stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טיסה 301 של לאו איירליינס
הערות שוליים

↑  Lao Airlines ATR 42/72 - MSN 1071 - RDPL-34233 באתר airfleets.net
↑  Simon Hradecky ‏Crash: Lao AT72 at Pakse on Oct 16th 2013, went into Mekong River on approach באתר Aviation Herald, ‏16 באוקטובר 2013
↑  JERRY HARMER‏ BODIES RECOVERED IN MEKONG AFTER LAOS PLANE CRASH‏ 17 באוקטובר 2013 באתר Associated Press
↑  Vol QV 301 du 16 Octobre 2013 - ATR 72-600 (בצרפתית)
טרוויזו (נפה)

נפת טרוויזו  (באיטלקית:  Provincia di Treviso) היא נפה במחוז ונטו שבאיטליה. היא משתרעת על שטח של 2,476 קמ"ר, ונכון לשנת 2014 מתגוררים בה 888,249 תושבים. בירתה של הנפה בעיר טרוויזו.
הנפה גובלת בנפת בלונו בצפון. במזרח היא גובלת בנפת פורדנונה במחוז פריולי-ונציה ג'וליה. בדרום היא גובלת בנפת ונציה ובנפת פדובה. במערב היא גובלת בנפת ויצ'נצה.
פאלאצו בטרוויזו.
פאלאצו בטרוויזו.
טפיל משנה-התנהגות

הטפיל Toxoplasma gondii משפיע על התנהגותם של מכרסמים ובכך מגדיל את הסיכוי שייטרפו בידי חתול
החילזון Succinea putris נושא את התולעת Leucochloridium paradoxum אשר גורמת לאחת מעיניו לבלוט ולהאיר בצורה המושכת עופות טורפים.
טפיל משנה-התנהגות הוא יצור טפילי שגורם לשינויים מובחנים בהתנהגות הפונדקאי שלו, אשר מסייעים לטפיל לקדם את מחזור החיים שלו.
במספר טפילים, המניפולציה על התנהגות הפונדקאי מגדילה את הסיכוי שהפונדקאי ייטרף. דבר זה יכול לסייע לטפיל לעבור לפונדקאי חדש, אשר נמצא במקום גבוה יותר בשרשרת המזון. בטפילים נוספים, שינויי ההתנהגות עשויים לשרת את הטפיל בדרכים אחרות, למשל לגרום לפונדקאי לעבור לסביבה שבה יהיה נוח לטפיל להתפתח או להתרבות.
קיימים טפילים שמשפיעים באופן ישיר על מערכת העצבים המרכזית של הפונדקאי, ובכך גורמים לשינוי בהתנהגותו. עם זאת, במרבית המקרים ההשפעה פועלת דרך מנגנונים פחות ישירים, כאשר אינטראקציה של הטפיל עם מערכת החיסון של הפונדקאי, או עם מערכות פיזיולוגיות אחרות בגוף הפונדקאי, היא שמובילה בעקיפין לשינוי עצבי והתנהגותי.
היכולת של טפילים מסוג זה להשפיע על התנהגויות מורכבות ועל מנגנוני קבלת החלטות בפונדקאים שלהם הופכת אותם למוקד משמעותי למחקר. חקר התופעה נוגע הן בהבנת תהליכי קו-אבולוציה בין טפילים לפונדקאים, והן בהתנהגות בעלי חיים ובזיהוי המנגנונים העצביים שעומדים מאחוריה.
מחזורי חיים ואבולוציה של טפילים

