stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סמסונג גלקסי A50
הערות שוליים

↑  Daniel R. Deakin, The legions of Samsung Galaxy A50 owners should brace themselves for an impending One UI 2.0 update, Notebookcheck (באנגלית)
1 2  Daniel R. Deakin, The legions of Samsung Galaxy A50 owners should brace themselves for an impending One UI 2.0 update, Notebookcheck (באנגלית)
↑  Samsung Galaxy A50 - Full phone specifications, m.gsmarena.com
↑  Samsung Galaxy A51 in for review, GSMArena.com
↑  Jon Porter, Samsung’s updated A-series phones are coming to the US, starting at $179.99, The Verge, ‏11 ביוני 2019 (באנגלית)
↑  MobileScout.com, Best smartphones with dual rear cameras | October 2019, MobileScout.com
↑  Samsung expands mid-tier portfolio with the Galaxy A Series in the U.S., Samsung US Newsroom, ‏12 ביוני 2019
↑  SamMobile, Galaxy A50 and Galaxy A90 are the latest phones to get One UI 2.5 update, SamMobile
אוכל, שתייה, ביחד, לבד

| --- | --- |
 סוגה:  דוקומנטרי
 יוצרים:  גידי יהושוע, איריס איזנברג
 בימוי:  ליאור שפר
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  4
 הפקה
 מפיקים בפועל:  הדס בידר
 חברת הפקה:  שמיים
 אתר צילומים:  ישראל
 אורך פרק:  כ-30 דקות
 שידור
 רשת שידור:  yes
 רשת שידור בישראל:  yes דוקו
 תקופת שידור מקורית:  21 במרץ 2007 – הווה
 קישורים חיצוניים
 http://yes.walla.co.il/?w=2/7890
 
אוכל, שתייה, ביחד, לבד היא סדרת טלוויזיה ישראלית דוקומנטרית בת 4 פרקים, המתעדת את יושבי מסעדת "הבראסרי" בתל אביב במהלך יממה אחת.
בלב רחוב אבן גבירול שוכנת מספר שנים מסעדת ה"ברסארי". במקום, הפתוח 24 שעות ביממה, מתקבצים אנשים מכל הסוגים המאפיינים את הכרך: ברמנים צעירים, סטודנטים, קשישות וקשישים, ידוענים ועובדים קשי יום. כולם מנסים לחוות כמה שעות של ביחד בתוך הלבד האורבני החונק. הפרקים, המצולמים כל אחד בשעה אחרת של היממה, מספרים סיפור אחד: את סיפורם של אנשים הרוצים מעט קרבה.
הערות שוליים

↑  הערב בטלוויזיה / יום רביעי 21.3.07, באתר גלובס, 21 במרץ 2007
תמרות עשן

| --- | --- |

פתיח הסדרה
 סוגה:  מתח, דרמה
 יוצרים:  עודד דוידוף נח סטולמן
 כותבים:  נח סטולמן
 בימוי:  עודד דוידוף
 שחקנים:  אפרת בן צור יורם טולדנו רינת מטטוב שי אביבי צחי גראד
 פסקול:  אבי בללי
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  18
 הפקה
 מפיקים בפועל:  עוזי קרין, אפרת שמעיה-דרור, אסנת סרגה
 חברת הפקה:  אולפני הרצליה
 עורכים:  רון עומר, מוריס בן מיור
 אתר צילומים:  רמת הגולן
 צלמים:  ירון שרף
 אורך פרק:  35 - 42 דקות
 שידור
 רשת שידור בישראל:  הוט 3
 פורמט (תמונה):  HDTV
 תקופת שידור מקורית:  4 בינואר 2009 – 13 בדצמבר 2011
 קישורים חיצוניים
 "תמרות עשן", האתר הרשמי, באתר HOT
 דף התוכנית ב-IMDb
תמרות עשן היא סדרת מתח ישראלית, שעונתה הראשונה שודרה בערוץ הוט 3 של חברת הטלוויזיה HOT, בתחילת 2009. ב-11 באוקטובר 2011 החלו שידורי העונה השנייה של הסדרה.
את הסדרה יצרו הבמאי עודד דוידוף והתסריטאי נח סטולמן. "תמרות עשן" היא סדרת הטלוויזיה הישראלית הראשונה ששודרה בפורמט השידור HDTV, ותקציבה הוערך כהשקעה הגדולה ביותר בסדרה ישראלית עד אותו זמן.
באוגוסט 2011 רכשה רשת NBC את פורמט הסדרה ואף הפיקה פיילוט לעיבוד שלה בשם "Midnight Sun" שבו היו אמורים נופי הספר של רמת הגולן להתחלף בנופי הספר של אלסקה, אולם הסדרה בוטלה לבסוף.
על ייחודיותה של הסדרה כותב ניב שטנדל:
"תמרות עשן" יצרה לרמת הגולן ייצוג בדיוני ופנטסטי... אקס-טריטוריה ישראלית, שבה יכולה להתקיים מעין מציאות מקבילה של מושבים נידחים, חוות בודדים וקיום מפוקפק של חוק וסדר... האווירה האמריקאית נסמכת הן על מסורת המערבונים והן על סדרת הקאלט "טווין פיקס", ובה בעת זוהי מציאות ישראלית מאוד. יש בה דו-קיום יהודי-דרוזי, חובשי כיפה ונחמנים, ציטוטים תנ"כיים ואזכורים היסטוריים, וכמובן – נוכחות צבאית מאסיבית..."
עלילה

