stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
C++
מושגים בשפה > העמסת פונקציות > פרמטרים אופציונליים

דרך נוספת להעמיס פונקציות היא להגדיר ערכי ברירת מחדל לפרמטרים של מתודה או פונקציה. אם מתבצעת קריאה לפונקציה שאיננה כוללת ערך עבורם, הם יקבלו את ערך ברירת המחדל. כך ניתן בקלות להגדיר פעולה זהה עבור מספר שונה של פרמטרים, מבלי לבצע שכפולי קוד.
כאמור, ניתן לכתוב ב-++C את כל הקשת, מתכנות פרוצדורלי עם טיפוסיות חלשה בדומה לשפת C ועד לניצול פרדיגמות התיכנות המודרניות ביותר. מסיבה זו ניתן, אך לא מומלץ, לכתוב פונקציות המקבלות מספר בלתי מוגדר מראש של פרמטרים, על ידי שימוש בשלוש נקודות (...) בחתימת הפונקציה – נקרא Ellipsis parameter. תכונה זו קיימת רק על מנת להקל על הגירה של תוכניות משפת C לשפת ++C. את ה־Printf של C, שהיא דוגמה לפונקציה עם מספר פרמטרים משתנה (...), מחליפות ב-++C מחלקות כגון iostream המאפשרות לשרשר פרמטרים להדפסה תוך שימוש בהעמסת אופרטורים וטיפוסיות חזקה. במידה ומשתמש רוצה לקבל מספר לא ידוע של משתנים לתוך פונקציה, C++ מאפשרת העברת Parameter pack.
מושגים בשפה > העמסת פונקציות > העמסת אופרטורים

בשפה קיים מנגנון העמסת אופרטורים. כלומר, ניתן להגדיר מחדש כמעט כל אופרטור זמן ריצה המוגדר בשפה כך שהוא יהיה בעל משמעות עבור טיפוסים שונים, כולל טיפוסים המוגדרים על ידי המשתמש. למשל, אופרטור החיבור (+) בצורתו הרגילה מאפשר חיבור שני משתנים המכילים ערך מספרי. אך ניתן להגדיר אותו כך שיהיה בעל משמעות גם עבור משתנים מטיפוס שבר שהוגדר על ידי המתכנת.
אין כל הבדל סמנטי בין העמסת אופרטורים להעמסת פונקציות, שכן ההבדל בין אופרטורים לפונקציות הוא תחבירי בלבד. שימוש בהעמסה עשוי לשפר את קריאות הקוד, ושימוש מוגזם עשוי להפוך קוד לבלתי קריא.
מושגים בשפה > תבניות (Templates)

שפת C++ תומכת ב־Templates – תבניות. התבניות מהוות רמת הפשטה נוספת מעל רמת ההפשטה של המחלקה. הן מאפשרות יצירת מחלקות או פונקציות על ידי תבנית, כאשר בכל פעם הפונקציה או מחלקה נוצרת עבור טיפוס או טיפוסים אחרים. ה"טיפוס" הוא טיפוס פשוט או מחלקה בעצמו. הטיפוסים "מועברים" בכמעין פרמטר על ידי שימוש בסוגריים זוויתיים: "<...>" במקום השימוש ב-"(...)" הרגילים. המהדר מזהה אילו פרמטרים הועברו לתבנית ומשכפל את התבנית בהתאם.
מושגים בשפה > תבניות (Templates) > Template Metaprogramming

ישנה טכניקת תכנות בשם "Template Metaprogramming" או בקיצור TMP, המנצלת את התבניות על מנת לבצע חישובים מורכבים בזמן ההידור, ובכך עשויה להפחית את החישובים שיש לבצע בזמן ריצה.
טכניקה זו נתגלתה במקרה: במהלך הכנת התקן של שפת ++C, התברר שהתבניות של השפה הן בעצמן תת־שפה שלמה טיורינג, כלומר שניתן לבצע באמצעותה כל חישוב שיכול מחשב לבצע. הדוגמה הראשונה לתוכנית כזאת ביצעה חישוב של מספרים ראשוניים על אף שלא סיימה לעבור הידור. הרשימה של המספרים הראשוניים הייתה חלק מהודעת השגיאה שהפיק המהדר בזמן שניסה להדר את הקוד.
כיום ישנן ספריות רבות המסייעות לעבודה בטכניקה זו, אך כיוון שמלכתחילה לא הייתה כוונה ליצור את תת־השפה הזאת בתוך ++C, התחביר שלה קשה להבנה.
להלן דוגמה לקטע קוד שמבצע חישוב של עצרת:
template <int N>
struct Factorial
{
 enum { value = N * Factorial<N - 1>::value };
};

template <>
struct Factorial<0>
{
 enum { value = 1 };
};

