stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האסכולה הרוויזיוניסטית בלימודי האסלאם
הערות שוליים

↑  François de Blois, Islam in its Arabian Context, S. 615, in: The Qur'an in Context, edited by Angelika Neuwirth etc., 2010
↑  Alexander Stille: Scholars Are Quietly Offering New Theories of the Koran, New York Times 02 March 2002
↑  Lester, Toby (בינואר 1999). "What Is the Koran?". The Atlantic (January 1999). נבדק ב-16 בינואר 2020. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Holland, 'In the Shadow of the Sword, 2012: p.38
↑  Holland, Tom (2012). In the Shadow of the Sword. UK: Doubleday. p. 38. ISBN 978-0-385-53135-1. נבדק ב-29 באוגוסט 2019. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Donner, "Quran in Recent Scholarship", 2008: p.29
↑  Neva & Koren, "Methodological Approaches to Islamic Studies", 2000: p.422-6
↑  Neva & Koren, "Methodological Approaches to Islamic Studies", 2000: p.421
↑  G. R. Hawting: The Idea of Idolatry and the Rise of Islam: From Polemic to History (1999); Fred Donner: Muhammad and the Believers. At the Origins of Islam (2010) p. 59
↑  Fred Donner: Muhammad and the Believers. At the Origins of Islam (2010) pp. 68 ff.; cf. also Hans Jansen: Mohammed (2005/7) pp. 311-317 (German edition 2008)
↑  Patricia Crone / Michael Cook: Hagarism (1977) pp. 22-24; Patricia Crone: Meccan Trade and the Rise of Islam (1987); and the private researcher Dan Gibson: Quranic Geography (2011)
↑  Robert G. Hoyland: In God's Path. The Arab Conquests and the Creation of an Islamic Empire (2015)
↑  Patricia Crone / Michael Cook: Hagarism (1977) p. 29; Yehuda D. Nevo: Crossroads to Islam: The Origins of the Arab Religion and the Arab State (2003) pp. 410-413; Karl-Heinz Ohlig (Hrsg.): Der frühe Islam. Eine historisch-kritische Rekonstruktion anhand zeitgenössischer Quellen (2007) pp. 336 ff.
↑  Patricia Crone: Slaves on Horses. The Evolution of the Islamic Polity (1980) pp. 7, 12, 15; auch Hans Jansen: Mohammed (2005/7)
↑  Crone, Patricia (1987). Roman, Provincial and Islamic Law: The Origins of the Islamic Patronate. Cambridge. p. 99. cited in cited in Ibn Warraq, ed. (2000). "2. Origins of Islam: A Critical Look at the Sources". The Quest for the Historical Muhammad. Prometheus. p. 99.
↑  Ibn al-Rawandi, "Origins of Islam: A Critical Look at the Sources", 2000: p.98
קאלום וורת'י

| --- | --- |

 לידה:  28 בינואר 1991 (בן 34) ויקטוריה, קולומביה הבריטית, קנדה
 סוגה מועדפת:  מוזיקת פופ 
 מדינה:  קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-2001
 פרופיל ב-IMDb
 
קאלום וורת'י (באנגלית: Calum Worthy; נולד ב-28 בינואר 1991) הוא שחקן קנדי. הוא התפרסם בעיקר בשל תפקידו בתור דז בסדרה "אוסטין ואלי" (2011–2016) מבית ערוץ דיסני. בהמשך שיחק גם בסדרה "חוליגן אמריקאי" בנטפליקס, בדרמת הפשע "הפשע: ג'יפסי רוז" ובסדרת הקומדיה "אתחול מחדש" בהולו.
ביוגרפיה

וורת'י נולד ב-28 בינואר 1991 לסנדרה וובסטר וורת'י ודייוויד וורת'י בויקטוריה, קולומביה הבריטית, קנדה.
קריירה

