stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'יימס פורטר
קריירה עסקית

אף על פי שפורטר זכר בעיקר בשל התפקידים הפוליטיים והישגיו החינוכיים, הוא רשם גם הצלחה בתחום העסקי. הוא היה הנשיא הראשון של "חברת מסילת הברזל דלאוור, ליהיי, סקוקול וססקווהנה" שהוקמה ב-1847 והפכה ל"חבר מסילת הברזל של עמק ליהיי" ב-1853. יתר על כן, אף על פי שהוא התכוון להיבחר מחדש לתפקיד זה ב-1856 כאשר החברה העתיקה את משכנה לפילדלפיה, הוא דחה את ההצעה. פורטר גם היה נשיא "חברת מסילת הברזל בלווידר דלאוור", שכיום היא חלק מ"חברת מסילת הברזל פנסילבניה" והנשיא של "חברת גשר איסטון דלאוור". תחת ניהולו נפתח הקו המקורי ב-1855. הקו נמתח מאיסטון למנץ' צ'נק, שהוא אזור שידוע כיום כעיירה הקרויה ג'ים ת'ורפ. בנוסף השקיע פורטר בתעשיית המחצבים. הוא הקים ב-1817 חברה שנקראה "חברת המכרות נורת'האמפטון" כדי לרכוש ולהפעיל מכרה לווחה ליד גדות נהר דלאוור במחוז הר בית אל העליון. בשנות ה-30 של המאה ה-19 החברה כבר הרחיבה פעילותה ושינתה את שמה ל"חברת הלווחה של פנסילבניה". בנוסף, פוטר השקיע השקעות דומות במחצבות אבן גיר, במכרות פחם ובכמה מכרות להפקת עפרת ברזל. יותר מכך, פורטר היה מעורב בשני מיזמים עסקיים, הוא ייסד את בנק החסכונות שהיה ידוע כ"המוסד לחיסכון הדיים של איסטון" שפרץ במשך שנים אחדות עד שהוא התמזג עם בנק אזורי גדול יותר והיה מחוללו של "מוסד החוואים והמכונאים של איסטון" שהוקם כדי לקדם את מקצועות החקלאות והמכונאות.
מותו ומורשתו

ג'יימס פורטר נפטר ב-11 בנובמבר 1862 בביתו שבאיסטון בגיל 69 והוא נטמן בבית הקברות המקומי. רעייתו אלייזה מתה ב-2 במרץ 1866 ונטמנה לצדו.
כיום ממשיך קולג' לה פאייט להיות פעיל. ב-1997 הוקמה "אגודת פורטר" (Porter Society) לזכרו של פורטר וכדי להכיר במחויבותם ובנדיבותם של בוגרי וידידי הקולג' לקידומו.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Whelan, Frank (June 7, 1992). "Avoiding Tragedy, He Became Lawyer and Pettifogger James Madison Porter". The Morning Call.
1 2 3  "PORTER FAMILY PAPERS"
↑  James M. Porter (1843–1844)—Miller Center". millercenter.org. Archived from the original on 2016-03-15.
↑  "Delaware Water Gap NRA: Historic Resource Study - Slateford Farm (Chapter 4)". www.nps.gov.
↑  Henry, Mathew Schropp (1860-01-01). History of the Lehigh Valley: Containing a Copious Selection of the Most Interesting Facts, Traditions, Biographical Sketches, Anecdotes, Etc., Etc., Relating to Its History and Antiquities ; with Complete History of All Its Internal Improvements, Progress of the Coal and Iron Trade, Manufactures, Etc. Bixler & Corwin, p. 422.
↑  "Porter Society". development.lafayette.edu.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007357221505171  ISNI: 0000 0000 2879 2434  LCCN: n90636654  NARA: 10572951  SNAC: w6r50f16  VIAF: 36073729   WorldCat (עם VIAF): 36073729
קופים בחלל

| --- | --- |

פוסטר הגרסה העברית של הסרט
 בימוי:  קירק דה מיקו 
 הופק בידי:  ברי זוננפלג ג'ון ה. ויליאמס
 תסריט:  קירק דה מיקו, רוב מורלנד 
 עריכה:  דבי ברמן
 שחקנים ראשיים:  אנדי סמברג פטריק וורברטון קריסטין צ'נוות' ג'ף דניאלס שריל היינס קינן תומפסון 
 מדבבים:  אנדי סמברג ג'ף דניאלס פטריק וורברטון 
 מוזיקה:  כריס פ. בקון
 צילום:  גרסיה קלילנד
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Vanguard Animation, Jam Filled Entertainment, Studiopolis 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  18 ביולי 2008
 משך הקרנה:  81 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט מדע בדיוני, סרט קומדיה, סרט ילדים, מדע בדיוני קומי, סרט פנטזיה 
 תקציב:  37,000,000‏$
 הכנסות:  64,834,964‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   spacechimps
 סרט הבא:  קופים בחלל 2
 תרגום לעברית:  כן
 www.spacechimpspower.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
קופים בחלל (באנגלית: Space Chimps) הוא סרט הנפשה ממוחשבת בבימויו של קירק דמיקו. הסרט יצא לאקרנים ב-18 ביולי 2008. בשנת 2010 יצא לאקרנים סרט המשך בשם "קופים בחלל 2".
תקציר העלילה

