stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קורט פון גוטברג
ביוגרפיה > תחילת דרכו

גוטברג נולד ב-11 בפברואר 1896 בעיר קניגסברג שבפרוסיה המזרחית, שהשתייכה אז לקיסרות הגרמנית. כיום העיר נמצאת בתחומי מחוז קלינינגרד השייך לרוסיה. משפחתו הייתה משפחת אצולה אשר מוצאה מפומרניה. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית כצוער. הוא נפצע מספר פעמים, ועוטר בשתי דרגות של צלב הברזל. את המלחמה הוא סיים בדרגת אובר-לויטננט. הוא שרת ברייכסווהר והוצב בבריגדת ארהארדט. באפריל 1920 הוא עזב את הרייכסווהר עקב פירוק הבריגדה. ב-1923 הוא השתתף בפוטש במרתף הבירה שהוביל אדולף היטלר. ב-1924 חזר לעיר הולדתו וסיים בה את ההכשרה החקלאית שהחל בנעוריו. ב-1931 הוא הצטרף למפלגה הנאצית וקיבל את מספר החבר 948.753, ובפברואר 1932 הצטרף גם לאס אה בדרגת שטנדרטנפיהרר. בספטמבר של אותה שנה עבר לאס אס בדרגה נמוכה יותר של שארפיהרר, וקיבל את מספר החבר 45.923.
במהלך 1933 הוא התקדם במהירות בסולם הפיקוד: ב-25 במרץ קיבל קידום לדרגת אובר-שארפיהרר, ב-20 באוקטובר להאופט-שארפיהרר, ב-6 בנובמבר לשטורמשארפיהרר וב-15 בדצמבר לאונטר-שטורמפיהרר. הוא סייע בהקמת הפלוגות המערכתיות של האס אס (ארגון שקדם לוואפן אס אס). ב-30 בינואר 1934 הוא הועלה לדרגת שטוּרמבאנפיהרר, וב-20 במרץ לדרגת אוֹבר-שטורמבאנפיהרר. ב-1936 הוא קיבל פיקוד על רגימנט האס אס ה-46. עם זאת, עוד באותה שנה הוא נהג בשכרות, וכתוצאה מכך נפצע קשה בתאונת דרכים. היינריך הימלר בעצמו התערב לטובתו, ודאג לממן את עלויות הטיפול והשיקום, ואף שילם מכספו על המכונית שנהרסה (היא לא הייתה של גוטברג). רגלו השמאלית נקטעה עד הברך. ב-11 ביולי 1937 הוא כבר יכל לחזור לשירות פעיל, הועלה לדרגת שטנדרטנפיהרר. הימלר מינה אותה לראש מחלקת הגזע במשרד הגזע והיישוב של האס אס, אשר תפקידו היה לפקח על חייהם האישיים של אנשי האס אס, ובפרט על נישואיהם. התפקיד לא התאים לגוטברג, שהניסיון הניהולי שלו הוגבל למשק חקלאי, והוא הוחלף במהרה. ב-30 בינואר 1939 הוא הועלה לדרגת אוברפיהרר.
ביוגרפיה > תקופת מלחמת העולם השנייה

בקיץ 1939 הוא מונה לראש הסניף של המשרד בפראג, בשטחי הפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה. הניהול הפיננסי של הכספים שתחת אחריותו היה גרוע מאוד, והוביל לעסקאות מפוקפקות, הלוואות פרטיות וחוסר פיקוח על הכפופים לו. הדבר הוביל לשערורייה בתוך המשרד, ובנובמבר של אותה שנה הוא סולק מתפקידו, ונשלח למעצר בית. הימלר, שגוטברג היה בן טיפוחיו, התערב לטובתו, ובמשפט שנערך לו נקבע שטעויות עובדתיות גרמו לגוטברג לפעול בצורה מוטעית, והוא שוחרר מהמעצר ב-1 באוקטובר 1940 הוא שוחרר ומונה לראש מחלקת הרכישה במשרד הגזע והיישוב. ב-20 במרץ 1942 הוא הועלה לדרגת בריגדפיהרר וביוני של אותה שנה מונה למפקד "צוות קרב גוטברג" אשר הוקם כדי להילחם בכוחות הפרטיזנים בשטחי ברית המועצות. צוות הקרב שלו פעל בשטחי בלארוס, וגוטברג פיתח שיטות משלו להילחם בפרטיזנים אשר היו מבוססות בעיקר על טרור כנגד האוכלוסייה האזרחית. אזורים שלמים הוכרזו על ידו כאזורי קרבות, וכפרים הותקפו שוב ושוב בטענה שהן תחת שליטת פרטיזנים. כמו כן היה צוות הקרב שלו מעורב במידה רבה בשואת יהודי בלארוס.
ב-15 ביולי 1943 הוא הועלה לדרגת גרופנפיהרר, וב-1 באוגוסט של אותה שנה הוא הוציא הוראה לאנשיו על פיה "כול שודד, צועני או יהודי יש לראותו כאויב". ב-7 באוגוסט הוענק לו הצלב הגרמני בזהב. ב-28 ביוני 1944 פתח הצבא האדום במבצע בגרטיון כנגד קבוצת ארמיות מרכז. ב-30 ביוני הועלה גוטברג לדרגת אובר-גרופנפיהרר, וצוות הקרב שלו נזרק לקרבות כנגד הסובייטים. אנשיו השתתפו בקרבות ההגנה סביב מינסק ולידא, ובשני המקרים נסוגו חרף הוראות מפורשות מצד הוורמאכט. גם במהלך הנסיגה, המשיכו אנשיו לבצע פשעי מלחמה כנגד אזרחי בלארוס. לאחר מכן הוא נשלח לפקד על הפעילות האנטי-פרטיזנית בצרפת, וב-6 באוגוסט 1944 הוא מונה למפקד קורפוס האס אס ה-12. הקורפוס נכלל בתחילה במסגרת ארמיית הפאנצר השלישית, והוצב בקורלנד כחלק מקבוצת ארמיות מרכז. לאחר מכן הועבר לחזית המערבית, והוצב בהולנד במסגרת ארמיית הצנחנים הראשונה אשר הייתה חלק מקבוצת ארמיות B. ב-18 באוקטובר הוא הוחלף בידי קרל מריה דימלובר. במרץ 1945 הוא מונה בידי הימלר למפקד רשת הרכבות הגרמנית.
ביוגרפיה > אחריתו

