stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עגלה (דמות מקראית)
הערות שוליים

1 2 3  ספר שמואל ב', פרק ג', פסוק ה'.
1 2 3  ספר דברי הימים א', פרק ג', פסוקים ג'–ד'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף כ"א, עמוד א', ירושלמי סנהדרין יב א, מדרש שוחר טוב תהילים נ"ט, מדרש רבה בראשית פ"ב ח', מדרש שמואל פרשה כב ועוד.
↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף כ"א, עמוד א'.
↑  יהודה קיל, דעת מקרא שמואל ב', ירושלים, מוסד הרב קוק, תשמ"א, שמואל ב', ג, ה.
↑  ילקוט שמעוני, תהילים נ"ט.
↑  מדרש שמואל, כ"ב.
↑  ספר שמואל ב', פרק ו', פסוק כ"ג.
↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף כ"א, עמוד א'.
↑  ספר במדבר, פרק ה', פסוק כ"ח.
↑  פירוש 'עיון יעקב' על עין יעקב, סנהדרין אות כח.
1 2  נתן שור, תולדות ירושלים - כרך א ( העיר הקדם ישראלית ועד התקופה הביזאנטית), עמ' 43, הוצאת כנרת-זמורה-דביר, תשמ"ח, 1987.
↑  "אולי לא הייתה ממשפחה גדולה, ולא הייתה ידועה בזכרו אותה אלא ב'אשת דוד'" (פירושו השני של הרד"ק לזיהוי עגלה).
↑  שמעון בר אפרת, מקרא לישראל: שמואל ב', ירושלים, מאגנס, 1996, עמ' 30.
↑  שמואל אברמסקי, עולם התנ"ך שמואל ב', תל אביב, דוידזון עתי, 1993, עמ' 28.
↑  יהודה קיל, דעת מקרא לשמואל ב', פרק ג', פסוק ה'.
↑  בנימין מזר (עורך), אנציקלופדיה מקראית: אוצר הידיעות של המקרא ותקופתו כרך-ג עמ' 955, מוסד ביאליק, תשכ"ה - 1965
סמל טוקלאו

| --- | --- |

סמל טוקלאו
 פרטים
 המחזיק בסמל:  טוקלאו 
 תאריך אימוץ:  מאי 2008
 התקנים
 מוטו:  Tokelau mo te Atua (טוקלאו לאלוהים)
 
סמל טוקלאו הוא סמל שבמרכזו תיבה מסורתית המגולפת מעץ המשמשת דייגים מקומיים בטוקלאו. באמצע התיבה צלב לבן והכיתוב בטוקלאית (אנ'): "Tokelau mo te Atua" שפירושו "טוקלאו לאלוהים", אלה יחד משקפים את השפעת הנצרות על טוקלאו.
תיבת העץ, הנקראת "טולומה"", מהווה את מרכז הסמל. התיבה משמשת לנשיאת ציוד דיג בסירות קאנו או במיכלי אחסון, והיא בעלת מכסה המתחבר אליה על ידי חוטים העשויים מסיבי קוקוס קלועים. החוטים העבים מעוצבים באופן המאפשר הידוק מיטבי של המכסה כך שאם הקופסה נופלת לים, תכולתה לא תישפך.
השימוש בתיבה מעיד על מרכזיות הדיג באי.
הסמל אושר כסמלה הלאומי של טוקלאו במאי 2008 על ידי  המלכה אליזבת השנייה מלכת ממלכת ניו זילנד. לפני כן נעשה שימוש בסמלה של ניו זילנד ובדגל הניו זילנדי. במקביל אומץ דגל חדש.
הפרלמנט של טוקלאו (ה"גנרל פונו") משתמש בסמל זהה ובחלקו העליון תוספת של כתר אדוארד הקדוש, סמל הפרלמנט אושר ב-7 באוקטובר 2013 על ידי המושל הכללי והמלכה אליזבת השנייה.
סמל הפרלמנט של טוקלאו עם כתר אדוארד הקדוש
אישור דגל הפרלמנט
ראו גם

דגל טוקלאו
המנון טוקלאו
הערות שוליים

↑  תיבת הטולומה המסורתית (באנגלית)
| סמלי מדינות אוקיאניה |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אוסטרליה • איי מרשל • איי שלמה • אינדונזיה • ונואטו • טובאלו • טונגה • מיקרונזיה • נאורו •  ניו זילנד (איי קוק • ניואה) • סמואה • פיג'י • פלאו • פפואה גינאה החדשה • קיריבטי |  |
| שטחים תלויים | אי הפסחא • אי חג המולד • איי מריאנה הצפוניים • איי קוקוס • בוגנוויל • גואם • הוואי • טוקלאו • ואליס ופוטונה • נורפוק • סמואה האמריקאית • פולינזיה הצרפתית • פיטקרן • קלדוניה החדשה |  |
אירופה • אפריקה • אסיה • אוקיאניה • אמריקה הצפונית • אמריקה הדרומית
עונת 2000/2001 בליגת העל בכדורסל

