stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ז'אן-לואי טרנטיניאן

| --- | --- |

ז'אן-לואי טרנטיניאן, 2007
 לידה:  11 בדצמבר 1930 פיולק, צרפת 
 פטירה:  17 ביוני 2022 (בגיל 91) Collias, צרפת 
 מקום קבורה:  cimetière du Pont-de-Justice 
 שם לידה:  Jean Louis Xavier Trintignant 
 מדינה:  צרפת 
 תקופת הפעילות:  1951–2019 (כ־68 שנים) 
 מקום לימודים:  המכון ללימודי קולנוע מתקדמים  Paul Cézanne University 
 בן או בת זוג:  סטפאן אודראן (18 בנובמבר 1954–1956)  נדין מרקאן (1960–1976)  מריאן הופפנר (2000–2022) 
 צאצאים:  מארי טרנטיניאן, וינסנט טרנטיניאן 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  דוב הכסף לשחקן הטוב ביותר (1968)  פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לשחקן הטוב ביותר (2012)  פרס סזאר לשחקן הטוב ביותר (2013)  פרס פסטיבל קאן לשחקן הטוב ביותר (1969)  דוב הכסף (1968)  מסדר גבריאלה מיסטרל 
 פרופיל ב-IMDb
 
ז'אן-לואי טְרֶנטיניאן (בצרפתית: Jean-Louis Trintignant;‏ 11 בדצמבר 1930 – 17 ביוני 2022) היה שחקן קולנוע ותיאטרון צרפתי, מהבולטים בשחקני הקולנוע האירופים במחצית השנייה של המאה ה-20. ב-1969 זכה בפרס השחקן הטוב בפסטיבל הקולנוע בקאן.
טרנטיניאן גילם בחלק מסרטיו את תפקיד הגיבור המהורהר, המסתורי והמסוכסך בנפשו. כישרונו כשחקן אופי בגילום הדמויות המורכבות הקנה לו מקום ברבים מהסרטים של במאים אירופים בולטים שעסקו בסרטיהם בבעיות מוסריות. טרנטיניאן, שזוהה בעיקר עם סרטי הגל החדש הצרפתי ועם הפקות קולנוע איטלקיות, שיחק גם בתפקידים בעלי אופי רומנטי, קומי ודרמטי. במשך הקריירה הקולנועית שלו, שנמשכה כ-40 שנה, השתתף טרנטיניאן ביותר מ-110 סרטים. שיחק ב-34 מחזות. בסוף חייו, הוא התמקד במשחק בתיאטרון (בו גם החל את דרכו לפני הקריירה הקולנועית).
ביוגרפיה

טרנטיניאן נולד בעיירה פיולק (אנ') שבדרום צרפת למשפחה מבוססת. בילדותו שאף להדמות לדודו, מוריס טרנטיניאן (אנ'), שהיה נהג מרוצים (ניצח ב-1954 ב-מרוץ 24 השעות של לה מאן והיה הצרפתי הראשון שניצח בגרנד פרי מונקו ב-1955). תחום עניין נוסף שבו גילה עניין היה שירה, ובמיוחד במשוררים ז'אק פרוור, גיום אפולינר ולואי אראגון. בגיל 19, בעת היותו סטודנט למשפטים באוניברסיטת אקס-אן-פרובאנס, צפה בהצגת "הקמצן" למולייר בבימויו של שארל דולן. הייתה זו נקודת מפנה עבורו; הוא נטש את לימודיו, עבר לפריז והחל לקחת שיעורי משחק אצל טניה בלאחובה (אנ'), שבהם ניסה להתגבר על הביישנות שהייתה טבועה בו מילדות. ב-1951 הייתה הופעתו הראשונה בתיאטרון, וב-1953 השתתף בהצגות "בריטניקוס" (אנ') (מאת ז'אן רסין) ו"דון ז'ואן" (מאת מולייר). ב-1954 שיחק לראשונה בתפקיד ראשי בתיאטרון במחזה של רובר חוסיין "בערבון מוגבל" (Responsabilité limitée).
תפקידו הראשון בקולנוע היה ב-1955 בסרטו של מרסל אישאק (אנ'), Pechiney, וב-1956 שיחק בסרטו של הבמאי כריסטיאן-ז'אק (אנ'), "אילו היו כולם כמותם" (צר'). משחקו בסרטו השערורייתי של רוז'ה ואדים, "ואלוהים... ברא את האשה" (צר'), מול סמל המין הצרפתי, השחקנית בריז'יט בארדו, זיכה את טרנטיניאן בפרסום עולמי. באותה שנה השתתף גם בסרט (Club de femmes) בבימויו של ראלף חביב (אנ'), אך בהמשך התגייס לצבא הצרפתי ונשלח לאלג'יריה שם הייתה צרפת נתונה במאבק מול המורדים האלג'יראים במלחמת העצמאות של אלג'יריה.
שנות ה-60

