stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רוברט וילסון
קרינת הרקע הקוסמית

וילסון ופנזיאס קיבלו לידיהם, בשנת 1963, אנטנת שופר ששימשה קודם לכן לעבודה עם לוויינים. לאנטנה זו, שהם תכננו להכין אותה לצורך מחקרים אסטרונומיים עתידיים, היו שני יתרונות מרכזיים: ניתן היה לחשב את הרגישות שלה בדיוק, וניתן היה לכייל אותה בצורה מדויקת בעזרת משדר במרחק של קילומטר אחד. לווילסון היה ניסיון בעבודה עם אנטנה דומה בלימודי הדוקטורט, והדבר האיץ את שלבי הכנת הניסוי.
לאחר ביצוע מדידות הכיול הראשונות, מצאו וילסון ופנזיאס שרעש הרקע המתקבל מהאנטנה גם כשאינה מכוונת לאף מקור ידוע, גבוה מזה המחושב. הם בחנו מספר אפשרויות שיכלו להביא לרעש רקע זה ובהם מקורות מעשה ידי אדם, מקורות משביל החלב או מקורות אחרים מאזורים מסוימים ביקום. אולם, האופי האיזוטרופי של רעש הרקע שעוצמתו לא השתנתה כאשר הם הפנו את האנטנה לכיוונים שונים, כמו למשל לכיוון העיר השכנה ניו יורק, העיד על כך שאף מקור ספציפי אינו אחראי לרעש זה. בשלב מסוים, הם חשדו כי הרעש נובע מירידה ביכולת הקליטה של האנטנה עקב נוכחות של לשלשת יונים בתוכה, אך גם ניקוי הלשלשת לא שינה את עוצמת הרעש.
וילסון ופנזיאס לא מצאו הסבר לרעש הרקע, ולמעשה בשנת 1965 הוחלט לצמצם במעבדות בל את התקציב שניתן לרדיו-אסטרונומיה ונשאר תקן למשרה אחת בלבד. הם החליטו להמשיך ולעבוד יחד בתחום זה, כל אחד בחצי משרה, ובמקביל לעסוק במחקרים נוספים. בתקופה זו, נודע להם במקרה כי קבוצת אסטרונומים, ובראשה רוברט דיקה, מכינה ניסוי דומה, שבו היא מחפשת אחר קרינת הרקע הקוסמית. לאחר שהם נפגשו עם הקבוצה, התברר שעל פי החישובים, מאפייניה של קרינה זו היו צפויים להיות זהים לרעש הרקע שווילסון ופנזיאס מצאו.
על פי תאוריית המפץ הגדול, הפוטונים, שמרכיבים את קרינת הרקע הקוסמית, החלו לנוע בחופשיות ביקום, כאשר נוצרו בו האטומים הראשונים, והאינטראקציה בין החומר לקרינה פחתה באופן ניכר. האירוע התרחש ביקום בן 380,000 שנה לערך שהטמפרטורה בו הייתה כ-3,000 קלווין. מאז, הקרינה עברה הסחה לאדום, וכיום היא מתאימה בדיוק רב לקרינת גוף שחור של 2.7 קלווין בעלת שיא בתדירות של 160.2 ג'יגה-הרץ.
שחפית עבת-מקור

| שחפית עבת-מקור |
| --- | --- |
 שחפית עבת-מקור, גילגיט-בלטיסטן, פקיסטן
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חופמאים
תת־סדרה:: שחפאיים
משפחה:: שחפיתיים
סוג:: Gelochelidon 
מין:: שחפית עבת-מקור
שם מדעי
 Gelochelidon nilotica ‏גמלין, 1789
תחום תפוצה


Gelochelidon nilotica
שַׁחֲפִית עֲבַת מַקּוֹר(שם מדעי: Gelochelidon nilotica) היא עוף ים קטן ממשפחת השחפיתיים, המהווה מין יחיד בסוג, אם כי חלק מהחוקרים הפרידו  את המין Gelochelidon macrotarsa שנחשב לתת-מין בעבר.
בישראל היא חולפת מצויה למדי אולם במספרים לא גדולים, בעיקר בחוף הים התיכון ובמפרץ אילת, גם בנדידת הסתיו וגם באביב.
מאפיינים

