stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גנבת עין
שינויים אפשריים בעקבות מעבר העוולה מפקודת הנזיקין לחוק עוולות מסחריות

כנאמר, מעברה של גנבת העין לחוק העוולות המסחריות לצד העוולות הקרובות לה מהותית הוא טבעי ולכן מקובל לומר כי אין שינוי ממשי בעוולה עם מעברה. עם זאת, נראה שביקש המחוקק לרענן את כללי המשחק הנוהגים בתחרות העסקית בישראל ולכן יש מקום להתייחס למס' שינויים:
מטלטלין ושירות – פקודת הנזיקין מתייחסת רק להטעיה בדבר טובין בזמן שחוק העוולות המסחריות מציין מפורשות גם שירות הניתן על ידי עסק כגון שירותים משפטיים. בכך מבהיר המחוקק סופית נושא שנוי במחלוקת בפסיקה. בנוסף ובניגוד לפקודת הנזיקין, העוולה בחוק העוולות מסתפקת במצג שווא שמביא למחשבה כי המוצר המדובר רק קשור לתובע ולאו דווקא שמקורו בתובע.
עוסק או לא עוסק – בשונה מפקודת הנזיקין, גנבת העין בחוק בעוולות המסחריות דורשת כי שני הצדדים לעוולה יהיו "עוסקים". גם יתר העוולות המופיעות בפרק הראשון לחוק העוולות, קרי: תיאור כוזב ותחרות בלתי הוגנת אינן מתקיימות אלא אם המעוול והנפגע שניהם עוסקים. הקושי נובע מהגדרת המינוח "עוסק" בחוקים מקבילים (כגון חוק מס ערך מוסף) בה לא נכלל מוסד ללא כוונת רווח. וכך ייתכן שעמותות, גופים פוליטיים או גופים ממשלתיים הפועלים לתועלת הציבור לא יכולים לעשות שימוש בעוולה אם נפגע המוניטין שלהם.
השינוי התרופתי – כנאמר, סעיף 11 לחוק העוולות מאפשר לתבוע את כל התרופות הקבועות בפקודת הנזיקין במקביל לתרופות הנוספות שבחוק העוולות וכך מורחבות התרופות שמקנה העוולה.
יסוד ההטעיה – יסוד זה זוכה להרחבה בחוק העוולות על פני פקודת הנזיקין. סעיף 59 לפקודה הציב את הדרישה לקיומה של סכנת הטעיה תוך שימוש במילים "קונה רגיל עשוי להניח", לעומתו סעיף 1 לחוק העוולות עשה שימוש בניסוח "ייחזו בטעות כנכס או כשירות שיש להם קשר לעוסק אחר". מכאן, כי בפקנ"ז דובר בסכנת הטעיה במובן הצר של המושג, בעוד חוק העוולות מכיר גם בהטעיה במובן הרחב של סכנת ייחוס וכיום ברור כי ניתן להסתפק באסוציאציה מוטעית של קהל הצרכנים. עם זאת, יש לזכור כי גם כיום אין די בשיוך לא ממשי של המוצר ונדרשת אסוציאציה מוטעית.
ההטעיה והרכישה – סעיף 59 תבע שההטעיה תהא הגורם לרכישת מוצרו של פלוני במקום של אלמוני ולכן על פי נוסח זה כאשר נרכש מוצרו של פלוני שלא כתוצאה מהטעיה אין מדובר בגנבת עין. מנגד, בסעיף 1(א) אמנם נידרש כי פעולת הנתבע תביא, להטעיה אך לא נדרשת פעולת רכישה של הצרכן בפועל. כרגע לא ברור כיצד יתייחס ביהמ"ש לניסוח השונה שתעמוד בפניו הסוגיה.
הפסיקה בישראל

בתביעת גנבת עין על בית המשפט להתחשב בכל הנסיבות. ייתכן כי הסימן או השם של הצדדים אינו זהה ואף אינו דומה, אך אריזת המוצר דומה מאוד. ייתכן כי האריזה אינה דומה אך אופן השיווק זהה. ייתכן כי השיווק שונה אך שיטת הפרסום דומה. ייתכן כי שיטת הפרסום אינה דומה אך האיכות המיוחסת למוצר זהה. על השופטים להיות רגישים וקשובים להלך הרוח בציבור, לראות בעיני הציבור כיצד מוצגים בפניו שני מוצרים או שירותים ולהחליט האם ניתן לבלבל ביניהם, האם אחד מהצדדים משתמש בשם הטוב של המתחרה בו, ותוך כדי יצירת מצג שווא גורם לצרכן השירות או המוצר לטעות ולחשוב כי הוא רוכש שירות או מוצר של אחר. גם התנהגותו של התובע משפיעה על התוצאה הסופית. כך למשל, תובע החוטא בעצמו בחיקוי מוצרים אינו זכאי לסעד נגד מחקה של אריזותיו.
הפסיקה בישראל > מקרים לדוגמה

