stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
השריר המתוויך הגדול
תיאור

תחילתו של השריר המתוויך הגדול בענף עצם החיק התחתון ובענף עצם השת. תחילת חלקו האחורי של השריר בגבששת השת של עצם השת.
חלקו המרוחק של השריר נאחז לאורך עצם הירך. החל בתל הירך הגדול בחלק העליון של העצם, המשך ברכס הירך שעל גוף העצם ועד גבשושית המתוויך בחלק התחתון של העצם. האחז בחלק העליון ובגוף עצם הירך שמור לחלק המקרב של השריר ואילו בגבשושית המתוויך נאחז החלק האחורי של השריר.
רציפותו של אחז השריר בעצם הירך נקטע באזור רום העלי התיכון של עצם הירך ליצירת פתח המכונה מִבְקַע תְּעָלַת הַמַּתְוִיכִים (Hiatus adductorius). המבקע מאפשר כניסה של כלי דם ועצבים, שנעו דרך תעלת המתוויכים (Canalis adductorius) בירך, אל תוך גומץ בית הברך.
עצבוב

החלק המקרב של השריר המתוויך הגדול מעוצבב על ידי שורשי העצב המותניים השני, השלישי והרביעי (L2, L3, L4) דרך העצב הסותם.
החלק האחורי של השריר מעוצבב על ידי שורש העצב המותני הרביעי (L4) דרך החלק השוקתי של עצב השת.
השריר הסותם הפנימי

| --- | --- |

 שיוך:  deep gluteal muscles, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 עצבוב:  העצב לשריר הסותם הפנימי
 פעולת שריר:  laterally rotation of the hip joint 
 תחל שריר:  ischiopubic ramus 
 אחז שריר:  תל הירך הגדול 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (477) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  m. obturatorius internus 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A04.7.02.012 
 TA2 (2019):  2605 
 FMA:  22298 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0224422 
 
שרירי העכוז והירך של צד ימין במבט אחורי
השריר הסותם הפנימי (TA: Musculus obturator internus) הוא אחד משרירי העכוז העמוקים. שרירי התאומים (העליון והתחתון) צמודים לשריר הסותם הפנימי ויחד איתו הם מסובבים את הירך לכיוון חיצוני כאשר הירך במנח פשיטה, מרחיקים את הירך כאשר היא במנח כיפוף ומייצבים את עצם הירך במרחשת במפרק הירך.
תיאור

השריר הסותם הפנימי מתחיל את מהלכו בתוך האגן, משולי הנקב הסתום של האגן ומהקרום הסותם (Membrana obturatoria). השריר יוצא מהאגן דרך נקב השת הקטן ונאחז בפן התיכון של תל הירך הגדול בחלקה העליון של עצם הירך.
עצבוב

השריר הסותם הפנימי מעוצבב על ידי שורש העצב המותני החמישי ועל ידי שורש העצב העצתי הראשון (L5, S1) דרך העצב לשריר הסותם הפנימי (Nervus musculi obturatorii interni).
הנובר (מחוז לוזרן, פנסילבניה)

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תאריך ייסוד:  1772 
 שטח:  19.21 מייל רבוע
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במועצה האזורית:  11,445 (1 באפריל 2020)
 קואורדינטות:  41°12′00″N 75°52′28″W﻿ / ﻿41.2°N 75.874444444444°W﻿ / 41.2; -75.874444444444 
 אזור זמן:  אזור זמן מזרחי
 www.hanovertownship.org/commissioners.html
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה הנובר(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה הנובר(למפת פנסילבניה רגילה) האריסברג פילדלפיה פיטסבורג אלנטאון אירי סקרנטון וילאמספורט ניו יורק ניו ג'רזי  מרילנד דל. ויר. מע. א ו ה י ו  ימת איריהנובר(למפת פנסילבניה מוגדלת) האריסברג פילדלפיה פיטסבורג אלנטאון אירי סקרנטון וילאמספורט ניו יורק ניו ג'רזי  מרילנד דל. ויר. מע. א ו ה י ו  ימת איריהנובר  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
המועצה האזורית האנובר היא מועצה אזורית במחוז לוזרן, פנסילבניה, ארצות הברית. נכון למפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2010, מנתה אוכלוסיית האנובר 11,076 נפשות, והיא המועצה האזורית המאוכלסת ביותר במחוז.
היסטוריה

