stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עוזי יאירי
ביוגרפיה

עוזי יאירי נולד ברמת גן ב-31 ביולי 1936, בנם של חביבה וברוך יאירי. בהיותו בן שנתיים עברה משפחתו לחולון. מתוקף תפקידו של אביו ב"הגנה", עברה המשפחה לגור בשכונת מולדת שבגבול חולון–בת ים, ובמסווה של בית חרושת לעורות הפעילו סליק ענק וערכו בו אימוני נשק. יאירי הכיר מנעוריו את השימוש בנשק להגנה, וספג את הלהט להשתייך ללוחמים. במרץ 1955 התגייס לצה"ל לשירות בנח"ל, התנדב לצנחנים לגדוד הנח"ל המוצנח. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר. בהמשך עבר קורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס מונה למפקד מחלקה בצנחנים. יאירי לחם במבצע קדש, ושירת תחת פיקודו של מוטה גור. לאחר מכן המשיך ושימש בתפקידי פיקוד בחטיבה, בין היתר שימש כמפקד פלוגה בנח"ל המוצנח.
ביוזמתו של דב תמרי, מפקד סיירת מטכ"ל, עבר יאירי לשרת בה, כסגנו של תמרי. יצא ללמודי כלכלה באוניברסיטה העברית בירושלים, וסיים אותם בהצטיינות. בשנת 1967 קיבל יאירי את הפיקוד על סיירת מטכ"ל. יאירי פיקד על הסיירת במשך שלוש שנים, בין היתר במלחמת ששת הימים, בה פיקד על מבצע מיוחד במצרים. תחת פיקודו נערכו מבצעים רבים של הסיירת, בהם הפשיטה על נמל התעופה של ביירות ב-1968 (מבצע תשורה). בשנת 1969 יצא יאירי לארצות הברית, ללימודים בבית הספר לפיקוד ומטה של הצבא האמריקני, וכן סיים שם קורס טיס צבאי. עם חזרתו ארצה מונה לסגן מפקד חטיבת הצנחנים. בינואר 1971, השתתף כאחד ממפקדי הכוחות, בפשיטת צה"ל ללבנון במבצע "ברדס 20". לאחר מכן מונה לראש לשכת הרמטכ"ל חיים בר-לב.
ב-1972 הועלה יאירי לדרגת אלוף-משנה, התמנה למפקד חטיבת הצנחנים הסדירה והוביל אותה באימונים ובלחימה. בעת שערך את אימון החורף של חטיבת הצנחנים הטיל עליו קצין חי"ר וצנחנים ראשי, תא"ל עמנואל שקד לפקד על מבצע ברדס 54–55. אף על פי כן לא הפסיק יאירי את אימון החטיבה, כי אם בחר נבחרת מן היחידות בחטיבה והוביל אותה במבצע. יאירי פיקד על החטיבה במהלך מלחמת יום הכיפורים. ביום העשירי למלחמה הוטלה עליו המשימה לטהר את החווה הסינית מחוליות נ"ט, שעל-פי המודיעין היו פזורות בשטח. יאירי שלח לביצוע המשימה את גדוד 890, בפיקודו של יצחק מרדכי. הגדוד נקלע למארב, ובסיומו נספרו 38 חיילים הרוגים וכמאה פצועים.
האבדות שנגרמו במלחמה הקשו על יאירי לשוב ולתפקד כרגיל, ותחושת האשמה בנוגע למותם של חייליו לא עזבה אותו. יש האומרים כי לקה בהלם קרב. הוא ביקש לסיים את תפקידו כמפקד חטיבה, וביצע מספר תפקידי מטה באגף המודיעין בהם סגן ראש חטיבת המחקר למודיעין ומבצעים. ב-5 במרץ 1975 השתלטו מחבלים על מלון סבוי בתל אביב והחזיקו בבני ערובה. יאירי הגיע למקום חמוש בנשקו האישי, למרות שלא היה אמור ליטול חלק בפעולת הפריצה. ארבע חוליות של סיירת מטכ"ל פרצו פנימה, ויאירי החליט להסתער בעקבותיהם. הוא נהרג מירי מחבל שלא נהרג במהלך הפריצה. בפעולה זו נהרגו עוד שני לוחמים, סמל איתמר בן דוד וטוראי משה דויטשמן, ושבעה בני ערובה.
מאז שהיה בן עשרים ועד מותו היה נשוי לדליה יאירי (צִדְקוֹני), עורכת ומגישה בקול ישראל, בתו של יעקב צדקוני (רֶכטמַן), אספן אתנוגרפיה ישראלית וחוקר פולקלור ישראלי, ממקימי חברת "ידע עם" ומראשוני ייווא. לבני הזוג חמישה ילדים.
הנצחתו

על שמו נקרא מושב רועי, שהוקם בבקעת הירדן בשנת 1976 (רמת עוזי יאירי). כמו כן, משנת 1976 מוענק "פרס ראש אמ"ן לחשיבה יוצרת על שם אל"ם עוזי יאירי ז"ל".
לקריאה נוספת