עוולת גנבת העין מוגדרת בחוק בקצרה, אך פירוט הסברים ודוגמאות ניתן למצוא בפסקי דין שונים. פסקי דין ישראליים ניתנו בהשראת הפסיקה הזרה תוך פירוש החקיקה המתפתחת בארץ.
הפסיקה בישראל > מקרים לדוגמה > פס"ד פניציה

מפעל ישראלי לייצור זכוכית ומוצרי זכוכית, ייצר ומכר דגמי כוסות מזכוכית מחוסמת בעלי עיצוב כמעט זהה לדגמי כוסות של חברה צרפתית, ועם הטבעת שם בתחתית הכוס בעל סיומת דומה. בתחילה בית-המשפט המחוזי אסר על החברה הישראלית לשווק את דגמי הכוסות, אך בית-המשפט העליון הפך החלטה זו וקבע כי למרות החיקוי לא הוכחה רכישת המוניטין, היסוד הראשון בתביעת עוולת גנבת עין.
הפסיקה בישראל > מקרים לדוגמה > פס"ד אווזי הזהב

קבוצת חברות רכשה את שמה של רשת המסעדות "אווזי". במקביל פתח המוכר מסעדה חדשה בבאר-שבע בשם "אווזי הזהב". קבוצת החברות פנתה לערכאות בבקשה למנוע מהמוכר להמשיך ולהשתמש בשם 'אווזי'. בית-המשפט המחוזי קבע כי התקיימה גנבת עין. נקבע כי התובעות הוכיחו כי רשת המסעדות שברשותן ידועה בכל הארץ בכינוי 'אווזי'. בנוסף נקבע כי הנתבע הדגיש בפרסומיו את המילה 'אווזי' והפריד אותה מהמילה 'הזהב', ובכך גרם להטעיה. בית-המשפט התבסס בהחלטתו גם על העובדה כי מדובר בעסקים מאותו סוג ושהצרכן הרגיל מתבסס על תבניות הקיימות בזיכרונו, ולא משווה בין שני שמות העסקים כשאלה עומדים זה לצד זה. למרות קביעותיו הנחרצות של בית-המשפט המחוזי, התקבל הערעור על פס"ד זה. בבית-המשפט העליון נקבע כי אכן רכשו המשיבות מוניטין בשם 'אווזי', אך שם זה הוא שם תיאורי ולמרות ההוכחה כי קיים לו אופי מבחין ומשמעות משנית, ההגנה על שמות תיאוריים לא חלה על צירופי מילים והטיות. המילה אווזִי אינה זהה למילה אווזֵי, אותה רוצה המערער לצרף למילה 'הזהב'. בית המשפט לא נדרש להכריע בשאלת החשש להטעיית הציבור, שכן קבע כי ההגנה העומדת לשם 'אווזִי' אינה מונעת את הטייתו כ'אווזֵי', וממילא לא תשתכלל עוולת גנבת העין אף אם ישנו חשש כי הציבור יוטעה ויתבלבל בין המסעדות של המשיבות לבין זו של המערער.
הדין האנגלי

הפסיקה האנגלית גיבשה ופיתחה את עוולת ה-Passing Off. השימוש המקורי מהמאה ה-19 השתנה עם השנים, ובשלושים השנה האחרונות חל פיתוח של העוולה למחוזות מסחר חדשים. בנוסף, במספר פסקי דין במהלך שנות השישים נוצר המעבר בדין האנגלי מהעוולה המצומצמת של גנבת עין לעבר עוולת תחרות בלתי הוגנת, ה-Unfair competition.
האלמנטים הנדרשים בתביעה מוצלחת של גנבת עין, אשר זוהו ואופיינו בפסה"ד המנחה בעניין -Spalding v. Gamage הם:
חייב להיות מצג-שווא
מצג השווא חייב להיעשות בידי סוחר במהלך מסחר
מצג השווא חייב להתבצע בפני לקוחותיו הצפויים של סוחר במוצר או שירות הניתן על-ידו
מצג השווא חייב לאפשר תוצאה צפויה והגיונית שתיפגע בעסק או במוניטין של סוחר אחר
מצג השווא חייב לגרום לנזק ממשי לעסק או למוניטין של הסוחר האחר. בדומה לדין הישראלי אין חשיבות ליסוד הנפשי של מבצע העוולה, אך יסודות העוולה בדין האנגלי כוללים בנוסף ליסוד המוניטין וההטעיה (הקיימים בדין הישראלי), את יסוד הנזק.
במקרים מוקדמים בפסיקה הסתפקו בכך שניתן היה להניח נזק, אך מאוחר יותר נקבע כי אם אין סבירות לנזק התביעה מתבטלת, גם אם שאר יסודות העוולה מתקיימים. עניין נוסף שהפסיקה האנגלית דורשת הוא קשר סיבתי בין הטעיית הנתבע לנזק של התובע. אמנם, נזק סביר שיתרחש בעיסוקים קרובים, אך ניתן להוכיח נזק גם כשהנתבע עוסק בתחום חיצוני לתחום העיסוק של התובע, וגם אם התובע לא מתרחב בשלב זה לתחום העיסוק של הנתבע. אם הנתבע יוצר מצג שווא כי יש לו רישיון עיסוק מאחר, יכול התובע לנקוט בהליכי תביעה נגדו בהסתמך על נזק מסתבר. נזק שכזה יכול להיות אובדן מכירות או פגיעה במוניטין.
מבט לעתיד וביקורת

