stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איש האמונה הבודד
שני סוגי האדם > איש האמונה הבודד

לעומת זאת, מאפייני "איש האמונה" מוצגים בתיאור השני של בריאת האדם בפרק ב', בה אלוהים אינו מצווה את האדם לכבוש את כוחות הטבע, אלא מצווה אך ורק "לְעָבְדָהּ וּלְשָׁמְרָהּ" ביחס לגן עדן, כלומר לשמור על הקיים, ולהשתעבד לקונו.
כמו כן, האדם בפרק ב' נברא בודד, ללא האישה, והוא זכה לבת זוג רק לאחר שהקריב מעצמו: ה' הפיל עליו תרדמה ולקח ממנו צלע. הוא "נכבש ונוצח" – אך בתהליך זה מצא את בת זוגו. האמירה "לֹא-טוֹב הֱיוֹת הָאָדָם לְבַדּוֹ", מבטאת את הבדידות של "איש האמונה".
בניגוד ל"איש ההדר" השואף לשליטה על העולם ולכן שואל שאלות פונקציונליות, איש האמונה מעלה שאלות על משמעות הבריאה. הקהילה שאליה משתייך איש האמונה דורשת ויתור והקרבה – וכך נוצר סוג חדש של קהילה: "קהילת האמונה", שהיא "קהילת הברית", המבוססת על שיתוף האלוהים והאדם, ובאה לידי ביטוי בקהילה המתפללת וב"קהילת ההלכה".
שני סוגי האדם > תיאור הקונפליקט

בסוף החיבור מתאר הרב סולובייצ'יק את הקונפליקט בין שני התיאורים הסותרים: שני סוגי האנשים, "איש ההדר" ו"איש האמונה" – למעשה אינם שני אנשים נפרדים. שני סוגי אישיות אלה, קיימים בתוך כל אדם, וטבועים בו מרגע הבריאה.
איש האמונה הבודד נמצא "בתנועה מתמדת בין קוטב ההדר הטבעי ובין קוטב הענווה" של "קהילת הברית". הוטל עליו תפקיד דיאלקטי הכרוך במעבר מתמיד "בין קהילת האמונה ובין קהילת ההדר" – ומכאן "שהגאולה השלמה של האדם אינה ניתנת להשגה", ואיש האמונה נותר בבדידותו.
הערות שוליים

↑  המקור באנגלית פורסם בביטאון הסתדרות רבני ארצות הברית – TRADITION – ותורגם לעברית בידי צבי זינגר וזאב גוטהולד. מסה זו בצירוף המאמר "קול דודי דופק" יצאו לאור בעברית בספר "איש האמונה", הוצאת מוסד הרב קוק (תשנ"ב–1992). בשנת 2019 ראה אור תרגום חדש מאת ד"ר קלמן נוימן, בהוצאת ידיעות ספרים.
↑  בתרגומו של נוימן הוא מכונה "איש ההוד"
↑  יואב שורק, ‏"שקיעתו של איש ההדר", השילוח, 7, נובמבר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007604469605171
משה בן שושן

| --- | --- |

 לידה:  9 באוקטובר 1974 (בן 50) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 
משה בן שושן (נולד ב-9 באוקטובר 1974) הוא במאי, מחזאי ויוצר ישראלי.
הערות שוליים

↑  על ההצגה 'מקהלה עליזה' באתר "הבמה"
↑  רונית רוקאס, עכבר העיר אונליין, ז'ול ורן בצבעים עכשוויים, באתר הארץ, 19 באוקטובר 2008
↑  על "מסביב לעולם בשמונים יום" באתר Dancelife
↑  ביקורת על "המפוזר מכפר אז"ר באתר "הבמה"
↑  להיות 'מלך החיות' באתר "הבמה"
↑  נמרוד דביר, שומרים על כבוד עצמי: על ההצגה "Fade", באתר nrg‏, 21 בדצמבר 2010
↑  נמרוד דביר, הוכרזו זוכי פסטיבל עכו לתיאטרון, באתר nrg‏, 29 בספטמבר 2010
רב יצחק (פירוז שבור)

| --- | --- |
 מדינה:  בבל, האימפריה הסאסאנית
 תקופת הפעילות:  הדור הרביעי לסבוראים
 השתייכות:  ישיבת פירוז־שבור
 רבותיו:  רב חנן מאישקיא
 
רב יצחק היה ראש ישיבת פירוז־שבור שבבבל בדור הרביעי של תקופת הסבוראים במאה השביעית. ישיבת פירוז־שבור התקיימה מספר דורות כישיבה שלישית בבבל, במקביל לישיבת פומבדיתא ולישיבת סורא, רב יצחק היה ראש הישיבה האחרון בפירוז־שבור. בשעת כיבוש בבל בידי המוסלמים בראשותו של עלי בן אבי טאלב יצא רב יצחק לקבל את פניו בלוויית קהל יהודי גדול. יש שמחשיבים תקופה זו כדור המעבר שבין הסבוראים לגאונים.
ראש הישיבה

