stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוון מקדונל
הערות שוליים

1 2 3  "The Lisa Richards Agency: Owen McDonnell". lisarichards.ie. נבדק ב-3 בדצמבר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3  "Tackling the dark side of life pays off for McDonnell". The Irish Independent. 31 באוקטובר 2010. נבדק ב-3 בדצמבר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑    Benji Wilson, ‏Owen McDonnell and Barry Simner on Single-Handed: interview, The Telegraph, 31 July 2009
↑  "Owen McDonnell on the Case in 'Single-Handed'". iftn.ie. 13 בדצמבר 2007. נבדק ב-3 בדצמבר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Production starts on Wild Decembers". Raidió Teilifís Éireann. 24 בנובמבר 2008. נבדק ב-3 בדצמבר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "DOCUMENTARY: Dan Snow's History of the Winter Olympics (BBC Two, 9pm)". breakingnews.ie. 30 בינואר 2014. נבדק ב-11 בפברואר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Aoife Kelly (14 באוקטובר 2014). "Irish film 'An Bronntanas' submitted for Foreign Language category at the Oscars 2015". Irish Independent. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  >"ROSG Productions – An Bronntanas (The Gift)". נבדק ב-16 באוקטובר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Seán Brosnan (2 באוקטובר 2014). "IFTN Speaks to 'An Bronntanas' Producer Ciarán Ó Cofaigh". IFTN. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1153446553  ISNI: 0000 0001 1508 281X  LCCN: no2011023419  NTA: 340375566  VIAF: 167710388   WorldCat (עם VIAF): 167710388
יהודה הורוביץ (דז'יקוב)

| --- | --- |

 לידה:  י"ח באלול ה'תרס"ה
 פטירה:  י"א בסיוון ה'תשמ"ט (בגיל 83)
רבי יהודה הורוויץ מדז'יקוב (ידוע בכינוי ר' יודל'י דז'יקובר; י"ח באלול ה'תרס"ה, ספטמבר 1905 - י"א בסיוון ה'תשמ"ט, יוני 1989) היה רב חסידי משושלת דז'יקוב-רופשיץ.
קורותיו

בנו של האדמו"ר רבי אלטר יחזקאל אליהו הורוויץ מדז'יקוב, בנו וממלא מקומו של רבי יהושע מדז'יקוב. אמו חוה הייתה בתו של האדמו"ר מוויז'ניץ, רבי ישראל הגר. אביו התגורר לאחר נישואיו בוויז'ניץ, בסמוך לחותנו. בשנת ה'תרס"ט (1909) עברה המשפחה לדז'יקוב, שם התמנה אביו לרב וכעבור מספר שנים לאדמו"ר. בשנות מלחמת העולם הראשונה נדדה משפחתו יחד עם משפחת האדמו"ר מוויז'ניץ לגרוסוורדיין. לאחר המלחמה התיישב אביו בטארנוב והקים בה חצר חסידית.
למד אצל רבי מאיר אריק בטרנוב. בגיל 20 נסמך להוראה על ידי רבי אברהם מנדל שטיינברג, רבה של ברודי. שהה בגרוסוורדיין בביתו של סבו האדמו"ר מוויז'ניץ והיה חסידו המובהק. הוא נישא למרים, בת דודו האדמו"ר רבי חיים מאיר הגר מוויז'ניץ. לאחר שלא נולדו להם צאצאים גירש את רעייתו ונישא לה בשנית, בתקווה שקיום מצוות המחזיר גרושתו ישמש להם כסגולה ללידת ילדים, אך ללא הועיל. הם התגרשו בשנית ומאז לא נישא עוד. בל"ג בעומר ה'תרצ"ו מונה לדיין בקלויזנבורג. בתקופת מגוריו בקלויזנבורג כינה שם משפחתו "האגער", כשם נעוריה של אמו, מכיוון שלא הייתה לו אזרחות חוקית.
עם פלישת הנאצים בשנת ה'תש"ד (1944) להונגריה הועבר יחד עם שאר יהודי גרוסוורדיין לגטו. הוא הצליח להימלט עם משפחת חותנו מהגטו לרומניה, זמן קצר לפני השילוח לאושוויץ. עם סיום מלחמת העולם השנייה שב עם משפחת חותנו לגרוסוורדיין, וכעבור זמן עלה עמם לארץ ישראל.
אביו ואחיו נספו בשואה. למרות הפצרות סירב להקים חצר חסידית. הוא התגורר בגפו בירושלים ושימש כר"מ ומשפיע בישיבת בית יוסף צבי של הרב יוסף צבי דושינסקי שממנו למד. הוא התקרב לחזון איש וראה עצמו כתלמידו, נהג כדעתו לגבי שימוש בחשמל בשבת וכתב הגהות על חיבורו על מקוואות. הוא נהג בסגפנות, ומסופר שנהג לפני כל ארוחה לבכות ולומר פרקי תהילים, באמרו שיש לחשוש מלהתגשם על ידי האכילה. למרות דעותיו הקנאיות, ועל אף גירושיו, היה חסידו של חמיו רבי חיים מאיר הגר האגודאי. עם השנים התקבצו סביבו חסידים, בפניהם השמיע דברי תורה. בשנת ה'תשמ"ה עבר להתגורר בלונדון. גם שם התקבצו סביבו חסידים והוא התחיל להתנהג באדמו"רות. בלט כבקיא בסיפורי חסידים. בשנותיו האחרונות גזר על עצמו שתיקה.
עמד בקשרי ידידות עם בעלה השלישי של גרושתו, הרב יצחק יעקב וייס, גאב"ד העדה החרדית, חברו מימי נעוריו בגרוסוורדיין, אז למדו בחברותא כ-6 שעות מדי יום.
נהג לכתוב הערות קצרות בגיליוני ספריו. כך כתב הערות על סדר השולחן ערוך, כתבי החתם סופר, מהרש"ם, החיד"א ורבי מאיר אריק.
את כספי נדונייתו העניק לרבי יוסף נפתלי שטרן להדפסת ספרי החתם סופר. הוא נהג לומר ש"החתם סופר מדבר אל לבי". רבי יוסף נפתלי התבטא עליו שהוא "חד בדרא בתורת החתם סופר".
נפטר בי"א בסיוון ה'תשמ"ט ונקבר בבית החיים "עדת ישראל" שבשכונת "אנפילד" בלונדון.
זמן קצר לאחר פטירתו יצאו לאור ספרים העוסקים בתולדותיו והנהגותיו, וכעבור זמן יצאו ספרים מדברי תורתו.
על שמו בית המדרש "זיכרון יהודה" של חסידי ויז'ניץ בבית שמש וכן בית המדרש "זיכרון יהודה דזיקוב" בווילימסבורג.
ספריו