בהסתכלות קדימה, ניתן לציין מספר נושאים, בהם ניתן לקדם את עוולת גנבת העין בישראל. ראשית, תוכל עוולה זו לתפוס את מקומה הראוי אם תחוקק עוולה כללית של תחרות בלתי הוגנת, תחתיה עוולה רחבה האוסרת גזל מוניטין ובתור מקרה פרטני שלה תמוקם גנבת העין. שנית גנבת העין בפני עצמה צריכה להתבסס, עם הבאת המקרים לפתחו של בית-המשפט, בתחומים חדשים הצצים עם התפתחות המסחר והטכנולוגיה. אם בימינו זהו תחום הפרסום והאינטרנט ואם בעתיד לבוא יהא זה תחום אחר כגון סחר באיברים.
עוולת גנבת העין היא עוולה גמישה, אשר במרוצת השנים הלכה והתפתחה בישראל הן בפסיקה והן בחקיקה. אך, ייתכן כי התפתחות זו הלכה צעד אחד יותר מידי בעת העיגון החוקי האחרון של העוולה במסגרת חוק עוולות מסחריות. חוק זה נותן הגנה מרחיקת לכת לבעל עסק במוניטין שרכש. הגנה שכזו עלולה לגרום לפגיעה יתרה בעקרון התחרות החופשית המושתת על חופש העיסוק. לפי המצב החוקי הקיים בישראל, נוצר מצב בו בעל עסק חדש חשוף לתביעה בגין עוולת גנבת עין ולתשלום פיצויים מרחיקי לכת, אשר במהותם הרתעתיים-עונשיים, אף שלא הסב כלל נזק לתובע. בנוסף ייתכנו במקרה שכזה הנתונים הבאים: (א) לא הייתה לנתבע כל כוונה לגזול מוניטין של אחר והוא אף לא ידע על גזלה זו. (ב) הנתונים העובדתיים היו שנויים במחלוקת, אך על-פי שיקול דעת בית-המשפט, חוזי המוצר של הנתבע אכן דומה, אם כי לא זהה למוצרו של התובע. אם הפסיקה בישראל לא תדע לרסן עצמה, ולשמור על איזון ראוי בין חופש הקניין לחופש העיסוק בתחום דיני גנבת העין, ייפגע חופש התחרות וייפגע יצר העשייה, החידוש והיצירה.
ראו גם

דיני הנזיקין
דיני הקניין
חופש העיסוק
כבוד האדם
לקריאה נוספת > חקיקה

חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו.
חוק עוולות מסחריות תשנ"ט-1999.
פקודת הנזיקין (נוסח חדש), תשכ"ח-1968
פקודת סימני מסחר (נוסח חדש), תשל"ב-1972.
הצעת חוק לאיסור תחרות לא הוגנת, תשנ"ו-1996 - הצ"ח 347 2471.
לקריאה נוספת > פסיקה

ע"א 5792/99 תקשורת וחינוך דתי-יהודי משפחה (1997) בע"מ ואח' נ' אס.בי.סי. פרסום, שיווק וקידום מכירות בע"מ ואח', פ"ד נה (3) 933.
ת"א 751/00 נענע דיסק בע"מ ואח' נ' נטוויז'ן בע"מ ואח', תק-מח (3) 2093.
ע"א 3559/02 מועדון מנויי טוטו זהב בע"מ נ' המועצה להסדר ההימורים בספורט, פ"ד נט (1) 873.
ברע 72 / 253 ג'והן ווקר ובניו בע"מ נ' נשיונל דיסטילרס בע"מ כז (1) 361.
עא 91 / 523 קלוד כהן נ' יונה נדיר מט (2) 353.
תא 04 / 1155 מיכל להב נ' שלמה מזרחי 04 (8) 354.
תא 99 / 607 נקניק נהריה כשר זוגלובק בע"מ נ' מעדני טיבונגליל וירושלים, פ"ד נט (1) 689.
ע"א 308/87 ויסברוד נ' ד.י.ג ביח"ר למוצרי חשמל בע"מ, פ"ד מד (1) 629, 632.
עא 86 / 18 מפעלי זכוכית ישראליים פניציה בע"מ נ' LES VERREIES DE SAINT GOBAIN, מה (3) 224.
בג"ץ 85 / 144 קליל, תעשיות מתכת אל-ברזליות בע"מ נ' רשם הפטנטים, המדגמים וסימני המסחר מב (1) 309.
ת"א 14524/97 א.ח. ייצור ושיווק אופנה בע"מ ואח' נ' לה מיראז' יצור בגדים (1997) בע"מ, תק-מח 97(4) 817.
ע"א 442/85 משה זהר ושות' ואח' נ' מעבדות טרבנול (ישראל) בע"מ ואח', פ"ד מד (3) 661.
רע"א 371/89 ליבוביץ' נ' א' את י' אליהו בע"מ, פ"ד מד (2) 309.
ה"פ (ת"א) 404/90 טלמסר נ' עיתונות מקומית בע"מ, תק-מח 91(3) 317.
ע"א 715/68 פרו פרו ביסקוויט (כ"ס) בע"מ נ' ל. פרומין ובניו בע"מ, פ"ד כג (2) 43.
רעא 02 / 5454 טעם טבע (1988) טיבולי בע"מ נ' אמברוזיה סופהרב בע"מ נז (2) 438.
ע"א 210/65 בנק אגוד לישראל בע"מ נ' בנק אגודת ישראל בע"מ, פ"ד יט (2) 673.
ע"א 5689/94 ורגוס נ' נגה, פ"ד נב (1) 521.
ע"א 4196/93 שפע בר ניהול ושירותים בע"מ נ' שפע מסעדות ייצור ושיווק אורחות מוכנות בע"מ, פ"ד מז (5) 165.
ת.א. (ת"א) 1249/93 עמינח נ' ספהספורט, (לא פורסם)
בגצ 91 / 693 ד"ר מיכל אפרת נ' הממונה על מרשם האוכלוסין במשרד הפנים מז (1) 749.
עא 98 / 7980 שרון (צ'ופי) פרוינדליך נ' אורן חליבה נד (2) 856.
לקריאה נוספת > ספרות ומאמרים

