stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חיות המחמד הנשיאותיות של רוסיה

נשיא רוסיה ולדימיר פוטין עם קוני, במעון נובו-אוגריובו.
פוטין עם ורני, 2017.
נשיאי רוסיה נוטים להחזיק ברשותם חיות מחמד. הנשיא המכהן ולדימיר פוטין ידוע כמי שמחזיק ברשותו לפחות ארבעה כלבים במעונו הנשיאותי.
גם דמיטרי מדבדב, שכיהן כנשיא בשנים 2008–2012, נטה להחזיק חיות מחמד (בייחוד ידוע החתול הנשיאותי של מדבדב דורופיי), אך הנשיא הראשון בוריס ילצין (נשיא רוסיה בשנים 1991–1999) לא נהג להחזיק בחיות מחמד כלשהן.
רשימת חיות המחמד הנשיאותיות

| נשיא | בעלי חיים |
| --- | --- |
בוריס ילצין: לא החזיק חיית מחמד
ולדימיר פוטין:  קוני – כלבת לברדור רטריבר שחורה שנולדה ב-1999 ונפטרה ב-2014. הוענקה לפוטין במתנה בדצמבר 2000 על ידי השר למצבי חירום סרגיי שויגו. הופיעה לצד פוטין פעמים רבות בעת פגישותיו עם מנהיגים זרים והייתה חביבה עליו במיוחד.  יומה – כלב אקיטה שהוענק לפוטין במתנה ממחוז אקיטה שביפן ביולי 2012 כהוקרה על הסיוע שרוסיה העניקה ליפן לאחר רעידת האדמה ב-2011.  פאשה - כלב רועה שרפלאני שהוענק לפוטין על ידי נשיא סרביה אלכסנדר ווצ'יץ' בעת ביקורו בבלגרד בינואר 2019.  ורני – כלב רועים אסייתי שהוענק לפוטין על ידי נשיא טורקמניסטן גורבנגולי ברדימוחמדוב שהוענק לו בעת ביקורו של האחרון בסוצ'י.  באפי – כלב קראקאצ'י בולגרי שהוענק לו על ידי נשיא בולגריה בויקו בוריסוב, כשכיהן כראש ממשלת רוסיה.
דמיטרי מדבדב:  דורופיי – חתול סיבירי שנרכש על ידי סבטלנה מדבדבה, הגברת הראשונה ב-2004 וכאשר בעלה נבחר לנשיא החתול הגיע עמם למעון הנשיאותי בגורקי-9. ב-2015 דווח כי החתול מת.  אלדו - גולדן רטריבר שנולד ב-2008.  ג'ולי ודניאל - זוג כלבי סאטר אנגליים, שליוו אותו בעת כהונתו כנשיא.
ראו גם

חיות המחמד הנשיאותיות של ארצות הברית
כלבי הרחוב של מוסקבה
חתולי מוזיאון ארמיטאז'
הערות שוליים

↑  "President's Pet: Putin's New Kyrgyz Race Horse and His Other Fauna Interactions". Russia Today. 1 במרץ 2017. נבדק ב-28 באפריל 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Shchedrov, Oleg (24 בדצמבר 2007). "Can the Russian GPS System Track My Dog?". Reuters, New York, USA. נבדק ב-24 בדצמבר 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Powell, Lee (18 באוקטובר 2008). "Russia's Putin Tests Tracking Device on Dog, Konni". YouTube.com. The Associated Press, USA. נבדק ב-10 במאי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Interview by President Vladimir Putin to Nippon TV and Yomiuri Shimbun Newspaper in Japan". The Kremlin, Moscow, Russia. 13 בדצמבר 2016. נבדק ב-12 באפריל 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Amos, Howard (13 בדצמבר 2016). "Putin Tries Dog Diplomacy Before Japan Talks Over Islands". U.S. News & World Report, L.P. The Associated Press, USA. נבדק ב-11 במאי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Putin's 'No-Nonsense' Dog Causes Commotion at Interview With Japanese Media (VIDEO)". Russia Today. 14 בדצמבר 2016. נבדק ב-20 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Video of President Putin With Yume Revives Akita Boom in Russia". THE JAPAN TIMES, LTD. 16 בדצמבר 2016. נבדק ב-12 באפריל 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Serbian President Present Putin With Yugoslavian Shepherd Pup Named Pasha". Sputnik, RU. 18 בינואר 2019. נבדק ב-18 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lister, Tim (12 באוקטובר 2017). "Pup-lover Putin Gifted New Dog for 65th Birthday". CNN, US. נבדק ב-12 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "New Premier Pet". Russia Today. 14 בנובמבר 2010. נבדק ב-10 בינואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Dmitry Medvedev's castrated tomcat comes to the Kremlin". Pravda. 18 במרץ 2008. נבדק ב-10 בינואר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  http://sobesednik.ru/politika/20150204-u-putina-umerla-labrador-konni-a-u-medvedeva---kot-dorofey
↑
טל גלעד

| --- | --- |

 לידה:  9 בספטמבר 1960 (בן 64) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  תלמה ילין 
 https://sites.google.com/site/talgiladwriter
 פרופיל ב-IMDb
 
