stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ליאן דה פוגי
חייה

דה פוגי נולדה בשם אן מארי שסן בעיירה לה פלש במחוז סארת שבחבל פיי דה לה לואר בצרפת, לאב קצין צרפתי ולאם ממוצא ספרדי. היא קיבלה חינוך קתולי במנזר סנט-אן-ד'אורה בעיירה מורביאן שבחבל ברטאן. כשהייתה בת שש עשרה ברחה מביתה עם אנרי פורפ, קצין ימי, ונישאה לו אחרי שנכנסה להריון. היא ילדה בן בשם מרקו (שמאוחר יותר היה טייס ונהרג בתחילת מלחמת העולם הראשונה). נישואיה לא היו מוצלחים ובעלה התנהג כלפיה באלימות. כאשר עברה למרסיי יחד איתו, לקחה לעצמה מאהב. כאשר גילה זאת הוא ירה בה באקדח ופצע אותה בזרועה. כאשר הייתה בת שמונה עשרה שנה, ברחה לפריז, והשאירה לו את הילד שנשלח אל סבו וסבתו שהתגוררו בעיר סואץ שבמצרים.
בפריז החלה לעסוק במשחק ובזנות והתמכרה לקוקאין ולאופיום. היא החלה בקריירה של קורטיזנה עם הרוזן ואלטס דה לה בין, שלימד אותה לעסוק במקצוע זה. התעניינה בציור בספרים ובשירה אך לא אבתה להתעמק בספרות, והעדיפה את חיי בתי הקפה על פני שייקספיר או ואגנר. פגשה במחזאי אנרי מיאק שנפל בקסמיה והכניס אותה לעולם התיאטרון. למדה את תורת המשחק אצל שרה ברנאר והופיעה בתפקידים קטנים בלהקת פולי ברז'ר בפריז, בסנקט פטרבורג, ברומא והריביירה הצרפתית.
אחרי שעזבה את להקת פולי ברז'ר שינתה את שמה לליאן דה פוגי על שמו של הרוזן דה פוגי שהיה אחד ממאהביה. היא המשיכה בקריירה של רקדנית קברט, הייתה ביסקסואלית מוצהרת והיו לה מאהבים ומאהבות שהרעיפו עליה מתנות ותכשיטים יקרי ערך.
ב-1899 הסופרת נטאלי קליפורד בארני, שהייתה נוכחת באחת מהופעותיה באולם ריקודים בפריז, התאהבה בה. אם כי דה פוגי הייתה אחת הנשים המפורסמות ביותר בצרפת והיו לה מחזרים עשירים רבים, היא נפלה בקסמיה של נטאלי בארני, והן הפכו למאהבות ונשארו ידידות במשך כל ימיהן. פרשת אהבים זו מתוארת ברומן מפתח בשם "אידיליה סאפית" (על שם סאפפו מלסבוס) שאותו דה פוגי כתבה ופרסמה ב-1901. ספר זה הפך לשם דבר בפריז והודפס שוב ושוב 69 פעמים במשך השנה הראשונה להופעתו.
ב-1910, כאשר הייתה בשיא הקריירה, פגשה בנסיך ג'ורג' גיקה, שהיה ממוצא רומני, ונישאה לו. אחרי שש עשרה שנה של חיים משותפים הוא עזב אותה ויצא עם אישה צעירה ממנה. כדי להתנחם היא לקחה לעצמה מספר מאהבים. הוא חזר אליה אך היחסים ביניהם התערערו.
ב-1928 התיידדה עם אם בית מחסה לילדים נכים בסביבות העיר גרנובל, וגייסה כספים בקרב ידידיה בפריז למען מוסד זה. אחרי מות בעלה ב-1945, הפכה לחברת מסדר סנט דומיניק בשם האחות אן מארי. היא חזרה בתשובה ובילתה את שנותיה האחרונות בבית תפילה בלוזאן, שם מתה ב-1950.
יחסי מונגוליה–סין

| יחסי מונגוליה–סין |
| --- | --- |
מונגוליה: הרפובליקה העממית של סין


מונגוליה: סין
שטח (בקילומטר רבוע)
1,564,116: 9,596,967.75
אוכלוסייה
3,485,969: 1,418,507,662
תמ"ג (במיליוני דולרים)
19,872: 17,794,782
תמ"ג לנפש (בדולרים)
5,701: 12,545
משטר
רפובליקה: רפובליקה עממית חד מפלגתית מאואיסטית

יחסי מונגוליה–סין הם היחסים הדיפלומטיים והדו-צדדיים בין מונגוליה לבין הרפובליקה העממית של סין. אורך הגבול המדיני בין המדינות הוא 4,677 ק"מ.
היסטוריה

