stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנגירוס

| --- | --- |

 סוג:  קאייג'ו
 הוצאה לאור:  טוהו
 הופעה ראשונה:  גודזילה מכה שנית (סרט, 1955)
 הופעה אחרונה:  גודזילה: המלחמות הסופיות
 יוצרים:  מוטויושי אובה
 מידע
 כינויים:  מלך האדמות, השד הקוצני
 גזע:  אנקילוזאורוס
 מין:  זכר
 נטייה:  טוב
 כוחות:  יכולת התחפרות מהירה, גלגול הדומה לקיפוד, כוח וסיבולת רבים, זנב חזק דמוי אלה שחובט בדברים רבים, אינטליגנציה ברמה גבוהה, שאגה עוצמתית מאוד
 דמויות קשורות
 חברים:  גודזילה, רודן, מות'רה, קינג קונג, מינילה, גורוזאורוס, מנדה, ג'ט-יגואר, קינג סיסאר
 אויבים:  קינג גידורה, הדורה, קומונגא, גייגן, מכה-גודזילה, אבירה, ספייס-גודזילה, דסטורויה, טיטונוזאורוס, קמקורס
אנגירוס (ביפנית: アンギラス, באנגלית: Anguirus, לכן בשמו האמיתי: אנגילאס) הוא מפלץ בדיוני מסוג אנקילוזאורוס המופיע בסדרת סרטי "גודזילה". בדומה למות'רה, גם אנגירוס התחיל כטוב, וגם הוא רדיואקטיבי. תחילה הופיע אנגירוס כאויב גדול לגודזילה, אך בהמשך הפך לחברו הטוב ביותר. הוא הופיע לראשונה ב-24 באפריל 1955, בסרט "גודזילה מכה שנית", מבית היוצר של טוהו. דמותו של אנגירוס מדורגת במקום השמיני ברשימת "10 מפלצות-הענק היפניות הגדולות ביותר בכל הזמנים", לפי אתר IGN.
עיצוב > אמצע שנות ה-50

אנגירוס הוא דינוזאור בעל ארבע רגליים המשולב עם מספר תכונות של אנקילוזאורוס, סטירקוזאורוס ותנין. יש לו כמספר קרניים בראשו וקרן דמוית קרן קרנף על אפו.
פניו מוארכים בעלי חוטם ארוך הנושא שורות של שיניים חדות ומשוננות וגבו משוריין בקוצים ארוכים וחדים. זנבו ארוך אף יותר מאורך גופו ומכוסים גם הם בקוצים. גפיו האחוריות ארוכות יותר מהקדמיות ומאפשרות לו לעמוד עליהן עד לגובה של 60 מטרים, אך רוב הזמן הוא מתהלך על ארבע.
עיצוב > סוף שנות ה-60 ותחילת שנות ה-70

בהשוואה לעיצובו הקודם של אנגירוס מ-1955, לעיצוב משנות ה-60 יש צוואר רחב ושרירי יותר. עיניו גדולות יותר ומעניקות לו מראה הרואי יותר, בדומה לגודזילה שהופיע לצידו. פרט לזוג ניביו המפורסמים, שהם קצרים יותר מאלה של העיצוב הקודם. שריונו של אנגירוס כבר לא נע על גבו ומרופד בשורות אחידות של קוצים.
סרטי שוהה

בסדרת סרטי שוהה, אנגירוס הוא גם דינוזאור ענק שהוער על ידי ביקוע גרעיני. אף על פי שהם אויבים טבעיים, הוא נהיה לחבר נאמן ביותר עבור גודזילה. חשוב גם לציין שאנגירוס המקורי נהרג בסרט מ-1955 לכן פה מדובר באנגירוס "שני", בדומה לגודזילה של אותו היקום.
גודזילה מכה שנית (1955)
השמדת כל המפלצות (1968)
מתקפת כל המפלצות (1969)
גודזילה נגד גייגן (1972)
גודזילה נגד מגלון (1973)
גודזילה נגד מכה-גודזילה (1974)
סרטי מילניום

בסדרת סרטי "מילניום", חוצנים אלימים משתלטים על אנגירוס וגורמים לו, לרודאן ולקינג סיסאר לתקוף את גודזילה, אך שלושתם מובסים.
גודזילה: המלחמות הסופיות (2004)
המכשפים על הסיפון עם האנה מונטנה

המכשפים על הסיפון עם האנה מונטנה (באנגלית: Wizards on Deck with Hannah Montana) היא טרילוגיה של פרקי קרוסאובר של 3 קומדיות מצבים מבית ערוץ דיסני - המכשפים מוויברלי פלייס, החיים היפים על הסיפון והאנה מונטנה. הפרקים שודרו לראשונה בארצות הברית ב-17 ביולי 2009.
דמויות > המכשפים מוויברלי פלייס

אלכס רוסו - סלינה גומז
ג'סטין רוסו - דייוויד הנרי
מקס רוסו - ג'ייק ט. אוסטין
טרזה רוסו -מריה קאנאאלס באררה
ג'רי רוסו - דייוויד דלואיס
הרפר פינקל - ג'ניפר סטון
דמויות > החיים היפים על הסיפון

