stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גלאפגוס (סדרה תלת-מימד)
פרקי הסדרה

מקור: הפרק נפתח באי איסבלה בו נראים קבוצת צבי ענק רועים באחו וולקני ליד רכס אלקסו (Alcedo Volcano). בפרק אטנבורו עוסק ב-2 שאלות עיקריות: איך התפתחו איי גלאפגוס? ומאין הגיעו בעלי החיים? איים אלו התפרצו כהרי געש מתוך האוקיינוס השקט לפני 4 מיליון שנה ומציג הדמיה של התפרצות האיים. בעקבות בידוד האיים לא היו בו כלל דו-חיים ורק מעט יונקים, אך כמה זוחלים ועופות הצליחו להגיע אליו ולשגשג בו ובמיוחד הצבים. גם זרעי צמחים שונים הגיעו אליו כמו המנגרובים שצפו בים או הסקלזיה שאבותיהם עפו ברוחות כמו זרעי סביונים. עכבישים מייצרי קורים יכלו לעופף למרחקים עם רוחות שנטוו מקוריהם וחרקים התעופפו אל האי או שרדו בתוך בולי עץ צפים, כמו דבורת העץ של גלאפגוס. מי הים בגלאפגוס מיוחדים מאוד עקב 3 זרמים המתנקזים אליהם יחדיו וגורמים לכמות גדולה של פיטופלנקטון לשגשג. הפיטופלנקטון מושך אחריו זואופלנקטון ויוצר כר מחייה לחיות שונות ובראשם טורפים גדולים כמו פטישן כד-חרטום, לווייתן גדול-סנפיר וכריש גלאפגוס וכן מינים ייחודיים לאיים כמו חכאי עטלף, גנוניים והפינגווין היחיד בקו המשווה - פינגווין גלאפגוס, הקטן בהרבה מקרוביו האנטארקטיים וגם הגדול שבקורמורניים - קורמורן גלאפגוס שאינו יכול לעוף. הפינגווין חי במערב האי בזרם המבולדט הקוטבי ובקצה המזרחי מצליחים לשרוד שוניות אלמוגים חמימות בזרם החם שמגיע מחופי פרו.
הסתגלות:הפרק שואל איך החיות בגלאפגוס הצליחו להסתגל לאיים הקשים והמבודדים. אטנבורו מציג הדמיה של קבוצה של איי גלאפגוס שחלקם נעו לצד חלק געשי והם פעילים מאוד והם הצעירים ביותר, בעוד אחרים זקנים יותר והם נעו מזרחה מדי לציר הגעשי והתחילו להתפרק לאיטם עד שייעלמו לחלוטין. הצעיר ביותר הוא פרננדינה, אי פעיל וגעשי עליו חיות איגואנות ים המחפשות מזון במים ויורקות מלח מנחיריהם ובשנות אל ניניו יכולות לספוק חלק מעצמותיהם לגופם. בסנטה קרוז שמזג האוויר שלו יכול להוריד גשם, עצי סקלזיה מעטרים את האי ולידם מנהרות לבה בהם יצורים שונים התפתחו. במזרח מצוי האי אספניולה השטוח שכמעט נשחק לגמרי ואין עליו כמעט חיים, למעט אריות הים המשתזפים ולטאות לבה החוטפות זבובים מעורם. העתיקים ביותר - "טורטוגה" ו"כתר השטן" כמעט ונשחקו לחלוטין בידי הגלים, אך עדיין מספקים אזור חשוב ליצורי ים. כרישי לווייתן מסתובבים באיים השקועים במים, מתנקים בהם ואז נעים הרחק משם מסיבה לא מובנת.
אבולוציה: בפרק האחרון מוצגים המינים השונים באי ומוסבר למה יש בהם יותר מינים חדשים כל מקום אחר בעולם. הבידוד העניק לחיות אפשרות להתבסס מבלי לעבור לאוכלוסייה אחרת, מה שקרה לכמה מצבי הענק שמוצאם ממין מקורי יחיד. הר הגעש וולף מנותק משאר האי איזבלה באמצעות מדבר געשי, בו מתים צבים המנסים לחצות אותו. הצבים שנשארו פיתחו שריונות שונים בהתאם לאזור חיותם, כשאזורים בעלי קקטוסים גרמו לפיתוח של שריונות קמורים כמו אוכף. גם פעילות געשית משפיעה על האבולוציה ואיים רבים נעים במהירות או נסחפים ונשחקים, מה שמשפיע על הסביבה, הצומח והחי. גורם נוסף הוא היעדר טורפים באיים, למעט זעמני גלאפגוס ועקב גלאפגוס הטורפים צעירי איגואנות ים, אך לא משפיעים על מספרם. רק טורף אחד הגיע לאיים - האדם והוא עצמו גרם לשינוי נוסף באי - כמה מפרושי דרווין החלו להצמיח מקורים רגילים, במקום מגודלים או מוקטנים, שהתאימו לצמחייה מיובאת. צבי הענק נפגעו מהאדם וממינים פולשים כמו חולדות שהביא עמו. בסוף בפרק אטנבורו מצטלם עם הצב האחרון מתת-המין צב פינטה ענק - ג'ורג' הבודד שמת שנה לפני הסדרה וכן את אחת מהאיגואנות הנדירות בעולם - איגואנה ורודה שהתגלתה לאחר שנחשבה לנכחדת.
גרסיה (ברצלונה)

