stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סי סצ'נלאי
סי סצ'נלאי

העיר ההיסטורית סי סצ'נלאי נמצאת סמוך לעיקול בנהר יום, וסמוכה לעיר מודרנית באותו שם. העיר הייתה מקור חשוב לייצור כלי קרמיקה מזוגגים, שנקראו כלי סאנגהאלוק. כלים אלה יוצאו לממלכות רבות בדרום-מזרח אסיה, ואף לסין, יפן, מלזיה, הפיליפינים ואינדונזיה.
שרידי העיר כוללים כ-140 מבנים, שהבולט בהם הוא מנזר צ'אדי צ'ט ת'או (Chedi Chet Thao, המקדש בעל שבע הפינות). המבנה המרשים כולל צ'אדי (סטופה) מרכזי, בצורת פרח לוטוס, ושבע שורות של סטופות מוארכות שבהן נטמן אפרם של מושלי העיר. הסטופות מעוטרות בפסלי גאוטמה הבודהה ועיטורי טיח שונים, שניכרת בהם השפעות אדריכליות מסרי לנקה, באגאן (בבורמה), וסריויג'איה (במלאיה).
מונומנטים בולטים נוספים כוללים את ואט צ'אנג לום (Wat Chang Lom) וואט נאנג פאיה (Wat Nang Phaya). ואט צ'אנג לום היא סטופה אופיינית, שניכרת בה השפעה של אדריכלות סרי לנקה. המבנה נתמך ב-39 פסלי פילים, השונים למדי בצורתם מפסלי פילים במקדשים אחרים. ואט נאנג פאיה היא מנזר בודהיסטי, שקירותיו החיצוניים מצופים בלבני חמר מעוטרות; הצ'אדי המרכזי מעוצב בסגנון האדריכלי של סקי לנקה. הבסיס הגבוה של המקדש היה מעטור גם הוא, בעבר, בפסלי פילים דומין לפסלים שבואט צ'אנג לום.
העיר הוגדרה כפארק לאומי בתאילנד ב-1983, ושימורה מופקד בידי הממשלה בסיוע אונסק"ו. הפארק ההיסטורי סי סצ'נלאי הוכרז כאתר מורשת עולמית ב-1991, יחד עם הפארק ההיסטורי סוקהוטהאי וקמפהנג פט.
במהלך שיטפונות 2011 בתאילנד, שטפו מי נהר יום את הפארק סי סצ'נלאי והציפו שני תנורי חרס היסטוריים.
ואט צ'אנג לום בפארק ההיסטורי סי סצ'נלאי
צ'אדי (סטופה) בצורת פרח הלוטוס בצ'אדי צ'ט ת'או
ואט צ'אדי צ'אד ת'או
ואט נאנג פאיה
הערות שוליים

↑  Culture Min to inspect ancient sites after floods | Thai Financial Post, web.archive.org, ‏2014-08-19
דירק ונילטה ון דר ורט

דירק ון דר ורט (בהולנדית: Dirk van der Vaart נולד ב-1911 ונילטה ון דר ורט (בהולנדית: Neeltje van der Vaart De Raadt נולדה ב-2 בפברואר 1911) הם זוג הולנדים חסידי אומות העולם שהצילו יהודים בשואה והוכרו כחסידי אומות העולם.
פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים

בני הזוג ואן דר ורט, החביאו יהודים בביתם תחת זהות בדויה. הם היו פרוטסטנטים, חברי הקהילה האוונגליסטית, שהאמינו כי היהודים הם העם הנבחר ודרך קהילה זו עזרו להחביא יהודים בביתם, ובבתיהם של חברי קהילה אחרים.
הילד ריימונד קמפפר הוסתר בביתם של דירק ונילטה באוטרכט משנת 1943 ועד תום המלחמה. ריימונד ראה בהם כהורים. אמו של ריימונד הוסתרה אצל קרובי משפחה של דירק. שתי בנותיו של פליקס טיקוטין ואשתו אווה הסתתרו גם הן במשך מספר חודשים אצל בני הזוג ון דר ורט ולאחר מכן הועברו לביתו של אחיו החורג של דירק.
הכרה והנצחה

ב 5 ביולי 1983 הוכרו דיר ונילטה ון דר ורט כחסידי אומות העולם, וב-5 באפריל 1984 נכחו בטקס, בו נשתל לכבודם עץ בגן חסידי אומות העולם בירושלים ביד ושם.
הערות שוליים

1 2 3  Vaart van der Dirk & Neeltje (Raadt de), יד ושם
1 2  תיק יד ושם - M.31.2/2637
המאה ה-1 לפנה"ס

המאה ה-1 לפני הספירה היא המאה שהחלה ב-1 בינואר בשנת 100 לפנה"ס והסתיימה ב-31 בדצמבר בשנת 1 לפנה"ס. מאה זו נקראת גם "המאה האחרונה לפני הספירה".
אירועים בולטים בעולם

