stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תומאס קין ג'וניור
הערות שוליים

↑  "WEDDINGS; Dorian Drees, Reed Kean (Published 2000)" (באנגלית). 2000-12-10. נבדק ב-2023-08-16.
↑  CNN.com - Elections 2006, www.cnn.com
↑  David Wildstein, Malinowski defeats Kean in close race - New Jersey Globe, newjerseyglobe.com, ‏18 בנובמבר 2020 (באנגלית אמריקאית)
↑  David Wildstein, Kean will run for Congress in 2022 in rematch against Malinowski - New Jersey Globe, newjerseyglobe.com, ‏1 ביולי 2021 (באנגלית אמריקאית)
↑  "New Jersey Seventh Congressional District Election Results". The New York Times (באנגלית אמריקאית). 2022-11-08. ISSN 0362-4331. נבדק ב-2023-08-16.
↑  "A Kean on the Ballot? What Else Is New? (Published 2006)" (באנגלית). 2006-09-16. נבדק ב-2023-08-16.
↑  Brent Johnson | NJ Advance Media for NJ.com, 10 things to know about Tom Kean, nj, ‏19 באפריל 2015 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  US Congress: K000398
אנדרה קרסון

אנדרה ד. קרסון (באנגלית: André D. Carson; נולד ב-16 באוקטובר 1974) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השביעי של מדינת אינדיאנה, ברציפות מאז 2008. קרסון, חבר המפלגה הדמוקרטית, מייצג כשמונים אחוזים משטחה של עיר הבירה אינדיאנפוליס. עם פרישתו של פיט ויסקלוסקי בראשית 2021, נהפך קרסון לחבר הוותיק במשלחת אינדיאנה לקונגרס. קודמתו בתפקיד הייתה סבתו, ג'וליה קרסון, שמותה בטרם עת בעודה מכהנת הוביל לעריכת בחירות מיוחדות בהן ניצח קרסון. קרסון הוא המוסלמי השני שנבחר לקונגרס של ארצות הברית, לאחר קית' אליסון ב-2006.
ביוגרפיה

אנדרה קרסון נולד וגדל באינדיאנפוליס. הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון "טכני ארסנל" שבעיר הולדתו, והשלים בשנת 2003 לימודי תואר ראשון במשפט פלילי וניהול אוניברסיטת קונקורדיה בוויסקונסין. במהלך 2005 קיבל מאוניברסיטת אינדיאנה וסליאן תואר שני במנהל עסקים. בשנות ה-90 של המאה ה-20 קרסון התאסלם, לאחר חשיפתו לכתביו של ג'לאל א-דין רומי, מיסטיקן סופי בן המאה ה-13, ומשקרא את האוטוביוגרפיה של מלקולם אקס. בטרם התאסלם השתייך קרסון אל הכנסייה הבפטיסטית והתחנך בבית ספר קתולי.
בשנים 1996–2005 עבד קרסון כקצין התאמה במשטרת הבלו של מדינת אינדיאנה, זרוע אכיפת החוק של מועצת האלכוהול והטבק המדינתית. מאוחר יותר הועסק בחטיבה למלחמה בטרור של המחלקה לביטחון המולדת של אינדיאנה, ולאחר מכן היה מומחה שיווק של החברה "Cripe Architects + Engineers" באינדיאנפוליס. מ-2007 ועד 2008 כיהן קרסון כחבר במועצה המשותפת של עיריית אינדיאנפוליס ומחוז מריון.
ב-15 בדצמבר 2007, סבתו של קרסון, ג'וליה קרסון (אנ'), שייצגה את מחוז הקונגרס השביעי של אינדיאנה בבית הנבחרים של ארצות הברית מאז 1997, נפטרה לאחר מאבק בסרטן הריאה. שלושה חודשים לאחר מכן, קרסון זכה בבחירות מיוחדות שנערכו במחוז הקונגרס השביעי במטרה לבחור את ממלא המקום של קרסון המנוחה. מאז הושבע לתפקידו ב-11 במרץ 2008, נבחר קרסון פעם אחר פעם לתפקידו מחדש, ועם התכנסות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית נעשה לחבר הוותיק ביותר במשלחת אינדיאנה לבית הנבחרים האמריקאי.
קרסון מתנגד להתנחלויות הישראליות שהוקמו בשטחי יהודה ושומרון, ומתאר אותן כ"לא-לגיטימיות ומכשול מרכזי בתהליך השלום הישראלי-פלסטיני". ביולי 2019 הצביע קרסון נגד החלטת בית הנבחרים המגנה את תנועת ה-BDS. בספטמבר 2021 נמנה קרסון בין תשעה מחברי הקונגרס שהצביעו נגד המימון האמריקאי לכיפת ברזל. הוא חבר בוועדת המודיעין ובוועדת התחבורה והתשתיות של בית הנבחרים.
הערות שוליים

