stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פנום פן
גלריית תמונות

אחד המבנים במתחם הארמון
פנים לארבע רוחות השמים במגדל על ראש מבנה במתחם הארמון המלכותי
גנים ופגודת קבורה בשטח מתחם הארמון המלכותי
ציור קיר עתיק בשטח המתחם המתאר את סיפורה של קמבודיה
מעגן הסירות דרכו מגיעים לפנום פן דרך נהר המקונג. הבאים מווייטנאם חוצים מעבר גבול הנמצא על הנהר, שטים לכיוון העיר הנמצאת על ברך בנהר ונראית לרחוק ומגיעים אט אט לכוון העיר. הירידה לעיר נעשית במעגן זה.
המוזיאון הלאומי של קמבודיה, צילום מתוך הגן הפנימי כלי שער הכניסה
מכירת עכבישים מטוגנים בשוק של פנום פן. עכבישים מטוגנים הם מאכל מאד פופולרי בקמבודיה.
מבני העיר ובתי סירות על נהר המקונג בעיר פנום פן
שוק שבר אמפואי בפנום פן
הערות שוליים

↑  https://www.citypopulation.de/en/cambodia/prov/admin/
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007561791505171  BNE: XX5544605  BnF: cb128729994 (data)  GND: 4045819-2  LCCN: n79059716  MusicBrainz: 79ff64b9-a57f-4068-bddc-5b8122b35e11  NARA: 10046159  NKC: ge383684  SUDOC: 139464123  VIAF: 162229075   WorldCat (עם VIAF): 162229075
קהילת תאומי האלון

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תאריך ייסוד:  1967 
 שטח:  465 אקר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  100
 קואורדינטות:  37°55′57″N 77°59′30″W﻿ / ﻿37.9325°N 77.991666666667°W﻿ / 37.9325; -77.991666666667 
 אזור זמן:  אזור זמן מזרחי
 https://www.twinoaks.org
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה תאומי האלון(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה תאומי האלון(למפת וירג'יניה רגילה) ריצ'מונד וירג'יניה ביץ' נורפוק אלכסנדריה רואנוק לינצ'בורג וושינגטון מרילנד וירג'יניה המערבית  קנטקי טנסי קרוליינה הצפונית האוק. האט. תאומי האלון(למפת וירג'יניה מוגדלת) ריצ'מונד וירג'יניה ביץ' נורפוק אלכסנדריה רואנוק לינצ'בורג וושינגטון מרילנד וירג'יניה המערבית  קנטקי טנסי קרוליינה הצפונית האוק. האט. תאומי האלון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קהילת תאומי האלון (באנגלית: Twin Oaks Community) הוא כפר אקולוגי וקהילה רצונית בה חיים כמאה אנשים, בשטח של 450 אקרים בו. הקהילה היא חלק מהתאחדות הקהילות השוויונית. מאז היווסדה ב-1967, קהילת תאומי האלון היא בין הקהילות הרצוניות החילוניות ארוכות החיים בצפון אמריקה. הערכים הבסיסים של הקהילה הם שיתוף, שוויון, אי-אלימות, קיימות וחלוקת הכנסה.
קהילת תאומי האלון עזרה לייסד מספר קהילות נוספות, ביניהן קהילת הבלוט.
חיים בקהילה

כל חבר בקהילה מצופה להגיע למכסה של לפחות 42 שעות עבודה בשבוע. משך זמן עבודה זה הוא המעט ביותר שנראה מקובל בקהילה, ורוב החברים בקהילה עובדים בפועל הרבה מעבר למספר שעות זה.
כל עבודה שנעשית בידי חברים הקהילה מקבלת הכרה שווה. למעשה, כמעט כל דבר שיש צורך לבצע אותו בקהילה נחשב כעבודה, כולל עבודות "מסורתיות" כדוגמת עבודה משרדית, תחזוקה וחקלאות; למרות זאת, גם עבודות פחות "מסורתיות", כדוגמת טיפול בילדים, בישול, ניקיון והכנה של מסיבות בקהילה מקבלות הכרה זהה כעבודה בקהילה. כתוצאה משיטה זאת, האנשים בקהילה לרוב מרגישים שיש להם זמן חופשי רב יותר מאשר כשעבדו בעבודות רגילות. בהתבסס על עבודה בהתאם למינימום המצופה, כל חבר זכאי לארבעה שבועות חופשה בשנה. עבודה נוספת מעבר למצופה, מזכה חברים בקהילה בזמן חופשה נוסף.
לחברים בקהילה ניתנת האפשרות לעבוד מחוץ לקהילה, ובמקרה כזה, הכסף הולך לקהילה עצמה, וחלקו הולך לחסכונות של העובד.
כל החברים בקהילה נהנים מטיפול רפואי, דנטלי ואופטי, ומקבלים משכורת חודשית.
אף על פי שצפייה בשידורי הטלוויזיה אסורה בקהילה, בקהילה יש גישה לאינטרנט ומחשבים והחברים בקהילה יכולים לצפות בסרטים ותוכניות טלוויזיה. חברים בקהילה נפגשים לעיתים קרובות לפעילויות פנאי כגון ריקוד, מדיטציה, מפגשי ספרות, המחזת מחזות זמר ומשחק במשחקי לוח.
לכל חבר בקהילה יש חדר מגורים משלו, בו יש חדר שינה, ושאר המרחבים הם ציבוריים ומשותפים לכולם. בקהילה חברים אנשים בעלי אמונות דתיות מגוונות, הכוללות את הנצרות, אתאיזם, בודהיזם ודתות פגניות. בקהילה ישנן חתונות פגאניות, חגיגה של ימי השוויון, ארוחות חג ההודיה וחגיגה ב-16 ביוני את הקמת הקהילה.
אקולוגיה

