stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארטיקולציה
סוגי ארטיקולציות > ארטיקולציות שונות

לגאטו (Legato) – מסומן בקשת מעל סדרת תווים. מורה על נגינת צלילים מחוברים במשיכת קשת רצופה (בכלי קשת), ללא הרמת היד (בפסנתר) או ללא הפסקת נשימה (בכלי נשיפה או בשירה).
טנוטו (Tenuto) – מסומן בקו מעל התו. משיכת הצליל עד תומו, אף מעט יותר ממשכו הקבוע או מוגבר מעט.
מרקאטו (Marcato) – מסומן בחץ מעל התו. הצלילים כבדים ומודגשים, ללא חיבור ביניהם.
סטקטו (Staccato) – מסומן בנקודה מעל התו. צלילים קצרים ומנותקים זה מזה. בכלי נשיפה מתבצע באמצעות הלשון.
סטקטיסימו (Staccatissimo) – קיצור־יתר של הצליל, הבלטת הניתוק בין צליל לצליל.
ראו גם

תאוריית המוזיקה - מונחים
לקריאה נוספת

Cooper, Helen (1985). Basic Guide to How to Read Music. ISBN 0-399-51122-9.
הערות שוליים

↑  טַעַם במילון מוזיקה (תשט"ו), באתר האקדמיה ללשון העברית
אמנת איסטנבול

בירוק: חתמו ואשררו, בצהוב: חתמו אך לא אשררו, אדום חברות במועצה האירופאית שלא חתמו, אפור לא חתמו ולא חברות במועצת אירופה
אמנת איסטנבול (בשמה המלא: האמנה למניעה ומאבק באלימות כלפי נשים ואלימות במשפחה) היא אמנה בינלאומית של מועצת אירופה בנושא אלימות נגד נשים ואלימות במשפחה. אושרה על ידי ועדת השרים של מועצת אירופה ב-7 באפריל 2011, נפתחה לחתימה ב-11 במאי 2011 באיסטנבול שבטורקיה ונכנסה לתוקף ב-1 באוגוסט 2014. נכון לחודש נובמבר 2020, 45 מדינות חתומות על האמנה (כולל האיחוד האירופי), מתוכן 34 אשררו אותה בבית המחוקקים שלהן.
רשימת המדינות שהצטרפו או אשררו את אמנת איסטנבול: אלבניה, אנדורה, אוסטריה, בלגיה, בוסניה והרצגובינה, קרואטיה, קפריסין, דנמרק, פינלנד, אסטוניה, צרפת, גאורגיה, גרמניה, יוון, איסלנד, אירלנד, איטליה, לוקסמבורג, מלטה, מונקו, מונטנגרו, הולנד, נורווגיה, צפון מקדוניה, פולין, רומניה, פורטוגל, סן מרינו, סרביה, סלובניה, ספרד, שוודיה ושווייץ.
האמנה מדגישה כי אלימות נגד נשים אינה בעיה פרטנית אלא סוגיה הנוגעת לכלל הציבור במדינה.
היסטוריה

מאז שנות ה-90, מועצת אירופה נקטה בשורה של יוזמות להגן על נשים מפני אלימות מגדרית ואלימות במשפחה. סדרה של דיווחים, מחקרים וסקירות גילו את עוצמת הבעיה באירופה והפערים בדרכי התמודדות בין המדינות. הצורך בפתרונות וסטנדרטים משפטיים אחידים ויעילים היה ברור ונוצרה נכונות בקרב מקבלי החלטות במועצת אירופה לדון בפתרונות ואמצעים שנועדו להגביר את ההגנה מפני אלימות במשפחה עם דגש על אלימות בין בני זוג. התוצאות, בין היתר, של דיונים אלו היו הפעלת קמפיין כלל אירופאי בנושא המאבק באלימות נגד נשים ואלימות במשפחה בין השנים 2006 לבין 2008. וכן הבעת עמדה נחרצת של האספה הפרלמנטרית של מועצת אירופה נגד כל צורות האלימות נגד נשים.
בדצמבר 2008, מינתה ועדת השרים של המדינות החברות באיחוד האירופי קבוצה של מומחים, המכונה CAHVIO: ועדת אד-הוק למניעה ולמאבק באלימות נגד נשים ואלימות במשפחה, בעלת מנדט להכין אמנה שתסדיר סטנדרטים אחידים אשר יימנעו וייאבקו בתופעת אלימות נגד נשים ואלימות במשפחה. במהלך קצת יותר משנתיים, CAHVIO הכינה את הנוסח הראשוני של האמנה והטיוטה הסופית הופקה בדצמבר 2010.
ביולי 2020, הודיעה ממשלת פולין על פרישה מהאמנה. שר המשפטים ממפלגת "חוק וצדק" השמרנית-קתולית אמר שהאמנה היא "המצאה פמיניסטית שנועדה להצדיק אידאולוגיה גאה".
במרץ 2021, הודיע נשיא טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן על פרישה מהאמנה מכיוון שהיא: "נוגדת את האסלם ואת הערכים השמרניים של טורקיה".
ניטור

