stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דמעות של שתיקה
עלילה

בשנת 1973, בפנום פן, מתנהל קרב בין הצבא הלאומי הקמבודי לקבוצת הקמר רוז' הקומוניסטית. דית פראן, עיתונאית ומתורגמנית ב"ניו יורק טיימס", ממתינה לבואו של הכתב סידני שנברג בשדה התעופה, אך נאלצת לעזוב בפתאומיות. שנברג מגיע למלון ופוגש את הצלם אל רוקוף. פראן מספר לשנברג על הפצצת מטוס אמריקאי בעיירה Neak Leung. השניים מאשרים את האירוע אך נעצרים בזמן תיעוד הוצאתם להורג של פעילי קמר רוז'. הם משתחררים לאחר זמן קצר, ושנברג זועם על התנהלות העיתונאים האמריקאים שהגיעו בליווי הצבא.
שנתיים מאוחר יותר, ב-1975, מפונות שגרירויות פנום פן לקראת השתלטות הקמר רוז'. שנברג מבטיח לפנות את משפחת פראן אך פראן מתעקש להישאר לעזור. הקמר רוז' נכנסים לעיר ומתחילים במעצרים. פראן מצליח להציל את שנברג וצוותו בעזרת משא ומתן ונמלט עמם לשגרירות הצרפתית. הקמר רוז' דורשים את הסגרת כל האזרחים הקמבודים בשגרירות, ופראן נאלץ להישאר מאחור כשהוא נמסר לידי הקמר רוז'.
תחת שלטון הקמר רוז', פראן הופך לעובד כפייה וחי תחת תנאי דיכוי קשים, תוך שהוא מסתיר את השכלתו כדי לשרוד. לאחר שנאלץ לברוח, הוא מגיע לגבול תאילנד ומוצא מחנה פליטים של הצלב האדום. בינתיים, שנברג משיק קמפיין לחיפושו בארצות הברית, ומקבל פרס על סיקור המלחמה בקמבודיה, אך מתמודד עם ביקורת על יחסו לפראן.
לבסוף, שנברג מגלה שפראן שרד, והשניים מתאחדים במחנה הפליטים. פראן סולח לשנברג, והם מתחבקים.
ליהוק

סם ווטרסטון בתור סידני שנברג.
עם ס. נגור בתור דית פראן - כמו פראן, נגור היה פליט וניצול רצח העם הקמבודי, שרד שלוש קדנציות במחנות הכלא בקמבודיה לפני שנמלט, שנים לפני יצירת הסרט.
ג'ון מלקוביץ' בתור אל רוקוף.
ג'וליאן סנדס בתפקיד ג'ון סוויין.
קרייג טי נלסון בתור מייג'ור ריבס.
Spalding Grey כקונסול ארצות הברית.
ביל פטרסון בתור ד"ר מקינטיר.
אתול פוגארד בתור ד"ר סונדסוואל.
גרהם קנדי בתור דוגל.
פטריק מלאהיד בתור מורגן.
נל קמפבל בתור בת'.
ג'ואנה מרלין בתור אחותו של שנברג.
הפקה

בראיון ל"הגרדיאן" בנובמבר 2014, אמר Joffe:
דייוויד פוטנם ביקש לראות אותי, מה שבאותם ימים היה קצת כמו שהוזמנתי להוליווד. הוא נתן לי את התסריט של ברוס רובינסון, שהיה עצום, אבל הוא היה כל כך מלא תשוקה ואנרגיה שלא יכולתי להניח אותו מהיד. שמעתי על קמבודיה והקמר רוז', אבל לא ידעתי הרבה עד שקראתי את זה. כתבתי לדייוויד ואמרתי שמי שיצר את הסרט יצטרך להיזהר כי זה לא היה רק סיפור מלחמה: הוא עוסק בקשר אנושי, איך נוצרות חברות ומה הן עושות לנו. לא שמעתי ממנו חצי שנה, ואז נתקלנו אחד בשני והוא אמר שהוא ראיין את רוב הבמאים בעולם - כולל כמה שמות גדולים מאוד שישמחו את האולפנים - אבל אף אחד לא באמת הבין זֶה. "אתה הגבר היחיד שיש לו," הוא אמר.
באותו ראיון אמר השחקן ג'וליאן סנדס:
תהליך האודישן של רולנד היה יוצא דופן. הייתי בן 24 ומעולם לא נתקלתי במשהו קפדני מאז. הוא חיפש להרכיב צוות שחקנים בלי הרבה ניסיון קולנועי, כי הוא רצה שהרעננות של כולם תהדהד אצלנו. הוא היה אוסף הרבה מאיתנו במשרד שלו כדי לאלתר סצנות. לאחר כחודש, הייתה לו קבוצה שנראתה לו מעניינת. ג'ון מלקוביץ', סם ווטרסטון והאינג ס. נגור לא היו נתונים לכך, אבל הפגישות שלהם איתו היו עדיין די אינטנסיביות. הרבה נעשה מהעובדה שהינג לא שיחק לפני כן, אבל ג'ון ניסח זאת אחרת: הוא אמר שהינג שיחק כל חייו - צריך להיות שחקן די טוב כדי לשרוד את הקמר רוז'.
פוטנם נזכרה בתגובה של יוקו אונו לשימוש ב־Imagine של ג'ון לנון בסרט: ""הסרט הסתיים, והיא הייתה חתוכה. היא טיפסה על משענת הכיסא שלה, חיבקה אותי ובכתה. 'אני מבטיח לך זה," היא אמרה: "זו בדיוק הדרך שבה ג'ון היה רוצה שייעשה שימוש בשיר,"זה היה רגע מדהים".
הכנסות

