stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משוואה דיפרנציאלית חלקית
פתרונות אמיתיים ופתרונות מוכללים

פתרון נקרא פתרון אמיתי אם הוא גזיר עד סדר המשוואה ומקיים את תנאי ההתחלה. כל פתרון אחר יקרא פתרון מוכלל.
ראו גם

משוואה דיפרנציאלית
משוואה דיפרנציאלית רגילה
נגזרת חלקית
משפט הקיום והיחידות (משוואות דיפרנציאליות)
ראו גם > לקריאה נוספת

יהודה פינצ'ובר ויעקב רובינשטיין, "מבוא למשוואות דיפרנציאליות חלקיות", מהדורה שלישית, הטכניון, 2006.
Uri M. Ascher, Linda R. Petzold, Computer Methods for Ordinary Differential Equations and Differential-Algebraic Equations, SIAM, 1998-08-01. (באנגלית), אורי אשר שיטות ממוחשבות לפתרון משוואות
משחק אסטרטגיה ממוחשב

Bos Wars הוא משחק אסטרטגיה בזמן אמת
משחקי אסטרטגיה ממוחשב (באנגלית: Strategy video games) הוא ז'אנר משחקי וידאו בהם מושם דגש על חשיבה אסטרטגית, תכנון וקבלת החלטות. במשחקי האסטרטגיה הממוחשבים השחקנים צריכים לשלוט ביחידות או דמויות מסוימות באופן בו הם יצליחו להשיג מטרות ספציפיות בעולם המשחק.
הז'אנר כולל מגוון רחב של תתי ז'אנרים כולל משחקי אסטרטגיה מבוססי תורות, משחקי אסטרטגיה בזמן אמת, משחקי 4X, משחקי ארטילריה, משחקי זירות קרב מרובות משתתפים, משחקי אסטרטגיה מקוונים מרובי משתתפים בזמן אמת, משחקי טקטיקה מבוססי תורות, משחקי טקטיקה בזמן אמת, ומשחקי מלחמה.
משחקיות

במשחקי האסטרטגיה הממוחשבים השחקן נדרש לקבל החלטות אסטרטגיות הנוגעות להקצאת משאבים, פריסת יחידות, מחקר טכנולוגי ויחסים דיפלומטיים על מנת לנצח את היריבים במשחק ולהשיג יעדים שונים.
שתי תתי הז'אנרים המרכזיים הם משחקי אסטרטגיה בזמן אמת, בהם השחקן נדרש לקבל החלטות בזמן אמת, והם דורשים חשיבה מהירה והיכולת לבצע משימות מרובות ביעילות. במשחקי אסטרטגיה מבוססי תורות, לעומת זאת, כל שחקן יכול לבצע בתורו כמות מוגבלת או בלתי מוגבלת של פעולות ולאחר מכן להעביר את התור ליריב וחוזר חלילה.
משחקי אסטרטגיה גדולים כוללים לעיתים קרובות קמפיינים בקנה מידה עצום אשר יכול להתפרש על פני מאות או אפילו אלפי שנים, ואשר בהם השחקנים שולטים בציוויליזציות או במדינות שלמות ומתמקדים בהיבטים שונים כמו בין היתר דיפלומטיה, לחימה וכלכלה.
היסטוריה