הרפובליקה הרומית הופכת לאימפריה הרומית.
בשנת 63 לפנה"ס נכבשה ארץ ישראל בידי פומפיוס.
בשנת 57 לפנה"ס נוסדה ממלכת שילה (כיום בשטחה של קוריאה הדרומית).
מלחמת גאליה (58–50 לפנה"ס)
בשנת 44 לפנה"ס נרצח יוליוס קיסר.
בשנת 37 לפנה"ס נוסדה ממלכת גוגוריו (כיום בשטחה של קוריאה הצפונית).
בשנת 18 לפנה"ס נוסדה ממלכת באקג'י (כיום בשטחה של קוריאה הדרומית).
ערים חדשות

קיסריה
בון
פמפלונה
סיאול
ליון (43 לפנה"ס)
שטרסבורג (12 לפנה"ס)
אישים משמעותיים > שליטים

יוליוס קיסר, דיקטטור רומי.
אוגוסטוס קיסר, קיסר רומי.
קלאופטרה השביעית, מלכת מצרים.
אלכסנדר ינאי, מלך יהודה.
שלומציון, מלכת יהודה.
הורדוס, מלך יהודה.
אישים משמעותיים > פוליטיקאים ומנהיגים אחרים

מרקוס טוליוס קיקרו, פוליטיקאי וסופר רומי.
מרקוס אנטוניוס, פוליטיקאי רומי.
מרקוס יוניוס ברוטוס, ראש הקשר לרציחתו של יוליוס קיסר.
ספרטקוס, גלדיאטור, מנהיג מרד עבדים.
אישים משמעותיים > משוררים

הוראציוס, משורר רומי.
אובידיוס, משורר רומי.
ורגיליוס, משורר רומי.
אישים משמעותיים > אנשי דת ורוח

לוקרטיוס, פילוסוף רומי.
אישים משמעותיים > אישים בולטים ביהדות

הלל הזקן, נשיא הסנהדרין.
שמאי הזקן
רבן גמליאל הזקן
רבן יוחנן בן זכאי
תגליות והמצאות

מנגנון אנטיקיתרה
מרקוס טרנטיוס וארו היה הראשון להעלות על הכתב אפשרות שמחלה נגרמת על ידי חלקיקים פיזיים בלתי מורגשים. ההשערה תאושש לאחר כ-2000 שנה.
תרבות ואמנות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
תרבות ואמנות > המזרח הרחוק

אמנים באזור הודו התחילו בתקופה זו להשתמש באבן ליצירותיהם, והמוטיבים העיקריים ביצירות היו קשורות למסורות חייו של בודהה.
לסין של שושלת האן במאה זו היו כמה מאפיינים פופולריים, ביניהם אמנות קבורה עם אבני ירקן ומתכות יקרות, מראות ברונזה (אנ'), ועיטורים של דמויות מכונפות, מפלצות ויצורים בני אלמוות.
המצאת הנייר בסין פיתחה סביבה תחומי אמנות חדשים, חיתוך נייר שהיה נפוץ בקרב האצולה, וקיפול נייר אמנותי שהוא בסיסו של אמנות האוריגמי שתתפתח בהמשך.
הערות שוליים

↑  היסטוריה של הרפואה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
↑  Buddhism and Buddhist Art, מוזיאון המטרופוליטן לאמנות
1 2  היסטוריה של האמנות הסינית, באתר New World Encyclopedia
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
שנים במאה ה-1 לפנה"ס
| 100 לפנה"ס | 99 לפנה"ס | 98 לפנה"ס | 97 לפנה"ס | 96 לפנה"ס | 95 לפנה"ס | 94 לפנה"ס | 93 לפנה"ס | 92 לפנה"ס | 91 לפנה"ס |
| 90 לפנה"ס | 89 לפנה"ס | 88 לפנה"ס | 87 לפנה"ס | 86 לפנה"ס | 85 לפנה"ס | 84 לפנה"ס | 83 לפנה"ס | 82 לפנה"ס | 81 לפנה"ס |
| 80 לפנה"ס | 79 לפנה"ס | 78 לפנה"ס | 77 לפנה"ס | 76 לפנה"ס | 75 לפנה"ס | 74 לפנה"ס | 73 לפנה"ס | 72 לפנה"ס | 71 לפנה"ס |
| 70 לפנה"ס | 69 לפנה"ס | 68 לפנה"ס | 67 לפנה"ס | 66 לפנה"ס | 65 לפנה"ס | 64 לפנה"ס | 63 לפנה"ס | 62 לפנה"ס | 61 לפנה"ס |
| 60 לפנה"ס | 59 לפנה"ס | 58 לפנה"ס | 57 לפנה"ס | 56 לפנה"ס | 55 לפנה"ס | 54 לפנה"ס | 53 לפנה"ס | 52 לפנה"ס | 51 לפנה"ס |
| 50 לפנה"ס | 49 לפנה"ס | 48 לפנה"ס | 47 לפנה"ס | 46 לפנה"ס | 45 לפנה"ס | 44 לפנה"ס | 43 לפנה"ס | 42 לפנה"ס | 41 לפנה"ס |
| 40 לפנה"ס | 39 לפנה"ס | 38 לפנה"ס | 37 לפנה"ס | 36 לפנה"ס | 35 לפנה"ס | 34 לפנה"ס | 33 לפנה"ס | 32 לפנה"ס | 31 לפנה"ס |
| 30 לפנה"ס | 29 לפנה"ס | 28 לפנה"ס | 27 לפנה"ס | 26 לפנה"ס | 25 לפנה"ס | 24 לפנה"ס | 23 לפנה"ס | 22 לפנה"ס | 21 לפנה"ס |
| 20 לפנה"ס | 19 לפנה"ס | 18 לפנה"ס | 17 לפנה"ס | 16 לפנה"ס | 15 לפנה"ס | 14 לפנה"ס | 13 לפנה"ס | 12 לפנה"ס | 11 לפנה"ס |
| 10 לפנה"ס | 9 לפנה"ס | 8 לפנה"ס | 7 לפנה"ס | 6 לפנה"ס | 5 לפנה"ס | 4 לפנה"ס | 3 לפנה"ס | 2 לפנה"ס | 1 לפנה"ס |

