stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גאוצ'ו
היעלמות דמות הגאוצ'ו ההיסטורית והופעת הגאוצ'ו הסמלי והספרותי

היעלמותו ההדרגתית של הגאוצ'ו ההיסטורי בשליש האחרון של המאה התשע עשרה לוותה בעליית דמות הגאוצ'ו הסמלית והספרותית. אף שהאליטות המשיכו לדבוק בראיית הגאוצ'ו כנווד פורע חוק, אחרים החלו להדגיש דווקא את מצבו הקשה בשולי החברה. בחיפוש אחר הזהות המקומית נוצרו לאורך המאה כמה זרמים תרבותיים-ספרותיים מקומיים, שהלכו אמנם בכיוונים שונים (דגשים אינדיאניים/קריאוליים/אמריקאיים וכיוצא בזה), אך הכול הדגישו את חוויית "העולם החדש" ומסורותיו כנגד ההשפעות מבחוץ. כחלק ממגמה זו, עבר הגאוצ'ו תהליך רומנטיזציה שביקש לשקף את דרך החיים הדרום אמריקאית האמיתית. דמותו הפכה "לאציל-פראי שנכחד וקולקל על ידי החיים העירוניים", והוא צבר אהדה רבה בחילוף המאה.
הדוגמה המשמעותית ביותר לביטוי שכזה, כתשובת נגד לפקונדו של סרמיינטו, באה מכיוונו של המשורר חוסה הרננדס ביצירתו הפואטית בת שני החלקים, "מרטין פיירו" שפורסמה במהלך שנות השבעים של המאה התשע עשרה, שגיבורה הוא גאוצ'ו. היצירה תרמה רבות לשינוי בגישה כלפי הגאוצ'וס. הרננדס גם נעזר ביצירה כדי להפיץ את משנתו הפוליטית, שכללה תמיכה בהגברת האוטונומיה של הפרובינציות המרכיבות את ארגנטינה ביחס לשלטון המרכזי של בואנוס איירס, וטענה לפיה מקור הבעיות החברתיות במדינה אינו בספר, אלא בתרבות העירונית.
במלאת מאה שנים לעצמאות ארגנטינה, בשנת 1910, עוצבה מחדש דמותו של הגאוצ'ו בידי מספר כותבים. דמותו החדשה הפכה למהותה של הלאומיות הארגנטינאית, כאנטי-תזה למהגר העירוני. כן נמתחה ביקורת על המנהיגות שהביאה להיעלמותו של הגאוצ'ו, אלמנט חיוני בבניית הלאומיות הארגנטינאית. גם האליטה החלה לקבל את הבנייתו המחודשת של הגאצ'ו. במקביל, הועצמו דמויותיהם של גאוצ'וס כגאוצ'יטו חיל, גאוצ'ו מפרובינציית קוריינטס שהיה לגיבור לאומי ולקדוש.
לקריאה נוספת

חוסה הרננדס, מרטין פיירו: הפואמה הלאומית של ארגנטינה, תרגום עברי, מבוא והערות מאת נפתלי יעקב הבר, אשדוד, 1992
Alan M. Taylor, “Peopling the Pamapa: On the Impact of the Mass Migration to the River Plate 1870-1914,” Explorations in Economic History, Vol. 34 (1997), pg. 100-132
Facundo Gomez Romero, “The Archeology of the Gaucho: Vago y Mal Entretenido,” International Journal of Historical Archaeology (Barcelona, Spain), Vol. 9. Num.3. (2005) pp. 143-164
Fernando O. Assunção, Historia del Gaucho: ser y quehacer, Claridad, Buenos Aires, Argentina, 1999
Jeane Delaney, “Making Sense of Modernity: Changing Attitudes Towards the Immigrant and the Gaucho in the Turn-of-the-Century Argentina,” Comparative Studies in Society & History, Vol. 38, No. 3 (1996), pp. 434-459
Juan José Guiraldes, “Los Gauchos- Amalgama de Tierra y Hombre” - From the “Sitio Oficial de la Confederación Gaucha Argentina”
La Universidad de la República Oriental del Uruguay. “El Gaucho – Información”
Richard W. Slatta, Gauchos & the Vanishing Frontier, University of Nebraska Press, Lincoln and London, 1992
Edwin Williamson, The Penguin History of Latin America, Penguin Books, 1992
הערות שוליים

↑  Seremiento, Facundo Faustino, 'civilizacia i barbari, (chile, 1845)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560575905171  BnF: cb11934362t (data)  GND: 4156093-0  LCCN: sh85053528  NKC: ph172866
דוקרני יונים

