stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ממשלת ישראל השנייה
ציוני דרך ומדיניות > סיום כהונת הממשלה

הממשלה סיימה את דרכה עם התפטרותו של בן-גוריון ב-14 בפברואר 1951, פחות מארבעה חודשים לאחר הקמתה. הסיבה הפורמלית לפירוק הממשלה הייתה הוויכוח עם המפלגות הדתיות על סמכותה של ההסתדרות להקנות חינוך דתי לילדי העולים במסגרת "הפשט הדתי" כחלק משיטת הזרמים בחינוך, שנוסף על משקעים שנותרו בין המפלגות הדתיות למפא"י מהוויכוח על החינוך האחיד במחנות העולים. אחרי שהכנסת דחתה את הצעתו של דוד רמז בנוגע לשימור מעמדו של הפשט הדתי, ולאחר התפטרותו של השר יהודה לייב מימון מתפקידו, הכריז בן-גוריון שהוא רואה בצעד זה כהבעת אי אמון בממשלה ולכן התפטר בעצמו.
הגורמים הבלתי פורמליים היו החלטתו של בן-גוריון להתפטר מבעוד מועד בעקבות מערכת הבחירות לרשויות המקומיות שנערכה בנובמבר 1950, אשר התוצאה שלה הייתה התחזקות משמעותית של מפלגת הציונים הכלליים ואילו מפא"י נחלשה. רבים בציבור סברו כי לאחר תוצאות הבחירות הללו הכנסת כבר לא מייצגת את העדפותיו של הציבור הישראלי, ומשה שרת כתב ביומנו שזאת הייתה הסיבה שבגללה התפטרה הממשלה.
סיעות הקואליציה

| מפלגה | מפלגה | מושבים בכנסת | שרים בממשלה | משרדי השרים | משרדי סגני השרים | הכהונה בממשלה> תחילת חברות בממשלה | הכהונה בממשלה> סיום חברות בממשלה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | מפא"י | 46 | 6 | משרד ראש הממשלה, משרד הביטחון, משרד החינוך והתרבות, משרד האוצר, משרד החוץ, משרד החקלאות, משרד העבודה, משרד התחבורה | משרד התחבורה | 1 בנובמבר 1950 | 8 באוקטובר 1951 |
|  | החזית הדתית המאוחדת | 16 | 5 | משרד הדתות, המשרד לנפגעי מלחמה, משרד הסעד, משרד הפנים, משרד הבריאות, משרד העלייה | ללא | 1 בנובמבר 1950 | 8 באוקטובר 1951 |
|  | המפלגה הפרוגרסיבית | 5 | 1 | משרד המשפטים | ללא | 1 בנובמבר 1950 | 8 באוקטובר 1951 |
|  | ספרדים ועדות מזרח | 4 | 1 | משרד המשטרה | ללא | 1 בנובמבר 1950 | 8 באוקטובר 1951 |
|  | הרשימה הדמוקרטית של נצרת | 2 | 0 | ללא | ללא | 1 בנובמבר 1950 | 8 באוקטובר 1951 |
מספר הח"כים החברים בקואליציה:
73 ח"כים במשך כל תקופת הממשלה השנייה (1 בנובמבר 1950 - 8 באוקטובר 1951).
הרכב הממשלה

