stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שיחת דקלים
אישים שהבינו שיחת דקלים

הפרשנים שסברו ששיחת דקלים היא חכמה לגילוי עתידות והבנת שיחת הדקלים כתבו על מספר אנשים שהבינו את חכמה זו.
אדם וחווה  - רבי חיים בן עטר בספרו אור החיים כותב שאדם וחווה הכירו את שפת החיות הצמחים והדומם, את דבריו מוכיח מקל וחומר מרבן יוחנן בן זכאי.
נח – רבי מאיר אבולעפיה בספרו יד רמה כותב שאם רבן יוחנן בן זכאי ידע את שיחה זו, ודאי נח שהיה חכם ונביא ידע את שיחה זו.
רבן יוחנן בן זכאי ושאר תלמידי הלל הזקן – כפי שהובא בגמרא במספר מקומות.
רבי אליעזר בן הורקנוס ורבי עקיבא  – כך מסופר בזוהר חדש פרשת בראשית.
בן סירא - אלפא ביתא דבן סירא, בתוך אוצר מדרשים חלק' א עמ' 45.
מר אברהם קבאסי או מר אברהם גאון - ראש ישיבת פומבדיתא – רב האי גאון בתשובתו.
האר"י – כך מעיד תלמידו רבי חיים ויטאל בהקדמה לספר שער ההקדמות.
רבי צדוק הכהן מלובלין בספרו שיחת שדים כותב שחכמה זו קיימת בכל האילנות ולאו דווקא בדקל.
על שם חכמה זו נקראו הספרים "שיחת דקלים" לרבי אליהו יהושע עובדיה, ולרבי יוסף קפאח, ועמותת שיחת דקלים.
לקריאה נוספת

הרב ישראל דנדרוביץ, "כיצד משוחחים האילנות", היו דברים מעולם, ערד, תשפ"ג, עמ' 591-601.
הערות שוליים

↑  דבריו הובאו במספר אסופות של כתבי הגאונים: תשובות הגאונים מרמרשטיין עמ' נט סימן ב; תשובות הגאונים, מהדורת מוסאפיה, ליק, תרכ"ד, סימן לג, באתר היברובוקס; שערי תשובה סימן עד; אוצר הגאונים, סוכה עמ' 31 סימן סז; תשובות הגאונים החדשות מהדורת עמנואל, מכון אופק, ירושלים תשע"ט, תשובה ס' עמ' 68; 
 ובמספר ספרי ראשונים: רבי אברהם בן יצחק מנרבונה, ספר האשכול, מהדורת אלבק, חלק ב עמ' 101, באתר היברובוקס; רבי נתן מרומי, ספר הערוך, ערך סח, באתר היברובוקס; רבי יהודה חלאווה, אמרי שפר, ירושלים תשנ"ג, פרשת מקץ פרק מג פסוק לד, עמ' שצ, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים); בחלק מהספרים הובאה התשובה בשם רב שרירא גאון.
↑  המלצת רב האי גאון היא שיעמיד סדין לראות שאינו מתנענע
↑  רבי שלמה בן אדרת, חידושי הרשב"א, בבא בתרא קלד., באתר היברובוקס
↑  רבי יום טוב בן אברהם אשבילי, חידושי הריטב"א, בבא בתרא, קלד., באתר היברובוקס, כך פירש גם רבי אלכסנדר זוסלין בספר האגודה בבא בתרא קלד.
↑  בפירושו על הגמרא
↑  כך פירש גם הראב"ד בפירושו לבבא בתרא קלד. הובא בתוך: משה יהודה בלוי, שיטת הקדמונים, בבא בתרא חלק ב, ניו יורק תשמ"ב, עמ' רפ
↑  כך פירש גם מנחם המאירי, ‏בית הבחירה, מסכת סוכה דף כח., טקסט דיגיטלי באתר ספריא
↑  רבי ישראל אלנקווה, בספרו מנורת המאור (הקדמה לנר ראשון) שילב את פירושו של רב האי גאון עם פירוש רש"י, כך: שִׂיחַת דְּקָלִים, שֶׁבְּנֵי אָדָם רְגִילִים לְדַבֵּר עַל הַדְּקָלִים, כְּדִכְתִיב בִּשְׁלֹמֹה: 'וַיְדַבֵּר עַל הָעֵצִים' וגו' (מלכים א, ה, יג). וּפֵרֵשׁ בְּעָרוּךְ (ערך סח, א), שֶׁהָיוּ פוֹרְשִׂים סְדִינִים עַל הַדְּקָלִים וּמַשְׁבִּיעִים אוֹתָן כְּדֵי לְגַלּוֹת הָעֲתִידוֹת עַל יָדָן
↑  רבי מאיר אבולעפיה, יד רמה, סנהדרין, קח:, בדבריו כותב שחכמה זו היא סימנים בעלמא
↑  שלמה יהודה רפפורט, יריעות שלמה, עמ' 81. שמואל אשכנזי, "הרי"ף במשנתו", עמ' 144. ירחמיאל ברודי "ציון בין הפרת לחידקל", עמ' 142.
↑  או "קאבסי". אודותיו, ראה: מלכי תרשיש, מבוא, עמ' טו.; הערות יעקב מוספיה לתשובות הגאונים סימן לג, דף מב ע"ב, הערה 2.
↑  רבי צדוק הכהן, שיחת שדים, נספח לספר שיחת מלאכי השרת, לובלין תרפ"ז, עמ' 84
↑  פורסם במקור תחת השם, אז ירננו דקלי יער, במוסף שבת קודש של עיתון יתד נאמן, פרשת בשלח תשפ"ב עמ' 26 – 30.
ניסיון ההתנקשות בגולדה מאיר

