stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רבקה הורביץ
ביוגרפיה

נולדה בבאד הומבורג שבגרמניה כרבקה גולדשמידט, בת לזיגפריד אליעזר גולדשמידט הלוי ולבת שבע אברמוב, ילידת האימפריה הרוסית, ואחות לנפתלי, המבוגר ממנה בשנה. אביה היה רופא, ונפטר כשהייתה בת שלושה שבועות. לאחר עליית הנאצים לשלטון עלתה לארץ ישראל עם אמהּ, שנפטרה כשהייתה בת תשע. בנעוריה גרה בביתו של יצחק ברויאר.
ב-1947 החלה ללמוד לתואר ראשון בפילוסופיה באוניברסיטה העברית בירושלים. עם מוריה נמנו שמואל הוגו ברגמן, יוליוס גוטמן וגרשם שלום. את התואר השני קיבלה בבית המדרש לרבנים באמריקה, על עבודה שעסקה ברבי ברוך מקוסוב. בשנת 1962 קיבלה תואר דוקטור ממכללת ברין מאר שבפנסילבניה, על עבודה שנושאה השפה והזמן בפילוסופיה של פרנץ רוזנצוויג ("Speech and time in the philosophy of Franz Rosenzweig").
לאחר שנים אחדות שבהן לימדה באוניברסיטאות בארצות הברית חזרה לישראל עם בעלה ושני ילדיה, וב-1975 הצטרפה לאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
מחקריה עסקו בהגות היהודית במאה ה-19 ובמאה ה-20, ובעיקר בהוגים פרנץ רוזנצוויג, מרטין בובר, עמנואל לוינס, יצחק ברויאר ואברהם יהושע השל. כתבה ערכים אחדים באנציקלופדיה יודאיקה.
בגיל 48 חלתה בסרטן השד ולאחר טיפולים קשים החלימה. בשנת 2006 חזרה המחלה והתפשטה בגופה, והיא נפטרה ב-4 בינואר 2007, בגיל 80, ונקברה בהר המנוחות. הייתה נשואה ליוסף הורביץ, שנפטר בשנת 2001, ואם לדוד ולבת שבע.
מספריה

זכריה פרנקל וראשית היהדות הפוזיטיבית היסטורית, ירושלים: מרכז זלמן שזר, תשמ"ד.
יהדות רבת פנים - ספרות והגות, בעריכת עקיבא צימרמן, הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב ומוסד ביאליק, 2003.
פרנץ רוזנצוויג - הכוכב והאדם: קובץ מחקרים, הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 2010.
עריכה וההדרה:
מבחר אגרות וקטעי יומן / פרנץ רוזנצווייג, מוסד ביאליק, 1987.
יצחק ברויאר - עיונים במשנתו, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, 1988.
ספר יובל לכבודה

ספר רבקה: יהדות סוגיות פנים קטעים זהויות (עורכים: חביבה פדיה ואפרים מאיר), הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון, 2007.
רודי בוטום

| --- | --- |

 לידה:  1 ביולי 1963 (בן 61) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 שם לידה:  Roswell Christopher Bottum III 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1980 
 סוגה:  רוק אלטרנטיבי, אינדי פופ 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  מקלדת אלקטרונית 
 חברת תקליטים:  סלאש רקורדס 
 פרופיל ב-IMDb
 
רודי בוטום (באנגלית: Roswell Christopher Bottum III‏; נולד ב-1 ביולי 1963) הוא מוזיקאי אמריקאי, ממקימי להקת הרוק פיית' נו מור.
חייו

רודי בוטום נולד בלוס אנג'לס. בגיל צעיר החל ללמוד לנגן על פסנתר. בגיל 18 עבר לסן פרנסיסקו ובגיל 20 עזר בהקמת פיית' נו מור. שימש כקלידן עד לפירוק הלהקה בשנת 1998.
בשנת 1994 ניגן עם הרכב צד בשם "אימפרייל טין". בוטום נחשב להומוסקסואל הראשון במטאל כאשר יצא מהארון בשנת 1993 והיה למודל לאלפי צעירים שלא ראו עצמם משתלבים בנוף הקוויר.
השיר הידוע של פיית' נו מור מהאלבום Angel Dust שנקרא "Be Aggressive" (היֵה אגרסיבי) שכתב בוטום, ובו הוא מספר על אהבתו למין אוראלי.
רוקישקיס

| --- | --- |
סמל רוקישקיססמל רוקישקיס

 מדינה:  ליטא ליטא
 מחוז:  מחוז פוניבז'
 מחוז משנה:  רוקישקיס
 תאריך ייסוד:  1499
 שטח:  22 קמ"ר
 גובה:  133 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  11,606 (1 בינואר 2023)
 קואורדינטות:  55°57′40″N 25°35′40″E﻿ / ﻿55.96111°N 25.59444°E﻿ / 55.96111; 25.59444
 אזור זמן:  UTC +2
 https://rokiskis.lt/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ליטא מוגדלת) וילנה קלייפדה שיאוליאי מריאמפולה קובנה פוניבז' אוטנה אליטא טלז טאורגה לטביה בלארוס פולין רוסיה מחוז קלינינגרד רוקישקיס(למפת ליטא רגילה) וילנה קלייפדה שיאוליאי מריאמפולה קובנה פוניבז' אוטנה אליטא טלז טאורגה לטביה בלארוס פולין רוסיה מחוז קלינינגרד רוקישקיס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
רוֹקישקיס (בליטאית: Rokiškis, ביידיש: ראקישוק) היא עיר במחוז פוניבז' בצפון מזרח ליטא בקרבת הגבול עם לטביה. נכון ל-2023 עמד מספר התושבים בעיר על 11,606 נפש.
היסטוריה