טל גלעד (נולד ב-9 בספטמבר 1960) הוא תסריטאי, מרצה, מדריך טיולים, עיתונאי וסופר ישראלי.
ביוגרפיה

בנו של מיכאל גולדמן-גלעד, ניצול שואה אשר סיפורו האישי היווה השראה לסרט המכה ה-81. למד בבית הספר היסודי "הס" בחולון ואחר-כך בתיכון לאמנויות ע"ש תלמה-ילין, במגמת התיאטרון. אחרי השירות הצבאי עבד במשך שנים אחדות כקופירייטר, למד תכנות מחשבים ועבד כמפעיל מחשב. במקביל כתב טור אישי ובמדור הסאטירי "צו השעה" יחד עם יוסף ג'קסון ותמי טוראל במגזין "לאשה".
ב-1991 החל לכתוב לטלוויזיה, תחילה בתוכניות ילדים ובתוכנית הבידור "מוצ"ש" בערוץ הראשון. ב-1995 הצטרף לצוות הקבוע של כותבי תוכנית הסאטירה "החרצופים", עם אפרים סידון, עופר קניספל, חגי לפיד ואבי כהן. בחרצופים כתב בכל עונות התוכנית, עד ירידתה מהמסך בשנת 2000.
במהלך השנים כתב בקביעות גם לתוכנית הבידור "זהו זה!", לתוכניות של אלי יצפאן, אדיר מילר, ולעוד תוכניות בידור וסאטירה. כמו כן כתב לתוכניות ילדים רבות ולמופעי במה של טוביה צפיר, חנה לסלאו, צביקה הדר, יצפאן וסוויסה, ננסי ברנדס, בנות פסיה ושלישיית "מה קשור".
כתב את הצגת הילדים "צי-פי, חברה מכוכב אחר" עם ציפי שביט ואת ספר הילדים "ג'ק במסע המרתק" (בהוצאת כתר), שזכה לפופולריות רבה בקרב ילדים ואף הומלץ במצעד הספרים של שנת תשס"ה. בשנת 2004 ערך והשתתף בכתיבת ספרו של יחיאל ספרא "טריוויה עד הבית".
בשנים האחרונות עוסק בנוסף לכתיבה גם בהדרכת טיולים, הרצאות וכותב טור בעיתון ״ישראל היום״. בשנים 2009 - 2013 ובשנים 2020-2021 שימש כתסריטאי ראשי ב"מהדורת השבט", תוכנית הסאטירה של לאטמה. בין השאר כתב את "סרטון המשט" (We Con the World), שזכה למיליוני צפיות בארץ ובעולם.
טיסטריאן

טיסטריאן (בהונגרית: Tiszatarján) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
בטיסטריאן חיו מעט יהודים.
| שנה | כמות יהודים | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 8 |  |
| 1880 | 45 | 1,172 |
| 1910 | 23 |  |
| 1920 | 37 |  |
| 1930 | 20 |  |
| 1941 | 10 | 1,575 |
חיות הדרום הפראי

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  בן צייטלין 
 הופק בידי:  דן ג'נווי, ג'וש פן, מייקל גוטוולד 
 תסריט:  בן צייטלין, לוסי אליבר 
 עריכה:  כרוקט דוב   אופנסו גונקאלבס
 שחקנים ראשיים:  קוונז'יין ואליס דוויט הנרי 
 מוזיקה:  דן רומאר, בן צייטלין 
 צילום:  בן ריצ'רדסון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Journeyman Pictures   Cinereach   Court 13 Pictures
 חברה מפיצה:  Fox Searchlight Pictures
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 27 ביוני 2012   ישראל 26 ביולי 2012
 משך הקרנה:  93 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פנטזיה, סרט דרמה, סרט ריאליזם קסום 
 תקציב:  1.8 מיליון דולר
 הכנסות:  21,080,058 דולר (נכון ל-21 בינואר 2013)
 הכנסות באתר מוג'ו:   beastsofthesouthernwild
 פרסים:  מועמד ל-4 פרסי אוסקר
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
חיות הדרום הפראי (באנגלית: Beasts of the Southern Wild) הוא סרט קולנוע מסוגת דרמה-פנטזיה בבימויו של בן צייטלין משנת 2012. תסריט הסרט נכתב על ידי צייטלין ולוסי אליבר, המבוסס על מחזה של אליבר בשם "Juicy and Delicious". אחרי שזכה להצלחה בפסטיבלי קולנוע, הסרט יצא לאקרנים ב-27 ביוני 2012 בניו יורק ובלוס אנג'לס. הסרט היה מועמד לארבעה פרסי אוסקר, כולל הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר עבור צייטלין, התסריט המעובד הטוב ביותר עבור צייטלין ואליבר והשחקנית הטובה ביותר עבור קוובנז'ניי ווליס. נכון לשנת 2019 ווליס בת ה-9 היא השחקנית הצעירה ביותר שהייתה מועמדת לפרס האוסקר לשחקנית הטובה ביותר.
עלילה