העלילה מתרחשת בצפון רמת הגולן, כאשר כל חברי הקיבוץ הבדיוני תמרות עשן נעלמים בן לילה באופן מסתורי, ותחת אפם של הפיקוד המקומי והצבאי באזור. למרות זאת, אין זאת הפתעה לפיקוד, אשר ידעו היטב על אורח חייהם המתבדל של חברי הקיבוץ. 36 חברי הקיבוץ היו חסידיו של מנהיג רוחני בשם אברהם אוריון, המכונה "צלם אנוש", אשר אסף אותם מסמינרים יוגיסטיים, ושכנע אותם לנטוש את שגרת חייהם ולהקים יחד קיבוץ חדשני. בתחילה הגבילו חברי תמרות עשן את כניסתם של זרים, ולבסוף מנעו כל כניסה של אורחים לשטח הקיבוץ.
הסדרה נפתחת כאשר מחלק הדואר בצפון רמת הגולן מגיע לשערי הקיבוץ ומוצא אותו ריק מאדם. בין אנשי הרמה תאוריות שונות לגבי היעלמותם של חברי הקיבוץ. אל הצפון נשלחת לאה קפקא, חוקרת משטרה צעירה המתמחה בכתות, אשר מצטרפת לפיקוד צפון הגולן בחקירת המקרה.
במהלך חקירת הפרשה צפים סודות של חברי הקיבוץ ואנשי הפיקוד מתחת לפני השטח, ורצף מקרים מסתוריים מתרחש. מתברר שאסא מוקד, מפקד המשטרה, יודע את סודו של היישוב, ופעל למנוע את חשיפתו בדרכים לא חוקיות ואף אלימות.
בשעה שקפקא ושמש מגלים את סודו של היישוב, מגלה אלוף הפיקוד מהו מבצע "תולעת שמיר". קפקא ושמש יוצאים למרדף אחרי אסא מוקד, שהם מבינים שהוא האשם בפרשה, ומוקד מהתל בהם פעם אחר פעם כשהוא מנצל את אמונו של שמש לרעה, וגורר את קפקא ושמש לשטח אש שבו מתבצע אימון.
העונה הראשונה של הסדרה מסתיימת במסתורין ושאלות לא פתורות, כאשר קפקא מובלת בתוך שק משטח האש למקום מחבואם של חברי הקיבוץ תמרות עשן, ואלוף הפיקוד נקרא לעזוב את רמת הגולן כיון שהתעקש לחקור את הקשר של המכון הגיאולוגי לפרשה.
דמויות > דמויות ראשיות

לאה קפקא (אפרת בן צור) - חוקרת היחידה המרכזית לחקירות ומודיעין, אשר מתמחה בכתות וקבוצות קיצוניות, ונשלחת לחקור את היעלמות חברי תמרות עשן. מתנגדת לכל תאוריות הקונספירציה של אנשי הפיקוד, ומתעקשת כי "צלם אנוש" דרדר את חברי הקיבוץ למעשה קיצוני. בעבר, השתתפה במספר סדנאות של "צלם אנוש", אך החליטה לפרוש. בסוף העונה השנייה מגיעה למקום המחבוא של חברי תמרות עשן, ומכירה את אלכס, מנהיגם הרוחני החדש של הכת. מוריה מעוז מכרת עבר של לאה, טוענת ששמה של לאה קפקא הוא איננו שמה האמיתי, אלא אסתר הוד.
נפתלי שמש (יורם טולדנו) - מפקד המשמר האזרחי מטעם המשטרה. שמש פעיל במיוחד בחקירה, במטרה לבסס את מעמדו בפיקוד, ולעיתים מפקפק במקומה של לאה, מכיוון שמאמין אך ורק בדרכו המסורתית (שמש אדם דתי) לראיית העולם. בחייו האישיים שמש הוא אלמן ואב לשניים. בעונה השנייה ממונה לתפקיד מפקד תחנת המשטרה מטעם המפכ"ל לאחר התאבדותו כביכול של אסא.
אסא מוקד (צחי גראד) - מפקד משטרת צפון רמת הגולן. אדם רגוע ושלו במיוחד, שמסיבות מסתוריות אינו מעורב בחקירת ההיעלמות, ואף מפחד באופן לא ברור ממציאת חברי הקיבוץ. בסוף העונה מתברר שהוא האחראי בפרשה, והוא מתאבד בקפיצה מצוק בגמלא.
מפקד הפיקוד (שי אביבי) - מכונה "האלוף המסונדל", בעקבות דרכו הנונשלנטית שלא מזכירה את דרכם של אנשי צבא. לאלוף רומן סודי עם סורית, ופעיליו הם דרוזים. האלוף מפתח תאוריה לפיה חברי הקיבוץ גילו מידע אודות מבצע צבאי המכונה "תולעת שמיר" - תכנון לשימוש בנשק לא קונבנציונלי. בהמשך הוא מגלה שכלי הנשק, המכילים חומרים חומרים רדיואקטיביים, נקברו תחת אדמת האזור. בעונה השנייה נמצא תחת חקירה בטענה שהזניח את תמרות עשן ובכך הוא אחראי להיעלמותם של חברי הקיבוץ.
דמויות > דמויות משניות