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  15 באוקטובר 2000 
 תאריך סיום:  16 במאי 2001 
 מספר משתתפות:  16
 זוכה:  מכבי תל אביב
 סגנית:  עירוני רמת גן
 עלייה:  מכבי גבעת שמואל, אליצור אשקלון, מכבי חדרה, הפועל צפת, מכבי כרמיאל
 ירידה:  אליצור אשקלון, מכבי חדרה, הפועל חיפה/נשר, הפועל חולון, הפועל צפת, מכבי כרמיאל
 מספר משחקים:  234:   112 (בתים מוקדמים)   112 (אחרי הפיצול לליגות)   7 (סדרות חצי הגמר)   3 (סדרת הגמר)
 השחקן המצטיין:  ארצות הבריתנייט האפמן (מכבי תל אביב)
 מלך הסלים:  ארצות הבריתאדריאן פלדג'ר (הפועל צפת)  23.7 למשחק
 מלך הריבאונדים:  ארצות הבריתסטנלי ברנדי (מ.כ. חיפה)  11.4 למשחק
 מלך האסיסטים:  ארצות הבריתקורי גיינס (מ.כ. חיפה)  5.4 למשחק
 → 1999/20002001/2002 ←
 
עונת 2000/2001 בליגת העל בכדורסל  הייתה העונה ה-47 של הליגה הישראלית הבכירה בכדורסל, והראשונה בשמה החדש "ליגת העל".
זו הייתה עונה של שינויים חוקתיים משמעותיים במאפייני המשחק, כאשר פיב"א החליטה לאמץ חלק מחוקי ליגת ה-NBA שכללו בין היתר:
חלוקה של המשחק ל-4 רבעים בני 10 דקות, במקום לשני חצאים של 20 דקות עד כה.
שעון ההתקפה קוצר מ30 שניות ל-24 שניות, והזמן בו חויבה הקבוצה התוקפת לעבור את קו מחצית המגרש קוצר מ-10 שניות ל-8 שניות.
הוחלט על שיתופם של שני "שחקני בוסמן" בכל קבוצה, מה שחולל מהפך בסגלי הקבוצות.
כמו כן חל שינוי במבנה הליגה: הליגה הוגדלה ל-16 קבוצות בסך הכל וכללה את הקבוצות בשתי הליגות העליונות, שחולקו בתחילה ל-2 בתים בני 8 קבוצות כל אחד. בתום השלב הראשון שארך 14 מחזורים - עלו ארבע הראשונות מכל בית להתחרות בליגת העל על האליפות, בעוד שאר שמונה הקבוצות שנשארו התמודדו בליגה הלאומית על 2 כרטיסים בלבד שיעלו אותם לליגת העל לעונה הבאה. ארבע הקבוצות הראשונות בבית העליון הועלו לסדרות חצי הגמר ואחר כך לגמר בסדרה של טוב מ-5 כאשר המנצחת בסדרת הגמר זוכה באליפות.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על ההפסד במשחק. לליגה העליונה עלו אליצור קריית אתא, מכבי גבעת שמואל, אליצור אשקלון, מכבי חדרה, מכבי כרמיאל והפועל צפת.
העונה הסדירה החלה ב-15 באוקטובר 2000 הסתיימה ב-16 במאי 2001. לאחר הפלייאוף, העונה הסתיימה בניצחון של מכבי תל אביב בפעם השמינית ברציפות ובפעם ה-41 בתולדות המועדון.
בהתאם לתוצאות העונה ולאור החלטה לצמצם את הליגה ל-10 קבוצות בלבד אליצור אשקלון, בני הרצליה, מכבי חדרה, הפועל חיפה, הפועל חולון, מכבי כרמיאל והפועל צפת ירדו ליגה.
מהלך הליגה > שלב ראשון - בתים מוקדמים > בית א'

