stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שמשון דרנגר

שמשון דרנגר
שמשון וגוסטה דרנגר - 1940
שמשון (שימק) דרנגר (באנגלית: Shimshon Draenger;‏ 21 במרץ 1917 - 18 בנובמבר 1943) היה פעיל בתנועת הנוער עקיבא בקרקוב וממנהיגי מרד גטו קרקוב. נרצח על ידי הנאצים במהלך חיסול המרד.
הנצחה

עיריית פתח תקווה קראה רחוב בעיר על שם בני הזוג דרנגר.
עיריית נתניה קראה רחוב על שם ארגון "החלוץ הלוחם"
כתביו

שמשון דרנגר, החלוץ הלוחם - ביטאון הנוער היהודי במחתרת קרקוב 1943, הוצאת בית לוחמי הגטאות, 2006
לקריאה נוספת

אריה באומינגר, לוחמי גטו קרקוב, הוצאת "המנורה", 1967
יעל פלד, קרקוב היהודית 1939–1943 עמידה, מחתרת, מאבק, הוצאת יד ושם 1993 עמודים 255–257
גוסטה דוידזון-דרנגר, יומנה של יוסטינה, הוצאת בית לוחמי הגטאות 2005, תקציר ועמודים 204–209, 214-215, 230.
שלוש שורות בהיסטוריה - תנועות "הנוער הציוני", "עקיבא" ו"החלוץ הכלל-ציוני" בימי השואה בפולין, הוצאת משואה, 1999, עמוד 560
הערות שוליים

↑  תנועת עקיבא הייתה תנועת הנוער המרכזית של יהודי קרקוב
↑  על איש זה שמעה גוסטה מפי אשתו ששהתה עמה בכלא
↑  דרנגר טובה ושמשון באתר "רחובות מעידים" של עיריית פתח תקווה
↑   עופר אדרת, מחתרת "החלוץ הלוחם" היתה הראשונה למרוד בנאצים בפולין, אך סיפורה כמעט ונשכח, באתר הארץ, 18 בספטמבר 2015
↑  יעל פלד (מרגולין), ביטאון בבונקר - על ביטאון "החלוץ הלוחם", מעריב, 22 בנובמבר 1985
↑  הסופר הוא אחיו של צבי באומינגר מפקד מחתרת "איסקרא"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303839505171  LCCN: no2007155939  VIAF: 97542097   WorldCat (עם VIAF): 97542097
שמשון בן צדוק

רבי שמשון בן צדוק (נפטר בשנת ה'ע"ב) היה מגדולי תלמידי מהר"ם מרוטנבורג, בן המאה ה-13, חי לקראת סוף תקופת בעלי התוספות.
רבי שמשון שירת את מהר"ם מרוטנבורג בשנות שהותו בכלא ותיעד את תורתו ומנהגיו.
ביוגרפיה

רבי שמשון בן צדוק נמנה עם תלמידיו המובהקים של מהר"ם מרוטנבורג. רבו, המהר"ם, ניסה לעזוב את גרמניה ולעלות לארץ ישראל. בשל כך, מהר"ם נאסר על ידי הקיסרות הגרמנית (בתקווה לקבל כופר גבוה מהקהילה היהודית עבור שחרורו) באשמת ניסיון הגירה, שהיה אסור ליהודים.
ביוגרפיה > ספר תשב"ץ קטן

בעת שהותו במאסר נאסר על כל אדם לבקר את המהר"ם, אך בשלב מסוים הותר לתלמידו רבי שמשון לבקר אצלו לעיתים קרובות ולשהות במחיצתו, והוא תיעד את מנהגיו וחידושי התורה שלו. הנהגות והלכות שליקט מופיעות בספר תשב"ץ (ראשי תיבות: תשובות שמשון בן צדוק, המוכר בשם "תשב"ץ קטן" להבדילו מהספר תשב"ץ, שחיבר רבי שמעון בן צמח דוראן). הספר עצמו כנראה לא נערך בשלמותו על ידיו, שכן הוא עצמו מוזכר בו.
הספר כולל העתקות מתשובות מהר"ם, הלכות ששמע מפי המהר"ם, והנהגות שראה. רבנו פרץ ותלמידיו הוסיפו הגהות על תשב"ץ קטן.
ביוגרפיה > הגהות מימוניות

ביחד עם תלמיד אחר, רבי מאיר הכהן מרוטנבורג, חיבר רבי שמשון את החיבור הגהות מימוניות על משנה תורה של הרמב"ם, חיבור שבו נערכו שיטות חכמי אשכנז ובעלי התוספות בנושאים הנדונים.
ראו גם

מהר"ם מרוטנבורג
מאיר הכהן מרוטנבורג
פרץ מקורביל
הגהות מיימוניות
בעלי התוספות
לקריאה נוספת

אפרים אלימלך אורבך, בעלי התוספות, כרך א
מרדכי מרגליות, ערך "ר' מאיר (מהר"ם) מרוטנבורג", בתוך אנציקלופדיה לגדולי ישראל
הערות שוליים