יעקב וחנה קלדרון, חיקויים מסחריים בישראל, (הוצאת קלדרון ספרי משפט, 1996).
ג' גדעון גינת גניבת עין – דיני הנזיקין: העוולות השונות (בעריכת גד טדסקי תשמ"ב-1982).
ד"ר פ' פרידמן "גניבת עין: הגנתו (החלקית) של המתחרה המסחרי כנגד פרסומת כוזבת של יריבו" [45].
מיגל דויטש, עוולות מסחריות וסודות מסחר (תשס"ב).
רועי שובל, גניבת עין: המעבר מפקודת הנזיקין לחוק עוולות מסחריות.
לקריאה נוספת > מקורות זרים

(Rupert Meyer-Rochow, Passing Off – Past Present and Future, 84 TRADEMARK REP. 38 (1994
INLAND REVENUE COMMISSIONERS V MULLER & CO.S’ LIMITED (1901) [16]’ AT223
AG Spalding and Bros v AW Gamage Ltd, (1915) [23], AT625
הערות שוליים

↑  Catherine Colston, Principles of intellectual property law, page 130
↑  ע"א 91 / 523 קלוד כהן נ' יונה נדיר מט (2) 353.
↑  רע"א 371/89 ליבוביץ' נ' א' את י' אליהו בע"מ, פ"ד מד(2) 309.
| דיני נזיקין |
| --- | --- | --- |
| העוולות הספציפיות | תקיפה • כליאת שווא • גרם הפרת חוזה • הסגת גבול • הפרת חוזה נישואין והפרת חוזה עקב שביתה והשבתה כחריג לגרם הפרת חוזה • מטרד לציבור • מטרד ליחיד • הפרעה לאור שמש ומניעת תמיכה • תרמית • שליחת יד • נגישה |  |
| עוולת הפרת חובה חקוקה | הפרת חובה חקוקה |  |
| עוולת הרשלנות | התרשלות • חובת הזהירות • הדבר מעיד על עצמו • חובת הראיה ברשלנות |  |
| קשר סיבתי | קשר סיבתי משפטי • קשר סיבתי עובדתי |  |
| נזק | נזק כלכלי טהור • נזקי ריקושט • נזק בלתי ממוני טהור • גולגולת דקה • פגיעה באוטונומיה • ריחוק הנזק • עקרון הקטנת הנזק |  |
| נזיקין מתחום הרפואה | רשלנות רפואית • הסכמה מדעת • הולדה בעוולה • הפלה בעוולה • חוק זכויות החולה |  |
| לשון הרע | ההגנה על הפרטיות בנזיקין • לשון הרע על המת ולשון הרע על ציבור • הגנת "אמת דיברתי" בלשון הרע • הגנת תום הלב בלשון הרע |  |
| עוולות מסחריות | גנבת עין • פגמי ייצור והעדר אזהרות • גזל סוד מסחרי • פגמי תכנון |  |
| עוולות חוקתיות | עוולות חוקתיות |  |
| הגנות | מעשה של מה בכך • קטין • הגנה עצמית • כורח |  |
| דוקטרינות המשפיעות על החיוב בנזיקין | אשם תורם כהגנה מוחלטת • אשם תורם כהגנה יחסית • הסתכנות מרצון • אשם תורם וקטינים • מעילה בת עוולה לא תצמח תרופה • התיישנות בנזיקין |  |
| ריבוי מעוולים | ריבוי מעוולים • מעוולים במשותף • נזק שאינו ניתן לחלוקה |  |
| אחריות שילוחית | אחריות שילוחית ואחריות מעביד • אחריות מעסיק קבלן • אחריות משתף ומשדל • אחריות רשויות ציבור ועובדי מדינה |  |
| פיצויים | פיצויים עונשיים • הטבת נזקי גוף • תשלום עתי ותשלום חד-פעמי • פיצוי ללא הוכחת נזק |  |
| מטרות דיני הנזיקין | צדק מתקן • צדק חלוקתי • הרתעה |  |
| ערכים נוספים בדיני נזיקין | כללי ברירת הדין • המחאת תביעה • מלחמה בדיני הנזיקין • מחדלים בנזיקין |  |
וושינגטון (BB-47)

