stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
1985 בישראל
אירועים בולטים > צבא וביטחון

במהלך שנת 1985 נקבעה רצועת הביטחון. ב-14 בינואר התקבלה החלטה מספר 291 של ממשלת ישראל לפיה תתבצע היערכות מחדש בגבול הצפון. התהליך הושלם ב-10 ביוני 1985 - צה"ל השלים את הנסיגה אל רצועת הביטחון.
בשנת 1985 בוצעו מספר פיגועי טרור על ידי הפלסטינים בולטים שגררו תגובה צבאית ישראלית:
10 במרץ – 12 חיילי צה"ל נרצחו בפיגוע מכונית תופת ליד מטולה.
4 באפריל – פשיטה של כוח שייטת 13 לנמל ימי באלג'יריה שבמהלכה הוטבעה ספינת אש"ף בשם "מון לייט" שבה תוכנן פיגוע ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל.
21 במאי – נערכת עסקת ג'יבריל אשר במסגרתה שוחררו 1,150 אסירים ועצירים ביטחוניים שהיו כלואים בישראל כנגד שלושה שבויי צה"ל.
סוף יולי - רצח המורים לאה אלמקייס ויוסף אליהו מעפולה, גופותיהם התגלו במערה בגלבוע
25 בספטמבר – הפיגוע בנמל לרנקה: במהלך יום הכיפורים, חוליית מחבלים משתלטת על יאכטה ישראלית במרינה של לרנקה בקפריסין, רוצחת שלושה ישראלים ששהו בה, ומסגירה עצמה לרשויות.
2 באוקטובר – מבצע רגל עץ: חיל האוויר מפציץ את מפקדות אש"ף בתוניס.
5 באוקטובר – הפיגוע בראס בורקה: חייל מצרי יורה למוות בשבעה ישראלים במפרץ שחם בדרום סיני. באותו יום רוצחים מחבלים שני ישראלים בברצלונה שבספרד
7 באוקטובר – ספינת הנוסעים האיטלקית "אקילה לאורו" נחטפת על ידי טרוריסטים פלסטינים מארגון החזית לשחרור פלסטין בעת שהפליגה מאלכסנדריה לפורט סעיד שבמצרים. הטרוריסטים איימו לפגוע בבני הערובה אם לא ישוחררו 50 אסירים פלסטינים שהיו כלואים בישראל. במהלך האירוע, הטרוריסטים רצחו נוסע יהודי־אמריקני, נכה בכיסא גלגלים בן 69 בשם ליאון קלינגהופר, כשהשליכו אותו לים בעודו חי.
10 בנובמבר – חייל ישראלי נפצע קשה בפיגוע דקירה ליד שער שכם בירושלים. אוטובוס ישראלי שהיה בדרכו לעמנואל בכביש 505 הותקף בירי מן המארב ליד ההתנחלות יקיר.
27 בדצמבר – 18 נרצחים ו-40 פצועים בפיגוע שמבצעים מחבלים מארגונו של אבו נידאל בירי על דלפקי אל על בנמלי התעופה של רומא ווינה
נולדו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
(קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1985)
1 באפריל – שי דורון, כדורסלנית ישראלית
4 באפריל – דודי סלע, טניסאי ישראלי
30 באפריל – גל גדות, דוגמנית-על ושחקנית קולנוע ישראלית
4 ביוני – בר רפאלי, דוגמנית-על ישראלית
4 ביוני – יובל שרף, שחקנית ודוגמנית ישראלית.
30 ביולי – מירב פלדמן, שחקנית, זמרת ומנחהישראלי.
5 באוגוסט – גל לב, שחקן ישראלי.
2 באוקטובר – יהודה נהרי, שחקן ישראלי.
19 בנובמבר – מיטל מיכאלי, שחקנית ישראלית.
נפטרו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
(קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1985)
18 בינואר – מרדכי בנטוב, מראשי השומר הצעיר ומפ"ם (נולד ב-1900)
31 בינואר – מנחם בדר, חבר הכנסת מטעם מפ"ם (נולד ב-1895)
25 בפברואר – יעקב אליאב, איש אצ"ל וממייסדי הלח"י (נולד ב-1917)
24 באפריל – יצחק כַּהן - הנשיא השישי של בית המשפט העליון (נולד ב-1913)
29 בספטמבר – יונה וולך, משוררת ישראלית (נולדה ב-1944)
6 באוקטובר – נח מוזס, בעל "ידיעות אחרונות" (נולד ב-1912)
2 בנובמבר – לאה דגנית, שחקנית תיאטרון וציירת ישראלית (נולדה ב-1907)
7 בדצמבר – שלמה רוזן, פוליטיקאי ישראלי (נולד ב-1905)
הערות שוליים