| --- | --- |

פארק גואל בגרסיה
 מידע
 עיר:  ברצלונה 
 על שם:  Vila de Gràcia 
 שטח:  4.19 קמ"ר 
 אוכלוסייה:  123,276 (2021)
 קואורדינטות:  41°24′24″N 2°09′29″E﻿ / ﻿41.406667°N 2.158056°E﻿ / 41.406667; 2.158056
  המיקום של גרסיה בברצלונה
 
גרסיה (בספרדית: Gràcia) הוא אחד מעשרת מחוזות ברצלונה שבספרד. המחוז נקרא גם מחוז מס' 6 והוא מורכב מהשכונות וילה דה גראסיה, ולקארקה אי אלס פאניטנס, אל קול, לה סלוט, וקמפ ד'אן גראסו אי גראסיה נובה. המחוז גובל במחוזות אישמפלה מדרום, סריה-סנט ג'רבסי ממערב והורטה-גווינרדו ממזרח. גרסיה הייתה בעבר עירייה עצמאית במשך מאות שנים לפני שסופחה רשמית לברצלונה ב-1897.
אטרקציית התיירות הבולטת ביותר ברובע זה היא ללא ספק מתחם הגנים פארק גואל (Parc Güell) שתוכנן על ידי האדריכל הקטלאני אנטוני גאודי. החיים התוססים בסמטאות הרבוע אשר מלאות בברים, מסעדות וחנויות הופכות את הרובע הזה לאחד האזורים האטרקטיביים ביותר בעיר.
בשנת 2005 חיו בגרסיה 120,087 תושבים. מחוז גרסיה משתרע על פני 4.19 קמ"ר. זהו הרובע הקטן ביותר בברצלונה, והשני בצפיפות האוכלוסין שבו.
גלריית תמונות

פארק גואל
רחוב מרכזי ברובע
רובע גרסיה
ראו גם

תכנון עירוני של ברצלונה
גיאורג יואכים רטיקוס

| --- | --- |

 לידה:  16 בפברואר 1514 פלדקירך, פורארלברג, האימפריה הרומית הקדושה 
 פטירה:  4 בדצמבר 1574 (בגיל 60) קושיצה, הונגריה העליונה, ממלכת הונגריה 
 שם לידה:  Georg Joachim Iserin 
 ענף מדעי:  אסטרונומיה, מתמטיקה, קרטוגרפיה, טריגונומטריה
 מקום מגורים:  האימפריה הרומית הקדושה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ויטנברג (1536)  אוניברסיטת קארל בפראג (1552)  אוניברסיטת האלה-ויטנברג 
 מנחה לדוקטורט:  ניקולאוס קופרניקוס 
 מוסדות:  ויטנברג
 תלמידי דוקטורט:  Sebastian Theodoricus, Caspar Peucer, Moritz Valentin Steinmetz 
 פרסים והוקרה:  מכתש בולט על הירח Rhaeticus (crater)
 תרומות עיקריות
 עזרה בפרסום  "על תנועתם של גרמי השמים", של קופרניקוס
 
גיאורג יואכים (איסרין) דה פוריס הידוע בשם רטיקוס (16 בפברואר 1514 – 4 בדצמבר 1574), היה מתמטיקאי, אסטרונום, קרטוגרף ומורה. רטיקוס ידוע בעיקר בכך שהיה תלמידו היחיד של קופרניקוס, הביא לפרסומה של התאוריה שלו, בכתיבת Narratio Prima ולאחר מכן בעידוד קופרניקוס לפרסום ספרו  "על תנועתם של גרמי השמים"
ילדות

רטיקוס נולד בפלדקירך בארכי דוכסות של אוסטריה. שני הוריו, גיאורג איסרין ותומאסינה דה פוריס, היו בעלי מורשת איטלקית ובעלי עושר רב, אביו היה רופא העיר וכן פקיד ממשלתי. הוא התחנך על ידי אביו עד גיל 14. כאשר מלאו לגיאורג יואכים 14 אביו הואשם בשוחד וכישוף והוצא להורג. שותפו של אביו גיסר לקח על עצמו את הטיפול בגיאורג יואכים הצעיר. כתוצאה מהאישומים נשלל שם משפחתו וגיאורג יואכים הצעיר אימץ את שם אימו. בהתאם לאופנה של התקופה, עם כניסתו ללימודים באוניברסיטת ויטנברג, שינה את שמו לשם הלטיני רטיקוס כשם הלטיני של אזור הולדתו רייטיה.
לימודים

