stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עצבים (סדרת טלוויזיה)
הפקה

פיתוחה של הסדרה הוכרז לראשונה במרץ 2021; במסגרת ההכרזה, נמסר כי את הסדרה ייצור ויכתוב לי סונג ג'ין, וכי עתידים לככב בה סטיבן יאון ואלי וונג. עוד נמסר כי זכויות פיתוחה של הסדרה הוצע למכירה במכרז, בו זכתה "נטפליקס". בדצמבר, נמסר כי את פרק הפיילוט יביים לי אייזק צ'ונג. במרץ 2022, נמסר על ליהוקם של דייוויד צ'ו ופאטי יאסוטקה, וכי את צ'ונג תחליף הבמאית היפנית היקארי, שתופקד בנוסף על בימוי מספר פרקים נוספים.
צילומי הסדרה החלו באפריל 2022.
הפצה

הסדרה שודרה לראשונה במהלך פסטיבל "SXSW" ב-18 במרץ 2023. ועלתה לשירות "נטפליקס" ב-6 באפריל 2023.
ביקורות

באתר הביקורות "Rotten Tomatoes", זכתה הסדרה לציון 99% על בסיס 73 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 8.50/10. בקונצנזוס המבקרים נכתב כי ”אלי וונג וסטיבן יאון הם צמד יריבים שניתן לצפות בהם למרבה השטניות ב"עצבים", קומדיה משובחת שמוצאת את הפאתוס שבקטנוניות.” באתר הביקורות המשוקללות "Metacritic", זכתה הסדרה לציון 88/100 על בסיס 30 ביקורות, דבר המצביע על "שבחים אוניברסליים".
Heart of the Country

"Heart of the Country" (בעברית: "לב הארץ") הוא שיר שנכתב על ידי פול ולינדה מקרטני מתוך אלבומם Ram שיצא בשנת 1971. הוא נכלל גם בתיבת The 7″ Singles Box בשנת 2022.
לחן

לשיר מנגינה אקוסטית פשוטה עם מקהלת בס כבדה, וצליל רך במיוחד לגיטרה האקוסטית שהושג על ידי כוונון כל המיתרים צעד שלם נמוך יותר מהצליל הסטנדרטי. השיר עוסק באדם המחפש חווה באמצע שום מקום. השיר משקף את דרכו של פול לאזור הכפרי הסקוטי כדי להימלט מכאבי הראש הקשורים להתפרקות הביטלס באותה תקופה.
משתתפים

פול מקרטני - שירה, גיטרה בס, גיטרה
לינדה מקרטני - קולות רקע
יו מקראקן - גיטרה
דני סייוול - תופים (עם מברשות)
קבלה

בביקורת עכשווית על Ram, ג'ון לנדאו מהרולינג סטון נתן ל"Heart of the Country" ביקורת שלילית, וכינה אותו "נקודת השפל של האלבום", והשיר ש"מצביע בבירור על כישלונותיו של Ram". לנדאו תיאר את השיר כ"לחן בסגנון אחיד, עם צלילי ג'אז קלים מאוד, שנועד כמובן להיות הרעיון של פול ל"רך".
סטיבן תומאס ארלוויין מ-Allmusic תיאר את השיר כ"מנגינת פולק-פופ חסרת מאמץ שמדורגת בין השירים הטובים ביותר של מקרטני". ארלוויין גם משבח את "העיבוד מלא הדמיון והיופי". בשנת 2013, מגזין הרולינג סטון דירג את "Heart of the Country" במקום ה-26 ברשימת השירים הטובים ביותר של פול מקרטני לאחר הביטלס.
הערות שוליים

↑  Paul McCartney | News | 'The 7” Singles Box' - Out 2 December 2022, paulmccartney.com (באנגלית)
1 2  "Paul's 40 Greatest Solo Songs". Special Collector's Edition: Paul McCartney. Rolling Stone. 2013. p. 89.
1 2  Jon Landau, Ram, Rolling Stone, ‏1971-07-08 (באנגלית אמריקאית)
↑  Wingspan: Hits and History - Paul McCartney | Album | AllMu (באנגלית), נבדק ב-2024-04-05
↑  Ram - Paul McCartney, Linda McCartney | Album | AllMusic (באנגלית), נבדק ב-2024-04-05
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 02bf8b24-4a9a-3e8b-9806-c1e45dbc09b2
המלחמות האיליריות

