stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חלום
לקריאה נוספת

זיגמונד פרויד, פירוש החלום, 1900 (בגרמנית)
פשר החלומות א–ב, הוצאת יבנה, 1958
קרל גוסטב יונג, על החלומות, הוצאת דביר
אריך פרום, השפה שנשכחה: מבוא להבנת חלומות, אגדות-ילדים ומיתוסים, ירושלים: א. רובינשטיין, 1951
יצחק לוין, הפסיכולוגיה של החלום, הוצאת דקל, 1980
צבי גיורא, פסיכולוגיה של החלומות, אוניברסיטה משודרת, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשמ"ט 1989
נריס די, חלומות ופשרם, הוצאת עם אור, 1990
רחל אליאור, מציאות במבחן הבדיון: החלום במחשבה המיסטית – חירות הפירוק והצירוף, מגוון דעות והשקפות בתרבות ישראל, משרד החינוך, 1995, עמ' 63–80
אמיר אור, בין חלום לשברו: על ההיסטוריה של תפיסת החלום, הליקון 19, 1996
גיליון המוקדש לנושא "חלומות", משקפיים 26, יוני 1996
זיו מאיר, משמעות החלום ופירושו, הוצאת בית עלים, 2003
רות פידלר, 'חלומות השוא ידברו?' : חלומות התגלות במקרא ומקומם בתולדות האמונה והמסורת בישראל הקדומה, הוצאת מאגנס, 2005
יורם בילו, שושביני הקדושים: חולמים, מרפאות וצדיקים בספר העירוני בישראל, הוצאת אוניברסיטת חיפה, 2005
אדריאנה רוק, הנפש בלילה, הוצאת עם עובד, 2007
רוברט ה. הופקה, חלומות של גברים. השבר, הטיפול, ההחלמה, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2007
פירוש החלום, תרגום רות גינזבורג, הוצאת עם עובד, (מבוא לספר מאת ערן רולניק, באתר פסיכולוגיה עברית), 2007
דקל שלו, מאה שנים של חלומות, ההוצאה לאור של אוניברסיטת תל אביב, 2009
רחל אליאור ויורם בילו, יאיר זקוביץ ואביגדור שנאן, כחלום יעוף וכדיבוק יאחז: על חלומות ודיבוקים בישראל ובעמים, ירושלים: הוצאת מאגנס, 2013
רחל אליאור, "חלומות בספר היובלים ובמגילות מדבר יהודה", בתוך כחלום יעוף וכדיבוק יאחז: על חלומות ודיבוקים בישראל ובעמים, עמ' 62–122, 2013
אלכסנדר קריסטיאנפולר, חלומות ופשריהם בספרות חז"ל, הוצאת מאגנס, 2016
משה מנשהוף, חלום וזיכרון - מסה על תפיסה, זיכרון, שינה וחלום, הוצאת כתב, 2016
דורי, נ' וסאלם ח'. על חלומות בהקשר חינוכי, יצירתי וטיפולי בקרב ילדי גן: תוכנית התערבות. בין המילים: כתב עת שפיט בתחומי הטיפול באמצעות אמנויות 16, הוצאת סמינר הקיבוצים, 2019
ביאורים

↑  במקור: "חלמא דלא מפשר כאגרתא דלא מקריא"
↑  ואמר רבי יוחנן שלשה חלומות מתקיימין: חלום של שחרית, וחלום שחלם לו חבירו, וחלום שנפתר בתוך חלום ויש אומרים אף חלום שנשנה שנאמר "ועל השנות החלום" וגו'
↑  אמר רבי חנן אפילו בעל החלומות אומר לו לאדם למחר הוא מת אל ימנע עצמו מן הרחמים שנאמר כי ברוב חלומות והבלים ודברים הרבה כי את האלהים ירא תלמוד (תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף י', עמוד ב').
↑  "ר' יונה בשם ר' תנחום בי ר' חייא: זה שהוא רואה חלום קשה צריך לומר יהי רצון מלפניך ה' אלהי ואלהי אבותי שיהו כל חלומותי שחלמתי בין בלילה הזה בין בשאר הלילות בין שחלמתי אני ובין שחלמו לי אחרים אם טובים הם יתקיימו עלי לששון ולשמחה לברכה ולחיים..."
הערות שוליים

