stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בליץ בדקר
ההפצצות

ב-28 במרץ 1942 הפציצו מפציצי חיל האוויר המלכותי הבריטי את העיר הגרמנית ליבק, שהבתים במרכזה ההיסטורי היו עשויים עץ וגרם לנזק רב ולכ-1,000 הרוגים. בתגובה הורה היטלר על הפצצות-תגמול על יעדים בעלי משמעות תרבותית והיסטורית באנגליה.
ב-23 באפריל הותקפה אקסטר בשני יעפי התקפה. נזק כבד נגרם למרכז ההיסטורי ו-70 איש נהרגו. העיר הופצצה שנית ב-3 במאי.
ב-25 וב-26 באפריל הותקפה באת' ונהרסו בה 19,000 מבנים. ב-28 באפריל הותקפה יורק וב-27 וב-29 הותקפה נוריץ'.
בעקבות "הפצצת האלף" במסגרתו תקף חיל האוויר המלכותי את העיר קלן בלילה שבין  30 ל-31 במאי הופצצה העיר קנטרברי, במטרה להרוס את קתדרלת קנטרברי, ב-31 במאי וב-2 ו-6 ביוני.
ההפצצות גבו את חייהם של 1,637 אזרחים, 417 מתוכם בעיר באת'. למעלה מ-50,000 מבנים נהרסו, רובם מבני מגורים. בין המבנים בעלי החשיבות שנפגעו נמנים קתדרלת אקסטר, הגילדהול של יורק, אולמות הכנס של באת' ועוד. עם זאת לקתדרלת קנטרברי, אחד המקומות החשובים והסמליים ביותר עבור הנצרות האנגליקנית, שפגיעה בה יכלה להסב נזק מורלי גדול, נגרם נזק שולי. הערים שנפגעו הציגו יכולת עמידה ושיקום.
רבים ממטוסי הלופטאווה הופלו על ידי הנ"מ הבריטי ובכך נגרם לחיל האוויר הגרמני נזק תוך התקפת יעדים חסרי-ערך מבחינה אסטרטגית.
הערות שוליים

↑  Exeter was a jewel – we have destroyed it
| הבליץ |
| --- | --- | --- |
| קרבות | באת' • בדקר • בריסטול • ברמינגהאם • ליברפול • מנצ'סטר • קובנטרי |  |
| ערכים נוספים | אנדרטת הכבאים הלאומית • השרפה הגדולה השנייה של לונדון • להפציץ את אנגליה • מגילת הכבוד לאזרחי בריטניה חללי מלחמת העולם השנייה • סנט פול שורדת |  |
בני סיידא

אין תמונה חופשית
בני סיידא הוא בשלן, מעביר סדנאות בישול ומחברם של ספרי בישול.
ביוגרפיה

סיידא נולד וגדל בטבריה כבן יחיד בין שלוש אחיות. אמו ממוצא סורי, אביו ממוצא עיראקי, שהיו בעלי חנות מכולת סמוכה לבית. בצבא, שירת בשלישות בבסיס רמת דוד בגדוד נ"מ.
סיידא הוא בהכשרתו המקצועית פיזיותרפיסט. במשך שנים נהג לפרסם ספרי בישול במקביל לעבודתו זו ורק לקראת שנות הפרישה החליט להתמקד בלעדית בספרי בישול וסדנאות בישול. סיידא אינו מגדיר עצמו כ"שף" (שכן זוהי אינה הכשרתו המקצועית) אלא כ"בשלן". עם זאת, עוד קודם לכן היה מחבר פורה של ספרי בישול. סיידא אינו מתמקד בסוג מסוים של בישול (אם כי בתחילת דרכו התמקד בבישול ביתי "פשוט" בסגנון ים תיכוני). ספריו הראשונים התאפיינו בעיצוב כמעט-ספרטני בניגוד ל"אלבומי" הבישול שפורסמו בשנות ה-80, וגם כיום טוענים מבקריו כלפיו כי ספריו אינם זוכים, בשל קצב ההוצאה המהיר, לעיצוב גרפי מושך. ייתכן שהוא מחבר מספר ספרי הבישול הפורה ביותר בישראל. כמה מספריו אף תורגמו לאנגלית ולרוסית.
נשוי לסופי, מורה בגמלאות ואב לשלושה.
מספריו

