stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניקול-ריין לפו
ביבליוגרפיה

אליזבת באדינטר, "זוג אסטרונומים: ז'רום לאלנד וריין לפאוט"  [ ארכיון ], החברה הארכאולוגית, המדעית והספרותית של בזייר , סדרה 10, כרך. 1, 2004-2005, עמ'. 71-76
(he) Gabriella Bernardi, "Nicole-Reine Étable de la Brière Lepaute (1723-1788)", ב-The Unforgotten Sisters, Springer Praxis Books, 2016, p. 121-127 (ISBN 978-3-319-26125-6).
גיא בויסטל, "ניקול לפאוט והידראנגאה", ב-Cahiers Clairaut, 108 (חורף 2004), עמ'. 13-17
"ניקול ריין לפאוט וההידראנגאה"  [ ארכיון ] - ביוגרפיה אחרי גיא בויסטל.
"6 בדצמבר 1788: מותה של ניקול-ריין לפאוטה, מתמטיקאית ואסטרונומית"  [ ארכיון ] - ביוגרפיה לאחר גיא בויסטל.
Guy Boistel, Jérôme Lamy ו-Collette Le Lay, Jérôme Lalande: 1732-1807: a scientific trajectory, 2010, 234 p.
ג'נט בורג ו-Anny-Chantal Levasseur-Regourd,, ב-, Paris, Editions Nouveau Monde, coll. "היסטוריה של המדע" ינואר 2018, 231 עמ'. (ISBN 978-2-36942-524-3), עמ'. 26-29
(he) אליזבת קונור, "גברתי לפו, מחשב מהמאה השמונה-עשרה"  [ ארכיון ], בעלונים של האגודה האסטרונומית של האוקיינוס השקט, כרך. 4, מס ' 189, 1944, עמ'. 314.
Alain Demouzon, "Heath in the stable", ב-Au fil du temps  [ ארכיון ], מתוקן לאחרונה: אוגוסט 2012.
Joseph Jérôme Lefrançois de Lalande, ("חיי מאדאם לפאוט") [ ארכיון ] , בביבליוגרפיה אסטרונומית: עם ההיסטוריה של האסטרונומיה מ-1781 עד 1802 , 1803, עמ'. 676
כמו כן, תחת הכותרת "הספד", ב-Le journal de Paris,29 בדצמבר 1788 [ ארכיון ]
קולט לה ליי, "אסטרונומיה של גברות"  [ ארכיון ], ב-Dix-Huitième Siècle, 2004, עמ'. 303-312
(he) WT Lynn, "Madame Lepaute"  [ ארכיון ], ב-The Observatory, Vol. 34 (1911), עמ'. 87-88 Bibcode : 1911Obs....34...87L  [ ארכיון ]
Jean Mascart, "Madame Lepaute", ב-Saggi di astronomia popolare, 1912: חלק 1  [ ארכיון ], עמ'. 118 ; חלק 2  [ ארכיון ], עמ. 133
קארל סייגן ואן דרויאן, שביט, קלמן-לוי, 1985 (ISBN 2-7021-1433-4)
חסר מנוחה

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  עמוס קולק
 הופק בידי:  מיכאל תפוח, טליה קלינהנדלר
 תסריט:  עמוס קולק
 עריכה:  יצחק צחייק
 שחקנים ראשיים:  משה איבגי רן דנקר
 מוזיקה:  דלפין מזרח
 צילום:  וירג'יני סט מרטין
 מדינה:  ישראל ישראל קנדה קנדה
 הקרנת בכורה:  2008
 משך הקרנה:  100 דקות
 שפת הסרט:  עברית אנגלית
 תקציב:  7,850,000 ש"ח
 הכנסות:  33,000 צופים בישראל
 דף הסרט ב־IMDb
חסר מנוחה (באנגלית: Restless) הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2008 בבימויו של עמוס קולק, עם משה איבגי ורן דנקר בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב על ידי עמוס קולק והעלילה היא על חייל מצטיין שלאחר מות אמו, טס לחפש את אביו שעזב אותו בגיל צעיר וברח לניו יורק.
משה איבגי היה מועמד לפרס אופיר לשחקן הראשי הטוב ביותר בטקס פרסי אופיר לשנת 2008.
הסרט זכה בפרס איגוד בתי הקולנוע בגרמניה ועמוס קולק היה מועמד לפרס דב הזהב בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין, 2008.
עמוס קולק היה מועמד בפסטיבל טרויה בפורטוגל 2008 לסרט ולתסריט הטוב ביותר. הסרט גם השתתף בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטורונטו.
מירי מסיקה מופיעה בסרט בתור זמרת במועדון ושרה לקהל של יורדים ישראליים את "היו לילות".
הסרט צולם במונטריאול, ניו יורק וישראל.
תקציר העלילה

