stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בן קטין
תקנות הכיור של בן קטין

לפי המתואר במשנה, החליף בן קטין את הכיור בן שני הברזים ששימש במקדש עד לתקופתו ויצר כיור חדש שבו שנים עשר ברזים, או מערכת כפולה של שנים עשר ברזים בחלקו העליון של הכיור ושנים עשר ברזים בחלקו התחתון, כדי לאפשר לכהנים רבים יותר, לקדש את ידיהם ורגליהם בבת אחת לקראת הקרבת קרבן התמיד והעבודות הנלוות לו.
תקנה נוספת של בן קטין, הייתה התקנת מוכני לכיור. ה'מוכני', לפי פרשני המשנה, היה מנוף או גלגלת עשויים עץ, שבעזרתם הורד הכיור במשך הלילה לבור מים בבית המקדש, והועלה למחרת. הדבר נועד למנוע מן המים שהיו בכיור במשך הלילה להיפסל ב"לינה". פסול לינה, הוא הדין המורה על פסלותם לעבודת הקודש של דברים ששהו בכלי קודש במשך הלילה, רגע הפסלות הוא בהגיע עלות השחר. לאור דין זה, עד לימי בן קטין היו מים שנשארו בכיור במשך הלילה נפסלים בהגיע הבוקר, והיה צורך לשפוך אותם ולהביא מים חדשים. התקנת המוכני והורדת הכיור עם מימיו לבור המים מנעה את מי הכיור מלהיפסל. על פי המתואר במשנה, בשעת הפעלתו של המוכני נשמע קולו למרחק רב.
בדברי הרמב"ם מופיע תיאור אחר של המוכני: מדובר בכלי נוסף, שלא הוקדש ולא הועבר לבעלות אוצר המקדש, אלא נקנה מכספו הפרט של בן קטין מתוך כוונה שלא להעבירו לבעלות ההקדש, לפיכך נחשב כחפץ רגיל, ללא קדושה. פסלות המים ב'לינה' היא דווקא כאשר הם שוהים בכלי קודש, ולכן פיתח בן קטין מנגנון שהעביר את המים מן הכיור אל המוכני ובחזרה, כך שבשעות הליל היו מי הכיור בתוך המוכני, והוזרמו בחזרה אל הכיור רק עם שחר. אך יש הסוברים שה'מוכני' המתואר בפסיקת הרמב"ם אינו המוכני של בן קטין אלא התקן ששימש כבר בבית ראשון.
הערות שוליים

↑  Monatsschrift für Geschichte und Wissenschaft des Judentums, כרך XLI לשנת 1897, עמ' 204.
1 2  נחמיה אלוני, בן זוטא הוא בן עטא הקראי, תרביץ, מה (תשלו), עמ' 81.
↑  תוספתא, יומא, ב-ב.
↑  משנה שם, על פי תלמוד ירושלמי, יומא ג, ט; ומפרשי המשנה.
↑  הרב חיים הירשנזון, מלכי בקודש, ו, סט. לואיס, תרפ"ח. עמ' 49 (במכתבו לרב ברוך עפשטיין).
↑  רש"י יומא דף לז עמוד א. וראו שרגא אברמסון, בירורים, בתוך: סיני, פט (תשעד), עמוד רכו הערה 9.
↑  מאור האפלה, מהדורת ירושלים תשי"ז, עמ' רעו.
↑  הנ"ל, בירורים, בתוך: סיני, פט (תשעד), עמוד רכו הערה 9.
↑  ראו: אנציקלופדיה תלמודית: אוצר ירושלים והמקדש, ירושלים תשע"ג. חלק ד - בית המקדש, סימן ב, פרק ג, עמ' 235. וראו עוד: רבי עזרא אלטשולר, 'בדין מים חיים לניסוך המים' בתוך: ספר הזיכרון 'זיכרון שלמה', עמ' קעח.
↑  על שיטת רוב המפרשים מול שיטת רבי אברהם הרופא פורטלאונה ב"שלטי הגיבורים" בשאלה זו, ראו: אלחנן אייבשיץ, הבית השני בתפארתו, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשנ"ו. עמ' שנא-שנב.
↑  משנה תורה, הלכות בית הבחירה פרק ג הלכה יח
↑  הרב זלמן סורוצקין, מאזנים למשפט, חלק ב, סימן ב.
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים ובנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ברודניקים

