stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דאפט פאנק
קורות חיים ורקע > 1987–1992: תחילת הקריירה ודארלין'

גי-מנואל דה הומם-קריסטו ותומא בנגלטר נפגשו ב-1987 בעת שלמדו בבית הספר Lycée Carnot שבפריז. השניים התיידדו והקליטו דמואים עם אחרים מבית ספרם. ב-1992 הם הקימו את דארלין', עם בנגלטר על הבס, הומם-קריסטו על הגיטרה ולורנט ברנקוביץ' על הגיטרה והתופים. השלישייה קראה לעצמה על שם השיר "Darlin'" של הביץ' בויז, אותו ביצעו יחד עם יצירה מקורית. שני השירים יצאו במיני-אלבום מרובת אמנים תחת Duophonic Records, לייבל בבעלות הלהקה הלונדונית Stereolab, שהזמינה את דרלין' להופיע בבריטניה.
דרלין' התפרקה לאחר כחצי שנה, לאחר שניגנה שתי הופעות והפיקה ארבעה שירים. בנגלטר תיאר את הפרויקט כ"די ממוצע". ברנקוביץ' הקים להקה נוספת, בשם פיניקס. בנגלטר והומם-קריסטו הקימו את דאפט פאנק והתנסו במכונות תופים וסינתיסייזרים. השם נלקח מביקורת שלילית על דארלין' במלודי מייקר שנכתבה על ידי דייב ג'נינגס, שכינה את המוזיקה שלהם "ת'ראש פאנקי מטומטם" ("Daft punky thrash"). הלהקה מצאה את הביקורת משעשעת. הומם-קריסטו אמר: "נאבקנו כל כך הרבה זמן למצוא את השם דרלין', והשם הזה התגלה כל כך מהר".
קורות חיים ורקע > 1993–1996: הופעות ראשונות וסינגלים

בספטמבר של 1993, דאפט פאנק השתתף ברייב ביורודיסני, שם הם פגשו את סטיוארט מקמילן מהצמד סלאם, מייסד שותף של חברת התקליטים הסקוטית סומה קווליטי רקורדס. הם נתנו לו קלטת דמו, שהיוותה את הבסיס לסינגל הבכורה של דאפט פאנק, "The New Wave", שיצא במהדורה מוגבלת ב-1994. הסינגל הכיל גם את המיקס הסופי של "The New Wave" שנקרא "Alive", שהופיע באלבום הראשון של דאפט פאנק.
דאפט פאנק חזרו לאולפן במאי 1995 כדי להקליט את "Da Funk". לאחר שהפך לסינגל הראשון שלהם שזכה להצלחה מסחרית, הם שכרו מנהל, פדרו וינטר, שקידם אותם ואמנים אחרים באופן קבוע במועדוני הלילה שלו. בספטמבר של 1996 הם חתמו עם וירג'ין רקורדס ועשו עסקה לרישוי שירים דרך חברת ההפקות שלהם, דאפט טראקס. בנגלטר אמר כי למרות שהם קיבלו הצעות רבות מחברות תקליטים, הם רצו לחכות ולהבטיח שהם לא יאבדו שליטה יצירתית. הוא החשיב את העסקה עם וירג'ין דומה יותר לשותפות.
באמצע עד סוף שנות ה-90, דאפט פאנק הופיעו בהופעות חיות באירועים שונים, ללא התלבושות שנודעו בהן מאוחר יותר. ב-1996 הם הופיעו לראשונה בארצות הברית, באירוע של Even Furthur בוויסקונסין. בנוסף להופעות החיות, הם הופיעו במועדונים תוך שימוש בתקליטי ויניל מהאוסף שלהם. הם היו ידועים בכך ששילבו סגנונות מוזיקה רבים בסטים שלהם.
קורות חיים ורקע > 1997–1999: Homework

דאפט פאנק הוציאו את אלבום הבכורה שלהם, Homework, בשנת 1997. בפברואר של אותה שנה, מגזין הדאנס הבריטי Muzik פרסם כתבת שער של דאפט פאנק ותיאר את Homework כ"אחד מאלבומי הבכורה המהופנטים ביותר מזה זמן רב". על פי וילג' ווייס, האלבום חידש את מוזיקת ההאוס וסטה מנוסחת היורודאנס. המבקר אלכס ריינר כתב כי האלבום שילב סגנונות מועדונים מבוססים ואת "האקלקטיות המתפתחת" של הביג-ביט. ב-1997, דאפט פאנק יצאו לסיבוב הופעות בינלאומי, Daftendirektour, תוך שימוש בציוד הביתי שלהם בבמה החיה. ב-25 במאי הם הופיעו בפסטיבל Tribal Gathering בלוטון הו, אנגליה, עם אורביטל וקרפטוורק.
הסינגל המצליח ביותר מתוך "Homework" היה "Around the World". דאפט פאנק הפיקו סדרה של קליפים ל-"Homework" בבימויים של ספייק ג'ונז, מישל גונדרי, רומן קופולה וסב ג'אניאק. הקליפים נאספו ב-1999 תחת השם D.A.F.T.: A Story About Dogs, Androids, Firemen and Tomatoes.
בנגלטר והומם-קריסטו הקימו חברות תקליטים משלהם, Roulé ו-Crydamoure, לאחר שחרורו של Homework, והוציאו פרויקטים סולו משלהם ושל חבריהם. הומם-קריסטו הוציא מוזיקה כחבר בצמד Le Knight Club עם אריק צ'דוויל, ובנגלטר הוציא מוזיקה כחבר בצמד Together עם די ג'יי פאלקון וייסד את הלהקה סטארדאסט עם אלן בראקס ובנג'מין דיימונד. ב-1998 הוציאו סטארדאסט את השיר היחיד שלהם, להיט המצעדים "Music Sounds Better With You".
קורות חיים ורקע > 1999–2003: Discovery

