stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פייר דה לה רו
לקריאה נוספת

Gustave Reese, Music in the Renaissance. New York, W.W. Norton & Co., 1954. ISBN 0-393-09530-4
Davison, Nigel (בינואר 1962). "The Motets of Pierre de la Rue". The Musical Quarterly. Oxford University Press. 48 (1): 19–35. JSTOR 740214. {{cite journal}}:  (עזרה)
Martin Staehelin, "Pierre de La Rue," in The New Grove Dictionary of Music and Musicians, ed. Stanley Sadie. 20 vol. London, Macmillan Publishers Ltd., 1980. ISBN 1-56159-174-2
Meconi, Honey.  L. Macy (ed.). Pierre de la Rue. Grove Music Online. נבדק ב-29 באוקטובר 2010. {{cite book}}:  (עזרה) subscription required
Honey Meconi, Pierre de la Rue and Musical Life at the Habsburg-Burgundian Court. Oxford, Oxford University Press. 2003. ISBN 0-19-816554-4
Andrew H. Weaver, "Aspects of Musical Borrowing in the Polyphonic Missa de Feria of the Fifteenth and Sixteenth Centuries." Honey Meconi, ed., Early Musical Borrowing. New York and London, Routledge. 2004. ISBN 0-8153-3521-0
Nigel St. J. Davison, J. Evan Kreider and T. Herman Keahey: 1989-1998. Pierre de la Rue - Opera Omnia; Corpus Mensurabilis Musicae 97, Nine Volumes, American Musicological Society, Hanssler-Verlag:
הערות שוליים

↑  האני מקוני, "פייר דה לה רו" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
↑  מקוני, גרוב
↑  גרוב
↑  מקוני, גרוב
↑  ג'יימס גולוויי וויליאם מאן, "מוזיקה בכל הזמנים" עמ' 42
↑  מקוני, גרוב
↑  מקוני, גרוב
↑  מקוני, גרוב
↑  מקוני, גרוב
↑  מקוני, גרוב
↑  מקוני, גרוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007275033205171  PLWABN: 9810659362505606  BIBSYS: 98051576  BNE: XX1293602  BnF: cb13896364b (data)  BPN: 92189854  GND: 122783166  ICCU: LO1V131069  ISNI: 0000 0001 0880 2217  LCCN: n82166871  LNB: 000049954  MusicBrainz: e36bcf4d-5eee-4ebf-94ff-70ee6ab371fa  NDL: 01053318  NKC: xx0018561  NLA: 35341415  NTA: 104087471  RERO: 02-A000101499  SELIBR: 69505  SNAC: w6x072s0  SUDOC: 077907353  Trove: 918280  VcBA: 495/109571  VIAF: 265244429   WorldCat (עם VIAF): 265244429 
הקתדרלה של טורניי
"למה לא" מאת פייר דה לה רו, 1501
פרס לב

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל 
 הגוף המעניק:  המרכז האקדמי לב 
 תקופת הפרס:  2005–הווה (כ־19 שנים) 
 נקרא על שם:  זאב לב 
 
פרס לב הוא פרס למפעל חיים בתחום של תורה עם דרך ארץ, המוענק על ידי המרכז האקדמי לב לזכרו של מייסד המכון זאב לב. הפרס מוענק מדי שלוש שנים.
חתני הפרס

2005: פרופ' יחיאל דומב
2008: הרב ישראל רוזן
2011: הרב ד"ר אליהו רחמים זייני
2014: פרופ' ישראל אומן
2017: פרופ' עלי מרצבך
הערות שוליים

↑  פרס "לב" ע"ש הרב פרופ' זאב לב, מוענק לרב ישראל רוזן, ראש מכון צומת, באתר מכון צומת, 10 באפריל 2008
↑  ישי קרוב, "פרס לב" יוענק השנה לרב הטכניון, באתר ערוץ 7, 5 באפריל 2011
↑  אורלי הררי, פרס לב על מפעל חיים הוענק לפרופ' ישראל אומן, באתר ערוץ 7, 10 באפריל 2014
↑  הרב רימון: "אסור לפחד מהמצאות. בית חכם יכול לסייע לשמירת השבת" | כיפה, באתר www.kipa.co.il
קאסטאווי קי

