יעקב לידסקי
הערות שוליים

↑  יעקב לידסקי, דער מאָמענט, 5 ביוני 1921.
1 2  קברו של יעקב לידסקי במאגר המידע של בתי הקברות היהודיים בפולין.
↑  קלמן ליכטנשטיין (עורך), פנקס סלונים, ספר א: קלמן ליכטנשטיין, תולדות הישוב היהודי בסלונים: מונוגרפיה; עורכים: קלמן ליכטנשטיין, יחזקאל רבינוביץ, תל אביב: ארגון יוצאי סלונים בישראל, תשכ"ב (להלן: ליכטנשטיין, הישוב היהודי בסלונים), עמ' נו טור 2 (ספר יזכור לקהילת סלונים, בספריית העיר ניו יורק, תמונה 76).
↑  ועיינו יעקב דינזון המספר על מפגש שלו עם לידסקי האב: יעקב דינעזאָן, פון י. דינעזאנס איבערגעבליבענע כּתבים | שלום יעקב אבראמאוויטש און מענדעלע מוכר ספרים, ליטערארישע בלעטער, 16 בספטמבר 1927 (נדפס שוב בכל כתבי מנדלי מו"ס: יעקב דינעזאָן, "שלום יעקב אבּראמאָוויטש און מענדעלע מוכר ספרים", בתוך: נחמן מייזיל (אויפגעקליבען), דער מענדעלע-טורעם (אלע ווערק פון מענדעלע מוכר-ספרים (ש. י. אַבראַמאָוויץ), באנד 22), נייע פערבעסערטע אויסגאבע, ורשה: פערלאג מענדעלע, 1928, עמ' 88 ואילך).
↑  ליכטנשטיין, הישוב היהודי בסלונים (תשכ"ב), עמ' צג טור 2 (תמונה 113).
↑  ליכטנשטיין, הישוב היהודי בסלונים (תשכ"ב), עמ' רעה הע' 300 (תמונה 295).
↑  ליכטנשטיין, הישוב היהודי בסלונים (תשכ"ב), עמ' עט טור 2 (תמונה 99); מ. זאבלאצקי, סלאנים, הצפירה, 11 במאי 1891.
↑  נ.ב. מינקאוו, פּיאָנערן פון יִידישער פּאָעזיע אין אמעריקע: דאָס סאָציאלע ליד, ניו יורק: .Grenich Print Corp,‏ 1956, עמ' 230.
1 2  Hyman L. Meites, History of the Jews of Chicago, Chicago: Jewish Historical Society of Illinois, 1924, p. 362.
↑  Eric L. Goldstein, 'The Great Wave: Eastern European Jewish Immigration to the United States, 1880-1924,' in: Marc Lee Raphael (ed.), The Columbia History of Jews and Judaism in America, New York: Columbia University Press, 2007, p. 80; י[וסף] חייקין, יידישע בלעטער אין אמעריקע: א צושטייער צו דער 75 יאריקער געשיכטע פון דער יידישער פרעסע אין די פאראייניקטע שטאטן און קאנאדע, ניו יורק: י' חייקין, 1946, עמ' 83, בארכיון האינטרנט.
↑  Irene Heskes, Yiddish American Popular Songs, 1895 to 1950: A Catalog Based on the Lawrence Marwick Roster of Copyright Entries, Washington: Library of Congress, 1992, p. 3.
↑  נייער גייסט (מאנאטשריפט פיר וויסענשאפט, ליטעראטור און קונסט) 1, 5 (1898), 298.
↑  Jeffrey Veidlinger, Jewish Public Culture in the Late Russian Empire, Bloomington, IN: Indiana University Press (The Modern Jewish Experience), 2009, p. 83.
1 2 3 4  Nathan Cohen, 'Distributing Knowledge: Warsaw as a Center of Jewish Publishing, 1850–1914,' in: Glenn Dynner and François Guesnet (eds.), Warsaw. The Jewish Metropolis, Brill, 2015, p. 198, בגוגל ספרים. כהן נסמך על מחקרו של ברנרד יעקובוביץ, "עשות והפץ ספרים הרבה: לתולדותיה של הוצאת הספרים "צנטרל"–"מרכז" בווארשה, 1911–1933", עבודת מוסמך, אוניברסיטת תל אביב, תשנ"ז 1997, עמ' 43–47.
