטים, שהגדול שבהם היה מחנה גירס, שנבנה ליד העיר גירס, במחוז הפירנאים האטלנטיים, בדרום צרפת, במרחק של כ-34 קילומטרים מהגבול הספרדי, ו-84 קילומטרים מהחוף האטלנטי.
בניית המחנה החלה ב-15 במרץ 1939, וב-4 באפריל החל אכלוסו, על אף שעבודות הבנייה טרם הסתיימו. המחנה היה באורך של כ-1,400 מטרים ורוחב של כ-200 מטרים, ושטחו כ-0.28 קמ"ר. במחנה היה רחוב אחד שלצידיו חלקות צריפים - שש חלקות בצד אחד ושבע חלקות בשני. בין החלקות הייתה גדר תיל. בכל חלקה היו כ-30 צריפים הבנויים מעץ, ובסך הכל היו במחנה 382 צריפים. בכל צריף ניתן היה לשכן כ-60 אנשים. התנאים ההיגייניים במחנה היו גרועים. לא סופקו לאסירים אמצעי סניטציה או מים זורמים. הגדר המקיפה את המחנה הייתה בגובה של כשני מטרים, ולא היו מגדלי שמירה. בתקופה זו היו העצירים במחנה חופשיים יחסית מהתעללות, ואף הותרו להם פעילויות תרבות וספורט, קבלת ביקורים ומשלוח דואר. מסביב למחנה נבנו בניינים קטנים בהם שוכן סגל המחנה - שומרים ואנשי מנהלה. בתקופה זו היו אנשי המנהלה חיילי הצבא הצרפתי.
עד לפרוץ מלחמת העולם השנייה שוכנו במחנה בעיקר פליטים מספרד - אנשי הבריגדות הבינלאומיות (כמו קורט יוליוס גולדשטיין), בסקים, טייסים בחיל האוויר של הרפובליקה, ואזרחים ספרדים מסוגים שונים. חלקם מצאו אף עבודה מחוץ למחנה. ב-14 ביולי 1939 מנה מספר העצירים במחנה 17,000.
אסירים

עם תחילת מלחמת העולם השנייה הוחלט להשתמש במחנה גירס למעצרם של אזרחי אויב, ואף של אזרחים רגילים שנעצרו וממתינים למשפטם. ב-21 במאי 1940, מספר ימים לאחר תחילת המערכה על צרפת, הגיע המשלוח הראשון של עצירים אלו אל המחנה, והצטרף אל אוכלוסיית פליטי מלחמת האזרחים הספרדית שהמשיכה לשהות בו. אלו כללו -
אזרחים גרמנים ששהו בצרפת, בלי קשר למוצא אתני או נטייה פוליטית, לרבות פליטים יהודים שנמלטו מהמשטר הנאצי.
אזרחי מדינות שסופחו לגרמניה, או שהיו קשורות למדינות הציר כצ'כוסלובקיה, סלובקיה, איטליה הפשיסטית או פולין.
פעילים פוליטיים צרפתים מתנועות קיצוניות בשמאל ובימין.
פציפיסטים שסירבו לסייע למאמץ המלחמתי.
עצירים רגילים לפני משפט.
עצירים אלו כונו בכינוי "les indésirables" - הבלתי רצויים.
אסירים > המחנה תחת משטר וישי

עם כניעתה של צרפת, לאחר המערכה על צרפת, וייסוד משטר צרפת של וישי, משתף הפעולה עם הנאצים, נותר המחנה בשטח צרפת של וישי, והועבר מניהול הצבא לניהול אזרחי. רבים מתושביו הקודמים של המחנה נמלטו ממנו, עם העברת השליטה, והמפקד הצבאי אף שרף את תיקי האסירים, על מנת להקל עליהם להימלט.
700 מהעצירים, שנכלאו בשל שייכותם למדינות הציר או בשל אהדתם למשטר הנאצי שוחררו ב-21 באוגוסט 1940, כתוצאה מהגעת ועדת בדיקה גרמנית למחנה. לאחר מכן השתמשה ממשלת וישי במחנה על מנת לכלוא -
מתנגדים פוליטיים.
יהודים שלא היו אזרחי צרפת.
יהודים שגורשו מגרמניה.
פליטים מספרד שהתנגדו למשטר פרנקו.
פליטים מספרד שנמלטו מהמחנה ונתפסו על ידי רשויות וישי.
חסרי אזרחות.
נשים שעסקו בזנות.
הומוסקסואלים
צוענים
חסרי אמצעים.
אסירים > משלוח היהודים מבאדן

