stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הוצאות משפט

הוצאות משפט הן סכום כסף שנקבע על ידי בית משפט או טריבונל אחר, ומוטל, בדרך כלל, על הצד שהפסיד בתובענה לשלמו לצד שזכה בה, ככיסוי חלקי או מלא של הוצאותיו בניהול המשפט.
החוקים במדינות שונות נבדלים לגבי פסיקת הוצאות משפט, והיקפן. ישנן מדינות, כמו ישראל, אנגליה, איטליה, שוודיה, קנדה ואוסטרליה, בהן נפסקות הוצאות משפט לטובת הצד שזכה במשפט כדבר שבשגרה. במדינות אחרות, כמו ארצות הברית נפסקות הוצאות לטובת הצד הזוכה רק במקרים מיוחדים. גם במשפט העברי כל צד נושא בהוצאותיו ואין הצד המפסיד נדרש לשלם הוצאות משפט לזוכה. ישנן מדינות, כמו שווייץ וגרמניה, בהן הצד המפסיד נדרש לשלם הוצאות לאוצר המדינה למימון מערכת המשפט.
קיימות גישות שונות לגבי גובה ההוצאות שראוי לפסוק, האם הן צריכות להיות ריאליות ולשקף את ההוצאות בפועל של הצד שזכה בהליך או שהן צריכות להיות חלקיות. לכל גישה יש חסרונות ויתרונות.
בארצות הברית

הכלל הבסיסי בארצות הברית הוא שכל צד משלם את הוצאותיו ובית המשפט איננו מחייב את הצד המפסיד לשלם הוצאות לצד הזוכה. עם זאת, ישנם חריגים לכלל זה. אלו כוללים:
כאשר בית המשפט דן בסכסוך בין צדדים לחוזה והחוזה קובע כללים לגבי תשלום הוצאות משפט. בית המשפט אינו מחויב לפסוק הוצאות משפט והוא רשאי לחרוג מהקבוע בחוזה אם הגיע למסקנה שהסעיף אינו הוגן או נכפה על הצד החלש.
במדינות רבות החוק מאפשר לבית המשפט לקבוע הוצאות משפט לטובת התובע כאשר נקבע שהתביעה הביאה לתוצאה שהיא לתועלת הציבור.
במדינות רבות החוק מאפשר לבית המשפט לקבוע הוצאות משפט לטובת הנתבע כאשר נקבע שהתביעה הייתה תביעת סרק.
ישנם חוקים הקובעים תשלום הוצאות לטובת הזוכה בתביעות נגד הממשלה ובתביעות כנגד אפליה.
בישראל > משפט אזרחי ומנהלי

בישראל נהוג באופן שגרתי להטיל הוצאות משפט על הצד שהפסיד. כללי קביעת הוצאות במשפטים אזרחיים ובעתירות לבג"ץ מוסדרים בסעיפים 511–519 של תקנות סדר הדין האזרחי. בקביעת גובה ההוצאות שוקל בית המשפט:
ההוצאות בפועל של בעל הדין, כולל אגרת בית משפט, הוצאות משרדיות והוצאות דואר, שכר בטלה של עדים, שכר רופאים ומומחים אחרים, כולל דמי לינה ודמי נסיעה וכל הוצאה אחרת הרשומה כדין בתיק התובענה ובלבד שההוצאות היו סבירות ודרושות לניהול המשפט
שווי הסעד השנוי במחלוקת בין בעלי הדין
שווי הסעד שנפסק בתום הדיון
הדרך שבה ניהלו בעלי הדין את הדיון
על פי סעיף 512 לתקנות, לא יפחת סכום ההוצאות מהתעריף המינימלי שנקבע לעניין שכר טרחת עורך דין בכללי לשכת עורכי הדין. אולם לא תמיד בית המשפט נוהג כך ופעמים רבות נפסק סכום הוצאות נמוך יותר. עתירה לבג"ץ שדרשה קביעת תקנות לפסיקת הוצאות מינימליות נדחתה, כדי לאפשר לבתי המשפט גמישות בפסיקת הוצאות.
ככלל, ערכאת ערעור אינה נוהגת להתערב בפסיקת הוצאות אלא במקרים חריגים.
בישראל > משפט אזרחי ומנהלי > התנהלות בלתי ראויה

