stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לימבורגר
בתרבות

הלימבורגר והריח האופייני לו הם נושא לבדיחות רבות, בין השאר בסרטי קומדיה של לוני טונס,ו- Three Stooges, כמו גם בסרט "מי עשה את זה" משנת 1942 של אבוט וקוסטלו. כמו כן, האויב המושבע של האופנוברים ממאדים קרוי "לורנס לימבורגר", ולו ריח גוף נורא.
ריחה של הגבינה מוזכר בסינגל משנת 1979 של The B-52's, Dance This Mess Around, עם המילים "למה אתה לא רוקד איתי? I'm not no Limburger" .
מחקר שמראה כי יתוש המלריה (Anopheles gambiae) נמשך באותה מידה לריח של לימבורגר ולריח של כפות רגליים אנושיות זכה בפרס איג נובל בשנת 2006 בתחום הביולוגיה. תוצאות המחקר פורסמו בכתב העת הרפואי The Lancet ב-9 בנובמבר 1996. יישום של המחקר הוא במלכודות פיתיון עם הגבינה שהוצבו במקומות אסטרטגיים בחלקים מסוימים של אפריקה כדי להילחם במגפת המלריה .
ערכים תזונתיים

100 גרם לימבורגר מכילים:
27 גרם שומן, 17 מתוכו רווי.
327 קלוריות, מתוכן 240 קלוריות משומן.
90 מ"ג כולסטרול
800 מ"ג נתרן
20 גרם חלבון
הערות שוליים

1 2  Crump, Marty (2009). Sexy Orchids Make Lousy Lovers: & Other Unusual Relationships. University of Chicago Press. p. 160. ISBN 9780226121871.
↑  COUNCIL REGULATION (EEC) No 2081/92 APPLICATION FOR REGISTRATION: Art. 17 National file No 93/2
↑   New York Produce Review and American Creamery, 1904.
↑  "Limburger Cheese, History of Limburger Cheese, Limburger Cheese Sandwich Recipem How To Make A Limburger Sandwich". Whatscookingamerica.net. נבדק ב-14 בנובמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Curd, Dan (16 בפברואר 2018). "Limburger: The cheese that "nose" no equal". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Noggle, Amber. "Made in Wisconsin: Limburger cheese".
↑  Fox, Patrick.
↑  O'Neill, Helen (8 במאי 2013). "Charming Wisconsin town not shy about celebrating Limburger, world's stinkiest cheese". Calgary Herald. נבדק ב-2013-05-21. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Welcome to the Cheesetique April Newsletter". באפריל 2006. אורכב מ-המקור ב-8 ביולי 2011. נבדק ב-12 נוב' 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fuller, Eva Greene (1909).
↑  Madison, Deborah (2010).
↑  Allen, T. (2003).
↑  "Ig Nobel Prize list of past winners". Improbable.com. נבדק ב-12 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Knols BG (בנובמבר 1996). "On human odour, malaria mosquitoes, and Limburger". Lancet. 348 (9037): 1322. doi:10.1016/S0140-6736(05)65812-6. PMID 8909415. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Knols, Brad; De Jong, Ruurd (באפריל 1996). "Limburger cheese as an attractant for the malaria mosquito Anopheles gambiae s.s.". Parasitology Today. 12 (4): 159–161. doi:10.1016/0169-4758(96)10002-8. PMID 15275226. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Nutrition Facts and Information for Cheese, limburger". Nutritiondata.self.com. נבדק ב-23 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
גבינת לימבורגר של חצי פאונד (226 גרם).
השדרה הגדולה (בודפשט)

| --- | --- |

 מיקום
 עיר:  הרובע החמישי של בודפשט, יוז'פווארוש (רובע 8), פרנצווארוש (רובע 9), ארז'בטווארוש, טרזווארוש (רובע 6), בודפשט מחוז XIII 
 
 קואורדינטות:  47°29′59″N 19°04′10″E﻿ / ﻿47.49969°N 19.06943°E﻿ / 47.49969; 19.06943
 he
 
שדרת סנט אישטוואן (אז ליפוט), בשנת 1911
השדרה הקטנה (הירוקה) והשדרה הגדולה (הסגולה)
השדרה הגדולה (בהונגרית: Nagykörút) היא אחד המסלולים החשובים ביותר במרכז העיר בודפשט, שקטע הפשט שלו נבנה לאורך אפיק הנהר של אחד מיובליו הטבעיים של הדנובה, כך שלמסלול - במובן המודרני - אין מעצב. הוא עובר דרך הרבעים הפנימיים, בגבול הדרומי של רובע 13 ובגבול הצפוני של הרבעים 5, 6, 7, 8, 9. חלקים מסוימים של התוואי נקראו על שם אחדים מבני בית הבסבורג. החלק הצפוני ביותר של שדרות סנט אישטוואן נשא בעבר את שמו של הקיסר ליאופולד הבסבורג. בתקופה הסוציאליסטית שבין 1950 לבין 1990 נקראו שדרות תרז ושדרת ארז'בט בשם שדרות לנין. השם "השדרה הגדולה", כמו השם השדרה הקטנה איננו רשמי, אלא רק שם לא רשמי לכביש הראשי.
השדרה במספרים