המלחמות האיליריות היו סדרת מלחמות בשנים 229–168 לפנה"ס בין הרפובליקה הרומית לממלכת איליריה.
במלחמה האילירית הראשונה, שנמשכה מ-229 לפנה"ס עד 228 לפנה"ס, עלתה דאגתה של רומא בנוגע לנתיבי הסחר שלאורך הים האדריאטי, בשל התעצמותה של ממלכת ארדיאיי (Ardiaei) עם עליית המלכה טאוטה (אנ') לכס השלטון, שהוציאה להורג את נציג רומא באיליריה קרונקניוס ותקפה ספינות מסחר של סוחרים איטלקיים שבחסותה של רומא. מפאת כל אלה שלח הסנאט הרומי את הקונסולים לוקיוס פוסטומיוס אלבינוס וגניאוס פולוויוס קנטומליוס בראש הצבא לאיליריה, רומא גירשה את כוחותיה של טאוטה מהערים היווניות אפולוניה, קורקירה, אפידאמנוס, פארוס ואחרות ומינו את דמטריוס מפארוס למושל על ערים אלו, ובנוסף סיפחו חלקים מאיליריה לרומא. עם טאוטה רומא הגיעה להסכם שלא תשוט בימים רומיים ויוונים ותיסוג מרוב חבלי איליריה.
המלחמה האילירית השנייה נמשכה מ-220 לפנה"ס עד 219 לפנה"ס. בסתיו של 220 לפנה"ס רומא הייתה במשא ומתן עם המצביא מושל היספניה מטעם קרתגו, חניבעל ברקה, ונראה היה שמלחמה חדשה בין רומא לקרתגו בפתח. דמטריוס ניצל את העובדה שתשומת לבם של הרומאים מרוכזת בקרתגו, ותקף ערים איליריות שהיו בשליטת הרומאים. הוא הפליג עם צי של 50 ספינות אל מעבר לליסוס, מפר בכך סופית את החוזה משנת 229, שעל פיו לאילירים ייאסר להפליג מעבר לליסוס עם יותר משתי ספינות. הרומאים רצו לבטח את ענייני הבלקן לקראת המלחמה הקרבה עם קרתגו, והחלו במשלוח כוחות לאיליריה.
במקביל ביוון פרצה "מלחמת בעלות הברית", בין הליגה האכאית ומוקדון, לליגה האיטולית. בראשית שנת 220 לפנה"ס יצאו דמטריוס ומצביאו סקרדילאידאס עם 90 ספינות למסע שוד וביזה. הם תקפו את פילוס, אולם לא הצליחו לכובשה. לאחר מכן החליטו להתפצל, סקרדילאידאס עם ארבעים ספינות עצר בנפפקטוס וסייע שם לאיטולים לתכנן את הפלישה לאכאיה. דמטריוס עם שאר הצי שדד כסף מאיים שונים. הצי החזק של רודוס נשלח נגדו, ועל כן קיבל בשמחה את הצעת הגנרל האכאי טאוריון לסייע לו למנוע את השתלטות האיטולים על קינאיתה. אולם דמטריוס הגיע יומיים מאוחר מדי, ועל כן הסתפק בכמה פשיטות על חופי איטוליה. לאחר מכן חזר לאיליריה להתכונן לקראת ההתקפה הרומאית. שלא כמו טאוטה, דמטריוס היה מוכן היטב למלחמה. הוא הציב חילות מצב באזורים שבהם היו עלולים הרומאים לנחות, ודאג לסלק מהם את אלו שלא היו נאמנים לו. אולם המפקד הרומאי לוקיוס אמיליוס פאולוס, הצליח להערים עליו על ידי כך שפיתה אותו לצאת עם כל כוחותיו לנמל של פארוס, בעוד שבפועל תקפו הרומאים מכיוון אחר. בעקבות כך נכבשה פארוס, ודמטריוס נאלץ לצאת לגלות.
ב-171 לפנה"ס, גנטיוס מלך איליריה היה בברית עם הרומאים נגד המקדונים. אבל בשנת 169 לפנה"ס הוא ערק וכרת ברית עם פרסאוס מלך מוקדון. במהלך המלחמה האילירית השלישית, בשנת 168 לפנה"ס, הוא עצר שני לגיונים רומיים והרס את הערים אפולוניה ודיראכיון, שהיו בברית עם רומא. הוא הובס בסקודרה על ידי כוח רומי תחת גאלוס לוקיוס אנטוניוס, וב-167 הובא לרומא כשבוי להשתתף בחגיגות הניצחון לגאלוס.
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
האחת (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