מפת האזור בתקופה
ברודניקים (ברוסית: Бродники "ברודניקי", גם бордники, продники, бронники, бродничи, бродници, ברומנית: Brodnici) הוא הכינוי של בני עם שישב מהמאה ה-10 ועד הרבע האחרון של המאה ה-13 באזורים הקרויים כעת מחוז גאלאץ, מחוז וראנצ'אה ומחוז ואסלוי, שלושת המחוזות בחבל מולדובה, ברומניה. הברודניקים סווגו כקומנים וגם הוזכרו כשכנים של הקומנים. מקורם, לפי הכרוניקות הרוסיות, מסביבות הנהר אוקה שם נלחמו בשנת 1186 לצד הקומנים ומשם הגיעו לחבלים הרומנים.ההשערה המקובלת היא שהיו קבוצה אתנית ממוצא מעורב קומני-סלאבי.
באותן מחוזות ובאותה תקופה מוזכרים גם "ברוטנים" והיסטוריונים מסוימים מניחים שמדובר באותו עם. השם ברודניקים נגזר לדעתם מהמילה המתארת מעברה (נקודת חצייה), בשפה הסלבונית Brod או מכלי השיט ששימש לחציית נחלים, שנושא את אותו שם, שם מקובל בין הסלאבים וגם בין הולאכים. יש גם הקושרים את שם הברודניקים לשמו של הנהר פרוט, ששמו העתיק היה ברוטוס (Brutos), הזורם באזור זה. ההיסטוריונים מניחים שהברודניקים שלטו במעברי הנחלים הרבים הזורמים בחבל זה וסיפקו את האמצעים לחצייתם. עם נוסף המוזכר באותה תקופה ובאותם אזורים הוא עם ה"ברלדניקים", כנראה על שם הנחל והעיר ברלאד. גם עם זה מזוהה על ידי מרבית ההיסטוריונים כשם נוסף של הברודניקים. ברלד מוזכרת כמקום מפלט למנהיגים רוסים גולים וגם כמקום בו הגולים האלה גייסו לוחמים למערכות שתכננו לשם חזרתם למקומותיהם. הברלדניקים הלוחמנים כבשו את "אולשיה" (Oleşia), אשר בשפך הדניסטר ובתגובה, בשנת 1160, שלח הקניאז רוסטיסלאב (Rostislav) מקייב צבא בהנהגת "גאורגה נסטרוביץ'", כדי שיעניש את הברלדניקים. הצבא נלחם בברלדניקים ליד הדנובה והנחיל להם תבוסה.
שני גאוגרפים, האחד אפגני בספר "גבולות העולם" משנת 982 והשני פרסי, בספר "תפארת ההיסטוריות" משנת 1094, תיארו את ארץ ההונגרים והזכירו עם באזור הזה וציינו שמות לא מוכרים. השמות נותחו על ידי מומחים לשוניים (למשל אמיל פטרוביץ'), שניתחו את השמות על בסיס הידע על צורת הדיבור של הסלאבים באותה תקופה וקבעו שהשם הראשון, המוזכר על ידי הגאוגרף האפגני, הוא שמם של הקרואטים ואכן ההיסטוריוגרפיה הרוסית מציינת את קיומם של הקרואטים בין הדניסטר ובין הרי הקרפטים המזרחיים בתקופה זו. קרואטים אלה נקראו "קרואטים לבנים", כלומר קרואטים חופשיים. השם השני, המוזכר על ידי הגאוגרף הפרסי, פוענח כ"ברודניקים" וההיסטוריונים משערים שמקור הברודניקים בקרואטים הלבנים.
הברודניקים מוזכרים כלוחמים לצד הרוסים ב-1223, בהיותם כפופים לנסיכות סוזדל, בקרב קלקה, תחת הנהגת הוויווד שלהם, פלוסקינה (Ploskina), אך במהלך הקרב עברו לצד המונגולים וגרמו למפלת הרוסים. לאחר פלישת המונגולים לטרנסדנוביה עברו לצדם חלק מהברודניקים בעוד שאחרים הקדימו ונמלטו להונגריה, שם הוקצו להם אזורי התיישבות בטרנסילבניה. בתעודה משנת 1223 מוזכרת Terra Borothnik (ארץ בורוטניק) באזור סיביו.
הערות שוליים

↑  Ion I. Nistor, Istoria Românilor, Editura Biblioteca Bucureştilor, 2002 יון י. ניסטור, ההיסטוריה של הרומנים, הוצאת ספריית בוקרשט, 2002 עמוד 115 (ברומנית)
↑  Ion Perciun, Moldova pînă la descălecat sau despre soluţionarea enigmei lui GARDÎZÎ (ברומנית)
↑  Ion I. Nistor, Istoria Românilor, Editura Biblioteca Bucureştilor, 2002 יון י. ניסטור, ההיסטוריה של הרומנים, הוצאת ספריית בוקרשט, 2002 עמוד 116 (ברומנית)
ג'וזף קרוהול

| --- | --- |

 לידה:  20 באוגוסט 1861 מורפת', הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  24 במאי 1913 (בגיל 51) לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מקום לימודים:  קינגס קולג' לונדון 
 תחום יצירה:  ציור, אמנות חזותית 
 זרם באמנות:  אסכולת גלאזגו 
 
