stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרן האמירויות

| --- | --- |
 מדינה:  איחוד האמירויות הערביות 
 מטה הארגון:  אבו דאבי 
 תקופת הפעילות:  2005–הווה (כ־19 שנים) 
 www.emiratesfoundation.ae
 
קרן האמירויות היא קרן פילנתרופית שהוקמה על ידי ממשלת אבו דאבי.
קרן האמירויות הושקה באפריל 2005 כיוזמה של שייח' מוחמד בן זאיד אאל נהיאן, יורש העצר של אבו דאבי וסגן המפקד העליון של הכוחות המזוינים של איחוד האמירויות הערביות. בשנת 2012, קרן האמירויות הושקה מחדש תחת השם "קרן האמירויות לפיתוח הנוער".
הקרן מבצעת השקעות חברתיות בנוער, באמצעות שש תוכניות מפתח: Takatof, תוכנית התנדבות. כפ"ת, תוכנית להעצמת נוער. Sanid, להכשרת מתנדבים לשעת חירום. תוכנית אוריינות פיננסית, תוכנית לימוד כיצד לנהל את הכספים האישיים ו-Kayani, תוכנית לפיתוח מיזמים חברתיים ברי קיימא, המספקים מקומות עבודה לנוער עם מוגבלות.
קרן האמירויות מנהלת גם את תוכנית מענקי ההשכלה הגבוהה של שייח' מוחמד בין זאיד, שתמכה ב-78 בוגרי אוניברסיטת זאיד, שלמדו יחד 58 תוארי מאסטר ו-15 דוקטורים מאיחוד האמירויות ומאוניברסיטאות בינלאומיות.
הערות שוליים

1 2  "The Emirates Foundation for Youth Development: A Local Model for Supporting Young Entrepreneurs". Wamda (באנגלית). נבדק ב-2021-07-11.
↑  "Sheikh Mohamed Bin Zayed Higher Education Grant 2021 recipients announced". wam. נבדק ב-2021-07-11.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 5906 6231
קפלר-452

| --- | --- |

 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  ברבור
 סוג:  G
 בהירות נראית:  13.7 
 סיווג ספקטרלי:  G2V
 עלייה ישרה:  19ʰ 44ᵐ 00.89ˢ מילי-שניות קשת בשנה
 נטייה:  ‏39.1704″ ‏16′ ‏44°‏+ מילי-שניות קשת בשנה
 מאפיינים פיזיים
 מרחק:  1,830  שנות אור 561.07  פארסק
 רדיוס:  1.11+0.15 −0.09 רדיוסי שמש
 מסה:  1.037 ± 0.5 מסות שמש
 עוצמת הארה:  1.047478±0.0285155 עוצמת ההארה
 טמפרטורה:  5,757±85 K
 מהירות סיבוב:  1.6±1 קילומטר לשנייה
 מהירות רדיאלית:  −42.49±2.33 קילומטר לשנייה
 היסט:  1.8053±0.0103 אלפיות של שניות קשת
 מתכתיות:  0.146 
 
קפלר-452 (באנגלית: Kepler-452) הוא כוכב מסוג G, שהתגלה על ידי טלסקופ החלל קפלר. התגלית פורסמה על ידי נאס"א ב-23 ביולי 2015.
היסטוריה גילוי הכוכב

גילוי הכוכב היה חלק מהמשימה לגלות כוכבים אחרים. צוות "קפלר" קרא לכוכב "קפלר-452" על פי הנוהל הרגיל של מתן שמות לגרמי שמים שהתגלו על ידי הטלסקופ. כוכבי לכת המועמדים המשויכים לכוכבים, שנחקרו על ידי משימת "קפלר", מוקצים את הכנויים "01" וכו' לאחר שם הכוכב (לדוגמה: קפלר 88,75,101) לפי סדר הגילוי.
מאפיינים

קפלר 452 הוא כוכב מסוג G במרחק 1,830 שנות אור מכדור הארץ, בקבוצת הכוכבים ברבור. גיל קפלר-452 שישה מיליארד שנים לעומת השמש שהיא בת 4.5 מיליארד שנים. מסת הכוכב כ-4% יותר ממסת השמש, והרדיוס כ-11% יותר מרדיוס השמש. הטמפרטורה הממוצעת היא 5,483 מעלות צלזיוס.
הכוכב מועשר במתכת (H/Fe –ברזל/מימן) כמות המתכות שבו כ-62% יותר מכמות המתכות שניתן למצוא בשמש.
כוכב לכת

במערכת קפלר 452 התגלה כוכב לכת אחד קפלר-452b, שנכון לזמן הגילוי, היה כוכב הלכת הקטן ביותר באזור ישיב מבין אלה שאותרו וייתכן שתנאיו הפיזיים מתאימים לקיום חיים.
הערות שוליים