לוגו האחת (סדרת טלוויזיה)
 סוגה:  תיעודי
 יוצרים:  אמנון רבי סימה קדמון
 כותבים:  אמנון רבי גלעד טוקטלי
 בימוי:  גלעד טוקטלי
 שחקנים:  סימה קדמון (מראיין) 
 פסקול:  מני אסקינד
 ארץ מקור:  ישראל 
 שפות:  עברית 
 מספר פרקים:  4
 הפקה
 מפיק:  ג'ואי לאו
 חברת הפקה:  קסטינה תקשורת
 צלמים:  רונן מאיו
 אורך פרק:  57–72 דקות
 שידור
 רשת שידור בישראל:  כאן 11
 תקופת שידור מקורית:  18 בספטמבר 2023 – 21 בספטמבר 2023
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
האחת היא סדרה תיעודית בת ארבעה פרקים (באורך כולל של 247 דקות) שעלתה לשידור ב-18 בספטמבר 2023 בערוץ כאן 11. הסדרה עוסקת בטייסת הפנטומים 201 במלחמת יום הכיפורים. יוצרי הסדרה הם אמנון רבי וסימה קדמון, הבמאי הוא גלעד טוקטלי.
קדמון שירתה כפקידת המבצעים בטייסת בזמן המלחמה.
לסדרה התראיינו 26 טייסים קרביים ונווטים קרבים מהטייסת (בהם דן חלוץ, איתן בן-אליהו, רון חולדאי וגיל רגב), ומשולבים בה סרטונים שצולמו בזמן המלחמה. הפרק הראשון בסדרה עוסק בהרחבה גם בהפלת טיסה 114 של ליביאן איירליינס, שאירעה כשבעה חודשים לפני המלחמה.
העבודה על הסדרה נמשכה כשנתיים וחצי.
הסדרה שודרה בשבוע שלפני יום הכיפורים תשפ"ד, לרגל 50 שנים למלחמה. נכון ל-26 בספטמבר 2023, הסדרה צברה כ-518 אלף צפיות ביוטיוב.
הסדרה זכתה בפרס תאגיד השידור הישראלי לשנת 2024.
משתתפים בסדרה

לפי סדר הופעתם בסדרה, כולל תפקידם בטייסת 201 בתקופה שסוקרה בסדרה:
גיל רגב - טייס קרב
רון חולדאי - טייס קרב, סמ"ט א', החליף את מפקד הטייסת בימים הראשונים של המלחמה
איתן בן-אליהו - טייס קרב, מונה למפקד הטייסת במהלך המלחמה
קובי חיון - טייס קרב, נפל בשבי המצרי בקרב "בנהא"
איתמר ברנע - טייס קרב, נפל בשבי הסורי במשימת פיטרול בין אגם קרעון לקריית שמונה
דני חלוץ - טייס קרב
איתן פלד - טייס קרב
יפתח זמר - טייס קרב, מפקד הטייסת (1971–1973), השתתף בתקיפת המטוס הלובי
יהואר גל - נווט קרב
סימה קדמון - פקידת מבצעים (1972–1974)
יצחק אמיתי (ז'טלני) - נווט קרב
פלטיאל ברק - נווט קרב
אמנון גוריון - טייס קרב, סמ"ט ב'
עדי בניה - טייס קרב
מאיר שני - טייס קרב, נפל בשבי הסורי במבצע דוגמן 5
גדעון אילת - טייס קרב
יאיר דויד - נווט קרב
אבנר נווה - טייס קרב
גלעד גרבר - נווט קרב, נפל בשבי הסורי במבצע "דוגמן 5"
אורי ערד - נווט קרב, נפל בשבי המצרי בקרב "בנהא"
יוסי לב ארי - נווט קרב, נפל בשבי המצרי במבצע "מפצח 22"
חיים רם - טייס קרב, נפל בשבי הסורי במבצע "דוגמן 5"
יורם רומם - נווט קרב
איתן שמואלי - נווט קרב
חיים רותם - טייס קרב
אילן לזר - נווט קרב
בני קרייתי - נווט קרב
אברהם עשהאל - טייס קרב, נפל בשבי הסורי במבצע "דוגמן 5"
אנשים שאינם בחיים:
שמואל חץ - טייס קרב, מפקד הטייסת (1969-1970), נהרג במלחמת ההתשה
דורון שלו - טייס קרב, השתתף בתקיפת המטוס הלובי, נפל בשבי המצרי במבצע "מפצח 22", נהרג בתאונת אימונים ב-1977
אורי שעני - טייס קרב, נהרג בעת שתקף גשר על תעלת סואץ ("קלע לילה")
דרור יפה - נווט קרב, נהרג בעת שתקף גשר על תעלת סואץ ("קלע לילה")
איציק ברעם - נווט קרב, השתתף בפעולת הפצצת הספינה בשארם עם גיל רגב, נפל בשבי המצרי, נהרג בתאונת מטוס ב-1974
יהונתן אופיר - טייס קרב, נהרג בקרב "בנהא"
ערן כהן - נווט קרב, נהרג בקרב "בנהא"
גיל הרן - נווט קרב, נהרג במשימת פיטרול בין אגם קרעון לקריית שמונה
ברוך גולן - נווט קרב, נהרג בתקיפת סוללת-טילים מצרית בגזרת תעלת-סואץ
גד סמוק - טייס קרב, נהרג בתקיפת סוללת-טילים מצרית בגזרת תעלת-סואץ
פרקים

