stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נהדה גפני
חיים אישיים

הייתה נשואה לאלחנן גפני (1916-2010), יליד פראג, צ'כיה, שהיה בשנים 1945-1947 שליח המוסד לעלייה ב' באירופה וסייע לתנועת הבריחה, בשנות ה-60 השגריר הראשון של ישראל בקמרון, ובהמשך, עד פרישתו לגמלאות, מנהל המחלקה ליחסי ציבור של המוסד לביטוח לאומי. אם לשניים: עודד (מהנדס) ואיתמר (טכנאי קול).
התגוררה ויצרה במשך הרבה שנים בשכונת נווה גרנות בירושלים. בשנותיה האחרונות חייתה בגני תקווה.
אחיה הבכור היה המוזיקאי והמלחין מאיר הרניק, שנהרג בתאונת דרכים בערב שמחת תורה 1972, כאשר רכב על הקטנוע שלו ברחוב הפלמ"ח (ירושלים). אחד מאחייניה היה רב-סרן גוני הרניק, שנפל בקרב על הבופור, בתחילת מבצע שלום הגליל. אחיין אחר הוא רוני הרניק, מנהל בית הספר הדמוקרטי במודיעין, שהיה נשוי לאילת הרניק (בתו של אילן הרטוב), שנהרגה באסון אולמי ורסאי.
עבודתה האמנותית

גפני ציירה בעיקר נופים ודיוקנאות בצבעי מים.
במהלך חייה הציגה כ-15 תערוכות יחיד והשתתפה בעוד כ-20 תערוכות קבוצתיות.
במקביל לעבודתה האמנותית לימדה ציור. בין תלמידותיה ניתן למנות את הציירות: בבה ינאי, אלישבע רוזנבוים ושרה שני.
כמה מציוריה מופיעים בספר ירושלים: 30 אמנים (מבוא: מרים טל, עיצוב גרפי: רפי אתגר), הוצאת בית האמנים בירושלים.
תערוכותיה > מבחר מתערוכות היחיד שלה

1968-1970 - גלריה אנג'ל, ירושלים
1983 - גלריה אלה, ירושלים
1991 - אקוורלים ורישומים, גלריה נורה, ירושלים
1994 - דיוקן זמין 1993-1994, מוזיאון ישראל, ירושלים (סדרת דיוקנאות בצבעי מים שבהם מתוארים האמנית ובן זוגה)
1996 - דיוקן ונוף באקוורל, בית האמנים בירושלים
1999 - גלריה קטנה, מתנ"ס, קריית אונו
2001 - נופים באקוורל, בית האמנים בירושלים (כ-30 ציורי נוף מהשפלה וממישור החוף)
תערוכותיה > מבחר מהתערוכות הקבוצתיות בהן השתתפה

1972 - תערוכת הסתיו של אמני ירושלים, בית האמנים בירושלים
1973 - תערוכת פתיחה, יפעת - גלריה לאמנות וסדנה, ירושלים
1973 - אמני ירושלים למען מלווה מלחמה מרצון - חנוכה תשל"ד, בית האמנים בירושלים
1981 - אקוורל, בית האמנים תל אביב
1984 - צבע מים 84, גלריה אלה, ירושלים
1985 - תערוכת אמני ירושלים בפריז, מוזיאון הגראן פלה, פריז, צרפת
1986 - דיוקן עצמי, בית האמנים בירושלים
1986 - שחור לבן, בית האמנים בירושלים
1991 - מן האוספים, מוזיאון ישראל, ירושלים
1994 - ירושלים, מוזיאון בר-דוד לאמנות ויודאיקה, ברעם
2007 - בממד קטן, גלריה נורה, ירושלים
2010 - תערוכת קיץ 2010, גלריה נורה, ירושלים
2013 - בממד קטן 2, גלריה נורה, ירושלים
2014 - רשמים קטנים, גלריה נורה, ירושלים
לקריאה נוספת

Meir Ronnen, "Out of the Wash", Jerusalem Post, 16 December 1995.
ליהי לאופר, "ציור חייה", ידיעות השרון, 27 במאי 2011.
הערות שוליים

