stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפרעת אישיות אנטיסוציאלית
תחלואה נלווית

מחקר גדול של סוואנסון ואח' (1994) שנערך על הקהילה הראה כי 90.4% מהמאובחנים עם ההפרעה סובלים מהפרעה נפשית נוספת, כאשר שימוש לרעה בסמים היא אחת האבחנות השכיחות ביותר בקרב אוכלוסייה זאת. כ-50% יסבלו מהפרעות חרדה, וכרבע יסבלו מדיכאון קליני. הפרעות נוספות המתרחשות לעיתים קרובות עם ההפרעה הם הפרעת שליטה בדחפים, הפרעת סומטיזציה, הפרעת קשב, ריכוז והיפראקטיביות, הפרעה דו-קוטבית, הפרעת אישיות גבולית, הפרעת אישיות היסטריונית, והפרעת אישיות נרקיסיסטית.
תחלואה נלווית > שימוש בחומרים ממכרים

הקשר בין שימוש לרעה בסמים לבין התנהגות אלימה הוא משמעותי ביותר. מחקר אפידמיולוגי מקיף, הראה כי כאשר יש אבחון של שימוש לרעה בסמים, יש קשר חזק יותר לאלימות יותר מאשר כאשר יש הפרעות נפשיות. מחקרים רבים מדווחים כי בין 80% עד 85% מהאנשים הסובלים מהפרעת אישיות אנטיסוציאלית עומדים גם בקריטריונים לאבחנה זאת. עם זאת, אין הדבר מעיד בהכרח על קשר סיבתי, אלא על חסכים הנובעים מההפרעה, כפי שצוין לעיל.
מחקר חדש שנערך על קהילות טיפול כפריות כפרי מצא כי 71% מהאנשים עם הפרעת אישיות אנטיסוציאלית השתמשו לרעה באלכוהול, ו-62% מהם גם השתמשו לרעה בחומרים פסיכו-אקטיביים שונים. יותר מחצי השתמשו לרעה בקנאביס, וכמעט שליש השתמשו לרעה באמפטמינים. מחקר שבדק שתיינות אפיזודית (Episodic) בקרב סטודנטים לתואר ראשון במכללה מצא כי להפרעת אישיות אנטיסוציאלית יש מתאם משמעותי עם שתייה אפיזודית כבדה. מחקר נוסף מצא כי משתתפים עם מחלת נפש חמורה, ותחלואה נלווית של הפרעת אישיות אנטיסוציאלית היו בסיכון גבוה יותר להתאבדות, ולהשתמש ברעה בסמים בתדירות גבוהה יותר, בעיקר אמפטמינים וסמים נרקוטיים.
אנשים עם הפרעת אישיות זאת עשויים גם לעשות שימוש לרעה בתרופות, או שימוש בחומרים אחרים כגון דבק או גז מזגנים. ברור כי שימוש לרעה מערים קשיים נוספים על הטיפול באנשים הסובלים מההפרעה, ויגביר את הקושי התפקודי שלהם בתחומי הבריאות, התעסוקה, הפנאי, והיחסים הבין-אישיים. עוד נמצא כי בשילוב עם אלכוהוליזם, לאנשים עם הפרעה זאת יש ליקויים משמעותיים בתפקוד של האונה המצחית בבדיקות נוירופסיכולוגיות, וגדולים יותר מאלו שבדרך כלל קשורים למצבים השונים.
תחלואה נלווית > חרדה

חוקרים משערים כי התנהגות אנטי-חברתית מסוימת מתפתחת כאמצעי להתמודדות עם חרדה בקרב אנשים ללא משאבים רגשיים מתאימים לפתור בעיות ולהתמודד עם תסכולים בדרכים יעילות. כמו כן, ייתכן כי גורם משותף, שיכול להיות סביבתי או גנטי, עומד בבסיס הקשר בין הפרעות חרדה להפרעת אישיות אנטיסוציאלית. הסבר אפשרי נוסף הוא שחרדה מתפתחת בעקבות השלכות ההתנהגות והקושי הכלכלי, החברתי והמשפטי אותה היא לעיתים גוררת. מסקר לאומי של תחלואה נלווית שנערך ב-48 מדינות בארצות הברית, עולה כי יותר מחצי (53.3%) מהנבדקים עם הפרעת אישיות אנטיסוציאלית סבלו גם מהפרעות חרדה שונות. נוסף על כך, אנשים שסבלו גם מהפרעת האישיות וגם מהפרעת חרדה היו בסיכון מוגבר לסבול מדיכאון חמור, שימוש לרעה בסמים, ואובדנות, בהשוואה לאלו עם ASPD בלבד.
באופן דומה, בשתי מדגמים קהילתיים גדולים, אחד מארצות הברית ואחד מקנדה, נמצא כי 47% מהמבוגרים שסבלו מ-ASPD, או היו בעלי היסטוריה של הפרעת התנהגות, סבלו מהפרעת חרדה. הקשר בין הפרעת אישיות אנטיסוציאלית לחרדה נותר משמעותי גם לאחר שליטה על משתנים שונים כמו מאפיינים סוציו דמוגרפיים, דיכאון, ושימוש לרעה בסמים.
עבריינות

