stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Windows Communication Foundation
עקרונות ה-WCF

את עיקרו של הWCF ניתן לזכור באמצעות המנמוניקה "ABC" באנגלית: Address / Binding / Contract.
כתובת (Address) היא למעשה נקודת הקצה, שבו מאזין ה-Host לאחר ש"עלה לאוויר", וניתן למצוא בו את החוזה. לקוח WCF מתחבר לשירות WCF באמצעות נקודות קצה (Endpoints). כל שירות חושף את החוזה (Contract) שלו באמצעות נקודת קצה אחת או יותר. כתובת נקודת קצה (שהיא URL שבו ניתן לגשת לנקודת הקצה) תכונות כריכה (Binding) המציינות כיצד הנתונים יועברו.
כריכה (Binding) מציין את פרוטוקולי התקשורת המשמשים לגישה לשירות, את מנגנוני האבטחה, הצורה שבה הנתונים יעברו (בינארי/טקסט) וכדומה. WCF כולל כריכות מוגדרות מראש לפרוטוקולי תקשורת הנפוצים ביותר, כגון SOAP מעל HTTP, SOAP מעל TCP, ו-SOAP מעל מסר תורים, וכן אינטראקציה בין נקודות קצה WCF והלקוח נעשית באמצעות מעטפת SOAP. מעטפות SOAP הן בצורת XML פשוט, מה שהופך WCF ללא תלויה בפלטפורמה. כאשר לקוח רוצה לגשת לשירות דרך נקודת קצה, הוא לא רק צריך לדעת את החוזה, אבל יש לו לדבוק בכריכה שצוינה על ידי נקודת הסיום. לפיכך, גם הלקוח והשרת חייבים להיות תואמים בנקודות הקצה.
חוזה (Contract) מציין את הממשקים (Interface) שהשירות חושף, כדי שהלקוח יוכל להשתמש בהם. בדרך כלל מדובר באוסף של פונקציות או אירועים שנכתבו באחת משפות הדוט נט, שהלקוח יכול לעשות בהם שימוש. הלקוח למשל יכול להפעיל פונקציה עם פרמטרים ולקבל בחזרה תוצאה או להמתין לאירוע שהשירות יוצר. לדוגמה בנק ישראל יכול להעלות שירות שניתן באמצעות פונקציה לתשאל שערי מטבעות, או אירוע שמוזנק בכל פעם ששער הדולר משתנה.
התנהגויות

התנהגויות (Behaviors) הן רק טיפוסים שמשנים או מרחיבים את השירות. התנהגויות השירות מאפשרות למפתח ליצור עיבוד מותאם אישית, שינוי, או בדיקה, כי הוא יחול על הודעות שהם שלחו או קיבלו. כמה דוגמאות של שימושים להתנהגויות הן:
שליטה אם metadata מתפרסם בשירות.
הוספת תכונות אבטחה לשירות.
הודעה או אימות פרמטר.
תכונות עיקריות

התכונות העיקריות של ה-WCF המפורטות להלן, מאפשרות ליצור תקשורת בעלת מאפיינים של קלות, ידידותיות, פשטות וגמישות.
תכונות עיקריות > אפליקציות באוריינטציית שירות

אחת תוצאות של שימוש בתקני WS היא ש-WCF מאפשר ליצור יישומים בעלי תודעת שירות. ארכיטקטורה מוכוונת שירותים (SOA) היא ההסתמכות על שירותי אינטרנט, כדי לשלוח ולקבל נתונים. לשירות כזה יש את היתרון הכללי של להיות בצימוד רופף במקום בקידוד קשיח מיישום אחד למשנו. מערכת יחסים בצימוד רופף מרמזת כי כל לקוח שנוצר על כל פלטפורמה יכול להתחבר לכל שירות, כל עוד החוזים החיוניים נפגשים.
תכונות עיקריות > יכולת פעולה הדדית

WCF תומך ביכולת פעולה הדדית (Interoperability) ביישומי WCF הפועלים על אותו מחשב Windows, או הפועלים על מחשבי Windows שונים ברשת מקומית או שירותי אינטרנט סטנדרטיים הבנויים על פלטפורמות כגון ג'אווה הפועלות על Windows או מערכות הפעלה אחרות. כך למשל אפשר לדגום תמונות וידאו ממצלמה בתוכנה אחת, להעבירם לתוכנה אחרת שמבצעת עליהם אנליזה ולהעביר את התוצאות לתוכנה שלישית שמציגה למשתמש דרכי תגובה לתוצאות.
תכונות עיקריות > דפוסי מסר מרובים

