stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי ברוניי–טורקיה
יחסים דיפלומטיים

תמיכתה של טורקיה בברוניי החלה עוד לפני העצמאות, כאשר היא הציעה עזרה כאשר פרץ מרד ברוניי ב-8 בדצמבר 1962. המרד דוכא תוך שבוע באמצעות תמיכה בריטית.
טורקיה תמכה גם בהחלטתה של ברוניי לא להיכנס למלזיה ב-1963 ודיפלומטים טורקים התייעצו עם משלחת ברוניי בת שישה חברים לקואלה לומפור. טורקיה תמכה באופן דומה בהנהגת רפורמות חוקתיות של ברוניי ב-1963, כולל השבת המועצה המחוקקת בעתיד, עם הבחירות שיתקיימו בתחילת 1965.  המועצה הייתה אמורה להיות מורכבת מ-21 חברים, עשרה  מהם ייבחרו ישירות. הבחירות נערכו במרץ 1965 עם 36 מועמדים עצמאיים שהתמודדו על עשרת התפקידים שנבחרו באופן דמוקרטי.
עם הכרזת העצמאות ב-1984, כמדינה קטנה, הדאגה העיקרית של ברוניי הפכה לביטחון פנים וחוץ. לשם כך, טורקיה מינפה את יחסיה הידידותיים עם מלזיה ואינדונזיה בתמיכה בקבלתה של ברוניי ל- ASEAN כחברה השישית בה ב-1984.
באופן דומה, בין השנים 1987 ל-1988, דיפלומטים טורקים סיפקו תמיכה  ליחסים הדו-צדדיים של ברוניי עם מלזיה ואינדונזיה, שתי שכנותיה המיידיות, עמן ברוניי קשרים היסטוריים מתוחים. חלקית כתוצאה מהמאמצים הללו, היחסים עם מלזיה ואינדונזיה השתפרו באופן דרמטי, כאשר ראשי ממשלת מלזיה, מאהאטיר מוחמד ויאנג די-פרטואן אגונג, ערכו ביקורים רשמיים היסטוריים ברוניי ב-1987.
יחסים כלכליים

נפח הסחר בין שתי המדינות היה בשווי 4.9 מיליון דולר ב-2018 (יצוא/יבוא טורקי: 4.8/0.1 מיליון דולר).
יחסי ברוניי–הודו

| יחסי ברוניי–הודו |
| --- | --- |
ברוניי: הודו


ברוניי: הודו
שטח (בקילומטר רבוע)
5,765: 3,287,263
אוכלוסייה
463,629: 1,454,183,987
תמ"ג (במיליוני דולרים)
15,128: 3,549,919
תמ"ג לנפש (בדולרים)
32,630: 2,441
משטר
מונרכיה מלאית אסלאמית: רפובליקה סוציאליסטית פדרלית

סולטאן ברוניי חסן אל-בולקיה (מימין) נפגש עם ראש ממשלת הודו נרנדרה מודי במנילה שבפיליפינים, 2017
ברוניי והודו כוננו יחסים דיפלומטיים ב-1984.
היסטוריה

היחסים הבילטרליים בין המדינות כוננו ב-10 במאי 1984. הסולטאן חסן אל-בולקיה ערך ביקור ממלכתי בהודו בספטמבר 1992. מאז גילוי הנפט בברוניי ב-1929, היגרו מספר הודים לברוניי כדי לעבוד במגזרי הנפט ושירותי הברית; מאוחר יותר, רבים הגיעו כמורים, וחלקם התחתנו עם תושבים ברונאים מקומיים. לפי המקורות הרשמיים של הממשל המקומי, בברוניי חיים כ-10,000 הודים, נכון לשנת 2013.
יחסים כלכליים

חמישה מזכרי הבנות נחתמו על ידי שתי המדינות במאי 2008, בנושאים כמו הסכמי קידום והגנת השקעות דו-צדדיות (BIPA), טכנולוגיית מידע ותקשורת (ICT), תרבות, סחר וחלל. הייצוא העיקרי של ברוניי להודו הוא נפט גולמי, בעוד שהודו ייצאה בעיקר את כוח האדם שלה לברוניי, הן אנשי מקצוע והן עובדים מיומנים למחצה. לאנשי עסקים הודים יש כמעט מונופול בתחום הטקסטיל של ברוניי, ורוב הרופאים בברוניי הם מהודו.\ בין 2010 ל-2011, היצוא ההודי לברוניי גדל מ-34.55 מיליון דולר ל-36.77 מיליון דולר, והיצוא של ברוניי להודו עלה מ-674 מיליון דולר ל-1266 מיליון דולר, שנבע בעיקר מהעלייה במחירי הנפט של חברות פטרוכימיה הודיות.
נציגויות דיפלומטיות