| --- | --- |
 :  ראו גם – טפילות, קו-אבולוציה
ישנו מגוון רחב של טפילים בעולם החי - יצורים טפיליים קיימים בשלל צורות וגדלים, ממקרו-טפילים שהם בעלי חיים או צמחים ועד מיקרו-טפילים שהם יצורים חד-תאיים או וירוסים.
המגוון מתבטא גם במחזורי החיים של הטפילים. ישנם טפילים שמותאמים לחיים בתוך או על גבי פונדקאי מסוג אחד בלבד, ולעומתם ישנם טפילים שמחזור חייהם כולל מעברים בין פונדקאי ביניים (אחד או יותר) לבין פונדקאי סופי. כך למשל, טפילי Plasmodium שגורמים למחלת המלריה עוברים מסלול חיים מעגלי בין האדם, שהוא פונדקאי ביניים של הטפיל, לבין יתושי אנופלס ממין נקבה, שהן הפונדקאי הסופי שבו הטפיל מתרבה. בנוסף, קיימים טפילים רבים שנטפלים לפונדקאי רק בחלק משלבי ההתפתחות שלהם, ובשלבי התפתחות אחרים חיים באופן עצמאי.
בהתאם לכך, השפעה של טפיל על התנהגות הפונדקאי עשויה לקדם את מחזור החיים של הטפיל בדרכים שונות - להקל על הטפיל לעבור לפונדקאי מסוג אחר, להוביל את הפונדקאי לסביבה חיצונית מועדפת שבה הטפיל יכול לעזוב את הפונדקאי, לספק יותר חומרי מזון לטפיל בעודו בתוך הפונדקאי וכו'.
מבחינה אבולוציונית, היחסים בין טפיל ופונדקאי הם מקרה פרטי של קו-אבולוציה, כלומר מצב שבו שני מינים המקיימים יחסי גומלין מפעילים לחצים של ברירה טבעית זה על זה. ביחסי טפילות, התוצר של האבולוציה ההדדית (בנקודת הזמן הנוכחית) הוא מצב שבו נראה כי צד אחד - הטפיל - מרוויח מהאינטראקציה בין המינים, ואילו הצד השני - הפונדקאי - סובל ממנה. דינמיקה זו בולטת מאוד גם בהקשר של טפילים משני-התנהגות - נוכחות הטפיל גורמת לפונדקאי לחרוג מדפוסי ההתנהגות הרגילים שלו (למשל, להיזהר פחות מטורפים), ובכך אולי להתנהג בצורה שתורמת לשרידות של הטפיל אך פוגעת בשרידות שלו עצמו.
קושי מסוים בחקר התופעה הוא הטיית אישור בפירוש התופעות ההתנהגותיות, כאשר קיימת נטייה מסוימת בקרב חוקרים לפרש שינויים בהתנהגות פונדקאי עקב הדבקה בטפיל בתור דפוסים שמשרתים את הטפיל ושהם תוצר של אדפטציה של הטפיל. עם זאת, שינויים בהתנהגות הפונדקאי בעקבות הדבקה בטפיל עשויים להיות תוצר לוואי מקרי של תהליך ההדבקה, הם עשויים להיות שריד לקו-אבולוציה בין אבות קדמונים של הטפיל לפונדקאים שלו (ולפיכך אינם בהכרח תורמים לשרידות הטפיל בנקודת הזמן הנוכחית), והם עשויים גם להיות דפוסי התנהגות שמשרתים דווקא את הפונדקאי ומסייעים לו להסתגל לנוכחות הטפיל.
השפעות שונות על התנהגות הפונדקאי > עידוד טריפה של פונדקאי ביניים

כאמור, ישנם טפילים עם מחזורי חיים הכוללים פונדקאי ביניים ופונדקאי סופי. כאשר הטפיל חי בפונדקאי ביניים, האינטרס שלו הוא שפונדקאי הביניים ייטרף על ידי הפונדקאי הסופי, אשר רק בו הטפיל מסוגל להתרבות. המניפולציה על התנהגות הפונדקאי במצבים אלה מכונה לעיתים Parasite-induced trophic facilitation, שכן בתהליך זה הטפיל מסייע לעצמו לעבור לטורף שנמצא ברמת הזנה (Trophic level) גבוהה יותר בשרשרת המזון.
השינוי ההתנהגותי שהטפיל יוצר בפונדקאי אינו בהכרח מעודד טריפה על ידי טורף ספציפי אחד בלבד - ייתכן כי לצד הטריפה על ידי הפונדקאי הסופי, שינוי ההתנהגות יגביר גם את הסיכוי שהפונדקאי ייטרף בידי טורפים נוספים, שהטפיל אינו מותאם אליהם. על מנת להעריך אם המניפולציה ההתנהגותית אכן מועילה לטפיל, יש לשקלל את העלייה בהסתברות הטריפה על ידי פונדקאי סופי לעומת העלייה בהסתברות הטריפה על ידי טורפים אחרים, שהם "מבוי סתום" מבחינת הטפיל.
דוגמאות:
הטפיל החד-תאי Toxoplasma gondii מדביק בעלי חיים רבים (ובהם גם בני אדם), אך מסוגל להתרבות רק בפונדקאים סופיים שהם ממשפחת החתוליים. מספר מחקרים הראו כי מכרסמים (לדוגמה חולדות) שנדבקו בטפיל זה משנים את התנהגותם באופן שמעלה את הסיכוי שייטרפו בידי חתולים. בין היתר נמצא כי בעוד חולדות בריאות נוטות להירתע ולהתרחק מריח של שתן חתולים, חולדות שנדבקו בטפיל כבר אינן נרתעות מריח זה, דבר שמגביר את החשיפה שלהן לטריפה.
Microphallus piriformes היא תולעת שטוחה שנטפלת לחילזון Littorina saxatilis כפונדקאי ביניים, ולשחף צפוני כפונדקאי סופי. חלזונות ממין זה חיים על גבי סלעים בקו החוף. באופן טיפוסי הם שוהים מתחת למים או צמוד לקו המים, ואינם נמצאים במעלה הסלעים לאורך זמן, בין היתר כדי להימנע מהתייבשות. לעומת זאת, חלזונות שנדבקו בטפיל משנים את דפוסי התנועה שלהם ונעים יותר כלפי מעלה, בפרט סביב זמן שיא הגאות. מפני שהחלזונות המוטפלים מבלים יותר זמן כשהם מחוץ למים ובמעלה הסלעים, נראה כי הם חשופים יותר לטריפה בידי שחפים. מעבר לכך, דפוסי ההתנהגות הללו נצפו רק בחלזונות שאצלם ההדבקה בידי התולעים הגיעה לשלב מתקדם, שבו הן כבר בשלות לעבור לפונדקאי הסופי ולהתרבות.
השפעות שונות על התנהגות הפונדקאי > עידוד הדבקה בין פרטים