↑  לוין (1980), עמ' 9–13
↑  ראו: מבוא לפסיכולוגיה, האוניברסיטה הפתוחה, יחידה 1.
↑  ראו: צבי גיורא, פסיכולוגיה של החלומות, תל אביב: אוניברסיטה משודרת, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשמ"ט (1989)
↑  לוין (1980) עמ' 27, 141
1 2 3 4  ערן רולניק, החלום: חבל הטבור של הפסיכואנליזה, מבוא לספר פירוש החלום (עם עובד, 2007)
↑  מרדכי גלדמן, ספרות ופסיכואנליזה, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1998, עמ' 20–21
↑  מרדכי גלדמן, ספרות ופסיכואנליזה, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1998, עמ' 21–22
↑  Frederick Crews, The Verdict on Freud, Psychological Science 7, 1996-03, עמ' 63–68 doi: 10.1111/j.1467-9280.1996.tb00331.x
↑  Mario Bunge, The philosophy behind pseudoscience, Skeptical Inquirer, 2006, עמ' 29-37
↑  בא לנו בחלום, באתר אלכסון, ‏2023-03-09
1 2 3  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף נ"ה, עמוד א'
↑  פרום, עמ' 93–109
↑  "וַיָּבֹא אֱלֹהִים אֶל אֲבִימֶלֶךְ בַּחֲלוֹם הַלָּיְלָה וַיֹּאמֶר לוֹ הִנְּךָ מֵת עַל הָאִשָּׁה אֲשֶׁר לָקַחְתָּ וְהִוא בְּעֻלַת בָּעַל" (ספר בראשית, פרק כ', פסוק ג')
↑  "וַיְהִי הַשֶּׁמֶשׁ לָבוֹא וְתַרְדֵּמָה נָפְלָה עַל אַבְרָם וְהִנֵּה אֵימָה חֲשֵׁכָה גְדֹלָה נֹפֶלֶת עָלָיו." (ספר בראשית, פרק ט"ו, פסוק י"ב
↑  "וַיָּבֹא אֱלֹהִים אֶל לָבָן הָאֲרַמִּי בַּחֲלֹם הַלָּיְלָה וַיֹּאמֶר לוֹ הִשָּׁמֶר לְךָ פֶּן תְּדַבֵּר עִם יַעֲקֹב מִטּוֹב עַד רָע" (ספר בראשית, פרק ל"א, פסוק כ"ד
↑  ספר בראשית, פרק ל"א, פסוקים י'–י"ג
↑  ספר בראשית, פרק מ'
↑  ספר מלכים א', פרק ג', פסוק ה'
↑  ספר דברים, פרק י"ג, פסוקים א'–ו'
↑  ספר ירמיהו, פרק כ"ג, פסוקים כ"ז–כ"ח
↑  מגילת קהלת, פרק ה', פסוק ו'
↑  ספר בראשית, פרק כ"ח, פסוקים י"ב–ט"ו
↑  פסוק י"ב
↑  פסוק ט"ז
↑  פסוק י"ז
↑  ספר בראשית, פרק ל"ז, פסוק י"ט
↑  ספר בראשית, פרק ל"ז, פסוקים ה'–י"א
↑  הרב אלחנן סמט, ‏פשרם של חלומות יוסף, באתר "דעת"
↑  פרום, עמ' 48–49.
↑  ספר בראשית, פרק מ"א, פסוקים א'–ז'
↑  ספר בראשית, פרק מ"א, פסוק ל"ח
↑  ספר מלכים א', פרק ג', פסוק ט'
↑  ספר בראשית, פרק מ"א, פסוק כ"ה
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף נ"ז, עמוד ב'
↑  בראשית רבה, פרשה י"ז, פסקה ה'
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף י"ד, עמוד א'
1 2 3  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף נ"ה, עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף י"א, עמוד א'
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר זמנים, הלכות תעניות, פרק א', הלכה י"ב
↑  ספר מטה אפרים, סימן תרי"ט, על פי התלמוד הבבלי, מסכת ברכות, דף נ"ה, עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ס', עמוד ב'
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת ברכות,  פרק ה', הלכה א'
↑  ספר זכריה, פרק י', פסוק ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף נ"ב, עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף נ"ו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562731005171  BnF: cb11932706z (data)  GND: 4060747-1  LCCN: sh85039483  NDL: 00574489  NKC: ph125733 
"תרדמת התבונה מולידה מפלצות", ציור של פרנסיסקו דה גויה
תמונה סוריאליסטית הממחישה כיצד היעדר הביקורת העצמית מאפשר יצירתיות רבה יותר בחלום
"לוכד חלומות" שקיים בתרבויות שונות שאמור לסנן את החלומות הרעים ולאפשר רק לטובים להגיע אל החולם.
"חלום יעקב", ציור מהמאה ה-17.
בְּגִבְעוֹן, נִרְאָה ה' אֶל-שְׁלֹמֹה בַּחֲלוֹם הַלָּיְלָה.

— ספר מלכים א', פרק ג', פסוק ה'
ציור מעשה ידי לוקה ג'יורדאנו. מוצג במוזיאון הפראדו, מדריד
חזון חלום דניאל וארבע החיות
בגדי כהונה

כהן גדול בבגדי הכהונה
בתיאורי המקרא, בגדי כהונה (ידועים גם בשמות: בגדי שרד או בגדי קודש) הם הבגדים שחייבים הכהנים ללבוש בעת העבודה במשכן ובבית המקדש. תפקיד הבגדים טקסי – לכבוד ולתפארת. קורבן המוקרב על ידי כהן שלא בבגדי כהונה פסול.
הבגדים שונים בין כהן גדול לכהן הדיוט. כהן הדיוט לובש ארבעה בגדי כהונה, בעוד שכהן גדול לובש שמונה.
הציווי על לבישת הבגדים ותיאורם מופיע בפרשת תצווה. הכנת הלבוש הוטלה לפי המקרא על בצלאל בן אורי ואהליאב בן אחיסמך, שני אמנים מומחים שעסקו גם ביצירת המשכן וכליו.
מקור וטעם המצווה