אמרי תורה - על התורה
משנת יהודה - על מסכת אבות
גליוני מהר"י - לקט הערות שכתב בשולי ספרים שלמד בהם. ספרים תורניים הודפסו מאז פטירתו עם תוספת "גליוני מהר"י" שנלקטו מתוך שולי הגליונות של ספריו, בהם על השולחן ערוך, "חתם סופר", "נועם אלימלך", "עבודת הקודש" להחיד"א, שו"ת מהרש"ם מברז'אן, שו"ת אמרי יושר, "תולדות יעקב יוסף".  הגליונות יצאו גם לפי נושאים, כגון כרך ליקוטים בהלכה ובאגדה בענייני ספר תורה.
תלמידיו הבולטים

הרב ישראל הגר, האדמו"ר מוויז'ניץ
הרב מרדכי גנוט, מחבר "לוח דבר בעתו"
הרב מרדכי הגר, האדמו"ר מוויז'ניץ מונסי
הרב מרדכי שטיין, האדמו"ר מפאלטישאן
הרב יעקב מאיר שכטר, ממנהיגי חסידות ברסלב
הרב מנחם מנדל מונדרר, האדמו"ר מקאסוב-ירושלים
הרב שמואל יעקב קאהן, האדמו"ר מתולדות אברהם יצחק
הרב אליעזר דוד פרידמן, רבם של חסידי בעלזא-מכנובקא בלונדון
הרב זאב פלדמן, אב"ד קהל תורה עץ חיים חתם סופר וחבר הבד"צ בלונדון
הרב דוד שווימר, דומ"ץ ויזניץ בית שמש
לקריאה נוספת

זכר צדיק לברכה, ירושלים ה'תש"ן
כבתה השלהבת, ירושלים ה'תש"ן
מרדכי גנוט, קונטרס שלש שנים במחיצת בית יהודה, ה'תשמ"ט
זכרון יהודה - דברי תורה וסיפורים ממנו, יצא לאור על ידי רבי שמואל יעקב קאהן, האדמו"ר מתולדות אברהם יצחק
זכרונות יהודה, קונטרס מאמרים לזכרו מהאדמו"ר מויז'ניץ, מהאדמו"ר מתולדות אברהם יצחק, מהרב אליעזר דוד פרידמן, מהרב מנחם מונדרר ועוד, בהוצאת בית המדרש 'זיכרון יהודה' בבית שמש, ה'תשע"ז
הערות שוליים