אחוזת רוקישקיס מוזכרת לראשונה בשנת 1499 במכתב של אלכסנדר הדוכס הגדול של ליטא. יורשו זיגיסמונד הראשון הזקן נתן את האחוזה ב-1523 למשפחת נסיכי קרוסינסקי (Krošinskiai) ששלטה באזור כ-200 שנה. לאחר מכן עברה, בעקבות נישואין, למשפחת הרוזנים טיזנהאוז (Tyzenhauzai). בתקופתם נבנו רבים ממבני הציבור הקיימים עד היום. ביניהם כנסיית מַתֵיאוּס (Matthäus) הנחשבת למבנה הנאו-גותי החשוב בליטא, והטירה המשמשת כיום כמוזיאון אזורי. התפתחותה של רוקישקיס הואצה בשנת 1873 כשמסילת הרכבת הגיעה אליה.
הקהילה היהודית

ברוקישקיס התקיימה קהילה יהודית במשך מאות בשנים. בשנת 1847 היו בעיירה 593 יהודים וב-1897 היו 2067 יהודים, שהיוו 75% מהאוכלוסייה. במהלך מלחמת העולם הראשונה רוב יהודי רוקישקיס ברחו מזרחה אל תוך רוסיה.
עם תום המלחמה והקמת ליטא העצמאית הורשו היהודים לחזור. לפי מפקד אוכלוסין משנת 1923 היוו יהודי העיירה, 2013 במספר, למעלה מ-46 אחוז מן האוכלוסייה. בשנות ה-20 חלו שינויים בכלכלת ליטא ורוקישקיס שפגעו קשה בקהילה היהודית. עסקים רבים פשטו את הרגל ורבים מיהודי רוקישקיס היגרו לדרום אפריקה, לארצות הברית וגם לארץ ישראל. למרות זאת הקהילה המשיכה להתפתח וב-1939 הגיע מספרם ל-3500 (40% מהאוכלוסייה). הייתה שם קהילה גדולה של חסידי חב"ד, שבראשה עמד הרב בצלאל כץ - סבא רבא של אהרן ברק, וגם תנועה ציונית חזקה שקיימה שני בתי ספר עבריים.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, על פי הסכם ריבנטרופ מולוטוב נכבשה ליטא על ידי ברית המועצות. ביוני 1941, נכבשה ליטא על ידי גרמניה הנאצית והחלה השמדת יהודי ליטא. רוב יהודי רוקישקיס נרצחו בבורות ירי בסמוך לעיר. דו"ח רשמי של הצבא הגרמני (דו"ח יגר) קבע שבימים 15–16 באוגוסט 1941 נרצחו 3,201 יהודים. יתר היהודים הועברו לגטו ינישוק ונרצחו שם.[דרוש מקור] בפרוגרום זה נרצח רב הקהיל היהודית, אברהם מאירוביץ, סבו של נשיא בית המשפט העליון, אהרן ברק.
ערים תאומות

לטביה צסיס, לטביה
אישים ידועים

אלגירדס ברזאוסקאס
יעקב סמושקביץ'
הערות שוליים

↑  שניאור זלמן ברגר, הסבא החב"דניק של אהרן ברק, 11 באפריל 2018
| ערי ליטא |
| --- | --- | --- |
| בירות מחוזות ליטא | אוטנה • אליטא • וילנה • טאורגה • טלז • מריאמפולה • פוניבז' • קובנה • קלייפדה • שיאוליאי |  |
| בירות מחוזות משנה של ליטא | אוקמרגה • איגנלינה • אלקטריינאי • אניקשט • בירז' • בירשטונאס • גרגז'דאי • דרוסקינינקאי • וילקובישק • ויסגינס • וריאנה • זרסאי • טרקאי • יאנובה • יורבורג • ינישוק • לזדיי • מולייטאי • מז'ייקיאי • נאויואי אקמנה • נידה • פגייגיאי • פאקרואוייס • פלאנגה • פלונגה • פסווליס • פרינאי • קדאיניאי • קופישוק • קזלו רודה • קאישיאדוריס • קלווריה • קרטינגה • ראסייניאי • רדווילישקיס • רוקישקיס • ריטובה • שאקי • שווינציאן • שלצ'ינינקאי • שילוטה • שיללה • שירווינטוס • שקוד |  |
| שאר ערי ליטא | אובליאי • אוז'וונטיס • אז'רליס • איישישוק • אקמנה • אריוגלה • בלטויי ווקה • גלגאודישקיס • גריגישקס • גרליאבה • דאוגאי • דוסיאט • דוקשטי • ובלנינקס • וייביס • וייסיאי • וילקי • וירבאליס • ונטה • וקשנה • ורניאי • זאגר • ז'ייז'מריאי • טרשקון • יונישקליס • יז'נאס • לינקובה • לנטבאריס • נמנצ'ין • סדה • סובצ'יס • סימנה • סלנט • סמלינינקאי • פבראדה • פנדליס • פנמוני • פרייקולה • ציטוביאן • קודירקוס נאומייסטיס • קוורסקס • קורשן • קיבארט • רודישקס • רמיגלה • שדובה • שוונצ'יונייליאי • שקודוויל |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538040805171  MusicBrainz: 9bf5e7cc-11c7-45ab-bf1b-7fa5600daa9b  VIAF: 145738014   WorldCat (עם VIAF): 145738014
ראף טרייד