קהילת תאומי האלון שואפת להיות מודל להתנהלות אקולוגית נכונה. חבר טיפוסי בקהילת תאומי האלון צורך פחות משאבים מאמריקאי ממוצע, בעיקר בעקבות שיתוף המשאבים של החברים בקהילה. כל המשאבים בקהילה משותפים לכולם, מלבד החפצים האישיים של כל אדם. לדוגמה, לקהילה ישנם 17 כלי רכב משותפים ו"ספריית לבוש".
צ'ובורחינג'י

| --- | --- |
 מדינה:  גאורגיה גאורגיה
 מחוז:  אבחזיה אבחזיה
 נפה:  נפת גאלי
 חבל ארץ:  אבחזיה אבחזיה
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  3,340 (2011)
 קואורדינטות:  42°35′09″N 41°48′55″E﻿ / ﻿42.58583°N 41.81528°E﻿ / 42.58583; 41.81528
 אזור זמן:  UTC +4
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גאורגיה מוגדלת) טביליסי כותאיסי בתומי רוסתווי זוגדידי גורי פותי סוחומי חאשורי רוסיה אזרבייג'ן ארמניה טורקיה הים השחור צ'ובורחינג'י(למפת גאורגיה רגילה) טביליסי כותאיסי בתומי רוסתווי זוגדידי גורי פותי סוחומי חאשורי רוסיה אזרבייג'ן ארמניה טורקיה הים השחור צ'ובורחינג'י  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
צ'וּבּוּרחינג'י (בגאורגית: ჭუბურხინჯი; באבחזית: Ҷубурхьынџь או Хьацҳа) שעד לשנת 1957 נקראה צַלַמוּחי (წალამუხი) הוא כפר במחוז גאלי שברפובליקה הבדלנית אבחזיה, המאוכלס אתנית בגאורגים (מגרלים).
מקור שם הכפר הוא ממגרלית ומשמעותו "גשר הערמונים", "צ'ובורי" ("ჭუბური") פירושו ערמונים ו"חינג'י" ("ხინჯი") פירושו גשר.
הכפר הוא מקום מפגשם של ארבעה צדדים לסכסוך הגאורגי-אבחזי: גאורגי, אבחזי, כוח שמירת השלום הרוסי ו-UNOMIG. פגישות אלה מכונות באופן לא פורמלי בשם "אסיפות צ'ובורחינג'י". פגישות אלה הושעו בידי האבחזים מנובמבר 2006.
הערות שוליים

↑  Перепись населения Абхазии 2011. Галский район (ברוסית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא אבחזיה ובנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרננדו הראשון, מלך אראגון

פרננדו הראשון, מלך אראגון (27 בנובמבר 1380 - 2 באפריל 1416), היה מלך אראגון בין השנים 1412–1416.
ביוגרפיה

פרננדו הראשון נולד במדינה דל קמפו ב-27 בנובמבר 1380, והיה בנם של חואן הראשון, מלך קסטיליה ולאונור מאראגון, מלכת קסטיליה, בתם של פדרו הרביעי, מלך אראגון ואלאונורה מסיציליה.
לאחר מות אחיו אנריקה השלישי, מלך קסטיליה בשנת 1406 דחה פרננדו את הכתר, ואחיינו חואן השני, מלך קסטיליה ירש את השלטון. פרננדו סייע לגיסתו בניהול הממלכה, ובשנת 1410 כבש מממלכת גרנדה המוסלמית את העיר אנטקרה.
בשנת 1410 מת מרטין הראשון, מלך אראגון ללא יורשים, וב-24 ביוני 1412 נבחר פרננדו למלך אראגון. ההישג הבולט ביותר של תקופת מלכותו הקצרה הייתה הסכמתו בשנת 1416 להדיח את האנטי-אפיפיור בנדיקטוס השלושה עשר, ובכך סייע לסיים את הקרע המערבי, אשר חילק את הכנסייה הקתולית במשך כמעט 40 שנים.
ב-2 באפריל 1416 מת פרננדו הראשון, ובנו אלפונסו החמישי, מלך אראגון עלה לשלטון במקומו.
משפחתו

