stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'קי קומפורטי
מכתביו

Jacky Comforty, Martha Aladjem Bloomfield, The Stolen Narrative of the Bulgarian Jews and the Holocaust, Rowman & Littlefield, 2021, ISBN 9781793632913
Media Education And Media Literacy – manual for teachers on understanding media critically and using new and old media in the classroom
Including children with special educational needs – the experience in the American schools. Online magazine "E-learning", June 2006/2007g., P 27-44. with Associate Professor Rayna Zaharieva, PhD, 2012
Issues concerning teachers about inclusion of children with special educational needs in American schools, s.258-263. For the international conference "Humanity and pragmatism in education for the XXI Century", Varna, 2007. With Associate Professor Rayna Zaharieva, PhD
Inclusion of children with special educational needs in US schools, the "Management of secondary education" issue 5, 2008, pp. 67-74. With Associate Professor Rayna Zaharieva, PhD
Humanistic approach to working with children with special educational needs / an example of a day care center in the town of Ashkelon, Israel / for Conference on Early Childhood Education at Sofia University "St. Kliment Ohridski", 2009. With Associate Professor Rayna Zaharieva, PhD
הערות שוליים

1 2  ריאיון עם הבמאי ג'קי קומפורטי, באתר "כולנו בולגרים", אוחזר ב-30 באוגוסט 2022.
↑  אוסף ג'קי וליסה קומפורטי, באתר מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה (באנגלית).
↑  The inclusion series, באתר comforty.com (באנגלית).
↑  עמותת בית מורשת יהדות בולגריה ביפו, באתר guidestar.
↑  Monument to Love.
↑  רדיפה ושיתוף פעולה, הצלה והישרדות, נקודות מבט חדשות על בולגריה והשואה לאחר 80 שנה, באתר מרכז דהאן, אוניברסיטת בר-אילן.
↑  הרצאות ותכני הכנס, באתר בית מורשת יהשות בולגריה ביפו.
↑  פסטיבל הסרטים בירושלים שנת 2000, באתר jer-cin.org.il.
↑  הסרט האופטימיסטים, באתר "הבמה".
↑  הסרט האופטימיסטים, במסד הנתונים IMDb (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007389204805171  GND: 1228370389  ISNI: 0000 0000 4956 1678  LCCN: nr2002010614  VIAF: 254161514234770750004   WorldCat (עם VIAF): 254161514234770750004
הסקל כהן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 במרץ 1914 ווסטר, ארצות הברית 
 פטירה:  28 ביוני 2000 (בגיל 86) פורט לי, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת בוסטון 
 
הסקל כהן (באנגלית: Haskell Cohen;‏ 12 במרץ 1914 – 28 ביוני 2000) היה מנהל הפרסום של ליגת ה-NBA במהלך שנות החמישים שנות השישים. יוזם משחק האולסטאר של ה-NBA. נכנס ליד לאיש הספורט היהודי על תרומתו המשתמשכת לכדורסל.
קריירה

כהן הצטרף לליגת ה-NBA כמנהל הפרסום של הליגה בשנת 1951, לצידו של מוריס פודולוף, ששימש כנציב הליגה. באותו הזמן עולם הכדורסל בארצות הברית סבל מצילה של פרשת הורדת הנקודות בליגת התיכונים(אנ'). הוא הציע לקיים את משחק האולסטאר בו ייקחו חלק מיטב השחקנים בליגה, בדומה למשחק האולסטר של ליגת הבייסבול. פודולוף ומרבית בעלי הקבוצות בליגה היו פסימיים וחששו שהרעיון לא יצליח ויפגע בתדמית הליגה. וולטר בראון, הבעלים של קבוצת בוסטון סלטיקס, התלהב מהרעיון והסכים לארח את המשחק הראשון, תוך הבטחה שיכסה באופן אישי את כל ההפסדים הכספיים מהאירוע, במידה ויהיו כאלה. האירוע הראשון התקיים ב-2 במרץ 1951 בבוסטון גארדן וזכה להצלחה גדולה. 10,094 צופים הגיעו לאולם, לעומת ממוצע צופים עונתי של כ-3,500 איש במשחק. מאז הפך האירוע לחלק קבוע מעונת המשחקים.
לפני שהצטרף כהן ל-NBA הוא שיש ככתב ב"פיטסבורג קורייר" ושימש כסקאוט של קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת דוקיין(אנ'). כסקאוט גילה את פלטשר ג'ונס, שהפך לשחקן כדורסל מקצועני ובהמשך לרופא. בשנת 1958 חבר ג'ונס לכהן ויחד עם הכדורסלן ג'ק טוויימן ואיש העסקים מילטון קוטשר יזמו את משחק ההוקרה למוריס סטוקס. מטרת הערב הייתה לגייס כסף עבור סטוקס שסבל משיתוק עקב פגיעת ראש שספג במהלך משחק כדורסל. המשחק הפך למסורת שנתית בה לקחו חלק הכוכבים הגדולים של הליגה במטרה לגייס כספים לטובת צרכים שונים של שחקנים שפרשו.
לאחר הקמת מדינת ישראל את "הוועד האמריקאי למען ספורט בישראל". הוועד מימן את השתתפותם של הספורטאים האמריקאיים באירועי ההמכביה. בין השנים 1961–1969 שימש כיושב ראש הוועד. בשנת 1981 מונה ליושב ראש הראשון של ועדת הבחירה ל"היכל התהילה של הספורטאים היהודים". הוא שימש בתפקיד עד לשנת 1989. בשנת 1991 נכנס להכיל התהליה על תרומתו המתמשכת ועל תרומה מיוחדת לספורט.
שימש במשך 17 שנים כעורך הספורט של סוכנות הידיעות היהודית (JTA), היה בחבר הנאמנים של היכל התהילה של הכדורסל, חבר ועד הכדורסל האלומיפי האמריקאי וארגון הכדורסל החובבני בארצות הברית.
חיים אישיים

