stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אי-שרדות הנקמה של האי
דמויות > המתחרים (לפי סדר הדחתם)

סטייסי (שרון שחל/אשלי פיטרס) - קרובת המשפחה של רוב הממציאים בהיסטוריה, הודחה עקב חפירה על המצאות לחבריה. לא ידעה שלא צריך לקחת את המרשמלו בידיים ושיערה נשר.
דקוטה מילטון (ענת אלפן/קליירי בוורלי) - הסלב של המחנה שמחוברת לפלאפון תמיד. הודחה בעקבות כך שהפריעה במשימות לקבוצתה בתור המודחת השנייה, אך חזרה למחנה לאחר שאביה איים על כריס. בפעם השנייה שהודחה, כריס הדיח אותה (לאחר שהתברר שההדחה הייתה מזויפת) מכיוון שרצה בכל זאת להעיף מישהו. בפעם השלישית הודחה בתור דקוטזואיד לאחר שסקוט הודח ושלף את הפסלון, ודקוטה קיבלה את מספר הקולות הגבוה ביותר אחריו. יוצאת עם סם.
בוורלי "בי" (דמות ללא דיבוב) - בי לא מרבה לדבר, אך בכל זאת הוא המתחרה החכם ביותר. הודח בעקבות תרגיל של סקוט בו הפליל אותו בחבלה. טוב ברובוטיקה. באודישן שלו הוא מציג את המכונות שהוא בנה. מכונה "בי" מכיוון שמתבייש בשמו האמיתי (בוורלי).
דון (מיכל רשף/קייטלין מדרק) - מתמודדת אשר מצליחה לדבר עם חיות ולקרוא הילות. הודחה בגלל תרגיל של סקוט בו הפליל אותה בגנבה.
סם (צביקה פורמן/בריאן פראוד) - מחובר למשחקי הווידאו ולמחשב תמיד ומאוהב בדקוטה. הודח בגלל תרגיל של סקוט בו הפליל אותו בהתמכרות למשחקי וידאו הלוקה בחוסר ריכוז במשימה.
בריק מק'ארתור (סער בדישי/ג'ון קור) - חייל מאומן. הודח כי גרם להפסד לקבוצתו (הודח עם אן מריה בהדחה כפולה). סובל מבעיות הרטבה.
אן מריה (רונה בקרמן/אתנה קראקינס) - השזופה והמתנשאת של המחנה, פרשה לאחר שחשבה שמצאה יהלום, אך כשהתחרטה על הפרישה כריס שיגר אותה עם בריק. בת זוגו של ויטו (אחד מהדמויות של מייק). אזיקיאל מאוהב בה. פארודיה על סנוקי מ"ג'רזי שור" (תוכנית ריאליטי אמריקאית) מה שאימת את התיאור שלה שהיה "הדחויה של ג'רזי שור".
מייק (יובל סגל/קורי דורן) - נער בעל פיצול אישיות המאוהב בזואי. הודח בעקבות בחירה של סקוט. באודישן שלו התוודה על פיצול האישיות שלו. לפיצול האישיות של מייק ארבע דמויות:
צ'סטר - זקן נרגן, מופיע בכל פעם שמייק מתוסכל.
סבטלנה - מתעמלת אולימפית רוסיה, מופיעה בכל פעם שיש אתגרים אקרובטיים. צמחונית.
ויטו - מאצ'ו איטלקי, מאוהב באן מריה, מופיע בכל פעם שלמייק אין חולצה. אוכל רק בשר.
מאניטובה סמית - חוקר אוסטרלי, פארודיה על אינדיאנה ג'ונס, מופיע בכל פעם שמייק חובש כובע פדורה. שונא פחמימות. כמו מייק גם הוא מאוהב בזואי.
ג'ו (מאיה בר שלום/לורי אליוט) - חיילת אתלטית. הודחה עקב הצבעת רוב של לייטנינג וקמרון. לייטנינג חשב שהיא בן, והיה מזועזע לגבי מינה כאשר היא גילתה לו את זה כשהודחה. מבוססת על סו סילבסטר מ-Glee.
סקוט (לירון לב/ג'יימס וואליס) - הנבל של העונה, כולם קיבלו קול אחד חוץ מסקוט שקיבל שני קולות והודח. בעקבות שגרם לשן שלו לנשור, הוא נעשה האויב של כריש בשם ניב והוא גרם לו להיות במכונת טראומה בגמר.
זואי (הדר שחף מעיין/ברברה מאמבולו) - נערה בודדה אך חברותית. חברתו של מייק. לייטנינג זכה להיות בגמר ובו זמנית זכה לבחור מי יודח והוא בחר להשאיר את קמרון כדי לרסק אותו בגמר והדיח את זואי.
רודולף "לייטנינג" ג'קסון (גילן שחף/טיירון סבג') - ספורטאי שחצן. בעקבות האתגר האחרון לעונה צבע שערו הפך ללבן. זכה בארצות הברית והפסיד בשאר המדינות. בדומה לקמרון, האודישן של לייטנינג הוא ההתוודות הראשונה שלו.
קמרון קורדרוי וילקינס (דן קיזלר/קווין דוהאני) - נער בועה אשר יודע לעמוד על שלו והמוח של המחנה. ניצח את לייטנינג בגמר וזכה במיליון דולר בכל המדינות מלבד ארצות הברית, שם לייטנינג ניצח. בדומה ללייטנינג, האודישן של קמרון הוא ההתוודות הראשונה שלו.
דמויות > מתמודדי עבר שהתארחו בעונה

