stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יעד סופי (זיכיון)
סרטי ההמשך > עלילת הסרט השלישי (יעד סופי 3)

הסרט מתרחש 6 שנים לאחר אסון טיסת 180. וונדי כריסטנסן, נערה צעירה בעלת אינטואיציה מפותחת, העומדת לסיים את לימודיה בתיכון, חוגגת עם חבריה לכיתה בפארק שעשועים. לאחר עליות אין סופיות על מתקנים שונים, החבורה מחליטה לעלות על רכבת הרים בשם "טיסת השטן". בעודם מתכוננים לנסיעה, וונדי חוזה כי היא וכל שאר האנשים שעל הקרון איתה יהרגו בתאונת רכבת הרים מחרידה. בעקבות החיזיון שלה, וונדי מצליחה להוציא מהקרון מספר אנשים. כשהתאונה אכן מתרחשת, חייהם ניצלים ללא ספק, אולם גורלם היה למות, ומשום ששיטו במוות עתידם למות בסדר זהה לזה שהיו צריכים למות בו מלכתחילה, כפי שוונדי ראתה. הדבר היחיד שמסייע לניצולים הוא תמונות שוונדי צילמה מבעוד מועד של כל אחד מהניצולים ובהם רמזים על אופן המוות של כל אחד מהם. הסרט מסתיים כשכל הניצולים פוגשים אחד את השני ברכבת התחתית, שם בעת הנסיעה וונדי חוזה שהרכבת תעשה תאונה, וכולם ימותו מלבדה, שתישאר פצועה על המסילה. כשהחיזיון נגמר בכך שרכבת נוספת מתקרבת לעברה, חבריה מנסים לצאת מהרכבת התחתית אך לא מצליחים והחיזיון מתגשם ככל הנראה.
סרטי ההמשך > עלילת הסרט הרביעי (יעד סופי 4)

סרט ההמשך השלישי יצא בשנת 2009 (יעד סופי 4) בגרפיקת תלת-ממד, בוים על ידי דייוויד ר. אליס ונכתב על ידי אריק ברס.
יעד סופי 4 נקרא "היעד הסופי" מכוון שהמפיקים חשבו שהוא יהיה הסרט האחרון שיוציאו.
בעודו צופה במירוץ מכוניות ב"אצטדיון מקינלי", לניק אובאנון יש חיזיון על תאונת מכוניות הגורמת להתרסקות מכוניות בוערות אל עבר הקהל, קריסת האצטדיון ומחיצתם של הצופים. מתוך פאניקה, ניק מצליח לשכנע את חברתו לורי מיליגאן, ואת חבריהם האנט ויינורסקי וג'נט קנינגהאם לעזוב. לצד הארבעה, עוד קבוצת אנשים יוצאת מהאצטדיון, כועסים על ניק על שהרס להם את הצפייה במירוץ. איש ביטחון בשם ג'ורג' לאנטר מנסה להפריד בין האנשים כאשר הם מתחילים לריב, בדיוק כאשר חזיונו של ניק מתממש. לאחר טקס אזכרה ב"אצטדיון מקינלי", שניים מהצופים שעקבו אחרי ניק וחבריו מחוץ לאצטדיון - קרטר דניאלס וסמנתה ליין, נהרגים באכזריות בתאונות משונות בנוסף, המיקום בו ישבו החברים היה ביציע 180 במגרש המרוצים (דומה לטיסת 180, כביש 180 ותאונת הרכבת הסרט הקודם בתחנה 180).
לאחר ששמעו על מותם של קרטר וסמנתה בחדשות, ניק ולורי מתחילים לחקור ומגלים על האסונות שהתרחשו בשלושת הסרטים הקודמים (הפיצוץ בטיסה 180, תאונת הדרכים בכביש מספר 180 והתרסקות רכבת ההרים במקינלי, פנסילבניה) ומגלים שהניצולים (שניצלו על ידי החזיונות) החלו למות בשורה של תאונות לא סבירות כמה זמן לאחר מכן. בזמן שהאנט וג'נט מסרבים להאמין להם, ניק ולורי מצליחים לשכנע את ג'ורג' שהמוות בעקבותיהם והשלישייה מתחילה לנסות לשכנע את שאר הניצולים, למרות שלא הצליחו להציל אף אחד חוץ מג'נט, שכמעט טבעה במתקן לשטיפת מכוניות. הניצולים הבאים למות הם: אנדי קווזר, האנט וג'ונתן גרוב.
ג'ורג' נהרג כשלניק יש חיזיון נוסף המראה לו שלורי וג'נט ימותו בזמן שהן צופות בסרט בקולנוע שבקניון, לאחר פיצוץ בחדר שליד הקולנוע. ניק ממהר להגיע אליהן, בזמן שלורי מרגישה שהסכנה עוד לא עברה. ברגע שניק מגיע, הוא ולורי מנסים לשכנע את ג'נט לעזוב, אך אינם מצליחים, וג'נט נהרגת בפיצוץ בעוד לורי נמחצת במנגנון הדרגנוע של הקניון. לאחר מכן ניק מגלה שהאירוע עוד לא קרה, והוא מצליח להציל את חברותיו על ידי כיבוי השריפה שתגרום לפיצוץ.
שבועיים לאחר מכן, השלישייה, במחשבה שהצליחו לסכל את תוכניותיו של המוות, חוגגים את ניצחונם בבית קפה. ניק מבחין שלפיגום שמחוץ לבית הקפה יש רגל רפויה, ואומר לעובד בנייה שיתקן זאת. ברגע שהוא בפנים, ניק מבחין בסימנים ואותות מסביבו, ומבין שהמוות עוד בעקבותיהם. ברגע שניק מבין זאת, הפיגום נופל, ובמטרה להתחמק מפגיעה, משאית סוטה מדרכה ומתנגשת בבית הקפה והורגת את ג'נט, לורי וניק.
סרטי ההמשך > עלילת הסרט הרביעי (יעד סופי 4) > תאונות הסרט הרביעי