כהן נולד למשפחה יהודית בווסטר, מסצ'וסטס. סיים תואר בעיתונאות באוניברסיטת בוסטון.
ב-28 ביוני 2000 נפטר בביתו בפורט לי, ניו ג'רזי בגיל 86. השאיר אחריו 2 בנות, 3 נכדים ו-21 נינים.
הערות שוליים

↑  57 Memorable All-Star Moments – 1950s, NBA.com
↑  Star-Studded Changes, NYDailyNews, 5 February 1998
↑  Hoop World Mourns for Fletcher Johnson, New York Post, 14 October 2008
↑  International Jewish Sports Hall of Fame Honorees receiving the Pillar of Achievement
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n88678389  VIAF: 40964237   WorldCat (עם VIAF): 40964237
סעד

ערך זה עוסק בקיבוץ בצפון מערב הנגב. אם התכוונתם למשמעויות אחרות, ראו .
| --- | --- |
בית הכנסת בקיבוץ סעד
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הדרום
מועצה אזורית: שדות נגב
גובה ממוצע: ‎102 מטר
תאריך ייסוד: 1947
תנועה מיישבת: הקיבוץ הדתי
סוג יישוב: קיבוץ
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 1,019 תושבים
    - מתוכם, תושבי ישראל: 966 תושבי ישראל
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת מערב הנגב מוגדלת) סעד(למפת מערב הנגב רגילה) סעד(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום סעד(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום סעד31°28′14″N 34°32′02″E﻿ / ﻿31.4704693772609°N 34.5339474416035°E﻿ / 31.4704693772609; 34.5339474416035  heמפת היישובים של מועצה אזורית שדות נגב באדום - סעד בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 5 מתוך 10
http://www.saad.org.il
סַעַד הוא קיבוץ במועצה אזורית שדות נגב. ממוקם בקרבת רצועת עזה, שדרות ונתיבות. הוקם על ידי חברי תנועת בני עקיבא מסניף תל אביב בשיתוף חברי התנועה מערים אחרות בארץ. נחשב לקבוצה הראשונה של התנועה בארץ ישראל.
היסטוריה