אורכה הכולל של השדרה הגדולה מגשר מרגיט עד לגשר פטפי הוא 4,141 מטרים. רוחב השדרה הגדולה הוא 37.92 מטר לכל אורכה, כך ששטח הפנים שלה 157,027 מ"ר (157 דונם). הנקודה הגבוהה ביותר של השדרה מעל פני הים נמצאת מול ניוגטי פאייאודבר כלומר תחנת הרכבת ניוגטי, 106.09 מטר מעל פני הים. (ביחס למפלס הרגיל של הדנובה הנקודה נמצאת 10.69 מטר גבוהה יותר) מנקודה זו, מסלול השדרה יורד לכיוון שני הגשרים, ומגיע ל-104.16 מטר בסביבות אמצע שדרת יוז'ף, בעוד לנקודה הנמוכה ביותר מגיעים בכיכר בורארוש, בגובה 103.33 מטר מעל פני הים. את ההבדל בגובה של 2.76 מטר - במרחק כזה - לא ניתן לזהות בעין אנושית.
שמות חלקי השדרה

חלקים מסוימים של השדרה הגדולה נקראו באופן מסורתי על שם הרבעים שהיא נגעה בהם, והם נקראו על שמם של כמה מבני בית הבסבורג. שמות קטעי השדרה, משמותיהם פעם ועד היום:
| --- | --- |
1870–1937: שדרת ליפוט
1937–: שדרת סנט אישטוואן

| --- | --- |
1882–1950: שדרת תרז
1950–1990: שדרות לנין
1990–: שדרת תרז

| --- | --- |
1875–1950: שדרת ארז'בט
1950–1990: שדרות לנין
1990–: שדרת ארז'בט

| --- | --- |
1875–: שדרת יוז'ף

| --- | --- |
1875–: שדרת פרנץ

תוואי המסלול העתידי נקבע על פי מאפיינים טבעיים. הודות לענף הדנובה שבעבר זרמו בה מים, הובל המסלול לאורך השטחים העמוקים יותר, ובכך הבטיחו את האפשרות לבנות מתחת לשדרה את תעלת בביוב המאסף הראשית, הכלולה בתוכניות העיר ופועלת על פי עקרון הכבידה.
שמות חלקי השדרה > סימון מסלול השדרה

הקטע הצפוני של השדרה הגדולה החל מגשר מרגיט והתבסס על הציר של רחוב Fegyvergyár. באותה תקופה השכונה הייתה בנויה במפעלים תעשייתיים, מבני מגורים ניתן היה למצוא רק פה ושם. מנקודת מבט של ביטחון הציבור, זו הייתה אחת השכונות הידועות לשמצה של הבירה ולכן התכנון העירוני יצר הזדמנות לפתור זאת. בכיכר ניוגטי של היום, תוואי השדרה העתידי חתך את אולם התחנה של פשט, קודמתה של תחנת הרכבת ניוגאטי של היום, שחזיתה הייתה על קו רחוב יוקאי של היום. תחנת הרכבת ניוגטי של היום נבנתה בין 1874 לבין 1877 בהתאם לתוואי החדש ולעלייה בתנועת הרכבות.
במהלך בניית השדרה הגדולה, נאלצו להרוס 251 מבנים, 70% מהם צמודי קרקע, 20% חד-קומתיים ו-10% דו-קומתיים.
שמות חלקי השדרה > השלב הראשון של הבנייה: 1872–1883

מאחורי בנייתו של השדרה הגדולה לא עמדה קבוצה בנקאית עם הון רציני. כתוצאה מכך, למרות שתוואי השדרה נקבע בחוק, לא למדינה ולא לבירה היה כסף להפקיע את התוואי או להקים מבני ציבור לאורך התוואי החדש. כל זה הוחמר על ידי המשבר הפיננסי שהחל ב-1873, ולכן הבנייה לאורך השדרה החדשה כמעט ולא התרחשה, רק 23 מבנים נבנו ב-12 שנים, כולל תחנת הרכבת ותיאטרון העם שלימים נהרס. בשנים אלו ניסתה המועצה לעבודות ציבוריות רק למנוע בנייה חדשה בתוואי המוסדר של השדרה. בחלק מהשנים מהתקופה התבצעה הבנייה באופן הבא:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1872 | 1873 | 1874 | 1875 | 1876 | 1877 | 1878 | 1879 | 1880 | 1881 | 1882 | 1883 |
| 3 | 2 | 4 | 3 | 1 | 2 | - | 2 | - | - | 2 | 4 |

