stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ביל היקס
ביוגרפיה > שנות ה-90

ב-1990 הוציא את אלבומו הראשון, Dangerous, צילם ספיישל ל-HBO בשם One Night Stand והופיע בפסטיבל Just For Laughs במונטריאול. כמו כן השתייך לקבוצת קומיקאים אמריקניים שהופיעו בווסט אנד בלונדון בנובמבר. הצלחתו בבריטניה הייתה כבירה, כמו גם באירלנד, והוא המשיך להופיע בשתי המדינות ב-1991. באותה שנה גם חזר להופיע בפסטיבל Just For Laughs והקליט את אלבומו השני, Relentless.
ב-1992 פנה לתחום המוזיקה והקליט את האלבום Marblehead Johnson. באותה שנה גם הכיר את קולין מקגאר, שהפכה לחברתו ולאחר מכן לארוסתו. בנובמבר של אותה שנה יצא היקס לסיבוב הופעות נוסף בבריטניה. בסיבוב ההופעות האמור צולמו הופעותיו, Revelations עבור ערוץ 4 הבריטי והופעה שידועה כ-Live At Oxford Playhouse and Salvation. מגזין הרולינג סטון בחר בו כ"קומיקאי סטנד-אפ לוהט" והוא שב להתגורר בלוס אנג'לס בתחילת 1993.
ביוגרפיה > דעיכת הקריירה ומותו

באפריל 1993, בעודו מופיע באוסטרליה, החל להתלונן על כאבים בצדדים. ב-16 ביוני של אותה שנה, גילה שהוא סובל מסרטן הלבלב. הוא החל בטיפולי כימותרפיה שבועיים, תוך שהוא ממשיך להופיע ולהקליט את אלבומו, Arizona Bay, יחד עם קווין בות'. בנוסף, עבד יחד עם הקומיקאי פאלון וודלנד על פרק פיילוט לתוכנית אירוח חדשה, שעתידה הייתה להיקרא Counts Of The Netherworld, עבור ערוץ 4 הבריטי. הרעיון והתקציב אושרו ופרק הפיילוט צולם. הפרק שודר באירועים שציינו עשור למותו של היקס מסביב לעולם, ב-26 בפברואר 2004.
ב-9 באוקטובר 1993 היה אמור היקס להופיע בתוכניתו של דייוויד לטרמן בפעם השתים עשרה. ואולם, הופעתו כולה נחתכה בעריכה ולא עלתה לשידור – הפעם הראשונה שקטע שלם של קומיקאי הושאר מחוץ לתוכנית עד אז, לאחר שכבר הוקלט. סי. בי. אס, כמו גם מפיקי התוכנית, התנערו מאחריות. היקס הביע את תחושת הבגידה במכתב בן שלושים ותשעה עמודים, כתוב בכתב ידו. המכתב נשלח לג'ון לאר מהניו יורקר. אף על פי שלטרמן עצמו הביע חרטה לגבי הדרך בה נהגו בהיקס, היקס לא הופיע בתוכנית שוב לעולם. כתבת פרופיל של הניו יורקר שנכתבה על ידי ג'ון לאר תיארה את פרטי הפרשה, כתבה שאחר כך פורסמה בספרו של לאהר, Light Fantastic.
הופעתו האחרונה של היקס התקיימה במועדון קרוליינ'ס בניו יורק ב-6 בינואר 1994. הוא חזר להתגורר עם הוריו בליטל רוק שבארקנסו מיד לאחר מכן, וביקש מחבריו שיבואו להיפרד ממנו. הוא הפסיק לדבר ב-14 בפברואר ומת בנוכחות הוריו ב-11:20 בבוקר ה-26 בפברואר 1994 מסרטן בלבלב. הוא נקבר בשטח המשפחה בלייקסוויל מיסיסיפי.
שניים מאלבומיו יצאו לאחר מותו. היו אלה Arizona Bay ו-Rant In E Minor. שני אלבומים אלה הוצאו באישורה של אמו של היקס, מארי היקס, עבור חברת ההפקות Arizona Bay. כמו כן יצאו גם האלבומים Dangerous ו-Relentless.
ביוגרפיה > המורשת של היקס