נדיה מונרוי - לאחר שיצאו ממסלול המרוצים גלגל ממכונית מרוץ עף לעבר נדיה ומוחץ את ראשה.
קרטר דניאלס - קרטר, שבור ממות אשתו (אשר נהרגה באצטדיון) רצה לנקום בג'ורג - המאבטח שחסם את הדרך. שורה של התרחשויות בלתי מובנות גורמת לכך שקרטר נגרר על ידי כבל הגרירה של מכוניתו. אנרגיית החיכוך מציתה ניצוץ ששורף את הדלק ומפוצץ את המכונית.
אנדי קווזר - כאשר אנדי נמצא במוסך, החבורה פוגשת אותו ומזהירה אותו שהוא נמצא בסכנה. שורה של התרחשויות גורמת לרכב להתגלגל עד אנדי אך הוא ניצל. כמה שניות אחר כך מכל גז עף על אנדי ומועך אותו על הגדר.
סמנתה ליין - סמנתה הלכה למספרה לעשות מניקור ופדיקור עם ילדיה. הילדים זורקים אבן למדשאה שם נמצא איש עם מכסחת דשא גדולה.
שורה של התרחשויות מוזרות גורמת להפלת מאוורר שרק מבהיל את סמנתה והיא ניצלת. סמנתה עוזבה את הבניין ומכסחת הדשא של הפועל נוגעת באבן ומעיפה אותה לתוך עינה של סמנתה.
ג'ונתן גרוב - בעודו בבית חולים שורה של התרחשויות גורמת לכך שהאמבטיה שנמצאת קומה למעלה להתרסק עליו.
האנט ווינורסקי - בעוד האנט נמצא בבריכה לניק יש חיזיון נוסף המראה כיצד האנט וג'נט ימותו. ניק מתקשר להאנט כדי לבשר לו על החיזיון אך הטלפון של האנט נספג מים בגלל ילד עם רובה מים. כאשר האנט לוקח לילד את רובה המים הוא מניח אותו ליד כפתור הניקוז של הבריכה. הרובה נופל ולוחץ על הכפתור. כאשר האנט ישב ושיחק במטבע המזל שלו כדור גולף נוחת עליו, מבהיל את האנט ומפיל את המטבע לתוך הבריכה. האנט שחה בעקבות המטבע אך נתקע בחור הניקוז. האנט אינו מצליח להשתחרר וחלקי גופו נשאבים עקב לחץ המשאבה הגבוה.
ג'ורג לאנטר - כאשר ג'ורג חוצה את הכביש אמבולנס מוחץ אותו למוות.
ג'נט קנינגהאם, ניק אובנון ולורי מייגן - ניק מבחין שלפיגום שמחוץ לבית הקפה יש רגל רפויה, ואומר לעובד בנייה שיתקן זאת. ברגע שהוא בפנים, ניק מבחין בסימנים ואותות מסביבו, ומבין שהמוות עוד בעקבותיהם. ברגע שניק מבין זאת, הפיגום נופל, ובמטרה להתחמק מפגיעה, משאית סוטה מדרכה ומתנגשת בבית הקפה והורגת את ג'נט, ניק ולורי.
תאונות שנמנעו
ג'נט קנינגהאם- כאשר ג'נט לוקחת את רכבה לשטיפת מכוניות, היא לא מורידה את האנטנה מהרכב כנדרש. כתוצאה מכך נוצר קצר הגורם למכונית לעצור (בתוך מתקן השטיפה). מעל הרכב התפוצץ צינור מים ובעקבות תקלה ברכב, גג המכונית נפתח חלקית מה שגורם למים להיכנס לתוך המכונית. ג'נט מצליחה להוציא את ראשה מגג הרכב וברגע שזה קורה, הרכב חוזר לתנועה וניצבת מולה סכנה חדשה כאשר מתקן שטיפה מאיים על חייה. לורי, ברגע האחרון, מצליחה להזיז את הרכב אחורנית ובכך מצילה את חייה של ג'נט.
סרטי ההמשך > עלילת הסרט החמישי (יעד סופי 5)