ראשיתו של הקיבוץ בקבוצת ההכשרה "עלומים" שהתמקמה בשכונת בן ציון בנתניה בשנות ה-40. לאחר מכן, עבר מחנה ההכשרה להרצליה ושם היה עד שנת 1949, כשבשנת 1947 הוקמה נקודת הקבע בנגב המערבי, אולם רוב נשות הקיבוץ והילדים נשארו בהרצליה עד לאחר מלחמת העצמאות.
היישוב עלה על הקרקע בי"ב בתמוז ה'תש"ז (30 ביוני 1947), במלאת שנה ל"שבת השחורה", בשיטה דומה במקצת להקמת יישובי חומה ומגדל. הוא נבנה בלילה באמצעות הרכבת מבנים שהוכנו מראש לשם כך. הוקם על ידי בוגרי תנועת בני עקיבא והיה הקיבוץ הדתי הראשון שהוקם על ידי ילידי הארץ. מקומו נבחר בשל קרבתו לקיבוץ הדתי בארות יצחק, ששכן כמה ק"מ מדרום לו (על יד מקומו הנוכחי של קיבוץ נחל עוז).
במהלך מלחמת העצמאות עמד הקיבוץ בשולי דרכו של הטור המצרי שפלש לארץ עם הכרזת המדינה. הקיבוץ הופגז קשות, ובמשך חודשים חיו חברי הקיבוץ בבונקרים ומנהרות מתחת לאדמה, והמשיכו בשגרת חייהם. כתוצאה מן ההפגזות נהרסו כל המבנים מעל פני האדמה, למעט "בית הביטחון" - המבנה היחיד עשוי בטון שהיה במקום. "בית הביטחון" הפך היום למוזיאון "מעוז מול עזה" המְסַפר וממחיש את עמידת הגבורה של שלושת הקיבוצים הדתיים בנגב בתקופת מלחמת העצמאות: סעד, כפר דרום, ובארות יצחק.
לאחר המלחמה העבירו חברי הקיבוץ את יישובם כקילומטר מזרחה, מעֵבר לגבעה, כדי לא להיות נתונים לתצפית מהעיר עזה הסמוכה. השם שנבחר לקיבוץ על ידי מייסדיו היה "עלומים", אולם בהחלטת המוסדות המיישבים שונה השם ל"סעד" - שם המסמל את העזרה של היישוב לנגב. הפירוד בין קבוצת ההכשרה לבין מחנה משפחותיהם בהרצליה נמשך עד 1950, הרבה מעבר לזמן שקצבו לו. בפסח 1950 הגיעו המשפחות מהרצליה לנגב והקיבוץ היה לאחד.
דווקא לאחר שהגיעו אל המנוחה והנחלה, פרץ גל עזיבות בקיבוץ, דם חדש הזרימו גרעיני בני עקיבא שהבולטים שבהם היו הגרעין הדרום אמריקאי. הצטרף אליהם בין היתר גרעין "הטירה" שרבים מחבריו החליטו להישאר בקיבוץ. הצטרפו גם בודדים וקבוצות מכל גלויות העולם ובסופו של דבר נוצרה בקיבוץ חברה מגוונת ורבת פנים, שצעיריה משמשים גשר מקשר אל בני הקיבוץ הבוגרים יותר.
רב הקיבוץ הוא הרב ארי סט, בעבר שימש בתפקיד הרב בני לאו.
היסטוריה > הקרב על הצלת הקיבוץ

ב-7 באוקטובר 2023, צוות כיתת הכוננות התפרס על גדרות הקיבוץ בהבנה שקיים חשש לחדירות מחבלים במרחב. לאחר זמן מה, הגיח רכב ירוי שבתוכו נהג סגן אלוף פצוע בפגיעות ירי מרובות מכביש 232 מכיוון מפלסים לסעד (מכיוון מערב למזרח).
כיתת הכוננות שזיהתה את הרכב, הכניסה את הקצין בשער האחורי, שנמצא כ-200 מטרים בלבד מהשער של קיבוץ כפר עזה, והעניקה טיפול רפואי ראשוני. במקביל החלה הגעת עשרות כלי רכב מלאים במבלים ממסיבת "נובה" מכביש 232 (ממערב למזרח) מכיוון בארי לשער הראשי בסעד. גם שם צוות כיתת הכוננות שהיה פרוס העניק טיפול רפואי ראשוני והכניס את מאות הניצולים לקיבוץ.
בעקבות כך כיתת הכוננות החליטה לחסום את הגישה לכביש 232 מכיוון סעד לשדרות (ממערב למזרח) והפנתה את מאות הרכבים לכיוון נתיבות. החלטה זו מנעה בדיעבד מאות הרוגים נוספים שכן כ-200 ניצולי נובה פצועים שהו בקיבוץ באותה שבת ועוד עשרות אם לא מאות רכבים שהגיעו לצומת סעד הופנו לכיוון נתיבות.
לאורך כל השבת חברי הקיבוץ העניקו טיפולים רפואיים ראשונים לניצולי המסיבה וכיתת הכוננות הגנה בגופה מפני חדירות לקיבוץ.
במהלך השבת כאשר החלו המחבלים להתקרב לגדרות הקיבוץ מכיוון קיבוץ בארי וכפר עזה אירע "מקרה הטנק" שבמהלכו הגיח טנק בודד וחיסל עשרות מחבלים בכניסה לקיבוץ.
יתרה על כך, חבר כיתת הכוננות, חובש בהכשרתו, נכנס בשבת לכפר עזה והחל לתת טיפול רפואי ראשוני יחד עם צוות גולני לתושבי הקיבוץ הסמוך ושלושה אורחים ששהו במהלך השבת נלחמו בקרב הרואי גם כן בכפר עזה.
בסופו של דבר, מכיוון שכיתת הכוננות של היישוב הוקפצה והגנה על הקיבוץ, המחבלים לא הצליחו לפגוע בתושבים.[דרוש מקור] הקרב נמשך 3–4 שעות. לפי חלק מההערכות המחבלים שתקפו את סעד חוסלו כולם על ידי כיתת הכוננות. ייתכן שחלקם המשיכו ליישוב אחר.[דרוש מקור] מסמכים שנתפסו על גופות המחבלים שתקפו את קיבוץ סעד, הראו כי המחבלים תכננו לתקוף את מרכז הנוער של בני עקיבא ובית הספר ביישוב ולטבוח בילדים ובתושבי היישוב.
כלכלה