כאשר לטפיל יש מסלול חיים פשוט, עם פונדקאי סופי בלבד, דרך אחת לקדם את הישרדותו ורבייתו של הטפיל היא דרך מגע בין פרטים שונים בתוך אוכלוסיית הפונדקאי. בטפילים שיכולים לעבור בין פונדקאים דרך רוק - בהקשר זה מדובר לרוב בנגיפים - אחת האסטרטגיות של הטפיל להגדיל את תפוצתו היא באמצעות עידוד התנהגות אגרסיבית ותוקפנית של הפונדקאי כלפי בני מינו. בצורה זו, הטפיל יכול להפיץ את עצמו באוכלוסייה דרך פצעי נשיכה.
הדוגמה המוכרת ביותר לכך היא נגיפי הכלבת. למעשה לנגיפים אלה אין פונדקאי ספציפי אחד, שכן הם מותאמים להדבקת מנעד רחב של יונקים. הדבקה של בעלי חיים שונים בכלבת מלווה פעמים רבות בשינויים התנהגותיים בולטים, וביניהם התנהגות תוקפנית. כך, הפרופיל ההתנהגותי של כלבת מגביר את הפצת הנגיף בתוך ובין אוכלוסיות של יונקים, למשל בהדבקה דרך נשיכה מכלב לכלב או מכלב לאדם.
אם הטפיל מדבק במגע מיני, אסטרטגיה הגיונית נוספת היא עידוד רבייה והתנהגות מינית בין פרטים. קיימים מחקרים המתעדים עלייה בפעילות מינית של בעל חיים עקב הדבקה בטפיל, אם כי הם נדירים יחסית בספרות. אפיון השפעתם של טפילים על התנהגות מינית הוא מעט מורכב, בין היתר כי התנהגויות מחלה, שמבטאות תגובה חיסונית של בעלי חיים להדבקות וזיהומים, כוללות לרוב ירידה ברמת הפעילות בכלל והפעילות המינית בפרט. לפיכך, באופן תאורטי לפחות, ה"מניפולציה" ההתנהגותית מצד הטפיל עשויה להתבטא דווקא בדפוס התנהגותי שדומה לזה של פרטים בריאים.
בשנת 2017 הועלתה השערה, שלפיה גם התנהגות אלטרואיסטית של פונדקאים עשויה לשקף מניפולציות התנהגותיות המסייעות לחיידקים להתפשט באוכלוסייה.
השפעות שונות על התנהגות הפונדקאי > מעבר לסביבה חיצונית מועדפת

עבור טפילים שמחזור החיים שלהם כולל שלב עצמאי, שבו הם אינם מקושרים לפונדקאי, אחד משינויי ההתנהגות שעשויים להועיל לטפיל הוא הובלת הפונדקאי לסביבה חיצונית ספציפית, כזו שהיא מיטבית לצורכי המחיה והרבייה של הטפיל העצמאי.
התולעת Paragordius tricuspidatus היא טפיל של צרצר מהמין Nemobius sylvestris. לאחר שהתולעת מתפתחת וגדלה בתוך גוף הצרצר, היא משפיעה על התנהגותו בצורה שמובילה את הצרצר לקפוץ לתוך מים, צעד "התאבדותי" שעלול להסתיים בטביעה. בשלב זה, התולעת נוטשת את הפונדקאי ויכולה לעבור לחלק העצמאי במחזור החיים שלה, שבו היא חיה ומתרבה בתוך הסביבה המימית.
השפעות שונות על התנהגות הפונדקאי > סיוע "אקטיבי" לטפיל

אחת הדוגמאות יוצאות הדופן לשינויי התנהגות בפונדקאים היא אסטרטגיה המכונה "מניפולציית שומר הראש". מדובר בתופעה שנצפתה בטפילים שהם חרקים פרזיטואידים, שבה הטפיל "מגייס" את הפונדקאי שלו לשמור ולהגן על צאצאיו.
צרעות פרזיטואידיות מהסוג Glyptapanteles נטפלות לזחלים של מספר מיני עשים. הצרעות מטילות ביצים בגוף הזחל, ולאחר תקופה שבה הן מתפתחות וניזונות בתוכו, פגיות של הצרעה מגיחות מהזחל המאכסן וטוות לעצמן פקעות בסמוך אליו. בשלב זה, הזחל חווה שינוי משמעותי בהתנהגות. הוא מפסיק לזוז כמעט לחלוטין ונותר צמוד לגלמי הצרעות, אך כאשר מתקרב טורף כלשהו הוא מתחיל להניע את פלג גופו העליון באופן דרמטי מצד לצד. כך, הזחל הודף טורפים ומונע פגיעה בגלמי הצרעה הטפילה.
מנגנונים פיזיולוגיים