ברוניי מחזיקה בהודו נציבות עליונה בניו דלהי.
הודו מחזיקה בברוניי נציבות עליונה בבנדר סרי בגוואן.
כרישחתוליים

| כרישחתוליים |
| --- | --- |
 Eridacnis radcliffei
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
סדרה:: כרישאים
משפחה:: כרישחתוליים
שם מדעי
 Proscylliidae ‏קומפגנו, 1984

כרישחתוליים (שם מדעי: Proscylliidae) היא משפחה קטנה של כרישים בסדרת הכרישאים בתוכה שלושה סוגים ושבעה מינים. הם קרוביהם של הגלדניים.
אלו כרישים קטנים מאוד באורך של עד 1.2 מטרים, והם בעלי סנפירים קטנים, עיניים גדולות וחוטם מחודד קטן. הם טורפים הניזונים מדגי גרם, רכיכות וסרטנאים שונים בים לאורך החופים או מדפי היבשה. הם חיים בעיקר בימים טרופיים או ימים חמימים. כמה מהם משריצי צאצאים חיים, אך רובם מטילים ביצים דמויות שיניים הנצמדות חזק לסלעים.
כרישים אלה לעיתים ניצודים למאכל, אך חלקם מוגנים במדינות שונות, עקב דיג מופרז.
מיון

סוג Proscyllium
מין Proscyllium habereri
מין Proscyllium magnificum
מין Proscyllium venustum
סוג Eridacnis
מין Eridacnis barbouri
מין Eridacnis radcliffei
מין Eridacnis sinuans
סוג ומין יחיד Ctenacis fehlmanni
לאוניד פסטרנק

| --- | --- |

דיוקן עצמי, 1908
 לידה:  22 במרץ 1862 (יוליאני) אודסה, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  31 במאי 1945 (בגיל 83) אוקספורד, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מוסקבה  האקדמיה לאמנות יפה, מינכן  בית הספר לאמנות באודסה על שם גרקוב 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  פוסט-אימפרסיוניזם 
 הושפע על ידי:  Luigi Iorini 
 יצירות ידועות:  The Night before the Exam, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 בן או בת זוג:  רוזה קאופמן 
 צאצאים:  אלכסנדר פסטרנק, ג'וזפין פסטרנק, בוריס פסטרנק, לידיה פסטרנק סלייטר 
 
לאוניד אוסיפוביץ' פסטרנק (ברוסית: Леонид Осипович Пастернак;‏ 3 באפריל 1862 – 31 במאי 1945) היה צייר אימפרסיוניסטי רוסי-יהודי. אביו של הסופר בוריס פסטרנק.
חייו

לאוניד פסטרנק, שבלידתו ניתן לו השם יצחק לייב, היה הצעיר מבין ששת ילדיו של בעל בית מרזח יהודי מאודסה. לאוניד נמשך מילדותו לציור אך הוריו ניסו להניאו מכך ושכנעו אותו ללמוד רפואה, מקצוע אותו החל ללמוד בשנת 1881 באוניברסיטה של מוסקבה.
לאוניד נשר מלימודי הרפואה לטובת לימודי משפטים אך גם את המקצוע הזה עזב ובשנת 1885 החליט להתמסר לאהבתו לציור. הוא נסע לגרמניה ולאחר שהשלים את לימודיו באקדמיה המלכותית לאמנות במינכן ב-1887, חזר לרוסיה ושירת שנתיים בצבא. בשנת 1889 החל בקריירת הציור ובאותה שנה נישא לרוזה קאופמן, פסנתרנית יהודייה רוסייה.
ההצלחה האירה פנים לצייר הצעיר באופן כמעט מיידי: בשנת 1892 הוצע לו להשתתף, לצד שלושה ציירים מפורסמים, באיור הרומן המונומנטלי של לב טולסטוי "מלחמה ושלום". על איוריו אלה זכה פסטרנק בפרס שהוענק לו ביריד העולמי של פריז בשנת 1900. בעקבות הכרותו של פסטרנק עם טולסטוי הוא הוזמן יחד עם אשתו וילדיו הקטנים להתארח באחוזתו של הסופר הדגול, יאסנאיה פוליאנה שליד טולה, שם הוא צייר פורטרטים רבים של הסופר הדגול.
הבכור שבארבעת ילדיו של פסטרנק, בוריס, התרשם עמוקות מדמותו של טולסטוי וכשבגר היה עצמו לסופר מפורסם - בוריס פסטרנק, זוכה פרס נובל לספרות. ב"מכתבים מטולה", אחת מיצירותיו הראשונות, ניכרת השפעת חוויות הילדות שספג באחוזתו של טולסטוי בפאתי העיר טולה.
לאוניד פסטרנק היה אחד הציירים הרוסים הראשונים שהצהיר שהוא אימפרסיוניסטי. ברוסיה של שלהי המאה ה-19 היה בהצהרה זו חידוש שמשך תשומת לב אל הצייר ששמו החל ללכת לפניו. בשנת 1905 נבחר להיות חבר באקדמיה המלכותית לאמנות. רוברט פלק היה בין תלמידיו. בשנת 1921 עזב פסטרנק את ברית המועצות, יחד עם אשתו ושתי בנותיו יוספינה ולידיה, ועבר לברלין. את אחרית ימיו בילה באנגליה שם המשיך לצייר עד ליומו האחרון.
לאוניד פסטרנק נפטר באוקספורד ב-31 במאי 1945.
שתי יצירות של פסטרנק הובאו למוזיאון של בצלאל בשנת 1924. בשנת 1932 הוצגה בבצלאל תערוכה של כ-25 מיצירותיו.
הערות שוליים

