stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בוב ריילי
הערות שוליים

↑  "The Changing of the Guards: Bay Minette, Election Night". Baldwincountynow.com. July 20, 2007. Archived from the original on June 19, 2013.
↑  "Alabama Code § 17-16-20". Alisondb.legislature.state.al.us. Archived from the original on February 13, 2012.
↑  "Poll Tracker". Survey USA. September 18, 2006.
↑  Phillip Rawls, Riley wins Senate approval of income, property tax bills, tuscaloosanews.com, June 5, 2003.
↑  "Governor speaks in South Korea". Montgomery Advertiser. June 8, 2002. Archived from the original on July 1, 2004.
↑  "Hyundai Moto Company Announces it Will Build". Press Release. Hyundai Motor America. April 2, 2002. Archived from the original on March 15, 2006.
↑  "Kia Motors To Open Plant In Georgia". CBS News. March 12, 2006
↑  "With trial set to start Monday, Siegelman campaigns in a hurry". Opelika-Auburn News. April 28, 2006. Archived from the original on September 26, 2007.
↑  "Alabama Econstats". Econstats.com. June 1, 2006. Archived from the original on January 27, 2007.
↑  "Alabama unemployment rate last month was among nation's lowest". Birmingham Business Journal. April 12, 2006.
↑  "Riley declares state of emergency due to Katrina threat". KATC, WorldNow. 2005. Archived from the original on September 28, 2007.
↑  "State of Alabama - Office of the Governor Bob Riley - Press Releases". Governorpress.alabama.gov. May 18, 2007. Archived from the original on June 17, 2007.
↑  "Alabama Unemployment Statistics". State of Alabama, Department of Industrial Relations. Archived from the original on April 20, 2009.
↑  "UC May 2009 Rate Release". State of Alabama, Department of Industrial Relations. Archived from the original on June 25, 2009.
↑  "Alabama Achievements". Economic Development Partnership of Alabama. August 11, 2006. Archived from the original on October 4, 2006.
↑  "Trade journal: AIDT No. 1 among workforce training programs". Birmingham Business Journal. August 10, 2006.
↑  "Tourism office wins award for campaign". TourAlabama.org. October 8, 2006. Archived from the original on January 10, 2008.
↑  "State of Alabama - Office of the Governor Bob Riley - Press Releases". Governorpress.alabama.gov. May 11, 2007. Archived from the original on June 17, 2007.
↑  Governor.state.al.us Archived September 2, 2006, at the Wayback Machine
↑  White, David (May 31, 2007). "Riley signs slavery-apology resolution". AL.com.
↑  White, David (May 31, 2007). "Riley signs slavery-apology resolution". AL.com.
↑  Chandler, Kim. (January 9, 2011) "Alabama Gov. Bob Riley leaves office with no regrets", The Birmingham News.
↑  Ellington, MJ. (January 15, 2011) "Riley Q&A: Successes, challenges", The Decatur Daily.
↑  "Former Gov. Bob Riley seriously injured in Alaska motorcycle crash". al.com. June 27, 2011.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1175487023  ISNI: 0000 0004 4882 8798  LCCN: n2004064453  US Congress: R000258  VIAF: 11699819   WorldCat (עם VIAF): 11699819 
ריילי בעת כהונתו בבית הנבחרים
הבחירות למושל סנקט פטרבורג (2003)