משה זונדר, סיירת מטכ"ל, ירושלים: כתר, 2000.
עמוס גלבוע, "משוגעים, יהיה כאן טבח"' מבט מל"מ 53 (2009), 37. (34 שנים לנפילת יאירי).
מעוזיה סגל, עדויות מגובה החול - קרב הצנחנים בחווה הסינית, הוצאת מודן, 2007.
הערות שוליים

↑  אבנר שור, "חוצה גבולות: סיירת מטכ"ל ומייסדה אברהם ארנן", אור יהודה: כנרת, 2008, עמוד 241.
↑  מעוזיה סגל, עדויות מגובה החול - קרב הצנחנים בחווה הסינית, הוצאת מודן, 2007, עמוד 255.
↑  אבנר שור, "חוצה גבולות: סיירת מטכ"ל ומייסדה אברהם ארנן", אור יהודה: כנרת, 2008, עמוד 253.
↑  עמרי אסנהיים, צאלים: הטראומה של סיירת מטכ"ל, אור יהודה: כנרת, זמורה-ביתן, 2012, עמוד 35.
↑  אבנר שור, "חוצה גבולות: סיירת מטכ"ל ומייסדה אברהם ארנן", אור יהודה: כנרת, 2008, עמוד 262-265.
↑  מבצע ברדס 20, באתר חטיבת הצנחנים.
↑  גל פרל, מי שלא מעז, מערכות, 21 בפברואר 2023
↑  יוסף ארגמן, זה היה סודי ביותר, משרד הביטחון, אפריל 1998, עמ' 349, "יאירי, שאלוף דורון רובין מכנה אותו בגעגועים 'מקצוען אמיתי', היה צעיר משקד בשש שנים".
↑  ד"ר עמירם אזוב, צליחה, 60 שעות באוקטובר 1973, דביר, 2011, עמ' 224, "בסביבות השעה 11:00 החל חילוצם של הצנחנים מהתעלות באמצעות נגמ"שי 'במבה' ונגמ"שי גדוד 100. אחרונים התפנו המח"ט עוזי יאירי, סגנו, אמנון ליפקין-שחק והמג"ד יצחק מרדכי".
↑  אילן כפיר, "האנציקלופדיה לצבא וביטחון – 'צה"ל בחילו'", הוצאת רביבים (מהדורת מעריב), 1982, כרך ד: "צנחנים", עמ' 140, מתוך עדותו של דורון אלמוג: "במסוק בדרך חזרה נתתי לעוזי יאירי את ה'קלצ'ניקוב' של המחבל. שלוש שנים אחרי כן כאשר עוזי יאירי נהרג בקרב במלון 'סבוי' שמעתי את מוטה גור מספר בדברי ההספד שלו, כי עוזי נהרג כשבידו רובה סער 'קלצ'ניקוב' אותו קיבל כמזכרת מאחד הלוחמים במבצע טריפולי".
↑  רועי, באתר מועצת יש"ע
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010857340605171  ISNI: 0000 0000 9964 6426  LCCN: n2010064252  VIAF: 147993240   WorldCat (עם VIAF): 147993240
סויוז TMA-13

סויוז TMA-13 (ברוסית: Союз ТМА-13) היא חללית סויוז ששוגרה ב-12 באוקטובר 2008 בשעה 07:01 UTC מקוסמודרום בייקונור והיא המשימה ה-100 במספר של תוכנית סויוז. החללית שוגרה למפגש עם תחנת החלל הבינלאומית כשעל סיפונה 3 אנשי צוות: הקוסמונאוט יורי לונצ'קוב ושני האסטרונאוטים ריצ'רד גאריוט ומייקל פינק. שני אנשי צוות נותרו בתחנת החלל והצטרפו למשלחת מס' 18, והשלישי חזר עם משלחת מס' 17 של תחנת החלל. "סויוז TMA-13" נשארה בתחנת החלל עד 8 באפריל 2009 בשעה 07:16 UTC.
הצוות

צוות ששוגר:
רוסיה יורי לונצ'קוב - מפקד
ארצות הברית מייקל פינק - מהנדס טיסה
ארצות הברית ריצ'רד גאריוט - משתתף בטיסה (שוגר בסויוז TMA-13 וחזר בסויוז TMA-12)
צוות שחזר:
רוסיה יורי לונצ'קוב - מפקד
ארצות הברית מייקל פינק - מהנדס טיסה
ארצות הברית הונגריה צ'ארלס סימוני - תייר חלל (שוגר בסויוז TMA-14 וחזר בסויוז TMA-13)
הצוות > צוות גיבוי

רוסיה גנאדי פדאלקה - מפקד
ארצות הברית מייקל באראט - מהנדס טיסה
אוסטרליה ניק הליק  - משתתף בטיסה
תיאור המשימה