כאשר אחד הצדדים מתנהל באופן בלתי ראוי, רשאי בית המשפט לקחת עובדה זאת בחשבון בפסיקת ההוצאות.
אם הצד שנהג באופן בלתי ראוי הוא הצד הזוכה, רשאי בית המשפט לפסוק לו הוצאות נמוכות מהרגיל. הציג את הדברים השופט חנן מלצר: "בעל דין שזכה בדינו, אך זאת לאחר שניהל את ההליכים בדרך בלתי ראויה, גרם להתמשכות ההליך, או השתלח בבעלי הדין האחרים לא יזכה במלוא הוצאותיו, אם בכלל." היו אף מקרים בהם הוטלו הוצאות על הצד הזוכה. כך למשל, בתביעת רשלנות רפואית שהחלה לאחר שלא נמצאו מסמכים רפואיים חשובים בתיק הרפואי, פסק בית המשפט המחוזי 50,000 ש"ח הוצאות משפט על בית החולים, אף על פי שבסופו של יום התברר שלא הייתה רשלנות של בית החולים והתביעה נדחתה.
אם הצד שנהג באופן בלתי ראוי הוא הצד המפסיד, ייטה בית המשפט לפסוק הוצאות על הצד הגבוה. אמר על כך השופט אשר גרוניס: "בעל דין שאינו נוהג באופן יעיל וגורם להארכה שלא לצורך של ההליך, עלול למצוא עצמו נושא בשכר טרחה בשיעור גבוה מן המקובל, אם הפסיד בסופו של יום."
ישנם מקרים בהם בית המשפט מטיל הוצאות משפט המשולמות לא לצד שכנגד אלא לידי אוצר המדינה, למשל כאשר נקבע שנעשה שימוש לרעה בהליכי משפט. כך למשל, הוטלו הוצאות לטובת אוצר המדינה על פונים שהגישו כתבי טענות שנתפסו כארוכים באופן מוגזם. נימוקים אחרים שנתנו להשתת הוצאות לטובת אוצר המדינה כוללים:
"כפי שעולה מפרוטוקולי הדיונים כמו גם מהחלטות בית הדין הרבני, במשך חודשים ארוכים סיכל העותר את האפשרות ליתן החלטה בשאלת סמכותו של בית הדין לדון בעניינו, בדרכים שונות ומשונות. בכתב העתירה נמנע העותר מלפרט את העובדות לעניין זה, ולא ציין כי סירובו המתמשך לשתף פעולה הוא שמונע את בירור טענתו להיעדרה של סמכות. התנהלות זו של העותר הינה התנהלות פסולה אשר מכתימה את עתירתו גם באי ניקיון כפיים".
"ענייננו בתביעת סרק שלא הייתה צריכה להיות מוגשת מלכתחילה, והיה מקום לסלקה על הסף, ומשנדחתה, לא היה מקום להגשת ערעור...".
שימוש לרעה בהליכי משפט הוביל לפסק דין של בית המשפט העליון שבו חויבו המערערים לשלם למשיבים הוצאות משפט בגובה חריג של 100,000 ש"ח.
בישראל > משפט אזרחי ומנהלי > הוצאות עונשיות

במשך שנים רבות נהג בבית המשפט העליון ההלכה שהוצאות לצד שכנגד אינן יכולות להיות עונשיות, אלא לכל היותר שומת הוצאות ריאליות על הצד הגבוה. בתחילת 2025 נחלקו שלושה משופטי בית המשפט העליון בשאלה הטלת הוצאות עונשיות על מגיש תביעת השתקה. השופט נעם סולברג, בהסכמת השופט אלכס שטיין, הציע להרתיע מפני הגשת תביעות השתקה "בחיוב התובע בהוצאות משפט גבוהות, המקיימות קורלציה חזקה עם הסכום שנתבע, ועשויות אף להגיע עד אליו". לעומת זאת, השופט יצחק עמית כתב ש"פסיקת הוצאות ריאליות ומעבר לכך היא התרופה הראויה", אך אין מקום לפסיקת הוצאות כה גבוהות.
בישראל > משפט אזרחי ומנהלי > הימנעות מפסיקת הוצאות

