stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קשת מונגולית
בנייה ועיצוב

הקשתות המונגוליות היו חלק עיקרי מהמסורת של הקשת המורכבת באסיה. הקשת עשויה מבמבוק עם שתי קרנות מכל צד המכופפות הפוך ומחוברות בעזרת דבק שהוכן מגופות של בעלי חיים. הקשת מאוכסנת בתיק עור מיוחד ששומר עליה מפני פגיעות ושריטות.
אורכו של החץ נע בין 80 ל-100 סנטימטרים וקוטרו מקורב לסנטימטר אחד. בשל המחיר הגבוה של הנוצות, נוצות הקשת נלקחו מגוויות של ציפורים.
ראו גם

קשת מורכבת
קשת הונית
הערות שוליים

↑  Did the Qing ban archery in Mongolia?
↑  ג'ון סי הלפין, "Primer on Composite Materials Analysis"‏ (1992)
ערך זה הוא קצרמרבנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קרב פאביה

קרב פאביה (באיטלקית: Battaglia di Pavia, בצרפתית: Bataille de Pavie, בספרדית: Batalla de Pavía) הוא קרב מכריע שהתרחש בבוקר 24 בפברואר 1525 במסגרת מלחמת ארבע השנים, שהייתה חלק מהמלחמות האיטלקיות. הקרב למעשה הכריע במידה רבה את מאבק הכוחות על השליטה באירופה בין בית ולואה לבין בית הבסבורג. בקרב היסטוריונים צבאיים נחשב קרב פאביה כמועד תחילת העת החדשה משום שזו הייתה הפעם הראשונה ששימוש בנשק חם הוביל לניצחון בקרב ובכך סיים את תקופת האבירים שאפיינה את ימי הביניים.
כוחות בית הבסבורג, בפיקודו של שארל דה לנוי (בשיתוף עם חיל המצב של פאביה, שמפקדו היה אנטוניו דה לביה), תקפו את הצבא הצרפתי תחת פיקודו הישיר של פרנסואה הראשון, מלך צרפת בפארק מירבלו, מחוץ לחומות העיר. בסופו של הקרב בן ארבע השעות הובס הצבא הצרפתי, כאשר יחידותיו השונות הוכו והושמדו כל אחת בנפרד. הצרפתים סבלו מאבידות רבות, ובכלל זאת רבים מבני האצולה הצרפתית. המלך פרנסואה עצמו נלקח בשבי על ידי כוחות ספרדיים. קרל החמישי כלא אותו וכפה עליו לחתום על הסכם מדריד, אשר השפיל את צרפת וכפה עליה למסור שטחים רבים לאימפריה הרומית הקדושה.
מבחינה צבאית, היה הצבא הצרפתי מבוסס על אבירים רכובים, שנחשבו עדיין ללוחמי עילית בתקופה זו. בשל כך, הגיעו הלוחמים מן השכבות הגבוהות של האצולה הצרפתית והיו מצוידים היטב, אם כי נחותים במספרם. הצבא הספרדי, לעומת זאת, התבסס על שכירי חרב שהגיעו בעיקר משווייץ ומהקיסרות הרומית הקדושה. שכירי החרב התבססו על שימוש בכידונים ארוכים תוך התארגנות בשיטת הפלנקס. שיטה זו, בנוסף לשימוש ברובים, איפשרה לכוח הספרדי הזול יותר והמאומן פחות לגבור על הפרשים הצרפתיים. לאור זאת, קרב פאביה נחשב לאחד הקרבות המציינים את סוף תקופת השליטה הצבאית של האבירים ואת פינוי הזירה לצבאות המבוססים על לוחמים רגליים שכירים.
הצבא הספרדי תקף את הצבא הצרפתי בלילה, כאשר האחרון לא היה מאורגן. כתוצאה מכך החל הצבא הצרפתי בנסיגה, ללא יכולת להגיב למתקפה הספרדית. המלך פרנסואה הבין את המצב ורכב עם כוח קטן כדי להתמודד עם הספרדים. בהתמודדות זו לא היה לכוח הצרפתי סיכוי של ממש, ופרנסואה נפל בשבי. בעקבות התמודדות זו יוחסה לו האמרה "הכל אבוד מלבד הכבוד". באמרה זו הביע פרנסואה את מחויבותו לפעול באופן הראוי והמכובד ביותר, אף אם תוצאותיו של מעשה זה יהיו הרות אסון. נפילתו בשבי של פרנסואה היא שהביאה בסופו של דבר לחוזה מדריד, שנחתם בשל הצורך לשחרר את המלך מן השבי.
קרב פאביה בטפטין במוזיאון קאפודימונטה בנאפולי
הערות שוליים