אמנים רבים שילבו אמירות של היקס ביצירות רבות. דגימות מעבודותיו של היקס אפשר למצוא בין היתר באלבומי להקת Tool, ובאלבום Maim That Tune של להקת Fila Brazilia משנת 1996, אלבום המוקדש כולו להיקס. להקת רדיוהד הקדישה את אלבומה The Bends מ-1995 לזכרו של היקס.
הזמרת הוולשית ג'ם כתבה את השיר Just A Ride בהשראת הסרט הדוקומנטרי בעל אותו השם.
הסרט Human Traffic התייחס להיקס כאל "המנוח, הדגול, ביל היקס". הדמות הראשית בסרט, ג'יפ, נהנה לצפות בקטע ממופעיו של היקס לפני יציאה לבילוי לילי כדי "להזכיר לעצמי לא לקחת את החיים יותר מדי ברצינות".
היקס הופיע גם בחוברת הקומיקס Preacher וכנראה שהיווה השראה למאייר הספר, ג'סי קאסטר. כמו כן, מצוטטת הפתיחה ממופעו של היקס Revelations בגיליון האחרון של Preacher.
ב-2000 הוציא אמן הפאנק-פולק אד האמיל שני שירים שהוקדשו להיקס באלבומו Choochtown.
ב-25 בפברואר 2004, חבר הפרלמנט הבריטי סטיבן פאונד הגיש הצעה לבית המחוקקים לציין באותו התאריך את יום הזיכרון למותו של ביל היקס. להלן נוסח ההצעה:
באוגוסט 2004 הועלה לראשונה המחזה Bill Hicks: Slight Return בתיאטרון Pleasance באדינבורו, סקוטלנד. המחזה נכתב על ידי צ'אז ארלי וריצ'רד הרסט ומתאר את חזרתו של היקס (צ'אז ארלי) מהמתים להופעה אחרונה נוספת. מאז הועלתה ההצגה בבלגיה ובפסטיבל לסטר להומור, בנוסף להצגות ברחבי בריטניה.
ב-2006 פורסם ברשת האינטרנט ריאיון עם היקס שנערך ב-1993, ושצולם בערך ארבעה חודשים לפני מותו. בסרט מדבר היקס על הטבח בווייקו מזווית הראייה שלו ועל נושאים רבים אחרים מול קהל חי. כמו כן עוסק היקס בחרם שהטיל על תוכניתו של דייוויד לטרמן.
ביל מקגיל

| --- | --- |

מקגיל בשנת 1962
 לידה:  16 בספטמבר 1939 סן אנג'לו, טקסס, ארצות הברית
 פטירה:  11 ביולי 2014 (בגיל 74) מיאמי, פלורידה, ארצות הברית
 עמדה:  סנטר
 גובה:  2.06 מטרים
 מכללה:  אוניברסיטת יוטה
 דראפט:  בחירה ראשונה, 1962 שיקגו זפרס
 קבוצות כשחקן
 1962–1963 1963–1964 1964 1965 1965–1967 1967–1968 1968–1969 1969 1969–1970 1970:  שיקגו זפרס/בולטימור בולטס ניו יורק ניקס סנט לואיס הוקס לוס אנג'לס לייקרס גרנד ראפידס טאקרס הולנד קארברס דנוור רוקטס לוס אנג'לס סטארס פיטסבורג פייפרס דאלאס צ'אפרלס
ביל מקגיל (באנגלית: Bill McGill; ‏16 בספטמבר 1939 – 11 ביולי 2014) היה כדורסלן אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 1962–1970. במשך 3 עונותיו הראשונות שיחק בליגת ה-NBA, לאחר שנבחר בבחירה הראשונה של דראפט 1962, ובעונות 1969 ו-1970 שיחק בליגת ה-ABA. לאורך 5 עונותיו בשתי הליגות רשם ממוצעים כוללים של 10.5 נקודות, 4.4 ריבאונדים ו-1.1 אסיסטים למשחק.
נודע כממציא זריקת ה-"Jump hook" – זריקת וו תוך כדי קפיצה.
קריירת מכללות

מקגיל נולד בעיר סן אנג'לו שבטקסס, ובין השנים 1958–1962 למד באוניברסיטת יוטה. בשנת 1959 הפך לשחקן האפרו-אמריקאי הראשון בתולדות קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, בה שיחק תחת המאמן חבר היכל התהילה של הכדורסל ג'ק גארדנר. בעונת 1960/1961 הוליך את הקבוצה להעפלתה השנייה אי פעם לפיינל פור טורניר אליפות המכללות, עם ממוצעים של 27.8 נקודות ו-13.9 ריבאונדים למשחק. במשחק חצי הגמר קלע מקגיל 25 נקודות, אולם קבוצתו הפסידה מול אוניברסיטת סינסינטי, בתוצאה 67–82. בעונה העוקבת היה "מלך הסלים" של ליגת המכללות, כאשר קלע 38.8 נקודות בממוצע למשחק. במשחק מול אוניברסיטת בריגהאם יאנג, ב-24 בפברואר 1962, קבע שיא קריירה ושיא מועדון של 60 נקודות.
קריירת משחק מקצועית

