stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הטור של קליפורניה
מנצחים > הקבוצה המובילה בדירוג הקבוצות

2006 – דנמרק טים סי.אס.סי
2007 – דנמרק טים סי.אס.סי
2008 – ארצות הברית סליפ-סטרים צ'יפוטלי
2009 – קזחסטן אסטנה
2010 – ארצות הברית גארמין - טרנסטיונס
2011 – ארצות הברית גארמין - סרבלו
2012 – לוקסמבורג רדיו-שק ניסן
2013 – ארצות הברית בי.אמ.סי רייסינג טים
2014 – ארצות הברית גארמין - שארפ
2015 – בריטניה קבוצת סקיי
2016 – ארצות הברית בי.אמ.סי רייסינג טים
2017 – בריטניה קבוצת סקיי
2018 – בריטניה קבוצת סקיי
2019 – ארצות הברית EF Pro Cycling
מנצחים > מנצחי קטגורית הספרינט

2006 – גרמניה אולאף פולאק
2007 – ארגנטינה חואן חוזה איידו
2008 – קנדה דומיניק רולין
2009 – בריטניה מרק קוונדיש
2010 – סלובקיה פטר סאגאן
2011 – סלובקיה פטר סאגאן
2012 – סלובקיה פטר סאגאן
2013 – סלובקיה פטר סאגאן
2014 – סלובקיה פטר סאגאן
2015 – בריטניה מרק קוונדיש
2016 – סלובקיה פטר סאגאן
2017 – סלובקיה פטר סאגאן
2018 – קולומביה פרננדו גאבירייה
2019 – דנמרק קספר אסגרן
מנצחים > הרוכבים עם הכי הרבה ניצחונות בקטעים

פטר סאגאן סלובקיה 17 ניצחונות.
מרק קוונדיש בריטניה 10 ניצחונות.
לוי ליפהיימר ארצות הברית 6 ניצחונות.
חואן חוזה איידו ארגנטינה 5 ניצחונות.
ג'ורג' הינקאפי ארצות הברית 3 ניצחונות.
פרננדו גאבייריה קולומביה (אותה כמות ניצחונות)
דייב זבריסקי ארצות הברית (אותה כמות ניצחונות)
טומס סקווינס לטביה (אותה כמות ניצחונות)
אולאף פולאק גרמניה 2 ניצחונות.
איגן ברנל קולומביה (אותה כמות ניצחונות)
פביאן קנצ'לארה שווייץ (אותה כמות ניצחונות)
ז'וליאן אלאפיליפ צרפת (אותה כמות ניצחונות)
ינס וויגט גרמניה (אותה כמות ניצחונות)
אוואן הופמן ארצות הברית (אותה כמות ניצחונות)
רוהאן דניס אוסטרליה (אותה כמות ניצחונות)
רוברט חסינק הולנד (אותה כמות ניצחונות)
בונדיי ג'נקשן

| --- | --- |

מדרחוב אוקספורד
 מדינה:  אוסטרליה אוסטרליה
 מדינה:  ניו סאות' ויילס ניו סאות' ויילס
 פרוור:  הפרוורים המזרחיים
 גובה:  94 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בפרוור:  10,361 (10 באוגוסט 2021)
 קואורדינטות:  33°53′31″S 151°14′49″E﻿ / ﻿33.892°S 151.247°E﻿ / -33.892; 151.247
 אזור זמן:  UTC +10
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוסטרליה מוגדלת) בריזבן סידני קנברה מלבורן הובארט אדלייד פרת' דרוויןבונדיי ג'נקשן(למפת אוסטרליה רגילה) בריזבן סידני קנברה מלבורן הובארט אדלייד פרת' דרוויןבונדיי ג'נקשן(למפת ניו סאות' ויילס רגילה) סידני ניוקאסל וולונגונג וואגה וואגה טוויד הידס קופס הארבור טאמוורת' אולבורי אורנג' דובו וילנדרה הבירה קווינסלנד א ו ה ד ר ו מ י ת  ויקטוריה ים טסמן בונדיי ג'נקשן(למפת ניו סאות' ויילס מוגדלת) סידני ניוקאסל וולונגונג וואגה וואגה טוויד הידס קופס הארבור טאמוורת' אולבורי אורנג' דובו וילנדרה הבירה קווינסלנד א ו ה ד ר ו מ י ת  ויקטוריה ים טסמן בונדיי ג'נקשן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
בונדיי ג'נקשן (באנגלית: Bondi Junction, תרגום ישיר צומת בונדיי) הוא פרוור בסידני, השייך מנהלית לרשות העירונית מועצת וייברלי. בונדיי ג'נקשן הוא מהפרוורים המזרחיים הסמוכים ביותר לשטח סידני העיר. הפרוור ממוקם 6 ק"מ מזרחית למרכז העסקים הראשי של סידני, ומהווה את המרכז המסחרי הגדול ביותר בסביבתו. בפרוור מצויה תחנת הרכבת המזרחית ביותר של סיטירייל, תחנת הרכבת בונדיי ג'נקשן, ומעליה מצוי מסוף אוטובוסים גדול המפזר את קהל הנוסעים לפרוורים השונים מדרום וממזרח.
גאוגרפיה

