stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רוברט וקסלר
קריירה פוליטית > בקונגרס הארצי

במושב ה-110 של הקונגרס הארצי, הוא מכהן כבר את כהונתו השישית בבית הנבחרים של ארצות הברית. יש לו מוניטין של "ישירות" בגישתו ושככזה משקף את רצון מצביעיו ומאוויהם. וקסלר הושם כאחד מ-50 המנהיגים היהודים המשפיעים ביותר ברשימת המגזין היהודי "פורווארד"
.
וקסלר פרץ לתודעת הלאומית, בבחירות לנשיאות בשנת 2000, המרוץ המפורסם בין מי שהיה אז מושל טקסס, ג'ורג' וו. בוש לבין אל גור, כאשר המחוז שלו היה במוקד המחלוקת על ההצבעות והספירה מחדש של הקולות. מאז הוא עבד כדי להבטיח כי כל מכונות ההצבעה האוטומטיות ינפיקו קבלה על ההצבעה כ"עקבה מנייר". הוא הגיש תביעות משפטיות ברמה מקומית וארצית על מנת להפוך את הנושא מחייב מבחינה חוקית. ב-2007, חוק "העקבה מנייר" הפך לחוק מדינה בפלורידה.
כחבר בוועדת המשפטים היוקרתית בבית הנבחרים, היה נוכח בדיונים על פרשיות שמיקדו את תשומת הלב הציבורית לגבי יושרה והגינות בממשל. עוד במהלך שנות ה-90, בזמן ממשלו של ביל קלינטון, היה למבקר גלוי בוועדה, להליכי שימועי ההדחה כנגד הנשיא קלינטון. ב-2007, התנגד בוועדה זו לתוכנית הציתות לאזרחים אמריקניים ולמדיניות של התובע הכללי לשעבר אלברטו גונזאלס. בנוסף כחבר גם בוועדת השירותים הפיננסיים, השתמש במעמדו זה כדי לסייע לציבור בוחריו בפלורידה ולכל המדינה במשבר ביטוח הבתים של שאירע עקב כמה אסונות טבע שפקדו את המקום.
נושאי פנים הקרובים לליבו הם, ביטוח בריאות לאומי לכל, יוזמות להזלת מרשמי תרופות, במיוחד למבוגרים וטיפול רפואי מיוחד שיתאים עבור צורכיהם, שיפור הקצבאות לחיילים משוחררים, העלאת המימון לבתי הספר הציבוריים ומדיניות אנרגטית יעילה המורידה את התלות של אמריקה בנפט זר. בין חקיקותיו הבולטות, כללו גם קצבת מרשם תרופות זול למבוגרים וחוק אשר מרחיב את קרן הביטוח הלאומי לדורות הבאים. וקסלר גם תומך בזכות האישה להפלה, בזכויות ההומוסקסואלים וכן בפיקוח על נשיאת נשק אישי.
בנושאי מדיניות חוץ, כיושב ראש ועדת המשנה של החוץ, לענייני אירופה, הוא פעיל בתחום חיזוק היחסים הביטחוניים והכלכליים בין ארצות הברית לאיחוד האירופי וכן פיתוח והכוונה של הכלכלה והפוליטיקה בברית המועצות לשעבר. בנוסף, הוא מכהן גם כנציג ארצות הברית בפרלמנט של נאט"ו. בנושא עיראק, וקסלר הצביע ב-2002, בעד ההסמכה לנשיא בוש לפתוח במלחמת עיראק, אך מאז שינה את דעתו מהקצה לקצה וכיום הוא בין המתנגדים החריפים למלחמה כמו גם מבקר קולני של המודיעין והתנהלות הממשל שהובילה לפתיחת מלחמה זו. הוא הציג גם בקונגרס הצעת חוק לנסיגת החיילים ופתרון נושא עיראק בדרך דיפלומטית וסבור גם כי המלחמה בעיראק מהווה הסחה מהאיום האיראני והמלחמה באפגניסטן, דעה שרווחת יותר ויותר בוושינגטון עקב ההסתבכות בעיראק והמודיעין המוטעה שהוביל אליה. על פי אמונה זו, רבים מהדמוקרטים סבורים כי המלחמה האמיתית בטרור היא מלחמת אפגניסטן שהייתה התגובה האמיתית לפיגועי 11 בספטמבר וכי עיראק היא רק גרורה מיותרת של מלחמה זו.
קריירה פוליטית > ראיון בתוכנית "קולבר ריפורט"