דוקרני יונים
דוקרני יונים
דוקרני יונים או דוקרנים נגד יונים הם מחטים ארוכות ממתכת המוצבות בחזיתות מבנים, על גבי תאורות רחוב, על גבי שילוט מסחרי, ועל גבי גשרים, על מנת למנוע מעופות בכלל, ויונים בפרט, לנחות עליהם, ללכלך אותם בצואה ו/או להקים עליהם קן. כך מאפשרים דוקרני היונים להרתיע ציפורים ממקומות מסוימים מבלי לגרום להן נזק.
סוגים ואופן השימוש

ניתן למקם את דוקרני היונים לאורך מדרגות, קירות, על גבי שילוט מסחרי, על מצלמות אבטחה, על גבי מרזבים וכדומה, על מנת למנוע מציפורים לנחות על אותם המשטחים. דוקרני יונים נפוצים ביותר במרכזי ערים באזורי החוף, שם ציפורי בר שכיחות יותר ויש סיכוי גבוה יותר שהם יהוו מטרד עבור בני האדם. בנוסף, הריגה או פגיעה בציפורים ללא סיבה אינה חוקית באזורים מסוימים, ועל כן הרשויות ובעלי בתים נאלצים למצוא דרכים לא קטלניות להרחיק את הציפורים.
בנוסף לאפשרות להרחיק ציפורי בר, דוקרני היונים משמשים לעיתים גם על מנת למנוע מחיות גדולות יותר כמו סנאים, דביבונים ונחשים מלחצות אזור מסוים.
כמו כן, ישנם גם דוקרני יונים חשמליים, אשר פועלים באותו עיקרון כמו גדר חשמלית כדי להגדיל את היעילות ועל מנת שקריאת המצוקה של ציפור שנוגעת בהם תפחיד את יתר הציפורים באזור. עם זאת, מכשירים מהסוג הזה עשויים לגרום נזק מיותר לציפורים, ולכן אינם חוקיים באזורים מסוימים, כמו למשל בבריטניה. דוקרני יונים עם קצוות חדים אסורים לשימוש ברוב העולם, ואינם מתאימים לאזורים שנגישים על בסיס קבוע לבני אדם.
בבית המקדש היה מתקן מעין זה הנקרא "כלה עורב".
חלופות

דוקרני יונים עשויים להיסתם עם השנים על ידי עלים, פסולת, ונוצות ציפורים. במידה שדוקרני היונים נסתמים ולא מנקים אותם כלל, הציפורים עשויות בבוא היום להיות מסוגלות לשבת עליהם בקלות. בנוסף, דוקרני היונים עשויים לגרום למבנים להיראות פחות אסתטיים. במקרים אלו, ניתן להשתמש בשיטות אחרות להרחקת ציפורים, כגון מכשור מיוחד המשמיע אותות מצוקה של ציפורים או אורות מהבהבים בהירים. שיטות אחרות כוללות שימוש ברשתות, חוטים, ג'ל ודחלילים.
ראו גם

גדר תיל
דחליל
הערות שוליים

↑  פורטל הדף היומי
↑  מכון המקדש
הנס נימן

| --- | --- |

 לידה:  20 ביוני 2003 (בן 21) סן פרנסיסקו, ארצות הברית 
 הדרגה הגבוהה ביותר:  רב-אמן 
 מד כושר נוכחי:  2,711 (נכון ל־יולי 2024) 
 השכלה:  Weston High School, בית הספר של קולומביה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 
הנס מוק נימן (באנגלית: Hans Moke Niemann; נולד ב-20 ביוני 2003) הוא שחמטאי אמריקאי בדרגת רב-אמן ושדרן-חי אונליין של משחקי שחמט ב-Twitch.tv.
ביולי 2021, חצי שנה לאחר שהפך לרב-אמן, ניצח נימן בתחרות השחמט הפתוחה העולמית (אנ') בפילדלפיה.
נכון לספטמבר 2024, הוא נמצא בשיא כושרו ומדורג לפי מד כושר בעולם במקום ה-16 עם מד כושר של 2733.
גביע סינקפילד

במהלך אוגוסט וספטמבר 2022 השתתף נימן בגביע סינקפילד, תחרות על בסנט לואיס שבארצות הברית. במשחקו השלישי התרחש מקרה שהוגדר כשערורייה בקרב פרשני שחמט. נימן ניצח את אלוף העולם בשחמט, מגנוס קרלסן, הפסד שעצר רצף של 53 משחקים ללא הפסד לקרלסן בשחמט קלאסי. האתר Chess24 הגדיר את הניצחון על קרלסן כניצחון מזהיר. בעקבות הפסדו, פרסם קרלסן ציוץ שבו הודיע שהוא פורש, בנוסף לרמז שנתון לפרשנות, ובו רואים את ז'וזה מוריניו שאומר אני מעדיף לא לדבר, אם אדבר אני בצרות. הניו יורק טיימס דיווח בעקבות ציוץ זה כי לטענת קרלסן נימן רימה בדרך כלשהי.
שבועיים מאוחר יותר נפגשו השניים בטורניר מקוון, וקרלסן נכנע לאחר מהלך בודד, מה שהתפרש כסירוב לשחק מול נימן. הפרשה הפכה לשערורייה החמורה ביותר בשחמט הבינלאומי מזה שנים רבות, וזכתה לסיקור משמעותי בכלי תקשורת ברחבי העולם. מאוחר יותר פרסם קרלסן הצהרה בה הוא האשים מפורשות את נימן ברמאות והצהיר כי לא ישחק נגדו בעתיד.