בשנת 1393 התחתן פרננדו עם לאונור אורקה מקסטיליה, רוזנת אלבורקרקה, בתם של סנצ'ו אלפונסו, הרוזן הראשון מאלבורקרקה וביאטריש, רוזנת אלבורקרקה, ממנה היו לו 7 ילדים:
אלפונסו (1396–1458)
מריה (1396–1445)
חואן (1398–1479)
אנריקה (1400–1445)
לאונור (1402–1445)
פדרו (1406–1438)
סנצ'ו (1410–1416)
ראו גם

מלכי אראגון
קונצ'ינו קונצ'יני

| --- | --- |

 לידה:  23 בנובמבר 1569 פירנצה, הדוכסות הגדולה של טוסקנה 
 פטירה:  24 באפריל 1617 (בגיל 47) פריז, ממלכת צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 בן או בת זוג:  לאונורה גליגאי 
 פרסים והוקרה:  מרשל צרפת 
 
קונצ'ינו קונצ'יני (באיטלקית: Concino Concini, maréchal d'Ancre; ‏1575 פירנצה, איטליה – 24 באפריל 1617 פריז, צרפת) היה פוליטיקאי איטלקי ששירת בצרפת, היה השר הראשון בממשל מארי דה מדיצ'י ולואי ה-13 וזכה בתואר מרשל ד'אנקרה.
ביוגרפיה

קונצ'יני נולד ב-1575 בפירנצה למשפחת אצולה שהייתה מקורבת למשפחת דה-מדיצ'י, שליטי הדוכסות הגדולה של טוסקנה. אביו היה המזכיר האישי של הדוכס הגדול בזמנו. בשנת 1600 נישאה מארי דה-מדיצ'י, (26 באפריל 1573 - 3 ביולי 1642) אחייניתו של הדוכס הגדול פרדיננדו I למלך צרפת אנרי הרביעי.
קונצ'יני נמנה עם המלווים של מארי לפריז ביחד עם בת-לווייתה ליאונורה דורי הידועה כליאונורה גליגאי. קונצ'יני התחתן עם ליאונורה ובחסות המלכה השתלב בחוגי השלטון וקודם לדרגת השר הראשון (מקבילה בימינו לראש ממשלה) וזכה לתואר מרקיז.
אחד מעוזריו המסורים היה הקרדינל רישלייה שלימים יהיה ראש מועצת השרים. בשנת 1610 נרצח המלך אנרי הרביעי ומארי דה-מדיצ'י מונתה כמלכה העוצרת עד שבנה - המלך לואי ה-13 יגיע לבגרות. עם השנים חל פילוג בין האם לבנה עקב רצונה של מארי להמשיך לשלוט.
קונצ'יני, איש אמונה של המלכה מארי דה-מדיצ'י מונה כראש מועצת השרים, מה שעורר מורת-רוח בקרב השרים הצרפתים. ב-1613 זכה בתואר מרשל צרפת. ב-24 באפריל 1617 חולל המלך 'הפיכת חצר': לואי השלושה עשר, או מי מאנשיו, שלח מרצחים אחרי קונצ'יני, זממם עלה בידם והמרשל הוגה מדרכם. ואילו רעייתו, ליאונורה גליגאי הואשמה במעשי כשפים והועמדה למשפט.
קשריה עם המאראני - אליהו מונטאלטו וספרים עבריים שנמצאו בביתה, היוו הוכחות מכריעות להרשעתה. לאחר משפט שארך מספר חודשים היא הורשעה, ראשה נכרת במחוות 'רחמים' והיא הועלתה על המוקד כמכשפה במוצאי שבת, 8 ביולי 1617. (המלכה מארי דה-מדיצ'י עצמה הוכרחה לצאת לגלות ב-2 במאי 1617 לעיר בלואה בעמק הלואר). בכך מימשו לואי ה-13 ואנשיו את שלטונו.
לזוג קונצ'יני היו 2 ילדים - אנרי (1603–1631) ומריה (1607 - 1617).
גלריה

סמל משפחת קונצ'יני
סמל המרקיז קונצ'יני
המלכה מארי דה-מדיצ'י בחברתם של בני הזוג קונצ'יני
ההתנקשות בחייו של קונצ'ינו קונצ'יני
מהומות לאחר הרצחו של קונצ'ינו קונצ'יני
לקריאה נוספת

יערה בר-און, "מכשפה יהודיה" בחצר מלך צרפת: משפטה של לאונורה גליגאי, 1617,ירושלים: כרמל, 2010. (לתיאור התקופה בכלל ולמשפט בפרט)
קולומביה רקורדס