האנובר הייתה אחת מהעיירות המקוריות שנבנו על ידי חברת סאסקהאנה מהמושבה האמריקאית בקונטיקט. הסרן לזרוס סטיוארט ועשרות מאנשיו עברו ממחוז לנקסטר לעמק ויומינג ב־1770; הם נלחמו בצד של קונטיקט במלחמות היאנקי-פנמיטים. עבור שירותם לקונטיקט, הסרן סטיוארט ואנשיו קיבלו שטח אדמה שהפך לעיר האנובר, שנקראה על שם עיר הולדתו של סטיוארט, האנובר במחוז דופן, פנסילבניה. בתחילת שנות ה־70 של המאה ה־18 בנה סטיוארט את הבית הראשון בחלקת ברסלאו של העיירה (בין נחל סולומון לנהר סאסקהאנה).
פשיטות אינדיאניות היו נפוצות מאוד בעמק ויומינג במאה ה־18. ב־3 ביולי 1778, טבחו כוחות בריטיים ואינדיאנים במתיישבים אמריקאים באקסטר של ימינו. יותר משני תריסר מתושבי הנובר נהרגו בקרב (ובהם הסרן לזרוס סטיוארט).
העיירה המקורית תפסה את כל הקרקע מווילקס-באר ועד ניופורט, ואת כל הקרקע שבין נהר סאסקהאנה לנהר ליהיי. במאה ה־19, הצטמקה העיירה המקורית כאשר תושבי חלקים ממנה התנתקו כדי ליצור רשויות מקומיות חדשות. בעשורים הבאים הפכה כריית הפחם לתעשייה העיקרית בעיר האנובר ובסביבתה. מפעלי עיבוד פחם נבנו ברחבי האזור.
מאז 1923 בעיר פועלת מאפיית סניידרז מהנובר.
גאוגרפיה

על פי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, להאנובר שטח כולל של 49.8 קילומטרים רבועים, מתוכם 48.9 קמ"ר שטח יבשתי ו־0.9 קמ"ר מים. נהר סאסקהאנה מנקז את העיר ומפריד אותה מלארקסוויל ומפלימות'. הצד הצפוני של העיר – ליד הנהר – הוא ברובו בגובה נמוך (150–200 מטרים מעל פני הים); רוב בתי העיר ועסקיה שוכנים בחלקיה הצפוניים והמרכזיים. החלק הדרומי של העירייה הררי, ומתנשא לגובה של 655 מטרים בפסגת הר הייסטאק בגבול הדרום מזרחי. העיר מצויה בדיוק בין הערים וילקס־באר ונאנטיצ'וק.
גאוגרפיה > אקלים

ברחבי המועצה האזורית שורר אקלים יבשתי לח (Dfa/Dfb) ואזור העמידות הוא 6a למעט בדנדי, שם הוא 6b. הטמפרטורות החודשיות הממוצעות נעות בין -3.17°C בינואר לבין 22.1°C ביולי.
שלטון מקומי

האנובר מנוהלת על ידי מועצה בת שבעה חברים.
דמוגרפיה

לפי מפקד האוכלוסין של שנת 2000, התגוררו בהאנובר 11,488 נפשות, ב־4,951 משקי בית ו-3,153 משפחות. צפיפות האוכלוסין הייתה 235.7 אנשים לקילומטר רבוע. ההרכב האתני של העיר, בקטגוריות אמריקאיות, היה 98.08% לבנים, 0.96% אפרו-אמריקאים, 0.02% אינדיאנים, 0.17% אסייתים, 0.12% מ"גזעים" אחרים ו-0.64% משני "גזעים" או יותר. היספנים או לטינים מכל "גזע" היו 0.60% מהאוכלוסייה.
תמונות

נחל ווריור, האנובר
נחל ווריור, האנובר
נחל נאנטיצ'וק, האנובר
הערות שוליים

↑  "Profile of General Population and Housing Characteristics: 2010 Demographic Profile Data (DP-1): Hanover township, Luzerne County, Pennsylvania". United States Census Bureau. נבדק ב-17 באפריל 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Hanover Township".
↑  על פי אתר PRISM באוניברסיטת מדינת אורגון.
↑  "U.S. Census website". United States Census Bureau. נבדק ב-2008-01-31.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567005205171  LCCN: n85149673  VIAF: 140785560   WorldCat (עם VIAF): 140785560 
תמונת לווין של נחל סולומון הזורם דרך מרכז האנובר.
השריר המך-קוצי

| --- | --- |

 שיוך:  rotator cuff muscles 
 אספקה עורקית:  עורק עצם השכמה הכותר 
 עצבוב:  עצב רום-שכמתי
 פעולת שריר:  סיבוב צידי של הזרוע במפרק הכתף, הרחקת הזרוע במפרק הכתף 
 תחל שריר:  Infraspinatous fossa 
 אחז שריר:  הגבששת הגדולה 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (441) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  m. infraspinatus 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A04.6.02.008 
 TA2 (2019):  2458 
 FMA:  32546 
 