ג'וזף קרוהול (באנגלית: Joseph Crawhall;‏ 20 באוגוסט 1861 – 24 במאי 1913) היה אמן אנגלי שנולד במורפת', נורת'מברלנד.
ביוגרפיה

קרוהול היה הילד הרביעי ובנם השני של ג'וזף קרוהול השני ומרגרט בויד. קרוהול התמחה בציור בעלי חיים וציפורים. הוא נולד ב-20 באוגוסט 1861 במורפת', נורת'מברלנד. הוא התאמן בקינגס קולג' בלונדון לפני שנסע לפריז ב-1882.
בשנות השמונים והתשעים של המאה ה-19, עבודתו נקשרה לחבורה של גלאזגו. הוא הושפע מאוד מהאימפרסיוניסטים, ויצירתו, כמו שלהם, נדחתה על ידי הממסד האמנותי, במקרה שלו בדמות האקדמיה המלכותית הסקוטית.
ב-1887/88 הוא ביקר בטנג'יר עם פולוק ניסבט, רוברט אלכסנדר ובנו של רוברט אדווין.
בשנות ה-80 הוא טייל ברחבי מרוקו וספרד, נטש את ציור השמן ועבר לצבעי מים עם פלטה בהירה יותר.
באפריל 1894 סוחר האמנות אלכסנדר ריד העניק לקרוהול את תערוכת היחיד הראשונה שלו, בתערוכת הפתיחה בגלריה החדשה של ריד ברחוב סנט וינסנט 124 במרכז גלאזגו. הקונה העיקרי של עבודתו של קרוהול מתערוכה זו היה ויליאם בורל. ריד הציג את קרוהול ובורל במסיבת ארוחת ערב פרטית בביתו ב-13 באפריל.
רבות מיצירותיו של קרוהול נמצאות בגלריה והמוזיאון לאמנות קלווינגרוב ובאוסף בורל. יצירותיו מעטות כי ידוע שהוא הרס את אלה שהוא לא היה מרוצה מהם.
הוא מת בלונדון במאי 1913.
הערות שוליים

↑  Who's Who 1914, p. xxi
↑  Tate, Joseph Crawhall 1861–1913, Tate (באנגלית בריטית)
↑  Artists, The Fine Art Society Ltd (באנגלית)
↑  Alexander Reid in Context, Frances Fowle,_vol1
↑  "Mr. Joseph Crawhall". The Times. 29 May 1913. p. 11
| --- | --- |
בקרת זהויות :  AAG: 922  GND: 119096072  ISNI: 0000 0000 6675 0286  LCCN: nr90018973  LNB: 000083171  NGV: 4193  NKC: xx0226118  RKD: 19018  SNAC: w68d27fx  SUDOC: 093640978  TePapa: 527  ULAN: 500004212  VIAF: 10648106   WorldCat (עם VIAF): 10648106
ברודן בוהק

| ברודן בוהק |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: פרפראים
תת־סדרה:: Glossata
משפחה:: ברודניים
סוג:: Syntomis
מין:: ברודן בוהק
שם מדעי
 Amata mestralii ‏Bugnion, 1837

ברודן בוהק (גם: גַּז-גַּף; שם מדעי: Amata mestralii, וגם: Syntomis mestralii) הוא עש צבעוני בן משפחת הברודניים, בעל גלגול מלא.
אורך גופו הוא 14–19 מ"מ, ומוטת כנפי הזכר מגיעה עד 40 מ"מ. כנפי הנקבה מנוונות, מן הכנפיים האחוריות נותרו רק שרידי, והיא אינה מסוגלת לעוף. צבע גוף הברודן הבוהק הוא שחור עם ברק כחול-מתכתי. בפרק השני של הבטן יש כתם כתום, ובפרק החמישי של הבטן יש חגורה כתומה. לזכר יש שישה כתמים לבנים גדולים בכל כנף קדמית ושני כתמים די מאוחים בכל כנף אחורית. גם על כנפי הנקבה המנוונות ניתן לראות כתמים לבנים.
הבוגרים פעילים ביום.
זהו המין הנפוץ ביותר בין מיני משפחת הברודניים בארץ.
הנקבה מטילה קבוצת ביצים כדוריות בין סוף האביב לתחילת הקיץ. מן הביצים בוקעים זחלים שחורים עם טבעות מברשות שיער בצבע חום בהיר.
הברודן הבוהק הוא רב-פונדקאי, וזחליו ניזונים בעיקר מצמחים נמוכים.
תפוצה: בעיקר בהרי הצפון בישראל, באביב ובתחילת הקיץ. זהו מין אנדמי לישראל, סוריה ולבנון.
הערות שוליים