עבריין עם אישיות אנטיסוציאלית מתנהג באופן חסר התחשבות ואמפתיה, ומופעל על ידי דחפים הדורשים פורקן מיידי. הוא מאופיין בהתפרצויות זעם ואלימות, באדישות ובחוסר אחריות. קיימת בו נטייה להאשים את הסביבה, והוא בדרך כלל אינו סובל מרגשות אשמה. עבריין כזה מעלה את הביטחון העצמי שלו באמצעות העבריינות, מקבל תחושה של כוח ויכולת התמודדות, ונותן ביטוי לדחפיו ולהתנהגותו האנטי-חברתית שמשמשים עבורו מנגנון הגנה שמספקת לו צרכים פסיכולוגיים ומשמשת עבורו דרך לעקיפת החרדה.
עבריינות > מועדות

על פי אנדרוז ובונטה (2010), הגורמים שקשורים במובהק למועדות (רצידיביזם) הם אישיות אנטיסוציאלית ועבר פלילי. באופן כללי, אסירים עם הפרעת אישיות הם בעלי סיכון גבוה פי 26% לרצידיביזם, בהשוואה לעבריינים ללא הפרעת אישיות. מחקר אחד מצא כי עבריינים הסובלים מהפרעת אישיות אנטיסוציאלית הם בעלי סיכוי גבוה של כמעט פי 5 לרצידיביזם, ופי 4 לרצידיביזם אלים, בהשוואה לעבריינים ללא הפרעת אישיות אנטיסוציאלית. את שיעור הרצידיביזם הגבוה אפשר להסביר באופן חלקי על ידי הקריטריונים של ההפרעה: עבריינים שעומדים בקריטריונים לאבחנה לרוב יהיו בעלי בעיות התנהגותיות שצפויות להמשיך ואף להחמיר לאחר שחרורם ממאסר בהיעדר טיפול מתאים.
התיאוריה הפסיכודינמית מציעה כי המאסר מהווה המשך לקשרים של האסיר עם הוריו, וכך מנהל בית הסוהר וסגל הביטחון ממשיכים את יחסיו עם הוריו ואת הצורך שלו להילחם בסמכות. האסיר האנטי-סוציאלי משיג סיפוק וזהות אנטי-סוציאלית על ידי שימור הדמויות הסמכותיות ועל ידי המשך ההתמרדות נגדן. בית הסוהר מהווה סביבה שמכילה את המרדנות שלו באמצעות סמכות ונורמות חברתיות, שהן הסגל והן האסירים מצפים להן. המאסר גם עשוי לספק פונקציות אימהיות רבות שהיו חסרות לאסיר בילדותו. ארוחות קבועות, לוח פעילויות, והתייחסות רפואית. הופר (1988) מתייחס לאספקטים בסביבת המאסר כבעלי ממד פסיכולוגי, שמושך חלק מהאסירים חזרה אל הכלא, ובאופן יוצא דופן מחזק המאסר מנגוני הגנה לא מודעים והפרעות אישיות.
עבריינות > אלימות

אחת ההבחנות המקובלות במחקר ובפרקטיקה הנוגעות לעוברי חוק אלימים היא הבחנה בין שתי תתי-קבוצות של התנהגות אלימה: אלימות פרו-אקטיבית ואלימות תגובתית. אלימות פרו-אקטיבית מזוהה עם אפקט נמוך ועם היעדר ביטוי רגשי במהלך הוצאתה לפועל, והיא מכוונת מטרה, בין שמדובר במטרה אישית (למשל, לקבל כסף) או חברתית (למשל, ביסוס מעמד חברתי). ניתן לאפיין את האלימות של הסובלים מההפרעה כתגובתית בעיקרה. הם לא יהססו לתקוף את בני משפחתם או את חבריהם בעקבות תסכול או פרובוקציה, ואף מדובר בתגובות שכיחות למדי.
אלימות תגובתית היא אלימות הנקשרת להפרעת אישיות אנטיסוציאלית לעיתים קרובות והיא מבוססת על עוררות רגשית עזה ואימפולסיבית, כתגובה מיידית לאירועים שהפרט תופס כניסיון התגרות ופרובוקציה או כאיום ממשי על הנפש – ומתקשה להכיל את התסכול שהם מעוררים בו. המושג אלימות תגובתית עומד בזיקה לתאוריית תסכול-אגרסיה שבבסיסה הטענה כי התנהגות אלימה ואגרסיבית היא תוצר של תנאים מקדימים, כגון תסכול או פרובוקציה ממשית או מדומיינת שהאדם חווה. התגובה לתנאים מוקדמים אלה היא בדרך כלל ביטויים שונים של כעס, המופנים כלפי הדמות שעוררה את האיום, במטרה להפחית את האיום או להעלימו כליל. זוהי תגובה אימפולסיבית, שמקורה בתחושת המתח והאיום שנוצרת בעקבות אינטראקציה עם הדמות המאיימת. מסיבה זאת עוברי חוק הנוקטים באלימות זאת מכונים "תוקפניים", "בעלי דם חם", ו"אימפולסיביים". עם המקורות ההתפתחותיים של אלימות זאת נמנים אקלים משפחתי קר, הנעדר יחס אמפתי וקשר תומך.
ספרות המחקר מסבירה את הנטייה לאלימות תגובתית בעיוותי תפיסה, הטיית ייחוס כוונות זדון, וויסות רגשי נמוך. מלבד אלו, אלימות תגובתית קשורה גם לדיכאון קליני, חרדה, נטייה לאובדנות, והיא מזוהה מאוד עם מאפייני ההפרעה השונים.
שכיחות ואפידמיולוגיה