התנהגותם של בעלי חיים נשלטת על ידי מערכת העצבים שלהם. לפיכך, על מנת שטפיל ישנה את התנהגות בעל החיים שמאכסן אותו עליו להשפיע על תפקוד מערכת העצבים.
עם זאת, לא קיימים מקרים רבים שבהם הודגם כי הטפיל משפיע באופן ישיר על מערכת העצבים של הפונדקאי. דבר זה נובע גם מקשיים בזיהוי המנגנון הפיזיולוגי המדויק שמוביל לשינוי ההתנהגותי. אך מעבר לקושי המחקרי, ההערכה היא כי במרבית המקרים התהליך מתרחש דרך מנגנון עקיף, שבו ההשפעה הישירה של הטפיל היא על מערכת פיזיולוגית מסוימת, והשינוי במערכת זו הוא שמוביל לבסוף לשינויים בתפקוד מערכת העצבים.
דפוס חוזר שתואר בטפילים משני-התנהגות רבים הוא מנגנון השפעה שמתווך דרך אינטראקציות בין הטפיל למערכת החיסון של הפונדקאי. הסבר אחד לכך הוא שבאופן כללי, הישרדותם של טפילים תלויה מאוד בקשרים עם מערכת זו ובעריכת מניפולציות עליה. לכן, נראה כי מבחינת ההסתגלות של הטפיל, הרחבה של מניפולציה חיסונית קיימת כך שתשפיע גם על התנהגות הפונדקאי היא צעד אבולוציוני "קטן" ומתבקש.
הערות שוליים

1 2  Otto Seppälä, E. Tellervo Valtonen, Daniel P Benesh, Host manipulation by parasites in the world of dead-end predators: adaptation to enhance transmission?, Proceedings of the Royal Society B: Biological Sciences, 2008 doi: 10.1098/rspb.2008.0152
1 2 3  Stav Emanuel, Maayan Kaiser, Frederic Libersat, Mind Control: How Parasites Manipulate Cognitive Functions in Their Insect Hosts, Frontiers in Psychology 9, 2018 doi: 10.3389/fpsyg.2018.00572
1 2 3 4 5  Frédéric Thomas, Shelley Adamo, Janice Moore, Parasitic manipulation: where are we and where should we go?, Behavioural Processes, Host Manipulation by Parasites 68, 2005-03-31, עמ' 185–199 doi: 10.1016/j.beproc.2004.06.010
↑  M. Berdoy, J. P. Webster, D. W. Macdonald, Fatal attraction in rats infected with Toxoplasma gondii, Proceedings of the Royal Society B: Biological Sciences, 2000 doi: 10.1098/rspb.2000.1182
1 2  Helen O. McCarthy, Susan Fitzpatrick, S. W. B. Irwin, A transmissible trematode affects the direction and rhythm of movement in a marine gastropod, Animal Behaviour 59, 2000-06-01, עמ' 1161–1166 doi: 10.1006/anbe.2000.1414
1 2  Klein S.L., Nelson R.J., Social Behavior and Parasites, Encyclopedia of Animal Behavior 3, עמ' 216-225 doi: 10.1016/B978-0-08-045337-8.00143-1
1 2  Martin Heil, Host Manipulation by Parasites: Cases, Patterns, and Remaining Doubts, Frontiers in Ecology and Evolution 4, 2016 doi: 10.3389/fevo.2016.00080
↑  Lilach Hadany, Ranit Aharonov, Ohad Lewin-Epstein, Microbes can help explain the evolution of host altruism, Nature Communications 8, 2017-01-12, עמ' 14040 doi: 10.1038/ncomms14040
↑  Frédéric Thomas, David G. Biron, David Duneau, Camille Lebarbenchon, Water-seeking behavior in worm-infected crickets and reversibility of parasitic manipulation, Behavioral Ecology 22, 2011-03-01, עמ' 392–400 doi: 10.1093/beheco/arq215
↑  Frédéric Thomas, Guillaume Mitta, Jacques Brodeur, Simon Payette Daoust, Diversity and evolution of bodyguard manipulation, Journal of Experimental Biology 216, 2013-01-01, עמ' 36–42 doi: 10.1242/jeb.073130
↑  Maurice W. Sabelis, Angelo Pallini, Eraldo R. Lima, Juliana Oliveira Fonseca, Parasitoid Increases Survival of Its Pupae by Inducing Hosts to Fight Predators, PLOS ONE 3, 2008-06-04, עמ' e2276 doi: 10.1371/journal.pone.0002276
טפילים לבעלי חיים חברתיים עשויים להרוויח מעלייה באגרסיביות של הפונדקאי, כפי שקורה בנגיף הכלבת
זחל של העש Thyrinteina leucocerae מגן על גלמים של הצרעה הטפילית Glyptapanteles מפני חרק מתקרב
יורי בונדארב

