stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צינוריות (פסטה)
שימוש במתכונים

הודות לצורת השבלול האופיינית עם פתח כפול (אחד מהשניים מעט סגור) הם מצליחים ללכוד גם את הרטבים הנוזליים והחמקמקים ביותר, שומרים על התיבול בפנים, ובמקרה של צורת ריגאטה, בחלקם גם בחוץ.
מסיבה זו, הצינוריות מתאימות לרטבים קלים על בסיס עגבניות טריות, פומרולה, או במתכוני קיץ עם ירקות. עם זאת, הם מתאימים במיוחד גם לראגו עם בשר חזיר, בקר, נקניק או פטריות ומשמשים גם במתכונים אפויים (במיוחד בגרסה הגדולה שלהם, שבה הם עשויים להיות גם ממולאים).
הערות שוליים

↑  https://www.dececco.com/it_it/product/pipe-lisce-n-48/
↑  https://www.barilla.com/it-it/prodotti/pasta/i-classici/pipe-rigate
1 2 3 4  Pipe Rigate n° 49 | Pasta De Cecco Italia, De Cecco (ב־)
1 2 3  https://www.voiello.it/site/pasta/pipe-rigate
↑  https://www.barillafoodservice.it/prodotti/primopiatto/pasta-e-farine/pasta-catering/corta/pipe-rigate.html
איוואן פרישיץ'

איוואן פרישיץ' (בקרואטית: Ivan Perišić; נולד ב-2 בפברואר 1989 בספליט) הוא כדורגלן קרואטי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בפ.ס.וו. איינדהובן מליגת העל ההולנדית ובנבחרת קרואטיה.
קריירה בינלאומית

פרישיץ' ייצג את קרואטיה לאורך שנות נעוריו במדי כל נבחרות קרואטיה הצעירות. ב-26 בינואר 2011, בגיל 21, זומן לראשונה לסגל הבכיר של קרואטיה. מאז, הוא מזומן באופן קבוע למשחקי הנבחרת וכמו כן גם משחק בהרכבה. פרישיץ' נכלל בסגלה של נבחרת קרואטיה לטורניר הגמר של יורו 2012 ו-2016 וכן של מונדיאל 2014 ומונדיאל 2018.
בגמר מונדיאל 2018 כבש את השער הראשון לזכות נבחרתו, במשחק שהסתיים בתוצאה 2–4 לצרפת.
נכלל בסגל נבחרת קרואטיה לטורניר מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת קרואטיה לטורניר יורו 2024.
תארים

בונדסליגה (1): 2011/2012
הגביע הגרמני (1): 2011/2012
הגביע הגרמני: 2014/2015
הסופר קאפ הגרמני: 2015
בונדסליגה: 2019/2020
הגביע הגרמני (1): 2019/2020
ליגת האלופות: 2019/2020
תארים > אינטר

אליפות איטליה: 2020/2021
הסופר קאפ האיטלקי: 2021
גביע האיטלקי: 2021/2022
סגנות גביע העולם בכדורגל: 2018
צ'ילי קון קסו

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מטבל 
 מטבח:  המטבח המקסיקני, טקס-מקס 
 מוצא:  מקסיקו 
 מרכיבים עיקריים:  גבינה, פלפלת צ'ילי 
 
צ'ילי קון קסו מוגש במסעדה
צ'ילי קון קסו (בספרדית: Chile con queso; פירוש מילולי: צ'ילי עם גבינה) הנקרא לפעמים פשוט קסו, הוא מתאבן או תוספת של גבינה מותכת ופלפל צ'ילי, המוגש בדרך כלל במסעדות טקס-מקס כמטבל לצ'יפס טורטייה.
רקע

צ'ילי קון קסו הוא חלק ממטבח הטקס-מקס ומטבח דרום-מערב ארצות הברית, שמקורו במדינת צ'יוואווה שבצפון מקסיקו כגרסה של קסו צ'יוואווה וקסו פליימאדו. צ'ילי קון קסו נמצא בעיקר בתפריטים של מסעדות טקס-מקס בדרום מערב ומערב ארצות הברית.
רקע > רכיבים

צ'ילי קון קסו הוא רוטב חלק וקרמי, המשמש כמטבל, שעשוי מתערובת של גבינות מותכות (לעיתים קרובות גבינת ולויטה או גבינה מעובדת אחרת, מונטריי ג'ק או גבינת שמנת), שמנת ופלפל צ'ילי. מסעדות רבות מגישות צ'ילי קון קסו עם מרכיבים נוספים כמו פיקו דה גאלו, שעועית שחורה, גואקמולה ובשר בקר או חזיר טחון. הרוטב בדרך כלל בצבע צהוב או לבן.
רקע > הגשה