בדראפט ה-NBA‏ 1962 נבחר מקגיל על ידי קבוצת שיקגו זפרס, בבחירה הראשונה (אחרי דייב דבושר וג'רי לוקאס שנבחרו כבחירות טריטוריאליות). בעונתו הראשונה בשיקגו קלע 7.4 נקודות בממוצע למשחק בלבד.
לאחר שישה משחקים בעונת 1963/1964 הועבר בטרייד לניו יורק ניקס, תמורת ג'ין שו ופול הוג. עד לסיום אותה עונה הצטיין עם ממוצעים של 16.0 נקודות ו-5.9 ריבאונדים למשחק, אולם הניקס רשמו את מאזן הניצחונות הנמוך ביותר בליגה (22–58). לאורך עונת 1964/1965 שותף ב-24 משחקים בסך הכול כשחקן סנט לואיס הוקס ולוס אנג'לס לייקרס, בטרם עזב את ליגת ה-NBA. ביוני 1966 חתם בקבוצת גולדן סטייט ווריורס (בשמה באותה עת - סן פרנסיסקו ווריורס) אך לא שיחק בה ולו משחק אחד ושוחרר לאחר כמה חודשים.
בין השנים 1964–1968 שיחק עבור הקבוצות "גרנד ראפידס טאקרס" ו"הולנד קארברס" מ"ליגת הכדורסל הצפון-אמריקאית" (NABL).
לקראת עונת 1968/1969 הצטרף לקבוצת דנוור רוקטס מליגת ה-ABA, ובעונתו היחידה במדיה קלע 12.8 נקודות בממוצע למשחק. בעונה העוקבת שיחק ב-ABA עבור לוס אנג'לס סטארס, פיטסבורג פייפרס ודאלאס צ'אפרלס, ובקיץ 1970 פרש ממשחק, בגיל 30.
לאחר הפרישה ממשחק

לאחר פרישתו נכנס מקגיל לחובות, והיה חסר בית במשך כשנתיים, בטרם הועסק על ידי חברת יוז איירקראפט.
ב-11 ביולי 2014 נפטר מקגיל במיאמי שבפלורידה, בגיל 74.
הערות שוליים

↑  הסטטיסטיקות של מקגיל ב-NBA וב-ABA, באתר basketball-reference.com
1 2  ה"ג'אמפ הוק" שמעולם לא היה, באתר utahcommhistory.com,‏ 12 בדצמבר 2019
↑  הסטטיסטיקות של מקגיל בליגת המכללות, באתר sports-reference.com
↑  סטטיסטיקות המשחק בין יוטה לסינסינטי, באתר sports-reference.com
1 2  ההודעה על פטירתו של מקגיל, באתר deseret.com,‏ 11 ביולי 2014
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1962, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות של ביל מקגיל, באתר basketball-reference.com
↑  מקגיל מתקשה עם החיים שאחרי הכדורסל, באתר לוס אנג'לס טיימס, 20 בפברואר 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007320888005171  LCCN: n2013035727  VIAF: 304679929   WorldCat (עם VIAF): 304679929
בוראקס

| --- | --- |

גבישי בוראקס
 
 כתיב כימי:  Na₂B₄O₇·10H₂O 
 מספר CAS:  1303-96-4
 צפיפות:  2.37±0.01 גרם/סמ"ק
 
מבנה של B4O5(OH)42−: אטומי בור - ורוד, אטומי חמצן - אדום, מימנים - לבן. שני אטומי בור (בקצוות) במרכז משולש מישורי ושני אטומי בור (מגשרים) במרכזי טטראדרים
בוראקס (Borax) הוא מלח של חומצה בורית המצוי כמינרל טבעי במשקעים של אגמים מלוחים. נוסחתו הכימית  {\ce {Na_2B_4O_7. 10H_2O}}. ייתכנו הרכבים שבהם יש פחות מי גביש, כמו Borax pentahydrate שנוסחתו כ {\ce {Na_2B_4O_7. 5H_2O}} כתיבה מדויקת יותר של הנוסחה היא  {\ce {Na_2[B_4O_5(OH)_4]. 8H2O}} משום שהבוראקס מכיל את האניון B4O5(OH)42− המורכב משני טטראדרים של  {\ce {BO_3OH}} ושתי יחידות של  {\ce {BO_2OH}} (משולשים מישוריים) כמודגם באיור.
הבוראקס מסיס במים ומופיע בדרך כלל באבקה לבנה המורכבת מגבישונים רכים חסרי צבע.
שימושים

דטרגנט טבעי
בופר לתמיסות מעבדה כימיות וביוכימיות, למשל לאלקטרופורזה בג'ל של DNA
כחומר גלם בייצור אמייל, זכוכית (למשל פיירקס) וקרמיקה.
חומר מעכב בעירה
מונע פטרת
הורג נמלים
תוסף מזון שסימונו E285, אסור בשימוש במדינות אחדות ובהן ארצות הברית.
ייצור סליים מדבק פלסטי ותמיסת בוראקס. משרד הבריאות והמכון הארצי למידע בהרעלות מזהירים להימנע משימוש זה.
הערות שוליים

↑  אזהרה מפני הכנת "סליים", באתר משרד הבריאות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007283090705171  BnF: cb135085222 (data)  GND: 4463401-8  LCCN: sh85015806  NDL: 00563508
ארקדו-קיפרית