וְעָשִׂיתָ בִגְדֵי קֹדֶשׁ לְאַהֲרֹן אָחִיךָ לְכָבוֹד וּלְתִפְאָרֶת. וְאַתָּה תְּדַבֵּר אֶל כָּל חַכְמֵי לֵב אֲשֶׁר מִלֵּאתִיו רוּחַ חָכְמָה וְעָשׂוּ אֶת בִּגְדֵי אַהֲרֹן לְקַדְּשׁוֹ לְכַהֲנוֹ לִי. וְאֵלֶּה הַבְּגָדִים אֲשֶׁר יַעֲשׂוּ חֹשֶׁן וְאֵפוֹד וּמְעִיל וּכְתֹנֶת תַּשְׁבֵּץ מִצְנֶפֶת וְאַבְנֵט וְעָשׂוּ בִגְדֵי קֹדֶשׁ לְאַהֲרֹן אָחִיךָ וּלְבָנָיו לְכַהֲנוֹ לִי.
לאחר תיאור מפורט של עשיית החושן ושאר בגדי כהן גדול, חוזר הציווי הכללי על הכהנים לדורותם לשרת בבגדי שרד:
וְלִבְנֵי אַהֲרֹן תַּעֲשֶׂה כֻתֳּנֹת וְעָשִׂיתָ לָהֶם אַבְנֵטִים וּמִגְבָּעוֹת תַּעֲשֶׂה לָהֶם לְכָבוֹד וּלְתִפְאָרֶת. וְהִלְבַּשְׁתָּ אֹתָם אֶת אַהֲרֹן אָחִיךָ וְאֶת בָּנָיו אִתּוֹ וּמָשַׁחְתָּ אֹתָם וּמִלֵּאתָ אֶת יָדָם וְקִדַּשְׁתָּ אֹתָם וְכִהֲנוּ לִי. וַעֲשֵׂה לָהֶם מִכְנְסֵי בָד לְכַסּוֹת בְּשַׂר עֶרְוָה מִמָּתְנַיִם וְעַד יְרֵכַיִם יִהְיוּ. וְהָיוּ עַל אַהֲרֹן וְעַל בָּנָיו בְּבֹאָם אֶל אֹהֶל מוֹעֵד אוֹ בְגִשְׁתָּם אֶל הַמִּזְבֵּחַ לְשָׁרֵת בַּקֹּדֶשׁ וְלֹא יִשְׂאוּ עָו‍ֹן וָמֵתוּ חֻקַּת עוֹלָם לוֹ וּלְזַרְעוֹ אַחֲרָיו.
בגדי כהן הדיוט

כתונת  – מעין חלוק ארוך, ארוג בצורת משבצות, מפשתן.
אבנט  – חגורת בד. ארוג מחוטים הטוויים מתכלת, ארגמן, תולעת שני (שלושתם הם חוטי צמר הצבועים בצבע מיוחד המופק מבעלי חיים) ופשתן. רוחב האבנט 3 אצבעות (כ־6 ס"מ), ואורכו 32 אמה (כ־16 מטרים). האבנט היה נכרך על הכתונת בגובה בית החזה.
מגבעת – רצועת בד, אורכה 16 אמה (כ־8 מטר), עשויה מפשתן. שלופפה בצורת קונוס צר למעלה ורחב למטה (על פי הראב"ד שחולק על הרמב"ם). לפי חלק מהמפרשים (וביניהם הרמב"ם) בראש המגבעת היה כעין כפתור.
מכנסיים – קצרים עד הברך. ארוגים מפשתן.
בגדי כהן גדול