אורך השחפית 33–42 ס"מ, מוטת הכנפיים 76–91 ס"מ ומשקלה 150–292 גרם. היא בעלת גוף לבן וראש ומקור גדולים ושחורים. הכנפיים רחבות ואפורות והרגליים ארוכות ובעלות קרום שחייה. היא מזכירה מעט שחפית סנדוויץ', אך בעלת מקור כבד ושחור. בחורף ישנם כתמים שחורים מסביב לעיניהם.
שחפיות אלו חיות בכל הימים בעולם, אך הפרטים הצפוניים נודדים דרומה בחורפים. אלה מאירופה עפות לאפריקה ואלה בסיביר ומזרח אירופה עפות לעבר דרום-מזרח אסיה ואוסטרליה וניו זילנד. הפרטים מצפון אמריקה עפים עד אמריקה הדרומית. עם זאת חלק מהשחפיות נשארות במקום גם בעתות קור.
רוב השחפיות מקננות בחבורות גדולות בחופי ים, ביצות ואגמים. הפרטים הצפון אמריקאים מקננים יותר לאורך החוף אך האירואסייתים מעדיפים אזורי ביצות וברכות מים מתוקים.
בשל מקורה הרחב שחפית זו יכולה לא רק לצלול ולדוג דגים אלא גם לתפוס חרקים מעופפים ואף לתפוס זוחלים ויונקים קטנים או עופות צעירים. לעיתים הם גם אוכלות מהכבישים פרטי מזון כמו חרקים מתים.
השחפית נפוצה מאוד ואיננה בסכנה ממשית.
הערות שוליים

↑  שחפית עבת-מקור באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  שחפית עבת-מקור במילון בעלי חיים א"י (תשכ"ג), 1963, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  קיליאן מולארני, לארס סוונסון, דן צטרסטרום, פיטר ג'. גרנט, דן אלון, יוסי לשם, אבי ארבל (ע), לקסיקון מפה: הציפורים - המדריך השלם לציפורי אירופה וישראל, מפה הוצאה לאור, 2003
↑  ד"ר יואב פרלמן, שחפית עבת-מקור, Gelochelidon nilotica, באתר מרכז הצפרות הישראלי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007545837405171 
מגוון מופעים במגדיר קרוסלי
רוברט ויליאם המילטון

| --- | --- |

 לידה:  26 בנובמבר 1905 
 פטירה:  25 בספטמבר 1995 (בגיל 89) 
 ענף מדעי:  ארכאולוגיה של המזרח הקרוב, Christian archaeology, ארכאולוגיה מקראית, אדריכלות אסלאמית 
 מקום לימודים:  וינצ'סטר קולג'  מודלין קולג'  אוניברסיטת אוקספורד 
 מוסדות:  אוניברסיטת אוקספורד  מודלין קולג' 
 פרסים והוקרה:  עמית האקדמיה הבריטית (1960)  עמית אגודת חוקרי העתיקות של לונדון 
 בן או בת זוג:  איילין הטי לוויק (3 באפריל 1935–?) 
 צאצאים:  פנלופי פרנסס המילטון, תומאס המילטון, ויליאם אלכסנדר יוברט המילטון, אנדרו רוברט המילטון, קתרין ג'יין פטרישה המילטון 
 
רוברט ויליאם המילטון (באנגלית: Robert William Hamilton;‏ 26 בנובמבר 1905 – 25 בספטמבר 1995) היה ארכאולוג בריטי. בשנים 1938–1948 שימש כמנהל מחלקת העתיקות של ממשלת המנדט הבריטי בארץ ישראל. כיהן עד לפרישתו כאוצר מחלקת העתיקות של מוזיאון אשמוליאן באוקספורד.
קורות חייו ופועלו

רוברט המילטון התחנך בקולג' וינצ'סטר (אנ') והשתלם בלימודים קלאסיים במודלין קולג' שבאוניברסיטת אוקספורד. הוא החל את דרכו כארכאולוג במשלחת המשותפת של אוניברסיטת ייל ושל בית הספר הבריטי לארכאולוגיה בירושלים לחפירות ג'רש בעבר הירדן. תקופה מסוימת השתתף בחפירות תל מגידו במשלחת המכון המזרחני של אוניברסיטת שיקגו. ב-1930–1931 היה עוזרו של רג'ינלד תומפסון בחפירותיו בנינווה.
ב-1931 מונה המילטון למפקח עתיקות ראשי במחלקת העתיקות המנדטורית בארץ ישראל, ובשנים 1938–1948 כיהן כמנהל המחלקה, והיה בין היתר מבוני התצוגה המתמדת של מוזיאון רוקפלר בירושלים. המילטון חפר בתל אבו הוואם במפרץ חיפה, אך עיקר עניינו היה בתקופות מוסלמיות. הוא עסק בבדיקה ובחקר מסגד אל-אקצא בהר הבית וניהל חפירות שונות בח'רבת אל-מפג'ר ליד יריחו. דוחותיו פורסמו ב-QDAP (כתב העת של מחלקת העתיקות). יצוינו במיוחד חיבורו על מסגד אל-אקצא (1949), שנכתב על יסוד המידע שריכז בשנים 1938–1942, וחיבורו המונומנטלי ח'רבת אל-מפג'ר (1959). אל ח'רבת מפג'ר חזר כמה פעמים בשנות ה-50 של המאה ה-20 לצורך עיונים נוספים, ובניגוד להשגותיו של החופר הקודם באתר, דימיטרי בראמכי, ייחס את בניית הארמון לח'ליף האומיי חובב העינוגים, אל-וַליד השני, אחיינו של הִשׁאם.
בצד אלה חיבר המילטון מדריכים לאתר סמריה-סבסטיה בשומרון (1944) ולכנסיית המולד בבית לחם (1947).
ב-1948, בתום המנדט הבריטי, פרש המילטון מתפקידו במחלקת העתיקות והצטרף למשלחת החפירות של בית הספר הבריטי לארכאולוגיה בעיראק, שבה פעל גם כמנהלן וכספרן. בתוך כך סייע במשך כמה עונות בחפירותיו של מקס מלוואן בתל נמרוד.
מ-1949 ועד 1956 שימש המילטון כמרצה בכיר במחלקה ללימודי המזרח הקדום במודלין קולג', אוקספורד, ובשנים 1959–1962 כיהן כעמית בקולג' זה. משנת 1959 ועד לפרישתו ב-1972 פעל כאוצר מחלקת העתיקות של מוזיאון אשמוליאן. בד בבד, החל מ-1962, כיהן כאוצר הראשי של המוזיאון ויזם הקמת שתי מחלקות חדשות בו – למטבעות ולאמנות המזרח. ב-1960 נבחר לחבר האקדמיה הבריטית (FBA).
בערוב ימיו תיאר המילטון את פועלו אחרי 1949 בספרו "מכתבים מהמזרח התיכון מאת ארכאולוג מזדמן" (1992).
הערות שוליים

