stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי מלזיה–מקסיקו
נציגויות דיפלומטיות

מלזיה מחזיקה במקסיקו שגרירות במקסיקו סיטי.
מקסיקו מחזיקה במלזיה שגרירות בקואלה לומפור.
103fm

| --- | --- |

 פרטי התחנה
 סוג:  רדיו אזורי
 שפה:  עברית
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1995 
 מנכ"ל:  איתמר דרוקמן
 אזורי קליטה ותדרים
 אזור קליטה:  גוש דן
 נקלט בתדר:  103FM
 
 http://103fm.maariv.co.il/
103fm, אשר הייתה ידועה בעבר כ"רדיו ללא הפסקה", היא תחנת רדיו אזורית בישראל, הנקלטת בעיקר באזור גוש דן והסביבה בתדר שעל שמו נקראת. התחנה הוקמה ב־1995, בגל הראשון של פתיחת תחנות הרדיו האזוריות בישראל. תוכן השידורים בתחנה משלב אקטואליה, סאטירה, הומור, ייעוץ, ספורט, פוליטיקה ועוד. התחנה משדרת תוכניות מלל לאורך רוב ימי השבוע, ומקדישה את סופי השבוע לשידור תוכניות זמר עברי נוסטלגי. בלילות התחנה משדרת שידורים חוזרים של התוכניות ששודרו במהלך אותו היום או השבוע.
מאז 2021 אולפני התחנה, יחד עם תחנת אקו 99FM, ממוקמים ברמת השרון, במתחם ששימש בעבר את חברת בזק. קודם לכן, שכנו האולפנים במשך 20 שנה ברחוב תפוצות ישראל בגבעתיים. מנכ"ל התחנה משלהי 2023 הוא איתמר דרוקמן. קדמו לו בתפקיד מיכאל קרפין, רפי רוזנפלד, ירון דוידוב אייל פאר ואור צלקובניק.
תולדות התחנה

התחנה הוקמה ב־1995, בגל הראשון של היווצרות תחנות רדיו אזוריות בישראל.
במכרז הרדיו האזורי שהתקיים ב־2008, זכתה התחנה בזיכיון על אזור גוש דן, והוחלט כי היא תוכל להאריך את משך שידוריה באזור עד שנת 2024.
בשנת 2016 עברה מיתוג מחדש וזנחה את השם "רדיו ללא הפסקה" ועברה למיתוג המבוסס על "הרדיו המדבר".
בשנת 2018 השיקה בוקר שידורים חדש, מתוך מטרה למצב עצמה כתחנת אקטואליה. במסגרת זו הושב לתחנה אראל סג"ל כמגיש תוכנית בוקר יומית. ב־2019 התחילו להגיש זה לצד זה ינון מגל ובן כספית. ב־2020 עלה לאוויר משדר אקטואליה יומי חדש, בהגשת העיתונאים גולן יוכפז (לשעבר מנכ"ל חדשות 10) וענת דוידוב.
בין שדרני התחנה: ניסים משעל, נתן זהבי, ינון מגל, אראל סג"ל, אבי כץ, גיא פלג, גולן יוכפז, ענת דוידוב, בן כספית, אריה אלדד,  ורדה רזיאל ז'קונט, סיון כהן, גדעון רייכר, רון קופמן, ג'ודי שלום ניר מוזס, רבקה מיכאלי, פרופסור רפי קרסו, ד״ר מאיה רוזמן, אלון גל, איריס קול, מעיין אדם, אמנון רגב, מיה זיו-וולף, פנינה בת-צבי, מיכל דליות, פרלה דנוך ורז שכניק.
בין שדרני התחנה בעבר – דידי הררי, רוני דניאל, אלון בן-דוד, יואב לימור, אילה חסון, יורם שפטל, יורם לס, גבי גזית, ספי עובדיה, מרב מיכאלי, גיא זהר, רינה מצליח, חיים יבין, יוסי סיאס, צחי קומה, שמוליק טיאר, אייל ברקוביץ', אופירה אסייג, עמנואל רוזן, מאיר איינשטיין, שי גולדשטיין, דרור רפאל, לאה לב ושלישיית מה קשור. בין תוכניות העבר – שי ודרור.
תולדות התחנה > התבטאויות לא ראויות של שדרני התחנה