הבחירות למושל סנקט פטרבורג 2003 — נערכו כבחירות דחופות, לאחר פיטוריו של ולדימיר יאקובלב והעברתו בצו נשיאותי לתפקיד סגן ראש ממשלת הפדרציה הרוסית. הבחירות נערכו בשני סבבים: ב-21 בספטמבר וב-5 באוקטובר. למושלת החדשה נבחרה ולנטינה מאטוויינקו שהייתה לאישה הראשונה בתפקיד. אחוז ההצבעה במערכת הבחירות הזו היה הנמוך ביותר בתולדות העיר, מאז החלו הבחירות הישירות לראשות העיר בשנת 1991: 39.13% בסיבוב הראשון ו-28.25% בלבד בסיבוב השני.
ב-1 יולי 2003 פורסם בעיתון "ודומוסטי סנקט פטרבורג" הצו להקדמת הבחירות למושל העיר. הבחירות תוכננו ל-21 בספטמבר כשמערכת הבחירות החלה באופן רשמי ב-2 ביולי. ב-3 ביולי אושר רשמית לוח הזמנים של הבחירות.
למועמדים הפוטנציאליים ניתן חודש להגשת מסמכים. החוק דרש לספק חתימות של אחוז אחד מהמצביעים (בערך 32,000 איש) או להפקיד לחשבון ועדת הבחירות סכום של 7.5 מיליון רובל. טרם ההכרזה על מספר המועמדים הרשמי, 32 איש הכריזו כי יתמודדו לתפקיד. שלושה חודשים לפני עריכת הסיבוב הראשון במערכת האתר "Fontanka.ru" ערכו סקר בקרב קוראיו, אשר הראו כי המועמדת שזכתה לתמיכה הרבה ביותר הייתה נציגת הנשיא במחוז הפדרלי הצפון מערבי ולנטינה מאטוויינקו, אחריה בסקר, הייתה סגנית-המושל אנה מרקובה.
עד 31 ביולי, כאשר ועדת הבחירות סיימה את רישום המועמדים, נותרו 14 מועמדים: מיכאיל אמוסוב, גנאדי ואסילנקו, סרגיי בליאייב, ואדים ווייטאנובסקי, אלכסנדר גאביטוב, ראשיד ז'בארוב, ויקטור יפימוב, אנה מרקובה, ולנטינה מאטוויינקו, סרגיי פראינישניקוב, קונסטנטין סוחנקו, פיוטר שצ'לישץ', אולג טיטוב ואלכסיי טימופייב.
לבסוף 9 מועמדים הורשו להשתתף בבחירות: מיכאיל אמוסוב, סרגיי בליאייב, ואדים ווייטאנובסקי, ויקטור יפימוב, אנה מרקובה, ולנטינה מאטוויינקו, קונסטנטין סוחנקו, אולג טיטוב ואלכסיי טימופייב. קמפיין הבחירות החל רשמית ב-22 באוגוסט ונמשך עד ל-20 בספטמבר.
לסיבוב השני העפילו אנה מרקובה ו-ולנטינה מאטוויינקו. בסופן ניצחה מאטוויינקו עם 63% מקולות הבוחרים והייתה למושלת העיר ולמושלת אישה הראשונה בפדרציה הרוסית,.
תוצאות > סיבוב ראשון

| מקום | מועמד | אחוזים |
| --- | --- | --- |
| 1. | ולנטינה מאטוויינקו | 48.81 |
| 2. | אנה מרקובה | 15.86 |
| 3. | סרגיי בליאייב | 8,08 |
| 4. | מיכאיל אמוסוב | 7.1 |
| 5. | קונסטנטין סוחנקו | 5.0 |
| 6. | ואדים ווייטאנובסקי | 0.86 |
| 7. | אלכסיי טימופייב | 0.85 |
| 8. | ויקטור יפימוב | 0.82 |
| 9. | אולג טיטוב | 0.72 |
| פתק לבן | פתק לבן | 10.99 |
תוצאות > סיבוב שני

| מקום | מועמד | קולות | אחוזים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | ולנטינה מאטוויינקו | 659,807 | 63.00 |
| 2. | אנה מרקובה | 252,635 | 24.18 |
| נגד כל המועמדים | נגד כל המועמדים | 95,175 | 5.84 |
| קולות פסולים | קולות פסולים | 14,821 | 0.90 |
| סך הכל (שיעור הצבעה של 47.74%) | סך הכל (שיעור הצבעה של 47.74%) | 1,682,786 | 100 |
| מספר הבוחרים | מספר הבוחרים | 3,712,269 | 100 |
הערות שוליים

