stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רולינג סטון טופ 200 (2021)
הערות שוליים

1 2  Top 200 Albums, Jan 1, 2021 - Jan 7, 2021
1 2  Top 200 Albums, Apr 9, 2021 - Apr 15, 2021
1 2  Top 200 Albums, May 28, 2021 - Jun 3, 2021
1 2  Top 200 Albums, Oct 1, 2021 - Oct 7, 2021
↑  Top 200 Albums, 2021
↑  Top 200 Albums, Jan 8, 2021 - Jan 14, 2021
↑  Top 200 Albums, Jan 15, 2021 - Jan 21, 2021
↑  Top 200 Albums, Jan 22, 2021 - Jan 28, 2021
↑  Top 200 Albums, Jan 29, 2021 - Feb 4, 2021
↑  Top 200 Albums, Feb 5, 2021 - Feb 11, 2021
↑  Top 200 Albums, Feb 12, 2021 - Feb 18, 2021
↑  Top 200 Albums, Feb 19, 2021 - Feb 25, 2021
↑  Top 200 Albums, Feb 26, 2021 - Mar 4, 2021
↑  Top 200 Albums, Mar 5, 2021 - Mar 11, 2021
↑  Top 200 Albums, Mar 12, 2021 - Mar 18, 2021
↑  Top 200 Albums, Mar 19, 2021 - Mar 25, 2021
↑  Top 200 Albums, Mar 26, 2021 - Apr 1, 2021
↑  Top 200 Albums, Apr 2, 2021 - Apr 8, 2021
↑  Top 200 Albums, Apr 16, 2021 - Apr 22, 2021
↑  Top 200 Albums, Apr 23, 2021 - Apr 29, 2021
↑  Top 200 Albums, Apr 30, 2021 - May 6, 2021
↑  Top 200 Albums, May 7, 2021 - May 13, 2021
↑  Top 200 Albums, May 14, 2021 - May 20, 2021
↑  Top 200 Albums, May 21, 2021 - May 27, 2021
↑  Top 200 Albums, Jun 4, 2021 - Jun 10, 2021
↑  Top 200 Albums, Jun 11, 2021 - Jun 17, 2021
↑  Top 200 Albums, Jun 18, 2021 - Jun 24, 2021
↑  Top 200 Albums, Jun 25, 2021 - Jul 1, 2021
↑  Top 200 Albums, Jul 2, 2021 - Jul 8, 2021
↑  Top 200 Albums, Jul 9, 2021 - Jul 15, 2021
↑  Top 200 Albums, Jul 16, 2021 - Jul 22, 2021
↑  Top 200 Albums, Jul 23, 2021 - Jul 29, 2021
↑  Top 200 Albums, Jul 30, 2021 - Aug 5, 2021
↑  Top 200 Albums, Aug 6, 2021 - Aug 12, 2021
↑  Top 200 Albums, Aug 13, 2021 - Aug 19, 2021
↑  Top 200 Albums, Aug 20, 2021 - Aug 26, 2021
↑  Top 200 Albums, Aug 27, 2021 - Sep 2, 2021
↑  Top 200 Albums, Sep 3, 2021 - Sep 9, 2021
↑  Top 200 Albums, Sep 10, 2021 - Sep 16, 2021
↑  Top 200 Albums, Sep 17, 2021 - Sep 23, 2021
↑  Top 200 Albums, Sep 24, 2021 - Sep 30, 2021
↑  Top 200 Albums, Oct 8, 2021 - Oct 14, 2021
↑  Top 200 Albums, Oct 15, 2021 - Oct 21, 2021
↑  Top 200 Albums, Oct 22, 2021 - Oct 28, 2021
| רולינג סטון |
| --- | --- | --- |
| רולינג סטון טופ 100 | 2019 • 2020 • 2021 |  |
| רולינג סטון טופ 200 | 2019 • 2020 • 2021 |  |
| מצעדים נוספים | רולינג סטון טרנדינג 25 • רולינג סטון ארטיסט 500 • רולינג סטון בריקת'רו 25 |  |
ריקוד רכבת

ריקוד רכבת במסיבת חג מולד
ריקוד רכבת (באנגלית: Conga line, ריקוד הקונגה) הוא ריקוד שהגיע מקרנבל הקונגה הקובני והפך פופולרי משנות ה-30 וה-50. על מנת לבצע את הריקוד, יוצרים הרוקדים טור ארוך של אנשים, שבדרך כלל יהפוך בשלב מסוים למעגל.
בריקוד המסורתי, לאחר שלושה צעדים בהתאם לקצב נעשית מעין "בעיטה" לפני הפעימה הרביעית.
מקור

