stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מניו יורק באהבה

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  עמוס קולק
 הופק בידי:  עמוס קולק
 תסריט:  עמוס קולק
 עריכה:  אלן היים
 שחקנים ראשיים:  ג'ולי הגרטי עמוס קולק דודו טופז אביבה גר שמואל שילה
 מוזיקה:  מיכאל הבנה
 צילום:  אמנון סלומון
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית ישראל ישראל
 חברת הפקה:  Castle Hill Productions
 חברה מפיצה:  חברת ההפקות קאסל היל 
 הקרנת בכורה:  17 במאי 1985
 משך הקרנה:  90 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית עברית
 הכנסות:  3,000 צופים בישראל
 דף הסרט ב־IMDb
 
מניו יורק באהבה (באנגלית: Goodbye New York) הוא סרט קומדיה רומנטית ישראלי-אמריקאי משנת 1985, אשר נכתב, הופק ובוים על ידי עמוס קולק, עם ג'ולי הגרטי ועמוס קולק בתפקידים הראשיים.
העלילה היא על בחורה אמריקאית שמגיעה בטעות לישראל במקום לפריז ועוברת בארץ הרפתקאות של קליטה בקיבוץ, אהבות ואכזבות עד שהיא מחליטה לחזור לפריז.
הסרט צולם בניו יורק ובישראל - עין גב, ירושלים, תל אביב, ים המלח, נמל התעופה בן-גוריון ועוד.
טדי קולק מופיע בהופעת קמע בסרט. הקרנת הבכורה העולמית של הסרט נערכה בקולנוע רון בירושלים בנוכחתו.
עלילה

ננסי קלהאן (ג'ולי הגרטי) עובדת בסוכנות ביטוח בניו יורק. היא מתוסכלת מעבודתה ומרגישה צורך לעזוב הכל ולטוס לפריז. בעלה ג'ק (כריסטופר גוטמן) הוא מובטל וצורך סמים. כשהיא חוזרת לדירתם ומוצאת אותו עם אישה אחרת, היא אורזת מיד את מזוודתה ועולה על מטוס לפריז. המטוס מיועד לנמל התעופה בן-גוריון עם נחיתה קצרה בפריז. ננסי עצבנית מאוד, לוקחת תרופת הרגעה, נרדמת ומוצאת את עצמה בנמל התעופה בן-גוריון. היא חושבת שהיא בפריז אך השוטר (חיים בנאי) מעמיד אותה על טעותה.
היא תקועה בישראל כמעט ללא כסף כשמזוודתה בפריז. בתל אביב היא פוגשת את דוד (עמוס קולק), מורה להיסטוריה. הוא קיבל חופשה ל-24 משירות מילואים ופוגש את ננסי בתל אביב. הוא רוצה לעזור לה ומסיע אותה לקיבוץ עין גב שם גר דודו הרפתן מוישה (שמואל שילה).
ננסי מתקשה להסתגל לחיים והעבודה בקיבוץ. היא משוכנת בחדרה של אילנה (אביבה גר) חברתו של אבי (חנן גולדבלט). היא מתקשה בעבודה בקטיף הבננות, בלול, ובמטע התמרים. ערכה עולה כאשר היא מצליחה לגלות שסוחר התמרים, פאפאלובסקי (מוסקו אלקלעי), מרמה את הקיבוץ.
בזמן שהיא שוחה בכנרת עם אילנה, הן מבחינות בילד טובע ושוחות אליו. למקום מגיעה גם סירת מרוץ נהוגה בידי אלברט (דודו טופז) הילד מועלה לסירה וננסי מנשימה ומצילה אותו. אלברט מתחיל לחזר אחריה. הוא נער שעשועים עשיר בנו של קבלן בירושלים. ננסי מסכימה לעזוב את הקיבוץ ולהצטרף אליו כדי לחוות חוויות נוספות. היא מסתובבת בעיר העתיקה וכשבגדיה נגנבים היא רודפת אחרי הגנב, נתקלת בעובר אורח (טדי קולק) שמציע לה להתלונן אצל ראש העיר.
אלברט מראה לה את אתרי הבנייה שלו ומציג לפניה את המפקח הראשי שלו, ריקרדו (משה איש כסית), אבל כשהיא חוזרת בלילה היא מוצאת במיטה את אלברט איתו. אלברט מסביר לה שהוא "רוצה לחוות דברים נוספים", אבל היא בורחת.
היא נפגשת שוב עם דוד שמראה לה את הארץ, מראה לה את ים המלח ונותן לה לרכוב על גמל. מתחיל ביניהם רומן אהבה שנקטע לאחר שבעלה ג'ק מגיע אליהם, מבקש ממנה סליחה ורוצה להתחיל בחיים חדשים. היא נענית לו אבל לאחר שהיא מגלה שהחבילה שנתן לה במתנה ובתוכה אמור להיות צעיף רקום היא חבילת סמים, היא מנתקת את הקשרים אתו.
דוד מלווה לה 1,000 דולר לטיסה לפריז והיא "מפצה" אותו בסקס במושב האחורי של מכוניתו.
שחקנים

| שחקן | תפקיד |
| --- | --- |
ג'ולי הגרטי: ננסי קלהאן
עמוס קולק: דוד
דודו טופז: אלברט
אביבה גר: אילנה
חנן גולדבלט: אבי
שמואל שילה: מוישה
יעקב בן-סירא: סוכן נסיעות
חיים בנאי: שוטר בנמל התעופה בן-גוריון
כריסטופר גוטמן: ג'ק
ראובן דיין: ששון, חייל מילואים
מוסקו אלקלעי: פאפאלובסקי
נתן וולפוביץ': פקיד קבלה במלון
משה איש כסית: ריקרדו
הערות שוליים

