stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פסקל ורליין
DTM

בשנת 2013 ערך ורליין את הופעת הבכורה שלו במרוצי ה-DTM כאשר התחרה עבור קבוצת מרצדס AMG במכונית ה-C קופה DTM. בעונת 2014 הפך לנהג הצעיר ביותר שהשיג פול פוזישן והפך לנהג הצעיר ביותר שניצח ב-מרוץ בסבב ה-DTM לאחר שניצח במרוץ שנערך במסלול אירו ספידווי לאוזיץ. את עונת 2014 סיים במקום השמיני בטבלת הנהגים. עונת 2015 הייתה עונת שיא מבחינתו כאשר בגיל 20 הפך לנהג הצעיר ביותר שזכה באליפות ה-DTM לאחר שניצח במרוצים שנערכו בנוריסרינג ובמוסקבה, סיים במקום השני במרוצים בהוקנהיימרינג ובאוסטריה והשיג פודיום בנורבורגרינג.
פורמולה 1

בספטמבר 2014 הודיעה מרצדס AMG כי החתימה את פסקל ורליין לשמש כנהג המבחן והגיבוי של נהגי הקבוצה ניקו רוזברג ולואיס המילטון לעונת 2015.
פורמולה 1 > 2016: מנור רייסינג

בפברואר 2016 הודיעה מרצדס כי ורליין יושאל לקבוצת מנור רייסינג ויחתום על חוזה לשנה אחת על מנת לשמש כנהג הקבוצה לצידו של ריו הריאנטו לעונת 2016 בפורמולה 1. את מרוץ פתיחת העונה שהתקיים במלבורן אוסטרליה סיים ורליין במקום ה-16, ואת המרוץ הבא בבחריין סיים במקום ה-13. את הישג השיא שלו רשם ורליין בגרנד פרי אוסטריה לאחר שסיים במקום העשירי.
פורמולה 1 > 2017: סאובר

בינואר 2017 חתם בקבוצת סאובר. פציעה במהלך מרוץ האלופים גרמה לו להחמיץ את יום המבחנים הראשון שהתקיים במסלול בברצלונה והוחלף על ידי אנטוניו ג'יובינאצי. הוא שב ולקח חלק ביום המבחנים השני שהתקיים באותו המסלול, אך בעקבות הפציעה נאלץ להחמיץ גם את שני המרוצים הראשונים בעונה, בהם הוחלף על ידי ג'יובינאצי. בגרנד פרי הספרדי סיים במקום השמיני וצבר נקודות ראשונות בעונה. בגרנד פרי אזרבייג'ן צבר נקודה נוספת, האחרונה עד לסיום העונה. את העונה סיים במקום ה-18 בדירוג הנהגים.
פורמולה אי

בעונת 2018 שב להתחרות עבור מרצדס ב-DTM. לקראת סיום העונה הודיע כי בסיומה יעזוב את מרצדס. באוקטובר חתם בקבוצת מהינדרה המתחרה באליפות הפורמולה אי. ורליין לא השתתף במרוץ פתיחת העונה שנערך בחודש דצמבר, משום שעדיין היה תחת חוזה עם קבוצת מרצדס, חוזה שהסתיים בסוף השנה. במרוץ בצ'ילה, המרוץ השני בו השתתף, סיים במקום השני. ההישג הטוב ביותר שלו בעונה וחצי בה התחרה עבור הקבוצה.
עונת 2019/2020 נעצרה אחרי חמישה מרוצים בשל מגפת הקורונה. בחודש יוני, חודשיים לפני שהעונה חזקה לפעילות, הודיע על פרידה מיידית מהקבוצה. ימים ספורים לאחר סיום העונה חתם בקבוצת פורשה.
מרוצים > פורמולה 1

| שנה | קבוצה | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | מיקום | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | מנור | אוסטרליה 16 | בחריין 13 | הרפובליקה העממית של סין 18 | רוסיה 18 | ספרד 16 | מונקו 14 | קנדה 17 | אזרבייג'ן פרש | אוסטריה 10 | בריטניה פרש | הונגריה 19 | גרמניה 17 | בלגיה פרש | איטליה פרש | סינגפור 16 | מלזיה 15 | יפן 22 | ארצות הברית 17 | מקסיקו פרש | ברזיל 15 | איחוד האמירויות הערביות 14 | 19 | 1 |
| 2017 | סאובר | אוסטרליה | הרפובליקה העממית של סין | בחריין 11 | רוסיה 16 | ספרד 8 | מונקו פרש | קנדה 15 | אזרבייג'ן 10 | אוסטריה 14 | בריטניה 17 | הונגריה 15 | בלגיה פרש | איטליה 16 | סינגפור 12 | מלזיה 17 | יפן 15 | ארצות הברית פרש | מקסיקו 14 | ברזיל 14 | איחוד האמירויות הערביות 14 |  | 18 | 5 |
מרוצים > פורמולה אי

| שנה | קבוצה | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | מיקום | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018/2019 | מהינדרה | ערב הסעודית | מרוקו פרש | צ'ילה 2 | מקסיקו 6 | הונג קונג פרש | הרפובליקה העממית של סין 7 | איטליה 10 | צרפת 10 | מונקו 4 | גרמניה 10 | שווייץ פרש | ארצות הברית 7 | ארצות הברית 12 | 12 | 58 |
| 2019/2020 | מהינדרה | ערב הסעודית 11 | ערב הסעודית 15 | צ'ילה 4 | מקסיקו 9 | מרוקו 22 | גרמניה | גרמניה | גרמניה | גרמניה | גרמניה | גרמניה |  |  | 18 | 14 |
הערות שוליים