בתום המשבר הכלכלי, לאחר 1879, הבנייה בשדרת אנדראשי החלה לבעבע שוב, אך בשדרה הגדולה היא כמעט נעצרה. המצב התאפיין היטב בכך שבשנים 1880 ו-1881 לא נבנה אף בניין חדש לאורך השדרה הגדולה. בדיקות הראו שניתן להחיות את הבנייה רק בעזרת תמריצי מס מתאימים, תוך הבטחת האינטרסים של הבונים. ב-1884 נוצר כבסיס לכך. סעיף חוק מספר 18 פתח את התקופה הבאה של בניית השדרה הגדולה.
שמות חלקי השדרה > תקופת בנייה ראשית ראשונה: 1884–1890

במהלך התקופה, לאחר הקשיים הראשוניים, נבנו בשדרה מדי שנה קרוב ל-20 בניינים, כמעט כמו במהלך בכל 12 השנים של תקופת הבנייה לפני כן. בשבע השנים שלאחר קבלת החוק שהבטיח את קידום הבנייה, נבנו בשדרה 106 בניינים. בחלק משנים מהתקופה התבצעה הבנייה באופן הבא:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1884 | 1885 | 1886 | 1887 | 1888 | 1889 | 1890 |
| 5 | 8 | 18 | 19 | 13 | 20 | 23 |
שמות חלקי השדרה > תקופת הבנייה העיקרית השנייה: 1891–1896

תקופת הבנייה העיקרית השנייה התאפיינה בעיקר במאמץ להשלים את סלילת כביש השדרה הגדולה עד 1896, עד זמן חגיגות המילניום (אלף שנה להתיישבות המדיארים במרכז אירופה). בהתאם לכך, נבנו 85 בניינים במהלך 6 שנות התקופה, בעיקר בין רחוב קיראי לבין דרך איליאי. בין המבנים החשובים ביותר בשדרה, נבנו בתקופה זו גם תיאטרון הקומדיה של בודפשט, מלון רויאל ואחד המבנים האופייניים לשדרה, ארמון ניו יורק (כיום בית מלון). הודות להתפתחות המהירה, התוכניות מומשו, המועצה לעבודות ציבוריותיכלה למסור את הכביש הגמור של השדרה הגדולה ב-31 באוגוסט 1896.
מספר הבתים שנבנו בשנים מסוימות מתקופת הבנייה היה כדלקמן:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1891 | 1892 | 1893 | 1894 | 1895 | 1896 |
| 24 | 16 | 10 | 21 | 9 | 5 |
שמות חלקי השדרה > בנייה אחרונה לאחר הפתיחה: 1897–1906

השלמת בניית השדרה הגדולה התעכבה בעשור שלם, ורק בשנת 1906 ניתן היה לומר שהשדרה הגדולה נבנתה במלואה. ב-10 השנים שלאחר מסירת השדרה, מספר הבניינים שנבנו היה כדלקמן:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1897 | 1898 | 1899 | 1900 | 1901 | 1902 | 1903 | 1904 | 1905 | 1906 |
| 13 | 8 | 2 | 2 | 5 | 0 | 1 | 2 | 2 | 2 |

במהלך מלחמת העולם השנייה ובמרד ההונגרי של 1956 נפגעו מבנים רבים, חלק מהעיטורים נעלמו במהלך ההריסות, ומבנים אחרים נהרסו לגמרי. בשדרה הופיעו בניינים חדשים: בניין תיאטרון מדאץ' במקום שבו היה הרויאל אורפיאום (Royal Orfeum) לשעבר, ואחרים.
הצד בודה של השדרה

השדרה הגדולה, בניגוד לשדרה הקטנה, חוצה לבודה ואת בודה וניתן למעשה לנסוע בה בעיגול שלם, אבל זה הצריך גם העברה של גשר פטפי (במקור Horthy Miklós Bridge) ב-1937 המתתחבר לשדרת פרנץ.
ראו גם

העיר בודפשט
לקריאה נוספת

Rezső Ruisz: The Grand Tour (Pine Arts Fund Publishing Company, בודפשט 1960)
מאמרים קשורים