לאחר שמדענים מאבדים את החללית שלהם, קבוצת קופים נשלחת למשימה להשיב אותה. מפקד המשימה הוא שימפנזה, וסגנו הוא קוף עצלן בעל כוונות טובות. במהלך הסרט מוצגים הקופים מבצעים את המשימה ורואים כיצד האירועים מסתבכים. בסיום הסרט נערכת חגיגה לשובם של הקופים, כאשר הקופיף העצלן הופך לגיבור, אמיץ ואחראי.
ביקורת

הסרט קיבל ביקורות מעורבות. אתר Rotten Tomatoes נתן לסרט 44% המבוסס על 92 חוות דעת, הקונצנזוס של האתר כתב כי "האנימציה של קופים בחלל זולה, ההומור נמוך ומשחקי המילים לא משהו". מבקר הקולנוע האמריקאי רוג'ר איברט נתן לסרט סקירה חיובית של שלושה כוכבים וכתב כי "קופים בחלל זה תענוג מההתחלה עד הסוף". עיתון הניו יורק טיימס כתב כי הסרט "מצחיק".
בישראל הסרט קיבל ביקורות מעורבות אך לרב חיוביות.
הערות שוליים

↑  קופים בחלל (2008), במסד הנתונים והביקורות Rotten Tomatoes
↑  קופים בחלל - ביקורת מאת רוג'ר איברט, עיתון שיקגו סאן-טיימס, 17 ביולי 2008; אוחזר ב-12 בדצמבר 2008
↑  ניל גנזילגר, ביקורת על הסרט, 18 ביולי 2008; אוחזר ב-11 בדצמבר 2008
↑  קופים בחלל - ביקורות ודעות, במסד הנתונים והביקורות אידיבי
↑  חן חדד, עכבר העיר אונליין, קופים בחלל: רק אל תצפו לעוד שרק, באתר הארץ, 10 באוגוסט 2008
מלאכת בורר

מְלֶאכֶת הַבּוֹרֵר היא אחת מל"ט המלאכות האסורות בשבת, ומשמעותה היא, הפרדת דבר שאינו רצוי מדבר הרצוי.
המלאכה במשכן

את המלאכות האסורות בשבת לומדים מעבודת המשכן. ובמלאכת בורר ישנה מחלוקת בין הגאונים והראשונים כיצד נעשתה הברירה במשכן. יש אומרים שמלאכת הברירה במשכן נעשתה על ידי ברירת החיטים מהעפר למנחת התמיד ולמנחת חביתין. ויש אומרים שמלאכת בורר נהגה במשכן על ידי הפרדת הפסולת שבסממני הקטורת.
המלאכה במשכן > גדר המלאכה

בתלמוד הבבלי מובאת ברייתא: ”היו לפניו מיני אוכלין בורר ואוכל, בורר ומניח, ולא יברור, ואם בירר חייב חטאת”. ונחלקו האמוראים בביאור ברייתא זו:
לדעת רב יוסף מותר לברור ביד ואסור בכלי.
לדעת רב המנונא מותר לברור אוכל מפסולת, ופסולת מאוכל אסור וחייב חטאת.
לדעת אביי מותר לברור בשבת לאלתר אבל אם אינו לאלתר אפילו לצורך אותו היום אסור וחייב.
לדעת רוב הראשונים, כדי לא לעבור על מלאכת בורר צריך שיתקיימו שלושת התנאים האמורים: שיברור אוכל מפסולת, ביד ולא בכלי, ולאלתר. זאת מכיוון שכל מה שנחלקו האמוראים בגמרא הוא רק בפירוש הברייתא, היינו על פי איזה כלל לבאר אותה, אבל על הכללים עצמם הם מסכימים, על כן אם חסר תנאי אחד הרי שעובר על איסור תורה.
אמנם חלק מהראשונים חלקו על שניים מהתנאים:
לעניין שבכלי המיועד למלאכת ברירה תמיד אסור, אם הברירה היא כדי לאכול לאלתר - מותר אפילו בנפה וכברה (כלים המסייעים לברירה). ויש אומרים, שאם זה לאלתר, מותר לברור פסולת מאוכל בקנון ותמחוי (כלים שמסייעים לברירה האסורים מדרבנן).
לעניין נטילת פסולת מתוך אוכל, לדעת כמה ראשונים, מותר לברור פסולת מאוכל כדי לאכול לאלתר. ואף שלא נפסקה הלכה כמותם, מצרפים אותם כסניף להקל.
שני מיני מאכלים מעורבים