במהלך המאות האחרונות מונגוליה וסין נלחמו זו בזו לעיתים תדירות. החומה הגדולה של סין נבנתה כדי להגן על סין מפני פלישת מונגולים. הכיבוש המונגולי של סין החל בתקופת שלטונו של ג'ינגיס חאן בשנת 1211. בשנת 1271 נכבשה חלק מסין על ידי שושלת יואן המונגולית. בשנת 1279 כבשו המונגולים, בשליטת נכדו של קובלאי חאן, בהצלחה את שאר סין. בשנת 1616, שושלת צ'ינג כבשה את סין, מונגוליה הכירה בווזלדה כעצמאית משושלת צ'ינג. עם קריסת שושלת צ'ינג לאחר 1911 הכריזה מונגוליה על עצמאותה. אף על פי שהאוכלוסייה המונגולית במונגוליה הפנימית הייתה להוטה להצטרף למדינה החדשה, סין תפסה את השליטה בשטח זה, ובשנת 1919 התרחש הכיבוש הסיני במונגוליה. מונגוליה ביולי 1921 שוחררה מהכיבוש הסיני על ידי המפלגה המהפכנית העממית של מונגוליה בראשות דמדין סוחבאטאר בתמיכת רומן פיודורוביץ' פון אונגרן-שטרנברג, אז הרפובליקה העממית המונגולית, נתמכה על ידי ברית המועצות והצליחה לשמור על עצמאותה. בשנת 1924 הוכרזה עצמאותה של הרפובליקה העממית של מונגוליה והחוקה הראשונה במדינה אומצה.
היסטוריה > תקופת בניית הסוציאליזם

הרפובליקה העממית של סין כיננה יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה העממית של מונגוליה ב-16 באוקטובר 1949. בשנת 1962 חתמו הצדדים על הסכם להקמת הגבול המדיני. עם תחילת הפיצול הסיני-סובייטי, מונגוליה תמכה בברית המועצות ואפשרה את הצבת הכוחות הסובייטים בשטחה, מה שהוביל לתגובת נגד מסין. היחסים הדו צדדיים בין המדינות נותרו מתוחים עד שנת 1984, אז משלחת סינית ביקרה במונגוליה ברמה גבוהה ושתי המדינות החלו בהליך תיחום הגבולות. בשנת 1986 נחתמו מספר הסכמים נוספים בתחום המסחר ויצירת תחבורה ותקשורת אווירית. בשנת 1988 שתי המדינות חתמו על הסכם בקרת גבולות. ממשלת מונגוליה החלה לנקוט במדיניות עצמאית יותר מהשפעת ברית המועצות, אך חששה מסין מכיוון שהבינה כי הסינים תובעים את שטחה של מונגוליה.
היסטוריה > היחסים כיום

לאחר תום המלחמה הקרה, נקטה סין בצעדים חשובים לנורמליזציה של היחסים עם מונגוליה והצהירה כי היא מכבדת את ריבונותה ועצמאותה של מונגוליה. בשנת 1994 הגיע ראש ממשלת המועצה המדינית של סין לי פנג לביקור רשמי במונגוליה, במהלכו חתם על אמנת ידידות ושיתוף פעולה עם מונגוליה. סין הפכה לשותפה המסחרית הגדולה ביותר של מונגוליה ולמקור מרכזי להשקעות זרות. היקף הסחר הדו צדדי הגיע ל-1.13 מיליארד דולר בתשעה החודשים הראשונים של 2007, ורשם צמיחה של 90% מאז 2006. סין הודיעה על נכונותה לאפשר את השימוש בנמל טיינג'ין כדי לאפשר למונגוליה וסחורותיה לקבל גישה לסחר עם מדינות באזור אסיה והאוקיינוס השקט. מונגוליה וסין החלו גם לשתף פעולה למלחמה בטרור ולחיזוק הביטחון האזורי. כעת מונגוליה וארצות הברית מפתחות שותפות אסטרטגית כוללת, עליה הוכרז במהלך ביקורו הממלכתי של נשיא סין שי ג'ינפינג במונגוליה באוגוסט 2014.
לאופולד, נסיך בוואריה

לאופולד מקסימיליאן יוזף מריה ארנולף, נסיך בוואריה (בגרמנית: Leopold Maximilian Joseph Maria Arnulf, Prinz von Bayern, ‏9 בפברואר 1846 – 28 בספטמבר 1930) היה גנרל-פלדמרשל גרמני ומפקדה של הארמייה התשיעית, ואחר כך של קבוצת ארמיות בצבא הגרמני, ולבסוף כיהן כמפקד העליון של הצבא הגרמני בחזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