| --- | --- |

גולדה מאיר, 1 במרץ 1973, שלושה ימים לפני ניסיון ההתנקשות
 תאריך:  4 במרץ 1973
 מקום:  ארצות הברית ארצות הברית
 מטרה:  גולדה מאיר
 קואורדינטות:  40°46′58″N 73°57′34″W﻿ / ﻿40.7828°N 73.9595°W﻿ / 40.7828; -73.9595
 סוג:  פיגוע 
 נשק:  מכוניות תופת
 הרוגים:  0
 פצועים:  0
 מבצע:  ח'אלד אל-ג'ווארי, ארגון "ספטמבר השחור"
 he
 
ניסיון ההתנקשות בגולדה מאיר היה ניסיון התנקשות שהתרחש ב-4 במרץ 1973, בעת ביקורה של מאיר בארצות הברית, בידי ארגון ספטמבר השחור, באמצעות ניסיון לפוצץ מכוניות תופת שהוצבו בסמוך למוקדים ישראלים בהם עברה במהלך הביקור. ניסיון ההתנקשות בוצע כנקמה על מבצע זעם האל שבו חוסלו אנשי הארגון.
הרקע לאירועים

בחודש ספטמבר 1972, במהלך אולימפיאדת מינכן, רצח ארגון הטרור "ספטמבר השחור" אחד עשר ספורטאים מהמשלחת הישראלית לאולימפיאדה. כתגובה פתחה ישראל במסע חיסולים כנגד ראשי הארגון וחברי ארגון הטרור, וכן ב"מבצע זעם האל", שתכליתו הייתה חיסול כל האחראים לטבח הספורטאים. ארגון "ספטמבר השחור", מנגד, נקם את נקמתו באמצעות התנקשויות בנציגים ישראלים, דוגמת הריגת איש המוסד, ברוך כהן, במדריד, וניסיון ההתנקשות באיש המוסד צדוק אופיר באמצעות סוכן כפול. יש הטוענים שגם רצח ג'ו אלון בוצע על ידי ספטמבר השחור.
מהלך האירועים

בחודש מרץ 1973 החליט הארגון לפגוע בדמות הישראלית הבכירה ביותר - ראש ממשלת ישראל גולדה מאיר. לקראת ביקורה הצפוי של מאיר בארצות הברית, הוטמנו שלוש מכוניות תופת עמוסות במאות ק"ג חומר נפץ במספר מוקדים ישראלים בניו יורק - שתי מכוניות הוצבו בשדרה החמישית במנהטן בסמוך לבנקים ישראלים, ומכונית תופת נוספת הוצבה בנמל התעופה הבינלאומי ג'ון פ. קנדי בסמוך לטרמינל של חברת התעופה אל על.
ב-4 במרץ בעת ביקורה של מאיר בעיר, התבצע ניסיון להפעיל מרחוק את מכוניות התופת בעת שעברה מאיר בסמוך אליהן, אולם המכוניות לא התפוצצו בשל כשל טכני במטעני החבלה שהוטמנו בהן.
ב-6 במרץ, לאחר שהסוכנות לביטחון לאומי ירטה התקשרות של ח'אלד אל-ג'ווארי, איש "ספטמבר השחור" שתכנן את ההתנקשות, החלו משטרת ארצות הברית וה-FBI בחיפוש אחר מכוניות התופת. שתי מכוניות התגלו במגרש מכוניות אליו נגררו ב-5 במרץ, והמכונית שהוצבה בסמוך לטרמינל אל על בנמל התעופה אותרה ב-7 במרץ ונוטרלה על ידי חבלני המשטרה.
אחרית דבר

ב-3 בפברואר 2009, לאחר שהיו חסויים במשך השנים, הותרו לפרסום המסמכים אודות ניסיון ההתנקשות במאיר.
אל-ג'ווארי, שהיה אזרח עיראקי, ברח מארצות הברית ונתפס לבסוף בשנת 1991, כשהגיע לתוניסיה על-מנת להשתתף בהלוויה. הוא נידון ל-30 שנות מאסר, אך השתחרר בחודש פברואר 2009 לאחר שריצה מחצית מעונשו.
ראו גם

טרור בארצות הברית
הערות שוליים

↑  ראו בערך ג'ו אלון
↑  AP, נחשף: כך סיכלה ארה"ב נסיון התנקשות בגולדה, באתר ynet, 3 בפברואר 2009
תפיסת תפוחים בגיגית מים