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש סלים | נקודות | ליגה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מכבי תל אביב | 14 | 12 | 2 | 1375 | 1093 | 282+ | 26 | עולות לליגת העל   2000/2001 |
| 2 | עירוני רמת גן | 14 | 11 | 3 | 1200 | 1115 | 85+ | 25 | עולות לליגת העל   2000/2001 |
| 3 | מ.כ. חיפה | 14 | 9 | 5 | 1201 | 1153 | 48+ | 23 | עולות לליגת העל   2000/2001 |
| 4 | אליצור קריית אתא/מוצקין | 14 | 7 | 7 | 1165 | 1136 | 29+ | 21 | עולות לליגת העל   2000/2001 |
| 5 | בני הרצליה | 14 | 6 | 8 | 1099 | 1097 | 2+ | 20 | יורדות ללאומית |
| 6 | אליצור אשקלון | 14 | 6 | 8 | 1175 | 1201 | 26- | 20 | יורדות ללאומית |
| 7 | הפועל חיפה/נשר | 14 | 5 | 9 | 1048 | 1149 | 101- | 19 | יורדות ללאומית |
| 8 | מכבי כרמיאל | 14 | 0 | 14 | 1048 | 1367 | 319- | 14 | יורדות ללאומית |
מהלך הליגה > שלב ראשון - בתים מוקדמים > בית ב'

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש סלים | נקודות | ליגה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | הפועל גליל עליון | 14 | 13 | 1 | 1250 | 1095 | 155+ | 27 | עולות לליגת העל   2000/2001 |
| 2 | הפועל ירושלים | 14 | 10 | 4 | 1257 | 1129 | 128+ | 24 | עולות לליגת העל   2000/2001 |
| 3 | מכבי ראשון לציון | 14 | 7 | 7 | 1120 | 1128 | 8- | 21 | עולות לליגת העל   2000/2001 |
| 4 | מכבי רעננה | 14 | 7 | 7 | 1072 | 1045 | 27+ | 21 | עולות לליגת העל   2000/2001 |
| 5 | מכבי גבעת שמואל | 14 | 7 | 7 | 1213 | 1136 | 77+ | 21 | יורדות ללאומית |
| 6 | הפועל חולון | 14 | 6 | 8 | 1086 | 1213 | 127- | 20 | יורדות ללאומית |
| 7 | מכבי חדרה | 14 | 4 | 10 | 1108 | 1228 | 120- | 18 | יורדות ללאומית |
| 8 | הפועל צפת | 14 | 2 | 12 | 1188 | 1320 | 132- | 16 | יורדות ללאומית |
מהלך הליגה > שלב שני - פיצול לליגות

| ליגת העל> מיקום | ליגת העל> קבוצה | ליגת העל> משחקים | ליגת העל> ניצחונות | ליגת העל> הפסדים | ליגת העל> סלי זכות | ליגת העל> סלי חובה | ליגת העל> הפרש סלים | ליגת העל> נקודות | ליגת העל> ליגה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מכבי תל אביב | 28 | 24 | 4 | 2619 | 2152 | 467 | 52 | עלו לפלייאוף אליפות |
| 2 | הפועל גליל עליון | 28 | 21 | 7 | 2398 | 2171 | 227 | 49 | עלו לפלייאוף אליפות |
| 3 | הפועל ירושלים | 28 | 18 | 10 | 2363 | 2186 | 177 | 46 | עלו לפלייאוף אליפות |
| 4 | מ.כ. חיפה | 28 | 17 | 11 | 2273 | 2257 | 16 | 45 | עלו לפלייאוף אליפות |
| 5 | מכבי רעננה | 28 | 17 | 11 | 2152 | 2080 | 72 | 45 |  |
| 6 | עירוני רמת גן | 28 | 17 | 11 | 2349 | 2265 | 84 | 45 |  |
| 7 | אליצור קריית אתא/מוצקין | 28 | 9 | 19 | 2212 | 2336 | 124- | 37 |  |
| 8 | מכבי ראשון לציון | 28 | 9 | 19 | 2158 | 2331 | 173- | 37 |  |
| הליגה הלאומית> מיקום | הליגה הלאומית> קבוצה | הליגה הלאומית> משחקים | הליגה הלאומית> ניצחונות | הליגה הלאומית> הפסדים | הליגה הלאומית> סלי זכות | הליגה הלאומית> סלי חובה | הליגה הלאומית> הפרש סלים | הליגה הלאומית> נקודות | הליגה הלאומית> ליגה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 9 | מכבי גבעת שמואל | 28 | 18 | 10 | 2494 | 2294 | 200 | 46 | עלתה לליגת העל 2001/2002 |
| 10 | אליצור אשקלון | 28 | 16 | 12 | 2467 | 2425 | 42 | 44 | ירדה לליגה הלאומית |
| 11 | בני הרצליה | 28 | 14 | 14 | 2238 | 2252 | 14- | 42 | עלתה לליגת העל 2001/2002 |
| 12 | מכבי חדרה | 28 | 11 | 17 | 2371 | 2531 | 160- | 39 | ירדה לליגה הלאומית |
| 13 | הפועל חיפה/נשר | 28 | 11 | 17 | 2252 | 2375 | 123- | 39 | ירדה לליגה הלאומית |
| 14 | הפועל חולון | 28 | 11 | 17 | 2303 | 2441 | 138- | 39 | ירדה לליגה הלאומית |
| 15 | הפועל צפת | 28 | 10 | 18 | 2585 | 2650 | 65- | 38 | ירדה לליגה הלאומית |
| 16 | מכבי כרמיאל | 28 | 1 | 27 | 2181 | 2669 | 488- | 29 | ירדה לליגה הלאומית |
שלב שלישי פלייאוף אליפות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר |
 
