stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יצחק זעקיל פרנקל
הערות שוליים

↑  Michael A. Meyer, The Origins of the Modern Jew: Jewish Identity and European, p. 212, 1979: "Especially Bresselau, and Seckel Isaac Frankel, Schutzschrift des zu Hamburg erschienenen Israelitischen Gebetbuchs."
↑  Michael A. Meyer, Response to Modernity: A History of the Reform Movement in Judaism, 1995, p. 54: "Two members of the directorate, Seckel Isaac Frankel (1765-1835) and Meyer Israel Bresselau (1785–1839), devoted themselves to the cause of the new association with particular intensity."
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261441905171  GND: 100979041  ISNI: 0000 0000 7103 9528  LCCN: no92006038  NTA: 271628545  VIAF: 70955584   WorldCat (עם VIAF): 70955584 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יהדות ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שער תרגומו של זעקיל יצחק פרנקל
יצחק מאיר השיל (ז'ינקוב)

חתימת רבי יצחק מאיר בן איש חי הר' זלה"ה מאפטא
רבי יצחק מאיר השיל (ה'תקל"ו – א' באדר ה'תרט"ו, 1775/6 – פברואר 1855) היה האדמו"ר השני בשושלת אפטא-ז'ינקוב.
ביוגרפיה

נולד לרבי אברהם יהושע העשיל (האפטר רב) אבי שושלות אפטא-ז'ינקוב וקופיטשניץ, ולחיה שרה בתו של רבי יעקב מטיטשין. לאחר נישואיו למירל בתו של רבי חיים יעקב שטרויס מדוקלה שימש כיד ימינו של אביו עד לשנת ה'תקס"ה (1804/5) אז החל לכהן ברבנות העיר קולבסוב, וכעבור כמה שנים נתמנה לרב בזינקוב ולאחר פטירת אביו בה' בניסן ה'תקפ"ה (1825) החל לנהוג באדמו"רות והיה לאדמו"ר השני מאפטא-זינקוב.
רבי יצחק מאיר נפטר בא' באדר ה'תרט"ו (1855) ואת מקומו מילא בנו בכורו רבי משולם זוסיא השיל.
צאצאיו

רבי משולם זוסיא השיל (נפטר ה'תרכ"ד), אדמו"ר השלישי מאפטא-זינקוב.
רבי מענדל השיל, נישא לחיה מלכה פרידמן בתו של רבי ישראל פרידמן מרוז'ין.
רחל, אשת רבי שמואל אשכנזי מקאלוש..
הערות שוליים

↑  חותנו של רבי אברהם יהושע השיל מסקווירא
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: רבי אברהם יהושע השיל מאפטא | אדמו"רי אפטא-זינקוב | הבא: רבי משולם זוסיא השיל |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007522527805171  ISNI: 0000 0000 2644 9448  LCCN: n83157987  VIAF: 23518932   WorldCat (עם VIAF): 23518932
יצחק זלר

| --- | --- |
 לידה:  ורשה
 השתייכות:  חסידות סקרנביץ 
 
הרב יצחק זַלֶר (בכתיב יידי: זאַלער) היה רב חרדי בוורשה, מחבר ספרים תורניים. נספה בשואה.
תולדות חייו

נולד בוורשה לרב משה מנחם זלר, חסיד סקרנביץ. לפרנסתו עסק במסחר, אך את רוב זמנו הקדיש ללימוד תורה, לחיבור ספרים ולשיעורי תורה שהשמיע ברבים. היה מראשי בית החסידים של חסידות סקרנביץ, ששכן ברחוב נלבקי, המרכז היהודי של יהודי ורשה. במשך עשרות שנים היה הרב זלר מוסר שיעורי תורה קבועים בפני יהודי ורשה. כמו כן פעל להקמתם של שיעורי תורה ברחבי העיר.
מלבד עיסוקו התורני היה עסקן נלהב. היה אחראי על התקנת קווי העירוב סביב לוורשה. כמו כן עסק בפעולות צדקה וחסד לנצרכים. היה חובב ארץ ישראל, ונבחר כנשיא "קרן ארץ ישראל של בית החסידים של סקנביץ" בוורשה. קרן זו, שבה היה חבר גם יצחק גרשטנקורן, היוותה את היסוד לחברת "בית ונחלה", שלימים הקימה את העיר בני ברק.
מפעלו הספרותי-תורני