Goldcrest Films השקיעו 8,419,000 ליש"ט בסרט וקיבלו 10,664,000 ליש"ט.
ביקורות

דמעות של שתיקה מחזיק בדירוג של 93% ודירוג ממוצע של 8.30/10 אצל אתר הביקורות Rotten Tomatoes, בהתבסס על 40 ביקורות, עם הביקורת המרכזית: "מורכב באומנות, פועל בעוצמה, ומתודלק על ידי שילוב רב עוצמה של כעס ואמפתיה, דמעות של שתיקה הוא ניצחון של הגדרת הקריירה של הבמאי רולנד ז'ופה ויצירת מופת של קולנוע". המבקר רוג'ר אברט כתב ב"שיקגו סאן טיימס": "הסרט הוא הישג מופתי בכל הרמות הטכניות - הוא עושה עבודה טובה במיוחד לשכנע אותנו עם המקומות באסיה שלו - אבל הרגעים הטובים ביותר הם הרגעים האנושיים, השיחות, חילופי האמון, ההמתנה מסביב, הפחד הפתאומי, פרצי האלימות המהירים, הייאוש". ג'ון סיימון מנשיונל ריוויו כתב: "על כל הפגמים שלו דמעות של שתיקה הוא סרט חשוב, אכן הכרחי".
הסרט ספג ביקורת מכמה אנשים שחיו את האירועים בפועל. אל רוקוף הביע חוסר שביעות רצון מהתיאורים שלו ושל שנברג, בעוד דניס קמרון ביקש להסיר את קרדיט הייעוץ שלו עם הצפייה בסרט שהושלם.
הקולנוען היפני אקירה קורוסאווה ציטט את הסרט הזה כאחד מ-100 הסרטים האהובים עליו.
פרסים > רשימת הזוכים והמועמדויות

פרסי אוסקר :
האינג ס. נגור (שחקן המשנה הטוב ביותר).
כריס מנג'ס (הצילום הטוב ביותר).
ג'ים קלארק (עריכת הסרט הטוב ביותר).
פרסי אגודת מבקרי הקולנוע של בוסטון:
הסרט הטוב ביותר.
האינג ס. נגור (השחקן הטוב ביותר).
ג'ון מלקוביץ' (שחקן המשנה הטוב ביותר).
כריס מנג'ס (הצילום הטוב ביותר).
פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע (BAFTA):
דייוויד פוטנם (הסרט הטוב ביותר).
האינג ס. נגור (השחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי).
ברוס רובינסון (התסריט המעובד הטוב ביותר).
כריס מנג'ס (הצילום הטוב ביותר).
ג'ים קלארק (העריכה הטובה ביותר).
רוי ווקר (עיצוב ההפקה הטוב ביותר).
איאן פולר, קלייב וינטר וביל רו (הסאונד הטוב ביותר).
האינג ס. נגור (העולה החדשה והמבטיחה ביותר לתפקידי קולנוע מובילים (אנ')).
פרסי האגודה הבריטית לקולנוע :
כריס מנג'ס (הצילום הטוב ביותר בסרט עלילתי תיאטרלי).
פרסי דוד די דונטלו :
דייוויד פוטנם (המפיק הזר הטוב ביותר).
פרסי גלובוס הזהב :
האינג ס. נגור (שחקן המשנה הטוב ביותר – סרט קולנוע).
פרסי הסרטים של מעגל המבקרים בלונדון :
רולנד ז'ופה (במאי השנה).
פרסי איגוד מבקרי הקולנוע בלוס אנג'לס :
כריס מנג'ס (הצילום הטוב ביותר).
פרסי האגודה הלאומית למבקרי קולנוע :
ג'ון מלקוביץ' (שחקן המשנה הטוב ביותר).
כריס מנג'ס (הצילום הטוב ביותר).
פרסי חוג מבקרי הקולנוע של ניו יורק :
כריס מנג'ס (הצלם הטוב ביותר).
פרסי אגודת הקולנוע הפוליטי :
פרס מיוחד.
פרסי גילדת התסריטאים של אמריקה :
ברוס רובינסון (התסריט הטוב ביותר – מבוסס על חומרים מאמצעי אחר).
מלבד מקומו במקום ה-100 ברשימת 100 הסרטים הבריטיים המובילים של BFI, דמעות של שתיקה נמצא גם במקום ה-30 ברשימת 100 100 הדמעות הגדולים של ערוץ 4, ובמקום ה-60 ברשימת 100 השנים.. .100 הידידות של ה-AFI.
מדיה ביתית