אוון (לירון לב/סקוט מק'קורד) - נער שמנמן שאוהב לאכול ולכייף, הופיע בפרק 1 (כשכריס פוצץ אותו).
איזי (מאיה בר שלום/קייטי קראון) - ילדת ג'ונגל מטורפת, הופיעה בפרק 4 (כשהתחפשה לעכביש מוטנטי).
ברידג'ט (מאיה בר שלום/קריסטין פיירלי) - גולשת חתיכה, הופיעה פרק 5 (כשביחד עם דקוטה הן הדגימו משימה והתנגשו במוקש).
לינדזי (מיכל רשף/סטפני אן מילס) - נערה בלונדינית וטיפשה, הופיעה בפרק 6 (כשחטף אותה ביגפוט).
אזיקיאל (דמות ללא דיבוב) - חנכן ביתי שהפך לזומבי בעונה השלישית, הופיע בפרקים 7 (כשהתאהב באן-מריה ולייטנינג בעט בו), 12 (כשברח מהמכרה ולייטנינג הפיל אותו) ו-13 (כששוחרר עם שאר המפלצות).
גוון (רונית בקרמן/מייגן פלנבוק) - נערה גותית בודדה, הופיעה בפרק 8 (כשכריס קבר אותה שוב רק הפעם גם עם סם)
דנקן (צביקה פורמן/דרו נלסון) - עבריין שיצא מהכלא, הופיע בפרק 9 (כשברח ממשימה שכריס הטיל עליו וכשפוצץ את פסל ראש הבטון הענק של כריס).
הת'ר (שרון שחל/רייצ'ל וילסון) - הנערה הרעה והתככנית, הופיעה בפרק 10 (כשגנבה את המיליון מספינת האוויר של כריס).
די.ג'יי (סער בדישי/קלה בנט) - ילד של אמא, הופיע בפרק 11 (שנאלץ להיות טועם בתחרות בישול אך ברח בגלל תבשיל הפתעת הצפרדע של סקוט).
בנוסף כל משתתפי העונות הקודמות (מלבד בליינלי) הופיעו כשהסירה שלהם לא הגיעה אל המחנה (בתחילת הפרק הראשון).
טבלת הדחות

| משתתף | פרקים> 1 | פרקים> 2 | פרקים> 3 | פרקים> 4 | פרקים> 5 | פרקים> 6 | פרקים> 7 | פרקים> 8 | פרקים> 9 | פרקים> 10 | פרקים> 11 | פרקים> 12 | פרקים> 13 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| קמרון | ניצח | ניצח | ניצח | עבר | ניצח | ניצח | ניצח | עבר | עבר | ניצח | ניצח | עבר | המנצח |
| לייטנינג | עבר | עבר | עבר | ניצח | עבר | עבר | ניצל | ניצח | עבר | ניצל | ניצל | ניצח | מקום שני |
| זואי | ניצחה | ניצחה | ניצחה | עברה | ניצחה | ניצחה | ניצחה | עברה | עברה | עברה | ניצלה | הודחה |  |
| סקוט | עבר | עבר | עבר | ניצח | ניצל | עבר | ניצח | פסלון | ניצח | עבר | הודח |  |  |
| ג'ו | ניצחה | ניצחה | ניצחה | עברה | ניצחה | ניצחה | עברה | ניצחה | עברה | הודחה |  |  |  |
| מייק | ניצח | ניצח | ניצח | עבר | ניצח | ניצח | ניצח | עבר | הודח |  |  |  |  |
| דקוטה | ניצלה | הודחה |  |  |  |  |  | הודחה |  |  |  |  |  |
| אן מריה | ניצחה | ניצחה | ניצחה | עברה | ניצחה | ניצחה | פרשה |  |  |  |  |  |  |
| בריק | ניצח | ניצח | ניצח | הודח | עבר | ניצל | הודח |  |  |  |  |  |  |
| סם | עבר | עבר | ניצל | ניצח | עבר | הודח |  |  |  |  |  |  |  |
| דון | עברה | עברה | עברה | ניצחה | הודחה |  |  |  |  |  |  |  |  |
| בי | עבר | ניצל | הודח |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| סטייסי | הודחה |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
פרקים

