stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לורה פריפון
הערות שוליים

1 2 3 4  שרון גולן מאירי, ‏"הסיינטולוגיה היא כבר לא חלק מחיי", באתר ‏מאקו‏, 18 באוגוסט 2021
↑  ענבל חננאל, אחרי שש שנים: כוכבת "מופע שנות ה-70" מתגרשת, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 13 בנובמבר 2024
↑  British mag claims Tom Cruise is dating Orange is the New Black actress Laura Prepon
| פרס סטלייט על הרכב השחקנים הטוב ביותר - סדרת טלוויזיה |
| --- | --- | --- |
| 2005 | הצל אותי |  |
| 2006 | האנטומיה של גריי: ג'סטין צ'יימברס • אריק דנה • פטריק דמפסי • קתרין הייגל • טי אר ייט • סנדרה או • ג'יימס פיקנס • אלן פומפאו • שרה רמירז • קייט וולש • איזאיה וושינגטון • צ'נדרה וילסון |  |
| 2007 | מד מן: בריאן באט • אן דודק • מיכאל גלדיס • ג'ון האם • כריסטינה הנדריקס • ג'נוארי ג'ונס • וינסנט רטיזר • רוברט מורס • אליזבת מוס • קירנן שיפקה • מגי סיף • ג'ון סלאטרי • ריץ' סומר • אהרון סטאטון |  |
| 2009 | דם אמיתי: כריס באואר • מכד ברוקס • אנה קאמפ • נלסן אליס • מישל פורבס • מריאנה קלבנו • ראיין קוואנטן • טוד לאו • מיכאל מקמילן • סטיבן מוייר • אנה פקווין • ג'ים פארק • קרי פרסטון • ויליאם סנדרסון • אלכסנדר סקארסגארד • סם טראמל • רוטינה וסלי • דברה אן וול |  |
| 2012 | המתים המהלכים: אנדרו לינקולן • שרה ויין קליס • לורי הולדן • נורמן רידוס • סטיבן יאון • לורן כהן • צ'נדלר ריגס • מליסה מקברייד • סקוט וילסון • דנאי גורירה • מייקל רוקר• דייוויד מוריסי |  |
| 2013 | כתום זה השחור החדש: טיילור שילינג • לורה פריפון • מיכאל הרני • מישל הרסט • קייט מאלגרו • ג'ייסון ביגס |  |
| 2014 | הניק: קלייב אוון • ג'רמי בוב • ג'ולייט ריילנס • איב יוסון • מייקל אנגרנו • כריס סאליבן • קארה סימור • אריק ג'ונסון • דייוויד פיירו • מאיה קאזאן • לאון אדיסון בראון • גריינג'ר היינס • מאט פרואר |  |
| 2015 | פשע אמריקאי: פליסיטי האפמן • טימותי האטון • אי. ארל בראון • ריצ'רד קברל • רג'ינה קינג • קייטלין ג'רארד • בניטו מרטינז • פנלופה אן מילר • אלביס נורסקו • ג'וני אוריץ |  |
| 2016 | זרה: קטרינה באלף • סם היואן • טוביאס מנזיס • לוטה ורביק • לורה דונלי • סטיבן קרי • דאנקן לקרואה • גרנט או'רורק • גארי לואיס • גרהם מקטביש • סטיבן וולטרס • סיימון קאלו • נל הדסון • דומיניק פינון • סטנלי ובר • ריצ'רד רנקין • סופי סקלטון • אנדרו גאוור • רוזי דיי • קלייב ראסל • פרנסס דה לה טור |  |
| 2017 | פולדארק: רובי בנטל • קרוליין בלקיסטון • כריסטיאן בראסינגטון • אליס צ'אפל • ביטי אדני • ג'ק פרת'ינג • שון גילדר • ג'ון נטלס • לוק נוריס • היידה ריד • הארי ריצ'רדסון • אלינור טומלינסון • איידן טרנר • ג'וש וייטהאוס • גבריאלה ויילד • טום יורק |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1070294683  ISNI: 0000 0001 1491 5218  LCCN: no2005092321  NKC: pna2007397656  SUDOC: 220898294  VIAF: 48968315   WorldCat (עם VIAF): 48968315 
פרפון, 2008
מוצב ציפורן