// Factorial<4>::value == 24
// Factorial<0>::value == 1
void foo()
{
 int x = Factorial<4>::value; // == 24
 int y = Factorial<0>::value; // == 1
}
מושגים בשפה > ספרית התבניות התקנית

‏ספריית התבניות התקנית (STL – Standard Template Library) מכילה מימושים יעילים של מבני נתונים רבים כגון (מחסנית, רשימה מקושרת, עץ חיפוש מאוזן ועוד), וכן טיפוסי נתונים סטנדרטיים חשובים כמו וקטור (מערך דינמי) ומחרוזת. הספרייה גם מכילה אלגוריתמים גנריים שניתן להפעיל על מבני הנתונים כמו גם מחלקות לטיפול במספרים ובקלט־פלט. הארכיטקטורה של הספרייה מאפשרת להרחיב אותה בקלות יחסית. ניתן להוסיף אלגוריתם חדש שפועל על מבני הנתונים הקיימים ומבנה נתונים חדש שהאלגוריתמים הקיימים עובדים עליו.
תוספות אלו, תורשה מרובה (1989), העמסת אופרטורים (1989), תבניות (1991), ספרית התבניות הסטנדרטית ו־(RTTI (1995 הוכנסו לשפה בהדרגה.
קלט ופלט

הספרייה הסטנדרטית של C++ מציעה אפשרות של ביצוע קלט\פלט באמצעות Stream-ים מהם מבצעים קריאה באמצעות האופרטור >>, וכתיבה באמצעות האופרטור <<. טיפוסים אלו מוגדרים בעיקר באמצעות הספריות iostream (קלט/פלט סטנדרטי) ו־fstream (קלט/פלט באמצעות קבצים). למעשה, אופן עיבוד קלט ופלט מתוך מחרוזת בתים נעשה על ידי המחלקה std::ios_base, מחלקה מעין-אבסטרקטית שאי אפשר ליצור באופן ישיר. מתחת למחלקה ios_base, קיימת המחלקה התבניתית (טמפלייטית) basic_ios, שנועדה לטפל ב-stream של תווים גנריים. דוגמה לכך תהיה האובייקט std::wfstream שנועד לטפל בקבצים עם תווי יוניקוד.
קלט ופלט > ארכיטקטורה

הארכיטקטורה של ios נחשבת לארכיטקטורה מאוד שנויה במחלוקת ועושה שימוש נרחב בתכונות של השפה שנחשבות כ-anti pattern, כגון ירושה מרובה, שדות ופעולות מסוג protected וירושה וירטואלית. המבנה הבסיסי של אובייקט קלט פלט מורכב מאובייקט אבסטרקטי מסוג buffer – אובייקט מסוג std::basic_streambuf, שאמור לתאר את הממשק הגנרי שמקבלים מתוך אובייקט שמדמה buffer. באובייקט buffer הלרוב בלתי נראה משתמשים בתוך basic_ios על מנת לבצע פעולות קלט ופלט מפורמטות. מימוש נכון של buffer מעל אובייקטי קלט/פלט לא סטנדרטיים כגון pipe או socket יאפשרו למתכנת להשתמש בכל צורות ה-Formatting של std.
חיסרון מובנה של אובייקטים גנריים של C++ הוא חוסר היכולת להשתמש בתכולות ספציפיות למערכות הפעלה. לדוגמה, במערכת ההפעלה חלונות ניתן לבצע פעולות אסינכרוניות על קבצים על ידי שימוש במבנה OVERLAPPED, וסיום של פעולה כזו מסומן על ידי Event, אובייקט ייחודי ל-Windows. לעומת זאת, במערכות מבוססות Linux, ניתן לקבל יכולת דומה על ידי המבנה aiocb ומנגנון הסיגנלים הייחודי למערכות Unix. בהיעדר שיטה חסכונית המתארת את שתי הפעולות בצורה אחידה, נכון לשנת 2023, בחרו לא לאפשר ל-Bufferים לבצע פעולות אסינכרוניות כחלק מהממשק הסטנדרטי.
עקב הסיבוך הרב הכרוך המימושם, עיקר השימוש בממשקי ה-IO הסטנדרטיים נעשה דרך עטיפות של STL, שלא בהכרח מכבדות את כל התכולות הניתנות. דוגמה לכך היא המחלקה std::basic_fstream, שמחזיקה מצביע אחד גם לקריאה ולכתיבה יחדיו, ושינוי של אחד ישנה את השני. הסיבה להתעלמות מהתכולה המאפשרת להחזיק שני מצביעים שונים נובעת ככל הנראה מאחר שרוב מערכות ההפעלה המוכרות מחזיקות מצביע אחד עבור קובץ.
קלט ופלט > דוגמת שימוש בסיסי

int x;

std::cout << "please enter a number: ";
std::cin >> x;
בדוגמה התוכנית תדפיס את הבקשה, ותמתין לקבלת מספר שלם.
קלט ופלט > Hello World

