ליל הצייד
עלילה

הסרט נפתח בתמונתה של אישה בשנות השישים לחייה (מאוחר יותר יתברר ששמה רייצ'ל קופר, בגילומה של ליליאן גיש) המדברת בפני ילדים. ראשה של האישה וראשיהם של הילדים נראים על רקע של חלל זרוּע כוכבים. האישה מדברת על התמימות שבילדות, ועל הצורך להיזהר מאנשים המתנהגים כזאב בעור של כבש. לאחר פתיחה זו מתחיל הסרט עצמו, המתרחש בווירג'יניה המערבית, לאורך נהר אוהיו בשנות ה-30, בתקופת השפל הגדול.
בבית אחוזה כפרי משחקים ילדים בתמימות במחבואים. אחד מהם מנסה להתחבא במרתף, אך לזוועתו הוא מוצא שם גוויית אישה שנרצחה לפני זמן קצר.
הסרט ממשיך ומראה את האנטי-גיבור הארי פאואל (רוברט מיצ'ם), גבר צעיר, לבוש כמטיף - חולצה לבנה וחליפה שחורה, בעל כובע שחור, הנוהג במכונית תוך שהוא מדבר לעצמו על המשימה שהאל הטיל עליו, להעניש את הנשים החטאות, המכשילות את הגברים. הוא נכנס למופע בורלסקה, ותוך שהוא צופה בריקודים המפתים אגרופו מתכווץ. נראה כי על פרקי אצבעותיו מקועקעות המילים "אהבה" ו"שנאה". הוא שולף סכין קפיצית מכיסו, אך לפתע פורצים שוטרים לאולם ועוצרים אותו בשל גנבת המכונית. השופט אינו מאמין לדבריו כי הוא שליח האל, ושולח אותו למאסר.
בבית כפרי קטן משחקים ג'ון ופרל. ג'ון הוא ילד כבן עשר, ופרל ילדה כבת חמש. פרל משחקת בבובתה, כאשר אביהם, בן הרפר (פיטר גרייבס), פורץ למקום בריצה. הוא מספר להם כי שדד בנק, והרג שוטרים, על מנת להשיג להם כסף למחייתם. הוא נותן את הכסף לג'ון ומשביע אותו שלא לגלות לאיש לעולם היכן הכסף. לאחר שהוא מוסר את הכסף לג'ון, מגיעים למקום שוטרים, ועוצרים אותו. הרפר נדון למוות בתלייה, וחולק את תאו עם פאואל. פאואל יודע שהכסף ששדד הרפר לא נמצא מעולם, והוא מנסה לפתות את הרפר לספר לו היכן חבוי הכסף. אך הרפר אינו מוכן לספר. בשנתו הוא ממלמל את הפסוק מספר ישעיהו, יא ו' - "ונער קטן נוהג בם".
בעיירה בה גרים ג'ון ופרל, לועגים להם הילדים על כך שאביהם נתלה. הם שרים להם שירי לעג המספרים על התלייה, ומציירים בגיר אדם תלוי. ג'ון עוזב את בית הספר עם אחותו פרל, והם משוטטים בעיירה עד שהם נפגשים עם אמם, וילה (שלי וינטרס), בחנות המכולת המקומית השייכת לזוג בשם ספון. ג'ון מבקר גם את חברו, זקן מתבודד ותמהוני בשם בירדי, והם שטים בנהר בסירה. באותו הלילה ג'ון מספר לפרל סיפור בחדר השינה שלהם, כאשר צל דמותו של פאואל, המטיף, מתגלה בחדרם. פאואל הגיע באותו היום לעיירה, על מנת למצוא את הילדים ואת הכסף.
וילה מתאהבת בפאואל, המספר לה כי בעלה ביקש ממנה לדאוג לה ולילדיהם בטרם נתלה, ועושה רושם עז על אנשי העיירה. הוא שר ללא הרף פזמון דתי "נשען על הזרועות הנצחיות" (Leaning on the Everlasting Arms), ומסביר לאנשי העיירה את משמעות הקעקוע על זרועותיו. יד שמאל, עליה מקועקעת המילה "שנאה" היא היד בה הרג קין את הבל, והיא במאבק נצחי עם יד ימין עליה מקועקעת המילה "אהבה". מסונוורת מאהבתה, נישאת וילה לפאואל.
בליל כלולותיהם מנסה וילה לפתות את פאואל, אך זה נמנע מיחסים גופניים עמה, ודורש ממנה "להיות טהורה". פאואל חוקר ללא הרף את הילדים על מיקומו של הכסף, לאחר שסיפר לכל אנשי העיירה ולווילה כי הרפר סיפר לו שהכסף נמצא בקרקעית הנהר. פרל כמעט ומתפתה לגלות לו, אך ג'ון מזכיר לה את שבועתה שלא לגלות את מקומו של הכסף. פרל לוקחת כמה שטרות וגוזרת מהן בובות נייר. מסתבר שהכסף מוחבא בבובה אותה היא נושאת לכל מקום.
פאואל ווילה הופכים למטיפים, כאשר וילה מספרת כיצד תאוותה לתכשיטים ושמלות הביאה את בעלה להרוג אדם כדי לשדוד את הכסף.