| --- | --- |
אוניית צי ארצות הברית וושינגטון הלא גמורה
אוניית צי ארצות הברית וושינגטון הלא גמורה
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  אוניית מערכה
 צי:   צי ארצות הברית
 דגל הצי:  
 סדרה:  אוניות המערכה מסדרת קולורדו
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  New York Shipbuilding Corporation 
 תחילת הבנייה:  30 ביוני 1919
 הושקה:  1 בספטמבר 1921
 תקופת הפעילות:  1 בספטמבר 1921 – הווה (103 שנים)
 אחריתה:  הבנייה הופסקה ב-8 בפברואר 1922 והיא הוטבעה כאוניית מטרה ב-25 בנובמבר 1925
 מידות
 הֶדְחֶק:  33,100 טון (סטנדרט)
 אורך:  190.27 מטר
 רוחב:  29.67 מטר
 שוקע:  9.30 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  21 קשרים
 גודל הצוות:  1,080 קצינים ומלחים
 טווח שיוט:  15,000 ק"מ
 הנעה:  טורבינות קיטור בהספק 28,900 כוחות סוס (21.6 מגה-וואט)
 אמצעי לחימה
 חימוש:  שמונה תותחים בקוטר 16 אינץ' (406 מ"מ)   14 תותחים בקוטר 5 אינץ' (127 מ"מ)   4 תותחים בקוטר 3 אינץ' (76 מ"מ)   2 צינורות טורפדו בקוטר 21 אינץ' (533 מ"מ)
 
אוניית המערכה וושינגטון (BB-47) הייתה אוניית מערכה מסדרת קולורדו והאונייה השנייה של צי ארצות הברית שנקראה לכבוד המדינה ה-42. השדרית שלה הונחה ב-30 ביוני 1919, בקמדן, ניו ג'רזי, על ידי התאגיד לבניית ספינות של ניו יורק. היא הושקה ב-1 בספטמבר 1921, בחסות מיס ג'ין סאמרס, בתו של חבר הקונגרס ג'ון וו. סאמרס מוושינגטון.
ב-8 בפברואר 1922, יומיים לאחר החתימה על הסכם הצי של וושינגטון להגבלת חימוש הימי, פסקו כל עבודות הבנייה באונייה שהושלמה ב-75.9%. היא הוטבעה כמטרה לירי ב-26 בנובמבר 1924, על ידי אוניות המערכה ניו יורק וטקסס.
תכנון

בשנת 1916 הושלמה עבודת התכנון של הסדרה הבאה של אוניות המערכה שייבנו עבור צי ארצות הברית החל מ-1917. אוניות אלו היו עותקים כמעט ישירים של סדרת טנסי הקודמת, למעט הסוללה הראשית, שגדלה מ-12 תותחי 14 אינץ' (356 מילימטרים) לשמונה תותחי 16 אינץ' (406 מ"מ). סדרת קולורדו הוכיחה את עצמה כסדרה האחרונה של אוניות המערכה הסטנדרטיות.
וושינגטון הייתה באורך כולל של 624 רגל (190 מטר), רוחב של 97 רגל 6 אינץ' (29.72 מטר) ושוקע של 30 רגל 6 אינץ' (9.30 מטר). הדחק האונייה היה 32,693 טון בתפוסה סטנדרטית ועד 34,130 טון במעמס מלא. האונייה הונעה על ידי ארבעה מנועים טורבו-חשמליים של ג'נרל אלקטריק עם קיטור שסופק על ידי שמונה דוודי Babcock & Wilcox המופעלים על ידי נפט. מערכת ההנעה של האונייה דורגה ב-28,900 כוחות סוס (21,600 קילוואט) והעניקו מהירות מרבית של 21 קשרים (39 קמ"ש). היה לה טווח שיוט רגיל של 8,000 מיילים ימיים (15,000 ק"מ) במהירות של 10 קשרים (19 קמ"ש), אך היה ניתן להשתמש בשטח דלק נוסף בזמן מלחמה כדי להגדיל את הטווח שלה ל-21,100 מיילים ימיים (39,100 ק"מ) באותה מהירות. הצוות שלה מנה 64 קצינים ו-1,241 מלחים.
האונייה הייתה אמורה להיות חמושה בסוללה ראשית של שמונה תותחי 16 אינץ'/ 45 קליבר Mark 1 בארבעה צריחי תותחים על קו האמצע, שניים מקדימה ושניים מאחור בזוגות ירי-על. הסוללה המשנית כללה 16 תותחי 5 אינץ' (127 מ"מ)/ 51 קליבר, מותקנים בנפרד בקזמטים המקובצים במבנה העילי באמצע האונייה. היא הייתה אמורה לשאת סוללת נ"מ של שמונה תותחי 3 אינץ' (76 מ"מ)/ 50 קליבר בצריחים בודדים בזווית גבוהה. כמקובל באוניות ראשה של התקופה, היו אמורים להיות לה צינורות טורפדו בקוטר 21 אינץ' (533 מ"מ) מותקנים בגוף שלה מתחת לקו המים בכל צד רוחב. חגורת השריון הראשית של קולורדו הייתה בעובי 8–13.5 אינץ' (203–343 מילימטרים), בעוד הסיפון המשוריין הראשי היה בעובי עד 3.5 אינץ' (89 מילימטרים). בצריחי תותחי הסוללה הראשיים היו חזיתות בעובי 18 אינץ' (457 מילימטרים) ואילו חזיתות הברבטות היו בעובי 13 אינץ' (330 מילימטרים). למגדל הניווט שלה היו דפנות בעובי 16 אינץ' (406 מילימטרים).
היסטוריה