↑  DRIVERS, Race Of Champions (באנגלית)
↑  "Teen named Mercedes reserve driver". BBC Sport (באנגלית בריטית). נבדק ב-2021-05-22.
↑  Manor strengthens Mercedes link with Pascal Wehrlein 2016 F1 deal, www.autosport.com (באנגלית)
↑  Sauber F1 team signs Pascal Wehrlein for 2017 season, Autosport, 16 January 2017
↑  Sauber's Pascal Wehrlein set to return for F1 test two after injury, Autosport, 27 February 2017
↑  Mahindra Racing Announces All-New Driver Line-Up For 2018/19 ABB FIA Formula E Championship And Reveals M5Electro Livery, 16 October 2018
↑  Porsche signs Wehrlein to replace Jani in Formula E line-up, Autosport, 14 August 2020
ורליין נוהג במכונית מנור במהלך גרנד פרי בחריין 2016
קופרטינו

קופרטינו (באנגלית: Cupertino) היא עיר במחוז סנטה קלרה שבקליפורניה, בארצות הברית. העיר משתרעת מהקצה המערבי של עמק סנטה קלרה ועד לרגלי הרי סנטה קרוז. העיר ממוקמת בצמוד לסן חוזה ומשמשת כפרוור שלה. נכון לשנת 2010 התגוררו בקופרטינו 58,302 איש.
פרוור זה מכונה לעיתים "לב" עמק הסיליקון, משום שבמקום שוכן המטה העולמי של חברת אפל. המטה שוכן באתר Apple Park שהוא מבנה עגול המאכלס כ-13 אלף עובדים. חברה נודעת אחרת השוכנת במקום היא סיגייט טכנולוגיות.
ערים תאומות

איטליה קופרטינו (אנ'), פוליה, איטליה
טאיוון סינצ'ו, טאיוון
יפן טויוקוואה, אייצ'י, יפן
הודו בובנשוואר, הודו
קופריון

| קופריון |
| --- | --- |

תקופה
יורה עליון 151 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
סוג:: קופריון
מין:: Koparion douglassi
שם מדעי
 Koparion

קופריון (שם מדעי: Koparion) הוא סוג של דינוזאור תרופוד מקבוצת הקלורוזאוריה שהשתייך למשפחת הטרודוניים. המאובנים של הדינוזאור התגלו ב-1993 בתצורת מוריסון יוטה על יד המונומנט הלאומי דינוזאור משרידים בודדים של השיניים. הסוג תואר ב-1994 בידי החוקרים דניאל צ'ור (Daniel Chure) וברוקס בריט (Brooks Britt) כשמשמעות שמו: "κοπάριον" - סכין כירורגית קטנה. הסוג מכיל מין יחיד - Koparion douglassi, הקרוי לכבוד החוקר ארל דאגלס.
הקופריון היה דינוזאור קטן יחסית שידוע רק משן מהלסת העליונה קצרה, מעוקלת וחזקה באורך 1.9 מ"מ וגובה 2 מ"מ והיא בעלת בסיסים נמוכים משוננים לאורכם, דבר המצביע על תזונה קרניבורית. עם זאת עקב גודלו הקטן כנראה שניזון רק מטרף קטן של זוחלים או חרקים.
דינוזאור זה היה מבין הראשונים שבטרודוניים הידועים והיה קדום אף מהארכיאופטריקס, ראשון העופות. דבר זה יכול להצביע על קשר בין הטרודונים לבין אבולוצית העופות, מאחר שאולי הארכיאופטריקס התפתח מצאצאיו והוא מבין החברים הקדומים ביותר בקבוצה דיינוניכוזאוריה, לצד ממצאים מאובנים לא מזוהים של טרודונאי מסין.
הערות שוליים

↑  Brochu, C.A., and Norell, M.A., 2000, "Temporal congruence and the origin of birds", Journal of Vertebrate Paleontology, 20: 197-200
צילה דראפקין

| --- | --- |

ציליה דראפקין (מימין) לצד אחותה, בשנות ה-30
 לידה:  5 בדצמבר 1887 בוברויסק, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  17 באוגוסט 1956 (בגיל 68) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית, האימפריה הרוסית 
 מקום קבורה:  Mount Lebanon Cemetery 
 שפות היצירה:  רוסית, יידיש 
 
