stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בקעת הנזירים

| --- | --- |

בקעת הנזירים בנחל גמזו
 מידע כללי
 סוג:  עמק 
 מיקום:  מודיעין‏־מכבים־רעות 
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  31°55′37″N 34°58′23″E﻿ / ﻿31.926861111111°N 34.972944444444°E﻿ / 31.926861111111; 34.972944444444
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) בקעת הנזירים(למפת גוש דן רגילה) בקעת הנזירים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בקעת הנזירים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בקעת הנזירים  he בקעת הנזיריםhe בקעת הנזיריםמפת  __ מודיעין-מכבים-רעות (in English: Modi'in-Maccabim-Re'ut) [‌השפלה וסביבותיה‌]מצפון וממערב: __ מועצה אזורית חבל מודיעין (in English: Hevel Modi'in Regional Council) ממזרח: __ מועצה אזורית מטה בנימין (in English: Mateh Binyamin Regional Council) / רמאללה ואל-בירה (נפה) (in English: Ramallah and al-Bireh Governorate) מדרום וממערב: __ מועצה אזורית גזר (in English: Gezer Regional Council) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בקעת הנזירים היא אתר ארכאולוגי הנמצא באפיק נחל גמזו מצפון לחורבת זכריה והפארק הטכנולוגי של מודיעין-מכבים-רעות בשטח המוניציפלי של מועצה אזורית חבל מודיעין בתחומי יער בן שמן. האתר כולל שלושה שרידים: מערת אל חביס, מערת קבורה רומית ובריכת ביר א-שמי. 
הכינוי "בקעת הנזירים" נטבע על ידי הגאוגרף זהר ברעם - חוקר האזור ומנהל הכפר החשמונאי בשילת.
מערת אל חביס

המערה קיבלה את השם אל חביס בתקופה העות'מאנית שפירושה "מערת האסירים". המערה שימשה כנראה כמקום לינה לנזירים ולעולי רגל לירושלים. בתוך המערה נמצאים כוכי שינה וצלבים חרוטים על הקירות.
מערת אל חביס > מערתא דלוד

על פי מחקר משנת 2022 נטען כי המהרי"ל דיסקין (סוף המאה ה-19) זיהה את מערת "אל חביס" בבקעת הנזירים עם מערת הרשב"י.
החוקר זאב וילנאי (המאה ה-20) הציע לזהות את מערת "אל חביס" בבקעת הנזירים (מערה מהתקופה הרומית בארץ ישראל), עם "מערתא דבקע" - המערה שהסתתרו רבי שמעון ובנו, וכן עם המערה שהסתתר בה נחום איש גמזו. השערות אלו הם על פי קרבת המערה ללוד העתיקה, בטענה כי בכל סביבתה של לוד, אין כל מערה. והקרובה אליה ביותר היא המערה בבקעת הנזירים.
כמו כן וילנאי, ולאחריו ד"ר שמואל זילכה (תחילת המאה ה-21) והחוקר ישראל שפירא (המאה ה-21) הציעו אפשרות כי הבריכה העתיקה שנמצאת למרגלות המערה הנקראת "ביר-א-שאמי" מזכיר את אותה אגדה וייתכן כי פרושה 'באר שמעון'.
מערת הקבורה הרומית

כ-100 מטרים מאל חביס נמצאת מערת קבורה רומית. המקום נסקר לראשונה על ידי שארל קלרמון-גנו בסוף המאה ה-19 ופורסם בספרו ב-1896. פתח המערה מעוצב כמכסה סרקופג ובמרכז הגמלון תבליט של עיט, סמל האימפריה הרומית.
בריכת ביר א-שמי

במרכז הבקעה נמצאת בריכת מים שאורכה 15 ורוחבה עשרה מטרים. הבריכה שימשה כנראה לאגירת מי נחל גמזו לשימוש חקלאי.
גלריה

מערת אל-חביס
בריכת ביר א-שמי
מערת הקבורה הרומית
עיטור העיט במשקוף מערת הקבורה
לקריאה נוספת

זוהר ברעם, בתוככי מודיעים, פרק ""מערתא דלוד" בבקעת הנזירים אשר בשפלת לוד", מושב שילת, 2007
בקעת הנזירים באתר עריית מודיעין מכבים רעות.
ישראל שפירא, הפריח יונה לבנה וגילה את הסוד | "מערת רשב"י" - נחשפת, באתר כיכר השבת, ‏13 בדצמבר 2022
הערות שוליים