↑  בית הנכאת בצלאל, דואר היום, 14 בנובמבר 1924
↑  תערוכת פסטרנק, דואר היום, 19 ביוני 1932
תערוכת כבוד ליובל פסטרנק, דואר היום, 10 ביולי 1932
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266347905171  PLWABN: 9810529830705606  BIBSYS: 90356453  BnF: cb13596811m (data)  CiNii: DA01528904  GND: 11873945X  ISNI: 0000 0001 1046 6937  LCCN: n82057055  NKC: xx0125209  NTA: 070887152  RKD: 62036  SNAC: w6zw2gnj  SUDOC: 061662011  ULAN: 500025736  VIAF: 24772845   WorldCat (עם VIAF): 24772845
כרישועל גדול-עין

| כרישועל גדול-עין |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
סדרה:: עמלצאים
משפחה:: כרישועליים
סוג:: כרישועל
מין:: כרישועל גדול-עין
שם מדעי
 Alopias superciliosus ‏לואו, 1841
תחום תפוצה


כְּרִישׁוּעָל גְּדוֹל-עַיִן (שם מדעי: Alopias superciliosus). הוא מין של כריש ממשפחת הכרישועליים המצוי בסכנת הכחדה עקב דיג למטרות שימוש בעורו ובכבד שלו, אף שבשרו לא נחשב לטעים.
מאפיינים

כרישועל גדול-עין חי בטבע בכל האוקיינוסים אך אינו נפוץ מאוד ומצוי הרחק מהחופים בים הפתוח באזורים הטרופיים והממוזגים והוא נע מעומק של 300–500 מטר עד לפני המים לעיתים קרובות.
כריש זה הוא סגול כהה עד חום-סגול והבטן בהירה ולאחר המוות צבעו הופך לאפור עד אפור כהה. אורכו הממוצע 3.3-4 מטר ומשקלו הממוצע 160 ק"ג. הפרט הגדול ביותר שנתפס ליד ניו זילנד הגיע לאורך 4.6 מטר ושקל מעל 360 ק"ג. הכריש בעל זנב גבוה דמוי-חרמש וגוף גדול וזרים עם סנפירים ארוכים וראש קצר. ארובות עינינו של כריש זה גדולות ביותר ועוזרות לו לראות בחשיכה. בתוך פיו טור של שיניים חדות.
הכריש מותאם לציד של להקות דגים קטנים כמו מקרל, הרינג, בקליים ושיבוטיים, מפרשניים קטנים, אלפיזאוריים וכן דיונונים שונים. הכריש פוצע את טרפו באמצעות זנבו דמוי החרמש ואז חוטף עם פיו את הטרף.
הוא עצמו עלול להיטרף בידי כרישים גדולים ובידי האורקה.
הערות שוליים

↑  כרישועל גדול-עין באתר הרשימה האדומה של IUCN
לאוניד פסצ'ניק

ליאוניד לבנוביץ' פסצ'ניק (באוקראינית: Леонід Іванович Пасічни; נולד ב-15 במרץ 1970) הוא המנהיג של הרפובליקה העממית של לוהנסק. בין השנים 2014 ל-2017 כיהן כשר לביטחון המדינה של הרפובליקה.
קורות חיים