↑  אוהד מלץ, "מניו־יורק באהבה" - עוד סינרומן של עמוס קולק, כל יום בקולנוע רון, כל העיר, 15 במרץ 1985
↑  דודו ראש העיר, טעות במטוס - ג'ולי הגרטי תציל ילד מטביעה בכינרת, תנהל רומאן עם דודו טופז ותידלק על עמוס קולק, כל העיר, 23 בספטמבר 1983
↑  קולק בן 19, כותרת ראשית, 20 במרץ 1985
אלווש

אלווש (בפורטוגזית: Elvas ‏האזנהקובץ:Pt-pt Elvas FF.ogg‏Ⓘ‏) היא עיר ומועצה עירונית במחוז פורטלגרה (אנ'), חלק ממרחב אלנטז'ו, כ-200 קילומטרים מזרחית לליסבון בפורטוגל. העיר שוכנת על גבעה החולשת על המישור, כ-15 קילומטרים מערבית לעיר בדחוס בספרד, על מסילת הרכבת מדריד-בדחוס-ליסבון. בשנת 2011 התגוררו במועצה 23,078 תושבים, בשטח של 631.29 קילומטרים רבועים. בעיר גופא התגוררו ב-2011 16,640 תושבים. מבחינה מנהלית מחולקת המועצה העירונית ל-7 קהילות אזרחיות (פרגזיה)
אלווש היא בין הדוגמאות הטובות ביותר לשימוש אינטנסיבי במצד כוכב באדריכלות צבאית, והיא מוכרת כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו מאז 30 ביוני 2012 בשם "עיר חיל המצב והגבול אלווש וביצוריה".
היסטוריה > מהפרהיסטוריה ועד הכיבוש הערבי

הממצאים העתיקים ביותר מגיעים מהתקופה הפלאוליתית, אך מעל לכל 23 הקברים (בפורטוגזית Antas) מהתקופה הכלקוליתית המוקדמת מתעדים את ההתיישבות הפרהיסטורית באזור במשך כ-6,000 שנה. היישוב המבוצר הראשון קם כאן בתקופת הברזל. בתקופת תרבות קסטרו (אנ'), היה אז סחר קבוע עם אזור הים התיכון. כלי חרס פיניקים ויוונים נמצאו בקשטרו דה סגוביה (Castro de Segóvia) בין אלווש לקמפו מאיור.
במהלך מסעות הכיבוש שלהם בתחילת המאה ה-2 לפני הספירה, הרומאים הכניעו גם את היישובים המקומיים של הקלטיבריאנים (אנ'), שהפכו אז לחלק מהפרובינקיה הרומית לוסיטניה.
הרומאים ביצרו את המקום, שהיה עמדת ביטחון בנתיב המסחר בין אמריטה אוגוסטה (היום מרידה) דרך אבּוּרה (היום אבורה) לאוליסיפו (היום ליסבון). החפירות החשובות ביותר מימי הרומאים כוללות כאן, בין היתר. 23 וילות, 15 קברים ושתי מחצבות אבן.
מסביבות שנת 470 לספירה פלשו שבטים גרמניים למחוזות הרומאים בחצי האי האיברי. מאמצע המאה ה-6 היה אזור אלווש תחת שלטון הוויזיגותים, אך יש מעט ממצאים מאותה תקופה. שני עמודי שיש מיוחסים להם כאן.
הערבים כבשו את חצי האי האיברי משנת 711. היישוב הקודם לא היה קיים בדיוק על הגבעה שעליה קם הכפר הערבי לאחר 884. לכן, אלווש נתפסת לרוב כמיזם ערבי ובהקשר זה נחשבת למודל חי של תכנון ערים אסלאמי בפורטוגל. המייסד המקומי אבן מרואן (אנ') כנראה שיקם את היישוב המקומי וביצר את שרידי הביצורים הרומיים, כמקום אסטרטגי בשם אילבקס או יאלבס, ליד בירתו בבטאליאו (כיום בדחוס). בסביבות 913 הוקם באילבקס מבצר מחוזק. במאה ה-11 נוספה חומת עיר שנייה עם מספר שערי עיר. הסיבה הייתה הגידול באוכלוסייה כתוצאה מחשיבותה ההולכת וגוברת. העיר הייתה על נתיבי המסחר האזוריים, בעיקר לאורך הדרכים הרומיות המקוריות, בין בטאליאו (בדחוס), אל-קוסר (אלקאסר דו סאל (אנ')), צ'נטיריין או סנטרין (סנטרם) ואושבונה או אל-אוסבונה (ליסבון). הגאוגרף מוחמד אל-אדריסי תיאר את המקום כמבוצר חזק, כמעט בלתי חדיר, עם מסחר נמרץ ונשים יפות.
מהמאה ה-12, איאלבקס הייתה יעד להתקפות נוצריות במהלך הרקונקיסטה. המורים כבשו מחדש את העיר בשנת 1166 לאחר שנכבשה לראשונה על ידי המלך אפונסו אנריקש. רק לאחר מצור מוצלח באופן זמני בלבד בשנת 1226 על ידי סנשו השני, מלך פורטוגל, נפלה אלווש לידי הצבאות הנוצרים בשנת 1229 (מקורות אחרים טוענים שהכיבוש סופי היה רק בשנת 1230).
היסטוריה > מהכיבוש הנוצרי ועד השבת המלוכה ב-1640