Eisler, Colin T. (1977). This is the only identified work of the master Ruprecht Heller. ISBN 9780714814537. ארכיון מ-24 בפברואר 2023. נבדק ב-14 בנובמבר 2015. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Eisler, Colin T. (1977). This is the only identified work of the master Ruprecht Heller. ISBN 9780714814537. ארכיון מ-24 בפברואר 2023. נבדק ב-14 בנובמבר 2015. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  History of Italy, book XVI, chapter II, Francesco Guicciarini
↑  History of Italy, book XVI, chapter XV, Francesco Guicciardini
1 2  Livio Agostini, Piero Pastoretto (1999). Le grandi Battaglie della Storia. Milano: Viviani Editore.
1 2  Tucker, Spencer (2011). Battles that Changed History: An Encyclopedia of World Conflict (באנגלית). ABC-CLIO. p. 163. ISBN 978-1-59884-429-0.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531689505171  BNE: XX537502  BnF: cb119851438 (data)  HDS: 008897  LCCN: sh85098875  NKC: ph918923  SUDOC: 027911063
קיומם של אינסוף מספרים ראשוניים

עובדת קיומם של אינסוף מספרים ראשוניים הוכחה לראשונה על ידי המתמטיקאי היווני אוקלידס (יסודות, ספר IX). בשל חשיבותם המרכזית של המספרים הראשוניים בתורת המספרים, מתמטיקאים רבים השתעשעו במציאת הוכחות נוספות לאותה תוצאה.
הוכחתו של אוקלידס

משפט: בין המספרים הטבעיים ישנם אינסוף ראשוניים.
הוכחה: באינדוקציה מתמטית, אפשר לראות שכל מספר טבעי גדול מ-1 מתחלק במספר ראשוני: אם הוא ראשוני, הוא מתחלק בעצמו. אחרת הוא פריק, ויש לו גורם גדול מ-1; לגורם הזה יש מחלק ראשוני לפי הנחת האינדוקציה.

עתה נניח בשלילה שיש רק מספר סופי של ראשוניים:  p_{1},\ldots ,p_{n}. נסתכל במספר  N=p_{1}p_{2}\cdots p_{n}+1. ברור שמספר זה לא מתחלק באף  p_{i} כי לכל חלוקה כזאת השארית היא 1. על-כן,  N אינו מתחלק באף מספר ראשוני, בסתירה לכך ש- N>1.
הוכחה זו מציעה אלגוריתם לבניית סדרה של מספרים ראשוניים: בהינתן הראשוניים  p_{1},\ldots ,p_{n}, הראשוני הבא  p_{n+1} מוגדר בתור הגורם הראשוני הקטן ביותר של  N=p_{1}\cdots p_{n}+1. הסדרה המתקבלת, שאבריה הראשונים הם 2, 3, 7, 43, 13, 53, 5 ו-6221671, נקראת סדרת אוקלידס-מולין.
מההוכחה אפשר להסיק שקיימים לפחות  \log _{2}(\log _{2}(x)) ראשוניים הקטנים מ- x. חסמים טובים יותר, כמו זה המתקבל ממשפט המספרים הראשוניים, דורשים מאמץ גדול בהרבה.
ההוכחה המקורית הופיעה בספר "יסודות" של אוקלידס, טענה IX.20.
הוכחתו של אוילר

ב-1737 ניסח אוילר את השוויון (הבעייתי, כפי שיוסבר מיד)
באגף שמאל מופיע הטור ההרמוני, המתבדר לאינסוף; לכן המכפלה באגף ימין (העוברת על כל הראשוניים) מוכרחה להיות אינסופית – ומכאן שיש אינסוף ראשוניים.
הטעון בצורתו זאת בעיתי מכיוון שהוא משווה ביטויים אינסופיים. אחת הדרכים להתמודד עם בעיה זאת היא להניח מראש בשלילה שיש מספר סופי של ראשוניים, ואז הביטוי באגף ימין הוא מכפלה סופית של טורים הנדסיים חיוביים מתכנסים מה שגורר שהביטוי באגף שמאל צריך להתכנס.
דרך נוספת להתמודד עם הבעיתיות בטיעון, שהוצגה למשל על ידי קרונקר בקורס שהעביר בשנים 1876–1875 היא להחליף את נוסחת המכפלה למעלה במכפלת אוילר של פונקציית זטא:
המתארת שוויון בין שני ביטויים מוגדרים היטב כאשר  s>1 הוא פרמטר ממשי. כעת הגבול באגף שמאל, כאשר  s\to 1^{+}, הוא אינסופי ולכן כך גם הגבול של אגף ימין. מכאן שיש אינסוף ראשוניים.
ב-1899 הציע המתמטיקאי J. Braun הוכחה אחרת המבוססת על מכפלת אוילר: אם מציבים בשוויון לעיל  s=2, מתקבל באגף שמאל  {\frac {\pi ^{2}}{6}} (ראו בעיית בזל), ומכיוון שהמונה אינו רציונלי, המכפלה באגף ימין מוכרחה להיות אינסופית.
הוכחה משיקולי ספירה

