stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גבריאל לבל
הערות שוליים

1 2  follers, Gabriel LaBelle, Ethnicity of Celebs | EthniCelebs.com, ‏2021-06-16 (באנגלית אמריקאית)
↑  Shakir Khan, Steven Spielberg's childhood inspired film to star newcomer Gabriel Labelle, Republic World, ‏4 באפריל 2021
↑  Matt Grobar, Deadline, Deadline, ‏1 במרץ 2022
↑  Grobar, Matt (4 באפריל 2022). "'The Fabelmans' Star Gabriel LaBelle Signs With CAA". Deadline (באנגלית). נבדק ב-30 באפריל 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sneider, Jeff (26 במאי 2021). "Steven Spielberg Casts Gabriel LaBelle as Lead in Coming-of-Age Movie About His Own Childhood". Collider (באנגלית). נבדק ב-30 באפריל 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Petski, Denise (19 בינואר 2021). "'American Gigolo': Lizzie Brocheré & Gabriel LaBelle Join Showtime Pilot Reboot". Deadline (באנגלית). נבדק ב-30 באפריל 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Matthew Barnard, NOMINATIONS ANNOUNCED FOR 82nd ANNUAL GOLDEN GLOBES®, Golden Globes, ‏2024-12-09 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 1692596258198  GND: 1292104988  LCCN: no2023017331  NKC: xx0305954  NTA: 438863089  SUDOC: 270110461  VIAF: 479167764326813890007   WorldCat (עם VIAF): 479167764326813890007
מטרופולינים בישראל

ארבע המטרופולינים של ישראל בלילה
מטרופולין תל אביב
מטרופולין ירושלים
מטרופולין חיפה
מטרופולין באר שבע
תצלום של אזור מטרופולין תל אביב בלילה
תצלום של אזור מטרופולין חיפה בלילה מתחנת החלל הבינלאומית
מפרץ חיפה
נצרת, ישנן מדי פעם תוכניות להתייחס אל מטרופולין נצרת כמטרופולין רשמי אשר טרם יצאו לפועל.
פארק אריאל שרון – פארק מטרופוליני המשרת את מטרופולין תל אביב
בישראל ישנן ארבע מטרופולינים רשמיות – מטרופולין תל אביב, מטרופולין ירושלים, מטרופולין חיפה ומטרופולין באר שבע. בארבע מטרופולינים אלו מתגוררת מעל ל-60% מאוכלוסיית המדינה.
במטרופולין תל אביב, מתגוררת כשליש מאוכלוסיית המדינה; במטרופולין ירושלים, המשתרעת משני צידי הקו הירוק מתגוררת כ-14% מהאוכלוסייה; במטרופולין חיפה, מתגוררים כ-9% מהתושבים ובמטרופולין באר שבע, מתגוררת כ-7% מאוכלוסיית המדינה.
מטרופולין תל אביב היא המטרופולין הגדולה ביותר בישראל (מבחינת מספר תושבים); מטרופולין חיפה היא המטרופולין הצפונית בישראל; ומטרופולין באר שבע היא המטרופולין הקטנה (מבחינת מספר תושבים), הדרומית והחדשה בישראל.
הגדרה

הגדרת מטרופולינים וגבולותיהם נקבעת על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה אשר עורכת מפקד אוכלוסין ובוחנת את גבולות המטרופולינים במדינת ישראל.
קביעת גודלה של מטרופולין היא תמיד בלתי מדויקת ואינה חותרת להיות מדויקת, זאת כיוון שהיא משמשת הגדרה סוציולוגית לא פחות משהיא גאוגרפית ומכאן שאין לה 'גבולות' מדויקים. השיטה לקביעת גבולות המטרופולינים נסמכת על בדיקת זרמי יוממות אל מוקדי תעסוקה, זיהוי מוקדי תעסוקה עיקריים באמצעות הקבצה של מוקדי התעסוקה שזוהו בשלב הקודם, קביעת קריטריונים להגדרת גבולות המטרופולינים וביצוע חלוקות פנימיות במטרופולינים לגלעין, טבעת וגזרה, הנקבעים לפי עוצמת הזיקה לגלעין.
החלוקה הפנימית לטבעות נעשתה לפי הגודל הפיזי של המטרופולין. לכן קיימת חלוקת משנית במטרופולינים תל אביב וחיפה, ואילו בירושלים ובבאר שבע הוגדרו גלעין וטבעת חיצונית בלבד. הגזרות חולקו לפי אזורים גאוגרפים (צפון, דרום, מזרח ומערב). הכללת יישוב בטבעת הפנימית העוטפת את הגלעין, נקבעה על פי סף יוממות של 60% ומעלה לגלעין.
היסטוריה

