stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחזקאל ברטלר
משפחתו

הרב ברטלר היה נשוי לדבורה, בתו של יעקב שכטר שהיה סוחר עורות תל אביבי. גיסיו הם הרב אברהם רייסנר, הרב משה שטרנבוך והרב אריה שכטר.
שלושה מחתניו הם הרב אליהו פוזן המשמש כדיין בבית דין צדק בני ברק, הרב צבי אשר פרידמן המשמש כמורה הוראה בבתי ההוראה של הרב נסים קרליץ, ר"מ בישיבת זכרון מיכאל ומרבני חוג חזון איש והרב אברהם קלמנוביץ (נכד הרב אברהם קלמנוביץ ראש ישיבת מיר בארצות הברית). שלושת חתניו אלו מכהנים גם כר"מים בישיבת זכרון מיכאל בזכרון יעקב. כלתו לשעבר, היא הסופרת חסיה ברטלר.
הערות שוליים

↑  מאיר וונדר, אנציקלופדיה לחכמי גליציה, חלק ו, עמ' 1043.
↑  קלמן לנדא, מנת חלקי, ירושלים תשס"ד, בהקדמה, עמ' 8, באתר אוצר החכמה.
↑  שלמה כהן, פאר הדור, חלק ה', עמוד ק"כ
↑  תלמידיו מציינים שתי סיבות לכך: ראשית, העובדה שבשנות ילדותו שהה שנים ארוכות במרתף, מנעה ממנו לימוד כתיבה באופן מסודר. שנית, בשל חשיבתו המהירה, התקשה "לארגן" את מחשבותיו בקצב כתיבה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987013155312705171
משפחת אהרנסון

אפרים (פישל) ומלכה אהרנסון
בית אהרנסון
משפחת אהרנסון בשנת 1914. עומד מאחור: אהרן; בשורה האמצעית יושבים מימין לשמאל: האב אפרים-פישל, בעלה של שרה חיים אברהם, שמואל (סם) ואלכסנדר (אלכס); בשורה התחתונה יושבות מימין שרה ומשמאל רבקה.
משפחת אהרנסון (בלועזית: Aaronsohn) היא משפחה יהודית ידועה בתולדות היישוב. בני המשפחה עלו לארץ ישראל מבקאו שברומניה בשנת 1882, עם תחילת העלייה הראשונה, ונמנו עם מייסדי המושבה זכרון יעקב. רבים מבני המשפחה נמנו עם מקימי ארגון המחתרת "ניל"י" ומנהיגיו, ולכן שמה של המשפחה נקשר תדיר לארגון זה.
בני המשפחה שעלו ארצה היו האב אפרים פישל אהרנסון, האם מלכה והילדים אהרן וצבי (הירש). בארץ נולדו שמואל (סם), אלכסנדר (אלכס), שרה ורבקה. שתי בנות, ויטיה וליבה, מתו בלידתן בשנת 1888, ככל הנראה מקדחת הביצות. בנוסף, הגיעו לארץ בשנת 1882 גם קלמן משה אהרנסון, אחיו הצעיר של אפרים-פישל, ואחותו שרה אהרנסון (לימים שוורץ), שהתיישבו בזכרון יעקב והקימו בה משפחות.
אפרים-פישל היה איכר, מחלוצי הכורמים, שהקים משק בזכרון יעקב. לפי כמה מקורות היה אפרים-פישל הראשון ממתיישבי זכרון יעקב שהפסיק לקבל את תמיכת הברון רוטשילד, פילנתרופ היישוב. הבן הבכור אהרן, נחשב איש אשכולות - אגרונום, מדען, סייר, יזם ופוליטיקאי. הוא נמנה עם הבולטים בקרב בני הדור הראשון שגדל בארץ, אשר נקראו אז "האתרוגים" (כינוי שהפך לאחר שנים ל"צברים"). אהרן זכה לפרסום עולמי בעקבות גילויו את 'אם החיטה' בשנת 1906. במהלך מלחמת העולם הראשונה הקים והנהיג את המחתרת "ניל"י", שבה פעלו גם אחותו שרה אהרנסון, אבשלום פיינברג, יוסף לישנסקי ואחרים.
תוך כדי פעולות המחתרת ולאחר חשיפתה, בין השנים 1919-1915, עברו אחדים מחברי המשפחה עינויים, כמו אפרים-פישל, שרה, צבי וחברי ניל"י נוספים; שרה התאבדה בעקבות תפיסתה ועינויה בידי העותמאנים, ולאחר שגילתה כי הגיעה הוראה להוציאה להורג. אהרן נעלם עם מטוסו מעל תעלת למאנש בין בריטניה וצרפת.
האם מלכה נפטרה בשנת 1912 והאב אפרים-פישל - בשנת 1939. הבן צבי נפטר בשנת 1929, אלכס בשנת 1942, ושמואל בשנת 1950. האחרונה מדור "האתרוגים" והצעירה מבני משפחת אהרנסון, רבקה, נפטרה בשנת 1981.
בביתם של אפרים-פישל ומלכה בזכרון יעקב, הוא "בית אהרנסון", הוקם מוזיאון לתולדות המשפחה ומחתרת ניל"י. על בני המשפחה ועל ניל"י נכתבו ספרים ומאמרים, ורחובות רבים ברחבי הארץ נקראו על-שם אהרן אהרנסון ועל-שם שרה אהרנסון, שני בני המשפחה הידועים ביותר. כל צאצאיהם של צבי ושל שמואל, היחידים מבני אהרנסון שהקימו משפחות משלהם, חיים ופועלים בארץ (חלק גם עדיין נושאים שם משפחה זה), לפני מספר שנים הם מכרו את הנחלה המשפחתית בזכרון יעקב[דרוש מקור].
לקריאה נוספת