הכהן הגדול לובש מכנסיים, כתונת ואבנט כשל כהן הדיוט. בנוסף הוא לובש:
חושן – בד ארוג מזהב, צמר בצבעי תכלת, ארגמן ותולעת שני, ופשתן. גודלו: אמה (חצי מטר) על חצי אמה. החושן קופל לשנים ויצר כיס מרובע, בתוכו הונח פתק הנקרא "אורים ותומים", לפי אחד הפירושים היה רשום עליו השם המפורש. על החושן הייתה מסגרת זהב שבה שובצו שתים־עשרה אבנים יקרות, שעל כל אחת מהן חקוק שם שבט משבטי ישראל. האבנים היו ערוכות בארבעה טורים, שלוש בטור.
בטור הראשון – אודם (מקובל לזהותו עם כלצידון אדום או אודם), פיטדה (מקובל לזהותה עם טופז ירקרק) וברקת (אזמרגד ירוק).
בטור השני – נופך (מקובל לזהותו עם טורקיז), ספיר (מקובל לזהותו עם גרנד או קורונד כחול כהה או ספיר) ויהלום (מקובל לזהותו עם יהלום או קוורץ).
בטור השלישי – לשם (מקובל לזהותו עם זירקון אדום או צהוב), שבו (מקובל לזהותה עם אגט (Agate) בצבעי שחור ולבן) ואחלמה (מקובל לזהותה עם אמטיסט).
בטור הרביעי – תרשיש (מקובל לזהותו עם אקוומרין – סוג של בריל), שוהם (מקובל לזהותו עם בורלא (בריל) או אוניקס) וישפה (מקובל לזהותו עם יספר). החושן היה קשור בשתי טבעות זהב לחגורת האפוד (משתי פינותיו התחתונות), ובשתי טבעות זהב לכתפות האפוד (מפינותיו העליונות).
אפוד – מעין סינר ארוך, ארוג מחוטים הטוויים מזהב (הזהב רוקע לטס דקיק ונחתך לחוטים), תכלת, ארגמן, תולעת שני ופשתן. האפוד נקשר לגוף הכהן על ידי ה"חשב" (חגורה), ועל ידי שתי כתפות. על הכתפות היו משובצות שתי אבני שוהם שעליהן חקוקים שמות שבטי ישראל.
מעיל – בגד ארוך חסר שרוולים. ארוג מחוטי תכלת, מעוטר באריגות פעמונים וקישוטים בצורת רימונים.
ציץ – טס זהב, עליו חרוטות המילים "קדש ליהוה" (המילה 'קודש ל' נכתבה במחצית הציץ התחתונה ואילו 'יהוה' נכתב בגדול לגובה כל הציץ. ישנן דעות נוספות באופן הכתיבה) שנקשר לראש הכהן הגדול בשלושה חוטי צמר צבוע בתכלת, שנים משני צידי הראש ואחד מעל המצנפת.
הכהן הגדול גם חבש מגבעת מיוחדת הנקראת "מצנפת":
מצנפת – דומה למגבעתו של הכהן ההדיוט, בהבדל קל – המצנפת הייתה נכרכת בעיקר לרוחב הראש וחלקה העליון שטוח.
בגדי כהן גדול > בגדי כהן גדול ביום הכיפורים

ביום הכיפורים הכהן הגדול עבד חלק מהעבודות בבגדי לבן. בגדים אלה היו זהים לבגדי כהן הדיוט, מלבד האבנט שהיה עשוי מפשתן בלבד, ללא חוטי צמר.
הכהן הגדול היה משתמש ביום הכיפורים בשתי מערכות בגדים כאלה, אחת בבוקר ואחת בצהרים. על פי ההלכה, הבגדים שלבש בבוקר היו צריכים להיות חשובים ויקרים יותר מאלה שלבש בצהריים. בסיום עבודת יום הכיפורים בגדי הלבן נגנזים ואסור להשתמש בהם פעם נוספת.
בגדי כהן גדול > שעטנז

על אף שבבגדי הכהונה, באבנט, היה שילוב של צמר ופשתן, דבר הכרוך באיסור שעטנז התירה התורה ללובשו. האבנט היה שזור מארבעה חוטים: אחד מפשתן ושלושה מצמר - אחד צבוע בתכלת, שני צבוע בארגמן והשלישי בתולעת שני. כמו כן בבגדי הכהן הגדול בחושן ובאפוד, מצווה שיהיה בהם צמר ופשתן יחד.
היתר זה לשעטנז בבגדי כהונה מוגבל לזמן העבודה במקדש, אך שלא בזמן העבודה, הכהנים נדרשו לפשוט את בגדי הכהונה כדי לא לעבור על איסור שעטנז.
לשכת פנחס המלביש

שער ניקנור היה במזרח העזרה ומשני צידיו היו שתי לשכות, הימנית הייתה לשכת פנחס המלביש ובה אוחסנו בגדי הכהונה של עשרים וארבע משמרות כהונה. כאשר הגיע זמנה של המשמרת לבוא ולשרת בקודש, היו הכהנים באים ללשכה ומקבלים מידי הממונה בגדי כהונה לפי מידתם, והוא היה מלבישם ומפשיטם. לדברי הרמב"ם היה הממונה גם אחראי על הכנת הבגדים ואריגתם.
כרונולוגיה מסורתית של בגדי הכהונה

תהליכים שונים שפקדו את עם ישראל ואת בית המקדש באו לידי ביטוי גם ביחס לבגדי הכהונה, בכמה נקודות ציון בהיסטוריה:
דוד המלך, בהיותו בורח מפני שאול המלך, לקח עמו את האפוד כדי להיעזר בו בשאלה באורים ותומים במקרה הצורך.
לדעת חז"ל בתלמוד, לבש המלך אחשוורוש את בגדי הכהן הגדול, כאות לשליטתו על עם ישראל והעולם כולו.
עם שיבת ציון לאחר גלות בבל, בעקבות הכרזת כורש, הביאו עולי בבל מאות בגדי כהונה.
בשמחת בית השואבה, העמידו בעזרת הנשים מנורות זהב גבוהות, ובראשם ארבעה ספלים מלאים שמן. הפתילות למנורות הוכנו מהמכנסיים הבלויים של הכהנים ומאבנטיהם שהתבלו. אמנם אסור ליהנות מבגדי הכהונה, פרט ללבישתם על ידי כהן הדיוט, אבל שימוש זה הותר, משום ששמחה זאת נחשבת כחלק מעבודת המקדש.
בימי שלטון הנציבים הרומים בשלהי ימי בית המקדש השני, הוחזקו בגדי הכהן הגדול כבני ערובה בידי הרומאים, ושוחררו רק בימי שבת ומועד.
עם חורבן הבית, נלקחו בגדי הכהונה לשלל על ידי הרומאים. כמה עשרות שנים לאחר מכן, ראה התנא רבי אלעזר בן רבי יוסי את הציץ ברומא.
שחזור בגדי הכהונה כיום