↑  אברהם זכות, ספר יוחסין, באתר היברובוקס
↑  הג"ה מנחם ציון על שם הגדולים חלק ב, מערכת ת', הערה עט
| הראשונים לפי אזור גאוגרפי |
| --- | --- | --- |
| אשכנז | רבי משולם בן קלונימוס • רבנו גרשום מאור הגולה • רבי שמעון הגדול • רבי יצחק הלוי • רבי יעקב בן יקר • ריב"א • ראב"ן • רבי אליעזר ממיץ • ראבי"ה • רבי יהודה החסיד • רבי אלעזר מגרמייזא (הרקח) • רבי יצחק אור זרוע • מהר"ם מרוטנבורג • רא"ש • המרדכי • הגהות מיימוניות • תשב"ץ קטן • רבי אליעזר מטוך • רבי יצחק מדורא • האגודה • מהר"ם ס"ל • מהרא"ק • מהר"י טירנא • מהרי"ל • מהר"י וייל • תרומת הדשן • ראשונים נוספים |  |
| צרפת | רש"י • בעלי התוספות (רשב"ם • רבנו תם • ר"י הזקן • ריצב"א • רבי שמשון משאנץ) • בעל התרומה  • רבי משה מקוצי • רבי יחיאל מפריז • יצחק מקורביל (הסמ"ק) • רבנו פרץ • חכמי איוורא • רבי שמשון מקינון •  ראשונים נוספים |  |
| אנגליה | תוספות חכמי אנגליה • רבנו תם מאורליינש • רבי משה מלונדריש • רבי ברכיה מניקולא • רבי אליהו מנחם מלונדריש • רבי יעקב חזן מלונדון • ראשונים נוספים |  |
| פרובאנס | בעל האשכול • יוסף אבן פלאת • בעל העיטור • בעל המאור • הראב"ד • רבי יהונתן מלוניל • המנהיג • בעל שיטת ריב"ב • בעל ההשלמה • רבי שלמה מן ההר • רבי אברהם מן ההר • המאירי • רבי אהרון הכהן מלוניל • ראשונים נוספים |  |
| ספרד | ארבעת השבויים • רבי חנוך בן משה • רבי שמואל הנגיד • רי"ץ גיאת • רבי יצחק הברצלוני • רבי יהודה הברצלוני • רי"ף • ר"י מיגאש • רמ"ה • רבי שמואל הסרדי • רמב"ן • רבי יונה גירונדי • רא"ה • רשב"א • ריטב"א • רבי יהודה בן הרא"ש • רבנו ירוחם • מהר"ם חלאווה • אבודרהם • רבי יעקב בעל הטורים • ר"ן • רבי יוסף חביבא • רבי שמואל ירונדי (אוהל מועד) |  |
| איטליה | רבי משולם בן קלונימוס • רבי נתן מרומי (הערוך) • רבי ישעיה די טראני • רבי אליעזר בן שמואל • ריבב"ן • שבלי הלקט • ריא"ז • מהרי"ק • ראשונים נוספים |  |
| צפון אפריקה | ארבעת השבויים • רבנו חננאל • רב ניסים גאון • רי"ף • רבנו אפרים • רבי יהודה הכהן אבן סוסאן • רבי יוסף אבן עקנין • שמואל אבן ג'אמע • רבי זכריה אגמאתי • ריב"ש • רשב"ץ • רבי ישועה הלוי • רבי אפרים אנקוה |  |
| תימן | בעלי אלשרח (רבי חנניה בן ישועה • רבי נתנאל בן ישעיה • רבי זכריה הרופא • רבי סעדיה עדני • רבי דוד הלוי חמדי • רבי דוד עדני • רבי אברהם בן שלמה |  |
| מצרים | רבי שמריה בן אלחנן • רבי שמואל בן חנניה הנגיד •  רמב"ם •  רבי חננאל בן שמואל • רבי אברהם בן הרמב"ם • רב יוסף ראש הסדר • רבי פרחיה בן ניסים •  רבי דוד הנגיד • רבי תנחום הירושלמי • רבי יהושע הנגיד • רבי דוד ברבי יהושע הנגיד • ראשונים נוספים |  |
ראשונים נוספים תנאים • אמוראים • סבוראים • גאונים • ראשונים • אחרונים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310258105171  GND: 1027602312  ISNI: 0000 0000 2413 8777  LCCN: n80165370  NKC: ola20231195316  VIAF: 8698827   WorldCat (עם VIAF): 8698827 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תגובות רגישות יתר

| --- | --- |
 תחום:  רפואת חירום 
 גורמי סיכון:  עישון 
 טיפול:  דקסמתזון  פרדניזון  triamcinolone  מתילפרדניזולון  פרדניסולון 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D006967
 סיווגים
 ICD-10:  T78.4 
 
תגובות רגישות יתר (באנגלית: Hypersensitivity או Hypersensitivity Reaction) מתייחסות למצבים בהם מערכת החיסון פועלת באופן לא רצוי ולעיתים אף מסכן חיים. מיון תגובות אלו על פי סוגן, הוצע לראשונה על ידי קומבס וג'ל בשנת 1963.
תגובת רגישות יתר מסוג I