משה עמר (משה איבגי) גר בדירת מרתף קטנה בניו יורק כבר 21 שנה לאחר שנטש את אשתו ובנו צח (רן דנקר). הוא חי חיים עלובים, מתפרנס בקושי ממכירת תמונות של הרבי מלובביץ', תכשיטים, קרמים וחפצים זולים שונים.
הוא מתקשה לשלם את שכר הדירה לפיני (אלברט אילוז) גם הוא יורד, שמאיים לזרוק אותו מהדירה.
את זמנו הפנוי הוא מבלה בפאב-מועדון של שמעון (צחי גראד) - (Shimon's) בגריניץ' וילג', שם הוא מופיע בלילות בקטעי סטנד אפ על עצמו ועל נושאים פוליטיים בקשר לסכסוך עם הפלסטינים. בקהל נמצאים ישראלים  יורדים ובהם יוסי מוסאייף (ארנון צדוק), סגן אלוף במילואים שירד לפני עשר שנים ועוסק במסחר בנשק. הוא לוחץ על שמעון לפטר את משה אף על פי שהופעותיו הגדילו את הכנסות המקום.
משה מקיים יחסים עם נשים רבות, בהן אלמנה מבוגרת, שילה (פיליס סומרוויל), ומנסה להתחיל עם הברמנית יולנדה (קארן יאנג). יולנדה דוחה אותו בתחילה אבל אחר כך מקבלת אותו לאחר שמשה מפתח ידידות עם בנה הצעיר ספנסר (דייוויד גולד).
צח משרת ביחידה מובחרת ביו"ש. הוא צלף מיומן ועוסק בחיסול מבוקשים על ידי צליפה מרחוק. הוא מבקש ממפקדו, סגן אריק(יוסף סוויד), להמליץ עליו לשירות קבע אבל לאחר שירה בשוגג בנער פלסטיני שנפצע קשה, בקשתו נענית בשלילה.
אימו פאניה נפטרת וצח מגלה בחפציה, את מספר הטלפון של משה ומודיע לו על קיום ההלוויה. משה לא עונה לו אך אומר קדיש על גרושתו.
הסירוב לקבלתו לשירות קבע משפיע קשות על צח. הוא מרגיש כאילו עולמו חרב עליו ומחליט לטוס לאביו בניו יורק. הפגישה בין שניהם נערכת במועדון של שמעון כאשר צח יושב בקהל. הם מנסים להגיע להבנה ביניהם אבל זה קשה. בעת ויכוח קשה בחוצות ניו יורק, שולף צח אקדח נגד אביו אבל בסוף נשבר והם מתחבקים ומשה לוקח אותו לדירתו ומכבד אותו במרק מרוקאי שהכין.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| משה איבגי | משה עמר |  |
| רן דנקר | צח עמר |  |
| קארן יאנג | יולנדה |  |
| פיליס סומרוויל | שילה |  |
| איתן גולד | ספנסר | הבן של יולנדה |
| צחי גראד | שמעון | בעל פאב |
| אלברט אילוז | פיני | בעל בית |
| ארנון צדוק | יוסי מוסאייף | סא"ל במילואים |
| מירי מסיקה | נטע | זמרת |
| יוסף סוויד | אריק | מפקדו של צח |
| מירב פלדמן |  | חיילת |
הערות שוליים

↑  אסף אוני, כשאני הורג ערבים, אני מדמיין את אבא, באתר הארץ, 16 בפברואר 2008
↑  ענת רונקו, עכבר העיר, ואלס עם באשיר ושבעה יתמודדו על פרס אופיר, באתר הארץ, 29 ביולי 2008
↑  נירית אנדרמן, שני סרטים ישראלים בפסטיבל ברלין, באתר הארץ, 9 בינואר 2008
↑  נירית אנדרמן, הצלחה לקולנוע הישראלי בברלין, באתר הארץ, 16 בפברואר 2008
↑  נירית אנדרמן, בכורה לסרט אנימציה ישראלי בטורונטו, באתר הארץ, 17 באוגוסט 2008
↑  נירית אנדרמן, החלו צילומי סרטו של עמוס קולק בישראל, באתר הארץ, 8 במאי 2007
1 2 3 4 5  רעיה מורג, בן אדם שרץ עם הלב שלו בחוץ כל הסרט, באתר הארץ, 5 ביוני 2008
עידו פכטר

| --- | --- |

 לידה:  9 במרץ 1983 (בן 41) חיפה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  תיכון דתי יבנה  מכללת ליפשיץ  ישיבת ברכת משה  אוניברסיטת בר-אילן 
 רבותיו:  נחום אליעזר רבינוביץ' 
 אב:  מרדכי פכטר 
 מספר צאצאים:  4 
 
 מנחה לדוקטורט:  דב שוורץ 
 
הרב ד"ר עידו פכטר (נולד ב-9 במרץ 1983) הוא רב אורתודוקס-מודרני, חוקר האורתודוקסיה המודרנית והציונות הדתית, מרצה, עורך ופובליציסט. בעל טור קבוע בעלון שבתון וחבר מערכת מוסף שבת של מקור ראשון משנת 2010. מחבר הספר 'יהדות על הרצף' העוסק בעולם ההלכה בעידן המודרני.
ביוגרפיה