הודעות ב-WCF יכולות להיות מועברות באחד מכמה דפוסים. הדפוס הנפוץ ביותר הוא דפוס בקשה/תשובה, שבו כאשר נקודת קצה אחת מבקשת נתונים מנקודת קצה שני, נקודת הקצה השנייה עונה. ישנם דפוסים אחרים, כגון הודעה בכיוון אחד שבו נקודת סיום אחת שולחת הודעה ללא כל ציפייה לתשובה. דפוס מורכב יותר הוא תבנית החלפת דו כיווני שבו שתי נקודות קצה יוצרות חיבור ושולחות נתונים הלוך ושוב, בדומה לתוכנה להעברת מסרים מיידים.
תכונות עיקריות > מטהדטה של השירות

WCF תומך בפרסום מטה נתונים באמצעות פורמטים המפורטים בתקנים כגון WSDL, סכימת XML ו-WS-Policy. מטה נתונים יכול לשמש כדי לחולל באופן אוטומטי ולהגדיר גישה ללקוחות לשירותי WCF. ניתן לפרסם מידע על HTTP ו-HTTPS או באמצעות תקן Web Service Metadata Exchange.
תכונות עיקריות > נתוני החוזים

מאחר ש-WCF נבנה באמצעות NET Framework., הוא כולל שיטות קידוד ידידותיות כדי לספק חוזים שרוצים לאכוף. אחד מהסוגים האוניברסליים של חוזים הוא נתוני חוזה (data contract). בעיקרו של הדבר, הדרך הקלה ביותר לטיפול בנתונים, היא על ידי יצירת מחלקות או מבנים שמייצגות ישות נתונים. WCF כולל מערכת מקיפה לעבודה עם נתונים בצורה קלה זו. והשירות מחולל אוטומטית את מטה הנתונים, המאפשר ללקוחות לעמוד בסוגי הנתונים שעוצבו. משמעות הדבר כי ניתן להשתמש בפונקציות בתקשורת בצורת שימוש דומה לרכיבי COM למשל, וניתן להעביר נתונים מפורמטים לפי מבנים ומחלקות, ולא כמחרוזת ארוכה או מערך בתים שניתן להתקשות בפירוק הפורמט שלה.
תכונות עיקריות > אבטחה

מערכת אבטחה מובנית ב-WCF. הודעות יכולות להיות מוצפנות כדי להגן על פרטיות. קיימת אפשרות לדרוש ממשתמשים לאמת את עצמם לפני שיורשו לקבל הודעות. אבטחה יכולה להיות מיושמת באמצעות סטנדרטים ידועים כגון SSL או WS-SecureConversation.
תכונות עיקריות > משלוחים וקידוד מרובים

ניתן לשלוח הודעות בכל אחד מכמה פרוטוקולי תעבורה וקידודים מובנים. הפרוטוקול והקידוד הנפוץ ביותר הוא משלוח הודעות SOAP טקסט מוצפנת באמצעות פרוטוקול Hypertext Transfer (HTTP) לשימוש ב-World Wide Web. לחלופין, WCF מאפשר לך לשלוח הודעות באמצעות TCP (ברשת מקומית), Named Pipes (במחשב בודד), MSMQ, ואף UDP ועוד. ניתן לקודד את המסרים הללו כטקסט או באמצעות פורמט בינארי אופטימלי. ניתן לשלוח נתונים בינאריים ביעילות באמצעות תקן MTOM. ניתן ליצור תעבורה מותאמת אישית או קידוד מיוחד. קיימת גמישות רבה בהחלפת פרוטוקולי התקשורת שלא באמצעות קידוד קשיח, אלא קובצי קונפיגורציה בלבד (הכתובים בXML), כך שניתן ליצור כמה סטים של פרוטוקולים ולהחליף ביניהם באופן קל, לפי התנאים הדרושים לתקשורת.
תכונות עיקריות > הודעות עמידות

הודעה עמידה היא הודעה שאיננה הולכת לאיבוד בשל הפרעה בתקשורת. ההודעות בתבנית הודעה עמידה תמיד נשמרות בבסיס נתונים. וכאשר מתרחשת תקלה, מסד הנתונים מאפשר לך לשחזר את חילופי ההודעה בעת שהחיבור מתחדש.
אחרי מות, קדושים אמור