הממשלה מנתה 13 שרים עם השבעתה והייתה זהה בהרכבה לממשלת ישראל הראשונה למעט הצטרפותו של יעקב גרי. מספר השרים ירד ל-12 בעקבות פטירתו של דוד רמז.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | מפא"י |  | החזית הדתית המאוחדת |  | המפלגה הפרוגרסיבית |  | ספרדים ועדות מזרח |
פער בין כהונותיהם של שרים שונים באותו המשרד, משמעו מילוי מקום על ידי ראש הממשלה
| משרד> שרי הממשלה | שר> שרי הממשלה | שר> שרי הממשלה | מפלגה> שרי הממשלה | מפלגה> שרי הממשלה | כהונה> שרי הממשלה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| משרד ראש הממשלה |  | ראש הממשלה דוד בן-גוריון |  | מפא"י | 1 בנובמבר 1950 - 8 באוקטובר 1951 |
| משרד הביטחון |  | ראש הממשלה דוד בן-גוריון |  | מפא"י | 1 בנובמבר 1950 - 8 באוקטובר 1951 |
| משרד האוצר |  | אליעזר קפלן |  | מפא"י | 1 בנובמבר 1950 - 8 באוקטובר 1951 |
| משרד הבריאות |  | משה שפירא |  | החזית הדתית המאוחדת | 1 בנובמבר 1950 - 8 באוקטובר 1951 |
| משרד העלייה |  | משה שפירא |  | החזית הדתית המאוחדת | 1 בנובמבר 1950 - 8 באוקטובר 1951 |
| משרד הפנים |  | משה שפירא |  | החזית הדתית המאוחדת | 1 בנובמבר 1950 - 8 באוקטובר 1951 |
| משרד הדתות |  | יהודה לייב מימון |  | החזית הדתית המאוחדת | 1 בנובמבר 1950 - 8 באוקטובר 1951 |
| המשרד לנפגעי מלחמה |  | יהודה לייב מימון |  | החזית הדתית המאוחדת | 1 בנובמבר 1950 - 8 באוקטובר 1951 |
| משרד החוץ |  | משה שרת |  | מפא"י | 1 בנובמבר 1950 - 8 באוקטובר 1951 |
| משרד החינוך והתרבות |  | דוד רמז נפטר בכהונתו |  | מפא"י | 1 בנובמבר 1950 - 19 במאי 1951 |
| משרד החקלאות |  | פנחס לבון |  | מפא"י | 1 בנובמבר 1950 - 8 באוקטובר 1951 |
| משרד המסחר והתעשייה |  | יעקב גרי |  | מפא"י לא כיהן כחבר כנסת | 1 בנובמבר 1950 - 8 באוקטובר 1951 |
| משרד המשטרה |  | בכור-שלום שטרית |  | ספרדים ועדות מזרח | 1 בנובמבר 1950 - 8 באוקטובר 1951 |
| משרד המשפטים |  | פנחס רוזן |  | המפלגה הפרוגרסיבית | 1 בנובמבר 1950 - 8 באוקטובר 1951 |
| משרד הסעד |  | יצחק מאיר לוין |  | החזית הדתית המאוחדת | 1 בנובמבר 1950 - 8 באוקטובר 1951 |
| משרד העבודה והביטוח העממי |  | גולדה מאיר |  | מפא"י | 1 בנובמבר 1950 - 8 באוקטובר 1951 |
| משרד התחבורה |  | דב יוסף |  | מפא"י | 1 בנובמבר 1950 - 8 באוקטובר 1951 |
סגני השרים
| משרד החקלאות |  | יוסף אפרתי |  | מפא"י | 26 בפברואר 1951 - 8 באוקטובר 1951 |
| משרד התחבורה |  | ראובן שרי |  | מפא"י | 1 באפריל 1951 - 8 באוקטובר 1951 |
מזכיר הממשלה: זאב שרף
הרכב הממשלה > חילופי שרים

| משרד | השר היוצא | מפלגה | מפלגה | עילת סיום התפקיד | תאריך סיום התפקיד | השר המחליף | מפלגה | מפלגה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| משרד החינוך והתרבות | דוד רמז |  | מפא"י | פטירה | 19 במאי 1951 | דוד בן-גוריון |  | מפא"י |
מרקו סטורארי

מרקו סטורארי (באיטלקית: Marco Storari; נולד ב-7 בינואר 1977) הוא שוער עבר איטלקי. סטורארי היה ידוע עקב שיערו הארוך והפרוע, שגם מסמל בדרך מסוימת את צורת המשחק שלו כשוער.
קריירה ספורטיבית