↑  The Structural History of the Aqsa Mosque: a Record of Archaeological Gleanings from the Repairs of 1938-1942 (Oxford University Press)
↑  שמו עלה בהקשר לחפירות של הווקף שם, אשר נערכו בשנים 2001–2007, שכן בארכיון מחלקת העתיקות המנדטורית נמצא תיעוד שלא פורסם על עבודות שנעשו במתחם בתקופתו כמפקח ראשי וכמנהל במחלקת העתיקות; ראו: גדעון אבני ויוחנן (ג'ון) זליגמן, הר הבית 1917–2001, תיעוד מחקר ושמירת עתיקות, ירושלים: רשות העתיקות, 2001; יצחק צויג, "
מידע חדש מחפירות שונות בהר הבית במאה השנים האחרונות", בתוך: חידושים בחקר ירושלים 14, 2008, עמ' 293–355; רוני רייך, יובל ברוך, דבורה סנדהאוס, "הר הבית: תוצאות החקירה הארכאולוגית בעשור האחרון", בתוך: חידושים בארכיאולוגיה של ירושלים וסביבותיה, כרך י', אוקטובר 2016, עמ' 33–54
↑  Khirbat al-Mafjar: an Arabian Mansion in the Jordan Valley (Oxford University Press)
הספר נכתב בשיתוף עם אולג גרבר
↑  המילטון הקדיש לאל-וליד השני את ספרו מ-1988, "וַליד וידידיו: טרגדיה אומיית"
Walid and His Friends: An Umayyad Tragedy (Oxford University Press)
↑  Letters from the Middle East by an Occasional Archaeologist (Edinburgh: Pentland Press)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276870705171  PLWABN: 9810618864905606  BNE: XX1298297  BnF: cb11560129d (data)  GND: 1177286602  ISNI: 0000 0001 1031 9179  LCCN: n84020914  NKC: uk2018997823  SUDOC: 114917612  VIAF: 105144782973067904084   WorldCat (עם VIAF): 105144782973067904084
רנייה השלישי, נסיך מונקו

רנייה השלישי, נסיך מונקו או רנייה לואי אנרי מקסאנס ברטראן גרימלדי (בצרפתית: Rainier Louis Henri Maxence Bertrand Grimaldi;‏ 31 במאי 1923 – 6 באפריל 2005) היה שליט מונקו מבית גרימלדי במשך 56 שנים ואחד מראשי המדינה הוותיקים ביותר במאה העשרים.
עיקר פרסומו בעולם נבע מנישואיו לשחקנית הקולנוע גרייס קלי. במונקו, רנייה הוביל שינויים משמעותיים בחוקת המדינה. הכנסות המדינה הורחבו בתקופתו באופן ניכר, נוסף לתעשיית ההימורים, שהיוותה בראשית כהונתו 95% מהכנסותיה, וכיום 3% בלבד.
משפחתו

שורשי משפחתו של רנייה, בית גרימלדי, נקשרים בשושלות המלוכה של צרפת, ספרד, גרמניה, סקוטלנד, אנגליה, הולנד ואיטליה.
אם סבו, הנסיכה מרי ויקטוריה גרימלדי, הייתה צאצאית של ג'יימס הרביעי, מלך סקוטלנד. בין אבותיו האחרים נמנית בתו המאומצת של נפוליאון בונפרטה, קרל התשיעי, מלך שוודיה, פרדריק השני, מלך דנמרק, הסופר ויליאם בקפורד, וילם הראשון, נסיך אורנז', הנסיכה ג'ואן מויילס ובני אצולה אחרים.
שנות חייו המוקדמות