↑  א. מקור שמה הפרטי הוא שם ערבי. אמה מספרת בזיכרונות שכתבה לבני המשפחה, שהיא ובעלה הכירו נערות ערביות שגרו בכפר ערבי על יד נהלל. אחת מהן (היפה שבהן), שנקראה "נהידה", הזמינה אותם לחתונתה. הם מאוד נהנו בחתונה ולכן קראו לימים לבת שנולדה להם על שמה של נהידה, אך בשינוי קל: "נהדה".
ב. נהדה גפני מופיעה לעיתים בכתובים עם שם המשפחה "הרניק-גפני".
↑  יצחק רביחיא, "נהדה גפני - הטיול הראשון למצרים הפך לגיהנום", ירושלים (מקומון), 6 בפברואר 1990
↑  ליהי לאופר, "ציור חייה", ידיעות השרון, 27 במאי 2011
↑  אלחנן גפני, "הבריחה" מצ'כוסלובקיה, משואה: קובץ שנתי לתודעת השואה והגבורה כ"ה, 1997, עמ' 151-178
↑  ב-12 ביוני 1995, בעקבות אחת מתערוכותיה, הוקרנה עליה כתבה בערוץ 2 בטלוויזיה בשם "נהדה גפני הרניק - סצנות בצבעי מים".
↑  בבה ינאי (דף אישי), באתר מוזיאון ישראל - מרכז המידע לאמנות ישראלית
↑  אלישבע רוזנבוים (דף אישי), באתר קיבוץ עין גדי
↑  המערכת, שרה שני בבית אות המוצר הירושלמי, באתר ארט פורטל - הפורטל הישראלי לאמנויות, ‏23 ביוני 2008
↑  בית האמנים, באתר הארץ, 18 באפריל 2001
נהדה גפני בשיעור ציור
לא מבינה עברית

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
יוסי חרסונסקי: 
"לׂא מְבִינָה עִבְרִית" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי אייל גולן, ביחד עם הדי ג'יי עופר ניסים. השיר יצא לאור ב-28 בנובמבר 2018, על ידי חברת התקליטים NMC יונייטד אנטרטיינמנט.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-4 במצעד של מדיה פורסט.
רקע וכתיבה

השיר נכתב והולחן על ידי לידור סעדיה והופק על ידי עופר ניסים, שבעבר הוציא עם גולן את השיר "Eshal". השיר הושווה לשיר "שופוני" של שרית חדד, אשר הוציאה אותו ביחד עם ניסים גם כן, כמה זמן לאחר מכן.
יוסי חרסונסקי סקר את השיר בחיוב והעניק לו שלושה כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכל.
וידאו קליפ

טרם יצא הווידאו קליפ המלא של השיר, העלה אייל גולן לערוץ היוטיוב שלו את האודיו הרשמי של השיר, בו ניתן לראות את עטיפתו של הסינגל. בנוסף לכך, ניתן לראות באודיו את אורכו של השיר ואת גולן גם כן.
נכון ליוני 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על מעל 20 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018-19)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018-19)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018-19)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018-19)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 4 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 18 |  |
שופוני

"שופוני" (מעוצב: "Shufùni") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית שרית חדד, ביחד עם הדי ג'יי עופר ניסים. השיר יצא לאור ב-23 במרץ 2019, על ידי חברת התקליטים אבי גואטה הפקות בע"מ.
השיר הגיע למקום החמישי במצעד של מדיה פורסט.
רקע וכתיבה

השיר נכתב והולחן על ידי לידור סעדיה והופק על ידי עופר ניסים, שבעבר הוציא עם חדד את השיר "Love U Till I Die". השיר הושווה לשיר "לא מבינה עברית" של אייל גולן, אשר הוציא אותו ביחד עם ניסים גם כן, כמה זמן לפני כן.
עם השיר הופיעה חדד כמה ימים לאחר שיצא, תוך שהיא לבושה בטוקסידו וחובשת מסכה.
וידאו קליפ

טרם יצא הווידאו קליפ המלא של השיר, העלתה שרית חדד לערוץ היוטיוב שלה את האודיו הרשמי של השיר, בו ניתן לראות את עטיפתו של הסינגל. בנוסף לכך, ניתן לראות באודיו את מילותיו של השיר.
נכון למאי 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-2 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 5 |  |
דניס לוסון

| --- | --- |

דניס לוסון, 2006
 לידה:  27 בספטמבר 1947 (בן 77) קריף, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1969
 מקום לימודים:  אקדמיית מוריסון  הקונסרבטוריון המלכותי של סקוטלנד 
 בן או בת זוג:  שילה גיש (מרץ 2004–9 במרץ 2005) 
 פרסים והוקרה:  פרס לורנס אוליבייה לשחקן הטוב ביותר במחזמר (1983) 
 פרופיל ב-IMDb
 
דניס סטמפר לוסון (באנגלית: Denis Stamper Lawson; נולד ב-27 בדצמבר 1947) הוא שחקן ובמאי סקוטי. הוא מוכר מהופעתו בתפקיד ג'ון ג'רנדייס בעיבוד של ה-BBC לרומן "בית קדרות", בתפקיד גורדון ארקהרט בסרט "גיבור מקומי", בתפקיד מפקח בילוש סטיב מקאנדרו בסדרה "תחבולות חדשות" של BBC One, ובתפקיד ודג' אנטילס בטרילוגיית סרטי "מלחמת הכוכבים".
ביוגרפיה