בישראל נעשה ארגון וניהול המרחב במטרופולינים במטרה להגיע לצדק חלוקתי בין היישובים והגלעין ולצורך באיחוד היישובים, על מנת לבצע משימות ופרויקטים מיוחדים שבהן יש יתרון לשיתוף פעולה כמו: בתי חולים, פארקים, רשתות ביוב וכו'. אלה פרויקטים שמצריכים יכולת ארגונית של מערכת יישובית גדולה מעבר ליישוב הבודד. התארגנות בין היישובים המתמקדות בתחומים שונים מתקיימת בנוסף לתוכנית המתאר הארצית 35, אשר קובעת כיווני ההתפתחות העתידית של המרחב, מסייעת ומייעלת ניהול וארגון הטרופולינים, מסדירה קשרים בין היישובים ומכתיבה חלוקה שוויונית במרחב. תוכנית זו קובעת שהקמת אזור תעסוקה חדש מותנה בהתחלקות עם מספר רשויות מקומיות במרחב כסוג של צדק חלוקתי. בנוסף התכנית מצמצמת את המפגעים והמטרדים הסביבתיים על ידי קביעת ייעודי קרקע המתאימים במקומם לכלל היישובים.
בישראל מתקיימת תנועות הגירה בכיוונים שונים בכל המטרופולינים, תנועות אלו גרמו למאזן הגירה שלילי בערים מרכזיות במטרופולינים. בסוף שנות ה-70 הייתה הגירה מהעיר המרכזית אל יישובי המטרופולין כתהליך של פרוור בשל מחירי הקרקע ולצורך שיפור איכות החיים. במרכזי העיר נותרו ברובם הוותיקים והקשישים. עם הזמן תהליך הפרוור נגס בשטחים הפתוחים ורשויות התכנון בישראל עצרו את תהליך הפרוור והתחילו לצופף את הבניה בערים. בשנות ה-90 עם גל העלייה מברית המועצות לשעבר, השתכנו המהגרים בערים המרכזיות ומאזן ההגירה הצטמצם. אך חזר וגדל שוב כאשר נחלש גל העלייה.
מטרופולינים בישראל

מקובל להבחין בארבעה אזורים מטרופוליניים עיקריים:
מטרופולינים בישראל > מטרופולין תל אביב (גוש דן)

תל אביב (או גוש דן) – תל אביב (עיר ליבה), ראשון לציון, בת ים, חולון, גבעתיים, פתח תקווה, רמת גן, בני ברק, אור יהודה, קריית אונו, יהוד, גבעת שמואל, רמת השרון, הרצליה, וכו' (ערי המעגל הראשון – הטבעת הפנימית = מחוז תל אביב), ובמובן מסוים גם נתניה, כפר סבא, רעננה, אשדוד, רחובות, מודיעין וכו' (ערי המעגל השני – ערי הטבעת התיכונה). מסיבות פוליטיות לא הוגדרו גבולות מטרופולין רצופים על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה בחלקי המטרופולין הנמצאים מחוץ לגבולותיה המוכרים של מדינת ישראל, אלא נכללים רק יישובים ישראליים כנקודות. מטרופולין תל אביב, על פי הגדרות הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, מנתה בסוף שנת 2018 כ-3.985 מיליון תושבים. היא משמשת מרכז התעסוקה והעסקים של ישראל ובמידה רבה גם מרכז היוממות שלה ושאר תחומי החיים שבה.
מטרופולינים בישראל > מטרופולין תל אביב (גוש דן) > היסטוריה

העיר תל אביב עד שנות ה-80 הייתה עיר דועכת, מתיישנת ומזדקנת, שסבלה מבריחת היזמים והעסקים. במהלך שנות ה-80 התחברות ישראל לכלכלה הגלובאלית הביאה להחייאה עסקית, דמוגרפית וכלכלית עם דגש על הגירה עירונית חיובית של אוכלוסיות צעירות. חלק מהאוכלוסייה הצעירה התיישבה בגרעין וחלקה התיישבה בשכונות שעברו התחדשות עירונית לאחר שלב העיור המחודש. לדוגמה שכונת נווה צדק שהייתה שכונת עוני עד שנות ה-80 ולאחר מכן הפכה לשכונה מבוקשת ותוססת.
מטרופולין תל אביב התפתח במרחב בצורה קונצנטרית היוצרת גלעין וטבעת, כאשר הגרעין הוא העיר תל אביב והטבעת הפנימית היא גוש דן. עד שנות ה-80 המטרופולין עברה פיצול עירוני, אך החל ממחצית שנות ה-80, התפתחו ערי קצה ויישובים חקלאיים לפרברי שינה של המטרופולין. כמו רעננה וראשון לציון, והוקמה עיר שינה בתחום המגלש בין ת"א לירושלים, העיר מודיעין. מקורות התעסוקה גלשו אל אזור ההשפעה הערים ראש העין ולוד. בנוסף ליציאת שימוש קרקע עתירי שטח אל אזורי הטבעת התיכונה וחיצונית.
מטרופולינים בישראל > מטרופולין ירושלים