| --- | --- |

סניף ראף טרייד ברחוב טלבוט, לונדון
 נתונים כלליים
 מייסדים:  Geoff Travis 
 תקופת הפעילות:  1978–הווה (כ־46 שנים) 
 מיקום המטה:  לונדון 
  
 www.roughtraderecords.com
 
ראף טרייד (באנגלית: Rough Trade) הוא שמה של חברת תקליטים עצמאית ורשת חנויות תקליטים בלונדון, אנגליה.
היסטוריה

החנות הראשונה של ראף טרייד נפתחה ברחוב פורטובלו בלונדון ב-1976 על ידי המייסד ג'ף טרוויס. ב-1978 החנות הולידה גם חברת תקליטים ידועה שהפכה בהמשך לביתן של להקות כמו הסמית'ס והליברטינז. החנות והלייבל הופרדו ב-1982, אך הקשרים ביניהן נשארו חזקים עד היום.
היסטוריה > חנויות התקליטים

עם הפרדת החנות מחברת התקליטים ב-1982 הועברה הסניף ממיקומו ברחוב פורטובלו לדרך קנסינגטון פארק בלונדון. ב-1988 נפתחה חנות נוספת בקובנט גארדן. בעבר נפתחו סניפים של החנות גם בסן פרנסיסקו, טוקיו ופריז, אשר נסגרו עם עליית מכירות המוזיקה ברשת. ראף טרייד החליפה את הסניפים הללו בחנות מוזיקה אינטרנטית.
חנויות ראף טרייד מתמחות בז'אנר הפוסט פאנק, אך מחזיקות בסחורה ממגוון ז'אנרים אלטרנטיביים ומחתרתיים. בשנים האחרונות החנויות היו אחראיות על הוצאתם של מספר אלבומי אוסף המתמקדים בז'אנרים שונים, כמו אינדי פופ, אלקטרוניקה, קאנטרי, רוק אנד רול ופוסט פאנק.
בכל חודש ינואר מאז 2003 מוציאה החנות אוסף של מיטב המוזיקה מהשנה החולפת, לפי בחירת צוות העובדים, הנקרא Counter Culture. ב-2007 יצא אוסף נוסף בשם Counter Culture 76 המשקף את השנה בה החנות נוסדה.
ב-2007 נפתח סניף נוסף של ראף טרייד בבריק ליין, מזרח לונדון. הסניף ממוקם במבשלת יין לשעבר של סטלה ארטואה ומארח הופעות מוזיקה בחינם המוגבלות ל-200 צופים בכל פעם. בסניף נמכרים בין היתר אלבומים של להקות ללא חוזה הפצה וכרבע מהסחורה מוצעת בתקליטי ויניל.
היסטוריה > חברת התקליטים