לאורך השנים הטילה הרשות השנייה עונשים וקנסות על 103fm עקב התבטאויות לא ראויות של שדרניה:
נתן זהבי: באפריל 2007 קנסה הרשות השנייה את התחנה ב-3.45 דקות פרסום, עקב דבריו של זהבי בשידור נגד הרב שלום דב וולפא. כאשר אמר על חבר הכנסת שאול יהלום כי יש לו "ראש עצום ושכל בצמצום", קבע בית המשפט שיש לזהבי אישור לומר שחבר הכנסת טיפש אך אין לו זכות ללעוג למראהו. הדבר עלה לתחנה ב־4 דקות פרסום. בסוף 2012 קנסה הרשות השנייה את התחנה ב־80 אלף ש"ח עקב ארבעה מקרים של ניבול פה של זהבי. בינואר 2014 נקנסה התחנה בסכום הקנס המרבי, 69.9 אלף ש"ח. זאת, בעקבות התבטאויות בוטות, הכוללות ניבולי פה, של זהבי כלפי ח"כ ישראל אייכלר. ביולי 2022 הושעה זהבי זמנית בעקבות איחוליו לשריפת ערוץ 14 על יושביו. בנובמבר 2022 הושעה זהבי עד להודעה חדשה בעקבות דבריו כי היה שמח לו כמה מנציגי הציבור הדתיים היו "קושרים את התפילין לגרון שלהם ותולים את עצמם". מאוחר יותר ניתנה לו האפשרות להתנצל על דבריו ולשוב לשדר אך הוא סירב והושעה לצמיתות.
יורם שפטל: המשפטן, שהגיש אחת לשבוע בתחנה, התאפיין לעיתים בסגנון בוטה. באוגוסט 2017 נקנסה התחנה על ידי הרשות השנייה ב־120 אלף ש"ח בגין שש התבטאויות פוגעניות בשנת 2016. בשנת 2020 הופסקה תוכניתו של שפטל בתחנה.
נוסף על אלה, התבטאויות של השדרנים ורדה רזיאל-ז'קונט ורון קופמן בעבר עוררו סערה. בכמה מקרים בהם היו התבטאויות לא ראויות, הושעו שדרני התחנה ממשבצת השידור לשבוע-שבועיים.
תוכניות רדיו 103fm > תוכניות ייעוץ

מאז הקמתו משדר הרדיו תוכניות מומחים, אשר עונים לשאלות מאזינים בנושאי הורות, קריירה, תזונה ובריאות. המאמן אלון גל מגיש את תוכניתו מדי שישי ב־08:00, יועצת ההורות מיכל דליות ב־11:00, התזונאית ד"ר מאיה רוזמן ב־12:00 ופרופ' רפי קרסו ב־13:00. כמו כן משדר הרדיו תוכנית לגיל השלישי (בהגשת גדעון רייכר) וכן תוכניות בנושא גישור, קבלה והכוונה רוחנית.
תוכניות רדיו 103fm > שבת עברית

רצועת "שבת עברית" משודרת בתחנה משנת 1998, ובמסגרתה משודרות הקלאסיקות של הזמר העברי. בניגוד לאופי של התחנה לאורך ימות השבוע, הרצועה מתאפיינת במוזיקה ברצף, ללא הגשה. את מרבית שעות "שבת עברית" עורכים יואב חנני, עורך המוזיקה הראשי של הרדיו, ודלית עופר, לשעבר מנהלת גלגלצ ועורכת ותיקה ומוערכת בגלי צה"ל. אליהם חוברים עורכים נוספים, בהם אבי קורן, נעמי פולני ועדנה לב.
תוכניות רדיו 103fm > פרשת השבוע

תוכנית שבועית המשודרת בימי ראשון מדי שבוע, בהנחיית יהודית גריסרו ובהשתתפות הרב איתמר חייקין, ראש המכינה הקדם - צבאית הדתית 'רוח השדה' בקיבוץ בארות יצחק. בתוכנית מסביר הרב על פרשת השבוע הנוכחית ומחבר את הרעיון לימינו אנו.
הערות שוליים