↑  ידיעות אחרונות, 11 בנובמבר 1985, עמודים 1–2.
| שנים בישראל ישראל |
| --- | --- | --- |
| המאה ה-20 | 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 |  |
| המאה ה-21 | 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 • 2025 • 2026 |  |
השקל החדש הופך למטבע הרשמי של ישראל
השבוי חזי שי חוזר מהשבי במסגרת עסקת ג'יבריל, 21 במאי 1985
דון שולנדר

השחיינים האמריקאים (משמאל לימין) דון שולנדר, גרי אילמן, מייק אוסטין וסטיב קלארק
דונלד ארתור "דון" שולנדר (באנגלית: Donald "Don" Arthur Schollander; נולד ב-30 באפריל 1946) הוא שחיין עבר אמריקאי, אלוף אולימפי בעל 6 מדליות מהן 5 זהב. הוא היה השחיין הראשון בהיסטוריה, שזכה בארבע מדליות זהב באולימפיאדה אחת והשחיין הראשון בהיסטוריה, ששחה 200 מטר, בסגנון חופשי, בפחות משתי דקות.
ביוגרפיה

שולנדר נולד בשארלוט, צפון קרוליינה וגדל במדינת אורגון. בגיל 16 הוא עבר לסנטה קלרה, קליפורניה כדי להתאמן אצל המאמן ג'ורג' היינס, מועדון שבו שחו מספר אלופים אולימפיים כמו קלאודיה קולב, דיק רות', דונה דה וארונה, מארק ספיץ, דבי מאייר וקארן מו.
ביולי 1963 היה שולנדר לשחיין הראשון בעולם שירד מגבול 2 דקות במשחה ל-200 מטר חופשי כשקבע 1:58.8 דקות. הוא הגיע לאולימפיאדה כמחזיק בשיאי עולם במשחים ל-200 מטר ו-400 מטר חופשי.
ביוגרפיה > אולימפיאדת השיא

באולימפיאדת טוקיו (1964) זכה שולנדר ב-4 מדליות זהב, במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי בשיא אולימפי חדש של 53.4 שניות, לפני בובי מקגרגור מבריטניה (53.5 שניות) והנס-יואכים קליין מגרמניה (54.0 שניות), במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 4:12.2 דקות, לפני פרנק ויגנד מגרמניה (4:14.9 דקות) ואלן ווד מאוסטרליה (4:15.1 דקות), במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 3:33.2 דקות, לפני גרמניה (3:37.2 דקות) ואוסטרליה (3:39.1 דקות) ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי 7:52.1 דקות, לפני גרמניה (7:59.3 דקות) ויפן (8:03.8 דקות). בכך היה לשחיין הראשון שזכה בארבע מדליות זהב באולימפיאדה אחת. משחה 200 מטר חופשי בו החזיק בשיא העולמי לא נערך באולימפיאדה ולכן נמנע ממנו לנסות ולזכות במדליית זהב חמישית.
שולנדר למד באוניברסיטת ייל והיה חבר באחוות הגולגולת והעצמות (Skull and Bones) וכן במסדר האחוה דלתא, קפא ואפסילון יחד עם הנשיא לעתיד ג'ורג' ווקר בוש. הוא שימש כקפטן נבחרת השחייה של ייל.
במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בויניפג קנדה בשנת 1967 זכה שולנדר ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:56.01 דקות, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:34.08 דקות ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:00.46 דקות.
באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) זכה שולנדר במדליית זהב במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:52.3 דקות, לפני אוסטרליה (7:53.7 דקות) וברית המועצות (8:01.6 דקות) ובמדליית כסף במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:55.8 דקות, אחרי מייקל ונדן מאוסטרליה (1:55.2 דקות דקות) ולפני וג'ון נלסון מארצות הברית (1:58.1 דקות), למרות שזה היה המשחה החזק שלו, שבו החזיק בשיא העולמי. משחה זה נערך לראשונה באולימפיאדה זו.
לאחר המשחקים האולימפיים בשנת 1968, הוא פרש משחייה תחרותית.
תארים

בסך הכל שיפר שולנדר את השיא העולמי במשחה 200 מטר חופשי 11 פעמים ואת השיא העולמי במשחה 400 מטר חופשי 3 פעמים.
בשנת 1964, זכה שולנדר בפרס ג'יימס א' סאליבן, פרס לספורטאי החובבן הטוב ביותר.
בשנת 1964 זכה שולנדר בתואר שחיין השנה בעולם.
בשנת 1965 זכה שולנדר להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
בשנת 1983, היה שולנדר חלק מהמחזור הראשון שנכנס להיכל התהילה האולימפי של ארצות הברית.
ראו גם

התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חופשי
התפתחות שיא העולם במשחה ל-400 מטר חופשי
הערות שוליים

↑  PAN AMERICAN GAMES - SWIMMING AND DIVING, באתר gbrathletics
↑  James E. Sullivan Award
↑  Swimming World Magazine Presents: Swimming World's - WORLD SWIMMERS OF THE YEAR, באתר SwimmingWORLD
↑  DON SCHOLLANDER (USA) - 1965 Honor Swimmer, באתר International Swimming Hall of Fame
| --- | --- |
בקרת זהויות :  CiNii: DA11736522  ISNI: 0000 0000 4481 9510  LCCN: no2006051269  NDL: 00455715  VIAF: 71144115   WorldCat (עם VIAF): 71144115
גלן דייוויס (אתלט)

גלן אשבי דייוויס (באנגלית: Glenn Ashby Davis; ‏12 בספטמבר 1934 – 28 בינואר 2009), היה אצן אמריקאי ואלוף אולימפי פעמיים ברציפות בריצת 400 מטר משוכות, זכה בשלוש מדליות זהב אולימפיות באולימפיאדת מלבורן (1956) ורומא (1960) והיה שיאן עולם בתחום זה. דייוויס היה האתלט הראשון בהיסטוריה שרץ 400 מטר משוכות מתחת ל-50 שניות. לאחר פרישתו עבר לתחום הפוטבול ושיחק בקבוצת דטרויט ליונס, ובהמשך עבד 33 שנים כמורה ומאמן בעירו ברברטון, אוהיו.
ביוגרפיה

דייוויס נולד בפולנסבי, מערב וירג'יניה, וגדל במרייטה. הוא כונה "ג'יפ דייוויס" לאחר שאימץ כנער שם של דמות מהקומיקס "פופאי". לאחר שהוריו נפטרו בהיותו בגיל 15 הוא עזב עם תשעת אחיו לברברטון, אוהיו.
ב-1954 הוביל את קבוצת האתלטיקה בבית הספר התיכון שלו לזכייה באליפות האתלטיקה הארצית. הוצעו לו כמאתיים מלגות ללימודי ההמשך שלו, והוא בחר ללמוד ולהתאמן באוניברסיטת המדינה של אוהיו, בהדרכתו של לארי סניידר, מאמנו של האתלט הנודע ג'סי אוונס.
ביוגרפיה > שיאן עולם

בתחרות אתלטיקה שנערכה בלוס אנג'לס, קליפורניה ביולי 1956 קבע דייוויס בריצת 400 מטר משוכות שיא עולם חדש של 49.5 שניות, ובכך היה לאתלט הראשון בהיסטוריה שרץ ריצה זו מתחת ל-50 שניות.
ביוגרפיה > אלוף אולימפי

באולימפיאדת מלבורן (1956) זכה דייוויס במדליית זהב בריצת 400 מטרים משוכות. בתוצאת הריצה שלו קבע שיא אולימפי חדש של 50.1 שניות, לפני חבריו לנבחרת ארצות הברית, אדי סאות'רן (50.8 שניות) וג'וש קאלברת' (51.6 שניות).
בתחרות אתלטיקה שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט 1958 קבע דייוויס בריצת 400 מטר משוכות שיא עולם חדש של 49.2 שניות. בתקופה זו זכה דייוויס בפרס ג'יימס א' סאליבן, פרס לספורטאי החובבן הטוב ביותר.
באולימפיאדת רומא (1960) זכה דייוויס בשתי מדליות זהב. בריצת 400 מטר משוכות הוא הגן על תוארו וזכה במדליית זהב ובשיא אולימפי חדש של 49.51 שניות, לפני חבריו לנבחרת ארצות הברית, קליף קושמן (49.77 שניות) ודיק הווארד (49.90 שניות). הוא זכה עם חבריו לנבחרת במדליית זהב נוספת בריצת שליחים 4x400 מטר והשיג בשיא עולם חדש של 3:02.37 דקות, לפני נבחרות גרמניה (3:02.84 דקות) ואיי הודו המערבית (3:04.13 דקות).
לאורך השנים כאתלט היה קרוב מספר פעמים לשבירת שיאי עולם במספר ענפי אתלטיקה נוספים: ריצת 100 מטר (10.3 שניות), 200 מטר (21.0 שניות), 400 מטר (45.2 שניות), חצי מייל (1:52 דקות), 120 יארד משוכות גבוהות (14.0 שניות), 200 מטר משוכות נמוכות בעקומה (22.5 שניות) וקפיצה לרוחק (8.24 מטר). לפיכך הישגיו נחשבים גבוהים מאוד בהיסטוריה של האתלטיקה, ושמו מופיע בהיכל התהילה האולימפי של ארצות הברית.
ב-1960 הופיע על שער המגזין האמריקאי הנחשב ספורטס אילוסטרייטד.
ביוגרפיה > לאחר הפרישה

