stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שיטת השולחן החם
שימוש

השולחן החם נמצא לרוב במקומות עבודה עם לוחות זמנים גמישים לעובדים, כשלא כל העובדים נמצאים במשרד באותו זמן או חולקים לוחות זמנים משותפים. עובדים במקומות אלה משתמשים במשרדים מדי פעם בלבד או לפרקי זמן קצרים, מה שמותיר את המקומות שלהם פנויים. על ידי שיתוף מקומות כזה, מתאפשר שימוש יעיל יותר במרחב ובמשאבי מקום העבודה. לשיטה זו גם כמה חסרונות כמו היררכיית עבודה מעומעמת, היעדר מרחב קבוע לעובדים וייתכן שגם מתעוררים קשיים בתקשורת בין חברי צוות.
מנקודת המבט של העובד יכול להיות שקשה להתרגל לאופן עבודה כזה, כשלאנשים שונים דרכי שימוש שונות בשולחן העבודה (גובה הכיסא, סדר וכו'). עם זאת, נמצא ששיטת השולחן החם מעלה את הפריון ואת התקשורת בין העובדים.
גרסה אחרת של השולחן החם תהיה במקום עבודה שבו לעובדים המבצעים משימות מסוימות יש צורך במשטחי עבודה מסוימים לחלק מזמן העבודה שלהם. כך ניתן להקים עמדת עבודה קבועה למספר עובדים שיחלקו בה לפי הצורך. לדוגמה, יכול להיות שעובדי מכירות מסוימים ידרשו משרד בעת פגישות עם לקוחות אך לא ביתר הזמן. דוגמה אחרת תהיה כשעובדים יצטרכו לבצע משימות ייעודיות בתחנות עבודה שהוקמו למען מטרות אלו.
עם הגידול בשירותי הניידות, שולחנות חמים יכולים לכלול גם ניתוב שירותי העברת הודעות לכל מקום שבו המשתמש יוכל להתחבר ממנו לרשת הארגונית. לכן, מספר הטלפון, הדוא"ל וההודעות של העובדים יכולים להיות בשימוש בכל מקום בלי קשר למיקום הפיזי שלהם ובלי קשר לשולחן הפיזי שלהם.
מקור

המונח "שולחן חם" או "Hot Desking" באנגלית נובע מהשימוש הצבאי והימי בדרך של הקצאת מקומות שינה לכמה אנשי צוות במקביל שחולקים אותם במשמרות, או שייתכן מצב שבו חבר צוות מסוים יישן בדרגש בו ישן זמן קצר קודם לכן אדם אחר, ולכן הוא מכונה "חם". באנגלית פרקטיקה זו נקראת "Hot Racking", או "המיטה החמה" בעברית.
כלים

עם הופעת שיטת השולחן החם ועליית השימוש באמצעים טכנולוגיים במקומות עבודה, פותחו כלים שאפשרו את השימוש בשולחן החם בסביבה המשרדית ולאכוף באוטומטיות את נוהלי המקום. ככלל, השימוש בשולחן החם מתאפשר על ידי הוספת מערכת המשתלבת במערכות הדוא"ל והיומן ומותאמת למשרד של כל חברה. תוכנות אלו מאפשרות לחברה לנהל את המשאבים הקשורים לחלל הפיזי כמו חדרי ישיבות, שולחנות, משרדים וחדרי פרויקטים באופן יעיל יותר. הן גם מנהלות ציוד נוסף כמו קייטרינג, ארוניות, עגלות ומקומות חניה לעובדים שמגיעים לעבודה באותו יום.
במקרים מסוימים, העובדים צריכים לעבוד במקום מסוים, אך שיטת השולחן החם מחייבת שכל המושבים הזמינים יהיו זהים. לכן, על מנת לאפשר לעובדים שהם יושבים באזור הנכון, מקומות העבודה משתמשים בכלים שונים כדי להבדיל בין המקומות, לדוגמה שימוש בצבעים מסוימים לאפיון מקום מסוים.
ראו גם

משרד
עבודה מרחוק
מיקור חוץ
חלל עבודה משותף
הערות שוליים

↑  Golzen, Godfrey. (May 5, 1991) The Sunday Times Cut the office in half without tears; Appointments. Section: Features.
↑  Harris, Derek. (May 5, 1992) The Times Turning office desks into hot property;Facilities Management;Focus. Section: Features; Page 20.
↑  Peterson, Kim (14 בנובמבר 2014). "Why Companies are Doing Away with Assigned Desks". CBS News. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Ames, Peter (2 בפברואר 2015). "Hot-desking: Hot or not?". Management Today. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Darroch, Doug. "Hot Desking: The New Work Style". The Farm SoHo. נבדק ב-27 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wilson, Debbie. "Let's settle the debate: Is Hot Desking the Right Choice?". Futurefile. נבדק ב-11 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Office Management: Developing Skills for Smooth Functioning https://books.google.com/books?id=3aiA1URwOXIC&printsec=frontcover#v=onepage&q&f=false
↑  רינה מצליח, ‏צפו: "נשק יום הדין" הימי של צה"ל, באתר ‏מאקו‏, 16 בדצמבר 2011
קרן פיין