|   |  1 |   מכבי תל אביב | 88 | 105 | 115 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  4 |   מכבי חיפה | 67 | 73 | 87 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  4 |   מכבי חיפה | 67 | 73 | 87 |  |  |   |   |  1 |   מכבי תל אביב | 92 | 113 | 100 |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |   |   |  1 |   מכבי תל אביב | 92 | 113 | 100 |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |   |   |  3 |   הפועל ירושלים | 70 | 75 | 92 |  |  |
|  |  3 |   הפועל ירושלים | 89 | 89 | 76 | 89 |  |   |   |  3 |   הפועל ירושלים | 70 | 75 | 92 |  |  |
|  |  3 |   הפועל ירושלים | 89 | 89 | 76 | 89 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  2 |   הפועל גליל עליון | 80 | 82 | 82 | 77 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
כדורסלנים מצטיינים

אדריאן פלדג'ר מהפועל צפת היה מלך הסלים עם 23.7 סלים למשחק.
יואב ספר מהפועל גליל עליון היה מלך הסלים הישראלי עם 16.1 סלים למשחק
ראו גם

גביע המדינה בכדורסל 2000/2001
סמל טורונטו

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  טורונטו 
 תאריך אימוץ:  1998 
 
סמל טורונטו (באנגלית: Coat of arms of Toronto) נוצר לאחר איחוד הרשויות בעיר ב-1997. לאחר שהתקבלו הצעות לעיצובו מחברי מועצת העיר ותושביה, הוא עוצב סופית באוקטובר 1998 בהשפעת המיזוג.
תיאור הסמל

המגן מתאר את שני בנייני עיריית טורונטו (בצהוב) ואת השמיים ביניהם ומעליהם שיוצרים את האות T בכחול כתחילית של טורונטו.
הציצה כוללת נשר זהב, המסמל את האומות הראשונות וכתר מוראלי, המסמל את העיר והעיטורים שעליו הגיעו מסמליהן של הערים שמוזגו לטורונטו: צפון יורק (לב אדום), יורק ומזרח יורק (ורד לבן). תחתיו, עטרה בכחול וצהוב.
בצדדים ניצבים שני תומכי הסמל, הבונה והדב. הבונה מסמל את התעשייה בעיר בכלל ואת תעשיית הפרוות ההיסטורית בפרט. לצווארו שרשרת עלי אלמון שהיו סמלה של העיר אטוביקוק שפירוש שמה "המקום בו גדלים עצי אלמון". התליון שעל השרשרת הוא משושה זהב המסמל כוורת שמייצגת גם היא את התעשייה בעיר. הדב מסמל את הגנת העיר ליושביה, השרשרת על צווארו זהה לשרשרת של הבונה אלא שעל תליון הדב מופיע פרח הקולומביין (Aquilegia, Columbine) שהיה סמלה של העיר סקרבורו. מיקום התליונים מראה את המיקום הגאוגרפי של הערים, סקרבורו במזרח ואטוביקוק במערב.
החלקה היא גבעה ירוקה שבה שלושת הנחלים שזורמים בטורונטו ונשפכים לימת אונטריו, האמבר, דון ורוז'. תחתם, בין שני עלי אדר, מופיע מוטו העיר Diversity Our Strength (מאנגלית: הגיוון הוא כוחנו) שנקבע לאחר מיזוג הרשויות.
ראו גם

דגל טורונטו
עונת 1967/1968 בליגה הלאומית בכדורסל

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  20 באוקטובר 1967 
 תאריך סיום:  5 ביולי 1968 
 מספר משתתפות:  14
 זוכה:  מכבי תל אביב
 סגנית:  הפועל תל אביב
 מלך הסלים:  חיים בוכבינדר  30.4 למשחק
 http://basket.co.il
 → 1966/19671968/1969 ←
 