אלווש קיבלה את זכויות העיר הראשונות שלו בשנת 1229, אשר אושרו בשנת 1263, לאחר נסיגת הערבים וסיום הרקונקיסטה הפורטוגלית. אלווש הפכה למקום מושבו של מחוז בדיוקסיה של אבורה עם ארבע קהילות. הביצורים הערביים הקיימים הורחבו ונבנו מחדש במאה ה-14 לאחר שסבלו מהזנחה. לדוגמה, המלך אפונסו הרביעי הורה על הקמת חומת מבצר שלישית סביב המקום לאחר ששהה כאן זמן מה. היא הושלמה בתקופת שלטונו של המלך פרננדו הראשון והיו בה 22 מגדלים ו-11 שערים.
במהלך העימותים בין מלך פורטוגל פרננדו הראשון לבין ממלכת קסטיליה, הייתה אלווש יעד להתקפות של קסטיליה בשנת 1381. הודות לביצוריה, עמדה העיר במצור של 25 יום שמנע מהצבא הצרפתי-ספרדי להתקדם הלאה אל ליסבון. כתוצאה מכך, כוחות אנגלים שהוזעקו לעזרה בפיקודו של אדמונד מלאנגלי, דוכס יורק הצליחו להגיע לשם באין מפריע ולסייע לאלווש הנצורה. לאחר התכתשויות קלות, נמנע קרב בין הצבאות שנפגשו כאן כתוצאה מחתימת הסכם השלום ב-17 ביולי 1381. הסכסוכים המזוינים הבאים לאחר המהפכה של 1383 (אנ') שעוררה מלחמת אזרחים ומלחמה עם קסטיליה, הסתיימו לאחר קרב אלז'וברוטה ב-14 באוגוסט 1385, והחל שלב של התאוששות ושלום. ממלכת פורטוגל המאוחדת התפתחה לאחר מכן, התעצמה, והפכה למעצמה ימית.
המלך מנואל הראשון קידם את אלווש למעמד של עיר (Cidade) בשנת 1513, והיא תוכננה מחדש בסגנון הרנסאנס. כמה רחובות, הכיכר המרכזית של העיר, בית העירייה ואמת מים חדשה החדשה, שהושלמה רק ב-1622, נבנו על פי תוכניות של האדריכל פרנסישקו דה ארודה (Francisco de Arruda). בשנת 1570 הפכה אלווש לבישופות ונבנו כאן כמה מנזרים חדשים. אלווש הייתה שותפה לשגשוג של המדינה, הודות לעושר שהגיע כתוצאה מהפעילות של האימפריה הפורטוגזית. בעקבות המשבר של משפחת המלוכה הפורטוגלית, והאוניה הפרסונלית שלאחר מכן עם ספרד (1580–1640), גם אלווש חוותה דעיכה. כבר ב-3 בדצמבר הכריזה העיר על תמיכתה במהפכה שפרצה ב-1 בדצמבר 1640, שבעקבותיה הושבה העצמאות לפורטוגל. ב-1659 הטילו הספרדים מצור על העיר, אך הובסו בקרב על הקווים של אלווש (אנ').
היסטוריה > ממהפכת הציפורנים ועד ימינו

עם מהפכת הציפורנים ב-25 באפריל 1974 וסופה של "המדינה החדשה", חוותה העיר שינוי חיצוני ופנימי עקב רובע הבנייה החדש והדמוקרטיזציה של מתקניה. מאז שנות ה-80 חלה פריחה כלכלית, במקביל להתפתחות הכללית של המדינה. עם הידלדלות החשיבות של תפקוד הגבול והחקלאות שלה כתוצאה מהצטרפות פורטוגל לאיחוד האירופי ב-1986, נעצר גם הפיתוח הכלכלי של העיר. למרות כל ההתקדמות, היא הצליחה להפיק תועלת מועטה יחסית משנות הפריחה הכלכלית בפורטוגל במהלך שנות ה-90.
אזור האלנטז'ו, שאליו שייכת אלווש, עדיין נחשב לחלש מבחינה מבנית ומושפע מירידה באוכלוסייה. אבל אלווש היא גם עיר עם איכות חיים. השבועון אספרסו (Expresso) מיקם את העיר במקום ה-12 בסקר שלו ב-2007 על הערים הכי ראויות למגורים בפורטוגל. העיר מצפה לגידול בתיירות כתוצאה מהכרה בה כאתר מורשת עולמית, ומתוך מימוש ההשקעה הגדולה הספרדית-פורטוגזית שהוכרזה מאז 2006 בפארק הלוגיסטי "Plataforma logística Elvas / Badajoz".
התפתחות האוכלוסייה

