stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אריגו בויטו
קורות חייו > בויטו וורדי

יחסיהם של בויטו וורדי נמשכו כ-40 שנה וידעו עליות ומורדות. בשנת 1862 חיבר בויטו את המילים לקנטטה המנון האומות שהלחין ורדי עבור התערוכה העולמית בלונדון. בויטו היה גם מבקר מוזיקלי. הוא קרא במאמריו לרפורמות באופרה האיטלקית תוך ביקורת על מלחיני האופרה ובהם ורדי. הדבר הכעיס מאוד את ורדי והוא ניתק את קשריו עם בויטו. המוציא לאור ג'וליו ריקורדי הצליח לקשר שוב ביניהם. בויטו שיכתב את הליברית של האופרה סימון בוקנגרה והפך אותה מכישלון להצלחה. לאחר מכן כתב את הליברית לשתי האופרות האחרונות של ורדי - אותלו (1887) ופלסטף (1893). בויטו היה ליד מיטתו של ורדי במותו.
בשנת 1893 קיבל בויטו תואר ד"ר כבוד מאוניברסיטת קיימברידג'. בשנת 1912 נבחר כסנטור בסנאט האיטלקי. לאחר הצטרפות איטליה למלחמת העולם הראשונה בשנת 1916, הוא ביקר את החיילים בחזית. הקושי והמתח בביקור זה השפיעו על בריאותו, שהחלה להתרופף במהירות. אריגו בויטו נפטר ב-10 ביוני 1918 בגיל 76, ונקבר בבית הקברות הגדול במילאנו.
ראו גם

נון סולו ורדי
דוד ניי (זמר אופרה 1905-1842)

| --- | --- |

 לידה:  12 בפברואר 1842 וארפאלוטה, הונגריה 
 פטירה:  31 באוגוסט 1905 (בגיל 63) בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 מוקד פעילות:  הונגריה 
 סוג קול:  בס 
 
דוד ניי (זמר אופרה 1842–1905) (בהונגרית: Ney Dávid, ידוע גם בשם דוד נוי (Neu), וארפלוטה, 12 בפברואר 1842 – בודפשט, 31 באוגוסט 1905) היה הונגרי-יהודי, זמר בית האופרה של בודפשט (בס בריטון). גם נכדו שנולד 18 לאחר מותו נקרא בשם דוד לזכרו וגם הוא היה זמר אופרה שנספה בשואה בשנת 1945, דוד ניי (זמר אופרה 1905–1945).
ביוגרפיה

הוא היה חייט ובגיל 19 התגייס והפך לחייל. הוא החל ללמוד שירה בשכנוע חבריו החיילים בעת שירותו באיטליה. לאחר שחרורו שר בקרלתיאטר בווינה. לאחר מכן התיישב בעיר דיור במערב הונגריה קרוב לגבול אוסטריה. שם שר בעיקר יצירות עממיות והיה חבר במקהלת בית הכנסת המקומי. בשנת 1874 חתם חוזה עם התיאטרון הלאומי של בודפשט כזמר מקהלה וגם לתפקידי פרוזה, שירה, ריקוד(!) וכדומה. הופעתו הראשונה הייתה באותלו של ויליאם שייקספיר כאחד היועצים במחזה. הבכורה שלו כזמר הייתה באופרה של ג'אקומו מאיירבר ההוגנוטים כנזיר הראשון. לאחר מכן הועסק כבר רק כזמר ותוך זמן קצר ביותר זכה להצלחה גדולה והפך לאמן המוביל של בית האופרה של בודפשט, שנפתח בשנת 1884, הוא נשאר חבר הסגל עד מותו. בשנות ה-80 של המאה ה-19 ערך מספר הופעות אורח מחוץ להונגריה באזורים דוברי גרמנית. הופעתו הראשונה בחו"ל הייתה בשנת 1881 באופרה של וינה.
הוא היה מפורסם בבריטון בעל העוצמה והרגיש שלו, במשחק הבמה המשכנע שלו ובהתנהגותו המופתית כאומן. הוא התנהג בטבעיות כמעט בכל תפקיד שהתאים לקולו. שיחק ב־103 תפקידים שונים ב־78 אופרות שונות. לאחר מותו נאלצו לחלק את תפקידיו בין שלושה זמרים. הקלטות גרמופון אחדות שלו שרדו עם קטעי אופרה ושירים ליטורגיים יהודיים.
תפקידים עיקריים