צילה דראַפקין (באנגלית: Celia Dropkin‏; 5 בדצמבר 1887 – 18 באוגוסט 1956; ידועה גם כ"ציליה" או כ"סיליה") הייתה משוררת יידיש, שכתבה גם ברוסית.
ביוגרפיה

צילה דראַפקין נולדה בשנת 1887, בעיר בוברויסק, שבבלארוס. דראַפקין קיבלה בילדותה חינוך דתי מסורתי, אך בנעוריה למדה גם השכלה כללית ועזבה את הדת (הצטרפה לחוגי חיים רחבים יותר מבלי להגביל את עצמה לראיה דתית-אורתודוקסית). בתום לימודיה עבדה כמורה, בוורשה, לעת קצרה. בשנת 1907 נקלעה לעיר קייב שבאוקראינה, שם נספחה אל חוג מעריצותיו של הסופר אורי ניסן גנסין. בהשפעתו של גנסין החלה דראַפקין לכתוב שירה ברוסית. השיר "והיה כי ישוב מנודו ובא אל ארצי" נכתב רוסית באותה תקופה על ידה, תורגם לעברית ועוּבּד בידי גנסין, הוכנס לסיפורו הגדול "אצל" ללא ידיעתה, והפך לנכס צאן ברזל של הספרות העברית.
צילה דראַפקין הצטרפה לתנועת הבונד, ובעיר הומל נישאה לחבר הבונד שמעיה דראפקין. בשנת 1912 הוכרחה המשפחה הצעירה להגר לאמריקה, בשל רדיפות המשטרה הצארית.
בהגיעה לניו יורק הצטרפה צילה דראַפקין לחוג משוררי היידיש, ופיתחה קריירה ענפה של עיתונאות, סיפורת וסיפורים בהמשכים, שנדפסו בעיתונות היידיש באמריקה ובתפוצות. אולם את עיקר כוחה נתנה לשירתה. שיריה נגעו בנושאים רבים, מבעד לנקודת התצפית הנשית. כך למשל, היא הייתה אם לשישה ילדים, ושיריה בנושא היו גלויים ואמיצים.
שירתה מצטיינת בהבעה נשית ארוטית, גלויה וחריפה, שהקדימה את עידן השירה הנשית המודרנית. שיריה תורגמו לאנגלית, בין השאר, גם בידי המשוררת והחוקרת קתרין הלרשטיין. אחדים משיריה גם הולחנו והושרו. שירה המפורסם ביותר באנגלית נקרא "גבירת הקרקס", שנכתב במקורו ביידיש, ותורגם לאנגלית בכמה גרסאות על ידי כמה משוררים. בשירה זה ממשילה דראַפקין את חייה ואת חיי האשה, לחייה של גבירת הקרקס, הנישאת מעל קהלה ומתנסה בפחדי מוות ותקווה לחיים.
צילה דראַפקין לא פרסמה שירים רבים בחייה, ומהדורה כוללת של שיריה ביידיש נדפסה לאחר מותה. המהדורה כונסה ונערכה בידי בני משפחתה. שיריה תורגמו למספר שפות, ביניהן אנגלית, פולנית וגרמנית, וכן מבחר נרחב משיריה וסיפור פרי עטה בתרגומו לעברית של בנימין הרשב הופיעו ב"סימן קריאה" בחוברת 12/13 (1981). חומרים אלה, יחד עם שירים רבים נוספים בתרגומו של מנחם פרי ומאמרים שלו על חייה ועל שירתה, הופיעו ב-2019 בספר 'ונשיקתי תהיה רוצחת' (הספריה החדשה).
על שירתה של צילה דראַפקין, ועל חייה, נכתבו מאמרים רבים, ביידיש, באנגלית ובעברית.
דראַפקין עסקה גם בציור. היא למדה ציור במנהטן וציירה בצבעי שמן. בשנת 1959 הוציא בנה את ציוריה שנכללו בספר שיריה בכרך נפרד בשם: בילדער פון "אין הייסן ווינט".
ספרה

אין הייסן ווינט, לידער, ציליע דראַפקין, ניו יאָרק, 1935
ספרים ומאמרים על יצירתה

זכרונות צילה לוין-דראפקין על א.נ. גנסין, תרגם מכתב-היד ביידיש והוסיף מבוא והערות שלמה צוקר, נדפס באורי ניסן גנסין, מחקרים ותעודות, 1986
ונשיקתי תהיה רוצחת, ציליה דראפקין. מבואות, הארות וביוגרפיה: מנחם פרי. הספריה החדשה, ספרי סימן קריאה / הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2019.
הערות שוליים

