stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הנסיכה שארלוט מוויילס (2015)
ביוגרפיה > לידה

קייט מידלטון הגיעה בשעה שש בבוקר לבית החולים סנט מרי במערב לונדון, בו ילדה הנסיכה דיאנה את בניה ויליאם והארי ב-1982 וב-1984 ובו ילדה מידלטון את בנה הבכור, הנסיך ג'ורג'.
לידתה של הנסיכה פורסמה לציבור, לראשונה ובניגוד לנהוג עד אז, באמצעות הודעה ברשת החברתית טוויטר. בנוסף, פורסמה ההודעה המסורתית באיגרת חגיגית שהוצבה על כן מיוחד מזהב מחוץ לארמון בקינגהאם. בהודעה נכתב: "הוד מעלתה הדוכסית מקימבריידג' ילדה בשלום בת בשעה 8:34 היום. התינוקת שוקלת 8 פאונד ו-3 אונקיות. הנסיך מקיימברידג' היה נוכח בלידה. המלכה, הדוכס מאדינבורו, הנסיך מוויילס, הדוכסית מקורנוול, והנסיך הארי מאושרים מחדשות אלה. הוד מעלתה והתינוקת במצב טוב."
בלידתה הייתה הרביעית בסדר הירושה הבריטי, אחרי סבה, אביה ואחיה הבכור.
בהמשך היום שבו נולדה, כמה מסמליה הבולטים של העיר לונדון בהם גשר מצודת לונדון, לונדון איי ומזרקות בכיכר טרפלגר הוארו בוורוד לציון לידתה, ואף המלכה לבשה ורוד. יומיים לאחר לידתה, ב-4 במאי 2015, נורה מטח כבוד בהייד פארק ובמצודת לונדון, ומאוחר יותר באותו יום פורסם כי שמה הוא שארלוט אליזבת דיאנה. היא נקראה כך על שם סבהּ יורש העצר (שארלוט היא הצורה הנקבית של צ'ארלס), על שם הסבתא-רבתא שלה, המלכה אליזבת, ועל שם סבתהּ, הנסיכה דיאנה, שנהרגה בתאונת דרכים ב-1997.
ביוגרפיה > לאחר הלידה

ב-5 ביולי 2015 הוטבלה לנצרות באחוזה באנגליה, עם מים שהובאו מנהר הירדן.
ב-23 באפריל 2018 נולד אחיה לואי, ובכך הפכה שארלוט לנסיכה הראשונה בבריטניה המקדימה את אחיה הצעיר בסדר הירושה לכתר הבריטי, בשל שינוי חוק העדפת הבן הבכור בממלכות חבר העמים הבריטי כחלק מהסכמת פרת' ב-2011.
אזכורים תרבותיים

הפרח Rossano Charlotte, מין מתורבת של חרצית, נקרא על שמה של הנסיכה ואחוזים מסוימים מהרווחים ממכירותיו נתרמים למוסדות צדקה.
תאריה

שארלוט היא נסיכת הממלכה המאוחדת ותאריה לאורך השנים:
מלידתה: הוד רוממותה המלכותית, הנסיכה שארלוט מקיימברידג'.
מ־9 בספטמבר 2022: הוד רוממותה המלכותית, הנסיכה שארלוט מוויילס.
ראו גם

סדר הירושה לכתר הבריטי
הערות שוליים

↑  IT'S A GIRL: Duchess Kate gives birth to princess in London, ‏9News, ‏2 במאי 2015
1 2  קייט מידלטון ילדה: זו בת!, באתר ynet, 2 במאי 2015
↑  The London Gazette, 8 January 2013
↑  ההודעה בחשבון הטוויטר של ארמון קנסינגטון
↑  Rhiannon Mills, Royal Baby Girl To Leave Hospital Imminently, Sky News, 2 May 2015
↑  Duke and Duchess head to Norfolk with Princess Charlotte, ITV, 2 May 2015
↑  Royal baby: London gun salutes mark birth of princess, BBC, 4 May 2015
↑  צוות ויינט, יש שם: הנסיכה שרלוט אליזבת דיאנה!, באתר ynet, 4 במאי 2015
↑  AP, הנסיכה שרלוט הוטבלה במקום הטבלת דיאנה, באתר ynet, 5 ביולי 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1267724218  LCCN: no2016012150  VIAF: 271145541824596601386   WorldCat (עם VIAF): 271145541824596601386 
מטח כבוד בהייד פארק, לונדון לציון הולדתה של שארלוט.
הסעודה