ב-13 בפברואר 2007 הוכרז על צוות חללית "סויוז TMA-13". ב-7 במאי 2008 סליז'אן שריפוב עזב את הצוות מסיבות בריאותיות ובמקומו נכלל יורי לונצ'קוב.
חללית "סויוז TMA-13" שוגרה ב-12 באוקטובר 2008 מקוסמודרום בייקונור הנמצא בשטח קזחסטן ומנוהל על ידי רוסיה. השיגור בוצע באחריות רוסקוסמוס בעזרת משגר מדגם "סויוז FG". החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה.
ב-14 באוקטובר בוצע עגינה במודול "זאריה" של תחנת החלל. באותה עת בתחנה שהה צוות משלחת מס' 17 בפיקוד סרגיי וולקוב (בנוסף לו באותה עת צוות כלל גם אולג קונוננקו ו-גרג שמיטוף). החללית הביאה איתה ציוד ומצרכים. אנשי משלחת מס' 17 ביחד עם צוות החללית החלו בהעברת הציוד לתחנת החלל. במקביל החל תהליך העברת שליטה על תחנת החלל למשלחת מס' 18. על הטיסה היה ריצ'רד גאריוט, אזרח ארצות הברית. ב-11 באפריל משלחת מס' 17 וריצ'רד גאריוט עזבו את תחנת החלל בחללית "סויוז TMA-12" ונחתו בכדור הארץ לאחר כ-6 חודשי עבודה בתחנת החלל. שליטה על תחנת החלל עברה לצוות משלחת מס' 18 בפיקוד מייקל פינק.
חללית "סויוז TMA-13" נותרה מחוברת לתחנת החלל הבין-לאומית כ"חללית חילוץ" במצב חירום.
משלחת מס' 18 בפיקוד מייקל פינק החלה בביצוע תוכנית שכללה מספר ניסויים ותחזוקת תחנת החלל. הם ערכו מספר ניסויים מדעיים וביצעו פעילות חוץ רכבית.
ב-26 במרץ 2009 לתחנת החלל הגיע חללית סויוז TMA-14 עם צוות משלחת מס' 19 בפיקוד גנאדי פדאלקה. לאחר העברת שליטה על תחנת החלל לצוות החדש, צוות מס' 18 המקורי שהגיע עם "סויוז TMA-13" וצ'ארלס סימוני שהגיע ב-"סויוז TMA-14" נכנסו לחללית "סויוז TMA-13" ונחתו בכדור הארץ אחרי כ-6 חודשי עבודה. הנחיתה עברה ללא בעיות באזור המתוכנן בשטח קזחסטן.
בתחנת החלל הבין לאומית נותר צוות משלחת מס' 19 שהגיע מספר ימים לפני זה בחללית סויוז TMA-14.
עדה צמח

| --- | --- |

 לידה:  7 ביולי 1919 
 פטירה:  29 בנובמבר 2005 (בגיל 86) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מקום לימודים:  הגימנסיה העברית "הרצליה", האוניברסיטה העברית בירושלים, בית הספר הריאלי העברי בחיפה 
 שפות היצירה:  עברית 
 בן או בת זוג:  מאיר ורטה 
 צאצאים:  תמר ורטה-זהבי, דני ורטה, יורם ורטה 
 פרסים והוקרה:  פרס טשרניחובסקי (1951) 
 
עדה צמח-וָרֶטֶה (7 ביולי 1919 - 29 בנובמבר 2005) הייתה חוקרת ספרות ומתרגמת ישראלית. כלת פרס טשרניחובסקי לתרגום.
ביוגרפיה

צמח נולדה בשנת 1919 באודסה, וב-1921 עלתה לארץ ישראל עם אמה ואביה, הסופר והמבקר שלמה צמח. למדה בגימנסיה הרצליה ובבית הספר הריאלי בחיפה.
במלחמת העולם השנייה התגייסה לצבא הבריטי. לאחריה נסעה ללמוד בלונדון ובפריז.
בשנת 1951 זכתה בפרס טשרניחובסקי לתרגומי מופת (לצדם של יוסף אור, אהרן אמיר ומנשה לוין).
באמצע שנות ה-50 החלה לערוך את "אורות" - כתב עת לדברי ספרות ואמנות, והמשיכה בעריכתו עד תחילת שנות ה-70.
ספרה "באמצע: קריאה בשני סיפורים של אורי ניסן גנסין" (הוצאת מאגנס, 2000), זיכה אותה בפרס מפעלי ספרות מטעם משרד החינוך והתרבות.
מאמריה ומסותיה כונסו בספר "מבית ומחוץ: מאמרים ורשימות ביקורת" (הוצאת עם עובד, 2001).
הייתה נשואה להיסטוריון מאיר ורטה. ילדיה הם: הסופרת תמר ורטה זהבי, הבמאי דני ורטה, המשורר והעורך יורם ורטה.
כתביה

ספרים
במעגלי "חֵפֶשׂ הזמן האבוד" : פנים אחדות ביצירתו של פרוסט, הוצאת דביר, 1973.
תנועה בנקודה - ברנר: מונוגרפיה, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1984
באמצע - קריאה בשני סיפורים של אורי ניסן גנסין, הוצאת מאגנס, 2000.
מבית ומחוץ - מאמרים ורשימות ביקורת, הוצאת עם עובד, 2001.
תרגומים
לואי ארגון, הקומוניסטים, 1950
אלכסיס דה טוקוויל, המשטר שהיה והמהפכה, 1951
קונסטאן בנימין, אדולף, 1970
וולטייר, היהודים, 1986
הערות שוליים

