stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מצעד הפזמונים הבין-לאומי השנתי (1963–1969)
רשימת המצעדים השנתיים בשנים 1963–1969 > 1964

באמצע 1964 הפך המצעד של גלי צה"ל ממצעד דו־שבועי למצעד שבועי, והתחילו לצעוד בו שירים עבריים לצד לועזיים. המצעד השנתי היה גם הוא מעורב, אך כמעט כל השירים בו היו לועזיים. קליף ריצ'רד, ברנדה לי והביטלס שמרו על תוארם מהשנה הקודמת, ובתואר "תזמורת השנה" זכתה תזמורתו של הנרי מנסיני. שירם של הביטלס "I Should Have Known Better" זכה בתואר "שיר השנה" הן בגלי צה"ל והן בקול ישראל. נבחרי השנה בקול ישראל היו זהים, למעט התואר "תזמורת השנה", שבו זכתה להקת הצלליות.
המקומות הראשונים במצעד השנתי של קול ישראל:
1. I Should Have Known Better – הביטלס
2. Constantly (L'Edera) – קליף ריצ'רד
3א. Kissin' Cousins – אלביס פרסלי
3ב. Viva Las Vegas – אלביס פרסלי
4. It Had Better Be Tonight – הנרי מנסיני
5. איזה יום יפה – שלישיית גשר הירקון
6. You're My World – סילה בלאק
7. A Hard Day's Night – הביטלס
8. On the Beach – קליף ריצ'רד
9. Suspicion – אלביס פרסלי
10. Una lacrima sul viso – בובי סולו
המצעד השנתי של גלי צה"ל:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  1. I Should Have Known Better – הביטלס  2. I'm The Lonely One – קליף ריצ'רד  3. Suspicion – אלביס פרסלי  4. It Had Better Be Tonight – הנרי מנסיני  5. Don't Throw Your Love Away – המחפשים  6. The Waiting Game – ברנדה לי  7. All My Loving – הביטלס  8. Una lacrima sul viso – בובי סולו  9. Don't Talk To Him – קליף ריצ'רד  10. Anyone Who Had A Heart – סילה בלאק |  |  11. Kissin' Cousins – אלביס פרסלי  12.  (There's) Always Something There To Remind Me – סנדי שו  13. You're No Good – הסווינגינג בלו ג'ינס  14. It's Over – רוי אורביסון  15. My Boy Lollipop – מילי  16. C'mon Everybody – אלביס פרסלי  17. On The Beach – קליף ריצ'רד  18. אהבת פועל הבניין – שלישיית גשר הירקון  19. You'll Never Walk Alone – ג'רי והפייסמייקרס  20. Swinging on a Star – די אירווין הגדול |
רשימת המצעדים השנתיים בשנים 1963–1969 > 1965

גרסתו של קליף ריצ'רד לשיר "Sway" זכתה בתואר "שיר השנה" בשני המצעדים. השיר בביצועו לא יצא על גבי תקליט שדרים, והוכנס למצעדים בעקבות בקשת המאזינים. בגלי צה"ל זכה ריצ'רד שוב בתואר "זמר השנה". סנדי שו זכתה בתואר "זמרת השנה" והביטלס שמרו על תואר "להקת השנה".
המצעד המעורב השנתי של הגל הקל:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  1. Sway – קליף ריצ'רד  2. Poupée de cire, poupée de son – פראנס גאל  3. Do the Clam – אלביס פרסלי  4. איילת החן – אריק איינשטיין  5. Message Understood – סנדי שו  6. Eight Days a Week – הביטלס  7. Il silenzio – ניני רוסו  8. Bumble Bee – המחפשים  9. Yeh Yeh – ג'ורג'י פיים והלהבות הכחולות  10. סימן שאתה צעיר – שלישיית גשר הירקון  11. I Could Easily Fall (In Love With You) – קליף ריצ'רד והצלליות  12. This Little Bird – מריאן פיית'פול |  |  13. Shame and Scandal in the Family – שון אליוט  14. Downtown – פטולה קלארק  15. Yesterday – פול מקרטני (הביטלס)  16. A World of Our Own – המשחרים  17. Mrs. Brown You've Got A Lovely Daughter – מתבודדי הרמן  18. Mr. Tambourine Man – הבירדס  19. Crying in the Chapel – אלביס פרסלי  20. The Minute You're Gone – קליף ריצ'רד  21. He's in Town – הרוקינ' בריס  22. יומן החדשות – הגשש החיוור  23. I Go to Pieces – פיטר וגורדון |
המצעד השנתי של גלי צה"ל:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  1. Sway – קליף ריצ'רד  2. Crying in the Chapel – אלביס פרסלי  3. Yesterday – פול מקרטני (הביטלס)  4. The Time in Between – קליף ריצ'רד  5. Help! – הביטלס  6. Mr. Lonely – בובי וינטון  7. A Dear John Letter – סקיטר דייוויס ובובי בר  8. You've Got Your Troubles – המזלות  9. Shame and Scandal in the Family – שון אליוט  10. I'm Yours – אלביס פרסלי |  |  11. Cara Mia – ג'יי והאמריקאים  12. Girl Don't Come – סנדי שו  13. True Love Ways – פיטר וגורדון  14. Mr. Tambourine Man – הבירדס  15. Still I'm Sad – היארדבירדס  16. Letkis – תזמורתו של ג'ון באך  17. Poupée de cire, poupée de son – פראנס גאל  18. The Minute You're Gone – קליף ריצ'רד  19. Bumble Bee – המחפשים  20. Girl Happy – אלביס פרסלי |
רשימת המצעדים השנתיים בשנים 1963–1969 > 1966

