stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מוח בצנצנת
שימושים

תרחיש המוח בצנצנת נפוץ בשיח של ספקנים פילוסופים וסוליפיסטים.
גרסתו הבסיסית של הטיעון היא: מכיוון שהמוח בצנצנת נותן ומקבל בדיוק את אותם דחפים כמו מוח בגולגולת, ומכיוון שזו הדרך היחידה שלו ליצור אינטראקציה עם הסביבה שלו, אז מנקודת המבט של המוח הזה לא ניתן לקבוע אם הוא נמצא בגולגולת או בצנצנת. אולם במקרה של מוח בגוף, רוב האמונות של האדם עשויות להיות נכונות (אם הוא מאמין, למשל, שהוא הולך ברחוב, או אוכל גלידה) ובמקרה של מוח בצנצנת האמונות שלו שקריות. משמעות הטיעון היא שאם אדם לא יכול לדעת אם הוא מוח בצנצנת אז אין דרך לדעת אם רוב האמונות שלנו עשויות להיות שגויות לחלוטין. מכיוון שבאופן עקרוני אדם לא יכול לשלול את האפשרות שהוא מוח בצנצנת, אין לו דרך לבסס עובדתית שום דבר מהדברים שהוא מאמין בהם.
לטענת הספקנים, לא רק שאין דרך לבסס אמונות, אין דרך לדעת שום דבר, ותרחיש הצנצנת מעלה שאלות לגבי ההגדרה של ידע בכלל.
פילוסופים נוספים עסקו בתפיסה חושית והעלו את השאלה האם מוח בצנצנת לוקה באשליות ובכך העלו סוגיות רחבות יותר הנוגעות לתפיסה, מטפיזיקה ופילוסופיה של השפה.
המוח בצנצנת הוא גרסה עכשווית של הטיעון שניתן באשליית המאיה ההינדית, אלגוריית המערה של אפלטון, "ג'ואנג דזה חלם שהוא פרפר "של ג'ואנגזי והשד המרושע ב"הגיונות על הפילוסופיה הראשונית" של רנה דקארט.
בשנים האחרונות פילוסופים רבים תיארו מצב שבו טכנולוגיית מציאות מדומה תהווה מין משל חדש וסביר יותר (בעיני מרבית האנשים) לתרחיש המוח בצנצנת, כשתישאל השאלה "האם מה שאני רואה עכשיו זו המציאות או מציאות מדומה?"
ביקורת פילוסופית

למרות שניתן לראות במוח חסר הגוף (המוח בצנצנת) ניסוי מחשבתי מועיל, המבקרים אותו טוענים כי בשל חוסר הסבירות שלו הוא אינו תורם להבנה של ידע, אמת, תודעה, ייצוג וכו'.
ביקורת פילוסופית > ביקורת מתחום הביולוגיה

המבקרים גורסים שהמוח בצנצנת אינו דומה - ולא יכול להיות דומה - מבחינה ביולוגית למוח שנמצא בגוף אדם. מכיוון שאין לו ביולוגיה דומה לזו של מוח בגוף, כלומר אין לו חיבורים מהגוף למוח, זה הופך את המוח בצנצנת לשונה מהמוח בגוף הן מבחינה נוירואנטומית והן מבחינה נוירופיזיולוגית. אם זה נכון, אז לא ייתכן שלמוח בצנצנת יהיו חוויות דומות למוח בגוף. ניתן לטעון כנגד שקיימת אפשרות שאותה מכונה היפותטית תעתיק את סוגי הקלט שהמוח המחובר לגוף מקבל מהגוף ותשכפל אותם.
ביקורת פילוסופית > ביקורת בגישה האסקטרנליסטית

ביקורת זו עוסקת בגירויים הנכנסים למוח. המוח בצנצנת מקבל גירויים ממכונה ולעומתו מוח המחובר לגוף מקבל את הגירויים מחיישנים המצויים בגוף (באמצעות מגע, טעימה, ריח וכו') אשר מקבלים את הקלט שלהם מהסביבה החיצונית. לכן, לפי טיעון זה, הדבר שמיוצג במוח בצנצנת אינו זהה לדבר שמיוצג במוח מחובר לגוף. מספר פילוסופים התעמתו עם טיעון זה אך לא מצאו לו פתרון, ביניהם אוריה קריגל, קולין מקגין, ורוברט ד. רופרט. לטיעון זה השפעה על דיונים בפילוסופיית הנפש לגבי ייצוג, תודעה, תוכן, הכרה והכרה מגולמת (ונושאים נוספים).
ביקורת פילוסופית > ביקורת על חוסר קוהרנטיות