רנייה נולד במונקו כבן יחיד לנסיכה שרלוט, יורשת העצר של נסיכות מונקו, ולנסיך פייר. הוריו היו הדוכס והדוכסית מולנטיניוס, ואביו הוכתר על ידי סבו כנסיך מונקו בזכות עצמו. בהתאם לכך אביו אימץ את שם המשפחה של משפחת אמו, גרימלדי. לרנייה אחות יחידה, הנסיכה אנטואנט, ברונית מאסי.
רנייה למד בצעירותו באנגליה ובשווייץ, ולאחר מכן למד תואר ראשון בצרפת.
במהלך מלחמת העולם השנייה שירת כקצין זוטר בחיל השריון הצרפתי ונלחם באלזס. על חלקו בלחימה הוענקה לו מדליית "כוכב הברונזה".
בשנת 1944 נענתה אמו לבקשת אביה וויתרה על זכותה לרשת את הכתר. עם מות סבו, ב-9 במאי 1949, היה רנייה לנסיך מונקו.
נישואין ומשפחה

במהלך שנות הארבעים והחמישים חי הנסיך עם שחקנית הקולנוע הצרפתייה ז'יזל פסקל. לאחר פרידתם החל רנייה לחזר אחרי השחקנית האמריקאית זוכת פרס אוסקר גרייס קלי, והשניים נישאו ב-19 באפריל 1956.
לנסיך רנייה והנסיכה גרייס שלושה ילדים:
קרוליין, נסיכת הנובר נולדה ב-23 בינואר 1957. אם לארבעה ילדים משני נישואיה. כיום נסיכת הנובר, אשת ארנסט אוגוסט, נסיך הנובר.
הנסיך אלבר השני נולד ב-14 במרץ 1958. נשוי ואב לארבעה ילדים. ירש את מקומו של רנייה ועומד כיום בראש הנסיכות.
סטפני, נסיכת מונקו נולדה ב-1 בפברואר 1965. אם לשני ילדים.
הנסיכה גרייס נהרגה בתאונת דרכים בשנת 1982. לאחר מותה הייתה לרנייה מערכת יחסים עם הנסיכה וירג'יניה פירסטנברג, קרובת משפחתו ומעצבת אופנה נודעת.
פעולותיו כנסיך

לאחר הכתרתו החל רנייה לבסס את מונקו מחדש, לאחר שהמדיניות הכלכלית של המדינה הוזנחה. קופת המדינה הייתה על סף גירעון בראשית כהונתו ויכולתם הכלכלית של חוג המהמרים בעיר נפגעה מהשפעות מלחמת העולם השנייה, לצד התפתחותם של אתרי הימורים מתחרים ברחבי העולם. על כן רנייה החליט לבסס את מונקו באמצעות הפחתת מיסים דרמטית והפיכת שטחיה למשאבי נדל"ן ותיירות כדאיים. מעורבותן הכלכלית של נאמנויות שונות הקשתה על הגשמת חזונו ורנייה נאבק על הלאמתן.
בשנת 1962 הושקה בנסיכות חוקה חדשה, על פיה הופחתה מידת חשיבותה של משפחת המלוכה. החוקה הקודמת משנת 1959 בוטלה והשליטה במדינה הועברה לידי הנסיך ו-18 חברי מועצה נבחרים.
כחובב בולאות הנסיך פתח בשנת 1950 את המוזיאון המקומי לבולאות, בו הוצגו אוספיהם של הנסיכים אלבר הראשון ולאופולד השני. בשנת 1997 החל מועדון הבולאות של מונטה קרלו לארגן תערוכות בינלאומיות לבולים נדירים.
בשנות כהונתו האחרונות רנייה היה ראש המדינה השני בוותיקותו בעולם, לאחר מלך תאילנד פומיפון אדוניאדט.
שנותיו המאוחרות

בריאותו של רנייה הידרדרה בשלוש שנות חייו האחרונות ומחלות ריאה הביאו לאשפוזיו החוזרים בבית החולים. במרץ 2005 הטיפול ברנייה הועבר ליחידת טיפול נמרץ וכעבור זמן קצר נמסרה הודעה על קריסת מערכות גופו.
סמכויותיו הועברו ב-31 במרץ לבנו אלבר וב-6 באפריל הנסיך נפטר.
הלווייתו נערכה ב-15 באפריל בקתדרלת סנט ניקולס במונקו, לצד מקום קבורתה של הנסיכה גרייס ו-17 קודמיו בתפקיד. סמיכות מותו עם פטירת האפיפיור יוחנן פאולוס השני הפחיתה את העניין התקשורתי סביב האירוע.
רומאריו איברה

רומאריו אנדרס איברה מינה (בספרדית: Romario Andrés Ibarra Mina; נולד ב-24 בספטמבר 1994 באטונטאקי שבאקוודור) הוא כדורגלן אקוודורי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת פצ'וקה מליגת העל המקסיקנית ובנבחרת אקוודור.
חיים אישיים