| הגידול באוכלוסיית אלווש בשנים 1801–2011 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1801 | 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2011 |  |
| 16,963 | 15,425 | 21,548 | 24,711 | 28,562 | 24,981 | 24,474 | 23,361 | 23,078 |  |
אקלים

| אקלים באלווש (1971–2000)> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים באלווש (1971–2000)> ינואר.13.4.3.8.63.1 | אקלים באלווש (1971–2000)> פברואר.15.3.5.0.54.6 | אקלים באלווש (1971–2000)> מרץ.18.3.6.3.39.6 | אקלים באלווש (1971–2000)> אפריל.20.1.8.0.51.2 | אקלים באלווש (1971–2000)> מאי.23.8.10.8.44.0 | אקלים באלווש (1971–2000)> יוני.29.3.14.1.23.6 | אקלים באלווש (1971–2000)> יולי.33.6.16.6.4.8 | אקלים באלווש (1971–2000)> אוגוסט.33.4.16.3.2.6 | אקלים באלווש (1971–2000)> ספטמבר.29.7.14.7.25.6 | אקלים באלווש (1971–2000)> אוקטובר.23.2.11.5.58.6 | אקלים באלווש (1971–2000)> נובמבר.17.6.7.5.75.1 | אקלים באלווש (1971–2000)> דצמבר.14.2.5.3.92.6 | אקלים באלווש (1971–2000)> שנה.22.7.10.0.535.4 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: Instituto de Meteorologia
אתרי תיירות ותרבות

220 מונומנטים אדריכליים רשומים במועצה העירונית אלווש (נכון ל-26 ביולי 2013). הידועים ביותר כוללים את המבצר והמצודות החיצוניות, חומות העיר ואת אמת המים של אמוריירה (Aqueduto da Amoreira) באורך 7,540 מטרים, בגובה של ארבע קומות, עם מפתחים של עד 14 מטרים. בנייתה החלה בשנת 1498 והושלמה בשנת 1622 והיא סמלה של העיר. מספר רב של מבנים דתיים, מזרקות, בתי ספר, אחוזות, גנים ומבני ציבור היסטוריים כמו תחנת הגבול קאיה (Estação Fronteiriça do Caia), הקולנוע המרכזי ובניין התחנה מהווים את רוב המבנים המוגנים. המבנים בעיר העתיקה כוללים את הקתדרלה לשעבר, שנחנכה בשנת 1537 והכנסייה של מנזר סנטו דומינגו, שנוסדה בסביבות 1550. העיר העתיקה כולה, על רחובותיה המפותלים וכיכרותיה, בתי האר דקו שלה, מזרקותיה וכנסיותיה, היא בניין מוגן.
אחד מאתרי התרבות החשובים של העיר הוא המוזיאון לאמנות מודרנית (Museu de Arte Contemporânea) מאז 2007, שבו הונגש לציבור "אוסף אנטוניו קשולה" (Colecção António Cachola), אחד האוספים הפרטיים החשובים ביותר של אמנות פורטוגזית עכשווית. שני מוזיאונים צבאיים, מוזיאון לאמנות דתית ומוזיאון אדריכלות הם חלק מהמוזיאונים האחרים בעיר.
תחבורה

לעיר אפשר להגיע ברכבת באמצעות "קו הרכבת המזרחי" (Linha do Leste). בין 1 בינואר 2012 ל-8 באוגוסט 2017 פעלו בקו רק רכבות משא. מאז פועלים על הקו שתי רכבות נוסעים בין בדחוס בספרד לעיר אנטרונקמנטו (אנ') במערב פורטוגל השוכנת על "קו הרכבת הצפוני" (Linha do Norte) המחבר בין פורטו לליסבון.
אלווש היא חלק מרשת האוטובוסים הלאומית (Rede Nacional de Expressos), והיא מחוברת לרשת הכבישים הארצית באמצעות הכביש המהיר A6 (אנ') והכביש הלאומי N4.
אתר מורשת עולמית

