stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אריך נאומן
ביוגרפיה > אחרי המלחמה - משפטי נירנברג

במשפטי נירנברג שנערכו לאחר המלחמה, ניסה נאומן להסיר מעצמו את האחריות על פשעי המלחמה שביצע ולהטיל אותם על היטלר ועל המצב בו היה נתון. "לא הייתה לנו ברירה" ו-"רצחנו מתוך הגנה עצמית" הם חלקים מתוך דבריו בעדותו במשפט. הוא הוסיף ואמר "בעבורנו, כחיילים צייתנים, ההחלטה הייתה לא קלה, אבל היה ברור שאנו חייבים למלא פקודות, מהסיבה הפשוטה שחייל במלחמה חייב לציית לפקודות. אם כל חייל היה מציית לפקודות רק לאחר ששקל האם הוא בסדר איתן, אז לא היו יותר חיילים… אני יכול להרגיש חרטה על פשעים שביצעתי בעצמי. אם אני הייתי מוציא לפועל את הרצח ואת הזוועות אז הייתי חייב להרגיש אשמה וחרטה. אם בסך הכול מלאתי פקודה אז אין לי אשמה בכלל, ואני לא יכול להרגיש חרטה על אשמה שלא קיימת".
במהלך המשפט הכחיש נאומן את האשמה, שהצטרף לשורות הפיקוד של איינזצגרופה B בנובמבר 1941, כנראה לאור העובדה, שהיחידה ביצעה פשעים חמורים. הוא קיווה, שאם יפריך את ההאשמות כלפיו בנידון, יוקל עונשו.
נאומן הסתייג מאשמה זו וטען שהפשעים המוזכרים בוצעו באמצע נובמבר, ואילו המסמכים ביחס לפשעים שהואשם בהם, הונפקו ב-22 בדצמבר - ארבעה- חמישה שבועות לאחר הרצח. לדבריו, הוא עדיין לא פיקד על האיינזצגרופה בתקופה זו. אלא שהתביעה הפריכה את טענותיו בכך, שהוכיחה שלעיתים מסמכים אלה מונפקים כשבועיים לאחר תום המבצע. לפיכך, הוא כבר פיקד על היחידה בתקופה בה בוצעו הפשעים. בנוסף לכך, הוכיחה התביעה, שהוא אכן פיקד על איינזצגרופה B בנובמבר על ידי מספר ראיות:
רשומות של אנשי ה-SS שהיו בפיקודו של נאומן.
דוחות המציינים, כי נאומן היה בסמולנסק, מיקום המפקדה של איינזצגרופה B, ב-12 בנובמבר 1941.
עדויות של יוג'ין סטיימל, אשר פיקד על הזונדרקומנדו 7a (פלוגה באיינזצגרופה B) בהן טען שפגש את נאומן ברוסיה (שם פעלה איינזצגרופה B) באמצע נובמבר.
מכתב לולדמר קלינגרהוף, מפקד ה"וורקומנדו מוסקבה" (חלק מהאיינזגרופה B), בו הוא מבקש מקלינגהופר להציג את הדברים בעדותו בצורה כזו שתראה כי נאומן התחיל את פיקודו על איינזצגרופה B ב-30 בנובמבר 1941.
בית המשפט לא קיבל את הטענה שהוא "רק ציית לפקודות" והוא נמצא אשם בפשעים נגד האנושות. הוא נתלה ב-7 ביוני 1951, בכלא לנדסברג, שבגרמניה.
לקריאה נוספת

הצהרת הנאשמים במשפטי נירנברג לפני מתן גזר הדין:https://www.loc.gov/rr/frd/Military_Law/pdf/NT_war-criminals_Vol-IV.pdf The texts are taken from Trials of War Criminals Before the Nuernberg Military Tribunals Under Control Council Law No. 10, Vol. 4: United States of America v. Otto Ohlendorf, et. al. (Case 9: 'Einsatzgruppen Case'), US Government Printing Office, District of Columbia: 1950. pp. 384–410.
הערות שוליים