האמנה מגדירה מנגנון פיקוח כדי להעריך את אופן הוצאתה לפועל. מנגנון מעקב זה מורכב משני נדבכים:
קבוצה של מומחים לפעולה נגד אלימות כלפי נשים ואלימות במשפחה (גוף פיקוח) שיהווה גוף מומחה עצמאי.
ועדה של כל הצדדים המעורבים באמנה, גוף פוליטי המורכב מנציגי המדינות (הגוף הפוליטי למעשה יבחר את המומחים בגוף הפיקוח).
באמצעות הליך המבוסס על דיווח, גוף הפיקוח יעריך את מדדים שונים של יישום האמנה על ידי המדינות החתומות. בנוסף לדיווחים המתקבלים מהמדינה תחת ביקורת, ניתן יהיה לקבל מידע מארגונים לא ממשלתיים באותה מדינה. פרלמנטים לאומיים מוזמנים גם הם להשתתף בניטור. אם המידע שמתקבל לא מספק או שקיים נושא מסוים הדורש תשומת לב, גוף הפיקוח יכול לנסוע למדינה במטרה לחקור את הנושא מקרוב. על בסיס המידע שיגיע, גוף המומחים יכול להוציא מסקנות במטרה לשפר את יכולות יישום האמנה וכן יוכל לפרסם המלצות למדינה המבוקרת.
הערכת אמנת אסטנבול

מדינות שחתמו על אמנת איסטנבול הצליחו לייצר שינוי תודעתי בקרב הציבור, כולל דרך תוכניות חינוכיות למניעה אלימות נגד נשים.
נתונים מראים כי למדינות שחתמו על אמנת איסטנבול יש כלים להתמודדות טובה יותר עם התגברות תופעת האלימות נגד נשים והאלימות במשפחה מאז פרוץ מגפת הקורונה במרץ 2020.
אמנת איסטנבול מייצרת מבט על ואמירה ברורה לגבי תיאום וסנכרון בין הממשלה לבין גופי האכיפה, המניעה והטיפול וכוללת סטנדרטים מהם ניתן לגזור תוכניות עבודה ליישום על ידי כל הרשויות.
בישראל

ב־2021 הודיע שר המשפטים גדעון סער על כוונתו לצרף את ישראל לאמנה. הצטרפות זו כפופה להסתייגות מ"סעיף המחייב את המדינות החתומות להעניק תושבות לחסרות מעמד הסובלות מאלימות", ולשלוש הבהרות לגבי "האופן שבו תיישם סעיפים שונים באמנה, בהתייחס להתרת נישואים כפויים, קבלת בקשות מקלט על רקע מגדרי ואי-החזרה למדינה שממנה נשקפת לאישה סכנה. בממשלה סבורים כי נוהלי רשות האוכלוסין וההגירה מספקים כבר היום מענה ראוי למצבים הללו". נכון לסוף שנת 2022 ישראל ביטלה את הצטרפותה לאמנה.
במסגרת ההסכמים הקואליציוניים של ממשלת ישראל ה-37 נקבע בסעיף 106 כי הממשלה "לא תאשר" את הצטרפות ישראל לאמנה, כדרישת מפלגת הציונות הדתית (רשימה) בראשות בצלאל סמוטריץ'. זאת למרות שבדו"ח מבקר המדינה לשנת 2021 נקבע כי אמנת איסטנבול מהווה "מקור נורמטיבי להתמודדות עם תופעת האלימות במשפחה".
בישראל > ביקורת נגד האמנה בישראל