נולד בחיפה לרחל ומרדכי (פרופסור למדעי היהדות) והתחנך בישיבה התיכונית יבנה. בשנת תש"ס החל את לימודיו בישיבת ההסדר ברכת משה שבמעלה אדומים. במסגרת לימודיו בישיבה הוסמך לרבנות ואף עשה תואר ראשון בהוראה במכללת ליפשיץ. לאחר מכן המשיך לתואר שני ושלישי בפילוסופיה יהודית באוניברסיטת בר-אילן. את הדוקטורט שלו כתב בנושא "התפתחותה הרעיונית של האורתודוקסיה המודרנית באמריקה: דגמים ושיטות", בהנחיית פרופ' דב שוורץ.
בין השנים 2012–2021 כיהן כרב קהילת ישראל הצעיר ברמת פולג שבדרום נתניה. לאחר מכן מונה לראש תחום רבנים וקהילות בתנועת נאמני תורה ועבודה. במסגרת עבודתו היה שותף במאבקים נגד קידום הצעות חוק שהעבירו את הכוח למינוי רבני ערים לגופים פוליטיים, ואף פרסם חיבור מקיף ובו הצעה לשינוי מבני ברבנות הראשית לישראל.
הרב פכטר לימד לאורך השנים בבתי מדרש שונים כגון מת"ן, מכללת אמונה, מכללת נתניה וכן משמש כמרצה חופשי. החל משנת 2023 הוא עמית מחקר במכון שלום הרטמן ומנהל אקדמי בארגון בית מורשה.
בשנת 2023 ייסד את בית מדרש 'למעשה – יוצרים הלכה ישראלית' אשר פועל במרחב החברתי בירושלים.
נשוי לדפנה (לבית כהן), דוקטורנטית לתזונה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ולהם שלוש בנות ובן.
מחקריו והגותו

הרב פכטר הינו תלמיד של הרב נחום אליעזר רבינוביץ'. הוא מרבה לעסוק בתרומתו הייחודית של הזרם האורתודוקסי-מודרני ליהדות בכלל ולציונות הדתית בפרט. לדבריו זרם זה מהווה אלטרנטיבה לתפיסה הציונית-דתית מבית מדרשו של הרב קוק והוא אף הצליח להשפיע השפעה של ממש הן על העולם ההלכתי, הן על העולם האידאולוגי והן על הפן החברתי. דוגמאות לכך ניתן למצוא בתחום הפמיניזם הדתי: לימוד תורה לנשים וכניסתן לעולם הרבנות, בתחום הגיור, בהשקפת עולם סובלנית כלפי זרמים אחרים ביהדות ועוד.
בספרו 'יהדות על הרצף' פרס הרב פכטר את משנתו ביחס לגמישותו של עולם ההלכתי ואפשרותו להכיל רצף רחב של אוכלוסיות המרכיבות את הציבור הישראלי. בשונה מספרים אחרים מסוג זה שעסקו בנושא באופן מופשט, הרב עידו מביא דוגמאות הלכתיות מפורטות כדי להוכיח עד כמה רחב הספקטרום ההלכתי. מגמתו בספר זה היא להוציא את המושג 'יהדות דתית' מהאפוטרופסות החרדית הצרה ולהראות שהיהדות ההלכתית וההיסטורית רחבה בהרבה מהתפיסה המקובלת.
הרב פכטר עוסק בבית המדרש שייסד בפרויקט 'הלכה ישראלית' שמגמתו לפתוח את עולם ההלכה לכל המגזרים בחברה הישראלית, דתיים, חילונים, מסורתיים וחרדים. במסגרת זו ובעקבות מאורעות שבעה באוקטובר הוציא בית המדרש חוברת בנושא הנצחה הלכתית של מאורעות אלה.
ספרים שכתב, תרגם וערך

עומק הפשט - עיונים בפרשת השבוע על דרך הפשט, הוצאה עצמאית, 2021
יהדות על הרצף, הוצאת כרמל, 2021
יסודי הדת האוניברסלית הוא תורת האנושות על פי מקורות היהדות \ הרב דוד שלמה שפירא, עורך ומהדיר עידו פכטר, הוצאת נאמני תורה ועבודה, 2024
ההלכה כמרד - קריאה לדתיות מקורית ולהלכה נועזת \ הרב נתן לופס קרדוזו, תרגום, עריכה והקדמה: עידו פכטר, ידיעות ספרים, 2024
הערות שוליים