הסרט מגולל את סיפורם של האשפאפי (קוובנז'ניי ווליס) ואביה ווינק (דוויט הנרי) החיים בדרום ארצות הברית בקהילה מבודדת בשם "האמבטיה". יום אחד, כשהאשפאפי, בת 6, חוזרת מבית הספר, היא מגלה שאביה נעדר. כאשר הוא חוזר מתפתחת ביניהם תגרה שאחריה האשפאפי רצה לביתה וגורמת לשריפתו. לפי החלוק והצמיד מבין הצופה כי וינק היה מאושפז בבית חולים. כאשר מתעמתים האשפאפי ואביה על אירוע השריפה היא מכה אותו בחזהו והוא מתמוטט. היא משיגה לו תרופה אבל הוא שוב נעלם.
לקראת סופה מתקרבת, רוב תושבי "האמבטיה" מחליטים להתפנות כדי להינצל מהצפה. אולם קומץ תושבים ובכללם ווינק מחליטים להישאר בכל מחיר. כאשר מתחילה הסערה הגדולה ווינק והאשפאפי מתכנסים בביתם. עם שוך הסערה ווינק וחבריו משתמשים בחומר נפץ על מנת לפעור חור בסוללה המעכבת את ירידת פני המים. לאחר מכן הרשויות מפנות את תושבי "האמבטיה" לבית חולים. ווינק מסרב לקבל טיפול רפואי ומצבו מחמיר. לבסוף הם מצליחים לברוח משם.
האשפאפי יוצאת לחפש את אמא שלה. כשהיא מוצאת מישהי שנראית כמותה היא מנסה לברר אם זו היא. לאחר ניסיונות כושלים היא שבה לביתה שם ווינק על ערש דווי. לאחר מותו של ווינק האשפאפי ושאר תושבי "האמבטיה" עורכים את טקס שריפת הגופה. בסצנת הסיום צועדים חברי הקהילה לאחר הטקס.
צוות שחקנים

קוובנז'ניי ווליס - האשפאפי
דוויט הנרי - ווינק
לוי איסטרלי - ג'ין באטסטי
ג'ינה מונטנה - מיס בת'שבא
לוואל לנדס - וולרס
ג'ונשל אלכסנדר - ג'וי סטרונג
ביקורות

הסרט זכה לביקורות מהללות. האתר "Rotten Tomatoes" נתן לו ציון של 86% בהתבסס על 141 ביקורות. האתר "Metacritic" נתן לו ציון של 86% בהתבסס על 41 ביקורות. הסרט נבחר על ידי העיתון "הניו יורק טיימס" לבחירת המבקרים של שנת 2012. המגזין "Sight & Sound" דירג אותו במקום החמישי ברשימת סרטי השנה.
פרסים ומועמדויות (רשימה חלקית)

מועמד לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר
מועמד לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר (בן צייטלין)
מועמד לפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר (בן צייטלין ולוסי אליבר)
מועמד לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר (קוובנז'ניי ווליס)
זכייה ברשימת עשרת סרטי השנה של מכון הסרטים האמריקאי
מועמד לפרס באפט"א לתסריט המעובד הטוב ביותר (בן צייטלין ולוסי אליבר)
זכייה בפרס מצלמת הזהב מפסטיבל הקולנוע בקאן (בן צייטלין)
מועמד לפרס אינדפנדנט ספיריט לסרט הטוב ביותר
מועמד לפרס אינדפנדנט ספיריט לבמאי הטוב ביותר (בן צייטלין)
מועמד לפרס אינדפנדנט ספיריט לשחקנית הראשית הטובה ביותר (קוובנז'ניי ווליס)
מועמד לפרס אינדפנדנט ספיריט לצילום הטוב ביותר (בן ריצ'רדסון)
זכייה בפרס הגראד ג'ורי מפסטיבל סאנדנס (בן צייטלין)
זכייה בפרס הצילום הטוב ביותר מפסטיבל סאנדנס (בן ריצ'רדסון)
טיסלדאן