הפילוסוף הילרי פטנאם הביע ביקורת לגבי רעיון המוח בצנצנת וניסה להראות שניסוי המחשבה אינו קוהרנטי ומפריך את עצמו. לשם כך הגדיר פוטנם לראשונה יחס בשם "קשר סיבתי" שמכונה לעיתים "אילוץ סיבתי". לפי תאוריה זו (שמאוחר יותר נודעה בשם חיצוניות סמנטית) לא ניתן להניח מראש קשר בין מילה למה שהיא מיוחסת אליו ומילים אינן קשורות באופן אוטומטי למה שהן מייצגות.
הנושא הומחש על ידי תרחיש שהציג פטנאם, בו קוף מקליד את "המלט" במקרה; זה לא אומר שהקוף מתייחס למחזה "המלט" משום שלקוף אין שום ידע על המלט ולכן לא יכול לחזור עליו. בנוסף הציג פטנאם את הדוגמה של "כדור הארץ התאום" כדי להדגים ששני אנשים זהים, אחד על כדור הארץ ואחר על "כדור הארץ התאום", עשויים להיות באותו מצב נפשי ועם אותן מחשבות בדיוק, אך להתייחס לדברים אחרים. לדוגמה: כאשר אנשים חושבים על חתולים, הנושא של המחשבות שלהם יהיה החתולים שנמצאים על פני כדור הארץ. לעומתם, אנשים על כדור הארץ התאום שיחשבו אותן מחשבות יתכוונו לחתולים של כדור הארץ התאום ולא לחתולים אשר קיימים בכדור הארץ.
על בסיס דוגמאות אלה כתב פטנאם שמוח "טהור" בצנצנת, כלומר מוח אשר מעולם לא התקיים מחוץ לסימולציה, לא יכול אפילו לדעת שהוא מוח בצנצנת. הסיבה לכך היא שכאשר המוח בצנצנת אומר "מוח" ו-"צנצנת" הוא יכול להתייחס רק לאובייקטים שמוכרים לו מתוך הסימולציה. פטנאם מתייחס לקשר זה כ"קשר סיבתי" אשר מכונה לעיתים "אילוץ סיבתי". לכן, אם המוח אומר שהוא מוח בצנצנת, הוא משקר בהכרח. לחלופין, אם הדובר אינו באמת מוח בצנצנת ומצהיר שהוא מוח בצנצנת, גם אז ההצהרה שקרית. לכן פטנאם מסיק שהאמירה "אני מוח בצנצנת" בהכרח שקרית ומפריכה את עצמה.
טיעון זה נחקר בהרחבה בספרות הפילוסופית מאז פרסומו. פרצה אפשרית בתאוריית ההתייחסות של פטנאם היא האפשרות שמוח מכדור הארץ "נחטף", הוכנס לתוך צנצנת וחובר לסימולציה. הוא עדיין יכול להתייחס למושגים האמיתיים של "מוח" ו"צנצנת" על פי תפיסתו של פטנאם ולכן להיות דובר אמת. עם זאת, לרעיון שהמוח בצנצנת ה"טהור" אינו יכול להיות אמיתי ולתאוריית ההתייחסות יש השפעה על הפילוסופיה של הנפש, השפה והמטאפיזיקה. אנתוני ל. ברוקנר ניסח תוספת לטיעון של פוטנם אשר שוללת את הפרצה הזו על ידי שימוש בעקרון הפילוסופי - Redundancy theory of truth - לפיו האמירה שהצהרה מסוימת היא אמת היא שוות ערך לחלוטין לאמירה של ההצהרה עצמה. תוספת זו תתואר בשני הסעיפים הבאים.
ביקורת פילוסופית > שחזורים של הטיעון של פטנאם

אחת הביקורות לגבי התאוריה פטנאם היא שהיא מספקת אמירה מטא-לשונית: "האמירה שלי ש'אני מוח בצנצנת' היא שקר" אולם אינה מוכיחה ספק לגבי ההצהרה עצמה שהצהיר האובייקט 'אני מוח בצנצנת'. כדי לענות את טענה זו, פילוסופים שונים ניסו לשחזר את הטיעון של פטנאם.
כמה פילוסופים כמו אנתוני ל. ברוקנר וקריספין רייט נקטו בגישות המשתמשות בעקרון הפילוסופי Redundancy theory of truth. בעוד שאחרים כמו טד א. וורפילד נקטו בגישות המתמקדות במושגים של ידע עצמי ופריורי.
ביקורת פילוסופית > שחזורים של הטיעון של פטנאם > הטיעון המפריד

