stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נרודניה ווליה
פעילות > המשך הפעילות וסיום הדרך

למרות גל מעצרים התנועה הצליחה להמשיך בפעילות חתרנית ולבצע מספר התנקשויות נוספות. לקראת קיץ 1882 הייתה ורה פיגנר החברה היחידה של הוועד הפועל בהרכבו משנת 1881 שלא נעצרה. היא הכניסה לוועד חברים חדשים, אך לוועד זה לא היה המוניטין של הוועד הקודם. בפברואר 1883 נאסרה גם היא על ידי השירות החשאי הקיסרי ובספטמבר 1884 נשפטה יחד עם חברי תנועה נוספים. גל המעצרים של שנת 1884 החליש את התנועה עוד יותר.
ב-1886 הוקמה קבוצה חדשה שבין ראשיה היה אלכסנדר אוליינוב, אחיו הגדול של ולדימיר איליץ' לנין. הם תכננו התנקשות באלכסנדר השלישי. הניסיון נכשל ומארגני ההתנקשות נעצרו. 5 ראשי הקבוצה, בהם גם אחיו של לנין, הוצאו להורג, והיתר נשלחו לסיביר לתקופות ארוכות. למעשה בכך בא הקץ על התנועה.
סיכום

חברי הארגון חשבו שפעילות חתרנית תניע את הקהל הרחב להצטרף למאבק, אך הדבר לא התרחש, והחברה עמדה מנגד והמתינה לתוצאות המאבק בין התנועה לבין השלטון.
במהלך הפעילות הארגון הצליח להוציא לפועל 6 התנקשויות מוצלחות. זה כולל הצאר עצמו, מפקד המשטרה החשאית, סניגור צבאי ו-3 מרגלים מטעם המשטרה בשורות הארגון. בארגון התנקשויות אלו השתתפו 20 פעילים בנוסף לחברי הוועד הפועל. לעומת זאת, במסגרת פעילות הממשלה לדיכוי הארגון נאסרו כ-10 אלפים אנשים, וחלקם גם נשפטו.
ראו גם

נרודניקים
לקריאה נוספת

מסינג, חיים (1967). רוסיה ועמי ברית המועצות, תל אביב: אחיאסף.
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 2051559-5  LCCN: no2006024269  NKC: ko2004238945  VIAF: 143431732   WorldCat (עם VIAF): 143431732
ים כחול עמוק

| --- | --- |

 בימוי:  רני הרלין 
 הופק בידי:  עקיבא גולדסמן, רבקה ספיקינגס-גולדסמן 
 תסריט:  דנקן קנדי דונה פאוורס ויין פאוורס
 עריכה:  פרנק ג'י אוריוסטה 
 שחקנים ראשיים:  תומאס ג'יין ספרון בורוז סמואל ל. ג'קסון אל אל קול ג'יי מייקל רפפורט
 מוזיקה:  טרוור רובין
 צילום:  סטיבן פ. וינדון 
 מדינה:  ארצות הברית, אוסטרליה 
 חברת הפקה:  Village Roadshow Pictures 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  28 באוקטובר 1999
 משך הקרנה:  105 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט אימה, סרט פעולה, סרט מדע בדיוני, סרט מתח 
 תקציב:  60 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   deepbluesea
 סרט הבא:  Deep Blue Sea 2 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
ים כחול עמוק (באנגלית: Deep Blue Sea) הוא סרט אימה אמריקאי משנת 1999 בבימויו של רני הרלין, ובכיכובם של תומאס ג'יין, ספרון בורוז וסמואל ל. ג'קסון.
תקציר העלילה

במרכז מחקר סודי הממוקם באי בודד צוות של מדענים מנסים למצוא תרופה למחלת אלצהיימר בעזרת הגדלת מוחם של כרישי מעבדה. כאשר התהליך לא מצליח כרצוי ד"ר סוזאן מקליסטר (ספרון בורוז) מחליטה להשתמש בהנדסה גנטית כדי להגדיל את מוחו של כריש מסוים על מנת שהוא יתפתח יותר מבלי ליידע את יתר המדענים. כתוצאה ממעשיה של סוזאן מתפתחת אצל הכרישים תופעת לוואי חמורה - הם הופכים לחכמים יותר, מהירים יותר ומסוכנים בהרבה יותר.
בהמשך, שרשרת אירועים מאפשרת לכרישים להציף את מבנה מרכז מחקר ובעקבות כך הם מסוגלים לשחות ברחבי הבניין כאשר הם מנסים לברוח מהבניין, להגיע לים ולצאת לחופשי. צוות מדענים צריך כעת לנסות ולברוח ממרכז המחקר אשר מוצף בהדרגה, להימנע מלהיאכל על ידי הכרישים, ולמנוע מהכרישים להצליח להגיע לים הפתוח.
אירוסים