סרט ההמשך הרביעי יצא בשנת 2011 (יעד סופי 5), וכמו יעד סופי 4, הוקרן בגרפיקת תלת-ממד. בוים על ידי סטיבן קואל ונכתב על ידי אריק הייסר.
סם לוטון נוסע עם חבריו לעבודה לסוף שבוע עסקי, וחוזה שהגשר עליו נוסע האוטובוס שלהם יתמוטט, והוא וכל חבריו, חוץ מחברתו לשעבר, מולי, ימותו (בדרך לזירת התאונה, סם מבחין ברכב המוביל בולי עץ, המזכיר את הרכב שגרם לתאונה בכביש 180 בסרט השני) . הוא מצליח לגרור איתו כמה מחבריו לעבודה, והם ניצלים. לאחר התאונה, הניצולים מתחילים למות אחד אחרי השני. הם מבינים שכדי לשרוד, הם צריכים להרוג אחרים, ובכך "לקחת" מהם את החיים. לקראת סוף הסרט, מתברר כי מקרה זה קרה לפני אסון טיסה 180.
סרטי ההמשך > עלילת הסרט החמישי (יעד סופי 5) > תאונות הסרט החמישי

קנדיס הופר - קנדיס הולכת עם פיטר, החבר שלה, לאימון התעמלות קרקע. היא נלחצת, מאחר שזה אימון שלפני תחרות, אך פיטר מעודד אותה. בגלל שהיא בעלת אמונות תפלות, היא מסובבת גומיות סביב ידיה, אך אחת מהגומיות נקרעת. שורה של אירועים גורמת לבורג ליפול מאחד המזגנים על הקורה עליה קנדיס מתאמנת, ולטפטוף מים על חוט חשמל, אך היא מפספסת אותם. אך כאשר היא מתאמנת על מקבילים מדורגים, מתעמלת אחרת שעולה על הקורה דורכת על הבורג, נופלת על קערה של אבקה שנכנסת לעיניה של קנדיס, ובכך גורמת לגופה לנחות על הרצפה ולהתרסק למוות.
אייזק פאלמר - אייזק מקבל שובר לטיפול בספא, בו הוא מקבל דיקור סיני (עיסוי מחטים). שורה של אירועים גורמת להצתה בחדר בו אייזק שוכב, וגורמת לו ליפול על המחטים. בעודו בחיים, הוא בורח מהאש שמתפשטת בחדר, ומרוב פחד, מטיל את מימיו, אך למרות שהאש נכבית, ראשו נמחץ כאשר נופל עליו פסל של בודהה.
רוי קרלסון - היה אמור להיות תורו של ניית'ן למות. כאשר הוא בודק דוחות נוכחות, הוא רואה את הדוח של רוי, בו הוא מקלל אותו. הוא מתחיל לריב עם רוי, בעוד הוא מבחין כי קרס גרירה עומד ליפול עליו. הוא מנסה להזהיר את רוי, אך זה לא מקשיב לו, ומת כאשר הקרס נופל לידו ומשפד את ראשו. מאחר שרוי מת במקום ניית'ן, זה בעצם אומר שהוא קיבל את חייו של רוי.
דניס לפמן - שורה של אירועים גורמת למפתח ברגים לעוף אל ראשו.
אוליביה קאסל - אוליביה מחליטה ללכת לניתוח הסרת משקפיים בלייזר. כאשר הרופא מתחיל בטיפול, הוא יוצא מהחדר ומשאיר את אוליביה לבדה, שמרוב לחץ, מוציאה עין לדובי שהיא מחזיקה. לפני כניסתה לחדר הניתוח שותה אוליביה כוס מים. הכוס עם המים נופלת על שקע חשוף וגורמת לקצר בחשמל, ומעלה את רמת החוזקה של הלייזר. אוליביה מפילה בטעות שלט, וגורמת לליזר לפעול, ולשרוף את עינה ואת ידה. סאם והרופא נכנסים לחדר טיפול, כאשר אוליביה משתחררת מכיסא הטיפול, בעוד עינה מדממת. אוליביה נכנסת לפאניקה, דורכת על העין של הדובי, ונופלת דרך החלון על מכונית ומתה, בעוד עינה מתגלגלת לכביש ונדרסת על ידי משאית.
פיטר פריידקין - מדוכא ממות חברתו, הוא בא למסעדה בה סם עובד, כאשר הוא מכין למולי ארוחה ומספר כי הם יטוסו לפריז. פיטר מנסה להרוג את מולי, בגלל שסם מגלה לו שבחיזיון היא נשארה בחיים. בדיוק כשמולי חושבת שפיטר יהרוג אותה, הבלש ג'ים בלוק, שחקר את התאונה, מופיע, ונרצח על ידי פיטר, שבעצם "לקח" לו את החיים. פיטר מנסה להרוג את מולי אך נרצח על ידי סם.
סם לוטון ומולי הרפר - סם ומולי טסים לפריז, על טיסה 180. בסצנה זו, אנו מגלים לראשונה, כי המוות בסרט הראשון בסדרה לא היה המקרה הראשון, וכי התמוטטות הגשר קרתה עוד לפניו. שני נערים (אלכס בראונינג וקרטר הורטון מהסרט הראשון) רבים, ויורדים מהמטוס. כאשר אחד הנוסעים שואל את אחת הדיילות על מה הם רבו, היא עונה לו כי אחד מהם טען שהיה לו חיזיון. סם נלחץ, וכאשר המטוס ממריא, אחד המנועים מתפוצץ. המטוס מתחיל להתפרק, ומולי עפה, בעוד סם נשאר במטוס, ונשרף בעודו בחיים.
ניית'ן סירס - לאחר שלקח ממנו את החיים, ניית'ן מגלה בפאב כי רוי חלה במחלה קשה, וגם עתידו יהיה למות. שנייה לאחר מכן, חלק של המטוס מטיסת 180 שהתרסק נופל ומנפץ את התקרה מתחתיה יושב ניית'ן, והסרט מסתיים כאשר ידו הכרותה עפה אל עבר המסך.
רשימת הסרטים שבסדרה

