stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חינוך מיני (סדרת טלוויזיה)
צוות הדמויות והשחקנים > דמויות ראשיות

אוטיס מילברן (אייסה באטרפילד) - נער רגיש, אינטליגנט, מגושם וחסר ביטחון. חי עם אמו ונאלץ להתמודד עם ההשלכות של עיסוקה. בעונה השנייה מתחיל לצאת עם אולה ובסוף הם נפרדים. בעונה השלישית מתחיל לנהל רומן עם רובי ולבסוף הופכים לזוג באופן רשמי, אך לבסוף הם נפרדים והוא מבין שהוא אוהב את מייב והם הופכים לזוג.
ד"ר ג'ין מילברן (ג'יליאן אנדרסון) - מטפלת מינית, אמו של אוטיס, גרושה. הייתה בזוגיות עם יאקוב, אביה של אולה. בסוף העונה השנייה מגלה שנכנסה להריון מיאקוב, ובסוף העונה השלישית יולדת את התינוקת שלה, ג׳וי (שם שאולה בחרה לה).
אריק אפיונג (שוטי גטווה) - החבר הטוב ביותר של אוטיס. הומוסקסואל מוצהר. מגיע ממשפחה קתולית דתית. בעונה השנייה מתחיל לצאת עם רהים, ואחר כך הם נפרדים והוא מתחיל לצאת עם אדם. בעונה השלישית בוגד באדם עם נער במהלך טיולו בניגריה, והוא ואדם נפרדים.
מייב ויילי (אמה מקי) - מרדנית ומנודה חברתית. מתיידדת עם אוטיס ומקימה איתו קליניקה לטיפול מיני. מחבבת את אוטיס. החברה הכי טובה של איימי. חברה בנבחרת החידונאים של בית הספר. מדווחת על אמא שלה לרשויות מפני שגילתה שאמא ממשיכה לקחת סמים. בסוף העונה השלישית, היא ואוטיס הופכים לזוג.
אדם גרוף (קונור סווינדלס) - בנו של מנהל בית הספר, יש לו יחסים מתוחים עם אביו. ביסקסואל בארון. מבין שהוא אוהב את אריק ומתחיל לצאת איתו. בסוף עונה 3 הם נפרדים.
ג'קסון מרצ'טי (קדאר ויליאמס-סטירלינג) - הנער הכי מקובל בבית ספר. אלוף שחייה, מאוהב במייב, אבל הם נפרדים בסוף העונה הראשונה. בעונה השנייה שובר את ידו ומפסיק עם אימוניו. שיחק במחזמר בית ספרי.
מייקל גרוף (אליסטר פטרי) - מנהל בית הספר, אביו של אדם. איש קשה וחסר רגישות. בעונה השנייה הוא ואשתו מתגרשים והוא פוטר מעבודתו בתור מנהל בית הספר, והוא הופך להיות מובטל. במהלך העונה השלישית עובר לגור אצל המורה מר הנדריקס.
רובי מתיוס (מימי קין) - אחת הבנות המקובלות בבית ספר. רעה ואכזרית. בתחילת העונה השלישית יוצאת עם אוטיס אך לבסוף נפרדים מפני שמבינה שאוטיס לא אוהב אותה כמו שהיא אוהבת אותו.
איימי גיבס (איימי לואו ווד) - אחת הבנות המקובלות בבית ספר. החברה הכי טובה של מייב. היא באה ממשפחה עשירה וביתה משמש לרוב למסיבות. הייתה בעבר חברה של רובי ואוליביה אבל מפסיקה להסתובב איתן בגלל היחס שלהן כלפיה וכלפי מייב. בעונה השנייה מותקפת מינית, ועקב כך יש לה חרדות. נפרדת מסטיב בסוף העונה השלישית אבל היא עדיין אוהבת אותו.
אנואר (צ'ניל קלר) - תלמיד הומו גלוי. מנהיג "הבלתי משוחדים".
אוליביה (סימון אשלי) - חברה ב"הבלתי משוחדים".
לילי איגלהארט (טניה ריינולדס) - נערה שכותבת יצירות על מיניות. נחושה לאבד את בתוליה בהקדם. בסוף העונה השנייה מתחילה לצאת עם אולה.
יאקוב ניימן (מייקל פרסברנדט) - שרברב שוודי אלמן, אביה של אולה. מפתח מערכת יחסים עם ג'ין לאחר שעבד אצלה. מכניס בשוגג את ג'ין להיריון.
אולה ניימן (פטריסיה אליסון) - בתו של יאקוב. מתיידדת עם אוטיס ומפתחת כלפיו רגשות, לאחר מכן הם נפרדים והיא מתאהבת בלילי.
ראהים (סאמי אוטובאלי) - תלמיד חדש שהגיע מצרפת. הומוסקסואל. הופך לבן זוגו של אריק. בסוף העונה השנייה הם נפרדים. בעונה השלישית מתיידד עם אדם.
צוות הדמויות והשחקנים > דמויות משניות

רמי מילברן (ג'יימס פיורפוי) - בעלה לשעבר של ג'ין ואביו של אוטיס. מתגורר באמריקה.
קולין הנדריקס (ג'ים הוויק) - מורה למדע בבית ספר המנהל מערכת יחסים עם גברת סנדס.
מר אפינג (דאוביה אופארי) - אביו של אריק.
גברת סנדס (רקי ת'קאר) - מורה לאנגלית בבית ספר. מכירה בכישרון ובאינטליגנציה של מייב ותומכת בה.
סינתיה (ליסה פלפרי) - בעלת פארק המגורים שבו מייב מתגוררת. יש לה בעיות בחיי הנישואין עם בעלה, ג'פרי.
מורין גרוף (סמנתה ספירו) - אשת המנהל ואמא של אדם. אוהבת את הכלבה שלה, מאדאם.
סופיה מרצ'טי (האנה וודינגהאם) - אחת האמהות של ג'קסון. היא מכריחה את ג'קסון לשמור על משטר אימונים קפדני.
קייל (ג'וג'ו מקארי) - אחד החברים של איימי, הם מתחילים לצאת ובסוף הם נפרדים.
ג'פרי (ג'ו וילקינסון) - בעלה של סינתיה.
סטיב (כריס ג'נקס) - תלמיד חדש בבית ספר. הופך לחבר של איימי. בסוף העונה השלישית היא נפרדת ממנו.
מדריך השחייה של בית הספר (דן סקינר)
רוז מרצ'טי (שרון דאנקן-ברוסטר) - אחת האמהות של ג'קסון.
שון ויילי (אדווארד בלומאל) - אחיה הבכור של מייב.
ארין ויילי (אן מארי דאף) - האם הנרקומנית של מייב ושון ויילי. בגמילה מסמים. נעצרת בסוף העונה השנייה. מתה בעונה הרביעית.
ארי (דן מרש) - אחד מן הבחורים שג'ין נפגשת איתם בלילה.
טניה (אליס הוקין) - לסבית שיש לה בעיות ביחסים.
דקס תומפסון (לינו פסיולי) - תלמיד תיכון וחבר בנבחרת החידונאים של בית הספר.
רותי (לילי ניומארק) - חברתה המתנשאת של טניה.
טום בייקר (מקס בואסט) - תלמיד חנון בבית ספר, שהפך פעיל מבחינה מינית.
דן (דניאל אינגס) - אחד מן הבחורים שג'ין נפגשת איתם בלילה.
גברת אפלונג (דורין בלסטוק) - אמו של אריק אשר מעודדת אותו להשתתף בכנסייה כמו כולם.
אוקטובי (קאדים רמזי) - תלמיד שמתחבר עם לילי אחרי ריקודי בית הספר.
המנהלת "הופ" (ג'מימה קירק) - מנהלת התיכון החדשה, שמגיעה בעונה השלישית. מקיימת שינויים משמעותיים בתיכון ובחינוך המיני.
צוות הדמויות והשחקנים > דמויות אורחות

טים (טובי ויליאמס) - הופיע בפרק 2 בלבד. אחד המטופלים של ג'ין.
שרה (לו קורפילד) - הופיעה בפרק 3 בלבד. אם לשלושה שהייתה עם מייב במרפאה.
זמרת בלהקה (עזרא פורמן) - הופיעה בפרק 7 בלבד. זמרת המופיעה בנשף בית הספר.
סקירה > סקירת סדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | הוזרמה לראשונה (ארצות הברית) | הוזרמה לראשונה (ארצות הברית) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 8 | 8 | 11 בינואר 2019 | 11 בינואר 2019 |
|  | 2 | 8 | 8 | 17 בינואר 2020 | 17 בינואר 2020 |
|  | 3 | 8 | 8 | 17 בספטמבר 2021 | 17 בספטמבר 2021 |
|  | 4 | 8 | 8 | 21 בספטמבר 2023 | 21 בספטמבר 2023 |
סקירה > עונה 1

| מספר הפרק בסדרה | מספר הפרק בעונה | כותרת הפרק | בימוי | תסריט | תאריך שידור מקורי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 | פרק 1 | בן טיילור | לורי נאן | 11 בינואר 2019 |
| 2 | 2 | פרק 2 | בן טיילור | לורי נאן | 11 בינואר 2019 |
| 3 | 3 | פרק 3 | בן טיילור | סופי גודהארט | 11 בינואר 2019 |
| 4 | 4 | פרק 4 | בן טיילור | לורי נאן ולורה ניל | 11 בינואר 2019 |
| 5 | 5 | פרק 5 | קייט הרון | סופי גודהארט ולורה האנטר | 11 בינואר 2019 |
| 6 | 6 | פרק 6 | קייט הרון | לורי נאן ופרדי סיבורן | 11 בינואר 2019 |
| 7 | 7 | פרק 7 | קייט הרון | סופי גודהארט | 11 בינואר 2019 |
| 8 | 8 | פרק 8 | קייט הרון | לורי נאן | 11 בינואר 2019 |
סקירה > עונה 2

| מספר הפרק בסדרה | מספר הפרק בעונה | כותרת הפרק | בימוי | תסריט | תאריך שידור מקורי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 9 | 1 | פרק 1 | בן טיילור | לורי נאן | 17 בינואר 2020 |
| 10 | 2 | פרק 2 | סופי גודהארט | לורי נאן ומאוואן ריזוואן | 17 בינואר 2020 |
| 11 | 3 | פרק 3 | סופי גודהארט | סופי גודהארט | 17 בינואר 2020 |
| 12 | 4 | פרק 4 | אליס סיברייט | לורי נאן ורוזי ג'ונס | 17 בינואר 2020 |
| 13 | 5 | פרק 5 | אליס סיברייט | לורי נאן וריצ'רד גאד | 17 בינואר 2020 |
| 14 | 6 | פרק 6 | בן טיילור | סופי גודהארט | 17 בינואר 2020 |
| 15 | 7 | פרק 7 | בן טיילור | לורי נאן | 17 בינואר 2020 |
| 16 | 8 | פרק 8 | בן טיילור | לורי נאן | 17 בינואר 2020 |
סקירה > עונה 3

| מספר הפרק בסדרה | מספר הפרק בעונה | כותרת הפרק | בימוי | תסריט | תאריך שידור מקורי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 17 | 1 | פרק 1 | בן טיילור | לורי נאן | 17 בספטמבר 2021 |
| 18 | 2 | פרק 2 | בן טיילור | סופי גודהארט | 17 בספטמבר 2021 |
| 19 | 3 | פרק 3 | בן טיילור | לורי נאן ואליס סיברייט | 17 בספטמבר 2021 |
| 20 | 4 | פרק 4 | רוניירארו מאפפומו | סלינה לים | 17 בספטמבר 2021 |
| 21 | 5 | פרק 5 | בן טיילור | מוואן ריזוואן | 17 בספטמבר 2021 |
| 22 | 6 | פרק 6 | רוניירארו מאפפומו | תמי וילקי | 17 בספטמבר 2021 |
| 23 | 7 | פרק 7 | רוניירארו מאפפומו | סופי גודהארט | 17 בספטמבר 2021 |
| 24 | 8 | פרק 8 | רוניירארו מאפפומו | לורי נאן | 17 בספטמבר 2021 |
סקירה > עונה 4

| מספר הפרק בסדרה | מספר הפרק בעונה | כותרת הפרק | בימוי | תסריט | תאריך שידור מקורי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 25 | 1 | פרק 1 | דומיניק לקלרק | לורי נאן | 21 בספטמבר 2023 |
| 26 | 2 | פרק 2 | דומיניק לקלרק | טרוי האנטר | 21 בספטמבר 2023 |
| 27 | 3 | פרק 3 | דומיניק לקלרק | קרישנה איסתא | 21 בספטמבר 2023 |
| 28 | 4 | פרק 4 | מישל סאוויל | סלינה לים | 21 בספטמבר 2023 |
| 29 | 5 | פרק 5 | מישל סאוויל | אית'ן הארווי | 21 בספטמבר 2023 |
| 30 | 6 | פרק 6 | אליסה מקללנד | אנאליסה ד'אינלה | 21 בספטמבר 2023 |
| 31 | 7 | פרק 7 | אליסה מקללנד | בלה היסום | 21 בספטמבר 2023 |
| 32 | 8 | פרק 8 | אליסה מקללנד | ת'ארה פופולה | 21 בספטמבר 2023 |
הפקה > יצירת הסדרה

ב-28 בנובמבר 2017 פורסם שנטפליקס תממן את יצירת הסדרה. הסדרה נוצרה על ידי לורי נאן עם בן טיילור. מפיקי הסדרה כללו את ג'יימי קמפבל וג'ואל וילסון באמצעות חברת ההפקה שלהם "Eleven Film". ב-4 בדצמבר 2018 פורסם שבכורת הסדרה תהיה בכל הפלטפורמות של נטפליקס ב-11 בינואר 2019. ב-1 בפברואר 2019 פורסם שנטפליקס חידשה את הסדרה לעונה שנייה, והקרנתה החלה ב-17 בינואר 2020.
הפקה > ליהוק

ב-17 במאי 2018 פורסם שג'יליאן אנדרסון, אייסה באטרפילד, שוטי גטווה, קונור סווינדלס וקדאר ויליאמס-סטירלינג לוהקו לתפקיד ראשי בסדרה. ב-16 ביולי 2018 פורסם שג'יימס פיורפוי לוהק לתפקיד משני בסדרה.
הפקה > צילום

הצילומים לסדרה התקיימו ב"Wye Valley" שבווילס ובאנגליה, וכללו מקומות מ"Llandogo" שבמונמאוטשייר. הסצנות של בית הספר צולמו בקמפוס לשעבר של אוניברסיטת דרום ויילס שב"Caerleon" שבניופורט.
הפקה > מתאמת אינטימיות

זוהי ההפקה הראשונה של נטפליקס שבה הועסקה מתאמת אינטימיות, איטה אובראיין (אנ').
הפקה > הפצת הסדרה

ב-2 בינואר 2019 פורסם הטריילר הרשמי של הסדרה. ב-11 בינואר 2019 הסדרה שודרה בכל הפלטפורמות של נטפליקס.
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמדות | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרסי האקדמיה האוסטרלית הבינלאומית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה | סדרת הקומדיה הטובה ביותר | חינוך מיני | מועמדות |  |
| 2024 | פרס התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה | סדרת הקומדיה הטובה ביותר | חינוך מיני | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  White, Peter (25 September 2021). "'Sex Education' Renewed For Season 4 At Netflix". Deadline Hollywood. Retrieved 25 September 2021.
↑  "'Sex Education' Star Asa Butterfield Says Working With Intimacy Coordinator Helped Cast "Find Our Boundaries"". The Hollywood Reporter (באנגלית). נבדק ב-2020-07-20.
↑  Patrick Frater, ‘Barbenheimer’ Duo and ‘Killers of the Flower Moon’ Lead Australia’s AACTA International Awards Nominations, Variety, ‏2023-12-15 (באנגלית אמריקאית)
↑  Jack Dunn, ‘Red, White & Royal Blue,’ ‘The Last of Us’ and ‘Heartstopper’ Win Top Prizes at New York GLAAD Media Awards, Variety, ‏2024-05-12 (באנגלית אמריקאית)
הקמפוס לשעבר של אוניברסיטת דרום ויילס ששימש כבית הספר שבו צולמה הסדרה
שדה משחק הכדורגל

איור שדה המשחק עם סימוני מידות. לחצו לצפייה בגודל מלא.
שדה משחק הכדורגל הוא שטח מוגדר למשחק הכדורגל, העשוי דשא או דשא מלאכותי, וחייב להיות בצבע ירוק. ממדי המגרש ודרכי סימונו מוגדרים בחוקת משחק הכדורגל כחוק 1: שדה המשחק.
ממדים

קו האורך של שדה חייב להיות ארוך מקו השער, כדי לתת למגרש צורה מלבנית.
ממדים
אורך: מינימום 90 מטרים, מקסימום 120 מטרים.
רוחב: מינימום 45 מטרים, מקסימום 90 מטרים.
משחקים בינלאומיים
אורך: מינימום 100 מטרים, מקסימום 110 מטרים.
רוחב: מינימום 64 מטרים, מקסימום 75 מטרים.
סימונים

ישנם מספר סימוני חובה בשטח שדה המשחק.
שדה המשחק - רוחבם של כל קווי המגרש יהיה 12 סנטימטרים. שדה המשחק מחולק לשני חצאים שווים. נקודת המרכז תסומן בעיגול, ומסביבה מסומן מעגל ברדיוס 9.15 מטרים.
רחבת השער - בכל אחד מצדי המשחק, במרחק של 5.5 מטר מכל עמוד שער, יש לסמן בזווית ישרה לקו השער את רחבת השוער, באורך של 5.5 מטר. קווים אלו יחוברו ביניהם בקו מקביל לקו השער.
רחבת העונשין - בכל אחד מצדי המשחק, במרחק של 16.5 מטר מכל עמוד שער, יש לסמן בזווית ישרה לקו השער את רחבת העונשין, באורך של 16.5 מטר. קווים אלו יחוברו ביניהם בקו מקביל לקו השער.
נקודת עונשין - בכל רחבת עונשין, תסומן בעיגול נקודה במרחק 11 מטרים מנקודת האמצע שבין שני עמודי השער.
קשת רחבת העונשין - בכל רחבת עונשין, תסומן קשת עיגול ברדיוס 9.15 מטרים מנקודת העונשין. קשת זאת תסומן רק מחוץ לרחבת העונשין.
אזור טכני - מחוץ לתחומי המגרש מסומן אזור טכני בו רשאים אנשי הצוות והשחקנים המחליפים להימצא.
סימונים > סימוני הקרן

בכל פינה של המגרש יוצב דגל קרן, שגובהו לפחות 1.5 מטר וקצהו לא מחודד. מסביב דגל הקרן יש לסמן ברדיוס מטר את קשת הקרן. קשת זאת תסומן רק בתוך שטח המגרש.
סימונים > שערים

יש למקם את השערים במרכזו של קו השער. על השערים להיות בנויים משני עמודים מאונכים, ומחוברים ביניהם בקורה נוספת.
מידות - המרחק בין עמודי השער הוא 7.32 מטרים, ובין הקורה העליונה לקרקע הוא 2.44 מטרים.
צבע - על עמודי השער להיות לבנים.
בטיחות - השערים חייבים להיות מקובעים לקרקע. ניתן להשתמש בשערים ניידים אך ורק אם הם עונים על דרישה זו.
חומר - על עמודי השער להיות עשויים עץ, מתכת, או חומר אחר אשר מאושר מראש.
צורה - על עמודי השער להיות בצורה מלבנית, עגולה או אליפטית, ואסור שיהוו סכנה לשחקנים.
חוקים נוספים

חל איסור על פרסום בשדה המשחק וציודו, כולל רשתות השערים והאזורים שהן תוחמות, ובדגלי הקרן.
ניתן לסמן סימון מחוץ לשטח שדה המשחק, במרחק 9.15 מטרים מקשת הקרן ובזווית ישרה, אשר יעזור להבטיח שמירת מרחק בעת ביצוע בעיטת קרן.
שופטים מורשים להשתמש בספריי נעלם בעת בעיטה חופשית.
אדם גרנט

| --- | --- |

 לידה:  13 באוגוסט 1981 (בן 43) וסט בלומפיליד, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית
 מקום מגורים:  פנסילבניה, ארצות הברית
 ידוע בשל:  דעותיו ועבודתו על חקר האלטרואיזם בארגונים
 השכלה:  אוניברסיטת מישיגן (2006)  הרווארד קולג' (2003)  תיכון פויאלפ  תיכון וסט בלומפילד 
 תקופת הפעילות:  מ-2003
 מקצוע:  פרופסור לפסיכולוגיה ארגונית
 מעסיק:  אוניברסיטת פנסילבניה, בית הספר וורטון 
 פרסים והוקרה:  APA Distinguished Scientific Award for an Early Career Contribution to Psychology (2011) 
 חתימה:   
 www.giveandtake.com
 
אדם גרנט (באנגלית: Adam M. Grant) (נולד ב-13 באוגוסט 1981); הוא פרופסור לפסיכולוגיה בבית הספר וורטון למנהל עסקים באוניברסיטת פנסילבניה. הוא המרצה הקבוע הצעיר ביותר באוניברסיטה, ובאותה עת המרצה שזכה לציונים הגבוהים ביותר. הוא מחברו של רב-המכר "תן וקח" (Give and Take: A Revolutionary Approach to Success).
ביוגרפיה

נולד ב-13 באוגוסט 1981, בן לעורך דין ולמורה, וגדל בפרבר של דטרויט. הוא מעיד על עצמו שהיה ילד עליז אם כי חנון, וסבל מאלרגיות שונות. בילדותו שאף להיות שחקן כדורסל מקצועי, והתאמן כמעט באובססיביות על קליעות לסל, לפעמים תוך ויתור על ארוחת הערב עד שהשיג את מספר הקליעות שרצה.
סיים לימודי תואר ראשון בפסיכולוגיה בהצטיינות יתרה באוניברסיטת הרווארד בבוסטון, וקיבל תואר שני ותואר שלישי בפסיכולוגיה ארגונית מאוניברסיטת מישיגן.
ביוגרפיה > פיתוח תזת ההנעה באמצעות נתינה

בעת היותו סטודנט לתואר ראשון, עבד למחייתו כאיש מכירות למודעות בסדרת מדריכי הטיולים "לטס גו" (Let's Go). לדבריו, הוא היה איש מכירות גרוע, ולא הביא הכנסות לחברה, עד שפגש סטודנטית שהצליחה בעבודתה וכך מימנה את לימודיה. לדבריו, ברגע שהבין את התועלת שתצמח לעובדים עצמם מהצלחה במכירות, החל לנהל עם מפרסמים שיחות אגרסיביות יותר. בתוך שנה שבר את שיא המכירות של החברה, וקודם למשרת מנהל מחלקת המודעות.
כסטודנט לתואר שני בפסיכולוגיה ארגונית, החליט גרנט לעשות ניסוי בחשיפת הגורמים לתפוקה בעבודה, ובחר בקבוצת טלפנים שעבדו בגיוס תרומות לאוניברסיטה. הוא הפגיש את הטלפנים עם סטודנט לשעבר, שעבד כטלפן והסתייע בתרומות שגויסו בכך שקיבל מלגת לימודים. בעקבות שמיעת הסיפור, עלתה תפוקת התרומות שגויסו בעשרות אחוזים. גרנט חזר על הניסוי חמש פעמים, כדי לנסות לשלול השפעה של גורמים חיצוניים, מלבד שיחות המוטיבציה. האפשרות להציג את ההשפעה של השיחות בתוצאות מספריות, כמו משך השיחות וסכומי הכסף שגויסו, הביאו לפרסומו של גרנט בקרב חוקרים מהאקדמיה בתחום של פסיכולוגיה ארגונית, כמו גם של מנהלים מהתעשייה שהתרשמו מעלותה הנמוכה של השיטה, ומתוצאותיה המידיות.
בניסוי אחר שהגה גרנט, הוא תלה שני שלטים מעל שני כיורים לשטיפת ידיים בבית חולים. באחד רשם: "שמירה על היגיינה מונעת מכם להידבק במחלות", ובשני כתב: "שמירה על היגיינה מונעת מחולים להידבק במחלות". את השפעתם של השלטים העריך גרנט באופן פשוט, על ידי מדידה של כמות הסבון שנצרכה בכל כיור. התוצאה הייתה מובהקת מאוד: בעמדה השנייה השתמשו ב-33% יותר סבון.
בחלוקה גסה, גרנט מחלק את בני האדם ל"נותנים", "משווים" ול"לוקחים". התזה שהוא מקדם גורסת, של"נותנים" כדאי מאוד לתת ל"נותנים" אחרים ול"משווים", גם מבלי לצפות לתמורה מידית. לטענתו, הנתינה כדאית הן מבחינה תועלתנית, מפני שבמקרים רבים הנותן מקבל תמורה ממשית בחזרה; וגם מבחינה ערכית - באמצעות תחושת הסיפוק והמשמעות לחיים.
גרנט מרצה כיום בבית הספר וורטון באוניברסיטת פנסילבניה. הוא זכה בתואר המרצה המצטיין בכל הקורסים אותם הוא מלמד. מחקריו עוסקים בגורמי הנעה (מוטיבציה) בעבודה, חקר הפסיכולוגיה של הנתינה והעזרה לזולת, פיתוח תחושות של משמעות ושביעות רצון בעבודה, יוזמה ומנהיגות.
גרנט נודע בקרב תלמידיו ועמיתיו כאדם המממש בעבודתו ובחייו הפרטיים את אופן ההתנהגות בחברה שהוא מקדם. בניגוד לאנשי אקדמיה רבים במעמדו, פרטי ההתקשרות איתו בדוא"ל וברשתות החברתיות גלויים, והוא נוהג לענות בעצמו לכל פניה ובקשת סיוע בתחומי התמחותו, ובעצות כלליות בענייני עבודה, קריירה ותכנון זמן.
גרנט מרצה על משנתו האלטרואיסטית ועל ממצאיו האקדמיים בפני ארגונים הידועים בהדגשתם את המצוינות, וביניהם: גוגל, ה-NFL, פיקסאר, גולדמן סאקס, פייסבוק, מיקרוסופט, אפל, ארגון האומות המאוחדות, הפורום הכלכלי העולמי, הצבא האמריקאי, חיל הים האמריקאי, חיל האוויר האמריקאי.
תחביביו

גרנט היה קופץ לבריכה ברמה לאומית; הוא השתתף פעמיים במשחקים האולימפיים לצעירים כחבר נבחרת ארצות הברית, ולאחר מכן שימש כמאמן הנבחרת של האוניברסיטה. כמו כן, הופיע במשך כעשור כקוסם מקצועי.
כתביו > ספרים

Give and Take: A Revolutionary Approach to Success (2013)
Originals: How Non-Conformists Move the World (2016)
Option B: Facing Adversity, Building Resilience, and Finding Joy. (2017; with Sheryl Sandberg)
Think Again: The Power of Knowing What You Don't Know (2021).
כתביו > ספריו שתורגמו לעברית

