stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גולים
עלילה

ריצ'רד רואן, סופר אירי, חוזר לעירו דבלין לאחר תשע שנים ברומא. עמו שבים רעייתו ברתה ובנו ארצ'י, בן השמונה. בדבלין הם פוגשים את רוברט האנד, עיתונאי בעל שם, ידידו מנוער של רואן, שהיה שותף לחיי ההוללות שלו כשהיו צעירים. רוברט מנסה להשיג לריצ'רד משרה באוניברסיטה,  ובמקביל  לפתות את ברתה מאחורי גבו.
הוא מזמין אותה לביתו, והיא מספרת על כך לריצ'רד, שהולך בעצמו לביתו של רוברט. בדו-שיח ביניהם מתוודה ריצ'רד שהוא דווקא קיווה שהשניים יבגדו בו. משמגיעה ברתה לבית הוא משאיר אותה בחברתו של רוברט, והולך. ברתה ההמומה חושדת שמא בעלה בוגד בה עם ביאטריס, אשה משכילה ממנה. היא נשארת עם רוברט, אך לא ברור האם בגדה בבעלה, והספק מכרסם בו.
במערכה השלישית מגיעה ברתה לביתה. בעיתון הבוקר מופיע מאמר המערכת פרי עטו של רוברט שישב וכתב אותו כל הלילה. המאמר עוסק ביחסה של אירלנד לבניה שעזבו אותה, ועתה היא קוראת להם לשוב.  ריצ'רד וברתה חוזרים זה לזה.
ההפקה בישראל

המחזה עלה בתיאטרון הבימה ב-17 בספטמבר 1981, בבימויו של תיאודור תומא. מעצבת התפאורה והתלבושות הייתה לידיה פינקוס-גני, המנהל המוזיקלי היה פולדי שצמן ומתרגמת המחזה הייתה רבקה משולח.
בהצגה שיחקו אלכס פלג בתפקיד ריצ'רד רואן, רחל דובסון בתפקיד ברתה, אריאל חן, יואב סיב, רוני וגנר בתפקיד ארצ'י בנם, שמואל עצמון בתפקיד רוברט הנד, עיתונאי ושולמית אדר בתפקיד ביאטריס ג'אסטיס.
הערות שוליים

↑  סטן גבלר דייוויס, ג'יימס ג'ויס - דיוקן האמן, הוצאת דביר, 1990,  עמ' 181.
↑  עמוד ההצגה באתר הבימה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007592225105171  GND: 4426173-1  VIAF: 192602210   WorldCat (עם VIAF): 192602210
גבעת פנקה

| --- | --- |

רמת דוספיי בחצי האי ריי - מבט מאגם מידג' שבחצי האי ביירז. ברקע משמאל ניתן לראות את גבעת סטארט, ואת גבעת דולו. ברקע מימין ניתן לראות את גבעת פנקה.
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  62°36′05″S 61°07′23″W﻿ / ﻿62.6014°S 61.1231°W﻿ / -62.6014; -61.1231
  (למפת איי שטלנד הדרומיים מוגדלת) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהגבעת פנקה(למפת איי שטלנד הדרומיים רגילה) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהגבעת פנקה
 
מפה טופוגרפית של חצי האי ביירז הכוללת את האזור האנטארקטי המוגן במיוחד מספר 126.
מפה טופוגרפית של האי ליווינגסטון והאי סמית'
גבעת פנקה (באנגלית: Penca Hill) היא גבעה סלעית ברמת דוספיי, בחצי האי ביירז, באי ליווינגסטון באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.
גובהה של הגבעה 217 מטרים מעל גובה פני הים, והיא מתנשאת מעל אגם דיומדס.
גבעת פנקה ממוקמת 2.77 קילומטרים מזרחית - דרום-מזרחית מגבעת סטארט;
גבעת פנקה ממוקמת 1.93 קילומטרים דרומית-מזרחית מגבעת באטנברג;
גבעת פנקה ממוקמת 2.28 קילומטרים מזרחית - דרום-מזרחית מגבעת דולו;
גבעת פנקה ממוקמת 2.15 קילומטרים צפונית - מזרחית מגבעת ואראדרו;
גבעת פנקה ממוקמת 4.36 קילומטרים צפונית - צפון - מערבית מחרוט צ'סטר.
היסטוריה > מיפוי הרמה

הרמה מופתה לראשונה על ידי סוקרים צ'יליאנים בשנת 1971; מיפוי מדויק נעשה על ידי סוקרים ספרדיים בשנת 1992; מיפוי מדויק נוסף נעשה על ידי סוקרים בולגריים בשנת 2009.
היסטוריה > מקור השם