לילי שלח (אליענה שכטר) - בת-זוגו של אבנר משיח, מחברי הקיבוץ, שנעלם. אשת סודו של אסא. אחותו של עירד.
עירד (יאיר להמן) - האחראי על אנדרטאות האזור. אחוז אובססיה צבאית, ולכן מאזין לכל התדרים המבצעיים, ומעורב בכל פרטי חקירת ההיעלמות.
רגב (מתן אנדיג'ר) - בנה הקטן של לילי. היחיד שהיה בקיבוץ ערב ההיעלמות. עוזר ללאה במתן רמזים המקרבים אותה לפתרון התעלומה. בעקבות עזיבתו של אביו, שלקח איתו רק את כלבו, רגב מתנהג כמו כלב, ולכן לא מדבר וגר במלונה.
מונה (ראידה אדון) - בת-זוגו הדרוזית של אלוף הפיקוד, בעלת אזרחות סורית.
יבגני קילימניק (גרא סנדלר) - בעל בר, חקלאי וצייד, שמגדל כלבי תקיפה. גר מחוץ לתמרות עשן, וכך יודע לספר ללאה לאן נעלמו חברי הקיבוץ.
אלישע שמש (יונתן השילוני) - בנו של נפתלי. מאהבו של רומי, בין חברי הקיבוץ שנעלמו.
שלהבת בשן (נטע פורת) - חברתו של רומי, בין חברי הקיבוץ שנעלמו. חברתו הטובה של אלישע. מבצעת מופעי חשפנות באינטרנט, תחת השם "נטע".
בת קול כהן (מארינה מקסימיליאן בלומין) - יומנאית תחנת המשטרה של צפון רמת הגולן. מנהלת יחסי אהבה לא ברורים עם נפתלי.
לויקו (ארז דריגס) - שוטר מתחיל, אשר מתמחה בצלפות, אך כמעט ולא מועיל לחקירה.
מעיין טהרה (רינת מטטוב) - מדיום העוזרת בחקירות המשטרה.
שמרלינג (צחי חנן) - מחלק הדואר באזור הקיבוץ. ניהל רומן סודי עם רוחמה.
אלונה בשן (אסנת פישמן) - אמה של שלהבת. אישה לא בריאה בנפשה, שלרוב נמצאת במיטתה. מספרת לנפתלי ששלהבת תכננה לנסוע עם חברי הקיבוץ.
אלתרמן (שיר שנער) - בחור שניסה להתקבל לקיבוץ תמרות עשן. לאחר שלא התקבל, תצפת על תמרות עשן במטרה להבין מה מסתירים חברי הקיבוץ. ניסה להיעזר בעיתונות כדי לחשוף את הסוד, אך לא קיבל תגובה משום עיתון. תכנן לעבוד כחשמלאי של הקיבוץ, ועל כן מכונה "שאלטרמן". מספר ללאה שכל אזור רמת הגולן מרושת ומתוצפת.
רינה אשכנזי (הדר יעקובי) - תושבת רמת הגולן. בבוקר בו נמצא הקיבוץ ריק מאדם, מקבלת חבילה מסתורית, ובה צמיד זהה לצמידיהם של חברי הקיבוץ.
תהילה שמש (מיכל פלס) - בתו הקטנה של נפתלי. לאחר שאמה נפטרה, טופלה על ידי אלישע, שלהבת ורומי, בעוד אביה לא היה מסוגל לטפל בה.
בנצי זווילי (זאב טנא) - חבלן בעל שם, שנפגע בעבר ממוקש אותו ניסה לנטרל, ואיבד את הזיכרון לטווח קצר שלו. מאז פציעתו משוטט ברחבי רמת הגולן, עסוק בחיפושים בעזרת גלאי מתכות.
אביגדור מוקד (עודד תאומי) - אביו של אסא מוקד. איש זקן ועצוב עם עבר לא ידוע.
אשד מוקד (אורי הוכמן) - אחיו של אסא מוקד. בן אדם שפועל ממניעים מפוקפקים.
מוריה מעוז (יאנה גור) - בחורה שהשתתפה בעבר בסדנאות של מנהיג רוחני בשם שמעיה פת, וניצלה מסדנא, בה השתתפה גם לאה, שבה ביקש מהם שמעיה לקבור את עצמם בחול. טוענת שלאה היא אדם מסוכן.
לירון (אפרת דור) - חוקרת חדשה מטעם המשטרה שמגיעה לגולן לחקור את היעלמות הקיבוץ.
"המפכ"ל" (יוסף אבו ורדה) - מפכ"ל המשטרה שמגיע לגולן לשמוע על ההיעלמות. מביע סקפטיות לגבי העניין.
דמויות > חברי קיבוץ תמרות עשן