| --- | --- |
סמל טיסלדאןסמל טיסלדאן

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  צפון הונגריה
 מחוז:  בורשוד-אבאוי-זמפלן בורשוד-אבאוי-זמפלן
 נפה:  נפת טוקאי
 שטח:  22.19 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  575 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  48°03′49″N 21°24′52″E﻿ / ﻿48.063511111111°N 21.41435°E﻿ / 48.063511111111; 21.41435 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://tiszaladany.hu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.טיסלדאן(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.טיסלדאן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
טיסלדאן (בהונגרית: Tiszaladány), הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. אוכלוסיית טיסלדאן קטנה משמעותית מ-808 תושבים בשנת 1990 עד 637 תושבים בשנת 2018 (ירידה של 171 תושבים).
בטיסלדאן חיו מעט יהודים ובמקום היו שני בתי קברות יהודיים, לבית הקברות הישן אין זכר ומצבות ממנו הועברו לבית הקברות היהודי החדש.
| שנה | כמות יהודים | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 8 |  |
| 1880 | 24 | 994 |
| 1910 | 14 |  |
| 1920 | 17 |  |
| 1930 | 11 |  |
| 1941 | 13 | 1,478 |
טירת הוהנצולרן

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  טירה
 על שם:  בית הוהנצולרן 
 מיקום:  הכינגן, באדן-וירטמברג
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 בעלים:  בית הוהנצולרן
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  הטירה הראשונה: המאה ה-11, הטירה השנייה: 1454, הטירה הנוכחית: 1850 – הווה
 אדריכל:  פרידריך אוגוסט שטילר
 סגנון אדריכלי:  התחייה הגותית
 מידות
 גובה:  855, NHN (אנ') מטר
 גובה מעל פני הים:  843 מ' 
 קואורדינטות:  48°19′25″N 8°58′03″E﻿ / ﻿48.323561111111°N 8.9674°E﻿ / 48.323561111111; 8.9674
 https://www.burg-hohenzollern.com/startpage.html
  (למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניטירת הוהנצולרן(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניטירת הוהנצולרן
 
טירת הוהנצולרן (בגרמנית: Burg Hohenzollern ‏האזנהקובץ:Burg Hohenzollern.ogg‏Ⓘ‏) היא טירה ששימשה את משפחת האצולה הגרמנית הוהנצולרן לדורותיה. הטירה נמצאת על פסגת הר הוהנצולרן (אנ') מדרום לעיירה הכינגן שבמרכז מדינת באדן-וירטמברג בגרמניה. הטירה הנוכחית היא השלישית שנבנתה במיקום זה.
בטירה שמורים כמה פריטים היסטוריים, ביניהם כתר הקיסר וילהלם השני (אנ') וכמה מחפציו האישיים של פרידריך הגדול. כמו כן מספר בני אצולה מבית הוהנצולרן קבורים במקום. הטירה היא אחת הטירות המתוירות ביותר בגרמניה, כשכל שנה מבקרים בה מעל 350,000 מבקרים.
מיקום

טירת הוהנצולרן היא טירת פסגה (אנ') היושבת בפסגתו של הר הוהנצולרן (אנ'), הר מבודד בקצה היורה השוואבית ("האלפים השוואבים" (אנ')) בגובה 855 מטר NHN (אנ'). הטירה נמצאת מדרום לעיירה הכינגן, כ-50 ק"מ דרומית לשטוטגרט, בירת מדינת באדן-וירטמברג. ההר הוא מקור שמו של המחוז בו הטירה נמצאת, Zollernalbkreis (אנ'). בקרב המקומיים ההר ידוע בשם Zollerberg, הר צולר, או בקיצור Zoller.
היסטוריה > הטירה הראשונה

הטירה הראשונה, שנבנתה ככל הנראה במאה ה-11, מוזכרת לראשונה במסמכים היסטוריים משנת 1267 בשם Castro Zolre אך בלי פרטים מעבר לכך. ידוע שבני התקופה כינו את הטירה "כתר כל טירות שוואביה" (Crown of all castles in Swabia). ב-1423 הטירה נהרסה כליל אחרי מצור שארך כשנה שהטילה ברית ערי שוואביה (אנ')[דרוש מקור].
היסטוריה > הטירה השנייה