לאחר שפרש מאתלטיקה הפך דייוויס לשחק פוטבול מקצועי בקבוצת דטרויט ליונס, בה שיחק בשנים 1960 ו-1961, בעמדת התופס. הוא קיבל 10 תפיסות ל-132 יארד במהלך שתי העונות בהן שיחק בקבוצה.
בהמשך עבר דייוויס לקריירה כמאמן אתלטיקה. הוא אימן את קבוצת האתלטיקה באוניברסיטת קורנל בשנים 1963–1967, ובעונתו האחרונה שם אימן את הקבוצה במסגרת ליגת האתלטיקה של ליגת הקיסוס.
דייוויס היה מורה אהוד בבית הספר התיכון בעירו ברברטון. היה מאמן אתלטיקה ופוטבול בברברטון במסגרות שונות 33 שנים. כן היה מורה לנהיגה ובעליו של בית הספר לנהיגה אולימפית "ג'יפ", שנקרא על שמו. תקופה מסוימת היה גם בעלים-שותף של פיצרייה. בסוף שנות ה-90 סבל מהתקף לב קל, ובעקבותיו פרש והעביר את עסקי בית הספר לנהיגה לבנו טים.
דייוויס היה נשוי לדלורס ואב לשני בנים ובת. הוא מת בגיל 74 לאחר מחלה ממושכת.
הערות שוליים

↑  GLENN DAVIS, 74: Olympic Champion, Coach and Teacher, באתר וושינגטון פוסט
↑  James E. Sullivan Award
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14359249
ADS-B

ADS-B (באנגלית: Automatic dependent surveillance—broadcast. בתרגום חופשי: שידור אוטומטי עצמי לעקיבה) מערכת מעקב אחרי מטוסים, על בסיס שידור עצמי שלהם ונועדה לאפשר מעקב ללא תלות בכיסוי מכ"ם.
המערכת מבוססת על כך שהמטוסים יודעים את מיקומם העצמי במרחב באמצעות מערכת ניווט אינרציאלית או מערכת ניווט לווינית ומשדרים את מיקומם העצמי, כמו גם נתונים נוספים, באופן תדיר, מה שמאפשר את המעקב אחריהם.
מקלט ADS-B נייד
את השידורים יכולות לקלוט תחנות קרקעיות ובהתאם, מערכת ADS-B קרקעית יכולה להחליף את המכ"ם המשני של שדות תעופה או מכ"מים של יחידות בקרה אזרחיות. מטוסים שהותקנה בהם יכולת ADS-B-IN יכולים גם הם לקלוט את שידורי המערכת.
ADS-B היא מרכיב מרכזי בתוכניות לקידום התעופה האזרחית, הן בארצות הברית (Next Gen), הן באירופה (SESAR), הן באוסטרליה והן בהודו. בנוסף, ADSB מהווה מרכיב גם בתוכניות של הארגון הבינלאומי לתעופה אזרחית, ה־ICAO.
מפברואר 2019 באוסטרליה, טיסה בכללי IFR מחייבת ADS-B. החל מינואר 2020 - חלק גדול מכלי הטיס בארצות הברית יהיו חייבים להתקין מכשירי ADS-B-OUT (שידור נתונים). גם באירופה ובקנדה, המערכת נפרשת והחובה הרגולטורית להתקנתה נכנסת לתוקף.
תיאור המערכת

המערכת כוללת שני "מכלולים לוגיים" נפרדים, ADSB-OUT, שמשדר נתונים מהמטוס החוצה ו־ADSB-IN שכולל את היכולת לקלוט נתונים המשודרים בתדר ובפרוטוקולים המתאימים - מתחנות קרקעיות או ממטוסים שנמצאים בטווח שמאפשר קליטה מהם.
בנוסף, מטוסים שיש להם ADS-B-IN והם מנויים לשירות TISB, יכולים לקבל תשדורות של "תמונה אווירית" מתחנה קרקעית. למוד פעולה זה יש יתרון מכיוון שהתחנה הקרקעית יכולה לשדר "תמונה אווירית" הכוללת גם "מטרות" ADS-B וגם "מטרות" מכ"ם וכך, למטוס הקולט יש תמונה מלאה יותר שכוללת גם מטוסים שאין להם משדר (ADS-B (ADS-B-OUT.
שרות נוסף שהמערכת יכולה לאפשר הוא שרות FISB, שרות המפיץ "ידיעות טייס" ובכללן דיווחי מזג אוויר, ידיעות לטייס (NOTAMS), ידיעות בנוגע למצב בשדות תעופה רלוונטיים וכדומה.
יתרונות המערכת