| --- | --- |

מוצב ציפורן על הגבעה
 מידע על המבנה
 סוג:  מוצב צה"ל
 קרבות:  הלחימה בדרום לבנון (1985–2000) מלחמת חרבות ברזל (2023)
 קואורדינטות:  33°12′23.1″N 35°32′15.0″E﻿ / ﻿33.206417°N 35.537500°E﻿ / 33.206417; 35.537500
  (למפת אצבע הגליל מוגדלת) מוצב ציפורן (למפת אצבע הגליל רגילה) מוצב ציפורן (למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מוצב ציפורן (למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מוצב ציפורן 
מוצב ציפורן הוא מוצב של צה"ל בגבול ישראל-לבנון. המוצב ממוקם מצפון למנרה וממערב למרגליות. המוצב חולש ממערב על העיירה חולא שבדרום לבנון. סמוך למוצב נמצא קבר המיוחס לרב אשי.
בעקבות מלחמת לבנון הראשונה הוקם המוצב על פסגת הר שנאן. המוצב הוקם ברובו מעבר לקו הגבול הבינלאומי בשטח לבנון. עם השנים הפך למוצב הגדול ביותר של צה"ל על רכס רמים, תחת אחריות עוצבת חירם. המוצב אויש על ידי פלוגות מחטיבת הצנחנים וגולני לסירוגין, בדרך כלל פלוגות מסלול, צוות מיחידת הגששים, כוח טנקים, צוות של מכ"ם מסוג רמית של מערך הנ"מ, צוות של חיילות, שהפעיל מכ"ם קשת, שישב בו באופן קבוע וצוות קשת נוסף, מדלג, שהיה יוצא מהמוצב למארב גדר בנקודה סמוכה, שכן ממנה היה תמיד חשש לחדירות לתוך ישראל.
בעת הנסיגה מרצועת הביטחון הופגז המוצב על ידי החזבאללה. ב-29 במאי 2000, פוצץ צה"ל את המוצב משום שהיה ברובו ממוקם בצד הלבנוני של הגבול. המוצב נבנה מחדש, כך שכולו בשטח ישראל, כמבצר בטון בן שש קומות (שלוש מהן קומות תת-קרקעיות). בצידו הלבנוני התמקם כוח יוניפי"ל של האו"ם במטרה לשמור על השלום באזור.
במהלך מלחמת חרבות ברזל, אירעו מספר תקריות שבהן מחבלי חזבאללה ניסו לפגוע בלוחמי צה״ל שבמוצב.
גלריה

הכנות לפיצוץ המוצב
פתיחת ציר. ברקע המוצב
פיצוץ המוצב בשנת 2000
ראו גם

רצועת הביטחון
הלחימה בדרום לבנון (1985–2000)
הערות שוליים

1 2  יוסי וקנין, 20 שנה ליציאת צה"ל מלבנון: אז והיום - סיפורו של מוצב ציפורן (וידאו), באתר mynet‏ עפולה ועמק, 11 במאי 2020
↑   עופר אדרת, 20 שנה לאחר הנסיגה, החיילים האלה עדיין בלבנון, באתר הארץ, 21 במאי 2020
↑  חיזבאללה הפגיז את מוצב ציפורן, סמוך למנרה, באתר גלובס, 18 במאי 2000
↑  מערכת וואלה! NEWS‏, צה"ל פוצץ הבוקר את מוצב ציפורן בגזרה המזרחית, באתר וואלה, 29 במאי 2000
↑   מערכת את"צ, יומן המלחמה - 22/10, באתר צה"ל, 22 באוקטובר 2023
↑   מערכת את"צ, הזיהוי, המארב והתיעוד ממצלמות הגוף של המחבלים שחוסלו, באתר צה"ל, 19 בספטמבר 2024
מסע אל הקוטב הצפוני

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ז'ול ורן
 איורים:  אדוארד ריו 
 שפת המקור:  צרפתית
 סוגה:  רומן 
 מקום התרחשות:  הקוטב הצפוני 
 הוצאה
 הוצאה:  פייר-ז'ול הצל 
 תאריך הוצאה:  1864 
 סדרה
 ספר קודם:  חמישה שבועות בכדור פורח 
 הספר הבא:  מסע אל בטן האדמה 
 
מסע אל הקוטב הצפוני או הרפתקאותיו של קפטן הטראס (בצרפתית: Voyages et aventures du capitaine Hatteras) הוא שמו של רומן הרפתקאות בצרפתית שכתב הסופר ז'ול ורן. הספר פורסם בשני חלקים: האנגלים בקוטב הצפוני, ומדבר הקרח.
הרומן פורסם לראשונה בשנת 1864, והגרסה הסופית (בשנת 1866) נכללה בסדרת "מסעות יוצאי דופן" (Voyages Extraordinares). אף על פי שהוא היה הספר הראשון שיצא בסדרה, הוא מוספר כ־#2; שלושה ספרים של ורן מ־1863–1865 – חמישה שבועות בכדור פורח (1863, #1), מסע אל בטן האדמה (1864, #3), ומהארץ לירח (1865, #4) – נוספו לסדרה בדיעבד.
הספר מראה קווי דמיון רבים עם תגליותיו של החוקר הבריטי ג'ון פרנקלין.
עלילה

הרומן, שיצא בשנת 1861, מתאר את הרפתקאותיה של משלחת מסע בריטית בראשות הקפטן ג'ון האטראס שיוצאת לקוטב הצפוני.
עלילה > חלק ראשון: האנגלים בקוטב הצפוני