↑  זלמן רייזען, קָאטיק, אברהם־הערש, בספרו: לעקסיקאָן פון דער ייִדישער ליטעראַטור, פּרעסע און פילאָלאָגיע, מהדורה 2, כרך ג, וילנה: ווילנער פערלאג פון ב. קלעצקין, תרפ"ט 1929, עמודות 419–420, בארכיון האינטרנט; חגית כהן, בחנותו של מוכר הספרים: חנויות ספרים יהודיות במזרח אירופה במחצית השניה של המאה התשע עשרה, ירושלים: הוצאת ספרים על שם י"ל מאגנס (יהדות פולין: סדרה ביבליוגרפית), תשס"ו 2006, עמ' 102.
↑  על פי נתן כהן, מדובר בשנת 1900 (Nathan Cohen, 'Distributing Knowledge: Warsaw as a Center of Jewish Publishing, 1850–1914,' in: Glenn Dynner and François Guesnet (eds.), Warsaw. The Jewish Metropolis, Brill, 2015, p. 198, בגוגל ספרים; בהסתמך על מחקרו של יעקובוביץ, לעיל).
לטענת ש' ארנסט, ההוצאה נוסדה זמן קצר לפני כן, כבר ב-1899 (ש' ארנסט, 'שלמה זנויל שרברק: (תולדותיו)', בתוך: א"א עקביא (עורך), זכרונות המוציא לאור שלמה שרברק, תל אביב: ש. שרברק, תשט"ו 1955 (להלן: זיכרונות שרברק), עמ' 29).
↑  לפי מקור אחד, לידסקי ייסד את ההוצאה בהשפעתו (אברהם רייזען (רעדאקטירט), אהרן קארלין (אויסגעענדיקט און צוזאמענגעשטעלט), קוידענאָוו: זאמלבוך צום אָנדענק פון די קוידענאָווער קדושים וואָס זיַינען אומגעבראכט געוואָרן פון די דיַיטשישע נאציס, ניו יורק: פאראייניקטע קוידענאָווער אסאָסיאיישאָן, 1955, עמ' 211).
1 2  א. ליטוואק (חיים יעקב הלפנד), וואָס געווען: עטיודן און זכרונות, וילנה: ב. קלעצקין, 1925, עמ' 14.
1 2  בשורת ספרים חדשים, המליץ, 16 ביולי 1901.
↑  וראו משה מישקינסקי, 'ב' פייגנבוים וה'ספר המדעי הראשון ביידיש פשוטה לגמרי'?', גלעד ט (תשמ"ו), 352-351.
↑  אברהם רייזען, עפּיזאָדן פון מיַין לעבן (אלע ווערק פון אברהם רייזען), וילנה: ב. קלעצקין, 1929, כרך ב (להלן: עפּיזאָדן פון מיַין לעבן, ב), עמ' 7 (מצוטט אצל Jeffrey Veidlinger, Jewish Public Culture (2009), p. 107).
↑  ראו בשורת ספרים חדשים, המליץ, 16 ביולי 1901; וכן רשימה קטלוגית: תחת שם זה יוצאת לאור סדרת ספרי מדע, היסטוריה תרבותית וספרות יפה, מקור ותרגום; עד עתה יצאו ממכבש הדפוס, בסוף הספר דער בלינדער מוזיקאנט, ורשה: פראגרעסס, תרס"א, עמ' 108, בארכיון האינטרנט.
↑  הספר: ד. בערגעלסאהן, ‏אַרום וואָקזאַל, ורשה: פראגרעס, תר"ע 1909, בארכיון האינטרנט. וראו נחמן מייזל, דוד ברגלסון: (75 שנה להולדתו; 50 שנה להופעת ספרו הראשון), על המשמר, 18 בספטמבר 1959, המשך.
↑  נסתר, ‏העכער פון דער ערד, ורשה: פראגרעס, תר"ע, בארכיון האינטרנט.