↑  ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית)
↑  הצהרה לתקשורת, Congressman André Carson Statement on UN Security Council Resolution on Israeli Settlements, באתר הרשמי של אנדרה קרסון, 5 בינואר 2017 (באנגלית)
↑  איתמר אייכנר, ברוב עצום: בית הנבחרים האמריקני אישר לממן סוללות כיפת ברזל ומיירטים עבור ישראל, באתר ynet, 23 בספטמבר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SNAC: w6p9536z  US Congress: C001072
אנג'י קרייג

אנג'י דון קרייג (באנגלית: Angela Dawn Craig; נולדה ב-14 בפברואר 1972) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השני של מדינת מינסוטה.
ביוגרפיה

קרייג נולדה בעיר וסט הלנה שבארקנסו, וגדלה כבת לאם חד-הורית ענייה. היא סיימה את לימודיה בבית הספר התיכון נטלטון השוכן בג'ונסבורו, ובאוניברסיטת ממפיס השלימה לימודי תואר ראשון בעיתונות. לאחר לימודיה הגבוהים קרייג החלה לעבוד בעיתון "The Commercial Appeal" בממפיס והתמקצעה ככתבת. היא התגוררה בלונדון בשנים 2002–2005, ועבדה בחברה "סנט ג'וד מדיקל" (St. Jude Medical) בתחום משאבי אנוש ותקשורת מ-2005 עד 2017. בבחירות 2016 התמודדה קרייג אל בית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השני של מינסוטה. היא הודיעה על מועמדותה בטרם ג'ון קליין המכהן הכריז על פרישתו. בבחירות המקדימות במפלגה הדמוקרטית לא ניצבה בפני התנגדות, ובבחירות הכלליות התמודדה נגד המועמד הרפובליקני ג'ייסון מ. לואיס. היא הפסידה לו בפער של פחות מ-7,000 קולות.
בבחירות האמצע ב-2018 התמודדה בשנית מול חבר הקונגרס לואיס, והפעם ידה הייתה על העליונה. היא גברה עליו ביום הבחירות הכלליות ונהפכה לאימא הלסבית הראשונה שנבחרה אל הקונגרס, לאישה הראשונה שייצגה את מחוז הקונגרס השני של מינסוטה בבית הנבחרים, ולאדם הלהט"בי הראשון ממינסוטה בקונגרס. היא הושבעה לתפקידה בינואר 2019, ובקונגרס ה-118 של ארצות הברית היא חברה בוועדת החקלאות ובוועדת אנרגיה ומסחר.
בחירות 2020 במחוז הקונגרס השני של מינסוטה היו ייחודיות. אדם ויקס, מועמד "מפלגת מריחואנה חוקית עכשיו", אמר בהקלטה מאומתת כי פעילים רפובליקנים הציעו לו 15,000 דולר אמריקני אם יתתמודד לבית הנבחרים האמריקאי במחוז הקונגרס השני כדי "להסיט קולות" מקרייג. ויקס אמר בהקלטה: "הם (הרפובליקנים) רוצים שאתמודד כמועמד שלישי וליברל, מה שאני לא. אני יכול לגלם את תפקיד הליברל, אתם יודעים". מנהיגי קבוצות למען לגליזציה של סמים קלים במינסוטה וארגונים פוליטיים אחרים במדינה גינו את האסטרטגיה של המפלגה הרפובליקנית, וכינו אותה "חסרת מצפון".
בשלהי ספטמבר, ויקס מת כתוצאה ממנת יתר, והבחירות היו כמרקחה. החוק במינסוטה מחייב בחירות מיוחדות אם מועמד מטעם מפלגה גדולה מת בתוך 79 יום מיום הבחירות. החוק נחקק כדי למנוע חזרה על הבחירות לסנאט של ארצות הברית ב-2002, בהן הסנאטור המכהן פול ולסטון נהרג בהתרסקות מטוס 11 יום לפני הבחירות הכלליות. מכיוון ש"מפלגת מריחואנה חוקית עכשיו" הייתה מפלגה גדולה במינסוטה (מועמדה ב-2018 לתפקיד מבקר המדינה גרף חמישה אחוזים מקולות הבוחרים), הבחירות לבית הנבחרים במחוז נדחו ל-9 בפברואר 2021. קרייג תבעה את קיום הבחירות כהלכה ב-3 בנובמבר, וטענה כי הדרישה לבחירות מיוחדות עשויה להותיר את מחוז הקונגרס השני ללא ייצוג בקונגרס למשך יותר מחודש, ותפר את חוק הבחירות הפדרלי. בתביעתה של קרייג, המועמד הרפובליקני טיילר קיסטנר הצטרף למזכיר המדינה של מינסוטה כנתבע. השופט הפדרלי שדן בתיק פסק לטובת קרייג, וציין כי חוק הבחירות הפדרלי מונע את דחיית מועד הבית לבית הנבחרים בכל הנסיבות למעט כאלה בודדות. קיסטנר הגיש ערעור לבית המשפט הפדרלי השמיני לערעורים, שגם שם זכתה קרייג. בית המשפט לערעורים קבע כי מותו של מועמד מפלגה בעלת "כוח בחירות צנוע" אינו יכול להצדיק דחיית הבחירות. לאחר שנדחתה פנייתו של קיסטנר לבית המשפט העליון של ארצות הברית, הבחירות התקיימו כמתכונן ב-3 בנובמבר 2020.
הערות שוליים