זאק מרטין - דילן ספראוס
קודי מרטין - קול ספראוס
ביילי פיקט - דבי ראיין
לונדון טיפטון - ברנדה סונג
מריון מוסבי - פיל לואיס
דמויות > האנה מונטנה

האנה מונטנה, מיילי סטיוארט - מיילי סיירוס
רובי ריי סטיוארט - בילי ריי סיירוס
לולה לפניגל, לילי - אמילי אוסמנט
ג'קסון סטיוארט - ג'ייסון ארלס
אוליבר אוקן - מיטשל מוסו
ריקו סוואב - מויסס אריאס
פפראצי

ערך זה עוסק בכינוי לצלמי עיתונות המתעסקים בעיקר בצילום ידוענים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
צלמי פפראצי גרמנים בפעולה בשנת 1928
צלמי פפראצי
פסל צלם פפראצי, מרכז ברטיסלאבה
"מלך הפפראצי" רינו בארילארי (אנ') (משמאל) עם אוליבר סטון
פָּפָּרַאצִי (מאיטלקית: Paparazzi) הוא הכינוי שניתן לצלמי עיתונות שעיקר עיסוקם בצילום ידוענים תוך חדירה לפרטיות שלהם. פעמים רבות משמשת המילה ככינוי גנאי לצלמים אלה. מקור המילה הוא בשמה של דמות מהסרט "לה דולצ'ה ויטה" של הבמאי האיטלקי פדריקו פליני - צלם העיתונות "סניור פפראצו".
ההתנגדות לפפראצי

בניגוד לשנים עברו, בהן צילומי הפפראצי הופיעו בעיקר בצהובונים, כיום ניתן למצוא צילומי פפראצי כמעט בכל עיתון, בארץ ובעולם. עובדה זו גרמה לאנשים רבים לצאת נגד התופעה הזו. זאת כיוון שלפי טענתם, צילומי הפפראצי חצו מזמן את גבול הטעם הטוב, וחודרים לפרטיות המצולמים. בנוסף, טוענים המתנגדים כי הפפראצי מציג תמונות בלתי הולמות בעיתונים ראשיים, שאותם קוראים לעיתים קרובות גם ילדים. מדובר בעיקר על תמונות של נשים בביקיני או טופלס, וכן תמונות של מפורסמים במצבים לא חינוכיים: שיכורים למשל. מנגד, טוענים הצלמים כי תמונות אלו מייצגות את התרבות העכשווית והמערבית, ולכן אין בעיה עם תמונות כגון אלו.
כך או אחרת, ניתן לראות בצילומים רבים כי המפורסמים מתנגדים לפפראצי ואף נאבקים בהם, אך דעת הציבור מפולגת בעניין זה, ומתחלקת בין צורכי תמונות הפפראצי לבין המתנגדים לפפראצי.
דיאנה, הנסיכה מוויילס סבלה מצלמי פפראצי שגילו עניין רב בחייה. חוקרי תאונת הדרכים שבה מצאה את מותה ב-1997, אף חשדו כי התאונה נגרמה עקב נסיונותיו של נהג המכונית שבה נסעה להימלט במהירות גבוהה מצלמי הפפראצי העוקבים אחריהם. דו"ח של משטרת צרפת לא מצא בסיס להשערה זו, ואף צלם לא הורשע. לפי הדו"ח, הנהג היה בגילופין.

מותה של הנסיכה דיאנה הצית דיון בינלאומי באשר לשיטות שבהן נוקטים צלמי הפפראצי לאיסוף המידע החדשותי ועל האופן שבו ניתן לפקח על שיטות אלה. ממשלות רבות דנו מחדש בהגדרות שלהם לזכויות פרט וניסחו תקנות שמטרתן הייתה בעיקר צמצום הפגיעה בפרטיותם של ידוענים.
למרות הניסיונות להגביל את החודרניות של צלמי הפפראצי, לעיתים פורצת שערורייה בעקבות פעילותם שחורגת אף מהמקובל בקרב צלמים אלה והעיתונים המפרסמים את תצלומיהם. דוגמה לכך היא תצלומי פפראצי שבהם הופיעה קנצלרית גרמניה, אנגלה מרקל, בעת שהיא מחליפה את בגדיה בחוף הים. תצלומים אלה פורסמו בעיתון הבריטי "סאן", ועוררו זעם רב בגרמניה. תצלומי פפראצי של קייט מידלטון טופלס, שפורסמו בכתב עת צרפתי, עוררו זעם בבריטניה. מידלטון פנתה לבית משפט בצרפת, שאסר על הפצת התמונות והורה לפתוח בחקירה בחשד לפגיעה בפרטיותה.
צילומי פפראצי בחוק הישראלי