האטראס ראש המשלחת משוכנע שהים סביב הקוטב אינו קפוא והאובססיה שלו היא להגיע למקום ולא משנה מה. המרד על ידי צוות המשלחת גרם להרס הספינה שלהם, אבל האטראס, עם עוד כמה גברים, ממשיך במסע. על שפת האי "אמריקה החדשה" הוא מגלה שרידי ספינה ששימשה את המשלחת הקודמת מארצות הברית. לאנשי המשלחת לא נותרה ברירה אלא לבלות את החורף הקפוא בגרינלנד שבקוטב הצפוני. הם מצליחים לשרוד בעיקר בזכות כושר ההמצאה של הד"ר קלאובוני שמצליח להוציא אש מקרח, להדוף בחוכמה התקפות של דובי קוטב ולדאוג למזון עבור אנשי המשלחת.
עלילה > חלק שני: מדבר הקרח

כאשר החורף מסתיים הקרח מפשיר ופני הים נגלים לעיניהם. הנוסעים בונים סירה מהריסות הספינה הטרופה ופונים לעבר הלא נודע. לאחר מספר ימי נסיעה הם מגלים אי שבו הר געש פעיל. בקושי הם מצליחים למצוא נקודת עגינה בטוחה והחבורה יורדת לחוף. אחרי שלוש שעות של טיפוס קשה הם מגיעים אל הר הגעש. המיקום המדויק של המוט הוא במכתש והאטראס קופץ לתוכו. לפי התוכן שנכתב במקור, האטראס מת כשקפץ למכתש; אך ז'ל האצל שהיה העורך של ורן, הציע או דרש כי ורן יכתוב את הפרק מחדש, כדי שהאטראס ישרוד, ורן שינה את העלילה כך שהאטראס אומנם ניצל אך השתגע מעוצמת החוויה, ואחרי שובו לאנגליה הוא מוכנס למקלט לחולי נפש. כיוון שהוא מרגיש שהוא מאבד את "נשמתו" במערה של הקוטב הצפוני, האטראס אף פעם לא מדבר מילה נוספת. הוא מבלה את שארית ימיו בהליכה ברחובות סביב המקלט עם הכלב הנאמן שלו דיוק. הטיולים של האטארה אינם נטולי כיוון, כפי שצוין על ידי השורה האחרונה: "קפטן האטראס לנצח צועד צפונה".
תרגומים לעברית

1963 – בתרגום מאת ח. זילברשטיין בהוצאת נ. טברסקי.
מערכת בקרת מהירות חכמה

מערכת בקרת מהירות חכמה (באנגלית: Intelligent speed assistance או בקיצור: ISA), היא כל מערכת המעודדת את הנהג או גורמת לכך שמהירות הרכב לא תעלה על מהירות נסיעה בטוחה או המהירות המוגדרת על פי חוק. במקרה של נהיגה במהירות מופרזת ניתן להזהיר את הנהג או להוריד את המהירות באופן אוטומטי.
מערכת בקרת מהירות חכמה משתמשת במידע שקיים על הכביש כדי לקבוע מגבלות מהירות מקומיות. ניתן לקבל מידע מידע על מיקום הרכב, תוך התחשבות במגבלות המהירות הידועות במיקום, ועל ידי של מאפייני דרך כגון זיהוי שלטים. המערכת נועדה לזהות ולהתריע בפני נהג כאשר הרכב נכנס לאזור מהירות חדש, או כאשר חלות מגבלות מהירות שונות בהתאם לשעה ביום ולתנאים. מערכות רבות גם מספקות מידע על סכנות (למשל אזורי בהם קיימת תנועה רבה של הולכי רגל, מעברי רכבת, בתי ספר, בתי חולים וכו') והגבלות שנאכפות על ידי מצלמות מהירות ומצלמות במעגל סגור ברמזורים.
היסטוריה

על פי החלטת המועצה האירופית לבטיחות בתחבורה (ETSC) החל מיולי 2022 כל הרכבים הנמכרים בשטחי האיחוד האירופי מחויבים להיות מצוידים במערכת בקרת מהירות חכמה. אך לנהג קיימת אפשרות לנטרל את המערכת בכל התנעה של הרכב, אם רצונו בכך.
מאפייני המערכת > קביעת המהירות המותרת

על מנת לקבע את המהירות המותרת במקטע דרך מסוים המערכת מוזנת מ-2 מקורות מידע (אחת מהן לפחות): קריאת תמרורים ומפה המציינת את המהירות המותרת בהתבסס על מיקום הרכב. במקרה של סתירה בין השתיים, תיתנן עדיפות למהירות שנקבעה בתמרורי הדרך.
מאפייני המערכת > פעולות בזיהוי מהירות מופרזת