1 2  Electric Zen, Ken Lewis, The Einsatzgruppen - Erich Naumann, ‏26 במאי 1998 (ארכיון)
↑  חיים לזר-ליטאי, 31 שנה לתכנית האוואקואציה – 26 שנה לתכנון מנגנון ההשמדה, באתר חיים לזר, מתוך פרסומי מוזיאון הלוחמים והפרטיזנים, מס' 1, ניסן, תשכ"ז, ‏ניסן תשכ״ז (ארכיון)
↑  David Thompsom, NMT final statements of the Einsatzgruppe defendants, Axis History Forum, ‏22 ספטמבר 2004 (באנגלית) (ארכיון)
↑  יעקב לזוביק, הביורוקרטים של היטלר
משטרת הביטחון הנאצית והבנליות של הרשע, מאגנס, 2001, עמ' 122, 146-145, 231
↑  Richard Rhodes, Masters of Death: The SS-Einsatzgruppen and the Invention of the Holocaust, Vintage, 2003, עמ' עמודים 221-222
1 2  Ken Lewis, NMT II CASE 9 - Individual Judgement, ‏7 באפריל 1998(הקישור אינו פעיל)
↑  Richard Rhodes, Masters of Death: The SS-Einsatzgruppen and the Invention of the Holocaust, Vintage, 2003, עמ' 175
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 12940716X  VIAF: 62627486   WorldCat (עם VIAF): 62627486
אינטרנט בקוריאה הצפונית

הגישה לאינטרנט אפשרית בקוריאה הצפונית, אך מותרת רק עם אישור מיוחד והאינטרנט משמש בעיקר עבור מטרות ממשלתיות ועל ידי זרים. במדינה קיימות תשתיות פס רחב מסוימות, כולל סיבים אופטיים המקשרים בין המוסדות הגדולים. עם זאת, שירותים מקוונים עבור רוב האנשים והמוסדות מסופקים בחינם באמצעות רשת אינטראנט המכונה קוואנגמיונג (광명, "האור הזורח")(אנ'), כאשר הגישה לאינטרנט העולמי מוגבלת רק חלק קטן מאוד מהמשתמשים.
כתחליף לגישה המוגבלת לרשת האינטרנט, קוריאה הצפונית מפעילה רשת Wi-Fi ציבורית, המיועדת למכשירים ניידים ומאפשרת גישה לרשת אינטראנט המפוקחת על ידי המדינה.
ספקי שירות

יש רק ספק שירותי אינטרנט אחד המספק חיבור לאינטרנט בקוריאה הצפונית: Star Joint Venture Co, מיזם משותף בין תאגיד הדואר וטלקומוניקציה של ממשלת קוריאה הצפונית וחברת Loxley Pacific הממוקמת בתאילנד. הספק לקח שליטה על הקצאת כתובות האינטרנט ב-21 בדצמבר 2009. טרם הקמת הספק הגישה לאינטרנט התאפשרה רק באמצעות קישור לוויני לגרמניה, או עבור חלק משימושי הממשלה באמצעות חיבור ישיר עם צ'יינה יוניקום. כמעט כל תעבורת האינטרנט של קוריאה הצפונית מנותבת דרך סין באמצעות צ'יינה יוניקום.
החל מפברואר 2013, זרים מסוגלים להתחבר לאינטרנט באמצעות רשתות 3G דרך Koryolink.
הרשאת גישה לאינטרנט נשארת מוגבלת מאוד. עם זאת, יש גידול הדרגתי בתעשיית ה-IT וגידול בגישה לאינטרנט בתוך קוריאה הצפונית. בחודש אוקטובר 2010, עלה אתר האינטרנט של סוכנות הידיעות הקוריאנית המרכזית באמצעות שרת הנמצא בקוריאה הצפונית וניתן לגישה מכל העולם באמצעות כתובת IP צפון קוריאנית, וסימן בכך את החיבור הישיר הראשון הידוע של המדינה לאינטרנט. בערך באותו הזמן, ב-9 באוקטובר, לעיתונאים שביקרו בפיונגיאנג עבור מסיבות חגיגות ה-65 שנים למפלגת הפועלים של קוריאה ניתנה גישה לחדר עיתונאים עם קישוריות מלאה לאינטרנט. נכון לדצמבר 2014 ישנם 1,024 כתובות אינטרנט רשמיות בקוריאה הצפונית, על אף שעיתונאי הניו יורק טיימס מאמינים כי המספר גבוה יותר. מספר משתמשי האינטרנט מוערך בלא יותר מכמה אלפים בלבד. נטען כי אלה היכולים לקבל גישה לאינטרנט ללא מגבלות כוללים פקידים בכירים, חברי ארגונים לא-ממשלתיים, ושגרירי המדינה. קים ג'ונג-איל אמר כי אהב "לגלוש ברשת". לפי חוקר האבטחה עופר גייר, סך תעבורת האינטרנט של המדינה נמוך מזה של איי פוקלנד. עריק מקוריאה הצפונית טוען כי משנת 2014 רשת האינטרנט משמשת במטרה להגביל את השימוש של הציבור באינטרנט עולמי, בעיקר במלונות. על אף שהוא זמין ברוב הקמפוסים, הממשלה מפעילה "פיקוח הדוק על השימוש באינטרנט." ייתכן ואזרחים רבים של קוריאה הצפונית כלל אינם מודעים לקיומו של האינטרנט.
מכיוון שסוני, אפל ומיקרוסופט אינן מורשות להפיץ את המוצרים שלהן לקוריאה הצפונית, חברות צד שלישי קונות את המוצרים שלהן, מוכרות אותם כשלהם ללקוחות. מעט מאוד ידוע על תעשיית האלקטרוניקה בקוריאה הצפונית עקב מדיניות הבידוד הממשלתית.
מאפריל 2016, קוריאה הצפונית החלה לחסום את פייסבוק, טוויטר, יוטיוב ואתרי אינטרנט של קוריאה הדרומית בשל "החשש שלה עם התפשטות המידע המקוון".
ב-19 בספטמבר 2016, שרת השמות של קוריאה הצפונית – שמכיל מידע על כל האתרים בעלי סיומת ".kp" – הוגדר באופן שגוי, ואפשר בכך לחוקרים לגשת ולפרסם שמות המתחם וחלק מקובץ המידע בנוגע לאתר, ובכך נחשף כי לקוריאה הצפונית יש רק 28 אתרי אינטרנט.
תקנות האינטרנט של קוריאה הדרומית