↑  בני הזוג היו בני דודים, אשתו של רבי ישראל הגר הייתה אחותו של רבי יהושע
↑  פריט 111: עותק הרה"ק רבי יהודה הורביץ מדז'יקוב עם הגהות בכתי"ק באתר בידספירט.
↑  זכר צדיק לברכה, ירושלים ה'תש"ן, עמ' 134–135
↑  שם, עמ' 61
↑  המבשר, ערב שבת בהעלותך ה'תשע"ד
אהל קברו של רבי יודל'י מדז'יקוב
קברו שבתוך האוהל
בית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה

| --- | --- |


 college of music
 תקופת הפעילות:  1880–הווה (כ־144 שנים) 
 תלמידים
 :  1,085 (נכון ל־2019) 
 מיקום
 מיקום:  Guildhall School of Music and Drama, Silk Street, Barbican, London, EC2Y 8DT 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 קואורדינטות:  51°31′10″N 0°05′32″W﻿ / ﻿51.5194°N 0.0923°W﻿ / 51.5194; -0.0923
 www.gsmd.ac.uk
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסבית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסבית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה(למפת הסיטי של לונדון רגילה) בית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה(למפת הסיטי של לונדון מוגדלת) בית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה
 
בית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה (אנגלית: Guildhall School of Music and Drama), נוסד בשנת 1880 בלונדון. בראשיתו שכן בית הספר גילדהול במחסן ישן באלדרמנברי, אבל עד מהרה היה המקום צר מדי לצרכיו. בניין חדש, מותאם לצורכי המוסד, נבנה ברחוב ג'ון קרפנטר, בתכנון אדריכל העיר סר הוראס ג'ונס, ונפתח בדצמבר 1886. בית הספר נמצא בבעלותה ופועל במימונה של עיריית לונדון ושמו לקוח ממקום מושבה ההיסטורי של העירייה, אם כי המוסד עצמו לא שכן שם מעולם.
עד 1935 נודע כ"בית הספר גילדהול למוזיקה". מאז 1977 הוא נמצא סמוך למרכז האמנויות ברביקן המצוי בקומפלקס ברביקן, שנבנתה בשנות ה-60' וה-70' של המאה ה-20.
בית ספר גילדהול הוא מן המובילים בעולם בהוראת המקצועות הבאים:
מוזיקה
אופרה
דרמה
ניהול במה
תיאטרון טכני
לבית הספר יש חטיבה צעירה ופעילויות החוץ שלו זכו בפרס היובל של המלכה בשנת 2005. בהוראת ניהול במה ותיאטרון טכני שותפים אנשי מקצוע בתחום היצירה, והדבר נותן לסטודנטים הזדמנות ללמוד מאנשים העובדים באופן שוטף בתעשיית התיאטרון ויוצר בשבילם קשרים חשובים לקידום מהיר לאחר סיום לימודיהם.
ב-2008 החלו עבודות בנייה במקום בו שכן מתחם מילטון קורט, הסמוך למבנה המרכזי של בית הספר ושבחלקו עשה בית הספר שימוש בשנים שלפני כן. בספטמבר 2013 נחנך באתר גורד השחקים, בן ה-36 קומות, "ההרון" (The Heron), שמומן על ידי עיריית לונדון ונבנה על ידי תאגיד הרון אינטרנשיונל. בבניין החדש מצויים: אולם קונצרטים ובו 625 מקומות, אולם תיאטרון ובו 225 מקומות ואולם תיאטרון-סטודיו ובו 90 מקומות, כמו גם אולפני רדיו וטלוויזיה וסטודיו ללימוד משחק ולחזרות. עלות בניית שלוחה זו של בית הספר נאמדת בכ-89 מיליון לירות שטרלינג.
בין הבוגרים הידועים של בית הספר גילדהול:

שחקנים
קלייר בלום
דניאל קרייג
יואן מקגרגור
אורלנדו בלום
מרינה סירטיס (דיאנה טרוי ב"מסע בין כוכבים")
מוזיקאים
החלילן ג'יימס גולוויי
פיליפ פיקט
הויולן ויליאם פרימרוז
ג'ורג' מרטין מפיק הביטלס
זמר האופרה ברין טרוול
זמרת האופרה אן סופי פון אוטר
זמרת האופרה בת-שבע צייזלר
זמר האופרה יניב ד'אור
דניאל צוי

| --- | --- |

 לידה:  28 בפברואר 1939 (בן 85) חנאן, הרפובליקה העממית של סין
 ענף מדעי:  פיזיקה
 מקום מגורים:  ניו ג'רזי 
 עיסוק:  פיזיקה ניסויית, הנדסת חשמל
 מקום לימודים:  אוניברסיטת שיקגו
 מוסדות:  אוניברסיטת פרינסטון, אוניברסיטת בוסטון, מעבדות נוקיה בל
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לפיזיקה (1998)
 