אחד השחזורים המשפיעים ביותר של הטיעון של פטנאם הוצע על ידי אנתוני ל. ברוקנר.
השחזור של ברוקנר הוא כדלקמן:
"(1) או שאני מוח בצנצנת או שאני לא מוח בצנצנת
(2) אם אני מוח בצנצנת אז האמירה שלי ש 'אני מוח בצנצנת' נכונה בתנאי שיש לי רשמים חושיים כאילו אני מוח בצנצנת.
3)אם אני מוח בצנצנת אז אין לי רשמים חושיים כאילו אני מוח בצנצנת.
4) אם אני מוח בצנצנת אז האמירה שלי 'אני מוח בצנצנת' היא שקרית. [(2), (3)]
5) אם אני לא מוח בצנצנת אז האמירה שלי 'אני מוח בצנצנת ' נכונה בתנאי שאני מוח בצנצנת
6) אם אני לא מוח בצנצנת אז האמירה שלי 'אני מוח בצנצנת' היא שקר. [ (5)]
7) ההתבטאויות שלי לגבי 'אני מוח בצנצנת ' הן שקר. [(1), (4), (6)]"
יש לציין כי למרות שהנחות היסוד הללו מחזקות את הטיעון של פטנאם, הן לא מוכיחות את 'אני לא מוח בצנצנת'. הן ממחישות את האמירה המטא-לשונית ש"התבטאויות שלי 'אני מוח בצנצנת' שקריות" אך אינן מתייחסות לאובייקט עצמו. כדי לחזק את תקפות המסקנה של פטנאם, ברוקנר משתמש בעקרון ההסתייגות של "האמירות שלי ש 'אני לא מוח בצנצנת' נכונות אם אני לא מוח בצנצנת". קביעה זו מוצדקת שכן המטא-שפה שמכילה את הבסיס לעקרון Redundancy theory of truth מכילה גם את שפת האובייקט שאליה שייכת האמירה 'אני לא מוח בצנצנת'.
בתרבות

S.H.I.E.L.D.
אווטאר (סרט)
הרוח במעטפת
התחלה (סרט)
מטריקס
רובוקופטרון: המורשת
טרון (סרט)
ראו גם

פרויקט המוח האנושי
ספקנות
סינגולריות טכנולוגית
טרנס הומניזם
דיפלומטיה בדלתיים סגורות

דיפלומטיה בדלתיים סגורות היא מודל ביניים של דיפלומטיה, בין דיפלומטיה חשאית לדיפלומטיה פתוחה. בדיפלומטיה בדלתיים סגורות לציבור יש מידע חלקי על התהליך, בניגוד לדיפלומטיה חשאית בה לא ידוע לציבור דבר על המתרחש. בדיפלומטיה חשאית הציבור יכול שלא לדעת על עצם קיומו של התהליך ולא על מה נאמר בו. שם המידע מגיע לידי הציבור רק כאשר התהליך מסתיים, אז הוא מפורסם לציבור באמצעות התקשורת. לדוגמה, בדיפלומטיה בדלתיים סגורות ידוע מיהם הצדדים, מי המתווך ביניהם, איפה התהליך מתנהל (מיקום) ומהו פרק הזמן שהוקצב. לעומת זאת, בדומה לדיפלומטיה החשאית לא מתפרסם מידע על המתרחש בתהליך עד לפרסום תוצאותיו הסופיות.
התהליך של דיפלומטיה בדלתיים סגורות מתחיל אמנם בהודעה לציבור מתי יחל המשא ומתן, היכן הוא ימוקם וכן זהותם של המשתתפים. אולם כאשר המשא ומתן מתחיל מונעים מידע מהציבור על התפתחותו, ומופץ מידע מועט בנוגע לשיחות בין הצדדים. מטרת גישה זו היא לבודד את המשתתפים מדעת הציבור של המדינה שלהם כדי שלא יהיו מושפעים מקבוצות אינטרסים. המשא והמתן יכול להתחיל משגרירים ולהתקדם לשרי ממשלה ולראשי ממשלות.
בתהליך מסוג זה, הציבור מביע חשש ודאגה לגבי ההחלטות שיתקבלו וזאת מכיוון שידוע כי מתרחש אירוע שעשוי להשפיע עליו מהותית. רמת האמון של הציבור במנהיגים משפיעה על היחס והלחץ שהציבור מפעיל, השופט את המהלך לפי התוצאות ולא לפי התהליך עצמו.
סוג זה של דיפלומטיה מתקיים כאשר הצדדים רוצים לנהל משא ומתן של כמה ימים בצורה חשאית, על מטרות משמעותיות וקריטיות, וזאת לאחר שהתהליך המדיני או המשא ומתן החל בעבר, נקלע למבוי סתום ולא מצליחים לחדשו. במצב כזה מחליטים הצדדים דיפלומטיה מסוג זה (לרוב בסיוע מתווך) כשבמקביל נבחר מקום מבודד שניתן לקיים בו פיקוח הדוק, בזמן התהליך התקשורת ממודרת, שני הצדדים במשא ומתן ממנים דובר אחד מוסכם (שלרוב הוא מגיע מאנשיו של המתווך), דובר זה מעביר את האינפורמציה החוצה כלומר, לאמצעי התקשורת אשר נמצאים מחוץ לאירוע.
גורמים משפיעים

