stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אראדו Ar 234 בליץ
המטוס השריד האחרון

האראדו Ar 234 היחיד ששרד כיום הוא גרסת מפציץ B-2 עם מספר סידורי של היצרן 140312. זה היה אחד מתשעה מטוסי Ar 234 שהוסגרו לכוחות הבריטים בשדה התעופה סולה ליד סטוונגר, נורווגיה. המטוס פעל עם 8. Staffel III./Kampfgeschwader 76 (שלאחר מכן אורגן מחדש ל-Einsatzstaffel) במהלך השבועות האחרונים של המלחמה, לאחר שפעל קודם לכן עם טייסת 8, ונטל את קוד המילחמה בן ארבעת התווים Geschwaderkennung "F1+GS" בצדי גוף המטוס, כאשר קוד הכנף "F1" צויר בגודל קטן יותר בהתאם לדרישות "נראות נמוכה" של תקופת המלחמה המאוחרת.[דרוש מקור]
צוותי מבצע לוסטי של חיל האוויר האמריקני אספו דוגמאות לטכנולוגיה של הלופטוואפה למחקר. מטוס זה ושלושה אחרים הועברו למבצע לוסטי על ידי אריק "ווינקל" בראון (טייס ניסוי ומפקד של טייסת מטוסי האויב במפעל המטוסים המלכותי) בתמורה לראיון עם הרמן גרינג שנשמר אז בידי האמריקנים.
המטוס טס משדה התעופה סולה לשארבורג שבצרפת ב-24 ביוני 1945, שם הצטרף ל-34 מטוסים גרמניים נוספים שנשלחו לארצות הברית על סיפון נושאת המטוסים הבריטית HMS ריפר. ריפר יצאה משארבור ב-20 ביולי והגיע לניוארק, ניו ג'רזי שמונה ימים לאחר מכן. עם ההגעה, שניים מהמטוסים מדגם Ar 234 (כולל המטוס 140312) פורקו מחדש ויובלו על ידי טייסים של חיל האוויר האמריקני ל-Freeman Army Airfield, אינדיאנה לצורך בדיקה והערכה. המטוס 140312 קיבל את מספר הציוד הזר FE-1010. גורלו של המטוס השני שנשלח ל-Freeman Field נשאר תעלומה. אחד משני המטוסים הנותרים פורק מחדש על ידי הצי האמריקני ב־Naval Air- Station Patuxent River, מרילנד, לצורך בדיקה, אך נמצא במצב שאינו מאפשר טיסה ונפסק.
לאחר שקיבל מנועים חדשים, ציוד רדיו וחמצן, הועבר המטוס 140312 לשדה רייט ליד דייטון, אוהיו ונמסר לטייסת מבחני תחזוקת שירות מואץ של מחלקת ניסויי הטיסה ביולי 1946. ניסויי הטיסה הושלמו ב-16 באוקטובר 1946, אך המטוס נשאר ב-Wright Field עד 1947. לאחר מכן הועבר לנמל התעופה הבין-לאומי שיקגו או'הייר בפארק רידג', אילינוי, שם נשאר עד 1 במאי 1949, אז הועבר יחד עם מספר מטוסים אחרים מאוחסנים לשם מוסד סמית'סוניאן. במהלך שנות ה-50 המוקדמות, הועבר ה-Ar 234 למתקן השחזור של המוסד בסוויטלנד, מרילנד, לאחסון ושחזור.
המוסד סמית'סוניאן החל בשחזור המטוס 140312 ב-1984 והשלים אותו בפברואר 1989. כל הצבעים הוסרו מהממטוס לפני שקיבל אותו המוסד, ולכן המטוס צבוע עם סימוני מטוס של טייסת 8./KG 76, הראשונה שהפעילה את ה"בליץ". הטייס האחרון של ה"לופטוואפה" שטס במטוס 140312 לפני הכניעה של גרמניה במלחמת העולם השנייה, וילי קריסמן, התאחד עם המטוס ב-1990; קריסמן אף תרם את יומני הטיסות שלו למוסד בסביבות אותה תקופה. המטוס המשוחזר הוצג לראשונה במוזיאון הראשי של המוסד סמית'סוניאן בשנת 1993 בתערוכה בשם "נשק פלא? האראדו Ar 234".
בשנת 2005, המטוס 140312 הפך לאחד מהמטוסים הראשונים שהועברו למרכז סטיבן פ. אודוואר-האזהי ליד נמל התעופה הבינלאומי דאלס. כיום, המטוס 140312 מוצג לצד הדורנייר דו 335 האחרון ששרד, אחד מהמטוסים האחרים שליוו אותו בנסיעתו דרך האוקיינוס האטלנטי על סיפון ה-Reaper. המטוס 140312 מוצג עם זוג יחידות Starthilfe RATO מותקנות תחת כנפיו. ייתכן כי אלו הדוגמאות היחידות ששרדו המותקנות על דגם מטוס שלמעשה השתמש בהן במלחמה.[דרוש מקור]
מפרט (אראדו Ar 234B-2)