דניאל צ'י צוי (באנגלית: Daniel Chee Tsui, במנדרינית: 崔琦;‏ נולד ב-28 בפברואר 1939) הוא פיזיקאי אמריקאי-סיני, שחלק את פרס נובל לפיזיקה בשנת 1998 עם רוברט לפלין והורסט שטורמר על "על גילוי צורה חדשה של נוזל קוונטי עם אקסיטציות של מטען הטעון חלקית". הניסויים שזיכו את צוי ושותפיו בפרס התבצעו במעבדות נוקיה בל שבניו ג'רזי.
ביוגרפיה

דניאל צוי נולד ב-28 בפברואר 1939 בחנאן, סין להורים אנאלפביתיים בעיצומה של מלחמת סין–יפן השנייה. בשנת 1951 החל צוי ללמוד בהונג קונג. אמנם צוי תכנן ללמוד רפואה באוניברסיטת טייוואן הלאומית, אך הוא בסופו של דבר החל ללמוד פיזיקה, וסיים את הדקטוקט באוניברסיטת שיקגו בשנת 1967. בשנת 1968 עבר למעבדות נוקיה בל. לאחר 30 שנה של מחקר, זכה בפרס נובל בשנת 1998. באותה השנה קיבל צוי גם את מדליית בנג'מין פרנקלין. הוא חבר האקדמיה הלאומית למדעים מאז שנת 1987.
בשנת 2010, הפך צוי לפרופסור אמריטוס באוניברסיטת פרינסטון, ובמקביל עבד גם באוניברסיטת קולומביה ואוניברסיטת בוסטון.
ראס (ראפר)

| --- | --- |

 לידה:  26 בספטמבר 1992 (בן 32) Secaucus, ארצות הברית 
 שם לידה:  Russell Vitale 
 שם במה:  Russ 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2007 
 מקום לימודים:  Roswell High School 
 סוגה:  מוזיקת היפ הופ 
 חברת תקליטים:  קולומביה רקורדס 
 
ראסל ויטאלי (באנגלית: Russell Vitale; נולד ב-26 בספטמבר 1992), הידוע בשם הבמה שלו ראס (Russ), הוא אמן היפ הופ אמריקני, זמר-יוצר ומפיק הקלטות.
חיים מוקדמים

ראס נולד ב 26 בספטמבר 1992 בניו ג'רזי. הוא ממוצא סיציליאני. הוא גר גם בצפון קרוליינה וקנטאקי, עקב הקריירה של אביו אשר דרשה ממנו להתמקם מחדש בקביעות, עד שמצאו בית קבוע בג'ורג'יה. הוא התחיל לכתוב ראפ במחברתו כבר בגיל 7 והתחיל לעשות ביטים כשהיה בן 14. הוא הקליט את שירו הראשון כאשר היה בן 18.
קריירה

ב 2016, ראס היה שותף עם "Columbia Records" (חברת תקליטים). לאחר מכן הוציא לאור את הסינגל "What They Want", אשר בשיאו הגיע למקום ה 83 ברשימת 100 הסינגלים החמים של ארצות הברית. לאחר מכן הוא הוציא לאור סינגל נוסף בשם "Losin Control" אשר בשיאו הגיע למקום 62 באותה רשימה וכיום נחשב לסינגל אשר ממוקם במקום הכי גבוה שהיה לו.
ב 5 במאי 2017, ראס הוציא את אלבומו הראשון "There's Really A Wolf".
בשנת 2024 שיחק בתפקיד קטן בסרט האימה הפסיכולוגי "מלכודת" של מ. נייט שאמלאן.
סגנון מוזיקלי

השראותיו המוקדמות היו מהראפרים ג'י יוניט, 50 סנט ואמינם.
ראס היה מפיק 6 שנים לפני שניסה להקליט את עצמו שר.
ראס ידוע בכך שהשירים שלו מופקים, מעובדים, נכתבים ומבוצעים על ידו. רוב שיריו מכילים יסודות היפ הופ ו "R&B", כאשר הם משולבים בשירה.
דיסקוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
2017: There's Really a Wolf
הערות שוליים

↑  Do It Everyday, Music or Nothing: ATL's Russ on His Self-Made Success | Mass Appeal, web.archive.org, ‏2017-08-06
↑  Meet Russ: The Up-and-Coming Atlanta Artist | TEAMBACKPACK.NET, web.archive.org, ‏2016-11-04
↑  Lyndsey Havens, Rising Rapper Russ on His ’10-Year, 11-Album, 87-Song Overnight Success’, Billboard, ‏2016-12-15 (באנגלית אמריקאית)
↑  Amaya Mendizabal, Russ’ ‘There’s Really a Wolf’ Debuts at No. 4 on Top R&B/Hip-Hop Albums Chart, Billboard, ‏2017-05-18 (באנגלית אמריקאית)
↑  XXL StaffXXL Staff, The Break Presents: Russ - XXL, XXL Mag, ‏2016-04-08 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1132154014  ISNI: 0000 0004 6321 5017  LCCN: no2017098746  MusicBrainz: 9ddf4b19-dd14-45d9-b056-49541b16dc80  VIAF: 9004162669550155500006   WorldCat (עם VIAF): 9004162669550155500006 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ראס (ראפר)".
ההילולה