ישנם מקרים בהם השופטים נמנעים מלהטיל הוצאות משפט. בהם:
כאשר ערעור נדחה ללא שנדרשת תגובה של הצד שכנגד ועל כן אין לצד שכנגד הוצאות. עם זאת, ישנם מקרים בהם השופט בכל זאת מטיל הוצאות למרות שלא נתבקשה תגובת הצד שכנגד, למשל כאשר נקבע שהמערער עושה שימוש לרעה בהליכי משפט ישנם גם שופטים, כמו דוד מינץ שנוטים לפסוק הוצאות משפט לאוצר המדינה במקרים כאלו כדבר שבשגרה.
כאשר השופטים רואים צורך להקל על הצד המפסיד בגלל התוצאה הקשה מבחינתם. למשל, השופט יצחק עמית כתב בדחיית ערעור בדרישה לקבל היתר בנייה על מבנה שנבנה כבר והיה לו היתר זמני: "בנסיבות העניין ובהתחשב בתוצאה הקשה מבחינתם של המערערים, איני רואה לעשות צו להוצאות". במיוחד, כאשר נדחית תביעה של רשלנות רפואית נוהגים השופטים, במקרים רבים, להימנע מפסיקת הוצאות, שכן גם כך התובע נאלץ להתמודד עם מצבו הרפואי הקשה. השופט יצחק עמית אף כתב כלפי ערעור על שלא הושתו הוצאות כנגד תובעים בעילת רשלנות רפואית שתביעתם נדחתה: "בנסיבות הקשות של המקרה, דומנה כי לא היה מקום לערעור שכנגד שהוגש על ידי המשיבה על כך שלא נפסקו הוצאות לזכותה בבית משפט קמא" והשופטת טובה שטרסברג-כהן אף ביטלה הוצאות שהושתו בבית המשפט המחוזי, בכותבה: "יחד עם זאת, לאור מצבו של המערער - גם אם לא באשמת המשיבים - לא ניתן לומר כי לא היה מקום להגיש את התביעה מלכתחילה, אף שבדין נדחתה, אני מוצאת לבטל את ההוצאות שהושתו על המערער בבית המשפט המחוזי, על אף שאין זה מדרכו של בית משפט זה להתערב בפסיקת הוצאות." לעומת זאת, השופטת אילה פרוקצ'יה שדנה בערעור על שלא הוטלו הוצאות משפטיות על תובעים שתביעתם נדחתה, הטילה הוצאות של 15,000 ש"ח בכותבה: "המקרה שלפנינו אינו מצדיק התערבות בהחלטת בית המשפט המחוזי בעניין ההוצאות. אף שלא הובאו נימוקים להחלטתו, ניתן להניח כי הצטברות שיקולים הביאו לקביעה כי אין להטיל על המערערים חיוב כספי בהוצאות, ובהם ההיבט האנושי הכרוך בטרגדיה שפקדה את ... עקב נכותו הקשה של בנם, הליקויים ברשומות הרפואיות של בית החולים, והעובדה כי הנתבעת היא מדינת ישראל, המייצגת במעמדה את האינטרס הציבורי הכללי ודינה בהקשרים מסוימים אינו בהכרח דומה לזה של המתדיין הפרטי. בנסיבות אלה, אינני רואה מקום להתערב בקביעת בית משפט קמא שלא לפסוק הוצאות לטובת המדינה, אף שהתביעה כלפיה נדחתה. עם זאת, אציע לחייב את המערערים בהוצאות הערעור בערכאה זו".
במשך השנים, נהגה פרקטיקה של אי פסיקת הוצאות על עותרים ציבוריים. כך למשל, במשך 30 שנה נפסקו על האגודה לזכויות האזרח בישראל הוצאות משפט רק פעם אחת. השופטת אילה פרוקצ'יה הסבירה את הפרקטיקה באחד מפסקי דינה: "אף שלא היה בעתירה ממש, בהיות העותרים גופים ציבוריים הפועלים לקידום מטרות ציבוריות, ושלא למטרות רווח, אציע שלא לפסוק הוצאות לחובתם". בשנת 2012 החלה מגמה לשינוי הנוהג והוחל בהטלת הוצאות משפט גם על עותרים ציבוריים, בעיקר במקרים בהם העתירה הוגשה בניגוד לכללי ההתדיינות המנהלית. עם זאת, ברוב גדול של המקרים לא מוטלים הוצאות על עותרים ציבוריים. בנובמבר 2017 כתבה על כך השופטת ענת ברון: "כידוע, אין בית משפט זה נוטה לפסוק הוצאות כלפי עותרים ציבוריים, אלא במקרים חריגים שבהם העתירה מוגשת שלא לפי כללי ההתדיינות המנהלית ויש בה כדי לפגוע במשאב השיפוטי ובהקצאה ראויה של משאבי המשיבים".
בישראל > משפט אזרחי ומנהלי > הוצאות לעותר ציבורי

לעיתים נפסקות הוצאות לטובת עותר ציבורי למרות שעתירתו לא נתקבלה, בגלל שהעתירה הביאה לשינויים בהתנהלות המדינה. כך בעתירה שנמחקה קבע הנשיא (בדימ') גרוניס: "נוכח תרומתה של העתירה לקידום השינויים בתחום הבידוק הביטחוני בנמלי התעופה בישראל, יישאו המשיבים בהוצאות לטובת העותרת בסכום של 30,000 ש"ח.
בישראל > משפט אזרחי ומנהלי > תובענה ייצוגית

בשנים האחרונות הוחל בפסיקת הוצאות על תובעים בתובענות ייצוגיות שתביעתם נדחתה. בית המשפט העליון מיתן מגמה זו כאשר כתב השופט ג'ובראן: "ככל שלא מדובר בתובענת סרק שהוגשה בחוסר תום לב, אני סבור כי יש מקום להימנע מהטלת הוצאות אשר עלולות להרתיע תובעים פוטנציאליים מלנסות להגן על אינטרסים ציבוריים".
בישראל > משפט אזרחי ומנהלי > מחיקת תביעה תמורת ביטול הוצאות

בתי המשפט נהוגים כדבר שבשגרה להמליץ לתובעים שסיכויי התביעה שלהם קלושים, למשוך את תביעתם, תוך הבטחה שאם יעשו זאת לא יפסקו להם הוצאות. ישנם גם מקרים בהם שופט מודיע לתובע שאם ימשוך את תביעתו יזכה ל"הנחה" בהוצאות.
בישראל > משפט פלילי