אליעזר ליבנה, אהרן אהרנסון - האיש וזמנו, ירושלים, מוסד ביאליק, 1969
שמואל כץ, הרשת: האגדה לבית אהרנסון, תל אביב, משרד הביטחון, 2000
פרסומים שנכתבו על ידי בני המשפחה:
אלכסנדר אהרנסון (חייל פשוט), שרה, שלהבת ניל"י, אחיאסף, 1943
אלכסנדר אהרנסון, בגן המחשבות (מפנקסו של מסתכל) תל אביב, טרקלין בע"מ, 1974
אהרן אהרנסון, (עורך: יורם אפרתי), יומן אהרן אהרנסון 1916-1919, תל אביב, הוצאת קרני, 1970
אהרן אהרנסון (פקד ובקר ה.ר. אופנהיימר) צמח עבר הירדן, זכרון יעקב, מעשב אהרן אהרנסון, 1934
Aaron Aaronsohn, Agricultural and Botanical Explorations of Palestine, Washington D.C, U.S. Department of Agriculture, 1910
פרסומים שנכתבו על אודות המשפחה בידי צאצאיה:
רן אהרנסון, "האיש החיטה והאגדה", עתמול, גל' כ"ד /4 (מאי 1999), עמ' 22-23
רן אהרנסון, "בית אהרנסון השני", אריאל, גל' 123-122 (אוג' 1997), עמ' 119-114
ניר טויב, סרט דוקו (הקישור אינו פעיל) האהרונסונים: הסרט המלא
הערות שוליים

↑  על פי הכיתוב במצבתה
↑  Encyclopedia of the Modern Middle East & North Africa: A-C
אלון קורנגרין

| --- | --- |

קורנגרין, 2020
 לידה:  21 במרץ 1967 (בן 57) רעננה, ישראל
 ענף מדעי:  נוירופיזיולוגיה
 מקום מגורים:  רעננה, ישראל
 עיסוק:  ביופיזיקאי
 מקום לימודים:  תואר ראשון בכימיה, באוניברסיטת בן-גוריון,  תואר שני בביופיזיקה, אוניברסיטת בן-גוריון, המחלקה לכימיה,  דוקטורט בביופיזיקה, אוניברסיטת בן-גוריון, המחלקה לכימיה,  פוסט דוקטורט, בהנחיית פרופסור ברט זקמן, במכון של אגודת מקס פלאנק, הידלברג, בגרמניה,
 מנחה לדוקטורט:  פרופסור צבי פריאל
 מוסדות:  ראש מרכז המוח של אוניברסיטת בר-אילן
 בת זוג:  ארנה גבע-קורנגרין
 https://www.korngreenlab.org   https://www.facebook.com/alon.korngreen
אלון קורנגרין (נולד ב-21 במרץ 1967 ברעננה) הוא ביופיזיקאי ישראלי, העוסק בחקר המוח. פרופסור מן המנין באוניברסיטת בר-אילן והחל משנת 2019 ראש המרכז הרב תחומי לחקר המוח על שם לסלי וסוזן גונדה בבר-אילן. עיקר התעניינותו ביכולות החישוביות של תאי עצב בודדים בקליפת המוח ובגרעינים הבזאליים (גרעיני הבסיס). הוא גם חוקר את המעורבות של דופמין ואנדוקנבינואידים במודולציה של מערכת העצבים.
ביוגרפיה > משפחתו וראשית חייו

אלון קורנגרין נולד ברעננה ב-21 במרץ 1967 לדוד קורנגרין, מנהל תיכון אוסטרובסקי בעיר (בנו של ירוחם פיליפ קורנגרין) וצפרירה לבית אריגי, מוותיקי רעננה. אחיו, עמיר קורנגרין, הוא רופא מומחה באורתופדיה.
קורנגרין למד בתיכון אוסטרובסקי ברעננה. היה חניך בשבט "הדר" של צופי רעננה. בחופשות הקיץ של התיכון השתתף פעמיים בתוכנית "חץ וקשת" של הסוכנות היהודית והגדנ"ע עם בני יורדים. בשנים 1985–1988 שירת בגדוד 430 של חטיבה 500 בחיל השריון. לאחר מכן שירת 20 שנה במילואים בחטיבת שריון.
נישא לארנה גבע-קורנגרין (מורה במקצועה) ב-1996, ולהם שלושה ילדים, והם גרים ברעננה. מתחביביו של קורנגרין, צילום וריצה למרחקים ארוכים (השלים 3 מרתונים עד 2021).
ביוגרפיה > לימודיו