נתונים מאת "מטוסי הרייך השלישי" כרך 1
מאפיינים כלליים
צוות: 1
אורך: 12.64 מטר
מוטת כנפיים: 14.41 מטר
גובה: 4.29 מטר
שטח כנפיים: 26.4 מטר רבוע
משקל ריק: 5,200 ק"ג
משקל המראה מרבי: 9,800 ק"ג
הנעה
מנועים: 2 × ג'אנקרס ג'ומו 004B-1
סוג: מנוע סילון צירובי
דחף: 8.83 קילוניוטון
מנועים נוספים: 2 מנועי וולטר HWK 109-500A-1
סוג: רקטות ניתוק דלק נוזלי מסוג Starthilfe (JATO)
דחף: 4.905 קילוניוטון
ביצועים
מהירות מרבית: 742 קמ"ש (בגובה 6,000 מטר)
מהירות שיוט: 700 קמ"ש (בגובה 6,000 מטר)
טווח: 1,556 ק"מ (עם מטען פצצות במשקל 500 ק"ג
גובה שירות: 10,000 מטר
שיעור טיפוס: 13 מטר לשנייה
חימוש
פצצות: עד 1,500 ק"ג של ציוד ניתוק על רמפות חיצוניות
הערות שוליים

↑  Only about 500 BMW 003 jet engines were built, most of which were assigned to Heinkel He 162 Spatz emergency fighters
↑  . Discovery Military Channel.
↑  Sengfelder, Günther (1993). German Aircraft Landing Gear. Atglen, PA USA: Schiffer Publishing. pp. 44–45. ISBN 0-88740-470-7. Skizze - Längschnitt E 370 - Fahrwerk - captioned "The preliminary design of the Ar 234 featured a very unique landing gear arrangement".
↑  Wings of the Luftwaffe – Arado Ar-234.  Event occurs at 17:10.
↑  Wood, Tony; Gunston, Bill (1977). Hitler's Luftwaffe. London, UK: Salamander Books. pp. 128–129. ISBN 0517224771.
1 2  Munson 1978, p. 26.
↑  Arado Ar 234 B-2 Blitz (Lightning), Smithsonian National Air and Space Museum, אורכב מ-המקור ב-5 במאי 2016, נבדק ב-27 במאי 2013 {{citation}}:  (עזרה)
1 2  Green 2010, עמ' 64–84.
↑  Griehl 2001, עמ' 131-135.
1 2  Herwig 2003
1 2  Fleischer & Rys
↑  Van Pelt 2012, עמ' 100.
↑  Teichert, Ernest John III (באפריל 2007), Captain Eric Brown: Wedded to German Aviation for Better or Worse, Maxwell Air Force Base, Alabama: Air Command and Staff College Air University, p. 13, אורכב מ-המקור ב-24 ביולי 2011, נבדק ב-12 במרץ 2011 {{citation}}:  (עזרה)
↑  "With Lightning Speed and Agility, Germany's Ar 234 Blitz Jet Bomber Was a Success That Ultimately Failed".
בית לאניסטר

סמל בית לאניסטר
בית לאניסטר (באנגלית: House Lannister) הוא שמה של אחת ממשפחות האצולה בסדרת הפנטזיה "שיר של אש ושל קרח" מאת ג'ורג' ר. ר. מרטין.
בית לאניסטר הם בין שלוש משפחות האצולה החזקות ביותר בווסטרוז, היבשת שבה מתמקדת רוב הסדרה. בני לאניסטר מהווים את בית האצולה העליון במערב. מעוז כוחם הוא טירת צוק קאסטרלי, סמלם הוא אריה זהב על רקע שני ומימרתם היא "שמעו את שאגתי". אמרה נוספת ובלתי רשמית לגבי בני בית לאניסטר היא "לאניסטר תמיד משלם את חובותיו" (אימרה המתייחסת למרד שערך טיוון לאניסטר על בית ריין מקסטאמיר על כך שלא שילמו על טירה שקנו מאביו).
בני לאניסטר משייכים את מוצאם לאנאדלים, וכמו כן הם מחשיבים עצמם מצאצאיו של לאן הפיקח, לוחם אגדי מעידן הגיבורים שנודע בעורמתו.
כמו כן, הענף הזוטר של בית לאניסטר מצוק קאסטרלי הוא בית לאניסטר מנמל לאניס.
דמויות בבית לאניסטר > טיווין לאניסטר