.
| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברת תקליטים
 מייסדים:  אדווארד ד' איסטון 
 תקופת הפעילות:  15 בינואר 1889 – הווה (135 שנים) 
 חברת אם:  סוני מיוזיק אנטרטיינמנט
 מיקום המטה:  ניו יורק
 ענפי תעשייה:  מוזיקה 
 מוצרים עיקריים:  תקליטים
  
 www.columbiarecords.com
 
קולוּמביה רקורדס (באנגלית: Columbia Records) היא חברת תקליטים בבעלות סוני מיוזיק, חברה בת של סוני. החברה הוקמה בשנת 1889 והיא אחת מארבע חברות התקליטים הראשיות של סוני מיוזיק ביחד עם RCA רקורדס, ארטיסטה רקורדס ואפיק רקורדס. זהו המותג הוותיק ביותר בתחום התקליטים, ששרד עד לתחילת המאה ה־21.
בשנת 2023 פורסם כי קולומביה רקורדס היא חברת התקליטים החמישית הגדולה ביותר ברחבי העולם, עם הכנסה שנתית של 3 מיליארד דולרים.
היסטוריה > הקמה והתפתחות

קולומביה (Columbia) הייתה חברה קטנה שמכרה פטיפונים בערים וושינגטון, מרילנד ודלאוור. בדומה לחברות פטיפונים אחרות בסוף המאה ה-19, החלה החברה לשווק לצד פטיפונים גם יצירות שהקליטה בצילינדרים פונוגרפים (אנ') – המדיום שקדם לתקליט. נכון לשנת 1891 הציגה החברה קטלוג של 10 עמודים עם אוסף ההקלטות שהפיקה. מהלך זה הוביל לסיומו של שיתוף הפעולה של החברה קודם לכן, בו הייתה המשווק הבלעדי של ההקלטות של חברת "אדיסון פונוגרפים". החברה הקימה גם תזמורת בשם "תזמורת קולומביה".
בשנת 1901 החלה קולומביה למכור לצד הצילינדרים גם תקליטים, ובתקופה זו הייתה קולומביה אחת משלוש החברות המצליחות בענף זה. בשנים 1908–1914 יצאה בהדרגה קולומביה מתחום הצילינדרים הפונוגרפים ועברה להתמקד במכירת התקליטים.
בשנת 1925 נקנתה קולומביה על ידי חברת הבת של עצמה, "קולומביה גרפופון קומפני" (אנ'), אולם בשנת 1931, על רקע המשבר הכלכלי בתקופת השפל הגדול, מוזגה החברה יחד עם החברה לגרמופונים (אנ') לחברה משותפת הנקראת EMI. המיזוג יצר תאגיד שהחזיק למעשה בחברות מתחרות בממלכה המאוחדת וארצות הברית יחד, ובעקבות חוקי הגבלים עסקיים של הממלכה המאוחדת, נאלצה EMI למכור את חברת קולומביה האמריקאית, וזו החליפה בעלויות במשך מספר שנים והחברה הגיעה לבעלותה של תאגיד התקליטים האמריקאי (אנ') (ARC).
היסטוריה > תחת בעלות CBS

בשנת 1938 רכשה חברת CBS את חברת ARC, יחד עם המותג של קולומביה בארצות הברית, במחיר של 700,000 דולרים. בעקבות המהלך השתנה הסמל המסחרי של קולומביה, עד סוף שנות החמישים, כך שיכלול את המיקרופון של CBS בעיגול מימין לעיגול נוסף המכיל "תווים קסומים".
בשנת 1948 הוסיפה קולומביה לסל המוצרים שלה סוג חדש של תקליטים, הידועים בשם אריך-נגן (באנגלית LP). תקליטים אלו הסתובבו ב־⅓33 סיבובים לדקה, ובשנת 1951 תקליטים עם 45 סיבובים לדקה. באותה שנה גם סיימה החברה את החוזה שלה מול EMI, שמאז שסיימה את בעלותה על קולומביה רקורדס הייתה אחראית עד ההפצה של התקליטים שלה. קולומוביה חתמה על הסכם הפצה חדש מול חברת פיליפס רקורדס, בתקווה שמהלך זה יסייע להם להגביר את המכירות מחוץ לאמריקה הצפונית.
ב-1955 קולומביה USA הציגה את הלוגו החדש שלהם של "עין הולכת". למעשה היה הלוגו תיאור של מחט של הפטיפון על התקליט. לוגו זה עבר שינוי קל ב-1961, ומאז ועד היום זהו הלוגו של חברת קולומביה רקורדס. בשנה שלאחר מכן, CBS סיימה את החוזה עם חברת פיליפס והקימה את ארגון משל עצמה שנקרא CBS רקורדס אינטרנשיונל (אנ') ששחררה הקלטות של קולומביה מחוץ לארצות הברית וקנדה.
קולומביה נהייתה חברת ההקלטה המצליחה ביותר בעולם בשנות ה-50, כאשר הם שכרו את האמרגן מיץ' מילר מחברת מרקורי רקורדס. מילר במהרה חתם חוזה עם הכוכב הגדול ביותר של מרקורי רקורדס באותה עת, פרנקי ליין, וגילה חלק מהכוכבים המצליחים של העשור ביניהם טוני בנט, מהליה ג'קסון, ריי קוניף, רוזמרי קלוני וג'וני מאטיס.
כחלק מההתרחבות הבינלאומית של התאגיד, הרחיבה את פעילות למדינות שונות, ביניהן ישראל (החל משנת 1964) ומדינות אחרות באסיה ואפריקה. החברה הוציאה תחת הארגון CBS Records גם תקליטי מוזיקה ישראלית, ובחנה ייצוא שלהם למדינות אחרות.
היסטוריה > תחת בעלות סוני