חוק הגנת הפרטיות רואה כפגיעה בפרטיות "צילום אדם כשהוא ברשות היחיד" וכן "פרסום תצלומו של אדם ברבים בנסיבות שבהן עלול הפרסום להשפילו או לבזותו". החוק קובע "לא יפגע אדם בפרטיות של זולתו ללא הסכמתו", ובכך מגביל את פעולתם של צלמי פפראצי בישראל. יחד עם זאת, רואה החוק כהגנה טובה מפני תביעה העוסקת בפגיעה בפרטיות אם "בפגיעה היה עניין ציבורי המצדיק אותה בנסיבות העניין, ובלבד שאם הייתה הפגיעה בדרך של פרסום – הפרסום לא היה כוזב".
הערות שוליים

↑  אגודת Topless Bach Celebs, אתר המציג את צילומי הפפראצי אשר על פי טענתם פוגעניים ובוטים, האתר מכיל תמונות עירום
↑  זעם בגרמניה על פרסום תמונות חושפניות של מרקל, באתר וואלה, 19 באפריל 2006
↑  מבוכה בבית המלוכה הבריטי - קייט מידלטון תועדה חשופת חזה, באתר הארץ, 14 בספטמבר 2012
↑  צרפת: אין לפרסם תמונות עירום של קייט מידלטון, באתר ynet, 18 בספטמבר 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007544541605171  GND: 7632943-4  LCCN: sh97006990
גליפטותק

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון לפיסול עתיק
 כתובת:  מינכן, גרמניה
 מיקום:  מינכן 
 מדינה:  גרמניה 
 מפעיל:  Staatliche Antikensammlungen 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1830
 תאריך פתיחה רשמי:  1816 
 אדריכל:  לאו פון קלנצה 
 סגנון אדריכלי:  התחייה היוונית 
 
 קואורדינטות:  48°08′48″N 11°33′57″E﻿ / ﻿48.146555597396°N 11.565815194204°E﻿ / 48.146555597396; 11.565815194204
 אתר רשמי
  (למפת מינכן מוגדלת) גליפטותק(למפת מינכן רגילה) גליפטותק
 
הגליפטותק הוא מוזיאון לפיסול עתיק במינכן, גרמניה, המכיל בעיקר פסלים יוונים ורומאים, שפוסלו בין 700 לפנה"ס ועד 550 לספירה, וכן רצפות פסיפס ותבליטים.
בניית המוזיאון מומנה על ידי לודוויג הראשון, מלך בוואריה, ותוכננה על ידי הארכיטקט לאו פון קלנצה בסגנון הניאו קלאסי. בנייתו של המוזיאון נמשכה בין השנים 1816- 1834. הגילפטותק ממוקם ב"מתחם האמנות" (Kunstareal), חלק במרכז מינכן המכיל מוזיאונים רבים, ביניהם הפינקוטק הישן, הפינקוטק החדש, והפינקוטק המודרני.
המוזיאון תוכנן במקור לאחסן את האוסף הפרטי של לודוויג הראשון, והוא נחשב למוזיאון הפיסול הציבורי הראשון מסוגו. בין פסלי המוזיאון ניתן למנות פורטומות של קיסרים רומים כגון אוגוסטוס, אנטונינוס פיוס וספטימיוס סוורוס, פסלי אלים יוונים ורומאים, ועבודה המיוחסת למירון, פסל של אישה זקנה שיכורה מחזיקה בקבוק יין.
גלריה

פסל של אישה זקנה שיכורה מחזיקה בקבוק יין
אפולו ברבריני
דיוניסוס בבילאקווה
פאן ברבריני
אוגוסטוס בבילאקווה
ספטימיוס סוורוס
ענת דרייגור

| --- | --- |

 לידה:  22 במרץ 1960 (בת 64) באר שבע שבישראל
 עמדה:  סנטר עמדה 4–5
 גובה:  1.85 מטר
 מספר:  14
 קבוצות כשחקנית
 1974 - 1980   1980-1981   1981 - 1991   1991 - 1992  1992 - 2005   2005 - 2014   2014 - 2015:  אליצור תל אביב/חולון   קלרמון   אליצור תל אביב   ראסינג פריז   אליצור תל אביב   הפועל מטה יהודה  מכבי רחובות
 הישגים כשחקנית
 16 אליפויות   14 גביעי מדינה   שחקנית העשור של שנות התשעים
 קבוצות כמאמנת
 1995   1996 - 1998   1998  1999   1999   2000:  אס"א ירושלים   הפועל גליל עליון    אליצור תל אביב / חולון    אליצור רמלה   נבחרת קדטיות    נבחרת עתודה
 הישגים כמאמנת
 גביע המדינה - אליצור תל אביב / חולון 1999
 
ארון גביעי הישגים בכדורסל - הישגים אישיים, אליפויות, גביעי המדינה
ענת דרייגור (נולדה ב-22 במרץ 1960) היא שחקנית עבר ומאמנת כדורסל ישראלית. נבחרה לשחקנית היובל על ידי איגוד הכדורסל בישראל ב־2018 קיבלה תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב על פעולה לקידום כדורסל הנשים בישראל.
קריירה > שחקנית כדורסל פעילה