ערך זה עוסק בהסכמה לחתונה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
אשה עם טבעת האירוסים נוגעת בכף היד של הגבר
אירוסים (מקובל השימוש במילה הארמית אירוסין), הם הסכמה לחתונה, והתקופה שבין הצעת הנישואים לחתונה נקראת 'תקופת האירוסים'.
בהלכה, אירוסים הוא השלב שבין הקידושין לנשואים, שבזמני עבר נערכו בנפרד, וביניהם הפריד זמן רב (כיום נערכים שלבים אלו בהפרש זמן קצר במהלך חופה וקידושין).
מאפייני האירוסים

אורך תקופת האירוסים בתרבויות שונות איננו קבוע, והיא יכולה לארוך ימים עד שנים. מנהגים שקשורים לאירוסים הם מגוונים מאוד, ויכולים לכלול הכרזה רשמית או בלתי רשמית בפני חברים, משפחה או קהילה, ואספה חגיגית.
בתרבות המערבית, תאריך החתונה נקבע לעיתים זמן רב אחרי הצעת הנישואים, ובתקופה זו בני הזוג בדרך כלל גרים ביחד. עם זאת, ישנם זוגות שלא מתגוררים ביחד עד החתונה, לעיתים קרובות כדי לבטא רצון עז להינשא. במקרים מסוימים, כאשר בני זוג מתגוררים במדינות נפרדות, מגורים בנפרד בתקופת האירוסים הם הכרחיים, מכיוון שחלק מהמדינות דורשות איחוד רשמי לפני מתן אישור להגירה. במקרה של אירוסים לאזרח ארצות הברית, לדוגמה, בן הזוג יכול לקבל אשרת שהות במדינה לתקופה של עד 90 יום לפני החתונה.
האירוסים ביהדות

ביהדות משמש המונח אירוסים בשתי משמעויות נפרדות.
בלשון התורה ובלשון חז"ל המונח מתאר את שלב הקידושין, שבו נאסרת האישה על כולם, כולל המקדש, עד לנישואים, שבו מביא הבעל את האישה אל ביתו.   בעבר נמשכה תקופת האירוסין שנה, ואילו מאז ימי הביניים צומצמה התקופה לכדי דקות בודדות, והקידושין והנישואים מתבצעים באותו מעמד. בימינו טקס האירוסין מתבצע לאחר שהחתן עונד את הטבעת על אצבע הכלה ואומר "הרי את מקודשת לי בטבעת זו כדת משה וישראל". לאחר-מכן הרב המסדר את הקידושין אומר את "ברכת האירוסין" על כוס יין, והחתן והכלה טועמים מן היין.
אף על פי שניתן לבצע אירוסים גם באמצעים שונים (כסף או חפץ שווה כסף), נהוג כיום לקדש באמצעות טבעת. כדי שהאירוסין יקבלו תוקף הלכתי על שני עדים לפחות להיות נוכחים בשעת הטקס.
מעמד האישה אחרי האירוסין הוא כאשת איש, אך הוא אינו זהה למעמדה של אישה אחרי הנישואין. לנערה ארוסה יש דין ייחודי, שאם נבעלה לגבר שאינו הארוס הם חייבים סקילה, בניגוד לכל אשת איש אחרת שדינה בחנק.
בעברית מודרנית מתאר מונח האירוסים את שלב השידוכים - הסכמה גרידא לנישואים, ללא התחייבות דינית. עם זאת, לעיתים נכרכת באירוסים מחויבות ממונית למקרה שיבוטלו האירוסים. בקרב קהילות אשכנז מקובל שבמהלך מסיבת האירוסין, אמותיהם של החתן והכלה שוברות את צלחת האירוסין, שהכינו במיוחד לצורך האירוע. יש הנוהגים לשבור את הצלחת רק במעמד חתימת הכתובה לפני החופה.
המשמעות ההלכתית היחידה של ביטול השידוך הוא, שאם ירצה אחד הצדדים לבטל את השידוך, יהיה עליו לבקש מחילה מבן הזוג.
האירוסים בעבר

לפי המסורת, טבעות האירוסים נענדות על קמיצת יד שמאל. מסורת זו התחילה כנראה בימי הרומאים, שהאמינו שאצבע זו היא ההתחלה של "ונה אמוריס" (וריד האהבה), הווריד שמוביל ללב. ישנן טבעות מזמן האימפריה הרומית ואפילו משנת 4 לספירה, שעליהן סמל של שתי ידיים אוחזות בלב וכנראה שימשו כסמל לאהבה ומחויבות בין גבר לאישה. עם זאת, יש השערות נוספות לגבי מקור מנהג טבעות האירוסים.
ייתכן שהרעיון של תקופת האירוסים עלה ב-1215, כשמועצה בראשות האפיפיור אינוקנטיוס השלישי פסקה כי "נישואים... יוכרזו בפומבי בכנסיות על ידי כמרים בזמן מתאים וקבוע, כך שאם ישנן מניעות חוקיות, הן תוכלנה להיוודע." יש המשערים כי הצורה המערבית המודרנית של מתן טבעות האירוסים, כסמל להתקשרות בני הזוג לפני החתונה ביניהם, החל ב-1477, כאשר מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, נתן למרי דוכסית בורגונדי טבעת יהלום כמתנת אירוסים.
ראו גם