אל העיר פירוז שבור, הסמוכה לנהרדעא, עברה ישיבת פומבדיתא בתקופת הסבוראים. לאחר חידוש הלימוד בפומבדיתא בידי רב חנן מאישקיא, בשנת ד'שמ"ט (589), המשיכה הישיבה להתקיים בפירוז־שבור מספר דורות. בראשות הישיבה עמדו רב מרי בר רב דימי, רב חיננאי מבי גיהרא, ולאחריהם - רב יצחק. התמנה לעמוד בראש הישיבה בערך בשנת ד'שצ"ו (636). לאחר פטירתו הצטרפו החכמים שנותרו בישיבה לישיבת פומבדיתא והישיבה בפירוז־שבור נסגרה. עם ביסוסן מחדש של שתי הישיבות הגדולות בסורא ובפומבדיתא, ובעקבות היחס החיובי של השלטון החדש ליהודים, לא ראו חכמי הדור עוד צורך בקיומה של ישיבה שלישית, והוחלט לסוגרה.
יש מי שכתב שרב יצחק היה ראש ישיבה בפומבדיתא, ו"פירוז שבור" שכתוב באיגרת רב שרירא גאון מתייחס לישיבת פומבדיתא עצמה, שנקראה גם בשם זה.
רב יצחק מפירוז שבור היה תלמידו של רב חנן מאישקיא.
כיבוש בבל בידי המוסלמים

לאחר למעלה מ-400 שנה של שלטון האימפריה הסאסאנית בבבל, בא הכיבוש המוסלמי ושם לו סוף. במסגרת מסע הכיבושים של האימפריה המוסלמית הגיע הצבא המוסלמי, בראשותו של עלי בן אבי טאלב, לבבל וסיפח אותה לשטחי האימפריה. בשנת ד'ת"ח (658) בערך, יצא ראש ישיבת פירוז־שבור, רב יצחק, לקבל את פניו של מנהיג הצבא הכובש. על כך מסופר באגרת רב שרירא גאון:
ואילו רבי אברהם אבן דאוד, בספר "ספר הקבלה", כתב:
התקופה

רב יצחק נחשב, לפי דעה המקובלת כיום, על חכמי תקופת הסבוראים. הראב"ד, ב"ספר הקבלה", מנה את רב יצחק בדור הרביעי של הסבוראים. לפי דעה אחרת, המתבססת על איגרת רב שרירא גאון, הוא נחשב כאחד מחכמי תקופת הגאונים.
לפי דברי ההיסטוריון צבי גרץ, עם כיבוש בבל בידי המוסלמים התחילה תקופת הגאונים, ורב יצחק מפירוז־שבור הוא הגאון הראשון. לדבריו, הכובש, עלי בן אבי טאלב, גידל את מעמדו של רב יצחק והגדיר אותו כשני במעלה אחרי ראש הגולה. עלי גם ייפה את כוחה של ישיבת סורא בשל חיבתו לרב יצחק. דבריו של גרץ אינם מקובלים על כל החוקרים, שכן הפרטים אינם מבוססים על המקורות.
משוואת קליין-גורדון

הפיזיקאי אוסקר קליין.
משוואת קליין-גורדון היא משוואה דיפרנציאלית חלקית המשמשת לתיאור של חלקיק קוונטי יחסותי חסר ספין, ובכך היא מעין הכללה יחסותית של משוואת שרדינגר.
היסטוריה

המשוואה קרויה על שמם של אוסקר קליין וולטר גורדון, אשר הציגו אותה באופן בלתי תלוי בשנת 1926. קליין הגיע למשוואה במסגרת ניסיון לאיחוד תורת הקוונטים, תורת היחסות הכללית והאלקטרומגנטיות (ראו תורת קלוצה-קליין), בעוד שגורדון הגיע אליה במסגרת מחקר של אפקט קומפטון.
יש לציין כי קליין וגורדון לא היו הראשונים שפיתחו את המשוואה הקרויה על שמם. ארווין שרדינגר השתעשע במשוואה דומה כבר בשנת 1925, אך זנח אותה כאשר לא הצליח לשחזר בעזרתה את ספקטרום האנרגיה של אטום המימן. גם פיזיקאים נוספים (ולדימיר פוק, לואי דה ברויי ועוד) עסקו במשוואה או פיתחו אותה באופן בלתי תלוי.
משוואת קליין-גורדון סובלת ממספר בעיות (ראו להלן) אשר גרמו לפיזיקאים לזנוח אותה לטובת משוואת דיראק. החל מאמצע שנות ה-30 של המאה ה-20 זכתה המשוואה להתעניינות מחודשת עם פיתוח תורת השדות הקוונטית ועם גילוי חלקיקים בעלי ספין 0. כיום השימוש במשוואה נעשה במסגרת של תורת השדות.
משוואת קליין-גורדון עבור חלקיק חופשי