ענת דרייגור החלה לשחק כדורסל במסגרות מקצועיות החל מגיל 14.5, אז שיחקה באליצור ת"א שנקראה מאוחר יותר אליצור חולון. יחד עם קבוצה זו זכתה ב-16 אליפויות ו-14 גביעים בליגת הנשים הישראלית בכדורסל. בשנת 1980 הייתה דרייגור הייתה לשחקנית הכדורסל הישראלית הראשונה (מבין הגברים והנשים גם יחד) שיצאה לשחק באופן מקצועני באירופה, כאשר הצטרפה לקבוצת קלרמון פראן מהליגה הצרפתית המקצוענית לנשים ואף זכתה עימה באליפות צרפת. בשנת 1991 יצאה דרייגור פעם נוספת לשחק בצרפת והצטרפה למשך עונה לקבוצת ראסינג פריז עימה עלתה לגמר אליפות צרפת שם קבוצתה הפסידה לקבוצת שאל וסיימה במקום את העונה במקום השני.
קריירה > נבחרת ישראל בכדורסל

דרייגור שימשה כקפטן נבחרת ישראל בכדורסל נשים. במסגרת הנבחרת, הופיעה דרייגור ב-79 משחקים וקלעה 1,515 נקודות.
קריירה > פרישה

בשנת 1994 פרשה ענת דרייגור ממשחק פעיל. במשחקה האחרון בקריירה התמודדה קבוצתה מול א.ס רמת השרון. במשחק הפלייאוף החמישי והאחרון על האליפות בו המנצחת זוכה באליפות, בפיגור שתי נקודות על סף סיום המשחק, מסרה לברנובה שקלעה את סל הניצחון מטווח שלוש נקודות והעניקה לקבוצתה את האליפות ה-16 ברציפות של המועדון.
קריירה > חזרה מפרישה ועשייה ציבורית

בשנת 2005 חזרה דרייגור לשחק באופן פעיל בליגה הארצית. וב-7 באפריל 2006 שברה את שיא גינס למספר נקודות במשחק בליגה תחרותית, כשקלעה 136 נקודות בניצחון קבוצתה הפועל מטה יהודה על אליצור גבעת שמואל.
לאחר פרישתה אימנה את קבוצות הנשים של אליצור חולון, הפועל גליל עליון, אס"א ירושלים ואת נבחרות העתודה והקדטיות של נשים בכדורסל. כמו כן הייתה דרייגור גם פרשנית כדורסל ברשת ב'. בנובמבר 2007 מונתה על ידי הנהלת איגוד הכדורסל למתאמת הפעילות לקידום כדורסל נשים באיגוד. במסגרת זו, הקימה בשנת 2008 מיזם בשם "ניידת כדורסל נשים" שמטרתו להנגיש את משחק הכדורסל לכל ילדה, נערה ואישה בכל מקום ברחבי המדינה ויהווה אמצעי להנחלת ערכים חינוכיים וערכיים ובמקביל טיפוח מצוינות. הניידת החלה פעילות בבתי ספר כשהבנות משתתפות באימוני כדורסל בסיסיים באווירה מוזיקלית, בשילוב תחרויות קליעה לסל ומשחקי כדורסל. האימונים התקיימו בשילוב שחקניות נבחרת ישראל שהופיעו בהדגמות ובהצגת תרגילי שליטה בכדורסל.
קריירה > חיים אישיים

ענת דרייגור מחזיקה בתואר שני בפילוסופיה של החינוך מהאוניברסיטה העברית. היא נשואה ליצחק קדמן ואם לשתי בנות. בשנת 2007 פרסמה יחד עם משה רוזנברג ספר בשם "כדורסל באזור הצבע". בשנת 2017 התפרסם ספרה "כדורסל - משחקונים ותנועות" בהוצאת המכללה האקדמית בווינגייט. בשנת 2022 קיבלה דרגת "מרצה בכיר" ממרכז האקדמי-לוינסקי וינגיט
ביום העצמאות ה-69 של מדינת ישראל היא הקימה מיזם חדש בשם "היכל התהילה - כדורסל נשים ישראל", שמטרתו, תיעוד ושימור הישגי כדורסלניות והיסטוריה של כדורסל נשים בישראל.
הערות שוליים

↑  ענת דרייגור - שחקנית היובל, הארץ, 28 באפריל 1998
↑  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב - אוניברסיטת בן-גוריון בנגב תעניק תוארי דוקטור לפילוסופיה לאות כבוד לשישה אישים, באתר in.bgu.ac.il
↑  אלכס פרלסמן, כדורסלניות אליצור גברו על האלופה 47–53, מעריב, 18 באפריל 1975
↑  ענת דרייגור עוד כאן, והיא שברה שיא גינס, באתר וואלה, 7 באפריל 2006
↑  רענן וייס, בגיל 46 - ענת דרייגור קלעה 136 נקודות במשחק, באתר ynet, 6 באפריל 2006
ג'יי ג'יי גולדברג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 בנובמבר 1949 (בן 75) 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מעסיק:  ג'רוזלם ריפורט, הפורוורד, ג'ואיש ויק 
 קישורים חיצוניים
 טוויטר:  jj_goldberg
 