לאופולד נולד במינכן ללואיטפולד, הנסיך העוצר של בוואריה ואוגוסטה פרדיננדה, ארכידוכסית אוסטריה. יחוסו המשפחתי הקדום כלל את ויליאם הכובש, לואי ה-14 ועוד. בשנת 1861 התגייס לאופולד לצבא הבווארי והוסמך כקצין. בשנת 1866 השתתף לאופולד במלחמת אוסטריה–פרוסיה כקצין תותחנים. בשנת 1870 השתתף לאופולד במלחמת פרוסיה צרפת ולחם בקרב סדאן. על פעולותיו בקרב קיבל לאופולד את צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, ואת צלב האבירים של המסדר הצבאי של מקס יוזף.
בשנים שלאחר מכן, בילה לאופולד חלק גדול מזמנו בנסיעות ברחבי אפריקה, אסיה ומדינות אירופה. לאופולד נשאר בצבא והתקדם בסולם הפיקוד, בשנת 1881 מונה למפקד הדיוויזיה הבווארית ה-1, בשנת 1887 מונה למפקד הקורפוס הבווארי ה-1, בשנת 1892 מונה למפקד האזור הצבאי הרביעי, ובשנת 1893 מונה למפקח הכללי של הצבא הבווארי. בשנת 1905 קודם לדרגת גנרלפלדמרשל בצבא בוואריה, ובשנת 1913 פרש לאופולד מהצבא.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

ב-16 באפריל 1915 נקרא לאופולד לפקד על הארמייה התשיעית הגרמנית במקום אוגוסט פון מקנזן. הוא פיקד עליה בקרבות החזית המזרחית והוכיח את עצמו בתור מפקד מעולה. לאחר שכבש את ורשה מונה בנוסף למפקד קבוצת הארמיות לאופולד מבוואריה, שהורכבה מכוחות גרמניים ואוסטרו-הונגרים. ב-5 באוגוסט 1915 קיבל את עיטור הצלב הגדול של המסדר הצבאי של מקס יוזף (העיטור הכי גבוה בבוואריה), וב-9 באוגוסט 1915 קיבל את עיטור הפור לה מריט.
ב-1 באוגוסט 1916 קיבל לאופולד דרגת גנרלפלדמרשל בצבא פרוסיה, וב-29 באוגוסט לאחר הצלחת מתקפת ברוסילוב הרוסית, מונה לאופולד למפקד העליון של הכוחות הגרמניים בחזית המזרחית, במקום פאול פון הינדנבורג שמונה לראש המטה הכללי הגרמני. ב-25 ביולי 1917 קיבל לאופולד תוספת עלי אלון לעיטור הפור לה מריט. בשל מעמדו היה לאופולד מועמד למלך פולין. ב-4 במרץ 1918 קיבל לאופולד את הצלב הגדול של צלב הברזל (שהוענק רק 5 פעמים במהלך המלחמה). לאחר חתימת חוזה ברסט-ליטובסק פרש שוב לאופולד מהצבא וחזר לביתו במינכן, שם חי עד למותו ב-28 בספטמבר 1930.
משפחתו

לאופולד התחתן ב-20 באפריל 1873 עם גיזלה, ארכידוכסית אוסטריה, בתו של פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה. נולדו להם 4 ילדים:
אליזבת מריה, נסיכת בוואריה (1874–1957), התחתנה עם אוטו לודוויג פיליפ גראף פון ספרייד ובוטנהיים.
אוגוסטה מריה, נסיכת בוואריה (1875–1964), התחתנה עם יוזף אוגוסט, ארכידוכס אוסטריה.
גאורג, נסיך בוואריה (1880–1943), התחתן עם איזבלה, ארכידוכסית אוסטריה.
קונרד, נסיך בוואריה (1883–1969) שהתחתן עם מריה בונה, נסיכת סבויה-ג'נובה.
עיטורים

מסדר גיזת הזהב
צלב האבירים והצלב הגדול של המסדר הצבאי של מקס יוזף
צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה (1870)
הצלב הגדול של צלב הברזל (1914)
פור לה מריט עם עלי אלון
מסדר העיט השחור
הצלב הגדול של מסדר העיט האדום עם חרבות
ראו גם

החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה
לקריאה נוספת

Leopold Prinz von Bayern 1846-1930: aus den Lebenserinnerungen, edited by Hans-Michael Körner and Ingrid Körner. Regensburg: F. Pustet, 1983.
Wolbe, Eugen. Generalfeldmarschall Prinz Leopold von Bayern: ein Lebensbild. Leipzig: R.F. Koehler, 1920.
לאופולד ומשפחתו
לאיוש דיינש

| --- | --- |

לאיוש דיינש
 לידה:  3 בנובמבר 1888 בודפשט, הונגריה
 נרצח:  23 באוקטובר 1944  (בגיל 55) בודפשט
 ענף מדעי:  אדריכלות
 מקום מגורים:  הונגריה
 מקום לימודים:  האוניברסיטה לטכנולוגיה ולכלכלה של בודפשט (1910) 
 הערות:  יהודי
 
חצר בתלן, בית מגורים בבודה ברובע 1 בתכנון משותף עם קורנל נוישלוס
לאיוש דיינש (במקור גוטליב, בהונגרית: Gyenes Lajos; בודפשט, 29 במאי 1888 – בודפשט, 3 בנובמבר 1944) היה אדריכל יהודי-הונגרי, שנרצח בשואה.
ביוגרפיה