באופן כללי, אין נפסקות הוצאות על הצד המפסיד במשפט פלילי. נאשם שהורשע אינו נדרש לשלם לקופת המדינה את הוצאות המדינה במהלך משפטו, ונאשם שזוכה אינו זכאי באופן רגיל לכיסוי הוצאות משפטו. אולם סעיף 80(א) לחוק העונשין קובע:
בפסק דין של השופט אהרן ברק נקבע שהבחינה האם לא היה מקום להאשמה נעשה על פי המבחן ה"אם חומר החקירה שהיה בפני התביעה עובר להגשת כתב האישום היה מעלה אצל תובע סביר ציפייה כי יש בו ראיות לכאורה לבסס ההרשעה"?
במקרים בהם הוטלו הוצאות משפט בהליך פלילי, התערב השופט יוסף אלרון מבית המשפט העליון וקבע כי אין להטיל הוצאות משפט על נאשם בהליך הפלילי אלא במקרים חריגים שבהם נפל פגם בהתנהלותו הדיונית; וכי "אין מקום להטיל הוצאות על נאשם רק בשל כך כי בית המשפט הדן בעניינו לא מצא ממש בטענותיו". זאת, בין היתר "לנוכח האינטרס הציבורי שבמיצוי זכותו של הנאשם להליך הוגן, בחשיבות הרבה הגלומה בהימנעות מהרשעת חפים, ובצורך לאפשר לנאשמים להעלות את טענותיהם בלא מורא שמא עצם עמידתם הלגיטימית על זכותם להליך הוגן תגרור צעדים עונשיים כלפיהם".
בעתירות אסיר, בהיותן נובעות מההליך הפלילי בהן נדון האסיר למאסר, נמנע בית המשפט על פי רוב מהטלת הוצאות משפט.
בישראל > בית הדין לעבודה

בבית הדין לעבודה נהוג שלא לפסוק הוצאות משפט, מתוך נקודת מבט שהעובד הוא הצד החלש. עם זאת, בתביעות שנראות מופרכות מלכתחילה נפסקות הוצאות גם בבית דין זה.
בישראל > בית הדין הרבני

גם בבית הדין הרבני נהוג שלא לפסוק הוצאת משפט, יחד עם זאת. פסיקות חדשות יותר של בתי הדין הרבניים מעידות שבמקרה שבעל דין מתנהג באופן בלתי ראוי ומשקר לבית הדין או מנסה לרמותו, בית הדין הרבני לא מהסס ופוסק הוצאות משפט גבוהות.
בישראל > הפקדת ערבון

בעת הגשת ערעור, נדרש המערער, באופן כללי, להפקיד ערבון שעיקר מטרתו להבטיח את תשלום הוצאות המשפט במקרה של דחיית הערעור. במקרים בהם לא נהוג לפסוק הוצאות, כמו במשפט פלילי, לא נהוג לחייב את המערער בהפקדת ערבון.
לקריאה נוספת

יששכר רוזן-צבי, ההליך האזרחי (2015).
אבישי אדד, שימוש לרעה בהליכי משפט: הגנה דיונית מפני ניצול לרעה של זכות הגישה לערכאות, הוצאת בורסי, (2013), עמ' 311–343.
קרולין גרסיה

| --- | --- |
גרסיה ב-2015
גרסיה ב-2015
 לידה:  16 באוקטובר 1993 (בת 31) סן-ז'רמן-אן-לה, צרפת
 מדינה:  צרפת צרפת
 מקום מגורים:  ליון 
 גובה:  1.77 מטר
 יד חובטת:  ימין
 פעילות כמקצוענית:  2011–הווה (כ־14 שנים)
 סה"כ פרסים שצברה:  18,283,326 דולר אמריקאי 
 יחידים
 מאזן קריירה:  303–232
 דירוג שיא:  4 (10 בספטמבר 2018)
 זכיות בטורנירים:  6
 זוגות
 מאזן קריירה:  153–90
 דירוג שיא:  2 (24 באוקטובר 2016)
 זכיות בטורנירים:  6
 שיאי גראנד סלאם
 אליפות אוסטרליה הפתוחה:  סיבוב רביעי (2018)
 אליפות צרפת הפתוחה:  רבע גמר (2017)
 וימבלדון:  סיבוב רביעי (2017)  (2022)
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  חצי גמר (2022)
 תאריך עדכון 28 בינואר 2019
 
קרולין גרסיה (בצרפתית: Caroline Garcia; נולדה ב-16 באוקטובר 1993) היא טניסאית צרפתיה מקצוענית, בשיאה דורגה במקום הרביעי בעולם בדירוג ה-WTA.
ביוגרפיה

גרסיה נולדה בסן-ז'רמן-אן-לה שבצרפת, בתם של מרלן ולואי-פול גרסיה. אביה משמש מאמנה בטניס.
ביוגרפיה > קריירת יחידות