לוסון נולד בקריף שבמחוז פרת'שייר בסקוטלנד. הוא בנם של פיליס ננו (שם נעורים סטמפר) ולורנס לוסון. לוסון למד בבית הספר היסודי בקריף (אנ'). אחרי שעבר את הבחינות המשיך ללמוד ב"מוריסון אקדמי" ואחר כך בבית הספר למשחק האקדמיה המלכותית הסקוטית למוזיקה ודרמה (אנ'), אחרי שנכשל בבחינות הקבלה לאקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה בלונדון. הוא עבד במכירת שטיחים והופיע בתיאטרון חובבים לפני שהתקבל ללימודים באקדמיה המלכותית הסקוטית.
תחילת קריירה המשחק של לוסון הייתה ב-1969 כשהופיע בתפקיד קטן במחזה "הגלגול" בווסט אנד שבלונדון. מאז שיחק בדרמות טלוויזיוניות כמו "הסוחר מוונציה" (1973) לצדו של לורנס אוליבייה ששיחק בתפקיד שיילוק, בדרמה המוזיקלית "Rock Follies" (מ-1976) ובמיני-סדרה "Dead Head" (מ-1986).
לוסון שיחק בתפקיד הטייס ודג' אנטילס בשלושת הסרטים של טרילוגיית "מלחמת הכוכבים". ב-2001 חזר וגילם את התפקיד במשחק הווידאו "Star Wars Rogue Squadron II: Rogue Leader" לקונסולת Nintendo GameCube.
הוא הרבה לשחק על במות התיאטרון בווסט אנד, ומהופעותיו הבולטות היו בשנים 1983 ו-1984 במחזמר "Mr. Cinders" בתיאטרון פורצ'ן.
ב-1999 ביים לוסון את ההפקה "Little Malcolm and His Struggle Against the Eunuchs" שהועלתה בתחילה בתיאטרון המפסטד ואחר כך הועבר לתיאטרון קומדי בווסט אנד הלונדוני, בכיכובו של אחיינו, יואן מקגרגור, בתפקיד הראשי, מלקולם סקרודייק.
ב-10 בדצמבר 2005 השתתף בתוכנית הרדיו "Loose Ends" בהגשת נד שרין, ברדיו 4 של ה-BBC.
ב-2005 שיחק לוסון בתפקיד ג'ון ג'רנדייס, התפקיד הראשי בסדרה עטורת השבחים של ה-BBC, עיבוד לרומן "בית קדרות" מאת צ'ארלס דיקנס, והיה מועמד לפרס אמי על הופעתו. שנתיים אחר כך שיחק בתפקיד פיטר סיים בסדרת הדרמה "ג'קיל" של ערוץ BBC One. הסדרה היא עיבוד מודרני של הספר "המקרה המוזר של ד"ר ג'קיל ומר הייד" בכיכובו של ג'יימס נסביט. עוד הופיע לוסון בתפקיד קפטן "דרדנוט" פוסטר בסדרה "הורנבלואר - ימאי וג'נטלמן", עיבוד של רשת ITV לספרי "הורנבלואר" מאת סי אס פורסטר. בסדרה "רובין הוד" שיחק לוסון בתפקיד שריף וינצ'סטר.
לוסון הופיע בתפקיד ז'ורז' בהפקה מחודשת של המחזמר "כלוב העליזים" בווסט אנד. עוד קודם לכן כיכב לוסון בהפקה מחודשת בלונדון של המחזמר "Pal Joey".
לוסון כיכב בסיטקום "Above Their Station" של ה-BBC שכתב ריס תומאס (אנ'), הופק ושודר רק פרק פיילוט של הסדרה. הוא הופיע לצדה של הלנה בונהם קרטר בסרט הטלוויזיה "איניד" של רשת BBC Four המבוסס על חייה של הסופרת איניד בלייטון. לוסון גילם את דמותו של קנת' דארל ווטרס, מנתח לונדוני שהופך לבעלה השני של בלייטון. ביולי 2009 הופיע לוסון בתפקיד אלכסנדר פלמינג בדרמה "Breaking the Mould: The Story of Penicillin" לצדו דומיניק וסט. בסדרת הפשע "Marchlands" ששודרה בפברואר 2011 שיחק לוסון בתפקיד הסבא של אליס.
ב-2011 הופיע לוסון במחזה "The Acid Test" מאת אניה רייס בתיאטרון רויאל קורט.
בשנת 2012 החליף לוסון את ג'יימס בולאם בסדרת הטלוויזיה "תחבולות חדשות" בעונה התשיעית של הסדרה.
לוסון סיפר שהוצע לו לגלם שוב את תפקיד ודג' בסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 7: הכוח מתעורר" אבל הוא סירב כי חשב שהוא ישתעמם בתפקיד.
ביוגרפיה > חיים אישיים