ב-20 ביולי 2006, בפרק של התוכנית הקומית הקולבר ריפור, בערוץ הקומדיה קומדי סנטרל, בזמן ריאיון לפינה הקומית-פוליטית בתוכנית "עדיף שתדע על המחוז הזה", שיתף וקסלר פעולה עם הרעיון ההומריסטי של המנחה סטיבן קולבר, ונתן הצהרות מפוברקות, שהיו מכשילות את מסע הבחירות שלו לו היה משתתף בכזה. כשהוא מובל על ידי סטפן קולברט הוא הגיב בצחוק עם ההצהרות הבאות (ראה וידאו):
אני נהנה מקוקאין כיוון... שזה משהו כייפי לעשות. אני נהנה מחברתן של זונות מהסיבות הבאות:... משום שזה משהו כייפי לעשות, מאוד דומה לקוקאין. אם אתה משלב את שני הדברים יחד, זה קרוב לוודאי אפילו יותר כיף.
ב-25 ביולי 2006, בפרק אחר של התוכנית, יצא סטפן קולבר נגד רשתות התקשורת שהציגו את הראיון באור שלילי. קולבר ביקר את הרשתות הזרם המרכזי האלה בזה שהראה קטעי וידאו עם ההעדפות שלהם לקטעי "פיספוסים", מאשר חדשות רציניות. באחד ממקרים הנדירים בהם לא שיחק קולבר את דמות המנחה השמרן אותה הוא מגלם בתוכנית, הוא אמר בכנות לצופים שלו "תצביעו לווקסלר, לבנאדם יש חוש הומור, לא כמו, ללא ספק, העיתונאים".
ב-7 בנובמבר 2006, וקסלר חזר לתוכנית הטלוויזיה קולבר ריפורט במהלך הספיישל הקומי של התוכנית, לקראת בחירות אמצע הקדנציה של שנת 2006, והתבדח על מה שהוא אמר בראיון מוקדם יותר. כשקולברט שאל אותו אם הוא " 'ישלח יד' לעבר הצד [הפוליטי] השני" (משפט בעל משמעות כפולה) אם הדמוקרטים ייקחו בחזרה את השליטה בבית הנבחרים, וקסלר ניצל את הדו משמעות והתבדח שהוא למד מהראיון האחרון שהוא חייב להזהר במה שהוא אומר (כלומר, שלא "לשלוח ידיים").
קריירה פוליטית > "הגבעה"

באוגוסט וספטמבר 2006, לפני בחירות אמצע הקדנציה, וקסלר ועובדי צוות המשרד שלו צולמו לסדרה הדוקומנטרית "הגבעה" (גבעת הקפיטול), סדרה בת שישה פרקים של חצי שעה שבה מככבים וקסלר ועובדי המשרד שלו, כשהמצלמות עוקבות אחרי הסיפור האמיתי, מאחורי הקלעים של מה שמתרחש אצל פוליטיקאי כגון וקסלר, חבר מרכזי בוועדת המשפטים והוועדה ליחסים בינלאומיים ומעורב פעיל בענייני המזרח התיכון, בגבעת הקפיטול ומשרדו.
וקסלר פתח את משרדו למצלמות הטלוויזיה הדוקמנטריות על מנת לחשוף את הנושאים החמים שעומדים בפני הבוחרים כיום. הסדרה גם מציגה את הקונפליקט שעומד בפני וקסלר הן מול המפלגה המתחרה ומול אופוזיציה מבית בנושאים טעונים כגון ביטוח לאומי, מרשם לתרופות, ביטוח רפואי, הוריקן קתרינה ומלחמת עיראק.
הסדרה בוימה על ידי מי שהייתה לשעבר כותבת של נאומים פוליטיים ועוזרת חקיקתית בגבעת הקפיטול, אייבי מירפול ושודרה בארצות הברית, ב-23 באוגוסט 2006, לפני בחירות אמצע הקדנציה. בישראל הסדרה שודרה במרץ 2007, בערוץ הדומקנטרי של הטלוויזיה בכבלים הוט, ערוץ 8.
קריירה פוליטית > התמיכתה בשימועי הדחה

באימייל לתומכים ב-7 בנובמבר 2007, וקסלר, חבר בוועדה המשפטית של בית הנבחרים, הצהיר תמיכה בהצעת חוק בית הנבחרים 333, אשר חותר להגיש סעיפי הדחה כנגד סגן נשיא ארצות הברית, דיק צ'ייני:
"אני אדרבן את ועדת המשפטים לשבץ שימועי הדחה במיידי ולא לתת לנושא הזה לדעוך כשם שזה היה במהלך השישה חודשים האחרונים. רק דרך שימועים אנחנו יכולים להתחיל לתקן את הניצול של דיק צ'ייני וממשל בוש; ואם ייקבע בשימועים האלה שסגן הנשיא צ'ייני ביצע פשעים חמורים ועברות, הוא צריך להיות מודח ומורחק ממשרתו".
באמצע דצמבר 2007, חבר הקונגרס וקסלר השיק את אתר האינטרט, Wexlerwantshearings.com - "וקסלר רוצה שימועים", כדי לקדם את המאמצים שלו לשימועי הדחה. האתר כלל סרטון וידאו של YouTube אשר בו הוא הסביר את עמדתו ועצומה המזמינה אנשים המזדהים עם דעתו לחתום. וקסלר הציב מטרה לקבל תמיכה של 50,000 אמריקנים שיצטרפו למטרה שלו. בתוך רק שבועיים, מעל 160,000 אנשים חתמו על העצומה ומעל 70,000 אנשים צפו בווידאו שלו מ-YouTube.
היחס לישראל > עמידה מול האנטישמיות