תגובת רגישות יתר מסוג I קרויה גם תגובה מיידית. זוהי תגובה אלרגית הנגרמת כתוצאה מחשיפה מחודשת (re-exposure) לסוג מסוים של אלרגן, אשר החשיפה אליו יכולה להיות בדרך של בליעה, שאיפה, הזרקה או מגע ישיר.
השוני בין תגובה נורמלית של הגוף לאלרגנים שונים ולתגובת יתר רגישות מסוג I טמונה בכך שבתגובת יתר רגישות זו, תאי הפלסמה מפרישים נוגדנים מסוג IgE. נוגדנים אלו נקשרים לרצפטור מסוג Fcε הנמצא על תאי דם לבנים מסוג באזופילים וכן על תאי מאסט. בדרך זו, תאי מאסט ובזופילים, המצופים בשכבת הנוגדנים הזו, הופכים להיות "מרוגשים".
חשיפה מאוחרת יותר לאלרגן, מביאה לכך שנוצרים קשרים המחברים בין הנוגדנים (Cross link), באופן בו קיים שפעול של תאי מאסט ובאזופילים המביא לשחרור של גרנולות המכילות בתוכן מתווכים דלקתיים שונים כגון היסטמין, לויקוטראנים ופרוסטגלנדינים הפועלים על רקמות שכנות. פעולתם העיקרית של מתווכים אלו כוללת הרחבת כלי דם וכיווץ של שריר חלק. התגובה כתוצאה מכך יכולה לנוע מתגובה מקומית קלה ועד למוות פתאומי כתוצאה משוק אנפילקטי.
הטיפול כולל מתן אפינפרין (אדרנלין), אנטי-היסטמינים וקורטיקוסטרואידים.
דוגמאות לתגובת רגישות יתר מסוג I כוללות מצבים כגון
אלרגיות שונות למזון או לתרופות
מצבים אלרגיים ואטופיים שונים, בכללם אקזמה, אסתמה, נזלת אלרגית, קדחת השחת (hay fever) ועוד.
איבחון תגובת רגישות יתר מסוג זה מתבצעת על ידי scratch test.
תגובת רגישות יתר מסוג II

תגובת רגישות יתר מסוג II קרויה גם תגובת יתר ציטוטוקסית. תגובה זו תלויה בקיומם של נוגדנים, בעיקר מסוג IgM ו-IgG. בתגובת יתר רגישות זו הנוגדנים המיוצרים על ידי מערכת החיסון נקשרים לאנטיגנים על פני תאים ומביאים להרס של תאים בגוף האדם במספר דרכים:
הפעלת מערכת המשלים על ידי אופסוניזציה.
גיוס של נויטרופילים ומקרופאגים על ידי נוגדנים, אשר מביאים להרס התאים.
היקשרות של נוגדנים לרצפטורים על פני שטח התא ובדרך זו הפרעה לתפקוד התא.
הרס התאים הוא לרוב ספציפי לרקמה מסוימת או לאזור ברקמה שבו נמצא האנטיגן.
דוגמאות לתגובת רגישות יתר מסוג II כוללות:
אנמיה המוליטית
מצבים בהם ניתן עירוי דם עם סוג דם שאינו תואם את סוג הדם של מקבלי העירוי
מיאסתניה גראביס (בה נתקף הרצפטור לאצטילכולין)
מחלת גרייבס (יתר פעילות של בלוטת התריס, מצב אוטואימוני בו נתקף הרצפטור ל-TSH)
פמפיגוס
ITP -ארגמנת תרומבוציטופנית חיסונית
מחלת Goodpasture
קדחת שגרונית בה נתקף אנטיגן על פני שריר הלב אשר עלול להביא למיוקרדיטיס.
אבחון תגובת רגישות יתר מסוג II מתבצעת על ידי מבחן קומבס ישיר או בלתי ישיר.
תגובת רגישות יתר מסוג III

תגובת רגישות יתר מסוג III מתרחשת כאשר אנטיגנים ונוגדנים (מסוג IgG או IgM) נמצאים בכמויות שוות ומביאים לקיום קשרים ביניהם, המובילים להפרעה בתפקוד של רקמות כתוצאה מהצטברותם. הנוגדנים אינם קשורים לפני השטח של התא (בשונה מתגובת יתר רגישות מסוג II) אלא הם מסיסים וקושרים את עצמם לאנטיגנים שונים, באופן בו נוצרים קומפלקסים אימוניים בגדלים שונים בגוף. קומפלקסים גדולים יכולים להיות מסולקים על ידי מקרופאגים, אולם קומפלקסים קטנים יותר נוטים להיכנס לכלי דם קטנים, מפרקים ואברונים בכליות (גלומרולוס). כתוצאה מכך הם להביא לתסמינים ספציפיים עקב שקיעתם ולהיווצרות של תגובה דלקתית כנגדם. התגובה יכולה להתרחש בתוך שעות, ימים או אף שבועות.
דוגמאות לתגובת רגישות יתר מסוג III כוללות:
זאבת
גלומרולונפריטיס פוסט-סטרפטוקוקולי (היקשרות לאנטיגנים על פני סטרפטוקוק)
פוליארתריטיס נודוסה (היקשרות בחלק מן המקרים לאנטיגן של הפטיטיס B)
דלקת מפרקים ראקטיבית - היקשרות לאנטיגנים של חיידקים שונים, וכתוצאה מכך שקיעה במפרק והיווצרות דלקת מפרקים
מחלת הנסיוב הזר או serum sickness: תגובה המופיעה לעיתים תוך 5–10 ימים לאחר הזרקת נסיוב זר, (כגון נסיוב של סוס, בו משתמשים להכנת זריקה נגד צפדת (טטנוס)). התסמינים כוללים פריחה, חום, כאבי מפרקים, וקשרי לימפה מוגדלים. נכון ל-2012, מרבית מקרים אלו נגרמים כתוצאה מתרופות המכילות חלבונים זרים.
תגובת ארתוס (Arthus reaction) - מצב נדיר וחמור יותר ממחלת הנסיוב הזר, הנגרם כתוצאה מהזרקה תת-עורית של אנטיגנים המביאים להיווצרות של קומפלקסים אימוניים של נוגדנים ואנטיגנים המביאים לבצקת, נקרוזיס (נמק) ואקטיבציה של מערכת המשלים.
אבחון תגובת רגישות יתר מסוג III מתבצעת על ידי צביעה אימונופלואורסצנטית (וגילוי הקומפלקסים הללו).
תגובת יתר רגישות מסוג IV