מכון המקדש, העוסק בהכנות לבניין בית המקדש השלישי וחידוש עבודת הקרבנות, מכין לשם כך בגדי כהונה. הכנת הבגדים מצריכה מחקר הלכתי־מדעי מסועף על המפרט ההלכתי הנדרש: צורת השזירה החוטים המדויקת ואריגתם, האופן בו שולבו חוטי הצמר הצבועים בפשתן הלבן, זיהוי אבני החושן, האפשרות להכנה תעשייתית במקום השיטה הידנית שנהגה בימים עברו, ועוד. קושי מיוחד קיים בזיהוי צבעי התכלת, הארגמן ותולעת השני ובהשגתם, והמכון עומד בקשר עם מומחים בתחום זה.
כיום מוכנים במכון המקדש כל הבגדים הנדרשים, לכהן הדיוט ולכהן גדול. עם זאת, לצורך הפעלת בית מקדש המתפקד באופן מלא נדרשים מאות או אף אלפי סטים של בגדי כהונה. מכון המקדש יזם, אפוא, פנייה לכהנים לרכוש לעצמם בגדי כהונה, תפורים על פי מידתם, ועד כה נענו ליוזמה עשרות כהנים.
ראו גם

תכלת וארגמן בעולם העתיק
אריה צבן

| --- | --- |

 לידה:  1961 (בן 64 בערך) ישראל 
 ענף מדעי:  כימיה
 מקום מגורים:  שוהם 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בר-אילן 
 מוסדות:  אוניברסיטת בר-אילן 
 פרסים והוקרה
 הערות:  נשיא אוניברסיטת בר-אילן (2017 והלאה)
 
אריה צבן (נולד בשנת 1961) הוא פרופסור ישראלי לכימיה, המכהן כנשיא אוניברסיטת בר-אילן מאז שנת 2017.
פרסם מעל 140 מאמרים אקדמיים בכתבי עת מקצועיים ובספרים ורשם 13 פטנטים, שתשעה מהם מיושמים בחברות הזנק. במחקריו נכללת סוללת אלומיניום-אוויר לרכב חשמלי, המאפשרת לגמוא מרחק של 350 ק"מ ומתודלקת במים להכפלת המרחק הזה.
ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
סיים בהצטיינות קורס טיס מס' 97 בצה"ל (למרות גובהו, 1.96 מ', הנחשב לחריג) ושירת בחיל האוויר כטייס קרב במטוס פנטום.
בוגר אוניברסיטת בר-אילן בכימיה בהצטיינות. בעל תואר דוקטור באלקטרוכימיה בהצטיינות יתרה מאוניברסיטת בר-אילן (1995). לאחר מחקר בתר-דוקטורט במעבדה הלאומית לאנרגיה חלופית בדנוור שבקולורדו בארצות הברית, חזר לבר-אילן כמרצה בכיר והקים בה את המכון לננוטכנולוגיה ולחומרים מתקדמים וניהל אותו במשך שבע שנים. מונה לסגן נשיא האוניברסיטה למחקר ופיתוח, וב-1 באוקטובר 2017 החליף את פרופסור דניאל הרשקוביץ כנשיא האוניברסיטה.
תחומי המחקר שלו הם כימיה ואנרגיה בת קיימא. במעבדתו באוניברסיטת בר-אילן מייצרים תאים פוטו-וולטאיים שיעילותם גבוהה, וחומרים על פי מפרט תכונות (Materials by design).
שותף במספר תוכניות לחינוך לחיסכון באנרגיה ושימוש באנרגיה חלופית בבתי ספר ובמוסדות אקדמיים.
חיים אישיים

מתגורר בשוהם. נשוי לרחלי ואב לארבעה.
פרסים, מלגות והוקרה (רשימה חלקית)

מלגת רוטשילד
מלגת לוי אשכול
"המדען הצעיר המצטיין" של האגודה הישראלית לכימיה (2001)
פרס לנדאו למדעים ולמחקר על מחקר באנרגיה מתחדשת (2008)
פרס האגודה הישראלית לוואקום - מדע, טכנולוגיה ויישומים (2011)
פרס החוקר המצטיין של האגודה הישראלית לכימיה (2015)
פרס קולטהוף מטעם הטכניון על מחקריו בתחומי האלקטרוכימיה, תאים חשמליים, ופיתוח חומרים ליישומי אנרגיה שונים (2016). במסגרת זכייתו צבן הוא אורח הכבוד של הפקולטה לכימיה בטכניון לשנת 2016–2017
חברויות ציבוריות

חבר בוועדה הממשלתית למקורות אנרגיה חלופית
סגן יו"ר של הקונסורציום הישראלי לפתרונות אנרגיה סולארית
היה חבר ועדה מדעית למיפוי המחקר האקדמי בתחומי טכנולוגיות המקטינות את השימוש בנפט בתחבורה באקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
הערות שוליים

