stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שמעון בעדני
ביוגרפיה

בעדני נולד בשכונת נחליאל בחדרה. בן זקונים לדוד וחביבה בעדני, שעלו מתימן לארץ ישראל לאחר מלחמת העולם הראשונה. הוריו שכלו 6 ילדים מתוך עשרה.
בעדני למד בישיבת נובהרדוק בחדרה ובהמשך עבר לישיבת בית יוסף-נובהרדוק בירושלים והיה מתלמידי הרב שך. לאחר מעברו של הרב שך לישיבת פוניבז' עבר לישיבת פורת יוסף והיה לתלמידו של הרב עזרא עטייה. במאי 1951 נעצר בחשד שהיה חבר בברית הקנאים, ושוחרר בערבות ב-13 ביוני 1951. הרב מרדכי אליהו העיד שהרב בעדני היה נוכח איתו ועם אליהו רפול, מנשה לוי ויהודה רידר, בפגישת יסוד של ארגון שנועד להחדיר גאווה יהודית, אולם הרב בעדני ומנשה לוי התרחקו מהארגון. מנשה לוי סיפר שנסע עם הרב בעדני לחזון איש לשאול אותו על החזקת מקלות בישיבות כדי להתגונן בשבת מפני התקפות מצד אנשי שמאל, ונענה שאין להשתמש בכוח.
בשנת תשי"ג נבנתה בקטמון פנימייה לבחורי פורת יוסף שהתגוררו מחוץ לירושלים, והוא מונה לאחראי על הפנימייה. בגיל 31, מונה לאחד מראשי ישיבת פורת יוסף, ולר"מ שיעור ג' לצד הרב ציון כהן (ר"מ שיעור א', לימים ראש הישיבה הקטנה) והרב שלום כהן (שיעור ב'). בתקופה זו הפנימייה בקטמון הפכה לישיבה בפני עצמה, והוא מסר בה את השיעורים.
לאחר תקופה עבר לבני ברק והקים את כולל תורה וחיים יחד עם הרב משה פרדו. הוא למד בכולל מדי יום, והתפלל בבית מדרש זה את תפילותיו בימות החול ומסר שיחת מוסר שבועית בו. עם זאת, עדיין שמר על קשר עם ישיבת פורת יוסף, והוא שימש בישיבה כחזן ביום כיפור. לאחר מעברו לבני ברק חיזק את הקשר עם הרב שך, ולמד עמו בחברותא. כמו כן היה בקשר עם הרב חיים גריינימן.
הרב בעדני נפטר ביום רביעי, י"ח בטבת ה'תשפ"ג, 11 בינואר 2023,  עקב דלקת ריאות קשה. הלווייתו התקיימה ביום פטירתו בבני ברק. מסע ההלוויה נע מרחבת כולל "תורה וחיים" ברחוב רבי עקיבא לבית הקברות של נציבי ישיבת פוניבז' בעיר והשתתפו בו על הערכות המשטרה למעלה מ-100,000 אנשים, ביניהם חברי מועצת חכמי התורה הרב משה מאיה, הרב דוד יוסף, והרב ראובן אלבז. כן השתתפו הרבנים הליטאים הרב גרשון אדלשטיין, הרב דוב לנדו והרב מאיר צבי ברגמן, וכן הרבנים החרדים הספרדים הראשון לציון והרב הראשי הרב יצחק יוסף, הרב שלמה משה עמאר, הרב בניהו שמואלי והרב משה צדקה. הוא נקבר בבית העלמין פוניבז'.
תפקידים ציבוריים

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: יש לסדר בסדר כרונולוגי ולא כרשימה.
בשנת תשל"ג מונה לראש "מועצת חכמי התורה של בני ברק", לצד הרב מאיר מאזוז, הרב שלמה מחפוד, הרב מסעוד בן שמעון והרב מכלוף פחימא. המועצה פעלה בענייני מוסדות הספרדים בבני ברק.
הרב בעדני עמד בנשיאות מספר מוסדות חינוך ולימוד, בהם ישיבת מאור יצחק בחשמונאים, בה היה מוסר מדי שבוע שיחת מוסר.
הוא יזם את הקמת הישיבה של קהילת "כתר תורה" במקסיקו, ותלמידו הרב חיים הררי הקים קהילה חרדית במקום.
בשנת 1964 היה בחבר השופטים של פרס ירושלים לספרות תורנית על שם הרב עוזיאל.
עם הקמת מפלגת ש"ס, בשנת 1984, נבחר כחבר מועצת חכמי התורה, בה זוהה כנאמן של הרב שך, בניגוד לחברים אחרים שסרו באופן מוחלט למרותו של הרב עובדיה. בהתאם, היה הרב בעדני מהתומכים של הליכה עם הליכוד. הרב בעדני גם היה מהתומכים באריה דרעי בהתמודדות בינו ובין הרב יצחק פרץ.
הרב בעדני היה חבר בוועדת הכשרות של בד"צ בית יוסף.
עם פטירת הרב שלום כהן נחשב הרב בעדני כסמכות העליונה בתנועת ש"ס, בעיתון הדרך של ש"ס מכונה 'מרן פאר הדור מורנו ורבנו'.
חיים אישיים