אלבומם השני של דאפט פאנק, Discovery, יצא בשנת 2001. הצמד אמר שזה היה ניסיון להתחבר מחדש לגישה השובבה והפתוחה הקשורה לשלב הגילוי של הילדות. האלבום הגיע למקום השני בבריטניה, והסינגל המוביל שלו, "One More Time", היה להיט. השיר עובר אוטו-טיון וקומפרסור כבדים. הסינגלים "Digital Love" ו-"Harder, Better, Faster, Stronger" זכו להצלחה גם בבריטניה ובמצעד הדאנס האמריקאי, ו-"Face to Face" הגיע למקום הראשון במצעד המועדונים האמריקאי.
Discovery יצר דור חדש של מעריצי דאפט פאנק. הוא גם ראה את דאפט פאנק מציגים לראשונה את התלבושות הרובוטיות הייחודיות שלהם. בעבר הם לבשו מסכות הלווין או תיקים להופעות קידום מכירות. לטענת בנגלטר, ב-9 בספטמבר 1999, בשעה 9:09 בבוקר קרתה תאונה באולפן ההקלטות: הסמפלר שלהם התפוצץ בזמן שהם עבדו עליו, הם איבדו את הכרתם וכשהתעוררו הם גילו שהם רובוטים. ישנן מעט מאוד תמונות של פניהם של חברי ההרכב.. Discovery נבחר מאוחר יותר לאחד האלבומים הטובים ביותר של העשור על ידי מגזינים כמו פיצ'פורק ו-Resident Advisor. ב-2020, מגזין הרולינג סטון כלל את האלבום במקום ה-236 ברשימת "500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים". ב-2021, פיצ'פורק ציינו את Discovery כגולת הכותרת של הקריירה של דאפט פאנק, "אלבום שהתעלה על שורשי מועדוני הרובוטים וקרע לאורך העשורים שלאחר מכן".
דאפט פאנק שיתפו פעולה עם אמן המאנגה היפני לייג'י מאטסומוטו כדי ליצור את אינטרסטלה 5555, אנימציה באורך מלא המתרחשת ב-Discovery. ארבעת הפרקים הראשונים שודרו בערוץ Toonami בשנת 2001, והסרט המוגמר יצא ב-DVD בשנת 2003. בדצמבר של אותה שנה, דאפט פאנק הוציאו את Daft Club, אוסף של רמיקסים של Discovery. ב-2001, דאפט פאנק הוציא קטע בן 45 דקות מהופעה של Daftendirektour בשם Alive 1997.
קורות חיים ורקע > 2004–2007: Human After All ו-Alive 2007

במרץ של 2005, דאפט פאנק הוציאו את אלבומם השלישי, Human After All, תוצאה של שישה שבועות של כתיבה והקלטה. הביקורות היו מעורבות, עם ביקורת על חזרתיות ומצב רוח קודר יותר. Robot Rock", "Technologic", "Human After All" ו-"The Prime Time of Your Life" שוחררו כסינגלים. אנתולוגיית דאפט פאנק Musique Vol. 1 1993–2005, יצאה לאור ב-4 באפריל 2006. דאפט פאנק הוציאו גם אלבום רמיקסים, Human After All: Remixes.
ב-21 במאי 2006, דאפט פאנק הקרנו הקרנה בכורה של סרטם, אלקטרומה של דאפט פאנק, בפסטיבל קאן. הסרט אינו כולל את המוזיקה של דאפט פאנק. הקרנות חצות של הסרט נערכו בבתי הקולנוע בפריז החל ממרץ 2007.
במשך 48 תאריכים בשנים 2006 ו-2007, דאפט פאנק ביצעו את סיבוב ההופעות העולמי Alive 2006/2007, וביצעו "מגה-מיקס" של המוזיקה שלהם מפירמידה גדולה עם חזית LED. סיבוב ההופעות זכה לשבחים ונזקף לזכותו הבאת מוזיקת הדאנס לקהל רחב יותר, במיוחד בצפון אמריקה. עיתונאי הגרדיאן, גבריאל סאטן, השווה זאת לאופן שבו הופעתם של הביטלס ב-1964 בתוכנית "המופע של אד סאליבן" הביאה את הרוקנרול הבריטי למיינסטרים האמריקאי.
הופעתם של דאפט פאנק בפריז יצאה כאלבום ההופעה השני שלהם, Alive 2007, ב-19 בנובמבר 2007. הגרסה החיה של "Harder, Better, Faster, Stronger" יצאה כסינגל, עם וידאו בבימויו של אוליבר גונדרי הכולל קטעים מהופעתם בברוקלין. ב-2009, דאפט פאנק זכו בפרסי גראמי עבור Alive 2007 והסינגל "Harder, Better, Faster, Stronger".
קורות חיים ורקע > 2008–2011: טרון: המורשת