בגלי צה"ל שמרו קליף ריצ'רד והביטלס על תוארם כ"זמר השנה" ו"להקת השנה". פטולה קלארק זכתה בתואר "זמרת השנה" והצלליות בתואר "תזמורת השנה".
המצעד השנתי של הגל הקל:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  1. Strangers in the Night – פרנק סינטרה  2. These Boots Are Made for Walkin' – ננסי סינטרה  3. Eleanor Rigby – הביטלס  4. Michelle – האוברלנדרס  5. Visions – קליף ריצ'רד  6. Black Is Black – לוס בראבוס  7. The War Lord – הצלליות  8. The Sound of Silence – סיימון וגרפונקל  9. Hanky Panky – טומי ג'יימס והשונדלס  10. Nessuno mi può giudicare – ג'ין פיטני |  |  11. Please Don't Stop Loving Me – אלביס פרסלי  12. Winchester Cathedral – תזמורת וודביל החדשה  13. My Love – פטולה קלארק  14. Daydream – הכפיות המאוהבות  15. Paint It Black – הרולינג סטונז  16. Love Me, Please Love Me – מישל פולנראף  17. Monday, Monday – The Mamas & the Papas  18. Wild Thing – הטרוגס  19. La fisarmonica – ג'אני מורנדי |
המצעד השנתי של גלי צה"ל:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  1. Girl – הביטלס  2. Strangers in the Night – פרנק סינטרה  3. Visions – קליף ריצ'רד  4. Eleanor Rigby – הביטלס  5. Love Letters – אלביס פרסלי  6. Black Is Black – לוס בראבוס  7. These Boots Are Made for Walkin' – ננסי סינטרה  8. Michelle – האוברלנדרס  9. Aline – כריסטוף  10. Monday, Monday – The Mamas & the Papas  11. J'aime – אדאמו |  |  12א. My Love – פטולה קלארק  12ב. As Tears Go By – הרולינג סטונז  13. The Night – קליף ריצ'רד  14א. Hanky Panky – טומי ג'יימס והשונדלס  14ב. Winchester Cathedral – תזמורת וודביל החדשה  15. Please Don't Stop Loving Me – אלביס פרסלי  16. Love Me, Please Love Me – מישל פולנראף  17. Nessuno mi può giudicare – ג'ין פיטני  18. The Sound of Silence – סיימון וגרפונקל  19. In un fiore – וילמה גויץ'  20. Red Rubber Ball – שלישיית סירקל |
רשימת המצעדים השנתיים בשנים 1963–1969 > 1967