אברהם אוריון / צלם אנוש (אמיר אוריין) - מנהיגם המסתורי של אנשי תמרות עשן. במהלך החקירה מתגלה כי הוא שהה מחוץ לישראל בעת היעלמות חברי הקיבוץ. בעל כוחות היפנוטיים. נורה למוות על ידי אסא בעת ששהה במעצר בתחנת המשטרה.
רומי ירום (ארתור מרצ'נקו) - עולה ממוסקבה. חברם הטוב של אלישע ושלהבת. ניהל מערכות יחסים רומנטיות עם שניהם. על מחשבו, שנמצא לאחר היעלמות חברי הקיבוץ, השאיר סרט המתעד את השעות שלפני היעלמות חברי הקיבוץ.
רוחמה שדמות (חמוטל אנדי) - בת זוגו הסודית של שמרלינג. גופתה נמצאה באגם, לאחר שנורתה.
אבנר משיח (גלי רשף) - בן זוגה של לילי. השניים הכירו באמצעות רגב. פעיל שמאל.
יקירה ואלכס ירום - הוריו של רומי. הידרוכימאים בעלי שם עולמי. עלו לישראל ממוסקבה.
שי רביד - מייסד המדור לחקר מערות באוניברסיטת באר שבע.
מוזיקה

שיר הנושא והפתיח של הסדרה הוא עיבוד גיטרה בביצוע אבי בללי למנגינת השיר "שדות גולדברג" של מאיר אריאל. ביימה מיכל וולף.
בעונה השנייה מבצעת את שיר הנושא מארינה מקסימיליאן בלומין בגרסה משלה לשיר "לא תתפוס אותי", גם הוא של מאיר אריאל.
הערות שוליים

↑  הכתיב התקני של המילה הוא תימְרות, ביו"ד, ריבוי של תימָרָה (צורה מתנשאת כלפי מעלה של עשן, אבק וכדומה).
↑  עמית קוטלר, עונה שנייה לסדרת המתח "תמרות עשן", באתר ynet, 22 בפברואר 2009
↑  רועי ברק, ‏פורמט הסדרה "תמרות עשן" נמכר לרשת NBC, באתר גלובס, 30 באוגוסט 2011
עכבר העיר, מעלה עשן באמריקה: הסדרה "תמרות עשן" נמכרה לרשת NBC, באתר הארץ, 30 באוגוסט 2011
↑  אין עשן ואין אש: NBC מוותרת על "תמרות עשן", באתר ynet, 14 במאי 2012
↑  ניב שטנדל, "תמרות עשן 2": תנו לי תנו לי מסתורין, באתר הארץ, 12 באוקטובר 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007356250605171
פורום החברות הסלולריות בישראל

הלוגו של פורום החברות הסלולריות בישראל
פורום החברות הסלולריות בישראל הוא פורום המאגד את שלוש חברות הסלולר הגדולות הפועלות בישראל: פלאפון, סלקום ופרטנר. הפורום הוקם ב-1999. מנכ"ל הפורום מ-2007 הוא ליאור ורונה.
הפורום עוסק בהסברה לציבור ובפעילות מול התקשורת והרגולטור בכל הנוגע לדרך הפעולה והפריסה של האנטנות הסלולריות בישראל ומטרתו להציג בפני הציבור מידע בנוגע לבטיחותה של הרשת הסלולרית בארץ. הפורום קיבל היתר לפעולה מהממונה על ההגבלים העסקיים. הממונה ציין כי הפורום דרוש "לשם הגברת המודעות באשר לעמידתם של מתקני תקשורת סלולרית בתקנים הבינלאומיים המעודכנים המתייחסים לרמות הבטיחות בנוגע לחשיפת בני אדם לגלי רדיו אלקטרומגנטי, ובדרישות אגף בטיחות הקרינה במשרד להגנת הסביבה".
הפורום מפעיל מוקד מידע טלפוני, המספק לציבור מידע בנושא הפריסה והפעילות של הרשת הסלולרית בשני תחומים:
אנטנות סלולריות: מיקומי אנטנות, היתרים שנדרשו, מדידות קרינה בסבסוד על ידי מודדים המוסמכים מטעם המשרד להגנת הסביבה ומענה לשאלות מקצועיות.
טלפונים סלולריים: מידע בנושא רמת הקרינה המקסימלית של כל דגם (מידע זה מועבר על ידי החברות היצרניות).
כמו כן מפעיל הפורום אתר אינטרנט המאפשר קבלת מידע בנושאי קרינה סלולרית, לרבות ניירות עמדה ומחקרים מדעיים מכל העולם, מנוע לחיפוש ערכי קרינה (SAR) של כל המכשירים, קישורים לאתרי רשויות הבטיחות והגופים האמונים על הנושא בארץ ובעולם, חוקים ותקנות ועוד.
פורום החברות הסלולריות מסייע במימון פרויקט ניטור הקרינה של עמותת מלר"ז, עמותה ציבורית המבצעת כגורם בלתי תלוי וללא חיוב בדיקות קרינה של אנטנות סלולריות לגופים ציבוריים, ועדי בניינים ולכל אדם החושש מקרבתן של תחנות בסיס למקום מגוריו. בודקי הקרינה של העמותה מוסמכים על ידי המשרד להגנת הסביבה וכפופים לוועדה מקצועית המורכבת ממומחים בעלי ותק רב בתחום הקרינה. פעילות העמותה מבוצעת בשיתוף המשרד להגנת הסביבה, המפקח על עבודת הבודקים/מודדים.
בכנסים שנערכים על ידי הפורום, הפורום מקפיד להדגיש כי הוא פועל על פי הנחיות המשרד להגנת הסביבה, משרד הבריאות, ארגון הבריאות העולמי של האו"ם ומשרד התקשורת.
אבידות ומציאות (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  שבי גביזון 
 הופק בידי:  ענת אסולין 
 תסריט:  דנה מודן, שבי גביזון
 עריכה:  טלי הלטר-שנקר 
 שחקנים ראשיים:  מיה דגן, שרה אדלר, אלון אבוטבול, ליאור אשכנזי
 מוזיקה:  ערן צור 
 מדינה:  ישראל 
 חברה מפיצה:  רשת
 הקרנת בכורה:  15 בנובמבר 2007
 משך הקרנה:  90 דקות
 שפת הסרט:  עברית 
 סוגה:  דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
אבידות ומציאות היא סדרת דרמה ישראלית בת 11 פרקים, ששודרה מפברואר 2008 בערוץ 2, "רשת". הסדרה הוקרנה קודם (בנובמבר 2007) כסרט קולנוע, שהופק במימון קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב. את ההפקה הכפולה יצרו דנה מודן ושבי גביזון, שגם ביים את הסרט והסדרה.
עלילה