שמה של הגבעה ניתן לה על ידי הממפים הספרדים.
זהו שם תאורי: "פנקה" בספרדית משמעו "עלה".
היסטוריה > אזור אנטארקטי מוגן במיוחד

הגבעה ממוקמת באזור האנטארקטי המוגן במיוחד "חצי האי ביירז" - אזור מוגן מיוחד מספר 126 (ASPA 126), והיא באחד משני האזורים המוגבלים בו (restricted zones), שהכניסה אליהם אסורה.
ג'יבוטי במשחקים הפאראלימפיים

ג'יבוטי השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים בלונדון (2012) כששלחה למשחקים משלחת של ספורטאי בודד. במשחקי החורף לא נטלה ג'יבוטי חלק מעולם.
הספורטאי היחיד אותו שלחה המדינה למשחקים, חוסיין עומאר חסן, השתתף בתחרות המרוץ ל-1,500 מטרים (קטגוריה T46) אך סיים את המירוץ במקום האחרון, בפער ניכר מיתר המתחרים.
ראו גם

ג'יבוטי במשחקים האולימפיים
ג'יבוטי במשחקים האולימפיים לנוער
הערות שוליים

↑  המשתתפים באולימפיאדת הנכים לונדון 2012
↑  London 2012 Paralympic Games Athletics Men's 1500 m T46
גרומבליה

| --- | --- |

 מדינה:  תוניסיה תוניסיה
 מחוז:  נבול
 שטח:  65.15 קמ"ר
 גובה:  102 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  18,856 (2004)
 קואורדינטות:  36°37′N 10°30′E﻿ / ﻿36.61°N 10.50°E﻿ / 36.61; 10.50
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.commune-grombalia.gov.tn/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת תוניסיה מוגדלת) תוניס ג'רבה קירואן ביזרטה ספקס סוסה קרתגו גאפסה לוב אלג'יריה הים התיכוןגרומבליה(למפת תוניסיה רגילה) תוניס ג'רבה קירואן ביזרטה ספקס סוסה קרתגו גאפסה לוב אלג'יריה הים התיכוןגרומבליה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
גרומבליה (ערבית: قرمبالية, תעתיק מדויק: קרמבאליה) היא עיר בתוניסיה הממוקמת ב-40 ק"מ דרומית לתוניס, בגובה של 102 מטר מעל פני הים ומשתרעת על כ-815.5 דונם. העיר ידועה במיוחד בכרמיה. אוכלוסייתה מונה כ-18,854 תושבים, נכון ל-2004. גרומבליה היא עיר הולדתו של נשיאה לשעבר של תוניסיה, מונצף מרזוקי.
ג'ומאנה חדאד

| --- | --- |

 לידה:  6 בדצמבר 1970 (בת 53) ביירות, לבנון 
 מדינה:  לבנון 
 www.joumanahaddad.org
 
ג'ומאנה חדאד ב-2010
ג'ומאנה חדאד, 2007
גומאנה חדאד (בערבית: جمانة حداد; נולדה ב-6 בדצמבר 1970) היא סופרת, משוררת, דוברת ציבורית, עיתונאית ופעילת זכויות נשים. היא נבחרה כאחת מ-100 הנשים הערביות החזקות ביותר בעולם ארבע שנים ברציפות על ידי מגזין העסקים הערבי, בשל האקטיביזם החברתי והתרבותי שלה. היא המייסדת של "ג'אסד", כתב עת רבעוני בשפה הערבית. חדאד השיקה תוכנית חדשה בנובמבר 2018 בערוץ Alhurra העוסקת בנושאים של חופש הביטוי וחשיבה ביקורתית.
קריירה