דאפט פאנק הופיע בהפתעה בטקס פרסי הגראמי ה-50 ב-10 בפברואר 2008, והופיעו עם הראפר קניה וסט כדי לבצע את השיר "Stronger" על הבמה בסטייפלס סנטר בלוס אנג'לס. זו הייתה ההופעה הטלוויזיונית הראשונה של דאפט פאנק.
ב-2008, דאפט פאנק חזרו לפריז כדי לעבוד על חומרים חדשים. וינטר גם פרש מתפקידו כמנהל שלהם כדי למקד את תשומת הלב בחברת התקליטים שלו אד באנגר רקורדס ובעבודתו כ-Busy P. הוא הצהיר בראיון מאוחר יותר כי דאפט פאנק עבדו עם חברת ניהול לא ידועה בלוס אנג'לס. הצמד החזיק את משרד ההפקה של דאפט ארטס במתחם אולפני ג'ים הנסון בהוליווד. ב-2008, דאפט פאנק הגיעו למקום ה-38 בסקר רשמי עולמי של DJ Mag לאחר שהגיעו למקום ה-71 בשנה הקודמת. דאפט פאנק סיפקו מיקסים חדשים למשחק הווידאו DJ Hero, והופיעו במשחק כדמויות שניתן לשחק בהן.
בקומיק-קון של סן דייגו בשנת 2009 הוכרז כי דאפט פאנק הלחינו 24 רצועות לסרט "טרון: המורשת". הפסקול של דאפט פאנק עובד ותוזמר על ידי ג'וזף טרפאנזה. הצמד שיתף איתו פעולה במשך שנתיים בכתיבת הפרטיטורה, משלב טרום ההפקה ועד להשלמתה. הפסקול כולל תזמורת בת 85 נגנים, שהוקלטה באולפני AIR Lyndhurst בלונדון. ג'וזף קוסינסקי, במאי הסרט, התייחס לפרטיטורה כאל תערובת של אלמנטים תזמורתיים ואלקטרוניים. דאפט פאנק גם עושים הופעת קמע כתוכניות רוכבי דיסקים החובשים את קסדות הרובוט, הסימן המסחרי שלהם בעולם הווירטואלי של הסרט. אלבום הפסקול יצא לאור ב-6 בדצמבר 2010. הקליפ לשיר "Derezzed" הושמע לראשונה ברשת MTV באותו יום בו יצא האלבום. הקליפ, שמציג את אוליביה ויילד כדמות קוורה בקטעים שצולמו במיוחד, יחד עם קטעים של דאפט פאנק בארקייד, היה זמין מאוחר יותר לרכישה מחנות האייטונס ונכלל במהדורות ה-DVD והבלו-ריי של הסרט. וולט דיסני רקורדס הוציאה אלבום רמיקסים, Tron: Legacy Reconfigured, ב-5 באפריל 2011.
ב-2010, דאפט פאנק התקבלו למסדר האמנויות והספרות (Ordre des Arts et des Lettres), מסדר ההצטיינות של צרפת. בנגלטר והומם-קריסטו קיבלו בנפרד דרגת שבלייה (אביר). באוקטובר של אותה שנה, דאפט פאנק הופיעו בהפתעה במהלך מופע של פיניקס במדיסון סקוור גארדן בניו יורק. הם ניגנו מחרוזת של "Harder, Better, Faster, Stronger" ו-"Around the World" לפני שהשיר השתלב בשיר "1901" של פיניקס. הצמד כלל גם אלמנטים מהשירים "Rock'n Roll", "Human After All" ו-"Together", אחד השירים של בנגלטר כחבר בצמד Together. הם הפיקו את השיר "Hypnotize U" של N.E.R.D מ-2010.
קורות חיים ורקע > 2011–2015: Random Access Memories