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  פטריק אוסבורן
 הופק בידי:  קריסטינה ריד, ג'ון לאסיטר
 תסריט:  פטריק אוסבורן
 עריכה:  ג'ף דראהיים
 מדבבים:  ראו כאן
 מדבבים בעברית:  ראו כאן
 מוזיקה:  אלכס אברט
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  אולפני ההנפשה של וולט דיסני Walt Disney Pictures
 חברה מפיצה:  סרטי אולפני וולט דיסני
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  צרפת 10 ביוני 2014 (פסטיבל סרטי האנימציה הבין-לאומי אנסי) ארצות הברית 7 בנובמבר 2014 (לפני הקרנת הסרט "6 גיבורים") ישראל 4 בדצמבר 2014 (לפני הקרנת הסרט "6 גיבורים")
 משך הקרנה:  כ-6 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית (הסרט דובב לשפות נוספות, ביניהן עברית)
 סוגה:  סרט קצר, סרט מונפש, סרט קומדיה רומנטית
 פרסים:  פרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר פרס אנני לסרט הקצר הטוב ביותר
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
הסעודה (באנגלית: Feast) הוא סרט קצר מונפש אמריקאי, מסוגת קומדיה רומנטית, אשר בוים ונכתב על ידי פטריק אוסבורן והופק על ידי אולפני ההנפשה של וולט דיסני ו-Walt Disney Pictures. הסרט מציג חיי אהבה של אדם בשם ג'יימס, על פי הארוחות שאוכל וינסטון, הכלב שאימץ.
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל סרטי האנימציה הבין-לאומי אנסי ב-10 ביוני 2014, ומאוחר יותר הוקרן בבתי הקולנוע לפני הקרנת הסרט "6 גיבורים" ב-7 בנובמבר באותה שנה. בישראל הסרט הוקרן לראשונה בדיבוב עברי ב-4 בדצמבר 2014, גם לפני הקרנת הסרט "6 גיבורים". אורך הסרט הוא כ-6 דקות, ושפת המקור שלו היא אנגלית.
הסרט זכה בפרס אוסקר עבור הסרט המונפש הקצר הטוב ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-87, ובפרס אנני עבור הסרט הקצר הטוב ביותר בטקס פרסי אנני ה-42.
עלילה

בעודו מלקק עטיפת מזון מהיר שהושלכה על הרצפה, כלב מגזע בוסטון טרייר מגלה שצ'יפס נפל על ידו ואוכל אותו. ג'יימס, האיש שהפיל את הצ'יפס, מאמץ את הכלב וקורא לו וינסטון. בעודם יחד, ג'יימס מאכיל את וינסטון בחלקים מארוחות הג'אנק פוד אותם אוכל.
יום אחד, ג'יימס מתחיל מערכת יחסים עם קירבי, מלצרית במסעדה מקומית. קירבי משכנעת את ג'יימס להתחיל אורח חיים בריא, דבר המרגיז את וינסטון מפני שבמקום לקבל ג'אנק פוד הוא מקבל ירקות. עם זאת, הזוג נפרד לאחר ויכוח, דבר הגורם לג'יימס להיכנס לדיכאון עמוק וגורם לו לחזור להרגלי האכילה הקודמים שלו. בהתחלה, וינסטון שמח מכך, אך עד מהרה הוא שם לב למצב רוחו הנמוך של ג'יימס. כשראה חתיכת פטרוזיליה שהזכירה לג'יימס את קירבי ואת הארוחות שהן נהגו לאכול ביחד, וינסטון מחליט לגרום להם להיפגש שוב ביחד - הוא גונב את הפטרוזיליה ובורח למסעדה בה קירבי עובדת, דבר הגורם לג'יימס לרדוף אחריו. כשהם מגיעים למסעדה, ג'יימס משלים עם קירבי ולאחר מכן הם מחליטים להתחתן. וינסטון שמח שהשניים מתחתנים, ומסתפק באכילת אוכל לכלבים.
זמן מה לאחר שהזוג התחתן, הוא עבר לבית חדש בו וינסטון מגלה קציצות שהתגלגלו לרצפת המטבח. וינסטון הלך אחרי הרוטב שהקציצות השאירו והגיע לבנם של הזוג, אשר האכיל אותו בקציצות. הסרט מסתיים כאשר וינסטון מתכנן לאכול את מגש הקאפקייק ממסיבת יום ההולדת הראשונה של התינוק.
מדבבים > מדבבים באנגלית

בן בלדסו
סטיוארט לוין
קייטי לווס
ברנדון סקוט
אדם שפירו
טומי סנידר
סטיפן אפוסטולינה
מדבבים > מדבבים בעברית

הדיבוב העברי בוים על ידי אפרת קרצמן, והופק על ידי הדס מוזס.
אורי זלצמן
יריב קוק
עינת אזולאי
הפקה