חדאד היא עורכת התרבות של עיתון "סמירה" בין השנים 1997 ו-2017. היא גם בסגל של האוניברסיטה האמריקאית בביירות. היא חברה במועצת המנהלים של MARCH Lebanon, עמותה הנלחמת בצנזורה ופועלת להעלאת מודעות לזכות לחופש ביטוי, ובין 2007 ל-2011, היא שמשה כרכזת עבור הפרס הבינלאומי לסיפורת ערבית (פרס בוקר של העולם הערבי) ומאז היא משמשת כחברת מועצת המנהלים של הפרס.
בשנת 2009, היא כתבה בשיתוף ושיחקה בסרטה של יוצרת הסרטים הלבנונית ג'וסלין סאאב, "מה קורה?". באוקטובר של אותה השנה, היא נמנתה ברשימת 39 הסופרים הערבים מתחת לגיל 39. בנובמבר של 2009, היא זכתה בפרס הבינלאומי לשירה צפון דרום, מטעם קרן פסקרברוצו באיטליה.
ב-2006, זכתה חדאד בפרס העיתונות הערבי.
בפברואר 2010 היא זכתה בפרס הספרותי הערבי, מטרופוליס כחול. באוגוסט 2010, היא זכתה בפרס רודולפו ג'נטילי האיטלקי.
בנובמבר 2012, היא זכתה בפרס קוטולי לעיתונאות ב קטניה, איטליה.
ביולי 2013, היא מונתה שגרירת כבוד לתרבות וזכויות אדם של העיר נאפולי בים התיכון על ידי ראש העיר של נאפולי לואיג'י דה מג'יסטריס.
בפברואר 2014, הוענק לה פרס מפעל קריירה בשירה של קרן ארכיקולטורה באקוויטרמה שבאיטליה.
המגזין של חדאד הוא נושא הסרט משנת 2013 של אמנדה חומסי-אוטוסון, "ג'סאד ומלכת הסתירות" (Jasad & The Queen of Contradictions), הפקה של פרויקט נשים עושות סרטים.
כתיבתה של חדאד זכתה לשבחי הביקורת בלבנון וברחבי העולם הערבי. רבים מפרסומיה תורגמו לשפות אחרות.
חדאד עצמה דוברת 7 שפות, ותרגמה מחזות, שירה, סיפורת, ועוד עבור יוצרים ערבים ובינלאמיים, ביניהם "אנתולוגיית השירה הלבנונית המודרנית" אשר פורסמה בספרד ובמדינות נוספות באמריקה הלטינית.
במסגרת עבודתה העיתונאית והתרבותית, ערכה חדאד ראיונות ודיאלוגים עם סופרים מוערכים רבים, ביניהם אומברטו אקו, פול אוסטר, חוסה סרמאגו, פאולו קואלו, פטר הנדקה, ואחרים.
ביבליוגרפיה

وقتٌ لحلم، 1995 (זמן לחלום)
دعوة إلى عشاء سرّي، 1998 (הזמנה לארוחה סודית)
يدان إلى هاوية، 2000 (מוות בתהום)
لم أرتكب ما يكفي، 2003 (לא מחויבת דיי)
عودة ليليت، 2004 (חזרה ללילית)
النمرة المخبوءة عند مسقط الكتفين، 2007 (הנמרים החבויים במוסקט)
عادات سيئة، 2007 (הרגלים רעים)
مرايا العابرات في المنام، 2008 (מראות של הנוסעים בחלום)
كتاب الجيم، 2011 (ספר אל-ג'ים)
هكذا قتلت شهرزاد، 2010 (אז שחרזאד נהרגה), יצא ב-13 מדינות ו-12 שפות
سوبرمان عربي، 2012 (ערבית סופרמן), תורגם לספרדית, צרפתית, קרואטית, איטלקית וערבית, המקור באנגלית
ביבליוגרפיה > עבודות ותרגומים באנגלית

Invitation to a Secret Feast, poetry, 2008, Tupelo Press, Vermont, USA.
Madinah, city stories from the Middle East, anthology, 2008, "Comma Press", Manchester, UK.
I Killed Scheherazade, Essay, 2010, "Saqi Books", London, UK. The book has been translated to French, Italian, Spanish, Danish, Portuguese, German, Dutch, Croatian, Norwegian, Romanian and Arabic.
Superman is an Arab, Essay, 2012, "Westbourne Press", London, UK. The book has been translated to French, Italian, Spanish, Croatian and Arabic.
The Third Sex, Essay, 2015, "Nawfal", Beirut, Lebanon.
ביבליוגרפיה > איטלקית

Le sette vite di Luca, Children's literature, 2011, Mondadori Junior, Milan, Italy.
ביבליוגרפיה > ספרדית

Allí donde el río se incendia, Antología poética, 2005, Ediciones De Aquí, Málaga, Espana, 2006, Fundación Editorial El Perro y la Rana, Caracas, Venezuela.
ביבליוגרפיה > צרפתית

Le temps d'un rêve, Poésie, (1995)
Les amants ne devraient porter que des mocassins, littérature érotique, 2010, Editions Humus.
ביבליוגרפיה > שפות אחרות

Damit ich abreisen kann, 2005, Lisan Verlag, Basel, Switzerland.
Cuando me hice fruta, 2006, Monte Ávila Editores, Caracas, Venezuela.
El retorno de Lilith, 2007, Editorial Praxis, Mexico, Mexico/ 2010, Diputacion Provincial de Malaga, Mar Remoto, Spain.
Las siete vidas de Luca, Literatura infantil, 2011, Vaso Roto, México, México.
Los amantes deberían llevar solo mocasines, Literatura erótica, 2011, Vaso Roto, México, México.
חיים אישיים

