stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סיקרט-פרוג'קט-רבולושן
הפקה > התפתחות

ב-14 בדצמבר 2012, תמונה שצולמה על הסט של הפרויקט עלתה ברשת, מה שעורר שמועות שמדונה עובדת לכאורה על הווידאו קליפ הבא שלה, שמעריצים רבים חשבו שיהיה "Gang Bang" (הלקוח מ-MDNA). ב-19 בדצמבר, סטיבן קליין התייחס לראשונה לסרט כ"#פרויקט-סודי" בטוויטר, מה שישמש כשמו הרשמי לבסוף. מאוחר יותר באותו חודש, הוא יצר קשר עם נשים כמו ריהאנה, ליידי גאגא, שר, דיטה פון טיז ונעמי קמפבל בטוויטר, והזמין אותן להשתתף בפרויקט. תמונה שאומרת "ממדונה לריהאנה 2 מתוך 3" פורסמה בתחילת 2013, ואחריה תצלום של נעמי קמפבל וקייט מוס, עם כיתוב המשייך אותן לפרויקט. תמונות נוספות מהסט פורסמו באינטרנט, ומדונה החלה לפרסם תמונות סטילס מהסרט ותמונות קשורות באינסטגרם במרץ 2013, שיוחסו להאשטאג #secretproject, ששונה מאוחר יותר ל-#secretprojectrevolution.
ב-20 במרץ פרסם קליין את הטריילר הראשון של הסרט. ביולי החלו לרוץ שמועות שהפרויקט הוא בעצם השקה של קו הבגדים החדש, שעוצב על ידי בן זוגה של באותה העת מדונה, בראהים זייבט.
הוצאה

הסרט יועד לצאת ב-12 במאי 2013, אך הוקרן בסופו של דבר בבכורה עולמית ב-23 בספטמבר, במשך 18 הקרנות חוצות בחמש ערים בארבע מדינות: ניו יורק, לוס אנג'לס, טורונטו, ברלין ולונדון. למחרת, "סיקרט-פרוג'קט-רבולושן" הוקרן באותה הצורה בשיקגו, סן פרנסיסקו, רומא, פריז ותל אביב-יפו, כשהאחרונה מביניהן הוכרזה כמיקום הסופי. כל המיקומים נחשפו זמן קצר לפני האירועים דרך פרופילי המדיה החברתית של מדונה. ב-24 בספטמבר, הסרט המלא הועלה ליוטיוב, והופץ באמצעות תוכנה חדשה מבוססת ביטורנט בשם "באנדל", המורכבת מטריילרים וסטילס לא נעולים, בתוספת שלושה סרטונים והודעה כתובה ממדונה, כולם נעולים אך ניתנים לביטול על ידי שליחת כתובת אימייל חוקית. בביטורנט טענו כי "באנדל" הוא עדיין פרויקט בשלב ראשוני. זהו פורמט קנייני להפצת תוכן נעול יחד עם "חלון ראווה" וירטואלי המציג לצרכנים דרכים שהאמן בחר לאפשר פתיחת תוכן, שיכולות להשתנות.
במהלך הקרנה בגלריית גגוסיאן בניו יורק, מדונה השתתפה באופן אישי באירוע, וקדמה להקרנה בנאום ובעקבותיו ביצעה בהופעה חיה את השיר "Between the Bars" של אליוט סמית', כשהיא מלווה בבנה רוקו ריצ'י כרקדן. בינתיים, ריאיון באורך 40 דקות הועלה ליוטיוב, שנערך בלונדון בידי אדי מורטי מטעם Vice, בו מדונה מסבירה את הנסיבות שגרמו לה לממש את הפרויקט כולו.
קבלה ואחרית דבר

