stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סנגל
כלכלה

סנגל היא מדינה חקלאית ענייה ושיעור האבטלה בה גבוה: ב-2007 הוערך ב-48%.[דרוש מקור]
בשנת 2005 החלו החיפושים אחר זהב לשאת פרי ובמרץ 2009 הותך מטיל הזהב הסנגלי הראשון, באזור סאבדולה במזרח המדינה. אזור זה נחשב לאחרונה עשיר בזהב וחברות בינלאומיות רבות פועלות בו בצד הגבול של מאלי עם עתודות כרייה בסנגל. עם זאת, ההשפעה המיידית על האוכלוסייה מועטה ותופעות המוכרות מכריית יהלומים במדינות שכנות אינן מתרחשות בסנגל, עקב ההשקעות העצומות שנדרשות להפקת זהב אל מול הפקת יהלומים.
האבטלה הרחבה, תהליך העיור (שהואץ בעקבות בצורת 2008), קרבתה לאירופה ומיקומה יחסית לדרום אמריקה הפכו את סנגל למרכז ראשי לסחר בסמים במערב אפריקה . סמים מועברים במטוסים קלים מעבר לאוקיינוס, בדרך יבשתית לסנגל וממנה בסירות ועל ידי בלדרים לאירופה. כמו כן, מובטלים רבים מסכנים את חייהם ויוצאים להפלגות ארוכות בסירות עץ רעועות כדי להגיע לאיים הקנריים המהווים פתח כניסה לכלל אירופה. ההערכות הן שאחד מכל שבעה מהגרים מת בדרך מטביעה, רעב ורצח על הסירות[דרוש מקור].
החקלאות מעסיקה כ-77% מן העובדים אך תורמת רק 18.3% מן התוצר. היא תלויה מאוד בכמות הגשמים ורק בצפון המדינה ובדרומה קיימת השקיה סדירה (מנהר סנגל ונהר קאזאמנס). הגידולים העיקריים הם בוטנים, כותנה, תירס דוחן, ירקות ומשק חי. כן מפותח ענף הדיג. על פי נתוני 2022 של ה-OEC, סנגל מייבאת חיטה בהיקף של 386 מיליון דולר.
ענפי התעשייה העיקריים הם עיבוד מזון (בפרט עיבוד דגים), כריית פוספטים וייצור דשנים כימיים, זיקוק נפט (מנפט גולמי מיובא) וכן בניית ספינות ותיקונן. לאחרונה נפתחו מספר מכרות זהב במזרח המדינה (אזור סאבאדולה) ומכרה זירקוניום לאורך החוף הצפוני. מוצרי היבוא העיקריים הם מזון ומשקאות, טובין ודלק.
סנגל משמשת כתחנת מעבר בסחר עם שכנותיה החסרות מוצא לים, מה שמהווה מקור הכנסה נוסף.
למעלה מ-50% מתקציבה הרשמי של סנגל מגיע מתורמים, בראשם צרפת והאיחוד האירופי. ההערכות הן שנתון זה מתקרב ל-80% בשקלול ההשקעות בתשתיות שמבצעים אותם תורמים. בשנים האחרונות יש גם מעורבות פיננסית משמעותית של ספרד, אשר מנסה לטפל בבעיית הפליטים המגיעים לחופה על ידי שיפור הכלכלה המקומית. ביקורת על ההשפעה השלילית של חלק מהסיוע המערבי למדינות אפריקה העלתה הסופרת הניגרית דמביסה מויו בספרה Dead Aid.
המטבע בסנגל הוא הפרנק-CFA, המטבע המשותף ל-14 מדינות במערב ובמרכז אפריקה, ברובן מושבות צרפתיות לשעבר. ערכו של המטבע קבוע לעומת האירו בשער של 655.957 פרנקים לאירו אחד. פיחות יזום של 50% בערך הפרנק-CFA נעשה ב-1994 במסגרת תוכנית כלכלית שאפתנית, שגם הפחיתה את מעורבות הממשלה בקביעת המחירים במשק ואת הסובסידיות למוצרי יסוד. בעשר השנים שלאחר מכן נרשמה צמיחה שנתית של 5% במשק.
על פי נתוני 2022, סך היבוא לסנגל עומד על 16.4 מיליארד דולר, והיצוא על 6.2 מיליארד דולר (זהב, חומצה זרחתית, דלק מזוקק ועוד), רובו למאלי, הודו, שווייץ, ארצות הברית וסין.
גאוגרפיה