ארְקדוֹ-קִיפְּרִית הוא כינוי מודרני לניב יווני עתיק שדובר באזור ארקאדיה וקפריסין ("קיפרוס"), בין המאה ה-7 וה-4 לפנה"ס. ניב זה התפתח ישירות מהשפה המיקנית, ודובר באזורים שאליהם האוכלוסייה המיקנית נסוגה מפני הפלישה הדורית. הניב ידוע רק מכתובות שנמצאו באזור. בקפריסין, הניב נכתב בעזרת כתב הברות קפריסאי (כתב קיפרי הברתי (אנ')). באות סאן השתמשו רק בארקאדיה עד למאה ה-7 לפנה"ס.
הארקדו-קיפרית שמרה על מאפיינים של השפה המיקנית, שנעלמו בניבים הקלאסיים האחרים של יוון, כגון האות דיגמא.
לאות  קסי (Ξ) ולשלוש האותיות שלא הגיעו מהאלפבית הפיניקי ומופיעות לפני Ω –‏ Φ,‏ Χ ו־Ψ – היו ערכים שונים במקומות שונים. באלפביתים היווניים של אובויה, בויוטיה, ארקדיה ולקוניה, Φ ייצגה ph,‏ Χ ייצגה ks,‏ Ψ ייצגה kh, האות Ξ לא התקיימה, והצירוף ps יוצג על ידי האותיות ΦΣ.
הערות שוליים

↑  Madadh Richey, "The Alphabet and its Legacy", in: Brian R. Doak, Carolina López-Ruiz (eds.), The Oxford Handbook of the Phoenician and Punic Mediterranean, Oxford University Press, 2019, p. 246, doi:10.1093/oxfordhb/9780190499341.013.17
ערך זה הוא קצרמרבנושא שפות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ארמניה באירוויזיון 2022

ארמניה השתתפה באירוויזיון 2022 בטורינו, איטליה, עם השיר "Snap" בביצועה של רוזה לין. הבחירה ברוזה לין כנציגה הארמנית בתחרות 2022 הוכרזה על ידי רשות השידור הארמנית (AMPTV) ב-11 במרץ 2022, בעוד שהשיר "Snap" פורסם מאוחר יותר לציבור, ב-19 במרץ 2022.
ארמניה הוגרלה להשתתף בחצי הגמר הראשון של האירוויזיון שהתקיים ב-10 במאי 2022. ארמניה הצליחה להעפיל לגמר התחרות שהתקיים ב-14 במאי.
לפני האירוויזיון > בחירה פנימית

השיר הארמני לאירוויזיון 2022 נבחר באופן פנימי על ידי ה-AMPTV יחד עם קבוצות מיקוד מקומיות ובינלאומיות שכללו אנשי מקצוע בתחום המוזיקה ומעריצי האירוויזיון.
ב-11 במרץ 2022, הוכרזה רוזה לין עם השיר "Snap", שכתבה והלחינה לין בעצמה בתור הנציגה הארמנית. השיר והקליפ הוצגו לציבור ב-19 במרץ 2022.
לפני האירוויזיון > קידום

רוזה לין הופיעה ברחבי אירופה כדי לקדם את "Snap". ב-7 באפריל הופיעה לין במהלך אירוע "Israel Calling" שנערך בהיכל מנורה מבטחים בתל אביב, ישראל. ב-9 באפריל, לין הופיעה בהולנד.
באירוויזיון

ב-25 בינואר 2022 נערכה הגרלת הקצאה שהכניסה כל מדינה לאחד משני חצאי הגמר, וכן באיזו חצי מהמופע הם יופיעו. ארמניה הוכנסה לחצי הגמר הראשון, שנערך ב-10 במאי 2022, ונבחרה להופיע במחצית השנייה של המופע.
באירוויזיון > חצי גמר

רוזה לין השתתפה בחזרות טכניות ב-1 וב-5 במאי, ואחריהן בחזרות הגנרליות ב-9 וב-10 במאי.
בסיום המופע הוכרזה ארמניה כמי שסיימה בין 10 הראשונים ובעקבות כך העפילה לגמר. מאוחר יותר התברר כי ארמניה הגיעה למקום החמישי בחצי הגמר, וקיבלה בסך הכל 187 נקודות; 82 נקודות מהשופטים, ו-105 נקודות מהקהל.
באירוויזיון > גמר

זמן קצר לאחר חצי הגמר הראשון, נערכה מסיבת עיתונאים של מנצחים לעשר המדינות העפילות. במסגרת מסיבת עיתונאים זו, האמנים לקחו חלק בהגרלה כדי לקבוע באיזו מחצית מהגמר הגדול הם ישתתפו לאחר מכן. הגרלה זו נעשתה לפי סדר חצי הגמר. ארמניה הוגרלה להתחרות במחצית הראשונה של הגמר. ארמניה שובצה לאחר מכן לשיר מספר 8.
רוזה לין השתתפה שוב בחזרות הגנרליות ב-13 וב-14 במאי לפני הגמר. ארמניה הגיעה למקום ה-20 בגמר, עם 61 נקודות: 40 נקודות מהשופטים, ו-21 נקודות מהקהל. זו הייתה התוצאה הגרועה ביותר של ארמניה בגמר האירוויזיון מאז הופעת הבכורה של המדינה ב-2006.
באירוויזיון > הצבעה

