stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הכוחות המיוחדים של מקסיקו

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  מקסיקו מקסיקו
 שיוך:  צבא מקסיקו 
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1986–הווה (כ־39 שנים) 
 
הכוחות המיוחדים של מקסיקו (בספרדית: Cuerpo de Fuerzas Especiales) הוא יחידת כוחות מיוחדים של הצבא המקסיקני. חיילי השירות הסדיר של היחידה פועלים בדרך כלל כחיל רגלים קל. חיילי השירות הבינוני (סגן וקברניטים) הם בדרך כלל מדריכי היחידה. חיילי השירות הוותיקים מטפלים במשימות חשאיות. הכוחות המיוחדים של הצבא המקסיקני מכונה גם COIFE ונחשב למקבילה של הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית.
היסטוריה

GAFE נוצר בשנת 1986 כ"כוח ההתערבות המהיר" (Fuerza de Intervención Rápida) כדי לספק ביטחון למשחקי הכדורגל של גביע העולם שנערך במקסיקו סיטי. ה-GIGN הצרפתי אימן את הקבוצה בטקטיקות נשק ושיטות לחימה בטרור. ב-1 ביוני 1990 הקבוצה אימצה את שמה הידוע יותר, GAFE והפכה לחיל בשנת 2013 כחלק מהרחבת הצבא. היחידה שוב שינתה את שמה מ-GAFE לחיל כוחות מיוחדים בשנת 2004.
שמונה שנים לאחר מכן (בשנת 1994) השתתפו אנשי GAFE במבצע נגד לוחמי EZLN בצ'יאפס. יש מידע ציבורי מועט על הפעולות בהן השתתפו במהלך אותו סכסוך. במהלך שנות התשעים, על פי הדיווחים, ה-GAFE קיבל הכשרה בלוחמת קומנדו ולוחמה עירונית מידי הכוחות המיוחדים הישראלים ומיחידת הכוחות המיוחדים האמריקאים, שכללו אימונים בפריסה מהירה, מארבים ושיטות מעקב. כמו כן, ידוע כי בשלב מסוים מספר חברים אומנו בצבא ארצות הברית, כך על פי "מכון חצי הכדור המערבי לשיתוף פעולה ביטחוני", שם אומנו בעיקר בטכניקות חקירה משופרות ולוחמה פסיכולוגית (Psy-Ops).
בימינו כוחות הצבא המיוחדים ממשיכים להילחם במלחמה נגד קרטלי הסמים במקסיקו. הם תפסו בהצלחה מנהיגים גדולים של סמים כמו בנימין ארלנו פליקס מקרטל טיחואנה, קרלוס רוזלס מנדוזה מלה פמיליה קרטל ואוסיל קרדנס גווילן מקרטל המפרץ.
היסטוריה > שערוריות

בשנת 1994 תפס הגרילה של EZLN כמה עיירות ברחבי מדינת צ'יאפס הדרומית. ממשלת מקסיקו שלחה את לוחמי "GAFE" כדי לדכא את המורדים. תוך שעות נהרגו 30 מורדים ואחרים נלכדו. מאוחר יותר גופותיהם הושלכו על גדת נהר.
בשנת 1999 גויסו כ-34 עריקים של GAFE כדי להצטרף לקרטל המפרץ, המשמש כזרוע החמושה של הקרטל, שנודע בכינויו לוס זטאס. קבוצה זו גייסה גם אנשי צבא מקומיים וזרים (כמו גם חיילי צבא ארצות הברית ולוחמים מגוואטמלה), שוטרים מושחתים ואנשי כנופיות רחוב, והשתמשו בידע שלהם בעינויים ובמלחמה פסיכולוגית כדי להפחיד את יריביהם ולהטיל אימה על אזרחים חפים מפשע.
עד 2011 נותרו רק 10 מתוך 34 אנשי לוס זטאס המקוריים. רובם נהרגו או נלכדו על ידי הצבא המקסיקני, המשטרה הפדרלית וחיל הכוחות המיוחדים.
נטען כי באוקטובר 2013 במהלך הפגנה של מה שנקרא "קבוצות נוער אנרכיסטיות" נגד נשיא מקסיקו וכדי להנציח את טבח הסטודנטים בטלטלולקו ב-1968, מספר לוחמי היחידה פעלו כסמויים כדי לשבש את המחאה ולסייע למשטרה לדכא אותה.
אימונים