גם הפרדה בין שני מיני מאכלים מעורבים אסורה משום בורר. ואף ששני המינים ראויים לאכילה, כיוון שהם מינים שונים, והוא מעוניין שכל מין יעמוד בנפרד, הרי שכל מין נחשב אצלו כפסולת לגבי חברו, וממילא בהפרדתם הוא מתקנם, ועובר באיסור בורר. וכן כל שיש הבדל בטעם - נחשב כמין נפרד. אבל כאשר כל מיני האוכלים מאותו הסוג, אלא שיש שם חתיכות גדולות וקטנות, אין איסור להבדיל בין הגדולות לקטנות, ויש אומרים שגם הפרדת חתיכות גדולות מקטנות שבאותו המין אסורה.
ברירת מאכל מתוך תערובת מאכלים לצורך אחר שיאכל מותרת בשלושת התנאים הרגילים.
האיסור רק בתערובת

איסור בורר חל רק כאשר שני המינים מעורבים ביניהם, אבל אם הם מונחים זה בצד זה, מותר להפרידם.
האיסור רק בתערובת > דוגמאות לגדר תערובת

חתיכות דגים ממינים שונים שמעורבות אלה באלה, חלים עליהן דיני בורר. ואף שהן גדולות אם הן מעורבות אלה באלה, וצריך לטרוח ולחפש אחר החתיכות שהוא רוצה, יש בהן דין בורר. אבל אם כל החתיכות שמעוניינים לאכול נמצאות למטה, מותר להסיר את העליונות כדי ליטול את התחתונות, שהואיל והן מסודרות, מין אחד למעלה ומין אחד למטה, אין בהפרדתם איסור בורר.
פירות גדולים מעורבים - אם הפירות מועטים, כיוון שהם גדולים, אין הם נחשבים מעורבים, ובכל אופן מותר להפרידם זה מזה. אבל אם הם מרובים, הם נחשבים מעורבים, וחלים עליהם דיני בורר, שאסור להפרידם זה מזה כדרך מלאכה, ומותר ליטול את הפירות שהוא מעוניין לאכול לאלתר, שכך היא דרך אכילה.
מרק ובתוכו חתיכות קטנות של עוף או ירקות, כיוון שהן קטנות והרוצה להוציאן צריך לחפש ולטרוח אחריהן, חלים עליהן איסורי בורר. אבל אם חתיכות הבשר שבתוך המרק גדולות, כיוון שאין צורך לחפש אחריהן, אין הן נחשבות כמעורבות במרק, ואין עליהן איסורי בורר. לפיכך מותר להוציאן מהמרק כדי לאכול את המרק לבדו. וכן מותר להוציאן כדי לאוכלן לאחר זמן. וכן הדין לגבי כופתאות שבתוך מרק צלול, שאינן נחשבות מעורבות במרק.
תנאי הברירה

כשהברירה נעשית בדרך אכילה, אין המלאכה מוגדרת כפעולת ברירה האסורה בשבת, ומשום כך היא מותרת. שלושה תנאים צריכים להתקיים כדי שהברירה תוגדר כהפרדה בדרך אכילה, המותרת. היעדרו של אחד התנאים, די בו כדי לאסור את המלאכה:
תנאי הברירה > א. איסור הוצאת פסולת מתוך אוכל

דרך אכילה היא ליטול את האוכל כדי לאוכלו מיד, אבל המוציא את הפסולת מתוך האוכל, עובר באיסור בורר. גם כשהפסולת מועטה, וקל יותר להוציאה מתוך התערובת, המוציא אותה עובר באיסור בורר. למשל, אם נפלה קליפת ביצה לתוך סלט ביצים, אסור להוציאה לבדה, מפני שאסור להוציא פסולת מתוך אוכל, אלא יוציא אותה יחד עם מעט מהביצים, וכיוון שאפשר לאכול את חתיכת הביצה הדבוקה לקליפה, יש לה חשיבות, וממילא הוא נחשב כמפריד אוכל מאוכל, ואין בכך איסור. אם אינו חפץ בחלק מתערובת האוכל שלפניו, אם יש שם חבר שמוכן לאכול את החלק שאינו רצוי, מותר לו להוציאן כדי שחֲבֵרו יאכל אותן לאלתר, שבאופן זה גם החלק שאינו רצוי נחשב כאוכל.
תנאי הברירה > ב. ברירה ביד ולא בכלי

