stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ורג' בלגדן
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | פרויקט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013–2015 | ויקינגים | אתלסטן | תפקיד ראשי |
| 2015–2018 | "ורסאי" | לואי הארבעה עשר | תפקיד ראשי |
| 2017 | מראה שחורה | לני | פרק: "לתלות את התקליטן" |
פילמוגרפיה > תיאטרון

| שנה | פרויקט | תפקיד | הערות | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016–2017 | פלאטינום | סיימון | תפקיד ראשי | תיאטרון המפסטד, לונדון |
| 2017 | פיצ'פורק דיסני | פרסלי סטריי | תפקיד ראשי | בית העירייה שורדיץ', לונדון |
| 2018 | טרטיף | דמיס | תפקיד ראשי | תיאטרון רויאל היימרקט, לונדון |
| 2018 | קומפני | PJ | תפקיד ראשי | תיאטרון גילגוד |
גאי בבילון

| --- | --- |

 לידה:  20 בדצמבר 1956 New Windsor, ארצות הברית 
 פטירה:  2 בספטמבר 2009 (בגיל 52) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1988 
 מקום לימודים:  Francis Scott Key High School 
 עיסוק:  קלידן, מלחין
 כלי נגינה:  קלידים
 שיתופי פעולה בולטים:  אלטון ג'ון, Warpipes, לונדון (אנ')
 פרופיל ב-IMDb
 
גאי בבילון (באנגלית: Guy Babylon; ‏20 בדצמבר 1956 – 2 בספטמבר 2009) היה מלחין וקלידן אמריקאי, המפורסם בעיקר בשל עבודתו עם אלטון ג'ון.
ביוגרפיה

בבילון נולד בניו וינדזור שבמרילנד. הוא הגיע לאוניברסיטת דרום פלורידה על מלגת שחיה, וב-1979 קיבל תואר ראשון בהלחנת מוזיקה. עם סיום לימודיו עבר ללוס אנג'לס.
קריירה

בשנת 1988 הצטרף לאולפנו וללהקתו של אלטון ג'ון, והשתתף באלבום "Sleeping with the Past" ובסבב ההופעות שבא בעקבותיו, Sleeping with the Past Tour (אנ'). בשנת 1990 שיתף פעולה עם ידידו, הגיטריסט של אלטון ג'ון דייווי ג'ונסטון, בפרויקט צדדי של האחרון, "Warpipes". הוא שיתף פעולה גם עם להקת הרוק האמריקאית "איירון באטרפליי".
בשנת 2001 זכה בפרס גראמי על תרומתו למחזמר אאידה, אותו יצרו אלטון ג'ון וטים רייס.
חיים אישיים

עד מותו התגורר בבילון עם אשתו וילדיו בלוס אנג'לס, והיה שותף בלהקתו של אלטון ג'ון.
ב-2 בספטמבר 2009 מת בבילון מהתקף לב אחרי ששחה בבריכה. במופע שערך אלטון ג'ון ב-11 בספטמבר בנאפולי הוא הקדיש לבבילון את שירו "Your Song".
הערות שוליים

1 2  ההרכב "Warpipes", באתר AllMusic, בדיקה אחרונה ב־14 באוקטובר 2021
↑  Frederick N. Rasmussen, GUY GRAHAM BABYLON, baltimoresun.com (באנגלית)
↑  eltonfan.net - Hercules International Elton John Fan Club, eltonfan.heimbecher.net
↑  Elton John - Napoli 2009, www.eltonjohnitaly.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007404966405171  LCCN: no2003040329  MusicBrainz: b8fcd279-d8b7-4bfb-98a5-9fc498f3e02d  NKC: xx0064463  VIAF: 125149106163868491252   WorldCat (עם VIAF): 125149106163868491252
בנימין וולוביץ

| --- | --- |

וולוביץ, 2014
 לידה:  20 באפריל 1942 (בן 82) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת פריז, אוניברסיטת תל אביב
 מקצוע:  רופא ילדים
 תואר:  פרופסור לרפואה
 אסתמה בילדים
 
בנימין וולוביץ (נולד ב-20 באפריל 1942) הוא רופא ישראלי, מומחה ברפואת ילדים ובמחלות ריאה בילדים. פרופסור בדימוס בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה

בשנת 1964 החל לימודי רפואה באוניברסיטת פריז, אותם השלים בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת תל אביב. את ההתמחות ברפואת ילדים ביצע במחלקת הילדים בבית החולים בילינסון. שירת בצה"ל כרופא בחיל הרפואה, והשתחרר בדרגת רב-סרן. לחם במלחמת יום הכיפורים כרופא גדודי. ביום השלישי של המלחמה הוביל את חילוץ החיילים הנצורים בבונקר של מוצב תל סאקי ברמת הגולן.
קריירה רפואית