במהלך שלושת המופעים העניקה כל מדינה שני סטים של הצבעה (הקהל והשופטים של אותה המדינה). מספר הנקודות ששתי הקבוצות יכולות להעניק נע בין 1–8, 10 ו-12 נקודות. צוותי השיפוט בתחרות מונים חמישה אנשי מקצוע בתעשיית המוזיקה, אזרחי המדינה אותה הם מייצגים. שמותיהם פורסמו לפני התחרות בשם השקיפות. כל צוות שיפוט דירג את כל השירים שהתחרו על פי יכולות ווקאליות, ההופעה על הבמה, הרכב השיר ומקוריותו. בנוסף, נאסר על כל שופט להיות קשור בצורה כלשהי עם אחד האמנים המתחרים. הדירוגים האישיים של כל שופט וכן תוצאות הצבעות הקהל פורסמו זמן קצר לאחר מכן.
החברים הבאים הרכיבו את חבר השופטים הארמני:
ויקה מרטירוסיאן - כוריאוגרפית, רקדנית
ארשאלויס הארוטיוניאן - במאי קולנוע ותיאטרון
אריק קארפטיאן - זמר-יוצר
לילית נווארסרדיאן - מלחינה, כתבה את הערך האירוויזיון הארמני ב-2016
סרבוק – זמרת, ייצגה את ארמניה באירוויזיון 2019
באירוויזיון > הצבעה > תוצאות הצבעה מפורטות

| סדר | מדינה | שופטים> שופט 1 | שופטים> שופט 2 | שופטים> שופט 3 | שופטים> שופט 4 | שופטים> שופט 5 | שופטים> דירוג | שופטים> נקודות | קהל> דירוג | קהל> נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 01 |  אלבניה | 12 | 10 | 16 | 12 | 15 | 16 |  | 9 | 2 |
| 02 |  לטביה | 5 | 16 | 15 | 8 | 14 | 9 | 2 | 16 |  |
| 03 |  ליטא | 10 | 15 | 14 | 13 | 10 | 14 |  | 4 | 7 |
| 04 |  שווייץ | 6 | 8 | 13 | 5 | 8 | 6 | 5 | 10 | 1 |
| 05 |  סלובניה | 11 | 14 | 12 | 11 | 9 | 13 |  | 13 |  |
| 06 |  אוקראינה | 4 | 4 | 4 | 2 | 5 | 4 | 7 | 1 | 12 |
| 07 |  בולגריה | 13 | 6 | 11 | 14 | 13 | 12 |  | 14 |  |
| 08 |  הולנד | 2 | 3 | 1 | 4 | 1 | 1 | 12 | 7 | 4 |
| 09 |  מולדובה | 7 | 12 | 10 | 10 | 12 | 10 | 1 | 5 | 6 |
| 10 |  פורטוגל | 1 | 5 | 3 | 1 | 3 | 2 | 10 | 3 | 8 |
| 11 |  קרואטיה | 15 | 7 | 9 | 6 | 6 | 7 | 4 | 11 |  |
| 12 |  דנמרק | 16 | 11 | 8 | 15 | 16 | 15 |  | 15 |  |
| 13 |  אוסטריה | 14 | 13 | 7 | 9 | 11 | 11 |  | 6 | 5 |
| 14 |  איסלנד | 9 | 9 | 6 | 16 | 7 | 8 | 3 | 12 |  |
| 15 |  יוון | 3 | 1 | 5 | 3 | 2 | 3 | 8 | 2 | 10 |
| 16 |  נורווגיה | 8 | 2 | 2 | 7 | 4 | 5 | 6 | 8 | 3 |
| 17 |  ארמניה |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| סדר | מדינה | שופטים> שופט 1 | שופטים> שופט 2 | שופטים> שופט 3 | שופטים> שופט 4 | שופטים> שופט 5 | שופטים> דירוג | שופטים> נקודות | קהל> דירוג | קהל> נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 01 |  צ'כיה | 12 | 9 | 15 | 13 | 23 | 14 |  | 22 |  |
| 02 |  רומניה | 21 | 19 | 9 | 12 | 10 | 12 |  | 19 |  |
| 03 |  פורטוגל | 1 | 13 | 8 | 3 | 1 | 3 | 8 | 7 | 4 |
| 04 |  פינלנד | 22 | 16 | 21 | 21 | 19 | 23 |  | 11 |  |
| 05 |  שווייץ | 18 | 15 | 13 | 20 | 11 | 16 |  | 20 |  |
| 06 |  צרפת | 9 | 3 | 4 | 6 | 9 | 4 | 7 | 12 |  |
| 07 |  נורווגיה | 13 | 18 | 10 | 7 | 16 | 11 |  | 17 |  |
| 08 |  ארמניה |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 09 |  איטליה | 2 | 1 | 2 | 2 | 3 | 2 | 10 | 14 |  |
| 10 |  ספרד | 3 | 2 | 1 | 1 | 2 | 1 | 12 | 3 | 8 |
| 11 |  הולנד | 7 | 7 | 6 | 4 | 7 | 7 | 4 | 15 |  |
| 12 |  אוקראינה | 6 | 11 | 5 | 5 | 4 | 5 | 6 | 2 | 10 |
| 13 |  גרמניה | 23 | 12 | 16 | 18 | 12 | 18 |  | 13 |  |
| 14 |  ליטא | 20 | 14 | 22 | 19 | 14 | 20 |  | 9 | 2 |
| 15 |  אזרבייג'ן | 24 | 24 | 24 | 24 | 24 | 24 |  | 24 |  |
| 16 |  בלגיה | 19 | 10 | 20 | 22 | 13 | 17 |  | 16 |  |
| 17 |  יוון | 14 | 6 | 11 | 8 | 6 | 9 | 2 | 8 | 3 |
| 18 |  איסלנד | 16 | 17 | 23 | 17 | 22 | 21 |  | 23 |  |
| 19 |  מולדובה | 15 | 8 | 14 | 9 | 8 | 10 | 1 | 6 | 5 |
| 20 |  שוודיה | 4 | 4 | 3 | 14 | 18 | 6 | 5 | 4 | 7 |
| 21 |  אוסטרליה | 17 | 20 | 17 | 23 | 21 | 22 |  | 21 |  |
| 22 |  הממלכה המאוחדת | 8 | 22 | 19 | 16 | 15 | 15 |  | 10 | 1 |
| 23 |  פולין | 11 | 23 | 18 | 15 | 20 | 19 |  | 18 |  |
| 24 |  סרביה | 10 | 21 | 12 | 10 | 17 | 13 |  | 5 | 6 |
| 25 |  אסטוניה | 5 | 5 | 7 | 11 | 5 | 8 | 3 | 1 | 12 |
הערות שוליים