↑  טוריו באתר שבתון
↑  טוריו באתר מקור ראשון
↑  גיא עזרא, ‏"מכפלת כוח" | התפקיד החדש של הרב עידו פכטר, באתר "סרוגים", 20 ביוני 2021; הרב ד"ר עידו פכטר מצטרף לתנועת "נאמני תורה ועבודה", באתר ערוץ 7, 20 ביוני 2021.
↑   הרב עידו פכטר בראיון לערוץ 13 על חוק חורבן הרבנות, סרטון בערוץ "נאמני תורה ועבודה", באתר יוטיוב (אורך: 03:30)
↑  הרב עידו פכטר, הרבנות הראשית לישראל - פוליטיקה, סמכות והצעה לתיקון, באתר נאמני תורה ועבודה, ‏23 במאי 2024
↑   אתר האינטרנט הרשמי של יוצרים
↑  עיין למשל מאמרו "בין האורתודוקסיה המודרנית והציונות הדתית" בתוך 'ציונות דתית - היסטוריה, רעיון, חברה, דב שוורץ (עורך), בר-אילן, עמ' 115-153.
↑    עידו פכטר, ‏ציונות דתית אחרת, בעיתון מקור ראשון, 19 ביוני 2019
↑  זיכרון ישראלי באתר למעשה.
↑   אתר האינטרנט הרשמי של עומק הפשט
↑  הספר באתר הוצאת כרמל.
↑  הספר באתר נאמני תור ועבודה
↑  הספר באתר ידיעות ספרים.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007502658605171  BnF: cb18051697d (data)  ISNI: 0000 0005 0955 1922  LCCN: no2014113116  VIAF: 308270082   WorldCat (עם VIAF): 308270082
בלגרביה (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

 מבוסס על:  בלגרביה מאת ג'וליאן פלוז
 סוגה:  דרמה תקופתית היסטורית
 יוצרים:  ג'וליאן פלוז 
 כותבים:  ג'וליאן פלוז 
 בימוי:  ג'ון אלכסנדר 
 שחקנים:  פיליפ גלניסטר  Jack Bardoe  דיאנה הרדקאסל  ג'רמי נוימרק ג'ונס  ברונה גלאגר  ניקולס רואו (ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון)  Gunnar DeYoung (וילם השני, מלך הולנד)  Naomi Frederick (Anna Russell, Duchess of Bedford)  James Chalmers (William Ponsonby)  Robert Portal (Charles Lennox, 4th Duke of Richmond)  דיאנה קנט (Charlotte Lennox, Duchess of Richmond)  Penny Layden  Emily Reid  ססקיה ריבס  אליס איב  טרה פיצג'רלד  הארייט וולטר  טמזין גרג  טום וילקינסון  אלה פורנל  ג'יימס פליט  פול ריטר  אדם ג'יימס  ג'ק שאלו  בפסקה זו 2 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת 
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  6
 הפקה
 מפיק:  קולין ראטן
 מפיקים בפועל:  גארת נים, Nigel Marchant, Liz Trubridge 
 חברת הפקה:  Carnival Films
 מוזיקה:  ג'ון לון 
 שידור
 רשת שידור:  בריטניה ITV  ארצות הברית Epix
 תקופת שידור מקורית:  15 במרץ 2020 – 19 באפריל 2020
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
בלגרביה (באנגלית: Belgravia) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית-בריטית מסוגת דרמה היסטורית המבוססת על רומן באותו שם מאת ג'וליאן פלוז שגם לקח חלק בכתיבת התסריט. הסדרה, היא הפקה משותפת בין רשת הטלוויזיה הבריטית ITV לרשת הכבלים האמריקאית Epix, ובוימה על ידי ג'ון אלכסנדר.
ב-23 באוקטובר 2019 הוכרז כי הסדרה תעלה לראשונה בשנת 2020, והיא עלתה לאוויר ב-15 במרץ 2020 והסתיימה ב-19 באפריל 2020 וכללה שישה פרקים.
עלילה

הסדרה נפתחת בהכנות לנשף של הדוכסית מריצ'מונד (בליל ה-15-16 ביוני 1815), שנערך בבריסל עבור הדוכס מוולינגטון ערב קרב קאטר ברה, יומיים לפני קרב ווטרלו. בין האורחים ניתן למנות את ג'יימס ואן טרנצ'ארד שחי חיים מרווחים עקב הצלחה מסחרית בעסקיו. בתם הצעירה סופיה תפסה את עינו של אדמונד בלסיס, בן ויורש של אחת המשפחות העשירות והבולטות באנגליה. עשרים וחמש שנים לאחר מכן, כאשר שתי המשפחות מתיישבות באזור חדש שפותח בבלגרביה, אירועי הנשף והסודות, עדיין מהדהדים.
שחקנים ודמויות > משפחת טרנצ'ארד

פיליפ גלניסטר - ג'יימס טרנצ'ארד
טמזין גרג - אן טרנצ'ארד
ריצ'רד גולדינג - אוליבר טרנצ'ארד, בנם הבכור של אן וג'יימס.
אמילי ריד - סופיה טרנצ'ארד, בתם הקטנה של אן וג'יימס.
אליס איב - סוזן טרנצ'ארד, אשתו של אוליבר.
שחקנים ודמויות > המשרתים של משפחת טרנצ'ארד

פול ריטר - טורטון, המשרת הוותיק של המשפחה.
ססקיה ריבס - אליס, המשרתת של אן.
ברונה גלאגר - ספיר, המשררת של סוזן.
שחקנים ודמויות > משפחת בלסיס

