stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רמז מסתורי
תקציר העלילה > סוף א'

איווט רצחה את הטבחית ואת מר בודי על פי הוראותיה של מיס סקרלט, שעבורה עבדה בעבר בבית הבושת שלה. לאחר מכן מיס סקרלט הרגה את איווט, יחד עם שאר קורבנות הרצח. כוונתה הייתה להמשיך ולסחוט בעצמה את שאר האורחים ששרדו את הערב. את ואדסוורת', לו אין שום מידע שהיא יכולה לסחוט, היא התכוונה להרוג באמצעות האקדח, שהיה אחד מכלי הנשק שבודי חילק להם בתחילת הסרט, ובו ירתה בחלק מהקורבנות האחרים; אלא שוואדסוורת' הסיח את דעתה כשפתח עימה בוויכוח האם באקדח נותרו עדיין כדורים. הוא טען שלא, ואילו היא התעקשה שנותר בו כדור אחד אחרון. בעת שהם התווכחו פרצה המשטרה שואדסוורת' הזמין בתחילת הסרט, ועצרה אותה. תוך כדי המעצר נפלט מאקדחה כדור.
תקציר העלילה > סוף ב'

גברת פיקוק רצחה את כל הקורבנות כדי להסתיר את העובדה שהיא לוקחת שוחד מכוחות זרים. כאשר היא נחשפת בתור הרוצחת, היא שולפת אקדח ומנסה לברוח אל מכוניתה, אך נתפסת על ידי מפקח המשטרה. ואדסוורת' מתגלה כסוכן אף-בי-איי סמוי.
תקציר העלילה > סוף ג'

כל אחד ממעשי הרצח בוצע על ידי אדם אחר: פלאם רצח את בודי, גברת פיקוק רצחה את הטבחית, מאסטרד רצח את הנהג, גברת וייט רצחה את איווט, ומיס סקרלט רצחה את השוטר. מר גרין מואשם ברצח נערת המברק המזמר, אך ואדסוורת' מגלה שהוא רצח אותה, ושלמעשה - הוא מר בודי האמיתי (והאיש שנרצח על ידי פלאם היה המשרת שלו). הוא מגלה שהזמין את שותפיו לבית על מנת שיירצחו על ידי האורחים, אותם יש בכוונתו להמשיך ולסחוט. לפתע מר גרין מוציא אקדח והורג את מר בודי. מר גרין, שמתגלה כסוכן אף-בי-איי סמוי, מכניס לבית את מפקח המשטרה שעוצר את כולם. לבסוף מר גרין, שבתחילת הסרט טען כי הוא נסחט בשל היותו הומוסקסואל, עוזב את הבית תוך שהוא מצהיר: "אני הולך הביתה, לישון עם אשתי".
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות | אודות הדמות |
| --- | --- | --- |
| טים קארי | ואדסוורת' | לשעבר משרתו של מר בודי |
| לסלי אן וורן | מיס סקרלט | מנהלת בית בושת מוושינגטון די. סי. |
| מרטין מול | קולונל מאסטרד | איש צבא |
| מדלין קאן | גב' ווייט | אלמנה |
| כריסטופר לויד | פרופ' פלאם | לשעבר בכיר בארגון הבריאות העולמי |
| איילין ברנן | גב' פיקוק | אשת סנטור |
| מייקל מק'קין | מר גרין | עובד מחלקת המדינה של ארצות הברית, הומוסקסואל בארון |
| קולין קמפ | איווט | משרתת |
| לי וינג | מר בודי | עבריין אשר סוחט את ששת האורחים |
| ביל הנדרסון |  | שוטר |
| ג'יין וויידלין |  | נערת מברק מזמר |
| ג'פרי קרמר |  | נהג |
| קלייה נקהרה |  | טבחית |
| ויל ניי |  | שוטר |
| ריק גולדמן |  | שוטר |
| דון קאמפ |  | שוטר |
| הווארד הסמן |  | מפקח המשטרה |
הפקה > פיתוח