סנגל שוכנת במערב אפריקה, לחופי האוקיינוס האטלנטי. הנקודה המערבית ביותר באפריקה, חצי האי קאפ-ור, שוכנת בתחומיה, ובה ממוקמת הבירה דקאר. המדינה גובלת במאוריטניה לאורך נהר סנגל בצפון, במאלי במזרח, בגינאה בדרום-מזרח ובגינאה ביסאו בדרום מערב. בפנים המדינה שוכנת כמובלעת-למחצה המדינה הקטנה גמביה. שטחה הכולל של המדינה 196,190 קמ"ר – מעט פחות משטח בריטניה.
פני הארץ מישוריים ברובם. מישורי החול של הסאהל המאפיינים את צפון המדינה מתחלפים במורדות גבעות בדרום-מזרח. הנקודה הגבוהה ביותר, שגובהה 581 מטר, שוכנת בדרום מזרח סנגל, במורדותיה של רמת פוטה ג'אלון, שרוב שטחה בגינאה.
שפכי הנהרות הגדולים בסנגל מהווים מפרצים טבעיים ששימשו בעבר לעגינת ספינות ומשמשים כיום כנמלי סירות הדיג. נהרות אלו יוצרים לגונות של מים מליחים שמשטר המים בהם מושפע בעיקר מגאות ושפל. לגונות אלו הן מערכת אקולוגית מגוונת המושכת אליה מינים רבים וצפרים רבים.
גאוגרפיה > אקלים וצמחייה

אקלימה של סנגל והצמחייה הטבעית בה מגוונים. בדרום-מערב, באזור הקסמאנס שמדרום לגמביה, שורר אקלים טרופי. כמויות המשקעים יכולות להגיע עד 1,500 מ"מ בממוצע שנתי. ככל שמצפינים יורדת כמות המשקעים. בדקאר, השוכנת לחוף האוקיינוס, במרכז המדינה מבחינת קו הרוחב, כמות המשקעים השנתית היא כ-600 מ"מ. צפון המדינה משתייך לרצועת הסאהל, אזור מדברי-למחצה השוכן מדרום למדבר סהרה.
רוב שטחה של המדינה מכוסה בסוואנה. בדרום-מערב גדל יער גשם טרופי, ובצפון שוכן אזור מדברי למחצה מכוסה חול.
צבא

הכוחות המזוינים של סנגל (אנ') מורכבים מ-17,000 אנשי צבא יבשה, חיל האוויר, חיל הים, וז'נדרמריה. סנגל מקבלת את רוב האימונים, הציוד והתמיכה מצרפת וארצות הברית. גרמניה וישראל גם מספקות תמיכה אך במידה קטנה יותר.
דמוגרפיה

אוכלוסיית סנגל מונה כ-17.7 מיליון תושבים, על-פי אומדן מ-2022. כ-70% מהתושבים חיים באזורים הכפריים, אך שיעור האוכלוסייה העירונית נמצא בעלייה. האוכלוסייה מתרכזת באזור החוף, ובחלק המרכזי והמערבי של המדינה, ואילו האזור הצחיח בצפון-מזרח סנגל מיושב בדלילות. בבירה דקר ובסביבותיה חיים כ-2.4 מיליון תושבים.
כמעט כל התושבים הם ממוצא אפריקאי, וכמו מרבית מדינות מערב אפריקה, האוכלוסייה מורכבת מקבוצות אתניות שונות המדברות בשפות שונות. הקבוצה הגדולה ביותר היא הוולוף, שמונה כ-43% מהאוכלוסייה. אחריה בגודלן באות הקבוצות האתניות פוּלה (24%) סֶרֶר (14.7%) ג'וֹלה, מנדינקה, סונינקה וקבוצות אחרות. כאחוז אחד מן האוכלוסייה הם ממוצא אירופי, בעיקר צרפתי, וכן יש מיעוטים קטנים של וייטנאמים, מהתקופה הקולוניאלית, לבנונים אשר מהווים את עיקר מעמד הקמעונאים בדקאר, מאוריטנים ויוצאי כף ורדה.
השפה הרשמית היא צרפתית, לצדה מוכרות עוד 11 שפות מקומיות בעלות מעמד רשמי, וקיימות בסך הכול 36 שפות מדוברות במדינה. רוב התושבים משתמשים בשפות ילידיות, ושפת הוולוף היא השפה העיקרית לצורכי תקשורת בין דוברי שפות שונות. הערבית משמשת לצורכי דת וחינוך בבתי הספר הקוראניים.
אסלאם היא הדת העיקרית בסנגל. מאמיניה מונים לפי הערכות שונות 92% עד 94% מן האוכלוסייה, ושאר הסנגלים הם נוצרים (בעיקר קתולים) או אנימיסטים. מרבית המוסלמים במדינה משתייכים למסדרים סוּפיים שונים.
אחוז הבערות במדינה עומד על 58.1%.
חלוקה מנהלית