וורת'י עשה את הופעת הבכורה שלו על המסך בגיל 9, בתפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה "חזיונות לילה" בבימויו של ביל פולמן. בגיל 10 הוא כיכב במיני-סדרה הבריטית בת שלושת הפרקים I Was a Rat . מאז הוא שיחק ביותר מ-50 פרויקטים בקולנוע ובטלוויזיה. הוא זכה בשני פרסי האמן הצעיר בקטגוריית שחקן הראשי הצעיר בשנים 2004 ו-2010,   הוא זכה בפרס ליאו להופעה הטובה ביותר בתוכנית או סדרה לנוער או לילדים בשנת 2010.
וורת'י התגורר בלוס אנג'לס, קליפורניה, בזמן שהחל לשחק בתפקיד ראשי בסדרה של ערוץ דיסני, אוסטין ואלי. הוא כתב פרק אחד בסדרה.
בשנת 2013 הוא יצר, כתב והפיק - יחד עם דרק ביינהאם וקלי מיי - את סדרת המערכונים The Coppertop Flop Show, ששודרה בערוץ דיסני בסוף שנת 2013.
ביולי 2017 לוהק וורת'י לתפקיד רובי בולדווין / ספידבול בסדרת הטלוויזיה המבוססת על הקומיקס הלוחמים החדשים, קבוצה בדיונית של גיבורי-על המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס .  בסופו של דבר הסדרה לא נמכרה.
בשנת 2018, וורת'י גילם את אלכס טרימבולי בעונה הראשונה של הסדרה חוליגן אמריקאי של נטפליקס.  בשנת 2019, הוא שיחק בתפקיד ניקולס גודג'ון בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה "הפשע: ג'יפסי רוז" .
בפברואר 2021, פורסם שוורת'י לוהק לתפקיד ג'ספר בסדרת המתח של נטפליקס "אני אף אחת", המבוססת על רומן של קארין סלוטר באותו השם .
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 | סקובי-דו 2: חופשי חופשי | ילד על אופניים |  |
| 2006 | דוקטור דוליטל 3 (אנ') | טיילר |  |
| 2007 | The Last Mimzy | סייבורג |  |
| 2008 | Mulligans | פליקס |  |
| 2009 | מה שעולה למעלה (אנ') | חבר מקהלה |  |
| 2010 | Daydream Nation | קרייג |  |
| 2011 | The Odds | בארי ליפק |  |
| 2011 | השנה הגדולה (אנ') | קולין דבס |  |
| 2013 | פסטיבל סוף העולם (אנ') | קלארק לואיס |  |
| 2014 | Mostly Ghostly: Have You Met My Ghoulfriend? | קולין דויל |  |
| 2015 | All She Wishes | דרייק |  |
| 2015 | Blackburn | ריאן |  |
| 2016 | The Thinning | קלן וודס |  |
| 2017 | Bodied | אדם מרקין |  |
| 2018 | The Thinning: New World Order | קלן וודס |  |
| 2019 | Corporate Animals | איידן |  |
| 2019 | Assimilate | רנדי פוסטר |  |
| 2024 | Sew Torn | ג'ושוע ארמיטאג' | גם מפיק בפועל |
| TBA | 86 | פרדי |  |
הערות שוליים

↑  "Big Picture: Victoria actor Calum Worthy talks the talk as rapper". Times Colonist.
↑  "Calum Worthy "Dez"". Disney Channel Medianet. Disney–ABC Television Group. 2012. אורכב מ-המקור ב-21 בספטמבר 2013. נבדק ב-7 במרץ 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "25th Annual Young Artist Awards - Winners and Nominations". נבדק ב-16 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "31st Annual Young Artist Awards - Nominations / Special Awards". נבדק ב-16 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Leo Awards, 2010 Winners". נבדק ב-16 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Goldberg, Lesley (10 ביולי 2017). "Marvel's New Warriors Sets Its Cast — Including Squirrel Girl (Exclusive)". The Hollywood Reporter. נבדק ב-10 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Polito, Thomas (15 בספטמבר 2019). "Exclusive: Marvel's New Warriors is Dead; Superhero Show Fails to Find a New Home". The GWW. אורכב מ-המקור ב-16 בספטמבר 2019. נבדק ב-15 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ramos, Dino-Ray (3 באוגוסט 2017). "Netflix Announces True Crime Satire American Vandal With Absurdly Straight-Laced Trailer". Deadline Hollywood. נבדק ב-15 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Pedersen, Erik (2 באוקטובר 2018). "The Act: Calum Worthy To Star In Hulu's True-Crime Anthology Series". Deadline Hollywood. נבדק ב-2 באוקטובר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Petski, Denise (5 בפברואר 2021). "Pieces Of Her: Gil Birmingham, Terry O'Quinn & Calum Worthy Join Netflix Series As Recurring". Deadline Hollywood. נבדק ב-9 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012385164105171  ISNI: 0000 0004 4268 4180  LCCN: no2014028640  MusicBrainz: 06f10332-24fd-4d7e-8c00-7dea59d510f6  VIAF: 306395303   WorldCat (עם VIAF): 306395303
יוסף שניר

ערך זה עוסק באלוף-משנה בחיל הים ומנכ"ל. אם התכוונתם לקצין חימוש בדרגת תת-אלוף ומנהל, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  19 בספטמבר 1946 (בן 78) כ"ד אלול ה'תש"ו חוינוב בפולין
 תאריך עלייה:  1948
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל חיל הים הישראלי חיל הים הישראלי
 תקופת הפעילות:  1964–1987 (כ־23 שנים)
 דרגה:   אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מדריך בבית ספר חובלים קצין בשייטת ספינות הטילים ראש מחלקת מחקר במספן המודיעין 
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים   מלחמת לבנון
 תפקידים אזרחיים
 מנכ"ל עירית ראשון לציון  מנכ"ל משרד המסחר והתעשייה  מנכ"ל רכבת ישראל  דירקטור בחברות גדולות במשק הישראלי
 