| --- | --- |
 סמל האי
חוף באי
חוף באי
 מיקום:  קאסטאווי קי, בהאמה
 תאריך פתיחה:  15 ביולי 1999
 אתר נופש:  קו הספנות דיסני
 תמה:  אי נופש פרטי
 שטח הפארק:  1,000 אקר
 מפעיל:  חברת וולט דיסני
 אתרי מפעיל נוספים:  וולט דיסני
 קואורדינטות:  26°05′00″N 77°32′00″W﻿ / ﻿26.083305555556°N 77.53335°W﻿ / 26.083305555556; -77.53335
 אתר קו הספנות
  (למפת איי בהאמה מוגדלת) נסאו פריפורט קופרס טאון  אנדרוס טאון  קלרנס טאון  א ר ה ב  קובה איי טרקס וקייקוס  האוקיינוס האטלנטי הים הקריבי קאסטאווי קי(למפת איי בהאמה רגילה) נסאו פריפורט קופרס טאון  אנדרוס טאון  קלרנס טאון  א ר ה ב  קובה איי טרקס וקייקוס  האוקיינוס האטלנטי הים הקריבי קאסטאווי קי
 
קאסטאווי קי (באנגלית: Castaway Cay – "הקי של אלה שהושארו על ידי ספינתם") הוא אי פרטי באיי הבהאמה המשמש אתר עצירה לספינות קו הספנות של דיסני: דיסני מג'יק ודיסני וונדר. האי נקרא בעבר "קי גורדה" (Gorda Cay) ושמו שונה עת נרכש בשלמותו על ידי חברת וולט דיסני (הדבר ייחודי - שכן חברות הספנות האחרות הנוסעות באזור הים הקאריבי חוכרות את האיים ולא רוכשות אותם). בשל רכישת האי יכולה חברת וולט דיסני לשלוט באופן מוחלט במתרחש בו, ואף הנפיקה בולים המאפשרים שליחת מכתבים מהאי, וכן דולר דיסני הוא הילך חוקי באי.
עלות רכישת האי המשוערת הייתה 25 מיליון דולרים.
כמו יתר פארקי השעשועים של חברת וולט דיסני, לאי יש תמה, וכל מבני האי בנויים בהתאם - האי מתאר כפר שנבנה על ידי קבוצת אנשים שספינתם נטרפה בים - ה"כפר" בנוי מ"שרידי הספינה הטרופה", אולם הכפר הוא למעשה מלון מפואר.
בחופי האי מוצגת ספינת "ההולנדי המעופף", המופיע בסרטי שודדי הקאריביים: "תיבה של איש מת" ו"סוף העולם".
באי נבנה רציף מיוחד המתאים לספינות קו הספנות, והמבקרים באי אינם נדרשים להגיע אליו בסירות.
היות שהאי פרטי, נשלט מספר המבקרים בו בכל רגע נתון, על מנת למנוע צפיפות וכדי שהאי ייראה ריק.
כל תושבי האי הם אנשי צוות שכירים של חברת וולט דיסני, כמו כן באי יש חוף מיוחד נפרד המיועד לאנשי הצוות של הספינות והאי המאפשר להם לנוח בנפרד מהמבקרים.
מוצרי המזון ומוצרי הצריכה של האי מובאים על ידי ספינות קו הספנות. מי השתייה באי הם מי ים מותפלים.
רציף העגינה
ההולנדי המעופף ודיסני וונדר לחופי האי
לגונת האי
לוקסור (מחוז)

מחוז לוקסור (בערבית: محافظة الأقصر) הוא מחוז במצרים הממוקם במצרים העליונה על גדות הנילוס, כ-635 ק"מ דרומית לקהיר. לוקסור הוכרז כמחוז עצמאי ב-7 בדצמבר 2009, כשהנשיא לשעבר חוסני מובארכ הודיע על הפרדתו מקינא. העיר לוקסור היא בירת מחוז לוקסור.
סקירה כללית

שיעור העוני במחוז הוא מעל ל-60%, זאת למרות היותו יעד תיירותי מוביל במצרים. בשנת 2017, משרד האוצר המצרי וארגונים בינלאומיים השקיעו במתן סיועי כלכלי ובהרחבת שוק העבודה. באותה השנה נפתחו כ-250,000 משרות עבודה חדשות לצעירים בתחומים שונים כחלק מתוכנית הסיוע למחוז.
דמוגרפיה

אוכלוסיית המחוז המשוערת, נכון לינואר 2023 היא 1,388,666. המחוז מכיל את הערים הבאות:
| שם בעברית | שם בערבית | אוכלוסייה (אומדן ינואר 2023) |
| --- | --- | --- |
| קורנה | مركز القرنه | 180,120 |
| לוקסור | قسم الأقصر | 280,525 |
| ארמנט | مركز أرمنت | 193,337 |
| איסנא | مركز إسنا | 472,175 |
| תבאי (טיבה) | مركز طيبة | 80,351 |
דגל וסמל

הדגל של מחוז לוקסור הוא מסכת תות ענח' אמון ואובליסק על סירת קאנו מצרית עתיקה, השטה בנילוס. ברקע אור השמש. הסמל של המחוז הוא מסכת תות ענח' אמון.
גאוגרפיה