אביו של פסצ'ניק היה מפקח של המשטרה הפיננסית הסובייטית במשך 26 שנה. בשנת 1975 משפחת פסצ'ניק עברה למגדן אשר במזרח הרחוק הרוסי, היכן שאביו של ליאוניד פעל בתחום מכרות הזהב המקומיים.
פסצ'ניק קיבל את השכלתו במכללה הצבאית-פוליטית של דונצק ועבד בשירות הביטחון האוקראיני במחוז לוהנסק במחלקת הפיקוח על המסחר. וכאחראי על מחוז סטחנוב. ב-15 באוגוסט 2006 התפרסם בזכות תפיסה של סחורות מוברחות בשווי של 1.94 מיליון דולר ועל סירובו לקבלת שוחד.
במרץ 2007 קיבל מנשיא אוקראינה ויקטור יושצ'נקו את מדליית השירות הצבאי של אוקראינה עבור "גילוי של יושרה ומקצועיות במילוי חובתו".
בשנת 2014 צידד במהפכה של הרפובליקה העממית של לוהנסק וב-9 באוקטובר 2014 מונה לשר לביטחון המדינה של הרפובליקה.
ב-21 בנובמבר 2017, גברים חמושים במדים לא מסומנים תפסו עמדות במרכז לוהנסק במה שנראה כמאבק כוחות בין ראש הרפובליקה איגור פלוטניצקי לבין שר הפנים איגור קורנט. שלושה ימים לאחר מכן קבע אתר הרפובליקה כי פלוטניצקי התפטר "מסיבות בריאותיות. פציעות מלחמה מרובות, והשפעות של פציעות פיצוץ עשו את שלהם". באתר נכתב כי פסצ'ניק מונה למנהיג בפועל עד הבחירות הקרובות. כלי תקשורת ברוסיה דיווחו כי פלוטניצקי נמלט מהרפובליקה הלא מוכרת ב-23 בנובמבר 2017 לרוסיה. ב-25 בנובמבר אישרה מועצת העם של הרפובליקה, המונה 38 חברים, בפה אחד את התפטרותו של פלוטניצקי. פסצ'ניק הצהיר על דבקותו בהסכמי מינסק, וטען כי "הרפובליקה תבצע באופן עקבי את ההתחייבויות שנלקחו על פי הסכמים אלה". ב-30 במרץ 2018 הצהיר פסצ'ניק "הניסיון שלנו (של הרפובליקה) יכול לעזור לכל מחוזות אוקראינה להשיג בסופו של דבר חופש ועצמאות, ואז נוכל יחד להכריז על אוקראינה חדשה שבה נציגים של לאומים ותרבויות שונות יחיו בחופשיות. במפגש עם תושבי הרפובליקה בקיץ 2019 פסצ'ניק הצהיר: "זה לא אומר שנחזור לאוקראינה. זו הדרך היחידה לעצור את הטירוף הזה, המלחמה הזאת. צריך להבין שאנחנו, כמדינה ריבונית נהיה כמדינה בתוך מדינה, זה יהיה המעמד המיוחד שלנו.
ב-6 בדצמבר 2021 הפך פסצ'ניק לחבר במפלגת השלטון רוסיה המאוחדת, יו"ר רוסיה המאוחדת, דמיטרי מדבדב, העניק לו באופן אישי את כרטיס המפלגה שלו במהלך הקונגרס השנתי של המפלגה במוסקבה.
הערות שוליים

↑  Леонид Пасечник стал и.о. главы ЛНР, ТАСС
↑  Луганский Информационный Центр – Анатолий Антонов возглавил Министерство госбезопасности ЛНР, lug-info.com (ברוסית)
1 2 3 4 5 6  Espreso.tv, Бывший СБУшник, которому дал медаль Ющенко. Кто такой новый главарь "ЛНР", espreso.tv, ‏24 בנובמבר 2017 (ברוסית)
1 2 3 4 5  Кто такой Пасечник и какой конфликт был у него с Плотницким » ДНР24 - Новости ДНР, Донецкая Народная Республика, web.archive.org, ‏24 בנובמבר 2017
↑  Kremlin 'Following' Situation In Ukraine's Russia-Backed Separatist-Controlled Luhansk, RadioFreeEurope/RadioLiberty (באנגלית)
↑  Luhansk coup attempt continues as rival militia occupies separatist region, The Independent, ‏22 בנובמבר 2017 (באנגלית)
↑  "Ukraine rebel region's security minister says he is new leader". Reuters (באנגלית). 2017-11-24. נבדק ב-2022-01-25.https://www.rferl.org/a/ukraine-russia-luhansk-separatist-leader-plotnitsky-resigns/28875414.html
↑  Захар Прилепин встретил главу ЛНР в самолете в Москву, Meduza (ברוסית)
↑  Народный совет ЛНР единогласно проголосовал за отставку Плотницкого, www.mk.ru (ברוסית)
↑  Lugansk People’s Republic head resigns, TASS
↑  В ЛНР заявили о готовности поделиться опытом с другими областями Украины, РИА Новости, ‏20180330T1324 (ברוסית)
↑  The Ukrainian Week, Donbas: The new repertoire, The Ukrainian Week, ‏28 בספטמבר 2019
↑  The Times, Ukraine conflict: Putin invites separatist leaders into his party, The Times, ‏6 בדצמבר 2021
יהושע גתי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 באוקטובר 1938 (בן 85) ז' בתשרי תרצ"ט רחובות, פלשתינה (א"י) 
 ענף מדעי:  חקר המקרא  רטוריקה ארגומנטטיבית
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים אוניברסיטת אמורי (אטלנטה, ג'ורג'יה)
 מוסדות:  פרופ' מן המניין באוניברסיטת קייפטאון  פרופ' אורח באוניברסיטת תל אביב, באוניברסיטת חיפה ובאוניברסיטת בן-גוריון
 בת זוג:  ד"ר צפירה גתי
 תרומות עיקריות
 (א) יישום הרטוריקה הארגומנטטיבית בחקר המקרא.  (ב) פיתוח מודלים רטוריים של השיח הישראלי הפוליטי פולמוסי.
 