לאחר הצלחת הסרט הקצר "השג לך סוס!" שהוקרן לפני הסרט ה-53 של אולפני ההנפשה של וולט דיסני, "לשבור את הקרח", הוחלט להפיק סרט קצר נוסף שיוקרן לפני הסרט ה-54 של האולפנים, "6 גיבורים". הסרט בוים ונכתב על ידי פטריק אוסבורן, כאשר זהו הסרט הראשון שביים. הרעיון לסרט הגיע לאוסבורן לאחר שצילם ארוחת ערב שאכל באפליקציה "1 Second Everyday", אפליקציה המאפשרת למשתמש להקליט קטעי וידאו באורך שנייה בכל יום ולערוך אותם לסרט. הפקת הסרט הסתיימה שלושה ימים לפני הקרנתו בפסטיבל סרטי האנימציה הבין-לאומי אנסי.
הוחלט שדמותו של וינסטון תהיה כלב מגזע בוסטון טרייר, מפני שגזע זה לא הופיע בשום סרט קודם של דיסני.
ביקורות

המבקר פיטר דבורג' תיאר בוראייטי את תגובת הקהל במהלך הקרנת הסרט בפסטיבל סרטי האנימציה הבין-לאומי אנסי, וכתב שבזמן שהופיעו הקרדיטים הקהל מחא כפיים בקול רם ורקע ברגליים בישיבה על המושבים. עוד הוא הוסיף שלקרוא לסרט להיט בקרב הקהל יהיה בלשון המעטה.
פרודיה

פרודיה לסרט נעשתה בסדרה "משפחת סימפסון" בתחילת הפרק השישי בעונה 27 שנקרא "החברה של הבת שלי" (באנגלית: "Friend with Benefit", "חבר עם תועלת"), אשר שודר לראשונה ב-8 בנובמבר 2015 בפוקס. הפרודיה מתחילה עם הכותרת "Feast", כאשר יורדת ממנה האות "e" וכך היא נהפכת למילה "Fat" ("שמן"). בהמשך נראה העוזר הקטן של סנטה, כלבם האישי של משפחת סימפסון, מוזן משאריות של אוכל שזורקות לו המשפחה, עד שהוא משמין ומת. כשהוא מגיע לשמיים, אלוהים מציע לו לבחור בין גן עדן לגיהנום, כאשר הכלב בוחר באופציה השנייה מפני שהיה בה שלט מהבהב של פיצה חינם.
השורש הריבועי של 3

השורש הריבועי של 3, אשר מסומן כ- {\sqrt {3}} או 31/2, הוא המספר הממשי החיובי שכאשר יוכפל בעצמו, תהיה התוצאה שווה ל-3. השורש הריבועי של 3 הוא מספר אי רציונלי. הוא ידוע גם בתור הקבוע של תיאודורוס, על שם תיאודורוס מקירנה, שהוכיח את האי-רציונליות שלו.
נכון לדצמבר 2013, חושבו 10 מיליארד ספרות של  {\sqrt {3}}. 65 הספרות הראשונות של  {\sqrt {3}}:
הספרות של  {\sqrt {3}} הן סדרה A002194 באתר OEIS – האנציקלופדיה המקוונת לסדרות של מספרים שלמים.
השבר9756 (1.732142857...) הוא קירוב לשורש - הוא שונה מהערך הנכון בפחות מ-110,000 (בערך 9.2\times 10^{-5}).
השבר 716035413403 (1.732 050 807 56...) הוא מדויק בכ-1100000000000 ( {\frac {1}{10^{11}}}).
ארכימדס חישב טווח עבור הערך של השורש:  \left({\frac {1351}{780}}\right)^{2}>3>\left({\frac {265}{153}}\right)^{2}; הגבול התחתון מדויק עבור 1608400 (6 ספרות אחרי הנקודה) והגבול העליון עבור 223409 (4 ספרות אחרי הנקודה).
ביטויים

ניתן לבטא אותו כשבר משולב [1; 1, 2, 1, 2, 1, 2, 1, …] (סדרה A040001 באתר OEIS – האנציקלופדיה המקוונת לסדרות של מספרים שלמים).
ולכן ניתן לומר כי:
וכאשר  n\to \infty :
ניתן לבטא אותו גם כשבר משולב מוכלל כגון:
גאומטריה וטריגונומטריה