הטירה השנייה נבנתה בשנים 1454–1461. טירה זו שימשה מקום מפלט עבור השושלת השוואבית הקתולית בזמן מלחמת שלושים השנים. ב-1634, במהלך מלחמת שלושים השנים, כוחות של מדינת וירטמברג השתלטו על הטירה. לאחר מכן הטירה עברה לשליטת בית הבסבורג לכ-100 שנה. בחורף של 1744–1745, במהלך מלחמת הירושה האוסטרית (1740–1748), חיילים צרפתים תפסו את הטירה. לאחר המלחמה הטירה חזרה לשליטת בית הבסבורג אך לא הייתה כמעט בשימוש. ב-1798 הבעלים האוסטרים האחרונים עזבו ומצב הטירה הידרדר. בתחילת המאה ה-19 מכל מבני הטירה רק קפלת מיכאל הקדוש (St. Michaelskapelle) נותרה במצב סביר.
היסטוריה > הטירה הנוכחית

הטירה הנוכחית נבנתה על ידי פרידריך וילהלם הרביעי, מלך פרוסיה, נצר לבית הוהנצולרן. ב-1819, כשעבר באזור בדרכו לאיטליה, המלך התעניין בשורשי משפחתו ועלה לפסגת הר הוהנצולרן. ב-1844, כשכבר היה מלך, כתב:
זכרון שנת 19(18) הוא זיכרון מתוק במיוחד עבורי וכמו חלום יפה, במיוחד השקיעה שראינו מאחד הבאסטיונים של הטירה. [...] עכשיו יש תשוקה, חלום נעורים (שלי), לראות את טירת הוהנצולרן שוב ראויה למגורים.
האדריכל פרידריך אוגוסט שטילר נבחר לתכנן את הטירה החדשה עוד בזמן שהיה תלמידו (ויורשו) של האדריכל הנודע קארל פרידריך שינקל וב-1846 החל את עבודתו. הוא תכנן מבנה מפואר בהשפעת אדריכלות התחייה הגותית האנגלית ובסגנון שאטו עמק הלואר (אנ'). הקצין והמהנדס מוריץ קארל ארנסט פון פריטויץ (אנ'), מהנדס הביצורים המוביל בפרוסיה, תכנן את הכניסה המרשימה לטירה. הפסל גוסטב פיגהוס (Gustav Willgohs) יצר את הפסלים שברחבי הטירה.
הבניה החלה ב-1850 ומומנה על ידי ענף ברנדנבורג-פרוסיה וענף הוהנצולרן-זיגמרינגן של בית הוהנצולרן. העבודות הסתיימו ב-3 באוקטובר 1867, תחת שלטונו של וילהלם הראשון, קיסר גרמניה, אחיו של פרידריך וילהלם הרביעי, מלך פרוסיה. הטירה עמדה ריקה רוב הזמן ושימשה בעיקר להפגנת כוחו של בית הוהנצולרן.
אף לא אחד מקיסרי האימפריה הגרמנית חי בטירה. רק וילהלם, נסיך הכתר של גרמניה, נסיך הכתר האחרון, שהה בטירה מספר חודשים בחודשים האחרונים של מלחמת העולם השנייה אחרי שטס מפוטסדאם לטירה במנוסה מהצבא האדום המתקדם. בזמן מותו ומות אשתו, צציליה, דוכסית מקלנבורג-שוורין, אחוזות המשפחה בברנדנבורג היו תחת שליטה סובייטית ולכן הם נקברו בטירה.
החל מ-1952, לואי פרדיננד, נסיך פרוסיה העביר לטירה חפצי אמנות יקרי ערך ומזכרות פרוסיות מאוספי משפחת הוהנצולרן ומהמוזיאון שהיה בארמון מונביג'ו (אנ'). שניים מהחפצים החשובים ביותר הם כתר הקיסר וילהלם השני (אנ') ומדים ששימשו את פרידריך הגדול. כמן כן שמור בטירה מכתב שג'ורג' וושינגטון שלח למצביא הפרוסי פרידריך וילהלם פון שטויבן כאות תודה על לחימתו לצד המושבות האמריקאיות במלחמת העצמאות של ארצות הברית. בשנים 1952–1991 ארונותיהם של פרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה ובנו פרידריך הגדול נשמרו בקפלה בטירה. ב-1991, לאחר איחוד גרמניה, הארונות הוחזרו לפוטסדאם.
הטירה ניזוקה ברעידת אדמה שהתרחשה ב-3 בספטמבר 1978 ובעקבות זאת עברה שיפוצים עד אמצע שנות ה-90 של המאה ה-20.
היסטוריה > הטירה היום

