גאבור מאטה
כתיבה ודעות

הנושא שחוזר על עצמו רבות בספריו של מאטה הוא ההשפעה של ילדות האדם על הבריאות הנפשית והפיזית דרך מנגנונים נוירולוגיים ופסיכולוגיים, שהוא מקשר גם להתפתחות חברתית.
בספרו In the Realm of the Hungry Ghosts, מאטה מציע גישות חדשות לטיפול בהתמכרויות, כגון מקומות להזרקה בטוחה של סמים, בהתבסס על ההבנה של השורשים הביולוגיים והסוציואקונומיים של בעיית ההתמכרות. הוא מתאר את התפקיד המשמעותי של "מצוקה מוקדמת" כגון מתח נפשי, יחס לקוי, ובפרט התעללות בילדות כגורמים המעלים את הרגישות להתמכרויות. לדבריו, מנגנון ההשפעה של המצוקה המוקדמת קשור בפגיעה בהתפתחות נוירוביולוגית, פגיעה במעגלים מוחיים המעורבים בהתמכרות, תמריץ ומוטיבציה. הוא טוען שהמלחמה בסמים למעשה מענישה אנשים על זה שחוו התעללות ומקבעת את ההתמכרות עמוק יותר. לטענתו, לחץ ומתח נפשי הם הגורמים החזקים ביותר להתנהגות וחזרתיות התמכרותית.
לפי מאטה, המערכת שדוחקת לשוליים ומנדה אנשים למתקנים למיניהם, ללא דאגה וגישה בטוחה לסמים, רק מחמירה את הבעיה. הוא טוען גם שהגורמים הסביבתיים של התמכרות לסמים מעידים על הצורך בשיפור המערכות של רווחת ילדים (למשל, בארצות הברית קיימים חוקים שמכריחים אמהות חד הוריות למצוא עבודות בשכר נמוך שרחוקות מהבית ומהילדים). ועל הצורך בתמיכה טובה יותר במשפחות, מכיוון שרוב הילדים בצפון אמריקה נמצאים מגיל צעיר הרחק מהוריהם, בשל נסיבות כלכליות. הוא קורא לשינוי המדיניות שפוגעת בקבוצות מיעוט מסוימות, גורמת להגברת המתח הנפשי, ובכך מגדילה את הסיכויים להתמכרויות בצורה משמעותית.
בספרו "When the Body Says No: Understanding the Stress-Disease Connection" מאטה מציין, שלחוויות מוקדמות יש תפקיד חשוב ביותר בעיצוב תפיסות העולם של אדם ויחסיו לאנשים אחרים, משתנים המשפיעים על בריאות האדם בשלב מאוחר יותר. הוא אומר שדפוסים רגשיים מושרשים בילדות, חיים בזיכרון התאים והמוח ומופיעים באינטראקציות בינאישיות. מאטה מתאר את ההשפעות של "חוויות מצוקה בילדות" על אורח חייהם של אנשים וסיכוייהם לנטייה התמכרותית כמו על נטייה למחלות פיזיות ונפשיות. טענה זו מבוססת על מחקרים לגבי חוויות מצוקה בילדות שנערכו בארצות הברית. המחקרים מצאו שככל שמספר החוויות המצוקתיות עולה, כך גם עולים סיכויי האדם להיות מכור בשלב מאוחר יותר. למשל, ילד עם 6 חוויות מצוקתיות מגביר את סיכוייו ב-4600% להיות מכור בעתיד. חוויות מצוקה בין היתר גם מגבירות באופן אקספוננציאלי את הסיכויים למחלות פיזיולוגיות, כגון מחלת הסרטן, לחץ דם גבוה, ומחלות לב. חוויות מצוקה מגבירות גם את הסיכויים להתאבדות ומוות מוקדם.
מאטה טוען שלפיכך מטופלים צריכים להבין את חוויות הילדות שלהם והשפעותיהן על התנהגותם כבוגרים. הוא טוען שיש תועלת מנקיטת אמצעים וגישות הוליסטיות לטיפול בבעיות פיזיות ונפשיות.
כמו כן, הוא כתב על בריונות, הפרעות קשב וריכוז, והפרעות נפשיות אחרות המושפעות מתנאים חברתיים. לתפיסתו, אחת הבעיות היא שאנו חיים בחברה שבה לראשונה בהיסטוריה, ילדים מבלים את רוב זמנם הרחק מהוריהם וממבוגרים מטפחים. הוא טוען שמבוגרים מטפחים נחוצים ביותר להתפתחות תקינה של המוח.
ב-2014, בעת מבצע צוק איתן, מאטה מתח ביקורת על ממשלת ישראל ועל ההרג של פלסטינים חפים מפשע ברצועת עזה. במאמר דעה שהתפרסם בעיתון "טורונטו סטאר" הוא כתב שמגיל צעיר היה ציוני, ושהוא מאמין בזכותה העקרונית של ישראל להגן על עצמה, אך מזכות זו לא נגזרת הזכות להרוג חפים מפשע, וכיום מותר להתאבל על כך ש"החלום היפה של ישראל הפך לסיוט".
ב-2021, לאחר מבצע שומר החומות אמר בראיון לראסל בראנד "אין שום סיכוי שניתן היה להקים מדינה יהודית, בלי לדכא ולגרש את האוכלוסייה המקומית". הוא כינה את עזה "הכלא הפתוח הגדול ביותר בעולם", וכי "בהתחשב בתנאים אלה, כמובן שאנשים יתמכו בהנהגה קיצונית", בהתייחס לניצחון של החמאס בבחירות בשנת 2006. בנוסף אמר: "קיים חוסר פרופורציה בכוח, בסמכות ובדיכוי, שנמצאים בצורה מאד בולטת רק בצד אחד. גם אם תיקח את הדבר הגרוע ביותר שאפשר לומר על חמאס ותכפיל אותו פי אלף, הוא עדיין לא יתקרב לרמת הדיכוי, ההרג והנישול הישראלי של הפלסטינים”.