(על-פי סדר אלפביתי, בהוצאת מודן):
אוכל טבעוני טעים ומהיר (2014)
אוכלים בחוץ - מדריך למסעדות טובות ושוות לכל כיס
אוכל של אמא (2012)
אורז ואיטריות
אפשר גם בלי בשר
ארוחות מפנקות
ארוחות שחיתות (1995)
בישול בלקני
בני סיידא מבשל
בני ואבי מבשלים (עם אבי ביטון, 2010)
בראנץ'
ברגע האחרון
הכל בסיר אחד (2005)
הכל מחזה עוף (2007)
המון תפוחי אדמה
הפשטידות של בני סיידא
חבל על הזמן
חגיגה ים תיכונית
יופי של סלטים - סלטים משגעים
מאפה מלוח, מאפה מתוק
מאפים פיקנטיים (1996)
מבשלים לפסח
מטעמים על האש
משהו מתוק
מתוק לחג: חנוכה ופורים
מתוק לחג: עוגות לחג
מתוק לחג: פסח ולכל השנה
מתכונים שאספתי בדרך (ספר ה-50) (2012)
סלט אחד גדול
ספר הדבש השלם
ספר העוף (עם אבי ביטון, 2011)
עוגות גבינה
על הדקה: מתכונים קלים להכנה
צ’יק צ’אק במחבת - מאכלים מהירי הכנה
קלות ומהירות - עוגות
קציצות
רק מרק (2005)
בית עזרא

| --- | --- |

מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הדרום
מועצה אזורית: באר טוביה
גובה ממוצע: ‎44 מטר
תאריך ייסוד: 1950
תנועה מיישבת: תנועת המושבים
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 1,072 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎-2.9% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת השפלה מוגדלת) בית עזרא(למפת השפלה רגילה) בית עזרא(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית עזרא(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית עזרא31°44′15″N 34°39′19″E﻿ / ﻿31.7373645430533°N 34.655389967711°E﻿ / 31.7373645430533; 34.655389967711  heמפת היישובים של מועצה אזורית באר טוביה (in English: Be'er Tuvia Regional Council) באדום - בית עזרא בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10

כביש הגישה לבית עזרא
בֵּית עֶזְרָא הוא מושב הנמצא במישור החוף הדרומי, בין אשדוד לאשקלון, ומשתייך לתנועת המושבים. הוא נקרא ע"ש עזרא הסופר, שעלה לארץ מבבל (458 לפנה״ס בקירוב).
היסטוריה

המושב נוסד על ידי עולים מעיראק ב-28 במרץ 1950, על אדמות הכפר בית דראס שתושביו גורשו במלחמת העצמאות. בתחילה היה המקום מעברה ששמה הזמני היה אשדוד א'. בשנת 1991 החלו לתכנן את שכונת ההרחבה. בהרחבה מתגוררות כ-80 משפחות רובן בני מושב שחזרו לגור במושב.
מדרום למושב בית עזרא נמצאת גבעה 69, ששימשה משלט וזירת קרבות במלחמת העצמאות. בקרבתו נמצא גם גשר עד הלום, שבו נבלם הצבא מצרי בניסיונו לפלוש לתל אביב.
חלק מאנשי המושב מתפרנסים מהפרדסים, לולים, חוות סוסים.
היישוב הוא חלק ממועצה אזורית באר טוביה.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  עמנואל הראובני, לקסיקון ארץ ישראל, משרד החינוך ומטח, 2010
↑  מיכל יעקב יצחקי, הלוחם, ישראל היום, 04.05.2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588165705171  VIAF: 317132396   WorldCat (עם VIAF): 317132396
בעיית אפולוניוס

תרשים 1. בעיית אפולוניוס העשירית: בניית מעגל משיק לשלושה מעגלים נתונים (צבועים בשחור). פתרון אפשרי אחד בורוד.
תרשים 2. כל 8 הפתרונות לבעיה העשירית, מוצגים כ 4 זוגות לפי צבע. המעגלים הנתונים צבועים בשחור.
בגאומטריה אוקלידית, בעיית אפולוניוס  או בעיית המגעים מוגדרת כבניית מעגל שמשיק לצירוף כלשהו של שלושה אובייקטים במישור: נקודה, קו ישר ומעגל . אפולוניוס מפרגה (בקירוב 262 לפנה"ס עד 190 לפנה"ס) פרסם את הבעיה המפורסמת בעבודתו Ἐπαφαί ("משיקיים") אך לא נתן לה את כל הפתרונות האפשריים; עבודה זו אבדה, אך דיווח על תוצאותיו נכתב על ידי פאפוס מאלכסנדריה בן המאה ה-4 ושרד.
מספר הצירופים בין שלושת האובייקטים הוא עשרה. פאפוס התייחס למקרה של שלושה מעגלים כבעיה העשירית והקשה מכולן. לעיתים בעיית אפולוניוס מתייחסת אליה בלבד. בשנת 1600 פתר פרנסואה וייט את כל עשרת המקרים בעזרת סרגל ומחוגה.
האובייקטים יכולים לחתוך זה את זה, אך נהוג להתייחס למקרים בהם הם נפרדים זה מזה.
לבעיה העשירית יש שמונה פתרונות אפשריים (אחד מהם בתרשים 1). יש שמונה מעגלים אפשריים שמשיקים לשלושת המעגלים הנתונים (תרשים 2). כל מעגל מקיף תת-קבוצה שונה מתוך שלושת המעגלים וליתר המעגלים הוא משיק מבחוץ. ישנן 8 תתי קבוצות אפשריות בקבוצה בה העצמה היא 3, מאחר ש 8 = 23.
| מספר | קוד | אובייקטים נתונים | מספר פתרונות  | דוגמה (פתרון בורוד, האובייקטים בשחור) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | PPP | 3 נקודות | 1 |  |
| 2 | LPP | ישר ו 2 נקודות | 2 |  |
| 3 | LLP | 2 ישרים ונקודה | 2 |  |
| 4 | CPP | מעגל ו 2 נקודות | 2 |  |
| 5 | LLL | 3 ישרים | 4 |  |
| 6 | CLP | מעגל ישר ונקודה | 4 |  |
| 7 | CCP | 2 מעגלים ונקודה | 4 |  |
| 8 | CLL | מעגל ו 2 ישרים | 8 |  |
| 9 | CCL | 2 מעגלים וישר | 8 |  |
| 10 | CCC | 3 מעגלים (הבעיה הקלאסית) | 8 |  |
בומברדייה 415