| מס' בסדרה | מס' בעונה | שם הפרק | בימוי | תסריט | תאריך שידור מקורי |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 | הטיל כופף את כנף המטוס | גלעד טוקטלי | גלעד טוקטלי ואמנון רבי | 18 בספטמבר 2023 | 8.4% (244,000) |
טייסת הפנטומים 201 ("האחת"), הייתה טייסת הקרב שספגה את האבדות הכבדות ביותר במלחמה – שבעה מטייסיה ונווטיה נהרגו, 14 טייסים ונווטים נפלו בשבי, 15 ממטוסי הטייסת נפגעו, התרסקו וננטשו. למרות האבדות הכבדות, "האחת" המריאה ל-758 גיחות, והייתה לטייסת הפנטומים שהצליחה להפיל את המספר הרב ביותר של מטוסי אויב במלחמה
| 2 | 2 | איך טייסים פוחדים | גלעד טוקטלי | גלעד טוקטלי ואמנון רבי | 19 בספטמבר 2023 | 6.8% (164,000) |
מפקד טייסת "האחת" ממריא לגיחה הראשונה שלו רק ביום הרביעי למלחמה ומוחלף כעבור ארבעה ימים. אחדים מלוחמי הטייסת פוחדים להמריא לגיחות מסוכנות.
| 3 | 3 | בנהא - הקרב שאינו נגמר | גלעד טוקטלי | גלעד טוקטלי ואמנון רבי | 20 בספטמבר 2023 | 5.2% (138,000) |
50 שנה אחרי קרב אוויר טראומתי בעומק מצרים, משתתפי הגיחה מתייצבים בפעם הראשונה מול המצלמות ומעלים סימני שאלה על ההתנהלות של מפקדם, איתן בן-אליהו.
| 4 | 4 | מוכרחים להמשיך לנגן | גלעד טוקטלי | גלעד טוקטלי ואמנון רבי | 21 בספטמבר 2023 | 7% (185,000) |
טייס צעיר, שבעקבות להיטותו להפיל מיג סורי הנווט שלו נהרג, מדבר באומץ על הכישלון ורגשי האשמה. וחידת מותו של דורון שלו, ארבע שנים אחרי שהפיל את המטוס הלובי.
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד(ים) | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרס האקדמיה לטלוויזיה | סדרת תעודה | "האחת" | זכייה |  |
| 2024 | פרס האקדמיה לטלוויזיה | בימוי בסדרה תיעודית | גלעד טוקטלי | זכייה |  |
| 2024 | פרס האקדמיה לטלוויזיה | צילום בסדרה תיעודית | רונן מאיו | זכייה |  |
| 2024 | פרס האקדמיה לטלוויזיה | עריכת תמונה בסדרה תיעודית | גלעד טוקטלי, יניב סיגלוביץ, דורון ג'רסי, ויטלי קריביץ | זכייה |  |
| 2024 | פרס האקדמיה לטלוויזיה | תחקיר בסדרה תיעודית | עמית ארבל | זכייה |  |
| 2024 | פרס האקדמיה לטלוויזיה | הקלטה ועיצוב פסקול בסדרה תיעודית | מני אסיקנד | זכייה |  |
הערות שוליים

↑  האחת (2023), באתר אידיבי
↑  רינת קרמר יבלינוביץ, ‏טייסת 201: מה באמת קרה במלחמת יום הכיפורים?, באתר "סרוגים", 4 בספטמבר 2023
↑  רותה קופפר, "הטייס קרב שאמר 'טוב למות בעד ארצנו' כופר בזה היום": בכאן 11 מעמתים אותנו שוב עם חורף 73', באתר כלכליסט, 28 באוגוסט 2023
↑  סדרת התעודה "האחת" זכתה בפרס תאגיד השידור הישראלי לשנת 2024, באתר ynet, 23 בספטמבר 2024
↑  רייטינג: הכרישים נגסה ברשת 13 השוקעת, כאן 11 מפתיעה, באתר אייס, 19 בספטמבר 2023
↑  רייטינג: אדיר מילר צוחק על רשת 13 שממשיכה לצנוח, באתר אייס, 20 בספטמבר 2023
↑  רייטינג: קושמרו חשף את יומני גולדה והשאיר אבק לפטריוטים, באתר אייס, 21 בספטמבר 2023
↑  רייטינג: ערוץ 14 חוגג על חשבון המתחרה, הישג לכאן 11, באתר אייס, 22 בספטמבר 2023
↑  תכניית גמר פרסי הטלוויזיה 2023.pdf
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2022: אייכמן, ההקלטות האבודות | פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה – סדרת תעודה  2023: האחת | הבא: |
Hatful of Hollow