איברה הוא אחיו הצעיר של כדורגלן נבחרת אקוודור רנאטו איברה.
קריירת מועדונים

איברה גדל במחלקות הנוער של ואיה דל צ'וטה, ESPOLI ואוניברסידד קאתוליקה דל אקוודור. בשנת 2007 החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצה הבוגרת של אוניברסידד קאתוליקה דל אקוודור במסגרת ליגת העל האקוודורית, ובסך הכל ערך 131 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 15 שערים. למשך תקופה קצרה הושאל לליגה דה קיטו מליגת העל האקוודורית, במדיה ערך שבע הופעות ליגה.
ב-10 ביולי 2018 חתם איברה במינסוטה יונייטד מה-MLS. ב-23 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–5 על לוס אנג'לס במסגרת הליגה. ב-12 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בתיקו 2-2 נגד לוס אנג'לס גלאקסי במסגרת הליגה. בסך הכל ערך 17 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע חמישה שערים.
ב-1 ביולי 2019 הושאל איברה לפצ'וקה מליגת העל המקסיקנית. ב-1 ביולי 2020 חתם על חוזה קבוע במועדון.
קריירה בינלאומית

ב-5 באוקטובר 2017 ערך איברה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אקוודור, בהפסד 1–2 לנבחרת צ'ילה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת.
הוא היה חלק מסגל הנבחרת בטורניר קופה אמריקה 2019, וערך שלוש הופעות בטורניר.
נכלל בסגל נבחרת אקוודור לטורניר מונדיאל 2022.
תארים

אליפות מקסיקו (1): אפרטורה 2022
הערות שוליים

↑  Romario, hermano menor de Renato, se suma a la 'Tri' en lugar de Marcos Caicedo באתר El Telégrafo, ‏ 27 בספטמבר 2017 (בספרדית)
↑  Aquí están los 26 jugadores elegidos por el DT Gustavo Alfaro para jugar la Copa Mundial FIFA, estamos listos para hacer historia באתר הרשמי של נבחרת אקוודור, 14 בנובמבר 2022 (בספרדית)
| נבחרת אקוודור – קופה אמריקה 2019 |
| --- | --- | --- |
|  1 בנגרה •  2 מינה •  3 ארבולדה •  4 ולאסקו •  5 רנ. איברה •  6 רמירס •  7 רו. איברה •  8 גרואסו •  9 גארסס •  10 מנה •   11 פרסיאדו •  12 אורטיס • 13 אנר •  14 אראגה • 15 אינטראגו • 16 ולנסיה • 17 קינטרו • 18 אורחואלה • 19 קאסיידו • 20 צ'יקאיסה • 21 אצ'ילייר • 22 דומינגס • 23 מנדס • מאמן: גומס |  1 בנגרה •  2 מינה •  3 ארבולדה •  4 ולאסקו •  5 רנ. איברה •  6 רמירס •  7 רו. איברה •  8 גרואסו •  9 גארסס •  10 מנה •   11 פרסיאדו •  12 אורטיס • 13 אנר •  14 אראגה • 15 אינטראגו • 16 ולנסיה • 17 קינטרו • 18 אורחואלה • 19 קאסיידו • 20 צ'יקאיסה • 21 אצ'ילייר • 22 דומינגס • 23 מנדס • מאמן: גומס | אקוודור |
| נבחרת אקוודור – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 גלינדס •  2 טורס •  3 אינקפיה •  4 ארבולדה •  5 סיפואנטס •  6 פאצ'ו •  7 אסטופיניאן •  8 גרואסו •  9 אי. פרסיאדו •  10 איברה •   11 אסטרדה •  12 רמירס • 13 אנר •  14 אראגה • 15 מנה • 16 סרמיינטו • 17 אנ. פרסיאדו • 18 פלאסיוס • 19 פלאטה • 20 מנדס • 21 פרנקו • 22 דומינגס • 23 קאייסדו • 24 ראסקו • 25 פורוסו • 26 רודריגס • מאמן: אלפרו |  1 גלינדס •  2 טורס •  3 אינקפיה •  4 ארבולדה •  5 סיפואנטס •  6 פאצ'ו •  7 אסטופיניאן •  8 גרואסו •  9 אי. פרסיאדו •  10 איברה •   11 אסטרדה •  12 רמירס • 13 אנר •  14 אראגה • 15 מנה • 16 סרמיינטו • 17 אנ. פרסיאדו • 18 פלאסיוס • 19 פלאטה • 20 מנדס • 21 פרנקו • 22 דומינגס • 23 קאייסדו • 24 ראסקו • 25 פורוסו • 26 רודריגס • מאמן: אלפרו | אקוודור |
רמון מננדס פידל