↑  וואלה ברנז'ה‏, פיסת היסטוריה: אחרי 20 שנה בגבעתיים, רדיו 103fm עבר לרמת השרון, באתר וואלה, 21 ביולי 2021
↑  103FM - על הרדיו, באתר 103fm.maariv.co.il
↑  הרשות השנייה תקנוס את רדיו 103fm בדקות פרסום, באתר הרשות השנייה, 19 באפריל 2007
↑  לי-אור אברבך, ‏נתן זהבי ניבל את הפה - ורדיו ללא הפסקה תיקנס ב-80 אלף שקל, באתר גלובס, 28 בנובמבר 2012
↑   נתי טוקר, נתן זהבי קילל - ו"רדיו ללא הפסקה" ייקנס ב-70 אלף שקל, באתר TheMarker‏, 13 בינואר 2014
↑  זהבי השתלח בנציגי הציבור החרדי: "תתלו את עצמכם עם התפילין", באתר ערוץ 14, ‏13 בנוב׳ 2022
↑  גיל משעלי, ‏פרסום ראשון: נתן זהבי סירב להתנצל - ולא ישוב לשדר ב-103FM, באתר ‏מאקו‏, 1 במרץ 2023
↑  אלכסנדר כץ, בלי קשר לאיזנקוט: 103FM נקנסה על התבטאויות שפטל, באתר אייס, 3 באוגוסט 2017
↑  ערן סויסה, 103FM נקנסה בעקבות אמירותיו של שפטל, באתר ישראל היום, 3 באוגוסט 2017
↑  103FM - הרב איתמר חייקין, באתר 103fm.maariv.co.il
| ישראל שידור רדיו בישראל |
| --- | --- | --- |
| תאגיד השידור הישראלי (קול ישראל) | כאן תרבות • כאן ב • כאן גימל • רדיו מַכַּאן • VoisFarsi • כאן רק"ע • כאן 88 • כאן קול המוזיקה • כאן מורשת • הרדיו החינוכי |  |
| צה"ל | גלי צה"ל • גלגלצ |  |
| הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו (רדיו אזורי) | אקו 99FM • רדיו א-שמס • רדיו 90FM • רדיו דרום • רדיו חיפה • רדיו ירושלים • רדיו לב המדינה • 103fm • רדיו קול ברמה • רדיו קול הים האדום • רדיו קול חי • רדיו קול רגע • רדיו תל אביב • 104.5FM רדיו צפון • רדיו א-נאס • רדיוס 100FM • תדרי הפיצול: 99.5 חמ-אש • הדיבור החם בדרום • פרוויה רדיו • קול פליי • קול חי מיוזיק |  |
| הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו – איו"ש | גלי ישראל |  |
| שידורי רדיו באינטרנט | הקצה |  |
| תחנות רדיו שנסגרו | תחנות רדיו שנסגרו |  |
| רשות השידור (קול ישראל) | רשת א' • רשת ב' • רשת ג' • רשת ד' (קול ישראל בערבית) • רשת ה' (קול ישראל בפרסית) • רק"ע • 88FM • קול המוסיקה • רשת מורשת • הרדיו החינוכי • קול ציון לגולה • הגל הבטוח |  |
| רדיו פיראטי | ערוץ 7 • קול השלום • רדיו כל האמת |  |
| שידורי רדיו באינטרנט | רדיו ynet |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012737357205171 
הסמליל הקודם של 103fm עד דצמבר 2016
מיקרופון באולפני תחנת הרדיו 103fm
דידי הררי באולפן התחנה, 2018
רודיסטים

| רודיסטים |
| --- | --- |
 רודיסטים מהקרטיקון, מקור הרי עומן, איחוד האמירויות הערביות, קנה המידה הוא 10 מילימטרים
תקופה
משלהי היורה ועד שלהי הקרטיקון PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: רכיכות
מחלקה:: צדפות
תת־מחלקה:: Heterodonta
סדרה:: רודיסטים
משפחות
 Antillocaprinidae  Caprinidae  Caprotinidae  Diceratidae  Dictyoptychidae  Hippuritidae  Ichthyosarcolitidae  Plagioptychidae  Polyconitidae  Radiolitidae  Requieniidae
שם מדעי
 †Hippuritoida ‏לאמארק, 1819
תחום תפוצה
כלל עולמית

רודיסט מתצורת מאורן, שלהי הקרטיקון, דרום-מערב צרפת
רודיסטים (שם מדעי: Hippuritoida) הם קבוצה מגוונת גדולה של צדפות (מחלקה של רכיכות) ימיות הטרודנטיות בצורה קופסה, שפופרת או טבעת שהופיעו בשלהי תור היורה ושגשגו כל כך במהלך הקרטיקון שהם היו האורגניזמים העיקריים שבנו שוניות בים תטיס הקדום.
תיאור הקונכייה

הצורות בשלהי היורה היו מוארכות, כששתי הקשוות מעוצבות באופן זהה, לעיתים קרובות בצורת צינור או מקל, בעוד שלצורות בונות השונית של הקרטיקון הייתה קשווה אחת שהפכה למכסה שטוח, והקשווה השנייה הפכה לחרוט הפוך דמוי דורבן. טווח גודלם של צורות חרוטיות אלו היה רחב ונע מאורך של כמה סנטימטרים ועד מטר, כשהגדול מביניהם באורך של 2 מטרים היה הסוג Titanosarcolites.
המורפולוגיה ה"קלאסית" שלהם הכילה קשווה תחתית חרוטית פחות או יותר שהייתה צמודה לקרקעית הים או לרודיסטים שכנים, וקשווה עליונה קטנה יותר ששימשה כסוג של מכסה לאורגניזם. לאורך הציר המשותף בין הקשוות היו סידור של שיניים ושקעים תואמים כך שבעת סגירת הקשוות הן ננעלות תוך מניעת אפשרות להסטה צדית של הקשוות. כמו לצדפות מודרניות שימשו רצועות לפתיחת הקשוות ושרירים שימשו לסגירתם. הקשווה העליונה הקטנה קיבלה מגוון של צורות מעניינות, כולל: מכסה שטוח פשוט, חרוט נמוך, ספירלה, ואפילו צורה דמוית כוכב.
תפוצת המאובנים והכחדה