עם ההקצבות לשנת הכספים 1917, נפתחו הצעות על ארבעת אוניות המערכה מסדרת קולורדו ב-18 באוקטובר 1916; למרות שהשדרית של מרילנד הונחה ב-24 באפריל 1917. שלוש אוניות המערכה האחרות, כולל וושינגטון, הונחו רק בשנים 1919–1920. עם ביטול סדרת דקוטה הדרומית, אוניות הסדרה היו אוניות המערכה האחרונות של ארצות הברית שנכנסו לשירות במשך כמעט שני עשורים. הן גם היו אוניות המערכה האחרונות של ארצות הברית שהשתמשו בצריחי תותחים תאומים - אוניות הסדרות קרוליינה הצפונית ודקוטה הדרומית השנייה השתמשו בתשעה תותחי 16 אינץ'/45 קליבר Mark 6 ואוניות הסדרה איווה השתמשו בתשעה תותחי 16 אינץ'/50 קליבר Mark 7 בשלושה צריחים משולשים. וושינגטון הונחה ב-30 ביוני 1919.
ב-8 בפברואר 1922, יומיים לאחר החתימה על הסכם הצי של וושינגטון להגבלת כל החימוש הימי, הופסקו כל עבודות הבנייה באונייה שהושלמה ב-75.9 אחוזים. עד אז, היא כבר החזיקה את ההגנה המשוריינת התת-ימית שלה במקום.
האונייה נגררה החוצה בנובמבר 1924, כדי לשמש יעד לירי. ביום הראשון של הניסויים, האונייה נפגעה בשני טורפדות 400 ליברות (180 קילוגרם) ושלוש פצצות במשקל של כמעט 1 טונה (1.1 טון קצר) שגרמו נזק קל ונטייה של שלוש מעלות. לאחר מכן פוצצו 400 פאונד של TNT על הסיפון, אך היא נותרה יציבה. יומיים לאחר מכן, האונייה נפגעה על ידי ארבעה עשר פגזי 14 אינץ' (356 מילימטרים) שנורו מ-4,000 רגל (1,200 מטרים), אבל רק אחד חדר. האונייה הוטבעה לבסוף על ידי אוניות המערכה ניו יורק וטקסס עם עוד ארבעה עשר פגזים בקוטר 14 אינץ'. לאחר הבדיקה הוחלט כי שריון הסיפון הקיים על אוניות מערכה אינו מספק, וכי יש להצטייד באוניות מערכה עתידיות בתחתית משולשת, שהיא שריון תת-מימי עם שלוש שכבות.
איור של סדרת קולורדו, שנוצר בשנת 1917
וושינגטון מוטבעת מירי ליד כף וירג'יניה
וונסוש

| --- | --- |
סמל וונסוש

כנסייה בוונסוש
 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  פודלסיה פודלסיה
 מחוז:  גרייבו
 שטח:  117.92 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  3,825 (2015)
  ‑ צפיפות:  32 נפש לקמ"ר (2015)
 קואורדינטות:  53°31′19″N 22°19′13″E﻿ / ﻿53.521944444444°N 22.320277777778°E﻿ / 53.521944444444; 22.320277777778 
 אזור זמן:  UTC+1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיוונסוש(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיוונסוש(למפת פרובינציית פודלסיה רגילה) ביאליסטוק סובאלק לומז'ה אוגוסטוב ביילסק פודלסקי  רוסיה - קלינינגרד  לו. ורמיה-מזוריה בלארוס ליטא מזוביהוונסוש(למפת פרובינציית פודלסיה מוגדלת) ביאליסטוק סובאלק לומז'ה אוגוסטוב ביילסק פודלסקי  רוסיה - קלינינגרד  לובלין ורמיה-מזוריה בלארוס ליטא מזוביהוונסוש  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
וונסוש (בפולנית: Wąsosz) הוא כפר במחוז גרייבו שבפרובינציית פודלסיה בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
בשנת 1436 קיבל היישוב זכויות עיר, אשר ניטלו ממנו בידי הרוסים בשנת 1870. באמצע המאה ה-17 נהרס היישוב כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית. בכפר כנסייה גותית משנת 1508.
יהודי וונסוש