לילה אחד שבה וילה הביתה במפתיע, ושומעת כיצד פאואל חוקר את ג'ון באלימות באשר למקומו של הכסף. היא מבינה כי פאואל אינו רוצה בה ובקרבתה אלא בכסף. היא אינה מתעמתת אתו, אלא עולה עמו לחדרה, כששניהם מבינים שהמסכה הוסרה. היא נשכבת במיטה ובשלווה אומרת לפאואל שהאל שלח אותו אליה לטהר אותה מחטאיה. הוא שולף את הסכין הקפיצית ורוצח אותה. ג'ון מתעורר משנתו למשמע קול המכונית הנוסעת.
למחרת מספר פאואל לזוג ספון כי וילה נמלטה, כפי הנראה עם מאהב זר, מתופף שליווה אותם באסיפות התפילה. אך בירדי, השט בסירה, רואה את גופתה של וילה בתוך המכונית על קרקעית הנהר. הוא אינו מספר זאת לאיש מחשש שיואשם ברצח.
פאואל שב לבית, ומאיים על הילדים כי יגלו לו את מקומו של הכסף. הם מפתים אותו לרדת למרתף, ושם הם נועלים אותו. אך במהלך המאבק מבין פאואל שהכסף בתוך הבובה. הילדים נמלטים, בתחילה לביתו של בירדי, אך לאחר שהם רואים שהוא שיכור וחסר אונים, הם לוקחים את הסירה ומתחילים לשוט במורד הנהר. פאואל מגלה אותם, וכמעט ומצליח לתפוס אותם, אך הם מצליחים להימלט עם הסירה בטרם יאחז בה.
פאואל משאיר מאחוריו מכתב בו הוא מספר כי יצא עם הילדים לחווה של אחותו על מנת להימלט מהזכרונות הרעים הקשורים בבית. הוא הורג חוואי וגונב את סוסו, ומתחיל לחפש אחר הילדים במורד הנהר. הילדים שטים בסירה, ומתחבאים במחסנים ומתבנים לאורך הדרך. הנוף הנגלה הוא נוף של עוני האופייני לארצות הברית בתקופת השפל הגדול, אך הבמאי לוטון מקפיד להראות גם את מראות הטבע לאורך נהר אוהיו. לאורך מסעם של הילדים נראה צילו של פאואל העוקב אחריהם עם סוסו, כשהוא שר את שירו "נשען על הזרועות הנצחיות".
לבסוף מוצאים הילדים מקלט בחוותה של רייצ'ל קופר, אישה כבת שישים המגדלת ילדים בגילאים שונים, שאינם ילדיה. היא רוחצת אותם, דואגת להם, ומצרפת אותם למשפחה. היא מספרת להם את סיפורי התנ"ך, ומספרת על משה שנמצא בתיבה כשם שג'ון ופרל נמצאו בסירה. הגדולה מבין הילדים, רובי, נערה מתבגרת, נוהגת ללכת לעיר באמתלה של שיעורי תפירה ולהיפגש שם עם גברים. פאואל מוצא אותה, מפתה אותה, ומקבל ממנה מידע על מיקומם של הילדים. היא מתוודה על העניין בפני רייצ'ל הממתינה לבואו של פאואל.
פאואל מגיע על סוסו לחווה, ודורש לקבל את הילדים בתואנה שהוא אביהם. אך רייצ'ל מגלה את שקריו ודורשת שיעזוב. הוא עוזב על סוסו ומבטיח כי יחזור. באותו הלילה מספרת רייצ'ל לילדים את הסיפור על הורדוס שרצה להרוג את כל הילדים על מנת להרוג את ישו התינוק. לאחר מכן היא ממתינה לפאואל כשרובה בידה. כשהוא מגיע ושר את שירו "נשענים" היא עונה לו בשירה. הוא עומד ומאיים עליה בסכינו כשהיא מאיימת עליו עם הרובה. חתול המיילל בחשיכה מפחיד את שניהם, רייצ'ל יורה ופוגעת ברגלו של פאואל. הוא מסתתר באסם, ורייצ'ל מתקשרת ומדווחת למשטרה. עם בוקר מגיעים השוטרים ועוצרים את פאואל בחשד לרצח וילה הרפר. ג'ון, הרואה את השוטרים עוצרים את פאואל, כשם שעצרו את אביו, נתקף ברגשות סוערים. הוא צועק "לא, לא" ומכה בפאואל בבובה. הבובה נקרעת, והכסף נשפך מתוכה.
בבית המשפט עומד פאואל לדין על רצח 25 אלמנות. ג'ון, שנקרא להעיד, אינו מצליח להביא עצמו לזהות את פאואל כאיש שרצח את אמו. הקהל הנזעם רוצה לערוך בפאואל לינץ', אך המשטרה מצליחה להבריח אותו מהמקום. רובי בוכה שהיא רוצה את שחרורו כי היא עדיין מאוהבת בו.
הסרט מסתיים בחג המולד בבית רייצ'ל. רייצ'ל וילדיה, ובהם ג'ון ופרל, מחלקים זה לזה מתנות. רייצ'ל מביטה אל המצלמה ומספרת על כוח הסבל של הילדים.