בונדיי ג'נקשן מתפרש בין קצהו הדרום מזרחי של רחוב אוקספורד (שמתחיל 6 ק"מ צפון מערבית, במרכז העסקים הראשי של סידני, ועובר דרך דרלינגהרסט ופדינגטון), וקצהו המערבי של דרך בונדיי (שעוברת דרך בונדיי ומסתיימת בבונדיי ביץ'). הפרוור בנוי ממערב למזרח, וגובל מצדו המזרחי בבונדיי ומצידו הצפוני בנורת' בונדיי. אוטובוסים ממנו מובילים לפרוורים מזרחיים ודרומיים יותר, בין השאר קוג'י, רנדוויק וברונטי.
היסטוריה

אזור בונדיי ג'נקשן היה מיושב על ידי אבוריג'ינים טרם הקמת המושבה הבריטית הראשונה, והשם של האזור נלקח מהמילה האבוריג'ינית בונדיי, שמשמעה המילולית הוא מים מתנפצים על סלעים. עם בוא המתיישבים האירופאים נעלמו האבוריג'ינים מאזור בונדיי, עקב התפרצות של מחלה קטלנית באוכלוסייה. המתיישב האירופאי הראשון שקבע מושבו במתחם בונדיי ג'נקשן היה ברנט לוי (Barnett Levey) בשנת 1827. הוא בנה את ביתו, בית וייברלי, באזור. שמו של בית זה נתן לרחובות שונים את השם וייברלי, ובהמשך הפך לשמה של המועצה העירונית המושלת באזור.
הנחלה הראשונה שחולקה באזור בונדיי ג'נקשן עצמו הייתה "היל מיל" (הטחנה שעל הגבעה), אחוזתו של הנרי הוף (Henry Hough) שניתנה לו בשנת 1832. שם האחוזה ניתן לה בעקבות טחנת רוח גדולה שבנה הוף, שנצפתה בבירור לכל הבאים בדרך אולד הד (כיום רחוב אוקספורד). האחוזה פורקה ונמכרה לבתי מגורים לאחר שטורבינות קיטור החליפו את טחנות הרוח כמקור כוח זמין. עד היום קיימים הרחובות הוף והיל מיל באזור בו הייתה האחוזה. רכבות עירוניות מונעות קיטור החלו נעות לאורך רחוב אוקספורד, מכיכר טיילור בדרלינגהרסט ועד להיל מיל. שם התפצלו קווי הרכבת לשני קווים: האחד נסע לברונטי והשני לבונדיי ביץ', מה שטבע לראשונה את השם בונדיי ג'נקשן לאזור - צומת הרכבות של קווי בונדיי. קווי הרכבות הקלות הפכו את אזור בונדיי ג'נקשן לצוואר בקבוק תעבורתי, וגרמו להמוני קהל להמתין לרכבות-המשך בצומת. התכנסות הקהל במהרה דרבנה את בעלי הנדל"ן במקום לבנות יחידות דיור רבות, ולבעלי עסקים לפתוח חנויות ומסעדות המשרתות את הקהל. בשנות השישים פורקו הרכבות הקלות, והחליפו אותן אוטובוסים. נכון למאה ה-21, לא נסללו רכבות באזור הפרוורים המזרחיים, בין השאר בגלל התנגדות התושבים המקומיים.
באפריל 2024 התרחש בקניון וסטפילד בונדיי ג'נקשן שבפרוור פיגוע דקירה עם שבעה הרוגים.
תרבות

בונדיי ג'נקשן ידוע ברחבי סידני כמרכז מסחרי גדול, ועל פי אומדנים הוא החמישי בגודלו בסידני רבתי, אחרי מרכז העסקים הראשי, נורת' סידני, פרמטה וצ'טסווד. הקניון הבולט והגדול ביותר בו, המשתרע על שלושה בלוקי בניינים וחמש קומות, הוא וסטפילד בונדיי ג'נקשן. וסטפילד קנתה את הנכס הראשון באזור, קניון הפלאזה מעל לתחנת הרכבת, בשנת 1994. בשנת 2000 רכשה וסטפילד את הקניונים הסמוכים לפלאזה ואיחדה אותם בין השנים 2003 ו-2004 לכדי קניון ענק אחד, המשתרע בין תחנת הרכבת לדרום ולמזרח.
קניון נוסף, בעל צביון יהודי יותר (וכולל מספר חנויות למזון כשר) הוא איסטגייט בונדיי ג'נקשן. קניון זה סמוך למדרחוב אוקספורד ולתחנת הרכבת, מכיוון מערב.
בפרוור מגוון מסעדות מזון מהיר, בתי קפה, חנויות קמעונאיות שונות ומוסכים, ונהנה מתנועת קהל ערה לאורך כל ימי השבוע.
מגדלי גרפטון, מעל תחנת הרכבת וקניון הפלאזה
בורקינה פאסו במשחקים האולימפיים לנוער