משתמשי אינטרנט בקוריאה הדרומית חייבים לציית לחוקי הסחר עם קוריאה הצפונית (סעיף 9 חלק 2) שעל פיהם יש לקבל את אישור משרד האיחוד של קוריאה הדרומית להתחברות לאתרים צפון קוריאנים.
טווחי כתובות IP

נכון ל-2014 לקוריאה הצפונית יש טווח כתובות אחד ידוע של 1,024 כתובות IPv4:
175.45.176.0 – 175.45.179.255
למרות הגבלת הגישה לאינטרנט בקוריאה הצפונית, מאגר כתובות ה-IP הקטן הוביל להקצאה שמרנית מאוד של כתובות. כך למשל, לאוניברסיטת פיונגיאנג למדע ולטכנולוגיה, הייתה בשנת 2012 רק כתובות IP אחת לאינטרנט העולמי.
ראו גם

תקשורת בקוריאה הצפונית
תקשורת המונים בקוריאה הצפונית
מרכז המחשוב הקוריאני
הכוכב האדום
מירה (Wi-Fi)
הערות שוליים

↑  North Korea (Korea, Democratic People's Republic of) – Asia Internet History Projects.
↑  North Korea moves quietly onto the Internet.
↑  Whois lookup for IP netblock 175.45.176.0/22
↑  He.net. "AS131279 Ryugyong-dong". he.net. נבדק ב-2016-09-10.
1 2 3 4  Pagliery, Jose (December 22, 2014).
↑  "North Korea to offer mobile internet access". BBC. 22 בפברואר 2013. נבדק ב-15 ביולי 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Caitlin Dewey (26 בפברואר 2013). "Instagrams from within North Korea lift the veil, but only slightly". Washington Post. נבדק ב-15 ביולי 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "North Korea blocks access to Instagram". The Guardian. Associated Press. 23 ביוני 2015. נבדק ב-23 ביוני 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Lee, Jean H. (2011-07-25). "North Korea's 'Digital Revolution' Under Way". Associated Press. נבדק ב-2011-08-08.
↑  The new face of KCNA « North Korea Tech.
↑  North Korea opens up Internet for national anniversary.
↑  Cho (조), Min-jeong (민정) (2011-04-30). "北 웹사이트 접속 늘어…윈도XP 사용". Yonhap News (בקוריאנית). נבדק ב-2011-12-08.
1 2  Sanger, David E.; Perlroth, Nicole (December 22, 2014).
↑  Max Fisher (22 בדצמבר 2014). "Yes, North Korea has the internet. Here's what it looks like". Vox. נבדק ב-23 בפברואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Tae-jun Kang (August 14, 2014).
↑  Andrei Lankov (12 בדצמבר 2007). "Surfing Net in North Korea". Korea Times. נבדק ב-30 במאי 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Satter, Raphael; Sullivan, Eileen (December 25, 2014).
↑  The Associated Press; Raphael Satter (24 בדצמבר 2014). "Correction: NKorea-Mystery Outage Story". הניו יורק טיימס. נבדק ב-28 בפברואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "North Korea blocks Facebook, Twitter and YouTuber". The Associated Press. 4 באפריל 2016. נבדק ב-4 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  https://github.com/mandatoryprogrammer/NorthKoreaDNSLeak
↑    Cara  McGoogan, ‏North Korea's internet revealed to have just 28 websites, The Telegraph, 21 September 2016
↑  http://www.cnbc.com/2016/09/21/north-korea-accidentally-lets-world-access-its-internet-and-it-only-has-28-websites.html
↑  Choe, Cheol (2010-04-08). "北 인터넷사이트에 '댓글' 달면 어떻게 될까 (What Happens If You Post 'Reply' On North Korean Website)". No Cut News (בקוריאנית). נבדק ב-2010-04-14.
↑  "APNIC Whois Search (STAR-KP)". APNIC. נבדק ב-30 במאי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  One IP address for all of PUST « North Korea Tech.
Cannibal (שיר)