בשנת קבלת העצמאות 1960 חולקה סנגל ל-7 מחוזות, שונים מאוד בשטחם. למשל מחוז מזרח סנגל היה פי 11 יותר גדול ממחוז קאפור.
במהלך השנים נערכו רפורמות ובשנת 1996 הוצא צו במסגרת מדיניות הביזור על מנת לשנות חוסר האיזון וגם להעביר סמכויות מסוימות מהשלטון המרכזי להנהגות האזוריות המקומיות.
הארגון המנהלי מחדש משנת 1996 עבר עוד שינויים בהמשך, עם הקמתם של מחוז מתם ב-2001, מחוז קונגל (Koungheul) ב-2006 והפיכתם של הנפות קפרין, קדוגו וסדיו למחוזות, הפיכת 10 יישובים לנפות, והקמתן של קהילות כפריות חדשות וקומונות רבות.
בשנת 2009 מנתה סנגל 14 מחוזות, 45 נפות, 46 קומונות קנטונליות (communes d'arrondissement), 113 קומונות עירונית ו-370 קהילות כפריות. הכפרים ובראשם ראשי כפר מהווים את התא הבסיסי של הארגון הזה. במפקד משנת 1988 נספרו 13,544 כפרים.
ראו גם

סנגמביה
יחסי ישראל–סנגל
סרטן הפה

| --- | --- |

 תחום:  אונקולוגיה 
 מיקום אנטומי:  חלל הפה 
 
סרטן חלל הפה הוא חלק מתוך קבוצה של סרטני ראש צוואר, אשר יכול להתפתח בכל חלק מחלל הפה או האורופארינקס (אנ'). מבחינה אנטומית, חלל הפה כולל את החך הקשה, רצפת הפה, החניכיים או הרכסים מחוסרי השיניים, ריריות הלחיים והחלק האורלי, הנייד, של הלשון. מרבית סרטני הפה מתחילים בלשון וברצפת הפה. כמעט כל סרטני הפה מתחילים בתאים שטוחים (תאים קשקשיים) אשר מכסים את שטחי הפה, הלשון והשפתיים. סרטנים אלו מכונים קרצינומות של תאים קשקשיים.
כאשר סרטן הפה מתפשט (שולח גרורות), הוא בדרך כלל עובר דרך מערכת הלימפה. תאי סרטן שנכנסים למערכת הלימפה נישאים על ידי נוזל הלימפה, נוזל מימי בהיר. תאי הסרטן פעמים רבות מופיעים לראשונה בקשריות לימפה סמוכות בצוואר. תאי סרטן יכולים גם להתפשט לחלקים אחרים של הצוואר, לריאות ולחלקים אחרים של הגוף. כאשר דבר זה קורה, לגידול החדש יש את אותו הסוג של תאים בלתי תקינים כמו של הגידול הראשוני. לדוגמה, אם סרטן הפה מתפשט לריאות, תאי הסרטן בריאות יהיו למעשה תאי סרטן הפה. המחלה היא סרטן פה גרורתי, ולא סרטן ריאות. המחלה מטופלת כסרטן הפה, ולא כסרטן ריאות. רופאים לעיתים מכנים את הגידול החדש כמחלה "מרוחקת", "מפושטת", או גרורתית.
אפידמיולוגיה

עולמית, מבין כל הגידולים המוצקים, סרטן הפה והלוע התחתון הוא בעל הממאירות השמינית בנפיצותה, ומונה כ-400,000 מקרים חדשים המאובחנים מדי שנה. סרטן הפה והלוע התחתון מהווה כ-3% מהגידולים הממאירים בקרב הגברים וכ-2% מהם בקרב הנשים [1]. בארצות הברית אובחנו בשנת 2010 כ-25,000 מקרים חדשים של סרטן הפה והלוע התחתון. מעניין שלפי נתונים אלה היה מספר המקרים של סרטן הפה והלוע התחתון גבוה במעט ממספר מקרי הלוקמיות בקרב גברים בארצות הברית. באותה שנה מתו מהמחלה כ-4,000 מהחולים בעלי סרטן הפה וכ-2,500 מהחולים בעלי גידולים בלוע התחתון. אף שקצב אבחונם של סרטן הפה והלוע התחתון נמצא במגמת ירידה קלה, קצב ההישנות של סרטן הלשון והשקדים נמצא בעלייה מתמדת [2]. כמו כן, שכיחות סרטן הלשון הניידת, הנפוץ ביותר בחלל הפה וגם האלים ביותר מבחינת ההתנהגות הביולוגית, נמצאת בעלייה מתמדת בקרב חולים צעירים (בעשור החמישי ומטה לחייהם). מגמות אלה נצפות גם בארץ.
סימפטומים