תנאים (אירוסין)
חינה
הערות שוליים

↑  ספר דברים, פרק כ"ג, פסוקים כ"ג–כ"ד; משנה תורה לרמב"ם, ספר קדושה, הלכות איסורי ביאה, פרק ג', הלכות א'–ח'.
| חיי אישות ביהדות |
| --- | --- | --- |
| סדר הנישואין היהודי | שידוך • אירוסים • שטר תנאים • קידושין • חופה וקידושין • ברכת אירוסין • כתובה • חדר ייחוד • שבע ברכות • בעילת מצווה • ברכת בתולים |  |
| מצוות והלכות בזוגיות | פרייה ורבייה • לידה בהלכה • שאר כסות ועונה • יחסי אישות • איסור משכב עם נידה • איסור עריות • לא תנאף • שיור • הוצאת זרע לבטלה • ביאה שלא כדרכה • ביאה דרך איברים |  |
| טהרת המשפחה | דם בתולים • דם חימוד • נידה • זבה • שומרת יום כנגד יום • יולדת  • פולטת שכבת זרע • רואה כתם • רואה מחמת תשמיש • פרישה סמוך לווסת • הפסק טהרה • שבעה נקיים • טבילה • בדיקת עד |  |
| צניעות | שמירת נגיעה • איסור הסתכלות בערווה • איסור ייחוד • כיסוי ראש לנשים |  |
| מסכתות בסדר נשים | יבמות • כתובות • נדרים • נזיר • סוטה • גיטין • קידושין |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007284618805171  BnF: cb119806454 (data)  GND: 4063029-8  HDS: 016105  LCCN: sh85013470  NKC: ph634314 
סוכר ולחם, אירוסים בעדה הגאורגית. גואש. שלום קובושווילי
תמונת האירוסין של יהושע בר-יוסף ואשתו הראשונה ציפורה גרינפלד
משקה

ערך זה עוסק בסוג של מזון. אם התכוונתם להגדרה ההלכתית של משקה, ראו .
מגוון משקאות קרים המוצעים למכירה בתאילנד
סיידר ומיץ תפוחים
קפה
קולה המשקה המוגז הפופולרי ביותר
מיץ תפוזים
משקה הוא סוג של מזון, המציין את צורתו הנוזלית שאינו תבשיל. בהגדרה מצומצמת יותר, "משקה" מציין מזון נוזלי שאינו מים.
קיימים סוגים רבים של משקאות, וכמו כל ענף המזון, גם השימוש במשקאות מהווה חלק מן התרבות האנושית. סוג מפותח ביותר של משקאות הוא משקאות חריפים – משקאות המכילים אלכוהול.
משקאות חמים

משקאות אותם מגישים מחוממים, כוללים לרוב סוגים שונים של תה או חליטת צמחים, קפה לסוגיו ושוקו.
משקאות ממותקים

משקאות מתוקים, טבעית או בתוספת סוכר (או תחליפי סוכר), מוגשים בדרך כלל כשהם מקוררים.
משקאות מוגזים הם משקאות המכילים פחמן דו-חמצני. רוב המשקאות מסוג זה מכילים גם כמות גדולה של סוכר וחומרי טעם וריח אחרים. המשקה המוכר ביותר מסוג זה הוא קוקה-קולה. ישנם משקאות מוגזים המומתקים בתחליף סוכר וממותגים כמשקאות דיאט.
משקה קל
מיץ
נקטר
משקאות חלביים

משקאות על בסיס חלב:
חלב
מילקשייק
שוקו
נס קפה
משקאות חריפים

משקאות המכילים אלכוהול.
יין
בירה
וודקה
טקילה
וויסקי
ג'ין
רום
אבסינת
ערק
ברנדי
ליקר
קוקטייל
משקאות אנרגיה

משקאות קרים, המכילים כמויות גדולות של קפאין וחומרים ממריצים אחרים, מכונים משקאות אנרגיה. רד בול הוא המשקה המוכר בקטגוריה זו.
טהר שפי

| --- | --- |

 תקופת הפעילות:  מ-2017
 עיסוק:  זמר-יוצר, ראפר, פזמונאי, מלחין, מפיק מוזיקלי
 סוגה:  היפ-הופ • ראפ • R&B • סול • פופ • ראפ רוק • רוק אלטרנטיבי
 חברת תקליטים:  תקליטי יהלום • הליקון
טהר שפי רפלד (ידוע בשמו הפרטי טהר) הוא זמר-יוצר, ראפר, פזמונאי, מלחין ומפיק מוזיקלי ישראלי.
קריירה

