stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אולה אולסון
הערות שוליים

↑  "Ole H. Olson Papers (North Dakota State University Libraries)". Archived from the original on 2011-07-27.
↑  "Ole H. Olson". Soylent Communications.
↑  "Former Governor Dies". The Bismarck Tribune. January 30, 1954. p. 1.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1193218764  LCCN: n90643891  SNAC: w6mk81kb  VIAF: 13930276   WorldCat (עם VIAF): 13930276
אידרא

אידרא הוא שמם של שלושה מאמרים בספר הזוהר, אידרא דבי משכנא ובה סודות המשכן שעשה משה רבנו, אידרא רבא, ואידרא זוטא. פירוש המילה אידרא (בארמית) הוא גורן. מאמרים אלו נקראו בשם זה כיוון שבמהלך אמירתם ישבו תלמידי רבי שמעון בר יוחאי סביב רבם בצורת גורן עגולה. יש שרצו לפרש את המילה אידרא כדמיון לעצמות הדג הנקראים גם הם אידרה, ורצו לומר שכשם שכל העצמות הקטנות חוברות לעמוד השידרה כך התלמידים קשורים לרבם.
רקע

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מאמר האידרא זוטא נאמר על פי הזוהר ביום פטירתו של רבי שמעון בר יוחאי. מאמר זה נקרא אידרא זוטא משום שהוא קצר בתוכנו בהרבה מן האידרא רבא ומשום שמספר התלמידים שהשתתפו בו, היה קטן יותר. במעמד האידרא רבא השתתפו עשרה חברים- רשב"י, בנו רבי אלעזר ועוד שמונה תלמידים, אך לקראת סוף המעמד, מתו שלושה מן התלמידים, כך שבאידרא זוטא נותרו רק שבעה משתתפים בסך הכל. אותם תלמידים שנותרו בחיים, לא משו מביתו של רבי שמעון מיום "האידרא רבא" עד ליום הסתלקותו מן העולם- "האידרא זוטא".
באורים על האידרא

הבנת האידרא קשה מאחר שבה רוכזו עיקרי תורת הסוד ועל האידרא נכתבו פירושים רבים.
אדיר במרום לרמח"ל על האידרא רבא.
פירוש מהרב המקובל יעקב מאראגי על האידרא זוטא.
פירוש מהרב שלמה הכהן (מחבר ביאור "יפה שעה" על עץ חיים ועוד) על האידרא רבא.
פירוש הרב פתיה על האידרא זוטא.
פרושים מהרב יצחק אייזיק חבר (מבית מדרשו של הגר"א) בספריו: ברית עולמים וברית יצחק.
מלבד פירושים אלו, יש על האידרא את הפירושים שנכתבו על כל הזוהר כמו אור יקר של הרמ"ק, הסולם של הרב אשלג, מתוק מדבש של רבי דניאל פריש ועוד.
מנהגים

בעדות המזרח וכן אצל חלק מהחסידים נהגו ללמוד את האידרא בליל ל"ג בעומר במירון.
בבית האבלים יש סדר לימוד שתיקן החיד"א.
נהגו כאשר אדם שהגיע לגיל שבעים או שמונים היה אוסף את בני המשפחה ועורך סדר הדרת זקנים בו קראו בין היתר את ספר האידרא.
| ספר הזוהר |
| --- | --- | --- |
| חלקי הספר | רעיא מהימנא • תיקוני הזוהר • זוהר חדש • אדרא • אדרא רבא • אדרא זוטא • ספרא דצניעותא |  |
| דמויות | רבי שמעון בר יוחאי • רבי אלעזר ברבי שמעון • רב המנונא סבא • רבי חזקיה • הינוקא מכפר סכנין |  |
| חיבור ספר הזוהר | רבי משה די לאון‎ • מטפחת ספרים • רבי יצחק דמן עכו |  |
| פירושים | כתם פז • הסולם • מתוק מדבש |  |
| שונות | כגוונא • בריך שמיה • פתיחת אליהו הנביא • פרישי מדברא • עולימתא שפירתא |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007286786205171  LCCN: nr91006770   WorldCat (עם LCCN): nr91-006770
אדמונד אדולף דה רוטשילד

| --- | --- |

 לידה:  30 בספטמבר 1926 פריז, צרפת 
 פטירה:  2 בנובמבר 1997 (בגיל 71) Pregny-Chambésy, שווייץ 
 מדינה:  צרפת 
 השכלה:  אוניברסיטת ז'נבה 
 בן או בת זוג:  Nadine de Rothschild (1963–1997)  Veselinka Vladova Gueorguieva (1958–?) 
 פרסים והוקרה:  לגיון הכבוד 
 