מטרה - המטרה של דיפלומטיה בדלתיים סגורות היא למנוע התמוטטות של תהליך או התדרדרות למצב של מלחמה: ככל שהשיחות נועדו לחצות מחסומים, לגשר על פערים, כך המוטיבציה לשמור על דיפלומטיה בדלתיים סגורות עולה.
לגיטימציה – להבדיל מדיפלומטיה חשאית בה הנחת היסוד היא שאין לתהליך לגיטימציה (אחרת היא הייתה גלויה), לדיפלומטיה בדלתיים סגורות יש מידה מסוימת של לגיטימציה אך היא פגומה. שני הצדדים כבר הכירו בלגיטימציה של הצד השני, אך עדיין לא נחתם הסכם סופי ויש סכנה שהתהליך יתמוטט.
שליטה – בדיפלומטיה בדלתיים סגורות ישנה אפשרות גדולה יותר לשלוט על המידע לתקשורת. שליטה זו נעשית בכמה דרכים:
יצירת חציצה פיזית בין המשתתפים לבין התקשורת והציבור. המקום שנבחר למשא ומתן הוא מרוחק, מבודד ולרוב בשטח נייטרלי, בידוד המשתתפים נועד למנוע אפשרויות ללחצים חיצוניים של הפוליטיקה המקומית ושל דעת הקהל.
מתווך חזק – רק מתווך חזק, דומיננטי ותקיף יכול לכפות על המשתתפים את המתודולוגיה, כגון מי יפגש עם מי, מתי וכדומה. לרוב המתווך הוא מנהיג של מעצמה ששני הצדדים מכירים בכוחה.
דובר אחד – כדי להשיג את השליטה הרצויה ממנים דובר אחד ויחיד שמוסר פרטים על הוועידה לתקשורת.
יישום

המודל של הדיפלומטיה בדלתיים סגורות הוא שיחות קמפ דייוויד אשר הושקעו בהן מאמץ מיוחד כדי למנוע הדלפות, ועל ידי כך להקטין את השפעתם של גורמי פנים ושל דעת הקהל על הדיונים. בהקשר זה התמקד חששם של האמריקנים, במיוחד בישראל ובקהילה היהודית בארצות הברית. עקב כך בחר הנשיא קרטר במתכונת של שיחות דיפלומטיות סגורות, אשר העניקו לו מידה גדולה של שליטה על מהלך העניינים. אין ספק[דרוש מקור], שהרחקת כלי התקשורת, ובעקבותיה נטרול מסוים של השפעות הפוליטיקה מבית ודעת הקהל בישראל ובמצרים, אפשרה לבגין ולסאדאת להציג בשובם לארצם את ההסכמים שהושגו בקמפ־דייוויד כעובדה מוגמרת.
לעומת זאת ניסיון החיקוי של הוועידה בשנת 2000 (כשמתווך היה קלינטון והצדדים היו ברק מטעם ישראל וערפאת מטעם הפלסטינים) נכשל. חלק מהכישלון מיוחס לאי ההצלחה לבודד את קמפ דייוויד מהעולם החיצון בשל התקדמות הטכנולוגיה ואי שיתוף פעולה של הצדדים.
פוליטיקאים ודיפלומטים רואים בדיפלומטיה בדלתיים סגורות את האפשרות השנייה הטובה ביותר אחרי דיפלומטיה חשאית מכיוון שבה ניתן לשלוט על המדיה במידה רבה. פוליטיקאים ודיפלומטים רבים היו מעדיפים לכפות את התוצאות על הציבור ולא להיות תחת ביקורת של הציבור.[דרוש מקור]
המשרד לעניינים אסטרטגיים

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  מדינת ישראל
 תחום שיפוט:  ישראל ישראל
 תאריך הקמה:  לראשונה: 2006 הוקם מחדש: 2015, 2023
 תאריך פירוק:  אפריל 2008, אוגוסט 2021
 ממשלה:   ממשלת ישראל
 שר:  רון דרמר
 מטה מרכזי:  ירושלים
 אתר רשמי
 
המשרד לעניינים אסטרטגיים הוא ממשרדי הממשלה בישראל. תפקיד המשרד הוא קידום נושאים אסטרטגיים העומדים לסדר היום של מדינת ישראל, בהם האיום האיראני, חיזוק הסכמי אברהם, הרחבת מעגל השלום וחיזוק הברית עם ארצות הברית, תוך תיאום עם משרדי הממשלה וגופי הביטחון.
השר לעניינים אסטרטגיים הנוכחי הוא רון דרמר.
היסטוריה