יש טענות שריקוד רכבת הגיע מאפריקה על ידי עבדים שנלקחו מאיי הודו המערבית, והפך לריקוד רחוב פופולרי בקובה. הסגנון נוכס על ידי פוליטיקאים במהלך השנים הראשונות של הרפובליקה בניסיון לפנות להמונים לפני הבחירות. בתקופת הדיקטטורה של ג'ררדו מצ'אדו בקובה, נאסר על אזרחי הוואנה לרקוד את הקונגה. וכאשר פולחנסיו בטיסטה הפך לנשיא בשנות ה-40 הוא התיר לאנשים לרקוד קונגות ברחוב במהלך בחירות, אך נדרש אישור משטרה.
תיאור

סגנון ריקוד הקונגה הוא קצבי, ומתאפיין במקצב תופי הקונגה הייחודי שלו. הוא שונה מהרומבה הקובנית, המשתמשת בתנועות אינדיבידואליות יותר ומדגישות את תנועותיו של כל רקדן בנפרד. מוזיקת קונגה מתנגנת עם פעימת סטקטו כבסיס, שנותנת קצב לתנועות הרקדנים. רקדני קונגה מרימים את רגליהם באותו זמן עם קצב המוזיקה, מסמנים כל פעימה בתנועת החזקה של גופם.
צעדי הריקוד הבסיסיים מתחילים מרגל שמאל 1-2-3 בעיטה וחוזר חלילה. במקור, חבר להקה לבוש תוף היה יוצא לרחבת הריקודים ומתחיל לרקוד סביב תוך כדי תיפוף הקצב. רקדנים היו מתחילים להצטרף מאחורי המתופף, ויוצרים קו שנע כמו נחש במעגל פתוח. הקו (או השרשרת המעגלית) היה מתארך והתיפוף אינטנסיבי יותר עד שלבסוף ייפסק.
פופולריות מערבית

החל מסוף שנות ה-30, הריקוד הפך פופולרי בארצות שונות במערב, ובעיקר בארצות הברית. ובשנות ה-40, הוא הפך לפופולרי עוד יותר בעקבות מחזות הזמר "הלטיניים" של הוליווד. הפקות של RKO Pictures השפיעו במיוחד על תפוצת הריקוד, ובעיקר המחזמר "Too Many Girls" שיצא בשנת 1940 ובה הופיעה השחקנית דסי ארנאז כסטודנטית ארגנטינאית שרוקדת קונגה. בנוסף, מופיע הריקוד בסרט של דיאנה דורבין משנת 1941, "It Started With Eve", שבו דורבין וצ'ארלס לוטון רוקדים יחד את הריקוד במועדון לילה.
הפופולריות הנרחבת של הריקוד הביאה להתייחסויות תרבותיות רבות בתקשורת העכשווית. לדוגמה, ריקוד הרכבת היה נושא חוזר בקריקטורות המצוירות של האחים וורנר בשנות ה-40.
צורת המוזיקה והריקוד הזו נטמעה לחלוטין במורשת המוזיקלית של קובה ושימשה בפסקול סרטים רבים בארצות הברית ובמקסיקו.
בתרבות הפופולרית

העיבוד הקולנועי המוזיקלי של "אחותי איילין" משנת 1955 כולל ריקוד קונגה כמוטיב חוזר.
בסרט "בילי בדאי" משנת 1963, סצנה באולם הריקודים של לוקרנו במנצ'סטר מציגה את ריקוד הקונגה.
בשנת 1984 הגיעה הלהקה הבריטית Black Lace למקום העשירי במצעד הבריטי עם השיר "Do the Conga".
בשנת 1985 הלהקה הקובנית-אמריקאית מיאמי סאונד משין הגיעה למקום העשירי בבילבורד הוט 100 בארצות הברית עם השיר "Conga".
במשחק הווידאו Team Fortress 2, שחקנים מסוגלים ליצור ריקוד קונגה במשחק.
הריקוד בישראל

כיום, מוצג ריקוד הרכבת בסדרות וסרטים ישראליים כריקוד של מבוגרים היוצר מבוכה בקרב הדור הצעיר.
קריאה נוספת

דייל א. אולסן, דניאל א. שיהי. אנציקלופדיית גרלנד של מוזיקת עולם. הוצאת גרלנד: ניו יורק ולונדון, 1998. 825
רוברטס, ג'ון סטורם. הגוון הלטיני. מהדורה 2. ניו יורק: הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, 1999
ראו גם