↑  ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית)
↑  שירלי צ'ארלי קליינמן, סנטורית טרנסג'נדרית ו-188 נבחרים גאים: הישגי הקהילה הגאה בבחירות 2020, באתר ynet, 8 בנובמבר 2020
↑  אנדרו ריינולדס וצ'ארלס וו. גוסט, The U.S. elected fewer openly LGBT legislators this cycle than last. Again., באתר וושינגטון פוסט, 11 בנובמבר 2016 (באנגלית)
↑  סטיב קרנובסקי, Craig sees path for success in 2nd try against Lewis, באתר AP‏, 29 באוקטובר 2018 (באנגלית)
↑  דומיניק מוסברגן, LGBTQ Candidates Record Historic Midterm Wins In Rainbow Wave, באתר הפינגטון פוסט, 7 בנובמבר 2018 (באנגלית)
↑  בריאנה בירשבאך, Pot party candidate said GOP recruited him to 'pull votes' from Minnesota Democrat, באתר סטאר טריביון, 28 באוקטובר 2020 (באנגלית)
↑  AP‏, Before death, pro-marijuana candidate reportedly said GOP recruited him to "pull votes away" from Minnesota Democrat, באתר CBS News‏, 28 בספטמבר 2020 (באנגלית)
↑  ג'סי ואן ברקל, Second Congressional District race delayed after death of Legal Marijuana Now candidate, באתר סטאר טריביון, 25 בספטמבר 2020 (באנגלית)
↑  ג'סי ואן ברקל, Rep. Angie Craig files lawsuit over delay of Second Congressional District race, באתר סטאר טריביון, 28 בספטמבר 2020 (באנגלית)
↑  בריאן באסקט, Judge: Winner of CD2 race must be decided in November, באתר MPR‏, 9 באוקטובר 2020 (באנגלית)
↑  AP‏, Judge: Minnesota 2nd District election to take place Nov. 3, באתר KSTP‏, 9 באוקטובר 2020 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SNAC: w6dk668r  US Congress: C001119
טרוי קרטר

טרוי אנתוני קרטר (באנגלית: Troy Anthony Carter; נולד ב-26 באוקטובר 1963) הוא פוליטיקאי אמריקאי, חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השני של מדינת לואיזיאנה. בשנים 2016–2021 היה חבר הסנאט המדינתי של לואיזיאנה, כנציגו של מחוז הבחירה השביעי. ב-24 באפריל 2021 נבחר אל הקונגרס ה-117 של ארצות הברית בבחירות מיוחדות שהתקיימו בעקבות התפטרותו של סדריק ריצ'מונד.
ביוגרפיה