↑  http://www.nasa.gov/press-release/nasa-kepler-mission-discovers-bigger-older-cousin-to-earth
קוקיית דידריק

| קוקיית דידריק |
| --- | --- |
 קוקיית דידריק, הפארק הלאומי פילאנסברג, דרום-אפריקה    שירה של קוקיית דידריק, קניה
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: קוקאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: קוקייתיים
סוג:: Chrysococcyx
מין:: קוקיית דידריק
שם מדעי
 Chrysococcyx caprius ‏בודארט, 1783

קוקיית דידריק, או קוקייה ירוקה (שם מדעי: Chrysococcyx caprius), היא מין עוף טפיל ממשפחת הקוקייתיים הקרובה לקוקייה אזמרגדית. קוקייה זו חיה באפריקה שמדרום לסהרה ובקצה חצי האי ערב בסוואנות מיוערות ויערות פתוחים ושיחיות וכן בגדות נהר.
עד היום נרשמו בישראל שתי תצפיות בלבד, שתיהן מאילת: הפרט הראשון נצפה באביב 1994. הפרט השני טובע בפארק הצפרות של העיר - ביום האחרון של 2022.
תיאור

זוהי קוקייה קטנה שאורכה 18–20 ס"מ והיא בעלת נוצות ירוקות מבריקות, עורף בצבע נחושת, וכתמים לבנים על הכנפיים והצוואר. העיניים אדומות והמקור קטן ושחור. הקוקייה מפוספסת מתחת לכנפיים. הנקבות דומות לזכרים אך בעלות צבעי נחושת ביותר מקומות בגוף מאשר ירוק.
היא חיה בין הענפים של עצי הסוואנה ומשמיעה רעשים עזים כדי להתריע על טריטוריה. היא אוכלת מגוון חרקים וזחלים שהיא מחלצת מחוריהם.
הקוקייה נטפלת לעופות אחרים, בעיקר לאורגיים כמו לאורג הכפר (Ploceus cucullatus) או למיני שזרן אדום קולר (Euplectes ardens). ואולם כמה אורגיים מקשים עליה להטיל להם ביצים ואצל חלקם היא כלל אינה מסוגלת להיכנס. אורג הכף מכין מעברי כניסה לקינו הכדורי עם כניסה מלמטה בה יכול להיכנס רק עוף הקטן מהאורג והקוקייה גדולה מדי, ואורג מסיכה קטן (Ploceus intermedius) מספיק גדול כדי להיכנס אליו, אך האוכלוסיות שלו פיתחו גוני צבעים שונים שהקוקייה לא הצליחה להסתגל אליהם. כשהיא מטילה ביצה בתוך אחד הקנים היא בולטת בשונותה ונזרקת מיד מהקן.
גלריה

עין וטבעת-עין בצבע אדום בולט, יוהנסבורג, דרום אפריקה
פספוס בתת-כנף, לימפופו, דרום אפריקה
קוקיית דידריק מפגינה את ניצוייה הזוהר, לימפופו, דרום אפריקה
נקבה, הפארק הלאומי פילאנסברג, דרום אפריקה
צעיר, קייפטאון, דרום אפריקה
הערות שוליים

↑  קוקיית דידריק באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  ערד בן דוד, קוקיה ירוקה, באתר הצפרות הישראלי
קלייטון (קליפורניה)

קלייטון (באנגלית: Clayton; במקור: קלייטונס [Clayton's] או קלייטונוויל [Claytonville]) היא עיר במחוז קונטרה קוסטה, קליפורניה, ארצות הברית. על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, בשנת 2010 אוכלוסיית העיר מנתה 10,897 נפש; שטחה הכולל של העיר הוא 9.8 קמ"ר. העיר הוקמה בשנת 1857, והיא ממוקמת לרגלי הפארק המדינתי הר דיאבלו.
היסטוריה

