stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פלורידה ג'ורג'יה ליין

| --- | --- |

 מקום הקמה:  נאשוויל 
 תקופת הפעילות:  2010–2022 (כ־12 שנים) 
 סוגה:  קאנטרי 
 חברת תקליטים:  ריפבליק נאשוויל 
 www.floridageorgialine.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 טיילר האברד בריאן קלי 
 
פלורידה ג'ורג'יה ליין (באנגלית: Florida Georgia Line) היה צמד מוזיקת קאנטרי אמריקאי שפעל ב-2010–2022, שהורכב מהזמרים-יוצרים האמריקאים, טיילר האברד ובריאן קלי.
פיגוע הירי באלכסנדריה (2023)

| --- | --- |

עמוד פומפיוס, המיקום בו בוצע פיגוע הירי
 תאריך:  8 באוקטובר 2023
 תאריך עברי:  כ"ג בתשרי ה'תשפ"ד
 מקום:  מצרים אלכסנדריה, מצרים
 קואורדינטות:  31°11′51″N 29°53′33″E﻿ / ﻿31.1975°N 29.8925°E﻿ / 31.1975; 29.8925
 סוג:  פיגוע ירי
 נשק:  כלי ירייה 
 הרוגים:  4
 פצועים:  1
 מבצע:  שוטר מצרי
 מספר מפגעים:  1
 he
 
פיגוע הירי באלכסנדריה הוא פיגוע שהתרחש ב-8 באוקטובר 2023 נגד תיירים ישראלים באלכסנדריה שבמצרים, כאשר שוטר מצרי בביגוד אזרחי ירה על קבוצת מטיילים ישראלים בעת שביקרו באתר הארכאולוגי עמוד פומפיוס. הפיגוע בוצע ביומה השני של מלחמת חרבות ברזל, יום לאחר טבח שבעה באוקטובר.
בפיגוע נרצחו שני אזרחים ישראלים ומדריך מצרי. אזרח ישראלי נוסף שנפצע בפיגוע מת מפצעיו מספר ימים לאחר מכן ב-20 באוקטובר.
הערות שוליים

↑  ירון שניידר, ‏משרד החוץ מאשר: מצרי ירה למוות בשני ישראלים באלכסנדריה, פצוע נוסף באורח בינוני, באתר ‏מאקו‏, 8 באוקטובר 2023
↑  כאב האלמנות: מה בדיוק קרה בפיגוע באלכסנדריה ב-8 באוקטובר?, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 27 באוקטובר 2023
↑  ניצן קידר, פיגוע באלכסנדריה: שוטר מצרי רצח שני תיירים ישראלים, באתר ערוץ 7, 8 באוקטובר 2023
איתמר אייכנר, ליאור בן ארי, הדר עדי, פיגוע באלכסנדריה, בזמן המלחמה: שוטר מצרי ירה למוות בשני תיירים ישראלים, באתר ynet, 8 באוקטובר 2023
| פיגועי טרור נגד ישראלים בשנות ה-20 של המאה ה-21 |
| --- | --- | --- |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בישראל ובשטחים | < • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 • 2025 |  |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בחו"ל | פיגוע הירי באלכסנדריה (8 באוקטובר 2023) • רצח צבי קוגן (21 בנובמבר 2024) |  |
 1948–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020–2029
ערך זה הוא קצרמרבנושא טרור ובנושא מצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אהבה רומנטית

"הנשיקה הגנובה" לז'אן אונורה פרגונאר (סוף שנות ה-80 של המאה ה-18)
אהבה רומנטית היא תחושה של משיכה, תשוקה ועניין עמוק כלפי אדם אחר. יחסי אהבה רומנטיים כוללים בדרך כלל ביטויים רגשיים ורצון בקרבה פיזית ונפשית למושא האהבה. נהוג לחשוב על אהבה רומנטית כמקור או ההסבר להיווצרותם של קשרים רומנטיים הכוללים לא רק משיכה מינית אלא גם אינטימיות והיכרות. אהבה רומנטית מהווה כיום בחברה המערבית שיקול מרכזי להחלטה בעניין נישואים. בחברות מסוימות זה השיקול הבלעדי להחלטה בתחום זה.
האהבה הרומנטית מופיעה כבר בתנ"ך, במיוחד במגילת שיר השירים. חז"ל פירשו את התיאורים הרומנטיים בשיר השירים כמשל לאהבה בין אלוהים וכנסת ישראל.
מתוצאות מחקרים שנערכו גם בקרב בני אדם וגם בקרב בעלי חיים, ניתן להסיק שהמוטיבציה לקיים קשר זוגי מתמשך קשורה לאותו מנגנון שפועל בהתמכרויות.
בשנת 2000 קיבלה קבוצת מדענים כימאים (דונטלה מרצי, אלסנדרה רוסי וג'ובאני בטיסטה קסאנו מאוניברסיטת פיזה והאגופ סורן אקיסקל מאוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו) את פרס איג נובל הפרודי לכימיה על כך שגילו כי אי אפשר להבדיל בין אהבה רומנטית ברמה הביוכימית לבין הפרעה טורדנית-כפייתית קשה.
הגדרות כלליות