↑  יוסף אור בין זוכי פרס טשרניחובסקי, דבר, 7 בדצמבר 1951.
↑  יורם ברונובסקי, פתח ליצירתו של פררסט, דבר, 7 בדצמבר 1973
דוד לאזר, מפתח לעולמו של פרוסט, מעריב, 10 במאי 1974
↑  עדה צמח, אלופת המסה, באתר הארץ, 28 במרץ 2001
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307631505171  BnF: cb14470336p (data)  ISNI: 0000 0000 6656 1792  LCCN: n84023979  VIAF: 2695490   WorldCat (עם VIAF): 2695490
עמרי בן נתן

עמרי בן-נתן (נולד ב-17 ביוני 1986) הוא עורך דין, מייסד ובעלים של חברת עורכי דין העוסק בתחום התעבורה, שהתפרסם כמשתתף בתוכנית המציאות "האח הגדול". כמו כן, הוא ספורטאי עבר ישראלי, שהתחרה בסקי מים בכבלים ובסירות (וויקבורד), ואף שימש כמאמן נבחרת ישראל בוויקבורד.
ביוגרפיה

בן-נתן נולד לאפרים ולתא"ל במיל' יהודית בן-נתן. לו אח-תאום, רועי. שם משפחתם במקור היה "נתנזון", לפני שעוברת. גדל בכפר הנוער עיינות.
בין השנים 2004–2007 שירת בצה"ל ביחידת קצין רפואה ראשי. לאחר מכן שימש במהלך השנים 2007–2013 כמנהל צוותי מכירות בחברות "Noshi", ו-"White Smoke", וכן כמנהל מועדון לתקופה קצרה. בשנת 2012 סיים לימודי תואר ראשון במשפטים מהמכללה האקדמית קריית אונו, ולאחר מכן התמחה ועבד במשרדי עורכי דין. לאחר מכן עבד בחברת "SDB" בארצות הברית בשיווק פרויקטים בארצות הברית, וכיום הוא מנהל פיתוח עסקי ומכירות בחברת "webiZ". בשנת 2015 השתתף בתוכנית "האח הגדול" בעונתה השביעית, שבה סיים במקום השלישי, ובשנת 2018 הוא השתתף בנינג'ה ישראל VIP, שבו הגיע למקום השני. ב-2018 השתתף בשנית ב"האח הגדול", בעונתה התשיעית, כשנכנס במהלך העונה על תקן דייר זמני למשך שבוע. בנוסף הוא היה הפרזנטור של רשת האופנה הישראלית "ZIP" (ביחד עם בת זוגו דאז, קסניה טרנטול) בשנת 2017, ושל חברת "ריבוק" בישראל בשנים 2017–2019. בשנת 2019 השתתף בן נתן בעונה השנייה של נינג'ה ישראל כמתמודד רגיל, אך לא שרד את שלב המוקדמות. שנה אחר כך השתתף בעונה השלישית של נינג'ה ישראל אך גם הפעם לא שרד את שלב המוקדמות.
קריירה

בשנת 1999 החל בן נתן לגלוש בסקי מים בכבלים, ואף היה אלוף ישראל בין השנים 2000–2004, ובשנת 2003 זכה במדליית זהב בסקי מים בכבלים באליפות ארצות הברית בסקי מים בכבלים שנערכה באורלנדו, פלורידה. בשנים 2004/2005 זכה בן נתן במדליית כסף באליפות אירופה סקי מים בכבלים, ובשנים 2007/2008 הוא זכה במדליית ארד באליפות אירופה בסקי מים בכבלים. בשנת 2012 החל בן נתן לאמן את נבחרת ישראל בוויקבורד, שתחת ניהולו זכתה שלוש פעמים באליפות העולם וארבע פעמים אליפות אירופה, ובשנת 2015 אף זכה בתואר מאמן השנה.
הוא ואחיו שימשו כדוגמנים ואף הופיעו בתצוגה של קסטרו, ב-2003 השתתפו בתחרות "ניו מודלס" ונבחרו לסגנים השניים.
חיים אישיים

בן נתן היה בזוגיות עם הדוגמנית קסניה טרנטול, אשר הכירו במהלך השתתפותם בתוכנית "האח הגדול". לאחר מכן ניהל זוגיות עם הדוגמנית עדן פינס.
הערות שוליים

↑  עמרי בן נתן
↑  לירון שרון, ‏‏הנינג'ה של ישראל: מי הנציג מס' 1 של הספורטאים?, באתר ספורט1, 2 בספטמבר 2018
↑  דבר ראשון, ‏גלשו למדליה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 25 בספטמבר 2016
↑  שמעון כהן, אלוף העולם בסקי מים - ליאור סופר, באתר ערוץ 7, 13 בנובמבר 2016
↑  יפעת הללי אברהם, ‏הזוכה הגדול: עמרי בן נתן מקבל פרס מכובד, באתר ‏מאקו‏, 31 בדצמבר 2015
↑  מיקי לוין, ‏גדול! הדוגמן הצעיר הזה - התבגר להיות כוכב ריאליטי חתיך, באתר מעריב אונליין, 12 בינואר 2016
↑  לי מור, חוזרים ללימודים, באתר ישראל היום, 4 בספטמבר 2019
סויוז TMA-15