| --- | --- |

 לידה:  13 במרץ 1869 לה קורוניה, ספרד 
 פטירה:  14 בנובמבר 1968 (בגיל 99) מדריד, ספרד 
 ענף מדעי:  לימודים רומאניים 
 מקום קבורה:  San Justo Cemetery 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה המרכזית 
 מוסדות:  האוניברסיטה המרכזית  Escuela Española de Historia y Arqueología en Roma 
 תלמידי דוקטורט:  Ferran Soldevila i Zubiburu, Federico de Onís, רפאל לפסה מלגר, ז'ואן קורומינס 
 פרסים והוקרה:  צווארון מסדר אלפונוסו העשירי החכם (1959)  עמית אקדמיית ימי הביניים של אמריקה (1926)  פרס פלטרינלי  הצלב הגדול של מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 בן או בת זוג:  מריה גוירי 
 צאצאים:  Jimena Menéndez-Pidal, Ramón Menéndez-Pidal y Goyri, Gonzalo Menéndez-Pidal 
 
רמון מננדס פידל (בספרדית: Ramón Menéndez Pidal;‏ 13 במרץ 1869 – 14 בנובמבר 1968) היה פילולוג והיסטוריון ספרדי. הוא עבד רבות על ההיסטוריה של השפה הספרדית ועל פולקלור ושירה עממית ספרדית. אחד הנושאים העיקריים שלו היה ההיסטוריה והאגדה של אל סיד. הוא היה מועמד לפרס נובל ב-26 שנים נפרדות, ובכך היה האדם המועמד ביותר.
ביוגרפיה

מננדס פידל נולד בגליסיה, ספרד. אביו, חואן מננדס פרננדס, היה עורך דין ושופט מאסטוריאס. אמו הייתה רמונה פידל, גם היא אסטוריאנית. אחיו הבכור, חואן מננדס פידל, היה גם חוקר ספרות של השירה העממית של אסטוריאס. אח מבוגר אחר, לואיס מננדס פידל, היה צייר ריאליסטי ופרופסור לתולדות האמנות.
הוא למד באוניברסיטת מדריד.  בשנת 1899 מונה ליושב ראש הפקולטה ללימודים רומאניים באותה אוניברסיטה, תפקיד בו כיהן עד פרישתו בשנת 1939. בשנת 1900 נישא למריה גוירי, אשר בשנת 1896 הייתה לאישה הספרדית הראשונה שקיבלה תואר בפילוסופיה ומאוחר יותר, ב־1909, הפכה לאישה הראשונה שהשיגה דוקטורט לא רפואי באוניברסיטה ספרדית. הם בילו את ירח הדבש שלהם בחיפוש אחר המקומות הגאוגרפיים של שיר הסיד (Cantar de Mio Cid).
מננדס פידל נבחר לאקדמיה המלכותית הספרדית ב-1901 ונבחר למנהלה ב-1925. עם זאת, הוא התפטר ב-1939 בלחץ אקדמאים שרצו מנהל מקובל יותר על משטר פרנקו. עם זאת, בדצמבר 1947 הוא נבחר מחדש פה אחד למנהל, וכיהן בתפקיד עד סוף חייו.
בשנת 1910, הוא הפך לראש המדור לפילולוגיה במרכז למחקרים היסטוריים. בשנת 1914 הקים את כתב העת לפילולוגיה ספרדית, שהפוך לכתב העת המדעי המוביל בתחומי הבלשנות והספרות הספרדית של ימי הביניים והרנסאנס.
במהלך שנות ה-20 פרסם מננדס פידל סדרה של מחקרים מרכזיים שעקבה אחר התפתחותה של שירת המינסטרל בספרד של ימי הביניים. המחקרים האלה הם נקודת ציון בבלשנות הרומאנית, המשחזרים את השלב הפרה-ספרותי של הניבים האיברו-רומאניים, ואת ה"ניצחון" של השפה הקסטילית.
לאחר מלחמת האזרחים בספרד, מננדס פידל הפך ל"מלומד עצמאי" ושיפר חלק ניכר מעבודותיו המוקדמות יותר. הוא גם סיכם את ממצאיו על הבלדות הספרדיות. ויישם את התיאוריה שלו על מקורות השירה האפית על הספרות הצרפתית.
מננדס פידל עבד שנים רבות על היסטוריה מקיפה של השפה הספרדית, שאותה לא הצליח להשלים בחייו; שני הכרכים פורסמו לאחר מותו בשם "Historia de la lengua español" (2005).
הוא היה מועמד לפרס נובל 23 פעמים, אך מעולם לא זכה.
הערות שוליים