עונת 1967/1968 בליגה הלאומית בכדורסל  הייתה עונתה ה-14 של ליגת הכדורסל הבכירה בישראל. הליגה כללה 14 קבוצות.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על ההפסד במשחק. לליגה העליונה הפועל יגור ומכבי רמת גן. העונה הסדירה החלה ב-20 באוקטובר 1967 הסתיימה ב-5 ביולי 1968 בניצחון של מכבי תל אביב.
בהתאם לתוצאות העונה הפועל גבעת חיים והפועל יגור ירדו ליגה.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש סלים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מכבי תל אביב | 26 | 25 | 1 | 2184 | 1528 | 656 | 51 |
| 2 | הפועל תל אביב | 26 | 22 | 4 | 2063 | 1723 | 334 | 48 |
| 3 | הפועל חיפה | 26 | 16 | 10 | 1968 | 1878 | 90 | 42 |
| 4 | מכבי רמת גן | 26 | 15 | 11 | 1901 | 1900 | 1 | 41 |
| 5 | מכבי חיפה | 26 | 14 | 12 | 1882 | 1786 | 96 | 40 |
| 6 | הפועל משמר העמק | 26 | 13 | 13 | 1807 | 1853 | 46- | 39 |
| 7 | הפועל בית אלפא | 26 | 12 | 14 | 1847 | 1786 | 61 | 38 |
| 8 | הפועל קריית חיים | 26 | 11 | 15 | 1809 | 1862 | 53- | 37 |
| 9 | הפועל חולון | 26 | 11 | 15 | 1828 | 1885 | 57- | 37 |
| 10 | הפועל ירושלים | 26 | 11 | 15 | 1935 | 2019 | 84- | 37 |
| 11 | הפועל גבת | 26 | 11 | 15 | 1739 | 1841 | 102- | 37 |
| 12 | הפועל גבעת ברנר | 26 | 9 | 17 | 1787 | 1984 | 197- | 35 |
| 13 | הפועל יגור | 26 | 8 | 18 | 1525 | 1777 | 252- | 34 |
| 14 | הפועל גבעת חיים | 26 | 4 | 22 | 1671 | 2118 | 447- | 30 |
עבדאללה א-תל

| --- | --- |

עבדאללה א-תל
 לידה:  17 ביולי 1918 אירביד, ירדן 
 פטירה:  1973 (בגיל 54 בערך) אירביד, ירדן 
 מדינה:  ירדן 
 השכלה:  אל-אזהר 
 השתייכות:   הלגיון הערבי
 תקופת הפעילות:  1941–1950 (כ־9 שנים)
 דרגה:   מייג'ור
 תפקידים בשירות
 מפקד הרגימנט השישי של הלגיון הערבי מפקד הכוחות בירושלים
 פעולות ומבצעים
 המערכה על ירושלים במלחמת העצמאות  הקרב על גוש עציון
 תפקידים אזרחיים
 מושל ירושלים הירדנית וסופר
 
עבדאללה א-תל (בערבית: عبد الله التل,  תעתיק מדויק: עבד אללה אלתל; 17 ביולי 1918 - 14 באוגוסט 1973) היה קצין צבא ופוליטיקאי ירדני. א-תל היה מפקד הלגיון הערבי בירושלים בימי מלחמת העצמאות.
ביוגרפיה > ראשית דרכו

עבדאללה א-תל נולד בשנת 1918 למשפחה מיוחסת הקשורה במשפחה ההאשמית, בעיר אירביד. א-תל סיים בהצטיינות את לימודיו בבית הספר התיכון בעיר א-סאלט, בירתה העתיקה של ירדן, בשנת 1937, בהיותו בן 18, נכלא על השתתפותו בהפגנה אנטי-בריטית.
בשנת 1941 התגייס א-תל ללגיון הערבי והשתתף בדיכוי מרד ראשיד עלי אל-כילאני בעיראק. בשנת 1942 הוסמך לקצונה. בשנת 1946 עבר קורס פיקודי במסגרת הצבא הבריטי.
ביוגרפיה > מושל ירושלים המזרחית