בברירה הנעשית כמלאכה, נהוג להשתמש בכלי ייעודי: מסננת, נפה וכדומה. אך בדרך אכילה, אדם נוטל בידו את הרצוי, ולכן נאסרה כל ברירה באמצעות כלי המיוחד לברירה.
כף ומזלג אינם כלים שנועדו לברירה אלא לסייע ליד לאחוז במאכל, לפיכך, מותר להוציא בהם את האוכל מתוך הפסולת.
במלחיות רבות מניחים בנוסף למלח גם גרגירי אורז, כדי שיספגו את הלחות וימנעו את המלח מלהתגבש. ואף שחורי המלחייה קטנים, ורק המלח יוצא דרכם, מותר להשתמש בה בשבת, מפני שאין היא נחשבת כלי שנועד לברירה אלא כלי שנועד לפזר את המלח במינון מסוים, והראייה, שגם אם לא היו במלח גרגירי אורז היו משתמשים במלחייה.
תנאי הברירה > ג. ברירה לאכילה מיידית

רק כאשר הברירה הידנית של האוכל מתוך הפסולת, נעשית מיד (בלשון הגמרא: לאלתר) בסמוך לאכילה, היא מוגדרת כמעשה אכילה המותר, אך אם אין אוכלים את האוכל מיידית, הפעולה נחשבת כמלאכה אסורה.
מותר לעוסקים בהכנת הסעודה, לברור אוכל . ואפילו אם הסעודה תארך זמן רב, כיוון שמכינים אותם סמוך לתחילת הסעודה, וכך מקובל, להכין את כל המאכלים לפני הסעודה כדי להגישם במשך הסעודה, הרי שזו דרך אכילה ולא כדרך מלאכת בורר. העיקר שהוצאת האוכל תהיה סמוכה לסעודה, היינו בזמן שרגילים להכין את הסעודה. אבל אם יעשה זאת לפני כן יעבור על איסור בורר. והכל תלוי במספר האנשים וגודל הסעודה. מי שלא יודע מתי בדיוק תתחיל הסעודה, מותר להקדים מעט בברירת האוכל מתוך הפסולת לצורך הסעודה, כדי שלא יצטרכו להמתין להכנת האוכל. אבל יש להיזהר שלא להקדים יותר ממה שנצרך כדי להכין את הסעודה.
מי שהתכוון לברור אוכל מתוך פסולת לצורך הסעודה הקרובה, ולבסוף נשתייר ממה שהכין גם לסעודה אחרת, אין בידו איסור, ובלבד שלא יערים לעשות כך בכוונה.
הבורר אוכל מתוך פסולת כדי לאוכלו לאחר זמן, עובר באיסור תורה, וגם אם יאכלנו מיד, לא יתקן בזה את האיסור. מי שברר כדי לאכול מיד, וללא אונס נמלך אחר כך להשאירו לסעודה אחרת, עובר באיסור דרבנן. אומנם, אם לאל יכל לאכול מיד, אינו עובר על איסור.
תנאי הברירה > מארח

מארח שרוצה להגיש לפני אורחיו פירות, ויש לו תערובת של פירות טובים ומקולקלים, אף על פי שהוא יודע שיאכלו רק פירות אחדים, אם מפני כבודם ראוי שיגיש להם צלחת מלאה, יש אומרים שמותר לו להוציא מהתערובת יותר פירות מכפי שיאכלו, מפני שכך מקובל להגיש אוכל, ויש לו הנאה מזה לאלתר. ויש אומרים שאסור.
הסרת קליפות וגלעינים

מותר להסיר את קליפת הפרי כדי לאוכלו. ואף שהסרת הקליפה דומה להוצאת פסולת מתוך אוכל, אין בזה איסור, כי כך היא דרך אכילת פרי שיש לו קליפה. על כן מותר לקלף גם בסכין, ובתנאי שיאכל מיד.
הסרת קליפות וגלעינים > דוגמאות להיתר הסרת גלעינים

