stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלברט איינשטיין
אישיותו ואמונותיו האישיות

איינשטיין היה אדם צנוע בהליכותיו והסתפק במועט. את פרסומו הרב ניצל כדי לקדם מטרות ציבוריות כמו שלום בין עמים ואחווה בין הבריות. הוא ניחן בחוש הומור דק והיה חביב על שומעיו. למרות מורכבותה של תורתו, ידע להבהירה בדוגמאות שוות לכל נפש. התאוריות שהעלה ערערו לחלוטין את הפיזיקה המסורתית בכל הקשור למסות זעירות מאוד או לתנועה במהירות גבוהה מאוד. הוא הביא למהפכה של ממש במחקר המדעי, ושינה מן היסוד את תפיסת העולם של האנושות כולה. עד יומו האחרון האמין בקיומה של תורה מקיפה אחת שתכיל בתוכה את כל חוקי היסוד השולטים בטבע, מן האלקטרון ועד היקום עצמו – התאוריה של הכול, אולם בסופו של דבר לא הצליח לגבש תאוריה זו. גם בשנותיו האחרונות לא הפסיק לעסוק במחקר פיזיקלי, ואת מאמרו האחרון פרסם עם עוזרת המחקר שלו ברוריה קאופמן, ב-27 בינואר 1955.
פן נוסף לעניינו בשלום ניתן למצוא בהתכתבות שערך איינשטיין עם זיגמונד פרויד בשנים 1931–1932 תחת הכותרת "מדוע ישנן מלחמות". איינשטיין אומנם לא התמצא בפסיכואנליזה אך מצא בפרויד איש שיחה. ההתכתבות פורסמה בגרמניה בשנת 1933.
לרגל 140 שנים להולדתו, הציגה האוניברסיטה העברית מסמכים שכתב איינשטיין בנושאים אישיים, פוליטיים ומקצועיים.
אישיותו ואמונותיו האישיות > צמחונות

איינשטיין הביע תמיכה בצמחונות ובשלהי חייו אף היה צמחוני בעצמו. במכתב מדצמבר 1930 כתב כי אף על פי שאינו מסוגל לשמור על תזונה צמחונית לגמרי מסיבות אישיות, הוא תומך במטרה ובעקרונות הצמחוניים. במכתב מאוגוסט 1953 כתב שהוא אוכל בשר במצפון כבד. מספר חודשים לאחר מכן, במכתב ממרץ 1954, כתב "אני חי ללא שומנים, ללא בשר וללא דגים, אבל מרגיש טוב מאוד בצורה זו. זה תמיד נראה לי שהאדם לא נועד להיות אוכל בשר".
אישיותו ואמונותיו האישיות > תפיסותיו הפוליטיות