סויוז TMA-15 (ברוסית: Союз ТМА-15) היא חללית סויוז ששוגרה ב-27 במאי 2009 מקוסמודרום בייקונור. החללית שוגרה למפגש עם תחנת החלל הבינלאומית כשעל סיפונה 3 אנשי צוות - הקוסמונאוט רומן רומננקו, והאסטרונאוטים פרנק דה ווין הבלגי מסוכנות החלל האירופית, ורוברט ת'ירסק מסוכנות החלל הקנדית.
החללית הגיעה אל תחנת החלל הבינלאומית ב-29 במאי, ולראשונה צוות תחנת החלל מונה שישה אסטרונאוטים קבועים. גודל זה התאפשר עם התקנת מתקן מיחזור מים, שהובא במשימת STS-126, הממחזר שתן ולחות מן האוויר ומייצר מהם מי שתייה. במשימה זו לראשונה היה ייצוג לחמש סוכנויות החלל המפעילות את התחנה - הרוסית, האמריקאית, הקנדית, האירופית והיפנית.
כאשר מפקד התחנה, גנאדי פדאלקה, חזר לכדור הארץ באוקטובר 2009, היה פרנק דה ווין המפקד האירופי הראשון של התחנה.
סויוז TMA-15 נשארה על תחנת החלל עד 1 בדצמבר 2009.
הצוות

צוות ששוגר:
רוסיה רומן רומננקו - מפקד
בלגיה פרנק דה ווין - מהנדס טיסה
קנדה רוברט ת'ירסק - מהנדס טיסה
צוות שחזר:
רוסיה רומן רומננקו - מפקד
בלגיה פרנק דה ווין - מהנדס טיסה
קנדה רוברט ת'ירסק - מהנדס טיסה
הצוות > צוות גיבוי

רוסיה דמיטרי קונדרטייב - מפקד
הולנד אנדרה קוייפר - מהנדס טיסה
קנדה כריס הדפילד - מהנדס טיסה
תיאור המשימה

חללית "סויוז TMA-15" שוגרה ב-27 במאי 2009 מקוסמודרום בייקונור הנמצא בשטח קזחסטן ומנוהל על ידי רוסיה. השיגור בוצע באחריות רוסקוסמוס בעזרת משגר מדגם "סויוז FG". החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה.
החללית הגיעה אל תחנת החלל הבין-לאומית ב-29 במאי והתחברו למודול "זאריה". באותה עת בתחנת החלל שהה משלחת מס' 19 בפיקוד גנאדי פדאלקה. ביחד עם צוות "סויוז TMA-15" הם הרכיבו משלחת מס' 20 לתחנת החלל בין-לאומית שלראשונה מונה שישה אסטרונאוטים קבועים. גודל זה התאפשר עם התקנת מתקן מיחזור מים, שהובא במשימת STS-126, הממחזר שתן ולחות מן האוויר ומייצר מהם מי שתייה. הישג נוסף של משימה זו הוא שבעקבות הגעתה לתחנת החלל, היה בה לראשונה ייצוג לחמש סוכנויות החלל הראשיות המפעילות את התחנה - הרוסית, האמריקאית, הקנדית, האירופית והיפנית.
כאשר מפקד התחנה, גנאדי פדלקה, חזר לכדור הארץ באוקטובר 2009, היה פרנק דה ווין המפקד האירופי הראשון של התחנה.
"סויוז TMA-15" נשארה על תחנת החלל עד 1 בדצמבר 2009 כחללית חירום כאשר היא חזרה לכדור הארץ עם צוות זהה לצוות ההמראה.
עוזר רבין

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  18 במרץ 1921 פרנקפורט, רפובליקת ויימאר 
 פטירה:  9 במאי 1999 (בגיל 78) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  עינת 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים, אוניברסיטת לונדון, אוניברסיטת תל אביב 
 שפות היצירה:  עברית 
 סוגה:  שירה 
 פרסים והוקרה:  פרס היצירה לסופרים עבריים (1971)  פרס ביאליק (1983) 
 