דמעות של שתיקה שוחרר ב-DVD על ידי Umbrella Entertainment באוסטרליה במרץ 2010. ה-DVD כולל מאפיינים מיוחדים כמו הטריילר התיאטרלי, פרשנות אודיו עם Roland Joffé, ראיון עם דייוויד Puttnam וסרט תיעודי של ה-BBC שכותרתו "מאחורי הקלעים של דמעות של שתיקה". באפריל 2013 הוציאה Umbrella Entertainment את הסרט ב-Blu-ray באוסטרליה.
בבריטניה, הסרט שוחרר ב-DVD וב-Blu-ray על ידי Optimum Releasing ויצא בצפון אמריקה ב-DVD פעמיים על ידי האחים וורנר, הן כהוצאה רגילה ומאוחר יותר כחלק מאוסף הארכיון של וורנר.
בשנת 2023, "אוסטרליה Imprint Films" (חברת-משנה של קבוצת המדיה הביתית ViaVision) הוציאה מהדורת Blu-ray בת 2 דיסקים של דמעות של שתיקה כחלק ממארז 4 הסרטים בבימויו של Roland Joffé. ה-Imprint Blu-ray של The Killing Fields מכיל תכונות נוספות בלעדיות למהדורה.
הליהוק של האינג ס. נגור

האינג ס. נגור, המגלם את פראן, היה בעצמו ניצול של משטר הקמר רוז' ומחנות העבודה. לפני קום הקמר רוז' הוא היה רופא שבסיסו בפנום פן. ב-1975 נגור היה אחד ממיליונים שהועברו מהעיר למחנות עבודת כפייה באזורים הכפריים. הוא בילה שם ארבע שנים לפני שנמלט לתאילנד.
האינג ס. נגור מעולם לא שיחק לפני שהופיע בדמעות של שתיקה. הוא נצפה על ידי במאי הליהוק של הסרט, פט גולדן, בחתונה קמבודית בלוס אנג'לס.
על תפקידו בסרט, הוא אמר למגזין "פיפל" ב-1985: "רציתי להראות לעולם עד כמה הרעב עמוק בקמבודיה, כמה אנשים מתים תחת המשטר הקומוניסטי. הלב שלי מרוצה. עשיתי משהו מושלם".
נגור הפך לאחד משני השחקנים הלא מקצועיים היחידים שזכו בפרס אוסקר על משחק, השני היה הרולד ראסל (שנות חיינו היפות ביותר, 1946).
עבודה קשורה

התסריט מעובד מסיפור של סידני שנברג במגזין הניו יורק טיימס בשם "המוות והחיים של דית פראן: סיפור של קמבודיה".
בשנת 1986, השחקן ספאלדינג גריי, שהיה לו תפקיד קטן בסרט כקונסול האמריקני, יצר את "Swimming to Cambodia", מונולוג (שצולם מאוחר יותר על ידי ג'ונתן דמה) המבוסס על חוויותיו ביצירת דמעות של שתיקה.
ספר מהסרט נכתב על ידי כריסטופר הדסון.
אשכול רשויות יהודה ושומרון

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 מטה הארגון:  קרני שומרון 
 www.eyosh.org.il
 
אשכול רשויות יהודה ושומרון (ובקיצור: אשכול רשויות יו"ש) הוא איגוד ערים המונה 19 רשויות חברות, מתוך 25 הרשויות המקומיות ביהודה ושומרון. האשכול הוקם במטרה לקדם תפיסה של שיתוף פעולה אזורי, בין-רשותי, כמו קידום משותף של הפיתוח האזורי והפעלת מנועי צמיחה חברתיים וכלכליים במרחב, קידום בניית שירותים מוניציפליים משותפים, איכותיים ויעילים, וקידום איכות החיים במרחבי יהודה ושומרון.
האשכול פועל תחת מועצת מנהלים שחברים בה נציגים מכל אחת מהרשויות. בראש מועצת המנהלים עומד ראש מועצה של אחת הרשויות שנבחר על ידי ראשי הרשויות של האשכול. יו"ר האשכול הראשון והנוכחי הוא יגאל להב, ראש מועצת קרני שומרון. באוגוסט 2020 מינתה המועצה את המנכ"לית הראשונה של האשכול, קרן גפן.
מועצות חברות

| ערים | מועצות אזוריות | מועצות מקומיות |
| --- | --- | --- |
|  מודיעין עילית  מעלה אדומים  ביתר עילית |  מועצה אזורית בקעת הירדן  מועצה אזורית שומרון  מועצה אזורית מטה בנימין  מועצה אזורית הר חברון  מועצה אזורית מגילות ים המלח |  אלפי מנשה  אלקנה  עמנואל  גבעת זאב  קדומים  קרני שומרון  קריית ארבע  אורנית  הר אדר  בית אל  שער שומרון |
מטרות