| מספר הפרק | שם הפרק בעברית | קבוצה/מתמודד מנצח | המודח | שודר לראשונה (קנדה) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | גדול יותר! עצום יותר! אכזרי יותר! | תולעים מוטנטים | סטייסי | 5 בינואר 2012 |
| 2 | אמת, או כריש מוטנטי | תולעים מוטנטים | דקוטה מילטון | 12 בינואר 2012 |
| 3 | קרח, קרח, מותק | תולעים מוטנטים | בי | 19 בינואר 2012 |
| 4 | מוצאים ופוחדים | עכברושי רעל | דקוטה | 26 בינואר 2012 |
| 5 | שלום לבוגדים | תולעים מוטנטים | דון | 2 בפברואר 2012 |
| 6 | דוגמנית בורחת | תולעים מוטנטים | סאם | 9 בפברואר 2012 |
| 7 | אסור לזרוק מכרה | תולעים מוטנטים | בריק + אן מריה | 16 בפברואר 2012 |
| 8 | קבורים מתחת לאדמה | עכברושי רעל | דקוטאזואיד | 23 בפברואר 2012 |
איחוד
| 9 | מרוץ השף הגדול | סקוט | מייק | 1 במרץ 2012 |
| 10 | למעלה והלאה | קמרון | ג'ו | 8 במרץ 2012 |
| 11 | לאכול, להקיא, ולהיזהר! | קמרון | סקוט | 22 במרץ 2012 |
| 12 | יער פרנקו המכושף | לייטינג | זואי | 29 במרץ 2012 |
| 13 | מוח נגד כוח | קמרון | לייטינג | 12 באפריל 2012 |
דור שני: (מימין לשמאל)
למעלה: קמרון
באמצע: ג'ו, סקוט, בריק, סם, בי, דון, לייטנינג, זואי, מייק ואן מריה
בתחתית: סטייסי ודקוטה
Lionheart (אלבום של קייט בוש)

Lionheart הוא אלבום האולפן השני של הזמרת והיוצרת האנגלית קייט בוש. הוא יצא ב-10 בנובמבר 1978, תשעה חודשים לאחר אלבום הבכורה המצליח של בוש, The Kick Inside.
רקע

בעקבות הצלחת אלבום הבכורה של בוש, הייתה חברת התקליטים EMI להוטה להוציא אלבום נוסף שלה, ולהפקתו נקבע לוח זמנים דחוק. כתוצאה מכך, ב־Lionheart השתמשה בוש, שהייתה אז בת 19, בעיקר בשירים שהיא כתבה לפני יציאת אלבום הבכורה שלה, כשהייתה נערה. בוש לא הייתה מרוצה מהזמן הקצר שהיה לה להפיק את האלבום, שהוקלט כולו באולפני Super Bear, בריביירה הצרפתית. זהו האלבום היחיד שלה שהוקלט מחוץ לבריטניה.
מתוך עשר הרצועות, רק "Symphony in Blue", "Full house" ו-"Coffee Homeground" הולחנו במיוחד לאלבום. שאר השירים הולחנו מוקדם יותר, ובוש עבדה על שיפורם לקראת ההקלטה. האלבום הופק על ידי אנדרו פאוול, שהפיק גם את אלבום הבכורה שלה. בוש הרגישה בשלב זה שאין לה ניסיון מספיק כדי להפיק בעצמה, כפי שעשתה בכל אלבומיה הבאים. מאז יציאת האלבום, אמרה בוש פעמים רבות שהיא לא מרוצה מהאלבום הזה בגלל ההגבלות שהוטלו עליה. בראיון משנת 1989 היא ציינה: "בהתחשב במהירות שבה הכנו אותו, זה אלבום מצוין, אבל אני לא ממש מרוצה ממנו".
בראיון ב-1978 אמרה בוש שחלק מהמילים של שירי האלבום קשורות לילדותה. בשירים מופיעות מספר התייחסויות ליצירות ספרותיות, ביניהן התייחסות לפיטר פן של ג'יימס מתיו ברי בשיר "In Search of Peter Pan", שמצטט גם את "When You Wish Upon a Star" מהסרט פינוקיו. בשיר "Coffee Homeground" יש התייחסות מרומזת למחזה "רעל ותחרה", שלמרות היותו דומה בעלילה למחזה, נכתב בהשראת נהג מונית שהסיע פעם את בוש. השיר "Hammer Horror" נכתב על הפקה של הגיבן מנוטרדאם, ושמו מתייחס לאולפני הקולנוע "האמר". השיר "Wow" עוסק בעסקי המוזיקה והבידור, ומוזכרת בו דרמת המשטרה הבריטית משנות ה-70, "The Sweeney".‏ השיר "Kashka From Baghdad" נכתב בהשראת סדרת בלשים אמריקאית ועוסק בתושבי עיירה שתוהים על זוג המתגורר בבית ישן.
הצלחה מסחרית