נבחרי השנה במצעד של גלי צה"ל היו זהים לאלה של השנה הקודמת: קליף ריצ'רד, פטולה קלארק, הביטלס והצלליות.
המצעד השנתי של הגל הקל:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  1. Happy Together – הצבים  2. The World We Knew (Over and Over) – פרנק סינטרה  3. San Francisco – סקוט מקנזי  4. The Day I Met Marie – קליף ריצ'רד  5. Penny Lane – הביטלס  6. Ta Ta Ta Ta – מישל פולנראף  7. Puppet on a String – סנדי שו  8. There's a Kind of Hush – מתבודדי הרמן  9. Cuore matto – טוני הקטן  10. Dedicated to the One I Love – The Mamas & the Papas |  |  11. The Green Grass of Home – טום ג'ונס  12. I'm a Believer – המאנקיז  13. A Whiter Shade of Pale – פרוקול הארום  14. Dandelion – הרולינג סטונז  15. Silence Is Golden – הטרמלוס  16. I Was Kaiser Bill's Batman – ג'ק סמית' השורק  17. Somethin' Stupid – פרנק סינטרה וננסי סינטרה  18. This Is My Song – פטולה קלארק  19. Georgy Girl – המשחרים  20. How Would You Like to Be – אלביס פרסלי |
המצעד השנתי של גלי צה"ל:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  1. San Francisco – סקוט מקנזי  2. All You Need Is Love – הביטלס  3. California Dreamin' – The Mamas & the Papas  4. Happy Together – הצבים  5. A Whiter Shade of Pale – פרוקול הארום  6. The World We Knew (Over and Over) – פרנק סינטרה  7א. The Day I Met Marie – קליף ריצ'רד  7ב. The Green Grass of Home – טום ג'ונס  8. Silence Is Golden – הטרמלוס  9. No Milk Today – מתבודדי הרמן  10. Puppet on a String – סנדי שו |  |  11א. – I Was Kaiser Bill's Batman – ג'ק סמית' השורק  11ב. Penny Lane – הביטלס  12. Cuore matto – טוני הקטן  13א. Mirza – נינו פרר  13ב. There's a Kind of Hush – מתבודדי הרמן  14. This Is My Song – פטולה קלארק  15. I'm a Believer – המאנקיז  16. Inch'Allah – אדאמו  17. Ruby Tuesday – הרולינג סטונז  18. Good Vibrations – הביץ' בויז  19. Dedicated to the One I Love – The Mamas & the Papas  20. Somethin' Stupid – פרנק סינטרה וננסי סינטרה |
רשימת המצעדים השנתיים בשנים 1963–1969 > 1968

באמצע השנה פסק המצעד השבועי של הגל הקל, והפך לתוכנית רדיו של שירים חדשים ללא דירוג. תוכנית זו פסקה באוקטובר באותה שנה, והתחנה לא שידרה מצעד שנתי בסוף השנה. בגלי צה"ל, לאחר כמה שנים רצופות שבהן זכו קליף ריצ'רד והביטלס בתואר "זמר השנה" ו"להקת השנה" הפסידו שניהם את התואר באותה שנה. טום ג'ונס זכה בתואר "זמר השנה" והטרמלוס זכו בתואר "להקת השנה". בתואר "זמרת השנה" זכתה לולו ובתואר "הלהקה הכלית" של השנה זכתה תזמורתו של פול מוריה.
המצעד השנתי של גלי צה"ל:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  1. Delilah – טום ג'ונס  2. Suddenly You Love Me – הטרמלוס  3. Those Were the Days – מרי הופקין  4. Baby, Come Back – השווים  5. Hey Jude – הביטלס  6. I'll Never Leave You – ניקול קרואזי  7א. Let's Live for Today – שורשי העשב  7ב. A chi – פאוסטו לאלי  8. L'amour est bleu – פול מוריה  9. Mony Mony – טומי ג'יימס והשונדלס  10. Congratulations – קליף ריצ'רד  11. A Man Without Love – אנגלברט המפרדינק  12א. Pitié – לואיג'י ורדרמה  12ב. Yummy Yummy Yummy – אוהיו אקספרס  13. To Sir with Love – לולו  14. Helule Helule – הטרמלוס |  |  15. Young Girl – יוניון גאפ  16. Simon Says – חברת מסטיק הפירות 1910  17א. The Good, the Bad and the Ugly – הוגו מונטנגרו  17ב. Les Neiges du Kilimandjaro – פסקל דאנל  18. Lady Madonna – הביטלס  19. The Rain, the Park & Other Things – The Cowsills  20. Bend Me, Shape Me – הגזע האמריקני  21. Fire – ארתור בראון  22. The Legend of Xanadu – דייב די, דוזי, ביקי, מיק וטיץ'  23. Rainbow Valley – פרשת האהבה  24. Judy in Disguise – ג'ון פרד  25. I Say a Little Prayer – אריתה פרנקלין  26. Casa bianca – מריסה סאניה  27. Cabaret – הרב אלפרט  28. Pata pata – מרים מקבה  29. Thank You Very Much – סקאפולד  30. Days of Pearly Specner – דייוויד מקוויליאמס |
רשימת המצעדים השנתיים בשנים 1963–1969 > 1969