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ch460499 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כרונולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סקי דובאי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אתר סקי פנימי, אתר סקי 
 מיקום:  דובאי 
 מדינה:  איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות
 בעלים:  קבוצת מג'יד אל פוטיים
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – נובמבר 2005
 תאריך פתיחה רשמי:  נובמבר 2005 
 מידות
 שטח:  22.5 דונם
 גובה מעל פני הים:  1 מ' 
 
 קואורדינטות:  25°07′02″N 55°11′54″E﻿ / ﻿25.117222222222°N 55.198333333333°E﻿ / 25.117222222222; 55.198333333333
 www.skidxb.com/en
  (למפת דובאי מוגדלת) סקי דובאי(למפת דובאי רגילה) סקי דובאי
 
סקי דובאי (בערבית: سكاي دبي) הוא אתר סקי מקורה בגודל 22,500 מטרים רבועים בדובאי, איחוד האמירויות הערביות. האתר הוא חלק מקניון מירויות, אחד הקניונים הגדולים ביותר בעולם. האתר נבנה על ידי קבוצת מג'יד אל פוטיים, יזם מוכר מדובאי של קניונים במזרח התיכון, שגם מפעיל את קניון האמירויות.
היסטוריה

האתר נפתח לציבור בנובמבר 2005 וכולל הר מקורה בגובה 85 מטר, בעל 5 מסלולים תלולים ברמות קושי שונות, בהם מסלול שאורכו 400 מטרים ומסלול הסקי השחור המקורה הראשון בעולם. האתר כולל גם מעלית סקי ומעלית גרירה, המעלות גולשים במעלה ההר. באתר גם פארק-סקי בגודל 3,000 מטרים רבועים, הכולל מקום משחקים למזחלות ומגלשות, מגדלי סקי, כדורי שלג ומערת קרח. בסקי דובאי חיים גם מספר פינגווינים; ניתן לקבוע מפגש עם הפינגווינים שבאתר.
במתקן קיימת מערכת בידוד המסייעת בשמירה על טמפרטורה של 1- מעלות צלזיוס בבוקר ו-6- מעלות צלזיוס בערב, כאשר השלג מיוצר.
בשנת 2007 זכה סקי דובאי בפרס TEA.
פארק הסקי תוכנן ונבנה על ידי קבוצת פינקוול.
הערות שוליים

1 2  "13th Annual Thea Awards - Award for Outstanding Achievement - Ski Dubai" (pdf). Themed Entertainment Association. ארכיון (PDF) מ-2012-05-11. נבדק ב-2015-11-28.
נקודת קאווארוס

|  נתונים גאוגרפיים |
| --- | --- |
 קואורדינטות:  66°35′43″S 62°31′25″W﻿ / ﻿66.59527778°S 62.52361111°W﻿ / -66.59527778; -62.52361111
 נתונים מדיניים
 על שם:  Cavarus 
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהנקודת קאווארוס(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהנקודת קאווארוס(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת קאווארוס(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת קאווארוס
 
נקודת קאווארוס (באנגלית: Cavarus Point; בבולגרית: нос Кавар) היא לשון יבשה, המכוסה ברובה קרח, בחוף אוסקר השני, בחוף המזרחי של חצי האי צ'רצ'יל, בארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה.
הנקודה מהווה את הצד הדרומי של הכניסה למפרץ זימן, והצד הצפוני של הכניסה אל מפרץ ברנטופרה.
הנקודה ממוקמת 16.36 ק"מ מצפון לכף אלכסנדר; 12.8 ק"מ מדרום לנקודת סלאב; ו-36.48 ק"מ ממערב- דרום-מערב לראש וייר שבחצי האי ג'ייסון.
היסטוריה > מיפוי הנקודה

