stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרסיקה

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  קטסיאס 
 שפת המקור:  יוונית עתיקה 
 
פרסיקה (ביוונית עתיקה: Περσικά) הוא טקסט יווני עתיק אבוד, המחולק ל-23 ספרים, על היסטוריה אשורית, מדיית ופרסית, שנכתב על ידי קטסיאס מקנידוס (אנ'), רופא בחצר המלך ארתחששתא השני (404–358 לפני הספירה). סגנונו וערכו של החיבור עבור חקר ההיסטוריה האחמנית היו נושא לוויכוחים רבים בקרב חוקרים מודרניים.
תמצית החיבור

ספרים 1–3: היסטוריה אשורית. הספרים תיארו את שלטונו של המלך האגדי נינוס (אנ'), שייסד את האימפריה האשורית ואת העיר נינוה, וכבש חלקים נרחבים של מערב אסיה; שלטונה של המלכה האגדית סמירמיס ופלישתה להודו; שלטונם של ניניאס ושל סארדאנאפאלוס וסוף האימפריה האשורית לאחר המרידות של ארבסס (אנ') ממדי ובלסיס מבבל.
ספרים 4–6: היסטוריה מדיית. הספרים סיפרו על תולדות האימפריה המדיית מתקופת שלטונו של ארבסס ועד לתקופת שלטונו של אסטיאגס ותבוסתו בידי כורש הגדול מפרס. ייתכן שספרים 1–6 נהגו במקור כחיבור נפרד שהוקדש לאסיריאקה ולמדיקה, ומנוגדת לשאר החיבור שהוקדש להיסטוריה הפרסית.
ספרים 7–11: כורש הגדול (600–530 לפנה"ס). הספרים תיארו את עלייתו של כורש ממוצאו הצנוע, את כיבושו את האימפריה המדיית ואת שלטונו עד מותו.
ספרים 12–15: שלטונם של כנבוזי השני (530–522 לפנה"ס), דריווש הראשון (522–486 לפנה"ס) וחשיארש הראשון (486–465 לפנה"ס).
ספרים 16–17: שלטונו של ארתחששתא הראשון (465–424 לפנה"ס), כולל מרד אינארוס במצרים (460–455 לפנה"ס) ומרד מגביזוס (אנ') (448 לפנה"ס).
ספר 18: שלטונם של חשיארש השני (424 לפנה"ס), סוגדיאנוס (424 לפנה"ס) ודריווש השני אוכוס (423–405/4 לפנה"ס), כולל מזימותיה של אשתו, המלכה פריסאטיס.
ספרים 19–23: שלטונו של ארתחששתא השני עד שנת 398 לפנה"ס, כולל מרד כורש הצעיר ומותו בקרב קונקסה (401 לפנה"ס), מזימותיה של המלכה האם פריסאטיס (שעינתה והוציאה להורג את רוצחי כורש הצעיר ושהרעילה את אשתו האהובה ביותר של המלך סטטיירה), ותפקידו של קטסיאס כנושא ונותן (עם קונון מאתונה). נראה שהחיבור הסתיים ברשימה של מלכים מנינוס וסימרמיס ועד ארתחששתא השני.
המסורת הטקסטואלית של הפרסיקה של קטסיאס

הפרסיקה של קטסיאס לא נשתמרה באמצעות מסורת כתבי יד. הידע עליו נגזר מקורו בקטע מתוך פפירוס בודד המכיל 29 שורות טקסט (POxy 2330) והפניות אצל מחברים עתיקים מאוחרים יותר, שהחשובים בהם הם דיודורוס סיקולוס, ניקולאוס איש דמשק, דיוניסיוס מהליקרנסוס, פלוטרכוס, קלאודיוס איליאנוס, אתנאיוס והבישוף הביזנטי פוטיוס. רוב מכריע של ההפניות המאוחרות יותר מתייחס לפרסיקה במקום לצטט אותן מילה במילה, ובכך אינו מאפשר לנו גישה ישירה למילותיו של קטסיאס עצמו.
המהדורות החשובות ביותר של קטעי הפרסיקה כוללות:
Felix Jacoby 1958: Die Fragmente der griechischen Historiker, Teil 3c (Autoren über einzelne Länder), Nr. 688
König, F. W 1972: Die Persika von Ktesias von Knidos. Graz: Selbstverlag des Herausgebers
Lenfant, Dominique 2004: Ctesias de Cnide, La Perse - L'Inde - Autres Fragments. Paris: Budé, Les Belles Lettres
הז'אנר של הפרסיקה