1 2  "Armenia: Rosa Linn will head to Turin 🇦🇲". eurovision.tv. 11 במרץ 2022. נבדק ב-24 ביוני 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "«Եվրատեսիլ 2022» մրցույթում Հայաստանը կներկայացնի Ռոզա Լինը" [Armenia will be represented by Rosa Linn in Eurovision 2022]. eurovision.am (בארמנית). AMPTV. נבדק ב-2022-03-11.
↑  "Armenia: Rosa Linn releases "Snap" for Eurovision 2022". Eurovisionworld (באנגלית בריטית). 2022-03-19. נבדק ב-2022-03-19.
↑  Bessell, Hayley (2022-04-02). "Eurovision 2022: 'Israel Calling 2022' Tel Aviv pre-party preview". aussievision (באנגלית). נבדק ב-2022-04-07.
↑  "Welcome… Rosa Linn from Armenia! | Eurovision in Concert" (באנגלית בריטית). 2022-03-24. נבדק ב-2022-04-07.
↑  "Eurovision 2022: Which Semi-Final is your country performing in? 🇮🇹". Eurovision.tv. EBU. 2022-01-25. נבדק ב-2022-01-25.
↑  Eurovision 2022 Semi-final 1 Results, eurovisionworld
↑  Eurovision 2022 Results: Voting & Points, eurovisionworld
↑  "Voting–Eurovision Song Contest". European Broadcasting Union (EBU). ארכיון מ-26 במאי 2021. נבדק ב-15 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Juries in the Second Semi-Final of Turin 2022". European Broadcasting Union (EBU). נבדק ב-15 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Juries in the Grand Final of Turin 2022". European Broadcasting Union (EBU). נבדק ב-15 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5  Turin 2022, אתר האירוויזיון
1 2 3 4 5  Turin 2022, אתר האירוויזיון
גלוית וידאו הציגה את הופעתה של רוזה לין בחצי הגמר והגמר הראשון של האירוויזיון 2022. הגלויה צולמה במפלי מרמור בטרני, אומבריה והציגה הקרנות וירטואליות של רוזה לין ברחבי המקום.
בורביל

| --- | --- |

 לידה:  27 ביולי 1917 Prétot-Vicquemare, צרפת 
 פטירה:  23 בספטמבר 1970 (בגיל 53) הרובע השישה-עשר של פריז, צרפת 
 שם במה:  Bourvil 
 שם לידה:  André Robert Raimbourg 
 מדינה:  צרפת 
 תקופת הפעילות:  מ-1941 
 צאצאים:  Dominique Raimbourg, Philippe Raimbourg 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  אביר מסדר האמנויות והספרות (1968)  Courteline Prize (1961)  מדליית העיר פריז (6 בנובמבר 1953)  גביע וולפי לשחקן הטוב ביותר (1956)  Courteline Prize (1964) 
 פרופיל ב-IMDb
 