↑  Выборы губернатора Санкт-Петербурга состоялись
↑  Валентина Матвиенко выиграла выборы губернатора Санкт-Петербурга
↑  Санкт-Петербург. Выборы губернатора
↑  Выборы губернатора Санкт-Петербурга: обработана половина бюллетеней, у Матвиенко — 48,81 процента
↑  "В Петербурге официально начинается кампания по выборам губернатора". Fontanka.ru. 2003-06-02. נבדק ב-2016-06-22.
↑  "Выборы губернатора сегодня". Fontanka.ru. 2003-06-21. נבדק ב-2016-06-22.
↑  "14 потенциальных губернаторов". Fontanka.ru. 2003-07-31. נבדק ב-2016-06-22.
↑  "В Санкт-Петербурге начались выборы губернатора города". РБК. 2003-09-21. נבדק ב-2016-06-22.
↑  "Определено расписание предвыборной кампании и выборов губернатора". Fontanka.ru. 2003-07-03. נבדק ב-2016-06-22.
↑  Валентина Матвиенко выиграла выборы губернатора Санкт-Петербурга
|  סנקט פטרבורג |
| --- | --- | --- |
| תולדות סנקט פטרבורג | היסטוריה של סנקט פטרבורג • הדומה העירונית • יום ראשון העקוב מדם (1905) • הסובייט של פטרבורג • סובייט פטרוגרד • המצור על לנינגרד |  |
| ממשל ופוליטיקה | מושל סנקט פטרבורג (בחירות: 1991 1996 • 2000 • 2003 • 2014 • 2019 • 2024) • האספה המחוקקת של סנקט פטרבורג (בחירות: 1994 • 1998 • 2002 • 2007 • 2011 • 2016 • 2021 • 2026) • ממשלת סנקט פטרבורג |  |
| סנקט פטרבורג רבתי, שכונות ונפות העיר | האדמירליות • האי וסילי • ויבורג • קלינין • קירוב • קולפינו • המשמר האדום • קראסנוסלסקי • קרונשטאדט • הנופש • מוסקבה • נבסקי • פטרוגרד • ארמונות פיוטר הגדול • פרימורסקי • פושקין • פרונזה • המרכזי |  |
| ארמונות ואתרים חשובים בעיר | ארמון החורף • ארמיטאז' • המרכז ההיסטורי • פטרהוף (מוזיאון פטרהוף עם הארמון הגדול בפטרהוף ומתחם הארמונות והגנים בפטרהוף) • המוזיאון הרוסי • מבצר פטרופבלובסקיה • ארמון יקטרינה • ארמון אלכסנדר • כיכר הארמון • ארמון מרינסקי • ארמון קונסטנטין • טירת מיכאילובסקי • ארמון טבריצ'סקי • הספרייה הלאומית הרוסית • גן הקיץ • שדרת נבסקי • בניין האדמירליות • מצפה הכוכבים פולקובו • עמוד אלכסנדר • ללנינגרד, העיר הגיבורה • הבניינים הגבוהים בסנקט פטרבורג • ספריית האקדמיה הרוסית למדעים |  |
| מבני דת | קתדרלת קאזאן • קתדרלת איסק הקדוש • קתדרלת פטרופבלובסקיה • מנזר אלכסנדר נבסקי • כנסיית הגואל שעל הדם • בית הכנסת הכוראלי הגדול • מסגד סנקט פטרבורג • כנסיית צ'סמה |  |
| השכלה ותרבות | האוניברסיטה הממלכתית • התזמורת הפילהרמונית • תיאטרון מריאינסקי |  |
| כלכלה | פורום סנקט פטרבורג הבינלאומי לכלכלה • הבורסה ההיסטורית • בורסת סנקט פטרבורג (1991) • בורסת סנקט פטרבורג (1997) • מפעל קירוב |  |
| תחבורה | כביש הטבעת של סנקט פטרבורג • המטרו של סנקט פטרבורג • הרכבת הקלה • נמל סנקט פטרבורג • נמל התעופה הבינלאומי פולקובו • תחנת האוטובוסים • ספסאן |  |
| ספורט | זניט סנקט פטרבורג • זניט (כדורסל) • סק"א סנקט פטרבורג • אצטדיון קירוב • אצטדיון קרסטובסקי • מונדיאל 2018 • אליפות העולם בהוקי קרח 2016 • St. Petersburg Open |  |
| אחר | משטרת סנקט פטרבורג • פרש הנחושת • נייבה • תעלת גריבוידוב • בית הקברות פיסקריובסקויה לזכר הנופלים • מרכז לאחטה |  |
הבחירות לנשיאות אוזבקיסטן 2016

הבחירות לנשיאות אוזבקיסטן התקיימו ב-4 בדצמבר 2016, בעקבות מותו של הנשיא המכהן אסלאם קרימוב ב-2 בספטמבר.
הנשיא הזמני וראש הממשלה המכהן, שבקט מירזייאיב, זכה בבחירות ברוב של 88.6%.
שיטת הבחירות

נשיא אוזבקיסטן נבחר בשיטת הבחירה-הכפולה (סיבוב שני של שני מתמודדים אם אין הכרעה בראשון).
על פי סעיף 96 של החוקה, כאשר נשיא מכהן לא מסוגל יותר לכהן, יושב ראש הסנאט (כיום ניגמטילה יולדאשב) ממונה לנשיא בפועל, כאשר על הבחירות להיערך תוך שלושה חודשים.
מועמדים בבחירות