קרן פיין (במקור: Payne Fund Studies) היא קרן מחקר שהוקמה בשנות השלושים על מנת לבחון את השפעות התקשורת וצריכתה על האנושות.
רקע

נתונים משנות העשרים מראים כי מדי שבוע נמכרו בארצות הברית ארבעים מיליון כרטיסי קולנוע, בסוף שנות העשרים אף הגיע המספר לתשעים מיליון מהם כארבעים מיליון כרטיסים נמכרו לקטינים בני פחות מ-ארבע-עשרה שנים. כיוון שבית יתר העלילות, נושאי הסרטים היו פשע, מין ואהבה, הציבור החל לדאוג מפני השפעת הסרטים על הנוער. דאגה זו הביאה לעריכת פרויקט מחקרי ענק שנערך בארצות הברית בשנים 1929–1932 במימון קרן פיין. במסגרת פרויקט זה נערכו שלושה- עשר מחקרים נפרדים, כל מחקר נועד לבדיקת היבט אחד של השפעת הצפייה בסרטי קולנוע על ילדים ונוער.
תוצאות מחקרי הקרן

המחקרים נחלקו לשני סוגים כלליים. הראשון נועד לבדיקת התכנים של הסרטים, והשני נועד לבדיקת השפעת התכנים על קהל הצופים. מבדיקת התכנים של הסרטים נמצא כי שלושת רבעי הסרטים עסקו בשלושה נושאים בלבד- פשע, מין ואהבה. לעומת זאת, נושאים חינוכיים כמו היסטוריה, ילדים, ערכים חברתיים, מסעות וקומדיה נמצאו באופן נדיר. צריכת אלכוהול הוצגה בצורה גלויה, למרות שנוזל זה נאסר לשימוש בארצות הברית.
בבחינת השפעת התכנים על הצופים העלו תוצאות מחקרי הקרן חמש מסקנות חשובות.
רכישת מידע: נמצא כי סרטים מביאים לזכירת עובדות טובה יותר משיטות רגילות של שינון.
שינוי עמדות: החוקרים בדקו את השפעת הצפייה בסרטים על עמדות הנוער בנושאים שונים, כמו העדפת קבוצות אתניות דוגמת יהודים, סינים ועוד. הממצאים לא אחידים אולם בהרבה מקרים נמצא כי הצפייה בסרטים מביאה לשינוי עמדות בכיוון העמדות המוצגות בסרט, כך לדוגמה לאחר צפייה בסרט על גיבור סיני גברה האהדה לסינים.
עירור רגשות: המחקרים הראו כי הילדים הגיבו לסרטים בעוררות רגשית גבוהה בהשוואה למבוגרים שכנראה למדו להיות רחוקים ברגשות שלהם מהסרט המוקרן.
נזק לבריאות: במחקרים נבדקה השפעת הצפייה בסרטים על שנת הצופים ונמצא כי אכן סרטים מסוימים גרמו להפרעות בשינה שיכולים להפריע לבריאות.
שחיקת נורמות מוסריות: מהשוואת התכנים של הסרטים עם הנורמות המוסריות והערכים של החברה נמצא כי ישנה סתירה בין הנורמות בחברה לתיאורים המוצגים בסרטים.
סיכום מחקרי קרן המחקר קובע כי תקשורת המונים מייצרת השפעות על התנהגות. מחקר אחד השווה בין ילדים שהרבו לבקר בקולנוע לבין ילדים שלא צפו בסרטים בכלל, נמצא כי מורים נתנו הערכות נמוכות יותר לתלמידים שנהגו לצפות בסרטים וגם ההישגים שלהם היו נמוכים מההישגים של התלמידים שלא ביקרו בקולנוע.
השפעת מחקרי הקרן

למרות העובדה כי מחקרי הקרן מצאו השפעה גדולה ומקיפה של התקשורת על האנושות, מחקרים אלו הראו כי ההשפעה אינה ברורה וחד משמעית. על כן מחקרים אלו מצאו שלאמצעי תקשורת ההמונים אין כוח בלתי מוגבל כמו שהיה נהוג לחשוב עד שנות הארבעים, אלא כוחם מוגבל. המחקרים וממצאיהם גרמו למעבר מאסכולת ההשפעות הכל-יכולות למסורת ההשפעות המוגבלות
ראו גם