אחותו של לוסון, קרול דיאן מקגרגור, היא אמו של השחקן יואן מקגרגור.
ללוסון הייתה מערכת יחסים עם השחקנית דיאן פלטשר אותה פגש כשהופיעו יחד בהפקה של המחזה "הלילה השנים עשר". ב-1979 נולד בנם המשותף, ג'יימי.
ב-1985 הכיר לוסון את השחקנית שילה גיש בצילומי הסרט "That Uncertain Feeling". השניים חיו יחד במשך עשרים שנה, וב-2004 הם התחתנו באנטיגואה. גיש נפטרה מסרטן כשנה אחר כך, ב-9 במרץ 2005.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1977 | מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה | Star Wars Episode IV: A New Hope | ודג' אנטילס |  |
| 1977 | פרובידנס | Providence | דייב וודפורד |  |
| 1980 | מלחמת הכוכבים - פרק 5: האימפריה מכה שנית | Star Wars Episode V: The Empire Strikes Back | ודג' אנטילס |  |
| 1983 | מלחמת הכוכבים - פרק 6: שובו של הג'דיי | Star Wars Episode VI: Return of the Jedi | ודג' אנטילס |  |
| 1983 | גיבור מקומי | Local Hero | גורדון ארקהרט |  |
| 1984 |  | The Chain | קית' |  |
| 1996 |  | Cervellini fritti impanati |  |  |
| 2011 | חוש מושלם | Perfect Sense | בעל מסעדה |  |
| 2012 | שבורה | Broken | מר באקלי |  |
| 2013 |  | The Wee Man | וילי |  |
| 2013 |  | The Machine | תומסון |  |
תפקידים בתיאטרון

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1971 | טיטוס אנדרוניקוס | Titus Andronicus | מרטיוס | תיאטרון ראונד האוס |
| 1972 |  | England's Ireland |  | תיאטרון ראונד האוס |
| 1973 |  | Kaspar |  | תיאטרון Almost Free |
| 1973 |  | Sarah B. Divine |  | תיאטרון קוצ'ריין (אנ') |
| 1975 |  | Kidnapped at Christmas | וורדר מולינס | תיאטרון שו (אנ') |
| 1977 |  | The Dog Ran Away | האח דייוויד | תיאטרון המפסטד (אנ') |
| 1977 |  | Censored Scenes from King Kong | סטיבן | תיאטרון אופן ספייס (אנ') |
| 1978 |  | We Can't Pay! We Won't Pay! | לואיג'י | תיאטרון Half Moon (אנ') |
| 1978 |  | A Greenish Man | פטריק | תיאטרון בוש (אנ') |
| 1979 |  | Fifty Words—Bits of Lenny Bruce |  | תיאטרון קינגס הד (אנ') |
| 1983–1984 |  | Mr Cinders | ג'ים לנקסטר | תיאטרון קינגס הד ותיאטרון פורצ'ן זכה בפרס אוליבייה לשחקן הטוב ביותר במחזמר |
| 1984 |  | The Lucky Chance | בלמור | תיאטרון רויאל קורט |
| 1986 | שגעון באופרה מאת קן לודוויג | Lend Me a Tenor | מקס | תיאטרון הגלוב |
| 1986–87 |  | Ashes | קולין | תיאטרון בוש |
| 1987 | חשיבותה של רצינות | The Importance of Being Earnest | אלג'רנון מונקריף | תיאטרון רויאלטי (אנ') |
| 1988 |  | The Film Society | ג'ונתן בלטון | תיאטרון המפסטד |
| 1990 | וולפון | Volpone | מוסקה | תיאטרון אלמיידה (אנ') |
| 1993 |  | Oleanna | ג'ון | תיאטרון הדוכס מיורק (אנ') |
| 1995 |  | Lust | הורנר | תיאטרון היימרקט |
| 2008 | כלוב העליזים | La Cage Aux Folles | ז'ורז' | תיאטרון פלייהאוס (אנ') מועמדות לפרס אוליבייה לשחקן הטוב ביותר |
| 2011 |  | The Acid Test | ג'ים | תיאטרון רויאל קורט |
הערות שוליים

1 2  Pendreigh, Brian (באפריל 1999). Ewan McGregor. Thunder's Mouth Press. pp. 26–27. ISBN 1-56025-239-1. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Denis Lawson interview (25.03.10) – TWStuff".
↑  Mr Cinders @ www.musical-theatre.net
↑  "An all-star cast to appear in BBC ONE's Jekyll". BBC Press Office. 29 באוגוסט 2006. נבדק ב-30 באוגוסט 2006. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Above Their Station
↑  Cast update for The Acid Test at Royal Court Theatre
↑  Denis Lawson replaces James Bolam on 'New Tricks'
↑  McCormick, Rich (12 במאי 2013). "Wedge Antilles actor rejected 'Star Wars: Episode VII' role because it would 'bore' him". TheVerge. נבדק ב-12 במאי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jamie_Lawson at the Wayback Machine (archived February 6, 2005)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007423597105171  PLWABN: 9810578839705606  BIBSYS: 6095992  BnF: cb14197175m (data)  GND: 138425019  ISNI: 0000 0001 1515 9629  LCCN: no98064639  NTA: 329254901  SUDOC: 12967639X  VIAF: 78781297   WorldCat (עם VIAF): 78781297
מחסום כפר ורבורג

