המהפכה החוקתית בפרס
כינון החוקה > דיוני החקיקה

בחודשים הראשונים של שנת 1906 הוגדרו בהדרגה הסמכויות של המג'לס שתוכנן להיבחר בבחירות דמוקרטיות. בהקשר המסורתי צוין כינון חוק מנהלי, פיננסי וסדר עונשים מחוץ לתחום סמכותו. לאורך המאה ה-19 היו מספר ניסיונות של הממשל הפרסי להביא לרפורמה שלטונית כגון הטנזימאט שהתרחשו באימפריה העות'מאנית, אך לא צלחו בהחזקת סמכויותיו של השאה וחלוקתן. בשלב השני של המהפכה דאגו הכוחות הרפורמיסטיים שדנו עם ממשל השאה להביא לאימוץ מדיניות של חוקה סדירה וחלוקת סמכויות, ובמהלך שלב זה הוסדרה סופית חלוקת הסמכויות בין המשפט והדין המדיני לבין השאה.
לאחר משא ומתן ארוך הסכים השאה באופן עקרוני להקמת המג'לס, וב-29 ביולי התפטר השר הראשי עין א-דולה בעוד נקבעו חברי מג'לס חדשים שהיו תומכי הרפורמה ברובם. חלק ממבצעי המשא ומתן עם השאה התכוננו לעזוב עם התפטרותו של א-דולה, אך ראשי ההנהגה הרפורמיסטית, ביניהם אישים כגון סולטאן עלי וזיר-י אפח'אם וחסן מוסתוופי אל-ממאלכ, יעצו להם להישאר בטהראן, שכן צוין כי התפטרותו של ראש הממשלה אינה כלל הרפורמה המהותית הנדרשת. התפתח מאבק בין השאה והרפורמיסטים על האופי המדויק של המג'לס, והנושא המרכזי היה מידת החשיבות וההשפעה של החוק האסלאמי במג'לס החדש. העולמא בקום שלח מברק למוזפר א-דין שאה שבו הוא ותומכיו הצהירו על דרישתם להקים את המג'לס כדי להבטיח צדק בכל מעמדות החברה, להגן על המדינה מפני התערבות זרה ולהנהיג רפורמות למודרניזציה בהתאם. הצעת החוק של 5 באוגוסט המעניק למג'לס אפשרות בחירת נציגים מכל המעמדות, נדחה על ידי קולות שונים בפלגים הרפורמיסטיים מכיוון שהם מצאו את הצעת החוק מעורפלת. לבסוף, בעקבות התייעצויות נוספות, כולל ראיון בין השר הראשי החדש, נסר אללה מושיר א-דולה, לבין עובדי מסחר, עברה הצעת חוק חדשה ב-10 באוגוסט שהעבירה את ניהול מדיניות הייבוא והייצוא של הממלכה לסמכותו של המג'לס בלבד.
כעבור שלושה ימים התכנסה מועצה ממשלתית חדשה לעריכת צורת הארגון השל מג'לס; היא כללה חברים משלוש קבוצות נפרדות: רפורמיסטים נכבדים, כמה סוחרים ושמרנים בעלי פעילות במערכת הדין והצדק, הבולטים ביניהם עמיר בהאדור. בפרק הזמן שבין 19 באוגוסט ל-8 בספטמבר הקבוצה פעלה לגיבוש כללי הבחירות הדמוקרטיות. זכות ההצבעה נשללה מבני פחות מ-25, נשים, תיירים, אנשים שנודעו בביצוע מעשי קונדס, בעלי רקע פלילי, משרתים בצבא ומספר קבוצות של פעילים פוליטיים שונים. טיוטה המבוססת על חוקי הבחירות בחוקה הבלגית הוגשה על ידי קבוצת הנכבדים הרפורמיסטים לעיון ודיון בפני שתי הקבוצות השונות. אף על פי שהשמרנים חששו שהטיוטה לא מעניקה קול מספיק בולט לדת ולשימור סמכויות השאה, הוצגה בסופו של דבר הטיוטה כפי שהיא בפני השאה. מוזפר א-דין חתם על חוקי הבחירות המוצעים ב-8 בספטמבר ללא התערבות ושינויים משלו וההחלטה הפכה לרשמית ביום למחרת. התקנות קבעו כי המג'לס הכלל-מדיני (שכן הרעיון היה שהמג'לס יחולק בין פרלמנט מרכזי הממוקם בטהראן לבין מועצות אזוריות) יכלול 160 חברים; 60 מהם הוקצו לטהראן, על מנת לאפשר הקמה מהירה של המג'לס. מבין 60 חברי המג'לס שהוקצו לטהראן ייצגו 32 את החברות הממשלתיות, עשרה את הסוחרים, עשרה את בעלי הקרקעות, ארבעה את מנהיגי הדת וארבעה את המלוכה הקאג'ארית. הבחירות הראשונות התקיימו ברחבי הערים הגדולות בפרס בתאריך 29 בספטמבר, ומספר המצביעים היה לא יותר מכמה מאות בכל אחת מחמש עמדות ההצבעה. תקי חאירי הצטרף אל המג'לס כדי ליצור קואליציה שלטונית. נסיך הכתר ומושל מזרח אזרבייג'ן, מוחמד עלי שאה קאג'אר, התנגד לדמוקרטיה החדשה, ורק לאחר פרעות פרו-רפורמיסטיות שאירעו בעיר תבריז הסכים לפתוח את ההצבעה לציבור הרחב.