ניתן להוכיח את המשפט משיקולי ספירה. נניח בשלילה שיש רק  k מספרים ראשוניים, נסמנם  p_{1},\ldots ,p_{k}. על פי המשפט היסודי של האריתמטיקה, כל מספר  n ניתן לבטא באמצעות סדרה  x_{1},\ldots ,x_{k} כאשר  n=p_{1}^{x_{1}}\cdots p_{k}^{x_{k}}. לפיכך, אם נקבע מספר כלשהו  N, ניתן לחסום את כמות המספרים מ-1 עד  N (שהיא כמובן  N) על ידי כמות הסדרות הללו שמסוגלות לבטא מספרים עד  N. בסדרה כזאת, המספר ה- i מוכרח להיות קטן מ- \log _{p_{i}}(N) (שהרי  p_{i}^{x_{i}}\leq N) ולכן כמות הסדרות הכללי קטן מ- \log _{p_{1}}(N)\cdots \log _{p_{k}}(N)\leq \log _{2}(N)^{k}. קיבלנו  N\leq \log _{2}(N)^{k} וזאת סתירה עבור  N גדול מספיק.
דרך נוספת לנסח את הטיעון היא עם סיבוכיות קולמוגורוב: לו היו  k ראשוניים, סיבוכיות קולמוגורוב של מספר הייתה מסדר גודל של k כפול log log N (כי מספיק להציג אותו רק באמצעות סדרת המעריכים  x_{1},\ldots ,x_{k}) וזאת סתירה לכך שייצוג חייב להיות לפחות לוגריתמי.
ההוכחה הטופולוגית של פורסטנברג

ב-1952, בהיותו סטודנט בישיבה יוניברסיטי, מצא הלל פורסטנברג הוכחה הנעזרת במושגים בסיסיים בטופולוגיה.
נתבונן בחוג המספרים השלמים  \mathbb {Z}  עם הטופולוגיה הפרו-סופית: הקבוצה הופכת למרחב טופולוגי על ידי בחירת הבסיס הכולל את כל הסדרות החשבוניות,  a\mathbb {Z} +b (זהו בסיס, מכיוון שהחיתוך של שתי סדרות חשבוניות הוא סדרה חשבונית). המשלים של כל סדרה חשבונית הוא איחוד של מספר סופי של סדרות חשבוניות (בעלות אותו הפרש), ולכן כל סדרה חשבונית מהווה גם קבוצה סגורה.
מכיוון שלכל מספר שלם, פרט ל- \pm 1, יש גורם ראשוני, האיחוד  \bigcup p\mathbb {Z}  העובר על כל הראשוניים, שווה לקבוצה  \mathbb {Z} -\{\pm 1\}. אם מספר הראשוניים היה סופי, זה היה איחוד של מספר סופי של קבוצות סגורות, ולכן הוא קבוצה סגורה; ואם כך, המשלים שלה  \{\pm 1\} הוא קבוצה פתוחה. אבל זו קבוצה סופית, שהיא קטנה מכדי להכיל סדרה חשבונית, ולכן אינה יכולה להיות פתוחה – בסתירה להנחה.
למעשה מדובר בהוכחתו של אוקלידס (לעיל) ב"תחפושת": מעקב זהיר אחרי הקבוצה הפתוחה שנבנית ילמד שהסדרה החשבונית שהיא אמורה להכיל היא סדרה שההפרש שלה הוא מכפלת כל הראשוניים (בהנחה שיש מספר סופי שלהם). היא מכילה את 1, ולכן המספר הבא שהיא אמורה להכיל הוא מכפלת כל הראשוניים ועוד 1. המאפיין של האיברים בקבוצה הפתוחה הזאת הוא בדיוק המספרים שאינם מתחלקים באף ראשוני. הסתירה המתקבלת אם כך נובעת מכך שהנחת מספר סופי של ראשוניים הובילה לכך שמכפלתם ועוד 1 חייבת להתחלק באחד מהם – בדיוק כמו בהוכחתו של אוקלידס.
הכללות