משחקי האסטרטגיה הממוחשבים פותחו במקור בהשראת משחקי האסטרטגיה השולחניים המסורתיים כמו שחמט, דמקה וגו, וכמו גם משחקי לוח ומשחקי מלחמה. משחק המיינפריים מבוסס הטקסט "The Sumerian Game", אשר יצא ב-1964, היה אחד ממשחקי האסטרטגיה הממוחשבים הראשונים.
משחק האסטרטגיה הראשון לקונסולת משחקים היה משחק דמוי Risk בשם "Invasion", שיצא בשנת 1972 למחשבי אודיסיה. המשחק "Computer Bismarck" שיצא ב-1980 היה משחק האסטרטגיה הראשון מסוג מלחמה שפותח. במהלך שנות ה-80 חברות כמו SSI, Avalon Hill, MicroProse ו־Strategic Studies Group פיתחו משחקי אסטרטגיה רבים. המשחק "Reach for the Stars", שיצא לשווקים ב-1983, היה אחד ממשחקי האסטרטגיה הראשונים מסוג 4X ובו הושם לראשונה דגש רב יותר על הקשר שבין צמיחה כלכלית, קידמה טכנולוגית וכיבוש.
המשחק "Herzog Zwei" משנת 1989 נחשב לעיתים רבות למשחק האסטרטגיה בזמן אמת הראשון, אם כי ניתן למצוא אלמנטים של אסטרטגיה בזמן אמת גם במספר משחקים שיצאו לשווקים לפני כן.
הז'אנר זכה לפופולריות ניכרת בשנת 1992 כאשר יצא לשווקים משחקי האסטרטגיה בזמן אמת Dune II. ברט ספרי, היוצר של המשחק, טבע באותה העת את המונח "אסטרטגיה בזמן אמת" במטרה לסייע לשווק את הז'אנר החדש. משחקי האסטרטגיה בזמן אמת שינו באופן ניכר את ז'אנר האסטרטגיה על ידי הדגשת החשיבות של ניהול זמן, כאשר אין זמן רב לתכנון המהלכים. משחקי אסטרטגיה בזמן אמת הצליחו בהמשך להיות רווחיים אף יותר ממשחקי אסטרטגיה מבוססי תורות. המשחק StarCraft, שיצא לשווקים ב-1998, ומכר מעל ל-11 מיליון עותקים ברחבי העולם, הפך באותה העת לאחד ממשחקי המחשב האישי הנמכרים ביותר בכל הזמנים.
המשחק "Warcraft III: Reign of Chaos", אשר יצא לשווקים 2002, היה משחק בולט נוסף בז'אנר משחקי האסטרטגיה בזמן אמת. המודים שנוצרו למשחק עם ה-World Editor היוו השראה למשחקי אסטרטגיה עתידיים רבים. המוד Defense of the Ancients (או בקיצר "DotA"), שהיה המבוסס על המשחק Warcraft III ונוצר על ידי קהילת הגיימרים של המשחק, מיוחס במידה רבה למקור ההשראה הגדול ביותר לפיתוח תת-הסוגה זירת קרב מרובת משתתפים. בשנים הבאות מפתחים שונים יצרו משחקים שונים דמויי DotA בהם Heroes of Newerth שיצא ב-2009, League of Legends שיצא ב-2010, ומשחק ההמשך העצמאי של המוד, Dota 2, שיצא ב-2013. Blizzard Entertainment, הבעלים של זיכיון Warcraft, פיתחה בשנת 2015 משחק בהשראת DotA בשם "Heroes of the Storm" אשר כלל גיבורים שונים מהזיכיונות של החברה, כולל גיבורים רבים מהמשחק Warcraft III.‏
בנוסף, מאז שנת 2000 אשר במהלכה יצא לשווקים המשחק הראשון בסדרת משחקי האסטרטגיה Total War, נמכרו מעל ל-20 מיליון עותקים של משחקים בזיכיון והיא הפכה לאחת מסדרות משחקי האסטרטגיה המצליחות ביותר בכל הזמנים.
תתי-סוגות

משחקי אסטרטגיה כוללים מגוון תתי-סוגות. חלק מתתי הסוגות הפופולריים ביותר הם:
משחקי אסטרטגיה בזמן אמת - משחקים בהם השחקן נדרש לפעול ברצף, והם מתאפיינים במשחקיות קצבית ואינטנסיבית יותר. במשחקים הללו השחקן שולח פקודות ומבקר את ביצוען בעת ובעונה אחת בעודו מפקד על צבאות בקרבות בזמן אמת.
הגנת מגדלים - משחקים בהם השחקן צריך להגן על מיקום מסוים מפני גלים של אויבים על ידי בניית מגדלים לאורך המסלול שמוביל ליעד עליו האויבים מנסים להשתלט.
משחקי אסטרטגיה מבוססי תורות - משחקים בהם מושם דגש על חשיבה אסטרטגית, קבלת החלטות טקטיות, וניהול משאבים, בעוד שכל שחקן במשחקים הללו צריך לבצע בתורו כמות מוגבלת או בלתי מוגבלת של פעולות.
משחקי 4X - משחקים בהם השחקן שולט באימפריה וצריך לחקור טריטוריות חדשות, להרחיב את האימפריות שנמצאת תחת שליטתו, לנצל את המשאבים שעומדים לרשותו, ולהכחיד את הציוויליזציות היריבות על מנת לנצח במשחק.
משחקי זירות קרב מרובות משתתפים (MOBA) - משחקים בהם שתי קבוצות של שחקנים מתחרות זו בזו בשדה הקרב כאשר כל שחקן שולט בדמות אחת עם סט של יכולות ייחודיות המשתפרות במהלך המשחק ותורמות לאסטרטגיה הכוללת של הקבוצה. לרוב המטרה של כל אחת מהקבוצות במשחק היא להשמיד את המבנה הראשי של הקבוצה היריבה, הממוקם בקצה השני של שדה הקרב.
משחקי אסטרטגיה מקוונים מרובי משתתפים בזמן אמת (MMORTS) - משחקים המשלבים אלמנטים מז'אנר משחקי האסטרטגיה בזמן אמת עם הז'אנר של משחקי רשת מרובי משתתפים באופן בו מספר גדול מאוד של שחקנים מקיימים אינטראקציה זה עם זה בתוך עולם וירטואלי. במשחקים הללו כל השחקנים המשתתפים שולטים בצבאות שונים וכל שחקן צריך לעסוק בלוחמה אסטרטגית בזמן אמת נגד השחקנים האחרים בעולם המשחק. עולם המשחק הוא בדרך כלל עתידני או שהוא עולם פנטזיה.
משחקי טקטיקה בזמן אמת (RTT) - משחקים המתמקדים בלוחמה טקטית וקבלת החלטות בזמן אמת. בניגוד למשחקי אסטרטגיה בזמן אמת אשר מתמקדים לרוב בבניית בסיסים צבאיים וניהול משאבים, משחקי טקטיקה בזמן אמת מתמקדים לרוב בשליטה ביחידות קטנות ובטקטיקות מורכבות בשדה הקרב.
משחקי טקטיקה מבוססי תורות (TBT) - משחקים בהם השחקן שולט לרוב ביחידות צבא קטנות או במספר דמויות ומושם דגש על קבלת החלטות טקטיות בשדה הקרב, בעוד שכל שחקן במשחקים הללו צריך לבצע בתורו כמות מוגבלת או בלתי מוגבלת של פעולות. בניגוד למשחקי אסטרטגיה מבוססי תורות, בהם המשחק מבוסס לרוב בניהול אימפריות גדולות ובפרט בניהול המשאבים שלהן, במשחקי טקטיקה מבוססי תורות העימותים לרוב ממוקדים רק בשליטה ביחידות צבא קטנות.
משחקי ארטילריה - משחקים המדמים לחימה בין שני שחקנים או יותר באמצעות נשק ארטילרי. את המשחק משחקים בתורות, ולרוב השחקנים הם טנקים כאשר כל שחקן בתורו צריך לבצע שינויים בזווית הירי ובעוצמה של הירי על מנת להצליח להשמיד את היריב/ים.
משחקי מלחמה - משחקים המדמים עימותים צבאיים ברמה הטקטית, המבצעית או האסטרטגית ומתרחשים על גבי מפת משחק בדומה למשחקי קופסה מאותו הסוג.
ראו גם