מסיבות פוליטיות לא הוגדרו גבולות מטרופולין רצופים על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה בחלקי המטרופולין הנמצאים מחוץ לגבולותיה המוכרים של מדינת ישראל, אלא נכללים רק יישובים ישראליים כנקודות. מטרופולין הבירה מתאפיינת בין היתר בהיותה דו-לאומית: כ-65% מתושביה הם יהודים וכ-35% ערבים בעלי זיקה פלסטינית. שיעורים אלו מעצבים את התוויית גבולות המטרופולין, ותלויים בה. העיר הראשית, ירושלים, היא מרכז שירותים ליישובי המטרופולין, אך עם בניית גדר ההפרדה היא הולכת ומתנתקת מחלקים במזרח, בצפון ובדרום המטרופולין. על פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, נכון לסוף שנת 2018 במטרופולין ירושלים מתגוררים כ-1.314 מיליון תושבים.
מטרופולינים בישראל > מטרופולין חיפה

חיפה – הסביבה: הקריות, נשר, טירת כרמל והאזור; גבולות מטרופולין זו הם נהריה בצפון, זכרון יעקב בדרום, יקנעם עילית, רמת ישי, ויישובי משגב במזרח. מטרופולין זו לפי הגדרות הלמ"ס מנתה בסוף שנת 2018 כ-950 אלף תושבים.
מטרופולינים בישראל > מטרופולין באר שבע

באר שבע – אזור זה נחשב מטרופולין וכולל יישובים נוספים באזור באר שבע, דוגמת עומר, חצרים, תל שבע ועוד. האזור המטרופוליני לפי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, מנה בסוף שנת 2018 כ-395 אלף תושבים. מטרופולין זה הוא הקטן ביותר בשטחו והצעיר ביותר.
מטרופולינים בישראל > מטרפולינים לא רשמיות

ניתן לזהות מטרופולין נוספת, קטנה יותר, שלא הוגדרה ככזו על ידי הרשויות:
מטרופולין נצרת – גוש נצרת משמש גוש עירוני ומרכז חשוב באזור הגליל, בעיקר לאוכלוסייה הערבית, וגודלו קטן במעט ממטרופולין באר שבע. ישנן מדי פעם תוכניות להתייחס אל מטרופולין נצרת כמטרופולין רשמית, אשר טרם יצאו לפועל. תוכניות אחרות מתייחסות לעפולה הסמוכה כעיר שסביבה יתרקם ה"מטרופולין החמישי" הכולל מלבדה את נוף הגליל ומגדל העמק.
סביבה

בשנים האחרונות, גדלה בישראל המודעות בצורך של פארקים מטרופוליניים. פארקים אלו מאופיינים בגודלם הגדול המגיע עד לאלפי דונמים, אטרקציות ומתחמים שונים הנמצאים בהם ועוד. לשם כך, נבנו ופותחו מספר פארקים בישראל אשר כל אחד מהם אמור לשרת אזור מטרופוליני אחר.
לדוגמה, פארק ירושלים (שגודלו 15,000 דונם) המשרת את מטרופולין ירושלים; פארק אריאל שרון (שגודלו 8,500 דונם) הקיים ופארק עתידי סביב נחל הירקון בשטחי פתח תקווה (שגודלו עתיד להיות 6,500 דונם), האמורים לשרת את מטרופולין תל אביב; פארק נחל הקישון העתידי האמור לשרת את מטרופולין חיפה וכן הטבע העירוני בחיפה; ופארק נחל באר שבע (שגודלו כ-5,300 דונם) המשרת את מטרופולין באר שבע.
מבחר תמונות

ירושלים בלילה
באר שבע
תל אביב
הערות שוליים

↑  מטרופולינים בישראל - הגדרה מחודשת בעקבות מפקד האוכלוסין 2008, באתר www.cbs.gov.il
↑  פתח תקווה על המפה: תכנית פארק הירקון אושרה | כל הפרטים, באתר ערוץ 20, ‏2021-12-25
לבכות לך

"לִבְכּוֹת לְךָ" (מוכר גם במילותיו הראשונות של הפזמון החוזר: "לנצח אחי") הוא שיר עברי שכתב והלחין אביב גפן. השיר מוכר בביצועיהם של אריק איינשטיין ואביב גפן. השיר, שנכתב במקור לזכר חברו שנהרג בתאונת דרכים והתפרסם תחילה ב-1993 בביצועו של איינשטיין, חדר לרפרטואר שירי הזיכרון הישראליים בשל זיקתו לרצח רבין ב-1995.
היסטוריה