↑  ישראל שפירא, "מערת רשב"י" - נחשפת, באתר כיכר השבת
↑  "ובהיותו קרוב לעיר (גמזו) ראה המון חיילים אשר קיבלו פקודה לתופסו. וימהר להסתתר במערה אחת שהייתה שם. אז ציווה ה' לעכביש אחד לארוג את קוריו, כמעין מסך, על פתח המערה. ויהי בקרוב החיילים אל המערה ההיא ויראו את מסך קורי העכביש - וישובו משם, באומרם: לא ייתכן לחשוב כי נכנס הנה, כי אז היה המסך הזה קרוע..." (מסעו של ר' יצחק חילו לארץ ישראל. זאב וילנאי, אנציקלופדיה לידיעת-הארץ "אריאל")
↑  וילנאי, ז', תשכ"ד, מודיעין, הוצאת קק"ל תשכ"ד, עמודים 16-17.
↑  ישראל שפירא, "מערת רשב"י" - נחשפת, באתר כיכר השבת
↑  שמואל זילכה, מערת בר יוחאי- בגמזו, באתר מושב גמזו
מערת אל חאביס
טקס הפרחת יונה ברחבת מערת הנזירים. בעקבות האגדה על רשב"י
ג'אקומו מינוטולי

| --- | --- |

דיוקן של ג'אקומו מינוטולי
 לידה:  1765 מסינה, איטליה 
 פטירה:  11 בפברואר 1827 (בגיל 62 בערך) מסינה, איטליה 
 
ג'אקומו מינוטולי (איטלקית: Giacomo Minutoli;‏ 1765 – 11 בפברואר 1827), אדריכל איטלקי, מהאדריכלים החשובים ביותר בתקופת הנאו קלאסיציזם במסינה. הסגנון האדריכלי של ג'אקומו מינוטולי הושפע במיוחד מעקרונות האדריכלות הרומית, כמו גם מהאדריכלות הפלדיאנית.
ביוגרפיה

ג'אקומו מינוטולי נולד ב-1765 במסינה אשר באי סיציליה שבדרום איטליה.
בין השנים 1787 ל-1799 מינוטולי למד אצל קרלו ואנויטלי (Carlo Vanvitelli) אשר תכנן את הארמון של קזרטה (Reggia di Caserta) אשר במחוז קמפניה שבאיטליה. מינוטולי תכנן כנסיות רבות, וילות וארמונות במסינה. ב-5 בפברואר 1783 נהרסה מסינה ברעידת אדמה נוספת[דרושה הבהרה]. בין השנים 1799 ל-1803 נבנה הארמון פלאצאטה של מסינה (באיטלקית: Palazzata di Messina) מחדש לפי תוכניותיו של ג'אקומו מינוטולי. עם הזמן, הארמון מסינה נהיה פופולרי.
הארמון מסינה זהה לסהר המלכותי בבאת' של ג'ון ווד הבן (John Wood, the Younger).[דרושה הבהרה]
מינוטולי הלך לעולמו ב-11 בפברואר 1827 במסינה.
מבנים חשובים של ג'אקומו מינוטולי במסינה

ארמון ארנה (Palazzo Arena) (1812)
ארמון פיסטוריו (Palazzo Pistorio-Cassibile) (1812)
מנזר סן פרנסיסקוס מאסיזי (San Francesco d'Ássisi) (1813)
כנסיית סנט אגטה (Sant' Agata dei Minoriti) (1813)
ארמון גוסטרלי (Palazzo Gustarelli) (1813)
ארמון סן לאונה סנטיס (Palazzo S. Leone e Santis) (1813)
ארמון מוניצ'יפלה (Palazzo Municipale) (1814)
ארמון גוסטרלי (Palazzo Vitale) (1814)
לקריאה נוספת

Maria Accascina „Profilo dell’architettura a Messina dal 1600 al 1800“ Ateneo Verlag, Rom 1964
Anthony Blunt „Sizilianischer Barock“
Amelia Ioli Gigante „Messina“ aus der Reihe „Le città nella storia d’Italia“ Verlag Giuseppe Laterza & Söhne 1.Auflage 1980, 2.Auflage 1989 ISBN 88-420-1701-9
E. Mauceri „ Messina nel Settecento“ aus der Reihe „Fata Morgana Collezione di libri rari su Messina“ Reprint Verlag des Buchhauses Bonanzinga in Messina
„Messina com’era“ aus der Reihe „Fata Morgana Collezione di libri rari su Messina“ Reprint della guida storico-artistico del 1902: „Messina e dintorni“ . Reprint Verlag des Buchhauses Bonanzinga in Messina Juni 1981
Giuseppe Grosso Cacopardo „Guida per la Città di Messina“. Verlag Arnaldo Forni. Reprint „Guida per la Citta di Messina scritta dall autore delle ‚Memorie de’Pittori Messinesi‘“ Messina Giusepe Pappalardo 1826. Mai 1989
בין השנים 1799 ל-1803 נבנה הארמון פלאצאתה של מסינה (באיטלקית: Palazzata di Messina) מחדש לפי תוכניותיו של ג'אקומו מינוטולי
חזית הארמון פלאצאתה של מסינה אשר נבנה בין השנים 1799 ל-1803 לפי תוכניותיו של ג'אקומו מינוטולי
בריאן קיף

