stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ועידת התביעות

| --- | --- |

סמליל ועידת התביעות
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1951–הווה (כ־73 שנים) 
 www.claimscon.org
 
ועידת התביעות, או בשמה הרשמי הוועידה על תביעות יהודיות חומריות כנגד גרמניה, היא מלכ"ר יהודי אמריקאי, המכנס נציגים מארגונים יהודיים ברחבי העולם, ואשר תפקידו לפעול באמצעות משא ומתן לקבלת פיצויים מממשלת גרמניה, לפעול להשבת רכוש לניצולי השואה וליורשים של קורבנות השואה, ולסייע לניצולי השואה.
הקמת הארגון

ועידת התביעות מייצגת 23 ארגונים יהודיים לאומיים ובינלאומיים. אלו נציגים מאותם ארגונים שכינס נחום גולדמן, היו"ר המשותף של הסוכנות היהודית ונשיא הקונגרס היהודי העולמי בניו יורק ב-1951 על מנת לדון בתביעות יהודיות חומריות כנגד גרמניה.
לכל ארגון שני נציגים בוועידה ללא תלות בגודלו.
תביעת ממשלת גרמניה

ועידת התביעות הייתה שותפה במשא ומתן על הסכם השילומים, ובמסגרת ההסכם נקבע כי ממשלת גרמניה תעביר לוועידת התביעות סך של 450 מיליון מרקים גרמני לשם מתן סיוע, שיקום ויישוב מחדש של קורבנות רדיפות הנאצים, בהתאם לדחיפות צורכיהם, כפי שייקבע על ידי הוועידה. כמו כן נחתמו הסכמים עם מדינת ישראל.
בכפוף להסכמים, המשיכה ועידת התביעות לשאת ולתת עם ממשלת גרמניה להשגת תיקונים של ההתחייבויות החוקיות השונות שנכללו בהסכם, ופיקחה על יישום חוקי הפיצויים והשבת הרכוש השונים.
ממשלות גרמניה שילמו עד היום יותר מ-100 מיליון דולר ליישוב תביעות על סמך החוק שוועידת התביעות נשאה ונתנה לגביו.
פעולות סיוע

ועידת התביעות סייעה לניצולים נזקקים על ידי מגוון רחב של שירותים סוציאליים ובשיקום הקהילות היהודיות באירופה. בתפקודה כגוף א-פוליטי, היא לקחה על עצמה 500 פרויקטים ב-29 מדינות, במטרה לחזק את הקהילות ולשמור על אחדותן ועצמאותן. בנוסף לכך, למרות כל המכשולים הפוליטיים הרבים, הקצתה ועידת התביעות כספים לשם סיוע לניצולי שואה שחיו מאחורי מסך הברזל, אשר לא היו יכולים לפנות לשם קבלת תשלומי פיצויים אינדיבידואליים.
ביקורות ואזכורים תקשורתיים

בפברואר 2010 נחשף כי אירעה גנבה של כספים, אשר יועדו על ידי ממשלת גרמניה לניצולי שואה. ועידת התביעות, ציינה בתחילה כי הסכום שנגנב היה 350 אלף דולרים, בנובמבר 2010, דווח כי סכום הגנבה הוא 42 מיליון דולר, ולאחר מכן, ב-2015, דווח על סכום של גבוה בהרבה מ-57 מיליון דולר.
במסגרת הסרט התיעודי מוסר השילומים: סוף המסע, הוצגה הוועדה באור שלילי. בהמשך עקב תביעת דיבה על סך 4 מיליון ש"ח, נחתמה פשרה בין יוצריו לאנשי הוועידה על סך 150 אלף ש"ח.
ראו גם

הסכם השילומים
ארגון יהודי עולמי להשבת רכוש
הערות שוליים

↑  Reiermann, Christian; Schult, Christoph; Schulz, Thomas (2010-11-15). "Fraud at the Jewish Claims Conference: 'It's Been a Very Ugly Experience'". Spiegel Online. נבדק ב-2018-10-22.
↑  "Holocaust Claims Conference fraud likely 'much higher' than $57 million". The Jerusalem Post | JPost.com. נבדק ב-2018-10-22.
↑  גילי איזיקוביץ, ועידת התביעות: גיא מרוז ואורלי וילנאי הוציאו דיבתנו בסרטם "מוסר שילומים", באתר הארץ, 5 בספטמבר 2008
↑  חן מענית ורועי ברק, ‏בעקבות הסרט "מוסר השילומים - המלחמה נמשכת" אורלי וילנאי וגיא מרוז יתנצלו בפני ועידת התביעות של ניצולי השואה וישלמו 150 אלף ש', באתר גלובס, 19 במרץ 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259813505171  GND: 261999-4  ISNI: 0000 0001 0660 0224  LCCN: n86114416  NKC: kn20130530005  SUDOC: 032425090  VIAF: 129625482   WorldCat (עם VIAF): 129625482
ורטן ממיקוניאן