| --- | --- |

תוכנית מלאה של חמשת מרכיבי מחסום כפר ורבורג, מבט מצפון לדרום
 מידע כללי
 סוג:  ביצורים 
 מיקום:  כפר ורבורג 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – מאי 1948
 תאריך פתיחה רשמי:  מאי 1948 
 מידות
 אורך:  1,200 מ' 
 
 קואורדינטות:  31°42′36″N 34°43′48″E﻿ / ﻿31.710124744892°N 34.72993908522°E﻿ / 31.710124744892; 34.72993908522
  (למפת השפלה מוגדלת) מחסום כפר ורבורג(למפת השפלה רגילה) מחסום כפר ורבורג(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחסום כפר ורבורג(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחסום כפר ורבורג
 
מחסום כפר ורבורג היה מערך של חמישה סוגי מכשולים שונים שנבנו לאורך של 1,200 מטרים על מנת לעכב את הצבא המצרי אם ינסה לנוע על הכביש העובר סמוך למושב כפר ורבורג וצפונה במאי 1948. הוא החל מצומת הכניסה למושב ונמשך דרומה עד לגשר פריזר שניצב מעל נחל גוברין שנקרא אז "ואדי אל-ג'לדיה". חמשת מרכיבי המחסום כללו מיקוש והכנת הגשר עצמו לפיצוץ. הקמתו של המחסום החלה ב־12 במאי והסתיימה כעבור עשרה ימים. היה זה המחסום הגדול, הארוך, המורכב והמשוכלל ביותר שנבנה בתקופת מלחמת העצמאות בישראל.
מכשולי בטון נגד טנקים מתקופת מלחמת העולם השנייה, ססקס, אנגליה. נקראו גם שיני דרקון
הרקע להקמתו

ידיעות והשערות שהצבא המצרי עלול לנסות לנוע צפונה דרך הכביש העובר בסמוך למושב כפר ורבורג (כביש 3) לכיוון גדרה וצפונה, הביאו לכך שמח"ט גבעתי שמעון אבידן הטיל על מפקד גדוד 53 שהאזור היה באחריותו את המשימה להקים עליו מחסום.
ב־12 במאי 1948 נקראו שני החבלנים הבכירים של הגדוד (שרגא אלון ועודד נגבי) יחד עם מ"פ המסייעת יגאל קרצ'ובניק אל קצין המבצעים הגדודי. הקמב"צ הסביר לשלושה שהוטל על הגדוד להקים חסימות על ציר הכביש מג'דל – מסמיה, ועליהם לצאת לשטח ולהביא תוך 3 שעות תוכנית מסודרת. השלושה חזרו לגדוד והביאו את תוכניתם להקמת מערך מחסומים ומכשולים החל מהכניסה למושב כפר ורבורג בצפון ולאורך 1,200 מטרים עד לגשר פריזר בדרום.
תוכנית מבנה המחסום

תוכנית המחסום שהוצגה לקמב"צ כללה 5 חלקים שונים לפי הסדר מדרום לצפון:
גשר פריזר – הנחת מטעני חומר נפץ צמודים לסמכים של גשר פריזר ובמרכזו מתחת לכביש לפיצוצו.
מוקשים נגד רכב – פיזור 4 חגורות מוקשים נגד רכב משני צידי הכביש לאורך של כ־200 מטרים מהגשר צפונה.
פוגזים – הצבת 40 חביות פוגז לאורך הכביש מצידו המערבי לאורך של כ־200 מטרים (בפועל הותקנו רק 17 חביות עקב מחסור בחביות).
שיני דרקון – הצבת 200 חרוטי בטון "שיני דרקון", 100 מכל צד של הכביש כדי למנוע מעבר של כל כלי רכב ושריון בשולי הכביש. (בפועל הוצבו רק 128 חרוטים, 64 מכל צד של הכביש עקב מחסור בבטון). בין החרוטים יוטמנו מוקשים נגד רכב.
קירות בטון – בניית 4 קירות בטון בזוגות כאשר בין הזוגות מפריד מרחק של 100 מטרים. הקירות היו מתוכננים להיות יצוקים בתוך תשתית הכביש כך שיגרמו לכל רכב העובר נסיעת עקלתון איטית.
משני צידי הכביש השתרעו פרדסים שמנעו תנועת רכב חופשית דרכם.
קירות הבטון ושיני הדרקון היו אמורים להיבנות על ידי חברת "סולל בונה".
השלושה חזרו תוך 3 שעות והציגו בפני הקמב"צ את תוכניתם. התוכנית אושרה והחבלנים קיבלו פקודה לצאת תוך שעתיים ולהתחיל בבניית המחסום.
שלבי הבנייה וההקמה