צ'ילי קון קסו מוגשת כמנה חמה. ניתן לאכול אותה עם טורטייה, צ'יפס טורטייה או צ'יפס פיתה שעבה יותר מצ'יפס טורטייה רגיל. היא יכולה לשמש גם כרוטב על נאצ'וס, פהיטה, טאקו, אנצ'ילדה, מיגאס, קסדייה או כל מנת טקס-מקס אחרת.
בעוד שמסעדות טקס-מקס בארצות הברית לרוב מציעות צ'יפס וסלסה ללא תשלום, קסו מוצע בדרך כלל תמורת תשלום נוסף.
לעיתים קרובות מכנים את הרוטב בשם המקוצר 'קסו' (גבינה), מה שעלול ליצור בלבול בינו לבין מטבל גבינה, שלרוב אינו מכיל פלפלים.
הערות שוליים

↑  Alan Davidson, ed. (1981), Food in Motion: The Migration of Foodstuffs and Cookery Techniques - Oxford Symposium 1981, London: Prospect Books, p. 274, ISBN 0-907325-07-6, נבדק ב-27 במאי 2013 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Cook, Allison (24 בדצמבר 2009), "Why chile con queso matters", Houston Chronicle, אורכב מ-המקור ב-26 באפריל 2012, נבדק ב-27 במאי 2013 {{citation}}:  (עזרה)
↑  "Oxnard Forty League Members Entertain Remainder of Club With Spanish Dinner", Oxnard Press-Courier: 6, 3 באפריל 1957, נבדק ב-22 במרץ 2011 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Brownstone, Cecily (27 ביוני 1972), "Chili con Queso Tasty Dip", Spokane Daily Chronicle: 27, נבדק ב-22 במרץ 2011 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Vincent, Zola (18 באפריל 1959), "Informal Lunch, Supper Ideas Come From Mexico Kitchens", Lodi News-Sentinel: 36, נבדק ב-22 במרץ 2011 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Lisa Fain (2017). QUESO!: Regional Recipes for the World's Favorite Chile-Cheese Dip. Potter/Ten Speed/Harmony. pp. 86–87. ISBN 9780399579523. נבדק ב-31 באוקטובר 2017. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  New York Style (22 באפריל 2013). "Best Dips for Bread and Pita Chips". B & G Foods, Inc. אורכב מ-המקור ב-20 באוגוסט 2018. נבדק ב-31 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007407408105171  LCCN: sh2017003841
שיטאקי

| שיטאקי |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: פטריות
מערכה:: פטריות בסיסה
מחלקה:: Agaricomycetes
סדרה:: פקועיים
משפחה:: Omphalotaceae
סוג:: Lentinula
מין:: שיטאקה
שם מדעי
 Lentinula edodes ‏פגלר, 1976

שִׁיטָאקֶה (מיפנית: 椎茸; שם מדעי: Lentinula edodes) (לעיתים תכופות נכתבות ונהגות בשוגג שִׁיטָאקִי) הן פטריות מאכל המשמשות גם כפטריות מרפא. כיום הן סוג פטריות המאכל השני בצריכתו בעולם[דרוש מקור].
בטבע ניתן למצוא את פטריות השיטאקה ביערות במזרח אסיה, שוכנות בעיקר לצד עצים נרקבים.
פטריות השִׁיטָאקֶה מזינות, עשירות בחלבונים ומכילות שבע מתוך שמונה חומצות אמינו חיוניות. כמו כן, נחשבות פטריות השיטאקה כבעלות תכונות מרפאות לטיפול ושליטה בלחץ דם, להפחתת רמת הכולסטרול, לחיזוק מערכת החיסון, ולעיכוב ההתפתחות של גידולים, נגיפים וחיידקים.[דרושים מקורות]
את פטריות השיטאקה אפשר לצרוך טריות או מיובשות, ובדרך כלל פופולריות כתוספת למרקים, רטבים, סלטים ולחם.
הערות שוליים

↑  Jessica Lewis, Can Shiitake Mushrooms Be Eaten Raw?, livestrong.com
ערך זה הוא קצרמרבנושא מזון ובנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פיצה בסגנון שיקגו

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  פיצה 
 מוצא:  ארצות הברית 
 מרכיבים עיקריים:  בצק, גבינה, רוטב עגבניות 
 