דוגמה לתוכנית Hello world בשפת C++:
#include <iostream>

int main()
{
    std::cout << "Hello, world!" << std::endl;
    return 0;
}
ראו גם

C
Vala
מונחים בתוכנה
Microsoft Foundation Classes - ספרייה העוטפת חלקי API של חלונות שנכתבו ב־C, במחלקות C++.
לקריאה נוספת

Stroustrup, Bjarne (2000). The C++ Programming Language, Special Edition, Addison-Wesley. ISBN 0-201-70073-5.
Stroustrup, Bjarne (1994). The Design and Evolution of C++. Addison-Wesley. ISBN 0-201-54330-3.
Meyers Scott (2005). Effective C++: 55 Specific Ways to Improve Your Programs and Designs, 3rd Edition, Addison-Wesley. ISBN 0-321-33487-6.
Meyers Scott (1995). More Effective C++: 35 New Ways to Improve Your Programs and Designs, Addison-Wesley. ISBN 0-201-63371-X.
הערות שוליים

↑  אינדקס "TIOBE"
↑  Stroustrup, Bjarne (7 במרץ 2010). "C++ Faq: When was C++ Invented". ATT.com. אורכב מ-המקור ב-2011-09-26. נבדק ב-26 במאי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bjarne Stroustrup, A History of C++: 1979−1991, p.17
1 2  History of C++ - C++ Information באתר cplusplus.com
↑  ISO/IEC 14882:1998 - Programming languages -- C++ באתר ארגון התקינה הבינלאומי
↑  ISO/IEC 14882:2003 - Programming languages -- C++ באתר ארגון התקינה הבינלאומי
↑  Bhagyashree R, ISO C++ Committee announces that C++20 design is now feature complete, Packt Hub, ‏2019-02-25 (באנגלית)
1 2 3  A brief description - C++ Information באתר cplusplus.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007539277905171  BNE: XX540250  BnF: cb12139768z (data)  GND: 4193909-8  LCCN: sh87007505  NKC: ph116956  SUDOC: 029859778 
ביארנה סטרוסטרופ, יוצר השפה
ג'ינג'ר רוג'רס

| --- | --- |

 לידה:  16 ביולי 1911 אינדפנדנס, מיזורי, ארצות הברית
 פטירה:  25 באפריל 1995 (בגיל 83) רנצ'ו מיראז', קליפורניה, ארצות הברית
 מקום קבורה:  Oakwood Memorial Park Cemetery 
 שם לידה:  Virginia Katherine McMath 
 סוגה מועדפת:  מוזיקת פופ מסורתית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1929–1994 (כ־65 שנים)
 מקום לימודים:  Green B. Trimble Technical High School 
 בן או בת זוג:  לו איירז (1934–1940)  Jack Pepper (1929–1931)  William Marshall (1961–1969)  ז'אק ברז'רק (1953–1957)  Jack Briggs (1943–1947) 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר (1941)  פרס מרכז קנדי  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
עם פרד אסטר בסרט Swing Time מ-1936
כרזת הסרט כובע צילינדר, אחד המצליחים ביותר בהשתתפות פרד אסטר וג'ינג'ר רוג'רס
ג'ינג'ר רוג'רס (Ginger Rogers; ‏ 16 ביולי 1911 - 25 באפריל 1995) הייתה רקדנית, שחקנית וזמרת במחזות זמר וסרטים מוזיקליים. נודעה בעיקר כבת זוגו של הרקדן פרד אסטר, יחד עמו יצרה עשרה סרטים מוזיקליים בהוליווד בשיא תקופת הסרטים המוזיקליים בשנות השלושים. במהלך הקריירה הארוכה שלה השתתפה ב-73 סרטים וזכתה, בשנת 1940 בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר על הופעתה בסרט Kitty Foyle.
תולדות חייה