הפרסיקה של קטסיאס משתלבת במסורת רחבה יותר של חיבורים היסטוריים ואתנוגרפיים יווניים עתיקים העוסקים בהיסטוריה ובתרבות של המזרח הקרוב. הסופרים היוונים הקדומים ביותר של פרסיקה נאספו בין Fragmenta historicorum Graecorum (גר') של פליקס יעקובי וכוללים את הקטאיוס ממילטוס (1), הלאניקוס איש לסבוס (4), כארון איש למפסקוס (262), דיוניסיוס ממילטוס (687) וקסנתוס איש סארדיס (765). לחלק מהסופרים הללו, כמו דיוניסיוס, הייתה התמקדות צרה במלחמות יוון-פרס של תחילת המאה ה-5 לפנה"ס, בעוד שאחרים, כמו הלאניקוס, אימצו גישה רחבה יותר דומה לזו של קטסיאס ועסקו בכל ההיסטוריה של האימפריות האשורית, המדיית והפרסית.
הסופר החשוב ביותר שעסק בהיסטוריה הפרסית לפני קטסיאס היה הרודוטוס מהליקרנסוס, שה"היסטוריות" המשפיעות ביותר שלו נשתמרו בשלמותן. נראה שקטסיאס היה הסופר המוקדם ביותר שניסה לכתוב היסטוריה פרסית אחרי הרודוטוס. פרסיקה של קטסיאס נתפסה לעיתים קרובות כתגובה להרודוטוס. פוטיוס, שעדיין היה יכול לקרוא את הפרסיקה של קטסיאס, כתב: "[הוא] מספק תיאור של כורש, כנבוזי, המאגי, דריווש וחשיארש, שבו הוא חולק כמעט לחלוטין על הרודוטוס, אותו הוא מאשים בשקר בקטעים רבים ומכנה ממציא אגדות". חוקרים רבים מקבלים שהיחס של פרסיקה של קטסיאס להרודוטוס היה אנטגוניסטי. חוקרים אחרים, כמו ביכלר, חושבים שקטסיאס עשה פרודיה על הרודוטוס וכתב "כמו סוג של היתול ו... לא ניסיון רציני לתקן את הרודוטוס".
מקורותיו של קטסיאס וסגנון הפרסיקה

מוסכם על כך שקטסיאס הושפע מהסופרים המוקדמים יותר של מסורת הפרסיקה. חשוב מכך, נראה שהוא היה הסופר היווני הראשון שראה את פרס מבפנים, כחבר ותיק בחצר הפרסית. ככזה, נראה שגם הייתה לו גישה לארכיונים המלכותיים. קיומם של מסמכים מנהליים כאלה בפרס נותר שנוי במחלוקת. בנוסף, לא ידוע אם קטסיאס ידע פרסית עתיקה (או כל שפה אחרת שהייתה בשימוש בחצר המלוכה), וגם אם ידע את השפה, מוטל ספק בכך שהוא יכול היה לקרוא את כתב היתדות. נטען שייתכן שהמקור החשוב ביותר לחיבורו של קטסיאס היו התיאורים בעל פה (אפוסים, רומנים וסיפורים היסטוריים), שהיו אופייניים לחברות המזרח הקרוב הקדומות. לפיכך, התיאור של קטסיאס עשוי היה להיות בעל ערך כמציג את ההיסטוריה הפרסית באופן שבו הפרסים עצמם נהגו לראות אותה.
מכיוון ששפתו המקורית של קטסיאס נשמרה רק בפרגמנט בודד, קשה מאוד להעריך את סגנון כתיבתו. פתיחותו למסורות שבעל פה והדגש ששם על אפיזודות מלודרמטיות בחצר המלוכה (המרוכזות, בחלק האחרון של החיבור, סביב דמותה של המלכה פריסאטיס) מרמזים על חיבור שנמצא בין היסטוריה ובדיה, וקרוב לז'אנר הרומן. עדות חשובה על סגנונו הדרמטי של קטסיאס מגיעה מדיוניסיוס מהליקרנסוס (על סגנון 3): "האשמה של להג המובאת לעיתים קרובות נגד קטסיאס על רקע חזרותיו יכולה אולי להיות מבוססת בקטעים רבים, אך במקרים רבים אלה הם מבקריו שאינם מצליחים להעריך את חיוניותו של הסופר. אותה מילה חוזרת על עצמה מכיוון שלעיתים קרובות הדבר עושה רושם גדול יותר". דיוניסיוס ממשיך ומצטט את הדרך שבה קטסיאס עיצב דיאלוג פתטי בין המלכה האם פריסאטיס לבין שליח המודיע לה על מותו של בנה כורש הצעיר. דיוניסיוס מסיק כי: "בסך הכל המשורר הזה (שכן קטסיאס בהחלט יכול להיקרא משורר) הוא אמן בתיאור בעל חיות לאורך כל כתביו."
התקבלות הפרסיקה