Erkel Ferenc: Hunyadi László — Czillei Ulrik; Gara nádor
Erkel Ferenc: Bánk bán — Petur bán
Erkel Ferenc: István király — István
Alberto Franchetti: Asrael — Brabant királya
Goldmark: Sába királynője — Salamon király
Gounod: Faust – Mefisztó
Halévy: A zsidónő — Brogni bíboros
Lortzing: A fegyverkovács — Hans Stadinger
Meyerbeer: A hugenották – Marcel; Első szerzetes
Meyerbeer: Észak csillaga – Nagy Péter cár
Meyerbber: Ördög Róbert — Bertram
Mozart: Don Juan – címszerep; Leporello; A kormányzó
Mozart: Figaro házassága — Figaro
Mozart: A varázsfuvola — Sarastro
Nicolai: A windsori víg nők — Sir John Falstaff
Schauer Ferenc: Atala — Főpap
Verdi: Aida — Ramfisz
Wagner: A bolygó hollandi – Daland
Wagner: Tannhäuser... — Hermann
Wagner: Lohengrin — Madarász Henrik
Wagner: Trisztán és Izolda – Marke király
Wagner: A Nibelung gyűrűje — Wotan
Wagner: A nürnbergi mesterdalnokok — Hans Sachs
Weber: A bűvös vadász — Kaspar
פרנץ ארקל: לאסלו הונאדי - אולריק צ'ילי; גרא פלטינה
פרנץ ארקל: באנק באן - באנק פטר
פרנץ ארקל: המלך אישטוואן - אישטוואן
אלברטו פרנצ'טי: מלך ישראל - בראבנט
גולדמרק: מלכת שבא - שלמה המלך
גונו: פאוסט - מפיסטו
ז'אק פרומנטל הלוי: היהודייה - הקרדינל ברוגני
לורצינג: נפח הנשק - הנס סטאדינגר
ג'אקומו מאיירבר: הוגנוטים - מרסל; נזיר ראשון
ג'אקומו מאיירבר: כוכב הצפון - הצאר פטר הגדול
ג'אקומו מאיירבר: רוברט שטן - ברטרם
מוצרט: דון ג'ובאני - תפקיד כותרת; לפורלו; הנגיד
מוצרט: נישואי פיגארו - פיגארו
מוצרט : חליל הקסם - סרסטרו
ניקולאי: הנשים העליזות של ווינדזור - סר ג'ון פלסטף
פרנץ שאואר: אטלה - הכהן הגדול
ג'וזפה ורדי: אאידה - רמפיס
וגנר: ההולנדי המעופף - דלנד
וגנר: טנהויזר. . . - הרמן
וגנר: לוהנגרין - הנריק מדרס
וגנר: טריסטן ואיזולדה - המלך מארקה
וגנר : טבעת הניבלונג - ווטן
וגנר : אדוני נירנברג - האנס זקס
קרל מריה פון ובר: הצייד החופשי - קספר
לקריאה נוספת

לקסיקון לאומנות הבמה
בנצה סאבולצ'י - לקסיקון המוזיקה Szabolcsi Bence—Tóth Aladár: Zenei lexikon 2. Budapest, 1965. Zeneműkiadó. 711.
לקסיקון יהודי הונגרי Magyar zsidó lexikon. Szerk. Ujvári Péter. Budapest, 1929. Magyar zsidó lexikon
אופריסימו.קום - דוד ניי
קברו וקבר רעיתו בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט
ויסאקפאטנאם

| --- | --- |

 מדינה:  הודו הודו
 מדינה:  אנדרה פרדש
 שטח:  640 קמ"ר
 גובה:  45 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  2,035,922 (2011)
 קואורדינטות:  17°44′00″N 83°19′00″E﻿ / ﻿17.733333333333°N 83.316666666667°E﻿ / 17.733333333333; 83.316666666667 
 אזור זמן:  UTC+5:30
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הודו מוגדלת) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודיויסאקפאטנאם(למפת הודו רגילה) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודיויסאקפאטנאם  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
ויסאקפאטנאם (בטלוגו: విశాఖపట్నం, בהינדית: विशाखपट्नम, באנגלית: Visakhapatnam) היא העיר הגדולה ביותר במדינה ההודית אנדרה פרדש. ויסאקפאטנאם היא בירת מחוז ויסאקפאטנאם. זוהי העיר המאוכלסת ביותר באנדרה פרדש אשר הכילה 2,035,922 תושבים נכון לשנת 2011, מה שהופך אותה לעיר ה-14 בגודלה במדינה. העיר נמצאת גם במרכז המטרופולין ה-9 בגודלו בהודו אשר כולל 5,018,000 תושבים. העיר שוכנת לאורך החוף של מפרץ בנגל והעיר מכילה את הנמל הרביעי בגודלו בהודו ואת המספנה הוותיקה ביותר בהודו.
האטרקציות התיירותיות המרכזיות בעיר כוללות את החופים של העיר, מקדש מהמאה ה-11, אתרים בודהיסטים עתיקים, ומוזיאון הצוללות.
שאנדור לדרר (כלכלן)

| --- | --- |

קברו של שאנדור לדרר בבית הקברות היהודי ברחוב שלגוטאריאני
 לידה:  18 ביוני 1842 פשט, ממלכת הונגריה 
 פטירה:  22 ביוני 1903 (בגיל 61) באד אסוזה, אוסטריה 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב שלגוטאריאני, בודפשט, הונגריה 
 