ב-1737 הציג אוילר לראשונה הוכחה לכך שטור ההופכיים של המספרים הראשוניים מתבדר. ההוכחה של אוילר הייתה בעייתית מאותה סיבה שהוכחתו הישירה הייתה בעייתית. גם במקרה הזה זכתה הוכחתו לטיפול קפדני שמנע את הבעייתיות בה. תוצאה זו גוררת את קיומם של אינסוף מספרים ראשוניים, שכן טור עם מספר סופי של איברים לא יכול להתבדר.
את ההוכחה של אוקלידס אפשר לשנות בקלות יחסית, כדי להראות שקיימים אינסוף ראשוניים בסדרות חשבוניות מסוימות. כך למשל, אם מתבוננים במספר  N=4p_{1}\cdots p_{n}-1 אפשר להוכיח שקיימים אינסוף ראשוניים המשאירים שארית 3 בחלוקה ל-4. הוכחות אלמנטריות מטיפוס זה מאפשרות לטפל בעיקר בסדרות מהצורה  an+1 או  an+(a-1) (אדואר לוקאס נעזר בסדרות לוקאס כדי להוכיח שיש אינסוף מספרים ראשוניים מהצורה  5n+2 ומהצורה  8n+5). שיטות אלה אינן די חזקות להוכיח שקיימים אינסוף ראשוניים בכל סדרה חשבונית בה האיבר הראשון והפרש הסדרה הם מספרים טבעיים זרים. תוצאה זו הושגה על ידי דיריכלה ב-1837, ונקראת משפט דיריכלה.
ב-1896 הוכיחו אדמר וואלה פוסן (באופן בלתי תלוי) את משפט המספרים הראשוניים הקובע כי מספר הראשוניים הקטנים מ- n אסימפטוטי ל- {\frac {n}{\ln(n)}}. המשפט קובע את הקצב בו עולה מספר הראשוניים לאינסוף.
השערת ברטראן קובעת שלכל  n טבעי ישנו מספר ראשוני בין  n ל- 2n. את ההשערה הוכיח פפנוטי צ'בישב בשנת 1850.
לקריאה נוספת

L.E.Dickson, History of the Theory of Numbers, Vol. 1, Chapter XVIII: theory of prime numbers.
הערות שוליים

↑  Euclid's Elements Book IX Proposition 20 (באנגלית)
קרחון שלדון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  67°30′00″S 68°23′00″W﻿ / ﻿67.5°S 68.3833°W﻿ / -67.5; -68.3833
 he
 
קרחון שלדון הוא קרחון יבשתי הממוקם באי אדלייד, מול חופי לובט, בחלק המערבי של ארץ גרהם, אנטארקטיקה. הקרחון ממוקם דרומית מזרחית להר מנגין, בחלק הדרום מזרחי של האי, שם הוא זורם לכיוון דרום מזרח עד שהוא נכנס למפרץ ריידר.
קהת

ערך זה עוסק בדמות מקראית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
בתנ"ך, קְהָת הוא בנו השני של לוי בן יעקב, ואחיהם של גרשון ומררי ויוכבד. קהת, שחי 133 שנה, נמנה עם שבעים צאצאי יעקב שירדו למצרים.
בגניזת קהיר נמצא קטע בארמית, השייך לצוואת לוי, שחלקים ממנה נמצאו בין מגילות מדבר יהודה, ובו מצוינת הולדתו של קהת בשנת 34 לחיי אביו, בתאריך האחד בחודש הראשון, שהוא ראש השנה למלכים ולרגלים, החל בלוח העברי בא' בניסן, ובלוח השנה במגילות קומראן אמור לחול ביום השוויון של האביב.
לפי פירוש שכל טוב מאת ר' מנחם בן שלמה על ספר בראשית, פרק מ"ו פסוק י"א' מקור השם הוא "נקווה ומצוי לעבודת הקודש".
צאצאיו

בניו הם עמרם (אבי משה), יצהר, חברון ועוזיאל. עמרם, בנו הבכור, הוא גם אביו של משה רבנו, וכן אביו של אהרן הכהן, שלזרעו מיוחסים כל הכהנים בישראל, וכן אביה של מרים הנביאה, אחותם הבכורה של אהרן ומשה.
יצהר, בנו השני של קהת, הוא אביו של קורח, שבשל המחלוקת בינו לבין משה פתח האל את הארץ כך שתבלע אותו ואת עדתו (למעט בניו, שניצלו). במקרא נזכרים שניים נוספים: נפג וזכרי (שמות, ו', כ"א).
בניו של חברון, על פי המתואר בספר דברי הימים הם: ”יְרִיָּהוּ הָרֹאשׁ אֲמַרְיָה הַשֵּׁנִי יַחֲזִיאֵל הַשְּׁלִישִׁי וִיקַמְעָם הָרְבִיעִי”.
בנו האחרון של קהת, עוזיאל, הוא אביהם של אליצפן (נקרא גם 'אלצפן'), שהיה נשיא בני קהת, מישאל וסתרי, בנוסף לאלעזר ולאיתמר בני אהרון הכהן, שמונו על ידי משה רבנו כאחראים על תפקודם סביב ענייני המשכן של משפחות הגרשוני ועל משפחות הקהתי והמררי.
בני קהת במדבר