הקיבוץ מתפרנס מחקלאות (בעיקר גידול גזר, תפוחי אדמה, הדרים, חיטה, אבוקדו, רפת, לול, תירס), שירותי הסעדה (קייטרינג) ואולם אירועים. בקיבוץ יש גם חממות לגידול אמריליס ופרחים אחרים למטרות ייצוא, וכן לגידול ירקות לזרעים.
מפעלים: מפעל הפלסטיק סייפן נמצא בשטח הקיבוץ, מעסיק חברים מהקיבוץ, אך כבר איננו בבעלותו; המפעל פופלי נותן שירותי מיון וניקוי של תוצרת חקלאית.
בהיותו יישוב חקלאי או יישוב באזור פיתוח, עובדים המעתיקים את מקום מגוריהם ליישוב וגרים בו לפחות שישה חודשים רצופים, נהנים מכך שאם  התפטרו לשם כך מעבודתם, ההתפטרות תיחשב להם כפיטורים. בהיותו אחד מיישובי עוטף עזה, ניתן לתושביו זיכוי ממס הכנסה בהתאם לסעיף 11 לפקודת מס הכנסה.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  "הכשרת קבוץ סעד - קבוצת 'עלומים'", בתוך: פרופ' אבשלום מזרחי (עורך), בן-ציון - השכונה שלי: מחזון למעש, נתניה: הוצאת האגודה לטפוח חברה ותרבות, תיעוד ומחקר, תשנ"ה 1995, עמ' 381-396
↑  זאב ענר, סיפורי קיבוצים, משרד הבטחון - ההוצאה לאור, 1998, עמ' 165-168, מסת"ב 965-05-0946-1
↑  נס הטנק מקיבוץ סעד | על הניסים, נבדק ב-2023-12-10
↑  המפות והמסמכים הסודיים שנתפסו: "חסלו כמה שיותר אזרחים וקחו בני ערובה", באתר ‏מאקו‏, 14 באוקטובר 2023
↑  אתר הקייטרינג
↑  מידע על הקיבוץ, באתר הקיבוץ
↑  תקנה 12(ב) לתקנות פיצויי פיטורים (חישוב הפיצויים, והתפטרות שרואים אותה כפיטורים), תשכ"ד-1964
↑  בהתאם לסעיף 11 לפקודת מס הכנסה ניתן לתושב יישוב זה זיכוי ממס הכנסה בשיעור מסוים מהכנסתו החייבת מיגיעה אישית, בתנאי שהתגורר ביישוב שנה לפחות. ראו חוברות ניכויים חודשיות - לוח עזר לחישוב מס הכנסה ממשכורת ושכר עבודה, באתר של רשות המיסים
| קיבוצי הקיבוץ הדתי |
| --- | --- | --- |
| שדות נגב | סעד • עלומים |  |
| דרום/מרכז | עין צורים • קבוצת יבנה • בארות יצחק |  |
| גוש עציון | כפר עציון • ראש צורים • מגדל עוז |  |
| עמק בית שאן | שלוחות • עין הנצי"ב • שדה אליהו • טירת צבי |  |
| הר הגלבוע | מעלה גלבוע • מירב |  |
| הגליל התחתון | לביא • בית רימון |  |
| מושבים שיתופיים | משואות יצחק • ניר עציון • בני דרום |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007545023905171  LCCN: n97092458   WorldCat (עם LCCN): n97-092458 
מתיישב בקיבוץ סעד ביום הקמת הקיבוץ
מעוז מול עזה
הנפת דגל ישראל ביום הקמת קיבוץ
בית הכרם

ערך זה עוסק בשכונה בירושלים. אם התכוונתם לבקעה בגליל, ראו .
| --- | --- |

בית הכרם במבט ממזרח (למטה: כביש בגין)
 מידע
 עיר:  ירושלים
 תאריך ייסוד:  1922
 קואורדינטות:  31°46′44″N 35°11′24″E﻿ / ﻿31.77888889°N 35.19°E﻿ / 31.77888889; 35.19
 שכונות נוספות בירושלים
  (למפת ירושלים מוגדלת) בית הכרם(למפת ירושלים רגילה) בית הכרם(למפת הרי ירושלים רגילה) בית הכרם(למפת הרי ירושלים מוגדלת) בית הכרם
 