איינשטיין היה מנעוריו פציפיסט, ואף הגדיר את עצמו כפציפיסט לוחם, המוכן להילחם ולמות למען השלום. את מקור הפציפיזם שלו נימק "בהרגשה אינסטינקטיבית כי רצח בני אדם הוא מעשה מתועב". הוא הביע את שאט הנפש שלו משירות צבאי ומגיוס בכפייה למלחמה.
הוא ראה בלאומיות מחלת ילדות, כינה אותה "החצבת של האנושות", ואף הגדירה כ"רציונליזציה אידיאליסטית למיליטריזם ותוקפנות" ואת הפטריוטיזם כינה "טמטום בזוי". הוא סבר כי המדינה קיימת לשם האדם ולא להפך. על רקע התנגדותו למיליטריזם הגרמני ויתר בגיל 17 על אזרחותו הגרמנית, ונותר 5 שנים חסר אזרחות, עד שקיבל אזרחות שווייצרית בגיל 22. בשנת 1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, חתם עם עוד כמה אישים בודדים על "המניפסט לאירופאים" כתגובת נגד ל"מניפסט 93", שעליו חתמו 93 מדענים ואישי ציבור גרמניים שתמכו במיליטריזם הגרמני. ב-1932 התכתב עם זגמונד פרויד במטרה להבין את הדחף האנושי להרס שנאה ולפתור את בעיית המלחמה.
עם זאת החל מ-1933 עם עליית כוחו של המשטר הנאצי מיתן את תפיסותיו אלו, וחשב שיש כורח להגן מפניו אף בפעולות מלחמתיות. אחרי השואה הוא טען כי הוא "פציפיסט מסור" אבל לא מוחלט, כלומר, "שהוא יכול להזדהות עם השקפותיו של גנדי, אבל בסייג של הגנה בכוח מניסיון להרוג או לגזול ממנו או מבני עמו את האפשרויות הבסיסיות של הקיום". בשל הפציפיזם שלו הורחק איינשטיין בידי אדגר הובר מפרויקט מנהטן לייצור פצצה גרעינית, ומונה ליועץ במחלקת חומרי נפץ ותחמושת באגף החימוש של הצי האמריקני.
כבר משנת 1914 דגל "בהקמת ממשלה עולמית (על-לאומית) שמבוססת על חוקה ברורה שתאושר בידי האומות, שתגן על הציוויליזציה וחירויות הפרט, ותפתור את הסכסוכים שבין האומות באמצעים משפטיים, ורק בידה תהיה השליטה על הנשק ההתקפי", ואף את סודה של הפצצה האטומית. אף שסבר כי גם בממשלה עולמית יכול להיות רוע ורודנות, הוא סבר שהיא עדיפה על פני הרוע של המלחמות. למבקריו אמר שאם הרעיון הזה איננו מציאותי התחזית המציאותית תהיה, רצח סיטונאי של אדם בידי אדם. איינשטיין ניסה לקדם רעיון זה באמצעות מכתב פתוח לאו"ם בשנת 1946.
ביחס לקומוניזם אמר שמעולם לא היה קומוניסט, אבל אם היה לא היה מתבייש בכך. הוא התנגד למקרתיזם באופן חריף, ראה בו סכנה לאופי הדמוקרטי של ארצות הברית, ודבר השם אותה ללעג, ותבע מאנשים לסרב להעיד בוועדות החקירה, אף במחיר של מאסר ובעיות כלכליות. ביחס לייצור הפצצה הגרעינית בידי ארצות הברית, הוא הביע חרטה על כך שדרבן את הנשיא רוזוולט, וראה במהלך זה את השגיאה היחידה בחייו. הצידוק היחיד שראה לבניית הפצצה, היה הסיכון כי הגרמנים יקדימו לעשות זאת, ואילולא חשש זה אמר כי לא היה נוקף אצבע למען הפצצה. יחסו לאדם היה פסימי, הוא טען "כי שחרור כוחו של האטום שינה הכל חוץ מאשר צורת החשיבה של האדם", ו"כי פשוט יותר לשנות את טבעו של הפלוטוניום מאשר את רוחו הרעה של האדם", "ולכן כל זמן שיהיה קיים האדם תמשכנה להיות מלחמות". ב-11 באפריל 1955, שבוע לפני מותו, חתם על מכתב לברטרנד ראסל שבו הצטרף למנשר שלו להתפרקות העמים מהנשק הגרעיני.
מבחינה כלכלית תמך איינשטיין בסוציאליזם, ופרסם בשנת 1949 מאמר שנקרא Why Socialism?‎ עבור העיתון האמריקאי Monthly Review, המסביר מדוע הוא מאמין בשיטה זו.
אישיותו ואמונותיו האישיות > תפיסותיו הפוליטיות > איינשטיין, הציונות ומדינת ישראל

היהדות הוכיחה שהאינטלקט הוא הנשק הטוב ביותר הקיים בהיסטוריה... מחובתנו, אנו היהודים להציע לעולם את ניסיוננו העצוב בן אלפי השנים, ותוך נאמנות למסורת המוסרית של אבותינו – להיות חיילים במאבק על השלום, שכם אחד עם הכוחות הנעלים ביותר בכל החוגים התרבותיים והדתיים
כל ימיו היה איינשטיין ער לבעיות העם היהודי, ותמך בשאיפה לחדש את חייו הלאומיים ובציונות. בתחילת שנות השלושים תמך בקידומה של תוכנית קימברלי, עד שזו ירדה מהפרק.
את הדברים הבאים אמר איינשטיין במסגרת הנאום "חובתנו לציונות" שהופנו במקור ל"National Labor Comittee of Palestine" בניו יורק (17 באפריל 1938):
אני אעדיף בהרבה לראות הסכם סביר עם הערבים על בסיס דו-קיום מאשר את היווצרותה של מדינה יהודית. מלבד השיקולים הפרקטיים, המודעות שלי לטבע המהותי של היהדות נוגד את הרעיון של מדינה יהודית עם גבולות, צבא, ומידה של כוח זמני, צנוע ככל שיהיה. אני חושש מהנזק הפנימי שהיהדות תכיל – במיוחד מההתפתחות של לאומיות צרת-אופקים במסגרת עמנו אנו, כאשר עם לאומיות מסוג זה נאלצנו להילחם כשלא הייתה לנו מדינה יהודית.
איינשטיין שלל את דרכן של מחתרות הלח"י והאצ"ל, וראה בהן "פושעים". כן חתם על מכתב לניו יורק טיימס (4 בדצמבר 1948) שבו כ-25 יהודים בולטים גינו את תנועת החרות וכתבו שהם מודאגים מכך שהתנועה תקבל תמיכה, כמו כן תיארו אותה כמאמצת "תערובת של לאומנות קיצונית, מיסטיקה דתית ועליונות של גזע".
אישיותו ואמונותיו האישיות > תפיסותיו הפוליטיות > איינשטיין, הציונות ומדינת ישראל > האוניברסיטה העברית