↑  זכרונות זואולוג עברי מאת ישראל אהרוני, עמוד 217
ג'ו לובנו

| --- | --- |

 לידה:  29 בדצמבר 1952 (בן 71) קליבלנד, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  מכללת ברקלי למוזיקה, Euclid High School 
 סוגה:  ג'אז, פוסט-בופ 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  סקסופון, סקסופון טנור, קלאבינט 
 חברת תקליטים:  Black Saint 
 www.joelovano.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ו סלבטורה לובנו (באנגלית: Joseph Salvatore Lovano;‏ נולד ב-29 בדצמבר 1952) הוא סקסופוניסט ג'אז (פוסט-בופ) המנגן בעיקר בסקסופון טנור אך גם בקלרינט, חליל ותופים.
זכה במספר פרסי גראמי (בהם בשנת 2000 על "אלבום אנסמבל הג'אז הגדול הטוב ביותר") ושלוש פעמים בתואר "אמן הג'אז של השנה" במשאלי הקוראים והמבקרים של מגזין הג'אז דאון ביט.
ימיו הראשונים

לובנו נולד בקליבלנד, אוהיו, בנו של טוני "Big T" לובנו, שהיה סקסופוניסט טנור אף הוא. את חינוכו המוזיקלי הראשוני (החל מגיל 5, לפי הביוגרפיה הרשמית שלו) קיבל מאביו שלימדו לנגן סטנדרטים, כיצד להוביל הופעה וכיצד למצוא שותפים. הוא הושפע מג'ון קולטריין, דיזי גילספי וסאני סטיט ולמד בבית ספר תיכון בעירו, כשסיים אותו עבר ללמוד במכללת ברקלי למוזיקה בבוסטון ולמד אצל גארי ברטון ואחרים. עם סיום לימודיו ב-1974 יצא למסע הופעות עם הרכב. ההרכב הגיע לניו יורק ולובנו זכה לחשיפה כאשר הופיע בקרנגי הול ובמועדוני הג'אז של הארלם. הוא התיישב בניו-יורק וניגן עם אמנים רבים, בהם החצוצרן צ'ט בייקר.
קריירה מוזיקלית

ב-1976 הצטרף לביג בנד של וודי הרמן לרגל הופעה בקרנגי הול לחגיגות 40 שנות פעילות של התזמורת, ולאחריה מסע הופעות ארוך (כשלוש שנים) בצפון אמריקה ובאירופה. במסע זה גם הופיע כסולן, נחשף בפסטיבלים שונים וחלק במה עם אמנים כסטן גץ, קרלה בליי, צ'ארלי היידן ואחרים.
ב-1979 חזר לניו יורק והחל לשתף פעולה עם הזמרת ג'ודי סילברנו, אותה נשא לאשה.
ב-1980 הצטרף לובנו לתזמורתו של מל לואיס שניגנה באופן קבוע במועדון הג'אז הניו-יורקי הנודע וילג' וונגארד.
ב-1981 יצרו לובנו, המתופף פול מושן והגיטריסט ביל פריזל את "טריו (שלישיית) פול מושן". השלישייה, שפועלת למעלה מ-25 שנה, זכתה להצלחה רבה באירופה והוחתמה להקלטות בחברת התקליטים ECM. במהלך הופעות באירופה שיתף לובנו פעולה עם מוזיקאי ג'אז אירופאים רבים ששיתוף הפעולה הבולט ביניהם הוא עם המלחין ונגן הקרן גונתר שולר.
בין שנים 1989–1993 הופיע והקליט עם הגיטריסט ג'ון סקופילד. באותה תקופה החלה ההכרה בו כאחד מהסקסופוניסטים המובילים בעולם הג'אז. מאז שיתף פעולה עם שורה ארוכה של אמנים כגון הרבי הנקוק, אלווין ג'ונס, צ'ארלי היידן, קרלה בליי, דייב ברובק, דייב הולנד, אד בלקוול, מישל פטרוצ'יאני, לי קוניץ, אבי לינקולן, מק'קוי טיינר, ג'ים הול ואחרים. הוא לימד במסגרות שונות, העביר כיתות אמן והופיע בפסטיבלים ברחבי העולם. בין היתר מונה כמופקד הקתדרה להופעות על שם גארי ברטון במכללת ברקלי.
ב-1991 יצר את "פסגת הסקסופון" (Sax Summit) עם הסקסופוניסטים דייב ליבמן ומייקל ברקר, הרכב שיועד להבלטת נגינה וירטואוזית ו"חקירת המוזיקה של ג'ון קולטריין". עם מותו של בריקר ב-2006 החליף אותו בנו של קולטריין, ראווי קולטריין. ההרכב אף הופיע בפסטיבל הג'אז באילת.
בנוסף לשיתוף הפעולה הארוך שלו עם אמני חברת התקליטים ECM, חתם לובנו על חוזה הקלטות כמוביל הרכבים עם חברת בלו נוט והקליט במסגרת זו למעלה מ-25 תקליטים, בהם שלושה כמתופף.
הערכה