בעוד שהאינדיקה הפרדוקסוגרפית של קטסיאס זכתה לקבלה קשה בעת העתיקה וזכתה ללעג על הפנטזיות שלה על ידי מגוון סופרים כולל לוקיאנוס, נטען שההתקבלות של הפרסיקה, המבוססת הרבה יותר, הייתה בדרך כלל חיובית יותר. היא בהחלט השפיעה על שני מחברים מאוחרים יותר של "פרסיקה", שכתבו בעשור האחרון של השלטון האחמני בפרס: דינון איש קולופון (אנ') והרקלידס (אנ') איש קימה.
במחקר של סוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, הפרסיקה נתפסה לעיתים קרובות כלא אמינה ומאכזבת. במחצית השנייה של המאה ה-20, בעקבות ספרו השנוי במחלוקת של אדוארד סעיד משנת 1978, להאשמת חוסר האמינות נוספה האשמה באוריינטליזם. התומכת הקולנית ביותר של תפיסה זו הייתה ההיסטוריונית הלין סנסיסי-וורדנבורג (אנ').
לאחרונה ניסו חוקרים לראות את קטסיאס בתנאים שלו ולאור מה שהוא עצמו ניסה להשיג: לא היסטוריה, אלא תיאור תוסס ודרמטי המבוסס, בין היתר, על ניסיונו שלו בחצר המלוכה הפרסית ועל מסורות פרסיות בעל פה שהוא בא איתן במגע.
הערות שוליים

↑  דיודורוס סיקולוס, ביבליותקה היסטוריקה, ספר 2, 22, 5; 32, 4.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007568185305171  BnF: cb12061712v (data)  GND: 4425878-1  LCCN: no2010161608  SUDOC: 14939909X  VcBA: 492/7975  VIAF: 178115988   WorldCat (עם VIAF): 178115988
קיינאן

| --- | --- |

קיינאן ב-2010
 לידה:  30 במאי 1978 (בן 46) מוגדישו, סומליה 
 שם לידה:  קינאן עבדי ורסאמה
 מוקד פעילות:  קנדה, סומליה 
 תקופת הפעילות:  מ-2001
 מקום לימודים:  אוניברסיטת יורק 
 עיסוק:  נגן, זמר, משורר, ראפר
 סוגה:  היפ-הופ, מוזיקת עולם
 כלי נגינה:  פסנתר, גיטרה, כלי הקשה
 חברת תקליטים:  אוקטון רקורדס, A&M רקורדס 
 www.knaanmusic.com
 פרופיל ב-IMDb
 
קינאן עבדי ורסאמה (בסומלית: Keynaan Cabdi Warsame; נולד ב-1 בפברואר 1978), ובשם הבמה שלו קיינאן הנכתב כ-K'naan, הוא זמר, משורר, ראפר, פזמונאי ומוזיקאי סומלי-קנדי. קיינאן התפרסם ברחבי העולם עם הצלחת שירו Wavin' Flag.
קורות חייו

קיינאן נולד בסומליה וגדל במוגדישו בה גר גם במהלך מלחמת האזרחים בסומליה. פרוש שמו "קיינאן" בסומלית הוא "עובר אורח". קיינאן הוא מוסלמי.
בילדותו האזין למוזיקת היפ הופ אותה שלח אביו עבורו מאמריקה.
כשהיה בן 13 עבר יחד עם משפחתו לניו יורק, בה נשארו תקופה קצרה, וממנה עברו לטורונטו, קנדה.
קיינאן הוציא שלושה אלבומים: "My Life מתוכו, Is a Movie", ‏"The Dusty Foot Philosopher" ו-"Troubadour" שהיה המצליח מכולם ונכלל בו השיר "Wavin' Flag" שזכה, על גרסאותיו השונות, להצלחה ברחבי העולם.
קונדאטיס

| --- | --- |
 תפקיד:  אל מפגשי הנהרות
 תרבות:  מיתולוגיה קלטית 
 מקום מגורים:  צפון בריטניה הרומית גאליה
 