יוסף שניר (נולד ב-19 בספטמבר 1946) הוא מנהל ישראלי, שהיה קצין בכיר בחיל הים בדרגת אלוף-משנה. למד בצי הצרפתי ועסק במודיעין הימי. לאחר השרות הצבאי עסק בתפקידי ניהול בכירים בעירית ראשון לציון, בממשלה, וברכבת ישראל.
משפחה ולימודים

אביו, שאול לבית ויידן ואימו, גולדה לבית טרייפלר, ילידי פולין ניצולי שואה שברחו לרוסיה הסובייטית, עם כניסת הגרמנים, שם נדדו כ-6 שנים. עם תום המלחמה עברו לאוסטריה שם ניהל האב מחנה עקורים, שהקים צבא ארצות הברית. לאחר הקמת מדינת ישראל נסגר המחנה והמשפחה עלתה לישראל והשתקעה ברמלה אליה הובאו עולים ששוכנו בבתים שננטשו. האב הפעיל חנות ארנקים בשוק של רמלה.
ברמלה עברה עליו ילדותו, למד בבית הספר הממלכתי דתי "סיני" והשלים לימודי תורה וגמרא ב"חיידר". באופן טבעי השתייך לתנועת הנוער "בני עקיבא".
הספר "שער הים" שקרא בילדותו: המתאר הרפתקאותיו של נער יתום חובב גאוגרפיה שנעשה לספן. יצר אצלו משיכה לים וקבע את מהלך חייו. על כן עבר ללימודי 4 שנים בבית הספר לקציני ים עכו, על שם כ"ג יורדי הסירה והמשיך לחיל הים.
"אליף" - קדט שנה ראשונה - בבית הספר לקציני ים עכו - ע"ש כ"ג יורדי הסירה, 1960.
שירות בחיל הים

עם גיוסו לצה"ל התנדב לקורס חובלים ועבר ללמוד, בשליחות חיל הים, שלוש שנים באקדמיה הימית הגבוהה בעיר ברסט שבצרפת. שליחות זו חייבה אותו, כמנהג הימים ההם, לעברת את שם משפחתו מ"ויידן", והוא בחר ב"שניר". השנה האחרונה באקדמיה הצרפתית כללה גם הפלגה מסביב לעולם על נושאת ההליקופטרים "זאן דארק" (אנ').
עם חזרתו לישראל הוצב בדרגת סגן בבית הספר לחובלים כמדריך ומפקד מספר קורסים - החל ממחזור י"ז ועד כ"א. במהלך תקופה זו כתב מספר חוברות ניווט אסטרונומי ונווט חופי. 

לאחר מכן שירת בשייטת הסטילים 3 עד לפציעתו בתאונת אימונים בים, שהביאה אותו למודיעין חיל הים. 

במסגרת השירות במודיעין למד בבית הספר למודיעין ים של צי ארצות הברית בבסיס נורפוק במדינת וירגיניה.
במלחמת יום הכיפורים ניהל שניר את המדור הטכני - מודיעין אמל"ח אויב. שהיה שותף לפיתוח אמצעי לחימה למניעת פגיעות בסטילים על ידי טילי ים-ים של ציי האויב.
בתקופת שירותו שהה שניר משך שלוש שנים בשליחות במדינה ידידה בה עסק בהנחת היסודות למודיעין ימי. שכללו מערך איסוף מבצעי, מערך מחקר והדרכת יסודות המודיעין הימי.
עם חזרתו קיבל שניר את הפיקוד על מחלקת מחקר של המספן והועלה לדרגת אל"ם. בתקופת כהונתו סייע המודיעין בבלימה המוחלטת של חדירת מחבלים מצד הים על ידי חיל הים.
סגל מספן המודיעין בראשותו של אריה רונה, 1986, יוסי שניר ראשון משמאל.
תקופת האזרחות > עיריית ראשון לציון

לאחר שחרורו מחיל הים, זכה שניר במכרז לתפקיד מנכ"ל עיריית ראשון לציון. בשבע השנים בהן כיהן כמנכ"ל, תחת ראש העיר מאיר ניצן, הקים ארגון עירייה מודרני שכלל: מוקד עירוני ויחידת פיקוח עירוני (שלימים הפכה לחברה עירונית). הקים את החברה הכלכלית לפיתוח, את התיזמורת הסימפונית, יזם וניהל את חפירת האגם בחולות, הקים את המועדון הימי ואת שדה התעופה לאולטרהלייט.
בתקופת ניהולו נקלטו בעיר עשרות אלפי עולים ממדינות חבר העמים לשעבר, דבר שדרש בניית עיר חדשה בחולות ראשון לציון. במהלך תקופה זו מונה ליו"ר הארצי של איגוד המנכ"לים ברשויות.
את שירותו לעיר מגוריו סגר מעגל עת מונה ב-2008 ליו"ר הדירקטוריון של החברה הכלכלית של העיר. תפקיד בו כיהן שמונה שנים בהתנדבות. החברה הגיעה בתקופה זו להישגים מרשימים ביניהם בניית מועדון קאנטרי, בתי ספר, שכונות חדשות ומתחם עסקי המשולב במגורים, "מתחם ה-1000", המתקדם בישראל.
תקופת האזרחות > משרד התעשייה והמסחר