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1976 (בן 48 בערך) וינצ'סטר, ארצות הברית 
 גובה:  1.93 מטרים
 מכללה:  אוניברסיטת קליפורניה באירווין (1994–1996) אוניברסיטת נבדה בלאס וגאס (1997–1999)
 קבוצות כמאמן
 2007–2014 2014–2016 2016–2019 2019–2020 2021–2023 2023–2024 2024–:  אוקלהומה סיטי ת'אנדר (ע') ניו יורק ניקס (ע') לוס אנג'לס לייקרס (ע') אוקלהומה סיטי ת'אנדר (ע') ברוקלין נטס (ע') וושינגטון ויזארדס (ע') וושינגטון ויזארדס
 
בריאן קיף (באנגלית: Brian Keefe) הוא מאמן כדורסל מקצועי אמריקאי המשמש כמאמן הראשי של וושינגטון ויזארדס מה-NBA.
קריירת תיכונים ומכללות

קיף, שנולד בווינצ'סטר (אנ'), מסצ'וסטס, שיחק בבית הספר התיכון בעיר כקלע וסיים את הקריירה כמלך הסלים של בית הספר בכל הזמנים עם 1,163 נקודות, שיא שנשבר ב-2018. הוא הוכנס להיכל התהילה של וינצ'סטר ב-2004.
ב-1994 החל קיף את קריירת כדורסל המכללות באוניברסיטת קליפורניה באירוויין, וכסופומור מונה לקפטן ונבחר לחמישייה השנייה של אזור הביג וסט (אנ') לאחר שהוביל את הקבוצה בנקודות עם 16.4 בממוצע למשחק. ב-1996 עבר לאוניברסיטת נבדה בלאס וגאס (UNLV), ולאחר שנת רדשירט בה לא שיחק עזר להם לזכות בטורניר אזור ה-WAC (אנ') ולהעפיל לטורניר אליפות המכללות בכדורסל של ה-NCAA. הוא אף נבחר לחמישיית הטורניר לאחר שקלע שיא של 13 שלשות. בעונת הסיניור שלו, 1998/99, מונה לקפטן הקבוצה. הוא סיים את קריירת המכללות שלו עם 8.9 נקודות למשחק ב-112 משחקים.
קריירת אימון > ראשית הקריירה

קיף החל את קריירת האימון שלו כעוזר מאמן באוניברסיטת דרום פלורידה (אנ') לעונת 2000/01, וב-2001 מונה לעוזר באוניברסיטת בראיינט (אנ') ושימש בתפקיד זה במשך ארבע עונות. בעונתו האחרונה הוביל את הבולדוגס לגמר טורניר חטיבה II, בו הפסידו לווירג'יניה יוניון.
קריירת אימון > קריירת NBA

קיף החל את הקריירה שלו בכדורסל המקצועני ב-2005, אז מונה למתאם וידאו בסן אנטוניו ספרס תחת המאמן הראשי גרג פופוביץ'. בשנת 2007 זכה בטבעת אליפות (אנ') לאחר שהספרס זכו ב-NBA.
ב-23 אוגוסט 2007 מונה על ידי עוזר הג'נרל מנג'ר ועוזר מאמן הספרס לשעבר סם פרסטי ופי. ג'יי. קרליסימו לעוזר מאמן ואחראי פיתוח שחקנים בסיאטל סופרסוניקס (שבהמשך תהפוך לאוקלהומה סיטי ת'אנדר). בתפקיד זה היה אחראי לפיתוח הסגל הצעיר של הקבוצה, שכלל את קווין דוראנט (שנבחר על ידי הסופרסוניקס בדראפט ה-NBA 2007), ראסל וסטברוק (נבחר ב-2008) וג'יימס הארדן (נבחר על ידי הת'אנדר ב-2009), שלושתם יזכו בעתיד בפרס ה-MVP של העונה הסדירה ב-NBA. ב-2010 מונה קיף למתאם ההגנה של הת'אנדר.
לאחר שבע שנים עם הת'אנדר, ב-2014 הצטרף קיף לניו יורק ניקס תחת המאמן הראשי דרק פישר (אותו אימן באוקלהומה). כחלק מתפקידו הוא היה אחראי על הגנת הקבוצה ופיתוח הרוקי קריסטפס פורזינגיס.
באוגוסט 2016 מונה קיף לעוזרו של לוק וולטון בלוס אנג'לס לייקרס, וב-2017 מונה למתאם ההגנה. כמו כן הוא היה אחראי על פיתוח בחירת הדראפט של הלייקרס ב-2016 ברנדון אינגרם. בשנתו הראשונה כמתאם ההגנה של הלייקרס הוביל קיף את הקבוצה למקום ה-12 במדד ההגנה של הליגה, לאחר שסיימה במקום ה-30 והאחרון בעונה הקודמת.
ביולי 2019 חזר קיף לאוקלהומה סיטי ת'אנדר ומונה לעוזרו של בילי דונובן. כמו בקבוצותיו הקודמות, גם בת'אנדר שימש כמנהל ההגנה ואחראי פיתוח שחקנים, ובפרט שיי גילג'ס-אלכסנדר שעבר לקבוצה מלוס אנג'לס קליפרס.
ב-3 באוגוסט 2021 מונה קיף לעוזר מאמן ומתאם ההגנה בברוקלין נטס, וכיהן תחת המאמנים סטיב נאש וז'אק ווהן.
ביולי 2023 מונה קיף לעוזרו של וס אנסלד הבן בוושינגטון ויזארדס, וב-25 בינואר 2024 מונה למאמן ראשי זמני לאחר שאנסלד הוזז מתפקידו. ב-29 במאי מונה למאמן הקבע של הקבוצה.
הערות שוליים