הנקודה מופתה בסקר בריטי בשנת 1974.
היסטוריה > מקור השם

הנקודה נקראת על שמו של המלך קאווארוס, שהיה שליט קלטי בתראקיה במאה השלישית לפני הספירה.
לקריאה נוספת

הגאזט הבולגרי האנטארקטי (בבולגרית)
הערות שוליים

↑  גזאט השמות האנטארקטיים הרשמי של ממשלת בולגריה
1 2 3 4 5 6 7 8 9  מידע גאוגרפי והיסטורי
18 בספטמבר

18 בספטמבר הוא היום ה־261 בשנה (262 בשנה מעוברת), בשבוע ה־38 בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 104 ימים.
אירועים היסטוריים ביום זה

96 – נרווה הופך לקיסר רומא
1180 – פיליפ השני מוכתר כמלך צרפת
1214 – פיליפ השני, מלך צרפת חתם על הסכם שינון עם ג'ון, מלך אנגליה. לפי הסכם זה ויתר ג'ון על דרישותיו הטריטוריאליות מצפון לנהר לואר, וחבלי הארץ של ברי, טורן, מיין ואנז'ו עברו לשליטת מלך צרפת
1635 – פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה מכריז מלחמה כנגד צרפת
1851 – העיתון הניו יורק טיימס מופיע לראשונה
1906 – טייפון מלווה בצונאמי מביא למותם של כ־10,000 בני אדם בהונג קונג
1919 – הולנד מכירה בזכות הבחירה של נשים
1932 – עבד אל עזיז אבן סעוד מכריז על כינון ממלכת ערב הסעודית
1943 – השואה: יהודי מינסק נטבחים בסוביבור
1975 – פטי הרסט נעצרת לאחר שנה ברשימת המבוקשים של ה־FBI
2001 – התחלת מתקפת האנתרקס בארצות הברית, באמצעות משלוח מעטפות נגועות באנתרקס
2014 – נערך משאל העם על עצמאות סקוטלנד
2024 – פיצוץ של מכשירי ווקי-טוקי רבים של אנשי חזבאללה ברחבי לבנון
נולדו

53 – טראיאנוס, קיסר רומי (נפטר ב־117)
1434 – לאונור מפורטוגל, קיסרית האימפריה הרומית הקדושה (נפטרה ב-1467)
1587 – פרנצ'סקה קאצ'יני, מלחינה, זמרת, נגנית לאוטה, משוררת ומורה למוזיקה איטלקייה
1709 – סמואל ג'ונסון, סופר ומשורר אנגלי (נפטר ב־1784)
1819 – לאון פוקו, פיזיקאי (נפטר ב־1868)
1876 – ג'יימס סקאלין, ראש ממשלת אוסטרליה התשיעי (נפטר ב־1953)
1895 – ג'ון דיפנבייקר, ראש ממשלתה השלושה עשר של קנדה (נפטר ב־1979)
1903 – פאני לוביץ', שחקנית ומורה למשחק, מראשוני הבימה (נפטרה ב־1988)
1905 – גרטה גרבו, שחקנית קולנוע שוודית (נפטרה ב־1990)
1910 – ניוטה הלפרין, מפקדת גדוד החברות בתל אביב של ארגון ההגנה (נפטרה ב־2004)
1926 – רן אלדמע, יקיר העיר גבעתיים, מחנך, מוזיקאי ומראשוני חיל הקשר (נפטר ב־2016)
1926 – אליעזר רפאלי, ממקימי אוניברסיטת חיפה ונשיאה הראשון (נפטר ב־2018)
1933 – סקוטי באומן, מאמן הוקי קרח קנדי
1936 – חסין פארס, איש ציבור ערבי ישראלי, שכיהן כחבר הכנסת מטעם מפ"ם ומרצ (נפטר ב-2021)
1939 – ז'ורז'ה סמפאיו, הנשיא ה-18 של פורטוגל (נפטר ב-2021)
1942 – אלכס סטפני, כדורגלן אנגלי ששיחק בעמדת השוער
1943 – דוד קוליץ, איש עסקים ישראלי, יושב-ראש ומנהל קבוצת "אלול טכנולוגיות" (נפטר ב-2022)
1943 – גדעון רייס, ספורטאי ישראלי
1945 – אמנון פרידברג, אנטומולוג ישראלי אשר התמחה בזבובאים (נפטר ב-2020)
1945 – ג'ון מקאפי, מתכנת, יזם ואיש עסקים בריטי-אמריקאי (נפטר ב-2021)
1946 – צילה דגן, זמרת ישראלית (נפטרה ב־2004)
1949 – הלל מיטלפונקט, מחזאי ובמאי תיאטרון ישראלי
1949 – פיטר שילטון, שוער כדורגל אנגלי
1950 – אפרת לביא, שחקנית קולנוע ותיאטרון ישראלית
1951 – חיים זיסוביץ, איש תקשורת ישראלי
1955 – אפי מלצר, סופר, עורך ומו"ל ישראלי (נפטר ב-2018)
1958 – ג'ון אולדרידג', כדורגלן אירי
1959 – גלי בהרב מיארה, עורכת דין ישראלית המכהנת כיועצת המשפטית לממשלה
1961 – ג'יימס גנדולפיני, שחקן אמריקאי (נפטר ב־2013)
1963 – אורי פינק, קומיקסאי ישראלי
1963 – דן פוונמיר, במאי טלוויזיה, מפיק ושחקן אמריקאי
1969 – גדי אגמון, תת־אלוף בצה"ל
1970 – עמרי לוי, במאי קולנוע ותסריטאי ישראלי
1971 – לאנס ארמסטרונג, רוכב אופניים, מנצח הטור דה פראנס שבע פעמים רצופות (1999-2005)
1971 – ג'יידה פינקט סמית', שחקנית אמריקאית
1975 – ג'ייסון סודייקיס, שחקן וקומיקאי אמריקאי
1976 – גורי אלפי, שחקן ישראלי
1979 – אורי חזקיה, סטנדאפיסט ישראלי
1980 – אבי סטרול, שחקן כדורגל ישראלי
1981 – לוסי אהריש, עיתונאית ישראלית
1981 – דן קיזלר, שחקן, מדבב, מוזיקאי וזמר ישראלי
1983 – דודי בר דוד, זמר־יוצר, מוזיקאי, מלחין, פזמונאי ומפיק מוזיקלי ישראלי
2003 – איידן גלאגר, שחקן אמריקאי
נפטרו