עם סיום הקרבות בירושלים נתמנה א-תל כמושל ירושלים המזרחית. מולו עמד מן הצד הישראלי סגן-אלוף משה דיין, אשר כמפקד חטיבת עציוני -חטיבת ירושלים, מאז 1 באוגוסט, היה המפקד הצבאי של ירושלים. עיקר פעולתו של דיין הייתה לשפר עמדות מול הלגיון הערבי בירושלים, לקראת המשא ומתן העתידי על גורלה של העיר. במסגרת זו ניהל דיין את המגעים הדיפלומטיים עם הירדנים ואף נפגש לשם כך עם המלך עבדאללה. בן שיחו של דיין היה עבדאללה א-תל. ב-30 בנובמבר, עם שוך הקרבות בירושלים נפגשו דיין וא-תל בבית נטוש בשכונת מוסררה. על גבי מפה בקנה מידה של 1:20,000 שרטטו שני המפקדים את גבולות הפסקת האש בזירת ירושלים. דיין שרטט בעיפרון שעווה אדום את העמדות שבשליטה ישראלית, וא-תל התווה בעיפרון ירוק את קו העמדות הירדני. השטח שבין שני הקווים, יחד עם עובי קווי העפרונות, יצרו שטחי הפקר לאורך גבול הפסקת האש. באותה עת נראה היה לצדדים כי מדובר בקו הפסקת אש זמני, ולא ייחסו משמעות מיוחדת לאי-הדיוקים שנבעו מעובי קווי העפרונות, וכן לא לסטיות קלות וקטעים לא רציפים בקו. הם לא ידעו כי קו זה, שחילק את העיר בין שלטון מדינת ישראל לבין שלטון ממלכת ירדן, על כל אי-הדיוקים שבו ושטחי ההפקר שיצר, ונקרא מאז הקו העירוני - יאריך ימים 19 שנה, עד לאיחוד ירושלים בעקבות מלחמת ששת הימים ב-1967.
השניים הגיעו בחודש דצמבר להסכם מפקדים, לפיו לא ייזום כל צד פעולה צבאית נוספת. הסכמה זו קדמה בארבעה חודשים להסכם שביתת הנשק בין ישראל לירדן. ההסכם קבע בין היתר את מעמדה של המובלעת הישראלית בהר הצופים ואת המעבר הקבוע של השיירות מן המובלעת ואליה.
בין מפקדתו של משה דיין לבין מפקדתו של עבדאללה א-תל נמתח קו טלפון ישיר, שלא רק סייע בשמירת הפסקת האש, אלא גם הפך לצינור להעברת מסרים ולהכנת המפגשים בין המלך לנציגי ישראל. בהסכם המפקדים בין א-תל לבין דיין ובקו העירוני שיצרו שני המפקדים סוכמו קווי הפסקת האש.
במגעים הישירים עם המלך עבדאללה סוכמו ההבנות האמיתיות לשביתת הנשק בין ישראל לירדן, אליהן הגיעו הצדדים בראשית שנת 1949, בעוד שהמשא ומתן הפורמלי בין נציגי ישראל לנציגי ירדן בחסות האו"ם ברודוס, באפריל 1949, שימש כתצוגה רשמית. כאשר א-תל נחשף למגעי ישראל עם המלך הוא החל לראות במלך בוגד.
ביוגרפיה > גולה במצרים

לאחר חתימת הסכם שביתת הנשק בין ישראל לירדן, החלו גישושים לחתימת הסכם שלום בין ישראל לירדן. א-תל, שהתאכזב מן המלך ותמך בלאומנים הפלסטינים, ניסה להכשיל את מאמציו אלו של המלך להגיע לידי הסכם שלום עם ישראל, ואפילו שקל הפיכה צבאית להדחת המלך. בית המלוכה חשד בא-תל בקשירת קשר להפלת המשטר ההאשמי בתמיכה מצרית וסורית. ביוני 1949 התפטר א-תל מן הצבא, ובאוקטובר אותה שנה נמלט למצרים כגולה פוליטי. הוא הביא עמו למצרים את צילומי האגרות שהוחלפו בין המלך עבדאללה לבין הישראלים.
לאחר רצח המלך עבדאללה ב-20 ביולי 1951 הואשם עבדאללה א-תל בירדן, שלא בפניו, בנטילת חלק בקשר לרציחתו של המלך ונדון למוות. א-תל מצדו הכחיש את מעורבותו בהתנקשות.
בשנת 1959 הוציא א-תל לאור בקהיר את ספר זיכרונותיו, ששמו בערבית "שואת פלסטין" (כארת'ת פלסטין), שהופיע גם בתרגום לעברית בשנת 1960, בשם "זכרונות עבדאללה אל תל". ספרו הכיל התקפה קשה על השושלת ההאשמית ועל המפקד הבריטי של הלגיון הערבי גלאב פאשה. א-תל התבסס בספרו על תעודות ומסמכים מקוריים שהגיעו לידיו בתוקף תפקידו, ותיאר את המאורעות בהם היה מעורב אישית. גרסתו היא כי לערבים הייתה היכולת הצבאית להביס את היהודים, או לפחות לשמור בידם חלקים רחבים מארץ ישראל, אלא שהדבר נמנע, לדעתו, עקב קונספירציה בריטית-ירדנית ליצירת מדינה יהודית בחלק מארץ ישראל, ואת שאר חלקי הארץ לספח לממלכת ירדן. האחראים למזימה זו, לדבריו, הם המלך עבדאללה ועושה דברו, מפקד הלגיון הערבי גלאב פאשה הבריטי. בעוד שהוא, א-תל, שאף להביס את המדינה היהודית פעל גלאב פאשה, לדבריו, רק לשם כיבוש אותם חלקים מן הארץ שנועדו להיות מסופחים לממלכת ירדן.
במצרים סיים א-תל לימודי תואר שני באוניברסיטת אל אזהר.
ביוגרפיה > סוף הדרך