הביקורת בישראל כנגד האמנה טוענת בעיקר לפגיעה במצב הדמוגרפי בישראל ולחשש כי הרוב היהודי במדינה יוחלש. זאת למרות כי למדינה נתונה הרשות להסתייג מסעיפים מסוימים באמנה ולכן "לא תשנה במאומה את מדיניות ההגירה".
במאי 2022 עמותת פורום קהלת, פרסם מאמר בשם: "אמנת איסטנבול–פגיעה באינטרס הלאומי של מדינת ישראל". 
הטיעון המרכזי הוא כי: "האמנה תגרום לשינויים מרחיקי לכת במדיניות ההגירה לישראל ותייצר עילות פליטות חדשות ונרחבות. אשרור האמנה יסכל את יכולתה של מדינת ישראל לפקח על ההתאזרחות באמצעות ההליך המדורג, יסלול את הדרך להכרה במצוקות על רקע מגדרי רחב מאוד כעילת פליטות ויסכל את אפשרות הרחקתם של הטוענים לפגיעה על רקע מגדרי.; המשמעות האופרטיבית היא פגיעה קשה ביכולתה של מדינת ישראל לשלוט בשעריה."
"פורום הארגונים למען המשפחה" השותף לעצב תא משפחתי מסוים, פרסם נייר עמדה בשם: "אמנת איסטנבול - האמנה לחינוך הציבור מחדש", ובו נכתב כי האמנה מוצגת לציבור כפעילות לצמצום האלימות במשפחה, כאשר מטרת האמנה בפועל לדבריהם, היא לקדם "אג'נדה פרוגרסיבית בציבור ובמערכת החינוך" שתביא לאבדן החירות הפרלמנטרית של מדינת ישראל. (סעיף 70 באמנה) פתיחת שערי המדינה ופגיעה בריבונות (סעיפים 59,60,61) קריאה ישירה לחינוך מחדש של הציבור ופגיעה בחופש האמונה, התרבות והדת. (סעיף 12) עלויות תקציביות גבוהות מאוד שאינה נדרשת בשל החקיקה הקיימת והענפה בישראל בתחום האלימות במשפחה, לטענתם טרום אימוץ האמנה נשים בישראל זוכות למעמד פריבילגי, לחסינות משפטית ואכיפה בררנית בכל הנוגע לאלימות בכלל וכלפי ילדים ופעוטות בפרט, כפי שנראה לטענתם במסגרת חשיפתן של נשים אלימות בגנים ופעוטונים (126 תלונות בממוצע רב שנתי). הם סוברים כי אימוץ אמנה אשר מתעלמת מחלקן של נשים אלימות במשפחה ונגד הילדים תעודד הלכה למעשה נשים לנקוט באלימות יתרה מבלי יכולת אכיפה בשל האמנה.
ארגון תורת המדינה, ששם לו למטרה ליישם את תפיסתו ביחס לחוקי התורה וההלכה היהודית במדינת ישראל, פרסם מאמר בשם: "האמנה לחינוך מחדש", בו נטען כי האמנה "מתחפשת לאמנה נגד אלימות כלפי נשים אך למעשה היא אמנה לחינוך מחדש", וכי "חתימה עליה תהיה צעד אומלל שיתניע תהליך תרבותי שסופו מחיקת הזהויות הגברית והנשית והוצאה מחוץ לחוק של מנהגים יהודיים".
במאמר נטען שהאמנה אלימות נגד נשים כתוצאה של "יחסי כוחות בלתי שוויוניים היסטוריים בין נשים לגברים, אשר הובילו לשליטה נגד נשים ולאפלייתן בידי גברים", כלומר תוצר של הפטריארכיה, בעוד לדעת כותב המאמר, האלימות נגד נשים היא סעיף בתוך האלימות העולמית הכללית.
ביקורת נוספת על האמנה היא שהאמנה חותרת "לקידום שינויים בדפוסי התנהגויות חברתיות ותרבותיות של נשים וגברים מתוך מטרה לבער דעות קדומות, מנהגים, מסורות ושאר נהגים המבוססים על רעיון נחיתות האישה או על תפקידים סטריאוטיפיים לנשים ולגברים", כלומר, תאסור חינוך לתפקידים נשיים ותפקידים גבריים כנהוג במוסדות מסורתיים, ואף תאסור הפצת ספרי הדרכה לחיי משפחה. "היא בהחלט תוביל כל אחד מאיתנו לבדוק אם יש שוטר בסביבה כשהלבשנו את הבת שלנו בשמלה, או, כשהבאנו אותה להיות אמא של שבת".
לטענת בצלאל סמוטריץ', אימוץ האמנה יגרום למגמה דמוגרפית של אובדן הרוב היהודי במדינה.
בישראל > מענה לביקורת