בשנת 1921 ביקר לראשונה בארצות הברית יחד עם ד"ר חיים ויצמן כשמטרתו העיקרית הייתה כדי לגייס מימון להקמת האוניברסיטה העברית בירושלים.
בראשית 1923 ביקר בארץ ישראל בפעם היחידה בחייו, במטרה לסייע לויצמן לקדם את הקמת האוניברסיטה. בבית היחיד שעמד לרשות האוניברסיטה על הר הצופים, השמיע איינשטיין הרצאה על תורת היחסות. מאחר שלא ידע אז אנגלית, השמיע אותה בצרפתית, לאחר שבפתח דבריו קרא כמה מילות נימוס בעברית שרשם לעצמו באותיות לטיניות.
איינשטיין שימש לאחר הקמת האוניברסיטה ב-1925, כחבר חבר הנאמנים שלה ויושב ראש המועצה האקדמית שלה, מוביל את הקו שמדגיש מצוינות מחקרית גם על חשבון פתיחת השורות לסטודנטים רבים. חילוקי דעות עם נשיא האוניברסיטה יהודה לייב מאגנס, הובילו להתפטרותו של איינשטיין מכל תפקידיו באוניברסיטה ב-1928. עם זאת התחייבותו לאוניברסיטה העברית נשארה איתנה, והוא חידש את פעילותו הרשמית בענייניה ב-1935. הוא כיהן כיו"ר המועצה הלאומית של שוחרי האוניברסיטה ב-1947 וכנשיא הכבוד שלה ב-1951.
אישיותו ואמונותיו האישיות > תפיסותיו הפוליטיות > איינשטיין, הציונות ומדינת ישראל > לאחר הקמת המדינה

לאחר מותו של ויצמן, בשנת 1952, הציע דוד בן-גוריון לאיינשטיין לכהן כנשיאה השני של מדינת ישראל, אך הוא דחה את ההצעה משום שרצונו היה להקדיש את כל כוחותיו למדע.
בן-גוריון סבר כי איינשטיין מתאים לעמוד בראש מדינת ישראל, משום שהוא "גדול הדורות וגדול האנושות". נשיאות מדינת ישראל היא "סמל של עם ישראל כולו" ומשום כך "צריך לחפש את האישיות (היהודית) הגדולה ביותר שיש למצוא על כדור הארץ... איש־הרוח הוא שצריך לסמל מדינתנו". איינשטיין גם קיבל את אזרחות הכבוד הראשונה של העיר תל אביב שאותה כינה ביומנו "שיקגו של היהודים".
לקראת יום העצמאות השביעי של מדינת ישראל, התכונן איינשטיין לשאת נאום בזכות ישראל, אך הוא הלך לעולמו ימים אחדים לפני המועד.
מחוות והוקרות