| --- | --- |

יורי בונדארב (2014)
 לידה:  15 במרץ 1924 אורסק, רוסיה 
 פטירה:  29 במרץ 2020 (בגיל 96) מוסקבה, רוסיה 
 מדינה:  ברית המועצות, רוסיה 
 מקום קבורה:  בית הקברות טרויקורובסקויה 
 מקום לימודים:  Orenburg Higher Anti-aircraft Missile School, מכון גורקי לספרות 
 שפות היצירה:  רוסית 
 סוגה:  רומן, סיפור קצר, רומן קצר, מסה 
 זרם ספרותי:  ריאליזם סוציאליסטי 
 פרסים והוקרה:  פרס ברית המועצות (1977)  Great literary prize of Russia (2012)  Yasnaya Polyana Literary Award (2013)  פרס לנין (1972)  מדליית אלכסנדר פדייב (1973)  הפרס הבינלאומי לספרות ומדע על שם מיכאיל שולוחוב (1995)  מדליית העוז (21 ביוני 1944)  פרס ברית המועצות (1983)  עיטור לנין (14 במרץ 1984)  מדליית הפטיש והמגל (14 במרץ 1984)  Patriarchal Literary Prize (2015)  פרס האחים וסילייב של הרפובליקה הסובייטית הרוסית (1975)  עיטור מהפכת אוקטובר (7 באוגוסט 1981)  עיטור אות הכבוד (28 באוקטובר 1967)  עיטור הדגל האדום של העמל (18 במרץ 1974)  עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה דרגה ראשונה (11 במרץ 1985)  עיטור לנין (22 ביוני 1971)  מדליית העוז (14 באוקטובר 1943)  עיטור הידידות בין העמים (14 במרץ 1994)  המשמר הסובייטי  תג הפציעה  כוכב ידידות העמים  עיטור מלחמת המולדת  עיטור האומץ האישי (טרנסניסטריה)  מדליה להנצחת 70 שנה לכוחות המזוינים של ברית המועצות  מדליה להנצחת 60 שנים לניצחון במלחמת המולדת הגדולה 1941–1945  מדליה להנצחת 50 שנים לכוחות המזוינים של ברית המועצות  מדליה להנצחת 100 שנים להולדתו של לנין  מדליה להנצחת 20 שנים לניצחון במלחמת המולדתה הגדולה 1941–1945  מדליית ותיק העמל  מדליית הניצחון על גרמניה במלחמה הפטריוטית הגדולה 1941–1945  מדליה על הגנת סטלינגרד  מדליה לציון 60 שנים לכוחות המזוינים של ברית המועצות  מדליה להנצחת 30 שנים לניצחון במלחמת המולדתה הגדולה 1941-1945  מדליה להנצחת 50 שנים לניצחון במלחמת המולדת הגדולה 1941–1945  מדליה להנצחת 70 שנים לניצחון במלחמת המולדת הגדולה 1941-1945  מדליה להנצחת 40 שנים לניצחון במלחמה הפטריוטית הגדולה 1941־1945  מדליה להנצחת 65 שנים לניצחון במלחמת המולדת הגדולה 1941-1945  עיטור אות הכבוד  אזרחות כבוד של וולגוגרד 
 
יורי בונדארב (ברוסית: Юрий Васильевич Бондарев; ‏ 15 במרץ 1924 – 29 במרץ 2020) היה סופר סובייטי. על פעילותו הספרותית זכה פעמיים בפרס ברית המועצות (1977,1983) ופרס לנין (1972). על פעילותו הספרותית והציבורית הוענקו לבונדארב מספר עיטורי ברית המועצות כולל עיטור לנין, עיטור הדגל האדום של העמל, עיטור מהפכת אוקטובר וגיבור העמל הסוציאליסטי.
ביוגרפיה

יורי בונדארב נולד בעיר אורסק (מחוז אורנבורג). אביו היה חוקר משטרתי. בשנת 1931 המשפחה עברה להתגורר במוסקבה.
באוגוסט 1942 בונדארב גויס לצבא האדום והשתתף בקרבות מלחמת העולם השנייה. במהלך קרב סטלינגרד בונדארב נפצע ולאחר החלמה חזר לחזית הלחימה.
לאחר שחרור מהצבא למד בונדארב במכון לספרות במוסקבה וסיים אותו בשנת 1951. היצירה הספרותית הראשונה שלו פורסמה בשנת 1949 בירחון ספרותי. במהלך השנים בונדארב כתב מספר סיפורים ורומנים שהתבססו על אירועים שהתרחשו במלחמת העולם השנייה. על פי חלק מספריו צולמו סרטים שבונדארב היה בהם תסריטאי.
בונדארב היה תסריטאי של סדרת סרטים בשם "השחרור".
במהלך שנות ה-90 הוא פרסם מספר ספרים אך הם לא זכו לתודעה ציבורית רחבה כמו ספרים שהוא פרסם במהלך שנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20. יצירותיו תורגמו ל-70 שפות. בשנת 1999 יצאה לאור אוסף של יצירותיו ב-9 כרכים.
במשך שנים בונדארב היה תומך בפעילות הממסד הסובייטי וכיהן בתפקידים שונים בארגון הסופרים הסובייטי. בשנת 1973 הוא חתם על מכתב גלוי נגד אלכסנדר סולז'ניצין ואנדריי סחרוב. בונדארב התנגד לתהליך הפרסטרויקה ובשנת 1991 חתם על עצומה שנחשבת לבסים אידאולוגי לפוטש של אוגוסט. במהלך שנות ה-90 הוא היה בין מנהיגי ארגונים קומוניסטים שהתנגדו למדיניות של בוריס ילצין.
נפטר ב-29 במרץ 2020.
טרונדור