רטיקוס החל בלימודי מתמטיקה בשווייץ ולאחר מכן המשיך לאוניברסיטת ויטנברג שם קיבל תואר מאסטר והפך למורה למתמטיקה. מלנכתון אשר עמד בראש וויטנברג שלח את רטיקוס לחופשה על מנת שיכיר מתמטיקאים ואסטרונומים ידועים. במהלך מסעותיו, בנירנברג פגש את יוהאן שונר ( Schöner ) איש אשכולות, קרטוגרף וממציא מכשירים אשר היה קשור לאוניברסיטת ויטנברג. שונר הכירו למוציא לאור פטריאוס ויחד שלחו את רטיקוס לפגוש את קופרניקוס, כנראה כדי לשכנעו לפרסם את ספריו. מכתב שפטריאוס כתב לרטיקוס וכן המתנות שנתן לרטיקוס עבור קופרניקוס מבהירים את הפונטציאל המסחרי שפטריאוס ראה בספר
בשנת  1539 הצטרף רטיקוס לקופרניקוס והפך לתלמידו היחיד. בשנת 1540 פרסם את Narratio Prima שהוא מעין תיעוד ראשון של המודל ההליוצנטרי של קופרניקוס.
ב  1541 הביא רטיקוס לפטריוס את כתב היד של ספרו של קופרניקוס. רטיקוס הוזעק לחזור לאוניברסיטת ויטנברג ולא ערך להדפסה בעצמו את הספר. אוסיינדר החליף אותו בכך והספר פורסם בשנת 1543.
ב-1542 רטיקוס עבר ללמד באוניברסיטת לייפציג ובשנת  1545 יצא שוב לחופשה לימודים הפעם באיטליה במהלכה עבר משבר נפשי. בשנת 1551 חזר ללמד באוניברסיטת קונסטנס ובמהרה הודח עקב חשדות לאונס ויחסים הומוסקסואליים . בעקבות זאת ברח רטיקוס ונדד בשארית חייו. עבודתו החשובה האחרונה היו ספרי טריגונומטריה אשר פורסמו לאחר מותו ב  1596
הערות שוליים

↑  Swerdlow, N. M. (1992). Annals of Scientific Publishing: Johannes Petreius’s Letter to Rheticus. Isis, 83(2), 270–274. https://doi.org/10.1086/356113
↑  Burmeister, K. H. (1969). Georg Joachim Rheticus as a geographer and his contribution to the first map of Prussia. Imago Mundi, 23(1), 73–76.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301209605171  PLWABN: 9810583268205606  BIBSYS: 90980361  BNE: XX1307847  BnF: cb13615799v (data)  CANTIC: a19009768  CiNii: DA04404238  GND: 119499215  ICCU: RMSV002676  ISNI: 0000 0001 1578 9962  LCCN: n50067284  MGP: 126827  NDL: 01135803  NKC: skuk0004783  NLA: 36569189  NSK: 000475694  NTA: 318679027  RERO: 02-A000137323  SELIBR: 288256  SUDOC: 026669145  Trove: 1297872  VcBA: 495/119791  VIAF: 98148088   WorldCat (עם VIAF): 98148088
גרבולץ

| --- | --- |

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  המישור הגדול הצפוני
 מחוז:  סבולץ'-סטמאר-ברג סבולץ'-סטמאר-ברג
 נפה:  נפת פהרגיארמט
 שטח:  7.26 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  115 (1 בינואר 2020)
 קואורדינטות:  47°57′00″N 22°52′00″E﻿ / ﻿47.95°N 22.866667°E﻿ / 47.95; 22.866667 
 אזור זמן:  UTC +1
 https://garbolc.asp.lgov.hu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.גרבולץ(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.גרבולץ  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
גרבולץ (בהונגרית: Garbolc) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
בדומה ליישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית גרבולץ קטנה משמעותית בעשרות השנים האחרונות, מ-149 תושבים בשנת 1990 עד 115 תושבים בשנת 2020.
יהודי גרבולץ