למרות שלא נשא במשרה רבנית או תורנית, היה הרב זלר מחבר פורה של ספרים תורניים, רובם ספרי יסוד פופולריים. חיבר את הספר "ליקוטי יצחק" על המשנה - ליקוט נרחב של פירושים על המשניות, ונספח אליו קונטרסו "מנחת יצחק" שבו ביאר את מעלת המשניות על דרך החסידות. כמו כן חיבר ספרי יסוד נוספים ובהם הספר "ילקוט יצחק" - ביאור בדרך הקבלה על תרי"ג המצוות, וכן "תיקון יצחק" על הלכות קריאת התורה.
גולת הכותרת של חיבוריו הוא הספר "שערי יצחק", ספר יסוד המקיף את כל המושגים הבסיסיים של היהדות. הספר נחלק לשני חלקים: הראשון, דינים ומנהגים, והשני, מושגי ההיסטוריה היהודית מתקופת השופטים והנביאים ועד לתקופת התורה שבעל פה וגדוליה. הספר נכתב במקור בשפת היידיש, והוא יועד להמון העם ולבני הנוער היהודי. הספר נכתב בצורת דו-שיח בין מורה ותלמיד והוא מצטיין בדיוקו התורני וההלכתי, בסגנונו הקליל ובהרצאה השוטפת של הדברים. הספר זכה להסכמות נלהבות של גדולי התורה והחסידות בפולין ובהם האדמו"ר רבי אברהם מרדכי אלתר מגור, האדמו"ר רבי שמעון קאליש מוורקא, האדמו"ר רבי שמעון שלום קאליש מאמשינוב והאדמו"ר רבי מרדכי יוסף אלעזר ליינר מראדזין.
בתוך זמן קצר הספר נעשה רב-מכר והיה אחד הספרים הפופולריים בקהילה היהודית של פולין בתקופה שלפני מלחמת העולם השנייה. כשנוכח בהצלחת הספר נטל זלר על עצמו את מלאכת התרגום לעברית. ראשי החינוך החרדי בפולין יזמו את הכללת הספר במסגרת לימודי היהדות בבתי הספר החרדים בפולין - "יסודי התורה" של הבנים ו"בית יעקב" של הבנות.
בשנת תשכ"א (1961) יזמה הוצאת נצח את הוצאתו מחדש של הספר בישראל. שמו שונה מ"שערי יצחק" לשם הקליט "יהדות" והוא זכה לתפוצה רבה. ספר זה שימש אבטיפוס למחברים נוספים שחיברו ספרים על מושגי יסוד ביהדות, ובהם ספר התודעה של אליהו כי טוב, "יהדות הלכה למעשה" ו"הנחת יסוד: 100 מושגים ביהדות" של הרב ישראל מאיר לאו ו"במעגלי החיים" של הרב יונה מצגר ונחום לנגנטל.
חיבוריו

מנחת יצחק ולקוטי יצחק - על המשנה. "מנחת יצחק" הוא לקט של הוראות מוסריות מגדולי ישראל השייכות לדברי המשנה ובו עצות וסגולות בעבודת ה', כמו כיצד להסיר העצבות ולהיות רק בשמחה בעבודת השם, ואיך להתנהג במשך החיים, ו"לקוטי יצחק" הוא לקט מגדולי פרשני המשנה בקצרה ובלשון קלה ותרגום המילים הקשות ליידיש. פירושי הרב זלר יצאו יחד עם "תוספות חכמים" (ליקוט מגדולי הפוסקים של פסקי הלכה השייכים לכל משנה) ו"שארית חכמים" בסוף כל פרק וחידושי דינים שליקט הרב משולם פינקלשטיין, ו"פסקי המשנה" של הרב ישראל יצחק ינובסקי (דיין (הלכה) ומו"צ בפראגה שליד ורשה). על סדר זרעים יצא לאור לראשונה בורשה תרע"ו, כשעל סדר מועד יצא לאור כבר בתרע"ג. בפיוטרקוב תרפ"א יצאו לאור גם שאר סדרי המשנה. מהדורה זו הודפסה בניו יורק (ברוקלין) תשכ"ה ותשמ"ה. יצא לאור על פרקי אבות (מסכת אבות) בנפרד בפיוטרקוב תרפ"א, ובהוצאת "נצח", בני ברק תשכ"ה ותשמ"ח, ובהוצאת "ספרים תורניים", ירושלים תשמ"ז, בדפוס צילום מתרפ"א.
תיקון יצחק - על הלכות קריאת התורה.
שערי יצחק : למען תינוקות של בית רבן/יהדות - ליקוט בהלכה ואגדה מחז"ל, ראשונים ואחרונים בהלכות מעשיות ומנהגים בחיי היום-יום, נימוסים, שבת ומועדים, חישובי התקופות והעיבור, המצוות וטעמיהן, סקירה היסטורית על תולדות עם ישראל, על המלוכה והנבואה בישראל, ועל שני התלמודים ומחבריהם (כולל בזה גם את התנאים חכמי המשנה), דיני הקרבנות והמצוות התלויות בארץ, ועוד. חובר במקור ביידיש. מהדורה ראשונה בורשה תרע"ה ובדפוס סטריאוטיפי עם ניקוד בתר"ף. מהדורות נוספות יצאו לאור בניו-יורק תש"ך ותשמ"ב, ובהוצאת "נצח", תל אביב וניו-יורק תש"ח ותל אביב תשט"ו. בעברית יצא החיבור לראשונה בהוצאת "נצח", בני-ברק תשכ"ה בתרגום של הרב מרדכי מירנץ עם הערות הרב בנימין יהושע זילבר. מהדורה זו הודפסה באותה הוצאת בתשמ"ז. הוצאה זו הוציאה מהדורה חדשה בתשס"א עם עריכה מחודשת של כל הספר והוספות רבות של הלכות ופרקים ביוגרפיים מקיפים: פרק ס"ב על הראשונים, פרק ס"ג על הפרשנים ונושאי הכלים, פרק ס"ד על גדולי האחרונים, פרק ס"ה על ראשי ישיבות וישיבות, פרק ס"ו על פרשני המקרא ופרק ס"ז על גדולי ההגות והמחשבה היהודיים. הביקורת והעריכה של "מערכת יהדות" והכתיבה של הרב יוחנן דוד סלומון.
ילקוט יצחק - על טעמי המצוות. כולל ארבעה חלקים. יצאו לאור לראשונה בורשה תרנ"ה (חלק ראשון), תרנ"ט (שני) ותר"ס (שלישי ורביעי). יצאו דפוסי צילום בהוצאת "תורה ללומדיה", בני-ברק תשכ"א; בהוצאת הרב אפרים יוסף דוב אשכנזי, ירושלים וניו-יורק (ברוקלין) תשכ"ב; בירושלים תשל"ג; בהוצאת "אהבת הקדמונים", ניו-יורק (ברוקלין) תשל"ו; ובהוצאת "מאור הגליל", חצור הגלילית תשל"ז.
יחסי גיאנה–יפן