האשכול הוקם במטרה לשמש כלי לפתרון בעיות החוצות גבולות מוניציפליים, המחייבות תיאום, שיתוף פעולה, איגום משאבים וקשר עם משרדי ממשלה ומקבלי החלטות.
האשכול הוקם במסגרת מיזם האשכולות וקידום תפיסת האזוריות במדינת ישראל בהובלת משרד הפנים, והוא האשכול ה-11 שהוקם בישראל. האשכול מתוקצב על ידי משרד הפנים ושותף למהלכים פיתוח עם משרדי ממשלה נוספים.
תחומי פעילות > פיתוח כלכלי

האגף לפיתוח כלכלי באשכול הוקם במטרה לקדם את הכלכלה האזורית בתחומי התיירות, האנרגיה והסביבה:
תחומי פעילות > פיתוח כלכלי > תיירות

אחד מהמאפיינים שמייחדים את אשכול יהודה ושומרון, הוא הנופים והאתרים ההיסטוריים שבו עוד מימי המקרא. מאפיין ייחודי זה, יחד עם יקבים רבים, מסלולי טיול ומגוון גאוגרפי, ממצב את תחום התיירות כעוגן כלכלי, ומהווה פוטנציאל להיות מוקד עניין לתיירות לאומית ובינלאומית.
תחומי פעילות > פיתוח כלכלי > אנרגיה

אגף הפיתוח הכלכלי פועל לקידום התייעלות אנרגטית ברחבי האשכול במגוון פרויקטים, ואף קיבל תקציב ממשרד האנרגיה לצורך תכנון מהלכים לקידום אנרגיה מקיימת.
תחומי פעילות > פיתוח כלכלי > סביבה

האשכול יחד עם איגודי ערים לאיכות סביבה (איגוד ערים שומרון ואיגוד ערים יהודה) בוחן את המענים השונים שניתן לקדם בתחום איכות הסביבה, בדגש על הקמת מתקני טיפול ברחבי יהודה ושומרון, ופינוי יעיל של פסולת מהרשויות.
תחומי פעילות > חברה וקהילה > מרכז עוצמה

המחלקה מקדמת הקמת מרכז עוצמה אזורי, שייתן מענה למספר רשויות ולתושביהן הזקוקים לסיוע בתחום העוני וההדרה החברתית. ייעודו של מרכז העוצמה הוא לשפר את איכות החיים של אנשים החיים בעוני והדרה. המרכז מנגיש מענים לפרטים ולמשפחות בארבעה תחומי התערבות: תעסוקה, מיצוי זכויות, כלכלת המשפחה ושילוב בקהילה .
תחומי פעילות > חברה וקהילה > אזרחים ותיקים ואנשים עם מוגבלות

בתחומי האשכול יש מחסור במסגרות לאנשים עם מוגבלות, שפעמים רבות נאלצים לנסוע הרחק על מנת לקבל שירות. האשכול מקדם מהלכים לפיתוח מסגרות איכותיות, מקצועיות וקרובות לבית. כמו כן, לטובת האזרחים הוותיקים הוקמה באשכול 'החממה להזדקנות מיטבית', שמטרתה לפתח מיזמים לטובת שיפור איכות חייהם של הוותיקים ברשויות האשכול.
כנס אשכול יו"ש

ב-8 ביוני 2022 נערך כנס אשכול יו"ש הראשון במעלה אדומים, במהלכו נשאו דברים פוליטיקאים ואישי ציבור כגון שרת הפנים איילת שקד, שר השיכון זאב אלקין, יו"ר האשכול יגאל להב, ראשי ראשויות מיו"ש כגון יו"ר מועצה אזורית שומרון יוסי דגן, מנכ"לי רשויות ביו"ש, ועוד.
פארק לאומי

האשכול מקדם תוכנית להקמת פארק לאומי בשטח של כמיליון דונם בין ירושלים לים המלח, על מנת להפוך את האזור ליעד תיירותי מבוקש. על פי התכנון הפארק אמור להתחיל באזור כוכב השחר ויגיע עד אזור ההרודיון במזרח גוש עציון.
הערות שוליים

↑  האם השכולה הפגינה בכנס ההתיישבות, באתר ערוץ 7, 8 ביוני 2022
↑  יוסי דגן: "חייבים להקים ממשלת ימין על מלא", באתר ערוץ 7, 8 ביוני 2022
↑  אתגר למערכת המדינית: פארק לאומי מתוכנן בין ירושלים לים המלח, באתר ערוץ 7, 13 ביוני 2022
| מחוז יהודה ושומרון |
| --- | --- | --- |
| נפות | נפת יהודה ושומרון חופפת את שטח המחוז | מפת מחוז יהודה ושומרון |
| ערים | אריאל • ביתר עילית • מודיעין עילית • מעלה אדומים | מפת מחוז יהודה ושומרון |
| מועצות מקומיות | אורנית • אלפי מנשה • אלקנה • אפרת • בית אל • בית אריה-עופרים • גבעת זאב • היישוב היהודי בחברון • הר אדר • מעלה אפרים • עמנואל • קדומים • קריית ארבע • קרני שומרון • שער השומרון | מפת מחוז יהודה ושומרון |
| מועצות אזוריות | גוש עציון • הר חברון • מגילות • מטה בנימין • ערבות הירדן • שומרון | מפת מחוז יהודה ושומרון |
מרכז ביכורי העתים

| --- | --- |
 
מבנה מרכז ביכורי העתים הישן ברחוב הפטמן, לפני שנהרס בשנת 2017
 מידע כללי
 סוג:  מרכז אמנויות במה 
 מיקום:  תל אביב-יפו 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1968
 תאריך פתיחה רשמי:  1968 
 