בשנת 1965 זכה עבדאללה א-תל בחנינה מהמלך חוסיין, הוא שב לירדן והשתקע בעיר מולדתו אירביד. במרוצת הזמן החל א-תל בפעילות פוליטית והיה לחבר הבית העליון של הפרלמנט הירדני. עבדאללה א-תל מת בעמאן בשנת 1973.
ספרו בעברית

זכרונות עבדאללה אל-תל, הוצאת מערכות, 1960.
לקריאה נוספת

ג'ון רוי קרלסון מקהיר עד דמשק, ירושלים: הוצאת אחיאסף, 1952.
דומיניק לאפייר ולארי קולינס ירושלים, ירושלים, תל אביב: ספרית מעריב, 1972.
הערות שוליים

↑  זכרונות עבדאללה אל-תל, הוצאת מערכות, 1960, עמ' 16
↑  דומיניק לאפייר ולארי קולינס, ירושלים, ירושלים (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007479290905171  GND: 1027358780  LCCN: n92052427  VIAF: 273779643   WorldCat (עם VIAF): 273779643 
מפקד הלגיון הערבי עבדאללה א-תל (מימין) יחד עם סרן חיכמת מיהיאר (משמאל) מצטלמים עם יעקב אדלשטיין ויצחק בן סירא שנלקחו בשבי לאחר נפילת גוש עציון.
א-תל ומרדכי ויינגרטן, מוכתר הרובע היהודי לאחר כניעת הרובע
עבדאללה א-תל נפגש עם דוד שאלתיאל בעת ההפוגה בקרבות בחודש יוני 1948
א-תל ומשה דיין, 30 בנובמבר 1948
משה דיין ועבדאללה א-תל משרטטים את מפת הקו העירוני
עטרות (אפרים)

עטרות הוא יישוב בנחלת שבט אפרים. הוא מוזכר פעם אחת בתנ"ך, בספר יהושע, בתיאור הגבול הצפון מזרחי של נחלת שבט אפרים.
בתנ"ך

על פי המסופר בספר יהושע, היא נמצאה בגבול שבט אפרים:
וַנסב הגבול מזרחה תאנת שִׁלֹה ועבר אותו ממזרח ינוחה. וירד מינוחה עֲטָרוֹת ונערתה ופגע ביריחו וירד הירדן
שם

זכריה קלאי, פרנקלין ובנימין מזר הציעו שמקור השם הוא מהשורש "עטר", שמשמעותו להקיף, דבר שיכול להצביע על אתר עגול, למשל בראש גבעה.
זיהוי

אלברכט אלט זיהה את עטרות של נחלת שבט אפרים בחירבת אל-עוג'ה אל-תחתא. זיהוי זה נתקל בבעיה שהאתר קטן ונמצאו בו רק מעט חרסים. בנוסף, זיהוי זה נחשב לדרומי מדי ועל כן שינה אלט את זיהויו לתל שייח א-דיב שמדרום לסרטבה, סמוך לעינות פצאל. לזיהוי חדש זה הצטרף גם קרל אליגר.
לעומת זאת, נלסון גליק הציע לזהות את עטרות בתל אל-מזר שמקומו בחלקו התחתון של ואדי אל-פארעה, על הדרך הראשית משכם למעברות הירדן בסמיכות לאדם.
זיהוי נוסף הוא בתל א-צמדי הנמצא כקילומטר דרומית מזרחית לתל אל-מזר. בתל שייח א-דיב ובתל אל-מזר נמצאו ממצאים ארכאולוגיים מהתקופה הישראלית התואמים קיום יישוב בתקופת כתיבת ספר יהושע. זכריה קלאי כתב, שאם גבולות נחלת שבט אפרים ביהושע פרק ט"ז חופפים לנחלת שבט אפרים כמתואר ברשימת ערי הלויים ביהושע כא, יש להעדיף את הזיהוי הצפוני יותר של גליק, בתל אל-מזר, שכן עטרות הוא היישוב הצפוני ביותר בנחלת אפרים. אם, לעומת זאת, גורסים שהגבולות בפרק ט"ז מצומצמים מאלו המשתמעים מרשימת ערי הלויים, יש להעדיף את הזיהוי בתל שייח א-דיב.
אדם זרטל, יחד עם דרור בן יוסף, אורן כהן ורון בארי זיהו בשנת 2009 את עטרות בחירבת אל-עוג'ה אל-פֿוקה (תל אטרוני) הנמצאת 11 ק"מ צפונית-מערבית ליריחו. אתר זה זוהה כעתיק בשנת 2004. לטענתם, לא הגיוני שהגבול בין נחלת אפרים ומנשה שכיוונו בין שכם לחרבת ינון הוא דרום מזרחה, ישנה כיוון וירד לבקעת הירדן תוך חציית הר כביר.
בעת הקמת היישוב חמרה, במעלה נחל פרעה, שבעה קילומטרים צפונית מערבית מתל אל-מזר, כונה היישוב גם עטרות ו"עטרה", כשם עטרות של נחלת שבט אפרים.
הערות שוליים