גפן כתב את השיר לזכר חברו הקרוב ניר שפינר (1973–1991), שנהרג בתאונת דרכים טרם גיוסו לצה"ל. הוא מסר את השיר לביצועו של אריק איינשטיין משום שחשב שהוא זקוק לביצוע בוגר יותר מכפי שיוכל לעשות בעצמו. השיר יצא כסינגל של אריק איינשטיין בסוף 1993 בעיבודו של יוני רכטר, ובהמשך הוקלט מחדש עבור אלבומו "יש בי אהבה" (1995), בעיבודם של רכטר ושם טוב לוי. במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת התשנ"ד (1994) דורג השיר במקום ה-12, לאחר ששהה שבועיים במקום הראשון במצעד השבועי.
ב-4 בנובמבר 1995 הוזמן גפן לעצרת השלום בכיכר מלכי ישראל בתל אביב ובמהלכה נאם ראש הממשלה יצחק רבין. גפן אמור היה לשיר בעצרת את השיר "מיליארד טועים" אך ברגע האחרון החליט לבצע את "לבכות לך" והקדיש את השיר ל"כל מי שלא יזכה לראות את השלום". לאחר שירד מהבמה ניגש אליו רבין וחיבק אותו; דקות אחדות לאחר מכן, בסוף העצרת, ירד ראש הממשלה מהבמה במדרגות ושם נרצח על ידי מתנקש יהודי בשם יגאל עמיר. מאז קיבל השיר משמעות חדשה והפך למזוהה עם רצח רבין ולמעין המנון בלתי רשמי של נוער הנרות, וכן לאחד מהמנוני השכול הישראליים המקובלים. באלבומו של גפן "המכתב" (1996) נכללה הקלטת הביצוע של גפן לשיר בעצרת לזכרו של רבין. בסוף הקלטה זו נשמע קול רקע של בחור מהקהל שקרא לאביב בשם גנאי, וחרף עצות מהצוות המקצועי שלו החליט גפן להשאיר את הגידוף כלפיו בקליפ כדי להעלות את המודעות למצב.
בשנת 1996 זכה השיר בתואר שיר השנה בטקס פרסי נוצת הזהב של אקו"ם.
בשנת 1997 נכלל השיר בגרסה מחודשת באלבומו הששי של גפן, "ירח מלא - האוסף".
באפריל 2002 דורג השיר במקום השישי במצעד "100 השירים הישראלים הגדולים בכל הזמנים" של עיתון ידיעות אחרונות.
גרסאות כיסוי

אביב גפן נוהג לבצע את "לבכות לך" בעצרות השנתיות לזכר רבין בכיכר רבין.
בינואר 2000 הקליט הזמר ישי לוי גרסת כיסוי לשיר, שנכללה באלבומו "ישי לוי בלהיטי היובל".
ב-2 ביוני 2001 הוענק לזמרת הארגנטינאית מרסדס סוסה פרס "אשת המופת" מטעם אוניברסיטת חיפה. במסגרת טקס הענקת הפרס שרה סוסה את השיר בגרסה בשפה הספרדית.
בשנת 2008 ביצעה הזמרת נינט טייב את השיר במסגרת עצרת לציון 13 שנה לרצח יצחק רבין.
הערות שוליים

↑  ורד ויניצקי-סרוסי, "סיפור אגדה עם סוף לא נעים: יום הזיכרון ליצחק רבין בבתי הספר היסודיים בישראל", בתוך חגית גור (עורכת), מיליטריזם בחינוך, הוצאת בבל, 2005, עמ' 312
↑   ריאיון עם אביב גפן בהנחיית ליאור מילר, קליפופ, ערוץ 2, 1998, סרטון  באתר יוטיוב
↑  זוהר ישראל, אמא של ניר, באתר nrg‏, 21 במרץ 2002 גפן גם הקדיש לשפינר את אלבומו השני, "עכשיו מעונן" (1993), וכינה אותו "חברי הנצחי, מלך העצבות שלי".
↑  לבכות לך, באתר "פזמונט"
↑  103FM, ‏"אנחנו עדיין דור מזוין": אביב גפן מדבר על האלבום "עכשיו מעונן", באתר מעריב אונליין, 14 ביולי 2016
↑  עוז אלמוג, פרידה משרוליק: שינוי ערכים באליטה הישראלית, כרך 2, 2004, עמ' 780
↑  אביב גפן - לבכות לך, ערוץ היוטיוב של NMC[דרוש מקור]
↑  מיכל גרייבסקי, שלמה ארצי אמן השנה, ידיעות אחרונות, 11 בספטמבר 1996, עמ' 19
↑  לבכות לך, מתוך האלבום ירח מלא - האוסף, ערוץ היוטיוב של אביב גפן
↑  100 השירים הישראלים הגדולים בכל הזמנים, שבעה לילות, ידיעות אחרונות, 12 באפריל 2002, עמ' 70–75
↑  עמוס אורן, ישי לוי שר אביב גפן, מוסף 24 שעות, ידיעות אחרונות, עמ' 22, 26 בינואר 2000
↑  לבכות לך, בערוץ היוטיוב של ישי לוי
↑  עמוס אורן, 'אשת מופת' למרסדס סוסה, ידיעות אחרונות, עמ' 20, 2 במאי 2001
↑  עמוס אורן, "מרסדס סוסה, שיר כאב", ידיעות אחרונות, 5 ביוני 2001, עמ' 17
עטיפת תקליטור השדרים לגרסה בביצוע אריק איינשטיין
ערן וינטרוב

| --- | --- |

 לידה:  1971 (בן 54 בערך) דימונה, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 תפקיד:  מנכ"ל ארגון לתת
ערן וינטרוב (נולד ב-1971) הוא מנכ"ל ארגון לתת – סיוע הומניטרי ישראלי מאז שנת 2002.
ביוגרפיה