עם שחרורו נטה טרנטיניאן לפרוש מהמשחק, אך אז החל להופיע במחזה "המלט" בפריז, ובהמשך, חזר לתודעת צופי הקולנוע כששיחק בסרטו של ואדים "יחסים מסוכנים". הוא המשיך ושיחק בסרטים נוספים בצרפת ובאיטליה וחלקם אף זכו להצלחה מסחרית רבה. ב-1962 נטל חלק בסרט שבעת החטאים העיקריים (צר') שכלל שבעה סיפורים שבוימו על ידי במאים שונים; טרנטיניאן שיחק בסיפור "La Luxure" בבימויו של ז'אק דמי. ב-1966 שיחק טרנטיניאן בשלושה סרטים שהוצגו לראשונה בפסטיבל הקולנוע בקאן. אחד מהם היה סרטו של קלוד ללוש, "גבר ואישה" בו הופיע בתפקיד הראשי מול אנוק איימה. הסרט עוקב אחרי תהליך התאהבותם של אלמן ואלמנה צעירים על רקע זיכרונותיהם מחיי הזוגיות של כל אחד מהם שנקטעו בחטף. הסרט זכה בפסטיבל בפרס דקל הזהב, ומאוחר יותר זכה הסרט בפרס האוסקר לסרט הזר ובפרס גלובוס הזהב, הפך ללהיט בינלאומי גדול ופרסם את טרנטיניאן ברחבי העולם.
טרנטיניאן המשיך ועבד עם מיטב הבמאים האירופים; בהם רנה קלמאן (אנ'), אלן רוב-גרייה, קלוד שברול ואף ב"אהובתי, אהובתי", סרט הבכורה של אשתו הבמאית, נדין (אנ'), בו שיחק שוב עם ואלרי לגראנז' (אנ') שגילמה בתפקיד משנה את אשתו ב"גבר ואישה". על משחקו בסרטו של רוב-גרייה, homme qui ment, זכה טרנטיניאן בפרס פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין לשחקן הטוב ביותר. ב-1969 גילם את דמותו של פרקליט צעיר ובעל עקרונות במותחן הפוליטי "Z". הסרט, בבימויו של קוסטה גברס היווני תיאר עליית משטר צבאי של קולונלים תוך רמיזה ברורה למה שהתרחש ביוון. בסרט כיכבו גם איב מונטאן ואירן פאפאס (אנ') והוא זכה להצלחה בינלאומית גדולה וזכה בפרס האוסקר לסרט הזר. טרנטיניאן זכה על משחקו בסרט בפרס השחקן הטוב בפסטיבל הסרטים של קאן ב-1969.
ב-1969 גם כיכב בסרטו של אריק רוהמר "Ma nuit chez Maud" ובסרט "La morte ha fatto l'uovo" מול ג'ינה לולובריג'ידה ב-1970, לאחר ששיחק שוב בסרט של ללוש, "Le voyou", שיחק טרנטיניאן באחד מהתפקידים הבולטים בקריירה שלו; בתפקיד הראשי בסרטו של ברנרדו ברטולוצ'י, "הקונפורמיסט". בסרט הוא מגלם את מרצ'לו, אינטלקטואל איטלקי צעיר בן המעמד העליון בעל תואר דוקטור לפילוסופיה המתנדב לעזור למשטר הפשיסטי ולבצע רצח פוליטי. הסרט בוחן את דמותו של מרצ'לו ומתאר אותו כאדם המנסה באופן מכוון להתאים את עצמו לאידאולוגיות האופנתיות של זמנו. הסרט זכה לשבחים מפליגים של הביקורת ואף היה מועמד לפרס האוסקר לסרט הזר. כעבור שנה שיחק במותחן הפשע המצליח "Sans Mobile Apparent", בו גילם מפקח משטרה החוקר שרשרת רציחות. את הסרט ביים הסופר והבמאי פיליפ לברו (אנ') והשתתפו בו גם דומיניק סנדה (אנ') (ששיחקה מול טרנטיניאן גם ב"הקונופורמיסט") וסשה דיסטל.
שנות ה-70