ערכים על משחקי אסטרטגיה ממוחשבים
משרד חקירות

משרד חקירות הוא משרד המקבל אישור מטעם משרד המשפטים - המחלקה לרישוי חוקרים פרטיים, ומעניק שרותי חקירות פרטיות ומעקבים ללקוחות פרטיים ומוסדיים אשר פונים לעזרתו.
לצורך קבלת רישיון לניהול משרד חקירות יש צורך בצבירת ותק של חמש שנים כחוקר פרטי והגשת בקשה למשרד המשפטים לקבלת רישיון משרד חקירות. 
לאחר שהוועדה לרישוי חוקרים פרטיים במשרד המשפטים תבדוק ותאשר את הבקשה יקבל המבקש אישור ורישיון לניהול משרד לחקירות פרטיות. הרישיון תקף לשנה ומתחדש מדי שנה, הרישיון נכנס לתוקף אך ורק לאחר תשלום האגרה השנתית.
במשרד החקירות יעבדו חוקרים פרטיים אשר מחזיקים ברישיון ולבעל משרד החקירות קיימת אפשרות לקבל אישור ממשרד המשפטים לאמן במשרדו מתאמן יחיד ובמקרים מסוימים מתאמן נוסף.
העיסוק בחקירות ומעקבים במסגרת משרד החקירות יבוצעו אך ורק על ידי מי שמחזיק ברישיון חוקר פרטי או על ידי מתאמן הרשום במשרד ופועל בכפוף ובפיקוחו של מאמנו - בעל משרד החקירות.
משרד חקירות יכול לקבל עבודה מכל גוף או גורם אשר פונים לעזרתו, כדרך שרות לכל, ובתנאי שהעבודה מתבצעת בכפוף לחוק.
משרדי חקירות רבים בוחרים להצטרף לגוף מייצג - "לשכת החוקרים הפרטיים", אשר פעל לכתיבה וקידום של קוד אתי אשר הוטמע ואומץ על ידי משרד המשפטים. הקוד מחייב כיום את כל העוסקים בתחום החקירות הפרטיות.[דרוש מקור]
מר ינוקא ומר קשישא בני רב חסדא

מר ינוקא ומר קשישא בני רב חסדא הם שני אמוראים שחיו בדור החמישי לאמוראי בבל.
שמותיהם

מר ינוקא ומר קשישא, מוזכרים בתלמוד פעמים נדירות. משמעות השמות היא "ילד" ו"קשיש", ושני הסברים ניתנו לכך: רש"י פירש: "שני בנים היו לרב חסדא, ושם שניהם שווין, אלא שהגדול קורין לו מר קשישא ולצעיר קורין לו מר ינוקא". ואילו בעלי התוספות חלקו על פירושו של רש"י וכתבו להפך: "הוא הגדול, ועל שם שנולד בינקותו של רב חסדא קרי ליה מר ינוקא. ומר קשישא הוא הצעיר, ונולד בקשישותו של רב חסדא".
שמותיהם > זהותם