אחרי מות, קדושים אמור הוא פתגם עממי המשקף נורמה שלפיה לאחר מותו של אדם אין לדבר בגנותו, ויש לעסוק רק במעלותיו. הביטוי נוצר מסמיכותן של שלוש פרשות רצופות בספר ויקרא: אחרי מות, קדושים, אמור. אפשר לפרש אמירה זו כנשענת על אותו טעם של מורא מפני המוות ומפני רוחות המתים.
אפשרות אחרת לקריאת הפתגם היא בדרך אירונית: אחרי המוות, גם האדם הפשוט ביותר הופך לקדוש וצדיק ואין מדברים בו סרה.
מנדלי מוכר ספרים כתב על מנהג זה:
היהודי אצל קהל עדתו עפר ואפר הוא בחייו, ובמיתתו ישתבח ויתפאר במצבה יפה – וכל המתים תמימים וישרים, נדיבים וחכמים; אזובי-קיר נעשים ארזים, ודג-הרקק – לויתן בבית-הקברות.
פתגם דומה בלטינית:
”De mortuis nil nisi bene” ("על המתים אל תשמיע אלא שבחים") ,או, ”De mortuis aut bene aut nihil” ("על אודות מתים – או בחסד או לא כלום"). לפתגם הלטיני קדם פתגם יווני דומה, המופיע בספרו של דיוגנס לארטיוס, "חייהם ודעותיהם של פילוסופים מפורסמים".
היהדות רואה מצווה בהספד המת, ואמירת שבחים לאחר מותו, אך כתוב בהלכה ובספרי הקבלה שאין לשבח את המת יותר מדי, משום שהנשמה מתייסרת בשמיים, בשומעה שבחים שלא מגיעים לה.
מצווה גדולה להספיד על המת כראוי, ומצותו שירים קולו לומר עליו דברים המשברים את הלב כדי להרבות בכיה ולהזכיר שבחו. ואסור להפליג בשבחו יותר מדאי אלא מזכירין מדות טובות שבו ומוסיפין בהם קצת, רק שלא יפליג. ואם לא היו בו מדות טובות כלל, לא יזכיר עליו. וחכם וחסיד מזכירין להם חכמתם וחסידותם. וכל המזכיר על מי שלא היה בו כלל, או שמוסיף להפליג יותר מדאי על מה שהיה בו - גורם רעה לעצמו ולמת
יש השוללים נורמה זו, ומציבים מולה את הדבקות באמת. גישה זו מופיעה בדברי וולטר:
”On doit des égards aux vivants; on ne doit aux morts que la vérité”
”יש להתחשב ברגשותיהם של בני אדם חיים; כלפי המתים מחייבת אותנו האמת לבדה.”
דוגמה להתנגדות לנורמה מצויה גם בדברים של יוסי ביילין לאחר מותו של בנימין בן-אליעזר. ביילין אמר, בין היתר, "אני לא מוכן להצטרף לאחרי מות קדושים, בעיני הוא היה הפוליטיקאי הכוחני, הדורסני, הוא היה הפוליטיקאי שלא היה צריך להיות מועמד של מפלגה כמו מפלגת העבודה לנשיאות".
לקריאה נוספת

גדליה אלקושי, אוצר פתגמים וניבים לאטיניים, ירושלים: הוצאת מאגנס, תשנ"ט, עמ' 137.
הערות שוליים

↑  האקדמיה ללשון העברית, לשוננו לעם, כרכים 34–35, עמוד 207, המזכרות המדעית של האכדמיה ללשון העברית., 1982
↑  שולחן ערוך, יורה דעה, שדמ, א.
↑   נורית רוט, ההספד שהדהים את הצופים: צפו ביוסי ביילין מדבר על פואד, באתר TheMarker‏, 29 באוגוסט 2016
ערך זה הוא קצרמרבנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אזנות תבור