תגובת יתר רגישות מסוג IV קרויה גם תגובת יתר מאוחרת, כיוון שהיא מתרחשת לפחות תוך יומיים - שלושה. זוהי אינה תגובה המתווכת באמצעות נוגדנים (בשונה מתגובות יתר רגישות מסוג I, II או III) אלא תגובה תאית הקשורה לתאי T.
בתגובה זו, תאי T ציטוטוקסיים (CD8) ותאי T מסוג CD4, מזהים אנטיגנים, המוצגים להם על ידי מקרופאגים המפרישים אינטרלוקין 12, אשר בתורו גורם לייצור נוסף של תאי T מסוג CD4. תאי T מסוג CD4 מפרישים אינטרלוקין 2 ואינטרפרון גמא המגבירים את פעילות המערכת החיסונית. תאי T מסוג CD8 הורסים תאי מטרה שסומנו בעוד מקרופאגים מייצרים אנזימים הידרוליטיים והפכים לתאי ענק.
דוגמאות לתגובת רגישות יתר מסוג IV:
סוכרת סוג 1 ("סוכרת נעורים") - האנטיגן המותקף הוא חלבונים הנמצאים בתאי בטא בלבלב, כתוצאה מכך תאי בטא נהרסים ונגרמת סוכרת.
טרשת נפוצה (multiple sclerosis): האנטיגן המותקף הוא חלבונים אוליגו-דנדריטים הנמצאים בתוך מעטפת המיאלין.
דלקת מפרקים שגרונתית (Rheumatoid arthritis)- האנטיגן המותקף הוא ככל הנראה קולגן מסוג II, הנמצא בממברנה הסינוביאלית שבין המפרקים.
תסמונת גייאן-בארה
מחלת השימוטו - תת-פעילות בלוטת התריס
דלקת עור כתוצאה ממגע (Contact dermatitis) - למשל, תגובה לצמח מסוג poison Ivy וכדומה).
תגובה ל-PPD (מבחן לגילוי שחפת או מבחן מנטו) - האנטיגן הוא טוברקולין, חלבון המוזרק מתחת לעור.
אבחון תגובת רגישות יתר מסוג IV מתבצע על ידי patch test (הזרקה מתחת לעור בדומה למבחן מנטו).
תהילים ע"ח

תהילים ע"ח הוא המזמור ה-78 בספר תהילים (על פי המספור בוולגטה ובתרגום השבעים זהו המזמור ה-77 במספר). מזמור זה משתייך לקובץ מזמורי אסף ונפתח בביטוי ”מַשְׂכִּיל לְאָסָף”. המזמור הוא השני באורכו מכלל הפרקים בספר תהילים (רק מזמור קי"ט ארוך ממנו). אופיו של המזמור הוא לאומי והיסטורי. משורר תהילים סוקר אירועים מכוננים בתולדות עם ישראל: מהעבדות במצרים, דרך יציאת מצרים ומסע בני ישראל במדבר, ועד בחירתו של דוד למלך ותיאור ירושלים כמקום המקדש. בעל המזמור מתאר את החסדים שהעניק ה' לעם ישראל, ומנגד את כפיות הטובה של העם.
על פי מנהג הגר"א משמש מזמור זה כשיר של יום ליום השני של פסח (בחוץ לארץ יום טוב שני של גלויות, ובארץ ישראל היום הראשון של חול המועד), בשל התיאור של יציאת מצרים המופיע בו.
זמנו של המזמור

תולדות עם ישראל מסופרות בקצרה במזמור. תיאור חורבן שילה ובחירת שבט יהודה במקום שבט אפרים למלכות מעיד כי הכוונה לבחירת בית דוד ועל כן ייתכן כי המזמור נכתב בימי שלמה. אולם, ייתכן כי יש עדות להמשכיות ממלכת יהודה לאחר חורבן ממלכת ישראל, ובכך יש להעיד כי זמנו של המזמור הוא לאחר שנת 722 לפנה"ס. המזמור לא מתאר אירועים לאחר חורבן בית המקדש אך תיאור חרון אפו של ה' על בניית הבמות מעיד כי ייתכן וזמנו של המזמור הוא מימי הרפורמה הדתית, שביצעו חזקיהו ויאשיהו.
מבנה המזמור