בשנת 2018 הוציא שפי את המיני-אלבום הראשון שלו, "סמים שכדאי לך לנסות". את שירי האלבום כתב, הלחין והפיק שפי. להפקת השיר "כל הזמן" הצטרף שקל. באלבום מתארחת הזמרת יסמין מועלם. כמו כן, השיר "סמים שכדאי לך לנסות" מתוך האלבום, מהווה מחווה לשירו של הראפר טראוויס סקוט, הנושא את אותו שם באנגלית, "Drugs You Should Try It". בהמשך אותה השנה, הוציא גרסת כיסוי לשירו של הראפר שקל, "אני מתלבש יפה".
בנובמבר 2018 התארח בשירו של שקל, "הסירנות".
במרץ 2019 הוציא את השיר "זה עובד" בהשתתפות הראפר נורוז בהפקת גיל חסיד וטהר.
באפריל 2019 הוציא את אלבום הבכורה שלו, "לנצח". האלבום כולו הופק על ידי שפי עצמו. בשיר "נותן לזה לקרות", מתארחת יסמין מועלם. בהמשך השנה, השתתף בהקלטת האלבום "ילד פרפר" של שקל כקלידן בשיר "בייביסיטר".
באוקטובר 2019 הוציא גרסת כיסוי לשירו של הזמר יהונתן מרגי, "הכל שקוף".
בפברואר 2020 יצא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת יסמין מועלם, "אריה", מתוכו הפיק את השירים "42", "אין לי מקום" ו"אריה", בעוד השתתף בכתיבה וההלחנה של השיר "אין לי מקום".
במרץ 2020 הוציא את הסינגל הראשון מתוך אלבומו השני, "לא קל", השיר הופק על ידי אורי שוחט. במאי הוציא את הסינגל השני, "אין אהבה". ביוני הוציא לאור את אלבומו השני, "טהר". בדצמבר 2021 הוציאה יסמין מועלם את הסינגל "יחפים" שטהר השתתף בכתיבה ובהלחנה שלו לצד יסמין והמפיק המוזיקלי מאור שושן.
בפברואר 2022 הוציא ביחד עם המפיק המוזיקלי אורי שוחט את המיני-אלבום "ניסים", בו התארחו נורוז ויסמין מועלם. ביוני אותה שנה הוציא את האלבום האינסטרומנטלי "7 7 7 7 7 7 7".
בינואר 2023, יצא השיר "תכלת ולבן" של דוד בן ארזה בעיבודו של טהר. במאי אותה שנה יצא שירה של יסמין מועלם "יהיה טוב" בו השתתף בלחן לצד יסמין ומאור שושן.
ביוני 2024 הוציא עם הזמר והיוצר עטר מיינר את הסינגל "המים הקדושים" שהושפע מאווירת הדיכאון הקשה בה ישראל הייתה שרויה בתקופת מלחמת חרבות ברזל. השיר זכה להצלחה ונכנס לפלייליסט של גלגלצ. בסוף השנה השתתף ב-2 שירים במיני-אלבום של מיינר גיבורים, והוציא את הסינגלים "המחלה שלי" ו"בית ועוד בית".
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2019: לנצח
2020: טהר
2022: 7 7 7 7 7 7 7
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2018: סמים שכדאי לך לנסות
2020: X + (-X) = 0
2022: ניסים (עם אורי שוחט)
הערות שוליים

↑  יאיר טוקר, דוד בן ארזה מרגש בסינגל חדש: "תכלת ולבן", באתר כיכר השבת, ‏19 בינואר 2023
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סאנה מרין

סאנה מירלה מרין (בפינית: Sanna Mirella Marin; נולדה ב-16 בנובמבר 1985) היא פוליטיקאית פינית שכיהנה כראש ממשלת פינלנד מטעם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית מ-2019 ועד 2023. היא הייתה ראש הממשלה הצעירה בעולם מקרב ראשי הממשלה בעולם בעת בחירתה.
ביוגרפיה

מרין נולדה בהלסינקי, ומשם עברה לאספו, ולפירקלה, שם סיימה תיכון. משפחתה סבלה מבעיות כלכליות ואביה היה אלכוהוליסט. בצעירותה התגרשו הוריה, והיא גדלה אצל אמה ובת זוגה של אמה.
במקביל ללימודיה בתיכון עבדה במאפייה, בסופרמרקט ובחלוקת עיתונים. בזמנה הפנוי בילתה בכנסייה המקומית, שקיבצה בני נוער כדי לשמור עליהם מפני התמכרות לסמים ואלכוהול - תופעה רווחת בקרב מתבגרים בפינלנד. היא הייתה הראשונה במשפחתה שסיימה 12 שנות לימוד.
בגיל 18 עברה עם בן זוגה מרקוס רייקונן לעיר טמפרה, שם למדה לתואר ראשון. בשנת 2012 קיבלה תואר ראשון במדעי הניהול מאוניברסיטת טמפרה, ובשנת 2017 קיבלה תואר שני במדעי הניהול.
קריירה

בשנת 2012 נבחרה למועצת העיר טמפרה, ובשנים 2013–2017 הייתה ראש העיר. בשנת 2015 נבחרה לפרלמנט הפיני, ביוני 2019 מונתה לשרת התחבורה והתקשורת, ובראשית דצמבר 2019 נבחרה במסגרת המפלגה הסוציאל-דמוקרטית והחליפה את ראש הממשלה המכהן מטעם המפלגה, אנטי רינה. בכך הפכה מרין לצעירה בין ראשי הממשלה המכהנים בעולם בעת בחירתה, והצעירה ביותר בהיסטוריה של פינלנד.
מרין מתגוררת בטמפרה עם בן זוגה מרקוס רייקונן ובתם. השניים נישאו באוגוסט 2020.
ב-2 באפריל 2023 הובסה מפלגתה בבחירות על ידי מפלגת הקואליציה הלאומית, בראשות פטרי אורפו.
קריירה > מדיניות החוץ של ממשלתה