החנות המקורית שפתח ג'ף טרוויס בפברואר 1976 במערב לונדון אופיינה באווירה קהילתית והתמחתה בתקליטי גראז' רוק ורגאיי. לאחר שלהקת פאנק צרפתית בשם מטאל אורבן הגיעה לחנות וביקשה עזרה בפרסום המוזיקה שלה, החלו טרוויס והעובדים האחרים בחנות להפיק לראשונה אלבום עבורה.
ב-1978 החנות החלה לארגן רשת הפצת תקליטים בשם "הקרטל", בשיתוף עם חנויות תקליטים עצמאיות אחרות בבריטניה. הרשת איפשרה ללייבלים קטנים, כמו פקטורי רקורדס ו-2 טון רקורדס למכור את ההוצאות שלהם בהפצה לאומית. הרשת התמחתה בעיקר בפוסט פאנק אירופאי וסוגים שונים של רוק אלטרנטיבי מסוף שנות ה-70 ותחילת שנות ה-80 והפיצה גם מגוון פאנזינים בריטיים, דוגמת No Cure.
הלייבל ראף טרייד הוציא סינגל עבור זמר הרגאיי הג'מייקני אוגוסטוס פאבלו, את סינגל הבכורה של קברט וולטייר משפילד ואת הסינגל השני של סטיף ליטל פינגרס, Alternative Ulster. במהלך 1978 הלייבל הוציא סינגלים עבור המונוכרום סט, סאבווי סקט, סוול מאפס, אלקטריק אילס, ועוד. ב-1979 הגיע האלבום הראשון שיצא בראף טרייד, Inglammable Material של סטיף ליטל פינגרס, למקום ה-14 במצעד הבריטי והפך לאלבום העצמאי הראשון שמכר מעל 100 אלף עותקים בבריטניה.
ב-1982 הופרדו החנות והלייבל זה מזו. חטיבת ההפצה נקלעה לקשיים עם הזמן אשר הובילו את הלייבל להכריז על פשיטת רגל עד 1991. החברה כולה הגיעה לבסוף למצב של כינוס נכסים.
בשנת 2000 ראף טרייד רקורדס הושקה מחדש כגוף בבעלות עצמאית, שיתוף פעולה בין ג'ף טרוויס, ג'נט לי (חברת להקת פאבליק אימג' לשעבר) וחברת התקליטים Sanctuary, אשר נקנתה על ידי חברת התקליטים הגדולה BMG ולאחר מכן, ב-2007, נמכרה מחדש לקבוצה עצמאית.
מאז הקמתה המחודשת הוציאה ראף טרייד אלבומים עבור להקות כמו הסטרוקס, הליברטינז, בייבישמבלס, אלילה דיאן ובל וסבסטיאן.
הערות שוליים

↑  25 שנה לחברת התקליטים הבריטית ראף טרייד, באתר הארץ, 10 במרץ 2001
↑  איתמר זהר, עובדים על תקליט, באתר הארץ, 16 בספטמבר 2007
↑  דוריאן לינסקי, עיר מקלט, באתר הארץ, 6 בינואר 2004
↑  בטי קלרק, גן עדן קוצני, באתר הארץ, 31 באוגוסט 2004
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: nb2005001955  MusicBrainz: 2276f06e-f65a-4d61-9dee-9f95ff4b775c  VIAF: 144500211   WorldCat (עם VIAF): 144500211
רבקה ודמני-שאומן

| --- | --- |

 לידה:  13 בדצמבר 1948 (בת 75) קפריסין 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 מוסדות:  המועצה להשכלה גבוהה 
 
רבקה ודמני-שאומן (נולדה בקפריסין, ב-13 בדצמבר 1948) הייתה סגנית יו"ר המועצה להשכלה גבוהה במשך קצת יותר משנה, ינואר 2016 – מרץ 2017. חברת המועצה מאז 2012. דוקטור לחינוך ומרצה בכירה למחשבים וטכנולוגיות מידע. בעבר כיהנה כמשנה לנשיא סמינר הקיבוצים, נשיאת המכללה להוראת טכנולוגיה, חברת הנהלת פורום ראשי המכללות האקדמיות לחינוך, ראש בית הספר למוסמכים בסמינר הקיבוצים, חברת מועצת מערכת "גילוי דעת", כתב העת של סמינר הקיבוצים ומנהלת המרכז הטכנולוגי בתל אביב.
קורות חיים

נולדה במחנות המעצר בקפריסין, בסוף 1948, בתם הבכורה של זוג ניצולי השואה, אשר שנה קודם לכן, באוקטובר 1947 עלו לארץ ישראל מרומניה, בספינת המעפילים "גאולה" וגורשו לקפריסין על ידי הבריטים. האב, ישראל שאומן היה קומונר "בני עקיבא" ברומניה ולימים תעשיין מצטיין בעלי מפעל "נרות ישראל" בחיפה. האם, עדינה לבית הכטלינגר הייתה בתו של אחד מראשי "הפועל המזרחי" בבוקובינה.
המשפחה הקטנה הגיעה מקפריסין לארץ בפברואר 1949, התיישבה ביפו וכאן גם נולד האח הצעיר של ודמני-שאומן, ספי שאומן, לימים סא"ל שנהרג במלחמת לבנון הראשונה.
ודמני-שאומן קיבלה חינוך דתי לאומי והייתה ב"בני עקיבא". בוגרת אוניברסיטת תל אביב במדע המדינה וצרפתית (1971), מוסמכת האוניברסיטה בחינוך (1994) וקיבלה את הדוקטורט שלה בחינוך ב-2004, אף זאת מאוניברסיטת תל אביב. עד לקבלת התואר השני הייתה מורה לצרפתית בתיכון עירוני ט' בתל אביב, מנהלת הייצוא במפעל פטרוכימי, ומרצה למחשבים במכללה למינהל. ב-1995 מונתה לראש המכללה להוראת טכנולוגיה בתל אביב ובמקביל למנהלת המרכז הטכנולוגי בתל אביב, שני תפקידים בהם כיהנה במשך יותר מעשור שנים. ב-2008 התאחדה המכללה שבראשותה עם סמינר הקיבוצים, וודמני-שאומן מונתה למשנה לראש סמינר הקיבוצים וראש בית הספר לאמנויות וטכנולוגיה ובית הספר למוסמכים, בסמינר.
במרץ 2012 מונתה על ידי שר החינוך דאז גדעון סער, לחברה במועצה להשכלה גבוהה ובינואר 2016, משהודחה פרופסור חגית מסר-ירון, המליץ שר החינוך נפתלי בנט ומליאת המועצה מינתה את ודמני-שאומן במקומה, לסגנית יושב ראש המועצה. תפקיד זה הוא התפקיד המקצועי הבכיר ביותר בהשכלה הגבוהה בישראל, כאשר יושב ראש המועצה הוא שר החינוך.
ב-9 במרץ 2017 החליטה ממשלת ישראל על פי המלצת שר החינוך בנט, לשוב ולמנותה לחברה גם במועצה ה-13 להשכלה גבוהה. כסגן יו"ר המועצה מונה במקומה פרופסור אדו פרלמן.
ב-18 ביולי 2018 נמנתה עם חברי הוועדה לתכנון ולתקצוב שאישרו את הקמת הפקולטה לרפואה באוניברסיטת אריאל. בדצמבר 2018 נודע כי ודמני-שאומן הצביעה בעד האישור בעת שהאוניברסיטה דנה באפשרות להעסיק אותה. בפברואר 2019 קבע היועץ המשפטי לממשלה כי ודמני-שאומן הייתה שרויה בניגוד עניינים, והורה למל"ג לחזור על ההליך.
ודמני-שאומן היא אלמנתו של תדי ודמני (נפטר בשנת 2020) ויש לה שלושה ילדים, בהם תא"ל אמיר ודמני, ראש חטיבת התכנון ומנהל כוח האדם (תומכ"א) באגף כוח אדם בצה"ל.
לקריאה נוספת