עם סיום המלחמה נכנע גוטברג לבעלות הברית. הוא התאבד במחנה המעצר בפלנסבורג ב-31 במאי 1945 בגיל 49.
קפה רייסר

קפה רייסר אופייני שהתבסס על אופנוע AJS 7R
אופנוע מ-2006 מדגם בנלי TNT. היצרן מכנה אותו קפה רייסר. עם זאת, הוא יכול להשתייך גם לקבוצת הסטריט פייטר
קפה רייסר (באנגלית: Café racer) הוא סוג של אופנוע שרוכבי אופנועים היו מסבים את מבנהו באופן עצמאי בעיקר בשנות ה-60 של המאה ה-20. לעיתים התייחס הכינוי "קפה רייסר" גם לרוכבים עצמם. עם התעצמות התופעה החלו יצרנים שונים להציג בשנות ה-70 גרסאות מסחריות לאופנועי "קפה רייסר".
היסטוריה

אופנועי "קפה רייסר" היו במקור אופנועי כביש רגילים שמבנם הוסב כדי לשפר את ביצועיהם ולשמש למרוצים פיראטיים. סוגת מרוצים זו התפתחה בתחילת שנות ה-60, בעיקר בבריטניה, וכונתה כך, כי המרוצים נערכו בכבישים רגילים, בין קפיטריות בצידי הדרכים. התפתחות הכבישים המהירים ומזנוני הדרכים בהם הגבירה את המשיכה בקרב הרוכבים לאופנועים מהירים יותר. אחד מסוגי המרוצים שנהגו הרוכבים לבצע היה מרוץ כנגד השעון שהתבסס על אורכו של שיר רוק אנד רול שנוגן במכונת תקליטים. בזמן זה היה על הרוכב לרכב ממזנון הדרכים לעבר מחלף קרוב ובחזרה בטרם הסתיימה נגינת השיר.
השיפורים באופנועי קפה רייסר נסובו בעיקר סביב עדכון תנוחת הרכיבה, כשהשיפור הנפוץ ביותר היה הנמכת ידיות הכידון, לעיתים אף מתחת למשולש החיזוק העליון של המזלג הקדמי. שיפור נוסף, בוצע באמצעות החלפת מושב האופנוע המקורי במושב בעל מבנה שטוח, גבוה ומרוחק מידיות הכידון. לעיתים אף הוספה מסיכת חזית קדמית מסביב לפנס הראשי. שינויים אלו סייעו לשפר את יכולת הניהוג של האופנוע במהירות גבוהה. הם גם סייעו בהגברת מהירותו הסופית של האופנוע כך שלעיתים נחצה רף מאה המייל לשעה.
דגמי האופנועים ששימשו בסיס לאופנועי הקפה רייסר היו לרוב מתוצרת בריטית כדוגמת טריומף, BSA ומצ'לס. לאחר מספר שנים, בעקבות פופולריות התופעה, החלו יצרנים שונים, לאו דווקא בריטים, לייצר דגמי "קפה רייסר" מסחריים. עם זאת, הופעתם של האופנועים היפניים בעלי ארבעה הצילינדרים, הפכה את אופנועי הקפה רייסר למיותרים כיוון שהאופנועים המקוריים היו חזקים ממילא ובהמשך אף החלו להיות מוצעים מראש עם מאפיינים כדוגמת תנוחת ישיבה ומיגון רוח שיצרו את טיפוס אופנועי הספורט.
כיום איבדו אופנועי הקפה רייסר את ייעודם המקורי, כיוון שאופנועי הספורט המוצעים על ידי היצרנים הם בעלי ביצועים טובים בהרבה. מעת לעת, אך לעיתים רחוקות, ניתן לראות דגמי יצרנים חדשים המיוחסים לקבוצת הקפה רייסר, אך אופנועים אלו נבנים בעיקר כדי לשחזר את המראה המקורי של אופנועי הקפה רייסר. למרות הדמיון ביניהם, יש להבחין בין אופנועי קפה רייסר לאופנועים המכונים סטריט פייטר (Street Fighter). גם מקורם של אופנועי סטריט פייטר הוא באופנועי כביש שעברו עדכון עצמאי על ידי רוכבים, אך בניגוד לקפה רייסר, אלו הם אופנועי ספורט שהיו בעלי ביצועים טובים יותר במצבם המקורי ועדכונם כולל בעיקר פעולות הנוגעות לפן העיצובי של האופנוע כמו הסרת חלקי המעטה החיצוני (פיירינג) וחשיפת חלקי המנוע המוסתרים. כיום מקוטלגים אופנועי קפה רייסר וגם אופנועי סטריט פייטר כחלק מקבוצה גדולה יותר של אופנועי עירום.
קים היון-ג'ונג