ב־20 באוקטובר 2022 הגיש נימן תביעת לשון הרע נגד קרלסן, החברה שלו Play Magnus Group, אתר Chess.com, האמן הבין-לאומי דניאל רנש ורב-אמן היקארו נקמורה. ב-27 ביוני 2023 בית המשפט הפדרלי של מיזורי דחה את התביעה.
הערות שוליים

↑  Hansen (chansen64), Carsten. "Niemann Outplays Carlsen, Claims Lead, Crosses 2700". Chess.com (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-09-05.
↑  "Sinquefield Cup 3: Niemann beats Carlsen to cross 2700". chess24.com (באנגלית). נבדק ב-2022-09-05.
↑  "Magnus Carlsen withdraws from the Sinquefield Cup". chess24 (באנגלית). נבדק ב-2022-09-06.
↑  Keener, Greg (13 בספטמבר 2022). "The Chess World Isn't Ready for a Cheating Scandal". The New York Times. נבדק ב-14 בספטמבר 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  סערה בעולם השחמט: האם השחקן האנונימי שניצח את אלוף העולם רימה?, באתר כלכליסט, 11 בספטמבר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1325553115  VIAF: 43166597275517592477   WorldCat (עם VIAF): 43166597275517592477 
ערך זה הוא קצרמרבנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
האסקי סיבירי

| --- | --- |

כלב מסוג האסקי סיבירי בעת השקיעה בחוף בת ים
 שימושים:  מרוצי מזחלות, חיית מחמד
 קבוצה:  כלבי שפיץ
 תכונות
 משקל:  16–29 ק"ג
 גובה כתפיים:  50–59 ס"מ
 גובה:  53 ס״מ 
 תוחלת חיים:  12–14 שנים
 אופי:  רגוע ועדין
 אילוף:  הסתגלות גבוהה
 
האסקי סיבירי בשלג
הָאסְקִי סִיבִּירִי הוא כלב עבודה ושירות בגודל בינוני, שמקורו במזרח סיביר; שייך למשפחת הזאבים ולקבוצה כלבי שפיץ. זהו זן פעיל, גמיש ואנרגטי.
היסטוריה של הגזע

גילו של הגזע נאמד ב-3,000 שנה. מבנה גופם מזכיר זאבים, ובדומה להם, למרות שהם יכולים לנבוח ולנהום, הם לרוב מייללים.
צ'וקצ'ים, שבט נודד של ציידים-לקטים שהסתמכו על עזרת ההאסקים הסיביריים, היו הראשונים שגידלו אותם, ליד נהר קולימה, בקור העז של צפון סיביר. הם השתמשו בהם לגרירת מזחלות למרחק גדול בתנאי מזג אוויר קשים. כיום משמש ההאסקי במרוצי מזחלות ופופולרי כחיית מחמד בשל אופיו החברותי ויופיו.
ההאסקים הסיביריים התחבבו על בני האדם והפכו לחיות מחמד. בשל תפקידם ההיסטורי ככלבי מזחלות, ביכולתם להסתגל במהירות לתנאי מזג אוויר קשים ביותר.
בהתאם לתנאי המחיה, התפתחו עם הדורות מספר גזעים מוכרים: האסקי סיבירי, האסקי גרינלנדי, האסקי אלסקי והאסקי של נהר המקנזי.
אופי

ההאסקים הסיביריים ידועים באופיים החברותי. הם שלווים, אוהבים ומסורים לבעלים. הם בעלי כושר הבנה מפותח ואינטליגנציה רגשית גבוהה. הם חברותיים מגיל צעיר ומתיידדים במיוחד עם ילדים, כך שהם כלבי משפחה אידיאליים. הם חיים מטבעם בלהקות ורגילים לעבודת צוות, ולכן מחשיבים את עצמם כחלק מהמשפחה.
ההאסקים הסיביריים ערניים, אנרגטיים וידידותיים. הם מסויגים מעט, אך לא חשדנים כלפי זרים, ולא מתאימים לשמש ככלבי שמירה היות שהם שקטים ולא תוקפניים. יש להם נטייה לברוח היות שהם כלבי מזחלת הרגילים לגמוא מרחקים ארוכים.
ההאסקים הסיביריים מסתדרים בדרך כלל עם כלבים אחרים ועם חתולים. הם נחשבים ככלבים נקיים במיוחד, לא נבחנים, לא הרסניים וללא ריח אופייני לכלבים. הגזע פרימיטיבי, וככזה בעל יצר ציד מפותח.
ההאסקים הסיביריים זקוקים לפעילות גופנית באופן קבוע, ובלעדיה הם עלולים לפתח דיכאון ובעיות התנהגות.
מראה כללי