ארבעה מועמדים הציגו עצמם כמתמודדים לתפקיד הנשיא:
שבקט מירזייאיב, ראש הממשלה הנוכחי של אוזבקיסטן ונשיאה הזמני, מועמד מטעם המפלגה הליברל-דמוקרטית
סרבר אוטמורדוב, מועמד מטעמם מפלגת ההתעוררות הלאומית הדמוקרטית
נרימן אומרוב, מועמד מטעם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית אדולט
הוטמזון קטמונוב, מועמד מטעם המפלגה הדמוקרטית העממית
שבקט מירזייאיב
נרימן אומרוב
תוצאות

| מועמד | מפלגה | קולות | % |
| --- | --- | --- | --- |
| שבקט מירזייאיב | המפלגה הליברל-דמוקרטית | 15,906,724 | 88.61 |
| הוטמזון קטמונוב | המפלגה הדמוקרטית העממית | 669,187 | 3.73 |
| נרימן אומרוב | המפלגה הסוציאל-דמוקרטית | 619,972 | 3.46 |
| סרבר אוטמורדוב | מפלגת ההתעוררות הלאומית הדמוקרטית | 421,055 | 2.35 |
| קולות לבנים/פסולים | קולות לבנים/פסולים | 334,729 | – |
| סך הכל | סך הכל | 17,951,667 | 100 |
| קולות רשומים/מצביעים | קולות רשומים/מצביעים | 20,461,805 | 87.73 |
מקור: ועדת הבחירות המרכזית
הערות שוליים

↑  של אוזבקיסטן חזק המייסדים מנהיג האסלאם Karimov מת, מה עכשיו?
↑  אוזבקיסטן להחזיק הבחירות לנשיאות ב-4 בדצמבר אל ג ' זירה, 9 ספטמבר 2016
1 2  אוזבקיסטן של החוקה של 1992, עם תיקונים עד 2011 מהווה
↑  הרפובליקה של אוזבקיסטן IFES
↑  האסלאם Karimov: אוזבקיסטן מותו של הנשיא אישר את חדשות ה-BBC, 2 ספטמבר 2016
↑   מועמדי המפלגות לנשיאות אוזבקיסטן
מגדר בקיבוץ

מרים ברץ בעבודתה ברפת בקיבוץ דגניה א'
מגדר בקיבוץ מתייחס למצב השוויון בין המינים בקיבוץ בתחומי החיים השונים. בראשית הדרך השוויון בקיבוץ היה "שוויון מכני" שמשמעותו חלוקה שווה של הנכסים בין כלל החברים והחברות. בהמשך זה התפתח ל"שוויון אורגאני", שביקש לחלק את הנכסים על פי הצרכים, כלומר לפי העיקרון המרקסיסטי של "כל אחד/ת נותן/ת לפי יכולתו/ה ומקבל/ת לפי צרכיו/ה". בין המינים התקיים שוויון שלא התקיים באף מקום אחר, מפני שכאשר אישה הצטרפה לקיבוץ, היא זכתה לשוויון כלכלי, ששחרר אותה מהתלות בבן הזוג או במשפחתה (תקציב שווה). כמו כן היא קיבלה שוויון פוליטי והייתה לה זכות הצבעה והזכות להיבחר לתפקיד חברי קיבוץ בין אם הם נשים או גברים, זכאים למגורים וזו אחריות הקיבוץ להעמיד לרשותם של כל החברים דירה. אך מתברר שלמרות קיומו של שוויון בין המינים בתחומים מסוימים, נוצרו פערים וחוסר שוויון בולט בין גברים ונשים בתחומי התעסוקה והמנהיגות.
המאבקים בראשית הדרך

הקבוצה הראשונה דגניה קמה ב-1910 והקבוצה השנייה קבוצת כנרת קמה ב-1913. בראשית ימי הקיבוצים הראשונים, לא הסכימו הגברים לקבל את הנשים כחברות שוות זכויות, אלא רק כשכירות, בשכר נמוך, למטרות בישול וכיבוס. אולם, לאחר התארגנות הפועלות בארץ, שתחילתה הייתה ב-1911, העמידו הנשים בקיבוצים אולטימטום לגברים: או שיקבלו אותן לחברות או שהן יעזבו. מחוסר ברירה, קיבלו אותן לחברות בקיבוץ, אולם גם אז לא זכו הנשים לשוויון מלא בין המינים. הגברים שמרו על הדומיננטיות שלהם בתחומי התעסוקה ה"גבריים" כמו בחקלאות, כלכלה ופוליטיקה.
מרים ברץ, מ"הקבוצה החדרתית" שהייתה בין מייסדי דגניה א, סרבה להשלים עם המצב שהגברים לא מרשים לה לצאת עמם לשדה והחליטה למסד ענפי חקלאות לנשים. היא הקימה רפת והתמחתה בתחום ולאחר מכן הוקמו גם לול וגן ירק למטרת תעסוקת נשים בחקלאות. בנושא הביטחון גם כן, התקיימו מאבקים של הנשים לקחת חלק בשמירה על היישוב ובלוחמה. למשל, כאשר ב-1936 פרץ המרד הערבי הגדול, והגברים סירבו לצרף את הנשים לשמירה, הן עשו את "מרד החברות", שהתחיל אצל חברות עין חרוד והתפשט במהרה לקיבוצים נוספים ובקיץ אותה שנה, צורפו החברות לשמירה. נשים שירתו גם בפלמ"ח (בין שישית לשליש מהפלמ"ח היו נשים, בתקופות שונות) וגם בהגנה. אבל מעורבותן של הנשים בשמירה על הביטחון לא שינתה את מעמדן בקיבוצים.
יש לציין שהמהלך של הפיכת עבודות השירות בקבוצה ובקיבוץ לעבודות נראות הוא מהלך רדיקלי. בקיבוץ המקורי הוצאו עבודות הכביסה, הכנת האוכל, והטיפול בילדים מבית המשפחה וכך הן נעשו לעבודות נראות ובעלות ערך ולא נחשבו ל"עבודות שקופות" כמקובל בחברות אחרות.
זהות מינית ונשיות