במניין בני ישראל בספר במדבר, בני קהת מנו 8600 גברים מגיל חודש ומעלה. נשיא השבט היה אליצפן בן עוזיאל. עקב כך שבני קהת היו משבט לוי, הם היו ממונים על נשיאת המשכן. תפקידם היה לשאת את כלי המשכן. מי שנשא את המשכן היו אך ורק הגברים שהיו בני שלושים עד חמישים ומספרם היה 2750, והממונה על נשיאת כלי המשכן היה אלעזר בן אהרון הכהן.
כאשר הנשיאים נתנו ללויים עגלות לצורך נשיאת המשכן, בני קהת לא קבלו עגלה. התורה מנמקת זאת בשל העובדה שנשיאת הכלים היא עבודה קדושה יותר, המצריכה נשיאה בכתפיים ולא בעזרת עגלות.
משפחת קהת זכתה במקום אחד בתורה לתואר 'שבט'. בספרות התורנית ניתנו לכך מספר הסברים, ויש שביארו שמשפחת הקהתי הייתה שקולה כנגד שבט שלם בשל תפקידה הנכבד בנשיאת כלי המשכן במדבר.
בחנייתם של בני ישראל במדבר, בני קהת חנו בצד דרום של המשכן, שם חנה גם דגל מחנה ראובן. במסעות, בני קהת נסעו תוך כדי נשיאת המשכן, אחרי דגל מחנה ראובן ולפני דגל מחנה אפרים.
גורלם בארץ ישראל

על פי הגורל שנערך במשכן שילה על ידי יהושע בן נון ואלעזר הכהן, זכו בני קהת בעיר שכם והפעילו את העיר כעיר מקלט. אם כי על פי העולה מסיפור אבימלך בן גדעון, הדבר לא החזיק לאורך שנים.
ייחוס העיר שכם לנחלת בני קהת בתוך שאר 48 ערי הלויים מופיעה בשני ספרים בתנ"ך: בספר יהושע וגם בדברי הימים. בין שתי הרשימות ישנם מספר הבדלים. בטבלה להלן, מוצגים בכל עמודה (המחולקת לשני טורים משניים) רשימת הערים שנתנו לכל קבוצה מהלויים. בטור המשני מימין מופיעה הרשימה מספר יהושע, ואילו בצד השני, מופיעה הרשימה מדברי הימים.
בפרשנות החסידית

לפי רבי אלימלך מליז'נסק, קהת מרמז על צדיק אשר "אליו יקהת עמים ללמד להם דרכי ה' הטובים".
ראו גם

שבט לוי
מחנה ישראל (מדבר סיני)
עץ משפחה של דמויות מקראיות - מתרח ועד שלמה
הערות שוליים