↑  Brian Keefe College Stats, Sports-Reference.com
↑  Virginia Union vs Bryant, אוניברסיטת בראיינט
↑  Meet the Staff: Brian Keefe, לוס אנג'לס לייקרס
↑  Brian Keefe, ניו יורק ניקס
↑  "Lakers assistant Brian Keefe helps school young pros, and Kevin Durant sings his praises". לוס אנג'לס טיימס. נבדק ב-2024-01-26.
↑  סטטיסטיקות הגנה, באתר NBA
↑  "Thunder announces assistant coaches for 2019–20 season". האוקלהומן. נבדק ב-2024-01-26.
↑  "Why Brian Keefe is returning to the Thunder bench as an even better coach". אוקלהומן. נבדק ב-2024-01-26.
↑  "'It's like skipping a step': Shai Gilgeous-Alexander's increased rebounding has a ripple effect". האוקלהומן. 30 בינואר 2020. נבדק ב-2024-01-26. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Brooklyn Nets Name Brian Keefe Assistant Coach". ברוקלין נטס. 3 באוגוסט 2021. נבדק ב-2024-01-26. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "New Washington Wizards assistant coach Brian Keefe comes with Kevin Durant's stamp of approval". WizOfAwes.com. 16 ביולי 2023. נבדק ב-2024-01-26. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  בשורה לאבדיה: מאמנו יעבור לתפקיד ניהולי בוושינגטון, באתר וואלה, 25 בינואר 2024
↑  זכה למינוי קבוע: בריאן קיף יאמן את וושינגטון, באתר ynet, 30 במאי 2024
ג'סיקה גרליק

| --- | --- |

 לידה:  1981 (בת 43 בערך) דרבי, הממלכה המאוחדת 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2002 
 סוגה:  פופ, מוזיקת נשמה
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 www.jessicagarlick.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'סיקה ג'ולי אן גרליק (באנגלית: Jessica Julie Anne Garlick; נולדה בשנת 1981) היא זמרת ולשית.
ביוגרפיה

גרליק נולדה בשנת 1981 בעיר דרבי שבאנגליה, בריטניה.
מגיל 16 החלה להופיע בטלוויזיה. היא זכתה בין היתר בתוכנית הכישרונות הצעירים "Star for a Night", ששודרה בטלוויזיה הוולשית.
בשנת 2001 התמודדה בעונה הראשונה של התוכנית "פופ איידול", עליה מבוסס הפורמט של אמריקן איידול.
ב-2002 הוזמנה על ידי ה-BBC להשתתף בתחרות "שיר עבור אירופה" להתמודדות על ייצוג בריטניה בתחרות האירוויזיון, הקהל בחר בה מבין המתמודדים בתחרות עם השיר "Come Back".
באירוויזיון 2002 בטאלין הגיעה למקום השלישי. היה זה המקום הגבוה ביותר של בריטניה בתחרות במהלך העשור הראשון של המאה ה-21.
בתחרות "שחר עבור אירופה" לשנת 2003 הציגה את הניקוד של ויילס.
בשנת 2009 הוציאה את הסינגל "Hard Not to Fall".
הערות שוליים