וינטרוב נולד בדימונה להוריו פרידה ושמעון ושם התחנך עד גיוסו לצבא ליחידה חטיבתית בצנחנים. ב-1996 החל את לימודיו בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב, וכיהן כיו"ר אגודת הסטודנטים.
בשנת 1997 נבחר ליו"ר התאחדות הסטודנטים בישראל ובמסגרת זו יזם את המאבק הארצי להורדת שכר הלימוד באוניברסיטאות ובמכללות. ב-1999 עמד בראש מטה הצעירים של מפלגת המרכז בראשות אמנון ליפקין שחק והיה מועמד מטעמה ברשימה לכנסת. ב-2001 קיבל רישיון לעריכת דין.
וינטרוב נשוי, אב לשלושה ומתגורר ברמת גן.
קריירה מקצועית

במסגרת תפקידיו כיו"ר אגודת הסטודנטים באוניברסיטת תל אביב ויו"ר התאחדות הסטודנטים בישראל, כיהן כיו"ר החברות נ.כ.ס (הפקת אירועים, קד"מ ושיווק) וג'וב טוב (כוח אדם), יו"ר האספה הכללית של עמותת איסתא ליינס, חבר דירקטוריון ויו"ר ועדת הביקורת של איסתא ליינס בע"מ, דירקטור בדיונון (רשת ספרים והוצאה לאור), מאסטר ביט (סוכנות ביטוח) ומרכז עלית לספורט, חבר הוועד המנהל באוניברסיטת תל אביב, חבר הנהלה בפר"ח וחבר המליאה במועצה להשכלה גבוהה. כמו כן, שימש כיועץ מקצועי במשרד לשיתוף פעולה אזורי.
מאז כהונתו כמנכ"ל, הפך לתת לאחד הארגונים המוכרים והמשפיעים בישראל הפועלים לצמצום העוני ונכון לשנת 2004 - במסגרת היותו בנק מזון ארצי וארגון גג לרשת של 210 עמותות הפועלות ב-135 יישובים ברחבי, הוא מסייע ל-100,000 משפחות, ילדים, קשישים וניצולי שואה במצוקה, בשגרה ובחירום.
במהלך שנות כהונתו כמנכ"ל לתת, הוביל מבצעי סיוע אזרחי במצבים של אסונות טבע ומלחמות אזרחים בעולם, וביניהם הצונאמי בסרי לנקה, הציקלון במיאנמר ורעידות האדמה בהודו, בטורקיה ובהאיטי, וכן במצבי חירום בישראל, ביניהם במלחמת לבנון השנייה, מבצע צוק איתן, התמודדות החברה הישראלית עם התפרצות נגיף הקורונה והתפתחות המשבר הכלכלי, סיוע לנמלטי המלחמה בין רוסיה לאוקראינה וסיוע חירום למשפחות במצוקה, חיילים, מפונים ונפגעי מלחמת חרבות ברזל.
החל משנת 2003, מפרסם את דו"ח העוני האלטרנטיבי ומחקרים נוספים, כמו: מדד העוני הרב ממדי, דו"ח אי ביטחון תזונתי ועלות המחיה בישראל, אשר מספקים תמונה רחבה וייחודית על המצב החברתי ועל משמעות החיים בעוני.
פעילות ציבורית

מעבר לתפקידו כמנכ"ל ארגון לתת, כיהן וינטרוב כחבר המועצה הציבורית המייעצת ל"מגן ישראל" במסגרת המאבק בקורונה (2020–2021). כמו כן, שימש כחבר בוועדת אלאלוף למלחמה בעוני (2014), הוא חבר בוועד המנהל של עמותת "יוזמות עתיד" שעוסקת בפיתוח יזמות עסקית זעירה לנשים, ומשמש יו"ר עמותת "לומדים סביבה באהבה" התומכת בפעילות חינוכית, ערכית וחברתית בבתי ספר המחנכים לאהבת הסביבה ושימורה.
הערות שוליים