אנדרה רמבורג (בצרפתית: André Raimbourg,‏ 27 ביולי 1917 – 23 בספטמבר 1970), שנקרא בפי כל בשם בורביל, אך שמו המקורי המלא היה אנדרה רובר רמבורג (André Robert Raimbourg), היה זמר ושחקן צרפתי.
אביו של בורביל מת במלחמת העולם הראשונה לפני שבנו נולד. בורביל בילה את ילדותו ביישוב קטן בצרפת (כ-300 תושבים) בשם "בורביל", וממנו לקח את שם הבמה שלו. בן דוד שלו  התפרסם כשחקן עם שם המשפחה זהה לשלו, ולכן היה מוכר כשחקן בשם בורביל.
בשנת 2005, דורג בורביל במקום השביעי ברשימת הצרפתים הדגולים ביותר, בערוץ France 2.
הסרטים בהם הופיע

1941 שיוטים של כוכבים Croisières sidérales
1945 חוות התלוי La Ferme du pendu
1946 לא כל כך טיפש Pas si bête
1947 האולפן בטירוף Le Studio en folie
1947 דרך החלון Par la fenêtre
1947 לבן כשלג Blanc comme neige
1948 עם הלב בכף היד Le Cœur sur la main
1949 המלך פנדור Le Roi Pandore
1949 מיקט ואימו Miquette et sa mère
1950 שיח הוורדים של מאדאם הוסון Le Rosier de madame Husson
1950 מעבר הקיר Le Passe-muraille
1951 לבד בפריז Seul dans Paris
1952 משוגעים לאהבה Le Trou normand
1952 מאה פרנקים לשנייה Cent francs par seconde
1953 שלושת המוסקטרים Les Trois Mousquetaires
1954 אם כך אמרו בוורסאי... Si Versailles m'était conté ... בבימויו של סשה גיטרי
1954 שגעונות אפריל Poisson d'avril
1954 קאדט רוסל Cadet-Rousselle
1954 מאב לבן Le Fil à la patte
1955 הפרשים Les Hussards
1956 חציית פריז La Traversée de Paris
1956 הזמר של מקסיקו Le Chanteur de Mexico
1958 עלובי החיים Les Misérables בבימויו של Jean-Paul Le Chanois
1958 שתי פנים למראה Le Miroir à deux faces
1958 סרנדה בטקסס Sérénade au Texas
1958 מוזרות של יום ראשון Un drôle de dimanche
1959 שביל התלמידים Le Chemin des écoliers
1959  Le Bossu
1959  La Jument verte
1960 קפטן בלד Captain Blood
1960  Fortunat
1961 כל הזהב שבעולם Tout l'or du monde
1961  Le Tracassin ou les plaisirs de la ville ("The Busybody", Alex Joffé)
1962 המכנסים האדומים Les Culottes rouges
1962  Les Bonnes Causes
1962 היום הארוך ביותר The Longest Day
1962 טרטרן מטאראסקון Tartarin de Tarascon
1962  Un clair de lune à Maubeuge
1963  Le Magot de Josepha
1963  Un drôle de paroissien
1963  La Cuisine au beurre
1964 הפחד הגדול La Grande Frousse
1964 התמים Le Corniaud בבימויו של ז'ראר אורי
1965 הקדילאק הלבן (הפראייר) THE SUCKER בבימויו של ז'ראר אורי
1965 סוד מלחמה Guerre secrète
1965  La Grosse Caisse
1965  Les Grandes Gueules
1966  האנגלים באים, האנגלים באים La Grande Vadrouille  בבימויו של ז'ראר אורי
1966 שלושה ילדים במהומה Trois enfants dans le désordre
1967 ארנו Les Arnaud
1967 הסדקים Les Cracks
1968 המכבסה הגדולה La Grande Lessive
1968 המוח Le Cerveau בבימויו של ז'ראר אורי
1969  Monte Carlo or Bust (Gonflés à bloc) בבימויו של Ken Annakin
1969 עץ חג המולד L'Arbre de Noël בבימויו של Terence Young
1969 היחידה L'Étalon בבימויו של Jean-Pierre Mocky
1970 המעגל האדום Le Cercle rouge בבימויו של ז'אן-פייר מלוויל
1970 החומה האטלנטית Le Mur de l'Atlantique בבימויו של מרסל קאמי
השירים הידועים ביותר שביצע

"הרוך" "La tendresse"
"סלט פירות" "Salade de fruits"
"העפרונות" "Les crayons"
"טקטיקה של ז'נדרם" "La Tactique du gendarme" (מהסרט המלך פנדור)
"בלדה אירית" "Ballade irlandaise"
"Un clair de lune à Maubeuge"
"Petit bal perdu" (C'était bien)
בית הכנסת טיומן