במרץ 1969 החזירה הגל הקל את המצעד השבועי, ובסוף השנה חידשה את המצעד השנתי. נבחרי השנה בשתי התחנות היו זהים: אלביס פרסלי זכה בתואר "זמר השנה", ריטה פבונה בתואר "זמרת השנה" והביטלס בתואר "להקת השנה".
המצעד השנתי של הגל הקל:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  1. The Ballad of John and Yoko – הביטלס  2. In the Year 2525 – זאגר ואוונס  3. Sugar Sugar – הארצ'יז  4. Dizzy – טומי רואו  5. Back in the U.S.S.R – הביטלס  6. In the Ghetto – אלביס פרסלי  7. Zucchero – ריטה פבונה  8. Love Me Tonight – טום ג'ונס  9. Make Me an Island – ג'ו דולאן  10. Get Back – הביטלס  11. Goodbye – מרי הופקין |  |  12. Gimme Gimme Good Lovin' – קרייזי אלפנט  13. Where Do You Go To – פיטר סרסטד  14. Zingara – בובי סולו  15. Give Peace a Chance – Plastic Ono Band  16. Our Love's a Growing Thing – האריות  17א. Aquarius/Let the Sunshine In – הממד החמישי  17ב. Big Ship – קליף ריצ'רד  18. Boom Bang a Bang – לולו  19. Maxwell's Silver Hammer – הביטלס  20. Michael and The Slipper Tree – השווים |
המצעד השנתי של גלי צה"ל:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  1. In the Year 2525 – זאגר ואוונס  2. Oh! Darling – הביטלס  3. Sugar Sugar – הארצ'יז  4. Dizzy – טומי רואו  5. Make Me an Island – ג'ו דולאן  6. Zingara – בובי סולו  7. Back in the U.S.S.R – הביטלס  8. In the Ghetto – אלביס פרסלי  9א. Je t'aime... moi non plus – ג'יין בירקין וסרז' גינסבורג  9ב. The Ballad of John and Yoko – הביטלס  10. Love Me Tonight – טום ג'ונס  11. Zucchero – ריטה פבונה |  |  12. Aquarius/Let the Sunshine In – הממד החמישי  13. Spinning Wheel – דם, יזע ודמעות  14א. Bad Moon Rising – קרידנס קלירווטר רבייבל  14ב. Honky Tonk Women – הרולינג סטונז  15. He Ain't Heavy, He's My Brother – ההוליס  16. Get Back – הביטלס  17א. Lay Lady Lay – בוב דילן  17ב. Boom Pam – אריס סאן  18. Give Peace a Chance – Plastic Ono Band  19. Our Love's a Growing Thing – האריות  20. Gimme Gimme Good Lovin' – קרייזי אלפנט |
הערות שוליים