משוואת קליין-גורדון מתקבלת מתוך 'יחס הדיספרסיה' של חלקיק חופשי רלטיביסטי  E^{2}=c^{2}{\vec {p}}^{2}+m^{2}c^{4} על ידי ההצבה  {\vec {p}}=-i\hbar {\vec {\nabla }} ו-  E=i\hbar {\frac {\partial }{\partial t}}. זאת בדומה למשוואת שרדינגר המתקבלת על ידי הצבת הנ"ל ביחס הדיספרסיה  E={\frac {{\vec {p}}^{2}}{2m}}. המשוואה המתקבלת היא:
 -\hbar ^{2}{\frac {\partial ^{2}\psi }{\partial t^{2}}}=(-\hbar ^{2}c^{2}{\vec {\nabla }}^{2}+m^{2}c^{4})\psi 
במערכת היחידות בה  \hbar =c=1, המשוואה מקבלת את הצורה:
 -{\frac {\partial ^{2}\psi }{\partial t^{2}}}=(-{\vec {\nabla }}^{2}+m^{2})\psi 
מקובל גם לכתוב את המשוואה בעזרת אופרטור הד'אלמברטיאן  \Box  כ-
 (\Box +m^{2})\psi =0, או בכתיבה יחסותית:
(\partial ^{\mu }\partial _{\mu }+m^{2})\psi =0.
את המשוואה ניתן לקבל מתוך הלגרנז'יאן  {\mathcal {L}}=\partial ^{\mu }\psi ^{*}\partial _{\mu }\psi +m^{2}\psi ^{*}\psi .
משוואת קליין-גורדון עבור חלקיק חופשי > פתרון המשוואה

הפתרון הכללי של המשוואה עבור חלקיק חופשי הוא סופרפוזיציה של גלים מן הצורה  e^{i({\vec {k}}\cdot {\vec {r}}-\omega t)}, כאשר  {\vec {k}} ו- \ \omega  מקיימים  \ \omega ^{2}=k^{2}+m^{2}.
ניתן לקבל זאת על ידי הפרדת משתנים - נפריד  \psi ({\vec {r}},t)=\varphi ({\vec {r}})\cdot T(t) ונקבל את המשוואה  -\hbar ^{2}\cdot \varphi \cdot {\frac {\partial ^{2}T}{\partial t^{2}}}=-\hbar ^{2}\cdot c^{2}T\cdot \nabla ^{2}\varphi +m^{2}c^{4}\cdot T\cdot \varphi . נעביר אגפים ונקבל  -{\frac {\hbar ^{2}}{T}}\cdot {\frac {\partial ^{2}T}{\partial t^{2}}}=-{\frac {\hbar ^{2}c^{2}}{\varphi }}\cdot \nabla ^{2}\varphi +m^{2}c^{4}. כעת, נסמן את אגף שמאל ב \hbar ^{2}\omega ^{2} ואת אגף ימין ב \hbar ^{2}c^{2}k^{2}+m^{2}c^{4}. נשים לב שייתכן ש \omega  ו k הם מדומים ולכן לא פגענו בכלליות הפתרון.
נתמקד באגף שמאל, הזמני - נקבל  {\frac {\partial ^{2}T}{\partial t^{2}}}=-\omega ^{2}T ונקבל אקספוננט מדומה,  e^{-i\omega t}
באגף ימין, נקבל  \nabla ^{2}\varphi =-k^{2}\cdot \varphi . פתרון משוואה זו ניתן על ידי הפרדת משתנים נוספת, אך זו משוואה מוכרת ופתרונה הוא  \varphi ({\vec {r}})=e^{-i{\vec {k}}\cdot {\vec {r}}}.
משוואת קליין-גורדון עבור חלקיק לא חופשי

משוואת קליין-גורדון עבור חלקיק בעל מטען  \ q הנע בהשפעת פוטנציאל חשמלי  \ \phi , פוטנציאל וקטורי  {\vec {A}}, מתקבלת באופן דומה למשוואת קליין-גורדון עבור חלקיק חופשי, מתוך יחס הדיספרסיה:
 (E-q\phi )^{2}=({\vec {p}}-q{\vec {A}})^{2}+m^{2}
או לחלופין על ידי החילוף  \partial _{\mu }\rightarrow \partial _{\mu }-iqA_{\mu } (נגזרת קווריאנטית) במשוואה  (\partial ^{\mu }\partial _{\mu }+m^{2})\psi =0.
אם בנוסף פועל על החלקיק פוטנציאל סקלרי  \ V הוא מתווסף לאיבר  m^{2}\rightarrow (m+V)^{2}.
משוואת קליין-גורדון עבור חלקיק לא חופשי > אטום המימן/פוטנציאל קולון