ערך זה עוסק בסרט ישראלי מ-2023. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  שנות ה-90
 בימוי:  אריאל בנבג'י, שלום אסייג
 הופק בידי:  משה אדרי, לאון אדרי, יואב גרוס, שלום אסייג
 תסריט:  מני אסייג, דניאל אסייג, שלום אסייג, אור כהן
 עריכה:  רן רביב
 שחקנים ראשיים:  שלום אסייג אוולין הגואל עפר שכטר דניאל אסייג עדי אלון שלומי קוריאט לינור אברג'יל צחי נוי אריק משעלי אוראל צברי
 מוזיקה:  עופר שריקי
 צילום:  איציק פורטל
 מדינה:  ישראל ישראל
 חברת הפקה:  סרטי יונייטד קינג יואב גרוס הפקות שלום אסייג הפקות
 הקרנת בכורה:  13 ביולי 2023
 משך הקרנה:  כ-100 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט קומדיה
 סרט הבא:  ההילולה 2 - החתונה
 דף הסרט ב־IMDb
ההילולה (או בשמו המלא: ההילולה: שנות ה-90 הסרט) הוא סרט קולנוע קומי ישראלי, המבוסס על סדרת הטלוויזיה "שנות ה-90" המהווה ספין אוף של הסדרה "שנות ה-80". שתי הסדרות שודרו ברשת 13. הסרט בוים על ידי אריאל בנבג'י ושלום אסייג, המככב בתפקיד הראשי כפרוספר אסייג ומשמש כתסריטאי נוסף לצד אור כהן. התסריטאים הראשיים הם מני אסייג ודניאל אסייג, שגם משחק בסרט. עוד מככבים בסרט אוולין הגואל, עפר שכטר, עדי אלון, שלומי קוריאט, לינור אברג'יל, צחי נוי, אריק משעלי ואוראל צברי.
הסרט הוכרז בתחילת שנת 2023 וצולם בחודשים פברואר ומרץ באותה שנה על ידי איציק פורטל. הסרט נערך על ידי רן רביב והולחן על ידי עופר שריקי. הסרט הופק על ידי סרטי יונייטד קינג בשיתוף יואב גרוס הפקות ושלום אסייג הפקות, כאשר דרכן הפיקו בהתאמה את הפרויקט משה אדרי, לאון אדרי, יואב גרוס ושלום אסייג.
הסרט באורך מלא של כ-100 דקות, והוא יצא לבתי הקולנוע ב-13 ביולי 2023. הסרט זכה להצלחה בקופות, כשצפו בו כ-700 אלף צופים, והוא ממוקם במקום ה-15 ברשימת מאה הסרטים הישראליים הנצפים ביותר בכל הזמנים. הסרט קיבל ביקורות מעורבות מהמבקרים וצפוי לצאת לו המשכון בשם "ההילולה 2 - החתונה".
תקציר העלילה

סבו המת של פרוספר אסייג, רבי אוחנונה, מתגלה אליו בחלום נבואי ואומר לו שאם לא ייסע יחד עם משפחתו ותושבי השכונה להילולת הבאבא סאלי בנתיבות, מישהו ילך לעולמו, עקב נדר שנדר בבית כנסת בו ביקש שתסתיים מלחמת המפרץ, שפרצה בשנת 1990. כשהם נוסעים באוטובוס למקום, הם בטעות מגיעים לעזה ונחטפים. החטופים מנסים לברוח מהשבי ולהשתלט על החוטפים, כשלפתע מתחילה לידה לא צפויה של עביר, אשתו של אחד החוטפים. ליליאן, אשתו של פרוספר, מיילדת את האישה, ולאחר מכן הם בורחים ומקיימים את ההילולה בנתיבות.
צוות השחקנים