תעמולה
ספירלת השתיקה
נטאי
מסגור
מנהיגות דעה
אפקט התקשורת העוינת
מרחב הדהוד תקשורתי
הטיות פוליטיות בתקשורת
הטיית דיווח
לקריאה נוספת

דניאל דור, עיתונות תחת השפעה, הוצאת בבל, 2001.
אברהם גור, הטיה בתקשורת: מסגרת למחקר ויישומה לתקשורת הישראלית ו"תהליך אוסלו" 1994 - 2004
נחמן שי, 'מלחמדיה: ישראל, העולם והקרב על התודעה', הוצאת ידיעות אחרונות, תל אביב, 2013, עמודים 71–86.
לוקאס אדוארד, 'המלחמה הקרה החדשה: כיצד מאיים הקרמלין של רוסיה על המערב', (תרגמה מאנגלית כרמית גיא), ספריית אפיקים, הוצאת עם עובד, תל אביב, תשס"ט-2009, בתת-הפרק- 'מודל תקשורת חדש-ישן', עמודים 82–107.
הערות שוליים

↑  Lazarsfeld, P., Berelson, B., Gaudet, H. (1944). The people's choice: how the voter makes up his mind in a presidential campaign.
↑  דן כספי. (1995). תקשורת המונים, כרך ב'. עמ' 34–57. תל אביב: בית ההוצאה לאור של האוניברסיטה הפתוחה
↑  - Katz, Elihu and Dayan, Daniel (2003), “The Audience Is a Crowd, the Crowd Is a Public: Latter-Day Thoughts on Lang and Lang’s 'MacArthur Day in Chicago Towards the Virtual'”, in E. Katz, J. Durham-Peters, T. Liebes & A. Orloff (eds.)
Canonic Texts in Media Research (Cambridge UK, Polity), pp. 121 – 136.
↑  Wirth, l. (1948) ”Consensus and Mass Communication” American Sociological Review February
 1948, Vol. 13, Number 1.
↑  Lazarsfeld, P., Berelson, B., Gaudet, H. (1944). The people's choice: how the voter makes up his mind in a presidential campaign. Reisberg, Daniel: Cognition: Exploring the Science of the Mind (2007), page 255, 517.
↑  Horton, D. and Wohl, R. (1956): “Mass Communication and Parasocial Interaction: Observations on Intimacy at a Distance”. Psychiatry, 19(3), pp.215-29.
↑  Cantril, H. (1940). The Invasion From Mars: A Study In The Psychology Of Panic
↑  Lang, Kurt.& Lang, Gladys Engel. “The Unique perspective of television and it’s effect: A Pilot study”. In: Schremm, W. (ed.) Mass Communications. University of Illinois Press, Chicago. (originally published: 1953).
↑  Coleman, Renita; Wu, H. Denis (Summer 2010). "Proposing Emotion as a Dimension of Affective Agenda Setting: Separating Affect into Two Components and Comparing Their Second-Level Effects". Journalism & Mass Communication Quarterly.
↑  דן כספי. (1995). תקשורת המונים, כרך ב'. עמוד 42. תל אביב: בית ההוצאה לאור של האוניברסיטה הפתוחה.
תיירות בזמביה

תיירות בזמביה מתייחס לענף התיירות ברפובליקה של זמביה, אפריקה. תעשיית התיירות היא תעשייה גדולה וצומחת בזמביה. בזמביה ישנם פארקים לאומיים רבים ומוקדי תיירות טבעיים רבים כגון מפלים, אגמים, נהרות, ומונומנטים היסטוריים. זמביה הייתה מעורבת במספר הסכמי תיירות עם מדינות שכנות כמו אוגנדה וקניה. שר התיירות של אוגנדה, בוכאניינדי, אמר כי זמביה היא מודל תיירותי באפריקה. מועצת התיירות של זמביה (TCZ) משתפת פעולה עם הממשלה והמגזר הפרטי כדי לשפר את ההיבט השיווקי בענף התיירות.
ציד גם הוא חלק חשוב בתעשיית התיירות הזמבית. על אף שהמדינה אסרה על כל סוג של ציד בינואר 2013, הדבר חזר להיות חוקי עבור מיני חיות רבים שנה לאחר מכן. בנוסף, שר התיירות הזמבי הודיע כי נמרים עשויים להתאפשר לציד באופן חוקי החל משנת 2015 ואריות עשויים להתאפשר שוב לציד החל משנת 2016.
מספרי כניסות תיירים