אחד מגדולי הסקסופוניסטים בג'ז כיום... דרכו של לובאנו למעמד של כוכב ג'אז הייתה אטית ומפתיעה: במשך 15 שנה הוא היה נגן מן השורה בביג-בנדס, ורק בתחילת שנות ה-90 החל להתפרסם כסולן. במידה רבה לובאנו משקף את דמותו הנוכחית של מאסטר הג'ז: הוא נגן מעולה, אבל אינו פורץ דרך; כוחו טמון ביכולתו לבטא קול אישי ויצירתי בסביבות מוזיקליות שונות, בין שזאת המסורת של הג'אז ובין שזאת מוזיקה יותר חופשית ואוונגרדית.
בצלאל לונדון

בצלאל לונדון כ"חייל ניקולאי" בהצגה "חוזרים בתשובה", תיאטרון המטאטא, 1938
בצלאל לונדון (7 באפריל 1900, ח' בניסן ה'תר"ס – 7 בנובמבר 1971, י"ט בחשוון ה'תשל"ב) היה שחקן תיאטרון ישראלי.
ביוגרפיה

בצלאל לונדון נולד בשנת 1900 בפרילוקי שבדרום-מערב האימפריה הרוסית (כיום אוקראינה). אביו מאיר יעקב לונדון, היה סוחר עצים ציוני מצליח שגדל בהשפעת התרבות הגרמנית, נסע לישיבת סלבודקה כדי ללמוד תורה והוכשר לרבנות ואף שימש תקופה כרב מטעם השלטונות, אימו הייתה אסתר לבית קזרנוביץ.
שם משפחתו אינו מעיד על שורשים בריטיים, אלא מקורו בכך שפקידי הרישום טעו והפכו את שם המשפחה המקורי "למדן" ל"לונדון".
לונדון למד בגימנסיה ובבית ספר טכני גבוה באודסה. הוא למד הנדסת אוניות כדי לרצות את אביו ובקורסי ערב למד בבית ספר לתיאטרון בשאיפה להפוך לאמן קרקס. בתקופת מלחמת האזרחים ברוסיה נשא אישה, אך עזב אותה כשנחלץ מרוסיה ושם פעמיו להוליווד, אך נתקע בקובה למשך שנתיים. אשתו נפטרה משחפת. בשנת 1925 עלה לארץ ישראל, שם חיכתה לו אחותו רות שנישאה לעסקן הפוליטי אפרים תבורי.
תחילה הצטרף לונדון לתיאטרון הקומקום, ולאחר התפרקותו, בין השנים 1928–1954, היה מכוכבי התיאטרון הסאטירי "המטאטא" ולאחר מכן מכוכבי תיאטרון "האהל". בשנת 1935 הופיע בסרט הארצישראלי הראשון "זאת היא הארץ", ואחר כך הופיע בסרטים נוספים. לונדון ניחן בקול רדיופוני, ושימש כקריין בתסכיתים רבים.
בסוף ימיו הופיע בסדרת הדרמה הראשונה של הטלוויזיה הישראלית, "חדוה ושלומיק".
היה נשוי למתיה לבית פלדמן, מורה. בנו הוא העיתונאי ואיש הטלוויזיה ירון לונדון ובין נכדיו, הסופרת והמאיירת דניאלה לונדון דקל והעיתונאי יואב זהבי.
לקריאה נוספת

ירון לונדון, "לו הייתי פיראט - זיכרונות", הוצאת כתר, 2014.
בלינדה קרלייל

| --- | --- |

בלינדה קרלייל בשנת 2010
 לידה:  17 באוגוסט 1958 (בת 66) הוליווד, לוס אנג'לס, קליפורניה
 שם לידה:  Belinda Jo Carlisle 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1978
 מקום לימודים:  תיכון ניוברי פארק 
 עיסוק:  זמרת, פזמונאית, סופרת
 סוגה:  פופ רוק, פופ, גל חדש
 סוג קול:  סופרן 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  IRS, MCA, וירג'ין, Chrysalis, Rykodisc
 שיתופי פעולה בולטים:  הגו-גו'ס (אנ')
 בן או בת זוג:  מורגן מייסון (1986–?) 
 צאצאים:  ג'יימס דיוק מייסון 
 belindacarlisle.tv
 פרופיל ב-IMDb
 
בלינדה קרלייל (באנגלית: Belinda Carlisle;‏ נולדה ב-17 באוגוסט 1958) היא זמרת אמריקאית. קרלייל התפרסמה כסולנית להקת הרוק הנשית "הגו-גו'ס" (אנ'), שהייתה להקת הרוק הנשית הראשונה ששיריה נכתבו על ידי חברות הלהקה והגיעו לראש טבלת ה-Billboard. לאחר מכן החלה קרלייל בקריירת סולו מצליחה.
ביוגרפיה > שנים מוקדמות