האיור "Halloween" של האוורד צ'נדלר כריסטי משנת 1915, המציג תפיסת תפוחים בגיגית מים בליל כל הקדושים
תפיסת תפוחים בגיגית מים הוא משחק בו נהוג לשחק בליל כל הקדושים. במשחק ממלאים גיגית גדולה במים ומכניסים לתוכה תפוחים, ומאחר שצפיפות התפוחים נמוכה מזו של המים, התפוחים צפים על פני המים. את התפוחים מנסים השחקנים להוציא מן המים על ידי השיניים בלבד. שימוש בידיים אסור והן לרוב קשורות מאחורי הגב.[דרוש מקור][מפני ש...]
היסטוריה

מנהג תפיסת התפוחים החל מהפלישה הרומית לבריטניה, כאשר הצבא הכובש מיזג את חגיגותיהם עם פסטיבלים קלטיים מסורתיים. הרומאים הביאו עימם עץ תפוח, המסמל את אלת השפע פומונה. לפי המנהג, רווקים צעירים מנסים לנגוס בתפוח שצף במים, או לחלופין תלוי על חוט בשורה,  והמשתתף הראשון שמצליח לנגוס בתפוח יהיה הבא שמתחתן.
אמונה טפלה הקשורה למנהג אומרת כי אם אישה שמה את התפוח שתפסה מתחת לכרית, באותו הלילה היא תראה בחלומה את אהובה העתידי.
הערות שוליים

↑  Halloween traditions date back centuries, www.bsu.edu (באנגלית)
↑  Rachel Cavanaugh, A timeline of Halloween history, The Eagle (באנגלית)
↑  Modern Twist to a Fun Halloween Tradition, The Gleaner (ב־)
↑  What is bobbing for apples? - HISTORY, www.history.com
ג'ואי ראמון

| --- | --- |

 לידה:  19 במאי 1951 פורסט הילס, ארצות הברית 
 פטירה:  15 באפריל 2001 (בגיל 49) ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Jeffrey Ross Hyman 
 שם במה:  Joey Ramone 
 מקום קבורה:  Hillside Cemetery 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1964–2001 (כ־37 שנים)
 מקום לימודים:  תיכון פורסט הילס 
 סוגה:  רוק, פאנק רוק 
 סוג קול:  בריטון 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  סייר רקורדס 
 www.joeyramone.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'פרי היימן (באנגלית: Jeffry Ross Hyman;‏ 19 במאי 1951 – 15 באפריל 2001) נודע יותר בכינוי ג'ואי ראמון (Joey Ramone) היה מוזיקאי אמריקאי-יהודי, סולנה של להקת הפאנק ראמונס.
חייו

ג'ואי גדל ברובע קווינס שבניו יורק והיה מעריץ של להקת המי.
הוא החל לנגן על תופים כשהיה בן 13, וכשהקים ביחד עם חבריו את להקת ראמונס הוא ניגן בתור המתופף של הלהקה.
מיד לאחר ההופעה הראשונה של ראמונס החליט ג'ואי לעזוב את התופים ולהתמקד בשירה, את מקומו על התופים תפס טומי ראמון שהיה גם המנהל של הלהקה.
כאשר הלהקה הייתה כבר בשיאה "גנב" ג'וני ראמון, חברו של ג'ואי והגיטריסט של ראמונס, את חברתו של ג'ואי, לינדה.
בעקבות זה ג'ואי לא דיבר עם ג'וני וכתב את הלהיט המפורסם The KKK Took My Baby Away. הקו קלאקס קלאן מוזכרים בשיר עקב דעותיו של ג'וני. לבסוף ג'וני ולינדה נישאו.
ג'ואי נפטר בגיל 49 כאשר חלה בסרטן הלימפה.
בלוויה של ג'ואי אמר אחיו "יכולתי לדבר על ג'ואי יום שלם, אך ג'ואי יכול היה להגיד הכול ב-2 דקות ו-10 שניות". 
במשפט הזה הוא התכוון לשירים הקצרים שלרוב לא ארכו יותר מ-2 דקות שג'ואי כתב לראמונס.
ב-1 בדצמבר 2003 חנכה עירית ניו יורק כיכר שנקרא על שמו של ג'ואי ראמון.
הכיכר ממוקמת סמוך למועדון "CBGB" שבו הירבו ראמונס לנגן.
החלקת קראטין

החלקת קראטין או החלקה ברזילאית היא שם כולל למספר פורמולות המשמשות בעיצוב שיער להחלקת שיער ארעית, עד כמה חודשים, שהרכיב העיקרי בהן אמור להיות חלבון הקרטין.
מכניזם פעולה

המכניזם של החלקות קראטין הוא יצירת שכבה העשויה רובה ככולה מקראטין על חוטי השערה. זאת בתנאי שאכן מדובר בתכשיר המכיל קרטין ולא תחליפים שחלקם מסוכנים.
החלקת קראטין נבדלת מהחלקה יפנית בכך שאיננה קבועה ומחזיקה כמה חודשים (תלוי בסוג השיער).
שלבי החלקת קראטין