יש המחלקים את המזמור לשבעה חלקים:
| חלק | פסוקים | כותרת |
| --- | --- | --- |
| חלק ראשון | פתיחה חכמתית - יש ללמוד מן ההיסטוריה על ההווה | א' - ח' |
| חלק שני | חטאם וכשלונם של בני שבט אפרים | ט' - י"א |
| חלק שלישי | ניסי ה', חטאם ועונשם של בני ישראל | י"ב - ל"ב |
| חלק רביעי | חסדי ה' לעמו למרות חטאם של בני ישראל | ל"ג - מ"א |
| חלק חמישי | ניסי ה' במצרים ועל סף הכניסה לארץ | מ"ב - נ"א |
| חלק שישי | חטא אפרים ועונשו - אובדן ממלכת הצפון | נ"ו - ס"ז |
| חלק שביעי | בחירת ה' בבית דוד ובממלכת יהודה | ס"ח - ע"ב |
תוכן המזמור

בכמה מהמזמורים כמזמור ע"ח, בעל המזמור סוקר אירועים בעברו של עם ישראל. בעל המזמור משלב מסורת מקבילה לסיפור המסופר בתורה כאשר הוא מתאר את השיעבוד, עשר מכות מצרים ונדודי ישראל במדבר אך באופן שונה. יש שהצביעו על מסורת אחרת ביחס לסיפור עשר המכות במזמור בדומה למזמור ק"ה.
תוכן המזמור > כותרת המזמור

כותרת המזמור ”מַשְׂכִּיל לְאָסָף” מופיעה בנוסף למזמור זה גם בתהילים ע"ד. המונח "משכיל" מוזכר בפרקים אחרים גם ביחס לדוד, לבני קורח ולאיתן. כותרת זו מבקשת לטעת בקורא מוסר השכל וזאת לאור הכתוב בספר שמואל א', פרק י"ח, פסוק י"ד:”וַיְהִי דָוִד לְכׇל דְּרָכָו מַשְׂכִּיל וַה' עִמּוֹ”
ככלל, קובעים חז"ל כי ספר תהילים מיוחס לדוד. אלכסנדר רופא טוען כי מזמור ע"ח שייך לקובץ מזמורים שנכתבו על ידי משפחות אסף או נמסרו על ידן. וזאת עולה מהכתוב בהמשך אודות שבט אפרים וכשלונו: ”וַיִּמְאַס בְּאֹהֶל יוֹסֵף וּבְשֵׁבֶט אֶפְרַיִם לֹא בָחָר. וַיִּבְחַר אֶת שֵׁבֶט יְהוּדָה אֶת הַר צִיּוֹן אֲשֶׁר אָהֵב.” (ספר תהילים, פרק ע"ח, פסוקים ס"ז–ס"ח) מהמזמור עולה כי בידי משפחות אלו ובהן שימרו מסורות מממלכת ישראל ובירתה שילה.
תיאור מכות מצרים במזמור

לפי המתואר בספר שמות, פרק ז' עד ספר שמות, פרק י"א הכה ה' את מצרים בעשר מכות. אולם, לפי המתואר במזמור ע"ח ובמזמור ק"ה, המצרים הוכו בשבע מכות בלבד.
יש הסוברים כי ציון מספרים טיפולוגיים אלו בספר שמות, עשר מכות ובמזמורים ע"ח וק"ה, שבע מכות מבטאים שלמות. במקרא מספר סיפורים בהם קיים חילוף מספרים בין שבע לעשר. בספר דברים, פרק ז', פסוק א' מציין הכתוב שבעה עמים זרים ואילו בספר בראשית, פרק ט"ו, פסוקים י"ט–כ"א בסיפור ברית בין הבתרים מציין הכתוב עשרה עמים. כך גם במשנה קיים חילוף זה בין המספר עשר לשבע. בתלמוד בבלי, מסכת חגיגה, דף י"ב, עמוד א' נכתב: "אמר רב: בעשרה דברים נברא העולם..." ובאבות דרבי נתן מציין הכתוב שבעה דברים לפיהם העולם עומד: "בשבעה דברים ברא ה' את עולמו..." שמואל ליונשטם טוען כי שתי מסורות שקולות אלו זו כנגד זו. התיאור המובא בתהילים פותח במכת דם וכך גם בשמות. יש הסוברים כי זאת מסורת קדומה שהשתרשה. מכת הדם מנחיתה על המצרים מוות וצמא הנרמזות מתוכן המזמור. לאחר תיאור מכת הדם במזמור באות ברצף מכת ערוב ומכת צפרדעים. מכות המתארות מחלה מופיעות בסדר שונה מהתיאור המובא בספר שמות.
מזמור ע"ח מתאר כי מכת הדבר הכתה באדם ולא בחי. מזמור ע"ח מאריך בתיאור במכה זו שלא כמו בתורה. ייתכן כי מסורת זו קודמת למסורת הכתובה בשמות אשר ממעטת בתיאורה. מכת הארבה במזמור רביעית במספר ועוצמתה עולה על זו של קודמתה. לאחר מכה זו באה מכת הברד אשר בה בא לידי ביטוי הרס הסביבה והיא ממשיכה את ההרס הסביבתי שגרם הארבה. לאחר מכן מגיעה מכת הדבר כנראה הברד הפוגע בחי ואז המזמור מסתיים במכת הדבר הפוגע באדם. שלושת המקורות מסיימים במכת בכורות.
| תיאור המכות בשמות | תיאור המכות במזמור ע"ח |
| --- | --- |
דם
צפרדע: ערוב וצפרדע
כינים: ארבה
ערוב: ברד (מכה את העצים)
דבר בבהמה: דבר (ברד) בבהמה
שחין: דבר הפוגע בבני אדם
ברד: -
ארבה: -
חושך: -
מכת בכורות
כאמור מספר המכות במזמורי תהילים (ע"ח, ק"ה) הוא שבע. המסורת הכתובה בספר שמות הייתה שקולה לעשרת המאמרים לפיהם יצר ה' את העולם. ייתכן כי המספר עשר המכות המופיעות בשמות שקולות כנגד עשרת הדיברות וציינו את יצירתו של העם. בתהילים סדרן של המכות משתנה ממזמור למזמור. ייתכן כי בספרה שבע מביע מחבר תהילים את החשיבות הדתית של המספר שבע ומעמיד אותו כנגד שבעה ימי הבריאה. ייתכן חילוף מיספורן של המכות בשירה בתהילים שבע ועשר בתורה מעיד על כך כי בעל המזמור הכיר מקורות אחרים.
"וַיִּבְחַר בְּדָוִד עַבְדּוֹ וַיִּקָּחֵהוּ מִמִּכְלְאֹת צֹאן"

