stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
העורף הישראלי במלחמת חרבות ברזל
הירתמות אזרחית > הירתמות למאמצי ההסברה

מכיוון שממשלת ישראל ומשרד ההסברה שהוקם מחדש בתחילת 2023 לא תפקדו בכלל אחרי פרוץ המלחמה, אזרחים רבים, בהם משפיעני רשת, פעלו להסברת ישראל ברשתות החברתיות והאינטרנט. הוקמו פרויקטים לתיעוד ושימור עדויות מהמתקפה.
ראש ממשלת ישראל לשעבר נפתלי בנט התראיין לרשתות התקשורת הזרות, הגן על ישראל, הצדיק את התגובה הצבאית והציג את אכזריות חמאס אותה הוא השווה לנאצים. בנוסף פעל בנט לעודד את עם ישראל ולהעלות את המורל בקרב החיילים והאזרחים, בהקשר זה טבע את אמרת הכנף "יש לנו עם של אריות". יוסף חדאד, פעיל הסברה ערבי-ישראלי, קיים אף הוא ראיונות רבים לכלי התקשורת הזרים והעלה סרטונים רבים לרשתות החברתיות התומכים בישראל ובמלחמתה בחמאס. ידוענים רבים שיתפו תוכני הסברה ברשתות החברתיות, בהם אבישג סמברג (המדליסטית האולימפית).
מטה ההסברה האזרחי הוא ארגון הסברה פרו-ישראלי ללא מטרות רווח שקם באופן ספונטני למחרת טבח שבעה באוקטובר על ידי מספר אזרחים שזיהו את כשל ההסברה הישראלי בעולם, והפיצו באמצעות הרשתות החברתיות תוכני הסברה פרו-ישראליים שיצרו. בתוך שעות ספורות מתחילת ההתארגנות הספונטנית, הצטרפו אל מאגר ההפצה קרוב ל-30,000 חברים. בעקבות כך עלה הצורך בתכנים במגוון שפות אשר יותאמו למגוון פלטפורמות. כשלושת אלפים מתנדבים הצטרפו לתפעל את המערך בתפקידים שונים: מתורגמנים, אנשי קריאייטיב ותוכן, עורכי וידאו וגרפיקאים, אנשי תחקיר והפקה, פסיכולוגים ועובדים סוציאליים. בנוסף, התגייסו לארגון כ-30 שיתופי פעולה טכנולוגיים עם חברות סטארט-אפ והיי-טק שנרתמו התנדבות. לאחר שלושה שבועות של פעילות, נרשם הארגון כעמותה בשם "מטה ההסברה האזרחי".
עולם הבידור והתרבות

אמנים וידוענים רבים פרסמו הודעות תמיכה בישראל ברשתות החברתיות, וחלקם אף התגייסו וסייעו בתרומות. חלק מהאמנים, בהם עידן עמדי (שהיה לוחם בחיל ההנדסה הקרבית ונפצע במהלך המלחמה), עקיבא, ורביב כנר התגייסו למילואים והעלו משם סרטוני חיזוק לרשתות. אמנים רבים הופיעו בהתנדבות מול חיילים ומול מפונים מהעוטף בבתי מלון באילת וברחבי הארץ. ביניהם: ברי סחרוף, אחינועם ניני, ליאור נרקיס, התקווה 6, אריאל זילבר, ירמי קפלן, חנן בן ארי, אמיר דדון נטע ברזילי, אייל גולן, טל מוסרי, הראל סקעת, עומר אדם, איתי לוי, שלמה ארצי, עדן חסון, נינט טייב, כוכבי ארץ נהדרת, עדי אשכנזי, גיא הוכמן ועוד.
בעת המלחמה, חנן בן ארי כתב והלחין את השיר "מולדת" העוסק בתגובה למתקפת הטרור וההתגייסות של עם ישראל לסייע ולנצח במלחמה.
החברה הערבית בישראל > סיוע אזרחי וגינוי הטרור