חצר נאדור
מיצ'יו קושי

| --- | --- |

 לידה:  17 במאי 1926 Kokawa, וקאיאמה, יפן 
 פטירה:  28 בדצמבר 2014 (בגיל 88) בוסטון, ארצות הברית 
 מדינה:  האימפריה היפנית, יפן 
 השכלה:  מדעי המדינה
 
מיצ'יו קושי (ביפנית: 久司 道夫, באנגלית: Michio Kushi) (17 במאי 1926 – 28 בדצמבר 2014) היה מחנך יפני שפעל בארצות הברית וסייע להפיץ את המקרוביוטיקה המודרנית בארצות הברית החל מתחילת שנות החמישים. הוא הרצה ברחבי העולם בוועידות וסמינרים על הפילוסופיה של המקרוביוטיקה, על התפתחות רוחנית, על בריאות, מזון ומחלות.
רקע

לאחר מלחמת העולם השנייה, קושי למד ביפן אצל המחנך המקרוביוטי, ג'ורג' אוסאווה. הוא ואשתו אוולין הגיעו לאמריקה ב-1949 והקימו את Erewhon Natural Foods, את East West Journal, את East West Foundation, את Kushi Foundation, One Peaceful World ואת מכון קושי. הם כתבו למעלה מ-70 ספרים.
קושי למד משפטים ויחסים בין-לאומיים באוניברסיטת טוקיו, ולאחר שהגיע לאמריקה המשיך את לימודיו באוניברסיטת קולומביה בניו יורק. אבלין נפטרה ב-2001, ובתם ב-1995. קושי התגורר בברוקליין, מסצ'וסטס. הוא נפטר מסרטן הלבלב ב-28 בדצמבר 2014, בגיל 88.
הישגים

1994 – פרס המצוינות מאגודת הסופרים של האו"ם.
1999 – אזכור ברשומה של הקונגרס בהוקרה על המסירות והעבודה הקשה בחינוך לגבי היתרונות של דיאטה מקרוביוטית.
1999 – המוזיאון הלאומי להיסטוריה אמריקאית של מכון סמית'סוניאן פתח בשמו אוסף קבוע על מקרוביוטיקה וטיפול רפואי אלטרנטיבי. כותרת הקולקציה היא "אוסף מקרוביוטיקה של מיצ'יו ואוולין קושי". הוא שוכן במרכז הארכיונים.
מיצ'יו ואשתו הראשונה אוולין היו המייסדים של מכון קושי, ששכן בבקט, מסצ'וסטס עד 2016, ולפני כן בבניין מפעל שהוסב בברוקליין וילג', מסצ'וסטס, בסמוך למיסיון היל, בוסטון.
מיצ'יו ואוולין זכו בפרס Peace Abbey Courage of Conscience על "תרומתם יוצאת הדופן לתזונה, בריאות ושלום עולמי, ועל כך ששימשו דוגמה עוצמתית לחיים מודעים", ב-14 באוקטובר 2000.
ביקורת

תזונאים מתחו ביקורת על טענתו של קושי שתזונה מקרוביוטית יכולה לרפא סרטן. אליזבת ווילן ופרדריק ג'יי סטאר ציינו כי:
הטענה של קושי שסרטן נובע במידה רבה מהגרסאות שלו לתזונה, חשיבה ואורח חיים לא נכונים, חסרת בסיס לחלוטין. בספריו, קושי סיפר על סיפורי מקרים רבים של אנשים שהסרטן שלהם נעלם לכאורה לאחר שעשו דיאטה מקרוביוטית. אין נתונים סטטיסטיים זמינים על התוצאה עבור כל החולים הללו, אך יש תיעוד על כך שלפחות חלקם נכנעו למחלתם תוך תקופה קצרה יחסית. עדויות על הפוגה חשפו לעיתים קרובות את העובדה שהחולים מקבלים במקביל גם טיפול רפואי קונבנציונלי.
ספרים