דיונים על ההגדרה המדויקת של אהבה רומנטית ניתן למצוא בספרות, כמו גם ביצירותיהם של פסיכולוגים, פילוסופים, ביוכימאים ומומחים אחרים. אהבה רומנטית היא מונח יחסי, אך לרוב היא נלקחת כהגדרה, המאפשרת להדגיש רגעים ומצבים במערכות יחסים אינטימיות, כאשר אחד המשתתפים במערכות יחסים אלו תורם להם תרומה מוסרית.
הוספת דרמה למערכת יחסים של אהבה קרובה, עמוקה וחזקה.
הפסיכולוג צ'ארלס לינדהולם הגדיר את האהבה הרומנטית כ"...משיכה חזקה, הכוללת אידיאליזציה של אחרים, כולל בהקשר ארוטי, עם ציפייה לדימוי זה להישמר בעתיד" .
הגדרות כלליות > הגדרה היסטורית

על פי היסטוריונים, המילה האנגלית "רומנטיקה", התפתחה מהניב בצרפתית ופירושה "סיפור בפסוק": המילה מתייחסת לסגנון הדיבור, הכתיבה והאמנות בכיתות האליטה של מוסדות החינוך של אז. בתחילה, מילה זו הייתה פתגם ממוצא לטיני "רומניקוס", כלומר "סגנון רומאי". סיפורי עם אירופיים מימי הביניים שנכתבו בתקופה שלפני סוף המאה ה-17, לרוב עסקו בהרפתקאות הקשורות לאורחות חיי האבירות ולא כללו את רעיון האהבה הרומנטית.
בחברויות פרימיטיביות היה קיים מתח רומנטי ביחסים בין נישואים לבין קיום יחסי מין, אך הדבר בא לידי ביטוי בעיקר בטאבו הנוגע למחזור החודשי וללידה .
אנתרופולוגים כמו קלוד לוי-שטראוס מראים שישנן צורות מורכבות של חיזור בחברות קדומות כמו בחברות מודרניות. עם זאת, אין עדויות לכך שבני חברות פרימיטיביות יוצרים יחסי אהבה, השונים ממנהגיהם הקבועים, וקרובים לאהבה רומנטית מודרנית .
בוני סמית' מאוניברסיטת ראטגרס, בעבודתה "גבירות ממעמד הפנאי", מציגה טקסי שידוכים ונישואין, שניתן לראות בהם טקסים מדכאים יתר על המידה עבור אנשים מודרניים. היא כותבת: "כשהצעירות ממחוזות הצפון [של צרפת] נישאו, הן עשו את זה ללא אשליות של אהבה ורומנטיקה. הן פעלו במסגרת גידול ושמירה על טוהר הדם לטובת אינטרסים כלכליים, מקצועיים ולעיתים פוליטיים." המהפכה המינית הפחיתה את העימותים שנבעו מליברליזם, אך לא חיסלה אותם.
על פי ספרו של הסוציולוג אנתוני גידנס "טרנספורמציה של אינטימיות: מיניות, אהבה וארוטיות בחברה המודרנית", אהבה רומנטית הביאה רעיונות של סיפור סיפורים לחיי אדם. הוא מוסיף כי הסיפור ושעתוקו היו אחד המשמעויות של הרומנטיקה. לדבריו צמיחת האהבה הרומנטית, פחות או יותר, חופפת את הופעתו של הרומן. זה נבע מהעובדה שאהבה רומנטית קשורה לחופש ולכן אידיאלים של אהבה, יוצרים קשר בין חופש לבין מימוש עצמי.
דייוויד שומוויי, בספרו "רומנטיקה, אינטימיות ומשבר הנישואין", מציג מספר טענות לגבי אהבה רומנטית ואינטימיות:
שיח האינטימיות התפתח בשליש האחרון של המאה העשרים
שיח זה מספק הסבר לאופן פעולתם של נישואים ומערכות יחסים אחרות.
לפי שיח האינטימיות, אינטימיות רגשית חשובה יותר מתשוקה. המשמעות היא לא שאינטימיות מחליפה מערכות יחסים רומנטיות, אלא היא מתקיימת לצידן.
שומוויי טוען כי עם התפתחות הקפיטליזם, יחסים חברתיים ישנים, כולל נישואים, עוברים שינוי. עבור נשים, אין צורך קיומי כמו בעבר "לסבול" במערכת יחסים שאינה טובה ולכן מספר הגירושין עלה משמעותית.
מצד אחד אהבה רומנטית מרמזת על סוג של הרפתקה ורגשות עזים בעוד שמערכת יחסים אינטימית מספקת תקשורת עמוקה, חברות וחילופי דברים ארוכים.
גם כיום מעורר הקונספט של אהבה רומנטית ויכוחים עיקשים בהגות הפילוסופית העכשווית. שאלות מרכזיות בדיון זה עשויות להיות: מהו מקור האהבה, האם אהבה רומנטית שונה מהותית מסוגים אחרים של רגשות אהבה (לחלופין, האם אהבה רומנטית היא מופע אחד מתוך מופעים מגוונים של אהבה כגון אהבה לזולת), ומה מעמדה המוסרי של האהבה הרומנטית
מקורות המוטיבציה לקיום קשרי אהבה רומנטית