בהתקפת הטרור מעזה נרצחו ונחטפו לעזה גם אזרחים ערבים לא מעטים. פורסמו סיפורים על פעולות הצלה שבוצעו על ידי אזרחים ערבים בזמן הטבח. בזמן המתקפה היו מספר יוזמות של ערבים ישראלים לאיתור נעדרים, חילוץ וטיפול רפואי בישראלים מתוך שטחי האש, תוך סיכון חייהם של המחלצים, שחלקם נהרגו במסגרת פעילותם.
אזרחים מהפזורה הבדואית כתבו כי הם רוצים להתנדב ללחימה של צה"ל ושל המשטרה ולסייע בכל דרך אפשרית. כמו כן התנדבו אותם אזרחים לסייע בחיפוש אחר נעדרים בשטחי העוטף בימים שלאחר המלחמה. חבר הכנסת אחמד טיבי הקים מוקד סיוע לאזרחים יהודים וערבים שמופעל על ידי מתנדבים יהודים וערבים, בין היתר לשם סיוע למשפחות נעדרים.
עמותת "נשים בדואיות למען עצמן" פתחה חמ"ל למען תושבי הדרום בדואים ויהודים שנפגעו ומעניק סיוע במוצרים ובתמיכה נפשית. בעיר רהט הוקם ופעל פורום יהודי-ערבי שמטרתו לתת מענה למשפחות שנפגעו בדרום וחמ"ל יהודי-ערבי לחלוקת חבילות מזון לנזקקים. עשרות מתושבי הכפר דיר אל-אסד בישלו במשך יומיים עבור תושבי הדרום שנעקרו מבתיהם ומשלחת של חברי מועצה העבירה את המזון שהוכן אל התושבים. תלמידים מהיישוב א-סייד סייעו בהתנדבות בחקלאות. מועצת כפר קאסם הזמינה משפחות מהדרום להתארח בעיר.
קבוצות הכדורגל של הפועל אום אל פאחם וכפר קאסם עמדו דקת דומייה במהלך אימון לזכר נרצחי ההתקפה. במועצה המקומית זרזיר הדליקו נרות לזכר הנרצחים בהתקפה ומתוך הזדהות עם כאב המשפחות. במוצאי שבת הוקם "משמר לשותפות ערבית-יהודית בתל אביב-יפו" שמונה כ-500 אנשים, יהודים וערבים. מטרת המשמר להגיע לנקודות חיכוך אפשריות כדי לנסות להרגיע מתחים. אמיר בדראן, פוליטיקאי מקומי הקשור ליוזמה, שוחח עם ארגוני ערבים כמו האגודה למען ערביי יפו, המועצה האיסלמית הנבחרת ביפו, ועדי שכונות ערביות, שייח'ים ואימאמים וטען כי כולם מזועזעים מהמתרחש ופועלים כדי למנוע אלימות והסתה. יוזמה דומה הייתה קיימת כבר שנתיים בין יישובים בכרמל ותושבי פורדיס. קבוצה של כ-600 תושבים בחיפה, ערבים ויהודים, נרתמה למען ניקוי מקלטים ציבוריים בעיר.
חבר הכנסת איימן עודה ממפלגת חד"ש גינה מעל דוכן הכנסת את האירועים. ושיבח את היהודים והערבים שיצאו להתנדב. הוא גם גינה את הקריאה של הנהגת חמאס לציבור הערבי בישראל להצטרף למאבק נגד ישראל כפי שקרה במהומות בישראל (2021). מנסור עבאס פנה לאזרחי המדינה הערבים בבקשה שלא לעודד גורמים קיצוניים ושוליים בחברה הערבית לאור המתיחות שיצרה המלחמה. לפני כן, גינה את מתקפת החמאס.
על רקע המשבר ההומניטרי והרעב ההמוני ברצועת עזה, התארגנו יוזמות רבות בחברה הערבית לאיסוף סיוע הומניטרי לתושבי הרצועה. במסגרת היוזמות הללו, הועמסו יותר ממאה משאיות בעשרות טונות של מוצרי מזון, היגיינה וחומרי ניקוי. אולם הממשלה קבעה שמותר להכניס לרצועה רק סיוע שנתרם מחו"ל או סחורות שקנו סוחרים עזתים מסוחרים בגדה המערבית, בכפוף לתיאום ולבדיקה של הרשויות בישראל. לכן, הסיוע לא הגיע ליעדו.
החברה הערבית בישראל > תמיכה בחמאס

מנגד, מספר מצומצם של עובדים ערבים ובהם אנשי צוות רפואי, סטודנטים, נשות חינוך והשחקנית מאיסה עבד אלהאדי, נעצרו לאחר שהביעו תמיכה בחמאס ובמעשי הטבח שביצע. חלקם הודחו מעבודתם או ממקום מוסדות הלימוד שבהם למדו, וחלקם נחקרו במשטרה בחשד לתמיכה בטרור.
שני נערים בני 14 מאום אל-פחם נתפסו ליד תחנת הרכבת סבידור בתל אביב כשעל גופם סכינים, לאחר שעוררו את חשדם של השוטרים. נגד השניים הוגש כתב אישום באשמה שקשרו קשר לרצוח חייל צה"ל. נגד 13 ערבים ישראלים, רובם תושבי סכנין, הוגש כתב אישום, באשמה שהיו שותפים בחוליית טרור שתכננה לבצע פיגועים, תוך שיתוף פעולה עם החמאס.
החברה הערבית בישראל > קשיי החברה הערבית במלחמה