עד סוף המאה ה-18 התקיימה בוונסוש קהילה יהודית קטנה. קהילה זו גדלה במהלך המאה ה-19, ובראשית המאה ה-20 נבנה במקום בית מדרש. בעת מלחמת העולם הראשונה ולאחריה, עזבו את היישוב יהודים רבים. במהלך שנות השלושים סבלו יהודי היישוב מתקיפות אנטישמיות ומקריאות לחרם על עסקיהם.
בהתאם להסכם ריבנטרופ-מולטוב הועבר הכפר לשליטה סובייטית בספטמבר 1939. בפרוץ מבצע ברברוסה נכנסו ליישוב כוחות גרמניים, ובאותה עת התגוררו בו בין 400 ל-600 יהודים, חלקם פליטים.
ב-5 ביולי 1941, לאחר שהחיילים הגרמנים יצאו מהיישוב, והותירו את השליטה בו בידי המשטרה הפולנית, כיתרו הפולנים את היישוב, כדי שהיהודים לא יוכלו לצאת ממנו. או אז, עברו חוליות של פולנים מבית לבית בכפר, ורצחו באכזריות רבה את כל יהודי היישוב, תוך אונס נשים, ביתור אנשים וריצוץ גולגולות של ילדים.
את רכוש היהודים חילקו ביניהם תושבי הכפר הפולנים, תוך הוצאת שיני זהב וטבעות מגופות היהודים, והטמנת הנרצחים בקבר אחים. רק 15 יהודים מהכפר שרדו את הפוגרום, ואלו נלקחו ממנו בידי הגרמנים למחנות עבודה, אשר מהם שולחו למחנות השמדה. יומיים לאחר הפוגרום בכפר ערכו פולנים מקומיים פוגרום דומה, ורחב היקף יותר, ביהודי היישוב הסמוך רדזילוב. פוגרומים אכזריים נוספים בוצעו באותו השבוע גם ביהודי היישובים הסמוכים ידוובנה וסטאוויסקי.
הקבר

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ה.פ. לאבקרפט
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  סיפורת אימה
 הוצאה
 הוצאה:  המשוטט
 תאריך הוצאה:  מרץ 1922
הקבר (באנגלית: The Tomb) הוא סיפור קצר מאת הסופר האמריקאי ה.פ. לאבקרפט אשר נכתב ביוני 1917 ופורסם לראשונה במרץ 1922 במגזין המשוטט.
עלילת הסיפור מגוללת את תולדותיו של הרפתקן צעיר בשם ג'רבאס דאדלי, המפתח אובססיה כלפי אולם קבורה מסתורי בו הוא נתקל ביערות הסמוכים לביתו. בחלוף הזמן מתחילים ביקוריו התכופים במקום לעורר אצלו התנהגות משונה של אדם זר, ואף מובילים אותו להאמין כי הוא נתון תחת חסותו של כוח על-טבעי כלשהו, כל זאת למרות הפצרותיו של בני משפחתו וחבריו, הדוחקים בו להשלים עם הדעה הרווחת כי השתגע.
דמויות

ג'רבאס דאדלי \ הייד: צעיר תמהוני המשמש בתור הפרוטגוניסט של הסיפור. בילדותו גילה סממנים חולניים ובשל כך נאלץ להימנע מלימודים מסורתיים ומפגשים חברתיים עם ילדים אחרים בני גילו. בלית ברירה מצא מפלט בספרים ובטיולים ארוכים בחיק הטבע, עד שנתקל במאוזוליאום עתיק אשר עורר אצלו אובססיה ארוכת שנים.
סר ג'ופרי הייד: אביר אנגלי אשר הגיע לאמריקה מסאסקס ב-1640 והקים את שושלת הייד. לאור חווייותיו במאוזוליאום משפחתי, מאמין ג'רבאס כי הוא עשוי להיות אחד מצאצאיו.
היראם: משרתה הוותיק של משפחת דאדלי. לאחר אשפוזו של ג'רבאס בבית המשוגעים שולח אותו הלה למאוזוליאום במשימה שנועדה להכריע את הכף בדבר שפיותו.
השראה

הסיפור נולד כתוצאה מביקור שערך לאבקרפט בבית הקברות סוואן פוינט (אנ') בפרובידנס, רוד איילנד, יחד עם דודתו ליליאן קלארק, ביוני 1917. השניים נתקלו במצבה המתוארכת ל-1711, ככל הנראה בחלקת הקבורה של בית משפחת קלארק, כך שהמנוח היה למעשה אחד מאבותיה של ליליאן, דבר שהשפיע על לאבקרפט עמוקות.
במכתב ששלח לאלפרד גלפין (אנ') ולמוריס וו. מו, הרהר הלה בנושאים המתוארים לעיל: ”מדוע איני יכול לשוחח עמו, ולהיכנס בצורה אינטימית יותר לתוך העידן בו חי? מה עזב את גופתו, שהוא אינו מסוגל לדבר איתי יותר? הבטתי במשך זמן רב בקבר, ובאותו הלילה לאחר שחזרתי לביתי פתחתי במלאכת הכתיבה של הסיפור הראשון של הסדרה החדשה – הקבר”.
עולמו הספרותי של ה.פ. לאבקרפט > עדות