96 – דומיטיאנוס, קיסר רומי (נולד ב-51)
887 – פייטרו קאנדיאנו הראשון, הכדוכס ה-16 של ונציה (נולד ב-842)
1137 – אריק השני, מלך דנמרק (נולד ב-1090)
1180 – לואי השביעי, מלך צרפת (נולד ב-1120)
1361 – לודוויג החמישי, דוכס בוואריה (נולד ב-1315)
1598 – טויוטומי הידיושי, דאימיו, מצביא ופוליטיקאי שאיחד את יפן בפעם השנייה (נולד ב-1537)
1764 – רבי יהונתן אייבשיץ, (נולד ב־1694)
1783 – לאונרד אוילר, מתמטיקאי שווייצרי (נולד ב-1707)
1879 – המלבי"ם, (נולד ב־1809)
1950 – פניה ברגשטיין, סופרת ומשוררת ישראלית (נולדה ב-1908)
1961 – דאג המרשלד, המזכיר הכללי של האו"ם (נולד ב-1905)
1970 – ג'ימי הנדריקס, מגדולי הגיטריסטים בתולדות הרוק (נולד ב-1942)
1994 – סידני אדלשטיין, כימאי וממציא (נולד ב-1912)
2008 – מאוריציו קאגל, מלחין יהודי ארגנטינאי־גרמני (נולד ב-1931)
2009 – דב פלג, מזכיר הקיבוץ הארצי בין השנים 1979–1984 (נולד ב-1927)
2012 – חיים חפר, משורר וחתן פרס ישראל לזמר עברי (נולד ב-1925)
2013 – מרסל רייך־רניצקי, פובליציסט ומבקר ספרות גרמני ממוצא יהודי (נולד ב-1920)
2013 – קן נורטון, מתאגרף (נולד ב-1943)
2020 – ג'ון טרנר, ראש ממשלת קנדה הזמני ב-1984 (נולד ב-1929)
2020 – רות ביידר גינסבורג, שופטת בית המשפט העליון של ארצות הברית יהודייה (נולדה ב-1933)
2020 – סם מקברטני, סופר ילדים צפון אירי (נולד ב-1943)
2021 – יצחק ולד, ראש עיריית כפר סבא (נולד ב-1939)
2021 – אנה כרומי, ציירת ופסלת (נולדה ב-1940)
2022 – חדוה רוזנברג איש-שלום, מורה, מנהלת בית ספר, ד"ר לחינוך, יועצת למערכות חינוך ומרצה במוסדות אקדמיים (נולדה ב-1925)
2022 – אליקים העצני, עורך דין ופובליציסט ישראלי, חבר במועצת יש"ע וחבר הכנסת ה-12 מטעם מפלגת "התחיה" (נולד ב-1926)
2022 – גדולה עוגן, פסלת ואמנית קרמיקה ישראלית (נולדה ב-1929)
2023 – יהודה לוי טוקטלי, מטאורולוג, חזאי ומרצה ישראלי (נולד ב-1922)
2024 – סלבטורה סקילאצ'י, כדורגלן איטלקי (נולד ב-1964)
חגים ואירועים החלים ביום זה

יום העצמאות של צ'ילה
17 בספטמבר – 19 בספטמבר
ספטמבר
לוח אירועים שנתי
טראיאנוס
ג'יימס גנדולפיני
דומיטיאנוס
טויוטומי הידיושי
ג'ימי הנדריקס
הניוואן