| --- | --- |

ורטן ממיקוניאן
 לידה:  387 ארטשט
 פטירה:  451 (בגיל 64 בערך) אווריאר שבמישור וספורקן (ליד ימת ואן)
 קדוש עבור:  הכנסייה האפוסטולית הארמנית  הכנסייה הקתולית הארמנית
 חג:  יום חמישי האחרון בפברואר
ורטן ממיקוניאן (בארמנית: Վարդան Մամիկոնյան; בפרסית אמצעית: Wardān‏; 387–451) הוא קדוש ארמני, מצביא, גיבור לאומי וקדוש מעונה של הכנסייה הארמנית. נודע כמי שהנהיג את הצבא הארמני בקרב אווריאר נגד האימפריה הסאסאנית. פסליו מעטרים ערים ארמניות מרכזיות ועל שמו נקראות כנסיות רבות, בהן St. Vartan Armenian Cathedral, הקתדרלה הארמנית בניו יורק.
תולדות חייו

נולד בכפר ארטשט (בארמנית: Արտաշատ; ביוונית עתיקה: Ἀρτάξατα) שליד העיר מוש (כיום בטורקיה). אביו השתייך לאחת ממשפחות האריסטוקרטיה העליונות, אמו הייתה בתו של הקתוליקוס יצחק (ראש הכנסייה הארמנית בראשית המאה החמישית). בשנת 432 מונה למפקד הכללי של הכוחות הצבאיים של האימפריה הסאסאנית (ששלטה בארמניה) וזומן לבירת האימפריה, קטסיפון, לפי מדיניותו של שליט האימפריה, יזדגרד השני, שביקש לקרב אליו את העילית של בני הלאומים השונים ולכפות עליהם את דת הזורואסטריות הפרסית. עם שובו לארמניה ב-450 התכחש ורטן לדת הזורואסטריות והחל להוביל את המרד הארמני למען הכרה אימפריאלית בנצרות הארמנית, שפולחנה דוכא וכנסיותיה נהרסו, ולמתן חופש דת לארמנים לקיים את אמונתם הנוצרית.
קרב אווריאר

ב-26 במאי 451 התרחש קרב בין צבא האימפריה הסאסאנית לבין הארמנים. תאודוסיוס השני, קיסר האימפריה הביזנטית הבטיח לסייע לארמנים ולתמוך בהם, אך הוא מת וכוחותיו לא הגיעו לשדה הקרב באווריאר שבמישור וספורקן (ליד ימת ואן). הצבא הארמני מנה כ-60,000 איש והיה מורכב מאנשי העם הפשוט, אך הונהג על ידי בני אצולה שזכו להכשרה צבאית ובהם פרשים שנחשבו לכוח צבאי מעולה. הצבא האימפריאלי הפרסי, מנגד, היה גדול פי שלושה וכלל יחידות מאומנות ומיומנות שכללו גם פילי מלחמה. לאחר לחימה אמיצה ונחושה מן הצד הארמני, נוצחו לבסוף הארמנים וורטן עצמו הוצא להורג יחד עם שמונה מקציניו. על מנת לכבות כליל את אש המרד, השליך השליט יזדגרד השני את האצולה הארמנית לכלא ומינה מושל תקיף. אולם אש המרד לא כבתה ומחתרת ארמנית המשיכה לפעול במשך עשרות שנים, מונהגת על ידי אחיינו של ורטן, והן ממיקוניאן. ב-484 הביא המרד הארמני לחתימת הסכם עם השליט הסאסאני בלש (אחיו ויורשו של פירוז הראשון, בנו של יזדגרד השני), אשר התיר חופש דת לארמנים, התיר להם לבנות מחדש את כנסיותיהם ואף מינה את והן ממיקוניאן למושל ארמניה. לאור זאת רואים הארמנים בקרב אווריאר ניצחון וחוגגים את ה-26 במאי כחג דתי.
בתו

בתו, שושניק (בארמנית: Շուշանիկ; בגאורגית: შუშანიკი) נולדה בשנת 440 לערך. היא נישאה לאציל גאורגי שפנה נגד הנצרות, אימץ את הזורואסטריות וביקש לכפות את האמונה על אשתו. הוא עינה אותה עד מוות, כאשר היא מסרבת לקבל על עצמה אמונה זרה. שושניק נחשבת לקדושה מעונה בכנסייה הגאורגית האורתודוקסית ובכנסייה הארמנית. החיבור "מות הקדושים של המלכה שושניק הקדושה" מאת יאקוב צורטאוולי, הוא החיבור הקדום ביותר בשפה הגאורגית. באיקונוגרפיה מתואר ורטן פעמים רבות כורע ברך לפני מזבח, לבוש כלוחם, עם בתו לצדו.
הערות שוליים