שליט צוק קאסטרלי וריבון המערב, טיווין הוא אדם מחושב וחסר רחמים שמחשיב יותר מכל את המשפחה וכבודה. הוא אוהב את שני ילדיו, ג'יימי וסרסיי. את בנו הצעיר, טיריון, הוא שונא בגלל גמדותו, ונוטר לו טינה מכיוון שבלידתו מתה אשתו של טיווין, ג'ואנה.
במהלך המרד של רוברט באראתיאון, טיווין נשאר נייטרלי במשך מרבית המלחמה, אך לאחר הקרב של הקלשון (שלאחריו היה ברור שרוברט ינצח במלחמה), הוא הוביל את צבאו למעלה מלך והערים על המלך לחשוב שהוא עומד לתגבר את העיר בחייליו לקראת צבאו של רוברט, אך כאשר שערי העיר נפתחו טיווין ואנשיו כבשו ובזזו את העיר. הוא הורה לרצוח את ילדיו של ראיגר.
לאחר מותו של רוברט באראתיאון מונה טיווין לימין המלך ג'ופרי. בשנה שלאחר מכן הוא הוביל מלחמה כנגד בית סטארק ומינה את בנו טיריון כימין עוצר. לאחר ניצחון בית לאניסטר בקרב הבלאקווטר, הוא חזר לתפקידו כימין עד אשר נרצח על ידי בנו טיריון.
אף על פי שהוא היה חסר רחמים ואכזרי, טיווין לאניסטר הביא שגשוג והצלחה בזמן שהותו במעלה מלך. למרות זאת, נדיבות לב זו לא אפיינה את חייו הפרטיים. לורד טיווין היה אדם שראה לנגד עיניו את "טובתו של בית לאניסטר", מושג שלא בהכרח חפף לאושרם וטובתם של ילדיו.
דמויות בבית לאניסטר > סרסיי לאניסטר

סרסיי, בתו הבכורה של טיווין, היא אחותו התאומה של ג'יימי לאניסטר. היא אישה יפהפייה ושאפתנית, שנישאה למלך רוברט באראתיאון, ובכך הפכה למלכת ווסטרוז. היא אמם של הנסיך ג'ופרי, הנסיכה מירסלה והנסיך טומן. סרסיי מוכנה להשתמש ביופייה כדי להשיג כוח, ותמיד חשבה שלו הייתה נולדת כגבר ולא כאישה, אביה היה מחשיב אותה יותר מאת אחיה, וזאת חרף העובדה שטיווין הבהיר לה פעמים אין ספור שהוא שופט אותה על פי מעשיה ללא יחס למגדר שלה. במהלך הסדרה היא שואפת לצבור כוח והשפעה אך היא לא משתמשת בו ביעילות.
בתחילת הסדרה מתגלה כי לסרסיי יש קשר של גילוי עריות עם אחיה ג'יימי מזה שנים רבות. שלושת ילדיה, על אף ששם משפחתם הוא באראתיאון, הם בעצם ילדיו של ג'יימי.
בצעירותה, מגדת עתידות ניבאה לה שלוש נבואות: הנבואה הראשונה נבאה כי היא תינשא למלך ותהיה למלכה, עד אשר אישה יפה וצעירה ממנה תתפוס את מקומה. הנבואה השנייה נבאה שיהיו לה שלושה ילדים, ולבעלה יהיו שישה-עשר. הנבואה השלישית נבאה ש"כאשר הדמעות יטביעו אותך, ה"ואלונקוואר" יכרוך את זרועותיו סביב צווארך הלבן ויחנוק את חייך ממך". סרסיי הבינה מהנבואה כי "ואלונקוואר" (שפרושה 'אח קטן' בשפה הואליריאנית הגבוהה), יהיה אחיה הצעיר, טיריון.
ככל שעלילת הסדרה התקדמה, סרסיי הגיעה לתפקידים בכירים וצברה יותר ויותר כוח. בתחילת הסדרה כמלכת וסטרוז, השפעתה גדלה כאשר בעלה, המלך רוברט באראתיאון נהרג ב"תאונת" ציד (בתכנונה של סרסיי עצמה) ובנה בן השלוש-עשרה ג'ופרי ירש את הכס, כאשר היא המלכה העוצרת. לאחר מותו של ג'ופרי הממלכה נותרה עם טומן בן השמונה. כך נפתחה בפניה הדרך למנות את כל מועצתו של טומן בעצמה והיא מילאה אותה בתומכים שלה, ובכך בצרה את מעמדה. למרות זאת, כמו שחוסר היציבות של סרסיי הניעה אותה לעלות לכוח, כך היא גם גרמה לנפילתה.
דמויות בבית לאניסטר > ג'יימי לאניסטר