שלום אסייג – פרוספר אסייג
משחק גם את רבי אוחנונה, סבו המת של פרוספר.
אוולין הגואל – ליליאן אסייג, אשתו של פרוספר ואמם של אילנה, שלום ומני. נחטפה יחד איתם לעזה.
עפר שכטר – גידי (פריזר) בודנהיימר, בעלה של אילנה ואביהן של ליאור ושירן. הצליח להימלט מהחוטפים.
אושר אסייג – ליאור בודנהיימר, בנם הבכור של אילנה וגידי ואחיה הבכור של שירן.
דניאל אסייג – שלום אסייג, בנם האמצעי של פרוספר וליליאן ואחיהם של אילנה ומני. נחטף יחד עם משפחתו לעזה.
שלומי קוריאט – מרדכי (מורדי) אוחנה . בנו של רבי מאיר ואחיה של חנה הנחטף יחד עם אביו לעזה.
לינור אברג'יל – רבקה קורקוס. אשתו של קורקוס הצליחה להימלט מהחוטפים.
צחי נוי – יהודה, נהג אוטובוס. מבוסס על דמותו בסרטי "אסקימו לימון". נחטף לעזה.
אריק משעלי – מרסל אוחנה. התחזה לחייל ובעקבות כך נחטף לעזה.
אוראל צברי – ציון קורקוס.
גרא סנדלר – ממוקה חונדיאשווילי. התחפש לחייל ובעקבות כך נחטף לעזה.
חי דוידוב – ויטלי יושבייב
מוריס כהן – גבי פנסו
הרצל טובי – יהושע "שוקי" חלבי, בעלה של חיה ואביהם של ששי ומומי.
עדי אלון – מנחם (מני) אסייג, בנם הצעיר של פרוספר וליליאן ואחיהם של אילנה ושלום. הצליח להמילט מהחוטפים ובעקבות כך לא נחטף עם משפחתו.
מוטי בן ישי – רבי מאיר אוחנה
שרלין חזיזה – אילנה בודנהיימר-אסייג, אשתו של גידי ואמם של ליאור ושירן. נחטפה לעזה עם משפחתה בלי בעלה גידי.
אלכסנדר סנדרוביץ' – גרישה טרטמן
יגאל עדיקא – יעקב (קוקו) עובדיה
פולי סלונים – חיה חלבי, אשתו של חלבי ואימם של ששי ומומי.
יאיר פורטל – חנניה קורקוס
רונן גרמה – חינגה
ירון לוי סבג – פיטוסי
אדמונד גיגי – ימין שוקרון
ענבל גלאם – אירמה חונדיאשווילי
סיוון אטנר – פרידה
יפה לוי – רחל (רשל) עובדיה-טוויטו, אשתו של קוקו. נחטפה יחד איתו לעזה.
דניאל סוויסה – מוניה הקווקזי
ביינה גטהון – טמנו בריהון
יוסי וידר – מנדל לייבוביץ'
אדם הלון – נביל
אליאס עבוד – מרוואן
חמוד ברכאת – חאלד
מחמוד אבו ג'אזי – טנזאוי, מנהיג ארגון טרור. עיוור.
עלי עלי – אחמד, אחד מחוטפי האוטובוס.
ראמא נסראללה – עביר, אשתו של אחמד בהריון מתקדם. ליליאן יילדה אותה.
הפקה > רקע ופיתוח