ניתן לפתור את משוואת קליין גורדון עבור 'אטום דמוי מימן'. במקרה זה הפוטנציאל הסקלרי הוא פוטנציאל קולון  -{\frac {Ze}{r}} (כאשר e הוא מטען האלקטרון ו-Z הוא מספר הפרוטונים בגרעין) והפוטנציאל הווקטורי מתאפס. רמות האנרגיה המתקבלות הן:
 E={\frac {mc^{2}}{\sqrt {1+{\frac {Z^{2}\alpha ^{2}}{\lambda ^{2}}}}}}
כאשר  \alpha ={\frac {e^{2}}{\hbar c}} הוא קבוע המבנה העדין
ו- \lambda =n'+{\frac {1}{2}}+{\sqrt {(l+{\frac {1}{2}})^{2}-Z^{2}\alpha ^{2}}} 
( \ l המספר הקוונטי של התנע הזוויתי ו- \ n' מספר קוונטי רדיאלי (שלם, אי שלילי)).
את הביטוי הנ"ל ניתן לפתח לטור ב- \alpha ^{2} ולקבל:
 E\approx mc^{2}\left[1-{\frac {Z^{2}\alpha ^{2}}{2n^{2}}}-{\frac {Z^{4}\alpha ^{4}}{2n^{4}}}\left({\frac {n}{l+1/2}}-{\frac {3}{4}}\right)\right]
עם  \ n=n'+l+1. האיבר מסדר אפס הוא אנרגיית המנוחה, האיבר מסדר ראשון מתאים לספקטרום האנרגיה של אטום המימן, אך האיבר מסדר שני לא מתאר נכון את המבנה הדק של אטום המימן.
משוואת קליין-גורדון עם מקור ופונקציית גרין

את משוואת קליין-גורדון עם מקור  (\partial ^{\mu }\partial _{\mu }+m^{2})\psi =\rho  ניתן לכתוב כ:
 \psi (x)=\psi _{0}(x)+\int d^{4}yG(x-y)\rho (y)
כאשר  \ \psi _{0} הוא פתרון כלשהו של המשוואה ההומגנית ו-
 G(x)=\int {\frac {d^{4}k}{(2\pi )^{4}}}{\frac {e^{-ik\cdot x}}{k^{2}-m^{2}+i\epsilon }}
היא פונקציית גרין של המשוואה (כלומר פתרון המשוואה עבור  \ \rho =\delta (x)).
בעייתיות משוואת קליין-גורדון

למשוואת קליין-גורדון מספר בעיות אשר מונעות את השימוש בה כהכללה יחסותית פשוטה של משוואת שרדינגר.
הבעיה הראשונה היא שלא ניתן לתאר בעזרת המשוואה חלקיקים בעלי ספין. בשל עובדה זו כשל הניסיון להשתמש במשוואה על מנת לתאר את תנועת האלקטרון (חלקיק בעל ספין 1/2) באטום המימן (לשם כך יש להשתמש במשוואת דיראק). מכאן שמשוואת קליין-גורדון מוגבלת ביחס למשוואת שרדינגר. בעזרת משוואת שרדינגר ניתן (ברמת העיקרון) לתאר חלקיקים בעלי ספין כל שהוא (כל עוד הוא אינו יחסותי) בעוד שמשוואת קליין-גורדון מוגבלת לחלקיקים בעלי ספין 0.
הבעיה השנייה, והמהותית יותר, היא בעיית האנרגיות וההסתברויות השליליות.
ניתן להראות כי עבור משוואת קליין-גורדון לא קיימת צפיפות הסתברות חיובית נשמרת (כלומר מקיימת משוואת רציפות), זאת בניגוד למשוואת שרדינגר בה  \ \psi ^{*}\psi  מהווה צפיפות הסתברות כזו. לכן לא ניתן ליחס משמעות הסתברותית לפתרונות משוואת קליין-גורדון.
בנוסף קיימים למשוואה פתרונות לא פיזיקליים בעלי אנרגיה שלילית. עבור חלקיק חופשי ניתן להתעלם מפתרונות אלו, אך בהינתן אינטראקציה החלקיק יוכל לעבור גם לפתרונות בעלי אנרגיה שלילית. במקרה זה אין רמת יסוד (אין חסם תחתון לאנרגיה) והמערכת אינה יציבה, חלקיק יכול "ליפול" עוד ועוד מרמה לרמה ולפלוט כמות אינסופית של אנרגיה.
מסיבות אלו לא ניתן להשתמש במשוואת קליין-גורדון על מנת לתאר חלקיק יחיד, אך ניתן להשתמש בה במסגרת של תורת שדות קוונטית בה מספר החלקיקים לא קבוע, ואף יכולים להיות אנטי-חלקיקים בעזרתם ניתן להסביר את ההסתברויות והאנרגיות השליליות. במסגרת תורת השדות משוואת קליין-גורדון היא משוואה עבור אופרטור השדה הקוונטי היוצר או הורס חלקיקים.
ראו גם