הרב בעדני היה נשוי לשולמית לבית עבאדי, אחייניתו של הרב שלום לופס, עד לפטירתה באלול ה'תש"ף.
אחד מנכדיו, שלום אהרן בעדני, נרצח בפיגוע דריסה ליד המטה הארצי של המשטרה בירושלים, בנובמבר 2014.
הערות שוליים

↑  קובי נחשוני ולירן לוי, נפטר מנהיגה הרוחני של ש"ס, הרב שמעון בעדני: "דאגה עמוקה לאחדות ישראל", באתר ynet, 11 בינואר 2023
↑  יוסי שטארק, ‏מהחברותא עם הרב שך להנהגת הציבור הספרדי: תולדות חייו של הגר"ש בעדני, באתר JDN‏, 11 בינואר 2023
↑  ישיבת פורת יוסף - "בית־היוצר" של מועצת חכמי התורה, מעריב, 26 ביולי 1984
↑  צו מעצר הוצא גם נגד שמעון בעדני והנער ד. רפול, הצופה, 7 ביוני 1951
↑  בעדני ורפול מעצורי "הקנאים" שוחררו בערבות, הצופה, 14 ביוני 1951
↑  החלה החקירה המוקדמת נגד 4 חשודים, הארץ, 31 במאי 1951
↑  מנהל מוסד "פורת יוסף" מעיד בהמשך משפט מחתרת קנאים, הארץ, 12 ביוני 1951
↑  עצרת לחיזוק היהדות בגבעת אולגה, הצופה, 15 בפברואר 1967
↑  יהדות התורה - אגודת ישראל, מעריב, 16 במאי 1977
↑  "נמשיך בדרך שהתוות לנו": הרב שמעון בעדני זצ"ל הובא למנוחות בבני ברק, באתר עכשיו 14, ‏11 בינו׳ 2023
↑  תיעוד ענק: מעל מאה אלף ליוו את הגר"ש בעדני זצ"ל למנוחות, באתר המחדש, ‏11 בינואר 2023
↑  משה ויסברג, עשרות אלפים ליוו: מרן הגר"ש בעדני זצ"ל נטמן • תיעוד ענק, באתר בחדרי חרדים, 11 בינואר 2023
↑  קובי נחשוני, "היה מסור לעם ישראל": רבבות השתתפו בהלוויית הרב שמעון בעדני, באתר ynet, 11 בינואר 2023
↑  פרס הבירה לספרות תורנית לרב חיים דוד הלוי, חרות, 30 באוגוסט 1964
↑  הרב יוסף: ממשלה רחבה בראשות נבון, מעריב, 3 באוגוסט 1984
↑  שמיר: אחדות כן, אבל לא כמו פעם, חדשות, 14 בנובמבר 1988
↑  ש"סועיים, חדשות, 25 ביולי 1988
↑  משה ויסברג, המנהיג החדש של תנועת ש"ס אחרי הסתלקותו של נשיא המועצת, באתר בחדרי חרדים, 14 בספטמבר 2022
| מועצת חכמי התורה |
| --- | --- | --- |
| מנהיג | הרב משה מאיה |  |
| מנהיגים בעבר | הרב עובדיה יוסף • הרב שלום כהן |  |
| חברים בעבר | הרב שמעון בעדני |  |
| חברים בהווה | הרב דוד יוסף • הרב ראובן אלבז • הרב אברהם סלים • הרב שלמה בן שמעון • הרב שמואל בצלאל • הרב שלמה מחפוד • הרב יהודה כהן |  |
| רבנים שפרשו מהמועצה | הרב שבתי אטון • הרב גבריאל טולדנו |  |
| מזכירים | יחזקאל אסחייק • הרב משה מאיה • רפאל פנחסי • אמיר קריספל • יואב בן צור |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012398766105171  VIAF: 4573168850993067620000   WorldCat (עם VIAF): 4573168850993067620000 
הרב בעדני בשיעור (2018)
הרב בעדני בהנחת אבן הפינה בחריש (2015)
בית הסראייה (באר שבע)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בניין ממשל מקומי 
 מיקום:  באר שבע 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1901
 תאריך פתיחה רשמי:  1901 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות עות'מאנית 
 מידות
 קומות:  2 
 קואורדינטות:  31°14′27″N 34°47′16″E﻿ / ﻿31.240701°N 34.787843°E﻿ / 31.240701; 34.787843
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת באר שבע מוגדלת) בית הסראייה(למפת באר שבע רגילה) בית הסראייה(למפת צפון הנגב רגילה) בית הסראייה(למפת צפון הנגב מוגדלת) בית הסראייה  he בית הסראייהhe בית הסראייהמפת  __ באר שבע (in English: Beersheba) [‌צפון הנגב‌]מצפון, ממזרח ומערב: __ מועצה אזורית בני שמעון (in English: Bnei Shimon Regional Council) ממזרח: __ עומר (יישוב) (in English: Omer, Israel), __ תל שבע (in English: Tel Sheva) מדרום: __ שגב שלום (in English: Shaqib al-Salam), __ מועצה אזורית מרחבים (in English: Merhavim Regional Council) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;   לחצו כדי להקטין חזרה   לחצו להגדלה    העיר העתיקה בבאר שבע (ניתן להקיש על אתרים שונים כדי להגיע לערכים מורחבים המפרטים אודותם) 
 