שכונת בית הכרם, שנות השלושים
אבן זיכרון לשמעון לס במקום בו נרצח ברחוב החלוץ בבית הכרם
מראה כללי של שכונת בית הכרם בשנת 1943. הבניין הבולט על קו האופק הוא הסמינר למורים על שם דוד ילין
בית הסופר ר' בנימין
בית הכרם היא שכונה ותיקה במערב העיר ירושלים. בצפון גובלת השכונה בשכונת קריית משה, במערב בשכונת יפה נוף ויער ירושלים ובשדרות הרצל, בדרום ברמת בית הכרם ובמזרח בדרך בגין וגבעת רם. השכונה קרויה על שם בית הכרם המקראית, אשר סברו כי שכנה באזור עין כרם של ימינו, אלא שמאתר נמוך זה לא סביר שהשיאו משואות כמתואר בספר ירמיהו (להלן). יישוב מקראי זה מוזכר לראשונה בספר ירמיה (ו', א'): ”הָעִזוּ בְּנֵי בִנְיָמִן, מִקֶּרֶב יְרוּשָׁלִַם, וּבִתְקוֹעַ תִּקְעוּ שׁוֹפָר, וְעַל-בֵּית הַכֶּרֶם שְׂאוּ מַשְׂאֵת”, ומאוחר יותר בימי שיבת ציון בספר נחמיה (ג‘, י"ד): ”ואת שער האשפות החזיק מלכיה בן רכב שר הפלך בית הכרם, הוא יבננו ויעמיד דלתותיו ומנעוליו ובריחיו”.
חלק ממייסדי השכונה התגוררו קודם לבנייתה במרכזה של ירושלים, באזור בו בשנות האלפיים נמצא רחוב הלל. אזור זה כונה אז גם בשם "בית הכרם", על שם העצים והגנים שהקיפו אותו. ייתכן כי שם זה נדד עימם כאשר התיישבו בשכונה החדשה.
מיקום

לשכונה גבולות ברורים ביותר. מכיוון צפון מערב: יער ירושלים, מכיוון מערב: יפה נוף (הגובלת ביער ירושלים) והר הרצל, מכיוון דרום מערב: בית החולים שערי צדק וגן פלורי שמטוב שבשיפולי בית וגן, ומכיוון דרום, גבעת מרדכי. ממזרח לבית הכרם נמצאים גבעת רם והדרך המהירה שדרות מנחם בגין, ומכיוון צפון לבית הכרם נמצאים קריית משה וגשר המיתרים. בגבול בין בית הכרם לרמת בית הכרם נמצאת שכונת קטנה בשם גבעת בית הכרם, ובין שכונת בית הכרם לשכונת יפה נוף עוברות שדרות הרצל, שלידן שוכן גן זיכרון המשותף לשתי השכונות.
היסטוריה > הקמת השכונה