במאי 2022 הודיעה פינלנד באופן רשמי על כוונתה להצטרף לברית נאט"ו, לאור החששות שהתעוררו במדינה לאחר הפלישה של רוסיה לאוקראינה. עד הפלישה הרוסית לאוקראינה בפברואר 2022, נמנעה המדינה מלהצטרף לברית כדי לשמר יחסים ידידותיים עם רוסיה, שכנתה ממזרח. במקביל, הודקו היחסים עם בריטניה וקודמה ברית הגנה. פינלנד החליטה לספק סיוע לאוקראינה בשל הפלישה.
קריירה > מדיניות הפנים של ממשלתה

בתחילת כהונתה הודיעה מרין שהיא מתכוונת לשפר את זמינות החינוך לגיל הרך במדינה, בה קיים חינוך חינם חלקי לילדים מגיל שנה. היא העבירה חוק שמגדיל משמעותית את משך חופשת הלידה ומשווה בין חופשת הלידה של נשים לגברים במטרה לעודד יותר גברים להישאר בבית ולטפל בילדים - מחופשה של חודשיים לגברים וארבעה לנשים, לשישה חודשים בתשלום מלא לכל אחד מההורים.
הערות שוליים

↑  ר"מ פינלנד התחתנה עם החבר מגיל 18, באתר ynet, 2 באוגוסט 2020
↑  "Sanna Marin defeated by Finland's conservatives in tight race". BBC News (באנגלית בריטית). 2023-04-02. נבדק ב-2023-04-02.
↑  פינלנד הודיעה רשמית על כוונתה להצטרף לנאט"ו, באתר וואלה, 12 במאי 2022
↑  Venäjän hyökkäys | Suomi lähettää aseita Ukrainalle – Pääministeri Marin: "Päätös on historiallinen", Helsingin Sanomat, ‏2022-02-28 (בפינית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1201331331  LCCN: n2022025535  LNB: 000283513  NKC: jo20221159991  VIAF: 9079157643223038590005   WorldCat (עם VIAF): 9079157643223038590005
סקא

| --- | --- |

 מקורות סגנוניים:  מנטו ג'מייקני • קליפסו • ג'אז • R&B של ניו אורלינס
 מקורות תרבותיים:  סוף שנות ה-50, ג'מייקה
 מוצא:  ג'מייקה, אירופה, אמריקה הלטינית, ארצות הברית, אוסטרליה 
 נגזרות:  רוקסטדי • רגאיי
 סוגות היתוך
 טון 2 • סקא ג'אז • סקא פופ • סקא פאנק • סקא נוצרי
 סצינות אזוריות
 ארצות הברית • אוסטרליה • יפן • הממלכה המאוחדת
 
סקא (באנגלית: Ska) הוא סגנון מוזיקלי קצבי שהתפתח בג'מייקה בסוף שנות ה-50 ומשלב בתוכו יסודות מהמנטו והקליפסו יחד עם צליל של רית'ם אנד בלוז אמריקאי. נהוג להתייחס לשלוש תקופות שונות של הסקא. הגל הראשון בסוף שנות ה-50 ובשנות ה-60. הגל השני בתחילת שנות ה-80 והגל השלישי והאחרון היה בשנות ה-90. הסקא הקדים בג'מייקה את סגנון הרוקסטדי שהיה איטי ממנו ואת הרגאיי שהיה בעל מקצב איטי עוד יותר.
התפתחות הסקא בג'מייקה