וקסלר חבר בצוות המשימה של הקונגרס למניעת אנטישמיות, וטוען כי זה אחד מהעדיפויות העליונות שלו להילחם בתופעה זו באמריקה, אירופה והמזרח התיכון. הוא סייע להביא לתודעה את מגמות אנטישמיות ולטפח אווירה של סובלנות דתית והבנה הן מבית ומסביב לעולם.
הוא היה ליוזם המוביל של חוק בחינת האנטישמיות הגלובאלית של שנת 2004, אשר כונן משרד מיוחד במחלקת המדינה במטרה לעקוב אחר ולהילחם באנטישמיות מסביב לעולם. המטרה של יוזמתו זו היא, להביא לתשומת לב לנושא ולסייע לבסס נוסחה אשר תביא לתגובה גלובאלית חזקה יותר לאנטישמיות, במיוחד באירופה.
כיושב ראש ועדת המשנה ליחסי חוץ, בנושא אירופה, הכוללת גם נושאים של איומים שצצים מאירופה, הוא תמך במאמצים ללחימה באנטישמיות באירופה. ב-2004, הוא השתתף בוועידה בנושא אנטישמיות של הארגון לביטחון ושיתוף פעולה באירופה (OSCE, "ועדת הלסינקי") בברלין. בוועידה זו, הוא ייסד המלצות מחייבות עבור ממשלות אירופה להילחם ולפקח על האנטישמיות ולהגדיל את החקיקות נגד פשעי שנאה והחינוך. הוועידה נתפסה כהיסטורית משום שזו הייתה הפעם הראשונה שחברים בקהילה הבינלאומית גם הסכימו שביקורת פוליטית על ישראל אסור שתשרת הצדקה להתנהגות או אמונה אנטישמית. הוועידה היוותה צעד כלפי מניעת השמה לקלס את הנושא השואה.
וקסלר היה היוזם של חוק בית הנבחרים 1746 הדורש מחברות ביטוח בארצות הברית לחשוף את כל פוליסות הביטוח בתחום השואה ולאפשר לניצולי שואה להגיש תביעות בנושא זה בבתי משפט אמריקאים. מטרת החקיקה באה לאחר שבמשך שישים שנה אחרי השואה, ניצולי השואה היו עדיין נתקלים בדחייה, עיכוב, בירוקרטיה בסוגיות האלה. רק 17,000 מתוך 870,000 פוליסות ביטוחי חיים של יהודים מלפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, שולמו למבוטחים. חקיקה זו הסדירה את הנושא לראשונה.
הוא יזם גם, את חוק בית הנבחרים 1185, אשר נוגע למקרים במלחמת העולם השנייה בהם גורשו יהודים למדינות עוינות לאמריקה, מטרת החקיקה להביא לבחינה מלאה של יחסה של ממשלת ארצות הברית כלפי כל המיעוטים האתניים ובתוכם הפליטים היהודים במהלך מלחמת העולם השנייה. החוק ייסד שתי ועדות: אחת שתלמד ותנפיק דו"ח על היחס כלפי הקבוצות האתניות במהלך המלחמה, והשנייה שתבחן ותוציא דו"ח בנוגע ליחס כלפי הפליטים היהודים שברחו מרדיפות המשטר הנאצי בזמן מלחמת העולם השנייה.
בנוסף, הוא ניהל שימועים עם עדי ניצולי השואה, בקונגרס ובאוניברסיטת פלורידה, לגבי הארכיון בעיר באד ארולסן, שבגרמניה, אשר מחזיק מיליוני מסמכים אודות גורלם של האנשים שנספו במחנות ההשמדה וסירב במשך כ-60 שנה לפתוח את דלתותיו לקרוביהם הניצולים; זאת במטרה ללחוץ לפתיחת הארכיון ולהביא לשינויי מדיניות בארכיונים אחרים באירופה. כן לחץ וקסלר על הנשיא בוש ומזכירת המדינה, קונדוליזה רייס, להעלות את נושא ההשבה ו/או פיצויים עבור הרכוש היהודי בפולין בפגישותיהם עם נשיא וראש ממשלת פולין.
ועדות

וקלסר מכהן כרגע בוועדות בית הנבחרים של ארצות הברית הבאות:
הוועדה ליחסי חוץ
תת-הוועדה לאירופה (יושב ראש)
תת-הוועדה למזרח התיכון ודרום אסיה
ועדת המשפטים
תת-הוועדה לבתי משפט, האינטרנט וקניין רוחני
ועדת השירותים הפיננסיים
תת-הוועדה לשוקי ההון, ביטוח ומיזמים נתמכי ממשל
תת-הוועדה למדיניות מוניטרית פנים וחוץ, סחר וטכנולוגיה
תת-הוועדה לבקרה וחקירות
כוח המשימה של הקונגרס למניעת אנטישמיות
נציג ארצות הברית לפרלמנט של נאט"ו.
וקסלר חבר בגופים הפוליטיים בקונגרס הבאים: שדולת חברי בית הנבחרים למען קניין רוחני ושמירה על פרטיות, שדולת חברי בית הנבחרים למען יחסי אמריקה-טורקיה (מייסד משותף), שדולת חברי בית הנבחרים למען טאיוון (מייסד משותף), שדולת חברי בית הנבחרים למען אינדונזיה (מייסד משותף / יושב ראש משותף), שדולת חברי בית הנבחרים למען הודו, שדולת חברי בית הנבחרים למען סרביה, קבוצת המחקר בקונגרס לטורקיה (יושב ראש משותף).
דפנה שורץ