↑  צילום הקטע
↑  שכל טוב בראשית מ"ו י"א', באתר על התורה
↑  ספר דברי הימים א', פרק כ"ג, פסוק י"ט.
↑  ספר במדבר, פרק ג', פסוק כ"ח.
↑  ספר במדבר, פרק ג', פסוק ל'.
↑  ספר במדבר, פרק ד', פסוק ל"ו.
↑  ספר במדבר, פרק ד', פסוק ט"ז וברש"י שם.
↑  ספר במדבר, פרק ז', פסוק ט'.
↑  אַל־תַּכְרִיתוּ אֶת־שֵׁבֶט מִשְׁפְּחֹת הַקְּהָתִי מִתּוֹךְ הַלְוִיִּם - ספר במדבר, פרק ד', פסוק י"ח.
↑  במדבר רבה, פרשה ה', פסקה ה'; ספר הזוהר, חלק ג', דף קע"ז, עמוד ב'.
↑  משך חכמה, פרשת במדבר אות לא, טקסט דיגיטלי באתר ספריא
↑  ספר במדבר, פרק ג', פסוק כ"ט ופרק ב', פסוק י'.
↑  ספר במדבר, פרק י', פסוק י"ח עד פסוק כ"ב.
↑  ספר יהושע, פרק כ"א
↑  ספר דברי הימים א', פרק ו'
↑  אלימלך מליז'נסק, נועם אלימלך, פרשת נשא, באתר היברובוקס.
↑  על פי ספר בראשית, פרק מ"ט, פסוק י'.
| ספר במדבר |
| --- | --- | --- |
| פרשת במדבר | נשיאי השבטים • מפקד בני ישראל במדבר סיני • מחנה ישראל • פדיון בכורות • משא המשכן |  |
| פרשת נשא | שילוח טמאים • אשם גזלות וגזל הגר • פרשת סוטה • פרשת הנזיר • ברכת כהנים • נשיאת ארון הברית בכתף • קורבנות הנשיאים |  |
| פרשת בהעלותך | הדלקת הנרות במקדש • טהרת הלויים • פסח שני • חצוצרות הכסף ותקיעת הכהנים בחצוצרות • עמוד הענן • מסע המחנות • חובב בן רעואל • פרשת ויהי בנסוע • חטא המתאוננים • קברות התאווה • שבעים הזקנים ואלדד ומידד • צרעת מרים |  |
| פרשת שלח לך | חטא המרגלים • חטא המעפילים • נסכים • הפרשת חלה • חטאת עבודה זרה • המקושש • פרשת ציצית • ציצית • לא תתורו |  |
| פרשת קרח | מחלוקת קורח ועדתו • פריחת מטה אהרן • שמירת המקדש • מתנות כהונה |  |
| פרשת חקת | פרה אדומה • מי מריבה • מות אהרון הכהן • מלחמת מלך ערד • נחש הנחושת • שירת הבאר • מלחמת סיחון • מלחמת עוג |  |
| פרשת בלק | משלחת בלק אל בלעם • אתונו של בלעם • משלי בלעם • חטא בעל פעור |  |
| פרשת פינחס | מפקד בני ישראל בערבות מואב • בנות צלפחד • מינוי יהושע • קורבן התמיד • קורבן מוסף • מוסף ראש חודש |  |
| פרשת מטות | פרשת נדרים • הפרת נדרים • מלחמת מדין • הכשרת כלים • טבילת כלים • פרשת בני גד ובני ראובן |  |
| פרשת מסעי | נדודי בני ישראל במדבר • גבולות הארץ • נשיאי השבטים • ערי הלויים • ערי מקלט • רוצח בשגגה |  |
| דמויות מרכזיות | משה • אהרן • גרשון • קהת ומררי • אליצפן בן עוזיאל • אלעזר ואיתמר • האישה הכושית • מרים הנביאה • קרח בן יצהר • דתן ואבירם • און בן פלת • סיחון מלך האמורי • עוג מלך הבשן • בלק • בלעם בן בעור • כזבי בת צור • זמרי בן סלוא • פינחס • חמשת מלכי מדין • יהושע בן נון • כלב בן יפונה |  |
ספר בראשית • ספר שמות • ספר ויקרא • ספר במדבר • ספר דברים
| המשכן וכליו |
| --- | --- | --- |
| מבנה המשכן | אוהל מועד • חצר המשכן • קרשי המשכן • יריעות המשכן • עמודי המשכן • קלעי החצר • אדני המשכן |  |
| מָסַכִים | הפרוכת • מסך פתח אוהל מועד • מסך שער החצר |  |
| כלי המשכן | ארון הברית • הכרובים • כפורת • המנורה • שולחן הפנים • מזבח הזהב • מזבח הנחושת • הכיור |  |
| בגדי כהונה | מכנסיים • אבנט • כתונת • מצנפת/מגבעת • מעיל • אפוד • חושן • ציץ |  |
| נושאי המשכן | שבט לוי • גרשון • קהת • מררי |  |
| אדריכלי המשכן | בצלאל בן אורי • אהליאב בן אחיסמך |  |
| אוהלי המשכן | משכן משה • משכן גלגל • משכן שילה • משכן נוב • משכן גבעון |  |
קונקורד (קרוליינה הצפונית)

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  קרוליינה הצפונית קרוליינה הצפונית
 ראש העיר:  William C. "Bill" Dusch
 תאריך ייסוד:  אפריל 1796 
 שטח:  159.981718 קמ"ר
 גובה:  215 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  105,240 (1 באפריל 2020)
 קואורדינטות:  35°24′16″N 80°36′02″W﻿ / ﻿35.4044°N 80.6006°W﻿ / 35.4044; -80.6006 
 http://www.concordnc.gov/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה קונקורד(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה קונקורד(למפת קרוליינה הצפונית רגילה) ראלי שארלוט גרינסבורו פאייטוויל וילמינגטון גרינוויל וירג'יניה טנסי קרוליינה הדרומית  ג'ורג'יה האוקיינוס האטלנטי קונקורד(למפת קרוליינה הצפונית מוגדלת) ראלי שארלוט גרינסבורו פאייטוויל וילמינגטון גרינוויל וירג'יניה טנסי קרוליינה הדרומית  ג'ורג'יה האוקיינוס האטלנטי קונקורד  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קונקורד (באנגלית: Concord) היא עיר במדינת קרוליינה הצפונית שבארצות הברית. נכון למפקד האוכלוסין של 2020, מנתה העיר 105,186 תושבים, ובכך היא העיר העשירית בגודל אוכלוסייתה בצפון קרוליינה.
בשנת 2015, האתר WalletHub דירג את כלכלת קונקורד ככלכלה ה-16 הצומחת ביותר בארצות הברית. העיר נחשבת גם למרכז תיירות אזורי.
היסטוריה