הניוואן (באוקראינית:  Гнівань) היא עיר קטנה במחוז ויניצה שבאוקראינה, ששוכנת על הגדה המזרחית של נהר הבוג הדרומי, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
תולדות היישוב

כפר בשם הניוואן במקום מושבה של העיר נזכר לראשונה בשנת 1629. בשנת 1793, בהחלוקה השנייה של פולין עבר הכפר לשליטת האימפריה הרוסית. הוא השתייכה לפלך פודוליה של האימפריה. בשנת 1870 נבנתה תחנת רכבת הניוואן בקו קייב-אודסה, מה שהביא להתרחבות היישוב. במקום נבנו שני מפעלים להפקת סוכר ונפתחה מחצבה להפקת גרניט. בתחילת המאה ה-20 נבנתה בעיר כנסייה קתולית על שם יוסף הקדוש, שהפכה לסימן היכר של העיר. לאחר התפרקות האימפריה הרוסית ועם כינון ברית המועצות הפכה העיר לחלק ממחוז ויניצה. במהלך מלחמת העולם השנייה כבשה העיר על יידי הצבא הגרמני ב־17 ביולי 1941. העיר הייתה תחת כיבוש גרמני עד ל־15 במרץ 1944. במהלך שנות הכיבוש נרצחו כל יהודי הניוואן על ידי גרמנים ומשתפי פעולה האוקראינים.
לאחר המלחמה נפתחו בעיר (לצד מפעלים להפקת סוכר) מפעל לייצור מזון, מפעל לייצור חומרי בניה ומפעל לייצור מסבים. בשנת 1981 קיבלה הניוואן סטטוס של עיר.
יהודי הניוואן

התיישבות היהודים בהניוואן מוזכרת בראשונה בסוף המאה ה-18. בשנת 1913 התגוררו בה כ-250 יהודים. בינואר 1939 התגוררו בהניוואן 360 יהודים (כ-11% מכלל האוכלוסייה).
הניוואן נכבשה על ידי הגרמנים כעבור חודש מתחילת מבצע ברברוסה. מעטים מיהודי העיר הצליחו להימלט מזרחה. לאחר הכיבוש היצתוו כל היהודים ללבוש סרט לבן על היד. המושל הצבאי הקים יחידת משטרה ממשתפי פעולה אוקראינים, אשר אנשי הופקדו על שמירת שמירת הסדר ועל אכיפת ההוראות על היהודים. היהודים רוכזו בגטו, בתיהם נבזזו על ידי התושבים האוקראינים. בשבוע הראשון של הכיבוש שוטרים אוקראינים הוציאו להורג קבוצה של 15 יהודים צעירים. היהודים הועסקו בעבודות שונות בעיר ובסביבותיה (איסוף וקבורה של חללים (חיילי הצבא האדום שנהרגו בקרבות בסביבה), פינוי אשפה, חפירת תעלות וכדומה). בחורף 1941/1942 נפטרו כמה עשרות מאסירי הגטו מרעב ומחלות. ביוני 1942 כל היהודים שעוד נותרו בהניוואן הוצאו להורג על ידי השוטרים האוקראינים תחת פיקוח גרמני. לפי הערכה במהלך הכיבוש הנאצי נרצחו בהניוואן כ-300 יהודים.
במהלך שנות הכיבוש פעלו בעיר חסידי אומות העולם ולדימיר דלוז'בסקי ואשתו מריה. דלוז'בסקי, כומר נוצרי אורתודוקסי ההביא בביתו בני משפחת פנסקי וויינברג. בהמשך הוא הצליח להבריח אותם מהניוואן אל השטח בשליטת הרומנים (טרנסניסטריה), בה הם שרדו את שנות הכיבוש הנאצי. בשנת 2003 הוענק לולדימיר ומריה דלוז'נסקי תואר חסידי אומות העולם על ידי יד ושם.
לאחר המלחמה שבו אל העיר כמה עשות יהודים. נוכחות יהודית בהניוואן פסקה בתחילת שנות ה-2000.
עמוד הגרנד ארמה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  עמוד ניצחון 
 כתובת:  Camp de Boulogne 
 מיקום:  וימי 
 מדינה:  צרפת 
 מבקרים בשנה:  4,690 (נכון ל־2019)
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 15 באוגוסט 1841
 תאריך פתיחה רשמי:  15 באוגוסט 1841 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות נאו-קלאסית 
 
 קואורדינטות:  50°44′28″N 1°37′06″E﻿ / ﻿50.741188888889°N 1.6183333333333°E﻿ / 50.741188888889; 1.6183333333333
  (למפת צרפת מוגדלת) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי עמוד הגרנד ארמה(למפת צרפת רגילה) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי עמוד הגרנד ארמה
 
עמוד הגרנד ארמה (בצרפתית: Colonne de la grande Armée, לעיתים מכונה גם "עמוד נפוליאון") היא אנדרטה בסגנון הסדר הקורינתי בגובה 53 מטרים ליד בולון-סור-מר, פה-דה-קאלה, צרפת.
אודות האנדרטה