אדמונד אדולף מוריס ז'ול ז'אק דה רוטשילד (30 בספטמבר 1926, פריז, צרפת – 2 בנובמבר 1997, ז'נבה, שווייץ) היה בנקאי יהודי, צאצא של הענף הצרפתי של משפחת רוטשילד.
ביוגרפיה

הוריו של הברון אדמונד אדולף דה רוטשילד היו הברון מוריס דה רוטשילד והברונית השווייצרית נעמי הלפן, שהתגרשו עוד בילדותו. אמו הייתה נכדתו של איש הכספים יוג'ין פרייר ממשפחת פרייר, משפחת בנקאים יהודית צרפתית ממוצא ספרדי, שהיו גם יריבים עסקיים בתחומי הבנקאות והרכבות של הרוטשילדים. סבו מצד אביו היה אדמונד ג'יימס דה רוטשילד, "הנדיב הידוע". בשנת 1940 נלקח כילד על ידי אמו לבית משפחתם, שאטו דה פרגני בפרגני-צ'מבי, בשווייץ הנייטרלית, לאחר שאביו, שהיה חבר הסנאט בצרפת, סירב לתמוך במשטר וישי הפרו-נאצי בזמן מלחמת העולם השנייה, ואזרחותו הצרפתית בוטלה. כפליטים יהודים עשירים, תגובת המקומיים בשווייץ הייתה כה עוינת עד שאדמונד לא יכול היה ללכת לבית הספר המקומי, במקום זאת למד בבית ספר בינלאומי בז'נבה. אביו שב לפרגני לאחר מלחמת העולם השנייה לאחר שירש הון משלושה מראשי הענפים של נאפולי, פרנקפורט ופריז של הבנק המשפחתי.
אביו נפטר בשנת 1957 והוריש לבנו כמיליארד פרנק (כ-200 מיליון דולר). בשנת 1958 הוא התחתן עם וסלינקה ולדובה גאורגויבה הבולגרית, אולם הזוג נפרד לאחר שנתיים. בשנת 1963 התחתן עם נדין נלי ז'נט ל'הופיטלייר, שחקנית צרפתית בת מעמד הפועלים, שהייתה ידועה בשם הבמה נדין טלייה. היא הייתה קתולית, אך התגיירה. בהמשך היא הצהירה: "לא היה ניתן לקבל את השם רוטשילד ולהיות קתולי ... וגם לא זה נכון שבנו של רוטשילד יהיה יהודי-חצי וקתולי-חצי". נולד להם בן אחד, בנז'אמן דה רוטשילד, זמן קצר לאחר נישואיהם.
לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטת ז'נבה ותואר במשפטים בפריז, החל משנת 1950 עבד בבנק דה רוטשילד פרייר, של הענף הצרפתי של משפחת רוטשילד. בשנת 1953 עזב את הבנק והקים בנק השקעות משלו, קבוצת אדמונד דה רוטשילד. בשנות השישים הוא רכש את בנק שהתמחה בבנקאות פרטית בז'נבה, הפך אותו לסניף השווייצרי של הבנק שלו. בשנת 1973 רכש מניות בבנק בקליפורניה, ובשנת 1984 מכר את מניותיו ברווח ניכר. בשנת 1974 רכש את יקב "Château Clarke" בחבל בורדו ושם גם בחר להיקבר.
בשנת 1975 רכשו בני הדודים אלי וגאי דה רוטשילד, ששלטו בבנק "רוטשילד פרייר" (האחים רוטשילד) בצרפת, 10% מהבנק של אדמונד. והוא מצידו רכש מניות בבנק שלהם (שהפך אחר כך לרוטשילד ושות'). עד אז היה היה לאדמונד הסכם עם קרובי משפחתו לא לפעול בצרפת, אך לאחר רכישת המניות ההדדית החל קבוצת אדמונד דה רוטשילד לפעול גם בצרפת.
ביוגרפיה > פעילות בישראל