על אף ההופעות האישיות המעטות שקיימה מדונה כדי לקדם את הפרויקט, כמו גם אופיו הלא מסחרי, "סיקרט-פרוג'קט-רבולושן" זכה לכמות מכובדת של סיקור תקשורתי ועניין ציבורי, אם כי הביקורות שספג היו מעורבות. לפי הערכות, עשרת אלפים איש צפו בסרט בכל ההקרנות. בתוך פחות משלושה שבועות, החבילה הורדה יותר מ-1.2 מיליון פעמים, ונכון לאוקטובר 2013, עשרות יצירות הוגשו מדי יום באתר האמנות לחופש.
הזמרת-יוצרת והאקטיביסטית האנגלייה קייט נאש הודיעה שהיא עובדת על "פרויקט סודי" משלה באוגוסט 2013, והזמינה מעריצים לשתף פעולה. מאוחר יותר, היא התאימה ואימצה את הגישה של מדונה לפרויקט שלה ב-UK Street Teams באוקטובר 2013, וארגנה מפגשי קבוצות במקומות שהוכרזו בעבר. הקליפ לדואט של הזמרת-יוצרת האמריקאית ליידי גאגא עם הזמר-יוצר האמריקאי אר. קלי, "Do What U Want", יועד להעלות לביטורנט בדצמבר 2013, בשיתוף פעולה עם Vice. אף על פי ש"סיקרט-פרוג'קט-רבולושן" מעולם לא הוקרן באופן רשמי בפולין, מועדון המעריצים הרשמי של מדונה במדינה ארגן הקרנה של הסרט בקרקוב בדצמבר 2013.
במקביל להפצתו של הסרט, יזם ארגון האמנות לחופש, תוכנית המאפשרת לאמנים להעלות יצירות משלהם המבטאות את ההגדרה האישית שלהם לחופש ומהפכה באתר artforfreedom.com. תוכנית מענקים בת שנה אחת הושקה באוקטובר, לתמיכה ביחידים וארגונים הפועלים לקידום צדק חברתי. מדי חודש, מדונה ואוצרת אורחת בוחרות מנצח ומעניקות $10,000 לעמותה או לפרויקט לפי בחירת האמן הזוכה. האוצר האורח הראשון היה אנתוני קידיס מרד הוט צ'ילי פפרז.
ב-8 באוקטובר 2013, מדונה אירחה אוצרות בטוויטר, ואחריה אוצרות נוספת בטאמבלר ב-13 בנובמבר 2013. הקרנותיו של הסרט התרחשו ביריחו ובריו דה ז'ניירו, ב-11 וב-20 באוקטובר, בהתאמה. בנובמבר הופצה חבילת עיצוב בנושא "אמנות עבור שלום" דרך סטודיו לעיצוב גרפי. בתחילת ינואר 2014, קייטי פרי הפכה לאוצרת אורחת של אמנות לחופש, ואחריה מיילי סיירוס בתחילת אפריל. האירוע התקיים ב-BuzzFeed ב-15 באפריל 2014.
תאריכי הקרנה

| תאריך | עיר | מיקומים |
| --- | --- | --- |
| 23 בספטמבר 2013 | ניו יורק (ארצות הברית) |  רחוב 31 מערב (22:00)  המוזיאון לאמנות מודרנית, רחוב 53 מערב (23:00) |
| 23 בספטמבר 2013 | טורונטו (קנדה) |  רובע המזקקות, רחוב טריניטי 9 (21:00)  גלריית האמנות של אונטריו, רחוב דנדאס מערב 317 (22:00)  מוזיאון הנעליים, רחוב בלור מערב 327 (22:45)  הקונסרבטוריון המלכותי למוזיקה, רחוב בלור מערב 273 (23:30) |
| 23 בספטמבר 2013 | לוס אנג'לס (ארצות הברית) |  שדרת הילהרסט (21:00)  מוזיאון פיטרסן, שדרות וילשייר 6060 (22:00)  הפקטורי, אן לה פייר דרייב (23:00)  אודיטוריום סנטה מוניקה סיביק, רחוב ראשי 1855 (12:00) |
| 23 בספטמבר 2013 | ברלין (גרמניה) |  רחוב אורניינבורגר (21:00)  גלריית קאופהוף, אלכסנדרפלאץ (21:50)  פרידריכשטראסה (22:40)  אולם סטרלאו (23:30) |
| 23 בספטמבר 2013 | לונדון (אנגליה) |  דרך התערוכות, קנזינגטון (21:00)  ג'רארד פלייס, צ'יינטאון (22:00)  מוזיאון טייט מודרן, רחוב הולנד (23:00)  תחנת הרכבת שורדיץ' היי סטריט (12:00) |
| 24 בספטמבר 2013 | שיקגו (ארצות הברית) |  רחוב מזרח אילינוי (21:00)  רחוב סאות' קלארק (22:00)  רחוב מזרח צ'סנט (23:00)  רחוב נורת' וולאס (12:00)  רחוב נורת' ראש (01:00) |
| 24 בספטמבר 2013 | סן פרנסיסקו (ארצות הברית) |  מכללת UC הייסטינגס למשפטים, רחוב מקאליסטר 200 (21:00)  היכל האמנויות היפות, רחוב ליון 3301 (22:00)  מוזיאון דה יאנג, הגיווארה טי גארדן דרייב (23:30)  מנהל הביטוח הלאומי, רחוב 7 90 (12:30) |
| 24 בספטמבר 2013 | תל אביב-יפו (ישראל) |  הבימה (22:00) |
| 24 בספטמבר 2013 | רומא (איטליה) |  ארה פקיס, פיאצה אוגוסטו אימפרטורה (22:00)  פיאצה דלה רוטונדה (22:50)  כיכר ונציה (23:40)  טרמיני, דרך מרסל (12:30) |
| 24 בספטמבר 2013 | פריז (צרפת) |  טרוקדרו, פלאס דו טרוקדרו (22:00)  פאלה דה טוקיו, שדרת הנשיא-וילסון (22:50)  איגור סטרווינסקי, רחוב סנט מרי (23:40)  הפנתאון, כיכר הפנתאון (12:30) |
| 11 באוקטובר 2013 | יריחו (הרשות הפלסטינית) |  הגנים הספרדיים (22:00) |
| 20 באוקטובר 2013 | ריו דה ז'ניירו (ברזיל) |  כיכר הידע, קומפלקסו דו אלמאו (20:00) |
| 16 בנובמבר 2013 | ויגו (ספרד) |  [מרקו] המוזיאון לאמנות עכשווית, ויגו (20:30) |
מילוול (כדורגל)