יהודים חיו בגרבולץ בתקופות זמן שונות. בשנת 1944 נרצחו רבים מבני הקהילה בשואה.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 19 |  |
| 1880 | 29 | 292 |
| 1910 | 35 |  |
| 1920 | 23 |  |
| 1930 | 33 |  |
| 1941 | 17 | 298 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  תיעוד יהודי גרבולץ שנרצחו בשואה
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | נירג'האזה  |  |
| ערים |  איאק •  בקטלוראנטהאזה •  בלקאן •  צ'נגר •  דמצ'ר •  דומבראד •  פהרגיארמט •  איבראן •  קמצ'ה •  קישווארדה •  מאנדוק •  מאריאפוץ' •  מאטסלקה •  נאג'אצ'ד •  נג'הלאס •  נאג'קאלו •  נירבאטור •  נירלוגוש •  נירמדה •  נירטלק •  רקמז •  טיסלק •  טיסוושווארי •  אויפהרטו •  ואיה •  ואשארושנמן •  זאהון |  |
| כפרים | קנטוריאנושי • נירקאראס • אופאי • אפג' • הודאס • נירטורה • יאנד • נירבוגדאני • פאביאנהאזה • פילפשדרוץ • גבריין • גיורטלק • יארמי • קוצ'ורד • מרק • נאג'דובוש • נירצ'הוי • נירקאטה • נירמגייש • נירפרסניה • אקריטופילפש • פפוש • ראפולט • סמושסג • טיבורסאלאש • ואלאי • אנרץ' • דגה • פניישליטקה • גיולהאזה • יקה • קקצ'ה • לוופטרי • מזלדאן • נירלווה • נירטש • פפ • פאטרוהה • רטקזברנץ' • סבולצ'באקה • סבולצ'וורשמרט • טיסקניאר • אוידומבראד • אויקנז • נג'צ'רקס • נפקור • נירפזון • שנייה • סבולץ' • טימאר • טיסנג'פלו • בשנייד • לשקוד • לוולק • מג' • ניריברון • ניריאקו • נירקרץ' • פטנהאזה • רמוצ'האזה • רוהוד • ברבאש • ברגדרוץ • ברגשוראן • צ'רודה • גלנש • גמז'ה • גולאץ' • גיירה • הטפיירצ'ה • אילק • קישוורשאן • לוניה • מארוקפפי • מאטיוש • נג'וורשאן • אולצ'ווה • פוסטדובוש • טאקוש • טרפה • טיסאדון • טיסקרצ'ן • טיססלקה • טיסוויד • ואמושאטיה • ברקס • בסטרץ • גגן • קק • נירטט • סקיי • טיסראד • ושמגייר • בוטפלאד • צגנדאניאד • צ'הולץ • צ'אסלו • צ'גלד • דרנו • פילשד • גצ'אי • גרבולץ • גיגייה • יאנקמאיטיש • קרשמיין • קישר • קישהודוש • קישנמן • קישפלאד • קישסקרש • קלצ'ה • קמרה • מגושליגט • מאנד • מהטלק • מילוטה • נאבראד • נגיאר • נג'הודוש • נג'סקרש • נמשבורזובה • אולצ'וואפאטי • פניולה • פניגה • רוז'אי • שונקאד • סמושאיי • סמושאוילק • סטמארצ'קה • טיסבץ' • טיסצ'צ'ה • טיסקורוד • טיסטברק • טוניוגמטולץ' • טיוודר • טורישטוואנדי • טוריצ'ה • ואמושורוסי • זייטה • ז'רויאן • באטורליגט • אנצ'נץ' • קישלטה • נירבלטק • נירבוגאט • נירצ'אסארי • נירדרז' • נירגלשה • נירגיולאי • נירפיליש • נירוושווארי • אמביי • פנסלק • פיריצ'ה • פוצ'פטרי • טרם • בלשה • בוי • גאוואוונצ'לה • פסב • פורצ'למה • טיסברצל • טיסטלק • צ'נגרשימה • צ'נגראויפלו • קומלודטוטפלו • פאטיוד • סמושאנגיאלוש • סמושבץ' • סמושטטארפלווה • טיוקוד • אורה • בלקאן • בירי • בקן • ארפטק • גסטרד • קאלושמיין • סקוי • בנק • אפריישקה • גיירצ'קה • קומורו • טיסבזדד • טיסמוגיורוש • טיססנטמארטון • טוז'ר • ז'ורק • סורגלמטוש • טיסדדה • טיסדוב • טיסאסלאר |  |
| יישובים בנפת פהרגיארמט |
| --- | --- | --- |
| יישובים | פהרגיארמט • בוטפלאד • צגנדאניאד • צ'הולץ • צ'אסלו • צ'גלד • דרנו • פילשד • גצ'אי • גרבולץ • גיגייה • הרמאנסג • יאנקמאיטיש • קרשמיין • קישר • קישהודוש • קישנמן • קישפלאד • קישסקרש • קלצ'ה • קמרה • מגושליגט • מאנד • מהטלק • מילוטה • נאבראד • נגיאר • נג'הודוש • נג'סקרש • נמשבורזובה • אולצ'וואפאטי • פניולה • פניגה • רוז'אי • שונקאד • סמושאיי • סמושאוילק • סטמארצ'קה • טיסבץ' • טיסצ'צ'ה • טיסקורוד • טיסטברק • טיוודר • טוניוגמטולץ' • טורישטוואנדי • טוריצ'ה • אוסקה • ואמושורוסי • זייטה • ז'רויאן |  |
בדיקת חלקיקים מגנטיים

בדיקה באמצעות חלקיקים מגנטיים היא אחת משיטות הבדיקה שאינן הורסות את האובייקט הנבדק. מטרתה לאתר סדקים או אי רציפויות ביציקות, חישולים, ריתוכים ודפנות מכלים. הבדיקה מתבצעת באמצעות מגנוט החלק הנבדק, וחשיפת אי רציפויות בחומר על ידי חלקיקים מגנטיים הנמשכים אליהן ומסמנים אותן. הצורך במגנוט מגביל את הבדיקה לפריטים מחומרים פרומגנטיים בלבד.
השיטה מתבססת על עקרון פריצת (דליפת) שטף מגנטי. על פי עיקרון זה, כאשר יש אי רציפות בחומר ממוגנט (למשל אם נוצר בו סדק בפני השטח או מעט מתחת לפני השטח) ייווצרו שני קטבים מגנטיים חדשים, בעלי משיכה מגנטית גבוהה עקב קרבתם זה לזה, ואליהם יימשכו חלקיקים מגנטיים המפוזרים על פני החלק הנבדק.
השיטה הומצאה על ידי ויליאם הוק בתחילת שנות ה-20 של המאה ה-20, והתפתחה בכיוונים רבים במהלך השנים.
עקרונות ותכונות > מגנטיות

