stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ברטיסלאבה
נוף העיר

נופה של ברטיסלאבה מאופיין על ידי צריחים מתקופת ימי הביניים וכן על ידי מבנים מודרניים מהמאה ה-20. בתחילת המאה ה-21 העיר חוותה תקופה של בנייה מרובה.
נוף העיר > העיר

רוב בנייניה העתיקים של העיר מרוכזים באזור העיר העתיקה. בית עיריית ברטיסלאבה הוא קומפלקס של מבנים שהוקמו במאות ה-14 וה-15 ושוכן בתוכו מוזיאון ברטיסלאבה. שער מיכאל הוא השער היחיד שנותר מחומות העיר המקוריות מימי הביניים והוא אחד מהמבנים העתיקים בעיר. בניין ספריית האוניברסיטה, שהוקם בשנת 1756 היה מושב הפרלמנט של ממלכת הונגריה משנת 1802 ועד 1848.
המרכז ההיסטורי של העיר מאופיין באדריכלות בארוק מהמאה ה-18. ארמון גראסאלקוביץ', שנבנה בסביבות שנת 1760, משמש כבית הנשיא הסלובקי, בעוד שהממשלה הסלובקית יושבת במבנה ששימש פעם כארמון הקיץ של הארכיבישוף. במרכז ניתן גם למצוא מספר כנסיות וקתדרלות חשובות, כמו קתדרלת סנט מרטין הבנויה בסגנון גותי, בה הוכתרו מלכי הונגריה וקיסרי האימפריה הרומית הקדושה בין 1563 ל-1830.
טירת ברטיסלאבה (Bratislavsky Hrad), הנמצאת בגובה 85 מטרים מעל לדנובה, היא המבנה הבולט ביותר בעיר ומופיעה בסמל העיר. הגבעה עליה שוכנת הטירה הייתה מיושבת עוד מתקופת המעבר מתקופת האבן לתקופת הברונזה ושימשה כחלק מהלימס הרומאי וכמרכז פוליטי וצבאי חשוב בתקופת ממלכת מוראביה הגדולה. טירת האבן עצמה החלה להבנות רק במאה ה-10 תחת ממלכת הונגריה, הפכה לטירת רנסאנס בשנת 1562, נבנתה שוב בסגנון הבארוק בשנת 1649 ולבסוף הפכה למעון מלכותי חשוב תחת שלטונה של מריה תרזה. בשנת 1811 נהרסה הטירה בשריפה ושוחזרה רק בשנות החמישים של המאה ה-20.
נוף העיר > אתרים נוספים בעלי חשיבות

טירת דווין הממוקמת על הגבול בין אוסטריה וסלובקיה נהרסה על ידי צבאות נפוליאון, ועדיין עומדת בהריסותיה. היא מרוחקת 10 קילומטר ממרכז ברטיסלאבה.
הכנסייה הפרנציסקנית של ברטיסלאבה – נוסדה בשנת 1297.
הקתדרלה של מרטין הקדוש - נבנתה בשנת 1452. בשנים 1563–1830 הייתה מקום בו הומלכו מלכי הונגריה. בתוך הקתדרלה נשמרים שרידים של יוחנן הנדבן.
התיאטרון הלאומי הישן של סלובקיה – נבנה בשנת 1886 ועדיין פעיל.
התיאטרון הלאומי החדש – נפתח בשנת 2007.
הגשר החדש של ברטיסלאבה – בראשו מסעדה דמוית צלחת מעופפת ומרפסת תצפית.
המאוזוליאום של "החת"ם סופר" בשיפולי הגבעה עליה ניצבת טירת ברטיסלאבה. בעבר היה במקום בית עלמין יהודי, שרבים מקבריו הועברו בשל עבודות תשתית, ונשארו רק 23 קברים, בהם קברו של חת"ם סופר. בשל עבודות הבנייה הוגבה כל השטח מסביב ולכן המוזילאום נמצא במבנה בטון מתחת לפני האדמה.
הרובע היהודי ומוזיאון התרבות היהודית.
Slavin – אתר זיכרון לחיילים סובייטים שנהרגו בעת שחרור העיר בתום מלחמת העולם השנייה.
קניון פולוס – הקניון המודרני הראשון בסלובקיה.
מגדל הטלוויזיה קמזיק, הוקם בשנת 1975
הכנסייה הכחולה
נוף העיר > פארקים

בשל מיקומה למרגלות הרי הקרפטים ועל גדות הדנובה ניתן למצוא בברטיסלאבה יערות הקרובים למרכז העיר. כלל האזורים הירוקים של העיר שטחם 46.8 קמ"ר, 110 מ"ר לכל תושב העיר. הפארק הגדול בעיר הוא פארק הורסקי בעיר העתיקה. פארק יער ברטיסלאבה נמצא בקרפטים הקטנים והוא נחשב לאתר נופש פופולרי בקרב תושבי האזור.
תחבורה