ב-1988 CBS רקורדס נרכשה על ידי חברת סוני. כיוון שלסוני היה רק רישיון על השם CBS רקורדס, היא קנתה מ-EMI רקורדס את הזכויות להשתמש בסמלים המסחריים של קולומביה מחוץ לאמריקה הצפונית ויפן, שלא היו בשימוש בפועל בידי חברת EMI מאז תחילת שנות ה-70. באותה שנה החליטה סוני לסיים את פעילותה של CBS בישראל, ושלוחתה בישראל שינתה את שמה ל-NMC יונייטד אנטרטיינמנט. חברת סוני איחדה את שלוחת המוזיקה שלה עם חברת ברטלסמן מיוזיק גרופ ב-2004. החברה המשולבת הנקראת סוני-BMG, המשיכה להשתמש בשמה של CBS ובלוגו שלה (העין ההולכת) בכל העולם מלבד יפן, שם השלוחה בבעלות מלאה של סוני, ושמה הוא סוני רקורדס.
ביפן, הסמל המסחרי (התווים הקסומים) עדיין בבעלות ניפון קולומביה הישנה, שנקראת קולומביה מיוזיק אנטרטיינמנט. סוני משתמשת בצורה שונה במקצת מהתווים הקסומים בשביל המותגים הקלאסיים שלה. סוני יצרה את חברת הבת סוני מיוזיק אנטרטיינמנט, שבבעלותה חברות תקליטים רבות, כשקולומביה רקורדס היא אחת החברות המצליחות מביניהן.
הערות שוליים

↑  Brian Clark, The 10 Largest Record Labels in the World (2023), Musician Wave, ‏2022-07-07 (באנגלית אמריקאית)
↑  חברת "קולומביה" הקימה מפעל תקליטים בחולון, למרחב, 26 באוקטובר 1964
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007346854005171  BIBSYS: 8008515  LCCN: n92049888  MusicBrainz: 011d1192-6f65-45bd-85c4-0400dd45693e   WorldCat (עם LCCN): n92-049888 
המטה המרכזי של החברה בשנת 1889
קולומבריום

קיר מבנה קולומבריום שנמצא בחורבת מלח בצפון אור עקיבא
קולומבריום בחורבת מדרס
מערת קולומבריום בגן הלאומי בית גוברין - מראשה
קולומבריום בחלקה התחתון של מערת פעמון במערות לוזית
קוֹלוּמְבַּרְיוּם (ברבים קוֹלוּמְבַּרְיָה, על פי האקדמיה ללשון העברית קֶבֶר שׁוֹבָכִים) הוא כינוי למתקנים חצובים בסלע מהתקופה העתיקה ובהם גומחות רבות חצובות בקיר זו לצד זו וזו מעל זו.
בתרבות הרומית שימשו קולומבריה לקבורת אפר משריפת מתים ולפולחן.
הכינוי שניתן למתקנים אלו על ידי ארכאולוגים הוא מילה שמשמעותה המילולית שובך, קן יונים (יונה בלטינית: (columb(a), ומקורה במילה היוונית κολόνα (קולונה) שפירושה עמוד).
קולומבריה בישראל