| יחסי גיאנה–יפן |
| --- | --- |
גיאנה: יפן


גיאנה: יפן
שטח (בקילומטר רבוע)
214,969: 377,915
אוכלוסייה
832,318: 123,588,993
תמ"ג (במיליוני דולרים)
16,786: 4,212,945
תמ"ג לנפש (בדולרים)
20,168: 34,088
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: מונרכיה חוקתית

יחסי גיאנה–יפן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה השיתופית של גיאנה לבין רפובליקת יפן.
היסטוריה

בין יפן לבין הרפובליקה השיתופית של גיאנה מתקיימים יחסים דיפלומטיים. שתי המדינות כוננו את היחסים שביניהן בחודש יוני 1967. בין שתי המדינות התקיימו מספר ביקורים רמי דרג ולאחריהם הגיעו מספר שיתופי פעולה מינוריים.
ביקורים רמי דרג > מגיאנה ליפן

פורבס בורנהם, ראש ממשלת גיאנה (1975)
המילטון גרין, ראש ממשלת גיאנה (1989)
דזמונד הויטה, נשיא גיאנה (1990)
סם הינדס, ראש ממשלת גיאנה (2000)
בהרט ג'גדאו, נשיא גיאנה (2007)
נציגויות דיפלומטיות

יפן אינה מיוצגת בגיאנה בדרג השגרירות. יפן מיוצגת בגיאנה בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בג'ורג'טאון, בירת המדינה. יפן האמינה את שגרירותה שבטרינידד וטובגו הסמוכה, על גיאנה.
גיאנה אינה מיוצגת ביפן, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יצחק זמיר (קצין)

| --- | --- |

 לידה:  7 בספטמבר 1943 (בן 81) ו' באלול תש"ג רמת השרון, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  איציק
 השכלה:  אוניברסיטת חיפה 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1962–1985 (כ־23 שנים)
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד "כוח זמיר" בחטיבה 14  מפקד גדוד 13 (גדעון)  קצין אג"ם של פיקוד הצפון  מפקד חטיבת כרמלי  מפקד חטיבת ביסלמ"ח  סגן הקחצ"ר  מפקד עוצבת אדום
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים     מלחמת ההתשה     מלחמת יום הכיפורים     מבצע שלום הגליל   האינתיפאדה הראשונה     המערכה ברצועת הביטחון
 תפקידים אזרחיים
 סמנכ"ל כור, יו"ר קבוצת מפעלי פלדה של כור, יו"ר ומנכ"ל חברת צינורות המזרח התיכון, יו"ר ומנכ"ל חברת מפעלי פלדה מאוחדים, יו"ר ועדת כספים של אגודת "צוות"
 
יצחק (איציק) זמיר (נולד ב-7 בספטמבר 1943) הוא מנכ"ל ישראלי. שירת בעבר בצה"ל כמפקד אוגדה בדרגת תת-אלוף.
ביוגרפיה

יצחק זמיר (לשעבר זלמן), נולד ב-1943 ברמת השרון. 
עם גיוסו לצה"ל שובץ בחטיבת גולני. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קצינים. בהמשך שימש מפקד מחלקה בגולני ובמלחמת ששת הימים היה מפקד פלוגה בגדוד 51 ולחם בתל עזזיאת, מוצב פלוגתי סורי מבוצר ברמת הגולן. למחרת כבשה הפלוגה בפיקודו את מוצב צומת הבניאס.