מיקומה של ברטיסלאבה במרכז אירופה הפך אותה כבר עם הקמתה לצומת מרכזי טבעי לתחבורה ולמסחר. דרכי מסחר עתיקות שונות, כמו דרך הענבר ודרך הדנובה, חצו אותה.
ברטיסלאבה משמשת כצומת מרכזי למערכת הכבישים המהירים של סלובקיה. כביש ה-D2, החוצה את העיר מצפון לדרום, מחבר אותה לפראג, ברנו ובודפשט. כביש ה-A6, שמוביל לווינה, מחבר את סלובקיה ישירות למערכת הכבישים האוסטרית. בעיר ישנם חמישה גשרים מעל לדנובה.
מסילת הרכבת הראשונה בכל ממלכת הונגריה נבנתה באזור ברטיסלאבה בשנת 1840. מספר שנים לאחר מכן החלו לנסוע בה רכבות קיטור שהובילו לווינה ולבודפשט. ברטיסלאבה היא מרכז רכבות חשוב במרכז אירופה, ויוצאות ממנה מסילות לשישה כיוונים שונים. בנוסף לכך קיימת בעיר גם מערכת רכבות פרברים.
כ-9 קילומטרים צפונית-מזרחית למרכז העיר נמצא נמל התעופה של שם מ.ר. שטפאניק, הנקרא גם נמל התעופה הבינלאומי ברטיסלאבה, שהוא נמל התעופה הבינלאומי המרכזי של סלובקיה. נמל תעופה זה משרת טיסות מקומיות ובינלאומיות, ציבוריות וממשלתיות. נמל התעופה, ששירת בשנת 2000 279,028 נוסעים בלבד, שירת בשנת 2007 יותר משני מיליון נוסעים. שימש כנמל הבית של אייר סלובקיה עד שזו נסגרה. שדה התעופה של וינה נמצא במרחק של חצי שעה נסיעה מברטיסלאבה ואליו מגיעות טיסות רבות מאד.
נמל ברטיסלאבה הוא אחד משני נמלי הנהר הבינלאומיים של סלובקיה. הנמל מחבר את העיר לתנועת האוניות הבינלאומית המגיעה צפונה עד לים הצפוני ומזרחה עד לים השחור. בנוסף לאוניות מסחריות יוצאות מנמל ברטיסלאבה גם אוניות תיירים, היוצאות בעיקר לווינה ולבודפשט.
ממשל > העירייה

העיר ברטיסלאבה משמשת כמושב הפרלמנט הסלובקי, הנשיאות הסלובקית, הממשלה, בית המשפט העליון והבנק המרכזי. מאז שנת 2002 משמשת העיר גם כמושב המחוז האוטונומי של ברטיסלאבה. בנוסף לכך בעיר ניתן למצוא שגרירויות וקונסוליות רבות.
ראש העיר של ברטיסלאבה נבחר לכהונה של ארבע שנים. מתחתיו נמצאת מועצת העיר, האחראית לתקציב, לחקיקת חוקים מוניציפליים, לתכנון העיר, לאחזקת כבישים, לחינוך ולתרבות. המועצה נפגשת פעם בחודש ויושבים בה 80 חברים. מועצת המנהלים של העיר כוללת 28 חברים, ביניהם ראש העיר, סגניו, ראשי העיר של הרבעים השונים ועוד 10 מחברי מועצת העיר. מועצת המנהלים היא הזרוע המבצעת של העירייה והיא משמשת גם כגוף מייעץ לראש העיר.
ממשל > חלוקה אדמיניסטרטיבית

ברטיסלאבה מחולקת לחמישה מחוזות: ברטיסלאבה I (מרכז העיר), ברטיסלאבה II (מזרח העיר), ברטיסלאבה III (צפון-מזרח העיר), ברטיסלאבה IV (מערב וצפון העיר) וברטיסלאבה V (דרום העיר), הנחשבת לאזור המגורים הצפוף ביותר בכל מרכז אירופה. המחוזות מחולקים גם ל-17 רבעים, שלכל אחד מהם יש ראש עיר ומועצה משלו.
כלכלה

מחוז ברטיסלאבה הוא המחוז העשיר והמשגשג ביותר בסלובקיה. אף על פי שהוא הקטן מבין שמונה המחוזות של המדינה וכמעט הכי פחות מאוכלס מביניהם, הוא אחראי ל-26% מכלל התמ"ג של סלובקיה. התמ"ג לראש בברטיסלאבה הוערך בשנת 2005 ב-33,124 אירו, השווה ל-147.9% מהממוצע באיחוד האירופי והוא השני בגובהו מכל מחוזות האיחוד, אחרי פראג.
שיעור האבטלה בברטיסלאבה הוא 1.83%. יותר מ-75% מאוכלוסיית העיר עובדת במתן שירותים, בעיקר במסחר, בנקאות, טלקומוניקציה, טכנולוגיית המידע ותיירות. הבורסה של ברטיסלאבה נוסדה בשנת 1991. מתחילת המאה ה-21 העיר חוותה צמיחה של תעשיית ההייטק, וחברות בינלאומיות רבות כמו דל, AT&T,‏ IBM ועוד בנו בה מרכזי שירות. בשנת 1991 הוקם בברטיסלאבה מפעל של פולקסווגן, שהתרחב מאז רבות. רוב הייצור במפעל (68%) הוא של רכבי שטח.
דמוגרפיה