למערכת יתרונות רבים ובכללם:
יכולת לשדר (או לקבל) נתוני מיקום, גובה, מהירות, טווח מהמטוס המשדר, זיהוי ואות קריאה (לרוב גדול של המטוסים האזרחיים אין מכ"ם המאפשר "לראות" מטוסים אחרים).
יש תחנות קרקעיות שיכולות לממסר בין מטוסים שיש להם ADS-B המשדר בתדרים שונים.
במקומות שבהם יש שירות FISB, אפשר לקבל דיווחי מזג אוויר (לרוב המטוסים האזרחיים אין מכ"ם מזג אוויר).
במקומות שבהם יש שירות TISB, אפשר לקבל תמונה אווירית גם בנוגע למטוסים שאין להם ADS-B-OUT
עלות תחנה קרקעית נמוכה בהרבה בהשוואה לעלות של מכ"ם
פגיעות המערכת לתקיפות "סייבר"

מערכת ה־ADSB פותחה, ככל הנראה, ללא התייחסות לאפשרות שגורמים עוינים ינסו לחבל בה ובהתאם, היא לא כוללת מנגנוני אימות זהות, הצפנת תוכני המסרים וכדומה. מספר האקרים הדגימו כיצד ניתן, באמצעות אמצעים זולים יחסית, להקים תחנות לקליטת שידורי ה־ADS-B ובאמצעות "רדיו מוגדר על ידי תוכנה", לייצר הודעות ADS-B חוקיות וכך להכניס למערכת "מטרות מזויפות"..
תרומה לבטיחות

מכיוון שלמטוסי התעופה האזרחית אין מכ"ם לגילוי מטוסים, מניעת ההתנגשות בין מטוסים מבוצעת באחת משתי גישות בסיסיות. כאשר טסים לפי VFR, האחריות למניעת התנגשות מוטלת על הטייסים. בהתאם, טיסה על פי כללי טיסת ראייה אפשרית רק במזג אוויר טוב. רוב הטיסות בעולם ובעיקר, טיסות של מטוסים גדולים עם הרבה נוסעים או מטען, מתבצעות לפי כללי טיסת מכשירים. כאשר טסים לפי כללי טיסת מכשירים, האחריות למניעת התנגשויות מוטלת על הבקר. מניעת ההתנגשויות נשענת על מרווחי גובה, מרווחי טווח מינימום באותו נתיב, שמירת מהירות קבועה וכיוצא באלו. בעת טיסות לפי כללי טיסת מכשירים אין לטייסים יכולת לבקר את מרווחי הבטיחות ובעיקר, כאשר הטיסות מתבצעות בתוך עננים או במצבים של ראות לקויה. קביעת המרווחים על ידי הבקר, כמו גם בקרת המרווחים מתבצעים בעיקר תוך הישענות על אותות המכ"ם ואולם חלק ניכר מהעולם - לא נמצא בכיסוי מכ"ם ובפרט מרחבי הטיסה שמעל האוקיינוסים.
כדי לשפר את הבטיחות ולאפשר לטייסים לדעת, כאשר נוצרים נתיבי התנגשות, מסיבה כלשהי, שולבו בתעופה האזרחית שתי גישות. הגישה הראשונה נשענת על מערכת חוקר/משיב שבאמצעותה, המטוסים "יודעים" כאשר מטוס אחר ניכנס לנתיב שעלול לסכן את המטוס. מערכת זו נקראת מערכת למניעת התנגשות באוויר (Traffic collision avoidance system, TCAS). יתרונה הגדול של המערכת היא העובדה שהיא נשענת על תקשורת חוקר/משיב בין המטוסים עצמם ובהתאם, המערכת עובדת גם באזורים שבהם אין כיסוי מכ"ם. חסרונה הגדול של המערכת נעוץ בעובדה שהיא עובדת רק אם לשני המטוסים יש מערכת מתאימה.
מערכת ADS-B נותנת לבקרים מערכת אמינה שהדיוק שלה אינו תלוי בטווח מהתחנה הקרקעית. מצב זה מאפשר לבקרים לתת בקרה טובה יותר ולכאורה, מקטין את הסיכויים לטעות. מערכת ה־ADSB-IN, מאפשרת לטייסים תמונה אווירית רצופה ובהתאם, היא נותנת להם לזהות מצבים של נתיבים מסוכנים, זמן רב לפני שנוצרת סכנת התנגשות ממש.
מערכות ה־ADS-B וה־TCAS "מדברות" ביניהן וכך ה־TCAS "יודע" על מטרות בטווחים שבהם החוקר/המשיב עדיין לא קולט.
למערכת יש גם תרומה ישירה במצבים של חילוץ והצלה, היא מאפשרת לדעת כאשר מסלול הנחיתה לא פנוי והיא תומכת בקליטת דיווחי מזג אוויר ונתוני תמונה אווירית אחודה מהקרקע, היכן שניתן שירות כזה.
תרומה ליעילות התעופה האזרחית