קונדאטיס (Condatis - "מפגש מים") היה אל מהמיתולוגיה הקלטית שפולחנו היה נפוץ בעיקר בצפון בריטניה הרומית ובגאליה. קונדאטיס היה אל מפגשי הנהרות, ומרכזו הפולחני היה בסמוך למפגש הנהרות טיין וטיס.
עם המפגש בין התרבות הקלטית ותרבות האימפריה הרומית, זוהה קונדאטיס עם האל מרס מהמיתולוגיה הרומית.
שתי ערים בשם קונדאט (כיום רן שבברטאן, וכן העיר נורת'וויץ' שבצ'שייר) נקראו על שמו של האל.
| המיתולוגיה הקלטית |
| --- | --- | --- |
| אלים כלל-אירופאיים | אוגמיוס • אווטה • אזוס • איאלונוס • אלאונוס • אליסאנוס • אנדארטה • אנקאסטה• אנקסטיומארוס • אפונה • ארטיו • ארקורה • בורוו • בלאטו-קאדרוס • בלנוס • בליסאמה • בריגנטיה • בריטניה • גראנוס • דאמונה • דיאה מטרונה • דיס פאטר • ויסוקיוס • וירוטוטיס • טאוטאטיס • טאראניס • לוגוס • ליטאוויס • לנוס • מאטרס • מאפונוס • מוגונס • נאנטוסואלטה • נמטונה • סגומו • סוקלוס • סירונה • קאמולוס • קונדאטיס • קיקולואיס • קיסוניוס • קרנונוס • רוזמרטה |  |
| אלים ייחודיים לבריטניה | אבנדינוס • איוגה  • אלייסיאגאה  • אנדרסטה • וטריס • ורביה  • לאטיס • נודנס • סאטיאדה • סנונה • סוליס • קוונטינה  • קוקידיוס • ריקאגומבדה |  |
| אלים ייחודיים לגאליה אקוויטניה | אבליו  • פאגוס |  |
| אלים ייחודיים לגאליה בלגיקה | אבנובה • איוואנטוקארוס  •  אינטאראבוס • אינקיונה • איקוולאונה  • אנקאמנה • ארדואינה • ארוורנוס • ווסגוס • וינדונוס • וראודונוס  • קסולסיגיאה  • ריטונה |  |
| אלים ייחודיים לגאליה קלטיקה | אטפומארוס • איקאוניס • בריקטה • טלו • לוקסוויוס • מוריטאסגוס • מולו • סוקונה • סמרטריוס • סקוואנה • רובור |  |
| אלים ייחודיים לגאליה נרבוננסיס | אמביסאגרוס • בוקסנוס • לרו • לרינה • נמאוסוס • קטובודואה • רודיאנוס |  |
| אלים ייחודיים לגרמאניה | אופאניה • גבריניוס • נהלניה |  |
צ'וריסו

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  אמבוטידו, נקניק יבש, cold cut 
 מוצא:  פורטוגל, ספרד 
 מרכיבים עיקריים:  פפריקה, בשר חזיר (צ'וריסו מסורתי)
 
נקניק צ'וריסו ספרדי פרוס
צ'וֹרִיסוֹ (בספרדית: Chorizo) הוא שמם של מגוון נקניקים ונקניקיות חזיר שמקורם בספרד, ובכולם נעשה שימוש בפלפל אדום יבש מעושן, המעניק להם את הצבע האדום. באירופה מדובר בדרך כלל בנקניק, הנפרס ונאכל כפי שהוא או בתוך כריך. ניתן גם להוסיפו לתבשילים. במקומות אחרים צ'וריסו הן נקניקיות שיש לבשלן במים או כנזיד בסיידר, לטגנן בשמן, לצלותן על הכיריים או בגריל. ניתן אפילו להשתמש בצ'וריסו כתחליף לבשר טחון בתבשילים מסוימים.
צ'וריסו בספרד

נעשה בדרך כלל מבשר חזיר שומני, קצוץ במרקם גס, ומתובל בצ'ילי או בפפריקה. קיימת גרסה חריפה וגרסה מתונה בחריפותה. ישנם סוגים המשומרים על ידי תלייתם במקום קר ויבש, כמו שעושים עם "חמון סראנו" (שינקן). הוא מכיל לעיתים גם טפלי בשר, כגון לחיים, בלוטות רוק וקשרי לימפה.
בגרסה של פמפלונה הבשר קצוץ יותר. באזורים מסוימים, כגון אקסטרמדורה, בהם החזיר היה מזון בסיסי במשך מאות שנים, מקובל המאכל "ביצים וצ'וריסו". מאכל זה כולל נקניקיית צ'וריסו (ולא נקניק) מטוגנת בשמן זית או בשומן חזיר וביצים מטוגנות בשמן עמוק לוהט עד כי הוא מעלה עשן.
נקיני צ'וריסיו הם חלק במאכל קפארונס.
נקניקי צ'וריסו פרוסים פופולריים מאוד בטאפס בר. הצ'וריסו פופולרי גם במטבח הבסקי.
נקניק מורסון הוא בעל מתכון דומה.
צ'וריסו בפורטוגל

הצ'וריסו בפורטוגל עשוי מבשר חזיר, שומן, פפריקה, יין ומלח. את התערובת דוחסים לתוך מעי (טבעי או מלאכותי), ומייבשים באיטיות בעישון. הוא משמש גם בפיצות ובכריכים. קיימות גרסאות רבות שלו, השונות בצבען, צורתן, תיבולן וטעמן. עושים בו שימוש בתבשילים פורטוגזיים רבים, ביניהם הנזיד המסורתי "קוסידו א פורטוגזה" (Cozido à portuguesa).
צ'וריסו בצפון אמריקה ובקריביים

