stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
החיים שלי במשקל 300 קילו

| --- | --- |

 סוגה:  תוכנית מציאות 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  13
 מספר פרקים:  152
 הפקה
 הפצה:  TLC, הולו 
 שידור
 רשת שידור:  TLC 
 תקופת שידור מקורית:  1 בפברואר 2012 – הווה 
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
החיים שלי במשקל 300 קילו (באנגלית: My 600-lb Life) היא תוכנית מציאות אמריקאית המשודרת ברשת TLC משנת 2012 ואילך. התוכנית מתעדת את תהליך הירידה במשקל של אנשים הסובלים מהשמנת יתר חולנית בעודם מנסים לחזור להיות בריאים ולשפר את איכות חייהם.
סקירה כללית

פרקי התוכנית מתעדים את ההתמודדויות וההתקדמות של אנשים שונים הסובלים מהשמנת יתר חולנית, אשר בתחילת הפרק הם במשקל של 270 ק"ג לכל הפחות (600 פאונד). כל המשתתפים מנסים במשך שנה שלמה במסגרת התוכנית לרדת למשקל בריא באמצעות שילוב של שינוי הדיאטה, הקפדה על פעילות גופנית ובהמשך נלקחת גם החלטה אם הם יעברו ניתוח בריאטרי. בשל הסיכונים הבריאותיים החמורים הקשורים להשמנה קיצונית - כולל סוכרת, מחלות לב, אתגרים מהותיים לנוע ממקום למקום, ובעיות נשימה חמורות - משתתפים רבים בתוכנית זקוקים באופן דחוף להתערבות רפואית.
המנתח ד"ר יונאן נוזאראדן, אשר מתמחה בביצוע ניתוח הרזיה לאנשים עם השמנת יתר חולנית בסיכון גבוה, ממלא תפקיד מרכזי בתוכנית. הוא זה שנותן למטופלים תוכניות דיאטה והוא זה שקובע בסופו של דבר אם הם מתאימים לעבור ניתוח בריאטרי.
בעוד שחלק מהמשתתפים בתוכנית מצליחים במסגרת התוכנית לרדת במשקל באופן מהותי, משתתפים אחרים מתקשים במיוחד לעשות זאת מסיבות שונות, והתוכנית מתעמקת לעיתים רבות בהתמודדויות האישיות של המשתתפים השונים, כולל טראומות מהעבר, ומקרים של התמכרות לאוכל.
סדרת ספין-אוף

בעקבות הפופולריות של התוכנית בשנת 2015 עלתה לשידור סדרת הספין-אוף "החיים שלי במשקל 600 קילו: איפה הם עכשיו?" אשר עוקבת אחר ההתקדמות של אנשים שהשתתפו בעבר בתוכנית. נכון לשנת 2024 הופקו בסך הכל 9 עונות לסדרת הספין-אוף.
ראו גם

השמנת יתר חולנית
ניתוח בריאטרי
הערות שוליים

↑  "'My 600-lb Life: Where Are They Now?': Have They Kept The Weight Off?". The Huffington Post. 27 במרץ 2012. נבדק ב-17 בנובמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
90 יום לחתונה

| --- | --- |

 סוגה:  תוכנית מציאות 
 שחקנים:  Patrick Cornett 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  11
 מספר פרקים:  136
 הפקה
 חברת הפקה:  Sharp Entertainment 
 הפצה:  הולו 
 שידור
 רשת שידור:  TLC 
 תקופת שידור מקורית:  12 בינואר 2014 – הווה 
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
90 יום לחתונה (באנגלית: 90 Day Fiancé) היא תוכנית מציאות אמריקאית שמשודרת בערוץ TLC החל מ-12 בינואר 2014.
פורמט

התוכנית עוקבת אחר זוגות שהגישו בקשה לקבלת אשרת K-1 (אנ'), או שכבר קיבלו אותה. אשרת K-1 מאפשרת לאזרחי מדינות זרות שהתארסו לאזרחים אמריקנים לבוא לארצות הברית בתנאי שהם מתחתנים עם בן/בת הזוג האמריקאי/ת תוך 90 יום מהגעתם. אם הם לא מתחתנים במהלך התקופה הזו, על הארוס/ה הזר/ה לעזוב לפני תום אותה התקופה את תחומי ארצות הברית.
במסגרת התוכנית כל הזוגות מתמודדים עם אתגרים שונים, כולל הבדלי תרבות, מחסומי שפה, קשיים כלכליים וספקנות מצד החברים ובני המשפחה. בעוד שחלק מהזוגות מתחתנים לקראת סוף העונה, אחרים מחליטים להיפרד במקום זאת.
כל עונה מתמקדת בדרך כלל ב-6 עד 8 זוגות. כמו כן, כל עונה מתמקדת בזוגות חדשים.
סדרות ספין-אוף