מאז הקמתם היחידה קיבלה מגוון אימונים מיחידות כוחות מיוחדים שונים מרחבי העולם (כולל ה-GIGN הצרפתי, סיירת מטכ"ל הישראלית ויחידת הכומתות הירוקות האמריקאית). הצבא איחד את כל הידע בכך שיצר בשנת 1998 את בית הספר הצבאי לכוחות מיוחדים, Escuela Militar de Fuerzas Especiales, שהפך ל-"Centro de Adiestramiento de Fuerzas Especiales" (מרכז הכשרה מיוחד לכוחות מיוחדים), הממוקם למרגלות הרי הר הגעש Iztaccíhuatl, ב-1 במאי 2002. קורס הכוחות המיוחדים הבסיסי נמשך 6 חודשים.
קורס קצינים של מדריכי כוחות מיוחדים (Curso de Oficiales Instructores de las Fuerzas Especiales - COIFE)
הדרכת קצינים בדרגות כוחות מיוחדים (CACFE)
הכשרה מיוחדת למדריכי כוחות מיוחדים וקצינים (Curso Avanzado de Instructores de Fuerzas Especiales - CAIFE)
אימונים > ארגון

הכוחות המיוחדים כפופים למזכירות ההגנה הלאומית של מקסיקו סיטי, מטה היחידה ממוקם בטמאטלה שבמקסיקו ומחולק ל:
חטיבת הכוחות המיוחדים הראשונה
גדוד הכוחות המיוחדים 1
גדוד הכוחות המיוחדים 2
גדוד הכוחות המיוחדים 3
חטיבת הכוחות המיוחדים השנייה
גדוד הכוחות המיוחדים 4
גדוד הכוחות המיוחדים 5
גדוד הכוחות המיוחדים 9
גדוד תגובה מהירה
חטיבת הכוחות המיוחדים השלישית
גדוד הכוחות המיוחדים 6
גדוד הכוחות המיוחדים 7
גדוד הכוחות המיוחדים 8
ציוד > תחבורה

UH-60 בלק הוק, מיל מי-17, CH-53 יסעור 2000, MD 530F, בל 212 ומסוק בל 412.
רכב מהיר להתקפה / רכב קל מכה, הומבי, טרקטורונים מדגם דודג' ראם בהתאמה אישית, רכבי שטח, קרקל, אופנועי שטח וסירות מתנפחות / מהירות.
ציוד > כלי נשק > אקדחים

Heckler & Koch P7M13
ברטה 92F
אקדח M1911
Heckler & Koch MP5
FN P90
בארט M82 ( .50 BMG )
ציוד > כלי נשק > רובים

FX-05 Xiuhcoatl
M4 קרבין
Heckler & Koch G3
Heckler & Koch PSG1
מערכת נשק צלפים M24
רמינגטון 700
רובה צלפים מורלוס
רמינגטון 1100
מוסברג 500
ציוד > כלי נשק > מכונות ירייה

FN MAG
Heckler & Koch HK21 E
מקלע קל M249
ציוד > כלי נשק > משגרי רימונים

משגר רימונים M203
מילקור MGL Mk 1
ציוד > כלי נשק > לוחמה נגד טנקים

B-300
RPG-7
RPG-29
RL-83
ציוד > כלי נשק > אחר

CornerShot
ראו גם

לוס סטאס
אהרן נמדר

| --- | --- |

 לידה:  1945 (בן 80 בערך) תשרי ה'תש"ו משהד, המדינה האימפריאלית של איראן איראן (1964–1979)
 מדינה:  ישראל ישראל
 תאריך עלייה:  1950
 השכלה:  ישיבת נחלים, ישיבת הנגב, האוניברסיטה העברית, אוניברסיטת הרווארד
 תחומי מחקר:  דיני מיסים, דיני מקרקעין ותכנון ובנייה ופילוסופיה של המשפט וההלכה
 תפקידים בולטים:  דיקן בית הספר לנדל"ן במכללה האקדמית נתניה, סגן  יו"ר לשכת עורכי הדין בישראל
אהרון נמדר (נולד ב־1945, תשרי ה'תש"ו במשהד, איראן) הוא עורך דין, פרופסור למשפטים ודקאן בית הספר לנדל"ן במכללה האקדמית נתניה. מומחה לדיני מיסים, דיני מקרקעין ותכנון ובנייה ופילוסופיה של המשפט וההלכה.
ביוגרפיה

נולד במשהד בקהילת אנוסי משהד שבאיראן. עם קום המדינה עלתה המשפחה לישראל, והם התגוררו במעברת בית ליד, והיו בין מקימי המושב בית נחמיה. במהלך התקפת פדאיון במושב אמו נרצחה, ואהרן, אחותו ואביו נפצעו קשה. בעקבות כך פוזרו ילדי המשפחה בין מוסדות שונים. הוא למד בנווה מיכאל (שם דילג על כיתה ג'), אחוזת שרה (שם דילג על כיתה ח') ועבר לישיבת נחלים. לפני גיוסו לצה"ל למד שנתיים בישיבת הנגב, ובשנת 1964 קיבל סמיכה לרבנות מהרב עובדיה יוסף.
בצה"ל שירת כקצין בשירות סדיר.
ביוגרפיה > לימודים

בשנת 1971 סיים לימודי תואר ראשון (.LL.B) ובשנת 1973 סיים תואר שני (.LL.M) במשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1974 למד תואר שני נוסף באוניברסיטת הרווארד בהנחיית פרופסור אלן דרשוביץ. בין השנים 1975–1977 למד לתואר שלישי - וקיבל תואר דוקטור במשפטים (.S.J.D) מאוניברסיטת הרווארד.
ביוגרפיה > פעילות אקדמית ופרקטיקה מעשית