על-פי DSM-5, סובלים מן ההפרעה כ-3% מן הגברים וכ-1% מן הנשים באוכלוסייה הכללית. ההפרעה שכיחה מאוד במסגרות פורנזיות, כגון בתי סוהר. סקירה ספרותית משנת 2002 ציינה כי שכיחות ההפרעה בבתי סוהר היא 47% בקרב גברים, ו-21% בקרב נשים. כמו כן, ההפרעה שכיחה יותר בקהילות טיפוליות לנפגעי התמכרות לסמים או אלכוהול מאשר היא באוכלוסייה הכללית, נתון נוסף המצביע על קשר בין שימוש בחומרים לבין הפרעת אישיות אנטיסוציאלית.
באוכלוסיית הכלא בבריטניה שכיחות ההפרעה היא 63% בקרב גברים, 49% בקרב גברים במעצר, ו-31% בקרב נשים. על פי פרופסור רוברט ד' הייר בבתי סוהר נצפתה היארעות של 75%. בניגוד בולט לכך, שכיחות הפסיכופתיה בקרב אסירים בבריטניה היא רק 4.5% כאשר משתמשים בסף אבחון של 30 נקודות ברשימת הפסיכופתיה המעודכנת, ו-13% כאשר משתמשים בסף אבחון של 25 נקודות.
ההפרעה שכיחה יותר באזורים עירוניים עניים, ובתוך אזורים אלה – בקרב אנשים שאין להם בסיס מגורים יציב. ההפרעה מתבטאת לפני גיל 15. ההפרעה שכיחה פי 5 בקרובי משפחה של אנשים הסובלים ממנה, ביחס לאוכלוסייה הכללית. במחקר עוקבה ישראלי שנערך על האוכלוסייה הכללית נמצא כי שכיחות ההפרעה היא 0.7%. ההפרעה הייתה שכיחה יותר בקרב גברים ממוצא ספרדי, ובקרב אנשים עם רמת השכלה נמוכה.
אטיולוגיה

תוצאות מגוף מחקר שהולך וגדל מצביעות על כך שאינטראקציה מורכבת בין גורמים ביולוגיים (גנטיים, פיזיולוגיים, נוירוביולוגיים) לבין גורמים סביבתיים תורמים להתפתחות ההפרעה. בשנים האחרונות מספר מחקרים קידמו את הידע בתחום זה.
אטיולוגיה > גנטיקה

ניתוח-על נרחב קבע כי התורשתיות של הפרעת אישיות אנטיסוציאלית היא בין 40%–50%. כלומר שגורמים תורשתיים מסבירים בערך מחצית מהשונות באבחנה של הפרעת אישיות אנטי-חברתית, ואילו השפעות סביבתיות-משותפות והשפעות סביבתיות לא-משותפות אחראיים למחצית האחרת.
במחקר חדש גילו חוקרים מפינלנד אילו גנים מעורבים בהתפתחות של הפרעת אישיות אנטיסוציאלית. המחקר הצביע על כך שמי שנושא 4 מוטציות בכרומוזום מספר 6 הוא בעל סיכוי גבוה פי 1.5 לפתח הפרעת אישיות אנטי-חברתית מאשר מי שאינו נושא אותן.
SLC6A4 הוא חלבון טרנס-ממברני פרה-סינפטי האחראי על ספיגה חוזרת של סרוטונין מהסינפסה. מחקרים שנערכו על אוכלוסיית האסירים הראו כי הגרסה הקצרה קשורה להתנהגות אנטי-חברתית ואימפולסיבית. עם זאת, מחקרים בנושא פסיכופתיה מגלים כי הגרסה הארוכה, ה-"L", נקשרת לפריטים של גורם 1 ברשימת הפסיכופתיה המעודכנת, פריטים המתארים סגנון בין־אישי נועז, ומאפיינים רגשיים של פסיכופתיה כגון אגואיזם קשוח, היעדר חרדה, גרנדיוזיות, ומניפולטיביות.
אבחנה מבדלת