בעקבות הפופולריות של התוכנית נוצרו לאורך השנים מספר סדרות ספין-אוף לסדרה, כולל:
90 יום לחתונה: באושר ועושר? - סדרה שעוקבת אחר זוגות שכיכבו בעבר בתוכנית המקורית ובודקת כיצד התפתחו מערכות היחסים שלהם לאחר החתונה.
90 יום לחתונה: לפני 90 הימים - סדרה שמתמקדת בזוגות שעדיין לא התחילו את תהליך אשרת ה-K-1 ונפגשים פנים מול פנים בפעם הראשונה.
90 יום לחתונה: הכיוון השני - סדרה שמתמקדת בזוגות מאורסים שנמצאים בתהליך מעבר לארץ הולדתו/ה של בן/בת הזוג הלא אמריקאי/ת.
90 יום לחתונה: חיי הרווקות - סדרה שעוקבת אחר אנשים שכיכבו בעבר בתוכנית וכיום הם שוב רווקים/ות ומחפשים שוב אהבה.
הערות שוליים

↑  "Visas for Fiancé(e)s of U.S. Citizens | USCIS". www.uscis.gov (באנגלית). 2018-03-23. נבדק ב-2024-07-26.
↑  Padwal, Saylee (25 במרץ 2023). "5 Most Unwatchable 90 Day Fiancé Franchise Spin-Offs". ScreenRant.com. The 90 Day Fiance universe has so far churned out more than 20 spin-offs. Many of them have been successful, and some have not. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Tisdale, Jerrica (15 בספטמבר 2022). "New To 90 Day Fiancé? 5 Things To Know If You're Just Starting To Watch The Series". CinemaBlend.com. In a GoldDerby interview, 90 Day Fiancé creator and executive producer Matt Sharp revealed that there have been over 20 spinoff shows created from the original series. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Clarendon, Dan (מאי 2, 2021). "A Guide to the '90 Day Fiancé' Spinoffs — All 18 of Them!". TV Insider. נבדק ב-אוגוסט 4, 2022.
ח'אן יונס

| --- | --- |

 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  ח'אן יונס
 ראש העיר:  עלאא' א-דין אל-בטה
 שפה רשמית:  ערבית 
 תאריך ייסוד:  1387
 שטח:  54.56 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  205,125 (2017)
 קואורדינטות:  31°20′40″N 34°18′11″E﻿ / ﻿31.3443194444444°N 34.3030916666667°E﻿ / 31.3443194444444; 34.3030916666667
 אזור זמן:  UTC +2
 http://www.khanyounis.mun.ps
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מערב הנגב מוגדלת) ח'אן יונס(למפת מערב הנגב רגילה) ח'אן יונס(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ח'אן יונס(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ח'אן יונס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
חַ'אן יוּנֶס (בערבית: خان يونس) היא העיר השנייה בגודלה ברצועת עזה, ובירת נפת ח'אן יונס. העיר שוכנת במרחק של כשני קילומטרים ממזרח לחופי הים התיכון, בין הערים עזה ודיר אל־בלח בצפון ורפיח בדרום. אוכלוסייתה של העיר, כולל מחנות הפליטים בתחומה, הוערכה ב־205,125 נפש, נכון לשנת 2017.
כמות הגשמים היורדת בח'אן יונס היא כ־200 מ"מ לשנה. היקף אדמות המעובדות על ידי תושבי העיר ופרבריה ושייכות לתחום המוניציפלי שלה מגיע לכ־50,000 דונם.
היסטוריה

לאור העובדה שח'אן יונס ממוקמת בלב עמק המרזבה וקרבתה למקורות מים צלולים, חוקרים רבים סבורים כי היו קיימים כנראה יישובים עתיקים בעבר באזור העיר המודרנית. יש המזהים את העיר עם "ינוסיס", עיר שמוזכרת אצל הרודוטוס במסע פרס נגד מצרים. המקום נודע לפני הקמתה של ח'אן יונס כ"א-סיליקה".
העיר הוקמה כנראה בשנת 1389 על ידי האמיר הממלוכי יונס א-נוריזי, שבנה במקום אכסניה (ח'אן) ומסגד. היישוב התפתח סביב מוסדות אלה ושימש כתחנת מעבר לתנועה מסחרית וצבאית על דרך מצרים. בעבר היו מקומות שבהם תורגם השם לעברית כ"חנות יונה". שם זה היה תוצאה של תרגום שגוי, בצירוף מסורת מקומית של בני ח'אן יונס, שקישרו את עירם עם יונה הנביא.
היסטוריה > כיבושי העיר