↑  "Jessica steps closer to Eurovision" (באנגלית בריטית). 2002-02-01.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1241094543  MusicBrainz: eb119cb8-2c7b-4ef3-a81f-3078d6baa862  VIAF: 206163211478507580001   WorldCat (עם VIAF): 206163211478507580001
ג'ון אובי מיקל

ג'ון אובי מיקל (באנגלית: Mikel John Obi; נולד ב-22 באפריל 1987) הוא כדורגלן עבר ניגרי ששיחק בעמדת הקשר, כשחלק גדול מהקריירה שיחק בצ'לסי ובנבחרת ניגריה.
בנערותו שיחק במועדון "אייאקס קייפטאון" עד שהחל את הקריירה המקצוענית שלו ועבר לשחק במדי קבוצת לין אוסלו, זאת לאחר שהוכיח את כישוריו והוביל את נבחרת ניגריה הצעירה לניצחון על נבחרת ארגנטינה בגמר אליפות הנוער העולמית בשנת 2005. ב-2006 עבר לשחק במדי צ'לסי.
בספטמבר 2022 הכריז על פרישה ממשחק פעיל.
תארים

אליפות אנגליה (2): 2009/2010, 2014/2015
הגביע האנגלי‏ (4): 2006, 2008, 2009, 2011
גביע הליגה האנגלית (2): 2006/2007, 2014/2015
מגן הקהילה: 2009
ליגת האלופות: 2011/2012
הליגה האירופית: 2012/2013
גביע אפריקה לאומות: 2013
גופיפי הסל

| --- | --- |
 שיוך:  תימוס 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (1274) 
 
גופיף הסל כפי שנראה תחת מיקרוסקופ אור
גופיפי הסל (Hassall's corpuscles) הם מבנים המצוים בַליבה (מדולה) של התימוס האנושי. הם עשויים מתאי אפיתל תימוס אשר מורכבים מסיבים רטיקולריים מסוג 6 ונקראים על שם ארתור הסל, שגילה אותם בשנת 1849.
תפקידם של גופיפי הסל אינו ברור דיו, כיוון שהיעדרם מתימוס של מכרסמים מקשה על המחקר שלהם. הגופיפים גדלים ומתנוונים יחד עם התימוס עצמו, ככל שהאדם מתבגר. גודלם משתנה ונע בין 20μm עד 100μm ואף יותר.
גופיפי הסל חסרים בתימוס של חולי כשל חיסוני מולד (SCID) .
ערך זה הוא קצרמרבנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גופיף רפיני

| --- | --- |

 שיוך:  קולטן מכני, ישות אנטומית מסוימת, contact receptor, sensory corpuscle 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (1061) 
 על שם:  Angelo Ruffini
 מזהים
 טרמינולוגיה אמבריולוגיקה:  E5.17.1.0.2.0.15 
 טרמינולוגיה היסטולוגיקה:  H3.11.06.0.00017 
 FMA:  83602 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C2329408 
 
גופיף רופיני (באנגלית: Ruffini corpuscle, Ruffini ending, bulbous corpuscle) הוא גופיף חישה הקיים בעור, בנוסף לגופיפי חישה אחרים כגון גופיף פצ'יני, גופיף מייסנר, גופיפי מרקל, גופיפי קראוזה.
זהו גופיף קטן ביותר (מיקרומטר אחד) בעל מבנה צר דמוי כישור העטוף בקופסית, אליו נכנס עצב סנסורי. 
בתוך גופיף רופיני קיים סיב קולגן, וכאשר מופעל לחץ על שכבת הדרמיס סיב הקולגן האמור זז, וכתוצאה מכך גם הממברנה והעצב עובר דה פולריזציה ומעביר את האינפורמציה על הלחץ אל מערכת העצבים המרכזית.
בקעת הבטיחה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  מישור 
 מיקום
 מיקום:  מצפון־מזרח לכנרת, מורדות רמת הגולן
 קואורדינטות:  32°52′28″N 35°38′10″E﻿ / ﻿32.87444444°N 35.63611111°E﻿ / 32.87444444; 35.63611111
  (למפת הגליל העליון מוגדלת) בקעת הבטיחה(למפת הגליל העליון רגילה) בקעת הבטיחה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בקעת הבטיחה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בקעת הבטיחה
 
מבט אל הבטיחה מאזור אלמגור
בקעת הבטיחה או בקעת בית ציידה (על שם כפר דייגים קדום שישב בה) היא בקעה בשיפולי רמת הגולן והגליל המזרחי, צפונית-מזרחית לכנרת, ובה שמורת הבטיחה. אל הבקעה זורמים ממערב למזרח נהר הירדן העליון, נחל משושים, נחל יהודיה, נחל דליות ונחל שפמנון.
היסטוריה