שימוש בסמים: אבחנה של הפרעת אישיות אנטי סוציאלית תינתן רק אם מאפייני ההפרעה שתוארו לעיל היו קיימים אצל האדם לפני גיל 15. למרות ששימוש בסמים היא אבחנה שכיחה בקרב אוכלוסייה זאת, התנהגותם תימשך גם כאשר הם לא תחת ההשפעה.
סכיזופרניה והפרעה דו־קוטבית: התנהגות אנטי-חברתית המתרחשת בלעדית על רקע של סכיזופרניה או הפרעה דו-קוטבית לא תיחשב להפרעת אישיות אנטי-סוציאלית.
הפרעות אישיות אחרות: חלק ממאפייני הפרעה זו יכולים להית דומים למאפיינים של הפרעות אישיות אחרות (למשל הפרעת אישיות נרקיסיסטית). עם זאת הפרעת אישיות אנטי סוציאלית תתאפיין בתמונה קלינית שבמרכזה קושי של האדם המאובחן לנהוג לפי נורמות חברתיות מקובלות, חוסר אמינות, אימפולסיביות, חוסר אחריות ועוד כמפורט לעיל.
הפרעת אישיות נרקיסיסטית: אנטיסוציאליים ונרקיסיסטים חולקים נטיות לחלקלקות, שטחיות, ניצול, והיעדר אמפתיה. אדם עם הפרעת אישיות נרקיסיסטית אינו בהכרח אימפולסיבי, אגרסיבי ורמאי. אדם עם הפרעת אישיות אנטיסוציאלית אינו זקוק להערצה ואינו מקנא באחרים באותה המידה. לרוב, לנרקיסיסטים אין היסטוריה של הפרעת התנהגות או התנהגות עבריינית בבגרות.
התנהגות עבריינית שאינה קשורה להפרעת אישיות: חשוב להדגיש הבדל בין התנהגות עבריינית להתנהגות עברינית שמקורה בהפרעת האישיות. האחרונה תתאפיין בדפוסי התנהגות לא גמישים הגורמים להפרעה או מצוקה סובייקטיבית.
טיפול > טיפול תרופתי

אין תרופות ספציפיות להפרעת אישיות אנטיסוציאלית, אך סוגים מסוימים של תרופות יכולים לעזור בטיפול בתסמינים, כגון אגרסיביות וחוסר שקט. לרוב, מומלצות תרופות אנטי-פסיכוטיות, מייצבי מצב רוח ונוגדי דיכאון. על פי הצורך, מומלץ בנוסף ליטול תרופות לתחלואות הנלוות להפרעה.
שיקום

אדם בן 18 ומעלה שנקבעו לו 40% נכות רפואית על ידי המוסד לביטוח לאומי בעקבות הפרעה נפשית זכאי לקבל שירותי סל שיקום.
ראו גם

מרד והפרעות התנהגות בגיל ההתבגרות
רשימת הפסיכופתיה המעודכנת
צרכים קרימינוגניים
התנהגות אנטי-חברתית
תחושת זכאות
פסיכופתיה
אומניפוטנטיות
לקריאה נוספת

חנה מן, הרצף בין הפרעת התנהגות אצל ילדים והפרעת אישיות אנטי-סוציאלית אצל מבוגרים - הבנה פסיכו-דינמית ותרומת אבחון פסיכו-דיאגנוסטי לנושא (עמ' דפוסים של המתבגר האנטי-סוציאלי), באתר תיאור מקרה חנה מן, פסיכולוגית קלינית ופסיכותרפיסטית
ד"ר אילנה גולדברג, התמכרות, הסתגלות למאסר ומועדות בקרב אסירים בישראל
ד"ר מני מלכה, מודלים להתערבות עם קטינים שביצעו עבירות אלימות
ד"ר עידו מגן, האם נטייה לפשע היא גנטית?, באתר מכון דוידסון
דני שראל, על היאוש ועל התקווה שמתעוררים אצל ילדים ומתבגרים עם נטייה אנטי חברתית ואצל אלו שמטפלים בהם, באתר פסיכולוגיה עברית
ד"ר מאיר חובב, הפעלת סמכות בטיפול בבני נוער ובמבוגרים עוברי חוק
משה אדד,  קרימינולוגיה: העבריין בהתהוותו, הוצאת אורעם, 1989
ביאורים

↑  למשל, הם עשויים לבטא עמדות או אמונות וערכים שמעודדים, מתרצים, ומצדיקים או מפחיתים אחריות על התנהגות אלימה, ומצדדים בסטייה חברתית ובהתנהגות אנטי-חברתית. למשל: "מי שעובדים עליו בגלל טיפשותו – מגיע לו".
↑  השפעות סביבתיות המשפיעות השפעה דומה על כל הילדים והמשפחה למשל, עוני או צפיפות.
↑  השפעות ייחודיות שהופכות את התנהגותו של הפרט לשונה מזאת של משפחתו. למשל, טראומה וחינוך שונה.
↑  למשל, החזיקו את התינוק רחוק מהגוף או עם זרועות נוקשות.
↑  Negative Emotionality (NEM) הם מאפיינים אישיותיים אפקטיביים שמייצגים את נטייתו של האדם להימצא במצבים רגשיים – חיוביים או שליליים. למשל, מרכיב מרכזי הוא רגישות לתסכול.
באוקה מולמה

| --- | --- |

מולמה ב-2016
 לידה:  26 בנובמבר 1986 (בן 38) חרונינגן, הולנד הולנד
 גובה:  183 ס״מ 
 משקל:  65 ק"ג 
 תחום:  כביש
 התמחות:  טיפוס
 קבוצה נוכחית:  לידל - טרק
 קבוצות עבר:  בלקין (2008 - 2014)  
 הישגי שיא:  ג'ירו די לומברדיה (2019)   קלאסיקה סן סבסטיאן (2016)   קטע 17 בוואלטה אספנייה 2013   קטע 15 בטור דה פראנס 2017  
 baukemollema.nl
 