ב-1973 ביים טרנטיניאן לראשונה סרט. היה זה המותחן, "Une Journée bien remplie" בו אב מתכנן לרצוח ביום אחד את תשעת המושבעים שהרשיעו את בנו שנדון לעונש מוות. במקביל, המשיך ושיחק בסרטים רבים, רובם מותחנים. באותה שנה הוא שיחק מול רומי שניידר בסרט "רכבת התקווה" (צר') אודות צרפתי ויהודייה הנמלטים ברכבת מפני הנאצים הכובשים את צרפת. הוא המשיך ושיחק בסרט אודות היהודים בשואה. היה זה סרטו של הבמאי היהודי, מישל דרש (אנ'), "כינורות הנשף" (צר'), בו שיחק מול מארי-ז'וזה נאט. ב-1975 שיחק בסרטו של הבמאי ז'אק דראי (אנ'), בתפקיד עבריין הנמלט מהמשטרה (אלן דלון גילם את מפקח המשטרה) בסרט "סיפורו של שוטר". בסוף אותה שנה גילם תפקיד של הומוסקסואל המעורב במשולש רומנטי יחד עם מרצ'לו מסטרויאני וז'קלין ביסט בדרמת פשע קומית בבימויו של לואיג'י קומנצ'יני (אנ'), "La donna della domenica".
לאחר מספר שנים בהן לא זכו הסרטים בהם נטל חלק להצלחות גדולות, שיחק טרנטיניאן בסרטו של כריסטיאן דה שאלון (אנ'), "L'Argent des Autres", כפקיד בנק הנאבק בממונים עליו המנסים לטפול עליו אשמה בשערורייה בנקאית לה היו הם אחראים. הסרט זכה להצלחה גדולה בצרפת; זכה בפרס סזאר ובפרס לואי-דלוק (אנ'), פרס העיתונאים הצרפתי.
שנות ה-80 ואילך

בשנות ה-80 האט טרנטיניאן את פעילותו הקולנועית. ב-1982 הוא גילם מפקח משטרה בסרט מצליח אודות משפחת פשע יהודית הפועלת בצרפת, "הקשר היהודי" (צר'), וב-1983 השתתף לראשונה בסרט דובר אנגלית, "שכר האמת" (אנ') יחד עם ניק נולטי, ג'ין הקמן וג'ואנה קסידי. לאחר מכן שיחק בסרטו האחרון של פרנסואה טריפו, "לפתע ביום ראשון" (צר'). כישלונו האמנותי והקופתי של סרטו של קלוד ללוש, "גבר ואישה – עשרים שנה אחרי", בו נטל חלק, המשיך את דעיכתה של הקריירה של טרנטיניאן. הוא המשיך לשחק בסרטים צרפתיים אך נעלם מזרקורי עולם הסרטים הבינלאומי. כל זאת עד 1994, אז השתתף בתפקיד ראשי בסרטו של הבמאי הפולני המוערך קשישטוף קישלובסקי, "שלושת הצבעים: אדום", שזכה להצלחה. בשנים שלאחר מכן המשיך טרנטיניאן להופיע לעיתים רחוקות בסרטים, ועבר להתמקד בתחום התיאטרון.
ב-2012 השתתף טרנטיניאן בתפקיד ראשי בסרטו של מיכאל הנקה, "אהבה", שזכה בפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן. על הופעתו זכה בפרס סזאר ובפרס לומייר לשחקן הטוב ביותר. ב-2017 שיחק בתפקיד הראשי בסרטו של מיכאל הנקה "סוף טוב" (צר'). ב-2019 שיחק בתפקיד הראשי בסרטו של קלוד ללוש "שנות חיינו היפות" (צר').
בשנת 2024, שנתיים לאחר מותו, יצא סרט האנימציה של מישל אזנוויסיוס, "סחורה יקרה מכל" (אנ') בקריינותו של טרנטיניאן.
חיים אישיים

טרנטיניאן התחתן ב-1954 עם השחקנית סטפאן אודראן, עמה שיחק במספר סרטים, אך הנישואים לא ארכו זמן רב והם נפרדו ב-1956. ב-1960 נישא לשחקנית, תסריטאית ובמאית נדין מרקאן (Nadine Marquand), לה היה נשוי עד 1976. נולדו להם שלושה ילדים: מארי - שחקנית קולנוע (נרצחה ב-2003 על ידי חברה לחיים), פאולין (מתה בגיל 9 חודשים) וונסן. טרנטיניאן שהוא טייס חובב והיה במשך תקופה קצרה נהג מרוצים מקצועני, חי לאחר גירושיו מנדין עם נהגת המרוצים מריאן הופפנר (צר'), לה נישא בשנת 2000. בשנות ה-80 עבר לחיות בסביבה כפרית באזור שבין נים ואביניון, וב-1997 פתח יחד עם שותפים יקב מסחרי המבוסס על הכרמים של אחוזתו.
טרנטיניאן נפטר ב-17 ביוני 2022, בגיל 91.
הערות שוליים