החל מתחילת ההיסטוריה של העיר ועד למאה ה-19 הקבוצה האתנית השלטת בברטיסלאבה היו הגרמנים, אולם לאחר הקמת האימפריה האוסטרו-הונגרית בשנת 1867 הגיעו לאזור הונגרים רבים ועד סוף מלחמת העולם הראשונה ברטיסלאבה הייתה עיר גרמנית-הונגרית עם מיעוט סלובקי. לאחר הקמתה של צ'כוסלובקיה בשנת 1918 העיר נשארה מגוונת אולם החלוקה בין העמים השונים השתנתה: אוכלוסיית הסלובקים והצ'כים גדלה בעוד שמספר התושבים הגרמנים וההונגרים ירד. בשנת 1938 59% מאוכלוסיית העיר היו סלובקים או צ'כים, 22% היו גרמנים -13% הונגרים. עם הקמת הרפובליקה הסלובקית הראשונה בשנת 1939 גורשו רוב היהודים והצ'כים מהעיר, ובשנת 1945 פונו מהאזור רוב הגרמנים. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה עזבו את העיר גם הונגרים רבים שהואשמו בשיתוף פעולה עם הנאצים. מאז שנות החמישים 90% מתושבי העיר הם סלובקים.
נכון לשנת 2006 מתגוררים בברטיסלאבה 426,091 תושבים בצפיפות של 1,159 איש לקמ"ר, מתוכם 3.84% הונגרים, 1.86% צ'כים, 0.28% גרמנים והשאר סלובקים. הגיל הממוצע בעיר (נכון לשנת 2005) הוא 38.7.
לפי מפקד אוכלוסין שנערך בשנת 2001 56.7% מתושבי העיר הם קתולים, 29.3% הם אתאיסטים, ו-6% לותרנים. קהילת יהודי ברטיסלאבה מנתה כ-800 איש.
תרבות

ברטיסלאבה היא המרכז התרבותי של סלובקיה. בשל ההיסטוריה התרבותית המגוונת של העיר מושפעת התרבות המקומית מקבוצות אתניות שונות, בעיקר גרמנים, סלובקים, הונגרים ויהודים.
התיאטרון הלאומי הסלובקי שוכן בשני מבנים בברטיסלאבה: התיאטרון הישן, מבנה נאו-רנסאנס מהמאה ה-19 השוכן בעיר העתיקה, והתיאטרון החדש שנבנה בשנת 2007 על גדות הדנובה. בתיאטרון מופיעות הפקות אופרה, בלט ודרמה. המוזיקה בברטיסלאבה שגשגה במאה ה-18 והייתה קשורה מאוד לחיים המוזיקליים של וינה. מוצרט ביקר בעיר בגיל 6 ובטהובן הציג לראשונה בברטיסלאבה את יצירתו "מיסה סולמניס". המלחין יוהאן נפומוק הומל נולד בעיר בשנת 1778.
פסטיבלים של תיאטרון המתקימים כל שנתיים בעיר, נחשבים למובילים בעולם האקדמי והמקצועי.
יהודי ברטיסלאבה

מועד תחילת קיומה של הקהילה היהודית בברטיסלאבה אינו ברור, אולם קיימות עדויות היסטוריות על קיומה של קהילה יהודית במקום כבר במאה ה-11.
בברטיסלבה, (אז פרשבורג), כיהן כרב החת"ם סופר במשך 33 שנים, משנת 1807. ובה גם הקים את ישיבתו, שהייתה אבן שואבת לתלמידים מכלל הונגריה ואף משאר רחבי אירופה. בתקופתו העיר הייתה למרכז יהודי חשוב באירופה. בשיאה, ערב השואה, מנתה קהילת יהודי העיר כ-18,000 נפשות, ובסוף המלחמה נותרו בה מאות בלבד.
הרב אברהם שמואל בנימין סופר, בעל ה"כתב סופר", כיהן כרב העיר, ואחריו שימשו בתפקידים אלה צאצאיהם הרב שמחה בונם סופר ("שבט סופר"), הרב עקיבא סופר ("דעת סופר"), והרב אברהם שמואל בנימין סופר ("חשב סופר").
נכון לשנת 2001 חיו בעיר 748 יהודים. הקהילה היהודית בברטיסלאבה מפעילה את פרויקט נתיב המורשת היהודית בסלובקיה, המאגד 24 אתרי מורשת יהודית נבחרים מתוך מאות אתרים בסלובקיה כולה. בברטיסלאבה שלושה מבין אתרי נתיב המורשת: קבר חת"ם סופר, המוזיאון היהודי ובית הכנסת האורתודוקסי. הרב הנוכחי של ברטיסלאבה הוא הרב ברוך מאיירס המפעיל גם בית חב"ד ובית כנסת.
אזכור בסרטים

בסרט "יורוטריפ" ברטיסלאבה היא מושא לצחוק כסטריאוטיפ למזרח אירופה ובייחוד לשער החליפין בין המטבעות.
ערים תאומות