לאחר השלמת ההתמחות עבד כרופא בכיר במחלקת הילדים בבית החולים בילינסון, שם הקים וניהל את מרפאת האסתמה. בהמשך ביצע השתלמות בתחום זה, אצל פרופסור שמעון גודפרי, מבית החולים הדסה, ירושלים. בשנת 1983 פרסמו השניים יחד ספר הדרכה להורים בשם "אסתמה וברונכיט ספסטית בילדים". בשנת 1996 פרסם וולוביץ ספר נוסף בשם "אסתמה: מדריך להבנת תהליכי המחלה ולאופן הטיפול בה".
בשנים 1985–1987 השתלם במחקר בתחום האסתמה, בבאפלו, ניו יורק, שם עבד במעבדת המחקר של פרופ' Ray Ogra ופיתח שיטה למדידת לויקוטריאנים בריאות. במהלך ההשתלמות ולאחריה פרסם עשרות עבודות מחקר שהעניקו לו מינוי לפרופסור באוניברסיטת תל אביב.
עם שובו לישראל עבד כרופא בכיר בבתי החולים השרון, ובהמשך במרכז שניידר בפתח תקווה, בהם הקים וניהל את מרפאות האסתמה בילדים, וכן מעבדות מחקר בתחום חקר האסתמה. במקביל עבד כרופא בכיר במחלקת ילדים ג', עד לשנת 2009.
עבד לאורך השנים גם כרופא ילדים עצמאי וכמומחה למחלות ריאה בילדים במכבי שירותי בריאות. לאחר סיום עבודתו במכבי ממשיך וולוביץ לעבוד כרופא פרטי.
וולוביץ יזם והשתתף בפרויקטים רבים לקידום הטיפול באסתמה בילדים, הוא עסק בהדרכות על הטיפול באסתמה בפני הורים לילדים, רופאים, אחיות, סטודנטים וקהל רחב. ניהל בעבר את פורום אסתמה של ילדים באתר ynet, וכן מנהל את פורום אסתמה ילדים באתר zap doctors, וקהילת פייסבוק העוסקת באסתמה לילדים בה הוא עונה על שאלות בתחום האסתמה. כמו כן השתתף בכתיבת הנחיות לטיפול באסתמה בילדים עבור מכבי שירותי בריאות ושירותי בריאות כללית.
קריירה אקדמית

במסגרת מעבדת המחקר שהקים ומרפאות האסתמה שניהל, ביצע וולוביץ מחקרים רבים ופרסם 82 מאמרים ועבודות מחקר, מתוכם 50 בתחום הטיפול באסתמה בילדים. מאמריו התפרסמו בכתבי עת בתחום הרפואה, בהם New England Journal of Medicine. הוא פיתח שיטה ייחודית לטיפול באסתמה בתינוקות ובילדים קטנים, המאפשרת להם לחיות לצד האסתמה באיכות חיים טובה. שיטה זו הוכחה כיעילה במחקרים רבים, כולל מחקר שפורסם בשנת 2016, בו השתתפו 1,500 תינוקות וילדים מתחת לגיל 5 שקיבלו טיפול לפי השיטה שפיתח והצליחו להתגבר על מחלת האסתמה. שיטה זו משמשת את וולוביץ בטיפול בילדים עם אסתמה.
וולוביץ שימש במשך כ-40 שנה כמרצה בכיר ופרופסור בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת תל אביב. השתתף בלמעלה מ-40 כנסים בינלאומיים בתחום האסתמה, ועוד עשרות רבות של כנסים ופורומים רפואיים בישראל, ברבים מהם הרצה בתחום התמחותו – הטיפול במשאפי סטרואידים בהתקפי אסתמה בתינוקות וילדים. כמו כן, היה חבר באיגודים מקצועיים ושותף לניסוח הנחיות ומדיניות לטיפול באסתמה בילדים ברחבי העולם: חבר הקונצנזוס (Consensus) העולמי השלישי לטיפול באסתמה בילדים (1995); חבר מטעם ארגון הבריאות העולמי בוועדת הקונצנזוס לטיפול באסתמה בילדים (1999); חבר מטעם ארגון הבריאות העולמי בוועדת האו"ם למניעת אסתמה (2000); וכן חבר בוועד המנהל של ארגון אינטראסתמה העולמי. בנוסף, כיהן כיו"ר הקואליציה הבינלאומית של המדינות המקדמות מניעת אסתמה, וכיו"ר הקואליציה הישראלית לאסתמה.
פרסים והוקרה

בשנת 1983 זכה וולוביץ בתואר "העובד המצטיין" מטעם נשיא המדינה על עבודתו כרופא ילדים בקהילה. כמו כן הוא זכה במענק מחקר גדול מהקרן הדו-לאומית ארצות הברית-ישראל, למחקר בן שלוש שנים במעבדתו בישראל בתחום אנטי-לויקוטריאנים.
חיים אישיים