לאדם שאוכל שזיף מותר לזרוק את הגלעין כשיגיע אליו ולהמשיך לאכול. אולם, כשאוכלים משמש או תמר יש לפתוח אותם כדי לוודא שאין בהם תולעים, ורק לאחר מכן לזרוק את הגלעין ולאכול, שכן כך היא דרך אכילתם.
הפותח מֵלון כדי לאוכלו לאלתר, רשאי לזרוק את כל הגרעינים שבו, שהוצאתם נחשבת כהסרת קליפת פרי. וכן מותר להסיר את קליפת המֵלון והאבטיח סמוך לאכילה. וכן מותר להסיר את הגבעול המחובר לפרי סמוך לאכילה.
אדם שפותח מלון על מנת לאכול אותו לאלתר רשאי לזרוק את כל הגרעינים שבו, שכן הוצאתם נחשבת כהסרת קליפת הפרי. בנוסף, בסמוך לאכילה מותר להסיר מהמלון או האבטיח את קליפתם. מותר גם להסיר את הגבעול המחובר לפרי בסמוך לאכילתו.
מותר לאדם שחותך אבטיח לנער את החתיכות על מנת להסיר מהן גרעינים, והוא גם רשאי להסיר את הגרעינים שלא ירדו בעזרת היד או סכין, שכן כך היא דרך אכילתו, והעיקר שיעשה זאת סמוך לאכילה; קל וחומר, שמותר למי שאוכל את האבטיח להסיר את הגרעינים לפני הכנסת האבטיח לפה, שכך היא דרך אכילתו. אולם, יש שמהדרים ומסירים את הגרעינים בשינוי מסוים כלאחר יד, או מגישים את האבטיח מבלי להסיר ממנו את הגרעינים, ורק מי שאוכל יסיר את הגרעינים בלא שינוי לאחר שיטעם מעט. אולם, לדעת ה'חזון איש' יש להכניס את האבטיח לפה, ולהוציא מהפה את הגרעינים.
נחלקו הפוסקים לגבי פירות שניתן לאכול את קליפתם, כגון תפוחים, אגסים, מלפפונים וגזר, האם שייך איסור בורר בהסרת קליפתם. יש אומרים, שהואיל וגם הקליפה ראויה לאכילה, אין כאן איסור בורר, אלא הרי זה כחותך את הפרי לשני חלקים, וממילא מותר לקלפם כדי לאוכלם לאחר זמן, וכן מותר לקלפם על ידי מקלף. ויש אומרים, שהואיל והוא אינו רוצה את הקליפה, הרי היא נחשבת לגביו כפסולת, ולכן כללי בורר חלים עליו, וממילא מקלף נחשב כלי ברירה, ולכן בשום אופן אין להשתמש במקלף, ורק כדי לאכול אותם מיד מותר לקלפם בסכין.
עצמות בדגים ובבשר

נחלקו הפוסקים בשאלה האם מותר להתחיל לאכול דג או בשר, וכשיגיע לעצמות שמפריעות לו, להוציא אותן ביד או במזלג.
יש מחמירים וסוברים, שהוצאת עצמות מתוך הדג או הבשר אסורה, משום שאסור להוציא פסולת מתוך אוכל. ולדעתם צריך להוציא את המאכל מתוך העצמות. ויכול לשם כך לתפוס את העצם ביד או בסכין, וביד האחרת או במזלג ייטול את האוכל, ואף שביד אחת הוא אוחז בעצם, אין כאן נטילת פסולת מתוך אוכל, הואיל ובאחרת הוא נוטל את האוכל. עוד אפשר שיכניס את האוכל לפיו ומתוך פיו יוציא את העצמות. ואם יש על העצם מעט בשר או דג, יכול להוציא אותה מהדג או הבשר, לאכול את מה שעליה ואז לזרוק אותה. אבל אם אין עליה אוכל, אסור להוציאה. אולם רוב הפוסקים מקלים וסברתם היא, מפני שכך היא דרך אכילת דג ובשר אין איסור.
לדעת רוב הפוסקים, לצורך ילד קטן, מותר להוציא תחילה את העצמות, ואחר כך להאכיל אותו בדג או בבשר, כפי שרגילים תמיד.
אבל עצמות יבשות שמעורבות בתבשיל, כיוון שאינן דבוקות לבשר, הרי הן כפסולת רגילה, שאסור להוציאה מתוך האוכל, ולכן יש להשאיר את העצמות בצלחת.
פירות שנרקבו

בקערה שבה מעורבים פירות טובים ופירות שהתחילו להירקב, מותר להוציא מתוך התערובת את כל הפירות שהוא מתכוון לאכול, או שהוא מתכוון להגיש לפני אורחיו בסעודה הסמוכה.
ואם אינו מתכוון לאכול כעת את כל הפירות הטובים, והוא חושש שהפירות הרקובים ידביקו בריקבונם את הפירות הטובים שנוגעים בהם, יכול לפזר את כל הפירות, כדי שהפירות הרקובים לא יגעו בפירות הטובים, אבל לא יפריד את הטובים לכאן והרקובים לכאן.
פרי שנרקב במקצתו עד שאינו ראוי כל כך לאכילה, במקום החיבור שבין החלק הרקוב לחלק הטוב ישנה תערובת, ולכן אסור לחתוך ולהסיר את החלק הרקוב, כי בזה הוא מוציא פסולת מתוך אוכל. והעצה לכך, להסיר יחד עם החלק הרקוב גם מעט מהחלק הטוב.
סינון משקים