אחרי מלחמת העולם השנייה רכשו הג'מייקנים מקלטי רדיו במספרים שהלכו וגדלו והיו מסוגלים לקלוט תחנות רדיו מערים בדרום ארצות הברית כמו מיאמי וניו אורלינס ולהקשיב למוזיקת ריתם אנד בלוז ולאמנים, כמו פאטס דומינו למשל, שהפכו לדמויות המשפיעות ביותר על הסקא המוקדם. כדי לענות על הביקוש למוזיקה שכזו, יצרו מספר מוזיקאים יזמים כמו קלמנט "קוקסון" דוד ודיוק ריד, ולאחר מכן גם פרינס באסטר, מערכות הגברה ניידות והופיעו איתן במועדונים ובהתכנסויות שונות. מוזיקת ה"סאונד סיסטמס" צברה פופולריות גדולה בג'מייקה ואיתה גם נוצרה מלחמה בין דוד וריד על השליטה במועדוני הריקודים. מלחמה שהתבטאה גם בשכירת "מפוצצי מועדונים" שנשכרו על ידי צד אחד כדי להפריע למבלים במועדון בו ניגן המתחרה.
ב-1960, כאשר הריתם אנד בלוז של ניו אורלינס איבד מהפופולריות שלו בארצות הברית, החלו האמנים הג'מייקנים להקליט בעצמם את גרסאותיהם לשירים אלו. סגנון הסקא, שנקרא גם לעיתים "בלוז ביט", קיבל מהמנטו (שילוב של מקצב אפריקאי עם מלודיה אירופאית) את המקצב המיוחד, מהריתם אנד בלוז את הנגינה הקצבית של הגיטרה והתופים, אך במקצב מהיר ועליז יותר. את השפעת הג'אז על הסגנון אפשר למצוא בייחוד בהרכב האינסטרומנטלי שכולל כלי נשיפה (אם כי לג'מייקה מסורת ארוכה של תזמורות כלי נשיפה), פסנתר ובס בעלי תפקיד מרכזי. כמו כן, האלתורים הקיימים בסקא, גם הם מקורם בג'אז.
מקור הביטוי סקא הוא כנראה אונומטופי. הגיטריסט ארנסט רנגלין סיפר כי הוא ומוזיקאים אחרים נהגו לכנות את הצליל המיוחד שהפיקו על ידי שפשוף מיתרי הגיטרה בעת הנגינה כ"סקאט, סקאט, סקאט". ישנם כאלו המאמינים שהשידורים המוקדמים של הג'אז ושל הרוק'נרול מתחנות הרדיו בארצות הברית פורשו בצורה לא נכונה על ידי חובבי המוזיקה הנלהבים ששמעו את המקצב אשר נוצר מאותות רדיו חלשים (כפי שנקלטו בחופי איי הודו המערבית) ויצרו את המקצב המיוחד אשר מחקה את אותם אותות. אחרים לעומתם, טוענים שאין כאן שום אי הבנה, וזוהי פשוט התגובה הג'מייקנית למוזיקה האמריקאית. הצליל של הסקא נולד בקינגסטון שבג'מייקה, באולפני חברות התקליטים סטודיו וואן ו-WIRL, על ידי מפיקים כמו דוד, ריד, פרינס באסטר ואדוארד סגה (שהפך מאוחר יותר לראש ממשלת ג'מייקה).
השינויים בסקא התפתחו במקביל לשינויים שהתפתחו במוזיקת הג'אז והרוק באמריקה. להקות סקא כמו הסקאטלייטס נהגו, לעיתים קרובות, לנגן גרסאות סקא אינסטרומנטליות למוזיקה אמריקאית ובריטית כמו שירים של הביטלס ומנגינות מסרטים. ב-7–1966, כשמוזיקת הפופ בארצות הברית הפכה לאיטית ורגועה יותר, הצליל של הסקא השתנה בהתאם וכך נוצר סגנון הרוקסטדי שנמשך עד עליית הרגאיי בשנת 1968.
בתחילת שנות ה-60, הסקא הפך למוזיקה הפופולרית ביותר בג'מייקה. המפיקים ניסו להפיץ אותו גם מעבר לים ומספר אמני ולהקות סקא (כולל פרינס באסטר וג'ימי קליף) ייצגו את ג'מייקה ביריד העולמי שנערך בניו יורק ב-1964. לאנגליה היגר הסקא יחד עם המהגרים מג'מייקה שהחלו להגיע בתחילת שנות ה-60. להיט הסקא הראשון באנגליה היה "My Boy Lollipop" שבוצע על ידי מילי סמול ב-1964. הסקא צבר פופולריות בייחוד אצל הצעירים שהיו חסידי אופנת ה"מוד", פופולריות שנמשכה עד סוף שנות ה-60. במשך אותן שנים הוקלטו להיטים נוספים, חלקם שחוברו והושמעו בג'מייקה שנים מספר לפני כן ואף זכו שם להצלחה, על ידי אמנים ג'מייקנים כמו הסקאטלייטס, הפיונירס, פרינס באסטר ואחרים. שיא ההצלחה היה כשהזמר דזמונד דקר הגיע ב-1969 עם שירו "The Israelites" למקום הראשון במצעד הבריטי.
הגל השני של הסקא באנגליה