העונה הראשונה שלו בקריירה הייתה 1994/1995 במדי לאדיספולי במדיה ערך 12 הופעות. לאחר אותה עונה, עבר לפרוג'ה. בעונה הראשונה שלו בקבוצה עלה עימה לסרייה א', אך לא ערך אף הופעה במדיה, גם בעונה השנייה. מאז עבר במונטוארצ'י שגם שם לא עלה לשחק, ובא.ס. אנקונה. בעונה השנייה שלו באנקונה הגיעה הפריצה של סטורארי בן ה-23. הוא ערך 34 הופעות במדיה, ועזר לה לעלות לסרייה ב'. גם בעונות שלאחר מכן היה השוער הראשון של הקבוצה. בשנת 2002, עבר לנאפולי. בתום אותה עונה, הוא עבר למסינה והפך לשוער הראשון שלה במשך 4 עונות, במהלכן הוא עלה עימה לסרייה א'. את ההופעה הראשונה שלו בליגה הראשונה הוא ערך מול פארמה, ב-12 בספטמבר 2004, במשחק שנגמר בתיקו 0-0. בינואר 2007, נזקקה מילאן לשוער שיחליף את זליקו קאלאץ' הפצוע, ולכן רכשה את סטורארי. לאחר מכן הושאל השוער האיטלקי ללבאנטה, קליארי ולפיורנטינה, שם שימש כשוער שני ושיחק משחק אחד בלבד. בצורה אירונית, זה היה משחק מול מילאן, בו הפסידה פיורנטינה 1-0.
ב-23 ביוני 2010 חתם ביובנטוס לשלוש שנים עבור 4.5 מיליון יורו, ובהתחלה היה השוער הראשון בעקבות פציעתו של בופון במונדיאל 2010. ביובנטוס זכה בארבע אליפויות רצופות, ובגביע האיטלקי בו הצטיין במשחק הגמר בניצחון 2-1 על לאציו.
ב-3 ביולי 2015 חתם לשנתיים בקליארי מהליגה האיטלקית השנייה. ב-11 בינואר 2017 חזר למילאן וחתם עד לסוף העונה.
סטורארי עדיין לא ערך הופעה במדי נבחרת איטליה למרות שנבחר לשוער השלישי על ידי מרצ'לו ליפי למוקדמות מונדיאל 2006, נגד סלובניה.
מפלגת העם הלאומית (ג'מייקה)

| --- | --- |

 מדינה:  ג'מייקה 
 מנהיגים:  פורשיה סימפסון-מילר
 תקופת הפעילות:  1938–הווה (כ־86 שנים)
 אידאולוגיות:  סוציאל-דמוקרטיה "הדרך השלישית"
 מטה:  קינגסטון 
 מיקום במפה הפוליטית:  מרכז-שמאל
 ארגונים בינלאומיים:  האינטרנציונל הסוציאליסטי
 צבעים רשמיים:  כתום
 נציגויות בפרלמנטים
 בית הנבחרים:  14 / 63
 הסנאט:  8 / 21
 ממשל מקומי:  96 / 227
 www.pnpjamaica.com
 
מפלגת העם הלאומית (באנגלית: People's National Party – PNP) היא אחת משתי המפלגות הפוליטיות הגדולות בג'מייקה. המפלגה, שהוגדרה באופן מסורתי כסוציאל-דמוקרטית וחברה באינטרנציונל הסוציאליסטי, ממוקמת משמאל למתחרתה, מפלגת הלייבור של ג'מייקה. בבסיסה דגלה המפלגה בסוציאליזם כלכלי ומדיניות חוץ עצמאית, כלומר מנותקת מתכתיבי ארצות הברית במרחב הקריבי ואף בשיתופי פעולה בנושאים מקומיים עם קובה, אולם עם הזמן ובפרט לאחר 1989 אימצה מדיניות מרכזית יותר ואף נאו-ליברלית. המפלגה הייתה בשלטון בשנים 1972–1980 ו-1989–2007 ושוב מאז 2012 ועד 2016.
היסטוריה

המפלגה נוסדה ב-1938, המפלגה הפוליטית הראשונה במרחב הקריבי דובר אנגלית. מייסדה ומנהיגה הראשון היה נורמן מנלי, שהנהיג את המפלגה עד 1969 וכיהן כראש השרים של ג'מייקה לפני שקיבלה עצמאות. בנו, מייקל מנלי, הוביל את המפלגה בין השנים 1969 ועד 1992.
המפלגה פנתה לקולות העניים ולתעמולת הבחירות שלה ב-1972 התגייסו בין השאר אמני הרגאיי בוב מארלי ומקס רומיאו, שהופיעו בכפרים על מנת לגייס בוחרים. שירו של רומיאו, "Let the Power Fall on I" אף הפך להמנון המפלגה בבחירות.
מנהיגי המפלגה

נורמן מנלי (1938–1969)
מייקל מנלי (1969–1992)
פ. ג'. פטרסון (1992–2006)
פורשיה סימפסון-מילר (2006–הווה), ראש ממשלת ג'מייקה בשנים 2012–2016
הערות שוליים

↑  ביוגרפיה של רומיאו, Allmusic
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 244145857879623020989   WorldCat (עם VIAF): 244145857879623020989
מראה כהן

כְּאֹהֶל הַנִּמְתַּח בְּדָרֵי מַעְלָה (או על שם הרפרן מַרְאֵה כֹהֵן) הוא פיוט הנאמר על ידי קהילות אשכנז בתפילת מוסף של יום הכיפורים, לאחר אמירת סדר העבודה של הכהן הגדול ביום הכיפורים בבית המקדש.
בקצת קהלות, נוהגים לומר רק את ארבע השורות הראשונות ושלוש השורות האחרונות של הפיוט, או רק את חציו הראשון.
פיוט זה מזכיר מאוד את תיאורו של שמעון הכהן בספר בן סירא, ונכתב ככל הנראה בהשפעתו.
חיבור הפיוט וזמנו