יהושע גתי (רחובות, 2 באוקטובר 1938) הוא מורה, מרצה וחוקר ישראלי בתחום המקרא והרטוריקה. עבודתו המדעית מחברת מתודולוגיות מתחומים שונים למחקר בין־תחומי מקיף המכיל אנתרופולוגיה, פילוסופיה, תורת הספרות, רטוריקה, בלשנות וחקר הדתות.
ילדות

גתי נולד ברחובות לשרה לבית קצנלסון (ילידת ליטא) ויוסף (יליד בסרביה). בגיל צעיר עברה משפחתו לאזור הצפון בעקבות המשבר בענף הפרדסנות, שהחל בתקופת מאורעות 39–1936 והחריף עם פרוץ מלחמת העולם השנייה. תחילה התגוררה המשפחה בקריית חיים, אחר כך בהדר הכרמל בחיפה ובהמשך בשכונת קריית אליעזר שנבנתה אז.
גתי למד בבית חינוך תיכון (שנודע לימים כ"תיכון חדש"). עם סיום התיכון הצטרף כחניך בתנועת המחנות העולים להכשרה בקיבוץ מנרה. בשירותו בצה"ל היה מדריך בבסיס ההדרכה של חיל הקשר, ועבודתו כמדריך שכנעה אותו שפניו להוראה. לפיכך, במקביל לשירותו, למד בשעות הערב בהכשרה מיוחדת שנפתחה בסמינר לוינסקי (וזכתה לכינוי סמינר צה"ל), שבמסגרתה הוכשרו חיילים למקצועות ההוראה, כדי למלא את המחסור במורים שנוצר בעקבות העלייה הגדולה לישראל בשנותיה הראשונות של המדינה.
ראשית העיסוק בהוראה

עם שחרורו משירות חובה החל לעבוד כמורה, ומאז ההוראה תופסת מקום מרכזי בחייו של גתי. תחילה עבד בבית הספר היסודי הראשון בנצרת עילית, שהייתה אז בראשוניותה, ולפיכך זו הייתה תקופה מיוחדת של עבודה עם משפחות עולים והבנת צורכיהם המיוחדים. בהמשך לימד גתי בבית ספר תיכון בחיפה (תיכון עירוני ה'), תקופה שהטביעה בו את חותמה, ולבסוף הגיע גתי להוראה באקדמיה, שלה הקדיש את מרבית שנות עבודתו. עבודתו זו הייתה בשלוש מדינות: ישראל, ארצות הברית ודרום אפריקה.
לימודים

גתי למד לתואר בוגר ומוסמך באוניברסיטה העברית בירושלים בחוג למקרא ובחוג להיסטוריה של עם ישראל בתקופה העתיקה. את לימודי הדוקטורט עשה באוניברסיטת אמורי בארצות הברית בחקר המקרא ובהתמחות ברטוריקה ותיאוריות של חקר הספרות. לאחר סיום הדוקטורט השתלם בפוסט־דוקטורט ברטוריקה קלאסית עם פרופ' ג'ורג' א' קנדי (אנ') באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל ובאוניברסיטת דיוק, שם התמחה ברטוריקה החדשה עם פרופ' חיים פרלמן, אבי הדיסציפלינה, שפעל אז במרכז ההומניסטי שבאוניברסיטה.
חיים אישיים