כתף שמאל במבט אחורי. 3.הגב הרחיב, 5.העגול הגדול, 6.העגול הקטן, 7.הרום קוצי, 8.השריר המך-קוצי, 13.הראש הארוך של התלת ראשי של הזרוע.
השריר הַמַּךְ-קוֹצִי (TA: Musculus infraspinatus), הממוקם בחלקה האחורי של עצם השכם, הוא אחד מהשרירים מסובבי הכתף. השריר מכונה על פי מיקומו על עצם השכם, בגומץ שמתחת לקוץ השכם.
השריר פועל על מפרק הזרוע כמסובב לכיוון חיצוני של הזרוע וכן בסינרגיה עם יתר מסובבי הכתף כמייצב של המפרק.
תיאור

תחילתו של השריר המך-קוצי בגומץ המך-קוצי של עצם השכם.
חלקו המרוחק של השריר נאחז באמצעה של הגבשושית הגדולה של עצם הזרוע.
עצבוב

השריר המך-קוצי מעוצבב על ידי שורשי העצב הצוואריים החמישי והשישי (C5, C6) דרך עצב רום עצם השכם (Nervus suprascapularis).
השריר המתוויך הארוך

| --- | --- |

 שיוך:  medial compartment of thigh 
 עצבוב:  הסתעפות קדמית של העצב הסותם
 פעולת שריר:  adducting of the hip joint 
 תחל שריר:  inferior pubic ramus 
 אחז שריר:  רכס הירך 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (472) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  m. adductor longus 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A04.7.02.026 
 TA2 (2019):  2628 
 FMA:  22441 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0584891 
 
מבט קדמי על שרירים מתוויכים בירך ימין
השריר המתוויך הארוך (TA: Musculus adductor longus) הוא אחד השרירים המתוויכים (מקרבים) של הירך והקדמי שבהם. כיווץ של השריר המתוויך הארוך מקרב את הירך.
תיאור

תחילתו של השריר המתוויך הארוך בגוף עצם החיק מתחת לרכס החיק.
חלקו המרוחק של השריר נאחז לאורך החלק האמצעי של רכס הירך שלאורך גוף עצם הירך.
עצבוב

השריר המתוויך הארוך מעוצבב על ידי שורשי העצב המותניים השני, השלישי והרביעי (L2, L3, L4) דרך הענף הקדמי של העצב הסותם.
הצילו (שיר)

| --- | --- |
עטיפת הסינגל גרסת דקל וישי רזיאל, 2011
עטיפת הסינגל גרסת דקל וישי רזיאל, 2011
 סינגל בביצוע דפנה דקל
 מתוך האלבום "דפנה דקל"
 יצא לאור:  1989
 שפה:  עברית
 אורך:  4:00
 חברת תקליטים:  CBS‏
 כתיבה:  רחל שפירא
 לחן:  יובל דור ‏•‏‏ מיקי גבריאלוב
 הפקה:  מיקי גבריאלוב
 עיבוד:  מיקי גבריאלוב
הצילו (מוכר גם: מי יציל את הבית שלי) הוא שיר שהקליטה הזמרת הישראלית דפנה דקל. הוא יצא לאור ב־1989 כסינגל מאלבום הבכורה של הזמרת, "דפנה דקל". יובל דור ומיקי גבריאלוב הלחינו את השיר למילותיה של רחל שפירא.
על השיר

השיר נכלל באלבום הבכורה של דקל, שנשא את שמה. דקל אמרה שהשיר כוון ברובד הסמוי למדינת ישראל, ומשום כך היא הסתייגה ממנו. ”הייתה לי תחושה שזה קצת מוקדם. ילדה בת 23 שבאה מיד עם איזו אמירה פוליטית”. עם זאת, הלחן והעיבוד "הוציאו קצת את העוקץ" מהאמירה וגרמו לה להתחיל להרגיש בנוח עם השיר. אמרגנה שלמה צח שכנע אותה סופית להכניס את השיר לאלבום.
בתקופה שבה האלבום יצא לאור היה רק ערוץ טלוויזיה אחד בישראל, הערוץ הראשון, ודקל ביצעה אותו בתוכנית "סיבה למסיבה" עם רבקה מיכאלי. ”למחרת לא יכולתי להסתובב ברחוב”, סיפרה.
יובל דור הלחין את השיר באופן שונה מזה המוכר בגרסה הסופית. דור, חבר להקת "הכל עובר חביבי", הציע אותו בתחילה ללהקה, שסברה שאינו מתאים לה, וויתרה עליו. אמרגנה של דקל, שלמה צח, לא היה שלם עם הגרסה הראשונית, וביקש "משהו שונה" ממיקי גבריאלוב, ששינה את החלק הראשון של הלחן. השינוי נעשה מבלי לבקש את אישורו של דור.
עיתונאים הצביעו על דמיון בין החלק הראשון של הלחן (בגרסתו הסופית) לשיר "Melancholy Man" של "המודי בלוז". בתגובה לטענות אמר יובל דור שאף על פי שיש דמיון, אין ביניהם זהות. הוא הבהיר שבכל אופן לא הוא הלחין את החלק המדובר (בגרסתו אחר השינוי).
הצלחה