ב-2011, סומה רקורדס הוציאה שיר של דאפט פאנק שלא פורסם קודם לכן, "Drive", שהוקלט בזמן שהם הוחתמו בסומה בשנות ה-90. השיר נכלל באוסף רב אמנים לרגל חגיגות העשרים של חברת התקליטים. באוקטובר של 2012, דאפט פאנק סיפקו מיקס בן 15 דקות של שירים של מוזיקאי הבלוז ג'וניור קימברו לתצוגת האופנה של הדי סלימאן, איב סן לורן. דאפט פאנק הקליטו את אלבום האולפן הרביעי שלהם, Random Access Memories, עם מוזיקאים כמו סולן הסטרוקס ג'וליאן קזבלנקס, טוד אדוארדס, די ג'יי פאלקון, פנדה בר, צ'ילי גונזלס, פול ויליאמס, פארל ויליאמס, סולן להקת שיק נייל רוג'רס ואמן היורו-דיסקו ג'ורג'ו מורודר. דאפט פאנק עזבו את וירג'ין לטובת סוני מיוזיק אנטרטיינמנט דרך חברת התקליטים קולומביה רקורדס.
Random Access Memories יצא ב-17 במאי 2013. הסינגל, "Get Lucky", הפך לסינגל הראשון של דאפט פאנק שהגיע למקום הראשון בבריטניה ולשיר החדש המושמע ביותר בהיסטוריה של ספוטיפיי. בטקסי פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2013, דאפט פאנק הוציאו טריילר לסינגל שלהם, "Lose Yourself to Dance", והגישו את פרס "הקליפ הנשי הטוב ביותר" לצד רוג'רס ופארל. בדצמבר הם חשפו קליפ וידאו לשיר "Instant Crush", בבימויו של וורן פו ובהשתתפותו של ג'וליאן קזבלנקס.
בטקס פרסי הגראמי השנתי ה-56, Random Access Memories זכה בפרס גראמי לאלבום הדאנס/אלקטרוני הטוב ביותר, אלבום השנה והאלבום הלא קלאסי המעובד הטוב ביותר, בעוד "Get Lucky" קיבל את הגראמי עבור לביצוע הפופ הטוב ביותר של צמד/להקה ותקליט השנה. דאפט פאנק הופיעו בטקס עם סטיבי וונדר, רוג'רס ופארל, כמו גם עם נגני מדור הקצב של Random Access Memories ניית'ן איסט, עומר חכים, פול ג'קסון ג'וניור וכריס קאסוול.
דאפט פאנק היו שותפים להפקת אלבום האולפן השישי של קניה וסט, Yeezus, את השירים "On Sight", "Black Skinhead", "I Am a God" ו-"Send It Up" יחד עם וסט. הם סיפקו קולות נוספים לסינגל של פארל מ-2014, "Gust of Wind". ב-10 במרץ 2014, שיר שדאפט פאנק שלא פרסמו, "Computerized", דלף לרשת. הוא כולל את ג'יי-זי ומכיל את "The Son of Flynn" מתוך הפסקול של Tron: Legacy. בעבר הוא היה אמור להיות הסינגל שמקדם את Tron: Legacy. באפריל של 2015, דאפט פאנק הופיעו במחווה קצרה לרוג'רס כחלק מסרט תיעודי על חייו, Nile Rodgers: From Disco to Daft Punk. ביוני יצא לאקרנים סרט תיעודי בשם Daft Punk Unchained.
אמנותיות > סגנון מוזיקלי