1 2 3 4  Zertal, Adam et al. “Kh. 'Aujah El-Foqa (Ataroth) — an Iron Age Fortified City in the Jordan Valley.” Palestine Exploration Quarterly 141.2 (2009): page 120
1 2 3  זכריה קלאי, עטרות, אנציקלופדיה מקראית, כרך ו', עמ' 165-166
↑  Zertal, Adam et al. “Kh. 'Aujah El-Foqa (Ataroth) — an Iron Age Fortified City in the Jordan Valley.” Palestine Exploration Quarterly 141.2 (2009): pages 104-105
↑  החלה פריצת 7.5 קילומטר כביש לעמק הירדן, דבר, 24 בנובמבר 1972
↑  מקורות משקיעה מיליוני ל"י בפיתוח מפעלי מים, דבר, 13 בדצמבר 1971
ענק כחול

ערך זה עוסק באסטרונומיה. אם התכוונתם לחברת המחשבים המכוּנה "הענק הכחול", ראו .
ענק כחול, הוא כוכב חם גדול-ממדים, שצבעו כחול. ענקים כחולים ממוקמים בדיאגרמת HR מעל הסדרה הראשית.
הענקים הכחולים הם כוכבים גדולים וכבדים ביותר, אשר "נאלצים" לפתח טמפרטורות גבוהות מאוד על-מנת לשמור על שיווי משקל, כלומר לא לקרוס תחת הכבידה שלהם עצמם. בשל הטמפרטורות הגבוהות שלהם הם זוהרים בצבע כחול, על פי חוק וין.
משך חייהם של ענקים כחולים הוא קצר למדי. בשל הצורך שלהם לפתח טמפרטורות עצומות הם שורפים את הדלק הגרעיני שלהם מהר מאוד, ותוך כ-10 מיליון שנים הם מתחילים את תהליך מותם, עוברים את שלב הענק האדום ואת שלב העל-ענק, מתפוצצים כסופרנובות מסוג II, ומסיימים את חייהם כחורים שחורים או כוכבי נייטרונים.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
מחזור החיים של כוכב (לא בקנה מידה)

 _{\mathrm {M} _{\bigodot }} = מסת שמש, כ־‎2 x 1030 ‏ק"ג מסת כוכב בעת היווצרותו: מסה קטנה מאד - פחות מ־ _{\mathrm {M} _{\bigodot }} 0.08 לערך,  מסה קטנה - בטווח  _{\mathrm {M} _{\bigodot }} 0.08 - 0.4 לערך, מסה בינונית - בטווח  _{\mathrm {M} _{\bigodot }} 0.4 - 8 לערך (לאחר הקריסה המסה קטנה, פחות מ־ _{\mathrm {M} _{\bigodot }} 1.44 לערך), מסה גדולה - לפחות  _{\mathrm {M} _{\bigodot }} 8 לערך (לאחר הקריסה המסה היא לפחות  _{\mathrm {M} _{\bigodot }} 1.44 לערך) הערה: במצבים בהם כוכב מסוים סופח אליו מסה - הוא עשוי לעבור למחזור חיים של מסה גבוהה יותר. לדוגמה: אם ננס לבן במערכת זוגית סופח אליו חומר מבן זוגו, המגדילה אותו מעבר לגבול צ'נדראסקאר ( _{\mathrm {M} _{\bigodot }} 1.44), הוא יכול לעבור סופרנובה מסוג Ia שבסופה ייווצר כוכב נייטרונים (במקום ננס שחור).: 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.