בית הסראייה ("בית הממשל" בתרגום מטורקית), הוא בית ממשל שנבנה בשנת 1901 בבאר שבע על ידי העות'מאנים.
היסטוריה

הבניין ממוקם על גבעה בחלק הצפוני של מדרחוב קרן קיימת לישראל שאז נקרא 'רחוב 20 מטר'. הוא היה הבניין הציבורי הראשון בעיר, ובתקופה זו ניתן היה לראות אותו מכל מקום בעיר. הבניין הוא דו-קומתי בעל שלוש קשתות, אולם גדול, והיה לו גג רעפים אדום. בכך ביטאה הבנייה סגנון אדריכלות טורקי ואירופאי משולב.
הבניין שימש את הממשל המקומי. המושל הראשון שישב בבניין היה מוחמד ג'אראללה.
ליד הבניין שכנו בניין המשטרה, עירייה, משרד הטאבו ובית המשפט. לצד הבניין עברה אחת הדרכים המרכזיות בנגב, הדרך מעזה, וכך כל העוברים בה היו נתונים לפיקוח המושל.
כאשר הבריטים כבשו את באר שבע, הפך הבניין לבית המשפט הבדואי, בו נשפטו התושבים הבדואים של האזור על פי החוקים הבדואים.
בשנת 1938, בתקופת המרד הערבי הגדול (מאורעות תרצ"ו - תרצ"ט), הוצת הבניין, וגגו העשוי עץ נשרף כליל. שלטונות המנדט הבריטי הקימו במקומו גג בטון, ושילבו את הבניין במכלול מבני ממשל, פקידות, משטרה ודואר שנבנו בצמוד אליו.
במלחמת העצמאות ב-1948, התבצר הצבא המצרי בבית הסראייה, אך אנשיו נכנעו לאחר איום בהפגזה ישירה של תותח שהובא לעיר. דגל ישראל שהוצב בכניסה הראשית למבנה סימל את כיבוש העיר על ידי ישראל. הבניין נותר בידי צה"ל, אך לאחר איומי שביתה של המשטרה, הוחזר לה חלק ממכלול המבנים של בית הסראייה, וכיום שוכנים בו משטרת באר שבע לצד מפקדת פיקוד הדרום של צה"ל.
גלריה

באר שבע בשנת 1916. ניתן לראות את גן אלנבי ואת בית הסראייה
בית הסראייה במסגרת מכלול מבני הממשל שנבנו לצידו, לאחר כיבושו במלחמת העצמאות, 22 באוקטובר 1948
נבחרת ג'מייקה בכדורגל

נבחרת ג'מייקה בכדורגל (באנגלית: Jamaica national football team) הידועה בכינוייה "נערי הרגאיי", היא נבחרת הכדורגל הלאומית של ג'מייקה.
הדירוג הנוכחי של נבחרת ג'מייקה  ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-61 בעולם, נכון ל-24 באוקטובר 2024; הניקוד הוא 1,405.36 – ללא שינוי לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 27 נמדד לראשונה באוגוסט 1998, והדירוג הנמוך ביותר 116 נמדד לראשונה באוקטובר 2008.
לאחר שנים רבות ב-CONCACAF הצליחה הנבחרת הג'מייקאנית לעלות למונדיאל 1998 אך הודחה כבר בסיבוב הראשון לאחר הפסדים לקרואטיה וארגנטינה וניצחון על יפן.  מרבית השחקנים הג'מייקנים הטובים ביותר באים מאנגליה והם משחקים בנבחרת מתוקף היותם ילידי ג'מייקה או שהתאזרחו.
הישג השיא של ג'מייקה בגביע הזהב של CONCACAF הוא המקום השני בשנת 2015 ובשנת 2017. 