"שנות ה-80" היא סדרת טלוויזיה ישראלית שמתארת את תקופת נעוריו של שלום אסייג, ומציגה בצורה קומית את החברה שאפיינה את ישראל בשנות ה-80 של המאה ה-20. הסדרה זכתה להצלחה רבה והופקו לה 5 עונות ו-81 פרקים באורך 30 דקות, אשר שודרו החל מ-10 באוקטובר 2013 עד 20 באוגוסט 2020. בעקבות הצלחת הסדרה, דווח ב-22 בספטמבר 2019 שהוחלט להפיק סרט קולנוע בהשראתה, כאשר הוא תוכנן לצאת לאקרנים במהלך קיץ 2020. מני אסייג, הכותב הראשי של הסדרה, שיתף "עניין הסרט עלה כבר במהלך העונה השלישית. בכל פעם שחשבנו לקדם את הנושא, רשת [חברת תוכן שהסדרה שודרה בערוצה, רשת 13] החליטה להזמין עוד עונה וכך העניין נדחה ונדחה. בעבר אפילו כתבתי תקציר מורחב לסרט, שכבר היה אצל אדרי, שהמרתי אותו לשני פרקים שהוקרנו בעונה 4".
מפיקי הסרט שיתפו שהם מעוניינים שהסרט יופק באופן עצמאי ושאינם מתכוונים לפנות לקרנות או לחברות הפצה מובילות שיעזרו בהפקתו, על מנת שיוכל להיות "ללא צנזורים או סרוסים" במטרה "ליצור את אחד הסרטים הישראלים המצחיקים בכל הזמנים". על מנת לקבל כסף להפקת הסרט, הוקם אתר לגיוס מימון המונים, בו יכלו לתרום כסף להפקה ולקבל תמורה, כמו כרטיס מוזל לסרט או מרצ'נדייז. דווח שמעבר להיותו סרט הוא גם פרויקט חברתי, ולכן תוכנן לשתף פעולה עם החברה למתנ"סים שיקרינו אותו בערים פריפריאליות בהן אין אולמות קולנוע מסחריים, כמו כן שעשרה אחוזים מרווחיו ייתרמו לעמותת "להושיט יד". עוד נודע שבסרט ישתתפו כל כוכבי הסדרה, ושלפי ההערכות לסרט יש סיכוי להיות שובר קופות.
ביוני 2020 דווח שהסדרה לא תחודש לעונה חדשה, כאשר בחודש אוגוסט נודע שספין אוף בשם "שנות ה-90" נמצא בפיתוח. ב-4 באוקטובר 2020 כתב מני אסייג פוסט ברשת החברתית פייסבוק, בו נודע שהוא לא ייקח חלק בכתיבת הספין אוף, ועדכן "את סרט הקולנוע כבר כתבתי והתסריט ממתין על המדף ליום פקודה שיגיע בע״ה מתישהו". הספין אוף החל את שידוריו ב-17 בפברואר 2022, כאשר הוא ממשיך את מאורעות סדרת המקור בשנות ה-90 של המאה ה-20.
בעקבות מגפת הקורונה בישראל, הפקת הסרט במימון המונים השתבשה והוחלט שהוא יופק בשיתוף קרנות וחברות הפצה. בפאנל שהתקיים בוועידת התחזיות של כלכליסט והפניקס בדצמבר 2022, שיתף משה אדרי שהוא מתכנן להביא קהל לבתי הקולנוע, בין היתר, באמצעות הפקת סרט שמבוסס על הספין אוף, אשר עוקב אחר "חבר'ה שיוצאים מנתיבות לבאבא סאלי ובדרך טועים ונכנסים לעזה". בתחילת ינואר 2023 דווח על הסרט באופן רשמי, כאשר הוא הופק על ידי סרטי יונייטד קינג בשיתוף יואב גרוס הפקות ושלום אסייג הפקות, כאשר דרכן הפיקו בהתאמה את הפרויקט משה אדרי, לאון אדרי, יואב גרוס ושלום אסייג. הסרט בוים על ידי שלום אסייג ואריאל בנבג'י.
תסריט הסרט נכתב על ידי דניאל אסייג ואור כהן, על פי סיפור המסגרת של הסרט שמבוסס על סדרת המקור שנכתב על ידי מני אסייג ושלום אסייג. דניאל אסייג אמר על כתיבת התסריט "השתדלנו לעשות עבודה כדי שזה לא יראה כמו פרק ארוך של הסדרה, אלא משהו שעומד בפני עצמו". תסריט הסרט כולל מחוות לסרטים ישראלים מהעבר, ביניהם "גבעת חלפון אינה עונה", "חגיגה בסנוקר" ו"אסקימו לימון", כשבאחרון כיכב צחי נוי בתפקיד יודל'ה, כאשר בסרט זה הוא מגלם את יהודה נהג האוטובוס ולבקשת המפיקים הוא עשה זאת עם התספורת של הדמות.
הפקה > ליהוק

עם ההכרזה על הסרט בינואר 2023, נודע שצפויות להיות בו דמויות חדשות לצד הדמויות המוכרות מהסדרה. בהמשך החודש פורסם שמחפשים ליהוק לדמויות החדשות שיופיעו בסרט, כאשר נאמר שהדמויות ברובן צריכות להיות דוברות ערבית. הליהוק לסרט נעשה על ידי דלית כהן, והוא כולל את השחקנים הקבועים מהסדרה שלום אסייג, אוולין הגואל, עפר שכטר, דניאל אסייג, שלומי קוריאט, לינור אברג'יל, אריק משעלי, אוראל צברי, גרא סנדלר, חי דוידוב, מוריס כהן, הרצל טובי, יגאל עדיקא, עדי אלון, מוטי בן ישי, שרלין חזיזה, אלכסנדר סנדרוביץ', פולי סלונים, יאיר פורטל, רונן גרמה, ירון לוי סבג, אדמונד גיגי, ענבל גלאם, סיוון אטנר, יפה לוי, דניאל סוויסה, ביינה גטהון ויוסי וידר. השחקנים החדשים שלא הופיעו בסדרה ומגלמים דמויות חדשות כוללים את צחי נוי, אדם הלון, אליאס עבוד, חמוד ברכאת, מחמוד אבו ג'אזי, עלי עלי וראמא נסראללה.
הפקה > צילום

השחקנים נפגשו להקראה של התסריט לקראת סוף ינואר 2023, כאשר הצילומים החלו חודש לאחר מכן והסתיימו בחודש מרץ. הצילומים התרחשו בלוקיישנים שונים ברחבי הארץ, ביניהם קבר הבאבא סאלי בנתיבות ובשומרון, שם היו צילומים כדי לקבל תמיכה מקרן הקולנוע שומרון, כאשר זה "הפרויקט בפרופיל הכי גבוה שהיא השקיעה בו עד כה".
אחד המיקומים שמופיעים בסרט הוא קבר יוסף שנמצא בבלאטה אל-בלד שבשכם. תחילה, צוות ההפקה היה מעוניין לצלם באזור המקורי, אף על פי הסיכון הביטחוני, אך פעמיים ביטל צבא הגנה לישראל ברגע האחרון את הכניסה המאובטחת לשם. בעקבות אירועים אילו הוחלט לבנות את הקבר במרפסת של המדינה שבפדואל. תיירות שומרון החליטה לשמר את סט הצילום לכבוד פסטיבל "המרפסת של המדינה" שהתרחש באפריל 2023.
הפקה > הפצה