רוב המבקרים והתיירים שהגיעו לזמביה בשנים האחרונות היו ממדינות הלאום הבאות:
| מדינה | 2013 | 2014 | 2015 |
| --- | --- | --- | --- |
| זימבבואה זימבבואה | 191,048 | 208,962 | 225,527 |
| טנזניה טנזניה | 184,187 | 219,215 | 166,833 |
| הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו |  | 89,796 | 96,201 |
| דרום אפריקה דרום אפריקה | 87,048 | 98,216 | 94,030 |
| ארצות הברית ארצות הברית | 31,826 | 32,625 | 38,496 |
| הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | 32,309 | 31,280 | 36,997 |
| מלאווי מלאווי |  | 29,579 | 31,539 |
| הודו הודו | 17,136 | 21,117 | 25,517 |
| נמיביה נמיביה |  | 16,742 | 22,311 |
| הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין | 27,603 | 30,831 | 20,648 |
| סך הכל | 914,576 | 946,969 | 931,782 |
גלריה

גשר מפלי ויקטוריה
מפלי ויקטוריה
הערות שוליים

↑  Zulu, Delphine. "Zambia: Ugandan Minister Hails Zambia's Tourism". allAfrica.com. נבדק ב-2015-07-28.
↑  "Zambia, Uganda forge relations to improve tourism - Zambia Daily MailZambia Daily Mail". Daily-mail.co.zm. נבדק ב-2015-07-28.
↑  "Zambia, disease free Zone-ZTB | Zambia National Broadcasting Corporation". Znbc.co.zm. אורכב מ-המקור ב-2015-08-04. נבדק ב-2015-07-28.
↑  "Zambia : Zambia and Kenya signs several MOUs in Agriculture, Tourism". Lusakatimes.com. 2015-07-04. נבדק ב-2015-07-28.
↑  The Times of Zambia (Ndola) (2015-06-30). "Zambia: TCZ Strikes Strategic Partnership". allAfrica.com. נבדק ב-2015-07-28.
↑  David Smith (במאי 2015). "Zambia to lift ban on hunting of lions and leopards". The Guardian. {{cite web}}:  (עזרה)
קמפיין ארבעת המזיקים

דרור ההרים היה היעד הבולט ביותר בקמפיין.
קמפיין ארבעת המזיקים (בסינית: 除四害; בפין-יין: Chú Sì Hài, צ'וּ סְה הָאי), היה אחת הפעולות הראשונות שנעשו בקפיצה הגדולה בסין בין השנים 1958–1962. ארבעת המזיקים שיועדו להשמדה היו חולדות, זבובים, יתושים ודרורים. השמדת הדרורים מכונה גם קמפיין מחיצת הדרורים או קמפיין חיסול הדרורים, וגרמה לחוסר איזון אקולוגי חמור, שהיה אחד הגורמים לרעב הסיני הגדול. בשנת 1960 סיים מאו דזה-דונג את המערכה נגד הדרורים והפנה את המוקד הרביעי לפשפשי המיטה.
קמפיין

קמפיין "ארבעת המזיקים" הוצג בשנת 1958 על ידי מאו דזה-דונג, כקמפיין היגיינה שמטרתו למגר את המזיקים האחראים להעברת מגפה ומחלות:
היתושים האחראים למלריה
החולדות שמפיצות דבר
הזבובים המתעופפים באוויר
הדרורים – במיוחד דרור ההרים – האוכלים זרעי דגנים ופירות
קמפיין > דרורים

הדרורים "הואשמו" כי אכלו כארבעה קילו דגנים לדרור בשנה. קיני הדרורים נהרסו, ביצים נשברו, וגוזלים נהרגו. מיליוני אנשים התארגנו בקבוצות והשתמשו בסירים ובמחבתות כדי להרעיש ולמנוע מהדרורים לנוח בקיניהם, במטרה לגרום להם ליפול ולמות מתשישות. בנוסף לטקטיקות אלה, אזרחים פשוט ירו בציפורים שהתעופפו בשמיים. כל העם נקרא להשתתף במבצע השמדת הדרורים; מאו ציין כי ילדים מגיל חמש יכולים כבר לפעול למען המטרה, ואכן ילדים בהשתתפו בפעילויות השמדת הדרורים כחלק מלימודיהם בבית הספר היסודי. התקפות המוניות אלה דלדלו את אוכלוסיית הדרורים, וכמעט שהביאו להכחדתה בסין.
כמה דרורים מצאו מקלט בשטחים החיצוניים של נציגויות דיפלומטיות שונות בסין. אנשי השגרירות הפולנית בבייג'ינג דחו את הבקשה הסינית להיכנס לשטח השגרירות כדי להפחיד את הדרורים שהסתתרו שם וכתוצאה מכך השגרירות הוקפה במתופפים. לאחר יומיים של תיפוף מתמיד נאלצו הפולנים להשתמש באתי חפירה כדי לנקות את השגרירות מדרורים מתים.
תוצאות