החלקות קראטין נעשות על פי סדר השלבים הבא, ואורכות לרוב, עד שעתיים.
מריחה הדרגתית של חומר ההחלקה מבוסס קרטין, על כל חלק (Section) של השיער, לפי הסדר.
השארת החומר על השיער למשך שעה. השיער חייב להיות פזור וניתן לסרק מעט את השיער לעיתים בשלב זה שכן רצוי לשמור עליו פזור אך גם בעל מראה "חלק".
שטיפה במים בלבד של השיער
ייבוש השיער בפן או במחליק שיער.
במקרים של שיער עבה ועקשן במיוחד ייתכן ומעצב השיער ימרח מעט יותר חומר אך קיימים מקרים בהם החלקה זו חלשה מדי ונדרשת החלקה יפנית.
תחזוק החלקת קראטין

לאחר החלקת קראטין נהוג לחפוף את השיער עם שמפו עם מינימום מלחים או שמפו טבעי  נטול מלחים. במקרה של מחלת עור בקרקפת כגון פסוריאזיס או סבוראה מומלץ להשתמש ב שמפו רפואי.
בטיחות ואתיקה

נכון לשנת 2012 משרד הבריאות הישראלי טרם גיבש החלטה לגבי הבטיחות של טיפולי קראטין באופן כללי.
חלק מהחלקות הקראטין כוללות ריכוזים שונים של פורמלין אשר חימומו ונשימת הגז הנוצר מחימומו נחשב למסרטן.

מספר תחקירים דוקומנטריים העידו כי רבות מהחלקות הפורמלין הן מסוכנות, ורק חלק מההחלקות הנקראות "החלקת קראטין" באמת מכילות כמות מספקת של קראטין וכמות מותרת של פורמלין.
ראו גם

החלקת שיער
החלקה יפנית
הערות שוליים

↑  כלומר, בשום מצב אינה קבועה, והיא דועכת עם הזמן.
↑  אמיתי גזית, יפנית או ברזילאית - איזו החלקת שיער בטוחה?, באתר ynet, 5 בנובמבר 2012
סריג הופכי

סריג הופכי של סריג בראבה מסוים הוא מעין התמרת פורייה של הסריג. לסריג ההופכי חשיבות רבה בפיזיקה כגון בקריסטלוגרפיה באמצעות ניתוח פיזורי קרינה ושיאי בראג.
הגדרה פורמלית

יהי L סריג בראבה. אזי הסריג ההפכי שלו *L מוגדר להיות קבוצת כל הווקטורים  {\vec {k}} שמקיימים:
הסריג ההופכי הוא בעצמו סריג בראבה, והסריג ההפכי של הסריג ההפכי הוא הסריג המקורי, כלומר:  \ (L^{*})^{*}=L.
נהוג לומר שווקטורים בסריג המקורי הם "במרחב הממשי" או "בסריג הישר" ואילו וקטורים בסריג ההפכי הם "במרחב k" או "במרחב הגל".
בניית הסריג ההפכי

עבור סריג תלת-ממדי אפשר להציג בניה מפורשת של הסריג ההפכי. בנייה זו שקולה להגדרת הסריג ההפכי וקלה יותר לחישוב.
נניח שסריג בראבה שלנו L נוצר על ידי הבסיס הפרימיטיבי הבא  ({\vec {a}}_{1},{\vec {a}}_{2},{\vec {a}}_{3})
אזי הסריג ההפכי *L ייווצר על ידי הבסיס הפרימיטיבי המוגדר להלן:
ואז מתקיימת "אורתוגונליות" בין הבסיסים במובן הבא:
כאשר  \delta _{ij} היא הדלתא של קרונקר.
כדאי לשים לב שעד כדי סימן, הביטויים במכנה של הבסיס ההפכי הם נפח תא יחידה פרימיטיבי בסריג המקורי L. עובדה זו מקלה על חישוב הבסיס ההפכי (שכן את הסימן של כל וקטור קובעים לפי תנאי ה"אורותוגנליות" לעיל).
כל נקודה (hkl) בסריג ההפכי מתאימה לקבוצה של מישורי סריג מקבילים (hkl) במרחב הישר (כלומר: בסריג האמיתי). הכיוון של וקטור הסריג ההפכי שווה לכיוונו של הווקטור הנורמלי בין המישורים, וגודלו שווה  להפכי של המרחק בין שני מישורים סמוכים (כלומר: מידת הריווח בין המישורים).
אזור ברילואן הוא תא יחידה פרימיטיבי של הסריג ההפכי.
סריגים הופכיים של סריגי בראבה נפוצים