סימפטומים נפוצים של סרטן הפה כוללים:
טלאים או כתמים בתוך הפה או על השפתיים בצבע לבן, תערובת של אדום עם לבן, או אדום.
כתמים לבנים הם הנפוצים ביותר. כתמים לבנים לעיתים הופכים לממאירים.
לכתמים בצבע תערובת של אדום עם לבן פוטנציאל גבוה יותר בהשוואה לכתמים הלבנים להפוך לממאירים.
כתמים אדומים הם אזורים חלקים, בצבע בהיר אשר לעיתים קרובות הופכים לממאירים.
פצע על השפה או בתוך הפה אשר אינו נרפא.
דימום בפה.
שיניים מתנדנדות.
קושי או כאב בבליעה.
קושי בהרכבת שיניים תותבות.
גוש בצוואר.
כאב אוזניים.
על אדם, החווה אחד או יותר מהסימפטומים הללו, יש לפנות לרופא, על מנת לאבחן ולטפל בכל בעיה מוקדם ככל האפשר. לרוב, סימפטומים אלה אין משמעותם סרטן, כיוון שמחלות זיהומיות או בעיות אחרות יכולות לגרום לאותם הסימפטומים.
איבחון

אצל אדם החווה סימפטומים, אשר יכולים לרמז על סרטן פה, הרופא המטפל או רופא השיניים בודקים את הפה והגרון, ומחפשים כתמים לבנים או אדומים, גושים, נפיחות או בעיות אחרות. בדיקה זו כוללת הסתכלות קפדנית על גג הפה, הקיר האחורי של הגרון ובחלק הפנימי של הלחיים והשפתיים. הרופא גם מושך בעדינות את הלשון כדי שיוכל לבדוק אותה בצדדים ובחלקה התחתון. רצפת הפה וקשריות לימפה צוואריות נבדקות גם הן.
אם לפי הבדיקה נראה אזור שאינו תקין, ניתן להוציא דגימה קטנה מהרקמה. הסרת רקמה על מנת לחפש תאי סרטן נקראת ביופסיה. בדרך כלל, ביופסיה נעשית תחת הרדמה מקומית. לפעמים היא נעשית תחת הרדמה כללית. לאחר מכן, פתולוג בוחן את הרקמה תחת מיקרוסקופ, בחיפוש אחר תאי סרטן. ביופסיה היא הדרך הבטוחה והיחידה לדעת אם האזור הלא תקין סרטני.
בקרב חולים בעלי גידולים קטנים יחסית עשויים להיות סימנים וסימפטומים קלים בלבד, אם בכלל, ומכאן החשיבות של בדיקה רפואית יסודית של חלל הפה. סרטן הפה עלול להופיע ככתם אדום, כתם אדום-לבן ואפילו כתם לבן. בשלבים מתקדמים יותר של המחלה, הצורה היא של נגע בולט מעל פני השטח, ובשלבים אלה ילווה הגידול בכאב, ריח לא טוב מהפה, קושי בדיבור ובבליעה ודימומים.
אתיולוגיה

הפקטורים האתיולוגיים העיקריים הם:
עישון ושימוש במוצרי טבק שונים
צריכת אלכוהול מוגברת
עישון הוא הגורם החשוב ביותר והשפעתו תלויה במינון ובזמן, כמו גם לגבי צריכת אלכוהול.
לפי ממצאים אפידמיולוגיים, צריכת אלכוהול בשילוב עם עישון סיגריות, למשל, אף עשויה להגביר את הסיכוי לחלות בסרטן הפה והאורופרינקס. 
חוסר בוויטמינים ובמינרלים לא הוכח באופן חד משמעי כפקטור אטיולוגי לסרטן הפה.
טיפול

יש כמה דרכים לטפל בסרטן הפה:
טיפול ניתוחי - ניתוח להסרת הגידול בפה או בגרון הוא טיפול נפוץ בסרטן הפה. לעיתים המנתח מסיר גם קשריות לימפה צוואריות. רקמות אחרות בפה ובצוואר עשויות להיות מוסרות גם כן. חולים יכולים לעבור ניתוח בלבד או בשילוב עם טיפול קרינתי.
טיפולי הקרנה - טיפול קרינתי (רדיותרפיה) הוא סוג של טיפול מקומי. הוא משפיע על תאים רק באזור המטופל. נעשה שימוש בטיפול קרינתי בלבד, עבור גידולים קטנים, או עבור חולים שאינם יכולים לעבור ניתוח. ניתן להשתמש בטיפול זה לפני ניתוח על מנת להשמיד תאי סרטן ולכווץ את הגידול. ניתן להשתמש בו גם לאחר הניתוח כדי להרוס תאי סרטן אשר עשויים להישאר באזור. שיטות ההקרנה היום השתכללו, ובחלק מהמרכזים הרפואיים גם בארץ התחילו להשתמש בשיטה חדשה שהעיקרון בה הוא מתן קרינה במינון נמוך בכל פרקציה, כך שאפשר להעלות את סך מנת הקרינה ללא החמרה בתופעות הלוואי המאוחרות.
לקריאה נוספת