תוצאות מחקרים שנעשו בבני אדם ובעלי חיים, ניתן להסיק שהמוטיבציה לקיים קשר זוגי מתמשך קשורה לאותו מנגנון שפועל בהתמכרויות. צורת החיים המונוגמית נדירה למדי בעולם החי וככל הנראה מאפיינת רק כחמישה אחוז מבעלי החיים המפותחים. אצל מינים אלו פרט מקיים מערכת יחסים ארוכת טווח עם אותו פרטנר ולרוב הם גם מגדלים צאצאים יחד כך שהטיפול בדור הבא מתחלק בין שני ההורים.
מקורות המוטיבציה לקיום קשרי אהבה רומנטית > מחקר בבעלי חיים

מחקרים רבים בתחום נעשו בקרב נברן ערבות, מין החי בזוגות אשר שומרים יחד על הטריטוריה המשותפת ומטפלים שניהם בצאצאים. מחקרים שהשוו אותם למין אחר של נברנים שלא מאופיין בהתנהגות מונוגמית, מצאו שינויים גנטיים עקביים שהתרחשו במהלך האבולוציה במינים המונוגמיים אך לא אצל קרובי משפחתם שלא מאופיינים בהתנהגות מונוגמית.
מחקרים אחרים הראו קשר בין פיזור קולטני אוקסיטוצין במוחם של הנברנים לבין העדפותיהם המונוגמיות. אוקסיטוצין מופרש בזמן קיום יחסי מין, לידה, הנקה ומגע פיזי אוהב ומעורב גם במצבי דומיננטיות חברתית ובחרדה המתעוררת בעקבות תבוסה חברתית. אוקסיטוצין קשור גם להתנהגויות הוריות כמו טיפול בצאצאים.
אחד המנגנונים הביולוגיים החיוניים ליחסים מונוגמיים הוא המוטיבציה. מערכת התגמול במוח מבוססת על המוליך העצבי דופמין. באזורים מסוימים במוח, הפרשת דופמין מעוררת תחושת סיפוק, מוטיבציה וקשב. היא חיונית לחיי כולנו, ולחלק מבעלי החיים יש התנהגויות ייחודיות שגורמות להם להפריש דופמין. הכמיהה לאספקת דופמין יכולה לעיתים להוציא את פעילות מערכת התגמול שלנו מאיזון, ולגרום התמכרות.
חוקרים מאוניברסיטת קולורדו בולדר בחנו את הקשר בין מערכת התגמול להיקף המאמץ שישקיעו הנברנים כדי להגיע לפרטנר שלהם. הנברנים היו צריכים להשקיע מאמץ כדי להגיע לפרטנר שלהם (ללחוץ על דוושה או לטפס מעל מכשול). כשמעבר למכשול חיכו להם בן או בת הזוג, הנברנים התאמצו להגיע אליו ובמקביל מצאו החוקרים הפרשת דופמין אצל הנברנים. כשמעבר למכשול היה נברן שאיננו בן הזוג, הפרשת הדופמין פחתה.
מקורות המוטיבציה לקיום קשרי אהבה רומנטית > מחקר בבני אדם

מחקר שנערך בקרב אנשים שנמצאו במערכת יחסים מתמשכת של עשר שנים לפחות, נמצא כי כשהנחקרים צפו בתמונות של בן הזוג או בת הזוג שלהם, פעלו במוחם אזורים הקשורים למערכת התגמול אך כשהם צפו בתמונות של חברים או מכרים לא נרשמה במערכת הזאת פעילות חריגה. ממצאים דומים עלו גם ממחקרים שבדקו את פעילות המוח של נחקרים שהיו בתחילת קשר זוגי: כשהנחקרים צפו בתמונות של בני זוגם הטריים או של דמות מוכרת שרגשותיהם אליה נייטרליים. בנוסף כשהם נשאלו עד כמה הם מאוהבים באדם השני, עוצמת הפעילות המוחית באזורי מערכת התגמול הייתה קשורה למידת האהבה שעליה דיווחו המשתתפים.
לקריאה נוספת