תאומה הצעיר של סרסיי, סר ג׳יימי לאניסטר הוא אחד מן האבירים המפורסמים בווסטרוז. כבר בגיל חמש-עשרה הוא הפך לאביר והושבע למשמר המלך. שנתיים לאחר מכן הוא רצח את המלך המטורף אאיריז השני בזמן כיבוש מעלה מלך, ובכך זכה לכינוי "קוטל-המלך". הוא מכונה גם "האריה של לאניסטר". בספר "סופת החרבות" הוא נהפך לדמות נקודת תצפית.
ג'יימי מאוהב בחשאי באחותו והוא האב של ילדיה הממזרים. הוא ניסה להרוג את בראן סטארק כדי להגן על סוד זה, מעשה שהיווה את אחד מהגורמים לפריצתה של מלחמת חמשת המלכים.
לאחר שנשבה בקרב על ידי רוב סטארק, ג'יימי בילה את רוב "עימות המלכים" בכלא, אך לבסוף שוחרר ונשלח למעלה מלך כדי שיוחלף תמורת בנותיה של קייטלין סטארק, לאחר שהשביעה אותו שלא להרים יד על בני סטארק או טאלי בשנית. ליידי קייטלין מינתה את בריאן מטארת' שתלווה אותו במסעו. במהלך מסעם המשותף בחזרה למעלה מלך הוא החל להתייחס לבריאן יפה יותר מבעבר, ואף סיפר לה את סוד רצח המלך אאיריז. כאשר הם נאסרו בדרכם ונלקחו להארנהול, קטעו שכירי חרב את יד ימינו של ג'יימי, דבר שהפך אותו מלוחם אגדי לאביר שאינו מסוגל להילחם כלל.
ג'יימי חזר למעלה מלך ולתפקידו כלורד המפקד של משמר המלך. על מנת לקיים את שבועתו לקייטלין סטארק, שלח את בריאן כדי למצוא את סאנסה סטארק הנעדרת.
ב"משתה לעורבים" הוא נשלח לנהרן כדי לשים קץ להתנגדות של ברינדן טאלי, המחזיק בטירה, והכניע אותו באמצעים לא-אלימים. לאחר כיבוש נהרן, בריאן מטארת' לקחה את ג'יימי איתה כדי לשחרר את סאנסה מידיו של "כלב הציד" סנדור קלגיין.
דמויות בבית לאניסטר > טיריון לאניסטר

טיריון הוא דמות נקודת תצפית. בנו השלישי של טיווין, אמו ג'ואנה מתה בזמן לידתו, דבר שעליו אביו מעולם לא סלח לו, ושנא אותו עוד יותר על שום היותו גמד מעוות. בשל היותו גמד הוא מכונה 'השימדון' (The Imp), או "החצי-איש". טיריון הוא אינטליגנטי, עוקצני וערמומי, ועם זאת הוא מתעב יחס לא הוגן כלפי חלשים וחפים מפשע.
טיריון הצטרף למשפחת המלוכה במסעם לווינטרפל, ולאחר מכן ביקר בחומה. בדרכו חזרה, פגש בקייטלין סטארק. היא אסרה אותו והביאה אותו לקן הנשרים לעמוד למשפט על רצח ג'ון ארין ועל הניסיון לרצוח את בנה, בראן סטארק, פשעים אותם לא ביצע. הוא יצא זכאי לאחר ניצחון במשפט־בקרב על ידי אלופו, שכיר החרב ברון.
ב"עימות המלכים", טיריון שירת בפועל כימין המלך במקום אביו. בזכות מאמציו וחכמתו הצליחה מעלה מלך להתגונן מול צבאו התוקף של סטאניס באראתיאון. טיריון הציב ספינות מלאות באש-פרא ושרשרת ברזל שהשמידו חלק ניכר מהצי של סטאניס בקרב על הבלאקווטר.
ב"סופת החרבות", טיריון נושל מעמדתו הבכירה ומכוחו בעקבות חזרת אביו טיווין לעיר. במהרה מונה להיות השר הממונה על המעות במקום פיטר בייליש. טיריון נאלץ לקבל את תכתיבי אביו ולשאת את סאנסה סטארק (שהייתה ילדה באותה עת) על מנת שבית לאניסטר יוכל לנצל את תביעתה לווינטרפל ולצפון כולו. על אף שהיו נשואים יותר מחודש, טיריון מעולם לא כפה על סאנסה לממש את הנישואים (לשכב עמו), אף על פי שהחלטתו זו ששמה אותו ללעג ולקלס.
לאחר שג'ופרי הורעל האשימה אותו סרסיי שלא בצדק ברצח המלך, ואשמתו "הוכחה" במשפט־בקרב כאשר אוברין מארטל ייצג את טיריון, אך הפסיד לסר גרגור קלגיין. טיריון, שנידון למוות, שוחרר מתאו בחשאי על ידי אחיו ג'יימי והסריס ואריז. הוא ברח ממעלה מלך לאחר שרצח את אביו טיווין.
ב"ריקוד עם דרקונים" מתברר שהוא היה בדרכו למירין, אל דאינריז טארגאריין. לאחר שהגיעו לוולאנטיס, נחטף בידי סר ז'ורה מורמונט, ושט איתו למפרץ סוחרי העבדים. בדרכו למפרץ, טיריון נמכר לעבדות לאציל יונקאי, יחד עם מורמונט, ומשם מורמונט וטיריון התגייסו ל"בנים השניים", פלוגה בהנהגת בן פלאם, שבגדה בדאינריז ועברה מחדש לצד היונקאים. הוא ניסה לשכנע את בן לעבור לצדה של דאינריז, ו"הבנים השניים" חזרו לצד של דאינריז.
דמויות בבית לאניסטר > קוואן לאניסטר