↑  "הפנטזיות הארוטיות של בת השוחט מאוקראינה", מאת ניו יורק טיימס, בתוך: הארץ, 27 במרץ 2022
↑  אורי ניסן גנסין בעקבות צילה דראפקין, וְהָיָה כִּי יָשׁוּב, בפרויקט בן-יהודה
↑  תמר מרין, "השיר הגנוב": לאה גולדברג מתכתבת עם גנסין (ועם ציליה דראפקין) בספרה "מכתבים מנסיעה מדומה, בתוך: מכאן; כתב עת לחקר הספרות והתרבות היהודית והישראלית, כר' ט"ז, מרץ 2016, עמ' 54-31
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588079505171  PLWABN: 9810670998105606  BnF: cb124538739 (data)  GND: 124712355  ISNI: 0000 0001 0798 0580  LCCN: n92051329  NTA: 238683427  SUDOC: 033697930  VIAF: 24697609   WorldCat (עם VIAF): 24697609
קופריט

| --- | --- |

 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  Cu2O
 מערך קריסטלוגרפי:  איזומטרי
 צורת הגביש:  קובייה, אוקטהדרון, דודקהדרון וצירופים שלהם. בסוג המכונה כלקוטריציט מופעים גבישים ארוכים דמויי מחטים.
 צבע:  אדום עד אדום כהה הנראה כמעט שחור.
 ברק:  תת מתכתי, אדמתי עד עמום או זגוגי.
 שקיפות:  שקוף עד שקוף למחצה
 פצילות:  סבירה בארבעה כיוונים היוצרת אוקטהדרונים.
 שבירה:  דמוי קונכייה.
 קשיות:  4-3.5 בסולם מוס
 משקל סגולי:  6.0 (כבד מאוד יחסית למינרלים שקופים אחרים)
 שרטוט:  אדום
 מינרלים נלווים:  מלכיט, לימוניט, כריזוקולה, כלקופיריט, נחושת, ומינרלי נחושת אחרים.
קופריט הוא מינרל המורכב מתחמוצת הנחושת ומשמש מקור משני לכריית נחושת. למרות צבעו האדום הנאה משמש המינרל לעיתים רחוקות כאבן קישוט בשל רכותו היחסית (3.5 עד 4 בסולם מוס).
הקופריט הוא מינרל שניוני הנוצר כתוצאה מחמצון מרבצי סולפיד הנחושת, והוא מופיע פעמים רבות יחד עם נחושת, אזוריט, כריזוקולה, מלכיט, טנוריט ומינרלים של תחמוצת הברזל. הקופריט מכונה גם "נחושת אודם" בשל צבעו האדום האופייני.
המינרל תואר לראשונה ב-1845 ומקור שמו מהמילה בלטינית לנחושת - קוּפּרוּם (Cuprum). מקור שם סוג הקופריט המכונה כלקוטריציט הוא מיוונית ופירושו "נחושת שעירה".
מקומות שבהם ניתן למצוא את המינרל הם: ישראל (כמויות זניחות באבני החול הנוביות בבקעת תמנע ובבקעת עמרם), צ'ילה, אוסטרליה ומדינת אריזונה בארצות הברית.
לקריאה נוספת

Hurlbut, Cornelius S.; Klein, Cornelis, 1985, Manual of Mineralogy, 20th ed., Wiley, ISBN 0-471-80580-7
צילה אלעזר

| --- | --- |

צילה אלעזר, 2016
 לידה:  28 במאי 1942 (בת 82) תל אביב, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל 
 לאום:  ישראלית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 שפות היצירה:  עברית
 תחום כתיבה:  תרגום
 סוגה:  פרוזה, עיון
 צאצאים:  דנה אלעזר-הלוי מיכאל אלעזר
 פרסים והוקרה:  פרס שרת התרבות בתחומי היצירה הספרותית (2015) 
 
צילה אלעזר (נולדה ב-28 במאי 1942) היא מתרגמת ישראלית, העוסקת בתרגום ספרי פרוזה ועיון מאנגלית לעברית.
ביוגרפיה

אלעזר נולדה וגדלה בתל אביב, וגרה בה עד היום. שירתה במוסד, שם הכירה את בן-זוגה, ולאחר נישואים פרשה משירות. את דרכה כמתרגמת החלה באמצע שנות השבעים, ומאז ועד היום תרגמה מאות ספרים, וכמו כן סרטים וסדרות טלוויזיה.
אלעזר היא בעלת תואר מוסמך בהיסטוריה של עם ישראל מטעם אוניברסיטת תל אביב. בשנת תשע"ה (2015) זכתה בפרס שרת התרבות בתחומי היצירה הספרותית בתחום תרגום ספרות יפה לעברית.
אלעזר היא אמם של הסופרת והמתרגמת דנה אלעזר-הלוי ושל היסטוריון המדע ד"ר מיכאל אלעזר.
ספרים בתרגומה (רשימה חלקית) > פרוזה