פסיכולוגיה עברית - מאמרים מקצועיים בנושאי פסיכולוגיה, כולל אהבה וזוגיות
מאמרים אקדמיים בתחום הפסיכואנליזה והאהבה
Kierkegaard, Søren. Stages on Life’s Way. Transl. Walter Lowrie, D.D. Princeton: Princeton University Press, 1940.
Nietzsche, Friedrich. Human, All Too Human. Transl. R.J. Hollingdale. Cambridge: Cambridge University, 2nd Edition, 1996.
Wiseman, Boris. Introducing Lévi-Strauss. New York: Totem Books, 1998.
Francesco Alberoni, Falling in love, New York: Random House, 1983.
Brad Hayden, «falling in love» Canada, Random place, 2007 Made possible by Cora-lee Reid.
de Munck, Victor, and Andrey Korotayev. Sexual Equality and Romantic Love: A Reanalysis of Rosenblatt’s Study on the Function of Romantic Love // Cross-Cultural Research 33 (1999): 265—277.
David Shumway, Modern Love: Romance, Intimacy, and the Marriage Crisis, New York: NYU Press, 2003
הערות שוליים

1 2 3  להתמכר לאהבה, באתר מכון דוידסון לחינוך מדעי, ‏2024-02-14
↑  "The 2000 Ig Nobel Prize Winners". Improbable Research. אורכב מ-המקור ב-2012-02-26. נבדק ב-2011-10-30.
↑  In: Daniel Jordan Smith (2001), "Romance, parenthood, and gender in a modern African society", Ethnology, Vol. 40, pp. 129-151
↑  Power and Sexual Fear in Primitive Societies Margrit Eichler Journal of Marriage and the Family, Vol. 37, No. 4, Special Section: Macrosociology of the Family (Nov., 1975), pp. 917—926.
↑  Lévi-Strauss pioneered the scientific study of the betrothal of cross cousins in such societies, as a way of solving such technical problems as the avunculate and the incest taboo (Introducing Lévi-Strauss), pp. 22-35.
↑  Bonnie G. Smith, Ladies of the Leisure Class: Ladies of the Leisure Class: The Bourgeoises of Northern France in the 19th Century, Princeton University Press, 1981
↑  Krishek, S. (2014). In defence of a faith-like model of love: a reply to John Lippitt’s “Kierkegaard and the problem of special relationships: Ferreira, Krishek, and the ‘God filter”’. International journal for philosophy of religion, 75, 155-166.
↑  Anne F. Pierce, David S. W. Protter, Yurika L. Watanabe, Gabriel D. Chapel, Ryan T. Cameron, Zoe R. Donaldson, Nucleus accumbens dopamine release reflects the selective nature of pair bonds, Current Biology 34, 2024-02-05, עמ' 519–530.e5 doi: 10.1016/j.cub.2023.12.041
↑  Bianca P. Acevedo, Arthur Aron, Helen E. Fisher, Lucy L. Brown, Neural correlates of long-term intense romantic love, Social Cognitive and Affective Neuroscience 7, 2012-02-01, עמ' 145–159 doi: 10.1093/scan/nsq092
ברנגר פון הורהיים (אנ') בקודקס מאנסה (ראשית המאה ה-14)
"הגבירה היפה חסרת הרחמים"
 (La Belle Dame sans Merci) בציורו של ג'ון ויליאם ווטרהאוס (1893)
סוגה מוזיקלית

התזמורת הפילהרמונית של דבלין מבצעת את הסימפוניה הרביעית של צ'ייקובסקי באולם קונצרטים, מקום נפוץ לביצוע יצירות מהסוגה הקלאסית.
במוזיקה, סוגות (ז'אנר; בצרפתית: Genre) הן קטגוריות המכילות מוזיקה שונה שיש לה סגנון משותף, או אלמנטים משותפים.
סוגות מסוימות, כמו מוזיקה הודית או שאנסון צרפתי, מוגדרות על פי מיקום גאוגרפי. סוגות אחרות, כמו מוזיקת בארוק מוגדרות בעיקר על פי מיקומן בציר הזמן. אחרים, כמו בלאק מטאל מוגדרות לפי מאפיינים טכניים או ליריים.
לעיתים, חלוקת מוזיקה לקטגוריות היא הכרחית. החלוקה הזו מקלה על מציאת סוגות משפיעות ומושפעות ומיפוי ההיסטוריה של המוזיקה. כמו כן, היא מקלה על אנשים למצוא את המוזיקה והאמנים שהם נהנים משמיעתם.
הסוגות המרכזיות במוזיקה המערבית המודרנית הן קלאסית, פופ, בלוז, ג'אז, רית'ם אנד בלוז, רוק, מטאל, פּאנק (Punk), פאנק (Funk), קאנטרי ואלקטרונית. ישנן תת-סוגות רבות תחת סוגות אלו.
תת-סוגות