| --- | --- |
בורקינה פאסו
 
 הוועד האולימפי הלאומי
 קוד ייצוג:  BUR
 השתתפות במשחקי הקיץ (באפור: לא השתתפה)
 2010 • 2014 • 2018
 השתתפות במשחקי החורף (באפור: לא השתתפה)
 לא השתתפה
בורקינה פאסו משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. עד כה, אף ספורטאי נוער מבורקינה פאסו לא זכה במדליה אולימפית לנוער. ההשתפות של ספורטאי הנוער מבורקינה פאסו היא בעיקר סמלית.
השתתפות במשחקים > משחקי הקיץ

המשלחת הראשונה של בורקינה פאסו למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה שלושה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפי ספורט, אתלטיקה, טאקוונדו ושחייה. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים משמעותיים וסיימו במקומות האחרונים בתחרויות. גם המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג לא הגיעה להישגים משמעותיים. המשלחת מנתה שלושה ספורטאים שהתחרו בשני ענפים, אתלטיקה ושחייה. ספורטאי המשלחת, בדומה לאולימפיאדת הנוער סינגפור, סיימו במקומות האחרונים בתחרויות.
ראו גם

בורקינה פאסו במשחקים האולימפיים
בורקינה פאסו במשחקים הפאראלימפיים
| מדינות העולם במשחקים האולימפיים לנוער |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • איראן • אלג'יריה • בחריין   • הרשות הפלסטינית • טורקיה • ירדן • ישראל • כווית • לבנון • לוב • מצרים • מרוקו • סוריה • עומאן • ערב הסעודית • עיראק  • קטר  • תוניסיה • תימן |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • אינדונזיה • אפגניסטן • בהוטן • בנגלדש • ברוניי • הודו • הונג קונג • המלדיביים • הפיליפינים • טאיוואן • הרפובליקה העממית של סין • וייטנאם • טג'יקיסטן • טורקמניסטן • יפן • לאוס • מונגוליה • מזרח טימור • מיאנמר • מלזיה  • נפאל • סינגפור • סרי לנקה • פקיסטן • קוריאה הדרומית • קוריאה הצפונית • קזחסטן • קירגיזסטן • קמבודיה • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק  • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונטנגרו • מונקו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קוסובו • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אוגנדה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה • בוטסואנה • בורונדי • בורקינה פאסו • בנין • גאנה • גבון • ג'יבוטי • גינאה • גינאה ביסאו • גינאה המשוונית • גמביה • דרום אפריקה • דרום סודאן • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • טוגו • טנזניה • כף ורדה • ליבריה • לסוטו • מאוריטניה • מאוריציוס • מאלי • מדגסקר • מוזמביק • מלאווי • הרפובליקה המרכז-אפריקאית • ניגריה • ניז'ר • נמיביה • סאו טומה ופרינסיפה • סודאן • סומליה  • סיירה לאון • סיישל • סנגל • צ'אד • קומורו • הרפובליקה של קונגו • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • איי בהאמה • איי הבתולה של ארצות הברית • איי הבתולה הבריטיים • איי קיימן • אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • אקוודור • ארגנטינה • ארובה • ארצות הברית • בוליביה • בליז • ברבדוס • ברזיל  • ברמודה • ג'מייקה • גואטמלה • גיאנה • גרנדה  • דומיניקה • האיטי • האנטילים ההולנדיים • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • ונצואלה • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סורינאם • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס • פוארטו ריקו • פנמה • פרגוואי • פרו • צ'ילה • קובה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • איי מרשל • איי קוק  • איי שלמה • גואם • ונואטו • טובאלו • טונגה • מיקרונזיה • נאורו • ניו זילנד • סמואה • סמואה האמריקנית • פיג'י • פלאו • פפואה גינאה החדשה • קיריבטי |  |
הירוקי אראי