הסריגים ההופכיים של קבוצת הסריגים הקוביים קלה לחישוב.
סריג קובי פשוט
קל לראות מהבניה המפורשת שהסריג ההפכי של סריג קובי פשוט בעל צלע באורך a הוא סריג קובי פשוט בעל צלע באורך  \ 2\pi /a. כלומר: עד כדי שינוי סקלה, הסריג הקובי הוא ההפכי של עצמו.
סריג קובי ממורכז-פאה (FCC)
הסריג ההפכי של FCC הוא סריג BCC (ממורכז תא).
סריג קובי ממורכז-תא (BCC)
הסריג ההפכי של BCC הוא סריג FCC.
באופן כללי, עבור סריגים שוקטורי הבסיס הפרימיטיביים שלהם אורתוגונליים (כלומר, ניצבים זה לזה), הסריג ההפכי הוא בעצמו מערכת וקטורים אורתוגונלית, באותן כיוונים (כל וקטורי הופכי מקביל למתאים לו בסריג המקורי), אך בסקלה אחרת. כלומר:  \ {\vec {a_{i}}}=\|a_{i}\|{\hat {e_{i}}} יעבור ל  \ {\vec {b_{i}}}=(2\pi /\|a_{i}\|){\hat {e_{i}}}.
הסריג ההפכי של סריג משושה הוא סריג משושה המסובב בזווית 30 מעלות (ובסקלה אחרת, כמובן).
שימושים

הסריג ההפכי הוא בעל תפקיד מרכזי במרבית הניתוחים של מבנים מחזוריים, בפרט בגבישים. התופעה היסודית ביותר בה מופיע הסריג ההפכי היא עקיפה דרך סריג בראבה. בעקיפת קרני X דרך סריג בראבה (בהזנחת תנודות תרמיות של הגביש), ההפרש בין וקטור 
התנע של הקרן הפוגעת לבין זה של הקרן היוצאת, הוא וקטור סריג הפכי. עובדה זו מאפשרת להשתמש בתבנית העקיפה כדי למצוא את וקטורי הסריג ההפכי ומכאן את מבנהו. באמצעות ידיעת הסריג ההפכי ניתן לחשב את המבנה האמיתי של הסריג הישר ובכך למפות את הגביש.
ראו גם

סריגי בראבה
דיפרקציית בראג
גביש
קריסטלוגרפיה
ננטקט

צילום לוויין של האי
ננטקט (באנגלית: Nantucket) הוא אי באוקיינוס האטלנטי במדינת מסצ'וסטס שבארצות הברית, כ-40 קילומטרים מדרום לקייפ קוד. שטח האי 123 קילומטרים רבועים והוא מתנשא לגובה של 33 מטרים בלבד מעל פני הים. האי נודע במיוחד כאתר היסטורי לאומי (National Historic Landmark) כמרכז העולמי של ציד הלווייתנים במאות ה-18 וה-19 וכנמל הבית של הספינה הספרותית "פקווד" ברומן של הרמן מלוויל, "מובי דיק". באי פועל שדה תעופה (Nantucket Memorial Airport), וחברת תעופה (Nantucket Airlines) מפעילה אליו טיסות סדירות מקייפ קוד.
היסטוריה

תושבי האי המקוריים היו בני שבט הוָומפּאָנוֹאָג (Wampanoag) ושם האי בלשונם הוא "ארץ רחוקה".
האי התגלה יחד עם שכנו מרתה'ס ויניארד בשנת 1602 על ידי האדמירל ברת'ולומיו גוסנולד (Bartholomew Gosnold), שסיפח אותו לכתר הבריטי. בשנת 1641 רכש את האי תומאס מת'יוס וסיפח אותו למדינת ניו יורק. ההתיישבות באי החלה ב-1659 על ידי מתיישבים מאגודת הידידים ("קוויקרים") ממסצ'וסטס, וב-1671 הוכרזה בו עיר. ניסיונות לפתח באי חקלאות נכשלו, ויישוביו הפכו לתחנות דיגים עונתיות.
במאה ה-18 הפך ננטקט למרכז עולמי של ציד לווייתנים והפך לאחד המקומות העשירים ביותר בארצות הברית ולאחד מרכוזי מתקני ההפקה הגדולים בעולם לשמן לווייתנים, לחֵלֶב הראשתן גדול-הראש ולענבר אפור. בשנים אלה פקדו את נמל ננטקט בעונת ההפקה 150 ספינות בעונה. נמל ננטקט היה הנמל האטלנטי העמוס ביותר לאחר ניו יורק ובוסטון.
ב-1846 פרצה שרפה שהרסה לחלוטין את העיר העיקרית באי. בשנות החמישים של המאה ה-19 פגע משבר כלכלי בענף ציד הלווייתנים, עקב מעבר לשימוש באמצעי אנרגיה אחרים לתאורה. בשל כך התדרדר מצב האי, האוכלוסייה קטנה והפכה ענייה יותר ומבנים רבים ננטשו. בדיעבד, סייע הדבר לשימורם של מבנים ומתקנים שנותרו כפי שהיו בלא פיתוח עד אמצע המאה ה-20, דבר שהפך את המרכז ההיסטורי של ננטקט לאחד הגדולים ביותר בארצות הברית. לקראת סוף המאה ה-19 החלה להיווצר באי תעשיית תיירות ונופש מרפא בזכות אוויר הים הצלול וטבילה במי האוקיינוס.
בשנות ה-50 של המאה ה-20, במקביל לצמיחתו של האי השכן, מרתה'ס ויניארד, כאתר נופש, התקדמה גם הפיכתו של ננטקט לאתר תיירות, נופש ומורשת.
אזכורים בתרבות