העיר תוכננה ונבנתה בשנת 1857 על ידי ג'ואל הנרי קלייטון (Joel Henry Clayton; חי בין השנים 1812–1872) ועל ידי שני אחיו הצעירים. קלייטון נולד בעיירה בגסוורת', כיום בקסוורת' שבמחוז דרבישייר, אנגליה, והיגר לארצות הברית בשנת 1837. לאחר שגר במספר מדינות, החליט קלייטון להשתקע יחד עם רעייתו מרגרט (1820–1908) ויחד עם בני משפחתו בכפר משלו לרגלי הר דיאבלו.
העיר קלייטון נקראת אמנם על שמו של ג'ואל קלייטון, אך רק בגלל הטלת מטבע. ג'ואל קלייטון וצ'ארלס ריין (Charles Rhine) הקימו יחד את העיירה, ושניהם רצו שהמקום ייקרא על שמם. אם ריין היה מנצח, שמה של העיר היה נקבע כ"ריינסוויל", אך קלייטון ניצח והעיר נקראה על שמו. ג'ואל קלייטון ואשתו מתו בקלייטון ונקברו בבית הקברות לייב אוק (Live Oak ) הממוקם כיום בעיר קונקורד.
העיר שגשגה במהלך בהלת הפחם שהתרחשה במזרח המחוז של קונטרה קוסטה, במחצית השנייה של המאה ה-19. כן נמצאו בעיר מרבצי נחושת, דבר שהוסיף לשגשוגה באותה העת. משרד הדואר הראשון בעיר הוקם בשנת 1861. בשנת 1864 פרצה שרפה גדולה בעיר אשר גרמה לנזקים גדולים וכמעט החריבה את העיר. בשנות ה-60 של המאה ה-20, ניסו חלק מתושבי המקום להביא לכך שקלייטון תתאחד עם העיר קונקורד, אך הניסיון הזה נכשל.
קלייטון הוכרזה כעיר, ה-13 במספר במחוז קונטרה קוסטה, ב-3 במרץ 1964.
חינוך

בקלייטון פועלים בתי הספר הציבוריים הבאים:
בית הספר היסודי הר דיאבלו (Mt. Diablo Elementary School).
בית הספר היסודי היילנדס (Highlands Elementary School).
בית הספר דיאבלו וויו מידל (Diablo View Middle School).
בית הספר פיין הולו מידל (Pine Hollow Middle School).
תיכון קלייטון ואליי צ'רטר (Clayton Valley Charter High School).
בקלייטון פועלת ספרייה השייכת לרשת הספריות של מחוז קונטרה קוסטה.
תקשורת

בעיר קלייטון קיימת תפוצה של העיתון היומי "הקונטרה קוסטה טיימס", הנדפס על ידי "קבוצת החדשות של אזור המפרץ - המפרץ המזרחי" (חלק מחברת העיתונות "מדיה ניוז גרופ", דנוור, קולורדו), עם משרדים בעיר וולנט קריק. כן קיימת תפוצה של העיתון "הקלייטון פיוניר" (The Clayton Pioneer).
ישנו גם אתר חדשות מקומי, "claycord.com", בלוג פרטי המכסה אירועים מקומיים ומיועד לתושבי קלייטון ולתושבי קונקורד הסמוכה.
הערות שוליים

↑  "Clayton City Council". City of Clayton. Retrieved March 27, 2013.
↑  U.S. Geological Survey Geographic Names Information System: Clayton, California
↑  Demographics in the City of Concord
↑  "Joel Clayton", from the Clayton Historical Society
1 2  Other Historic Facts, Clayton Official Site.
↑  Durham, David L. (1998). California's Geographic Names: A Gazetteer of Historic and Modern Names of the State. Quill Driver Books. p. 617. ISBN 9781884995149.
↑  HISTORY OF CLAYTON, Clayton Official Site.
↑  Clayton Library.  Contra Costa County Library. Retrieved on April 1, 2010.
| דגל קליפורניה מדינת קליפורניה |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | סקרמנטו |  |
| אזורים גאוגרפיים | עמק אנטלופ • העמק המרכזי של קליפורניה • החוף המרכזי של קליפורניה • דרום קליפורניה • איי התעלה של קליפורניה • רכסי החוף של קליפורניה • עמק אימפריאל • עמק קואצ'לה • עמק קונחו • עמק המוות • מדבר מוהאבי • עמק אוונס • עמק פומונה • עמק סקרמנטו • חצי האי סן פרנסיסקו • עמק סן פרננדו • עמק סן גבריאל • עמק סנטה קלרה • עמק סנטה קלריטה • עמק סן חואקין • סיירה נבדה • עמק הסיליקון • ערי המעבר • אזור מפרץ סן פרנסיסקו • לוס אנג'לס רבתי • מטרופולין ריברסייד-סן ברנרדינו-אונטריו • רצועת החוף המרכזית של קליפורניה • מדבריות קליפורניה |  |
| היישובים הגדולים ביותר | לוס אנג'לס • סן דייגו • סן חוזה • סן פרנסיסקו • פרזנו • סקרמנטו • לונג ביץ' • אוקלנד • בייקרספילד • אנהיים • סנטה אנה • ריברסייד • סטוקטון • צ'ולה ויסטה • אירוויין • פרימונט • סן ברנרדינו • מודסטו • אוקסנארד • פונטנה |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות קליפורניה |  |
צבא האימפריה העות'מאנית