בשנת 1517 נכבשה ח'אן יונס, בקרב ח'אן יונס, השני בקרבות המלחמה הממלוכית-עות'מאנית. קרב זה מסמן את כיבושה של כל ארץ ישראל על ידי האימפריה העות'מאנית. במקום לא ישבו משלמי מיסים במהלך המאה ה־16, שכן הוא לא הופיע ברשימות המיסים של האימפריה העות'מאנית. אך רשימות אלו מגלות כי שכן בו ח'אן ותחנה לגביית מיסי דרך (כהן ולואיס, 1978). בתחילת המאה ה־17 ביצרו העות'מאנים את האכסניה והציבו בה חיל משמר. העיר נודעה בגניה הירוקים במאה ה־19, ובשנת 1868 הוערך מספר תושביה בכ־1,000 איש.
במהלך מלחמת העולם הראשונה נכבשה ח'אן יונס על ידי בריטניה. ח'אן יונס הייתה בימיו הראשונים של הכיבוש הבריטי קו הגבול שצפונה ממנו ניצלו הבריטים את מימי המקום. מדרום לח'אן יונס הביאו הבריטים מים לצבאם ברכבות ממצרים. במהלך המלחמה הייתה העיר מרכז מסחרי חקלאי, לאחר תום המלחמה ירד מעמד זה של העיר.
היסטוריה > לאחר מלחמת העצמאות

מסיומה של מלחמת העצמאות הייתה העיר תחת שליטה מצרית עד שנת 1956. אוכלוסייתה של העיר גדלה, בעיקר בשל זרימת אלפי פליטים אל שטחה לאחר המלחמה. המצרים הקימו מחנה פליטים ממערב ליישוב והושיבו את רוב הפליטים שם. בשנת 1955 מנתה אוכלוסיית העיר יותר מ-12,000 נפש. במהלך שנות ה־50 שימשה תחנת המשטרה בכניסה המזרחית לעיר כבסיס של גדוד פדאיון. בשנת 1955 פוצצה התחנה על ידי צה"ל כחלק מפעולות התגמול של מדינת ישראל נגד המפגעים ושולחיהם.
ב־2 בנובמבר 1956, במהלך מבצע קדש, כבש צה"ל את ח'אן יונס. ב־3 בנובמבר התחוללו בה אירועי ח'אן יונס, סדרת עימותים בין תושבי העיר לחיילי צה"ל, שבהם נהרגו ונפצעו תושבים רבים. היו שטענו שהיו כ־30 נפגעים, אך על פי דו"ח אונר"א, הרגו הכוחות הישראליים 275 תושבים בגילי 15–60. אחד העדים לאירועים היה העיתונאי מארק גפן, לימים עורך על המשמר.
ישראל פעלה להסדרת החיים בעיר תחת שלטונה ובתחילת דצמבר 1956 מינתה מועצת עירייה מתושבי העיר, בראשות עבד א־רחמן אל־פרא, שכיהן בראש עיר במשך 21 שנה החל מ־1935. העיר הוחזרה במהרה לידי המצרים ונשארה בשליטתם עד לשנת 1967.
היסטוריה > כיבוש ישראלי ב-1967

במהלך מלחמת ששת הימים נכבשה בשנית העיר, לאחר קרבות שריון וצלפים, על ידי ישראל והושלט בה משטר צבאי.
היסטוריה > תחת שלטון הרשות הפלסטינית

בשנת 1994 עברה העיר, יחד עם רוב רצועת עזה, לידי הרשות הפלסטינית. בסוף שנות ה־90 נחנך בעיר "בית החולים האירופי" במימון האיחוד האירופי.
באינתיפאדה השנייה שימשה העיר כבסיס של ארגוני הטרור לירי רקטות קסאם ופצצות מרגמה על יישובי גוש קטיף ועל ציר כיסופים. בתגובה לירי המרגמות ביצע צה"ל מספר פעולות ותקיפות בח'אן יונס. הבתים בפאתי ח'אן יונס צפו על ציר כיסופים ועל כפר דרום, ונתנו לצלפים הפלסטינים יתרון טקטי ועמדה מצוינת לביצוע פיגועי ירי נגד אזרחים וחיילים ישראלים, בטרם ביצוע תוכנית ההתנתקות.
ב־8 ביולי 2014, בעת מבצע צוק איתן, הפציץ צה"ל את ביתו של פעיל חמאס לאחר שהוזהר. בהפצצה נהרגו שבעה בני משפחת כווארע.
מדינת חמד: ב-2016 הוקם בעיר פרויקט בן 3,000 יחידות דיור במימון קטר בשם מַדינת חַמַד, שנועד לרכישת דירות עבור מעוטי יכולת.
היסטוריה > מלחמת חרבות ברזל

במהלך מלחמת חרבות ברזל פונו תושבי צפון רצועת עזה לדרום הרצועה, וחלקם הגיעו לעיר ח'אן יונס. ב-1 בדצמבר 2023 פרסם צה"ל מפת אזורי פינוי ברצועת עזה, וקרא לתושבי ח'אן יונס להתפנות מערבה. ב-2 בדצמבר החל צה"ל לתקוף אווירית יעדים בעיר. לאחר התקיפות, החל קרב ח'אן יונס. ב-7 באפריל 2024 יצאו כוחות צה"ל מח'אן יונס.
לאחר יציאת כוחות צה"ל נשארה העיר חרבה ושוממה.
לקריאה נוספת