פולונז
הערות שוליים

1 2  Davis, Pablo Julian. "Conga", People, History, Culture of Cuba. Luis Martinel-Fernandez, D.H. Figneredo, Louis A. Perez, Jr. and Luis Gonzales. London, Westpoint Connecticut: Greenwood Press, 2003. 396-397.
1 2  Watson, Sonny. "Conga", Street Swing. 1999. Accessed August 6, 2006.
1 2  Orovio, Helio. Cuban music from A to Z. Durham: Duke University Press, 2004. 57.
↑  EveryHit.com - search for "Black Lace" as "Name of artist" and "Do the Conga" as "Title of song".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555428005171  LCCN: sh85031081
קלי קלרקסון

| --- | --- |

קלרקסון, 2013
 לידה:  24 באפריל 1982 (בת 42) ארצות הברית פורט וורת', טקסס, ארצות הברית
 שם לידה:  Kelly Brianne Clarkson 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2002
 מקום לימודים:  Burleson High School 
 סוגה:  פופ, פופ רוק, רוק, קאנטרי
 סוג קול:  סופרן 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  תקליטי RCA BMG, Atlantic Records
 בן או בת זוג:  Brandon Blackstock (2013–2020) 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס הגראמי לביצוע סולו הפופ הנשי הטוב ביותר (8 בפברואר 2006)  Daytime Emmy Award for Outstanding Entertainment Talk Show Host (2020)  Daytime Emmy Award for Outstanding Talk Show Entertainment (2021)  Daytime Emmy Award for Outstanding Talk Show Entertainment (2022)  MuchMusic Video Award for Peoples Choice: Favourite International Video (2006)  Country Music Association Award for Musical Event of the Year (2011)  אמן השנה של פרס המוזיקה האמריקאית (2003)  פרס המוזיקה האמריקאית לאמן המוזיקה העכשווית למבוגרים האהוב ביותר (2005)  פרס גראמי לאלבום הפופ הווקאלי הטוב ביותר (8 בפברואר 2006)  פרס גראמי לאלבום הפופ הווקאלי הטוב ביותר (10 בפברואר 2013)  Teen Choice Award for Choice Music – Female Artist (2003) 
 www.kellyclarksonweb.com
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
קלי בריאן קלרקסון (באנגלית: Kelly Brianne Clarkson; נולדה ב-24 באפריל 1982) היא זמרת, שחקנית ומנחת טלוויזיה אמריקאית, זוכת העונה הראשונה של "אמריקן איידול".
ביוגרפיה

קלרקסון נולדה בפורט וורת', טקסס שבארצות הברית. לה אח ואחות הגדולים ממנה. כשהייתה בת 6, התגרשו הוריה של קלרקסון. אחיה עבר לגור עם אביה, אחותה עברה לגור עם דודתה והיא נשארה עם אמה. הן עברו מספר פעמים מקום מגורים אך לבסוף התיישבו בבורלסון, ואמה של קלרקסון נישאה שוב.
בתיכון הופיעה קלרקסון במחזות זמר כמו "אנני אוקלי אשת לפידות", "שבע כלות לשבעה אחים" ו"בריגדון". בתקופה זו החליטה קלרקסון כי היא רוצה לפתח קריירת שירה. לפני הפריצה הגדולה של קלרקסון היא עבדה בעבר בחנות ספרים, הייתה מוכרת כרטיסים בגן חיות, סדרנית בקולנוע, מלצרית, מכרה שואבי אבק ליום ועוד. היא עברה ללוס אנג'לס בניסיון לפרוץ לתעשיית המוזיקה, היא קיבלה 2 הצעות לאלבום אך דחתה אותם בשל בקשותיהם להם לא הסכימה כמו להוריד במשקלה ובחירת סגנון שירה.
ב-2002, לקראת עליית תוכנית המציאות המוזיקלית "אמריקן איידול", רשמה אותה חברה למיונים לתוכנית. התוכנית קיבלה את קלרקסון והיא זכתה במקום הראשון והפכה בן רגע לכוכבת פופ מצליחה.
חיים אישיים

באוקטובר 2013 נישאה קלרקסון לברנדון בלקסטוק. לבן זוגה בן ובת מנישואים קודמים. בספטמבר 2014 נולדה לזוג בת, ריבר רוז בלקסטוק. באפריל 2016 נולד לזוג בן. ביוני 2020 החליטו השניים להתגרש.
קלרקסון ידועה כתומכת במפלגה הדמוקרטית ואף הוזמנה לשיר ביחד עם ביונסה בפני ברק אובמה בזמן השבעתו השנייה בינואר 2013.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2003: Thankful
2004: Breakaway
2007: My December
2009: All I Ever Wanted
2011: Stronger
2013: Wrapped in Red
2015: Piece by Piece
2017: Meaning of Life
2021: When Christmas Comes Around...
2023: Chemistry
דיסקוגרפיה > אלבומים אחרים

2011: The Smoakstack Sessions
2011: iTunes Session
2012: Greatest Hits: Chapter One
2012: The Smoakstack Sessions Vol. 2
2022: Kellyoke
דיסקוגרפיה > אלבומי וידאו