משוואת שרדינגר
משוואת דיראק
לקריאה נוספת

מאמר סקירה על משוואת קליין-גורדון ומשוואת דיראק:
H. Feshbach and F. Villars, Elementary Relativistic Wave Mechanics of Spin 0 and Spin 1/2 Particles, Rev. Mod. Phys. 30, 24 (1958)
מאמר על ההיסטוריה של המשוואה:
H. Kragh, Equation with the many fathers. The Klein–Gordon equation in 1926, Am. J. Phys 52 1024 (1984) (הקישור אינו פעיל)
סיכומים בעברית על משוואת קליין מאת פרופ' יעקב בקנשטיין
בנוסף ניתן לקרוא משוואת קליין-גורדון גם בספרים רבים העוסקים בתורת קוונטים מתקדמת או בתורת שדות, כגון:
J.J. Sakurai, Advanced Quantum Mechanics
L.I. Schiff, Quantum Mechanics
L.H. Ryder, Quantum Field Theory
C. Itzykson and J.-B. Zuber, Quantum Field Theory
Mourici, The Hydrogen Atom Relativistic Model ,http://vixra.org/abs/1306.0061
Mourici, Quantum Mechanics With Relativity a Different Approach, http://vixra.org/abs/1307.0038
הערות שוליים

↑  יתר הנוסחאות בערך זה כתובות במערכת יחידות זו, הנהוגה כאשר עוסקים בתורת הקוונטים
↑  ליתר דיוק זו צפיפות הלגרנז'יאן, והלגרנז'יאן הוא אינטגרל עליה במרחב.
↑  הכוונה לגודל שהוא סקלר ביחס לטרנספורמציות לורנץ, בניגוד לפוטנציאל החשמלי שהוא רכיב 0 של 4-וקטור.
↑  x כאן הוא 4-וקטור
↑  מתמטית, בעיות אלו נובעות מהנגזרת השנייה לפי הזמן שמופיעה במשוואה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007539206805171  BnF: cb144887138 (data)  GND: 4164132-2  LCCN: sh89006586
קבר נחום האלקושי

קברו של נחום הנביא, הוא נושא שנוי במחלוקת. מקום קבורתו של נחום אינו מתואר בתנ"ך, וקיימות מספר מסורות לגביו. האחת בעיר אלקוש שבעיראק ואחרת בכפר נחום שתועדה לראשונה בכתבי יצחק חילו מהמאה ה-14, רבי חיים ויטאל מהמאה ה-16 ועוד.
הפסוק הראשון בספר נחום: "מַשָּׂא נִינְוֵה: סֵפֶר חֲזוֹן נַחוּם הָאֶלְקֹשִׁי" מזכיר את שם עירו. ישנן מספר שיטות באשר למקומה. על פי חלקן נמצאת אלקוש בארץ ישראל (ביהודה או בגליל, שם נמצא כיום מושב אלקוש), ולפי שיטה אחרת אלקוש היא עיר הנמצאת מספר ימי הליכה מנינוה שבצפון-עיראק, שם נמצאת עיר בשם זה ועל שמה נקראים רבים מיהודי האזור בשם קאשי). על פי האחרונה, היה נחום אחד מגולי עשרת השבטים.
המצבה המיוחסת כמקום קבורתו וקבורת אשתו של נחום, נמצאת באחד מבתי הכנסת האחרונים שנותרו בעיירה אלקוש בכורדיסטן העיראקית. כתובות באותיות עבריות, מתנוססות על קירות הקבר.
זיהוי הקבר

הארכאולוג אוסטן הנרי לייארד, שביקר בצפון עיראק בשנת 1847, דיווח כי על פי "מסורת עתיקה מאוד" הכפר מכיל את קברו של נחום הנביא. בעוד שהירונימוס איתר את מקום הולדתו של נחום בגליל. לייארד חשב שלמסורת באלקוש שבעיראק יש משקל כלשהו, למרות היעדר כתובות או שרידים עתיקים מהמאה ה-7 לפנה"ס (תקופת הזמן בה מזוהה תקופת חייו של נחום). יהודי עיראק עלו לרגל לאתר במהלך חג השבועות, ו"מי שלא עלה לרגל לקבר נחום עדיין לא ידע הנאה אמיתית", הייתה אמירה נפוצה.
בשנת 1891 טען הגאוגרף הצרפתי ויטאל קוינט, כי בשנת 1883 הועברו עצמותיו של הנביא נחום מהקבר באישון לילה, והוטמנו בתוך עמוד ליד השער המלכותי של כנסיית מאר-מיכה בעיירה אלקוש.
כאשר עלו לישראל בשנת 1950 הפקידו האפוטרופוסים היהודים, משה וסעידה ברזני, את הטיפול בבניין בידי קתולי כלדי מקומי. משפחתו שמרה על המקום מאז, אך היה בסכנה שארגון המדינה האיסלאמית יגיע למקום ויהרוס אותו, כפי שעשה באתרים דתיים אחרים בעיראק שאינם קדושים למוסלמים.
האתר ניצל מהכיבוש של המדינה האיסלאמית, אך סבל מהזנחה מתמשכת שהביאה לסכנת קריסה. ב-2018 ייוצב המבנה, ובעקבות ביקור באפריל 2019 של הממונה האמריקני על היחסים עם עיראק במתחם קבר נחום, הודיעה ארצות הברית על סיוע כספי שתעביר כחלק במאמצי השימור של המקום. בהמשך החלו עבודות שיפוץ ושחזור בשותפות עם הממשלה הכורדית, ARCH (הברית לשיקום אתרי מורשת) ובייעוץ של מוטי זקן. בשיפוץ השתתפו שני מהנדסים ישראלים, יעקב שפר ומאיר רונן, שהגיעו למקום בחסות הממשלה הכורדית. השיפוץ הושלם בקיץ 2021 בעלות של 2 מיליון דולר.
הערות שוליים