מיה (שרה אדלר) שבה מניו יורק שבארצות הברית לסעוד את אביה החולה ועוברת לגור אצל אחותה, תמרה (מיה דגן), עמה הייתה בנתק לאורך שנים. מיה מנהלת רומן עם בעלה של תמרה, דודי (אלון אבוטבול), אך בעוד השניים מנסים להרחיק עצמם מהרומן, מתברר כי לתמרה רומן מחוץ לנישואים, עם ברי (ליאור אשכנזי), הנשוי למיכל (לירון וייסמן). סיפור נוסף בסדרה הוא של אחותן של מיה ותמרה, נוקי (שירי גולן), שחיי הנישואים המתפוררים שלה מקבלים תפנית מפתיעה כאשר אף היא מנהלת רומן מחוץ לנישואין.
השחקנים והדמויות

תמרה (מיה דגן)
מיה (שרה אדלר)
דודי (אלון אבוטבול)
ברי (ליאור אשכנזי)
נוקי (שירי גולן)
גילי (זהר שטראוס)
יהלי (עפר שכטר)
בועז (צחי גראד)
מיכל (לירון וייסמן)
הערות שוליים

↑  אורי קליין, תמונה לא שלמה, באתר הארץ, 14 בנובמבר 2007
שמוליק דובדבני, איפה הסרט?, באתר ynet, 16 בנובמבר 2007
↑  נירית אנדרמן, קרן רבינוביץ תתמוך ב"אדם בן כלב" ו"אבידות ומציאות", באתר הארץ, 20 בפברואר 2007
ספינגוליפיד

המבנה הכללי של ספינגוליפיד
ספינגוליפידים (Sphingolipid) הם קבוצה של ליפידים הנגזרים מהאמינו אלכוהול האליפטי ספינגוזין. ספינגוליפידים הם חלק מהליפידים הבונים ממברנות ביולוגיות. הספינגוליפידים מצויים בעיקר ברקמות עצבים והם בעלי תפקיד חשוב בהעברת אותות ובזיהוי התא.
מבנה

ספינגוליפידים בנויים משלד של ספינגוזין אשר מחובר, בצידו האחד, לקבוצות פולריות כמו אתנולאמין, סרין או כולין, ובצידו השני מחובר, בקשר אמידי, לקבוצת אציל (בדרך כלל חומצת שומן). 

בנוסף לשייר ההידרופובי של קבוצת השומן, לספינגוליפידים יש קבוצה אליפטית (ולכן הידרופובית) שנייה, שמקורה מהשלד של ספינגוזין קבוצה זו תהיה קבועה לכל הספינגוליפידים, בעוד שהקבוצה שמקורה בחומצת שומן יכולה להשתנות, באורכה ובדרגת הרוויה שלה בין ספינגוליפידים שונים.
סוגי ספינגוליפידים

ישנם שלושה סוגים עיקריים של ספינגוליפידים:
סרמידים הסוג הפשוט ביותר של ספינגוליפיד. הם מכילים שרשרת חומצת שומן המחוברת דרך קשר אמידי לספינגוזין.
ספינגומיילינים מכילים מולקולות של פוספורילכולין או פוספורואתנולאמין המחוברות בקשר אסטרי לקבוצה ה-1-הידרוקסי של הסרמיד.
הגליקוספינגוליפידים. סרמיד עם סוכר אחד או יותר המחוברים בחיבור בטא-גליקוזידי בעמדה ה-1-הידרוקסיל. ניתן למיין את קבוצת הגליקוספינגוליפידים לתתי הקבוצות: סרברוזידים וגנגליוזידים. בסרברוזידים קיים גלוקוז יחיד או גלקטוז ב-1-הידרוקסי, ובגנגליזידים קיימים, לכל הפחות, שלושה סוכרים, אשר אחד מהם חייב להיות חומצה סיאלית.
פעילות