מזמור זה משלב אירועים היסטוריים בתולדות עם ישראל. המזמור מבקש להוסיף פרטים הנעדרים מסיפור המלכת דוד בספר שמואל א', פרק ט"ז. המדרש מבקש לענות על השאלה מה עשה דוד לפני בחירתו למלכות. ייתכן והביטוי המופיע בתהילים י"א: "ה', צַדִּיק יִבְחָן" על פי חז"ל מתייחס לבחירת דוד למלכות בידי ה'. המדרש מוסיף נדבך נוסף על מעשיו של דוד לפני בחירתו למלך בידי האל.:
ובמה הוא בוחנו ? במרעה צאן. בדק לדוד בצאן ומצאו רועה יפה, שנאמר : " וַיִּבְחַר, בְּדָוִד עַבְדּוֹ; וַיִּקָּחֵהוּ, מִמִּכְלְאֹת צֹאן."(תהילים ע"ח, ע') מהו מכלאות? כמו "וַיִּכָּלֵא הָעָם מֵהָבִיא" (ספר שמות, פרק ל"ו, פסוק ו') היה מונע (כולא) הגדולים והיה מוציא הקטנים תחילה לרעות שירעו הקטנים הרכה ואחר כך היה מוציא הזקנים כדי שירעו עשב הבינונית, ואחר כך היה מוציא הבחורים שיהיו אוכלים עשב השדה...
בתרבות

על המילים: "וַיַּנְחֵם לָבֶטַח וְלֹא פָחָדוּ וְאֶת אוֹיְבֵיהֶם כִּסָּה הַיָּם". "וַיְבִיאֵם אֶל גְּבוּל קָדְשׁוֹ, הַר זֶה קָנְתָה יְמִינוֹ". מושר ניגון חב"ד שהולחן לכבוד ולרגל יום הולדתו של הרבי מליובאויטש בשנת ה'תשל"ט.
על המילים "וַיִּבְחַר בְּדָוִד עַבְדּוֹ וַיִּקָּחֵהוּ מִמִּכְלְאֹת צֹאן". "מֵאַחַר עָלוֹת הֱבִיאוֹ לִרְעוֹת בְּיַעֲקֹב עַמּוֹ וּבְיִשְׂרָאֵל נַחֲלָתוֹ". "וַיִּרְעֵם כְּתֹם לְבָבוֹ וּבִתְבוּנוֹת כַּפָּיו יַנְחֵם". מושר ניגון חב"ד שאף הוא הולחן לכבוד ולרגל יום הולדתו של הרבי מליובאויטש באותה שנה.
הערות שוליים

↑  למעט שנה בה הוא חל ביום ראשון שאז אומרים בו את מזמור קי"ד
↑  מעשה רב, הלכות פסח קצד.
1 2  גרשון ברין, עולם התנ"ך: תהלים ב', תל אביב, דוידזון עתי, 1996, עמ' 32
↑  נאוה כהן, דף לימוד מתוך מתן על הפרק, המכללה האקדמית הרצוג
↑  גרשון ברין, הספרות המזמורית, בתוך ספרות המקרא: מבואות ומחקרים, צפורה טלשיר עורכת, ירושלים, בן צבי, 2011, עמ' 364
↑  נפתלי הרץ טור-סיני, הלשון והספר: בעיות יסוד במדע הלשון ומקורותיה הספרותיים, ירושלים, מוסד ביאליק, 1959, עמ' 179
↑  אלכסנדר רופא, מבוא לספרות המקרא
, ירושלים, כרמל, 2006, עמ' 314-313
↑  ספר תהילים, פרק ק"ה, פסוקים כ"ח–ל"ו
↑  אבות דרבי נתן, נוסחה א', ל"ז
↑  שמואל א' ליונשטם, מסורת יציאת מצרים בהשתלשלותה, ירושלים, מאגנס, תשכ"ה, עמ' 43-32
↑  פנינה גלפז-פלר, יציאת מצרים: מציאות או דמיון, תל אביב, שוקן, 2002, עמ' 105
↑  גרשון ברין, עולם התנ"ך: תהילים ב', תל אביב, דוידזון עתי, עמ' 32
↑  יאיר זקוביץ, דוד, מרועה למשיח, ירושלים, יד בן צבי, 1995, עמ' 186
↑  הניגון מתוך ניחו"ח, באתר Chabad.org.
↑  הניגון מתוך ניחו"ח, באתר Chabad.org.
תגובות מצומדות