"הצילו" הוצג כמועמד למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ב־7 במרץ 1989, זכה להצלחה וצעד תשעה שבועות, עד 30 במאי. בשיאו הגיע למקום הראשון, ב־11 באפריל. במצעד השנתי לשנת תשמ"ט של התחנה הוא דורג במקום השמיני.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1989)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1989)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1989)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1989)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | רשת ג' | 1 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (תשמ"ט)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (תשמ"ט)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (תשמ"ט)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (תשמ"ט)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | רשת ג' | 8 |  |
הערות שוליים

1 2  השיר באתר פזמונט, באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־8 בנובמבר 2022
↑  האלבום "דפנה דקל", באתר Discogs, בדיקה אחרונה ב־9 בנובמבר 2022
↑  נתוני היצירה, באתר אקו"ם, 27 בנובמבר 2003, בדיקה אחרונה ב־9 בנובמבר 2022
↑  אוהבת, דקל (ריאיון עם רז שכניק), באתר 103fm, ‏26 בנובמבר 2020, בדיקה אחרונה ב־9 בנובמבר 2022
↑  יעקב בר-און, ‏דפנה דקל חוזרת עם אלבום חדש: "כשחשוב לי, אני נלחמת עד הסוף", באתר מעריב אונליין, 22 ביולי 2017
↑  דודי פטימר, ‏כך דפנה דקל מצליחה לככב בשלוש הצגות במקביל, לצד קריירה מוזיקלית, באתר מעריב אונליין, 27 בספטמבר 2021
↑  מי גנב את הבית שלי?, באתר 103fm, ‏30 בדצמבר 2018, בדיקה אחרונה ב־9 בנובמבר 2022
↑  גיורא פרבר, תקליטים חדשים | ישראלי | אפילו לא מעצבן ("חדשות", 15 ביוני 1989) באתר הספרייה הלאומית, בדיקה אחרונה ב־9 בנובמבר 2022
↑  המצעד השבועי של רשת ג', ‏11 באפריל 1989, באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־8 בנובמבר 2022
↑  המצעד השנתי של רשת ג' לשנת תשמ"ט, באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־9 בנובמבר 2022
וול סטריט ג'ורנל

| --- | --- |


 תדירות:  עיתון יומי
 פורמט:  גיליון ניילר מלא צר
 מו"ל:  דאו ג'ונס 
 מייסד:  צ'ארלס דאו, אדווארד ג'ונס, צ'ארלס ברגשטרסר 
 בעלים:  דאו ג'ונס 
 עורך ראשי:  אמה טאקר
 תאריכי הופעה:  8 ביולי 1889 – הווה (135 שנים)
 שפה:  אנגלית
 מערכת:  השדרה האמריקאית 1211, מנהטן, ניו יורק
 תפוצה:  654,000 עותקים (יוני 2022)
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 ISSN:  0099-9660, 2574-9579
 עמוד ראשון:  עמוד ראשון מהיום
 WSJ.com
 