הגרסאות המקסיקנית והקריבית מוכרות גם בארצות הברית ואף באירופה. הן מבוססות על הצ'וריסו הספרדי הבלתי מבושל, מבשר חזיר שמן, טחון ולא קצוץ, ומתובל בתבלינים נוספים מלבד צ'ילי. קיימות גם גרסאות בשר בקר, בשר אייל ואף גרסאות כשרות.
במקסיקו צבע הצ'וריסו לרוב אדום עז, אך יש גם גרסאות ירוקות הפופולריות באזור העיר טולוקה במקסיקו.
בדרום-מערב ארצות הברית נמכרות גם גרסאות במרקם של בשר טחון, אך בצבע הקרוב לכתום יותר מאשר לוורוד. בארצות הברית צ'וריסו נחשב כנקניק לארוחת בוקר, אם כי במסעדות מקסיקניות (גם במקסיקו וגם בארצות הברית) מכינים טאקוס, בוריטוס וכריכי "טורטה" עם צ'וריסו מבושל.
במקסיקו מכינים צ'וריסו עם ביצים לארוחת בוקר, על ידי ערבוב פרוסות צ'וריסו בביצה מקושקשת. לעיתים מטגנים את פרוסות הנקניק לפני הוספת הביצה. מאכל זה נאכל לעיתים עם בוריטוס או טאקיטוס.
מאכל מקסיקני נוסף הוא צ'וריסו עם גבינה - פרוסות צ'וריסו קטנות מוגשות בתוך או על גבינה שהומסה, ונאכלות עם טורטייה.
בפיליפינים

"לונגניסה" הם צ'וריסו פיליפיניים, המתובלים בתבלינים מקומיים. בכל אזור מתמחים בהכנת סוג מקומי, בין השאר באזור לוקבן מתמחים בתיבול עם שום, בגואגואה מתבלים במלח, והטעם מעט חמוץ. לעומת זאת ל"לונגניסה חמונדה" טעם מתקתק. בפיליפינים משתמשים גם בבשר בקר, עוף ואף טונה להכנת הלונגניסה.
באמריקה הלטינית

בארגנטינה ושאר מדינות אמריקה הלטינית, צ'וריסו הוא שמן של כל הנקניקיות העשויות מבשר קצוץ באופן גס. בארגנטינה הן עשויות לרוב בשר חזיר ואינן חריפות מאוד. בצ'ילה הצ'וריסו מכונה "לונגניסה". נקניקיית צ'וריסו צלויה בגריל, המוגשת בתוך לחמנייה מכונה "צ'וריפאן" (הֶלְחֵם של צ'וריסו ו"פאן" - לחם).
בממלכה המאוחדת

הפופולריות הגוברת של טאבס בר בממלכה המאוחדת, והתיירות הרבה של בריטים בספרד, תרמו לפופולריות של הצ'וריסו הספרדי, והוא אף הפך לפריט בסיסי בחלק ממעדניות המרכולים.
בישראל

בישראל משווקות כמה גרסאות צ'וריסו מיצור מקומי, הן מבשר חזיר, והן גרסאות כשרות, מבשר בקר או תחליף בשר טבעוני.
"צ'וריסו" צמחוני

בדרום קליפורניה משווקים שלושה מותגים של מוצר סויה המחקה את הצ'וריסו במראה, במרקם ובטעם. מוצרים אלו מכונים "סוֹיְרִיסוֹ".
פבדה, תבשיל ספרדי עם שעועית וצ'וריסו
נקניקיות צ'וריסו בסגנון ארגנטינאי, לאחר שנצלו בגריל
קונדה

ערך זה עוסק בשפה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
 מדינות:  הודו
 אזורים:  אסיה
 דוברים:  20,000 
 שפת אם:  20,000 (2007)
 כתב:  כתב טלוגו, כתב אודיאה
 משפחה:  דראווידית דרומית - מרכזית גונדי - קואי דורה קונדה
 לאום:  הודו הודו
 קוד ISO 639-3:  kfc 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
קונדה או קונדה-דורה (באנגלית: Konda) היא שפה דראווידית דרומית-מרכזית שבטית. השפה מדוברת על ידי שבט הקונדה-דורה, שגרים במספר מחוזות באודישה ואסאם שבהודו. בשנת 1981 היו לשפה כ-28,000 דוברים אך המספר התמעט עם הזמן וכיום השפה נמצאת בסיכון.
לקונדה-דורה יש שני ניבים: הקונדה-דורה וקובי. הניבים השונים דומים זה לזה ב-83% ושניהם דומים ב-28% לטלוגו. לשפה יש גם מערכת כתיבה ייחודית, שפותחה בסוף המאה ה-20 על ידי הבלשנית ההודית פראסנה סרי, אך למרות זאת רוב דוברי השפה אינם יודעים קרוא וכתוב.
צוות קרב פייפר בקרב על הבליטה