| --- | --- |

קים היון-ג'ונג. 2012
 לידה:  6 ביוני 1986 (בן 38) סיאול, דרום קוריאה
 מוקד פעילות:  קוריאה הדרומית 
 תקופת הפעילות:  מ-2005
 מקום לימודים:  Kyung Hee Cyber University, Hanyang Technical High School 
 סוגה:  קיי-פופ • ג'יי-פופ • דאנס • R&B
 שפה מועדפת:  קוריאנית 
 כלי נגינה:  קולו • גיטרה • גיטרה בס
 חברת תקליטים:  DSP Media (2005–2010) • KeyEast‏ (2010–הווה) • Warner Music Taiwan‏ (2007–הווה) • United Asia Management‏ (2011–הווה) • Delicious Deli Records/Universal Music Japan‏ (2011–הווה)
 שיתופי פעולה בולטים:  SS501
  אתר האינטרנט הרשמי של קים היון-ג'ונג
 פרופיל ב-IMDb
 
זהו שם קוריאני; שם המשפחה הוא .
קים היון-ג'ונג (בהנגול: 김현중; בהנג'ה: 金賢重; נולד ב-6 ביוני 1986) הוא שחקן, זמר וראפר דרום קוריאני.
קורות חיים

קים היה מנהיג להקת הבנים הפופולרית SS501 ואייקון אופנה בולט בקוריאה הדרומית, הוא זכה לעיקר פרסומו בשל משחקו כיוון ג'י-הו, אחד מחברי ה-F4, בדרמה "בנים על פני פרחים" ו"נשיקה שובבה".
היון ג'ונג גם נבחר לקדם רשת קוסמטיקה בשם Tony Moly, רשת בעלת סניפים רבים ברחבי קוריאה ואסיה (בין היתר טאיוואן והונג קונג). החוזה שלו עם Tony Moly נגמר בספטמבר 2010, והוא נבחר להיות הנציג של The Face Shop. ב-28 ביוני 2010 הוכרז רשמית כי היון ג'ונג עזב את DSP Entertainment וחתם על חוזה עם KeyEast Entertainment.
בשנת 2011 פרץ היון ג'ונג בקריירת סולו עם האלבום והסינגל "Break Down". מאוחר יותר באותה שנה הוציא גם את המיני אלבום "Lucky" והסינגל "Lucky Guy" ובשנת 2013 הוציא אלבום.
קברנה סוביניון

.
ענבי קברנה סוביניון
קבֶּרנה סוביניון (Cabernet Sauvignon) הוא זן ענבים אדום, שמקורו באזור בורדו שבצרפת. זן ענבים זה, הנחשב לזן אציל, הוא הענב הראשי ברבים מיינות בורדו, והוא נשתל ברוב אזורי ייצור היין ברחבי העולם על אף זמן ההבשלה הממושך והיבולים הנמוכים.
כמו כל זני ענבי היין האצילים שייך זן זה למשפחת הוויטיס ויניפרה, ומחקרים גנטיים משנת 1997 קבעו שהוא הכלאה בין הזנים קברנה פרנק וסוביניון בלאן.
מאפייני הזן

