stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דיק, קר'ס ליידיס
היסטוריה > הקמה והשנים הראשונות

בזמן מלחמת העולם הראשונה כדורגל הנשים הפך לפופולרי בהיקפים גדולים, כאשר העסקתן של נשים בתעשייה הביאה להקמת קבוצות במסגרת משחקי מקומות עבודה, בדומה למה שקרה 50 שנים מוקדם יותר עבור גברים. ב-1916, הוקמו קבוצות הנשים הראשונות וזכו במהרה לאהדה רבה. ראש ממשלת בריטניה דאז, דייוויד לויד ג'ורג' אף טען ש"משחקי הכדורגל תורמים לחיזוק הדימוי שנשים מבצעות את העבודה בצורה טובה ונכונה, בזמן שהגברים צריכים להילחם בחזית המערבית". בנוסף, משחקי כדורגל רבים אורגנו כמשחקי צדקה לארגונים בריטיים שתרמו למאבק המלחמתי.
אלפרד פרנקלנד היה פקיד במפעל "דיק וקר" שפעל בעיר פרסטון שבלנקשייר. בזמן המלחמה ייצר המפעל קטרים, קופסאות קליעים, גשרים צפים ותחמושת. פרנקלנד נהג לצפות מחלון משרדו בנשות המפעל הצעירות ששיחקו להנאתן בכדור בזמן הפסקות הצהריים שלהן. אחת מיוזמות משחקי הצהריים הייתה גרייס סיברט שבעלה לחם בקרב על הסום ונלקח בשבי הצבא הגרמני. פרנקלנד הציע לסיברט להקים קבוצה של נשות המפעל שתעזור לגייס כספים, והיא נענתה בחיוב להצעתו. בתמורה, הוא הסכים להתמנות למנג'ר הקבוצה.
את המשחק הראשון של הקבוצה, קבע פרנקלנד לחג המולד 1917, כשמטרתו הייתה גיוס כספים לבית החולים לחיילים פצועים בפרסטון. פרנקלנד ביקש מאנשי פרסטון נורת' אנד רשות להשתמש באצטדיונם הביתי, דיפדייל וקיבל את אישורם. זה היה המשחק הראשון שנערך בדיפדייל מאז תחילת המלחמה ב-1914. מעל עשרת אלפים צופים הגיעו למשחק ופרנקלנד גייס 200 פאונד (שווה ערך ל-41 אלף פאונד כיום) לטובת בית החולים. במשחק עצמו, ניצחה דיק, קר'ס ליידיס 0-4 ומשם המשיכה לניצחונות נוספים על קבוצות מפעלים מבולטון ומבארוו.
בסוף מלחמת העולם הראשונה, רוב הנשים איבדו את עבודתן במפעלי התחמושת. למרות זאת, רבות מהן התאהבו בכדורגל ולא היו מוכנות להפסיק לשחק. חלק מהמפעלים, שראו את משיכתן של הנשים למשחק, תמכו בהן והמשיכו להחזיק את הקבוצה. אחד המפעלים שתמך בקבוצת הנשים היה מפעל "דיק וקר", שהמשיך וטיפח את קבוצתו עד הפיכתה למועדון כדורגל הנשים הטוב ביותר באנגליה.
בתחילת שנת 1919, נפגשה הקבוצה למשחק עם "סנט הלנס ליידיס". דיק, קר'ס ליידיס ניצחה 1-6, אולם פרנקלנד התרשם מאוד משתי שחקניות של סנט הלנס, אליס וודס ולילי פר. בסוף המשחק, ניגש פרנקלנד אל השתיים והציע להן מגורים בפרסטון ושכר של עשרה שילינג למשחק בתמורה למעבר לדיק, קר'ס ליידיס. השתיים הסכימו, עברו ל"דיק וקר" והפכו לשתיים מהשחקניות הטובות והמזוהות ביותר עם הקבוצה.
היסטוריה > החרם של ההתאחדות לכדורגל