לכלבי ההאסקי הסיבירי גודל בינוני, ומראה הנחשב מרשים ויפה. הפרווה סמיכה, רכה ונעימה למגע, מנשירה בדרך כלל פעמיים בשנה (תזונה לא מתאימה תביא לנשירה תדירה יותר). צבע הפרווה נע מלבן עד שחור, בדרך כלל לבן עם כתמים בצבע שחור, אפור או חום-אדום. צבע העיניים נע מתכלת עד חום כהה, לעיתים עם הטרוכרומיה. תוחלת חיים: 12–16 שנים. משקל: 16 ק"ג עד 30 ק"ג. גובה: 50 עד 70 ס"מ.
פרוות כלב ההאסקי שומרת עליו מפני קור בטמפרטורה של עד 60 °C-.
הערות שוליים

↑  נביחות כלבים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541355105171  NARA: 10648546  NKC: ph161690
אמוניום סולפט

| --- | --- |
 
 כתיב כימי:  H₈N₂O₄S 
 מספר CAS:  7783-20-2
 צפיפות:  1.769 גרם/סמ"ק
 אנתלפיית התהוות סטנדרטית:  −1,180 קילוג'ול למול
 
אמוניום סולפט (Ammonium sulfate) בשימוש מדעי באנגלית אמריקאית ובינלאומית; ammonium sulphate באנגלית בריטית); (NH4)2SO4, הוא מלח אנאורגני בעל מספר שימושים מסחריים. השימוש הנפוץ ביותר הוא כדשן אדמה. הוא מכיל 21% חנקן ו-24% גופרית.
שימושים

השימוש העיקרי באמוניום גופרתי הוא כדשן לקרקעות אלקליות. יון האמוניום משתחרר באדמה, ויוצר כמות קטנה של חומצה, המורידה את מאזן ה-pH של האדמה, תוך כדי תרומה של חנקן חיוני לצמיחת צמחים. החיסרון העיקרי בשימוש באמוניום גופרתי הוא תכולת החנקן הנמוכה שלו ביחס לאמוניום חנקתי, דבר שמעלה את עלויות ההובלה.
אמוניום סולפט משמש גם כתוסף בריסוס חקלאי עבור קוטלי חרקים מסיסים במים, קוטלי עשבים ופטריות. שם, הוא מתפקד לקשירת קטיונים של ברזל וסידן הנמצאים גם במי באר וגם בתאי צמחים. הוא נחשב ליעיל במיוחד כתוסף לקוטלי עשבים 2,4-D (אמין), גלייפוסט וגלופוסינט.
שימושים > שימוש במעבדה

משקעי אמוניום סולפט היא שיטה נפוצה לטיהור חלבון על ידי הפיכתו למשקע. ככל שהחוזק היוני של התמיסה עולה, מסיסות החלבונים בתמיסה יורדת. אמוניום גופרתי מסיס ביותר במים בשל אופיו היוני, ולכן הוא יכול "להמליח" חלבונים על ידי משקעים. בשל הקבוע הדיאלקטרי הגבוה של מים, יוני המלח המנותקים הם אמוניום קטיוני וסולפט אניוני נפתרים בקלות בתוך קליפות הידרציה של מולקולות מים. המשמעות של חומר זה בטיהור תרכובות נובעת מהיכולת שלו להיות יותר hydrated בהשוואה למולקולות לא קוטביות יותר באופן יחסי וכך המולקולות הלא קוטביות הרצויות מתלכדות ומשקעות מתוך התמיסה בצורה מרוכזת. שיטה זו נקראת "המלחה" ומחייבת שימוש בריכוזי מלח גבוהים שיכולים להתמוסס בצורה מהימנה בתערובת המימית. אחוז המלח בשימוש הוא בהשוואה לריכוז המרבי של המלח בתערובת יכול להתמוסס. ככזה, אף על פי שדרושים ריכוזים גבוהים כדי שהשיטה תעבוד, הוספת שפע של מלח, מעל 100%, יכולה גם להרוות יתר על המידה את התמיסה, ולכן, לזהם את המשקע הלא קוטבי במשקע מלח. ריכוז מלחים גבוה, שניתן להשיג על ידי הוספה או הגדלת ריכוז אמוניום סולפט בתמיסה, מאפשר הפרדת חלבון על בסיס ירידה במסיסות החלבון; ניתן להשיג הפרדה זו באמצעות צנטריפוגה. משקעים על ידי אמוניום גופרתי הם תוצאה של הפחתה במסיסות ולא דנטורציה של חלבון, ולכן ניתן להמיס את החלבון המשקע באמצעות מאגרים סטנדרטיים. משקעי אמוניום גופרתי מספקים אמצעי נוח ופשוט לחלוקה של תערובות חלבון מורכבות.
בניתוח של סריגי גומי מנתחים חומצות שומן נדיפות על ידי השקעת גומי בתמיסת אמוניום סולפט 35% המשאירה נוזל צלול שממנו מתחדשות חומצות שומן נדיפות עם חומצה גופרתית ולאחר מכן מזוקקות בקיטור. משקעים סלקטיביים עם אמוניום גופרתי, בניגוד לטכניקת המשקעים הרגילה המשתמשת בחומצה אצטית, אינו מפריע לקביעת חומצות שומן נדיפות.
שימושים > תוסף מזון