בנם של פרנץ גוטליב, מהנדס, סמנכ"ל חברת הרכבות ההונגרית ומנהל האגף לבנית גשרים, ושל לואיזה בטלהיים (בַרְצַ'אִי). אחותו גיטה דיינש הייתה ציירת. את התואר באדריכלות קיבל דיינש בשנת 1910 באוניברסיטה הטכנית ההונגרית יוז'ף קיראי בבודפשט. לאחר סיום לימודיו נסע לרומא, איטליה, שם למד ציור ואחר כך השתלם בבאיה מארה.
בשנת 1919 נשא דיינש לאישה את אראנקה, וירה שחקנית. בתקופה זו עבד במחלקת הבינוי של חברת הרכבות ההונגרית. אחרי שנת 1924 היה לו משרד משותף עם האדריכל קורנל נוישלוס. דיינש היה אחד האדריכלים פופולריים והעסוקים ביותר בבודפשט בין שתי מלחמות העולם. בשנת 1943 הציג בפירוט בסדרת מאמרים בעיתון ההונגרי "קול העם" את טיפוסי הדירות שפיתח עבור מעמד הפועלים שבנייתם יכולה הייתה לעזור בפתרון מצוקת הדיור לאחר סיום מלחמת העולם השנייה. הוא הבין אחרי מלחמת העולם הראשונה שניתן היה להפחית את האבטלה הגבוהה שנוצרה בקרב החיילים שחזרו מהחזיתות על ידי התחלות בנייה מאסיביות. עם זאת, תוכניות אלה שלו כבר לא היו אפשריות. בשל היותו יהודי הוטלו עליו מגבלות רבות, עד שנורה ברחובות בודפשט על ידי אנשי צלב החץ ההונגרים בגיל 56.
מבחר מבנייניו החשובים

להלן הפרויקטים החשובים שתכנן:
| # | כתובת | תיאור הפרויקט | שותף לתכנון | שנה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | נג'קניז'ה | הוטל צנטרל |  | 1911 |
| 2 | נג'קניז'ה | בנין הדואר |  | 1921-1924 |
| 3 | בודפשט רובע 1 דרך אטילה 2–4 | קומפלקס מגורים - חצר בתלן | קורנל נוישלוס | 1923-1924 |
| 4 | צגלד | בניין הדואר | קורנל נוישלוס | 1927 |
מבחר מן הפרסים שזכה

להלן הפרסים החשובים שבהם זכה:
| # | תיאור הפרויקט | שותף לתכנון | הפרס | שנה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מכרז בית האיגוד של חייטי גברים בבודפשט |  | פרס שני | 1912 |
| 2 | מכרז בית הספר הריאלי הגבוה בסומבטהיי | אנדור ואידה | פרס שלישי | 1913 |
| 3 | מכרז של בית מגורים שלם ברחוב טרק |  | התוכניות נרכשו לביצוע | 1926 |
| 4 | גיור (עיר) מכרז לתכנון בית הדואר | קורנל נוישלוס | פרס שני | 1927 |
| 5 | סקשפהרוואר מכרז לתכנון בית אבות | קורנל נוישלוס | התוכניות נרכשו לביצוע | 1929 |
גלריית תמונות

הצעה למכרז משנת 1930 לעיצוב כיכר סאבדשג בבודפשט (Szabadság tér).
טיפוס הבניין שהוצע כדירות לפועלים כפי שפורסם ב-1943 בעיתון "קול העם" בבודפשט.
לקריאה נוספת

לאיוש דיינש. הלקסיקון ההונגרי לקורות חיים. Gyenes Lajos. Magyar életrajzi lexikon, 1. kötet, A-K. Budapest, 1967; 637. o
לאיוש דיינש. הלקסיקון לתחיה ההונגרית. Gyenes Lajos. A magyar feltámadás lexikona (szerk.: Szentmiklóssy Géza). Budapest, 1930; 636. o
לאיוש דיינש. הספרייה העירונית בעיר קאפשוואר Gyenes Lajos. Takáts Gyula Megyei és Városi Könyvtár, Kaposvár
Gyenes Lajos műépítész. Tolnai Világlapja. 33. évf. 20. sz. 1933. 05. 10; 6. o
תוצאות מכרזים. ענף הבניה, ענף האדריכלות. Pályázati eredmények. Építő Ipar – Építő Művészet. 55. évf. 13-14. sz; 1931. 04. 01; 56. o
Tervpályázati eredmények. A Magyar Mérnök- és Építész Egylet Közlönye. 71. évf. 19-20. sz. 1937; 135. o. és 27-30. sz. 231. o
תוצאות מכרזים. Tervpályázati eredmények. MMÉEK. 73. évf. 3-4. sz. 1939; 28. o
הערות שוליים