למרות שדיק, קר'ס ליידיס שיחקה בעיקר במשחקי צדקה לארגוני חיילים מובטלים, היא ניסתה לעזור גם לעובדים המקומיים שסבלו מקשיים כספיים רבים. ענף שניזוק מאוד ממלחמת העולם הראשונה היה ענף הכרייה. במרץ 1921, החליטו בעלי חברות הכרייה לקצץ כ-50 אחוז משכר עובדיהם, ומי שלא הסכים לתנאים אלו פוטר מיידית. מספר גדול משחקניות דיק, קר'ס ליידיס הגיעו מאזורי כרייה כמו סנט הלנס, והן טענו שהקבוצה צריכה להתגייס לטובת הכורים ולגייס כסף למשפחות שנותרו ללא מפרנס. פיטורי הכורים השפיעו גם על מצב העובדים בווילס ובסקוטלנד, ולכן באפריל 1921 נערכו שלושה משחקים בקארדיף (18,000 איש), בסוונסי (25,000) ובקילמרנוק (15,000), שבהם דיק, קר'ס ליידיס ייצגה את אנגליה נגד נבחרות ווילס וסקוטלנד. שלושת המשחקים הסתיימו כשידה של דיק, קר'ס ליידיס על העליונה.
בעקבות התערבותה של דיק, קר'ס ליידיס במצב הכורים, פחדה התאחדות הכדורגל האנגלית שנשים יתערבו בעניינים פוליטיים, ולכן החלה לנקוט באמצעים מחמירים כנגד משחקי הנשים. החוק הראשון שחוקק נגדם היה איסור על נשים לשחק במגרשי ההתאחדות, בטענה שמשחקי הנשים חסרי טעם. רשויות הכדורגל הסקוטיות הוציאו צו דומה. אחדים טענו שההחלטה זו נבעה מקנאה בקהל הרב שמשחקי הנשים משכו. חוק זה פצע אנושות את קבוצות הנשים, משום שרוב משחקיהן אורגנו כדי לגייס כספי צדקה - דבר שהיה כמעט בלתי אפשרי ללא המגרשים הגדולים של ההתאחדות. בנוסף, אסרה ההתאחדות על שופטיה לשמש כשופטים וכקוונים במשחקי הנשים.
שחקניות והנהלת דיק, קר'ס ליידיס היו המומים מהחלטות ההתאחדות. אליס קל, קפטנית הקבוצה דיברה בשם רוב שחקניות הקבוצה ואמרה ש"אנחנו משחקות בשם אהבת המשחק ולכן החלטנו להמשיך לשחק". חברתה לקבוצה, אליס נוריס אמרה ש"כולנו המומות ומאוכזבות מהחלטת ההתאחדות, אבל נתעלם מהם כמו שהתעלמנו מהם כשהם טענו שכדורגל הוא לא משחק לנשים". מנג'ר הקבוצה, אלפרד פרנקלנד טען ש"הקבוצה תמשיך לשחק כל עוד ארגוני הצדקה יצטרכו תרומות, גם אם נשחק בשדות".
החרם הביא להקמת התאחדות כדורגל לנשים (ELFA), שאיחדה תחתיה את כל מועדוני הנשים באנגליה. אחת ההחלטות העיקריות של ה-ELFA הייתה האיסור על שחקניות לשחק בקבוצות הנמצאות במרחק של יותר מ-20 מייל מביתן. חוק זה גרם לקבוצות גדולות וחזקות, דוגמת דיק, קר'ס ליידיס, לאבד שחקניות מסוימות, אך חיזק מועדונים קטנים שיכלו להשקיע בשחקניות הבית שלהן מבלי חשש. מהר מאוד התגלה שהחוק החדש אכן משפיע, כאשר דיק, קר'ס ליידיס (שהייתה באותו הזמן בעלת מאזן מדהים של 99 ניצחונות, תיקו אחד וללא הפסדים) חילצה תיקו בדקה האחרונה מול קבוצה מברדפורד.
בעקבות החרם, יצאה הקבוצה בדצמבר 1922 לסיבוב משחקים בצפון אמריקה, כשלרשותה סגל מלא - למעט השוערת פגי מייסון שנשארה באנגליה עקב מות אמה. כשנחתו בקנדה, גילו הבנות שגם שם אסרו אליהן לשחק, ולכן הדרימו לארצות הברית. בארצות הברית הן שיחקו תשעה משחקים נגד מועדוני גברים, כאשר בסוף המאזן שלהן עמד על שלושה ניצחונות, שלושה משחקי תיקו ושלושה הפסדים. מלכת השערים של סיבוב המשחקים הייתה פלורי רדפורד, אך מי שמשכה את מלוא תשומת הלב של התקשורת האמריקאית הייתה לילי פר שזכתה בעיתונות לתואר "הכדורגלנית המבריקה ביותר בעולם". במהלך אחד המשחקים פגשה שחקנית הקבוצה, אליס מילס את בעלה לעתיד, ולאחר מכן חזרה לארצות הברית כדי להינשא לו.
היסטוריה > תחילת השקיעה והשנים האחרונות