| --- | --- |
חייליו של פייפר בדרך למלמדי
חייליו של פייפר בדרך למלמדי
 סוג היחידה:  כוח נייד רב חילי
 שייכות חיילית:  וואפן אס אס
 מדינת מוצא:  גרמניה הנאצית
 מפקדים:  יואכים פייפר
 יחידת האם:  דיוויזיית האס אס הראשונה
 תקופת הפעילות:  16 בדצמבר 1944 – 27 בדצמבר 1944 (12 ימים)
 עימות:  החזית המערבית במלחמת העולם השנייה
 גזרת פעילות:  יער הארדנים
 קרבות:  הקרב על הבליטה
 לחם נגד:  צבא ארצות הברית
 אמל"ח עיקרי:  72 טנקים מדגמי פנתר ופאנצר סימן 4  45 טנקים כבדים חדישים מדגם טיגר II  כ-800 כלי רכב ממונעים
 סד"כ:  כ-4,800 חיילים
 אבדות:  45 טנקים (כולל 13 טיגרים) וכ-900 לוחמים
צוות קרב פייפר (בגרמנית: Kampfgruppe Peiper) מדיוויזיית הפאנצר אס אס ה-1, שנקרא על שם מפקדו יואכים פייפר, היה כוח נייד רב חילי רב עוצמה, שנועד להוביל את המתקפה של ארמיית הפאנצר השישית, במסגרת תוכנית המתקפה הגרמנית בארדנים בדצמבר 1944, ולשמש ככוח החוד של הדיוויזיה שלו. הוא נודע לשימצה בעקבות מעשי טבח שביצעו חייליו בשבויי מלחמה אמריקניים במהלך התקדמותו, שהידוע בהם הוא טבח מלמדי.
צוות הקרב הצליח להבקיע את החזית האמריקנית ולחדור עמוק לשטחי העורף של הארמייה האמריקנית הראשונה, ולא היה רחוק מהשגת יעדיו הראשוניים על נהר מז. אולם לאחר שהתקדמותו נבלמה, כותר כוחו של פייפר על ידי כוחות אמריקנים חזקים, והדף שורת התקפות אמריקאיות אליו במשך ארבעה ימים. בליל 23/24 בדצמבר, לאחר שאזלו הדלק והתחמושת שלו, נחלצו שרידי צוות הקרב מהכיתור לאחר שנאלצו לנטוש את כל כלי רכבם וציודם הכבד.
רקע למתקפת הארדנים

על ארמיית הפאנצר השישית של האס.אס בפיקוד יוזף דיטריך, הוטל המאמץ העיקרי של המתקפה הגרמנית בארדנים, באגף השמאלי (הצפוני). הארמייה שבפיקודו נועדה לתקוף גזרה בת כ-35 ק"מ שהשתרעה ממונשאו בצפון עד לפרצת לוסהיים בדרום, לחצות את המז באזור העיר לייז', ולהמשיך להתקדם מערבה לכיוון יעדה הסופי, נמל אנטוורפן. לשם ביצוע המשימה קיבלה ארמיית הפאנצר השישית, ארבע דיוויזיות פאנצר אס.אס מובחרות, ושש דיוויזיות חי"ר, וכן עדיפות בהקצאת טנקים כבדים, תותחי-סער ומשחיתי טנקים.
דיוויזיית הפאנצר ס"ס ה-1 לייבשטנדרטה, שתקפה באגף הדרומי של הארמייה, נועדה לנוע דרך פרצת לוסהיים, עמק צר וארוך ברוחב כ-8 ק"מ מצפון לרכס שְנה אייפל (הרי השלג), ולהתקדם מערבה מדרום לרכס אלסנבורן במגמה לחצות את נהר מז באזור העיר אואי (Huy), מדרום ללייז'.
דיוויזיית העילית לייבשטנדרטה (ששימשה במקור כיחידת משמר הראש של היטלר, והייתה הדיוויזיה הראשונה של הוואפן אס אס) אורגנה מחדש כחודשיים לפני המתקפה, וקלטה 3,500 חיילים חדשים, כך שכוחה עמד על 17,988 חיילים. היא כללה 117 טנקים, ו-22 משחיתי טנקים. לקראת המתקפה בארדנים חולקה הדיוויזיה לארבעה צוותי קרב ניידים ("קמפגרופה"). צוות קרב פייפר, שנקרא על שם מפקדו אוֹבר-שטורמבאנפיהרר יואכים פייפר, נועד להוביל את מתקפת הדיוויזיה, ולהוות את כוח החוד של ארמיית הפאנצר השישית כולה, ולכן היה החזק מכולם. הוא כלל את כל הכוח המשוריין של הדיוויזיה, למעט משחיתי הטנקים מדגם יאגדפנצר 4.
הכוח בפיקודו של פייפר כלל את רגימנט הטנקים של הדיוויזיה, את גדוד הפאנצר הכבד ה-501 של האס אס (45 טנקים כבדים חדישים מדגם טיגר II, שרק חלקם היו כשירים ללחימה), גדוד פאנצרגרנדיר, גדוד ארטילריה, גדוד נ"מ ושתי פלוגות הנדסה קרבית. צוות הקרב כלל כ-4800 לוחמים, וכ-800 כלי רכב ממונעים. היה זה כוח נייד רב-חיילי רב עוצמה, שצויד במיטב הציוד הצבאי הגרמני.
הערות שוליים