רוג'רס נולדה כווירג'יניה קתרין מקמת' (Virginia Katherine McMath) במיזורי. הקריירה שלה בעולם הבידור החלה כאשר זכתה בתחרות ריקוד צ'ארלסטון שזיכתה אותה בתפקיד בוודוויל נודד שהגיע לעירה בהיותה בת 17. היא נדדה עם הלהקה במשך 18 חודשים עד שהגיעה לניו יורק ונבחנה לתפקיד בברודוויי, במחזמר Girl Crazy של ג'ורג' ואיירה גרשווין. היא קיבלה את התפקיד במחזמר המצליח והפכה לכוכבת "בין לילה", והיא בת 19. מאחורי הקלעים פגשה בפרד אסטר, שנשכר כדי להדריך את רקדני ההפקה.
בשנת 1930 החתימו אותה אולפני סרטי פרמאונט לחוזה בן שבע שנים, ממנו הצליחה להשתחרר אחרי ארבעה סרטים ועברה להוליווד. היא עבדה גם עם אולפני האחים וורנר וסרטה הבולט עמם היה רחוב 42, שהיה מועמד לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר ב-1934.
בין 1933 ל-1939 שיתפה רוג'רס פעולה עם פרד אסטר בשורה של להיטי ענק בחברת RKO. הזוג יצר למעשה סוגה שבה שולבו ריקודים מסוגננים בסרטים. השילוב וההשלמה ההדדית בין אסטר ורוג'רס הפך למודל לשיתוף פעולה זוגי על המסך, כמו גם זוגיות בחייהם הפרטיים, אשר סוקרו על ידי עיתוני הרכילות. עשרת הסרטים שלה עם אסטר הניבו 33 ריקודים זוגיים, שכמעט כולם הפכו לקלאסיקה, נלמדו וצוטטו עשרות פעמים. רוג'רס הופיעה גם כזמרת וביצעה מספר שירים מתוך הסרטים. הסרט הראשון שלהם כזוג הוא "טסים לריו" (1933) ואחריו "רוברטה" (1935).
לדברי אסטר, רוג'רס לא ידעה לרקוד היטב עם בן זוג לפני שפגשה בו, אולם היה לה חן וכישרון טבעי. במהלך השנים, טען, למדה להשתלב עמו באופן כה מושלם עד כי כל מי שרקדה עם אסטר אחריה לא נראתה טוב כמוה.
ב-1939 עמדו אולפני RKO לפני פשיטת רגל וגם יחסיהם של אסטר ורוג'רס התערערו. היא יצאה לקריירת סולו והצליחה לזכות באוסקר ב-1940 ובמספר תפקידים מרכזיים במהלך שנות הארבעים. ב-1942 הופיעה לצידו של ריי מילאנד בסדר "הקצין והקטינה". לאחר שנות הארבעים זכתה לפחות תפקידים, בין תפקידיה לאחר שנות הארבעים ניתן לציין את שיתוף הפעולה שלה עם קרי גראנט ב"עסקי קופים" (Monkey Business) ‏ (1952) ואת השתתפותה בסרט !We're Not Married מאותה שנה בו כיכבה לצידה מרילין מונרו. בשנת 1956 הוזמנה על ידי מאיר לנסקי לחגיגות חנוכת מלונו בהוואנה, קובה.
ב-1965 הופיעה בפעם האחרונה בהפקת ברודוויי בתפקיד דולי במחזמר !Hello, Dolly.
לקריאה נוספת

Fred Astaire: Steps in Time, 1959, multiple reprints
Arlene Croce: The Fred Astaire and Ginger Rogers Book, Galahad Books 1974, ISBN 0-88365-099-1
Jocelyn Faris: Ginger Rogers - a Bio-Bibliography, Greenwood Press, Connecticut, 1994, ISBN 0-313-29177-2
Hannah Hyam: Fred and Ginger - The Astaire-Rogers Partnership 1934-1938, Pen Press Publications, Brighton, 2007. ISBN 978-1-905621-96-5
John Mueller: Astaire Dancing - The Musical Films of Fred Astaire, Knopf 1985, ISBN 0-394-51654-0
Ginger Rogers: Ginger My Story, New York: Harper Collins, 1991
הערות שוליים