ג'מייקה זכתה בגביע הקריבי בשנים 1991, 1998 ו-2005 וסיימה שנייה פעמיים.
בשנת 2015 התמודדה ג'מייקה כנבחרת אורחת בקופה אמריקה, אך הפסידה בכל משחקיה.
כל גביעי העולם

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
אורוגוואי 1930: לא הייתה חברה בפיפ"א
הממלכה האיטלקית 1934: לא הייתה חברה בפיפ"א
צרפת 1938: לא הייתה חברה בפיפ"א
ברזיל 1950: לא הייתה חברה בפיפ"א
שווייץ 1954: לא הייתה חברה בפיפ"א
שוודיה 1958: לא הייתה חברה בפיפ"א
צ'ילה 1962: לא הייתה חברה בפיפ"א
אנגליה 1966: לא העפילה
מקסיקו 1970: לא העפילה
גרמניה 1974: פרשה
ארגנטינה 1978: לא העפילה
ספרד 1982: לא נרשמה
מקסיקו 1986: פרשה
איטליה 1990: לא העפילה
ארצות הברית 1994: לא העפילה
| צרפת 1998 | סיבוב ראשון | 3 | 1 | 0 | 2 | 3 | 9 |
קוריאה הדרומית יפן 2002: לא העפילה
גרמניה 2006: לא העפילה
דרום אפריקה 2010: לא העפילה
ברזיל 2014: לא העפילה
רוסיה 2018: לא העפילה
קטר (מדינה) 2022: לא העפילה
ארצות הברית מקסיקו קנדה 2026: 
| סה"כ | 1/22 | 3 | 1 | 0 | 2 | 3 | 9 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
כל אליפויות CONCACAF/גביע הזהב

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אל סלוודור 1963 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 0 | 3 | 1 | 16 |
גואטמלה 1965: לא נרשמה
הונדורס 1967: לא העפילה
| קוסטה ריקה 1969 | מקום שישי | 5 | 0 | 1 | 4 | 3 | 10 |
טרינידד וטובגו 1971: לא העפילה
האיטי 1973: לא נרשמה
מקסיקו 1977: פרשה
הונדורס 1981: לא נרשמה
1985: פרשה
1989: לא העפילה
| ארצות הברית 1991 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 0 | 3 | 3 | 12 |
| ארצות הברית מקסיקו 1993 | מקום שלישי | 5 | 1 | 2 | 2 | 6 | 10 |
ארצות הברית 1996: לא העפילה
| ארצות הברית 1998 | מקום רביעי | 5 | 2 | 1 | 2 | 5 | 4 |
| ארצות הברית 2000 | סיבוב ראשון | 2 | 0 | 0 | 2 | 0 | 3 |
ארצות הברית 2002: לא העפילה
| ארצות הברית מקסיקו 2003 | רבע גמר | 3 | 1 | 0 | 2 | 2 | 6 |
| ארצות הברית 2005 | רבע גמר | 4 | 1 | 1 | 2 | 8 | 10 |
ארצות הברית 2007: לא העפילה
| ארצות הברית 2009 | סיבוב ראשון | 3 | 1 | 0 | 2 | 1 | 2 |
| ארצות הברית 2011 | רבע גמר | 4 | 3 | 0 | 1 | 7 | 2 |
ארצות הברית 2013: לא העפילה
| ארצות הברית קנדה 2015 | מקום שני | 6 | 4 | 1 | 1 | 8 | 6 |
| ארצות הברית 2017 | מקום שני | 6 | 3 | 2 | 1 | 7 | 4 |
| ארצות הברית קוסטה ריקה ג'מייקה 2019 | מקום רביעי | 5 | 2 | 2 | 1 | 6 | 6 |
| ארצות הברית 2021 | רבע גמר | 4 | 2 | 0 | 2 | 4 | 3 |
| ארצות הברית קנדה 2023 | חצי גמר | 5 | 3 | 1 | 1 | 11 | 5 |
ארצות הברית קנדה 2025: 
| סה"כ | 15/27 | 63 | 23 | 11 | 29 | 72 | 99 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
קופה אמריקה