הטירה נמצאת בבעלות פרטית של בית הוהנצולרן, שני שלישים בבעלות הענף של ברנדנבורג-פרוסיה ושליש בבעלות הענף השוואבי. מ-1952 קרן קירה נסיכת פרוסיה (אנ') עורכת במקום מחנות קיץ לילדים. כשגאורג פרידריך, נסיך פרוסיה שוהה בטירה עם משפחתו דגל פרוסיה (אנ') מונף בטירה. ב-2015 הטירה נסגרה לרגל צילומים של סרט האימה-פסיכולוגי "מרפא לבריאות" (אנ') שיצא לאקרנים ב-2016. הטירה שימשה כאתר הצילומים גם של סדרת הטלוויזיה משנת 2017, "המכשפה הגרועה ביותר" (אנ').
ארכיטקטורה

טירת הוהנצולרן היא מופת של הרומנטיות הגרמנית (אנ') ומייצגת תפיסה רומנטית של טירות האבירים בימי הביניים. הטירה מורכבת מארבעה חלקים מרכזיים: מבני הטירה עצמה, הקפלות, הביצורים וגן הטירה.
בכניסה לטירה ניצב שער העיט (Adlerturm) ממנו יורד גשר מתרומם. מבני הטירה יושבים על מתאר הטירה השנייה שיוצר צורת U. בקצה אחד בנויה קפלה פרוטסטנטית ובקצה השני קפלה קתולית. על חומת הסוגרים בנויות שלוש קומות בסגנון התחייה הגותית מקושטות במגדלים וצריחונים. ארבעת המגדלים מיושרים עם ארבעת הבסטיונים.
אולמות מרכזיים בטירה כוללים את אולם עץ המשפחה (Stammbaumhalle) ואולם הרוזן (Grafensaal). על קירות אולם עץ המשפחה מצויר אילן היוחסין של בית הוהנצולרן. אולם הרוזן תופס את כל האגף הדרומי של הטירה. שמונה עמודי שיש אדומים תומכים בקמרון הצלעות של האולם ובקירות האולם משובצים חלונות בצורת קשת מחודדת (אנ') .ציורי גריזיי של אדריכל הטירה שטילר מקשטים את החלונות ומתארים את ההיסטוריה של בית הוהנצולרן. מתחת לאולם הרוזן, במקום בו היה מטבח הטירה, נמצא כיום חדר האוצר (אנ').
קבורים במקום

וילהלם, נסיך הכתר של גרמניה
צציליה, דוכסית מקלנבורג-שוורין
קירה קירילובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה
לואי פרדיננד, נסיך פרוסיה
קירה, נסיכת פרוסיה (אנ')
הוברטוס, נסיך פרוסיה
אלכסנדרינה, נסיכת פרוסיה (אנ')
גלריה

הטירה בחורף
שער העיט (Adlerturm) בכניסה לטירה
פסל פרידריך הגדול
ראו גם

בית הוהנצולרן

החצר הפנימית
תצלום אווירי של הטירה
טיסטרדוש

| --- | --- |
סמל טיסטרדושסמל טיסטרדוש

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  צפון הונגריה
 מחוז:  בורשוד-אבאוי-זמפלן בורשוד-אבאוי-זמפלן
 נפה:  נפת טוקאי
 שטח:  8.93 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  205 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  48°02′26″N 21°22′46″E﻿ / ﻿48.040430555556°N 21.379319444444°E﻿ / 48.040430555556; 21.379319444444 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.tiszatardos.hu
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.טיסטרדוש(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.טיסטרדוש  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
טיסטרדוש (בהונגרית: Tiszatardos), הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. אוכלוסיית טיסטרדוש קטנה משמעותית מ-324 תושבים בשנת 1990 עד 215 תושבים בשנת 2018 (ירידה של 109 תושבים).
בטיסטרדוש חיו מעט יהודים.
| שנה | כמות יהודים | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 10 |  |
| 1880 | 10 | 356 |
| 1910 | 10 |  |
| 1920 | 11 |  |
| 1930 | 11 |  |
| 1941 | 10 | 701 |
היום הראשון ללימודים

תלמידים ביומם הראשון ללימודים
היום הראשון ללימודים הוא היום הראשון של השנה האקדמית. הוא מתרחש בדרך כלל באוגוסט או בספטמבר בחצי הכדור הצפוני ובינואר או בפברואר בחצי הכדור הדרומי, אך שונה ממדינה למדינה.
צפון אמריקה > קנדה

ברוב המקומות בקנדה, היום הראשון ללימודים הוא 3 בספטמבר, לאחר יום העבודה.
צפון אמריקה > קוסטה ריקה