↑  "Ramon Menendez Pidal", Almanac of Famous People (2011) Biography in Context, Gale, Detroit
↑  Nomination%20archive, NobelPrize.org, ‏2020-04-01 (באנגלית אמריקאית)
↑  "Ramon Menendez Pidal", Contemporary Authors Online (2003) Biography in Context, Gale, Detroit
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265206205171  PLWABN: 9810569606605606  BIBSYS: 90102837  BNE: XX1020681  BnF: cb11915573v (data)  CANTIC: a10469710  CiNii: DA01846207  GND: 118580809  ICCU: CFIV064844  ISNI: 0000 0001 2133 3996  KulturNav: e37376b7-843a-4c5e-a387-5b19dcd1b741  LCCN: n79021814  LNB: 000043463  NDL: 00449763  NKC: jn19990005602  NLA: 35346751  NLG: 149719  NSK: 000248696  NTA: 068950802  RERO: 02-A000113140  SELIBR: 194997  SNAC: w6k37s43  SUDOC: 027022951  Trove: 920360  VcBA: 495/116446  VIAF: 54151405   WorldCat (עם VIAF): 54151405
שיאוליאי (כדורסל)

ההיכל הביתי שיאולאי ארנה מבחוץ
מועדון הכדורסל שיאוליאי היא קבוצת כדורסל ליטאית מהעיר שיאוליאי, המשחקת בליגת העל הליטאית.
היסטוריה

הקבוצה משחקת יותר משמונה העונות תחת הדרכתו של המאמן אנטאנאס סירייקה. השחקנים הליטאים הידועים, דונטאס סלנינה ומינדוגאס ז'וקאוסקס התחילו את הקריירה שלהם במועדון הזה.
ההישג הכי גדול של הקבוצה בליגה הליטאית, הוא המקום השלישי, בשנים 2000, 2001, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2012 ובמסגרת הגביע הליטאי, הגיעה הקבוצה עד לשלב חצי הגמר בעונות: 2008, 2009, 2010.
מאז עונת 1995/96, הקבוצה משתתפת ביורוקאפ. ובעבר גם בגביע קוראץ' וגביע יול"ב. והחל מעונת 2004/05 גם במסגרת הליגה הבלטית, בה הגיעה עד לשלב חצי הגמר בעונות 2005, 2006, 2007, 2010, 2012. בעונת 2013/14 זכתה באליפות הליגה הבלטית לאחר ניצחון מול קבוצת פרינאו פרינאי בסיכום שני מפגשים.
מאז שנת 2007 מארחת הקבוצה בשיאולאי ארנה המפואר, המכיל 5700 מקומות ישיבה.
תארים והשגים

הליגה הבלטית :
אליפות (3): 2014, 2015, 2016
רצח קים ואל

רצח קים ואל, שהייתה עיתונאית שוודית, בוצע ב-10 באוגוסט 2017 על ידי היזם פיטר מדסן על סיפונה של צוללת בדנמרק.
רקע

קים ואל הייתה עיתונאית עצמאית שוודית בת 30, שכתבה לעיתונים שונים בעולם בהם "הניו יורק טיימס" ו"הגרדיאן". היא קבעה לקיים ריאיון עם היזם, הממציא והמהנדס פיטר מדסן, שבנה באמצעות מימון המונים צוללת שנקראה "UC3 Nautilus", שאורכה 17 מטרים ומשקלה 40 טון.
ואל קבעה מועד לקיום ראיון לכתבה על מדסן. כחלק מהכתבה היא הגיעה לצוללת של מדסן. היא נראתה על ידי עוברים ושבים נכנסת לצוללת ואף צולמה על ידיהם, ומשלא שבה לביתה הודיע בן זוגה על היעלמותה. הצוללת נמצאה שקועה ועליה מדסן בלבד. תחילה טען מדסן כי הוריד אותה בחוף במקום שבו נאספה. הצוללת חולצה על ידי חיל הים הדני באזור מפרץ קוגה ונמצאו עליה כתמי דם השייכים לוואל. המשטרה חשדה שמדסן הטביע את הצוללת ומדסן נעצר מייד. לפי הערכת המשטרה, הצוללת הוטבעה כדי לטשטש ראיות בזירת הרצח. מדסן טען בהמשך שוואל מתה ב"תאונה" וכי הוא נאלץ "לקבור" את גופתה בים.
כמה ימים לאחר מכן נמצא על ידי עובר אורח בחוף חלק של פלג גופה העליון, וחודשיים אחרי כן נמצאו חלקים נוספים מגופה: ראשה ורגליה. ממצאים העלו שוואל נדקרה 15 פעמים.
מדסן הואשם ברציחתה של ואל. הוא טען בבית המשפט כי מותה נגרם בפגיעה של דלת הצוללת בראשה, וכי הוא זרק את גופתה לים, והכחיש שרצח אותה. הוא נידון למאסר עולם על רציחתה של ואל והתעללות מינית וביצוע מעשה. על פי התביעה מתה ואל מחניקה או משיסוף גרונה.
התביעה טענה כי המשטרה מצאה במחשבו של מדסן צילומי וידאו של נשים שנרצחו. עוד טענה התביעה כי עדים מסרו שמדסן צפה בסרטונים של עריפת ראשים ותירגל חנק ארוטי.
מדסן הגיש ערעור על גזר דינו, אך ערעורו נדחה, ומאסר העולם שקיבל (אשר בדנמרק עומד על 16 שנות מאסר בממוצע) נותר על כנו. באוקטובר 2020 הצליח להמלט מהכלא אך נתפס כעבור זמן קצר.
הנצחת קים ואל