↑  זיו עדאקי: לפצח את הדנ"א של החומרים - פרופ' אריה צבן, סגן הנשיא למחקר, המכון לננו-טכנולוגיה, באתר אגודת הידידים של אוניברסיטת בר-אילן
↑  אוניברסיטת בר-אילן, ‏פרופ אריה צבן, סגן הנשיא למחקר באוניברסיטת בר-אילן-חתן פרס קולטהוף מטעם הטכניון, באתר "הידען", יולי 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297838405171  ISNI: 0000 0004 0299 9065  ORCID: 0000-0002-2315-6134  VIAF: 98512467   WorldCat (עם VIAF): 98512467
החיים שאחרי (2021)

| --- | --- |

 בימוי:  מייגן פארק 
 הופק בידי:  שון שנגהאני, Joannie Burstein, דייוויד בראון, רבקה מילר 
 תסריט:  מייגן פארק 
 שחקנים ראשיים:  ג'נה אורטגה   ג'ון אורטיז   ג'ולי בואן   שיילין וודלי   ויל רופ   מאדי זיגלר   ניילס פיץ'   לומי פולק
 מוזיקה:  פיניאס או'קונל 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  ניו ליין סינמה 
 חברה מפיצה:  אולפני האחים וורנר 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  2021 
 משך הקרנה:  91 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  דרמת נעורים, סרט להט"בי 
 דף הסרט ב־IMDb
 
החיים שאחרי (שם מקורי באנגלית: The Fallout) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2021 שנכתב ובוים על ידי מייגן פארק. מככבת בו ג'נה אורטגה בתור ויידה קאוול, תלמידת תיכון המתמודדת עם טראומה בעקבות ירי בבית ספר. בסרט מככבים גם מאדי זיגלר, ג'ולי בואן, ג'ון אורטיז, ניילס פיץ', ויל רופ, שיילין וודלי ולומי פולק.
הסרט הוקרן בבכורה ב-South by Southwest ב-17 במרץ 2021, ועלה ב-27 בינואר 2022 ב-HBO Max על ידי New Line Cinema. הוא זכה לשבחים מהמבקרים, ששיבחו את הבימוי, את התסריט, ואת הופעתה של ג'נה אורטגה.
עלילה

תלמידת התיכון ויידה קאוול הולכת לשירותים באמצע השיעור לאחר שאחותה הקטנה אמיליה מתקשרת אליה. בזמן שהיא בשירותים מתרחש ירי בבית הספר. במהלך הירי ויידה מתחבאת בתא השירותים עם חבריה ללימודים מיה וקווינטון, שאחיו נהרג מהירי.
בשבועות שלאחר התקרית, ויידה נכנסת לדיכאון ומבודדת את עצמה ממשפחתה ומחברה הטוב ניק. כשהיא חוזרת לבית הספר, היא לא יכולה להביא את עצמה להיכנס לחדר השירותים שבו התחבאה במהלך הירי, וכתוצאה מכך היא משתינה על עצמה כשהיא שומעת קול של פחית סודה שנמעכת (הקול הזה הזכיר לה קול של ירייה). כדי להתמודד עם הטראומה שלה, היא לוקחת אקסטזי. בכל הזמן הזה ויידה ומיה מתקרבות כי הן מרגישות שהן מבינות אחת את השנייה. אחרי עוד לילה של שתייה ביחד, מיה מספרת לויידה שהיא מתאהבת בה, והן מקיימות יחסי מין.
ויידה וניק מתווכחים על מנגנוני ההתמודדות הגרועים שלה, וכתוצאה מכך היא מנסה לנשק את קווינטון, שדוחה אותה בעדינות מכיוון שהוא לא מוכן רגשית למערכת יחסים. כתוצאה מכל אלה, היא מתרחקת עוד יותר ממשפחתה ומחבריה, כולל ממיה.
מאוחר יותר, אמיליה מודה בפני ויידה שהיא חשבה שויידה כעסה עליה בגלל שיחת הטלפון שאמיליה ביצעה ביום של הירי, מה שגרם לויידה לא להיות בכיתה וכך להיות ביותר סכנה. ויידה מבטיחה לה שזה לא המקרה, והשתיים מתחברות מחדש. ויידה משלימה עם הוריה ועם מיה. בפגישת הטיפול הבאה שלה, ויידה עושה התקדמות אמיתית בהשלמה עם מה שקרה, אם כי היא מודה שכנראה שהיא וניק לא יתפייסו.
בעוד שויידה ממתינה למיה מחוץ לשיעור הריקוד שלה, היא מקבלת הודעה בטלפון שלה על ירי בבית ספר אחר, וכתוצאה מכך היא מקבלת התקף חרדה.
דמויות ושחקנים

ג'נה אורטגה – ויידה קאוול
מאדי זיגלר – מיה ריד
ניילס פיץ' – קווינטון האסלנד
ויל רופ – ניק פיינשטיין
לומי פולק – אמיליה קאוול
ג'ון אורטיז – קרלוס קאוול
ג'ולי בואן – פטרישיה קאוול
שיילין וודלי – אנה
הפקה