בשנים 1968–1972 שימש כחבר מערכת כתב העת "משפטים". בשנים 1970–1972 שימש כחוקר במכון לחקר יהודי המזרח בהנהלתו של פרופסור חיים זאב הירשברג. בשנים 1978–2000 שימש כמרצה בפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר-אילן ולימד מסחר בינלאומי, פשיטת רגל ופירוק חברות, שטרות, ודיני מיסים ופרקטיקה משפטית.
ב-1996 החל לשמש כמרצה לדיני מיסים באקדמית נתניה ובמכללת שערי משפט. בין השנים 2005–2006 שימש כנשיא מכללת שערי משפט.
בשנים 1998–2013 היה שותף בכיר במשרד עו"ד נמדר, בן עטר, בנדל ושות' שהתמחה בדיני מיסים. נמדר נכלל במשך כמה שנים ברשימת עשרת עורכי הדין המצטיינים בתחום המיסים, ונבחר כעורך הדין המצטיין בתחומו.
ביוגרפיה > פעילות ציבורית

בשנים 1979–1980 היה חבר בוועדה לנוסח פקודת פשיטת הרגל [נוסח חדש], תש"ם-1980. בשנים 1983–1984 שימש כיועץ משפטי לרשות להגנת הצרכן. ב-1984 ייסד את עמותת "ע.ל.ם - עמותה לייעוץ מעשי וסיוע צרכני למעוטי יכולת.
בשנת 1994 ערך לצד פרוספור אסא כשר את הספר "מידות ורגשות" שיצא לאור בהוצאת חושן למשפט.
בשנים 1998–1999 שימש כיו"ר המועצה הלאומית למניעת תאונות.
בשנת 2000 ייסד את הכנס הארצי של לשכת עורכי הדין בישראל באילת, ובמשך 6 שנים שימש כיו"ר הכנס. בשנים 2003–2008 היה סגן יו"ר הלשכה, וחבר במועצה הארצית. בשנים 2005–2008 שימש כיו"ר משותף של המכון להשתלמות של לשכת עורכי הדין בישראל, יחד עם ד"ר יורם דנציגר, שופט בית משפט עליון.
בשנת 2002 היה בין מייסדי כתב העת "מקרקעין" היוצא לאור מדי חודשיים בהוצאת רונן. הוא משמש מאז כעורך וחבר מערכת.
ב-2003 היה חבר בוועדת בן-רפאל, אשר בחנה את ההגדרה העדכנית של מהות הקיבוץ והנחתה את התייחסות מוסדות הצבור ביחסם לקיבוץ המתחדש ולתנועה.
בשנת 2004 שימש יו"ר ועדת הבחירות וועדת המפקד של המפד"ל.
כיום הוא חבר בחבר הנאמנים של המכללה האקדמית נתניה ומכללת אורות ישראל, משמש ראש המחלקה המשפטית בקבוצת מנוס ונשיא "יתרו - המוסד הארצי לבוררות".
ביוגרפיה > ספרים

כתב 26 ספרים שונים בתחומי המס השונים (מס הכנסה, מע"מ, מס שבח מקרקעין, מס ריווחי הון והיטל השבחה) ובתחומי דיני המקרקעין: הפקעת מקרקעין, פגיעה במקרקעין, תכנון ובנייה, תמ"א 38 פינוי בינוי. הספרים צוטטו אלפי פעמים בפסקי דין של בתי המשפט השונים. בין הספרים שפרסם:
Contracts in Bankruptcy, (הוצאת בורסי 1977)
מס הכנסה - יסודות ועיקרים (חושן למשפט, 2013) 474 עמ'
מס שבח מקרקעין – בסיס המס (חושן למשפט, מהדורה שביעית, 2013) 807 ע'.
מס שבח מקרקעין - חישוב המס ותשלומו (חושן למשפט, מהדורה שביעית, תשע"ב-2012), 950 ע'.
מס שבח מקרקעין – הפטור לדירות מגורים (חושן למשפט, מהדורה שביעית, 2014) 750 ע'.
מס שבח מקרקעין – עסקאות פטורות ממס (חושן למשפט, מהדורה שביעית, 2012) 640 ע'.
מס ערך מוסף, (חושן למשפט 2003), 2 כרכים, מהדורה רביעית, 2012, 1216 עמ'
פגיעה במקרקעין: פיצויים בגין נזקי תוכנית, (חושן למשפט 2008), 804 עמ'
הפקעת מקרקעין: עקרונות, הליכים ופיצויים, (חושן למשפט 2011), 559 עמ'
היטל השבחה (חושן למשפט, 2011) 592 ע'.
מערכת המס בעסקאות נדל"ן: מס שבח, מע"מ והיטל השבחה, מהדורה שלישית, 2013, 800 עמ'.
תכנון ובנייה: תוכניות, מוסדות והליכי תכנון (חושן למשפט, 2015) 687 ע'.
תכנון ובנייה: הליכי רישוי, היתרים, אכיפה ושפיטה (חושן למשפט, 2015) 702 ע'.
מיסוי שכירות (יחד עם ד"ר שמואל בורנשטיין), 1989, 304 עמ'.
פקודת מס הכנסה המבוארת, (חושן למשפט, 1990) 786 עמ'. מהדורה שנייה, 1994, 944 עמ'.
שינוי יעוד בקרקע חקלאית, (חושן למשפט, 1996) 286 עמ'.
מיסוי הפקעת מקרקעין (יחד עם מאיר מזרחי), 1999, 336 עמ'.
התחדשות עירונית: פינוי ובינוי - עיבוי בניה - תמ"א 38: מס שבח - מע"מ - היטל השבחה - ארנונה, (חושן למשפט 2011), 365 עמ'
תמ"א 38 (יחד עם מ' גדרון) (חושן למשפט, 2012) 658 עמ'.
פינוי ובינוי (חושן למשפט, 2013) 424 עמ'.
אסופות: על אמונה, מוסר וחברה, (חושן למשפט, 2016), 336 עמ'.
שיטת המשפט של ההלכה, (חושן למשפט, 2019) כ-400 עמ'.
שיטת הפסיקה של ההלכה, (חושן למשפט, 2021) 464 עמ'.
המשפט היהודי-מבנה, יסודות, עיקרים, (חושן למשפט, 2022) 624 עמ'.
ביוגרפיה > מאמרים