גתי היה נשוי לד"ר צפירה גתי לבית זרחי (בִּתו של שלמה זרחי, שהיה סופר "דבר" בחיפה), שלימדה תולדות האמנות באוניברסיטת בן-גוריון, במכללת ספיר ובאוניברסיטת קייפטאון, ונפטרה בשנת 2023.
בנו, זֶמֶר גתי, שנולד בארצות הברית, הוא פרופסור מן המניין למיקרוביולוגיה באוניברסיטת פרינסטון.
ספריו > באנגלית

Prophecy and Persuasion, Bonn: Linguistica Biblica. 1981
Isaiah and His Audience, Assen: Van Gorcum, 1991
War and Peace:Past and Present, The Fifth Jacob Gitlin Memorial Lecture, Cape Town: Jacob Gitlin Library, 1993
The Human Search for Justice:Inaugural Lecture, Cape Town: University of Cape Town, 1994
Prophecy and Prophets (Editor), Atlanta: Scholars Press, 1997
Future and Communication (Co-Editor), San Francisco: International Scholars Publications, 1997
Literary Responses to the Holocaust 1945-1995 (Editor), San Francisco: International Scholars Publications, 1998
Religion Rhetoric and Politics (Editor), Journal for the Study of Religion, Vol. 14/1, 2001
Religion and Rhetoric (Editor), Journal for the Study of Religion, Vol. 15/1, 2002
Methodology, Speech, Society, Stellenbosch: Sun Press, 2011
ספריו > בעברית

מודל לדיאלוג חילוני-דתי, חיפה: מרכז פוזנר, אוניברסיטת חיפה, 2005.
מילה בסלע—המילה וכוחה (עורך), מכללת עמק יזרעאל, 2009.
השיח הישראלי: רציונליות מול אגרסיביות, חיפה: פרדס, 2010.
אמנות הרטוריקה: מיוון העתיקה עד אובמה (במסגרת האוניברסיטה המשודרת – גלי צה"ל), מושב בן שמן: מודן, 2013.
חוזרים לתנ"ך: פרשת השבוע של כולנו והוראת המקרא, ירושלים: ראובן מס, 2013.
שלושה יוצרים: נמר: רטוריקת הפופוליזם—המאבק על ההגמוניה (בהשתתפות דולי לוי וארנה בן מאיר), תל אביב: אסיף, 2019 .
רטוריקה כיצד: אסטרטגיות הפעולה וכוח הלשון מעשים נעשים במילים, ספר מקוון, 2021. אפשר להוריד גרסת PDF (מאתר אקדמיה) או גרסת וורד
אולי לא מלחמה? מפנקסו של שוחר שלום, הוצאת ביטאון לשירה, 2023.
ראו גם

רטוריקה
הרטוריקה החדשה
ארגומנטציה
דמגוגיה
דיאלקטיקה
אלימות מילולית
הערות שוליים

↑  כמופיע באתר האוניברסיטה
↑  במקור: Extraordinary Professor. על דרגות הפרופסורה בדרום אפריקה אפשר לקרוא כאן (אנגלית).
↑  את דברי ההקדשה וההערכה של עורך הספר אפשר לקרוא כאן (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261742005171  GND: 1075344549  ISNI: 0000 0001 2018 0326  LCCN: n82030105  SUDOC: 031265456  VIAF: 51745771   WorldCat (עם VIAF): 51745771
לאוניד פקרובסקי

אין תמונה חופשית
לאוניד פקרובסקי (ברוסית: Леонид Пекаровский; נולד בשנת 1947) הוא סופר ישראלי שעלה מברית המועצות וכותב ברוסית.
ביוגרפיה

לאוניד פקרובסקי נולד בשנת 1947 בקייב, בן למיכאל ורחל ואח למאיה. אביו היה דוקטור לאמנות.
במהלך לימודיו בתיכון כתב שירים ופרסם מסות על שירה רוסית ועל פרנץ קפקא ויצירתו. לאחר סיום התיכון גויס לצבא הסובייטי ושירת במשך שלוש שנים. לאחר מכן למד במשך שש שנים במכון לאמנות בקייב. עבד במשרד התרבות, עיצב תערוכות, וכתב ביקורת אמנות.
בגיל 34 נישא לסבטלנה, אז בת 23, ציירת וגרפיקאית. בנם, אלכסיי, עובד בהיי-טק.
כתב דוקטורט על הצייר אלברכט דירר, אך לא סיים חובותיו לתואר. בשנת 1991, בזמן מלחמת המפרץ, עלה לישראל חודשים אחדים לאחר הוריו. תחילה גר בשכונת ג'סי כהן בחולון, וממנה עבר לבת-ים.
בישראל לא מצא עבודה כמבקר אמנות, ועבד כגנן וחופר קברים בבית הקברות הדרום. לאחר מכן עבד בבית דפוס בבת-ים. בשנת 1995 החל לעבוד בחברת השמירה, ומאז הוא עובד בה כשומר בחניון של יבואן "דייהטסו" בתל אביב.
לאחר עלייתו לישראל החל לכתוב סיפורים קצרים ברוסית. סיפורו הראשון, "המטאטא", פורסם בשפות אחדות. כ-15 שנים לאחר מכן, בשנת 2008, פורסם הסיפור גם בעברית, במוסף "תרבות וספרות" של "הארץ". במוסף זה התפרסמו עוד אחדים מסיפוריו של פקרובסקי. בני ציפר, עורך המוסף, כתב על סיפוריו של פקרובסקי: "נעתקה נשימתי כשקראתי אותם. איזה כוח אדיר ואיזו פשטות נאצלת."
ספריו