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
1916 - 2011: לא הוזמנה
| צ'ילה 2015 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 0 | 3 | 0 | 3 |
| ארצות הברית 2016 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 0 | 3 | 0 | 6 |
2019 - 2021: לא הוזמנה
| ארצות הברית 2024 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 0 | 3 | 1 | 7 |
| סה"כ | 3/48 | 9 | 0 | 0 | 9 | 1 | 16 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
ליגת האומות של CONCACAF

| שנה | דרג | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ארצות הברית 2019-2020 | ב | עלתה לדרג א | 6 | 5 | 1 | 0 | 21 | 1 |
| ארצות הברית 2022-2023 | א | שלב הבתים | 4 | 1 | 3 | 0 | 7 | 5 |
| ארצות הברית 2023-2024 | א | מקום שלישי | 8 | 5 | 1 | 2 | 16 | 12 |
| ארצות הברית 2024-2025 | א | רבע גמר | 6 | 2 | 2 | 2 | 6 | 6 |
| ארצות הברית 2026-2027 | א |  |  |  |  |  |  |  |
| סה"כ | סה"כ | סה"כ | 24 | 13 | 7 | 4 | 50 | 24 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
שחקנים מפורסמים

וולטר  בויד
דיאון בארטון
ריקרדו פולר
ריקרדו גרדנר
טירון מארשל
דמאני ראלף
שאבאר תומאס
פיטר קרגיל
אנדי ויליאמס
טאודור וויטמור
קרייג זיאדה
דורנט בראון
דניאל גורדון
שיאי שחקנים

נכון ל-1 ביולי 2024.
שיאי שחקנים > שיאני ההופעות

| דירוג | שחקן | הופעות | שערים | שנים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | איאן גודיסון | 128 | 10 | 1996–2008 |
| 2 | לינבל דיקסון | 127 | 3 | 1993–2003 |
| 3 | תאודור ויטמור | 120 | 24 | 1993–2004 |
| 4 | ריקרדו גרדנר | 111 | 9 | 1997–2012 |
| 5 | וורן בארט | 108 | 0 | 1990–2000 |
| 6 | אנדי ויליאמס | 107 | 22 | 1997–2008 |
| 7 | דורנט בראון | 102 | 0 | 1984–1998 |
| 8 | ג'רמיין טיילור | 101 | 0 | 2004–2017 |
| 9 | דונובן ריקטס | 100 | 0 | 1999–2013 |
| 10 | ג'ה-ווהן וואטסון | 95 | 4 | 2008–2022 |
שיאי שחקנים > מלכי השערים

| דירוג | שחקן | שערים | הופעות | יחס | שנים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | לוטון שלטון | 35 | 75 | 0.47 | 2004–2013 |
| 2 | אוננדי לאו | 27 | 81 | 0.33 | 1995–2004 |
| 3 | תאודור ויטמור | 24 | 120 | 0.2 | 1993–2004 |
| 4 | פול יאנג | 22 | 49 | 0.45 | 1989–1997 |
| 4 | אנדי ויליאמס | 22 | 107 | 0.21 | 1997–2008 |
| 6 | וולטר בויד | 19 | 75 | 0.25 | 1991–2001 |
| 6 | שמר ניקולסון | 19 | 52 | 0.37 | 2017–הווה |
| 8 | פול דייוויס | 18 | 61 | 0.3 | 1983–1997 |
| 8 | דארן מאטוקס | 18 | 50 | 0.36 | 2012–2019 |
| 10 | הקטור רייט | 16 | 71 | 0.23 | 1988–1997 |
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א
1 2  החל מאוגוסט 1993 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות גברים בכלל
איאן גודיסון שיאן ההופעות (128) בנבחרת ג'מייקה בכל הזמנים.
לוטון שלטון מלך שערי (35) בנבחרת גמיקה בכל הזמנים.
רותם פלג

אין תמונה חופשית
רותם פלג (נולד בשנת 1972) הוא מנכ"ל חטיבת "תשתית" של קבוצת תעבורה ולשעבר מנכ"ל המשרד לביטחון הפנים.
ביוגרפיה