ב-24 ביולי 1918 בטקס הנחת אבן הפינה, בהר הצופים, לאוניברסיטה העברית, הצהיר הלורד ארתור ג'יימס בלפור בנאומו: "אלברט איינשטיין, זיגמונד פרויד, ואנרי ברגסון הם שלושת היהודים אשר השפיעו ביותר על ההגות והתרבות המודרנית".
1919 – תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת רוסטוק.
1921 – תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת פרינסטון.
1923 – תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת מדריד.
1930 – תואר דוקטור לשם כבוד מטעם המכון הטכנולוגי של ציריך.
1931 – תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת אוקספורד.
1934 – תואר דוקטור לשם כבוד מטעם ישיבה יוניברסיטי.
1935 – תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת הרווארד.
זמן קצר לאחר מותו נקרא יסוד מלאכותי חדש על שמו, האיינשטייניום.
בשנת 1956 הנפיק דאר ישראל לכבודו בול דאר, הנושא את דיוקנו ואת הנוסחה המזוהה עמו ביותר – נוסחת הקשר בין מסה לבין אנרגיה. ב-17 באפריל 1996, הנפיק דאר ישראל סדרה של 6 בולי דאר שנקראה "תרומת היהודים לתרבות העולם", שעליהם דיוקנאות של 6 יהודים שבלטו בהישגיהם ותרומתם לאנושות בתחומים שונים ושנולדו ופעלו במדינות בחוץ לארץ, אחד מהם אלברט איינשטיין. כל בול בסדרה שויך לאישיות אחת. האמנית רות (בקמן) מלכא עיצבה את הבול שהוקדש לו.
בנק ישראל הנפיק בשנות ה-60 המאוחרות שטר בערך חמש לירות ישראליות, הנושא את דיוקנו של איינשטיין.
בשנת 1999 הכריז השבועון TIME כי איינשטיין נבחר כאיש המאה ה-20 על ידי קוראיו ועורכיו. בהחלטתם ציינו את מקוריותו וחדשנותו המדעית לצד אישיותו והיותו בן לעם היהודי, שסבל יותר מכל אומה אחרת במהלך המאה, ובכל זאת הצמיח ענקי מדע בדמותו של איינשטיין ואחרים.
שנת 2005 הוגדרה על ידי האיחוד הבינלאומי לפיזיקה תאורטית ויישומית (IUPAP) כ"שנת הפיזיקה העולמית", לציון 100 שנים מאז פרסום מאמריו פורצי-הדרך של איינשטיין, ששינו את האנושות כולה ("שנת הפלאות").
14 במרץ (שמוכר גם כיום פאי), תאריך הולדתו של איינשטיין, מצוין בישראל כיום המדע.
על שמו קרוי הפרס מדליית אלברט איינשטיין, שניתן על ידי קהילת אלברט איינשטיין בברן.
בשנת 1983 יסד ג'ין שארפ את מכון אלברט איינשטיין, מכון מחקר לא ממשלתי בארצות הברית, העוסק במחקר והפצת ידע בנושא התנגדות לא אלימה.
על שמו נקראה חללית המטען הכבדה עד אז, חללית המטען האוטומטית הרביעית של סוכנות החלל האירופית, ששוגרה ב־6 ביוני 2013 לעבר תחנת החלל הבינלאומית.
בפברואר 2023 ניטע עץ בחצר הקמפוס של הטכניון בהדר בחיפה, לציון 100 שנים לנטיעת עץ דקל בחצר על ידי איינשטיין ורעייתו אלזה והקשר המיוחד של איינשטיין עם המוסד
רחוב אלברט איינשטיין בתל אביב-יפובשנת 2023 אושרה הקמתו של מוזיאון איינשטיין בירושלים בשיתוף פעולה של ממשלת ישראל עם משרדי מורשת וירושלים והתורם והאספן חוזה מוגרבי. המוזיאון עתיד להיפתח בשנת 2025. האדריכל דניאל ליבסקינד נבחר לעצב ולתכנן את המוזיאון.
מחוות והוקרות > מבנים אקדמיים בישראל הקרויים על שמו

המכון למתמטיקה בגבעת-רם, באוניברסיטה העברית.
הפקולטה לפיזיקה בטכניון בחיפה.
כיכר מרכזית באוניברסיטת תל אביב, הממוקמת מול בית התפוצות.
הכיכר המרכזית באקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.שטר בן חמש לירות ישראליות משנות ה-60 המאוחרות שעליו דיוקנו של איינשטיין
פסל של איינשטיין באוניברסיטה העברית בגבעת רם.
מחוות והוקרות > מבני הנצחה נוספים

אנדרטת אלברט איינשטיין
מחוות והוקרות > עוד על שמו (מבחר חלקי)

מכון איינשטיין למחקר מתקדם, פרינסטון, ניו ג'רזי, ארצות הברית
מכון אלברט איינשטיין, נקרא גם מכון מקס פלאנק לפיזיקה כבידתית (אנ'), גרמניה
מכון איינשטיין ל-Neurosciences, גרמניה
מכון רפואי איינשטיין, פלורידה, ארצות הברית
בית חולים איינשטיין ג'פרסון, פילדלפיה, ארצות הברית
רחובות בערים בישראל כולל תל אביב וחיפה
גשושית איינשטיין Einstein Probe, לוויין עם טלסקופ חלל לקרני X, שוגר בינואר 2024
מחוות והוקרות > בתרבות

לאחר אישור תורת היחסות הכללית שלו ב-1919, הפך איינשטיין ידוען. על אף שרוב הציבור הבין מעט מאוד ביצירתו, הוא זכה להכרה ולאהדה. עוד לפני מלחמת העולם השנייה כתב "הניו יורקר" כי איינשטיין היה כל כך מוכר באמריקה עד שייעצר ברחוב על ידי אנשים שרוצים שיסביר את "התיאוריה הזו", ובסופו של דבר הוא יתמודד עם שואלים לא רצויים על ידי התחזות למישהו אחר.
איינשטיין היה נושא או השראה לרומנים, סרטים, מחזות ויצירות מוזיקה רבות. דמותו יצרה דגם מועדף לתיאורים של פרופסורים מפוזרים; פניו האקספרסיביות ותסרוקתו הייחודית הועתקו רבות והוגזמו. פרדריק גולדן כתב במגזין טיים שאיינשטיין היה "חלומו של קריקטוריסט שהתגשם".
בנוסף, מצוטט איינשטיין רבות בתרבות הפופולרית, וגם אמרות רבות שלא נאמרו על ידיו מיוחסות לו.
מספריו שתורגמו לעברית