רבקה ודמני (עורכת) פדגוגיה דיגיטלית הזדמנויות ללמידה אחרת, הוצאת מכון מופ"ת, סמינר הקיבוצים 2018
רבקה ודמני (עורכת ומחברת שותפה), פדגוגיה דיגיטלית : הלכה למעשה, הוצאת מכון מופ"ת וסמינר הקיבוצים, 2017
רבקה ודמני, דפוסי שינוי והתפתחות בתפיסות מורים את משמעות ההוראה והלמידה בסביבות מבוססות טכנולוגיה, דפים: כתב עת לעיון ולמחקר בחינוך, כרך 54, עמ' 167–192, הוצאת מכון מופ"ת, 2012
רבקה ודמני, תפקיד התלמידים בתהליך שילוב טכנולוגיות חדישות בכיתה, הוראה ולמידה בעידן האינטרנט, חוברת 14, 2012, עמ' 190–221
הערות שוליים

↑  קורות חיים (מקוצר) (ינואר 2017)
↑  "ספר יהודי סוצ'בה (שוץ) והסביבה"
↑  "ד"ר רבקה ודמני תייצג את המכללות לחינוך במועצה להשכלה גבוהה", 25 במרץ 2012
↑  עקיבא ביגמן, מה קורה במועצה להשכלה גבוהה?, באתר מידה, 22 בפברואר 2016.
↑  "מינוי המועצה להשכלה גבוהה השלוש-עשרה", באתר משרד ראש הממשלה
↑   אור קשתי, היועמ"ש הורה להצביע מחדש על הקמת הפקולטה לרפואה באריאל, באתר הארץ, 4 בפברואר 2019
↑  המאמר
↑  החוברת והמאמר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269624105171  ISNI: 0000 0000 6796 4788  VIAF: 98286847   WorldCat (עם VIAF): 98286847 
בניין המועצה להשכלה גבוהה בירושלים
רמי ורקוט

רמי ורקוט (נולד ב-26 ביוני 1980 בגראנד-סינת'ה) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק כשוער.
קריירת מועדונים

ורקוט שימש כשוער מחליף בקבוצת מונפלייה בין השנים 1996-2002, כאשר בתקופה זו צבר 36 הופעות ליגה בלבד. ב-2002, חתם בקבוצת ליון. בעונת 2004-2005, הושאל ורקוט לשטרסבורג, לתקופה קצרה ביותר בה צבר 8 משחקים בלבד בין קורותיה של שטרסבורג. בעקבות פציעתו של גרגורי קופה ב-2007, ורקוט קיבל את אפודת השוער הראשון של ליון, ושיחק את שארית העונה בשערה של ליון, עד לחזרתו מהפציעה של קופה. במהלך תקופה זו, ורקוט עצר פנדל גורלי במשחק ליגת האלופות מול שטוטגרט הגרמנית, ובכך סייע לליון להעפיל לשלב שמינית גמר המפעל. באוגוסט 2012, ורקוט הפך להיות שוערה הראשון של ליון שנית, זאת לאחר מעברו של הוגו לוריס לטוטנהאם הוטספר. בסיומה של עונת 2012-2013, ורקוט שב לספסל קבוצתו, ואיבד את אפודת השוער פעם נוספת לאנתוני לופש. ביוני 2014, ורקוט עזב את ליון אחרי 12 שנים, כאשר חתם על חוזה לשנתיים בעולה החדשה לליג 1, קון.
רבקה דוהסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  המאה ה־20 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת הרווארד (2013)  מכללת ולסלי 
 פרסים והוקרה:  פרס אנני ג'אמפ קאנון (2017)  פרס הרולד יורי (2020)  פרס הלן ב וורנר לאסטרונומיה (2021) 
 