הברון אדמונד אדולף דה רוטשילד היה מעורב בפעילות עסקית ופילנתרופית רבה בישראל.
בשנת 1958 הקים את החברה לפיתוח קיסריה על אדמות חברת פיק"א שרכש סבו, ואת קרן אדמונד דה רוטשילד בישראל. בשנת 1959, מימן את הקמת קו צינור הנפט אילת-חיפה, שהקמתו החלה בשנת 1956, אך קשיים תקציבים עיכבו את הקמתו. בשנת 1961, מימן את הקמת מפעל התרופות "פלנטקס" בנתניה. פלנטקס היה מפעל התרופות הראשון בישראל שקיבל אישור של מנהל המזון והתרופות האמריקאי, לשיווק תוצרתו בארצות הברית. בשנת 1965, רכש את בנק כללי לישראל. בשנת 1968, היה בין מייסדי החברה לישראל.
כמו-כן מימן וליווה מקרוב את הקמת תיכון אליאנס בתל אביב.
פעילותו הפילנתרופית כללה בין השאר, הקמת קרן מלגות לסטודנטים באוניברסיטה העברית, תרומה להקמת ביתן צרפתי במוזיאון ישראל ותרומה להקמת הטלוויזיה החינוכית הישראלית בשנת 1966. בנוסף עמד בראש ארגון הבונדס באירופה. אשתו הברונית נדין דה רוטשילד כיהנה כנשיאת ארגון ויצו בצרפת.
בעקבות הניצחון במלחמת ששת הימים שלח מכתב ברכה לרמטכ"ל יצחק רבין, אך מיד גם פעל להקמת גוף בינלאומי שיפעל לפתרון בעיית הפליטים הפלסטינים. בשנת 1981 ביקר את מדיניות ממשלת ישראל להקמת התנחלויות בשטחים, ועל חקיקת חוק ירושלים.
ראו גם

קרן אדמונד דה רוטשילד
הערות שוליים

↑  אורנה רביב, ‏נפטר הברון אדמונד דה-רוטשילד, באתר גלובס, 4 בנובמבר 1997
↑  מאיה נסטלבאום, פריז, ‏נדין דה רוטשילד: "אדם יכול להיות הדיפלומט הכי גדול, אבל בלי נימוסים הוא יהיה סתם עוד נובוריש", באתר גלובס, 3 ביוני 2009
↑  הברון רוטשילד שותף לבנק בקליפורניה, דבר, 14 ביוני 1973
↑  רוטשילד  גבר על מישפחתו, "העולם הזה", גיליון 1975 מ-9 ביולי 1975, עמוד 40
↑  הוקמה חברה לפיתוח קיסריה בשותפות רוטשילד והממשלה, למרחב, 16 באוקטובר 1958
↑   אבי וקסמן, ליאור דטל, במערכת ההשכלה הגבוהה מצפים שקרן קיסריה תעביר עד 800 מיליון שקל בקרוב, באתר TheMarker‏, 19 ביוני 2018
↑  מכינים הסכם על צינור הנפט, הארץ, 3 ביוני 1959
הזכיון על צינור הנפט לקבוצת רוטשילד הונח על שולחן הכנסת, קול העם, 21 ביולי 1959
↑  צינור הנפט לאילת, למרחב, 23 בדצמבר 1956
הנחת צינור הנפט בקצב של ק"מ ליום, דבר, 13 בדצמבר 1956
↑  צינור הנפט חיפה-אילת יונח גם אם לא יימצאו מקורות־הון זרים, למרחב, 27 במרץ 1957
↑  הופעל ביהח"ר "פלנטקס" בנתניה, למרחב, 12 בינואר 1961
חמש שנים לביח"ר "פלנטקס" בנתניה, דבר, 18 בינואר 1966
↑  יצוא ראשון של "פלנטקס" לארצות הברית, הַבֹּקֶר, 3 במאי 1961
↑  ב-1973 עבר המפעל לשליטת קונצרן כור - "פלנטקס" עבר לניהול "כור", דבר, 27 ביוני 1973
אחר כך עבר לשליטת חברת טבע ונסגר ב-2018
גלי וינרב, ‏טבע סוגרת את מפעל פלנטקס בנתניה; 220 עובדים יפוטרו, באתר גלובס, 15 בפברואר 2018
↑  בנק כללי לישראל עבר לקבוצת רוטשילד, קול העם, 5 באוקטובר 1965
↑  שלושה אוחזים במניות הגרמנים ב"חברה לישראל", מעריב, 10 בדצמבר 1980
↑  קרן סטיפנדיות לסטודנטים, על המשמר, 25 בנובמבר 1962
↑  ביתן צרפתי יוקם במוזיאון ישראל, על המשמר, 30 במאי 1965
↑  הבונדס מצליחים באירופה, מעריב, 11 באוקטובר 1964
↑  אריה יאס, סינדרלה לבית רוטשילד, מעריב, 3 באוגוסט 1984
↑  מכתב הערכה מהברון רוטשילד לרמטכ"ל, למרחב, 31 ביולי 1967
↑  מתנהלות שיחות על הקמת גוו* לפתרון בעית הפליטים, דבר, 6 ביולי 1967
↑  שרי רובר, אדמונד דה רוטשילד: "אני מתנגד לחוק ירושלים", מעריב, 9 באוקטובר 1980
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007527105805171  BnF: cb13197440n (data)  ISNI: 0000 0000 2367 7357  LCCN: n00013711  SUDOC: 050140701  VIAF: 71534925   WorldCat (עם VIAF): 71534925
אוניברסיטת טורקו