לאחר תקופה זו מונה שניר על ידי שר המסחר והתעשייה מיכה חריש, למנכל משרד התמ"ס. מדינת ישראל הייתה בתקופה זו לאחר הסכמי אוסלו, עם מאגר גדול של כח עבודה בלתי רגיל של עולים חדשים שתרם לחידוש הצמיחה במשק. אלו הסיבות שהניעו את ישראל לחתום על הסכמי סחר עם מדינות מובילות בכלכלה העולמית כמו: סין, הודו, דרום קוריאה ועוד. כמו גם, על הסכמי שיתוף פעולה טכנולוגיים עם קנדה ארצות הברית והשוק האירופאי. שניר השתתף בוועידות הסחר העולמיות בקזבלנקה, עמאן ומרקש. במהלך הדיונים לקראת חוזה השלום עם ירדן, עיצב את החלק הכלכלי, מסחרי ותעשייתי.
תקופת האזרחות > יהלומים ובנייה

לאחר פרישתו ממשרד התעשייה והמסחר ב-1996. מונה על ידי סינדיקט היהלומים של לונדון וחברת דה בירס בבעלות משפחת אופנהיים, לעמוד בראש משרדם בישראל.
ניהל את פרויקט שרתון סיטי טאואר ברמת-גן, כנציגם של שלושת השותפים: יולי עופר, אורי דורי ויצחק תשובה. פעילותו האזרחית נוהלה דרך שתי חברות פרטיות שהקים. הראשונה, "פרושיא"  שעסקה בניהול מיזמי בנייה. השנייה, "סיירה יועצים ופיתוח" שעסקה במתן ייעוץ להקמת מיזמי בנייה ותעשייה חדשים.
תקופת האזרחות > רכבת ישראל

בשנת 2001 מונה שניר על ידי שר התחבורה, אפרים סנה למנכ"ל רכבת ישראל, בה הוא כיהן עד 2004. שניר נחשב למנכ"ל שהתניע את המהפכה ברכבת ישראל, בעיקר עקב שתי התפתחויות חשובות ששינו את פני הרכבת ובעקבות כך את תפיסת "הסעת המונים" בתחבורה הציבורית.
הראשונה, פיתוח רב שנתי של מסילות הברזל על פי תוכנית אב שהוצגה על ידו לראש הממשלה אריק שרון שאישר את התוכנית במקביל לתקציב של 20 מיליארד ש"ח ל-5 שנים, מה שהיה תקדים להשקעות גדולות נוספות במסילות, קרונות וקטרים.
ההתפתחות השנייה, מעבר הרכבת, שהייתה יחידת סמך במשרד התחבורה, לסטטוס של חברה ממשלתית. שינויים אלו איפשרו פיתוח מסילות חדשות לקישור הפריפריה עם המרכז (תל אביב-אשקלון-באר שבע, מסילת העמק, דימונה ) תיגבור צי הרכבות, חישמול המסילות ותחילת ביצוע הקו המהיר לירושלים.
ב-2007 הוענק לשניר, על ידי התאחדות התעשיינים, אות הוקרה ברמה הלאומית, על קידום רכש מחברות מקומיות ורכש גומלין על ידי חברות המוכרות לישראל, במטרה להקים תשתיות תעשייתיות בארץ לנושא בניית הרכבות.
לאחר שסיים שניר את כהונתו כמנכ"ל הרכבת, נחקר במסגרת חקירות של אי סדרים ברכבת. התיק בעינינו נסגר על ידי הפרקליטות בסעיף "לא נמצאה אשמה פלילית", דבר המנקה לחלוטין אותו ואת תקופת כהונתו.
תקופת האזרחות > הפקת נחושת

מיד לאחר עזיבתו את חברת הרכבת הצטרף שניר לקבוצת משקיעים ממקסיקו אשר נישבו בקיסמו של הנגב והחליטו להשקיע במיזם הפקת נחושת בתמנע. מכרה הנחושת בתמנע הוא העתיק בעולם ופועל מאז התקופה הכלכותית. הוא סיפק נחושת לצבאות הפרעונים במצרים. מוכר בתקופות הרומית והנבטית וקיבל (אולי בטעות) את השם "מכרות שלמה". מדינת ישראל זנחה את פעילותה בו מסיבות כלכליות בשנת 1984. שניר עובד עד היום - עם החברה המקסיקנית במיזם ומתאם את פעילותה מול מוסדות ממשלה וגופים שונים במשק הישראלי.
תקופת האזרחות > פעילות ניהולית