זמיר שימש מפקד פלוגה בקורס המ"כים של חטיבת גולני, וסמג"ד גדוד 17. לאחר שנת לימודים בפו"מ שימש קצין אג"ם של החטיבה. לאחר מכן פיקד על קורס קציני חי"ר. במלחמת יום הכיפורים לחם בחזית הדרום כמפקד כוח עצמאי שנודע בשם "כוח זמיר", שהיה מורכב מצוערי קורס הקצינים, וסופח לחטיבה 14 בפיקוד אמנון רשף. בין היתר השתתף הכוח בפיקוד זמיר בקרב החווה הסינית, במבצע אבירי לב (צליחת תעלת סואץ) ובקרב מתחם אורחה. לאחר המלחמה שב זמיר לחטיבת גולני ושימש מפקד גדוד 13 (גדעון), ולאחר מכן כסגן מפקד החטיבה. בשנת 1975 יצא לשנת לימודים במכללה צבאית בארצות הברית. בשנים 1978–1976 שימש מפקד חטיבת כרמלי בדרגת אל"ם. לאחר מכן היה קצין האג"ם של פיקוד הצפון. בתום תפקידו התמנה למפקד חטיבת ביסלמ"ח. במלחמת לבנון הראשונה שימש כסגן מפקד עוצבת האש, ומ"מ הקחצ"ר. לאחר המלחמה עבר הסבה לשריון, והתמנה למפקד עוצבת אדום. השתחרר בשנת 1985 בדרגת תא"ל.
לאחר שחרורו מצה"ל התמחה זמיר בניהול ובשיקום של חברות במשבר. הוא התמנה לסמנכ"ל של קונצרן כור תעשיות, ויו"ר קבוצת המתכת, ופעל עם המנכ"ל בני גאון להבראת פעילות זו. הוא שימש כמנכ"ל ויו"ר של חברות אחדות בקונצרן, בהן "צינורות המזרח התיכון", "מפעלי פלדה מאוחדים", וכן יו"ר מרכבים וחניתה כלי חיתוך. עם פרישתו מקונצרן כור ב-1999 שמש זמיר  כיו"ר של החברות "אהבה מעבדות ים המלח". כיהן כחבר דירקטוריון של חברות בישראל ומחוצה לה. זמיר שימש יו"ר ועדת כספים של עמותת "צוות (ארגון גמלאי צה"ל)".
חיים אישיים

זמיר הוא בעל תואר ראשון בהיסטוריה ותואר שני בפילוסופיה מאוניברסיטת תל אביב. תושב קריית טבעון, נשוי לצילה ואב לשלושה.
הערות שוליים

↑  על הסיבה להחלפת שמו סיפר זמיר בראיון עימו: "בגולני עם שם כמו זלמן אתה גמור".
1 2  יצחק זמיר, כוח "זמיר" במלחמת יום הכיפורים, באתר חטיבה 14.
↑  סיור ברמת הגולן לרגל סיום תפקידו של יו"ר המחוז אבי תלם, מתוך אתר "צוות" ארגון גמלאי צה"ל.
↑  אלישיב שמשי, בהם יותר מכל: על סוד ההצלחה של צה"ל, הוצאת משרד הביטחון, 2005, עמודים 159-168.
↑  מפקדי החטיבה, באתר חטיבת כרמלי.
↑  איל דורון, הדס ועופר רגב, "בהשקט ובבטחה - מורשת יחידת מגלן", פורת הוצאה לאור, מאי 2012, עמוד 14.
↑  יוסי מלמן, סוחרי נשק מהודו ובריטניה עומדים מאחורי יצרנית המזל"טים הישראלית אירונאוטיקס, באתר TheMarker‏, 7 בספטמבר 2006
↑  דליה טל, ‏יצחק זמיר חזר בו: לא יהיה מנכ"ל החברה הכלכלית חיפה, באתר גלובס, 23 באוגוסט 2000.
↑  שי שלו, ‏"איש הפלדה": יצחק זמיר הוציא 4 מיליון שקל מחברה שהפסידה 76 מיליון, באתר גלובס, 22 במרץ 1999
↑  אורנה רביב, ‏כור השלים מכירת מפעל מתכת חניתה לקונצרן גרינפילד מארה"ב, באתר גלובס, 1 באפריל 1997
↑  יו"ר קבוצת המתכת של כור פורש מתפקידו, באתר גלובס, 11 בינואר 1999
↑  אורה קורן, הסכם ייצור ושיווק בין מעבדות ים המלח לניקן סוהונשה היפאנית, באתר הארץ, 19 ביולי 2001
↑  ההנהלה הארצית, מתוך אתר אגודת "צוות"- ארגון גמלאי צה"ל.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007394745405171  VIAF: 431154923688363780000   WorldCat (עם VIAF): 431154923688363780000
יחסי אוזבקיסטן–נורווגיה

| יחסי אוזבקיסטן–נורווגיה |
| --- | --- |
אוזבקיסטן: נורווגיה


אוזבקיסטן: נורווגיה
שטח (בקילומטר רבוע)
447,400: 323,802
אוכלוסייה
36,534,946: 5,588,322
תמ"ג (במיליוני דולרים)
90,889: 485,513
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,488: 86,880
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