החזון של החלוציות וכיבוש העבודה היה חזון גברי, שאיפשר לגברים היהודיים לבנות בארץ זהות זכרית חדשה של "החקלאי הלוחם". באותו הזמן, הנשים נדרשו למחוק את זהותן הנקבית ואת נשיותן – "הן קיצרו את מחלפות שערן, זרקו את מוצרי הקוסמטיקה ומסרו את שמלותיהן, חצאיותיהן ותכשיטיהן".
חינוך וחיברות

הילדים בקיבוץ התחנכו על בסיס חלוקת התפקידים בין גברים לנשים והפערים שנוצרו מכך ביניהם. המחקרים מראים השפעה על פערים בהישגים הלימודיים בין בנים לבנות שמתחילים לראשונה באמצע גילאי העשרה ומתחדדים ככל שעולים בגיל; המחקרים מצביעים על פערים לרעת הבנות בתחושת הערך העצמי והאמונה בסיכויים למימוש עצמי. דוגמה לאופן שבו כיוון החינוך את הבנות והבנים לתפקידים שונים בחברה, ניתן לראות למשל בזה שבמשך שנים רבות, התקיימו בבתי הספר התיכוניים בקיבוצים, לצד הנושאים הקונבנציונליים, מגמות לימוד שהתלמידים/ות חולקו ביניהן לפי מין – כלכלת בית לבנות ואגרומכניקה לבנים. גם החינוך לעבודה, שבמסגרתו עבדו בני הנוער בקיבוצים, הוא דוגמה לאותה הסללה שכיוונה את הבנות לעבודה בתחומי החינוך והשירותים ואילו הבנים הופנו לעבודה בתחומי החקלאות והתעשייה. מכך יוצא שנקודת הזינוק שניתנה בקיבוץ לנשים ולגברים היא שונה. מערכת החינוך הפורמלית והסוציאליזציה (חיברות) העבירו לנערות ולילדות מסרים שפגעו בביטחון העצמי ובהערכה העצמית וייצרו התנהגות חברתית סטריאוטיפית אשר סללה דרכן של הבנות לעבודות השירותים (חינוך, בישול, כיבוס וכדומה) ואילו דרכם של הבנים נסללה אל הענפים היצרניים, שבהם התאפשר גם קידום מקצועי, גם הערכה וגם מעבר לתפקידי ניהול בכירים.
תעסוקה והאילוץ לעבוד בענפי השירותים

בקיבוץ השיתופי כל הנשים עובדות, כיוון שהעבודה כשלעצמה היא ערך. כולם חייבים לצאת לעבודה ולא קיימת אפשרות להיות "עקרת בית". עבודות משק הבית עברו אל הקיבוץ, בין היתר כדי לשחרר את הנשים מעול זה ולפתוח בפניהן הזדמנויות שוות כמו לגברים. אולם חזון זה לא התממש כי גם כאשר נשים נכנסו לתפקידים "הגבריים" בקיבוצים, הגברים לא לקחו על עצמם להתחלק עם הנשים בתפקידיהן המסורתיים. כך נשמר המצב שמרבית התפקידים המסורתיים של משק הבית (חינוך, בישול, כביסה וכו') הוקצו בעיקר לנשים, ורק מעט נשים שוחררו לעבוד במשק היצרני. מחקר מ-1975 מצא ש-80% מהנשים בקיבוץ עבדו בענפי השירותים והחינוך. ב-1980 במאמר בביטאון התנועה הקיבוצית "החינוך המשותף" נכתב: "ברוב הקיבוצים קיימת בעיה כרונית של העבודה בחינוך. מספר ימי העבודה המושקע על כל ילד דורש גיוס כמעט כללי של אוכלוסיית החברות הצעירות לעבודה בחינוך". זאת משום ש: 1. הקיבוצים רצו שהחינוך יהיה בידיים של הקיבוץ באופן מלא (ללא עובדים שכירים); 2. הקיבוצים רצו לשמור על יחס של מטפלת אחת לכל שלושה ילדים בגילאי לידה עד שש; 3. שאמהות חייבות לתרום מזמנן לעבודה במערכת החינוך בקיבוץ, לפחות שנה או שנתיים (האבות לא חויבו בכך).
מקומן של נשים בניהול הקיבוץ וארגוניו