1976: Introduction to Oriental Diagnosis. Red Moon Publications. ISBN 9780906111000
1977: The book of Macrobiotics. Japan Publications ISBN 9780870403811
1979: The book of Do-In. Japan publications. ISBN 9780870403828ISBN 9780870403828
1979: Natural Healing Through Macrobiotics. Japan Publications; (December 1979) ISBN 9780870404573
1980: How to See Your Health: Book of Oriental Diagnosis. Japan Publications (USA) (December 1980) ISBN 9780870404672
1982: Cancer and heart disease : the macrobiotic approach to degenerative disorders Japan publications. ISBN 9780870405150ISBN 9780870405150
1983: Your Face Never Lies. Wayne; (May 1, 1983) ISBN 9780895292148
1983: Macrobiotic pregnancy and care of the newborn. Japan publications. ISBN 9780870405310ISBN 9780870405310
1983: The Cancer Prevention Diet. St Martin's Press. ISBN 9780722515402ISBN 9780722515402
1985: Macrobiotic diet. Japan publications. ISBN 9780870405358ISBN 9780870405358
1985: Diabetes and hypoglycaemia : a natural approach. Japan publications. ISBN 9780870406157ISBN 9780870406157
1986: Macrobiotic child care and family health. Japan publications. 1986. ISBN 9780870406126ISBN 9780870406126
1986: On the Greater View: Collected Thoughts and Ideas on Macrobiotics and Humanity. Wayne NJ. ISBN 9780895292698ISBN 9780895292698
1990: AIDS, Macrobiotics and Natural Immunity. Japan Publications. ISBN 978-0870406805ISBN 978-0870406805
1990: The Gentle Art of Making Love. Avery Pub Group (May 1990) ISBN 9780895294357
1991: The macrobiotic approach to cancer. Garden City Park. ISBN 9780895294869ISBN 9780895294869
1991: Macrobiotics and Oriental medicine. Japan publications ISBN 9780870406591
1992: The gospel of peace : Jesus's teachings of eternal truth. Japan publications. ISBN 9780870407970ISBN 9780870407970
הערות שוליים

↑  Lewin, Tamar (5 בינואר 2015). "Michio Kushi, Advocate of Natural Foods in the U.S., Dies at 88". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Congressional Record Extensions of Remarks Articles".
↑  The Peace Abbey Courage of Conscience Recipients List (אורכב 14.02.2009 בארכיון Wayback Machine)
↑  "Explore the British Library Search - michio%20kushi".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007452884305171  PLWABN: 9810648989005606  BNE: XX1152340  BnF: cb11910197j (data)  GND: 121251012  ISNI: 0000 0000 7977 1836  LCCN: n79023227  NDL: 00193816  NKC: jn19990004757  NTA: 069161607  SNAC: w63j46br  SUDOC: 02695527X  VIAF: 68931224   WorldCat (עם VIAF): 68931224 
בניין לשעבר של מכון קושי ברחוב התחנה 17 בברוקליין וילג' (Brookline Village), ברקע. אל הבניין – תחנת הרכבת של ברוקליין, MBTA D
מכון קושי, בקט, מסצ'וסטס, 1996
מכון קושי, בקט, מסצ'וסטס, 1996
נקאטמאל

| --- | --- |
 לפני הגלגול: שקע במסה מולא באורז ובבשר חזיר מתובל, ולאחר מכן מכוסה בתפוח אדמה, עגבנייה, נענע טרייה, זיתים ומעט צימוקים
 
 מאכלים
 סוג:  מנת בשר 
 מוצא:  ניקרגואה 
 
נקאטמאל עם עטיפת עלה בננה וגם נייר אלומיניום
נַקַאטַמַאל (בספרדית: Nacatamal) הוא מאכל ניקרגוואי מסורתי הדומה לטמלה ולהלאקה (אנ').
היסטוריה

Nacatamales נקשרו לשבטי ניקאראו (אנ') אשר אכלסו את מערב ניקרגואה, מקור שמה בשפת הנוואט (אנ') בה דיברו הניקאראו ומתורגם ל'טמאלה בשר'. בתקופה הפרה-קולומביאנית, בני הניקראו השתמשו בבשרים שניצודו כמו צבאים ותרנגולי הודו שהוכנו עם מרכיבים כמו עגבניות, אנאטו ועשבי תיבול, כדי לתבל ולהגביר את טעמו של הנקאטמאל לפני נעטף בקליפות תירס והוכן כמאודה. לאחר הכיבוש הספרדי, נקאטמאלים הוכנו עם בשרים כמו חזיר. הם גם התפתחו לכלול מרכיבים טעימים כמו בצל ועלי בננה לבישול שהחליפו את קליפות התירס. הנקאטמאל הוא אולי המאכל המיוצר ביותר במטבח הניקרגואני המסורתי והוא נאכל בדרך כלל בסוף השבוע, לארוחת ערב או לארוחת בוקר; הוא נאכל על פי רוב יחד עם לחם לבן ומשקה עם קפאין כמו קפה שחור, קוקה קולה או פפסי. מקובל ליהנות מ-nacatamales (ברבים) באירועים מיוחדים ולהזמין משפחה מורחבת ושכנים להשתתף.
מרכיבים