 קואורדינטות:  32°03′59″N 34°46′56″E﻿ / ﻿32.066472222222°N 34.782111111111°E﻿ / 32.066472222222; 34.782111111111
 www.tlvitim.co.il
 תבנית:לשוניות2
 
מרכז ביכורי העתים הוא מרכז אמנויות בימה עירוני בתל אביב-יפו ומן הגופים המובילים בתחומי המחול והתיאטרון בארץ. ביכורי העיתים החל את דרכו כמרכז העשרה, חוגים ובילוי לנוער ובהמשך גם למבוגרים מטעם עיריית תל אביב-יפו.
המרכז נקרא על שם הרחוב בו הוא נמצא בעבר, רחוב ביכורי העיתים, שנקרא על שם כתב העת של תנועת ההשכלה היהודית בתקופת פעולתה באוסטריה ובגליציה - ביכורי העתים (בכתיב המקורי: בִּכּוּרֵי הָעִתִּים), שיצא לאור בווינה בשנים 1820–1831.
מבנה

בשנת 2015 החליטה עיריית תל אביב להעביר את המרכז למבנה חדש במגרש ציבורי שהוקצה במתחם "השוק הסיטונאי", במסגרת פרויקט הפיתוח שלו. זאת במקום תיאטרון גשר שקיבל את המגרש עובר מבנה חדש, אך עקב קשיי תקציב ויתר עליו. את המבנה ברחוב הפטמן 6 החליטה העירייה להרוס, לטובת הקמת בית ספר יסודי חדש. אולם בספטמבר 2016 בוטל הפרויקט לבניית מבנה ציבורי לתרבות במתחם "השוק הסיטונאי". בדצמבר 2016, הוחלט כי הפעילות של המרכז תועתק "זמנית" למבנה ברחוב לינקולן 16, עד שמשכנו הקבוע במיקום חדש, במגדל שיקום ברחוב הארבעה פינת לאונרדו דה וינצ'י (תוכנית "דרום הקריה- מתחם רשות השידור", בצדו המערבי של מתחם שרונה), יהיה מוכן. המבנה ברחוב לינקולן שימש בעבר כמרכזייה של חברת "בזק", והוקצו בו כ-1,000 מטרים רבועים, שאותם שכרה העירייה לחמש שנים. במרץ 2017, נהרס הבניין ברחוב הפטמן 6, ופעילות המרכז הועתקה באופן זמני לקמפוס אריסון לאמנויות, עד למעבר בקיץ 2018, למבנה ששופץ והותאם לכך ברחוב לינקולן 16.
בית הספר היסודי שנבנה במקום המרכז נפתח בספטמבר 2018, אך נסגר לאחר חודש, עקב ליקוי בנייה, ונפתח שוב רק כעבור מספר חודשים.
במרץ 2021, נמכר מתחם "בזק" בו פועל המרכז, לטובת הקמת מגדל מגורים, אך היזמים התחיבו להתיר למרכז לפעול במקום עד גמר חוזה השכירות.
בפרויקט "דרום הקריה - מתחם רשות השידור" (המשווק תחת השם "מגדלי לנדמרק") מוקמים שני מגדלים בני 50 קומות. היזמים התחיבו לבנות מבנה ציבור בן 7,000 מ"ר, בתמורה להגדלת זכויות הבנייה. מבנה זה עתיד לשמש את "מרכז ביכורי העתים", עם השלמתו ב-2024.
הערות שוליים