בישראל נמצאו מספר מתקני קולומבריום, בעיקר בשפלת יהודה. הם חצובים בסלע קירטון שנפוץ באזור. הגומחות החפורות של מערות הקולומבריום שנמצאו בשפלת יהודה ובגבול ירושלים הן בצורת משולש קמור בשתי צלעותיו העליונות ושטוחות ברצפת הגומחה. בחלק מהמתקנים ישנם סידורים מיוחדים ששימשו כנראה למתיחת חבלים.
קיימת סברה שבארץ ישראל שמשו המבנים לגידול יונים והגומחות שימשו לקינון ולהטלת ביצים, וזאת בשונה ממערות הקולומבריום בעולם בעיקר מהתקופה הרומית, ששימשו לקבורת אפר ולפולחן. יונים גודלו לצורכי מאכל, לקורבן וייתכן שאף לשליחת דברי דואר, וכמו כן ניתן לאסוף את לשלשת היונים לשימוש חקלאי. גם כיום מגדלים בחברות מסורתיות יונים בגומחות דומות. המבנים שנמצאו בישראל הם תת-קרקעיים, בעוד רוב המבנים ברחבי העולם הם על פני הקרקע.
קיימות השערות נוספות בעניין השימוש במתקני הקולומבריום שנמצאו בישראל והן:
הקולומבריום שימש לאחסנת אפר מתים - בכל גומחה הייתה נתונה צנצנת ובה אפר מתים. הטענה מוטלת בספק משום ששריפת מת אינה נפוצה בתרבות היהודית. במרשה (בית גוברין) בה נמצאו מתקני קולומבריום רבים אמנם הייתה תרבות צידונית שבה התקיים מנהג שריפת הגופה, אך מערת קבורה שנמצאה באתר מעידה דווקא על קבורה במערות ולא על שריפת המת. בנוסף לכך, בתרבות זו שריפת גופה התבצעה רק מתוך פולחן - אם האדם הועלה כקרבן. המספר הגבוה של הגומחות במרשה לא סביר לאור הפעמים המעטות בהן נדרשו גומחות לאחסון אפר מתים בתרבות הצידונית.
הגומחות שנמצאו במערות המסתור שימשו לאחסון מזון ומשקה בימים הקשים של המרד הגדול, אך יש הוכחות לכך שנחפרו לפחות 250 שנה קודם המרד, ואם כן זהו שימוש משני בלבד, ולא לכך נועדו הגומחות.
הגומחות הם תוצר של שיטת כרית אבן גיר רכה (קירטון) לצורך סיוד, ולמעשה הן שאריות של מחצבה.
בחפירה באחת המערות באזור מרשה בשנת 1973, שבוצעה על ידי עמוס קלונר ויהודה דגן נעשה ניסיון לברר את מטרת המערות, אך החפירה נתנה בעיקר מסקנה שלילית: לא נמצאו בה שרידי עצמות אדם ולא נמצאו סימנים לשימוש לגידול יונים.
ראו גם

קטקומבות
נקרופוליס
לקריאה נוספת

יגאל טפר, "עלייתו ושקיעתו של ענף גידול היונים בארץ" בתוך: אדם ואדמה בארץ ישראל הקדומה אהרון אופנהיימר, הוצאת יד בן צבי ירושלים תשמ"ו, עמ' 196-170, 1986
יותם טפר, בעלי חיים באספקלריה ההיסטורית. קולומבריום, פריסטראון ושובך. עמודים (157-133).
ציפר עירית, יונתי בחוגי הסלע, גידול יונים. עמודים (21-29), 1998.
איל דן, קולומבריה בגליל, בכרמל וברמות מנשה, 2010. עבודת מוסמך; אוניברסיטת חיפה.
ב' זיסו, "'שני מגדלי קולומבאריום הרודיאניים בחורבת עלק ובחורבת אבו ח'ף", קדמוניות 112, (תשנ"ז), עמ' 106-100.
הערות שוליים

↑  קארלו פאביה, המדריך לרומא של מטה (Guida di Roma Sotterranea)  מסת"ב 88-7448-994-3
↑  המילה היוונית פוסטה, עמוד גובה, שימשה מאוחר יותר בשפות לטיניות רבות ל"דואר".
↑  מערות הקולומבריום באזור גן לאומי בית גוברין
↑  זהר עמר, קרבן העוף- ביאור ריאלי בשולי גופי ההלכות, מעלין בקודש ד, תשס"ב, עמ' 147-117.
↑  לשינוי הגישה לגבי תפקיד המערות בארץ, הביאו מאמציו של החוקר העצמאי (ללא תואר מהאוניברסיטה) יגאל טפר. ור' זמן היונה (מאמר באתר הקיבוצים) - על יגאל טפר וכיצד הפך את גישת גידול היונים במערות הקולומבריום לשיטה המקובלת כיום על החוקרים. על הגידול של יונים במערות קולומבריום בידי הרומאים ראו על השובך האנגלי באתר שובך יונים (אנגלית)
↑  קולומבריום עם גומחות עגולות רחבות אך רדודות - כלומר אינן חפורות לעומק, ומסודרות אלו מול אלו. ייתכן שהחדר שנחשף כלל לא היה במערה אלא באוויר הפתוח. יש המשערים שמדובר במחצבה לעמודים עגולים, בהמשך למחצבה שנמצאה בקרבת מקום, ובה אבנים בתהליך חציבה וסיתות שלא הסתיים]
↑  צבי אילן, חידת הקולומבריה, דבר, 6 בספטמבר 1973
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4266683-1  NKC: ph850480
פרננדו די נורוניה

מבט אווירי על האי מכיוון צפון מזרח
מוהו דו פיקו. צוק בגובה של 321 מטר
מספר איים בארכיפלג
פרננדו די נורוניה (בפורטוגזית: Fernando de Noronha) היא קבוצת איים הממוקמת באוקיינוס האטלנטי במרחק 360 ק"מ מחופי ברזיל ו-375 קילומטר צפונית-מזרחית לעיר נאטאל. האיים מהווים מחוז מיוחד (distrito estatal) במדינה הברזילאית פרנמבוקו.
גאוגרפיה