סמל צבא האימפריה עות'מאנית
צבא האימפריה העות'מאנית בעידן המודרני חולק מבחינה ארגונית לשלושה: חיל יבשה, חיל ים וחיל אוויר.
ניתן לחלק לשתי תקופות עיקריות את תולדות צבא האימפריה העות'מאנית. התקופה הקלאסית משתרעת בין יסוד צבא האימפריה העות'מאנית בשנת 1299 והרפורמה הצבאית בתחילת המאה ה-19, בעוד שהתקופה המודרנית מתחילה עם יסודו של צבא מודרני לאימפריה, הידוע בשם "ניזאם-אה ג'דיד" (Nizam-ı Cedid), בשנת 1829.
חיל היבשה

הכוח הצבאי הראשון של האימפריה העות'מאנית היה צבא אשר אורגן על ידי עות'מאן הראשון והורכב מבני שבטים במערב אנטוליה בשלהי המאה ה-13.
בני שבטים אלה היו לכוח פשיטה צבאי בלתי סדיר, אשר צויד בכלי נשק קרים כמו קשתות וחניתות. בתמורה לשירותם ניתנו להם, בשטחים שכבשו, אחוזות פאודליות הקרויות טימאר.
אורהן הראשון היה שארגן לראשונה צבא סדיר אשר קיבל שכר ולא שלל מלחמה. כוח הרגלים נקרא "יָהיָה" וכוח הפרשים כונה "מוסלם". אנשי הצבא היו ברובם שכירי חרב ורק טורקים מעטים ראו בשכר פיצוי נאות, במקום שלל. שכירי החרב לא נדרשו להמיר את דתם לאסלאם כל עוד צייתו לפקודות מפקדיהם העות'מאנים.
שימוש בכלי ירייה

העות'מאנים החלו להשתמש ברובים בין שנת 1444 לשנת 1448. עם תחילת השימוש בכלי נשק נוסדו כוחות ייחודיים בחיל היבשה, כגון, חיל רגלים מזוין (בטורקית: Piyade Topçu, מילולית: "ארטילריה רגלית"), חיל פרשים מזוין (בטורקית: Süvari Topçu Neferi, מילולית: "חיל ארטילריה רכוב") ומפציצים (בטורקית: Kumbaracı) שהיו יודי רימונים אשר צוידו בפצצות (Khımbara) וכן חיילים שתפקידם היה לדאוג לאספקת הכוח הנלחם באבק שרפה וכלי ירי.
שימוש בכלי ירייה > קאפיקולו

הצבא סדיר קיבל את שכרו והיה בפיקודם של בעלי אחוזות עשירים, אשר רכשו הון וכוח והפכו למעין מעמד אצילים. שכירי החרב ששרתו בפיקודם הפכו לכלי לרכישת כוח והשפעה נוספת על הסולטאן, אשר לרשותו לא עמדו אמצעים מספיקים כדי לבנות צבא גדול דיו, העולה על זה של בעלי האחוזות. לכן, במחצית המאה ה-14, מורט הראשון הקים לעצמו צבא עבדים פרטי אשר נקרא הקאפיקולו (Kapıkulu). כוח צבאי חדש זה התבסס על זכותו של הסולטאן לחמישית משלל המלחמה, זכות אשר כללה בתוכה את השבויים שנתפסו בקרב. את דתם של העבדים השבויים המירו לאסלאם והם אומנו כצבאו הפרטי של הסולטאן.
היחידה המפורסמת ביותר של הקאפיקולו הייתה היאניצ'רים (Yeniçeri) (מילולית: "חיילים חדשים") אשר הורכבו מנערים נוצרים שאוסלמו. היו יחידות נוספות בקאפיקולו, ביניהן יחידת ההאלברדים (Baltaçi). הכוח הלך וגדל במהירות והפך לכוח הצבאי המשמעותי ביותר בצבא העות'מאני. כדי לגייס חיילים חדשים לכוח פיתח מורט השני שיטת גיוס חובה, דוושירמה מן הנוצרים ברחבי האימפריה. מורט השתמש בכוחם של היאניצ'רים כנגד בני האצולה, והכריחם לשלם מיסים או לתת אדמות לאוצר המלך, כך שניתן היה להמשיך ולהחזיק בצבא הקאפיקולו.
שימוש בכלי ירייה > חיל פרשים מובחר