מחבר הפיוט אינו ידוע, אך ניתן לשער מכך שהפיוט נכתב ללא חריזה, שהוא שייך ככל הנראה לתקופה הקדם-קלאסית בתולדות הפיוט. למרות זאת, באופן חריג ומפתיע, לא נמצאו העתקות שלו בגניזת קהיר.
הפיוט בנוי באקרוסטיכון של א"ב, כאשר כל שורה מתחילה באות הא"ב הבאה אחרי אות כ"ף היחס. עם זאת, בקהילות רבות נהגו לומר את תחילת וסוף הפיוט ולדלג את אמצעו.
תוכן הפיוט

הפיוט "מראה כהן" מתאר את פארו ואת מראהו של הכהן הגדול כאשר עבד בבית המקדש, ובפרט כאשר זכה להיכנס לקודש הקדשים במהלך עבודת יום הכיפורים.
אחד מהקשיים שבפיוט, הוא בסדר הדימויים שחלקם מקראיים וחלקם דברי חז"ל. בודדים מן הדימויים מופיעים במקורם כמציינים דברים של ממש, ואילו האחרים מופיעים במקורותיהם כדימויים המתייחסים לה' או לבני אדם.[דרושה הבהרה]
הזמר שלמה כהן הוציא שיר בשם 'מראה כהן', שמילותיו לקוחות מהבית הראשון של הפיוט.
ראו גם

היום הרת עולם
סדר העבודה
עת שערי רצון להפתח
לקריאה נוספת

אופיר מינץ-מנור, ""כתפוח נאה בפרות כן כהן בצאתו": הדימוי בפיוטי 'מה נהדר' מתקופת הפייטנות הקדם-קלאסית", גנזי קדם ה (תשס"ט), עמ' 165–188.
הערות שוליים

↑  מחזור רעדלהיים, עמ' 36 בעימוד מוסף, בשם מנהג פפד"מ ורוב קהילות.
↑  בן סירא, נ
↑  משה צבי סגל, ספר בן סירא השלם, ירושלים תשי"ט, עמ' 42, והערותיו שם.
↑  מינץ-מנור (להלן 'לקריאה נוספת'), עמ' 166.
↑  ראו לקמן.
מרקוס דה ניסה

| --- | --- |

 לידה:  1495 ניס, צרפת
 פטירה:  25 במרץ 1558 (בגיל 63 בערך) מקסיקו-סיטי, מקסיקו
 תקופת הפעילות:  ? – 25 במרץ 1558 
 מספר מסעות:  2
 אזורים שחקר:  אריזונה וניו מקסיקו
 חתימה:   
 