הידעת את הארץ, יוסף ברסלבי, כרך ב', הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1956.
מדריך ישראל, סיני וחבל עזה, עורך אריה יצחקי, הוצאת כתר, 1979.
אנציקלופדיה מפה הוצאת מפה, כרך ראשון.
(1978) ... Cohen and Lewis. Population and Revenue in the Towns of Palestine
אריה שמואלביץ, "הקרב על ח'אן יונס - דצמבר 1516", בספר: אריה שמואלביץ' (עורך), זירת קרב - קרבות הכרעה בארץ ישראל, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2007.
הערות שוליים

↑  עזה ורפיח הן הראשונה והרביעית בגודלן בהתאמה
↑  https://simplemaps.com/data/xg-cities
↑  יש גרסאות שונות על מספר הנפגעים, ראו מאמרו של ההיסטוריון הצבאי יגיל הנקין, באתר "פרש"
↑   יעל גרינפטר, הטבח בחאן יונס, באתר הארץ, 31 באוקטובר 2013.
זוהי גם ההערכה של ההיסטוריון ד"ר בני מוריס, בספרו "Righteous Victims: A History of the Zionist-Arab Conflict"‏ (Random House 2011), שם הוא כותב בעמ' 295: 

In all Israeli troops killed about five hundred Palestinian civilians during and after the conquest of the Strip. About two hundred of these were killed in the course of massacres in Khan Yunis (on 3 November) and in Rafa (on 12 November).
↑  הופעלה מועצת עירית חן-יונס, דבר, 4 בדצמבר 1956
↑  רון בן ישי, פשיטות פתע בנוסח שיפא, והכנה לרפיח: צה"ל יצא מחאן יונס, כך יימשך הלחץ על סינוואר, באתר ynet, 7 באפריל 2024
↑  תושבי חאן יונס המומים: "לא נשאר כלום", באתר www.tv2000.co.il, ‏2024-04-09
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007602633905171  GND: 1330420004  LCCN: n98029337  VIAF: 128373526   WorldCat (עם VIAF): 128373526
דאק דיינסטי

| --- | --- |

 סוגה:  תוכנית מציאות
 משתתפים:  פיל רוברטסון    קיי רוברטסון   סיי רוברטסון   וילי רוברטסון   ג'ייס רוברטסון
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית
 שפות:  אנגלית
 מקום התרחשות:  מונרו 
 מספר עונות:  9
 מספר פרקים:  101
 הפקה
 מפיק:  דידרה גרני   סקוט גרני
 חברת הפקה:  Gurney Productions
 הפצה:  A&E נטוורקס, הולו 
 אתר צילומים:  מונרו (לואיזיאנה)   וסט מונרו (לואיזיאנה)
 אורך פרק:  22 עד 30 דקות
 שידור
 רשת שידור:  A&E
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הביוגרפיה
 תקופת שידור מקורית:  21 במרץ 2012 – 17 בנובמבר 2016
 קישורים חיצוניים
 "דאק דיינסטי" באתר ערוץ A&E
 דף התוכנית ב-IMDb
 
דאק דיינסטי (באנגלית Duck Dynasty, בתרגום מילולי לעברית "שושלת הברווזים") היא סדרת מציאות אמריקאית, ששודרה בערוץ A&E בשנים 2012–2017. הסדרה עוסקת בבני משפחת רוברטסון מלואיזיאנה, שהתעשרו ממכירת ציוד לציד ברווזים, אך שומרים במידה רבה על אורח החיים וסולם הערכים הישן של הדרום הכפרי בארצות הברית. רוב פרקי הסדרה זכו ל-8.5 מיליון צופים והיא הפכה לתוכנית הטלוויזיה הנצפית ביותר בערוץ A&E.
בעקבות הצלחת הסדרה, הוציאו בני המשפחה, באוקטובר 2013, אלבום של מזמורי חג המולד, שנמכר במאות אלפי עותקים. אחדים מהם כתבו ספרים העוסקים בחייהם ובאמונותיהם.
המשתתפים