בהודעה לתקשורת מנובמבר 2018 הצהירה מועצת אירופה כי "למרות מטרותיה המוצהרות, מספר קבוצות דתיות ושמרניות קיצוניות מקדמות נרטיבים כוזבים על אמנת איסטנבול". בהודעה נאמר כי האמנה אינה שואפת לכפות אורח חיים מסוים או להפריע בחיים האישיים והפרטיים. במקום זאת, היא מבקשת למנוע אלימות כלפי נשים ואלימות במשפחה. ההודעה ממשיכה ומציינת כי "האמנה בוודאי אינה מיועדת למחוק הבדלים מיניים בין נשים לגברים. בשום מקום האמנה לא מרמזת שנשים וגברים הם או צריכים להיות "אותו דבר" וכי "האמנה אינה שואפת להסדיר את חיי המשפחה או מבנים משפחתיים. כמו כן היא אינה מגדירה את המונח "משפחה."
לפי Balkan Insight, לביקורת נגד האמנה, אשר נשמעת בעיקר במרכז ומזרח אירופה ובעיקר בקרב הימין הקיצוני ושמרנים לאומיים, אין כמעט בסיס בתוכן בפועל. "באמצעות שימוש במֵידָע מַטעֶה, רטוריקה פופוליסטית ופניות למוסר הנוצרי והאסלאמי, [המבקרים] הצליחו לנסח מחדש את מה שביסודו מהווה מערך הנחיות היוצר 'מסגרת משפטית וגישה מקיפות למאבק באלימות נגד נשים" לניסיון מרושע של מערב אירופים לקדם את מדיניותם הליברלית מדי כלפי חברות במזרח."
פרופ' רות הלפרין-קדרי מציינת כי "המדינות החתומות על האמנה התמודדו עם האלימות [נגד נשים] בצורה טובה יותר. זאת משום שהן הפעילו מנגנונים מסונכרנים ומשותפים, ומשום שהייתה בהן מודעות גבוהה יותר למתרחש אצלן ובמדינות נוספות. כך הצטיירה תמונה כוללת של הבעיה וגם התבהר שהפתרון הוא מאבק משותף ובינלאומי".
לפי ד"ר עידית שפרן גיטלמן, המניע העיקרי של אותם מבקרים אינה פגיעה במצב הדמוגרפי בישראל משום שהצטרפות לאמנה לא צפויה לשנות את מדיניות ההגירה אלא רצון לשמר יחס פטריאכלי מסוים לנשים.
ניתוח משפטי של אמנת איסטנבול אשר פורסם על ידי מרכז רקמן למשפטים באוניברסיטת בר-אילן מציג מענה לכמה מהטענות המושמעות בביקורת על האמנה:
החשש מפגיעה בחירות הפרלמנטרית של ישראל יכול להיות מופג בעקבות ניתוח משפטי של אמנת איסטנבול על ידי מרכז רקמן למשפטים באוניברסיטת בר-אילן, בו נכתב "כלל בסיסי במשפט החוקתי של ישראל הוא שהסכמים בינלאומיים שמדינת ישראל צד להם אינם חלק מהמשפט בישראל אלא אם הכנסת מחליטה לחוקק חוק המאפשר את קליטתם כחלק מהדין המדינתי".
לגבי התערבות במדיניות ההגירה - באמנה נקבע שמדינה רשאית להסתייג מסעיפים מסוימים בעת הצטרפות לאמנה ומשרד המשפטים הבהיר שישראל תסתייג מסעיפים הקשורים להגירה, כפי שעשו 10 מדינות אחרות. כמו כן, בפועל למעלה מ-30 מדינות אשררו את אמנת איסטנבול ובאף אחת מהן לא הייתה עליה בשיעור מתן הכרה של נשים כפליטות.
על החשש מפגיעה בחופש הדת, נכתב בניתוח המשפטי כי הסעיפים הרלוונטיים באמנת איסטנבול נוסחו במכוון בצורה רחבה ועמומה על מנת להתחשב בהבדלי תרבויות ודת בין המדינות השונות ולאפשר לכל מדינה "שיקול דעת ביישום באמנה תוך הכרה וכיבוד מאפייניה של כל מדינה". יתר על כן, "אין היא (האמנה) מוסיפה כל התחייבות חדשה מעבר למה שישראל מחויבת בו כבר כבר היום, מכח אמנה ספציפית ואף מחמירה יותר בעניין שוויון מגדרי, היא האמנה בדבר ביטול אפליה נגד נשים לצורותיה (CEDAW) אשר נכנסה לתוקף בישראל בשנת 1991".
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  Historical background, Istanbul ConventionAction against violence against women and domestic violence (באנגלית)
1 2  Full list, Treaty Office (באנגלית)
↑  אמנת איסטנבול, באתר מרכז רקמן
↑   הארץ, בממשלת פולין מתכוונים לפרוש מאמנה אירופית למניעת אלימות נגד נשים, באתר הארץ, 27 ביולי 2020
↑   איי.פי וניו יורק טיימס, אלפים הפגינו במחאה על החלטת ארדואן לפרוש מאמנה נגד אלימות כלפי נשים, באתר הארץ, 20 במרץ 2021
1 2 3 4  Text of the Convention, Istanbul ConventionAction against violence against women and domestic violence (באנגלית בריטית)
↑  Ulla Jurviste, Rosamund Shreeves, The Istanbul Convention: A tool to tackle violence against women and girls, https://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/ATAG/2019/644183/EPRS_ATA(2019)644183_EN.pdf, ‏נובמבר 2018
↑  האמנה למאבק באלימות נגד נשים ואלימות במשפחה – אמנת איסטנבול, באתר מרכז רקמן
↑  השר גדעון סער יוזם: ישראל תצטרף לאמנת איסטנבול למאבק באלימות במשפחה, באתר ערוץ 7, 631 באוקטובר 2021
↑   בר פלג, ישראל תבקש להצטרף לאמנה למאבק באלימות מגדרית, אך להחריג מתן מעמד לזרות, באתר הארץ, 25 בנובמבר 2021
↑  יקי אדמקר‏, סמוטריץ' סיכם עם הליכוד: ישראל לא תצטרף לאמנה בינלאומית למאבק באלימות נגד נשים, באתר וואלה, 25 בדצמבר 2022
↑  ענת טהון אשכנזי, "ההסכמים הקואליציוניים של הממשלה ה-37: סירוב להצטרף לאמנת איסטנבול", המכון הישראלי לדמוקרטיה, 31 בדצמבר 2022.
↑  "האמנה למאבק באלימות נגד נשים ואלימות במשפחה -אמנת איסטנבול - שאלות ותשובות", מכון רקמן באוניברסיטת בר-אילן.
↑  עו"ד דוד פטר וד"ר אביעד בקשי, אמנת איסטנבול–פגיעה באינטרס הלאומי של מדינת ישראל, באתר פורום קהלת, ‏04.05.2022
↑  פורום הארגונים למען המשפחה, אמנת איסטנבול – האמנה לחינוך הציבור מחדש., ‏25.04.2022
1 2  האמנה לחינוך מחדש, באתר ערוץ 7
1 2  מכון רקמן, אמנת איסטנבול - תרגום
↑  ח"כ בצלאל סמוטריץ', אמנת איסטנבול - כל מה שלא צריך לעשות במדינת ישראל, באתר ערוץ 7, ‏2022-04-30
↑  "Ending misconceptions about the Convention on Preventing and Combating Violence against Women and Domestic Violence" (הודעה לעיתונות). Council of Europe. 22 בנובמבר 2018. נבדק ב-21 בפברואר 2019. {{cite press release}}:  (עזרה)
↑  "Domestic Violence Treaty Falling Victim to Political Obtuseness". Balkan Insight. 4 באוגוסט 2020. נבדק ב-5 באוגוסט 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  רות הלפרין-קדרי, "חשיבותה של אמנת איסטנבול במאבק הבינלאומי באלימות כלפי נשים", זו הדרך, 30.05.2022.
1 2  אמנת איסטנבול, באתר מרכז רקמן
1 2  מרכז רקמן - אמנת איסטנבול - ניתוח משפטי.pdf, באתר Google Docs
גרסה באנגלית של אמנת איסטנבול (ניתן ללחוץ על המסמך).
בורגונדים