השטח המחוז הכולל הוא 2960 קמ"ר המהווים 0.24% משטח המדינה.
אוכלוסייה

במפקד האוכלוסין של 2012, אוכלוסיית המחוז הייתה 1,064,000. מתוך כלל האוכלוסייה: 47.4% התגוררו באזורים עירוניים, בעוד 52.6% חיו באזורים כפריים. קצב גידול האוכלוסייה השנתי הוא 18.2 לאלף (0.0182%+). אומדן משנת 2015 מעריך את גודל האוכלוסייה בכ-1,147,058, עם אחוז עיור של 37.8%.
אזורי תעשייה

על פי הרשות הממשלתית המצרית להשקעות ואזורים כלכליים חופשיים (GAFI), בשיתוף עם משרד ההשקעות (MOI), אזורי התעשייה הבאים נמצאים במחוז זה:
אל בוגדאדי
טיבה החדשה (אזור תעשייה קהילתי עירוני חדש)
הערות שוליים

↑  מפקד אוכלוסין, ינואר 2023, באתר הלשכה המרכזית להתגייסות ציבורית וסטטיסטיקה (capmas)
↑  Luxor announced Egypt's 29th governorate (אורכב 13.02.2010 בארכיון Wayback Machine), report of Daily News Egypt of 7 December 2009.
↑  "Social Solidarity Ministry to provide citizens with disabilities financial support". Egypt Independent. 25 ביולי 2017. נבדק ב-11 בדצמבר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Population Estimates By Sex & Governorate 1/1/2015" (PDF). CAPMAS. ארכיון (PDF) מ-2015-10-19. נבדק ב-23 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Industrial Zones of Governorate". Ministry of Investment Egypt. ארכיון מ-2018-11-23. נבדק ב-23 בנובמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
פרידריך הולנדר

| --- | --- |

 לידה:  18 באוקטובר 1896 לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  18 בינואר 1976 (בגיל 79) מינכן, גרמניה המערבית 
 מקום קבורה:  Ostfriedhof 
 שם במה:  Frederick Hollander 
 שם לידה:  Friedrich Hollaender 
 מדינה:  גרמניה 
 בן או בת זוג:  Hedi Schoop 
 פרסים והוקרה:  פרס האמנות של שוואבינג (1972)  צלב המפקד במסדר ההצטיינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פרופיל ב-IMDb
 
פרידריך הולנדר (בגרמנית: Friedrich Hollaender;‏ 18 באוקטובר 1886 – 18 בינואר 1976) היה מלחין, במאי קולנוע וסופר יהודי-גרמני. הולנדר הלחין מוזיקה לכ-100 סרטים בין היתר לסרט המלאך הכחול. את שיריו ביצעו בין היתר מרלן דיטריך, בינג קרוסבי ודורותי לאמור.
ביוגרפיה

הולנדר נולד בלונדון, שם עבד אביו, מלחין אופרטות, ויקטור הולנדר, כמנהל מוזיקלי בקרקס בארנום וביילי. דודו גוסטב היה מנהל קונסרבטוריון שטרן בברלין, ודודו פליקס הולנדר היה סופר ומבקר תיאטרון ידוע, שלימים עבד עם מקס ריינהרדט בתיאטרון דויטש.
בשנת 1899 חזרה משפחתו של הולנדר לברלין. אביו החל ללמד בקונסרבטוריון שטרן, שם בנו הפך לתלמיד בכיתת המאסטר של אנגלברט הומפרדינק. בערב ניגן בפסנתר בהופעות של סרטים אילמים בבתי הקולנוע המקומיים, ופיתח את אומנות האלתור המוזיקלי. עד גיל 18 הועסק כקורפטיטור בתיאטרון הגרמני החדש בפראג, והיה אחראי על בידור הכוחות בחזית המערבית של מלחמת העולם הראשונה.
לאחר שסיים את לימודיו, הלחין מוזיקה להפקות של מקס ריינהרדט והיה מעורב בסצנת תיאטראות הקברט בעיר ברלין.
בשנת 1919 התחתן עם השחקנית בלנדין אייבינגר. בני הזוג התגרשו בשנת 1926. בתם פילין הפכה מאוחר יותר לאשתו של ג'ורג' קרייסלר. הולנדר זכה להכרה כשכתב את המוזיקה לסרט הבלתי נשכח בכיכובה של מרלן דיטריך, המלאך הכחול משנת 1930, כולל את השיר הפופולרי ביותר " Falling in Love Again (Can't Help It), בביצוע מרלן דיטריך. בהמשך התחתן עם לזה לידוב.
הולנדר נאלץ לעזוב את גרמניה הנאצית בשנת 1933 בגלל מוצאו היהודי ועבר לפריז. הוא היגר לארצות הברית בשנה לאחר מכן, שם כתב את המוזיקה ליותר ממאה סרטים, כולל "שובו של דיסטרי" (1939), "רומן זר" (1948), "The 5,000 Fingers of Dr. T" (מועמד לפרס האוסקר 1953), "זה יכול לקרות לך", ו"סברינה" (1954). רבים משיריו התפרסמו שוב על ידי מרלן דיטריך. ניתן לראותו כמלווה בפסנתר בסרט "פרשה זרה" (בשירים "השוק השחור","אשליות" ו"חורבות ברלין"). הוא קיבל ארבע מועמדויות לפרס האוסקר על קומפוזיציה. הוא כתב גם את הרומן החצי-אוטוביוגרפי "אלה שנקרעו מכדור הארץ", שיצא בשנת 1941, אודות הטיסה מגרמניה שעליה יצאו רבים מחברי תעשיית הקולנוע לאחר עליית הנאצים לשלטון.
בשנת 1956 חזר לגרמניה ושוב עבד כמה שנים כמלחין רביו בתיאטרון Die Kleine Freiheit במינכן. הוא שיחק בתפקיד אורח בקומדיה אחת, שתיים, שלוש משנת 1960 בתור קאפלמייסטר.
הולנדר נפטר בשנת 1976 במינכן ונקבר בבית הקברות אובריגיסינג אוסטפרידהוף.
שירים נבחרים