פיליפ (פיל) רוברטסון (נולד ב-24 באפריל 1946) - החמישי משבעת ילדיהם של ג'יימס ומריט רוברטסון. בעברו שחקן פוטבול בליגת המכללות ומורה. רוברטסון פיתח משרוקית לציד ברווזים, רשם עליה פטנט, וב-1973 הקים את החברה המשפחתית מפקד הברווזים (באנגלית, Duck Commander). נשוי ואב לארבעה.
מרשה קיי רוברטסון (מיס קיי) (נולדה ב-1 בדצמבר 1950) - נשאה לפיל בהיותה בת 16. עקרת בית ומחברת ספר בישול.
סיילאס (סיי) רוברטסון (נולד ב-27 באפריל 1948) - אחיו של פיל, מכונה בסדרה "הדוד סיי". גויס לצבא ארצות הברית ב-1969, שרת במלחמת וייטנאם, והמשיך בשרות צבאי עד 1993. עובד מאז בחברה המשפחתית. נשוי ואב לשניים.
ויליאם (וילי) רוברטסון (נולד ב-22 באפריל 1972) - בנם השלישי של פיל ומיס קיי, מנכ"ל החברה ומי שהוביל את צמיחתה לעסק של מיליונים. משתתפי הסדרה נוהגים ללגלג על התרחקותו (היחסית) מאורח החיים המסורתי של המשפחה. וילי נשוי לקורי, מנהלת המשרד של החברה, והם הורים לחמישה ילדים, שניים מהם מאומצים.
ג'ייסון סיילאס (ג'ייס) רוברטסון (נולד ב-16 באוגוסט 1969) - בנם השני של פיל ומיס קיי, מנהל התפעול של החברה ומפתח משרוקיות לציד ברווזים. נשוי ואב שלושה.
ג'פטה (ג'פ) רוברטסון (נולד ב-28 במאי 1978 - הצעיר שבמשפחה עובד לעיתים במפקדת הברווזים אימו קיי דואגת לו לרבות ומצדיקה אותו.
ג'סטין מרטין - עובד במפקדת הברווזים מאופיין כבחור גדול ועצלן.
ג'וש גודווין - עובד במפקדת הברווזים מאופיין כבחור גדול, עצלן, פחדן ואכלן.
מחלוקת

בדצמבר 2013 השעה ערוץ A&E את פיל רוברטסון מן הסדרה, בעקבות התבטאויות נגד הומוסקסואליות בריאיון לכתב העת GQ. ההשעיה בוטלה כעבור תשעה ימים, בעקבות לחץ של מעריצים וארגונים שמרניים.
דיסקוגרפיה

Duck the Halls: A Robertson Family Christmas (Universal Music Group Nashville, 2013)
ספרים מאת משתתפי הסדרה

The Duck Commander Family: How Faith, Family, and Ducks Built a Dynasty, by Willie Robertson, Korie Robertson and Mark Schlabach
Happy, Happy, Happy: My Life and Legacy as the Duck Commander, by Phil Robertson and Mark Schlabach
Miss Kay's Duck Commander Kitchen: Faith, Family, and Food - Bringing Our Home to Your Table, by Kay Robertson and Chrys Howard
Si-cology 1: Tales and Wisdom from Duck Dynasty's Favorite Uncle, by Si Robertson
כפר יונה

סמל קודם של כפר יונה
סמליל ממותג שהיה בשימוש לצד הסמל הוותיק
"כל הכפר" – כפר יונה ממבט הרחפן; צילום מ-2015
בית נבולסי
שכונת יפה נוף בראשית בנייתה
פארק גינת הדר
כְּפַר יוֹנָה היא עיר בישראל, בין הערים נתניה וטולכרם, בצומת המרכזי שבין כביש 6 וכביש 4. היישוב הוקם בשנת 1932 על ידי מוריס פישר, והוכרז כמועצה מקומית בשנת 1940. בעקבות פיתוח בתחומי הבינוי, התעשייה והחינוך בתחילת העשור השני של המאה ה-21 קיבל היישוב מעמד של עיר ב-11 בפברואר 2014.
היסטוריה

אדמות היישוב נרכשו בשנת תרפ"ח (1928) באמצעות "קרן יונה פישר" של יונה (ז'אן) פישר ובשיתוף עם שלמה גוטהילף, השטחים השתרעו על פני 1,500 דונמים והיו בלתי מעובדים מזרחה מצומת השרון של ימינו. שנה לאחר הרכישה נפטר יונה ואת מסורת הפעילות הציונית המשיכו אחיו הצעיר יהושע פישר ובנו מוריס פישר. אז, החליטו ציוני בלגיה, שבראשם עמד יונה, להנציח את שמו בשם הכפר.
היסטוריה > השנים שלפני הקמת המדינה