נמדר פרסם למעלה מ-120 מאמרים בכתבי העת המקצועיים, ובכללם: "Israel Yearbook on Human Rights", "מחקרי משפט", "משפטים", "ממזרח וממערב" (הוצאת בר-אילן), "רואה החשבון", דו-ירחון "מיסים", דו ירחון "מקרקעין" ועוד.
ביוגרפיה > משפחה

נשוי לאוולין ולהם 5 ילדים, מתגורר בקריית אונו.
הערות שוליים

↑  דרור מרמור, ‏מיזם הנדל"ן השאפתני של המכללה האקדמית נתניה, באתר גלובס, 7 ביולי 2014
1 2  עפרה לקס, עניין אישי והפעם עם פרופ' אהרן נמדר, באתר ערוץ 7, 24 בנובמבר 2016
↑  עמוד העמותה באתר גיידסטאר
↑  כתב העת מקרקעין באתר "מקרקעין"
↑  אודות פרופ' אהרון נמדר באתר של  קבוצת מנוס
↑  אהרן נמדר באתר "יתרו"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276591205171  LCCN: n83328716  VIAF: 62934880   WorldCat (עם VIAF): 62934880
ארתור קונאן דויל

| --- | --- |

ארתור קונאן דויל בינואר 1913
 לידה:  22 במאי 1859 הממלכה המאוחדת אדינבורו, הממלכה המאוחדת
 פטירה:  7 ביולי 1930 (בגיל 71) הממלכה המאוחדת קרוובורו (אנ'), הממלכה המאוחדת
 שם לידה:  Arthur Ignatius Conan Doyle 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 לאום:  בריטי
 מקום קבורה:  Church of All Saints cemetery 
 מקום לימודים:  Stonyhurst Saint Mary's Hall, Stella Matutina, קולג' סטוניהרסט, בית הספר לרפואה של אוניברסיטת אדינבורו 
 שפות היצירה:  אנגלית
 סוגה:  ספרות בלשית, רומן היסטורי
 יצירות בולטות:  ספרי שרלוק הולמס
 הושפע מ:  אדגר אלן פו
 השפיע על:  אגאתה כריסטי וכותבי ספרות בלשית אחרים, אדגר רייס בורוז.
 בן או בת זוג:  Louisa Hawkins (6 באוגוסט 1885–4 ביולי 1906)  Jean Elizabeth Leckie (18 בספטמבר 1907–7 ביולי 1930) 
 צאצאים:  Mary Louise Conan Doyle, Adrian Conan Doyle, Denis Conan Doyle, Alleyne Kingsley Conan Doyle, Jean Conan Doyle 
 פרסים והוקרה:  Knight of Grace of the Order of Saint John (1903)  אביר במסדר הכתר של איטליה (1895)  מסדר המג'ידיה (1907)  מדליית מלכת דרום אפריקה (1901)  Knight Bachelor (1902) 
 http://www.conandoyleestate.com
 חתימה:   
 