↑  י. לידסקי: בוכהענדלדער און פערלעגער (י' לידסקי: מוכר ספרים ומו"ל), מודעת פרסום בסוף הספר דער בלינדער מוזיקאנט, ורשה: פראגרעסס, תרס"א, עמ' 107, בארכיון האינטרנט.
↑   גור אלרואי, מבוא: ההגירה היהודית ההמונית של יהודי אירופה: 1870–1914, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח, מתוך ספרו אימיגרנטים: ההגירה היהודית לארץ-ישראל בראשית המאה העשרים, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, תשס"ד 2004.
↑  חגית כהן, סחר הספרים הטרנס-אטלנטי, וצמיחתו של מרכז תרבות היידיש בארצות-הברית, 1890–1930, עיונים בתקומת ישראל 20, 2010,‏ 444.
↑  Veidlinger, Jewish Public Culture (2009), p. 84.
↑  Gennady Estraikh, In Harness: Yiddish Writers' Romance with Communism, Syracuse, N.Y.: Syracuse University Press (Judaic traditions in literature, music, and art), 2005, p. 20.
↑  אייראָפּעאישע ליטעראַטור, באתר "מפתח עיתונות יידיש".
↑  חתנו של מנדלי, שהיה שותפם ליוזמה, פרש בהמשך.
↑  לתיאור מפורט של המיזם והולדתו בזיכרונותיו של שלמה שרברק ראו שרברק, 'מנדלי מוכר ספרים: (זכרונות של מו"ל), בתוך: עקביא (עורך), זיכרונות שרברק (1955), עמ' 36–63. המאמר במקור ביידיש: ש. שרעבערק, די יוביליי-אויסגאַבע פֿון מענדעלעס ווערק: (זכרונות פֿון אַ פֿאַרלעגער און 13 בריוו פֿון מענדעלען), יִיווא בלעטער 35 (1951), 199–215, באתר היברובוקס, ושם מובאים גם 13 מכתבים של מנדלי בעניין זה (עמ' 215–221), מהם אחד שנכתב כנראה ללידסקי (עמ' 220). וראו עוד דיווח חדשותי בעניין: חדשות שונות: ליובלו של ר' מנדלי מו"ס, הצבי, 4 באוגוסט 1910.
↑  זלמן רייזען, קאַפּלאַן מרדכי, בספרו: לעקסיקאָן פון דער ייִדישער ליטעראַטור, פּרעסע און פילאָלאָגיע, מהדורה 2, כרך ג, וילנה: ווילנער פערלאג פון ב. קלעצקין, תרפ"ט 1929, עמודות 498–499, בארכיון האינטרנט.
↑  עקביא (עורך), זיכרונות שרברק (1955), עמ' 17, 29.
↑  אוריאל אופק, ספרות הילדים העברית 1900–1948, תל אביב: דביר, תשמ"ח 1988, עמ' 25.
1 2  זלמן רייזען, ‏ראָזענקראַנץ אברהם-צבי, בספרו: לעקסיקאָן פון דער ייִדישער ליטעראַטור, פּרעסע און פילאָלאָגיע, מהדורה 2, כרך ד, וילנה: ווילנער פערלאג פון ב. קלעצקין, תר"ץ 1929, עמודה 183, בארכיון האינטרנט.
↑  חיים דב פרידברג, ווילנא, בספרו: תולדות הדפוס העברי בפולניה, הוצאה ב מושלמת ומתוקנת, מעובדת על פי המקורות, יצא לאור על ידי ברוך פרידברג, תל אביב: (דפוס גוטנברג), תש"י 1950, עמ' 131, באתר היברובוקס.
↑  די לויה פון נ"ע יעקב לידסקי, היינט, 7 ביוני 1921; יעקב לידסקי, הצפירה, 7 ביוני 1921; די לויה פון נ"ע יעקב לידסקי, היינט, טור 2, 8 ביוני 1921.
↑  ר' יעקב לידסקי, הצפירה, מודעת אבל, 6 ביוני 1921; יוגענד-ארגאניזאציע "פרץ" ווארשא, יעקב לידסקי, דער מאָמענט, 6 ביוני 1921.