יעד סופי (2000)
יעד סופי 2 (2003)
יעד סופי 3 (2006)
יעד סופי 4 (2009)
יעד סופי 5 (2011)
יעד סופי: קווי דם (2025)
יחסי אנגולה – כף ורדה

| יחסי אנגולה – כף ורדה |
| --- | --- |
אנגולה: כף ורדה


אנגולה: כף ורדה
שטח (בקילומטר רבוע)
1,246,700: 4,033
אוכלוסייה
38,561,518: 526,318
תמ"ג (במיליוני דולרים)
84,723: 2,587
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,197: 4,916
משטר
רפובליקה

יחסי אנגולה–כף ורדה הם נקודות הציון ההיסטוריות ומערכת היחסים הדו-צדדיים הרשמיים, הפוליטיים, השיתופיים והמדיניים שבין הרפובליקה של אנגולה לבין הרפובליקה של כף ורדה. יחסיהן מבוססים בעיקר על חוויותיהן המשותפות, לדוגמה, המושבות הפורטוגזיות, הן לפני, אחרי ובמהלך המאבק לעצמאות.
כיום, דומינגוס פריירה מגלהאס מכהן כשגריר של כף ורדה לאנגולה.
שנות השבעים

כף ורדה חתמה על הסכם ידידות עם אנגולה בדצמבר 1975, זמן קצר לאחר שאנגולה זכתה בעצמאות שלה. כף ורדה וגינאה-ביסאו שימשו נקודות עצירה עבור חיילים קובנים בדרכם לאנגולה להילחם במורדים של יוניטה ובחיילים בדרום אפריקה.
ראש הממשלה, פדרו פיירס שלח חיילי FARP לאנגולה, היכן ששירתו בתור שומרי ראש אישיים של נשיא אנגולה, חוסה אדוארדו דוס סנטוס.
יחסי אזרבייג'ן–טורקיה

| יחסי אזרבייג'ן–טורקיה |
| --- | --- |
אזרבייג'ן: טורקיה


אזרבייג'ן: טורקיה
שטח (בקילומטר רבוע)
86,600: 783,562
אוכלוסייה
10,372,545: 87,598,397
תמ"ג (במיליוני דולרים)
72,356: 1,108,022
תמ"ג לנפש (בדולרים)
6,976: 12,649
משטר
רפובליקה: דמוקרטיה פרלמנטרית

היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה של אזרבייג'ן והרפובליקה הטורקית כוננו ב-14 בינואר 1992. טורקיה נותרה תומכת נאמנה של אזרבייג'ן במאמציה לחזק את עצמאותה ולשמור על שלמותה הטריטוריאלית. אורך הגבול המדיני בין המדינות הוא 17 ק"מ.
מערכת היחסים כיום > מלחמת נגורנו קרבאך

מאז פתיחת המלחמה תמכה טורקיה באזרבייג'ן במלואה, במיוחד עם נשיא אזרבייג'ן אבולפז אלצ'יבי. לאחר המעבר של מחוז קלבאג'אר בשליטה הארמנית, כוחות טורקיים עשו בישיבת חירום של מועצת הביטחון של האו"ם ב-6 באפריל. אולם מועצת הביטחון דחתה את הנוסח שהציעה טורקיה "תוקפנות ארמנית נגד הרפובליקה הריבונית של אזרבייג'ן." ההחלטה המאומצת רק הביעה דאגה רצינית "מהסלמת מעשים עוינים בסכסוך נגורנו קרבאך" ולא דיברה על התוקפנות של ארמניה. במאי 1992 תקפו כוחות חמושים ארמנים את נחצ'יבאן, נוצר מצב בו טורקיה יכלה להתערב במלחמה. בשנת 1993, טורקיה חסמה באופן חד צדדי את הגבול הארמני-טורקי, תוך שהיא מציינת את הכיבוש של אזורים באזרבייג'ן על ידי חיילים ארמנים. ממשלת טורקיה מבטיחה לפתוח את הגבול, בתנאי שארמניה תפסיק לחפש הכרה בינלאומית ברצח העם הארמני ותסיג את כוחותיה מאזור הסכסוך בנגורנו קרבאך.
מערכת היחסים כיום > באקו - טביליסי - ג'ייהאן