פלסטינים תושבי הגדה המערבית שעבדו בישראל לא הורשו לעבור במחסומים ואיבדו את פרנסתם, ובישראל נוצר מחסור בידיים עובדות, בין היתר בתחום הבנייה. המחסור בנהגי אוטובוס ערבים, המהווים מחצית מכח העבודה בענף, הביא את משרד התחבורה להודיע על דילול משמעותי בפעילות התחבורה הציבורית. במספר מקרים הותקפו נהגי אוטובוס ערבים. עובדים ערבים במערכת הבריאות טענו שמתרחש נגדם "ציד מכשפות".
במוצאי שבת 28 באוקטובר קרא ראש הגרעין התורני בנתניה, רועי אמגר, לגרש את הסטודנטים הערבים מהמעונות של מכללת נתניה מטעמי ביטחון. במקביל ניסו מאות תושבי נתניה לפרוץ לתוך מעונות הסטודנטים תוך קריאות "מוות לערבים". המשטרה חילצה סטודנטים ערבים מהמקום.
נטען כי בוצעו מעצרים של ערביי ישראל גם במקרים של הזדהות עם האוכלוסייה האזרחית בעזה, ציטוט פסוקים מהקוראן או הבעת תמיכה כלשהי בפלסטינים.
ראו גם

הגנה אזרחית בישראל
משה תמיר

| --- | --- |

 לידה:  אוגוסט 1964 (בן 60) ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  צ'יקו
 השכלה:  בית הספר הריאלי העברי בחיפה 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1982–2010 (כ־28 שנים)
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד סיירת גולני  מפקד גדוד 12  מפקד יחידת אגוז  מפקד עוצבת חירם  מפקד חטיבת גולני  ראש מטה פיקוד המרכז  מפקד אוגדת עזה  מפקד קורס מפקדי פלוגות ומפקדי גדודים  סגן מפקד הגיס הצפוני (במילואים)
 פעולות ומבצעים
   המערכה ברצועת הביטחון  האינתיפאדה הראשונה  מבצע שבר ענן  האינתיפאדה השנייה    מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה
 עיטורים
   צל"ש אלוף
 תפקידים אזרחיים
 ראש החטיבה הביטחונית בחברת התקשורת גילת רשתות לווין מנכ"ל חברת להב בע"מ
 
צ'יקו תמיר עם גבי אשכנזי
משה (צ'יקו) תמיר (נולד באוגוסט 1964) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, שכיהן כמפקד חטיבת גולני וכמפקד אוגדת עזה.
פרשת הטרקטורון

על הקריירה הצבאית של תמיר מעיבה "פרשת הטרקטורון", לאחר שביולי 2007, בזמן כהונתו כמפקד אוגדת עזה, אפשר לבנו הקטין לנהוג בטרקטורון צבאי ללא רישיון נהיגה. לאחר שהבן התנגש ברכב אזרחי חתם תמיר על דו"ח תאונה שבו נכתב כי בטרקטורון נהג נהגו האישי, ופיצה את בעל הרכב האזרחי במזומן, במטרה לסיים את התקרית ללא השלכות נוספות. לאחר שהתגלה העניין הועמד תמיר לדין משמעתי ובעסקת טיעון הודה בשימוש ברכוש הצבא שלא למטרות צבא, נהיגה בכלי רכב ללא רשות בעלים, עבירה במסמכים צבאיים והתנהגות שאינה הולמת. ביוני 2009 גזר עליו בית הדין הצבאי הורדה לדרגת אלוף-משנה, שלילת רישיון נהיגה לשלוש שנים ושלושה חודשי מאסר על תנאי. תמיר ערער לבית הדין הצבאי לערעורים על ההחלטה וטען שגזר הדין שגוי, וכי העונש שנגזר עליו לא מידתי ביחס לחומרת המעשה. ב-10 בנובמבר 2009 התקבל ערעורו, והרכב מיוחד של חמישה שופטים בהם האלוף שי יניב, הפרקליטים הצבאיים במילואים אילן שיף ואמנון סטרשנוב, והאלופים במילואים עמרם מצנע וגיורא רום, קבע כי תמיר יישאר בדרגת תת-אלוף, אך הומלץ לעכב את קידומו בשנתיים, שכן הקצין "חטא בנורמות היסוד, דוגמה אישית, משמעת ואמינות"; כמו כן המליצו השופטים כי לא ימלא בשנתיים הקרובות תפקיד פיקודי.
ב-28 בפברואר 2010 למרות פסיקת בית הדין הצבאי המיוחד לערעורים, הודיע הרמטכ"ל, רא"ל גבי אשכנזי, כי החליט לא למנות את תמיר לתפקיד נוסף, ובפועל להדיחו משירות בצה"ל, "לאור חומרת המעשה והפגיעה בערכי צה"ל ובראשם ערכי המשמעת והדוגמה האישית".
לקריאה נוספת