יחסי אוזבקיסטן–נורווגיה הם היחסים הדיפלומטיים בין אוזבקיסטן לנורווגיה.
סקירה כללית

אוזבקיסטן כוננה יחסים דיפלומטיים עם נורווגיה ב-10 ביוני 1992. ב-4 בנובמבר 2019, הסיבוב השני של התייעצויות פוליטיות בין-משרדיות אוזבקיסטן–נורווגיה נערך במשרד החוץ של הרפובליקה של אוזבקיסטן. בראש המשלחת של אוזבקיסטן עמד סגן שר החוץ דילשוד אחטוב, ובראש המשלחת הנורווגית עמד אודון הלבורסן, מזכיר המדינה של משרד החוץ. בפגישה נסקרו היחסים בין שתי המדינות במישור הפוליטי, המסחרי-כלכלי, התרבותי-הומניטרי, החינוכי וזכויות האדם, ונידונו כיוונים מבטיחים להמשך פיתוח היחסים בין אוזבקיסטן לנורווגיה. כמו כן, הועלו הצעות למסד שיתוף פעולה, בעיקר, להקמת קבוצות שיתוף פעולה בפרלמנטים של שתי המדינות על בסיס שוויון. המשלחות של שתי המדינות החליפו דעות על ההיבטים המעשיים של שיתוף פעולה בתוך ארגונים בינלאומיים גלובליים ואזוריים. החלטות "חיזוק שיתוף הפעולה האזורי והבינלאומי להבטחת שלום, יציבות ופיתוח עקבי באזור מרכז אסיה" ו"נאורות וסובלנות דתית" שאומצו על ידי העצרת הכללית של האו"ם ביוזמת אוזבקיסטן ואזור מפרץ ארל. בתום הפגישה פורסם כי שני הצדדים מעוניינים להמשיך באופן שוטף את ההידברות בין משרדי החוץ.
נציגויות דיפלומטיות

אוזבקיסטן מיוצגת בנורווגיה באמצעות שגרירותה בלונדון, הממלכה המאוחדת.
נורווגיה מיוצגת באוזבקיסטן באמצעות שגריר שאינו תושב הממוקם באוסלו.
יחסי גרנדה–רוסיה

| יחסי גרנדה–רוסיה |
| --- | --- |
גרנדה (מדינה): רוסיה


גרנדה: רוסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
344: 17,098,242
אוכלוסייה
117,232: 144,612,532
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,320: 2,021,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
11,263: 13,978
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה פדרלית נשיאותית

שגרירות גרנדה במוסקבה
יחסי גרנדה–רוסיה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין גרנדה לבין הפדרציה הרוסית.
סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים בין גרנדה לברית המועצות כוננו בשנת 1979. בשנת 1983 נותקו היחסים הדו-צדדיים על ידי המושל הכללי של גרנדה וכל ההסכמים הושעו.
היחסים הדיפלומטיים כוננו מחדש ב-17 בספטמבר 2002, עם חתימתם והחלפתם של אגרות דיפלומטיות בידי שר גרנדה לענייני חוץ. אלווין נמרוד ושר הפדרציה הרוסית מר איגור איבנוב. הטקס נערך במסגרת פגישת שרי החוץ CARICOM / רוסיה, שהתקיימה בניו יורק במהלך המושב ה-57 של העצרת הכללית של האו"ם.
גרנדה רואה בכינון מחדש של היחסים הדיפלומטיים עם הפדרציה הרוסית צעד חשוב בפיתוח קשרים קרובים וידידותיים העולים בקנה אחד עם מדיניות הממשלה ליצור קשרים הדוקים יותר עם מדינות שזיהתה כבעלות התכנסות אינטרסים. שיקום היחסים סולל את הדרך לפעילויות דיפלומטיות, כלכליות, תרבותיות ואחרות בין גרנדה לפדרציה הרוסית.
נציגויות דיפלומטיות

גרנדה מחזיקה ברוסיה שגרירות במוסקבה.
רוסיה אינה מיוצגת בגרנדה לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.
יחסי דומיניקה – הממלכה המאוחדת

| יחסי דומיניקה – הממלכה המאוחדת |
| --- | --- |
דומיניקה: הממלכה המאוחדת


דומיניקה: הממלכה המאוחדת
שטח (בקילומטר רבוע)
751: 243,610
אוכלוסייה
66,121: 69,242,094
תמ"ג (במיליוני דולרים)
654: 3,340,032
תמ"ג לנפש (בדולרים)
9,891: 48,237
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: מונרכיה חוקתית

הנציבות העליונה של דומיניקה בלונדון
יחסי דומיניקה–הממלכה המאוחדת הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין דומיניקה לבין הממלכה המאוחדת.
סקירה כללית