כיתוב משנת 1539 באזור פיניקס אריזונה
מרקוס דה ניסה (בספרדית Marcos de Niza) ‏(1495 - 25 במרץ 1558), היה חוקר ארצות באמריקה הצפונית מטעם ספרד. נולד בניס, צרפת שהייתה באותה תקופה בשליטת בית סבויה.
כנזיר מטעם מסדר הפרנציסקנים, הוא שירת בפרו וגואטמלה החל משנת 1531. לאחר מכן עבר למקסיקו.
בקרב הספרדים התהלכה אז האגדה בדבר שבע ערי הזהב של סִיבּוֹלָה (Cíbola), על פיה מצפון לספרד החדשה (מקסיקו של ימינו) שוכנת ממלכה ובה שבע ערים עשירות מאוד. העובדה שרק החוף המזרחי של יבשת אמריקה הצפונית מופה בתקופה זו ולא היה ידוע דבר על פנים היבשת צפונית למקסיקו של ימינו העניקה לאגדה נופך של אמינות. על מנת לברר האם האגדה נכונה שלח פרנסיסקו וסקס דה קורונדו, המושל של ממלכת נואבה גליסיה (גַלִיסְיָה החדשה, פרובינציה של ספרד החדשה ששכנה בצפון-מערב מקסיקו וכללה את מדינות מקסיקו חליסקו, סינלואה ונאיאריט של ימינו) ב-1539 את מרקוס דה ניסה ואת העבד המשוחרר אסטוואניקו (כינוי חיבה לאסטבן) בראש משלחת צפונה. שני אלו נבחרו משום שהכירו את תרבותם ומנהגיהם של האינדיאנים בגבול הצפוני של ספרד החדשה. דה ניסה פעל שנים רבות בקרב האינדיאנים בגבול הצפוני של ספרד החדשה ואֶסְטֶוַואנִיקוֹ היה אחד מארבעת הניצולים היחידים מתוך 400 ממשלחתו של פַּאנְפִילוֹ דֶה נַארְוַואֶס (Pánfilo de Narváez) שיצאה מפלורידה ב-1528 ונתגלו ב-1536 כשהם קרובים למות באזור הנהר סינלואה, כ-1,100 קילומטרים צפונית מערבית למקסיקו סיטי. ארבעת הניצולים עברו ברגל במשך שמונה שנים שני שלישים מיבשת אמריקה הצפונית. במשך זמן זה פגש אסטוואניקו אינדיאנים בני שבטים רבים.
המשלחת יצאה מקוליאקאן (כיום בירת מדינת סינלואה) ב-7 במרץ 1539, אבל רק הכומר דה ניסה חזר בחיים מהמסע. בספטמבר של אותה שנה דיווח דה ניסה לאנטוניו דה מנדוסה, המשנה למלך, שהוא הגיע לסיבולה והיא עיר עשירה ביותר, ושתושבי העיר, הילידים בני עם הזוני הרגו את אסטוואניקו. הוא אומנם סיפר שהוא לא נכנס לעיר סִיבּוֹלָה ורק ראה אותה מרחוק, אבל העיר שניצבה על גבעה רמה, נראתה עשירה וגדולה כמו טנוצ'טיטלאן בירתם של האצטקים (כיום מקסיקו סיטי). על בסיס הסיפורים של דה ניסה החליט דה מנדוסה למנות את קורונדו, שהיה ידידו, לפקד על משלחת שמטרתה למצוא ולספח לספרד החדשה את סיבולה ואת הערים העשירות סביבה. המשלחת יצאה בפברואר 1540 מקומפוסטלה (כיום במדינת נאיאריט בצפון מקסיקו), כשדה ניסה היה אחד ממנהיגיה. היא הגיעה ביולי 1540 למקום אותו תיאר דה ניסה, רק כדי לגלות כפר עני גדול של בני עם הזוני, ודה ניסה נשלח בבושת פנים בחזרה למקסיקו.
מקסים פודופריגורה

מקסים פודופריגורה (בגרמנית: Maxim Podoprigora; נולד ב-18 באפריל 1978, בקייב, אוקראינה) הוא שחיין עבר יהודי-אוסטרי. סגן אלוף עולם (פוקוקה 2001), זוכה מדליית ארד באליפות אירופה (הלסינקי 2000) ואלוף אירופה (בריכת 25 מטר) (אנטוורפן 2001) במשחה ל-200 מטר חזה.
פודופריגורה היה לשחיין האוסטרי הראשון שזכה במדליה באליפות עולם.
ביוגרפיה

פודופריגורה נולד וגדל בקייב, אוקראינה, להורים שחיינים, יבגניה רקיטינה ויורי פודופריגורה. בשנת 1992 עבר עם משפחתו לווינה שבאוסטריה. בהמשך הוא למד באוניברסיטת וינה.
ביוגרפיה > 2000

באליפות אירופה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בתחילת יולי 2000 הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:15.07 דקות, אחרי דמיטרי קומורינקוב מרוסיה (2:13.09 דקות) ודומניקו פיורבנטי מאיטליה (2:14.87 דקות).
באולימפיאדת סידני (2000) הוא סיים במקום 11 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:14.20 דקות.
ביוגרפיה > 2001 > סגן אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה בפוקוקה, יפן בשנת 2001 הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בשיא לאומי חדש של 2:11.09 דקות, אחרי ברנדן הנסן מארצות הברית שקבע שיא אליפות חדש של 2:10.69 דקות ולפני קוסוקה קיטאג'ימה מיפן (2:11.21 דקות) ובכך היה לשחיין האוסטרי הראשון שזכה במדליה באליפות עולם. נוסף לכך, הוא סיים במקום 13 במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אישי חדש של 1:02.22 דקות.
ביוגרפיה > 2002

באליפות אירופה שנערכה בברלין, גרמניה בתחילת אוגוסט 2002 הוא סיים במקום שביעי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:14.69 דקות, בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 2:13.03 דקות ועלה מהמקום השני למשחה הגמר. נוסף לכך, הוא סיים במקום 18 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:02.86 דקות.
ביוגרפיה > 2003

באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2003 הוא סיים במקום שמיני במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:13.33 דקות. בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 2:13.17 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 28 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:02.97 דקות.
ביוגרפיה > 2004

באליפות אירופה שנערכה במדריד, ספרד במאי 2004 הוא פסל במשחה הגמר ל-200 מטר חזה. בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 2:14.37 דקות, ועלה מהמקום הרביעי למשחה הגמר. נוסף לכך, הוא סיים במקום 15 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:03.58 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 1:03.13 דקות.
באולימפיאדת אתונה (2004) הוא סיים במקום 13 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:14.66 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 2:14.31 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 25 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:03.08 דקות.
ביוגרפיה > 2005

באליפות העולם שנערכה במונטריאול, קנדה בסוף יולי 2005 הוא סיים במקום 18 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:16.33 דקות ובמקום 28 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:02.38 דקות.
ביוגרפיה > 2006

באליפות אירופה שנערכה בבודפשט, הונגריה בתחילת אוגוסט 2006 הוא סיים במקום 15 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:16.24 דקות. בשלב המוקדמות הוא סיים במקום 17 בתוצאה של 2:15.32 דקות ועשה swimoff אותו ניצח לאחר שקבע תוצאה של 2:15.51 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 30 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:02.72 דקות.
ביוגרפיה > 2007

באליפות העולם שנערכה במלבורן, אוסטרליה בסוף מרץ 2007 הוא סיים במקום 27 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:15.80 דקות ובמקום 31 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:02.71 דקות.
ביוגרפיה > 2008

באליפות אירופה שנערכה באיינדהובן, הולנד במרץ 2004 הוא סיים במקום 11 במשחה הגמר ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:13.76 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 2:13.13 דקות ועלה מהמקום השביעי לשלב חצי הגמר. נוסף לכך, הוא סיים במקום 36 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:03.22 דקות.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) שנערכה באוגוסט הוא סיים במקום 35 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:14.43 דקות.
ביוגרפיה > 2009

באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה בסוף יולי 2009 הוא סיים במקום 19 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:11.17 דקות ובמקום 43 במשחה ל-100 מטר חזה שיא אישי חדש של 1:01.59 דקות.
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

100 מטר חזה: 1:01.59 דקות (2009)
200 מטר חזה: 2:11.09 דקות (2001)
שיאים אישיים > בריכת 25 מטר

100 מטר חזה: 59.82 שניות (2009)
200 מטר חזה: 2:06.95 דקות (2003)
מרוץ החיים (אלבום)

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
יוסי חרסונסקי: 
מרוץ החיים הוא אלבומה ה-18 של הזמרת הישראלית שרית חדד. האלבום יצא לאור ב-2 באפריל 2009, תחת חסותה של חברת התקליטים הד ארצי ואבי גואטה הפקות בע"מ. אלבום זה הוא הראשון של חדד שיצא בחסותם של הד ארצי.
האלבום כולל בלדות כמו השיר "דג זהב" ושירים קצביים - "הגורל הטוב", "מקודשת", "מרוץ החיים" וכולי. הסינגל הראשון מתוך האלבום הוא "מקודשת" שכתב צ'ולי זכאי והלחין שי ראובני. צמד דו-סול שהפיקו מוזיקלית את האלבום, כתבו והלחינו שישה שירים.
תוך שבועיים וחצי, הגיע האלבום למעמד של אלבום פלטינה.
רקע והפקה

האלבום הופק על ידי טל שגב ויעקב למאי. (צמד דוסול). שירי האלבום נכתבו על ידי צ'ולי זכאי, יוסי בן דוד, הנרי ודו סול, הולחנו על ידי שי ראובני, חריסטוס דנטיס, משה פרץ, הנרי ודו סול והופקו על ידי ראובני, דו סול והנרי.
עוד לפני צאתו של האלבום נרשמו 25,000 עותקים שהוזמנו מראש. כעבור שבועיים וחצי מצאתו זכה האלבום למעמד פלטינה על סך מכירות של 40,000 עותקים.
סינגלים