מחקר סרטן הפה, ד"ר מרילנה ורד, בית הספר לרפואת שיניים, אוניברסיטת תל אביב.
הערות שוליים

↑  סרטן הפה: מניעה, אבחון ושאלות נפוצות, באתר BEOK, ‏28 באפריל 2010
↑  איתור מוקדם של סרטן חלל הפה, באתר שיבא תל השומר
↑  סרטן חלל הפה ,הלע והשפתיים, באתר האיגוד הישראלי לרפואת הפה
↑  סרטן חלל הפה - סקירת ספרות, בטאון הסיעוד האונקולוגי בישראל, כרך י"ח חוברת מס' 2, אוגוסט 2009
↑  סיגריות אלקטרוניות גורמות לשינויים גנטיים שעלולים להוביל לסרטן בפה, באתר איגוד רופאי בריאות הציבור בישראל, ‏27 בפברואר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007534490905171  GND: 4040733-0  LCCN: sh92005236  NDL: 00575602 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
סרטן הפה ברחבי העולם
עוזייר

| --- | --- |
מבט כללי על הכפר
שם בערבית: العزير
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: אל-בטוף
גובה ממוצע: ‎174 מטר
סוג יישוב: יישוב 2,000‏–4,999 תושבים
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף יולי 2024 (אומדן)
  - אוכלוסייה: 3,607 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎1.5% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת הגליל המערבי מוגדלת) עוזייר(למפת הגליל המערבי רגילה) עוזייר(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עוזייר(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עוזייר32°47′25″N 35°19′31″E﻿ / ﻿32.7903195772422°N 35.3253931169102°E﻿ / 32.7903195772422; 35.3253931169102  heמפת היישובים של מועצה אזורית אל-בטוף (in English: Al-Batuf Regional Council) באדום - עוזייר בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 2 מתוך 10

עֻזֵיר (בערבית: العزير; תעתיק מדויק: אלעזיר) הוא יישוב ערבי השייך למועצה אזורית אל-בטוף והיישוב הגדול במועצה. היישוב שוכן בגליל התחתון המרכזי, בשוליים הדרומיים של בקעת בית נטופה ומצפון להר תורען. בעוזייר כ-3,500 תושבים (נכון לשנת 2022).
מקור השם עוזייר הוא מהנביא עוזייר (עזרא) שהמסורת מקשרת לאזור.
הכפר כיום

בכפר יש שני מסגדים, ארבעה בתי ספר (שנים יסודיים, חטיבת ביניים, ותיכון מקיף), יחידה לחלוקת דואר, 3 מגרשי ספורט, 3 מרפאות מרפאה מקצועית ומוקד לילי.
תושבי עוזייר מתפרנסים מחקלאות, מלאכה ועבודות חוץ.
במהלך פרעות שומר החומות השתתפו מספר תושבים מהכפר בהתפרעויות באזור שכללו ירי זיקוקין והבערת צמיגים. וכן יידוי אבנים לעבר נקודת המשטרה והצתת התחנה. בין המורשעים בפרעות הורשע גם תושב הכפר שהועסק בתחזוקת צוללות צה"ל בבסיס חיל הים בחיפה.
היסטוריה