רבקה (בקי) דוהסון (באנגלית: Rebekah (Beki) Dawson) היא אסטרונומית ואסטרופיזיקאית אמריקאית. היא פרופסורית חברה באוניברסיטת פנסילבניה (Pennsylvania State University). רוב מחקריה עוסקים בהיווצרות כוכבים מסוג "צדק חם". דוהסון היא מהחוקרות המובילות בתחום, ואף הציעה תיאוריה על הדרך שבה הם נוצרים. בשנת 2017 זכתה בפרס אנני ג'אמפ קאנון לאסטרונומיה על עבודתה ביצירת מודלים דינמיים של האינטראקציות בין כוכבי לכת במערכות שמש.
קורות חיים > לימודים

לאחר שסיימה את לימודיה בבית הספר, החלה דוהסון ללמוד במכללת וולזלי (Wellesley College) שבמסצ'וסטס. בשנת 2009 קיבלה את התואר הראשון שלה באסטרופיזיקה בהצטיינות יתרה. לאחר מכן עברה ללמוד באוניברסיטת הארוורד שבבוסטון. בשנת 2011 קיבלה את התואר השני שלה באסטרונומיה, ובשנת 2013 השלימה את הדוקטורט שלה באסטרופיזיקה ואסטרונומיה. לאחר מכן, החלה בעבודת מחקר ב-Miller Institute שבקליפורניה, לאחר שזכתה במענק מלגת המחקר של מילר (אנ'). שם פרסמה מספר מאמרים על הקשר בין מסלולם של כוכבי לכת מחוץ למערכת השמש שלנו לבין הרכבם הכימי. היא המשיכה את מחקרה עד לסיומו ב-2015, ואז עברה לאוניברסיטת פנסילבניה שם ביצעה עבודת מחקר כעוזרת פרופסור עד יוני 2021, מועד בו קיבלה מינוי כפרופסורית חברה (Associate Professor).
קורות חיים > מאמרים

דוהסון פרסמה מספר רב של מאמרים, כשהבולטים שבהם:
Origins of Hot Jupiters
Precise transit and radial-velocity characterization of a resonant pair: a warm Jupiter    TOI-216c and eccentric warm Neptune TOI-216b
Robustly detecting changes in warm Jupiters’ transit impact parameters
Correlations between Compositions and Orbits Established by the Giant Impact Era of Planet Formation
A metallicity recipe for rocky planets
A class of warm Jupiters with mutually inclined, apsidally misaligned close friends
פרסים

במהלך הקריירה שלה זכתה דהסון בפרסים רבים כשהחשובים מביניהם:
פרס הלן ב. וורנר מטעם החברה האסטרונומית האמריקאית (2021)
אגף האגודה האמריקאית לאסטרונומיה למדע הפלנטרי פרס הרולד סי אורי (2020)
פרס בוק, המחלקה לאסטרונומיה באוניברסיטת הרווארד (2018)
פרס האקדמיה האמריקאית לאסטרונומיה פרס אנני ג'אמפ קאנון (2017)
פרס כבאי, המחלקה לאסטרונומיה באוניברסיטת הרווארד (2013)
פרס בלוק, מרכז אספן לפיזיקה (2013)
פרס נסיעות החברה האסטרונומית האמריקאית רודגר דוקסי (2013)
אגף האגודה האמריקאית לאסטרונומיה לאסטרונומיה דינמית, פרס מלגה לסטודנטים (2011)
האגודה האמריקאית לאסטרונומיה, הישגי אסטרונומיית הסטודנטים של צ'מבליס (2010)
פרס צ'ארלס דאנקן לאסטרונומיה, מכללת וולסלי (2009)
פרס פיליס פלמינג לפיזיקה, מכללת וולסלי (2009)
חברת בית הכבוד האקדמית הלאומית של פי ביתא קאפה (2009)
מחקר מדעי לאומי של סיגמא שי מכבד את החברה (2009)
הערות שוליים