בני משפחתה וחבריה של ואל הקימו לאחר מותה קרן שמטרתה לממן עיתונאיות הכותבות על פי ערכיה של ואל. ביום השנה להירצחה נערך לזכרה מרוץ ב-15 ערים שונות בעולם. אמה של ואל כתבה ספר לזכרה. בשנת 2020 שודרה סדרת טלוויזיה דנית בשם "החקירה" המגוללת את סיפור חקירת הרצח.
הערות שוליים

↑  אחרי חודשיים: נמצאו חלקי גופתה של העיתונאית שנרצחה בצוללת, באתר ynet, 7 באוקטובר 2017
↑  ג'ון הנלי, Kim Wall 'stabbed 15 times' onboard Danish inventor's submarine, באתר הגרדיאן, 3 באוקטובר 2017
↑  עמית ולדמן, ‏מאסר עולם למדען שרצח עיתונאית בצוללת, באתר ‏מאקו‏, 25 באפריל 2018
↑  מאסר עולם ליזם שרצח עיתונאית בצוללת: "ביתר אותה כדי להסתיר ראיות", באתר וואלה, 25 באפריל 2018
↑  ג'ולי אסטריד תומסן, Danish inventor had murder videos on his computer: prosecutor, באתר סוכנות רויטרס, 3 באוקטובר 2017
↑    Richard Orange, ‏Danish submarine owner claims journalist Kim Wall died when she was hit by hatch cover, The Telegraph, 5 September 2017
↑  Kim Wall murder: Peter Madsen loses appeal against life term, באתר bbc‏, 26 בספטמבר 2018
↑  Peter Madsen: submarine murderer recaptured after Denmark jail escape, באתר הגרדיאן, 20 באוקטובר 2020
↑  Tributes Granted to Kim Wall, באתר לזכרה של קים ואל
↑  כריסטיאן ו., One year on: Kim Wall remembered around the world with run event, באתר cphpost‏, 10 באוגוסט 2018
↑  Mother publishes book on murdered Swedish journalist Kim Wall, באתר thelocal‏, 11 בנובמבר 2018
הצוללת של מדסן
רוברט ויליאם בויל

| --- | --- |

 לידה:  2 באוקטובר 1883 קארבוניר, קנדה 
 פטירה:  18 באפריל 1955 (בגיל 71) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 ענף מדעי:  פיזיקה, רדיואקטיביות, אולטרה סוניקה
 מקום מגורים:  קנדה, בריטניה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מקגיל 
 מנחה לדוקטורט:  ארנסט רתרפורד 
 מוסדות:  אוניברסיטת אלברטה  אוניברסיטת מנצ'סטר  אוניברסיטת ויקטוריה של מנצ'סטר 
 פרסים והוקרה:  מדליית פלאוול (1940)  עמית החברה המלכותית של קנדה 
 תרומות עיקריות
 מממציאי הסונאר
 
רוברט ויליאם בויל (באנגלית: Robert William Boyle,‏ 2 באוקטובר 1883, ניופאונדלנד – 18 באפריל 1955, אנגליה) היה פיזיקאי קנדי, ואחד מממציאי הסונאר.
ביוגרפיה > ראשית חייו

בויל נולד בשנת 1883 בעיירה קארבוניר בניופאונדלנד שבקנדה. מניופאונדלנד עבר בויל למונטריאול (בקוויבק) ולמד שם באוניברסיטת מקגיל בהדרכתו של סר ארנסט רתרפורד (מגלה מבנה האטום). בויל למד את תחום הרדיואקטיביות, שהיה אז תחום מחקר חדש. הוא קיבל תואר דוקטור בשנת 1909, ועבר לאנגליה כדי להמשיך את עבודתו באוניברסיטת מנצ'סטר.
ב-1912 חזר לקנדה לבקשת הנרי מרשל טורי, כדי לכהן כראש המחלקה לפיזיקה באוניברסיטת אלברטה. בזמן זה החל לחקור את תחום האולטרה סאונד (או אולטרסוניקה).
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה

במלחמת העולם הראשונה נידב בויל את המומחיות שלו לצבא הבריטי יחד עם ארנסט רתרפורד. הוא הצטרף למחלקה להמצאות ולמחקרים ועבד עם הפיזיקאי הבריטי אלברט בומונט ווד, שהיה גם הוא תלמיד של רתרפורד.
לפני 1917 עבדו צוותים מדעיים מאמריקה בנפרד, אך לאחר מכן הם איחדו כוחות עם החוקרים הצרפתים. בשלב זה ייצר בויל אב טיפוס של הסונאר הראשון, שהבריטים כינו בשם "ASDIC".
גרסאות מוקדמות של הטכנולוגיה הותקנו בספינות מלחמה של הצי המלכותי כשהמלחמה הגיעה לסיומה.