אלברט איינשטיין, על תורת היחסות הפרטית והכללית, תרגום: מהמקור בגרמנית (1916) יעקב גרינברג, הוצאת דביר, תרפ"ט 1928; יכין אונא, הוצאת מאגנס, 2015
דמות עולמי – העולם כפי שהוא מצטייר לי, תרגם מגרמנית ד"ר ש. אטינגר, הוצאת א. י. שטיבל, תרצ"ה (1934 או 1935).
התפתחות הפיזיקה החדשה – ממושגים ראשונים ועד יחסיות וקואנטים, במשותף עם לאופולד אינפלד, תרגם מאנגלית ש. פ. קלעי וערך ד"ר ברוך לשם, הוצאת ספרית פועלים, 1947, 1982.
רעיונות ודעות, תרגם מגרמנית דוד זינגר וערך מדעית יכין אונא, הוצאת מאגנס, 2005.
למה סוציאליזם?, 1949, תרגם מאנגלית יפתח גולדמן, 2005.
עוד מספריו

Albert Einstein, The Meaning of Relativity, Princton University Press, New Jersey, 1922
Albert Einstein, Relativity: the Special and General Relativity, Crown, New York, 1961 (מהדורה להפצה בארצות הברית בלבד, תרגם מהמקור (1916) בגרמנית רוברט לאוסון)
Albert Einstein, Out of my Later Years, Citadel Press, New Jersey (1956)
ראו גם

תורת היחסות
תאוריית שדה מאוחד
האפקט הפוטואלקטרי
פרדוקס עלי התה
הקבוע הקוסמולוגי
לקריאה נוספת

אנטוניה ואלנטין, אלברט איינשטין: הדראמה של חייו, תרגם: שמשון קלינגר, עיינות הוצאת ספרים, תל אביב, תשט"ו (הספר בקטלוג ULI)
אליעזר שישא, אלברט אינשטין, הוצאת עם עובד ספריית "שחרות", 1947 (הספר בקטלוג ULI)
לואיס ס. פויר, איינשטיין ובני דורו, עורך אהוביה מלכין, תרגם גד לוי, הוצאת עם עובד – ספריית אופקים, 1979 (מקור 1974) (הספר בקטלוג ULI)
רות ירדני-כץ, אלברט איינשטיין סיפורו של גאון, כתר, 1986. בשיתוף פרופסור יוסף כץ בפרקים המדעיים.
נייג'ל קולדר, היקום על פי איינשטיין, תרגם ד"ר אדם דביר, הוצאת מסדה, 1990.
פיטר קולס, מפגשים פוסטמודרניים – איינשטיין וליקוי החמה המלא, הוצאת ספרית פועלים, 2002 (הספר בקטלוג ULI)
וולטר ס. מי, אלברט איינשטיין – חייו ותורתו, הוצאת יבנה, 2002 (הספר בקטלוג ULI)
דייוויד בודאניס, E=mc² – סיפורה של התגלית הגדולה בהיסטוריה, תרגם מאנגלית יניב פרקש, כתר הוצאה לאור, 2002 (הספר בקטלוג ULI)
דניס אוברבי, איינשטיין מאוהב, הוצאת זמורה-ביתן, 2004 (הספר בקטלוג ULI)
עמוס אילון – רקוויאם גרמני – יהודים בגרמניה לפני היטלר, 1743–1933, תרגם מאנגלית דני אורבך, הוצאת דביר, 2004.
רות ירדני-כץ, אלברט איינשטיין – סיפורו של גאון, הוצאת בית עלים, 2005 (הספר בקטלוג ULI)
מיצ'יו קאקו, היקום של איינשטיין: פריצת דרך בתפיסת הזמן והמרחב, הוצאת אריה ניר, 2005 (הספר בקטלוג ULI)
משה (מקס) ימר, איינשטין והדת: פיזיקה ותאולוגיה, אוניברסיטת בר-אילן וידיעות ספרים, 2008 (הספר בקטלוג ULI)
ז'אן-קלוד קרייר, אינשטיין, בבקשה, תרגמה דינה ברכה, הוצאת כתר, 2009
אליס קלפרייס, כמו שאינשטיין אמר, תרגם איתן בן נתן, הוצאת הד ארצי, 1999 (הספר בקטלוג ULI)
וולטר אייזקסון, איינשטיין: חייו והיקום שלו, מאנגלית: דוד מדר, ידיעות ספרים, 2011 (הספר בקטלוג ULI)
משה ימר, איינשטיין והדת, פיזיקה ותאולוגיה, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, 2007 (הספר בקטלוג ULI)
ג'ורג' סילבסטר פיראק, פרויד מתעמת עם הספינקס; משמעות החיים על פי איינשטיין, הוצאת נהר ספרים, 2020
דייוויד בודאניס, הטעות הגדולה של איינשטיין, ספרי עליית הגג, 2022
ספרי ילדים ונוער:
תמי שם-טוב, אלברט איינשטיין: הגאון שפיצח (בכוח הדמיון) את סודות היקום, סדרת ממציאים ומגלים. הוצאת כנרת, זמורה-ביתן, 2016 (הספר בקטלוג ULI)
ג'ס ברלייר, מי היה אלברט איינשטיין? הוצאת שוקן, 2014 (הספר בקטלוג ULI)
Porcelain