המוטיב הבולט ביותר בסיפור הוא הדרך לפיה מכתיב אותו לאבקרפט לקוראים, כלומר דרך מתן עדות של אדם מטורף או לכל הפחות כזה אשר נתפש בידי החברה כאחד. אף על פי שמרבית סיפוריו של לאבקרפט המשתמשים במוטיב המתואר מציגים דמויות שנטרפה עליהן דעתן כתוצאה מהניסיונות הטראומתיים שחוו, במקרה הנוכחי מביע הפרוטגוניסט ביטחון רב בשלמותה של בריאותו הנפשית ואף מנסה להביא הוכחות לכך, ואילו בני משפחתו וחבריו הם אלו שמטילים בכך ספק.
עולמו הספרותי של ה.פ. לאבקרפט > קבורה

לאבקרפט הרבה לעסוק בספרותו בנושאים הקשורים למוות, עם דגש על בתי קברות, שוד קברים, וכיוצא בזאת. הסיפור הנוכחי סובב את האובססיה של הדמות הראשית כלפי מאוזוליאום עתיק, מעין אולם קבורה תת-קרקעי, אליו היא מנסה להיכנס ללא הצלחה במשך שנים רבות.
השוואות אפשריות לכך עשויות להיות עם הסיפור כלב השמירה, העוסק בשני שודדי קברים הנרדפים בידי רוח מרושעת לאחר שחיללו את קברה. סיפור נוסף, הרברט וסט – מחיה המתים, מגולל את תולדותיו של ממציא מטורף המשיב את המתים לחיים.
ביקורת

הסופר ויליאם פולווילר טען כי השימוש בשם ”הייד” עבור השושלת המשפחתית הקבורה במאוזוליאום עשוי להיות רמיזה ליצירתו המפורסמת של רוברט לואיס סטיבנסון, המקרה המוזר של דוקטור ג'קיל ומר הייד. כמו כן, מספר השוואות נעשו בין הסיפור לבין סיפורו של אדגר אלן פו, ליג'יה (אנ').
תרבות

הסיפור עובד לרומן גרפי שנכתב בידי סטיבן פיליפ ג'ונס ואויר בידי אוקטביו קריאלו בפרסום מאת חברת מאליבו קומיקס אנטרטיינמנט (אנ') (לשעבר מאליבו גרפיקס); הרומן הודפס בשנית ב-2016 בידי חברת קליבר קומיקס (אנ') ונחשב לחלק מסדרת האנתולוגיה "עולמותיו של ה.פ. לאבקרפט".
ערוץ הרדיו בי. בי. סי. רדיו 4 אקסטרה (אנ') של תאגיד השידור הבריטי הפיק ספר מוקלט עבור הסיפור ב-2005.
הסרט "הקבר" מ-2007 בבימויו של אולי לומל (אנ') נקרא על שמו של הסיפור ואף מכונה בשם "הקבר של ה.פ. לאבקרפט" אף על פי שאינו מזכיר בשום צורה את הסיפור, והלכה למעשה עלילתו דומה יותר לסדרת סרטי המסור.
הלהקה דה דרקסט אוף דה הילסייד ת'יקטס (אנ') לקחה את שמה מאחד המשפטים שהופיעו בסיפור, ”אספר רק על הקבר הבודד בחורשות האפלות ביותר שבמורד הגבעה”, או באנגלית, ”I will tell only of the lone tomb in the darkest of the hillside thickets”.
הפודקאסט דברים שכדאי לדעת (אנ') שידר קריאה של הסיפור בספיישל ליל כל הקדושים ב-2010.
אלבומה של הכת המסדר של מקדש השמש (אנ') בעל אותו השם מכיל שיר הקרוי "ג'רבאס דאדלי" על שם גיבור הסיפור.
לקריאה נוספת

| עברית | English |
| --- | --- |
מ. פרייס, רוברט; פולווילר, ויליאם; הכוך של קת'ולהו; כרך 5, מספר 4, אפריל 1986.: M. Price, Robert; Fulwiler, William; Crypt Of Cthulhu; Volume 5, Number 4, April 1986.
ג'ושי, סונאנד טריאמבק; אי. שולץ, דייוויד; אנציקלופדיית ה.פ. לאבקרפט; הוצאת היפוקמפוס, 2004 (מסת"ב 978-0974878911): Joshi, Sunand Tryambak; E. Schultz, David; An H.P. Lovecraft Encyclopedia; Hippocampus Press, 2004 (מסת"ב 978-0974878911)
ביאורים

↑  אולם קבורה.
↑  אובססיה, שיגעון לדבר אחד.