סר ארתור קונאן דויל (באנגלית: Arthur Conan Doyle‏; 22 במאי 1859 – 7 ביולי 1930) היה סופר סקוטי, ידוע בעיקר בשל סיפורי הבלש הבדיוני שרלוק הולמס, אשר נחשבו לחידוש משמעותי בתחום הספרות הבלשית. הוא היה סופר פורה, שעבודותיו האחרות כללו סיפורי מדע בדיוני, רומנים היסטוריים, מחזות ושירה. קונאן דויל היה רופא בהכשרתו.
"קונאן" הוא במקור שם אמצעי, אך בשנים מאוחרות יותר השתמש בו דויל כחלק משם משפחתו.
מספריו > שרלוק הולמס

חקירה בשני - רומן אשר יצא לאור בשנת 1887. הספר עורר הדים רבים בקרב בני הקהילה המורמונית משום שהאשים אותם בפשעים כבדים. בישראל יצא הספר לאור בתרגום לעברית על ידי משה דור בהוצאת "מעריב לעם" בשנת 1960, ויצא שוב לאור בתרגומו של אוֹרי בלסם בהוצאת "מרגנית"-"זמורה ביתן מודן" בשנת 1989.
חותם הארבעה - יצא לאור בשנת 1890. יצא לאור בעברית בתרגומו של שלמה ערב בשם "חותם הארבעה או תעלומת בית שולטו" בהוצאת צ'צ'יק בשנת 1951; בשם "סימן הארבעה" בתרגומן של שלומית קדם וחדוה גיל, בהוצאת לדורי בשנת 1982; ובשם "חותם הארבעה" בתרגומו של אוֹרי בלסם בהוצאת זמורה ביתן בשנת 1983.
כלבם של בני בסקרוויל - הופיע בשנת 1901 כסיפור בהמשכים בכתב העת סטרנד, ובשנת 1902 יצא לאור כספר. נחשב לטוב שבספרי שרלוק הולמס. יצא לאור לראשונה בעברית בתרגומו של אוריאל הלפרין (יונתן רטוש) בהוצאת אמנות בשנת 1929.
עמק הפחד - יצא לאור בשנת 1914. יצא לאור בתרגומו לעברית של מיכאל הנדלזלץ בהוצאת זמורה ביתן בשנת 1990.
זיכרונותיו של שרלוק הולמס (1894).
הקידה האחרונה (1917).
הרפתקאות שרלוק הולמס קובץ סיפורים קצרים אשר יצא לאור בעברית בתרגומה של שלומית קדם, בהוצאת לדורי.
שובו של שרלוק הולמס - יצא לאור בעברית (בשם "שרלוק הולמס מפענח תעלומות") בתרגומה של שלומית קדם, בהוצאת לדורי.
ספר החקירות של שרלוק הולמס - הופיע בשנת 1927. יצא לאור בעברית בתרגומה של שלומית קדם, בהוצאת לדורי ובתרגומו של אורי בלסם בהוצאת זמורה ביתן, בשם ספר הפרשיות של שרלוק הולמס.
מספריו > מהדורות סיפורי שרלוק הולמס בעברית שנמכרות בישראל

שרלוק הולמס - הטוב שבטוב
תעלומת עמק בוסקומב
שרלוק הולמס - כל הסיפורים, הוצאת מחברות לספרות
מספריו > מהדורות סיפורי שרלוק הולמס בעברית שנמכרות בישראל > המהדורה הכרונולוגית

מהדורה זו סידרה את הסיפורים הקצרים כך שיופיעו על פי זמן ההתרחשות של החקירה המתוארת בהם. כל סדרת הספרים הכוללת שמונה ספרים (ארבעה המוקדשים לסיפורים הקצרים, ועוד ארבעת הרומנים) תורגמה לעברית בעריכת יחיעם פדן וספריית מרגנית של הוצאת זמורה-ביתן באמצע שנות ה-80.
אוספי הסיפורים הקצרים, לפי הסדר, הם (כל השמות נבחרו על פי שמות של סיפורים קצרים מאותו קובץ):
פרשת הבלש הגוסס
תעלומת עמק בוסקומב
פרשת נזר התרשיש
תעלומת הדמויות המרקדות (תרגם אורי בלסם)
מספריו > רומנים היסטוריים

החברה הלבנה (1891).
הרפתקאותיו של מיכה קלארק (1888).
האודיסאה של מיכה קלארק.
סר ניגל.
מספריו > רומנים אחרים

העולם שאבד
המקרה המוזר באוקספורד (תרגום חפשי).
תעלומתו של סטארק מונרו (תרגום חפשי).
הטרגדיה של נוסעי ה"קורוסקו" (תרגום חפשי).
הרפתקה בבית הכפרי (תרגום חפשי).
גרזן עם ידית כסופה (תרגום חפשי).
ראו גם