בשנת 1977 הקים בקובנטרי הקלידן ג'רי דאמרס את להקת הספשלז. הלהקה כללה שבעה חברים והייתה להקה מעורבת של שחורים ולבנים. הם ניגנו בתחילה רוק פאנק מהיר עם השפעות של המקצבים הקריביים של הסקא והרגאיי. הלהקה זכתה להצלחה כאשר הופיעה ב-1978 כלהקת חימום במסע הופעות של הקלאש וקיבלה הצעות לחתימת חוזה מחברות תקליטים. דאמרס סירב להצעות והקים ב-1979 חברת תקליטים עצמאית שנקראה טו טון (שני צבעים - וגם שם החליפות של כוכבי הסקא הג'מייקנים בשנות ה-60). המסר של טו טון ושל הספשלז היה מסר פוליטי של אחדות בין גזעית כנגד השנאה והפירוד ששררו באותה עת בחברה הבריטית. אולם, בחלק גדול מהפעמים, מילות השירים היו חריפות בביקורתן כנגד הממסד וחלק מהשירים נאסרו להשמעה ב-BBC. הלוגו של החברה עוצב בדמות צללית בשחור ולבן עם ביגוד ייחודי לפי אופנת המוד והפך לסמל של גל הסקא החדש.
מלבד הספשלז הוחתמו בטו טון גם להקות חדשות כמו מאדנס, הביט (שנקראו בארצות הברית "האינגליש ביט") וסלקטר שגם היא מקובנטרי. רוב הלהקות הללו היו גם הן להקות מעורבות של שחורים ולבנים ויצרו מוזיקה במקצב הסקא. למרות המילים המדכאות שעסקו באפליה על רקע גזעי, אבטלה, אלימות וחוסר התקווה של הדור הצעיר, המוזיקה הייתה עליזה, קצבית והתאימה לרחבות הריקודים. הסגנון המוזיקלי והאופנתי הצליח מאוד, במיוחד באנגליה, באירופה ובאוסטרליה, ובמידה פחותה בהרבה, בארצות הברית. להקות הגל השני האנגליות ראו את עצמן כממשיכות דרכו של הסקא שמקורו בג'מייקה. הן עשו זאת על ידי חיקוי הלבוש, שמות הלהקות, תוכני השירים וביצוע מחודש של להיטים ישנים. למרות זאת, הסקא החדש היה שונה. בעקבות הפאנק הקצב הפך מהיר יותר והחיתוך הפך לחד יותר. עוד להקות בולטות מגל הסקא הבריטי היו באד מאנרז והבודיסנאצ'רז. חלק מהלהקות הללו התפרקו כבר בתחילת שנות השמונים וגם הפופולריות של להקות שהמשיכו, כמו מאדנס למשל, ירדה מאוד עד אמצע העשור.
גם על המוזיקה בישראל השפיע גל הסקא הבריטי. ההשפעה הברורה ביותר היא על להקת משינה שבתקליטיה הראשונים ישנם שירים שמזכירים מאוד את המוזיקה של מאדנס ("רכבת לילה" ו"ריקוד המכונה") ושל הספשלז ("הכל עוד אפשרי").
הגל השלישי

הגל השלישי של הסקא התמקד דווקא באמריקה. הלהקות הבולטות בגל זה הן מייטי מייטי בוסטונס, קטש 22, וודו גלוו סקאלס, רנסיד ו-נו דאוט. להקות אלו מיזגו בתחילת שנות ה-90 את הסקא יחד עם הפאנק והרוק. יש הטוענים כי שילוב סגנונות זה, גרם למעשה לאיבוד כל המרכיבים הג'מייקנים המקוריים של הסקא. קיים גם ויכוח בין קהילות הפאנק והסקא לגבי תקפות המושג סקא פאנק. למרות זאת, הערכים של שלום, אחדות, סובלנות והרצון לעצמאות ולחוסר תלות בחברות התקליטים הגדולות, משותפים לשתי הקהילות הללו. חברת התקליטים העצמאית הבולטת ביותר בזרם זה היא מון סקא הממוקמת בניו יורק ושהוקמה על ידי הזמר והגיטריסט רוברט הינגלי.
כיום, הסקא נמצא בתהליך של חזרה למקורות. יותר ויותר להקות מנגנות היום חומר המושפע ומזכיר את הסקא הג'מייקני המקורי. בין הלהקות החדשות הבולטות אפשר להזכיר את הסלקרס ופרשר קוקר.
הסקא בישראל

בישראל אחת הלהקות שמשלבות מוזיקת סקא היא משינה. בתחילת המאה ה-21 הופיעו בישראל להקות נוספות ששילבו מוזיקת סקא: ביר 7, קיובן בי, לוס כפרוס וההודסקא אקספלוסיב.
הערות שוליים

↑  ביוגרפיה, באתר משינה - האתר הרשמי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007556450205171  GND: 4417986-8  LCCN: sh96007124  LNB: 000290929  NKC: ph640377 
להקת הסקא-מסורתי ההודסקא אקספלוסיב
סרוג'יני נאידו

סרוג'יני נאידו צ'אטופאדיי (Sarojini Naidu Chattopadhyay; ‏13 בפברואר 1879 – 2 במרץ 1949) הייתה פעילה פוליטית ומשוררת הודית, תומכת נלהבת של זכויות האזרח, שחרור נשים ורעיונות אנטי-אימפריאליסטיים. נאידו הייתה דמות חשובה במאבק הודו לעצמאות מהשלטון הקולוניאלי הבריטי. יצירתה של נאידו כמשוררת זיכתה אותה בתואר הזמיר של הודו.
נאידו נולדה במשפחה בנגלית בהיידראבאד, והתחנכה בצ'נאי, לונדון וקיימברידג'. לאחר תקופתה באנגליה, שם פעלהכסופרז'יסטית - לוחמת זכות הבחירה לנשים, היא השתלבה בתנועת הקונגרס הלאומי ההודי שנאבק למען עצמאות הודו מהשלטון הבריטי. היא הפכה לחלק מהתנועה הלאומנית ההודית והפכה לחסידה של מהטמה גנדי ורעיון האוטונומיה שהוא הוביל. היא מונתה לנשיאת הקונגרס הלאומי ההודי בשנת 1925 ובהמשך מונתה למושלת הפרובינציות המאוחדות - (הפרובינציה של הודו הבריטית) בשנת 1947, והפכה לאישה הראשונה שכיהנה בתפקיד מושלת בהודו הריבונית.
שירתה של נאידו כוללת הן שירי ילדים והן שירים שעוסקים בסוגיות כבדות משקל כמו פטריוטיות, רומנטיקה וטרגדיה. הפואמה שלה "בבזארים של היידראבאד" שפורסמה בשנת 1912, נותרה אחת הפואמות הפופולריות ביותר. היא הייתה נשואה לגובינדאראג'ולו נאידו, רופא כללי ונולדו להם חמישה ילדים. היא נפטרה מדום לב ב-2 במרץ 1949.
השכלה