בתקופת בית ראשון שכנה בבקעת הבטיחה העיר "צר" המזוהה היום עם תל בית צידה, בירת ממלכת גשור, שבה נבנו ארמון, חומה איתנה ובניינים מרשימים. גשור קיימה קשרים הדוקים עם המלך דוד, שנשא לאשה את מעכה, בת תלמי מלך גשור, אם בנו אבשלום.
בתקופה הרומית עברו שלוש דרכים ברמת הגולן. המרשימה בהן, "איסטרטא דציידן" המוזכרת בתלמוד הירושלמי (מסכת עבודה זרה, פרק ה הלכה ה), הייתה דרך סלולה שהובילה מכפר נחום לכיוון הבשן ועברה בבקעת הבטיחה. לאורך הדרך נמצאו שרידים של אבני מיל ומגדלי שמירה רומיים.
בתקופת המשנה והתלמוד היה במקום יישוב יהודי, וכנראה גם חלק מהחכמים התגוררו במקום, למשל אבא גוריון איש צידן, אבא יודן איש צידן, ורבי יוסי צידוניא. במקום אף התגלה בית כנסת עתיק מתקופה זו.
ההתיישבות

לעומת בקעת גינוסר (המערבית) לא התקיימה כמעט התיישבות יהודית בעת החדשה בבקעת הבטיחה (המזרחית), אך מתחילת המאה ה-20 נעשו ניסיונות רבים לרכוש את קרקעות הבטיחה הפוריות על מנת ליישב בהן יהודים. האדמות במקום נקראו "בית הבק" על שם 'עבד א-רחמן באשה אליוסף', בעל המקום, שנודע בכינויו הבק.
קבוצת יהודים מחצי האי קרים שברוסיה הגיעה לבקעת הבטיחה בסוכות 1904, חכרה את המקום וחייתה בו במשך חמש שנים. ואולם, לאחר מגפת מלריה שהכתה בתושבים, ולאחר שלא עמדו בקשיי התחבורה בחורף, כאשר כל הדרכים היו מוצפות, ולטבריה ניתן היה להגיע רק בסירות, נטשו בשנת 1909 את מקום מושבם בבית הבק.
המומחה הגדול בנושא גבולות ארץ ישראל באותה התקופה, אהרן אהרנסון, הוא שכתב את הפרק על גבולות ארץ ישראל בתזכירי ההסתדרות הציונית לוועידת השלום בסיום מלחמת העולם הראשונה. אהרנסון שם דגש על כך שארץ ישראל היא ארץ שחונה, שתהיה חייבת להתבסס על מקורות המים הגדולים בצפון, ולכן לדעתו הדרישה לכלול את החרמון, הירמוך, ונחלי הגולן הזורמים לכנרת בתחומי הבית הלאומי היהודי היא מחויבת המציאות.
מאביב 1930 ניהל מנהל חברת "הכשרת היישוב", יהושע חנקין, משא ומתן עם שלושת בני עבדול רחמאן על רכישת אדמותיהם בגולן ובבטיחה. הוא הקדיש את כל מרצו להשגת האדמה, והדגיש כי אדמות בני עבדול רחמאן אינן רחוקות מקרקעות הברון בחורן, וכי רכישתן תאפשר יצירת גוש התיישבות יהודי רציף.
ב-7 ביוני 1933 כתב אליהו אילת למשה שרת, שבאותה שנה מונה לראש המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית, על אפשרות לרכישת קרקעות בגולן ממשפחה מכובדת מדמשק, המעוניינת למכור לתנועה הציונית שטח אדמה של 450,000 דונם הנמצא מהצד המזרחי בכנרת, ובחלקו גם בגולן. 170,000 דונם נמצאו על יד הכנרת, בגבול עם ארץ ישראל, על יד חמת גדר. בתחילה התלהב שרת מהרעיון, אך כשהובהרו לו התנגדויותיהם של שלטונות המנדט הצרפתי בסוריה, גורמים סורים לאומיים ושל הנציב העליון, חזר בו מהתלהבותו.
ב-16 במרץ 1934 נחתם בתל אביב חוזה התקשרות בין חנקין לבין נציגי אחד עשר יורשי הבק, על רכישת אדמות בבטיחה ובגולן. מדובר על שטח עצום של כ-300 אלף דונם, שעשוי היה לתת ליישוב היהודי שליטה מלאה על הכנרת מכל עבריה. זו הייתה אמורה להיות פריצת דרך חשובה לקראת מימוש התיישבות בשטחי הגולן, החורן והבטיחה.
כדי לעקוף את האיסור הצרפתי וההתנגדות הסורית, החליט חנקין לשוות למפעל אופי כלכלי: לא תהיה זאת רכישת קרקעות, אלא הקמת מפעל פיתוח כלכלי, שחלק ממניותיו יהיו בידי סורים. ב-24 במאי 1935 הוקמה החברה, שנקראה "החברה לפיתוח הגולן ובטיחה". מיד לאחר מכן החלו הקשיים: יורשי הבעלים לא הצליחו לפנות את האריסים מהאדמות ולהשיג את הרישיון הדרוש להעברת הקרקע, והעיתונות הערבית גילתה כי הציונים עומדים מאחורי החברה החדשה ויצאה נגד הקנייה. לבסוף הודיעה הממשלה הסורית בפירוש כי לא תרשה התיישבות יהודית בבטיחה. בעקבות התפתחויות אלו, שרת, שהתייחס קודם לכך בחיוב רב לרכישת גולן ובטיחה, טען שאין עוד לעשות באותו זמן שום צעד בעניין.
אוסישקין שלח מכתב לוויצמן ולבן-גוריון, שהיו במשא ומתן עם אנשי משרד החוץ הצרפתי, על אפשרות רכישת קרקעות והתיישבות בגולן. הוא כתב על הזדמנות לרכישת שטח של 700 אלף דונם מצפון-מזרח לכנרת, בעמק הבטיחה ובגולן, עד קוניטרה, תמורת מיליון ליש"ט, מיורשי הבק. יוזמה זו נפלה עקב התנגדות שלטונות המנדט הצרפתי בסוריה.
באוגוסט 1936 נפגשו נציגי הסוכנות היהודית בדמשק עם אישים מרכזיים בצמרת הממשל הסורי, בתקווה ליצור שיתוף פעולה בין שתי התנועות לשחרור לאומי – הסורית והציונית – מתוך אמונה בקיום סיכוי להיענות סורית לרכישת קרקע להתיישבות בבטיחה ובגולן.
חקלאות