זמן קצר לאחר מכן, תעשיות "דיק וקר" נמכרו לחברת הענק, אינגליש אלקטריק. למרות שהותר לקבוצה להמשיך ולשחק במגרשם הביתי, אשטון פארק, הודיעו מנהלי החברה שהם מפסיקים לסבסד במועדון. אלפרד פרנקלנד, מנג'ר דיק, קר'ס ליידיס עזב את עבודתו במפעל ופתח בפרסטון חנות למכירת דגים ביחד עם אשתו - דבר שלא מנע ממנו להמשיך לאמן את הקבוצה. בעקבות השינויים בהנהלה שינתה הקבוצה את שמה לפרסטון ליידיס. רוב שחקניות הקבוצה איבדו את עבודתן באינגליש אלקטריק, אך פרנקלנד, שתמיד תרם וארגן כספים לטובת בתי החולים בפרסטון, סידר להן מקומות עבודה שם.
במהלך השביתה הכללית ב-1926, הודיעה חברת אינגליש אלקטריק להנהלת פרסטון ליידיס שאסור להם לשחק יותר באשטון פארק. אליס נוריס אמרה על כך: "היינו באמצע אימון הלילה שלנו, ולפתע נאמר לנו שאסור לנו לא להגיע יותר לאשטון פארק. משהו בטוח קרה בין פרנקלנד להנהלת החברה". למרות איבוד האצטדיון והחסויות, המשיכה פרסטון להיות הקבוצה הטובה ביותר באנגליה, כאשר ב-1927, היא ניצחה את יריבתה המושבעת, "בלקפול ליידיס" 2-11 משערים של פלורי רדפורד, ג'ני האריס ולילי פר.
לקראת סוף העשור ותחילת העשור הבא, החלה הקבוצה לאבד שחקניות משמעותיות רבות דוגמת אליס קל (התחתנה), פלורי רדפורד (היגרה לקנדה), ג'ני האריס וכרמן פומייס שהחליטה לחזור לצרפת. למרות זאת, הכוכבת הגדולה של הקבוצה, ליל פר - שמעולם לא נישאה, המשיכה לשחק בקבוצה. ב-8 בספטמבר 1937, הביסה פרסטון ליידיס 1-5 בגמר "אליפות בריטניה והעולם" את הקבוצה הסקוטית, אדינבורו ליידיס, כאשר פר כובשת את אחד השערים. חגיגות הניצחון נערכו בבית קפה קטן בפרסטון. עד תקופה זו, גייסה פרסטון ליידיס כמאה אלף פאונד במשחקי צדקה.
בזמן מלחמת העולם השנייה, הקבוצה סבלה מקשיים רבים ולא זכתה לשחק בהרבה משחקים. המנג'ר אלפרד פרנקלנד שירת ב"שירות ההגנה מפני מתקפות אוויר" (ARP Warden) ולא יכל לארגן לקבוצה משחקים רבים. בנוסף, תקציבי הדלק הזעומים לא איפשרו לקבוצה לנסוע לערים רחוקות כדי לשחק בהן.
ב-1955, הודיע פרנקלנד על פרישתו מאימון הקבוצה עקב בעיות בריאותיות. במקומו מונו לתפקיד קת' לאטם וקפטנית הקבוצה, סטלה בריגס. ב-9 באוקטובר 1957, נפטר פרנקלנד בגיל 75.
ההתאחדות האנגלית המשיכה להקשות על קבוצות הנשים, ולא חזרה בה מהחלטותיה הנוקשות כלפיהן. ב-1962, ביטלה ההתאחדות משחק צדקה בין פרסטון ליידיס לאולדהאם שאמור היה להיערך באצטדיון הלגיון הבריטי, ואף איימה בקנס על וויגן רוברס אשר השכירה את האצטדיון לקבוצות. מאמן הקבוצה, קת' לאטם היה מיואש מהמצב וב-1964, הקבוצה שיחקה תריסר משחקים בלבד. בנוסף, מעט מאוד שחקניות גרו בפרסטון ולכן הקבוצה לא יכלה לערוך אימונים סדירים, אלא רק להיפגש לטובת משחקים.
ב-1965, הצליח לאטם לארגן רק שלושה משחקים, כאשר כולם נערכו נגד קבוצת "הנדי אנג'לס" מהמידלנדס. המפגש האחרון ביניהן, שנערך ב-21 באוגוסט, היה המשחק האחרון של פרסטון ליידיס. במשחק ניצחה פרסטון 0-4, בדיוק באותה תוצאה בה ניצחה הקבוצה במשחק הראשון שלה אי פעם, כמעט 48 שנה לפני כן. מספר שבועות לאחר מכן, הודיע לאטם לשחקניותיו שהמועדון נסגר. במהלך השנים שיחקה הקבוצה 828 משחקים, כאשר לרשותה 758 ניצחונות, 46 תוצאות תיקו ו-24 הפסדים בלבד.
שנה לאחר מכן, נבחרת אנגליה זכתה במונדיאל. הזכייה ההיסטורית גרמה לזינוק רב במספר הנשים שהחלו לקחת חלק במשחק והעניין בו עלה. ארבע שנים אחר כך, ב-1970, הסירה התאחדות הכדורגל האנגלית את החרם על קבוצות הנשים, אחרי כמעט חמישים שנות דיכוי.
לקריאה נוספת