האלבום יצא בנובמבר 1978, וכותרתו נלקחה מהרצועה "Oh England My Lionheart". עטיפת האלבום מציגה תמונה של בוש, שצילם ג'רד מנקוביץ', ובה היא נראית בעליית גג לבושה בתלבושת אריה, שאותה תיארה כ"מעט קומית".
הסינגל הראשון שיצא היה "Hammer Horror", שהגיע למקום 44 בבריטניה והצליח יותר במדינות אחרות. האלבום עצמו זכה להצלחה בבריטניה, והגיע בשיא במקום ה-6. האלבום נשאר במצעד 36 שבועות והצליח גם מחוץ לבריטניה. הוא זכה למעמד פלטינה מ-BPI, עבור מכירה של יותר מ-300,000 עותקים, והיה לאחד מהאלבומים הנמכרים יותר של בוש. קידומו נמשך בהוצאת הסינגל השני, "Wow", שיצא במרץ 1979 והגיע למקום ה-14 בבריטניה, ובסיבוב ההופעות של בוש בבריטניה. בחלק מהמדינות יצא הסינגל "Symphony in Blue" במקום השיר "Wow".
בארצות הברית, האלבום לא יצא לאור בהתחלה בעקבות הכישלון של אלבום הבכורה שלה. עם זאת, ב-1984 יצא האלבום בארצות הברית, לאחר שנכנסה בוש למצעדים האמריקאים עם אלבומה הרביעי The Dreaming.
רשימת רצועות

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי קייט בוש.
| Lionheart> מס' | Lionheart> שם | Lionheart> משך | Lionheart>  | Lionheart>  | Lionheart>  | Lionheart>  | Lionheart>  | Lionheart>  | Lionheart>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Symphony in Blue  | 3:36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | In Search of Peter Pan  | 3:46 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Wow  | 4:00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Don't Push Your Foot on the Heartbrake  | 3:15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Oh England My Lionheart  | 3:12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Full House  | 3:14 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | In the Warm Room  | 3:35 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Kashka From Baghdad  | 3:56 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Coffee Homeground  | 3:39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Hammer Horror  | 4:39 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 36:56 |  |  |  |  |  |  |  |
משתתפים

קייט בוש - שירה, פסנתר, עוזרת מעבד, הרמוניה (4, 5)
אנדרו פאוול - מעבד, ג'ואנה סטרומנטום (8), הרמוניום (10)
דאנקן מקאיי - פנדר רודס (1, 2, 4), סינתיסייזר (3, 9, 10)
4B - סינתיסייזר (3)
פרנסיס מונקמן - צ'מבלו (4, 5), עוגב המונד (6)
ריצ'רד הארווי - מקליטים (5)
איאן ביירנסון - גיטרה חשמלית (1–4, 6, 10), גיטרה אקוסטית (2, 10).
פאדי בוש - מנדולינה (3), הרמוניה (4, 5, 8), גיטרת סלייד (4), מנדוצלו וחליל פאן (8)
בריאן באת' - גיטרות (3)
דייוויד פאטון - גיטרה בס (1, 2, 4, 6, 9)
דל פאלמר - גיטרה בס (3, 8, 10)
סטיוארט אליוט - תופים (1, 2, 4, 6, 9, 10), כלי הקשה (1, 8, 9)
צ'רלי מורגן - תופים (3, 8)
דיוייד כץ - עיבוד תזמורת (9, 10)
הפקה
אנדרו פאוול - מפיק
קייט בוש - עוזרת מפיקה
ג'ון קלי - טכנאי הקלטה, מיקס
פטריק ג'אונאד - עוזר טכנאי
נייג'ל ווקר - עוזר מיקס
ג'רד מנקוביץ – צילום
ריצ'רד גריי – עיצוב עטיפה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: ab47675f-548d-3703-8689-28e5b5150bac
ארתור סטריטון

| --- | --- |

 לידה:  8 באפריל 1867 Duneed, אוסטרליה 
 פטירה:  1 בספטמבר 1943 (בגיל 76) Olinda, אוסטרליה 
 מקום לימודים:  בית הספר לאמנות של הגלריה הלאומית של ויקטוריה 
 תחום יצירה:  אמנות חזותית, ציור 
 זרם באמנות:  אסכולת היידלברג 
 הושפע על ידי:  פרדריק מק'קבין 
 פרסים והוקרה:  פרס ויין (1928)  Knight Bachelor 
 בן או בת זוג:  Nora Clench 
 
ארתור ארנסט סטריטון (באנגלית: Arthur Ernest Streeton‏; 8 באפריל 1867 – 1 בספטמבר 1943) היה צייר נוף אוסטרלי וחבר מרכזי באסכולת היידלברג, הידוע גם בשם האימפרסיוניזם האוסטרלי.
ביוגרפיה > ראשית חייו