במהלך אוקטובר 2006 קיים ראש הממשלה אהוד אולמרט מגעים עם חבר הכנסת אביגדור ליברמן על הצטרפות מפלגת "ישראל ביתנו" לקואליציה. במהלך המגעים עלתה סוגיית התיק ליו"ר המפלגה, שדרש את תפקיד השר לביטחון פנים, כמימוש הבטחת הבחירות שלו. הדבר היווה מוקד לשתי בעיות לראש הממשלה: האחת, ליברמן נחקר בפרשות שונות במשטרה, לכן לא היה ראוי שיהיה הממונה על הגוף החוקר אותו; בעיה שנייה הייתה מציאת תפקיד לשר המכהן בתפקיד מאז הרכבת הממשלה, אבי דיכטר, אז חבר מפלגת "קדימה", בה היה חבר גם אולמרט, ועל כן מינויו של ליברמן לתפקיד עלול היה לערער את היחסים בין דיכטר לבין אולמרט. בסופו של דבר הוסכם להפקיד בידיו של ליברמן את הטיפול בסוגיית הגרעין האיראני ובלשכת הקשר נתיב, ולשם כך הוקם המשרד לנושאים אסטרטגיים.
בינואר 2008 פרש השר ליברמן מן הממשלה ובחודש אפריל החליטה הממשלה על פירוק המשרד והעברת משימותיו למשרדי ממשלה אחרים.
הממשלה ה-32 הקימה את המשרד מחדש ב-6 במאי 2009, ובראשו הועמד משה יעלון, לאחר שתיק הביטחון ניתן לאהוד ברק. המשרד הקנה ליעלון אפשרות לעסוק בתחומי מודיעין וביטחון מבלי שהחזיק בפועל את תיק הביטחון. יעלון התרכז בחקר ההסתה הפלסטינית והיה מהגורמים העיקריים שעסקו בנושא והפכו אותו למוכר וידוע.
ב-30 בנובמבר 2014 החליטה הממשלה לאחד את המשרד לענייני מודיעין ואת המשרד לנושאים אסטרטגיים למשרד אחד שייקרא משרד המודיעין.
במאי 2015 החליטה הממשלה לפרק את משרד המודיעין לשני משרדים, המשרד לנושאים אסטרטגיים והסברה ומשרד המודיעין. ביוני 2020 החליטה הממשלה לשנות את שם המשרד לשמו הנוכחי, המשרד לנושאים אסטרטגיים.
באוקטובר 2015 החליטה הממשלה ה-34 כי יש צורך לנקוט בגישה התקפית, כדי לסכל ולבלום את התפתחות והתפשטות איום הדה-לגיטימציה, וביתר שאת את פעילות קמפיין ה-BDS. על כן, הטיל הקבינט, על המשרד לנושאים אסטרטגיים והסברה, בראשות גלעד ארדן, את "האחריות הכוללת להובלת המערכה נגד תופעות הדה-לגיטימציה והחרמות נגד ישראל". במסגרת המשרד הוקם כוח משימה לאומי הנקרא "המערכה", כנגד קמפיין הדל"ג והחרם על מדינת ישראל.
לקראת הקמת ממשלת ישראל השלושים ושש, נקבע בהסכם הקואליציוני בין יש עתיד לימינה כי המשרד לנושאים אסטרטגיים ייסגר וסמכויותיו ישובו אל משרד החוץ. בהמשך לכך, לאחר שהושבעה הממשלה, היא החליטה על פירוק המשרד.
בדצמבר 2022, עם הקמתה של הממשלה ה-37, חודשה פעילות המשרד עם מינויו של רון דרמר לשר לעניינים אסטרטגיים. עם מינויו של דרמר הודיעו כי ג'ורדנה קטלר, ששימשה בעבר יועצת של ראש הממשלה בנימין נתניהו ובהווה עובדת בתפקיד בכיר ברשת החברתית פייסבוק, צפויה להתמנות למנכ"לית המשרד, אולם כמה חודשים לאחר מכן פורסם כי דרמר טרם אישר את המינוי שלה או של כל מועמד אחר לתפקיד, ושלמעשה המשרד פועל ללא מנכ"ל.
מטרות המשרד

בינואר 2023, הממשלה ה-37 שונה ייעודו של המשרד, כאשר את האחריות הכוללת להובלת המערכה נגד תופעות הדה-לגיטימציה והחרמות נגד ישראל הועברה למשרד התפוצות והמאבק באנטישמיות.
תפקיד המשרד הוא קידום נושאים אסטרטגיים העומדים לסדר היום של מדינת ישראל, בהם האיום האיראני, חיזוק הסכמי אברהם, הרחבת מעגל השלום וחיזוק הברית עם ארצות הברית, תוך תיאום עם משרדי הממשלה וגופי הביטחון.
פעילות המשרד

המשרד הקים וממן הפורום המשפטי הבינלאומי.
פעילות המשרד > מחקר

"מפת השנאה".
"נתיב הכסף 1" ו-"נתיב הכסף 2".
"מחבלים בחליפות", פברואר 2019.
"ההונאה הרשתית של קמפיין ה-BDS נגד האירוויזיון", מאי 2019.
"מאחורי המסכה" ספטמבר 2019[דרוש מקור]
"נגיף השנאה", מאי 2020.[דרוש מקור]
דו"ח על הארגון "אדאמיר", מאי 2020.
"המערכה של ארגוני הדה-לגיטימציה נגד הסכמי הנורמליזציה", פברואר 2021.
פעילות המשרד > הרשת הפרו-ישראלית