ג'ונתן ג'רמי "'ג'יי ג'יי" גולדברג (באנגלית: Jonathan Jeremy  "J.J." Goldberg; נולד ב-6 בנובמבר 1949) הוא עיתונאי ובעל טור יהודי-אמריקאי, עורך השבועון היהודי-אמריקני "The Forward" מאז שנת 2000.
היה פעיל בתנועת הנוער "הבונים דרור", שהה שנה בישראל בתוכנית "Habonim Workshop" בקיבוץ אורים והיה חבר בקיבוץ גזר. היה ראש המערכת של ה"ג'רוזלם ריפורט" בארצות-הברית ועורך בפועל של הג'ואיש ויק. כתב כשלושה ספרים העוסקים ביהודי ארצות הברית.
גולדברג הוא חבר הוועדה המעניקה את פרס פוליצר וחבר הנהלת הקרן לעיתונות יהודית.
מספריו

Jewish Power: Inside the American Jewish Establishment. Addison-Wesley Publishing Co., 1996.
Builders and Dreamers: Habonim Labor Zionist Youth in North America. Cornwall Books, 1993.
The Jewish Americans. Bantam-Doubleday-Dell, 1992.
חדקן אדריאטי

| חדקן אדריאטי |
| --- | --- |
 חדקן אדריאטי עם צמדים ימיים (Petromyzon marinus) באקווריום בספרד
מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: חדקנאים
תת־סדרה:: Acipenseroidei
משפחה:: חדקניים
סוג:: חדקן
מין:: חדקן אדריאטי
שם מדעי
 Acipenser naccarii ‏בונפרטה, 1836

חדקן אדריאטי (שם מדעי: Acipenser naccarii) הוא מין של דג סחוס גרמי, המצוי במימי הים האדריאטי שבים התיכון לחופי איטליה, אלבניה, יוון ומדינות יוגוסלביה לשעבר, ומכאן שמו. החדקן מזכיר במראהו את החדקן האירופי אך הוא בעל מספר הבדלים מאפיינים. הוא תואר למדע ב-1836 בידי שארל לוסיאן בונפרטה.
תיאור

החדקן בעל עצמות סחוסיות עם שורות לוחיות סחוס לאורך גופו. צבעו חום-סגול והצידיים בהירים יותר. הבטן לבנה וגם הלוחיות. הזנב של החדקן ממוזלג ונמוך והוא בעל סנפיר גבי אחורי נמוך קרוב לזנב. אורך החדקן מגיע ל-2 מטרים ומשקלו עד 25 ק"ג, אם כי נתפסו גם פרטים ששקלו מעל 40 ק"ג. הוא בעל חוטם צר שלצידיו ביני חישה ארוכים.
החדקן נפוץ בים התיכון שלחופי דרום אירופה ובנהרות שסביבה, אליהם הוא עולה להטיל ביצים. הוא מטיל את ביציו במים עמוקים עשירים בחמצן על מצע חצץ, המונע מטורפים לגלות אותם. החדקן נובר בקרקעית עם חוטמו ומחפש דגים קטנים, שטצדאים, רכיכות שונות ותולעים טבעתיות למאכל.
החדקן מצוי בסכנת הכחדה חמורה עקב סכרים לאורך נתיבי הנהרות בהם הוא מתרבה ועקב זיהומים ודיג יתר.
הערות שוליים

↑  חדקן אדריאטי באתר הרשימה האדומה של IUCN
לה פאז (מחוז)

| --- | --- |
סמל לה פאזסמל לה פאז

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  אריזונה אריזונה
 בירת המחוז:  פארקר
 תאריך ייסוד:  1983 
 על שם:  La Paz 
 שטח:  11,691 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  16,557 (1 באפריל 2020)
  ‑ צפיפות:  4.6 נפש לקמ"ר (2010)
 קואורדינטות:  33°50′25″N 113°56′34″W﻿ / ﻿33.840277777778°N 113.94277777778°W﻿ / 33.840277777778; -113.94277777778 
 אזור זמן:  UTC -7
 http://www.co.la-paz.az.us
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה    מיקום מחוז לה פאז במפת אריזונה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
לה פאז (באנגלית: La Paz) הוא מחוז במערב אריזונה, ארצות הברית. עם קצת יותר מ-20 אלף נפש, לפי המפקד שנערך ב-2010, המחוז מדורג במקום האחד לפני האחרון בין מחוזות אריזונה מבחינת גודל האוכלוסייה. בירת המחוז היא פארקר.
שם המחוז בא מספרדית ומשמעותו היא "השלום", במשמעות של פיוס ושלווה, ומקורו בגרעין ההתיישבות הראשון באזור לה פאז של היום, שהחל לאורך נהר קולורדו.
היסטוריה