חדאד נולדה למשפחה שמרנית בת הדת הסורית אורתודוקסית. אמה ממוצא ארמני. היא חיה בביירות עם שני בניה, והיא מתנגדת חריפה לדת מאורגנת.
הערות שוליים

↑  "contributor". banipal.co.uk.
↑  "2017List of most influential Arab women".
↑  https://www.lorientlejour.com/elections/article/1111136/joumana-haddad-je-nai-pas-peur-de-la-confrontation.html
↑  "About Us - March Lebanon". marchlebanon.org.
↑  Jim Quilty. "The World Book Capital'scinematic ambassador on Beirut". The Daily Star Newspaper - Lebanon.
↑
↑  "Fondazione Pescarabruzzo". fondazionepescarabruzzo.it.
↑  "Home". Blue Metropolis.
↑  "ix premio Rodolfo gentili da". ning.com.(הקישור אינו פעיל, December 2017)
↑  "Alla poetessa Joumana Haddad il Premio Maria Grazia Cutuli". Live Sicilia.
↑  "La scrittrice Joumana Haddad  ambasciatrice onoraria di Napoli - Napoli - Repubblica.it". Napoli-La Repubblica.
↑  "Premio alla carriera Città di Acqui 2014 a Joumana Haddad". tuononews.it. אורכב מ-המקור ב-2015-12-08. נבדק ב-2018-12-07.
↑  "WOMEN MAKE MOVIES - Jasad & The Queen of Contradictions". wmm.com.
↑  "Madinah". commapress.co.uk. אורכב מ-המקור ב-2013-11-10.
↑  "I Killed Scheherazade: Confessions of an Angry Arab Woman: Amazon.co.uk: Joumana Haddad: 9780863564277: Books". amazon.co.uk.
↑  "JOUMANA HADDAD News AND EVENTS". ikilledscheherazade.com. אורכב מ-המקור ב-2015-08-01. נבדק ב-2018-12-07.
↑  "Superman Is an Arab,By Joumana· Haddad. Westbourne Press, £8.99". The Independent.
↑  "MONDADORI 100617208 - Letteratura per Ragazzi - ePrice". eprice.it. אורכב מ-המקור ב-2012-06-29. נבדק ב-2018-12-07.
↑  "Amazon.fr - Les amants ne devraient porter que des mocassins-Haddad Joumana, Patricia Nik-Dad-Livres". amazon.fr.
↑  "El retorno de Lilith - 9788477858447 - ATRIL - La Central - Barcelona - 2015". lacentral.comlecomptoirdiff.com.
↑  "LAS SIETE VIDAS DE LUCA. UN CUENTO ECOLÓGICO - Laie". laie.es. אורכב מ-המקור ב-2011-09-19. נבדק ב-2018-12-07.
↑  "Vaso Roto Ediciones: Los amantes deberían llevar solo mocasines". vasorotoediciones.blogspot.com.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301431605171  PLWABN: 9812619824205606  BIBSYS: 11061689  BNE: XX1779287  BnF: cb15528775w (data)  GND: 131877658  ISNI: 0000 0000 4617 5675  LCCN: no2006119307  NSK: 000602649  NTA: 213785986  RERO: 02-A020419343  SUDOC: 118624512  VIAF: 32305742   WorldCat (עם VIAF): 32305742 
ספרים שם גומאנה חדאד
גבעת סקומליה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  63°32′45″S 57°30′15″W﻿ / ﻿63.5458°S 57.5042°W﻿ / -63.5458; -57.5042
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהגבעת סקומליה(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהגבעת סקומליה(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיגבעת סקומליה(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיגבעת סקומליה
 
גבעת סקומליה (באנגלית: Skomlya Hill; בבולגרית: хълм Скомля) היא גבעה סלעית בחצי האי טריניטי שבצפון חצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
הגבעה ממוקמת בבסיסו של חצי אי היוצא מחצי האי טריניטי לתוך מצר תעלת הנסיך גוסטב (אורכו של חצי האי 5.5 קילומטרים), ובקצהו של חצי האי מצויה נקודת וייו.
הגבעה מתנשאת מעל מפרץ דוז שמצפון-מזרח לה, ומעל מפרץ איירי שמדרום-מערבה לה.
הגבעה ממוקמת 9.98 קילומטרים מזרחית לנונאטאק הבל; 8.95 קילומטרים דרומית- מזרחית מגבעת תאודוליט; ו- 6.79 קילומטרים מערבית מנקודת וייו.
גובהה של הגבעה 354 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > מיפוי הגבעה