אזנות תבור במפה מהמאה ה-17
תל גובל המזוהה עם אזנות תבור
אַזְנוֹת תָּבוֹר הוא מקום המוזכר בספר יהושע בין נחלתם של שבט יששכר ושבט נפתלי:
"וְשָׁב הַגְּבוּל יָמָּה אַזְנוֹת תָּבוֹר, וְיָצָא מִשָּׁם חוּקֹקָה; וּפָגַע בִּזְבֻלוּן מִנֶּגֶב, וּבְאָשֵׁר פָּגַע מִיָּם, וּבִיהוּדָה, הַיַּרְדֵּן מִזְרַח הַשָּׁמֶשׁ."
בתבור נפגשו שלוש הנחלות של זְבוּלֻן (דרום מערב), יִשָּׂשכָר (דרום מזרח) ושל נַפְתָּלִי (צפון). היישובים כִּסְלֹת תָּבֹר (ביִשָּׂשכָר) ואַזְנוֹת תָּבוֹר (בנַפְתָּלִי) הסמוכים לו קרויים על שמו של ההר, כאשר כִּסְלֹת תָּבֹר (המזוהה בדרך כלל עם הכפר אִכְּסָאל) הם ב"כְּסָלִים"\מותניים של ההר, ואַזְנוֹת תָּבוֹר הן באוזניו.
ישנם המזהים את המקום עם אזן ברשימות רעמסס השלישי. יש גם המזהים את אזנות תבור עם יישוב בשם "אזנות" בתחום ציפורי המוזכר בספר אונומסטיקון שנכתב במאה ה-4 על ידי אוסביוס מקיסריה. השם אזנות תבור שימש בפי יהודי צפת יחד עם "כסלות תבור" לציין את הפסגות של הר זבד.
תל גובל מימין על רקע הר תבור משמאל
כיום מקובל לזהות את אזנות תבור עם תל גובל (ח'רבת אֻם-גֻ'בֵיל) הנמצא כחמישה ק"מ צפונית להר תבור לאורך דרך נוף יער בית קשת. תל גובל בתחומי שמורת אלוני בית קשת הוא תל קטן יחסית (5 דונם) הנמצא בסמוך למעיין אַזְנוֹת ולנחל אַזְנוֹת הקרויים על שם העיר המקראית. התל בנוי על שתי טרסות\מדרגות, ונמצאו במקום שרידי קירות הקפיים, קברים, וחרסים מהתקופה הכנענית (ברונזה) המאוחרת ומהתקופה הישראלית (ברזל), הרומית והביזנטית.
הערות שוליים

↑  ארגז מכתבים, המצפה, 12 באוגוסט 1904
↑  אנציקלופדיה מקראית, ערך אזנות תבור
↑  מפת עמק יזרעאל בהוצאת חברת הכשרת היישוב, שנות העשרים של המאה העשרים, עם כיתוב 'כסלות תבור', באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  שבעה שבועות בגליל, הצבי, 30 באוקטובר 1885
↑  אנציקלופדיה מקראית, ערך אזנות תבור
↑  הערך על תל גובל מתוך אתר הסקר הארכאולוגי של ישראל
אולימפיאדת לונדון

לונדון אירחה את המשחקים האולימפיים שלוש פעמים, ב-1908, ב-1948 וב-2012. היא הייתה העיר השנייה בעולם שהתקיימו בה המשחקים פעמיים (אחרי פריז). היא אירחה את המשחקים בפעם השלישית ב-2012 ובכך הפכה לעיר הראשונה בעולם שהתקיימו בה שלוש אולימפיאדות.
בפועל הייתה אמורה לארח לונדון את המשחקים האולימפיים ארבע פעמים, אולם בעקבות מלחמת העולם השנייה בוטלו המשחקים האולימפיים בשנת 1944 שהיו אמורים להתקיים בה.
אולימפיאדות בלונדון

אולימפיאדת לונדון (1908) - האולימפיאדה הרביעית. השתתפו בה 22 מדינות.
אולימפיאדת לונדון (1944) - האולימפיאדה ה-13. הייתה אמורה להיערך בלונדון, אך בוטלה בעקבות מלחמת העולם השנייה.
אולימפיאדת לונדון (1948) - האולימפיאדה ה-14. השתתפו בה 59 מדינות.
אולימפיאדת לונדון (2012) - האולימפיאדה ה-30. השתתפו בה 204 מדינות.
המשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012) - המשחקים הפאראלימפיים ה-14. השתתפו בה 164 מדינות.
אוסקר אורסאג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 ביולי 1883 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  11 בדצמבר 1959 (בגיל 76) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 שם לידה:  Oesterreicher Oszkár 
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת אטווש לוראנד 
 תפקידים:  רופא, רופא ריאות, מנהלן בית חולים 
 
אוסקר אורסאג (במקור עד 1903 אסטרייכר-Oesterreicher,  בהונגרית: Országh Oszkár;‏ בודפשט, 28 ביולי 1883 – בודפשט, 11 בדצמבר 1959) היה דוקטור לרפואה (MD) יהודי-הונגרי, רופא ריאות, מנהל מחלקה, מנהל בית חולים ורופא ראשי, בעל תואר "יועץ בריאות ראשי".
קורות חייו