קרטר נולד בניו אורלינס. לאחר שהשלים את לימודיו בבית הספר התיכון אוליבר פרי ווקר השוכן בשכונה אלג'ירז (Algiers), למד קרטר באוניברסיטת זייבר בלואיזיאנה, שם קיבל תואר ראשון במנהל עסקים ובמדע המדינה. הוא הוסיף להשלים תוכניות לימוד בבית הספר ע"ש ג'ון פיצג'רלד קנדי לממשל באוניברסיטת הרווארד ובבית הספר לעניינים עירוניים וציבוריים באוניברסיטת קרנגי מלון. קרטר הוא מרצה מן החוץ למדע המדינה באלמה מאטר שלו, אוניברסיטת זייבר בלואיזיאנה. טרם היבחרו לבית המחוקקים של לואיזיאנה היה קרטר במשך שש שנים עוזרו הבכיר של ראש עיריית ניו אורלינס, סידני בראת'למי.
קרטר נבחר לחבר בית הנבחרים המדינתי של לואיזיאנה בשנת 1992, והיה לאפרו-אמריקאי הראשון שייצג שם את מחוז הבחירה ה-102. ב-1993 הציג קרטר חקיקה בבית הנבחרים לאיסור על אפליה נגד קהילת הלהט"ב. לאחר היבחרו לסנאט של לואיזיאנה, יזם חקיקה דומה ב-2017 וב-2020. בשנת 1994 נבחר לייצג את מחוז C במועצת העירייה של ניו אורלינס. הוא כמילא תפקיד זה עד 2002, עת התמודד ללא הועיל לתפקיד ראש העיר. בבחירות אלה הפסיד בפריימריז של המפלגה הדמוקרטית וסיים במקום החמישי עם 10% מקולות הבוחרים. ב-2006 התמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השני של לואיזיאנה נגד נציג המחוז המכהן ויליאם ג'פרסון (אנ'), אך הפסיד בבחירות המקדימות.
כעבור שנים אחדות במדבר הפוליטי, נבחר קרטר לסנאט של לואיזיאנה בבחירות 2015. הוא גרף 12,935 קולות, שהם 56.8% מקולות הבוחרים, במהלך סיבוב שני (Runoff) נגד המועמד ג'ף ארנולד. כסנאטור, קרטר נתן את חסותו לכ-75 הצעות חוק שבהמשך נחתמו בספר החוקים של לואיזיאנה. בעודו מכהן כיושב ראש הסיעה הדמוקרטית בסנאט של לואיזיאנה, שימש כיו"ר ועדת העבודה והיחסים התעשייתיים של הסנאט.
ב-18 בנובמבר 2020, חבר הקונגרס סדריק ריצ'מונד הודיע כי יתפטר מתפקידו כנציג מחוז הקונגרס השני של לואיזיאנה בינואר 2021 לאחר שמונה בידי הנשיא הנבחר ג'ו ביידן ליועץ בכיר לנשיא ארצות הברית. בעקבות זאת התמודד קרטר בבחירות המיוחדות למילוי מקומו של ריצ'מונד בקונגרס. ב-20 במרץ 2021 סיים קרטר במקום הראשון בפריימריז, והתקדם ליום הבחירות המיוחדות לצד קארן קרטר פטרסון, שסיימה במקום השני. קרטר זכה לתמיכתם של מספר אישים בהם ריצ'מונד, ג'ון ברו (אנ'), חברי קונגרס דמוקרטים. בבחירות שהתקיימו ב-24 באפריל 2021, קרטר נבחר אל בית הנבחרים של ארצות הברית.
הערות שוליים

↑  מלינדה דיסלטה, Democrat Troy Carter wins New Orleans-based US House seat, באתר AP‏, 24 באפריל 2021 (באנגלית)
↑  רוזמרי וסטווד, What The Supreme Court LGBTQ Rights Decision Means For Louisiana, באתר New Orleans Public Radi‏, 16 ביוני 2020 (באנגלית)
↑  פול מרפי, Cedric Richmond will be Senior Advisor to the President; to resign House seat before inauguration, באתר WWL-TV‏, 16 בנובמבר 2020 (באנגלית)
↑  אדם לוי, אית'ן כהן ואריק בראדנר, Troy Carter wins Louisiana special election runoff, CNN projects, באתר CNN‏, 25 באפריל 2021 (באנגלית)
↑  Endorsements, באתר הרשמי של טרוי קרטר (באנגלית)
↑  ג'ויס בייטי, דונלד מקיצ'ן, אל גרין, פילמון ולה, רו קאנה, סנפורד בישופ, דייוויד טרון, בני תומפסון, ג'רלד נדלר, בובי סקוט, דייוויד סקוט, ראג'ה קרישנאמורת'י ואחרים.
↑  Democrat Troy Carter wins Louisiana special election for Cedric Richmond's House seat, AP projects, באתר CBS News‏, 24 באפריל 2021 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  US Congress: C001125
יאנג קים