באוקה מולמה (בהולנדית: Bauke Mollema; נולד ב-26 בנובמבר 1986) הוא רוכב אופני כביש הולנדי בקבוצת לידל - טרק. מולמה ניצח בקלאסיקה סן סבסטיאן ב-2016 ובג'ירו די לומברדיה ב-2019. בנוסף לכך, למולמה ניצחון בקטע בטור דה פראנס (2017), ובוואלטה אספנייה (2013), למולמה פודיום אחד מגרנד טור, כאשר סיים שלישי בוואלטה אספניה 2011.
קריירה > קבוצת רבובנק (2008-2014) > 2008

לאחר שרכב בקבוצת הפיתוח שלה, הצטרף מולמה לקבוצה הראשית של רבובנק (נקראה בהמשך "בלקין" וכיום נקראת "יומבו–ויסמה"). הוא סיים שביעי בטור של גרמניה, ושישי בוואלטה קסטיליה לאון.
קריירה > קבוצת רבובנק (2008-2014) > 2009

מולמה סיים 16 כללי בטור של קליפורניה, וסיים במקום ה-17 הכללי במרוץ הגראן פיימונטה.
קריירה > קבוצת רבובנק (2008-2014) > 2010: השתתפות ראשונה בגרנד טור

מולמה סיים במקום החמישי הכללי בוואלטה של אנדלוסיה. הוא נבחר לראשונה לגראנד טור, כאשר התחרה בג'ירו ד'איטליה וסיים במקום ה-12 הכללי, 19:41 אחרי איוואן באסו האיטלקי.
קריירה > קבוצת רבובנק (2008-2014) > 2011: פודיום בוואלטה אספנייה

מולמה סיים תשיעי במרוץ פריז - ניס ובוולטה אה קטלוניה. הוא סיים שני בוואלטה קאסטיליה לאון, וסיים חמישי בטור דה סוויס ובאליפות הולנד באופני כביש. הוא התחרה לראשונה בטור דה פראנס, וסיים שני בקטע ה-17, שרק אדוואלד בואסון האגן הנורווגי מקדים אותו. בסופו של דבר, סיים במקום ה-68 הכללי. הוא התחרה גם בוואלטה אספנייה, ושם רשם הופעה הרבה יותר מוצלחת, עם מקום שני אחד בקטע התשיעי, פעמיים מקום שלישי (בקטעים 17 ו8) ומקום שלישי כללי במרוץ, 1:50 דקות אחרי כריסטופר פרום המנצח. (בפועל, מולמה סיים רביעי במרוץ, וחואן חוזה קובו ניצח בו, אך בשל פסילתו של קובו עלה מולמה למקום השלישי)
קריירה > קבוצת רבובנק (2008-2014) > 2012: חמישי בקלאסיקה סן סבסטיאן ושלישי בטור של חבל הבסקים

מולמה סיים שלישי בטור של חבל הבסקים, וסיים שני בקטע נגד השעון האישי. הוא סיים במקום העשירי במרוץ אמסטל גולד, שביעי בלה פלש ואלון, ושישי בלייז'–בסטון–לייז'. הוא השתתף בטור דה פראנס, אך פרש במהלך הקטע ה-11. הוא סיים חמישי בקלאסיקה סן סבסטיאן, הוא נבחר שוב לוואלטה אספנייה, וסיים שישי בקטע ה-3 וה-19, וסיים בסופו של דבר במקום ה-28 הכללי. את העונה הוא סיים עם מקום שביעי במרוץ ג'ירו די לומברדיה.
קריירה > קבוצת רבובנק (2008-2014) > 2013: שישי בטור דה פראנס וניצחון בקטע בוואלטה אספנייה

מולמה פתח את העונה עם מקום שישי כללי בטור של מדיטראנין, ומקום שלישי בוואלטה של אנדלוסיה. הוא סיים שני במרוץ החד יומי, וואלטה מורסיה. ורביעי במרוץ קריטריום אינטרנשיונל, הוא סיים עשירי במרוץ אמסטל גולד, ותשיעי בלה פלש וואלון. הוא סיים רביעי כללי בטור של נורווגיה, וניצח את הקטע השני בטור דה סוויס וסיים במקום השני הכללי, 1:02 אחרי רוי קושטה הפורטוגלי. מולמה המשיך את יכולתו הטובה גם בטור דה פראנס, כאשר סיים במקום השישי הכללי (11:42 דקות אחרי כריסטופר פרום), וסיים שלישי בקטע ה-13, ורביעי בקטע ה-8. הוא סיים תשיעי בקלאסיקה סן סבסטיאן, ובוואלטה אספנייה, ניצח את הקטע ה-17 וסיים במקום ה-52 הכללי. הוא סיים במקום ה-11 באליפות העולם.
קריירה > קבוצת רבובנק (2008-2014) > 2014: שני בקלאסיקה סן סבסטיאן, שלישי בטור דה סוויס ועשירי בטור דה פראנס