הרודיסטים נכחדו בסוף הקרטיקון, ככל הנראה כתוצאה מאירוע הכחדת קרטיקון-פלאוגן. השערה אחת היא שקבוצה זו החלה להתנוון כ-2.5 מיליון שנים קודם לכן ונכחדה לחלוטין כחצי מיליון שנים לפני תום הקרטיקון. עם זאת, השערה אחת המבוססת על עדויות עכשוויות היא שהרודיסטים שרדו עד אירוע ההכחדה ההמוני ונספו יחד איתו.
גילוי המאובנים וטקסונומיה

בשל התפוצה הנרחבת של הרודיסטים נהגו חקלאים באירופה להשתמש ברודיסטים כחומרי בנייה ושבצו אותם בקירות. כבר אז ידעו שמדובר בקונכיות של אורגניזמים ימיים נכחדים. כשחוקר הטבע הצרפתי ז'אן-בטיסט דה לאמארק בחן מאובנים אלו ב-1819 הוא טבע את המונח Rudistae, כלומר רודיסטים, ככל הנראה מלטינית rudis (שפירושה גולמי) או מ-rudus (שפירושה שברי אבנים).
רודיסטים משויכים לסדרה Hippuritoida או Rudistes (לעיתים Rudista).
אקולוגיה

הסיווג של הרודיסטים כבוני שונית שנוי במחלוקת משום שהם לכדו משקעים רבים בין הקשוות החרוטיות התחתונות שלהם, משום כך הרודיסטים לא היו מורכבים אך ורק מקרבונטים ביוגניים כמו האלמוגים. עם זאת, הרודיסטים היו אחד המרכיבים החשובים ביותר של שוניות בתקופת הקרטיקון. בתקופת הקרטיקון שגשגו שוניות הרודיסטים עד כדי כך שהם דחקו את אלמוגי האבן (Scleractinia) מסביבות טרופיות רבות, כולל מדפי יבשת באזור הקריביים ואזור הים התיכון של ימינו. ייתכן שהצלחתם כבוני שוניות נבעה בחלקה מהסביבה הקיצונית של הקרטיקון. במהלך תקופה זו היו המים בימים הטרופיים חמים יותר, בין 6°C ל-14°C מעלות יותר מאשר בימינו, והיו גם יותר מלוחים. ובעוד שזו הייתה סביבה שהתאימה לרודיסטים היא לא הייתה נוחה לאלמוגים ולבוני שונית אחרים בני זמננו. שוניות רודיסטים אלו היו לעיתים בגובה של כמה מאות מטרים ולעיתים קרובות היה אורכן כמה מאות קילומטרים לאורך מדפי היבשות. למעשה בנקודת זמן מסוימת הם עטפו את חוף אמריקה הצפונית, ממפרץ מקסיקו ועד הפרובינציות הימיות של דרום-מזרח קנדה. בשל הנקבוביות הגבוהה שלהם מהווים שוניות הרודיסטים לעיתים מלכודות נפט מועדפות.
הערות שוליים

↑  Johnson, C., 2002, The rise and fall of Rudist reefs: American Scientist,
צב ים שטוח-גב

צב הים שטוח-הגב (שם מדעי: Natator depressus) הוא צב ים אנדמי למדף היבשתי של אוסטרליה. שמו נובע משריונו, מאחר שהוא שטוח יותר משריונם של צבי ים אחרים החיים בימינו. בעת בקיעתם, צבע השריון של צבי הים שטוחי-הגב הוא אפור עם קווים שחורים, וצבע השריון של הפרטים הבוגרים נע בין ירוק לאפור בהיר.
צב ים זה תואר על ידי סמואל גארמן ב-1880.
הערות שוליים

↑  צב ים שטוח-גב באתר הרשימה האדומה של IUCN
| צבי ים |
| --- | --- | --- |
| צבים ימיים | צבים ימיים |  |
| צב ים ירוק* | צב ים ירוק |  |
| צב ים קרני* | צב ים קרני |  |
| צב ים חום* | צב ים חום |  |
| צב ים רידלי | צב ים זיתני • צב ים רידלי |  |
| צב ים שטוח גב* | צב ים שטוח גב |  |
| צבי ים גלדיים | צבי ים גלדיים |  |
| צב ים גילדי* | צב ים גילדי |  |
*סוג ומין יחיד
ערך זה הוא קצרמרבנושא זוחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
צב ים שטוח-גב צעיר
ברבורי פרא

| --- | --- |

עטיפת הספר במהדורתו העברית
 מידע כללי
 מאת:  רונג ג'אנג
 שפת המקור:  אנגלית 
 תורגם לשפות:  37 שפות
 סוגה:  רומן אוטוביוגרפי
 נושא:  ביוגרפיה 
 מקום התרחשות:  הרפובליקה העממית של סין 
 הוצאה
 הוצאה:  סיימון אנד שוסטר 
 תאריך הוצאה:  1991
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  ספרית מעריב
 תרגום:  יואב הלוי
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 0-385-42547-3
 הספרייה הלאומית:  001316482
 