הגבעה מופתה לראשונה על ידי סוקרים גרמנים-בריטיים בשנת 1996.
היסטוריה > מקור השם

הגבעה נקראת על שם היישוב סקומליה שבצפון-מערב בולגריה.
השם אומץ רשמית ב-6 בדצמבר 2010.
לקריאה נוספת

הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית)
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של בולגריה
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  הגאזט האנטארקטי הבולגרי
גבעת משה

|  מידע |
| --- | --- |
 עיר:  ירושלים
 קואורדינטות:  31°47′52″N 35°12′59″E﻿ / ﻿31.79777778°N 35.21638889°E﻿ / 31.79777778; 35.21638889
 שכונות נוספות בירושלים
  (למפת ירושלים מוגדלת) גבעת משה(למפת ירושלים רגילה) גבעת משה(למפת הרי ירושלים רגילה) גבעת משה(למפת הרי ירושלים מוגדלת) גבעת משה
 
גבעת משה (מוכרת גם בשם גוש 80) היא שכונה חרדית בירושלים. השכונה נבנתה בשנות ה-60.
ישיבת אור לציון, בשכונה
מיקום וגבולות

מערבית לשכונת סנהדריה וצפונית לשכונת תל ארזה. השכונה גובלת בשכונות סנהדריה, מחניים, עזרת תורה, שיכון חב"ד ותל ארזה. הרחוב המרכזי בשכונה הוא רחוב גבעת משה היוצא משדרות גולדה מאיר, שנקרא על שמו של משה פרוש. השכונה היא בעלת צביון חרדי מובהק, ומתאפיינת בבתי כנסת, ישיבות ומוסדות חינוך רבים.
עד למותו שימש הרב יעקב יוסף כרב השכונה[דרוש מקור].
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
עד שנת 1967 שכונת תל ארזה הייתה הגבול הצפוני מערבי של העיר ירושלים וממערבה השתרעו שטחים הרריים פתוחים ובניהם שכן בין השנים 1950–1990 גן החיות התנ"כי ב"גבעת קומונה".
משנות ה-60 ובייחוד לאחר שפונה גן החיות למשכנו החדש, נבנו בשטחים שמצפון ומערב לתל ארזה נבנתה השכונה, יחד עם שכונות חרדיות נוספות: קריית צאנז, קריית בעלז, ועזרת תורה.
מוסדות בשכונה

ביוני 2012 - סיוון ה'תשע"ב החליטה עיריית ירושלים להנציח את שמו של הרב שפירא מייסד הדף היומי, בבניית כיכר עם צמחייה ואילנות בשכונת גבעת משה בירושלים בפינת הרחובות רחוב 'אהלי יוסף' ורחוב 'גבעת משה' הוקם כיכר לזכרו הנושא את השם 'כיכר מהר"ם שפירא מלובלין'.
השכונה משופעת במוסדות חינוך, ובבתי כנסת:
מוסדות בשכונה > ישיבות

ישיבת גבעת שאול בראשות הרב אליקים גצל פשקס
ישיבת בריסק בראשות הרב משולם דוד סולובייצ'יק
ישיבת מאור עיניים
ישיבת כף החיים
ישיבת אור לציון בראשות הרב בן ציון אבא שאול
ישיבה לחוזרים בתשובה 'תורה ואמונה' שעל ידי ארגון "צהר"-חסידות בעלז
ישיבת אבני נזר של חסידות סוכטשוב (משמשת בפועל את חסידות באבוב 45)
ישיבת 'תפארת יעקב' בראשות הרב צויבל
ישיבת 'תפארת התלמוד' בראשות הרב שינקר
ישיבת רמ"א בראשות הרב חיים אורי פריינד חבר הבד"ץ העדה החרדית
מוסדות בשכונה > חצרות חסידיות

בית המדרש הגדול של חסידות רחמסטריווקא ובית האדמו"ר
בית הכנסת 'שידלובצא' של חסידות ביאלא
בית הכנסת 'תורת חכם' של הרב יצחק מאיר מורגנשטרן
מוסדות בשכונה > בתי כנסת נוספים

בית מדרשו של הרב יצחק טוביה ווייס גאב"ד העדה החרדית, המתגורר בשכונה
בית מדרש של חסידות סרט ויז'ניץ
בית הכנסת שבט הלוי
בית הכנסת אהל משה של הרב דן סגל
בית הכנסת אור אברהם של משפחת בורנשטיין מחסידות ברסלב
בית הכנסת מעייני ישראל של חסידי חב"ד שמקורם בחסידויות אחרות.
בית הכנסת של חסידות אמשינוב
בית הכנסת 'בית הלוי' של הקהילה התימנית
בית הכנסת התימני 'יד יחיאל יונה'
מוסדות בשכונה > מוסדות חינוך אחרים