תגובות מצומדות (באנגלית: Coupled reactions) הן תגובות כימיות אשר מתרחשות יחד. עצם הצימוד מאפשר את קיומן של התגובות באופן ספונטני.
תהליכים מטבוליים רבים (לדוגמה גליקוליזה) מותנים בצימוד תהליכים בהם משתחררת אנרגיה חופשית (כלומר תהליכים אשר אינם דורשים השקעה של אנרגיה לקיומם, 0>ΔG) לבין תהליכים הדורשים השקעה של אנרגיה (ΔG>0). 
הצימוד יכול להתרחש בשתי דרכים שונות: צימוד באמצעות מטבוליט משותף, וצימוד באמצעות מנגנון.
צימוד על ידי מטבוליט משותף

כדי שהצימוד יצא לפועל יש צורך במטבוליט משותף לשני התהליכים. כך לפי עקרון לה שטליה התגובה הספונטנית תדחוף או תמשוך את התגובה השנייה. בדרך כלל המולקולה המשמשת לצימוד תהליכים בתא היא ATP.
צימוד על ידי מנגנון

צימוד בעזרת מכניזם של אנזים הכופה אינטראקציה בין שתי ריאקציות. לדוגמה, האנזים גליצראלדהיד 3-פוספט דהידרוגנאז (אנ') (הידוע כ-GAPDH). האנזים מצמד תגובת חמצון אשר מועדפת מבחינה תרמודינמית ותגובת זרחון אשר לא מועדפת תרמודינמית. הצימוד נעשה על ידי יצירת תוצר ביניים (תיואסטר) לא יציב, בעל אנרגיה גבוהה יחסית, וכך מאפשר את המשך התגובה משום שהוא מקטין את אנרגיית השפעול הדרושה לזרחון.
דוגמה

תהליך הגליקוליזה הוא דוגמה למסלול מטבולי המבוסס על צימוד תגובות. הגליקוליזה מורכבת מעשרה שלבים אנזימטיים. שלוש תגובות מתוכם הן המניעות של כל המסלול המטבולי. הן תגובות ספונטניות בעלות 0>>ΔG וכך הן דוחפות ומושכות את שאר התגובות הלא ספונטניות.
ראו גם

מטבוליזם
בקרות אנזימטיות
הערות שוליים

↑  7.7: Coupled Reactions, Chemistry LibreTexts, ‏2016-04-30 (באנגלית)
↑  Coupling Reactions: Definition & Examples | StudySmarter, StudySmarter UK (באנגלית בריטית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4166199-0
תנועות מצלמה

תנועת מצלמה הוא מושג בצילום וידאו המתאר מצב שבו המצלמה מצלמת ונעה לכיוון מסוים בו זמנית. ישנם שני סוגי תנועת מצלמה: "סטטיות" ו"נעות". יש אפשרות להשתמש בכמה תנועות בו זמנית, לדוגמה: תנועת "פאנינג" יחד עם "זום".
תנועות מצלמה סטטיות

בתנועות אלה המצלמה נשארת מקובעת במקומה על הרצפה ונעה אך ורק על ציר (בדרך כלל של חצובה) אופקי או אנכי.
תנועות מצלמה סטטיות > פאנינג

המושג נובעה מהמילה פנורמה. זוהי תנועה אופקית של המצלמה. התנועה דומה לסיבוב של הראש מצד לצד (כמו סימון המילה "לא"). תנועה זו עשויה לשמש לסריקת אובייקטים רחבים שלא יכולים להיכנס לתוך הפריים במלואם, למעקב אחר תנועת אובייקט הנמצא בתנועה רוחבית, או למעבר בין אובייקט לאובייקט צידי.
תנועות מצלמה סטטיות > טילט

תנועה אנכית של המצלמה. התנועה דומה להזזה של הראש מלמטה למעלה (כמו סימון המילה "כן"). בתנועה זו המצלמה מוטה לכיוון מעלה או מטה. תנועה זו משמשת כדי להראות אובייקטים שלא נכנסים לפריים כמו בניינים גבוהים.
תנועות מצלמה סטטיות > זוּם