שירת הניבלונגים
הבורגונדים היו שבט גרמאני שהיגר מאזור סקנדינביה לאי בורנהולם, ממנו נשאב שמו (Burgundarholmr משמעו אי הבורגונדים), ומשם לאירופה. הבורגונדים כוננו במאה החמישית ממלכה בשטח צרפת של היום, ואחר-כך נטמעו בפרנקים ונעלמו.
היסטוריה

האזכור הרומי הראשון לבורגונדים נמצא אצל טקיטוס, שאינו מציין את מוצאם המקורי. לפי היסטוריון הגותים מן המאה השישית, יורדנס, הגותים הוכו בקרב על ידי פסטידה, מלך הגפידים (gepidae) וכמעט והושמדו. הגותים היגרו מערבה במאה הרביעית והתיישבו בעמק הריין (תקופת "נדידת העמים"). ככל הנראה, נוצרו בתקופה זו קשרים קרובים בינם לבין ההונים, כפי שניתן ללמוד מהמצאות גולגולות מוארכות של נקבות בקברים בורגונדיים. הארכת הגולגולת באמצעות כפיתת גולגולות ילדות היה מנהג הוני וגולגולות דומות אינן מצויות בקברי שבטים גרמאנים אחרים.
ככל הנראה, במהלך המאה הרביעית המירו דתם לנצרות האריאנית, מה שיצר חומה של חשד בינם לבין האימפריה הרומית, שקיבלה את הגרסה הקתולית של הנצרות. מעט מאוחר יותר, לקראת סוף המאה הרביעית, הפכו הבורגונדים ל"פואדרטי" רומיים, תושבים המסייעים לאימפריה הרומית בחיילים, בתמורה לזכות ישיבה על קרקע ותמורות אחרות. למרות שבועת האמונים לרומי כפואדרטי, לא הפגינו הבורגונדים נאמנות לאימפריה ונהגו לפשוט בקביעות על חלקים במזרח גאליה.
בשנת 412 הכתירו המלך הבורגונדי גונדהאר ומלך האלאנים גואר את יובינוס כקיסר-בובה מטעמם. הפעולה התבססה ככל הנראה על לקחי מרידת קונסטנטין, ששלט בגאליה כטיראן עצמאי מרומא בין השנים 406 ו-411. יובינוס הודח במהרה, אך הבורגונדים קבעו לעצמם ממלכה בגדה השמאלית (הרומית) של הריין, משם יצאו לפשיטות בלתי פוסקות על הפרובינקיה גאליה בלגיקה הרומית. פשיטות אלו באו אל קיצן כאשר המצביא הרומי פלביוס אאטיוס זימן שכירי חרב הונים בשנת 436 והחריב את הממלכה הבורגונדית. גונדהאר נהרג בקרב ועמו, כך הדיווחים, רוב הבורגונדים.
אחרי התבוסה במאבק מול רומי, קבע אאטיוס את מושב הבורגונדים, בראשות מלכם החדש גונדריק ליד "לוגדוננסיס" (היום, ליון) שהפכה לבירה הרשמית של ממלכת הבורגונדים בשנת 461. מלכי שושלת גונדהאר שלטו בממלכה עד שחרבה עם הכיבוש הפרנקי בשנת 534.
כפואדרטי של רומא לחמו הבורגונדים עם אאטיוס בקרב שאלון בשנת 451 בו נצחו רומא והשבטים הגרמניים את אטילה ההוני, אך ברית זו לא האריכה ימים מעבר לזמן שנדרש כדי להסיר את הסכנה ההונית המידית.
הבורגונדים המשיכו לשלוט בחבלי דרום-מזרח גליה (צפון איטליה, מזרח שווייץ ודרום-מזרח צרפת של היום) גם אחרי נפילת האימפריה הרומית בשנת 476. בשנת 493 נישא כלוביס מלך הפרנקים לנסיכה הבורגונדית קלותילדה, בתו של המלך כילפריך השני מבורגונדי, כחלק מהברית בין העמים נגד הויזיגותים בראשית המאה השישית. מאוחר יותר הכניע כלוביס גם את הבורגונדים והפך אותם לחלק מהממלכה המרובינגית והבורגונדים נטמעו ונעלמו בין הפרנקים.
המורשת העיקרית של הבורגונדים להיסטוריה הייתה אסופת החוקים "לקס גונדובדה," אחת מאסופות החוקים הראשונות, שנכתבה על ידי המלך גונדובאד. זה היה אחד הניסיונות הראשונים של השבטים הגרמאנים לכונן מערכת חוקית שתחליף באופן כלשהו את מערכת החוקים הרומית.
ראו גם