באקו - טביליסי - סיהאן הוא צינור להובלת נפט מהים הכספי לנמל ג'ייהאן הטורקית, השוכנת לחוף הים התיכון. ב-3 בפברואר 2004 נערך טקס חתימת מסמכים למימון פרויקט באקו - טביליסי- ג'ייהאן בבאקו בהשתתפות נשיאי אזרבייג'ן, גאורגיה וטורקיה.
הפתיחה הגדולה הרשמית של כל הצינור התקיימה ב-13 ביולי 2006 בג'ייהאן. זוהי צנרת הנפט הראשונה בחבר המדינות שהונחה עוקפת את רוסיה ובהשתתפות ישירה של ארצות הברית והממלכה המאוחדת. עם תחילת עבודתה, מאזן הכוחות הגאו-פוליטיות באזור העצום המכסה את מרכז אסיה, הקווקז והים הכספי השתנה שוב. היקפי נפט משמעותיים שיכולים להיות מועברים בשטחה של רוסיה דרך צינור הנפט הקיים באקו-נובורוסייסק, מועברים עוקפים את רוסיה, מה שמקטין את השפעתו באזור.
מערכת היחסים כיום > צינור הגז הדרום-קווקזי

ב-25 במרץ 2007 התקיים הפתיחה הגדולה של צינור הדלק באקו-טביליסי-ארזורום, אליו הגיעו ראשי אזרבייג'ן, גאורגיה וטורקיה.
מערכת היחסים כיום > נבוקו

נבוקו הוא צינור גז מתוכנן באורך של 3300 ק"מ מטורקמניסטן ואזרבייג'ן למדינות האיחוד האירופי, בעיקר אוסטריה וגרמניה. כושר התכנון הוא 26–32 מיליארד קוב מעוקב לשנה. העלות המשוערת של הפרויקט היא 7.9 מיליארד אירו. הכנת הפרויקט בעיצומה מאז 2002. הבנייה תוכננה להתחיל בשנת 2011 ולהסתיים עד שנת 2014. רוב הצינור יעבור דרך טורקיה.
מערכת היחסים כיום > רכבת באקו - טביליסי - קארס

רכבת באקו - טביליסי - קארס היא מסדרון תחבורה שיחבר בין רשתות הרכבת של אזרבייג'ן, גאורגיה וטורקיה. זמן משוער להשלמת הבנייה - 2011. הפרויקט החל בשנת 2007. ב-7 בפברואר 2007, גאורגיה, אזרבייג'ן וטורקיה חתמו על הסכם בין ממשלתי להקמת מסדרון רכבת. במסגרתה, אמור היה להקים קו רכבת מתחנת אחלכלכי שבגאורגיה לתחנת הרכבת בעיר קארס באורך של 98 ק"מ, מתוכם 68 ק"מ בשטחה של טורקיה, 30 ק"מ לעומת זאת נמצאות בשטח גאורגיה.
ב-30 באוקטובר 2017 נערך טקס הפתיחה הרשמי של מסילת הרכבת באקו - טביליסי - קארס, בה השתתפו אילהם אלייב, רג'פ טייפ ארדואן וג'ורג'י קיבריקשווילי.
מערכת היחסים כיום > TANAP

פרויקט TANAP צופה ב-17 בנובמבר 2011 בפורום השלישי לאנרגיה וכלכלה של הים השחור באיסטנבול. ב-26 בדצמבר 2011 נחתם מזכר הבנות בין טורקיה לאזרבייג'ן, קונסורציום להקמה ותפעול צינור הגז.
ב-17 במרץ 2015, רג'פ טאיפ ארדואן, אילהם אלייב וגיורגי מרגוולשווילי בעיר קארס שבמזרח טורקיה - נפגשו רשמית להניח את בסיס הצינור ובכך לסמן את תחילת הקמת צינור הגז. הבנייה החלה בשנת 2015 והושלמה ביוני 2018.
TANAP הוא חלק ממסדרון הגז הדרומי, שיחבר לצינור הטרנס-אדריאטי. הצינור עובר מהגבול הגאורגי-טורקי לצד המערבי של טורקיה. מתוכנן כי סניף אחד יעבור מטורקיה ליוון, ומשם לאלבניה ולנקודה הסופית הנמצאת באיטליה. הפרויקט מספק הובלת גז משדה דניז אזאז'רזי. צינור הגז מתחיל מסוף סנגאצ'ל שבאזרבייג'ן. כושר הצינור המתוכנן במקור הוא 16 מיליארד קוב גז. שישה מיליארד מ"ק יועברו לטורקיה והשאר לאירופה. עד 2018 יגיע הגז לטורקיה, ובשנת 2020, לאחר סיום הקמת צינור הגז הטרנס-אדריבי (TAP), יגיע גז לאירופה. בעלי המניות בפרויקט הם SOCAR (58 אחוז) בוטאס (30 אחוז), BP (12 אחוזים).
ב-12 ביוני 2018, במחוז טורקיה אסקישהיר, נפתח צינור הגז הטרנס-אנטולי בתחנת המדחס. נשיאי אזרבייג'ן וטורקיה השיקו את צינור הגז.
מערכת היחסים כיום > STAR

ב-19 באוקטובר 2018 בעיר הטורקית איזמיר, הייתה טקס פתיחת בית הזיקוק STAR בבעלות חברת הנפט הממלכתית אזרבייג'ן SOCAR.
המפעל מיועד לייצור נפטא, סולר, נפט תעופה, גז נוזלי ומוצרים אחרים למעט בנזין ושמן דלק. ציונים כאלה של שמן כמו Azeri ,Light, Kerkuk ו-Urals יעובדו כאן. קיבולת מתוכננת כ-10 מיליון טונות של מוצרים בשנה.
מערכת היחסים כיום > STAR > מניות