Miss Independent :2003
Behind Hazel Eyes :2005
הופעות > סיבובי הופעות

2003: Kelly Clarkson in Concert
2004: Independent Tour
2005-2006: Breakaway World Tour
2007-2008: My December Tour
2008: 2 Worlds 2 Voices Tour
2009: Kelly Clarkson: Live in Concert
2009-2010: All I Ever Wanted Tour
2012: Stronger Tour
2012: 2012 Summer Tour
2013: 12th Annual Honda Civic Tour
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | עבודה מועמדת | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרס גראמי | אלבום הפופ הווקאלי הטוב ביותר | Chemistry | מועמדות |  |
רוברט בויל

| --- | --- |

 לידה:  25 בינואר 1627 טירת ליזמור, ממלכת אירלנד 
 פטירה:  30 בדצמבר 1691  (בגיל 64) לונדון, ממלכת אנגליה 
 ענף מדעי:  כימיה, פיזיקה
 מקום מגורים:  אירלנד, אנגליה
 מקום קבורה:  סנט מרטין בשדות 
 מקום לימודים:  איטון קולג' (1638) 
 מוסדות:  אוניברסיטת אוקספורד (1654–1668) 
 פרסים והוקרה:  עמית החברה המלכותית (1660) 
 תרומות עיקריות
 חקר הגזים, חקר מושג יסוד כימי
 
רוברט בויל (באנגלית: Robert Boyle‏; 25 בינואר 1627 – 30 בדצמבר 1691) היה מדען אירי, שנודע בעיקר בשל מחקריו בכימיה ובפיזיקה.
שנותיו הראשונות

בויל נולד בטירת ליזמור שבמחוז מוּנסטר באירלנד. הוא היה הילד הארבעה-עשר (והבן השביעי) של הרוזן ריצ'רד בויל. עוד בילדותו למד לדבר לטינית וצרפתית, וכבר בגיל שמונה נשלח למכללת איטון, שבראשה עמד אז סר הנרי ווטון, חברו של אביו. לאחר שלוש שנים במכללה נסע לחו"ל עם מורה צרפתי. הוא שהה כמעט שנתיים בז'נבה, ובמהלך ביקור באיטליה בשנת 1641 החליט להישאר בחורף של אותה שנה בפירנצה ולחקור את "הפרדוקסים של צופה-הכוכבים הדגול" גלילאו גליליי (שמת בקרבת העיר בתחילת 1642).
שנות הביניים

בשובו לאנגליה ב-1644 מצא בויל כי אביו הלך לעולמו, והותיר לו את אחוזת סטלברידג' שבמחוז דורסיט, ואדמות באירלנד. משלב זה הקדיש את חייו למחקר מדעי, ובמהרה תפס מקום מרכזי בקבוצת חוקרים שנודעו בשם "המכללה הבלתי-נראית" (Invisible College), והקדישו את עצמם לטיפוח "הפילוסופיה החדשה". הם נפגשו לעיתים תכופות בלונדון, בדרך-כלל במכללת גרשם; חלק מהחברים נפגשו לפעמים גם באוקספורד, וב-1654 עבר בויל לגור בעיר זו. לאחר שקרא ב-1657 על משאבת האוויר של אוטו פון גריקה, החל לחפש שיפורים בתכנונה, בעזרתו של רוברט הוק. תוצאת השיפורים, אותה כינה "The Machina Boyleana" ("המכונה הבוילית") או "המנוע הפנאומטי", הושלמה ב-1659, ובעזרתה החל בויל לחקור את תכונות האוויר. דו"ח על המחקרים שביצע בעזרת המכונה פורסם בשנת 1660.
אחד ממבקרי הדעות שפרסם בדו"ח היה ישועי בשם פרנסיסקוס לינוס (1595-1675), ובמהלך ניסיון לענות על השגותיו של לינוס ניסח בויל את מה שמכונה כיום במרבית העולם "חוק בויל": נפח הגז משתנה ביחס הפוך ללחץ.
בשנת 1663 הפכה "המכללה הבלתי-נראית" להיות "החברה המלכותית של לונדון לשיפור הידע במדעי הטבע", וכתב האמנה של ייסוד חברה זו, שהוענק בידי המלך צ'ארלס השני, מנה את בויל כחבר במועצה. בשנת 1680 נבחר לנשיא החברה, אולם הוא סירב להצעה בשל חששו משבועות-אמונים.
בשנת 1668 עזב את אוקספורד ועבר ללונדון, שם התגורר אצל אחותו קתרין ג'ונס, ברחוב פל מל.
שנותיו המאוחרות