קרלייל נולדה ברובע הוליווד שבלוס אנג'לס, הבת הבכורה מתוך שבעת ילדיה של ג'ואן תומפסון. יש לה שלושה אחים ושלוש אחיות. אביה הרולד עזב את הבית כשהייתה בת חמש, ואמה נישאה בשנית לדיוק קורצ'סקי. קרלייל גדלה בעיירה ת'אוזנד אוקס שבקליפורניה. בבית הספר הייתה בנבחרת המעודדות. בגיל 19 עזבה את הבית. למשך תקופה קצרה שימשה קרלייל כמתופפת בלהקה "הג'רמס" תחת שם הבמה דוטי דיינג'ר.
ביוגרפיה > הגו-גו'ס

זמן קצר לאחר שעזבה את הג'רמס ייסדה קרלייל את להקת ה"גו-גו'ס" עם חברותיה מארגוט אולאווריה, אליסה בלו וג'יין וידלין. אולאווריה ובלו עזבו את הלהקה ובמקומן הצטרפו הגיטריסטית שארלוט קאפי הבאסיסטית קאת'י ואלנטיין, והמתופפת ג'ינה שוק. להקת הגו-גו'ס הייתה אחת הלהקות האמריקאיות המצליחות ביותר בשנות השמונים. הייתה זו להקת הנשים הראשונה שחברותיה כתבו את השירים שביצעו והגיעה לראש המצעדים. אלבומן הראשון היה המצליח ביותר, וזכה למעמד של מולטי-פלטינה. אף על פי שגם האלבומים הבאים רשמו הישגים נאים הלהקה לא הצליחה לשחזר את הצלחת האלבום הראשון. הלהקה התפרקה בשנת 1985 ואז פנתה קרלייל לקריירת סולו, תוך שהיא ממשיכה לשתף פעולה עם שארלוט קאפי.
ביוגרפיה > קריירת סולו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בשנת 2009 התמודדה בעונה השמינית של תוכנית המציאות האמריקאית, "רוקדים עם כוכבים", והייתה למודחת הראשונה.=
חיים אישיים

קרלייל היא צמחונית ותומכת בזכויות בעלי חיים, ואף הצטלמה לכרזת מחאה נגד תעשיית הפרווה של ארגון זכויות בעלי החיים PETA, יחד עם שאר חברות להקתה.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

1986: Belinda
1987: Heaven on Earth
1989: Runaway Horses
1991: Live Your Life Be Free
1993: Real
1996: A Woman and a Man
2007: Voila
2017: Wilder Shores
הערות שוליים

↑  Belinda Carlisle: Go-go vegetarian, PETA, June 3, 2013
| בלינדה קרלייל |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | Belinda • Heaven on Earth • Runaway Horses • Live Your Life Be Free • Real • A Woman and a Man • Voila • Wilder Shores |  |
| מיני-אלבומים | Kismet |  |
| אלבומי להיטים | The Best of Belinda, Volume 1 • A Place on Earth: The Greatest Hits • The Collection • The Anthology |  |
| ערכים קשורים | The Go-Go's (discography) |  |
| בלינדה קרלייל – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| Belinda | "Mad About You" • "I Feel the Magic" • "Band of Gold" • "Since You've Gone" |  |
| Heaven on Earth | "Heaven Is a Place on Earth" • "I Get Weak" • "Circle in the Sand" • "I Feel Free" • "World Without You" • "Love Never Dies" |  |
| Runaway Horses | "Leave a Light On" • "La Luna" • "Summer Rain" • "Runaway Horses" • "Vision of You" • "(We Want) the Same Thing" |  |
| Live Your Life Be Free | "Live Your Life Be Free" • "Do You Feel Like I Feel?" • "Half the World" • "Little Black Book" |  |
| Real | "Big Scary Animal" • "Lay Down Your Arms" |  |
| A Woman and a Man | "In Too Deep" • "Always Breaking My Heart" • "Love in the Key of C" • "California" |  |
| A Place on Earth: The Greatest Hits | "All God's Children" • "A Prayer for Everyone" |  |
| Voila | "I Still Love Him" |  |
| The Collection | "Sun" • "Goodbye Just Go" |  |
| Kismet | "Big Big Love" |  |
| סינגלים אחרים | "Blue Period" • "I Won't Say (I'm in Love)" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007404805705171  BnF: cb13936900p (data)  GND: 13434362X  ISNI: 0000 0001 1476 5352  LCCN: n91126557  MusicBrainz: 2925aac9-5474-4030-b8a3-4151107010b2  NKC: xx0019234  NTA: 102035660  SUDOC: 162411073  VIAF: 85422044   WorldCat (עם VIAF): 85422044
בצלאל רביב

| --- | --- |
הזמר: בצלאל
הזמר: בצלאל
 לידה:  21 ביולי 1979 (בן 45) טבריה
 שם לידה:  בצלאל רביב
 מוקד פעילות:  ישראל 
 שפה מועדפת:  עברית 
 