| --- | --- |
 :  ראו גם – סגנונות מוזיקליים
תת-סוגה או תת-ז'אנר (subgenre) הוא כפוף בתוך ז'אנר. במונחים מוזיקליים, מדובר בתת-קטגוריה של ז'אנר מוזיקלי המאמצת את מאפייניו הבסיסיים, אך גם בעלת מערכת מאפיינים משלה המבדילים אותה בבירור בתוך הז'אנר. תת-ז'אנר מכונה לעיתים קרובות גם סגנון מסוים (style) של הז'אנר.
תת-סוגות > פיוז'ן

המונח "ז'אנר פיוז'ן" או "סוגת היתוך" (מאנגלית: Fusion; היתוך) הוא מונח רחב מאוד המשמש לתיאור סגנונות מוזיקליים הממזגים בעצמם שני סגנונות מוזיקליים שונים או יותר. הדבר מוביל לעיתים קרובות לקטלוגו של ז'אנר הפיוז'ן לסוג מסוים של תת-ז'אנר בתוך הז'אנרים שהוא משלב (לרוב תלוי בקרבה שלו לכל סגנון מוזיקלי שהוא משלב).
ראו גם

פיוז'ן (מוזיקה)
סוגה ספרותית
סוגה קולנועית
הערות שוליים

↑  Definition of subgenre | Dictionary.com, www.dictionary.com (באנגלית)
↑  IMPROVISING IN A FUSION STYLE | Rock & Pop | Trinity College London, www.trinityrock.com
↑  Vernon Francis, Fusion Genre: Taking Over the World of Music, Mobile Disco Hire and DJs in the UK, ‏2014-07-01 (באנגלית אמריקאית)
↑  Fusion Music | Discogs, www.discogs.com
↑  Arda Tuncer, What is Jazz Fusion?, Musician Wave, ‏2022-01-27 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4170824-6 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סגן מושל אוהיו

| --- | --- |


 איוש נוכחי:  ג'ים טרסל
 תאריך כניסה לתפקיד:  14 בפברואר 2025
 דרכי מינוי:  בחירות ישירות
 תחום שיפוט:  אוהיו אוהיו
 כפוף:  מושל אוהיו
 מעון:  קפיטול מדינת אוהיו
 מושב המשרה:  קולומבוס
 משך כהונה קצוב:  4 שנים
 ייסוד המשרה:  12 בינואר 1852
 איוש ראשון:  ויליאם מדיל
 אתר רשמי
 
סגן מושל אוהיו (באנגלית: Lieutenant Governor of Ohio) הוא האדם השני בחשיבותו הפוליטית במדינת אוהיו שבארצות הברית. סגן מושל אוהיו הנוכחי הוא ג'ים טרסל (אנ'), חבר המפלגה הרפובליקנית, שמונה לתפקידו ב-14 בפברואר 2025.
תפקיד סגן מושל אוהיו נוצר ב-1852. סגן המושל מתמנה למושל אוהיו אם המושל נפטר, מתפטר או מודח מתפקידו. טרם 1852, נשיא הסנאט של אוהיו היה מכהן כמושל בפועל אם נבצר מן המושל למלא את חובותיו. עד 1978 נבחרו סגני המושלים בנפרד מהמושל אך במקביל אליו. כך נוצרו מקרים אחדים שבהם סגן המושל היה מהמפלגה הנגדית של המושל, ובעקבות זאת הועבר תיקון לחוקת אוהיו שביטל את המצב ב-1974 היה דיק סלסט סגן המושל האחרון שנבחר בנפרד מהמושל. בבחירות 1978 הפך ג'ורג' ווינוביץ' לסגן המושל הראשון שנבחר באותו כרטיס עם המושל.
מ-1852 עד 1979 כיהן סגן המושל גם כנשיא הסנאט של אוהיו. מושלי אוהיו מינו בדרך כלל את סגן המושל לעמוד בראש סוכנות ממשלתית. דוגמה לכך היא ברוס ג'ונסון (אנ') ששימש כמנהל מחלקת הפיתוח של אוהיו, וכך גם יורשו, לי פישר (אנ').
סגן המושל ה-28 של אוהיו, וורן הרדינג, כיהן לאחר מכן כנשיא ארצות הברית ה-29.
הערות שוליים