שאנדור לדרר (בהונגרית: Lederer Sándor; פשט, 18 ביוני 1842 – באד אאוסזה, 22 ביוני 1903) היה כלכלן, מנהל בנק, נשיא חברת ביטוח, יהודי הונגרי.
קורות חיים

שאנדור לדרר נולד במשפחה יהודית כבנם של איגנץ לדרר ושל בטה דרוסה. הוא חונך לקריירה מסחרית. בשנת 1869, יחד עם הגנרל (שלושה כוכבים) אישטוון טיר, הרוזן פאל אלמאשי, הרוזן דיולה קארואי, הרוזן ינה זיצ'י והרוזן אמיל סצ'ני, ייסד את "מכרה הפחם ההונגרי הכללי בע"מ". בשנת 1879 הפך למנהל התערוכה של העיר סקשפהרוואר; בהזדמנות זו קיבל את הדרג השלישי של מסדר כתר-ברזל ותואר אצולה - "אביר".
בשנת 1883 מונה לדרר לחבר ב"וועדה לקביעת הערך" שהוקמה על ידי שר החקלאות, התעשייה והמסחר. הוא היה חבר בוועדות שארגנו את התערוכות הלאומיות  ובוועד הלאומי ההונגרי של התערוכה העולמית של פריז (1900).
לדרר היה מעורב בהקמתם של כמה מוסדות פיננסיים גדולים. היה סגן נגיד הבנק הארצי ההונגרי (עד 1883), ומנהל בנק התעשייה והמסחר.  הוא היה חבר במועצת המנהלים של המוסד לביטוח פונסיאר בפשט. "חברת ספינות הקיטור אדריה", תחילה המנכ"ל ואחר הנשיא של החברה בשנת 1888, לימים סגן נשיא,  וחר כך שוב נשיא משנת 1902 ועד מותו והעלה אותה לרמה של גורם כלכלי משמעותי. לאחר מותו קראה החברה על שמו את אחת הספינות החדשות שלה.  הוא מילא משרות אמון גבוהות במוסדות ציבוריים תעשייתיים ומסחריים, ובשנת 1893 היה חבר בוועד האיגוד הלאומי לתעשייה. הוא היה חבר בבית המחוקקים של בודפשט הבירה ובין החברים שנבחרו מבין כמשלמי המיסים הרבים ביותר.
לדרר היה ידוע באהבתו לספורט ופעל כתומך בספורט. בשנת 1902 היה חבר מייסד של "מועדון ההתעמלות של בודפשט". הוא ייסד את אורוות המירוץ שלו בשנת 1894 וכבר בשנת 1895 היו לו 14 סוסים, בשנת 1898 20 סוסים שלו התחרו במרוצים. אחד הסוסים שלו זכה ב"פרס סנט אישטוואן" בשנת 1901.
עבודותיו

ההיסטוריה של מדעי המתמטיקה 1 מהתקופות המוקדמות ביותר עד סוף המאה ה-16. 1874
היכל תעשייה ותערוכת קבע. תוספת לתנועה לקידום התעשייה. (1880)
פרסים והוקרה

מסדר כתר הברזל דרג שלישי ותואר האביר (1879)
הדרג השלישי של צלב האבירים של מסדר קארלוס מלך ספרד (1890)
המסדר העות'מאני דרג שני של הסולטן הטורקי (1892)
לקריאה נוספת

שאנדור לדרר בבסיס הנתונים של המוזיאון הספרותי פטפי
פאל גוליאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. איגוד הספרנים והארכיונים ההונגרים, 1939-2002.
הלקסיקון הגדול של פאלאס, אנציקלופדיה של כל הידע. 1893-1904.
הערות שוליים