יש המזהים היסטורית בכפר את מקומו של היישוב היהודי עזיאל, מן התקופה הרומית-ביזנטית, שהייתה מקום מושבה של משמרת הכוהנים לבית אביה לאחר חורבן בית המקדש השני. במקום שרידי קברים עתיקים ומערות חצובות בסלע.
היישוב הוקם בתחילת המאה ה-19 על ידי אנשים שבאו מהכפרים הקרובים, כגון א-שג'רה.
במסגרת הכנת מפת הקרן לחקר ארץ ישראל דווח שבכפר היו 150 נפשות. ויקטור גרן תיאר את עוזייר ככפר דל שכלל כ-20 בתים. התושבים גדלו כותנה ושעורה וקיבלו את המים שלהם מבורות מאגר.
במפקד האוכלוסין של 1922 נמנו בכפר 70 תושבים. במפקד האוכלוסין של 1931 נמנו בעוזייר 15 בתים מיושבים ב-88 נפשות, כולם מוסלמים. בסקר הכפרים 1945 בארץ ישראל צוין מספר תושבי עוזייר כ-150 ושטחו נרשם כ-766 דונם, מתוכם 2 דונם של אדמה ציבורית. הכפר נכבש על ידי צה"ל במהלך מבצע דקל ביולי 1948.
בשנת 1963 התגוררו בכפר כ-400 נפש. הכפר היה מבודד וקטן מכדי להקים בו מועצה מקומית ועל כן משרד הפנים מינה בו "נאמן" שטיפל בקשרים בין תושבי הכפר למשרדי הממשלה. בשנת 1964 הוחל בפריצת כביש 785 כדי לחבר את הכפר, יחד עם רומאנה ובועיינה אל כביש 65. בשנת 1976 נחנך כביש שחיבר את עזוייר ורומאנה לכביש טבריה-נצרת ליד משהד. תושבי הכפר השתתפו בסלילת הכביש בתשלום ובעבודה.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  הנביא עוזייר
↑  אחיה ראב"ד, מודיעין, מצלמות ורשתות חברתיות: כך איתרו חשודים בהתפרעויות, באתר ynet, 23 במאי 2021
↑    שילה פריד, ‏העונש על השתתפות בפרעות "שומר החומות": שמונה חודשי עבודות שירות, בעיתון מקור ראשון, 9 באוגוסט 2023
↑  ויקטור גרן, Description Géographique Historique et Archéologique de la Palestine, 1880, עמ' 364-365
↑  יהושע בן אריה ועמירם אורן, יישובי הגליל ערב מפעל ההתיישבות הציוני, בתוך ארצות הגליל, כרך א', עמוד 336
↑  Census of Palestine 1931. Population of villages, towns and administrative areas, Jerusalem, 1932 באתר ה-Internet Archives , עמוד 76
↑  הדאווי, סקר הכפרים, עמוד 63
↑  מונה נאמן לכפר הערבי עוזייר, הצופה, 25 בדצמבר 1963
↑  הוחל בפריצת דרך לשלושה כפרי מיעוטים, הצופה, 27 ביולי 1964
↑  יואל דר, שני כבישים חדשים, דבר, 22 בנובמבר 1976
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007569065205171
סם בואי

| --- | --- |

בואי בקבוצת התיכון, 1978
 לידה:  17 במרץ 1961 (בן 63) לבנון שבפנסילבניה
 עמדה:  סנטר
 גובה:  2.16 מטר
 מספר:  30, 31
 מכללה:  אוניברסיטת קנטקי
 דראפט:  בחירה שנייה, 1984 פורטלנד טרייל בלייזרס
 קבוצות כשחקן
 1984 - 1989   1989 - 1993   1993 - 1995:  פורטלנד טרייל בלייזרס   ניו ג'רזי נטס   לוס אנג'לס לייקרס
 הישגים כשחקן
 חמישיית הרוקיז של העונה‏ (1985)
סמואל פול "סם" בוּאי (באנגלית: Samuel Paul Bowie; נולד ב-17 במרץ 1961) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק במשך 10 עונות בליגת ה-NBA בעמדת הסנטר. היה שחקן מצטיין בתיכון ובמכללות, אך הקריירה שלו נפגעה עקב פציעות חוזרות ונשנות ברגליו. נבחר במקום השני בדראפט 1984, ונחשב לאחת הבחירות הגרועות אי פעם משום שבמקום השלישי, מיד אחריו, נבחר מייקל ג'ורדן הנחשב בעיני רבים לשחקן הכדורסל הטוב ביותר בכל הזמנים.
לאורך הקריירה רשם ממוצעים של 10.9 נקודות, 7.5 ריבאונדים, 2.1 אסיסטים ו-1.8 חסימות למשחק.
תיכונים

בואי נולד וגדל בעיר לבנון שבפנסילבניה. בשנתו האחרונה ב"תיכון לבנון" הוביל את קבוצת הכדורסל שלה לגמר אליפות התיכונים של פנסילבניה, לאחר שהעמיד לאורך העונה ממוצעים של 28 נקודות ו-18 ריבאונדים למשחק. בסיום העונה זומן להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן, ונבחר לשחקן התיכונים המצטיין בארצות הברית, כשהועדף על פני הסנטר המבטיח רלף סמפסון.
מכללות