ספינגוליפידים מסונתזים ברשתית התוך-פלזמית (ER) ובגולג'י והם נפוצים בעיקר בממברנה הציטופלסמתית (35%-20%) ובאנדוזומים, שם הם מבצעים את רוב תפקודיהם. בנוסף, הם עוברים בין אורגנלות. העברה מתבצעת על ידי ואסיקולות ועל ידי טרנספורט מונומרי בציטוזול. הספינגוליפידים נעדרים מהמיטוכונדריה ומהרשתית התוך-פלזמית.
נוטים להאמין כי ספינגוליפידים מגנים על פני התא מפני פקטורים סביבתיים מזיקים על ידי יצירת מעטפת דו שכבתית ליפידית, המספקת הגנה כימית ויציבה מכנית. נמצא כי מספר קומפלקסים של ספינגוליפידים מעורבים בפעילויות ספציפיות כגון זיהוי התא והעברת אותות (סיגנלים). היכולת לשמש בהעברת אותות קשורה בעיקר לאינטראקציות ספציפיות של קבוצה סוכרית הקשורה לליפיד (גליקוליפיד) עם ליפידים דומים או חלבונים הנמצאים בתאים שכנים.
לאחרונה, צורות פשוטות של ספינגוליפיד כמו סרמיד וספינגוזין-1-פוספט, נתגלו כמתווכים בשרשרת מעבר האותות המעורבת בתהליך האפופטוזה (מוות תאי מתוכנן), ברבייה ובלחץ.
לקריאה נוספת

Grisham & Garret (2005). Biochemistry (3rd ed.). Thomson Brooks/Cole.
סינכרוציקלוטרון

סינכרוציקלוטרון בו השתמשו במרכז לחקר פיזיקת חלקיקים CERN. המאיץ כיום לא בשימוש מחקרי והוא בתצוגה בה מסופר סיפורו הפיזיקלי, ההיסטורי והאנשים מאחורי הפעלתו ותגליותיו.
סינכרוציקלוטרון הוא מאיץ חלקיקים שנועד להאיץ חלקיקים באנרגיות גבוהות.
הסינכרוציקלוטרון הומצא על ידי אדווין מקמילן והוא גרסה משופרת לציקלוטרון, מכשיר המאיץ חלקיקים תת-אטומיים לאנרגיות גבוהות.
הסינכרוציקלוטרון אומנם אינו פועל עוד במתכונתו המקורית כיום אך המצאתו הובילה לפיתוחים רבים וחשובים בתחום הרפואה ובתחום חקר פיזיקת החלקיקים. ההבדלים המהותיים בין הסינכרוציקלוטרון לקודמיו הוא השימוש בשדה חשמלי משתנה (בעזרת תדירויות רדיו), צורת המאיץ והאנרגיות אליהן הגיעו החלקיקים המואצים.
משמע, השיפור העיקרי בסינכרוציקלוטרון הוא האנרגיה הגבוהה אליהם הגיעו החלקיקים, בהשוואה למאיצים הקודמים.
צורת הפעולה של הסינכרוציקלוטרון

ההבדלים העיקריים בין סינכרוציקלוטרון למאיצים שהיו עד המצאתו הוא השימוש בשדה חשמלי משתנה (בעזרת תדירויות רדיו), צורת המאיץ והאנרגיות אליהם הגיעו החלקיקים המואצים. במאיץ זה משתמשים בשדה חשמלי משתנה בעזרת תדירות רדיו RF, זאת על מנת לפצות על אפקט היחסות על פי תורת היחסות של איינשטיין כאשר החלקיק נע במהירות המתקרבת למהירות האור.
ישנו הבדל מהותי בין הסינכרוציקלוטרון לבין הציקלטרון הקלאסי; ב-ציקלטרון הקלאסי התדירות הזוויתית של השדה החשמלי מוגדרת על ידי:
\omega ={\frac {qB}{m}}
כש- ω (אומגה) היא מהירות זוויתית של השדה החשמלי
q- הוא המטען החשמלי של החלקיק
B- השדה המגנטי
m- מסת החלקיק
קשר זה נכון עבור חלקיק קלאסי ללא אפקטים יחסותיים. (על פי תורת היחסות, כמו התכווצות אורכו וכו').
תהליכים אלו אשר הוזנחו, החלו להיות משמעותיות כשמהירות החלקיק גדלה במאיץ והגיע למהירות מסדר גודל של שליש ממהירות האור, הפיזיקה הקלאסית הופכת לפיזיקה יחסותית. כדי לתקן זאת, משתמשים במסה היחסית של החלקיק ולא במסתו במנוחה. ולכן, מקדם מכפיל את המסה בנוסחה:
\omega ={\frac {qB}{m\gamma }}
כש:
\gamma ={\frac {1}{\sqrt {1-{\tfrac {v^{2}}{c^{2}}}}}}.
דבר זה מתרחש כאשר התדירות הזוויתית של השדה גדלה בזמן שהחלקיק מואץ סביב הסינכרוציקלוטרון.
כלומר מאיצים שבהם התדירות של המתח המאיץ משתנה כשהחלקיק מואץ הם מאיצי סינכרוציקלוטרון.
יתרונות