↑  A pesti neológ izraelita hitközség születési anyakönyve, 1842. év, 105. folyószám.
↑  "Hét nap krónikája 1903. június 22". Tolnai Világapja. 3 (27): 2. 1903-07-05.
1 2  "Lovag Lederer Sándor". Vadász- és Versenylap. 47 (49): 366. 1903-06-24.
↑  Az 1903. június 22-én külföldön történt haláleset bejegyezve 1905. október 10-én a Budapest IV. ker. (belváros) állami halotti akv. 523/1905. folyószáma alatt, valamint a Bp V. ker. állami halotti akv. 391/1903. folyószáma alatt is.
↑  Szvircsek Ferenc (1985). Bányászati tevékenység történetének vizsgálata az etesi bányavidéken. Salgóarján: Nógrád megyei Múzeumok Igazgatósága. p. 55.
1 2  "Hivatalos rész". Budapesti Közlöny. 13 (201): 1. 1879-08-31.
↑  "Hivatalos rész". Budapesti Közlöny. 17 (279): 1. 1883-12-05.
↑  "Hivatalos rész". Budapesti Közlöny. 17 (68): 2. 1883-03-24.
↑  "Hivatalos rész". Budapesti Közlöny. 26 (283): 1. 1892-12-11.
↑  "Hivatalos rész". Budapesti Közlöny. 31 (116): 2. 1897-05-20.
↑  "Magyar országos bank". Budapesti Hírlap. 3 (352): 7. 1883-12-23.
↑  Tarjányi Sándor, ed. (1971). "Vörös Károly: Budapest legnagyobb adófizetői 1873-ban: adalékok Budapest társadalomtörténetéhez a dualizmus korában 2.". Tanulmányok Budapest múltjából XVIII. Budapest: Budapesti Történeti Múzeum. p. 249–306.
↑  "Magyar ipar és kereskedelmi bank részvénytárs". Budapesti Czim- és Lakjegyzék 3. rész Tiszti czímtár. 8: 236. 1894.
↑  "Fonciére, Pesti Biztosító Intézet". Budapesti Czim- és Lakásjegyzék. 10.: 355. 1898.
↑  "Adria magyar tengeri hajózási részvénytárs". Budapesti Czim- és Lakjegyzék 2. rész Tiszti czímtár. 5: 82. 1888.
↑  "Adria magyar tengeri hajózási részvénytárs". Budapesti Czim- és Lakjegyzék 2. rész Tiszti czímtár. 6: 227. 1890.
↑  "Hivatalos rész". Budapesti Közlöny. 36 (80): 1. 1902-04-08.
↑  "Az Adria m. kir. Tengerhajózási Részvénytársaság". Magyar Színpad. 7. (122.): 3. 1904-05-03.
↑  Viczián István (2007). Életem és korom Pest vármegye főispánjának emlékiratai. Szentendre: Ferenczy Múzeum. p. 57.
↑  "Az Országos Iparegyesület igazgatósága". Vasárnapi Újság. 40 (26): 430. 1893.
↑  "Budapest székes főváros törvényhatósága". Budapesti Czim- és Lakjegyzék 3. rész Tiszti czímtár. 8: 216. 1894. נבדק ב-2016-11-05.
↑  "Fővárosi Torna Club". Sport-Világ. 9 (36): 331. 1902-09-07.
↑  "Hivatalos rész". Budapesti Közlöny. 24 (16): 1. 1890-01-21.
↑  "Hivatalos rész". Budapesti Közlöny. 26 (240): 1. 1892-10-20.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1018731288  VIAF: 228730106   WorldCat (עם VIAF): 228730106 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "שאנדור לדרר (כלכלן)".
וילמוש פרוינד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 באוגוסט 1846 פקש, הונגריה 
 פטירה:  26 ביוני 1920 (בגיל 73) טרזווארוש (רובע 6), הונגריה 
 שם לידה:  Freund Vilmos 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב שלגוטאריאני, בודפשט, הונגריה 
 צאצאים:  ינה פרקאי 
 
וילמוש פרוינד (בהונגרית: Freund Vilmos; פקש, 12 באוגוסט 1846 – בודפשט, 26 ביוני 1920) היה אדריכל יהודי-הונגרי, שתכנן מבנים ציבוריים ופרטיים רבים בבודפשט בסגנון אקלקטי בסוף המאה ה-19. הוא אביו של הצייר ינה פרקאי.
ביוגרפיה