↑  איש השיווק של ספטמבר: ערן וינטרוב, מנכ"ל לתת, באתר ynet, 3 באוקטובר 2004
↑   רותם שטרקמן וליאור דטל, מנכ"ל לתת: "פנינו לנפתלי בנט, לליכוד ולש"ס - אבל הם לא הסכימו להיפגש", באתר TheMarker‏, 28 במרץ 2015
↑  מאיה נחום שחל, מנכ"ל ארגון "לתת": "ב-5 מיליארד שקל אפשר לפתור את בעיית הביטחון התזונתי בישראל", באתר כלכליסט, 23 באפריל 2023
↑  Omri Efraim, 35% of Israeli children live in poverty, Report, ‏2016-12-12 (באנגלית אמריקאית)
↑  "Latet: Poverty in Israel up 50% due to Covid-19 crisis". Globes (באנגלית). 2020-10-12. נבדק ב-2024-12-05.
↑  15 טון של ציוד ותרופות למען יהודי אוקראינה, באתר הג'וינט, ‏2022-03-10
↑  דנה ויילר-פולק‏, דוח העוני האלטרנטיבי: אחד מכל שלושה ילדים בישראל - עני, באתר וואלה, 22 בדצמבר 2014
↑  Knesset News, According to Latet poverty report presented to Labor Committee: Over one million poor children in Israel, over 633,000 families suffer from food insecurity; Committee chair: “A sad and worrying picture", The Knesset, ‏21.12.2021
בית כנסת הרמב"ן (הרובע היהודי)

| --- | --- |
ציור של בית הכנסת בכתב היד ייחוס האבותציור של בית הכנסת בכתב היד ייחוס האבות
 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת 
 על שם:  רמב"ן 
 מיקום:  ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 
 קואורדינטות:  31°46′30″N 35°13′52″E﻿ / ﻿31.774997°N 35.231244°E﻿ / 31.774997; 35.231244
  (למפת ירושלים העתיקה מוגדלת) בית כנסת הרמב"ן(למפת ירושלים העתיקה רגילה) בית כנסת הרמב"ן(למפת ירושלים רגילה) בית כנסת הרמב"ן(למפת ירושלים מוגדלת) בית כנסת הרמב"ן
 
מפת הרובע היהודי
כולל אברכים "ברכה מציון" הפועל בבית הכנסת
בית הכנסת הרמב"ן הוא בית כנסת עתיק השוכן ברובע היהודי בעיר העתיקה בירושלים, ונחשב לבית הכנסת הרבני הקדום ביותר ברובע (בית הכנסת הקראי בירושלים קדום ממנו). יסוד בית כנסת זה מיוחס לרמב"ן, אולם ישנן השגות על זיהוי זה.
תיאור המבנה

בית כנסת הרמב"ן הוא אולם מלבני צר וארוך מאוד שכיוונו מזרח-מערב. בסמוך לכניסה אליו ממערב (מרחוב היהודים), יש כיום שני חדרים, המשמשים לתפילה ולימוד. חדרים אלו אינם ממבנה בית הכנסת המקורי אלא חנויות שהוסבו לשימוש זה. בצמוד למבנה מדרום שוכנת חצר קטנה המחפה על בור מים גדול.
בית הכנסת מחולק לשניים לאורכו, על ידי ארבעה עמודים נמוכים התומכים תקרת קשתות צולבות. נראה כי היה עמוד נוסף באמצע האולם, אך הוא הוסר (אולי כדי לפנות מקום לבימה), ויש המבקשים לזהותו עם עמוד מיותם העומד בחצר בית הכנסת מדרום. כותרות העמודים דומות לסגנון הדורי, ויש הטוענים כי מדובר בעמודים שהובאו מהקארדו הסמוך והוצבו במהופך. בעבר רווחה סברה כי גובה העמודים כפול מן הנראה לעין, וזאת מפני שרצפת בית הכנסת היום נסמכת על מילוי שהצטבר במקום במשך שנים, אולם לאחר שהתגלה חלקו הקדמי של בית הכנסת התברר כי העמוד הקדמי ניצב על בסיסו ואין רגליים לסברה שבית הכנסת היה עמוק יותר.
בכותל המזרח קבועים שני ארונות קודש, זאת בשל גזירה שגזרו המוסלמים בעת ששלטו על ירושלים. הגזירה קבעה כי על היהודים להכניס את הקוראן לתוך ארון הקודש. רב בית הכנסת הציע לבנות ארון קודש נוסף, צמוד לארון הקיים, שאליו יוכנס הקוראן. כך נעשה, ואכן הביקורות הממשלתיות עברו בשלום ובשקט יחסי. למבנה אין כמעט חלונות, דבר המקנה לו אווירה אפלולית ברוב שעות היום.
בעת עבודות שיקום בית הכנסת התגלתה על אחת מכותרות העמודים כתובת חרותה ובה שמות שלושת האבות: אברהם, יצחק, ויעקב. תאריך הכתובת אינו ידוע, אך יש לשער שנחרתה עוד לפני סגירת בית הכנסת במאה ה-16.
תולדות בית הכנסת > עליית הרמב"ן לירושלים והקמת בית כנסת