| --- | --- |

מבט על הטרונדור מאגם מסקרדי שבארגנטינה
 מידע כללי
 סוג הר:  הר געש
 גובה:  3,491 מ'
 מדינה:  ארגנטינה, צ'ילה 
 מיקום:  ארגנטינה ריו נגרו, ארגנטינה   צ'ילה לוס לאגוס, צ'ילה
 רכס הרים:  אנדים
 מספר הר געש:  1508-011
 העפלה ראשונה:  1934, הרמן קלאוסן
 קואורדינטות:  41°09′25″S 71°53′05″W﻿ / ﻿41.15694°S 71.88472°W﻿ / -41.15694; -71.88472
  (למפת ארגנטינה מוגדלת) בואנוס איירס קורדובה בארילוצ'ה רוסאריו טוקומאן מאר דל פלאטה סלטה סנטה פה סן חואן אושואיה איגואסו אקונקגווה ברזיל פרגוואי בוליביה צ'ילה איי פוקלנד אורוגוואי האוקיינוס האטלנטי האוקיינוס השקט טרונדור(למפת ארגנטינה רגילה) בואנוס איירס קורדובה בארילוצ'ה רוסאריו טוקומאן מאר דל פלאטה סלטה סנטה פה סן חואן אושואיה איגואסו אקונקגווה ברזיל פרגוואי בוליביה צ'ילה איי פוקלנד אורוגוואי האוקיינוס האטלנטי האוקיינוס השקט טרונדור
 
טרונדור (בספרדית: Tronador) הוא הר געש רדום באנדים הדרומיים, הממוקם לאורך הגבול בין ארגנטינה וצ'ילה בקרבת העיר ברילוצ'ה. ההר נקרא "טרונדור" (בספרדית: "הרועם") על ידי מקומיים בשל הרעש, שמייצרים גושי הקרח הנופלים ממנו.
ההר המתנשא לגובה של 3,491 מטרים, גבוה ביותר מאלף מטרים משאר ההרים שמסביבו, דבר ההופך אותו כיעד מטפסים פופולרי. ההר הממוקם בין שני פארקים לאומיים: נאוול ואפי בארגנטינה, ווויסנטה פרס רוסאלס בצ'ילה. ההר מכיל 8 קרחונים, הנמצאים כרגע בנסיגה כתוצאה מהתחממות של הטרופוספירה העליונה.
גאוגרפיה וגאולוגיה

הטרונדור ממוקם באנדים הרטובים, אזור בעל משקעים רבים בצורה של גשם ושלג. האקלים הממוזג של האנדים הדרומיים מאפשרים היווצרות מספר קרחונים כתוצאה מקצב הצטברות גבוה של הקרחונים. הטרונדור הנמצא בקו רוחב 41° דרום, הוא חלק מנוף אלפיני של פיורדים, אגמים קרחוניים ועמקים קרחוניים.
כמו במקרה של הר הגעש לנין הקרוב, הטרונדור בנוי ברובו מבזלת.
גאוגרפיה וגאולוגיה > קרחונים

הטרונדור נודע בקרחונים הרבים המכסים חלקים שונים שלו. 8 קרחונים תועדו: אלרסה (Alerce), וונטיסקרו נגרו (Ventisquero Negro - הקרחון השחור), קאסה פנגה (Casa Pangue), קסטנו אוברה (Castaño Overa), ריו בלנקו (Río Blanco -נהר לבן), פריאס (Frías), פאולה (Peulla) ומנסו (Manso). במהלך העשורים האחרונים הקרחונים של הטרונדור, כמו מרבית הקרחונים של האנדים הדרומיים, נמצאים בנסיגה.
הקרחון השחור הנמצא בבסיס הטרונדור בפארק הלאומי נאוול ואפי הוא קרחון ייחודי. הצבע החום כהה המיוחד שלו מגיע מלכלוך בוצי וממשקעים הנמצאים באזור הצטברות של הקרחון, אשר מוזנים על ידי קרחון ריו מנסו כמה מאות מטרים גבוה יותר בהר. גושי קרח חומים מתנתקים מהקרחון ולאחר מכן צפים באגם קטן עד אשר הם נמסים.
גאוגרפיה וגאולוגיה > פסגות