בעת זיהוי נהיגה במהירות מופרזת, המערכת תכנס לפעולה כאשר חלק מהמערכות יכולות להגיב באופן פסיבי וחלקן באופן אקטיבי:
פסיבי - התראה קולית, ויזואלית ו/או פיזית למשל על ידי הרעדת דוושת המאיץ
אקטיבי - דוושת המאיץ מפעילה לחץ ועולה בחזרה באיטיות או אי האצה גם אם ממשיכים ללחוץ על דוושת המאיץ.
עם זאת, ניתן לבטל באופן זמני את הפעולות האקטיביות והפסיביות של המערכת.
הערות שוליים

↑  cartube, החל מהשנה: מגביל מהירות חכם חובה לכל הרכבים החדשים באירופה, באתר cartube
↑  תומר הדר, בקרוב במכונית שלכם: מערכת להגבלת מהירות, באתר כלכליסט, 19 באוקטובר 2022
1 2  מערכת בקרת מהירות חכמה, באתר רלב"ד, ‏אוקטובר 2021
נחל אלון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 אורך:  1.5 ק"מ
 מוצא:  הר אלון, הכרמל
 גובה מוצא הנהר:  515 מטרים
 שפך:  נחל אורן, בקעת אלון
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל ישראל
  (למפת הגליל המערבי מוגדלת) נחל אלון(למפת הגליל המערבי רגילה) נחל אלון(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל אלון(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל אלון
נחל אלון הוא נחל הזורם בהר הכרמל. תחילתו ברום 515 מטרים מעל פני הים בהר אלון שהוא הפסגה השלישית בגובהה ברכס הכרמל, ליד קו פרשת המים המרכזי של הכרמל ליד צומת דמון, כחצי קילומטר מצפון-מערב לעספיא. אורכו כ-1.5 ק"מ, והוא נשפך לנחל אורן בבקעת אלון.
הצמחייה לאורך גדות הנחל מורכבת מעצי אורן ירושלים, אלון מצוי, אשחר, שיחים כמו הרדוף הנחלים, סירה קוצנית וטיון דביק וכן מגוון עשבוניים. בנחל גדלים מספר מיני צמחים נדירים, ביניהם שושן צחור, דבשה איטלקית ודבשה הדורה.
הנחל הוא יובלו המשמעותי והגדול ביותר של נחל אורן, וממנו מגיעים מי עין אלון שבהמשך נחל אורן, סביבת הנחל נפגעה קשות באסון הכרמל.
ראו גם

בקעת אלון
הר אלון
הערות שוליים

1 2  נחל אלון – iNature, באתר inature.info
| רכס הכרמל |
| --- | --- | --- |
| הרים, עמקים ונקודות ציון גאוגרפיות | בקעת אלון • הר אלון • הר אורן • הר חורשן • הר ערקן • הר שוקף • הר סומק • הר טללים • חניון האגם •  מצוק מגדים • עין ורדיה • עין עמיקם • עמק מהר"ל •  סטלה מאריס • רום כרמל • חוטם הכרמל |  |
| נחלים | נחל אבן  • נחל אורן • נחל אזוב  • נחל אחוזה  • נחל אלון • נחל אלרואי • נחל בוסתן • נחל גחר • נחל גיבורים • נחל גלים • נחל דורים • נחל הוד • נחל ורדיה • נחל חוסיפה • נחל חיק • נחל חרובים • נחל יגור • נחל כלח • נחל לוטם • נחל מגדים • נחל מהר"ל • נחל מערות • נחל נדר • נחל מעפילים • נחל נץ • נחל נשר • נחל סבך • נחל סעדיה • נחל ספונים • נחל עובדיה • נחל עמיק • נחל עמירם • נחל קטיע • נחל רקית • נחל רקפת • נחל שיח • נחל תן |  |
| אתרים ארכאולוגים | חורבת דובה • חורבת כרך • חורבת סומקה • חורבת קסטרא • חורבת רקית • מבצר ראש מיה • מחצבות קדומים • מערת אורן • מערות אורנית • מערת גמל • מערת הגדי • מערת הנחל • מערת תנור • מערת כבארה • מערת מיסליה • מערת ספונים • מערת רקפת • נווה דוד |  |
| נקודות ציון | בית אוליפנט • גבעת ההגנה • חוות משמר הכרמל • חורשת הארבעים • בית סוהר דמון • מלון יערות הכרמל • מקאם הנביא אבו אברהים • מצפה עופר • משמר הכרמל • קרן הכרמל • פארק הכרמל • פארק נשר • בית הקברות הצבאי בעספיא |  |
| יישובים | חיפה • נשר • טירת כרמל • דלית אל-כרמל • עספיא • יגור • בית אורן • גבעת וולפסון • ניר עציון • עין הוד • ימין אורד • עין חוד • כרם מהר"ל • עופר • מאיר שפיה • פוריידיס • זכרון יעקב • מעיין צבי |  |
| שונות | גאולוגיה של הכרמל • השרפה בכרמל בשנת 1989 • השרפה בכרמל בשנת 2010 • כביש 672 • כביש 705 • כביש 721 • כביש 7212 • דרך נוף כרמל • מטמון עספיא • חזירי הבר בחיפה • מלון יערות הכרמל • ההר הירוק תמיד  • גל השריפות בישראל בשנת 2016  • יקבי כרמל |  |
מקסים ברסוב