ב-2007 התחרתה לראשונה בטורניר של הפדרציה הבינלאומית לטניס. ב-2011 העפילה לסיבוב השני באליפות אוסטרליה הפתוחה ולסיבוב השני באליפות צרפת הפתוחה.
ב-2013 נכנסה לראשונה לדירוג 100 המובילות בעולם וסיימה את השנה במקום ה-75. במהלך השנה העפילה לסיבוב השני באליפות צרפת הפתוחה, באליפות וימבלדון ובאליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס, היא זכתה בטורניר סבב ה-ITF הראשון שלה ביחידות, כשזכתה בטורניר קאן-סור-מר שבצרפת. ב-2014 זכתה לראשונה בטורניר מסבב ה-WTA כשניצחה את ילנה יאנקוביץ' בגמר טורניר בוגוטה בקולומביה, היא העפילה לסיבוב השלישי בווימבלדון ולרבע הגמר בטורנירים במדריד, נירנברג ובווהאן. ב-2015 העפילה לסיבוב השלישי באליפות אוסטרליה הפתוחה, והעפילה פעמיים לגמר טורנירים מסבב ה-WTA, באליפות מקסיקו הפתוחה ובטורניר מונטריי. ב-2016 זכתה בטורנירי שטרסבורג ומיורקה ופעמיים העפילה לחצי הגמר בטורנירי דובאי ומונטריי. היא ייצגה את צרפת באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו והודחה בסיבוב השני. את השנה סיימה במקום ה-23 בעולם.
ב-2017 זכתה באליפות סין הפתוחה ובטורניר ווהאן. בטורניר הגראנד סלאם, העפילה לסיבוב השלישי באליפות אוסטרליה הפתוחה, לרבע הגמר באליפות צרפת הפתוחה בה הודחה על ידי קרולינה פלישקובה, לסיבוב הרביעי בווימבלדון בו הודחה על ידי ג'והנה קונטה ולסיבוב השלישי באליפות ארצות הברית הפתוחה בו הודחה על ידי פטרה קביטובה. באוקטובר 2017 דורגה לראשונה בין עשר הטניסאיות הטובות בעולם. באליפות ארצות הברית הפתוחה 2022 העפילה לחצי הגמר בו הפסידה לאונס ג'אבור. באותה שנה זכתה בסינסינטי מאסטרס (מאסטרס 1000 של סבב ה-ATP)
ביוגרפיה > קריירת זוגות

גרסיה היא שחקנית זוגות מצטיינת שבשיאה דורגה במקום השני בעולם. ב-2014 זכתה לראשונה בטורניר WTA כשניצחה בטורניר בוגוטה יחד עם בת זוגה לארה ארובארנה. באותה שנה העפילה לגמר טורנירי ג'נראלי ליידיז לינץ, ווהאן וקרמלין קאפ. ב-2015 העפילה יחד עם קטרינה סרבוטניק לרבע הגמר באליפות ארצות הברית הפתוחה, לגמר קנדה מאסטרס, לחצי גמר אליפות דובאי בטניס ואליפות איטליה הפתוחה ולסיבוב השלישי באליפות אוסטרליה ובאליפות צרפת.
ב-2016 שיתפה פעולה עם בת ארצה כריסטינה מלדנוביץ'. השתיים זכו באליפות צרפת הפתוחה, העפילו לגמר אליפות ארצות הברית הפתוחה, לרבע גמר וימבלדון ולסיבוב השלישי באוסטרליה. כמו כן זכו בטורניר מדריד והעפילו לגמר אליפות סין הפתוחה. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו הודחו כבר בסיבוב הראשון. ב-2017 הודחו השתיים בחצי גמר אליפות אוסטרליה הפתוחה. באליפות צרפת הפתוחה 2022 זכתה עם מלדנוביץ' בפעם השנייה בתואר לאחר שגברו בגמר על קוקו גוף וג'סיקה פגולה.
ביוגרפיה > גביע הפדרציה

גרסיה חברה בנבחרת גביע הפדרציה של צרפת משנת 2013. יחד עם כריסטינה מלדנוביץ' ניצחה במשחק הזוגות בהתמודדות עם קזחסטן בפלייאוף. ב-2014 סייעה לנבחרת לנצח את ארצות הברית 3–2 בפלייאוף, כשניצחה בשני משחקי היחידות ובמשחק הזוגות. ב-2015 גברה עם הנבחרת ברבע הגמר על איטליה שניצחה במשחק יחידות אחד והפסידה בשני וניצחה במשחק הזוגות. בחצי הגמר הודחה הנבחרת על ידי צ'כיה כשגרסיה מפסידה בשני משחקי היחידות שלה.
ב-2016 גברה הנבחרת על איטליה ברבע הגמר, כשגרסיה מנצחת בכל שלושת המשחקים, גברה על הולנד בחצי הגמר כשגרסיה מנצחת משחק יחידות אחד, מפסידה בשני ומנצחת בהתמודדות הזוגות. בגמר הגביע הפסידה לנבחרת צ'כיה אף על פי שני ניצחונות ביחידות של גרסיה על פטרה קביטובה ועל קרולינה פלישקובה.
ב-2019 זכתה עם הנבחרת בגביע, לאחר ניצחון 3–1 ברבע הגמר על בלגיה (שני ניצחונות ביחידות של גרסיה), 3–2 בחצי הגמר על רומניה (ניצחון והפסד ביחידות וניצחון בזוגות עם מלדנוביץ', ו-3–2 בגמר על אוסטרליה (הפסד ביחידות מול אשלי ברטי וניצחון בזוגות עם מלדנוביץ במשחק המכריע מול סמנתה סטוסור וברטי).
דגל השמש העולה