קליפתו העבה של הענב מתבטאת ברמות גבוהות של טאנינים המעניקים ליין גוף מלא ופוטנציאל יישון. הקליפה הכהה מעניקה ליין צבע עמוק (יין אדום מותסס עם הקליפות וכך מקבל מהן את הצבע, הטאנינים, וטעמים נוספים).
לזן יש ארומה אופיינית; ביינות העולם הישן ובמיוחד אלה מבורדו ארומה זו מתאפיינת בניחוחות סיגליות, קסיס, ארז ותבלינים. לעיתים יינות העולם החדש חולקים ניחוחות אלה אך בדרך כלל מאפילים עליהם ניחוחות שוקולד, אלון, פירות יער, פלפל ואדמה, כאשר ביינות אוסטרליה ובייחוד אלה מאזור קונאווארה מורגש ריח חזק של אקליפטוס.
האקלים משפיע רבות על הארומה וכך באזורים חמים נפוצים ניחוחות פירות היער כמו קסיס ודובדבן
בעוד שבאזורים קרירים הניחוחות עשבוניים ו"ירוקים" יותר כמו אקליפטוס ופלפל ירוק.
תפוצת הזן ברחבי העולם > בורדו

לקברנה סוביניון זיקה חזקה ליינות הגדולים של האזור. בורדו מחולקת, הן מבחינה טופוגרפית והן מבחינה מסורתית, למספר אזורים. האזור שממערב לנהר גירונד מכונה בשם הגדה השמאלית, ואילו זה שממזרח לו, הגדה הימנית. באופן מסורתי הממסכים בגדה השמאלית מבוססים על קברנה סוביניון, ואלו בימנית – על מרלו. ארבעה מחמשת היקבים המדורגים במקום הראשון בבורדו מייצרים יין המבוסס על שימוש ביותר מ-70% ענבי קברנה סוביניון. גם ברוסיון משתמשים בזן בכמויות משתנות, בדרך כלל במטרה לחקות את יינות בורדו.
תפוצת הזן ברחבי העולם > איטליה

על אף היסטוריה ארוכה של הזן באיטליה, הוא לא היה מצוי בשימוש נרחב עד 1970. בשנה זו מספר ייננים מטוסקנה שילבו אותו ביינותיהם ויצרו כך יינות מהשורה הראשונה הנקראים "סופר-טוסקניים". עקב ההצלחה המסחרית לה זכו יינות אלה, פותח תקן חדש בשם IGT‏ (Indicazione Geografica Tipica) המאפשר שימוש נרחב בקברנה סוביניון, כמו גם בזנים לא מקומיים אחרים.
תפוצת הזן ברחבי העולם > קליפורניה

קליפורניה היא מגדלת הקברנה סוביניון השנייה בעולם אחרי בורדו ובמיוחד בעמק נאפה ובמחוז סונומה. שטח הכרמים של הזן בקליפורניה הוכפל בין השנים 1988–1998.
גם בקליפורניה, כמו בבורדו, הזן בדרך כלל מעורב עם הזנים מרלו וקברנה פרנק ובגרסאות המסחריות יותר עם זנים אצילים פחות המעניקים ליין יותר גוף ועושר ממה שיכול לספק הקברנה סוביניון, כגון רובי קברנה. הענב מגודל גם במדינות נוספות בארצות הברית, בעיקר באזורים החמים ביותר של מדינת וושינגטון.
תפוצת הזן ברחבי העולם > שאר העולם

בעשור האחרון נרשמה הצלחה בהחדרת הזן למדינות העולם החדש, האקלים האופטימלי, ההשקעה הכספית הרבה ושיטות ייצור יין חדשניות מאפשרות למדינות כמו קנדה, ארגנטינה, צ'ילה, דרום אפריקה, אוסטרליה וניו זילנד לייצר יינות באיכות טובה ולעיתים במחיר שווה לכל נפש.
תפוצת הזן ברחבי העולם > בישראל

זן הקברנה סוביניון הוא אחד הנפוצים בתעשיית היין בישראל אליה הגיע באמצעות הברון רוטשילד שהיה מבעלי שאטו לאפיט, אחד מטובי יקבי בורדו, והקים את יקבי כרמל בראשון לציון ובזכרון יעקב בשנת 1890.
הערות שוליים

↑  בתרגום מאיטלקית: "אינדיקציה (סימן) גאוגרפית אופיינית" (המגדירה זני ענבים האופייניים עבור אזור גידול מסוים).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007293768405171  LCCN: sh85018562
קורט פון ליבנשטיין

| --- | --- |

 לידה:  28 בפברואר 1899 הורב על הנקר, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  3 באוגוסט 1975 (בגיל 76) יבנהאוזן, גרמניה המערבית גרמניה המערבית 
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית   גרמניה המערבית גרמניה המערבית
 תקופת הפעילות:  1916 – 1943   1955 – 1960
 דרגה:   גנרל-מיור (ורמאכט)    גנרל-מיור (בונדסוור)
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-164
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה   הצלב הגרמני בזהב
 
קורט פרייהר פון ליבנשטיין (בגרמנית: Kurt Freiherr von Liebenstein;‏ 28 בפברואר 1899 – 3 באוגוסט 1975) היה גנרל גרמני במהלך מלחמת העולם השנייה ולאחר המלחמה היה גנרל בבונדסוור.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