וילמוש פרינד נולד במשפחה יהודית כבנם של מור פרוינד וננט גרשל. לאחר סיום לימודיו בתיכון למד אדריכלות בציריך (1866). הוא הופיע לראשונה בבודפשט בשנת 1883, בתחרות התכנון של בניין הפרלמנט ההונגרי, ולאחר מכן במספר מכרזים נוספים (בית החולים היהודי של בודפשט בשנת 1887, ארמון ניו יורק בשנת 1892, או אפילו התחרות של קזינו ליפוטווארוש -כיום BM Duna Palota).
הוא בנה כמה ארמונות פרטיים בבודפשט, בעיקר לאורך שדרת אנדראשי (למשל הארמון השוואבי, 1885–1887), בנוסף לאלה תכנן גם בתי חולים: בית החולים המסחרי פרנץ יוזף, בית החולים היהודי ברחוב סאבולץ' של הקהילה היהודית של פשט (17 בנובמבר 1889), בית החולים לילדים אדל ברודי (1895–1896), ואחר כך הבניין בכיכר בתלן של המכון הלאומי לחרשים-אילמים יהודים בבודפשט.
אחת מיצירותיו הידועות ביותר היא ארמון "קזינו ליפוטווארוש" (ארמון הדנובה) בשנת 1896, עליו זכה בפרס "אמן תקופת מילניום". בין עבודותיו האחרות היו גם בבית הלוויות של בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה, ארמון המרחץ בבולוואר ארז'בט ובעיר רייקה (אז הונגריה) המטה של "חברת הספנות של הים האדריאטי".
פרוינד הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב שלגוטאריאני.
רשימת בנייניו הידועים

בית המדרש לרבנים בבודפשט, עיצוב פנים בלבד. החלק החיצוני תוכנן על ידי פרנץ קולבנהייר
המכון הלאומי של בודפשט לחרשים אילמים יהודים, (1876–1877)
ארמון בית המרחץ בבולוואר ארז'בט (1888)
בית החולים היהודי בבודפשט (1888)
בית החולים ברחוב סאבולץ' של הקהילה היהודית, המכונה לפעמים בית החולים היהודי של פשט (1889–1888).
בית הלוויות של בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה, בודפשט, רחוב קוזמה 6. (1891)
בית מגורים בבולוואר יוז'ף (1891–1892).
בית האבות של חברה קדישא, 1146 בודפשט, בולוואר הונגריה 167 (1892) - כיום נמצאים בו המחלקות לרפואה פנימית לשיקום ולחולים כרוניים של בית החולים מרחוב אוז'וק.
בית החולים המסחרי פרנץ יוזף, בודפשט, כיכר גאבור בתלן 1 (1892) - כיום החלק הישן של בניין בית החולים ומרכז התאונות של בית החולים פטרפי שאנדור.
ארמון קזינו או ארמון הדנובה, בודפשט (1894–1897)
בית חולים לילדים אדל ברודי, בודפשט (1895–1896) - ממש ליד בית החולים ברחוב סאבולץ', כיום פועל באזור המרכז לשיקום ואחסון של המוזיאון הלאומי.
מטה של חברת הספנות של הים האדריאטי ברייקה.
ארמונות בשדרת אנדראשי:
וילה קורין, (1877 או 1882)
ארמון קרשאי (Andrássy út 47 (1880
ארמון בריל 1 (I. Andrássy út 19 (1880–1881)
ארמון גומפרז, Andrássy út 20 (1881
ארמון קפיך (Andrássy út 5 (1882
ארמון בריל 2 (Andrássy út 43 (1883
ארמון אולמן (1884) Andrássy út 11.
הארמון השוואבי (1885–1887)
ארמון ווהרמן (1880) Andrássy út 23.
ארמון דויטש (Andrássy út 24 (1880 - שופץ בשנת 1896.
מכרזים משמעותיים

בניין הפרלמנט ההונגרי (1883)
ארמון ניו יורק (1892)
חייו הפרטיים

אשתו הייתה אירמה באש (1855–1935).
ילדיו:
ינה פרקאי (פרוינד) היה צייר.
אליס פרוינד, שבעלה היה ד"ר פילפ ואלקו (ויינפלד) עורך דין.
לקריאה נוספת

לקסיקון יהודי הונגרי. וילמוש פרוינד.
לקסיקון ביוגרפי הונגריFreund Vilmos | Magyar életrajzi lexikon | Reference Library, www.arcanum.com (באנגלית)
אילונה פ 'ברסטינסקי: בתי כנסת של בודפשט, 1999, ISBN 963-539-251-6
הוא תכנן סדרת ארמונות על שדרת אנדראשי - האדריכל וילמוש פרוינד נפטר לפני מאה שנה
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a paksi izraelita hitközség születési akv. 32/1846. folyószáma alatt".
↑  "Freund Vilmos halotti bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári halotti akv. 1335/1920. folyószáma alatt".
↑  Freund Vilmos elhunyt (1920. június 27.) Az Est, 11. évfolyam, 153. szám, 6. oldal
↑  A Nagykörút mellett bújik meg meg Európa legidősebb, megállás nélkül működő rabbiképzője, 24.hu, ‏2018-08-12 (בהונגרית)
↑  P. Brestyánszky
↑  Bethlen Gábor tér 2., A mi Erzsébetvárosunk
↑  http://pestbuda.hu/cikk/20200623_andrassy_uti_palotak_sorat_tervezte_szaz_eve_hunyt_el_freund_vilmos_epitesz
↑  Magyar zsidó lexikon., i. h.
↑  pesti Zsidó Kórház | egykor.hu, egykor.hu
↑  P. Brestyánszky, i. m., 97–98. o.
↑  https://www.magyarhirlap.hu/kultura/Villasors_az_elegans_pesti_sugaruton
↑  A Sváb-palota, urbface.com
↑  "Freund Vilmosné halotti bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári halotti akv. 1512/1935. folyószáma alatt".
↑  "Freund Alice házasságkötési bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári házassági akv. 528/1904. folyószáma alatt".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009754988705171  VIAF: 7050161938108539870006   WorldCat (עם VIAF): 7050161938108539870006 
המכון הלאומי לחרשים-אילמים יהודים בבודפשט
בית החולים (שהיה) ברחוב סאבולץ' של הקהילה היהודית בפשט
בית אבות של חברה קדישא
בית הלוויות של בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה
ארמון דנובה (דונה בהונגרית)
אנדרטת השואה במיאמי ביץ'