הירוקי אראי (ביפנית: 荒井 広宙; נולד ב-18 במאי 1988) הוא הלך יפני.
ביוגרפיה

באליפות העולם באתלטיקה 2011 שנערכה בטגו, דרום קוריאה הגיע אראי למקום התשיעי בתוצאה של 3:48:40 שעות.
באליפות העולם באתלטיקה 2013 שנערכה במוסקבה, רוסיה הגיע אראי למקום ה-11 עם תוצאה של 3:45:56 שעות.
באליפות העולם באתלטיקה 2015 שנערכה בבייג'ינג, סין הגיע אראי למקום הרביעי עם תוצאה של 3:43:44 שעות בהפרש של שלוש דקות ו-12 שניות מהמקום הראשון בו זכה מטיי טוט הסלובקי.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיים אראי שלישי עם תוצאה של 3:41:24 שעות אך נפסל עקב טענה שנגע באיון דונפיי שסיים רביעי 14 שניות לאחר אראי. מספר דקות לאחר מכן, היפנים ערערו על ההחלטה וזכו בערעור. כתוצאה מכך השיג אראי את המקום השלישי ואת מדליית הארד באולימפיאדה.
באליפות העולם באתלטיקה 2017 שנערכה בלונדון, בריטניה הגיע אראי למקום השני עם תוצאה של 3:41:17, אחרי שיאן העולם יוהאן דיניז מצרפת שהשיג את התוצאה 3:33:12 שעות ולפני בן ארצו קאי קוביאשי שהשיג את התוצאה 3:41:19 שעות.
אראי משרת כסגן משנה בכוחות ההגנה של יפן.
דני פדרוסה

דניאל (דני) פדרוסה ראמאל (בספרדית: Daniel "Dani" Pedrosa Ramal, נולד ב-29 בספטמבר 1985) הוא רוכב מרוצי אופנועים ספרדי. התחרה במשך 18 עונות בסבב ה-MotoGP. בין השנים 2003–2005 זכה פעם אחת באליפות העולם בקטגוריית 125 סמ"ק ופעמיים באליפות העולם בקטגוריית 250 סמ"ק והיה הזוכה הצעיר ביותר בקטגוריה. מאז החל להתחרות בסבב ה-MotoGP לא זכה באליפות, אך גם לא סיים אף עונה במקום הנמוך מחמישי. לאחר פרישתו עבר לשמש כרוכב פיתוח בקבוצת KTM.
קריירה > שלבים מוקדמים

פדרוסה החל להתחרות כבר בגיל 9 כשהשתתף באליפות ספרד במיניבייק. כבר במרוץ השני הצליח להשיג מקום בפודיום ואת עונת הבכורה שלו סיים במקום השני. עונה לאחר מכן התחרה שוב בסבב, אך סיבות בריאותיות מנעו ממנו לשפר את הישגיו והוא סיים את העונה במקום השלישי.
קריירה > 125 סמ"ק

בעונת 2001 ערך את הופעת הבכורה שלו בקטגוריית 125 סמ"ק וסיים את העונה במקום השמיני, כשבמהלכה הגיע פעמיים לפודיום. בעונתו השנייה שיפר משמעותית את הישגיו, כשניצח שלושה מרוצים והגיע עוד שש פעמים לפודיום. את העונה סיים במקום השלישי. בעונת 2003 השיג חמישה ניצחונות והבטיח את הזכייה בתואר האליפות שני סיבובים לפני תום העונה. שבוע לאחר הבטחת התואר שבר את שני הקרסוליים בתאונה שהתרחשה במהלך האימון לקראת גרנד פרי אוסטרליה. פציעה שסיימה עבורו את העונה.
קריירה > 250 סמ"ק

לאחר הזכייה באליפות עבר פדרוסה להתחרות בקטגוריה של 250 סמ"ק. עקב ההחלמה מהפציעה לא הספיק לערוך הכנות מקדימות לפני פתיחת העונה. למרות חוסר ההכנה, בתשעת המרוצים הראשונים בעונה ניצח ארבע פעמים וארבע פעמים נוספות סיים במקום השני. עד סיום העונה העלה את מספר הניצחונות לשבעה והוסיף עוד שלושה פודיומים בדרך לזכייה באליפות ובתואר רוקי העונה. לאחר הזכייה החליט להישאר עונה נוספת בקטגוריה, עונה שאותה סיים עם שמונה ניצחונות, 11 פודיומים ותואר אליפות נוסף.
הערות שוליים