טום וילקינסון - פרגרין בלסיס
הארייט וולטר - קרוליין בלסיס
ג'רמי נוימרק ג'ונס - אדמונד בלסיס, בנם היחיד של פרגרין וקרוליין ויורש העצר לאחר אביו.
ג'יימס פליט - רברנד סטיבן בלסיס, אחיו הצעיר של פרגרין.
דיאנה הרדקאסל - גרייס בלסיס, אשתו של סטיבן בלסיס.
אדם ג'יימס - ג'ון בלסיס, בנו של סטיבן ויורש העצר אחריו.
שחקנים ודמויות > משפחת גריי

טרה פיצג'רלד - קורין גריי
אלה פורנל - ליידי מריה גריי, בתה של קורין.
הפקה

ב-14 בינואר 2019, הוכרז כי ITV הזמינה סדרה המורכבת משישה פרקים כעיבוד טלוויזיוני של ספרו של ג'וליאן פלוז Belgravia משנת 2016. הסדרה הייתה צפויה להיכתב על ידי פלוז עצמו עם ג'ון אלכסנדר כבמאי. המפיקים בפועל היו אמורים לכלול את גארת' נים, נייג'ל מרצ'נט וליז טרברידג' כשקולין ראטן משמש כמפיק. חברות הפקה המעורבות בסדרה אמורות הן "סרטי קרנבל". ב-8 בפברואר 2019, דווח כי רשת הכבלים האמריקאית Epix הצטרפה כמפיקה שותפה.
הערות שוליים

↑  "Video: Official Trailer for EPIX Series "Belgravia"". The Futon Critic. 23 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Clarke, Stewart (14 בינואר 2019). "ITV Orders Period Drama 'Belgravia' From 'Downton Abbey's' Julian Fellowes". Variety. נבדק ב-8 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  White, Peter (8 בפברואר 2019). "Epix Boards British Period Drama 'Belgravia' From 'Downton Abbey' Creator Julian Fellowes & Carnival Films". Deadline Hollywood. נבדק ב-8 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Porter, Rick (8 בפברואר 2019). "'Downton Abbey' Creator Julian Fellowes Lands Limited Series at Epix". The Hollywood Reporter. נבדק ב-8 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
ספר הברית השלם

| --- | --- |

שער ספר הברית דפוס ראשון, ברין ה'תקנ"ז
 מידע כללי
 מאת:  פנחס אליהו הורביץ 
 שפת המקור:  עברית 
 נושא:  רוח הקודש, מדע פופולרי, פילוסופיה יהודית, קבלה 
 הוצאה
 מקום הוצאה:  ברנו 
 תאריך הוצאה:  1797 
 
ספר הברית השלם שנכתב על ידי הרב פנחס אליהו הורביץ הוא חיבור תורני רחב יריעה הכולל נושאי אמונה, הלכה, מוסר, קבלה, טבע, פילוסופיה, מדע, וטכנולוגיה. מטרתו המוצהרת המקורית של המחבר הייתה לכתוב ספר הכנה מקדים המבאר את החלק השלישי שבספר "שערי קדושה", שכתב רבי חיים ויטאל, תלמידו של האר"י, "אשר בו מורה דרך ישר לעם הקודש עד שכל אדם מישראל יכול שיעלה ויבא ויגיע למדרגת רוח הקודש, אפילו בזמן הזה ובחוצה לארץ".
הספר נדפס לראשונה בעילום שם בשנת ה'תקנ"ז (1797) תחת הכותר ספר הברית, והפך מיד לרב-מכר בקרב עם ישראל. החל מהמהדורה השנייה והמורחבת שהודפסה בשנת ה'תקס"ז (1807) שונה שמו לספר הברית השלם. מאז הופעתו הראשונה הודפס הספר למעלה מ-36 פעם בבתי דפוס שונים באירופה, ארצות הברית וישראל, ואף תורגם ליידיש וללאדינו, והוא משמש כמקור ואסמכתא לרבנים, פוסקי הלכות, חוקרים ומחברי ספרים, בכל רחבי העולם.
המחבר

בחלק ב, כותב המחבר שהוא כמעט התעוור, ואז נדר נדר באמצע חיבורו שאם יפרסמו הוא יעשה זאת בעילום שם, וכתב את שמו ברמז "אני פחות נבזה חיברתי ספר זה אבל לאל יתברך השבח וההודיה" - (דהיינו "אני פנחס זה אליהו"). בגלל שבתחילה לא צוין שם המחבר היו שחשבו שהגר"א חיברו. מחבר הספר הוא הרב והמקובל פנחס אליהו הורביץ, שנולד בלבוב ביום ב' באייר ה'תקכ"ה (23 באפריל 1765), למאיר ויענטה ילידי וילנה. בילדותו ונעוריו התגורר יחד עם משפחתו בבוצ'אץ', שם גם התחיל לכתוב את הספר. להשלמת והדפסת הספר נדד למעלה מעשר שנים ברחבי אירופה המרכזית ואירופה המערבית ולבסוף התיישב בקרקוב שם נפטר ביום שבת ד' חול המועד פסח ה'תקפ"א (21 באפריל 1821).
בנוסף כתב את החיבורים: (א) "טעם עצו" – פירוש לספר "משנת חסידים" שכתב הרב עמנואל חי ריקי; (ב) "מצוות טובים" – דיון על טעמי המצוות; (ג) "בית היוצר" – פירוש ל"ספר יצירה"; (ד) "מטמוני מסתרים" על צירופי אותיות; (ה) פירוש לספר "חיי העולם הבא".
מטרת הספר