מחוז לה פאז נוסד ב-1983 לאחר שמצביעי האזור הצביעו בעד ההתפלגות ממחוז יומה, ובכך היה לה פאז למחוז הראשון והיחיד שנוסד לאחר שטריטוריית אריזונה הפכה למדינת אריזונה, ב-1912. בתחילה, לא הייתה למחוז תשתית גביית מיסים ראויה שתאפשר קיום ממשל מחוזי עצמאי, והוא נאלץ להישען על סיוע כספי ממדינת אריזונה. בעקבות זאת, שונו חוקי אריזונה באופן שיקשה מאוד על התפלגות מחוזות בעתיד.
שמורת האינדיאנים של נהר קולורדו ממוקמת במערב מחוז לה פאז, כשחלקים מהשמורה גולשים גם למחוזות סן ברנרדינו וריברסייד בקליפורניה.
שטח המחוז הוא 11,690 קמ"ר כאשר מתוכם 36 קמ"ר הם מים. מחוז לה פאז גובל במחוזות אריזונה מוהאבי בצפון, יאוואפיי בצפון-מזרח, מריקופה במזרח ויומה בדרום; ובמחוזות קליפורניה אימפריאל בדרום-מערב, ריברסייד במערב וסן פרנסיסקו בצפון-מערב.
במפקד האוכלוסין שנערך ב-2000 נמנו במחוז קרוב ל-20 אלף נפש, כ-8,300 משקי בית וכ-5,600 בתי אב. צפיפות האוכלוסייה הייתה לפי אותו מפקד פחות משתי נפשות לקמ"ר.
המסדר הראשון

| --- | --- |
המסדר הראשון
 סמל הקונפדרציה
צורת המשטר: דיקטטורה
שפות רשמיות: גלקטית בסיסית
ראש הממשלה: "המנהיג העליון"
מנהיג עליון: המנהיג העליון סנוק המנהיג העליון רן
מפקדים עליונים: גנרל האקס, קיילו רן (לשעבר)
גוף ממלכתי-דתי: אבירי הרן
נוצר מ:: שרידי האימפריה הגלקטית
הקמה: לאחר הקרב על ג'אקו
המסדר הראשון הוא משטר טוטליטרי דמיוני ביקום מלחמת הכוכבים, הוא קם לאחר הקרב על ג'אקו וצמח מהאימפריה הגלקטית מעט לאחר נפילתה.
הופעתו הראשונה של המסדר הייתה ב"הכוח מתעורר", שם הוא הוצג כמסדר שמטרתו להשתלט על הגלקסיה בעזרת כוח ואימה. מטרותיו, בין היתר, הם להשמיד את המחתרת והרפובליקה, במטרתו השנייה הוא נוחל הצלחה כש"קוטל הכוכבים" פוגע במערכת הוסניאן (ובה בירת הרפובליקה חדשה, הוסניאן פריים) ומשמיד אותה.
ב"אחרוני הג'דיי" בוגד קיילו רן במנהיג סנוק ולוקח לעצמו את השליטה בארגון. כעת הוא מוכר כמנהיג העליון רן.
ארגון הכוח של המסדר הראשון

המנהיג העליון סנוק שלט במסדר באופן מוחלט. תחת הדרכתו פעל תלמידו הבכיר קיילו רן (בן סולו, אביר הג'די שעבר לצד האפל) המשמש גם מפקד בכיר בצבא. רן פעל בעיקר כשליח למשימות מיוחדות (בדומה לדארת' ויידר לפני מותו של גראנד מוף טארקין), אך גם בעל השפעה רבה בקרב הכוח הצבאי של המסדר ומעמד גבוה מאוד, גם אם לא רשמי.
גנרל ארמיטאג' האקס הוא המפקד העליון הצבאי של המסדר הראשון, והוא צעיר ושאפתן. הוא מורה (בעידודו של סנוק) על השמדת הרפובליקה והוא כפוף בעצם רק למנהיג העליון עצמו. למרות זאת, כאמור, רן מורה לו לחפש את הדרואיד BB-8 ומאיים עליו למצוא אותו וניכר כי האקס חושש ממנו. הם נאבקו בגלוי על תשומת לבו והערכתו של המנהיג העליון סנוק. וכל אחד מהם נכשל בפעילות מולו לפחות פעם אחת במהלך אירועי פרק 7.
המפקדת הבכירה במסדר היא קפטן פאזמה, הדמות הנשית הבכירה הראשונה המזוהה עם הנבלים. אמנם תוארה הרשמי הוא "קפטן", אך זהו שם מטעה, דרגתה האמיתית גבוהה בהרבה. פאזמה, למעשה, בכירה כל כך עד כי נחשבת חלק ממשולש הפיקוד הבכיר (של בסיס מחסל הכוכבים בפרט והמסדר בכללותו)- קיילו רן, גנרל האקס והיא עצמה. תחתיהם משרתים מספר רב של קצינים ומפקדים אשר שמם אינו ידוע. תחת המעגל הבכיר שהוזכר לעיל קיים צבא של חיילים שנחטפו בילדותם ממשפחתם ועברו אימונים "לשם דבר אחד - להרוג".
בפרק 8 מתחלף השלטון כאשר הורג קיילו רן את המנהיג העליון סנוק ותופס את מקומו. האקס נותר לשרת תחתיו. בפרק 9 נחשף כי  גנרל אנריק פרייד עומד בעת בראש המסדר הראשון כמפקדו העליון ולא האקס. כמו כן, המסדר מתגלה כחלק מתוכנית המגירה של הקיסר פלפטין, לצד צי ספינות נוסף אשר נבנה בחשאי בחלל הלא- נודע אשר כונה "המסדר האחרון".
עוצמה