בשנת 1920 התאגדו מייסדי השכונה, אנשי העלייה השנייה שעלו ממזרח אירופה וממרכזה וילידי הארץ, ב"אגודת בוני בית". את שם השכונה הציע קדיש סילמן. כעבור שנה רכשו המייסדים, בסיוע הכשרת הישוב, 280 דונם ממערב לירושלים מידי הכנסייה היוונית האורתודוקסית. 148 חברי העמותה ביקשו להקים במקום שכונת גנים. השכונה, בתכנונו של האדריכל ריכרד קאופמן, הותאמה לכיפה שעליה הוקמה. התוכנית כללה שדרת גנים ראשית שחצתה את השכונה מצפון לדרום, ורחובות השכונה הסתעפו ממנה. אבן פינה לשכונה הונחה ביולי 1922 משפחת שלאין היו החלוצים הראשונים להתיישב בשכונה.
עקרונות "אגודת בוני בית" דגלו בקניית האדמות מכספם הפרטי של חברי העמותה ולא בסיוע מימון ציבורי, בעבודה עברית וברכישת מגרשים גדולים (בין דונם וחצי לשני דונם), מה שהיה לא מקובל בירושלים של אותם ימים. חלק מהמשפחות הקימו משקי עזר בחצרותיהן הגדולות. קיימת טענה כאילו בשל אופייה החילוני של השכונה, נקבע בתקנון הראשוני שלה כי לא יוקם בה בית כנסת. לטענה זו מעולם לא נמצאו סימוכין בכתובים. בתקנות השכונה כתוב: "הוועד, שעליו להשתדל בתחלת יסוד השכונה בדבר הקמת הבינינים הציבוריים הדרושים לכל שכונה עברית, מחויב לסמן את המגרשים הדרושים בשביל הבנינים הצבוריים לפני חלוקת המגרשים בין החברים". אין התייחסות מפורשת לבית כנסת אך גם אין התנגדות ואולי במילים: הדרושים לכל שכונה עברית יש רמז לבית כנסת. אחד היוזמים להקמת בית הכנסת, חנינא מזרחי, "עם הקמת הבתים הראשונים במקום רחפה השאלה הראשונה באווירה של בית הכרם: 'היכן נערוך את תפילותינו בשבתות, בחגים ובימים הנוראים המממשים ובאים'? ... עוד באותו שבוע שכרו חדר באחד הבתים שבמרכז רחוב החלוץ, השיגו ספר תורה בהשאלה וארון קטן ומשומש ששמש רבות לארון הקדש ובית הכנסת הראשון הוקם באמצעים דלים בשכונתנו החדשה." כעבור מספר שנים בהן נדד בית הכנסת מבית לבית ולצריף בשכונה, נקבע מקומו הקבוע בבניין בית המדרש למורים העברי. בשנת תרפ"ט בימי המאורעות, התבצרו תושבי השכונה בבניין בית המדרש והחלו להתפלל באולם שנבנה לשם בית כנסת עוד לפני שנשלמה בנייתו מבפנים, ללא טיח ורצפה. כיום קיימים בשכונה מספר בתי כנסת, כאשר בית הכנסת המרכזי של השכונה נמצא במרכזה, ברחוב בית הכרם.
מבין 148 חברי האגודה, רק 105 בנו בשכונה את בתיהם בתקופת המנדט הבריטי. עד שנת 1924 כבר הוקמו 29 בתים בשכונה, ובשנת 1927 כבר קפץ המספר ל-67 בתים. חלק מהבתים נבנו על ידי "המשרד לעבודות ציבוריות", שברבות הימים הפך לחברת סולל בונה. כך הייתה שכונת בית הכרם לפרויקט הראשון של החברה.
אף ביאליק התעתד לבנות בשכונה בית אך הסתפק בנטיעת חורשה על מגרשו. מקצת עצי "חורשת ביאליק" עודם נמצאים בפינת הרחובות ביאליק והמייסדים. ליד חורשת ביאליק שכנו בתיהם של המורים המייסדים חיים שלי ויהודה דביר (דבוסיס). במרכז השכונה נבנה "בית המדרש למורים העברי", הוא הסמינר למורים מייסודו של דוד ילין, שמשמש עד היום כמכללה לחינוך ע"ש דוד ילין.
עם הקמתה נקראה בית הכרם "שכונת המופ"סים", כיוון שמייסדיה ותושביה הראשונים היו ברובם מורים, פקידים וסופרים בני המעמד הבינוני.
היסטוריה > בתקופת המנדט הבריטי

בשעה שנבנתה הייתה בית הכרם מבודדת מלב העיר (בדומה לתלפיות ומקור חיים), ובקרבתה שכנו כפרים ערביים כדוגמת דיר יאסין ועין כרם. הצורך לקישור השכונה לירושלים היווה את תחילתה של התחבורה הציבורית באזור, ואת תחילתו של קואופרטיב "המקשר", שפעל בירושלים עד 1967.
בשל מיקומה בקרבת כפרים ערביים ובידודה מירושלים, סבלה השכונה בשנותיה הראשונות מבעיות ביטחוניות. ראשיתן עוד בתביעתו של הוואקף המוסלמי לבעלות על אדמות השכונה עם רכישתן על ידי "אגודת בוני בית", מה שהתבטא בהפגנות שהפריעו להקמת השכונה. בנוסף, היו גנבות בשכונה והתנפלויות מזדמנות על אנשים בודדים. בתקופת המאורעות הותקפה השכונה בידי הכפרים השכנים. בשל כך הוקמה על גג הסמינר למורים עמדת שמירה, ממנה הבריחו ביריות את הערבים שהגיעו מכיוון דיר יאסין. במאורעות תרצ"ו-תרצ"ט הוקמו עמדות הגנה בכמה מבתיה הקיצונים של השכונה. למרות זאת, היו דמי השכירות בשכונה גבוהים יחסית לשכונות אחרות בפריפריה של ירושלים.
ב־19 בדצמבר 1937 (ט"ו בטבת תרצ"ח), נרצח בשכונה שמעון ורנר לס שעסק בחלוקת חלב לתושבים. אבן זיכרון לזכרו נמצאת במקום הרצח ברחוב החלוץ פינת המייסדים.
עם קום המדינה, ביקשו תושבי השכונה להשאירה כשכונה עצמאית וכחלק ממועצה אזורית שתכלול את כל השכונות העצמאיות במערב ירושלים. אולם שר הפנים משה חיים שפירא מינה, בעקבות דרישת ראש עיריית ירושלים דניאל אוסטר לספח את בית הכרם ושכנותיה לירושלים, ועדת חקירה של משרד הפנים. בעקבות המלצות הוועדה סיפח השר שפירא ב-21 בספטמבר 1949 את בית הכרם לירושלים בצו הרחבת הגבולות המוניציפליים של ירושלים, ובית הכרם הפכה להיות שכונה במבואותיה המערביים של העיר. ברבות השנים השתנו פני אזורים אחדים של השכונה, היא התרחבה ונבנו בה גם בתי קומות רבים.
היסטוריה > בשנות ה-2000