סטריטון נולד בוויקטוריה, דרומית-מערבית לג'ילונג, ב-8 באפריל 1867, ילדם הרביעי של צ'ארלס הנרי ומרי (לבית ג'ונסון) סטריטון. משפחתו עברה לריצ'מונד (אנ') בשנת 1874. הוריו נפגשו בהפלגה מאנגליה בשנת 1854. בשנת 1882 החל סטריטון בלימודי אמנות אצל ג' פ' פולינגסבי בגלריה הלאומית של בית הספר לאמנות בויקטוריה (אנ'). ב-2 ביוני 1890 הוא הפליג לסידני ונשאר שם עם אחותו בפרוור סאמר היל (אנ').
סטריטון הושפע מהאימפרסיוניזם הצרפתי. במהלך תקופה זו החל את הקשר שלו עם חבריו האמנים פרדריק מק'קבין וטום רוברטס - במלבורן, כולל המחנות בבוקס היל ובהיידלברג. בשנת 1885 הציג סטריטון את תערוכתו הראשונה באגודת האמנים הוויקטוריאנית (אנ').
ביוגרפיה > קריירה

בזמן הבצורת בקיץ של 1888, סטריטון נסע ברכבת לאזר הכפרי ולשדות המרעה שבהיידלברג (אנ'), 11 ק"מ צפונית-מזרחית למרכז העיר מלבורן. הוא התכוון ללכת את המרחק הנותר לאתר בו צייר ב 1866 לואי בובלו (אנ') את עבודתו ב"קיץ אחר הצהריים" ליד טמפלסטו, שסטריטון ראה בו את "הנוף המשובח הראשון שצויר בוויקטוריה". במסע חזרה להיידלברג, עם בד רטוב ביד, פגש סטריטון את צ'ארלס דייוויס, גיסו של חברו ואת הצייר דייוויד דייוויס. צ'ארלס העניק לו "אחזקה אמנותית" על בית בחווה על פסגת איגלמונט ושממנו נשקף נוף מרהיב על עמק יארה (אנ'). עבור סטריטון, איגלמונט הייתה סביבת העבודה האידיאלית - מיקום כפרי מבודד עם גישה באמצעות תחבורה ציבורית. את הבית עצמו יכלו המבקרים לראות כשהגיעו לתחנת הרכבת היידלברג (אנ').
סטריטון העביר את הלילות הראשונים באיגלמונט לבדו עם החקלאי שתחזק את החווה ג'ק וילן (שמופיע בציור "החלוץ" של סטריטון "צריף הסלקטור" ("וילן על בול העץ"), 1890), וישן על הרצפה, והחדרים היו ריקים מרהיטים. הוא ירד מדי יום מהגבעה לכפר היידלברג לקנות אוכל לפני שצעד לתוך הערבה והעצים עם כד חלב וצבעים ובדי ציור. האמנים הראשונים שציירו עם סטריטון באיגלמונט היו תלמידי הגלריה הלאומית אבי אלטסון וג'ון לוולין ג'ונס, ואחריהם ג'ון מאת'ר וולטר ווית'רס. כמו סטריטון, גם האחרים ציירו ישירות בטבע בערבות שסביב מלבורן, כשהם משתמשים בצבעי אדמה עם משיכות מכחול רופפות ואימפרסיוניסטיות. בסוף 1888 הוא הפך למבקר בסוף השבוע במחנה.
סטריטון הציג ואולי צייר בסטודיו של חברו טום רוברטס בגרוסוונור צ'מברס (אנ') עד מאי 1888.
בערך באותה תקופה פגש סטריטון את האמן צ'ארלס קונדר, שנסע מסידני באוקטובר 1888 בהזמנתו של טום רוברטס.
קונדר ורוברטס הצטרפו לסטריטון באיגלמונט בינואר 1889 וסייעו בשיפור צנוע בבית. למרות תנאי המחיה הקשים, חש סטריטון סיפוק: "מוקף בנוף החדש, עם חום, בצורת וזבובים, ולחץ קשה בצורכי החיים, עבדנו קשה והיינו שלישייה מאושרת" סטריטון וקונדר התיידדו במהרה והשפיעו אחד על השני.
שתיים מיצירותיו המוכרות ביותר של סטריטון צוירו בתקופה זו "קיץ זהוב" (1889) ו"סצנה של נחל בערבה גבעית" (1890). בשנת 1891, ארתור מריק בויד ואמה מיני בויד לקחו את "קיץ זהוב", לאירופה, שם הפך לציור הראשון של אומן יליד אוסטרליה שהוצג באקדמיה המלכותית, לונדון, וזכה לאזכור מכובד ב-1892 בסלון פריז.
פעיל חברתי

בשנת 1893 כתב סטריטון בעיתון "הדיילי טלגרף (אנ')" של סידני ומתח ביקורת על פיתוח מוצע לחופי נמל סידני הכולל כריתת רבה מאוד של עצי המסטיק (אנ') על ידי חברת הבנייה. מכתבו, שזכה לכינוי "צעקתו של סטריטון" הביא לבהלה ציבורית ולהפסקת הפרויקט. עם זאת, סטריטון במכתבים אחרים לעיתונים בסידני גילה כי מלבד החששות הסביבתיים שלו, הוא גם נגוע בדעות גזעניות עמוקות. הוא הביע דאגה מיוחדת מפני רוכלים כפריים "הודים" בדרך כלל מהגרים ממוצא פונג'אבי. הוא הביע חשש שהם מהווים איום על נשים ממוצא בריטי או אירי המתגוררות לבדן בבית. מכתביו גילו שהוא מחזיק בדעות קיצוניות של דעות קדומות, וכתב על הרוכלים "שדרך יעילה להתמודד עם הטמאים האלה תהיה להפיל אותם כמו כלבים בכל מקום בו הם אפשר" .
נסיעה לאנגליה