במהלך כתיבת הספר – שנמשך כעשר שנים, תוך כדי מסעות ברחבי אירופה וביקור במספר קהילות יהודיות – המחבר מחליט לא רק להתמקד בנחוץ להבנת החלק השלישי של ספר "שערי קדושה", אלא מייעד את ספרו לשתי מטרות עיקריות נוספות. האחת, לחזק את אמונת אחיו היהודים ו"לקרבם לעבודת ה', לתורתו יראתו ואהבתו, ולדבקה בו בשמחה רבה, ולהאמין בו כפי המסורה". והשנייה, ללמדם בתמצית על עולם הטבע, ידיעות הנחוצות להבנת ספר "שערי קדושה", ועל-מנת "שידע האדם כמה גדולים מעשה ה' בסתרי הטבע". בעניין עולם הטבע הוא מרחיב מאוד ומוסיף גם דברים בנושאי פילוסופיה, מדע וטכנולוגיה, "כי ראוי ונכון מאד לכל איש ישראל שיהיה לו יד בכל החכמות כולם, גם אותם אשר אינם נצרכים להגעת התכלית המיוחד ליהודים, כדי שלא יהיה כְּסוּס כְּפֶרֶד אֵין הָבִין בחכמות הטבע והעולם, למען אשר לא יבוש כי ידבר את חכמי הגויים בשער. והוא קידוש ה', שלא יאמרו הגויים: הן עַם ה' אלה כולם טפשים וסכלים, אֵין אִתָּם יוֹדֵעַ בשום חכמה וְלֹא עַם בִּינוֹת הוּא. כל זה, אם לומד אותם מתוך ספרי הקודש המלאים עם זה יִרְאַת ה', לא הלומד אותם מתוך ספרי הגויים בכתבם ובלשונם".
החלק הראשון - "כתב יושר"

"כתב יושר", חלקו הראשון של הספר, "המיוחד לדברי חכמת אדם" בענייני מדע והגות, מהווה פרוזדור ומבואה לחלקו השני – "דברי אמת", "המיוחד לדברי תורה וחכמת אלקים" – הטרקלין המרכזי והחשוב. כתיבת דברי עיון מקדימים בענייני הטבע תואמת את סדר הדברים בספר "שערי קדושה". לימוד מקדים בתחום מדעי הטבע תואם גם את גישתו של הרמב"ם כפי שהיא מבוטאת בספרו המפורסם "מורה נבוכים" בפרק הפתיחה: "וזו, חוכמת האלוהות, אינה מושגת אלא לאחר חוכמת הטבע; שכן חוכמת הטבע גובלת בחוכמת האלוהות וקודמת לה בזמן ההוראה".
מתוך עשרים ואחד המאמרים בחלק זה, שמונה עשר המאמרים הראשונים עוסקים בעולם הטבע על-פי סדר בריאתו – דומם, צומח, חי, מדבר – החל מחומרי היסוד "הפשוטים" (שאינם מורכבים) וכלה בנפשו של האדם. בדרך זו כותב המחבר כמעט על כל המקצועות המדעיים, כפי שהיו ידועים בזמנו: אסטרונומיה, גאוגרפיה, בוטניקה, זואולוגיה, פיזיקה, אנטומיה, רפואה ומוזיקה. מפעם לפעם, בהתאם לעניין, הוא מרחיק לכת לנושאים טכנולוגיים, ונכנס להסברים ותיאורים מפורטים על דרך פעולתם, אופן בנייתם והשימושים של המצאות בני זמנו ומכשירים שונים, כגון: ברומטר, מד טמפרטורה, כדור פורח ופעמון צלילה. מאמר ארוך במיוחד מייחד המחבר להסבר אנטומי ותפקודי של איברים ומערכות חשובות בגוף האדם, ותאור והסבר של הישגים בתחום הרפואה, כגון: החיסון נגד מחלת האבעבועות השחורות. בכל העניינים האלה הוא מצטט מתוך ספרים ומביא את דעותיהם ומסקנותיהם של חוקרים מחכמי אומות העולם, חכמי ישראל והמקורות היהודיים. במיוחד בולטת הישענותו על "ספר הזוהר" ועל ספרי המקובל רבי חיים ויטאל המבוססים על תורת הקבלה של האר"י. לתיאור ה"מה" של הטבע נסמך המחבר בדרך-כלל על חוקרים מפורסמים, ועל הידע המדעי המעודכן לאותם זמנים. להסברת ה"איך" הוא נשען על תורת ישראל ועל תורת הקבלה. בנושאים שבהם תורת ישראל או תורת הקבלה סותרים את דעותיהם של חכמי אומות העולם, המחבר בעל האמונה התמימה מכריע על-פי הראשונים.
החלק השני - "דברי אמת"