בזיהוים של מר ינוקא ומר קשישא כבני רב חסדא יש קושי מסוים. החוקר הרב אהרן היימן העלה אפשרות שאביהם הוא אדם אחר שנקרא רב חסדא, ואינו האמורא המפורסם רב חסדא. זאת מפני שמר קשישא נמצא פעמים רבות בתלמוד הבבלי במשא ומתן הלכתי עם רב אשי, שנפטר כ-118 שנה אחרי רב חסדא, וכדברי הרב היימן ”ואם מר ינוקא נולד בינקותיה דרב חסדא איך יהיה בישיבת רב אשי, שהוא קרוב לשתי מאות שנה?!”. אבל במפרשים מקובלת הקביעה שמר ינוקא ומר קשישא הם בני האמורא המפורסם רב חסדא. ואף הרב היימן חזר בסופו של דבר להסביר כדברי המפרשים, והשיב על קושייתו: ”לכן נראה לי שבאמת היו בני רב חסדא הנודע, אך נולדו קרוב לפטירת רב חסדא, והראשון נקרא בשם ינוקא והשני בשם קשישא, ולכן לא מצינו בשום מקום שידברו עם אביהם או שיאמרו הלכה בשמו, וזה יען כי לא זכו להכירו מעולם”. ההיסטוריון הרב זאב יעבץ שיער כי מר ינוקא ומר קשישא אינם בנים נוספים של רב חסדא, אלא כינויים לשניים מבניו שנזכרו לעיל.
מר לינקולן הצעיר

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  ג'ון פורד
 הופק בידי:  דריל זאנוק
 תסריט:  לאמאר טרוטי
 עריכה:  וולטר תומפסון
 שחקנים ראשיים:  הנרי פונדה מרג'ורי וויבר דונלד מיק
 מוזיקה:  אלפרד ניומן
 צילום:  ברט גלנון, ארתור מילר
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  פוקס המאה ה-20 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  30 במאי 1939
 משך הקרנה:  100 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט ביוגרפי, סרט דרמה, סרט בית משפט 
 תקציב:  1,500,000 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   youngmrlincoln
 פרסים:  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
מר לינקולן הצעיר (באנגלית: Young Mr. Lincoln) הוא סרט ביוגרפי אמריקאי משנת 1939 בבימויו של ג'ון פורד, עם הנרי פונדה בתפקיד הראשי.
העלילה היא על חייו של אברהם לינקולן בתור עורך דין צעיר בספרינגפילד (אילינוי) בטרם היכנסו לחיים הפוליטיים. דרמת המשפט בה ניצח היא בהשראת משפטו של ויליאם "דאף" ארמסטרונג (אנ') עליו הגן לינקולן בהצלחה ("משפט האלמנך").
בשנת 2003 נבחר הסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית שבספריית הקונגרס "על חשיבותו מבחינה תרבותית, היסטורית ואסתטית".
תקציר העלילה

1832, אברהם לינקולן הוא בעל חנות בעיירה ניו סאלם (אנ'), אילינוי. למקום מגיעה משפחה נודדת והאב מבקש לקנות בגדים לילדיו אך אין לו כסף, לינקולן מסכים לתת לו סחורה תמורת חבית מלאה בספרים ובתוכם ספר החוק "Blackstone's Commentaries" (אנ'). הוא מתעמק בספר ומנהל שיחות נפש עם חברתו אן רטלדג' (אן וויבר) שמעריצה את חכמתו והשכלתו. לאחר שהיא מתה בגיל צעיר הוא מניח פרחים על קברה ומחליט לעבור ב-1837 לספרינגפילד (אילינוי) ולפתוח שם משרד ביחד עם חברו, ג'ון סטיוארט (אדווין מקסוול).
לינקולן משתתף בחגיגות יום העצמאות של ארצות הברית, אנשים חוגגים, שותים וצוהלים ותזמורות צועדות בעיר.
משפחת קליי גרה בחווה קטנה בפאתי העיר. לאלמנה אביגייל (אליס בריידי) שני בנים - מאט (ריצ'רד קרומוול) ואדם (אדי קווילן) ושתי בנות. שני הבנים מסתבכים בקטטה עם תושב העיר, סקראב ווייט. הוא נופל והם בורחים והאולר של מאט נופל מכיסו. לפתע יוצא ג'ון קס (וורן בונד) מבין העצים, גוחן על ווייט וצועק שהוא מת/נרצח.
שני הבנים נעצרים ונכלאים אבל ההמון הנסער והשתוי מסתער על תחנת המשטרה ומבקש לעשות בהם לינץ'. לינקולן עומד בפתח ומצליח להרגיע את ההמון באמרו שהחשודים יעמדו למשפט והוא העורך דין שלהם וזקוק להם במקרה הראשון החשוב לו כעורך דין.
מרי טוד מתרשמת מלינקולן ומזמינה אותו לנשף לשם היא מגיעה עם המחזר שלה סטיבן דאגלס (מילברן סטון), יריבו הפוליטי של לינקולן. היא מתרשמת יותר מאופיו של לינקולן ונוכחת בכל ישיבות בית המשפט בפרשת הרצח.
התובע, גון פלדר (דונלד מיק) מזמן את אביגייל קליי לעדות ונותן לה להחליט על אפשרות איומה - או שתעיד מי מהאחים הוא הרוצח ואז השני יינצל מתלייה, או שלא תעיד על אף אחד ואז שניהם ייתלו...
העד המרכזי הוא ג'ון קס שהעיד כי ראה ממרחק 100 יארד את מאט קליי דוקר את סקראב ווייט וזאת לאור הירח הבהיר.
המשפט נראה אבוד אבל לפני שקס עוזב הוא עוצר בעדו ומוכיח לבית המשפט כי לפי אלמנך האיכרים שקיבל מאביגייל קליי, בשעת הרצח הירח כבר היה מוסתר ובמקום הייתה חשיכה. הוא מאשים את קס כי התקרב לסקראב השכוב, מצא את הסכין שנשמט ממאט ודקר אותו למוות בגלל סכסוך שהיה ביניהם. קס נשבר ולינקולן זוכה לאהדה גדולה אפילו מיריבו סטיבן דאגלס.
לינקולן עולה על גבעה ופניו לעבר קריירה גדולה.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| הנרי פונדה | אברהם לינקולן |  |
| אליס בריידי | אביגייל קליי | אלמנה |
| מרג'ורי וויבר | מרי טוד לינקולן | אשתו לעתיד של לינקולן |
| פאולין מור | אן רטלדג' | חברתו הראשונה של לינקולן |
| ריצ'רד קרומוול | מאט קליי |  |
| אדי קווילן | אדם קליי |  |
| דונלד מיק | ג'ון פלדר | תובע |
| וורד בונד | ג'ון פלמר קס | עד לרצח |
| מילברן סטון | סטיבן דאגלס | פוליטיקאי |
פרסים