נקאטמאל מורכב בעיקר מקמח תירס מיוחד (מעין בצק שנעשה באופן מסורתי מתהליך הנקרא ניסקזאר) ושומן חזיר, אך כולל תבלינים כמו מלח ואצ'יוטה (אנאטו). שילוב זה מבושל באופן מסורתי במנה גדולה על אש עצים. התוצאה הופכת לבסיס לנקאטמאל והיא מכונה גם "מאסא". את הבסיס הזה יוצקים על עלי הבננה לבישול המשמשים כעטיפה למנות בודדות גדולות. העלים עוברים הכנה משלהם בנפרד. לפני שניתן לעטוף נקאטמאל ולהביא אותו לשלב האחרון של תהליך הבישול, יש למלא אותו. המילוי מורכב בדרך כלל מבשר חזיר מתובל באנאטו; אורז; פרוסות תפוחי אדמה, פלפלים, עגבניות, בצל, זיתים, נענע. ופלפלי צ'ילה (אנ'), הצ'ילה הוא קטן מאוד בצורת ביצה שנמצא בניקרגואה. לעיתים ניתן להוסיף שזיפים מיובשים, צימוקים או צלפים. לאחר מכן עוטפים את המסה והמילוי בעלים, קושרים בחוט ויוצרים צרורות בצורת כרית. לאחר מכן מאדים או מבשלים אותם בסיר לחץ במשך מספר שעות. התהליך כולו הוא מאוד אינטנסיבי ולרוב דורש הכנה במהלך יומיים. ייתכן שיהיה צורך לערב את כל המשפחה, כדי להשלים אותו.
כיום מקובל לעטוף נקאטמאלס גם בעלי בננה ולאחר מכן גם ברדיד אלומיניום לפני הבישול. הבישול נמשך עד חמש שעות ובאמצע הדרך הופכים את הנקטמלים כדי להגיע עלבישול אחיד.
לקריאה נוספת

רשימת מנות תירס
רשימת מנות ממולאות
הערות שוליים

↑  "THE NACATAMAL IN NICARAGUA A LOCAL DELICACY".
↑  "Catarina Where Nicaraguas Best Nacatamales Are Sold From Homes".
↑  "Its Nacatamal Time".
↑  "Authentic Nicaraguan Nacatamales Recipe".
↑  "Geography of Nacatamal".
↑  "Cooking Class Eating Nacatamales in Someones Backyard".
↑  "Traditional Food of Nicaragua".
↑  "The Nicaraguan Nacatamal".
↑  "Five Traditional Nicaraguan Food You Must Try".
↑  "Nacatamal A Taste of Nicaraguan Tradition Wrapped in Banana Leaves".
↑  "Recipes for Nicaraguan Nacatamales".
↑  "THE HIRSHON NICARAGUAN PORK NACATAMAL".
↑  "Nacatamales Are the Fatty, Meat-Filled Tamales of Nicaragua".
↑  "Nicaraguan Nacatamales Recipe".
↑  "Nicaraguan Recipes".
נקאטמאלים קשורים בעלי בננה לבישול מוכנים לאידוי
חזיר יבלות מצוי

| חזיר יבלות מצוי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
תת־סדרה:: דמויי חזיר
משפחה:: חזיריים
סוג:: חזיר יבלות
מין:: חזיר יבלות מצוי
שם מדעי
 Phacochoerus africanus ‏גמלין, 1788
תחום תפוצה


חזיר יבלות מצוי (שם מדעי: Phacochoerus africanus) הוא מין של יונק ממשפחת החזיריים החי בערבות הסוואנה של מרכז אפריקה ומזרחה.
תיאור

אורך גופו של חזיר היבלות המצוי נע בין 1.1 ל-1.4 מטר, ואורך זנבו הוא 45 סנטימטרים. גובה כתפיו הוא 60 עד 80 סנטימטרים, ומשקלו הוא לרוב בין 45—75 ק"ג בנקבות ו-60—150 קילוגרמים בזכרים. החזיר בעל חוטם ארוך, זוג חטים באורך של עד 25 ס"מ הפונים מעלה מקצה לסתותיו העליונות והתחתונות ומשמשים להגנה מיריבים ולמאבק בחזירים אחרים. החזיר בעל עיניים קטנות ושחורות מוקפות בקפלי עור ובקצוות ישנן ה"יבלות" הידועות שלו, אשר מגינות על העיניים והפנים מפציעה. על העורף והגב גולשת ציצת רעמה קצרה ובהירה. החזיר בעל מצברי שומן קטנים ושיער דליל, כהתאמה למזג האוויר החם בו הוא חי. צבע הפרווה אפור בהיר, חום ולעיתים גם כתום.
מזון