נודע שהסרט יוקרן בבתי הקולנוע בקיץ 2023. באפריל 2023 פורסם שהסרט יחל את הקרנתו ביולי של אותה שנה. ב-15 ביוני 2023 פורסמה כרזת הסרט ואיתו תאריך הבכורה, 13 ביולי, כאשר ב-19 ביוני הופץ הטריילר שלו. כחלק מקידום הסרט השתתף שלום אסייג במשימה בעונה ה-13 של התוכנית "האח הגדול". ב-3 ביולי 2023 התקיימה הקרנת הטרום-בכורה של הסרט.
הפקה > הפצה > מחלוקות

ב-18 ביולי 2023 מני אסייג קרא למתנגדי הרפורמה המשפטית בישראל שלא לצפות בסרט, וציין שהוא "לא רוצה להתפרנס ממי שהורס את המדינה היהודית". בתגובה לאמירה זו, אחיו, שלום אסייג, ציין "לסרט שלי כולם מוזמנים, הפוליטיקה נשארת בחוץ". מאיגוד אקט, המייצג את עובדות ועובדי הקולנוע והטלוויזיה בישראל, נמסר "בשום אופן לא נסכים לדברי בלע שכאלה ולא ניתן יד להכפשות".
שיר הנושא

ב-21 ביוני 2023 יצא לאור שיר הנושא של הסרט, "בהילולה שלנו", אשר הופק על ידי מתן דרור ומבוצע על ידי שחקני הסרט דניאל אסייג ועדי אלון, אשר גם כתבו והלחינו אותו. אלון שיתף על העבודה על השיר:
"אני ודניאל אוהבים מאוד מוזיקה [...]. כששמענו שצריך להיות שיר נושא לסרט, ישר העלנו את הרעיון שאנחנו נכתוב, נלחין, נבצע אותו ושלום אמר 'יאללה בואו, נראה מה תביאו'. אני ודניאל עשינו הכל מאפס וראוי לציין את מתן דרור, שהפיק את השיר על הצד הטוב ביותר. לא יכולנו למצוא מפיק יותר טוב ממנו, הוא הבין אותנו, את הכיוון שלנו מההתחלה ונתן חיים לדבר הזה. כולם עפו על השיר והחלטנו שיהיה שיר הנושא של הסרט".
קבלה > בקופות

הסרט הופץ בבתי הקולנוע בישראל, כאשר הוא הצליח בכל האולמות בארץ מלבד בתל אביב-יפו. ב-17 ביולי 2023, ארבעה ימים מאז הקרנת הבכורה של הסרט, נודע שצפו בו יותר ממאה אלף צופים, שזהו שיא פתיחה בקולנוע הישראלי שמצטרף לשיאים הגדולים של "לשחרר את שולי", "מכתוב" ו"זוהי סדום". ב-24 ביולי 2023 נודע שצפו בסרט כרבע מיליון צופים, כשהוא מתחרה בקופות מול הסרטים "ברבי" ו"אופנהיימר". ב-9 באוגוסט 2023 נודע כי צפו בסרט כחצי מיליון צופים, דבר שממקם אותו במקום ה-38 ברשימת מאה הסרטים הישראליים הנצפים ביותר בכל הזמנים. ב-23 באוגוסט 2023 דווח שצפו בסרט כ-600 אלף צופים, ולכן הוא עלה למקום ה-26 ברשימת מאה הסרטים הישראליים הנצפים ביותר בכל הזמנים. ביום הקולנוע הישראלי התשעי שהתרחש ב-13 בספטמבר 2023, סרט זה נמנה כאחד משלושת הסרטים הכי נצפים, יחד עם "שבע ברכות" ו"גן קופים". ב-18 בספטמבר 2023 נודע שצפו בסרט כ-700 אלף צופים, שזהו מספר הצופים השני הגבוה ביותר בקולנוע הישראלי מאז שנת 2003, כשהראשון הוא הסרט "לשחרר את שולי". מספר הצופים החדש מיקם את הסרט במקום ה-15 ברשימת מאה הסרטים הישראליים הנצפים ביותר בכל הזמנים. על אף הצלחת הסרט בקופות, יוצריו לא הגישו את מועמדתו לפרס אופיר, פרס קולנוע ישראלי שמוענק על ידי האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה.