stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כלור דו-חמצני
שימושים > הלבנה

כלור דו-חמצני משמש לייצור נייר נטול עץ כלומר לפירוק הליגנין בעיסת העץ כך שנותרים רק סיבי תאית, לצורך זה משתמשים בכלור דו-חמצני בלבד או בשילוב עם כלור (Cl2) היתרון לעומת כלור הוא בהקטנת כמות תוצרי הלוואי האורגנו-כלורים של תהליך ההלבנה. כיום, כ-95% מהנייר מיוצר תוך שימוש בכלור דו-חמצני. משתמשים בחומר גם להלבנת קמח, מספר E של כלור דו-חמצני E926.
שימושים > חיטוי מים

השימוש בכלור דו-חמצני לטיהור מים החל בניו יורק בשנת 1944 לסילוק פנול, השימוש בהיקף רחב בחומר לחיטוי מי שתייה החל בשנת 1956 בבלגיה. טיפול בכלור דו-חמצני הורס תרכובות שעשויות לייצור תרכובות טריהלומתאן (מולקולות מהצורה CHX3 כאשר X=הלוגן) החשודות כמסרטנות דוגמת כלורופורם בחשיפה לכלור. כלור דו-חמצני יעיל יותר מכלור כאשר ה pH של המים גבוה מ7 ובנוכחות אמוניה או אמינים. בנוסף כלורדו-חמצני קורוזיבי פחות מכלור ואינו משפיע על חומציות המים. בעיה בחיטוי באמצעות כלור דו-חמצני הוא המצאות תוצר החיזור של החומר -יון הכלוריט (ClO2-) שעשוי לגרום מטהמוגלובינמיה בתינוקות. לכן משתמשים לחיטוי מי שתייה רק ב-1 מ"ג לליטר שלכלור דו-חמצני ומוסיפים כלוראמין לפעולה שארתית (טיפול בזיהומים אפשריים לאחר נקודת הטיפול) חברת מקורות משתמשת בכלור דו-חמצני לחטוי מי המוביל הארצי משנת 1982.
הערות שוליים

↑  חיטוי מי המוביל הארצי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007537150605171  GND: 4131414-1  LCCN: sh94003518  NDL: 00575747  NKC: ph163875 
שתי הצורות הרזונטיביות של כלור דו-חמצני. בצד אחד קשר כפול חמצן-כלור ובצד השני קשר בודד וקשר במכיל 3 אלקטרונים: 2 באורביטל קושר ואחד באורביטל האנטי קושר.
ל'אס דו פלאפל

| --- | --- |

מסעדת ל'אס דו פלאפל בפריז, צרפת
 מידע כללי
 סוג:  מסעדה
 כתובת:  רחוב Rue des Rosiers (אנ') מספר 34
 מיקום:  פריז
 מדינה:  צרפת
 קואורדינטות:  48°51′27″N 2°21′33″E﻿ / ﻿48.857425°N 2.359072°E﻿ / 48.857425; 2.359072
  (למפת פריז מוגדלת) ל'אס דו פלאפל(למפת פריז רגילה) ל'אס דו פלאפל he
 
לא'ס דו פלאפל (L'As du Fallafel) היא מסעדה מזרח תיכונית כשרה הממוקמת ברחוב Rue des Rosiers (אנ') בפלעצל, האזור (הגטו) היהודי ששוכן במארה ברובע הרביעי של פריז, צרפת. המסעדה ידועה וזוכה לשבחים בשל מנות הפלאפל המוגשות בה יחד עם חצילים וחומוס.
המסעדה

המנות במסעדה מבוססות על המטבח הצפון-אפריקאי (אנ') ועל המטבח המזרח-תיכוני. בשל הפופולריות של המסעדה ומקומות הישיבה הצפופים, התור למסעדה עשוי להתארך מאוד בשעות הצהריים העמוסות. המסעדה סגורה בשבת.
ביקורת

מארק ביטמן (אנ') טען במדור הטיולים של הניו יורק טיימס כי "זהו יעד הפלאפל בפריז ובאירופה בכלל". זוהי המסעדה האהובה על לני קרביץ, מוזיקאי אמריקאי שמוצאו יהודי.
גלריה

תור של אנשים, תיירים ומקומיים, המחכים בתור על מנת לקנות את הפלאפל של ל'אס דו פלאפל
מנת הפלאפל של ל'אס דו פלאפל
הערות שוליים

↑  Anderson, Brett (29 במרץ 2011). "Latest issue of Saveur is devoted to sandwiches, including New Orleans' muffuletta: media buffet". The Times-Picayune. New Orleans. נבדק ב-24 באפריל 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Paris Restaurants:L'As du Fallafel". Fodor's Travel. נבדק ב-14 באפריל 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא פריז ובנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ליאו דובואה

ליאו מישל ג'וזף קלוד דובואה (בצרפתית: Léo Michel Joseph Claude Dubois; נולד ב-14 בספטמבר 1994) הוא כדורגלן צרפתי, המשחק בעמדת המגן הימני באיופספור.
קריירת מועדונים

דובואה נולד בעיירה סגרה בצרפת. אביו נולד בלבנון ואומץ בגיל 13 חודשים על ידי משפחה צרפתית.
דובואה, התחיל את הקריירה שלו בקבוצות כדורגל מקומיות בסגרה ובגיל 14 הצטרף לקבוצת הנוער של נאנט. בקיץ 2012, דובואה הצטרף לקבוצת המילואים של המועדון, וב-9 במאי 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 1–2 לבורדו.
ביולי 2018, דובואה חתם באולימפיק ליון לארבע שנים.
ביולי 2022 חתם דובואה בגלאטסראיי. בספטמבר 2023 הושאל לאיסטנבול בשאקשהיר.
ב-6 בספטמבר 2024 חתם באיופספור.
קריירה בינלאומית

במאי 2019, דובואה זומן לראשונה לסגל נבחרת צרפת. ב-2 ביוני 2019, דובואה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 0–2 לבוליביה.
דובואה נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2020.
כופתאות זהובות

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מנה 
 מטבח:  המטבח ההונגרי 
 מוצא:  הונגריה 
 
כופתאות זהובות (בהונגרית: Aranygaluska) הוא קינוח מהמטבח ההונגרי. למרות שמו, אין לו קשר של ממש לכופתאות. המאפה עשוי מבצק שמרים.
מאפיינים

את פיסות הבצק בצורת בצקניות בגודל כ-2–3 ס"מ מניחים לא קרוב מדי זה לצד זה בקערה חסינת אש, מורחים בחמאה, מפזרים אגוזי מלך מסוכרים מטפיחים ואז אופים בתנור מעל תבנית עם מים. המאפה ניתן להכנה גם בשכבות, בין השכבות מוסיפים בדרך כלל ריבת משמש ו/או צימוקים, או קינמון במקום אגוזי המלך בין השכבות. ניתן לאפות את המאפה גם בתבנית של קוגלהוף. בדרך כלל יוצקים מעל המאפה המוכן רוטב וניל או רוטב מתוק בשם בורשודו (borsodó) על בסיס יין לבן.
היסטוריה

מילון הפרשנות ההונגרי שפורסם בין 1862 לבין 1874 של Czuczor–Fogarasi, כלל כבר את הכופתאות הזהובות, עם זאת, במילון ההונגרי הטרנסילבוני להיסטוריה של מילים, שכולל מלים ומונחים מאמצע המאה ה-15 עד סוף המאה ה-19 אין ערך כזה. קאקאש מארטון (Kakas Márton), כלומר הסופר ההונגרי הדגול מור יוקאי בשמו הבדוי, במאמרו "מאכלינו הלאומיים", שפורסם בגיליון 6 ביולי 1862 של "עיתון יום ראשון", כלל את הכופתאות הזהובות של העיר טורדה ברשימת המנות "שבשבילם הונגרים שהיגרו לחו"ל כמהים לחזור".
לפי "האנציקלופדיה של אוכל יהודי" (Encyclopedia of Jewish Food), כופתאות זהובות הוזכרו כבר בשנות ה-80 של המאה ה-19. באמצע המאה ה-20, המאכל הפך פופולרי גם בארצות הברית של אמריקה הודות למאפיות הונגריות, כלומר הונגריות-יהודיות. בשנת 1972, המתכון של המאפה הופיע בספר הבישול של בטי קרוקר בשם "מאפה הונגרי לקפה" (Hungarian Coffee Cake). במהלך התפשטות המתכון, בילבלו אות לעיתים קרובות עם "לחם קופים" (monkey bread) שהוא מתכון דומה ולכן השם הזה נדבק לו. ננסי רייגן הפכה את הכופתאות הזהובות לפופולריות גם בבית הלבן כשהגישה אותן בחג המולד.
הערות שוליים

↑  "Tökéletes aranygaluska - recept". HVG. 2014-10-29. נבדק ב-2019-03-02.
↑  "Aranygaluska". Origo. 2012-10-01. נבדק ב-2019-03-02.
↑  "aranygaluska". Arcanum. נבדק ב-2019-03-02.
↑  Gil Marks (2010). "Aranygaluska". Encyclopedia of Jewish Food. HMH. ISBN 9780544186316.
↑  "Eating Jewish: Aranygaluska, or "Hungarian monkey bread"". Jewish Women's Archive. 2011-03-30. נבדק ב-2019-03-02.
כיריים

כירת גז
להבה כפולה בכיריים של גז
כירה או כיריים זהו מכשיר לבישול, הפועל על גז בישול, עץ או חשמל, וממכשירי הבישול הבסיסיים ביותר במטבח המודרני. המילה מופיעה כבר בתורה: "תַּנּוּר וְכִירַיִם" (ויקרא יא, לה).
הכיריים עשויות ממשטח לוהט או כוללות מבערי אש גלויה, שעל גבם מונחים כלי הבישול.
בעבר היה מקובל לבשל באמצעות שריפת עץ, אך כיום השימוש בשריפת עץ פחת, וגז הבישול וכיריים חשמליות תפסו את מקום כירת העץ.
סוג פופולרי וחדש יחסית של כיריים חשמליות הן כיריים "אינדוקציה" (שיבוש של Induction) הפועלות בשיטת החימום ההשראתי. בשיטה זו, משטח הכיריים יוצר השראה אלקטרומגנטית שמחממת את תחתית כלי הבישול, בעוד משטח הכיריים עצמו איננו מתחמם.
בכיריים גז מודרניות ניתן למצוא התקן ניתוק גז אוטומטי, המפסיק את זרימת הגז במקרה של התכבות הלהבה.
ליאו ברנהורסט

| --- | --- |
 לידה:  11 במאי 1924 אינדיאנפוליס, אינדיאנה, ארצות הברית
 פטירה:  25 באוגוסט 2000 (בגיל 76) אינדיאנפוליס, אינדיאנה, ארצות הברית
 עמדה:  סמול פורוורד
 גובה:  1.93 מטרים
 מספר:  8, 15, 20
 מכללה:  אוניברסיטת נוטרדאם
 דראפט:  סיבוב שני, 1949 אינדיאנפוליס ג'טס
 קבוצות כשחקן
 1949–1950 1950–1953 1953–1954 1954:  שיקגו סטאגס אינדיאנפוליס אולימפיאנס בולטימור בולטס פורט ויין פיסטונס
 הישגים כשחקן
 2 בחירות למשחק האולסטאר‏ (1952, 1953)
ליאו אלפונס ברנהורסט (באנגלית: Leo Alphonse Barnhorst;‏ 11 במאי 1924 – 25 באוגוסט 2000) היה כדורסלן אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1949–1954. לאורך הקריירה השתתף פעמיים במשחק האולסטאר (1952 ו-1953), והעמיד ממוצעים כוללים של 9.4 נקודות, 5.4 ריבאונדים ו-3.2 אסיסטים למשחק.
ביוגרפיה

ברנהורסט נולד באינדיאנפוליס שבאינדיאנה, ובין השנים 1945–1949 למד באוניברסיטת נוטרדאם אשר בצפון אינדיאנה. בשתי עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע 11.9 נקודות בממוצע למשחק. עם סיום לימודיו בשנת 1949 השתתף במסע הופעות של הארלם גלובטרוטרס באירופה.
בדראפט ה-NBA‏ 1949 נבחר ברנהורסט בסיבוב השני (בחירות 13–21), על ידי אינדיאנפוליס ג'טס. באותו הקיץ התפרק מועדון הג'טס, וברנהורסט החל לשחק עבור שיקגו סטאגס, לצדם של מקס זסלופסקי ואנדי פיליפ.
לאחר שנה אחת בלבד בשיקגו עבר לאינדיאנפוליס אולימפיאנס, לאחר שגם הסטאגס התפרקו. בעונות 1951/1952 ו-1952/1953 נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA, לאחר שקלע 12.4 ו-13.6 נקודות בממוצע למשחק, בהתאמה. בשתי העונות הודחה אינדיאנפוליס בסיבוב הראשון של הפלייאוף.
בעונת 1953/1954 שיחק עבור בולטימור בולטס ופורט ויין פיסטונס, בטרם פרש ממשחק, בגיל 29.
ב-25 באוגוסט 2000 נפטר ברנהורסט ממחלת הסרטן, בגיל 76.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות הקריירה של ברנהורסט ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המכללות של ברנהורסט, באתר sports-reference.com
↑  ליאו ברנהורסט, באתר היכל התהילה של הכדורסל באינדיאנה
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1949, באתר basketball-reference.com
↑  מחווה לליאו ברנהורסט, באתר אוניברסיטת נוטרדאם, 26 ביולי 2001
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כפכפים

זוג כפכפי אצבע מתוצרת הואיאנאס
כפכפים הם סוג של נעלי אצבע פתוחות שהשימוש בהן נעשה בעיקר בשל הנוחות שבנעילתן.
ישנם כמה סוגי כפכפים – ההבדל המשמעותי ביותר הוא בצורתם. קיימים שלושה סוגים נפוצים: כפכפי אצבע, כפכפים פתוחים, וכפכפים סגורים. כפכפי האצבע הם ברובם בעלי סוליה ורצועה החוצצת בין הבוהן לאצבע, ומתפצלת לשני חלקים המתחברים לסוליה באמצע כף הרגל משני הצדדים. לעומתם, הכפכפים הפתוחים דומים בצורתם, אך רצועתם מעוצבת בצורה שונה מעט - היא מתחברת לסוליה בשני צדי כף הרגל במספר רצועות המשתנה מדגם לדגם. הכפכפים הסגורים שונים בעיצובם - הם פתוחים רק בצד האחורי של הכפכף כדי לאפשר הכנסה של כף הרגל לכפכף.
הכפכפים מיוצרים מגומי, מעור, מבד, מעץ ואף מחומרים נוספים.
כיום ישנם שימושים שונים לכפכפים: כפכפי האצבע משמשים, בין השאר, כנעליים נוחות להליכה בחוף הים ובבריכה. הכפכפים הפתוחים והכפכפים הסגורים יכולים להיות נוחים להליכה בבית או ברחוב. הנוחות של הכפכפים מתבטאת בטווח המחירים הגמיש המתחיל ממחירים זולים מאוד, ובקלות נעילתם.
כיתת מחשבים

כיתת מחשבים באוניברסיטה
כיתת מחשבים (לפעמים נקראת גם מעבדת מחשבים או חוות מחשבים) היא חדר לימוד שבו התלמידים או הסטודנטים יושבים מול מחשבים. בכיתות אלה נלמדים בדרך כלל מקצועות המתמטיקה, מדעי המחשב, גרפיקה, ומדעי הטבע אך לעיתים גם מקצועות אחרים באמצעות כלים ממוחשבים, לומדות, מאגרי מידע, אינטרנט או סרטוני המחשה. מטרת קיום הכיתה היא לאפשר לתלמיד לבצע במחשב את הנחיות המורה ולראות באופן מיידי את התגובה הישירה לפעולתו. לומדות מאפשרות לבצע סימולציה של ניסוי מדעי ולהראות לתלמיד את התוצאה באנימציה ממוחשבת. פעמים רבות משמשת כיתת המחשבים לתרגול החומר הנלמד בכיתה, בעיקר במדעי המחשב ובקורסי תיכנות, בו התלמידים מתכנתים או עושים תרגילים לפי הוראות המורה, שעובר במהלך השיעור בין התלמידים ועוזר להם. בחלק מכיתות המחשבים יש למורה יכולת השתלטות על מסכי מחשבי התלמידים, על מנת להציג עליהם את המראה על מסכו שלו או של מסך מחשב אחר בכיתה.
מחוץ לשעות השיעורים הרשמיות, משמשת כיתת המחשבים את התלמידים לצרכים אישיים ולימודיים. שימושים אלו כוללים פתרון שיעורי בית, תרגול של תיכנות וביצוע עבודת כיתה ובית (כגון כתיבת סיכום במעבד תמלילים). מעבר לשימושים לימודיים התלמידים משתמשים במחשבים, בעיקר כאשר יש גישה לאינטרנט, לבדיקת דואר אלקטרוני, להתעדכן בחדשות, לגלוש באתרי אינטרנט שונים וברשתות חברתיות מקוונות וכן לשחק במשחקי מחשב (בעיקר במשחקי רשת מרובי משתתפים התומכים ברשת LAN פנימית, כגון DOOM,‏ Half-Life,‏ Counter-Strike,‏ Starcraft ו-Fortnite).
ראו גם

למידה משולבת מחשב
כירורגיית לב-חזה

ניתוח מעקפים בעורקי הלב
כירורגיית לב-חזה (באנגלית: Cardiothoracic Surgery) היא ענף בכירורגיה העוסק במחלות של בית החזה, שבאופן מסורתי יכולות להפתר על ידי ניתוח, אולם לא בהכרח. ענף זה כולל טיפול במחלות כירורגיות של הלב, קרום הלב (פריקרד), הריאות, קרום הריאה (פלאורה), וכלי הדם הגדולים שבבית החזה. כמו כן, עוסק המקצוע בטראומה של בית החזה ובתיקון מומים מולדים של הלב וכלי הדם שבחזה. לעיתים עוסק התחום גם בניתוחי ושט, קנה וסרעפת.
ניתוחים נפוצים המבוצעים על ידי כירורג לב-חזה הם:
ניתוחי מעקפים של העורקים הכליליים (עורקי הלב).
ניתוחי תיקון או החלפה של מסתמים (למשל, החלפת מסתם צניפי).
מדיאסטינוסקופיה וטורקוסקופיה - הסתכלות וטיפול בשיטה חודרנית מינימלית (Minimally Invasive Surgery) בבינה (מדיאסטינום) ובבית החזה.
כריתת נגעים מהריאה
ניתוחי תיקון של מפרצת או בתירת אבי העורקים החזי (תיקון של אבי העורקים הבטני מתבצע על ידי רופא המומחה בכירורגיית כלי דם).
תיקון מומים מולדים של הלב וכלי הדם שבחזה
השתלת לב, השתלת ריאה והשתלת לב-ריאות
חלק מניתוחי הלב מתבצעים בגישה של ניתוח לב פתוח. זהו ניתוח שבו מחובר החולה למכונת לב-ריאה- מכונה השואבת את הדם, מחמצנת אותו ומחזירה אותו לחולה.
באופן מסורתי, רוב הניתוחים בתחום היו ניתוחי מעקפים שמטרתם עקיפת היצרויות או חסימות בעורקים הכליליים. כיום, בשל ההתקדמות הטכנולוגיה הרפואית, השתפרה היכולת לבצע התערבות בעורקים הכליליים מבלי צורך לפתוח את בית החזה, באמצעות צנתור לב. התערבות כזו נקראת "צנתור טיפולי" (בשונה מ"צנתור אבחנתי") והיא מבוצעת על ידי רופא קרדיולוג שאינו כירורג. מאז, יש ירידה כללית במספר ניתוחי המעקפים המבוצעים, ועלה חלקם היחסי של ניתוחי תיקון והחלפת מסתמים וניתוחים לתיקון מומי לב המולדים.
כיום רק מקרים מורכבים או מקרים ספציפיים של חסימות בעורקים הכליליים מנותחים. צנתורים חוסכים מהחולים את זמן ההחלמה הממושך הקשור בניתוח לב פתוח וכן חלק מהסיבוכים. לצנתורים יש סיבוכים, חלקם עשויים להיות קטלניים, בעיקר כאשר מנסים להשתמש בהם במצבים שבהם יש התוויה ברורה לניתוח. ניתוח נותן בדרך כלל פתרון ארוך טווח ומקטין את מספר ההתערבויות שהמטופל יצטרך לעבור בעתיד.
לקריאה נוספת