| --- | --- |

 סינגל שיווקי בביצוע קשה
 מתוך האלבום Cannibal
 יצא לאור:  9 בנובמבר 2010   3 במרץ 2020 (הוצאה מחודשת)
 פורמט:  הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
 תאריך הקלטה:  2010   2020 (הוצאה מחודשת)
 סוגה:  דאנס-פופ
 שפה:  אנגלית
 אורך:  3:14
 חברת תקליטים:  קימוסבי • RCA
 כתיבה:  כותבים שונים
 הפקה:  בילבורד, אמו
"Cannibal" (בעברית: "קניבלית") הוא סינגל שיווקי שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית קשה, מתוך המיני-אלבום הראשון שלה, Cannibal. השיר יצא לאור ב-9 בנובמבר 2010, על ידי חברות התקליטים קימוסבי רקורדס וRCA רקורדס, ויצא ב-3 במרץ 2020, מחדש.
כמה שבועות לאחר צאתו, הגיע השיר אל המקום ה-77 במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי קשה, בילבורד, אמו ופבה סברט והופק על ידי בילבורד ואמו גם כן. השיר בדומה לשאר שירי המיני-אלבום, מכיל בתוכו את סגנון הדאנס והפופ. כמו כן, השיר הוא שיר הנושא מתוך המיני-אלבום והוא הרצועה הראשונה בו.
עם יציאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, בדומה לשאר שירי האלבום.
הצלחה

כאשר יצא, לא זכה השיר להצלחה כלשהי בדומה לשירים נוספים של קשה. בשנים 2019–2020 זכה השיר לחשיפה ברשת החברתית טיקטוק. השיר הופיע בלמעלה משמונה מיליון סרטונים שונים באפיליקציה.
כמו כן, צבר השיר למעלה מ-35 מיליון השמעות ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שביוטיוב צבר האודיו שלו למעלה מ-13 מיליון צפיות. בנוסף לכך, הצליח השיר לחזור אל מצעדי האייטונס של ארצות הברית, הממלכה המאוחדת וקנדה. ב-17 במרץ 2020, פורסם כי השיר הגיע למקום ה-52 במצעד של קנדה הוט 100, לאחר עשור מצאתו המקורית.
בנוסף לכך, בסוף השיר ישנן השורות "I love you, I warned you, Rwar!" שהפכו לוויראליות גם כן, כאשר צולמו בכיכובן למעלה מ-200 אלף סרטונים. בפברואר 2020, העלתה אושיית הטיקטוק "Bipolar Betty", סרטון בו היא שרה את שלוש השורות הללו. תוך יממה וחצי צבר הסרטון למעלה מ-10 מיליון צפיות.
הוצאה מחודשת

בעקבות ההצלחה הבינלאומית לה זכה השיר ברשת החברתית טיקטוק בשנת 2019 ובשנת 2020, הוציאה קשה מחדש את השיר, תוך ששילבה בגרסה המחודשת שלו סימפול משירה הידוע "Tik Tok", שיצא בשנת 2009.
וידאו קליפ

האודיו הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של קשה ב-8 בנובמבר 2010, יום לפני צאתו של השיר כסינגל שיווקי מתוך המיני-אלבום. נכון למרץ 2020, מונה הצפיות של האודיו עומד על למעלה מ-13 מיליון צפיות, מה שהופך אותו לאחד מקטעי הווידאו הנצפים ביותר מתוך המיני-אלבום.
בשנת 2020, העלתה קשה את קליפ המילים המחודש של השיר.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2010)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2010)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2010)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2010)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 77 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 62 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארגנטינה | ארגנטינה הוט 100 | 74 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 31 |  |
נתוני מכירות

| אזור | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית (RIAA) | 2× פלטינה | 2,000,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 2,000,000 |
הערות שוליים

↑  קשה, בילבורד, אמו, פבה סברט
1 2 3 4  Kesha – Cannibal (באנגלית), נבדק ב-2020-03-03
1 2  Cannibal - EP by Kesha, Genius (באנגלית)
1 2 3  Kesha - Cannibal (Official Lyric Video)
↑  Kesha, Billboard
1 2  Cannibal, נבדק ב-2020-03-03
1 2  Ke$ha | ♬ Cannibal | on TikTok, TikTok (באנגלית)
↑  Kesha’s 10-Year-Old Single “Cannibal” Is Experiencing A TikTok-Fueled Resurgence, Genius (באנגלית)
1 2 3  Kesha - Cannibal
↑  Canada iTunes Top Songs, kworb.net
↑  UK iTunes Top Songs, kworb.net
↑  US iTunes Top Songs, kworb.net
↑  chart data, .@KeshaRose's "Cannibal" has reached a new peak of #52 on the Canadian Hot 100 a decade after release following its resurgence on TikTok., @chartdata, ‏2020T9:15 (באנגלית)
↑  stargirlaur | ♬ original sound | on TikTok, TikTok (באנגלית)
1 2  Just Me on TikTok, TikTok (באנגלית)
↑  Kesha brings Tik Tok to TikTok with iconic album cover trend, Metro, ‏2020-05-15 (באנגלית)
↑  Gold & Platinum, RIAA (באנגלית אמריקאית)
| קשה |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • וידאוגרפיה • שירים • פרסים ומועמדויות | דיסקוגרפיה • וידאוגרפיה • שירים • פרסים ומועמדויות |  |
| אלבומי אולפן | Animal • Warrior • Rainbow • High Road • Gag Order |  |
| מיני-אלבומים | Cannibal • Deconstructed Gag Order (Live Acoustic EP from Space) |  |
| אלבומי רמיקס | I Am the Dance Commander + I Command You to Dance: The Remix Album |  |
| סיבובי הופעות | Get Sleazy Tour • North American Tour 2013 • Warrior Tour • Kesha and the Creepies: Fuck the World Tour • Rainbow Tour • The Adventures of Kesha and Macklemore • Kesha Live • Only Love Tour |  |
| רצפי הופעות | Kesha's Weird & Wonderful Rainbow Ride Round • Kesha's Weird & Wonderful Rainbow Ride Round 2 |  |
| ערכים קשורים | פיבי סברט • "קשה: החיים היפים המטורפים שלי" • "החיים היפים המטורפים שלי" • קשה נגד ד"ר לוק |  |
| קשה – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| Animal | "Tik Tok" • "Blah Blah Blah" • "Your Love Is My Drug" • "Take It Off" |  |
| Cannibal | "We R Who We R" • "Sleazy" • "Blow" • "Cannibal" |  |
| Warrior | "Die Young" • "C'Mon" • "Crazy Kids" |  |
| Rainbow | "Praying" • "Woman" • "Learn to Let Go" |  |
| High Road | "Raising Hell" • "My Own Dance" • "Resentment" • "Tonight" |  |
| Gag Order | "Eat The Acid" • "Fine Line" |  |
| סינגלים אחרים | "True Colors" • "This Is Me" • "Here Comes the Change" • "Since I Was Young" • "Joyride" |  |
| סינגלים שיווקיים | Sleazy" • Cannibal" • Sleazy Remix 2.0: Get Sleazier" • Till the World Ends (The Femme Fatale Remix)" • Hymn" • Rich, White, Straight Men" • Best Day" • Summer" • Children of the Revolution" • "Little Bit of Love" • "Nicolas Cage" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Right Round" • "Dirty Picture" • "My First Kiss" • "Timber" • "Good Old Days" • "Body Talks" • "Safe" • "Chasing Rainbows" • "They's a Person of the World" • "Stronger" |  |
אמו, שכתב ביחד עם קשה את השיר.
Yesterday and Today