"תן וקח – גישה מהפכנית להצלחה", מאנגלית יוסי מילוא, הוצאת כנרת זמורה ביתן, 2017
"מיוחדים: איך המהפכנים הגדולים שינו את העולם ואיך גם אתם יכולים", מאנגלית יכין אונא, הוצאת כנרת זמורה ביתן, 2018
"תחשבו שוב, הכוח להטיל ספק", מאנגלית דנה אלעזר-הלוי, הוצאת מטר, 2022
כתביו > מאמרים

יותר מ-70 מאמרים בכתבי עת מובילים, ביניהם:
Rethinking the extraverted sales ideal: The ambivert advantage, Psychological Science, 24 (6), 1024 - 1030
Grant, A. M., Berg, J. M., & Cable, D. M., Job titles as identity badges: How self-reflective titles can reduce emotional exhaustion, Academy of Management Journal, 2013
Grant, A. M., Rocking the boat but keeping it steady: The role of emotion regulation in employee voice, Academy of Management Journal, 2013
Sonenshein, S., Dutton, J. E., Grant, A. M., Sutcliffe, K., & Spreitzer, G., Growing at work: Employees’ interpretations of progressive self-change in organizations, Organization Science, 24: 552-570
Grant, A. M., Leading with meaning: Beneficiary contact, prosocial impact, and the performance effects of transformational leadership, Academy of Management Journal, 55: 458-476
Grant, A. M., Giving time, time after time: Work design and sustained employee participation in corporate volunteering, Academy of Management Review, 37: 589-615
Grant, A. M., & Patil, S. V., Challenging the norm of self-interest: Minority influence and transitions to helping norms in work groups, Academy of Management Review, 37: 547-568
Grant, A. M., & Dutton, J. E., Beneficiary or benefactor: The effects of reflecting about receiving versus giving on prosocial behavior, Psychological Science, 23: 1033-1039
רשימת מאמרים
פרסים והשגים

להלן רשימה חלקית של הפרסים העיקריים שזכה בהם:
פרס המדען המתחיל מהאגודה האמריקנית לפסיכולוגיה, 2011
פרס המצוינות מטעם האקדמיה לניהול (AOM)
פרס המדען המתחיל מהחברה לפסיכולוגיה תעשייתית וארגונית (SIOP)
פרס אוונס על המאמר הטוב ביותר מהחברה לפסיכולוגיה תעשייתית וארגונית (SIOP)
פרס לתזה לתואר השני ממוסד המדע הלאומי (NSF)
ברשימת 40 המרצים הטובים ביותר למינהל עסקים מתחת לגיל 40, של המגזין ביזנסוויק
הערות שוליים

↑  Patients’ Health Motivates Workers To Wash Their Hands, Association for Psychological Science - APS (באנגלית)
↑  גרנט דורג במקום ה-47 ברשימת הקופצים לבריכה הטובים בארצות הברית בשנת 1999.
↑   אדם גרנט מציג את ספרו החדש, "תן וקח", בצורת סיפור שהוא מספר תוך הדגמות באמצעות להטוטי קלפים, סרטון  באתר יוטיוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007454836905171  PLWABN: 9810672524505606  BIBSYS: 13033451  BNE: XX5443990  BnF: cb16727953c (data)  CiNii: DA1789367X  GND: 1034540467  ICCU: UBOV356545  ISNI: 0000 0003 8416 5277  LCCN: n2012065680  MusicBrainz: 364a5d72-22ad-40e5-81f1-de0fa1c698ac  NDL: 001159625  NKC: xx0183196  NLK: KAC201317406  NSK: 000619775  NTA: 364135883  RERO: 02-A023991263  SNAC: w6m62w8k  SUDOC: 169290271  VIAF: 274149386   WorldCat (עם VIAF): 274149386
רפורמת 1861

רפורמת 1861 או רפורמת האיכרים של 1861 (ברוסית: Крестьянская реформа 1861 года) הייתה רפורמה בשיטת המשק שבוצעה באימפריה הרוסית.  בבסיס הרפורמה עמד צו קיסרי מה-19 בפברואר 1861 והייתה זו הראשונה, וגם החשובה ביותר, בין הרפורמות הליברליות שהועברו באימפריה הרוסית בתקופת שלטונו של הצאר אלכסנדר השני, קיסר רוסיה. רפורמה משמעותית זו, ביטלה את שיטת הצמיתות שהייתה נהוגה עד אותה תקופה ובכך השפיעה ישירות על חייהם של רוב נתיניה של האימפריה, וסימנה עידן חדש בכלכלתה החקלאית של רוסיה.
רקע