מולמה סיים שישי בוואלטה של אנדלוסיה ושביעי במרוץ אמסטל גולד. הוא ניצח את הקטע הרביעי בטור של נורווגיה, וסיים במקום השלישי הכללי. הוא סיים שלישי כללי בטור דה סוויס, וסיים שני בקטע התשיעי והאחרון. מולמה סיים עשירי בטור דה פראנס, 21:15 דקות אחרי וינצ'נצו ניבאלי, המנצח במרוץ. הוא סיים שני בקלאסיקה סן סבסטיאן, 14 שניות אחרי אלחנדרו ולוורדה.
קריירה > טרק פאקטורי-רייסינג (2015-היום) > 2015: ניצחון בטור של אלברטה, ושני בטירנו - אדריאטיקו

מולמה הצטרף לקבוצת טרק פאקטורי-רייסינג (כיום טרק סגפרדו) וסיים שני במרוץ טירנו - אדריאטיקו, 18 שניות אחרי נאירו קינטנה המנצח. בטור דה פראנס, סיים במקום השביעי הכללי, 15:14 דקות אחרי כריסטופר פרום. הוא סיים שישי בקלאסיקה סן סבסטיאן, וניצח את הטור של אלברטה לאחר שהקדים את אדם ייטס בשמונה שניות. מולמה ניצח גם את מרוץ גביע יפן החד יומי.
קריירה > טרק פאקטורי-רייסינג (2015-היום) > 2016: ניצחון בקלאסיקה סן סבסטיאן

מולמה סיים שלישי בוואלטה אנדלוסיה, ותשיעי בטירנו - אדריאטיקו, הוא סיים במקום ה-14 במרוץ אמסטל גולד, ובמקום התשיעי בלייז'–בסטון–לייז'. הוא סיים תשיעי בטור דה רומאנדי. ו-11 בטור דה פראנס. עד קטע 19, מולמה היה ממוקם במקום השני, בפער של 3:52 מכריסטופר פרום שהוביל, אך בקטע ה-19 סיים במקום ה-23, בפער של 4:26 דקות ממנצח הקטע, רומן בארדה. ובשל כך ירד למקום ה-10. בקטע ה-20, איבד עוד זמן וירד למקום ה-11. הוא ניצח את מרוץ קלאסיקה סן סבסטיאן, לאחר שהקדים את טוני גלופן ואלחנדרו ולוורדה ב-17 שניות. הוא סיים במקום ה-17 במקצה אופני הכביש באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016), וניצח את הקטע הרביעי בטור של אלברטה, ובסופו של דבר סיים במקום השני.
קריירה > טרק פאקטורי-רייסינג (2015-היום) > 2017: ניצחון בקטע בטור דה פראנס, וניצחון בוואלטה סן חואן

מולמה ניצח את וואלטה סן חואן, לאחר שהקדים את אוסקר סביליה ב-14 שניות, ואת רודולפו אנדראס טורס ב-16 שניות. הוא סיים רביעי בטור אבו דאבי, ותשיעי בטירנו - אדריאטיקו. מולמה התחרה בג'ירו ד'איטליה, וסיים במקום השביעי, 3:41 דקות אחרי טום דימולן המנצח. בטור דה פראנס, מולמה ניצח את הקטע ה-15 לאחר בריחת סולו. הוא סיים במקום ה-17 הכללי אך לא היה חלק משמעותי מהמאבק בדירוג הכללי. הוא סיים שלישי בקלאסיקה סן סבסטיאן, חמישי בגרנד פרי קוויבק, ושני בטור של גואנשי.
קריירה > טרק פאקטורי-רייסינג (2015-היום) > 2018: ניצחון במרוץ גראן פרמיו ברונו בגלי

מולמה סיים רביעי בוואלטה או אלגראב. הוא ניצח את הקטע השני במרוץ קופי אה בארטלי, וסיים שני כללי. הוא סיים שביעי בטור של חבל הבסקים, וסיים במקום ה-12 בטור דה סוויס. הוא סיים במקום ה-26 בטור דה פראנס, שני בקלאסיקה סן סבסטיאן, ובמקום ה-30 בוואלטה אספנייה. הוא ניצח את מרוץ גראן פרמיו ברונו בגלי.
קריירה > טרק פאקטורי-רייסינג (2015-היום) > 2019: ניצחון בג'ירו די לומברדיה ואלוף אירופה במקצה מעורב