לברטיסלאבה יש 20 ערים תאומות:
ארמניה ירוואן, ארמניה
אוסטריה וינה, אוסטריה
בולגריה סופיה, בולגריה
בולגריה רוסה, בולגריה
קפריסין לרנקה, קפריסין
צ'כיה פראג, צ'כיה
מצרים אלכסנדריה, מצרים
פינלנד טורקו, פינלנד (מ־1976)
גרמניה אולם, גרמניה
גרמניה ברמן, גרמניה
יוון סלוניקי, יוון
הונגריה סקשפהרוואר, הונגריה
איטליה פרוג'ה, איטליה
איטליה פארמה, איטליה
הולנד רוטרדם, הולנד
רוסיה מוסקבה, רוסיה
סלובניה ליובליאנה, סלובניה
טורקיה איזמיר, טורקיה
אוקראינה קייב, אוקראינה
ארצות הברית קליבלנד, אוהיו, ארצות הברית
הערות שוליים

↑  ברטיסלבה – בירת סלובקיה, באתר סלובקיה – האתר הרשמי בעברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554925805171  BnF: cb16750663s (data)  GND: 1063318696  LCCN: n80093362  MusicBrainz: ed091849-62dd-4d10-9d40-50594afb1b15  NARA: 10045200  NKC: ge128816  SELIBR: 141633  VIAF: 148299018   WorldCat (עם VIAF): 148299018 
פתח ניקוז מעוצב בעיר ברטיסלאבה, סלובקיה
פסל ברונזה במדרחוב בעיר ברטיסלאבה, סלובקיה
ישיבת החת"ם סופר בבתי אונגרין ע"ש גאב"ד ברטיסלאבה (פרשבורג)
קבר אחים של יהודי פרשבורג
ציון נפט וגז

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  אפריל 2000 – הווה (כ־24 שנים) 
 ענפי תעשייה:  הפקת נפט וגז 
  
 www.zionoil.com
 
ציון נפט וגז (באנגלית: Zion Oil & Gas) היא חברת אמריקאית העוסקת בחיפושי נפט וגז טבעי, שבסיסה בדאלאס ומאוגדת בדלאוור. החברה מבקשת להפיק נפט וגז בישראל, מתוך אמונתו הנוצרית-ציונית של מייסדה. מניות החברה היו רשומות למסחר בבורסת נאסד"ק החל מספטמבר 2009, עד שנמחקו ב-31 באוגוסט 2020. אז עברו להיסחר מעבר לדלפק בבורסת OTCQX של OTC Markets.
הערות שוליים

↑  האקונומיסט, ברכת הנפט של משה רבנו, באתר הארץ, 20 ביוני 2005
↑  Zion Oil & Gas to Transition Trading of Shares to the OTCQX - an SEC Recognized Established Public Market, ‏31 באוגוסט 2020
1 2 3  ZION OIL & GAS, INC. - Annual Report - For the Fiscal Year ended December 31, 2023
1 2  עודד שורר, נוצרים אדוקים ממדינות "חגורת התנ"ך" בארה"ב מאמינים, שאפשר למצוא את "הזהב השחור" בארץ הקודש לפי רמזים המצויים בתנ"ך, מעריב, 29 באוגוסט 1985
מירב ארלוזורוב, קבוצות משקיעים נוצריות מתכננות קידוחי נפט בארץ, חדשות, 27 בנובמבר 1991
1 2  טלי ציפורי, ‏הבוננזה הבאה? "ציון נפט וגז" מחפשת נפט על-פי התנ"ך, באתר גלובס, 25 בינואר 2010
1 2  ניר חסון, בעל אופי אוונגליסטי: מיזם חיפושי נפט חדש החל לפעול בעמק יזרעאל, באתר הארץ, 23 ביוני 2024
↑  עמירם כהן, ציון נפט וגז תשקיע 5–7 מיליון דולר בקידוח נפט באזור וואדי ערה, באתר הארץ, 29 באוקטובר 2001
↑  עמירם כהן, חברת ציון במגעים למכירת עד 45% מזכויותיה ברישיון הקידוח "מענית", באתר הארץ, 4 במרץ 2002
↑  עמירם כהן, ציון נפט וגז תגייס בארה"ב עד 25 מיליון דולר לקידוחי נפט בוואדי ערה, באתר הארץ, 21 ביולי 2003
↑  גתית פנקס, איך להנפיק בוול סטריט עם הערת "עסק חי", באתר TheMarker‏, 21 ביולי 2003
↑  Powell, Jamie (22 במרץ 2018). "Eighteen years, five wells, output zero: Zion's long quest for oil in Israel". Financial Times. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  גתית פנקס, חברת ציון נפט וגז עדיין מנסה מזלה בחיפושים - לא של נפט אלא של משקיעים: ממשיכה בתוכנית לגייס 6.5 מ' ד', באתר הארץ, 30 במאי 2004
↑  עירית אבישר, ‏הנפקה ראשונה ל-2007 ב-AMEX בניו-יורק: ציון הישראלית גייסה 3 מיליון דולר, באתר גלובס, 5 בינואר 2007
↑  ניר צליק, ציון גז ונפט מבקשת לגייס עד 21 מיליון דולר בהנפקת זכויות לבעלי המניות של החברה, באתר TheMarker‏, 1 בפברואר 2009
↑  שמואל שוסטר, על הגל של תשובה: ציון נפט וגז גייסה 6.6 מיליון דולר בוול סטריט, באתר TheMarker‏, 22 בינואר 2009
↑  אבי בר-אלי, ג'ון בראון: "לא יהיו לכם חברים בוואשינגטון ביום שבו הנפט ייגמר", באתר TheMarker‏, 5 בפברואר 2009
↑  רון שטיינבלט, ‏קידוח "מענית-יוסף 3" נתקע; ציון נפט וגז קרסה ב-17%, באתר גלובס, 17 באפריל 2011
↑  ערן אזרן, אוונגליסטים החלו בקידוח נפט בעמק יזרעאל; "אלוהים ציווה עלינו לסייע לעם היהודי", באתר TheMarker‏, 6 ביוני 2017
1 2  ערן אזרן, חלום הנפט של האוונגליסטים בעמק יזרעאל קרס: ציון אויל אנד גז צנחה ב-60%, באתר TheMarker‏, 25 בנובמבר 2018
הלמוט ראוקה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  3 בנובמבר 1908 Falkenstein, ממלכת סקסוניה, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  29 באוקטובר 1983 (בגיל 74) קאסל, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  הרייך הגרמני, גרמניה, קנדה 
 מעסיק:  משטרת הביטחון, גסטפו 
 מפלגה:  המפלגה הנאצית 
 