כתוסף מזון, אמוניום סולפט נחשב למוכר בדרך כלל כבטוח (GRAS) על ידי מנהל המזון והתרופות האמריקאי, ובאיחוד האירופי הוא מסומן על ידי מספר E517. הוא משמש כמווסת חומציות בקמחים ולחמים.
שימושים > שימושים אחרים

בטיפול במי שתייה, נעשה שימוש באמוניום גופרתי בשילוב עם כלור ליצירת מונוכלורמין לחיטוי.
אמוניום סולפט משמש בקנה מידה קטן בהכנת מלחי אמוניום אחרים, במיוחד אמוניום פרסולפט.
אמוניום גופרתי רשום כמרכיב עבור חיסונים רבים של ארצות הברית לפי המרכז לבקרת מחלות.
תמיסה רוויה של אמוניום גופרתי במים כבדים (D 2 O) משמשת כתקן חיצוני בספקטרוסקופיה של NMR גופרית (33 S) עם ערך היסט של 0 ppm.
אמוניום סולפט שימש גם בהרכבים מעכבי בעירה הפועלים בדומה לדיאממוניום פוספט. כמעכב בעירה, הוא מגביר את טמפרטורת הבעירה של החומר, מקטין את שיעורי הירידה המקסימלית במשקל וגורם לעלייה בייצור שאריות או פחם. ניתן לשפר את יעילות מעכב הבעירה שלו על ידי מיזוגו עם אמוניום סולפאמט.[דרוש מקור] הוא שימש בכיבוי אש אווירי.
אמוניום גופרתי שימש כחומר משמר לעץ, אך בשל אופיו ההיגרוסקופי, שימוש זה הופסק במידה רבה בגלל בעיות הקשורות בקורוזיה של מחברי מתכת, חוסר יציבות ממדים וכישלונות גימור.
אמוניום גופרתי מיוצר על ידי טיפול באמוניה בחומצה גופרתית:
תערובת של גז אמוניה ואדי מים מוכנסת לכור המכיל תמיסה רוויה של אמוניום גופרתי וכ-2 עד 4% חומצה גופרתית חופשית ב-60 מעלות צלזיוס. חומצה גופרתית מרוכזת מתווספת כדי לשמור על התמיסה חומצית, וכדי לשמור על רמת החומצה החופשית שלה. חום התגובה שומר על טמפרטורת הכור על 60 מעלות צלזיוס. אמוניום גופרתי יבש ואבקת עשוי להיווצר על ידי ריסוס חומצה גופרתית לתוך תא תגובה מלא בגז אמוניה. חום התגובה מאדה את כל המים הנמצאים במערכת, ויוצר מלח אבקתי. כ-6,000 מיליון טון יוצרו בשנת 1981.
אמוניום גופרתי מיוצר גם מגבס (CaSO 4 ·2H 2 O). גבס מחולק דק מתווסף לתמיסת אמוניום פחמתי. סידן פחמתי משקע כמוצק ומשאיר אמוניום גופרתי בתמיסה.
אמוניום גופרתי מופיע באופן טבעי כמינרל מסקגניט הנדיר בפומרולות געשיות ובשל שריפות פחם בחלק מהמזבלות.
נכסים

אמוניום גופרתי הופך לפרו-אלקטרי בטמפרטורות מתחת ל-49.5 מעלות צלזיוס. בטמפרטורת החדר הוא מתגבש במערכת האורתורומבית, עם גודל תאים של a = 7.729 Å, b = 10.560 Å, c = 5.951 א. כאשר הוא מקורר למצב ferrorelectric, הסימטריה של הגביש משתנה לקבוצת החלל Pna2 1.
תגובות