"Porcelain" (בעברית: "פורצלן") הוא שיר של המוזיקאי האמריקאי מובי. השיר יצא לאור ב-25 באפריל 2000, כסינגל השישי מתוך אלבום האולפן החמישי שלו Play שיצא באור ב-1999. 
"פורצלן" הוא שיר מלנכולי עם מילים המשקפות פירוק של מערכת יחסים. הוא כולל גיבוי מוזיקלי שופע המשלב מיתרים ואלמנטים מסונתזים שונים. בעוד שמובי הביע בתחילה בוז כלפי השיר והפקתו, בסופו של דבר דובר על הכללתו באלבום.
"Porcelain" נכלל בין חמשת הלהיטים הגדולים בבריטניה ונכנס לראש רשימת המצעדים גם במדינות אחרות. לחשיפה המסחרית של השיר תרם השימוש בו במספר סוגי מדיה, בין היתר הוא הופיע בסרט "החוף" משנת 2000. שני קליפים שונים הופקו עבור "פורצלן", בבימויים של ג'ונאס אקרלונד וניק ברנדט בהתאמה.
רקע

"Porcelain" נכתב והופק על ידי מובי עבור אלבום האולפן החמישי שלו Play (1999). מובי הקליט את השיר בדירתו בשכונת ליטל איטלי במנהטן. לדבריו, מילות השיר נכתבו בהשראת חוויה אישית: "הייתי מעורב במערכת יחסים עם אישה ממש ממש נפלאה, ואהבתי אותה מאוד. אבל ידעתי עמוק בלב שאין לנו שום עניין להיות בקשר רומנטי. אז זה סוג של להיות מאוהב במישהו אבל לדעת שאתה לא צריך להיות איתו". מובי בתחילה לא אהב את ההפקה והשירה של "פורצלן". הוא נזכר שהוא חשב שהוא "לא יכול לדמיין שמישהו אחר ירצה להקשיב לזה" והיה צורך לשכנע אותו כדי שיכלול את השיר באלבום.
קליפים

שני קליפים נפרדים הופקו עבור "פורצלן". הגרסה הראשונה, בבימויו של יונאס אקרלונד, היא בעיקר תקריב פשוט של עין אנושית; תמונות שונות משתקפות לעין לאורך כל הסרטון, כולל מובי מבצע את השיר, אנשים מחייכים ופסנתר מנגן. גרסה זו שודרה רק בשווקים האירופיים ולא הופצה בארצות הברית עד להכללתה באלבום הווידאו "Play : The DVD" בשנת 2001.
הקליפ השני, בבימויו של ניק ברנדט, עוקב אחר מכונית קאדילק דה-ויל ללא נהג משנת 1972, שבה מובי הוא נוסע, כשהוא נוסע דרך עיר וכפר, חולף על פני אנשים שונים בהילוך איטי. המכונית נוסעת דרך שדה, יער, חולפת על פני בקר, ולבסוף יורדת במורד גבעה ויוצאת למרחק.
הספר

בעקבות השיר, כתב מובי ספר זיכרונות בשם "פורצלן: ספר זיכרונות" (באנגלית: "Porcelain: A Memoir") שיצא לאור בשנת 2016. הספר, הסוקר את נעוריו בשנות ה-70 ועד להצלחתו העולמית בסוף שנות ה-90 עם Play, דן גם במאבקיו הרוחניים של המחבר כנוצרי, בהימנעותו הראשונית משימוש בסמים ובהתעניינותו בזכויות בעלי חיים ובטבעונות. הספר התקבל באהדה על ידי המבקרים. למובי היו תוכניות לכרך עתידי שיכסה את העשור הבא, שבסופו של דבר יצא ב-2019 תחת הכותרת Then It Fell Apart.
הערות שוליים