היום הראשון של שנת הלימודים בקוסטה ריקה חל בתחילת אוגוסט. משרד החינוך משנה את התאריך מדי שנה כדי להבטיח את קיומם של 200 ימים אפקטיביים בלוח השנה של בית הספר.
צפון אמריקה > ארצות הברית

בארצות הברית מדיניות החינוך נקבעת בעיקר ברמת המדינה וברמת מחוזות אינדיבידואליים של בתי הספר. לכן, אין יום אחד שבו כל בתי הספר מתחילים. במהלך חלק ניכר מהמאה ה-20, היה מקובל שבתי ספר מתחילים מעט אחרי יום העבודה (ספטמבר), ובאזורים מסוימים בארצות הברית כך עדיין נהוג. עם זאת, מקובל יותר ויותר שבתי ספר מתחילים מוקדם יותר באוגוסט או אפילו בסוף יולי. לדוגמה, במחוז בתי הספר המאוחדים של סן דייגו, הלימודים מתחילים ביום שני האחרון של אוגוסט.
דרום אמריקה > ברזיל

בברזיל היום הראשון ללימודים הוא ביום שני הראשון של פברואר, ושנת הלימודים אורכת 200 ימים. השנה מסתיימת בדרך כלל בסוף נובמבר או בתחילת דצמבר. ב-2019, לדוגמה, יום הלימודים הראשון היה ב-4 בפברואר והאחרון ב-12 בדצמבר. הסמסטר הראשון או הקדנציה האקדמית של הסתיו נמשך מיום שני, 4 בפברואר 2019 עד יום שישי, 12 ביולי 2019, ואילו הסמסטר השני או קדנציית האביב נמשך מיום שני, 29 ביולי 2019 עד יום חמישי, 12 בדצמבר 2019.
הקריביים > טרינידד וטובגו

בטרינידד וטובגו השנה האקדמית נקבעת על ידי משרד החינוך. השנה מתחילה בשבוע הראשון או השני של ספטמבר ובדרך כלל מסתיימת בשבוע האחרון של יוני. בתי ספר ציבוריים נפתחים בדרך כלל ביום שני ובתי ספר פרטיים מתחילים ביום שלישי או רביעי. ישנם שלושה סמסטרים שביניהם חופשת חג המולד (אמצע דצמבר עד תחילת ינואר – שבועיים) וחופשת חג הפסחא (אמצע אפריל עד תחילת מאי – שבועיים). בתי ספר בדרך כלל נסגרים בשבוע האחרון של יוני למשך חודשיים לחופשת יולי/אוגוסט.
אסיה > פקיסטן

בפקיסטן, הממשלה ובתי הספר הפרטיים עורכים את הבחינות השנתיות שלהם בתקופת פברואר–מרץ. לאחר בחינות שנתיות, היום הראשון של שנת הלימודים החדשה של התלמידים הוא בין סוף מרץ לתחילת אפריל. מועצות בפקיסטן כמו BISE מתחילות גם את יום הלימודים הראשון של התלמידים בין מרץ לאפריל. השנה האקדמית של סטודנטים מורכבת מחופשות קיץ שמתחילות בסוף מאי או תחילת יוני עד 14 באוגוסט (יום העצמאות של פקיסטן). שנת הלימודים האקדמית מורכבת גם מחופשות חורף שמתחילות בסוף דצמבר עד השבוע הראשון של ינואר.
אסיה > הודו

בהודו בתי הספר נפתחים מחדש ביוני לאחר חופשת הקיץ. זה חל על כל מבנה K-12 הכולל בתי ספר יסודיים, חטיבות ביניים ותיכונים. בתי ספר מהוועד הארצי מקיימים את הבחינות השנתיות שלהם בחודש מרץ או אפריל והשנה האקדמית החדשה מתחילה ביוני לאחר חופשת הקיץ. עם זאת, זו לא תחילתה של השנה האקדמית החדשה עבור כמה מועצות כמו ICSE ו-CBSE. הבחינות השנתיות שלהם נערכות בחודש פברואר ולאחריו מתחיל המושב האקדמי החדש בשבוע האחרון של חודש מרץ. שנת הלימודים נמשכת עד השבוע השני של מאי בו מתחילה חופשת הקיץ. חופשת הקיץ נמשכת עד יוני.
אסיה > ישראל

היום הראשון ללימודים בגני הילדים ובבתי הספר בישראל בחינוך הממלכתי הוא 1 בספטמבר (או 2 בספטמבר אם 1 בספטמבר חל בשבת). היום האחרון ללימודים הוא 30 ביוני בבתי הספר היסודיים, ו-20 ביוני בעל יסודי (19 ביוני אם 20 ביוני חל בשבת).
בחינוך החרדי, שנת הלימודים מתחילה בא' אלול.
באוניברסיטאות ובמכללות מתחילה שנת הלימודים אחרי חגי תשרי.
אסיה > קוריאה