מקסים בוריסוביץ' ברסוב (ברוסית: Максим Борисович Барсов; נולד ב-29 באפריל 1993) הוא כדורגלן רוסי בעמדת החלוץ, המשחק בספרטק קוסטרומה.
קריירת מועדונים

הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה השנייה בקבוצת וולגה אוליאנובסק ב-2 באוגוסט 2012 במשחק נגד ספרטק יושקר-אולה.
הוא אומנם היה שחקן חתום בשנים 2010–2012 בלוקומוטיב מוסקבה, אך נשאר על הספסל ועבר לשחק בשורות וולגה אוליאנובסק בה שיחק במשך שנה. בשנת 2013 שיחק בקלוגה ולאחר מכן עבר לשחק באורנבורג.
ב-2016 שיחק בקבוצת קאמאז נאברז'ניה צ'לני ושנה לאחר מכן שיחק בסולאריס מוסקבה לפני שהוחתם בתחילת שנת 2017 בקבוצת הכדורגל של דינמו סנקט פטרבורג והפך לחלוץ מרכזי. ב-2018 הקבוצה עברה לעיר סוצ'י ושינתה את שמה והמשיך לככב במדיה כשהוא מבקיע 19 שערים ב-32 הופעותיו במדי הקבוצה בעונת 2018/2019, שבסיכומה הוכתר למלך השערים של הליגה. עם זאת בתחילת עונת 2019/2020 נפצע ולא חזר למגרשים.
ב-19 בפברואר 2022 הושאל לבלטיקה קלינינגרד מהליגה השנייה ברוסיה.
תארים

מלך השערים של ליגת הכדורגל הלאומית בעונת 2018/2019: 19 שערים
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקה באתר sportbox.ru (ברוסית)
↑  "Career Summary". אורכב מ-המקור ב-2013-08-12. נבדק ב-2017-09-22.
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים רוסים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מחנה העקורים גרוליאסקו

נשים במחנה
מחנה העקורים גרוליאסקו (באנגלית: Displaced Persons camp 17 Grugliasco) היה מחנה עקורים שהוקם על ידי אונרר"א בגרוליאסקו (אנ'), עיירה ממזרח לטורינו, במחוז פיימונטה, איטליה. המחנה פעל בין השנים 1945 ל-1950.
מחנות עקורים באיטליה

לאחר סיום המלחמה, מיליוני בני אדם מצאו את עצמם כפליטים ברחבי אירופה, ובאיטליה בפרט, והיו זקוקים למקום מפלט זמני עד חזרתם למולדתם או עד שיימצא עבורם מקום מגורים קבוע. ביניהם היו מאות אלפי פליטים יהודים עקורים, שכונו "שארית הפליטה".
בין השנים 1945 ל-1951 שהו על אדמת איטליה כ-70,000 פליטים ועקורים יהודים, רובם הגיעו לאטליה באופן לא לגאלי על ידי תנועת הבריחה. המחנות היו למעשה תחנות בדרך של רוב השורדים אל נמלי הים התיכון, שם חיכו אוניות המעפילים. כ-50,000 מהעקורים היהודים באיטליה עלו לישראל, והיתר למדינות שונות מחוץ לאירופה. באותן השנים פעלו באיטליה כ-35 מחנות עקורים. לא כל הפליטים במחנות היו יהודים, ולא כל המחנות היו פעילים לאורך כל התקופה. היו מחנות קטנים בהם שכנו עשרות יהודים, והיו שהכילו מאות ואף אלפי יהודים. לצד המחנות פעלו כ-77 הכשרות חלוציות וקיבוצים. לצד פעילות האו"ם ובעלות הברית בעזרה לפליטים, פעלו גם שליחים מארץ ישראל ושליחי ארגון הג'וינט.
במחנות העקורים החלו ניצולי השואה בתהליך של חזרה לחיים, תוך כדי התמודדות יומיומית עם אובדן בני משפחתם וחוסר הוודאות לגבי העתיד. הם קיימו חיי חברה ותרבות עשירים. הקימו תיאטראות ותזמורות, ערכו אירועי ספורט, קיימו פעילות פוליטית, פרסמו יותר משבעים עיתונים וכתבי עת ביידיש. במקביל הם למדו, רכשו מקצוע, הקימו משפחות חדשות והכינו עצמם לחיים חדשים במולדת חדשה, בין אם זו תהיה ארץ ישראל או במדינה אחרת.
הפליטים שהגיעו למחנה העקורים חוו חוויות קשות במהלך המלחמה. העקורים היהודים עבדו בעבודות פרך במחנות עבודה ובמחנות ריכוז, שרדו את צעדות המוות והסתתרו במקומות שונים. רובם איבדו את משפחותיהם, היו במצב נפשי ופיזי קשה, והיו חסרי כל. הם רצו להשאיר את העבר מאחוריהם, ולהתחיל חיים חדשים.
המתחם בגרוליאסקו לפני הקמת מחנה העקורים