הממלכה הבורגונדית
הערות שוליים

↑  מקורם ומעשיהם של הגותים, סימן 97
↑  חורבן ממלכת הבורגונדים ובמיוחד בירתם ורמיזה (וורמס), בשנת 437 שולב מאוחר יותר באפוס הנרחב שירת הניבלונגים, וביצירות שהושפעו ממנו כמו האופרה "טבעת הניבלונג" של וגנר. המלך גונדהאר (גונתר) והמלכה ברונהילדה באופרה מחזיקים בחצר בוורמיזה, וזיגפריד בא לחזר שם אחרי קרימהילדה ואילו "אטלי" בסיפור מבוסס על אטילה ההוני.
↑  מקורם ומעשיהם של הגותים, סימן 191
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12086208v (data)  HDS: 008028
אריה אלוטין

| --- | --- |
אריה אלוטין, 1962
אריה אלוטין, 1962
 לידה:  20 באוגוסט 1898 קורמה, בלארוס 
 פטירה:  11 בנובמבר 1979 (בגיל 81) תל אביב-יפו, ישראל 
 לימודי רפואה:  Kharkiv National Medical University 
 תפקידים:  כירורג 
 
אריה אלוטין (20 באוגוסט 1898 – 11 בנובמבר 1979‏) היה כירורג, ממייסדי ארגון מגן דוד אדום בישראל, מנהל מחלקת ההדרכה במד"א, ומחבר ספרי רפואה.
לקריאה נוספת

אהרון להב, "רופאים הצילו תינוק בן יומו שנולד בלי אברי הפרשה", (ד"ר א. אלוטין ועוזריו ד"ר מ. סטבורובסקי וד"ר מ. סולובייצ'יק), דבר, 19 ביוני 1960.
נסים לוי ויעל לוי, רופאיה של ארץ ישראל 1799–1948; עריכת תוכן, עיצוב וסדר: חדוה רוקח, איתי בחור, זכרון יעקב: איתי בחור - הוצאה לאור, מהדורה שנייה 2012, עמ' 96
פרופ' יוסף שנקר, רופא נשים, פרק : "לימודי הרפואה בירושלים - מחזור ראשון שהתחיל למודים בישראל 1958-1952", פרק משנה : "התנסות ראשונית בכירורגיה", הוצאת קונטנטו דה סמריק, תשע"ד, 2014.
הערות שוליים