נשוי ואב לשלושה בנים. מתגורר בתל אביב.
הערות שוליים

↑  מירון צור ויעקב אלבוים, "שריון ולב", הוצאת משרד הביטחון: 1977, עמודים 74–75
↑  ד"ר בנימין וולוביץ ופרופ' שמעון גודפרי, "אסתמה וברונכיט ספסטית בילדים – גישה טיפולית עדכנית: כיצד ילדך יוכל לנהל אורח חיים תקין", דביר-רשפים: 1983
↑  ד"ר בנימין וולוביץ, "אסתמה: מדריך להבנת תהליכי המחלה ולאופן הטיפול בה", ראש העין: פרולוג מוציאים לאור, 1996
↑  About Prof. Benjamin Volovitz, מתוך האתר של בנימין וולוביץ' באוניברסיטת תל אביב (באנגלית)
1 2  פרופ' בנימין וולוביץ, מנהל פורום אסתמה של ילדים, באתר ynet, 15 באפריל 2003
↑  פאזל – עיתון מרכז שניידר לרפואת ילדים, גיליון 24, מאי 2009, עמוד 15
↑  מצגת על אסתמה - מאת פרופ' בנימין וולוביץ, באתר של בנימין וולוביץ באוניברסיטת תל אביב
↑  מסבירים על אסתמה, מתוך פאזל – עיתון מרכז שניידר לרפואת ילדים, גיליון 24, מאי 2009, עמוד 5
↑  פורום אסתמה ילדים באתר zap doctors
↑  אסתמה (אסתמה) בילדים - פרופ' וולוביץ, בפייסבוק
↑  Benjamin Volovitz, Jacob Amir, Hagit Malik, Arieh Kauschansky, and Itzhak Varsano Growth and Pituitary-Adrenal Function in Children with Severe Asthma Treated with Inhaled Budesonide, in The New England Journal of Medicine, 1993 Dec 2;329(23):1703-8
↑  מאמרים נבחרים באנגלית, מאת פרופ' בנימין וולוביץ, באתר של בנימין וולוביץ באוניברסיטת תל אביב
↑  Volovitz. B Nusinovich MD. Presence and Treatment of Asthma Exacerbation in Infants and Children, in Pediatric Therapeutic 2016, 6:1
↑  חברי סגל בית הספר לרפואה, אוניברסיטת תל אביב
1 2  פרופ' בנימין וולוביץ, באתר Infoned
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007462959605171  ISNI: 0000 0004 0242 8131  VIAF: 298188178   WorldCat (עם VIAF): 298188178
ג'יימס קונלון

| --- | --- |

 לידה:  18 במרץ 1950 (בן 74) מנהטן, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  בית הספר ג'וליארד, התיכון למוזיקה ולאמנות 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  צרפתית, אנגלית 
 www.jamesconlon.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'יימס קונלון (באנגלית: James Conlon; נולד ב-18 במרץ 1950) הוא מנצח אמריקאי.
ילדות ונעורים

קונלון נולד ברובע קווינס של ניו יורק. משפחתו לא הייתה מוזיקלית, אבל הפקת חובבים של לה טרוויאטה ששמע בגיל 11 עוררה את עניינו במוזיקה. הוא החל ללמוד מוזיקה והתקבל למקהלת הילדים של להקת אופרה בקווינס. מחלומות על קריירה של טנור או בריטון באופרה הגיע למסקנה, שהדרך הטובה ביותר להשיג שליטה ממשית בהפקה אופראית היא להיות למנצח אופרה.
השכלה

קונלון למד בבית הספר התיכון לה גווארדיה למוזיקה ואמנות ובגיל שמונה-עשרה התקבל לתוכנית הניצוח של מכון אספן. בספטמבר 1968 החל את לימודיו בג'וליארד. בשנת 1970 יצאה תזמורת ג'וליארד לסיור לימודי באירופה וקונלון הוזמן לפסטיבל ספולטו לשמש שם בשנה הבאה כעוזר מנצח בחזרות, מדריך ומנצח מקהלה. במהלך תקופה זו ניצח על הצגה אחת של האופרה בוריס גודונוב.
ב-1972 החליף את תומאס שיפרס בניצוח על הפקה מתוכננת של לה בוהם בג'וליארד, כאשר המנצח ביטל במפתיע את השתתפותו. מריה קאלאס, שהגישה אותו זמן כיתות אמן בג'וליארד, שמעה את קונלון בחזרה והציעה לנשיא בית הספר להעלותו על הדוכן כמחליף לשיפרס.
קריירה