Gail J. Newsham, In a League of Their Own! The Dick, Kerr Ladies Football Club 1917-1965, Scarlet Press, 1997, ISBN 1857270290
Barbara Jacobs, The Dick Kerr's Ladies, Constable and Robinson, 2004, ISBN 1841198285
הערות שוליים

1 2  ‏ History of women's football, באתר ההתאחדות האנגלית‏, 11 בספטמבר 2009
1 2  ‏ The History of Women's Football in England and it's political supression, יוני 2011
1 2  ‏ Dick, Kerr's Ladies, ספטמבר 2011
↑  ‏ Notes including details of the USA Tour, באתר Sover‏, 17 במרץ 2001
הקפטניות מתנשקות זו עם זו בסיום המשחק
הוועדה לגאוגרפיה עירונית

| --- | --- |

 מטה הארגון:  לוזאן 
 תקופת הפעילות:  1976–הווה (כ־48 שנים) 
 www.igu-urban.org
 
הוועדה לגאוגרפיה עירונית היא יחידת סמך באיגוד הבינלאומי לגאוגרפיה העוסקת בנושאי גאוגרפיה עירונית, בתחומים עירוניים, ו-פתרון הבעיות בערים ברחבי העולם. הוועדה נוצרה בעקבות ראיון של פרופסור קז'ימיר דזיוונסקי (אנ') (פולין) בעת שנערך הקונגרס הבינלאומי לגאוגרפיה במוסקבה בשנת 1976 כאשר נשאל לגבי ניגוד האינטרסים של ערים קפיטליסטיות במערב לעומת ערים סוציאליסטיות במזרח והיחסים ביניהם. הוועדה מקיימת מחקר, תיעוד, שימור אדריכלי, אקולוגיה, מנהל מקומי, ויחסי גומלין בנושאי הערים ומקיימת קונגרסים בכמה ערים במקביל ושיתוף פעולה בין בעלי מקצוע העוסקים גאוגרפיה עירונית. בשנת 2010 נערך הקונגרס לראשונה בישראל, בתל אביב ביחד עם הקונגרס השנתי בנושאי אזורים של האיגוד הבינלאומי לגאוגרפיה. מקומה של הוועדה הוא במכון לגאוגרפיה של אוניברסיטת לוזאן בשווייץ.
המנון נורווגיה

| --- | --- |

 מדינה:  נורווגיה נורווגיה
 שפה:  נורווגית
 מילים:  ביירנסטרנה ביירנסון
 לחן:  ריקרד נורדראק
 תאריך מעמד רשמי:  1864
 ‏האזנהקובץ:Norway (National Anthem).ogg‏Ⓘ‏
 
הו, נאהב ארץ זו (בנורווגית Ja, vi elsker dette landet) הוא ההמנון הלאומי של נורווגיה. מילות ההמנון נכתבו על ידי ביירנסטרנה ביירנסון בין השנים 1868-1859 והלחן נכתב על ידי ריקרד נורדראק ב-1864. לשיר המקורי היו שמונה בתים, אולם נהוג לשיר רק את הראשון ושני האחרונים. ההמנון בוצע לראשונה בחגיגות היובל לחוקת נורווגיה ב-27 במאי 1864.
אף על פי כן, לנורווגיה יש גם המנון מלכותי - Kongesangen. להמנון זה כמה גרסאות, שהראשונה בהן נכתבה על ידי הנריק ורגלנד. אולם הגרסה שמשתמשים בה כיום היא זו של גוסטב ינסן (Gustav Jensen), שכתב את הגרסה שלו לכבוד הכתרתו של הוקון השביעי למלך נורווגיה ב-1906. גרסתו של ינסן הושפעה מהמנון הממלכה המאוחדת, והלחנים שלהם זהים.
מילות ההמנון

| תרגום לעברית | נורווגית |
| --- | --- |
הוֹ, נאהב ארץ זו  אשר עולה  חרושת תלמים, חשופה על פני המים,  אלפי בתים בה.  נאהב, נאהבה, ונהרהר -  על אבינו ועל אמנו  ועל אותו ליל-סאגה המרווה  את אדמתנו בחלום.  ועל אותו ליל-סאגה המרווה  מרווה את אדמתנו בחלום.    על אדם נורווגי בבקתתו,  תודה לך אלי הטוב!  על הארץ הוא יגן,  גם באופל השורר.  כל שנלחמו אבותינו  ובכו אמותינו,  שיכך האל בדממה  כשזכינו בזכותנו.    הו, נאהב ארץ זו  אשר עולה  חרושת תלמים, חשופה על פני המים,  אלפי בתים בה.  וכמו שמאבק-אבות הניף  את ההכרח לכדי ניצחון,  אף אנו, לעת צורך,  למען שלומהּ נקים המחנה.: Ja, vi elsker dette landet,  som det stiger frem,  furet, værbitt over vannet,  med de tusen hjem.  Elsker, elsker det og tenker  på vår far og mor  Og den saganatt som senker  drømme på vår jord.  Og den saganatt som senker,  senker drømme på vår jord.    Norske mann i hus og hytte,  takk din store Gud!  Landet ville han beskytte,  skjønt det mørkt så ut.  Alt hva fedrene har kjempet,  mødrene har grett,  har den Herre stille lempet  så vi vant vår rett.    Ja, vi elsker dette landet,  som det stiger frem,  furet, værbitt over vannet,  med de tusen hjem.  Og som fedres kamp har hevet  det av nød til seir,  også vi, når det blir krevet,  for dets fred slår leir.
ראו גם