מטאטא וסיפורים אחרים, 28 סיפורים, תרגמו טניה חזנובסקי ותומר שריג, ספרית פועלים, 2012.
פרבולה של הצלחה, סיפורים, תרגמו טניה חזנובסקי ותומר שריג, ספרית פועלים, 2014.
עשר אגורות, סיפורים, תרגמו טניה חזנובסקי ותומר שריג, ספרית פועלים, 2018.
הערות שוליים

↑  בני ציפר, למה אני שונא את רוב הספרים שכותבים כאן, באתר הארץ, 11 ביוני 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007289563105171  ISNI: 0000 0003 8142 1634  LCCN: no2012138314  VIAF: 260675399   WorldCat (עם VIAF): 260675399
יחסי ברוניי–לאוס

| יחסי ברוניי–לאוס |
| --- | --- |
ברוניי: לאוס


ברוניי: לאוס
שטח (בקילומטר רבוע)
5,765: 236,800
אוכלוסייה
463,629: 7,795,710
תמ"ג (במיליוני דולרים)
15,128: 15,843
תמ"ג לנפש (בדולרים)
32,630: 2,032
משטר
מונרכיה אבסולוטית אסלאמית: רפובליקה עממית נשיאותית חד-מפלגתית ודמוקרטיה פרלמנטרית

יחסי ברוניי–לאוס הם יחסי החוץ שבין סולטנות נגארה ברוניי דארוסלאם לבין הרפובליקה הדמוקרטית העממית של לאוס.
סקירה כללית

היחסים שבין ברוניי ללאוס הם יחסים ידידותיים מאוד. היחסים שבין המדינות מתמקדים במגוון תחומים כגון הגנה, מסחר וחינוך.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-27 ביולי 1993. בשנת 2010, נשיא לאוס ערך ביקור רשמי בברוניי. בשנת 2012, במסגרת הארגון ASEM אשר התקיים בווייטנאם, סולטאן ברוניי נפגש עם הנשיא דאז. ראש ממשלת לאוס דאז ערך ביקור רשמי בברוניי בשנת 2013.
יחסים כלכליים

בשנת 1999, לאוס וברוניי חתמו על מזכר הבנות בדבר הקמתה של ועדה משותפת לשיתוף פעולה בילטרלי בין המדינות. בשנת 2013, נחתם מזכר הבנות נוסף, בדבר שיתוף פעולה בתחום הספורט. שתי המדינות מנהלות תהליך של הסכם סחר חליפין, אשר בעקבותיו המדינות יוכלו להחליף את המוצרים המיוצרים במדינתם (ייצור מקומי) על פי צורכיהם של שתי המדינות.
ייצוג

ברוניי מיוצגת בלאוס בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בויינטיאן, בירת המדינה.
לאוס מיוצגת בברוניי בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בבנדר סרי בגוואן, בירת המדינה.
יחסי ברוניי–גרמניה

| יחסי ברוניי–גרמניה |
| --- | --- |
ברוניי: גרמניה


ברוניי: גרמניה
שטח (בקילומטר רבוע)
5,765: 357,022
אוכלוסייה
463,629: 84,431,715
תמ"ג (במיליוני דולרים)
15,128: 4,456,081
תמ"ג לנפש (בדולרים)
32,630: 52,777
משטר
סולטנות: רפובליקה פדרלית

יחסי ברוניי–גרמניה הם יחסי החוץ הדו-צדדיים בין ברוניי לגרמניה. לברוניי שגרירות בברלין, ולגרמניה שגרירות בבנדר סרי בגוואן.
היסטוריה

היחסים בין שתי המדינות כוננו ב-1 במאי 1984. בשנת 1985 ערך הסולטאן חסן אל-בולקיה ביקור פרטי ראשון בגרמניה, ובשנת 1998 ערך ביקור ממלכתי. ביקורים רשמיים נוספים נערכו בשנים 2002 ו-2011. מאידך, הקנצלר הלמוט קוהל ערך ביקור רשמי בברוניי בשנת 1997.
יחסים כלכליים