↑  המקום אותר בשנת 2007 על ידי ועד אוהלי צדיקים
1 2  טל שניידר, חשיפה - "כל העבודה הייתה נס אחרי נס" - הסיפור המלא מאחורי המבצע הנועז לשחזור קבר נחום בלב אזור הלחימה בעיראק, באתר זמן ישראל, 24 באוגוסט 2021
1 2  אוריאל לוי, ‏סיפור הצלתו של קבר הנביא נחום בכורדיסטן חושף פיסה מההיסטוריה של עמי האזור, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 21 באוגוסט 2020
↑   שרן חאלל ומתיו ויקרי, קבר נחום הנביא בעיראק נמצא בסכנה בשל דאעש, באתר הארץ, 4 ביוני 2015
קבר נחום בשנת 2014
טאהר ג'אות

| --- | --- |

 לידה:  11 בינואר 1954 קביליה, אלג'יריה 
 פטירה:  2 ביוני 1993 (בגיל 39) אלג'יר, אלג'יריה 
 מדינה:  צרפת, אלג'יריה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אלג'יר 
 שפות היצירה:  צרפתית 
 מספר צאצאים:  3 
 חתימה:   
 
טאהר ג'אות (בערבית: طاهر جاووت; בתעתיק מדויק: טאהר ג'אוות; בצרפתית: Tahar Djaout;‏ 11 בינואר 1954 – 2 ביוני 1993) היה סופר, משורר ועיתונאי אלג'יראי. נרצח על ידי מתנקשים בשנת 1993.
ביוגרפיה

נולד במחוז קביליה שבאלג'יר. סיים לימודי מתמטיקה באוניברסיטת אלג'יר בשנת 1974. בשנת 1985 נסע ללימודים בפריז.
בשנות השבעים החל לעבוד כעיתונאי באלג'יר. בשנת 1992 פרש מעבודתו כעיתונאי ב-Algérie-Actualité וייסד כתב עת חדש בשם Ruptures.
ב-26 במאי נורה על ידי מתנקשים מארגון הקבוצה האסלאמית החמושה, בשל דעותיו המתונות בנושאי דת. ספרו האחרון, "הקיץ האחרון של התבונה", פורסם לאחר מותו. היה נשוי ואב לשלושה.
בית הקברות היהודי בביירות

| --- | --- |

בית הקברות, 2021
 פרטי בית הקברות
 סוג:  בית קברות אזרחי
 דת:  יהדות
 תאריך הקמה:  1829
 מספר קבורים:  3,000
 מיקום:  ביירות, לבנון
 קואורדינטות:  33°53′07″N 35°30′36″E﻿ / ﻿33.88521667°N 35.51004167°E﻿ / 33.88521667; 35.51004167
  (למפת ביירות מוגדלת) בית הקברות היהודי בביירות(למפת ביירות רגילה) בית הקברות היהודי בביירות
 
בית הקברות היהודי בביירות הוא בית הקברות היהודי היחיד בביירות, לבנון.
מיקום

בית הקברות ממוקם קרוב לשכונת אשרפייה.
רקע

בית הקברות נבנה בשנות ה-20 של המאה ה-19 כאשר נקבר בו ב-1829 הרב משה ידיד לוי. הוא מכיל 3,407 קברים ומתוחזק על ידי תושב מקומי.
בשנת 1857 החליט העות'מאן על הרחבת הדרך בין ביירות לדמשק. כתוצאה מכך חלק מבית הקברות והכניסה עליו נפגעו והוקמה כניסה חדשה. בתחילה שטח בין הקברות היה קטן שכן הקהילה היהודית באותה תקופה עמדה על כ-150 נפשות. עם התרחבות הקהילה היהודית בביירות, נקנו עוד שטחים מסביב לבית הקברות.
במהלך מלחמת האזרחים בלבנון חצה הקו הירוק את בית הקברות והוא מוקש חלקית. בסוף המלחמה פונה בית הקברות מכל המוקשים על ידי צבא לבנון. בשנת 2019 נגרם נזק למספר קברים בעקבות סופה.
הערות שוליים

1 2 3  Beirut Jewish Cemetery, www.sephardicgen.com
↑  צביקה קליין, עבר ללא עתיד: יהודי לבנון מתגעגעים למולדת, באתר מקור ראשון, ‏11 באוקטובר 2020
↑  AFP, Beirut floodwaters sweep away Jewish graves
↑  חנן גרינווד, בשל הסערה: נזק כבד לבית העלמין היהודי בביירות, באתר ישראל היום, ‏26 בדצמבר 2019
שער הכניסה לבית הקברות
בית הקברות היהודי חוף הכרמל

| --- | --- |

חלקת בתי הזיקוק, לנרצחי הטבח
 פרטי בית הקברות
 דת:  יהדות
 תאריך הקמה:  1934 
 שטח:  141 דונם
 אתר רשמי
 קואורדינטות:  32°48′08″N 34°57′41″E﻿ / ﻿32.802262881581°N 34.96151547122°E﻿ / 32.802262881581; 34.96151547122
  (למפת חיפה מוגדלת) בית הקברות היהודי חוף הכרמל(למפת חיפה רגילה) בית הקברות היהודי חוף הכרמל(למפת הגליל המערבי רגילה) בית הקברות היהודי חוף הכרמל(למפת הגליל המערבי מוגדלת) בית הקברות היהודי חוף הכרמל
 