עיר חיל המצב והגבול אלווש וביצוריה (Garrison Border Town of Elvas and its Fortifications) הוא השם שנתן ארגון אונסק"ו לאתר מורשת עולמית המייצג מקבץ של שבעה מונומנטים היסטוריים בעיר אלווש ובסביבתה.
לאחר שפורטוגל החזירה לעצמה את עצמאותה (1640), הפכה אלווש, שהתרחבה לעיר מבצר במאות ה-17 עד ה-19, למשכנם של ביצורי הבאסטיונים הגדולים בעולם שהשתמרו. בתוך חומות העיר ישנם קסרקטינים ומבנים צבאיים אחרים וכן כנסיות ומנזרים, שחלקם מילאו תפקיד צבאי בעצמם. הביצורים, שתוכננו על ידי האב הישועי ההולנדי ז'ואאו פישקסיו קושמנדר (João Piscásio Cosmander), מייצגים את הדוגמה השמורה ביותר בעולם לאדריכלות מבצרים הולנדית. אמת המים ארמורייה, שהיא גם חלק מאתר המורשת העולמית, מילאה תפקיד מפתח באספקת מים לעיר במהלך המצורים.
בהכרזה על אתר המורשת נכתב: ”אלווש היא דוגמה יוצאת דופן לעיר חיל מצב ומערכת ההגנה של חפיר יבש, שהתפתחה בתגובה לשיבושים במאזן הכוחות באירופה של המאה ה-17. כשרידיו של מבצר מלחמה עצום, אלווש יוצאת דופן כנוף צבאי עם יחסים חזותיים ופונקציונליים בין ביצוריה, המייצגים התפתחויות באדריכלית צבאית ובטכנולוגיה השאובים מהתאוריה והפרקטיקה הצבאית ההולנדית, האיטלקית, הצרפתית והאנגלית. אלווש היא הדגמה יוצאת דופן של הרצון של פורטוגל לאדמות ולאוטונומיה, ולשאיפות האוניברסליות של מדינות הלאום האירופיות במאות ה-16–17.”
אתר מורשת עולמית > סקירה כללית

עיירת חיל המצב אלווש ממוקמת בנוף המאופיין בנהרות וגבעות על הגבול הפורטוגזי-ספרדי בין הבירות ליסבון ומדריד. המיקום החשוב מבחינה אסטרטגית הוביל לביצור נרחב עם ביצורי באסטיונים וחגורת ביצורים שנבנו על הגבעות שמסביב בין המאות ה-17 וה-19.
חגורת הביצורים, שבנייתה החלה ב-1643, מורכבת משתים עשרה מצודות בודדות, המפוזרות בצורה של מצולע לא סדיר סביב המבצר המרכזי. הבאסטיונים התלולים של העיר מוקפים בחפיר יבש המחוזק בחומה והם גם מוגנים על ידי כמה רוולין (אנ'). הביצורים תוכננו על ידי האב הישועי ההולנדי ז'ואאו פישקסיו קושמנדר (João Piscásio Cosmander), בהסתמך על עבודת ההכנה התאורטית של המהנדס והמתמטיקאי ההולנדי סמואל מרולואיס (Samuel Marolois), שיחד עם המהנדסים והמתמטיקאים הפלמים סיימון סטווין (אנ') ואדם פריטך (Adam Fritach), נחשב למייסד בית הספר ההולנדי לבניית מבצרים.
במאה ה-18, בתגובה לטווחי ארטילריה גדולים יותר, נבנו מבצר גראסה (Graça) וארבע מצודות קטנות יותר ממערב לעיר.
אתר מורשת עולמית > רשימת האתרים הכלולים באתר המורשת

| זיהוי | שם | מיקום | שטח בדונם | תיאור | תמונה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1367-001 | אמת המים אמוריירה | 38°52′41″N 7°10′21″W﻿ / ﻿38.878056°N 7.1725°W﻿ / 38.878056; -7.1725 | 81 | האורך הכולל של אמת המים אמוריירה הוא 7,504 מטר מהמקור הראשי עד ל"לרגו דה מיזריקורדיה" (Largo da Misericórdia). 843 קשתות באורך של 1,113 מטר בעמק סאו פרנסישקו מגיעות לגובה של 31 מטר עד ארבע קומות. קטע מאמת המים עובר מתחת לאדמה עד לעומק של 6 מטרים. |  |
| 1367-002 | המרכז ההיסטורי של אלווש | 38°52′50″N 7°09′48″W﻿ / ﻿38.880556°N 7.163333°W﻿ / 38.880556; -7.163333 | 1,254.3 | המרכז ההיסטורי עם הטירה, שרידי חומת העיר ומבנים אזרחיים ודתיים מעידים על התפתחותן של שלוש ערים מבוצרות בין המאות ה-10 וה-14. במהלך ההרחבה לעיר חיל מצב במלחמת השבת הכתר הפורטוגזי (1641–68), נבנו ביצורי הבאסטיונים הגדולים ומספר רב של מבנים צבאיים. |  |
| 1367-003 | מבצר סנטה לוזיה | 38°52′23″N 7°09′30″W﻿ / ﻿38.873056°N 7.158333°W﻿ / 38.873056; -7.158333 | 197.1 | המבצר בצורת כוכב של סנטה לוזיה (Forte de Santa Luzia) נבנה בין השנים 1641 ו-1648 על צוק סלעי 410 מטר דרומית-מזרחית למצודת העיר ומקושר אליה בשביל מקורה רחב. המבצר היה מוגן בשני קווי הגנה עם שני חפירים יבשים. בתוך המבצר יש מוזיאון צבאי והביצור המרכזי עם מחסני התחמושת, קפלה ובית המושל. |  |
| 1367-004 | מבצר גרסה | 38°53′41″N 7°09′51″W﻿ / ﻿38.894722°N 7.164167°W﻿ / 38.894722; -7.164167 | 112.5 | מבצר גרסה (Forte de Nossa Senhora da Graça) נבנה בשנת 1763 על מונטה דה גראסה בגובה 404 מטר, כקילומטר אחד מצפון לעיר. הוא מורכב משלושה קווי הגנה עיקריים עם שתי תעלות עיקריות. בתוך המבצר נמצאים צריפים, מחסני תחמושת, מחסנים, בורות מים, מגורי קצינים ובית מושל בן שתי קומות בסגנון רוקוקו. במאה ה-19 נערכו מיסות בחצר המרכזית. |  |
| 1367-005 | מצודת סאו ממדה | 38°52′16″N 7°09′17″W﻿ / ﻿38.871194°N 7.154667°W﻿ / 38.871194; -7.154667 | 79.6 | מצודת סאו ממדה (Fortim de São Mamede), שנבנתה על גבעה קטנה, שלטה על המדרון הדרום-מזרחי של מבצר סנטה לוזיה. המצודה הקטנה צוידה בחפיר, בית שמירה, מחסן תחמושת ומחסן קטן. |  |
| 1367-006 | מצודת סאו פדרו | 38°52′19″N 7°10′37″W﻿ / ﻿38.871833°N 7.176972°W﻿ / 38.871833; -7.176972 | 19.8 | מצודת סאו פדרו (Fortim de São Pedro) מדרום לאלווש שימשה במקביל להגנת העיר ומבצר סנטה לוזיה. היא הייתה מוגנת על ידי שתי חומות חוצות (אנ') וחפיר. |  |
| 1367-007 | מצודת סאו דומינגוש | 38°52′40″N 7°10′37″W﻿ / ﻿38.877667°N 7.176972°W﻿ / 38.877667; -7.176972 | 122 | מצודת סאו דומינגוש (Fortim de São Domingos) נבנתה ממערב לעיר כדי להגן על אמת המים. בנוסף לחומות ולחפיר, שימשו שלוש חומות חוצות להגנה. |  |
ערים תאומות