משה (צ'יקו) תמיר, מלחמה ללא אות, תל אביב: מערכות - משרד הביטחון, 2005, מסת"ב 9650512969
עמוס הראל, אבי יששכרוף, המלחמה השביעית, תל אביב: ידיעות ספרים, 2004, מסת"ב 9655117677
עפר שלח ורביב דרוקר, בומרנג, ירושלים: כתר, 2005, מסת"ב 965071376X
עמוס הראל ואבי יששכרוף, קורי עכביש, ידיעות אחרונות, 2008, עמ' 20, 21, 22, 43, 77, 232, מסת"ב 9654824310
אהוד ערן, תמצית געגוע: סיפורו של ארז גרשטיין והמלחמה בלבנון, תל אביב: ידיעות ספרים, 2007, מסת"ב 9655116824
יהושע בן אריה

| --- | --- |

 לידה:  1928 פתח תקווה, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  25 בדצמבר 2023  (בגיל 95 בערך) ירושלים 
 ענף מדעי:  גאוגרפיה, גאוגרפיה היסטורית
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מנחה לדוקטורט:  יצחק שטנר 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 תלמידי דוקטורט:  ריכב רובין, יוסי בן-ארצי, יוסי כץ, רות קרק, גדעון ביגר, רוני אלנבלום, רן אהרנסון 
 פרסים והוקרה:  חתן פרס ישראל לחקר ארץ ישראל לשנת תשנ"ט.
 תרומות עיקריות
 גאוגרפיה של ארץ ישראל וירושלים בפרט
 
יהושע בן אריה (1928 – 25 בדצמבר 2023) היה גאוגרף ישראלי, פרופסור לגאוגרפיה באוניברסיטה העברית ורקטור האוניברסיטה. בן אריה היה מגדולי חוקריה של ירושלים וארץ ישראל, חתן פרס ביאליק ופרס ישראל בתחום חקר ארץ ישראל לשנת תשנ"ט.
ביוגרפיה

יהושע בן אריה נולד בפתח-תקוה למשפחת יהושע שטמפפר ממייסדי המושבה מצד אמו, ומצד אביו למשפחתו של משה צבי לבינסון ממיסדי פתח תקווה ומאה שערים מצד אביו. מקור השם בן אריה הוא עברות של השם לביא סון.
הוא החל את דרכו כמורה בבית ספר תיכון. בשנת הלימודים 1949–1950 התחיל את חוק לימודיו באוניברסיטה העברית בחוגים להיסטוריה של עם ישראל ובחוג החדש לגאוגרפיה שרק נפתח אז על ידי דוד עמירן.
במהלך לימודיו נפל בשבי הירדני, לאחר שתעה בדרכו לחקור את אזור בית גוברין, ושוחרר לאחר כחודשיים.
בתום לימודיו שב לצבא והיה חוקר במחלקת ההיסטוריה של צה"ל תחת נתנאל לורך. ענף ההיסטוריה עסק באותה תקופה בחקר מלחמת העצמאות. בן אריה הכין חוברות פרקי הסברה המלוות במפות וכוללות 12 שיעורים. החוברת היוותה את התשתית לשיעורים והרצאות של מורים וקצינים בצבא במשך שנים רבות. בהתבסס על החוברת נכתב הספר תולדות מלחמת הקוממיות, שיצא לאור בהוצאת משרד הביטחון. נתנאל לורך, שהסתכסך עם הצבא עקב גישתו ההיסטוריוגרפית, הוציא ספר שהוא גרסה משלו לתולדות מלחמת הקוממיות.
ביוגרפיה > פעילותו האקדמית

בשנת 1958 שקד בן אריה על עבודת מאסטר אודות הגאוגרפיה של חבל לכיש שהיה אז שטח מוזנח במחקר. הדבר הובילו לחקור את מערות הפעמון בבית גוברין. את הדוקטורט הוא הגיש בשנת תשכ"ג 1962 לאוניברסיטה העברית, בהנחייתו של יצחק שטנר בנושא "הגאוגרפיה האזורית של עמק הירדן התיכון: מהכנרת בצפון ועד נחל תבור בדרום".
בשנת 1966 מונה בן אריה למרצה באוניברסיטה העברית, והפך למרצה בכיר שלוש שנים לאחר מכן. בשנת 1971 מונה לראש המחלקה לגאוגרפיה באוניברסיטה העברית, ושימש כפרופסור אורח באוניברסיטת אוטווה, באוניברסיטת לונדון ובמרילנד. ב-1972 היה לפרופסור חבר באוניברסיטה העברית, ושבע שנים לאחר מכן היה לפרופסור מן המניין.
בן אריה שימש כעמית מחקר בלונדון, שם אסף חומר על ספרות הנוסעים לארץ ישראל במאה ה-19. מחקרו יצא לאור בספר בשנת 1970 בשם: ארץ ישראל במאה התשע-עשרה - גילויה מחדש. בשנים 1977 ו-1979 ראו אור שני ספריו על ירושלים תחת הכותר עיר בראי תקופה, שהיו מאז לנכסי צאן ברזל בחקר העיר. הוא הרבה לעסק בחקר ארץ ישראל בראשית העת החדשה, ובין השאר ערך מספר מחקרים שבדקו את כמות והרכב האוכלוסייה לפני ההתיישבות הציונית. ב-2011 השלים בן אריה מפעל, שראה אור בשלשה כרכים תחת הכותרת ירושלים היהודית החדשה בתקופת המנדט: שכונות, בתים אנשים (2011).