↑  בראיון מ-1986
| פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר |
| --- | --- | --- |
| 1928–1940 | ג'נט גיינור (1928) • מרי פיקפורד (1929) • נורמה שירר (1930) • מארי דרסלר (1931) • הלן הייז (1932) • קתרין הפבורן (1933) • קלודט קולבר (1934) • בטי דייוויס (1935) • לואיז ריינר (1936) • לואיז ריינר (1937) • בטי דייוויס (1938) • ויוויאן לי (1939) • ג'ינג'ר רוג'רס (1940) |  |
| 1941–1960 | ג'ואן פונטיין (1941) • גריר גרסון (1942) • ג'ניפר ג'ונס (1943) • אינגריד ברגמן (1944) • ג'ואן קרופורד (1945) • אוליביה דה הבילנד (1946) • לורטה יאנג (1947) • ג'יין ויימן (1948) • אוליביה דה הבילנד (1949) • ג'ודי הולידיי (1950) • ויוויאן לי (1951) • שירלי בות' (1952) • אודרי הפבורן (1953) • גרייס קלי (1954) • אנה מניאני (1955) • אינגריד ברגמן (1956) • ג'ואן וודוורד (1957) • סוזן הייוורד (1958) • סימון סיניורה (1959) • אליזבת טיילור (1960) |  |
| 1961–1980 | סופיה לורן (1961) • אן בנקרופט (1962) • פטרישה ניל (1963) • ג'ולי אנדרוז (1964) • ג'ולי כריסטי (1965) • אליזבת טיילור (1966) • קתרין הפבורן (1967) • קתרין הפבורן/ברברה סטרייסנד (1968) • מגי סמית' (1969) • גלנדה ג'קסון (1970) • ג'יין פונדה (1971) • לייזה מינלי (1972) • גלנדה ג'קסון (1973) • אלן בורסטין (1974) • לואיז פלטשר (1975) • פיי דאנאוויי (1976) • דיאן קיטון (1977) • ג'יין פונדה (1978) • סאלי פילד (1979) • סיסי ספייסק (1980) |  |
| 1981–2000 | קתרין הפבורן (1981) • מריל סטריפ (1982) • שירלי מקליין (1983) • סאלי פילד (1984) • ג'רלדין פייג' (1985) • מרלי מטלין (1986) • שר (1987) • ג'ודי פוסטר (1988) • ג'סיקה טנדי (1989) • קתי בייטס (1990) • ג'ודי פוסטר (1991) • אמה תומפסון (1992) • הולי האנטר (1993) • ג'סיקה לאנג (1994) • סוזן סרנדון (1995) • פרנסס מקדורמנד (1996) • הלן האנט (1997) • גווינת' פלטרו (1998) • הילרי סוונק (1999) • ג'וליה רוברטס (2000) |  |
| 2001–2020 | האלי ברי (2001) • ניקול קידמן (2002) • שרליז ת'רון (2003) • הילרי סוונק (2004) • ריס וית'רספון (2005) • הלן מירן (2006) • מריון קוטיאר (2007) • קייט וינסלט (2008) • סנדרה בולוק (2009) • נטלי פורטמן (2010) • מריל סטריפ (2011) • ג'ניפר לורנס (2012) • קייט בלאנשט (2013) • ג'וליאן מור (2014) • ברי לארסון (2015) • אמה סטון (2016) • פרנסס מקדורמנד (2017) • אוליביה קולמן (2018) • רנה זלווגר (2019) • פרנסס מקדורמנד (2020) |  |
| 2021–היום | ג'סיקה צ'סטיין (2021) • מישל יאו (2022) • אמה סטון (2023) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007457607705171  PLWABN: 9810594093905606  BIBSYS: 90854862  BNC: 000290655  BNE: XX1061832  BnF: cb124611079 (data)  CANTIC: a11802534  CiNii: DA08761066  GND: 119092387  ISNI: 0000 0000 8411 3088  LCCN: n50048014  LNB: 000312776  MusicBrainz: e08fefdc-a671-4046-90d8-20fd77c3abb0  NARA: 10582597  NDL: 00473947  NKC: xx0005659  NLA: 35941799  NLK: KAC2020O7666  NTA: 097257338  SELIBR: 404902  SNAC: w6xd1623  SUDOC: 033783217  VIAF: 114114463   WorldCat (עם VIAF): 114114463
אמריקן איגל (מותג תעופה)

אמריקן איגל (באנגלית: American Eagle) הוא מותג תעופה אמריקאי, המשמש את חברת אמריקן איירליינס ומספר חברות תעופה המשתפות עימה פעולה למיתוג טיסות אזוריות בפנים ארצות הברית. שש חברות תעופה שמפעילות טיסות לטווחים קצרים ובינוניים משתמשות במותג, מתוכן שלוש הן בבעלות מלאה של קבוצת אמריקן איירליינס (אנ'). בסיס הפעולה המרכזי של המותג הוא נמל התעופה הבין-לאומי שארלוט דאגלס בסמוך לשארלוט בקרוליינה הצפונית.
אמריקן איגל החלה את פעילותה בנובמבר 1984. הטיסה הראשונה שלה הופעלה על ידי חברת מטרו איירליינס והיא יצאה מפאייטוויל בארקנסו. בהמשך הצטרפו מפעילים נוספים למותג. בעשור השני של המאה ה-21 החלה אמריקן איירליינס לאפשר לחברות תעופה אזוריות שאינן בבעלותה להשתמש במותג תמורת תשלום.
במהלך השנים רכשה אמריקן איירליינס מספר חברות תעופה אזוריות שמוזגו בתחילה לתוך חבר בת שנקראה "אמריקן איגל איירליינס". בינואר 2014 הוחלט שהחברה תיקרא אנבוי אייר אך החברה המשיכה להשתמש במותג "אמריקן איגל".
הערות שוליים