מועדון כדורגל מילוול (באנגלית: Millwall Football Club) הוא מועדון כדורגל אנגלי מהעיר לונדון המשחק בצ'מפיונשיפ. אצטדיונה של הקבוצה הוא הדן (שמכיל 20,146 מקומות) שבדרום-מזרח לונדון. המועדון נקרא על שם נמל מילוול השוכן באייל אוף דוגס שלגדות נהר התמזה. הקבוצה ידועה גם בכינוי "האריות", הודות לאריה המעטר את סמל המועדון. דרבי מפורסם של המועדון ואוהדיו היא עם קבוצת וסטהאם יונייטד הלונדונית, כאשר בין שני המועדונים התפתחה יריבות היסטורית ואיבה ארוכת שנים שהתחילה מאז הקמתם של שני המועדונים בסוף המאה ה-19.
יריבויות

היריבות הקשה, המרה והמפורסמת ביותר של מילוול היא נגד המועדון הלונדוני וסטהאם יונייטד. היריבות בין אוהדי וסטהאם למילוול נחשבת לאחת היריבות האלימות והקשות בין מחנות אוהדים ברחבי העולם, וידועות בקרב חוליגנים כאחת היריבויות החמות שיש על הגלובוס.
שתי הקבוצות הן יריבות מקומיות שנוצרו במקור על ידי מפעלי ברזל וספנות יריבים ("קבוצות עבודה") באזור גדות נהר התמזה, ושכנו פחות מ-5 ק"מ אחד מהשני. המפעלים התחרו על חוזי עבודה, עובדים, ספקי חומרי גלם ועוד, והקימו קבוצות כדורגל שבתחילה הורכבו מהעובדים של החברות. בתחילת המפגשים ביניהם ידה של וסטהאם הייתה על העליונה, מה שגרם לווסטהאם להיות הקבוצה הבכירה יותר עד היום. בעוד מילוול דעכה לליגות הנמוכות של הפוטבול ליג, וסטהאם הייתה בעלייה והגיעה לליגה הבכירה, וזכתה בגביע ה-FA. בשנות ה-20 היריבות הגיעה לשיאים חדשים בזמן אירועי שביתות המפעלים, כאשר המפעלים באזור אייל אוף דוגס (שייצגו אוהדי מילוול), סירבו לשתף איתם פעולה, ועקב כך תחושות קשות בין מחנות האוהדים לאורך השנים. בשנת 1972, נהרג אוהד מילוול בתחנת הרכבת New Cross Station, לאחר שנפל מהרכבת בזמן קטטה עם אוהדי וסטהאם. בעונת 2009/2010 הגרילו שתי הקבוצות אחת את השנייה בגביע הליגה האנגלי ונפגשו ב-25 באוגוסט 2009 באפטון פארק, היה זה המפגש הראשון בין הקבוצות מזה שנים. קטטות בין אוהדים החלו מחוץ לאצטדיון עוד מלפני המשחק, מה שגרם לפרעות, חוליגניזם כללי והשחתת רכוש בקרב האצטדיון, מה שכלל דקירתו של אחד מאוהדי מילוול. בנוסף התחממות האירועים הגיעה גם ליציעים ואוהדי וסטהאם החלו לפרוץ לדשא מה שגרם את הפסקת המשחק לפרקים. על משחק זה נקנסה וסטהאם על ידי ההתאחדות האנגלית, בעוד מילוול יצאה נקייה.
יריבות זו אף מוזכרת בסרט "בלי חוקים" בכיכובם של אלייז'ה ווד וצ'ארלי האנם, סרט שמתמקד בקבוצת חוליגנים פיקטיבית בשם ה"Green Street Elite", שמבוססת על קבוצת אוהדים של וסטהאם, ובסרט ניתן לראות את היריבות הקשה והאלימות בין אוהדי וסטהאם לאוהדי מילוול.
למילוול יריבות נוספת נגד לידס יונייטד, שהיא יריבות בין אזורים צפון ודרום אנגליה, ונוצרה בעיקר בגלל יריבות ספורטיבית בין המועדונים שנפגשו המון פעמים בליגות הנמוכות, החל מהצטרפותן לפוטבול ליג ב-1920.
בנוסף ישנה עוד יריבות לקבוצה עם המועדון צ'רלטון את'לטיק, שהיא הקבוצה הכי קרובה למילוול מבחינה גאוגרפית ומגרשה הביתי ה"וואלי" נמצא פחות מ-7 ק"מ מה"ניו דן" של מילוול.
חוקת איראן

חוקת הרפובליקה האסלאמית של איראן (בפרסית: قانون اساسی جمهوری اسلامی ایران) היא חוקה שהתקבלה באיראן לאחר משאל עם ב-24 באוקטובר 1979 וקיבלה תוקף ב-3 בדצמבר של אותה שנה. החוקה החליפה את החוקה האיראנית מ-1906 ותוקנה ב-28 ביולי 1989. בעקבות הסעיפים שהתקבלו ללא משאל עם, והיכולת של סעיפים אלו לשלוט בכל הגופים הנבחרים במדינה, החוקה אינה מאפשרת כל הליך דמוקרטי מעבר לאחד אשר מאושר על ידי הגופים שאינם נבחרים במדינה. מ-2008 ישנה תנועה במדינה לערוך משאל עם כדי לשנות את החוקה.[דרוש מקור][דרושה הבהרה]
היסטוריה