הלמוט אלברט ראוקה (בגרמנית: Helmut Albert Rauca;‏ 3 בנובמבר 1908 – 29 באוקטובר 1983) היה סמל בכיר באס אס, שפיקד על רצח למעלה מ-10,000 יהודים מגטו קובנה שבליטא, במהלך מלחמת העולם השנייה. הוא היה חבר ב"איינזצגרופה A" בדרגת האופטשארפיהרר ("Hauptscharführer"). כמומחה לענייני יהדות בגסטפו, ראוקה היה אחראי לבחירתם של כשליש מאסירי הגטו, בהם גברים, נשים וילדים, לשם הריגתם במהלך האקציה והטבח ביהודי קובנה ב-29 באוקטובר 1941, שבוצע בפורט התשיעי שבפאתי קובנה.
לאחר המלחמה היגר ראוקה לקנדה באופן חוקי בשנת 1950. הוא הפך לאזרח קנדי בשנת 1956 תחת שמו-שלו והחל בקריירה עסקית מצליחה. בגיל שבעים ושלוש הואשם על ידי הרשויות בקנדה בסיוע לרצח 10,500 אנשים, 43 שנה קודם לכן בקובנה.
ביוגרפיה

ראוקה נולד בטריב (Trieb), פלקנשטיין (Falkenstein), ממלכת סקסוניה. אביו אלברט ראוקה היה יליד אוסטריה ואמו אלמה לבית וולף הייתה ילידת טריב. ראוקה היה חניך בבית החרושת לטקסטיל "פלאואן" (Plauen). הוא הפך לשוטר בשנת 1928 ושירת במשטרת הסדר ("Ordnungspolizei"). ב-1931 הצטרף למפלגה הנאצית. בשנת 1935 הועבר לקריפו ("Kriminalpolizei") והצטרף לאס אס, פנקס חבר מספר 290 335. הוא הגיע לקובנה ב-3 ביולי 1941 במהלך מבצע ברברוסה עם יחידת האס אס של "איינזצגרופה A". ראוקה שיקר לפקידים הקנדים שחקרו אותו וטען שנסע לקובנה כעבור חצי שנה – בפברואר או במרץ 1942. זאת כדי להימנע מקישורו לטבח יהודי קובנה.
ב-13 בדצמבר 1950 הגיע ראוקה מברמרהאפן שבגרמניה לסנט ג'ון, ניו ברנזוויק, קנדה, על סיפונה של האונייה הקנדית Beaverbrae. הוא לא שינה את שמו אלא החליף את שמותיו. הלמוט אלברט הפך לאלברט הלמוט. היה בכך די כדי למנוע את חשיפתו כפושע מלחמה בשלושים השנים הבאות. המשטרה הגרמנית חיפשה אותו מאז 1961. עם זאת, הצו הגרמני למעצרו הוצא כעבור עשרים שנה ב-16 ביולי 1982. בצו התבקשה הסגרתו של ראוקה מקנדה. ראוקה הואשם בכך ששלח למוות 11,584 אנשים בתקופה שבין 18 באוגוסט 1941 ל-25 בדצמבר 1943. בצו צוינו כמה פשעי מלחמה, כולל רציחות של 534 יהודים מהגטו, רציחות שבוצעו ב-18 באוגוסט 1941 בפורט הרביעי בקובנה מעל תעלה שנחפרה מראש. ראוקה הוסגר מקנדה והוטס לפרנקפורט ב-20 במאי 1983. הוא מת מסרטן ב-29 באוקטובר 1983, בעודו ממתין למשפט במעצר.
הערות שוליים