1 2 3 4  ד' ברוך, "1963: החיפושיות בתנופה", להיטון, 29 בנובמבר 1974, עמ' 19.
1 2 3 4 5  ד' ברוך, "1964: עדיין ליברפול", להיטון, 6 בדצמבר 1974, עמ' 11.
1 2  דן פינרו, "מצעד הפזמונים", מוסף הארץ, 1 בינואר 1965, עמ' 57.
↑  אצל ברוך שם שויך השיר בטעות לסילה בלאק. בכתבה הנלווית לטבלת המצעד מוזכר במפורש שזה שיר של סנדי שו.
1 2 3 4 5  ד' ברוך, "1965: קליף נגד אלביס", להיטון, 13 בדצמבר 1974, עמ' 19.
1 2  כך אצל ברוך שם, אף על פי שהשיר הופץ כשיר של הביטלס.
1 2 3 4  ד' ברוך, "1966 – להיטים נוסח אמריקה", להיטון, 20 בדצמבר 1974, עמ' 19.
↑  אצל ברוך שם יוחס השיר לאבנים המתגלגלות, כנראה מתוך עירוב שיגוי עם שירם "Paint It Black".
1 2 3  ד' ברוך, "1967: עידן הלהקות", להיטון, 27 בדצמבר 1974, עמ' 19.
1 2 3 4 5  ד' ברוך, "1968: מהפכה במצעד", להיטון, 3 בינואר 1975, עמ' 19, 32.
↑  ד' ברוך, "1969: השנה של החיפושיות", להיטון, 10 בינואר 1975.
1 2 3  "מבט לעבר שנת 1969", דבר, 2 בינואר 1970, עמ' 32.
| מצעדי שירים |
| --- | --- | --- |
| ישראל ישראל | המצעד הבין-לאומי של מדיה פורסט: 2009–2019 • 2020 ואילך המצעד העברי של מדיה פורסט: 2009–2019 • 2020 ואילך המצעד הבין-לאומי השנתי: 1963–1969 • 1970–1979 • 1980–1989 • 1990–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020 ואילך  המצעד העברי השנתי: ה'תשכ"ג–ה'תשכ"ט • ה'תש"ל–ה'תשל"ט • ה'תש"ם–ה'תשמ"ט • ה'תש"ן–ה'תשנ"ט • ה'תש"ס–ה'תשס"ט • ה'תש"ע–ה'תשע"ט • ה'תש"ף ואילך   המצעד היהודי • מצעד המוזיקה היהודית השנתי של קול פליי |  |
| ארצות הברית ארצות הברית | לפני אוגוסט 1958: 1940–1949 • 1950–1958  אחרי אוגוסט 1958: 1958–1969 • 1970–1979 • 1980–1989 • 1990–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020 ואילך |  |
| הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי: 1952–1959 • 1960–1969 • 1970–1979 • 1980–1989 • 1990–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020 ואילך  מצעד הדאנס הבריטי: 2000–2009 • 2010–2019 • 2020 ואילך |  |
| מצעדים נוספים | המצעד הרשמי של גלגלצ • העשירייה • היטליסט |  |
מנור סולומון

מָנוֹר סוֹלוֹמוֹן (נולד ב-24 ביולי 1999) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדות הקשר ההתקפי והקיצוני בלידס יונייטד מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ, בהשאלה מטוטנהאם הוטספר, וכסגן-קפטן בנבחרת ישראל.
קריירת מועדונים > מכבי פתח תקווה

סולומון החל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של הפועל כפר סבא, ובגיל תשע עבר למחלקת הנוער של מכבי פתח תקווה. ב-26 בנובמבר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של מכבי פתח תקווה, כשנכנס כמחליף בהפסד החוץ 1–2 להפועל חיפה במסגרת המחזור ה-11 של עונת 2016/2017 בליגת העל. את שער הבכורה שלו בקבוצת הבוגרים כבש ב-28 בינואר 2017, בניצחון הביתי 2–0 על בני יהודה תל אביב במסגרת ליגת העל. במסגרת המחזור ה-35 בניצחון הביתי 2–1 על מכבי תל אביב, סולומון כבש ובתוספת הזמן אף בישל שער ניצחון. סולומון סיים את העונה עם שני שערים ב-23 הופעות בקבוצה הבוגרת של מכבי פתח תקווה בליגת העל, ובמקביל המשיך גם לשחק בקבוצת הנוער של מכבי פתח תקווה עד לסיומה של עונה זו. ב-19 באוגוסט 2017, סולומון כבש שער בניצחון החוץ 1–2 על מ.ס. אשדוד במסגרת המחזור הראשון של עונת 2017/2018 בליגת העל. באותה העונה, סולומון שותף בכל 33 משחקי ליגת העל של מכבי פתח תקווה, וכבש ארבעה שערים. ב-5 באוגוסט 2018, כבש סולומון שער בכורה במסגרת גביע הטוטו בתיקו 1–1 מול הפועל תל אביב.
סולומון נכלל ברשימת "50 הכדורגלנים המבטיחים באירופה (לקראת עונת 2018/2019)", שפורסמה באתר הרשמי של UEFA.
קריירת מועדונים > שחטאר דונצק