שארית היום, קאזואו אישיגורו (מחברות לספרות, 1992)
תמונות בתערוכה, ד.מ. תומאס (ספרית מעריב, 1993)
אמן של העולם הצף, קאזואו אישיגורו (ספרית מעריב, 1987)
מסעותי עם צ'רלי, ג'ון סטיינבק (אחוזת בית, 2007)
האישה בלבן, וילקי קולינס, (אחוזת בית, 2007)
רבקה, דפנה דה מוריאה (מטר, 2013)
הסחרחרה, סומרסט מוהם (זמורה ביתן, 1996)
אלוהי הדברים הקטנים, ארונדהטי רוי (זמורה ביתן, 1998)
איזון עדין, רוהינטון מיסטרי (זמורה ביתן, 2000)
אני, הנרי השמיני, מרגרט ג'ורג' (אחוזת בית, 2010)
בארץ המובטחת, סבסטיאן בארי (אחוזת בית, 2012)
הלקונה, ברברה קינגסולבר (מודן, 2012)
המורדת: מחצר סאטמר אל החופש, דבורה פלדמן, (כנרת זמורה ביתן), 2013
יופי הוא פצע, אקה קורניאוואן (שוקן, 2017)
ציפור אלוהים שבשמים, ג'יימס מקברייד (מטר, 2016)
אדון החצר, טריסטן אגולף (עם דנה אלעזר-הלוי) (זמורה ביתן, 2001)
שמועות על גשם, אנדרה ברינק (ספרית מעריב, 1986)
תעלול של הטבע, נדין גורדימר (כנרת, 1987)
מלאך האור, ג'ויס קרול אוטס (ספרית מעריב, 1995)
זמן סגירה, ג'וזף הלר (ספרית מעריב, 1995)
רודף העפיפונים, חאלד חוסייני (מטר, 2004)
אלף שמשות זוהרות, חאלד חוסייני (מטר, 2007)
קולות מן ההרים, חאלד חוסייני (מטר, 2013)
אדונית התבלינים, צ'יטרה בנרג'י דיוואקרוני (מחברות לספרות, 1997)
אשת אל המטבח, אמי טאן (מחברות לספרות, 1992)
שושנים, ליילה מיצ'אם (מטר, 2012)
ספרים בתרגומה (רשימה חלקית) > עיון

הילדים של אירנה, טילאר ג' מצאו (כתר, 2018)
אירופה אחרי הרפורמציה, היינץ שילינג (החברה ההיסטורית הישראלית, 2018)
מסע עם האויב: השתתפותם של ליטאים בפשעי שואה, אפרים זורוף, רוטה ונאגייטה (ידיעות ספרים, 2018)
ז'וזפין: מאהבת, מהפכנית, קיסרית, קייט וויליאמס (כתר, 2016)
הנס ורודולף: המצוד אחר מפקד אושוויץ, תומאס הרדינג (כתר, 2013)
המון ומנהיגיו ברומא, צבי יעבץ (דביר, 2005)
בעקבות אלכסנדר הגדול, מייקל ווד (הד ארצי, 2000)
הוכחה לגן עדן, אבן אלכסנדר (אחוזת בית, 2013)
בטרם לכתי, פול קלניתי (מטר, 2016)
חידת ואלנברג, אלכס קרשו (זמורה ביתן, 2012)
התחייה השיעית, ולי נסר (ידיעות ספרים, 2011)
מיכלאנג'לו ותקרת האפיפיור, רוס קינג (כנרת, 2006)
הערות שוליים

↑  שיר זיו, "אני לא יודעת איך כתבו ספרים לפני עידן גוגל", באתר ישראל היום, 1 במרץ 2018.
↑  הוכרזו הזוכים בפרסי שרת התרבות והספורט בתחומי היצירה הספרותית התשע"ה, משרד התרבות והספורט, 16 בפברואר 2015.
↑  יואב שורק, ‏סקירת הספר, השילוח, גיליון 16, אוקטובר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311867805171  ISNI: 0000 0000 6956 7073  LCCN: no95041788  VIAF: 32145066478066591222   WorldCat (עם VIAF): 32145066478066591222
פרידריך השני אויגן, דוכס וירטמברג

פרידריך השני אויגן, דוכס וירטמברג (בגרמנית: Friedrich II Eugen., Herzog von Württemberg; נולד ב-21 בינואר 1732 - מת ב-23 בדצמבר 1797), היה דוכס וירטמברג בין השנים 1795–1797.
ביוגרפיה > ילדותו

פרידריך אויגן נולד ב-21 בינואר 1732 בשטוטגרט שהשתייכה לדוכסות וירטמברג, לקרל אלכסנדר, דוכס וירטמברג ומריה אוגוסטה, נסיכת טורן וטקסיס, בתם של אנזלם פרנץ, נסיך טורן וטקסיס השני ומריה לודוביקה אנה פרנצסקה, נסיכת לובקוביץ'. במהלך מלחמת שבע השנים לחם פרידריך אויגן לצד פרידריך הגדול, ולאחר מכן קבע את מושבו במונבליאר, שהייתה מובלעת של וירטמברג בצרפת, ובשנת 1786 מונה על ידי אחיו קרל אויגן, דוכס וירטמברג למושל המחוז מטעמו. בשנת 1779 קנה פרידריך אויגן את טירת הוכברג, אך בשנת 1791 מכר אותה לאחיו. בשנת 1792 מונה פרידריך אויגן למושל נסיכות אנסבך שנמכרה לפרוסיה שנה קודם לכן, על ידי קרל אלכסנדר, מרקיז ברנדנבורג-אנסבך שהיה חשוך ילדים, אולם בשנת 1793 כבשו הצרפתים את הנסיכות. ב-24 באוקטובר 1793 מת אחיו קרל אויגן, דוכס וירטמברג, ואחיו לודוויג אויגן, דוכס וירטמברג עלה לשלטון במקומו.
ביוגרפיה > שלטונו