עוזר רבין (18 במרץ 1921 – 9 במאי 1999) היה משורר עברי ישראלי, חתן פרס ביאליק לשירה, ופרס ראש הממשלה ליצירה.
ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
עוזר רבין נולד בפרנקפורט שבגרמניה, בשנת 1921, ועלה לארץ ישראל עם משפחתו בשנת 1926, בהיותו ילד בן 5. אביו היה רופא במושבות, ובילדותו הם עברו ממקום למקום. עם גירושי הוריו הוא עבר לתל אביב עם אמו, ובה למד והתחנך. לאחר תום לימודיו התנדב בקיבוץ מרחביה כעגלון, שם הכיר את אשתו רות, בתו של אפרים (קוצנוק) קינן. לאחר שירותו במלחמת העצמאות השלים את לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים. כמה שנים לאחר מכן יצא להשתלמות באנגליה.
עבד שנים רבות כעורך בהוצאת הספרים מסדה, אשר הייתה בבעלות דודתה של אשתו, ברכה פלאי. ב-1973 הצטרף לסגל המחלקה לספרות השוואתית באוניברסיטת חיפה. את דרכו כמשורר התחיל בכתב העת "דפים לשירה" שערך המשורר אברהם שלונסקי. רבין פרסם ספרי שירה מעטים, אך שירתו קנתה לה אוהדים רבים. שיריו לא היו קלים, ורחוקים מאוד מהטעם של הזרם המרכזי בשירה העברית של דורו. אף על פי כן זכתה שירתו להתייחסות נרחבת בביקורת, ומאמרים רבים מאת טובי החוקרים ופרשני הספרות נכתבו עליה.
עוזר רבין לא היה נואם גדול, אבל את שיריו קרא בצורה כובשת. הוא היה מקורב לחבורת היוצרים של דור הפלמ"ח, ובהם משה שמיר, אמיר גלבע ואחרים. המשורר טוביה ריבנר, ששירתו אף היא באה ממקורות התרבות של הגרמנית, היה קרוב אליו.
לעוזר רבין 2 בנים, עמוס ודן.
רבין נפטר בישראל ב-9 במאי 1999, ונקבר בקיבוץ עינת.
ספרי שירתו

עד עפר, מרחביה: ספרית פועלים, 1953.
שוב ושוב: שירים, מרחביה: ספרית פועלים, תשכ"ז.
משירי עוזר רבין, תל אביב: עקד ('סדרה קטנה לשירה'), 1970.
בטרם תעבור: שירים, רמת גן: מסדה, 1975.
הולך סובב הולך: שירים, ירושלים: מוסד ביאליק, תשמ"ב 1982.
למה לא תקום? והברק: [1953–1998]; השירים נבחרו בידי טוביה ריבנר ורות רבין, תל אביב: קשב לשירה, תשס"ה 2005.
ספרי שירתו > בעריכתו

דליה הרץ ועוזר רבין (עורך), שירי תל אביב: מבחר זוטא, כרך א, תל אביב: קרן תל אביב לספרות ולאמנות והוצאת הקיבוץ המאוחד, תש"מ.
יוסף פינסקי, דרך מצוקים; עריכה: עוזר רבין, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשמ"א.
פרסים

1968 – פרס מילוא, על ספר שיריו "שוב ושוב".
1971 – פרס ראש הממשלה לסופרים עבריים.
1976 – פרס קוגל לספרות יפה (מטעם עיריית חולון), על ספר שיריו "בטרם תעבור".
1983 – פרס ביאליק לספרות יפה (מטעם עיריית תל אביב), על ספר שיריו "הולך סובב והולך".
לקריאה נוספת

צבי לוז, מסה פרטית: שתי אופציות נפלאות, שבו 12, 2004.
חנה יעוז, השפעות השירה העברית בספרד על שירתו של עוזר רבין, בקורת ופרשנות 32, 1998.
אילן שיינפלד, חטאת חיים שלא נחיו, על דמות הדובר הלירי ועל חוויית היסוד בשירת עוזר רבין, עלי שיח 22, 1984.
הלל ברזל, הזועק כנגד עצמו, על שירתו של עוזר רבין, מאזנים מ"ב, 1976.
חנן חבר, דרך נפש בהתפעמה, עוזר רבין "בטרם תעבור", סימן קריאה 7, 1977.
גיורא לשם, חווית חידת הנפש, על שירתו של עוזר רבין, עם הופעת אסופת שירים חדשה "הולך סובב הולך", מאזנים, נ"ה/3, 1982.
יובל גלעד, עולה בנהייה כואבת, על ספר מבחר משירתו של עוזר רבין, עיתון 77, מרץ 2006.
צבי לוז, שירת עוזר רבין, מונוגרפיה הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1992.
הערות שוליים

↑  ביקורת: מ. שמיר, על שירת עוזר רבין, דבר, 6 במרץ 1953.
↑  ביקורת: אלכס זהבי, בין גוף לנפש, דבר, 6 באוגוסט 1976.
↑  חולקו פרסי "מילוא" ל-1968, דבר, 2 בפברואר 1969; פרסי מילוא 1968, דבר, 7 בפברואר 1969 (מדברי השופטים).
↑  הוענקו פרסי-יצירה מטעם ראש הממשלה, דבר, 21 במאי 1971.
↑  פרס קוגל הוענק למשורר עוזר רבין, דבר, 22 בינואר 1976.
↑  נקבעו חתני "פרס ביאליק", מעריב, 14 בדצמבר 1982.
↑  זיוה שמיר, מיטב השיר - אמיתו, באתר מב"ע - מחקרים בספרות עברית
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: נתן זך | פרס ביאליק לספרות יפה במשותף עם נסים אלוני  1983 | הבא: יהושע בר-יוסף, דוד שחר |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312895105171  ISNI: 0000 0001 1571 4338  LCCN: n82043212  NTA: 277348285  VIAF: 57031174   WorldCat (עם VIAF): 57031174
סנג'יב בהסקר

| --- | --- |

סנג'יב בהסקר, 2015
 לידה:  31 באוקטובר 1963 (בן 60) אילינג, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1991 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרטפורדשייר 
 בן או בת זוג:  מירה סיאל (2005–?) 
 מספר צאצאים:  1 
 פרסים והוקרה:  קצין במסדר האימפריה הבריטית 
 פרופיל ב-IMDb
 