יאנג או. קים (באנגלית: Young O. Kim; נולדה ב-18 באוקטובר 1962 בשם קים יונג-אוק) היא פוליטיקאית אמריקאית, אשת המפלגה הרפובליקנית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-39 של מדינת קליפורניה. היא נבחרה לתפקיד בבחירות 2020. בשנים 2014–2016 הייתה חברת האספה המדינתית של קליפורניה. ב-2020 נבחרה אל הקונגרס של ארצות הברית אחרי שגברה בבחירות לבית הנבחרים על גיל סיסנרוס, זאת אחרי שב-2018 התמודדה מולו גם אך הפסידה.
ביוגרפיה > תחילת דרכה

קים נולדה באינצ'ון שבקוריאה הדרומית, גדלה בסיאול. בשנת 1975 עזבה עם משפחתה את קוריאה הדרומית והיגרו לארצות הברית. הם התיישבו בגואם, שם סיימה את לימודיה בחטיבת הביניים, וכעבור זמן מה עברו להוואי שם השלימה את לימודיה התיכוניים. ב-1981 החלה קים ללמוד באוניברסיטת דרום קליפורניה, שם השלימה לימודי תואר ראשון במנהל עסקים. אחרי תום לימודיה הגבוהים, עבד קים כאנליסטית פיננסית ב"בנק הבין-מדינתי הראשון" ולאחר מכן כמפקחת בחברה "JK Sportswear Manufacturing" המתחמחה בייצור בגדי ספורט. כמו כן, פתחה קים עסק משלה בענף הביגוד.
בעלה של קים, צ'ארלס, פגש ביום מן הימים את אד רויס, אז חבר הסנאט של קליפורניה, תוך שהוא מקדם מוסד ללא כוונת רווח בשם "הקואליציה האמריקאית-קוריאנית". מאוחר יותר שכר רויס את יאנג קים לעבוד אצלו. כאשר רויס נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית, היא המשיכה לעבוד עבורו, ובמשך 21 שנה הייתה מנהלת לשכתו של רויס לקשרי קהילה ולענייני אסיה. במהלך רוב אותה תקופה היא הופיעה בקביעות גם בתוכנית טלוויזיה משלה, "לוס אנג'לס-סיאול עם קים יאנג" ("LA Seoul with Young Kim"),כמו גם הנחתה תוכנית רדיו בשם "רדיו סיאול" בה דנה בנושאים פוליטיים הנוגעים לאמריקאים ממוצא קוריאני.
בבחירות 2014 נבחרה אל האספה המדינתית של קליפורניה, הבית התחתון בבית המחוקקים של המדינה, כשהיא מנצחת את חברת האספה המכהנת שרון קווירק-סילבה. בבחירות 2016 הפסידה קים לקווירק-סילבה בהתמודדות חוזרת. היא האשה האמריקאית-קוריאנית הראשונה מטעם המפלגה הרפובליקנית שנבחרה אל בית המחוקקים של מדינת קליפורניה.
ביוגרפיה > בית הנבחרים האמריקאי