ב-20 במאי 1795 מת אחיו לודוויג אויגן, דוכס וירטמברג, ופרידריך אויגן עלה לשלטון במקומו. בשנת 1796 חתם פרידריך אויגן עם הצרפתים על הסכם פריז, ולפיו סופחו לצרפת כל שטחי וירטמברג בגדה השמאלית של הריין, אולם הצרפתים הכירו בשלמות הדוכסות.
פרידריך אויגן נפטר בהוהנהיים ב-23 בדצמבר 1797, ובנו פרידריך השלישי, דוכס וירטמברג עלה לשלטון במקומו.
משפחתו

בשנת 1753 התחתן פרידריך אויגן עם פרדריקה דורותיאה, מרקיזת ברנדנבורג-שוודט, בתם של פרידריך וילהלם, מרקיז ברנדנבורג-שוודט וסופיה דורותיאה, נסיכת פרוסיה. לזוג נולדו 12 ילדים:
פרידריך הראשון, מלך וירטמברג (1754–1816).
לודוויג, דוכס וירטמברג (1756–1817).
אויגן, דוכס וירטמברג (1758–1822).
סופיה דורותיאה, נסיכת וירטמברג (1759–1828).
וילהלם פרידריך פיליפ, דוכס וירטמברג (1761–1830).
פרדיננד פרידריך אוגוסט, דוכס וירטמברג (1763–1834).
פרדריקה, דוכסית וירטמברג (1765–1785)
אליזבת, דוכסית וירטמברג (1767–1790)
פרדריקה וילהלמינה קתרינה (1768)
קרל פרידריך היינריך (1770–1791)
אלכסנדר, דוכס וירטמברג (1771–1833)
קרל היינריך (1772–1833)
פסק דין הירשזון-דמארי

פסק דין הירשזון-דמארי ניתן במערכה משפטית בת שלושה שלבים, בה נדונו ערעוריהם של אברהם הירשזון ואילנה דמארי על שומה בה חייב אותם פקיד השומה. הסוגיה המשפטית המרכזית הייתה, האם יש לחייב בשומה את הגנב, בגין שווי גנבה או מעילה שהושבה לבעליה, ואם כן - האם ניתן יהיה לקזז מההכנסה שבגניבה את ההוצאה שבהשבת הגניבה, שנעשתה בשנת מס מאוחרת יותר.
הערעורים על החלטת פקיד השומה נדונו תחילה בשני הליכים נפרדים בבית המשפט המחוזי. הדיון בערעורים על החלטות בית המשפט המחוזי בהם אוחד בבית המשפט העליון. פסק הדין של בית המשפט העליון הוא פסק דין תקדימי בדיני מיסים.  נקבע בו שכספים שהושגו בגניבה או במעילה הם הכנסה בידי הגנב בשנה שבה נלקחו, השבתם היא הוצאה מוכרת בשנה שבה הוחזרו, ואת סכומי ההשבה ניתן לקזז מול הכנסה בשנה שבה הושבו או בשנים שלאחר מכן. שאלה נוספת שנדונה בבית המשפט העליון הייתה אם ניתן לקזז את סכומי ההשבה לאחור, מול הכנסות משנת ההכנסה של כספי גניבה או המעילה. בערעור בבית המשפט העליון ניתנה לשאלה זו תשובה חיובית, אך בדיון נוסף נקבע שלא ניתן קזז לאחור את סכומי ההשבה מול סכומי הגניבה.
עובדות המקרה > פרשת דמארי

אילנה דמארי עבדה כמנהלת מדור בקרת חשבונות רפואיים ב"מכבי שירותי בריאות". בשנים 2007–2008 דמארי גנבה מחשבון "מכבי" כ-2,400,000 ש"ח. דמארי הורשעה בנובמבר 2009, נגזרו עליה עונשי מאסר וקנס. במקביל נחתם בין "מכבי" לבין דמארי הסכם פשרה שקיבל תוקף של פסק דין, על פיו דמארי תשיב ל"מכבי" את כספי הגניבה לרבות ריבית והפרשי הצמדה בסך כולל של 1,054,000 ש"ח וכן תשחרר לטובת "מכבי" כספים שנצברו בקרן מקפת בסך 295,706 ש"ח – בסך הכל 1,349,706 ש"ח. דמארי עמדה בהסכם והשיבה ל"מכבי" את הסכום האמור.
לאחר מכן, באפריל 2010, הוציא פקיד השומה רחובות שומה בצו לשנים 2007–2008, במסגרתה הוסיף להכנסתה של המערערת סך 1,233,717 ש"ח – לפי חישוב סכום הגניבה שערך – כהכנסת עבודה ולחלופין כהכנסה מעסק או משלח יד.
עובדות המקרה > פרשת הירשזון