המשרד הוביל להקמה של שלוש רשתות גלובליות: GC4I – הרשת הגלובלית של המנהיגים הפרו-ישראליים, DigiTell – רשת מקצועית של בלוגרים ומשפיעני מדיה חברתית, LNI – רשת משפטנים פרו-ישראליים - הפועלות מול ארגוני דל"ג המבקשים לקדם חרמות נגד ישראל.[דרוש מקור]
פעילות המשרד > קלע שלמה

קלע שלמה, שנודע בהמשך גם בשם מיזם קונצרט הוא חל"צ בבעלות פרטית שהוקם לשם יישום חלק מפעילותו בנוגע למאבק בתופעת הדה-לגיטימציה, בתיאום עם משרדי הממשלה הרלוונטיים. החברה הוקמה ביום 10 במאי 18 נחתם הסכם ההתקשרות עם החל"צ, כאשר תכלית המיזם היא הקמת תשתית כוללת למאבק בתופעת הדה-לגיטימציה, שלה מספר תשתיות-בת הפועלות במרחבים שונים – מידע ומחקר, פעילות מקוונת, תודעת המונים, משלחות וביקורים, מענקי פעילות לארגונים פרו-ישראליים ופיתוח כלים חדשים למאבק בדה-לגיטימציה לישראל. המיזם אשר החל לפעול ב-2019, מיועד ליצור סינרגיה ברשת הפרו-ישראלית ומאפשר לגייס מקורות כספיים נוספים לטובת המאבק בתופעת הדה-לגיטימציה, לפחות 50% מעבר למשאבי הממשלה. המיזם לא הצליח לגייס את כמויות הכספים המקוות ובשנת 2020 קוצץ תקציבו.
השרים לעניינים אסטרטגיים

| מס' | דיוקן | שם (תקופת חיים) | סיעה | סיעה | תקופת כהונה | תקופת כהונה | ממשלה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | המשנה לרה"מ אביגדור ליברמן (1958-) |  | ישראל ביתנו | 30 באוקטובר 2006 | 18 בינואר 2008 | השלושים ואחת |
| מילוי מקום על-ידי ראש הממשלה אהוד אולמרט עד 18 באפריל 2008 | מילוי מקום על-ידי ראש הממשלה אהוד אולמרט עד 18 באפריל 2008 | מילוי מקום על-ידי ראש הממשלה אהוד אולמרט עד 18 באפריל 2008 | מילוי מקום על-ידי ראש הממשלה אהוד אולמרט עד 18 באפריל 2008 | מילוי מקום על-ידי ראש הממשלה אהוד אולמרט עד 18 באפריל 2008 | מילוי מקום על-ידי ראש הממשלה אהוד אולמרט עד 18 באפריל 2008 | מילוי מקום על-ידי ראש הממשלה אהוד אולמרט עד 18 באפריל 2008 | השלושים ואחת |
המשרד פורק ב-2008 והוקם מחדש ב-2009
| 2 |  | המשנה לרה"מ משה יעלון (1950-) |  | הליכוד | 6 במאי 2009 | 18 במרץ 2013 | השלושים ושתיים |
| 3 |  | יובל שטייניץ (1958-) |  | הליכוד-ישראל ביתנו הליכוד | 18 במרץ 2013 | 1 בדצמבר 2014 | השלושים ושלוש |
| 3 |  | יובל שטייניץ (1958-) |  | הליכוד | 18 במרץ 2013 | 1 בדצמבר 2014 | השלושים ושלוש |
המשרד אוחד עם המשרד לענייני מודיעין בשנת 2014 והופרד ממנו ב-2015 כמשרד לנושאים אסטרטגיים והסברה
| 4 |  | גלעד ארדן (1970-) |  | הליכוד | 25 במאי 2015 | 17 במאי 2020 | השלושים וארבע |
| 5 |  | אורית פרקש-הכהן (1970-) |  | כחול לבן חוסן לישראל | 17 במאי 2020 | 30 בנובמבר 2020 | השלושים וחמש |
| 6 |  | מיכאל ביטון (1970-) |  | כחול לבן חוסן לישראל | 30 בנובמבר 2020 | 13 ביוני 2021 | השלושים וחמש |
| 7 |  | רה"מ החלופי יאיר לפיד (1963-) |  | יש עתיד | 13 ביוני 2021 | 3 באוגוסט 2021 | השלושים ושש |
המשרד פורק ב-2021 והוקם מחדש ב-2023 כמשרד לעניינים אסטרטגיים
| 8 |  | רון דרמר (1971-) |  | עצמאי לא ח"כ | 29 בדצמבר 2022 | מכהן | השלושים ושבע |
ראו גם

דיני פניות ציבור במשרדי מדינת ישראל בנושאי מדיניות ופעולות חוץ
דינא קעוואר

דינא קעוואר (בערבית: دينا قعوار, נולדה ב־1962) היא דיפלומטית ירדנית. מאז יוני 2016 משמשת כשגרירת ירדן בארצות הברית.
ביוגרפיה