סרוג'יני נאידו נולדה בהיידראבאד לאגורנאת' צ'אטופאדיי, ברהמין בנגלי שהיה מנהל מכללת ניזאם בהיידראבאד. בית ההורים שלה היה בברהמנגאון בביקראמפור (בנגלדש של ימינו).  אביה, אגורנאת צ'אטופאדיי, בעל תואר דוקטור למדע מאוניברסיטת אדינבורו, התיישב בהיידראבאד, שם ניהל את מכללת היידראבאד, שנקראה לימים מכללת ניזאם בהיידראבאד. אמה, בראדה סונדארי דווי צ'אטופאדיי, הייתה משוררת ונהגה לכתוב שירה בבנגלית.
היא הייתה הבכורה מבין שמונה אחים. אחיה וירנדראנת צ'אטופאדיי היה מהפכן, ואח אחר, הרינדראנאת' היה משורר, מחזאי ושחקן. משפחתם זכתה להערכה רבה בהיידראבאד, לא רק בזכות שהובילה את מכללת ניזאם, אלא גם כיוצריה הידועים ביותר של היידראבאד בתקופת השלטון הבריטי. להיות אמן בעידן השלטון הבריטי בהודו נחשב לעיסוק מסוכן, ובכל זאת, נאמנים לערכיהם הפרוגרסיביים הם התמידו בכך למרות הכל.
לאחר שעברה את בחינת הגמר שלה באוניברסיטת מאדרס, עשתה סרוג'יני נאידו הפסקה של ארבע שנים בלימודיה. בשנת 1895, העניקה לה קרן הצדקה שנוסדה על ידי הניזאם השישי, מחבוב עלי חאן את ההזדמנות ללמוד באנגליה, תחילה בקינגס קולג', לונדון ואחר כך במכללת גירטון, קיימברידג'.
סרוג'יני פגשה את פאדיפטי גובינדאראג'ולו נאידו, רופא במקצועו, ובגיל 19, לאחר שסיימה את לימודיה, התחתנה איתו. באותה תקופה, נישואין בין-קאסטות לא היו שכיחים כפי שהם היום, אך שתי משפחותיהם אישרו את נישואיהם. בנוסף, באותה תקופה, נישואין בין-אזוריים לא היו שכיחים ונחשבו לנחותים. מכיוון שסרוג'יני הייתה מבנגל, ואילו פאדיפטי נאידו היה מאנדרה פראדש, היו אלה נישואין בין אזוריים של מזרח הודו ודרום הודו, עם שתי תרבויות מנוגדות. לזוג נולדו חמישה ילדים. בתם פאדיפטי פדמאג'ה הצטרפה אף היא לתנועת השחרור והייתה חלק מתנועת "עזבו את הודו" שהוקמה על ידי גנדי. היא מונתה למושלת מדינת אוטר פרדש זמן קצר לאחר העצמאות ההודית.
קריירה פוליטית > ראשית הפעילות

נאידו הצטרפה לתנועת העצמאות ההודית בעקבות חלוקת בנגל בשנת 1905. עד מהרה פגשה מנהיגים כמו גופל קרישנה גוקה'לה, המשורר רבינדרנת טאגור והמנהיג הפוליטי והרוחני מהטמה גנדי וקיבלה מהם השראה לפעול למען השחרור מהמשטר הקולוניאלי ולטובת רפורמה חברתית.
בין השנים 1915 - 1918 נסעה נאידו לאזורים שונים בהודו והרצתה בנושאי רווחה חברתית, שחרור נשים ולאומיות. היא סייעה גם בהקמת האיגוד ההודי לנשים (WIA) בשנת 1917.
במהלך שנת 1917, ליוותה נאידו את עמיתתה, לוחמת זכויות הנשים הבריטית אני בסנט, שהייתה נשיאת מפלגת "שלטון הבית", ונושאת דגל נלהבת של רעיון שלטון הבית הן לאירלנד והן להודו, להצגת נושא זכות הבחירה האוניברסלית בפני הוועדה הנבחרת המשותפת בלונדון, בריטניה.
נאידו נסעה שוב ללונדון בשנת 1919 במסגרת פעילותה במפלגת שלטון הבית של הודו ומאבקה המתמשך לשחרור מהשלטון הבריטי. כשחזרה להודו בשנת 1920, היא הצטרפה לתנועת הסאטיאגרהא של מהאטמה גנדי.