בית הספר בית יעקב 'עזרת תורה' (ליטאי)
תלמוד תורה 'חוות דעת'
| שכונות חרדיות בירושלים |
| --- | --- | --- |
| תחילת היציאה מהחומות, לפני 1890 | בית ישראל • בתי ויטנברג • מאה שערים |  |
| בנייה בתקופה הטורקית, מ-1890 | בתי אונגרין • בתי הורנשטיין • בתי ורשה • בתי נייטין • בתי ברוידא • בתי ראנד • כנסת ישראל • זיכרון משה (התחרדה) • חצר שטרויס • שכונת אחווה (התחרדה) • גבעת שאול (התחרדה) • כרם אברהם (התחרדה) • שערי חסד • רוחמה |  |
| בנייה במנדט הבריטי | בתי מונקאטש • גאולה • מחניים • סנהדריה • שיכון פאג"י • תל ארזה (התחרדה) • בית וגן (התחרדה) • מקור ברוך (התחרדה) |  |
| בנייה ישראלית לפני מלחמת ששת הימים | קריית אונסדורף • קריית מטרסדורף • קריית צאנז • קריית שומרי אמונים • שיכון חב"ד • שמואל הנביא (התחרדה) • כרם • רוממה (התחרדה) |  |
| בנייה ישראלית אחרי מלחמת ששת הימים | גבעת משה • הר נוף • קריית איתרי • סנהדריה המורחבת • נוה יעקב מזרח • עזרת תורה • קריית בעלז • רמת אשכול (התחרדה) • רמות פולין • רמת שלמה • רמות אלון (התחרדה)  |  |
שכונות ירושלים
ערך זה הוא קצרמרבנושא ירושלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גרון הים הלבן

| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  אוקיינוס הקרח הצפוני
 מקשר:  בין הים הלבן לים ברנץ
 מפריד:  בין חצי האי קולה לבין החוף החורפי של היבשת
 סוג:  מצר ים 
 מידות
 אורך:  160 ק"מ
 רוחב מרבי:  93 ק"מ
 רוחב מזערי:  46 ק"מ
 רוחב ממוצע:  93 ק"מ 
 עומק מרבי:  130 מטר
 מידע נוסף
 מליחות:  30.5‰
 נהר מזין:  Malaya Toromzha, Ruchyi, Vayzitsa, Mayda, Megra, Bolshie Intsy, Zimnyaya Zolotitsa, Malye Intsy, Bolshaya Toromzha, Kazama 
 מדינות באגן הניקוז:  רוסיה רוסיה
 איים:  סוסנוביץ
 קואורדינטות:  66°9′00″N 40°20′00″E﻿ / ﻿66.15000°N 40.33333°E﻿ / 66.15000; 40.33333
  (למפת אוקיינוס הקרח הצפוני מוגדלת) גרון הים הלבן(למפת אוקיינוס הקרח הצפוני רגילה) גרון הים הלבן
 
גרון הים הלבן (ברוסית: Горло Белого моря) הוא מצר ים ברוסיה בין החוף הדרום-מזרחי או חוף טרסקי (Терский берег) (אנ') של חצי האי קולה, לבין החוף החורפי (Зимний берег) (אנ') שבין מפרץ מזן (Мезенская губа) (אנ') למפרץ דווינה (Двинская Губа) (אנ'). המצר מקשר בין הים הלבן שמדרום-מערב לו לבין ים ברנץ שצפון-מזרחית לו.
רוחבו של המצר נע בין 46 קילומטרים בנקודה הצרה ביותר ועד 93 ק"מ; עומקו המרבי הוא 130 מ' ואורכו 160 ק"מ.
בחורף מכוסה קרח.
במצר שוכן האי סוסנוביץ (Сосновец), במרחק של כ-3.5 ק"מ מחוף טרסקי, וביציאה לים ברנץ ובכניסה למפרץ מזן – האי מורז'ובץ ששטחו 110 קמ"ר.
המצר נמצא בתחום השיפוט המנהלי של המחוזות מורמנסק וארכנגלסק.
הערות שוליים