↑  "Article clipped from San Angelo Standard-Times". San Angelo Standard-Times. 1984-10-25. p. 25. נבדק ב-2025-02-04.
↑  40 Years of American Eagle, Envoy Air (באנגלית)
↑  A Short and Somewhat Confusing History of American Eagle, er, Envoy – Cranky Flier, ‏2014-01-23 (באנגלית)
↑  Terry Maxon, "Envoy is picked as new name for American Eagle Airlines", Dallas News, January 14, 2014 (מאורכב מהמקור (הקישור אינו פעיל) בארכיון האינטרנט)
קטרן

קטרן (מלשון quatro = ארבע בלטינית), שיר או בית בן ארבע שורות.
בעבר היה הקטרן שימושי הרבה יותר כיחידה בשירים ופואמות מאשר כיום. נבואותיו של נוסטרדמוס כתובות בקטרנים.
לקטרן שלוש צורות חריזה:
חריזה רצופה: אאבב;
חריזה מסורגת: אבאב;
חריזה תחומה: אבבא.
ועידת נציגי העם

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  קונגרס, רשות מחוקקת 
 מדינה:  ברית המועצות 
 תקופה:  1989–1991 (כשנתיים) 
 
ועידת נציגי העם (ברוסית: Съезд народных депутатов СССР) הייתה הגוף השלטוני העליון של ברית המועצות בשנים 1989–1991.
רקע

ביולי 1988 במהלך הכנס ה-19 של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות מיכאיל גורבצ'וב הכריז על רפורמה שלטונית. ב-1 בדצמבר 1988 התקבל חוק הבחירות החדש ובוצעו שינויים מתאימים בחוקה.
בסמכות הוועידה היה קבלת חוקה ואישור שינויים בחוקה, קביעת עקרונות מדיניות פנים ומדיניות חוץ של המדינה, מינוי חברים של הסובייט העליון ומינוי יושב ראש של הסובייט העליון, אישור מינוי ראש הממשלה, יושב ראש בית המשפט העליון, פרקליט המדינה ובחירת ועדה לשמירת החוקה.
הוועידה כללה 2250 נציגים לפי מפתח שלהלן:
750 נציגים מאזורי בחירה בעלי מספר מצביעים שווה.
750 נציגים מיחידות מנהליות של ברית המועצות (32 מכול רפובליקה, 11 מכול רפובליקה אוטונומית, 5 מכול מחוז אוטונומי ו-1 מכול נפה אוטונומית)
750 נציגים שנבחרו על ידי גופים ציבוריים שונים מקרב חברי הארגונים.
הנציגים נבחרו לתקופה של חמש שנים. מעשית, בעקבות התפרקות ברית המועצות בסוף שנת 1991, הגוף שנבחר ל-5 שנים הפסיק להתקיים לאחר פעילות של שנתיים.
כל המושבים התקיימו בארמון הקרמלין הממלכתי במוסקבה.
בחירות

הבחירות נערכו בין 26 במרץ-21 במאי 1989. לראשונה בברית המועצות זה היו בחירות חופשיות וברוב הקלפיות היה יותר ממועמד אחד. המועמדים פרסמו את המצע ומערכת בחירות כללה הופעתם בטלוויזיה. הובטחה הצבעה חשאית. בהתאם לתוצאות הבחירות, בין הנציגים היו 87% של חברי המפלגה ו-13% לא היו שייכים למפלגה.
מושבים > המושב הראשון

המושב הראשון התקיים במאי-יוני 1989. כבר בתחילת הישיבה הראשונה מיכאיל גורבצ'וב נבחר ליושב ראש הסובייט העליון. לראשונה אזרחי ברית המועצות היו יכולים לשמוע בשידור טלוויזיה את אנדריי סחרוב שהיה בין הנבחרים וניהל מערכת ויכוחים עזה עם מיכאיל גורבצ'וב. במקביל התנהל ויכוח בנושאים שונים בין בוריס ילצין לבין יגור ליגצ'וב שהיה בין הקומוניסטים הבולטים. בין הנבחרים שהשתתפו במושב היו אנשים שבהמשך זכו בתפקידים בולטים כמו גברייל פופוב, אנטולי סובצ'ק ועוד.
בוריס ילצין לא נבחר להרכב של הסובייט העליון, אך ב-29 במאי אחד מנבחרים העביר לו את מקומו.
ביום אחרון של המושב, תומכי הרפורמות שהיו בעמדת מיעט התארגנו והקימו "קבוצת נציגי העם הבין-אזורית". בראש הקבוצה עמדו אנדריי סחרוב, בוריס ילצין, גברייל פופוב, יורי אפנסייב וויקטור פאלם.
מושבים > המושב השני

המושב התקיים בדצמבר 1989. במהלך המושב נפטר אנדריי סחרוב. בישיבות המושב בוריס ילצין דרש לבטל את הסעיף ה-6 בחוקה, לפיו "המפלגה קומוניסטית מהווה את הכוח המוביל של המדינה". לעומת זאת הרוב הקומוניסטי של חברי הוועידה דגל בחיזוק שלטון המרכזי וציין סכנות של פירוק המדינה אם הרפורמות יימשכו ללא רסן.
מושבים > המושב השלישי