בסוף העשור השני של המאה ה-21, שומרת בית הכרם על מעמדה כאחת השכונות המבוקשות והיוקרתיות ביותר בירושלים. על אף ההתפתחות האורבנית של ירושלים ומיקומה המרכזי, היא נותרה שכונה שקטה, בעלת בניינים נמוכים. בשל הביקוש הרב למגורים בשכונה, הוקמו סביבה שכונות לוויין יוקרתיות כיפה נוף ורמת בית הכרם, המהוות יחדיו את שכונת בית הכרם רבתי. בשכונות אלה מתגוררים כ-20,000 איש, רובם חילונים. אוכלוסיית השכונה ברמה סוציו-כלכלית גבוהה. בין תושביה נמנו ראשי הממשלה מנחם בגין, בנימין נתניהו ואהוד אולמרט. נשיא המדינה רובי ריבלין, השר וחבר הכנסת לשעבר בני בגין וראש עיריית ירושלים לשעבר ניר ברקת הם תושבי השכונה.
החינוך בשכונה נחשב לאיכותי והיוקרתי ביותר בעיר. בשכונה 25 גני ילדים ופעוטונים, ארבעה בתי ספר יסודיים ושלושה בתי ספר תיכוניים וחטיבות ביניים (ביניהם התיכון ליד האוניברסיטה ותיכון זיו). למרות אופייה החילוני של השכונה נמצאים בה גם בתי כנסת רבים. בשכונה נמצאת המכללה לחינוך ע"ש דוד ילין. בשכנות לה נמצאים מכללת עזריאלי להנדסה וקמפוס האוניברסיטה העברית בגבעת רם. בבית הכרם פועל גם שבט בית הכרם של תנועת הצופים מאז 1957. הוא השבט הגדול ביותר בהנהגת ירושלים.
הקו האדום של הרכבת הקלה בירושלים, שנחנך ב-2011, עובר בבית הכרם בין הר הרצל ובין קריית משה, דרך מספר תחנות לאורך שדרות הרצל.
בספטמבר 2014, הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה במחוז ירושלים החליטה להפקיד להתנגדויות הציבור את תוכנית המתאר החדשה לשכונה. תוכנית זו מאפשרת תוספת יחידות דיור לשכונה בהיקף של 1,400 יחידות דיור באמצעות פינוי בינוי, תמ"א 38 ובינוי של מבנים חדשים בגובה של עד 20 קומות. תושבי בית הכרם, החוששים מעומסים על תשתיות התחבורה ומפגיעה באופי הירוק של השכונה, פותחו במאבק נגד תוכנית המתאר.
ביולי 2017 אישרה, הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה הריסה של ארבעה בנייני מגורים שבהם 154 יחידות דיור ברחוב הארזים, במקומם ייבנו 401 יחידות דיור בשישה בניינים בני חמש קומות ושבעה מגדלים בני 10–19 קומות. באוקטובר 2019, החליטה הוועדה המחוזית ירושלים לקדם תוכנית להקמת מתחם מגורים על עתודת הבנייה האחרונה בשכונה, במסגרת התוכנית יוקמו שני מבני מגורים בגובה 14 קומות, בהם 100 יחידות דיור, שטח ציבורי וחניון ציבורי.
בית הוועד הישן

שלוש שנים לאחר תחילת הקמתה של השכונה, בשנת 1925, הונחה אבן הפינה למבנה ציבורי ברחוב החלוץ, שהיה אמור לשמש כגן-ילדים ובית-ספר. עד מהרה הפך הבניין למרכז חיי החברה בשכונה, ובו שכנו משרדי ועד השכונה והתקיימו בו חוגים, הרצאות, טקסים, ועוד. בנוסף, שימש המבנה לחלוקת דואר, אירוח מבקרים בשכונה, ואף לחלוקת מזון ודלק בזמן המצור על ירושלים במלחמת העצמאות.
עם קום המדינה, כאשר סופחה בית הכרם לירושלים, הפסיק ועד השכונה את פעולתו. בתחילת שנות ה-50 נמסר הטיפול במבנה לעירייה, שהפעילה בו גן ילדים וצרכניה.
בשנת 1988 החליטה העירייה להרוס את המבנה הישן. תושבי השכונה, שהתנגדו להרס מבנה היסטורי זה, שהיה גאוות השכונה, הקימו את "עמותת בית הוועד הישן", שקראה להקים במבנה מוזיאון לתולדות השכונה במקום להורסו. מאבקם של התושבים הצליח, והמבנה שופץ ונחנך ב-1990. כיום מפעיל המתנ"ס השכונתי את בית הוועד והוא משמש כמרכז תרבות, מועדון לוותיקי השכונה, מוזיאון לתולדות שכונת בית הכרם ומרכז לאירועים של התושבים. כמו כן במקום פועלת קהילת "אחווה בכרם", המקיימת פעילויות תרבות ואירועים חברתיים.
בקרבת בית הוועד ניצבת אנדרטה לבני השכונה שנפלו במלחמת העצמאות.
כיום לאחר סגירת גן הילדים, פועל במקום בית קפה ובר קואופרטיבי בשם "בית הוועד".
בית הכרם בספרות