הגובה של משולש שווה-צלעות בעל אורכי צלעות 2 הוא . בנוסף, אורך הניצב הארוך במשולש זהב (משולש בעל זוויות 30, 60 ו-90) שאורך היתר שלו הוא 2 הוא .
יתר על כן, הגובה במשושה משוכלל שאורכי צלעותיו הוא 1 הוא .
ניתן למצוא את השורש הריבועי של 3 כאורך הצלעות של משולש שווה-צלעות החוסם מעגל בקוטר 1.
אם משולש שווה-צלעות בעל צלעות באורך 1 נחתך לשני חצאים שווים, על ידי חציית זווית פנימית כדי ליצור זווית ישרה עם הצלע שמולה, היתר של המשולש ישר-הזווית הוא באורך 1 ואורכן של הצלעות הוא  {\frac {1}{2}} ו- {\frac {\sqrt {3}}{2}}. מכאן, טנגנס של 60° שווה ל- {\sqrt {3}}, והסינוס של 60° והקוסינוס של 30° שווים ל- {\frac {\sqrt {3}}{2}}.
השורש הריבועי של 3 מופיע גם בביטויים אלגבריים עבור קבועים טריגונומטריים אחרים, כולל הסינוסים של 3°, 12°, 15°, 21°, 24°, 33°, 39°, 48°, 51°, 57°, 66°, 69°, 75°, 78°, 84° ו-87°.
{\sqrt {3}} הוא המרחק בין צלעות מקבילות של משושה משוכלל בעל צלעות באורך 1.
זהו אורך האלכסון הפנימי של קוביית יחידה.
לווסיקה פיסקיס יש יחס בין הציר העיקרי לציר הקטן השווה ל- {\sqrt {3}}:1. ניתן להראות זאת על ידי בניית שני משולשים שווי-צלעות בתוכו.
שימושים אחרים > הנדסת הספק

בהנדסת הספק, המתח בין שתי פאזות במערכת תלת-פאזית הוא פי  {\sqrt {3}} מהמתח לקו הנייטרלי. הסיבה לכך היא שכל שתי פאזות נמצאות במרחק של 120° זה מזה, ושתי נקודות במעגל המרוחקות 120 מעלות זו מזו מופרדות במרחק שגדול פי  {\sqrt {3}} מהרדיוס.
ראו גם

השורש הריבועי של 2
הערות שוליים

↑  Łukasz Komsta. "Computations | Łukasz Komsta". komsta.net. נבדק ב-24 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Knorr, Wilbur R. (1976), "Archimedes and the measurement of the circle: a new interpretation", Archive for History of Exact Sciences, 15 (2): 115–140, doi:10.1007/bf00348496, JSTOR 41133444, MR 0497462, S2CID 120954547.
↑  Julian D. A. Wiseman Sin and Cos in Surds
| מספרים אי-רציונליים נודעים |
| --- | --- | --- |
| מספרים אלגבריים | 2√ • 3√ • יחס הזהב 𝜑 • יחס הכסף δAg •  היחס הפלסטי 𝜌 |  |
| מספרים טרנסצנדנטיים | בסיס הלוגריתם הטבעי 𝑒 • פאי 𝜋 • קבוע גאוס • קבוע אומגה Ω • קבוע ליוביל |  |
| מספרים אי-רציונליים, שלא ידוע האם הם אלגבריים או טרנסצנדנטיים | קבוע אפרי (3)ζ • קבוע ארדש-בורוויין |  |
| טריגונומטריה | קבועים טריגונומטריים מדויקים |  |
אורך האלכסון בקוביית יחידה הוא  {\sqrt {3}}
היטל זה של תריסריון בילינסקי הוא מעוין עם יחס אלכסוני של  {\sqrt {3}}.
וולדה גיורגיס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1901 שאווה, אתיופיה 
 פטירה:  29 ביולי 1976 (בגיל 75 בערך) אנגליה, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  אתיופיה 
 
טספאי טאזז וולדה גיורגיס וולדה יוהנס (1901 – 29 ביולי 1976) היה פוליטיקאי אתיופי והאיש המשפיע ביותר בתקופת הקיסר היילה סלאסי.
ביוגרפיה

גיורגיס נולד במחוז שאווה ונהפך לאחד מהחברים הטובים ביותר של הקיסר היילה סלאסי לפני המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה ולאחר מכן גלה עם הקיסר לירושלים ולבריטניה. לאחר מלחמת השחרור האתיופית גיורגיס נהפך לאחד מהאנשים המשפיעים ביותר באימפריה האתיופית ולא רק שכיהן בתור שר העט אלא במקביל כיהן גם כשר הפנים (1943–1949) ושר המשפטים (1949–1955) גיורגיס היה אחד מהאנשים שלחצו על הבריטים לסגת מאתיופיה מה שהוביל להסכם הריבונות האתיופית ולאחר מכן לפנוי כוחותיהם מאוגדן והאאד למרות שבתקופתו כיהן גם ראש ממשלה מעמדו של גיורגיס היה רם יותר ולמעשה היה ראש הממשלה בפועל.
לאחר שחלה בתחילת 1955 הוא פרש מהחיים הפוליטיים וסמכויותיו פוזרו בקרב פוליטיקאים אחרים, גיורגיס המנשיך לכהן בתפקידים פוליטיים זוטרים כמו מושל מחוז ארסי (1955–1960) ומושל מחוז גמו גופה (1960–1961). במהלך המהפכה האתיופית גיורגיס עזב את אתיופיה מחשש לחייו לבריטניה וב-1976 נפטר.
לקריאה נוספת