קוואן הוא אחיו הצעיר של לורד טיווין, והוא בילה מרבית מחייו בצילו של אחיו הבכור.
לאחר מותו של טיווין הוצע לו תפקיד ימין המלך, אך הוא סירב לקבלו. הוא גילה לסרסיי שהוא יודע על גילוי העריות בינה ובין ג'יימי ולאחר מכן עזב לצוק קאסטרלי.
קוואן רחום יותר מאחיו טיווין, מתייחס בכבוד לטיריון ואהדה לג'יימי, והוא גם הלאניסטר הראשון למתוח ביקורת על התנהגותה ההרסנית של סרסיי.
קוואן השתלט על השלטון לאחר שסרסיי נעצרה, והוביל את בית לאניסטר לקראת שליטה כמעט מוחלטת בממלכה. לורד וואריז רצח אותו על מנת להחליש את בית לאניסטר ולתת לאאיגון טארגאריין, בנו של ראיגאר שנחשב למת, לנסות להשתלט על הממלכה.
דמויות בבית לאניסטר > ג'ופרי באראתיאון לאניסטר

ג'ופרי באראתיאון הוא בנם הממזר של סרסיי וג'יימי. הוא גדל כבנו הבכור של המלך רוברט. במהלך שלטונו הוא התגלה כמלך לא יציב, אכזר וסדיסט.
כשמלחמת חמשת המלכים פרצה, הוא הוציא להורג את אדארד סטארק, ובכך העמיק את הסכסוך בין בתי האצולה סטארק ולאניסטר. הברית בין הבתים לאניסטר וטיירל נחתמה בחתונתם של ג'ופרי ומארג'רי (אלמנתו של רנלי באראתיאון), אך במשתה החתונה ג'ופרי נרצח בקשר שקשרו נגדו פיטר בייליש ואולנה טיירל, סבתה של מארג'ורי.
ראיין חראפנברך

ראיין ג'ירו חראפנברך (בהולנדית: Ryan Jiro Gravenberch; נולד ב-16 במאי 2002) הוא כדורגלן הולנדי-סורינאמי המשחק בעמדת הקשר בליברפול מהפרמייר ליג ובנבחרת הולנד.
קריירה

חראפנברך הצטרף לאקדמיית הנוער של אייאקס ב-2010, ופלס את דרכו למעלה דרך הקבוצות הצעירות. ב-7 ביוני 2018, הוא קיבל את "Abdelhak Nouri Trofee" הראשון אי פעם, המכיר בכישרון הטוב ביותר באקדמיית אייאקס. הוא חתם על החוזה המקצועי הראשון שלו עם אייאקס באותו יום עד 2023. ב-23 בספטמבר 2018, ערך חראפנברך את הופעת הבכורה שלו במדי אייאקס בהפסד 0–3 לפ.ס.וו. איינדהובן חראפנברך הפך לשחקן אייאקס הצעיר ביותר ששיחק אי פעם בליגה ההולנדית, כשעשה זאת בגיל 16 שנים ו-130 ימים, ושבר שיא של 16 שנים ו-242 ימים שקבע אז קלרנס סיידורף. ב-22 בדצמבר 2019 כבש שער בכורה בליגה ההולנדית, בניצחון 1–6 על דן האג.
ב-25 בנובמבר 2020, חראפנברך הבקיע את שערו הראשון בליגת האלופות בניצחון 1–3 על מיטיולן. ב-18 באפריל 2021 כבש את השער הראשון בניצחון 1–2 של אייאקס ויטסה ארנהם בגמר הגביע ההולנדי.
ב-13 ביוני 2022 חתם בבאיירן מינכן מהבונדסליגה תמורת 18.5 מיליון אירו. ב-5 באוגוסט ערך הופעת בכורה בקבוצה, בניצחון 1–6 על איינטרכט פרנקפורט.
ב-1 בספטמבר 2023 חתם בליברפול תמורת 40 מיליון אירו.
נבחרת לאומית

חראפנברך זומן לנבחרת הולנד בנובמבר 2020.הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-24 במרץ 2021 במסגרת מוקדמות גביע העולם נגד טורקיה. ב-6 ביוני 2021 הוא גם כבש שער בכורה במשחק ידידות מול גאורגיה אותו ניצחה הולנד 0–3.
נכלל בסגל נבחרת הולנד לטורניר יורו 2024.
תארים > מועדון