האי ננטקט מוזכר בסרט "ממזרים חסרי כבוד" של קוונטין טרנטינו, בסצנה שבה קולונל לנדה (כריסטוף ואלץ) מבקש חלקת אדמה באי כחלק מהעסקה על קבלת חסינות מפני העמדה לדין על פשעי מלחמה.
הסרט הקיץ של 42' שעלילתו מתרחשת באי, הופק שם בשנת 1971.
ברומן "מובי דיק" שכתב הסופר הרמן מלוויל, חלקים משמעותיים מן העלילה מתרחשים באי.
הסדרה "הזוג המושלם" (נטפליקס, 2024) מתרחשת באי.
ראו גם

גאוגרפיה של מצרים ומפרצים באזור לונג איילנד רבתי
הערות שוליים

↑  היסטוריה של ננטקט באתר לשכות המסחר של ננטקט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558119205171  GND: 4361932-0  LCCN: sh85089699  MusicBrainz: 26d07eb5-1f9f-406a-b0dd-01d85ee257ea  NARA: 10036977  NKC: ge642009
שלומי אלקבץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 בדצמבר 1972 (בן 51) באר שבע, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מספר צאצאים:  1
 פרופיל ב-IMDb
 
שלומי אלקבץ (נולד ב-5 בדצמבר 1972) הוא במאי, שחקן, מפיק ותסריטאי ישראלי. זוכה בפרס לנדאו בתחום הקולנוע לשנת 2017. הסרט "מחברות שחורות", אותו ביים, זכה בפרס אופיר לסרט תיעודי ארוך (מעל 60 דק').
ביוגרפיה

אלקבץ נולד בשכונה ד' בבאר שבע להורים יוצאי מרוקו, וגדל רוב ילדותו בקריית ים. אחותו הייתה השחקנית רונית אלקבץ ואחיו הוא השחקן יחיאל אלקבץ. הוא למד משחק וצילום בניו יורק ושיחק בתיאטרון במשך שנתיים.
קריירה

הוא ביים את העונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "רביעיית רן".
בשנת 2019 שיחק במיני סדרת הטלוויזיה "הנערים" ששודרה ב-HBO בתפקיד סימון, איש שב"כ.
מלמד קולנוע במכללה לאמנות במכללת ספיר ובמנשר לאמנות.
חיים אישיים

גר בתל אביב עם בן זוגו יובל, ואב לבת, רנה ליליאן אלקבץ דורי, בהורות משותפת עם הזמרת דיקלה.
פילמוגרפיה

ולקחת לך אישה, 2004
שבעה, 2008
רביעיית רן עונה 2, 2010
עדות, 2011
גט, 2014
לא פה, לא שם (מפיק), 2016
הנערים, 2019
מחברות שחורות (במאי), 2021
הערות שוליים

↑  אתר "אישים"
↑  אורין ויינברג, הוכרזו הזוכים בפרסי לנדאו לאומנויות, באתר ynet, 27 בספטמבר 2017
↑   נירית אנדרמן, "סינמה סבאיא" זכה בפרס אופיר; ששון גבאי וריטה שוקרון זכו בפרסי השחקנים הראשיים על הופעותיהם ב"קריוקי", באתר הארץ, 18 בספטמבר 2022
↑   שי פוגלמן, ינאי יחיאל, שלומי אלקבץ - ענייני פנים, באתר הארץ, 17 בספטמבר 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007524462705171  PLWABN: 9810673483405606  BIBSYS: 15022947  BNE: XX5588669  BnF: cb15082272d (data)  GND: 14127722X  ISNI: 0000 0000 0280 8450  LCCN: no2015122007  NTA: 38379420X  RERO: 02-A012059983  SUDOC: 132809060  VIAF: 7678437   WorldCat (עם VIAF): 7678437 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'אנק פוד

מגוון שקיות חטיפים, הנחשבים בדרך כלל ג'אנק פוד
גַּ'אנְק פוּד, לעיתים נקרא "אוכל זבל" (לפי החלטת האקדמיה ללשון העברית "זְלֹלֶת"), הוא מונח סלנגי מזלזל למזון בעל ערך תזונתי נמוך ולעיתים קרובות אף עתיר בשומנים, בסוכרים, במלחים ובקלוריות. מקובל לומר כי המונח נטבע על ידי מייקל ג'ייקובסון, מנהל מרכז המדע לעניין הציבור, בשנת 1972.
ג'אנק פוד מכיל כמויות גבוהות של קלוריות מסוכרים או של שומן עם מעט חלבונים, ויטמינים או מינרלים. בין המזונות הנחשבים לג'אנק פוד אפשר למנות חטיפים מלוחים, מסטיקים, סוכריות, קינוחים מתוקים, מזון מהיר בשמן עמוק ומשקאות מוגזים מומתקים. מאכלים רבים כגון טאקו, פיצה והמבורגר יכולים להיחשב לפעמים בריאים ולפעמים כג'אנק פוד, תלוי במרכיביהם ובדרכי ההכנה שלהם. המוצרים היותר מעובדים בדרך כלל לא נכנסים לקטגוריה של ג'אנק פוד. ההגדרה של מהו ג'אנק פוד ומהו לא ג'אנק פוד יכולה להיות תלויה גם במצב החברתי והמצב הכלכלי של האדם, כאשר אנשים ממעמד גבוה יותר יציבו לעצמם גבול ברור לשאלה מהו ג'אנק פוד, ואילו צרכנים בעלי הכנסה נמוכה יחשיבו פחות מאכלים כג'אנק פוד, במיוחד כאשר מדובר במאכלים עממיים.
בניגוד לסיווגו של הג'אנק פוד כ"זבל", אכילה של ג'אנק פוד בדרך כלל לא תגרום לחשש בריאותי מיידי ובאופן כללי בטוחה כאשר היא משולבת בתוך דיאטה מאוזנת.
השפעות בריאותיות