| --- | --- |

 לידה:  22 באוגוסט 1950 (בת 74) רחובות, ישראל 
 ענף מדעי:  כלכלה, ניהול, פיתוח איזורי 
 עיסוק:  פרופסור לכלכלה, מרצה, חוקרת, יועצת כלכלית בארץ ובעולם, דירקטורית, מומחית לפיתוח כלכלי מקומי ואזורי, ליזמות וחדשנות
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב, האוניברסיטה העברית
 פרסים והוקרה:  נבחרה לאחת ממאה האנשים המשפיעים על כלכלת ישראל לשנת 2011, המגזין דהמרקר; אשת הקריירה של עיתון "גלובס" לשנת 1996; פרס מפעל הפיס; פרס גרנות; מעמד של חברת כבוד של האקדמיה למדעים בסיארה, ברזיל; הכרה בינלאומית כמומחית לחדשנות ויזמות
 
דפנה שורץ (נולדה ב-1950) היא פרופסורית לכלכלה, מומחית לפיתוח כלכלי, יזמות וחדשנות. מהראשונות בארץ לפיתוח תוכניות ליזמות וממקימות תחומי היזמות והחדשנות במסגרת אקדמאית. היא ראש רשות המחקר ואחראית על יישום ומעקב הפטנטים, במרכז הבינתחומי, חברת הסגל האקדמי בבית ספר אדלסון ליזמותבמרכז הבינתחומי, הרצליה ולשעבר פרופסורית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. בעלת ניסיון רב כיועצת כלכלית בישראל ומחוצה לה וכדירקטורית בחברות סטרטאפ וחברות מובילות במשק.
חברות בדירקטוריונים

(דחצ"ית – דירקטורית חיצונית)
אינוויטק פתרונות רפואיים בע"מ, מיוני 2017
חברת הוועד המנהל של הקאמרטה הישראלית ירושלמית, מינואר 2017
חברת הוועד המנהל של "חינוך לפסגות", ממרץ 2020
קבוצת שטראוס בע"מ (דחצ"ית), יוני 2008 – יוני 2017
בנק הפועלים (דחצ"ית), אפריל 2012 – אפריל 2018
טבע תעשיות פרמצבטיות (דחצ"ית), דצמבר 2011 – דצמבר 2014
בז"ן, בתי זיקוק לנפט בע"מ,(דח"צית), יוני 2007 – מאי 2012
רותם תעשיות בע"מ, יוני 2010 – מאי 2012
על-בד משואות יצחק בע"מ, יוני 2010 – נובמבר 2011
בנק דיסקונט, דצמבר 2007 – דצמבר 2010
גירון פיתוח ובנייה בע"מ (דח"צית), פברואר 2007 – ספטמבר 2010
רותם תעשיות בע"מ, פברואר 2002 – נובמבר 2008
הפניקס חברה לביטוח, בע"מ והפניקס אחזקות בע"מ, אוגוסט 2003 – דצמבר 2007
אורדע פרינט תעשיות בע"מ (דח"צית), יולי 2001 – יולי 2007
לאומי ני"ע והשקעות (חיצוני) (פסגות אופק בית השקעות בע"מ) דצמבר 2002 – אוגוסט 2007
על-בד משואות יצחק בע"מ (דח"צית), מאי 1999 – מאי 2004
הדר, חברה לביטוח, אפריל 2003 – אוגוסט 2003
בנק דיסקונט, 1995 – ספטמבר 2002
דגם מערכות (דח"צית), יולי 2000 – דצמבר 2002
בזק, 1997 – אוגוסט 2000
המרכז ללימודי הפיתוח, 1990 – יוני 2001
ועד המנהל, הרשות לעסקים קטנים ובינוניים, 1998 – מרץ 2002
חברות בגופים ציבוריים בארץ

חברה בוועדת פרס הרמטכ"ל לחדשנות (2020)
חברה למועצה המייעצת לסיוע החוץ, 2018–2020
חברת המועצה הלאומית למחקר ולפיתוח (מולמו"פ), 2010–2017
חברת הוועד המנהל של אוניברסיטת בן-גוריון, 2010–2017, ונציגת הסנאט בחברה הנאמנים 2014–2017
חברות בוועדות שונות של אוניברסיטת בן-גוריון, לרבות בתוכניות: ועדת היגוי למכון מנדל למנהיגות חברתית, 2015–2017, תוכנית קרן ריץ' למוסמך במנהל ומדיניות ציבורית
חברת האספה הכללית מכללת אחווה, 2002–2017
ניסיון בינלאומי