↑  Christopher R. Weingarten, “Play” 10 Years Later: Moby’s Track by Track Guide to 1999’s Global Smash, Rolling Stone magazine, ‏July 2, 2009
↑  Sawyer, Miranda, Moby: ‘There were bags of drugs, I was having sex with a stranger’, The Guardian, ‏May 21, 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 9361175b-256a-3fa5-b7bd-54b0c73b2938  MusicBrainz work: c6cc5e83-424a-3248-a20d-f48a606f4af0
בלאגן בזמן עם סמי וראג'

| --- | --- |

כותרת הסדרה בעברית
 סוגה:  הנפשה, קומדיה
 יוצרים:  ג'ורדן גרשוביץ
 בימוי:  Vikram Veturi 
 ארץ מקור:  בריטניה בריטניה הודו הודו ארצות הברית ארצות הברית
 שפות:  אנגלית (הסדרה דובבה לשפות נוספות, ביניהן עברית)
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  20
 הפקה
 חברת הפקה:  Nickelodeon Nickelodeon Network
 אורך פרק:  22-24 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ניקלודיאון
 רשת שידור בישראל:  ניקלודיאון ישראל
 תקופת שידור מקורית:  9 בינואר 2023 – 17 במאי 2023
 תקופת שידור בישראל:  12 בפברואר 2023 – 1 ביוני 2023
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
בלאגן בזמן עם סמי וראג' (באנגלית: The Twisted Timeline of Sammy & Raj) היא סדרת טלוויזיה בריטית-הודית מונפשת, שמשודרת ברחבי העולם בערוץ ניקלודיאון. היא החלה את שידוריה במקור ב-9 בינואר 2023, בישראל בדיבוב עברי ב-12 בפברואר 2023, ובארצות הברית החלה ב-15 בינואר 2024 והסתיימה ב-14 במרץ באותה השנה, ובאוסטרליה כל הפרקים עלו ל-פרמאונט+ ב-23 באוגוסט 2023. בנובמבר 2024 הסדרה בוטלה אחרי עונה 1.
עלילה

עם אפליקציה מסתורית לשינוי זמן בקצות אצבעותיהם, שני בני דודים עוצרים, מעבירים אחורה, מעבירים קדימה ועושים הילוך איטי בדרכם אל שורה שלמה של מעללים סוערים קורע מצחוק והרפתקאה מכופפות מציאות.
מדבבים

הדיבוב העברי בוים על ידי רועי גבע והופק על ידי ענבר שטגר עזרא.
| דמות | מדבב/ת באנגלית | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| סמי | נירואן פאל | שיר כהן |
| ראג' | איידן אלברטו | שחר קדוש |
| המאמן ביף | בראיינט בארנט | לא ידוע |
| טארה | קרינה שאה | שחר קדוש |
| ד"ר קונאל | ראמה ואלורי | יובל בינדר |
| אומה | רחנומה פנתקי | ספיר דרמון |
| דאדי | רשמי רוסטגי | הדר שחף-מעיין |
| דאדא | רטנש דובי | גילן שחף |
| הוגו | ארס טוטלוס | לא ידוע |
| מליני | מונישה דדלני | לא ידוע |
| גבריאל | לילי רסטו | יובל אופיר |
| פריאנקה | נאזיה צ'אודרי | רונה בקרמן |
| צ'אצ'י | לא ידוע | יולי סקר |
ניל: לא ידוע
| דמויות שונות | דמויות שונות | יובל בינדר |
| דמויות שונות | דמויות שונות | יעל יקל |
| דמויות שונות | דמויות שונות | גלעד קלטר |
| שיר פתיחה | שיר פתיחה | גילן שחף |
שידור

| עונה | עונה | מספר פרקים | תקופת שידור בממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת> שידור ראשון | תקופת שידור בממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת> שידור אחרון | תקופת שידור בארצות הברית ארצות הברית> שידור ראשון | תקופת שידור בארצות הברית ארצות הברית> שידור אחרון | תקופת שידור בישראל ישראל> שידור ראשון | תקופת שידור בישראל ישראל> שידור אחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 20 | 9 בינואר 2023 | 17 במאי 2023 | 15 בינואר 2024 | 14 במרץ 2024 | 12 בפברואר 2023 | 1 ביוני 2023 |
Up! (שיר של קפלר)

"Up!" הוא שיר שהוקלט על ידי להקת הבנות הדרום-קוריאנית קפלר (אנ') מתוך המיני-אלבום השני שלה, Doublast. הוא יצא לאור בתור הסינגל המוביל מהמיני-אלבום על ידי וייק ואן אנטרטיינמנט ב-20 ביוני 2022.
רקע והוצאה לאור