בויל מעולם לא היה בריא במיוחד, והחל משנת 1689 החלה בריאותו להדרדר. הוא פרש מעיסוקיו הציבוריים, הפסיק את התקשרותו עם החברה המלכותית, ופרסם את רצונו להימנע ממבקרים, "למעט במקרים מיוחדים עד מאוד", בימי שלישי ושישי לפני הצהריים, ובימי רביעי ושבת אחר הצהריים. בשעות הפנאי שקיבל באופן זה ביקש "לחזק את רוחו, לסדר את ניירותיו", ולהעמיק בכמה חקירות חשובות בכימיה שתכנן להשאיר אחריו "כסוג של מורשת למדנית לתלמידים השקדנים של אמנות זו", אולם מבלי שפרסם את טיבן. בריאותו הדרדרה עוד יותר ב-1691, והוא הלך לעולמו ב-30 בדצמבר באותה שנה, שבוע לאחר מותה של אחותו, עמה חי יותר מעשרים שנה. הוא נקבר בחצר כנסיית סנט מרטין בשדות (St Martin's in the Fields) בלונדון; טקס האשכבה נערך בידי חברו ההגמון בורנט. בצוואתו תרם סדרה של הרצאות שנודעו כ"הרצאות בויל"; ההרצאות תוכננו כפורום בו יכלו אקדמאים בולטים לדון בקיומו של אלוהים. ההרצאה הראשונה נתנה בשנת 1692 בידי ריצ'רד בנטלי.
חוקר מדעי

מעלתו הגדולה של בויל כחוקר מדעי נעוצה בהצמדותו לעקרונות שתיאר פרנסיס בייקון בספרו "Novum Organum". עם זאת, הוא לא ראה בעצמו חסיד של בייקון, או של כל מדען אחר. הוא ציין בכמה הזדמנויות כי ניסה להותיר את שיקול דעתו בלתי מושפע, במידת האפשר, מתאוריות מדעיות מודרניות בטרם היו לו עדויות נסיוניות שיעזרו לו לשפוט ביניהן. לשם כך נמנע מללמוד את התורה האטומית ואת המערכת הקרטזית, ואפילו את "Novum Organum" לא קרא, אם כי הודה שבכמה מקרים "נועץ בהם באופן זמני" בדבר פרטים שונים. דבר לא היה זר למזגו המחקרי יותר מטווית היפותזות. הוא התייחס לצבירת ידע כאל יעד בפני עצמו, ובשל כך נהנה מנקודת מבט רחבה יותר על מטרות המחקר המדעי מאשר מרבית קודמיו במשך מאות רבות של שנים. אך אין פירוש הדבר שלא התייחס לשימושים מעשיים של המדע, או שבז לידע בו נהג להשתמש.
הוא עצמו היה אלכימאי, והיות שהאמין באפשרות להתמיר מתכות, ביצע ניסויים במטרה להצליח בכך. ב-1689 היה לו חלק חשוב בביטול התקנה שהתקין הנרי הרביעי נגד הכפלת זהב וכסף. למרות כל הישגיו החשובים בפיזיקה - ניסוח חוק בויל, גילוי חלקו של האוויר בהתפשטות הקול, מחקריו על כוח ההתרחבות של מים בעת שהם קופאים, על הצפיפות היחסית של החומר ועל שבירה, על גבישים, על חשמל, על צבע, על הידרוסטטיקה, ועוד - תחום המחקר החביב עליו היה דווקא הכימיה. ספרו הראשון בנושא זה היה "הכימאי הספקן", שפורסם בשנת 1661 ובו מתח ביקורת על "אלכימאים המוניים הנוהגים לנסות ולהציג את המלח, הגופרית והכספית כחומרי היסוד האמיתיים". עבורו הכימיה הייתה המדע של הרכב החומרים, ולא רק נספח לאומנויות האלכימיה והרפואה. הוא התקדם לעבר תפיסה מודרנית של היסודות כמרכיבים בלתי ניתנים לפירוק של גופים; ובהבינו את ההבדל בין תערובות לתרכובות, השיג התקדמות של ממש בשיטות לגילוי מרכיביהן, תהליך אותו כינה "אנליזה". הוא אף הניח שהיסודות עצמם מורכבים מחלקיקים בסוגים וגדלים שונים, אולם לא ניתן לפרק את היסודות לחלקיקים אלה באף דרך ידועה. הכימיה השימושית חבה לו חוב על שיטות המחקר המשופרות שפיתח, ועל המידע המקיף שגילה בדבר חומרים שונים. הוא חקר גם את הכימיה של הבעירה והנשימה, וערך ניסויים ברפואה, אולם שם עמד לו לרועץ "טבעו העדין" שמנע ממנו לבצע ניתוחים אנטומיים, בעיקר בבעלי-חיים חיים, אף על פי שידע שניתוחים אלה "מרבים ידע מאוד".
בנוסף להיותו חוקר טבע עסוק, הקדיש בויל זמן גם לתאולוגיה, שם הראה נטייה חזקה לצד המעשי של הדברים ואדישות לפולמוסים ולמחלוקות. הוא הוציא סכומים גדולים על קידום והפצת הנצרות, ובכלל זה תרומות לארגונים מיסיונריים, והוצאות על תרגום התנ"ך והברית החדשה, או חלקים מהם, לשפות שונות. בצוואתו הורה על הקמת מוסד "הרצאות בויל", כדי לעזור לדת הנוצרית נגד "כופרים ידועים, דהיינו אתאיסטים, דאיסטים, פגנים, יהודים ומוסלמים", בתנאי שמחלוקות בין הנוצרים לא יוזכרו.
מבחינה גופנית היה בויל גבוה, רזה ובעל ארשת-פנים חיוורת. בריאותו הייתה רחוקה מלהיות טובה, ובמהלך חייו סבל רבות מבעיות בריאות וממצבי-רוח רעים. עבודתו המדעית יצרה לו מוניטין נהדר בקרב עמיתיו, ואופיו האישי, נימוסי החברה שלו, שנינותו וכושר השיחה שלו חיבבוהו על מעגל רחב של חברים אישיים. מימיו לא נישא לאישה.
עבודותיו החשובות