בסיום לימודיו התיכוניים החליט ללמוד באוניברסיטת קנטקי, ובשנתו הראשונה הציג יכולת מבטיחה עם 12.9 נקודות ו-8.1 ריבאונדים בממוצע למשחק. בסוף אותה עונה נבחר להשתתף באולימפיאדת מוסקבה 1980 כחבר נבחרת ארצות הברית, אך לא זכה לייצג את ארצות הברית מכיוון שהחרימה את המשחקים (במחאה על פלישת ברית המועצות לאפגניסטן). בעונתו השנייה במכללה הפך לשחקן המוביל בקבוצתו, כשקלע 17.4 נקודות למשחק, אך לקראת סיום העונה סבל משבר מאמץ בשוקה השמאלית, ונאלץ להחמיץ את שתי העונות הבאות. בשל היעדרותו הארוכה הורשה לחזור לקבוצת הכדורסל בעונת 1983/1984, שהייתה החמישית שלו באוניברסיטת קנטקי. באותה עונה השתתף ב-34 משחקים, קלע 10.5 נקודות למשחק והוביל את קבוצתו לחצי גמר טורניר אליפות המכללות. במשחק חצי הגמר התמודדה קנטקי מול אוניברסיטת ג'ורג'טאון של פטריק יואינג, והפסידה לה בתוצאה 53-40.
קריירה מקצועית

לקראת דראפט ה-NBA‏ 1984 ניצחה יוסטון רוקטס את פורטלנד טרייל בלייזרס בהטלת מטבע שקבעה את זהות הבוחרת הראשונה בדראפט, ובחרה את השחקן הנחשק ביותר - הסנטר האקים אולאג'ואן. את הבחירה השנייה ניצלה פורטלנד כדי לבחור את בואי, ומיד אחריו לקחה שיקגו בולס את מייקל ג'ורדן, הנחשב לשחקן הכדורסל הטוב בכל הזמנים. בעת הדראפט נחשבה הבחירה בבואי כלגיטימית ואף מתבקשת, מאחר ששיחקו בפורטלנד קלייד דרקסלר הצעיר ושחקן האולסטאר ג'ים פקסון, שניהם בעמדת הקלע בה שיחק ג'ורדן. בדיעבד, לאור פציעותיו הרבות של בואי לאורך הקריירה והצלחתו המסחררת של ג'ורדן בשיקגו, נחשבת בחירתה של פורטלנד בבואי לאחת מבחירות הדראפט הגרועות אי פעם. בשנת 2005 דירגה רשת ESPN את 100 בחירות הדראפט הגרועות בתולדות הספורט האמריקאי, והבחירה בבואי "זכתה" במקום הראשון.
בעונת הרוקי שלו שיחק בואי ב-76 משחקים, השיג 10.0 נקודות ו-8.6 ריבאונדים בממוצע למשחק, ונבחר לחמישיית הרוקיז של העונה. לצד כוכבי הקבוצה דרקסלר, פקסון, קיקי ואנדוויי ומייקל תומפסון, עזר בואי לקבוצתו להעפיל לחצי גמר המערב בו הפסידו ללוס אנג'לס לייקרס בתוצאה 4-1. במהלך עונתו השנייה, לאחר 38 משחקים, שבר בשנית את השוקה השמאלית והושבת עד סיום אותה עונה. בעונה העוקבת חזר בואי לכשירות, אך במשחק החמישי של העונה שבר את השוקה הימנית והחמיץ את יתר 77 המשחקים של העונה. לקראת עונת 1987/1988, בה קיווה להישאר בריא, נפצע במהלך משחק אימון ואובחן עם שבר נוסף בשוקה הימנית שהשבית אותו לכל אותה עונת משחקים ול-62 המשחקים הראשונים של עונת 1988/1989. בסך הכול, השתתף בואי ב-63 משחקים בארבע עונותיו האחרונות בפורטלנד (מתוך 328 משחקים של קבוצתו), וקלע 10.5 נקודות למשחק.
לקראת עונת 1989/1990 נשלח בואי בטרייד לניו ג'רזי נטס, יחד עם בחירת דראפט (בה נבחר מוקי בליילוק), בתמורה לפאוור פורוורד באק ויליאמס. תקופתו עם הנטס הייתה הבריאה והמוצלחת ביותר בקריירה, כשלקח חלק ב-280 משחקים (מתוכם פתח ב-231) ב-4 עונותיו בקבוצה. בעונות אלו שיתף פעולה עם בליילוק, דריק קולמן ודראז'ן פטרוביץ', ורשם ממוצעים של 12.8 נקודות ו-8.2 ריבאונדים למשחק. בסיום עונת 1992/1993 הועבר בואי בטרייד ללוס אנג'לס לייקרס בתמורה לסנטר בנואה בנג'מין. בלוס אנג'לס חזרו הפציעות ברגליים להטריד אותו, והוא שותף ב-92 משחקים בשתי עונותיו בקבוצה. בסיום עונת 1994/1995 הודיע בואי על פרישה ממשחק, בגיל 34.
הערות שוליים