בשנת 1897 הפליג סטריטון לפולינזיה לעבר לונדון ועצר בפורט סעיד לפני שהמשיך דרך קהיר ונאפולי. הוא ערך תערוכה באקדמיה המלכותית בשנת 1900 והיה חבר במועדון האמנויות של צ'לסי (אנ') בשנת 1903. אף שפיתח מוניטין לא מבוטל באוסטרליה, הוא לא הצליח להגיע לאותה הצלחה באנגליה. נסיעותיו ללונדון מומנו על ידי מכירות ציוריו באוסטרליה. תקופתו באנגליה חיזקה את תחושת הפטריוטיות החזקה כלפי האימפריה הבריטית וכמו רבים צפה בהתלהבות מסוימת את המלחמה הקרובה עם גרמניה. בשנת 1906 שב סטריטון לאוסטרליה והשלים כמה ציורים בפברואר 1907 לפני שחזר ללונדון באוקטובר. ציורים שנעשו בוונציה בספטמבר 1908 הוצגו באוסטרליה ביולי 1909 כ"ונציה של ארתור סטריטון ". הוא חזר לאוסטרליה שוב באפריל 1914 וערך תערוכות בסידני ובמלבורן וחזר לאנגליה בתחילת 1915.
אמן מלחמה

יחד עם חברים נוספים במועדון האמנויות של צ'לסי, כולל טום רוברטס, הוא הצטרף לחיל הרפואה המלכותי של הצבא הבריטי בגיל 48. הוא עבד בבית החולים הכללי השלישי בלונדון.
סטריטון הוצב כאמן מלחמה (אנ') רשמי באוסטרליה עם הכוח האימפריאלי האוסטרלי, בדרגת סגן כבוד, ונסע לצרפת ב-14 במאי 1918. הוא הוצמד לדיוויזיה השנייה (אנ') וקיבל את צו התנועה שלו ב-8 במאי 1918. הוא עבד בצרפת עד אוקטובר 1918. סטריטון התרכז בציור מראות המלחמה ולא ניסה להעביר את הסבל האנושי. בניגוד לאמנות צבאית (אנ') המפורסמת יותר המתארת את רגעי הקרב המובהקים, סטריטון ייצר "טבע דומם צבאי", שתפס את רגעי היומיום של המלחמה.
שנים מאוחרות

לאחר המלחמה, סטריטון חזר לצייר באוסטרליה, ובנה בית על 20 דונם באולינדה (אנ') שם המשיך לצייר. הוא זכה בפרס וויין (אנ') בשנת 1928 עם "אור אחר הצהריים בעמק גולבורן". הוא היה גם מבקר אמנות בעיתון "ארגוס (אנ')" בין השנים 1929 ל-1935 וב־1937 קיבל תואר אביר על שירותיו לאמנויות.
הוא התחתן עם אסתר ליאונורה קלנץ' (אנ'), כנרית קנדית, בשנת 1908.
סטריטון נפטר בספטמבר 1943. הוא נקבר בבית העלמין פרנטרי גלי.
הערות שוליים

↑  Ann E. Galbally, Australian Dictionary of Biography, Canberra: National Centre of Biography, Australian National University
↑  Reid, John B. (1977). Australian Artists at War: Compiled from the Australian War Memorial Collection. Volume 1, p. 16.
↑  Galbally, Ann E. Galbally. (1990). "Streeton, Sir Arthur Ernest (1867–1943)," Australian Dictionary of Biography Online
1 2  Streeton, Arthur (16 October 1934). "Eaglemont in the Eighties: Beginnings of Art in Australia". The Argus.
↑  Lane, Terrace (2007). "Chapter 8: Painting on the Hill of Gold: Heidelberg 1888–90". In Lane, Terrace (ed.). Australian Impressionism. National Gallery of Victoria. pp. 123–127.
↑  Moore, William. The Story of Australian Art: From the Earliest Known Art of the Continent to the Art of To-day. Sydney: Angus & Robertson, 1934. ISBN 020714284X, p. 76
↑  Streeton’s shriek, The Monthly, ‏2020-12-01
↑  Home | Australian War Memorial, www.awm.gov.au
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ADB: streeton-sir-arthur-ernest-8697  AGSA: 3613  DAAO: arthur-streeton  GND: 11731319X  ISNI: 0000 0000 7781 8725  LCCN: n89664455  NGV: 540  NKC: xx0213499  NLA: 35150961  RKD: 75700  SNAC: w6zk5gm4  SUDOC: 144428636  TePapa: 2173  Trove: 479665  ULAN: 500020718  VIAF: 67239582   WorldCat (עם VIAF): 67239582 
ארתור סטריטון, קיץ זהוב
ארתור סטריטון, ערבה עם נחל, 1890
אשר ברנבלום