קונלון קיבל את פרס הניצוח של אגודת התזמורות הלאומית של אמריקה ובשנת 1974 היה למנצח הצעיר ביותר שהוזמן לנצח על סדרת המנויים של הפילהרמונית של ניו יורק. ב-1976 הופיע לראשונה במטרופוליטן אופרה ובהמשך אותה שנה גם ניצח לראשונה בבריטניה, על האופרה הסקוטית. בשנת 1979 ניצח לראשונה בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון. אחרי תקופת הופעות עם האופרה הלאומית של פריז, מאג'ו מוזיקלה פיורנטינו בפירנצה, הפילהרמונית של רוטרדם והאופרה הלירית של שיקגו, התמנה קונלון בשנת 1989 למנצח הראשי של האופרה של קלן. בשנת 1996 התמנה למנהל מוזיקלי של האופרה הלאומית של פריז ובמקביל שימש מנהל מוזיקלי בקלן, גרמניה.
מאז הופעתו הראשונה עם הפילהרמונית של ניו יורק ב-1974 בהזמנת פייר בולז, הופיע קונלון עם כל התזמורות החשובות, פחות או יותר, בצפון אמריקה ובאירופה. כמו כן הופיע עם רבות מלהקות האופרה החשובות בעולם, ביניהן לה סקאלה (מילאנו), קובנט גארדן (לונדון), האופרה הלירית של שיקגו והמאג'ו מוזיקלה פיורנטינו (פירנצה). בקרוב ל-30 שנותיו עם המטרופוליטן אופרה, שם ניצח לראשונה ב-1976, ניצח שם קונלון על יותר מ-250 הצגות, במגוון רחב של יצירות מן הרפרטואר האיטלקי, הגרמני, הצרפתי, הרוסי והצ'כי.
קונלון כיהן בכמה משרות חשובות באירופה, הכוללות מנצח ראשי של הפילהרמונית של רוטרדם (1983 - 1991), מנהל מוזיקלי כללי מטעם עיריית קלן, גרמניה (1989 - 2002), תפקיד שכלל ניהול מוזיקלי של תזמורת גרצניך ושל האופרה של קלן, ומנצח ראשי של האופרה הלאומית של פריז (1995 - 2004). כהונתו בפריז הייתה ארוכה יותר משל כל מנצח שקדם לו מאז 1939. מנהיגותו נקשרת בעליה באמות מידה אמנותיות, בתפוקה הכוללת ובנוכחות קהל, שעלתה על פי הערכה בעשור האחרון וזאת בתקופה, שמספר באי האופרה ואולמות הקונצרטים מצטמצם והולך.
האופרה של לוס אנג'לס

מאז עונת 07–2006 מכהן קונלון כמנהל המוזיקלי באופרה של לוס אנג'לס. כיום הוא מנהל גם את פסטיבל רוויניה וממשיך, מאז 1979 ברציפות, בתפקידו כמנהל מוזיקלי של פסטיבל מאי בסינסינטי. בשנת 2007 האריך קונלון את החוזה של עם לוס אנג'לס עד עונת 2010-11.
בין השאר, יצר בלוס אנג'לס סדרה בשם "קולות מושבים", מיזם רב-שנתי, שבמסגרתו מביא קונלון את המוזיקה של מלחינים שהושפעו מן השואה אל בימת האופרה של לוס אנג'לס. הסדרה נפתחה בעונת 2007 בשתי אופרת בערב אחד, "הגמד" של אלכסנדר זמלינסקי ו"הספל השבור" של ויקטור אולמן. בעונות הבאות תכלול אופרות מאת מלחינים כמו פרנץ שרקר וואלטר בראונפלס, בין השאר. קונלון משתדל ליצור בלוס אנג'לס מסורת וגנרית, שאותה התחיל בטריסטן ואיזולדה, הראשונה לשבע אופרות של וגנר שיעלו בניצוחו על בימת האופרה בשנים הבאות, בהן הביצוע הראשון מאז ומעולם בבית האופרה הזה של מחזור טבעת הניבלונגים, בעונת 09–2008.
מלחינים מתקופת השואה

קונלון חותר להגביר את המודעות הציבורית לחשיבותן של יצירות מאת מלחינים, שהשואה השפיעה על מהלך חייהם ועל יצירתם. במגמה זו הוא מקדיש זמן ומאמץ לשילוב מוזיקה זו בתוכניות קונצרטים בצפון אמריקה ובאירופה. תוכניות אלה כוללות מוזיקה מאת מלחינים כמו אלכסנדר זמלינסקי, ויקטור אולמן, פאבל האס, קורט וייל, אריך וולפגנג קורנגולד, קרל אמדאוס הרטמן, ארווין שולהוף וארנסט קרנק. נוסף ל"קולות מושבים" באופרה של לוס אנג'לס, מציג קונלון מדי שנה, בתפקידו כמנהל המוזיקלי של פסטיבל רוויניה,, את אחד המלחינים מקבוצה זו עם התזמורת הסימפונית של שיקגו. הפקה של "קיסר אטלנטיס" מאת אולמן, שנוצרה ביוזמת קונלון, יצאה לסיורים מקיפים מאז עלתה לראשונה בניו יורק. מאז הפקתה בשיתוף פעולה עם ג'וליארד, הוצגה האופרה בפסטיבל ספולטו באיטליה, בפסטיבל רוויניה, עם תזמורת העולם החדש של מיאמי, בגרנד אופרה של יוסטון ועם הפילהרמונית של לוס אנג'לס, שם בוצעה בשנת 2004.
הערות שוליים