אמוניום גופרתי מתפרק בחימום מעל 250 מעלות צלזיוס, יוצר תחילה אמוניום ביסולפט. חימום בטמפרטורות גבוהות יותר גורם לפירוק לאמוניה, חנקן, גופרית דו-חמצנית ומים.
כמלח של חומצה חזקה (H 2 SO 4) ובסיס חלש (NH 3), הפתרון שלו חומצי; ה-pH של תמיסה של 0.1 M הוא 5.5. בתמיסה מימית התגובות הן אלו של יוני NH 4 + ו-SO 4 -2. לדוגמה, תוספת של בריום כלוריד, מזרזת החוצה בריום סולפט. התסנין עם אידוי מניב אמוניום כלורי.
אמוניום סולפט יוצר מלחים כפולים רבים (אמוניום מתכת סולפטים) כאשר התמיסה שלו מעורבבת עם תמיסות אקוומולריות של סולפט מתכת והתמיסה מתאדה באיטיות. עם יוני מתכת משולשים נוצרים אלומים כגון אמוניום סולפט ברזל. סולפטים מתכת כפולים כוללים אמוניום קובלט סולפט, דיאממוניום סולפט ברזל, אמוניום ניקל סולפט הידועים בתור מלחי Tutton ואמוניום ceric סולפט. סולפטים כפולים מימיים של אמוניום מופיעים גם במשפחת הלנגבייניטים. לאמוניה המופקת יש ריח חריף והיא רעילה.
חלקיקים באוויר של אמוניום גופרתי אידוי מהווים כ-30% מזיהום החלקיקים העדינים ברחבי העולם.
חקיקה ובקרה

בנובמבר 2009, הוטל איסור על דשני אמוניום גופרתי, אמוניום חנקתי וסידן אמוניום חנקתי בחטיבת מלקאנד לשעבר - הכוללת את המחוזות Dir העליון, Dir תחתון, Swat, Chitral ו-Malakand של מחוז צפון מערב הגבול (NWFP) של פקיסטן, על ידי ממשלת NWFP, בעקבות דיווחים שהם שימשו חמושים לייצור חומרי נפץ. בינואר 2010, חומרים אלו נאסרו גם באפגניסטן מאותה סיבה.
לקריאה נוספת

מאפיינים: UNIDO והמרכז לפיתוח דשנים בינלאומיים (1998), מדריך דשנים, מוציאים לאור אקדמי של Kluwer,ISBN 0-7923-5032-4.
הערות שוליים

↑  Duong-Ly, Krisna C.; Gabelli, Sandra B. (2014-01-01). "Salting out of Proteins Using Ammonium Sulfate Precipitation".  In Lorsch, Jon (ed.). Methods in Enzymology. Laboratory Methods in Enzymology: Protein Part C. Vol. 541. Academic Press. pp. 85–94. doi:10.1016/B978-0-12-420119-4.00007-0. ISBN 9780124201194. PMID 24674064.
↑  Duong-Ly, Krisna C.; Gabelli, Sandra B. (2014-01-01). "Salting out of proteins using ammonium sulfate precipitation". Methods in Enzymology. 541: 85–94. doi:10.1016/B978-0-12-420119-4.00007-0. ISBN 9780124201194. ISSN 1557-7988. PMID 24674064.
↑  Wingfield, Paul T. (2017-05-05). "Protein Precipitation Using Ammonium Sulfate". Current Protocols in Protein Science. 13 (1): A.3F.1–8. doi:10.1002/0471140864.psa03fs13. ISBN 978-0471140863. ISSN 1934-3655. PMC 4817497. PMID 18429073.
↑  ASTM Standard Specification for Rubber Concentrates D 1076-06
↑  George, C. W.; Susott, R. A. (באפריל 1971). "Effects of Ammonium Phosphate and Sulfate on the Pyrolysis and Combustion of Cellulose". Research Paper INT-90. USDA Forest Service. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Okaya, Y.; K. Vedam; R. Pepinsky (1958). "Non-isomorphism of ferroelectric phases of ammonium sulfate and ammonium fluoberyllate". Acta Crystallographica. 11 (4): 307. doi:10.1107/s0365110x58000803. ISSN 0365-110X.
↑  Liu Ke-wei, Chen Tian-lang (2002). "Studies on the thermal decomposition of ammonium sulfate". Chemical Research and Application (בסינית). 14 (6). doi:10.3969/j.issn.1004-1656.2002.06.038.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4299792-6  NDL: 00569904
דישון עלוותי

דישון עלוותי הוא טכניקה להזנת צמחים על ידי דישון נוזלי באופן ישיר על עלוות הצמח, בניגוד להוספת דשן מסורתית שמתבצעת בהגמעה (השקיה). הצמחים מסוגלים לקלוט אלמנטים חיוניים דרך העלים.
הקליטה מתבצעת דרך פיוניות העלים וגם באמצעות האפידרמיס.
שינוע האלמנטים בדישון עלוותי יהיה מהיר יותר כאשר הוא נעשה דרך הפיוניות, אך כלל הספיגה יכולה להיות טובה במידה זהה כאשר נעשית דרך האפידרמיס.
בנוסף, הצמחים מסוגלים לקלוט אלמנטים דרך הגבעול.
בעבר סברו כי דישון עלוותי פוגע בעגבניות אך סברה זו הופרכה וכיום דישון עלוותי הוא סטנדרט בחקלאות ונעשה בו שימוש נרחב.
מקורות דישון עלוותי ממקורות ימיים