לאורך כול התקופה הנ"ל כיהן שניר כדירקטור בחברות הגדולות במשק הישראלי כגון: תדיראן, תעשייה אווירית, כיתן תעשיות, לורם, ב. וי. אר, מליסרון, האחים עופר ועוד. בהנהלה של קרנות, ארגוני סיוע התנדבותיים כמו: יד שרה, קו לחיים, עמותת הדר-סיוע לילדים נזקקים ועוד.
שפות השכלה ומחקר

שניר שולט בארבע שפות: עברית, אנגלית, צרפתית ויידיש.
שניר בעל תואר ראשון בהנדסת אוניות מאז 1969. תואר ב' במינהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב מאז 1981. המשיך ולמד באוניברסיטת תל אביב בה קיבל בשנת 2019 תואר דוקטור לפילוסופיה.
באוניברסיטת תל אביב עסק שניר בפילוסופיה כללית עם התמחות במחקר השפעות הפילוסופיות של מרכז ומערב אירופה על תהליכי מחשבה בציונות. המחקר הניב את הדוקטורט: "מעל אדם לעם אדם". תפיסת היהודי החדש והלאומיות הראויה על פי אהרן דוד גורדון ומקורותיה. על רקע המקורות הפסיכולוגים והסוציולוגיים של סוף המאה התשע עשרה. הדוקטורט הונחה על ידי הפרופסורים רון מרגולין ומשה צוקרמן מאוניברסיטת תל אביב וזכה לשבחים על ידי שופטיו, הפרופסורים אבי שגיא מאוניברסיטת בר-אילן ושלום רצבי מאוניברסיטת תל אביב, כ"הישג מופתי" ו"אבן פינה למחקר חדש".
המחקר עוסק בדמות "האדם החדש" שעיצב גורדון בארץ ישראל, על התשתיות האקזיסטנציאליסטיות והאנרכיסטיות שלו, והצבתה כאחד מהטיפוסים הראויים בגלריה הציונית. כמו-כן, עוסק המחקר באידיאת המופת הגורדונית בדבר אומה שתהיה גם בחינת "עם-אדם", תוך השוואתה לתורות לאומיות מודרניות. ייחודו הבולט של המחקר, הוא הזווית המחקרית להבנת הגותו של גורדון, שאינה על בסיס המסורת הפילוסופית היהודית והכללית, אלא במסגרת חקר הפסיכולוגיה, ההגות החברתית, המדינית ופסיכולוגית ההמונים של שלהי המאה ה-19 וראשית המאה ה-20. המחקר מציג, בסיומו, אפשרות או אי אפשרות יישומה של הגות גורדון כ"אבן בוחן" במציאות הקונקרטית של שני עמים התובעים את אותה חלקת ארץ.
משפחה

יוסי שניר נשוי לרבקה לבית עמירן (פוגצ'וב). להם שלושה ילדים ושבעה נכדים. הוריו של שניר נפטרו. מצד אחיו שלמה ויידן, שחזר בתשובה והתחרד, הקים משפחה ענפה המרוכזת בירושלים.
לקריאה נוספת

שמעון שבס, חבר, הוצאת ידיעות אחרונות, 2020. עמ' 156, 162.
יוסף שניר, המסע לחיים של ד"ר יוסי שניר ממשפחת ניצולי שואה קשת יום, לצמרת הכלכלית של ישראל.
יוסף שניר, מ"על אדם" ל"עם אדם": תפיסת היהודי החדש והלאומיות הראויה על פי אהרון דוד גורדון ומקורותיה. הספרייה המרכזית ע"ש סוראסקי, אוניברסיטת תל אביב.
ביאורים

↑  ויידן - שם עיירה בגרמניה
↑  שניר - כיפתו הלבנה של החרמון
↑  את חברת "פרושיא" עזב עם מינויו למנכ"ל רכבת ישראל.
הערות שוליים