כוח חשוב מצבא האימפריה היו שש החטיבות של חיל הפרשים המובחר (בטורקית: Altı Bölük). החשובה מבין חטיבות אלה הייתה ה"סיפהיס", בהם כוח פשיטה מקצועי אשר זרע הרס בשטח האויב לפני הצבא המתקדם. פרשי הכוח אף שימשו כצופים.
כוח ה"סיפהי" נוסד בתקופת שלטונו של מורט הראשון. בתחילה היו הסיפהי מגויסים באמצעות מס גולגולת, בדומה ליאניצ'רים, אולם לאחר תקופתו של מהמט השני, הם נבחרו אך ורק מבין העם הטורקי אשר היו בעלי אדמות בשטח האימפריה. הסיפהי הפכו לחטיבה הגדולה ביותר מבין שש חטיבות הפרשים בצבא העות'ימני, והיוו כוח רכוב מובחר, מקביל ליאניצ'רים. בין המשימות שמילאו היו הסיפהי רוכבים במצעדים לצד הסולטאן וכן שימשו כשומרי ראש רכובים. בעיתות שלום הם היו אחראים אף לגביית מיסים.
יש להבחין בין ה"סיפהי" שהיוו כוח פרשים מקצועי סדיר לבין אלה שזכו לכינוי העממי "סיפהי" ואשר היו כוח פרשים של בעלי אחוזות פאודליים (בטורקית: Tîmâr, "טימר") ומכאן אף כינויים הנוסף, "טימרלי". אדמותיהם של אלה הוענקו להם ישירות מן הסולטאן וזיכו אותם במלוא ההכנסות מן הקרקע, זאת בתמורה לשירותם הצבאי. האיכרים שחיו באדמותיהם הפכו לאריסים. מעמדם של הטימרלי היה דומה למעמדם של אבירי ימי הביניים באירופה. הטימרלי היו כוח לא סדיר וגויסו לעת מלחמה.
שימוש בכלי ירייה > אזבים

בנוסף לאופן גיוס היאניצ'רים, בשנת 1389 הנהיג צבא האימפריה העות'מאנית שיטת גיוס ולפיה, כאשר התעורר הצורך, כל עיר, עיירה וכפר היו חייבים לשלוח לצבא מספר מסוים של מגויסים מצוידים כהלכה, למשרדי גיוס שהוקמו בהוראת הסולטאן. כוח צבאי זה של חיל רגלים בלתי סדיר נקרא "אזבים" והם גויסו למשימות שונות, ביניהן, סלילת כבישים וגשרים לצבא, כוחות עזר לכוח הלוחם ולפעמים הם אף הוקרבו כ"בשר תותחים" להאט את התקדמות האויב.
ה-באשי באזוק (Başıbozuk) היו ענף בכוח האזבים אשר גויסו במיוחד מבין חסרי הבית וגורמים פליליים. אלה נודעו באכזריות ובחוסר משמעת ואומנו לקרבות פנים אל פנים.
כוחות נוספים בצבא האימפריה העות'מאנית, היו:
אקינצ'י (Akıncı): כוחות פרשים פושטים לפני המחנה.
אקאע'א (Akağa): כוח סריסים לבנים אשר שמרו על החצר הפנימית של ארמון הסולטאן.
שימוש בכלי ירייה > התזמורת הצבאית הצועדת

מהטרנים (Mehteran): נגני התזמורת הצבאית הצועדת ניגנו מנגינות לכת בדרכם של החיילים לקרב. המהטרים בדרך כלל ליוו את כוחות היאניצ'רים. המהטרים הם כנראה התזמורת הצבאית הצועדת העתיקה ביותר בעולם.
מלחמת העולם הראשונה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה מנה הצבא העות'מאני 36 אוגדות שרוכזו בשלוש ארמיות. כל אוגדה הכילה שלוש חטיבות רובאים, מספר פלוגות מקלענים ו-36 תותחים. במהלך המלחמה גויסו לצבא למעלה מ-2,850,000 חיילים והעות'מאנים הגדילו את צבאם ל-43 אוגדות. במהלך מלחמת העולם נהרגו בין 470,000 ל-530,000 חיילים עות'מאנים בקרבות, עוד כ-100,000 נפטרו ממחלות ו-770,000 נפצעו.
ראו גם

סטירה עות'מאנית
הערות שוליים

↑  Goodwin, Jason (1998). Lords of the Horizons: A History of the Ottoman Empire. New York: H. Holt, 59, 179–181. ISBN 0-8050-4081-1
↑  Stanford J. Shaw, The Origins of Ottoman Reform: The Nizam-I Cedid Army of Sultan Selim III. Journal of Modern History 1965; 3:291–306
↑  Avigdor Levy, The Officer Corps in Sultan Mahmud II's Ottoman Army, 1826-39. International Journal of Middle East Studies 1971; 2:21–39
↑  Yucel <Yanikdag, Educating the Peasants: The Ottoman Army
and Enlisted Men in Uniform. Middle Eastern Studies 2004;40:92–108
↑  "הצבא העות'מאני במלחמת העולם הראשונה", באתר spartacus.schoolnet.co.uk (באנגלית)
איור מן המאה ה-15 של חייל יאניצ'רי במדיו
המהטרנים בציור משנת 1839
קציני החטיבה הארטילרית הניידת הראשונה רכובים על סוסיהם, בשנת 1880 לערך
קנדריק ריי