פון ליבנשטיין נולד ב-28 בפברואר 1899 בהורב על הנקר, והיה בנם של השופט המחוזי של וירטמברג, קרל פון ליבנשטיין (1855–1903) ושל אשתו מריה, לבית מוזר.
לאחר שלמד בגימנסיה ההומניסטית של קרלס בשטוטגרט, ליבנשטיין התגייס לצבא וירטמברג ב-20 בדצמבר 1916 במהלך מלחמת העולם הראשונה, והצטרף לרגימנט הדרגונים ה-26 (וירטמברג ה-2 – "קניג"). ב-16 בפברואר 1918 הועלה לדרגת אובר-לויטננט והוצב כמפקד מחלקה ברגימנט הדרגונים ה-26 בחזית, ובספטמבר 1918 הוא נלקח בשבי בידי האנגלים, ממנו שוחרר בסוף דצמבר 1919. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה נשאר פון ליבנשטיין ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. הוא מילא משימות שונות כמפקד מחלקה ברגימנט הפרשים ה-18 בין 1920 ל-1930 והוצב בבית הספר לפרשים בהנובר למשך שנתיים. במאי 1933 הועלה לדרגת האופטמן ולאחר מכן מילא תפקידים שונים במטה הכללי של הצבא, במחלקת פולין של צבאות החוץ, וב-1 באוקטובר 1936 הועלה לדרגת מיור. ממרץ 1937 ועד תחילת המלחמה שירת כעוזר לנספח הצבאי בפריז, ובתפקיד הזה הוא שמר על קשר הדוק עם דודו לאו גייר פון שוופנבורג, נספח צבאי בלונדון מ-1933 עד 1937. ב-1 באפריל 1939 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

בתחילת מלחמת העולם השנייה, במהלך ההתקפה על פולין שירת ליבנשטיין שוב במטכ"ל. לאחר מכן מונה כקצין אג"ם של דיוויזיית הרגלים ה-17 ובפברואר 1940 מונה כקצין אג"ם של דיוויזיית הפאנצר ה-10. מאוקטובר 1940 היה ראש המטה של ארמיית הפאנצר השנייה בפיקודו של גנרל-אוברסט היינץ גודריאן, וב-1 בפברואר 1941 הועלה לדרגת אוברסט. במהלך מבצע ברברוסה הוא לחם עם הארמייה, ובתפקיד זה קיבל את עיטור הצלב הגרמני בזהב ב-26 בינואר 1942.
ביוני 1942 מונה למפקד רגימנט הפאנצר ה-6 בקווקז, כחלק מדיוויזיית הפאנצר ה-3, ומאוקטובר עד דצמבר 1942 היה מפקד חטיבת הפאנצרגרנדיר ה-3 באותה דיוויזיה. ב-19 בדצמבר 1942 הוא מונה למפקד דיוויזיית אפריקה הקלה ה-164 תחת גנרל-פלדמרשל ארווין רומל, ולחם עימה בקרבות בטריפולי ובתוניסיה. במרץ 1943 הועלה לדרגת גנרל-מיור, וב-10 במאי 1943 הוא עוטר בצלב האבירים של צלב הברזל. יומיים לאחר מכן, הדיוויזיה שלו הושמדה ליד תוניס, וליבנשטיין הפך לשבוי מלחמה בריטי.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

כמה ימים לאחר הגעתו לטרנט פארק, מחנה מיוחד לגנרלים מצפון ללונדון, הוא הצטרף לקבוצה קטנה בראשות וילהלם פון תומה, שהאמין שהמלחמה אבודה, השמיע הערות מזלזלות על היטלר והנאציונל-סוציאליזם, ובמיוחד, על פשעי מלחמה שהתבצעו בחזית המזרחית.
על פי הערכת השירות החשאי הבריטי, שהאזין לשבויים מסביב לשעון והכין תיקים נרחבים, לליבנשטיין היה אופק מדיני רחב יותר מאשר גנרלים רבים אחרים והוא התאפיין בחוש הומור מודגש, אשר ניכר בין היתר כשהוא מכוון נגד המשטר הנאצי. דעותיו הביקורתיות בוודאי לא התפתחו בשבי. הוא דיבר צרפתית שוטפת ואנגלית טובה ונחשב לאריסטוקרט מחויב, אם כי פחות יהיר מחברו פרידריך פון ברויש. הוא דחה כל צורה של דיקטטורה והציג את עצמו כמעריץ ומכיר את התרבות האנגלית והצרפתית, במיוחד נשים, אוכל ויין. הוא היה סימפתי לאיטלקים והאשים את מוסוליני בדעיכתם. הוא התגלה כאמן מוכשר ובילה זמן רב בציור צבעי מים.
לאחר שובו מהשבי באפריל 1947, עבד ליבנשטיין בתחילה כיזם ומ-1950 כראש משרד התחבורה בגפינגן. ב-1 במאי 1956 הוא התקבל לבונדסוור כגנרל-מיור ומונה למפקד אזור צבאי V (שטוטגרט). ב-31 בדצמבר 1960, לאחר שסיים את השלב הראשון של בניית הבונדסוור, הוא פרש משירות פעיל בשל גילו. על שירותיו לפיתוח הבונדסוור, זכה ליבנשטיין בצלב הכבוד הגדול של עיטור הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה. לאחר מכן הוא התגורר ביבנהאוזן, עד מותו ב-3 באוגוסט 1975.
ליבנשטיין (מימין) עם לוטננט גנרל ברנרד פרייברג (משמאל), מפקד דיוויזיית ניו זילנד השנייה, והבריגדיר גרהם לאחר כניעת כוחות הציר בתוניסיה
קורט פלדט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 בנובמבר 1897 שמנטאו, האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית
 פטירה:  11 במרץ 1970 (בגיל 72) ברלין המערבית, גרמניה המערבית גרמניה המערבית
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1908–1945 (כ־37 שנים)
 דרגה:   גנרל חיל השריון (ורמאכט)
 תפקידים בשירות
 מפקד דיוויזיית הפרשים ה-1   מפקד דיוויזיית הפאנצר ה-24
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
  צלב האבירים של צלב הברזל   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה   צלב הכבוד
 