הגדוד הקצה ככוח עזר מספר חיילים שעזרו לחבלנים להעמיס את הציוד שכלל: מוקשים נגד רכב, חומר נפץ, פתילי השהיה, פתיל רועם, נפצים, מכשירים מיוחדים של חבלנים כמו צבת צימות, את הפצץ היחידי שהיה בגדוד, וכן ציוד שהייה כללי כמו אוהלים, כלי חפירה, מזון וכמויות גדולות של סמרטוטים להכנסה לחביות הפוגזים. "חבית פוגז" היא חבית 220 ליטר רגילה שמולאה בתערובת של 70 אחוז סולר ו־20 אחוז נפט, ו־2 כפות של קליפוניום וסמרטוטים. הצתת התערובת גרמה לדלקה הדומה לזו הנגרמת מהצתת פצצת נפאלם.
בשעה 14:00 הגיעו קבוצות פועלים של חברת "סולל בונה" כדי להקים ולצקת את "שיני הדרקון" ואת קירות הבטון. יחד עם עובדי סולל בונה הגיעו למקום שני מהנדסים שתכננו את בניית הקירות והיו אמורים לבנות את שיני הדרקון. מספר החבלן עודד נגבי: ”הסברתי למהנדסים את התוכנית שלנו ואמרתי להם שעליהם לצקת ולהציב "שיני דרקון" מצידי הכביש. הם הסתכלו עלי בעיניים תוהות ולא ידעו למה התכוונתי. אמרתי שאני מתכוון למחסומי בטון כפי שנבנו באירופה ב"קו זיגפריד". הפעם ענה לי מהנדס אחד ממוצא הולנדי ואמר – עכשיו אני יודע למה כוונתך”.
בשעה 16:00 הגיעה משאית מהגדוד והביאה 12 חביות שהיו מלאות ב־70 אחוז סולר יחד עם 2 חיילים נוספים לעזרה. הכנת חביות הפוגזים כללה ערבוב הנפט והקליפוניום עם הסולר וסמרטוטים והצבתן בצד הכביש בזווית כאשר החביות מורמות בצדן הקרוב לכביש על בלוק ומאחוריהן הונחו מאוחר יותר מטעני הדף. הצבתן ארכה זמן רב ורק בשעה 23:00 הסתיימו עבודות הצבת 6 החביות הראשונות.
למחרת היום חלו כמה חיילים ולכן הספיקו החבלנים להכין ולהציב 5 חביות בלבד פרט להטמנת המוקשים.
ביום שבת, 15 במאי בשעה 10:00, כבר היו 12 חביות מוצבות לצד הכביש ומוכנות להפעלה. החבית הוצבה בזווית כאשר צידה האחד מורם נשען על בלוק עץ בגובה 20 ס"מ ומאחוריה הונח מטען הדף (אבק שרפה). הפעלת מטען ההדף גרמה להדיפת החבית תוך כדי הצתת הנוזל שבה ופגיעתו ברכב העובר בכביש והצתתו.
היות שבגדוד לא היו חביות נוספות, אספו החבלנים 5 חביות נוספות בבאר טוביה.
עד שבת בערב היו כל 17 החביות מוצבות. בלילה פרשו החבלנים 3 כבלים אל הגשר כהכנה לפיצוצו. מחלקת האבטחה של אורי רום, המ"מ מבאר טוביה, שהוצבה בפרדס הנוצרייה במרחק של כ־800 מטרים צפון מערב מהגשר, יצאה יחד עם אורי רום תחת פיקודו של המ"פ דודיק בן יעקב לניצנים, על מנת לחלץ ברגל את נשות וילדי ניצנים במסגרת "מבצע תינוק". גם החבלן עודד נגבי נקרא באותו בוקר למחנה יורם והצטרף שם לכוח הפינוי. במחסום נשאר כחבלן יחידי – שרגא אלון.
תוכנית המחסום שיושמה