דגל הצבא היפני הקיסרי, שמוכר באחד מגרסאותיו של "דגל השמש העולה"
דגל השמש העולה הוא דגל יפני המורכב משמש אדומה ושש עשרה קרניים אדומות הבוקעות ממנה. הדגל שימש במקור שליטים פיאודליים כבר בתקופת אדו. הוא אומץ במרץ 1870 כדגל הצבא היפני הקיסרי ובאוקטובר 1889 הוא אומץ כדגל הצי הקיסרי היפני. בימינו כולל דגל יפן את השמש ללא הקרניים.
בימינו משמש הדגל את כוחות ההגנה של יפן בגרסה של שמש אדומה עם שמונה קרניים ולא שש עשרה. גרסה שש עשרה הקרניים והשמש משמשת את כוח ההגנה העצמית הימי של יפן. עם זאת, הדגל שנוי במחלוקת בקוריאה, טאיוואן והרפובליקה העממית של סין, שם הוא מזוהה עם מיליטריזם ואימפריאליזם יפני ומקושר לפשעי מלחמה של האימפריה היפנית במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה ועיצוב

יפן ביפנית זה "נייפון" (日本) ופירושו המילולי של המילה היא "מקור השמש" ומכאן בא מקור הכינוי במערב ליפן - ארץ השמש העולה. הדיסק האדום מסמל את השמש עצמה וה-16 הקווים האדומים הם קרני אור הזורחות מהשמש העולה.
דגל יפן והסמליות של השמש העולה היו בעלי משמעות סמלית ביפן מאז תקופת אסוקה (שהייתה בשנים 538–710 לספירה). בשנת 607 לספירה. בשיר אפי מהמאה ה-12 מסופר על סמוראים שונים שנשאו ציורים של השמש על מניפותיהם. הדגל שימש במיוחד את הסמוראים באזור קיושו. מלבד, הוא שימש שבטים רבים ביפן במהלך המאות ה-14, ה-15 וה-16.
דגל השמש העולה שימש באופן היסטורי על יד הצבא היפני (הן על ידי הצבא היפני הקיסרי והן על ידי הצי הקיסרי היפני) ואומץ כדגל מלחמה לראשונה במרץ 1870 והיה בשימוש עד כניעת האימפריה היפנית במלחמת העולם השנייה ב-1945. הוא אומץ בשנית ב-1954 ומשמש מאז את כוחות ההגנה של יפן.
היסטוריה ועיצוב > שימוש בימינו

באופן מסחרי נעשה שימוש בדגל השמש העולה על מוצרים רבים בהם בגדים, פוסטרים, מאנגה, אנימה, סרטי קולנוע, משחקי וידאו ועוד. דגל השמש העולה מופיע על תוויות מוצרים מסחריים, כגון על פחיות של מותג בירה יפני מוכר. הדגל נמצא גם בשימוש מיוחד בקרב הדייגים, שממייצג את תקוותם לתפיסת דגים. כיום הוא משמש כדגל דקורטיבי על כלי שיט וכן בפסטיבלים ואירועים.
מאז יוני 1954 משמש דגל השמש העולה את כוחות ההגנה של יפן (בגרסת שמונה קרניים) ואת כוח ההגנה העצמית הימי של יפן (אנ') (בגרסה המוכרת, של 16 קרניים). מלבד זאת, הדגל משמש גם לא-יפנים, למשל, בסמלים של כמה יחידות צבאיות של ארצות הברית המוצבות בבסיסים אמריקאים ביפן וכן על ידי להקת הבלוז הרוק האמריקאית "Hot Tuna".
מחלוקת

בעוד יפן רואה את דגל השמש העולה כחלק רגיל מההיסטוריה שלה, מקשרים אזרחים רבים בקוריאה, הרפובליקה העממית של סין, הפיליפינים, טאיוואן ומדינות נוספות באסיה את הדגל לפשעי המלחמה שהאימפריה היפנית ביצעה במהלך מלחמת סין–יפן השנייה ומלחמת העולם השנייה וכן למיליטריזם ואימפריאליזם יפני. כמו כן, הדגל מושווה פעמים רבות לדגל גרמניה הנאצית, בת-בריתה הקרובה ביותר של יפן וחברתה בברית ציר המדינות.
הדגל נאסר להנפה על ידי פיפ"א, ויפן ספגה סנקציות על ידי קונפדרציית הכדורגל האסייתית לאחר שאוהדים יפנים הניפו אותו במשחק ליגת האלופות ב-2017.
ב-2021 הסירה חברת קאפקום את כל הופעותיו של דגל השמש העולה באחת מהגרסאות החדשות של "סטריט פייטר II". החברה לא סיפקה סיבה רשמית להסרת הדגל, אך ההשערה היא שהדגל הוסר במאמץ לא לפגוע בשחקני המשחק האסייאתים.
הערות שוליים