גנרל קורט פלדט (בגרמנית: Kurt Feldt;‏ 22 בנובמבר 1897 – 11 במרץ 1970), היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

פלדט נולד ב-22 בנובמבר 1897 בשמנטאו, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית, ובשנת 1908 התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, והצטרף לרגימנט האולאנים ה-4 (פומרניה ה-1), ולחם עמו במהלך מלחמת העולם הראשונה. ב-25 בפברואר 1915 הוא הועלה לדרגת אובר לוטננט, וב-18 ביוני 1917 הוא הועלה לדרגת ריטמייסטר. על פעולותיו בקרבות קיבל פלדט את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף פלדט לפרייקור, ולאחר מכן הצטרף לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בנובמבר 1930 הוא הועלה לדרגת מיור, וב-1 במאי 1934 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-1 באוקטובר 1934 הוא מונה למפקד רגימנט הפרשים ה-3, וב-1 באפריל 1936 הוא הועלה לדרגת אוברסט. וב-10 בנובמבר 1938 הוא מונה למפקד חטיבת הפרשים ה-1.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה פיקד פלדט על חטיבת הפרשים ה-1, ולחם עמה במהלך המערכה בפולין כעתודת הארמייה השלישית. ב-25 באוקטובר 1939 הוא מונה למפקד דיוויזיית הפרשים ה-1, אשר הוקמה על בסיס חטיבת הפרשים ה-1, וב-1 בפברואר 1940 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור. הדיוויזיה לחמה במהלך הקרב על הולנד, והיוותה את עתודת הארמייה ה-18, ולאחר מכן לחמה במהלך מבצע אדום כחלק מהקורפוס ה-38 במסגרת הארמייה הרביעית. לאחר מכן הדיוויזיה נשארה ככוח כיבוש בצרפת, ובאוגוסט 1940 היא הועברה לפולין. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס הממונע ה-24 במסגרת ארמיית הפאנצר השנייה, וב-23 באוגוסט 1941 הוענק לו על פעולותיו עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-28 בנובמבר 1941 הוסבה הדיוויזיה שבפיקודו לדיוויזיית הפאנצר ה-24, וב-1 בפברואר 1942 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-8 ביולי 1942 הוא מונה למפקד מחוז צבאי בדרום-מערב צרפת, וב-1 בפברואר 1944 הוא הועלה לדרגת גנרל חיל השריון. בספטמבר 1944 הוא פיקד על כוחות במהלך מבצע מרקט גארדן, ובפברואר 1945 הוא נשלח לדנמרק, שם נפל בשבי בסוף המלחמה.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

בסוף שנת 1947 שוחרר פלדט מהשבי, ולאחר שחרורו הוא התגורר בברלין המערבית, עד למותו ב-11 במרץ 1970.
קפה צ'ריריאנה

| קפה צ'ריריאנה |
| --- | --- |
 עץ קפה
מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: גנציינאים
משפחה:: פואתיים
סוג:: קפה
מין:: קפה צ'ריריאנה
שם מדעי
 Coffea charrieriana ‏Stoffelen & Anthony, 2008
עץ הקפה צ'ריריאנה (שם מדעי: Coffea charrieriana) הוא מין של עץ קפה ללא קפאין שנתגלה בקמרון.
קפה צ'ריריאנה הוא המין היחידי ללא קפאין המוכר במרכז אפריקה. עץ זה ממשפחת הפואתיים הוא אחד מ 10 המינים החדשים שתוארו בשנת 2008 על ידי המכון הבינלאומי לחקר מינים באוניברסיטת אריזונה וועדה בינלאומית לטקסונומיה.
עץ קפה זה נקרא על שמו של פרופסור אנדרה צ'אריאר שפיקח על מחקרי קפה ומשימות איסוף דגימות במכון IRD הצרפתי במשך 30 שנה במאה ה 20.
הערות שוליים