↑  מקושינסקי קורנל שער הים 1956.
↑  מהעיזבון של אל"ם עמוס גלבוע.
↑  ורד קמינסקי, עשו להן ביצפר, ידיעות ראשון, 23 באוקטובר 2009
↑  אריה לביא, אדוני מנכ"ל העירייה, ניהול, יוני 1989, עמ' 25–27.
↑  ירח טל, יוסי שניר נבחר ליו"ר איגוד מזכירי הרשויות, הארץ, 5 ביולי 1989.
↑  אלעד חיימוביץ, ראשון לציון, הקאנטרי בדרך, העיר. 1 באוקטובר 2009.
↑  גלעד טל, ראיון עם מנכ"ל משרד התמ"ס יוסי שניר, על קשרים עם הפלסטינים, השקעות זרות והסכמי סחר עם ירדן וטורקיה, תעשיות, גיליון מס' 242, עמ' 7, 21.
↑  הרכבת הפכה לרשות ממשלתית עצמאית, יתד נאמן, 3.7.2003.
↑  חיים ביאור, התקדמות במשא ומתן להפיכת הרכבת לחברה ממשלתית, הארץ-כלכלה,18.6.2003.
↑  פוקוס מקוון לתעשיינים, גיליון 590, 17 בינואר 2008
↑  משטרת ישראל: סיום החקירה בתיק מס':פ.א 2007/712234. מתאריך 26 בפברואר 2012
| יושבי הראש ומנכ"לי רכבת ישראל  |
| --- | --- | --- |
| יושבי הראש | משה ליאון • יעקב אפרתי • דורון וייס • חוסאם בשארה • דן הראל • משה שמעוני |  |
| מנהלים כלליים | משה פייקוביץ' • אריה אפרתי •  בנימין גלבוע • מנחם סבידור • אברהם צוויק • יהודה רשף • צבי צפרירי • אליהו ברק • משה בר כוכבא (בריל) • יעקב שן צור • אהוד הדר • עמוס עוזני • יוסי שניר • יוסי מור • עופר לינצ'בסקי • יצחק (חקי) הראל • בעז צפריר • שחר איילון • מיכה מייקסנר • משה (שיקו) זנה |  |
תוכנית סילון

| --- | --- |
 סמל תוכנית סילון
 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:  צה"ל צה"ל
 סוג:  תוכניות מצוינות בצה"ל
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2016–הווה (כ־9 שנים)
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  כ-10 חניכים במחזור גיוס המתקיים אחת לשנה[דרוש מקור]. הבוגרים משובצים בתפקידים נבחרים בחיל האוויר, אגף המודיעין,  רפאל ושיבוצים אזרחיים נוספים.
תוכנית סילון היא תוכנית עילית מטעם חיל האוויר, במסגרת העתודה האקדמית של צה"ל. חניכי התוכנית לומדים כארבע וחצי שנים לימודי אווירונאוטיקה וחלל, ובסופן מתגייסים ומשרתים בתפקידים אשר נמצאים בליבת מערכי המחקר והפיתוח של צה"ל ושל מערכת הביטחון הישראלית. מסלול הלימודים של חניכי התוכנית כולל שני תארים, תואר ראשון ותואר שני (כולל תזה) בפקולטה להנדסת אווירונאוטיקה וחלל בטכניון. בוגרי התוכנית משרתים כקצינים כ-5 שנים ו-8 חודשים בתפקידים טכנולוגיים בצה"ל ובמערכת הביטחון, מתוכם שנתיים ושמונה חודשי שירות חובה ושלוש שנות שירות קבע. הבוגרים עוסקים בפיתוח אמצעי לחימה, הגנה מפני טילים, פיתוח חימושים אוויריים וקרקעיים, שילוב טילים במטוסי קרב, ניסויי טיסה, ופיתוח מל"טים.
מהלך התוכנית

במהלך הקיץ הראשון ללימודיהם, עוברים החניכים טירונות עם שאר העתודאים כדי לקבל הסמכת רובאי 02.
במהלך הסמסטר הרביעי ללימודיהם, עוברים החניכים סדרת חילות בה הם נחשפים ליחידות השונות בצה"ל ובמערכת הביטחון (חיל האוויר, חיל המודיעין, רפאל, ויחידות טכנולוגיות נוספות) ושם נחשפים החניכים לתפקידים הצפויים להם.
במהלך הקיץ השלישי ללימודיהם, עוברים החניכים קורס קציני מטה בבית הספר לקצינים, בה"ד 1.
בתום השנה השלישית ללימודיהם נדרשים חניכי התוכנית לסיים את מרבית התואר הראשון, שנה מוקדם מהמסלול הרגיל[דרושה הבהרה], ולהתחיל את העבודה המחקרית למען השלמת התואר השני.
לקראת סוף השנה הרביעית ללימודיהם, חניכי התוכנית מתמיינים ומשתבצים לתפקידי מחקר ופיתוח בצה"ל ובמערכת הביטחון.
במהלך שארית לימודיהם (שנה רביעית ואילך) משלימים הסטודנטים את דרישות התואר השני (קורסים ומחקר).
בתום לימודיהם משרתים החניכים כקצינים בתפקידים אליהם שובצו שירות מורחב של 5 שנים ו-8 חודשים, מתוכם שנתיים ושמונה חודשי שירות חובה ושלוש שנות שירות קבע.
דרישות קבלה