אוסקר אסטרייכר נולד במשפחה יהודית כבנם של מור אסטרייכר, סוחר יליד מורביה ושל ארנסטינה פאלק. הוא סיים את בחינות הבגרות בגימנסיה המלכותית הממלכתית ההונגרית הראשית ברובע 7 (1901). הוא המשיך את לימודיו בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת בודפשט (1901–1906). היום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד. בשנת 1905, מונה, כמתמחה ללא שכר במכון לפתולוגיה מספר 1 של האוניברסיטה. בשנת הלימודים האקדמית 1905/1906 זכה בפרס הג'ש (Hőgyes) של 140 כתרים.
לאחר השגת התעודה שלו הוא היה מתמחה ללא שכר בקליניקה לרפואה פנימית, ולאחר מכן בין 1908 ל-1910 היה מתמחה ללא שכר במרפאה הפנימית מספר 3. הוא ערך סיור לימודים ארוך באוסטריה, גרמניה ושווייץ. לאחר שובו הביתה, ביולי 1910, נבחר לרופא הראשי של הסנטוריום של המלכה ארז'בט (סיסי) בבודאקסי ומ-1 בנובמבר 1923 הפך ללמנהל הכללי וגם לרופא הראשי של המוסד ולסגן המזכיר הכללי של אגודת הסנטוריום. במאי 1923, על פי הצעתו של שר הרווחה והעבודה המלכותי ההונגרי, הוענק לו תואר "יועץ בריאות" כהוקרה על עבודתו היעילה בתחום שירותי הבריאות הציבוריים. בדצמבר 1928 קיבל את התואר "יועץ בריאות ראשי".
בשנים 1928–1929 בילה חודשיים וחצי בהודו. ב-1942 אולץ להתפטר מתפקידו כמנהל המוסד והרופא הראשי (בשל החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי), אך אחרי המלחמה בין השנים 1946–1948 ניהל שוב את המוסד.
מאז הקמתו ב-1913 היה המזכיר הראשון של איגוד הרופאים ההונגריים לשחפת.
כאזרח ששילם הכי הרבה מיסים בעירו, הוא היה חבר במועצת העיר של בודאקסי
אשתו היא אילונה ארז'בט אנה בוניש (1907–1997), בתם של אישטוואן בוניש ושל מריה קולאר, איתה התחתן בבודפשט ב-3 בדצמבר 1934.
מחקריו ופרסומיו

Új, egyszerű spórafestő módszer. (Orvosi Hetilap, 1905, 26.)
A typhus-allergiapróbák diagnostikai értékéről. (Orvosi Hetilap, 1908, 18.)
A Porges-Meier-, Klausner- és Levadits-féle syphilisreactiók klinikai értékéről. Kentzler Gyulával. (Orvosi Hetilap, 1908, 22.)
Vizsgálatok a vérsavó és a savós folyadékgyülemek fehérjetartalma között lévő összefüggésről. Engel Károllyal. (Magyar Orvosi Archivum, 1908, 27.)
A tüdőgangraenás köpet fehérje-tartalma. (Magyar Orvosi Archivum, 1909, 19.)
A téli sportok hatása az emberre. (Turistaság és Alpinizmus, 1910, 6.)
Vérelváltozások tabesben. (Orvosi Hetilap, 1910, 40.)
A tatabányai typhusjárvány alkalmával végzett bakteriológiai, serologiai és haematologiai vizsgálatok. Kentzler Gyulával. (Magyar Orvosi Archivum, 1911, 11.)
A tatabányai typhusjárvány. Kentzler Gyulával. (Orvosi Hetilap, 1911, 16–17.)
A tuberkulózis elterjedése és az ellene való küzdelem Magyarországban. (Magyar Figyelő, 1912, 3.)
A gümőkórellenes küzdelem a drezdai közegészségi kiállításon. (Orvosi Hetilap, 1912, 6.)
A tüdőcsúcs körülírt emphysemája. (Orvosi Hetilap, 1912, 35.)
Az albumosementes tuberculin értékéről. Spitzstein Izidórával. (Orvosi Hetilap, 1912, 39.)
Báró Korányi Frigyes. Nekrológ. (Magyar Figyelő, 1913, 2.)
Az izomzat villamos ingerlékenysége mesterséges pneumothorax eseteiben. (Orvosi Hetilap, 1913, 52.)
A tüdősyphilis diagnostikájának és gyógyításának néhány kérdéséről. (Orvosi Hetilap, 1914, 13.)
A tuberkulózis elleni küzdelem és a háború. (Magyar Figyelő, 1915, 2.)
Orvosi tanácsok volt sanatóriumi betegek részére. (Jó Egészség, 1915, 3.)
A tüdőtuberculosis gyógyulása a különböző évszakokban. (Orvosi Hetilap, 1916, 32–33.)
A tüdőtuberkulózis diagnostikája. (Orvosképzés, 1917, 3–5.)
A subfebrilitásról. (Orvosképzés, 1922, 1.)
A vegetatív idegrendszer és a harántcsíkolt izomzat közötti összefüggés kérdéséhez. (Orvosképzés, 1925, 1.)
Jacobaeus-féle synecholysissel befolyásolt mesterséges légmell esete. (Gyógyászat, 1926, 33.)
A véralvadás gyorsításának új módszere. Alföldy Józseffel. 1926
A tuberculosis tanának haladása. Szerk. Országh Oszkár. Budapest, 1927
Pleuritis mediastinalis syphilitica. (Orvosi Hetilap, 1928, 20.)
Adatok a tuberculosis és klima kérdéséhez. (Orvosi Hetilap, 1933, 39.)
Adatok a mikroklíma jelentőségéhez. (Orvosi Hetilap, 1938, 16.)
A tüdő és légmell hőmérsékletének kísérletes vizsgálata. Dubóczky Bélával. (Orvosi Hetilap, 1939, 46.)
לקריאה נוספת