Rafineri Holding (SOCAR אנרגיית טורקיה) - 60%
SOCAR - 40%
שיתוף פעולה צבאי

טורקיה היא אחד השותפים העיקריים של אזרבייג'ן בנושא זה. בינואר 1992 סיים נשיא אזרבייג'ן איאז מוטליבוב הסכם לשיתוף פעולה צבאי עם טורקיה, מדינה חברת נאט"ו. הצבא האזרי עובד בשיתוף פעולה הדוק עם הצבא הטורקי בנושאים רבים. מדריכים טורקיים מכשירים כוחות מיוחדים, כמו סיירת השייטת וחטיבת הסיור.
יחסים דיפלומטיים

לארבייג'ן יש שגרירות בבירת טורקיה - אנקרה ושתי קונסוליות כלליות באיסטנבול ובקארס.
לטורקיה שגרירות בבירת אזרבייג'ן - באקו ושתי קונסוליות כלליות בנחצ'יבאן ובגנג'ה.
יחסים כלכליים

במאה ה-21 הפכה אזרבייג'ן לשוק חשוב עבור סחורות טורקיות. הייצוא השנתי של טורקיה לאזרבייג'ן בשנים 2001–2011 גדל מ-225 מיליון דולר ל-2,064 מיליארד דולר.(בכדי להצביע על גידול בייצוא)
יחסי איראן–סודאן

| יחסי איראן–סודאן |
| --- | --- |
איראן: סודאן


איראן: סודאן
שטח (בקילומטר רבוע)
1,648,195: 1,861,484
אוכלוסייה
92,067,439: 51,160,087
תמ"ג (במיליוני דולרים)
401,505: 109,327
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,361: 2,137
משטר
רפובליקה אסלאמית: רפובליקה פדרלית

יחסי איראן–סודאן (בפרסית: روابط ایران و سودان, בערבית: العلاقات السودانية الإيرانية) הם היחסים הדיפלומטיים, הצבאיים והכלכליים בין הרפובליקה האסלאמית של איראן ובין הרפובליקה של סודאן. לשתי המדינות מערכת יחסים קרובה במהלך כמעט שלושה עשורים.
סודאן החליטה לגרש את כל הקבוצות האיראניות מהמדינה שעות בודדות בטרם הצטרפה למבצע הסעודי הצבאי בתימן בחודש מרץ 2015. נשיא סודאן הסביר את המהלך באומרו כי עליו לחשוב על הכלכלה הרעועה של סודאן.
בנוסף האימה והטראומה פגעו בחברה הסודאנית שחלק ממנה הצטרפו לדאעש.
ב-4 בינואר 2016 ניתקה סודאן את יחסיה הדיפלומטיים עם איראן בשל המתקפה על הנציגויות הדיפלומטיות הסעודיות באיראן וזאת על רקע מאבקי השליטה במזרח התיכון. כתוצאה מכך, הקשרים בין שתי המדינות הידרדרו.
היסטוריה

סודאן שמרה על יחסים טובים עם השאה של איראן לפני המהפכה האיראנית במטרה לקבל מספר הלוואות. לאחר המהפכה תמכה סודאן בעיראק במלחמת איראן–עיראק, יחד עם מדינות ערביות נוספות.
בשנות ה-80 המאוחרות, ביקר ראש ממשלת סודאן א-סאדק אל-מהדי בטהראן ובכך יצר את היחסים הדיפלומטיים בין ארצו לבין הרפובליקה האסלאמית.
עקב מהפכות אסלאמיות שהתרחשו במדינות שונות באמצעות הפיכות צבאיות, עסק ראש ממשלת סודאן עומר אל-בשיר בהידוק יחסי מדינתו עם איראן. הידוק יחסי סודאן עם איראן סייע לעומר אל-בשיר להמשיך את האסלאמיזציה של סודאן.
על אף שסודאן הייתה מדינה אסלאמיסטית במשך השנים, ועל אף שסודאן היא מדינה סונית ואיראן שיעית, שתי המדינות הפכו במהרה לבעלות ברית קרובות.
בשנת 1991 ביקר נשיא איראן אכבר האשמי רפסנג'אני בח'רטום בליווי יותר מ-150 בכירים איראניים. במהלך ביקורו הוא הכריז כי "המהפכה האסלאמית של סודאן, לצד איראן, חלוצת המהפכה, היא ללא ספק מקור למהפכה בכל רחבי העולם המוסלמי".
ב-4 בינואר 2016 ניתקה סודאן את יחסיה הדיפלומטיים עם איראן בעקבות המתקפה על הנציגויות הדיפלומטיות הסעודיות באיראן
יחסים כלכליים

בשנת 1991 נחשפו ראיות הנוגעות להגדלת הקשרים הצבאיים והכלכליים בין סודאן לאיראן. מנהיגים איראניים מדרגים גבוהים קיימו ביקורים בסודאן, שבהם נחתמו הסכמי סחר בין שתי המדינות. הסחר בין שתי המדינות ימשיך כנראה להיות מוקד היחסים בין שתי המדינות. איראן חשודה באספקת מיליון טונות של נפט מדי שנה.
יחסים צבאיים