↑  Jean-Louis Trintignant, New Wave Film.com
↑  TRINTIGNANT, Jean-Louis, אתר Film Reference
↑  מרטין זילבר, לה מונד, סכנה על הבמה, ריאיון עם טרנטיניאן, באתר הארץ, 14 באפריל 2008
↑  יש הטוענים כי התגייס לצבא כדי להימלט מרדיפת התקשורת, שטענה כי ניהל רומן עם בריז'יט בארדו. Biography for Jean-Louis Trintignant, אתר IMDb
↑  סרטו של שברול "Les biches" (בצרפתית: האיילות), הופץ בישראל בשם "אהבת נשים"
↑  ר. עזריה, האמנות לחיות לבד, מעריב, 13 בנובמבר 1967
↑  באיטלקית: "המוות הטיל ביצה" בישראל הופץ בשם "בין שתי נשים"
↑  קיר"ה, במרחק חמישה קרונות, דבר, 20 במאי 1974
↑  רחל נאמן, מיסתרי הג'ונגל האנושי, כותרת ראשית, 28 בדצמבר 1983
מאיר שניצר, קולנוע - בונבון - "לפתע ביום ראשון", כל העיר, 17 בפברואר 1984
↑  גואל פינטו, מארי טרינטיניאן לא התעוררה, באתר הארץ, 4 באוגוסט 2003
↑  עלילת הסרט "Ça n'arrive qu'aux autres", שביימה נדין טרנטיניאן ב-1971 וכיכבו בו קתרין דנב ומרצ'לו מסטרויאני, התבססה על מותה של פאולין ועל המשבר שעברה משפחת טרנטיניאן בעקבות הטרגדיה.
↑  Trintignant, star of A Man and a Woman and Amour, dies aged 91, הגרדיאן, 
Andrew Pulver, 17.06.2022
↑  השחקן הצרפתי ז'אן לואי טרנטיניאן הלך לעולמו, באתר ynet, 17 ביוני 2022
↑  ערן איצקוביץ, ז'אן-לואי טרנטיניאן, מגדולי שחקני צרפת, הלך לעולמו בגיל 91, באתר ישראל היום, 18 ביוני 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007332293505171  PLWABN: 9810640106005606  BIBSYS: 90853264  BNE: XX1060493  BnF: cb12643029r (data)  CANTIC: a10165666  CiNii: DA14268045  GND: 12411265X  ICCU: RAVV089048  ISNI: 0000 0001 2142 3879  LCCN: no96017236  LNB: 000245323  MusicBrainz: 8c5f1b55-aacb-4edf-9da3-6db784a38576  NKC: xx0095021  NLA: 35555919  NLK: KAC2020L3715  NTA: 071628444  RERO: 02-A003910885  SNAC: w6qf9jpt  SUDOC: 050123467  Trove: 994651  VIAF: 86424681   WorldCat (עם VIAF): 86424681
דני נוסי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 בספטמבר 1968 (בן 56) קלגנפורט, אוסטריה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1984 
 מקום לימודים:  תיכון גרנט 
 בן או בת זוג:  פאולה מרשל (2003–?) 
 פרופיל ב-IMDb
 
דני נוסי (באנגלית: Danny Nucci; נולד ב-15 בספטמבר 1968) הוא שחקן קולנוע אמריקאי-יהודי. מוכר בין היתר בתפקידו בסרטי הקולנוע "טיטניק", "הפריצה לאלקטרז", "כוננות מיידית" ו"לחיות".
ביוגרפיה