↑  Sony Classical
↑  San Francisco Symphony
↑  Boise State University newrelease (2005).
↑  Matthew Westphal (10 בספטמבר 2007). "James Conlon to Remain Music Director at LA Opera Through 2010-11". Playbill Arts. נבדק ב-2007-09-25. {{cite news}}:  (עזרה)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: ג'יימס לוויין | מנהל מוזיקלי, פסטיבל מאי בסינסינטי 1979 -  | הבא: לא נקבע |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: דייוויד זינמן | מנצח ראשי, התזמורת הפילהרמונית של רוטרדם 1983-1991  | הבא: ג'פרי טייט |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: מארק ינובסקי | מנהל מוזיקלי, תזמורת גירצניך 1989-2002  | הבא: מרקוס שטנץ |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: מיונג-וון צ'ונג | מנהל מוזיקלי, האופרה הלאומית של פריז 1995-2004  | הבא: אין |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: קנט נגאנו | מנהל מוזיקלי, האופרה של לוס אנג'לס 2006 -  | הבא: לא נקבע |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: כריסטוף אשנבאך | מנהל מוזיקלי, פסטיבל רוויניה 2005 -  | הבא: לא נקבע |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306164405171  PLWABN: 9810673541005606  BNE: XX4684636  BnF: cb138926797 (data)  CANTIC: a10399227  CiNii: DA08451488  GND: 12422394X  ICCU: REAV097296  ISNI: 0000 0001 1777 0413  LCCN: n86065342  LNB: 000340645  MusicBrainz: 0a4a9585-c3c7-4231-a19a-465041b7d99f  NKC: xx0088098  SNAC: w6640kkq  SUDOC: 080492851  VIAF: 98521729   WorldCat (עם VIAF): 98521729
גאייגו

ערך זה עוסק בבלם סביליה וברצלונה בשנות ה-60 וה-70. אם התכוונתם לקשר ריאל מדריד בשנות ה-80, ראו .
פרנסיסקו פרננדס רודריגס (בספרדית: Francisco Fernández Rodríguez, נולד ב-4 במרץ 1944) הוא כדורגלן עבר ספרדי, הידוע בכינוי גאייגו או פאקו גאייגו (בספרדית: Paco Gallego) וששיחק בעמדת הבלם בקבוצות סביליה וברצלונה ובמדי נבחרת ספרד. גאייגו החל את הקריירה שלו בסביליה בשנות ה-60 של המאה ה-20, עבר לברצלונה שם שיחק 11 עונות וזכה באליפות הליגה הספרדית, וחזר לשחק בסביליה עד פרישתו. גאייגו ייצג את נבחרת ספרד ב-36 משחקים, בין היתר במונדיאל 1966.
לאורך 10 עונות בברצלונה, הופיע גאייגו ב-248 משחקי ליגה ובכך הוא מבין השחקנים המובילים בהיסטוריית המועדון במספר הופעות. עם ברצלונה זכה גאייגו באליפות הליגה הספרדית בעונת 1973/74 ובשני גביעים.
קריירה > נבחרת לאומית

גאייגו זומן לראשונה לנבחרת ספרד ב-1964, בשל יורו 1964, אך לא שותף באף משחק. גאייגו שיחק לראשונה במדי הנבחרת ב-1966, במונדיאל 1966. הוא השתתף בכל שלושת משחקי הנבחרת בשלב הבתים, אותו סיימה ספרד במקום השלישי והודחה מהטורניר. בהמשך היה גאייגו שחקן קבע בהרכב הנבחרת. הוא השתתף עמה במוקדמות יורו 1968, בו הודחה בשמינית הגמר על ידי אנגליה. הוא היה שותף בכישלון ספרד להעפיל למונדיאל 1970, לאחר שסיימה במקום השלישי בבית שלה בשלב המוקדמות. גאייגו לא שותף במחזורים המכריעים בשלב זה. גאייגו השתתף עם ספרד במוקדמות יורו 1972, אך הנבחרת סיימה במקום השני, מאחורי ברית המועצות ולא העפילה לטורניר הגמר. משחקו האחרון של גאייגו בנבחרת היה במוקדמות מונדיאל 1974, נגד יוון ב-21 בפברואר 1973. סך הכול השתתף גאייגו ב-36 משחקים במדי הנבחרת הלאומית, בהם לא כבש שער אחד.
תארים > ברצלונה