בומברדייה 415 (Bombardier 415, בשמו הקודם: Canadair CL-415) הוא מטוס ימי מתוצרת קנדה, שייעודו כיבוי שריפות. תכנון המטוס מבוסס על תכנון מטוס ימי אחר של החברה, מדגם קנדאייר CL-215. בארצות הברית משווק המטוס כ"Superscooper", "סופר שואב". בישראל זכה המטוס להכרה לאחר שארבעה מטוסים מדגם זה, של חיל האוויר היווני, השתתפו בכיבוי השרפה בכרמל בדצמבר 2010, וכן בגל השרפות בישראל בנובמבר 2016.
תכנון ופיתוח

ב-1987 החליטה חברת בומברדייה לשפר את המטוסים מדגם CL-215 שמתוצרתה, על ידי החלפת מנועיהם במנועים משופרים יותר מתוצרת פראט אנד ויטני. החלפת המנועים הביאה לשיפור של 15% בביצועי המטוסים, והדגם החדש הוגדר 215T. מעבר להחלפת המנועים הותקנו במערכות המטוסים ובתכנונם האווירודינמי מספר רב של שיפורים, ובהם שיפור בהגאי המטוס, מכשירי תא הטייס, מיזוג בתא הטייס, ושיפורים רבים באוויוניקה ובמערכות האלקטרוניות של המטוס. כלפי חוץ ניכרו ההבדלים שנעשו בשדרג המטוס בעיקר בתוספות האווירודינמיות לכנפי המטוס, להגה הגובה ולהגה הכיוון.
לאור הצלחת הדגם המשודרג, החלה החברה בייצור דגם חדש, שסמלו CL-415. לדגם 415 יש תא טייס משודרג, שיפורים אווירודינמיים, ושינויים במערכת פיזור המים. כמו הדגם הקודם, נועד דגם 415 לאיתור ולכיבוי שריפות יער. טיסתו הראשונה של מטוס מדגם 415 התקיימה ב-6 בדצמבר 1993. מסירה ראשונה של מטוסים ללקוחות הייתה בנובמבר 1994. למטוס שלושה דגמים: דגם 415 הסטנדרטי, לכיבוי שריפות; דגם 415GR, היכול לשאת משקל רב יותר; ודגם 415MP שהוא רב תכליתי, ומשמש למשימות תובלה, חיפוש והצלה.
תכונות ושירות פעיל

דגם 215 כונה "שואב", Scooper, ולפיכך כונה דגם 415 "סופר שואב", Superscooper. בהשוואה לדגם 215, דגם 415 מהיר יותר ויכול לשאת משקל רב יותר, ולפיכך יעיל יותר. דגם 415 יכול לשאוב עד 6,137 ליטרים של מים ממקור מים סמוך, לערב בהם קצף לכיבוי בשעת הצורך, ולהטיל אותם על האש. המטוס נבנה במיוחד כדי שיהיה עמיד בפני שִׁיתוּךְ. למטוס נדרש קטע פנוי של 1,340 מטר כדי להנמיך מגובה של 15 מטר אל פני המים, לאסוף למיכליו 6,137 ליטר בתוך 12 שניות במהלכן הוא טס על פני המים לאורך כ-410 מטר, וממריא שוב לגובה של 15 מטר. עומק מאגר המים (ים, אגם, או כל מאגר מים אחר) אינו צריך לעלות על 2 מטרים ורוחבו של המאגר אינו צריך להיות יותר מ-90 מטרים, כדי שהמטוס יוכל לשאוב את כל התכולה הנדרשת ביעף אחד. המטוס יכול גם לשאוב לאורך נהר, תוך תנועה עם פיתולי הנהר. מהירותו המרבית של דגם 415 היא כ-360 קמ"ש, אך די במהירות זו כדי לבצע תוך שעה תשע גיחות הטלת מים על שרפת יער, כאשר מקור המים למילוי נמצא במרחק 11 ק"מ מן האש. בשעה כזו יכול המטוס להטיל למעלה מ-55,000 ליטרים מים.
בומברדייה 415 זכה בפרס הספרדי היוקרתי Batefuegos de oro (מחבט הזהב, בהקשר למחבט לכיבוי אש), המוענק על ידי ספרד ליחידים, ארגונים ושיטות ללוחמה באש. הפרס ניתן על "ההתקדמות הטכנולוגית הגדולה ביותר בכיבוי אש", והמטוס הוגדר על ידי השופטים "הכלי המוטס היעיל ביותר לכיבוי אש".
מפעילים