בויל היה כותב פורה ביותר, ופרסם ספרים רבים. סגנונו היה ברור וישיר.
בין ספריו המדעיים:
Considerations touching the Usefulness of Experimental Natural Philosophy (חלק ראשון 1663, חלק שני 1671)
Experiments and Considerations upon Colours, with Observations on a Diamond that Shines in the Dark (1663)
New Experiments and Observations upon Cold (1665)
Hydrostatical Paradoxes (1666)
Origin of Forms and Qualities according to the Corpuscular Philosophy (1666)
Tracts about the Cosmical Qualities of Things, the Temperature of the Subterraneal and Submarine Regions, the Bottom of the Sea, &c. with an Introduction to the History of Particular Qualities (1670)
Origin and Virtues of Gems (1672)
Tracts on the Saitness of the Sea, the Hidden Qualities of the Air, Cold, Celestial Magnets, Animadversions on Ijobbes's Problemata de Vacuo (שני כרכים, 1674)
Experiments and Notes about the Mechanical Origin or Production of Particular Qualities, including some notes on electricity and magnetism (1676)
Obsersations upon an artificial Substance that Shines without any Preceding Illustration (1678)
The Aerial Noctiluca (1680)
New Experiments and Observations upon the Icy Noctiluca (1682)
Memoirs for the Natural History of the Human Blood (1684)
Short Memoirs for the Natural Experimental History of Mineral Waters (1685)
Experimentae et Observationes Physicae (1691)
בין כתביו הדתיים והפילוסופיים:
Seraphic Love (נכתב 1648, פורסם 1660)
An Essay upon the Style of the Holy Scriptures (1663)
Occasional Reflections upon Several Subjects (1665)
Excellence of Theology compared with Natural Philosophy (1664)
Some Considerations about the Reconcileableness of Reason and Religion, with a Discourse about the Possibility of the Resurrection (1675)
על הספר "Occasional Reflections upon Several Subjects" פורסמו שתי פארודיות: "A Pious Meditation upon a Broom Stick" מאת ג'ונתן סוויפט, ו-"Occasional Reflection on Dr Charlton's Feeling a Dog's Pulse" מאת סמואל באטלר.
הערות שוליים

↑  ביוגרפיה של רוברט בויל, באתר MacTutor (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258797805171  PLWABN: 9810662382205606  BIBSYS: 1058181  BNC: 000091472  BNE: XX864512  BnF: cb119889796 (data)  CANTIC: a10053748  CiNii: DA00204496  GND: 118659642  ICCU: CFIV059459  ISNI: 0000 0001 0900 2537  LCCN: n79006775  LNB: 000278077  MGP: 234534  NDL: 00434101  NKC: jn20000703031  NLA: 35021059  NLG: 161230  NLK: KAC2021S6806  NTA: 070341877  RERO: 02-A003035300  SELIBR: 178875  SNAC: w6x92k03  SUDOC: 027959244  Trove: 795258  VcBA: 495/8643  VIAF: 51698379   WorldCat (עם VIAF): 51698379
רוברט קקביץ'

| --- | --- |

 לידה:  17 ביוני 1854 
 התאבד:  5 בנובמבר 1914 (בגיל 60) 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 השכלה:  מרלבורו קולג' 
 השתייכות:  הצבא הבריטי צבא בריטניה
 תקופת הפעילות:  1874–1914 (כ־40 שנה)
 דרגה:   מייג'ור גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-13
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  מלחמת הבורים  המלחמה המהדית 
 עיטורים
 חבר במסדר האמבט 
 