לאחר שרכש שם ומעמד בארץ ובעולם, הרבה בן אריה לפעול במוסדות להשכלה גבוהה בישראל. בין היתר, הוא היה ממקימי אוניברסיטת חיפה ומהמייסדים של המחלקות לגאוגרפיה באוניברסיטאות תל אביב, חיפה ובאר שבע. במקביל פעל גם במוסדות חינוך ותרבות שונים, כמו במשרד החינוך, במועצה לשימור אתרים, וביד יצחק בן-צבי בו היה פעיל במפעלי מחקר גדולים, וביניהם בייסוד "הקתדרה בעל פה" והמשכה – כתב העת קתדרה.
בשנים 1973–1977 כיהן בן אריה כראש ועדת מקצוע הגאוגרפיה במשרד החינוך. בשנים 1974–1977 היה ראש 'המרכז לחקר ארץ ישראל והציונות' (כיום: 'מרכז צ'ריק לחקר הציונות, היישוב ומדינת ישראל') באוניברסיטה העברית, ובשנים 1974–1977 היה יושב ראש הוועדה האקדמית של יד יצחק בן-צבי. בשנים 1981–1985 כיהן כדיקן הפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטה העברית, ובשנים 1989–1993 ניהל את 'המכון לחקר ארץ ישראל ויישובה' של יד יצחק בן-צבי. בשנים 1993–1997 כיהן כרקטור האוניברסיטה העברית.
בן אריה התגורר בשכונת רחביה בירושלים.
השפעתו

בן אריה נחשב לאבי האסכולה הגאוגרפית-היסטורית המודרנית בארץ. אסכולה זו משלבת תחומי ידע שונים ובהם היסטוריה, גאוגרפיה וארכאולוגיה לכדי מיקשה אחת. זוהי גישה אינדוקטיבית הדוגלת באיסוף מרבי של מקורות: סקירת השטח, שימוש במפות, ספרות, תעודות, שניתן לבסס מהן מסקנות במסגרת הזמן הנחקרת הרלוונטית. בתחום זה עמד בן אריה בקשרים קרובים עם עמיתיו חוקרי האסכולה ברחבי העולם.
הוא העמיד דור של תלמידים ממשיכי דרכו ברחבי האקדמיה הישראלית, בהם רוני אלנבלום, ריכב (בוני) רובין, רות קרק ורן אהרנסון (האוניברסיטה העברית), גדעון ביגר (אוניברסיטת תל אביב), יוסי בן-ארצי וארנון גולן (אוניברסיטת חיפה), יוסי כץ ועירית עמית-כהן (אוניברסיטת בר-אילן) וחיים גורן (מכללת תל-חי). גם בין תלמידיהם של תלמידיו שלמדו באוניברסיטה העברית למדו אצלו והושפעו ממנו היו לחוקרים ואנשי סגל באוניברסיטאות ובמכללות. ביניהם: נמרוד לוז, דורון בר, קובי כהן-הטב, אסף זלצר, מוטי זהר, מיכל משה ואחרים.
בשנת 1978 זכה בפרס ביאליק לחכמת ישראל על ספרו "עיר בראי תקופה" ובשנת 1999 זכה בן אריה בפרס ישראל בתחום חקר ארץ ישראל. בשנתיים שלאחר מכן יצאו לכבודו שני ספרים: האחד, נוף מולדתו: מחקרים בגאוגרפיה של ארץ-ישראל ובתולדותיה, מוגשים ליהושע בן-אריה (עורכים: יוסי בן-ארצי, ישראל ברטל, אלחנן ריינר, ירושלים: הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, תש"ס); השני, ארץ בראי עברה: מחקרים בגאוגרפיה היסטורית של ארץ ישראל (בעריכת רן אהרנסון וחגית לבסקי. ירושלים: הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית ירושלים, תשס"א).
בשנים שלאחר מכן העלה תוכנית גאוגרפית-פוליטית רעיונית לקידום פתרון טריטוריאלי של הסכסוך הישראלי-פלסטיני, המבוססת על חילופי שטחים בין ישראל לרשות הפלסטינית ולמצרים; בן-אריה גם פעל רבות במישור המדיני והציבורי למימוש תוכניתו, תוך שהוא מדגיש את היתרונות שכל אחד משלושת הצדדים המעורבים צפוי להפיק מכך. בדצמבר 2008 התערב בן אריה לראשונה באופן פומבי בעניין גאוגרפי-פוליטי אחר, כאשר מחה נגד הקמת מוזיאון הסובלנות בתחומי בית הקברות ממילא בירושלים.
בשנת 2001, קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת חיפה.
משפחתו

בן אריה היה נשוי לשרה, ארכאולוגית במקצועה, ולהם שלושה ילדים – זאב בן אריה, פרופסור אשר בן-אריה ואורית לייבוביץ'.
ספרים שכתב