במשך עשרות שנים, נשים לא קודמו לתפקידי ניהול בקיבוצים ובפוליטיקה, ובשל כך גם לא לניהול בארגונים בין קיבוציים שבהם התרכזה עיקר האליטה הקיבוצית, למעט מספר מקרים של שילוב אשה אחת בין גברים רבים במפלגות הפועלים, בקרב פעילי התנועות הקיבוציות ובמנהיגויות המקומיות בקיבוצים. עד שנות ה-70 רק נשים בודדות שימשו בתפקידי ניהול בקיבוציהן ומתוכן התקדמו מעטות לתפקידי ניהול בתנועות, במפלגות או בארגונים האזוריים וגם זה תחת סמכות מנהיגויות שהיו מורכבות מגברים בלבד ששימשו כשרי ממשלה, ח"כים ובכירים בסוכנות היהודית ובהסתדרות הכללית. השינוי שהחל בשנות ה-70 הביא לכך שיותר נשים השתלבו בתפקידים ניהוליים בקיבוצים ובראשם תפקיד מזכיר/ת הקיבוץ. אך זה לא היה מתוך רצון לקידום השוויון, אלא מתוך שקרנם של תפקידים אלה ירדה בעיני הגברים והם רצו בהם פחות. לעומת זאת הם נמשכו יותר לתפקידים הכלכליים בקיבוץ ובארגונים הקיבוציים שמעמדם עלה והתחזק: ב-300 המפעלים של התעשייה הקיבוצית, אז, היו פחות מחמש נשים מנהלות; ב-110 המפעלים האזוריים של הקיבוצים הייתה מנהלת במפעל אחד. בשנות ה-2000 המצב לא שונה בהרבה, כאשר רק 3.5% ממרכזי המשק הן נשים, רק 5.5% ממפעלי התעשייה הקיבוצית מנוהלים על ידי נשים ו-17% מהגזברים בקיבוצים הן נשים וגם זה משום שמעמד תפקיד הגזבר ירד והפך למעט יותר טכני ופחות קובע מדיניות.
משפחתיות

במרבית הקיבוצים הייתה נהוגה "לינה משותפת", כלומר, הילדים היו לנים בבית הילדים ולא אצל הוריהם. הדבר נועד לשחרר את הנשים לעבודה ופעילות ציבורית בקיבוץ, שהייתה מתחילה אחרי השכבת הילדים. אולם ניתן לראות במחקר, איך צומצמו האופקים של הנשים בקיבוץ ועקב כך נוצרו בקרב הנשים אכזבות ותסכול. משום כך ומשום שהרגישו חסרות כוח ומעמד בכל תחומי החיים בקיבוץ חוץ מאשר בבית ובמשפחה, הן הרחיבו וחיזקו תחום זה על ידי הגברת הילודה והמאבק על מעבר ללינה משפחתית, שהחזיר את הילדים לבית ההורים. בתחילה התנגדו הגברים למהלך, אבל לאחר שזיהו כי מרבית העזיבה בקיבוצים היא עזיבה של נשים, או ביוזמתן, הבינו שיש בעיה וצריך ללכת לקראת הנשים בדרישה שלהן לחיזוק מעמד המשפחה. חיזוק מעמד התא משפחתי, נתן לנשים אפשרות להיות בעמדת מנהיגות בביתן ומתוך הכוח הזה להשפיע על הכלל בקיבוץ ועל מעמדן החברתי בקיבוץ בכלל.
מעמד האשה ב"קיבוץ המתחדש"