צרפת הייתה המדינה האירופית הראשונה שהקימה באי יישובי קבע בשנת 1635, אך גם היא נאלצה לנטוש תוך זמן קצר. היא חידשה את ההתיישבות בהדרגה במהלך המאה ה-18, אך בסופו של דבר, במסגרת ההסכמים שנחתמו עם סיום מלחמת שבע השנים, עברה דומיניקה לידי בריטניה ב-1763.
הגעתם של הבריטים שינתה את הרכבו האתני של האי. הם החלו לגרש את הקאריבים לדרום אמריקה, והמחלות שהביאו עמם גרמו לתמותה אצל הילידים. במקביל, הביאו עמם הבריטים עבדים מאפריקה. ב-1831 הוענקו זכויות פוליטיות גם לשחורים (למעט עבדים), ולמשך זמן מה נשלטה האספה המחוקקת של דומיניקה בידי הרוב השחור. בלחץ בעלי האדמות האנגלים, נשחקו בהדרגה זכויותיהם של השחורים. ב-1871 עברה דומיניקה לניהול אדמיניסטרטיבי של איי וינדווארד, וב-1896 בוטל הממשל העצמי.
לאחר מלחמת העולם הראשונה גברה המודעות הפוליטית של תושבי האי, והממשל העצמי חזר בהדרגה. ב-1958 הצטרפה דומיניקה לפדרציה של איי הודו המערבית, ועם פירוקה ב-1962, הייתה למדינת חסות בריטית. ב-1967 הוקנתה לה האחריות המלאה על ענייני הפנים, וב-3 בנובמבר 1978, תאריך סמלי שנקבע על פי התאריך בו הגיע כריסטופר קולומבוס לאי, זכתה בעצמאות. מיד לאחר העצמאות כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים. כיום, שתי המדינות חברות מלאות בחבר העמים הבריטי.
נציגויות דיפלומטיות

דומיניקה מחזיקה בבריטניה נציבות עליונה בלונדון.
בריטניה מיוצגת בדומיניקה באמצעות הנציבות העליונה בברבדוס.
יחסי דומיניקה–יוון

| יחסי דומיניקה–יוון |
| --- | --- |
דומיניקה: יוון


דומיניקה: יוון
שטח (בקילומטר רבוע)
751: 131,957
אוכלוסייה
66,121: 10,020,238
תמ"ג (במיליוני דולרים)
654: 238,206
תמ"ג לנפש (בדולרים)
9,891: 23,773
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: דמוקרטיה

שר החוץ של יוון דימיטריוס דרוסטס (אנ') (מימין) נפגש עם ראש ממשלת דומיניקה רוזוולט סקריט ב-2011.
יחסי דומיניקה–יוון הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין קהיליית דומיניקה לבין הרפובליקה ההלנית.
סקירה כללית

בין הרפובליקה ההלנית לבין קהיליית דומיניקה מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים. היחסים שבין שתי המדינות כוננו ב-15 בנובמבר 2005. על פי משרד החוץ היווני: "היחסים בין שתי המדינות הם יחסים מצוינים ובין שתי המדינות שיתוף פעולה נפלא, בין היתר בארגונים המולטילטרליים בהם מרבה דומיניקה לתמוך בהצעות היווניות ולהפך".
על פי המידע שמתקבל מדי זמן מה משגרירות הרפובליקה ההלנית בוונצואלה - אין קהילה יוונית מסודרת בדומיניקה ואין יוונים שמתגוררים במדינה עצמאית.
אזרחי יוון המבקשים לנסוע ולשהות בדומיניקה יכולים לעשות זאת בחופשיות וללא אשרה למשך תשעים ימים. אזרחי דומיניקה המבקשים לנסוע ולשהות ביוון יכולים לעשות זאת בחופשיות וללא אשרה.
נציגויות דיפלומטיות

יוון אינה מיוצגת בדומיניקה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. יוון האמינה את שגרירותה שבקראקס, בירת ונצואלה, על דומיניקה.
דומיניקה אינה מיוצגת ביוון, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחס הופכי

ערך זה עוסק במושג מתורת הקבוצות. אם התכוונתם ליחס , ראו .
במתמטיקה, ובפרט בתורת הקבוצות, היחס ההופכי ליחס בינארי  {\mathcal {R}} על קבוצה  A, הוא היחס המסומן  {\mathcal {R}}^{-1} ומוגדר על ידי  x{\mathcal {R}}^{-1}y\iff y{\mathcal {R}}x. לדוגמה, היחס ההופכי ליחס  < על  \mathbb {R}  הוא היחס  >.
תכונות של יחסים המשתמרות ביחס ההופכי

רפלקסיביות.
אי-רפלקסיביות.
סימטריה. בפרט אם  {\mathcal {R}} סימטרי, אז  {\mathcal {R}}^{-1}={\mathcal {R}}.
אנטי-סימטריה וכן א-סימטריה.
טרנזיטיביות.
תכונות נוספות של היחס ההופכי