המושב התקיים במרץ 1990. המושב אישר יסוד תפקיד חדש של נשיא ברית המועצות ובחר את מיכאיל גורבצ'וב לתפקיד זה. כמו כן הכינוס ביטל את הסעיף 6 בחוקה. במהלך הכינוס הורגש מעבר של חברי המפלגה קומוניסטית לשורות האופוזיציה. לעומת זאת, מספר חברי פוליטביורו דיברו גלוי שגורבצ'וב בגד במפלגה ובמדינה ומביא לפירוקה.
מושבים > המושב הרביעי

המושב התקיים בדצמבר 1990. במרכז הדיונים היה עתיד ברית המועצות כמדינה. במהלך המושב הוחלט על הצורך ברפורמה נרחבת במבנה המדינה וסוכם על ביצוע רפרנדום בהקשר להמשך קיום של ברית המועצות. כמו כן סוכם על מינו גנאדי ינאייב לסגן נשיא.
מושבים > המושב החמישי

המושב החמישי התקיים בספטמבר 1991. המושב התקיים לאחר הרפרנדום בו 76% מהמשתתפים הצביעו בעד המשך קיום ברית המועצות. אומנם ההצבעה לא התקיימה בליטא הסובייטית, לטביה הסובייטית, אסטוניה הסובייטית, ארמניה הסובייטית, גאורגיה הסובייטית ומולדובה הסובייטית. במקום זה בשטח רפובליקות אלו התקיימו הצבעות בהם כ-80% מהמצביעים היו בעד עצמאות הרפובליקות ויציאתם מברית המועצות. המושב אישר "הצהרת זכויות האדם" ואישר תחילת התארגנות להקמת חבר המדינות העצמאיות. גורבצ'וב הציעה לפזר את הוועידה, אך בהצבעת חברי הכינוס הצעתו לא התקבלה.
מיכאיל גורבצ'וב במהלך המושב הראשון בשנת 1989
אגון רונאי (מגיש)

| --- | --- |

 לידה:  14 בנובמבר 1962 (בן 62) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 מדינה:  הונגריה 
 מספר צאצאים:  5 
 
אגון רונאי (בהונגרית: Rónai Egon; בודפשט, 14 בנובמבר 1962) הוא עיתונאי יהודי-הונגרי, מגיש טלוויזיה ורדיו, כתב, זוכה פרסים רבים לרבות פרס פרימה פרימיסימה.
ביוגרפיה

אביו, אגון רונאי, היה שחקן, מנחה תוכניות בתיאטרון ברדיו ובטלוויזיה ועיתונאי, ואמו עסקה בתמרוקים. הוא השלים את לימודיו בבית הספר היסודי למוזיקה ווקאלית ברחוב גזה קרס, את בית הספר התיכון קלצ'אי ואת המכללה לחינוך גופני (שמה כיום האוניברסיטה ההונגרית לחינוך גופני ומדעי הספורט).
ביוגרפיה > עיתונאי

ב-1981, בגיל 18 בלבד, החל את הקריירה שלו כעיתונאי בעיתון "הספורט הלאומי"-Népsport (כיום Nemzeti Sport). קודם היה מגיה, אחר כך מתמחה ועיתונאי בגיל 20. מ-1986 היה עורך ההוצאה לאור של IPV במשך שנתיים, ולאחר מכן בין 1988 לבין 1994 היה בעל הטור של "התכנייה של בודפשט" (Pesti Műsor). דיווחיו פורסמו בקביעות ב-Taps Színészmagazine, וכן במגזינים Polip ו-Poplegendák. בין 1991 לבין 1993 הוא היה העורך הראשי של שבועון הנוער OK.
ביוגרפיה > רדיו

קריירת הרדיו שלו החלה ב-1985, ומאז הוא דיווח בשידורי הספורט של הרדיו ההונגרי, וכן הופיע במוזיקת הפופ ובתוכניות הדיווח שלו. משנת 1988 עבד בשידור בשפה ההונגרית של רדיו דנוביוס: תחילה כעורך מנחה, לאחר מכן מ-1994 כמנהל מוזיקלי, ומ-1997 עד 2000 כמנהל תוכניות וחדשות.
משנת 2001 עבד כמגיש ברדיו ברידג' במשך שנתיים. משנת 2003 הוא היה המנחה של רדיו בודפשט, ולאחר מכן בין 2004 לביו 2009 המנהל שלו.
מאז 1998, הוא בעלים משותף של Danubius Rádio, ובין 2005 לבין 2009 היה הבעלים של תחנות רדיו רבות: Budapest Rádio, PontFM, Infórum Rádio ו-Abszolut Rádio. משנת 2021 הוא שוב ברדיו ב-Spirit FM, ומנחה את תוכנית הבוקר Aktuál.
ביוגרפיה > טלוויזיה