כתבת העיתון, קרן אליוט, עם ולדימיר פוטין ב-2002
וול סטריט ג'ורנל (באנגלית: The Wall Street Journal) הוא עיתון יומי (שש פעמים בשבוע), היוצא לאור בעיר ניו יורק. העיתון הוא השני הנפוץ ביותר בארצות הברית ונכון ל-2022 מודפס ב-654,000 עותקים. העיתון מפיץ גם גרסה אסייתית ואירופאית. מתחרהו העיקרי כעיתון כלכלי יומי הוא העיתון Financial Times הלונדוני, המפרסם אף הוא מהדורות בין-לאומיות. העיתון נמצא בבעלות חברת דאו ג'ונס אנד קומפני. החברה היא בבעלות ניוז קורפ שבשליטת רופרט מרדוק.
העיתון פועל בתחום עיתונאות כלכלית ומסקר בעיקר עסקים אמריקאיים, בין-לאומיים וחדשות כלכליות. שמו של העיתון הגיע מרחוב וול סטריט, הרחוב שבו שוכנת בורסת ניו יורק ונחשב כליבו של המרכז הכלכלי. העיתון הודפס ללא הפסקה מאז ייסודו ב-8 ביולי 1889 על ידי צ'ארלס דאו, אדוארד ג'ונס וצ'ארלס ברגסטרסר. העיתון וסגלו זכו בפרס פוליצר 39 פעמים (עד 2015).
העיתון ידוע בשימוש שהוא עושה ברישומים במקום בתמונות. הוא מציג קו שמרני ונוקט לרוב בעמדה פרו ישראלית.
היסטוריה

חברת דאו ג'ונס אנד קומפני נוסדה ב-1882 על ידי הכתבים צ'ארלס דאו, אדוארד ג'ונס וצ'ארלס ברגסטרסר. תחילה ערכו השותפים בכתב יד עלוני חדשות כלכליות שהועברו למנויים באזור וול סטריט על ידי שליחים. בשנת 1883 החלה החברה להפיץ את ה-Customers' Afternoon Letter. בשנת 1889 עיתון זה הורחב ושמו הוסב ל"וול סטריט ג'ורנל", והחל להעביר את שירות החדשות באמצעות טלגרף. העיתון הציג את "מדד ג'ונס", שהיה הראשון ממספר מדדי מניות ואיגרות חוב בבורסה לניירות ערך בניו יורק.
העיתונאי קלרנס בארון רכש את השליטה בחברה ב-1902; תפוצתו אז הייתה 7,000 עותקים, אבל טיפסה עד סוף שנת 1920 ל-50,000.
ב-1996 הוקם אתר האינטרנט של העיתון. כיום האתר נחשב כאתר כלכלי בתשלום הגדול ביותר באינטרנט עם 712,000 לקוחות משלמים נכון לרבעון הרביעי 2004. נכון לנובמבר 2006, מנוי שנתי לגרסה מקוונת של העיתון עלתה 99 דולר לחסרי מנוי גרסה מודפסת.
תוכן העיתון בתשלום זמין גם בחינם, במהדורה מוגבלת, של AOL ו-Congoo Netpass.
כתבות זוכות פרס פוליצר משנת 1995 זמינות חינם באתר פרס פוליצר.
בספטמבר 2005 השיק העיתון גרסת סוף שבוע, המופצת לכל מנוייו.
ב-2005 דיווח העיתון על פרופיל ציבור הקוראים שלו. כ-60 אחוזים חברים בהנהלות בכירות, עם ממוצע הכנסות של 191,000 דולר, ממוצע הכנסה משפחתית נטו של 2.1 מיליון דולר וגיל ממוצע של 55.
ב-2006 הודיע העיתון כי יכלול לראשונה פרסומות בעמוד הראשון, בעקבות הצלחת ניסוי בגרסאות האסייתיות והארופאיות.
העיתון משתמש עדיין בשיטת איור נקודות דיו בשם Hedcut (אנ'), אשר הוצגה ב-1979‏ במקום בתמונות של אנשים, מיומנות ייחודית בקרב העיתונים הגדולים. עם זאת השימוש בתמונות צבעוניות במהדורות העיתון הפך גם הוא נפוץ בשנים האחרונות, במיוחד במדור סגנון חיים.
בינואר 2007, הפחית העיתון את גודל גיליון הנייר מ-15 ל-12 אינץ' תוך כדי שמירה על אורך של 22 ו-3/4 אינץ' במטרה לחסוך בעלויות דפוס. העיתון דיווח כי החיסכון נאמד ב-18 מיליון דולר.
ב-2008 השיק העיתון גרסה עולמית מורחבת, כדי לכלול מהדורות שפות זרות נפוצות. העיתון הראה עניין ברכישת מתחרהו, ה-Financial Times.‏
חלקים

בעיתון מספר חלקים ייחודיים:
חלק ראשון – מאופיין בחדשות תאגידים, ודיווחי פוליטיקה וכלכלה
שווקים – כולל כיסוי בתחום הרפואה, טכנולוגיה ותקשורת
כספים והשקעות – מכסה ומנתח שווקים כלכליים בין-לאומיים
פרסונל – מפורסם בשלישי וחמישי, ומכסה גם השקעות פרטיות, קריירה ותרבות
סוף שבוע – מפורסם בימי שישי, סוקר אינטרסים אישיים של קוראים כולל נדל"ן
עיסוק – מפורסם בשבתות, מתמקד בהחלטות זמן פנוי של קוראים עסקיים, כולל אוכל ובישול, בידור, תרבות, אופנה, נסיעות וקניות
עמוד המערכת