Bahru Zewde, A history of modern Ethiopia, 1855-1974, J. Currey, 1991.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: - | טספאי טאזז · שר העט  1941–1955 | הבא: אקלילו הבט-וולד |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010362844405171  GND: 1129880303  VIAF: 3629149235095476690007   WorldCat (עם VIAF): 3629149235095476690007
וולדהוף מנהיים

מועדון ספורט וולדהוף מנהיים (בגרמנית: Sportverein Waldhof Mannheim) הוא מועדון ספורט רב תכליתי מהעיר מנהיים שבמדינת באדן-וירטמברג שבגרמניה. המועדון ידוע בעיקר בזכות קבוצת הכדורגל שלו, ששיחקה מספר עונות בבונדסליגה בשנות ה-80 של המאה ה-20. נכון לעונת 2019/20 הקבוצה משחקת בליגה הגרמנית השלישית. נוסף על קבוצת הכדורגל, מועדון וולדהוף מנהיים מפעיל גם קבוצת כדוריד וקבוצת טניס שולחן, וחברים בו כ-2,400 איש נכון לשנת 2018.
היסטוריה

מועדון וולדהוף מנהיים הוקם בשנת 1907, והחל לשחק בליגות אזוריות שונות בדרום גרמניה. עד לשנות ה-40 של המאה ה-20 המועדון כשל לצלוח את הליגות האזוריות ולהגיע למשחקי הגמר שכללו קבוצות מכל רחבי גרמניה. בשנת 1940 המועדון רשם את הישג השיא שלו לאותה תקופה, כאשר סיים במקום הרביעי לאחר הפסד לשאלקה 04 בחצי הגמר, ולאחר מכן הפסד במשחק על המקום השלישי לראפיד וינה, ששיחקה אז בגרמניה במסגרת האנשלוס על אף היותה קבוצה אוסטרית. לאחר מלחמת העולם השנייה, וולדהוף מנהיים המשיכה להתנדנד בין ליגות אזוריות, ואפילו הגיעה לליגה השנייה בגרמניה עוד לפני הקמת הבונדסליגה בעונת 1963/64, אך שבה לליגות האזוריות. עם הגעת ספונסר חדש בשנת 1972, חברת Chio, הקבוצה חזרה לליגה השנייה, והייתה לקבוצת מרכז טבלה לאורך שנים רבות.
בעונת 1982/83 המועדון רשם עלייה מפתיעה אל הבונדסליגה לראשונה בתולדותיו, ושיחק בבונדסליגה במשך שבע עונות רצופות, כאשר הישג השיא של המועדון היה המקום השישי בבונדסליגה בעונת 1984/85. במהלך התקופה של המועדון בבונדסליגה, שיחקו בשורותיו שחקנים כיורגן קולר, פריץ ואלטר, מאוריציו גאודינו וכריסטיאן ורנס. בעונת 1989/90 המועדון נשר בחזרה לבונדסליגה השנייה, שם שיחק שבע שנים רצופות, ובעונת 1996/97 נשר אל הליגה השלישית. כעבור שנה, נעשה ניסיון לאחד את הקבוצה עם יריבתה העירונית המושבעת, VFR מנהיים, אך ניסיון זה לא צלח. בתום עונת 1998/99 עלתה וולדהוף מנהיים בחזרה לבונדסליגה השנייה, אך בשנת 2003 הורדה אל הליגה הרביעית בגין עבירות תקציב על ידי התאחדות הכדורגל הגרמנית, וניסיון איחוד נוסף עם VFR מנהיים באותה שנה, לא עלה יפה. בעונת 2007/08 עלתה וולדהוף מנהיים לליגה השלישית, אך בשנת 2010 שוב הוענשה על ידי התאחדות הכדורגל הגרמנית בגין עבירות תקציביות, והורדה לליגה החמישית. כעבור עונה, עלתה וולדהוף מנהיים לליגה הרביעית, שם שיחקה עד לשנת 2018. בשנה זו התמודדה וולדהוף מנהיים מול אורדינגן 05 בפלייאוף על הזכות להעפיל אל הליגה הגרמנית השלישית, אך לא עמדה במשימה זו ונשארה בליגה הרביעית. באפריל 2019 הבטיחה וולדהוף מנהיים את העפלתה אל הליגה הגרמנית השלישית.
שחקנים מפורסמים