↑  Halálesete bejegyezve a Bp. VIII. ker. állami halotti akv. 2617/1944. folyószáma alatt.
↑  Gyenes Lajos és Vera Aranka Rolla házassága bejegyezve a Bp. VI. ker. állami házassági akv. 967/1919. folyószáma alatt.
יערון צהוב-צוואר

| יערון צהוב-צוואר |
| --- | --- |
 יערון קטן
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכרסמים
תת־סדרה:: דמויי עכבר
משפחה:: עכבריים
סוג:: יערון
מין:: יערון צהוב-צוואר
שם מדעי
 Apodemus flavicollis ‏Melchior, 1834
תחום תפוצה


יערון צהוב-צוואר
יערון צהוב-צוואר (שם מדעי: Apodemus flavicollis) הוא מין מכרסם ממשפחת העכבריים. הוא קרוב מאוד למין יערון קטן, ובעבר נחשב לתת-מין, אך הופרד ממנו בשנת 1984.
מכרסם זה חי בטבע בעיקר בדרום אירופה אך התפשט לאורך אירופה עד למזרח אירופה (עד הרי אורל), לסקנדינביה ולבריטניה. הוא נפוץ גם במספר אזורים במזרח התיכון לרבות בישראל.
אורכו של היערון 89–133 מ"מ ומשקלו 28–45 גרם. הוא דומה ליערון הקטן, אך בעל פרווה צהובה לאורך צווארו והוא בעל אוזניים גדולות יותר וזנב ארוך יותר. צבעו חום-אפור והבטן והרגליים לבנים. הזנב ורדרד וחסר פרווה.
התנהגות

היערון חי לאורך יערות נשירים, בעיקר לאורך קצה היער, אך באזורים הרריים הוא מצוי גם בפנים היער. כמו כן הוא מצוי בבתות ושיחיות ובמטעים וגנים עירוניים. היערון מעדיף לחיות בין עצים גדולים כמו אלון ולוז וגם עצי אלנוס.
היערון פעיל במשך כל השנה כולל בחורפים ולעיתים קבוצות יערונים יצטופפו יחדיו כדי לשמור על החום. הוא מאחסן את מזונותיו בחורים ובמאורות בעצים ובקרקע. היערון הוא אוכל-כול הניזון בעיקר מאגוזים אותם הוא מפצח עם שיניו החזקות. בנוסף הוא ניזון מניצנים, פירות, זרעי צמחים וחסרי חוליות קטנים. היערון יוצא לאכול בלילה.
הוא עצמו יכול להיטרף בידי מגוון טורפים לרבות ינשופיים, שועלים וסמוריים. היערון מתגונן בעזרת שמיעתו הטובה שעוזרת לו לנתר ממקום הסכנה ברגע.
הערות שוליים

↑  יערון צהוב-צוואר באתר הרשימה האדומה של IUCN
| יונקים בארץ ישראל  |
| --- | --- | --- |
| טורפים בישראל | גירית הדבש • גירית קוואקזית • דלק הסלעים • חמוס השלגים • סמור משויש • לוטרה אירופית • זאב מצוי • זאב זהוב אפריקאי • תן זהוב • שועל החולות • שועל מצוי • שועל צוקים • כלב ים נזירי מצוי • נמייה מצויה • צבוע מפוספס • חתול חולות • חתול ביצות • חתול בר • קרקל • נמר |  |
| אוכלי חרקים בישראל | חדף הרמון • חדף זעיר • חדף לבן-שיניים • חדף קטן • קיפוד מצוי • קיפוד המדבר • קיפוד חולות מצוי |  |
| לווייתנאים בישראל | גרמפוס אפור • דולפין מצוי קצר-חוטם • דולפינן מצוי • דולפינן אנקולי • עבשן קטלני • סטנלה מפוספסת • סטנו תלום שן • זיפיוס חלול-חרטום • ראשתן גדול-ראש • לווייתן מצוי • לווייתן גוץ |  |
| פרסתנים בישראל | ערוד • פרא • חזיר בר • אייל הכרמל • יחמור פרסי • יעל נובי • צבי הנגב • צבי מצוי • ראם לבן |  |
| מכרסמים בישראל | סנאי זהוב • יערון גדול • יערון חרמוני • יערון קטן • יערון צהוב-צוואר • חולדה מצויה • חולדת חוף • עכבר מצוי • עכבר מקדוני • קוצן מצוי • קוצן זהוב • נסוקיה • גרביל החולות • גרביל החוף • גרביל דרומי • גרביל זעיר • גרביל הערבה • גרביל סלעים • יפה זנב • מריון מצוי • מריון חולות • מריון המדבר • מריון לובי • פסמון • חולד ארץ ישראלי • בר אוגר מצוי • נברן השדה • נברן השלג • ירבוע מצוי • ירבוע גדול • נמנמן סלעים • נמנמן העצים • דורבן מצוי • נוטריה |  |
| עטלפים בישראל | עטלף פירות מצוי • יזנוב גדול • יזנוב קטן • אשמן מצוי • אשמן מצרי • לילן מצרי • פרסף גדול • פרסף הנגב • פרסף מצוי • פרסף בהיר • פרסף חיוור • פרסף גמדי • פרספון מצוי • נשפון גדול • נשפון מצוי • נשפון דק-אוזן • נשפון הגדות • נשפון פגום-אוז • כנפן מצוי • אוזנן הנגב • אוזנן החרמון • אודנן • עטלפון לבן-שוליים • עטלפון בודנהיימר • עטלפון ריפל • עטלפון אריאל • עטלפון אירופי • עטלפון סאבי • אפלול מצוי • אפלול הנגב • בלומף שחור • רמשן לילי • אשף מצוי |  |
| יונקים נוספים | שפן סלעים • ארנבת מצויה • תחש המשכן |  |
  