דרך נפוצה לביצוע דישון עלוותי היא באמצעות תערובות שעשויות מצמחי ים בעיקר אצת ים צפוני (אסקופילום נודוסום)
אשר מכילה רבים מיסודות הקורט.
ככל שיותר מאלמנטים אלו נזקקים, כך קשה יותר לאזן את נוכחותם באדמה.
אצת ים צפוני מכילה גם 
 הורמונים צמחיים שנחשבים מועילים להתפתחות חלקי הצמח השונים - העלים, הפרחים והפירות.
השימוש בתמציות אצות נפוץ בקרב מגדלי  גידולים אורגניים המעדיפים להימנע משימוש בהורמונים סינתטיים.
יעילות

H.B Tkey היה ראש המחלקה לחקלאות באוניברסיטת מישיגן בשנות החמישים.
בעבודתו עם S.H Wittwer הם הוכיחו את יעילותו של הדישון העלוותי.
באמצעות יישום של זרחן ואשלגן  רדיואקטיביים לעלוות הצמחים ושימוש במונה גייגר לאיבחון הקליטה, השינוע והשימוש של הצמחים בדשן.
שינוע הדשן בצמח נעשה בקצב של כ־30 ס"מ לשעה לכל חלקי הצמח.
מיצוי מעלי הצמחים יכול להיבחן באמצעות רפרקטומטר: אם לאחר הדישון העלוותי כמות האור המוחזר עולה באופן משמעותי, הדבר מעיד כי חלק מן החומרים המזינים נספגו.
ריסוס מועשר יכול לעזור לחומרים המזינים להיצמד לעלים ולייעל את החדירה.
יישום

דישון עלוותי נעשה לרוב בשעות הערב, זאת מכוון שחום גורם לפיוניות של זני צמחים מסוימים להיסגר, דבר המפחית את הספיגה ויעילות הדישון.
ביבליוגרפיה

פטר דונלן. דישון עלוותי, אמא אדמה. חדשות מאי\יוני 1988.
רוברט ל מיקלסן. היכן מתאים הדישון העלוותי? מגזין תזונת הצמח היום
המוסד הבינלאומי לתזונת הצמח (IPNI) אביב 2008 מס.3
לקריאה נוספת

קריאה אודות דישון עלוותי אורגני באצות ים צפוני (KELP) באתר גרו שופ
קריאה אודות שילוב חומציות הומיות עם תוספי אצות לדישון עלוותי (אורכב 10.02.2016 בארכיון Wayback Machine) באתר גרו שופ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538438005171  LCCN: sh85049643
טורוש

| --- | --- |

 
 מאכלים
 מטבח:  קרואטיה 
 
טוּרוֹש (בקרואטית: Turoš) הוא סוג של גבינה העשויה מחלב בקר. זהו מאכל מסורתי באזור Međimurje שבצפון קרואטיה.
מאפיינים

טורוש עשוי על ידי נתחי סוג גבינת קוטג' בצורת חרוט, בתוספת מלח ופפריקה (מתוקה). כיוון שהגבינה מתובלת בפפריקה אדומה, היא בדרך כלל בצבע כתום בהיר או משמש. גובה הקונוסים הוא בדרך כלל בסביבות 6 סנטימטרים. לאחר העיצוב, הגבינה נשארת להתייבש בעשן או באור שמש במשך כמה ימים.
השם טורוש (turoš) מגיע מהמילה ההונגרית ההומופונית túrós שמבטאים כמובן טוּרוֹש, שפירושה "של גבינה לבנה חצי רכה" או "של גבינת קוואקר". Túró הוא שם העצם ההונגרי הן עבור "גבינת לבנה חצי רכה" והן עבור "גבינת לבנה מיושנת". הגבינה משמשת בהונגריה לאפייה למילוי ולמריחה.
אפלייד מטיריאלס

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית הנסחרת בנאסד"ק: AMAT
 בורסה:  נאסד"ק (AMAT)  הבורסה לניירות ערך בהונג קונג (4336)  הבורסה לניירות ערך בפרנקפורט (AP2)  בורסת מוסקבה (1 באפריל 2021–AMAT-RM) 
 תקופת הפעילות:  1967–הווה (כ־58 שנים) 
 חברות בנות:  אפלייד מטיריאלס (ישראל)  אפלייד מטיריאלס (סינגפור)  Applied Materials India 
 מיקום המטה:  סנטה קלרה 
 משרד ראשי:  סנטה קלרה, קליפורניה, ארצות הברית
 מוצרים עיקריים:  ציוד ותוכנה עבור יצרני מוליכים למחצה, תאים פוטו וולאים, צגים שטוחים
 שווי שוק:  147.01 מיליארד דולר (12 בפברואר 2025)
 הכנסות:   27.2 מיליארד דולר (2024)
 רווח תפעולי:   7.92 מיליארד דולר (2024)
 רווח:   רווח למניה 8.05 מיליארד דולר (2023)
 עובדים:  35,700 (2025)
  