לאחר שבחלקו הראשון של הספר קיים המחבר דיון נרחב בחכמת האדם – מדעי הטבע וההגות, ויצק בכך את היסודות הנחוצים להבנת החלק השני, הוא עובר לטרקלין המרכזי שנקרא "דברי אמת", ומקיים דיון מורחב ומעמיק "בדברי התורה וחכמת האלוקים". בחלק השני הוא מממש את מטרותיו העיקריות והחשובות: חיזוק האמונה של אחיו היהודים, ומנווט דרכם להשגת רוח הקודש "הוא התכלית המבוקש מן האדם אשר בשם ישראל יכונה, אשר בעבורו נאמר נעשה אדם".
החלק הזה מיוסד, רובו ככולו, על החלק השלישי של ספר "שערי קדושה", ומאמריו מסודרים בדרך-כלל על-פי סדר השערים שם. בשיטתיות ובסדר לוגי, מרצה המחבר את דבריו "על-פי הסדר הראוי וההדרגה הנכונה להבנת הקורא". כל דבריו והסבריו נסמכים על הפשט בכתבי הקודש, על פרשני התנ"ך, התלמוד והמשנה, על המדרשים ועל ספרי הסוד שנכתבו במשך הדורות, ובמיוחד "נתיבות פליאות של האר"י ותלמידו ר' חיים ויטאל".
בארבעה עשר מאמרים שבחלק הזה, מעלה המחבר את הקורא במדרגות סולם, "המשולבות אשה אל אחותה", עד ראשו – מדרגת השגת רוח הקודש. החלק נפתח במאמר המתאר ומסביר, על-פי תורת הקבלה, את "נפשות הישראלי", שהם: נפש, רוח, נשמה, חיה ויחידה. אחריו הוא ממשיך במאמרים בנושאים הבאים: "מעניין יצר הטוב ויצר הרע...ונודעתי לך שם מעניין המזל. אחר-כך נדבר על מִדּוֹת הטובות והרעות שבאדם...ואופן תקנת הרעים שבהם. אחר-כך נדבר על מִצְווֹת ה' מאמר נחמד. ואחר-כך יבא מאמר נכבד בעניין האהבה ויראת ה', היא חכמה אשר לא שמעה אוזן מעולם עד הנה. אחר-כך נדבר על הצדיקים ועל החסידים...אחר-כך נדבר מהדברים המעכבים הנבואה או רוח הקודש...ואחר-כך מידיעת הנבואה ורוח-הקודש. והיו עיניך רואות בחלק זה גם מעניין שֵׂכֶל מַשְׂכִּיל וּמוּשְׂכָּל, כפי אשר הוא מסוד חכמים ונבונים בחכמת האמת. ואחר-כך ממדרגת הנבואה והנביאים. ואחר-כך מסוד רוח הקודש. ואחר-כך מדרך המגיע לרוח הקודש". ואחר-כך יבוא מאמר מרשים ביותר על "עניין אַהֲבַת רֵעִים וחברת מין האנושי, דבר שלום לגויים". ואת ספרו מסיים המחבר במאמר "האהבה והשמחה" – "מאמר נפלא, מה טובו ומה יופיו, אשר על-ידו נקל על האדם לגשת אל הקודש פנימה ולדבקה בו, עד יצלח עליו רוח ה' – רוח ממרום וקדוש".
תפוצת הספר

מאז הופעתו הראשונה הודפס הספר למעלה מ-36 פעם בבתי דפוס שונים באירופה, ארצות הברית וישראל. הספר אף תורגם ליידיש ולאדינו, והוא משמש כמקור ואסמכתא לרבנים, פוסקי הלכות, חוקרים ומחברי ספרים.
תקציר הספר ביידיש שנכתב על ידי הרב יוסף מאיר יעבץ הודפס בשלוש מהדורות (וורשה תרנ"ח ותרנ"ט, ברוקלין תשכ"ט). תרגום הספר לשפת הלאדינו על ידי הרב אברהם בנבנישתי-גטניו הודפס לראשונה בסלוניקי בשנת תר"ז, ושתי מהדורות נוספות שנקראו בשם "ברכה המשולשת" הודפסו בסלוניקי בשנת תרמ"א ובאיסטנבול בשנת תר"ס. ר' יצחק בכור אמרג'י ור' יוסף ששון תרגמו ללאדינו את מאמר "אַהֲבַת רֵעִים" ותחת הכותר "דרכי האדם" הודפסו ממנו שתי מהדורות (סאלוניקי, תר"ג, תרנ"ב).
אסמכתא ומקור בספרי השו"ת ובספרות התורנית