עמק הירדן התיכון: נגב כנרות. מרחביה: הוצאת הקיבוץ המאוחד, תשכ"ה-1965
ארץ ישראל במאה הי"ט: גילויה מחדש. ירושלים: כרטא, החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, 1970
עיר בראי תקופה - ירושלים במאה הי"ט, כרך א': העיר העתיקה, כרך ב': העיר החדשה בראשיתה. ירושלים: יד יצחק בן-צבי בסיוע הקרן לירושלים, תשל"ז-תשל"ט
צייריה וציוריה של ארץ-ישראל במאה התשע-עשרה. ירושלים: יד יצחק בן-צבי, תשנ"ב-1992
ארץ בראי עברה: מחקרים בגאוגרפיה היסטורית של ארץ ישראל, בעריכת רן אהרנסון וחגית לבסקי. ירושלים: הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית ירושלים, תשס"א-2001
ירושלים היהודית החדשה בתקופת המנדט: שכונות, בתים אנשים (שלושה כרכים). יד יצחק בן-צבי, תשע"ב-2011
הרובע היהודי בעיר העתיקה בירושלים בסוף תקופת המנדט עד לפני מלחמת העצמאות (139–1947) ונפילתו: אוכלוסייה, בתים, אנשים. יד יצחק בן-צבי, תשע"ה-2015
כיצד נוצרה ארץ-ישראל בעת החדשה 1799–1949: גאוגרפיה היסטורית. יד יצחק בן-צבי, תשע"ט-2018.
בן הארץ הזאת. ירושלים, תשפ"ב-2022
ספרים שערך

מחקרים בגאוגרפיה היסטורית-יישובית של ארץ-ישראל/ העורכים (כרך א): יהושע בן-אריה, יוסי בן-ארצי, חיים גורן; (כרך ב): יוסי כץ, יהושע בן-אריה, יהושע קניאל. ירושלים: יד יצחק בן-צבי, תשמ"ח 1987-תשנ"א.
ירושלים בתקופת המנדט: העשייה והמורשת, (עורך: יהושע בן-אריה), ירושלים: משכנות שאננים, תשס"ג 2003.
וזאת ליהודה: מחקרים בתולדות ארץ ישראל ויישובה מוגשים ליהודה בן פורת, (עורכים: יהושע בן אריה, אלחנן ריינר) ירושלים: יד יצחק בן-צבי, תשס"ג 2003. (הספר בקטלוג ULI)
ספר יובל לכבודו

יוסי בן-ארצי, ישראל ברטל, אלחנן ריינר (עורכים), "נוף מולדתו: מחקרים בגאוגרפיה של ארץ-ישראל ובתולדותיה מוגשים ליהושע בן-אריה, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית ירושלים, החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה.
לקריאה נוספת

יהושע בן-אריה, "קווים לדרך מדעית", ארץ בראי עברה (תשס"א 2001), 1–31
יוסי בן-ארצי, "יהושע בן-אריה ודרכו בחקר ארץ-ישראל", נוף מולדתו (תשס, 1999) ט–יד.
יוסי בן-ארצי, "יהושע בן-אריה ומיפוי קרבות מלחמת העצמאות", נוף מולדתו (תש"ס 1999) 46–58.
הערות שוליים

↑  תואר דוקטור לפילוסופיה, דבר, 15 ביוני 1964
↑  עקיבא אלדר, מוזיאון הסובלנות בירושלים מוציא את חתן פרס ישראל, פרופסור יהושע בן אריה, מסובלנותו, באתר הארץ, 30 בדצמבר 2008
↑  מקבלי התואר דוקטור כבוד מאוניברסיטת חיפה, אוניברסיטת חיפה
↑  אורן יפתחאל, הסיפור הגדול של כתיבת הארץ הזאת, באתר הארץ, 19 בנובמבר 2001
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258455005171  PLWABN: 9810702782505606  BIBSYS: 90618007  BnF: cb12022024b (data)  CiNii: DA03630581  GND: 170595587  ISNI: 0000 0001 1078 787X  LCCN: n80038006  NLA: 35017222  NTA: 07385722X  RERO: 02-A002988895  SELIBR: 405535  SUDOC: 028371534  Trove: 791792  VIAF: 97557444   WorldCat (עם VIAF): 97557444 
יהושע בן אריה
הבנים (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