אתיופיה (2019) הערכה של ההאקוסיסטם הלאומי וגיבוש קווים מנחים לפעולה, פרויקט מוזמן על ידי הגוף הכלכלי של האו"ם (UNDP – United Nations Development Programme).
ברזיל (2011–2018) – מדינת CEARA, ייעוץ וליווי של פרויקטים בתחום של קידום חדשנות ופיתוח כלכלי. בין היתר: פרויקט לקידום חדשנות במדינת סיארה (עבור התאחדות התעשיינים ובשיתוף הממשלה והאקדמיה), פרויקט משותף עם ההתאחדות התעשיינים בסיארה וגורמים מקומיים נוספים; פרויקט רחב היקף של פיתוח כלכלי בפריפריה של סיארה במטרה להביא לצמיחה כלכלית עם צמצום פערים אזוריים - פרויקט של הבנק העולמי, בשיתוף ממשלת סיארה עם גורמים מקומיים נוספים (לרבות גיבוש אסטרטגיה, ייזום תוכניות ספציפיות וליוו בהפעלתן (2011-2018); פרויקט רחב היקף של פיתוח כלכלי בפריפריה של סיארה במטרה להביא לצמיחה כלכלית עם צמצום פערים אזוריים - פרויקט של הבנק העולמי, בשיתוף ממשלת סיארה עם גורמים מקומיים נוספים (הפרויקט כלל גיבוש תוכניות ייעוץ וליווי בהקמתן והפעלתן) (2000-2007) ועוד.
סין (2020-2015) – פרובינציית Jilin .קידום קשרים אקדמיים עם Jilin University ועם הסקטור העסקי בפרובינציית Jilin.
פרגוואי (2015) – קווים מנחים לקידום חדשנות, עבור ממשלת פרגוואי (משרד התעשייה והמבחר) בתמיכת הנציבות האירופית
גואטמלה (1998, 2000) – גיבוש, וליווי פרויקט (עם צוות מומחים מקנדה), של הקמת מרכזים לעידוד יוזמות עסקיות.
אנגולה (1997, 1995) – גיבוש הקמה וליווי של בי"ס גבוה לכלכלה ולמנהל לקציני צבא בכירים הפורשים לחיים האזרחיים.
קניה (1997-1998) – ניהול פרויקט מחקר משותף של ישראל הולנד וקניה, בנושא: עידוד עסקים קטנים בקניה,.
הודו (אוריסה)(1995) – השתתפות בפרויקט תכנוני באוריסה, אחריות לתכנון פארק תעשייה לעסקים קטנים.
טורקיה (אזור סיליפקה) (1995) – השתתפות בפרויקט תכנוני לאזור סיליפקה.
פרויקט מחקר במטרה לעודד שיתוף פעולה בין חברות היי-טק בדרום לבין חברות היי-טק בסן דייגו, ארצות הברית (2004)
חברה בצוות כלכלי ישראלי – פלשתינאי (2000) – גיבוש תוכניות ארוכות טווח, במסגרת פרויקט של ECF, (DATA.
סין (1994) – פרובינציית Jianxi. עבודת ייעוץ בפרויקט תכנון אזורי של MRL בפרובינציה Jianxi.
קידום קשרים בינלאומיים במסגרת הפעילות כמנכ"ל של מרכז ויץ ללימודי הפיתוח ולאחר מכן במסגרת מרכז בנג'יס באוניברסיטת בן-גוריון.
השתתפות בפורמים מקצועיים בינלאומיים.
הקהילה האירופית (EU) חברות בוועדות מומחים ובקבוצות עבודה בתחומים שונים
חברת קבוצת עבודה של הנציבות האירופית בנושא יזמות ועסקים קטנים ובינוניים (2009–2015), Member of the working group: "policy relevant research on entrepreneurship and SME's", European Commission, Enterprise and Industry, Director General
חברת ועדת מומחים מייעצת לתוכנית המו"פ החמישית של הקהילה האירופית בתחום: הכלכלי-חברתי (1999–2002) Member of the Fifth Framework Program Expert Advisory Group (EAG) on: Improving the socio-economic knowledge base
ניסיון מקצועי בישראל

ייעוץ, תכנון וליווי כלכלי -עסקי לסטרטאפים, לחברות ולגורמים עסקיים וציבוריים, בתחומים של: חדשנות, יזמות, פיתוח כלכלי -עסקי. בין היתר לגופי ממשלה שונים (משרד ראש הממשלה, משרד הכלכלה, צה"ל, משרד האוצר ולגורמים אחרים).
יועצת כלכלית בפרויקטים של תכנון לאומיים. בין היתר: חברת צוות הפיתוח הכלכלי בתוכנית "תמ"א 35 - "תוכנית המתאר הארצית למדינת ישראל.
חברת הצוות הכלכלי וחברת הצוות המקצועי הבכיר של תוכנית אב ארוכת הטווח למדינת ישראל – "ישראל 2020", תוכנית אב לנגב בעידן של שלום, .
חברת הצוות הכלכלי של "תוכנית אב לשיתוף חוצה גבולות בין ישראל לשכנותיה".
ייעוץ וליווי כלכלי בפרויקטים של תכנון מקומי ואזורי (בין היתר: תוכניות אב לרחובות, ראשון לציון).
ייעוץ אקדמי לתוכנית טלוויזיה בנושא עסקים קטנים, השתתפות בהנחיה בתוכנית "טלכסף ערך מוסף" ערוץ 33.
ועדות ציבוריות