↑  קרב אווריאר, בספר היסטוריה ארמנית
↑  הטקסט המלא מתורגם, עם הקדמה בתרגום  Krikor Vardapet Maksoudian ובעריכת Christopher H. Zakian
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304379405171  BnF: cb15052846w (data)  GND: 123331528  ISNI: 0000 0000 7864 7681  LCCN: n81099141  NTA: 117590754  SUDOC: 137171765  VIAF: 21009384   WorldCat (עם VIAF): 21009384
זנבתנאים

| זנבתנאים |
| --- | --- |
 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
על־סדרה:: דמויי כריש
סדרה:: זנבתנאים
שם מדעי
 Orectolobiformes ‏Applegate, 1972
זנבתנאים (שם מדעי: Orectolobiformes) היא סדרת דגי סחוס מעל-סדרת דמויי כריש שחיים בעיקר באוקיינוסים טרופיים והם בעלי זנבות גדולים שהקנו להם את שמם.
מאפיינים

לזנבתנאים לרוב עור קשיח בולט, שני סנפירי גב ללא קוצים בקצה, חריצי זימים קטנים ופה רחב שקרוב לעיניים. רובם משוטטים בקרקעית וניזונים ממינים קטנים יותר כסרטנים, רכיכות ודגים. אחרים משייטים ברחבי האוקיינוסים ושולים טרף קטן המסננות שבפיהם. חלקם הם גם טורפים אורבים הממתינים לטרף ואז בולעים אותו, אך באופן כללי הם נוטים שלא לנוע מהר כמו שאר הכרישים.
חלק מבני הסדרה הם מטילי ביצים, בדרך כלל במים רדודים וחלקם משריצי ולדות.
הגדול שבבני סדרה זו הוא הדג הגדול ביותר בעולם - כריש לווייתני (Rhincodon Typus) שאורכו עד 12.5 מטר ומשקלו 20 טון.
מיון

בסדרה שבע משפחות:
כרישים עיוורים (Brachaeluridae) - ובו סוג יחיד כריש עיוור (Brachaelurus)
מפרקתניים (Ginglymostomatidae) - ובו שלושה סוגים: מפרקתן (Ginglymostoma) ושני מינים יחידים בסוגם: זנבתן חלודי (Nebrius ferrugineus) ומפרקתן קצר זנב (Pseudoginglymostoma brevicaudatum)
כרישי במבוק (Hemiscylliidae) - ובו שני סוגים: כריש במבוק (Chiloscyllium) וכריש במבוק מנומר (Hemiscyllium)
כרישטיחיים או זנבתניים (Orectolobidae) - ובו שלושה סוגים: כרישטיח (Orectolobus) ושני מינים יחידים בסוגם: כרישטיח ארך אף (Eucrossorhinus dasypogon) וכרישטיח קובלר (Sutorectus tentaculatus)
כרישי צווארון (Parascylliidae) - ובו שני סוגים: כריש צווארון (Parascyllium) וכריש אוכף (Cirrhoscyllium)
כריש לווייתניים (Rhincodontidae) - ובו סוג ומין יחיד - כריש לווייתני (Rhincodon typus)
זנבתניים מנומרים (Stegostomatidae) - ובו סוג ומין יחיד - זנבתן מנומר (Stegostoma fasciatum)
ומפירו (קוקטייל)

ערך זה עוסק בקוטייל. אם התכוונתם למתאבק, ראו .
| --- | --- |

 נתונים
 מרכיבים:  טקילה, קוביית קרח, טריז לימון, כוס הייבול, בצל, פלפלת צ'ילי, מיץ ליים, מיץ עגבניות, דבש, מיץ תפוזים, רוטב ווסטרשייר, מלח שולחן, slice of cayenne pepper 
 אופן ההכנה:  לנער היטב בשייקר, למזוג לכוס אולד פאשן מלאה בקרח גרוס
 כוס:   כוס אולד פאשן
 קישוט:  פלפלות צ'ילי אדומות
 
ומפירו (באנגלית: Vampiro) הוא קוקטייל המורכב מטקילה בהירה, מיץ עגבניות, מיץ תפוזים, דבש, בצל, פלפל צ'ילי, רוטב ווסטרשייר, מלח בישול וקרח.
מתכון ומפירו לדוגמה

קיימים כמה מינונים למרכיבי הקוקטייל ודרכים אחדות להכנתו והגשתו, אם כי היחס בין המרכיבים נשמר פחות או יותר. מתכון לדוגמה הוא:
50 מ"ל טקילה סילבר, 70 מ"ל מיץ עגבניות, 30 מ"ל מיץ תפוזים, 10 מ"ל מיץ ליים, כפית דבש, חצי פרוסת בצל קצוצה, מעט פלפלות צ'ילי אדומות פרוסות, כמה טיפות של רוטב ווסטרשייר, קורט מלח בישול וקרח.
את כל המרכיבים יש לשים בשייקר, לנער היטב, למזוג לכוס אולד פאשן מלאה בקרח גרוס ולקשט בפלפלות צ'ילי אדומות.
לקריאה נוספת