באפריל 1960 שינו המנהיגים הסינים את דעתם בשל השפעתו של האורניתולוג גֶ'נְג דְזְווֹשִׂין (郑作新), שטען כי דרורים אוכלים מספר רב של חרקים, בנוסף לדגנים. במקום שתגדל, תפוקת האורז לאחר הקמפיין פחתה באופן משמעותי. מאו הורה על סיום המערכה נגד הדרורים, והחליף אותה במערכה נגד פשפשים, מכיוון שהשמדת הדרורים הפרה את האיזון האקולוגי וחרקים הרסו יבולים כתוצאה מהיעדר טורפים טבעיים.
אולם בשלב זה כבר היה מאוחר מדי. ללא דרורים שיאכלו אותם, אוכלוסיות הארבה התעצמה, ארבה מילא את הארץ והעצים את הבעיות האקולוגיות שכבר נגרמו בעקבות הקפיצה הגדולה, שכללה בין היתר כריתת יערות נרחבת ושימוש ברעלים והדברה. חוסר איזון אקולוגי החמיר את הרעב הסיני הגדול, בו 15–45 מיליון איש מתו מרעב. בסופו של דבר נאלצה ממשלת סין לייבא 250,000 דרורים מברית המועצות כדי לחדש את אוכלוסייתם.
קמפיין מחודש

ב־19 ביוני 1998 תלתה כרזה באוניברסיטת דרום מערב החקלאית בצ'ונגצ'ינג, "היפטרו מארבעת המזיקים". תשעים וחמישה אחוזים ממשקי הבית נצטוו להיפטר מארבעה מזיקים; הפעם הוחלפו הדרורים בתיקנים. קמפיין דומה נצפה באביב 1998 בבייג'ינג. מעט אנשים הגיבו לקמפיינים אלה, שכן רבים כבר נהגו להרוג את המזיקים האלה, במיוחד ג'וקים.
השפעה תרבותית

בסדרת הדרמה משנת 2009, רוזי ביזנס (שהתרחשה באמצע המאה ה-19 בסין), העלה איכר את הרעיון להרוג את הדרורים כדי לשפר את התפוקה החקלאית. הרעיון הועלה כמעשה קונדס כדי להערים על בעלי האדמות ולגרום להם לרעב ועוני.
הקמפיין לחיסול הדרורים מוזכר בסרט דרכון לסין משנת 1960. בסצנה קצרה, נראים אנשים יורים זיקוקים כדי לגרום לדרורים להתעופף.
האלבום Every Red Heart Shines Toward the Red Sun (2006) של להקת הפוסט-רוק האמריקאית Red Sparowes מספר, באמצעות כותרות שיריו, את סיפור קמפיין חיסול הדרורים.
הרומן דרורי ואן פה מאת הסופר הסרבי אריך קוש מתאר את הקמפיין לחיסול הדרורים כאלגוריה להשמדת היהודים במלחמת העולם השנייה.
ראו גם

מלחמת האמו
התוכנית הגדולה לשינוי הטבע
מס על עצים (אנ')
רשימת הקמפיינים של המפלגה הקומוניסטית בסין (אנ')
הערות שוליים

↑  Rebecca Kreston, "Paved With Good Intentions: Mao Tse-Tung’s “Four Pests” Disaster", Discover magazine, Feb 26, 2014.
↑  RED CHINA: Death to Sparrows, TIME May 05, 1958.
↑  "Saving the Clangs, Songs, and Shouts of Old Beijing". Bloomberg.com (באנגלית). 2014-09-18. נבדק ב-2021-03-24.
↑  Dvorsky, George. "China's Worst Self-Inflicted Environmental Disaster: The Campaign to Wipe Out the Common Sparrow". io9 (באנגלית אמריקאית). אורכב מ-המקור ב-2012-08-22. נבדק ב-2017-04-25.
↑  Judith Shapiro, Mao's War Against Nature: Politics and the Environment in Revolutionary China, Cambridge University Press 2001, 86-87.
↑  "Chiny. Historia" [China. History] (בפולנית). 2 ביוני 1999. נבדק ב-3 במאי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Nowak, Eugeniusz (2002). "Erinnerungen an Ornithologen, die ich kannte (4. Teil)" (PDF). Der Ornithologische Beobachter (בגרמנית). 99: 49–70. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2018-02-22. נבדק ב-2018-02-22.
↑  Shapiro, Judith Rae (2001). Mao's War Against Nature: Politics and the Environment in Revolutionary China. Cambridge University Press. ISBN 0-521-78680-0.
↑  McCarthy, Michael (2 באוגוסט 2006). "The secret life of sparrows". The Independent. נבדק ב-30 בינואר 2009. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Summers-Smith, J. Denis (1992). In Search of Sparrows. London: Poyser. pp. 122–124. ISBN 0-85661-073-9.
↑  Denis Summers-Smith, In Search of Sparrows, A & C Black, 2010, 122–124.
↑  Peng, Xizhe (1987). "Demographic Consequences of the Great Leap Forward in China's Provinces". Population and Development Review. 13 (4): 639–670. doi:10.2307/1973026. JSTOR 1973026.
↑  Akbar, Arifa (17 בספטמבר 2010). "Mao's Great Leap Forward 'killed 45 million in four years'". The Independent. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Pantsov, Alexander (2013). Mao: The Real Story. Simon and Schuster.
↑  Shapiro, Judith Rae (2001). Mao's War Against Nature: Politics and the Environment in Revolutionary China. Cambridge University Press. ISBN 0-521-78680-0.
↑  אדם רז, ""דרורי ואן פה" מתאר בפירוט מצמרר את המכניזם של גיוס ההמונים לתמיכה בפעולות נפשעות", הארץ ספרים, 13.05.21.
תיירות בסלובניה