חוקת הטיוטה שפורסמה על ידי הממשלה הזמנית של מהדי באזרגאן ביוני 1979 נכתבה על פי החוקה של הרפובליקה הצרפתית החמישית. על אף שהטיוטה שונתה לאחר מעשה על ידי מועצת המומחים האיראנית הראשונה, משרדי ראש ממשלת איראן והנשיא נשמרו עבור הרשות המבצעת שנמצאת במודל הצרפתי.
היסטוריה > תיקוני 1989

ב-24 באפריל 1989 האייתולה ח'ומייני הוציא צו לכינוס ועידה לעריכת החוקה. הוועידה שהתכנסה הוציאה מספר תיקונים לחוקה בסעיפים 5, 107, 109, 111 ובכך ששללו את הצורך בכך שהמנהיג יהיה מרג'ע או ייבחר על ידי העם. נוסף על כך הוועדה הפכה את המועצה לאבטחת אינטרס המשטר לאחראית הבלעדית על יישוב מחלוקות בין המג'לס למועצת שומרי החוקה וכן ביטלה את תפקיד ראש הממשלה האיראני.
הקדמה

החוקה האיראנית פותחת בהצהרה כי "התנועות האנטי-רודניות לממשל חוקתי, ואנטי-קולוניאליסטיות להלאמת הנפט" של שנות ה-50 כשלו מפאת מחסור בליווי דתי. יתרה מכך "הציר המרכזי" של התאוקרטיה יהיו הקוראן והחדית'. ההקדמה טוענת גם שהחוקה נוצרה על ידי מועצת המומחים בתקווה מלאה כי בקרוב תוקם ממשלה אוניברסלית קדושה ושאר ממשלות העולם ייפלו.
פרק 1 (סעיפים 1 עד 14): עקרונות כלליים > סעיף 1 (מבנה הממשלה)

הסעיף הראשון קובע, כי שיטת הממשל באיראן היא רפובליקה אסלאמית. שיטת ממשל זו נקבעה בעקבות משאל עם בו הצביעו 98% מבעלי זכות הבחירה באיראן בעד השיטה. הצלחה זו מיוחסת לאימאם ח'ומייני.
פרק 1 (סעיפים 1 עד 14): עקרונות כלליים > סעיף 2 (עקרונות בסיס)

הסעיף השני מבסס את רעיון הרפובליקה האיסלאמית כשיטת ממשל המבוססת על האמונה כי:
ישנו אלוהים אחד
הבנת האלוהות היא בסיסית ביצירת חוקים
בני אדם חוזרים לאלוהים לאחר המוות
אלוהים צודק
ההנהגה תמשיך את המהפכה האיסלאמית
סעיף זה מוסיף לומר כי לבני האדם יש כבוד, ערכיות וחופש יחד עם אחריות כלפי אלוהים. עיקרון זה מוביל לכך שמספר רעיונות שלטוניים נוספים מיושמים בכך ש:
ההנהגה תוכשר בכל הנוגע לקוראן ולסונה
הממשלה צריכה לקדם את האומנות והמדע
דיכוי בכל צורה שלו אינו מתקבל
פרק 1 (סעיפים 1 עד 14): עקרונות כלליים > סעיף 3 (מטרות המדינה)

הסעיף השלישי בחוקה מדבר על כל שעל איראן להשקיע את כל משאביה למספר מטרות. מטרות אלה ממוקמות במספר רב של נושאים שלטוניים. דוגמאות לכך הן:
תמיכה בערכים מוסריים חיוביים המבוססים על אמונה
לחימה בכל צורות התועבה והשחיתות
העלאת מודעות ציבורית באמצעות התקשורת
חינוך חינם
חינוך גופני חינם
חיזוק מחקר מדעי מתקדם
ביטול האימפריאליזם וההשפעה הזרה
ביטול הרודנות, אוטוקרטיה והמונופול
הגנה על האפשרות לחופש פוליטי במסגרת החוק
הבאה לסיום של כל אפליה לא רצויה
מטרות אלה באו להדגיש את החירות החיובית.
חלק מהמטרות באות בד בבד עם עקרונות יסוד של האסלאם:
תכנון שיטה כלכלית הוגנת
שיתוף פעולה ציבורי של כלל האנשים
יצירת מדיניות חוץ של הממשל
פרק 1 (סעיפים 1 עד 14): עקרונות כלליים > סעיף 4 (עיקרון אסלאמי)

הסעיף הרביעי אינו ניתן לשינוי והוא קובע כי מועצת שומרי החוקה תבטיח כי כלל הסעיפים של החוקה עומדים ברוח האסלאם.
פרק 1 (סעיפים 1 עד 14): עקרונות כלליים > סעיף 5 (משרד המנהיג הדתי)