A magyar társadalom lexikonja. A Magyar Társadalom Lexikona Kiadóvállalat, Budapest, 1930. (לקסיקון יברתי הונגרי)
Gergely András: Jeles magyar zsidó orvosok lexikona. Budapest, Makkabi, 2001 (אנדראש גרגיי:רופאים יהודים הונגרים מפורסמים ומצטיינים. בודפשט. הוצאת מכבי. 2001
Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái – új sorozat I–XIX. Budapest: Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete. 1939–1944., 1990–2002, a VII. kötettől (1990–) sajtó alá rendezte: Viczián János (פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים - סדרה חדשה I-XIX. בודפשט: אגודת הספרנים והארכיונאים ההונגרים. 1939–1944, 1990–2002)
לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת.
ביבליוגרפיה

Ki-kicsoda? Kortársak lexikona, h. n. [Budapest], Béta Irodalmi Rt., é. n. [1937]
Keresztény magyar közéleti almanach I–II. [III. köt. Erdély, IV. köt. Délvidék.]. Fel. szerk. és kiadó Hortobágyi Jenő. Budapest, 1940.
A magyar legújabb kor lexikona. A magyar feltámadás könyve 1919–1930. Szerk. Kerkápoly M. Emil., Európa Nyomda, Budapest, 1930.
הערות שוליים

↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 11788/1903. Forrás: MNL-OL 30802. mikrofilm 54. kép 3. karton. Névváltoztatási kimutatások 1903. év 36. oldal 41. sor
↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 129482/1917. Forrás: MNL-OL 30802. mikrofilm 50. kép 3. karton
↑  Budapesti Orvosi Újság, 1905. június 29. (3. évfolyam, 26. szám)
↑  8 Órai Ujság, 1923. november 17. (9. évfolyam, 260. szám)
↑  Budapesti Közlöny, 1923. május 20. (57. évfolyam, 114. szám)
↑  Budapesti Közlöny, 1928. november 25. (62. évfolyam, 269. szám)
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest I. kerületi polgári házassági akv. 651/1934. folyószáma alatt". נבדק ב-2023-01-08.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אוסקר אורסאג".
אזדרכטין

| --- | --- |

 
 שם סיסטמטי:  dimethyl (2aR,3S,4S,4aR,5S,7aS,8S,10R,10aS,10bR)-10-acetoxy- 3,5-dihydroxy-4-[(1aR,2S,3aS,6aS,7S,7aS)- 6a-hydroxy-7a-methyl-3a,6a,7,7a-tetrahydro- 2,7-methanofuro[2,3-b]oxireno[e]oxepin- 1a(2H)-yl]-4-methyl-8- {[(2E)-2-methylbut-2-enoyl]oxy}octahydro- 1H-naphtho[1,8a-c:4,5-b'c']difuran- 5,10a(8H)-dicarboxylate
 כתיב כימי:  C₃₅H₄₄O₁₆ 
 מסה מולרית:  720.63 גרם/מול
 מספר CAS:  11141-17-6
 
אזדרכטין (Azadirachtin) היא תרכובת אורגנית הנמנית עם הלימונואידים ומשמשת כמדביר חרקים טבעי.
אזדרכטין מהווה תוצר מטבוליזם משני של זרעי עץ הנים, ונוסחתו: C35H44O16. אזדרכטין הוא טרפנואיד המכיל קבוצות פונקציונליות מחומצנות רבות, כגון כהל, אתר, אנול אתר, אצטיל, אצטל, המיאצטיל וכן מגוון של אסטרים פחמתיים. המולקולה מכילה 16 מרכזים כירליים.
כתוצאה מכך, קיים קושי רב לסנטז את אזדרכטין.
האזדרכטין משפיע בריכוזים נמוכים יחסית על למעלה מ-200 מינים של חרקים, ובהם גם על ארבה, כמדכא תיאבון וגדילה, בעוד רעילותו ליונקים קטנה ביותר. על-כן, מהווה אזדרכטין מדביר חרקים טבעי רב עוצמה.
אולם הקונצרטים על שם וולט דיסני