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  פסל, אנדרטת זיכרון לשואה 
 על שם:  קורבנות השואה
 מיקום:  ארצות הברית מיאמי ביץ', פלורידה, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1990
 אדריכל:  קנת' טרייסטר
 מידות
 גובה:  13 מטר מטר
 קואורדינטות:  25°47′44″N 80°08′10″W﻿ / ﻿25.79548889°N 80.13616944°W﻿ / 25.79548889; -80.13616944
 http://holocaustmemorialmiamibeach.org/
  (למפת מיאמי מוגדלת) אנדרטת השואה במיאמי ביץ'(למפת מיאמי רגילה) אנדרטת השואה במיאמי ביץ'
 
אנדרטת השואה של מיאמי ביץ' היא אנדרטה לזכר קורבנות השואה, הניצבת במיאמי ביץ' שבפלורידה. האנדרטה נבנתה על ידי ועדה של ניצולי שואה ב-1984, שנוסדה רשמית ב-1985 כ-"Holocaust Memorial Committee", ארגון ללא מטרות רווח.
האנדרטה תוכננה על ידי קנת' טרייסטר, ונבנתה על מגרש שהוקצה על ידי עיריית מיאמי ביץ' שניצב ברחוב Meridian Avenue ו- Dade Boulevard. את האנדרטה בנה הקבלן הישראלי יהודה מזרחי ובנייתה נמשכה מספר שנים, על ידי צוות של עובדים ישראלים ופלסטינים. האבנים שמהם בנויה האנדרטה יוצרו במפעל האבן של יהודה מזרחי בירושלים ונשלחו במכולות מישראל למיאמי ביץ'.
תיאור

האנדרטה מורכבת ממספר אלמנטים. המרכזי שביניהם, הוא פסל ברונזה בגובה 13 מטר בשם "פסל האהבה והיסורים" ("The Sculpture of Love and Anguish"), העומד על אי עגול בתוך בריכת מים. הפסל מציג זרוע עם כף יד פתוחה. הזרוע עשויה מכ-100 דמויות של אנשים, חלקם מקובצים כמשפחה. הזרוע נושאת מספר אסיר, ייצוג לסימוני המספר שקיעקעו הנאצים על האסירים במחנות הריכוז.
באולם הכניסה של האנדרטה נמצא פסל של אם מתאבלת ושני ילדים שנצמדים אליה.
החלל הבא הוא כיפת ההתבוננות, המוביל לפרוזדור אבן צר. על קירות המנהרה כתובים שמותיהם של מחנות הריכוז הנאצים. הפרוזדור נפתח אל פסל הברונזה הגדול, שמסביבו קיר גרניט שחור עליו כתובים שמותיהם של קורבנות שואה.
סטפאן מלארמה

| --- | --- |

 לידה:  18 במרץ 1842 פריז, צרפת 
 פטירה:  9 בספטמבר 1898 (בגיל 56) Valvins, צרפת 
 שם לידה:  Étienne Mallarmé 
 מדינה:  צרפת 
 מקום קבורה:  cemetery of Samoreau 
 שפות היצירה:  צרפתית 
 בן או בת זוג:  Maria Christina Gerhard 
 צאצאים:  Anatole Mallarmé, Geneviève Mallarmé-Bonniot 
 פרסים והוקרה:  Taylorian Lecture 
 חתימה:   
 
סטאפן מלארמה בפורטרט של נדאר
סטפאן מלארמה (בצרפתית: Stéphane Mallarmé; 18 במרץ 1842 – 9 בספטמבר 1898), משורר צרפתי מראשי תנועת הסימבוליזם.
ביוגרפיה