גביע ערי הירידים (1): 1966
הליגה הספרדית (1): 1973/74
הגביע הספרדי (2): 1967/68, 1970/71
ג'ון כריסטי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 באפריל 1899 נורת'ווראם, הממלכה המאוחדת 
 הוצאה להורג:  15 ביולי 1953 (בגיל 54) בית הסוהר פנטונוויל, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 
ג'ון רג'ינלד הולידי כריסטי (8 באפריל 1899 – 15 ביולי 1953) היה רוצח סדרתי ונקרופיל בריטי שפעל במהלך שנות ה-40 ותחילת שנות ה-50. כריסטי רצח לפחות 8 בני אדם, בהם את אשתו אתל, על ידי חניקתם למוות בביתו שבשכונת נוטינג היל שבלונדון. סמוך לאחר שעבר מדירתו במרץ 1953, נמצאו שלוש מגופות קורבנותיו חבויות בגומחה במטבח ביתו. שתי גופות נוספות אותרו בחצר, בעוד גופת אשתו נמצאה מתחת לרצפת ביתו. כריסטי הוצא להורג בתלייה ביולי 1953 לאחר שהורשע ברצח אשתו.
כריסטי האשים את הדייר שלו בהריגת אשתו.
ברוך חסן

ברוך חסן (נולד ב-22 בינואר 1959) הוא כדורגלן עבר ישראלי, אשר שיחק בעמדת הבלם בקבוצת מכבי נתניה, בתקופות האליפויות של נתניה בשנות ה-70 וה-80.
קריירה

חסן נולד למשפחה של עולי תוניס שהשתקעו בנתניה, וגדל בנוער של מכבי נתניה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת בשנת 1976, והפך לשחקן עיקרי בקבוצה עד מהרה. בעונות 1979/1980 ו-1982/1983, היה אחד מעמודי התווך של אליפויות אלו בהם זכתה מכבי נתניה, ובנוסף זכה עם הקבוצה בגביע המדינה של 1977/1978 (שהשלים לה דאבל היסטורי).
חסן הופיע במדי מכבי נתניה בסך הכל 221 משחקים, וכבש לזכותה 3 שערים, כאשר הוא שיחק במשך 12 עונות במדי הקבוצה ובשנת 1988 הושאל למשך שנתיים לקבוצת בית"ר נתניה שם שיחק למשך 2 העונות הבאות, לאחריהן פרש מכדורגל פעיל.
תארים

אליפות (4): 1977/1978, 1979/1980, 1982/1983
גביע המדינה (1): 1977/1978
אלוף האלופים (4): 1973/1974, 1977/1978, 1979/1980, 1982/1983
גבריאל האנוט

גבריאל האנוט (6 בנובמבר 1889 - 10 באוגוסט 1968) היה כדורגלן ועיתונאי צרפתי. האנוט הקים את גביע אירופה לאלופות, שלימים הפך לליגת האלופות, וכך גם את פרס כדור הזהב, פרס הניתן לשחקן הטוב של השנה, אשר נבחר על פי ביצועיו בשנה הקודמת.
ביוגרפיה

האנוט רשם 12 הופעות בנבחרת צרפת. את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ערך ב-8 במרץ 1908 נגד נבחרת שווייץ. בקיץ 1908 נכלל בסגל הנבחרת, אך לא זכה לשחק. האנוט הספיק לערוך 10 הופעות נוספות בנבחרת עד תחילתה של מלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה רשם הופעה נוספת, כקפטן נגד נבחרת בלגיה ב-9 במרץ 1919.
בעקבות תאונת מטוס שהיה מעורב בה, נאלץ האנוט לסיים את הקריירה ככדורגלן והתחיל את דרכו כעיתונאי. האנוט ועמיתו בעיתון הצרפתי ל'אקיפ, ז'אק פראן, היו המובילים העיקריים מאחורי הקמת גביע אירופה לאלופות.
בנימין תלם

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  30 ביולי 1928 דסאו, רפובליקת ויימאר
 פטירה:  16 ביוני 2008 (בגיל 79) ישראל 
 תאריך עלייה:  1933
 מדינה:  גרמניה 
 כינוי:  ביני
 השתייכות:   פלמ"ח   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1947–1979 (כ־32 שנים)
 דרגה:   אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד שייטת ספינות  ראש ענף המבצעים של חיל הים  מפקד המשחתת אח"י יפו  מפקד פיקוד ומטה זרוע ים  סגן ראש מחלקת ים  מפקד שייטת המשחתות  מפקד שייטת סטי"לים  ראש מחלקת ים  מפקד חיל הים  סיוע לתעשייה הצבאית בדרום אפריקה,
 פעולות ומבצעים
   מלחמת העצמאות    מבצע קדש    מלחמת ששת הימים    מלחמת ההתשה    מלחמת יום הכיפורים
 תפקידים אזרחיים
 מנהל במספנות ישראל ובתע"ש
 
בנימין (ביני) תלם (30 ביולי 1928 – 16 ביוני 2008) היה מפקד חיל הים הישראלי בשנים 1972 – 1976, בין היתר במהלך מלחמת יום כיפור. חיל הים בפיקודו היה ערוך ללחימה יותר מכל זרוע אחרת בצה"ל, עקב החלטתו לאמץ את הערכת מודיעין החיל כי עומדת לפרוץ מלחמה.
עד הקמת המדינה