הסעיף החמישי מסביר כי על מנהיגי האומה האיסלאמית לבחור מנהיג עבור תפקיד זה. עיקרון זה בא בעקבות היעלמותו של האימאם הנעלם.
פרק 2 (סעיפים 15 עד 18): השפה הרשמית, כתב, לוח שנה ודגל המדינה > נושא השפה הרשמית

סעיף 15 מכריז כי "השפה הרשמית (של איראן)... היא פרסית... (ובנוסף)... השימוש בשפות שבטיות בתקשורת כמו גם בהוראת התרבות המקומית, מותר בנוסף לפרסית". בסעיף 16 נאמר "כיוון ששפת הקוראן ושל טקסטים אסלאמיים נוספים... היא ערבית, ועל חייבים ללמד אותה... החל מבית הספר היסודי ועד לסוף התיכון".
פרק 3 (סעיפים 19 עד 42): זכויות האזרח

סעיף 23 מעגן את הזכות האזרחית לכך ש"החקירה של אמונת הפרט אסורה, אסורה גם כן ההטפלות רק כיוון שהוא מחזיק באמונה מסוימת".
סעיף 24 מגן על זכויות התקשורת.
סעיף 25 מספק את חופש ההתאספות "כל עוד לא נישא נשק" וכן שהאסיפות "אינן מתנגדות לעקרונות הבסיסיים של האסלאם".
סעיף 29 מאגד בתוכו את זכויות הרווחה של האזרח. החל בביטוח פנסיה, אבטלה, זקנה, נכות, תאונות וכן הצורך בשירותי בריאות. הממשלה, על פי החוק, מחויבת לספק שירותים מסוג אלה וביטחון כלכלי לכל אזרחי המדינה.
פרק 4 (סעיפים 43 עד 55): כלכלה ועיניים כספיים

הרפובליקה האיסלאמית אינה מדינה קומוניסטית כיוון שהמלומדים המוסלמים מתנגדים לכך בתוקף. אף על פי כך, סעיף 44 מציג מציאות שבה: "כלל תעשיות האם וכן כל התעשיות הגדולות, מסחר חוץ, משאבי טבע עיקריים, בנקים, ביטוח, חשמל, סכרים, חקלאות רבת היקף, רשתות רדיו וטלוויזיה, דואר, טלפוניה, תעופה, תובלה, כבישים, פסי ורכבת ודומים אליהם" יהיו לחלוטין בבעלות ממשלתית. סעיף 44 מחלק את הכלכלה האיראנית לשלושה חלקים: ציבורי, שיתופי ופרטי. הכלכלה צריכה להיות מתוכננת וממודלת. סעיף זה עבר שינוי ב-2004 כדי לאפשר הפרטה בכלכלה האיראנית.
פרק 5 (סעיפים 56 עד 61): הזכות לריבונות

על פי סעיף 60 הנשיא ממלא תפקידים "ניהוליים" מלבד "עניינים אשר נמצאים בצורה ישירה מתחת למנהיג" אשר מפורטים בסעיף 110. סעיף 68 מאפשר דחיית בחירות בזמן מלחמה. סעיף 58 מפרט את עקרון הפרדת הרשויות.
פרק 6 (סעיפים 62 עד 99): הרשות המחוקקת > סעיף 81 (עסקים זרים)

סעיף זה מונע מתאגיד רב-לאומי להשתלט על תחום עסקי מסוים באיראן בתואנה "ויתורים לזרים או יצירת חברות באיראן" הם פעולות בלתי חוקיות.
פרק 7 (סעיפים 100 עד 106): ועדות

סעיפים אלה מדברים על שיטת הממשל האזוריות באיראן. הסעיפים אינם מפרטים בדיוק איזה גופים צריכים לקום אם כי נותנים שלד כללי והנחיות לחוקים שיחוקקו. שני העקרונות העיקריים שמובילים את הסעיפים הללו הן ההיצמדות לרוח האסלאם ושמירה על האופי הדמוקרטי. למשל סעיף 100 מפרט את הצורך בוועדה עבור כל אזור באיראן, את הוועדה יבחר העם, אך התהליך יעשה תוך כדי שימור הלאומיות האיראנית.
פרק 8 (סעיפים 107 עד 112): המנהיג

החוקה מקנה כוח רב למנהיג העליון.
יש הטוענים כי למנהיג כוח רב יותר מאשר החוקה מקנה לו כיוון שהוא יכול "להשתמש בצידוק האסלאם למטרותיו".
סעיף 112 מודיע בצורה ישירה כי במקרה וחוק שהמג'לס חוקקו "בא בהתנגשות עם השריעה או החוקה" אזי מועצת שומרי החוקה צריכה להיפגש עם המועצה לאבטחת אינטרס המשטר כדי לפתור את המבוי הסתום הזה.
פרק 9 (סעיפים 113 עד 151): הנשיאות, שרים, הצבא ומשמרות המהפכה > סעיף 146: האיסור על בסיסים צבאיים זרים

"... השמת בסיסים צבאיים זרים באיראן הוא אסור מהיסוד..."
פרק 10 (סעיפים 152 עד 155): מדיניות חוץ