סגנונם המוזיקלי של דאפט פאנק תואר בעיקר כהאוס, פרנץ' האוס, אלקטרוני, דאנס, ודיסקו. שון קופר מ-Allmusic מתאר את הסגנון המוזיקלי שלהם כשילוב של אסיד האוס, טכנו, פופ, אינדי רוק, היפ הופ, פרוגרסיב האוס, פאנק ואלקטרו. מבקר הגרדיאן אלכסיס פטרידיס תיאר את גישתם למוזיקה ולאמנות כ"מגפי", עם דגימה נרחבת. דאפט פאנק ראו את סגנונם כ"רטרו-עתידני", ושילבו ז'אנרים מהעשורים הקודמים במה שהניו יורק טיימס תיאר כ"חזון גדול יותר ויותר של פופוליזם שמח".
בתחילת שנות ה-90, דאפט פאנק שאבו השראה מהרוק והאסיד האוס בבריטניה. הומם-קריסטו התייחס ל-Screamadelica של פריימל סקרים כאלבום ש"חיבר הכל" במונחים של ז'אנר. ב-2009, בנגלטר ציין את אנדי וורהול כאחת ההשפעות המוקדמות של דאפט פאנק. בשיר "Teachers" מ-Homework, דאפט פאנק הזכירו את המוזיקאים שהשפיעו עליהם, כולל מוזיקאי הפאנק ג'ורג' קלינטון, הראפר והמפיק ד"ר דרה, ואמני האוס ודטרויט טכנו משיקגו כולל פול ג'ונסון, רומנטוני וטוד אדוארדס. הומם-קריסטו אמר: "למוזיקה שלהם הייתה השפעה גדולה עלינו. הסאונד של ההפקות שלהם, הקומפרסור, הצליל של תוף הבעיטה והקול של רומנטוני, הרגש והנשמה, הוא חלק מאיך שאנחנו נשמעים היום".
Discovery ראה את דאפט פאנק משלבים השפעות מהדיסקו של שנות ה-70 והקרונרים של שנות ה-80, וכלל שיתופי פעולה עם רומנטוני ואדוארדס. ההשראה העיקרית הייתה הסינגל "Windowlicker" של אפקס טווין מ-1999, שלדברי בנגלטר היה "לא רצועת מועדונים טהורה ולא רצועה מאוד רגועה ומדוכדכת". הצמד השתמש בציוד וינטג' כדי לשחזר צלילים של אמנים מבוגרים יותר, כמו השימוש בפסנתר וורליצר כדי להזכיר את סופרטרמפ בשיר "Digital Love".
עבור הפסקול של "טרון: המורשת", דאפט פאנק שאבו השראה מונדי קרלוס, מלחינת הסרט המקורי של טרון, כמו גם ממקס שטיינר, ברנרד הרמן, ג'ון קרפנטר, ואנגליס, פיליפ גלאס ומוריס ז'אר. עבור Random Access Memories, דאפט פאנק חיפשו "אווירה של החוף המערבי", תוך התייחסות ללהקות כמו פליטווד מק, האחים דובי והאיגלס, והמוזיקאי האלקטרוני הצרפתי ז'אן מישל ז'אר.
אמנותיות > תמונה ציבורית

ברוב ההופעות הציבוריות והתקשורתיות, דאפט פאנק לבשו תחפושות שהסתירו את פניהם. בנגלטר אמר שהם רוצים שההתמקדות תהיה במוזיקה שלהם, וכי מסכות מאפשרות להם לשלוט בתדמיתם תוך שמירה על אנונימיות והגנה על חייהם האישיים. הוא אמר כי הסרט "פנטום גן העדן" ("Phantom of the Paradise") מ-1974, שבו הדמות הראשית עוטה מסכה באופן בולט, היה "הבסיס להרבה ממה שאנחנו עוסקים בו מבחינה אמנותית". דאפט פאנק היו גם מעריצים של להקת שנות ה-70 ספייס, שנודעה בכך שלבשה חליפות חלל עם קסדות שהסתירו את הופעתן. תעלומת זהותם של דאפט פאנק והתחפושות המשוכללות שלהם הוסיפו לפופולריות שלהם. התלבושות הושוו לאיפור של קיס ולז'קט העור שלבש איגי פופ.
במהלך הופעות קידום מכירות בשנות ה-90, דאפט פאנק נהגו להסתיר את פניהם עם מבחר מסכות. למרות שהם הרשו לצוות צילום לצלם אותם לתוכנית אמנות צרפתית באותה תקופה, דאפט פאנק לא רצו לדבר על המסך. לדברי אורלה לי-פישר, מנהלת השיווק של וירג'ין רקורדס בריטניה, בתחילת הקריירה שלהם דאפט פאנק הסכימו לצילומים ללא מסכות רק בזמן שהם היו בהופעות. ב-1997 אמר בנגלטר כי יש להם "כלל כללי לגבי אי הופעה בסרטונים".
ב-2001, דאפט פאנק החלו ללבוש תלבושות רובוטיות להופעות קידום מכירות והופעות עבור Discovery, שהוצגו לראשונה במצגת מיוחדת במהלך בלוק Toonami של Cartoon Network. הקסדות נוצרו על ידי פול האן מדאפט ארטס והבמאים הצרפתים אלכס ומרטין, עם הנדסה על ידי טוני גרדנר ו-Alterian, Inc. הם היו מסוגלים לעשות אפקטים שונים של LED. פאות חוברו במקור לשתי הקסדות, אך דאפט פאנק הסירו אותן רגעים לפני שחשפו אותן. בנגלטר אמר כי הקסדות היו חמות, אך הוא התרגל לכך. בקסדות מאוחרות יותר הותקנו מאווררים כדי למנוע התחממות יתר.
עם שחרורו של Human After All, דאפט פאנק לבשו קסדות פשוטות וז'קטים ומכנסיים שחורים מעור שעוצבו על ידי הדי סלימאן. בנגלטר אמר כי דאפט פאנק לא רצו לחזור על עצמם והיו מעוניינים "לפתח פרסונה שממזגת בדיה ומציאות". על סט הצילומים של "אלקטרומה", דאפט פאנק התראיינו כשגבם מופנה, וב-2006 הם לבשו שקיות בד מעל ראשם במהלך ראיון טלוויזיוני. לדבריהם, השימוש בשקיות בד הייתה החלטה ספונטנית, המשקפת את נכונותם להתנסות בתדמיתם. דאפט פאנק לבשו את תלבושות הרובוט בהופעותיהם בטקס פרסי הגראמי בשנים 2008, 2014 ו-2017. במהלך הטקס ב-2014, הם קיבלו את הפרסים שלהם על הבמה בתלבושות, כאשר פארל ופול ויליאמס דיברו בשמם.
דאפט פאנק השתמשו בתלבושות הרובוטיות כדי למזג את המאפיינים של בני אדם ומכונות. בנגלטר אמר כי הפרסונות היו בתחילה תוצאה של ביישנות, אך הן הפכו למרגשות עבור הקהל, "הרעיון של להיות בחור ממוצע עם כוח על כלשהו". הוא תיאר אותה כגרסה מתקדמת של גלאם רוק, "שבה זה בהחלט לא אתה". לאחר הפיצול של דאפט פאנק, בנגלטר השווה את פרסונות הרובוט ל"מיצב אמנות מיצג של מרינה אברמוביץ' שנמשך 20 שנה". הוא הכחיש כי הרובוטים מייצגים "חיבוק בלתי מעורער של התרבות הדיגיטלית", ואמר: "ניסינו להשתמש במכונות האלה כדי לבטא משהו מרגש מאוד שמכונה לא יכולה להרגיש, אבל בן אדם יכול. תמיד היינו בצד של האנושות ולא בצד של הטכנולוגיה".
אמנותיות > הופעות בתקשורת