עם השחרור מצה"ל בשנת 1988 החל את לימודיו האקדמיים.
בין השנים 1988–1991 השלים את לימודי התואר הראשון בכימיה בהצטיינות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
בין השנים 1991–1993 השלים את למודי התואר השני בביופיזיקה בהצטיינות יתרה, במחלקה לכימיה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
בין השנים 1993–1997 השלים את לימודי התואר השלישי (דוקטור) בביופיזיקה בהצטיינות יתרה, במחלקה לכימיה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. נושא התזה שלו, שנכתבה בהנחיית פרופסור צבי פריאל, היה "חקירת התמרת אותות סידן, בתאים ציליארים, בשיטות משולבות".
בין השנים 1997–2001 השלים את הבתר דוקטורט בנוירופיזיולוגיה אצל פרופסור ברט זקמן, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה לשנת 1991, במכון המחקר של אגודת מקס פלאנק, שבהיידלברג, גרמניה.
ביוגרפיה > תפקידים אקדמיים

בשנת 2001 מונה למרצה בנושאי נוירופיזיולוגיה בפקולטה למדעי החיים, במרכז המוח של אוניברסיטת בר-אילן. בשנת 2007 עלה לדרגת מרצה בכיר. בשנת 2012 מונה לפרופסור חבר. בשנת 2018 מונה לפרופסור מהמניין ומונה לראש המרכז הרב תחומי לחקר המוח.
בין השנים 2011–2015 כיהן כראש התכנית לתואר ראשון במדעי המוח באוניברסיטת בר-אילן.
פעילות מדעית מחוץ לאוניברסיטה
2005–2007 מזכיר האגודה הישראלית לפיזיולוגיה ופרמקולוגיה
2012 ועידת גרעיני הבסיס הבינלאומית - ועדה מארגנת מקומית
2017 סדנה בינלאומית בנושא חישוביות גרעיני הבסיס. מארגן משותף
מחקר

המחקר של קורנגרין מתמקד במנגנונים הפיזיולוגיים העומדים בבסיס התכונות הפונקציונליות והחישוביות של נוירונים.
במעבדה לנוירופיזיולוגיה תאית של קורנגרין, הוא והסטודנטים שלו חוקרים כמה מהשאלות הבסיסיות במדעי המוח כגון: כיצד נוירונים מעבדים מידע? מהו הקוד הנוירוני ברמה התאית? כיצד אינטגרציה סינפטית משפיעה על חישוב עצבי? כדי לענות על שאלות אלה הם מיישמים אלקטרופיזיולוגיה ואופטוגנטיקה של נוירונים בפרוסות מוח עם טכניקות חישוביות במדעי המוח, לחקר מעגלים בגרעינים הבסיסיים המושפעים ממחלת פרקינסון. נחקרים גם יחסי הגומלין בין קנבינואידים לדופמין בגרעינים הבסיסיים.
הוא חוקר כיצד תופעות כגון אינטגרציה דנדריטית עשויות לאפשר לנוירונים בודדים ולרשתות עצביות קטנות לבצע פונקציות מורכבות. הבנת מאפייני חישוב כאלה דורשת רכישה בו זמנית של נתונים ממספר תאים ברשת במוח או ממקומות מרובים בתוך תא בודד. לפיכך, הוא מתעסק גם ביישום ופיתוח טכניקות פיזיולוגיות ואופטיות המאפשרות רכישת נתונים מקבילה מסוגים כאלה.
בעשור השני של המאה ה-21 פותחו במעבדתו כמה טכניקות חישוביות שמטרתן למצוא ערכים מיטביים לפרמטרים חופשיים במודלים מורכבים עבור נוירונים בקליפת המוח. לפיכך, למחקר הנעשה במעבדה יש היבטים ממדעי המחשב, חישוב עצבי, ביופיזיקה ונוירופיזיולוגיה. בשני פרויקטים ראשוניים נבחנים היבטים שונים כדי לתת תשובות לשאלות הכלליות שהוזכרו.
בין השנים 2001 ועד 2021, פרופסור קורנגרין עוסק בחקר המוח באוניברסיטת בר-אילן. הוא השתתף בכתיבה של כ-60 מאמרי מחקר וחנך כ-20 סטודנטים בלימודי המסטר והדוקטורט שלהם.
פרסים והוקרות