| מדינה | מסגרת מפעילה | מס' המטוסים | תת-סוג |
| --- | --- | --- | --- |
| איטליה איטליה | Protezione Civile (הגנה אזרחית) | 15 3 נוספים הוזמנו | 415 |
| ארצות הברית ארצות הברית | כיבוי אש, מחוז לוס אנג'לס | 2 בהשאלה מקוויבק, קנדה | 415 |
| ארצות הברית ארצות הברית | כיבוי אש, מחוז סן דייגו | 2 בהשאלה מקוויבק, קנדה |  |
| יוון יוון | חיל האוויר היווני | 8 | 7 מדגם 415 1 מדגם 415MP |
| מלזיה מלזיה | הסוכנות הימית לאכיפת החוק | הוזמנו 2 | 415MP |
| ספרד ספרד | חיל האוויר הספרדי | 2 2 נוספים הוזמנו | 415 |
| ספרד ספרד | Unidad Militar Emergencias (יחידת החירום הצבאית), צבא ספרד | הוזמנו 2 | 415 |
| צרפת צרפת | Sécurité Civile (הסוכנות להגנה אזרחית ומוכנות למקרי חירום), משרד הפנים | 12 | 415 |
| קרואטיה קרואטיה | חיל האוויר הקרואטי | 6 | 415 |
| קנדה קנדה | המשרד למשאבי טבע וחיות הבר של קוויבק | 8 | 415 |
| קנדה קנדה | המשרד למשאבי טבע של אונטריו | 9 | 415 |
| קנדה קנדה | המשרד למשאבי טבע של ניופאונדלנד ולברדור | 4 | 415 |
| קנדה קנדה | משרד שירותי האוויר של מניטובה | 1 3 נוספים הוזמנו | 415 |
מתוך 77 המטוסים שסופקו ושהוזמנו, התרסקו בתאונות 7 מטוסים, 3 של צרפת, שלושה של איטליה, ואחד של יוון. בתאונות אלו נספו 10 בני אדם.
מאפיינים

מאפיינים כלליים
צוות: 2 טייסים
מושבים נוספים: מושב מתקפל בתא הטייס, 8 מושבים מתקפלים
מטען: 2,900 ק"ג
אורך: 19.82 מטרים
מוטת כנפיים: 28.6 מטרים
שטח כנף: 100 מטרים רבועים
גובה: 8.9 מטרים
משקל ומטען
מטען ייעודי: 2,900 ק"ג
משקל ריק: 12,880 ק"ג
משקל דלק מרבי: 4,650 ק"ג
משקל המראה מרבי (המראה ממסלול קרקעי, מטען להטלה): 19,890 ק"ג
משקל המראה מרבי (המראה ממסלול קרקעי, מטען לא להטלה): 18,600 ק"ג
משקל המראה מרבי (המראה מן המים): 17,170 ק"ג
מטען מרבי (מים או חומרים מעכבי בעירה): 6,140 ק"ג
משקל מרבי לאחר שאיבה: 21,360 ק"ג
משקל נחיתה מרבי: 16,780 ק"ג
מנועים: 2 מנועים מתוצרת פראט אנד וויטני, מדגם PW123AF, המספקים (כל אחד) 2,380 כוח סוס (SHP)
ביצועים
מהירות מרבית: 377 קמ"ש
מהירות שיוט: 333 קמ"ש
מהירות הזדקרות: 126 קמ"ש
טווח: 2,443 קמ"ש
תקרת שירות: 4,500 מטרים
קצב טיפוס: 8.1 מטרים לשנייה
מרחק המראה (מסלול יבשתי): 840 מטרים
מרחק המראה (מסלול ימי): 815 מטרים
מרחק נחיתה (מסלול יבשתי): 675 מטרים
מרחק נחיתה (מסלול ימי): 665 מטרים
עומק מים מינימלי לנחיתה: 1.8 מטרים
הערות שוליים