Yesterday and Today (בעברית: "אתמול והיום") הוא אלבום האולפן התשיעי של להקת הרוק הבריטית הביטלס שיצא תחת חברת התקליטים קפיטול רקורדס, והשנים-עשר בארצות הברית בסך הכל. האלבום יצא לאור בארצות הברית ובקנדה ב-15 ביוני 1966.
האלבום מכיל שירים שקפיטול לא כללה מהאלבומים האחרונים של הלהקה שיצאו בבריטניה, יחד עם שירים שהלהקה הוציאה במקומות אחרים בסינגלים שאינם באלבומים. בין השירים ניתן למצוא שירים מהאלבומים Help! ו-Rubber Soul, ושלוש הקלטות חדשות משנת 1966 שהופיעו ב-Revolver במדינות מחוץ לצפון אמריקה.
האלבום מוכר בעיקר בשל המחלוקת סביב העטיפה המקורית שלו. העטיפה, המכונה כ"עטיפת הקצב" ("Butcher cover"), צולמה על ידי הצלם רוברט ויטאקר ומציג את הלהקה לבושה בחלוקים לבנים ומכוסה בבובות תינוקות ערופות ראש וחתיכות בשר נא. למרות שהתמונה נועדה להיות חלק מיצירה גדולה יותר המבקרת את ההערצה שהוענקה לביטלס, חברי הלהקה התעקשו שמדובר בהצהרה נגד מלחמת וייטנאם. אחרים פירשו זאת כמחאה של הביטלס על מדיניות חברת התקליטים "לשחוט" את אלבומיהם לשוק הצפון אמריקאי. בתגובה לזעמם של הציבור על הנושא הנורא, קפיטול החזירה מיד את האלבום והחליפה את העטיפה בצילום של הלהקה סביב תא מטען של "ספינת קיטור".
האלבום המקורי הפך לפריט יקר ערך בקרב אספנים, מכיוון שחלק ממפעלי הדפוס של קפיטול פשוט הדביקו את תמונת תא המטען על עטיפות האלבומים הקיימות, האלבום גם עודד תופעה של הפשטת השכבה העליונה של העטיפה בחיפוש אחר עטיפת הקצב. לאחר שנמחק מהקטלוג של קפיטול בתחילת אמצע שנות ה-90, Yesterday and Today יצא מחדש על גבי תקליטור ב-2014.
רקע

בהתאם למדיניות חברת התקליטים לגבי כל האלבומים של הביטלס בצפון אמריקה עד 1967, חברת התקליטים קפיטול רקורדס בחרה שירים עבור Yesterday and Today על ידי איסוף מהאלבומים שהלהקה הוציאה בבריטניה, וטריטוריות אחרות בפיקוח EMI, ומרצועות שיצאו על סינגלים שאינם באלבומים מחוץ לצפון אמריקה. ההעדפה של התעשייה בארצות הברית לאלבומים קצרים יותר הקלה על מדיניות זו, כמו גם העובדה שהאלבום Help! של הביטלס הוצג כאלבום פסקול "אמיתי" בארצות הברית, מכיוון שהשירים שאינם בסרטים הוחלפו בבחירות תזמורתיות מתוך פסקול הסרטים בהתאמה. בדרך זו, אף על פי שהלהקה הקליטה שישה אלבומים עבור EMI עד תחילת 1966, Yesterday and Today היה האלבום העשירי של הביטלס שיצא תחת קפיטול רקורדס.
בחירת שירים

Yesterday and Today כולל שירים משני האלבומים האחרונים של הביטלס שעדיין לא נכללו באלבומים אמריקאיים, ועוד שלושה מהאלבום שהם החלו להקליט באפריל 1966, ועוד שני שירים שעד אז שוחררו רק בסינגל:
מתוך Help!, השירים "Yesterday" ו-"Act Naturally" (בהתאמה, הם היו האיי-סייד והבי-סייד של סינגל שיצא על ידי קפיטול תשעה חודשים קודם לכן)
מ-Rubber Soul, השירים "Nowhere Man" ו-"What Goes On", יחד עם "Drive My Car" ו-"If I Need Someone"
שני צידי הסינגל הכפול "Day Tripper" ו-"We Can Work It Out"
מתוך Revolver שעדיין לא שוחרר, השירים "I'm Only Sleeping", "Doctor Robert" ו-"And Your Bird Can Sing". מיקס המונו היה שונה מזה ששומש ליציאתו של Revolver באוגוסט 1966, בעוד שגרסת הסטריאו של Yesterday and Today הכילה מיקסים דואופוניים ("סטריאו מזויף") של שלושת השירים. בהוצאות מאוחרות השתמשו במיקס סטריאו אמיתי.
עטיפת אלבום > סשן צילומים של ויטאקר