המתחם שבו הוקם מחנה העקורים נבנה בתקופת המשטר הפאשיסטי כבית חולים לנשים חולות נפש, ברחוב סבאודיאה (Via Sabaudia) בגרוליאסקו. לקראת סיום מלחמת העולם השנייה, גרמניה פלשה לאיטליה והשתלטה על אזורים נרחבים במרכז וצפון איטליה. בקרבות שהתחוללו באזור טורינו, הופצץ המתחם על ידי בעלות הברית ובית החולים נסגר. הנשים שהיו מאושפזות בבית החולים הועברו למקומות אחרים משום שחלק מהמבנים ניזוקו בהפצצות. לאחר סיום המלחמה, בעלות הברית העבירו את מתחם בית החולים לידי הצלב האדום הבריטי.
הקמת מחנה העקורים גרוליאסקו על ידי אונרר"א

לאחר המלחמה, עוד בשנת 1945, הקים אונרר"א מחנה עקורים במתחם בית החולים בגרוליאסקו, כמחנה העקורים (באנגלית: Displaced Persons Camp) מספר 17. למחנה העקורים זה הגיעו כ-2,000 פליטים, יהודים ולא יהודים, מכל רחבי אירופה: רומניה, צ'כיה, פולין, רוסיה ועוד. הפליטים שוכנו במספר מבנים מרכזיים וצמודים במתחם אחד, ולא פוזרו על שטח גדול - בווילות ובתים פרטים, כמו שקרה לעיתים במחנות העקורים האחרים ברחבי איטליה.
חיי היום-יום במחנה

מחנה העקורים גרוליאסקו היה מחנה העקורים הגדול ביותר של אונרר"א, ושררו בו תנאים טובים ביחס לשאר המחנות של אונרר"א באיטליה. היה בו חדר אוכל, חצר גדולה למשחקים, סדנאות להכשרה מקצועית, ומבנים ציבוריים נוספים. שליחים מארץ ישראל הגיעו למחנה על מנת ללמד עברית, ולהכין את העקורים לקראת העלייה לארץ. אחד הגורמים שהשפיע רבות על תהליך השיקום היה השמירה על תעסוקה יומיומית מגוונת.
גרוליאסקו הייתה עיירה קטנה בת כ-5,000 תושבים, שגם הם היו במצב כלכלי קשה לאחר המלחמה.
חיי היום-יום במחנה > הקשר עם העולם מחוץ למחנה

חיי המחנה נועדו לעזור לעקורים להשתקם ולתת להם תקווה להמשך חייהם. המחנה לא היה מבודד מהעיר, והעקורים יכלו לנוע בחופשיות, הם לא הוחזקו בו בכוח. הם היו הולכים לשוק בעיירה הסמוכה ריבולי ובטורינו, ביקרו במחנות עקורים אחרים, יצאו לבלות ולטייל באיטליה, ואפילו הלכו לים. כאשר הרגישו העקורים משוקמים וחזקים מספיק, יכלו לעזוב, כל אחד בהתאם לרצונו.
למחנה העקורים היה ועד שהוקם מחברי המחנה. ועד זה עזר לפליטים, בכל עזרה שנדרשה, כמו למשל השגת דרכון, מציאת קרובי משפחה וכו'.
חיי היום-יום במחנה > המצב הכלכלי במחנה