↑  הערכה, על פי אתר החברה
↑  חטיבת התעופה והחלל של קונצרן בומברדייה רכשה את חברת קנדאייר ב-1986. קנדאייר, שהייתה חברה ממשלתית, צברה עד אותה שנה הפסדי עתק, וממשלת קנדה העדיפה למכור אותה לחברה פרטית במקום לפרקה. ראו כאן ובערך באנגלית.
↑  על פי אתר gizmag.com.
↑  לאתר הפרס ראו כאן (בספרדית).
↑  לציון הזכייה ראו כאן.
↑  השאלה לחודשי השריפות.
↑  השאלה מ-13 בספטמבר עד 13 בדצמבר, בכל שנה.
↑  על פי נתוני ACRO ‏ (Aircraft Crashes Record Office, המשרד לתיעוד תאונות אוויריות).
שלושה מטוסי 415 של חיל האוורי היווני ממלאים את מיכליהם במים מול הכרמל, בעת כיבוי השרפה בכרמל, 2010
מטוס 415 מטיל מים וחומר כיבוי בעת שריפות היער הגדולות ביוון, 2007
בומברדייה 415, מבט מלפנים
ארת ענק ליר

| ארת ענק ליר |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: תוכאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: תוכיים
סוג:: ארת ענק
מין:: ארת ענק ליר
שם מדעי
 Anodorhynchus leari ‏בונפרטה, 1856
תחום תפוצה


ארת ענק ליר (שם מדעי: Anodorhynchus leari) היא מין תוכי בסוג ארת ענק, שמצוי באזור קטן במזרח ברזיל ואנדמי למדינה. תוכי זה מצוי בסכנת הכחדה בטבע. התוכי תואר למדע ב-1856 בידי החוקר שארל לוציאן בונפרטה (אנ').
מאפיינים

תוכי זה הוא אחד מהגדולים בסדרתו ומגיע לאורך 70 עד 75 ס"מ ולמשקל של כ-950 גרם בקירוב. הוא בעל נוצות כחולות וגוונים צהובים על בסיס המקור והאזורים הקרובים. הוא דומה למין הקרוב ארת ענק יקינתונית ובעבר נחשב גם לתת-מין שלו אם כי ישנם מספר הבדלים ביניהם למעט הגודל: נוצותיו כחולות-כהות יותר, הוא חסר גוון ירקרק, בעל ראש אפרפר יותר ובעל כתם עור צהוב סמוך למקור העבה שצורתו שונה.
התוכי מעופף לאורך שטחי הקטינגה (אנ') של ברזיל - אזור מיוער חצי-מדברי בעל צמחייה טרופית. התוכי הוא אוכל זרעים בעל מקור חזק שנועד לפצח אגוזים שונים, בעיקר מהדקל ממין Syagrus coronata. נוסף עליו הוא ניזון גם מזרעי צמחי Dioclea‏, Spondias tuberosa‏, Schinopsis brasiliensis‏, Melanoxylum ואגבה ולעיתים פושט על יבולי תירס ולעיתים גם מהווה מזיק חקלאי.
תוכי זה כיום מצוי בסכנת הכחדה, בעיקר עקב אובדן בתי גידול וקיטוע האוכלוסיות הקטנות ממילא. בעבר התוכי גם ניצוד בידי ציידים.
הערות שוליים

↑  ארת ענק ליר באתר הרשימה האדומה של IUCN
בית הכנסת אהל שלמה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת 
 שימוש:  בית כנסת
 כתובת:  כפר התימנים בשילוח, ירושלים
 מיקום:  ירושלים 
 מדינה:  ישראל
 בעלים:  עטרת כהנים
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1882 – (שוקם ונפתח מחדש ב-2015)
 תאריך פתיחה רשמי:  2015 
 מידות
 גובה:  15 מטר
 מידע טכני
 קיבולת:  50 מקומות ישיבה
 קואורדינטות:  31°46′07″N 35°14′13″E﻿ / ﻿31.7684864212498°N 35.2368509936163°E﻿ / 31.7684864212498; 35.2368509936163
  (למפת ירושלים מוגדלת) אהל שלמה(למפת ירושלים רגילה) אהל שלמה(למפת הרי ירושלים רגילה) אהל שלמה(למפת הרי ירושלים מוגדלת) אהל שלמה
 
בית הכנסת אהל שלמה (היכל יונתן) הוא בית כנסת בכפר התימנים בשילוח ששימש את העדה התימנית, ניטש במאורעות תרצ"ו ונחנך מחדש בתשע"ה (2015).
הקמה, נטישה ושיקום