גם סינון משקים עלול להיות אסור מהתורה, ודינו תלוי במצב המשקה. אם יש במשקה פסולת ובלא הסינון אי אפשר לשתות את המשקה, הרי שהסינון הוא מלאכה שמכשירה אותו לשתייה, והמסנן אותו עובר באיסור תורה. ואם גם בלא הסינון המשקה ראוי לשתייה, מותר לסנן אותו במסננת, ואף שעל ידי הסינון הוא משתפר מעט, אין שיפור זה משנה באופן מהותי את המשקה, ולכן אין בו איסור.
במצב ביניים, שהמשקה עכור, ובלא סינון רוב בני האדם אינם רגילים לשתות ממנו, ורק בשעת הדחק שותים אותו, אסור לסנן אותו במסננת. ונחלקו אם מותר לסנן אותו בבד שלא כדרכו, לדעת רוב הראשונים מותר, ולדעת הרמב"ם אסור. וכתבו האחרונים שראוי להחמיר כדעת הרמב"ם.
לפיכך, שמרים שמעורב בהם יין, כיוון שאינם ראויים לשתייה - אסור לסננם כדי להוציא מהם את היין, ואם סיננם - עבר באיסור תורה. ואם היין עכור עד שרוב בני אדם אינם רגילים לשתות, אבל ניתן לשתות ממנו בדוחק, אסור לסננו במסננת, וגם על ידי בד ראוי שלא לסננו. לעומת זאת, יין שראוי לשתייה, מותר לסננו כדי שיהיה צלול יותר, שהואיל וכבר לפני הסינון היה ראוי לשתייה, אין סינונו נחשב למלאכה.
וכן מיץ תפוזים שיש בו חלקיקי פרי, כיוון שרוב בני אדם רגילים לשתות ממנו ללא סינון, אין איסור לסננו במסננת.
וכן מותר לפתוח בשבת ברז שיש עליו מסננת, או להוציא מים דרך כלי שמסנן אותם, שהואיל וגם לפני כן המים היו ראויים לשתייה, אין סינונם נחשב למלאכה.
הפרדת מרק מחתיכות אוכל שבתוכו

מרק שמעורבות בו חתיכות מאכל, כגון חתיכות קטנות של ירקות ואטריות, אסור להפריד את המרק מהירקות והאטריות. ואף על פי שגם המרק וגם הירקות והאטריות ראויים לאכילה, כיוון שמדובר בשני מיני מאכלים אסור להפרידם זה מזה, אבל כדרך אכילה (ראו לעיל 'תנאי הברירה') מותר להפרידם.
לפיכך, כשרוצים לאכול לאלתר את המרק ולא את הירקות, הרי שהמרק נחשב כאוכל והירקות כפסולת. ואם כן מותר להטות את הסיר באופן שהמרק יישפך לבדו לתוך הקערה, ואף שהמרק יוצא ממש מתוך התערובת, אין בזה איסור, מפני שהוא מוציא את האוכל מתוך הפסולת. אבל אסור לעשות זאת בעזרת מסננת. ואפילו בעזרת כלי שלא נועד לסינון, כדוגמת מזלג וכף, אסור. וכן אסור לקרב את מכסה הסיר לסיר, ולפתוח ביניהם פתח צר כדי שרק המרק יוכל לעבור דרכו. ולגבי הכנסת המצקת למרק, באופן שרק המרק יעלה בה, יש מתירים מפני שכך היא דרך הוצאת מאכל, ואין זה נחשב סינון בעזרת כלי, ויש אוסרים מטעם שהוא מסנן בעזרת כלי.
ואם הוא רוצים לאכול רק את הירקות והאטריות, אסור להטות את הסיר כדי לשפוך את המרק מתוכו, מפני שבאופן זה הוא נחשב כמוציא את הפסולת מתוך האוכל, דבר שאסור אפילו אם יאכלו מיד את הירקות והאטריות. אבל מותר לו להעלות את המצקת מתוך המרק צמוד לדופן, באופן שיעלה במצקת רק את הירקות והאטריות, כי אין הוא עושה זאת כדרך ברירה בכלי אלא כדרך נטילת המאכל. אבל אחר שיגמור להעלות את המצקת מהסיר, לא ישפוך מתוך המצקת את המרק המיותר בחזרה לסיר, כי בזה הוא מוציא פסולת מתוך אוכל.
כאשר הירקות והאטריות שקועים למטה ומעליהם מרק צלול, לדעת רוב הפוסקים המרק שלמעלה אינו נחשב מעורב בירקות ובאטריות. ולכן גם כשרוצים לאכול את הירקות בלבד, מותר לדעתם להוציא את המרק שלמעלה במצקת, או להטות את הסיר ולשפוך את המרק שמעליהם. אבל אחר סיום שפיכת המרק שמעל הירקות והאטריות, אסור להמשיך להטות את הסיר כדי להוציא את המרק שמעורב עם הירקות והאטריות. ויש אוסרים, שלדעתם מה שנשאר בכלי שבידיו – הוא הנברר, נמצא שהוציא פסולת מאוכל, וזה אסור אפילו כדי לשתות לאלתר.
הפרדת מזון מנוזל הצף עליו