באוגוסט 2008 דווח בשנת 1993 מימנה רכישת 20 מטוסי-תקיפה סיניים. איראן התחייבה לסייע לממשלת סודאן ב-17 מיליון דולר עבור המטוסים.
ב-1995 ביקרה משלחת צבאית איראנית בחרטום במטרה להעריך את הצרכים הצבאיים של סודאן. איראן סיפקה לסודאן רכבים משוריינים, ארטילריה כבדה וציוד מכ"ם. בשנה שלאחר מכן, שתי המדינות חתמו על הסכם להרחבת שיתוף הפעולה שלהן.
באפריל 1996 דיווחה ממשלת סודאן כי תעניק לחיל הים האיראני אישור לשימוש במתקנים ימיים במדינה, בתמורה לסיוע כספי מאיראן לרכישת נשק. המערב הביע דאגה עמוקה באשר לגידול בקשרים הצבאיים בין איראן לסודאן. בשנת 1993 הגדירה מחלקת המדינה האמריקנית את סודאן כמדינה המממנת טרור.
בשנת 2008 חתמו סודאן ואיראן על הסכם לשיתוף פעולה צבאי. ההסכם נחתם על ידי שר ההגנה האיראני מוסטפא מוחמד נג'אר ועמיתו הסודאני עבד אל-רחים מוחמד חוסיין.
במסמך שדלף בקיץ 2014 הוגדרו היחסים בין שתי המדינות כ"אסטרטגיים" "צבאיים" ו"הגנתיים".[דרוש מקור]
ביקורים רשמיים

במהלך השבוע האחרון של חודש אפריל 2006, נפגש נשיא סודאן עומר אל-בשיר עם מספר מנהיגים איראניים בטהראן, ובין היתר, המנהיג העליון עלי ח'אמנאי ונשיא איראן מחמוד אחמדינז'אד. במסיבת עיתונאים משותפת ב-24 באפריל אמר אחמדינז'אד כי "התרחבות הקשרים בין שתי המדינות משרתת את האינטרסים של שני העמים, האזור והעולם המוסלמי, בעיקר מהבחינה של חיזוק השלום והיציבות". במסיבת העיתונאים אף בירך נשיא סודאן את איראן על מאמציה להשגת "כוח גרעיני למטרות שלום" ואילו נשיא איראן ציין את התנגדותו לקיום כוחות שמירת השלום של האו"ם בדארפור.
נשיא סודאן ביקר באיראן ביולי 2011 ונשיא איראן ביקר בחרטום בספטמבר אותה שנה כדי לדון ב"נושאים אסטרטגיים ובינלאומיים".
יחסי אפגניסטן–פולין

| יחסי אפגניסטן–פולין |
| --- | --- |
אפגניסטן: פולין


אפגניסטן: פולין
שטח (בקילומטר רבוע)
652,230: 312,685
אוכלוסייה
43,348,339: 38,304,090
תמ"ג (במיליוני דולרים)
14,502: 811,229
תמ"ג לנפש (בדולרים)
335: 21,179
משטר
רפובליקה אסלאמית: רפובליקה פרלמנטרית

שגרירות אפגניסטן בוורשה
יחסי אפגניסטן–פולין הם היחסים הדיפלומטיים, הרשמיים, ונכון ל-2020, המלאים שבין הרפובליקה האסלאמית של אפגניסטן לבין פולין. לאפגניסטן יש שגרירות בוורשה, ולפולין הייתה שגרירות בקאבול, עד נפילת העיר בידי הטאליבן ב-2021.
היסטוריה

יחסי המדינות החלה עוד בשנות ה-20 של המאה ה-20, אך נותקו לאחר מלחמת העולם השנייה ותחילתה של המלחמה הקרה.
במהלך מלחמת אפגניסטן ב-1979 השלטון הקומוניסטי בפולין התייצב לצד ברית המועצות. למרות זאת תנועת האופוזיציה "סולידריות" שצברה תאוצה בפולין התנגדה למלחמה.
לאחר נפילת מסך הברזל פולין שלחה כוחות לאפגניסטן במסגרת הברית הצפונית במאבק כנגד הטליבאן. בשנים שלאחר מכן פולין הוסיפה לשלוח כוחות לאפגניסטן במסגרת מלחמת אפגניסטן.
יחסי סנט לוסיה – צרפת

| יחסי סנט לוסיה – צרפת |
| --- | --- |
סנט לוסיה: צרפת


סנט לוסיה: צרפת
שטח (בקילומטר רבוע)
616: 643,801
אוכלוסייה
179,982: 66,608,755
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,520: 3,030,904
תמ"ג לנפש (בדולרים)
14,001: 45,503
משטר
דמוקרטיה: רפובליקה נשיאותית למחצה

יחסי סנט לוסיה–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים שבין סנט לוסיה לבין הרפובליקה הצרפתית.
הסכמים בין שתי המדינות

4 במרץ 1981 - הסכם גבולות ימיים (קיים גבול ימי עם מרטיניק).
5 בדצמבר 1987 - הסכם לשיתוף פעולה מדעי, טכנולוגי, תרבותי, ושפתי.
7 במרץ 2001 - הסכם לכוח חיפוש והצלה ימי משותף של שתי המדינות.
אפריל 2010 - הסכם חילופי מידע הקשור לענייני מס.
ייצוג