פיצה בסגנון שיקגו מתייחסת למספר סגנונות שונים של פיצה שפותחה בעיר שיקגו. הפיצה המפורסמת ביותר בסגנון זה ידועה בשם פיצת דיפ־דיש. המחבת בה הפיצה נאפית נותנת לפיצה את השוליים הגבוהים והמשטח העמוק האופייניים לה, בתוכם שמים כמויות גדולות של גבינה וגם רוטב עגבניות גושי. פיצה בסגנון שיקגו אפשר להכין בסגנון דיפ־דיש וכפיצה ממולאת.
פיצת דיפ־דיש

לדברי טים סמואלסון, היסטוריון התרבות הרשמי של שיקגו, אין מספיק תיעוד כדי לקבוע בוודאות מי המציא את הפיצה בסגנון שיקגו מסוג דיפ־דיש. לעיתים קרובות מדווח כי הפיצה בסגנון שיקגו מסוג דיפ־דיש הומצאה ב־Pizzeria Uno בשיקגו בשנת 1943, על ידי המייסד של הפיצרייה, אייק סיוול, לשעבר כוכב פוטבול מאוניברסיטת טקסס. עם זאת, כתבה משנת 1956 ב"שיקגו דיילי ניוז" טוענת כי שף הפיצה המקורי של הפיצרייה, רודי מלנאטי, פיתח את המתכון.
פיצת דיפ־דיש נאפית במחבת פלדה עגולה שדומה יותר לתבנית עוגה או פאי מאשר לתבנית פיצה טיפוסית. משמנים את המחבת כדי לאפשר לפיצה לצאת מהמחבת בקלות, כמו גם כדי לתת לקרום הפיצה אפקט של טיגון. בנוסף לקמח החיטה הרגיל, בצק הפיצה יכול להכיל קמח תירס, סולת או צבע מאכל שנותן לקרום גוון צהבהב. הבצק מוצמד לצידי המחבת, בצורה של קערה, כדי לאפשר לשים שכבה עבה של תוספות.
השכבה העבה של התוספות בפיצת דיפ־דיש מחייבת זמן אפייה ארוך יותר, שיכול לגרום לגבינה או לתוספות האחרות להישרף לו היו בשכבה העליונה של הפיצה. עקב כך, התוספות מורכבות במהופך מהסדר הרגיל שלהן על פיצה. מצפים את הקרום בגבינה (בדרך־כלל פרוסות של מוצרלה) אחריה בסוגים שונים של בשר כמו פפרוני או נקניק איטלקי. תוספות אחרות כמו בצל, פטריות ופלפלים מגיעות אח״כ. כשכבה האחרונה שמים רוטב לא מבושל, שבד״כ מכינים מעגבניות מרוסקות מקופסאות שימורים. לעיתים מוסיפים מעל הרוטב גרידת פרמזן. מקובל שכשמזמינים את הפיצה הזו כטייק אוויי היא תגיע לא חתוכה כך שהשמנים לא יספגו בקרום ויגרמו לפיצה להיות ספוגה.
פיצה ממולאת

באמצע שנות ה־70, שתי רשתות בשיקגו, הפיצה של ננסי שנוסדה על ידי רוקו פלזה והפיצרייה של ג'יורדנו שהופעלה על ידי האחים אפרן ויוסף בוליו, החלו להתנסות בפיצת דיפ־דיש ויצרו את הפיצה הממולאת. פלזה ביסס את יצירתו על מתכון של אמו לסקרצ'יידה, פשטידת חג הפסחא האיטלקית מעיר הולדתו, פוטנזה. כתבות במגזין שיקגו שהציגו את הפיצה של ננסי והפיצה הממולאת של ג'יורדנו הפכו את המנות לפופולרית.
פיצות ממולאות בדרך־כלל עמוקות יותר מפיצות דיפ־דיש אבל חוץ מזה קשה לראות את ההבדל עד שהפיצה נחתכת. לפיצה ממולאת בדרך כלל יש שכבת תוספות צפופה יותר מכל סוג אחר של פיצה. כמו בפיצת דיפ־דיש, שכבה עמוקה של בצק יוצרת קערה במחבת גבוהה ואז מוסיפים את התוספות והגבינה. מעל מוסיפים שכבה נוספת של בצק והוא לוחץ על צידי הקרום.
בשלב הזה, לשכבת הבצק הדקה יש מראה עגול וכיפתי. אופי פיצה בדרך־כלל דוקרים חור קטן במרכז הבצק כדי לאפשר לאוויר ואדים לצאת מהשכבה התחתונה בזמן האפיה, כך שהפיצה לא תתפוצץ. בדרך־כלל אך לא תמיד מוסיפים רוטב עגבניות על שכבת הבצק העליונה לפני שמכניסים את הפיצה לתנור.
פיצה דקה