במאכלים כמו יוגורט, לבן וכדומה, מצוי כי נוזל מימי צף על המזון. דנו הפוסקים בשאלה האם ניתן לשפוך נוזל זה. להלכה נפסק כי מותר, אך אם מזון דליל ונוזל מעורב בו - יש לשפוך עם הנוזל מעט מהמזון.
ברירת כלים וספרים

ישנה מחלוקת בפוסקים, אם האיסור הוא רק לגבי אוכל או גם לגבי חפצים נוספים (לדוגמה ספרים). רבים מהפוסקים האחרונים סבורים כי המלאכה היא גם בספרים וחפצים אחרים, וכך אכן נפסק בשולחן ערוך, ולהלכה אין לברור בגדים זה מזה כאשר הם מעורבבים יחד, לברור שני מיני כלים זה מזה כאשר הוא צריך את אחד משני המינים, וכן אסור לברור ספרים זה מזה אם הוא צריך אחד מהם, רק אם נתקיימו כל שלושת התנאים המהווים את האופן המותר לברור.
הרב שמעון גרינפלד, סבור שאין בספרים משום איסור ברירה. הוא מנמק זאת בסברא עצמית: מכיוון שלספרים יש מקום קבוע בארון, ולאחרי השימוש בהם הוא מחזיר אותם לארון, לא שייך לקרות הפרדת הספר מהארון בשם הפרדת אוכל מפסולת, שכן אין דרך המפריד אוכל מפסולת להחזיר אותו לאחר השימוש לערב בתוך הפסולת, ומכאן שאין הפרדת הספרים מהספרים שסמוך למקומם בארון קרוי בשם אוכל מתוך פסולת. רבי שלמה זלמן אוירבך ממאן בסברה זו, והוא פוסק כי יש להחמיר.
אם כי סברא זו מועלת דווקא לנטילת הספרים ממקומם בארון, אבל לא להחזרת הספרים למקומם, ובזאת מודה גם המהרש"ג כי הדבר אסור. אך יש המצדדים כי יש להקל בכך, ואחת מהם היא סברת הפרי מגדים המחדש, כי הפרדת שני מינים זה מזה כדי להניחם לאחר זמן אינה בגדר ברירה, שכן דווקא כאשר הוא מפריד מין אחר מאחר, כאשר את האחד הוא צריך באופן מיידי ואת השני לא - ניתן לקרוא להפרדה זו "ברירת אוכל מתוך פסולת", לא כן כאשר את שני הדברים אינו צריך, אז לא ניתן לקרות לכך הפרדת אוכל מתוך פסולת. אם כי, ההסתמכות על סברא זו נטולה בספק כבד, שכן הפרי מגדים עצמו, מסיים את דבריו במילים ”צריך עיון” בהם הוא מבטא כי לא ניתן לסמוך על סברא זו להלכה, והמשנה ברורה חלוק על הפרי מגדים.
יש האומרים, כי אספת ספרים משולחנות בבית מדרש, היא דבר מותר, שכן אף על פי שהיא לא נעשית לשימוש מיידי, ניתן להחשיב את החזרת הספרים למקומם כשימוש מיידי; שכן החזרתם נעשית במטרה שאם יחפש אדם ספר אליו הוא נצרך לעיון וללימוד, ימצא את מבוקשו; ונמצא שכבר ברגע החזרתם מולאה המטרה - שהספרים יהיו נגישים למחפשם.
סעודת שבת

בסעודת שבת, כאשר כלים שונים מעורבים יחדיו, יש להקפיד להפריד את הצלחות שנקראות אוכל - שצריך עדיין לסעודה מתוך ה"פסולת", ורק אז מותר להעביר את הצלחות האחרות למקומם במטבח.
המלאכה היא דווקא ברירת שני מינים זה מזה, ולכן אסור לברור שני מיני אוכל אחד מהשני, כגון שני מיני דגים, אבל במין אחד, מותר לברור אם כל החלקים ראויים לאכילה, ואפילו חלקים גדולים מתוך חלקים קטנים יותר. כך גם מותר לברור את כל החלקים הגדולים משני המינים גם יחד, כיוון שההפרדה היא לא בין שני המינים אלא בין שני הגדלים, דבר שאינו בכלל מלאכה זו.
דוגמה אקטואלית לאיסור בורר, הוא כאשר אדם שוטף במים פירות המלוכלכים בעפר, ובכך מפריד את פסולת העפר והאבק מתוך האוכל. לכן כאשר אדם קונה פירות וירקות לשבת, והם מאובקים, עליו להיזהר לשטוף אותם לפני שבת. אבל אם הם לא מלוכלכים, ושוטף אותם רק לצורכי היגיינה, מותר.
נידון ידוע בפוסקים, הוא זבוב שנפל במשקה כל שהוא, שההלכה היא שמותר להסירו רק אם מסיר מעט משקה עמו. רבי יצחק מאיר אלתר, האדמו"ר מגור, הציע כי יאחז את הכפית בידו, ויסלק את הכוס מהכפית, כך שהוא בורר את האוכל מתוך הפסולת. באופן דומה, פוסק החזון איש כי הרוצה להוציא גרעין מתוך פרי, יאחו בגרעין וימשוך את הפרי.
ברירה בגושים גדולים