עופר קורן, 69 קוקטיילים, פרדס חנה כרכור: הוצאת אלרן, 2003, עמ' 36
זוטה לבנה

| זוטה לבנה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: צינוראים
משפחה:: שפתניים
סוג:: זוטה
מין:: זוטה לבנה
שם מדעי
 Micromeria fruticosa ‏Druce, 1914
תפרחת של זוטה לבנה
זוטה לבנה (שם מדעי: Micromeria fruticosa) הוא עשב תיבול ממשפחת השפתניים, משמש בעיקר לחליטת תה. תת-המין המצוי בארץ הוא M. f. subsp. barbata. ושמו המדעי העדכני הוא Clinopodium barbatum. בערבית היא מכונה עִשְבִֵֵּת אלשָּאי - "עשב התה", ובקרב עדות מסוימות היא מכונה גם "פלאיו". משרעת תפוצתה מזרח ים-תיכונית, מצויה בבלקנים, בטורקיה, בסוריה, בלבנון ובישראל.
טקסונומיה

מאגרי הצמחים הבינלאומיים מציינים שמות אחרים לצמחים בישראל וסביבתה והנושא עדיין בבירור. זוטה לבנה (Micromeria fruticosa (L.) Druce) משויכת בישראל מאז 1913, הן במילונים והן באתרי האינטרנט, לסוג Micromeria ואילו בעולם היא משויכת משנת 2006 לסוג קְלִינוֹפּוֹדְיוֹן (.Clinopodium L) המונה 168 מינים, ולא רק זאת היא נחשבת כשם נרדף לתת-מין (Clinopodium serpyllifolium subsp. fruticosum). המוזר הוא שתת-מין זה נחשב לאנדמי לספרד. ועל כן, ייתכן ששמו המדעי הנוכחי הוא Clinopodium barbatum (P.H.Davis) Melnikov ששונה מהשם M. f. subsp. barbata.
לסוג זה נציג נוסף הגדל בחרמון - קְלִינוֹפּוֹדְיוֹן מְנֻצֶּה (Clinopodium vulgare). בערך זה השם המדעי הוא כפי שמופיע באתר צמחיית ישראל וסביבתה.
מורפולוגיה

בן שיח, שגובהו עד 100 ס"מ, מסתעף מהבסיס ומכל אורכם של הגבעולים. גובה הצמח עד 70 ס"מ. בעל גבעולים נגדיים ורְבוּעִים, זקופים ומתפשקים וגובהם 40 עד 100 ס"מ. והגבעולים מהשנה שעברה מעוצים בבסיס הצמח. העלים בעלי פטוטרת קצרה, תמימים או מפורצים במקצת. העלים קטנים, ביציים ומוארכים, אורכם 0.8 ס"מ עד 2 ס"מ ואף 3 ס"מ, והם בעלי כסות קטיפתית צהבהבה של שערות מהודקות, צפופות וקצרות. צורת העלה אליפטית ואורכו שווה לפעמיים רוחבו, ובדרך כלל מוצרים בבסיסם. העלים העליונים על פי רוב מוארכים-אליפטיים. ריחם של העלים ייחודי והוא מזכיר נענע ואזוב מצוי.
חפי הפרחים קטנטנים. צבע הכותרת לבן או שמנת, והאוגן בעל כתמים לילכיים. רוחב דורי הפרחים 1.5 עד 3.0 ס"מ, כל דור מסועף פעמים אחדות, והתפרחות נישאות על עוקצים ארוכים. הגביע דמוי צינור או פעמון, בעל 13 עורקים ו-5 שיניים קצרות ושוות כמעט אחת לשנייה. הגביע, שאורכו כ-0.3 ס"מ שעיר ולועו סתום בשערות ארוכות. הכותרת דו שפתנית, צינור הכותרת בולט מתוך הגביע, חסר טבעת שערות, השפה העליונה זקופה ושטוחה כמעט. השפה תחתונה בעלת 3 אונות וארוכה קצת מהעליונה. האבקנים שמספרם 4, זקופים, הזוג הקדמי ארוך מהזוג האחורי. ארבע הפרודות חלקות.
פֵנוֹלוֹגְיָה (מחזור חזותי)

הבדל גדול נצפה בין גודל העלה בקיץ לבין גודלו בחורף-אביב, עלי הקיץ קטנים במחצית. תחילת הפריחה ביוני, שיאה בספטמבר וסיומה בדצמבר, אם כי מספר מועט של פרחים נשאר על הצמח גם לאחר 9 חודשים מתחילת הפריחה. ככל שעולה אחוז הפרחים, מכלל חלקי הצמח, בעונת הפריחה, כך יורד אחוז העלים.
שיא הפריחה של זוטה לבנה בחבל הים-תיכוני הוא בסוף הקיץ, אך מתברר כי אוכלוסיות רבות ממשיכות בשיא פריחה גם בחודשי הסתיו עם חודשיו גשומים. הפריחה בישראל מתחילת יוני עד אמצע דצמבר.
רפואה עממית