בשנת 1884 החלה התיישבות של עדת התימנים בכפר התימנים בשילוח ממזרח לעיר העתיקה. ישראל דוב פרומקין הקים במרכז הכפר את בית הכנסת אהל שלמה. רב בית כנסת היה הרב יוסף מַצְ'מוּנִּי, ששימש גם מוח'תאר הכפר ורבו, ושליחי הציבור הקבועים היו הוא והרב יחיא אלמליח. בשנת תרצ"ה, קבל הרב מצ'מוני בפני הרב אברהם אלנדאף על רצונם של מחללי שבת לקרוא בתורה בבית הכנסת. מאוחר יותר, פרשו מהמתפללים מבית הכנסת ופתחו מניין חדש.
בשנת 1938, בשיאם של מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט, אילצו שלטונות המנדט את התושבים לנטוש את המקום, מחשש ששכניהם הערבים ירצחו אותם. לאחר מכן, נכנסה משפחה ערבית, "אבו נאב", להתגורר בבניין בית הכנסת.
ב-2012 פתחה עמותת עטרת כהנים בהליך משפטי, במטרה להחזיר את המבנה לבעליו היהודיים. בית המשפט קיבל את התביעה והוציא צו פינוי למשפחה הערבית שהחזיקה במבנה. בתאריך י"ז באייר התשע"ה (6 במאי 2015) נכנסו יהודים למבנה, שכולל מלבד בית הכנסת גם דירות מגורים. כך, 77 שנה לאחר נטישת בית הכנסת, חודשה פעילותו של בית הכנסת. שר החקלאות אורי אריאל השתתף בחנוכת בית הכנסת, וקבע מזוזה במקום. חלק מבית הכנסת יקרא "היכל יהונתן" על שם יונתן פולארד, כשמו של הבית היהודי הסמוך לבית הכנסת.
ראו גם

בית הכנסת אברהם אבינו
לקריאה נוספת

יהושע בן אריה, ‏השכונות היהודיות שנבנו בירושלים שמחוץ לחומות בשנות השמונים של המאה הי"ט, קתדרה 2, חשוון תשל"ז (נובמבר 1976), עמ' 20–58
בני פרנקל, לתולדות התיישבות התימנים בכפר השילוח, קרדום תשנ"ב 21–23
דרור חוברה, ירושלים של עולי תימן, רסלינג 2018.
הערות שוליים

1 2  דרור חוברה, "וְאַל תָּבוּז כִּי זָּקְנָּה אִּמֶּךָ" (משלי כג, כב) חיכוכים בין אבות – ובין בנים בקרב עולי תימן הראשונים בשכונות ירושלים, ספר עמדו"ת ט (תשע"ח), עמ' 95-87.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 158814874   WorldCat (עם VIAF): 158814874
בועל ארמית

בספרות ההלכה, בועל ארמית הוא יהודי המקיים יחסי מין עם גויה. קיימים איסורים מדאורייתא ומדרבנן על מעשה זה.
האיסור

קיימות מספר דרגות חומרה באיסור בעילת ארמית:
האיסור > איסור חיתון

איסור נישואין עם גוי. התורה כותבת ”וְלֹא תִתְחַתֵּן בָּם, בִּתְּךָ לֹא תִתֵּן לִבְנוֹ וּבִתּוֹ לֹא תִקַּח לִבְנֶךָ”. לפי חלק מהפוסקים איסור זה חל רק על שבעת העממים, ולפי הרמב"ם הוא חל על כל הגויים, בתלמוד הועלתה אפשרות שהאיסור חל רק כאשר הגוי הוא הגבר, והיהודייה צפויה להימשך אחריו., אך הרמב"ם פוסק שהאיסור קיים בשני המצבים של נישואי תערובת.
האיסור > בעילה בפרהסיא

על בעילת גויה בפרהסיא למדו חכמים בתלמוד ממעשהו של פינחס ש"קנאים פוגעין בו", אמנם אף שהיא הלכה, אין מורין כן.
האיסור > בעילה בצנעה

בעילת גויה אסורה גם בצנעה. יש הסוברים שהאיסור בצנעה הוא מדרבנן, איסור שנגזר על ידי בית הדין של החשמונאים, ויש הסוברים שהאיסור הוא מהתורה, וכך הוכיח הרב שאול מורטירה. לשיטה זו התקנה הייתה להעניש את העובר במכת מרדות. העונש על איסור זה הוא מכת מרדות. כאשר לא קיבל העובר על האיסור מלקות בידי בית דין, נאמר בתלמוד שעונשו הוא כרת, לפי הכתוב בנביא: ”בָּֽגְדָ֣ה יְהוּדָ֔ה וְתוֹעֵבָ֛ה נֶעֶשְׂתָ֥ה בְיִשְׂרָאֵ֖ל וּבִירוּשָׁלָ֑͏ִם כִּ֣י ׀ חִלֵּ֣ל יְהוּדָ֗ה קֹ֤דֶשׁ ה' אֲשֶׁ֣ר אָהֵ֔ב וּבָעַ֖ל בַּת־אֵ֥ל נֵכָֽר.”
טעם התקנה הוא מפני חשש לאיסור עבודה זרה
גזרו שהעובר על האיסור לקה כאילו עבר 4 עברות, לפי רב דימי, שסימנן נשג"א:
נידה - הגויות אינן מקפידות על טהרתן ועל נידתן, ואם כן עלול הוא לבוא גם לידי בעילת יהודייה נידה.
שפחה - שמא יבוא לבעול שפחה, האסורה מהתורה מדין "לא תהיה קדשה". מי שאינו מקפיד על בעילת מי שאינה יהודייה, עלול גם לבוא לידי בעילת שפחה.
גויה - שמא מתוך קיום יחסי מין עם הגויה, יבוא גם להתחתן עימה, ולעבור בכך איסור מהתורה "ולא תתחתן בם", כדלעיל.
אשת איש - בבעילת גויה נשואה קיים גם חשש שיבוא לבעול אשת איש יהודייה שאיסורה מדאוריתא, ודינה ביהרג ואל יעבור, למרות שאין יהודי נהרג על בעילת אשת איש גויה.
לפי רבין, הסיבה הרביעית היא "זונה" - מכיוון שיש גויות נשואות המזנות מתחת בעליהן, וכאשר הבועל הוא כהן קיים חשש שמתוך בעילת הגויה יבוא גם לבעול זונה יהודייה, האסורה לכהן מהתורה.
בעקבות איסור זה, בעילת גויה בפרהסיא אסורה ביהרג ואל יעבור, מכיוון שהיא נחשבת כאביזרייהו של גילוי עריות שהם כל איסורי יחסי מין שעונשם מיתה.
לקריאה נוספת