אגם בלד
נהר לובליאנקה בליובליאנה
מערת פוסטיונה
תיירות היא ענף בכלכלתה של סלובניה. בשנת 2017 ביקרו בסלובניה כ-3,000,000 תיירים שלנו כ-7,300,000 לינות לצד תיירות הפנים שרשמה כ-3,800,000 לילות.
רקע

סלובניה מציעה לתיירים מגוון של נופים, על אף קוטנה היחסי של המדינה. האלפים היוליאניים בצפון מערבה, נוף ים תיכוני בדרום מערב, המישור הפאנוני בצפון מזרח, והאלפים הדינריים בדרום מזרח. אזורים אלה חופפים בקירוב לאזורים ההיסטוריים של סלובניה המבוססים על שטחי ממלכת הבסבורג (קרניולה, קריתיניה, סטריאה ואזור החוף). לכל אחד מאזורים אלה ערכי טבע, גאוגרפיה, ארכיטקטורה ומאפיינים תרבותיים משלו.
סלובניה מציעה לתיירים הרים מושלגים, כרי דשא, רצועה ימית, מערות ואגמים, ההופכים אותה ליעד אטרקטיבי באירופה.
בליובליאנה הבירה מבחר בניינים הבנויים בסגנון הבארוק והארט נובו, שחלקם פרי תכנונו של האדריכל הסלובני יוז'ה פלצ'ניק.
אטרקציות נוספות הן אגם בלד, נהר הסוצ'ה, והר טריגלב, שהוא הגבוה ביותר במדינה. חבל הקראס הנמצא באזור החוף הוא יעד תיירותי חשוב. מערת פוסטוינה ומערות שקוציאן הסמוכות הוכרזו שתיהן על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית. מערות נוספות באזור פתוחות למבקרים, בהן מערת וילניצה.
לחוף הים האדריאטי שוכנת העיירה פיראן בעלת האדריכלות הגותית-ונציאנית. העיירה הסמוכה פורטורוז' היא יעד נופש פופולרי בו מתקיימת תיירות הימורים. איזולה וקופר הן עיירות תיירותיות נוספות באזור.
אזור סטיריה בצפון מזרח המדינה ידוע ביין הלבן ובשמן זרעי הדלעת המיוצרים בו. הרי פוחוריה (Pohorje) הם חלק מהאזור ובהם אתרי סקי. העיר מאריבור מציעה פסטיבלי תרבות.
אזור פרקמוריה ידוע במטבח הייחודי שבו. בין המאכלים המסורתיים שבו, הידועים ביותר הם בשר חזיר, לפת וקדרת תבשיל שנקרא בויטה רפה (bujta repa). עוגת הפרקמורסקה גיבניצה (Prekmurska gibanica), מקורה באזור.
התיירות הכפרית חשובה בכל רחבי המדינה, והיא מפותחת במיוחד באזור קראס, בחלקים הפנימיים של קרניולה, קרניולה התחתונה וצפון איסטריה, ובאזור שמסביב לפודצ'טרטק וקוז'יה במזרח סטיריה. באזורים אלה נפוצים טיולים רגליים, רכיבה על סוסים ורכיבה על אופניים.
הפארק הלאומי טריגלב הוא פארק לאומי הממוקם בסלובניה והיחיד במדינה. הוא נקרא על שמו של הר טריגלב, סמל לאומי של סלובניה, הממוקם כמעט באמצע הפארק הלאומי. ממנו התפשטו העמקים באופן רדיאלי, המספקים מים לשני נהרות גדולים שמקורותיהם בהרי האלפים היוליאנים: הסוצ'ה והסאבה, הנשפכים לים האדריאטי ולים השחור, בהתאמה.
רכס הרי קרבנקה בגבול סלובניה-אוסטריה והאלפים הקמניקיים מהווים אף הם יעדים תיירותיים חשובים, כמו הרי הפוחוריה. שלא כמו אזור האלפים היוליאניים, אזורים אלה מושכים בעיקר תיירות מקומית ומן האזורים הקרובים באוסטריה.
בסלובניה יש מספר ערים קטנות מימי הביניים, המשמשות כאטרקציות תיירותיות חשובות. מאלה, המפורסמות ביותר הן פטוי, שקופיה לוקה, ופיראן. כפרים מבוצרים, רובם ממוקמים במערב סלובניה (שטנייל, ויפבסקי קריז' ושמארטנו) הפכו ליעד תיירותי חשוב, במיוחד בשל אירועי התרבות המאורגנים בסביבתם.
מספר כניסת תיירים לפי אזרחות (נכון לשנת 2016)