"מקודשת" - יצא לאור ב-7 בפברואר 2009, כסינגל הראשון מתוך האלבום. השיר נכתב על ידי צ'ולי זכאי והולחן על ידי שי ראובני. במצעדי הפזמונים השבועיים זכה השיר להצלחה רבה כאשר כבש את רוב פסגות תחנות הרדיו בישראל ביניהן ברדיו לב המדינה, רשת ג', מדיה פורסט, רדיו ירושלים, גלגלצ וכולי. בנוסף לכך, נכנס השיר אל המקום ה-20 במצעד השנתי של רשת ג'. הקליפ של השיר זכה להצלחה רבה גם כן, ושודר ללא הרף בערוץ 24.
"אהבה בתוכי" - יצא לאור ב-2 במרץ 2009, כסינגל השני מתוך האלבום. השיר נכתב על ידי יוסי בן דוד והולחן על ידי חריסטוס דנטיס. השיר נכנס אל המקום ה-2 ברוב מצעדי הפזמונים בארץ, ביניהם במדיה פורסט, רדיו ירושלים, רשת ג', רדיו דרום ורדיו קול רגע. בנוסף לכך, זכה השיר בישראל להצלחה חסרת תקדים כאשר קיבל את תואר ה-"פלטינה" עבור 50,000 עותקים שנמכרו ממנו בתוך חודש.
"מרוץ החיים" - יצא לאור ב-4 במאי 2009, כסינגל השלישי וכשיר הנושא מתוך האלבום. השיר נכתב והולחן על ידי הנרי. השיר זכה להצלחה ארצית חסרת תקדים והפך לשיר ה-4 המושמע ביותר בכל תחנות הרדיו בישראל בשנת 2009, עם 918 השמעות בסך הכל. בנוסף לכך, השיר היה לשיר המושמע ביותר בישראל במשך שישה שבועות רצופים. במשך כמה שבועות היה השיר במקום הראשון בצמרות המצעדים של רשת ג', רדיו קול רגע, רדיו ירושלים, רדיו דרום, רדיו אמצע הדרך, רדיו ללא הפסקה, רדיו חיפה ואף זכה לתואר "שיר השבוע" ברדיו תל אביב.
"נשמה שלי" - יצא לאור ב-16 באוגוסט 2009, כסינגל הרביעי מתוך האלבום. השיר נכתב על ידי צ'ולי זכאי והולחן על ידי שי ראובני. עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-9 במצעד של רשת ג'. נכון ל-11 באוגוסט 2018, מונה הצפיות של הקליפ והאודיו שפורסמו עבור השיר, עומדים על קרוב לחצי מיליון צפיות.
"החיים שלך נפלאים" - יצא לאור ב-16 באוקטובר 2009, כסינגל החמישי והאחרון מתוך האלבום. השיר נכתב והולחן על ידי הנרי. היה לסינגל היחידי מתוך האלבום שלא נכנס אל המצעד של רשת ג'. זכה להצלחה נאה ביוטיוב כאשר צבר למעלה מ-1.1 מיליון צפיות.
רשימת רצועות

| שיר | זמן | מילים | לחן | עיבוד |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| הגורל הטוב | 03:12 | צ'ולי זכאי | שי ראובני | דו סול |
| נשמה שלי | 03:18 | צ'ולי זכאי | שי ראובני | שי ראובני |
| אהבה בתוכי | 03:41 | יוסי בן דוד | חריסטוס דנטיס | דו סול |
| מקודשת | 03:07 | צ'ולי זכאי | שי ראובני | שי ראובני |
| בעזרת השם | 02:56 | דו סול | דו סול | דו סול |
| דג זהב | 04:18 | דו סול | דו סול | דו סול |
| מילה טובה | 03:49 | משה פרץ | משה פרץ | דו סול |
| בשבילך | 03:31 | צ'ולי זכאי | שי ראובני | דו סול |
| כמה | 03:38 | דו סול | דו סול | דו סול |
| מרוץ החיים | 03:36 | הנרי | הנרי | הנרי |
| זוזו | 03:08 | דו סול | דו סול | דו סול |
| החיים שלך נפלאים | 04:15 | הנרי | הנרי | הנרי |
| חמסה | 03:32 | דו סול | דו סול | דו סול |
| בונוס: עיניים צבע שקט | 03:52 | דו סול | דו סול | דו סול |
צוות