יש גם סגנון של פיצה עם קרום דק שאפשר למצוא בשיקגו ובשאר המערב התיכון. הקרום דק וקשיח דיו כדי לקבל צליל לעיסה, בשונה מהפיצה בסגנון ניו יורק. את הפיצה חותכים לריבועים, דבר המכונה כחיתוך מסיבה או חיתוך טברנה, בניגוד לחיתוך עוגה בו חותכים את קצוות הפיצה. בקרב המקומיים, קרום דק בדרך־כלל מצליח יותר במכירות מאשר פיצת דיפ־דיש.
בישראל

בישראל פעלה בעבר מסעדה בסגנון אמריקאי בשם שיקגו פיצה פאי פקטורי שהגישה פיצות בסגנון שיקגו. המסעדה שנסגרה בשנת 2001, הייתה ממוקמת ברחוב הירקון בתל אביב-יפו.
הערות שוליים

↑  Ali, Tanveer; Ludwig, Howard (January 13, 2015). "A Guide to Chicago Pizza: From Deep-Dish to Tavern-Style and Beyond" (אורכב 01.01.2016 בארכיון Wayback Machine), DNAinfo. Retrieved January 2, 2016.
↑  Kindelsperger, Nick (June 2, 2014). "The Best Deep Dish Pizza in Chicago", Serious Eats. Retrieved January 2, 2016.
↑  Borrelli, Christopher. "Tim Samuelson: Chicago's cultural historian". chicagotribune.com (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-04-09.
↑  "Who Invented Deep Dish?", Chicago Tribune, February 18, 2009. Retrieved January 2, 2016.
↑  Who Cooked That Up? (אורכב 08.05.2007 בארכיון Wayback Machine)
↑  "Pizano's Pizza and Pasta - About Us - The Best Chicago-Style Pizza and Italian Restaurant". www.pizanoschicago.com. אורכב מ-המקור ב-2018-09-29. נבדק ב-2017-04-09.
↑  Chu, Louisa. "Family's stuffed-pizza dynasty began with a fight". chicagotribune.com (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-12-14.
↑  Our Story, Nancy's Pizza (ארכיון)
↑  Vettel, Phil; Kevin Pang, Pizza slices: Two foodies debate the merits of wedge versus 'party cut, ‏(הקישור אינו פעיל, 14 בדצמבר 2017)
↑  "20 Great Spots to Taste Real Chicago Pizza: Tavern-Style Thin Crust". Eater Chicago. נבדק ב-2017-12-14.
↑  "It's not all deep-dish pizza in Chicago". Detroit News (באנגלית). נבדק ב-2017-12-14.
פיצה דקה בסגנון שיקגו
פתיחת מיזס

פתיחת מיזס היא פתיחת שחמט המתחילה במסע:
ד3
הפתיחה נקראת על שמו של הרב-אמן הבריטי-גרמני ז'אק מיזס. היא נחשבת לפתיחה נדירה, ולכן מוגדרת A00 באנציקלופדיית פתיחות השחמט (ECO).
תיאור כללי

המסע 1.ד3 פותח אלכסון לרץ במשבצת ג1 ותופס מעט את המרכז, אך בגלל שהוא לא אוחז טוב במרכז כמו המסע 1.ד4, הוא לא מסע פתיחה פופולרי. מתוך עשרים המהלכים הראשונים החוקיים, המהלך הזה נמצא במקום העשירי בנפיצותו. לשחור יש מספר רב של תגובות אפשריות, כגון: 1...ה5, 1...ד5, 1...ג5, 1...פו6 ו-1...ז6.
השימוש המפורסם ביותר בפתיחה זו היה במשחק השלישי בין כחול עמוק לגארי קספרוב בשנת 1997. קספרוב האמין שהמחשב לא ידע לשחק נכון פתיחה זו אם יסתמך על יכולותיו שלו ולא על ספר הפתיחות שלו. המשחק הסתיים בתיקו. דויד לוי השתמש בפתיחה זו גם כן במשחקו נגד התוכנה קריי בליץ, שבו לבן ניצח.
משחק דוגמה