ב-11 בינואר 2019 חתם סולומון בשחטאר דונצק מליגת העל האוקראינית. סכום ההעברה הוערך בכשישה מיליון יורו (כ-5.4 מיליון ליש"ט) עבור 85% מכרטיסו, הסכום החמישי בגודלו באותה עת עבור כדורגלן ישראלי. ב-14 בפברואר 2019 סולומון ערך את הופעת הבכורה שלו בתיקו 2-2 מול איינטרכט פרנקפורט בשלב 32 האחרונות בליגה האירופית. ב-15 במאי 2019 כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה כאשר כבש את השער האחרון בניצחון 0–4 על אינהולטס פטרוב בגמר הגביע האוקראיני. בסיום אותה עונה זכה סולומון גם באליפות אוקראינה. ב-1 בספטמבר 2019 כבש את שער הבכורה שלו בליגה, בניצחון קבוצתו 4–0 על אולימפיק דונצק.
ב-1 באוקטובר 2019 כבש את שער הבכורה שלו בליגת האלופות של אופ"א, כאשר הבקיע בתוספת הזמן את שער הניצחון במשחק מול אטאלנטה באצטדיון הסן סירו שהסתיים בתוצאה 1–2. בכך הפך לכובש הישראלי הצעיר ביותר בליגת האלופות, בגיל 20 ו-69 יום בלבד. ב-26 בנובמבר 2019 כבש סולומון את שער השוויון במשחק מול מנצ'סטר סיטי שהסתיים בתוצאה 1–1 בשלב הבתים של ליגת האלופות באצטדיון סיטי אוף מנצ'סטר.
ב-21 באוקטובר 2020 היה סולומון שותף מכריע בניצחון של שחטאר דונצק 2–3 במשחק חוץ נגד ריאל מדריד במחזור הראשון של עונת 2020/2021 בליגת האלופות, ואף כבש את השער השלישי של קבוצתו. גם ב-1 בדצמבר 2020, במשחק הגומלין נגד ריאל מדריד שנערך בביתה של שחטאר, כבש סולומון את השער השני בניצחונה של קבוצתו 0–2.
סולומון רשם שני צמדי שערים בשני משחקים רצופים בליגת העל האוקראינית – הצמד הראשון (בהפרש של 3 דקות) בניצחון קבוצתו 4–0 בביתה על דנסה צ'רניהיב ב-14 במרץ 2021, והצמד השני (בהפרש של 26 דקות) במשחק החוץ בו קבוצתו הפסידה 2–3 ללבוב ב-21 במרץ 2021.
קריירת מועדונים > שחטאר דונצק > השאלה לפולהאם

ב-25 ביולי 2022, הודיעה קבוצת פולהאם, שעלתה לליגת העל האנגלית, הפרמייר ליג – על השאלתו של סולומון לעונה אחת, עונת 2022/2023. זאת לאחר שארגון FIFA פסק לטובת כדורגלנים זרים בקבוצות בליגה האוקראינית שהקריירה שלהם נפגעה בעקבות מלחמת רוסיה–אוקראינה 2022, ועל כן התיר לשחקנים זרים אלה להשהות את החוזה שלהם עד 30 ביוני 2023 – סעיף שסולומון בחר להיעזר בו על מנת לעזוב את המועדון האוקראיני שחטאר דונצק בו הוא חתום עד דצמבר 2023, ולעבור בהשאלה לקבוצתו האנגלית החדשה, פולהאם. יחד עם זאת, על אף שהחל להתאמן עם פולהאם כבר מיולי 2022, נמנעה ממנו האפשרות להירשם ולשחק באופן רשמי כשחקן במדי קבוצתו האנגלית עד ה-1 באוגוסט 2022, כשבוע לפני פתיחת עונת 2022/2023 בפרמייר ליג.
ב-6 באוגוסט 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בפולהאם ובליגת העל האנגלית, כשנכנס כמחליף בדקה ה-66 בתיקו הביתי 2-2 מול ליברפול, במסגרת המחזור הראשון של עונת 2022/2023 בפרמייר ליג.
ב-7 בינואר 2023, לאחר היעדרות של כחמישה חודשים, עקב פציעה חמורה במהלך משחק אימון, שב סולומון לבסוף לשחק כשעלה כמחליף במחצית השנייה בגביע ה-FA האנגלי מול האל סיטי, בניצחון החוץ 0–2 לפולהאם. ב-28 בינואר 2023 פתח לראשונה בהרכב פולהאם בגביע האנגלי, ואף השלים 90 דקות, במשחק שהסתיים בתיקו ביתי 1-1 מול סנדרלנד. ב-11 בפברואר 2023 הבקיע את שער הבכורה שלו במדי פולהאם, לאחר שנכנס כמחליף במחצית השנייה במקומו של וויליאן, בניצחונה הביתי של קבוצתו 0–2 על נוטינגהאם פורסט. ב-6 במרץ 2023 פתח לראשונה בהרכב פולהאם בליגה, במשחק בו הוא גם כבש את שער השוויון הראשון לטובת קבוצתו אך הסתיים בהפסד חוץ 2–3 מול ברנטפורד. כולל משחק זה – סולומון כבש שער בכל אחד מחמשת משחקיה של פולהאם, ברצף – כשמתוכם לזכותו ארבעה שערי פרמייר ליג (ובכך הפך לישראלי הראשון מאז רוני רוזנטל שמבקיע בשלושה משחקים רצופים בליגה האנגלית הבכירה), אם כי אחד מהם היה אמנם שער בגביע ה-FA האנגלי אך מול קבוצת פרמייר ליג באותה העת. בסך הכל, סיים את העונה עם ארבעה שערים מתוך 19 הופעות בליגה, בנוסף לשער נוסף לזכותו בגביע ה-FA האנגלי מתוך חמש הופעות שם.
קריירת מועדונים > טוטנהאם הוטספר