1926 "Raus mit den Männern", שיר פמיניסטי מפורסם בביצוע קלייר וולדוף .
1929 "Eine kleine Sehnsucht" ("געגוע קטן") בביצוע גרטה מושהיים.
1930 "Ich bin von Kopf bis Fuß auf Liebe eingestellt" wm (מילים ומוזיקה) הולנדר (עם מילים באנגלית מאת סמי לרנר נודע בשם ""Falling in Love Again (Can't Help It"). את השיר ביצעה ידי מרלן דיטריך בסרט המלאך הכחול.
1935 "ליבי ואני". ליאו רובין. ביצוע: בינג קרוסבי בסרט "הכל הולך".
1936 "הבית שג'ק בנה עבור ג'יל". מילים: ליאו רובין. ביצוע: בינג קרוסבי בסרט "Rhythm on the Range".
1936 "אור ירח וצללים" מילים: ליאו רובין. ביצוע: דורותי לאמור בסרט "נסיכת הג'ונגל".
1937 "לחישות בחושך" מילים: ליאו רובין. ביצוע: קוני בוסוול בסרט "אמנים ודוגמניות"
1938 "אתה משאיר אותי ללא נשימה" מילים: ראלף פריד. ביצוע: פרד מקמורי בסרט "קוקואנוט גרוב".
1939 "קסם מוזר". מילים: פרנק לוסר. ביצוע: על ידי דורותי למור בסרט Man About Town.
1939 "ראה מה יהיה לבנים בחדר האחורי" מילים: פרנק לוסר. ביצוע: מרלן דיטריך בסרט שובו של דיסטרי.
1940 "כבר התאהבתי" מילים: פרנק לוסר. ביצוע: ידי מרלן דיטריך בסרט "שבעה חוטאים".
1940 "ירח מעל בורמה" מילים: פרנק לוסר. ביצוע: דורותי למור בסרט "Moon Over Burma".
1948 "השוק השחור" מילים ומוזיקה: פרידריך הולנדר. ביצוע: מרלן דיטריך בסרט רומן זר.
1948 "אשליות" מילים ולחן: הולנדר. ביצוע: מרלן דיטריך בסרט רומן זר.
1948 "חורבות ברלין" מילים ולחן הולנדר. ביצוע: מרלן דיטריך בסרט רומן זר
1955 "רגעים רגשניים" מילים: ראלף פריד. ביצוע: ידי ג'ואן בנט בסרט אנחנו לא מלאכים.
תקליטורי CD

פרידריך Hollaender:. . . Ich bin von Kopf bis Fuss auf Musik eingestellt, 4 תקליטורים עם חוברת של 20 עמודים, Membran Music Ltd., 2005; הופץ על ידי גרוסר אנד שטיין GmbH, פורצהיים, מסת"ב 3-86562-044-2.
פילמוגרפיה נבחרת

הנסיך קוקיה (1919)
מסע הצלב של האישה (1926)
פורצים (1930)
הדרך לריו (1931)
הגורל של Renate Langen‏ (1931)
שלושה ימים של אהבה (1931)
נתפס בחוק (1931)
האיש בחיפוש אחר רוצחו (1931, שחקן)
סופות התשוקה (1932)
הקיסרית ואני (1933)
הילדה היחידה (1933)
פנים נשכחות (1936)
בן חוזר הביתה (1936)
5000 אצבעותיו של ד"ר ט (1953)
לקריאה נוספת