 www.appliedmaterials.com
 
אפלייד מטיריאלס (באנגלית Applied Materials) היא תאגיד רב-לאומי אמריקאי, הפועל בתחום טכנולוגיות הננו-ייצור. החברה מספקת מוצרים בתחום הציוד, התוכנה והשירות עבור יצרני השבבים המוליכים למחצה, צגים שטוחים ותאים סולריים פוטו-וולטאים.
מטה החברה ממוקם בעמק הסיליקון, בסנטה קלרה שבקליפורניה. לחברה חטיבה ישראלית הממוקמת ברחובות.
היסטוריה

אפלייד מטיריאלס הוקמה בשנת 1967 בעמק הסיליקון, על ידי מייקל מק'נילי ואחרים והפכה לחברה ציבורית בשנת 1972. החברה החלה להתרחב למספר תחומים היא רכשה יצרנית סיליקון, חומר הגלם לשבבים, ונכנסה לפרויקט משותף בתחום זה עם חברת פיירצ'יילד סמיקונדקטור. אולם לאחר צמיחה מהירה סבלה מהאטה במכירות.
בשנת 1978 מונה לחברה מנכ״ל חדש, ג׳יימס מורגן, שהחליט לזנוח את העיסוקים הצדדים של החברה ולהתרכז בתחום מכשירי יצור השבבים. בשנת 1980 השתלבה בחברה קבוצה של שלושה מדענים ממעבדות בל בניו ג'רזי, שם עבדו על המצאה בתחום ייצור השבבים וניתנה להם אפשרות להפוך אותה למוצר מסחרי במסגרת הסכם בין אפלייד מטיריאלס למעבדות בל. שניים משלושת המדענים היו ישראלים, ד"ר דן מידן וד"ר ששון סומך והשלישי מדען ממוצא סיני - ד"ר דויד וואנג. לשלושה היה תפקיד מרכזי בפיתוח קו המוצרים העיקרי של החברה ולגידול משמעותי בהכנסות שלה במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20.
בשנת 1987, השיקה החברה את מכונה לייצור שבבים בטכנולוגיות שקיעת אדים כימית (Chemical vapor deposition (אנ')) בשם Precision 5000, אשר בשונה ממכונות קיימות שילבה תהליכי יצור מגוונים במכונה אחת. את פיתוחה הוביל דן מידן וב-1993 היא נבחרה על-ידי מכון סמית'סוניאן בוואשינגטון לאחת הטכנולוגיות ששינו את פני העולם. ב-1998 נבחר מידן לאקדמיה הלאומית להנדסה כהוקרה על פיתוחיו החדשניים, וב-2005 נכנס להיכל התהילה של עמק הסיליקון, מטעם מועצת ההנדסה של עמק הסיליקון.
במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 הפכה החברה לספקית המובילה בעולם של ציוד לתעשיית המוליכים-למחצה הכנסותיה גדלו במהירות והגיעו לכ-5 מיליארד דולר ב-1999, ושנה אחר, כך בשיאה של בועת הדוט-קום, קפצו ל-9.6 מיליארד דולר.
באפריל 2003, רכשה אפלייד את חברת בוקסר קרוס האמריקאית, שפיתחה מערכות ניטור לתהליכי הייצור של מוליכים למחיצה.
במאי 2003 פרש דן מידן מתפקידו כנשיא החברה, וכמה חודשים אחר כך פרש גם ששון סומך, שבתפקידו האחרון כיהן כסגן נשיא בכיר בחברה.
בעקבות המשבר הכלכלי העולמי ב-2008 סבלה החברה מירידה חדה במכירות והיא פיטרה כ-1,000 עובדים, מתוכם 200 בישראל. אולם תוך שנים ספורות התאוששו עסקי החברה, עם הגידול העולמי בתעשיית ייצור השבבים.
בשנת 2011 רכשה אפלייד מטיריאלס את חברת ואריאן (Varian) האמריקאית תמורת כ-5 מיליארד דולר.
בשנת 2013 הודיעו אפלייד מטיריאלס ו"טוקיו אלקטרון" (Tokyo Electron) היפנית על מיזוג, שם החברה המאוחדת הוא איטריס (באנגלית ETErnal Innovation for Society, ETERIS). מיזוג זה, שהיה תלוי באישור הרגולציה, היה אמור ליצור את החברה הגדולה בעולם בתחום ציוד המוליכים למחצה עם שווי שוק של כ-29 מיליארד דולר. בתחילת 2015 הודיעו החברות על ביטול המיזוג בשל קשיים רגולטוריים.