דרישות הקבלה לתוכנית הן גבוהות מן הנדרש לקבלה לפקולטה להנדסת אווירונאוטיקה. בנוסף, החניכים צריכים לעמוד ברף ציונים גבוה לאורך כל המסלול. דרישות הסף למיון הן:
ציון הבחינה הפסיכומטרית – מעל 650.
ממוצע בגרויות – מעל 100.
5 יח"ל מתמטיקה.
סכם טכניוני מצטבר[דרושה הבהרה] - מעל 88.
בנוסף, החניכים עוברים מיונים אישיותיים ומקצועיים הבוחנים את התאמתם לאופיה של התוכנית וללימודי הנדסה אינטנסיביים.
מאפיינים ייחודיים

התוכנית היא אחת התוכניות היחידות במסלול העתודה המכשירות את חניכיהן לתואר שני עם תזה, בנוסף לתואר הראשון. בנוסף, חניכי התוכנית מלווים על ידי הטכניון ומנהלת התוכנית הנמצאת תחת חיל האוויר. מפקדי התוכנית הם קצינים בחיל האוויר.
במהלך לימודיהם בטכניון, מקבלים החניכים מספר הטבות:
מענק כספי שנתי של 5000 שקלים, בנוסף למענק העתודה הרגיל, למשך 4 שנים.
זכאות אוטומטית לקבלת מעונות בטכניון.
מלגה חודשית במהלך הלימודים לתואר השני.
רפרנט צמוד בדרגת פרופסור המלווה ומסייע לחניכי התוכנית.
סדנאות, תכנים העשרתיים, ימי עיון וגיבוש חיליים.
לוי דוכמן

| --- | --- |

 לידה:  ארצות הברית ניו יורק, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות
 השכלה:  ישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש המרכזית, ישיבת תומכי תמימים כפר חב"ד
 מקום פעילות:  איחוד האמירויות הערביות, המפרץ הפרסי
 השתייכות:  הקהילה היהודית לאיחוד האמירויות, חסידות חב"ד
 תחומי עיסוק:  רב הקהילות היהודיות באיחוד
 
 תפקידים נוספים:  שליח חב"ד
הרב לוי יצחק דוכמן הוא הרב הראשי בקהילה היהודית שבאיחוד האמירויות הערביות. מוכר כרב רשמי מטעם הממשלה. שליח חב"ד לאיחוד האמירויות. מתגורר ופועל באיחוד האמירויות משנת 2014. פועל לעיתים גם במדינות המפרץ הפרסי.
בביקור ראש ממשלת ישראל נפתלי בנט בכתיבת ספר תורה חדש לקהילה בעת ביקורו במקום
בביקור נשיא מדינת ישראל יצחק הרצוג באבו דאבי, ינואר 2022
הדלקת חנוכיה באקספו 2020 בדובאי
ביוגרפיה > תחילת רבנותו

דוכמן נולד בניו יורק לפייגא ולרב שלום דוכמן, מנהל כולל חב"ד בישראל. הוא גדל בארצות הברית, למד והתחנך במוסדות חב"ד ובישיבת תומכי תמימים.
את דרכו הרבנית החל בגיל 21 בקזבלנקה שבמרוקו, שם ניהל את פעילות הקהילה היהודית במסגרת בית חב"ד בהנהלת גיסו הרב לוי באנון. דובר חמש שפות בהן ערבית וצרפתית.
חב"ד החלה לפעול באיחוד האמירויות הערביות בשנת 2008. בשנת 2014 הרב דוכמן החל את פעילותו הרבנית בקרב יהודים החיים במדינה. בשנת 2019, לאחר שהממשל הכיר בקהילה היהודית באיחוד, החלה פעילותו להתפרסם יותר. והוא נהיה מעורב יותר בפעילויות ייצוגיות במסגרת סובלנות בין-דתית. נמנה עם ראשי הקהילה היהודית. בסוף 2020 מונה להיות שליח חב"ד לאיחוד האמירויות.
בשנת 2015, הקים דוכמן מסגרת לימודית יהודית ראשונה באמירויות, תלמוד תורה לילדים שהתגוררו בזמנו בדובאי.
ביוגרפיה > רבנותו

כרב בעל מעמד תושבות במדינה, והמתגורר בה דרך קבע, קיבל הרב דוכמן את רישיון הרבנות הראשון מממשלת אבו דאבי, רישיון 001.
תחת מנהיגותו פועלים בתי הכנסת של הקהילה היהודית בדובאי ובאבו דאבי. הרב דוכמן יצר את מה שהוא מכנה "נוסח דובאי", שהוא שילוב של שירים ומנגינות מאזורים שונים בתפילה, כדי לגרום לאנשים מכל מקום ועדה להרגיש בנוח.
מערכת הכשרות EAKC, שהקימה בתי שחיטה, נותנת כשרות למסעדות, למלונות ולמפעלי מזון; תלמוד תורה ומסגרות חינוכיות נוספות; מקווה טהרה בדובאי; בתי חב"ד בדובאי ובאבו דאבי; ומוסדות יהודים נוספים המשרתים את הקהילה ואת התיירים. בנוסף, בסיוע מערכת הכשרות שהקים, מייצרים באמירויות חלב ישראל. במקרה של מדינה זו יש משנה תוקף לצורך בכך מאחר שבניגוד למדינות רבות בעולם בהן החלב הוא חלב מפרות, הרי שבאמירויות רווח השימוש בחלב גמלים.
בשל אי קיום גורם רבני במדינות המוסלמיות השכנות, מגיע הרב דוכמן לעיתים גם למדינות נוספות בחצי האי ערב. כך פעל אצל הקהילה היהודית הקטנה בכווית, וכן אצל חיילים יהודים שהוצבו באזור במסגרת צבא ארצות הברית, ובקהילה היהודית במסקט בירת עומאן, ואף התבקש לערוך לוויה יהודית בבחריין. בנוסף, החל מספטמבר 2020 קולטת הקהילה היהודית באבו דאבי עשרות מיהודי תימן, האחרונים שנותרו במדינה.
ביוגרפיה > אירועים