↑  נעם יעקובסון, דני פדרוסה – הרוכב הטראגי, wheelz.co.il, 10 בפברואר 2015
↑  רמי היפש, הבעיות של פדרוסה: הגובה, המשקל וגם ולנטינו רוסי, באתר הארץ, 25 במרץ 2006
↑  דני בורשבסקי‏, מוטו ג'יפי: פתיחה שרוסי ירצה לשכוח, באתר וואלה, 26 במרץ 2006
↑  2006 - סיכום עונת המוטו GP, סופר בייקס, 17 בנובמבר 2006
↑  Honda admit mistakes with 800cc bike, Autosport.com, 10 May 2007
↑  Pedrosa confirmed until 2009, AutoSport.com, 21 September 2007
↑  Dennis Noyes, MOTOGP: Looking Back on Jerez, SpeedTV.com, 4 January 2008
↑  Pedrosa heads for ‘special race’, Crash.net, 27 May 2009
↑  Doctors confirm Pedrosa hip injury, Crash.net, 1 June 2009
↑  Pedrosa furious over 'unfair' incident, 15 May 2011
↑  Dani Pedrosa secures maiden pole of 2011 for Czech MotoGP at Brno, TheGuardian.com, 13 August 2011
↑  Pedrosa takes maiden victory at Motegi, Stoner third and Dovizioso fifth, MotoGP.com, 2 October 2011
↑  אופיר דואק, MotoGP גרמניה - התוצאות, באתר דו"גרי, 8 ביולי 2012
↑  Moto GP: פול פוזישן לדני פדרוסה בגראנד פרי מיסאנו, באתר ‏מאקו‏, 15 בספטמבר 2012
↑  אופיר דואק, MotoGP סן- מרינו - התוצאות, באתר דו"גרי, 16 בספטמבר 2012
↑  מערכת הארץ, פדרוסה התרסק, לורנסו שייט לאליפות, באתר הארץ, 28 באוקטובר 2012
↑  Pedrosa wins wet and wild French MotoGP, Crash.net, 19 May 2013
↑  דני פדרוסה קוטע את הרצף של מארקס, 18 באוגוסט 2014
↑  נעם יעקובסון, MotoGP: לורנזו ממשיך את המומנטום בקטלוניה, Wheelz.co.il, 14 ביוני 2014
↑  גיא בן ברק מוטו GP יפן: פדרוזה מנצח ורוסי מגדיל יתרון נקודות, באתר דו"גרי, 11 באוקטובר 2015
↑  HRC renew with Dani Pedrosa until end of 2018, MotoGP.com, 16 May 2016
↑  Pedrosa announces retirement from MotoGP, Motorsport.com, 12 July 2018
↑  Pedrosa to join KTM in test role, Motorsport.com, 10 September 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5029400  BnF: cb17001260s (data)  ISNI: 0000 0001 0832 4390  VIAF: 160801424   WorldCat (עם VIAF): 160801424 
פדרוסה בגרנד פרי אוסטרליה (2006)
פדרוסה בגרנד פרי אסן, הולנד (2010)
אנשי היישוב שהוחזרו מאירופה הנאצית

אנשי היישוב שהוחזרו מאירופה הנאצית היו נתיני ארץ ישראל המנדטורית וקרוביהם, יהודים ברובם, שהוחזרו לארץ ישראל, בימי מלחמת העולם השנייה, מאירופה הכבושה על ידי הנאצים, במסגרת עסקת חליפין בה הוחלפו כנגד גרמנים מאנשי הקהילה הטמפלרית שהושבו לגרמניה.
עדויות של הקבוצה השנייה מבין קבוצות אלה, גרמו להכרה של היישוב היהודי בארץ ישראל בקיומה של השואה, בנובמבר 1942. אף כי נתקבלו עדויות קודמות לשואה, כמו מברק ריגנר, הדיווחים התקבלו בספקנות וחוסר אמון על ידי התנועה הציונית. הפעם התגובה הייתה שונה. ב-22 בנובמבר 1942, פרסמה הנהלת הסוכנות היהודית, הודעה שלפיה נתקבלו ידיעות "ממקורות מהימנים ומוסמכים" שהנאצים החלו במסע השמדה שיטתי של יהודי פולין. ב-30 בנובמבר וב-1 בדצמבר נערכו הפגנות ועצרות עם ברחבי הארץ, והעיתונים הופיעו כשעמודיהם הראשונים נתונים במסגרות שחורות.
אחד מחברי הקבוצה, יעקב קורץ, החליט להעלות את עדותו על הכתב, ובשנת 1944 יצא לאור בהוצאת עם עובד ספרו "ספר עדות, רשימותיו של יהודי מוצל מן הגיהנום הנאצי בפולין", שבו העלה בפרטי פרטים את חוויותיו כעד ראייה לשואה ולהשמדה - זהו הספר הראשון שהופיע בעברית אודות ההשמדה ההמונית של יהודים בשואה.
הרקע