רוברט טור: "פרידריך הולנדר והדיאלקטיקה של גלות מוזיקלית". פורום חקר המוזיקה 21 (2006): עמ '. 1–29.
הערות שוליים

↑  "From Where? and Where to? Episodes in the life of the musical clown Friedrich Hollaender (II) Twilight of the Clowns - Into The Music". Abc.net.au. נבדק ב-27 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑   (הקישור אינו פעיל, July 2020)
↑  "The Bluegrass Special". Thebluegrassspecial.com. נבדק ב-27 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Grete Mosheim ... Eine kleine Sehnsucht !". YouTube. נבדק ב-27 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313809005171  PLWABN: 9810626912405606  BIBSYS: 90615860  BNE: XX1123327  BnF: cb13750093n (data)  CiNii: DA04951591  GND: 118706489  ICCU: RAVV088610  ISNI: 0000 0001 2131 279X  LCCN: n84158614  LNB: 000069572  MusicBrainz: 5b24ed49-4766-4a1a-841b-b60382d7190d  NDL: 001161920  NKC: mzk2011635061  NLG: 217410  NTA: 071097325  SNAC: w6gx668t  SUDOC: 066977002  VIAF: 46941299   WorldCat (עם VIAF): 46941299 
הולנדר עם אשתו הראשונה בלנדין אייבינגר בשנות העשרים
לוקסור

ערך זה עוסק בעיר במצרים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
לוקסור (בערבית: الْأُقْصُر; בערבית מצרית: الاقصر, תעתיק מדויק: אלְאֻקְצֻר) היא עיר במצרים העליונה (דרום מצרים) ובירת המחוז הקרוי על שמה. העיר משתרעת על פני 43 קמ"ר על הגדה המזרחית של נהר הנילוס כ-500 ק"מ דרום-מזרחית לבירה קהיר. לפי אומדן רשמי מתאריך 1 ביולי 2023 אוכלוסיית העיר מנתה 284,952 בני אדם, ובכך היא העיר השנייה בגודלה במצרים העליונה, אחרי אסואן.
העיר לוקסור שוכנת במקומה של העיר  העתיקה תבאי ומשום כך היא מכונה לעיתים "המוזיאון הפתוח הגדול בעולם". בין השאר נמצאים בשטח העיר בת-ימינו אתרי המקדשים של כרנכ ומקדש לוקסור. מעברו השני של נהר הנילוס, על הגדה המערבית, ניצבים המקדשים והקברים של הנקרופוליס של תבאי, הכוללים את עמק המלכים, עמק המלכות, הרעמסאום וכן את אתר דיר אל-בחרי, הכולל את מקדש חתשפסות. אלפי תיירים מכל קצווי תבל פוקדים את האתרים הארכאולוגיים של העיר והתיירות מהווה מקור הכנסה חשוב לעיר המודרנית.
היסטוריה

לעיר נודעה חשיבות החל במאה ה-11 לפנה"ס: לאחר שהגיעה אליה אוכלוסייה עשירה ומבוססת, נודעה תבאי כמרכז החכמה, האמנות, הדת, התרבות והכוח הפוליטי של מצרים. העיר המשיכה להוות את המרכז הדתי של מצרים עד לתקופה ההלניסטית, כשהאל הראשי היה אמון (לו מוקדש המקדש בכרנך שמצפון ללוקסור). לאחר שהעיר נהרסה על ידי אשורבניפל מלך אשור, היא שוקמה בתקופה הרומית. אוכלוסיות נוצריות החלו להגיע לעיר ובנו בה מספר מנזרים.
ב-17 בנובמבר 1997 בוצע במקדש חתשפסות שבסמוך לעיר, פיגוע שנודע בשם "טבח התיירים בלוקסור", בו רצחה חוליה של ארגון הטרור אל-ג'מאעה אל-אסלאמיה 62 איש, כולל 58 תיירים. בעקבות הפיגוע נפגעה מאוד התיירות בעיר בשנים שלאחר מכן, והממשלה המצרית תגברה משמעותית את מערך האבטחה בעיר ובאתריה.
כלכלה

כלכלתה של העיר, כמו גם ערים נוספות במצרים, תלויה במידה רבה בתנועת התיירות לעיר. ענף תעסוקה עיקרי נוסף הוא חקלאות, במיוחד גידול קנה סוכר. בסמיכות לעיר מצוי נמל תעופה בינלאומי.
ערים תאומות