ערכים בקטגוריה ספרי ארתור קונאן דויל
שרלוק הולמס (סרט)
שרלוק (סדרה)
הערות שוליים

↑  ג'ון לה קארה, "הקדמה:אחד ממספרי הסיפורים הגדולים בעולם, או למה אנחנו אוהבים את קולו של ווטסון", מתוך הספר "כלבם של בני בסקרוויל, ועוד סיפורים", מאת ארתור קונאן דויל, הוצאת אריה ניר, 2008, עמודים 8–9, "אין פלא אפוא שצימודם של הולמס ווטסון הוליד יותר חקיינים מכל צמד ספרותי אחר. דרמות שוטרים בנות- ימינו שואבות מהם בלי הפסק. הם אחראים בלעדיים כמעט לסרטי הצמד- חמד. המותחן המודרני היה אבוד בלעדיהם. בלי שרלוק הולמס, האם הייתי ממציא אי- פעם את ג'ורג' סמיילי? ובלעדי ד"ר ווטסון, האם הייתי נותן אי- פעם לסמיילי את העזר- כנגדו פיטר גילם? הייתי רוצה לחשוב שכן, אבל אני מטיל בכך ספק גדול".
| סדרת שרלוק הולמס מאת ארתור קונאן דויל |
| --- | --- | --- |
| ספרים | חקירה בשני • חותם הארבעה • כלבם של בני בסקרוויל • עמק הפחד |  |
| אוספי סיפורים קצרים | הרפתקאותיו של שרלוק הולמס • זיכרונותיו של שרלוק הולמס • שובו של שרלוק הולמס • הקידה האחרונה • ספר הפרשיות של שרלוק הולמס |  |
| דמויות | שרלוק הולמס • מייקרופט הולמס • דוקטור ווטסון • המפקח לסטרייד • פרופסור מוריארטי |  |
| דמויות משנה | איירין אדלר • סבסטיאן מורן • מרי מורסטן • דמויות נוספות |  |
| שונות | רחוב בייקר 221 ב' • מוזיאון שרלוק הולמס |  |
| עיבודים נבחרים | סרטים: שרלוק הולמס ותעלומת גרבי המשי • שרלוק הולמס והפרחחים מרחוב בייקר • טום וג'רי פוגשים את שרלוק הולמס • מר הולמס • הולמס & ווטסון • אנולה הולמס • אנולה הולמס 2 • אנולה הולמס 3   סדרות: זיכרונות על שרלוק הולמס • שרלוק • אלמנטרי • שרלוק הולמס (2013) • מיס שרלוק • שרלוק ברוסיה • הפרחחים • הולמס וסילי ליוואנוב: הרפתקאותיהם של שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון (הרפתקאותיהם של שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון • שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון • הרפתקאותיהם של שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון: המאה העשרים מתחילה • הרפתקאותיהם של שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון: כלבם של בני בסקרוויל • הרפתקאותיהם של שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון: אוצר אגרא)   רוברט דאוני ג'וניור: שרלוק הולמס (סרט, 2009) • שרלוק הולמס: משחק הצללים • שרלוק הולמס 3   משחקי וידאו: שרלוק הולמס: התעוררות • שרלוק הולמס נגד ארסן לופין • שרלוק הולמס נגד ג'ק המרטש |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260414105171  PLWABN: 9810624489905606  BIBSYS: 90059591  BNC: 000034643  BNE: XX908424  BnF: cb119005545 (data)  CANTIC: a10442376  CiNii: DA00984486  GND: 11852710X  ICCU: CFIV017594  ISNI: 0000 0001 2281 0491  LCCN: n79082292  LNB: 000013490  MusicBrainz: 0568c60f-9852-4708-82ab-1afb8bb1342f  NDL: 00438206  NKC: jn19990001842  NLA: 35044052  NLG: 68198  NLK: KAC199607392  NSK: 000007454  NTA: 217604056  RERO: 02-A000052875  SELIBR: 184005  SNAC: w6d221f7  SUDOC: 026836645  Trove: 810381  VcBA: 495/78160  VIAF: 65283845   WorldCat (עם VIAF): 65283845
אל-חק

| --- | --- |


 תחום:  international activities 
 מדינה:  מדינה פלסטינית 
 מטה הארגון:  רמאללה 
 תקופת הפעילות:  1979–הווה (כ־46 שנים) 
 www.alhaq.org
 
אל-חק (בערבית: الحق) הוא ארגון זכויות אדם פלסטיני עצמאי שהוקם בשנת 1979 ובסיסו ברמאללה. הארגון עוקב ומתעד הפרות של זכויות אדם נגד פלסטינים שבוצעו על ידי הצדדים בסכסוך הישראלי-פלסטיני, מוציא לאור דו"חות על ממצאיו, ומפיק מחקרים משפטיים מפורטים. הוא נמצא במעמד של יועץ מיוחד של המועצה הכלכלית-חברתית של האומות המאוחדות מאז 2000.
אל-חק מסונף לוועדת המשפטנים הבין-לאומית שבסיסה בז'נבה והוא חבר בפדרציה הבין-לאומית לזכויות אדם, הקואליציה הבין-לאומית "הביטאט" (אנ') והארגון העולמי נגד עינויים. הוא גם חלק מהוועד הפועל של EuroMed Rights וועדת ההיגוי של רשת הארגונים הלא ממשלתיים הפלסטיניים.
היסטוריה