במהלך המחצית השנייה של המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 התיישבו מאות גרמנים מאנשי תנועת הטמפלרים במושבות אחדות שהקימו ברחבי ארץ ישראל, בהן עסקו בחקלאות, במלאכה ובמסחר, וקיימו חיים קהילתיים תוך יחסי שכנות טובה עם הערבים והיהודים.
לאחר עליית הנאצים לשלטון בגרמניה נסחף חלק מהטמפלרים לתנועה הנאצית. בשנת 1938 (שנת האנשלוס וועידת מינכן) היו 17% מהטמפלרים בארץ ישראל חברים במפלגה הנאצית. ההערכה היא כי בפרוץ מלחמת העולם השנייה היו שליש מהטמפלרים נאצים. חלק מצעירי הקהילה מצאו דרכם לגרמניה והצטרפו לוורמאכט. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ריכזו שלטונות המנדט הבריטי את הטמפלרים, שהוגדרו כאזרחי אויב, במעצר. המושבות שרונה, ולדהיים, וילהלמה ובית לחם הגלילית, הפכו למחנות מעצר מהם גירשו הבריטים את מרביתם של הטמפלרים לאוסטרליה.
עולי העלייה השלישית עד העלייה החמישית שעלו לארץ ישראל מפולין, נהגו להפליג לחופשות בפולין לשם ביקור אצל בני משפחתם הקרובים, שהמשיכו להתגורר בפולין. חלק נכבד מתנועת תיירים זו היו ילדים, חלקם צברים, שנלוו להוריהם בצאתם לפולין שהובאו לביקור אצל הסבים. כך קרה שכאשר פלשו הנאצים לפולין ב-1 בספטמבר 1939 נותרו על אדמת פולין מאות אחדות של יהודים מארץ ישראל, ברובם נשים וילדים, שנחשבו כנתינים בריטים.
בעת מעצר היהודים בשטחים שתחת כיבוש הנאצים זכו בעלי דרכונים זרים, בהם בעלי דרכונים ארץ ישראליים, ליחס מועדף, למקרה שיוכלו לשמש בחילופים עם מדינות אחרות.
מיד לאחר פרוץ המלחמה, החלו בסוכנות לפעול להשבת תושבי ארץ ישראל חזרה למקומם. אלו נחלקו לבעלי אזרחות ארץ ישראלית ולאלו שאינם אזרחים ארץ ישראליים. אליהם נוספו נשים וילדים שלא היו תושבי ארץ ישראל, אך ראש משפחתם היה תושב ארץ ישראל. בשלב ראשון הסכימו הבריטים לטפל רק בנתיני ארץ ישראל, וגם מאלו הושג הסכם עם גרמניה רק לגבי נשים, ילדים וזקנים מעל גיל 60. בראשית 1941 העבירה בריטניה לגרמניה הצעת חילופין שכללה בעיקר נשים וילדים, אך התשובה מגרמניה התעכבה במשך חודשים רבים.
שלטונות המנדט חששו מחזרתם של יהודים מפולין לארץ ישראל, מתוך החשש שבמסגרת החילופים יחדרו לארץ גורמי גיס חמישי, אך ממשלת בריטניה הייתה מעוניינת בחילופים כדי להשיב את אזרחי בריטניה שנקלעו לפולין ערב המלחמה ונותרו על אדמתה עם כיבושה על ידי הנאצים. בצד הגרמני ראה האס אס בעין רעה את החילופים, מאחר שהמוחלפים ידעו על מעשי הזוועה והרצח של הנאצים והשבתם עשויה הייתה לגרום לפרסום העובדות על כך בעולם, אך הצורך בהשבת הטמפלרים, שחלקם היו נאצים מהם אף בגיל גיוס, גבר. כך החל משא ומתן בין הגרמנים לבריטים, שנערך בחסות שגרירות ארצות הברית בברלין. ב-1941, כאשר שגריר ארצות הברית הוחזר מברלין, נמשך המשא ומתן בתיווכה של שווייץ. בסופו של דבר הוסכם על החילופים וכך נחלצו מידי הנאצים ומסכנת השמדה 550 יהודים ששבו לארץ ישראל במהלך השנים 1941–1945.
עדויות על השואה