1989	- The Gregory Ginzburg Memorial Award, Ben-Gurion University, Chemistry Dept.
1990	- The Amnon Zingerman Memorial Award for academic achievements in B.Sc. studies, Ben-Gurion University, Chemistry Dept.
1990	- The Amos De-Shalit Summer Scholarship, Weizmann Institute of Science
1991	- The Ruth and Milton Orchin Award for academic achievements in B.Sc., Ben-Gurion University, Chemistry Dept.
1993	- The Ruth and Milton Orchin Award for excellence in M.Sc. studies, Ben-Gurion University, Chemistry Dept.
1995	- The Wolf Foundation Scholarship for excellence in M.Sc. studies, Israel
1995	- The Shariv Award for excellence in Ph.D. studies, Machteshim Chemical Co., Israel
1996	- The Israeli Chemical Society Annual Award for excellence in Ph.D. studies
1997	- The Kraitman Award for academic excellence in Ph.D. studies, Ben-Gurion University
1997	- The MINERVA Scholarship for postdoctoral studies. Max-Planck Society, Germany (extended for two years 1998).
פרסומים מדעיים > ספרים

Korngreen, A. (2016) Advanced patch-clamp analysis for neuroscientists, Springer Method Series. Springer
פרסומים מדעיים > מאמרים אקדמאים

פרופסור קורנגרין פרסם כ-60 מאמרים מדעיים, בהם:
Korngreen, A. and Sakmann, B. (2000) Voltage gated K+ channels in layer 5 neocortical pyramidal neurones from young rats: subtypes and gradients. J. Physiol. 525, 621-639 PMID 10856117
Keren, N. Peled, N. and Korngreen A. (2005). Constraining compartmental models using multiple voltage-recordings and genetic algorithms. J. Neurophysiol. 94: 3730-3743 PMID 16093338
Gurkiewicz, M., and Korngreen, A. (2007). A numerical approach to ion channel modelling using whole-cell voltage-clamp recordings and a genetic algorithm. PLoS Comp Biol 3(8): e169
Keren, N., Bar-Yehuda, D., and Korngreen, A. (2009) Experimentally guided modeling of dendritic excitability in rat neocortical pyramidal neurons. J. Physiol. 587: 1413-1437. DOI: 10.1113/jphysiol.2008.167130
Almog M, Korngreen A. (2014) A quantitative description of dendritic conductances and its application to dendritic excitation in layer 5 pyramidal neurons. J Neurosci. 34(1):182-96. DOI: 10.1523/JNEUROSCI.2896-13.2014
Lavian H, Almog M, Madar R, Loewenstern Y, Bar-Gad I, Okun E, Korngreen A. (2017) Dopaminergic Modulation of Synaptic Integration and Firing Patterns in the Rat Entopeduncular Nucleus. J Neurosci. 37(30):7177-7187 PMID 28652413
Almog M, Korngreen A. (2016) Is realistic neuronal modeling realistic? J Neurophysiol. 116(5):2180-2209 https://doi.org/10.1152/jn.00360.2016
ראו גם

אלקטרופיזיולוגיה
ביופיזיקה
הערות שוליים

↑  המרכז הרב תחומי לחקר המוח ע"ש סוזן ולסלי גונדה, באתר אוניברסיטת בר-אילן
↑  פרופסור אלון קורנגרין, באתר אוניברסיטת בר-אילן
↑  חן זמיר 22/5/2018, צפרירה קורנגרין מוותיקות המושבה נפטרה: "חינכה דור שלם של ילדים ברעננה", באתר Mynet רעננה
↑  מרכז המוח של אוניברסיטת בר-אילן, בעלי תפקידים במרכז הרב תחומי לחקר המוח אוניברסיטת בר-אילן
↑  קורנגרין מתאר את מחקרו באתר לינקדאין
↑  באתר המעבדה של פרופסור אלון קורנגרין
1 2  הסטודנטים לדוקטורט המונחים על ידי פרופסור אלון קורנגרין, פרופסור אלון קורנגרין מסביר על עבודת המחקר במעבדה לנוירופיזיולוגיה תאית באוניברסיטת בר-אילן, באתר יוטיוב
↑  מרכז המוח של אוניברסיטת בר-אילן,  חישוביות של תאי עצב בודדים - וידאו ליום פתוח בבר-אילן, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 3:11)
1 2  מאמרי פרופסור אלון קורנגרין, באתר Google Scholar
מאמרי פרופסור אלון קורנגרין, באתר researchgate
מאמרי פרופסור אלון קורנגרין, באתר orcid
מאמרי פרופסור אלון קורנגרין, באתר academia
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263857105171  dblp: 76/10991  ISNI: 0000 0004 5651 3403  LCCN: n2017189349  ORCID: 0000-0002-2036-6160  SUDOC: 191608483  VIAF: 3699145857145122921755   WorldCat (עם VIAF): 3699145857145122921755
יעקב אבן