| --- | --- |

 אוניברסיטה
 מוטו:  Vapaan kansan lahja vapaalle tieteelle 
 תקופת הפעילות:  1920–הווה (כ־104 שנים) 
 בעלי תפקידים
 רקטור:  Jukka Kola 
 צוות:  3,400
 סטודנטים
 כלל הסטודנטים:  22,287 (2022)
 סטודנטים לתואר ראשון:  8,954 (2022)
 סטודנטים לתואר שני:  6,469 (2022)
 סטודנטים לתואר שלישי:  2,004 (2022)
 מיקום
 מדינה:  פינלנד פינלנד
 קואורדינטות:  60°27′15″N 22°17′05″E﻿ / ﻿60.454166666667°N 22.284722222222°E﻿ / 60.454166666667; 22.284722222222
 www.utu.fi/fi
  (למפת דרום-מערב פינלנד מוגדלת) טורקואוניברסיטת טורקו(למפת דרום-מערב פינלנד רגילה) טורקואוניברסיטת טורקו
 
אוניברסיטת טורקו (בפינית: Turun yliopisto; בשוודית: Åbo universitet; באנגלית: University of Turku) היא אוניברסיטה ציבורית בעיר טורקו, שבדרום-מערב פינלנד. אוניברסיטת טורקו היא האוניברסיטה השנייה בגודלה בפינלנד על פי מספר הסטודנטים, אחרי אוניברסיטת הלסינקי.
באוניברסיטה לומדים כ-22,287 סטודנטים, כ-2,004 מהם סטודנטים לתואר שלישי.
היסטוריה

האוניברסיטה הראשונה שהוקמה בטורקו הייתה אקדמיית אובו (נוסדה 1640), שהועברה לבירה החדשה הלסינקי בשנת 1828 ונקראת כיום "אוניברסיטת הלסינקי".
לאחר שפינלנד זכתה בעצמאות בשנת 1917, משכילים פינים היו מעוניינים בהקמת אוניברסיטה ששפת ההוראה בה תהיה פינית ולא שוודית. במבצע גיוס הכספים שנערך למטרה זו התקבלו תרומות של 22,040 אנשים. העצמאות החדשה וגיוס התרומות משתקפים במוטו של האוניברסיטה, "מתנה מעם חופשי למדע החופשי". לכבודם של התורמים העניקה האוניברסיטה את השם "22,040" לליקר המיוחד המיוצר בה, שפותח על ידי כימאי המזון של האוניברסיטה.
אוניברסיטת טורקו הוקמה בשנת 1920. משכנה הראשון של האוניברסיטה היה במרכז העיר, ליד כיכר השוק. בשנות ה-50 של המאה ה-20 נבנה הקמפוס החדש על "הגבעה הרוסית" (Ryssänmäki), המכונה גם "גבעת האוניברסיטה". בשנות ה־60 החלה האוניברסיטה להתרחב במהירות, תהליך הנמשך גם כיום.
החל משנת 1995, האוניברסיטה חברה בקבוצת קוימברה, רשת של אוניברסיטאות אירופאיות.
בינואר 2010, בית הספר לכלכלה של טורקו התמזג עם אוניברסיטת טורקו, ויצר את הפקולטה השביעית של האוניברסיטה.
בשנת 2021 הוקמה הפקולטה לטכנולוגיה כפקולטה השמינית של האוניברסיטה.
פקולטות

באוניברסיטת טורקו שמונה פקולטות:
הפקולטה לחינוך
הפקולטה לרפואה
הפקולטה למדעי הרוח
הפקולטה למשפטים
הפקולטה למדעי החברה
הפקולטה למדעים
בית הספר לכלכלה של טורקו
הפקולטה לטכנולוגיה
נוסף על כך יש באוניברסיטה יחידות מיוחדות שאינן משויכות לפקולטה מסוימת:
ספרייה ראשית
מרכז שפות
מרכז לחקר הסביבה
מרכז לתוכניות לימודים מיוחדות
מרכז ללימודים ימיים
מרכז לחקר ופיתוח מזון
מצפה הכוכבים טואורלה (Tuorla)
מרכז לביוטכנולוגיה
מרכז PET (שיטת דימות רפואי)
מרכז למדעי המחשב
קמפוס האוניברסיטה