↑  Rickard, Nelson john. Advance and Destroy Patton as Commander in the Bulge, The University Press of Kentucky 2011, p.35
↑  באותה עת, דיוויזיית פאנצר תקנית כללה רגימנט טנקים אחד שהורכב משני גדודים. אולם עקב מחסור בטנקים כלל הרגימנט רק גדוד בודד, עם שתי פלוגות פנתר ושתי פלוגות פאנצר סימן 4. סך הכל 72 טנקים מבצעיים
↑  Cook, David; Evans, Wayne. Kampfgruppe Peiper: The Race For The Muse, Pen & Sword 2005. p.30
↑  Cook, Ibid, p.244
קווין קלר

| --- | --- |

קווין קלר
 הוצאה לאור:  ארצ'י קומיקס
 הופעה ראשונה:  Veronica #202 (ספטמבר 2010)
 יוצרים:  דן פרנט
 גילום הדמות:  קייסי קוט (2017-)
 מידע
 מין:  זכר
 נטייה:  הומוסקסואל
 דמויות קשורות
 משפחה:  טום קלר (אבא)
 חברים:  ארצ'י אנדרוז ג'אגהד ג'ונס בטי קופר ורוניקה לודג' ג'ייסון ושריל בלוסום רג'י מנטל סברינה ספלמן ג'וזי מקוי
קווין קלר (באנגלית: Kevin Keller) הוא דמות בדיונית שנוצרה על ידי הכותב והאמן דן פרנט, והופיעה לראשונה בחוברת Veronica #202 שפורסמה בספטמבר 2010. קווין הוא ההומוסקסואל המוצהר הראשון בתולדותיה של "ארצ'י קומיקס".
היסטוריה פרסומית ואפיון

בסיפור הראשון בו קווין מופיע, ?Isn't It Bromantic, ורוניקה מביעה רצון לצאת עם קווין, אך קווין דוחה אותה. בהמשך, קווין מסביר לג'אגהד שהוא לא רצה לצאת עם ורוניקה מכיוון שהוא הומוסקסואל. לאחר מכן, קווין מתיידד עם ורוניקה והשניים הופכים לחברים טובים.
מנכ"ל-שותף של "ארצ'י קומיקס", ג'ון גולדווטר, הסביר כי הכללת דמות הומוסקסואלית מוצהרת היא דרך לפתוח את העולם של ריברדייל ולבצע סטיגמטיזציה להומוסקסואליות."עיר הולדתו של ארצ'י, ריברדייל, תמיד הייתה עולם בטוח לכולם, זה פשוט היה הגיוני לכתוב דמות הומוסקסואלית מוצהרת בספרי הקומיקס של ארצ'י". הכותב של כותרי Veronica, דן הורן, הסכים ואמר: "זה מראה שריברדייל נמצאת במאה ה-21."
דמותו של קווין שבה ב-Veronica #205 וקיבלה סדרת מיני בעלת ארבע חוברות, Kevin Keller, שהחלה לרוץ החל מיוני 2011. הסדרה החדשה התמקדה בחייו של קווין לפני שהגיע לריברדייל, כולל מאבקיו בחטיבת הביניים. הסדרה גם חשפה שקווין נולד למשפחה בעלת רקע צבאי והציגה את דמותה של ונדי ויליאם, ידידה לשעבר של קווין.
ביולי 2011 "ארצ'י קומיקס" הודיעה שדמותו של קווין תככב בסדרת סולו מתמשכת, שתיקרא גם היא Kevin Keller. הסדרה החדשה רצה לראשונה בפברואר 2012, והסתיימה בנובמבר 2014 לאחר 15 חוברות.
באפריל 2015 "ארצ'י קומיקס" הודיעה שקווין קלר יככב בסדרת סולו נוספת, Life with Kevin, סדרת מיני דיגיטלית עם אופציה להרחבה אם תזכה לפופולריות, שלא תיכלל בעיבוד המחודש של "ארצ'י קומיקס" לדמויתיהם של ארצ'י וחבריו שהחל בשנת 2015, אלא תהיה חלק מהעולם הקלאסי של ארצ'י ותתמקד בדמותו של קווין המבוגר שעבר לניו יורק לאחר סיום לימודיו בקולג'. הסדרה החלה לרוץ לראשונה ביוני 2016.
גרסאות אחרות > אחרי המוות עם ארצ'י

קווין מופיע בחוברת השנייה של אחרי המוות עם ארצ'י. במהלך העלילה, קווין מוצג כקשת מיומן שקיבל הכשרה צבאית מאביו שמת לפני תחילת העלילה.
גרסאות אחרות > החיים עם ארצ'י: חיי הנישואין

קווין הופיע לראשונה כמבוגר בחוברת מס 16 (ינואר 2012) של החיים עם ארצ'י: חיי הנישואין, שעסק בנישואיו לקליי ווקר. מאוחר יותר, אחרי שווקר נורה בניסיון שוד, קלר רץ ומנצח בבחירות לסנאט של ארצות הברית על מצע של הבטחת חקיקת חוק לבקרת נשק מחמירה יותר; הסדרה מסתיימת עם מותו של ארצ'י אנדרוז, שהציל את הסנטור החדש קלר שנבחר, מניסיון התנקשות.
במדיות אחרות