נוסי נולד בקלגנפורט, אוסטריה לאם יהודייה ממרוקו, ולאב מאיטליה. כשהיה נוסי בן 7, עברה המשפחה להתגורר בארצות הברית, בתחילה בשכונת קווינס שבניו יורק ולאחר מכן בעמק סן פרננדו שבקליפורניה שם סיים את לימודיו ב"תיכון גרנט".
נוסי נשוי לשחקנית הקולנוע פאולה מארשל אותה הכיר על סט הסרט "חתן, כלה וההורים שלה", לנוסי ולמארשל שתי בנות.
במהלך שנות ה-90 שיחק נוסי בסרט "אירייזר" בתפקיד סגן מונרו; "הפריצה לאלקטרז" של מייקל ביי שם גילם את סגן משנה שאפרד, חייל ביחידת "אריות הים" תחת פיקודו של אנדרסון (מייקל ביי) שנכנס אל תוך כלא אלקטרז במטרה להציל קבוצת מטיילים שנחטפת במקום.
כמו כן הופיע נוסי בתפקיד משני בדרמה "לחיות" המבוססת על האירועים שעברו על 45 נוסעי טיסה 571 של חיל האוויר האורוגוואי.
בנוסף שיחק נוסי במותחן האקשן של טוני סקוט, "כוננות מיידית", שם הופיע בתור סמל ראשון דני ריבטי.
בשנת 1997 השתתף נוסי בדרמה ההיסטורית "טיטניק". בסרטו של ג'יימס קמרון גילם נוסי את דמותו של פבריציו דה רוסי, בחור איטלקי צעיר המתלווה אל גיבור הסרט ג'ק דוסון (לאונרדו דיקפריו) שזוכה בזוג כרטיסים להפלגה במשחק פוקר.
ב-1999 שיחק בסדרה הדרמה קצרת הימם של ABC "מרחרחים" לצד ג'ינה גרשון, בתפקיד מאני לוט.
בשנת 2001 גילם את פרנקי זיטו בסיטקום "כמה מחבריי הטובים ביותר" של רשת CBS, לצדו של ג'ייסון בייטמן.
משנת 2018 משחק בסדרת הטלוויזיה "הטירון" ברשת ABC.
בשנת 2019 החל לשחק בתפקיד חוזר בסדרת הדרמה "מוקד 911".
לו טיילור פוצ'י

| --- | --- |

פוצ'י, 2013
 לידה:  27 ביולי 1985 (בן 39) Seaside Heights, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2002 
 מקום לימודים:  Christian Brothers Academy 
 פרסים והוקרה:  דוב הכסף לשחקן הטוב ביותר (2005) 
 http://www.loutaylorpucci.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
לו טיילור פוצ'י (באנגלית: Lou Taylor Pucci; נולד ב-27 ביולי 1985) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
ביוגרפיה

פוצ'י נולד בסיסייד הייטס, ניו ג'רזי. אמו, לינדה פארבר, היא דוגמנית ומלכת יופי לשעבר (מיס יוניון קאונטי), ואביו, לואיס פוצ'י, גיטריסט שניגן בלהקות The Watch ו-Leap of Faith. יש לו שני אחים. בגיל שנתיים עברה משפחתו לקיינסבורג, ניו ג'רזי. הוא בוגר האקדמיה כריסטיאן ברדס בלינקרופט, ניו ג'רזי.
קריירה