שינוי גודל הפריים על ידי שינוי מרחק עדשת הזום מהאובייקט המצולם. זו אינה תנועת מצלמה במובן המילולי של המושג מפני שהמצלמה נשארת סטטית לגמרי. ישנה התקרבות או התרחקות מנושא הצילום באמצעות שינוי מיקום עדשה במערך העדשות של המצלמה.
"זום אין" (על פי האקדמיה ללשון העברית: הֲצָרָה) - תנועה המגדילה את האובייקט המוצג בפריים ומייצרת תחושת התקרבות לאובייקט המצולם.
"זום אווט" (על פי האקדמיה ללשון העברית: הַרְחָבָה) - תנועה המקטינה את האובייקט המוצג בפריים, מרחיבה את סביבתו ומייצרת תחושה של התרחקות מהאובייקט.
"זום" היא אינה תנועת מצלמה המדמה התרחשות ראייתית טבעית, שכן ההתקרבות או ההתרחקות מהמאובייקט נוצרת על ידי כניסה פנימה ללא התקרבות פיזית (בניגוד לתנועת "דולי" הדומה להתקרבות פיזית לאובייקט או להתרחקות ממנו). השימוש בזום הוא על כן שימוש אמנותי או פורמליסטי המעבה את התחושה בה מתמקדת הסצנה בסרטים העלילתיים או האקספירמנטליים. בסרטים תיעודיים וחדשותיים משמשת התנועה למיקוד תשומת הלב באלמנט מסוים או להגדלת טווח הכיסוי של הפריים.
שילוב של תנועת זום ודולי לשם שימור גודל האובייקט המצולם והגדלת או הקטנת הסביבה המופיעה ברקע פותח על ידי אירמן רוברטס והתפרסם בזכות השימוש בו בסרטו של אלפרד היצ'קוק 'ורטיגו'. שילוב זה נקרא לא פעם 'אפקט ורטיגו'.
תנועות מצלמה נעות

בתנועות אלה המצלמה נעה בזמן התנועה דבר שגורם להם להראות טבעיות יותר. המצלמה נעה בדרך כלל בעזרת ציוד שונה שמאפשר תנועות שונות ויציבות כגון:
דוֹלִי - Dolly - מעיין עגלה (שעליה מורכבת המצלמה) הנעה על מסילה.
סטדיקאם - Steadicam - ריתמה שמחוברת לגופו של הצלם ומאפשרת תנועה יציבה עם המצלמה - בניגוד לצילום כתף.
מנוף - Crane - מאפשר תנועה במרחב.
תנועות מצלמה נעות > דולי

תנועה פיזית של המצלמה לכיוון ימין, שמאל, קדימה ואחורה. התנועה בדולי נראית טבעית בגלל שהמצלמה עצמה נעה, והיחס בין הרקע לבין האובייקט המצולם משתנה עם שינוי הפרספקטיבה, בניגוד לתנועת "זום". התנועה יכולה להעשות על ידי עגלת "דולי", מסילה (Track), על ידי "סטדיקאם", או בצילום כתף או יד.
תנועות מצלמה נעות > פדסטל

תנועה דומה לתנועת הדולי - אך המצלמה נעה מעלה ומטה, בדומה לתנועת מעלית.
תנועות מצלמה נעות > מנוף (Crane)

תנועה פיזית של המצלמה לכיוון מעלה או מטה. תנועה זו מבוצעת בדרך כלל על ידי מנוף (Crane, "מצלמת-רחף".)
תנועות צילום נוספות > דולי-זום

בדולי זום נעשית תנועה דולי פיזית לאחור ובו זמנית "זום אין", ולהפך. תנועה זו יוצרת מצב שבו האובייקט המצולם נשאר בגודל קבוע אך גודל הרקע משתנה. תחילה נקרא האפקט "Vertigo" בשל השימוש שנעשה בו בידי צלם הסרט ורטיגו בבימויו של אלפרד היצ'קוק.
אפקט זה נקרא גם "זולי" (באנגלית: ZOLLY), שילוב המילה "זום" ו "דולי".
תנועות צילום נוספות > מעקב

מעקב אחרי אדם בדרכו בעזרת "סטדיקאם". תנועה זו עוקבת אחרי אדם כאשר הוא עובר במקומות צפופים והומי אדם, לדוגמה: מטבח במסעדה גדולה בסרט החבר'ה הטובים.
84

ערך זה עוסק בשנה בלוח הגרגוריאני. אם התכוונתם לתוכנית מציאות תיעודית ישראלית בעלת שם דומה, ראו .
שנת 84 היא השנה ה-84 במאה ה-1. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. ספירת הנוצרים, המקובלת כיום, החלה בשנת 525, ולכן המספר הסודר של שנת 84 ניתן לה בדיעבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
ראו גם

ילידי 84‎
נפטרים ב-84‎
תנועות למען הזכות להפלה מלאכותית

מפגינה נושאת שלט למען הזכות להפלה מלאכותית בארצות הברית, 2012
תנועות למען הזכות להפלה מלאכותית (נקראות לעיתים "Pro-choice") דוגלות בזכות לקבל גישה חוקית לשירותי הפלה מלאכותית יזומה, מכל סיבה שהיא. תנועות אלה תומכות בנשים המעוניינות להפסיק את ההיריון באופן חוקי וללא חשש מתגובה חברתית שלילית.
סוגיית הזכות להפלה מלאכותית שנויה במחלוקת בדיון הציבורי במרבית מדינות העולם.