דגל נורווגיה
סמל נורווגיה
המנון ניו זילנד

| --- | --- |

 מדינה:  ניו זילנד ניו זילנד
 שפה:  מאורית, אנגלית
 מילים:  תומאס בראקן
 לחן:  ג'ון ג'וזף וודס
 תאריך מעמד רשמי:  1940 (כנעימה לאומית) 1977 (כהמנון)
 שמות נוספים:  ניו זילנד (Aotearoa)
 ‏האזנהקובץ:God Defend New Zealand instrumental.ogg‏Ⓘ‏
 
אל, הגן על ניו זילנד (באנגלית: God Defend New Zealand) או ניו זילנד (במאורית Aotearoa) הוא ההמנון הלאומי של ניו זילנד לצד ההמנון אל, נצור המלכה. אף שלשני ההמנונים מעמד זהה בחוק, נעשה שימוש רק בראשון כעניין שבשגרה. להמנון שתי גרסאות – האחת באנגלית והשנייה במאורית – ומשמעות מילותיהן אינה זהה. לכל אחת מהגרסאות חמישה בתים, וככלל מושמעים רק הבית הראשון במאורית והבית הראשון באנגלית, ולפי סדר זה.
מילותיו של ההמנון באנגלית נכתבו בשנות ה-70' של המאה ה-19 על ידי המהגר האירי תומאס בראקן (Thomas Bracken). ב-1876 נערכה תחרות נושאת פרס לבחירת מילים לנעימה, ובה זכה ג'ון ג'וזף וודס (John Joseph Woods). ב-1878 נכתבו לנעימה מילים במאורית. הנעימה צברה פופולריות בתחילת המאה ה-20, וב-1940 רכשה ממשלת ניו זילנד את זכויות היוצרים עבורה, וקבעה אותה כ"נעימה לאומית" (national hymn). הנעימה שימשה את ניו זילנד במספר אירועים בינלאומיים החל משנת 1950, אך היא הושמעה לראשונה באופן רשמי רק באולימפיאדת מינכן בשנת 1972. בעקבות כך החלו להשמע דרישות להנהגת הנעימה כהמנונה הלאומי של המדינה, וב-1976 הוגשה לפרלמנט עתירה בעניין. באישורה של אליזבת השנייה, מלכת בריטניה, אומצה הנעימה כהמנונה השני של ניו זילנד ב-21 בנובמבר 1977.
מילות ההמנון