מערכת ה־ADSB תורמת ליעילות התעופה האזרחית בממדים שלהלן:
ניהול טוב יותר של "זרם תנועת המטוסים"
השתלבות טובה יותר לתוך נתיבים ושמירה על מרווחי בטיחות
יכולת לצמצם את המרווחים בין נתיבים מקבילים
שרותי פיקוח טיסה במקומות בהם אין מכ"מים
תכנון גישות לנחיתה במסלולים עקומים ותוך הנמכה רצופה - מה שמביא לחיסכון בדלק ומצמצם את הרעש וזיהום האוויר על הקרקע, באזורים שסביב שדות תעופה.
יכולת לדחות את ההחלטה על מעבר מתהליכי נחיתה בכללי טיסת ראייה לנחיתה בכללי טיסת מכשירים
השכבה הפיזית ודרישות ההפעלה כתלות בסוג המרחב האווירי

קיימים שני סוגי "דאטה־לינק" (Data Link) שנועדו לשרת את ה־ADSB.
השכבה הפיזית ודרישות ההפעלה כתלות בסוג המרחב האווירי > (Universal Access Transceiver (UAT

תקשורת בתדר 978 מגה־הרץ שנועדה לשרת, בעיקר, מטוסים שמיועדים לטוס בגובה נמוך מ־18,000 רגל, בדרך כלל, מטוסי תעופה כללית. בארצות הברית, יש למעלה מ־160,000 מטוסים כאלה ובהתאם, הקצאת תדר זה נועדה בעיקר כדי להבטיח שלמטוסי הנוסעים והמטען הגדולים, שטסים, רוב הזמן, מעל 18,000 רגל, יוותר רוחב פס מספק לטובת ה־ADS-B.
השכבה הפיזית ודרישות ההפעלה כתלות בסוג המרחב האווירי > 1090MHZ extended squitter

תקשורת בתדר 1,090 מגה־הרץ שנועדה לשרת את מטוסי הנוסעים והמטען, הגדולים יותר, שטסים, רוב הזמן, מעל גובה 18,000 רגל. דאטה לינק זה אמור להיות ממומסר באמצעות לווייני אירידיום נקסט.
בארצות הברית, החל מ־2020, חובה על כל מטוס שטס בגובה מעל 18,000 רגל, להפעיל ADSB-OUT בתדר 1,090MHZ. מעל גובה 10,000 רגל, ובמרחבים הקרובים לשדות תעופה, כמו גם באזורים מסוימים נוספים, חובה להפעיל את אחד משני סוגי ה"דאטה לינק".
מכיוון שמכשירים הפועלים בתדר שונה, לא יכולים "לדבר" האחד עם השני, רק מטוסים שיש להם גם ADSB-IN והם גם נמצאים בטווח רלוונטי מתחנה קרקעית והם גם מנויים לשירות הפצת מידע מתחנה קרקעית מתאימה, כזו שמפיצה את תמונת ה ADS-B המתקבלת משני התדרים השונים - יוכלו לראות את התמונה האווירית המלאה, כפי שמתקבלת משני התדרים השונים (ובדרך כלל, זו תהיה תמונה שתכיל גם מטרות מכ"ם, לגבי מטוסים שאין להם בכלל ADSB-OUT).
במטוסים בהם מותקן משיב מכ"ם (המקביל האזרחי למערכת זיהוי עמית־טורף - זע"ט), כולל תמיכה במוד S, התקנת יכולת ה ADS-B לא מצריכה "קופסאות חומרה" חדשות אלא שדרוג שמאפשר תמיכה בפרוטוקולים, בהודעות ובפורמט העבודה של ה־ADS-B בלבד.
פרישה ושימוש בחתך מדינות > אוסטרליה