בשנת 2017 הודיעה קים כי תתמודד למועצת המפקחים של מחוז אורנג' מטעם הרובע השלישי. עם זאת, בינואר 2018, מיד לאחר שאד רויס הודיע על פרישתו מהחיים הפוליטיים, הכריזה קים על התמודדותה לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-39 של קליפורניה אותו ייצג רויס. רויס העניק לקים את תמיכתו הרשמית יום לאחר שהודיע על פרישתו. קים הגיעה למקום הראשון בבחירות המקדימות שהתקיימו במפלגה הרפובליקנית מתוך 17 מתמודדים, מה שאפשר לה להתקדם לבחירות הכלליות מול גיל סיסנרוס, מועמד המפלגה הדמוקרטית. הסקרים הצביעו לאורך כל בחירות האמצע על מרוץ צמוד למדי. לראיה, FiveThirtyEight דירג את המירוץ כ"תיקו". התוצאות הראשוניות מליל הבחירות הראו כי קים מובילה עם סיסנרוס ביחס של 52.5% מול 47.5%, אך עם קבלת ההצבעות בדואר נבחר סיסנרוס לבית הנבחרים עם 51.6% מהקולות. ב-18 בנובמבר 2018 קים הודתה בהפסדה.
באפריל 2019 הודיעה קים כי תתייצב בשנית מול סיסנרוס לקראת בחירות 2020 בארצות הברית. מיד לאחר הכרזתה התארגנו בכירי הרפובליקנים מאחורי קים, כולל מנהיג הסיעה הרפובליקנית בבית הנבחרים קווין מקארתי. במרץ 2020 קיבלה קים 48.3% מהקולות בהשוואה ל-46.9 האחוזים שגרף סיסנרוס בפריימריז הדמוקרטי, וכך, שניהם שבו להתמודדות ראש בראש בדומה ל-2018. בניגוד לבחירות הקודמות, מרבית מומחי הבחירות דירגו את המירוץ כ"נוטה לדמוקרטי", כאשר FiveThirtyEight ניבאו כי ההסתברות שקים תזכה היא 26 מתוך 100. עם זאת, קים הוכיחה עצמה כאחת ממגייסי הכספים הפוריים ברחבי ארצות הברית, וגייסה כ-5.3 מיליון דולר אמריקני לעומת 3.9 מיליון שגייס סיסנרוס. בסוף ליל הבחירות, קים נהנתה מיתרון זעום בן אלפי קולות. עם ספירת ההצבעות בדואר היתרון של קים המשיך לגדול, בניגוד למגמה ממנה נהנה סיסנרוס לפני שנתיים. סוכנות הידיעות "AP" חזתה רשמית ב-13 בנובמבר את מפלתו של סיסנרוס ואובדן מושבו לטובת קים. כהונתה התחילה עם התכנסות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית. היא, יחד עם מישל סטיל ומרילין סטריקלנד, הייתה לאישה הראשונה בקונגרס ממוצא קוריאני-אמריקאי.
עמדותיה

מצע הבחירות של קים משנת 2016 כלל התנגדות להחלת שינויים ב"הצעה 13", תיקון לחוקת קליפורניה שהתקבל ב-1978 והטיל מגבלות על ארנונה. ב-2018, מצע הבחירות של קים כלל התנגדות אל חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה ותמיכה בתוכנית DACA. בשנת 2018 דווח ברשת הטלוויזיה "NBC News" כי הנושאים הנמצאים בראש מעייניה של קים הם ”יצירת מקומות עבודה ושמירה על מסים נמוכים, הגדלת מימון לחינוך במקצועות המדעים, טכנולוגיה, הנדסה ומתמטיקה, ורפורמה במדיניות ההגירה לארצות הברית כדי 'להבטיח כי אלה שהובאו לארצות הברית כילדים ללא תיעוד משפטי מטופלים בהגינות ובחמלה'.” היא תומכת בפירעון הלוואות לסטודנטים אם הלווה נמצא על סף פשיטת רגל.
קים התנגדה לחקיקה בקליפורניה שחייבה את בתי הספר הציבוריים לאפשר לתלמידים טרנסג'נדרים להשתמש בחדרי מלתחות לפי בחירתם ולהשתתף בשיעורי ספורט על פי זהותם המגדרית ולא על פי מינם האנטומי. את התנגדותה לחוק נימקה בחששותיה פן יהא צורך לבנות מתקני ספורט חדשים בבתי הספר מה שיוביל להוצאות כספיות נוספות על חשבון משלם המיסים. כמו כן, היא הביעה דאגה מכך שהתלמידים עלולים יהיו לשנות את זהותם כגחמות, ולתלמידים טרנסג'נדרים ששינו את מינם מזכר לנקבה יינתן יתרון לא-הוגן בפעילויות ספורט. עם זאת, בשנת 2015 תמכה קים בהחלטה שהתקבלה באספה המדינתית של קליפורניה לפיו חודש יוני יהיה חודש הגאווה ותמוסד הכרה בנישואים של בני-זוג מאותו המין.
הערות שוליים

↑  כריס פוצ'ס, Young Kim's Congressional campaign is a run two decades in the making, באתר NBC News‏, 16 במאי 2018 (באנגלית)
↑  ג'רמי ב. וייט, Assemblywoman Young Kim recalls parents’ sacrifice to move to U.S., באתר Tge Sacrmento Bee‏, 19 באפריל 2015 (באנגלית)
↑  מג קנינגהם, California Republican Young Kim aims to become 1st Korean-American woman elected to Congress, באתר ABC News‏, 1 בנובמבר 2018 (באנגלית)
↑  ספנסר קוסטודיו, Republican Young Kim Concedes to Democrat Gil Cisneros: All 7 OC Congressional Seats Blue, באתר Voice of OC‏, 18 בנובמבר 2018 (באנגלית)
↑  ג'ניפר מדינה, Can Young Kim Help Turn Orange County Red Again?, באתר הניו יורק טיימס, 3 באוקטובר 2019 (באנגלית)
↑  סטפני לאי, Young Kim defeats Gil Cisneros in another victory for Republicans in Orange County, באתר לוס אנג'לס טיימס, 13 בנובמבר 2020 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SNAC: w6kj1cz3  US Congress: K000397 
קים באירוע בחירות, 2019
דיוקנה הרשמי של קים באספה המדינתית של קליפורניה
אלי קריין