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע אישי
 לידה:  23 במרץ 1926 
 פטירה:  13 בפברואר 1995 (בגיל 68) 
 
אשר ברנבלום (23 במרץ 1926 – 13 בפברואר 1995) היה מתאגרף וכדורגלן ישראלי, מוותיקי קבוצת בית"ר ירושלים.
ביוגרפיה

ברנבלום נולד בירושלים למשפחה דתית בת 10 אחים ואחיות בשכונת מקור ברוך, ובגיל 16 הצטרף לקבוצת האגרוף של אגודת הפועל ירושלים. בצעירותו היה חבר האצ"ל, ובמלחמת העצמאות לחם בשייח' ג'ראח.
בנערותו שיחק בקבוצת מג"ל (מועדון גוגנהיים למשחקים). בשנת 1943, כשקבוצת בית"ר ירושלים חידשה את פעילותה לאחר חמש שנות הפסקה, הצטרף לקבוצה יחד עם עמיתו אהרון חסון. הצטיין בתפקיד קשר ואף שימש כקפטן מספר משחקים. חיזק את בית"ר תל אביב במשחקיה הבינלאומיים, וביחד עם סימון אלפסי השתתף בניצחון בית"ר על היידוק ספליט בשנת 1945. היה שותף לעלייה של הקבוצה לליגה הבכירה בעונת 1953/1954, והמשיך לשחק בה עד שנת 1956. בשלוש עונותיו המתועדות בבית"ר ירושלים שותף ב-46 משחקים, ולאחר מכן שיחק בבית"ר נתניה ובית"ר רמלה.
במקביל עסק ברנבלום באגרוף, השתתף ביותר מ-150 קרבות רשמיים, והיה לאלוף ישראל באגרוף במשקל חצי-בינוני.
לאחר פרישתו ממשחק פעיל אימן את קבוצת הכדורגל של בית"ר תל אביב[דרושה הבהרה] ואת נבחרת ישראל באגרוף מספר שנים.
היה נשוי לשרה, מורה, ולהם בן ובת. נפטר ב-13 בפברואר 1995 בהוד השרון, והובא למנוחות בבית העלמין נווה הדר בעיר.
הערות שוליים

↑  דני דבורין, ‏‏70 שנה לניצחון בית"ר ת"א על היידוק ספליט, באתר ספורט1, 6 במאי 2015
↑  אשר ברנבלום באתר מרכז הספורט הארצי לבית"ר (הקישור אינו פעיל, 28 בספטמבר 2019)
↑  פעם בית"רי - תמיד בית"רי (על אשר ברנבלום), עיתון חרות, 27 באוקטובר 1964
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מרחב מוהר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 ביוני 1983 (בן 41) חיפה, ישראל 
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל 
 ספורט
 ענף ספורט:  אגרוף תאילנדי 
 
מרחב מוהר (נולד ב-22 ביוני 1983) הוא מתאגרף ישראלי.
ביוגרפיה

מוהר נולד בחיפה ועבר עם הוריו בגיל שבועיים לניגריה.
בשנת 1994 החל את הקריירה בתחום קרב מגע מלא, בו זכה בשש אליפויות ישראל בין 1995–2001 וקיבל חגורה שחורה דן -1 תחת מאמנו אלון רצון בשנת 2000, ובשנת 2012 קיבל חגורה דן-2 תחת איציק פרנקו.
מרחב זכה בתואר אלוף ישראל באגרוף תאילנדי בשנת 2001. בתום שירותו הצבאי התמקד בעיקר באגרוף, ובשנת 2004 זכה בתואר אלוף ישראל באגרוף מקצועני. לאחר מכן, נסע לניו יורק, שם התאמן בהדרכתו של הקטור רוקה.
בספטמבר 2005 הגיע לגמר אליפות העולם של ה-WBC במשקל בינוני-קל, שם הפסיד לקסאבייר טוליבר בנוקאאוט בסיבוב השישי. התקדמותו של מוהר בארצות הברית תועדה בסרט "אלוף העולם שלי" ששודר בערוץ 2.
בשנת 2003 השתתף מוהר בסרטו של ארי פולמן "החומר שממנו עשויה האהבה". בשנת 2010 השתתף בעונה השישית של תוכנית הטלוויזיה רוקדים עם כוכבים, לצד הרקדנית אנסטסיה שפירו.
איתי פרנסיס