↑  Husted, Jon. "Lieutenant Governors of the State of Ohio: 1852 - present". Ohio Secretary of State. Retrieved January 24, 2012. (באנגלית)
ישראל ליפשיץ

ערך זה עוסק ברב, מגדולי חכמי אשכנז, מחבר הפירוש "תפארת ישראל". אם התכוונתם לסבו, מסדר הגט מקליווא, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  1782 ה'תקמ"ב אובז'יצקו (אנ')
 פטירה:  19 בספטמבר 1860 (בגיל 78 בערך) ג' תשרי ה'תרכ"א דנציג
 כינוי:  ה"תפארת ישראל"
 מדינה:  ממלכת פרוסיה
 מקום פעילות:  דסאו, דנציג
 תקופת הפעילות:  ?–1860 
 השתייכות:  יהדות אורתודוקסית
 תחומי עיסוק:  פרשן
 רבותיו:  ר' עקיבא איגר
 בני דורו:  ר' יעקב צבי מקלנבורג
 חיבוריו:  תפארת ישראל
 אב:  גדליה בן ישראל ליפשיץ 
 
הרב ישראל ליפשיץ בן הרב גדליה ליפשיץ (ה'תקמ"ב 1782,  אובז'יצקו (אנ') – ג' בתשרי ה'תרכ"א, 19 בספטמבר 1860, דנציג) היה מגדולי חכמי אשכנז, תלמידו של רבי עקיבא איגר ומחבר הפירוש "תפארת ישראל" על המשנה. כיהן כאב"ד בדסאו (כיום בגרמניה) ובוורונקי (אנ'), חוזדייש (אנ') ודנציג שבפרוסיה (כיום בפולין).
ביוגרפיה

הרב ליפשיץ נולד לאביו ר' גדליה ליפשיץ (בנו של ר' ישראל ליפשיץ, מסדר הגט מקליווא) בעת שכיהן כרב בעיר אובז'יצקו (אנ') בשנת תקמ"ב (1782). למד אצל אביו ואצל ר' עקיבא איגר בפוזנן. כיהן כרב בערים וורונקי (אנ'), חאזדייש (אנ'), דסאו, והפרברים של דאנציג: שאטלנד, ויינברג ולנגפוהר. בעת שכיהן בפרברי דנציג נאבק ברפורמים כנגד שינוייהם בבית הכנסת ומאבקיו הובלו להפרדת קהילות. הוא נהג בסיגופים וצומות של ג' ימים רצופים בהם למד ברציפות עם טלית ותפילין מכוסים. נפטר בצום גדליה של שנת ה'תרכ"א, במהלך התפילה בבית הכנסת.
כתביו

הרב ליפשיץ כתב הרבה, אך חלק מכתביו לא נדפס עד היום. בין כתביו:
זרע ישראל- פירוש למשנה, סיכום של הברטנורא ותוספות יום טוב.
ראשי אבות- פירוש על מסכת אבות.
דרשות.
צוואה- חיבור המחולק לסעיפים וכולל הנהגות מוסריות.
עמק שפה- מחקרים בלשון ודקדוק.
חידושים והגהות על הש"ס- נדפס בש"ס וילנה על מסכתות: ביצה, מועד קטן, חגיגה, בבא בתרא ועבודה זרה.
הרבה שאלות ותשובות.
הערות על הרמב"ם, שו"ע ועוד הערות על גליונות הספרים שהיו ברשותו.
כתביו > פירושו למשנה "תפארת ישראל"