Hatful of Hollow הוא אלבום אוסף של להקת הסמית'ס, שיצא לאור ב-12 בנובמבר 1984 על ידי חברת התקליטים ראף טרייד. האלבום כולל רצועות מהקלטות רדיו 1 של ה-BBC, הסינגל הראשון שלהם "Hand in Glove" (שמיקס שונה שלו נכלל באלבומם הראשון) ושני סינגלים חדשים והבי-סיידים שלהם. בסופו של דבר האלבום יצא לאור בארצות הברית ב-9 בנובמבר 1993 על ידי חברת התקליטים סייר רקורדס, שסירבה בתחילה להוציא את האלבום בארצות הברית. במקום זאת, סייר הוציאה את Louder Than Bombs בארצות הברית ב-1987 - שהוא למעשה הכלאה של Hatful of Hollow ואלבום אוסף בריטי עוקב בשם The World Won't Listen, בתוספת כמה רצועות שלא מופיעות באף אחת מהן.
Hatful of Hollow הגיע למקום ה-7 במצעד האלבומים הבריטי, ונשאר במצעד במשך 46 שבועות. בשנת 2000, מגזין Q דירג את האלבום במקום ה-44 ברשימת "100 האלבומים הבריטיים הגדולים אי פעם".
רשימת רצועות

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי מוריסי.
| תקליט א'> מס' | תקליט א'> שם | תקליט א'> מקור | תקליט א'> משך | תקליט א'>  | תקליט א'>  | תקליט א'>  | תקליט א'>  | תקליט א'>  | תקליט א'>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | William, It Was Really Nothing  | איי-סייד סינגל | 2:09 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | What Difference Does It Make?  | ג'ון פיל סשן, 18/5/83 | 3:11 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | These Things Take Time  | דייוויד ג'נסן סשן, 26/6/83 | 2:32 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | This Charming Man  | פיל סשן, 14/9/83 | 2:42 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | How Soon Is Now?  | בי-סייד של "William, It Was Really Nothing" | 6:44 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Handsome Devil  | פיל סשן, 18/5/83 | 2:47 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Hand in Glove  | איי-סייד סינגל מיקס | 3:13 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Still Ill  | פיל סשן, 14/9/83 | 3:32 |  |  |  |  |  |  |
| תקליט ב'> מס' | תקליט ב'> שם | תקליט ב'> מקור | תקליט ב'> משך | תקליט ב'>  | תקליט ב'>  | תקליט ב'>  | תקליט ב'>  | תקליט ב'>  | תקליט ב'>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 9. | Heaven Knows I'm Miserable Now  | איי-סייד סינגל | 3:33 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | This Night Has Opened My Eyes  | פיל סשן, 14/9/83 | 3:39 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | You've Got Everything Now  | ג'נסן סשן, 26/6/83 | 4:18 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Accept Yourself  | ג'נסן סשן, 25/8/83 | 4:01 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Girl Afraid  | בי-סייד של "Heaven Knows I'm Miserable Now" | 2:48 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Back to the Old House  | פיל סשן, 14/9/83 | 3:02 |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Reel Around the Fountain  | פיל סשן, 18/5/83 | 5:51 |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Please Please Please Let Me Get What I Want  | בי-סייד של "William, It Was Really Nothing" | 1:50 |  |  |  |  |  |  |
משתתפים

מוריסי - שירה
ג'וני מאר - גיטרה, מפוחית, מנדולינה, גיטרת סלייד בשיר "How Soon Is Now?"
אנדי רורק - גיטרה בס
מייק ג'ויס - תופים, טמבורין
משתתפים > מוזיקאים נוספים

ג'ון פורטר - כלי הקשה ב-"How Soon Is Now?"
משתתפים > הפקה

ג'ון פורטר - מפיק
הסמית'ס - מפיקים
רוג'ר - מפיק
דייל "באפין" גריפין - מפיק
מרטין קולי - מהנדס
מייק רובינסון - מהנדס ("Accept Yourself")
הערות שוליים

↑  Record Mirror, "News"
↑  David Roberts British Hit Singles and Albums, Guinness World Records Limited
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: f81500a3-d01a-30e7-8ec9-75f672e9a775
Editors