ברירה שייכת רק בדברים קטנים שיש בעירובם משום עירוב, אבל בשר המונח ברוטב אינו בגדר ברירה כלל. מסיבה זו, יש המתירים לברור ספרים, שכן לשיטתם ספרים הם גושים גדולים, שאין בעירובם משום עירוב, ולכן אין בברירתם משום איסור ברירה.
יש האומרים, כי הצבת מסננת על ברז מים שמעורב במים עפר או דבר אחר ואין הדרך לשתותם ללא ברירה, אסור. בעיה הלכתית זו, תקפה בברוקלין שם מצויים תולעים זעירים במים, ועל הברז יש כעין מסננת המסננת את המים מהתולעים, למרות זאת, מנהג העולם להתיר, והקהל החרדי בברוקלין, שאינו שותה מי ברז ללא מסננת, נוהג כך גם בשבת, ואינו מכין מים מערב שבת לשבת.
ראו גם

בורר ביום טוב
קופים בחלל 2

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 בימוי:  ג'ון ה. ויליאמס
 הופק בידי:  ג'ון ה. ויליאמס
 תסריט:  רוב מורלנד
 מדבבים:  טום קני ג'ון דימאג'יו שריל היינס פטריק וורברטון Zack Shada 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Vanguard Animation, Studiopolis 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  28 במאי 2010 (בריטניה) 5 באוקטובר 2010 (ארצות הברית)
 משך הקרנה:  76 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט מדע בדיוני, סרט לכל המשפחה 
 הכנסות:  4,124,518‏$
 סרט קודם:  קופים בחלל
 דף הסרט ב־IMDb
 
קופים בחלל 2: זרטוג מכה שנית (באנגלית: Space Chimps 2: Zartog Strikes Back) הוא סרט קולנוע בהנפשה ממוחשבת שיצא לאקרנים בשנת 2010, והוא מהווה המשך לסרט "קופים בחלל" משנת 2008.
תקציר העלילה

לונה, קומט, האם וטיטאן נשלחים להציל את העולם מפני השתלטותו של זרטוג. קומט, הקוף המחונן, רוצה להישלח לחלל ולהצטרף למשימה ביחד עם שאר חבורת הקופים האסטרונאוטים.
עקב תקלה, זוכה קומט לצאת למסע בין גלקטי לכוכב מאלגור, שם הוא פוגש את החייזר קילווט.
בזמן היעדרו של קומט, משתלט זרטוג על מרכז החלל בכדור הארץ. קומט נאלץ לשוב לכדור הארץ ולהצטרף ללונה, טיטאן והאם כדי למנוע את השתלטותו של זרטוג על העולם.
ביקורת

הסרט זכה לביקורות שליליות רבות. אתר Rotten Tomatoes נתן לסרט 0% עם דירוג ממוצע של 2.1/10.
הערות שוליים

↑  "Space Chimps 2: Zartog Strikes Back", באתר Box Office Mojo (אוחזר ב-14 ביוני 2010)
↑  "קופים בחלל 2", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
שחייה

ערך זה עוסק בפעילות פנאי. אם התכוונתם לענף ספורט אולימפי, ראו .
ערך זה עוסק בשחייה אנושית. אם התכוונתם לשחייה אצל בעלי חיים, ראו .
שחיית חזה
מן הספר של מלכיצדק תבנו "אמנות השחייה" (1696)
סרטון המחשה של כמה מסגנונות השחייה: חתירה, פרפר, חזה
שחייה היא התקדמות בתוך המים (צלילה) או ציפה על גבי המים באמצעות הגפיים ובאמצעות תנועת הגוף. אדם העוסק בשחייה כמקצוע, כספורט או כתחביב קרוי שחיין. ההבדל בין ציפה לצלילה הוא שבצלילה מתרחשת שחייה מלאה ורצופה מתחת לפני המים, בעוד שבשחייה מתרחשת ציפה מלאה או חלקית על פני המים בכל רגע נתון. השחייה היא פעילות פנאי פופולרית ומוכרת גם כענף ספורט תחרותי. בנוסף, שחייה נחשבת לפעילות גופנית ממעלה ראשונה ועוזרת לפתח את הרוב המוחלט של שרירי הגוף, כמו גם סיבולת לב-ריאה וקיבולת ריאתית.