אייאקס
ליגת העל ההולנדית: 2018/2019, 2020/2021, 2021/2022
הגביע ההולנדי: 2018/19, 2020/2021
באיירן מינכן
הסופר קאפ הגרמני: 2022
אליפות גרמניה: 2022/2023
גביע הליגה האנגלית: 2023/2024
תארים > בינלאומי

נבחרת הנוער של הולנד (עד גיל 17)
אליפות אירופה עד גיל 17 של אופ"א : 2018
תארים > אישי

כישרון העתיד של אייאקס (פרס עבדלהאק נורי) : 2018
הערות שוליים

↑  Ajax renames talent award after Abdelhak Nouri | NL Times, nltimes.nl (באנגלית)
↑  "PSV vs. Ajax - 23 September 2018 - Soccerway". Soccerway.
↑  "Cookies op gelderlander.nl - gelderlander.nl". www.gelderlander.nl.
↑  "Ajax 3–1 Midtjylland". UEFA. 25 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Netherlands 3-1 Bosnia & Herzegovina". BBC. נבדק ב-16 בנובמבר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Dit zijn de 26 spelers van bondscoach Ronald Koeman voor EURO 2024 באתר התאחדות הכדורגל ההולנדית המלכותית, 29 במאי 2024 (בהולנדית)
↑  "Ajax vernoemt talentenprijs naar Abdelhak Nouri". Ajax.nl.
| נבחרת הולנד – יורו 2020 |
| --- | --- | --- |
|  1 סטקלנבורג •  2 ולטמן •  3 דה ליכט •  4 אקה •  5 ויינדל •  6 דה פריי •  7 ברחהאוס •  8 ויינאלדם •  9 ל. דה יונג •  10 ממפיס •   11 פרומס •  12 ואן אנהולט • 13 קרול •  14 קלאסן • 15 דה רון • 16 חראפנברך • 17 בלינד • 18 מאלן • 19 וחהורסט • 20 פ. דה יונג • 21 דומפריס • 22 ביזוט • 23 קופמיינרס • 24 טימבר • 25 חאקפו • מאמן: דה בור |  1 סטקלנבורג •  2 ולטמן •  3 דה ליכט •  4 אקה •  5 ויינדל •  6 דה פריי •  7 ברחהאוס •  8 ויינאלדם •  9 ל. דה יונג •  10 ממפיס •   11 פרומס •  12 ואן אנהולט • 13 קרול •  14 קלאסן • 15 דה רון • 16 חראפנברך • 17 בלינד • 18 מאלן • 19 וחהורסט • 20 פ. דה יונג • 21 דומפריס • 22 ביזוט • 23 קופמיינרס • 24 טימבר • 25 חאקפו • מאמן: דה בור | הולנד |
| נבחרת הולנד – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 פרברוחן •  2 ואן דה ון •  3 דה ליכט •  4 ואן דייק •  5 אקה •  6 דה פריי •  7 ברחוויין •  8 ויינאלדם •  9 וחהורסט •  10 ממפיס •   11 חאקפו •  12 פרימפונג • 13 ביילו •  14 ריינדרס • 15 חירטרואידה • 16 פירמן • 17 בלינד • 18 מאלן • 19 סימונס • 20 מאטסן • 21 זירקזיי • 22 דומפריס • 23 פלקן • 24 חראפנברך • 25 ברובי • 26 סחאוטן • מאמן: קומאן |  1 פרברוחן •  2 ואן דה ון •  3 דה ליכט •  4 ואן דייק •  5 אקה •  6 דה פריי •  7 ברחוויין •  8 ויינאלדם •  9 וחהורסט •  10 ממפיס •   11 חאקפו •  12 פרימפונג • 13 ביילו •  14 ריינדרס • 15 חירטרואידה • 16 פירמן • 17 בלינד • 18 מאלן • 19 סימונס • 20 מאטסן • 21 זירקזיי • 22 דומפריס • 23 פלקן • 24 חראפנברך • 25 ברובי • 26 סחאוטן • מאמן: קומאן | הולנד |
בית מינץ – מוזיאון לתולדות גדרה והביל"ויים