סמליל הסדרה
 מבוסס על:  "הבנים" מאת גארת' אניס ודאריק רוברטסון
 סוגה:  גיבורי-על דרמה קומדיה שחורה פעולה
 יוצרים:  אריק קריפקי אוון גולדברג סת' רוגן
 כותבים:  אריק קריפקי 
 בימוי:  אריק קריפקי 
 שחקנים:  קארל אורבן ג'ק קווייד  אנטוני סטאר ארין מוריארטי דומיניק מקאליגוט תומר קאפון ג'סי אשר צ'ייס קרופורד ניית'ן מיטשל לאז אלונזו אליזבת שו קארן פוקהארה קולבי מיניפי איה קאש
 פרסים:  פרס הפנטזיה הבריטי, פרס סאטורן, פרס סאטורן, פרס סטלייט 
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית
 שפות:  אנגלית
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 מספר עונות:  4 
 מספר פרקים:  32 (נכון ל-2024)
 תוכנית המשך:  הבנים מציגים: שטני, דור ה-V 
 הפקה
 מפיק:  אריק קריפקי 
 מפיקים בפועל:  גארת' אניס דאריק רוברטסון אריק קריפקי ניל ה. מוריץ אורי מרמור פאבון שטי ג'יימס ויבר
 חברת הפקה:  Sony Pictures Television Amazon Studios Point Grey Pictures Original Film
 הפצה:  אמזון פריים וידאו 
 אתר צילומים:  אונטריו, טורונטו, קנדה
 מוזיקה:  כריסטופר לנרץ 
 אורך פרק:  60 דקות
 שידור
 רשת שידור:  פריים וידאו
 תקופת שידור מקורית:  26 ביולי 2019 – הווה
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
הבנים (באנגלית: The Boys) היא סדרת גיבורי-על סאטירית אמריקאית שנוצרה על ידי אריק קריפקי (אנ') עבור אמזון פריים וידאו. הסדרה מבוססת על סדרת קומיקס באותו השם שנכתבה על ידי גארת' אניס ואוירה על ידי דאריק רוברטסון (אנ'). עלילת הסדרה עוקבת אחרי "הבנים", צוות של ויג'ילנטים שיוצאים להילחם בגיבורי-על מושחתים שמנצלים את כוחם לרעה בסתר, ובתאגיד הבידור שמממן ומשווק אותם.
הסדרה עלתה לשידור בשירות הזרמת המדיה פריים וידאו ב-26 ביולי 2019. ב-10 ביוני 2022, נמסר על חידוש הסדרה לעונה רביעית. בתחילה, הסדרה עלתה בישראל עם כתוביות בעברית בלבד, אך ב-30 בינואר 2023 נוסף לסדרה דיבוב בעברית.
סקירה > סקירת סדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | הוזרמה לראשונה> הפרק הראשון | הוזרמה לראשונה> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 8 | 8 | 26 ביולי 2019 | 26 ביולי 2019 |
|  | 2 | 8 | 8 | 4 בספטמבר 2020 | 9 באוקטובר 2020 |
|  | 3 | 8 | 8 | 3 ביוני 2022 | 8 ביולי 2022 |
|  | 4 | 8 | 8 | 13 ביוני 2024 | 18 ביולי 2024 |
סקירה > רקע עלילתי

עלילת הסדרה מתרחשת במציאות בה גיבורי-על, שמשווקים על ידי תאגיד הבידור הענק "ווט אינטרנשיונל", מציגים פסאדה הרואית לעיני הציבור אך מנצלים בסתר את כוחות-העל שלהם לרעה. קבוצה של פורעי חוק מרדניים שמה לעצמה למטרה לחסל את תעשיית גיבורי-העל בכל אמצעי שיידרש, מלוכלך ככל שיהיה.
הפקה > פיתוח

בין השנים 2008 ל-2016, עיבוד קולנועי לקומיקס היה בשלבים שונים של פיתוח הן על ידי סרטי קולומביה והן על ידי סרטי סרטי פרמאונט.
ב-6 באפריל 2016, הוכרז שאולפני "Cinemax" יפיקו עיבוד טלוויזיוני עבור הקומיקס. ההפקה פותחה על ידי אריק קריפקי, אוון גולדברג וסת' רוגן. קריפקי היה אמור לכתוב את התסריט עבור הסדרה, בעוד שגולדברג ורוגן היו אמורים לביים אותה. בין צוות המפיקים והבמאים נכללו קריפקי, גולדברג, רוגן, ניל ה. מוריץ, פאבון שטי, אורי מרמור, ג'יימס ויבר, קן לוין, וג'ייסון נטר.
ב-8 בנובמבר 2017, הוכרז שאמזון וידאו הזמינה עונה ראשונה לסדרה, שתכלול שמונה פרקים. במשך מספר חודשים שקדמו להודעה על הזמנת הסדרה באופן רשמי, דווח על כך שאמזון תהיה מעורבת במהלך ההפקה. כמו כן דווח שצוות ההפקה שהוכרז עליו בעבר עדיין יפיק את הסדרה.
ב-30 באפריל 2018 הוכרז שהבמאי דן טרכטנברג יביים את פרקו הראשון של הסדרה ויחליף את סת' רוגן ואוון גולדברג שלא יכלו לביים את הפרק בגלל בעיות בלוח הזמנים שלהם.
הפקה > ליהוק