ב-3 ביוני, וייק ואן אנטרטיינמנט הודיעה שקפלר תוציא את המיני-אלבום השני שלהם בשם Doublast ב-20 ביוני. ב-10 ביוני יצא לאור רשימת הרצועות של Doublast, כאשר "Up!" הוכרז כסינגל המוביל. שלושה ימים לאחר מכן, יצא לאור הטיזר הראשון לקליפ. טיזר שני יצא לאור ב-16 וב-17 ביוני לפי אזורי זמן. נכון ל-14 באוגוסט 2023, הקליפ צבר כ-45 מיליון צפיות.
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-46 מיליון השמעות.
הצלחה מסחרית

"Up!" הופיע לראשונה במקום ה-14 במצעד ההורדות של גאון של קוריאה הדרומית בגיליון המצעד מ-19–25 ביוני 2022. ביפן, השיר הופיע לראשונה במקום ה-27 בבילבורד יפן הוט 100 בגיליון המצעד מ-29 ביוני 2022; במצעד הנספחים שלו, הוא הופיע לראשונה במקום ה-34 בשירי ההורדות המובילים, ובמקום 46 בשירי הסטרימינג המובילים. בשבוע שלאחר מכן, השיר עלה למקום 37 במצעד שירי הסטרימינג המובילים. במצעד הסינגלים המשולב של אוריקון, השיר הופיע לראשונה במקום ה-37 בגיליון המצעד מ-4 ביולי 2022, ועלה למקום ה-36 בשבוע הבא. בסינגפור, השיר הופיע לראשונה במקום ה-29 במצעד הסטרימינג המוביל של RIAS בגיליון המצעד מ-24–30 ביוני 2022. השיר גם הופיע לראשונה במקום ה-28 במצעד האזורי של RIAS בגיליון המצעד מ-17–23 ביוני 2022, ועלה למקום התשיעי בשבוע הבא. בעולם, השיר הגיע לראשונה למקום ה-167 בבילבורד גלובל ללא ארצות הברית. ארצות הברית בגיליון המצעד מיום 9 ביולי 2022.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | - |  |
|  עולמי | בילבורד גלובל ללא ארצות הברית | 167 |  |
|  יפן | יפן הוט 100 | 27 |  |
|  יפן | מצעד הסינגלים המשולב | 36 |  |
|  סינגפור | RIAS | 29 |  |
|  קוריאה הדרומית | סירקל צ'ארט | 14 |  |
היסטוריית הוצאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים |
| --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 20 ביוני 2022 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | וייק ואן • סווינג |
הערות שוליים

↑  케플러, 20일 컴백 확정..여름 공약 미니 2집 'DOUBLAST' 발매(공식), entertain.naver.com (בקוריאנית)
↑  선미경, 케플러, 'DOUBLAST' 트랙리스트 공개…타이틀 곡은 'Up!', entertain.naver.com (בקוריאנית)
↑  ‘20일 컴백’ 케플러, 신보 하이라이트 메들리 영상 공개…음악적 성장, entertain.naver.com (בקוריאנית)
↑  황미현 기자, 케플러, 신곡 MV 티저 공개…탄산음료 같은 청량 매력, entertain.naver.com (בקוריאנית)
↑  케플러, 신곡 'Up!' 두 번째 MV 티저 공개..강력 중독성 예고, entertain.naver.com (בקוריאנית)
↑  Kep1er, Spotify, ‏2023-09-23
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "Up! (שיר של קפלר)".
חגי לוי (קצין)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 בינואר 1946 (בן 79) מזרע, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1964–1994 (כ־30 שנה)
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 13 (גדעון)  מפקד חטיבת הגולן  מפקד חטיבת אלכסנדרוני  מפקד חטיבת הנח"ל  סגן מפקד עוצבת הגליל  ראש מטה פיקוד המרכז  נספח צה"ל וראש משלחת משרד הביטחון בוונצואלה ובמדינות מרכז אמריקה
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים     מלחמת ההתשה     מלחמת יום הכיפורים     מלחמת לבנון     המערכה ברצועת הביטחון   האינתיפאדה הראשונה
 תפקידים אזרחיים
 מנכ"ל עיריית חיפה   מנכ"ל עיריית גבעתיים  מנכ"ל החברה הכלכלית בירוחם  מנהל בחברה לניהול פרויקטים בתחום התשתיות התיירות ואיכות הסביבה
 
חגי לוי (נולד ב-27 בינואר 1946) הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל, שירת כמפקד גדוד 13 (גדעון) של חטיבת גולני, כמפקד חטיבת הנח"ל וכראש מטה פיקוד המרכז.