בפברואר 2020, הוכרז שג'נה אורטגה תצטרף לצוות השחקנים של הסרט. באפריל 2020 הצטרפה השחקנית מאדי זיגלר לקאסט של הסרט. במאי 2020, ויל רופ הצטרף לקאסט של הסרט. באוגוסט 2020 הצטרפו לקאסט ניילס פיץ', שיילין וודלי, ג'ולי בואן וג'ון אורטיז.
הצילומים היו אמורים להתחיל במרץ 2020 אך נדחו עקב מגפת הקורונה. הצילומים העיקריים החלו בלוס אנג'לס באוגוסט 2020 והסתיימו ב-11 בספטמבר 2020.
פרסום

בדצמבר 2020, Universal Pictures רכשה זכויות הפצה בינלאומיות לסרט. הסרט הוצג בבכורה עולמית ב-South by Southwest ב-17 במרץ 2021. ביולי 2021, HBO Max רכשה זכויות הפצה לסרט. הוא פורסם ב-HBO Max ב-27 בינואר 2022.
תגובות וביקורת > תגובה ביקורתית

אתר הביקורות - Rotten Tomatoes, תשעים ושלושה אחוזים מתוך 68 ביקורות המבקרים היו חיוביות, עם דירוג ממוצע של 7.9/10. הקונצנזוס של האתר קורא: "The Fallout, אמפתי ופועל היטב, משתמש בתוצאות של טראומה כדי להתמודד עם חווית האבל."
הבימוי של פארק ומשחקה של אורטגה זכו שניהם לשבחים, וכמה מבקרים מציינים אותו כתפקיד "הפריצה" של אורטגה. שרי לינדן מ"הוליווד ריפורטר" שיבחה את התסריט והבימוי של פארק, את הביצועים ואת התוצאה של פיניאס. פיטר דברוג' מ"וראייטי" כינה את הסרט "בכורת כוכבים" וציין כי "נדמה שאורטגה מצאה את קולה". CinemaBlend שיבח את הכימיה בין אורטגה וזיגלר, וקבע כי "שתי הבנות נראות פנומנליות, ניתן לחוש קשר אמיתי ביניהן בתהליך הבאת הסיפור הזה לחיים".
תגובות וביקורת > קהל

בשבוע של יציאתו לאקרנים, The Fallout היה הסרט המקורי הנצפה ביותר בארצות הברית, כפי שדווח על ידי TV Time.
תגובות וביקורת > פרסים

| פרס | תאריך הטקס | קטגוריה | תוצאה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פסטיבל הסרטים South by Southwest | 19 במרץ 2021 | פרס חבר השופטים הגדול בתחרות על תכונה נרטיבית | זכייה |  |
| פסטיבל הסרטים South by Southwest | 19 במרץ 2021 | פרס Brightcove Illumination | זכייה |  |
| פסטיבל הסרטים South by Southwest | 23 במרץ 2021 | פרס קהל בתחרות על תכונה נרטיבית | זכייה |  |
| פרסי אמצע העונה של איגוד המבקרים של הוליווד | 1 ביולי 2022 | השחקנית הטובה ביותר | ג'נה אורטגה - זכייה |  |
| פרסי הטלוויזיה של איגוד המבקרים של הוליווד | 14 באוגוסט 2022 | סרט הסטרימינג הטוב ביותר | מועמדות |  |
| איגוד מבקרי הקולנוע של אוסטין | 10 בינואר 2023 | פרס אמן פורץ דרך | זכייה |  |
| פרסי מדיה של GLAAD | 30 במרץ 2023 | סרט מצטיין - סטרימינג או טלוויזיה | מועמדות |  |
Star Wars Episode I: Racer

| --- | --- |

עטיפת המשחק
 כללי
 תאריך הוצאה:  19 במאי 1999 
 סוגה:  סימולציות מרוצים
 פיתוח:  לוקאס ארטס 
 הוצאה לאור:  לוקאס ארטס 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  משחק מחשב מרובה משתתפים 
 פלטפורמות:  נינטנדו 64, Mac OS Classic, פלייסטיישן 4, דרימקאסט, Microsoft Windows, Game Boy Color 
 
Star Wars Episode I: Racer הוא משחק וידאו מסוג סימולציית מרוצים שיצא במקור לשווקים בשנת 1999 עבור מערכת ההפעלה Windows ואשר נוצר על בסיס סצנת מרוץ הפודים בסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 1: אימת הפנטום". השחקן שולט במשחק בחלליות הפודים בהם ניתן להתחרות במסלולים שונים.
עשרים שנה לאחר יציאת המשחק יצאה לשווקים מהדורה מחודשת של המשחק עם גרפיקה משופרת עבור קונסולות המשחקים נינטנדו סוויץ', פלייסטיישן 4, ו-Xbox One.
משחקיות