מחקר שנעשה על ידי פול ג'ונסון ופול קני במכון המחקר סקריפס בשנת 2008 הציע כי צריכת ג'אנק פוד משנה את פעילות המוח באורח דומה לסמים ממכרים כמו קוקאין או הרואין. לאחר שבועות רבים עם גישה בלתי מוגבלת לג'אנק פוד, מרכזי ההנאה במוחות של חולדות נהיו פחות רגישים, ונדרש יותר מזון כדי להביא אותם להנאה. לאחר שהג'אנק פוד נלקח והוחלף במזון בריא, החולדות רעבו במשך שבועיים במקום לאכול אוכל מזין. מחקר של כתב העת הבריטי לתזונה שנעשה בשנת 2007 מצא שחולדות נקבות שאכלו ג'אנק פוד בזמן הריונן הגדילו את הסבירות להרגלי אכילה לא בריאים של צאצאיהן.
דוח שפורסם בכתב העת של ההסתדרות החברות האמריקאיות לביולוגיה ניסיונית מציע כי תינוקות של אמהות הנוהגות לאכול מאכלים בעלי סוכר גבוה ושומן גבוה בזמן הריונן נוטים יותר בעצמם לג'אנק פוד. המחקר בוצע בחולדות והציע כי צאצאי החולדות "שאמהותיהן אוכלות כמויות מופרזות של ג'אנק פוד עם רמות גבוהות של שומן וסוכר בזמן הריונן או הנקתן, יסבלו מסבירות גבוהה יותר להעדפת מאכלים אלו בחייהם."
מיסוי

בניסיון להפחית את צריכת השומן הרווי, מדצמבר 2011 עד נובמבר 2012 דנמרק הנהיגה את מס המזון השמן הראשון בעולם על ידי הטלת תשלום נוסף על כל המאכלים (כולל רכיבים טבעיים) הכוללים יותר מ-2.3 אחוזים של שומן רווי. הונגריה הטילה גם מס על מזון ארוז הכולל ריכוזים לא בריאים, כמו משקאות המכילים יותר מ-20 מ"ג קפאין לכל 100 מ"ל.
ראו גם

מזון מהיר
תסמונת העולם החדש
הערות שוליים

↑  אושרו מילים בשימוש כללי מתחום קרבת המשפחה (תשע"ה, 2014), באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏15 בדצמבר 2014
↑  O'Neill, Brendon (30 בנובמבר 2006). "Is this what you call junk food?". BBC News. נבדק ב-29 ביוני 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Larsen, Joeanne; MS, RD, LD http://www.dietitian.com/junkfood.html
↑  Linda Larrowe Bergersen: What Makes a Food Junk?
↑  What Is Junk Food?
↑  Junk-Food Facts
↑  Johnson, Paul M.; Kenny, Paul J. (2010). "Addiction-like reward dysfunction and compulsive eating in obese rats: Role for dopamine D2 receptors". Nature Neuroscience. 13 (5): 635–41. doi:10.1038/nn.2519. PMC 2947358. PMID 20348917.
↑  Craving for junk food 'inherited' Mothers who eat junk food during pregnancy may be condemning their children to crave the same diet, according to animal tests. BBC News. 14 August 2007.
↑  "Moms Eat Junk Food, Kids Get Fat". CBS News. 2008-01-06. נבדק ב-2011-04-04.
↑  Clemens Bomsdorf. "Denmark Scraps Much-Maligned 'Fat Tax' After a Year". נבדק ב-2012-11-14.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543334105171  BNE: XX549951  LCCN: sh85050246 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מסכות בתקופת מגפת הקורונה

מסכות פנים מבד
במהלך מגפת הקורונה, נעשה שימוש במסכות פנים, כגון מסכות כירורגיות ומסכות בד, כאמצעי בקרת בריאות ציבורית ואישית נגד התפשטות SARS-CoV-2.
ממשלות רבות המליצו על חבישת מסכות במהלך המגפה. 177 מתוך 198 המליצו להשתמש במסכות פנים. סוכנויות בריאות לאומיות ובין-ממשלתיות בולטות ומנהיגיהן המליצו על שימוש במסכות כדי להפחית את ההדבקה, כולל ארגון הבריאות העולמי, המרכז האמריקאי, האירופאי והסיני לבקרת ומניעת מחלות, והאימונולוג האמריקאי ומנהל ה-NIAID, אנתוני פאוצ'י.
על פי הערכות, נעשה שימוש ב-129 מיליארד מסכות פנים בחודש.
סוגי מסכות