ערך זה עוסק באלוף בצה"ל ומנכ"ל משרד התחבורה. אם התכוונתם לתת־אלוף שהיה דובר צה"ל, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  17 ביולי 1933 (בן 91) כ"ג בתמוז ה'תרצ"ג עמק הירדן, פלשתינה (א"י)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1951–1983 (כ־32 שנים)
 דרגה:    אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד חטיבה 7  מפקד עוצבת עמוד האש  סגן מפקד פיקוד הדרום  מפקד המכללה לביטחון לאומי
 פעולות ומבצעים
   מבצע קדש     מלחמת ששת הימים     מלחמת ההתשה     מלחמת יום הכיפורים     מלחמת לבנון הראשונה
 עיטורים
   צל"ש אלוף
 תפקידים אזרחיים
 קונסול כללי בלוס אנג'לס, מנכ"ל משרד התחבורה, יו"ר דירקטוריון חברת הפחם הלאומית
 
פורום פרישה לאלופים במחנה מטכ"ל, 6 באפריל 1981.
יעקב אבן בטקס סיום מחזור י' 1983- מימין: רב-אלוף משה לוי, משה ארנס, יעקב אבן ונציג המסיימים אל"ם אפרים לפיד מחזיר ברכות.
אבן, יהושע שגיא, משה דיין ואריק שרון, 1973
יעקב (ג'קי) אבן (אפשטיין) (נולד ב-17 ביולי 1933, כ"ג בתמוז ה'תרצ"ג) הוא איש צבא ומנהל ישראלי, השתחרר בדרגת אלוף מצה"ל.
ביוגרפיה

יעקב אבן נולד בעמק הירדן ב-1933 בשם יעקב אפשטיין. את ילדותו עשה בחיפה, שם למד בתיכון חוגים והיה חבר בתנועת הצופים. בשנת 1951 התגייס לצה"ל ושובץ בחיל השריון. בשריון עבר אבן הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. בהמשך השלים קורס קצינים ושימש כמפקד מחלקה בגדוד 82 של חטיבה 7. נסע לצרפת ללמוד על טנקי AMX-13. ב-1956 הדריך קורסי פיקוד בבית הספר לשריון, ערב מלחמת סיני השתתף במבצע הונאה שכלל תנועת כוחות מאזור חולדה לגבול הירדני, במלחמה פיקד על פלוגת טנקי שרמן שהורכבה מחניכי בית הספר. הפלוגה נקראה לתקוף את רצועת עזה ובפיקודו של אבן כבשה את כל הרצועה מצפונה ועד דרומה, כשבדרכה משמידה שמונה מוצבים מצרים מבוצרים. אבן, שנפצע פעמיים בקרב ברפיח זכה לאחר המלחמה בצל"ש מאלוף פיקוד הדרום. לאחר המלחמה היה קצין הטנקים של גייסות השריון וכתב את תורת הלחימה החדשה של החיל. בהמשך שירת כקצין אג"ם של חטיבה 7 והיה חניך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה.
ב-1965 עמד בראש משלחת חשאית לגרמניה שנשלחה לקלוט את טנקי הפטון שנמכרו לצה"ל דרך נאט"ו. לאחר שובה של המשלחת לישראל עמד בראש הגדוד החדש שהוקם, גדוד 79 במסגרת חטיבה 7.
במלחמת ששת הימים שימש כסגן מפקד חטיבה 520 ("עוצבת הסוס הדוהר"), חטיבת טנקי צנטוריון. במהלך הלחימה התמנה למח"ט במקומו של אלחנן סלע, החטיבה בפיקודו ניהלה קרבות שריון בחצי האי סיני, כבשה את מעבר המיתלה והגיעה עד תעלת סואץ וראס סודר. לאחר המלחמה נסע לארצות הברית להכשרה בקורס שריון מתקדם בפורט נוקס.
ביוני 1969 התמנה אבן למפקד חטיבה 7, ובכך היה למפקדה הראשון שהחל את דרכו כלוחם בחטיבה ועשה בה את כל שורת תפקידי הפיקוד. במלחמת ההתשה שימשה החטיבה עתודה של המטה הכללי ולחם עמה בחזית המצרית. בשנים 1971–1972 שירת כמפקד בית הספר לשריון בג'וליס.
במלחמת יום הכיפורים שימש מדריך בפו"ם ובמינוי חירום היה סגן מפקד אוגדה 143 בפיקודו של אריק שרון, אבן פיקד על כוחות מהאוגדה בקרבות קשים בחזית המצרית והיה אחראי לניהול צליחת התעלה. לאחר המלחמה מונה למפקד האוגדה, ובשנים 1976–1977 שימש סגן מפקד פיקוד הדרום. בשנים 1978 עד 1979 למד במכללה הבריטית לביטחון בלונדון (Royal College of Defense Studies).
ב-1980 קודם לדרגת אלוף ומונה למפקד המכללה לביטחון לאומי, וב-1983 השתחרר מצה"ל.
בשנים 1983–1986 כיהן כקונסול כללי בלוס אנג'לס שבארצות הברית. ב-1989 מונה למנכ"ל משרד התחבורה תפקיד בו שימש עד 1993 בתקופה זו שימש גם כיו"ר מועצת המנהלים של רשות שדות התעופה ויו"ר צוות ההיגוי של חברות אל על וצים. בין השנים 1999–2002 כיהן כיו"ר דירקטוריון חברת הפחם הלאומית. במשך 18 שנים שימש כמנכ"ל החברה הכלכלית של עירית חולון, בין הפרויקטים בהם עסק היה פרויקט בנה ביתך, ייסוד המדיטק, פארק תעשיות הייטק באזור התעשייה שבדרום העיר ובניית מוזיאון העיצוב חולון.
ב-2012 יצא לאור הספר "בנקודת הכובד - המצביאות בחזית התעלה במלחמת יום הכיפורים", שכתב יחד עם שמחה מעוז, עוזרו במלחמת יום הכיפורים. הספר מנתח את אירועי החזית המצרית במלחמה. על ספרו זכה בפרס מולדובן לספרות צבאית.
בשנת 2014 זכה לתעודת הערכה מטעם הרמטכ"ל על פועלו במלחמת יום הכיפורים ועל תרומתו לביטחון מדינת ישראל.
חיים אישיים