ברוניי רואה בגרמניה שותפה כלכלית חשובה, והסחר הדו-צדדי עלה בשנת 2011 לכ-346 מיליון אירו. היצוא מגרמניה לברוניי כולל בעיקר מכוניות, מכונות, כימיקלים וציוד כבד. ישנו גם הסכם לעידוד והגנה הדדית של השקעות בין שתי המדינות.
יחסי חינוך

קיימת גם תוכנית חילופי סטודנטים בין ברוניי לגרמניה שהוקמה בשנת 2008, כאשר קבוצה של סטודנטים מברוניי נסעה ללמוד באוניברסיטאות בגרמניה.
יחסי ברוניי–מיאנמר

| יחסי ברוניי–מיאנמר |
| --- | --- |
ברוניי: מיאנמר


ברוניי: מיאנמר
שטח (בקילומטר רבוע)
5,765: 676,578
אוכלוסייה
463,629: 54,588,239
תמ"ג (במיליוני דולרים)
15,128: 64,815
תמ"ג לנפש (בדולרים)
32,630: 1,187
משטר
מונרכיה מלאית איסלאמית: דמוקרטיה נשיאותית (בפועל פרלמנטרית) אחידה

יחסי ברוניי–מיאנמר הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין אומת ברוניי, משכן השלום לבין הרפובליקה של איחוד מיאנמר.
היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ברוניי למיאנמר כוננו רשמית ב-21 בספטמבר 1993. כדי להגביר את הסחר הדו-צדדי שבין המדינות, ממשלת ברוניי וממשלת מיאנמר חתמו על שלל הסכמי סחר ובראשם, הסכם הימנעות ממס כפול. ברוניי תומכת במנויה של מיאנמר לראשות הארגון ASEAN כבר משנת 2015.
יחסים כלכליים

שתי המדינות מפתחות תחומים משותפים רבים דוגמת תחום החינוך והבריאות וכן בפיתוח משאבי אנוש. חברת הנפט הלאומית של ברוניי (BNP) היא ממייצאות הנפט הגולות ביותר של מיאנמר.
נציגויות דיפלומטיות

ברוניי מיוצגת במיאנמר בדרג השגרירות, באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה ביאנגון, בירת המדינה.
מיאנמר מיוצגת בברוניי בדרג השגרירות, באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בבנדר סרי בגוואן, בירת המדינה.
לוק אילוזי

| --- | --- |

 לידה:  2 במאי 1940 (בן 84) נאנט, צרפת 
 ענף מדעי:  מתמטיקה, גאומטריה אלגברית 
 מקום לימודים:  הפקולטה למדעים של פריז  אקול נורמל סופרייר 
 מנחה לדוקטורט:  אלכסנדר גרותנדיק 
 מוסדות:  אוניברסיטת פריז XI: פארי-סוד 
 תלמידי דוקטורט:  ז'ראר לומון, Isabelle Vidal, Fabrice Orgogozo, Abdellah Mokrane, Pierre Lorenzon, Torsten Ekedahl, Maurizio Cailotto, Weizhe Zheng 
 פרסים והוקרה:  מדליית אמיל פיקאר (2012) 
 
לוק אילוזי (בצרפתית: Luc Illusie; נולד ב-1940) הוא מתמטיקאי צרפתי ופרופסור אמריטוס באוניברסיטת פריז XI: דרום. מחקריו עוסקים בגאומטריה אלגברית.
אילוזי החל ללמוד ב-1959 באקול נורמל סופרייר, והיה תלמידו של אנרי קרטן. סיים דוקטורט ב-1971 באוניברסיטת פריז XI, בהנחיית המתמטיקאי הידוע זוכה מדליית פילדס אלכסנדר גרותנדיק; נושא עבודתו היה "Complexe Cotangent, Application to the theory of deformations".
אילוזי היה מרצה וחוקר באוניברסיטת פריז XI, עד פרישתו ב-2005. בשנים 2006–2007 היה פרופסור אורח במכון למחקר מתקדם בארצות הברית.
ב-2012 זכה במדליית אמיל פיקאר, מטעם האקדמיה הצרפתית למדעים.
בינואר 2010, כתב גרותנדיק לאילוזי מכתב בו הוא מבקש להפסיק לפרסם את ספריו; הייתה זאת החשיפה הפומבית הראשונה של גרותנדיק (שפרש מקהילת המתמטיקה ב-1970 והתבודד בהרי הפירנאים) מזה שנים ארוכות.