| תרגום הגרסה האנגלית לעברית | מאורית | אנגלית |
| --- | --- | --- |
| אלוהי העמים! לרגליך,  בחבלי אהבה אנו נפגשים,  שמע קולנו, אנו מתחננים,   אל הגן על ארצנו החופשית.  שמור על הכוכב המשולש הפסיפי.  ממכשלת סכסוכי המלחמה,  שא תהילתה למרחקים,  אל הגן על ניו זילנד.    אנשי כל אמונה וגזע,  נאספים כאן לפניך,  מבקשים הם כי תברך את המקום הזה,  אל הגן על ארצנו החופשית.  ממחלוקת, קנאה, שנאה,  ומשחיתות, שמור ארצנו,  עשה ארצנו טובה וכבירה,  אל הגן על ניו זילנד.    יהא שמנו שלום, לא מלחמה,   אך אם צרנו יפליגו עד חופנו,  עשה כי נקביל פניהם כחזקים,  אל הגן על ארצנו החופשית.  אדון הקרבות, בעוצמתך,  הנס את אויבנו,  עשה את מטרתנו צודקת ונכונה,  אל הגן על ניו זילנד.    עשה את אהבתנו אליך כבירה,  תן שברכתך לעולם לא תחדל,   הענק לנו שפע, הענק לנו שלום,  אל הגן על ארצנו החופשית.  מאי-כבוד ומבושה,  שמור את שם ארצנו נטול הרבב,  הכתר אותה בתהילה אלמותית,  אל הגן על ניו זילנד.    ישכנו הרינו לעד,  כמעוז חירות לחוף הים,  עשה אותנו נאמנים לך,   אל הגן על ארצנו החופשית.  הדרך אותה כחלוץ לעמים,  המטיפים אהבה ואמת לאדם,   פועלים את תוכניתך עטורת התהילה,  אל הגן על ניו זילנד. | E Ihowā Atua,  O ngā iwi mātou rā  Āta whakarangona;  Me aroha noa  Kia hua ko te pai;  Kia tau tō atawhai;  Manaakitia mai  Aotearoa     Ōna mano tāngata  Kiri whero, kiri mā,  Iwi Māori, Pākehā,  Rūpeke katoa,  Nei ka tono ko ngā hē  Māu e whakaahu kē,  Kia ora mārire  Aotearoa     Tōna mana kia tū!  Tōna kaha kia ū;  Tōna rongo hei pakū  Ki te ao katoa  Aua rawa ngā whawhai  Ngā tutū e tata mai;  Kia tupu nui ai  Aotearoa     Waiho tona takiwā  Ko te ao mārama;  Kia whiti tōna rā  Taiāwhio noa.  Ko te hae me te ngangau  Meinga kia kore kau;  Waiho i te rongo mau  Aotearoa     Tōna pai me toitū  Tika rawa, pono pū;  Tōna noho, tāna tū;  Iwi nō Ihowā.  Kaua mōna whakamā;  Kia hau te ingoa;  Kia tū hei tauira;  Aotearoa | God of nations! at Thy feet  In the bonds of love we meet,  Hear our voices, we entreat,  God defend our Free Land.  Guard Pacific's triple star,  From the shafts of strife and war,  Make her praises heard afar,  God defend New Zealand    Men of ev'ry creed and race  Gather here before Thy face  Asking Thee to bless this place  God defend our free land  From dissension, envy, hate  And corruption guard our State  Make our country good and great  God defend New Zealand    Peace, not war, shall be our boast  But should our foes assail our coast  Make us then a mighty host  God defend our free land  Lord of battles, in Thy might  Put our enemies to flight  Let our cause be just and right  God defend New Zealand     Let our love for Thee increase  May Thy blessings never cease  Give us plenty, give us peace  God defend our free land  From dishonour and from shame  Guard our country's spotless name  Crown her with immortal fame  God defend New Zealand     May our mountains ever be  Freedom's ramparts on the sea  Make us faithful unto Thee  God defend our free land  Guide her in the nations' van  Preaching love and truth to man  Working out Thy Glorious plan  God defend New Zealand |
ראו גם

דגל ניו זילנד
סמל ניו זילנד
הלוויית הרב עובדיה יוסף

חלק מהקהל בהלווייה
מודעות אבל בירושלים על פטירת הרב יוסף
הלוויית הרב עובדיה יוסף התקיימה בירושלים ביום שני ג' בחשוון תשע"ד (7 באוקטובר 2013). ההערכות לגבי סך המשתתפים בהלוויה נעו בין 450,000 ל-850,000. מסע ההלוויה הועבר בשידור חי בכלי תקשורת רבים בישראל.
ימיו האחרונים

ב-21 בספטמבר 2013 (חול המועד סוכות ה'תשע"ד), בעקבות החמרה במצבו הבריאותי, אושפז הרב יוסף, הראשון לציון והרב הראשי לישראל לשעבר ומנהיגה הרוחני של מפלגת ש"ס, בבית החולים הדסה עין כרם בירושלים. כעבור שבועיים נפטר בשעות הצהריים של יום שני 7 באוקטובר 2013, ג' בחשוון ה'תשע"ד, בגיל 93. הלווייתו ומשא ההספדים החלו בשעה שש בערב באותו יום והסתיימו כעבור חמש שעות.
מסע הלוויה