נשוי לאסתר ואב לארבעה.
ביאורים

↑  מימין לשמאל: אלוף יהושע שגיא ראש אגף מודיעין, אלוף יעקב אבן מפקד המכללה לביטחון לאומי, אלוף דני מט מתאם הפעולות בשטחים, תא"ל צבי שור (קצין) היועץ הכספי לרמטכ"ל, אלוף יוחנן גור ראש אגף אפסנאות. צילום: דובר צה"ל, ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון.
הערות שוליים

↑  טל אריאל אמיר, ‏האנשים שבטנק: בחזרה אל המבצע הסודי בגרמניה רגע לפני ששת הימים, באתר מעריב אונליין, 22 באפריל 2015
↑  אלוף ג'קי אבן תעודת הערכה מטעם הרמטכ"ל, באתר הגבורה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304315705171  BnF: cb16677446k (data)  GND: 1140167715  ISNI: 0000 0000 6885 6033  LCCN: no2012113528  SUDOC: 221498761  VIAF: 97166757   WorldCat (עם VIAF): 97166757
יעקב נויגבורן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 תפקיד:  שופט (1979–31 באוגוסט 2004) 
 
יעקב נויגבורן הוא שופט בדימוס שכיהן כשופט הראשי בבית הדין האזורי לעבודה בירושלים.
נולד בארצות הברית בשנת 1939. למד תואר ראשון בספרות, אנגלית והיסטוריה באוניברסיטת ניו יורק אותו השלים ב-1960, וב-1963 סיים בהצטיינות לימודי משפטים באוניברסיטת הרווארד. באותה השנה, עלה לישראל.
בשנים 1965–1967 התמחה במשרד עורכי דין והוסמך לעריכת דין ולאחר מכן עסק בהוראת משפטים באוניברסיטת ניו-יורק. בשנת 1969 סיים לימודי מוסמך במשפטים באוניברסיטת ניו-יורק. בין השנים 1969–1973 שימש כמדריך בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית. בשנים 1973–1976 עבד במשרד המשפטים כמנהל לשכת הסיוע המשפטי ברמלה.
בשנת 1976 מונה לכהן כרשם בביתה דין האזורי לעבודה בירושלים. בשנת 1979 מונה לשופט בבית הדין ובאפריל 1987 מונה לכהן כשופט ראשי בבית הדין האזורי לעבודה בירושלים. ב-31 באוגוסט 2004 פרש לגמלאות.
בין ההליכים בהם דן ניתן למנות את שביתת האחיות בשנת 1986 ושביתת עובדי המנהל והמשק בבתי החולים הממשלתיים בשנת 1987. כמו כן דן בשביתות של עובדי רשות השידור, ואף הורה על מעצר חברי הוועד, ובשביתה של עובדי בתי המשפט.
בשנת 2001 קבע כי אין די בהוצאת תלוש שכר לקביעת יחסי עובד-מעסיק. ב-2002 דחה תביעה של גמלאים מנמל חיפה לכלול רכיבי שכר ששולמו בגין הליך התייעלות בחישוב הפנסיה שלהם.
הערות שוליים