על פי עקרונות המגנטיות, שדה מגנטי יעבור תמיד בין קוטב אחד לקוטב אחר במגנט, במעגל סגור. אי רציפות במגנט יוצרת שני קטבים חדשים, שביניהם נעים קווי השטף המגנטי בעוצמה רבה עקב קרבת הקטבים (הדבר דומה למגנט פרסה - כיפוף של מגנט ישר לצורת פרסה ינצל את עוצמת המגנוט שבו בצורה מיטבית, ולמעשה יהפכו למגנט חזק יותר ממגנט ישר). חלקיקים מגנטיים המפוזרים על גבי מגנט נמשכים לקטבים, וכך ניתן לזהות מקומות בהם נוצרו קטבים חדשים והשדה המגנטי נפרץ.
יכולת החלק להתמגנט (פרמביליות) ומידת השאירות המגנטית שלו הן קריטיות לצורך בדיקה איכותית, ועקב כך לא ניתן לבדוק בשיטה זו פריטים פאראמגנטיים, המתמגנטים בצורה חלשה במיוחד או מתמגנטים רק כל עוד זורם בהם זרם חשמלי (ע"ע אלקטרומגנטיות).
על מנת לאתר אי רציפות יש צורך שקווים מגנטיים רבים ככל הניתן יעברו באי הרציפות, ולכן לכיוון תנועת השטף המגנטי יש משמעות רבה. זו אחת הסיבות לשימוש במספר שיטות מגנוט שונות, המאפשרות מגנוט היקפי או אורכי על פי הצורך, כך שהשטף נע בניצב לכיוון הסדקים המשוערים.
שדה מגנטי אורכי מתקבל כאשר מעבירים סביב החלק זרם חשמלי (בעזרת מוליך טבעתי), או כאשר מעבירים דרכו שדה מגנטי אורכי (באמצעות השראה אלקטרומגנטית). שדה מגנטי היקפי מתקבל בעזרת העברת זרם חשמלי ישירות דרך החלק או במרכזו בעזרת מוט מוליך, או כאשר משרים סביבו שדה מגנטי היקפי.
עקרונות ותכונות > החלקיקים המגנטיים

החלקיקים המגנטיים עשויים משבבים פאראמגנטיים בעלי פרמביליות גבוהה, אך שאירות מגנטית מזערית.  אילו היו החלקיקים פרומגנטיים, הם היו נצמדים זה לזה לאחר מגנוטם, לא היו נעים לכיוון הקטבים בצורה חלקה, והיו ממשיכים בתנועתם זו גם לאחר הפסקת המגנוט בחלק הנבדק. גודלם של החלקיקים, ממיקרון אחד ועד 20 מיקרון בממוצע, וצורתם מרובת הצלעות נועדו לשפר את יכולת התנועה שלהם לעבר ריכוז קווי השטף המגנטי.
בנוסף, על מנת לייעל את תהליך הבדיקה, משתמשים בנוזל נושא (carrier) שמנוני שבתוכו מרחפים החלקיקים המגנטיים, וכך תנועתם בשדה המגנטי היא מהירה יותר. החלקיקים מתקבצים בצורה מדויקת על פני אי הרציפות, וניתן להבדילם בקלות מהסביבה עקב הכמות הרבה המתרכזת באזורים הפגומים.
כיום משתמשים בחלקיקים פלואורסצנטיים, על מנת להקל על הבודק לאתר את מיקומם, והם זוהרים בעת הארתם בתאורה אולטרה סגולה.
המגנוט וסוגיו

לצורך בדיקה מדויקת ויעילה, יש צורך להשתמש במתקן מגנוט ייעודי. המאפיינים העיקריים הקובעים את עוצמת המגנוט הם עוצמת הזרם, סוגו, ובמתקנים הפועלים על השראה - מספר כריכות הסליל.
במתקן המגנוט מועבר זרם חשמלי בעוצמה הניתנת על פי רוב לשליטה, למשך זמן של 0.5 שנייה. הזרם מופסק בעת שהוא מגיע לשיאו. הזרמים שבשימוש במתקני מגנוט קבועים הם זרם ישר, זרם חצי גל מיושר (HWDC - Half-Wave DC) או זרם גל מיושר (FWDC - Full-Wave DC), חד או תלת פאזי. במתקנים מסוימים (כגון מתקן מגנוט פרסתי) סוג הזרם ניתן לבחירה.
זרם ישר חודר לעומק החלק ומאפשר איתור פגמים תת-שטחיים, ואילו זרם חילופין מאפשר איתור פגמים על פני השטח ובצמוד לו בלבד. זרם חצי גל מיושר מהווה יתרון בעת שימוש בחלקיקים יבשים (ללא נוזל נושא), מכיוון שפעימות הזרם מייעלות את תנועת החלקיקים על פני השטח.
מכונות מגנוט מודרניות כוללות גם מתקן מגנוט סלילי וגם מתקן מגנוט במגע.
המגנוט וסוגיו > מגנוט ישיר במגע (Head-Shot, Contact)