הזוטה הלבנה נחשבת גם כצמח מרפא ומשתמשים בה ברפואה העממית בחליטות להורדת לחץ הדם, וכנגד כאבי בטן, הצטננות, שיעול ולחיטוי פצעים והפה.
הערות שוליים

↑  Clinopodium barbatum, POWO  "Plants of the World Online. Published on the Internet, ‏2022
↑  Clinopodium barbatum, WFO: World Flora Online. Published on the Internet, ‏2022
↑  Micromeria Benth., WFO (2022): Micromeria Benth. Published on the Internet
↑  Micromeria Benth., Plants of the World Online (POWO)
↑  מיכאל זהרי, מגדיר חדש לצמחי ישראל, חשה מתוקנת ומורחבת, תל אביב: עם עובד, 1989
↑  זוטה לבנה, באתר צמחיית ישראל וסביבתה, ‏2022
ורטיגו פרוקסיזמלי פריפרי

| --- | --- |

 תחום:  רפואת אף אוזן גרון 
 תסמינים:  סחרחורת, ורטיגו 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  791414 
 MeSH:  D065635
 סיווגים
 ICD-10:  H81.1 
 ICD-11:  AB31.2 
 
ורטיגו פרוקסיזמלי פריפרי (באנגלית: Benign Paroxysmal Positional Vertigo, ובראשי תיבות – BPPV) היא בעיה הנגרמת כתוצאה מפתולוגיה באוזן הפנימית. התסמינים הם אירועים חוזרים של ורטיגו פוזיציונלי (positional vertigo), כלומר תחושה של סיבוב או סחרחורת הנגרמת כשיש שינויים בתזוזת הראש.
קלספיקיציה

ורטיגו, מונח רפואי שלרוב נוטים לבלבל עם סחרחורת, הוא תופעה נפוצה יחסית, אשר מתחלקת למספר סוגים שונים. ורטיגו מסוג BPPV מאובחן אצל כ-17% עד 42% מכלל האנשים המתלוננים על ורטיגו.
תסמינים וסימפטומים

תסמונת BPPV מאופיינת על ידי אפיזודות קצרות, של שניות עד דקות, של ורטיגו חמור, לעיתים עד כדי בחילות והקאות. התסמינים יכולים לקרות עם כל שינוי של תנוחת הראש אך בדרך כלל הם הכי חמורים בעת שכיבה עוברית, כשהאוזן הפגועה היא למטה. לרוב אין אובדן שמיעה.
תחושה של סחרחורת - כאילו הכל מסתובב סביב החולה.
הוורטיגו נמשך למשך שניות עד דקות בלבד (פרוקסיזמלי, ומכאן שמו).
הוורטיגו נגרם בגלל שינוי מנח (קשור לשינוי תנוחה מסוים).
לרוב מלווה בבחילה.
קיימות הפרעות ראייה - יש קושי לקרוא או לראות במהלך הוורטיגו לאור קיומו של ניסטגמוס נלווה.
תחושה המדמה התעלפות, או פרה-סינקופה או סינקופה - יכול להתקיים אבל לרוב לא נפוץ
הקאות - תסמין לא נפוץ, אולם אפשרי.
בדיקה גופנית

בבדיקה גופנית ניתן להתרשם מניסטגמוס רוטטורי המאופיין בסטיית המבט לכיוון האוזן הפגועה. הניסטגמוס נחלש ונעלם עם הזמן, ולא אמור להימשך מעל 30 שניות או דקה.
קיים מבחן הנקרא דיקס הולפייק (Dix hallpike) שבו מזיזים את החולה באופן מסוים כדי לנסות ולאפיין את הניסטגמוס הקיים ואת משכו. אחד מהמאפיינים של ורטיגו מסוג BPPV הוא, שתחילת הניסטגמוס היא מושהה- כלומר מתחילה כמה שניות לאחר התנוחה הגורמת לגירוי הוורטיגו. כמו כן, הניסטגמוס והורטיגו חולפים לאחר שניות עד דקות, ובביצוע מבחן זה פעמים נוספות, התגובה הולכת ונחלשת (זאת לעומת ורטיגו ממקור מרכזי, שאיננו BPPV, ובו לא חייב להופיע ניסטגמוס, ואם הוא מופיע אזי הופעתו היא מיידית ואין התעייפות של ההופעה כאשר חוזרים על המבחן).
באופן כללי, מטופלים הסובלים מ-BPPV לא אמורים לסבול בנוסף מחסרים נוירולוגיים שונים כגון נימול או חולשה. אם תסמינים אלו קיימים, יש לבחון סיבות נוספות לקיום הוורטיגו, כגון שבץ שמקורו במערכת הסירקולטורית האחורית במוח.
סיבות