↑  Rebekah I. Dawson Ruth A. Murray-Clavy and John Asher Johnson, THE PHOTOECCENTRIC EFFECT AND PROTO-HOT JUPITERS. III. A PAUCITY OF PROTO-HOT JUPITERS ON SUPER-ECCENTRIC ORBITS, 2015 January 10
↑  Sam Sholtis, Rebekah Dawson awarded Annie Jump Cannon Award in Astronomy
1 2 3 4  REBEKAH ILENE DAWSON — CURRICULUM VITAE
↑  Rebekah I. Dawson, Eve J. Lee, and Eugene Chiang, CORRELATIONS BETWEEN COMPOSITIONS AND ORBITS ESTABLISHED BY THE GIANT IMPACT ERA OF PLANET FORMATION, March 22, 2016
↑  Rebekah (Bekki) Dawson
רבקה הרדינג דייוויס

| --- | --- |

רבקה הרדינג דייוויס, 1865 לערך
 לידה:  24 ביוני 1831 ושינגטון, ארצות הברית 
 פטירה:  29 בספטמבר 1910 (בגיל 79) מאונט קיסקו, ארצות הברית 
 שם לידה:  Rebecca Blaine Harding 
 מדינה:  ארצות הברית 
 לאום:  אמריקאים לבנים 
 מקום קבורה:  Leverington Cemetery 
 מקום לימודים:  סמינר וושינגטון לנשים 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  החיים במפעלי הברזל 
 בן או בת זוג:  ל. קלרק דייוויס 
 צאצאים:  צ'ארלס בלמונט דייוויס, ריצ'רד הרדינג דייוויס 
 חתימה:   
 
רבקה בליין הרדינג דייוויס (באנגלית: Rebecca Blaine Harding Davis;‏ 24 ביוני 1831 - 29 בספטמבר 1910) הייתה סופרת ועיתונאית אמריקאית, מחלוצות הריאליזם האמריקאי בספרות, פמיניסטית ומבקרת חברתית חריפה שהציגה בסיפוריה תמונות ביקורתיות וריאליסטיות מחייהם של אפריקאים אמריקאים, פועלים עניים ומנוצלים, מהגרים, ילידים אמריקאים ובעיקר נשים בנות מעמדות וקבוצות אלו.
יצירתה הידועה ביותר היא הסיפור הקצר או הנובלה "החיים במפעלי הברזל" (1861; Life in the Iron Mills), סיפור על רוח אמן בגוף של פועל מהגר מווילס העובד ללא עתיד וללא תקווה במפעל יציקת ברזל בווירג'יניה, "גיהנום מבעית וחסר מוצא של אש וברזל".
תולדות חייה

דייוויס נולדה בוושינגטון, פנסילבניה, בכורה בין חמישה ילדים. בהיותה כבת חמש עברה המשפחה לווילינג שבווירג'יניה המערבית, עיר תעשייתית שהתפתחה למרכז מפעלי ברזל ופלדה, סביבה המופיעה רבות ביצירתה. עד גיל 14 התחנכה בבית על ידי אמה, והרבתה לקרוא. אחת הסופרות שהשפיעו עליה בגיל זה הייתה הרייט ביצ'ר סטו. בגיל 14 עברה לחיות עם דודתה בעיר הולדתה וושינגטון והתחנכה בסמינר לנערות. כאשר בגרה (בגיל 17 בשנת 1848), נשאה את נאום הסיום בשם בנות מחזורה.
לאחר סיום לימודיה חזרה לווילינג וחיה בבדידות עד לפרסום "החיים במפעלי הברזל" בכתב העת The Atlantic באפריל 1861.
הפרסום גרר תגובות נלהבות מקרב הקהילה הספרותית. לואיזה מיי אלקוט וראלף וולדו אמרסון קראו לה "קול חדש ואמיץ" והעלו על נס את נכונותה לספר על חייהם של אנשים שקולם לא נשמע עד אז. בעצת הסופר נתניאל הות'ורן, הוזמנה לפגוש את המו"ל ג'יימס תומאס פילדס ופרסמה סיפורים קצרים נוספים על חיי הפועלים.
ב-5 במרץ 1863 נישאה בפנסילבניה לעורך הדין למואל קלרק דייוויס (Lemuel Clarke Davis), שהתכתב עמה במהלך שנתיים, בנם הבכור ריצ'רד הרדינג דייוויס היה אף הוא לסופר ועיתונאי. כן נולדו להם בן, צ'ארלס בלמונט (1866) ובת, נורה (1872).
הרדינג דייוויס המשיכה לכתוב סיפורים וכתבות עיתונאיות והייתה עורכת העיתון "ניו יורק טריביון" (New-York Tribune). בשנת 1892 פרסמה את הספר Silhouettes of American Life וב-1904 פרסמה את האוטוביוגרפיה שלה Bits of Gossip.
נפטרה בגיל 79, בשנת 1910. אף על פי שפרסמה כ-500 סיפורים והייתה כותבת מוכרת בזמנה, נשכחה כמעט כליל לאחר מותה.
בראשית שנות השבעים גילתה הכותבת הפמיניסטית טילי אולסן (Tillie Olsen) את כתביה של הרדינג דייוויס ובשנת 1972 הוציאה לאור מחדש את "החיים במפעלי הברזל" עם הקדמה פרי עטה. הדבר הוביל לגילוי מחודש של הרדינג דייוויס ומחקר יצירתה.
סגנון

סגנונה של הרדינג דייוויס מוגדר כריאליסטי, ושמה מוזכר כחלוצת הריאליזם האמריקאי. היא מציגה את קשיי החיים ללא מסווה ומתארת אותם באופן חי ופשוט. סגנון זה משתלב עם זרם ה"צבע המקומי" (Local color) בספרות האמריקאית של התקופה ששמה דגש על תיאור חי של דמויות, מקומות, מבטאים, נוף ומנהגים בעלי ניחוח מקומי מובהק.
לקריאה נוספת