קבוצת האיים מהווה את פסגתו של רכס תת-מימי. הקבוצה כוללת 21 איים ואיונים שנוצרו כתוצאה מפעילות געשית. שטחו של הגדול באיים 18 קמ"ר, אורכו 10 ק"מ ורוחבו 3.5 ק"מ. האי המרכזי, על שמו קרויה קבוצת האיים תופס 91% משטח קבוצת האיים. הבסיס של האי שהוא הר געש רדום, נמצא 756 מטרים מתחת לפני הים.
האיים הנוספים הם ראטה, סלה גינטה, סאבלודה וסאו ז'וסה, והאיונים לאאו וויובה.
אקלים האיים טרופי, ומתחלק לשתי עונות - העונה הגשומה (חודשים ינואר - אוגוסט) והעונה היבשה (שאר חודשי השנה). צמחיית האי המקורית נכרתה כולה על ידי המתיישבים השונים במקום. כיום מכוסה האי בעיקר שיחים ושרכים. האי מהווה אתר תיירות בשל מגוון בעלי החיים המצויים בו.
החי והצומח

סביב האיים מצויים דולפינים רבים, כלבי ים ואלבטרוסים. כמו כן באי מצויים שני זני ציפורים הייחודיים לאי - הנורוניה אלאניה (Elaenia ridleyana) והנורונהא ויראו (Vireo gracilirostris). שני זנים אלה מצויים באי הראשי, והנורונהא ויראו מצוי גם באי ראטה.
כמו כן באי מצוי זן ייחודי של יונה - Zenaida auriculata noronha.
לאי הובאו לטאות מסוג טגו כדי שישמשו כאמצעי להדברה ביולוגית כנגד עכברים. הדבר גרם לבעיה משום שהלטאות פעילות במשך היום לעומת העכברים הפעילים בלילה. הלטאות עצמן, שאינן אוכלות את העכברים, הפכו למטרד באי.
בנוסף, במהלך התקופה שהאי שימש ככלא, נכרתו מרבית העצים באי והצמחייה הוסרה ממנו על מנת למנוע מאסירים נמלטים להסתתר. כתוצאה מכך נהרס האיזון האקולוגי באי. עשבים שהובאו לאי למטרת מזון לבקר יצאו מכלל שליטה וכיסו את כל פני האי תוך הרס הצמחייה המקורית שנותרה בו. כיום, בלא עצים, הפך האי צחיח ביותר.
היסטוריה

גילויו של האי לוט בערפל. שמו המקורי של האי היה "Ilha da Quaresma" - "אי התענית", המעיד על מועד גילויו. האי מוזכר ניצפה על ידי ספנים בשנים 1501, 1502 ו-1503. על פי הרוזן מסאנטארם האי התגלה על ידי גספאר דה למוס אשר נשלח לפורטוגל על גבי ספינת האספקה של ציו של פדרו קברל על מנת שידווח על גילוי ברזיל. היסטוריונים מודרניים משייכים את הגילוי למסע הגילויים של פרנאו די נורוניה. הראשון שתיאר את האי היה אמריגו וספוצ'י אשר הפליג בספינה פורטוגזית לברזיל בשנת 1503.
בשנת 1534 נכבש האי על ידי צי אנגלי ובשנת 1556 על ידי הצרפתים ששלטו בו עד שנת 1612, עת שבה השליטה בו לידי אנגליה. בשנת 1628 נכבש האי על ידי הולנדים, ובשנת 1630 על ידי צי פורטוגזי בפיקודו של רוי קלאזה בורגס. בשנת 1635 שב האי לשליטה הולנדית והם השתמשו בו כאתר לבית חולים לכוחותיהם ששלטו בצפון מזרחה של ברזיל. באותה עת נקרא האי בשם "פאבוניה" על שמו של מישאיל די פאו. בשנת 1655 נכבש האי בשנית על ידי פורטוגל שהחזיקה בו עד שנת 1736, עת ננטש האי ונתפס על ידי חברת איי הודו המזרחית הצרפתית ששינתה את שמו ל"אי יורש העצר" (או "אי הדופין" - Isle Dauphine).
בשנת 1737 גורשו הצרפתים מהאי והשליטה בו שבה לידי פורטוגל, אשר החליטה לבצרו ולמנוע כיבושים נוספים. באי נבנו עשרה מוצבים באתרים אסטרטגיים למטרה זו - תשעה באי המרכזי ואחד באיליה די סאו ז'וסה (Ilha de São José). המוצבים קושרו במערכת דרכים שרוצפו באבן. מערכת ההגנה של האי תוכננה על ידי המהנדס הצבאי דיוגו דה סילוורה ולוזו. בשנת 1770 נוסד היישוב הראשון באי - הכפר וילה דוס רמדיוס.
בתקופת מלחמת העולם השנייה, בשנת 1942, הפכו האיים למחוז פדרלי, ובאי נבנה כלא לאסירים פוליטיים. בשנות ה-50 של המאה ה-20 התקין חיל האוויר של ארצות הברית ציוד טלמטריה באי, ששימש למעקב אחר טילים ששוגרו מהמרכז לניסויי טילים בכף קנוורל שבפלורידה. בשנת 1988 הוכרז מרבית שטחי האיים (70%) הוכרזו כשמורת טבע. ב-5 באוקטובר 1988 בוטל השטח הפדרלי והאיים הפכו לחלק ממדינת פרנמבוקו. בשנת 2001 הכריז ארגון אונסק"ו על האיים כאתר מורשת עולמית.
תיירות