מולמה פתח את העונה עם מקום שלישי במרוץ טרופאו סס סאלינס, ושלישי במרוץ טרופאו אנדראטקס, הוא סיים רביעי כללי במרוץ אטואל דה בסז'. בקלאסיקות האביב, מולמה סיים במקום השנים עשר במרוץ אמסטל גולד ובמקום השישי בלה פלש ואלון. הוא סיים חמישי בג'ירו ד'איטליה, 5:43 דקות אחרי ריצ'רד קאראפז המנצח. הוא השתתף בטור דה פראנס, ותוצאתו הבכירה הייתה מקום רביעי בקטע ה-17, וסיים במקום ה-28. הוא סיים חמישי בקלאסיקה סן סבסטיאן, וזכה במדליית זהב באליפות אירופה ביחד עם נבחרתו (הולנד) במקצה נגד שעון מעורב. בסיום העונה ניצח במונומנט ג'ירו די לומברדיה לאחר בריחת יחיד.
קריירה > טרק פאקטורי-רייסינג (2015-היום) > 2020

מולמה פתח את עונת 2020 עם מקום שמיני בוואלטה או אלגארבה, 1:31 דקות מרמקו אוונפול המנצח. הוא התחרה בשני מרוצים חד יומיים בצרפת, קלאסיקת פאון-ארדש וקלאסיקת רויאל ברנר דרומה, אך בשניהם לא סיים את המרוץ. המרוץ הבא בו התחרה מולמה התקיים חמישה חודשים מאוחר יותר, בשל פגרת הקורונה המאולצת, והיה הרוט ד'אוקסיטניה, בו סיים חמישי, 1:09 דקות מאיגן ברנל המנצח. גם המרוץ הבא של מולמה היה בצרפת ושימש כמרוץ הכנה לטור דה פראנס, הטור דה ל'אן, וסיים בו שישי, 2:24 דקות מפרימוש רוגליץ' המנצח. מולמה זינק לג'ירו די לומברדיה, במטרה להגן על תוארו, הוא הלידר של טרק-סגפרדו במרוץ הזה ששלחה סגל למרוץ שכלל גם את ג'וליו צ'יקונה ווינצ'נצו ניבאלי, אך מולמה סיים רק רביעי את המרוץ, 1:19 מיאקוב פוגלסן המנצח. בטור דה פראנס, מולמה היה חלק ממאבקי הדירוג הכללי ודורג במקום ה-13 לפני הקטע ה-13, שבמהלכו הוא התרסק וסבל משבר בכף היד, שגם סיים את עונתו.
הערות שוליים

↑  Bauke Mollema crashes out of Tour de France, cyclingnews.com
מולמה (מקדימה, בירוק) במהלך טור דה פראנס 2013 לצד ז'אן כריסטופה פרו
מולמה (מימין) במהלך קטע 19 בטור דה פראנס 2016, לצד יארלינסון פנטאנו
מולמה בג'ירו ד'איטליה 2019
כרטוש

שמו של הפרעה תחותמס השלישי, במקדש המתים בכרנך
כרטוש או קרטוש (מצרפתית – cartouche במשמעות "כרטיס" או "חפיסת כרטיסים"; במצרית עתיקה: שִׁנוּ) הוא סימן בעל צורה סגלגלה (אובל) בכתב החרטומים המצרי, המקיפה את הכיתוב, ומסמלת בכך שמדובר בשם של מלכות ומלכים או אנשי בית המלוכה.
השם "כרטוש", שמשמעותו בצרפתית "קלף משחק" או "חפיסת קלפים" (במקור מהלטינית Carta או Charta, ודומה לו האנגלית Card, Chart ובעברית "שרטוט" תוך שאילת השורש העברי "שרט"), הוא כינוי מודרני שניתן על ידי חיילים צרפתים בצבא נפוליאון. במצרית עתיקה נקרא הכרטוש "שֶנוּ", והסימן מייצג את העובדה שסמכותו של המלך מקיפה הכל. השימוש בכרטוש החל מהשושלת הרביעית, בימי הפרעה סנפרו. בכתב הכהני הדמוטי (בעל אותיות המייצגות את הציורים המסובכים יותר של כתב החרטומים) הכרטוש צומצם לזוג סוגריים וקו אופקי.
היסטוריה

קדם לכרטוש סימן הסרך – סמל של מקדש-ארמון בתוך מלבן משוקע ועליו בדרך כלל בז המייצג את האל הורוס. עמודי שער המקדש ייצגו את בית המלוכה או את המלך והיו לסימנו המזהה, או ששמו נרשם מעל לציור המקדש.
למלך מצרים החל מהשושלת השלישית היו חמישה שמות, כאשר השמות ה-4 וה-5 נכתבו בכרטוש:[דרוש מקור]
הורוס
שתי הנשים
הורוס הזהב
מלך מצרים העליונה והתחתונה
בן רע (אל השמש).
השימוש בכרטוש לפענוח הכתב ההירוגליפי

במהלך מאמצי הפענוח של כתב החרטומים, הכתב ההירוגליפי על אבן רוזטה, הציע חוקר המזרח (אוריינטליסט) הצרפתי סילבסטר דה סאסי לפענח את הכתב על פי ההנחה שהכרטושים מכילים שמות פרטיים, וכך הצליחו הפיזיקאי הבריטי תומאס יאנג והאגיפטולוג ז'אן-פרנסואה שמפוליון לפענח מספר רב של תווים וסללו את הדרך לפענוחו של הכתב ההירוגליפי.
השימוש בכרטוש לתיארוך ממצאי עתיקות בארץ ישראל