עמוד המערכת של העיתון מצהיר שהפילוסופיה שלו היא לטובת "שווקים חופשיים ואנשים חופשיים". העמוד מציג נקודת מבט של שוק חופשי בנוגע לסוגיות כלכליות ולעיתים נקודת מבט נאו-שמרנית של מדיניות החוץ של ארצות הברית. מערכת העיתון תמכה רבות במדיניות הגירה מוגבלת פחות. ב-3 ביולי 1984 כתבה המערכת: "אם וושינגטון עדיין רוצה לעשות משהו בנוגע להגירה, אנו מציעים תיקון חוקתי בעל כמה מילים: צריכים להיות גבולות פתוחים". עמוד המערכת מפרסם באופן שכיח קטעים שנכתבו על ידי מנהיגים מהאקדמיה, מעולם העסקים ומהפוליטיקה, הן מארצות הברית והן ממדינות מהעולם.
העיתון זכה בשני פרסי הפוליצר הראשונים שלו עבור כתיבת מערכת ב-1947 וב-1953.
פעילות בישראל

החל מ-1998, עיתון הארץ הדפיס והפיץ את המהדורה המקומית של ההרולד טריביון, שכללה גם זכויות לפרסום קטעי חדשות מתוך המהדורה האירופית של ה"וול סטריט ג'ורנל". בשנת 1999, העיתון ג'רוזלם פוסט החל לפרסם מוסף של ה"וול-סטריט ג'ורנל", העוסק במימון אישי וביתי, השקעות אישיות, וניתוחי קרנות. המוסף "וול סטריט סאנדיי" היה מופץ בעיתון-האם ובעוד 10 עיתונים בתוך ארצות הברית.
החל מינואר 2008, הג'רוזלם פוסט חתם על הסכם לשיתוף פעולה עם הוול סטריט ג'ורנל, במסגרתו הג'רוזלם פוסט מפיץ ומשווק עותקים של "וול סטריט ג'ורנל אירופה" בישראל.
הערות שוליים

↑  Top 10 U.S. Daily Newspapers, Cision (באנגלית)
↑  DOW JONES HISTORY - THE LATE 1800s 2006 Dow Jones & Company, Inc. Retrieved 19 August 2006.
↑  Starting Today, the Largest Paid Subscription News Site Opens Its Doors to Nonsubscribers for One Week Press Release, דאו ג'ונס, 7 November 2005. Retrieved 4 December 2006.
↑  Subscribing to the Wall Street Journal, WSJ.com
↑  פרס פוליצר
↑  The Wall Street Journal Weekend Edition: Expectations, Surprises, Disappointments Bill Mitchell, Poynter Online, 21 September 2005. Retrieved 19 August 2006.
↑  Picturing Business in America Smithsonian National Portrait Gallery. Retrieved 19 August 2006.
↑  Wall Street Journal To Narrow Its Pages Frank Ahrens, Washington Post, 12 October 2005. Retrieved 19 August 2006.
↑  ‏Wray, Richard. "How the word on Wall Street will spread around the world", The Guardian, 2007 February 1. Retrieved on 2007-02-03.‏
↑  אביבה קרול, ‏"וול סטריט ג'ורנל" ב"ג'רוזלם פוסט", באתר גלובס, 2 בנובמבר 1999
↑  'ג'רוזלם פוסט': הסכם בלעדי להפצת תכני 'וול סטריט ג'ורנל', באתר TheMarker‏, 23 בדצמבר 1999
↑  יעל ולצר, "וול סטריט ג'ורנל אירופה" נכנס לשותפות עם "ג'רוזלם פוסט" בישראל מינואר הקרוב, באתר TheMarker‏, 19 בנובמבר 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb34471950b (data)  GND: 4185032-4
השריר הסותם החיצון

| --- | --- |

 שיוך:  medial compartment of thigh, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 עצבוב:  הסתעפות אחורית של העצב הסותם
 פעולת שריר:  laterally rotation of the hip joint 
 תחל שריר:  עצם האגן 
 אחז שריר:  גומץ תל הירך 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (477) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  m. obturatorius externus 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A04.7.02.031 
 TA2 (2019):  2636 
 FMA:  22299 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0224423 
 