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון עירוני
 כתובת:  הביל"ויים 29, גדרה
 מייסדים:  נירה לרנר
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1986
 
 http://www.gedera-m.org
  מפת מיקום  מפה דינמית    פרמטר , הוא ערך בלתי תקין של "רוחב,אורך".פרמטר , הוא ערך בלתי תקין של "רוחב,אורך". tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
בית מינץ - מוזיאון לתולדות גדרה והביל"ויים הוא המוזיאון המקומי של המושבה גדרה. הבית שונה משאר בתי המושבה בהיותו בעל קומתיים, חזית מעוטרת וגרם מדרגות בכניסה. בתי האיכרים, שנבנו באתה עת בסביבה היו חד קומתיים, בעלי כניסה אחורית, צנועים וללא ייחודיות, תוך הקפדה על אחידות.
הבית נבנה בתקופת העלייה הרביעית, בשנת 1924, על ידי משה ורחל מינץ בקצה הרחוב הראשי של גדרה, רחוב הביל"ויים. למבנה שני חלקים: המערבי - בית מגורים, והמזרחי - היה בית העם - בו בוצעו חגיגות המושבה, הוצגו סרטים ושאר מופעים ציבוריים. הבית נתרם למושבה על ידי משה מינץ, שהיה לרופא ילדים לאחר שהיגר מהמושבה לארצות הברית בימיה הראשונים. בשנת 1986 שוחזר המבנה והיה למוזיאון המושבה. הבית הוא מבנה לשימור של המועצה לשימור אתרים.
בכניסה לבית אוסף עתיקות שנמצאו במקום, ביניהם כתובת בעברית.
בחלק הבית שהיה בית העם שוכן מוזאון אתנוגרפי, הכולל אוספי כלי עבודה ודמויות בעלי מקצוע מראשית ימיה של המושבה: הרופא, מסעד רופא השיניים, הנגר, הסנדלר ועוד. האוסף כולל כלי עבודה חקלאיים (בחצר יש אוסף נוסף של כלים כאלה). בחדר המרכזי יש אוסף של כלי בית לבישול, לאפיה, ללינה ושימושים נוספים.
בקומה השנייה מוצגות תערוכות אמנות מתחלפות.
ראו גם

צריף הביל"ויים
לקריאה נוספת

נירה לרנר, בית מינץ - קורות הביל"ויי ששב לגדרה, בתוך: זאב ענר (עורך), סיפורי בתים: סיפורם של שבעים בתים בתולדות ההתיישבות, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1988, עמ' 237–240
הערות שוליים

↑  המוזיאון באתר המועצה לשימור אתרים.
One Trick Pony (אלבום)

One Trick Pony (בעברית: "פוני של טריק אחד") הוא אלבום האולפן החמישי של זמר הפולק והרוק היהודי-אמריקאי פול סיימון, שיצא לאור ב-1980 בהוצאת וורנר רקורדס. האלבום יצא במקביל לסרט One Trick Pony בו מככב סיימון ומכיל שירים מהפסקול שלו.
סיימון הקליט את האלבום עם מספר מוזיקאים שגם ששיחקו בסרט כמו סטיב גאד וטוני לוין. סיימון יצא למסע הופעות קצר בארצות הברית ואירופה בכדי לקדם את הסרט והאלבום, אך הסרט נכשל בקופות עם הכנסות של כ-840 אלף דולר ממכירות כרטיסים לעומת תקציב של כ-7.5 מיליון דולר. האלבום הצליח פחות מאלבומיו הקודמים של סיימון והגיע למקום ה-12 במצעד האלבומים של בילבורד ומקום 17 במצעד האלבומים הבריטי.  זהו האלבום הראשון של סיימון מאז פרידתו מארט גרפונקל שלא השתלב בין חמשת הראשונים במצעד האלבומים של בילבורד.
זהו גם האלבום הראשון של סיימון בחברת וורנר רקורדס לאחר שעזב את קולומביה רקורדס. האלבום הניב להיט אחד, Late in the Evening, שהגיע למקום השישי במצעד בילבורד 100 והיה מועמד לפרס גראמי בקטגוריית ביצוע הפופ הווקאלי הגברי הטוב ביותר.
רשימת רצועות

כל השירים נכתבו על ידי פול סיימון.
| מס' | שם השיר | משך |
| --- | --- | --- |
צד א'
| 1 | Late in the Evening | 04:02 |
| 2 | That's Why God Made the Movies | 03:37 |
| 3 | One-Trick Pony | 03:53 |
| 4 | How the Heart Approaches What It Yearns | 02:49 |
| 5 | Oh, Marion | 04:00 |
צד ב'
| 6 | Ace in the Hole | 05:43 |
| 7 | Nobody | 03:32 |
| 8 | Jonah | 03:30 |
| 9 | God Bless the Absentee | 03:17 |
| 10 | Long, Long Day | 03:57 |
|  |  | אורך כולל: 38:20 |
הערות שוליים