פלג נולד וגדל בקיבוץ נחשון. בשנים 1991–1994 שירת בחיל האוויר. בשנת 2000 סיים תואר ראשון באוניברסיטה העברית בירושלים בכלכלה ומנהל עסקים.
בשנים 2000–2003 עבד בתפקיד ראש ענף במשרד הבינוי והשיכון והמרכז למיפוי ישראל. בשנת 2003 סיים תואר שני באוניברסיטה העברית בהתמחות במימון ושיווק. בשנים 2003–2006 עבד כרכז תחום ממשל ומנהל באגף התקציבים במשרד האוצר, בשנים 2006–2008 כרכז תחום ביטחון באגף התקציבים במשרד האוצר ובשנים 2008–2011 עבד באגף התקציבים של משרד האוצר בתפקיד סגן הממונה על התקציבים לענייני ביטחון, ביטחון פנים ומשרדים מנהליים.
ב-1 באפריל 2012 מונה כמנכ"ל המשרד לביטחון הפנים. במרץ 2017 עזב את תפקידו, והחל לעבוד בקבוצת תעבורה כמנכ"ל "תשתית", יבואנית משאיות DAF.
ביוגרפיה > חיים אישיים

פלג מתגורר ברמת השרון, נשוי ואב לשלושה.
הערות שוליים

↑  טל לוי, רותם פלג מונה לסגן הממונה על התקציבים בפועל לענייני ביטחון, ביטחון פנים ומשרדי ממשל ומינהל, באתר הארץ, 9 במרץ 2008
↑  הממשלה אישרה מינוי רותם פלג למנכ"ל המשרד לביטחון פנים, באתר ynet, 1 באפריל 2012
יוחנן החמישי, קיסר האימפריה הביזנטית

ציור של יוחנן החמישי, מ-1354 או 1355
יוחנן החמישי פלאיולוגוס (ביוונית: Ίωάννης Ε' Παλαιολόγος;‏ 18 ביוני 1332 - 16 בפברואר 1391) היה קיסר האימפריה הביזנטית בין 1341 ל-1376, ושוב בין 1379 למותו.
חייו

יוחנן החמישי נולד בדידימוטיכו כבנו של אנדרוניקוס השלישי ושל אנה מסבויה, שהייתה בתם של אמדאו החמישי, רוזן סבויה ואשתו, מאריה מברבנט. ב-1341, כשהיה בן תשע ירש יוחנן החמישי את כס אביו כקיסר האימפריה הבינזטית. מפאת גילו, בתחילה לא שלט בפועל.
העוצר בתקופת היות יוחנן החמישי קטין, ויריבו על עמדת הכוח באימפריה היה יוחנן השישי קנטקוזנוס. קנטקוזנוס ניצל את חולשתו של הקיסר-הילד על מנת להשתלט על שטחים ביוון, תוך שיתוף פעולה עם צבאות לא-נוצריים. על עמדת העוצר נלחם נגד אימו של יוחנן החמישי, הפטריארך יוחנן הארבעה עשר קלקאס והדוכס הגדול אלכסיוס אפוקאוקוס. ב-1343 משכנה אנה לבית סבויה את יהלומי הכתר הביזנטינים תמורת 30,000 דוקטים ונציאניים למימון המאבק, אך נכשלה. יוחנן החמישי נאלץ להילחם בקנטקוזנוס על מנת לתפוס את השלטון לאחר שהפך לבגיר, והפך לקיסר-יחיד ב-1354.
במהלך תקופת שלטונו העות'מאנים בפיקודו של סולימאן פאשא, בנו של הסולטאן אורהן הראשון, הצליחו לכבוש את אדריאנופוליס ואת פיליפופוליס. הם הצליחו גם לכבוש את גליפולי ולאיים ממנה על קונסטנטינופול. בחפשו אחר בני ברית, פנה יוחנן החמישי לאפיפיור אינוקנטיוס השישי והציע לו שיכפיף את הכנסייה המזרחית לסמכותו של האפיפיור ויסיים בכך את פילוג הכנסייה הנוצרית, אם הלה יתן לו מענקים להדיח את יוחנן השישי קנטקוזנוס וללחימה נגד המוסלמים. אינוקנטיוס דחה את ההצעה בשל משאבים מוגבלים של הכס הקדוש בתקופה זו. ב-1369 הוא נכלא בעת ביקור בוונציה, בשל חובותיה הכבדים של האימפריה הביזנטית. ב-1371 החליט להכיר בשליטתו של הסולטאן העות'מאני מורט הראשון שמאוחר יותר גם סייע לו לשוב לשלטון (ב-1379) לאחר שב-1376 הוא הודח על ידי בנו, אנדרוניקוס הרביעי . ב-1390 הצליח נכדו יוחנן השביעי פלאיולוגוס לתפוס את השלטון, אבל הודח במהירות.
ערב מותו, ב-1390, הוא ציווה לחזק את "שער הזהב" בחומות קונסטנטינופול. הסולטאן באיזיט הראשון זעם ואיים בהכרזת מלחמה, ובעיוור בנו מנואל, שהיה בתקופה זו בשבי העות'מאני. יוחנן החמישי הסכים לפרק את הביצורים, אבל לטענת חלק מן ההיסטוריונים, הדבר הביא עליו את מותו בפברואר 1391.
ב-1391 מת בקונסטנטינופול. את כיסאו ירש בנו מנואל השני, קיסר האימפריה הביזנטית; בנו הצעיר תאודור הראשון פלאיולוגוס הפך לשליט דספוטט מוראה ב-1383.
ראו גם