קמפוס האוניברסיטה משותף לאוניברסיטת טורקו, האוניברסיטה האקדמית של אובו, בית הספר לכלכלה של טורקו ופארק המדע של טורקו. הקמפוס כולל גם את מעונות הסטודנטים וכן את בית החולים האוניברסיטאי של טורקו. בניין המנהלה והמתחם שסביבו נבנו בשנות ה-50, באתר המכונה "גבעת האוניברסיטה". הקמפוס מתרחב בהתמדה. בין התוספות האחרונות לקמפוס אפשר למנות את בניין הפקולטה לחינוך, בניין הפקולטה למדעי החברה, בניין הפקולטה למדעי המחשב שהושלם לאחרונה, וכן כמה קסרקטינים צבאיים מהמאה ה-19 שהאוניברסיטה רכשה.
אורי גוטהלף

אורי גוטהלף (נולד ב-19 בנובמבר 1935) הוא כדורסלן עבר ישראלי, ששיחק בהפועל תל אביב. לאחר פרישתו עבד במשך כ-40 שנה עבד כמורה למתמטיקה בתיכון עירוני ד'.
ביוגרפיה

גוטהלף נולד בקיבוץ עין החורש. אביו, יהודה גוטהלף, היה העורך הראשי של העיתון "דבר". בשנת 1938 עבר עם משפחתו לתל אביב. למד בבית חינוך צפון ובתיכון חדש.
הצטרף לקבוצת הנוער של הפועל תל אביב בגיל 15. לאחר שנה עזב לטובת ענף השחייה. בהמשך התגייס לצה"ל ושירת בנח"ל. לאחר שחרורו מצה"ל החל לשחק שוב כדורסל במסגרת אס"א, ולאחר מכן חזר לשחק בהפועל תל אביב.
עונת 1957/1958 הייתה עונתו הראשונה של גוטהלף בקבוצה. באותה עונה, זכתה מכבי תל אביב באליפות, לאחר ששתי הקבוצות מתל אביב סיימו בשוויון בטבלת הליגה, אולם מכבי ניצחה בשובר שוויון: ניצחה את הפועל בדרבי בסיבוב הראשון 41–36, והפסידה בסיבוב השני רק 36–37. גוטהלף סיים את העונה עם ממוצע של 6.6 נקודות למשחק. גם בעונה הבאה, 1958/1959, סיימה הפועל סיימה כסגנית של מכבי. גוטהלף קלע בממוצע שלו עם 9.9 נקודות למשחק, והיה אחד השחקנים הבולטים בקבוצה.
עונת 1959/1960 הייתה עונת האליפות ההיסטורית של הפועל תל אביב, ששברה את ההגמוניה של מכבי תל אביב, עת סיימה ביתרון של שתי נקודות עליה. גוטהלף קלע בממוצע של 10.9 נקודות למשחק, והיה חלק מחמישיית הקבוצה יחד עם חיים חזן, ארז לוסטיג, עזרי לובושיץ וצבי לובצקי. בעונה הבאה היה שותף גוטהלף לאליפות שנייה ברציפות של הפועל תל אביב, בזכות הפרש סלים טוב יותר מזה של סגניתה מכבי. גוטהלף קלע בממוצע של 13.3 נקודות למשחק והיה מלך הסלים של הקבוצה.
בעונת 1961/1962, אחרי שתי אליפויות רצופות, כשלה הפועל בהגנה על התואר, וסיימה במקום השלישי בלבד, אחרי מכבי תל אביב והפועל חיפה. במהלך העונה קלע גוטהלף בממוצע 9.5 נקודות למשחק ב-19 משחקים. עם זאת, בעונה זו רשמה הפועל היסטוריה כאשר זכתה בגביע המדינה הראשון בתולדותיה, אחרי ניצחון בגמר על מכבי תל אביב. המשחק הדרמטי הגיע לשוויון 48-48, והוכרע על ידי ארז לוסטיג בסל ניצחון, 20 שניות לסוף, שקבע 48–50 להפועל. גוטהלף קלע 10 נקודות בגמר. בשתי העונות הבאות, 1962/1963 ו-1963/1964, לא זכתה הפועל תל אביב בתארים, וגוטהלף קלע בממוצע של 9.7 ו-4.9 נקודות למשחק בכל עונה בהתאמה.
בעונת 1965/1966 הצטרף לאס"א תל אביב ששיחקה בליגה א', היא הליגה השנייה באותם ימים. בעונת 1966/1967 עלתה הקבוצה לליגה הבכירה, אולם סיימה במקום האחרון ונשרה חזרה לליגה השנייה, כאשר גוטהלף קולע בממוצע של 13.6 נקודות למשחק). בסיום העונה, בגיל 32, פרש גוטהלף מכדורסל מקצועני.
סך הכל שיחק גוטהלף בהפועל תל אביב בין השנים 1957–1964, קלע 1,070 נקודות, והיה שותף לזכייה בשתי אליפויות וגביע המדינה אחד. המשחק שנחשב למשחקו הטוב ביותר היה נגד אלופת ברית המועצות, א.ס.ק. ריגה.
בשנת 1974 השתתף כשחקן כדורסל "ניצב" בסרט הישראלי עיניים גדולות.
בשנת 1966 קיבל תעודת הוראה. עבד כמורה במשך יותר מ-40 שנה וריכז את לימודי המתמטיקה בתיכון עירוני ד', נחשב למורה המפורסם ביותר בתיכוני תל אביב ולאחד מהמורים הנערצים והטובים ביותר בארץ בתחומו. לאורי היה סגנון הוראה ייחודי שהעמיד דורות של תלמידים מצטיינים. גם לאחר שפרש לגמלאות, המשיך ללמד מתמטיקה בתיכון אליאנס. בשנת 2014 הוענק לגוטהלף התואר "יקיר העיר תל אביב-יפו".
הערות שוליים