היתרון המרכזי של הסינכרוציקלוטרון הוא שאין צורך להגביל את כמות הסיבובים שעושה יון לפני שהוא יוצא. על כן ההבדלים הפוטנציאלים הנראים בין ה"די" (שני חצאי גליל הנקראים "די" (בשל צורתם, המזכירה את האות האנגלית D) אשר מהם בנוי הסינכרוציקלוטרון שמוחזקים בהפרש פוטנציאלים זה מזה, כך שביניהם נמצא אזור בו קיים שדה חשמלי אשר מאיץ חלקיקים טעונים כשהם עוברים דרכו)קטנים באופן משמעותי.
להבדל הפוטנציאלי הקטן יותר אשר נדרש בין ה"די" יש מספר שימושים:
אין צורך לצמצם את הרווח בין ה"די" כמו במאיץ רגיל מאחר שאין צורך בשדה חשמלי חזק אשר יצור תאוצה. כך יש אפשרות להשתמש אך ורק ב"די" אחד במקום בשניים, החלק השני של המתח החשמלי מחובר לכדור הארץ.
ניתן לקרב את המוטות המגנטים כך שצפיפות השטף המגנטי תגדל באופן משמעותי.
תדירות מתנד השסתום מסוגלת לפעול ביעילות רבה יותר
יתרון נוסף של מאיץ זה הוא שהחלקיקים אינם יוצאים מהפאזה עם האצת המתח, כך שההגדלה במסה היחסית אינה מטילה מגבלה על האנרגיה. יתר על כן, ההתמקדות המגנטית יכולה להיות חזקה יותר, כך שהשדה המגנטי לא צריך להיות מעוצב בצורה מדויקת כל כך.
חסרונות

החיסרון המרכזי של הסינכרוציקלוטרון הוא שכתוצאה מהווריאציה בתדירות אספקת המתח, רק חלק קטן של היונים העוזבים את המקור נתפשים במסלולים יציבים של רדיוס ואנרגיה מקסימליים, יחד עם העובדה שלזרם הפלט יש מחזור פעילות קטן והזרם הממוצע הוא רק שבריר קטן של זרם הקרן המידית.
כך מפיק המכשיר יונים באנרגיה גבוהה, אך עם עוצמה יחסית נמוכה.
חיסרון נוסף של המכשיר הוא העובדה כי הוא מתחמם בקלות ובנוסף על כך עלות בניות גבוהה מאוד עקב הצורך במתכות מסוימות המשמשות לבנייתו
היסטוריה

בשנת 1945 רוברט לייסטר תורנטון, במעבדת הקרינה של ארנסט לורנס היה ראש צוות הבנייה של הסיקלוטרון 184 אינץ'. בשנת 1946, פיקח תורנטון על ההמרה של סיקולטרון לתכנון החדש שנעשה על ידי מקמילן - הסינכרוציקלוטרון עם היכולת לייצר 195 MeV דיטרון ו-390 MeV חלקיקי אלפא
לאחר המצאתו של הסינכרוציקלוטרון הראשון, משרד המחקר הימי (ONR) במימון שתי יוזמות בנייה השיקו את הסינכרוציקלוטרון 435-Mev ב-1946 והתחילו את תוכנית מחקר הפיזיקה הגרעינית בהנהגת אדוארד קרוטז במכשיר. בשנת 1947 בהנהגת אנריקו פרמי הושק הסינכרוציקלוטרון 450-Mev. לאחר מכן, בשנת 1948 אוניברסיטת רוצ'סטר השלימו את בניית 240-Mev ולאחר מכן בשנת 1950 השלימה אוניברסיטת קולומביה את בניית הסינכרוציקלוטרון 380-Mev. יתרה מכך, בשנת 1950 החל לפועל במכון לטכנולוגיה "קרנגי" הסינכרוציקלוטרון 435MeV ואחריו ב-1951 הסינכרוציקלוטרון 450MeV של אוניברסיטת שיקגו. באותה שנה בדצמבר 1951, בפגישת אונסק"ו בפריז התקיים דיון בנושא מציאת פתרון למאיץ של אנרגיה בינונית לארגון האירופאי למחקר גרעיני (CERN).
הסינכרוציקלוטרון הוצע כפתרון כדי לגשר על הפער לפני הוצאתו לאור של הסיקלטרון של פרוטונים 28GeV.
ב-1952 קורנליוס באקר הוביל את היוזמה לבנות ולעצב את הסינכרוציקלוטרון (SC) הראשון בסרן בעל היקף של 15.7 מטר (52 רגל). עיצובו החל בשנת 1953. הבנייה עצמה החלה ב-1954 כאשר באוגוסט 1957 לבסוף הושג מאיץ הפרוטונים 600 MeV. תוכנית ניסיונית יצאה לפועל ב-1958.
הסינכרוציקלוטרון 600Mev הוא המאיץ הראשון של סרן, אשר מספק אלומות אור לניסוים בחלקיקים ולפיזיקת גרעינית. ב-1964 המכונה החלה להתמקד בפיזיקה גרעינית בלבד והשאירה את נושא פיזיקת החלקיקים למאיצי פרוטונים חדשים וחזקים יותר.
הסינכרוציקלוטרון הראשון בסרן התברר כמכונה מאריכת ימים, ב-1967 המכונה החלה לספק אלומות אור עבור מתקן רדיואקטיבי-יון-קרן ייעודי הנקרא ISOLDE, אשר עדיין מבצעים בו מחקרים המתפרשים מפיזיקת חלקיקים ועד לפיזיקה רפואית. ב-1990 ISOLDE הועבר לסינכרוטרון מאיץ הפרוטונים והסינכרוציקלוטרון (SC) הראשון בסרן נסגר לאחר 33 שנים של עבודה.
שימוש כיום