Editors (עורכים) היא להקת רוק אנגלית, אשר קמה ב-2002 בברמינגהאם. כיום, הלהקה כוללת את תום סמית' (סולן, גיטרה ופסנתר), ראסל ליץ' (גיטרה בס, סינתסייזר וקולות רקע), אדוארד ליי (תופים, כלי הקשה וקולות רקע), ג'סטין לוקי (גיטרה ראשית), אליוט ויליאמס (קלידים, סינתסייזר, גיטרות וקולות רקע) ובנג'מין ג'ון פוואר (מלחין, מפיק).
| --- | --- |

Editors בהופעה ב-2010
 מקום הקמה:  סטפורד, ברמינגהאם 
 תקופת הפעילות:  מ-2002
 סוגה:  אינדי רוק, פוסט-פאנק, גל חדש, רוק אלטרנטיבי
 חברת תקליטים:  PIAS Recordings, Kitchenware Records, אפיק רקורדס
 http://www.editorsofficial.com/
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 תום סמית', ראסל ליץ', אדוארד ליי, ג'סטין לוקי, אליוט וילאמס
 חברים לשעבר
 כריס אורבנוביץ', גריינט אוון
היסטוריה > 2002 – 2004: התחלה

חברי הלהקה הכירו בעת שלמדו באוניברסיטת סטפורדשייר במגמת טכנולוגית מוזיקה. הם גרו בברמינגהאם וניגנו בהתחלה בכל מיני מקומות קטנים בעיר והשיגו חוזה הקלטות. בראיון ב-2015 תום סמית' אמר ש"ברמינגהאם מאוד חשובה. במבט לאחור, כולנו גרנו שם ביחד בשנים הראשונות, ניגנו בכל המקומות הקטנים האלה, ואז השגנו חוזה הקלטות. אף על פי שרק אחד מאיתנו גדל שם, תמיד אמרנו שברמינגהאם הייתה הבית של הלהקה".
תחילה קראו ללהקה Pilot (טייס) והיא ערכה את הופעתה הראשונה תחת שם זה ב-2002. בעודם בקולג', חברי הלהקה בנו אסטרטגיית שיווק אשר כללה הדבקת מאות מדבקות פרסומיות על קירות סטפורדשייר אשר שאלו "?Who's the Pilot" (מי הטייס?). הם גילו שהשם כבר היה שייך ללהקת פופ סקוטית משנות ה-70 והחליטו לשנותו ל-The Pride (הגאווה).
הלהקה הוציאה פרומו תחת שם זה עם השירים "Come Share the View" (בוא ותחלוק את הנוף) ו-"Forest Fire" (שרפת יער) והעלתה אותם לאינטרנט. לאחר מכן, הלהקה הורידה את השירים מהאינטרנט כדי ליצור מסתורין וכדי להבטיח שנציגים מחברות תקליטים יבואו לראות אותם מופיעים.
לאחר מכן, הם שינו את הרכב הלהקה כאשר אד ליי החליף את גריינט אוון על התופים. הם החליפו את שמם ל-Snowfeild (שדה שלג) וערכו את ההופעה הראשונה שלהם תחת ההרכב והשם הזה במרץ 2003. בקיץ לאחר מכן, הם הוציאו מיני-אלבום עם שישה שירים. חברי הלהקה עברו לברמינגהאם לאחר שסיימו את לימודיהם בסתיו 2003.
במהלך 2004, חברי הלהקה השונים עבדו במשרות חלקיות בזמן שהמשיכו להיות חלק מהלהקה. הם ערכו הופעות ברחבי המידלנדס ובמהרה שמועות מפה לאוזן עזרו להם להפוך ללהקה פופולרית. While in college, the band constructed a marketing strategy which involved placing hundreds of promotional stickers across the walls of Stafford asking "Who's the Pilot?". הלהקה הוציאה הקלטת דמו של השיר "Bullets" (קליעים) והשיגה את תשומת הלב של כמה חברות תקליטים בריטיות. באוקטובר 2004, הלהקה הוחתמה על ידי חברת התקליטים העצמאית Kitchenware Records. לאחר החתימה, הלהקה שינתה את שמה ל-Editors.
היסטוריה > The Back Room" :2006 – 2005"