האי נחשב לאחד מאתרי הצלילה התיירותיים הטובים ביותר בברזיל. המים החמים מאפשרים לצמחייה תת-מימית ובעלי חיים ימיים רבים חיים בעומקים שבין 25 - 40 מטרים. ספינת מלחמה ברזילאית הוטבעה במקום בשנת 1987 על מנת לעודד תיירות צלילה לאתר.
הערות שוליים

↑  The 6555th, Chapter III, Section 2, The Eastern Test Range in the 1950s, fas.org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557310005171  GND: 4757461-6  LCCN: n81047382  NARA: 10036712  VIAF: 125497505   WorldCat (עם VIAF): 125497505
צרטוזאורוס

| צרטוזאורוס |
| --- | --- |
 
תקופה
יורה עליון, 153–148 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
קבוצה:: דינוזאוריה
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
אינפרא־סדרה:: צרטוזאוריה
משפחה:: צרטוזאוריים
סוג:: צרטוזאורוס
שם מדעי
 Ceratosaurus ‏מארש, 1884

צרטוזאורוס (שם מדעי: Ceratosaurus) הוא סוג של דינוזאור טורף ממשפחת הצרטוזאוריים.
מאפיינים

הצרטוזאורוס הוא תרופוד ופירוש שמו הוא "לטאת הקרן" על שם הבליטות הגרמיות דמויות הקרניים בגולגולתו, בייחוד הבליטה הגבוהה מעל האף. הוא חי בסוף תור היורה מלפני 153 מיליון שנה עד לפני 148 מיליון שנה. מאובנים שלו נמצאו באמריקה הצפונית, פורטוגל וטנזניה. הוא נתגלה לראשונה ב-1884 על ידי הפלאונטולוג עותניאל צ'ארלס מארש. אורכו הממוצע הוערך כ-5 עד 6 מטר, אך באמצע שנות ה-60 של המאה ה-20 נתגלה מאובן של צרטוזאור באורך של כ-8 מטר. שלושת גלילי כף רגלו נטו להתלכד לעצם אחת בדומה לעופות.
מינים שנמצאו

C. dentisulcatus
C. ingens
C. magnicornis
C. meriani
C. nasicornis
C. stechowi
בתרבות

צרטוזאורוס מופיע בסרט השלישי של סרטי פארק היורה, שם הוא מתקרב לחבורת ההרפתקנים אך כשמגלה שהם ליד צואת ספינוזאורוס הוא מתרחק מהם, מחשש מבעליה ולא נראה עוד. הוא מופיע גם בעונה השנייה של עולם היורה: מחנה הקרטיקון לצד בור המים. בהמשך הוא מנסה לתקוף את החבורה אך מורתע מזיקוקים ששלחו טיפני ומיטש. בעונה השלישית נטרף פרט אחד בידי הסקרופיוס רקס ובעונה הרביעית מופיע פרט במרפאה של ארגון "מנטה קורפ" הצד אחרי קאש והחבורה אך מנוטרל בגז הרדמה. עוד צרטוזאורוס מנסה לתקוף את הוקס בעונה הבאה ומורדם אך מיי טוענת שצריך להוסיף חומר הרדמה. הוא מזלזל בה והצרטוזאורוס מתעורר וכמעט טורף אותו אך משותק בזמן.
2 צרטוזאורוסים מופיעים בסרט פנטזיה של וולט דיסני כשתוקפים סטגוזאורוסים ודיפלודוקוסים שנתקעו.
בסרט מיליון שנה לפני הספירה נראה צרטוזאורוס מתקיף טריצרטופס ומפסיד לו פצוע קשה, אף שהם לא חיו באותה תקופה.
הצרטוזאורוס מופיע גם בסדרות הדינוזאורים!, מועדון הקרב הג'ורסי וכשהדינוזאורים שוטטו באמריקה.
הוא מופיע גם במשחקי המחשב Jurassic Park: Operation Genesis, ללכת עם דינוזאורים, Jurassic World Evolution 2, Jurassic World Evolution ופארק היורה 3: בניית פארק.
גלריה

שחזור של הצרטוזאורוס