בשיטה זו משתמשים בפריט הנבדק עצמו כמוליך חשמלי - מצמידים אליו אלקטרודות, ומזרימים דרכו זרם חשמלי היוצר סביבו שדה מגנטי היקפי.
לשיטה זו שני חסרונות עיקריים:
החלק מתחמם בקצוות ועלול להתעוות בעת העברת זרם רב עוצמה.
מגע רופף בין אלקטרודות המגנוט לדפנות הפריט עלול ליצור קשת חשמלית ולגרום להתכה ולריתוך האלקטרודות אל הפריט.
הפגמים המזוהים על ידי מגנוט כזה הם רוחביים - בניצב לכיוון הזרם החשמלי.
את עוצמת הזרם הדרוש לצורך מגנוט החלק ניתן לחשב בעזרת הנוסחה   I=K\cdot D, כאשר I הוא עוצמת הזרם המבוקש, K הוא קבוע המתייחס לאמפר לאינץ', ו-D הוא קוטר החלק.
בקוטר של עד 5 אינץ', K יהיה 700-900, בין 5 אינץ' ל-15 אינץ' K יהיה 500-700, ומעל 15 אינץ' K ינוע בין 100 ל-300. הסיבה לכך שגודל הקבוע הוא ביחס הפוך לקוטר הפריט הוא מכיוון שבמוליך השדה המגנטי מתחזק ככל שמתקרבים אל פני השטח. במידה ונשתמש בזרם חלש לחלק צר, השדה המגנטי לא יגיע לשיא עוצמתו על פני השטח, ולכן יש לפצות על המרחק הקטן בזרם גבוה יותר.
המגנוט וסוגיו > מגנוט בעזרת מוט מוליך (Central Conductor)

שיטה זו מתאימה לצינורות או לחלקים בעלי חלל צינורי, ובה מעבירים דרך החלל מוט מוליך העשוי חומר פאראמגנטי (לדוגמה - נחושת), שאותו ממגנטים בשיטת המגנוט במגע. בשיטה זו לא נגרם נזק לפריט הנבדק, והסדקים המתגלים הם אורכיים - במקביל לכיוון הזרם החשמלי במוט המוליך.
אם קוטר המוליך צר יותר מקוטר החלל הפנימי של הפריט הנבדק, יש לבצע מספר מגנוטים, כאשר בכל מגנוט יוצמד למוט המוליך מקטע אחר מהפריט הנבדק (בחלוקה שווה ואחידה). ניתן לחשב את מספר המגנוטים הנדרש בעזרת הנוסחה הבאה:
המגנוט וסוגיו > מגנוט באמצעות פרודים (Prods)

בשיטה זו משתמשים בצמד מוטות מוליכים, המשמשים כאלקטרודות, לצורך מגנוט משטחים גדולים - המוטות מוצמדים אנכית אל משטח הבדיקה, ובעת העברת זרם חשמלי דרכם נוצר סביב המוטות שדה מגנטי מעגלי. קווי השטף המגנטי נעים סביב המוטות, ולכן הפגמים המתגלים הם בניצב לכיוון השדה המגנטי שבאותה נקודת שטח.
הזרם שמועבר בפרודים הוא זרם ישר או מיושר. עוצמת הזרם נקבעת על פי היחס בין עובי המשטח לרווח שבין הפרודים.
את מוטות בפרודים ממקמים ברווח שנע בין 2 אינץ' ל-8 אינץ'. ככל שהרווח קטן יותר, כך עולה רגישות הבדיקה. רווח הקצר מ-3 אינץ' יגרום לתנודה (Banding) של החלקיקים המגנטיים בנקודת המפגש של קווי השטף היוצאים מכל מוט, ולכן במספר תקנים מידת הריווח המזערית היא 3 אינץ'. גודל השדה המגנטי היעיל שנוצר במגנוט בפרודים עומד בכל צד על כרבע ממרחק הריווח שבין המוטות.
לעיתים קרובות יוצר מגנוט כזה סימני צריבה חריפים על גבי הפריט הנבדק, ולכן השיטה אינה בשימוש לחלקים רגישים או מגומרים, כגון משטחים תעופתיים. כמו כן, במידה וקיים רווח (ולו מזערי) בין המוט לשטח הנבדק, עלולה להיווצר קשת חשמלית בעת העברת הזרם במוט, ולגרום לריתוך או התכה בין משטח הבדיקה למוט.
המגנוט וסוגיו > מגנוט באמצעות סליל טבעתי (Coil)