בשנת 1267, בשנות ה-70 לחייו החליט הרמב"ן לעלות לארץ ישראל, ישנם חוקרים הטוענים כי רמב"ן ברח מעירו גירונה שבספרד, בעקבות פולמוס יהודי-נוצרי בו היה מעורב, אולם אחרים הפנו למניע אותו מציין רמב"ן במפורש בסוף דרשתו הידועה לראש השנה, אהבתו לארץ ישראל. הוא קבע את משכנו בעכו. בביקור שערך בירושלים נוכח בחורבנה הנורא של העיר, וזאת בשל פלישת המונגולים מספר שנים קודם לכן. באיגרת ששלח לבני משפחתו כתב:
ומה אגיד לכם בעניין הארץ? - כי רבה העזובה וגדול השיממון! וכללו של דבר: כל המקודש מחברו חרב יותר מחברו: ירושלים חרבה מן הכל, וארץ יהודה יותר מן הגליל. ועם חורבנה היא טובה מאֹד, ויושביה קרוב לאלפים, ונוצרים בתוכם כג' מאות, פליטים מחרב השולטאן. ואין ישראל בתוכם, כי מעת באו התתרים ברחו משם ומהם נהרגו בחרבם.
למרות שלא הייתה אז קהילה יהודית בירושלים, מצא לה הרמב"ן שריד בדמות זוג אחים צבעים, שאליהם התאסף מניין מתפללים בשבתות. בהמשך מכתבו מתאר הרמב"ן את ייסודו של בית כנסת בעיר, במבנה נטוש.
והנה זרזנו אותם, ומצאנו בית חרב בנוי בעמודי שיש וכיפה יפה, ולקחנו אותו לבית הכנסת, כי העיר הפקר, וכל הרוצה לזכות בחורבות זוכה. והתנדבנו לתיקון הבית, וכבר התחיל בשיפועו, ושלחו לעיר שכם להביא משם ספרי תורה אשר היו מירושלים, והבריחום שם בבוא התתרים, והנה יציבו בית הכנסת, ושם יתפללו, כי רבים באים לירושלים מדמשק וצובה וארץ מצרים וכל גלילות הארץ, לראות בית המקדש ולבכות עליו.
בית הכנסת שייסד הרמב"ן אינו זהה בהכרח עם המבנה המכונה כיום 'בית כנסת הרמב"ן (ראו בהמשך).
תולדות בית הכנסת > עדויות על בית הכנסת במאה ה-15

על פי מסמכי בית הדין השרעי בירושלים נרכש מבנה בית הכנסת ב"חצר האשכנזים" ב-25 במרץ 1425, בתקופת שלטון הממלוכים בירושלים.
בשנת 1488 עלה לירושלים רבי עובדיה מברטנורא, מפרש המשנה הנודע. בעת הגעתו לירושלים שיגר לאביו איגרת, ובה הוא מתאר את בית הכנסת של ירושלים: (תיאור זה אינו מתאר בהכרח את בית הכנסת שייסד הרמב"ן, ראו בהמשך)
ובית הכנסת של ירושלים הוא בנוי על גבי עמודים, וארוך וצר ואפל, ואין נוגה לו כי אם מן הפתח, ובתוכו בור של מים.
גם רבי משה באסולה מתאר בשנת 1520 את בית הכנסת היחידי בירושלים: "בית כנסת אחד בלבד יש בירושלים ויפה הוא, עם ארבעה עמודים בתוכה".
תולדות בית הכנסת > סגירת בית הכנסת

למבנה בית הכנסת צמוד מסגד סידנא עומר, שהוא בעל צריח רבוע המתוארך למאה ה-14. בעדותו של רבי עובדיה מברטנורא נקשר מבנה המסגד לסגירת בית הכנסת:
היה הבית ההוא של יהודי אחד, ומפני קטטה ומחלוקת שהיה לו עם היהודים נעשה ישמעאל. ובראות אמו כי בנה המיר דתו על כל הכעסים שהכעיסוהו היהודים, עמדה והקדישה את ביתה אשר בחצר בית הכנסת לבית תרפות של ישמעאלים ולעשות בו מוסקיטה להינקם מן היהודים.
בשנת 1474 החריב אספסוף מוסלמי את בית הכנסת. שנה לאחר מכן התיר הסולטאן הממלוכי קאיתבאי את פתיחת בית הכנסת מחדש, אולם בשנת 1587 הורה המושל העות'מאני של ירושלים על סגירתו באופן סופי בטענה שהמבנה מפר את תנאי עומר, האוסרים על הקמת בתי כנסת וכנסיות בירושלים.
במאה ה-17 הושב מבנה בית הכנסת לידי היהודים, אך נאסר עליהם להשתמש בו למטרות תפילה והתכנסות, והוא הוסב לשימוש כמחסן. רחל ינאית בן-צבי שביקרה במקום לפני 1948 תיארה בספרה "אנו עולים" את בית-הכנסת, אך כמעט שלא זיהתה אותו כמבנה בית כנסת מפני ששימש אז כמפעל לייצור גבינות.
תולדות בית הכנסת > הפתיחה מחדש