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אולם קונצרטים 
 שימוש:  אולם קונצרטים
 כתובת:  S Grand Ave‏ 111
 מיקום:  לוס אנג'לס 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1999 – 23 באוקטובר 2003 (כ־4 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  24 באוקטובר 2003 
 אדריכל:  פרנק גרי
 סגנון אדריכלי:  דה-קונסטרוקטיביזם, אדריכלות אקספרסיוניסטית 
 מידע טכני
 קיבולת:  2,265 מושבים
 קואורדינטות:  34°3′19″N 118°15′0″W﻿ / ﻿34.05528°N 118.25000°W﻿ / 34.05528; -118.25000
 אתר מתחם המוזיקה
  (למפת מטרופולין לוס אנג'לס מוגדלת) אולם הקונצרטים על שם וולט דיסני(למפת מטרופולין לוס אנג'לס רגילה) אולם הקונצרטים על שם וולט דיסני
 
אולם הקונצרטים על שם וולט דיסני (באנגלית: Walt Disney Concert Hall) הוא האולם הרביעי והבולט ביותר במתחם מרכז המוזיקה של לוס אנג'לס. באולם 2,265 מושבים, והוא משמש בין היתר כמשכנן של התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס ומקהלת האמנים של לוס אנג'לס.
ב-1987 העניקה אלמנתו של וולט דיסני, ליליאן דיסני, תרומה ראשונית לבנייתו של אולם הופעות, כמתנה לתושבי לוס אנג'לס וכמחווה לקנאותו ולמסירותו של וולט דיסני לאמנות ולעיר לוס אנג'לס. את הבניין עיצב האדריכל ידוע השם פרנק גרי, והוא נפתח ב-24 באוקטובר 2003. עם פתיחתו חלקו המבקרים שבחים הן לארכיטקטורה מעשה ידי גרי והן לאקוסטיקה של אולם הקונצרטים, שאותה תכנן המהנדס האקוסטי יסוהיסה טויוטה, בהשוואה לדורותי צ'נדלר פביליון, שהיה לפני כן האולם המרכזי במתחם מרכז המוזיקה.
בנייה

ב-1987 תרמה ליליאן דיסני, אלמנתו של וולט דיסני, 50 מיליון דולר להקמת היכל מוזיקה. ב-1991 סיים פרנק גרי להכין את תוואי התכנון המלא למבנה. בנייתו של החניון התת-קרקעי החלה ב-1992 ונסתיימה ב-1996. בנייתו של החניון מומנה בידי רשויות מחוז לוס אנג'לס על ידי מכירת איגרות חוב להקמת מגרש החניה מתחת לאולם הקונצרטים המתוכנן, והסתכמה בעלות של 110 מיליון דולר.
תחילת בנייתו של האולם עצמו תוכננה ל-1994, אך נדחתה עד ל-1996 בשל חוסר במימון. נדרש גיוס של מימון נוסף כיוון שהוצאות הבנייה של המבנה בתכנונו הסופי, עלו בהרבה על התקציב המקורי. התוכניות השתנו, ובמהלך שנועד לחיסכון בהוצאות - הוחלט שהשכבה החיצונית של המבנה תיבנה ממתכת זולה יחסית, במקום חזית אבן כמו שתוכנן תחילה. ב-1996, עם תום תקופת משבר בשוק הנדל"ן, החל שוב תהליך גיוס כספים רציני, בהובלתו של אלי ברוד ושל ראש עיריית לוס אנג'לס דאז ריצ'רד ריורדן, ובדצמבר 1999 התקיים טקס הנחת אבן הפינה של המבנה. העיכוב בהשלמת הפרויקט יצר בעיות פיננסיות רבות למחוז לוס אנג'לס, אך רשויות העיר ציפו להחזיר את חובותיהם להפעלת החניון, על ידי הכנסות משימוש בחניון של באי אולם הקונצרטים.
עד להשלמת פרויקט הבנייה של האולם ב-2003, הסתכמו הוצאות המיזם ב-274 מיליון דולר לערך, כאשר בניית החניון בלבד עלתה 110 מיליון דולר. שארית עלות ההקמה מומנה באמצעות תרומות פרטיות, מתוכן 84.5 מיליון דולר נתרמו על ידי משפחת דיסני, ו-25 מיליון דולר נתרמו בידי חברת וולט דיסני. להשוואה, הקמתם של שלושת האולמות האחרים במרכז המוזיקה עלתה 35 מיליון דולר, לפי השערים של שנות ה-60 (כיום בערך 190 מיליון דולר).
אקוסטיקה