מועמדות לפרס אוסקר לסיפור הטוב ביותר - לאמאר טרוטי.
מועמדות לשחקן הטוב ביותר של National Board of Review, USA - הנרי פונדה.
מועמדות לשחקן הטוב ביותר של New York Film Critics Circle Awards - הנרי פונדה.
ניו הרבור

| --- | --- |

מבט מניו הרבור, אנטארקטיקה
 מידע כללי
 מיקום:  ים רוס 
 סוג:  מפרץ 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  77°36′S 163°51′E﻿ / ﻿77.6°S 163.85°E﻿ / -77.6; 163.85
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיניו הרבור(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיניו הרבור
 
ניו הארבור (באנגלית: New Harbour, מילולית "נמל חדש") הוא מפרץ ברוחב כ-16 ק"מ בין כף ברנאקי ובאטר פוינט לאורך החוף של ארץ ויקטוריה, מערבית לאי רוס.
קרחון פראר נשפך אל המפרץ.
הר ברנס, השוכן בקצה המזרחי של רכס גבעות קוקרי, משקיף אל מפרץ זה ממעל.
היסטוריה > גילוי המפרץ

גילתה את המפרץ משלחת דיסקברי (אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1901 -1904).
היסטוריה > מקור השם

המשלחת נתנה למפרץ את שם זהף מאחר שגילתה אותו כאשר אוניית המשלחת "דיסקברי" חיפשה מעגן אפשרי באתר דרומי יותר לאורך חופיה של ארץ ויקטוריה. באנגלית "ניו הרבור" הוא "הנמל החדש".
ניו וורלד (אי)

|  נתונים גאוגרפיים |
| --- | --- |
 מיקום:  מפרץ נוטרדאם 
 קואורדינטות:  49°34′59″N 54°38′14″W﻿ / ﻿49.5831°N 54.6372°W﻿ / 49.5831; -54.6372
 נתונים מדיניים
 מדינה:  קנדה 
  (למפת ניופאונדלנד ולברדור מוגדלת) סנט ג'ונס קורנר ברוק גנדר הפי ואלי- גוס ביי  לברדור סיטי סן-פייר ומיקלון  נ.ס. אד. ניו בר.  קוויבק ים לברדור מפרץ סנט לורנס ניו וורלד(למפת ניופאונדלנד ולברדור רגילה) סנט ג'ונס קורנר ברוק גנדר הפי ואלי- גוס ביי  לברדור סיטי סן-פייר ומיקלון  נ.ס. אד. ניו בר.  קוויבק ים לברדור מפרץ סנט לורנס ניו וורלד(למפת קנדה רגילה) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי ניו וורלד(למפת קנדה מוגדלת) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי ניו וורלד
 