ב-11 ביולי 2023 הודיעה קבוצת טוטנהאם הוטספר מהפרמייר ליג על החתמתו הרשמית של סולומון כשחקן מן המניין, עם חוזה למשך חמש עונות. את הופעת הבכורה שלו במדי טוטנהנאם בליגה, ערך בניצחון הביתי 2–0 על מנצ'סטר יונייטד במסגרת המחזור השני, כשעלה מהספסל דקות ספורות לפני תום המשחק.
ב-29 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בהרכב הפותח של טוטנהאם במשחק חוץ מול קבוצתו לשעבר פולהאם, במסגרת גביע הליגה האנגלי, בו הסתיים המשחק בהפסדה של קבוצתו בדו-קרב פנדלים, לאחר ש-90 הדקות של המשחק הרגיל הסתיימו בשוויון 1–1. ב-2 בספטמבר ערך את הבכורה שלו בהרכב הפותח בפרמייר ליג, שבו אף בישל צמד שערים בניצחון החוץ 5–2 מול העולה החדשה ברנלי, בו בישל גם את שער השוויון (לאחר שיריביהם עלו ליתרון מוקדם) וגם את שער הקבוצה הרביעי לעמיתו לטוטנהאם יונג-מין סון. בתחילת חודש אוקטובר נפצע במהלך אימון בו קרע את המיניסקוס. ההערכה הראשונית הייתה שייאלץ להיעדר מהמגרשים כ-4 חודשים, אך בהמשך נאלץ לעבור שני ניתוחים נוספים וכך סיים את עונתו בטרם עת, כשבעקבות כך גם שותף ב-5 משחקים בלבד במסגרת הפרמייר ליג עם טוטנהאם, ובסך הכך ב-11 הופעות עם קבוצתו האנגלית בכל המסגרות.
קריירת מועדונים > טוטנהאם הוטספר > השאלה ללידס יונייטד

ב-27 באוגוסט 2024 הושאל, אם כי ללא-סעיף רכישה, ללידס יונייטד מליגת המשנה באנגליה. הוא פתח לראשונה בהרכבה של לידס יונייטד במשחק הבכורה במדי מועדון אנגלי זה ב-31 באוגוסט וכן בישל את השער הראשון בניצחון 0–2 על האל סיטי, במסגרת המחזור הרביעי של הליגה, בו סולומון אף נבחר ל"איש המשחק". ב-24 בנובמבר עם שובו מפגרת הנבחרות, הבקיע סולומון צמד בכורה אישי לזכותו בליגות האנגליות, כשבאותו משחק זה כבש את השער המצמק הראשון לקבוצתו וכן את שערה השלישי שהיה גם לתוצאת ניצחון זמנית (בטרם הוחלף החוצה בדקה ה-75), במשחק שהסתיים לבסוף בניצחון חוץ 3–4 על סוונסי סיטי הוולשית. בשל כך, סייע סולומון לקבוצתו לידס לעלות גם לפסגת הצ'מפיונשיפ האנגלית בזכות הפרש שערים טוב יותר מזה של שתי יריבותיה סנדרלנד ושפילד יונייטד הצמודות לה בצמרת טבלת הליגה עם ניקוד זהה.
נבחרות ישראל