ברזיל פרינטינס, אמזונאס, ברזיל
גלריה

פסל פרעוני במקדש לוקסור
שרידי מקדש לוקסור ולידו מסגד על גדת נהר הנילוס
רחוב תחנת הרכבת בלוקסור
כדור פורח מעל לוקסור
ראו גם

כרנכ
אסואן
ממפיס (מצרים)
הערות שוליים

↑  Egypt: Governorates, Major Cities & Towns - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information, citypopulation.de
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562105205171  BnF: cb11954968z (data)  GND: 4074401-2  ISNI: 0000 0000 9862 4487  LCCN: n83205199  MusicBrainz: 69e42221-f9b4-4d57-b6f5-7fe4123a73b6  NARA: 10046315  NKC: xx0127062  VcBA: 497/2155  VIAF: 146202496   WorldCat (עם VIAF): 146202496
קאי אלכסנדר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 ביוני 1997 (בן 27) ווסטר, אנגליה, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  בית הספר לאומנויות 
 פרופיל ב-IMDb
 
קאי אלכסנדר (באנגלית: Kai Alexander;‏ נולד ב-7 ביוני 1997) הוא שחקן אנגלי. הוא התפרסם בזכות הופעתו במיני-סדרה "אדם זר" ובקומדיית המצבים "קטסטרופה".
ביוגרפיה

אלכסנדר נולד בווסטר, אנגליה. הוא למד בבתי הספר לחינוך לאמנויות בלונדון.
קריירה

בשנת 2015, הוא לוהק לתפקיד הראשי בסרט הקצר "אוקווד", בהפקת רשת BBC.
בשנת 2016, הוא שיחק בקומדיית המצבים "קטסטרופה", הפקה משותפת של ערוץ 4 ואולפני אמזון. הוא הופיע לראשונה בעונה השלישית, ושיחזר את תפקידו בעונה הרביעית והאחרונה שיצאה ב-2019.
במרץ 2019 הוא החל להצטלם למיני סדרה "אדם זר", עיבוד ללרומן מאת הרלן קובן, בהפקת שירות ההזרמה נטפליקס. הסדרה הוקרנה לראשונה ב-30 בינואר 2020.
בשנת 2021, הוא לוהק לתפקיד במיני-סדרה של אפל TV פלוס, "אדוני האוויר". באותה שנה לוהק לגלם את ריצ'רד ברנסון, במיני-סדרה "פיסטול" בבימויו של דני בויל.
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2024 | אדוני האוויר | סמל ויליאם קווין | 5 פרקים |
| 2022 | פיסטול | ריצ'רד ברנסון | מיני-סדרה |
| 2020 | אדם זר | דנטה גונארסון | נטפליקס, 7 פרקים |
| 2017 | רופאים | קונור קיווד | פרק אחד |
| 2016–2019 | קטסטרופה | ג'פרי ביסלי | פריים וידאו וערוץ 4 תפקיד חוזר (עונות 3 ו-4) |
| 2015 | נפגעים | ליאם רנל | פרק אחד |
| 2015 | Midwinter of the Spirit | דין וואליס | מיני סדרה, פרק אחד |
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | אוקווד | ויליאם אוקווד | סרט קצר של BBC |
הערות שוליים

↑  McCarthy, Patrick (2004), "Why and how we read The Stranger: a guide to further reading", Albert Camus: The Stranger, Cambridge University Press, pp. 96–109, doi:10.1017/cbo9780511803062.007, ISBN 978-0-511-80306-2
↑  Chaplin, Jocelyn (ביוני 2013). "Spectre of the Stranger: Towards a Phenomenology of the Stranger. By ManuBazzano. (2012). Brighton, UK: Sussex Academic Press. 144 pp". Psychotherapy and Politics International. 11 (2): 176–178. doi:10.1002/ppi.1296. ISSN 1476-9263. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Catastrophe: Rotting Bodies and Panic Attacks". pastemagazine.com (באנגלית). נבדק ב-2018-08-09.
↑  Adams, Erik. "Catastrophe shifts gears to winningly crack wise about birth and death". TV Club (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-08-09.
↑  "Meet the cast of Netflix thriller The Stranger". Radio Times (באנגלית). נבדק ב-2020-04-28.
↑  "Netflix's The Stranger: Cast & Character Guide". ScreenRant (באנגלית אמריקאית). 2020-02-01. נבדק ב-2020-04-28.
↑  "To seem the stranger lies my lot, my life", The Poetical Works of Gerard Manley Hopkins, Oxford University Press, 1990-08-30, ISBN 978-0-19-811883-1, נבדק ב-2020-01-31
פרימדונה