↑  "היכל התרבות לנוער" ייחנך בעוד חודש בתל־אביב, מעריב, 10 בנובמבר 1964
↑  שחמט בינלאומי בביכורי העיתים, מעריב, 27 במרץ 1988
שאול הון, מיכאיל גורביץ מבריה"מ זכה במקום ראשון בתחרות שחמט בינלאומית בתל־אביב, מעריב, 24 באפריל 1989
↑  רונית הורביץ, עוד ילד פלא, חדשות, 14 ביולי 1992
↑  הערוץ הקהילתי - תבל ועיריית תל אביב, חדשות, 6 במאי 1992
↑  יעל אפרתי, תוכנית חדשה ללהקת  המחול "מוזע", באתר הארץ, 6 במרץ 2001
↑  רוני דורי, להקת מחול חדשה בתל אביב, באתר הארץ, 10 ביולי 2008
↑  שלי קלינג, ‏פתח תקווה - להקת מחול תל-אביב, ערב גאלה ; פוטנציאל ללהקה מעניינת בעלת שפה ייחודית, באתר גלובס, 3 באוגוסט 2008
↑  אלעד סמורזיק, המהפכה המחודשת של יערה דולב ועמית גולדנברג, באתר הארץ, 30 בנובמבר 2010
↑  אבנר שפירא, גלריה, הארץ, צעדים ראשונים, באתר הארץ, 21 בדצמבר 2006
↑  הילה שקולניק-ברנר, מוציאים מהבוידעם: פסטיבל בוידעם חושף יצירות ביכורים של אמנים ישראלים, באתר הארץ, 1 באוקטובר 2012
חגית פלג רותם, ‏הפנינג "בוידעם" החושף יצירות ביכורים של אמנים, יוצא לדרך, באתר גלובס, 2 באוקטובר 2012
↑  הילה שמר, תרבות במצוקה: תיאטרון גשר לא גייס כסף - אז ביכורי העתים נכנס לגינדי, באתר Xnet‏, 31 באוקטובר 2015
↑   נעמה ריבה, עולים כיתה, במעלית: איך משנה צפיפות האוכלוסין את בתי הספר?, באתר הארץ, 1 בספטמבר 2016
↑  הילה שמר, שוק נשאר שוק: במתחם השוק הסיטונאי לא יקום מבנה תרבות, באתר Xnet‏, 30 בספטמבר 2016
↑  הילה שמר, לאן ינדוד מרכז ביכורי העתים: סיבוב שלישי במשחק הכיסאות העירוני, באתר Xnet‏, 17 בדצמבר 2016
↑  אלי אלון, נהרס "בית ביכורי העיתים", באתר News1 מחלקה ראשונה, 14 במרץ 2017
↑  דקל גודוביץ, ביכורים מוקדמים: למה בי"ס מבטיח בת"א נסגר חודש אחרי שנפתח?, באתר Xnet‏, 21 בנובמבר 2018
↑   עדי כהן-, רווח של 60 מיליון שקל ב-6 שנים: קרן ריאליטי מוכרת את מרכזיית בזק בת"א לבנייני העיר הלבנה והפניקס, באתר TheMarker‏, 4 במרץ 2021
גיא נרדי, ‏קרן ריאליטי מוכרת לבנייני העיר הלבנה והפניקס שטח ב-183 מיליון שקל, באתר גלובס, 4 במרץ 2021
↑  הילה ציאון, המדינה אישרה סופית: הרחבת פרויקט המגדלים במתחם שרונה בת"א, באתר ynet, 6 באפריל 2021
מוזיאון השואה (בואנוס איירס)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון להיסטוריה, מוזיאון 
 כתובת:  Montevideo 919 Ciudad Autónoma de Buenos Aires 
 מיקום:  בואנוס איירס 
 מדינה:  ארגנטינה 
 נשיא:  מרסלו מינדלין (ספ')
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – אוגוסט 1999
 תאריך פתיחה רשמי:  25 בספטמבר 2000 
 
 קואורדינטות:  34°35′54″S 58°23′23″W﻿ / ﻿34.5982°S 58.3897°W﻿ / -34.5982; -58.3897
 museodelholocausto.org.ar
  (למפת בואנוס איירס מוגדלת) מוזיאון השואה(למפת בואנוס איירס רגילה) מוזיאון השואה he
 
מוזיאון השואה בבואנוס איירס שבארגנטינה, הוקם בשנת 1994 כדי לשמר את זיכרון השואה ולתעד מה שאירע במהלכה לעם היהודי. במוזיאון קיים ארכיון גדול של מסמכים, וכן חפצים אישיים שנתרמו על ידי מהגרים מאירופה.
היסטוריה

הפעילות להקמת המוזיאון החלה באמצע שנות ה-90, כאשר הקרן לזיכרון השואה החלה לאסוף סיפורים, עדויות, מסמכים וחפצים אישיים של ניצולי שואה תושבי ארגנטינה.
בהמשך, לאחר שחברת החשמל האיטלקית-ארגנטינאית (ספ') הפסיקה את פעילותה במפעל המשנה "מונטווידאו" של החברה, בשכונת רקולטה, הוחלט על ידי הממשל להקים במקום מוזיאון, וב-25 בספטמבר 2000, התקיימה חנוכת הבית, עם תערוכה המוקדשת לזכר אנה פרנק. היה זה זמן קצר לאחר פתיחת המוזיאון היהודי בברלין על ידי דניאל ליבסקינד.
המוזיאון

במוזיאון מעל 5500 חפצים מקוריים, כ-5000 ספרים, ו-770 קטעי ווידאו. אחד מהפריטים הבולטים בתערוכת הקבע, הוא ספר תורה עתיק, שלאחר גירוש ספרד הגיע לאי רודוס, ומשם לבואנוס איירס, תערוכה נוספת, מחזיקה אוסף תצלומים שצילם הקצין הנאצי היינץ יוסט בגטו ורשה, בשנת 1941.
לאחרונה נערך שיפוץ מקיף בבניין, שלאחר השלמתו, בחנוכת הבית שנערכה ב-1 בדצמבר 2019, השטח כולל של המוזיאון הוא 3154 מ"ר, מהם אזור התערוכה המרכזית הוא בגודל 780 מ"ר, משרדי המוזיאון בשטח של כ-600 מ"ר, ו-563 מ"ר נוספים יינתנו לשימוש קרן צדקה.
המוזיאון פרוס בבניין המרכזי, בשלשה קומות. קומת המרתף, קומת הקרקע וקומת ביניים, ואילו בקומות העליונות של הבניין נמצאים משרדי הקרן. בנוסף קיים בניין נוסף בעל מפלס אחד המשמש את המוזיאון.
פעילות נוספת