אוסטרליה הצטיידה ביותר מ־70 תחנות קרקעיות שנותנות לה כיסוי מלא של כל מרחב היבשת - מגובה 30,000 רגל ומעלה. בנוסף, כל המטוסים שרשומים באוסטרליה חויבו לשאת מיכשור ADS-B החל מה־2 בפברואר 2017 כתנאי לטיסה בכללי טיסת מכשירים (IFR).
פרישה ושימוש בחתך מדינות > קנדה

חברת מתן שרותי הנווט בקנדה, Nav Canada, משתמשת במערכות ADS-B כבר מ־2009. הרשויות הקנדיות משתמשות במערכת, בעיקר, כדי לתת שרותי בקרה באזור מפרץ הדסון וזאת מכיוון שהאזור לא מכוסה על ידי מכשירי מכ"ם. הקנדים מתכוונים לפרוש תחנות ADS-B בכל צפון קנדה כדי לאפשר שרותי בקרה באזור הארקטי.
פרישה ושימוש בחתך מדינות > האיחוד האירופאי

לפי דו"ח בנוגע לפרישת מערכי SESAR, נכון להיום (2019) יש באיחוד כ־130 מערכות קרקעיות מותקנות ומספר זה אמור להתייצב על כ־180 מערכות במהלך שלוש השנים הקרובות. נכון לינואר 2025, האיחוד האירופי דורש שימוש ב-ADS-B Out לטיסות לפי כללי טיסת מכשירים (IFR) עם מטוסים שמשקל ההמראה המרבי שלהם עולה על 5,700 ק"ג או מהירות האוויר המרבית שלהם, בשיוט, גבוהה מ-250 קשר. קיימות פטורים למטוסים ישנים יותר ולמטרות תפעוליות ספציפיות.
פרישה ושימוש בחתך מדינות > איסלנד

חברת תפעול שדות התעופה ושרותי הנווט באיסלנד, מפעילה תחנות ADS-B המאפשרות מתן שרותי בקרה באזור צפון מזרח האוקיינוס האטלנטי. התחנות פרושות באיסלנד, איי פארו וגרינלנד.
פרישה ושימוש בחתך מדינות > סין

סין התקינה מערך של שמונה תחנות קליטה קרקעיות במרכז סין, בשיתוף פעולה עם חברה אמריקאית. מערכת זו כללה שימוש ראשון של ADS-B UAT מחוץ לארצות הברית. כבר במרץ 2009, המערכת צברה למעלה מ־1.2 מיליון שעות טיסה - מבלי שהתקבלו דיווחים על אירועים בטיחותיים כלשהם.
פרישה ושימוש בחתך מדינות > שוודיה

שוודיה התקינה 12 תחנות קרקעיות כבר ב 2009. תחנות אלו, בין השאר, יתנו שירות FISB, TISB ואותות לתיקון דיפרנציאלי של שגיאות ה־GPS.
פרישה ושימוש בחתך מדינות > ארצות הברית

על פי הערכות שונות, בארצות הברית, נכון ל־2018 מותקנו כבר למעלה מ־40,000 כלי טיס. לפי הערכות ה־FAA, בארצות הברית יש למעלה מ־160,000 כלי טיס של "תעופה כללית" בנוסף על כמה עשרות אלפי מטוסים המשמשים לטיסות נוסעים ומטען במסגרת מפעיל אווירי מסחרי. לפי האתר של AOPA, ארגון הטייסים ובעלי המטוסים שמייצג את עולם התעופה הכללית, נכון לאוקטובר 2018 מותקנו 61,101 מטוסים.ה־FAA מפרסם את סטטוס ההתקנות העכשווי, כולל עדכון חודשי קבוע באתר שלו. 
מאז 1 בינואר 2020, מנהל התעופה הפדרלי (FAA) מחייב שימוש ב-ADS-B Out לכל המטוסים הפועלים במרחבים אוויריים מבוקרים מסוימים, כולל מרחבי A, B, ו-C, וכן מרחבי E מסוימים מעל 10,000 רגל.
פרישה ושימוש בחתך מדינות > הודו

הודו השלימה הצטיידות בתחנות קליטה קרקעיות כבר ביוני 2014. מערך זה מכסה את כל הודו, חלקים ממפרץ בנגל ומהים הערבי.
פרישה ושימוש בחתך מדינות > איחוד האמירויות הערביות

איחוד האמירויות הערביות התקינה שלוש תחנות ADSB קרקעיות והן משולבות ביחד עם מערכי הבקרה המסורתיים, מבוססי המכ"ם, כך שכל המדינה מכוסה בכל הקשור לנתיבים בגובה.
שימוש במקלטים המוצבים על גבי לוויינים > הוכחות היתכנות