לאחר השלמת הבנייה באביב 2003, החליטה התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס לדחות את הפתיחה החגיגית עד לסתיו, ובמהלך הקיץ התאמנו התזמורת ומקהלת האמנים של לוס אנג'לס באולם והתרגלו אליו. עם פתיחת האולם למבקרים, הסכימו המבקרים שדחייתה של פתיחת האולם לציבור הייתה צעד נכון ומשתלם. במהלך החזרות בקיץ הוזמנו כמה מאות אורחים לנכוח באולם ולצפות בחזרות, ובהם תורמים, חברי דירקטוריון ועיתונאים. מבקר המוזיקה מארק סווד (Mark Swed) מהלוס אנג'לס טיימס, שצפה בחזרות, תיאר אותן כך:
כשהתזמורת ביצעה סוף סוף את חזרתה הבאה ב"דיסני", היא תרגלה את הבלט המהנה "דפניס וכלואה" של מוריס ראוול... הפעם, האולם הפך באורח פלא לרוחש חיים. קודם לכן, ככל שצליליה של התזמורת היו נהדרים, נדמה היה כאילו הם כלואים בין סוגרי הבמה. כעת נוסף נופך קולי חדש, וכל אינץ' רבוע בחלל של "דיסני" רטט בעליזות. טויוטה [=המהנדס האקוסטי של האולם] אמר כי הוא מעולם לא נתקל בשינוי אקוסטי ניכר שכזה בין החזרה הראשונה והשנייה, באף אולם שעיצב קודם לכן ביפן מולדתו. סאלונן [=המנצח הראשי של התזמורת הפילהרמונית] התקשה להאמין למשמע אוזניו. להפתעתו הרבה, הוא גילה כי נפלו שגיאות מספר בתווים המודפסים שעמדו לנגד עיני הנגנים. התזמורת אמנם תורגלה זה שנים בקטעים הללו, אך ב"צ'נדלר" אף מנצח לא הצליח להבחין בפרטים במידה כזו שיגלה את הטעויות.
ההופעות באולם גררו שבחים מצד קהל הצופים ומצד המבצעים. בראיון ברשת הטלוויזיה PBS אמר אסה-פקה סאלונן, המנהל המוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס, כי "החששות העיקריים שלי נגעו, כמובן, לאקוסטיקה, אבל כעת אני מאוד מרוצה, וכך גם התזמורת", ובראיון אחר אמר, "כולם יכולים להיווכח כעת כיצד התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס אמורה להישמע". התקרה והקירות של האולם מצופים בעץ אשוח דאגלס והרצפה בעץ אלון. זמן הדעיכה (reverberation time) האופייני של גלי הקול בהיכל הוא 2.2 שניות לערך, באולם ריק, ו-2 שניות באולם מלא.
תיקונים שלאחר הבנייה

לאחר שהמבנה היה גמור, בוצעו שינויים בקירות החיצוניים של חדר המייסדים (Founders Room); מרבית קירותיו החיצוניים נבנו מפלדת אל-חלד בגימור בלתי מבריק (מט), אך בבניית חדר המייסדים ואמפיתיאטרון הילדים נעשה שימוש בלוחות מבריקים במיוחד בטקסטורה כשל מראה. יכולת החזרת האור של משטח הלוחות החיצוניים אף הועצמה בשל צורתם הקערורית של קירות חדר המייסדים. תושבים שהתגוררו בסביבה הסמוכה סבלו לפיכך מהחזרת אור חזקה, של קרני השמש שהוחזרו מקירות המבנה והתרכזו באזור בתיהם, בעקרון פעולה דומה לזה של מראה פרבולית. הדבר גרם לטמפטורה בחדרים בבתיהם לעלות לרמות בלתי סבירות, העלה את הוצאות מיזוג האוויר של הדיירים וגרם להתחממות יתר של נקודות מסוימות במדרכות הסמוכות, שהתחממו עד ל-60 מעלות צלזיוס. לאחר תלונות בעניין מצד דיירים מהסביבה, פנו בעלי המבנה לחברת "גרי פרטנרס" וביקשו שתמציא פתרון למצב. בעקבות ניתוח ממוחשב לאיתור הלוחות הבעייתיים, הוקהו אלו ב-2005 על ידי ליטוש קל, כדי לבטל את אפקט החזרת האור המוגזמת.