גארי קספרוב–כחול עמוק, משחק 3, מאי 1997 
1.ד3 ה5 2.פו3 פג6 3.ג4 פו6 4.א3 ד6 5.פג3 רה7 6.ז3 0-0 7.רז2 רה6 8.O-O מהד7 9.פז5 רו5 10.ה4 רז4 11.ו3 רח5 12.פח3 פד4 13.פו2 ח6 14.רה3 ג5 15.ב4 ב6 16.רב1 מח8 17.רב2 א6 18.ב:ג5 ב:ג5 19.רח3 מהג7 20.רז4 רז6 21.ו4 ה:ו4 22.ז:ו4 מהא5 23.רד2 מה:א3 24.רא2 מהב3 25.ו5 מה:ד1 26.ר:ד1 רח7 27.פח3 צוב8 28.פו4 רד8 29.פוד5 פג6 (ראה תמונה) 30.רו4 פה5 31.רא4 פ:ד5 32.פ:ד5 א5 33.רב5 צא7 34.מז2 ז5 35.ר:ה5+ ד:ה5 36.ו6 רז6 37.ח4 ז:ח4 38.מח3 מז8 39.מ:ח4 מח7 40.מז4 רג7 41.פ:ג7 צ:ג7 42.צ:א5 צד8 43.צו3 צח8 44.מח4 מז8 45.צא3 צח8 46.צא6 מח7 47.צא3 צח8 48.רא6 ½–½
וריאציות מוכרות

לפתיחה זו מספר וריאציות מוכרות:
1.ד3 ג5 2.פג3 פג6 3.ז3 - וריאצית ונזולנה
1.ד3 ה-5 - וריאצית העכברוש ההפוך
הערות שוליים

1 2  CHESSGAMES.COM * Chess game search engine, www.chessgames.com
↑  Chess Life, Special Summer Issue 1997
↑  Computer Chess Club Archives, www.stmintz.com (באנגלית)
| פתיחות שחמט |
| --- | --- | --- |
| פתיחות אב | משחק פתוח • משחק חצי פתוח • משחק סגור • משחק חצי סגור • פתיחת איגוף • פתיחה נדירה |  |
| פתיחות גמביט | גמביט אבנס • גמביט בודפשט • גמביט המלך • גמביט המלכה • גמביט המלכה הנדחה • גמביט המלכה הנרצה • פתיחה סקוטית • גמביט לטבי • הגנה אוסטרית • הגנת צ'יגורין • הגנה בלטית • הגנת מרשל |  |
| הגנה הודית | הגנת בנוני • גמביט בודפשט • פתיחה קטלאנית • הגנה נימצו-הודית • הגנת בנוני מודרנית • הגנה הודית של המלכה • הגנת גרינפלד • הגנה הודית של המלך • התקפת טורה • הגנה הודית מזרחית • התקפת טרומפווסקי • הגנה מקסיקנית |  |
| פתיחות הגנה | הגנה הודית של המלך • הגנה הודית של המלכה • הגנה הודית מזרחית • הגנה נימצו-הודית • הגנת נימצוביץ' • הגנה הולנדית • הגנה מודרנית • הגנת בנוני • הגנת פילידור • הגנת גרינפלד • הגנת אלכין • הגנת קארו-קאן • הגנת שני הפרשים • הגנה ברלינאית • הגנה צרפתית • הגנה סיציליאנית • פתיחת פירץ  • טנגו הפרשים השחורים • פתיחה רוסית |  |
| פתיחות התקפה | התקפת ריכטר-ורסוב • התקפת טרומפווסקי • התקפת טורה • התקפת הודג'סון • פתיחת לארסן |  |
| פתיחות שיטתיות | שיטת לונדון • שיטת קול |  |
| פתיחות ללא סיווג | פתיחה איטלקית • פתיחה אנגלית • פתיחת בירד • פתיחה ספרדית • פתיחה ספרדית, וריאצית ההחלפה • פתיחה וינאית (משחק וינה) •  פתיחת ארבעת הפרשים • פתיחת רץ המלך • פתיחה קטלאנית • פתיחת רטי  • פתיחת בארנס • פתיחת סארגוסה • פתיחה פולנית • פתיחת גרוב • פתיחת אנדרסן • פתיחת קלמנץ • פתיחת דורקין • פתיחת אמאר • פתיחת דאנסט • פתיחת וור • פתיחת דספרז • פתיחת מיזס • פתיחת ואנ'ט קרויג'ס |  |
| אחר | אנציקלופדיית פתיחות שחמט • מלכודות בפתיחה בשחמט |  |
ראו גם פורטל השחמט • קטגוריה:פתיחות שחמט • קטגוריה:שחמט
צריבה (בישול)

| --- | --- |
טונה צרובה, אחד המאכלים הבודדים שלא מבושלים לאחר הצריבה
 
 מאכלים
 סוג:  צלייה 
 
צריבת סטייק לאחר עישון של שעתיים
צריבה, או צריבה במחבת (באנגלית: Searing או Pan searing) היא טכניקה המשמשת בצליית מנגל, אפייה, בישול באידוי, צלייה, הקפצה וכדומה, שבה מבשלים את פני שטח המזון (בדרך כלל בשר כמו בקר, בשר עוף, בשר חזיר או מאכלי ים) בטמפרטורה גבוהה. עד שנוצר קרום שחום.
מאפיינים