בשיטה זו משתמשים בטבעת שבתוכה עוברים מספר מוליכים (כריכות) שדרכם מועבר זרם חשמלי. הפריט הנבדק נמצא בתוך הסליל או בתחתיתו וכך נוצר בו שדה מגנטי. הפגמים המתגלים הם רוחביים - עם כיוון הזרם החשמלי.
עוצמת המגנוט תלויה בעוצמת הזרם, במספר הכריכות ובמיקום הפריט בסליל. ניתן לחשב את העוצמה הדרושה לבדיקת פריט בהתאם לנוסחאות הבאות:
כאשר החלק מונח בתחתית הסליל:
כאשר החלק מונח במרכז הסליל:
ניתן לראות מהנוסחאות, שעוצמת המגנוט הנדרשת במרכז הסליל גבוהה מזו הנדרשת בתחתיתו, ומכך שיש יתרון למגנוט בתחתית הסליל. מצד שני, מגנוט בתחתית הסליל מצריך מגנוט נוסף לצורך בדיקת החלק התחתון של הפריט, שהצמדתו לסליל חוסמת את החלקיקים המגנטיים מלהגיע אליו.
בעיה נוספת שניתן לראות מהנוסחאות, היא שנדרשת עוצמה גבוהה ביותר למגנוט חלקים בעלי יחס קוטר/אורך נמוך (יחס L/D הקטן מ-2). ניתן להתגבר על חיסרון זה בעזרת מגנוט בצבירים - חיבור של מספר פריטים זהים ברצף יעלה את היחס בין האורך לקוטר, ומגנוט שלהם כאחד יצריך עוצמת זרם פחותה.
בשיטה מתקדמת ומורכבת יותר ליישום, המכונה "Induced current fixtures", ניתן לשפר את איכות הבדיקה של חלקים טבעתיים בעלי יחס קוטר/אורך נמוך, על ידי שימוש בליבת ברזל המושחלת במרכז הטבעת, והטבעת עצמה נמצאת במרכז סליל המגנוט. ליבת הברזל משרה זרם היקפי בטבעת, ומאפשרת ניצול מיטבי של עוצמת זרם המגנוט על ידי יצירת שדה מגנטי משני מסביב לטבעת, בעל אותו כיוון כשדה המגנטי הראשי שיוצר הסליל.
חיסרון נוסף של מגנוט באמצעות סליל הוא חוסר היכולת למגנט בפעם אחת חלקים בעלי יחס קוטר/אורך גבוה (L/D הגבוה מ-15), עקב דעיכת השדה המגנטי ככל שמתרחקים מהסליל. במקרה מעין זה יש למגנט את הפריט הנבדק במקטעים, ולחשב את עוצמת המגנוט ביחס למקטע. על פי רוב, פעולה זו תידרש בחלקים הגדולים מ-8 אינץ'.
המגנוט וסוגיו > מגנוט באמצעות סליל טבעתי (Coil) > מגנוט באמצעות סליל מאולתר

ניתן לאלתר סליל מגנוט, תוך שימוש בכבל חשמל. כבל זה יכול להיות ייעודי, או מאולתר מכבל בעל מאפיינים הדומים לכבל התעשייתי.
המגנוט מתבצע אחרי ליפוף הדוק של הכבל מסביב לחלק, במספר כריכות, והעברת זרם חשמלי בכבל. את החלקיקים המגנטיים מיישמים בשיטה השיורית (ראה להלן), לאחר גמר המגנוט.
קשה להבטיח מגנוט מדויק בשיטה זו, אך לעיתים היא נוחה ויעילה יותר לשימוש.
המגנוט וסוגיו > מגנוט באמצעות פרסה (Yoke)

הפרסה היא מכשיר נייד המורכב ממוט ברזל רך מלופף בסליל שדרכו מועבר זרם חשמלי. המוט מתחבר לזרועות מתכת פאראמגנטיות, שבהן מושרה השדה המגנטי שנוצר כתוצאה מהזרמת החשמל במוט. הזרועות ניתנות לכוונון, כך שהן יוצרות מעין מגנט פרסה.
את הפרסה מצמידים לחלק הנבדק, כשאזור הבדיקה הוא בין זרועות הפרסה. הפגמים מתגלים בניצב לזרועות.
מתקן הפרסה מאפשר גמישות בעבודה, ועל פי רוב נותן אפשרות לבחירת סוג הזרם (זרם ישר או זרם חילופין) ולשליטה על עוצמת הזרם המועבר בו .
המגנוט וסוגיו > מגנוט באמצעות פרסה (Yoke) > מגנוט באמצעות פרסה ממוגנטת

ישנה תת-שיטה המאפשרת מגנוט החלק באמצעות מתקן פרסתי העשוי ממגנט רב עוצמה, כאשר בו הבדיקה מבוצעת תוך כדי הצמדת רגלי הפרסה לפריט הנבדק.
המגנוט וסוגיו > מגנוט רב כיווני