אוטו שיפלינג
גינטר זברט
זפ הרברגר
אובה צימרמן
רולאנד דיקגיסר
אלפרד שן
יורגן קולר
כריסטיאן ורנס
פריץ ואלטר
מאוריציו גאודינו
הנריק לארסן
דיטר הקינג
התקוה (אוניית מעפילים)

| --- | --- |

"התקוה"
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  ספינת מטען, שוברת קרח
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  Globe, I. W. - Cleveland
 הושקה:  1897
 אחריתה:  הוצאה משירות ב-7 ביוני 1951, נגרטה ב-1951
 מידות
 הֶדְחֶק:  741 טון
 אורך:  58 מטר
 רוחב:  9 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  10 קשר
מסלול "התקוה"
מעפילים וחיילים בריטיים על סיפון האוניה לאחר הקרב והגרירה לנמל חיפה, 17 במאי 1947
התקוה הייתה אוניית מעפילים שיצאה מאיטליה והגיעה לחופי ארץ ישראל במאי 1947 כשעל סיפונה 1,414 מעפילים.
תולדותיה > "גרשם" - בשירות משמר החופים האמריקאי

הספינה נבנתה בקליבלנד ב-1896 עבור משמר החופים האמריקאי ונקראה בשם: "גרשם" ("Gresham"). היא הופעלה בימת מישיגן עד תחילת מלחמת העולם הראשונה. השתתפה ב-1898 במלחמת ארצות הברית–ספרד.
במהלך מלחמת העולם הראשונה שימשה את משמר החופים בחוף המזרחי של ארצות הברית וגם לאיתור צוללות באוקיינוס האטלנטי.
לאחר שהוצאה מן השירות במשמר החופים שימשה כספינת סוחר להובלת בננות בשם TradeWinds.
תולדותיה > "התקוה" - אוניית מעפילים

בתחילת 1947 נרכשה על ידי חברת .United Fruit Co שהייתה חברה אמריקאית בבעלות יהודית ושימשה ככיסוי לפעילותו של המוסד לעלייה ב'. הספינה החלה את דרכה לארץ ישראל במיאמי עם רב חובל שכיר לא-יהודי וצוות שרובו מתנדבים יהודים אמריקאים. רוב חברי הצוות היו חסרי הכשרה ימית, למעט שלושה מהם - מורי גרינפילד (Murray Greenfield), שהיה מלח בצי הסוחר האמריקני לפני כן, הרולד כץ (Harold Katz) ששירת שלוש שנים כקצין בצי האמריקני וסני ויינטראוב (Sonny Weintraub) מבולטימור ששירת כקצין אלחוט בצי האמריקאי במלחמת העולם השנייה.
ממיאמי הפליגה הספינה לבלטימור לצורך תיקונים. בתחילת מרץ אותה שנה הפליגה לליסבון, שם שופצה ונבנתה לצורך הובלת עולים. על הכנת הספינה בליסבון היה אחראי יהודה בהרב, איש המוסד לעלייה ב' שפעל בכיסוי נציג חברת .United Fruit Co תחת השם הבדוי רב החובל דיאמונד.
המשטרה הפורטוגזית עצרה את בהרב כיוון שחשדה בייעודה של הספינה. מיד עם העצרו הצליחה הספינה לצאת את הנמל כיוון שעגנה במעגן ולא הייתה קשורה לרציף. הספינה הפליגה למרסיי ואחר כך המשיכה לפורט דה בוק בדרום צרפת. בהרב שוחרר זמן קצר לאחר שנעצר.
הספינה הגיעה לאיטליה וחלק מן המעפילים עלו לספינה מסירות במעגן פורטוונרה (Portovenere) שבמפרץ לה ספציה. השאר עלו לספינה בנמל בוקה די מגרה (Bocca di Magra), דרומית ללה ספציה. "התקוה" הפליגה לארץ ישראל ב-8 במאי 1947, כשעל סיפונה 1,414 מעפילים. רב החובל היה פדני ילין, מפקד הספינה היה ישראל רותם, איש הפלי"ם ונלוו אליו אלכס שור ומאיר פליק.
ההפלגה עברה ללא אירועים חריגים עד שב-16 במאי התגלתה הספינה על ידי מטוס בריטי בסמוך לחופי הארץ. זה הזניק מיד משחתת שנצמדה לספינה. למחרת כבר הוקפה על ידי שש אניות של הצי הבריטי. על אף התנגדות שגילתה במשך מספר שעות, הספינה הובאה לחיפה. בזמן ההתנגדות, ביקש מפקד הספינה מאחד מהנערים שעבדו על הספינה, חיים כהן בן ה-16, לנהל את המשא ומתן במקומו, כדי שלא להסגיר כי הוא מפקד הספינה ואיש הגנה.
הספינה נגררה לנמל חיפה ב-17 במאי בשעות הערב ועד השעה 2:00 בלילה הועברו ממנה רוב המעפילים אניות גירוש שיצאו למחנה המעצר בקפריסין: אמפייר קומפורט, אמפייר ראסט, אמפייר לייפגארד ואמפייר שאלטאר. העברת המעפילים עברה בלא התנגדות משמעותית. על פי הדיווחים בעיתונות -מניין המגורשים היה 1411, מהם 895 גברים, 479 נשים, 37 ילדים ושישה אנשי צוות בעלי אזרחות אמריקנית שנחקרו בנמל, וגורשו אף הם לקפריסין.
שמונה ממעפילי האוניה נשלחו למחנה המעצר בעתלית - בני זוג עם תינוק בן יומו, שני חולי לב וזוגתו של אחד מהם, נער בן 16 שנפצע ככל הנראה במהלך המאבק עם הבריטים על הסיפון, וצעיר נוסף שחלה.. כתב העיתון הניו-יורקי מארגען זשורנאל, שמואל איזבאן שסיקר את מסעה של הספינה נשלח אף הוא לקפריסין, אולם בהמשך הושב לארץ ישראל ומשם גורש לפריז. על סיפון הספינה הובאו גם שני ספרי תורה.
ארבעת הספינות הבריטיות שגירשו את מעפילי התקוה לקפריסין, העלו עם שובן 1,125 מעפילים ששהו במחנה המעצר ושוחררו לעליה במסגרת מכסת הסרטיפיקטים.
תולדותיה > בשירות מדינת ישראל חיל הים הישראלי