כיום לסינכרוציקלוטרון קיימים בעיקר שימושים רפואיים הקשורים להקרנת פרוטונים (סוג של רדיותרפיה).
בגלל יכולתו של המכשיר ליצור מערכות קומפקטיות על ידי שימוש בשדה מגנטי בעל מתח גבוה.
חברות פיזיקה רפואית כמו Ion Beam Applications ו-Mevion Medical Systems פיתחו סינכרוציקלוטרונים מוליכי-על. מאיץ מסוג זה שוקל פי עשרה פחות ובעל עלות מתונה ולכן יכול להתאים לבתי החולים בצורה נוחה.
בנוסף, כיום במרכז לחקר פיזיקה חלקיקים CERN קיימת תצוגה מרשימה על הסינכרוציקלוטרון הראשון שהיה בשימוש במקום. התצוגה מתארת בעזרת חיזיון אור-קולי את ההיסטוריה של המכשיר, התגליות הפיזיקליות המשמעותיות והסיפור של האנשים שהשתמשו בו לטובת מחקרם הפיזיקלי. בתמונות, מוצג חלק מהתצוגה המרשימה הכוללת הקרנה על הסינכרוציקלוטרון עצמו.
הערות שוליים

↑  Synchrocyclotron (Inventions), what-when-how
↑  The Editors of Encyclopaedia Britannica, [The Editors of Encyclopaedia Britannica Synchrocyclotron], Encyclopaedia Britannica
↑  The Synchrocyclotron, CERN
↑  Constant-Voltage Accelerators, encyclopedia britannica
↑  Constant-Voltage Accelerators, encyclopedia britannica
↑  H. Blosser. D. Johnson. B. Milton. and J. Riedel
National Superconducting Cyclotron Laboratory. Michigan State University.
East Lansing. MI 48824.
and
W.E. Powers. R.L. Maughan, C.G. Orton, D.P. Ragan, G.F. Blosser,
R.J. Burleigh, and E.B. Jemison,
Harper-Grace Hospitals, Detroit, MI 48201, CYCLOTRONS AND SYNCHROCYCLOTRONS FOR ONCOLOGY THERAPY
↑  The Synchrocyclotron, CERN
↑  The Synchrocyclotron, CERN
↑  Shaping the future of proton therapy, iba-worldwide
↑  WHY PROTON THERAPY, mevion
↑  Compact superconducting synchrocyclotron systems for proton therapy, sciencedirect
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555938905171  BnF: cb11979013t (data)  LCCN: sh85131607 
תרשים בסיסי של הציקלטרון (עיגולים קטנים המכילים נקודה עם האות B לידם מציינים שדה שדה מגנטי המצביע מתוך המסך לכיוון הקורא ) חצאי העיגולים המצוירים בקו שחור הם ה"דיי" עליהם מדובר בקטע.
סוכר אינוורטי

סוכר אינוורטי הוא תערובת של שני חד הסוכרים גלוקוז ופרוקטוז המתקבלת כתוצאה משבירה של הקשר הגליקוזידי של סוכרוז. שמו של הסוכר נובע מהתכונות האופטיות שלו. בעוד שסוכרוז מקטב את האור ימינה, תוצרי הפירוק שלו (תערובת גלוקוז ופרוקטוז) מקטבים את האור שמאלה ולכן הסוכר נקרא סוכר אינוורטי (invert sugar) - הפוך.
בשל תכונותיו החיוביות, הסוכר האינוורטי נמצא בשימוש רב בתעשיית המזון. הוא ידוע כמתוק יותר לעומת רוב הממתיקים, בעל נטייה נמוכה יותר להתגבשות וכסופח לחות.
במקור, הפקת סוכר אינוורטי נעשתה באמצעות חימום תמיסה מימית המכילה סוכרוז, אולם כיום הפקת הסוכר בתעשיית המזון נעשית באמצעות יצירת סביבה חומצית או בתהליכים אנזימטיים.
הפקה של סוכר אינוורטי

דרך ההפקה המוכרת והידועה ביותר של סוכר אינוורטי היא המסת סוכרוז במים וחימום התמיסה. כדי להאיץ את התגובה משתמשים בתעשיית המזון בדרכים אנזימטיות או בהידרוליזה חומצית לטובת הפקת הסוכר האינוורטי.