1 2 3  יקירי העיר תל אביב לשנת 2014, עיריית תל אביב
1 2  ש. ברוך, אורי גוטהלף=הצלף המצטיין שקלע 24 נקודות לסל ריגה, 28 ביוני 1961, דבר
↑  סיכום עונת 1956/1957, אתר ויקיפועל
1 2  פרופיל באתר מנהלת הליגה בכדורסל
↑  יהושע נילי, סיכום עונה, דבר, 20 באוגוסט 1961
↑  ישראל פז, ליגה מרתקת שנוהלה בצורה שלומיאלית, על המשמר, 20 באוגוסט 1961
↑  ישראל פז, גביע הכדורסל להפועל תל אביב, על המשמר, 15 באוגוסט 1962
↑  ליגה לאומית גברים – סיכום עונת 1961/1962, אתר ספסל
↑  אס"א ת"א גבר על "אליצור" ת"א 73:77, הצופה, 26 בינואר 1966
↑  סיכום עונת 67–1966 בכדורסל הישראלי, אתר מנהלת הליגה
↑  מסיימי מחזור א' באוניברסיטת תל אביב, למרחב, 19 ביוני 1966
↑  עדי רובינשטיין, חוזרים ללימודים, באתר ישראל היום, 29 בנובמבר 2013
אונוור (אי)

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס הדרומי 
 קואורדינטות:  64°36′S 63°30′W﻿ / ﻿64.6°S 63.5°W﻿ / -64.6; -63.5
 שטח:  2,432 קילומטר רבוע
 אורך:  74 קילומטר
 רוחב:  55 קילומטר
 גובה מרבי:  Mount Francais
 נתונים מדיניים
 אוכלוסייה:  50
 אזור זמן:  Antarctica/Palmer
 על שם:  Antwerp 
 מגלה:  ג'ון ביסקו 
 תאריך גילוי:  1832 
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהאונוור(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהאונוור(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיאונוור(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיאונוור
 
תצלום לוויין של האי אונוור
האי אונוור או האי אנטוורפן (באנגלית: Anvers Island; או Antwerp Island) הוא אי הררי גבוה; האי גדול ביותר בארכיפלג פאלמר שבאנטארקטיקה.
האי שוכן מדרום־מערב לאי בראבנט, בקצה הדרום־מערבי של ארכיפלג פאלמר.
האי קורמורן (אזור ציפורים מיוחד) נמצא קילומטר אחד מדרום לאי אונוור.
אורכו של האי 61 קילומטרים.
חלקו הדרום־מערבי של האי הוא חלק מהאזור המיוחד המוגן "דרום־מערב האי אנוור, ואגן פאלמר" (אזור ASMA 7).
היסטוריה > גילוי האי

האי התגלה על ידי ג'ון ביסקו בשנת 1832. האי נחקר על ידי המשלחת האנטארקטית הבלגית בשנת 1898 בראשותו של אדריאן דה ז'רלאש.
היסטוריה > מקור השם

שמו של האי ניתן לו בשנת 1898, על ידי ז'רלאש.
ז'ארלש קרא לאי על שם מחוז אנטוורפן (שם המחוז בצרפתית הוא "אנוור").
היסטוריה > תחנת פאלמר

תחנת פאלמר היא תחנת מחקר אמריקאית (והיא התחנה האמריקאית היחידה באנטארקטיקה הנמצאת מצפון לחוג האנטארקטי).
בניית התחנה הסתיימה בשנת 1968, והיא נועדה לאפשר מגורים לעד 50 איש בו זמנית; בתחנה נבנו מעבדות ורציף.
התחנה נקראה על שמו של נתנאל פאלמר, חוקר אנטארקטיקה, שהיה האמריקאי הראשון שראה את חצי האי האנטארקטי.
היסטוריה > התחנה של הסקר האנטארקטי הבריטי