סעיף 152 מבסס את ההתנגדות האיראנית לכל צורות ההגמוניה, שימור העצמאות האיראנית בכל המובנים ואת קניינה על האדמה, ההגנה על מוסלמים, חוסר התיישרות לכוחות על הגמונים, ושימור על יחסי שלום עם כלל המדינות שאינן לוחמניות.
סעיף 153 הוא המקור לאיסור על כל סוג הסכם שמביא לשליטה חיצונית לאיראן על כל משאב טבע, נדבך בכלכלה, צבא, תרבות במדינה או כל חלק בחיים הלאומיים האיראנים.
סעיף 154 מחזיק את השמחה האנושית בתור האידיאל הגבוה ביותר, ומקנה חופש, עצמאות ושלטון החוק והאמת בתור זכות בסיסית של כל אדם. בקנה אחד עם הקביעות האלה הסעיף תומך במאבקם של המדוכאים במדכאים בכל רחבי הגלובוס מבלי להתערב בנעשה בתוך מדינות זרות.
סעיף 155 נותן לממשלת איראן את הזכות לתת מקלט מדיני לאלה הדורשים בכך אלא אם הם נחשבים כפוגעניים או בוגדים על ידי החוק האיראני.
פרק 11 (סעיפים 156 עד 174): סמכות > חוקי האסלאם פתוות

סעיף 167 קובע כי על שופטים לעשות שימוש במקורות האיסלאמיים ובפתוות במקום שבו החוקים האיראנים לא מספקים מענה הולם.
פרק 12 (סעיף 175): רדיו וטלוויזיה

סעיף זה מגן על חופש הביטוי ופיזור הדעות ב"תחנת הרדיו והטלוויזיה של הרפובליקה האיסלאמית של איראן" כל עוד שומרים על הקריטריונים הראויים לאסלאם ולאינטרסים של המדינה. הסעיף גם קובע כי המנהיג העליון הוא מי שממנה את מנהל התחנה וכן בעל הכוח להדיח אותו. בנוסף הסעיף מורה על קיום ועדה בעלת שישה נציגים (שניים מכל ענף של הממשל) שתפקח על התחנה.
פרק 13 (סעיף 176): המועצה העליונה לביטחון לאומי

סעיף זה ממסד את המועצה העליונה לביטחון לאומי.
פרק 14 (סעיף 177): שינוי החוקה

הסעיף האחרון בחוקה מכתיב כיצד יתבצע שינוי בחוקה. עד שלא יתבצע הליך תקין, הסעיף מקפיא כל שינוי בחוקה. סעיף 177 דורש פסיקה של המנהיג העליון כדי להתחיל להזין שינויים בחוקה.
סעיף 177, המהווה בעצמו שינוי לחוקה לאחר יצירתה, דורש הקמה של "ועדה לשינוי החוקה" כדי לקיים הליך תקין. הרכב הוועדה הזאת הוא לחלוטין ממשלתי, מעבר לייעוץ של שלושה פרופסורים. השינויים הסופיים עולים למשאל עם בניגוד למשאל עם שעולה בסעיף 59, הדורש את אישור המג'לס. לסיכום, הסעיף קובע כי ישנם חלקים של החוקה שאינם ניתנים לשינוי, כגון האופי המוסלמי של המדינה, מטרות המדינה, אופיו הדמוקרטי של הממשל, השלטון דרך משאל עם והרשמיות בדת השיעה.
ראו גם

המהפכה האיראנית
שריעה
חוק חילול השם באיראן
צ'רלטון את'לטיק

צ'רלטון אתלטיק (באנגלית: Charlton Athletic F.C) הוא מועדון כדורגל אנגלי שנוסד בשנת 1905. הקבוצה משחקת באצטדיון הוואלי, שנמצא בצ'רלטון, בדרום-מזרח לונדון. צ'רלטון מעולם לא זכתה באליפות הליגה הבכירה, אך הניפה את הגביע האנגלי בשנת 1947.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
עד לא מכבר שיחקה צ'רלטון בפרמייר ליג. בעונת 2000/2001 סיימה צ'רלטון במקום התשיעי במרחק של 9 נקודות מהעפלה היסטורית למפעלים האירופאים. בעונת 2003/2004 סיימה במקום השביעי, מיקום השיא בפרמייר ליג עד היום במרחק של 7 נקודות מהמקום הרביעי. בעונת 2005/2006 נפרדה ממאמנה ב-15 השנים האחרונות אלן קרבישלי שעזר לקבוצה להעפיל כמה פעמים לפרמייר ליג. בעונת 2006/07 נשרה צ'רלטון לליגת המשנה, הפוטבול ליג צ'מפיונשיפ, ובחלוף שנתיים נשרה הקבוצה לליגת הפוטבול ליג הראשונה, הליגה השלישית באנגליה.
בסיום עונת 2011/12 שבה לליגת המשנה. בעונת 2013/14 הגיעה לרבע גמר הגביע האנגלי והפסידה לקבוצת שפילד יונייטד. בתום עונת 2015/2016 נשרה לליגה השלישית. בעונת 2018/2019 ניצחה את סנדרלנד בפלייאוף הפוטבול ליג הראשונה ושבה לליגת המשנה אך נשרה כבר בתום עונה אחת חזרה לפוטבול ליג הראשונה.
קנאביס בישראל