בתוך הלבירינת, איבר בתוך האוזן הפנימית האחראי על שיווי המשקל, קיימים קריסטלים מסידן הקרויים אוטוקוניה (otoconia). אצל מטופלים עם BPPV, חלקיקים אלו ניתקים ממקומם הטבעי (ב- utricle) והם נודדים עם הזמן לאחת מהתעלות הסמי-סירקולריות באוזן הפנימית - בעיקר לתעלה הפוסטריורית עקב מיקומה האנטומי. 
כאשר יש תזוזה של הראש ביחד לכוח הכובד, חלקיקים אלו מביאים לתחושה של ורטיגו. תופעה זו קרויה בשם canalolithiasis- מצב בו יש גירוי של התעלות הסמי-סירקולריות על ידי חלקיקים אלו הצפים בהן.
טיפול

הטיפול ב- BPPV כולל ביצוע מניפולציות תנועתיות הנקראות Repositioning maneuvers- מסובבים את החולה באופן מסוים הקשור לכוח המשיכה, באופן בו החלקיקים מסולקים מתוך התעלה אל אזור הקרוי vestibule שם הם נספגים. בתקופה החריפה של המחלה ניתן להשתמש גם בתרופות לדיכוי של המערכת הווסטיבולרית- כגון אנטיהיסטמינים, אנטיכולינרגיים, בנזודיאזפינים ותרופות סימפטומימטיות.
התפיסה הליברלית בכלכלה פוליטית בינלאומית

התפיסה הליברלית בכלכלה פוליטית בינלאומית היא אסכולה מסורתית שהתפתחה לראשונה בבריטניה במהלך המאה השמונה עשרה. מטרתה הייתה לאתגר את התפיסה המרקנטיליסטית, שהייתה דומיננטית באותה תקופה. המלומדים הבולטים המשויכים לתפיסה זו הם אדם סמית' ודייוויד ריקרדו, ובאמצעות תפיסתם הם ניסו לשנות את המדיניות הכלכלית של הממשלה הבריטית, שהייתה מרקנטיליסטית באותה תקופה.
לתפיסה הליברלית יש מספר עקרונות. ראשית, יש חליפין וולונטרי שיוצר רווח. לפי הליברליזם, שיתוף פעולה הוא דבר חיובי. כמו כן, לשוק יש עליונות כי הוא מנגנון יעיל שיודע לנהל משאבים בזמן מחסור. זוהי גישה כלכלית נאו-קלאסית, הטוענת שהשוק יעיל בעיקר בענייני מחסור. השוק יודע לעבוד טוב, הודות ל"יד הנעלמה", שמסדירה אותו. לכן ליברליזם מתיישב עם ליברליזציה בסחר. ליברליזציה במסחר היא סחר חופשי. לפי הליברליזם, ככל שיהיו פחות מכסים ויהיה יותר סחר כלכלי בינלאומי, כולם ירוויחו מזה ויהיה שלום והרמוניה. תפקיד הממשלה הוא רק להבטיח את כללי המשחק: לדאוג לביטחון, לכסף, ולמנוע מונופולים. תפקיד הממשלה לדאוג שלא נוצרים מונופולים או שחקנים עם עוצמה רבה מדי. הרווחים הם אבסולוטיים, כלומר רווח של אחד אינו בהכרח הפסד של מישהו אחר. לכאורה, כולם יכולים להיות המרוויחים. כולם מרוויחים אם הסחורות, שירותים, הון ועבודה נעים בחופשיות. משטר בינלאומי נחוץ להבטחת התחרות ההוגנת.
עקרונות כלליים