האנציקלופדיה התלמודית, בועל ארמית, כרך ג' עמ' י"ד - ט"ז
הערות שוליים

↑  ספר דברים, פרק ז', פסוק ג'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף ל"ו, עמוד ב'
↑  משנה תורה לרמב"ם, הלכות איסורי ביאה, פרק י"ב, הלכה א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף פ"ב, עמוד א'
↑  ראו למשל במגיד משנה (אישות פרק א הלכה ד), בהשגות הרמ"ך שם, ובארבעה טורים (אבן העזר טז). הרב דוד כוכב כתב שניתן לפרש את דברי המגיד משנה והטור כמתייחסים לעונש ולא לאיסור
↑  ראו למשל בחידושי הר"ן לסנהדרין פב עמוד א
↑  מובא בבאר הגולה לאבן העזר סימן טז
↑  חידושי הר"ן סנהדרין פב עמוד א
↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף פ"ב, עמוד א', מובא להלכה בדברי הרמב"ם הלכות איסורי ביאה, פרק י"ב, הלכה ו'
↑  ספר מלאכי, פרק ב', פסוק י"א
↑  מלחמות השם לרמב"ן על מסכת סנהדרין פב א
בית הכנסת שושנת הזהב (דניפרו)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת 
 מיקום:  דניפרו 
 מדינה:  אוקראינה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1868–1800
 תאריך פתיחה רשמי:  1800 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות קלאסית, אר נובו, קלאסיציזם 
 קואורדינטות:  48°27′50″N 35°03′11″E﻿ / ﻿48.4639°N 35.0531°E﻿ / 48.4639; 35.0531
 אתר רשמי
  (למפת מחוז דניפרופטרובסק מוגדלת) דניפרו קריבי ריה קמיאנסקה ניקופול נובומוסקובסק פולטבה חרקוב דונצק זפוריז'יה חרסון מיק. קירובוגרדבית הכנסת שושנת הזהב(למפת מחוז דניפרופטרובסק רגילה) דניפרו קריבי ריה קמיאנסקה ניקופול נובומוסקובסק פולטבה חרקוב דונצק זפוריז'יה חרסון מיק. קירובוגרדבית הכנסת שושנת הזהב
 
בית הכנסת "שושנת הזהב" בעיר דניפרו נחשב אחד מבתי הכנסת היפים באוקראינה.
בית הכנסת היחיד בעיר בנוי עץ נבנה בשנת 1800 ונשרף בשנת 1833.ורק בשנת 1837 אחרי כל האישורים משלטונות התחילו בבנית בנין החדש מאבן לבית הכנסת. בית הכסת נפתח בשנת 1852. בזמן השלטון הסובייטי שימש המבנה כתיאטרון, ובשנות ה-90 הוחזר לקהילה היהודית בראשות הרב שמואל קמינצקי. בית הכנסת עבר שיפוץ לפי תוכניותיו של האדריכל הישראלי א. דולניק, בסגנון מקדש יווני - דורי קלאסי, בדומה למבני ציבור רבים באוקראינה בתקופה הסובייטית, ונפתח מחדש בשנת 2000. הפסל הישראלי פרנק מייסלר עיצב את פנים בית הכנסת.
ראו גם

בית הכנסת שושנת הזהב (לבוב)
בן האסלמן

| --- | --- |

בן האסלמן
 לידה:  14 במרץ 1898 הולנד רוטרדם, הולנד
 פטירה:  2 במרץ 1984 (בגיל 85) הולנד האג, הולנד
 מקום קבורה:  וסטרפלד 
 מדינה:  ממלכת ארצות השפלה 
 השתייכות:   צבא הולנד
 תקופת הפעילות:  1916–1957 (כ־41 שנים)
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 יושב ראש מטה ההגנה המאוחד
 