מלארמה נולד בפריז, התייתם מאמו בהיותו בן שש שנים וגדל בבית סבו וסבתו. למד בבית ספר בעיר סנס (בצפון חבל בורגון) אך לא הצטיין בלימודיו. הושפע מאוד ממות אחותו (1855) וכבר בתקופה זו חיבר את שיריו הראשונים. הוא גילה את ויקטור הוגו, את תאודור דה באנוויל ואת תאופיל גוטייה, וב-1860 את "פרחי הרוע" של שארל בודלר - משורר שהייתה לו השפעה רבה על יצירתו.
ב-1862 פרסם מספר שירים בכתבי עת שונים, והכיר את מאריה גרהארד, אומנת גרמנייה שהייתה מבוגרת ממנו בשבע שנים. הוא הצטרף אליה במסע ללונדון ושימש שם כמורה פרטי לאנגלית. ב-10 באוגוסט 1863 נשא אותה לאישה ובאותה שנה שב לצרפת בחברתה והתמנה למרצה באוניברסיטה של העיר טורנון-סור-סן (כיום בחבל רון-אלפ).
הוא לא חדל מלחבר את שיריו ("הפרחים", "חרדה") וב-1865 כתב את הפואמה "אחר הצהריים של פאון" ועמד בקשרים עם החוגים הספרותיים בפריז. התמנה לפרופסור באוניברסיטה של העיר בזאנסון שבחבל פראנש-קונטה, וניהל חליפת מכתבים עם המשורר פול ורלן. ב-1867 התמנה לפרופסור באוניברסיטה של אביניון שבפרובאנס ושם החל לפרסם את הפואמות שלו.
ב-1871 שב לפריז, פגש את המשורר הצעיר ארתור רמבו (1872), את הצייר אדואר מאנה (1873), שהפגיש אותו עם אמיל זולא, את ויקטור הוגו ורבים אחרים. ב-1875 תרגם לצרפתית את הפואמה העורב מאת אדגר אלן פו. ב-1876 הופיעה מהדורה חדשה של הפואמה "אחר הצהריים של פאון" עם איורים מעשה ידיו של ידידו הצייר אדואר מאנה.
החל ב-1877 קיים חוג ספרותי בביתו בפריז שבו נדונו בעיקר נושאי השירה, האמנות והפילוסופיה, ושבו השתתפו במשך הזמן בין היתר פול ורלן, ויליאם בטלר ייטס, ריינר מריה רילקה ופול ואלרי, כשמלארמה עצמו משמש כיושב ראש וכשופט. ב-1879 פרסם את יצירתו "האלים העתיקים" שעסקה במיתולוגיה היוונית. החל מ-1880 סבל מדלקת מפרקים וניסה להפחית את עומס עבודתו.
בינואר 1898 עמד לצדו של אמיל זולא שפרסם את מאמרו אני מאשים...! בפרשת דרייפוס. שמונה חודשים בלבד אחרי כן נפטר סטפאן מלארמה אחרי שלקה בעווית בגרונו שגרמה למותו בחנק, ונקבר לצד בנו אנאטול.
שירתו

שירתו של מלארמה מבוססת לא על תוכן אלא על התרשמות באמצעות הקשר בין המילים שמטרתו ליצור אפקט של קול, תהודה וקצב בדומה למוזיקה, ולכן היא קשה מאוד לתרגום. כדבריו: "אין אנו יוצרים חרוזים באמצעות אידיאלים אלא באמצעות מילים." "יש לתאר לא את הדבר כשלעצמו אלא את האפקט שהוא יוצר."
שירתו השפיעה על דור של סופרים, משוררים ומוזיקאים ובהם קלוד דביסי שחיבר את הפרלוד ל"אחר הצהריים של פאון" (1894), מוריס ראוול שחיבר את המוזיקה ל"שלוש פואמות של סטפאן מלארמה" (1913), דריוס מיו ואחרים. בין היתר, המשורר פול ואלרי הושפע רבות ממלארמה וכתב את שיריו בהשראתו.
מיצירותיו

שירי נעורים (1861 - 1864)
כושית (1864)
אחר הצהריים של פאון (1865)
ארודיארד (1869)
מילים אנגליות (1878)
האלים העתיקים (1879)
שירים (1887)
הזיות (1897)
משחק הגורל לעולם לא יבטל את המקריות (1897)
מספריו בעברית