החזירים חיים בחבורות קטנות החיות בסוואנה ומבלים במשך הימים בחיפוש אחרי מזון. זהו מין צמחוני בעיקרו והוא ניזון מעשבים, פקעות, שורשים, גרגירים, ירקות וזרעים, אך מגוון גם במיני חרקים, בביצים ובנבלות. חזירי יבלות מצויים משתמשים בחוטם ובחטים שלהם כדי לחפור קני שורש. קני שורש עשויים לספק מים לחזירי יבלות מצויים בתקופות של בצורת. חזירי יבלות מצויים אוכלים את הזבל של עצמם, את גללי הקרנפים והתאואים האפריקאים.
הרגלים ואורח חיים

חזירי יבלות מצויים הם בעלי חיים חברתיים וחיים בקבוצות הנקראות צלילים. הנקבות חיות בצליל עם הצעירים שלהן ועם נקבות אחרות. הן נוטות להישאר בקבוצות הלידה שלהן, בעוד הזכרים עוזבים, אך נשארים בטווח הביתי. זכרים תת-בוגרים מתאגדים בקבוצות רווקים אך חיים לבד כשהם הופכים למבוגרים. זכרים בוגרים מצטרפים לצלילים רק בעונת הרבייה. חזירי יבלות מצויים משתמשים בחטים לצורך חיזור, ובהתנהגויות אנטגוניסטיות כדי לבסס את מעמדם. בנוסף הם מסמנים אזורי שינה, האכלה ובורות מים. בזמן האכלה, לעיתים קרובות הם מכופפים את רגליהם הקדמיות לאחור ומסתובבים על פרקי הידיים. למרות שהם יכולים לחפור את המאורות שלהם, הם בדרך כלל תופסים מאורות נטושות של בעלי חיים אחרים. כשהטמפרטורות גבוהות חזירי יבלות מצויים נהנים להתפלש בבוץ כדי להתקרר, ויצטופפו יחד כדי להתחמם כשהטמפרטורות יורדות.
רבייה וגידול

החזירים חיים בקבוצות קטנות המורכבות מנקבות, בעוד הזכרים נעים כבודדים בסוואנה. עונת הרבייה מתרחשת אצלם בסוף העונה הרטובה או בתחילת העונה היבשה. בכל הריון ממליטה הנקבה בין שלושה לחמישה ולדות, כאשר משך ההיריון הוא 155 - 170 ימים. החזירה ממליטה בחורים טבעיים או שנוצרו בידי שנבובים. הלידה במחילות חשובה בוויסות טמפרטורת הגוף של החזרזירים, שכן חזירי יבלות צעירים אינם יכולים לשמור על טמפרטורת הגוף שלהם בימים הראשונים לחייהם. חזירי יבלות צעירים מבלים שישה עד שבעה שבועות במחילה לפני שהם יוצאים החוצה עם האם. חזירי יבלות זכרים אינם עוזבים את אימם עד גיל שנתיים.
רבייה וגידול > הרגלי הזדווגות

חזיר יבלות מצוי הוא פוליגמי (polygynandrous), מה שאומר שגם לזכרים וגם לנקבות יש מספר בני זוג. לזכרים יש שתי אסטרטגיות הזדווגות. הראשונה היא "טקטיקת ההישארות", כאשר זכר נשאר ומגן על נקבות מסוימות. השנייה היא "טקטיקת השוטטות", בה זכרים מחפשים נקבות מוכנות להזדווגות ומתחרים עליהן. זכר דומיננטי יעקור כל זכר אחר שינסה גם הוא לחזר אחרי הנקבה שלו. כאשר נקבה עוזבת את המאורה שלה, הזכר ינסה להפגין דומיננטיות וללכת אחריה.
טרפה

חזיר היבלות נטרף בידי טורפים גדולים כמו האריה (אריות באזורים שונים מתבססים על חזירים בוגרים וגורים בעונת היובש), תנין היאור, הנמר, הברדלס, הזאב הטלוא והצבוע המנומר. הקטנים ייטרפו גם על ידי עופות דורסים כמו עיט לוחם, אוח ורו, תנים, חתולים קטנים, פיתוניים וכוח הנילוס אך ההורים שלהם יילחמו בעוז ולעיתים יפצעו קשה ואף יהרגו את אויביהם. החזירים ניצודים גם בידי שבטים אנושיים. לחזירים יחסי סימביוזה עם מספר מינים כמו קוף ורווט ונמייה מפוספסת מצויה הפולים מפרוותם קרציות. על גבם יימצאו לעיתים אנפיות בקר וזרזירי בקר.
חזירי יבלות מצויים נמנעים מטורפים ליליים בכך שהם פעילים במהלך היום ומתחבאים במחילות בלילה. הם גם משתמשים בקריאות האזהרה של נקר אדום וצהוב כדי להימנע מטורפים. הם רצים מהר ובדרך כלל נמנעים מהתקפה על ידי בריחה. חזירי יבלות מצויים משנים את דפוסי הפעילות שלהם כדי להימנע מבני אדם, באזורים עם הפרעה אנושית, חזירי יבלות הופכים לרוב פעילים יותר מדי לילה.
טרפה > סכנת הכחדה