מיטתו של הרב יוסף הובאה מבית החולים לבית הלוויות שמגר, שם ספדו לו נשיא המדינה שמעון פרס וראש הממשלה בנימין נתניהו. כמו כן השתתפו בהלוויה ראש עיריית ירושלים ניר ברקת והשרים גדעון סער ויובל שטייניץ.
לאחר מכן הובאה המיטה לישיבת פורת יוסף בשכונת גאולה. לפני התיבה עבר חתנו הרב אהרן בוטבול שקרא פרקי תהילים וי"ג מידות, ולאחריו קרא הראשון לציון והרב הראשי לישראל לשעבר הרב שלמה משה עמאר פרקי תהילים נוספים. ראשון המספידים היה הרב שמואל אויערבך. עוד הספידוהו חברי מועצת חכמי התורה הרב שלום כהן והרב שמעון בעדני, הרבנים הראשיים לשעבר הרב אליהו בקשי דורון והרב ישראל מאיר לאו, הרבנים ראובן אלבז, משה צדקה ובניהו שמואלי, וכן ארבעת בניו, הרבנים אברהם, יצחק, דוד ומשה. מאחרוני המספידים היה יו"ר ש"ס, אריה דרעי. לאחר מכן נערכה קבלת עול מלכות שמים על ידי הרב יעקב עדס. המספידים דיברו על שקדנותו בתורה, על חיבוריו ועל פעילותו התורנית והציבורית הענפה. ההספדים הושמעו באמצעות רמקולים שהוצבו ברחובות הסמוכים ומקלטי רדיו שהפעילו תושבי השכונה.
מסע ההלוויה יצא מישיבת פורת יוסף ועבר ברחובות יוסף בן מתתיהו, מלכי ישראל, ברנדייס, ירמיהו ולאורך רחוב בר-אילן. עקב הדוחק העצום שנבע ממספר המלווים, נע רכב החברה קדישא ובו מיטת הרב יוסף באיטיות רבה, בסיוע כוחות משטרה. ברמקולים הושמעו בקשות חוזרות ונשנות לזוז ולאפשר את התקדמות הרכב. מסע ההלוויה ארך כשלוש שעות. הרב יוסף נטמן בבית הקברות סנהדריה בירושלים, לצד קבר רעייתו מרגלית. רבים ממשתתפי ההלוויה קרעו את דש בגדיהם, כמנהג המובא בהלכה על פטירת רב גדול שבדור.
בהלוויה השתתפו אנשים מכל המגזרים ביהדות החרדית והדתית. אדמו"רים וראשי ישיבות רבים הורו לתלמידיהם להגיע להלוויה. בין המלווים היו רבנים חברי מועצות גדולי התורה של אגודת ישראל ודגל התורה ובהם: הרב אהרן לייב שטיינמן והאדמו"רים מגור, מבעלז ומוויז'ניץ.
מסע ההלויה הועבר בשידור חי בערוץ הלווין דר וסוחרת ובערוצי הרדיו קול ברמה וקול חי. כמו כן מספר ערוצי טלוויזיה ממלכתיים שידרו חלקים מההלוויה בשידור חי. כ-4,000 שוטרים הוצבו לאבטחת ההלוויה ומשתתפיה. כוחות הצלה טיפלו בכ-300 איש שנזקקו לטיפול רפואי עקב הדוחק הרב.
מספר המשתתפים

בהלוויה השתתפו, לפי הערכה של משטרת ישראל, כ-750–800 אלף איש, והיא ההלוויה הגדולה ביותר בתולדות מדינת ישראל. עם זאת, קציני משטרה אחרים התייחסו בספקנות למספרים וטענו כי בפרק זמן של שש שעות ניתן להסיע לירושלים כ-200 אלף איש בלבד, ומשום כך העריכו שבהלוויה השתתפו כ-450 אלף איש: כ-250 אלף מתושבי העיר ו-200 אלף מחוץ לה. לפי טרנדאיט, חברה שמתמחה בהערכת מספר המשתתפים באירועים המוניים, ברגעי השיא כ-273,000 איש השתתפו בהלוויה. כלי תקשורת חרדים עיגלו את מספר המשתתפים וכינו את ההלוויה "הלוויית המיליון".
תחבורה

קודם להלוויה ובמהלכה סגרה משטרת ישראל לתנועה את מרבית הכבישים באזור, מאזור רחוב שרי ישראל (בסמוך לבנייני האומה) ועד גבעת התחמושת. בשני הכבישים המובילים לירושלים ממערב (כביש 1 וכביש 443) נוצרו עומסי תנועה כבדים, עקב ריבוי תנועה של אנשים שבאו להשתתף בהלוויה. בשלב מאוחר יותר סגרה המשטרה את מחלף הראל לרכבים פרטיים, ואפשרה מעבר לכיוון ירושלים רק לאוטובוסים ולתחבורה ציבורית. חברות התחבורה הציבורית תגברו את הקווים לירושלים וחברות הסעה פרטיות הוציאו אוטובוסים בהתאם להזמנות, אך במספר מקומות ההיצע היה נמוך מהביקוש הרב. עקב עומסי התנועה בכניסות לעיר, החלו רבים לצעוד רגלית לעבר ההלוויה, מאזור מוצא ומאזור רמות. כלי רכב פרטיים רבים ואוטובוסים הוחנו לאורך צירי התנועה. הרכבת הקלה בירושלים פעלה באופן חלקי, עקב הערכה לחסימת דרך בר-לב. מאוחר יותר חודשה פעילות הרכבת הקלה, לאחר שהרחוב לא נחסם בפועל. התחבורה הציבורית בירושלים פסקה לפעול בהדרגה, בשל חסימת רחובות ראשיים. רכבת ישראל תגברה את הרכבות בקו הרכבת תל אביב - ירושלים.
הערות שוליים