ב-25 במרץ 1966, הצלם רוברט ויטאקר אירח סשן צילומים עם הביטלס בסטודיו שלו ב-1 The Vale, ליד קינגס רואד בצ'לסי. לאחר שבילו שלושה חודשים הרחק מעין הציבור, חברי הלהקה הרחיבו את תחומי העניין שלהם והיו להוטים לסטות מהנוסחה שנכפתה עליהם ככוכבי פופ, הן במוזיקה שלהם והן בהגשה שלהם. גם לויטאקר היו שאיפות שסשן הצילומים יפרוץ דרך חדשה. הוא תכנן יצירת אמנות מושגית בשם A Somnambulant Adventure שאותה תיאר מאוחר יותר כ"שיבוש מחושב של המוסכמות סביב צילומי קידום מכירות של כוכבי פופ אורתודוקסיים". ויטקאר הגה את היצירה כהערה על תהילת הביטלס, לאחר שליווה אותם בסיבוב ההופעות שלהם בארצות הברית באוגוסט 28 ונבהל ממראות הביטלמניה שהוא היה עד להם אז.
ויטאקר הרכיב אביזרים כמו חלקי בובות פלסטיק, מגשי בשר, מעילי קצבים לבנים, פטיש ומסמרים, כלוב ציפורים, קופסאות קרטון וסטים של שיניים ועיניים מזויפות. במהלך הצילומים, הוא צילם מספר סלילי וידאו של חברי הלהקה מתקשרים עם החפצים, שהגיעו לשיאם בסדרת תמונות של חברי הלהקה לבושים במעילים לבנים ועטופים בחתיכות בשר וחלקי גוף מבובות התינוקות. הלהקה הייתה רגילה לחיבתו של ויטאקר לסוריאליסטי וניגנה יחדיו. לנון נזכר שהם הונעו על ידי "שעמום ותרעומת על כך שהם צריכים לעשות עוד סשן צילומים ועוד משהו של הביטלס. נמאס לנו מזה עד מוות". הרעיון של ויטאקר תאם גם את ההומור השחור שלהם ואת העניין שלהם באוונגרד.
ויטאקר התכוון ש-A Somnambulant Adventure יהיה עיצוב טריפטיכון על פני שני פאנלים של כיסוי תקליט בגודל 12 אינץ'. בין התבטאויותיו השונות בנושא הוא אמר כי הלוחות יהיו קיפול השער הפנימי או לחלופין הכריכה הקדמית והאחורית. תמונת הקצב הייתה אמורה להופיע בחלק המרכזי של הטריפטיכון או על הכריכה האחורית. הוא תכנן להקטין את התמונה ל"שניים ורבע אינץ' רבועים" בלבד ולמקם אותה במרכז הלוח. מאחורי ראשיהם של חברי הלהקה יתווספו הילות כסף מעוטרות, והחלל הנותר יעוצב כאייקון דתי רוסי בצבעי כסף וזהב. ויטאקר אמר: "הבשר נועד לייצג את האוהדים, והשיניים הכוזבות והעיניים הכוזבות הן השקר שבייצוג דמות אלוהים כעגל זהב".
עבור העטיפה הקדמית, או החלק השמאלי של הטריפטיכון, תכנן ויטאקר להשתמש בתצלום של הביטלס אוחזים בשתי מחרוזות נקניקיות, המסמלות חבל טבור, שנראו כאילו הן מתחברות לבטנה של אישה שגבה למצלמה. תמונה זו תשובץ בתוך תמונה אחרת, המציגה רחם אישה, ובכך מייצגת את לידתם של הביטלס ומדגישה את תכונותיהם האנושיות. החלק השלישי של הטריפטיכון של ויטאקר היה תצלום של ג'ורג' האריסון נועץ מסמרים ארוכים בראשו של לנון, מה שמרמז על חירור גולגולת. ככל הנראה במצב של התעלות פניו של לנון יוצגו כגרגרי עץ ויתווסף אופק שבו האוקיינוס והשמיים יתהפכו. ויטקאר נתן קרדיט למאן ריי כהשראה חלקית לרעיון זה ואמר כי הוא מדגיש שוב את התכונות האנושיות של הלהקה על פני מעמדם כאלילים.
עטיפת אלבום > עטיפת האלבום