טכניקות דומות, כגון השחמה והשחרה, משמשות בדרך כלל כדי לצרוב את כל הצדדים של נתח מסוים של בשר, דג, עוף וכו' לפני סיום הבישול בתנור. כדי להשיג את הקרום החום או השחור הרצוי, חום משטח הבשר חייב לעלות מעל טמפרטורה של 150 מעלות צלזיוס, לכן הצריבה מחייבת שמשטח הבשר יהיה נקי ממים, שרותחים בסביבות 100 מעלות צלזיוס.
על אף שלעיתים קרובות נאמר "לנעול את הלחות" או "לאטום את המיצים" (שני הדברים אינם נכונים), למעשה, צריבה גורמת לאובדן לחות גדול יותר מאשר בישול לאותה טמפרטורה פנימית ללא צריבה. עם זאת, היא נותרה טכניקה חיונית בצליית בשר מכמה סיבות:
ההשחמה יוצרת טעמים רצויים באמצעות תגובת מאייר.
מראה המזון משתפר בדרך כלל עם קרום שחום היטב.
הניגוד בטעם ובמרקם בין הקרום לבין פנים המאכל הופך את האוכל למעניין יותר.
צריבה אינה גורמת לקרמליזציה, המשפיעה רק על סוכרים, או פחמימות פשוטות; תגובת מאייר כוללת תגובות בין חומצות אמינו לבין כמה סוכרים.
בדרך כלל בצליית מנגל, האוכל ייצרב בחום גבוה מאוד ואז יועבר לאזור בטמפרטורה נמוכה יותר של הגריל כדי לסיים את הבישול. בצלייה, פני שטח המזון הצרוב מתבל וצובע את נוזל הבישול.
צריבה הפוכה

בצריבה הפוכה, סדר הבישול הפוך. ראשית הפריט שיש לבשל, בדרך כלל סטייק, מבושל בחום נמוך עד שהמרכז מגיע לטמפרטורה הרצויה; ואז החוץ נצרב בטמפרטורה גבוהה כדי להשיג את תגובת מאייר. טכניקה זו מומלצת בדרך כלל עבור נתחי בשר עבים יותר של 25–38 מ"מ או אפילו עבים יותר, מה שמאפשר טמפרטורת בישול פנימית עקבית כאשר רק החלק החיצוני נצרב.
אוטמים מיצים

האמונה שצריבת בשר "חותמת או אוטמת מיצים" נפוצה ועדיין חוזרת על עצמה לעיתים קרובות. תיאוריה זו הועלתה לראשונה על ידי יוסטוס פון ליביג בסביבות 1850. הרעיון אומץ על ידי טבחים וסופרים בני זמננו, כולל אוגוסט אסקופייה. זה מוזכר בדרך כלל עבור נתחים גדולים יותר, במיוחד סטייקים וצלעות, של בשר שאינם סוגי עופות אלא בקר, חזיר, כבש וטונה.
ניסויים לבדיקת התיאוריה בוצעו כבר בשנות ה-30 של המאה ה-20 ומצאו שהחלקים הצליים הצרובים איבדו אותה כמות לחות או יותר כמו אלה שלא נצרבו ("נאטמו"). להפך, בדרך כלל יותר נוזלים הולכים לאיבוד בצריבה, מכיוון שצריבה חושפת את הבשר לטמפרטורות גבוהות יותר שהורסות יותר תאים, ובתמורה תאים אלה משחררים יותר נוזלים.
לחות בצורת נוזלים ואדים ממשיכים לברוח מנתח הבשר צרוב. מסיבה זו, צריבה נעשית לפעמים בסוף תהליך הבישול, כדי להשיג את יתרונות הטעם של תגובת מאייר מחד גיסא, כמו גם את היתרונות של בישול לאורך זמן רב יותר עם יותר לחות מאידך גיסא.
הערות שוליים

1 2  McGee, Harold (2004). On Food and Cooking (Revised ed.). Scribner. ISBN 0-684-80001-2. Page 161, "The Searing Question".
↑  "The Maillard Reaction Turns 100". cen.acs.org. נבדק ב-2023-06-23.
↑  Pryles, Jess (3 במאי 2015). "Cook the perfect medium rare steak with Reverse Sear". Jess Pryles. נבדק ב-26 ביוני 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Reverse Sear, Grilling Temps, When To Cook Hot & Fast, When To Cook Low & Slow, And When To Do Both". BBQ & Grilling In Depth. 22 בפברואר 2015. נבדק ב-26 ביוני 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kenji López-Alt, J. (7 במרץ 2017). "The Food Lab". Serious Eats. נבדק ב-26 ביוני 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  McGee, Harold (1990). The Curious Cook: More Kitchen Science and Lore. p. 13. ISBN 9780020098010.
קנטל (גבינה)