↑  אריה אלוטין באתר חברה קדישא ת"א–יפו
↑  ילקוט הפרסומים, 556, 16 בספטמבר 1957אלוטין לייב, רח' ג'ורג' אליוט 5א', מס' רישיון 1694, עמוד 1373
↑  היום טקס הפתיחה של ביה"ח החדש, דבר, 1 בפברואר 1961.
↑  שחרית יובל למגן דוד אדום, משמר, 16 בינואר 1944.
↑  אהרן דולב, מגן דוד אדום זקוק לעזרה ראשונה, מעריב, 11 בפברואר 1960.
↑  הוסמכו 28 מדריכי מגן דוד אדום, דבר, 21 באוגוסט 1960; השמטה, דבר, 17 בינואר 1973.
↑  שר הבריאות מינה מועצת מד"א, דבר, 28 ביוני 1960.
↑  ההגנה בתל אביב, פרק: השירות הרפואי הוצאת קרן הגנה ע"ש שחורי וחבריו ז"ל, תל אביב, תשט"ז, 1956, עמודים 424-425
↑  ספר עברי בעזרה ראשונה, דבר, 23 ביוני 1931; בספרות ובאמנות, דבר, 3 ביולי 1931
↑  עזרה ראשונה בחרוזים, דבר, 13 בפברואר 1942; ד"ר משה שכטר, עזרה ראשונה בחרוזים, דבר, 1 באפריל 1942; מי צריך להגיש עזרה ראשונה?, מעריב, 3 ביולי 1985.
↑  מדריך לעזרה ראשונה, דבר, 14 ביוני 1949.
↑  מדריך לעזרה ראשונה / מאת אריה אלוטין  <עם 315 תמונות> ; סיגנן אשר גולדשטיין הוצאת מגן דוד אדום, תשי"ד
↑  מהמוסד הפדלוגי להורים, דבר, 8 ביוני 1931; לחברי גדוד מגן דוד אדום, דבר, 18 בספטמבר 1935.
↑  הרפואה בהגנה (השירות הרפואי, ש"ר)אתר "ההגנה"
↑  דוד תדהר (עורך), "שמעון סבוראי (גולדזייגר)", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יז (1968), עמ' 5106
↑  הרפואה בהגנה (השירות הרפואי, ש"ר) אתר ההגנה
↑  בהפועל, דבר, 18 ביוני 1928; הערב, דבר, 31 באוגוסט 1932; מסיבות כינוסים והרצאות, משמר, 11 בדצמבר 1945.
↑  קורסים לעזרה ראשונה לתלמידי בתי הספר, דבר, 14 ביולי 1952; חרשים אלמים סיימו את הקורס הראשון לעזרה ראשונה, דבר, 1 במרץ 1955.
↑  רצח ארלוזורוב סעיף : הניתוח
↑  "הרפואה" מתאריך 1.4.1973, כרך פ"ד חוברת ז' עמ' 413
↑  א. כנרתי, "סדר" בבית חולים צבאי, העולם הזה 553, אפריל 1948, עמ' 9.
↑  פרס פרנקל לד"ר אריה אלוטין, דבר, 6 ביולי 1973.
| מגן דוד אדום |
| --- | --- | --- |
| מייסדים | משולם ליבונטין • חיים אלפרין • משה רבינוביץ' • ישעיהו אליהו • חיים לייבוביץ • משה פרנקל • ברוך ניסנבוים • אריה אלוטין |  |
| נשיאים | יהודה סקורניק • נועם יפרח • אבי זהר |  |
| מנכ"לים | מרדכי פן • יצחק שני • בן-ציון טחן • אשר דר • אריאל יהלומי • חיים דגן • עמיצור כפיר • רוני ליכטנשטיין • יחיאל חמי •  נתן כהן •  יעקב אדלר • יוחנן גור • עמוס לוריא • אבי זהר • אלי בין |  |
| שונות | קריית מד"א • חוק מגן דוד אדום • נוער מד"א • יחידת האיתור הבינלאומית |  |
| מיזמים | נאמן חיים • פרויקט מחויבות אישית |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257491905171  ISNI: 0000 0000 7017 3709  VIAF: 97289901   WorldCat (עם VIAF): 97289901 
ד"ר אלוטין עם תלמידו פרופ' מנדל סטבורובסקי
ארייז' (נהר)

הנהר חוצה את העיר טרסקון-סור-ארייז'
נהר הארייז' (צרפתית: Ariège, אוקסיטנית: Arièja) הוא נהר בדרום צרפת. אחד מיובליו של נהר הגארון ואורכו 163.2 ק"מ.
מקורו של הנהר בהרי הפירנאים, בגובה 2,400 מטר מעל גובה פני הים. בדרכו, הוא מסמן חלק מהגבול בין צרפת לאנדורה. לאחר מכן הוא זורם צפונה, דרך מחוז ארייז' הקרוי על שמו ומחוז גארון עילית, שם הוא מתאחד עם הנהר גארון.
שמו של הנהר (בלטינית: Aurigera, מילולית: נושא זהב) מגיע מכך שהגאלים כרו זהב מן הנהר, באמצעות סינון הסחף.
הערות שוליים

↑  http://services.sandre.eaufrance.fr/Courdo/Fiche/client/fiche_courdo.php?CdSandre=O1--0250
↑  La Revue Archéologique 17, ע' 300: ‏APERÇU HISTORIQUE SUR L'EXPLOITATION DES MÉTAUX DANS LA GAULE, מאת A. Daubrée
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12072762v (data)  SUDOC: 029011930  VIAF: 154577548   WorldCat (עם VIAF): 154577548
אראס אוזביליז

אראס אוזביליז (בארמנית: Արազ Օզբիլիս; נולד ב-9 במרץ 1990) הוא כדורגלן עבר ארמני ששיחק בעמדת הקשר.
קריירת מועדונים