פוצ'י שיחק לראשונה בגיל עשר בהפקת המחזמר "אוליבר!" בעיר הולדתו. שנתיים לאחר שיחק בברודוויי במחזמר "צלילי המוזיקה".
בשנת 2005 שיחק בסרטו של אריה פוסין, "מצוץ מהאצבע", במיני-סדרה של HBO "אימפריות נופלות", ובתפקיד הראשי בסרטו של מייק מילס, "שכונה בהפרעה", עליו קיבל את פרס חבר השופטים המיוחד על משחק בפסטיבל סאנדנס ב-2005. פרס דוב הכסף לשחקן הטוב ביותר בפסטיבל ברלין 2005. באותה שנה הופיע בקליפ "Jesus of Suburbia" של גרין דיי.
בשנת 2009,שיחק פוצ'י בשלושה סרטים שהוקרנו בפסטיבל סאנדנס: "ראיונות קצרים עם גברים נתעבים", בבימויו של ג'ון קרסינסקי; "לילות אל. איי", עם בילי בוב תורנטון, וינונה ריידר, קים בייסינגר ומיקי רורק, המבוסס על אוסף הסיפורים הקצרים של ברט איסטון אליס באותו השם; ובסרט "איש התשובות" עם ג'ף דניאלס ולורן גרהאם. פוצ'י היה גם חבר בצוות השופטים בתחרות הסרטים הקצרים.
לפוצ'י היו תפקידים במספר סרטי אינדי במהלך החלק האחרון של העשור. בשנת 2013 הוא שיחק בתפקיד ראשי שגילם גבר אוטיסט ב"סיפורו של לוק", לצד סת' גרין. באותה שנה שיחק בסרט "מוות אכזרי", המבוסס על הסרט המקורי של סם ריימי משנת 1981 ותפקיד ראשי במותחן "Spring". בנובמבר 2014, שיחק בתפקיד טדי קורטני בסדרה "חוק וסדר: מדור מיוחד" וב"שיקגו PD".
בשנת 2015 שיחק בסרט האימה "הרכוש של אווה". בשנת 2016 כיכב לצד מייקל שאנון במותחן המערבון "Poor Boy", שהוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים טרייבקה באפריל 2016.
בשנת 2018, פוצ'י כיכב אורח בשלושת הפרקים הראשונים של סדרת הטלוויזיה "את". ב-2019 הוא שיחק בתפקיד אורח בסדרת הקומדיה "הכי גרועים שיש", ולאחר שיחק בתפקיד חוזר בסדרה "אימה אמריקאית: 1984".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002 | Personal Velocity: Three Portraits | קווין | פרס חבר השופטים הגדול, סאנדנס |
| 2005 | מצוץ מהאצבע | ג'סטין קוב | פרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבלי סאנדנס וברלין |
| 2005 | שכונה בהפרעה | לי |  |
| 2005 | 50 גלולות | דארן |  |
| 2006 | פאסט פוד | ג'רלד 'פאקו' |  |
| 2006 | עלילות סאות'לנד | מרטין קפאובר |  |
| 2007 | The Go-Getters | מרסר |  |
| 2008 | Explicit Ills | יעקב |  |
| 2008 | לילות אל. איי. | טים |  |
| 2009 | איש התשובות | קריס לוקאס |  |
| 2009 | ראיונות קצרים עם גברים נתעבים | אוון |  |
| 2009 | שרופים | קמע מס' 1 |  |
| 2009 | Horsemen | אלכס ברסלין |  |
| 2009 | Fault Line |  |  |
| 2009 | הנשאים | דני |  |
| 2010 | Brotherhood | קווין |  |
| 2010 | בגינרס | קוסם |  |
| 2011 | The Music Never Stopped | גבריאל סוייר |  |
| 2011 | The Legend of Hell's Gate: An American Conspiracy | לילד קראו קלי |  |
| 2012 | All Together Now | רון |  |
| 2012 | ג'ק ודיאן | טום |  |
| 2012 | The Story of Luke | לוק | השחקן הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של אירווין |
| 2013 | מוות אכזרי | אריק |  |
| 2014 | Spring | אוון |  |
| 2015 | Ava's Possessions | בן |  |
| 2016 | Poor Boy | רומיאו גריגס |  |
| 2018 | A.X.L | רנדל |  |
| 2023 | הבעלים לשעבר (אנ') | אהרון |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 | אימפריות נופלות | ג'ון ווס | מיני סדרת טלוויזיה |
| 2006 | חוק וסדר: כוונה פלילית | ג'ואי פרוסט | פרק אחד |
| 2012 | בנות | אריק | פרק אחד |
| 2014 | חוק וסדר: מדור מיוחד | טדי קורטני | פרק: "שיקגו קרוסאובר" |
| 2014 | שיקגו PD | טדי קורטני | פרק אחד |
| 2016 | Falling Water | אנדי | תפקיד חוזר; 3 פרקים |
| 2018 | את | בנג'י אשבי | תפקיד חוזר; 3 פרקים |
| 2019 | הכי גרועים שיש | נוק נוק | תפקיד חוזר; 3 פרקים |
| 2019 | יאנגר | טרוויס ג'ייסון | פרק אחד |
| 2019 | אימה אמריקאית: 1984 | ג'ונאס שוואר | תפקיד חוזר; 5 פרקים |
| 2021 | חסרי בושה | לו מילקוביץ' | פרק אחד |
| 2021–2023 | Physical | טיילר | תפקיד ראשי |
| 2025 | דרדוויל: נולד מחדש |  | סדרת עתידית של דיסני+ |
קליפים

| שנה | כותרת | אמן | תפקיד |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 | Jesus of Suburbia | גרין דיי | ג'ימי הקדוש/ישו מהפרברים |
הערות שוליים

↑  O'Sullivan, Eleanor (22 בינואר 2006). "Coming Tuesday on DVD". Asbury Park Press. אורכב מ-המקור ב-15 ביוני 2013. נבדק ב-10 ביוני 2013 – via ProQuest Archiver. Lou Taylor Pucci of Seaside Heights stars in Thumbsucker, a dark comedy arriving on the home viewing market this week. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Slotek, Jim (2 באוקטובר 2005). "'Thumbsucker' star's status on the rise". Jam! Showbiz. Canoe Inc. אורכב מ-המקור ב-15 בינואר 2013. נבדק ב-13 באוגוסט 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Lou Taylor Pucci". נבדק ב-17 באפריל 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Squires, John (27 במרץ 2015). "Get Ready for Spring with a New Batch of Clips". Dread Central. נבדק ב-13 באוגוסט 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Miska, Brad (27 במרץ 2015). "Several Clips From 'Spring', a Lovecraftian Love Story". Bloody Disgusting. נבדק ב-13 באוגוסט 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Miska, Brad (13 בפברואר 2015). "Horror Will 'Spring' to Life In this Lovecraftian Love Story". Bloody Disgusting. נבדק ב-13 באוגוסט 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Easton, Anne (13 בנובמבר 2014). "'Law & Order: SVU' Recap 16×7: 'Chicago Crossover'". Observer.com. נבדק ב-13 באוגוסט 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Umstead, Ben (15 באפריל 2016). "Tribeca 2016 Poster Exclusive: POOR BOY, Starring Lou Taylor Pucci And Michael Shannon". Twitch Film. אורכב מ-המקור ב-31 במאי 2016. נבדק ב-29 באפריל 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Highfill, Samantha (9 בספטמבר 2018). "YOU showrunner Sera Gamble breaks down the premiere's shocking ending". Entertainment Weekly. Meredith Corporation. נבדק ב-9 בספטמבר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "IRVINE INTERNATIONAL FILM FESTIVAL ANNOUNCES 2013 WINNERS". אורכב מ-המקור ב-7 בינואר 2014. נבדק ב-2 באפריל 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007438849005171  BNE: XX4948664  BnF: cb15552713h (data)  GND: 1014261848  ISNI: 0000 0001 1439 3851  LCCN: no2005107976  MusicBrainz: 87a8e286-158b-4186-a4cf-0987310df244  NKC: xx0103288  NTA: 297268422  SUDOC: 147632781  VIAF: 21884228   WorldCat (עם VIAF): 21884228
דבלינר