לאחר שהלהקה חיממה להקות כמו Puressence ו-Oceansize, היא הוציאה את סינגל הבכורה שלה, "Bullets", אשר הופק על ידי גאבין מונאגהן, ב-24 בינואר 2005. הסינגל הגיע למקום ה-54 במצעד הבריטי.
השיר "Munich" (מינכן) היה הסינגל השני מהאלבום. הוא יצא ב-18 באפריל 2005 והגיע למקום ה-22 במצעד. הסינגל השלישי מהאלבום היה "Blood" (דם) והוא הגיע למקום ה-18.
ב-25 ביולי 2005, יצא האלבום הראשון של הלהקה, "The Back Room" (החדר האחורי), וזכה להצלחה ולשבחי המבקרים. בשבוע הראשון שלו במצעד הוא הגיע למקום ה-13 ומכר 17,627 עותקים. Editors הוציאה שוב את "Bullets" כסינגל והוא הגיע למקום ה-27. באותה שנה הלהקה חיממה את פרנץ פרדיננד במסע ההופעות שלה.
ב-2 בינואר 2006, Editors הוציאה מחדש את "Munich" והשיר הגיעה למקום העשירי במצעד. עם הוצאת הסינגל, האלבום הגיע למקום השני במצעד. הוא מכר 40,000 עותקים בשבוע ש-"Munich" יצא והגיע לפלטינה. ב-2006 Editors הופיעה לראשונה בפסטיבלים קואצ'לה ולולהפלוזה. הלהקה יצאה גם לסיבוב הופעות משותף עם Stellastarr* בצפון אמריקה.
במרץ 2006, הלהקה הוציאה את הסינגל "All Sparks" (הכל ניצוצות) והוא הגיע למקום ה-21. באותה שנה "The Back Room" הגיע למיליון מכירות ברחבי העולם והיה מועמד לפרס מרקיורי.
היסטוריה > An End Has a Start" :2008 – 2006"

Editors הקליטו את אלבומם השני, "An End Has a Start" (לסוף יש התחלה) עם המפיק Jacknife Lee ב-Grouse Lodge באירלנד ב-2006. ב-18 ביוני יצא הסינגל הראשון מהאלבום, "Smokers Outside the Hospital Doors" (מעשנים מחוץ לדלתות בית החולים). הוא הגיע למקום השביעי במצעד. ב-25 ביוני 2007 יצא האלבום והגיע ישר למקום הראשון במצעד הבריטי.
לאחר צאת האלבום, הלהקה הופיעה לראשונה בפסטיבל גלסטונברי. ב-3 בספטמבר 2007 יצא הסינגל השני מהאלבום, "An End Has a Start" והגיע למקום ה-27.
ב-26 בנובמבר 2007 יצא הסינגל השלישי מהאלבום, "The Racing Rats" (החולדות הרצות) והגיע למקום ה-26 בבריטניה. בהולנד הסינגל הגיע למקום ה-12.
ב-2008 Editors הייתה מועמדת לפרס המוזיקה הבריטית בקטגוריית "הלהקה הבריטית הטובה ביותר". ב-3 במרץ יצא הסינגל הרביעי מהאלבום, "Push Your Head Towards the Air" (דחוף את ראשך לכיוון האוויר).
היסטוריה > In This Light and on This Evening" :2010 – 2009"

ב-12 באוקטובר 2009 יצא אלבומה השלישי של הלהקה, "In This Light and on This Evening", אשר הופק על ידי פלוד. באותו יום יצא גם הסינגל הראשון מהאלבום, "Papillon" (פפיון). הקליפ לשיר יצא יום קודם לכן. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבלגי והיה השיר הראשון.. הסינגל השני, "You Don't Know Love", יצא ב-25 בינואר 2010 והגיע למקום ה-57 במצעד הבלגי.
ב-17 באפריל הלהקה הוציא סינגל מוגבל לכבוד יום חנויות התקליטים בשם "Last Day" (היום האחרון). ב-24 במאי יצא הסינגל השלישי מהאלבום, "Eat Raw Meat = Blood Drool" (תאכל בשר נא = דם מטפטף). ב-26 ביולי הלהקה הוציאה את הסינגל "No Sound But the Wind" (אין צליל מלבד הרוח) שהופיע בפסקול הסרט "דמדומים 2: ירח חדש".
היסטוריה > The Weight of Your Love" :2014 – 2011"

ב-28 במרץ 2011 הלהקה הוציאה מארז עם שלושת אלבומיה הראשונים ובי-סיידס. ב-16 באפריל 2012 הלהקה הודיעה שכריס אורבנוביץ' עזב את הלהקה עקב חילוקי דעות מוזיקליים.
ב-6 במאי 2013 יצא הסינגל "A Ton of Love" (הרבה אהבה) מאלבומה הרביעי של הלהקה, "The Weight of Your Love" (המשקל של אהבתך), שהופק על ידי ז'קיר קינג. האלבום יצא ב-28 ביוני 2013. האלבום הגיע למקום השישי במצעד הבריטי ולמקום הראשון במצעד הבלגי ובמצעד ההולנדי. ב-2 בספטמבר 2013 יצא הסינגל השני, "Formaldehyde", ב-25 בנובמבר 2013 הסינגל השלישי, "Honesty" (כנות), ב-24 במרץ 2014 הסינגל הרביעי, "Sugar" (סוכר) וב-8 באוגוסט 2014 הסינגל החמישי, "What Is This Thing Called Love" (מה זה הדבר הזה שנקרא אהבה).
היסטוריה > 2014 – 2018: "In Dream"