תלם נולד בשם קלאוס, בעיר דסאו בגרמניה לד"ר קורט וארנה בלומנטל, ובשנת 1933 עלתה משפחתו לישראל והתיישבה בחיפה.
למד בבית הספר העממי "חוגים", ואת לימודיו התיכוניים השלים ב-1947 (מחזור ד') בבית הספר הימי בחיפה שפעל ליד הטכניון. ב-1946, בתקופת לימודיו, הפליג לאלכסנדריה בספינת המפרשים "חיים ארלוזורוב", כדי להביא ארצה את ספינת המפרשים "ולדורה" ששימשה אחר כך כספינת הלימוד של בית הספר.
לאחר סיום הלימודים הפליג תחילה כקדט על אניית הנוסעים "קדמה" ואחר כך התגייס לפלי"ם. כמי שכבר רכש הכשרה ימית, עבר רק אימונים צבאיים ומיד שולב בפעילות: הוא חזר להפליג על ה"קדמה" ויחד עם רב המלחים עסק בהברחת נשק ארצה.
שירות בחיל הים

ביוני 1948, זמן קצר אחרי הקמת המדינה, עבר תלם לחיל הים והוצב על אח"י וג'ווד (ק-18), קורבטה שנבנתה בקנדה והגיעה ארצה ביוני 1946 כספינת מעפילים. במהלך מלחמת העצמאות השתתף בין היתר:
במבצע "שודד", בשמו הרשמי מבצע "שלל 3", שבמהלכו השתלטו ספינות חיל הים על אונייה שהובילה משלוח נשק צ'כי למצרים. במבצע נתפסו 8,000 רובים צ'כים שהועברו לשימוש צה"ל ב-30 באוגוסט 1948.
בהפגזת הטור המצרי שנע לעבר תל אביב ונבלם סמוך לג'סר איסדוד כ-3 קילומטרים מצפון לעיירה הערבית איסדוד (היום גשר עד הלום שמצפון לאשדוד).
בניסיון של ספינות חיל הים לעצור את הספינה אלטלנה.
אחרי מלחמת העצמאות עבר תלם לשרת בשייטת הקטנה, שפעלו בה ספינות משמר חופים. הספינה הראשונה שעליה פיקד הייתה 'אח"י פלמ"ח (מ-19)' ואחר כך פיקד על ספינת הנחיתה 'אח"י ניצנים (פ-53)'. בהמשך, בשנים 1951 עד 1954, עבר תלם לשרת בטרפדות, תחילה כמפקד ספינה, אחר כך כמפל"ג ולבסוף כסגן מפקד שייטת הטרפדות.
בשנת 1956, במהלך מלחמת סיני, שירת כראש ענף המבצעים של חיל הים, וזמן קצר אחרי המלחמה, ב-1957, מונה למפקד המשחתת אח"י יפו, תפקיד שמילא במשך שנתיים. בהמשך עבר קורס קציני מטה בגריניץ' (אנגליה), ועם סיומו שימש כשלוש שנים כמפקד פו"מ זרוע ים.
לאחר ששירת במשך כשנה כסגן ראש מחלקת ים (כיום מספן ים), מונה בשנת 1964 כמפקד שייטת המשחתות - שייטת 1. תלם מילא את התפקיד עד אוקטובר 1966, מועד בו מונה לעמוד בראש צוות "שלכת", למימוש תוכנית ספינות סער. בהגדרתו מונה תלם למפקד הראשון של שייטת ספינות הטילים.
במרכז ידיעות קרבי של המשחתת משמאל לימין מפקד חיל הים שמואל טנקוס, מפקד שייטת המשחתות אל"ם צבי קינן מפקד אח"י יפו סא"ל בנימין תלם ומוכ"ם.
המכובדים לקראת השקת אח"י מבטח בשרבורג, 11 באפריל 1967.
ביני תלם משמאל, על גשר אח"י מבטח בהפלגת ניסיון במימי שרבורג. מימין מפקד חיל הים שלמה אראל באמצע מפקד הספינה סא"ל מייק גל מוסתר סרן מיכה רם, מאי 1967.
שירות בחיל הים > מלחמת ששת הימים