ברבורי פרא (בשמו המלא: ברבורי פרא: סיפורן של שלוש בנות סין (באנגלית: Wild Swans: Three Daughters of China) הוא רומן אוטוביוגרפי היסטורי של הסופרת הבריטית ממוצא סיני, רונג ג'אנג.
הספר פורסם לראשונה בלונדון ב-1991 ומאז תורגם ל-37 שפות, ונמכר בלמעלה מ-13 מיליון עותקים. בעברית יצא הספר ב-1994 בהוצאת ספריית מעריב, בתרגומו של יואב הלוי. הוא זכה ב-1992 בפרס NCR לספרות (אנ') וב-1993 בפרס "ספר השנה הבריטי" (אנ').
הספר מתאר את קורות חייהן של שלוש נשים: המחברת רונג ג'אנג, אמה באו צ'ין, וסבתה שנולדה בתקופה שבה לא הוענק שם פרטי לנשים, ולימים נקראה יו פאנג.
הספר מביא לפני הקורא המערבי את מציאות החיים הסינית על פני תקופה של שלושה דורות, החל בתקופה שבה היו קושרים את רגלי התינוקות הנקבות כדי להשאיר את רגליהן קטנות מאוד, כדי ליצור מידה של שבריריות ותלות בהליכתן; נישואיה של הבת לתועלת כלכלית לאיל מלחמה סיני; חייה של קומוניסטית צעירה פעילה במחתרת הסינית, וקשריה עם מי שיהיה בעלה, אף הוא קומוניסט נלהב; החיים בתקופות הטיהורים השונות בסין הקומוניסטית ותחת מהפכת התרבות, והעליות והמורדות בחייו של פקיד ממשל קומוניסטי הנתון לחסדם ולשבטם של הממונים עליו, שאף הם עלולים לאבד את משרתם ואת עולמם בכל רגע נתון. את חייה של המחברת בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20, ודרכם, את מערכת החינוך הסינית בתקופות שונות תחת המשטר הקומוניסטי. את עריקתה למערב, כשהתאפשר לה לצאת ללימודים באנגליה.
לקריאה נוספת

רונג ג'אנג, ברבורי פרא: סיפורן של שלוש בנות סין. מאנגלית: יואב הלוי. ספרית מעריב, 1994.
קשווה

לוחות קונכיות רופפות או קשוות של רב-לוחיתאים מסוג כיתון טוברקולאטוס (Chiton tuberculatus) מסחף אל החוף
קשווה (באנגלית: Valve; ברבים: קְשָׂווֹת; באיות: קַשְׂוָה) היא כל חלק מפרקי של קונכייה של רכיכה או בעל חיים רב-קליפות אחר, כגון ברכיופודים וכמה סרטנים. כל חלק ידוע בתור קשווה או במקרה של רב-לוחיתאים, "צלחת". לחברים משתי מחלקות של רכיכות, בי-וואלוויה (דו-קשוותי) (צדפות) ורב-לוחיתאים, יש קשוות. גם בצמחים שונים יש קשוות.
למינים בתוך משפחה אחת של חלזונות ים קטנים, גסטרופודים ימיים אחורני-זימים במשפחת היולידה (Julidae), יש גם שני קונכיות מפרקיות או קשוות, הדומים לקונכייה דו-קשוותית. משפחה זו ידועה בדרך כלל בשם גסטרופודים דו-קשוותיים. גסטרופודים נקראים לפעמים "חד-קשוותיים", מכיוון שאצל אלה שיש להם קליפה, הקליפה היא בדרך כלל בחלק אחד.
רב-לוחיתאים

הקשוות של הרב-לוחיתאים הן שמונה לוחות קונכיות גב מפרקיות, בעלות צבעים וצורות שונות. לאחר המוות הרצועה שמחזיקה את הלוחות יחד מתפרקת והקשוות נפרדות. כך ניתן למצוא קשוות בודדות נשטפות בסחף על החוף, כפי שמוצג בתמונה בראש ערך זה.
דו-קשוותיים

לרכיכות דו-קשוותיות (למשל צדפות) יש קליפה המורכבת משני חלקים נפרדים אך קשורות בצורת מפרקים. כל אחד משני החלקים הללו מכונה "קשווה".
שתי הקשוות ידועות בתור "הקשווה הימנית" ו"הקשווה השמאלית"; אלה מסומנים בהתייחס לקצה הקדמי של הצדפה או הרכיכה הדו-קשוותית, כאשר החלק הגבוה של הצדפה (umbo) פונות כלפי מעלה. ברבות מהצדפות, אך לא בכולן, שתי הקשוות הן פחות או יותר סימטריות ולכן (מלבד קו הצירים) נראות כמו תמונות מראה זו של זו.
חלזונות דו-קשוותיים