נְיוּ ווֹרְלְד (מאנגלית New World) הוא אי הנמצא במפרץ נוטרדאם, בצפון-מערב האי ניופאונדלנד שבפרובינציית ניופאונדלנד ולברדור בקנדה.
האי מחובר לניופאונדלנד על ידי סוללה. הקהילות העיקריות באי הן סמרפורד (היישוב הגדול באי כ-1,000 תושבים), וירג'ין ארם, ניווויל, הילגרייד, קובז ארם והרינג נק. יש גם כמה כפרי דייגים בקצה המערבי של האי, בסה"כ ישנם 18 יישובים באי. חלק מאדמות האי מהוות חלק מהפארק הפרובינציאלי דילדו רן. בפארק שרידים של רכבל שהעביר נוסעים לוירג'ין ארם ומשם לטווילינגייט על ידי סירות. במשך שנים שימש האי כמרכז עבור הדיג בלברדור. 
האי ידוע כאתר לסקי נורדי בחורף ובקיץ ניתן לצפות בחופי האי בלווייתנים רבים וכן בקרחונים.
מקור השם

התאוריה הרווחת גורסת כי שמו של האי מנציח את המשלחת של ג'ובאני דה וראצאנו שביקר בחוף של ניופאונדלנד בשנת 1524 וקבע כי המקום הוא חלק מהעולם החדש ולא מאסיה.
משרד התקשורת של רוסיה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  רוסיה 
 תאריך הקמה:  14 ביולי 1990 (כמשרד התקשורת, המידע והחלל)
 תאריך פירוק:  17 במרץ 1997
 סוכנות מחליפה:  ועדת התקשורת הממלכתית
 מנהל:  Vladimir Bulgak 
 www.minsvyaz.ru
 
משרד התקשורת של רוסיה (ברוסית: Министерство связи РФ) היה משרד ממשלתי ברוסיה שהיה אחראי על כלל תחום התקשורת במדינה בתקופת הקדנציה הראשונה של בוריס ילצין, המשרד פעל כחלק מממשלת ילצין-גאידר ומממשלת צ'רנומירדין והיה אחראי על הדואר הפדרלי ועל ניהול חברת רוסטלקום.
המשרד הוקם לראשונה ב־14 ביולי 1990 כמשרד התקשורת, המידע והחלל (Министерство по связи, информатике и космосу РСФСР) מתוך משרד התקשורת הסובייטי. ב־25 בדצמבר 1991, הפך למשרד התקשורת.
ב־1997 המשרד הפך ל'ועדת התקשורת הממלכתית' שהתקיימה עד 1999 כשאורגנה מחדש והפכה למשרד לטכנולוגיות מידע ותקשורת.
שר

| שם | תחילת כהונה | סוף כהונה | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| ולדימיר בולגאק (יליד 1941)  | 14 ביולי 1990 | 17 במרץ 1997 | ב-17 במרץ 1997 המשרד הפך לוועדה הממלכתית של הפדרציה הרוסית לתקשורת ואינפורמציה. |
משפחת סיץ'

ינינה סיץ' (בפולנית: Janina Sycz) ושלושת ילדיה אנדז'יי וולודז'ימייז' סיץ (בפולנית Andrez Sycz ו-Włodzimierz Sycz) ואירנה סיץ' דראגיצ'ביץ' (בלועזית Irena Dragičevič-Sycz) הם בני משפחת סיץ' מפולין שהוכרו כחסידי אומות העולם, על הצלת ילדה יהודיה בתקופת השואה.
פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים

ינינה התגוררה יחד עם ילדיה ובעלה בעיר לבוב בפולין ועבדה כמורה. משפחת סיץ' גרה בשכנות למשפחת שוורץ היהודית שאבי המשפחה ד"ר מיכאל שוורץ היה עו"ד ידוע.
כאשר פרצה מלחמת העולם השנייה בעלה של ינינה נמלט מהגרמנים, ינינה נותרה לבדה עם שלושת ילדיה, וולדז'ימייז' בן ה-13, אנדז'יי בן ה-11 ובתה אירנה בת 10. עם הכיבוש הסובייטי של לבוב ב-20 בספטמבר 1939 נאסרה ינינה על ידי הרוסים.
ב-29 ביוני 1941 כבשו הגרמנים את לבוב והחלו ברדיפה שיטתית של יהודי העיר. בנובמבר 1941 ניתנה פקודה להקמת גטו לבוב. ינינה שוחררה בשנת 1942 ושבה לגור עם ילדיה.
במהלך שנת 1942 בעקבות אחת האקציות שהתרחשו בגטו, ביקש ד"ר שוורץ מינינה, שכנתו לשעבר, להציל את בתו אירנה בת ה-9. אירנה הוחבאה בתעלת ביוב, ולכן לא נחטפה מהגטו ביחד עם אימה. ינינה נכנסה עם בתה אירנה סיץ' לגטו לבוב, והן יצאו ממנו עם אירנה שוורץ. ינינה הבטיחה שתדאג לבתו, ותגן עליה, ולאחר המלחמה תשלח אותה לקרובי משפחתו בארצות הברית. בנוסף, הסבירה לילדייה את הסכנה בהצלה של ילדה יהודיה, ולימדה אותם כיצד לענות לזרים. לנוכח הסכנה בהסתרת אירנה שוורץ, המשפחה עברה לגור בבית אביה של ינינה בסקרז'יסקו קמיינה באזור קיילצה, שם אירנה שוורץ הוצגה כילדה יתומה, שהגיעה לביתם, קרובת משפחה רחוקה מצד אביהם מלבוב. היא נהגה ללכת לכנסייה כל יום כדי להתפלל, כדי שיחשבו שהיא נוצריה. היא קיבלה מסמכים אריים מזויפים, שמה שונה לביאלקה וזהותה האמיתית לא נחשפה אפילו לא בפני אביה של ינינה, שחי איתם בדירה. ינינה וילדיה התייחסו אליה כמו לבת בית למרות שהם חיו בעוני וגרו בצפיפות בדירה קטנה.
באפריל 1943, הגיעו גרמנים לביתם על מנת לבצע חיפוש, כשהם מצוידים ברימונים ואקדחים. הילדים נבהלו, במיוחד אירנה וינינה, שחשבה שהולכים לקחת את אירנה למחנות ההשמדה. במאי 1943 פגשה ינינה בפעם האחרונה את ד"ר שוורץ, שנתן לה כתובת של קרובי משפחתו בארצות הברית, שאליהם ביקש שתשלח את אירנה לאחר המלחמה.
בחורף סבלו בני המשפחה מקור ומרעב ונאלצו לעבוד בעבודות פיזיות כגון שאיבת מים מהבאר ועבודה ברפת. הבנות עסקו בעבודות הבית. לאורך התקופה שבה אירנה שוורץ הוחבאה בביתם, משפחת סיץ' הייתה נתונה בסכנה. במהלך המלחמה, ינינה, שהייתה מורה במקצועה, לימדה את אירנה וילדיה, כדי לעזור להם להתקבל לגימנסיה לאחר המלחמה. ינינה לא שלחה אותם לבתי הספר כדי שלא יבואו במגע עם זרים וזאת כדי להגן על אירנה שוורץ, והקפידה ללמד אותם בבית.
לאחר המלחמה

ינינה קיימה את הבטחתה לשלוח את אירנה לקרובי משפחה בארצות הברית, לאחר שאיתרה את המשפחה לפי הכתובת שקיבלה מד"ר שוורץ בזמן המלחמה. ב-1974 אירנה שוורץ עלתה לישראל והעתיקה את מגוריה לנתניה. במהלך השנים נשארה בקשר עם משפחת סיץ', שאף התארחה בביתה, ונשארה חברה קרובה של אירנה סיץ'. בשלב מסוים אירנה סיץ' עברה להתגורר בישראל.
באחד מביקוריה ביקרה עם אחיה אנדז'יי שפגש את אירנה שוורץ. ב-1950 אנדז'יי ללמוד מתמטיקה, כימיה, אסטרונומיה ופיזיקה באוניברסיטת גלייביץ'. ב-1957 קיבל תואר דוקטור לפילוסופיה ובהמשך היה לפרופסור מן המניין. ב-1987 עלה לישראל וחידש את הקשר עם אירנה שוורץ. כעת היה דוקטור לפיזיקה ואסטרונומיה, והוא נישא לאירנה. בישראל החל לעסוק באומנות. אנדז'יי נפטר ב-1995.
הכרה והנצחה

ינינה סיץ' הוכרה כחסידת אומות העולם ב-10 ביוני 1982. ב-4 בפברואר 1988 אירנה שוורץ פנתה ליד ושם על מנת שיכירו גם בילידיה של ינינה, אנדז'יי, וולודז'ימייז ואירנה כחסידי אומות העולם. בעקבות פנייתה, הוכרו שלושתם כחסידי אומות העולם ב-27 ביולי 1988. ביד ושם ניטע עץ בגן חסידי אומות העולם לכבוד ינינה וילדיה עם שלט הנצחה ושמותיהם נחקקו בקיר הכבוד.
במסגרת מיזם "חסד אחרון" (מיזם משותף ל"יד ושם" ושב"כ שנערך במהלך 2021, ובמסגרתו אותרו קבריהם של חסידי אומות העולם שגרו ונקברו בישראל ונאסף אודותם מידע רב), אותר קברו של אנדז'יי סיץ', בבית העלמין קריית שאול.
לקריאה נוספת

אירנה שוורץ סיץ'. אהבה בצל השואה, תל אביב: הוצאת טרקלין, 2005.
גרשון, פינצ'בסקי. חסד אחרון: סיפורם של חסידי אומות העולם בישראל, ירושלים: יד ושם, 2023, עמ' 74–75
הערות שוליים