הוא הופיע לראשונה בתוכניות מוזיקת הפופ של הטלוויזיה ההונגרית (Popkalapács, Pop-galas), ולאחר מכן כמנחה משנת 1991 בתוכניות מגזינים גם (למשל. בתוכנית "חמניות").
בשנים 1994 עד 1996 הוא היה מנהל התוכניות של A3 Television. הטלוויזיה משדרת בשידור חי 12 שעות ביממה מהמרפסת של חנות המטרו בככר ניוגטי (Nyugati tér), העירונית הראשונה באתר, מה שנקרא כטלוויזיה "עירונית".
משנת 2000 עד 2010, הוא היה המנחה והפרשן של Sport TV, וחזר לעיתונאות הספורט האופיינית לתחילת הקריירה שלו. התוכניות שלו היו כתבי העת Helyzet (לסירוגין עם András Ágai Kiss), והוא שידר בעיקר כדורסל.
בשנים 2010–2011, הוא היה אחד המשתתפים של התוכנית RTL Klub Heti Hetes .
מאז 2011, הוא הפיק את התוכניות הפוליטיות והחברתיות ATV (Start!, Csatt, Tetthely) והנחה את תוכנית הפורטרטים שלו, Húzós.
משנת 2015, תחילה רק בימי שישי, ולאחר מכן מינואר 2017, הוא אחד מהפרזנטורים של ATV Egyenes beszéd (דיבור ישיר) מדי יום.
במרץ 2019 זכתה להצלחה גדולה תחרות 500 – גאון המדינה, ששודרה בערבים במשך חודש עם אגון רונאי, התוכנית הראשונה מסוג זה של ATV, והוא הופיע עם סדרה חדשה ב-2022.
משנת 2022 ניתן לראות את תוכנית הפורטרטים שלו Húzós בערוץ הטלוויזיה ATV Spirit וב-YouTube בצורה של פודקאסט.
ב-2018, 2019 ו-2022 הוא הנחה את תוכניות הבחירות של ATV.
ביוגרפיה > אחר

ב-1985 הקים ועד 1989 ניהל חברת אמרגנות והפקה של קונצרטים (Art Mobil Rendezőiroda).
ב-1991 היה המייסד ועד 2002 המנכ"ל של סוכנות הפרסום PR. כסוכנות קריאייטיב ומדיה מרכזית של שנות ה-90, הם ייצגו חברות כמו Mustang Jeans, Daewoo Hungary, Dunaferr Group וסוזוקי Ász.
בשנים 1993 עד 2008, בהפסקות היה המורה הראשי של בית הספר לתקשורת KOS, ובשנת 1994 הפך למורה השנה.
ממרץ 2013 הוא הציג את גרסת הפודיום של תוכנית הטלוויזיה שלו Húzós בתיאטרון צנטרל כל שבועיים, ולאחר מכן בנובמבר 2013, ספר דיוקנאות המבוסס על המופע "Húzós" בהוצאת המאה ה-19. בעקבות הצלחתו, ההמשך בא בעקבותיו, Húzós2 פורסם בנובמבר 2014, ולאחר מכן בנובמבר 2014, סדרת שיחות עם ספורטאים אלופים החלה ב-Bálint Ház בבודפשט (למשל. הוא שוחח עם אגנס קלטי, יהודית פולגאר וג'רג' גדו).
בסתיו 2015 יצא לאור Húzós 3, ספר פורטרטים נוסף, ולאחר מכן שניים נוספים, באוקטובר 2016, Húzós 4 ובספטמבר 2017, תחת הכותרת Húzós 5.
בשנת 2020, אנדראש פונגור כתב ספר ביוגרפי על אגון רונאי, בהוצאת Kossuth Kiadó תחת הכותרת Az Egon.
משנת 2022, הוא המורה המוביל לרדיו וטלוויזיה באקדמיית György Bálint Újságíró של MÚOSZ.
בשנת 2022 יצא לאור כרך חדש בשם "חברת בני האלמוות".
פרסים והוקרה

בפברואר 2014 העניק לו איגוד דוברי העיתונות ההונגרית את פרס התקשורת "למידע מאוזן".
בנובמבר 2014 הוא קיבל את Iroko Award Culture and Communication Building.
2017 - פרס העיתונות החופשית
2019 - פרס על שם מיקלוש רדנוטי
2021 - פרס פרימה פרימיסימה
המשפחתו

נשוי, אשתו ז'נט רונאי היא רקדנית, עורכת טלוויזיה, מאמנת עמוד שדרה, מאמנת כושר. יש להם חמישה ילדים.