ב-18 בדצמבר 2017, הוכרז שהשחקנית ארין מוריארטי לוהקה לתפקיד ראשי בסדרה בדמותה של אנני ג'נוארי/סטארלייט. ב-17 בינואר 2018, הוכרז שאנתוני סטאר, דומיניק מקאליגוט, צ'ייס קרופורד, ג'סי אשר, וניית'ן מיטשל הצטרפו לצוות השחקנים הראשי. במרץ 2018, הוכרז שלאז אלונסו, ג'ק קווייד וקארן פוקוהארה הצטרפו לצוות השחקנים הראשי. ב-5 באפריל 2018, הוכרז שקארל אורבן לוהק לתפקיד הראשי בדמותו של בילי בוטצ'ר. ב-16 במאי 2018 הוכרז שאליזבת שו לוהקה לתפקיד ראשי בדמותה של מדליין סטילוול. ב-25 ביוני 2018, הוכרז שתומר קאפון לוהק לתפקיד ראשי בדמותו של פרנצ'י. ב-30 באוגוסט 2018, הוכרז שג'ניפר אספוזיטו לוהקה לתפקיד משני בדמותה של סוכנות ה-CIA, סוזן ריינור. ב-5 באוקטובר 2018, במהלך כנס הקומיק-קון השנתי שנערך בניו יורק, נודע שסיימון פג יגלם את אביו של יואי, יו קמפבל סניור.
בספטמבר 2019 לוהקו גוראן וישניץ' וקלודיה דאומיט לעונתה השנייה של הסדרה. חודש לאחר מכן, דווח שפאטון אוסוולט לוהק לתפקיד לא ידוע. במרץ 2020 פורסם שאיה קאש לוהקה לדמותה של סטורמפרונט. באוגוסט 2020, דווח ששון אשמור לוהק לדמותו של לאמפלייטר. שבוע לאחר מכן דווח שג'נסן אקלס לוהק לצוות השחקנים ויופיע במהלך העונה השלישית. באוגוסט 2022, נמסר על ליהוקו של ג'פרי דין מורגן לעונתה הרביעית של הסדרה, זאת לאחר שהתעתד להצטרף לעונתה השלישית של הסדרה, אך פרש בעקבות אילוצי זמן.
בספטמבר 2024, פורסם כי דויד דיגס לוהק לעונה החמישית והאחרונה של הסדרה. דמותו של דיגס נשמרת בסוד, אך הוא יופיע בתפקיד קבוע בסדרה.
הפקה > צילומים

צילומי עונתה הראשונה של הסדרה החלו ב-22 במאי 2018 בטורונטו שבאונטריו, קנדה ונמשכו עד ל-25 בספטמבר 2018.
צילומי העונה השלישית החלו ב-24 בפברואר 2021, לאחר שכל צוות השחקנים וההפקה שהו בבידוד בטורונטו במשך שבועיים לפני תחילת הצילומים.
הפצה

ב-26 בספטמבר 2018, הכרזה הרשמית של הסדרה פורסמה. ב-5 באוקטובר 2018, במהלך פאנל של הסדרה בכנס הקומיק-קון, ניו יורק, הטיזר טריילר הרשמי של הסדרה הוצג.
סדרות ספין אוף > הבנים מציגים: שטני

ב-5 בדצמבר 2021, הוכרז לראשונה כי הוזמנה לסדרה סדרת ספין אוף, הבנים מציגים: שטני, שתהיה סדרה אנתולוגית מונפשת בת שמונה פרקים. הסדרה עלתה לשידור לראשונה ב-4 במרץ 2022.
סדרות ספין אוף > דור ה-V

ב-24 בספטמבר 2020, לאחר הצלחת הרייטינג של עונתה השנייה של הסדרה, נמסר כי סדרת ספין אוף שתתמקד במכללה שמנוהלת על ידי ווט אינטרנשיונל ובה מתבגרים בעלי כוחות-על לומדים איך להפוך לגיבורי-על, תוך כדי חקירת חוויותיהם ההורמונליים והתחרותיים כאשר הם מעמידים את גבולותיהם הפיזיים, המיניים והמוסריים במבחן ומתחרים על החוזים הטובים ביותר בערים הטובות ביותר, נמצאת בהליכי פיתוח מתקדמים.
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד (ים) | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרס אמי האמנותי | עריכת הסאונד הטובה ביותר בסדרת דרמה או קומדיה (שעה) | ווייד בארנט, כריס קאוואטי, ריאן ברילי, ג'פרי א. פיטס, פיט ניקולס, כריסטופר ברוקס וג'יימס האו | מועמדות |  |
| 2024 | פרס אמי האמנותי | תיאום הפעלולים הטוב ביותר בסדרת דרמה, מיני סדרה או סדרת אנתולוגיה סדרת או סרט | ג'ון קויאמה | זכייה |  |
| 2024 | פרס המוזיקה במדיה של הוליווד | שיר מקורי – סדרת טלוויזיה/מיני-סדרה | "Let's Put the Christ Back In Christmas" | מועמדות |  |
| 2025 | פרס סאטורן | סדרת גיבורי העל הטובה ביותר |  | מועמדות |  |
| 2025 | פרס סאטורן | שחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה | אנטוני סטאר | זכייה |  |
| 2025 | פרס סאטורן | השחקן/ית הצעיר/ה הטוב/ה ביותר בסדרת טלוויזיה | קמרון קרובטי | מועמדות |  |