הקנאביס במדינת ישראל נמצא תחת פקודת הסמים המסוכנים, ולכן החוק מחמיר על יצור, החזקה ושימוש בצמח או בתרכובות שלו. עד שנת 2022, הקנס על החזקת קנאביס היה 1000 ו-2000 ש"ח, ופתיחת הליך פלילי מהפעם הרביעית ואילך. עם זאת, בשנת 2022, ועדת החוקה אישרה שעבירות שימוש עצמי בקנאביס יהפכו לעבירות מנהליות ללא רישום במרשם הפלילי. מאז, גובה הקנס על החזקת קנאביס הוא 500 ש"ח והקנס על שימוש במקום פומבי נקבע ל-1,000 ש"ח. בנוסף, האשמת משתמשי קנאביס בדין פלילי בוטלה, אלא שבמקרים חריגים נותרת הסמכות להגיש כתב אישום.. אף על פי כן, סחר בקנאביס הוא עבירה פלילית שהעונש עליה הוא עד 20 שנות מאסר.
החוק

על פי סעיף 1 לפקודת הסמים המסוכנים, סם מסוכן הוא "חומר מן המפורטים בתוספת הראשונה לרבות כל מלח שלו, וכן כל תכשיר, תרכובת, תערובת או תמיסה של חומר כאמור ומלחיהם". התוספת הראשונה מפרטת כי הקנאביס (Cannabis) וכן השרף של הקנבוס הידוע גם בשם: חשיש (Cannabis Resina Syn: Hashish) נכללים בהגדרה זו. הקנאביס והחשיש נוספו לפקודת הסמים המסוכנים ב-1980. לאורך השנים, נוספו לפקודת הסמים המסוכנים סוגים שונים של חומר הקנאביס.
סמים בעלי איסור ייצור, החזקה ושימוש (סימן א'):
”קנבוס“ – כל צמח מהסוג קנבוס (Cannabis) וכל חלק ממנו, לרבות שרשיו אך למעט שמן המופק מזרעיו.

(...)

קנבוס - Cannabis

שרף של קנבוס (ידוע גם בשם: חשיש) - Cannabis Resina
סמים בעלי איסור מסחר ומעבר (סימן ב'):
דלתה־טטראהידרו־קאנאבינולים - Delta-Tetrahydrocannabinola

(...)

קנאבינואידים סינתטיים - Synthetic Cannabinoids
מאז שנת 2022, הקנס המקסימלי שניתן לקבל על ייצור, החזקה ושימוש בקנאביס, הוא 1000 ש"ח.
קנאביס רפואי

קנאביס לשימוש רפואי מותר בישראל מאז תחילת שנות ה-90 לחולי סרטן ולסובלים ממחלות הקשורות לכאב כגון פרקינסון, טרשת נפוצה, מחלת קרוהן והפרעת דחק פוסט-טראומטית (PTSD). מטופלים יכולים לעשן קנאביס, או לבלוע אותו באמצעות שמן קנאביס.
ב-2004, צבא ההגנה לישראל החל להשתמש ב-THC בשביל לטפל בחיילים עם הפרעת דחק פוסט-טראומטית.
ב-2012, כמות האנשים בישראל שהשתמשו בקנאביס רפואי הגיע ל-10,000. נכון לשנת 2022, כמות הרישיונות הפעילים בישראל הינה מעל 119,656.
קנאביס רפואי > תיקון עולם

תיקון עולם בע"מ היא חברה לגידול ואספקת קנאביס רפואי ברישיון ובפיקוח משרד הבריאות, הראשונה בתחומה בישראל. בסוף שנות ה-90 החל משרד הבריאות להתיר שימוש בקנאביס לצרכים רפואיים.
ב-2005 נוצר קשר ראשון בין משרד הבריאות למגדל הראשון ומייסד תיקון עולם, צחי כהן, מתוך הצורך לגדל 100 שתילי קנאביס לצרכים רפואיים ללא תמורה למען חולים אשר קיבלו את ההיתר לצרוך את הצמח להקלה במצבם הרפואי אך התקשו בהשגת הקנאביס עצמו. הקנאביס היה מחולק בחינם לחולים בעלי ההיתר לפי המינון שקבע להם משרד הבריאות. המוצר הסופי, תפרחת הקנאביס, הועבר למעבדות האוניברסיטה העברית בירושלים אל פרופסור רפאל משולם על בסיס קבע, עבור בדיקת אחוז החומרים הפעילים בתפרחת.
בשנת 2010 הסדיר משרד הבריאות את נושא הקנאביס הרפואי בישראל, ואיפשר לראשונה לחברת 'תיקון עולם' לגבות 360 ש"ח לחודש בעבור השירות.
תקני הגידול של החברה ממוקמים בצפון ישראל ונמצאים תחת פיקוח משרד הבריאות ומשטרת ישראל וכן תחת אבטחה תמידית.
הערות שוליים