בשנת 2020 הגיע הראשון לציון הרב יצחק יוסף לביקור באיחוד האמירויות הערביות והיה אורח הכבוד של הקהילה. הרב יוסף ביקר בכל מוסדות הקהילה.
בשנת 2020, חנך דוכמן את הקמפוס החינוכי היהודי בדובאי. הקמפוס כלל את גן הילדים "Mini Miracles" ומרכז קהילתי, הכולל מסגרת עבור מבוגרים, בית ספר לעברית, מועדון נוער והרצאות העשרה. בספטמבר 2022, הודיע הרב דוכמן על הקמתו של קמפוס חינוכי חדש גם באבו דאבי.
ביוני 2021, בעת הסרת הלוט לפתיחתה הרשמית של שגרירות ישראל באיחוד האמירויות, קבע הרב דוכמן את המזוזה בשגרירות במעמד שר החוץ וראש הממשלה החלופי יאיר לפיד.
נכון לשנת 2022 הרב דוכמן משמש כתפקיד חבר המנהלים של ארגון איחוד הרבנים במדינות האסלאם. נשיא הארגון, הרב מנדי חיטריק (אנ'), רבה של הקהילה האשכנזית בטורקיה, ציין שהרב דוכמן ביקש מהיהודים באיחוד האמירויות להתהלך ברחוב ולראשיהם כיפות, בין השאר כדי להרגיל את המקומיים לנוכחות היהודית.
במרץ 2022, הוזמן הרב הראשי לישראל הרב דוד לאו לביקור רשמי באיחוד האמירויות, הרב הראשי יחד עם הרב דוכמן ביקרו במוסדות הקהילה, נפגשו עם שגריר ישראל מר אמיר חייק וכן נפגשו עם שייח נהיאן בין מובראק אל נהיאן - שר הסובלנות וחבר הקבינט האמירתי.
במאי 2022 מיד לאחר מותו של שייח' ח'ליפה בן זאיד אאל נהיאן, נשיאה הקודם של איחוד האמירויות, הוזמן הרב דוכמן על ידי הנשיא הנבחר שייח' מוחמד בן זאיד אאל נהיאן לארמון הנשיאות לשאת דברי נחומים בשם הקהילה היהודית ויהדות העולם, ולהודות על התמיכה והחמלה שמעניקים השליטים ליהודים באיחוד.
ביוגרפיה > משפחתו

באלול תשפ"ב, ספטמבר 2022 התקיימה חתונתו של דוכמן, החתונה היהודית הראשונה באבו דאבי והגדולה באיחוד האמירויות, בחתונה נכחו בני משפחת השלטון, אנשי ממשל, אנשי עסקים, דיפלומטים ורבנים ממדינות רבות, הרב דוכמן נישא ללאה בתו של הרב מנחם חדאד שליח חב"ד ורב העיר בריסל והם מתגוררים באבו דאבי.
לרב דוכמן בת ובן.
ראו גם

יהדות איחוד האמירויות הערביות
הקהילה היהודית בדובאי
המרכז הספרותי העברי בוורשה

המרכז הספרותי העברי בוורשה שימש כמרכז ספרותי של יהדות פולין וכסניף ספרותי חשוב של יהדות אוקראינה וליטא. המרכז פעל בעיקר בין שנות ה-80 של המאה ה-19 ועד למלחמת העולם הראשונה, משך אליו סופרים עבריים מרחבי העולם, והייתה לו חשיבות מרכזית בכינון הספרות העברית החדשה. עם חבריו נמנו נחום סוקולוב, י. ל. פרץ, דוד פרישמן, בן אביגדור, הלל צייטלין, שמואל לייב גרדון, מגנוס קרינסקי, מיכה יוסף ברדיצ'בסקי, הירש דוד נומברג, אברהם רייזן, אהרן ליבושיצקי, יצחק אלתרמן, יוסף קלוזנר, פישל לחובר, דוד צמח, שלום אש, ואחרים.