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מבנה אדריכלי, סימן נוף 
 כתובת:  Tjumeno, strato Kirov, г. Тюмень, ул. Кирова 
 מיקום:  טיומן 
 מדינה:  רוסיה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1911
 תאריך פתיחה רשמי:  1911 
 קואורדינטות:  57°09′23″N 65°31′45″E﻿ / ﻿57.15634°N 65.52906°E﻿ / 57.15634; 65.52906
  (למפת מחוז טיומן מוגדלת) טובולסק אישים ילוטורובסק זאבודואוקובסק חנטי ומנסי ט. אומסק קזחסטן קורגן סברדלו.בית הכנסת טיומן(למפת מחוז טיומן רגילה) טובולסק אישים ילוטורובסק זאבודואוקובסק חנטי ומנסי ט. אומסק קזחסטן קורגן סברדלו.בית הכנסת טיומן
 
בית כנסת טיומן (ברוסית: Тюменская синагога) הוא בית כנסת הממוקם ברחוב קירוב שברובע קלינינסקי בעיר טיומן.
היסטוריה

בשנת 1911, הונחה אבן פינה לבניין בית הכנסת ברחוב וויינובסקאיה בזכות מאמציו של הרב אייזנשטט. הבנייה מומנה על ידי הקהילה היהודית המקומית. שנה לאחר מכן, ב-26 באוגוסט 1912, התקיים טקס הפתיחה הגדול של בית הכנסת.
לאחר מהפכת 1917, בשנת 1930 הוחרם בניין בית הכנסת על ידי השלטונות מהקהילה היהודית ושימש כאכסניה, ספרייה, מחסן, בית ספר למוזיקה, סניף החברה הפילהרמונית וסניף של משרד הפצת סרטים אזורי. עד שנות ה-80, הוא היה במצב רעוע, איבד את החלונות והגג שלו ונזקק לשיפוץ ותיקונים רציניים. בצורה זו הועבר הבניין לידי הארגון הדתי היהודי "מדרגות" ב-3 בפברואר 1993.
בשנת 1997, בית הכנסת נפתח מחדש. בדצמבר 2001 הבניין, המוכר כאנדרטה אדריכלית, שופץ על ידי האדריכל גנאדי בורדקוב. שיקום הבניין בוצע על ידי חברת Avtostroytrans ומומן על ידי החברה לתרבות יהודית אביב והקהילה היהודית. מושל מחוז טיומן, סרגיי סוביאנין, גם העביר כספים מהתקציב המחוזי לצורך עבודות השיפוץ. איגור ורקין הפך לרב בית הכנסת עם סיום השיפוצים.
בבית כנסת זה נערכו פסטיבלים למוזיקה בין 2010 ל-2016, בהשתתפות הקהילות המוסלמיות, היהודיות והנוצריות של טיומן.
הערות שוליים

↑  "Тюмень. Синагога приглашает на дискотеку" (ברוסית). JewishNews. 2001-12-13. אורכב מ-המקור ב-2003-09-26. נבדק ב-2012-04-13.
↑  "В Тюменской синагоге звучали аяты Корана" (ברוסית). IslamNews. 2010-04-07. ארכיון מ-2012-09-17. נבדק ב-2012-04-13.
↑  "Иудеи, мусульмане, католики, протестанты провели в синагоге фестиваль в честь пророка Давида" (ברוסית). IslamNews. 2010-10-05. ארכיון מ-2012-09-17. נבדק ב-2012-04-13.
ביל המלח

| --- | --- |

 בימוי:  Charles Reisner 
 הופק בידי:  ג'וזף שנק 
 תסריט:  Carl Harbaugh 
 עריכה:  Sherman Kell 
 שחקנים ראשיים:  באסטר קיטון Tom McGuire ג'ו קיטון ארנסט טורנס Marion Byron 
 צילום:  Devereux Jennings 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  31 בדצמבר 1928 
 משך הקרנה:  71 דק' 
 סוגה:  סרט קומדיית פעולה, סרט אילם, סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
הסרט המלא
ביל המלח (באנגלית: Steamboat Bill Jr., "ביל 'ספינת קיטור' ג'וניור") הוא סרט קומדיה אילם משנת 1928 בכיכובו של באסטר קיטון. הסרט, שהופץ על ידי United Artists, הוא האחרון של חברת ההפקות העצמאית של קיטון. הסרט לא הצליח קופתית והיה האחרון שקיטון עשה עבור יונייטד ארטיסטס. קיטון עבר בסופו של דבר למטרו גולדווין מאייר, שם עשה עוד סרט אחרון תחת הסימן המסחרי שלו, The Cameraman, לפני ששליטתו היצירתית נלקחה על ידי האולפנים.
הסרט נקרא על שם השיר הפופולרי "Steamboat Bill" משנת 1910. קיטון ביים אותו במשותף עם צ'ארלס רייזנר, ואת התסריט כתב יחד עם קרל הארבו. בשנת 2016 נבחר הסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית על ידי ספריית הקונגרס. הסרט ידוע בזכות פעלול הקולנוע המפורסם ביותר של קיטון: חזית של בית שלם נופלת מסביבו בזמן שהוא עומד בדיוק במקום שעליו נוחת חלון פתוח.
הסרט שימש השראה לשם הסרט Steamboat Willie, סרט הבכורה של מיקי מאוס משנת 1928.