לאלווש ברית ערים תאומות עם:
ספרד בדחוס, ספרד
ספרד אוליבנסה, ספרד
פורטוגל קמפו מיור, פורטוגל
גלריה

הכניסה לספרייה העירונית של אלווש
עמוד קלון באלווש
תחנת אלווש
סממנים אופייניים
מבצר אלווש
חומות העיר
מבצר אלווש
אלווש
אמת המים אמוריירה
כיכר סנטה קלרה
אלווש
אנדרטה לזכר הקרב על הקווים של אלווש ב-1659
ביאורים

↑  בפורטוגזית Pousada, רשת מלונות יוקרה, מסורתיים או היסטוריים בפורטוגל. בעבר נוהלו על ידי המדינה הפורטוגלית, הם מנוהלים כיום על ידי קבוצת Pestana
↑  ביצור משולש חיצוני סמוך למבצר
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Garrison Border Town of Elvas and its Fortifications
1 2  HISTÓRIA
↑  HISTÓRIA
↑  HISTÓRIA
↑  "Monthly Averages for Elvas (1971–2000)" (PDF). Instituto Português do Mar e da Atmosfera.
↑  Núcleo urbano da cidade de Elvas / Cidade Fronteiriça e de Guarnição de Elvas
↑  Colecção António Cachola
↑  The Garrison Border Town of Elvas and its Fortifications, Pages 127-128
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557460405171  BnF: cb11954345n (data)  GND: 4218849-0  LCCN: n82029107  MusicBrainz: 9a7c8cad-e2b5-4f76-83ce-f63406c3c976  NKC: ge1199683  SUDOC: 059528451  VIAF: 143990203   WorldCat (עם VIAF): 143990203 
הקפלה של בית הקברות לחיילים האנגלים באלווש
סא דה בנדיירה
הקתדרלה לשעבר של אלווש
הכניסה למבצר גרסה
דיסני-פורמציה

| --- | --- |

לוגו ההסכת "דיסני-פורמציה"
 מבוסס על:  סרטי דיסני
 שיר הנושא:  מנגינת קאבר לשיר "התכבדי" (אנ'), מהסרט היפה והחיה
 סוגה:  film and television podcast 
 יוצרים:  זיו הרמלין-שד"ר, סתיו צימרמן פולק, סיגל צחורי
 מנחים:  זיו הרמלין שד"ר
 מספר פרקים:  139
 הפקה
 מפיק:  זיו הרמלין-שד"ר
 מוזיקה:  נועם טבצ'ניקוב ואוהד לוי
 אורך פרק:  45-75 דקות
 שידור
 תקופת שידור מקורית:  17 באוגוסט 2020 – הווה (משך מסוים)
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 
דיסני-פורמציה הוא הסכת ישראלי עצמאי בתחום התרבות והסרטים, העוסק בסרטי דיסני והחל מפרק 105, בסרטי פיקסאר. יוצרי הפודקאסט הם זיו הרמלין-שד"ר, בת זוגו סיגל צחורי, וסתיו צימרמן פולק. זיו משמש כמנחה הפודקאסט, ולצידו בכל פרק אורח אחד או יותר.
הפודקאסט החל את שידורו באוגוסט 2020, ואחת לשבוע מתפרסם פרק. נכון לינואר 2025, הפודקאסט מונה 139 פרקים.
רקע