קונקורד יושבה לראשונה בסביבות שנת 1750 על ידי מהגרים גרמנים וסקוטים-אירים. קונקורד נחשבת לעיר עתיקה יחסית בסטנדרטים אמריקניים, שכן היא הוכרזה כעיר ב-1806. עוד בשלב מוקדם קונקורד הפכה למרכז מסחר וקמעונאות אזורי. בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 העיר חוותה תנופת בנייה משמעותית. במקביל, קונקורד הפכה למרכז משמעותי של ייצור תעשייתי של כותנה. בעיר אף הוקם מפעל הכותנה הראשון במדינה שהיה בבעלות אפרו אמריקאים. הפריחה הכלכלית והחברתית נפגעה בזמן ובהשפעת המהומות הגזעיות בווילמינגטון. לאחר מהומות אלו אלפי אפרו אמריקאים עזבו את קונקורד.
דמוגרפיה

| התפתחות האוכלוסייה> מפקד | התפתחות האוכלוסייה> אוכלוסייה | התפתחות האוכלוסייה>  | התפתחות האוכלוסייה> %± |
| --- | --- | --- | --- |
| 1870 | 878 |  | — |
| 1880 | 1,264 |  | 44.0% |
| 1890 | 4,339 |  | 243.3% |
| 1900 | 7,910 |  | 82.3% |
| 1910 | 8,715 |  | 10.2% |
| 1920 | 9,903 |  | 13.6% |
| 1930 | 11,820 |  | 19.4% |
| 1940 | 15,572 |  | 31.7% |
| 1950 | 16,486 |  | 5.9% |
| 1960 | 17,799 |  | 8.0% |
| 1970 | 18,464 |  | 3.7% |
| 1980 | 16,942 |  | −8.2% |
| 1990 | 27,347 |  | 61.4% |
| 2000 | 55,977 |  | 104.7% |
| 2010 | 79,066 |  | 41.2% |
| 2020 | 105,186 |  | 33.0% |
| גזע | מספר | אֲחוּזִים |
| --- | --- | --- |
| לבנים (לא היספני) | 55,333 | 52.58% |
| אפרו-אמריקאים (לא היספני) | 22,986 | 21.4% |
| אינדיאנים | 236 | 0.22% |
| אסייתים | 7,050 | 6.7% |
| ילידי האוקיינוס השקט | 61 | 0.06% |
| היספנים | 14,637 | 13.91% |
| אחר/מעורב | 4,937 | 4.69% |
נכון למפקד האוכלוסין משנת 2020, התגוררו בעיר 105,240 אנשים ב-30,660 משקי בית ו-21,013 משפחות.
דמוגרפיה > דת

המתיישבים הראשונים היו בעיקר מהגרים לותרנים ופרוטסטנטים רפורמים סקוטים או פרסביטריאנים איריים. כיום יש למחוז מגוון דתי רחב. נכון לשנת 2000, יותר מ-63% מתושבי העיר מאוגדים באיזשהוא גוף דתי. יש בעיר אף קהילה יהודית.
ממשל

העיר מנוהלת על ידי ראש עיר ומועצה עירונית הנבחרים לכהונה של ארבע שנים, ללא הגבלת כהונה. מועצת העיר נחשבת לגוף החזק ביותר מבחינה פוליטית בעיר, וראש העיר מהווה יושב הראש שלה. ראש העיר זכאי להצביע במועצה רק במקרה של תיקו. מועצת העיר כוללת שבעה חברי מועצת העיר בנוסף על ראש העיר. ראש העיר הנוכחי של קונקורד הוא ויליאם סי. "ביל" דוש, שמכהן מאז 2017.
ערים תאומות

פריפורט, איי בהאמה
סיינה, טוסקנה, איטליה
הערות שוליים

↑  Bureau, U.S. Census. "American FactFinder - Results". factfinder2.census.gov. נבדק ב-26 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Municipal Population Estimates - NC OSBM". www.osbm.state.nc.us. אורכב מ-המקור ב-24 בספטמבר 2015. נבדק ב-25 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "2015's Cities with the Fastest Growing Economies". WalletHub. נבדק ב-19 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Edmonds, Helen G. The Negro and Fusion Politics in North Carolina, 1894-1901 (1951/reprint 2013) pp 89-92.
↑  Edmonds (1951/2013), "The Negro and Fusion Politics," p. 92
↑  "Explore Census Data". data.census.gov. נבדק ב-2021-12-20.
↑  "Community GIS Maps and Profile Reports - The Association of Religion Data Archives". www.thearda.com. נבדק ב-25 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Mayor & Council". www.concordnc.gov (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-20 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Concord has new Sister City in Siena, Italy". The Independent Tribune. נבדק ב-12 במאי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007534236905171  ISNI: 0000 0004 0509 4958  LCCN: n82070872  MusicBrainz: a26f2355-2bcf-4e57-8d16-7653d53f01bf  VIAF: 124356374   WorldCat (עם VIAF): 124356374
קשת ירחית