קעוואר בעלת תואר ראשון ביחסים בינלאומיים ממכללת מילס (1983) תואר שני ביחסים בינלאומיים מאוניברסיטת קולומביה (1985) שניהם בארצות הברית. היא למדה במרכז ליחסים בינלאומיים של אוניברסיטת הרווארד בין השנים 1986 ל-1987.
בין השנים 1985 ל-1990, מונתה קעוואר לראש משרדו של הנסיך חסן בן טלאל בעמאן, ירדן.
בשנת 1991 הגיעה לצרפת כראש משרדו של הנסיך אל חסן בפריז, במטרה להקים רשת במגזר הכלכלי, הפוליטי והתקשורתי. משנת 2000 היא הייתה אחראית על משרדו הפרטי של מלך ירדן עבדאללה השני בצרפת. בשנת 2001 מונתה לשגרירת ירדן בצרפת. היא שימשה כשגרירת ירדן בצרפת בין השנים 2001–2013, עם הסמכה במקביל לארגון החינוך, המדע והתרבות של האו"ם (UNESCO) ושל הכס הקדוש מ-2002. היא גם כיהנה במקביל גם כשגרירת ירדן בפורטוגל מ-2005 עד 2013.
קעוואר מונתה לנציגה הקבוע של ירדן באו"ם באוגוסט 2014, במקום הנסיך זייד בן ראעד שהפך לנציב העליון של משרד האו"ם לזכויות אדם. היא הובילה את המשלחת הירדנית במהלך חברותה הלא קבועה של ירדן במועצת הביטחון של האו"ם בין 2014 ל-2015, והפכה לאישה הערבייה הראשונה ולנוצרית הערבייה הראשונה שעמדה אי פעם בראש המועצה. בפברואר 2016 היא מונתה על ידי נשיא האספה הכללית כמנחה שותפה לפגישה באספה הכללית בנושא התנועה הגדולה של פליטים ומהגרים שהתקיימה בספטמבר 2016.
מאז 27 ביוני 2016 - משמשת שגרירת ירדן בארצות הברית.
קעוואר נשואה לצרפתי וינסנט קורטס. היא דוברת ערבית, צרפתית ואנגלית.
אותות כבוד

ירדן ירדן :
Grand Master of the Order of Independence (2003)
הכס הקדוש הכס הקדוש
Grand Officer of the Order of St. Gregory the Great (2004)
פורטוגל פורטוגל
Grand Master of the Medalha de D. Afonso Henriques (2009)
צרפת צרפת :
Grand Master of the Legion of Honour medal (2013)
הערות שוליים

1 2 3  New Permanent Representative of Jordan Presents Credentials | UN Press, press.un.org
↑  רועי קייס, ירדן במתקפה על ישראל: "תצית סכסוך דתי", באתר ynet, 21 באוקטובר 2014
↑  "Arab woman presides for the first time the UN Security Council". Ocean Press. אורכב מ-המקור ב-21 באוגוסט 2016. נבדק ב-19 במאי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "بروفايل: دينا قعوار.. أول امرأة عربية ترأس مجلس الأمن". dotmsr. dotmsr. 2015-04-22. נבדק ב-2016-05-11.
1 2 3 4  "Kawar appointed envoy at UN". The Jordan Times. The Jordan Times. 2014-06-04. נבדק ב-2016-05-11.
פאוור ריינג'רס זעם הג'ונגל

| --- | --- |

 מבוסס על:  Juken Sentai Gekiranger 
 סוגה:  פעולה/הרפתקאות
 יוצרים:  ברוס קאליש
 שחקנים:  ג'ייסון סמית  Nikolai Nikolaeff  שרה תומסון  David de Lautour  Aljin Abella  אנה האצ'יסון  Holly Shanahan 
 ארץ מקור:  ארצות הברית
 מקום התרחשות:  קליפורניה 
 מספר עונות:  1 (עונה בפני עצמה)
 מספר פרקים:  32
 הפקה
 הפצה:  הסברו, נטפליקס, Disney–ABC Domestic Television 
 אורך פרק:  22 דקות, ללא פרסומות
 שידור
 רשת שידור:  ABC Kids
 רשת שידור בישראל:  ערוץ ג'טיקס   פוקס קידס ערוץ דיסני דיסני XD HOT VOD Young   ערוץ ZOOM
 תקופת שידור מקורית:  18 בפברואר 2008 – 3 בנובמבר 2008
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
פאוור ריינג'רס זעם הג'ונגל (באנגלית: Power Rangers: Jungle Fury) היא סדרת פעולה/הרפתקאות אמריקאית לילדים מסדרת "פאוור ריינג'רס". הסדרה הופקה לטלוויזיה על ידי חברת "דיסני" לערוץ Toon Disney בשנת 2008. היא מבוססת על סדרת הטוקוסאטסו "ג'וקן סנטאי גקיריינג'ר" שהופקה על ידי טואי בשנת 2007.
עלילה