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531989005171
יחסי מונגוליה–מלזיה

| יחסי מונגוליה–מלזיה |
| --- | --- |
מונגוליה: מלזיה


מונגוליה: מלזיה
שטח (בקילומטר רבוע)
1,564,116: 329,847
אוכלוסייה
3,485,969: 35,663,114
תמ"ג (במיליוני דולרים)
19,872: 399,649
תמ"ג לנפש (בדולרים)
5,701: 11,206
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית פדרלית

יחסי מונגוליה–מלזיה הם יחסי החוץ הדו-צדדיים בין מלזיה למונגוליה.
היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו ב-8 בספטמבר 1971.  מאז 1994 נערכו מספר ביקורים של בכירים ממונגוליה; ראש הממשלה פונטסאג'ין ג'סראי ביקר בשנת 1994, שר החוץ לובסנגין ארדנכלולון בשנת 2002 וראש ממשלה נוסף, נמברין אנחבאיאר בשנת 2003 במהלך פסגת המדינות הבלתי-מזדהות ה-13. מאידך, שר החוץ המלזי סייד חמיד אלבר ביקר במונגוליה בשנת 2003.
יחסים כלכליים

בשנת 2009 עמד המסחר הכולל בין שתי המדינות על 10.3 מיליון דולר שצמח מאוחר יותר ל-15.1 מיליון דולר בשנת 2010. לאורך שנת 2010, סך ההשקעה הישירה ממונגוליה היה שווה לסכום של 21.66 מיליון דולר. כמו כן נחתם הסכם על הימנעות מכפל מס ומניעת התחמקות פיסקלית מאז 1995.
יחסים דיפלומטיים

מונגוליה לא הציבה שום שגריר במלזיה במשך שבע שנים מאז 2006 בגלל רצח אזרח מונגולי במדינה, אך מאוחר יותר החליטה למנות שגריר בשנת 2014 מכיוון שהיה צורך לספק דרישות לסטודנטים רבים מונגולים הלומדים במדינה.
נציגויות דיפלומטיות

מלזיה מחזיקה במונגוליה קונסוליית כבוד באולן בטור.
מונגוליה מיוצגת במלזיה באמצעות הקונסוליית כבוד שלה בבנגקוק, תאילנד.
יחסי איראן – כורדיסטן העיראקית

| יחסי איראן – כורדיסטן העיראקית |
| --- | --- |
איראן: כורדיסטן העיראקית


איראן: כורדיסטן העיראקית
משטר
רפובליקה איסלאמית: דמוקרטיה פרלמנטרית
שגרירים
: נאצים דבח
שטח (בקמ"ר)
1,648,195: 46,861
אוכלוסייה
86,403,374: 6,171,083
תמ"ג (במיליוני דולרים)
231,548: 
יחסי איראן-כורדיסטן העיראקית הם היחסים הבילטרליים שבין איראן לכורדיסטן העיראקית. שתי המדינות מחזיקות בנציגויות אחת בשנייה, והיחסים ביניהן מורכבים, בעקבות החשש האיראני מפני הבדלנים של כורדיסטן האיראנית.
נציגויות

איראן מחזיקה בשתי נציגויות בכורדיסטן העיראקית: הקונסוליה בארביל והקונסוליה בסולימאניה, הכפופות לשגרירות איראן בבגדאד. כורדיסטן העיראקית מחזיקה מצידה בנציגות בטהראן.
היסטוריה