איטליה איטליה 523,779
אוסטריה אוסטריה 311,183
גרמניה גרמניה 307,410
קרואטיה קרואטיה 152,981
דרום קוריאה דרום קוריאה 113,615
בריטניה בריטניה 109,420
סרביה סרביה 102,850
הונגריה הונגריה 101,180
הולנד הולנד 95,490
צ'כיה צ'כיה 91,596
צרפת צרפת 91,202
ארצות הברית ארצות הברית 81,167
פולין פולין 73,462
ישראל ישראל 67,055
בלגיה בלגיה 63,724
שווייץ שווייץ 47,031
הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין 45,324
ספרד ספרד 45,222
רוסיה רוסיה 43,609
בוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובינה 43,197
סך הכל 3,032,256 מבקרים מכל העולם
הערות שוליים

↑  עמרי גלפרין, טבע הדברים, מריבור: בובה של עיר לטיול בסלובניה, באתר ynet, 4 ביוני 2012
↑  שלומית יפת ביאליק - מגזין מסע אחר, הקינוחם של סלובניה באתר את, 25 באפריל 2009
↑  Table 1: Tourist arrivals and overnight stays by countries, Slovenia, 2016 –  final data
סינון שיתופי

תמונה זו ממחישה את הסינון השיתופי ויכולתה לחזות את העדפות המשתמש. תחילה, משתמשים שונים מדרגים פריטים שונים (כמו קטעי וידאו, תמונות, משחקים). לאחר מכן, המערכת חוזה את דירוג המשתמש לפריט, שעדין לא דורג על ידו. תחזית זו מבוססת על הדירוגים הקיימים של משתמשים אחרים, שיש להם דירוגים הדומים לאלו של המשתמש הפעיל. לדוגמה, במקרה שלנו המערכת חוזה שהמשתמש הפעיל לא יאהב את הווידאו.
סינון שיתופי  (באנגלית: Collaborative Filtering) מתאר תהליך של סינון מידע באמצעות שיתוף פעולה בין משתמשי מחשב שונים או בין סוכנים אוטומטים שונים. מטרתו של הסינון השיתופי היא להקל על משתמשים למצוא מוצרים או ידע על ידי מציאת הדמיון ביניהם לבין היסטוריית הגלישה והצריכה של משתמשים אחרים בעלי אפיון דומה. הנחת היסוד של גישת הסינון השיתופי היא שאם לפלוני יש העדפות הדומות לאלה של אלמוני בנושא מסוים או מוצר, אזי קיים סיכוי שהעדפותיהם יהיו דומות גם בנושאים אחרים ובמוצרים אחרים.
הצורך בתהליך מסוג זה עלה עם הגידול בכמות הנתונים הנמצאים ברשת הנקראים נתוני עתק או big data. ברשת קיים מאגר נתונים מבוזר שאינו מאורגן לפי שיטה כלשהי, ומגיע ממקורות רבים, בכמויות גדולות, בפורמטים מגוונים ובאיכויות שונות. בנוסף, ניתן להצביע על עלייה משמעותית בשימוש באתרי מסחר מקוונים ובאתרי מידע. תהליך סינון שיתופי מאפשר באמצעות אלגוריתם לתת את המענה המתאים ביותר עבור המשתמש בבואו למצוא מידע רלוונטי עבורו. השימוש באלגוריתם זה נפוץ במיוחד במערכות המלצה באתרים באינטרנט.
רקע