ההופכי של ההופכי הוא היחס עצמו:  ({\mathcal {R}}^{-1})^{-1}={\mathcal {R}}. תכונה זו מאפשרת להפוך את כל התכונות לעיל מ"אם ב- {\mathcal {R}} אז ב- {\mathcal {R}}^{-1}" ל"ב- {\mathcal {R}} אם ורק אם ב- {\mathcal {R}}^{-1}".
הפונקציה המתאימה לכל יחס את ההופכי שלו היא פונקציה שומרת הכלה:  {\mathcal {R}}\subseteq {\mathcal {T}}\iff {\mathcal {T}}\subseteq {\mathcal {R}}.
ההופכי מתפלג מעל החיתוך:  ({\mathcal {R}}\cap {\mathcal {T}})^{-1}={\mathcal {R}}^{-1}\cap {\mathcal {T}}^{-1}.
ההופכי מתפלג מעל האיחוד:  ({\mathcal {R}}\cup {\mathcal {T}})^{-1}={\mathcal {R}}^{-1}\cup {\mathcal {T}}^{-1}.
ההופכי להרכבת יחסים הוא הרכבת ההופכיים בסדר הפוך:  ({\mathcal {R}}\circ {\mathcal {T}})^{-1}={\mathcal {T}}^{-1}\circ {\mathcal {R}}^{-1}.
מכל התכונות בסעיף הקודם נובע כי היחס ההופכי ליחס שקילות הוא יחס שקילות, והיחס ההופכי ליחס סדר הוא יחס סדר.
דוגמאות

לכל קבוצה  A, היחס ההופכי ליחס  \subseteq  על  {\mathcal {P}}(A) הוא  \supseteq .
לכל פונקציה חד-חד-ערכית ועל, היחס ההופכי הוא הפונקציה ההופכית.
היחס ההופכי ליחס "קיימת פונקציה חד-חד-ערכית" בין קבוצות הוא היחס "קיימת פונקציה על".
ראו גם

יחס (תורת הקבוצות)
פונקציה הופכית
יחסי גיאנה–ישראל

| יחסי גיאנה–ישראל |
| --- | --- |
גיאנה: ישראל


גיאנה: ישראל
שטח (בקילומטר רבוע)
214,969: 22,072
אוכלוסייה
832,318: 9,961,867
תמ"ג (במיליוני דולרים)
16,786: 509,901
תמ"ג לנפש (בדולרים)
20,168: 51,185

יחסי גיאנה-ישראל הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שמתקיימים בין הרפובליקה השיתופית של גיאנה לבין מדינת ישראל.
היסטוריה

בדצמבר 1961 ביקר בישראל ראש הממשלה של גיאנה, צ'די ג'אגאן. במהלך הביקור נפגש עם עמיתו הישראלי לוי אשכול במעונו בירושלים וכן עם סגן שר הביטחון שמעון פרס.
ב-9 במרץ 1992 מוסדו היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות באופן רשמי, והחלו להתחזק מדי שנה מאז.
בשנת 2013, הסחר הבילטרלי הגיע לסך של כמעט 4 מיליון דולר.
כיום, מספר הולך וגדל של אנשי מקצוע גיאנים נוסעים לישראל על מנת להשתתף בקורסים מתקדמים בתחומים שונים, ביניהם חקלאות ובריאות הציבור.
היסטוריה > שונות

במרץ 1997, לאחר מות בעלה, נבחרה ג'נט ג'אגן לתפקיד ראש ממשלת גיאנה. בדצמבר אותה שנה נבחרה לתפקיד נשיאת המדינה ה-6, תפקיד אותו מילאה עד פרישה מסיבות בריאותיות באוגוסט 1999. בכך, הפכה ג'אגן יחד עם ראש ממשלת ישראל ה-4 גולדה מאיר בין השנים 1969-1974 ונשיאת שווייץ רות דרייפוס בשנת 1999, לאחת מתוך 3 הנשים היהודיות ששימשו כראשי מדינות בהיסטוריה המודרנית עד לאותה העת.
נציגויות דיפלומטיות

גיאנה מיוצגת בישראל באמצעות השגרירות הישראלית בפנמה האמונה על ארבע ממדינות הקריביים, וכן על ארגון קריקו״ם.
שגרירות גיאנה לישראל ממוקמת בניו יורק.
גלריה

ביקור ראש ממשלת גיאנה הבריטית (אנ') שדי ג'אגאן (אנ') בישראל, דצמבר 1966
עם לוי אשכול ושמעון פרס
עם לוי אשכול במשרדו בירושלים
ראו גם

יהדות גיאנה
יחסי גרנדה–שווייץ

| יחסי גרנדה–שווייץ |
| --- | --- |
גרנדה (מדינה): שווייץ


גרנדה: שווייץ
שטח (בקילומטר רבוע)
344: 41,277
אוכלוסייה
117,232: 8,933,409
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,320: 884,940
תמ"ג לנפש (בדולרים)
11,263: 99,060
משטר
מונרכיה חוקתית   דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה קונפדרטיבית