1 2 3  Sol Littman (1998) [1983]. War Criminal on Trial: Rauca of Kaunas (PDF). The shameful failure of Canada's war crimes prosecution program. Toronto: Key Porter Books. pp. 12–13, 16–17, 24–27. ISBN 1-55013-967-3 – via PDF file, direct download from JewishGen.org.
↑  World Holocaust Remembrance Center. "Online Guide of Murder Sites of Jews in the Former USSR". Rauca, Helmut (3 November 1908), Gestapo commander in Kaunas. Yad Vashem.
↑  CBC (11 באפריל 2016). "War criminals: The Helmut Rauca case". In 1982, Canada tries its first war crimes case. Canadian Broadcasting Corporation. CBC Player: November 4, 1982 (12:31), direct link. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007280746505171  GND: 121190439  ISNI: 0000 0000 9264 9974  LCCN: n84236907  VIAF: 235149294135580521057   WorldCat (עם VIAF): 235149294135580521057
Woqod

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  ציבורית (QE:QFLS)
 תקופת הפעילות:  2002–הווה (כ־22 שנים)
 מיקום המטה:  דוחה,  קטר
 ענפי תעשייה:  דלק וגז
 מנכ"ל:  סעד ראשיד אל מוחאנדי
  
 האתר הרשמי
ווקוד (בערבית: قطر للوقود; באנגלית: Woqod) היא חברה קטרית המפיצה ומוכרת אספלט, גז ונפט מזוקק.
מטה החברה הראשי נמצא בעיר דוחה, קטר, מלבדו מפעילה החברה כ-112 תחנות דלק, מרכזים להחלפת צמיגים וחנויות נוחות ברחבי קטר.
חברת ווקוד נסחרת בבורסה לניירות ערך של קטר תחת סימן המסחר QE:QFLS.
היסטוריה

החברה הוקמה בשנת 2002 בעקבות צו-אמירי וקיבלה את נכסיה מחברת קטאר אנרג'י (Qatar Energy).
בשנת 2003, החלה ווקוד להיסחר בבורסה לניירות ערך של קטר תחת השם QFLS.
בסוף שנת 2003, החלה החברה להפעיל מרכזים לבדיקת רכבים תחת השם פאהס (Fahes).
בשנת 2006, פתחה החברה כ-30 חנויות נוחות בשם סידרה (Sidra).
בשנת 2014, חתמה על הסכם עם הרשות לעבודות ציבוריות לייבוא 130 אלף טון אספלט.
הערות שוליים

↑  [QATAR FUEL (WOQOD) Q.S.C https://www.woqod.com/AR/AboutUs/InvestorRelationship/FinancialReporting/2008%20Annual%20Report.pdf]
↑  WOQOD - Crunchbase Company Profile & Funding, Crunchbase (באנגלית)
↑  QFLS | Qatar Fuel (Woqod) Q.S.C. Stock Overview (Qatar Exchange), Barron's (באנגלית)
↑  WOQOD Company Profile: Stock Performance & Earnings | PitchBook, pitchbook.com (באנגלית)
↑  Fahes renews car inspection contract with Interior Ministry, Gulf-Times, ‏2018-05-23 (בערבית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "Woqod".
ארנו בבג'ניאן

| --- | --- |

 לידה:  22 בינואר 1921 ירוואן, ארמניה 
 פטירה:  11 בנובמבר 1983 (בגיל 62) ירוואן, ברה"מ 
 מקום קבורה:  Tokhmakh cemetery 
 מוקד פעילות:  ברית המועצות 
 תקופת הפעילות:  מ-1952 
 מקום לימודים:  Levon Shant school of Yerevan, קונסרבטוריון קומיטאס של ירוואן, האקדמיה הרוסית למוזיקה על שם גנסין, הקונסרבטוריון של מוסקבה 
 סוגה:  אמנות מוזיקלית, אסטרדה 
 שפה מועדפת:  ארמנית, רוסית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 חברת תקליטים:  מלודיה 
 צאצאים:  ארנו בבג'ניאן 
 פרסים והוקרה:  עיטור לנין  אמן העם של ברית המועצות  עיטור הדגל האדום של העמל  פרס סטאלין, דרגה 3 
 babajanyan.ru
 פרופיל ב-IMDb
 
ארנו ארטיונוביץ' בבג'ניאן (ברוסית: Арно Арутюнович Бабаджанян; 22 בינואר 1921 - 11 בנובמבר 1983) היה מלחין, פסנתרן ארמני-סובייטי. אמן העם של ברית המועצות (1971).
ביוגרפיה

ארנו בבג'ניאן נולד בעיר ירוואן במשפחת מורים ב־22 בינואר 1921. מגיל הרך ארנו הראה יכולות מוזיקליות. בגיל 3 החל לשחק בהרמוניום הישן בבית. בשנת 1926 הבחין בכישרונו אראם חאצ'טוריאן.
בבג'ניאן זכה לפופולריות עצומה ככותב שירים, שיתף פעולה בהצלחה עם המשורר רוברט רוז'דסטבנסקי והזמר מוסלים מגומאייב. גם השירים שכתב עם יבגני יבטושנקו, אנדריי ווזנסנסקי ולאוניד דרבניוב זכו להצלחה רבה.
המלחין פעל גם בתחום הג'אז האינסטרומנטלי, ז'אנר מוזיקלי-תיאטרלי. בין מבצעי היצירות שלו: מסטיסלב רוסטרופוביץ', אמיל גיללס, דוד אויסטרך.
הערות שוליים