קרב קרקר (ייתכן כרכר המקראית) המתואר בכתובת קרקר על מצבת שלמנאסר השלישי (בכפר כּוּרךְ שבכורדיסטן) וכן בקצרה באנדרטה האשורית השחורה (האובליסק השחור מכלח), תוארך באופן מדויק (בתיארוך מוחלט ולא רק יחסי) באמצעים שונים לשנת 853 לפני הספירה. לפיכך ניתן לתארך באופן יחסי עם דיוק טוב מלכים ושושלות המתוארים במקורות נוספים כמו במקרא ובכתובות בכתב יתדות מממלכת אשור וממלכות בבל ופרס, ובכתב חרטומים מהממלכה המצרית, וכן לתארך בקירוב טוב גם שכבות של ממצאים שבהם הכרטושים נמצאו.
בקרב זה אוזכר המלך אחאב לבית עמרי מלך ממלכת ישראל ואיתו בני בריתו, וכך כרטושים שנמצאו באתרים שונים בחפירות בארץ ישראל מתקופת הברזל המאוחרת וימי ממלכות ישראל ויהודה המפוצלות מאפשרות תיארוך מוחלט או מקורב מאוד גם לשאר הממצאים בשכבות אלו, למשל כרטוש של פרעה שישך (שושנק) נמצא במגידו (אך במקרה זה בתוך שפכים ולא בשכבת ממצאים מובחנת) ומתאים לכתובת מסע שישק, ולוויכוח על הממלכה המאוחדת או כרטוש של רעמסס השני שנמצא על לוח ארד בבית השער בתל לכיש עם.
הערות שוליים

↑  כרטוש - מצרפתית cartouche, במשמעות כרטיס או חפיסת קלפים, במקור בלטינית carta או charta ובדומה לאנגלית card ולעברית בהשאלת שורש שר"ט: שרטוט.
↑  זכרונותיו של ארכאולוג ישראלי, דוד אוסישקין, עמוד 216. (אתר לימודי אקדמיה - academia.edu)
ערך זה הוא קצרמרבנושא ארכאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סרך, צורה שקדמה לכרטוש לסימון בתי מלוכה בכתב החרטומים (ההירוגליפים)
כרטוש בשני חלקים של רעמסס השני, מאבן גיר שהתגלה מדרום לעזה שם הייתה כנראה קבוע במצודה מצרית על דרך הים. תצוגה מוזיאון הכט חיפה
חוה יבלונקה

| --- | --- |

 לידה:  1952 (בת 73 בערך) רפובליקת פולין 
 ענף מדעי:  ביולוגיה, היסטוריה ופילוסופיה
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מנחה לדוקטורט:  חיים סידר 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב (1 באוקטובר 1990) 
 תלמידי דוקטורט:  אביב רגב 
 אתר רשמי
 תרומות עיקריות
 חקר  האבולוציה ותורשה אפיגנטית
 
חוה יבלונקה (נולדה בשנת 1952) היא ביולוגית, פרופסור אמריטה להיסטוריה ופילוסופיה של הביולוגיה במכון להיסטוריה ופילוסופיה של המדעים והרעיונות ע"ש כהן באוניברסיטת תל אביב. מחקריה עוסקים בתאוריה האבולוציונית ותורשה אפיגנטית. יבלונקה תוארה כמי שנמצאת בחזית המהפכה המתמשכת בביולוגיה אבולוציונית, והיא חסידה מוביל של הסינתזה האבולוציונית המורחבת .
תולדות חייה

יבלונקה נולדה בפולין ב-1952, ובשנת 1957 עלתה לישראל. ב-1976 קיבלה תואר ראשון בביולוגיה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ב-1980 קיבלה תואר שני במיקרוביולוגיה, ועל עבודת המחקר בו קיבלה בשנת 1981 את פרס לנדאו לעבודת מחקר מצטיינת. ב-1988 קיבלה תואר דוקטור מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים, על עבודה שכותרתה "שינויים במבנה הכרומוזום ובפעילות גנים בכרומוזום ה-X הבלתי פעיל בנקבות יונקים", שנעשתה בהנחייתם של מנשה מרכוס וחיים סידר. קיבלה את פרס מרכוס לעבודת דוקטור מצטיינת. פוסט דוקטורט החלה במעבדה של מועצת המחקר הרפואי בלונדון, והמשיכה במרכז אדלשטיין להיסטוריה ופילוסופיה של המדעים, הטכנולוגיה והרפואה באוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת 1990 הוענקה לה מלגת אלון, ובמסגרתה היא מונתה למרצה במכון להיסטוריה ופילוסופיה של המדעים והרעיונות ע"ש כהן באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1993 עלתה לדרגת מרצה בכירה, בשנת 2000 עלתה לדרגת פרופסור חבר, ובשנת 2005 - לדרגת פרופסור מן המנין.