אנשי הקבוצה הראשונה, שהוזהרו על ידי הגרמנים טרם עזיבתם שלא למסור הצהרות ואף חששו לגורל בני משפחותיהם שנשארו בפולין, המעיטו במסירת פרטים על מצב היהודים בפולין, אך ספרו על עבודות הכפייה שאולצו הגברים היהודים לבצע ללא שכר ועל הרעב השורר בקהילות היהודים. הם לא יכלו למסור פרטים על ההשמדה ההמונית, שהחלה באותה עת רק בשטחי ברית המועצות (וטרם החלה בפולין).
הקבוצה השנייה הייתה החשובה ביותר מבחינת המידע האותנטי שהביאה ליישוב על דבר ההשמדה ההמונית של יהודי אירופה - "הפתרון הסופי". מידע, מפי עדי ראייה, שאישר את עובדת ההשמדה, שעד אז הגיעו לארץ רק שמועות אודותיה. עדויותיהם של אנשי הקבוצה חשפו את עובדת ההשמדה והיקפה. כל אחד מאנשי הקבוצה הביא ידיעות ממקור אחר: סוביבור, טרבלינקה, וסטרבורק ומקומות אחרים. הם סיפרו על רציחות המוניות, בדרכים אכזריות ביותר, שלאחריהן נותרו ניצולים ספורים מקהילות של עשרות אלפי יהודים. אחת החוזרות, אשה שבאה מהעיר סוסנוביץ הסמוכה לאושוויץ סיפרה על שלושה כבשנים לשריפת יהודים שהוקמו במחנה הסמוך לאושוויץ.
אנשי הקבוצה השנייה שוחררו מעתלית ב-23 בנובמבר 1942. היו בין אנשי הקבוצה שניים מחברי קיבוץ דגניה ב' ואיש האוניברסיטה העברית בירושלים, אנשי עילית ביישוב, המושרשים היטב בארץ, שעדויותיהם היו נאמנות על החוקרים, שהתקשו להתנער מחוסר האמון בידיעות כה קיצוניות ומזעזעות. אחד מאנשי הקבוצה, יעקב קורץ, איש ציבור ידוע ומנהיג ציוני בעיר הולדתו פיוטרקוב בפולין ותושב תל אביב, ניסה להבין את הרקע לתגובה בארץ ישראל. לדבריו גם יהודי פולין, שעל פניהם חלפו רכבות המוות ממערב וממרכז אירופה, ובסביבת מגוריהם נכחדו המוני יהודים, סירבו להאמין בקיומם של מתקני השמדה ומשרפות ולכך שהילדים, הזקנים והחולים מושמדים ראשונה. לאחר שעוכלו הידיעות, פרסמה הנהלת הסוכנות ב-23 בנובמבר 1942 הודעה לפיה נתקבלו ידיעות "ממקורות מהימנים ומוסמכים" שהנאצים החלו במסע השמדה שיטתי של יהודי פולין, הוכרזו שלושה ימי אבל מ 30 בנובמבר, עד 1 בדצמבר 1942. נערכו הפגנות ועצרות עם ברחבי הארץ, והעיתונים הופיעו כשעמודיהם הראשונים נתונים במסגרות שחורות.
בשובו לתל אביב מסר יעקב קורץ דו"ח לפני אספה של פעילי ציבור וערך דו"חות כתובים עבור נציגות עולי פולין וכן עבור הסוכנות היהודית, בצירוף מספרים ותאריכים. באותה עת ביקר בארץ ישראל סטניסלב קוט השר לענייני המזרח התיכון של הממשלה הפולנית הגולה. קורץ הוזמן לשיחה עמו והגיש לבקשתו של השר תזכיר ארוך ומפורט עבור ממשלתו. במשך שנת 1943 העלה קורץ את עדותו על הכתב בשפת היידיש וזו הפכה לספר. הספר תורגם לעברית והופיע בהוצאת עם עובד בשנת 1944 בשם "ספר עדות". הספר בן 363 עמודים עורר הד רב ביישוב. פרסומו בשנת 1944 היה לאחר שכבר הצטברו ראיות נוספות ומוצקות על דבר ההשמדה, והוא התקבל כעדות אמינה. הספר ככל הידוע הוא הספר הראשון שהופיע בעברית אודות ההשמדה ההמונית של יהודים בשואה.
"ילדי התפוזים והשמש"

ביום הזיכרון לשואה ולגבורה תשס"ה שודרה בערוץ השני התוכנית "ילדי התפוזים והשמש", בהנחיית מני פאר: סיפורם של ילדי הארץ שנסעו עם הוריהם לפולין ערב פרוץ המלחמה ולא היו יכולים לחזור לארץ כשזו פרצה ופולין נכבשה על ידי הנאצים. שם התוכנית מצביע על הניגוד שבין הווי חייהם החופשי והמשוחרר של אותם צברים, ביישוב העברי של ארץ ישראל, ימי תפוזים ושמש, לבין מציאות חייהם הקודרת והמייאשת  בגטאות פולין. בתוכנית נערכו ראיונות עם ילדים שחזרו לארץ במסגרת החילופים עם הטמפלרים, כשהמרואיינים נמצאים כבר בעשור השמיני לחייהם.
אחת העדות סיפרה כי עמדה עם אמה על רציף תחנת הרכבת באחת העיירות, בעת שיהודי העיר רוכזו עליו לשם הובלתם ברכבת להשמדה. האם, מבלי לדעת על הסדר החילופים בין הבריטים לגרמנים של טמפלרים כנגד יהודים מארץ ישראל שנשאו דרכון בריטי, רצה מתוך אינסטינקט אל עבר אחד מאנשי האס אס כשהיא מנופפת בדרכונה הארץ-ישראלי עליו התנוססה הכתובת באנגלית " British Passport". איש האס האס עט על הדרכון כמוצא שלל רב ובודד את האם והבת אל מחוץ לקהל היהודים הצפוף. תוך כדי כך החל ההמון לנוע לעבר הרכבת והאם ובתה נסחפו ונשאבו שוב אל תוך קהל היהודים. כשהבחין איש האס אס בכך הוא חש והרחיקן מקהל היהודים. בסופו של דבר חזרו האם והבת לארץ ישראל במסגרת החילופים. האישה סיימה את סיפורה בספרה על כך שלימים רכש אחד מבניה בית בבית לחם הגלילית שהיא מושבת טמפלרים לשעבר.
לקריאה נוספת