ב-5 באוגוסט 1906 הוצא צו מלכותי שנודע בהמשך בכינוי הצו החוקתי, שסיפק את הסמכות לכינוס המג'לס הראשון שהחליף את הממשלה המלוכנית שהוסדרה מתוך המקורבים לשלטון. לפי הצו, האריסטוקרטיה והריבון בראשה הסכימו לוותר על האבסולוטיזם הפוליטי שבו אחזו קודם לכן, והשושלת הקאג'ארית הפכה למונרכיה חוקתית. להלן הצו המלכותי (פירמאן) של מוזפר א-דין שאה קאג'אר מ-5 באוגוסט 1906:
הוד רומו הראוי לציון ראש הממשלה.
ואילו אלוהים העליון (מפוארת היא ארצו!) הפקיד בידינו את דרך ההתקדמות והשגשוג של הממלכות הפרסיות המוגנות היטב, והווה את דמותנו המלכותית שומר הזכויות של כל אנשי פרס וכל בנינו הנאמנים שלנו-
על כן בהזדמנות זו, פסק הדין המלכותי והקיסרי שלנו החליט, למען השלום והשלווה של כל תושבי פרס, ועל בסיס חיזוק יסודות המדינה, כי רפורמות הם נדרשות כיום במחלקות השונות. הרפורמות של המדינה ושל האימפריה יבוצעו; ואנו מחוקקים כי עצרת צירים שנבחרה על ידי הנסיכים, רופאי האלוהות (עולמא), משפחת קאג'אר, האצילים והנכבדים, בעלי הקרקעות, הסוחרים והגילדות ישלימו הם על סמכות בחירה. מבני המעמדות שהוזכרו לעיל, בבירה טהראן; האספה תבצע את הדיונים והחקירות הנדרשות בכל הנושאים הקשורים לענייני חשיבות המדינה והאימפריה והאינטרסים הציבוריים; ותעניק את העזרה והסיוע הנחוצים לקבינט השרים שלנו ברפורמות שנועדה לקדם את האושר והרווחה של פרס; ובביטחון מוחלט, באמצעות הסמכות של שר המדינה הראשון [ראש הממשלה], יגיש (את הצעותיהם אלינו), כך שאלה, לאחר שאושררו על ידינו כדין, יישאו לתוקף. ניכר כי בהתאם לתסריט זה של אוגוסט תארגן ותכין קוד תקנות והוראות המסדירות את האספה הזו, וכמו כן את הדרכים והאמצעים הדרושים להקמתה, כך שבעזרת אלוהים העליון תהיה האספה הזאת עשויה לחנוך ועשויה להשלים ביד את הרפורמות הדרושות.
כמו כן אנו חוקקים כי עליכם [הממשלה] לפרסם ולהכריז על רישום התגובה של אוגוסט, כך שכל תושבי פרס, בהיותם מודעים כדין על כוונתנו הטובה, שתהיה מיוחסת להתקדמות הממשלה ופרס עמה, בשלוות מחשבות, ויהיו העוסקים בתפילה עבורנו.
ניתנה (תחת ידי) בארמון שאהיב-קירנייאיה בארבעה עשר בג’וּמַדַא השני בשנה האחת עשרה למלכותי (5 באוגוסט 1906).
באופן דומה לצו המלכותי של 5 באוגוסט 1906, חוק הבחירות מ-9 בספטמבר 1906, שהפך את פרס לדמוקרטיה בפועל ונודע בכינוי "קוד הכללים", היה מרכזי למהפך שהפעילים הרפורמיסטים הביאו לו ברחבי המדינה. שישה מעמדות הוסדרו בין חברי המג'לס הראשי (זה שהיווה את הפרלמנט וישב בבירה טהראן), והתנאים והכישורים הנדרשים לחברי הפרלמנט ולמועמדים נקבעו. המג'לס הראשי הכיר בסמכויותיהן האזוריות של מועצות מקומיות ואזרחיות (אנג'ומנים כפי שנודעו היו גם פרו-רפורמיסטים רדיקלים), וחסינותם החוקית של חברים במג'לס הובטחה. תפקידו החקיקתי של המג'לס לא הוכר בבירור עד שאומצה החוקה הפרסית (חוק יסוד), ב-27 בדצמבר 1906. מסמך זה היה ידוע גם בהתחלה כ"קוד הכללים הבסיסי", שבו הוגדרו "תפקידיה ותפקידיהם של חברי האספה הלאומית, מגבלות סמכויותיה ויחסיה עם מחלקות המדינה השונות".
| תאריכי כהונה | מספר הממשלה | ראש הממשלה | מפלגת ראש הממשלה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 באוגוסט 1906 – 17 במרץ 1907 | 1 | נסר אללה מושיר א-דוולה | המפלגה החוקתית |
| 1 במאי 1907 – 31 באוגוסט 1907 | 2 | סולטאן עלי וזיר-י אפח'אם | עצמאי |
| 13 בספטמבר 1907 – 21 בדצמבר 1907 | 3 | מוחמד-ולי ח'אן תונכאבוני | המפלגה החוקתית |
| 21 בדצמבר 1907 – 21 במאי 1908 | 4 | חוסיין-קולי נזאם א-סלטנה מאפי | מפלגת הצדק |
| 21 במאי 1908 – 7 ביוני 1908 | 5 | מורטזה קולי ח'אן הדעת | המפלגה החוקתית |