נחלי מרכז הגולן מושכים את מימיהם ממורדות התלים של רכס הגבול ומאגן ההיקוות שלמרגלותיו. בסמוך לשפכיהם אל הכנרת, גורפים הנהרות איתם שפע של סחף, ובהגיעם אל חופי הכנרת הם מאבדים בבת אחת את אנרגיית הזרימה שלהם, כך שהם מרבידים באפיקיהם את הטעונת הרבה, שהיא קרקע פורייה ביותר.
מתיישבי הגולן מחלקים ביניהם כל משבצת קרקע בבקעת הבטיחה, שהיא בית גידול אופטימלי למטעים סובטרופיים הזקוקים לשפע של מים וחום רב, בין הגידולים תמר, מנגו, ליצ'י, אבוקדו, בננות ועוד.
עם כניסתם אל הכנרת יוצרים הירדן ונחלי מרכז הגולן דלתא גם בתוך המים. דלתא זו מושכת אליה דגה רבה. הלגונות והחיבור שלהן לאגם הרדוד הן בית גידול חשוב להתרבות האמנונים ולאימון הדגיגים על ידם. דייגי טבריה באים בלילות לפרוש רשת לחופי הבטיחה.
שמורת הטבע

שמורת הבטיחה משתרעת על פני 6,930 דונם, ומייצגת רצף בתי גידול (בית גידול נחלי, בית גידול ביצתי, בית גידול לגוני ובית גידול אגמי). בבטיחה יש השתנות של מפלס המים, דבר שמכתיב את מהות בית הגידול המיוחד של נחל, ביצה, לגונות ואגם, עם קשרי גומלין הדוקים ביניהם. בתי גידול דומים הם שפכי נחלים לים ומלחות אחדות, אך הבטיחה ייחודית בהיותה ביצה בעלת לגונות וקשר לאגם מתוק. עקב הבצורת המתמשכת בשנים 2013–2018 הלגונות התייבשו לגמרי ועל השטחים המפונים והיבשים השתלטו בעיקר עצי אשל שהוצפו בשנים הגשומות.
תיירות