מייג'ור-גנרל רוברט ג'ורג' קקביץ', CB (באנגלית: Robert George Kekewich;‏ 17 ביוני 1854 – 5 בנובמבר 1914) היה קצין בצבא הבריטי ששירת בארבע מלחמות.
ביוגרפיה > ראשית חייו

קקביץ' היה בנו השני של טרהוק קקביץ', מבית פימור, ליד אקסטר, דבון, ונכדו של סמואל טרהוק קקביץ'. הוא היה גם אחיו של סר טרהוק הרברט קקביץ', הברונט הראשון ואחיינו של השופט סר ארתור קקביץ'. הוא התחנך בבית הספר מרלבורו וקינג אדוארד, ברמינגהאם.
ביוגרפיה > קריירה צבאית ראשונית

כשנכנס לצבא הבריטי דרך המיליציה, קקביץ' הצטרף לרגימנט הבאפס ב-2 בדצמבר 1874. הוא לחם במלחמת פרק בשנים 1875–1876, ובסודאן, בשנים 1884–1885, שם השיג דרגת ייצוג של מייג'ור. הוא הועסק כסגן עוזר שליש-גנרל במערכה בסודאן של 1888, ולאחר מכן כמזכיר צבאי של המפקד העליון, מדרס, והיה מעורב במלחמה האנגלו-בורמזית השלישית.
ביוגרפיה > מלחמת הבורים

קקביץ' צורף לרגימנט הנאמן (צפון לנקשייר) ופיקד על הגדוד הראשון של אותו רגימנט במלחמת הבורים השנייה. הוא פיקד על חיל המצב בקימברלי במהלך המצור וההגנה המוצלחת על העיירה, שבמהלכן נקלע לסכסוך עם ססיל רודס שנכח גם הוא. לאחר ההקלה על העיירה ב-15 בפברואר 1900, שכנע רודס את ג'ון פרנץ', שפיקד על כוח הסיוע, להחליף את קקביץ' בקצין אחר כמפקד חיל המצב. קקביץ' קיבל קידום לדרגת ייצוג של קולונל עבור שירותיו שבוע לאחר מכן, ב-21 בפברואר 1900. בסוף ספטמבר 1901 הוא נפצע בהתקפה של גנרל דה לה ריי ליד מואדוויל, אך עד מהרה התאושש. באפריל 1902 הוא היה אחראי במהלך הניצחון הבריטי בקרב רויואל, הקרב הגדול האחרון במהלך המלחמה. הוא שהה בדרום אפריקה עד שנחתם השלום ביוני 1902, כאשר חזר לאנגליה באונייה קריסברוק קסטל, ונחת בסאות'המפטון בתחילת אוגוסט. בציון לשבח מ-23 ביוני 1902, לורד קיצ'נר, המפקד העליון בדרום אפריקה במהלך החלק האחרון של המלחמה, כתב כיצד קקביץ' "שמר את המוניטין הגבוה שלו כחייל משובח בעל אופי, נאמנות ושיקול דעת" לאורך כל המלחמה, וכן הגיע למסקנה כי הוא "כשיר היטב להחזיק בפיקוד בכיר".
על שירותיו קיבל קקביץ' את תואר עמית מסדר האמבט (CB) ברשימת הכבוד של דרום אפריקה באפריל 1901 (העיטור תוארך ל-29 בנובמבר 1900; הוא קיבל רק את העיטור בפועל מהמלך אדוארד השביעי בארמון בקינגהאם ב-24 באוקטובר 1902), וב-22 באוגוסט 1902 הועלה לדרגת מייג'ור גנרל עבור שירות מכובד בשדה הקרב.
קקביץ' פרש מהצבא ב-1904 אך מונה לקולונל הכבוד של רגימנט הבאפס ב-5 באוקטובר 1909.
ביוגרפיה > מותו

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914 מונה הגנרל קקביץ' למפקד הדיוויזיה ה-13 (המערבית), עליה פיקד עד זמן קצר לפני מותו בהתאבדות בגיל 60 ב-5 בנובמבר 1914. במצב בריאותי ירוד וסובל מדיכאון, קקביץ' נפסל מתפקידו ואושפז לפני שחזר לביתו ליד אקסטר. הוא נקבר בחצר סנט מרטין, אקסמינסטר, דבון.
אופי

ההיסטוריון תומאס פקנהאם מתאר את קקביץ' כ"אדם נעים... צנוע" אך גם חייל רציני וקפדן בעל עצבים חזקים וכישורים דיפלומטיים. תכונות אלו היו נחוצות במהלך המצור על קימברלי כאשר ססיל רודס התנהג בצורה רגשית וחסרת אחריות, ערער את מנהיגותו של קקביץ' ועמידתו לצד הממונים הצבאיים שלו, ובשלב מסוים איים למסור את העיירה.
הערות שוליים