ביום שני 17 במאי נראה המחסום כך במבט מצפון לדרום:
קירות בטון – עובדי סולל בונה יצקו בתבניות מיוחדות ארבעה קירות בטון. הקירות נבנו עם יסודות בעומק של כ־40 ס"מ והיו בגובה של 120 ס"מ ובעובי של 60 ס"מ שחסם את הכביש משוליו ועד מעבר לאמצעיתו. בין כל זוג קירות הפריד מרחק של כ־15 מטרים שאפשר מעבר איטי מאוד של רכב. בין שני זוגות הקירות הפריד מרחק של כ־100 מטרים שהפך למעשה לשטח הריגה.
שיני דרקון – אנשי סולל בונה יצקו 128 חרוטי בטון, 64 מכל צד של הכביש (במקום 200 שתוכננו). החרוטים פוזרו לאורך של כ־30 מטרים מכל צד של הכביש ולמרחק של כ־20 מטרים ממנו. גם מספר מוקטן זה נבע ממחסור במלט. לחרוטי הבטון היה בסיס בעומק של 40 ס"מ והיו בגובה של 120 ס"מ מעל פני הכביש. בין המרווחים של החרוטים הוטמנו 32 מוקשים נגד רכב כולל 6 מוקשים באריזות של ארגזי עץ. זאת, על מנת למנוע ניסיונות מעבר בין חרוטי הבטון.
חביות פוגזים – לאורך הכביש מצידו המערבי הוצבו בפועל 17 חביות בלבד עקב מחסור בהן. הן הוצבו במרחק של כ־1.5 מטרים משפת הכביש. הן הוצבו במאוזן כאשר הצד הפונה אל הכביש הורם באמצעות בלוקים מעץ בגובה 20 ס"מ. מטעני ההדף שהונחו מאחורי החביות חוברו יחד בפתיל רועם. הצתת מטעני ההדף הייתה אמורה להעיף את החבית אל מרכז הכביש תוך כדי הצתת התערובת שבה. משלושה מקומות שונים בהם הותקנו נפצים, נמתחו חוטים להפעלת כל החביות באמצעות מכשיר הפצץ. החביות נמרחו בשמן מכונות ועליו שפכו חול להסוואה. החבלן עודד נגבי היה די ספקני לגבי יעילות הפעלת החביות עקב דלות האמצעים שהיו בידיהם בעוד שרגא נטה להיות אופטימיסט יותר.
מוקשים נגד רכב – לאורך הכביש הוטמנו ארבע שורות של מוקשים נגד רכב משני צידי הכביש. המוקשים היו מתוצרת תע"ש. בפועל הוטמנו כ־80 מוקשים בסך הכול, 40 מכל צד של הכביש. רובם היו מסוג "מוקשי עכביש" (כמו בתמונה משמאל) ומיעוטם מסוג דומה למוקש M15 אמריקאי. הטמנת המוקשים נעשתה לאורך של כ־200 מטרים במרווחים משתנים ולא בקווים אחידים ומקבילים, כל זאת על מנת למנוע מצב של זיהוי מיקום המוקשים על ידי האויב. המרחקים ביניהם היו בין 5 ל־8 מטרים.
הגשר – מטעני החנ"מ הוצמדו לסמכים של הגשר ומטען נוסף הוצמד למרכזו מתחת לכביש באמצעות פיגומי עץ. בנוסף הוכנו מטענים להצבה במרכז הגשר כך שיגרמו במהלך הפיצוץ לפעולת מגזרת יחד עם המטענים שהוצמדו לגשר במרכזו ומתחתיו.
שלושה כבלי חשמל מקבילים הונחו על האדמה מהגשר ל־3 נקודות פיצוץ שונות שהיו במרחק של 150 מטרים אחת מהשנייה. הפעלת המטענים בגשר הייתה אמורה להתבצע באמצעות פצץ (אקספלודר) שנשא על חגורתו החבלן שרגא אלון.
החבלנים הציבו כ־100 מטרים מדרום לגשר פריזר שני שלטים משני צידי הכביש עליהם הייתה אזהרה בעברית ואנגלית שהגשר והכביש ממוקשים. כבר בבוקר הראשון נוכחו החבלנים שחוטי החשמל כורסמו על ידי תנים שנמשכו אליהם כנראה על ידי ריח מסוים.
האסון שנמנע