היחסים בין איראן לכורדיסטן העיראקית החלו בימי השאה מוחמד רזא שאה פהלווי ב-1962, וממשלת איראן נעשית לפטרון העיקרי של הכוחות הכורדים במאבקם נגד הממשלה העיראקית החל מ-1971, לאחר קריסת מתווה האוטונומיה, ואף גייסה את תמיכת בעלת בריתה, ארצות הברית, במורדים. אך עם חתימת הסכם אלג'יר ב-1975, שהסדיר את היחסים בין איראן לעיראק, משך השאה את תמיכתו במורדים, שנאלצו להיכנע לממשלת עיראק.
במהלך מלחמת איראן–עיראק חזרה איראן לתמוך בכורדים, אך הדבר לא הניב פירות בולטים.
במהלך מלחמת האזרחים הכורדית, שפרצה ב-1994 לאחר הקמתה דה-פקטו של כורדיסטן העיראקית ב-1991, תמכה איראן באיחוד הפטריוטי של כורדיסטן, שנלחמה במפלגה הדמוקרטית הכורדיסטנית, שלמעשה התבססה כמפלגת השלטון של כורדיסטן העיראקית.
סכסוכים > משבר המים

ב-2015 פרץ סכסוך דיפלומטי בין המדינות, בעקבות שאיבה איראנית מימי הזב הקטן, הנובע באיראן וזורם לכורדיסטן העיראקית, שגרמה למניעת אספקת מים לסולימאניה וירידת מפלס אגם דוכאן ב-70 אחוזים. שר החקלאות ומשאבי המים של כורדיסטן העיראקית, עבדולסאטאר מג'יד, איים כי אם איראן לא תספק את מי האזור, כורדיסטן העיראקית לא תספק מים לעיראק. לאחר הודעה זו אמרו מנהיגי כורדיסטן האיראנית כי לאחר שיקום הסדה קולסה, הבנויה על הזב הקטן, הם ישחררו את מי הנהר. כמו כן, הוסיפו מנהיגי איראן כי מי הזאיה הקטנים אינם מגיעים כמו קודם. לאחר תקרית זו סגרה ממשלת איראן גם את מי נהר האלווונד, אך הדבר קורה כדבר שבשגרה במקומות מסוימים מאז 2003. בעיית המחסור במים גוברת באזור פישדר.
סכסוכים > העימותים בגבול איראן-כורדיסטן העיראקית (2016)

בין אפריל ויוני 2016 אירעו מספר תקריות גבול בגבול איראן–כורדיסטן העיראקית, כשכוחות מפלגות כורדיות-איראניות שונות, בהם מפלגת החופש של כורדיסטן (PAK), המפלגה הדמוקרטית הכורדית של איראן ומפלגת החיים החופשיים של כורדיסטן תוקפות את כוחות הצבא האיראני משטחי כורדיסטן העיראקית, ובכוחות האיראניים מצידם תקפו בארטיליה את העמקים קונר וקיפאריסטן בכורדיסטן העיראקית.
בעקבות משאל העם

כורדיסטן העיראקית ערכה ב-2017 משאל עם לעצמאות, שנתקל בהתנגדות גדולה של ממשלות עיראק, איראן וטורקיה, וגרם למשבר בין ממשלות עיראק ואיראן לכורדיסטן העיראקית. לקראת משאל העם ביקר בטהראן הפוליטיקאי הכורדי ונשיא עיראק לשעבר ג'לאל טאלבאני, בהזמנה רשמית מממשל האיראני.
ב-15 ביולי 2017, משלחת של דיפלומטים איראנים המוצבים בעיראק ביקרו בכורדיסטן העיראקית ונפגשו עם ראש הממשלה נצ'ירוואן בארזאני.
בנוסף לביקורו של ג'לאל טאלבאני באיראן, איראן הזמינה משלחת נוספת מטעם האיחוד הפטריוטי של כורדיסטן, לדון ביחסים שבין איראן לכורדיסטן העיראית, ובעיקר במשאל העם על עצמאות כורדיסטן העיראקית. המשלחת נפגשה בטהראן עם נציג המנהיג העליון האיראני ומזכיר המועצה העליונה לביטחון לאומי של איראן, עלי שמח'אני. בפגישה זו אמר שמח'אני שמשאל העם יגרום לבידוד הכורדים באזור ותגרום תוצאות רעות לכורדים. מולה בחטיאר, חברת המשלחת, אמרה במסיבת עיתונאים על ביקור המשלחת כי "באיראן, מהמנהיג ועד משרד החוץ, עמדתם היא נגד משאל העם ועצמאותה של כורדיסטן. הם אמרו מה שהם אמרו ואנחנו אמרנו את שלנו. הם דחו את משאל העם ואנחנו הגנו עליה".
לאחר משאל העם על עצמאות כורדיסטן העיראקית, הגבירה ממשלת איראן את מאבקה נגד כורדיסטן העיראקית. נציגי איראן, עיראק וטורקיה נפגשו בשולי העצרת הכללית של האו"ם בניו יורק וקבלו כמה החלטות משותפות נגד כורדיסטן העיראקית. עלי שמח'אני, מזכיר המועצה העליונה לביטחון לאומי של איראן, אמר כי הוא אינו מכיר בתוצאת משאל העם. שר ההגנה האיראני, אמיר חתאמי, אמר כי המשאל אינו מקובל, ויש לפתור את הבעיות באמצעות הידברות.
הגבול של כורדיסטן העיראקית עם איראן נסגר בידי איראן לאחר משאל העם, במטרה להטיל מצור על כורדיסטן העיראקית.
במרץ 2022 תקפה איראן בטילים בליסטיים ומל"טים מספר יעדים בארביל, ונטען שמדובר במתקנים צבאיים אמריקאים, בקונסוליה האמריקאית בארביל, או במתקנים של המוסד הישראלי.
לודי