יחסי גרנדה–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין גרנדה לבין הקונפדרציה השווייצרית.
סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים שבין הקונפדרציה השווייצרית לבין גרנדה כוננו ב-1981 - שבע שנים לאחר קבלת עצמאות מלאה של המדינה מהממלכה המאוחדת. עצמאותה של גרנדה הוכרה בשווייץ עוד בשנה בה זכתה לעצמאות רשמית, 1974. על פי משרד החוץ השווייצרי: "היחסים בין המדינות הם יחסים חמים וטובים, אך אינם נרחבים וקרובים".
אין הסכמים מיוחדים בין גרנדה לבין שווייץ.
על פי מפקד האוכלוסין של סוף שנת 2018, 35 שווייצרים חיו בגרנדה. הסחר שבין המדינות הוא קטן ואף זניח. הסחר הכולל בשנת 2018 בין שתי המדינות הוערך בשווי של 400,000 פרנקים שווייצרים בלבד. מהם 300,000 ייצוא שווייצרי לגרנדה ו-100,000 ייבוא שווייצרי מגרנדה.
נציגויות דיפלומטיות

שווייץ אינה מיוצגת בגרנדה בדרג השגרירות. שווייץ מיוצגת בגרנדה בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה שהיא מחזיקה בסנט ג'ורג'ס, בירת המדינה. שווייץ האמינה את שגרירותה בקראקס, בירת ונצואלה, על גרנדה.
גרנדה אינה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות. גרנדה מיוצגת בשווייץ בדרג הקונסולרי באמצעות שתי קונסוליות שהיא מחזיקה בערים ציריך, וז'נבה.
יחסי הונג קונג – קטר

| יחסי הונג קונג – קטר |
| --- | --- |
הונג קונג: קטר (מדינה)


הונג קונג: קטר
שטח (בקילומטר רבוע)
1,108: 11,586
אוכלוסייה
7,410,158: 3,065,289
תמ"ג (במיליוני דולרים)
382,055: 235,770
תמ"ג לנפש (בדולרים)
51,558: 76,916
משטר
אזור מנהלי מיוחד ברפובליקה העממית של סין: מונרכיה אבסולוטית

יחסי הונג קונג–קטר הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים והחלקיים שבין האזור המנהלי המיוחד ברפובליקה העממית של סין, הונג קונג לבין מדינת קטר. בין שתי המדינות ישנם יחסים טעונים עקב היותן מעצמות פיתוח באזור שבו הן נמצאות, והיותן מדינות קטנות מאוד שמשפיעות על העולם באופן יחסית גדול מבחינה כלכלית.
בין קטר להונג קונג התקיים סחר גם בתקופה הטרום מודרנית, בזמן השלטון העות'מאני בקטר, ובשלטון סין הלאומית בהונג קונג. שתי המדינות הושפעו מבריטניה עקב שליטתה בהם. קטר נשלטה על ידי בריטניה בשנים 1917–1971 והונג קונג נשלטה על ידי בריטניה בשנים 1840–1997 עם העברת הריבונות לסין. עם זאת, היחסים בין שתי המדינות היו יחסים קודרים בתקופת השליטה הבריטית, עקב מעקבם הרב של אנשי הונג קונג והסיקור התקשורתי הגדול שהיה בנוגע לעצמאותה של קטר. רק בשנת 1998 היחסים החלו להתפתח אט אט, כאשר הונג קונג הפכה ליברלית יותר והתחברה לרפובליקה העממית של סין. שתי המדינות רק אז הצליחו, לשתף פעולה במגוון תחומים.
לקטר יש קונסוליה בהונג קונג ויש לה שם קונסול תושב. עם זאת, להונג קונג אין שגרירות בקטר, אף על פי ששורת בניינים של משרד הכלכלה והתעשייה ההונג קונגי הוקמו בדוחה שבקטר.
שתי האומות חברות בכמה ארגונים וועידות בינלאומיות, עם דגש על היבטים כלכליים וספורט, כגון קרן המטבע הבינלאומית, ארגון הסחר העולמי, פיפ"א והוועד האולימפי. היחסים בין השתיים הם בעיקר ספורטיביים וכלכליים מכיוון שהונג קונג מוגבלת ביצירת קשרים עם מדינות עקב היותה אזור מנהלי מיוחד ברפובליקה העממית של סין ולא מדינה עצמאית.
יחסי דומיניקה–יפן

| יחסי דומיניקה–יפן |
| --- | --- |
דומיניקה: יפן


דומיניקה: יפן
שטח (בקילומטר רבוע)
751: 377,915
אוכלוסייה
66,121: 123,588,993
תמ"ג (במיליוני דולרים)
654: 4,212,945
תמ"ג לנפש (בדולרים)
9,891: 34,088
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: מונרכיה חוקתית

יחסי דומיניקה–יפן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין קהיליית דומיניקה לבין רפובליקת יפן.