המשחק כולל מגוון מסלולים במספר כוכבי לכת שונים. השחקנים מסוגלים לבחור לשחק בכל הדמויות שהתחרו זה בזה בסצנת מרוץ הפודים בסרט אימת הפנטום, בנוסף למספר דמויות חדשות ומקוריות שנוצרו במיוחד עבור המשחק. לכל אחת מהדמויות יש חללית פוד שונה עם חסרונות ויתרונות שונים. חללית הפוד בה משתמש השחקן במשחק מצוידת במבער אחורי אותו השחקן מסוגל להפעיל במהלך המרוץ מספר פעמים על מנת להגביר את המהירות של החללית באופן זמני. השחקן חייב לקחת תמיד בחשבון ששימוש מופרז במבער האחרורי גורם להתחממות יתר של המנוע ולכן אם הוא מופעל במשך זמן רב מדיי המנוע יתפוצץ, והדבר ישבית את חללית הפוד באופן זמני, עד שהיא תהיה מסוגלת לחזור למירוץ. כמו כן, בעת התחרות השחקן צריך לקחת גם בחשבון שחללית הפוד תיהרס אם יגרם לאחד המנועים או לשניהם נזק רב מדיי כתוצאה מכמות גדולה מדיי של התנגשויות בקירות או במכשולים, ולכן השחקן חייב תמיד לנווט בזהירות רבה ככל הניתן במסלול המרוצים. ניתן לתקן את חללית הפוד תוך כדי התחרות, אך צריך לקחת בחשבון שהדבר גורם להאטה של חללית הפוד עד שהחללית מתוקנת לחלוטין.
מצבי המשחק

המשחק מכיל שלושה מצבי משחק:
מצב טורניר (Tournament mode) - מצב אשר מאפשר לשחקן להתחרות באליפות על מנת לזכות בהם בפרסים ובאמצעותם לשדרג את חללית הפוד, לגרום לכך שמסלולים חדשים יהפכו זמינים, ובאופן הדרגתי לקבל גישה לדמויות נוספות במשחק.
מצב מרוץ חופשי (Free Race mode) - מצב בו השחקן יכול להתאמן בכל אחד מהמסלולים שהפכו זמינים עד כה במשחק ולהתחרות בכל אחד מהדמויות שהפכו זמינים עד כה במשחק. במצב מרוץ חופשי דמות השחקן אינה יכולה לצבור פרסים חדשים או לקבל גישה למסלולים ודמויות חדשים.
מצב תחרות בזמן (Time Attack) - במצב זה השחקן מתחרה נגד השעון, וחייב להשיג את הזמן המהיר ביותר בכל מסלול. מצב זה זמין רק בגרסאות של המשחק שיצאו לקונסולות המשחקים והוא אינו זמין בגרסה של המשחק למחשב האישי.
מצבי המשחק > משחק מרובה משתתפים

המשחק כולל גם את האפשרות לקיים משחקים מרובי משתתפים. אפשרות זו שונה בין הגרסה של המשחק למחשב האישי לבין הגרסה של המשחק לקונסולות המשחקים. בגרסאות של המשחק לקונסולות Nintendo 64 ו-Dreamcast ניתן לשחק במצב מרובה משתתפים על אותו המסך במסך מפוצל, ובגרסאות של המשחק למערכות ההפעלה Windows ומקינטוש ניתן לשחק במצב מרובה משתתפים ברשת מקומית (LAN). הגרסה של המשחקים ל־Windows משתמשת בפרוטוקול IPX לצורך כך, ובגרסת המקינטוש נעשה שימוש בפרוטוקל TCP/IP לצורך כך. במצב מרובה משתתפים יכולים לשחק עד עד 8 שחקנים.
פיתוח

המשחק פותח במשך קרוב לשנתיים על ידי חברת לוקאס ארטס לפני שהוא יצא לשווקים לבסוף במאי 1999. המשחק יצא במקור למערכת ההפעלה Windows, ובהמשך יצא גם לקונסולות המשחקים נינטנדו 64 ודרימקאסט. בשנת 2020 יצאו גרסאות מחודשות של המשחק עם גרפיקה משופרת לקונסולות המשחקים המודרניות נינטנדו סוויץ',פלייסטיישן 4 ו-Xbox One.
השחקנים ג'ייק לויד ולואיס מקלאוד, אשר גילמו בסרט אימת הפנטום את דמויותיהם של אנאקין סקייווקר וסבולבה, גילמו גם במשחק את אותם התפקידים. ג'ייק לויד עזר לקדם את המשחק בתערוכת E3 של שנת 1999. המשחק כלל גם את הפסקול של הסרט אימת הפנטום ואת האפקטים הקוליים השונים מהסרט.
ראו גם

מלחמת הכוכבים - פרק 1: אימת הפנטום (משחק וידאו)
הערות שוליים

↑  "...and You Thought Princess Leia Was Fast". Game Informer. 13 באפריל 1999. אורכב מ-המקור ב-8 במאי 1999. נבדק ב-8 במרץ 2017. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "TN IPX Protocol". Microsoft. 29 בספטמבר 2009. נבדק ב-8 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Amazon.com: Star Wars, Episode 1: Racer: Video Games". Amazon. נבדק ב-8 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Star Wars Hits The Shelves". IGN. 18 במאי 1999. אורכב מ-המקור ב-17 באפריל 2001. נבדק ב-29 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Nintendo 64 - Star Wars: Episode 1: Pod Racer publicity clip featuring Actor Jake Lloyd". Access Hollywood. Summer 1999. ארכיון מ-13 בדצמבר 2021. נבדק ב-6 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
המשחק כולל את כל הדמויות שהתחרו זה בזה בסרט אימת הפנטום וכמו גם את מסלול המרוצים בו הסצנה התרחשה בסרט.