1 2 3  יעקב נויגבורן באתר הרשות השופטת
↑  העלאות ומינויים באוניברסיטה, דבר, 11 בפברואר 1970
↑  רן לוי (עיתונאי), השופט לאחיות: "מה אתן עושות כאן, לנו לבתי התולים", חדשות, 4 במרץ 1986
↑  גילה רזין, יצחק ארביט, היום צווי־אכיפה נגד עשרות שובתים, חדשות, 27 בפברואר 1987
↑  אילנה באום, בית הדין: ההנהלה תקבע סדרי העבודה, מעריב, 9 באוקטובר 1986
↑  גילה רזין, חבורי הוועד נעצרו לעיני החולים, חדשות, 24 בפברואר 1987
↑  ברוך מאירי, "אם תתחכם אטיל עליך קנס שלא תצא מזה", מעריב, 31 באוקטובר 1986
↑  גל ניסים, ‏בית הדין לעבודה: לא די בתלושי שכר כדי להוכיח שהתקיימו יחסי עובד מעביד, באתר גלובס, 6 בדצמבר 2001
↑  חיים ביאור, ביה"ד דחה תביעה לכלול בפנסיה תוספות שכר בגין התייעלות, באתר TheMarker‏, 15 בספטמבר 2002
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "יעקב נויגבורן".
טקס החתונה באפריקה

טקסי החתונה באפריקה כוללים את כל האלמנטים המאפיינים את כל טקסי החתונה בתרבות האנושית ברחבי העולם כולו: חגיגיות, צבעוניות, מנהגים, מוזיקה, והילולות. כמו בכל טקס חתונה בכל התרבויות בעולם, המאפיין המרכזי בטקס, לצד ההכרזה על בני הזוג כעל 'בית' חדש בקהילה ועל כמבטאים את המשכיות החיים, הוא הקירוב בין המשפחות. במרבית הקהילות באפריקה, בטקס החתונה הכלה מקבלת את הכבוד המרבי, מכיוון שהיא מהווה חוליה מקשרת בין אבא לבין הילד העתידי שלו ולכן היא מגלמת תפקיד חשוב ביותר במשפחה. במזרח ובדרום אפריקה מקובל שמשפחת החתן עוברת לכפר של הכלה מתוך אמונה שדבר זה ישמח את הכלה ויחזק את הסיכוי ליצירת משפחה בריאה. כחלק מהשפעת המודרנה והגלובליזציה המביאות לאפריקה השפעות 'לבנות', שיעור החתונות המסורתיות באפריקה נמצא בירידה.
סוגי חתונות

מוסד הנישואין המסורתי באפריקה, גם הוא דומה למסורות בתרבויות אחרות, והוא מתאפיין בשלוש צורות עיקריות:
סוגי חתונות > נישואין בלכידה

בסוג ראשון של נישואין בלכידה, הכלה נחטפת לפני החתונה או בשלב כלשהו במהלכה על ידי חברים של בני הזוג והיא תשוחרר אך ורק לאחר שהחתן יקיים משא ומתן עבורה וישלם כופר הולם. החטיפה יכולה להתרחש מספר פעמים במהלך החתונה, ועל החתן מוטלת האחריות לשים לב שהכלה שלו לא נעלמת. בסוג השני של נישואין בלכידה בני המשפחה והחברים של החתן חוטפים את הכלה. ברגע שמגלים על החטיפה יפגשו בני המשפחה והחברים של הכלה עם בני המשפחה והחברים של החתן ויקיימו קרב מדומה או החלפת מתנות ו/או תשלום בתמורה להחזרת הכלה.
סוגי חתונות > נישואין ברכישה

נישואין בהם החתן רוכש את הכלה מהוריה באמצעות חליפין של חיות משק או רכוש אחר בעל ערך עבור החתן ומשפחתו, בתמורה לאישה. יחסי חליפין אלו היוו בעבר תנאי לקיום החתונה וכיום מתבצעים בצורה סימבולית על מנת לשמר את המסורת. לדוגמה, בשבט זאיר החתן מביא שתי טבעות נחושת או חץ לכלה ולמשפחתה ובזה הזוג הופך להיות מאורס באופן רשמי. בהמשך יוחלפו מתנות נוספות במהלך טקס החתונה, ביניהן סכין שנתן החתן לאבי הכלה אשר מסמל כי הבעל החדש אחראי מעתה לשלומה של האישה ולרווחתה. לעומת זאת, בשבט "ין זולו" החתן נותן בקר (חיית משק) למשפחתה של הכלה במטרה שישמש כביטוח לפרנסה עבור הכלה למקרה בו הנישואין לא יסתדרו והיא תאלץ לחזור למשפחתה.
סוגי חתונות > נישואין בהסכמה/מבחירה

נישואין כפי שהם מוכרים בחברה המערבית, בהם החתן והכלה בוחרים להיות ביחד ולכן מתחתנים. ידוע גם בשם "זיווג של אהבה". סוג נישואין זה הופך לנפוץ יותר באפריקה עם תהליך המודרניזציה ביבשת.
פוליגמיה באפריקה