ערך זה עוסק במונח זמרת אופרה ראשית או גברת ראשונה. אם התכוונתם לשיר , ראו .
פוסטר/כרזה של הספינה מדגם קליפר בשם 'פרימה דונה', שהפליגה לסן פרנסיסקו בראשית המאה ה-19.
פְּרִימָדוֹנָה, (באנגלית ובאיטלקית: prima donna ברבים: prime donne) תרגום מאיטלקית ה"גברת הראשונה". הוא מונח המשמש, באופרה, בתיאטרון או בקומדיה דל'ארטה, המיוחס לגברת המובילה, שתקבל את התפקידים הראשיים על הבמה.
לזמרות הפרימדונות יש תכונות אישיות מיוחדות ומוחצנות גם מחוץ לבמה. הן נתפסו כתובעניות יותר מהקולגות שלהם. המונח התפשט והפך לנפוץ גם מחוץ לבימות האופרה או התיאטרון, במונח פרימדונה גם משתמשים ביחס לכל מי שמתנהג בצורה תובענית או טמפרמנטית או בעל השקפה מנופחת על עצמו.
הפרימדונה באופרה הייתה בדרך כלל, אבל לא בהכרח, בעלת גוון קול סופרן. המונח המקביל לדמות הגברית (בדרך כלל בעל קול קסטרטו במאות ה-17 וה-18, מאוחר יותר טנור) הוא, primo uomo.
אופרה

במאה ה-19 באיטליה, האישה המובילה בצוות האופרה או הקומדיה דל'ארטה הייתה ידועה בשם הפרימה דונה, פשוטו כמשמעו "הגברת הראשונה". אישה זו, קיבלה בדרך כלל את התפקיד הראשי על הבמה בקול סופרן, היא הייתה בדרך כלל מבצעת תפקידים מובילים ושרה יותר מנשים אחרות בהופעות.  פרימדונות אופרה מפורסמות גרמו לא פעם לחובבי האופרה להתחלק ל"מועדונים מנוגדים", תוך תמיכה בזמר או זמרת על פני אחרים. למשל, היריבות בין המעריצים של מריה קאלאס ורנאטה טבאלדי, הייתה אחת המפורסמות, למרות הידידות בין שתי הזמרות.
הכינוי prima donna assoluta (הגברת הראשונה המוחלטת) מיוחס מדי פעם לפרימדונה מצוינת יוצאת דופן.
האישה ששרה את החלק השני בגודלו ובחשיבותו באופרה כונתה, בהתאם, seconda donna; בסוף המאה ה-18, תפקיד זה כונה לעיתים " אלטרה פרימדונה".
אישיות

לפעמים, הפרימדונות היו נשים יוצאות דופן גם מחוץ לבמה ובעלות דרישות קפדניות מחברי הלהקה, ממוזיקאים, ממעצבי התפאורה והמלתחות, מפיקים ושאר הצוות. עם זאת, הן נסבלו מתוך יראת כבוד, בגלל הכישרון המושלם שלהן וההכנסות מהן בקופות. המונח פרימדונה נכנס לשימוש נפוץ בכל תחום, והוא מציין אדם שמתנהג בצורה תובענית, לרוב טמפרמנטית, וחושף ראייה מנופחת על עצמו, על כישרונו וחשיבותו.  המשמעות העכשווית של המונח פרימדונה העכשווי, קבל קונוטציה שלילית של אדם יהיר, חסר משמעת, אגואיסטי, מגונה או טמפרמנטי, שמתקשה לעבוד בהנחיה או כחלק מצוות אך תרומתו חיונית להצלחת הקבוצה.
ראו גם

Primadonna
דיווה
תחושת זכאות
לקריאה נוספת

Rupert Christiansen. Prima Donna: A History, London: The Bodley Head, 1984. ISBN 0-370-30550-7; New York: Viking, 1985. ISBN 0-670-80482-7
Richard Somerset-Ward. Angels and Monsters: Male and Female Sopranos in the Story of Opera, 1600-1900, Yale University Press, 2004. ISBN 0-300-09968-1
הערות שוליים