האימפריה הביזנטית
קיסרי ביזנטיון
The Essential Dixie Chicks

The Essential Dixie Chicks (בעברית: "דיקסי צ'יקס החיוניות") הוא אלבום אוסף של להקת הבנות דיקסי צ'יקס אשר יצא ב-24 באוגוסט 2010 על ידי סוני מיוזיק כחלק מסדרת האלבומים שלהם: "The Essential series". האלבום יצא במדינות כמו קנדה, ניו זילנד ואוסטרליה ובארצות הברית יצא באוקטובר אותה שנה. האלבום מכיל שני דיסקים אשר כל דיסק מכיל 15 שירים של הלהקה מכל הזמנים.
רשימת רצועות > דיסק 1

"Not Ready to Make Nice"
"The Long Way Around"
"Easy Silence"
"Lubbock or Leave It"
"Bitter End"
"Silent House"
"Lullaby"
"Everybody Knows"
"Long Time Gone"
"Travelin' Soldier"
"Landslide"
"Lil' Jack Slade"
"Truth No. 2"
"White Trash Wedding"
"Top of the World"
רשימת רצועות > דיסק 2

"Ready to Run"
"Cowboy Take Me Away"
"Goodbye Earl"
"Some Days You Gotta Dance"
"Heartbreak Town"
"Sin Wagon"
"Without You"
"Let Him Fly"
"Wide Open Spaces"
"There's Your Trouble"
"You Were Mine"
"I Can Love You Better"
"Tonight the Heartache's on Me"
"Give It Up or Let Me Go"
"I Believe in Love"
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2010-16)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2010-16)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2010-16)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 16 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 179 |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 3 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 19 |
נתוני מכירות

| מקום | תארים |
| --- | --- |
אוסטרליה (ARIA): פלטינה
בריטניה (BPI): כסף
הערות שוליים

↑  "ARIA Australian Top 50 Albums". Australian Recording Industry Association. 10 באפריל 2017. נבדק ב-8 באפריל 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  BPI
| דיקסי צ'יקס |
| --- | --- | --- |
| נטלי מיינס • אמילי רוביסון • מרטי מגוויר   לורה לינץ' • רובין לין מייסי   דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות | נטלי מיינס • אמילי רוביסון • מרטי מגוויר   לורה לינץ' • רובין לין מייסי   דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות |  |
| אלבומי אולפן | Thank Heavens for Dale Evans • Little Ol' Cowgirl • Shouldn't a Told You That • Wide Open Spaces • Fly • Home • Taking the Long Way • Gaslighter |  |
| אלבומי אוסף | Playlist: The Very Best of Dixie Chicks • The Essential Dixie Chicks |  |
| אלבומי הופעה | Top of the World Tour: Live • DCX MMXVI Live |  |
| אלבומי וידאו | An Evening with the Dixie Chicks • Top of the World Tour: Live |  |
| סינגלים | "I Can Love You Better" • "There's Your Trouble" • "Wide Open Spaces" • "You Were Mine" • "Tonight the Heartache's on Me" • "Ready to Run" • "Cowboy Take Me Away" • "Goodbye Earl" • "Cold Day in July" • "Without You" • "If I Fall You're Going Down with Me" • "Heartbreak Town" • "Some Days You Gotta Dance" • "Long Time Gone" • "Landslide" • "Travelin' Soldier" • "Godspeed (Sweet Dreams)" • "Top of the World" • "I Hope" • "Not Ready to Make Nice" • "Everybody Knows" • "Voice Inside My Head" • "Easy Silence" • "The Long Way Around" • "The Neighbor" • "Gaslighter" • "Julianna Calm Down" • "March March" • "Sleep at Night" |  |
| השתתפות בשירים | "You Can't Hurry Love" • "Daddy Lessons" • "Soon You'll Get Better" |  |
| סיבובי הופעות | Fly Tour • Top of the World Tour • Vote for Change • Accidents & Accusations Tour • Long Time Gone Tour • DCX MMXVI World Tour |  |
| ערכים קשורים | "דיקסי צ'יקס: סתמו ותתחילו לשיר" • קורט יארד האונדס • המחלוקת סביב דיקסי צ'יקס |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 65d042a9-85e1-49b9-adc0-720a69fd8970
השדה המגנטי של כדור הארץ