הסקר האנטארקטי הבריטי בנה והפעיל תחנת מחקר על האי שנקראה בסיס N ‏ (Base N) לצורך מיפוי האזור ומחקר גאולוגי. התחנה כללה צריף.
התחנה פעלה בין ה-27 בפברואר 1955 ועד ה-10 בינואר 1958.
התחנה נסגרה בשנת 1958 עם השלמת פעילות המיפוי והמחקר באזור, והבקתה הושאלה לממשלת ארצות הברית ב-2 ביולי 1963.
ממשלת ארצות הברית הפכה את התחנה בינואר 1965 לתחנת מחקר ביולוגי, כחלק מתחנת פאלמר הסמוכה.
התחנה עלתה באש ב-28 בדצמבר 1971, עת שעברה שיפוצים על ידי הסקר האנטארקטי הבריטי.
הריסות המבנה פונו מהאזור על ידי אנשי התוכנית האנטארקטית של ארצות הברית בשנים 1991–1990, ונותרו מהמבנה רק יסודות הבטון שלו.
לקריאה נוספת

• ARTHUR S. RUNDLE, , Institute of Polar Studies, The Ohio State University, Columbus, Ohio
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  היסטוריה של בסיס  N
| איים בארכיפלג פאלמר |
| --- | --- | --- |
| איים | אבוט • אולין • אומגה • אטא • אלפא • אלקה • אונוור • אפסילון • בראבנט • בוב • גאנד • גלארוס • דייוויס • דינק • דלתא • דרים • הארי • וינצקה • טאוור • למדא • לייז' • לקוואנט • פמפה |  |
| קבוצות איים | איי אומיקרון • איי טטראד • איי כריסטיאניה • איי מלכיור • איי סיגמא • איי פאי • איי פסי |  |
| איונים | סלע גריינדר |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1063925541  NARA: 10037211  VIAF: 313251309   WorldCat (עם VIAF): 313251309
איליה באלאץ'

איליה באלאץ' (ברומנית: Ilie Balaci;‏ 13 בספטמבר 1956 – 21 באוקטובר 2018) היה כדורגלן רומני, ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי.
קריירה

איליה באלאץ' התחיל לשחק בקבוצת הנוער של אוניברסיטטה קראיובה, כבר בגיל 16 החל לשחק בקבוצת בוגרים ובעונה הראשונה זכה בתואר אליפות. הוא הפך לאחד השחקנים הבולטים של הקבוצה וזכה איתה במספר תארים – 3 פעמים באליפות רומניה ו-4 פעמים בגביע. בעונת 1982/83 קבוצתו הגיע לחצי גמר של הליגה האירופית.
בשנת 1974 הוא לראשונה הצטרף לנבחרת רומניה בכדורגל ושיחק בה עד לשנת 1986.
בשנת 1982 איליה באלאץ' חתם על קדם-חוזה עם מילאן, אך לאור המגבלות של רומניה הקומוניסטית החוזה לא התקדם.
בשנת 1986 איליה באלאץ' הצטרף לדינמו בוקרשט אך לאחר שנתיים בעקבות פציעה עזב אותה ועבר לאימון. לאחר אימון מספר קבוצות ברומניה הוא עבר לאמן קבוצות בעולם הערבי.
חיים אישיים

לבאלאץ' נולדו שתי בנות שהתחתנו עם שחקנים ובת הבוגרת התחתנה עם אאוג'ן טריקה והצעירה עם טניסאי אדריאן אונגר.
באלאץ' מת ב-21 באוקטובר 2018.
אינדיה (חתולה)

| --- | --- |

אינדיה
 לידה:  13 ביולי 1990 ארצות הברית 
 מוות:  4 בינואר 2009 (בגיל 18) הבית הלבן, מחוז קולומביה שבארצות הברית
 מין:  נקבה
 גזע:  חתול אמריקני קצר-שיער 
 זוויג:  נקבה 
 בעלים:  ג'ורג' ווקר בוש, נשיא ארצות הברית ה-43
 ידועה בשל:  "החתולה הראשונה" של ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  20 בינואר 2001 – 4 בינואר 2009 (8 שנים)
 
אינדיה "ווילי" בוש (באנגלית: India "Willie" Bush;‏ 13 ביולי 1990 – 4 בינואר 2009) הייתה החתולה של משפחתו של נשיאה ה-43 של ארצות הברית, ג'ורג' ווקר בוש, בתקופת נשיאותו.
ביוגרפיה