בדרמת הנעורים "ריברדייל", המשודרת ברשת The CW, דמותו של קווין מגולמת על ידי קייסי קוט. בעונתה הראשונה של הסדרה, קווין מוצג כדמות משנית; אך החל מעונתה השנייה הוא מופיע כדמות ראשית. בסדרה (כמו בקומיקס), קווין הוא תלמיד בתיכון ריברדייל וחברה הטוב ביותר של בטי קופר. עם זאת, בהמשך הוא נהיה גם לחברה הטוב ביותר של ורוניקה לודג', לצדה של בטי. במהלך הסדרה, קווין גם נאבק בנושא המיניות שלו, שכן הוא מרגיש מוגבל וחסר אפשרויות בניגוד לחבריו, מה שגרם לו לעיתים קרובות לפעול בפזיזות. במהלך העונה הראשונה, קווין יוצא עם סרפנט צעיר בשם חואקין, ולאורך הסדרה גם מנהל קשר מזדמן עם מוס מייסון, אך חואקין עוזב את ריברדייל ונאלץ להיפרד ממנו, ואילו מוס אינו מוכן לצאת מהארון כמו קווין, מה שמאלץ אותו לנקוט באמצעים אחרים על מנת לספק את עצמו. קווין הוא נער נאמן לחבריו, יוצא דופן וכריזמטי שמכיר היטב את הסצנה החברתית בריברדייל. בהיותו הומוסקסואל מוצהר, קווין מדבר בחופשיות על בחורים אחרים בפומבי ומראה עניין ונטייה אופנתית. לקווין ישנה גם נטייה להצהיר הצהרות בוטות מאוד על אנשים ואירועים בסדרה. עם זאת, בהמשך, קווין מודה בפני בטי שהוא נאבק במיניות שלו, מה שמוביל אותו להתנהגותו הפזיזה לעיתים.
ביקורת

הופעתו הראשונה של קווין קלר ב-Veronica #202 הוכיחה את עצמה ככה פופולרית, עד שכל החוברות אזלו מהחנויות, מה שגרם ל"ארצ'י קומיקס" להנפיק את החוברת מחדש בפעם הראשונה בתולדותיה.
הנשיא של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה, ג'ארט באריוס, שיבח את יצירת דמותו של קווין. "זה מרגש לראות את תיכון ריברדייל מקבל את הסטודנט ההומוסקסואל המוצהר הראשון שלה, ומעניק לקוראים חלון לחיי הנוער ההומוסקסואליים כיום, וכמו שדימויים של אנשים הומוסקסואלים וטרנסג'נדרים הופכים לתכופים יותר בטלוויזיה ובקולנוע, אנשים מאמצים ומצפים לראות ייצוג של הקהילה שלנו על פני פלטפורמות המדיה, כולל בספרי קומיקס." פרנט היה מועמד לפרס התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה בשנת 2011 על יצירת וכתיבת דמותו של קווין.
פרנט דיווח על כך שתגובת המעריצים לדמותו של קווין קלר הייתה חיובית ביותר: "לא כולם שמחים במיוחד מזה, אבל מאיפה שאני נמצא, התגובות עמדו על 98% חיוביות." פרנט ציין שמספר מעריצים הומוסקסואלים פנו אליו באופן אישי כדי להביע את הערכתם ולתאר לו את ההשפעה שהייתה לדמותו של קווין על גיל ההתבגרות שלהם.
הערות שוליים

↑  Cavna, Michael (2010-04-23). "Kevin Keller debuts as first openly gay character in Archie's Veronica Comics". The Washington Post. Retrieved 2010-09-16.
1 2  "Kevin Keller proves a diverse and popular asset for Archie Comics". USA Today. 2011-02-02. Retrieved 2011-03-12.
↑  Jesse Schedeen, Archie Announces 'Life With Kevin' and 'Betty & Veronica' Comics, IGN, ‏2016-04-12 (באנגלית)
↑  Gene, George (2011-07-19). "Gay 'Archie' Character to Have His Own Comic Book". The New York Times. Retrieved 2011-08-21.
↑  "Gay Archie Comics Character Kevin Keller to Meet His Future Husband In U.S. Military". Comics Alliance. 4 October 2011. Archived from the original on 6 October 2011.
↑  Slezak, Michael (12 March 2016). "The CW's Riverdale Pilot Casts Newbie as Gay Student Kevin Keller". TVLine. Retrieved 12 March 2016.
↑  "VERONICA #202 earns first reprint in Archie history". Comiclist.com. 2010-09-28. Retrieved 2011-03-12.
↑  Ayers, Dennis (2011-02-03). "Kevin Keller's Bright Gay Future in Archie Comics". Afterelton.com. Archived from the original on 2011-03-12. Retrieved 2011-03-12.
דמותו של קווין קלר בגילומו של קייסי קוט.