הארגון הוקם בראמאללה, בשנת 1979, על ידי קבוצת עורכי דין ובראשם רג'א שחאדה, ששימש מנהלו במשך שנים רבות. והוא היה ארגון זכויות האדם הפלסטיני הראשון, ואחד הראשונים בעולם הערבי. שמו המלא "אל-חק - החוק בשירות האדם".
בשנותיו הראשונות, אל-חק התמקד במידה רבה בניתוח מעמדה המשפטי של ישראל כמעצמה כובשת בשטחים הפלסטיניים, כולל הגדה המערבית, מזרח ירושלים ורצועת עזה, כמו גם את המנגנון המשפטי שהוקם על ידי הרשויות השלטוניות שלה בשטחים. אל-חק הפיק מספר מחקרים מוקדמים שניסו ליישם את עקרונות המשפט ההומניטרי על הכיבוש הישראלי. אל-חק דיווח כי מחקרים אלו "היו חיוניים בעיצוב הדיון על החוקים והתקנות החלים בשטחים". בתקופה זו הקים אל-חק את יחידת הסיוע המשפטית שלו, בנוסף ליחידת המחקר המשפטי.
במהלך השנים הארגון פעל לקידום זכויות האדם ברשות הפלסטינית באמצעות עריכת מחקרים, מתן סיוע משפטי ותיעוד פגיעות בזכויות אדם. עם פרוץ האינתיפאדה הראשונה בדצמבר 1987, חמישה מעובדי השטח שלו נעצרו במעצר מנהלי.
בשנת 1996 האשים אל-חק את המשטרה הפלסטינית בעינוי למוות של מחמוד אל-ג'מיל, חבר בארגון "נצי הפת"ח" שהיה כלוא בכלא שכם.
משנת 2006 משמש שעואן ג'בארין כמנכ"ל הארגון.
פרסים והוקרה

בשנת 1989 זכה הארגון בפרס קרטר-מניל לזכויות האדם.
ב-2009 זכה הארגון יחד עם בצלם בפרס גזן ההולנדי.
בדצמבר 2018, יובל ה-70 להכרזת זכויות האדם, קיבל הארגון את הפרס הלאומי של צרפת לזכויות האדם. את הפרס המוענק בידי ראש ממשלת צרפת, חולק אל-חק עם ארבעה ארגוני זכויות אדם נוספים ובהם "בצלם".
ב-2022 זכה בפרס ברונו קרייסקי.
הכרזה בישראל כארגון טרור

ב-22 באוקטובר 2021 הכריז שר הביטחון בני גנץ על הארגון כארגון טרור, לצד חמישה ארגוני חברה אזרחית נוספים. לדבריו, פעילי החזית העממית לשחרור פלסטין הועסקו בארגונים בתפקידי שטח וניהול, והסתירו את שיוכם לארגון החזית העממית. ההחלטה התקבלה לאחר פעילות משותפת של השב"כ והמטה הלאומי ללוחמה כלכלית בטרור, ואושרה על-ידי גורמים משפטיים של ממשלת ישראל. בתגובה, ארגוני זכויות האזרח אמנסטי אינטרנשיונל ו-Human Rights Watch טענו כי ההחלטה היא "מזעזעת ובלתי הוגנת". חלק מדינות "האיחוד האירופי" קיבלו ראיות מידי ממשלת ישראל, אך הן דחו את הטענה שאל-חק ויתר הארגונים קשורים לטרור, והודיעו כי ימשיכו לתמוך בארגון. באוגוסט 2022 הודיע גם ה-CIA כי בבחינה של חומר הראיות שהתקבל מישראל לא נמצאו כל ראיות הקושרות את הארגון לפעילות טרור.
לקריאה נוספת

Lynn Welchman, Al-Haq - A Global History of the First Palestinian Human Rights Organization ,University of California Press, 2021
הערות שוליים