האונייה היא אחת מתוך 10 אוניות המעפילים המכונות "האוניות האמריקאיות" של מפעל ההעפלה – אוניות שנרכשו בארצות הברית/קנדה ואשר גודלן יחסית לספינות שנרכשו באירופה אפשר שינוי משמעותי בהיקף ההעפלה אחרי מלה"ע (מורי גרינפילד – מתנדב באונייה – כתב עליהן ספר בשם "הצי הסודי של היהודים").
האניה הייתה קשורה לרציף בנמל חיפה כחלק מצי הצללים עד אפריל 1948, שאז הופעלה על ידי חברת "אניות וספינות" לשם הבאת עולים ממחנות המעצר בקפריסין ומצרפת לארץ ישראל.
בספטמבר הוכשרה לשירות בחיל הים, בו שרתה תחת הקוד ק-22. לאחר שחיל הים החזירה ל"חברת אניות וספינות" היא נמכרה לבעלים יהודי בשם הנרי פרזנטה שניסה להשתמש בה כספינת נוסעים בשם א.מ. 25 "התקווה". ניסיון זה נכשל והספינה הוכרזה כבלתי כשירה לשייט. בעקבות כך הוצאה מן השירות ונגרטה ב-1951.
מורי גרינפילד ארגן מפגש בין משיטי "התקוה" למעפיליה בישראל בשנת 2007.
במאי 2023 נערך כנס של מעפילי התקוה ובני משפחותיהם בעמותת ארגון מעפילי קפריסין.
לקריאה נוספת

הלל ירקוני, ספינות מעפילים מא-עד ת' : או מ-"כוכב" עד "קרב עמק איילון", הוצאת חלונות/גוונים, 2005, עמ' 98.
הערות שוליים

↑  גירוש מעפילי 'התקוה' לקפריסין, המשקיף, 19 במאי 1947
↑  מעפילי התקוה באי הגירוש, דבר, 19 במאי 1947
↑  גורש מן הארץ, דבר, 27 במאי 1947
↑  יוסף כרוסט, שמואל איזבאן, חרות, 2 במאי 1958
↑  1400 עולי "התקווה" גורשו לקפריסין, דבר, 18 במאי 1947
↑  קבוצה ממעפילי התקוה עם ספר תורה תמונה מדיווח של עיתון מארגען דשורנאל, ה-12 ביוני 1947
↑  ג. קובן, 1125 מעפילים בדרך מקפריסין לארץ, הארץ, 20 במאי 1947
↑  על חשיבות "האוניות האמריקאיות" במפעל ההעפלה ראו: מח"ל בהעפלה, באתר הפלי"ם ההעפלה והרכש
↑  "התקוה" הביאה 250 עולים בעיתון המדינה 20 באוגוסט 1948
↑  כנס ספינת התקוה - בית הפלמח - 8.5.2023 חלק ראשון, נבדק ב-2024-01-27
↑  כנס ספינת התקוה-בית הפלמח - 8.5.2023 - חלק שני, נבדק ב-2024-01-27
↑  ניצן צבי כהן, ‏הזיכרונות, הגבורה, התשוקה לחיים: מעפילי ספינת 'התקוה' נפגשו, 76 שנים אחרי יציאתה לדרך, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 11 במאי 2023
מורי גרינפילד ששירת על אונית התקוה בתור קצין שני, בכנס מעפילי אונית התקוה ובני משפחותיהם במאי 2023
הקורדילרה האמריקנית