הפקה בפועל: שרית חדד
הפקה מוזיקלית: "דו סול" (טל שגב ויעקב למאי), הנרי, שי ראובני.
הפקת שירה ועיבוד קולי: יהודה תמיר, הנרי, רונן בלונדר
מיקסים: הנרי, יהודה תמיר, ערן פריאון, עופר פריאון
קולות רקע ולווי: שלומית טבשי, מיה רוגל-חיו, יהודה תמיר, מאיה אברהם, רונן בלונדר
תופים: אשר פדי, גלעד שמואלי
בס: אבי יפרח
גיטרה: אבי סינגולדה, עומרי זליג
קלידים ותכנותים: הנרי, טל שגב, יעקב למאי, שי ראובני, עמית הראל, ערן פריאון, עופר פריאון
כלי הקשה: מומין ססלר, יהודה תמיר, גלעד דוברצקי
כינור: מומין ססלר, רן כרמי ('רוניוס'), ילמז טשצ'שמה
חליל: מומין ססלר, אמיר שחסר
עוד: יענק'לה סגל
דרבוקה: מומין ססלר, חזי יעקב, רוני דדון
בגלמה: עומרי זליג, אריק כהן, יענק'לה סגל, מומין ססלר
חצוצרות: עדי מאירי
זורנה: מומין ססלר
הוקלט באולפנים: דוסול, שי ראובני, henreemusic, מומין ססלר, פריאון מיוזיק
יחסי ציבור: עופר מנחם
נתוני מכירות

| מקום | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ישראל (IFPI) | פלטינה | 40,000 |
מסכת מכות

מסכת מכות דנה בין היתר בדיני ערי המקלט, בתמונה: מפת ערי המקלט
מַסֶּכֶת מַכּוֹת היא המסכת החמישית בסדר נזיקין במשנה, בתלמוד ובתוספתא, ובאה מיד לאחר מסכת סנהדרין. לעיתים היא נקראת "מסכת מלקות" על-שם עונש המלקות שבו עוסקת המסכת ובעיקר פרקה האחרון.
המשנה על מסכת זו כוללת 3 פרקים, ובתוספתא נכללים 4 פרקים. על כל שלושת פרקי המסכת מצוי תלמוד בבלי, ואורכה של המסכת בש"ס וילנא הוא 23 דפים. בתלמוד הירושלמי יש גמרא רק על שני הפרקים הראשונים של המסכת.
על-פי אחת הדעות, מסכת מכות היא חלק ממסכת סנהדרין (ראו בהקדמת הרמב"ם למשנה), והופרדה ממנה מאוחר יותר.
לפי החיד"א, לימוד מסכת זו מהווה סגולה להנצל מהרהורים רעים.
מיקומה של המסכת בסדר נזיקין

לפי הקדמתו של הרמב"ם למשנה, הטעם האסוציאטיבי לפיו מסכת מכות מגיעה לאחר מסכת סנהדרין הוא שמכיוון שאחר שנשנה פרק "ואלו הן הנחנקין" (במסכת סנהדרין), מגיע תורו של פרק "ואלו הן הלוקין" במסכת. אך הרמב"ם מציין מייד כי "ואין זה טעם אמת, אבל היא מסכת בפני עצמה" ומוסיף כי המסכת נסמכה למסכת סנהדרין מפני שאין רשות לבני אדם לענוש ולהלקות, אלא השופטים בעצמם. ”וְהִפִּילוֹ הַשֹּׁפֵט וְהִכָּהוּ לְפָנָיו כְּדֵי רִשְׁעָתוֹ בְּמִסְפָּר”.
פרקי המסכת

כיצד העדים נעשים זוממין (עשר משניות) הפרק עוסק בהלכות עדים זוממים ועונשם, כיצד נעשים עדים זוממים, וכן מצבים בהם לא ניתן לקיים בהם את העונש שזממו לעשות.
אלו הן הגולין (שמונה משניות) הפרק דן בעונש הגלות לרוצח בשגגה, ורוצח בשגגה שאין בו גלות, בהלכות עיר מקלט, ומתי יוצא הגולה משם.
ואלו הן הלוקין (שש עשרה משניות) הפרק עוסק בעונש המלקות - על מה לוקים, כמה לוקים מהות המלקות וכיצד.
בסך הכול, יש במסכת 34 משניות.
פרשני המסכת

רש"י - למסכת זו בתלמוד הבבלי ישנם שלושה מפרשים הנמצאים במקום פירוש רש"י: עד דף י"ט, עמוד ב' מובא פירוש רש"י המוכר, מדף י"ט עד דף כ"ד מובא פירוש ריב"ן, ובדף האחרון מובא פירוש רבנו גרשום.
תוספות - התוספות למסכת זו נכתבו בבית מדרשו של רבנו פרץ, ושלא כתוספתות אחרות נערך פירוש התוספות עוד בחייו של רבנו פרץ. ישנן פעמים שפרושו של רבנו פרץ בתוספות מכונה בשם משי"ח (ראשי תבות:מורי שיחיה).