אין תמונה חופשית
איתי פרנסיס (נולד ב-23 ביוני 1976) הוא מאמן אמנויות לחימה, לשעבר אלוף אירופה באגרוף תאילנדי ואלוף העולם בקיקבוקסינג.
איתי פרנסיס נולד וגדל בשכונת נאות אפקה בתל אביב. התחיל להתאמן בלחימה משולבת בהיותו בן תשע אצל אלי אלימלך בהדר יוסף. הוא המשיך להתאמן אצל אלימלך בשיטת לחימה משולבת, עד שנסע להתאמן באירופה ב-1999, שם התגורר. בגיל 15 קיבל תעודה שחורה, בגיל 21 קיבל תעודה שחורה דאן 2. ב-2001 עבר להתאמן עם רוב קמאן באמסטרדם.[דרוש מקור]
פרנסיס היה אלוף ישראל בקרטה מגע מלא בשנים 1994-1989 ואלוף ישראל באגרוף תאילנדי בשנים 1999-1992.[דרוש מקור]
באפריל 1999 זכה באליפות אירופה בקיקבוקסינג.
ביולי 1999 זכה באליפות העולם בקיקבוקסינג.
ב-2001 זכה באליפות אירופה באגרוף תאילנדי.
ב-2002 הפסיק להתחרות. מאזנו עומד על 33 קרבות מקצוענים, מתוך 16 ניצחונות ו-4 הפסדים, 12 מניצחונותיו השיג בנוקאאוט.[דרוש מקור]
פרנסיס, שנחשב כמתאגרף הקיקבוקסינג שהגיע להישגים הגבוהים ביותר, לחם בזירה עם שמות גדולים כגון אנדי סאוור, ואלברט קראוס, שניהם אלופי ה-k1-max לשעבר. את שניהם זכה לנצח בנקודות.
איתי נחשב חלוץ בתחום האגרוף התאילנדי בישראל והראשון שיצא להתחרות בחו"ל וזכה להישגים בינלאומיים ראשונים ובעצם סלל את הדרך לבאים אחריו
לאחר פרישתו עבד במשרה מלאה כמפיץ מוצרי התזונה הרבלייף. פרנסיס אימן שנים רבות במשרה חלקית.
ב-2007 פרנסיס חזר בתשובה, באוגוסט 2009 שב לישראל, בה הוא מתגורר כיום (2011). בשעות הבוקר הוא לומד בישיבה ובשעות אחר-הצהרים והערב מאמן.[דרוש מקור]
פרנסיס התחתן בגיל 37 בשנת 2013.[דרוש מקור]
סאבין חזבון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 ביוני 1994 (בת 30) הרשות הפלסטינית
 מידע כללי
 מדינה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 השכלה:  Escuela Oficial de Idiomas  Shaw Academy  האוניברסיטה האוטונומית של ברצלונה  Johan Cruyff Institute  Centre d'Alt Rendiment 
 משקל:  52 ק"ג 
 גובה:  1.65 מטרים
 ספורט
 ענף ספורט:  שחייה
 תת-ענף:  גב   חופשי   חזה   פרפר
 
סאבין חזבון (בערבית: سابين حزبون; נולד ב-11 ביוני 1994) היא שחיינית עבר פלסטינית. חברת משלחת הרשות הפלסטינית לאולימפיאדת לונדון (2012).
ביוגרפיה

חזבון נולדה ברשות הפלסטינית, והתאמנה בברצלונה שבספרד.
ביוגרפיה > 2008

באליפות העולם בבריכת 25 מטר שנערכה במנצ'סטר שבממלכה המאוחדת באפריל סיימה במקום 39 במשחה ל-50 מטר חזה בשיא אישי חדש של 39.12 שניות, במקום 48 במשחה ל-50 מטר גב בשיא הרשות הפלסטינית חדש של 39.19 שניות, במקום 52 במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 34.20 שניות, במקום 63 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 30.57 שניות, ובמקום 64 במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:08.86 דקות.
ביוגרפיה > 2009

באליפות העולם שנערכה ברומא שבאיטליה ביולי-אוגוסט סיימה במקום 91 במשחה ל-50 מטר חזה בשיא אישי חדש של 40.61 שניות, במקום 118 במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 32.39 שניות, במקום 118 במשחה ל-50 מטר גב בשיא אישי חדש של 35.79 שניות, במקום 143 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 30.62 שניות, ובמקום 151 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:08.57 דקות.
ביוגרפיה > 2011

באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי שברפובליקה העממית של סין ביולי סיימה במקום 41 במשחה ל-50 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 31.12 שניות, ובמקום 56 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 29.16 שניות.
ביוגרפיה > 2012

באולימפיאדת לונדון שנערכה ביולי-אוגוסט סיימה במקום 51 במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא הרשות הפלסטינית חדש של 28.28 שניות.
באליפות אסיה בשחייה שנערכה בדובאי שבאיחוד האמירויות הערביות בנובמבר סיימה במקום 15 במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 32.12 שניות, ובמקום 16 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 29.51 שניות.
באליפות העולם בבריכת 25 מטר שנערכה באיסטנבול שבטורקיה בדצמבר סיימה במקום 57 במשחה ל-50 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 30.81 שניות, ובמקום 70 במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 28.22 שניות.