ועדה פרס הרמטכ"ל לחדשנות (2020)
ועדה של משרד החוץ – משב (2019–2020)
חברת ועדת פרס ראש הממשלה ליזמות וחדשנות (2011–2015)
מנטורית בתחרויות של IBM לחברות סטארט-אפ-SmartCamp World Finals
שופטת בתחרות העולמית IBM SmartCamp World Finals (דבלין, 2010)
חברת ועדת פרס דוד בן-גוריון – יד בן-גוריון (2010)
שופטת בתחרות ארצית ליזמים צעירים (2011, 2018, 2019)
חברת ועדה "לבחינת פרויקטים מצטיינים בלשכת המדען הראשי, בסימן 60 שנה למדינת ישראל"
חברת ועדת מקוב "לבחינת האמצעים להעצמת הפריפריה והתעשייה המסורתית"
יו"ר תת-וועדה ל"בחינת המסגרות למשיכת מרכזי מו"פ של חברות רב לאומיות לפריפריה", משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה (2007)
חברת ועדה בנושא "חוק עידוד השקעות הון", משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה (2008)
ההנהלה הציבורית של חברות "סטארט-אפ, מכון הייצוא" (2006)
ועדה המייעצת לתוכנית קרן ריץ' למוסמך במנהל ומדיניות ציבורית, אוניברסיטת בן-גוריון (2002–2006)
יו"ר ועדה ליישום תוכנית "פיתוח הון אנוש לתעשייה", שר התעשייה והמסחר (1998–2002)
ועדת הכנה הביטט 2000, משרד הבינוי והשיכון (2000–2001) ; ועדה לשינוי מס רכוש, משרד האוצר (1999)
ועדה לאיכות הסביבה בתעשייה, המשרד לאיכות הסביבה (1998–1999)
יו"ר ועדה לגיבוש התוכנית של "פיתוח כוח אדם לתעשייה", משרד התעשייה והמסחר (1997)
יועצת כלכלית לוועדת גבאי ל"בחינת החוק לעידוד השקעות הון וכלי מעורבות חלופיים (1996)
קורסים שלימדה/מלמדת > המרכז הבינתחומי הרצליה

חדשנות ככלי לשימור כושר תחרות
יזמות וחדשנות בארגונים
מרעיון טכנולוגי למיזם עסקי
סוגיות במימון חדשנות
סמינר מעשי ביזמות חילופי סטודנטים
Innovation and entrepreneurship to enhance competitive advantage
Themes in Entrepreneurship at First Han
קורסים שלימדה/מלמדת > אוניברסיטת בן-גוריון (MBA) (1999-2017)

תעשיית ההייטק בישראל
מרעיון לסטרטאפ
פיתוח וניהול עסקים קטנים ובינוניים
פרסים והוקרה

1975- פרס גרנות
1988- פרס מפעל הפיס
1996- אשת הקריירה של עיתון "גלובס" לשנת 1996, (אחת מתוך 10) כמייצגת את תחום הכלכלה.
2011- דורגה בין 100 האנשים המשפיעים על כלכלת ישראל בשנת 2011- מגזין דהמרקר, 2011.
2014- הוענק לה מעמד של "חברת כבוד של האקדמיה למדעים בסיארה, ברזיל".
ספרים

שורץ, ד. (1993). השפעת חוק עידוד השקעות הון על תיעושן של ערי הפיתוח. רחובות: המרכז ללימודי פיתוח
Cooke, P., Asheim, B. T., Boschma, R., Martin, R., Schwartz, D., and Tödtling, F. (Eds.) (2011). Handbook of Regional Innovation and Growth, Edward Elgar, UK, ISBN 9781848444171, 643 pp
Cooke, P., and Schwartz, D. (Eds.) (2007). Creative Regions: Technology, Culture and Knowledge Entrepreneurship, Routledge, London, ISBN 978-0-415-43428-7, 312 pp
Schwartz, D., and Fleischer, A. (1997). Is the Negev Prepared to Absorb New Industries? Development Study Center, Rehovot Hebrew.
מאמרים מקצועיים – ראה דף הבית של דפנה שורץ במרכז הבינתחומי
הערות שוליים

↑  סגל, באתר www.idc.ac.il
↑  המרכז האוניברסיטאי ללימודי חוץ - מגמת יזמות חדשנות וניהול הייטק, באתר in.bgu.ac.il
↑  Bengis Center for Entrepreneurship & Innovation, Bengis Center (באנגלית)
↑  
שגיאות פרמטריות בתבנית:אתר צה"ל 
סוג לא תואם [ 3 ]  מערכת אתר צה"ל, אלה הזוכים בפרס הרמטכ"ל לחדשנות, באתר צה"ל, 2 בנובמבר 2020
↑  השפעת חוק עידוד השקעות הון על תיעושן של ערי הפיתוח / דפנה שורץ ; (עריכה - רחל פינקל) | שורץ, דפנה | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267730205171  BIBSYS: 7067009  BnF: cb16094402m (data)  CiNii: DA1864164X  ISNI: 0000 0000 7142 1065  LCCN: n89106345  NKC: mub2015881326  SUDOC: 122669592  VIAF: 13897277   WorldCat (עם VIAF): 13897277
דון סיגלמן