↑  שאלות ותשובות נפוצות על קנאביס, באתר ממשלת ישראל, ‏2020
1 2  ועדת החוקה אישרה - עבירות השימוש העצמי בקנאביס יהפכו לעבירות מנהליות ללא רישום במרשם הפלילי למעט במקרים חריגים, באתר הכנסת
↑  עם כניסת התקנות לביטול הרישום הפלילי על עבירות שימוש עצמי בקנאביס לתוקף, מפרסמת רשות האכיפה והגבייה נתונים על גביית הקנסות בגין השימוש בקנאביס, באתר רשות האכיפה והגבייה, ‏31 במרץ 2022
↑  ביטול הרשעה בהחזקת קנאביס: צעיר שגידל עציץ לא יורשע בפלילים בגין עבירה שהפכה למנהלית, באתר דין - עורכי דין ומידע משפטי בישראל, ‏20 בנובמבר 2024
1 2 3  ליטל דוברוביצקי, לא פלילי, רק מנהלי: כמה תשלמו אם תתפסו עם קנאביס לשימוש עצמי?, באתר ynet, 13 במאי 2022
↑  תקנות העבירות המינהליות (קנס מינהלי – החזקת קנאביס ושימוש בו לצריכה עצמית), תשפ"ב-2022, באתר נבו
↑  פקודת מס הכנסה [נוסח חדש], באתר נבו
1 2  פקודת הסמים המסוכנים – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org
↑  Karin Kloosterman, Israeli medicine goes to pot, ISRAEL21c, ‏2012-03-29 (באנגלית אמריקאית)
↑  נתונים עדכניים מרישיונות מטופלים, היחידה לקנאביס רפואי, משרד הבריאות, ספטמבר 2022
↑  אביחי חיים‏, 135 אלף מטופלים - 65 רופאים: מטופלי הקנאביס זועקים לעזרה, באתר וואלה, 26 באפריל 2024
עבירות מחשב

עבירת מחשב היא עבירה פלילית המבוצעת באמצעות מחשב או כלפי מחשב. עבירות המחשב מהוות תת-תחום במשפט פלילי. במשפט הישראלי עבירות המחשב מנויות בחוק המחשבים, התשנ"ה-1995. הענישה שנפסקת בעבירות מחשב היא בדרך כלל מחמירה בשל קלות הביצוע, האנונימיות ממנה נהנה העבריין ופוטנציאל הנזק. בין יתר עבירות המחשב ניתן למנות עבירות פדופיליה, הלבנת הון, הימורים, מרמה, כופר, סחיטה באיומים וכדומה.
חוק המחשבים

חוק המחשבים נחקק בשנת 1995 ומונה חמש עבירות מחשב עיקריות והעונשים הקבועים בצידן. על חוק המחשבים חתומים ראש הממשלה דאז יצחק רבין, שר המשפטים דוד ליבאי, נשיא המדינה עזר ויצמן ויושב ראש הכנסת שבח וייס. חוק המחשבים קובע שעבירת מחשב עשויה להוות אף עילה לתביעת נזיקין על פי פקודת הנזיקין, כך שניתן להגיש תביעה כספית כנגד העובר על הוראות החוק, לצד ביצוע פעולות אכיפה פליליות כלפיו.
שיבוש או הפרעה למחשב

סעיף 2 לחוק המחשבים קובע עבירה נפוצה ורחבה שעניינה שיבוש או הפרעה למחשב. עבירה זו היא עבירה מסוג עוון והעונש בצידה הוא 3 שנות מאסר. סעיף 2(א) לחוק עוסק בשיבוש או הפרעה לפעולתו התקינה של מחשב וסעיף 2(ב) עוסק בפגיעה בחומר המצוי על המחשב. על פי הוראות הסעיף, המוחק חומר מחשב, גורם לשינוי בו או המשבש חומר מחשב בכל דרך אחרת או מפריע לשימוש בו - דינו מאסר 3 שנים. בחירת המחוקק במונח "בכל דרך אחרת" מעמידה את סעיף 2 כמעין "סעיף סל" החל על מרבית עבירות המחשב ויכול להכיל את רובן כך שכל פעולה שיבצע אדם כלפי מחשב ויגרום לשיבוש החומר המצוי בו - תהווה עבירה פלילית לפי חוק זה.
מידע כוזב או פלט כוזב

סעיף 3 לחוק קובע עבירה של עשיית מידע או פלט כוזב. עבירה זו היא מסוג פשע שהעונש בצידה הוא 5 שנות מאסר. על פי סעיף 3(א)(1) לחוק, העברה או אחסון של מידע כוזב מהווה עבירה פלילית. אם לא די בכך, עשיית פעולה לגבי מידע כדי שתוצאתו תהיה מידע או פלט כוזבים, מהווה עבירה פלילית אף היא. על פי סעיף 3(א)(2) לחוק, כתיבת תוכנה, העברתה לאחר או אחסנתה על מחשב כדי ששימוש בתוכנה יוביל לפלט או מידע כוזבים, מהווה עבירה פלילית. החוק מגדיר "מידע כוזב" או "פלט כוזב" ככל מידע או פלט שיש בו כדי להטעות. גם ניסוח זה רחב מאוד ומותיר לבתי המשפט מרווח רחב לשיקול דעת.