באוקטובר 2014, הלהקה התכנסה בסקוטלנד כדי לעבוד על אלבומה החמישי. ב-20 באפריל 2015 הלהקה הוציאה את הסינגל "No Harm" (ללא פגע) מאלבומה החמישי, "In Dream" (בחלום). ב-18 ביוני יצא הסינגל השני מהאלבום, "Marching Orders" (פקודות המצעד). ב-12 באוגוסט יצא הסינגל השלישי, Life Is a Fear (חיים בפחד).
האלבום הופק על ידי הלהקה ויצא ב-2 באוקטובר 2015. לאחר צאת האלבום יצאו עוד שלושה סינגלים ממנו: "Ocean of Night" (אוקיינוס לילה) ב-24 בנובמבר 2015, "Forgiveness" (מחילה) ב-11 באפריל 2016 ו-"All The Kings" (כל המלכים) ב-27 במאי 2016. באוקטובר הלהקה יצאה לסיבוב הופעות לקידום האלבום בבריטניה, אירלנד ואירופה. הלהקה גם חיממה את להקת מאניק סטריט פריצ'רז בסיבוב ההופעות שלה בבריטניה לכבוד 20 שנה לצאת האלבום "Everything Must Go" (הכל חייב ללכת).
היסטוריה > 2018 – 2018: "Violence"

ב-9 במרץ 2018 יצא אלבומה השישי של הלהקה, "Violence" (אלימות). עד כה ארבעה סינגלים יצאו ממנו, "Magazine" (מגזין) ב-16 בינואר, "Hallelujah (So Low)" (הללויה (כל כך נמוך) ב-12 בפברואר, "Darkness at the Door" (חשכה בדלת) ב-27 באפריל ו-"Cold" (קר) ב-16 באוקטובר.
היסטוריה > 2019 – 2022: "Black Gold"

ב-25 באוקטובר 2019 הלהקה הוציאה את אלבום האוסף הראשון שלה, "Black Gold" (זהב שחור), שכולל 13 שירים ישנים ושלושה שירים חדשים, "Black Gold", "Frankenstein" (זהב שחור) (פרנקנשטיין) ו-"Upside Down" (הפוך) אשר הופקו על ידי ג'קנייף לי. מהדורה מיוחדת כוללת שמונה גרסאות אקוסטיות של שירים ישנים תחת השם "Distance: The Acoustic Recordings" (מרחק: ההקלטות האקוסטיות). הלהקה יצאה לסיבוב הופעות ב-2020 לקידום האלבום.
היסטוריה > 2022 – היום: "EBM"

ב-20 באפריל 2022 הלהקה הוציאה את הסינגל "Heart Attack" (התף לב) והודיעה על הצטרפותו של בנג'מין ג'ון פוואר, אשר עבד עם הלהקה על האלבום "Violence". ב-22 בספטמבר, הלהקה הוציאה את אלבומה השביעי, "EBM" (מוזיקת גוף אלקטרונית).
סגנון מוזיקלי

להקת ה-Editors תוארה כלהקת אינדי אפלה והיא שאבה השראה מלהקות כמו U2, אקו והבאנימן, ג'וי דיוויז'ן, הסטרוקס, אלבו, הווקמן ואר.אי.אם. הלהקה שאבה השראה רבה מהאלבום "Asleep in the Back" של אלבו ומהאלבום Murmur של אר.אי.אם.
ב-2015 סמית' אמר, "עבורנו, זה מעניין עם יש בזה אפלה. מה שזה לא יהיה. מבחינת המילים, אם הייתי שר על רחבות ריקודים או דברים שמחים וורודים יותר, זה לא היה מרגיש לי אמיתי. אני לא יודע למה. אנשים אומרים פעמם רבות, 'הו, אתה כותב מילים עצובות אבל אתה לא אדם עצוב' - ואני באמת לא... אני לא חושב שצריך להיות עצוב כדי לכתוב שיר עצוב, לכולנו יש צד אפל".
דיסקוגרפיה

(The Back Room (2005
(An End Has a Start (2007
(In This Light and on This Evening (2009
(The Weight of Your Love (2013
(In Dream (2015
(2018) Violence
EBM (2022)