הפופולריות של דאפט פאנק יוחסה בחלקה להופעתם בתקשורת המיינסטרים. הצמד הופיע עם ג'ולייט לואיס בפרסומת לגאפ, שכללה את הסינגל "Digital Love", והיו מחויבים חוזית להופיע רק בבגדי גאפ. ב-2001, דאפט פאנק הופיעו בפרסומת בבלוק Toonami של Cartoon Network, וקידם את האתר הרשמי של Toonami ואת הקליפים המונפשים של הצמד לאלבומם Discovery. הקליפים הופיעו מאוחר יותר כסצנות בסרט אינטרסטלה 5555, שבו דאפט פאנק מופיעים בהופעת קמע בתור האלטר-אגו הרובוטי שלהם. הצמד הופיע מאוחר יותר בפרסומת טלוויזיה כשהם לובשים את חליפות שלהם מתקופת Discovery כדי לקדם את הטלפון הנייד Premini של סוני אריקסון. ב-2010, דאפט פאנק הופיעו בפרסומות של אדידס שקידמו בגדים בנושא מלחמת הכוכבים. דאפט פאנק הופיעו בהופעת קמע בטרון: המורשת כתקליטנים של מועדוני לילה.
ב-2011, חילקה קוקה-קולה בקבוקים במהדורה מוגבלת שעוצבו על ידי דאפט פאנק. דאפט פאנק וקורטני לאב הצטלמו ל"פרויקט המוזיקה" של בית האופנה איב סן לורן. הצמד הופיע בחליפות הפייטים החדשות שלהם שעוצבו במיוחד על ידי הדי סלימאן, כשהם אוחזים ומנגנים בכלי נגינה עם גוף עשוי זכוכית אקרילית. ב-2013, Bandai Tamashii שחררה אקשן פיגר של דאפט פאנק במקביל ליציאת Random Access Memories ביפן. לאחר סדרה של טריילרים לטיזר, דאפט פאנק הופיעו באופן פומבי נדיר בגרנד פרי מונקו 2013 במאי בקבוצה של לוטוס פורמולה 1, שתמך בצמד על ידי מרוץ במכוניות ממותגות מיוחדות עם לוגו הלהקה.
קטעים מהופעתם של דאפט פאנק בפסטיבל קואצ'לה ב-2006 הוצגו בסרט התיעודי קואצ'לה: 20 שנה במדבר, שיצא ליוטיוב באפריל של 2020. דאפט פאנק היו אמורים להופיע ב-6 באוגוסט 2013 בפרק של הקולבר ריפור כדי לקדם את Random Access Memories. הם לא יכלו לעשות זאת בגלל התחייבויות חוזיות בנוגע להופעתם המאוחרת יותר בפרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2013. לדברי סטיבן קולבר, דאפט פאנק לא היו מודעים להסכם בלעדיות כלשהו ונעצרו על ידי מנהלי MTV בבוקר שלפני ההקלטות. ב-2015, דאפט פאנק הופיעו לצד מספר מוזיקאים אחרים כדי להכריז על בעלותם המשותפת על שירות המוזיקה טיידל בהשקתו המחודשת.
עדן (Eden), סרט דרמה צרפתי מ-2014 מציג את דאפט פאנק (המגולמים על ידי שחקנים) בשלבים שונים של הקריירה שלהם. את הקסדות של דאפט פאנק יכול לחבוש השחקן במשחקי הווידאו פוקימון שני וארגמן מ-2022.
השפעה