בשנת 1967, בתקופת ההמתנה שלפני מלחמת ששת הימים הוזעק תלם ארצה. ובימי המלחמה היה מפקד הכוח הימי (אח"י יפו ושלוש ספינות טורפדו) שהוביל את לוחמי שייטת 13 לפעולת פורט סעיד (1967).
בפעולה כח של ארבעה צוללים בשני "חזירים" הורד מהמשחתת בקרבת הנמל ונכנס בצלילה. על אף שהותקפו במטעני נפץ סרקו את כל הרציפים אך לא היו בהם כלי שיט אויב. ביציאה המתינו באזור המפגש עד שהוקם קשר עם סירת האיסוף. כדי לאפשר תנועה מהירה האנשים עברו לסירה והחזירים הושמדו.
המצרים גילו את סירת האיסוף בשלב ההמתנה וכיוונו אליה שתי ספינות אוסה שהיו בסיור. למשחתת הגיע מידע על זוג ספינות אוסה שקיבלו הוראת תקיפה בכיוון בו נמצאה. לפי הנתונים שנקלטו נראה שהאוסות נערכות לירי טילים. אח"י יפו הפעילה מטרות דמה ואת הטרפדות ובעצמה התרחקה. למכ"ם המצרי בחוף התגלו מטרות רבות. המפקדה המצרית ראתה בכך מארב מתוכנן והחזירה את ספינות האוסה לנמל. ספינות הטורפדו תקפו את האוסות אך אלה המשיכו בדרכן לנמל. למחרת הודיעו המצרים שהטביעו ארבעה כלי שיט ישראליים אך טבעה להם ספינה אחת. באותו יום פינו המצרים את יתר הכח מנמל פורט סעיד וחזרו לשם אחרי הפסקת האש.
על אף הסיכון הרב שנלקח ופעולת הצוללים המקצועית הנועזת לא נרשם הישג. הייתה זו הפעולה המוצלחת ביותר מבין הפעולות שנערכו אותו הלילה. בתחקירי שייטת 13 הטבעת מחצית כמות כלי הרכב התת-מימיים של השייטת מבלי שתושג פגיעה באף כלי שיט אויב גרמה להציג גם את הפעולה הזאת ככושלת. בסיכומים פנימיים בשייטת 13 הועלתה טענה כי ניתן היה לגרור את החזירים ולא להשמידם. מעבר להורדת ה"חזירים" בקרבת הנמל לא הייתה לתלם השפעה על הפעולה. החלטתו להרחיק את המשחתת והטרפדות מתא השטח שבו הייתה למצרים עדיפות מוחלטת הוכחה כנכונה כאשר המשחתת אילת נחשפה למצרים והוטבעה באותו אזור.
למחרת ב-6 ביוני נשלח לצרפת בעקבות פניה בהולה של פליקס אמיו משרבורג, כדי להתעמת עם האמברגו הצרפתי שהורחב לכלול את ספינות הסער. כאשר מפקד חיל הים שלמה אראל הורה לשייטת המשחתות לצאת לכיוון אלכסנדריה היות שלא היה קשר עם הצוללים. חשב תלם שזו פעולה לא שקולה וכתב על כך לאראל. הרמטכ"ל יצחק רבין ביטל אותה.
שירות בחיל הים > בתקופת מלחמת ההתשה

על פעילותו של תלם בפעולת פורט סעיד (1967) נמתחה ביקורת בתחקירים שנערכו בלא נוכחותו. תלם נשלח בדחיפות לשרבורג כדי למנוע כוונה למינוי קצין צי צרפתי על הספינות בבניה. תלם נפגע מהביקורת וביקש פסיקת הרמטכ"ל בעניין והציע להתפטר. הרמטכ"ל יצחק רבין דחה את ההתפטרות. בספרו תלם בים, סיפר תלם שהצטער על כי שיקוליו לא עמדו לביקורת. לדעתו צדק בהרחיקו את המשחתת מספינות הטילים. וייתכן כי אם היה עומד על כך אז לא היו שולחים את אח"י אילת לפורט סעיד.
בשנת 1968, לאחר שאברהם בוצר מונה למפקד חיל הים, מונה תלם לראש מחלקת ים. בתפקידו זה היה אחראי, בין היתר, על תכנון מבצע נועה, שבו חולצו והוברחו לישראל ספינות שרבורג, חמש ספינות טילים שנקנו בידי ישראל ובנייתן הושלמה בצרפת, אך עוכבו בה בשל אמברגו הנשק הצרפתי על ישראל.
אלוף אברהם בוצר ותא"ל בנימין תלם 1971
מפקד חיל הים

בחודש ספטמבר 1972 מונה תלם למפקד חיל הים והועלה לדרגת אלוף.

העברת מפקדת חיל הים לקריה - בסוף שנת 1972 הועברה מפקדת חיל הים מחיפה לקריה בתל אביב. ההחלטה על העברת המפקדה ותחילת בנייתה היו בימיו של אברהם בוצר, אך ההעברה עצמה התבצעה בתקופת הפיקוד של תלם. לעובדה שמפקדת חיל הים שכנה בקריה הייתה חשיבות רבה במהלך מלחמת יום הכיפורים.
מפקד חיל הים > מבצעי ביטחון שוטף

בשנים שבהן פיקד תלם על חיל הים השתתף החיל במבצעי ביטחון שוטף רבים בחופי לבנון, ובהם מבצע ברדס 54–55 בפברואר 1973, שבו תקפו לוחמי שייטת 13 מטרות מחבלים באזור טריפולי בצפון לבנון, ומבצע אביב נעורים באפריל 1973, שבו תקפו לוחמי סיירת מטכ"ל ושייטת 13 יעדי מחבלים בביירות.