באותו לילה, 17 במאי, פונו ילדי קיבוץ נגבה במסגרת "מבצע תינוק". בנגבה לא ידעו על הקמת המחסום, ולכן לא דיווח המא"ז למפקדת גדוד 53 על יציאת שיירת הילדים.
רצה הגורל ובאותו לילה נדדה שנתו של שרגא אלון. הטרידה אותו מאוד העובדה שאלמונים נהגו לחבל בחוטי החשמל המחברים את האקספלודר (הפצץ) למטעני הנפץ. הוא גילה שהאלמונים האלה היו תנים, שנמשכו כנראה לריח החריף של החוטים וכרסמו בהם. שרגא יצא איפוא, לבדוק את כבלי החשמל. לא היה לו מושג על השיירה המתקרבת. הפקודה שקיבל הייתה חד-משמעית: אם מגיעה שיירת אויב ועוברת את הגשר – פוצץ אותו!
והנה בעודו מהלך לאורך החוטים לכיוון הגשר, הוא שמע קולות מנועי משאיות והחלפת הילוכים. הוא הצמיד את אזנו לכביש וכעבור 3 דקות כבר היה משוכנע שאכן שיירת משאיות מתקרבת לעבר הגשר מדרום. היות שלא הודיעו לו על שום שיירה שתגיע מדרום, נדרך שרגא תוך שהוא מתאמץ לזהות מי הבאים בחשיכה.
לימים סיפר שרגא לעודד, שליבו חשב להתפוצץ מרוב מתח שאחז בו. כעבור כ־10 דקות נוספות הצליח להבחין בצלליות של 4 מכוניות ארוכות. כעבור שתי דקות נוספות תוך שהוא אוחז בפצץ ומוכן להפעילו, הוא חש שידיו רטובות מזיעה. לפתע עצרה המכונית הראשונה כ־10 מטרים לפני הגשר והפעם הוא שמע בכי ילדים. כאשר התקרב לשיירה הבחין שרגא במשוריין שעמד ראשון, אחריו עמדו שני אוטובוסים משוריינים ובמאסף הייתה משאית עם הציוד של הילדים ומיטות תינוקות. הייתה זו שיירת מפוני נגבה שכללה 114 תינוקות ילדים ונשים.
מפוני הנגב שעברו דרך המחסום

רוב מפוני הנגב יצאו מקיבוץ רוחמה אליו פונו בשלב ראשון וממנו המשיכו צפונה דרך נתיב זה לתחנה ראשונה היא קיבוץ גבעת ברנר. משם לאחר הפסקה והתרעננות, המשיכו צפונה ליעדים שונים.
להלן טבלה חלקית של השיירות שעברו במחסום מ-17 במאי עד סוף חודש מאי.
| תאריך וזמן יציאה | שם הקיבוץ | מס' ילדים | מס' נשים ומבוגרים | סך הכול | זמן הגעה למחסום | יעד |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| יום ב' 17.5 בערב | נגבה | 84 | 30 | 114 | לילה | גבעת ברנר |
| יום ד' 23.5 בערב | רוחמה | 57 | 21 | 78 | לילה | רחובות |
| יום ד' 19.5 שעה 01:00 | יד מרדכי | 57 פעוטים ותינוקות | 22 | 79 | אור הבוקר | מצפה הים |
| יום ד' 19.5 | ניר עם | 70 | 50 | 120 | לילה | קבוצת שילר |
| יום ו' 21-22.5 בלילה | גברעם | 90 | 45 | 135 | בחשיכה לפנות בוקר | ראשון לציון |
| שבת 22.5 | בארות יצחק (יציאה מדורות) | 65 | 50 | 115 | לילה | רעננה |
| יום א' 23.5 בערב | דורות | 85 |  ? | 85 + | 24.5 שעה 02:30 | ראשון לציון |
| יום א' 23.5 בערב | יד מרדכי (יציאה מרוחמה) | 43 ילדים בגיל 4-8 | 6 | 49 | אחרי חצות | מצפה הים |
הערות:
כל ילדי יד מרדכי פונו מהקיבוץ בליל 18–19 במאי לרוחמה. התינוקות המשיכו עם בוקר צפונה בעוד הילדים הבוגרים נשארו ברוחמה מספר ימים.
ילדי בארות יצחק פונו מהקיבוץ כבר בערבו של יום שבת, 15 במאי, לקיבוץ דורות שם נשארו מספר ימים ורק ב-22 במאי פונו עם ילדי קיבוצים אחרים לצפון.
הלוגיסטיקה הכרוכה בפינוי ילדים מאזור שכבר בחלקו היה תחת אש הייתה לא פשוטה. כל מאות הילדים והנשים יצאו בשיירות אותן ארגן ועליהן פיקח המ"פ גרשון דובנבוים. יש לזקוף לזכותו את העובדה שאף אחד לא נפגע במבצע הפינוי וכל השיירות יצאו ועברו בשלום.
פירוק הגשר

רוחבו המקורי של גשר פריזר הוא 5 מטרים. רוחב זה אפשר מעבר למכונית אחת בלבד. פרט לכך הגישה לגשר משני הצדדים, גם מדרום וגם מצפון הייתה בכביש מתפתל בצורת האות האנגלית s. המעבר כולו היה מסוכן ויצר צוואר בקבוק. על כן הוחלט במע"צ ליישר את תוואי הכביש ולבנות גשר חדש שיאפשר מעבר לשני הכיוונים בו זמנית.
בשנת 1991 נפתח התוואי החדש עם גשר חדש שעובר כ-70 מטרים מערבית לגשר הישן.
בשנת 2004 כאשר מחירי הברזל בישראל עלו לקראת אולימפיאדת בייג'ינג (2008), פשטו גנבי מתכות על האזור, חתכו וגנבו את מעקות הברזל של הגשר.
לקריאה נוספת

"מרחב נחל לכיש במלחמת העצמאות", באתר קק"ל