סנג'יב בהסקר, OBE (באנגלית: Sanjeev Bhaskar; נולד ב-31 באוקטובר 1963) הוא קומיקאי, שחקן ושדרן בריטי. הוא מוכר בעיקר מהופעתו בתוכנית המערכונים של ערוץ BBC Two "שככה יהיה לי טוב" (Goodness Gracious Me), ובסיטקום "The Kumars at No. 42". בהסקר הגיש את הסדרה הדוקומנטרית "הודו עם סנג'יב בהסקר" בה הוא נסע להודו וביקר בבית אבותיו בפקיסטן. עוד שיחק בתפקיד ד"ר פרם שארמה בסדרת הדרמה "The Indian Doctor" ובתפקיד ראשי בדמות סוני קהאן בסדרה "בלתי נשכח".
בשנת 2003 נמנה בהסקר ברשימת חמישים המצחיקנים בקומדיה הבריטית של עיתון האובזרבר.
ביוגרפיה

בהסקר נולד באילינג שבלונדון, וגדל בבית מעל למכבסה בהנסלו שבמערב לונדון. הוא קיבל תואר בשיווק בהטפילד פוליטקניק והתחיל לעבוד כמנהל שיווק ב-IBM. עד מהרה הבין שהוא מעדיף להיות קומיקאי מאשר איש שיווק, והצטרף לחבר ותיק שלו מהקולג', ניטין סוהני, איתו יצר מחזה קומי מוזיקלי בשם "The Secret Indians (non-Asian)". ב-1996 הופיעו השניים לראשונה במרכז האמנויות טום אלן במזרח לונדון. הופעה זו הוצגה בתוכנית של ה-BBC בשם "Reportage". הם הופיעו גם במרכז האמנויות ווטרמנס בערב לקומדיה אסייתית בשם "One Nation Under a Groove...Innit". הפריצה שלהם קרתה כשהופיעו באובל האוס בדרום לונדון, אחרי שקיבלו ביקורות חיוביות במגזין Time Out מהעיתונאית והמחזאית בוני גריר, ופנה אליהם אניל גופטה, לעתיד המפיק של התוכנית "שככה יהיה לי טוב".
ביוגרפיה > קריירה

בהסקר כיכב במספר סרטי קולנוע בריטיים בהם "הגורו" ו"אניטה ואני". היה לו תפקיד קמע בדמות בעל חנות בסרט "Jhoom Barabar Jhoom".
ב-2003 הוציאו בהסקר יחד עם "הקומארס" וגארת' גייטס סינגל עבור תוכנית הצדקה "קומיק ריליף". הסינגל היה במקום הראשון במצעד הפזמונים במשך שלושה שבועות והשני במצעד המכירות באותה שנה.
עוד ב-2003 הופיע בהסקר בתוכנית טופ גיר של ה-BBC, וקבע זמן של 1:51.0 במבחן נסיעה של מכונית סוזוקי ליאנה.
ב-2005 הוענק לבהסקר תואר קצין מסדר האימפריה הבריטית (OBE) במסגרת הכיבודים לכבוד השנה החדשה.
במסגרת תוכניות של ה-BBC לציון 60 שנה לעצמאות הודו ופקיסטן, הצטלם בהסקר לסדרה דוקומנטרית בשם "India with Sanjeev Bhaskar" יחד עם הבמאי דיפ סהגל ששודרה באוגוסט 2007 ביום השנה השישים לעצמאות הודו. לפי ה-BBC התוכנית כללה "מסע רגשי" לבית אבותיו בפקיסטן של היום.
ספרו "India with Sanjeev Bhaskar" המבוסס על הסדרה הדוקומנטרית הפך ב-2007 לרב מכר של הסאנדיי טיימס.
הופעת הבכורה של בהסקר במחזמר הייתה ב-2008 ב"ספאמלוט" בתפקיד המלך ארתור בתיאטרון פאלאס בלונדון
באוקטובר אותה שנה השתתף בתוכנית הרדיו של ה-BBC "דיסקים לאי בודד".
בהסקר כתב וכיכב בסיטקום של ITV "הלו מומבאי". הוא יצא לסיבוב הופעות עם הלהיט האמריקאי "Totally Looped".
ב-23 בפברואר 2009 מונה סנג'יב לצ'נסלור של אוניברסיטת סאסקס. ב-22 ביולי 2009 מונה לתפקיד באופן רשמי בטקס סיום הלימודים באוניברסיטה.
במרץ 2010 השתתף בהסקר בתוכנית הרדיו הקומית של ה-BBC Radio 4 בשם "I've Never Seen Star Wars".
ב-23 ביולי 2010 השתתף כאורח בשעשועון הקומי "Would I Lie To You?" של ה-BBC.
בהסקר השתתף בסדרה הדוקומנטרית של ערוץ 4 בשם "The House That Made Me". התוכנית שהופקה על ידי חברת נוטופיה ב-2010 שחזרה את בית ילדותו והציגה דמויות מימי נעוריו.
ב-31 באוקטובר 2014 הנחה בהסקר את תוכנית הרדיו "Kermode and Mayo's Film Review" כמחליפו של סיימון מאיו. עוד ב-2014 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת האונליין "Rajesh Finesse".
באפריל 2015 העניק את פרס המצוינות בטלוויזיה בטקס "The Asian Awards".
בשנת 2022 שיחק בסדרת הטלוויזיה "סנדמן" שיצר אלן היינברג עבור נטפליקס ומבוססת על הקומיקס באותו השם מאת הסופר ניל גיימן.
חיים אישיים