לפני מאות שנים, שד רשע בשם דאי שי, הסתובב באופן חופשי על פני כדור הארץ ואיים להשמיד את האנושות. למרבה המזל, קבוצת לוחמי קונג פו אשר נמנים אל קבוצת הפאי שווה, היו מסוגלים לכלוא את דאי שי. לאורך כל השנים שלושה חברים מקבוצת הפאי שווה נבחרו לשמור על כך שדאי שי לא יברח מהשבי.
לאחר שדאי שי מצליח לברוח בטעות על ידי ג'ארוד, שלושה לוחמים חדשים נבחרים על ידי קבוצת הפאי שווה למצוא את השד ולהשמידו. שלושת הלוחמים חייבים להגיע לארמון העתיק של דאי שי. בביתם החדש שלהם, הלוחמים חייבים לעבוד במסעדת פיצות כאשר הם מקבלים מאר-ג'יי, מנהל המסעדה, את הכוחות להפוך לפאוור ריינג'רס.
הדמויות הראשיות > צוות הפאוור ריינג'רס

קייסי רודוס - (ג'ייסון סמית'): הריינג'ר האדום, מאסטר הנמר האדום.
ת'יאו מרטין - (אלג'ין אבלה): הריינג'ר הכחול, מאסטר היגואר הכחול.
לילי צ'ילמן - (אנה האצ'יסון): הריינג'רית הצהובה, מאסטרית הצ'יטה הצהובה.
רוברט "RJ" ג'יימס - (דייוויד זה לאוטור): הריינג'ר הסגול, מאסטר הזאב הסגול. המדריך של הריינג'רס ואחראי על פיתוח ויצור כלי הנשק.
דומיניק "דום" הארגן - (ניקולאי ניקולאף): ריינג'ר הקרנף הלבן.
מאסטר פאנט - (ברוס אלפרס): מאסטר הפיל הירוק.
מאסטר סוופ - (אוליבר דרייבר): מאסטר העטלף השחור.
מאסטר פין - (פול גיטינס): מאסטר הכריש התכלת. אביו של אר. ג'יי.
הדמויות הראשיות > זורדים

רוח הנמר האדום (קייסי, אר. ג'יי).
רוח היגואר הכחול (ת'יאו, אר. ג'יי).
רוח הצ'יטה הצהובה (לילי).
רוח הזאב הסגול (אר.ג'יי).
זורד קרנף הפלדה הלבן (דום).
רוח הכריש התכלת (קייסי,פין).
רוח העטלף השחור (ת'יאו,סוופ).
רוח הפיל הירוק (לילי,פאנט).
רוח הגורילה האדומה (קייסי,רילה).
רוח האנטילופה הכחולה (ת'יאו,לופ).
רוח הפינגווין הצהוב (לילי,גווין).
רוח האריה השחור (ג'ארוד).
רוח הזיקית הירוקה (קמיל).
דמויות המשנה

פראן - לקוחה קבועה של פיצריית הג'ונגל שהחלה לעבוד עם הריינג'רס בפיצרייה. בשלב מסוים, לאחר שהריינג'רס ואר ג'יי השאירו אותה לעבוד לבד, היא גלתה את הזהות הסודית שלהם והפכה לאשת סודם. בהמשך התאהבה בדומיניק.
ג'וש - ילד שקייסי לימד אותו שהדרך הקלה היא לא בהכרח הנכונה.
גבי - אחייניתו של מאסטר פאנט שלילי לימדה אותה לרקוד.
לוּן מרטין - אחיו התאום של תיאו.
ג'ימי - תלמיד מחוג הקונג פו שקייסי לימד. גילה שיש לו גם את רוח הטיגריס ועזר בעזרתה לריינג'רס באחד הקרבות שלהם.
ד"ר סילבה ג'נינגס - מדענית שהיא בעלת רוח הדולפין. מצאה את חמשת עיני הקריסטל (פריטים מיסטיים שיכולים לשחרר גנרלי חיות הפנטום מכלאן).
מריל סניידר - מהנדסת גנטיקה שפתחה פורמולת שכפול בשם אקס חמש.
מאסטר מאו - מאסטר הקרקל. מדריכם המקורי של ג'רוד, קייסי, ליאו ולילי. נהרג בפרק הראשון על ידי דאי-שי. הופיע כרוח במספר פרקים.
מאסטר רילה - מאסטר הגורילה. מאסטר מן העבר שהעניק לקייסי את כוח הגורילה.
מאסטרית גווין - מאסטרית הפינגווין. מאסטרית מן העבר שהעניקה ללילי את כוח הפינגווין.
מאסטר לופ - מאסטר האנטילופה. מאסטר מן העבר שהעניק לתיאו את כוח האנטילופה.