לתפיסה הליברלית בכלכלה פוליטית בינלאומית יש מספר מאפיינים. ראשית, התפיסה הליברלית מנסה להתוות קו חזק בין פוליטיקה לכלכלה, ולפיכך לפי הליברליזם, מטרת הפעילות הכלכלית הייתה להעשיר את האינדיוודואלים ולא לקדם את כוחה של המדינה. בנוסף, הליברליזם טוען כי מדינות אינן מעשירות את עצמן באמצעות הפעלת עודפי מסחר. במקום זאת, המדינות מרוויחות מהמסחר תוך כדי התעלמות מהשאלה האם שיווי המשקל של הסחר הוא חיובי או שלילי. כמו כן, לפי הליברליזם, מדינות מתעשרות על ידי ייצור מוצרים שהן יכולות לייצר בְּעלות נמוכה יחסית בתוכָן, וסוחרות בהם עבור סחורות שיכלו להיות מיוצרות בתוך אותן מדינות רק בְּעלות גבוהה יחסית. לפיכך, הליברליזם טוען שממשלות צריכות לעשות מאמץ קטן בלהשפיע על שיווי המשקל של המסחר של המדינות או לעצב את סוגי הסחורות שהמדינה מייצרת. מאמצי הממשלה להקצות משאבים רק יורידו את הרווחה הלאומית. בנוסף, לפי הליברליזם, הרווחה החברתית תהיה ברמה הגבוהה ביותר כאשר אנשים יהיו חופשיים להגיע להחלטות כיצד להשתמש במשאבים שברשותם. לכן, משאבים צריכים להיות מוקצבים דרך עסקאות של חליפין וולונטרי בין אינדיבידואלים. באופן הזה, הרווחיות כמעט ודאית. כמו כן, בשוק העובד באופן מושלם, האנשים ימשיכו לקנות משאבים ולמכרם עד שההקצבה לא מציעה עוד הזדמנויות לתחלופה הדדית רווחית. באשר למדינה, הרי שהיא צריכה לכונן זכויות ברורות לגבי בעלות על רכוש ומשאבים. המערכת המשפטית צריכה לאכוף את הזכויות הללו ואת החוזים המעבירים בעלות מאדם אחד לשני. כמו כן, הממשלה צריכה לפתור את כשלי השוק שעולים, ולהבטיח את כללי המשחק.
אם כך, על פי הגישה הליברלית, השחקן הכי חשוב בכלכלה הפוליטית הבינלאומית הוא האינדיבידואל, הפרט. כמו כן, תפקיד המדינה הוא לבנות ולאכוף זכויות קניין ולהקל על השינויים והתחלופות בשוק. בנוסף, מבחינת התדמית של המערכת הכלכלית הבינלאומית, הרי שיש הרמוניה. הכלכלה הבינלאומית מציעה רווחים לכל המדינות. האתגר הוא ליצור מסגרת פוליטית המאפשרת למדינות להגשים את הרווחים הללו. המטרה העיקרית של הפוליטיקה הכלכלית היא חיזוק המצרף של רווחה סוציאלית.
ברמה הכלכלית הבינלאומית, הליברלים מאמינים שהרמוניה של אינטרסים קיימת בין המדינות כשם שהיא קיימת בתוך המדינות. הם טוענים שכל המדינות ייהנו מבחינה כלכלית, כאשר סחורות ושירותים ינועו בחופשיות דרך גבולות לאומיים. אילו התקיים סחר חופשי כלל־עולמי, הרי שכל המדינות היו נהנות מהרמה הגבוהה ביותר של יעילוּת ולא היה יסוד כלכלי לסכסוך בינלאומי או למלחמה. הליברלים גם מאמינים שממשלות צריכות לקחת חלק בניהול הכלכלה הבינלאומית בנושאים הקשורים לייסוד כללים ורגולציות. למעשה, תפקיד הממשלות הוא להבטיח שאף מדינה לא נפגעת מתחרות בינלאומית שאינה הוגנת.
צמיחה כלכלית – הגדלת התוצר

הליברליזם נקשר אל הגישה הכלכלית הנאו קלאסית בהסבר הצמיחה הכלכלית, וטוען שישנם מספר גורמים המשפיעים על הצמיחה, והם: גידול באוכלוסייה, רמת החיסכון וטכנולוגיה. יש לעשות ויתור במאזן בין ייצור לצריכה. גידול באוכלוסייה גורם לעלייה בגורמי הייצור המעלה את התוצר. לפעמים אם הממשלה מתערבת אפשר להגיע למצב שבו לא כל גורמי הייצור מנוצלים בשוק, ולכן להגיע לאי־יעילות. שיפורים טכנולוגיים עשויים להביא לצמיחה. ההנחה העומדת מאחורי הגישה הנאו קלאסית היא שאין עלויות עסקה, וההנחה הזאת אינה נכונה. ישנם סוגים שונים של עלויות עסקה. יש עלויות קלאסיות כמו עלויות של תחבורה ותעבורה. כמו כן, יש עלויות בהובלת חקלאות למשל. עלות עסקה יכולה להיות גם אינפורמציה, ושערי חליפין. סוג עלויות העסקה המטרידות ביותר הן עלויות של חוסר ודאות לגבי מהימנותו וצרכיו של שותף הסחר הפוטנציאלי.
על פי התאוריה של רונלד קואס, כשיש עלויות עסקה, יש חשיבות רבה למוסדות. מי שיש זכות קניין על מוצר כלשהו יכול לסחור בחופשיות. אם אין עלויות עסקה, המשק עובד בצורה יעילה, כי כאשר יש עלויות עסקה יש התערבות בחלוקה של הקניין, ואין זה יעיל. בהיעדר עלויות עסקה, אין זה משנה אם הממשלה תתערב בזכויות קניין, כי היא יכולה לשנות את חלוקת הרווחים בין הפרטים, אך היא לא יכולה לשנות את סך הרווחה במשק. אם קיימות עלויות עסקה, המשמעות היא שיש בעיית יעילות, היות שסך הרווחה במשק משתנה. לכן, מוסדות יכולים לצמצם את עלויות העסקה ולהגדיל את הרווחה. לכאורה, ניתן לצמצם את עלויות העסקה באמצעות יצירת מסגרת חברתית הדוקה. ברם, לחליפין במסגרת חברתית מצומצמת יש מחיר כלכלי גבוה, כי במצב הזה אין תחרות. על כן, חליפין אנונימי מעלה את עלויות העסקה, אף־על־פי שהוא עשוי להיות יעיל.
צמיחה כלכלית – הגדלת התוצר > מוסדות ועלויות עסקה