חזירי יבלות מצויים מסווגים מהמעמד הנמוך ביותר בסיכון להכחדה על פי הרשימה האדומה של IUCN. הם מצויים ברוב האזורים המוגנים באזורי הסוואנה. בגלל רגישותם לבצורת ולטריפה, אוכלוסיות חזירי היבלות המצויים עשויות בקלות להיות מועדות להכחדה מקומית. בעבר, אוכלוסיות אלו הצטמצמו מאוד על ידי מזיק כבשים בחלק מהמדינות.
מקור שמו המדעי

השם המדעי של חזיר יבלות הוא Phacochoerus שמקורו ביוונית phakos, שפירושו 'יבלת', ו־khoiros, שפירושו 'חזיר'. לכל מין של חזיר יבלות יש שם מדעי ייחודי משלו. חזיר היבלות המצוי ידוע בשם Phacochoerus africanus, ואילו חזיר יבלות מדברי ידוע בשם Phacochoerus aethiopicus. שני השמות משקפים את השושלת שלהם, כאשר אפריקנוס ואתיופיקוס מתייחסים למקום שבו כל מין נמצא. שני סוגי חזירי היבלות שייכים למשפחת החזיריים.
תת-מינים

Phacochoerus africanus africanus - מצוי בבורקינה פאסו, חוף השנהב, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, אתיופיה, גאנה, גינאה ביסאו, צ'אד, מאורטניה, ניגריה, סנגל וסודאן.
Phacochoerus africanus aeliani - מצוי באריתריאה, אתיופיה, ג'יבוטי וסומליה
Phacochoerus africanus massaicus - מצוי בקניה ובטנזניה
Phacochoerus africanus sundevallii - מצוי בבוטסואנה, נמיביה, דרום אפריקה וזימבבואה
המין חזיר יבלות מדברי (Phacochoerus aethiopicus) בעבר היה תת-מין של חזיר יבלות מצוי.
ראו גם

פומבה - חזיר יבלות מפורסם מסרטי "מלך האריות".
הערות שוליים

↑  חזיר יבלות מצוי באתר הרשימה האדומה של IUCN
1 2  Phacochoerus africanus common warthog, Animal Diversity Web, University of Michigan (באנגלית)
1 2 3  Common Warthog, באתר ANIMALIA (באנגלית)
↑  Don E. Wilson, Russell A. Mittermeier, Handbook of the Mammals of the World, GBIF (Global Biodiversity Information Facility), 2011, עמ' 248-291, כרך 2. (באנגלית)
↑  Warthogs, IFAW – International Fund for Animal Welfare (באנגלית)
מאיה סנדו

מאיה סנדו (ברומנית: Maia Sandu; נולדה ב-24 במאי 1972 בריסיפן) היא נשיאת מולדובה מ-24 בדצמבר 2020.
סנדו, רומנייה במוצאה, היא כלכלנית ופוליטיקאית מולדובית בעלת גישה פרו-אירופית. עמדה בראש מפלגת "פעולה וסולידריות" וכיהנה בעברה כראש הממשלה של מולדובה, מ-8 ביוני עד ל-14 בנובמבר 2019, וכשרת החינוך בשנים 2012–2015.
ביוגרפיה > ראשית חייה

מאיה סנדו נולדה בשנת 1972 לגריגוריה ואמיליה סנדו בכפר ריסיפן, במחוז פלשט, ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית המולדובית, שהייתה אז חלק מברית המועצות.
בשנים 1989–1994 למדה סנדו בפקולטה למנהל עסקים באקדמיה ללימודי כלכלה של מולדובה. בשנים 1995–1998 למדה יחסים בין-לאומיים באקדמיה למנהל ציבורי ליד נשיאות רפובליקת מולדובה. בשנים 2009–2010 היא למדה לתואר שני במנהל ציבורי בבית הספר לממשל על שם קנדי באוניברסיטת הרווארד בארצות הברית. בשנים 2010–2012 היא עבדה כיועצת של מנכ"ל הבנק העולמי בוושינגטון די. סי.