סטפן מלרמה, פול ולרי, על הריקוד. תרגמה מצרפתית והוסיפה מבוא ואחרית דבר ליאורה בינג-היידקר. הוצאת הקיבוץ המאוחד, סדרת "הצרפתים", 2011.
סטפאן מלארמה, הרעם האילם - מבחר שירים, תרגם מצרפתית והוסיף מבוא נרחב לשירת מלארמה והערות דורי מנור. הוצאת הקיבוץ המאוחד 2011.
טומאסינה

| --- | --- |
סמל טומאסינהסמל טומאסינה
נמל העיר
נמל העיר
 מדינה:  מדגסקר מדגסקר
 מחוז:  טומאסינה
 חבל ארץ:  אצינאנאנה
 שטח:  20 קמ"ר
 גובה:  6.0 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  282,100 (2014)
 קואורדינטות:  18°09′20″S 49°24′00″E﻿ / ﻿18.155555555555°S 49.4°E﻿ / -18.155555555555; 49.4
 אזור זמן:  UTC +3
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מדגסקר מוגדלת) אנטננריבו אנצירננה מאהאז'אנגה טוליארה פיאנארנצוה אנטסיראבה מיוט (צרפת)  קומורו מצר מוזמביק  האוקיינוס ההודי טומאסינה(למפת מדגסקר רגילה) אנטננריבו אנצירננה מאהאז'אנגה טוליארה פיאנארנצוה אנטסיראבה מיוט (צרפת)  קומורו מצר מוזמביק  האוקיינוס ההודי טומאסינה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
טומאסינה (Toamasina בכתב פונטי: toˈmasinə̥) או טאמאטאב (Tamatave) היא עיר הנמל העיקרית של האי מדגסקר.
העיר היא בירת מחוז טומאסינה ושל חבל אצינאנאנה. העיר שוכנת על חוף האוקיינוס ההודי ועל פי הערכה משנת 2014 יש בה 300,813 תושבים. בעיר יש שדה תעופה ואוניברסיטה.
בעיר חולון היה רחוב בשם רחוב טמטב. הרחוב קיבל את שמו בשנות ה-60, כאשר למדינת ישראל היו יחסים חמים עם מדגסקר. כיום הוא נקרא על שם רחבעם זאבי.
ערים תאומות

צרפת סנט אטיין, צרפת
צרפת לה פור, ראוניון, צרפת
הרפובליקה העממית של סין נינגבו, הרפובליקה העממית של סין
הערות שוליים

↑  Madagascar: Regions, Major Cities & Urban Localities - Population Statistics in Maps and Charts, citypopulation.info
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560373805171  BnF: cb121940442 (data)  GND: 4704687-9  LCCN: n88155956  MusicBrainz: ce3ef1eb-9b4d-494e-ac4d-d5a46150bea4  VIAF: 145525592   WorldCat (עם VIAF): 145525592 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים באפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טרייסי מקגריידי

| --- | --- |

מקגריידי במדי יוסטון רוקטס, 2006
 לידה:  24 במאי 1979 (בן 45) בארטו, פלורידה
 עמדה:  קלע, סמול פורוורד
 גובה:  2.03 מטרים
 מכללה:  האקדמיה הנוצרית של מאונט ציון (תיכון)
 דראפט:  בחירה תשיעית, 1997 טורונטו ראפטורס
 היכל התהילה:  נבחר כשחקן ב-2017
 קבוצות כשחקן
 1997–2000   2000–2004   2004–2010   2010   2010–2011   2011–2012   2012–2013   2013:  טורונטו ראפטורס   אורלנדו מג'יק   יוסטון רוקטס   ניו יורק ניקס   דטרויט פיסטונס   אטלנטה הוקס   צ'ינגדאו דאבל-סטאר   סן אנטוניו ספרס
 הישגים כשחקן
 7 הופעות במשחק האולסטאר (2001–2008)  פעמיים חמישיית העונה ‏(2002, 2003)  3 פעמים חמישיית העונה השנייה (2001, 2004, 2007)  פעמיים חמישיית העונה השלישית (2005, 2008)  השחקן המשתפר של העונה (2001)  מלך הסלים (2003, 2004)
טרייסי למאר מקגריידי הבן (אנגלית: Tracy Lamar McGrady Jr; נולד ב-24 במאי 1979) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, ששיחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד. לאורך קריירת ה-NBA רשם ממוצעים של 19.6 נקודות, 5.6 ריבאונדים ו-4.4 אסיסטים למשחק.
מאז הגעתו ל-NBA בעונת 1997/1998 השתתף מקגריידי 7 פעמים במשחק האולסטאר, נבחר 8 פעמים לאחת מחמישיות העונה וסיים פעמיים כמלך הסלים של הליגה: ב-2003 וב-2004. בעונתו הרביעית (2001) זכה בפרס השחקן המשתפר של העונה. באפריל 2017 נבחר להיכל התהילה של הכדורסל, וב-8 בספטמבר 2017 הוצג בהיכל באופן רשמי.