בשנת 1932 ייסד מוריס פישר את חברת "מטעי השרון" אשר ניהלה את פעולות המימון להתיישבות באזור השרון והמשיכה ברכישת קרקעות. באמצעות מנחם דונקלבלום לימים שופט בבית המשפט העליון, שנעזר במתווך הקרקעות הערבי, שריף שנטי, הם רוכשים קרקע נוספת ומרחיבים את תחום המושבה. באותה שנה מכר שלמה גוטהילף 300 דונם אדמה לקבוצת פועלים עבריים מנס ציונה שנקראה "קבוצת רגב" אשר עלתה על הקרקע והתחילה בעבודות עיבוד השטח, גידור ונטיעות. בשנת 1934 אושרה הלוואה מבנק האיכרים להקמת הכפר; באותה שנה גם הצטרפו לעשרת המתיישבים הראשונים עוד עשרה פועלים, אל המתיישבים הצטרפו גם פועלים שעבדו במטעי השרון. במקביל, רכשה קבוצת השו"בים, צעירים דתיים מארצות הברית, כ-1,000 דונם והקימה יישוב בשם "נחלת השבים" (או חוות השו"בים) על אדמות הנמצאות היום בחלק הצפוני של כפר יונה. את החריש הראשון התחילו בב' באב ה'תרצ"ב. עקב קשיים כלכליים וחברתיים עזבו בני הקבוצה את המקום והצטרפו לגרעין שהקים קיבוץ בעמק הירדן. אדמותיהם צורפו לגוש האדמות של כפר יונה.
בזמן מלחמת העולם השנייה שהו חיילים יוונים בכפר ובסמוך לו. תושבי כפר יונה סייעו להם, וכאשר שוחררה אתונה ב-1944 נשלח למועצת הכפר מכתב מטעם הקונסול היווני בארץ ישראל בו הודה על הכנסת האורחים של תושבי הכפר כלפי החיילים היוונים.
היסטוריה > השנים שלאחר הקמת המדינה

במהלך מלחמת העצמאות היה כפר יונה נתון למתקפה מצד הכוחות העיראקיים. במהלך 1948 אירעו בכפר מקרי אלימות שכללו התפוצצויות, ירי, מעשי רצח ועוד. ב-21 במרץ 1948 הודיע העיתון "הצופה" כי כפר יונה נכבש יחד עם בית גאולים (כיום מושב גאולים), ביוני אותה שנה פורסמו מספר הודעות שלפיהן היישוב העברי כפר יונה נכבש ונהרס.
ב-1957 הייתה מועצת כפר יונה מהראשונות שבראשן עמדה אישה – יפה כץ. ב-1963 בעקבות הכרזת הממשלה הכפר הפך ליישוב עירוני בעקבות הכפלת התושבים והמבנים. ב-1970 אומצה יחידת בה"ד על ידי כפר יונה יחד עם אבן יהודה, קדימה ותל מונד. ב-1972 קיבלה כפר יונה את כל עולי גאורגיה שנדחו על ידי אור יהודה על מנת לספק להם בית חם. ב-1973 נאבקו התושבים על שטחי הכפר שלהם בעקבות לחצי הממשלה למכור לה אותם ולבנות בהם שיכונים ציבוריים.
בשנת 1974 התפטר ראש המועצה דאז, דוד משה, וקרא למשרד הפנים למנות ועדה קרואה אשר תנהל את ענייני היישוב.
בשנת 1977 הודח ראש המועצה שכיהן כראש מועצה ממונה, זכאי סימן-טוב, ובמקומו נבחר אפרים דרעי.
היסטוריה > קבלת מעמד של עיר

בעקבות פיתוח בתחומי הבינוי, התעשייה והחינוך בתחילת העשור השני של המאה ה-21 קיבל היישוב מעמד של עיר ב-30 ביוני 2014. לאחר 41 שנים של דרעי בתפקיד, הוא נוצח בבחירות של 2018 על ידי שושי כחלון-כידור. בבחירות שנערכו ב-2024, גבר אלברט טייב על ראש העירייה המכהנת כחלון-כידור לאחר שהשלימה קדנציה אחת בלבד.
אוכלוסייה

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף דצמבר 2024 (אומדן), מתגוררים בכפר יונה 29,636 תושבים, מתוכם 29,494 תושבי ישראל (מקום 77 בדירוג רשויות מקומיות בישראל).  שינוי בגודל האוכלוסייה ‎+0.3% בשנה‏.  אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 88.2%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 12,978 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח).
טבלת אוכלוסיית העיר ב-2012 בחלוקה לפי גילאים:
| גיל | אחוזים מהאוכולוסייה |
| --- | --- |
0 - 4: 11.7%
5 - 9: 10.7%
10 - 14: 8.2%
15 - 19: 6.7%
20 - 29: 12.6%
30 - 44: 24.7%
45 - 59: 15.2%
60 - 64: 4.2%
65 ומעלה: 5.9%
גרף התפתחות האוכלוסייה לפי נתוני הלמ"ס:
תרבות, חינוך, ספורט, בינוי, תעשייה ותחבורה > חינוך

במערכת החינוך בכפר יונה 31 גני ילדים, שבעה בתי-ספר יסודיים (שלושה ממלכתיים: "הדר", "רימון", "עמל", בית ספר "דרך ע"ש רונה רמון", בית ספר "שרונה"; אחד ממלכתי-דתי: "בר-אילן" ואחד חרדי: "פני מאיר"), חטיבת ביניים וחטיבה עליונה למדעים ולאמנויות ("איש שלום") וחטיבת ביניים נוספת ("חטיבת עתיד").
בשנת 2023 נפתחה "חטיבת שרונה" (מקבילה לחטיבת הביניים "עתיד").
בעיר שוכנת מכינה קדם-צבאית "ארז".
תרבות, חינוך, ספורט, בינוי, תעשייה ותחבורה > תרבות