בצלאל רביב (נולד: 21 ביולי 1979 בטבריה), הוא זמר פופ-אתני, פזמונאי, ומלחין, אשר שירו "תוניסיה", זכה להערכה בעולם הערבי, והגרסה באנגלית של השיר, הפכה להמנון צעירי המהפכה בתוניסיה.
ביוגרפיה

בצלאל נולד להורים עולי תוניסיה, כבן זקונים, אח ל-11 אחים ואחיות. התחנך בטבריה, ראשית בבית הספר היסודי תחכמוני שבשכונת קריית שמואל שבעיר, ולאחר מכן בישיבה התיכונית טבריה (המשתייכת כיום לרשת אורט).
בשנת 1989, כאשר היה בצלאל בן 10, הגיעה לבית הספר נציגה מטעם מקהלת פרחי ירושלים, במטרה לאתר כישרונות חדשים למקהלה, הילד בצלאל, עמד בבחינות ונבחר לשיר במקהלה. המקהלה שרה באירועים שונים (כגון: חידון התנ"ך), ואף נסעה להופיע בפני קהילות יהודיות בחו"ל. הקהל הפגין חיבה לזמרים הצעירים, דבר שגרם לבצלאל להתאהב בבימה ובקהל, ולראות בעצמו זמר.
בגיל די צעיר, התחלף קולו של בצלאל, והוא נאלץ לעזוב את המקהלה. מאחר שלמד אנגלית באמצעות האזנה לשירים, והושפע מזמרים אמריקאים, התמסר מאז, לכתיבת שירים (מילים ומנגינה) בשפה זאת. חלומו מאז היותו נער צעיר, היה לפתח קריירה של זמר בארצות הברית, ובאפריל 2001 בגיל 21, לאחר שירותו הצבאי, נסע לחפש את מזלו בניו יורק. כמעט ללא מזומנים, כשהוא לבוש בגדים שאינם הולמים את מזג האוויר בניו יורק בעונה, הגיע לצ'לסי שבמנהטן, וכדי לממן את שהותו באכסניה מקומית זולה, הצטרף כחופף שיער, לצוות העובדים במספרת לימיטון שבשדרה השביעית.
הערות שוליים

↑  זמר ישראלי מעורר הדים בתוניסיה, באתר ynet, 27 בפברואר 2011
↑  השיר תוניסיה בצינור לילה עם גיא לרר
ג'וזף קרומגולד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 באפריל 1908 ג'רזי סיטי, ארצות הברית 
 פטירה:  10 ביולי 1980 (בגיל 72) Hope Township, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ניו יורק 
 פרסים והוקרה:  מדליית ניוברי (1954)  מדליית ניוברי (1960) 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'וזף קווינסי קרומגולד (באנגלית: Joseph Quincy Krumgold;‏ 9 באפריל 1908 – 10 ביולי 1980) היה סופר ילדים ובמאי קולנוע יהודי אמריקאי. קרומגולד נמנה עם ששת הסופרים היחידים שזכו במדליית ניוברי פעמיים. בין 1947 ל-1950 חי בישראל וביים כמה מסרטי הקולנוע הראשונים שנוצרו במדינה הצעירה.
ביוגרפיה