↑  תיאור המושג פרימדונה במילון אבניאון
↑  H. Rosenthal, H. and J. Warrack, The Concise Oxford Dictionary of Opera, 2nd Edition, Oxford University Press, 1979. p. 398. מסת"ב 0-19-311321-X
↑  H. Rosenthal, H. and J. Warrack, The Concise Oxford Dictionary of Opera, 2nd Edition, Oxford University Press, 1979. p. 398. מסת"ב 0-19-311321-X
↑  See for example, George Jellinek, Callas: Portrait of a Prima Donna, Dover, 1986, p. 96 and passim. מסת"ב 0486250474.
↑  Oxford English Dictionary (Draft revision 2009).
↑  Riggs, Geoffrey (2003). The Assoluta Voice in Opera, 1797–1847, p. 1. McFarland. מסת"ב 0786414014.
↑  Seconda donna. Oxford Music Online, 2002.
↑  Susan Rutherford, The Prima Donna and Opera, 1815–1930, Cambridge University Press, 2006. מסת"ב 0-521-85167-X.
↑  The Oxford Pocket Dictionary of Current English (2009). "prima donna". Encyclopedia.com. 12 Sep. 2010.
↑  Merriam-Webster. "prima donna". Merriam-Webster.com.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007532698505171  GND: 4076344-4  LCCN: sh2006006347 
ניטה קאריט, פרימה דונה, מלהקת האופרה של קרל רוזה, 1895
פרס אנני למשחק הווידאו הטוב ביותר

| --- | --- |
 תיאור:  משחק וידאו
 מיקום הטקס:  אסיפ"א - הוליווד
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 הגוף המעניק:  האגודה הבין-לאומית לסרטי הנפשה
 תקופת הפרס:  2005–הווה (כ־19 שנים)
 annieawards.org
 
פרס אנני למשחק הווידאו הטוב ביותר (באנגלית: The Annie Award for Best Animated Video Game) היה פרס שהוענק מדי שנה על ידי אסיפ"א - הוליווד, ארגון ללא כוונת רווח, למשחק וידאו אחד בכל שנה בין השנים 2005 ל־2014. הפרס הוא אחד מפרסי האנני, המוענק עבור תרומות לאנימציה, כולל מפיקים, במאים ושחקני קול. פרס אנני למשחק הווידאו המונפש הטוב ביותר נוצר בשנת 2005, והוא הוענק מדי שנה למעט בשנת 2009. כדי להיות זכאי לפרס, המשחק חייב היה להציג בהקרנת בכורה בשנה שלפני טקס פרסי האנני הבא, והמפתחים של המשחק היו צריכים לשלוח DVD בן חמש דקות המציג את המשחק והגרפיקה של המשחק לוועדה שמונתה על ידי מועצת המנהלים של אסיפ"א - הוליווד.
פרס אנני למשחק הווידאו המונפש הטוב ביותר הוענק לתשעה משחקי וידאו. לחברת פיתוח משחקי הווידאו THQ (שהושבתה) היו מועמדים שישה ממשחקיה לפרס אנני למשחק הווידאו המצויר הטוב ביותר ואחד מהם, רטטוי, זכה בפרס. בין המועמדים, שבעה משחקי וידאו שהם עיבודים לסרט עלילתי ושלושה הם עיבודים לסדרות טלוויזיה מונפשות. אף על פי שרוב המועמדים יצאו למספר קונסולות משחקי וידאו, שלושה מהמשתתפים בפרס אנני ה־38 (שנערך ב־5 בפברואר 2011) וחמישה מתמודדים בטקס פרסי אנני ה־39 יצאו רק בפלטפורמה אחת באותה עת.
הזוכים והמועמדים

להלן רשימת הזוכים והמועמדים, נכון לשנת 2020:
• הזוכה מסומן בצהוב • בסוגריים מספר הטקס ולידו השנה שבגינה הפרס מוענק
הזוכים והמועמדים > העשור הראשון של המאה ה־21

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| (טקס) שנה | משחק וידאו | מפתחים/מפיצים |
| (ה־33) 2005 | "ספיידרמן אולטימטיבי" | סרטי נייר |
| (ה־33) 2005 | "Psychonauts" | Double Fine |
| (ה־33) 2005 | "Resident Evil 4" | קאפקום |
| (ה־33) 2005 | "בובספוג מכנס מרובע: אורות, מצלמה, מכנסיים!" | THQ |
| (ה־33) 2005 | "Tak: האתגר הגדול של ג'וג'ו" | THQ |

| (ה־34) 2006 | "חיים בזרם" | D3 Publisher |
| (ה־34) 2006 | "בית מפלצות" | THQ |
| (ה־34) 2006 | "מכנס מרובע של בובספוג: יצור מהקרב הקראסטי" | THQ |

| (ה־35) 2007 | "רטטוי" | THQ |
| (ה־35) 2007 | "אוואטר: מכופפי האוויר האחרון - כדור הארץ הבוער" | THQ |
| (ה־35) 2007 | "משחק סרט הדבורים" | Activision |
| (ה־35) 2007 | "רובוטריקים: המשחק" | Blur Studio |

| (ה־36) 2008 | "קונג־פו פנדה" | Activision |
| (ה־36) 2008 | "חלל עמוק" | Electronic Arts |
| (ה־36) 2008 | "וול-E" | THQ |