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  גבינה מחלב פרה 
 מוצא:  אירלנד 
 מרכיבים עיקריים:  חלב פרה 
 
גבינת דבלינר (באנגלית: Dubliner) היא גבינה מתוקה וגרגירית העשויה מחלב פרה מפוסטר, מיושנת מעל שנה.
מאפיינים וייצור

הגבינה מיוצרת על ידי Carbery, הממוקמת במחוז קורק, אירלנד והפכה למפורסמת מאוד גם מחוץ לאירלנד. מאז 1996, היא משווקת בין-לאומית על ידי Ornua שפירושה באירית "זהב חדש" (לשעבר ה-Irish Dairy Board) תחת תווית השם Kerrygold. הגבינה נקראת על שם העיר דבלין, אף על פי שהיא מיוצרת כאמור במחוז קורק.
היא שואפת לשלב את החריפות של צ'דר בוגרת עם המתיקות החמאתית של פרמזן. גבינת דבלינר עשויה להכיל גבישי סידן חומצת חלב טבעיים (Calcium lactate), המופיעים בגבינה כחתיכות לבנות קטנות.
היסטוריה

ג'ון לוסי, חקלאי אירי, יצר גבינה בשם "ארגלן" (Araglen) ב-1990; המטרה שלו הייתה לייצר אלטרנטיבה לגבינת צ'דר שניתן לייצר "באמצעות (בעיקר) ציוד צ'דר קיים, למכירת הגבינה באירופה". שנה לאחר מכן, Carbery Milk Products חתמה על הסכם למסחור של Araglen. הייצור המסחרי החל ב-1994. חמש שנים מאוחר יותר, היא הוצגה גם בארצות הברית, ועד 2011, יותר מ-40,000 טונות יוצרו למכירה במספר שווקים.
הערות שוליים

1 2 3  "Dubliner - Cheese.com". www.cheese.com. נבדק ב-2021-03-05.
↑  Taylor, Charlie. "Dubliner cheese-maker Carbery secures €35m loan from EIB". The Irish Times (באנגלית). נבדק ב-2021-03-05.
↑  "Dubliner". Carbery. נבדק ב-2013-11-11.
↑  Blume, Aimee (13 במרץ 2013). "Dubliner and Dubliner with Stout". Cheese of the Week. Scripps Interactive Newspaper Group. נבדק ב-2013-11-11. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Lucey, John (בספטמבר 2011). "Successful Cheese Diversification Examples: Dubliner Cheese and The Growth of Wisconsin Specialty Cheese" (PDF). Cheese Symposium Proceedings & Presentations. Teagasc. נבדק ב-2013-11-11. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דבלינר".
קריגולד דבלינר בחנות
שמעון וינקלברג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 בספטמבר 1924 קיל, הרייך הגרמני 
 פטירה:  29 בספטמבר 2004 (בגיל 80) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 
שמעון וינקלברג (26 בספטמבר 1924 – 29 בספטמבר 2004) היה סופר, מחזאי ותסריטאי יהודי-אמריקאי. הוא נודע בעיקר בזכות המחזה "קטאקי" שעלה בברודוויי בשנת 1959 בכיכובם של ססואה הייאקאווה ובן פיאצה.
ביוגרפיה