אלייז'ה ג'יימס קריין (באנגלית: Elijah James Crane; נולד ב-3 בינואר 1980) הוא פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השני של מדינת אריזונה. חבר במפלגה הרפובליקנית, קריין שירת באריות הים של הצי של ארצות הברית ושותף להקמת החברה Bottle Breacher, חברה המייצרת פותחני בקבוקים העשויים מארזי קליפה בקוטר 50. בבחירות לבית הנבחרים של 2022, קריין ניצח את הדמוקרטי המכהן טום או'הלרן.
ביוגרפיה

קריין נולד בטוסון שבאריזונה וגדל בעיר יומה. קריין שירת בצי ארצות הברית מ-2001 עד 2014. במהלך שירותו הצבאי הוא שירת ביחידת אריות הים והוצב במדינות שונות חמש פעמים. לאחר שסיים את שירותו הצבאי, הוא הקים את חברת "Bottle Breacher" אשר מייצרת פותחני בקבוקים.
במהלך הקריירה שלו, הוא היה חבר ב- SEALs של הצי של ארצות הברית והוצב חמש פעמים. לאחר שעזב את הצבא, קריין ייסד את Bottle Breacher, חברה המייצרת פותחני בקבוקים העשויים מ-50 מעטפות קליבר.
קריין ואשתו הציגו את המוצר שלהם בפרק של הכרישים, שניים מ"הכרישים", מארק קיובן וקווין או'לירי החליטו להשקיע במוצר של קריין.
ב-2022 הודיע קריין על מועמדותו לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השני של אריזונה. במהלך קמפיין הבחירות ובפריימריז, קיבל קריין את תמיכתו של נשיא ארצות הברית לשעבר, דונלד טראמפ. הוא ניצח בפריימריז שנערכו באוגוסט 2022 ובהמשך, ניצח בבחירות הכלליות לאחר שניצח את המועמד הדמוקרטי, טום או'הלראן.
בשנת 2023, היה בין 47 רפובליקנים שהצביעו בעד H.Con.Res. 21 צו שהנחה את הנשיא ג'ו ביידן להרחיק את החיילים האמריקנים מסוריה בתוך 180 יום.  הוא גם הצביע בעד שליחת נשק לאוקראינה במסגרת מלחמת רוסיה אוקראינה  במהלך מלחמת חרבות ברזל הצביע בעד סיפוק סיוע נשק לישראל
הערות שוליים

↑  "Eli Crane". Ballotpedia (באנגלית). נבדק ב-2022-08-03.
↑  Askarinam, Leah (2022-04-11). "How a Little-Known Democrat Tries to Hold On". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2022-08-03.
↑  Hansen, Ronald J. "State Rep. Walt Blackman, former Navy SEAL Eli Crane enter GOP race for Arizona's CD1". The Arizona Republic (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-08-03.
↑  Aleshire, Peter. "Crane seeks Republican congressional nomination". paysonroundup.com (באנגלית). נבדק ב-2022-08-03.
↑  Fraioli, Sophia. "Kevin O'Leary gets to the bottom of Bottle Breacher's back-order issues on 'Beyond the Tank'". CNBC (באנגלית). נבדק ב-2022-08-03.
↑  "Trump looked surprised when his supporters loudly booed him at an Arizona rally over his Congress endorsement". Business Insider. נבדק ב-2022-08-03.
↑  H.Con.Res. 21: Directing the President, pursuant to section 5(c) of … -- House Vote #136 -- Mar 8, 2023, GovTrack.us (באנגלית)
↑  H.Amdt. 226 (Gaetz) to H.R. 2670: To prohibit security assistance … -- House Vote #304 -- Jul 13, 2023, GovTrack.us (באנגלית)
↑  Demirjian, Karoun (2023-10-25). "House Declares Solidarity With Israel in First Legislation Under New Speaker". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2024-02-26.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  US Congress: C001132 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הנרי קואיאר