לרובם הגדול של החלזונות (גסטרופודים) או השבלולים עם קליפה יש קונכייה בחלק אחד, ומכאן השם הישן יותר "חד-קשוותיים". דלת (אופרקולום) הגסטרופוד, כאשר קיימת, גם אם מורכבת ברובה מסידן פחמתי, אינה נחשבת קשווה.
לעומת זאת, למינים בתוך משפחה אחת של חלזונות ים קטנים, יולידה (Julidae), רכיכות חלזוניות אחורניות-זימים, יש מעטפת צירים המורכבת משני חלקים המחוברים ברצועה. שני חלקים אלה דומים מאוד לשני הקשוות של דו-קשוותיים. קבוצת מינים זו מכונה לעיתים קרובות "גסטרופודים (חלזונות) דו-קשוותיים". אלו הן עלעליות מכמה סוגים, כולל "יוליה" (Julia), "ברתליניה" (Berthelinia), "מידוריגאי" (Midorigai), "אדנטלינה" (Edenttellina), "טמנוולווה" (Tamanovalva) ו"קנדיניה" (Candinia).
חלזונות דו-קשוותיים אלו היו ידועים במשך זמן רב רק ממאובנים ומחומר מת. בגלל זה, הם תוארו כבעלי קשוות לא טיפוסיים. רק לאחר שנמצאו פרטים חיים בסוף המאה ה-20 הבינו כי מדובר בחלזונות חריגים.
חיות אחרות

קשוות קיימות בכל בעל חיים עם שני חלקי קליפה או יותר המתחברים בציר. ברכיופודים הם בעלי חיים דו-קשוותיים עם שתי קשוות אנכית (ולא לרוחב). הקשווה הגבית מכילה את המערכת הברכיאלית התומכת במבני ההזנה, בעוד שהקצה האחורי של הקשווה הגחונית אוחז בחלק גוף בשרני המכונה פדיקל (pedicle). לכל קשווה מבנה סימטרי, אך לשתי הקשוות יש צורות כלליות שונות והן אינן תמונות מראה זו של זו. זה אחד ההבדלים בין הקשוות שלהם לקשוות של דו-קשוות אמיתיות, היוצרות מבנה זהה, אך דמות מראה כפי שזו נובעת ממראה של צד הגוף.
לסרטנים מסוימים יש זוג קשוות הנפגשות בציר. "סרטנים דו-קשוותיים" אלה כוללים צורות מאובנים וחיות שונות, כגון צדפונאים (שרימפס זרעים), קונכוסטרקנים (conchostracans, שרימפס צדפה) ופילוקרידים (phyllocarids).
צמחים

גם בצמחים שונים יש קשוות. למשל, פרי המצליבים נקרא תרמיל או תרמילון. הוא סוג של הלקט הנפתח לעת ההבשלה בשתי קשוות. גם בהֶלְקֵט יש קשוות. הלקט הוא פרי יבש, קופסה המכילה זרעים. ההלקט מורכב משתי שחלות או יותר הצמודות טרם ההבשלה. הוא נפתח כשהפרי מבשיל. השחלות המופרדות בתוכו הן קשוות וכל אחת מהן מכילה זרע אחד או יותר. קשוות יש גם בסיגליים, פרפרניים, נרקיסים, טופחים ועוד.
פרט חי של הרב-לוחיתאי המרופד טוניסלה לינאטה (Tonicella lineata), קצה ראשו ימינה
קשוות זוגיות של הדו-קשוותי "אברה אלבה" (Abra alba)
פרט חי ממין לא מזוהה של חילזון דו-קשוותי במשפחת יולידה (Julidae).
ציור של החלק הפנימי של הקשווה השמאלית של "יוליה בורבוניקה" (Julia borbonica)
גביע דייוויס 1956

| --- | --- |
 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  1956 
 מספר תחרות:  45 
 מדינות משתתפות:  32
 עיר מארחת:  אדלייד (משחק על התואר)
 זוכה:  אוסטרליה (13)
 
 → גביע דייוויס 1955 גביע דייוויס 1957 ← 
 
גביע דייוויס 1956 הייתה התחרות ה-45 במניין מאז ייסוד התחרות.
מחזיקי הגביע היו נציגי אוסטרליה ומשחק הגמר נערך באדלייד, אוסטרליה. לתחרות נרשמו 32 נבחרות שחולקו ל-3 בתים- "בית אמריקה", "בית אירופה" ו"בית המזרח". בין מנצחי הבתים נערכו משחקים על הזכות להתמודד עם מחזיקת הגביע על התואר.
המשחק על התואר נערך ב-28-26 בדצמבר 1956 באדלייד, אוסטרליה. נבחרת אוסטרליה ניצחה נבחרת ארצות הברית עם תוצאה 0:5. בכך נבחרת אוסטרליה זכתה בתואר בפעם השנייה ברציפות ובפעם ה-13 בסך הכל.
משחקי פלייאוף > בית אמריקה