| --- | --- |

 לידה:  26 בינואר 1994 (בן 30) מידלטאון, ניו יורק שבארצות הברית
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.88
 מספר:  0
 מכללה:  אוניברסיטת קוויניפק ואוניברסיטת קנסאו סטייט
 דראפט:  לא נבחר, 2017
 קבוצות כשחקן
 2017–2018   2018–2019   2019   2019–:  נימבורק   מכבי תל אביב   ← לה מאן   אא"ק אתונה
 הישגים כשחקן
 חמישיית  העונה השנייה באזור האטלנטיק סאן (2016)   חמישיית  העונה באזור האטלנטיק סאן (2017)   חמישיית העונה השנייה בליגת האלופות של פיב"א (2018)   הגביע הצ'כי (2018)   השחקן המצטיין בליגה הצ'כית (2018)    אליפות צ'כיה (2018)   הגביע היווני (2020)
 
קנדריק ריי (באנגלית: Kendrick Ray; נולד ב -26 בינואר 1994) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הקלע בקבוצת אא"ק אתונה מליגת העל היוונית ובליגת האלופות.
ביוגרפיה

ריי למד בתיכון במידלטאון, ניו יורק. הוא שיחק כדורסל בקולג'ים באוניברסיטת קוויניפק בובקאטס ואחר כך באוניברסיטת קנסאו סטייט אוולס.
ב- 26 בפברואר 2017 נבחר לחמישיית העונה של אזור האטלנטיק סאן.
בשנתו האחרונה בקולג' היו לו בממוצע 21.2 נקודות, 3.7 ריבאונדים ו-3.1 אסיסטים למשחק.
קריירה מקצועית > נימבורק (2017-2018)

ב-24 ביולי 2017 החל את הקריירה המקצועית שלו בקבוצה הצ'כית נימבורק, כאשר חתם על חוזה לשנה אחת. ריי סייע לנימבורק לזכות בליגה הצ'כית ובגביע הצ'כי, הוא הצליח גם להוביל את הצ'כים לשמינית גמר ליגת האלופות של פיב"א, שם הם הפסידו, לאלופה העתידית, א.א.ק. אתונה.
ב-56 משחקים ששיחק בעונת 2017-18 (הן בליגה הצ'כית והן בליגת האלופות), העמיד ריי ממוצעים של 14.1 נקודות, 4.1 ריבאונדים ו-2.7 אסיסטים ב-19.2 דקות למשחק. ריי זכה בתואר השחקן המצטיין בליגה הצ'כית ונכנס לחמישיית העונה השנייה בליגת האלופות.
קריירה מקצועית > מכבי תל אביב (2018-)

ב-18 ביוני 2018 ריי חתם לשלוש שנים באלופת המדינה, מכבי תל אביב.
ב-26 בפברואר 2019 הושאל ללה מאן סארת הצרפתית עד לסוף העונה.
בתום העונה שוחרר ממכבי תל אביב וחתם באא"ק אתונה.
חיים אישיים

אחיו הבוגר של ריי הוא אלן, גם הוא כדורסלן במקצועו.
הערות שוליים

↑  "Atlantic Sun Conference releases 2016-2017 award winners". fanragsports.com. 26 בפברואר 2017. אורכב מ-המקור ב-2018-06-18. נבדק ב-2018-06-20. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "CEZ Nymburk signs rookie Kendrick Ray". Sportando.com. 24 ביולי 2017. אורכב מ-המקור ב-2020-01-26. נבדק ב-2018-06-20. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Kendrick Ray Named MVP of Top Division in Czech Republic". ksuowls.com. 6 באפריל 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Star Lineup revealed". championsleague.basketball. 5 במאי 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "הרכש הראשון: קנדריק ריי חתם במכבי ת"א". one.co.il. 18 ביוני 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Basketball is Ray family tradition". recordonline.com. 12 בדצמבר 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
קנדריק פאריס

קנדריק פאריס (באנגלית: Kendrick Farris; נולד ב-2 ביולי 1986) הוא מרים משקולות אולימפי אמריקאי.
קריירה