↑  קפה צ'ריריאנה באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  A new caffeine-free coffee from Cameroon Wiley Online Library
↑  Scientists announce top 10 new species | ASU News(הקישור אינו פעיל, 23 במרץ 2023)
ערך זה הוא קצרמרבנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קרוספייר

| --- | --- |
 סוגה:  גלאם רוק 
 אתר רשמי
 חברים
 ריקי רקלס 
 
קרוספייר (Crossfire) היא להקת הארד רוק/גלאם מטאל ישראלית, אשר החלה את פעילותה בשנת 2000 ומבקשת להחיות את סגנון הרוק האמריקאי של שנות ה-80. הלהקה הוציאה מספר סינגלים ואלבום אחד. נכון לשנת 2008 הלהקה חתומה על חוזה הקלטות עם החברה האמריקאית פריס רקורדס.
פעילות

הלהקה הוציאה 3 סינגלים:
הראשון הוא שיר מקורי בשם "Never Give It Up" (להיט קליט ומדבק בסגנון שנות ה-80). השני מכיל את המחרוזת מקדם האירוויזיון 2005 - שיתוף בין קרוספייר לזמר יזהר כהן, בה ביצעו קרוספייר, בסגנונם האופייני לשנות ה-80, שניים מלהיטיו של יזהר - "עולה עולה" ו-"אבניבי".
הסינגל השלישי מכיל 3 שירים מתוך אלבום הבכורה: Never Give it Up ,HeartBreaker ו- Running Away.
סינגל נוסף ולא רשמי של קרוספייר (שהופץ באופן חלקי) הוא "The King of Rock", שיר כבד יחסית לסגנון של קרוספייר. השיר לא נכנס לאלבום הראשון (וגם לא מתוכנן להיכנס לאלבום השני, שהקלטותיו מתוכננות להתחיל במרץ 2006).
אלבומם הראשון, Dirty Games, הוקלט במהלך שנת 2005 באולפנים שונים בישראל והפקתו הסופית נעשתה על ידי המפיק George Horn באולפני "Fantasy Studios" בלוס אנג'לס בקליפורניה). ב-2006 הפיק באיו היל, מפיק על של להקות גלאם משנות ה-80 (הפיק בין השאר את אליס קופר, טוויסטד סיסטר ועוד) רמיקס לשיר Heartbreaker. בספטמבר 2007 חתמה הלהקה על חוזה עם חברת התקליטים האמריקאית פריס רקורדס והאלבום זכה להפצה עולמית [דרוש מקור].
באמצע מאי 2008 עזבו את הלהקה הסולן, אסף עינב, והמתופף, יובי חייבי, בשל סיבות אישיות. הסולן המחליף יהיה הסולן של להקת ריח מטאל, רמי שלמון. להרכב החדש כבר נקבעו הופעות בפאבים באזור המרכז.
פעילות > הופעות

במקביל להופעות בהן מבצעת הלהקה את החומר שכתבה, חברי הלהקה התמחו בהופעות מחווה לענקית הרוק האמריקאית Guns N' Roses ומאוחר יותר גם לבון ג'ובי. הלהקה הופיעה גם בפסטיבל מטאליסט 2005, ואף זכתה לחמם את זמר הרוק הכבד האנגלי פול דיאנו, לשעבר סולן איירון מיידן, אשר הופיע בארץ באותה שנה.
חברי הלהקה

כל חברי הלהקה בחרו לעצמם שמות במה, כדי להתאים עצמם לרוח המוזיקה משנות ה-80 אותה הם מנגנים.
אסף עינב ("Rikki Reckless") - שירה וקולות (פרש ב-2008)
גלעד פסטרנק ("Jessy Bullet") - גיטרה וקולות
אורן זיו ("A.C. Black") - באס וקולות
איתי טרגנו ("Terry Taragano") - קלידים וקולות
יובי חייבי ("Sticky Stix") - תופים
רמי שלמון (החל מ-2008)
קורטיזנה

הקורטיזנה המפורסמת מאדאם דה פומפדור, פלגשו של לואי החמישה עשר, מלך צרפת.
המונח קוֹרטיזָנה (באיטלקית: Cortigiana) מתייחס לסוג של אמניות-בדרניות-מארחות וזונות צמרת שהיו נפוצות במהלך המאה ה-16 ואחריה באירופה בקרב החוגים החברתיים הגבוהים של אותה תקופה. הקורטיזנות היו בפועל פילגשיהם של גברים רבי השפעה וממון שסיפקו להן מותרות וסטטוס חברתי בתמורה לחברתן. בתקופת הרנסאנס, שיחקו הקורטיזנות תפקיד מרכזי בחיי החברה של המעמדות הגבוהים ואף נטלו לעיתים את מקומן הפומבי של נשותיהם הרשמיות של הגברים עימם התרועעו. מאחר שזוגות מלכותיים באותה התקופה ניהלו לעיתים חיי נישואין פיקטיביים לצורכי המשך השושלת ובריתות פוליטיות, חיפשו גברים רבים בת לוויה לסיפוק צורכיהם המיניים והחברתיים ומצאו אותה בדמותה של הקורטיזנה.
הבדלים מעמדיים