↑  החוף משתרע משפך נהר הוורזוגה (Ва́рзуга) (אנ') שבמפרץ קנדלאקשה (Кандалакшский залив) (אנ') ועד לכף סביטוי נוס (Мыс Святой Нос) (אנ') בצפון.
↑  החוף משתרע משפך נהר דווינה הצפונית (Северная Двина) (אנ') בסביבת העיר ארכנגלסק ועד לכף וורונוב (Мыс Воронов) בדרום-מערב מפרץ מזן (Мезенская губа) (אנ').
| גופי מים באוקיינוס הקרח הצפוני |
| --- | --- | --- |
| ימים | ים בופור • ים ברנץ • ים גוסטב אדולף • ים גרינלנד • ים וואנדל • ים לאפטב • הים הלבן • ים לינקולן • הים הנורווגי • ים סיביר המזרחי • ים פצ'ורה • ים צ'וקצ'י • ים קארה |  |
| מפרצים | מפרץ אוב • מפרץ אונגבה • מפרץ אונגה • מפרץ אמונדסן • מפרץ בות'יה • מפרץ ג'יימס • מפרץ דווינה • מפרץ הדסון • מפרץ מזן • מפרץ מלוויל • המפרץ הנורווגי • מפרץ קורוניישן • מפרץ קנדלאקשה |  |
| מצרי ים | מצר אוסטרי • מצר בארו • מצר ברינג • גרון הים הלבן • מצר ג'יימס רוס • מצר דה לונג • מצר דולפין ויוניון • מצר דיז • מצר דייוויס • מצר דמיטרי לאפטב • מצר דנמרק • מצר הדסון • מצר הינלופן • מצר וילקינס • מצר וילקיצקי • ויקונט מלוויל סאונד • מצר ויקטוריה • מצר טיימיר • מצר יבגנוב • מצר יוגורסקי • לארסן סאונד • לנקסטר סאונד • מצר מאליגין • מצר מטוצ'קין • מצר מקקלור • תעלת מקקלינטוק • מצר נארס • מצר הנסיך מוויילס • מצר סאניקוב • סטורפיורד • מצר סימפסון • מצר סמית' • תעלת פארי • תעלת פוקס • פיל סאונד • מצר פראם • פרינס ריג'נט אינלט • מצר פרנקלין • מצר קארה • אגן קיין • מצר קילדין • תעלת קנדי • תעלת רובסון |  |
| מעברים | המעבר הצפון-מזרחי • המעבר הצפון-מערבי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 173750217   WorldCat (עם VIAF): 173750217 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של רוסיה ובנושא גופי מים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גוליית (שיר)

| --- | --- |
 שיר בביצוע כוורת
 מתוך האלבום צפוף באוזן
 יצא לאור:  1975
 סוגה:  רוק, הומור
 שפה:  עברית 
 אורך:  3:24
 חברת תקליטים:  הד ארצי
 כתיבה:  דני סנדרסון, אלון אולארצ'יק
 לחן:  דני סנדרסון
 
"גוליית" הוא שיר של להקת כוורת שנכתב על ידי אלון אולארצ'יק ודני סנדרסון והולחן על ידי דני סנדרסון. השיר מתאר את מלחמת דוד וגוליית ופורסם באלבום צפוף באוזן של הלהקה.
השיר נבחר כ"שיר השנה" במצעד הפזמונים בשנת תשל"ה.
השיר והסיפור המקראי

השיר מגולל את סיפורו (הבדיוני בחלקו) של גוליית, החל מהולדתו ועד מותו בקרב דוד וגוליית. סיפור מלחמת דוד בגוליית אמנם מוזכרים בתנ"ך (ספר שמואל א', פרק י"ז), אך רוב השיר הוא פרי הדמיון ומשולב בהלצות.
השיר והסיפור המקראי > נקודות דמיון

גוליית מתואר בתנ"ך כענק שגובהו שש אמות וזרת. גם בשיר גוליית מתואר כענק אשר מגיל צעיר מטיל את מוראו על יתר האנשים:
בגנון אמר שלום

ילדים עברו לדום,

בן חמש וכבר הספיק

להביא הביתה סלע.
בהמשך השיר מתואר ניצחונו של דוד על גוליית בעזרת רוגטקה:
דוד מלך התעצבן

"הרוגטקה תנגן!"

אבן לעברו ירה

קלע לו בול בפוני.
תיאור זה מקביל לתיאור התנכ"י: ”וַיִּשְׁלַח דָּוִד אֶת יָדוֹ אֶל הַכֶּלִי וַיִּקַּח מִשָּׁם אֶבֶן וַיְקַלַּע וַיַּךְ אֶת הַפְּלִשְׁתִּי אֶל מִצְחוֹ וַתִּטְבַּע הָאֶבֶן בְּמִצְחוֹ וַיִּפֹּל עַל פָּנָיו אָרְצָה”. בנוסף, מילות השיר בסופו ”כל התנ"ך אמר תודה והתרגש” מזכירות את חגיגות היהודים לאחר הניצחון על הפלשתים.
השיר והסיפור המקראי > נקודות שוני