פאריס נולד בשריבפורט, ארצות הברית. בגיל 11 החל להרים משקולות. בשנת 2004, החל להשתתף בתחרויות בינלאומיות. בתחילת הקריירה שלו, הוא התחרה בקטגוריית משקל 77 ק"ג. בשנת 2006, עלה לקטגוריית משקל 85 ק"ג, ובשנת 2015 עלה לקטגוריית משקל 94 ק"ג. בשנת 2008, השתתף באולימפיאדת בייג'ינג ודורג במקום השמיני (362 ק"ג). בשנת 2010, זכה במדליית זהב באליפות הפאן אמריקאית בהרמת משקולות (אנ') כשהרים משקל כולל של 362 ק"ג. בשנת 2011, זכה במדליית ארד במשחקים הפאן-אמריקאיים (אנ') כשהרים משקל כולל של 348 ק"ג. בשנת 2012, השתתף באולימפיאדת לונדון ודורג במקום העשירי (355 ק"ג). בשנת 2013, זכה במדליית כסף באוניברסיאדת קאזאן (372 ק"ג). בשנת 2015, זכה במדליית זהב במשחקים הפאן-אמריקאיים (אנ'). בשנת 2016, זכה במדליית זהב באליפות הפאן אמריקאית (364 ק"ג) (אנ'). ב-8 במאי 2016, במסגרת המבחנים לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, שבר שיא אמריקאי בקטגוריית משקל 94 ק"ג לאחר שהרים משקל כולל של 377 ק"ג (168 ק"ג בהנפה (אנ') ו-209 ק"ג בדחיקה (אנ')). באותה השנה, היה הגבר היחיד בענף הרמת המשקולות של המשלחת האמריקאית (אנ') לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו ודורג בתחרות במקום ה-11.
חיים אישיים

פאריס השלים תואר בתקשורת באוניברסיטת מדינת לואיזיאנה שריבפורט (אנ'). בשנת 2014, לקראת הולדת בנו השני, פאריס אימץ אורח חיים טבעוני. פאריס מגדיר עצמו כאדם מאמין, צאצא של אחד משבטי ישראל ומכנה את עצמו לעיתים בשם 'יעקב'. נשוי לקתרינה ולהם שני ילדים.
ראו גם

הרמת משקולות במשחקים האולימפיים
הערות שוליים

↑  Kendrick Farris, sports-reference.com
↑  PAN AMERICAN CHAMPIONSHIPS, iwf.net
↑  Who is ... Kendrick Farris?, nbcolympics.com
↑  National Championships & USA Olympic Team Trials Report, CH Fitness & Performance, May 11, 2016
↑  Michael Rodio, The Vegan Diet of American Olympic Weightlifter Kendrick Farris, mensfitness
↑  Olympic Weightlifter Kendrick Farris Trumpets ‘Lost Tribes of Israel’ Roots, forward.com
קמיל פלקי

| --- | --- |

 לידה:  21 באוגוסט 1908 Törökbálint, הונגריה 
 פטירה:  18 באוקטובר 1993 (בגיל 85) בודפשט, הונגריה 
 שם לידה:  Feleki Kamill Tivadar 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 פרסים והוקרה:  פרס קושוט (1953)  אמן מצטיין של הונגריה (1952)  אמן דגול של הונגריה (1961) 
 
קמיל פלקי (במקור פרוכט; בהונגרית: Feleki Kamill; טרקבאלינט, 21 באוגוסט 1908 – בודפשט, 18 באוקטובר 1993) היה זוכה פרס קושוט שחקן, רקדן, כוריאוגרף הונגרי, זוכה פרס האמן המצטיין, פרס האמן הדגול וזוכה פרס קושוט (הפרס המקביל בהונגריה לפרס ישראל).
ביוגרפיה