המוזיאון עורך מחקרים רבים על תקופת השואה, וכן סיורים לתלמידי בית הספר במוזיאון. ב-17 בנובמבר 2024, נתפס בסיוע של צוות המוזיאון מחסן גדול שאכסן נשק נאצי וחפצים רבים נוספים הקשורים לשואה ולנאציזם.
ראו גם

יהדות ארגנטינה
הערות שוליים

↑  מרסלו מינדלין נכנס לתפקיד הנשיא (בספרדית)
1 2  "לילה שלא ישכח" Martín Dinatale, באתר אינפובה, 30 באוקטובר 2018 (בספרדית)
↑  באתר התיירות של בואנוס איירס
↑  ארגנטינה: רובים עם סמל נאצי ופסלים בדמות היטלר התגלו בבית איתמר אייכנר באתר MSN בתאריך 17 בנובמבר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007585691505171  LCCN: no2007053915  VIAF: 139930850   WorldCat (עם VIAF): 139930850
מרכז אוקספורד ללימודי עברית ויהדות

| --- | --- |

אחוזת יארנטון - מקום המרכז בשנים 1972–2014
 ארגון
 תקופת הפעילות:  1972–הווה (כ־53 שנים) 
 בעלי תפקידים
 נשיא:  יהודית אולשובי-שלנגר
 סגל:  9 (נכון ל־2020) 
 מיקום
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 www.ochjs.ac.uk
 
ספריית הזיכרון של ליאופולד מילר
מרכז אוקספורד ללימודי עברית ויהדות, באנגלית: Oxford Centre for Hebrew & Jewish Studies‏ ובקיצור (OCHJS), הוא מרכז עצמאי מוכר של אוניברסיטת אוקספורד שבאנגליה. עמיתי המחקר מלמדים במגוון תארים לתואר ראשון ושני במזרחנות. המרכז מוציא לאור את "כתב העת למדעי היהדות".
היסטוריה

המרכז נוסד בשנת 1972 על ידי ד"ר דייוויד פטרסון, כדי לסייע בשיקום מדעי היהדות באירופה לאחר השואה. כיום הוא ממוקם במכון קלרנדון, רחוב וולטון, אוקספורד, OX1 2HG, לאחר שעבר מאחוזת יארנטון ב-2014. זהו ארגון צדקה רשום וחברה מוגבלת בערבות המאוגדת באנגליה, לפי החוק האנגלי. כיום, זהו אחד המרכזים האקדמיים המובילים ללימודי יהדות באירופה. עמיתיו ומרצים מעבירים קורסים בלימודי עברית ויהדות לבוגרי תואר ראשון ושני עד לרמת דוקטורט בפקולטות רבות באוניברסיטת אוקספורד. המרכז מקדם גם לימודי יהדות המבוססים על האוספים העבריים והיהודיים של הספרייה הבודליינית על ידי תמיכה במחקר, על ידי פרויקטי פיתוח ועל ידי צוות משותף עם ספריית הזיכרון לאופולד מולר של המרכז.
ספריית הזיכרון של ליאופולד מולר

ספריית המרכז נקראת ספריית הזיכרון לאופולד מולר. היא שוכנת במרתף של מכון קלרנדון. היא מהווה את אחד האוספים החשובים ביותר של ספרים וכתבי עת במדעי היהדות באירופה ומשמשת משאב עבור חוקרים, סטודנטים ועמיתים אורחים של המרכז. ליבת הספרייה מורכבת מכמה אוספים וארכיונים נדירים; בין אלה ניתן למצוא אוסף גדול של חומרים שנתרם על ידי הרב לואי ג'ייקובס, אוסף קונטרסים של Loewe מאת הרברט לווה ובנו הבכור, ספריית יעקב ה. קופנגן (1913–1997), ארכיון גצל קרסל, אוסף פויל-מונטיפיורי (המשלב את ספרייתו של ליאופולד צונץ), ארכיון ליפסון-שנדל ומשה מונטיפיורי של תיעוד נדיר לגבי חייו ופעילותו של סר משה מונטיפיורי, אחד האוספים הגדולים ביותר של ספרי יזכור באירופה – הוא מונה למעלה מ-800 כרכי זיכרון לקהילות שנספו בשואה, וארכיון הרב הוגו גרין. בין המפעלים האחרונים של הספרייה ניתן למנות את פרויקט ספריית ההשכלה הדיגיטלית והתערוכה הדיגיטלית של ארכיון רפאל לווה.
תוכנית הכתיבה לסופרים ישראלים