קרומגולד נולד בג'רזי סיטי שבניו ג'רזי למשפחה יהודית. אביו היה מפעיל בתי קולנוע וקרומגולד היה מעורב בעסקי הקולנוע מגיל צעיר. לאחר שסיים את חוק לימודיו באוניברסיטת ניו יורק עבד זמן מה עבור חברת MGM כתסריטאי, מפיק ובמאי קולנוע. בשנת 1935 פרסם ספר מתח למבוגרים בשם "Thanks to Murder". בתקופת מלחמת העולם השנייה עבד עבור משרד המידע המלחמתי של ארצות הברית (United States Office of War Information), סוכנות ממשלתית שעסקה ביצירת סרטי תעודה וסרטי תעמולה בתקופת המלחמה. בשנת 1943 הפיק עבור הסוכנות סרט בשם "אוטוביוגרפיה של ג'יפ", המתאר את המצאתו וייצורו של הג'יפ מנקודת הראות של ג'יפ.
בשנת 1947 נישא להלן ליטווין (Litwin), ולזוג נולד בן בשם אדם.
בשנת 1947 יצר בארץ ישראל הבמאי התיעודי האמריקאי הרברט קליין את הסרט "בית אבי", העוסק במאמציו של ילד ניצול השואה לחפש אחר הוריו. את הציוד ששימש את קליין בהסרטה רכש יהודי מדרום אפריקה בשם נורמן לוריא, אשר הקים את "החברה הארץ ישראלית לסרטים", בשכונת טלביה בירושלים. הוא הביא לארץ ישראל את קרומגולד; בבימויו, ובסיוע צלמים כסאשה אלכסנדר ורולף קנלר, נוצרו מספר סרטי תעודה וסרטים עלילתיים בין השנים 1947—1951. בין היתר יצר קרומגולד סרט תעודה בשם "בית הערבה" (1948); "אין זו אגדה" (1950), סרט עלילתי שהוזמן ומומן על ידי ההסתדרות המספר את סיפור אהבתו של עולה חדש לבת קיבוץ ותיקה, בו שימש קרומגולד כבמאי, תסריטאי ועורך; ו"קללה לברכה" (1951) המספר את סיפורה של משפחת חלוצים בעמק יזרעאל שקשיי החיים מביאים אותם לשוב לביתם באירופה, שם הם נספים בשואה, אך בנם ניצל, שב לארץ ישראל ונלחם במלחמת העצמאות. החברה התמוטטה מבחינה כלכלית לאחר כשלוש שנות פעילות, ובשנת 1950 שב קרומגולד לארצות הברית.
עם שובו לארצות הברית נשכר על ידי מחלקת המדינה של ארצות הברית ליצור סרט על עובדים היספנים בארצות הברית הכפרית. בשנת 1953 נוצר הסרט, והיווה השראה לכתיבת ספר הילדים הראשון של קרומגולד "And Now Miguel..." המספר את סיפורו של נער רועה בניו מקסיקו בשם מיגל. הספר זכה להצלחה, וקרומגולד זכה במדליית ניוברי על כתיבתו. קרומגולד המשיך בכתיבה לילדים, ובין היתר פרסם, בשנת 1959 ספר ילדים מצליח נוסף בשם "Onion John" המספר על ידידות בין ילד לבין מתבודד אקסצנטרי בעיירה קטנה בניו ג'רזי. גם ספר זה זכה במדליית ניוברי. קרומגולד כתב מספר מועט של ספרי ילדים, והמשיך בפעילות כתסריטאי וקולנוען.
הוא טייל עם משפחתו במקומות רבים בעולם, ובית מגוריהם היה בגריניץ' וילג' ובעיירה הופ בניו ג'רזי. בשנת 1980 מת בעיירה הופ שבניו ג'רזי.
הערות שוליים

↑  "אוטוביוגרפיה של ג'יפ", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
↑  "בית הערבה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
↑  אין זו אגדה, דבר, 21 באפריל 1950.
↑  ב. דוד, מקללה לברכה, דבר, 22 ביוני 1951.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007498808705171  BnF: cb16602771z (data)  GND: 116567643  ISNI: 0000 0000 8182 0414  LCCN: n50047939  NDL: 00696061  NLK: KAC2018O2637  NTA: 071947418  SNAC: w6pn99n7  SUDOC: 07818195X  VIAF: 114017611   WorldCat (עם VIAF): 114017611
ברוסונתיה

| ברוסונתיה |
| --- | --- |
 פרי של תות נייר
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: ורדנאים
משפחה:: תותיים
סוג:: ברוסונתיה
שם מדעי
 Broussonetia ‏ונטנה, 1799
ברוסונתיה (שם מדעי: Broussonetia) הוא סוג של צמחים פורחים הכולל ארבעה מיני עצים ממשפחת התותיים. מקורו של העץ במזרח אסיה.
הערות שוליים

↑  Broussonetia, Plants of the World Online (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529926205171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'וזף רייט (אמן אמריקאי)

| --- | --- |
 לידה:  16 ביולי 1756 בורדטאון, ארצות הברית 
 פטירה:  13 בספטמבר 1793 (בגיל 37) פילדלפיה, ארצות הברית 
 תחום יצירה:  ציור 
 
ג'וזף רייט (באנגלית: Joseph Wright‏; 16 ביולי 1756 – 13 בספטמבר 1793), יליד בורדטאון, ניו ג'רזי, היה צייר פורטרטים שהיה קשור למטבעה של ארצות הברית בסוף המאה ה-18. ההערכה היא שהוא או הנרי ווייג עיצבו את סנט ליברטי, אף על פי שרוב ההיסטוריונים והנומיסמטיקאים זוקפים היום את העיצוב לרייט. ככל הנראה הוא גם עיצב את דפוס מטבע הרבע של 1792. הוא היה הבחירה המקורית של ג'ורג' וושינגטון עבור החרט הראשי של המטבעה, אך הוא מת לפני שנכנס לתפקיד.