קמיל פלקי נולד כבנם של טיבדאר פלקי (פרוכט), יהודי, בעלים של מפעל מכונות ושל תקלה קרולינה שרייבר שהייתה או ממשפחה יהודית שהתנצרה או ממשפחה ממוצא שוואבי. אין מספיק מקורות ביוגרפיים, כדי לקבוע אחד מן השניים הנ"ל. ב-1914, כשקמיל היה רק בן שש, הם עברו מדירתם הדלה בעיירה טרקבאלינט לאחת מהדירות הבורגניות הגדולות יותר בבודפשט בקומה השנייה של הבית בשדרות ליפוט 27. קמיל פלקי למד במשך ארבע שנים בבית הספר היסודי בכיכר אישטוואן הקדוש שליד בזיליקת אישטוון הקדוש בבודפשט ולאחר מכן למד בגימנסיה הריאלית הראשית ברחוב מרקו.
כבר בגיל 11 החליט (1919) להיות שחקן, ומשנת 1922 לקח שיעורים פרטיים מאמן בפארק העירוני של בודפשט. הוא נרשם לבית הספר להכשרת שחקנים של סידי ראקושי בשנת 1926, ואחרי שנה אחת בלבד התקבל בחוזה לתיאטרון קיראי ידי אדן לאזאר (מקודם: שוורץ). הוא קיבל שכר גבוה במיוחד ביחס לשחקן מתחיל ובשל פטרונותה של השחקנית היהודייה אלה גומבאסגי (מקודם גרין), הוא התקבל גם על ידי חברת השחקנים. בין השנים 1929–1931 ביצע בחו"ל את הריקודים המיוחדים שלו תחת השם קמילו פלקי. מכאן ואילך הפך לרקדן-קומיקאי מהולל, בין היתר גם ב:
תיאטרון האופרטה של בודפשט (1931–1935),
קברט הקומיקאים (1931 - 1932) (Komikusok Kabaré)
רויאל אורפאום Royal Orpheum) (1934 - 1933))
תיאטרון רויאל רוויו (1936 - 1935) (Royal Revü Színház)
תיאטרון הקומדיה של בודפשט (1939–1941),
תיאטרון ארקל (1937–1939),
קברט סופרי הפודיום (1940–1941) (Pódium Írók Kabaréja)
בנוסף לכך הוא היה אורח קבוע על במות הקיץ:
תיאטרון ארז'בטווארוש (Erzsébetvárosi Színház)
בימת הפארק מרקוש (Márkus Parkszínpad)
ועוד
ב-5 באוגוסט 1932 נשא לאישה בבודפשט את יוזפה הרמינה אנה מצגר שהייתה מבוגרת ממנו בחמש שנים, בתם של רז'ה פרנץ מצגר ושל אילונה ארז'בט מומהג'י.
בין 1936 לבין 1938 עבד ככוריאוגרף למחול בתיאטרון הילדים של הדוד לאקנר. בין השנים 1941 לבין 1943 פרסם מאמרים רבים מאוד תחת השם קמיל פלקי בשבועון "קולנוע, תיאטרון, ספרות" (Film Színház Irodalom) בשם "הטור שלי".
לאחר מלחמת העולם השנייה בין 1945 לבין 1949, שיחק בתיאטראות: ויג, השחקנים, ההונגרי, מרכז העיר, המודרני וגם פטפי (1960–1964). לבסוף חזר לתיאטרון האופרטה של בודפשט. בין לבין הופיע כשחקן אורח בתיאטראות, בין היתר, יוז'ף אטילה ומדאץ'. הוא עזב את מקום הצלחתו הגדולה, תיאטרון האופרטה, ב-1972, אם כי לא לצמיתות. הוא הופיע על הבמה בפעם האחרונה ב-1978, אך כיכב בסרטים עד סוף שנות השמונים ובין היתר בסרטו המפורסם של פטר גארדוש בשם "אלוהי החסד" או "אלי שבשמיים" (Uramisten). הוא חי את שנותיו האחרונות בעוני רב.
בשל קומתו הקטנה, תרבות התנועה המטופחת והפגם הקטן האופייני בדיבור שלו, הוא שיחק בעיקר אנשים קטנים וביישניים.
תפקידיו היותר חשובים בתיאטרון

מספר הצגות הבכורה שלו הרשום במאגר התיאטרון (1949–): 43.
מולייר : החולה המדומה (ארגן)
ניקולאי וסילייביץ' גוגול : שידוכין (המבקש)
דוסטויבסקי : שני גברים מתחת למיטה (טובורוגוב)
מארק טוויין : שטר בן מיליון (לורד פודינגטון)
סיימון: נערי קרן השמש (ווילי קלארק)
מלון פלאזה (רוי הבלי)
ברכט - וייל: אופרה בגרוש
קנדר - אב - מאסטרוף: קברט (מר שולץ)
סטיוארט - הרמן - ג'. דנס: הלו דולי! (הוראס ונדרגלדר)
וילנר - בודנסקי: רוזן לוקסמבורג (סר בזיל)
אמריך קלמן: נסיכת הצ'רדש (מישקה)
פרנץ מולנר: הרמוניה (יועץ הפינה)
הדוקטור (Puzsér)
גרגיי צ'יקי: סבתא (הברון ארקני)
קוויאר (טיוודאר)
מלכיאור לנדייל: קרב ווטרלו (ווילי בראון)
קארוי אסלאני: שבע הסטירות (Terbanks)
לאסלו טאבי: חובה לדעת בספרדית (דייגו אספרטרו)
מיהאלי אייזמן: אני ואחי הקטן (ליצן טיטי)
כוכבי הקרקס (ד"ר ואס)
רנה ה-14 (הנסיך אלפונז)
גאבור וסארי - אייזמן: בובוש
בורוש - פנייש - יוז'ף רומהאני: שתי אהבות (מיהאי בורבאש)
פנייש - מגפיים - דייג: כוכבים שובבים (דוד ברצי)
פאל אברהם: 3:1 לאהבה (צ'ופי)
ט. ברודי - דז'ה קלר - אישטוואן בקפי: מלון ארמון (הדוד מניוס)
קלר: שלושה אביבים (Sanyi)
בלה גאדור - טיבור ברבש - קרקש - סילארד דרווש: חנות כלבו ממלכתית (הדוד גלאוסיוס)
מרטוש - יאקובי: סיביל (המושל)
דונאי פ.: המכנסיים (המנהל)
הלאס: רק לא עם אישה! (סינמי)
בורקהרד: זיקוקים (גוסטב)