העמוד תוכנן בתחילה על מנת להנציח את הצלחת הפלישה לאנגליה, פלישה שמעולם לא התרחשה. אחר כך הוסב על מנת להנציח את התארגנות הגרנד ארמה במחנה בולון (אז עדיין תוכנן הכוח לפלוש לאנגליה, לכן התארגן בסמוך לתעלת למאנש).
העמוד החל להיבנות ב-18 בברימר שנת 13 ללוח השנה המהפכני בצרפת (9 בנובמבר 1799). הכסף נאסף מקרב חיילי הצבא, כאשר חיילים פשוטים תרמו מחצית שכר יום עבודה בחודש וקצינים שכר יום עבודה בחודש.
אולם בניית העמוד נעצרה ב-1811, כאשר הכסף שנאסף תם ואף נצבר חוב. עם תחילת הרסטורציה הצרפתית, הותך הבדיל ששימש לבסיס העמוד על מנת לצקת את פסלו של אנרי הרביעי בפון נף.
בניית העמוד שבה ב-1819, במימון משרד הפנים, ובראשו הוצב הפלר דה ליס עם כתר מלכות. לאחר מהפכת יולי 1830, הוחלף הפלר דה ליס בכוכבים.
ב-1838 הוחלט להשלים את מלאכת הקמת העמוד, וניתנה הוראה לצקת את פסלו של נפוליאון על מנת להציבו בראש העמוד. העמוד נמסר על ידי המשמר הלאומי לידי מרשל ז'אן-דה-דייה סו.
ב-1840 ניסה לואי-נפוליאון (לימים נפוליאון השלישי) לבצע הפיכה, יחד עם כח קטן מתומכיו עגן לחופי בולון-סור-מר, הכוח התבצר בשטח סביב העמוד. אולם הכח הונס אל החוף שם נעצר לואי-נפוליאון.
באותה שנה הושלמה יציקת פסלו של נפוליאון, בזמן להגעת אפרו של נפוליאון לקבורה בארמון האינוואליד. הפסל הוצג לחופי הסן, וב-21 ביולי 1841 החלו בהבאת הפסל מפריז אל בולון-סור-מר. ב-15 באוגוסט 1841 הוצב הפסל בידי אחיינו של נפוליאון, לואי-נפוליאון, לעיני קהל של כ-50,000 איש, בתוכם חיילים רבים ששירתו בגרנד-ארמה.
הפאנץ' ציין כי בטעות או בכוונה מוקם הפסל בגבו לאנגליה, ועל כך כתב:
Upon its lofty column's stand,

Napoleon takes his place;

His back still turned upon that land

That never saw his face.
על אף שהעמוד שרד ללא פגע את מלחמת העולם הראשונה, הוא ניזוק קשות במלחמת העולם השנייה. השטח סביב העמוד הוסב לבית קברות להרוגי הצי הגרמני, ביניהם בנו של קרל דניץ, מפקד הצי.
לאחר המלחמה שוקם העמוד, הפסל שבראשו הוחלף בפסל בגובה 4.75 מטרים. העמוד המשוקם והפסל החדש נחנכו ב-24 ביוני 1962, בנוכחות שארל דה גול וקהל רב.
ב-1999 ושוב ב-2002 ניזוק העמוד ממכת ברק, אולם העמוד שוקם.
לצד העמוד שוכן מוזיאון ובו הפסל משנת 1841, לאחר שיחזור.
הערות שוליים

↑  Albert Guerard, Napoleon III A Great Life In Brief, Alfred A. Knopf, 1955
↑  העיתון בפרויקט גוטנברג
העמוד
ספארי וורלד

| --- | --- |

ארות בספארי וורלד
 מיקום:  בנגקוק, תאילנדתאילנד
 תקופת הפעילות:  1988–הווה (כ־37 שנים)
 שטח:  480 אקר
 קואורדינטות:  13°51′54″N 100°42′10″E﻿ / ﻿13.865°N 100.70277778°E﻿ / 13.865; 100.70277778
 www.safariworld.com
 
  (למפת תאילנד מוגדלת) בנגקוק האד-יאי אודון טהאני צ'יאנג מאי נאקון ראטצ'אסימה סוראט טהאני קון קאן נאקון סי טמרט פאטאיה פוקט קמבודיה וייטנאם וייטנאם לאוס מיאנמר מלזיה מפרץ תאילנד  ים אנדמן ספארי וורלד(למפת תאילנד רגילה) בנגקוק האד-יאי אודון טהאני צ'יאנג מאי נאקון ראטצ'אסימה סוראט טהאני קון קאן נאקון סי טמרט פאטאיה פוקט קמבודיה וייטנאם וייטנאם לאוס מיאנמר מלזיה מפרץ תאילנד  ים אנדמן ספארי וורלד
 