המסדר הראשון בנה כוכב מוות חדיש ומשופר בשם "קוטל הכוכבים" (Starkiller) המסוגל לשלוח קרן לייזר עוצמתית שבכוחה להשמיד מערכת שלמה של כוכבים ולא רק כוכב בודד (כמות אנרגיה הגדולה פי כמה מיליארדים מכוכב מוות). בנוסף, הנשק משגר קרן לייזר דרך העל-חלל, דבר המאפשר תקיפה מבסיס נייח והגעה למטרה תוך זמן קצר. משם קרן הלייזר מתפצלת ומשמידה את מטרותיה.
למסדר הראשון מהלכים כבדים, תותח על להתכת מתכות כבדות, מגה-משחתת (60 ק"מ לרוחב), משחתות (כולל הספינה של סנוק) וצי אדיר של ספינות וחלליות קרב.
ספרטק סובוטיצה

מועדון הכדורגל ספרטק סובוטיצה (בסרבית: ФК Спартак Суботица) הוא מועדון כדורגל סרבי מהעיר סובוטיצה, שבמחוז וויוודינה שבסרביה, אשר משחק בליגת העל הסרבית.
היסטוריה

בשנת 1945 הוקם מועדון ספרטק סובוטיצה ונקרא על שמו של יובאן מיקיץ' ספרטק, מנהיג הפרטיזנים בסובוטיצה שנחשב לגיבור מקומי ונהרג בשנת 1944 במהלך הקרבות באזור.
במשך שנים, כשסרביה הייתה חלק מיוגוסלביה, נחשבה ספרטק לקבוצה טובה יחסית, והופיעה מספר שנים לא מועטות בליגה הבכירה ביוגוסלביה, אך ברוב השנים, כאשר העפילה לליגה הבכירה, היא הייתה לקבוצת תחתית או שירדה לליגת המשנה וחזרה לרוב לאחר עונה אחת בליגת המשנה. הישג השיא של המועדון בטבלת הליגה ביוגוסלביה הוא מקום 6 והיא הגיעה אליו פעמיים, בעונת 1946/47 וכן בעונת 1953/54. לקבוצה הישג נוסף, והוא העפלה פעם אחת לגמר הגביע היוגוסלבי, בשנת 1962, אז הפסידה 1–4 לקבוצה אחרת מסרביה, OFK בלגרד.
לאחר התפרקות יוגוסלביה, נותרה סובוטיצה בליגה הבכירה בסרביה, שכונתה תחילה "הליגה הבכירה של יוגוסלביה לשעבר הסרבית" והגיעה למעמד גמר הגביע הסרבי, בשנת 1994, בו הפסידה לפרטיזן בלגרד בשני משחקי גומלין 1–6 ו-2–3. במהלך שנות ה-90 נחלשה הקבוצה והחלה לרדת בליגות הסרביות עד שהגיעה לליגה השלישית, אך בשנת 2009 העפילה לליגת העל הסרבית.
כדורגלנים מפורסמים

סרביה ומונטנגרו ניקולה דרינצ'יץ'
סרביה אוגניאן קורומן
סרביה ליופקו פטרוביץ'
סרביה פרדרג דורדביץ'
סרביה ומונטנגרו ניקולה זיגיץ'
סרביה ומונטנגרו נמניה וידיץ'
הונגריה פלוריאן אורבן
מונטנגרו ננאד מאסלובר
נסיכות רויס-גרייץ

נסיכות רויס-גרייץ (בגרמנית: Fürstentum Reuß-Greiz) הייתה נסיכות קטנה בגרמניה, אשר השתייכה לענף המבוגר של בית רויס, אשר התקיים עד לאחר מלחמת העולם הראשונה, ובשנת 1920 צורפה לתורינגיה.
היסטוריה