הבית כלל 5 נבחרות. במשחק המוקדם נבחרת קנדה ניצחה את נבחרת האיים הקריביים.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |

|  | ויקטוריה, קנדה, דשא | ויקטוריה, קנדה, דשא |  |  |  |  |
|  |  ארצות הברית ארצות הברית | 4 |   |  |  |  |
|  |  קנדה (1921-1957) קנדה | 1 |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  | ריי, ארצות הברית, דשא | ריי, ארצות הברית, דשא |
|  |  |  |   |  |   ארצות הברית ארצות הברית | 4 |
|  |  |  |   |   |   מקסיקו מקסיקו | 1 |
|  |  |  |   |   |  |  |
|  | מקסיקו סיטי, מקסיקו, חימר | מקסיקו סיטי, מקסיקו, חימר |   |   |  |  |
|  |   מקסיקו מקסיקו | 4 |   |   |  |  |
|  |   ברזיל ברזיל | 1 |   |   |  |  |
משחקי פלייאוף > בית אירופה

הבית כלל 24 קבוצות, כולל פקיסטן, צ'ילה, מצרים וישראל. לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי רבע הגמר.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | רבע הגמר 31 במאי- 4 ביוני | רבע הגמר 31 במאי- 4 ביוני | רבע הגמר 31 במאי- 4 ביוני |  |  | חצי הגמר 15-17 ביולי | חצי הגמר 15-17 ביולי | חצי הגמר 15-17 ביולי |  |  | משחק הגמר 20-22 ביולי | משחק הגמר 20-22 ביולי | משחק הגמר 20-22 ביולי |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |
|   | בולוניה, איטליה, חימר | בולוניה, איטליה, חימר | בולוניה, איטליה, חימר | בולוניה, איטליה, חימר | בולוניה, איטליה, חימר |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  איטליה איטליה | 4 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  דנמרק דנמרק | 1 |   |   | פריז, צרפת, חימר | פריז, צרפת, חימר | פריז, צרפת, חימר | פריז, צרפת, חימר | פריז, צרפת, חימר |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  איטליה איטליה | 3 |   |  |  |  |  |  |  |
| דיסבורג, גרמניה המערבית, חימר | דיסבורג, גרמניה המערבית, חימר | דיסבורג, גרמניה המערבית, חימר | דיסבורג, גרמניה המערבית, חימר |   |   |  |  צרפת צרפת | 2 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  צרפת צרפת | 4 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  גרמניה המערבית גרמניה המערבית | 1 |   |   |   |   |   |   |   | בוסטד, שוודיה, חימר | בוסטד, שוודיה, חימר | בוסטד, שוודיה, חימר | בוסטד, שוודיה, חימר | בוסטד, שוודיה, חימר |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  איטליה איטליה | 5 |  |  |
|   | בריסטול, בריטניה, דשא | בריסטול, בריטניה, דשא | בריסטול, בריטניה, דשא | בריסטול, בריטניה, דשא | בריסטול, בריטניה, דשא |   |   |   |   |   |  |  שוודיה שוודיה | 0 |  |  |
|   |  |  צ'ילה צ'ילה | 2 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  בריטניה בריטניה | 3 |   |   | סטוקהולם, שוודיה, חימר | סטוקהולם, שוודיה, חימר | סטוקהולם, שוודיה, חימר | סטוקהולם, שוודיה, חימר | סטוקהולם, שוודיה, חימר |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  בריטניה בריטניה | 1 |   |  |  |  |  |  |  |
| בריסל, בלגיה | בריסל, בלגיה | בריסל, בלגיה | בריסל, בלגיה |   |   |  |  שוודיה שוודיה | 4 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  בלגיה בלגיה | 1 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  שוודיה שוודיה | 4 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
משחקי פלייאוף > בית המזרח