בנימין ריכרד פיטר פראנס האסלמן (בהולנדית: Benjamin Richard Pieter Frans Hasselman; ‏14 במרץ 1898 – 2 במרץ 1984) היה גנרל הולנדי אשר שימש כיושב ראש מטה ההגנה המאוחד (מקביל לרמטכ"ל) בין 1953–1957.
ביוגרפיה

האסלמן נולד ברוטרדם ב-14 במרץ 1898. באוקטובר 1916 הוא החל ללמוד באקדמיה הצבאית המלכותית. בשל נטייתו לסדר ולמשמעת הוא נודע בכינוי "הפרוסי". ב-1919 הוא סיים את לימודיו והצטרף לחיל הפרשים בדרגת לוטננט משנה. הוא שירת לראשונה ברגימנט ה-4 בדוונטר, שם הכיר את אשתו הראשונה סוזנה מרגרטה גירטרוידה ואן אוברוולט (1896–1967). ב-1921 הוא נישא לה ונולד להם בן אחד. ב-1923 הוא הועבר לרגימנט ה-1 באמרספורט בדרגת לוטננט. באמרספורט הוא הכיר את אלייד מריה ביקר קארטן (1901–1980), שהייתה נשואה לקצין אחר ברגימנט. ב-1926 התגרשו שניהם מנשותיהם והאסלמן נישא לאלייד. מנישואים אלו נולד להם בן אחד.
ב-1937 נשלח האסלמן לשמש כנספח צבאי בברלין. ב-1939 הוא חזר להולנד והוצב במטה הדיוויזיה ה-2. לאחר הקרב על הולנד בחר האסלמן, שנודע כמעריץ מושבע של הוורמאכט, להישאר בהולנד ולשתף פעולה עם שלטונות הכיבוש הגרמניים. הגרמנים העניקו לו תפקידי ניהול בכירים, והוא בתמורה שכנע את קציני הצבא הולנדי לחתום על הצהרת נאמנות לגרמניה ולהתחייב שלא יילחמו נגד הכיבוש. ב-1942 הוא התפטר מתפקידו במחאה על מעצר המוני של קצינים הולנדים. הגרמנים כלאו אותו והעבירו אותו בין מספר מחנות מעצר בפולין ובגרמניה. לאחר המלחמה הוא חזר להולנד ונאלץ לתת דין וחשבון בפני הוועדה לקציני מלחמה שבויים. הוועדה קבעה כי לא ניתן לאפשר לו לחזור לצבא. עם זאת, שר ההגנה החליט להעניק לו פרישה מכובדת עם פיצויים. האסלמן ערער לבית המשפט, שפסק כי הוא יכול לחזור לצבא. לנוכח מצבו הרעוע של הצבא ההולנדי לאחר המלחמה, והמחסור החמור בקצינים איכותיים, הוא התקבל בזרועות פתוחות וצורף למטה הכללי. ב-1948 הוא מונה לנספח הצבאי בפראג. ב-1950 הוא גורש מצ'כוסלובקיה לאחר שאיש עסקים הולנדי נתפס בריגול במדינה.
עם חזרתו להולנד מונה האסלמן למפקח חיל הפרשים. ב-1951 הוא מונה לראש המטה הכללי של צבא היבשה ההולנדי. ב-1 באוקטובר 1953 מונה ליושב ראש מטה ההגנה המאוחד (מקביל לרמטכ"ל). בתפקידו זה עמל האסלמן לבנות מחדש את הצבא ההולנדי לאחר המלחמה. כמו כן פיקח על פינוי הצבא ההולנדי מאינדונזיה ועל הצטרפותה של הולנד לנאט"ו. ב-1 בנובמבר 1957 סיים את תפקידו ועבר לשמש כיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו במקום ג'וזפה מנצ'ינלי. ב-1958 סיים את תפקידו והוחלף בביארנה און.
הוא נפטר בהאג ב-2 במרץ 1984.
בנימין וילקומירסקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 בפברואר 1941 (בן 83) ביל/ביין, שווייץ 
 שם לידה:  Bruno Grosjean 
 מדינה:  שווייץ 
 אירועים משמעותיים:  אימוץ (1945) confabulation 
 שם עט:  Binjamin Wilkomirski 
 שפות היצירה:  גרמנית שווייצרית 
 סוגה:  אוטוביוגרפיה 
 יצירות בולטות:  Fragments 
 
ברונו דסקר (Bruno Dössekker; נולד כברונו גרוסיאן (Bruno Grosjean) ב-1941) הוא מתחזה שווייצרי, שהתחזה לניצול שואה בשם בנימין וילקומירסקי (Binjamin Wilkomirski).