משה רון, הסיפור האמריקאי הקלאסי , עם עובד, 2012
הערות שוליים

↑  נעם גיל, ארצם של האמיצים והאמיצים פחות, באתר הארץ, 24 ביולי 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007426659205171  BIBSYS: 90210684  BNE: XX1587401  BnF: cb12330100v (data)  CiNii: DA05894256  GND: 119040697  ISNI: 0000 0000 8103 2522  LCCN: n50059077  NDL: 00834456  NKC: xx0165734  NLA: 35033961  NTA: 335832113  SELIBR: 48236  SNAC: w6639rgh  SUDOC: 052598586  Trove: 806494  VIAF: 24672577   WorldCat (עם VIAF): 24672577
רודי אוגרטן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 ביוני 1922 פילדלפיה, ארצות הברית 
 פטירה:  11 בספטמבר 2000 (בגיל 78) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית, ישראל 
 השתייכות:  חילות האוויר של צבא ארצות הברית  צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  עד ל-1951 (צה"ל)
 דרגה:   סגן-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד בסיס רמת דוד
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה מלחמת העצמאות
 עיטורים
   צלב התעופה המצוינת
 
רודולף "רודי" אוגרטן (באנגלית: Rudolph "Rudy" Augarten‏, ידוע גם בשם זאב כרמי; 16 ביוני 1922 - 11 בספטמבר 2000) היה טייס קרב יהודי אמריקאי, ששירת בחילות האוויר של צבא ארצות הברית ועוטר בצלב התעופה המצוינת על פועלו במלחמת העולם השנייה. היה ממתנדבי חוץ לארץ ומראשוני חיל האוויר הישראלי. הפיל במלחמת העצמאות שלושה וחצי מטוסים מצריים (הפלה אחת בשיתוף עם בוריס סניור), הדריך את קורסי הטיס הראשונים בחיל האוויר ופיקד על בסיס רמת דוד.
ביוגרפיה

אוגרטן נולד בפילדלפיה בן להורים יהודים שהיגרו מפולין.
במלחמת העולם השנייה שירת בחילות האוויר של צבא ארצות הברית. הוא הוכשר כטייס P-47 ת'נדרבולט, שירת בזירה האירופית ונטל חלק בכ-100 גיחות מבצעיות. במהלך הפלישה לנורמנדי נפגע מטוסו מאש נ"מ והוא נאלץ לנוטשו בסמוך לעיר קן שבצרפת. לאחר מספר ימים נפל בשבי הגרמנים, מהם הצליח להימלט ולחבור לכוחות הפלישה האמריקאית. הוא המשיך לשרת כטייס קרב והפיל שלושה מטוסי אויב. באחת מגיחותיו רשם הפלה של שני מטוסי מסרשמיט Bf 109 גרמנים, גיחה שזיכתה אותו בצלב השירות המצוין.
לאחר המלחמה חזר לארצות הברית, למד יחסים בינלאומיים באוניברסיטת הרווארד. במהלך לימודיו שמע הרצאה של אבא אבן והחליט להתנדב לצה"ל. הוא עבר הכשרה בצ'כוסלובקיה על מטוסי מסרשמיט Bf 109 שהיו בשימוש שירות האוויר והגיע לישראל בתום ההפוגה הראשונה במלחמת העצמאות. שירת בטייסת 101 כמפקד גף א' והטיס מטוסי אוויה S-199, ספיטפייר וP-51 מוסטנג. הוא היה שיאן ההפלות של חיל האוויר (יחד עם ג'ק דויל) לאחר שיירט ארבעה מטוסים מצריים. את ההפלה הראשונה השיג ב-16 באוקטובר 1948 במהלך מבצע יואב, כשטס במטוס אוויה S-199 והפיל ספיטפייר מצרי. ב-21 באוקטובר 1948 היה בגיחת סיור בספיטפייר והפיל מטוס ספיטפייר מצרי נוסף. במבצע משה רשם את הפלתו השלישית. ב-22 בדצמבר 1948 הפיל מטוס מאקי MC205V ובמהלך מבצע חורב השתתף בהפצצת אל עריש.
הוא שימש מפקד גף מתקדם בבית הספר לטיסה והדריך את חניכי קורס הטיס הראשון והשני של חיל האוויר על מטוסי הרווארד וספיטפייר. ולאחר מכן חזר לארצות הברית. ביוני 1950 חזר לישראל ומונה למפקד בסיס רמת דוד תפקיד בו שירת עד ספטמבר 1951. בתקופה זו שינה את שמו לזאב כרמי. הוא השתתף בתקיפת חיל האוויר בסוריה בתגובה לתקרית אל-חמה. לאחר מכן שב לארצות הברית, סיים את לימודיו בהרווארד ועבד כמהנדס ואיש נדל"ן.
אוגרטן נישא פעמיים והותיר שני בנים ובת.