הצעדים הראשונים לביטול שיטת הצמיתות בוצעו עוד בתקופת אלכסנדר הראשון בשנת 1803. בין השנים 1816 ל–1819 בוטלה שיטת הצמיתות בגוברניות הבלטיות (בשטחי לטביה ואסטוניה של היום). במהלך השנים היה אחוז תושבי רוסיה בעלי מעמד צמית קבוע יחסית ועמד על כ-45% במהלך המאה ה-18 והמאה ה-19. על פי מפקד אוכלוסין שנערך בשנת 1859, היו במעמד זה כ-23.1 מיליון תושבים - כ-37%. אומנם, בחלק מהגוברניות לא היו צמיתים כלל, אך לעומת זאת היו כ-69% מתושבי גוברניית סמולנסק צמיתים.
בין הסיבות העיקריות לרפורמה ניתן לציין את המשבר הכלכלי ואת מהומות האיכרים שלאחר מלחמת קרים הכושלת. האיכרים קיוו שהשתתפותם בלחימה תיתן להם חופש, אך התקוות לא התגשמו. בנוסף לכך, על עצם שיטת הצמיתים הנהוגה ברוסיה, הייתה ביקורת קשה מחוץ לגבולות המדינה והממשל התקשה לעמוד בה.
הכנת הרפורמה

להכנת הרפורמה ב-3 בינואר 1857 הוקמה ועדה מיוחדת בהשתתפות 11 אנשים. הם סיימו את העבודה והמלצות הוועדה אושרו ב-20 בנובמבר 1858. הוועדה עבדה רק על עקרונות ולא החליטה על השלבים המעשיים של הרפורמה. במשך מספר שנים נערכו דיונים על היישום ותוך כדי הדיונים הוכנסו שינויים משמעותיים לתוכן הרפורמה. בסופו של דבר, בינואר 1861 החלו דיונים במועצה המדינית.
ב-19 בפברואר (3 במרץ לפי הלוח הגרגוריאני) חתם הקיסר אלכסנדר השני על הצו ופרטיו פורסמו תוך יומיים.
תוכן הרפורמה

להלן התנאים הראשיים של הרפורמה:
האיכרים קיבלו חופש אישי וזכות לרכוש פרטי.
בעלי האדמות שמרו על האדמות, אך היו צריכים לתת לאיכרים חטיבת קרקע לשימוש פרטי.
עבור שימוש בחטיבת קרקע האמורה האיכר היה צריך לעבוד עבור בעל האדמות ולשלם מס ללא זכות ויתור על חכירת הקרקע במשך 9 שנים.
גודל חטיבת קרקע והתמורה היו צריכים לקבל ביטוי בנייר מיוחד שהיה צריך לקבל אישור של צד שלישי בלתי תלוי.
לאיכר הייתה זכות לקנות את חטיבת קרקע האמורה ועד אז הוא היה במעמד "חייב זמנית"
אורגנו זכויות וחובות של הממשל המקומי בכפרים
ביצוע הרפורמה

מחשש למהומות, הממשל התארגן במיוחד. ואכן, תחזיות אלו התממשו: החלו מהומות האיכרים שלא היו מרוצים מתנאי הרפורמה.
ביצוע הרפורמה היה תלוי בכך שבעל האדמות והאיכרים יחתמו על מסמך המגדיר את תנאי היישום הרפורמה במקום ספציפי. כעבור שנתיים טרם נחתמו כ-60% מהמסמכים.
בחלק מהגוברניות, עלות האדמות שבעלי האדמות ביקשו הייתה גבוהה בהרבה מהמחיר בשוק. הדבר רק הגביר את הבעיות ביישום הרפורמה. לאחר מרד בפולין בשנת 1863 הוגדרו שינויים ברפורמה. עלויות הקרקע הוקטנו בכ-20%. חרף הרפורמה והתיקונים שהוכנסו בה, בשנת 1881 כ-15% מהאיכרים טרם רכשו את האדמות ונשארו במעמד "חייב זמני". בחלק מהגוברניות, אחוז זה הגיע ל-44% מכלל האיכרים.
המצב הקשה ביותר היה בצפון האימפריה - שם צמיתים קיבלו את חירותם, אך למעשה נותרו ללא אדמות לעיבוד. לעומת זאת, בחלקים אחרים של המדינה, האיכרים ששוחרו הפכו לבעלי רוב האדמות המעובדות.  תוצאותיה של רפורמת שחרור הצמיתים לא היו משביעות רצון, כי מצב אותם איכרים עניים נעשה אף קשה יותר ממה שהיה בהיותם צמיתים.
הרפורמה לא כללה צמיתים של המדינה. צמיתים אלו שוחררו בשנת 1866 בתנאים טובים יותר מיתר הצמיתים.