1 2  דירוג 100 בחירות הדראפט הגרועות בתולדות הספורט האמריקאי, באתר espn.com
1 2  סטטיסטיקות הקריירה של בואי ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המכללות של בואי, באתר sports-reference.com
↑  רשימת נבחרי דראפט 1984, באתר basketball-reference.com
↑  דף השחקן של ג'ורדן, במדור ההיסטוריה של אתר ה-NBA
↑  רשימת חמישיות הרוקיז של העונה ב-NBA, באתר הרשמי של ה-NBA
↑  Sam Bowie reveals that he lied to Portland about feeling leg pain before the infamous 1984 NBA draft, באתר yahoo.com,‏ 11 בדצמבר 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2016142211  VIAF: 632147907522379210002   WorldCat (עם VIAF): 632147907522379210002 
גופייתו ה"מופרשת" של בואי באולם הכדורסל של אוניברסיטת קנטקי.
על אישים מפורסמים ברומא

על אישים מפורסמים ברומא (לטינית: De viris illustribus urbis Romae; מילולית: על גברים מפורסמים של העיר רומא) הוא חיבור היסטוריוגרפי מהמחצית הראשונה של המאה ה-4.
החיבור כולל 86 ביוגרפיות קצרות, שמתחילות בתקופת הקמתה של רומא, מכסות את תקופת המלוכה ואת תקופת הרפובליקה ומסתיימות בתקופת הפרינקיפט של אוגוסטוס קיסר.
היצירה ספוגה בתפיסה שאנשים מעצבים את ההיסטוריה. על אף כותרתו, החיבור אינו מתייחס רק לגברים, אלא גם לנשים (קלואליה (Cloelia)), ולא רק לרומאים, אלא גם לאויבים זרים, כמו חניבעל.
מחבר היצירה הכרונולוגית הזו אינו ידוע. בעבר היה מקובל שמחברו הוא אורליוס ויקטור, אך ככל הנראה אין זה נכון. כעת ההנחה היא שמדובר במקור היסטורי עצמאי, שאינו תלוי בהיסטוריוגרפיה של טיטוס ליוויוס.
על אזרחי

| --- | --- |
 מנחים:  טלי ליפקין-שחק 
 ארץ מקור:  ישראל 
 שידור
 רשת שידור:  גלי צה"ל 
 תקופת שידור מקורית:  2007–הווה 
 
על אזרחי היא תוכנית רדיו שבועית בת שעה המשודרת בתחנת גלי צה"ל.
את התוכנית מגישה טלי ליפקין-שחק, אשר משוחחת בכל שבוע עם מפקד בכיר לשעבר בכוחות הביטחון (צה"ל, שב"כ, מוסד, משטרה).
פושטי המדים משוחחים על אירועים מרכזיים בחייהם: מיום גיוסם ועד הפרישה ועל החיים האזרחיים מיום שפרשו. הם מדברים על יום הגיוס, קשיי הטירונות, דילמות הפיקוד, החברים שרכשו ושאיבדו, המבוכות וההצלחות, הקרבות וקשיי היום-יום, המחיר האישי, האכזבות והסיפוק. בנוסף, הם מדברים על הקושי להיפרד מהמדים ועל ההזדמנות לסיבוב שני של חיים אחרי הפרישה.
במהלך התוכנית משודרים ארבעה שירים, אותם בוחר המרואיין.
בין המרואיינים בתוכנית ניתן למנות את דן חלוץ, יעקב עמידרור, דורון אלמוג, גל הירש, עמי אילון, משה קפלינסקי, שלמה אהרונישקי, יום טוב סמיה, עמוס ירון, יעקב פרי וישראל בהרב .
התוכנית משודרת משנת 2007. במשבצת השידור הנוכחית שלה, היא משודרת מדי שבת בשעה 17:00.
עופר בלוך

| --- | --- |

 לידה:  17 בספטמבר 1959 (בן 65) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 תפקיד:  מנהל כללי 
 
בלוך (מימין) עם שר האנרגיה יובל שטייניץ ויו"ר דירקטוריון חברת החשמל יפתח רון-טל בסמוך לאישור הרפורמה בחברת החשמל בכנסת ביוני 2018
עופר בּלוֹך (נולד ב-17 בספטמבר 1959) הוא איש ניהול ישראלי. אשר כיהן כמנכ"ל שופרסל, מנכ"ל חברת החשמל, מנכ"ל חברת "נייר חדרה", נשיא ומנכ"ל "נטפים", נשיא ומנכ"ל חברת הלווין "Yes" ומנכ"ל תשלובת החלב של "תנובה".