סנט לוסיה מיוצגת בצרפת באמצעות הנציבות הגבוהה שלה הממוקמת בלונדון, הממלכה המאוחדת. קיימת גם קונסוליה סנט לוסית במרטיניק.
צרפת מיוצגת בסנט לוסיה באמצעות שגרירות בקסטריז.
יחסים כלכליים

חברות ועמותות צרפתיות לאיכות הסביבה ולתיירות פועלות בסנט לוסיה.
בשנת 2015 ייצאה סנט לוסיה לצרפת סחורה בשווי 832 אלף דולר אמריקאי. נתחים גדולים מהסחורה הם מכלי נייר, ליקר, רטבים ונייר טואלט. לעומתה, צרפת ייצאה לסנט לוסיה סחורה בשווי 6.88 מיליון דולר אמריקאי. נתחים גדולים מהסחורה הם סירות, יין, חלב ולתת.
יחסי אלג'יריה–סוריה

| יחסי אלג'יריה–סוריה |
| --- | --- |
אלג'יריה: סוריה


אלג'יריה: סוריה
שטח (בקילומטר רבוע)
2,381,740: 187,437
אוכלוסייה
47,179,113: 25,226,647
תמ"ג (במיליוני דולרים)
239,899: 8,980
תמ"ג לנפש (בדולרים)
5,085: 356
משטר
משטר חצי-נשיאותי: משטר חצי-נשיאותי, בפועל דיקטטורה

יחסי אלג'יריה–סוריה הם היחסים הבילטרליים בין הרפובליקה האלג'יראית הדמוקרטית העממית לבין הרפובליקה הערבית הסורית. לאלג'יריה שגרירות בדמשק ולסוריה שגרירות באלג'יר. שתי המדינות חברות בליגה הערבית. בין 2011 ל-2023 הייתה אלג'יריה אחת המדינות המוסלמיות הבודדות ששמרו על יחסיהן עם משטר אסד, והיא פעלה כדי להגן על סוריה בדיוני הליגה הערבית.
היסטוריה

המאבק האלג'יראי לעצמאות שאב השראה ממדינות אחרות, ביניהן סוריה, שגם היא נשלטה על ידי צרפת טרם קיבלה עצמאות ב-1946. אחרי שאלג'יריה זכתה בעצמאות בשנת 1962 ואחרי הפיכת הבעת' בסוריה שהתקיימה שנה אחר כך, המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים.
מלחמת האזרחים בסוריה

בשנת 2011 פרצה מלחמת אזרחים בסוריה בין משטר אסד לכוחות האופוזיציה הסורית. גם לאחר פרוץ המלחמה, אלג'יריה המשיכה לשמור על יחסים עם המשטר וסירבה לספק נשק או סיוע אחר לכוחות המורדים. לפי פרשנויות מסוימות, מדיניותה של אלג'יריה נבעה מהתערבותה של סעודיה במלחמת האזרחים האלג'יראית, שיצרה מתיחות בין המדינות. על כן, אלג'יריה התנגדה לסייע לאופוזיציה הסורית ותמכה במשטר ובבשאר אל-אסד.
אלג'יריה שימשה בעבר גם כמגשרת בין סוריה לטורקיה, ונכון ל-2019 שהו בה 7,757 מהגרים סורים, ירידה לעומת 25,000 שהיו בה בשנת 2015.
מאז 2019, אלג'יריה פעלה למען השבת סוריה לליגה הערבית. בשנת 2021 הוקמה נציבות משותפת לשיתוף פעולה בין המדינות.
בשנת 2023 השתתף נשיא סוריה, בשאר אל-אסד בוועידת הליגה הערבית בסעודיה, לראשונה מזה 12 שנים.
יחסי אסטוניה–בולגריה

| יחסי אסטוניה–בולגריה |
| --- | --- |
אסטוניה: בולגריה


אסטוניה: בולגריה
שטח (בקילומטר רבוע)
45,228: 110,879
אוכלוסייה
1,350,913: 6,732,250
תמ"ג (במיליוני דולרים)
40,745: 101,584
תמ"ג לנפש (בדולרים)
30,161: 15,089
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה

יחסי אסטוניה–בולגריה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת אסטוניה לבין הרפובליקה הבולגרית. שתי המדינות הם ריבוניות, חברות מלאות בנאט"ו, בארגון האומות המאוחדות ובארגון האיחוד האירופי.
ייצוג

בולגריה לא מיוצגת באסטוניה בדרג השגרירות אלא בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליית כבוד בעיר הבירה טאלין.
אסטוניה מיוצגת בבולגריה הן בדרג הקונסולרי והן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות וקונסוליית כבוד בעיר הבירה סופיה.
היסטוריה

בולגריה הכירה באסטוניה ב-20 במאי 1921. בולגריה הכירה בכיבוש אסטוניה וברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של אסטוניה. למרות זאת, הכירה המדינה באסטוניה מחדש ב-26 באוגוסט 1991. שתי המדינות כוננו מחדש את היחסים הדיפלומטיים ביניהן ב-10 בספטמבר 1991.