דאפט פאנק נחשבים לאחד מצמדי הדאנס המשפיעים ביותר בהיסטוריה. ב-2015, מגזין הרולינג סטון דירג אותם במקום ה-12 ברשימת הצמד המוזיקלי הטוב ביותר בכל הזמנים. מבקר המוזיקה הראשי של הגרדיאן, אלכסיס פטרידיס, כינה את דאפט פאנק כאמני הפופ המשפיעים ביותר במאה ה-21. שותפם פארל ויליאמס אמר שהם אחראים לעליית ה-EDM העכשווי, אם כי בנגלטר לא היה מחויב לכך, ואמר רק שמעשים אחרים השתמשו ב"גימיקים שבזמנו דאפט פאנק השתמשו בהם לא היו באמת גימיקים". הניו יורק טיימס נתן קרדיט לדאפט פאנק על כך שעזרו להפוך את מוזיקת הדאנס ל"מיינסטרים לחלוטין".
ב-"Losing My Edge", הסינגל הראשון של LCD Soundsystem, הזמר ג'יימס מרפי התרברב בצחוק על היותו הראשון "לנגן דאפט פאנק לילדי הרוק". LCD Soundsystem הקליטה גם את השיר "Daft Punk Is Playing at My House", שהגיע למקום ה-29 בבריטניה והיה מועמד לפרס הקלטת הדאנס הטובה ביותר בטקס פרסי גראמי 2006. הרמיקס של השיר מכיל גם דגימות של שירים רבים של דאפט פאנק וכן שירים של תומא בנגלטר.
שירי דאפט פאנק דוגמו או זכו לגרסאות כיסוי על ידי אמנים אחרים. "Technologic" נדגם על ידי סוויז ביטז לשיר "Touch It" של באסטה ריימס. ברמיקס מאוחר יותר של "Touch It" השורה "Touch It" the line "touch it, bring it, pay it, watch it, turn it, leave it, start, format it" מתוך "Technologic" הושרה על ידי אמנית הרית'ם אנד בלוז והראפ מיסי אליוט. שירו של קניה וסט מ-2007 "Stronger" מתוך האלבום Graduation דוגם את המלודיה וכולל דגימה קולית של "Harder, Better, Faster, Stronger" של דאפט פאנק. התלבושות הרובוטיות של דאפט פאנק מופיעות בקליפ לשיר "Stronger". השיר "Daftendirekt" מתוך אלבומם של דאפט פאנק Homework סומפל עבור השיר "So Much Betta" של ג'נט ג'קסון מתוך אלבומה Discipline מ-2008.
השיר "Aerodynamic" סומפל עבור הסינגל "Summertime" של ויילי מ-2008. "Veridis Quo" מתוך Discovery נדגם לשיר "Dream Big" של ג'זמין סוליבן מתוך אלבומה Fearless מ-2008. "Around the World" של דאפט פאנק נדגם לשיר "You Take Me (Around the World)" של ג'וג'ו מ-2009. השיר "Cowboy George" של להקת The Fall מכיל קליפ של "Harder, Better, Faster, Stronger". להקת הא-קפלה פנטטוניקס ביצעה מחרוזת של שירי דאפט פאנק, ששוחררה כסרטון יוטיוב. נכון לנובמבר 2021, הסרטון נצפה יותר מ-355 מיליון פעמים. המחרוזת זכתה בפרס העיבוד הטוב ביותר, אינסטרומנטלי או א-קאפלה בטקס פרסי הגראמי ה-57.
מחרוזת של דאפט פאנק נוגנה במצעד יום הבסטיליה 2017 על ידי להקה צבאית צרפתית, מול נשיא צרפת עמנואל מקרון ואורחיו הרבים, ביניהם נשיא ארצות הברית לשעבר דונלד טראמפ.
Baicalellia daftpunka, מין של תולעת שטוחה, נקרא על שם דאפט פאנק בשנת 2018 מכיוון שחלק מהאורגניזם דומה לקסדה.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

1997: Homework
2001: Discovery
2005: Human After All
2013: Random Access Memories
Beat Down

Beat Down הוא סינגל שהוקלט על ידי המפיק מוזיקלי סטיב איוקי, התקליטן אנגר דימס והראפרית האוסטרלית איגי אזליה, מתוך האלבום Wonderland (Remixed). השיר יצא לאור ב-31 במאי 2012, על ידי חברת התקליטים דים מאק רקורדס, כסינגל הראשון מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום העשירי במצעד הדאנס הבריטי.
רקע וכתיבה