פירושו למשנה נצמד לפשט ולהלכה, אך יש בו גם חידושים מקוריים. הוא גם תרגם מילים שונות לגרמנית.
בפירושו נהג כדרכו של הרמב"ם בפירושו, והוסיף הקדמות וסיכומי עניינים מסודרים לכמה סדרים ומסכתות:
בסדר זרעים הוסיף מאמר על הלכות כלאים ושעטנז בשם "בתי כלאים".
בסדר מועד הקדים הקדמה על מלאכות השבת בשם "כלכלת שבת", והוסיף חיבור על ענייני קידוש החודש ועיבור השנה בשם "שבילי דרקיע".
בסדר נשים הוסיף חיבור של אביו, הרב גדליה ליפשיץ, של הלכות אישות בשם "אבי עזר", קיצור של חיבורו על שולחן ערוך חלק אבן העזר.
בסדר נזיקין הוסיף הקדמה לפרק חלק ממסכת סנהדרין, העוסקת בהשארות הנפש ותחיית המתים בשם "דרוש אור החיים".
בסדר קדשים הקדים מאמר על עבודת הקרבנות בשם "חומר בקודש", ולמסכת מידות הקדים מאמר על מבנה בית המקדש בשם "צורת בית המקדש".
בסדר טהרות הקדים מאמר על דיני טומאה וטהרה בשם "יבקש דעת", ו"מראה כהן" על הלכות נגעים.
בסדרים זרעים, מועד וטהרות הוסיף בסופי הפרקים סיכום בשם "הילכתא גבירתא" הכולל את תמצית ההלכות הנלמדות מהמשנה.
הפירוש יצא במהדורה שנייה על ידי בנו הרב ברוך יצחק ליפשיץ בשנת 1862 ונחלק לשני חלקים שנקראו "יכין" ו"בועז" על שם יכין ובועז, שני העמודים שהיו בבית המקדש, ונקראו בשמות אלה:
חלק הפשט - נקרא "יכין".
חלק החידושים - נקרא "בועז".
הרב ישראל ליפשיץ הכניס לפרושו נתונים מדעיים רבים מחידושי המדע של זמנו. בתוך פרושיו ישנם מאמרים בנושאים שונים. הידועים בהם הם דרשת "אור החיים" המודפסת במהדורות של היום בסוף סדר נזיקין א'. במסה זו הרב ליפשיץ מתאר את הדינוזאורים, ומיישב את הממצאים הארכאולוגיים כמתאימים ליהדות. מסה שנייה משמעותית שלו היא המסה "אתם קרויים אדם" המצויה בפירושו לאבות ג, יד. במסה זו הוא טוען שיש צדדים שבהם לגויים יש מעלה על מדרגת היהודים (אם כי יש צדדים שבהם ליהודים יש עדיפות).
בקרב חוגים מסוימים קיימת התנגדות לספריו בפרט בענייני מחשבה, לדעתם יש בהשקפתו דעות הזרות ליהדות. הרב חיים אלעזר שפירא העלה השערה לפיה "דרשת אור החיים" חוברה על ידי בנו ברוך יצחק שייחס דרשה זו לאביו. בנו אף התבקש על ידי הרב אלעזר הכהן להשמיט מהדפוס את הדרשה הבעיתית לשיטתו.
בשנת תרנ"ח יצא לאור קונטרס "כליל תפארת" בו תוקף המחבר את דברי הרב ליפשיץ על דבריו בפירוש המשנה בסוף מסכת קידושין בקשר לאופיו המולד של משה רבנו. לעומתו כתב הרב יוסף זכריה שטרן "שאין בזה שום מקום להתלונן על בעל תפארת ישראל, שאדרבא דבריו נאמרו בהשכל להגדיל מעלת בחיר היצורים".
לקריאה נוספת

מרדכי מאיר, הרב ישראל ליפשיץ - תולדותיו, כתביו ודיון ראשוני בשיטתו הפרשנית בחיבורו "תפארת ישראל", עבודה לשם קבלת תואר דוקטור לפילוסופיה, אוניברסיטת בר-אילן, רמת גן, תשס"ה (2004).
משה וינשטוק, אמונה והלכה בעולם המודרני: מפעליהם והגותם של ר' ישראל ובנו ר' ברוך יצחק ליפשיץ עבודה לשם קבלת תואר דוקטור לפילוסופיה, האוניברסיטה העברית בירושלים, תמוז תשס"ח, באתר ספריית אסיף.
שלום רוזנברג, משה וינשטוק, "כתבים של ר' ישראל ור' ברוך יצחק ליפשיץ שנעלמו מן העין", דעת 61 (תשס"ז), עמ' 97–112.
הערות שוליים

↑  בשנת תקמ"ד אביו חתם כרב של אובזיצקו וסביר להניח שישב שם גם בתקמ"ב. ידוע על מכתבו מתקל"ג שם הוא חותם כרב של עמדין. מרדכי מאיר, הרב גדליהו בן ישראל ליפשיץ, ישורון י"ח עמ' תתח.
↑  מרדכי מאיר, ר' ישראל ליפשיץ זצ"ל – תולדותיו וכתביו, ישורון לב, עמ' קמח–קף.
↑  מרדכי ר.י. גוטליב, עלעולים, אור ישראל יב, עמ' קצט, באתר היברובוקס
↑  קריינא דאיגרתא א, מו
↑  חיים אלעזר שפירא, שו"ת מנחת אלעזר חלק א', סימן ס"ד, סעיף קטן (ג), באתר היברובוקס
↑  הרב חיים יצחק אהרן מווילקומיר, כליל תפארת, באתר היברובוקס
↑  תפארת ישראל, סדר נשים, מסכת קידושין, באתר היברובוקס
| פרשני המשנה |
| --- | --- | --- |
| פרשנות ימי הביניים | המאסף • פירוש ריבמ"ץ לסדר זרעים • פירוש המשנה לרמב"ם • פירוש ר"ש • פירוש הרא"ש |  |
| פרשנות העת החדשה | פירוש רע"ב • תוספות יום טוב • עיקר תוספות יום טוב • מלאכת שלמה • תפארת ישראל • קב ונקי • כף נחת |  |
| פרשנות מודרנית | חנוך אלבק • פינחס קהתי • משנת ארץ ישראל |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264785605171  PLWABN: 9810629128305606  BIBSYS: 90674906  GND: 131775642  ISNI: 0000 0000 6687 4510  LCCN: n82043226  NTA: 303187654  SELIBR: 249053  SNAC: w6mt1r79  SUDOC: 11290453X  VIAF: 45443911   WorldCat (עם VIAF): 45443911
נופי פרת