השימוש הנרחב באינטרנט בשילוב היקף המידע שעובר ונאגר באינטרנט ובבסיסי נתוני ענק מקשה על המשתמש לאתר את המידע האפקטיבי ביותר עבורו. המצב מחייב טכניקה שתסייע במציאת המידע. סינון שיתופי היא אחת מהטכניקות שפותחה לסייע במציאת מידע רלוונטי עבור אותו משתמש. את טכניקת הסינון השיתופי ניתן למצוא בשימוש באתרים כמו גוגל, אמזון, eBay, Slashdot ו-LinkedIn . אתרים אלו מכילים כמויות גדולות מאוד של נתונים ומשתמשים והמשותף להם הוא הרצון לתת את ההמלצה הטובה ביותר עבור המשתמש.
מתודולוגיה

הנחת היסוד בבסיס טכניקת הסינון השיתופי היא שאנשים לרוב מחפשים מידע מאחרים שדומים להם הן מבחינת הצריכה והן מבחינת האפיון האישיותי. על מנת שהטכניקה תעבוד יש צורך לבנות אלגוריתם שמקבל את הנתונים הן על המשתמשים והן על מאפייני הצריכה שלהם כדוגמת מוצרים או השירותים שרכשו (או הביעו עניין לרכוש).
ישנם מספר עקרונות שצריכים להתקיים בו זמנית כדי לתמוך במודל האלגוריתמי:
השתתפות פעילה של משתמשים
חוויית משתמש – ממשק שבו אפשר להביע את העניין והרצונות של הגולש באופן אינטואיטיבי ופשוט
מודלים סטטיסטיים ומתמטיים שיוכלו לחבר בין אנשים בעלי עניין דומה
האתגר העומד בפני מודל הסינון שיתופי הוא ביכולת לתת את המשקל הנכון להעדפות של כל אחד מן המשתמשים.
מטרת הסינון השיתופי היא לדעת מה להמליץ לפלוני על מוצר או ידע. האלגוריתם להמלצה משתנה בהתאם לסוג האלגוריתם שבו המערכת משתמשת, אך המטרה נשארת זהה.
מתודולוגיה > דוגמה

ניתן להציג את צורת ההמלצה של המערכת בדוגמה הבאה:
קיימת מערכת המלצה של סרטים באינטרנט על פי סוגות. מערכת זו ממליצה למשתמש מסוים על סרטים חדשים על ידי ניתוח העדפותיו בסרטים כפי שבאו לידי ביטוי בפעילותיו הקודמות באתר. מערכת ההמלצה מאתרת משתמשים דומים (משתמשים בעלי העדפות דומות), בודקת אלו סרטים נוספים העדיפו המשתמשים הדומים ועל בסיסה ממליצה על רשימה של סרטים.
שאלה: האם כדאי להמליץ לקרן על סרטי מלודרמה? האם כדאי להמליץ לאורית על סרטי אסונות?
הסינון השיתופי יענה על השאלה על פי המידע:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | אסונות | מתח | קומדיה | רומנטיים | מלודרמה | אימה |
| זיו | אוהב/ת | אוהב/ת | אוהב/ת | אינו/ה אוהב/ת | אינו/ה אוהב/ת |  |
| אורית | ?????? | אינו/ה אוהב/ת | אוהב/ת | אוהב/ת | אוהב/ת | אינו/ה אוהב/ת |
| דור |  | אוהב/ת | אוהב/ת | אינו/ה אוהב/ת | אוהב/ת | אוהב/ת |
| קרן | אינו/ה אוהב/ת | אוהב/ת | אוהב/ת | אוהב/ת | ????? | אוהב/ת |
האלגוריתם מחשב העדפות וטעמים דומים ויזהה שמי שאוהב גם קומדיה, גם מתח וגם אימה אוהב סרטי מלודרמה. האלגוריתם לוקח בחשבון גם את האפיון המגדרי, ומשום שאורית אוהבת סרטי מלודרמה וקרן ואורית הן נשים הוא ימליץ לקרן על סרטי מלודרמה.
לגבי ההמלצה לאורית – כאן זה תלוי. מצד אחד אורית וקרן שתיהן נשים אך למערכת יש שתי סוגות ששתיהן מסכימות עליהן (קומדיה וסרטים רומנטיים) ושתי סוגות שעליהן הן לא מסכימות (מתח ואימה).
מבחינת טעמים – למערכת יש נתונים רק על העדפות סרטי אסונות שהוזנו על ידי זיו וקרן. המכנה המשותף של זיו ואורית הוא בסרטי קומדיה ששניהם אוהבים לצפות. לאור זאת, האם המערכת תמליץ לאורית על סרטי אסונות?
התשובה לאורית תשתנה לפי האלגוריתם שהמערכת בנויה עליו.
סוגים של סינון שיתופי

קיימים שלושה סוגים של סינון שיתופי.