שנת הלימודים בקוריאה מתחילה ב-1 במרץ, אך היום הראשון ללימודים בקוריאה הוא 2 במרץ, מכיוון ש-1 במרץ הוא חג לאומי. שנת הלימודים מסתיימת בתחילת ינואר או בפברואר. בעבר היה מקובל שבתי הספר מסיימים את סמסטר ב' בסוף דצמבר, לוקחים חודש חופשה לחופשת חורף, חוזרים לבית הספר למספר שבועות ואז לוקחים חופשה של כמה שבועות – חופשת האביב – לפני מרץ. עם זאת, המבנה המקובל השתנה מאוד לאחרונה ובתי ספר רבים מעדיפים להאריך את סמסטר ב' עד תחילת ינואר ולקחת הפסקה ארוכה יותר עד תחילת שנת הלימודים בחודש מרץ.
אסיה > הפיליפינים

לוח השנה של בתי הספר הממשלתיים בפיליפינים מתחיל בדרך כלל ביום שני הראשון של יוני. עם זאת, לבתי ספר פרטיים יש יוצא מן הכלל לחרוג מלוח השנה כמוסדר בחוק הרפובליקה מס' 7797. מכללות או אוניברסיטאות מסוימות עשויות להתחיל את שנת הלימודים באוגוסט. שנת הלימודים חייבת להיות מורכבת מ-200 אך לא מיותר מ-220 יום.
אסיה > קטר

היום הראשון ללימודים בקטר הוא ב-15 בספטמבר, יחד עם כמה ממדינות העולם הערבי.
אסיה > סינגפור

שנת הלימודים של כל בתי הספר היסודיים והתיכוניים בסינגפור מתחילה בתחילת ינואר ומסתיימת לעיתים בסוף נובמבר. זה לוקח בחשבון 40 שבועות של זמן תוכנית לימודים להוראה ולמידה לפני תחילת הבחינות הלאומיות, ושישה שבועות של חופשת לימודים בסוף השנה עבור המורים והתלמידים.
אסיה > אינדונזיה

באינדונזיה, היום הראשון ללימודים הוא בדרך כלל באמצע יולי.
אסיה > איראן

באיראן, היום הראשון ללימודים הוא בסוף ספטמבר.
אסיה > יפן

היום הראשון ללימודים ביפן (בכל בתי הספר) הוא ב-7 או 8 באפריל. שנת הלימודים מסתיימת בדרך כלל ב-24 במרץ, וניתן לתלמידים שבוע אחד בין שתי שנות לימודים. הלימודים מתחילים באפריל משום שהממשלה הלאומית בעידן מייג'י הגדירה את השנה הפיננסית שלהם מאפריל עד מרץ משנת 1886, מה שאילץ את כל בתי הספר להתאים את עצמם לשנה הפיננסית. מאז, התקופה שבה הסאקורה (פריחת הדובדבן) מתחילה לפרוח היא עונת המפגש והפרדה מהיפנים. קודם לכן, מהמאה השביעית עד 1872, השנה הפיננסית שהייתה נהוגה על ידי הרשות היפנית הייתה מינואר עד דצמבר. בין השנים 1872 ל-1886, השנה הפיננסית השתנתה שלוש פעמים, כולל חזרה לינואר עד דצמבר.
אסיה > וייטנאם

היום הראשון בלימודים בווייטנאם תמיד חל ב-5 בספטמבר, ואפילו בבתי ספר מסוימים תלמידים מתחילים ללמוד מוקדם יותר, מאוגוסט.
אוקיאניה > אוסטרליה

באופן כללי, בסביבות 1 בפברואר, תלוי במדינה/טריטוריה אינדיבידואלית (ובבית הספר או במערכת בתי הספר הפרטית).
אוקיאניה > ניו זילנד

בדרך כלל, השבוע האחרון בינואר, או השבוע הראשון בפברואר.
אוקיאניה > פפואה גינאה החדשה

בדרך כלל, השבוע השלישי בינואר.
אוקיאניה > דרום האוקיינוס השקט

באופן כללי, תקופת הלימודים מתחילה החל מ-11 בפברואר.
אירופה > בלגיה והולנד

היום הראשון ללימודים בבלגיה חל ב-1 בספטמבר או ביום שני שלאחר מכן אם 1 בספטמבר חל ביום שבת או ראשון.