1 2  "Colonel Robert George Kekewich". Boer War. נבדק ב-30 בדצמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  6 November 1914, New York Times
↑  The 'Times' of 7 November 1914
↑  "Robert Kekewich". CWGC Casualty Record. נבדק ב-30 בדצמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Pakenham, Thomas (1991). The Boer War. pp. 181–182. ISBN 0-7474-0976-5.
↑  Pakenham, Thomas (1991). The Boer War. pp. 321–323. ISBN 0-7474-0976-5.
↑  Barthorp, Michael (1991). The Anglo-Boer Wars. p. 100. ISBN 0-7137-2131-6.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  CWGC: 350441  ISNI: 0000 0003 9363 3095  NTA: 185836461  SNAC: w6pm0dtz  VIAF: 287969710   WorldCat (עם VIAF): 287969710
ריכטר (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

כרזת הסדרה
 מבוסס על:  האוס 
 סוגה:  דרמה רפואית   מסתורין
 יוצרים:  דייוויד שור 
 כותבים:  אלכסנדר רודיונוב מקסים קורוצ'קין מרינה פוטאפובה איוואן אוגארוב ורוורה שובינה ויאצ'סלב דורננקוב פולינה בורודינה
 בימוי:  אנדריי פרושקין   איליה קזאנקוב
 שחקנים:  אלכסיי סרבריאקוב   אנה מיכאלקובה   ויטאלי חייב   פולינה צ'רני שובה   פאבל צ'ינארב   מריה מירונובה   דמיטרי ינדלצב   מיכאיל פורצ'נקוב   יקטרינה וילקובה   יוליה פרסילד   אירינה פגומה   אלכסנדר גליבין
 ארץ מקור:  רוסיה 
 שפות:  רוסית
 מספר עונות:  3
 מספר פרקים:  56
 תוכנית מקור:  האוס
 הפקה
 מפיק:  סרגיי מלקומוב יקטרינה יפאנובה אלכסנדר רודניאנסקי אנטון זלאטופולסקי
 חברת הפקה:  FOX VGTRK Non-Stop Production NBCUniversal
 עורכים:  נטליה קוצ'רנקו
 צלמים:  יורי ראיסקי 
 מוזיקה:  אלכסיי גנאדייוויץ' אייגי 
 אורך פרק:  45 דקות
 שידור
 רשת שידור:  רוסיה-1
 פורמט (תמונה):  480i (SDTV)   720p (HDTV)
 תקופת שידור מקורית:  13 בנובמבר 2017 – 21 בנובמבר 2019 
 קישורים חיצוניים
 https://russia.tv/brand/show/brand_id/62066
 דף התוכנית ב-IMDb
 
לוגו הסדרה
ריכטר (ברוסית: Доктор Рихтер; תרגום מילולי: דוקטור ריכטר) היא סדרת דרמה רפואית רוסית, שמשודרת ברשת VGTRK בערוץ רוסיה-1 משנת 2017הסדרה מהווה עיבוד רשמי רוסי לסדרת הטלוויזיה האמריקאית המצליחה האוס. הסדרה צולמה בעיקר במוסקבה.
הדמות הראשית בסדרה היא הרופא דוקטור אנדריי ריכטר (אלכסיי סרבריאקוב), גאון רפואי עם שיטות עבודה שנויות במחלוקת המכהן כראש מחלקת אבחון רפואי (דיאגנוסטיקה) בבית החולים הקליני העירוני מספר 100, שבמוסקבה. ההיפותזות של דוקטור ריכטר על מחלות חוליו מבוססות על תובנות שנויות במחלוקת ובשל כך מתעמת רבות עם חברי הצוות שלו ועם דוקטור יליזבטה ניקולסקאיה (אנה מיכאלקובה), מנהלת בית החולים. חברו האמיתי היחיד של ריכטר הוא דוקטור רודיונוב (ויטאלי חאייב), ראש המחלקה לאונקולוגיה. חברי צוות האבחון של ריכטר הם הרופאים הנוירולוג רוסלאן יגורשין, האנדוקרינולוג ולדימיר קלינין והאימונולוגית אולגה חודאסביץ'.
בשנת 2010 שודרה אומנם בערוץ 1 הרוסי סדרה בשם "דוקטור טירסה" שהושפעה מהסדרה "האוס" אך אינה מהווה רימייק או עיבוד רשמי שלה והתבססה עליה באופן רופף.
השחקן הראשי, אלכסיי סרבריאקוב, היה מועמד בקטגוריית השחקן הטוב ביותר בפרס התאחדות מפיקי הקולנוע והטלוויזיה לשנת 2018. במאי 2018 החלו צילומי העונה השנייה שעלתה לשידור ב-29 בנובמבר 2018. באפריל 2019 החלו צילומי העונה השלישית, שעלתה לשידור ב-11 בנובמבר 2019.