משפחת בוש רכשה את אינדיה בשלהי שנת 1991 לערך. בשנת 2001, לאחר ניצחונו של ג'ורג' ווקר בוש בבחירות לנשיאות ארצות הברית, עברו ג'ורג' ווקר בוש, משפחתו ואינדיה להתגורר בבית הלבן. מרבית תשומת הלב של התקשורת הוענקה לבארני ומיס ביזלי, שני כלבים מגזע סקוטיש טרייר שהתגוררו יחד עם אינדיה. למרות זאת, אינדיה הופיעה בסרטון "היכן בבית הלבן נמצאת מיס ביזלי?" בשמה השני, ווילי.
אינדיה נפטרה ב-4 בינואר 2009 בבית הלבן, בגיל 18. בהודעה לעיתונות שפורסמה נאמר כי משפחת בוש "נעצבה מאוד מדבר מותה של חתולת המחמד שלהם, אינדיה (ווילי)". הם הוסיפו ואמרו כי "אינדיה הייתה בת אהובה של משפחת בוש במשך כמעט שני עשורים, והיא תחסר מאוד".
מחלוקת בהודו

אינדיה נקראה על שמו של רובן סיירה, שחקן בייסבול אמריקאי, שנודע בכינויו "אל אינדיו", על שם האינדיאנים. סיירה שיחק בקבוצת טקסס ריינג'רס, שהייתה בבעלותו של ג'ורג' ווקר בוש כאשר אומצה אינדיה. הודים אחדים לא ראו את שמה בעין יפה, מכיוון שבאנגלית הודו נקראת אף היא "אינדיה". ביולי 2004 בעיר טריוונדרום שבהודו מחו מפגינים על כך ששמה של אינדיה נתפש, לטענתם, בתור "עלבון לאומה ההודית", ושרפו את תמונתו של ג'ורג' ווקר בוש במחאה. אף על פי כן, משפחת בוש סירבה לשנות את שמה של אינדיה.
הערות שוליים

↑   Where in the White House is Miss Beazley?, 2004, סרטון  באתר יוטיוב
↑  אינדיה, החתולה של משפחת בוש, מתה, באתר ynet, 6 בינואר 2009
↑  Dogs overshadow death of Bush family's cat, באתר "Chron",‏ 6 בינואר 2009
| ג'ורג' ווקר בוש |
| --- | --- | --- |
| משפחה | ג'ורג' הרברט ווקר בוש (אב) • ברברה בוש (אם) • ג'ב בוש (אח) • לורה בוש (רעיה) • מיס ביזלי (כלבה) |  |
| מקומות מגורים | בית הילדות של ג'ורג' ווקר בוש • מתחם בוש • חוות קפלת הערבה |  |
| פעילות מוקדמת | המשמר הלאומי של טקסס • אוניברסיטת הרווארד • אוניברסיטת ייל • אחוות הגולגולת והעצמות • המפלגה הרפובליקנית • טקסס ריינג'רס • מושל טקסס |  |
| הנצחה | המרכז הנשיאותי ג'ורג' ווקר בוש |  |
| נשיא ארצות הברית ה-43 | נשיא ארצות הברית ה-43 |  |
| מערכות בחירות | הבחירות לנשיאות 2000 • הבחירות לנשיאות 2004 |  |
| מדיניות | מדיניות החוץ של הממשל • מדיניות הפנים של הממשל |  |
| קבינט | דיק צ'ייני (סגן הנשיא) • קולין פאוול (מזכיר המדינה) • קונדוליזה רייס (מזכירת המדינה) • דונלד רמספלד (מזכיר ההגנה) • רוברט גייטס (מזכיר ההגנה) |  |
| אירועים מרכזיים | פיגועי 11 בספטמבר (2001) • המלחמה בטרור (החל מ-2001) • מלחמת אפגניסטן (2001-2014) • מלחמת עיראק (2003-2011) • הוריקן קתרינה (2005) • המשבר הכלכלי העולמי (2008) |  |
אוניברסיטת טמבוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 אוניברסיטה
 תקופת הפעילות:  1918–הווה (כ־106 שנים) 
 מיקום
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 קואורדינטות:  52°43′15″N 41°26′46″E﻿ / ﻿52.7208°N 41.4461°E﻿ / 52.7208; 41.4461
 www.tsutmb.ru
 he
 
אוניברסיטת טמבוב או אוניברסיטת דרז'אבין (שם מלא: אוניברסיטת טמבוב הממלכתית על שם ג.ר. דרז'אבין (ברוסית: Тамбовский государственный университет имени Г. Р. Державина) היא אוניברסיטה ממלכתית בטמבוב ברוסיה.
היסטוריה

האוניברסיטה יוסדה בשנת 1918. במתכונתה הנוכחית הוקמה בשנת 1994 כאשר המוסד הפדגוגי הממלכתי של טמבוב והמכון התרבותי של טמבוב אוחדו למוסד אחד להשכלה גבוהה.