ההתעניינות בספר לא הייתה רק נחלת הקורא הרגיל. מאז הדפסתו, במשך שתי מאות, תכניו משמשים כמקור ואסמכתא לרבנים, פוסקי הלכות, חוקרים ומחברי ספרים, בכל רחבי העולם. כבר בסמוך למועד הדפסת המהדורה הראשונה של "ספר הברית" הוא מצוטט על ידי הרב אברהם דנציג מוילנה בחלק השני של ספרו "חכמת אדם". דברי הספר גם מצוטטים בספרי השו"ת של פוסקי הלכות מהדורות הקודמים במערב ובמזרח, כגון: "דברי מלכיאל" שכתב הרב מלכיאל צבי טננבוים, רבה של לומז'ה שבפולין; "שו"ת מהרש"ם" שחיבר הרב שלום מרדכי שבדרון, שהיה גם אב"ד בבוצ'אץ'; "רב פעלים" של הרב יוסף חיים בן אליהו אל-חכם, (ה"בן איש חי") פוסק, דרשן ומחבר ספרים רבים מבגדאד; "שואל ונשאל" שחיבר הרב כלפון משה הכהן, רב האי ג'רבה שבתוניס.
גם פוסקי הלכות בני זמננו, בספרי השו"ת שלהם, מתייחסים לכתוב ב"ספר הברית השלם". הרב אליעזר יהודה ולדנברג, בחיבורו "ציץ אליעזר", מסביר דברים מ"ספר הברית השלם" שהוצגו על ידי אחד השואלים ומסתייע בהם. הרב עובדיה יוסף מצטט ומתייחס ל"ספר הברית השלם" מספר פעמים בשו"ת "יחווה דעת" ובשו"ת "יביע אומר". הרב פנחס זביחי, מחבר שו"ת "עטרת פז", בסידור "תפילה למשה" (עם הערות וביאורים מהרב חיים קניבסקי, בעריכת הרב צבי יבורוב) מסתמך על "ספר הברית השלם" בהערה לפסוק "מַה גָּדְלוּ מַעֲשֶׂיךָ ה'".
את יחסו של החת"ם סופר ל"ספר הברית" ניתן ללמוד מספר "החוט המשולש" שכתב נכדו הרב שמואל סופר. החת"ם סופר נהג ללמד את תלמידיו בהדגמות, כלים ועזרים שונים. על כך כותב נכדו: "לתכלית הגדול הזה, לברר הלכה לאמיתו ולהעמיד כל עניין על בוריו, היה לו (לחת"ם סופר) לכל שיעורי תורה כלים מיוחדים, מדודים מאתו בדקדוק הָדֵק הֵיטֵב, להראות לתלמידיו". בהמשך אותה פיסקה הוא כותב, שסבו התכוון לכתוב ספר עזר בתחום המדעים אך לא מימש את כוונתו. לסיבת הדבר כותב כך: "הוא לעצמו היה בקיא בחכמת המדידה, ואלגברה, וקידוש החודש, ובזה היה יפה ומסוגל מאד...גם היה בקי בחכמת הַתְּכוּנָה (=אסטרונומיה) ופיזיקה, והתחיל לכתוב ספר מיוחד לחכמות אלו, למען יהיה ביד תלמידיו ללמוד מתוכו לבל יספיקו (=ישתמשו) בילדי נכרים. ואחר שיצא לאור "ספר הברית" עבר עליו מראשו ועד סופו, והראהו לתלמידיו ואמר: כזה קנו לכם – אשר חפץ למלאות ידיו מחכמות שונות. ואני ואתם נכיר טובה להמחבר, שהרבה ביטול זמן הרוחתי במה שאינני מוכרח לחבר כזה בשבילכם. כן סיפר דודי הגאון זצ"ל".
רבי אליעזר פאפו, בעל "פלא יועץ", היה בקיא ב"ספר הברית", הסתמך עליו בספרו והמליץ לקוראיו להגות בו לעיתים תכופות. וכך הוא כותב בפתיחת ספרו, בערך הראשון "אהבה להקב"ה": "וכבר הרב "ספר הברית" העמיק הרחיב והאריך לבאר שורש האהבה והיראה בְּטוּב טַעַם וָדַעַת, דִּבְרֵי פִי חָכָם חן. אשרי אדם שוקד על דבריו. ולרגל המלאכה אשר לפני אבוא בקצרה ואכתוב קצת הערות לעצמי ולאנשים אשר כגילי כפי אשר למדתי מדברי הספר הנ"ל ושאר ספרים אשר ראתה עיני להיות לזיכרון בין עיני". ובהמשך ערך זה הוא ממליץ לקוראיו ללמוד את "ספר הברית": "והנה כי כן טוב לגבר שיקבע עתים להגות מדי יום ביום או לפחות כְפַעַם בְּפַעַם בספרים המזכירים היראה ואהבה וכדומה, כגון: בספר הקדוש "ראשית חכמה", וספר החסיד של"ה, וספר "חובת הלבבות" ו"ספר הברית" וכדומה. ובדברינו אלה אולי יש תקוה לקיים במקצת מצות ליראה ולאהבה". בנוסף הוא מצטט מהספר גם בנושאים: "אַהֲבַת רֵעִים", "העצבות" ו"הצער".