דויד גרוסמן בספרו "ספר הדקדוק הפנימי" (1991) מתאר את ילדותו של גיבור הספר, אהרון קליינפלד, בשכונת בית הכרם. בשנת 2006 יצא לאור ספרו של ניר ברעם "מחזיר החלומות" הכולל את הסיפור 'בית הכרם. ירושלים, 1985'. בשנת 2018 יצא לאור ספרו של ניר ברעם "יקיצה" המתאר את זיכרונותיו של סופר מימי ילדותו בבית הכרם בשנות השמונים.
לקריאה נוספת

בית הכרם בת הארבעים תרפ"ג-תשכ"ג, העורך: שרגא קדרי, ירושלים, דפוס סלומון, תשכ"ו
בית הכרם: מרגלית השכונות, אפרים שלאין, 2019.
הערות שוליים

↑  שכונת "בוני בית" - בית הכרם, איציק שוויקי, המועצה לשימור אתרים
↑  הביוגרפיה של קדיש סילמן אתר זמרשת
↑  ריכרד קאופמן, בוני בית ירושלם, באתר תצלום מפה בתוך תכניות בניה בשביל ארץ ישראל. אוסף המפות ע"ש לאור, הספרייה הלאומית, ‏1922
↑  חגיגת ירית אבן הפינה לשכונת "בוני בית", דואר היום, 9 ביולי 1922
↑  אפרים שלאין, בית הכרם - מרגלית השכונות, ירושלים, בשיתוף הוצאת "בית הוועד הישן": אפרים שלאין, 2019
↑  שאול ספיר, בית כנסת בשכונת מורים, פקידים, סופרים ופועלים - השנים הראשונות, שנת העשרים לבית הכנסת המרכזי בית הכרם תש"ם-תש"ס, הוצאת בית הכנסת המרכזי בית הכרם, דפוס "אחוה", תשס"א-2001, עמוד 15–16
↑  חנינא מזרחי, 'בית הכנסת בבית הכרם, בית הכרם בת הארבעים תרפ"ג-תשכ"ג, העורך: שרגא קדרי, ירושלים, דפוס סלומון, תשכ"ו
↑  ועד הקהלה העברית בירושלים, דואר היום, 4 באפריל 1935
↑  רצח שימעון ורנר לס
↑  הורחב שטח שפוטה של העיריה. - גידול האוכלוסיה ועידוד התיירות, הארץ, 25 באוגוסט 1949
↑  הלית ינאי-לויזון, ‏הופקדה להתנגדויות תוכנית המתאר לבית הכרם בירושלים, באתר גלובס, 8 בספטמבר 2014
↑  ליאת בכרך, האם תמ"א 38 גוברת על תוכנית המתאר בבית הכרם?, באתר כל העיר, 15 ביוני 2017
↑  רבקה בינסיין, משכונה ירוקה לצפופה ופקוקה? תושבי בית הכרם פותחים במאבק נגד תוכנית המתאר לבניית אלפי דירות, באתר כל העיר, 24 בפברואר 2019
↑  ליאת בכרך, בית הכרם עולה לגובה: אור ירוק לפינוי-בינוי ברחוב הארזים, באתר כל העיר, 5 ביולי 2017
↑  עתודת הבנייה האחרונה בבית הכרם: תוכנית להקמת שני מגדלי מגורים בגובה 14 קומות, באתר כל העיר, 16 באוקטובר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007482582505171  LCCN: no00102515  VIAF: 148023401   WorldCat (עם VIAF): 148023401 
המכללה לחינוך ע"ש דוד ילין
כיכר דניה
בית הכנסת המרכזי בבית הכרם, ברחוב בית הכרם
בית הוועד הישן
גנריך סליוזברג

| --- | --- |

 לידה:  1863 מיר, פלך מינסק, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  1937 (בגיל 74 בערך) פריז, צרפת 
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 השכלה:  הפקולטה למשפטים, אוניברסיטת סנקט פטרבורג 
 מפלגה:  המפלגה הדמוקרטית החוקתית 
 
גנריך סליוזברג (רוסית: Генрих Борисович Слиозберг;‏ 1863 מיר – 1937 פריז) היה עורך דין רוסי ופעיל חברתי יהודי.