↑  Robert Hillburn, Paul Simon: The Life, London: Simon & Schuster, 2018, עמ' 225-226
↑  Chris Charlesworth, The complete guide to the music of Paul Simon and Simon & Garfunkel, London: Omnibus Press, 1997, עמ' 80
↑  1980 Grammy Winners, Grammy Awards
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 3fd3b865-5751-3712-a2cd-e7c10cf3bf5a
אליפות צרפת הפתוחה 2014

| --- | --- |

פרסי התחרות
 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  25 במאי 2014 – 8 ביוני 2014 (15 ימים) 
 מספר תחרות:  113 
 כספי זכייה:  25 מיליון אירו
 עיר מארחת:  פריז 
 אצטדיון:  אצטדיון רולאן גארוס
 זוכה:  גברים:רפאל נדאל (ספרד) נשים:מריה שרפובה (רוסיה) זוגות גברים:ז'וליין בנטו/אדואר רוז'ה-ואסלין (צרפת) זוגות נשים:שיה שוויי (טאיוואן)/פנג שוואי (הרפובליקה העממית של סין) זוגות מעורבים:אנה-לנה גרונפלד (גרמניה)/ז'אן-ז'וליין רוייר (הולנד)
 אתר רשמי
 
 → אליפות צרפת הפתוחה 2013 אליפות צרפת הפתוחה 2015 ← 
 
 קואורדינטות:  48°50′50″N 2°14′57″E﻿ / ﻿48.8472°N 2.24922°E﻿ / 48.8472; 2.24922
 he
 
אליפות צרפת הפתוחה 2014 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי חימר באצטדיון רולאן גארוס בפריז. התחרויות התחילו ב-25 במאי והסתיימו ב-8 ביוני. זו הייתה האליפות ה-113 מאז ייסודה.
הפרסים

משתתפי תחרויות קיבלו את הפרסים הבאים (באירו):
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| תחרות | מנצח | גמר | חצי הגמר | רבע הגמר | הסיבוב הרביעי | הסיבוב השלישי | הסיבוב השני | הסיבוב הראשון |
| בודדים | 1,650,000 | 825,000 | 412,500 | 220,000 | 125,000 | 72,000 | 42,000 | 24,000 |
| זוגות | 400,000 | 200,000 | 100,000 | 55,000 | . | 31,000 | 17,000 | 8,500 |
| זוגות מעורבים | 110,000 | 55,500 | 27,750 | 14,000 | . | . | 7,500 | 3,750 |

סך הפרסים היה 25.019 מיליון אירו
התחרות > תחרות זוגות גברים

בתחרות השתתפו 64 זוגות. להלן הזוגות שקיבלו דירוג:
בוב בריאן ומייק בריאן (ארצות הברית ארצות הברית), מנצחי תחרות בשנים 2003 ו-2013, הודחו ברבע הגמר
אלכסנדר פייה (אוסטריה אוסטריה) וברונו סוארס (ברזיל ברזיל), הודחו בסיבוב השני
דניאל נסטור (קנדה קנדה) וננד זימוניץ' (סרביה סרביה), הודחו ברבע הגמר
דויד מררו ופרננדו ורדאסקו (ספרד ספרד), הודחו בסיבוב השני
מיכאל לודרה וניקולה מאי (צרפת צרפת), פרשו בסיבוב השלישי
רוהן בופנה (הודו הודו) ואיסם אול-הק קוריישי (פקיסטן פקיסטן), הודחו בסיבוב השני
טריט-קונרד יואי (הפיליפינים הפיליפינים) ודומיניק אינגלוט (בריטניה בריטניה), הודחו בסיבוב השני
מריוש פירסטנברג ומרצ'ין מטקובסקי (פולין פולין), הודחו בסיבוב הראשון
לוקאש קובוט (פולין פולין) ורוברט לינדסטדט (שוודיה שוודיה), הודחו ברבע הגמר
חואן סבסטיאן קבל ורוברט פרה (קולומביה קולומביה), הודחו בסיבוב הראשון
ז'וליין בנטו ואדואר רוז'ה-ואסלין (צרפת צרפת), ניצחו בתחרות
מרסל גרנולייס ומארק לופס (ספרד ספרד), הפסידו במשחק הגמר
ז'אן-ז'וליין רוייר (הולנד הולנד) והוריה טקאו (רומניה רומניה), הודחו בסיבוב השלישי
אריק בוטורק (ארצות הברית ארצות הברית) ורייבן קלאסן (דרום אפריקה דרום אפריקה), הודחו בסיבוב השני
ג'יימי מארי (בריטניה בריטניה) וג'ון פירס (אוסטרליה אוסטרליה), הודחו בסיבוב השלישי
פבלו קואבס (אורוגוואי אורוגוואי) והורסיו סבאיוס (ארגנטינה ארגנטינה), הודחו בסיבוב השני
מנצחי תחרות 2013 בוב בריאן ומייק בריאן (ארצות הברית ארצות הברית) הודחו ברבע הגמר. ז'וליין בנטו ואדואר רוז'ה-ואסלין (צרפת צרפת) נפגשו במשחק הגמר עם מרסל גרנולייס ומארק לופס (ספרד ספרד) וניצחו בשתי מערכות.