הקורטיזנות נחלקו לשני סוגים עיקריים: הסוג האחד, שכונה באיטליה cortigiana onesta, קורטיזנה הגונה, היו בנות לוויה רמות דרג ואינטלקטואליות. לסוג השני השתייכו קורטיזנות בנות המעמד הנמוך יותר ואלו כונו cortigiana di lume. ההבדלים בין הקורטיזנה ההגונה לקורטיזנה מן הסוג הנחות יותר נסבו בעיקר סביב הפריווילגיות והיחס להם זכו מהגבר עמו התרועעו. בעוד שקורטיזנה 'פשוטה' זכתה ליחס ולתמורה כספית נכבדים יותר מפרוצות הרחוב, הייתה מנת חלקה של קורטיזנה 'הגונה' יחס מלכותי של ממש והיא נהנתה מאורח החיים של בני המעמד הגבוה ביותר. קורטיזנות רבות של אצילים ובני מלוכה אירופיים שימשו הלכה למעשה כידועות בציבור שלהם וזכו לכבוד רב ולאזכורים תכופים באומנות.
הקורטיזנה ההגונה הייתה לרוב אישה מחונכת וחברותית ולעיתים קרובות ניהלה במקביל קריירה כבדרנית או אמנית. היא נבחרה בקפידה, בין השאר בשל נתוניה הפיזיים, ולעיתים בדומה לגיישה היפנית, הוכשרה לתפקיד, למדה את גינוני המעמדות הגבוהים ורכשה לעצמה יכולות חברתיות ואינטלקטואליות. קורטיזנות רבות נבדלו מנשים 'רגילות' ופשוטות-עם בשל גינוניהן, שנינותן ואישיותן המעניינת. הן היו זונות במובן שסיפוק צרכיו המיניים של הגבר היה מחובתן, אך נבדלו מהיצאניות הרגילות מאחר שחיי המין היוו רק חלק ממגוון השירותים אותו נדרשו לספק. בניגוד לזונות פשוטות-עם, התגמול החומרי שניתן לקורטיזנות על ידי הגברים לא היה מיידי ובעבור אקט מיני חד פעמי, אלא פעל בדמות הסכם של כבוד בין הצדדים, שכלל ליווי וחיי חברה משותפים בתמורה למותרות חומריות ורמת חיים שרק בני המעמדות הגבוהים יכלו להרשות לעצמם. במקרים מסוימים הייתה הקורטיזנה נשואה, אך בעלה היה בן מעמד נמוך יותר מזה שאליו השתייך הלקוח שלה. במרבית מן המקרים האלו ידע הבעל על קיומו של ההסדר ונתן לכך את הסכמתו בשתיקה, בתקווה לנכס לעצמו סטטוס חברתי וחיי מותרות שהיו מחוץ להישג ידו אלמלא עיסוקה של אשתו. בני מלוכה רבים רחשו כבוד, הערצה ואהבה של ממש לפילגשם ואף הביאו עמן לעולם צאצאים בלתי חוקיים.
המניעים לעיסוק > כמשרה עיקרית

מקורטיזנות בנות המעמדות הנמוכים ציפו לספק באדיקות שירותי ליווי למשך תקופות ארוכות והיה עליהן להיות זמינות בכל רגע ורגע עבור בן לוויתן. מעמדתן החברתי של נשים אלו נותר נמוך לאור תחום עיסוקן והן נתפסו בעיני הבריות כנחותות בשל מקצוען הבלתי-מוסרי לכאורה ותלותן המוחלטת בגבר שהזמין את שירותיהן. במקרים אלו הייתה הקורטיזנה תלויה כלכלית באופן מוחלט בגבר עמו התרועעה ובשל כך היה מעמדה מול הגבר חלש ונמוך יותר.
במקרים רבים התגלגלו נשים אלו לעיסוקן מזנות של ממש או הועברו כרכוש בין גבר אחד לרעהו והן נתפסו כנחותות מהגברים ומאנשי החוגים החברתיים בהם התרועעו. גברים שמאסו בקורטיזנות שלהן אך רצו בטובתן, נהגו להעביר אותן למכר או אף לשדך אותן לגבר ממעמד חברתי בינוני על-מנת שלא תאלצנה לחזור לרחוב. במקרים רבים, אם הכעיסה קורטיזנה את אדונה, היה האחרון משליך אותה מעליו ולא הייתה לה ברירה אלא לשוב לעיסוקה הקודם.