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  גבינה צרפתייה, גבינה דחוסה לא מבושלת, גבינה מחלב פרה, גבינה דחוסה 
 על שם:  Cantal mountains 
 אזור מוצא:  אוברן, קנטל, אוברן-רון-אלפ 
 מוצא:  צרפת 
 מרכיבים עיקריים:  חלב 
 גבינות
 ייצור כולל:  13,186 טונה (נכון ל־2017) 
 תו תקן:  כינוי מקור מבוקר, כינוי מקור מוגן 
 
גבינת קנטל (בצרפתית: Cantal) היא גבינה מוצקה לא מבושלת המיוצרת בחבל אוברן-רון-אלפ שבמרכז צרפת: במיוחד במחוז קנטל (על שם הרי קנטל) וכן במחוזות מסוימים סמוכים.
מאפיינים

גבינת קנטל זכתה להסמכת כינוי מקור מבוקר (Appellation d'Origine Contrôlée) בשנת 1956. זוהי אחת הגבינות העתיקות ביותר בצרפת, וייצור הקנטל מתוארך לתקופת הגאלים. הגבינה הגיעה לגדולה כשהמרשל אנרי דה לה פרטה-סֶנֶטֶר הגיש אותה על שולחנו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת. המרשל סנטר אחראי גם על הצגת גבינות סן-נקטר (Saint-Nectaire) וסאלר.
הרכב

ישנם שני סוגים של גבינת קנטל:
קנטל פרמייה (Cantal Fermier), גבינת חווה העשויה מחלב גולמי (לא מפוסטר)
קנטל מחלבה (Cantal Laitier), גרסה מסחרית בייצור המוני מחלב מפוסטר
שתיהם צריכות לדבוק באותן בקרות איכות קפדניות. הגבינה מיוצרת רק באמצעות חלב מפרות סאלר שניזונו בחציר בחורף, שנקצרה רק מ-15 בנובמבר עד 15 באפריל. חלב הקיץ של אותן פרות הרועות על כרי הדשא בהרים מייצר את גבינת סאלר.
גבינה חצי קשה זו מיושנת מספר חודשים, ומעצבים אותה לגליל. הגלילים מסיביים בגודלם ולגבינה יש פנים רך. הטעם שלה מזכיר קצת את הצ'דר, עם טעם חמאה חזק וחריף שמתחזק עם הגיל. לקנטל שהבשילה היטב יש טעם אגוזי ונמרץ, בעוד שלגבינה הצעירה יש רמז לטעם מתוק וחמאתי של חלב גולמי. המראה המגולע של הקרום של Cantal vieux (המיושן ביותר) הוא תוצאה של פעילות קרדית הגבינה. על פי זמן היישון, נבדלים שלושה סוגים:
Cantal jeune (מיושנת 1–2 חודשים)
Cantal entre-deux או Cantal doré (מיושנת 3–9 חודשים)
Cantal vieux (מיושנת יותר מ-8 חודשים).
כל אלה זמינים כ-fermier ו-laitier. רוב (80% מהייצור ומעלה) הוא קנטל משני סוגי היישון הראשונים. Cantal vieux כבר גבינה קשה. אם נשמרת כראוי, היא יכולה להחזיק מעמד עד שנה וחצי מבלי להתקלקל. היא לא מיוצרת בכמויות גדולות. הגבינה אהובה מאוד באזור קנטל, Cantal vieux מיוצאת לעיתים נדירות למדי בשל טעמו החזק, ובדרך כלל ניתן למצוא אותה רק בחנויות מיוחדות.
לגבינת קנטל יש תכולת שומן של 45% (מהחומר היבש). היא משמשת במרקים, סלטים, תפוחי אדמה אליגו, פונדו גבינה וגראטנים. קנטל פרמייר, כמו כל הגבינות העשויות מחלב גולמי, עשויה להכיל חיידקי ליסטריה על הקרום החיצוני שלה ולכן יש לזרוק את הקרום. גבינה מסוג זה גם לא מתאימה לילדים, קשישים, או אנשים עם כשל חיסוני.
הערות שוליים