אברהם הירשזון כיהן כיו"ר הסתדרות העובדים הלאומית משנת 1995 ועד 2005. הירשזון ניצל את מעמדו בהסתדרות לגניבת כספים בסכום הנע בין 1,300,00 ל-1,932,000 ש"ח. ביוני 2009 בית המשפט המחוזי בתל אביב הרשיע את הירשזון בגניבת הכספים, בארבע פרשות מתוך שש שיוחסו לו. כן הורשע הירשזון בעבירות של גניבה בידי מנהל, מרמה והפרת אמונים, רישום כוזב במסמכי תאגיד, הלבנת הון ושתי עבירות של קבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות. על הירשזון נגזרו עונשי מאסר וקנס. במקביל השיב הירשזון להסתדרות סך של 1,730,000 ש"ח. הירשזון ערער על גזר דינו בפני בית המשפט העליון, ביולי 2011 ניתן פסק הדין בו נדחה הערעור.
פקיד השומה קבע להירשזון שומה לשנים 2005-2000, בה בכל שנת מס התווספה להכנסתו חמישית מסכום הגניבה – כהכנסה מעסק, החייבת במס. בנוסף נקבע כי בהיותו "עוסק", היה על הירשזון לנהל פנקסים ומשלא עשה כן הוטלה עליו תוספת מס.
גדר המחלוקת ופסיקת בית המשפט המחוזי

המחלוקות העיקריות בין הצדדים היו האם כספי גניבה נחשבים "הכנסה" החייבת במס, למרות שמיד עם קבלתם קמה החובה להשיבם, ולחלופין, מה דינה של גניבה שהוחזרה במסגרת משפטו הפלילי של הגנב, לעניין חיוב הגנב במס הכנסה על סכום הגניבה. לפי פקיד השומה זו הכנסה מעסק או ממשלח יד החייבת במס מלא, לטענת המערערים לא ניתן לחייב מס הכנסה על כסף שהוחזר מכוח הדין.
גדר המחלוקת ופסיקת בית המשפט המחוזי > ערעורה של דמארי על קביעת השומה

דמארי ערערה לבית המשפט המחוזי מרכז על החלטת פקיד השומה, וטענה כי הטלת מס על הכנסה שלא נותרה בידה מהווה פגיעה בזכותה לקניין, ואינה עולה בקנה אחד עם הפרשנות התכליתית בדיני המס, האמורה להביא לידי הטלת מס אמת. בנוסף טענה דמארי כי החלטת פקיד השומה נתקבלה בחוסר תום לב נוכח השבת הכספים ל"מכבי". דמארי הדגישה כי הופלתה לרעה לעומת פסק דין מגיד, בה נוכו מהשומה הוצאות הנישום העבריין לצורך רכישת דירה, אותה העביר כפיצוי לידי החברה ממנה גנב כספים. בית המשפט המחוזי דחה את הערעור וקבע כי יש למסות רווחים שהופקו בניגוד לחוק, וזאת כדי שלא יצא חוטא נשכר. כן נקבע, כי כספי הגניבה הם הכנסה חייבת חרף השבתם ל"מכבי" במסגרת הסכם הפשרה, וזאת משהמערערת עשתה בהם כרצונה ונהגה בהם מנהג בעלים. בית המשפט המחוזי דחה את בקשתה של דמארי לעיכוב ביצועו של פסק הדין, אך בית משפט העליון קיבל את בקשתה לעיכוב ביצועו של פסק הדין עד למתן פסק הדין בערעור.
גדר המחלוקת ופסיקת בית המשפט המחוזי > ערעורו של הירשזון על קביעת השומה

הירשזון ערער לבית המשפט המחוזי בתל אביב על החלטת פקיד השומה, וטען כי במהלך שנת 2009 השיב סך כולל של 1,730,000 ש"ח, ויש לאפשר לו לנכות סכום זה כהוצאה בייצור הכנסתו, וציין כי בשנה בה השיב את הכספים אין לו כל מקורות הכנסה מהם יוכל לנכות את כספי ההשבה באותה שנה. גם הירשזון הביא את פסק דין מגיד כתמיכה לטענתו. עוד טען הירשזון כי יש לסווג את כספי המעילה כהכנסה חייבת מעבודה או כהכנסה מכל מקור אחר ולא כהכנסה מעסק החייבת בניהול פנקסים. בנוסף טען הירשזון כי קביעת השומה לא התחשבה בזיכוי ממקצת הפרשיות בהם הואשם. בית המשפט המחוזי דחה את הערעור וציין כי בניגוד למקרה זה, בעניין מגיד לא נדונה שאלת ייחוס סכום ההשבה לשנות מס קודמות. בית המשפט קבע כי אין מקום להתחשבות באי-קיומם של מקורות הכנסה למערער בשנת ההשבה שמהם יוכל לנכות את סכום ההשבה כהוצאה. עם זאת בית המשפט קיבל את ערעורו של הירשזון בעניין החובה לנהל פנקסים ביחס לכספי המעילה, וביטל את הקנס שהוטל עליו בגין אי-ניהול פנקסים.
במשפט המשווה