הקורדילרה האמריקנית (צפון)
רכס אלסקה
רכסי החוף הפסיפי של קולומביה הבריטית
רכס קסקייד
סיירה נבדה
סיירה מדרה אוקסידנטל
הקורדילרה האמריקנית (דרום)
חצי האי באחה קליפורניה
סיירה מדרה דה צ'יאפס
קורדיירה סנטרל
הרי האנדים
ארץ גרהאם
הקורדילרה האמריקנית (באנגלית: American Cordillera) היא שרשרת של רכסי הרים (קורדילרה) הבנויה מרצף נמשך של רכסי הרים היוצר את "עמוד השדרה" של מערב אמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית, אמריקה הדרומית ואנטארקטיקה. היא גם עמוד השדרה של הקשת הגעשית, המהווה את החלק המזרחי בטבעת האש שסביב האוקיינוס השקט.
מצפון לדרום, רצף זה של רכסי הרים חופפים ומקבילים מתחיל ברכס אלסקה (Alaska Range) ורכס ברוקס (Brooks Range) באלסקה וממשיך דרך טריטוריית יוקון ופרובינציית קולומביה הבריטית בקנדה. הקורדילרה האמריקנית ממשיכה דרך ההרים והאיים של רכסי החוף הפסיפי (Pacific Coast Ranges) יחד עם החלק העיקרי של הרי הרוקי דרך קולומביה הבריטית והאי ונקובר. בארצות הברית הקורדילרה מתפצלת על מנת לכלול את הרי הרוקי, הסיירה נבדה, רכס קסקייד ורכסי החוף של המדינות וושינגטון אורגון (Oregon Coast Range) וקליפורניה (California Coast Ranges). במקסיקו הקורדילרה נמשכת דרך רכסי ההרים של סיירה מדרה אוקסידנטל (Sierra Madre Occidental) וסיירה מדרה אוריינטל (Sierra Madre Oriental), כמו גם רכס ההרים במרכז חצי האי באחה קליפורניה.
רכסי ההרים של הקורדילרה ממקסיקו צפונה מכונים יחד הקורדילרה של אמריקה הצפונית (North American Cordillera) או הקורדילרה המערבית (Western Cordillera) בארצות הברית ובקנדה, והיא גם מכונה הקורדלירה הקנדית (Canadian Cordillera) או הקורדילרה הפסיפית (Pacific Cordillera) בקנדה.
הקורדילרה נמשכת דרך רכסי ההרים של אמריקה המרכזית בגואטמלה, הונדורס, ניקרגואה, קוסטה ריקה ופנמה, והופכת להרי האנדים של אמריקה הדרומית. הרי האנדים יחד עם שרשרות ההרים המקבילות ושרשרות האיים המקבילות שמול חופי צ'ילה נמשכים דרך קולומביה, ונצואלה, אקוודור, פרו, בוליביה, ארגנטינה וצ'ילה עד לנקודת הקצה של אמריקה הדרומית בארץ האש. בנוסף, אפשר להתוות את המשך הקורדילרה דרך הרכס הקשתי של איי ג'ורג'יה הדרומית לאורך האוקיינוס הדרומי להרים של ארץ גרהאם בחצי האי האנטארקטי.
הערות שוליים

↑  "Western Cordillera."
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ge190577
וולדו פפר הגדול

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  ג'ורג' רוי היל
 הופק בידי:  ג'ורג' רוי היל
 תסריט:  ויליאם גולדמן, ג'ורג' רוי היל
 עריכה:  ויליאם ריינולדס
 שחקנים ראשיים:  רוברט רדפורד סוזן סרנדון מרגו קידר
 מוזיקה:  הנרי מנסיני
 צילום:  רוברט סארטיס
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  סרטי יוניברסל 
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל
 הקרנת בכורה:  13 במרץ 1975
 משך הקרנה:  107 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט דרמה 
 תקציב:  5,000,000 ‏$
 הכנסות:  $20,642,922
 הכנסות באתר מוג'ו:   greatwaldopepper
 דף הסרט ב־IMDb
 
רוברט רדפורד בהסרטת וולדו פפר הגדול
וולדו פפר הגדול (באנגלית: The Great Waldo Pepper) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1975 בהפקתו ובבימויו של ג'ורג' רוי היל, עם רוברט רדפורד, סוזן סרנדון, מרגו קידר ובו סוונסון בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב על ידי ויליאם גולדמן וג'ורג' רוי היל והוא מתאר את תקופת התעופה במטוסים דו כנפיים עשויין מקנבס, קרשים וכבלי מתכת בשנים 1926–1931 שבה עדיין לא גובשו תקנות התעופה וטייסים רבים התפרנסו מהדגמת תרגילי אווירובטיקה ופעלולים מסוכנים של הליכה על הכנפיים שהסתיימו מדי פעם באסונות.