הרעיון אשר עומד מאחורי הפודקאסט הוא רצונו של הרמלין-שד"ר לצפות לראשונה בכל סרטי דיסני, בהם לא צפה בילדותו, עד גיל 30. בילדותו צפה רק בסרטי דיסני הבאים: פיטר פן, ספר הג'ונגל, וסרטי גופי. בפודקאסט, מארח הרמלין-שד"ר בכל פרק אורח אחד או יותר, ומשוחח אתו על אחד מהסרטים של דיסני, בו הוא צפה לראשונה בסמוך למועד הקלטת הפודקאסט.
הפודקאסט החל בסמוך ליום הולדתו ה-29 של הרמלין שד"ר, ולא השיג את מטרתו לצפות בכל סרטי דיסני עד גיל 30 והמשיך מעבר לכך. לאחר סיום סרטי דסני, הפודקאסט ממשיך במתכונת דומה בסקירת סרטי פיקסאר.
פורמט הפודקאסט

בכל פתיחת פרק, האורח של אותו הפרק פותח את הפרק במשפט: "ועכשיו הסרט, ובסופו (משהו)" - כאשר בכל פרק ה"משהו" משתנה ומותאם לסרט שאותו סוקרים באותו הפרק. משפט זה הוא מחווה למשפט שהיה פותח בעבר את קלטות דיסני בישראל "ועכשיו הסרט, ובסופו - הפתעה", וגם פתיחת הפודקאסט התחילה במשפט דומה, המופיע גם בתיאור הפודקאסט ביישומוני ההסכתים: "ועכשיו וידוי - ובסופו - הפתעה".
כל פרק אשר מתארח בו אורח חדש שעוד לא התארח בפודקאסט, נפתח בשאלון מהיר שמאפיין את דמותו חובבת הדיסני של האורח, בסדרת שאלות סביב סרטי דיסני, כאשר הרמלין-שד"ר שואל, והאורח עונה עליהן, כגון סרטי דיסני האהובים עליו, סרט דיסני שהוא אנדרייטד בעיניו, גיבורי דיסני האהובים עליו, איזו דמות דיסני היה עדיף שהיו מוחקים מההיסטוריה לצמיתות, ועוד. אורחים המתארחים בפעם השנייה או יותר, הופכים את היוצרות וכעת הם אלו שעושים שאלון מהיר על דיסני עם שאלות שהם עצמם חיברו, ומנחה הפודקאסט עצמו, הרמלין-שד"ר, הוא זה שעונה על השאלון.
לאחר השאלון המהיר, אורח הפודקאסט נותן תקציר משלו לסרט שבו הפרק עוסק, ולאחר מכן מתחילים הרמלין-שד"ר והאורח לדון בנוגע לסרט, סוקרים אותו, ומנתחים אותו מבחינה מבנית, רעיונית, קולנועית, חברתית, "מאחורי הקלעים" של יצירת הסרט, ומתייחסים גם לאספקטים: דיבוב הסרט – האנגלי ו/או העברי, שירי הסרט, טכניקות האנימציה (או הצילום, בסרטים המשולבים בלייב אקשן), פיתוח הדמויות בסרט, ציון ההקשר ההיסטורי, "בדיחות פנימיות" ששובצו בסרט, ועוד.
בפרקים אשר עסקו בסרטי דיסני השונים (פרקים 1-104), אות הפתיחה והסיום של כל פרק כללו מנגינת קאבר לשיר "התכבדי" (אנ'), מהסרט היפה והחיה. החל מפרק 105, עם המעבר לסקירת סרטי פיקסאר, אות הפתיחה והסיום של הפרקים השתנה ובכל פרק יש מנגינת קאבר אשר קשורה לסרט הספציפי אשר נסקר באותו הפרק. מלחיני הקאברים הם נועם טבצ'ניקוב ואוהד לוי.
לכל פרק יש תמונה מלווה, הקשורה לסרט או נושא הפרק המדובר. תמונות אלו, וגם תמונת הלוגו של ההסכת כולו (מופיעה בראש הערך) עוצבו על ידי המעצב של הפודקאסט, טל סולומון ורדי.
פורמט הפודקאסט > פרקי ואירועי הלייב

מספר פרקים מיוחדים הם פרקים אשר הוקלטו מול קהל חי (לייב), כאשר הרמלין-שד"ר והאורח מנתחים את הסרט של אותו הפרק אל מול הקהל אשר גם משתתף בהערות ובשאלות. באחד מפרקים אלו, אירח הרמלין-שד"ר את תומר שרון, אחד ממדבבי דיסני הבולטים בישראל. פרקי לייב נוספים הוקלטו עם הקומיקאי גיא אדלר.
בהסכת ישנם גם מספר פרקים אשר עוסקים בסרטים שאינם של דיסני או פיקסאר, כבונוס מיוחד לחובבי ההסכת או כתוצאה מסקר שנעשה בדף הפייסבוק של ההסכת ובו בחרו המאזינים "סרט בתחפושת", כלומר סרט שאינו של דיסני אבל ישתתף בהסכת. הסרט שנבחר באותו סקר, הוא הסרט אנסטסיה, מבית חברת פוקס - פרק 47 בהסכת. פרקים נוספים בהסכת כלל לא עוסקים בסרטים אלא בנושאים מסביב הקשורים לעולם של דיסני, כמו ביקור בפארק דיסנילינד בפריז, פרק על הדיבוב העברי של הסרטים, ופרק על ההיסטוריה של פיקסאר.
ביאורים