דונלד יוג'ין סיגלמן (באנגלית): Donald Eugene Siegelman;‏ ‏נולד ב־24 בפברואר 1946) הוא עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מאלבמה, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל אלבמה ה-51 בשנים 1999–2003. נכון להיום, סיגלמן הוא הדמוקרט האחרון שכיהן כמושל המדינה וכן הקתולי היחידי בתפקיד.
סיגלמן הוא האדם היחידי בתולדות אלבמה שכיהן בכל ארבעת המשרות הנבחרות הבכירות בממשל המדינה: מזכיר המדינה, התובע הכללי, סגן המושל והמושל. בסך הכול הוא שירת בפוליטיקה של אלבמה במשך 26 שנים.
ב-2006 הורשע סיגלמן בבית משפט פדרלי בשחיתות ונדון לשבע שנות מאסר. עם זאת, בעקבות המשפט, הועלו שאלות רבות, הן על ידי דמוקרטים והן על ידי רפובליקנים, בנוגע להתנהלות בלתי הולמת של התביעה. ב-6 במרץ 2009 אישר בית המשפט הפדרלי האחד עשר לערעורים של ארצות הברית (אנ') את סעיפי הרשעותיו בשוחד, קשירת קשר ושיבוש מהלכי משפט, ודחה את בקשתו למשפט חוזר. באוקטובר 2015, עתרו יותר ממאה תובעים כלליים ופקידי ממשל לשעבר, הן דמוקרטים והן רפובליקנים בטענה שמשפטו היה בלתי תקין עקב התנהלות בלתי הולמת של התביעה. הם עתרו בפני בית המשפט העליון של ארצות הברית כדי שיעיין מחדש בתיק. ב-8 בפברואר 2017 שוחרר סיגלמן ממאסרו, וביוני 2019 הסתיימו תנאי השחרור על תנאי שהוטל עליו.
ראשית חייו

דון סיגלמן נולד וגדל במוביל, אלבמה, כבנם של קתרין אנדריאה (לבית שוטגן) ולזלי בושט סיגלמן. הוא גדל על ברכי האמונה הקתולית.
ב-1968 הוא קיבל תואר בוגר אוניברסיטה מאוניברסיטת אלבמה, שם הוא היה חבר באחוות דלתא-קאפא-אפסילון. במשך 19 חודשים שירת סיגלמן במשמר הלאומי האווירי של אלבמה כמתדלק וכנהג מכלית תדלוק, וב-1969 שוחרר מטעמים רפואיים. ב-1994, בעת שהתמודד בבחירות על משרת סגן המושל, טען ההרפובליקני צ'ארלס גרדיק שסיגלמן שוחרר עקב סעיף בריאות הנפש. סיגלמן הצהיר שהוא השתחרר בכבוד מהשירות כתוצאה מכמה תסמינים רפואיים, כולל יתר לחץ דם, דופק מהיר, כאבי ראש וסחרחורות שנבעו מלחץ נפשי על רקע מחלתו של אביו.
ב-1972 קיבל סיגלמן תואר במשפטים מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ג'ורג'טאון. לאחר מכן ועד 1973 הוא למד משפט בין-לאומי פומבי באוניברסיטת אוקספורד.
בעת שלמד באוניברסיטת אלבמה, שימש סיגלמן כנשיא אגודת הסטודנטים. כאשר למד משפטים הוא שירת במשטרת הקפיטול של ארצות הברית לצורך פרנסתו.
ב-1980 נשא סיגלמן לאישה את לורי אלן, ולשניים נולדו שני ילדים, דנה וג'וזף. רעייתו היא יהודיה והם גידלו את ילדיהם על ברכי היהדות.
במשך שנים למד סיגלמן אמנויות לחימה והוא מחזיק בחגורה שחורה בקראטה. בנו, ג'וזף, היה מועמד המפלגה הדמוקרטית למשרת התובע הכללי של אלבמה בבחירות של 2018, אך נוצח על ידי התובע הכללי המכהן סטיב מרשל.
קריירה פוליטית

לאחר תום לימודיו החל סיגלמן להיות פעיל במפלגה הדמוקרטית באלבמה. ב-1978 הוא נבחר כמזכיר המדינה של אלבמה. בתפקיד זה הוא כיהן שתי תקופות כהונה עד 1987.
ב-1986 נבחר סיגלמן כתובע הכללי של אלבמה, ובתפקיד זה כיהן עד 1991. ב-1990 הוא התמודד בבחירות על משרת מושל אלבמה, אך נוצח בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית על ידי פול הוברט, המזכיר הכללי של איגוד עובדי החינוך של אלבמה. ב-1994 נבחר סיגלמן כסגן מושל אלבמה, תפקיד בו הוא כיהן עד 1999.
ב-1988, כתובע הכללי, פנה סיגלמן לאגודת הכימיקלים של אלבמה ונפגש עם הלוביסטים של מונסנטו. המדינה התירה למונסנטו לנתב את שפכי ה-PCB שלהם במפעל שלהם שבעיר אניסטון. נתיבי המים של העיר זוהמו מהשפכים של המפעל. פעולה זו ספגה ביקורת כבלתי ראויה. לדוגמה, מונסטנטו גרפו PCB אל מרחק של כמה מאות מטרים של נהר סנו קריק ויובליו.
מושל אלבמה