מבט קדמי תחתון על השריר הסותם החיצון השמאלי
מבט קדמי על שרירים תיכונים עמוקים בירך ימין
השריר הסותם החיצון (תקן טרמינולוגיה אנטומיקה: Musculus obturator externus) הוא אחד משרירי הירך התיכונים. הוא ממוקם עמוק בחלק העליון תיכון של הירך. כיווץ של השריר הסותם החיצון מסובב את הירך לכיוון חיצוני. מיקום השריר וחיבוריו הצמודים למפרק הירך מאפשרים לו לפעול כמייצב של המפרק, שכן בכיווצו הוא מצמיד את ראש הירך למקומו במרחשת.
תיאור

תחילתו של השריר הסותם החיצון בשולי הנקב הסתום של האגן ובקרום הסותם (Membrana obturatoria) חלקו המרוחק של השריר נאחז בגומץ תל הירך שבאזור צוואר עצם הירך.
עצבוב

השריר הסותם החיצון מעוצבב על ידי שורשי העצב המותניים השלישי והרביעי (L3, L4) דרך העצב הסותם.
ויליאם קופר (מושל דלאוור)

ויליאם בארקלי קופר (באנגלית: William Barkley Cooper;‏ 16 בדצמבר 1771 –  29 באפריל 1849) היה פוליטיקאי אמריקאי מדלאוור, איש המפלגה הפדרליסטית ולאחר מכן המפלגה הוויגית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של דלאוור בשנים 1816–1818 ובשנים 1835–1837, וכמושל דלאוור ה-32 בשנים 1841–1845.
ראשית חייו

ויליאם קופר נולד בעיירה לאורל שבמושבת דלאוור, כבנם של אייזק וקומפורט טאוסנד בארקלי קופר. סבו, בארקלי טאוסנד, הגיע ללאורל ב-1768 ממחוז דורצ'סטר שבפרובינציית מרילנד, ובזמן מסוים היה כמעט כל האזור בבעלותו. אביו כיהן כחבר האספה הכללית של דלאוור, היה נציג לוועידה של דלאוור לאשרור חוקת ארצות הברית ב-1787 והיה נציג לוועידת החוקה של דלאוור ב-1792. אחיו, תומאס קופר, כיהן גם הוא כחבר האספה הכללית של דלאוור וכחבר בית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1813–1817.
ב-1795 נשא קופר לאישה את ננסי ג'ונס, ולשניים נולד בן אחד בשם ויליאם. לאחר מות רעייתו, נישא קופר בשנית ב-1816 לנלי וורן, ולאחר מותה הוא נישא בשלישית ב-1828 לג'יין טאוסנד פאלמר. מנישואיו השניים והשלישיים לא נולדו לו ילדים. קופר שירת כלוטננט משנה במיליציה של דלאוור ובהמשך קודם לדרגת קפטן.
קריירה פוליטית

בשנים 1797–1805 כיהן קופר כשופט שלום, ובנוסף, כיהן בשנים 1800–1812 כשריף של מחוז סאסקס. בשנים 1816–1817 הוא היה חבר בית הנבחרים של דלאוור, ושוב בשנים 1835–1837. ב-1817 הוא מונה כשופט בבית המשפט לפניות רגילות של מחוז סאסקס.
ב-1840 נבחר קופר כמושל דלאוור לאחר שניצח בבחירות את וורן ג'פרסון, מועמד המפלגה הדמוקרטית, וכיהן כמושל מ-19 בינואר 1841 ועד 21 בינואר 1845. קופר בלט בפניותיו לאספה הכללית של דלאוור על כך שהחוק הפלילי במדינה מיושן, ובשל כך נדרש ממנו כמושל המדינה להעניק חנינות כדי לאפשר צדק כראוי לאמות המידה של התקופה.
מותו

ויליאם קופר נפטר בביתו שבלאורל ב-27 באפריל 1849. הוא נטמן בבית הקברות המתודיסטי הישן שבעיר. בנו היחיד, ויליאם, יצא לדרום במלחמת האזרחים האמריקאית, ועל פי כמה מקורות, שירת בצבא הקונפדרציה, הוחזק כשבוי לזמן מה בפורט דלאוור, ונמלט ב-1862.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 1, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 224.
השריר העדין

| --- | --- |
        
שרירי העכוז והירך של צד ימין במבט אחורי
 שיוך:  medial compartment of thigh 
 עצבוב:  הסתעפות קדמית של העצב הסותם
 פעולת שריר:  adducting of the hip joint, כפיפת פרק הברך, סיבוב מצעי של השוקה בפרק הברך 
 תחל שריר:  ischiopubic ramus 
 אחז שריר:  שוקה 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (471) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  m. gracilis 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A04.7.02.030 
 TA2 (2019):  2635 
 FMA:  43882 
 קוד MeSH:  A02.633.567.425 
 מזהה MeSH:  D000071976 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0224439 
 