לפי מפת אונקר (Aoneker), אלה הם הפסגות של ההר: אנון או בינלאומי (3,484 מטר), ארחנטינו (3,187 מטר), צ'יליאנו (3,262 מטר), טורה אילסה (2,585 מטר). רכסים: פילו סור (3,054 מטר), פילו בלאנקו (3,146 מטר), פילו לה וייחה (2,715 מטר), פילו למוט (2,340 מטר).
תיירות וטיפוס הרים

הרמן קלאוסן טיפס לראשונה על הטרונדור לבדו ב-29 בינואר 1934, לאחר מספר ניסיונות. הבקתה על ההר, רפיוחו אוטו מאיילינג (Otto Meiling), היא היעד הפופולרי לטרקים יומיים. הבקתה קרויה על שמו של מטפס הרים אשר טיפס עשרות פעמים על ההר ובילה שנים בהדרכת אנשים מסביב להר. הבקתה ממוקמת בערך 1,200 מעל פמפה לינדה, בבסיס ההר.
מרבית הקיצים פסגת אנון או הפסגה הבינלאומית ניתנת לטיפוס. אולם, קיץ חם במיוחד הגביר את מפולות הסלעים לרמה מסוכנת במהלך ינואר ופברואר 2008.
גלריה

ההר כפי שנראה מפמפה לינדה
קרחון אלרסה, אחד משמונת הקרחונים של ההר.
מבט על הקרחון השחור
מבט על הפסגה הראשית של הטרונדור
ראו גם

ברילוצ'ה
הערות שוליים

↑  Tronador
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4496781-0  VIAF: 246275991   WorldCat (עם VIAF): 246275991
טימפנומטריה

בדיקת טימפנומטריה או בדיקת היענות אקוסטית היא בדיקת שמיעה המודדת את היענות האוזן התיכונה תוך שינוי הלחץ המופעל על עור התוף. תוצאות הבדיקה מוצגת על גרף המייצג את היחסים בין לחץ האוויר בתעלת השמע החיצונית לבין תנודות עור התוף והיענות האוזן התיכונה.
טימפנומטריה היא אחת הבדיקות החשובות להערכת אובדן שמיעה, היא מסייעת לאבחנה בין אובדן שמיעה הולכתי (פגיעה באוזן החיצונית ובאוזן התיכונה) או תחושתי עצבי (פגיעה באוזן הפנימית). בנוסף הבדיקה יכולה לסייע באבחנה של דלקת האוזן התיכונה על ידי הוכחת הימצאות נוזלים בחלל האוזן התיכונה.
אופן הפעולה

לאחר בדיקת אוטוסקופיה שמוודאת שהדרך אל עור התוף נקייה ועור התוף אינו מנוקב, מכשיר הטימפנומטר מוכנס לתוך תעלת השמע. המכשיר משמיע צליל בתדר של 226 הרץ, כאשר הצליל נפגש עם עור התוף, הוא גורם לו לרטוט. חלק מהצליל מוחזר חזרה ונמדד על ידי המכשיר.
במקביל משאבת לחץ אוויר משנה את לחץ האוויר בתעלת השמע, החל מ+200 daPa ועד ל-400 daPa.
התוצאה מוצגת בצורת גרף ("טימפנוגרם") המראה את היענות עור התוף ביחס ללחץ, בנוסף הבדיקה נותנת את נפח האוויר בחלל תעלת השמע.
אבחנה

3 הפרמטרים שהבדיקה מספקת:
לחץ אוזן תיכונה (Middle ear pressure) - לחץ האוויר בחלל האוזן התיכונה. היות שההיענות המקסימלית של עור התוף תהיה כאשר הלחץ בחלל האוזן התיכונה יהיה שווה ללחץ בתעלת השמע, ניתן יהיה להסיק את לחץ האוזן התיכונה מהגרף (הלחץ יהיה המיקום על ציר הלחץ של שיא גל ההיענות). לחץ אוזן תיכונה תקין הוא +50 daPa עד - 150 daPa.
היענות (Compliance) - ההיענות המקסימלית של עור התוף, ההיענות התקינה היא 0.3-1.4 אצל מבוגרים ו0.2-0.9 אצל ילדים.
נפח תעלת השמע (Ear Canal Volume) - נפח חלל השמע, הנפח התקין הוא 0.6cc-1.5cc אצל מבוגרים ו-0.4cc-1.0cc אצל ילדים
הגרפים מחולקים ל3 סוגים עיקריים:
אבחנה > טימפנוגרם מסוג A

טימפנוגרמים מהקבוצה הזאת מתאפיינים בלחץ אוזן תיכונה תקין ומוגדרים לרוב כטימפנוגרם תקין.
לקבוצה זאת יש 2 תתי סוגים
טימפנוגרם מסוג As -  טימפנוגרם מסוג A עם היענות נמוכה המתבטאת באמפליטודה נמוכה ("shallow"). יכול להצביע על תפקוד תקין ויכול לרמז גם על התקבעות של חלל האוזן התיכונה ועור התוף כתוצאה ממחלות מסוימות (אוטוסקלרוזיס למשל)
טימפנוגרם מסוג Ad - טימפנוגרם מסוג A עם היענות גבוהה באופן חריג המתבטאת באמפליטודה גבוהה. מאפיין עור תוף רפוי שיכול לאפיין תזוזה/שבר של עצמות השמע או עור תוף דק לאחר החלמה מקרע.
אבחנה > טימפנוגרם מסוג B