אנריקה רוברטו "הנרי" קוּאֶיַאר (באנגלית: Enrique Roberto Cuellar; נולד ב-19 בספטמבר 1955) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-28 של מדינת טקסס, מאז 2005. מחוזו של קואיאר מתפרש מפרווריה המזרחיים של סן אנטוניו עד לגבול ארצות הברית–מקסיקו. קואיאר, חבר המפלגה הדמוקרטית, נחשב לאחד החברים השמרניים ביותר בסיעה הדמוקרטית בקונגרס האמריקאי. טרם כהונתו בבית הנבחרים של ארצות הברית היה חבר בית הנבחרים של טקסס במשך 14 שנה, ולאחר מכן שירת פחות משנה כמזכיר המדינה של טקסס.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

קואיאר נולד בלארדו, מושב המחוז של מחוז וב בטקסס, שם התגורר רוב חייו. הוריו המקסיקנים-אמריקאים, מרטין סילר קואיאר האב (1926–2019) ואודיליה פרז (1928–2015) נסעו מדי שנה לחפש עבודה, אפילו לאיידהו הרחוקה, כדי לפרנס עצמם, עד אשר מצא מרטין עבודה כגנן וכמנהל חווה חקלאית. עם שמונה ילדים, משפחת קואיאר התגוררה ברחוב ריינולדס בשכונת לאס לומאס שבאזור "ההייטס" בלארדו. הנרי קואיאר הוא הבכור בין אחיו. הוא למד בבית הספר היסודי בואנוס איירס, וב-1973 השלים את לימודיו התיכוניים בתיכון ג'. וו. ניקסון. הוא למד בבית הספר לשירות החוץ ע"ש וולש באוניברסיטת ג'ורג'טאון, השלים בהצטיינות לימודי תואר ראשון ביחסי חוץ. הוא גם קיבל תואר שני בסחר בין-לאומי מאוניברסיטת טקסס A&M אינטרנשיונל, ותואר שני במשפטים מאוניברסיטת טקסס באוסטין.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית

בשנת 1981 פתח קואיאר משרד עורכי דין משלו בלארדו, והפך לעמיל מכס מורשה ב-1983. בשנים 1984–1986 לימד באוניברסיטת טקסס A&M אינטרנשיונל כמורה מן החוץ למשפט מסחרי בין-לאומי. ב-1986 נבחר לבית הנבחרים של טקסס כנציג מחוז הבחירה ה-42, וייצג את רוב העיר לארדו. במהלך 14 שנות כהונתו בבית הנבחרים המדינתי היה חבר במספר ועדות חקיקה לאומיות שעסקו בתקציבי מדינה, גבול ארצות הברית–מקסיקו וסחר בין-לאומי. ב-2001 מונה בידי מושל טקסס ריק פרי למזכיר המדינה של טקסס. הוא כיהן בתפקיד במשך כתשעה חודשים עד להתפטרותו. נכון לשנת 2022, קואיאר הוא הדמוקרטי האחרון שנשא במשרה ציבורית מדינתית בטקסס.
בשנת 2002 היה קואיאר מועמד המפלגה הדמוקרטית לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס ה-23 של טקסס. בבחירתו הכלליות הפסיד לרפובליקני המכהן הנרי בונילה (אנ') ביחס של 52%-47% – התחרות הצמודה ביותר שנתקל בה בונילה במהלך התמודדויותיו לקונגרס. קואיאר העביר את רוב 2003 בהכנות להתמודדות חוזרת מול בונילה. עם זאת, חלוקה מחדש של מחוזות הקונגרס בטקסס העבירו את העיר לארדו למחוז הקונגרס ה-28, שיוצג בידי סירו רודריגז (אנ'). רודריגז הפסיד לקואיאר בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית בפער של 58 קולות בלבד. ה"וושינגטון פוסט" תיאר את הפריימריז בין השניים כ"מגעיל", לאחר התמודדות מרה בה טען קואיאר כי רודריגז ערק עבור הרפובליקנים ורודריגז מנגד גרס כי קואיאר הוא אופורטוניסט. בתום ספירת הקולות הוביל קואיאר בפער של 145 קולות, אך לאחר ספירה חוזרת הצטמצמה הובלתו ל-58 קולות. רודריגז הגיש תביעה נגד התוצאות, אך בית משפט עיגן את ניצחונו של קואיאר. בבחירות הכלליות ניצח קואיאר בקלות בפער של למעלה מ-20%, והחל את כהונתו ב-3 בינואר 2005.