The Genius of C. Walton Lillehei and the True History of Open Heart Surgery; Daniel A. Goor, Vantage Press, 2008.
לומה

ערך זה עוסק בבירת טוגו. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
סמל לומהסמל לומה

מראה כללי של לומה
 מדינה:  טוגו טוגו
 מחוז:  מאריטים
 נפה:  לומה
 שטח:  345 קמ"ר
 גובה:  63 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  2,188,376 (2022)
  ‑ במטרופולין:  1,477,660 (2010)
  ‑ צפיפות:  9,305 נפש לקמ"ר (2010)
 קואורדינטות:  6°08′16″N 1°12′45″E﻿ / ﻿6.13777777777778°N 1.2125°E﻿ / 6.13777777777778; 1.2125
 אזור זמן:  UTC+0
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת טוגו מוגדלת) סוקודה קפאלימה קארה דאפאונג בנין בורקינה פאסו גאנה מפרץ גינאהלומה(למפת טוגו רגילה) סוקודה קפאלימה קארה דאפאונג בנין בורקינה פאסו גאנה מפרץ גינאהלומה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
לוֹמֶה (בצרפתית: Lomé) היא בירת טוגו. בעיר מתגוררים כ-837,437 תושבים (נכון לשנת 2010). העיר שוכנת בדרום מערב טוגו, לחוף מפרץ גינאה ובסמוך לגבול עם מדינת גאנה. היא מהווה מרכז השלטון, התעשייה, המסחר וכן הנמל המרכזי של טוגו. מנמל זה מייצאים קפה, קקאו ותמרים. בעיר נמצאים בתי זיקוק גדולים.
לומה היא משכנה אוניברסיטת לומה, ושל משרדי הקהילייה הכלכלית של מדינות מערב אפריקה.
היסטוריה

העיר נוסדה במאה ה-18 בידי אנשי שבט האווא והפכה לבירת טוגו בסוף המאה ה-19. כאשר הגרמנים כבשו את האזור בשנת 1897, הם העבירו את הבירה לאנצ'ו.
בשנת 1914, במסגרת מלחמת העולם הראשונה כבש הצבא הצרפתי את העיר.
ב־28 בפברואר 1975 נכרת בעיר חוזה כלכלי בין האיחוד האירופי ו- 46 מדינות אפריקניות, קריביות ומדינות האוקיינוס השקט. חוזה זה נקרא ועדת לומה הראשונה.
כלכלה

לומה היא עיר נמל חשובה, והיא כוללת אזור סחר חופשי שנפתח ב-1968. הנמל מייצא זרחה, קפה, קקאו, כותנה ושמן דקלים, בעיקר למדינות השכנות גאנה, מאלי, ניז'ר ובורקינה פאסו.
חינוך

בעיר נמצאת אוניברסיטת לומה.
תחבורה

העיר משורתת על ידי נמל התעופה הבינלאומי לומה-טוקויין.
שכונות בעיר

קודג'וביאקופה
ניקונאקופה
אמוטיבה
טוקוין
בה
כירורגיה של בקרת נזקים

כירורגיה של בקרת נזקים היא גישה כירורגית לטיפול במטופלים שמצבם הפיזיולוגי הוא מעורער, בעיקר נפגעי טראומה במצב קשה. לפיה יש להעניק להם את הטיפול הכירורגי הנדרש המינימלי, ולהעבירם במהירות האפשרית מחדר הניתוח ליחידה לטיפול נמרץ לצורך ייצוב מצבם, ולדחות את השלמת התיקון הכירורגי של פגיעות ומחלות אצלם עד לאחר שלב זה. בגישה זו נעשה תחילה רק טיפול כירורגי מציל חיים - עצירת דימום פעיל וטיפול במקורות זיהום. גישה זו איננה נעדרת סיכונים וסיבוכים, אך הוכחה כמפחיתה את שיעור התמותה של המטופלים.
תיאור

מקור המונח של בקרת נזקים הוא בתחום הימי הצבאי, שבו מתוקנים נזקים הנגרמים לאונייה בלב ים רק במידה הנדרשת כדי לאפשר לה להגיע לנמל, שבו ייערך בה תיקון יסודי. הצורך בכירורגיה של בקרת נזקים התברר מתוך ההכרה שאצל מטופלים מסוימים עלולה החלטה על ביצוע תיקון כירורגי מקיף מיידי של הפגיעות שלהם להוביל למותם, על רקע קיום סיבוכים פיזיולוגיים שנבעו מפציעתם. הדבר אמור בעיקר בנפגעי טראומה, שנקלעו למשולש המוות - שילוב של היפותרמיה, חמצת מטבולית (אנ') וקואגלופתיה, שלושה מצבים רפואיים המזינים זה את זה ועלולים להביא במהירות למוות. במצב זה ניתנת העדפה לתיקון כירורגי מינימלי מציל חיים, הכרוך בניתוח קצר ככל האפשר. המטרה היא להעביר את המטופל במהירות האפשרית ליחידה לטיפול נמרץ, שם ינוטר המטופל בקפידה והסיבוכים הפיזיולוגיים שהוא סובל מהם יטופלו ויתוקנו. לאחר שמשתפר מצבו הפיזיולוגי של המטופל, הוא עובר ניתוח נוסף (או יותר מאחד) לשם השלמת הסקירה של הפגיעות הפנימיות שנגרמו לו ותיקונן הכירורגי המלא. לרוב מדובר בדחיית השלמת התיקון הכירורגי הדרוש לפרק זמן של 24–48 שעות לאחר הניתוח הראשוני.
חלקים אופייניים של הניתוח הראשוני של הנפגע כוללים השארת חבישות לחץ בתוך הבטן (Packing) לצורך עצירת דימומים תוך בטניים - בעיקר בכבד, וכן אי תפירה של החתך בבטן המטופל וסגירתו באמצעי זמני בלבד (למשל שקית בוגוטה (אנ')). בדרך זו מקוצר זמן הניתוח ומתאפשרת בהמשך גישה מהירה לניתוח חוזר, בין השאר על מנת לטפל בסיבוך שכיח של נפגעי טראומה והוא תסמונת המדור הבטני (אנ') - היווצרות לחץ בתוך חלל הבטן, הגורם להגבלת זרימת הדם אל הלב וממנו ועקב כך לירידה בחימצון של האיברים הפנימיים והרקמות. במסגרת הניתוח החוזר (או ניתוחים) לאחר ייצוב מצבו של הנפגע ביחידה לטיפול נמרץ יוצאו החבישות מחלל הבטן והחתך הניתוחי ייסגר סופית.
הכירורגיה של בקרת נזקים היא חלק מהמהלך של טיפול בנפגע טראומה, המתחיל עוד בעת איסופו לטיפול בשטח ונמשך בהחייאה והייצוב הראשוני בחדר הטראומה בבית החולים. במסגרת זאת ההחלטה על הצורך בניתוח המוגבל לבקרת נזקים עשויה להתקבל עוד בשלב מוקדם של תהליך הטיפול, בהתאם להערכת מצבו של הנפגע.
יישום מוצלח של הגישה של כירורגיה של בקרת נזקים מצריך עבודה משותפת ומתואמת של צוות רב תחומי בכירורגיה, טראומה, טיפול נמרץ, סיעוד וכל תחומי הרפואה המשיקים. אפשרות זו קיימת במיוחד בבתי חולים שהוסמכו כמרכזי טראומה, שמצויים בהם כוח האדם, הידע, הנהלים והציוד הדרושים לטיפול מיטבי בנפגעי טראומה.
ל'אנס או מדוז

שחזור הנחיתה בל'אנס או מדוז בשנת 2000
ל'אנס או מדוז (באנגלית ובצרפתית: L'Anse aux Meadows, מהשם הצרפתי העתיק l'Anse aux Méduses - "מפרץ המדוזות") הוא אתר ארכאולוגי בקצה הצפון-מערבי של האי ניופאונדלנד בפרובינציה הקנדית ניופאונדלנד ולברדור. בשנת 1960 גילו הארכאולוגים הלייה אינגסטאד (Helge Ingstad) ואשתו אן שטיין אינגסטאד שרידים של התיישבות אנושית במקום. לפי אופיו של האתר והממצאים שנתגלו בו, ואגב השוואתם לממצאים מסביבות שנת 1000 אשר התגלו באיסלנד ובגרינלנד, נקבע כי ההתיישבות הייתה של ויקינגים. האתר הוא היישוב הוויקינגי הידוע היחיד באמריקה הצפונית, ומייצג את הנקודה הרחוקה ביותר אליה הגיעו אירופים במסעותיהם אל העולם החדש לפני כריסטופר קולומבוס וג'ון קבוט, וכ-500 שנה לפניהם. בשנת 1978 הוכרז המקום כאתר מורשת עולמית.
השם

לפי הסברה מקורו של השם "ל'אנס או מדוז" הוא בדייגים הצרפתים שהגיעו לאזור במהלך המאה ה-19 והמאה ה-20, ואשר כינו אותו "ל'אנס או מדיז", היינו, "מפרץ המדוזות". השם המודרני הוא שיבושו של השם הצרפתי והתאמתו לשפה האנגלית, שכן נופו של האזור פתוח ונדמה לאדמת מרעה או אחו (אנגלית "מדואו" - Meadow, וברבים "מדוז" - Meadows).
האתר

עדויות מראות על התיישבות אנושית באתר כבר לפני 5,000 עד 6,000 שנים. לאחר מכן היה המקום מיושב על ידי מספר קבוצות אתניות שונות, ואסקימואים שישבו באתר בין השנים 400 ל-700 לערך קיימו בו יישוב זמני של דייגים. לאחר מכן, במשך המאה ה-8 ננטש המקום, ובמאה ה-9 יושב שוב, הפעם על ידי אינדיאנים אשר קיימו בו יישוב עונתי או קבוע באופן כמעט רציף עד שנת 1500 לערך.
אולם חשיבותו ההיסטורית של המקום היא ביישוב הוויקינגי שהתקיים בו במאה ה-11 ואשר כלל סך הכל שמונה בתים, ששימשו למגורים, למלאכה וכנפחייה. הבתים שממדי שני הגדולים שבהם הם 24 על 4.5 מטר ו-19 על 14 מטר, זהים בתוכניתם ובשיטת הבנייה שלהם לבתים מאותה תקופה שהוקמו בנורווגיה. הדמיון של מבני עץ אלה לבתים שהתגלו בנורווגיה ניכר בגג הכבול המחודד, במרבדי הכבול שעל הרצפה, במחיצות כבול פנימיות עבות, בתכנון החדרים באח ובפתחים. גם הממצאים שנמצאו באתר מעידים בבירור על הקשרם הוויקינגי, ועל אלה נמנים, בין היתר, מנורות שמן מאבן, מאזניים וקופסה מעץ שדר. ליד הנפחייה שתנורה השתמר באופן חלקי התגלו שרידים של סיגי מתכות, וברחבי האתר נמצאו כ-50 ממצאים שונים ממתכת הכוללים מסמרים, אבזמים וכדומה. ייתכן שממצאים אלה יוצרו, לפחות באופן חלקי, באתר, והם תואמים ממצאים זהים שהתגלו לאורך החוף הנורווגי והמתוארכים לתקופת היישוב הוויקינגי המאוחר.
החל במאה ה-16 עד המאה ה-19 פקדו דייגים צרפתים את האתר, אך רק בשנת 1835 הוקם בו יישוב הקבע השוכן במקום עד היום. מחקרו של אינגסטאד נערך בין 1960 ל-1968, ובין 1973 ל-1976 נערכו באתר חפירות מטעם רשות הפארקים של קנדה. בשנת 1977 הוכרז המקום כאתר היסטורי לאומי ושנה לאחר מכן הוכר כאתר מורשת עולמית.
האם ל'אנס או מדוז היא וינלנד?

וינלנד הוא השם שנתן לייב אייריקסון, מנהיג ויקינגי, למה שהוא גילה באמריקה הצפונית, במסעו בו נתגלתה היבשת בפעם הראשונה ליושביה של אירופה בשנת 1000 לספירה. הסיפור גורס כי לאחר ההתיישבות בגרינלנד בשנת 985 או 986, סוחר ויקינגי בשם ביארני קריולפסון הפליג מאיסלנד לגרינלנד, והספינה, שנקלעה לסופה, נסחפה לחופי צפון-מזרח אמריקה. הדבר היה בסוף הקיץ, והסוחר, שחשש להישאר בחורף בארץ החדשה, חזר מיד לגרינלד וסיפר את הסיפור. הוא מכר את ספינתו ללייב אייריקסון, שהפליג לאותם אזורים והקים שם התיישבות קצרה, לה קרא וינלנד (ארץ היין) משום שהתפעל משפע הגפנים שראה בה. המושבה לא החזיקה מעמד יותר משנתיים, וננטשה לאחר שהותקפה כנראה על ידי תושבים מקומיים.
אין הסכמה בין ההיסטוריונים לגבי מיקומה של וינלנד, ואף של'אנס או מדוז אינה וינלנד, שכן וינלנד הייתה ארץ ולא אתר התיישבות בודד, נראה כי האתר סימן את תחילתה של וינלנד, שהשתרעה דרומה ממנו עד לנהר סנט לורנס ועד ניו ברונזוויק של ימינו. ככזו הייתה ל'אנס או מדוז לבסיס ממנו יצאו תושביה בחודשי הקיץ למסעותיהם דרומה, אך שבו אליה עם בוא החורף, והביאו עמם אגוזים שנמצאו במקום ושאינם גדלים בסביבתו, וייתכן שגם מן הענבים שהעניקו לארץ את שמה.
הערות שוליים