בשנת 1723 ירש היינריך האחד עשר, רוזן רויס-אוברגרייץ את רוזנות רויס-אוברגרייץ, ובשנת 1768 הוא ירש אף את רוזנות רויס-אונטרגרייץ, ואיחד אותם לרוזנות רויס-גרייץ. בשנת 1778 העניק לו יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את התואר נסיך, ובשנת 1800 הוא מת ובנו היינריך השלושה עשר, נסיך רויס-גרייץ ירש את נחלותיו ותאריו.
בשנת 1806 הצטרפה הנסיכות לקונפדרציה של הריין, ובשנת 1815 היא הצטרפה לקונפדרציה הגרמנית. בשנת 1848 פרצו בנסיכות מהומות כחלק ממהפכות אביב העמים, והיינריך העשרים, נסיך רויס-גרייץ הבטיח שיעניק חוקה לנתיניו, אולם לאחר דיכוי המהומות הוא הפר את הבטחתו ולא העניק להם חוקה. בשנת 1859 מת היינריך העשרים, ובנו היינריך העשרים ושנים, נסיך רויס-גרייץ ירש את נחלותיו ותאריו. מכיוון שהיה קטין שלטה אמו קרולינה, נסיכת הסן-הומבורג כעוצרת הנסיכות עד לבגרותו. קרולינה, שהייתה בתו של גנרל אוסטרי ואשתו של קצין אוסטרי, שנאה את פרוסיה, ובשל כך הצטרפה במלחמת אוסטריה–פרוסיה לצד אוסטריה. עד מהרה נכבשה הנסיכות על ידי הצבא הפרוסי, ונשארה תחת כוחות כיבוש עד לאחר תשלום של 100,000 טאלרים.
בשנת 1867 נטל היינריך את מושכות השלטון לידיו, ומיד לאחר מכן העניק לנסיכות את החוקה הראשונה שלה. בשנת 1870 לחמו כוחות הנסיכות לצד הצבא הפרוסי במלחמת צרפת–פרוסיה, ובשנת 1871 הצטרפה הנסיכות לקיסרות הגרמנית. כמו הוריו נשאר היינריך אנטי פרוסי כל ימיו, ודחה שוב ושוב את הצעדים הפרוסיים כקולטורקמפף ונישואים אזרחיים. היינריך, כמו גם נתיניו ברויס, סירב לקבל את העובדה שלקיסרי גרמניה מבית הוהנצולרן יש עדיפות על פני בתי מלוכה אחרים, וכשנשאל על יחסיו עם הקיסר, היה היינריך פשוט משיב כי הם "הם בעלי ברית להגנה משותפת של הפדרציה הגרמנית". היינריך לא פספס שום הזדמנות להראות את סלידתו מהקיסר, וסירב לאפשר את הקמתו של כל זכר לקיסר וילהלם הראשון, סבו האהוב של וילהלם השני. היינריך גם סירב להתיר הפגנת אבל, רשמית או פרטית, בעת מותם של הקיסרים וילהלם הראשון ופרידריך השלישי, ואף אסר על כל חגיגה של ימי השנה לניצחונות הגרמנים בשנת 1870. היינריך היה עשיר מאוד, שכן חלקו הגדול של השטח ששלט בו היה רכושו הפרטי. בסוף שלטונו, התגוררו ברויס-גרייץ פחות מ-70,000 אנשים, והיא השתרעה על שטח של 122 קילומטרים רבועים. בשנת 1902 מת היינריך בגרייץ, ובנו היינריך העשרים וארבעה, נסיך רויס-גרייץ עלה לשלטון במקומו. מכיוון שהיינריך העשרים וארבעה היה לקוי בנפשו כתוצאה מתאונה שעבר בילדותו, שלטו דודניו היינריך הארבעה עשר, נסיך רויס הקו הצעיר ולאחריו היינריך העשרים ושבעה, נסיך רויס הקו הצעיר כעוצרי הנסיכות. לאחר תבוסת גרמניה במלחמת העולם הראשונה, נאלץ היינריך העשרים וארבעה להתפטר, ובתחומי הנסיכות הוקמה המדינה העממית רויס שהצטרפה בשנת 1920 למדינת תורינגיה.
נסיכי רויס-גרייץ

היינריך האחד עשר (1778–1800)
היינריך השלושה עשר (1800–1817)
היינריך התשעה עשר (1817–1836)
היינריך העשרים (1836–1859)
היינריך העשרים ושנים (1859–1902)
היינריך העשרים וארבעה (1902–1918)
תשר

תשר שהושאר במסעדה בארצות הברית
תֶּשֶׁר (נפוץ גם בשם טיפ) הוא סכום כסף אותו מעניק לקוח לעובד שממנו קיבל שירות אישי טוב, בנוסף למחיר הבסיסי של השירות. גודל הסכום תלוי בנוהג המקובל באותו אזור, אופי והיקף השירות וגם שביעות רצונו של הלקוח.
טיפים וסכומם הם עניין של מנהג ונימוס חברתי המשתנים בין מדינות ותרבויות שונות. בחלקים מסוימים בעולם, נהוג לתת תשר למגוון רחב של נותני שירות כמו: מלצרים, עובדי שירות בבתי מלון, נהגי מוניות, מדריכי תיירים, עובדי מספרה, מעסים, שליחים, רוחצי מכוניות, שירות בברים ובמסעדות, ספרים ורבים אחרים. במדינות רבות אחרות, לא נהוגה תרבות של נתינת תשר, ולפעמים מתן טיפ אף עלול להיחשב כפעולה מעליבה. במקומות מסוימים מתווספים דמי שירות באחוזים קבועים לחשבונית – ואלה מחליפים בדרך כלל את הטיפ.
מתן טיפ לעובדים בתפקידים מסוימים נחשב לא חוקי, טיפ לעובד ציבור, למשל, עלול להיחשב לשוחד.