קואס טוען שלמוסדות יש חשיבות רבה כאשר יש עלויות עסקה. לדידו, מוסדות יוכלו לצמצם את עלויות העסקה. מוסדות הם כללים, דרכי אכיפתם ונורמות התנהגות המעצבים קשרי גומלין אנושיים. מוסדות מושפעים מהגירה, שינויים טכנולוגיים, שינויים בנורמות ומשינויים במידע. אמנם, עלות המוסדות גבוהה מבחינת הבירוקרטיה ונושא האכיפה. אולם, העלות המצרפית נמוכה. בנוסף, מוסדות יכולים להשתנות במהירות בהתאם לנסיבות ולעלויות, וזה אחד היתרונות הבולטים בהם.
למדינה יש תפקיד מרכזי ביצירת המוסדות ובתחזוקתם. יחד עם זאת, המעורבות הממשלתית עלולה להביא לכך שבעלי הון וכוח יכפו כללים שלא יהיו יעילים מבחינה כלכלית לחברה, וזאת על ידי ייצור זכויות קניין לא יעילות שיביאו לקיפאון ואף לשקיעה כלכלית.
צמיחה כלכלית – הגדלת התוצר > מוסדות ועלויות עסקה > מקרה בוחן – בריטניה

עד לראשית המאה השש עשרה הן בבריטניה והן בספרד המלך היה מתקיים על בסיס השיטה הפאודלית, והיו לו אחוזות פרטיות. לפיכך התפתחו יחסי תלות בין צמיתים לאצילים. כמו כן, ההישרדות הפוליטית של מנהיגים הייתה תלויה בהגדלת ההכנסות. אולם, חידושים בטכנולוגיה הצבאית – הופעת הנשק החם – הביאו לשינוי באופי המלחמה, ולפיכך הכוח של האצולה עבר לצבאות קבע שהייתה להם עלות כספית.
לאור כל זאת, ובשביל להגדיל את ההכנסות במדינה, המלך היה צריך לשנות את יחסיו עם הכפופים לו. למשל, בבריטניה הוקם פרלמנט. המלך היה מונופוליסט מפלה, וכוח המיקוח שלו מול קבוצות שונות היה אסימטרי. בנוסף, המלך היה צריך לפתח בירוקרטיה שתעקוב אחר הפעילות הכלכלית ותגבה מסים.
למלחמת מאה השנים, שהתחילה במאה ה-14 ונסתיימה במאה ה-15, היו עלויות גבוהות מאוד. היא יצרה משבר פיסקלי בבריטניה. באותה תקופה (1485–1603), מְגַדְּלֵי הצמר קיבלו ייצוג בפרלמנט, שקבע את גובה המס על הצמר. לגבי מערכת האכיפה, הרי שהשופטים כבר לא קיבלו משכורת מהמלך, ולכן לא היה להם תמריץ לשרתו. המלך לא הצליח לממן את עצמו, מה שהביא למשבר פיסקלי נוסף במאה ה-17. בתקופה זו הפרלמנט התחזק עוד יותר וקבע שהמשפט המקובל גובר על המשפט המסחרי. באופן הזה, הפרלמנט הוציא את המלך מעמדת כוח. מעבר לכך, בשנת 1628 הפרלמנט גם לקח מהמלך את הזכות לתת רישיון למונופול.
מקרה הבוחן הבריטי הזה ממחיש את האופן שבו מוסדות מצמצמים עלויות עסקה ומקדמים את הכלכלה, באמצעות הקמת מוסדות. התוצאה הייתה, שהתפתחותם של המוסדות והכללים שנקבעו על ידי הפרלמנט ובאופן וולונטארי יצרו שגשוג כלכלי, שהביא להתרחבות הסחר.
התהוות התפיסה הליברלית מהמאה ה־19

בין השנים 1820-1875, עלה הסחר החופשי באירופה. יש הטוענים כי המהפכה האידאולוגית הליברלית היא שהביאה לעליית הסחר החופשי. בריטניה הייתה מודל חיקוי לכלל מדינות אירופה בכל הנוגע לסחר חופשי.