↑  https://www.naxos.com/person/Arno_Harutyuni_Babadjanian/19125.htm
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282987705171  PLWABN: 9810680612005606  BIBSYS: 11043391  BnF: cb13946773j (data)  CiNii: DA08878201  GND: 122802314  ICCU: VIAV154024  ISNI: 0000 0001 0877 0155  LCCN: n80158794  LNB: 000158026  MusicBrainz: c74a60bb-7f8b-4d73-90d0-c993861b8779  NKC: ola2002150480  NSK: 000741229  NTA: 183606795  RERO: 02-A002955855  SNAC: w66d92j7  SUDOC: 244123551  VIAF: 19871564   WorldCat (עם VIAF): 19871564
נועם דוברת

נועם שמעון דוברת (נולד ב-16 ביולי 2002) הוא שחקן כדורסל ישראלי המשחק בהפועל ירושלים מליגת העל הישראלית וביורוקאפ בעמדת הרכז והקלע.
קריירת משחק

דוברת גדל בראשון לציון. בגיל חמש הצטרף לבית הספר לכדורסל של מכבי ראשון לציון שם שיחק בכל קבוצות הגיל. בעונת 2017/18 זכה עם קבוצת הנערים א' של המועדון באליפות ובגביע המדינה. בעונת 2018/19 נבחר על ידי האתר ספסל לשחקן העונה של מחוז הדרום בליגת הנוער. במקביל שיחק דוברת בקבוצת הכדורסל של הגימנסיה הריאלית בראשון לציון. דוברת אובחן כילד מחונן ובגיל 14 הצטרף לפרויקט נוער מוכשר במתמטיקה באוניברסיטת בר-אילן. הוא גם החל ללמוד לתואר ראשון באוניברסיטת תל אביב אך פרש לאחר זמן קצר.
ב-2017 היה דוברת חלק מסגל נבחרת הקדטים של ישראל אך החמיץ את אליפות אירופה בשל כאבי גב. ב-2018 נטל דוברת חלק באליפות אירופה לקדטים שנערכה בסרביה והוביל את קלעי הנבחרת, שסיימה במקום העשירי בטורניר, עם ממוצע של כ-14 נקודות למשחק. ב-2019 זכה דוברת עם נבחרת הנוער באליפות אירופה דרג ב' שנערכה ברומניה. דוברת הוביל את הנבחרת בנקודות עם ממוצע של כ-16 נקודות במשחק ובאסיסטים (4.5 למשחק) ונבחר ל-MVP של הטורניר. ב-2022 השתתף דברת עם נבחרת העתודה באליפות אירופה שנערכה במונטנגרו, שם קלע כ-18 נקודות למשחק ונבחר לחמישיית הטורניר.
בפברואר 2019 הועלה דוברת לקבוצת הבוגרים של מכבי ראשון לציון. עד סוף עונת 2018/19 שותף דוברת בשמונה משחקים במהלך העונה הסדירה בהם מיעט לשחק. דוברת העפיל עם הקבוצה לגמר הפיינל פור, שם נוצחה על ידי מכבי תל אביב, אם כי גם בפלייאוף מיעט דוברת לשחק. בקיץ 2019 הוחתם דוברת בראשון לציון לארבע עונות נוספות והוחלט שיישחק באופן בלעדי בקבוצת הבוגרים. בעונת 2019/20 זכה דוברת לדקות משחק משמעותיות יותר, הן בליגת העל והן במסגרת היורוקאפ, כאשר בחלק מהמשחקים הוא אף עולה בחמישייה הפותחת. הוא סיים את עונת 2019/20 עם ממוצעים של 5.5 נקודות בכ-19 דקות והעפיל עם הקבוצה לגמר הפיינל פור, שם שוב הפסידה ראשון לציון למכבי תל אביב. בתום העונה נבחר דוברת לתגלית העונה בליגת העל. בעונת 2020/21 העמיד דוברת ממוצעים של 10.6 נקודות בכ-27 דקות למשחק כאשר ברוב המשחקים הוא עלה בחמישייה הפותחת. עם זאת, לקראת סיום העונה נפצע דוברת ולא שב לשחק עד תום העונה. בשל הפציעה החמיץ דוברת את גמר גביע המדינה בו הפסידה ראשון לציון למכבי תל אביב. בתום העונה נבחר דוברת לשחקן המשתפר של העונה. דוברת שב לשחק בתחילת עונת 2021/22 אך התקשה לשחזר את יכולתו מלפני הפציעה והעמיד ממוצע של כ-5 נקודות למשחק.
בדצמבר 2021 עבר דוברת להפועל ירושלים תמורת סכום המוערך בכ-1.3 מיליון שקלים, וחתם על חוזה לשלוש וחצי עונות עם סעיפי יציאה ליורוליג ול-NBA. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הפועל ירושלים ב-1 בינואר 2022, במשחק מול מכבי תל אביב. בנובמבר 2022, במהלך משחק במסגרת ליגת האלופות בכדורסל, נפצע דוברת בברכו ונעדר מן המגרשים במשך שנה וחצי. במאי 2024, זמן קצר לאחר שהתאושש מהפציעה, זכה יחד עם הפועל ירושלים בגביע המדינה.
תארים