במגפת הקורונה, ממשלות ממליצות להשתמש במסכות פנים כדי למנוע העברת COVID-19 מאנשים נגועים לאחרים. מסכות עם שסתומי נשיפה אינן מומלצות מכיוון שהן מוציאות את נשימת הלובש כלפי חוץ, ולובש נגוע היה מעביר את הנגיפים דרך המסתם. מטרה שנייה של מסכות הפנים היא להגן על כל חובש מסביבות שעלולות להדביק אותו, דבר שניתן להשיג על ידי דגמים רבים של מסכות.
מסכת בד
מסכה רפואית
מסכה בתקן N95
מסנן מכונות הנשמה עם הסמכות כגון N95 ו-N99, ו-FFP
מסכת סינון אוויר
ישנם סוגים אחרים של ציוד מגן אישי (PPE), כמו מגן פנים ומשקפי מגן רפואיים, המשמשים לעיתים יחד עם מסכות פנים, אך אינם מומלצים כתחליף. סוגים אחרים של PPE כוללים כפפות, סינרים, שמלות, כיסויי נעליים וכיסויי שיער.
במהלך המגפה היה מחסור במסכות עקב הביקוש הרב, מה שהוביל לשימוש במסכות לא מאושרות, עם ביצועים גרועים יותר.
המלצות

השימוש במסכות פנים או כיסויים על ידי הציבור הרחב הומלץ על ידי גורמי הבריאות כדי למזער את הסיכון, כאשר הרשויות דרשו שימוש בהן במסגרות מסוימות, כגון בתחבורה ציבורית ובחנויות, או באופן אוניברסלי בציבור.
הרשויות, במיוחד באסיה, המליצו לעטות מסכות פנים בציבור בתחילת המגפה. באזורים אחרים בעולם, נמסרו הצהרות סותרות. כמה ממשלות ומוסדות, כמו בארצות הברית, דחו בתחילה את השימוש במסכות פנים מצד כלל האוכלוסייה, לרוב עם מידע מטעה או לא שלם לגבי יעילותן. הפרשנים ייחסו את ההודעות נגד השימוש במסכות לניסיונות לנהל מחסור במסכות שנגרם מכשל ביצועי, והעירו כי הטענות אינן מבוססות מדעית, או שהן פשוט שקריות.
בפברואר 2020 צייץ המנתח הכללי של ארצות הברית, ג'רום אדמס בטוויטר "אנשים ברצינות - תפסיקו לקנות מסכות! הן אינן יעילות עבור הציבור הרחב, למניעת מחלת הקורונה"; מאוחר יותר הוא הפך את עמדתו, כאשר עדויות הולכות וגוברות הצביעו על כך שמסכות יכולות להגביל את התפשטות מחלת הקורונה. ב־12 ביוני 2020, אנתוני פאוצ'י (בכיר בכוח המשימה של מחלת הקורונה בבית הלבן) אישר כי אמרו לציבור האמריקאי לא לחבוש מסכות מההתחלה, בגלל מחסור במסכות, ולאחר מכן הסביר כי מסכות אכן מגנות מפני המחלה.
ישנן טענות שווא כי השימוש במסכות גורם לבעיות בריאות כגון הורדת החמצן בדם, העלאת פחמן דו-חמצני בדם, והחלשת מערכת החיסון. חלקן גם טענו כי מסכות גורמות לדלקת ריאות עמידה לאנטיביוטיקה על ידי מניעת הוצאה של פתוגנים מהגוף.
המלצות > ארגון הבריאות העולמי

בתחילת 2020, ארגון הבריאות העולמי המליץ על עטיית מסכות בד לאנשים עם חשד לזיהום ותסמיני נשימה, למטפלים שלהם ולמי שחולקים מרחב מחיה ועובדי שירותי בריאות. באפריל 2020, ארגון הבריאות העולמי הודה שעטיית מסכה רפואית יכולה להגביל את התפשטותן של מחלות ויראליות נשימתיות מסוימות כולל נגיף הקורונה, אך טען כי מסכות בד נותנות תחושת ביטחון מזויפת והזנחה של אמצעים נחוצים אחרים, כגון היגיינת ידיים.
ארגון הבריאות העולמי שינה את הנחיות המסכות שלו ביוני 2020, כאשר פקידיו הכירו כי מחקרים הצביעו על התפשטות אסימפטומטית או פרה-סימפטומטית. העצה המעודכנת המליצה לציבור הרחב לעטות מסכות בד לא רפואיות היכן שידוע או שיש חשד להדבקה נרחבת ובמקומות בהם לא ניתן להתרחק פיזית, וכי אנשים פגיעים (בני 60 ומעלה, או עם סיכונים בריאותיים בסיסיים) או אנשים עם תסמינים כלשהם המרמזים על הדבקות בנגיף, כמו גם מטפלים ועובדי בריאות צריכים לעטות מסכה.