1 2  Chemical Society (Great Britain) (1882).
↑  "Pour l'Europe, AOP et AOC ne font plus qu'une". fromage-cantal.com/. אורכב מ-המקור ב-28 בנובמבר 2011. נבדק ב-7 בינואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ehlers, S.; Hurt, J. (2008). The Complete Idiot's Guide to Cheeses of the World. Alpha Books. p. 55. ISBN 978-1-59257-714-9. נבדק ב-2016-05-19.
↑  "What Are Cheese Mites and Should I Be Concerned?". Cheese Origin. 2 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Donnelly, C.; Kehler, M. (2016). The Oxford Companion to Cheese. Oxford Companions. Oxford University Press. p. 115. ISBN 978-0-19-933089-8. Retrieved 9 April 2021.
עולם היורה: חיים חדשים

| --- | --- |

סמליל הסרט
 מבוסס על:  דמויות מאת מייקל קרייטון
 בימוי:  גארת' אדוארדס
 הופק בידי:  פרנק מרשל פטריק קראולי
 תסריט:  דייוויד קפ
 שחקנים ראשיים:  ג'ונתן ביילי רופרט פרנד לונה בלייז דייוויד איאקונו מהרשלה עלי סקרלט ג'והנסון מנואל גרסיה-רולפו אד סקריין 
 צילום:  ג'ון מתיסון
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  אמבלין אנטרטיינמנט The Kennedy/Marshall Company
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 2 ביולי 2025
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מדע בדיוני, סרט פעולה מדע בדיוני, סרט הרפתקאות, סרט דרמה 
 סרט קודם:  "עולם היורה: עולם חדש" (2022)
 סרטים בסדרה:  "פארק היורה"
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
עולם היורה: חיים חדשים (באנגלית: Jurassic World: Rebirth) הוא סרט פעולה-מדע בדיוני אמריקאי, שעתיד לצאת לאקרנים בידי סרטי יוניברסל ב-2 ביולי 2025 בארצות הברית.
הסרט מבוים בידי גארת' אדוארדס והמפיק בפועל של הסרט הוא הבמאי סטיבן שפילברג. בסרט יככבו צוות שחקנים חדש הכולל את סקרלט ג'והנסון, מהרשלה עלי, ג'ונתן ביילי, רופרט פרנד, מנואל גרסיה-רולפו, לונה בלייז, דייוויד איאקונו, אודרינה מירנדה, פיליפין ולגה, בקיר סילבין ואד סקריין.
צילומי הסרט החלו ביוני 2024 בתאילנד, מעל לשנה לפני מועד הפצתו המתוכנן של הסרט בקולנוע. צילומים נוספים נערכו במלטה ובבריטניה, בהם צולמו גם הסרטים האחרונים.
תקציר העלילה

חמש שנים לאחר אירועי עלילת הסרט "עולם היורה: עולם חדש"; מרבית הדינוזאורים מתקשים להסתגל ולשרוד באזורים המבודדים בהם הם נמצאים באזור קו המשווה בעיקר משום שהמערכת האקולוגית באזורים הללו שונה באופן ניכר מזו שהייתה קיימת באזורים בהם הדינוזאורים חיו בעידן היורה. עלילת הסרט מתמקדת במומחית למבצעים חשאיים זורה בנט (סקרלט ג'והנסון) אשר מובילה צוות לאי נידח בו נמצאים שלושת הדינוזאורים הגדולים ביותר בעולם אשר עשויים לפי ההערכות להכיל את החומר הגנטי שעשוי לסייע לפתח תרופה מצילת חיים פורצת-דרך בעלת חשיבות רבה במיוחד למין האנושי. אף על כן, המשימה מסתבכת כתוצאה ממספר אירועים בלתי צפויים.
צוות השחקנים הראשי

סקרלט ג'והנסון – זורה בנט, שכירת חרב לשעבר המובילה קבוצה של מדענים במשימה להשיג דם של דינוזאור, שעלול להוביל לפיתוח תרופה למחלות לב.
ג'ונתן ביילי – ד"ר הנרי לומיס, פלאונטולוג אשר מתמחה בגנטיקה של דינוזאורים.
מהרשלה עלי – דאנקן קינקייד, האחראי להובלת המשלחת הסודית.
רופרט פרנד – מרטין קרבס, נציג תעשיית התרופות.
מנואל גרסיה-רולפו – רובן דלגדו, אב למשפחה שהספינה שלהם נקלעה לאי.
לונה בלייז – בתו הבכורה של רובן.
דייוויד איאקונו – בנו של ראובן.
אודרינה מירנדה – בתו הצעירה של ראובן.
פיליפיני ולגה
באקיר סילבן
אד סקריין – שכיר חרב.