תצוגת הזברות.
הופעת דולפינים
ספארי וורלד (תרגום: עולם הספארי) הוא אתר תיירותי בבנגקוק, בירת תאילנד, המורכב משני פארקים: פארק ספארי ופארק ימי.
האתר, המופעל על ידי החברה הציבורית "עולם הספארי", נפתח ב-1988, עם שטח של 480 אקר בגן החיות הפתוח, ו-180 אקר בפארק הציפורים שבו. ב-1989 החל שיפוץ במטרה לשפר את יעילות השימוש בקרקע, כך שכיום השטח הכולל עבור גן החיות הפתוח ופארק המים הוא רק 200 אקר.
גן החיות הפך לאתר תיירות פופולרי. ב-1 בפברואר 1994 גדל ההון הרשום של החברה המפעילה את האתר ל-1,500 מיליון באט, והיא שינתה את שמה לשם "החברה הציבורית עולם הספארי בע"מ". שנה לאחר מכן התקבלה החברה לבורסה לניירות ערך של תאילנד, והפכה לחברה הראשונה המפעילה פארק שעשועים הרשומה בבורסה זו.
ספארי פארק

ספארי פארק הוא חלק באתר הכולל מסלול של כ-8 ק"מ, שנסיעה בו אורכת כ-45 דקות. בספארי מאות חיות מכל רחבי העולם, בהן טיגריסים ואריות. האתר מציע מופעים יומיים של האכלת החיות.
הפארק הימי

הפארק הימי הוא חלק אחר באתר, ובו מגוון בעלי חיים ביבשה, בים ובאוויר. בפארק מוצעות אטרקציות כגון מסע בנהר בג'ונגל, מופעים יומיים, פעלולי מים, סקי מים, וצפייה בדולפינים, ציפורים, אורנגאוטנים, אריות ים, טיגריסים לבנים, גן תנינים ועוד.
ביקורת

הפעילות באתר שנויה במחלוקת בשל סוגיות הקשורות בשמירה וטיפול בבעלי חיים בגן החיות. הפעלת האתר הייתה נתונה לאורך השנים לביקורת של ארגונים בינלאומיים למען זכויות בעלי החיים. בין השאר נטען כי הטיפול באורנגאוטנים ובפילים לוקה בחסר, וכי באתר חיים אריות ונמרים בתוך כלובים צפופים, כדי להקל על התיירים להצטלם עימם. בין השאר עסקו בכך ג'ים ואליסון קרונין, מייסדי ארגון "עולם הקוף", וארגון אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים. ב-2013 הוקדש לפעילות בפארק זה פרק של הסדרה הבריטית "Wildlife SOS" העוסקת בהצלת בעלי חיים.
הערות שוליים

↑  Elephants forced to walk across metal tightropes in Thailand tourist attraction
האכלת ג'ירפות בספארי פארק
תקר

.
תקר בגלגל
תֶּקֶר, נֶקֶר או פָּנְצֶ'ר הוא נקב בגלגל. מקור המילה פנצ'ר הוא עיוות המילה באנגלית puncture (ניקוב).
תקר יכול לקרות רק בגלגלים המבוססים על מילוי אוויר. בגלגלים כאלו יש צמיג עשוי גומי קשיח ומחוספס הבא במגע עם הכביש. הצמיג מלא באוויר בלחץ, או בפנימית עדינה יותר הנמצאת בתוך הצמיג ומלאה באוויר. חפץ חד כגון מסמר עשוי לחדור את הצמיג בלי להסב לו נזק משמעותי, ולפוצץ את הפנימית, או ליצור קרע בצמיג ללא פנימית, כך שהאוויר הכלוא בגלגל משתחרר. מצב זה קרוי תקר.
תת-לחץ אוויר בצמיגים מגדיל את הסיכוי לתקר, בייחוד כאשר הרכב עמוס.
בכלי רכב מסוימים, למשל אופניים לגיל הרך, עשויים הצמיגים גומי מלא, ואין בהם אפשרות לתקר. חסרונותיהם של צמיגים מגומי מלא הם משקלם הגבוה יותר ויכולת בלימת הזעזועים הפחותה בהשוואה לצמיגים מלאים אוויר.
בהשאלה משמש המושג גם לכל תקלה בלתי צפויה.
מניעה

כיום ישנם סוגי דבק מיוחדים ("ג'יפה" בלשון העם) שניתן להחדיר לצמיג או לפנימית, המונעים תקרים על ידי סתימת חורים (קטנים מספיק), תוך כדי סיבוב הגלגל בנסיעה. ניתן גם להשתמש בהם לצורך תיקון לאחר היווצרות התקר.
אמצעי המשמש למניעת תקרים באופניים הוא ה"פס-גומי" – יריעת גומי ברוחב הצמיג, המושחל בין הפנימית לצמיג, ומונע את ניקוב הפנימית על ידי קוצים החודרים דרך הצמיג. באין פס-גומי ייעודי, ניתן להשתמש בפנימית ישנה, חתוכה לצורת רצועה מעגלית.