השריר העדין (TA: Musculus gracilis) הוא השריר השטחי ביותר (קרוב לפני העור) בחלקה התיכון של הירך. כיווץ השריר מקרב את הירך, מכופף את הברך ומסובב אותה פנימה.
חולשתו היחסית של השריר בהשוואה ליתר השרירים המקרבים של הירך, ומבנה אספקת הדם שלו, הפכוהו למועמד נוח להסרה ולהשתלה עצמית במקום שרירים שנפגעו מעבר ליכולת תיקון. משתילים את השריר למשל במקום שרירים מכופפים או פושטים של אצבעות הידיים.
תיאור

תחילתו של השריר העדין בגוף של עצם החיק ובענף התחתון של העצם.
השריר נאחז בחלק העליון של הפן התיכון של השוקה. נקודת האחז של גיד השריר משותפת לגידים נוספים ומכונה "רגל האווז" (pes anserinus).
עצבוב

השריר העדין מעוצבב על ידי שורשי העצב המותניים השני והשלישי (L2, L3) דרך העצב הסותם (Nervus obturatorius).
ולודרום בארה

| --- | --- |

 מיקום:  ריו דה ז'ניירו
 קואורדינטות:  22°58′31″S 43°23′33″W﻿ / ﻿22.975225°S 43.392405555556°W﻿ / -22.975225; -43.392405555556
 תקופת הפעילות:  2007–הווה (כ־17 שנים) 
 אדריכל:  Schuermann family 
 מושבים:  5,000 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ריו דה ז'ניירו מוגדלת) ולודרום בארה(למפת ריו דה ז'ניירו רגילה) ולודרום בארה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ולודרום בארה (בפורטוגזית: Velódromo da Barra) הוא ולודרום השוכן בשכונת בארה דה טיז'וקה שבריו דה ז'ניירו.
הוולודרום נפתח ב-2007 לכבוד המשחקים הפאן-אמריקאיים שאירחה העיר באותה שנה. האולם הכיל 1,500 מקומות ישיבה, ואירח תחרויות אופני מסלול והחלקה מהירה. לאחר המשחקים הפאן-אמריקאיים הועבר המתקן להתאחדות האופניים של ברזיל. לאחר קבלת ההחלטה לארח את האולימפיאדה ב-2016 בריו, הוחלט להרחיב את מבנה הוולודרום החל מ-2013 ולהגדיל את מספר המקומות בו ל-5,000. הוולודרום אירח תחרויות באולימפיאדה ובמשחקים הפאראלימפיים. בשל האירועים האולימפיים שאירח הוולודרום נוסף לו הכינוי "הוולודרום האולימפי של ריו".
לאחר האולימפיאדה הוסב לאולם רב שימושי הכולל מלבד מסלול אופני הולודרום גם מסלולי אתלטיקה המתאימים לאימונים ותחרויות אתלטיקה באולמות.
ב-12 בספטמבר 2016, בזמן המשחקים הפאראלימפיים, נפגע הוולודרום משריפה שפרצה בשל התנגשות בלון פורח לא מאויש במבנה וכן נזקים שגרמו זרמי המים של מכבי האש. הוולודרום הוכשר חזרה למשחקים (אירח את תחרויות הסיף באולימפיאדת הנכים) אך לאחריהם נסגר לפעילות לזמן רב ורק בחודש מאי 2017 נפתח חזרה לפעילות ואירח תחרויות רכיבה אופניים מגוונות לצד יריד ציוד רכיבה ועוד.
הולודרום הוקם כחלק מקופלקס ספורט רב תכליתי בשם "בארה אולימפיק פארק", שהוקם במתחם בו היה קיים מסלול מרוץ מכוניות שאירח בעבר גם את מרוצי פורמולה 1 (שעברו מאז לסאו פאולו) ונהרס ב-2012 לקראת האולימפיאדה כשבתכנון העירוני הקמת מסלול מרוצים חדש שייבנה במיקום אחר בעיר. ליד הוולודרום הוקמו ב-2007 גם היכל ספורט רב תכליתי שנקרא HSBC ארנה, וקומפלקס לתחרויות שחייה בשם מרכז ספורט המים מריה לנק כחלק מתשתיות האירוח להמשחקים הפאן-אמריקאיים. כולם יארחו גם תחרויות באולימפיאדה ב-2016 ולצידם אף נבנים מתקני ספורט נוספים לאירוח האולימפיאדה.