ערך זה עוסק בעיר באיטליה. אם התכוונתם לממלכת לודי בהודו, ראו .
לודי (באנגלית: Lodi) היא עיר במחוז לומברדיה שבצפון איטליה, על גדתו הדרום-מערבית של נהר אדה. העיר היא בירתה של פרובינציית לודי.
היסטוריה

לודי הייתה כפר קלטי, ומיקומה היה בעמדה חשובה על דרך רומית חיונית שחצתה את הנהר אדה.
לודי הפכה למרכז דוכסות במאה ה-3 והבישוף הראשון שלה, בסיאנוס הקדוש, הפך לקדוש הפטרון של העיר.
מאז תחילת המאה ה-11 לערך, לודי הייתה קומונה חופשית והיוותה יריבה להוטה לעיר מילאנו החזקה ממנה, אך בשנת 1111 החריבו המילאנזים את העיר. בשנת 1158, פרידריך הראשון בנה את לודי הנוכחית כמספר קילומטרים מזרחית ללודי העתיקה.
החל מהמאה ה-14 לודי נשלטה בידי משפחת ויסקונטי, שבנתה כאן טירה. ב-1423, האנטי-אפיפיור יוחנן העשרים ושלושה השיק את הבולה האפיפיורית שכינסה את ועידת קונסטנץ מהדואומו של לודי. הוועידה סימלה את סופו של הקרע המערבי.
ב-1454 נציגים מכל רחבי איטליה באו ללודי וחתמו על ההסכם הידוע גם בתור הסכם לודי במטרה לאחד את איטליה, אך ההסכם הופר ב-1482 כשוונציה והאפיפיור נלחמו נגד מילאנו.
מאז העיר נשלטה בידי בית ספורצה, צרפת, ספרד ואוסטריה. בשנת 1786 הפכה העיר לבירה של פרובינציה שבשנים 1815–1859 כללה את העיר קרמה.
ב-10 במאי 1796 נפוליאון בונפרטה ניצח את הצבא האוסטרי בקרב לודי. במחצית השנייה של המאה ה-19, לודי החלה להתרחב מחוץ לחומות העיר.
אתרי תיירות

פיאצה דלה ויטוריה, שנחשבת לאחת הכיכרות הנאות באיטליה על פי מועדון התיירות האיטלקי. הכיכר, המקושטת באכסדרות מכל ארבעת צדדיה, כוללת את הדואומו ואת בית העירייה של לודי.
פיאצה ברולטו עם שיש ורונה המתוארכת למאה ה-14.
כנסיית הבתולה הקדושה המוכתרת, שנחשבת לאחת מיצירות המופת של הרנסאנס הלומברדי.
כנסיית סן פרנצסקו, שנבנתה בין השנים 1280–1307.
כנסיית סן לורנצו, שיש בה שני מעברים ופרסקאות מאת קליסטו פיאצה.
כנסיית סנטה מריה מגדלנה היא הדוגמה הטובה ביותר לאדריכלות בארוקית בלודי. המבנה הרומנסקי המקורי נבנה ב-1162, אך שוחזר במאה ה-18.
כנסיית סנט אגנס מהמאה ה-14, בסגנון גותי לומברדי.
הכנסייה של סן פיליפו נרי בסגנון הרוקוקו.
ארמון הבישוף שנבנה במקור בימי הביניים אך שוחזר במאה ה-18.
כנסיית סן כריסטופורו.
טירת בית ויסקונטי, שעכשיו הרוסה באופן חלקי.
פלאצו מוזניקה (המאה ה-15).
ערים תאומות

גרמניה קונסטנץ, גרמניה
ארצות הברית לודי, ארצות הברית
איטליה אומניה, איטליה
צרפת פונטיינבלאו, צרפת
תיאור הקרב של לודי
התקרה של כנסיית הבתולה הקדושה המוכתרת
לודולוגיה

לודולוגיה, או חקר המשחקים, הוא תחום מחקר העוסק בניתוח טקסטים של משחקי מחשב ווידאו באופן אקדמי על בסיס תאוריות מתחומים אחרים, למשל פסיכולוגיה וסוציולוגיה. תחום הלודולוגיה מנסה לנתח את המשחקים על-פי עיצובם הגרפי, עלילתם ותפקיד השחקן בעולם הווירטואלי. הלודולוגיה מתייחס אל משחקי המחשב כמוצר תרבותי שווה ערך למוצרים תרבותיים אחרים כמו קולנוע, פילוסופיה, וספרות.