בית הקברות היהודי חוף הכרמל, הוא אחד מבתי הקברות בעיר חיפה, והוא חלק ממתחם בתי הקברות של העיר חיפה. בבית העלמין נהוגות קבורת שדה וקבורת מכפלות.
לאחר שהסתיימו מקומות הקבורה בבית העלמין היהודי הישן של חיפה, בערך בשנת 1934, החלו לקבור בבית העלמין חוף הכרמל, שמשתרע על פני כ-141 דונם. הוא ממוקם בין כביש 4 (שדרות ההגנה) מצפון לבית העלמין שדה יהושע שבדרומו. כמו כן הכניסה הראשית לבית העלמין היא מכביש 4.
הקבורה בבית הקברות הסתיימה בשנת 1971, מפאת חוסר מקום. לאחר סגירתו החלו לקבור בבית העלמין בית העלמין שדה יהושע (כפר סמיר).
היסטוריה

בית עלמין נפתח לקבורה בשנת 1934 (תרצ"ד) לאחר שתמו מקומות הקבורה בבית העלמין היהודי הישן של חיפה.
בבית העלמין מצויות חלקות שונות: חלקת גדולי העיר בה קבורים רבים מבעלי התפקידים בעיר חיפה, ראשי העיר ורבניה ועוד. וכן חלקות המשקפות את המאבק של היישוב והעיר חיפה: חלקת חללי ההגנה, חלקת חללי לח"י שנפלו בהתקפת אנשי המחתרת על הבריטים ב-1946, חלקת חללי הטבח בבתי הזיקוק שנהרגו ב-1947 ועוד.
אישים הקבורים בבית העלמין

בבית העלמין כמה חלקות, בהם:
'חלקת גדולי העיר' - בכניסה לבית העלמין, טמונים בה בין השאר: ראש העיר חיפה ונשותיהם: שבתי לוי, אבא חושי, יוסף אלמוגי
'חלקת גדולי העיר' - קבורים רבים מאלו שעיצבו את העיר העברית בחיפה, בהם: אריה כרוך, אבא זיו, זאב וינשל - רופא ופעיל ציבורי, אסתר שימקין - הרופאה העברית הראשונה בחיפה, ובעלה נחום שימקין מנהל בית החולים היהודי הראשון בעיר.
'רבני העיר חיפה' - רבה הראשון האשכנזי הרב ברוך מרקוס ורבה הראשי הספרדי של העיר יוסף משאש
האמן הרמן שטרוק
בלה ליפר - חסידת אומות העולם.
המוזיקאית גיטה ויצמן, אחותו של חיים ויצמן
'חלקת יוצאי ההגנה' - בה קבורים בין היתר טוביה דוניה ודוד גולקו.
'חלקת חללי אוניית הגירוש פאטריה' - המצבות בחלקה הן בעלי אופי דומה. חלק מהחללים לא זוהו והם נקברו תחת השם "אלמוני". חלקת ילדי פאטריה נמצאת מעברו השני של השביל.
'חלקת חללי הטבח בבתי הזיקוק' - נמצאת בסמוך לחלקה קברו של ידידיה סגל שמותו קשור לפרשה זאת.
'חלקת חללי לח"י' מההתקפה על בתי המלאכה של הרכבת.
חלקת 'הורים שכולים' - חלקה הצמודה לבית הקברות הצבאי בו קבורים הורים לחללי צה"ל באישור משרד הביטחון.
כמו כן מצויים בבית העלמין אנדרטאות זיכרון שונות לקהילות יהודיות שנכחדו בשואה.
לפני מלחמת ששת הימים הוכן בית הקברות לקבורת רבים, אך הכנות אלו לא היו דרושות בסופו של דבר.
ראו גם