טימפנוגרם מסוג B הוא טימפנוגרם שבו אין ההיענות נמוכה/לא קיימת בכלל. לרוב נראה כקו שטוח.
במצב כזה האבחנה תעשה על סמך נפח תעלת השמע:
נפח תעלת שמע תקין - יכול להצביע על שלב מתקדם של אוטוסקלרוזיס או נוזלים בחלל האוזן התיכונה
נפח תעלת שמע נמוך - יכול להצביע על חסימה בגלל שעוות אוזניים או מיקום שגוי של המכשיר
נפח תעלת שמע גבוה - מצביע על חור בעור התוף או ניתוח כפתורים
אבחנה > טימפנוגרם מסוג C

לטימפנוגרמים מסוג C יש לרוב צורה זהה וערכי היענות זהים לסוג A, ההבדל הוא שלחץ האוזן התיכונה יהיה נמוך בצורה חריגה.
לרוב מצביע על תפקוד לקוי של חצוצרת השמע.
ראו גם

בדיקת שמיעה
הערות שוליים

1 2  Tympanometry and the objective diagnosis of middle ear effusion, healio.com, ‏October 01, 2003
↑  Jen Duffey, Common Types of Tympanograms, audiologyonline.com, ‏January 22, 2007
1 2  R H Margolis, J W Heller, Screening Tympanometry: Criteria for Medical Referral, Audiology, 1987 doi: 10.3109/00206098709081549
1 2 3 4 5  Edward Onusko, Tympanometry, American Family Physician, 2004
1 2  Introduction to Tympanometry, interacoustics.com
↑  INTERPRETING THE TESTS – AUDIOGRAM AND TYMPANOGRAM, northsideaudiology.com.au
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph436859 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
טימפנוגרם מסוג A, ניתן להבחין שלחץ האוזן התיכונה וההיענות תקינים
טימפנוגרם מסוג B, ניתן להבחין בכך שאין לחץ אוזן תיכונה
טימפנוגרם מסוג C, ניתן להבחין שההיענות וצורת הגל תקינים, אבל "מוסטים" לשמאל
יומנה של אנה פרנק (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

 מבוסס על:  יומנה של אנה פרנק 
 סוגה:  סדרת דרמה 
 כותבים:  אנה פרנק (יומן)  דבורה מוגאץ' (תסריט)
 בימוי:  ג'ון ג'ונס
 שחקנים:  אלי קנדריק איאן גלן
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  5
 הפקה
 מפיק:  אלינור דאי
 חברת הפקה:  BBC
 אורך פרק:  30 דקות
 שידור
 רשת שידור:  BBC
 תקופת שידור מקורית:  5 בינואר 2009 – 9 בינואר 2009
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
"יומנה של אנה פרנק" (אנגלית The Diary of Anne Frank) היא מיני סדרת טלוויזיה מבית ה-BBC הבריטי, בשיתוף עם "France 4" הצרפתי. בסדרה חמישה פרקים, כל אחד באורך של חצי שעה, המבוססים על המקרים המתוארים ב"יומנה של אנה פרנק", מרגע הכניסה למחבוא, עד לגילוי היומן על ידי מיפ חיס.
הסיפור עובד לסדרת טלוויזיה על ידי התסריטאית הבריטית דבורה מוגאץ', והצילומים החלו באוקטובר 2007 בבריטניה. מיני-סדרה זו שודרה בבריטניה בינואר 2009, ועובדה גם לסרט באורך מלא שהוקרן אף בישראל.
צוות השחקנים

אלי קנדריק – אנה פרנק
איאן גלן – אוטו פרנק
טמזין גרג – אדית פרנק
רון קוק – הרמן ואן דאן
לזלי שארפ – פטרונלה ואן דאן
ניקולס פרל – אלברט דיסל
קייט אשפילד – מיפ חיס
ג'ף ברטון – פטר ואן דאן
היילי וייט – חנה גוסלר
ראו גם

אנה פרנק
מלחמת העולם השנייה
שואה
יוסף פיקל

| --- | --- |

יוסף פיקל, 2014
 לידה:  15 בדצמבר 1946 (בן 77) טפליצה, צ'כיה 
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 גובה:  1.935 מטרים
 ספורט
 ענף ספורט:  אתלטיקה
 מועדון:  הפועל רמת גן
 מאמן:  דוד קושניר
 הישגים
 שיאים אישיים:  גובה: 1.935 מטר (1969) שיא ישראל בעבר
 
יוסף (יוסי) פיקל (נולד ב-15 בדצמבר 1946) הוא אתלט ישראלי בעבר, אלוף ישראל ושיאן ישראל בקפיצה לגובה ואלוף ישראל בקפיצה משולשת.