מבנה כדור הארץ
המגנטוספירה של כדור הארץ מגנה עליו מפני חלקיקים טעונים המגיעים ברוח השמש. המגנטוספירה שמקיפה את כדור הארץ (בימין התמונה) צרה בחלק הפונה אל השמש ("יום"), ורחבה בצד השני ("לילה").
(התרשים איננו בקנה מידה)
השדה המגנטי של כדור-הארץ, על פי התיאוריה, הוא אחת התכונות הפיזיקליות המאפיינות את כוכב הלכת ארץ. לשדה המגנטי יש השפעה על מגוון תופעות על פני כדור הארץ, באטמוספירה שלו ובחלל הקרוב אליו. על פי ההשערה המקובלת, השדה המגנטי נוצר בגלעין החיצוני של כדור הארץ, ורק חלק קטן ממנו נמדד על פני השטח שלו או בחלל. השדה המגנטי של כדור הארץ דומה לשדה של מגנט דו-קוטבי, שקוטב אחד שלו (שמבחינה פיזיקלית הוא דווקא קוטב דרום) נמצא באוקיינוס הקרח הצפוני, והשני (קוטב צפון) ליד אנטארקטיקה. קטבים אלו נעים כל העת ממקומם, וקיימות אף עדויות להיפוכי כיוון של השדה המגנטי בתקופות גאולוגיות מסוימות של כדור הארץ.
השפעת השדה המגנטי של כדור הארץ מורגשת עד מרחק גדול בחלל, והשפעתו על חלקיקים המגיעים מרוח השמש מגדירה אזור הקרוי מגנטוספירה. לרוח השמש יש גם השפעה קטנה על מיקום הקטבים המגנטיים של כדור הארץ. קיום המגנטוספירה מגן על כדור הארץ מפני רוח השמש ומאפשר את קיום החיים על כדור הארץ.
מעריכים שהשדה המגנטי מסייע לבעלי חיים מסוימים, כמו עופות נודדים, לנווט את דרכם בעת הנדידה השנתית. השימוש העיקרי של האדם בשדה המגנטי של כדור הארץ הוא לצורכי ניווט באמצעות מצפן.
היסטוריה של הידע והמחקר בנושא

תכונות המגנט היו מוכרות כבר בעת העתיקה, לפחות מהמאה ה-4 לפנה"ס בסין. קיימות עדויות לבניית מכשיר הדומה למצפן בסין של המאה ה-1, וייתכן שאף מוקדם יותר אצל האולמקים באמריקה המרכזית. עדות חד משמעית לשימוש במצפן לאיתור כיוון הצפון מופיעה לראשונה בסין בשנת 1044. באירופה החלו להשתמש במצפן לצורכי ניווט במאה ה-13.
הראשון ששיער כי כדור הארץ הוא מגנט היה ויליאם גילברט בשנת 1600. מאוחר יותר שיערו חוקרים שמקור המגנטיות של כדור הארץ בפרומגנטיות של ברזל, הנמצא במעבה כדור הארץ, אולם במהלך המאה ה-20 התברר שהטמפרטורה בחלקיו הפנימיים של כדור הארץ היא גבוהה יותר מנקודת קירי של ברזל ומתכות אחרות, ובתנאים כאלו פרומגנטיות אינה אפשרית. בתחילת המאה ה-20 התגלה שגם לשמש שדה מגנטי. הפיזיקאי והמתמטיקאי ג'וזף לרמור העלה בשנת 1919 את הרעיון שכתמי השמש הם עדות לפעילות דמוית דינמו על פני השמש, עקב תנועת נוזל בעל מוליכות חשמלית. לימים התברר שמדובר בתנועה של פלזמה, כלומר גזים מיוננים.
במהלך המאה ה-20 התפתחו רעיונותיו של לרמור לתאוריה מקיפה, המסבירה את היווצרותו של שדה מגנטי בתוך כדור הארץ כתוצאה מזרימת נוזל מתכתי עשיר בברזל בתוך הגלעין החיצוני. תאוריית הדינמו משמשת כיום באסטרופיזיקה על מנת להסביר היווצרות שדה מגנטי לא רק בכדור הארץ, אלא גם בשמש ובגרמי שמים נוספים.
מדענים שיערו מזה זמן רב את קיומה של מגנטוספירה סביב כדור הארץ, עקב קיומן של סערות גאומגנטיות. בשנת 1958 בוצעו מדידות באמצעות לוויין המחקר אקספלורר 1, שהוכיחו את קיומה של המגנטוספירה והביאו לגילוי חגורות ואן אלן.