↑  "Japan to skip South Korea fleet event over 'rising sun' flag". AP NEWS. 2018-10-05. נבדק ב-2021-04-13.
↑  "船舶旗について" (PDF). Kobe University Repository:Kernel. נבדק ב-18 באוקטובר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Japanese Symbols". Japan Visitor/Japan Tourist Info. נבדק ב-9 באוקטובר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kim, Hyung-Jin; Yamaguchi, Mari (2021-07-23). "Why Japan's 'rising sun' flag is provoking anger among some at the Olympics". Los Angeles Times (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-01-09.
↑  "South Korea compares Japan's 'rising sun' flag to swastika as Olympic row deepens". the Guardian (באנגלית). 2019-10-29. נבדק ב-2021-01-20.
↑  "Tokyo 2020: Why some people want the rising sun flag banned". BBC News (באנגלית בריטית). 2020-01-03. נבדק ב-2022-01-09.
↑  Piggott, Joan R. (1997). The emergence of Japanese kingship. Stanford University Press. pp. 143–144. ISBN 978-0-8047-2832-4.
↑  Itoh 2003, p. 205
↑  "自衛隊法施行令" [Self-Defense Forces Law Enforcement Order] (ביפנית). Government of Japan. 3 ביוני 1954. אורכב מ-המקור ב-7 באפריל 2008. נבדק ב-25 בינואר 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Asahi Beer New Design". Japan Visitor Blog. 12 בדצמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "A great decade for Japan". FIFATV. 1 בדצמבר 2012. אורכב מ-המקור ב-2013-01-01. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "EXPLAINER: Why Japan 'rising sun' flag provokes Olympic ire". ABC News. אורכב מ-המקור ב-14 בנובמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Tokyo Olympic organizers say no plans to ban 'Rising Sun' flag despite South Korean demand". Reuters.com. 13 בספטמבר 2019. נבדק ב-24 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Controversial Rising Sun Design Removed From Street Fighter II's Re-Release". nintendolife.com. 19 בפברואר 2021. נבדק ב-24 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Rising Sun removed from 'Street Fighter II' background in game's latest rerelease". JAPAN TODAY. 2021-02-22. נבדק ב-2021-07-05.
↑  "Rising Sun Removed From Street Fighter II In Capcom Arcade Stadium". Kotaku.com.au. 19 בפברואר 2021. נבדק ב-24 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
דגל כוח ההגנה העצמית הימי של יפן (אנ'), גרסה בהירה יותר של הדגל ששימש בעבר את יפן, בה השמש גם מעט יותר שמאלית מהשמש בדגל האימפריאלי
זאב ליבנה

| --- | --- |

זאב ליבנה
 לידה:  21 בפברואר 1945 ח' באדר ה'תש"ה סיביר, ברית המועצות ברית המועצות (1923–1955) 
 פטירה:  27 באוגוסט 2013 (בגיל 68) כ"א באלול ה'תשע"ג 
 תאריך עלייה:  1947
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1962–2001 (כ־39 שנים)
 דרגה:    אלוף
 תפקידים בשירות
  מפקד גדוד 430 בחטיבה 500   מפקד חטיבה 401   מפקד עוצבת עידן   עוצבת הפלדה   אלוף פיקוד העורף   ראש מפקדת חילות השדה   המזכיר הצבאי של ראש הממשלה  נספח צה"ל בארצות הברית
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים   מבצע שלום הגליל    המערכה ברצועת הביטחון  האינתיפאדה הראשונה
 עיטורים
  לגיון ההצטיינות (ארצות הברית)
 תפקידים אזרחיים
 מנכ"ל חברה לייעוץ אסטרטגי
 
זאב ליבנה (21 בפברואר 1945 – 27 באוגוסט 2013) היה אלוף בצה"ל. היה בין היתר מפקד חטיבה 401, ראש מפקדת חילות השדה (כיום זרוע היבשה), מפקדו הראשון של פיקוד העורף, המזכיר הצבאי של ראש הממשלה ונספח צה"ל בארצות הברית.
ביוגרפיה