מספר הוכחות היתכנות ליכולת קליטת האות של מערכות ה־ADSB מלוויינים נמוכים בוצעו על ידי חברות שונות.
שימוש במקלטים המוצבים על גבי לוויינים > פרישה גלובלית

חברת Aireon פיתחה יכולת לממסר את אותות ה־ADSB באמצעות מקלטים שהיא שילבה על מערך לוויני ה"אירידיום נקסט". פרישת מערכת זו הושלמה במהלך ינואר 2019.  באמצעות מערכת זו ניתן לקבל תמונה אווירית מלאה, בכל מקום בעולם, ברציפות וכל הזמן, כולל באזור הקטבים.
אתרי אינטרנט שעושים שימוש במערכת ה־ADSB

FlightAware
FlightRadar24
OpenSky Network
VariFlight
Radarbox24
ADSBHub
PlaneFinder
ADSBExchange
הערות שוליים

↑  סרטון של European GNSS Agency
↑  פרסום פורמלי של ה־FAA
↑  פרסום בנוגע לחולשות המערכת, באתר של Security Week
↑  Nav Canada
↑  דווח רשמי של SESAR ממאי 2018
↑  דווח סטטוס התקנות של ה־FAA
↑  דווח סטטוס התקנות של AOPA
↑  דווח סטטוס עדכני של התקנות מטעם FAA, דו"ח חודשי מתעדכן ברציפות
↑  דווח באתר AIN Online מאת Bill Carey
↑  Aireon
↑  FlightRadar24
↑  PlaneFinder
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007405865805171  LCCN: sh2017003479 
איור של מערכת ADS-B, מתוך אתר ה־FAA, בנוגע ל־NEXTGEN
תצוגה של TCAS על גבי EHSI
ADSB Requirements by Airspace type
Coverage of Earth by the Iridium satellites
מזכיר ההגנה של ארצות הברית

| --- | --- |

 
 זרועות
  צבא ארצות הברית
  צי ארצות הברית
  חיל האוויר של ארצות הברית
  חיל הנחתים של ארצות הברית
  משמר החופים של ארצות הברית
  חיל החלל של ארצות הברית
 עיטורים ומבנה פיקודי
 עיטורי הכוחות המזוינים של ארצות הברית
 דרגות הכוחות המזוינים של ארצות הברית
 נשיא ארצות הברית
 מזכיר ההגנה של ארצות הברית
 פיקוד קרבי מאוחד
 היסטוריה צבאית
 היסטוריה צבאית של ארצות הברית
 היסטוריה של ארצות הברית
 חוק גולדווטר-ניקולס
מזכיר ההגנה של ארצות הברית (באנגלית: United States Secretary of Defense) הוא תוארו של האדם העומד בראש מחלקת ההגנה של ארצות הברית, משרד ממשלתי המפקד על הכוחות המזוינים של ארצות הברית. מזכיר ההגנה, החבר בקבינט, ממונה לתפקידו על ידי נשיא ארצות הברית, באישור הסנאט.
המשרה נוצרה ב-1947 כשכוחות היבשה, הצי האמריקני וחיל האוויר שהיה אז בתחילת דרכו, מוזגו לגוף צבאי לאומי אחד. במסגרת אותה רפורמה, בוטלה משרת מזכיר המלחמה והוחלפה במשרת מזכיר הצבא. משרה זו, כמו גם משרת מזכיר הצי ומשרת מזכיר חיל האוויר הטרייה, הפכו לתפקידי מזכירים שאינם משתתפים בקבינט וכפופים ישירות למזכיר ההגנה.
מזכיר ההגנה ונשיא ארצות הברית מהווים יחד את רשות הפיקוד הלאומי (National Command Authority - NCA), הפורום היחיד היכול להורות על שימוש בנשק גרעיני. שימוש בנשק גרעיני אינו אפשרי בלא תיאום בין הנשיא לבין מזכיר ההגנה. מזכיר ההגנה הוא השישי בסדר הירושה של נשיא ארצות הברית.
למזכיר מסייעים בתפקידו תת-מזכיר ההגנה וחמישה תתי-מזכירים שכולם ממונים על זרוע בצבא. כולם זקוקים לאישור הסנאט קודם להצבתם בתפקיד. במסגרת תפקידו, מפקח מזכיר ההגנה על ששת ראשי המטות המשולבים של ארצות הברית ועל מפקדי תשעת הפיקודים הקרביים המאוחדים.
בקרב הכוחות המזוינים המזכיר לעיתים קרובות מכונה The SecDef.
מזכיר ההגנה המכהן הוא פיט הגסת'.