הביטלס הגישו תמונות מהסשן עבור חומרי הקידום שלהם. בניגוד לחזונו המקורי של ויטאקר, הלהקה בחרה בעטיפת הקצב כעטיפת האלבום של Yesterday and Today, ולנון ומקרטני התעקשו שזו הייתה הצהרת הביטלס נגד מלחמות, במיוחד מלחמת וייטנאם. נשיא הקפיטול, אלן ליווינגסטון, התנגד מיידית לשימוש בתמונה, אך אפשטיין אמר לו שהביטלס נחושים בדעתם. בריאיון שפורסם בשנת 2002 במגזין מוג'ו, ליווינגסטון נזכר כי הקשר העיקרי שלו היה עם מקרטני, שדחף בחוזקה לשימוש בתמונה כעטיפת האלבום ותיאר אותה כ"הערה שלנו על מלחמת וייטנאם". המנהל האמנותי של קפיטול התרשם יותר מהתמונה והכין אותה כך שתיראה כמו ציור, עם אפקט קנבס.
עטיפת האלבום הוחלפה במהרה בתמונה של ארבעת חברי הלהקה סביב תא מטען פתוח של ספינת קיטור. תמונה זו צולמה על ידי ויטאקר במשרדי NEMS של אפשטיין, ליד רחוב קארנבי. במקום להיות מוגשת כמחשבה שלאחר המעשה, עטיפת התא המטען הודבקה על עטיפת התקליט ונשקלה על ידי אפשטיין בזמן שהביטלס צילמו קליפים לקידום מכירות עבור "Paperback Writer" ו-"Rain" בבית צ'יזיק ב-20 במאי. מאוחר יותר תיאר לנון את ההחלפה כ"תמונה נוראית שלנו נראים דדביט באותה מידה, אבל אמורים להיות רביעייה מאושרת". מבקר המוזיקה טים ריילי מתאר אותו כ"מאולף", אך בשל הבעות הפנים הזועפות של הביטלס, עדיין מעורר את רצונם ללעוג לדיוקן הלהקה הסטנדרטי.
רשימת שירים

| צד ראשון> מס' | צד ראשון> שם | צד ראשון> כותב(ים) | צד ראשון> משך | צד ראשון>  | צד ראשון>  | צד ראשון>  | צד ראשון>  | צד ראשון>  | צד ראשון>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Drive My Car  | לנון-מקרטני | 2:25 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | I'm Only Sleeping  | לנון-מקרטני | 2:58 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Nowhere Man  | לנון-מקרטני | 2:40 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Doctor Robert  | לנון-מקרטני | 2:14 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Yesterday  | לנון-מקרטני | 2:04 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Act Naturally  | ג'וני ראסל, וני מוריסון | 2:27 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 14:48 |  |  |  |  |  |  |
| צד שני> מס' | צד שני> שם | צד שני> כותב(ים) | צד שני> משך | צד שני>  | צד שני>  | צד שני>  | צד שני>  | צד שני>  | צד שני>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | And Your Bird Can Sing  | לנון-מקרטני | 2:02 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | If I Needed Someone  | ג'ורג' האריסון | 2:19 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | We Can Work It Out  | לנון-מקרטני | 2:10 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | What Goes On  | לנון-מקרטני, רינגו סטאר | 2:44 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Day Tripper  | לנון-מקרטני | 2:47 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 12:02 |  |  |  |  |  |  |
קרדיטים

ג'ון לנון - סולן, הרמוניה וקולות רקע, גיטרת קצב, אקוסטית ומובילה, הרמוניום, מחיאות כפיים
פול מקרטני - סולן, הרמוניה וקולות רקע; גיטרת בס, אקוסטית ומובילה, פסנתר, מחיאות כפיים
ג'ורג' האריסון - הרמוניה וקולות רקע; גיטרה מובילה ואקוסטית, טמבורין, מאראקס, מחיאות כפיים
רינגו סטאר - תופים, כלי הקשה, מחיאות כפיים
אמיל, או על החינוך

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ז'אן-ז'אק רוסו 
 שפת המקור:  צרפתית 
 סוגה:  מסה 
 נושא:  פוליטיקה, אכילה, חינוך, טעם, אדם, ציוויליזציה, אינדיבידואליזם, אושר, sociability, פילוסופיה, ילדות, מוסר, משפחה, דת 
 מקום התרחשות:  פריז, אירופה 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1762 
 
אֵמִיל, או על החינוך (בצרפתית: Émile, ou De l'éducation) הוא רומן חניכה מאת ז'אן-ז'אק רוסו שיצא לאור לראשונה בשנת 1762, וכנראה הראשון מסוגה זו. לפי דבריו של רוסו בספרו "הווידויים", זהו הספר החשוב ביותר שכתב.
עם צאתו, נאסר הספר לפרסום, הוכרזה שריפת כל עותקיו ורוסו היה לאדם נרדף. עם זאת, לאחר הנסיבות שיצרה המהפכה הצרפתית הפך הספר לרב-מכר ולספר בעל השפעה ניכרת הן על החינוך והן על פילוסופיה מדינית וחברתית.