בניגוד לחברה המערבית בה מקובלת המונוגמיה, בחלק גדול מאפריקה רווחת הפוליגמיה. ב-1981 חוקר בשם מורדוך אשר חקר את תופעת הפוליגמיה באפריקה מתוך 141 קהילות אפריקאיות, מצא ש11 קהילות היו מונוגמיות וכל השאר פוליגמיות (130). פוליגמיה עדיין קיימת באפריקה כיום, אך פחות נפוצה מאשר בשנת 1981. 52 אחוזים מהנשים באפריקה נמצאות בנישואים פוליגמיים. בעקבות התייקרות הולכת וגוברת בכל תחומי החיים, חלה ירידה משמעותית בנישואי פוליגמיה אשר דורשים הוצאות כלכליות גבוהות שלא כל אדם יכול לעמוד בהן. המקור לתחילתה של הפוליגמיה היה התפיסה לפיה אישה לא נשואה היא אישה שאין לה כבוד, והשאיפה החברתית באפריקה והשאיפה להוליד כמה שיותר ילדים. הפוליגמיה הייתה דרך להגדלת הילודה. סיבה נוספת היא שהילדים הפכו לעובדים אשר שהעשירו את הגבר- הגבר הרוויח יותר כסף. עוד סיבה היא אחוזי התמותה הגבוהים של ילדים באפריקה אשר יצרו שאיפה למספר גבוה של ילדים לכל אישה. לבסוף, תמותת גברים בשל מלחמות וציד העמידה בסיכון את המשך השושלת ופוליגמיה נחשבת לשיטה אשר מאפשרת את המשך השושלת. נכון ל-2007, נישואים פוליגמיים שכיחים יותר באזורים נידחים למרות שישנן גם קהילות מרכזיות מיושבות אשר דוגלות בפוליגמיה, בדרך כלל במקומות בהם הנשים פחות מלומדות.
חתונות בקרב קהילת הלהט"ב באפריקה

חוקים לזכויות של להט"בים באפריקה הגיחו לראשונה בדרום אפריקה ודרום אפריקה היא החלוצה האפריקאית שהפכה נישואים חד-מיניים לחוקיים בגבולותיה. עד היום מדינות אחרות באפריקה מאפשרות נישואים הטרו-סקסואליים בלבד. נלסון מנדלה היה הראשון בעולם להכיר בזכויותיהם של בני הקהילה ההומו-סקסואלית ולחוקק חוקים המשווים את זכויות הנישואין שלהם לזכויות של הטרו-סקסואליים.
השנאה כלפי הקהילה הלהט"בית בדרום אפריקה נבעה בעיקר ממדינות הסובבות אותה וחיילי האפרטהייד בדרום אפריקה. המדינות המקיפות את דרום אפריקה רואות קשרים הומו-סקסואליים כלא מקובלים ואף מטילות עונש מאסר של שבע שנים לפחות על הפגנת אהבה חד -מינית בפומבי. גם חיילי האפרטהייד אכפו שאסרו קשרים חד-מיניים וכל מי שנתפס בקשר מסוג זה נשלח לכלא או נרצח. שנאה זו הובילה לרצח המונים משנות ה-60 ועד שנות ה-80. החל משנות ה-90, כמו במדינות רבות אחרות, היה מאבק של בני הקהילה הגאה לקבלת זכויות שוות לבני זוג הטרו-סקסואליים. לבסוף, ב-2006 חוקקה דרום אפריקה את החוק לנישואים חד-מיניים בפרהסיה במדינה והכרה בזוגות חד-מיניים כזוגות חוקיים.
ישנם מספר איים שבהם נישואים חד-מיניים הם חוקיים: האיים הקנריים, סאוטה, מדיירה, מלייה. איים אלה נמצאים לרוב בשליטה של מדינה אירופאית, כגון ספרד, אשר מקיימות את חוקיהן באיים כפי שמקיימים אותם במדינה. לכן ההסכמה בנוגע לנישואים חד-מיניים תלויה במדינה האירופאית. לעומת זאת, ישנה מדינה אחת בלבד בדרום אפריקה שבה הנישואים החד מיניים חוקיים והיא דרום אפריקה.
החתונה הגאה בדרום אפריקה חופפת לחתונה ההטרו-סקסואלית. כלומר, החתונה מתקיימת ברמה המסורתית עם הצבעים, השירים ובסימבוליות של קירוב שתי המשפחות בהתאם לשבטים מהם הם מגיעים. לאחר מכן, מתקיים טקס דתי, המושפע מהדת של בני הזוג, המתקיים במוסד הנישואין הרגיל כגון כנסייה. החגיגה סביב האירוע המשמח הפך לנורמה בדרום אפריקה והזוגות לא רק מתחתנים בדרכם אלא גם מקיימים אורח חיים חופשי והם מוכרים כזוג ברמה חוקית. בנוסף, הזוגות החד-מיניים המגיעים לתייר במדינה גם כן מוכרים מול הרשויות מבחינה חוקית. חופש זה מאפשר ומעודד זוגות הומו-סקסואליים רבים להגיע לתייר באזור ומביא לתיירות רבה ואף לטקסי נישואין מיוחדים באזור המסייעים להם לחגוג את טקס החתונה בצורה חוקית וחופשית.