כבר מסוף שנות ה-60 הקים פטרסון, ששימש כפרופסור בסנט קרוס קולג' באוניברסיטת אוקספורד, קרן מלגות שמימנה את שהותם של סופרים ישראלים באוקספורד. חלק מהסופרים ומהמשוררים החשובים בישראל זכו לתקופות שהייה באווירה הכפרית והשקטה של המקום ויכלו להתמסר ליצירתם. ביניהם: אהרון אפלפלד, עמוס עוז, ט. כרמי, יהושע קנז, עמליה כהנא כרמון, דליה רביקוביץ וא.ב. יהושע. גם לאחר הקמת המרכז ביארנטון, נמשכה התוכנית. חלק מהסופרים הישראלים הוזמנו למקום מספר פעמים. בין הסופרים הנוספים שהוזמנו ליארנטון נמנים: גדעון תלפז, יונת ואלכסנדר סנד,, בנימין תמוז, יהושע סובול, יצחק לאור, בן ציון תומר, מוטי לרנר, נורית זרחי, שולמית הראבן, ישעיהו קורן, עודד פלד, דורית פלג, חיים באר, אהרן אמיר, סמי מיכאל, אשר רייך, יגאל בן-אריה וסמי ברדוגו.
הערות שוליים

1 2  מת הפרופסור דייוויד פיטרסון, מייסד המרכז ללימודים עבריים ליד אוקספורד, באתר הארץ, 12 בדצמבר 2005
↑  יונת ואלכסנדר סנד, "נקרא לו ליאון" בפרויקט בן-יהודה
↑  יגאל סרנה, צריך לצרוח, חדשות, 3 באוגוסט 1984
↑  חיים נגיד, פריס אהבה את "גטו", מעריב, 18 במאי 1968
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266103905171  PLWABN: 9810639830705606  BIBSYS: 1015  BnF: cb12020384j (data)  CiNii: DA13005958  ISNI: 0000 0000 9795 7634  LCCN: n95058710  LNB: 000108034  NKC: ko2003204714  NSK: 000300727  SUDOC: 02835026X  VIAF: 145055060   WorldCat (עם VIAF): 145055060 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אוניברסיטאות ומכללות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מרכז נתוני האסטרונומיה בשטרסבורג

| --- | --- |
 פעילות:  מרכז נתונים
 שפה רשמית:  צרפתית, גרמנית ואנגלית
 מדינה:  צרפת צרפת
 מטה הארגון:  שטרסבורג
 מקום פעילות:  עולמי
 מנכ"ל:  מארק אלן
 תקופת הפעילות:  1972–הווה (כ־53 שנים)
 CDS
 
מרכז נתוני האסטרונומיה בשטרסבורג (בצרפתית: Le Centre de données astronomiques de Strasbourg,
בגרמנית: Das Astronomisches Datenzentrum von Straßburg, באנגלית: The Strasbourg Astronomical Data Center, בראשי תיבות: CDS) הוא מרכז נתונים הממוקם בשטרסבורג, צרפת, שאוסף, מקטלג ומפיץ מידע אסטרונומי ברחבי העולם, מכל תחומי החיים: מאמרים מדעיים, נתונים תצפיתיים ותמונות דיגיטציה. אסטרונומים ברחבי העולם משתמשים בשירותים המקוונים של מרכז הנתונים שחבר במערכת הנתונים העולמית של מועצת המדע הבין־לאומית (אנ'). משימת המרכז:
איסוף מידע שימושי אודות אובייקטים אסטרונומיים בצורה ממוחשבת
שדרוג נתונים אלה על ידי הערכות והשוואות קריטיות
הפצת מידע זה בקהילה האסטרונומית הבין־לאומית
עריכת מחקר באמצעות נתונים אלה
היסטוריה

מרכז הנתונים הוקם בשנת 1972 בשם "מרכז נתוני כוכבים" ושינה את שמו למרכז נתוני האסטרונומיה בשטרסבורג בשנת 1983. ה־CDS היה חלוץ להפצת נתונים מדעיים דיגיטליים בעלי ערך מוסף. אבני הדרך העיקריות כוללות את מהפכת טכנולוגיות האינטרנט בשנות ה־90 של המאה ה־20 ופיתוח מצפה וירטואלי בין־לאומי החל משנת 2000. ה־CDS יכול להסתמך על מעל ל־40 שנות הניסיון בתחום זה ולהשתתף ביעילות בפיתוח שירותים המאפשרים גישה ושימוש משותף בארכיונים מקוונים.
פעילות > שירותים מקוונים

השירותים המקוונים הניתנים נכון לשנת 2021 על ידי ה־CDS כוללים:
SIMBAD - בסיס נתונים של גרמי שמיים מחוץ למערכת השמש
VizieR - קטלוג אסטרונומי
Aladin - אטלס שמים אינטראקטיבי
X-Match - התאמה לקטלוגים שונים
שירותים נוספים שהמרכז מספק הם: נומנקלטורה, SimPlay עבור SIMBAD, שירות שאילתה Sesame משמו של אובייקט אסטרונומי, יישום SimPlay וביבליוגרפיה. בנוסף שרותי שותפים: ADS, A&A ,TIPTOPbase.