הקיבוץ, על אף היותו סוציאליסטי, היה מכוון לייצר הכנסה לצורך קיומו ולכן, מלכתחילה, נתפסו עבודות הייצור, המביאות הכנסה כבעלות סטטוס גבוה ואילו עבודות השירותים המייצרות הוצאות, כבעלות סטטוס נמוך. מכיוון שהגברים עבדו בייצור (חקלאות, מלאכה ותעשייה) הם זכו להערכה והוקרה גבוהות וסטטוס חברתי גבוה יותר מהנשים שעבדו בשירותים, ברובן. הדבר גרם בהמשך להפחתה במעורבותן של הנשים בזירה הציבורית מתוקף כך שרוב הדיונים הציבוריים נסבו על נושאי כלכלה ומשק, בהם הן לא היו מעורבות. פערי הסטטוס היו כה טבועים בחברה הקיבוצית שנשים שנאבקו להשתלב בתחומי הייצור, עדיין לא זכו לאותו מעמד להם זכו הגברים שעבדו איתן. תהליכי השינויים שהתקיימו בקיבוצים רבים בעקבות "משבר הקיבוצים", כללו תהליכי התייעלות, הפרטה, הנהגת שכר דיפרנציאלי ושיוך נכסים. קיבוץ שעבר את השינויים הללו נקרא "קיבוץ מתחדש". במסגרת השינויים נוצרו ציפיות לצד חרדות הקשורות במעמדה של האשה וביכולתה הכלכלית. עלתה דרישה גוברת מנשים למצוא עבודה מפרנסת, באותה עת שמקומות העבודה המסורתיים שלהן, במערכת השירותים, נדרשו להתייעל וחלקם נסגרו. כתוצאה מסגירת חלק מהשירותים – חזרו לאחריות המשפחה חלק ממטלות משק הבית. שבוע העבודה התקצר לחמישה ימים וימי העבודה התארכו ובכל משפחה הורה אחד/ת צריך/ה לעבוד בעבודה המאפשרת את הטיפול בילדים לאחר שמסגרות החינוך נסגרות. מאחר ששכר הגברים, שעבדו ברובם בעבודות היצרניות היה גבוה יותר בדרך כלל, בחירתן של מרבית המשפחות הייתה להטיל את האחריות לטיפול בילדים וכן, במטלות הבית, על הנשים. מצד שני נפתחו הזדמנויות לנשים לשפר את הכנסתן, את מקומות עבודתן ואת השכלתן, ככל שהמסגרת המשפחתית אפשרה זאת .
היחידה לקידום נשים, בתנועה הקיבוצית

המדור הבין קיבוצי לקידום שוויון המינים, הוקם ב-1982, כשיתוף פעולה בין מחלקות החברה של תנועות הקיבוץ הארצי השומר הצעיר (הקבה"א) והתנועה הקיבוצית המאוחדת (תק"מ). המדור פעל במשך 10 שנים וסיים ב-1992, בשל הקיצוצים בתקציב, שהגיעו בעקבות משבר הקיבוצים והסדר הקיבוצים. שמונה שנים לאחר מכן, באוקטובר 2000, התאחדו תנועת הקבה"א והתק"מ לתנועה אחת וקראו לה "התנועה הקיבוצית" (התק"צ). בוועידה משותפת זו, בקיבוץ כנרת, הוקמה גם "היחידה לקידום נשים". היחידה קיבלה בתחילת הדרך הקצאה של משרה שלמה, שהצטמצמה כעבור מספר שנים ל-60% בשל צמצומים בתקציב. אך היחידה קיימת גם היום ומחזקת את השפעתה בתק"צ וקיבוציה, כאשר באחריותה הטיפול והקידום של נושאים הקשורים למעמד האשה בקיבוצים, כמו: קידום נשים לתפקידי מנהיגות; העלאת המודעות בחברה הקיבוצית למעמד האשה, "Gender Mainstreaming" (הטמעת מדיניות המבחינה במגדר), הרחבת הידע והתאמת התקנונים, יצירת מסגרת לטיפול במניעת פגיעות מיניות בקיבוצים ועוד. היחידה עורכת ימי עיון והכשרות וכן מייצרת שיתופי פעולה עם מחלקות אחרות בהתנועה הקיבוצית ועם גופים מחוץ להתנועה הקיבוצית כמו מועצות אזוריות וארגוני נשים.
ראו גם

אופנה בקיבוץ
לקריאה נוספת

גילה אדר, "שוויון המינים בקיבוץ-הגדרת המושג", ויויאן סילבר (עורכת), זכר ונקבה ברא אותם, יד טבנקין, 1984, עמ' 39–42
רווית אדר-רותם, "נשים, עבודה ושביעות רצון בקיבוץ המשתנה", סלביה פוגל ביז'אווי ורחל שרעבי (עורכות), בין הפרטי לציבורי: נשים בקיבוץ ובמושב, הוצ' מאגנס ויד טבנקין, 2013, עמ' 410–438
יהודית בובר-אגסי, "הקבוץ ותפקידי המינים", קיבוץ, 3-4, 1976, עמ' 47–63
אביבה זמיר, מבעד לתקרת הזכוכית: נשים בתפקידי ניהול בכירים בקיבוץ, רמת אפעל: יד טבנקין, 1999
נוגה פריטל, "קריירה ומשפחה בקיבוץ", סילביה פוגל ביז'אווי (עורכת), באות משתיקה, הוצ' הקיבוץ המאוחד ויד טבנקין, 2009
מנחם רוזנר, תמורות בתפיסה על שוויון האישה בקיבוץ, גבעת חביבה: המכון לחקר החברה הקיבוצית, 1969
הערות שוליים