בשמורת הבטיחה שני מסלולים מסומנים, בערוצי נחלים. מסלול הזאכי, שרוב ההליכה בו נעשית במים, ומסלול המג'רסה הקצר יותר ומיועד למשפחות. יתר ערוצי הנחלים בשמורה סגורים למטיילים, בין היתר משום שמדובר באזורי ההטלה של דג האמנון.
בשנת 2004 הוקם מערך כניסה למג'רסה, המסדיר את הפיקוח וכניסת המבקרים לשמורה. מטרת המערך היא שיפור השליטה בתנועת הקהל המבקר בשמורה, וכן שמירה על הניקיון וערכי הטבע בשמורה, תוך הפרעה מינימלית לבעלי החיים. מערך הכניסה משמש גם כנקודת הסברה למבקרים.
מסלול הזאכי - הוא הכינוי לערוץ נחל משושים אחרי ההתמזגות עם נחל יהודיה. הזאכי זורם לאורך בקעת הבטיחה. שם הערוץ ניתן לו מערבית ומשמעו הוא צלול וזך. עם זאת, יש האומרים כי נחל הזאכי נקרא על-שם יצחק עבאדי, המכונה זאכי, יהודי סורי שרכש את אדמות בית ציידא ואלה הועברו לחזקת המדינה לאחר שקמה, במסגרת הסכם עם משפחתו. בערוץ הזאכי מסלול מסומן המחולק לתשעה מקטעים שביניהם מפרידות שמונה נקודות יציאה. נקודות היציאה מאפשרות לעקוף את חלק הנחל וללכת על גדתו, ובכך לא לטבול בו. אורך המסלול "הרטוב", הכולל שחייה או הליכה במים, הוא כשני קילומטר.
מסלול המג'רסה - מסלול העובר בנחל ופופולרי בעקבות עבירותו הקלה.
בפינה הצפון-מערבית של הבקעה נמצא פארק הירדן, פארק תיירות ונופש הכולל שרידי אתרים ארכאולוגיים.
לקריאה נוספת

יהודים אריסים על אדמת בטיחה, מזכרונות משה סמילנסקי, תרס"ד (1904), בתוך: אברהם יערי (עורך), זכרונות ארץ ישראל, כרך ב, פרק עז, עמ' 775–779
הערות שוליים

↑  e-ירוק, הצעות שבועיות לטיול בשבילי קק"ל, אתר חוג ידידי קרן קיימת לישראל
↑  ד"ר חיים בן-דוד, דרכים עתיקות בגולן, 'שישי בגולן' - עיתון קצרין יישובי הגולן והסביבה
↑  שמואל קליין, עבר הירדן היהודי, וינה תרפ"ה, עמ' 34, באתר אוצר החכמה; ישעיהו פרס, צַיְדָן, ארץ ישראל: אנציקלופדיה טופוגרפית היסטורית, כרך ד, הוצאת ראובן מס, ירושלים 1995, עמ' 795, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)
↑  בן ציון סגל, הגאוגרפיה במשנה, עמ' 162, אתר "צל הרים"
↑  יחסם של מנהיגי היישוב היהודי בארץ ישראל לרכישת קרקעות ולהתיישבות בגולן ובחורן, הוגש כחלק מהדרישות לשם קבלת תואר מוסמך במחלקה לימודי ארץ ישראל של אוניברסיטת בר-אילן
↑  איתמר כהן, קצרין, מסלול טיול-רמת הגולן-נחל זכי, פורטל התיירות של ישראל - Fixtravel
↑  חוה גולדשטיין ודידי קפלן, השפעות סביבתיות בפיתוח שמורת הבטיחה, אתר "רשות הטבע והגנים", 27 במאי 2004
↑  [מסלול הזאכי http://www.golan.org.il/h/1/%26mod%3Ddownload%26me_id%3D3279]
↑  טיולי, הזאכי – שפך נחל משושים, ‏29 במאי 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007465873505171  VIAF: 316601403   WorldCat (עם VIAF): 316601403 
בית הבק בבקעת בית ציידא
נוף בבקעה הנשקף תל בית צידה
טחנת הקמח והבריכה בחזיתה בשטח פארק הירדן
ג'אקומו ניצולו

| --- | --- |

ניצולו ב-2016
 לידה:  30 בינואר 1989 (בן 35) מילאנו, איטליה
 גובה:  184 ס״מ 
 משקל:  72 ק"ג 
 תחום:  כביש
 התמחות:  ספרינטר
 קבוצה נוכחית:  Q36.5 Pro Cycling Team
 קבוצות עבר:  לאופרד טרק (2011–2018)   NTT Pro Cycling ‏ (2019-2021)   ישראל - פרמייר טק (2023-2022)
 הישגי שיא:  גרנד טורס ג'ירו ד'איטליה  קטגוריית הנקודות (2015, 2016)   מרוצים חד-יומיים  אליפות איטליה (2016, 2020) קלאסיקה די אלמריה (2021)
 it.giacomonizzolo.com
 
ג'אקומו ניצולו (באיטלקית: Giacomo Nizzolo; נולד ב-30 בינואר 1989) הוא רוכב אופני כביש איטלקי, הרוכב (נכון ל-2024) בקבוצת Q36.5 Pro Cycling Team (אנ'). ניצולו הוא מנצח קטגוריית הנקודות בג'ירו ד'איטליה (2016 ו-2015), אלוף אירופה (2020) ואלוף איטליה ב-2016 ו-2020.
ביוגרפיה

ניצולו נולד במילאנו, ב-30 בינואר 1989.