ההלכה הפסוקה בארצות הברית (הלכת James) קובעת כי העובדה שקיימת חובת השבה על גניבה וכדומה, אינה רלוונטית לעניין המיסוי ככל שבפועל הייתה בידי הגנב השליטה בכספים והוא יכול היה להפיק מהם תועלת כלכלית כרצונו. מאידך גיסא, כאשר ישיב הנישום את הכספים לבעליהם החוקיים, הוא יוכל לנכות סכום זה כהוצאה בייצור ההכנסה, בשנת ההשבה. גם במשפט בדרום אפריקה נפסק לגבי הכנסה שהופקה בהונאת פונזי, שחרף קיומה של חובת ההשבה יש למסות את ההכנסה במלואה, שכן הנישום התכוון להחזיק בכספים לשימושו הפרטי. הלכה דומה נקבעה גם בפסיקה בקנדה אך שם הושארה בצריך עיון השאלה אם הגניבה תחויב במס במקרה בו הכסף הושב באותה שנת מס. ההלכה באוסטרליה אף היא קובעת כי גם רווחים שהופקו באופן בלתי-חוקי ניתנים למיסוי ככל שהם עונים לקריטריונים שבהם נבחנים רווחים רגילים. אולם לגבי לכספים שקיימת לגביהם חובת השבה קובעת הפסיקה כי מרגע גניבת הכספים מחזיק בהם הגנב בנאמנות קונסטרוקטיבית, ועל כן טובת הנאה אשר נצברה מכספים שהוחזקו בנאמנות קונסטרוקטיבית אינה מחויבת במס בשומתו של הנישום העבריין.
גם המשפט העברי רואה בבעלות לא מושג תאורטי מופשט, אלא דבר הנקבע על פי המציאות. גישה זו באה לידי ביטוי בקטגוריה קניינית המכונה "קנייני גזילה". משמעות הדבר, כי כאשר אדם גוזל מטלטלים, הוא קונה אותו כביכול והופך לבעליו, והפגיעה הממונית בנגזל תושלם בכך שהגזלן מחויב להשיב לו את ערך החפץ.
סדר דין אזרחי

בשולי בדברים, הנדל מציע דרך בחינה חדשנית לסוגיית הכרה בגניבה או מעילה כהוצאה מוכרת, לפיה בשלב הראשון יופעלו מבחני סעיף 17 ורק בשלב השני ובמידת הצורך יופעל מבחן המדיניות. לשיטת הנדל, לסדר הפעלת המבחנים ישנה חשיבות מטעמי יעילות, וכן הוא נובע מהקושי הכרוך ביישום מבחן המדיניות או עיקרון תקנת הציבור.
דיון נוסף

| --- | --- |

 מידע החלטה
 ערכאה:  בית המשפט העליון
 תאריך החלטה:  ספטמבר 2017
 החלטה
 אין לאפשר קיזוז לאחור של כספי ההשבה
 חברי המותב
 חברי המותב:  מרים נאור, אליקים רובינשטיין, סלים ג'ובראן, אסתר חיות, חנן מלצר, ניל הנדל ונועם סולברג
 דעות בפסק הדין
 דעת רוב:  מרים נאור, סלים ג'ובראן, אסתר חיות, חנן מלצר, ניל הנדל ונועם סולברג
 דעות נוספות:  דעת יחיד אליקים רובינשטיין
 
פרקליטות המדינה הגישה בקשה לדיון נוסף בפסק הדין. בנמוקי הבקשה נאמר, בין השאר:
נשיאת בית המשפט העליון, מרים נאור, אישרה את הבקשה, וקבעה דיון נוסף בהרכב של שבעה שופטים, שיעסוק בשאלה אם ניתן לקזז הפסדים לאחור, קרי כנגד הכנסות שהופקו בשנות מס שקדמו לשנת ההפסד. כשופטים בדיון הנוסף נקבעו מרים נאור, אליקים רובינשטיין, סלים ג'ובראן, אסתר חיות, חנן מלצר, ניל הנדל ונועם סולברג.
בדיון הנוסף נקבע ברוב קולות (מול עמדתו החולקת של השופט רובינשטיין) שאין להתיר קיזוז לאחור של כספי הגניבה מול כספי ההשבה, כלומר בוטלה ההלכה שנקבעה בפסק הדין הקודם של בית המשפט העליון.