עוד בהקמת היישוב קמו מרכזי תרבות אשר כללו ספריה ציבורית, בתי קפה, תיאטראות ועוד. ב-1942 היו ויכוחים רבים על הקמת בתי קפה בעיר; אחד מהוויכוחים הגיע לבית המשפט העליון כאשר המועצה סרבה לאשר הקמת בית קפה בטענה כי "המועצה רוצה לשמור על האופי הכפרי", לבסוף בית המשפט החליט לאשר את סירוב המועצה ולהתיר למועצה לסרב לכל המבקש. בשנות ה-50 נבנה על ידי המועצה אמפיתיאטרון על שטח של ארבעה דונם, יוזמת ההקמה הגיעה מתוך רצון למצוא מקומות תעסוקה לתושבים; האמפיתיאטרון נמצא כיום ברחוב המייסדים שבעיר, אך הוא נטוש והרוס.
בתחומי העיר ספריה עירונית (ספרייה ציבורית מרכזית), מרכז קהילתי המהווה זרוע מבצעת של העירייה לפעילות התרבות, הפנאי והחינוך הבלתי פורמלי של העיר, ובו מתקיימת פעילות רבה ומגוונת. כמו כן ישנן בעיר פעילויות ענפות של תנועות נוער שונות (הצופים, בני עקיבא, הנוער העובד והלומד), מרכז צעירים, 15 בתי כנסת, ספרייה תורנית, מועדון נוער ועוד. ב-17 בדצמבר 2013 זכתה העיר במקום השני בפרס שרת התרבות על עשייה והתפתחות בתחום התרבות.
תרבות, חינוך, ספורט, בינוי, תעשייה ותחבורה > ספורט

בענף הכדורסל קבוצת בית"ר כפר יונה מתמודדת במסגרת הליגה הארצית ונתמכת על ידי המרכז הקהילתי ביישוב. בעונת 2012/2013 הגיעה הקבוצה עד לגמר גביע האיגוד, אך הפסידה לקבוצת א.ס. רמת השרון.
בענף הכדורגל פועלת מכבי כפר יונה, המתמודדת בליגה ב'. בעבר פעלו גם קבוצות בית"ר כפר יונה, והפועל כפר יונה. ב-1957 התקיים משחק ליגה נדיר בין בית"ר נתניה והפועל כפר יונה, המשחק הסתיים בתוצאה 3:6 לטובת בי"תר נתניה. ב-1986 הביסה מכבי כפר יונה את קבוצת אליכין בתוצאה 0:5 ובכך זכתה לחשיפה גדולה ראשונה. קבוצת בית"ר כפר יונה נודעה בעיקר בשל עלייתה מליגה ג' לליגה ב' ב-1986 במזל ושנה לאחר מכן (1987) כאשר העפילה לגביע המדינה. היה זה נדיר שהתקיים משחק בין הקבוצות המקומיות, ב-1986 זה קרה כאשר התמודדו מכבי כפר יונה ובית"ר כפר יונה זו מול זו.
בענף הכדורעף, פעלה קבוצת "הפועל כפר יונה". הקבוצה זכתה ב-1955 בגביע המושבות ובאותה שנה גם בגביע הארצי.
תרבות, חינוך, ספורט, בינוי, תעשייה ותחבורה > בינוי

הבנייה בתחומי העיר מורכבת מארבעים אחוז בנייה רוויה ושישים אחוז בתים צמודי קרקע. מיקומה של כפר יונה, בסמוך לכביש 4 וכביש 6, הפך את העיר לאטרקטיבית למשפחות משפרי דיור וזוגות צעירים מיישובים מבוססים. כדי לעמוד בביקוש הגובר, מעודדת העירייה תוכניות הרחבה חדשות בארבעה מתחמים, שבכל אחד מהם יבנו כ-1,000 יחידות דיור. בעקבות ביקוש רב לדירות החלה ב-2011 בנייה של שכונה חדשה, "יפה נוף" אשר תכלול שני בתי ספר, מרכז מסחרי, גנים ויחידות דיור רבות. ב-13 בפברואר 2014 רכשה קבוצת הנדל"ן "בריגה" שטחי ענק בצפון העיר, שעליהם היא מתכננת לבנות ארבעה מבנים בני 14 קומות המכילים 106 דירות.
תרבות, חינוך, ספורט, בינוי, תעשייה ותחבורה > תעשייה

במסגרת התוכניות שהוגשו למינהל מקרקעי ישראל מתוכננת הקמת אזור תעשייה בשטח של כ-400 דונם בסמוך לצומת בית ליד, שעתיד לכלול מפעלי תעשייה והייטק.
תרבות, חינוך, ספורט, בינוי, תעשייה ותחבורה > תחבורה