זאב לקויר, הסוד הנורא, הוצאת שוקן, 1981.
דינה פורת, הנהגה במילכוד, הוצאת עם עובד, 1986.
הערות שוליים

↑  לגורל הנשים והילדים בארצות האויב, המשקיף, 21 בינואר 1942
↑  יוחלפו בקרוב, הַבֹּקֶר, 5 בפברואר 1941
↑  בריטניה מציעה חילופי נעצרים, המשקיף, 13 במרץ 1941
↑  לגורל הארצישראליים העצורים בגרמניה, דבר, 4 במאי 1941
↑  בדבר חילופי עצורים בין גרמניה וארץ ישראל, דבר, 9 ביולי 1941
↑  אינגה דויטשקורן, סעי לפלשתינה, מעריב, 29 באפריל 1984
↑  חילופי שבויים גרמניה ארץ ישראל, הצופה, 1 בספטמבר 1942
↑  נתיני הארץ העומדים לחילופים הגיעו לתורכיה, דבר, 13 בנובמבר 1942
↑  העצורים בגרמניה-חזרו לארץ, דבר, 17 בנובמבר 1942
↑  אצל העצורים שחזרו מגרמניה, דבר, 20 בנובמבר 1942
↑  300 נתינים איי"ם חזרו ממחנות־שבויים, הצופה, 9 ביולי 1944
↑  281 המוחלפים מגרמניה הגיעו אתמול, הַבֹּקֶר, 11 ביולי 1944
↑  282 עצורי מחנות הסגר נאציים הגיעו לארץ, משמר, 11 ביולי 1944
↑  נתינים זרים ממדינות האויב בארץ, דבר, 27 בפברואר 1945
↑  "הנאצים התחילו בהשמדת בזק של היהודים", דבר, 23 בנובמבר 1942
↑  מלי ברוקנטל, צבי נאמן, העלית מן שאול נפשי, סיפורם המופלא של מלי ברוקנטל ושלושת ילדיה בתקופת מלחמת העולם השניה, זליונמ"ש, 2008
כריכת דרכון של נתין ארץ ישראלי מתקופת המנדט, שעליו כתוב "British Passport" ו"Palestine". נושא הדרכון לא נמנה עם אנשי היישוב שהוחזרו מאירופה הנאצית
לוח זיכרון בתחנת רכבת העמק בעפולה
הירושה (ספר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  כריסטופר פאוליני
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  פנטזיה אפית
 מקום התרחשות:  אלאגייזיה 
 הוצאה
 הוצאה:  אלפרד א. קנופף 
 הוצאה בשפת המקור:  קנופף
 תאריך הוצאה:  2011
 מספר עמודים:  807
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  כנרת זמורה ביתן וכתר ספרים
 תאריך:  2012
 תרגום:  יעל ענבר
 סדרה
 סדרת ספרים:  הירושה
 ספר קודם:  בריסינגר
 הספר הבא:  המזלג, המכשפה והדרקון 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  003452196
 
הירושה (באנגלית: Inheritance) הוא הספר הרביעי והאחרון בסדרת ספרי הירושה מאת כריסטופר פאוליני. הירושה הוא המשך לספר השלישי בסדרה בריסינגר. בתחילה תכנן פאוליני שבריסינגר יהיה האחרון בסדרת הירושה, שהייתה אמורה להיות טרילוגיה, אך בשל אורכו של הספר החליט לפצל לשניים את הספר האחרון, בריסינגר והירושה. שמו "הירושה" ניתן לו ככל הנראה בשל הירושה שהועברה לאראגון וסאפירה עלי יד נפשותיהם (אלדונארי) של הדרקונים הזקנים[דרוש מקור].
הספר יצא באוגוסט 2011 והוא מכר כחצי מיליון עותקים ביום הראשון להוצאתו בארצות הברית. תרגומו העברי יצא במהלך 2012.