ב-1998 ניצח סיגלמן בבחירות למשרת מושל אלבמה לאחר שזכה ב-57 אחוזים מהקולות, כולל 90 אחוזים מקולות האפרו-אמריקאים. הוא היה יליד העיר מוביל הראשון שנבחר למשרה. באותה תקופה, בעקבות העברת חוק זכויות האזרח על ידי הקונגרס באמצע שנות ה-60, רוב האפרו-אמריקאים במדינות הדרום תמכו במועמדים הארציים והמדינתיים של המפלגה הדמוקרטית.
תקופת כהונתו של סיגלמן כמושל התרחשה במהלך הצמיחה הדרמטית בתעשיית הרכב באלבמה ותרמה לה. מרצדס-בנץ בנתה את המפעל החדש המרכזי שלה במהלך תקופת ממשלו של המושל ג'ים פולסום הבן. במהלך תקופת ממשלו של סיגלמן, הסכימה מרצדס להכפיל את גודלו של המפעל. סיגלמן פעל לגייס חברות ייצור נוספות, ביקר בכמה ארצות, והשיג את התחיבויותן לכך של חברות טויוטה, הונדה ויונדאי לבנות את מפעלי ההרכבה מרכזיים שלהם באלבמה.
במהלך תקופת כהונתו כמושל אישר סיגלמן שמונה הוצאות להורג, כולל זו של לינדה ליון בלוק, האישה הראשונה שהוצאה להורג באלבמה מאז 1957. הוא גם דאג להעברת שיטת ההוצאה להורג בכיסא חשמלי כשיטה היחידה, להוצאה להורג באמצעות זריקת רעל כשיטה העיקרית.
מושל אלבמה > הלוטו המדינתי ומערכת ההשכלה הגבוהה

ב-1999 ניהל סיגלמן מערכה לאישור על ידי ציבור הבוחרים של לוטו מדינתי. מהלך זה בוצע לצורך השגת מימון לחינוך חינם באוניברסיטאות המדינתיות לרוב בוגרי בתי הספר התיכוניים. סיגלמן תמך בהצעת החוק שהוגשה למשאל עם באותה שנה, אך המשאל לא עבר. כמה יועצים הציעו שסיגלמן ימתין עד הבחירות של 2002, כאשר שיעור מתנגדי ההימורים בדעת הקהל יפחת.
לאחר כישלון משאל העם, נאבק סיגלמן בניהול הבעיות התקציביות הקשות של המדינה. ההכנסות ממסים של אלבמה ירדו במהלך רוב תקופת כהונתו. משקיפים האמינו שסיגלמן עשה עבודה טובה בניהול ההכנסות המוגבלות במהלך המשבר הכלכלי הלאומי.
סיגלמן פתח ב"יוזמת הקריאה של אלבמה", תוכנית מוקדמת לחינוך לאוריינות שבראשה עמדו בכירים דמוקרטים ורפובליקנים. בעקבותיה יזמו כמה מדינות אחרות תוכניות דומות.
מושל אלבמה > בחירות 2002

בבחירות למשרת המושל שהתקיימו בנובמבר 2002 הביס חבר בית הנבחרים של ארצות הברית בוב ריילי את סיגלמן בהפרש הקולות הקטן ביותר בהיסטוריה של אלבמה: כ-3,000 קולות.
בליל הבחירות, הוכרז סיגלמן בתחילה כמנצח על ידי Associated Press. מאוחר יותר, הוכרז על תקלה במכונת הצבעה במחוז בולדווין שבה נמנו הקולות שנדרשו כדי שריילי יוכרז כמנצח.
בכירי המפלגה הדמוקרטית התנגדו, בטענה שהספירה החוזרת בוצעה על ידי פקידי בחירות רפובליקנים מקומיים לאחר שהמשקיפים הדמוקרטים עזבו את אתר ספירת הקולות. באופן זה, אימות הספירה החוזרת הפך לבלתי אפשרי. התובע הכללי של אלבמה, הרפובליקני ביל פריור, אישר את ההצבעה החוזרת, וכך הבטיח את בחירתו של ריילי. פריור דחה בקשות לספירה ידנית של הקולות שבמחלוקת. הוא הזהיר שפתיחת קלפיות חתומות כדי לספור אותן מחדש תהיה עבירה פלילית.
פרשנים טענו שאולי הדעה האובייקטיבית ביותר על ההעברה לכאורה של הקולות הייתה שלא הייתה העברת קולות מקבילה ככל שהדבר נגע למועמדים לתפקידים אחרים באותן קלפיות, העברה שהייתה צפויה אם היו אלו מצביעים שהתנגדו לסיגלמן. באופן כללי, כתוצאה מחוסר עקביות ברורה זו, תיקן בית המחוקקים של אלבמה את חוק הבחירות כדי ליצור שיטה אוטומטית ומפוקחת לספירה חוזרת במקרים של מרוצים צמודים.