וינקלברג נולד בקיל שבגרמניה. לאחר עליית הנאצים לשלטון הוא נמלט עם משפחתו לארצות הברית בסוף שנות ה-30. הקריירה שלו כסופר החלה עם סיפור קצר שפרסם ב-1953. הוא המשיך לכתוב סיפורים למגזינים כמו הרפרס בזאר, הניו יורקר ופאנץ'.
המחזה קטאקי פרי עטו היה מבוסס על הניסיון האישי שלו במודיעין הצבאי של ארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה. בשנת 1962 כתב מחזה נוסף בשם "חלונות גן עדן" שהוצג בתיאטרון המלכותי בסטוקהולם. הוא כתב גם ספרים, חלקם במשותף עם אשתו אניטה, וכן היה שותף לכתיבתם של למעלה מ-100 תסריטים לטלוויזיה בשנות ה-60 וה-70. את מרבית התסריטים כתב תחת שמות עט ביניהם "סיימון וינקלברג", "סיימון וינוולברג", "ש. בר-דוד" ו"שמעון בר דוד".
בין היתר הוא אחראי לרעיון "מיזוג המוחות" הוולקני שהופיע לראשונה בפרק שכתב עבור העונה הראשונה של הסדרה "מסע בין כוכבים".
כיהודי, שימש וינקלברג מודל לדוגמה עבור שחקנים יהודיים דתיים בהוליווד. התסריטים שלו כללו לעיתים קרובות נושאים יהודיים, ותיארו טקסים יהודיים והלכה יהודית דתית בדייקנות.
וינקלברג מת ב-19 בספטמבר 2004 ממחלה לא ידועה בבית אבות בלוס אנג'לס בגיל 80.
הערות שוליים

1 2  "Shimon Wincelberg TV Writer ..." Washington Post (באנגלית אמריקאית). ISSN 0190-8286. נבדק ב-2020-04-19.
↑  "S. Wincelberg, 80; Playwright Also Wrote TV Scripts". Los Angeles Times (באנגלית אמריקאית). 2004-10-01. נבדק ב-2020-04-19.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299204105171  PLWABN: 9810675170205606  BnF: cb14145991j (data)  GND: 106184725X  ISNI: 0000 0000 7840 9413  LCCN: n82073916  NTA: 069912718  SNAC: w6pp232t  VIAF: 67810489   WorldCat (עם VIAF): 67810489
רוזנה ארקט

| --- | --- |
רוזנה ארקט, 2012
רוזנה ארקט, 2012
 לידה:  10 באוגוסט 1959 (בת 65) ניו יורק, ארצות הברית
 שם במה:  רוזנה ארקט
 שם לידה:  Rosanna Lauren Arquette 
 סוגה מועדפת:  דרמה וקומדיה
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1978 
 בן או בת זוג:  ג'יימס ניוטון הווארד (13 בספטמבר 1986–2 באוקטובר 1987)  John Sidel (ערך בלתי־ידוע–ערך בלתי־ידוע)   פיטר גבריאל 
 צאצאים:  זואי סידל 
 מספר צאצאים:  1 
 פרסים והוקרה:  פרס באפט"א לשחקנית המשנה הטובה ביותר (1986)  פרס פסטיבל הקולנוע של סיטגס לשחקנית הטובה ביותר (1989) 
 https://www.rosannaarquette.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
רוזנה לורן ארקט (באנגלית: Rosanna Lauren Arquette; נולדה ב-10 באוגוסט 1959) היא שחקנית יהודיה אמריקאית מועמדת פרס אמי ופרס גלובוס הזהב.
ביוגרפיה

ארקט נולדה בניו יורק לזוג שחקני קולנוע, ברנדה אוליביה ולואיס ארקט. היא נכדתו של הקומיקאי קליף ארקט. אמה של ארקט הייתה יהודייה, בת למשפחה ניצולת שואה מפולין; ואביה הקתולי המיר את דתו לאסלאם. ארקט היא אחותם הגדולה של פטרישיה, דייוויד, אלקסיס וריצ'מונד, כולם עוסקים בתחום המשחק.
בהיותה ילדה עברה עם משפחתה לשיקגו, שם אביה ניהל תיאטרון מקומי במשך מספר שנים. כשהגיעה לגיל 12 עברה עם משפחתה פעם נוספת, הפעם לקומונה באזור וירג'יניה.
ארקט לא הצליחה בלימודיה ונשרה מבית הספר בגיל מוקדם. בגיל 15 עזבה ארקט את ביתה יחד עם שלוש מחברותיה, תפסה טרמפים מזדמנים לכל אורך ארצות הברית עד שהגיעה לסן פרנסיסקו, שם עבדה בירידי תיאטרון.
הופעתה המקצוענית הראשונה הייתה במחזה המוזיקלי "מטמורפוזות" מאת אובידיוס.