גביע המדינה: 2023/2024
הערות שוליים

↑  Noam Shimon Dovrat Player Profile, Hapoel Bank Yahav Jerusalem, International Stats, Events Stats, Game Logs, Awards - RealGM, basketball.realgm.com
↑  אלופות ומחזיקות גביע נערים א’, נערים ב’, וילדים, באתר ספסל
↑  נבחרי העונה בליגה לנוער לאורך השנים, באתר ספסל
1 2 3   אריה ליבנת, הגאון מראשון: נועם דוברת הוא לא רק ילד מחונן, הוא העתיד של הכדורסל הישראלי, באתר הארץ, 2 באוגוסט 2019
↑  נועם דוברת נבחר ל-MVP של דרג ב', באתר מנהלת הליגה, ‏4 באוגוסט, 2019
↑  נועם דוברת נבחר לחמישיית הטורניר, ספרד אלופת אירופה, באתר וואלה, 24 ביולי 2022
↑  נבחרי עונת 2019–2020 בליגת ווינר סל, באתר מנהלת הליגה, ‏26 ביולי, 2020
↑  פראת'ר נבחר ל-MVP, דדאס מאמן העונה, באתר ONE‏, 15 ביוני 2021
↑   אריה ליבנת, עבור 1.3 מיליון שקל: נועם דוברת עבר ממכבי ראשון לציון להפועל ירושלים, באתר הארץ, 31 בדצמבר 2021
↑  עמרי מנהיים, ‏הפועל ירושלים הודיעה: נועם דוברת סיים את העונה, באתר ערוץ הספורט, 1 בדצמבר 2022
חיים מירום

חיים מירום
חיים מירום (מרימפולסקי) (19 בספטמבר 1910 - 30 במרץ 1958) היה זואולוג ישראלי, מחברו של "צפורי ארץ ישראל", מגדיר הציפורים הראשון בישראל, וממניחי היסוד לצפרות הישראלית.
ביוגרפיה

מירום נולד ב-1910, בווירבאלן, ליטא, בן זקונים לאלחנן ויוהאנה מרימפולסקי. עם גמר לימודיו בגימנסיה העברית בווירבאלן, עבר לקובנה, שם למד בפקולטה לרפואה של האוניברסיטה. לאחר שנה נטש את לימודי הרפואה, ועבר ללמוד בחוג לביולוגיה.
בשנת 1932, קיבל מירום משרת מורה בגימנסיה העברית בטבריג. שם, לימד את מקצועות הטבע, עברית וגאוגרפיה, במקביל להיותו מורה לטבע בגימנסיה הליטאית הממשלתית.
בשנת 1938, מונה למנהל הגימנסיה העברית, תפקיד שמילא עד סגירת המוסד, עם סיפוחה של ליטא לברית המועצות.
בשנת 1941, בסמוך לפרוץ מלחמת העולם השנייה, נשא לאישה את טאובה. במהלך המלחמה, מונה למנהל האדמיניסטרטיבי של בית החולים בגטו שבשאבלי. בשעות הפנאי שלו, לימד את ילדי הגטו עברית.
באוגוסט 1944, נשלחו אשתו ואימו של מירום לאושוויץ, שם נספו. מירום עצמו נשלח לדכאו.
בתום המלחמה, מונה מירום למשרת מורה לעברית בוונציה, ובמהלך תקופה זו, פגש את מרים סלוצקי, לימים אשתו. השניים עלו לארץ ישראל על סיפונה של ספינת המעפילים "אנצו סירני".
בישראל, מונה על ידי היינריך מנדלסון לתפקיד חוקר ומורה במכון הביולוגי, שיהפוך לימים לחלק מאוניברסיטת תל אביב. במסגרת עבודתו עסק, בין השאר, במחקר אורניתולוגי ורפטולוגי. עם יסודה של אוניברסיטת תל אביב, מונה לתפקיד מרצה במורפולוגיה ובאנטומיה של בעלי חוליות, ונמנה עם חברי הוועדה לקבלת תלמידים.
מירום נהרג ב-1958 בתאונת דרכים ונטמן בבית העלמין קריית שאול. הוא הותיר אחריו את אשתו, מרים, ושני בנים - אהרן (רוני) ואלון. אחד מנכדיו של מירום הוא התסריטאי אדר מירום.
מירום היה מחברו של מגדיר הציפורים הראשון בישראל, "צפורי ארץ ישראל". אחת הסברות היא, כי שמה העברי של הציפור "מירומית שחורה" התקבל בזכותו של מירום, שהיה הראשון לאתרה בישראל.
ראו גם

מרומית שחורה
לקריאה נוספת

חיים מירום, צפורי ארץ ישראל, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1960