אישים הקבורים בבית הקברות חוף הכרמל
ויליאמסבורג (ברוקלין)

| --- | --- |
שדרות בדפורד בוויליאמסבורג
שדרות בדפורד בוויליאמסבורג
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ניו יורק (מדינה) ניו יורק
 עיר:   ניו יורק
 רובע:  ברוקלין
 שטח:  5.64 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בשכונה:  127,398 (2011)
  ‑ צפיפות:  23,000 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  40°42′48″N 73°57′12″W﻿ / ﻿40.71333°N 73.95333°W﻿ / 40.71333; -73.95333
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ניו יורק מוגדלת) מנהטן הברונקס ברוקלין קווינס סטטן איילנד  ניו ג'רזיויליאמסבורג(למפת ניו יורק רגילה) מנהטן הברונקס ברוקלין קווינס סטטן איילנד  ניו ג'רזיויליאמסבורג  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
ויליאמסבורג (באנגלית: Williamsburg) היא שכונה בצפון ברוקלין בעיר ניו יורק שבארצות הברית, שבה יש ריכוז גדול של יהודים חסידיים.
תולדות השכונה ותושביה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הכל.
השטח של ויליאמסבורג היה שטח חקלאי ומספנות שהיו חלק מהעיר בושביק. השטח נקנה מאינדיאנים מקומיים על ידי חברה בבעלות סוחרים גרמנים בשנת 1638. בשנת 1827 שכונת ויליאמסבורג קיבלה מעמד של כפר תחת השם "כפר ויליאמסבורג" (Village of Williamsburgh) בתוך שנתיים כבר היו לכפר שירותי כיבוי אש ומשרד דואר עצמאיים, כאשר אוכלוסיית הכפר מנתה אלף איש. מפעלי זיקוק סוכר פעלו בויליאמסבורג בשנותיה הראשונות. חברת "דומינו" הייתה פעילה בוויליאמסבורג משנת 1856 עד לתחילת שנות האלפיים.
הכפר התפתח במהירות ובשנת 1835 כבר סיפח לעצמו חלק מהעיר בושביק. הכפר היה מאוכלס ברובו על ידי גרמנים. ב-1845 מנה הכפר 11,500 נפש. עם המשך ההתפחות המואצת הוכר הכפר בשנת 1840 כעיירה ויליאמסבורג (Town of Williamsburg), וב-1852 הוכר כעיר ויליאמסבורג. בשנת 1855 סופחה ויליאמסבורג לעיר ברוקלין (שסופחה מאוחר יותר לעיר ניו יורק). כיום ויליאמסבורג מוכרת כקריה (borough), והיא אחת מחמש קריות של ברוקלין.
בויליאמסבורג התיישבו קבוצות אתניות רבות שייצרו מובלעות, ובהן פוארטו ריקנים, איטלקים, דומיניקנים, היספנים וכן כעשרים אלף משפחות חסידיות נכון ל-2017,[דרוש מקור], רובן של חסידי סאטמר.
חסידי סאטמר בויליאמסבורג מונים כ-73,000 נפש.
ההתיישבות היהודית בויליאמסבורג התחילה לפני השואה. רוב המתיישבים היהודים הגיעו ממנהטן. אחרי השואה הגיעו יהודים חסידיים בהמוניהם בעיקר מהונגריה ורומניה. הקהילות החסידיות בויליאמסבורג היו בין השאר סקוירא, צעהלים, פאפא, וויען, קלויזנבורג וסאטמר.
תולדות השכונה ותושביה > חסידי סאטמר בוויליאמסבורג

האדמו"ר רבי יואל טייטלבוים התיישב בויליאמסבורג לאחר השואה והקים בה רשת מוסדות חינוך תורני ושירותי דת יהודיים. ברשת כעשרת אלפים תלמידים ותלמידות הלומדים בויליאמסבורג, ומספר דומה בסניפיה ברחבי ארצות הברית[דרוש מקור][דרושה הבהרה].
לאחר מותו של רבי יואל בשנת 1979 עברה ההנהגה לידי בן אחיו, רבי משה טייטלבוים שנפטר בשנת 2006. עוד בחייו, וביתר שאת לאחר מותו, התפלגה הקהילה בין חסידי בנו הראשון ר' אהרן ובנו השלישי ר' זלמן לייב. לשני הפלגים יש מרכזים בויליאמסבורג.
תולדות השכונה ותושביה > השכונה כיום

במהלך שנות ה-2000 האזור חווה ג'נטריפיקציה מתמשכת. לשכונה חדרה השפעה של מוזיקה עכשווית כגון אינדי ואלקטרוקלאש, תרבות ההיפסטרים נכנסה לשכונה ונוצרה בה סצנת אמנות וחיי לילה. השכונה זכתה לכינוי "ברלין הקטנה".
חלקים שונים של ויליאמסבורג

ויליאמסבורג החרדית מחולקת לחלקים שונים, החל בחלק הצדדי של השכונה - רחובות 8 ו-9, המאוכלס בעיקר על ידי יהודים בגיל העמידה. לאחר מכן בא השטח שמרחוב קלימר עד לכביש האקספרס המקשר בין רובע ברוקלין לרובע קווינס ואחרי כביש האקספרס, שבו נמצא החלק הגדול ביותר של ויליאמסבורג. חלק זה כולל בתוכו פרויקטים עירוניים רבים ורחובות צפופים. לאחריו בא האזור החדש, המכונה לעיתים "ויליאמסבורג החדשה", מרחוב ואלאבאוט עד רחוב לאפייט. אזור זה היה מלא עד לשנת 2000 במפעלי תעשייה, ובשנים האחרונות עברו ממנו רוב המפעלים והאזור הפך לאזור מגורים.
ראו גם

פאלם טרי