קשת ירחית במפלי ויקטוריה
קשת ירחית (באנגלית - moonbow), היא קשת הנוצרת לאור ירח ולא מאור שמש ישיר. מלבד ההבדל במקור האור, היווצרותה זהה לזו של קשת שמש (או קשת בענן): היא נגרמת כתוצאה משבירת אור ברסיסי מים, כמו שמתרחש במפל, והיא ממוקמת תמיד בחלק הנגדי לירח מנקודת המבט של הצופה.
קשתות ירחיות חיוורות בהרבה מקשתות הנוצרות מול אור שמש, בגלל כמות האור הקטנה יותר המשתקפת מפני הירח. מכיוון שהאור בדרך כלל קלוש מכדי לעורר את המדוכים (קולטני הצבע) בעיניים אנושיות, קשה לעין האנושית להבחין בצבעים בקשת ירח. כתוצאה מכך נראה לעיתים קרובות שמדובר בקשת ירחית לבנה. עם זאת, הצבעים בקשת ירחית יופיעו בתצלומים של חשיפה ארוכה.
צפייה בתופעה

הזמן המיטבי לצפות בקשתות הירח הוא כאשר הירח מלא או הכי קרוב לכך, מפני שבשלבים אלו הוא זורח במלוא העוצמה. כדי שקשתות הירח יהיו בעלות הסיכוי הגדול ביותר להופיע, מיקומו של הירח צריך להיות נמוך בשמיים (בגובה של פחות מ־42 מעלות, ורצוי נמוך יותר) ולא להיות מטושטש על ידי ענן. בנוסף, שמי הלילה חייבים להיות חשוכים מאוד. מכיוון שהשמיים אינם אפלים לחלוטין בירח מלא בזמן זריחתו או שקיעתו, פירוש הדבר שניתן לחזות בתופעה רק שעתיים עד שלוש לפני זריחת השמש (זמן עם צופים מעטים), או שעתיים עד שלוש שעות לאחר שקיעת השמש. כמו כן, חייבות להיות טיפות מים (למשל מגשם או רסיסי מים ממפל) מול הירח. שילוב דרישות אלו הופך את הקשתות הירחיות לנדירות בהרבה מקשת גשם המיוצרת על ידי השמש. קשתות ירחיות עשויות להיראות גם כאשר גשם יורד במהלך זריחת ירח מלא בקווי רוחב קיצוניים בחודשי החורף, כאשר השכיחות של שעות החושך נותנת הזדמנות רחבה יותר להתבוננות בתופעה.
תופעת הקשת הירחית במפלי ויקטוריה

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא להפריד בין התופעה לצפייה בתופעה.
מפלי ויקטוריה הם אחד המקומות הבודדים בכדור הארץ בהם ניתן לחזות בתופעה שנקראת קשת ירחית. מטיילים רבים מכל העולם פוקדים את המקום כדי לחזות בתופעה המרהיבה. תקופת השיא של העונה הרטובה, בדרך כלל בין ינואר ומרץ, היא התקופה הטובה ביותר לחזות בתופעה. התנאים הטובים ביותר הם כאשר ריסוס המים במפל נמצא בשיאו בזרימה של "מים גבוהים" מינואר עד יולי, כאשר החודשים האחרונים הם אידיאליים מכיוון שהם מבטיחים שמים בהירים. החודשים האופטימליים להתרחשות התופעה בזימבבואה ובזמביה הם חודשי יוני, יולי ואוגוסט. בחודשים אלו אין כיסוי עננים גדול, זרימת המים גבוהה אך לא בכמות גדולה אשר עלולה למחוק את רקע המפלים. לקבלת חוויה ייחודית, מומלץ לצאת אל יער הגשם בזימבבואה או ליער הגשם הזמבי במהלך ירח מלא. במהלך תקופה זו הפארקים נפתחים למשך 3 לילות וניתן להגיע אל מפלי ויקטוריה ולחזות בקשת הירחית בצורתה המלאה. נקודת הצפייה הטובה ביותר היא בזמביה מקטרקט המזרחי לאחר השקיעה, כאשר הירח עולה במזרח וקשת הירח מתהווה מעל מפלי הקשת. יער הגשם בזימבבואה מציע כמה נקודות תצפית טובות - קטרקט השטן בין השעות 7 ל -10 בערב ומפלי המיין מחצות הלילה. בחודשי העונה היבשה של ספטמבר, אוקטובר, נובמבר ותחילת דצמבר, אין ריסוס מהמפלים או שהוא מאוד נמוך, על כן, קשתות הירח יהיו חלשות וניתן יהיה לראות אותן מנקודות מבט מסוימות.
תופעת קשת ירחית במפלי ויקטוריה מתרחשת בשילוב של מספר גורמים:
1. ביום של ירח מלא. הכולל את הלילה שלפני הירח המלא, הלילה של הירח המלא ולילה אחריו.
2. כאשר כמות המים במפל מספיקה, זרימת מים גבוהה, אך לא גבוהה מידי, כך שרסיסי המים העולים מהמפל יגיעו לגובה של עשרות מטרים.
3. שמיים נקיים מעננים.
4. שמים בהירים כך שאור הירח לא יתפזר.
הפארק הלאומי מפלי ויקטוריה שבזימבבואה פתוח למבקרים בלילות אלו של ירח מלא ומאפשר לראות את תופעת הקשת הירחית.