כביש הגישה העיקרי לכפר יונה הוא כביש 57, כביש רוחב המקשר את העיר עם כבישי האורך כביש 6, כביש 4 וכביש 2.
ב-16 באוקטובר 2018 נפתח כביש 562 המהווה עוקף דרומי לכפר יונה וגישה חדשה לאזור תעשייה חדש נתניה, כביש 4 וכביש 2.
ב-1 בספטמבר 2022 החלו לפעול 2 קווים עירוניים ראשונים בכפר יונה, ומספרם 85 ו־86 משרונה לגבעת אלונים ובחזרה. הקווים מופעלים על ידי חברת קווים המפעילה את התחבורה הציבורית בעיר
ראשי היישוב

1932: לא ידוע
1933–1940: דוד ליכטגשטיין כיהן כראש הוועד המקומי
1940–1944: דוד ליכטגשטיין ראש המועצה הראשון
1945–1947: צבי פורת
1947–1948: ד"ר שמעון היימן
1948–1953: אברהם זיו
1953–1955: משה ליבל
1956: אריה מרגובסקי
1957–1959: יפה כץ
1959–1974: יצחק איש-שלום
1974: משה דוד
1975–1976: משה גלזנר (מועצה ממונה)
1976–1977: זכאי סימן טוב (מועצה ממונה)
1977–2018: אפרים דרעי
2018–2024: שושי כחלון-כידור
2024-היום : אלברט טייב
גלריה

שדרות יצחק רבין
פארק גינת הדר, המכונה על ידי התושבים "חפציבה"
בית ספר עמל
הכניסה למתנ"ס הקהילתי
כפר יונה בלילה ממבט הרחפן
שכונת יפה נוף בלילה
חוף ג'רזי

| --- | --- |

 סוגה:  תוכנית מציאות, docu-soap 
 יוצרים:  סאלי אן סנסנו
 שחקנים:  מייקל סורנטינו   ניקול פוליזי   אנג'לינה פיוורניק   רוני אורטיז מגרו   ויני גאודיניניו   סמנתה ג'יאנקולה   ג'ניפר פארלי   פול דלויצ'יו   דינה ניקול קורטז
 פסקול:  Jersey Shore Soundtrack 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מקום התרחשות:  מיאמי, ניו ג'רזי 
 מספר עונות:  6 
 מספר פרקים:  71 
 הפקה
 מפיקים בפועל:  סאלי-אן סאלסנו 
 הפצה:  הולו 
 אורך פרק:  42 דקות
 שידור
 רשת שידור:  MTV 
 רשת שידור בישראל:  MTV
 תקופת שידור מקורית:  3 בדצמבר 2009 – 20 בדצמבר 2012
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
חוף ג'רזי (באנגלית: Jersey Shore) היא תוכנית מציאות אמריקאית אשר שודרה בערוץ MTV. הסדרה עוקבת אחר ההתרחשויות בבית חוף בו מתגוררים 8 דיירים אשר מבלים את הקיץ יחד בחוף בניו ג'רזי.
דיירי הבית מנהלים מערכות יחסים, חווים משברים וריבים, והסדרה זכתה לפופולריות בקרב צעירים בארצות הברית ומשתתפיה הפכו לכוכבי ריאליטי. לסדרה קיימות סדרות המשך: "הפרויקט של פולי D", "snooki & JWOWW", ו"חוף ג'רזי חופשה משפחתית".
ב-12 באוגוסט 2017 הוכרז שחברי התוכנית (למעט רוני) יתאחדו לספיישל בו הם חוזרים למקומות בהם בילו ומתעדכנים במה שקרה בחייהם מאז התוכנית. הספיישל נקרא "Jersey Shore: Reunion Road Trip" והוא שודר בערוץ E! ב-20 באוגוסט.
ב-27 בנובמבר 2017 הכריז ערוץ MTV שחברי התוכנית (למעט סמי) יתאחדו עבור סדרה חדשה בשם "חוף ג'רזי חופשה משפחתית". הסדרה שודרה לראשונה ב-5 באפריל 2018 וצילומיה התרחשו במיאמי ביץ' שבפלורידה. לפי דברי MTV, זוהי סדרה חדשה בפני עצמה ואינה עונה שביעית של סדרת המקור.
פרקי הסדרה > עונה 1

פרקים 1–9 (9 פרקים). החלה ב-3 בדצמבר 2009 והסתיימה ב-21 בינואר 2010.
הדיירים נפגשים לראשונה בבית החוף החדש שלהם הממוקם בטיילת החוף של ניו ג'רזי.
פרקי הסדרה > עונה 2

פרקים 10–22 (13 פרקים). החלה ב-29 ביולי 2010 והסתיימה ב-21 באוקטובר 2010.
העונה כל הדיירים מבלים את הקיץ במיאמי. לאחר מריבות בלתי פוסקות, אנג'לינה שלא מצליחה להסתדר עם דיירי הבית עוזבת את הסדרה.