הבית כלל 3 נבחרות.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |


|  |  יפן יפן |  |   |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  | טוקיו, יפן, | טוקיו, יפן, |
|  |  |  |   |  |   יפן יפן | 2 |
|  |  |  |   |   |   הודו הודו | 3 |
|  |  |  |   |   |  |  |
|  | קולומבו, ציילון | קולומבו, ציילון |   |   |  |  |
|  |   סרי לנקה ציילון | 0 |   |   |  |  |
|  |    הודו הודו | 5 |   |   |  |  |
משחקי פלייאוף > משחקים בין מנצחי הבתים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |


|  |   הודו הודו |  |   |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  | 14-16 בדצמבר פרת', אוסטרליה, דשא | 14-16 בדצמבר פרת', אוסטרליה, דשא |
|  |  |  |   |  |   הודו הודו | 1 |
|  |  |  |   |   |   ארצות הברית ארצות הברית | 4 |
|  |  |  |   |   |  |  |
|  | 29 בספטמבר - 1 באוקטובר פורסט הילס, ארצות הברית, דשא | 29 בספטמבר - 1 באוקטובר פורסט הילס, ארצות הברית, דשא |   |   |  |  |
|  |   איטליה איטליה | 1 |   |   |  |  |
|  |  ארצות הברית ארצות הברית | 4 |   |   |  |  |
משחקי פלייאוף > משחק על התואר

| אוסטרליה   אוסטרליה   5 | אוסטרליה   אוסטרליה   5 | אדלייד, אוסטרליה   28-26 בדצמבר 1956  דשא | אדלייד, אוסטרליה   28-26 בדצמבר 1956  דשא | ארצות הברית   ארצות הברית   0 | ארצות הברית   ארצות הברית   0 | ארצות הברית   ארצות הברית   0 | ארצות הברית   ארצות הברית   0 | ארצות הברית   ארצות הברית   0 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| . | . | . | . | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| 1 | אוסטרליה | לו הוד |  | 6 | 6 | 6 |  |  |
| 1 | ארצות הברית | הרבי פלם |  | 2 | 3 | 3 |  |  |
| 2 | אוסטרליה | קן רוזוול |  | 6 | 6 | 4 | 6 |  |
| 2 | ארצות הברית | ויק סיישס |  | 1 | 4 | 6 | 1 |  |
| 3 | אוסטרליה | לו הוד/קן רוזוול |  | 1 | 6 | 7 | 6 |  |
| 3 | ארצות הברית | סם ג'יאמלבה/ויק סיישס |  | 6 | 5 | 1 | 4 |  |
| 4 | אוסטרליה | קן רוזוול |  | 4 | 6 | 8 | 7 |  |
| 4 | ארצות הברית | סם ג'יאמלבה |  | 6 | 1 | 6 | 5 |  |
| 5 | אוסטרליה | לו הוד |  | 6 | 7 | 6 |  |  |
| 5 | ארצות הברית | ויק סיישס |  | 2 | 5 | 3 |  |  |
ישראל בגביע דייוויס

לאחר הפסקה של שנתיים, בשנת 1956 נבחרת ישראל חידשה את השתתפותה בתחרות. היא שובצה בבית אירופה ושיחקה נגד נבחרת נורווגיה.
| נורווגיה   נורווגיה   4 | נורווגיה   נורווגיה   4 | אוסלו, נורווגיה   27 באפריל - 1 במאי 1956  | אוסלו, נורווגיה   27 באפריל - 1 במאי 1956  | ישראל   ישראל   1 | ישראל   ישראל   1 | ישראל   ישראל   1 | ישראל   ישראל   1 | ישראל   ישראל   1 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| . | . | . | . | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| 1 | נורווגיה | פין סול |  | 6 | 6 | 6 |  |  |
| 1 | ישראל | אריה אבידן-וייס |  | 1 | 3 | 3 |  |  |
| 2 | נורווגיה | גונר שוואל |  | 6 | 6 | 6 |  |  |
| 2 | ישראל | אלעזר דודמן |  | 1 | 2 | 3 |  |  |
| 3 | נורווגיה | גונר שוואל/פין סול |  | 4 | 6 | 3 | 6 |  |
| 3 | ישראל | אריה אבידן-וייס/אלעזר דודמן |  | 6 | 2 | 6 | 6 |  |
| 4 | נורווגיה | פין סול |  | 7 | 6 | 2 | 6 | 6 |
| 4 | ישראל | אלעזר דודמן |  | 5 | 8 | 6 | 3 | 4 |
| 5 | נורווגיה | גונר שוואל |  | 6 | 6 | 6 |  |  |
| 5 | ישראל | אריה אבידן-וייס |  | 2 | 0 | 1 |  |  |
פרואלה הראשון, מלך אסטוריאס

| --- | --- |

 לידה:  722 אסטוריאס, ספרד 
 פטירה:  14 בינואר 768 (בגיל 46 בערך) קנגס דה אוניס, ספרד 
 מדינה:  ממלכת אסטוריאס, ממלכת גליסיה 
 מקום קבורה:  Cathedral of San Salvador, Oviedo 
 בן או בת זוג:  Munia of Álava 
 
 
 
פרואלה הראשון, מלך אסטוריאס (או פרוילה הראשון), (בערך 722 – 14 בינואר 768) המכונה האכזר, היה מלך אסטוריאס משנת 757 ועד הירצחו.