↑  נ"ע יעקב לידסקי, היינט, 6 ביוני 1921; צו דער לויה פון י. לידסקי, דער מאָמענט, 6 ביוני 1921; יעקב לידסקי נ"ע, הצפירה, 7 ביוני 1921.
↑  רייצע לידסקא, היינט, מודעת אבל, 3 בינואר 1937.
↑  הלנה רוטנברג: דף עד, מידע מתוך כרטסת ברשות להנפקת תעודות זהות של יהודים בגטו ראדום, 1941, במאגר המרכזי של שמות קרבנות השואה באתר יד ושם.
↑  זלמן רייזען, ליטווין א., בספרו: לעקסיקאָן פון דער ייִדישער ליטעראַטור, פּרעסע און פילאָלאָגיע, מהדורה 2, כרך ב, וילנה: ווילנער פערלאג פון ב. קלעצקין, תרפ"ז 1927, עמודה 146, בארכיון האינטרנט.
↑  רייזען, עפּיזאָדן פון מיַין לעבן (1929), ב, עמ' 112 (מצוטט אצל Veidlinger, Jewish Public Culture (2009), p. 84).
↑  י. ד. ברקוביץ, הראשונים כבני אדם: ספר שלישי: הצחוק האדום, פרק שמיני: מו"לים, דבר, טור 2, 18 בנובמבר 1938.
↑  י. ד. ברקוביץ, הראשונים כבני אדם: ספר שלישי: הצחוק האדום, פרק עשרים ושנים: "פדיון שבויים", דבר, 3 במרץ 1939; נדפס שוב בספרו הראשונים כבני-אדם: ספורי זכרונות על שלום עליכם ובני-דורו, תל אביב: דביר, תרצ"ח–תש"ג.
↑  י. ד. ברקוביץ, הראשונים כבני אדם, דבר, טורים 1–2, 29 בדצמבר 1939.
↑  ש' ארנסט, 'שלמה זנויל שרברק: (תולדותיו)', בתוך: עקביא (עורך), זיכרונות שרברק (1955), עמ' 29.
↑  יואל מסטבוים, ורשה 1939: ספר זכרון; תרגם: יעקב קויפמן, תל אביב: הוועד להוצאת כתבי יואל מסטבוים, [תשי"-?], עמ' 124.
↑  יואל מסטבוים, 'שלמה שרברק', בתוך: עקביא (עורך), זיכרונות שרברק (1955), עמ' 17 (נדפס במקור בדבר, כ"ו בטבת תש"ה). על פי מסטבוים, לידסקי היה מו"ל מסוגו של שרברק, שאותו הוא מתאר כ"בעל נפש ויד פתוחה, [...] אהב להוציא ספר לאור כשם שהאמן אהב לכתבו" (שם, שם).
↑  מסטבוים, ורשה 1939, עמ' 124–125.
| --- | --- |
ערך מומלץ: 
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007507588505171  VIAF: 315208064   WorldCat (עם VIAF): 315208064 
סמליל הוצאת פּראָגרעס (פּרוֹגרֶס, 'קִדמה') ובו איור של בית חרושת וזריחה, המסמלים קדמה (הכיתוב: "פֿערלאג פּראגרעס, ווארשא")
פרסומת לחנות הספרים והוצאת הספרים של יעקב לידסקי בוורשה (מתוך הספר "דער בלינדער מוזיקאנט", 1901)
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
יעקב לידסקי (עומד שני מימין) בין חמשת השותפים-המייסדים של "צנטרל"; לימינו בנימין שימין ולשמאלו בן-אביגדור (א"ל שלקוביץ'), מרדכי קפלן ושלמה שרברק
סמלילי הוצאת "יודיש" (הכיתוב: "פארלאג יִידיש ווארשע")
סמליל
סמליל (הכיתוב: "פֿערלאג יודיש ווארשא")
מצבת קברו של יעקב לידסקי בבית הקברות היהודי בוורשה (הכיתוב: "פערלעגער און פריינד פון דעם יידישן בוך" – 'מו"ל וידיד הספר היהודי')