↑  ישי כהן, ‏הספדים על הרב עובדיה, באתר כיכר השבת, 7.10.13
1 2   אורי משגב, צעדת ה-400 אלף? כמה אנשים באמת ליוו את עובדיה יוסף בדרכו האחרונה, באתר הארץ, 9 באוקטובר 2013
↑  הרב עובדיה יוסף הובא למנוחות: "המנהיג הסתלק, אך מורשתו חיה", באתר ‏מאקו‏, 7 באוקטובר 2013
↑  משה נוסבאום, ‏לווית הרב עובדיה יוסף: האם מספר המשתתפים נופח?, באתר ‏מאקו‏, 8 באוקטובר 2013
↑  על-פי חברת 'טרנדאיט' מספר המשתתפים בהלוויה עמד על 270 אלף בלבד - מי טעה בדיווח?, רדיו 103.
↑  צוות בחדרי חרדים, כבה נר המערבי • מיליון איש ליוו למנוחת עולמים את הגר"ע יוסף זצ"ל • סיקור ענק, באתר בחדרי חרדים, 7 באוקטובר 2013
↑  רכבת שיצאה סביב השעה 17 מתל אביב, תמונות ווידאו מרכבת זו באתר חדרי חרדים
המצבה שהונחה על קברו
המנון נמיביה

| --- | --- |

 מדינה:  נמיביה נמיביה
 שפה:  אנגלית
 מילים:  אחלי דואסב
 לחן:  אחלי דואסב
 תאריך מעמד רשמי:  1991
 
נמיביה, ארצם של האמיצים (באנגלית: Namibia, Land of the Brave) הוא ההמנון הלאומי של נמיביה.
לאחר שקיבלה את עצמאותה בשנת 1990, ערכה נמיביה תחרות לכתיבת המנון חדש למדינה. בתחרות זכו מילותיו ומנגינתו של אחלי דואסב, מנהל קבוצת המוזיקה המסורתית ממדבר קלהרי.
בשנת העצמאות הראשונה של נמיביה הוצג ההמנון לראשונה והתקבל על ידי הציבור הרחב. אולם התקיים דיון על מילות השיר, כיוון שלדעתם של מספר מוזיקולוגים, השפה לא תמיד תואמת בהרמוניה מלאה למנגינה.
מילות השיר

| תרגום לעברית | אנגלית |
| --- | --- |
נמיביה, ארצם של האמיצים  במאבק לחופש ניצחנו  תהילה לאומץ שלהם  שדמם משקה את החופש שלנו  אנו נותנים את אהבתנו ונאמנותנו  יחד באחדות  המנוגדת לנמיביה היפה  נמיביה, ארצנו  ארץ אהובה של סוואנות  הניפו גבוה את דגל החירות    פזמון:  נמיביה, ארצנו,  נמיביה, מולדת,  אנו אוהבים אותך.: Namibia, land of the brave  Freedom's fight we have won  Glory to their bravery  Whose blood waters our freedom  We give our love and loyalty  Together in unity  Contrasting beautiful Namibia  Namibia our country  Beloved land of savannahs,   Hold high the banner of liberty    Chorus:  Namibia our Country,   Namibia Motherland,   We love thee.
ראו גם

דגל נמיביה
סמל נמיביה
הארגון לפריון ובריאות המשפחה

הארגון לפריון ובריאות המשפחה (באנגלית: Association for Reproductive and Family Health; בראשי תיבות: ARFH) הוא מוסד ללא כוונת רווח בניגריה, הפועל למען לשיפור איכות החיים של קהילות, חלשות ופגיעות, על ידי הנגשה של בריאות איכותית וגיוס יכולות הקהילה, למען פיתוח והתפתחות החברה. הארגון הוקם בשנת 1989 ונרשם באופן רשמי בשנת 1991.
מטרת הארגון

מטרת הארגון לפריון ובריאות המשפחה ARFH (אורכב 24.03.2019 בארכיון Wayback Machine) היא לקדם את נושא המודעות ל-HIV, איידס ותכנון המשפחה באמצעות עבודה אינטנסיבית עם מבוגרים ועם צעירים בקהילה, מתן סיוע מגוון כמו אמצעי מניעה ועריכת מחקרים, כדי להביא לשיפור ניכר באיכות החיים בניגריה ובמקומות אחרים באפריקה. תוכניות אלו מתמקדות בגיוס אנשים כדי ליצור שינויים התנהגותיים באמצעות שיטות טיפול מיניות ובריאותיות, על מנת להפחית תפוצת המחלות כמו AIDS ו-HIV, המועברות במגע מיני, ומחלות נפוצות אחרות, כמו מלריה ושחפת, שהן הרסניות בקרב משפחות וקהילות ברחבי העולם בכלל ובניגריה בפרט