ליבנה נולד בסיביר שבברית המועצות בשם זאב וייסבלט. בשנת 1947, כשהיה בן שנתיים, עלה עם משפחתו לארץ ישראל ליישוב גבעת שמואל. היה חניך בתנועת השומר הצעיר.
בסוף שנת 1962 התגייס לצה"ל, במסלול בני המשקים, והתנדב לגדוד הנח"ל המוצנח של חטיבת הצנחנים. הוא עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לצנחנים כמפקד מחלקה. בהמשך מונה לקצין מבצעים גדודי ולמפקד פלוגה. במסגרת שירותו כקמב"ץ גדוד הבט"ר בעת מלחמת ששת הימים נפצע בקרבות ברמת הגולן. לאחר החלמתו, חזר לחי"ר כמפקד קורס מ"כים, בהמשך היה קצין אג"ם של פיקוד הנח"ל. במלחמת יום הכיפורים היה מפקד פלוגה בבה"ד 1, הוא התמנה לסגן מפקד כוח שהורכב מחניכי הבה"ד, הכוח נשלח לסיני לתפוס את המעברים במערב חצי האי ובהמשך השתתף בפשיטות נגד המצרים ובחציית תעלת סואץ. לאחר מלחמת יום הכיפורים עבר הסבה בת שנה לשריון בעקבות בקשתו של משה פלד ושימש כמפקד גדוד 430 בחטיבה 500. פיקד על חטיבה 401 והיה ראש אג"ם של פיקוד הדרום.
בשנת 1982, בזמן מלחמת לבנון הראשונה, היה סגן מפקד "כוח ורדי", כוח אוגדתי בפיקודו של דן ורדי שלחם בגזרה המזרחית. ב-1983 עבר קורס פיקוד ומטה בקנזס, ארצות הברית. עם חזרתו מונה לסגן מפקד אוגדת שריון סדירה, ובשנת 1984 מונה למפקד עוצבת עידן. בהמשך מונה למפקד עוצבת הפלדה, אוגדת שריון סדירה. בשנת 1987, בעקבות פריצת האינתיפאדה הראשונה והחלטת צה"ל לתגבר את כוחותיו ביהודה שומרון ועזה, נבחר לפקד על כוחות צה"ל בשומרון בנוסף לתפקידו כמפקד אוגדה. במרץ 1989 התמנה לעוזר ראש אג"ם במטכ"ל וכיהן בתפקיד זה עד אחרי מלחמת המפרץ ובפברואר 1992 הוטל עליו להקים את פיקוד העורף והיה מפקדו הראשון. הוא עמד בראש משלחת החילוץ לאחר הפיגוע בבניין הקהילה היהודית בארגנטינה ב-1994.
באוגוסט 1994 מונה למפקד מפקדת חילות השדה (כיום זרוע היבשה), תפקיד בו כיהן עד ל-1996, עת מונה למזכיר הצבאי של ראש הממשלה של שמעון פרס ואחר כך של בנימין נתניהו. בשנת 1997 מונה לנספח צה"ל בארצות הברית וקנדה בוושינגטון עד לפרישתו מצה"ל באוקטובר 2001.
ב-29 באפריל 2004 חתם על מכתב תמיכה של בכירי מערכת הביטחון בתוכנית ההתנתקות, הקובעת שהתכנית חיונית לביטחון ישראל.
בשנת 2011, עם הקמת המשרד להגנת העורף, שימש ליבנה יו"ר "ועדת ליבנה", שעסקה בחלוקת תחומי האחריות והסמכויות בין משרד הביטחון למשרד להגנת העורף.
השכלה וחיים פרטיים

ליבנה היה בעל תואר ראשון בהיסטוריה מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני בגאוגרפיה מאוניברסיטת חיפה.
התגורר בכפר ברנדייס שבתחום חדרה, היה נשוי לעמליה ואב לארבעה ילדים.
לאחר סיום שירותו בצה"ל היה מנכ"ל חברה לייעוץ אסטרטגי, וחלק ניכר מפעילותו בה התרכז מחוץ לגבולות ישראל. כיהן כדירקטור בחברת מגל מערכות ובחברת קשרי תעופה. כמו כן עסק בגידול דבורים. היה חבר הנהלת המועצה לשלום ולביטחון ותנועת עתיד כחול לבן הפועלת לפתרון הסכסוך הישראלי-פלסטיני בדרך של שתי מדינות לשני עמים.
ליבנה נפטר ממחלה ב-27 באוגוסט 2013 בגיל 68 ונקבר בבית העלמין הצבאי בקריית שאול.
הערות שוליים

↑  ריאיון עם זאב ליבנה בתוכנית על אזרחי
↑  עפר דרורי, עפר דרורי סופד לזאב ליבנה, אתר "ישראל דיפנס", ‏ 28.08.2012.
↑  אטילה שומפלבי, בתגובה למכתב הרבנים: "מכתב אלופים" בעד התנתקות, באתר ynet, 29 באפריל 2004
נבחרת איי בהאמה בכדורסל

| --- | --- |
איי בהאמה
 מידע כללי
 הצטרפות:  1962
 השתייכות:  פיב"א אמריקה
 דירוג פיב"א (26 בנובמבר 2024):  52       ‎+2‏
  - ניקוד פיב"א:  236.1
 
 אליפות אמריקה בכדורסל
 הופעות:  1 (הראשונה ב-1995)
 ההישג הטוב:  מקום שמיני (1995)
 
נבחרת הגברים של איי הבהאמה בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של איי בהאמה, הנחשבת לאחת החלשות ביותר ביבשת אמריקה ובעולם. הדירוג הנוכחי של נבחרת איי בהאמה ברשימת הדירוג של פיב"א לנבחרות גברים, הוא המקום ה-52 בעולם, נכון ל-26 בנובמבר 2024, עלייה של 2 מקומות לעומת דירוג קודם.
הישג השיא של הנבחרת הוא השתתפות באליפות אמריקה בכדורסל שנערכה בשנת 1995, ובה סיימה במקום השמיני מתוך עשר נבחרות.
הנבחרת מעולם לא העפילה למשחקים האולימפיים או לאליפות העולם בכדורסל.