| --- | --- |
נופי פרת מכפר אדומים
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: יהודה ושומרון
מועצה אזורית: מטה בנימין
 (למפת הרי ירושלים מוגדלת) נופי פרת(למפת הרי ירושלים רגילה) נופי פרת(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נופי פרת(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נופי פרת31°49′26″N 35°19′12″E﻿ / ﻿31.8240°N 35.3201°E﻿ / 31.8240; 35.3201

נופי פרת היא התנחלות ויישוב קהילתי באזור מזרח בנימין וחלק מכפר אדומים, בקרבת העיר מעלה אדומים. היישוב שייך מנהלית למועצה אזורית מטה בנימין ונחשב כחלק מיישובי גוש אדומים. ההתנחלות הוקמה בשנת 1992 על ידי גרעין "אוריה" הדתי וגרעין "טל" החילוני של אמנה על חלק מאדמות כפר אדומים, כ-500 מטר צפונית לחאן אל-אחמר. האוכלוסייה מורכבת מחילונים ודתיים ומנתה ב-2019 כ-1,200 תושבים (220 משפחות).
השם נופי פרת נגזר מנחל פרת (ואדי קלט) שזורם באפיק מצפון ליישוב. היישוב ממוקם בגובה 430-468 מטר מעל פני הים, ממנו ניתן להשקיף על בקעת הירדן, קטע מים המלח והרי מואב ממזרח, כאשר בלילה נשקפים אורות פרבריה של עמאן. מדרום ליישוב נמצא היישוב ואזור התעשייה מישור אדומים, העיר מעלה אדומים וצפון מדבר יהודה.
גבעה 468 מכפר אדומים
משנת 2007, מוקמת ביישוב שכונה אקולוגית, היא ממוקמת על גבעה בולטת מחוץ לתחום היישוב בגובה 468 מטר ולכן מכונה "גבעה 468". לפי חוות דעת ביניים על מאחזים בלתי מורשים, השכונה הוקמה על "קרקע משולבת" - שחלקה אדמת המדינה, חלקה קרקעות סקר, וחלקה אדמה פלסטינית פרטית.
ביישוב ישנם מעון, גן טרום-חובה, גן חובה, צהרון לילדי הגן, ספרייה, מועדון אירועים בית כנסת ומועדון נוער. מועדון התרבות מציע חוגים ופעילויות שונות. החל משנת 2016 פועלת ביישוב שלוחה של מכינת עין פרת למנהיגות חברתית המונה כ- 40 חניכים. שאר השירותים (כגון בית ספר, חנויות) נמצאים בכפר אדומים. היישוב עורך מקומון שבועי בשם "פרתוקול".
היות שהיישוב יושב בתוך נוף טבעי, בתולי, ניתן לחזות ללא קושי בבעלי חיים מסוגים שונים המגיעים עד לבתים ובהם: צבאים, דרבנים, שפני סלע, שועלים ולפעמים צבועים וזאבים וכן מגוון של עופות.
מבט ממזרח על היישוב; ברקע בצד ימין – עלמון (ענתות)
הערות שוליים

↑  חוות דעת ביניים על מאחזים בלתי מורשים, עמוד 101
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007568804805171
ג'ודי מארץ

ג'ודית' הלן מארץ (באנגלית: Judith Helen Martz‏; 28 ביולי 1943 — 30 באוקטובר 2017) הייתה פוליטיקאית ואשת עסקים אמריקאית, שכיהנה כמושלת ה-22 של מדינת מונטנה בין השנים 2001–2005, האישה הראשונה והיחידה (נכון ל-2025) שמילאה תפקיד זה. טרם היבחרה לתפקיד המושל, הייתה מארץ סגנית המושל ה-31 של מונטנה בין השנים 1997–2001 תחת מארק רסקו. עד היבחרו של גרג ג'יאנפורטה למושל בבחירות 2020, הייתה המושלת האחרונה של מונטנה מטעם המפלגה הרפובליקנית.