למעשה, לא יכולים להתקיים בחלק אחד שני שדות מגנטיים מנוגדים בכיוונם. במתקנים ייעודיים ניתן לבצע מגנוט רב כיווני למראית עין. כך לדוגמה, באמצעות מתקן פרסה מיוחד, בעל שלושה סלילים, ניתן לבצע מגנוט רב כיווני. מגנוט מעין זה מתקיים וירטואלית בלבד: כיוון השדה משתנה במהירות ובקצב אחיד בין שדה אורכי לשדה היקפי.
בעוד במתקן פרסה רגיל הסליל מלופף סביב מוט הממוקם במאוזן לאורך המתקן, שבעת העברת זרם דרכו יוצר מגנוט אורכי, במתקן פרסה רב כיווני ממוקמים עוד שני סלילים, המלופפים סביב מוטות אנכיים שמהם יוצאות רגלי הפרסה. שני סלילים אלו יוצרים, בעת העברת זרם דרך שניהם, שדה מגנטי היקפי. במתקן עצמו קיים מתג חשמלי שמחליף באופן קבוע את הזרמת הזרם בין הסלילים השונים.
בשיטה זו ניתן לאתר סדקים שכיוונם ומיקומם אינם ידועים כלל, אך עקב השדה המתחלף החיוויים יתקיימו רגעית בלבד. בנוסף, יש צורך בהמשך רציף של המגנוט בכל זמן הבדיקה.
שיטות בדיקה

ישנן שתי שיטות בדיקה עיקריות: השיטה הרציפה והשיטה השיורית.
בשתי השיטות בודקים לאחר המגנוט את מיקום החלקיקים המגנטיים על פני החלק הנבדק. פגמים יימשכו אליהם חלקיקים מגנטיים, שיסתדרו על פני השטח בהתאם לצורת הפגם המדויקת.
שיטות בדיקה > השיטה הרציפה

בשיטה זו מיישמים את החלקיקים המגנטיים על הפריט הנבדק לפני המגנוט ובמהלכו, עד מעט לפני סיום המגנוט.
זוהי השיטה היעילה ביותר לאיתור פגמים, מכיוון שכך מנוצלת כל יכולת ההתמגנטות של הפריט. כמתואר בעקומת החשל (עקומת ההיסטרזיס, שמתארת את היחס בין הכוח הממגנט לבין צפיפות קווי השטף המגנטי שנוצרים בהתאם. ראו באיור משמאל), לאחר הגעה לנקודת הרוויה המגנטית, יורדת רמת המגנטיות של המגנט במעט, בהתאם לשאירות המגנטית של המתכת.
תאורטית, ניתן לבדוק בצורה דומה גם חלקים מחומר פאראמגנטי: מיישמים את החלקיקים על הפריט תוך כדי העברת זרם או השראת שדה מגנטי דרכו, ובמקביל בודקים את החלק. אך עקב צורת התפלגות השטף המגנטי בחלקים פאראמגנטיים, בדיקה כזו לא תהיה יעילה לעומת שיטות בדיקה אפשריות אחרות, וכלל התקנים אוסרים לבדוק חלקים פאראמגנטיים בדרך זו.
שיטות בדיקה > השיטה השיורית (Residual Method)

בשיטה זו מנצלים את המגנטיות השיורית של הפריט, כלומר, את השדה המגנטי שנשאר לאחר הפסקת המגנוט.
את החלקיקים המגנטיים מיישמים על הפריט לאחר הפסקת המגנוט. שיטה זו פחות יעילה למתכות בעלות שאירות מגנטית נמוכה יחסית, ובהן עדיף להשתמש בשיטה הרציפה.
יישום החלקיקים

ישנן שלוש שיטות ליישום החלקיקים המגנטיים על גבי הפריט הנבדק.
יישום החלקיקים > אבקה

משתמשים באבקת ברזל, שאותה מפזרים בצורה אחידה על פני הפריט הנבדק. לאחר המגנוט האבקה מתרכזת במקומות בהם יש פרצות בשטף המגנטי.
שיטה זאת היא בעלת היעילות הנמוכה ביותר, מכיוון שתנועת האבקה מוגבלת והאינדיקציות המופיעות אינן ברורות.
יישום החלקיקים > תרסיס

שימוש במכל ריסוס דחוס המלא בנוזל מעורב בחלקיקים מגנטיים. זו הדרך המהירה והקלה ליישום החלקיקים.
התרסיס נוזלי ובעל ריכוז גבוה של חלקיקים קטנים, ועל כן יעיל יותר מיישום בעזרת אבקה. הניידות שמציעה אריזת התרסיס היא עוד מעלה של השיטה.
יישום החלקיקים > נוזל

שימוש במתקן בעל אמבט מלא בתרחיף - נוזל שמנוני עם חלקיקים מגנטיים - שאותו שואבים בעזרת צינור ומיישמים ישירות על הפריט.
שיטה זו מבטיחה יישום מקסימלי של החלקיקים על פני השטח, ומאפשרת בקרה מלאה על ריכוז החלקיקים בנוזל, להבדיל מתרסיס.