↑  המיקום של הסרט מבחינה מספרית בסדר הוצאת סרטי האנימציה שיצאו לאקרנים, של דיסני.
↑  הסרט לא נכלל בכרונולוגיית סרטי האנימציה, בשל היותו ספין אוף לסדרה קודמת על גופי
↑  הסרט הראשון של דיסני עם מדיה מעורבת - שילוב של אנימציה ולייב אקשן, ועל כן לא נכלל בכרונולוגיית סרטי האנימציה
↑  הסרט יצא ישירות לווידאו, והיה סרט ההמשך הראשון בדיסני שיצא ישירות לווידאו ולא לאקרנים. לכן, הוא לא נכלל בכרונולוגיית סרטי האנימציה של דיסני.
↑  הסרט אינו נכלל בכרונולוגיית סרטי האנימציה, ובעת הוצאתו הופץ על ידי חברת בת של דיסני ולא כסרט של דיסני עצמה.
↑  לא נכלל בכרונולוגיית סרטי האנימציה, כיוון שיצא ישירות לווידאו
↑  סרטי רימייקים, ולייב אקשן. לא נכללים בכרונולוגיית סרטי האנימציה
↑  הסרט אינו חלק מסרטי דיסני, אלא מחברת פוקס, ונבחר להיכנס להסכת כ"פרק בתחפושת" בעקבות הצבעת מאזיני הפודקאסט.
↑  הסרט לא נכלל בכרונולוגיית סרטי האנימציה של דיסני. במקור הסרט הופק על ידי חברת בת של דיסני - סרטי היפריון.
↑  סרט מדיה מעורבת, לייב אקשן ואנימציה, ולא נכלל בכרונולוגיית סרטי האנימציה
↑  סרטים אלו לא נכללים בכרונולוגיית סרטי האנימציה, אלא הם סרטי רימייק, ולייב אקשן.
↑  מדובר במספר סרטי טלוויזיה בסדרת טינקר-בל שלא יצאו לאקרנים, ועל כן לא נכללים בכרונולוגיית האנימציה
↑  לא נכלל בכרונולוגיית סרטי האנימציה, כיוון שיצא ישירות לווידאו
↑  לא נכלל בכרונולוגיית סרטי האנימציה, כיוון שיצא ישירות לווידאו
↑  סרט מדיה מעורבת, לייב אקשן ואנימציה, ולא נכלל בכרונולוגיית סרטי האנימציה
↑  סרט לייב אקשן, לא נכלל בכרונולוגיית סרטי האנימציה
↑  סרט מדיה מעורבת, לייב אקשן ואנימציה, ולא נכלל בכרונולוגיית סרטי האנימציה
↑  סרטוני וסדרות ביניים קצרות, לא נכללות בכרונולוגיית סרטי האנימציה
↑  סרט מדיה מעורבת, לייב אקשן ואנימציה, ולא נכלל בכרונולוגיית סרטי האנימציה
↑  סרט לייב אקשן, לא נכלל בכרונולוגיית סרטי האנימציה
↑  לא נכלל בכרונולוגיית סרטי האנימציה, כיוון שיצא ישירות לווידאו
↑  סרט מדיה מעורבת, לייב אקשן ואנימציה, ולא נכלל בכרונולוגיית סרטי האנימציה
↑  סרט ספין אוף, לא נכלל בכרונולוגיית סרטי האנימציה
↑  סרט לייב אקשן, לא נכלל בכרונולוגיית סרטי האנימציה
↑  סרט לייב אקשן, לא נכלל בכרונולוגיית סרטי האנימציה
↑  סרט לייב אקשן, לא נכלל בכרונולוגיית סרטי האנימציה
↑  סרט לייב אקשן, לא נכלל בכרונולוגיית סרטי האנימציה
↑  סרט לייב אקשן, לא נכלל בכרונולוגיית סרטי האנימציה
↑  הופץ ישר לווידאו, לא נכלל בכרונולוגיית סרטי האנימציה
↑  יצא ישר לווידאו, לא נכלל בכרונולוגיית סרטי האנימציה
↑  יצא ישר לווידאו, לא נכלל בכרונולוגיית סרטי האנימציה
↑  הסרט אינו חלק מסרטי דיסני אלא בהפקת דרימוורקס
↑  המיקום של הסרט מבחינה מספרית בסדר הוצאת סרטי האנימציה של פיקסאר.
↑  הסרט אינו של פיקסאר, ונכנס לפודקאסט בשל היותו סרט הביכורים של בראד בירד, במאי הסרטים הבאים בפיקסאר
↑  הסרט אינו של פיקסאר ודיסני, אלא של דרימוורקס, נכנס כבונוס לפודקאסט, ושוחרר בסמוך לחג הפסח
↑  סרטים קצרים, לא נכללים בכרונולוגיית סרטי האנימציה של פיקסאר