בשל המצב הכלכלי הקשה באיטליה לאחר המלחמה, לעקורים לא הייתה אפשרות למצוא עבודה בקלות. לכן, ניסו חלק מהעקורים להרוויח כסף בתוך המחנה. למשל, היו נשים שתפרו בגדים מהבדים שקיבלו, ומכרו במחיר סמלי לעקורים אחרים.
הוותיקן אף הציע את עזרתו הכלכלית ליהודים במחנה העקורים, כדי לעזור ליהודים ניצולי השואה, באמצעות הבישוף של טורינו. מנהל המחנה מטעם אונרר"א כעס מאוד, וסירב לקבל את התרומה שהציע הבישוף של טורינו, משום שלטענתו מצבם של היהודים טוב מאוד, ואין הם צריכים עזרה כספית כלל. אך בתגובתו ניכר זלזול רב ביהודים שחיו במחנה. הוא לא כיבד את אורחות חייהם של היהודים במחנה, ואף האשים אותם בקיומו של שוק שחור במחנה. בסירובו לקבל את התרומה, הוא הגדיל וטען שהנשים היהודיות הולכות בלבוש לא צנוע לטעמו - במכנסיים קצרים וגופיות, ולכן אין לעזור להם מבחינה כלכלית, מעבר לעזרה שהם כבר מקבלים.
הטענה לגבי קיומו של שוק שחור במחנות עקורים של אונרר"א הייתה קיימת לא רק בגרוליאסקו. גם במחנות עקורים אחרים ברחבי איטליה האשימו את העקורים היהודים בהפרעה לסדר הציבורי ובקיומו של שוק שחור. העובדה שהיהודים קיבלו עזרה נוספת מארגוני סיוע יהודים רק הוסיפה להאשמות אלה. המשטרה האיטלקית לא הקפידה לחקור את האשמות אלה, אלא פעלה על סמך שמועות בלבד. עיקר עיסוקה היה בהפגת המתח בין קבוצות שונות של בני לאומים שונים במחנות העקורים.
חיי היום-יום במחנה > משפחה חדשה

העקורים היהודים שחיו במחנה הכירו במהרה חברים חדשים, ובני זוג חדשים, ואף התחתנו במחנה. בכל ערב, הזוגות הטריים היו רוקדים לצלילי המוזיקה ברדיו. היו ימים שהיו בגרוליאסקו 4 ואפילו 8 חתונות. בחתונות כל הכלות חלקו את אותה שמלת חתונה, בשל מצבם הכלכלי הקשה של העקורים. הזוגות שהתחתנו חיו בדרך כלל בחדר קטן עם עוד שלושה זוגות לפחות, בצפיפות גדולה. היו ברשותם רק חדר שירותים אחד ומקלחת אחת. הם העמידו בין המיטות מחיצות מסדינים על מנת לשמור על פרטיותם. רק כאשר לזוג נולד תינוק הם היו יכולים לעבור לגור בחדר פרטי משלהם במחנה.
תוך כשנתיים בלבד נולדו במחנה 220 תינוקות. הרבה מן האמהות לא יכלו להניק את התינוקות שלהן בעצמן מפני שהיו חלשות מדי מבחינה פיזית, ולכן נשים אחרות הניקו את התינוקות.
חיי היום-יום במחנה > מערכת הבריאות במחנה

במחנה היה רופא קבוע, ואחיות שטיפלו בחולים ובתינוקות הרבים שנולדו. עם זאת, כאשר היו מקרים רפואיים דחופים, היו מעבירים את המטופלים לבית החולים בטורינו. במקרה של מוות, סידורי ההלוויה היו מאורגנים על ידי ראשי הקהילה היהודית בטורינו. קבורה של יהודים שנפטרו בזמן שהותם במחנה התקיימה בבית קברות יהודי מחוץ לטורינו.
חיי היום-יום במחנה > חיכוכים בין הצבא הבריטי לתושבי המחנה

בבוקר ה-27 ביוני 1947 הגיע למחנה מפקד במשטרה הצבאית הבריטית, וביקש ממנהל מחנה העקורים גרוליאסקו לבדוק את כל הגברים במחנה, בשביל להסיר כל ספק שהתגנבו למחנה עריקים מהצבא הבריטי. מנהל המחנה שאל את המפקד הבריטי האם בידו צו חיפוש מארגון אונרר"א. המפקד הבריטי ענה לו שעליו לבצע את עבודתו באופן מיידי, ולכן לא הספיק לקבל צו חיפוש. כל הגברים ששהו במחנה, קיבלו הוראה להתייצב תוך 10 דקות ברחבה המרכזית של המחנה. בזמן שהבריטים היו אמורים להתחיל לבצע את החיפוש, אחד הגברים דחה את ניסיון הבריטים לבצע את הבדיקה בשם כל תושבי המחנה. לאחר מקרה זה, מנהל המחנה הסביר למפקד הבריטי שארגון האונרר"א לא יכול להכריח את תושבי המחנה לעבור בדיקות וחיפושים שכאלה. המפקד הבין את טענתו של מנהל המחנה ואמר לו שהוא נאלץ לדחות את הבדיקה המתוכננת.
כמו כן, היו גם מקרים שבהם נוצר חיכוך בין חברי האצ"ל ותומכי בית"ר במחנה לבין קבוצות פוליטיות אחרות, שהגיעו לכדי איומים באלימות ובשימוש בנשק.
פעילות ארגון הג'וינט במחנה