אוזביליז נולד באיסטנבול שבטורקיה להורים ארמנים, בגיל צעיר המשפחה עבר להולנד. אוזביליז התחיל את הקריירה שלו באקדמיה של אייאקס אמסטרדם אליה הגיע בגיל 8. ב-24 ביולי 2007 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק ידידות נגד אינדפנדיינטה, בו הוא גם הצליח לכבוש שלושער ב-7 דקות. בפברואר 2009 הוא סיכם על חוזה לשנתיים וחצי במועדון. בנובמבר 2010 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה נגד פ.ס.ו. איינדהובן וכמה ימים לאחר מכן כבש את שער הבכורה שלו במסגרת אירופית נגד ריאל מדריד במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות. ב-14 באפריל 2011 הוא האריך את חוזהו במועדון עד יוני 2014. ב-24 בפברואר 2014 הבקיע בניצחון 1-2 נגד מנצ'סטר יונייטד והפך לשחקן הראשון של אייאקס שמבקיע באולד טראפורד.
ב-8 באוגוסט 2012 אוזביליז חתם בקובאן קרסנודאר תמורת מיליון אירו. ב-20 באוגוסט 2012 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה נגד אלניה ולדיקווקז. ב-2 בספטמבר 2012 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 1-2 נגד דינמו מוסקבה כאשר אוזביליז הבקיע את שער הניצחון בדקה ה-93.
ב-26 ביולי 2013 חתם בספרטק מוסקבה תמורת 10 מיליון אירו. ב-27 ביולי ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה כשעלה כמחליף בניצחון 4-1 על דינמו מוסקבה. ב-22 בספטמבר הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 3-0 על צסק"א מוסקבה.
ב-22 בינואר 2016 חתם בבשיקטש הטורקית. ב-23 בינואר הושאל לראיו ואיקאנו הספרדית. ב-7 בפברואר 2018 הושאל לשריף טירספול מליגת העל המולדבית עד לסיום העונה.
באוגוסט 2018 אוזביליז הושאל לוילם II.
ב-31 באוגוסט 2019 אוזביליז חתם בפיוניק ירוואן מליגת העל הארמנית.
קריירה בינלאומית

במאי 2010 זומן אוזביליז על ידי ההתאחדות לכדורגל בארמניה לאימוני נבחרת הנוער. אוזביליז אמנם הציג יכולת טובה, אך לא יכל להמשיך בעקבות בעיות במסמכים האישיים שלו. לאחר שהתלבט בין ארמניה והולנד, אוזביליז החליט לייצג את נבחרת הולנד אך כעבור זמן קצר שינה את דעתו והחליט לייצג את ארמניה.
ב-10 באוגוסט 2012 זומן לסגל הנבחרת לקראת משחק ידידות נגד ליטא. אוזביליז לא שותף וארמניה הפסידה 3-0. ב-29 בפברואר 2012 אוזביליז ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד קנדה בו הוא גם הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת. המשחק נגמר בניצחון 1-3 לטובת ארמניה.
אלפבית לטיני

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

אלפבית לטיני
| Aa | Bb | Cc | Dd | Ee | Ff | Gg |
| Hh | Ii | Jj | Kk | Ll | Mm | Nn |
| Oo | Pp | Qq | Rr | Ss | Tt | Uu |
|  | Vv | Ww | Xx | Yy | Zz |  |
הכתב הלטיני (באנגלית: Latin), המכונה גם אלפבית רומי (Roman), הוא הכתב הנפוץ ביותר. הכתב הלטיני משמש בשפות רבות ברחבי העולם, ובשפות יוצאות-אירופה בפרט.
האלפבית הלטיני המקורי

האלפבית הלטיני התפתח במאה ה-7 לפנה"ס מהאלפבית האטרוסקי, ממנו הוא שאל 21 אותיות. מקור האלפבית האטרוסקי באלפבית היווני.
תחילה ייצגה האות C את הצליל G ואת הצליל K, אך מאוחר יותר הוכנסה האות G לשימוש כפיתוח של האות C, על ידי הוספת קו אופקי בקצה האות. אות זו החליפה את מקומה בסדר האלפבית של Z, שצלילהּ עבר לאות R, לפיכך יצאה משימוש. משנכבשה יוון על ידי הרומאים, הוחזרה האות Z לשימוש כשאילה מהאלפבית היווני, יחד עם האות Y, על מנת לכתוב מילים יווניות. עם הזמן נוספו לאלפבית הלטיני אותיות רבות נוספות.
האלפבית בלטינית (אנ'), ששימש את הלטינית בתקופת האימפריה הרומית, כלל 23 אותיות:
A, B, C, D, E, F, G, H, I, K, L, M, N, O, P, Q, R, S, T, V, X, Y, Z.
האותיות Z ו-Y שימשו אך ורק לכתיבת מילים שאולות מיוונית. האות K שימשה במילים ספורות בלבד, ממוצא אטרוסקי.
האלפבית הלטיני לא כלל את שלוש האותיות: J ,U ו-W, שצורפו רק בימי הביניים.
J – היא צורה מורחבת של האות I, שנועדה להבדיל בין י' העיצורית (J) לי' התנועה (I), שהרי לפני ההוספה שימשה האות I בשני התפקידים.
U – היא צורה מורחבת של V, לפני ההוספה שימשה האות V בשני התפקידים.
W – היא הכפלה של V; בשפה הלטינית נהגתה האות V כמו W באנגלית כיום, אך בשפות אחרות שאימצו את האלפבית הלטיני היה צורך להבדיל בין שני הצלילים.
באלפבית הלטיני ה"מקורי" לא היו אותיות קטנות, אך בשימוש יומיומי קיבלו האותיות הסטנדרטיות צורה מפושטת. בתקופת השושלת הקרולינגית של ממלכת הפרנקים, הוסדרה צורת כתיב זו באופן רשמי, והתפשטה ברחבי אירופה. בתקופה ההיא שולבו בפעם הראשונה אותיות גדולות וקטנות יחדיו באותו טקסט, אך מערכות כללים לקפיטליזציה (אנ') הוסדרו רק במאה ה-18.