בינואר 2005 התחתן בהסקר עם השחקנית מירה סיאל בטקס בליצ'פילד שבסטפורדשייר. בנם של בני הזוג, שהאן נולד ב-2 בדצמבר 2005.
בפברואר 2009 כתב בהסקר עם בדרנים נוספים מכתב פתוח לעיתון הטיימס במחאה על המשפט שנערך אז באיראן למנהיגי הדת הבהאית.
לפני הבחירות הכלליות בבריטניה 2010 היה בהסקר אחד מ-48 הידוענים שחתמו על מכתב המזהיר מפני מדיניות המפלגה השמרנית כלפי ה-BBC.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1991 |  | The Real McCoy | תפקידים שונים |  |
| 1994 |  | Bollywood or Bust | הנחיה | שעשועון |
| 1997 |  | Captain Butler | אדיל | סיטקום |
| 1997 |  | We Know Where you Live | תפקידים שונים |  |
| 1998 | שככה יהיה לי טוב | Goodness Gracious Me | תפקידים שונים |  |
| 1998 |  | The Dance of Shiva | סרג'נט בקשי | סרט קצר |
| 1998 | ג'ונתן קריק | Jonathan Creek | רופא | בפרק "Black Canary" |
| 1999 | נוטינג היל | Notting Hill | איש קולני במסעדה |  |
| 1999 |  | Small Potatoes | ריק רוי | סדרת טלוויזיה |
| 2000 |  | The Way It Is | תפקידים שונים |  |
| 2001 |  | Inferno | ג'אז | סרט קצר |
| 2001 |  | Goodness Gracious Me: Back Where They Came From | תפקידים שונים |  |
| 2001 |  | The Mystic Masseur | בהארי |  |
| 2001–2006 |  | The Kumars at No. 42 | סנג'יב קומר | סדרת טלוויזיה |
| 2002 | הגורו | The Guru | רספל הטבח |  |
| 2002 | דיאל ופסקו | Dalziel and Pascoe | גרהם שהא | בפרק "Mens Sana" |
| 2002 | אניטה ואני | Anita and Me | מר קומר |  |
| 2003 | קומיק ריליף | Comic Relief 2003 | סנג'יב קומר |  |
| 2004 |  | Celebration's Advertisement | בתפקיד עצמו |  |
| 2005 |  | Angell’s Hell | ג'ון אנג'ל | סרט טלוויזיה |
| 2005 |  | Life Isn’t All Ha Ha Hee Hee | אקאש |  |
| 2005 |  | Chopratown | ויק צ'ופרה |  |
| 2006 |  | L'Entente Cordiale | קומנדר באשיר |  |
| 2006 | סקופ | Scoop | שחקן פוקר |  |
| 2007 |  | Jhoom Barabar Jhoom | בעל חנות |  |
| 2007 |  | India with Sanjeev Bhaskar | בתפקיד עצמו |  |
| 2007 | הלו מומבאי | Mumbai Calling | קני גופטה |  |
|  |  | Dawn French's Boys Who Do Comedy | בתפקיד עצמו |  |
| 2009 |  | Jackboots on Whitehall | רופי | דיבוב |
| 2010 |  | It's a Wonderful Afterlife | מוכר קארי |  |
| 2010 |  | The Indian Doctor | פרם שארמה |  |
| 2010 | לונדון בולווארד | London Boulevard | ד"ר סנג'י ראג'ו |  |
| 2013 | תאוריית האפס | The Zero Theorem | דוקטור |  |
| 2014 | דוקטור הו | Doctor Who | קולונל אחמד | בפרק "Death in Heaven" |
| 2015 |  | Drunk History | רוברט באדן פאוול | סדרת טלוויזיה |
| 2015– | בלתי נשכח | Unforgotten | סמל בילוש סוניל "סאני" קהאן | סדרת טלוויזיה |
| 2015 |  | Horrible Histories | תפקידים שונים | תוכנית מערכונים |
| 2015 | הכל באופן מוחלט | Absolutely Anything | ריי |  |
| 2016 | כנפי הרעם בפעולה | Thunderbirds Are Go | איתן סאליבן | דיבוב; בפרק "City Under the Sea" |
| 2018– | תומס הקטר וחברים | Thomas & Friends | שנקר | דיבוב |
| 2019 | יסטרדיי | Yesterday | ג'ד מאליק |  |
| 2020 | לרכב על דרקון | Dragon Rider | רופא עצבני | דיבוב |
| 2022 | סנדמן | The Sandman | קין | תפקיד ראשי |