רבות נקודות השוני בין השיר לבין הסיפור המקראי. ראשית, סיפור דוד וגוליית הונצח בחברה הישראלית כסיפור המראה את חוסנו של העם היהודי ואילו פתיחת השיר טוענת בהומור כי:
זהו שיר מאוד עצוב

הנושא כזה כאוב,

אם תשים תחבושת

לא יעזור לך שנתיים.
לידתו וגדילתו של גוליית המתוארים בשיר אינם מוזכרים בתנ"ך. גם נסיבות הקרב שונות לחלוטין: בסיפור המקראי מבקש שאול המלך מתנדב להילחם בגוליית ודוד מתנדב, ואילו בשיר דוד וגוליית נפגשים באקראיות, כאשר הקרב ניצת בעקבות התגרות של דוד בגוליית: ”בא אלי גוליית נחמד, שב אצלי על כף היד” שורה זאת מבוססת על שורה מהשיר "בא אלי פרפר נחמד" מאת פניה ברגשטיין.
בשירו של סנדרסון, דוד השתמש ברוגטקה, בניגוד לתיאור התנ"כי שבה מתואר דוד משתמש בקלע. גוליית גם מוצג בשיר כאשקלוני ("ככה מדברים? שאל גוליית באשקלונית"), ואילו בתנ"ך מצוין שגוליית התגורר בגת. ייתכן שסנדרסון מתייחס לכך שבתנ"ך מוזכרת השפה 'אשדודית' (בספר נחמיה, פרק י"ג, פסוק כ"ד), אך סביר יותר שבחר ב"אשקלונית" בשל ההתאמה של המילה למשקל הפואטי של השיר (כמות ההברות במילה מתאימה בדיוק להשלמת השורה).
ג'יין פוסטר

| --- | --- |
ג'יין פוסטר, על כל גלגוליה, כפי שהופיעה על עטיפת החוברת Valkyrie: Jane Foster #6 מדצמבר 2019. אמנות מאת מחמוד אסרר ומתיו וילסון.
ג'יין פוסטר, על כל גלגוליה, כפי שהופיעה על עטיפת החוברת Valkyrie: Jane Foster #6 מדצמבר 2019. אמנות מאת מחמוד אסרר ומתיו וילסון.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Journey into Mystery #84 (ספטמבר 1962) כתור: Thor: God of Thunder #25 (נובמבר 2014) כולקיריה: War of the Realms Omega #1 (ספטמבר 2019)
 יוצרים:  סטן לי וג'ק קירבי
 גילום הדמות:  נטלי פורטמן ("תור", "תור: העולם האפל", "תור: אהבה ורעם")
 מידע
 שם אמיתי:  ג'יין פוסטר
 כינויים:  סיף, תור, אלת הרעם, אם-כל אסגארד
 סטטוס:  פעיל
 מקצוע:  אח
 כוחות:  באמצעות המיולניר: * תעופה * ספיגת והקרנת אנרגיה * תמרון מזג האוויר * מסע בין-ממדי * תמרון אלקטרי
 חברה בקבוצה:  האוונג'רס
 חברה לשעבר בקבוצה:  ליגת הממלכות, קונגרס העולמות
 דמויות קשורות
 משפחה:  קית' קינקייד (גרוש, מת) ג'ימי קינקייד (בן, מת)
 אויבים:  מלקית' הארור, Laufey 
 
ג'יין פוסטר (באנגלית: Jane Foster) היא דמות בדיונית של גיבורת-על המופיעה בחוברת הקומיקס תור ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Journey into Mystery #84 מספטמבר 1962, ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי.
ג'יין פוסטר היא רופאה במקצועה, שהחלה את קריירת הרפואה שלה בעבודה לצד דוקטור דונלד בלייק, האלטר אגו האנושי של האל האסגארדי תור. היא הייתה שותפה להרפתקאותיו השונות של תור, והותקפה בכמה הזדמנויות על ידי אויביו, ביניהם נבלי-העל לוקי ומיסטר הייד. השניים פיתחו זה כלפי זו רגשות, אך אודין עמד בדרכם ומנע מזוגיות זו להתממש. לאחר כמה שנות אזרחות "פשוטות", ג'יין חלתה בסרטן סופני. לאחר שתור הפך ללא ראוי לנשיאת המיולניר (בעקבות אירועי "החטא הקדמון"), היא הניפה את הפטיש והפכה לתור החדשה למשך זמן מה. לאחר מלחמת הממלכות, היא נטלה את זהותה של ולקיריה.
את דמותה של ג'יין פוסטר בסרטי היקום הקולנועי של מארוול "תור", "תור: העולם האפל" ו"תור: אהבה ורעם" מגלמת השחקנית הישראלית-אמריקאית נטלי פורטמן.