סולומון שיחק בכל נבחרות הנערים והנוער של ישראל, כשבמדי נבחרת הנערים עד גיל 17 ערך ארבע-עשרה הופעות בהן גם כבש שער, ובמדי נבחרת הנוער עד גיל 19 ערך שש הופעות.
ב-21 במאי 2017, בטרם מלאו לו 18 ואף בטרם שיחק בנבחרת הצעירה עד גיל 21 של ישראל, זומן לראשונה לסגל הבוגרים של נבחרת ישראל, על-ידי המאמן הלאומי אלישע לוי, לקראת מחנה אימונים שערכה הנבחרת בגרמניה. ב-9 באוקטובר 2017 ערך סולומון את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הצעירה, בהפסד החוץ 0–4 לאירלנד עד גיל 21. סך הכל ערך סולומון שש הופעות במדי הנבחרת הצעירה.
ב-7 בספטמבר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ישראל הבוגרת, בגיל 19 בלבד, כשנכנס כמחליף בהפסד החוץ 0–1 מול אלבניה במסגרת ליגת האומות של אופ"א 2018/2019. ב-18 בנובמבר 2020 כבש את שער הבכורה שלו בבוגרים בניצחון הבית של נבחרת ישראל 0–1 על סקוטלנד, במסגרת ליגת האומות 2020/2021 של אופ"א. ב-4 בספטמבר 2021 כבש את שערה הראשון של הנבחרת הבוגרת בניצחון הבית 2–5 על אוסטריה, במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. ב-10 ביוני 2022 כבש את צמד-השערים הראשון שלו בנבחרת הבוגרת (הצמד השלישי בקריירה הבוגרת שלו בסך הכל) בהפרש של 16 דקות, במשחק חוץ מול אלבניה בליגת האומות 2022/2023 של אופ"א – לאחר שהנבחרת נקלעה לפיגור של שער בתום המחצית הראשונה עקב פנדל אותו גרם מחמוד ג'אבר. הצמד של סולומון הביא לניצחון 2–1 על הנבחרת האלבנית.
החל מ-2024 משמש סולומון כסגן-קפטן בנבחרת הלאומית.
חיים אישיים

סולומון נולד וגדל בכפר סבא, לאיילה ויוסי סולומון, מורים לחינוך גופני. משפחתו ממוצא הונגרי ועיראקי, וברשותו גם דרכון פורטוגלי. הוריו הכירו במכללת אוהלו כשלמדו ביחד חינוך גופני במגמה הימית, ולאחר שהתחתנו והוא נולד החליטו לקרוא לו מָנוֹר, על שם ציר באוניית מפרש. בגיל ארבע לקח אותו אביו להתאמן בטניס, בכיתה ג' נוסף גם חוג אתלטיקה, ומאוחר יותר החל להתאמן גם בכדורסל ובכדורגל. סולומון למד בתיכון גלילי שבעיר הולדתו. התגייס לצה"ל בדצמבר 2017, שירת על תקן ספורטאי מצטיין, ולאחר מכן הגיש בקשה לשרת על תקן ספורטאי עילוי בחו"ל עד שחרורו.
סולומון נבחר לרשימת הצעירים המבטיחים 2021 "30Under30" של "פורבס ישראל".
אחד מתחביביו הוא לשחק שחמט.
מאז 2018 נמצא בזוגיות עם חברתו הישראלית דנה וושצינה, והם התגוררו יחדיו בישראל ובאוקראינה לסירוגין: באוקראינה בעיר קייב ובישראל עם משפחתו בכפר סבא. ב-26 בפברואר 2022, בעקבות מלחמת אוקראינה–רוסיה, עזב את בירת אוקראינה קייב וכעבור 35 שעות הצליח לעבור את הגבול אל בירת פולין ורשה, ומשם להימלט מהמלחמה במזרח אירופה – ולהמריא בבטחה לישראל. מאז מעברו למועדון הכדורגל של פולהאם, מתגוררים בני הזוג באנגליה.
בתחילת מרץ 2023 עלתה תוכנית הדוקו-ולוג "בסלון של סולומון" בערוצי הספורט הישראליים מבית צ'רלטון, שהורכבה מפרקים קצרים שתועדו על ידי בת זוגו דנה וושצינה. בו ניתנה הצצה לחייו של סולומון מדי שבוע בעיקר ככדורגלן פורץ באנגליה וכן בביתם בלונדון, ובפרט מנקודת מבטה של בת זוגו.
תארים

אליפות אוקראינה: 2018/2019, 2019/2020, 2021/2022
הגביע האוקראיני: 2018/2019
הסופר קאפ האוקראיני: 2021
תארים אישיים
ליגיונר העונה מטעם אתר ONE וארגון שחקניות ושחקני הכדורגל בישראל: 2022/2023