1 2 3 4 5  אנדז'יי סיץ', חסד אחרון, באתר יד ושם
↑  האנציקלופדיה של הגטאות, לבוב, באתר יד ושם
1 2  עדותה של הניצולה אירנה שוורץ ליד ושם 13 בדצמבר 1981 תיק 2272 M31 ארכיון יד ושם.
↑  אור הלר, "חסד אחרון": המבצע של שב"כ ויד ושם להנצחת חסידי אומות העולם, באתר חדשות 13, 7 באפריל 2021
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "משפחת סיץ'".
משה מנשהוף

| --- | --- |

משה מנשהוף
 לידה:  1958 (בן 66 בערך) אספהאן, המדינה האימפריאלית של איראן
 מדינה:  ישראל 
 לאום:  יהודי
 עיסוק:  הוגה דעות, סופר ומו"ל
 שפות היצירה:  עברית 
 נושאי כתיבה:  פילוסופיה, מדע בדיוני
 תקופת הפעילות:  מ-1986
 בן או בת זוג:  דבורה נגבי 
 צאצאים:  אמיר מנשהוף 
 
משה מנשהוף (נולד ב־1958) הוא סופר, מתרגם, פילוסוף, ומוציא לאור ישראלי. מחבר ספרים בסוגת המדע הבדיוני שתרגם לעברית את שירתו של ג'לאל א-דין רומי.
קורות חיים

משה מנשהוף נולד באספהאן שבאיראן. למד בבית הספר "אתהאד" של אליאנס שבעיר הולדתו ועלה לישראל בשנת 1979, לאחר שירות חובה בצבא איראן כחובש.
בשנה הראשונה לשהותו בארץ התגורר בקיבוץ. בשנת 1986 סיים תואר ראשון בפילוסופיה ובמחשבת ישראל באוניברסיטה העברית שבירושלים. בתקופת לימודיו בירושלים היה בין השאר לתלמידו של פרופ' ישעיהו ליבוביץ' ונמנה עם החוג המצומצם שפקד את ביתו מדי מוצאי שבת.
ב־1994 סיים את לימודי התואר שני בהיסטוריה של המזרח התיכון באוניברסיטת תל אביב. נושא התזה שלו היה: "יחסם של האיראנים אל היהודים ערב המהפכה האסלאמית באיראן". בלימודי התואר השלישי שב לעסוק בפילוסופיה. הוא החל לכתוב עבודת מחקר בנושא נושא עבודת המחקר שלו היה "תפיסה וזיכרון" אולם לא הגיש אותה.
במהלך לימודיו באוניברסיטה יסד, ערך והוציא לאור עיתון ושמו "דנשג'ו" – ביטאון סטודנטים יוצאי איראן בישראל, שפורסם בקרב כל קהילת יוצאי איראן בישראל. בשנים 1986–1987 כתב ביקורות ספרים אחדות בעיתון "כותרת ראשית". כמו כן עסק בכתיבה עיתונאית במקומון "צומת השרון", ובשנת 2008 ייסד את הוצאת כתב. משנת 2010 הוא עורך את מדור ההגות והפילוסופיה של "יקום תרבות".
כמו כן הגיש מנשהוף פינות מספר בתוכנית הרדיו של קול ישראל, "רגע של עברית".
קורות חיים > חיים פרטיים

מנשהוף נשוי לדבורה, אב לשלושה ומתגורר בתל אביב. המשורר אמיר מנשהוף הוא בנו.
יצירתו

יצירותיו של מנשהוף נפרשׂות על פני מנעד רחב של סוגות ושל נושאים מגוּונים. בתחילה היה רוב יצירותיו פרוזה ספרותית, בעיקר בסוגת המדע הבדיוני. לפי הגדרתו, סיפור מדע בדיוני הוא מעין מעבדה להרצת רעיונות פילוסופיים. בהמשך דרכו התמקד בכתיבה פילוסופית עצמאית, שבאמצעותה הציג את התאוריה הפילוסופית שלו.
יצירתו > הגות ופילוסופיה

יצירותיו ההגותיות והפילוסופיות של מנשהוף עוסקות בעיקרן בתחום פילוסופיה של הנפש או פסיכולוגיה פילוסופית. מנשהוף כותב בשפה נהירה, המנגישה לקהל רחב את הנושאים המופשטים והמורכבים שהוא דן בהם. עם זאת, הוא מיטיב לרדת לעומקן של הסוגיות למיניהן ולכסות אספקטים רחבים של הנושאים הללו. הוא מפרק כל נושא עד היסוד ומחבר בחזרה ביסודיות לבנה אחר לבנה, עד ליצירת מבנה מקיף. ככה הוא מצליח לכסות את היבטיו של כל אחד מהנושאים בדרך הטובה ביותר.
יצירתו > ספרי פילוסופיה

בשנת 2016 יצא לאור ספרו חלום וזיכרון, הכולל ארבע מסות: על התפיסה, על הזיכרון, על השינה ועל החלום – בהוצאת "כְּתָב". מנשהוף יוצר בספר הזה שפה ייחודית ובאמצעותה מציג תאוריה כוללת, המסבירה את הסוגיות שבתחום ההכרה האנושית ודנה בהן.
בשנת 2020 יצא לאור ספרו רגש והרגשה – ספר ההמשך של חלום וזיכרון, המציג תאוריה מקיפה על הרגשות, ובמרכזה הבחנה קטגוריאלית בין רגש להרגשה.