בתום מלחמת ששת הימים, הוחלט לשקם את מבנה בית כנסת הרמב"ן, וזאת לאחר חפירת הצלה ארכאולוגית מהירה. כמו כן הובע הרצון להזדרז ולפתוח את בית כנסת הרמב"ן מחדש כבר באותה שנה - 1967, כדי "לסגור מעגל" של 700 שנה עם שנת עלייתו של הרמב"ן ארצה - 1267.
לאחר שיקומו של בית הכנסת הוא החל לשמש בית הכנסת המרכזי של תושבי הרובע היהודי, מאחר שבתי כנסת אחרים לא שוקמו אלא מאוחר יותר. כרב בית הכנסת נבחר הרב אביגדר נבנצל, אשר התנה עם הכנסו לתפקידו כי בית הכנסת לא ישא אופי ונוסח מסוים, אלא כל מתפלל ואף שליח הציבור ינהג כפי מנהג אבותיו. כך אף שאופי התפילה בבית הכנסת היא אשכנזית, הרי שהנוסח אינו אחיד, והוא משתנה לפי מנהג שליח הציבור. בשבתות מנהגי התפילה הם אשכנזיים מאחר שבני עדות ספרד מתפללים בבתי הכנסת הספרדיים.
הפולמוס על זיהוי בית הכנסת

בשנות השלושים של המאה העשרים זיהה האדריכל יעקב פינקרפלד את המבנה המוכר כיום בשם בית הכנסת הרמב"ן ברובע היהודי כמבנה העתיק אותו מתאר הרמב"ן בו נוסד על ידו בית כנסת. פינקרפלד פרסם את מסקנתו בספרו "בתי כנסיות בארץ ישראל מסוף תקופת הגאונים ועד עליית החסידים" (1946), והעלה השערה כי המבנה הקיים אינו נפרס על כל שטחו העתיק של בית הכנסת, וכי בית הכנסת ממשיך מזרחה מהמבנה הקיים. השערה זאת הוכחה כנכונה בחפירות ארכאולוגיות שנערכו לאחר מלחמת ששת הימים. השערתו של פינקרפלד התקבעה בתודעה הציבורית, ומאז ועד היום השתרש שמו של בית הכנסת כ"בית כנסת הרמב"ן".
אולם, מבחינה מחקרית קשה לקבל את השערתו, מאחר שמבנה זה אינו תואם כלל את התיאור באיגרת הרמב"ן משום שאין בו לא כיפה ולא עמודי שיש. אף מיקומו של בית הכנסת בעייתי, שכן בעת ישיבת הרמב"ן בירושלים, ישבה הקהילה היהודית בהר ציון ולא ברובע היהודי של ימינו.
לעומת זאת, תאוריהם של רבי עובדיה מברטנורא ושל רבי משה באסולה, נראים מתאימים יותר למבנה המכונה כיום בית הכנסת הרמב"ן, אשר שימש כבית הכנסת היחידי בירושלים בשלהי המאה ה-15. המחקרים נוטים לראות במבנה זה את מעונו השני של מניין מתפללי בית כנסת הרמב"ן המקורי, אשר העתיקו את מקום משכנם לתוככי הרובע היהודי של ימינו, ועמם עבר גם בית הכנסת.
הארכאולוג מאיר בן דב זיהה את החורבה שבה ייסד הרמב"ן בית כנסת עם קפלת תפילה ביזנטית שהתגלתה בהר ציון ליד חומת העיר העתיקה (כ-150 מטרים מהמבנה הידוע כיום בשם בית כנסת הרמב"ן). כאישוש לזיהויו הוא מסתמך על הסכסוך שפרץ בראשית המאה ה-15 בין נוצרים ויהודים בהר ציון, בדבר הבעלות על קבר דוד המלך, סכסוך שבעקבותיו גירשו שליטי העיר המוסלמים מהמקום הן את הנוצרים והן את היהודים. בעקבות גירוש זה, פנו היהודים להתיישבות בתחומי הרובע היהודי של ימינו, וייתכן שזו גם הסיבה של נדידת בית הכנסת הראשון למקומו השני.
ההיסטוריון אלחנן ריינר סבור כי בית הכנסת שאותו מתאר הרמב"ן לא היה בית כנסת קדום שיהודי ירושלים חזרו אליו, אלא הוא בית כנסת חדש שהוכשר לתפילה במהלך ביקורו, ונועד להחליף את מקום התפילה הקודם בביתם של האחים הצבעים.
לקריאה נוספת

אייל מירון (עורך), ירושלים וכל נתיבותיה, הוצאת יד בן צבי, 1996
מאיר בן דב, אדם ואבן בירושלים, מודן הוצאה לאור, 1989