↑  ל'אנס או מדוז באתר רשות הפארקים של קנדה
↑  Local attractions
| Flag of Canada סמל אונסק"ו אתרי מורשת עולמית בקנדה |
| --- | --- | --- |
| הפארקים בהרי הרוקי הקנדיים | באנף, ג'ספר, קוטניי, יוהו (פצלי ברג'ס), האמבר, הפארק הפרובינציאלי הר אסיניבוין והפארק הפרובינציאלי הר רובסון |  |
| בשיתוף עם ארצות הברית | קלואן, הפארק הלאומי ראנגל-סנט אליאס, הפארק הלאומי גליישר ביי, טאטשנשיני-אלסק • פארק השלום הבין-לאומי ווטרטון-גליישר |  |
| פארקים לאומיים ופרובינציאליים | דינוזאור • גרוס מורן • מיגואשה • נאהאני • ווד באפלו • מיסטייקן פוינט • רייטינג-און-סטון/אייסינאיפי |  |
| אתרי טבע | צוקי מאובני ג'וגינס • אנטיקוסטי |  |
| אתרי תרבות | ל'אנס או מדוז • המרכז ההיסטורי בקוויבק סיטי • הד סמאשד אין • לוננבורג • תעלת רידו • נינסטינטס • גראן פרה • תחנת ציידי הלווייתנים הבאסקים ברד ביי • טרונדק-קלונדייק (פורט ריליאנס, דוסון סיטי, פורטי מייל, טרוצ'ק, מוסהייד) |  |
| אתרים מעורבים | פימצ'יואין אקי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560161405171  LCCN: n86060824  VIAF: 143001129   WorldCat (עם VIAF): 143001129 
שחזור האתר
כופרת

| --- | --- |

עטיפת הספר בתרגום לעברית
 מידע כללי
 מאת:  אייאן חירסי עלי
 שפת המקור:  הולנדית
 תורגם לשפות:  אנגלית, עברית, צרפתית
 סוגה:  אוטוביוגרפיה
 הוצאה
 הוצאה:  כנרת זמורה-ביתן דביר
 תאריך הוצאה:  2006 
 מספר עמודים:  431
 הוצאה בעברית
 תרגום:  טליה שלו
 סדרה
 ספר קודם:  The Caged Virgin 
 הספר הבא:  Nomad: From Islam to America 
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 0-7432-9503-X
 הספרייה הלאומית:  002592964
 
כופרת הוא אוטוביוגרפיה מאת אייאן חירסי עלי. הספר הוא תרגום מהולנדית של הספר "Mijn Vrijheid" (חירותי) שיצא לאור ב-29 בספטמבר 2006.
הספר הוא רב-מכר של הניו יורק טיימס. מסיבות בטיחותיות סופרת הצללים של הספר נותרה אנונימית.
אייאן חירסי עלי והוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר החליטו לתרום חלק מהכנסות המכירה של הספר לאיגוד מרכזי הסיוע לנפגעות תקיפה מינית בישראל.
חלק א': חיי

בחלק הראשון מספרת חירסי עלי על ילדותה והתבגרותה בסומליה, ערב הסעודית, אתיופיה וקניה בשבט מוסלמים אדוקים עם סבתה ואמה, עשה, שמכה אותה ואת שני אחיה. חירסי עלי עוברת השחתת איבר המין הנשי בפעולה חטופה של סבתה שמנצלת את היעדרות אימה. אביה, פעיל פוליטי נגד הרודן הסומאלי סיאד בָּרֶה נכלא על ידי השלטונות. עם המעבר לערב הסעודית, חירסי עלי נעשית אדוקה יותר באמונתה ומקפידה לעטות רעלה.
חלק ב': חירותי

בחלק זה מתארת חירסי עלי את בריחתה מנישואים כפויים לסומלי החי בקנדה. חירסי עלי מבקשת מקלט מדיני בהולנד תוך זיוף תולדות חייה ושינוי שם משפחתה מחירסי מאגאן לחירסי עלי מחשש שבני משפחתה יאתרו אותה. היא עובדת כמתורגמנית סומלית-הולנדית, לומדת מדע המדינה באוניברסיטת ליידן ומשתלבת בחברה ההולנדית. היא מצטרפת למפלגת הלייבור ההולנדית כעוזרת מחקר זוטרה ובסופו של דבר עוברת למפלגה הימנית מתחרה ונבחרת לפרלמנט ההולנדי. לבסוף היא משתפת פעולה עם תאו ואן גוך ליצירת הסרט "כניעה" על אודות אלימות נגד נשים באסלאם. הסרט מוביל לרציחתו של ואן גוך ולירידתה של חירסי עלי למחתרת מחשש לחייה. הספר מסתיים כאשר הפרלמנט מאיים לגזול ממנה את אזרחותה ההולנדית, פעולה שכשלה אך גררה משבר שהוביל לנפילת הממשלה.