סטיב איוקי הוציא את אלבום הבכורה שלו, Wonderland, ב-10 בינואר 2012 ובו התארחו שלל אמנים כמו LMFAO, קיד קאדי, טראוויס בארקר, ויל.איי.אם, וינטר גורדון, ליל ג'ון, לאבפוקססס מ-CSS ואחרים, תוך שהוא יצא על ידי חברת התקליטים דים מאק רקורדס. בהמשך, יצא האלבום מחדש כאלבום רמיקס ובו, השיר הזה.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-5.3 מיליון השמעות.
הצלחה מסחרית

השיר אמנם הגיע רק למקום ה-44 במצעד הסינגלים הבריטי; אכזבה גדולה בהשוואה לסינגל "I'm in the House" של איוקי משנת 2010, שזכה להצלחה כפולה מהשיר הזה. עם זאת, השיר היווה בסיס לראפרית המתחילה דאז איגי אזליה, שבהמשך הפכה לאחת מהראפריות המצליחות בכל הזמנים, כאשר שנה לאחר מכן, הוציאה שורה של להיטים.
למרות הכישלון במצעד הסינגלים הרשמי של המדינה, הצליח השיר להגיע למקום העשירי במצעד הדאנס הבריטי.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2012)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2012)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2012)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2012)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוקראינה | טופ-היט | 16 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | - |  |
|  הולנד | מצעד 100 הסינגלים ההולנדיים | 59 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 44 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הדאנס הבריטי | 10 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד שירי האינדי | 13 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 38 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 59 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | גרסה | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ארצות הברית | 31 במאי 2012 | חברת תקליטים | סינגל | אולטרה |  |
| הממלכה המאוחדת | 26 באוגוסט 2012 | חברת תקליטים | מיני-אלבום | 3 ביט |  |
| ארצות הברית | 18 בספטמבר 2012 | חברת תקליטים | רמיקסים | אולטרה |  |
הערות שוליים

↑  סטיב איוקי, אנגר דימס, איגי אזליה, ברנדון סלאם ביילי
1 2  Steve Aoki - Wonderland Remixed, Discogs (באנגלית)
↑  Steve Aoki & Angger Dimas Feat. Iggy Azalea - Beat Down, Discogs (באנגלית)
↑  UK CHARTS
↑  Steve Aoki - Wonderland, Discogs (באנגלית)
↑  Beat Down (feat. Iggy Azalea), נבדק ב-2020-10-05
↑  "LINKIN PARK & STEVE AOKI". The Official Charts Company. Retrieved 5 October 2013.
↑  Official Dance Singles Chart Top 40 | Official Charts Company, www.officialcharts.com (באנגלית)
↑  Beat Down (feat. Iggy Azalea) - Single by Steve Aoki & Angger Dimas, Apple Music (באנגלית)
↑  Connecting to the iTunes Store., web.archive.org, ‏2014-12-22
↑  Beat Down (feat. Iggy Azalea) [Remixes - Single by Steve Aoki & Angger Dimas], Apple Music (באנגלית)
| איגי אזליה |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • וידאוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים | דיסקוגרפיה • וידאוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים |  |
| אלבומי אולפן | The New Classic (Reclassified) • In My Defense • The End of an Era |  |
| מיני-אלבומים | Glory • Surviving the Summer • Wicked Lips |  |
| מיקסטייפים | Ignorant Art • TrapGold |  |
| סיבובי הופעות | The New Classic Tour • Great Escape Tour |  |
| איגי אזליה – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| The New Classic | "Work" • "Bounce" • "Change Your Life" • "Fancy" • "Black Widow" |  |
| Reclassified | "Heavy Crown" • "Beg for It" • "Iggy SZN" • "Trouble" |  |
| In My Defense | "Sally Walker" • "Started" • "Fuck It Up" |  |
| The End of an Era | "Brazil" • "I Am The Strip Club" |  |
| שיתופי פעולה | "Beat Down" • "Problem" • "No Mediocre" • "Booty" • "Pretty Girls" |  |
| סינגלים אחרים | "Pussy" • "Go Hard or Go Home" • "All Hands on Deck (Remix)" • "Team" • "Mo Bounce" • "Switch" • "Savior" • "Kream" • "Lola" • "Dance Like Nobody's Watching" • "Sip It" • "Money Come" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: eb024432-cd51-4f59-a65f-0ec37f614658
Birdland (ביג בנד)

תזמורת הג'אז Birdland בהופעה במועדון הBirdland
The Birdland Big Band (בתרגום חופשי: להקת "ארץ הציפור") היא תזמורת ג'אז אמריקאית בעלת 15 חלקים (ארבעה סקסופונים, ארבעה טרומבונים, ארבע חצוצרות, פסנתר, בס ותופים) שבסיסה בניו יורק, ומופיעה באופן שבועי במועדון הג'אז "בירדלנד". מאז היווסדה, מנחה את התזמורת המתופף טומי איגו (תומאס רוברט איגו; נולד ב-1964).
לעיתים מנחה את התזמורת רוב מידלטון, אחד מנגני הסקסופון-טנור של התזמורת.