עם סיום מלחמת העולם השנייה, פעל ארגון הג'וינט כדי לעזור לעקורים היהודים באירופה בכלל, ובאיטליה בפרט, לחזור לחיים ולהשתקם. הם סייעו לעקורים באיסוף כספים, מימון צורכי השיקום, פעילות חברתית, חינוכית ותרבותית, ובעזרה בהעברתם למולדת החדשה. הג'וינט פעל גם במחנה העקורים גרוליאסקו, על ידי העברת תרומות ששלחו יהודים מצפון אמריקה למחנה. תרומות אלה כללו בגדים, מזון, משחקים לתינוקות ועוד. היו שמכרו את התרומות שקיבלו בשוק מחוץ למחנה, על מנת להצליח ולהרוויח קצת כסף. ארגון הג'וינט סיפק אוכל כשר ליהודים הדתיים, ומימן פעילות חינוכית במחנה.
פעילות ארגון אורט במחנה

בפברואר 1946, ארגון אורט החל לקיים קורסים שונים וסדנאות של הכשרה מקצועית לכ-190 עקורים. הקורסים התמקדו ברכישת מקצוע יצרני. הם כללו תפירת שמלות במכונות, מחוכים, חולצות ורפידה. בנוסף לסדנאות המבוגרים, היו גם סדנאות לילדים, שבהם השתתפו כ-40 תלמידים ותלמידות, כשהתלמידות למדו סריגה ועיטור. שישה חודשים לאחר מכן, נוספו לתוכנית הלימודים קורסים למבוגרים בהלחמה, פחחות ומכניקה.
עזיבת המחנה וסגירתו

בכל תקופת זמן, הגיעה למחנה קבוצת עקורים חדשה. כשהעקורים הרגישו מוכנים לעזוב את המחנה, ולהתחיל חיים חדשים, הם החלו בתהליך לעזיבת איטליה. חלקם דרך הים לארץ ישראל, בעלייה לגאלית על ידי סרטיפיקטים ובעלייה בלתי לגאלית באוניות מעפילים. חלקם לא רצו לעלות לארץ ישראל, והיגרו למדינות אחרות מחוץ לאירופה, כמו קנדה, ארצות הברית, מדינות דרום אמריקה, ואוסטרליה.
בשנת 1950 מחנה העקורים גרוליאסקו נסגר לאחר שכל העקורים שחיו בו עזבו את המחנה, ועברו למדינות אחרות. בשנת 1950 מתחם המחנה נמסר בחזרה לממשלת איטליה, והוקם מחדש בית חולים לחולי נפש. בית החולים נסגר באופן סופי בשנת 1984, כאשר בתי החולים לחולי נפש נסגרו באיטליה על פי חוק.
בשנות האלפיים, משמשים הבניינים במתחם כמשרדים ציבוריים שונים, בהם עיריית גרוליאסקו, שירותי בריאות שונים, ואוניברסיטת טורינו.
זיכרון והנצחה

ב-6 באפריל 2017, התקיים טקס הפתיחה לתערוכה במתחם מחנה העקורים על ידי הרשות המוניציפלית של גרוליאסקו. לפתיחת התערוכה קדם מחקר בן 8 שנים על ידי מריה תרזה דה פלמה, מנהלת הארכיון של גרוליאסקו, ובעזרתה של שרה וינצ'ון (Sara Vinçon), שחקרה את תולדותיו של המחנה, והקהילה היהודית בטורינו. במהלך המחקר נמצאו תיעוד רב על תולדות המחנה, ובהם תעודות הלידה של 220 התינוקות שנולדו במחנה. עד לטקס, אותרו כ-8 ילדים שנולדו במחנה, ו-4 מהם אף הגיעו לפתיחת התערוכה: פליסיה וקס, שרה גוטמן, פיטר טננבאום, וחיים פרנקל. ממצאי המחקר מוצגים בתערוכה.
טקס הפתיחה של התערוכה נערך בנוכחותם של ראש עיריית גרוליאסקו, נספחת התרבות של איטליה בישראל, הלנה לוונטל, ולאורה קמיס דה-פונסקה, שעומדת בראש עמותה היוצרת קשרים בין ישראלים, יהודים ואיטלקים. כמו כן, לקחו חלק בתערוכה תלמידי בית הספר התיכון דומניקו ברטי (Domenico Berti) מטורינו, שתיעדו את קורות היהודים במחנה בפרויקט משותף עם תלמידי בית הספר התיכון ליידי דייוויס מתל אביב.
ראו גם

אור בקצה המגף
תנועת הבריחה
מחנות עקורים
הבריגדה היהודית
לקריאה נוספת

לבסקי חגית, לקראת חיים חדשים, ספרי יד ושם ירושלים הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית, ירושלים, תשס"ו 2006
מנקוביץ זאב, בין זיכרון לתקווה, יד ושם ירושלים תשס"ז, 2007
Robert Eli Rubinstein, AN ITALIAN RENAISSANCE, Urim Publications, 2010
Sara Vinçon, The Jews in Grugliasco refugees (1945-1949), S. Zamorani, 2009
2011 ,Susanna Kokkonen, The Jewish Refugees in Postwar Italy. 1945-1951, LAP LAMBERT Academic Publishing