↑  "United Nations Civil Society Participation – Apply for Consultative Status". esango.un.org.
1 2  דני רובינשטיין, הדרך השלישית של רג'א שחאדה, דבר, 17 בדצמבר 1982
↑  By Storer H. Rowley וTribune Staff Writer, IN WEST BANK, GRUMBLINGS AGAINST ARAFAT GROW, ‏ביולי 1996
↑  אמנון לוי, "ישראל מבצעת פשעים כנגד זכויות האדם", חדשות, 10 בדצמבר 1989
↑  עקיבא אלדר, מנכ"ל ארגון זכויות האדם הפלסטיני לא יכול לצאת מהגדה לקבל פרס בהולנד, באתר הארץ, 5 במרץ 2009
↑  Palmarés du Prix des droits de l'homme 2018, L'institution française de protection et promotion des droits de l'Homme
↑  איתמר אייכנר, צרפת תעניק פרס לארגון "בצלם" ולמקבילו הפלסטיני, באתר ynet, 5 בדצמבר 2018
↑  צו המאבק בטרור (הכרזה שחבר בני אדם הוא ארגון טרור) (תיקון), התשפ"ב-2021, ילקוט הפרסומים 9693, 21 באוקטובר 2021
↑  יואב זיתון, עינב חלבי, שישה ארגונים מהחזית העממית הוכרזו כארגוני טרור: "שיוכם הוסתר מסיבות ביטחוניות", באתר ynet, 22 באוקטובר 2021
↑   הגר שיזף, יהונתן ליס ובן סמואלס, גנץ הכריז על 6 ארגוני חברה אזרחית בגדה ארגוני טרור; ארה"ב דורשת הבהרות, באתר הארץ, 22 באוקטובר 2021
↑  אורן זיו, האירופאים דוחים רשמית את טענות ישראל לגבי הארגונים הפלסטינים, באתר "שיחה מקומית", 12 ביולי 2022
↑  סוכנויות הידיעות‏, "ה-CIA לא מצא ראיות לכך שהארגונים הפלסטיניים הם ארגוני טרור", באתר וואלה, 22 באוגוסט 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264229005171  GND: 666835-5  ISNI: 0000 0001 1091 5851  LCCN: n85219360  SUDOC: 101886187  VIAF: 135828520   WorldCat (עם VIAF): 135828520
קולט אביטל

אביטל בוועידה בגרמניה, פברואר 2012
קוֹלֵט אביטל (נולדה ב-1 במאי 1939) היא דיפלומטית ופוליטיקאית ישראלית. מילאה תפקידים דיפלומטיים בכירים והייתה חברת הכנסת מטעם מפלגת העבודה. בשנת 2007 הייתה לאישה הראשונה שהתמודדה לתפקיד נשיאת מדינת ישראל.
ביוגרפיה

אביטל נולדה בשם קולט אברמוביץ, ב-1 במאי 1939 בבוקרשט, רומניה. ברומניה נחשבה משפחתה לאמידה, והיו בבעלותה בנק ובית-חרושת לעורות. בתקופת מלחמת העולם השנייה אולצה משפחתה לענוד טלאי צהוב, ואביה נלקח כבן ערובה לבניין העירייה בעיר בקאו, שם עונה קשות. בית משפחתה הופקע והיא נמלטה עם אמה לבוקרשט. חלק מבני משפחתה נהרגו בהפצצות בעלות הברית. עקב הגדרתה כ"בורגנית קפיטליסטית", נרדפה המשפחה על ידי המשטר הקומוניסטי. בשנת 1950 עלתה ארצה עם הוריה ואלה השתכנו בלב תל אביב. קשיי ההסתגלות לשפה ולמציאות הארץ-ישראלית הביאו לכך שעד כתה ט', למדה אביטל בבית הספר "סנט ג'וזף" ביפו. המוסד התנהל ברוח צרפת ולאביטל, שהייתה בקיאה בשפה הצרפתית עוד מרומניה, היה הדבר נוח למדי. את שלוש שנות הלימודים האחרונות בתיכון עשתה בעירוני ה'.
למדה באוניברסיטה העברית בירושלים לתואר ראשון במדע המדינה וספרות אנגלית ותואר שני במינהל ציבורי באוניברסיטת הרווארד.
ביוגרפיה > במשרד החוץ

במהלך לימודיה בירושלים החלה לעבוד במשרד החוץ כמזכירה. לאחר סיום לימודיה הגישה בקשה להתקבל לתפקיד דיפלומטי בשירות החוץ הישראלי, והיא הייתה בין הנשים הראשונות שעברו את הבחינות לצוערי משרד החוץ. למרות זאת שובצה תחילה כמזכירה בקונסוליה הישראלית בקנדה, שם שהתה שלוש שנים במהלכם קודמה לתפקיד קצין עיתונות. רק לאחר שנתיים נוספות צורפה לסגל הדיפלומטי. בספטמבר 1973 יצאה לבריסל בשליחות רשמית ראשונה כדיפלומטית, בתפקיד נספח עיתונות. אחר כך עברה לקונסוליה בבוסטון, בתפקיד קונסול הסברה ועיתונות.
בהמשך שימשה כמנהלת מדור תכנים במחלקת הסברה, בשנים 1981–1984 שימשה ציר הסברה בפריז, בשנים 1984–1986 שימשה מנהלת מחלקת ההדרכה ואחר כך מנהלת מחלקת ההסברה. בשנים 1988–1992 הייתה שגרירת ישראל בפורטוגל, ובשנת 1992 מונתה לקונסול כללי בניו יורק. בשובה לישראל, בשנת 1996, מונתה לתפקיד השלישי בחשיבותו במשרד החוץ כסמנכ"לית האחראית על מערב אירופה. בסך הכל, שירתה במשרד החוץ במשך 38 שנים.
בשנת 1998 פרשה משירות החוץ ופנתה להתמודד בבחירות הפנימיות של מפלגת העבודה לקראת הבחירות לכנסת החמש עשרה.