באוקטובר 1940 החליטו השלטונות הנאצים להגלות את יהודי דרום גרמניה, במיוחד מאזורי באדן, פפאלץ ווירטמברג למחנה. יהודים אלו היו ברובם נשים, ילדים וזקנים, כ-7,500 במספר. ב-25 באוקטובר הגיע משלוח זה למחנה, ונכלא שם תחת פיקוח אנשי וישי. תנאי החיים שלהם היו קשים ביותר. במהלך השנה הראשונה לשהותם במחנה מתו כ-1,000 מהם במגפות כטיפוס ודיזנטריה.
מהנשארים בחיים הצליחו 700 להימלט, ו-2000 נוספים השיגו ויזות שאיפשרו להם לצאת למדינות נייטרליות. האחרים נותרו במחנה, והכשירים לעבודה הועסקו בעבודות כפייה.
משלוח היהודים מבאדן לגירס הוא פרשיה יוצאת דופן בהיסטוריה של השואה, וזהו המקרה היחיד בו גורשו יהודים למערב מאזורים שבשליטת הנאצים. אין לדעת מהו שהביא לצעד יוצא דופן זה, אך יש המשערים כי המדובר במעין ניסוי שנועד לבחון את התכנות תוכנית מדגסקר ליישוב יהודי אירופה באי מדגסקר.
אסירים > ארגוני סיוע

החל מדצמבר 1940 החלו ארגוני סיוע להתערב ולנסות לסייע לאסירים. בין הארגונים היו ארגונים יהודים ופרוטסטנטים. ארגון בשם אוז"ה (Oeuvre de Secours aux Enfants) - "אגודת הסיוע לילדים" קיים מרפאה במחנה, והצליח להבריח ממנו ילדים רבים, ששוכנו בקרב האוכלוסייה הצרפתית וקיבלו זהות של ילדים צרפתים. ברבים מהמקרים נשלחו הורי הילדים למזרח, ונרצחו שם.
אסירים > התנאים במחנה

השמירה על המחנה הייתה רופפת יותר ממחנות אחרים, אך העצורים היו ברוב המקרים לבושים בבגדים בלויים, ללא כסף או מסמכים, וללא היכרות עם האזור שתאפשר להם להימלט. עצורים שנמלטו ונתפסו שוכנו בצריפי עונשין, ובמקרה שחזרו על התנהגותם נשלחו למחנות אחרים שנחשבו לקשים יותר. עצירים שהצליחו ליצור קשרים עם האוכלוסייה החיצונית היו יכולים להימלט בהצלחה, ולנסות אף לחצות את הגבול לספרד. במהלך שנות משטר וישי נמלטו מהמחנה 755 עצירים.
אסירים > המשלוחים למזרח

בשנת 1942 הוחלט על משלוח היהודים ששהו באותה שעה במחנה למחנות ההשמדה במזרח. משטר וישי הסכים להסגיר את היהודים ששהו במחנה לידי הנאצים. ב-18 ביולי 1942 הגיע למחנה איש ה-SS תיאודור דנקר, והורה על הכנת העצירים למשלוח למזרח. החל מ-6 באוגוסט החל משלוח 3,907 מעצירי המחנה היהודים למחנה הריכוז דראנסי, ומשם הגיעו רובם לאושוויץ, שם נספו. בנובמבר 1943 נסגר המחנה. בתקופת פעילותו עברו דרך המחנה כ-22,000 עצירים, 18,000 מהם יהודים.
בשנת 1944 נפתח שוב המחנה על ידי ממשלת וישי, על מנת לשכן עצירים פוליטיים ואנשי הרזיסטאנס.