1 2  גילה אדר, "שוויון המינים בקיבוץ-הגדרת המושג", ויויאן סילבר (עורכת), זכר ונקבה ברא אותם, יד טבנקין, 1984
1 2 3  מיה גומא-להב, "פרקטיקות של אי שוויון מגדרי בקיבוץ המתחדש: חקר מקרה", סלביה פוגל ביז'אווי ורחל שרעבי (עורכות), בין הפרטי לציבורי: נשים בקיבוץ ובמושב, מאגנס ויד טבנקין, 2013
↑  אליעזר זקס, 100 שנות קיבוץ, תל אביב: קואורדינטה בע"מ, 2010
1 2  ראובן שפירא, האמת על הקיבוץ, חיפה: פרדס הוצ' לאור, 2013
↑  סמדר סיני, מרים ברץ - דיוקנה של חלוצה, רמת אפעל: יד טבנקין, 2002
↑  סילביה פוגל ביזאווי, "מרים ברץ לא גרה כאן יותר אבל נינותיה - כן", אביבה חלמיש וצבי צמרת (עורכים), הקיבוץ, יד יערי, יד טבנקין ויד יצחק בן צבי, 2010
↑  גילת גופר, האשה הציונית - הבניית הנשיות בתקופת הראשית של תנועת העבודה, 2009
1 2 3 4  אליעזר בן-רפאל וסשה וייטמן, "נשים וצמיחתה מחדש של המשפחה בקיבוץ", מגמות, כ"ט (3), עמ' 308
↑  Marilyn P. Safir, "Was the Kibbutz an Experiment in Social and Sex Equality?"' B. Swirski & M.P. Safir (Eds.), Calling the Equality Bluff, New-York: Pergamon Publishing, 1991
1 2 3 4  וויוויאן סילבר, "הגדרת המושג שוויון המינים", וויוויאן סילבר (עורכת), זכר ונקבה ברא אותם, יד טבנקין, 1984
1 2  אורי וובר, "מערכת החינוך בלחץ המשפחה", החינוך המשותף, (99 ב'), 1980, עמ' 109
↑  Amia Lieblich, "Women and the Changing Israeli Kibbutz: A Preliminary Three-Stage Theory", Journal of Israeli History: Politics, Society, Culture, 21 (1-2), 2002
↑  מוקי צור, לא בעבים מעל, תל אביב, ירושלים: הוצאת הקבוץ המאוחד, יד יצחק בן צבי, 2010
↑  סילביה פוגל ביז'אווי, "הם רצו להראות, להוכיח שיש נשים: קואופטציה ושוויון מגדרי בקיבוץ", ס. פוגל ביז'אווי ור. שרעבי (עורכות), בין הפרטי לציבורי: נשים בקיבוץ ובמושב, הוצ' מאגנס ויד טבנקין, 2013
Jazz Tour

Jazz Tour היה סיבוב ההופעות השמיני של להקת הרוק הבריטית קווין, אשר החל במרכז הכנסים של דאלאס, דאלאס, ארצות הברית ב-28 באוקטובר 1978 והסתיים באצטדיון לודוויגס פארק, סארבריקן, גרמניה המערבית ב-18 באוגוסט 1979. סיבוב זה נועד לתמוך באלבום האולפן השביעי שהוציאה לאור, Jazz.
רשימת שירים

רשימת שירים זו מייצגת את הופעת הלהקה במרכז הכנסים של דאלאס, דאלאס, ארצות הברית ב-28 באוקטובר 1978, וזו אינה מייצגת בהכרח הופעות אחרות שהתקיימו במסגרת סיבוב זה.
"We Will Rock You (Fast)"
"Let Me Entertain You"
"If You Can't Beat Them"
"Somebody to Love"
"Death on Two Legs (Dedicated to…)"
"Killer Queen"
"Bicycle Race"
"I'm in Love with My Car"
"Get Down, Make Love"
"You're My Best Friend"
"Now I'm Here"
"Spread Your Wings"
"Dreamer's Ball"
"Love of My Life"
"'39"
"It's Late"
"Brighton Rock"
"Fat Bottomed Girls"
"Sheer Heart Attack"
"Keep Yourself Alive"
"Bohemian Rhapsody"
הדרן 1
"Tie Your Mother Down"
הדרן 2
"We Will Rock You"
"We Are the Champions"
"God Save the Queen"