ג'ון לנדיס היה מי שפיתח את הרעיון ליצור מספר סיומים אפשריים לסרט. בראיון, טען לנדיס שפנה אל סטיבן סונדהיים, אנתוני פרקינס וטום סטופארד שיכתבו את התסריט. בסופו של דבר, היה זה במאי הסרט ג'ונתן לין שהשלים את כתיבת התסריט.
לסרט צולם גם סוף רביעי, אולם לין החליט להסיר אותו מאחר שחשב שהוא לא היה טוב, ושיש להיפטר ממנו. בסוף הרביעי, וודסוורת' מתגלה להיות מי שביצע את כל הרציחות. וודסוורת' אף חושף כי הרעיל את השמפניה ממנה שתו כל האורחים, שימותו במהרה, וזאת על מנת שלא להשאיר עדים אחריו. המשטרה וה-FBI מגיעים ועוצרים אותו. הוא מנסה לברוח, אך נתפס.
הפקה > ליהוק

בתחילה, קארי פישר לוהקה לתפקיד מיס סקרלט, אך פרשה מן ההפקה בשל התמכרות לסמים ולאלכוהול. הבחירה הראשונה של ג'ונתן לין לתפקיד של וודסוורת' הייתה לאונרד רוסיטר, אבל הוא מת לפני תחילת הצילומים. הבחירה השנייה הייתה רואן אטקינסון, אבל בזמנו הוא לא היה מספיק מוכר, ועל כן לוהק לתפקיד טים קארי בסופו של דבר.
הפקה > צילומים

צילומי הסרט נערכו באולפן קולנוע של סרטי פרמאונט בהוליווד. עיצוב התפאורה בוצע על ידי לס גוברוג', ג'ין נולמנווס, ויליאם ב' מייג'ורנד ותומאס ל' רויסדן. לצורך עיצוב הפנים, ריהוט אותנטי מהמאה ה-18 והמאה ה-19 הושכר, לרבות אחוזתו של תאודור רוזוולט. לאחר השלמת צילומי הסרט, סט הצילומים נרכש על ידי מפיקי סדרת הטלוויזיה "שושלת", שעשו בו שימוש כבית המלון הבדיוני "קרלטון".
כל צילומי הפנים צולמו באולפני פאראמאונט, למעט הסצנה בחדר הנשפים. סצנה זו, כמו גם הסצנה בשער הכניסה, צולמו בצילומי חוץ באחוזה הממוקמת בדרום פסדינה, קליפורניה. אתר זה נהרס בשרפה ב-5 באוקטובר 2005. במהלך הצילומים החיצוניים של האחוזה בפסדינה נעשה שימוש בציורי רקע (Matte painting (אנ')) כדי לגרום לאחוזה להיראות גדולה יותר. ציורים אלו בוצעו על ידי סיד דאטון, אמן אפקטים חזותיים, בהתייעצות עם אלברט ויטלוק.
נאומה המפורסם של גב' וייט בסוף הסרט ("Flames") היה כולו אלתור של השחקנית מדלין קאן.
הפצה

הסרט שוחרר ב-13 בדצמבר 1985. אולמות קולנוע קיבלו רק אחד מתוך שלושת הסופים האפשריים, חלקם אף פרסמו מבעוד מועד איזה סוף הם מקרינים. הסרט הכניס 14.6 מיליון דולר בצפון אמריקה, רק מעט פחות מתקציבו - 15 מיליון דולר.
הסרט שוחרר לצפייה ביתית על גבי קלטת וידאו בפורמט VHS בקנדה ובארצות הברית ב-1986, ובמדינות אחרות ב-11 בפברואר 1991.‏ הסרט שוחרר על גבי DVD ביוני 2000‏ ועל גבי Blu-ray ב-7 באוגוסט 2012.‏
הגרסה שהופצה לצפייה ביתית, כמו גם זו ששודרה בטלוויזיה ובשירותי סטרימינג כגון נטפליקס, כללה את כל שלושת הסיומים השונים של הסרט, ברצף, אחד אחרי השני, כאשר השניים הראשונים מתוארים כסיומים אפשריים, בעוד שהסוף השלישי מתואר כסוף האמיתי של מה שבאמת קרה. עם זאת, גרסאות ה-DVD וה-Blu-ray מאפשרות לצופה לבחור בין צפייה בכל שלושת הסיומים יחד, לבין צפייה רק באחד מהם (שנבחר באופן אקראי).
בחודש פברואר 2011,‏ La-La Land Records הפיצה את פסקול הסרט, שהולחן על ידי ג'ון מוריס, על גבי תקליטור במהדורה מוגבלת.
תגובות וביקורות

בצאתו, הסרט זכה הן לביקורות חיוביות והן לביקורות שליליות. ג'נט מסלין מהניו יורק טיימס כתב ביקורת שלילית על הסרט, וכתבה כי ההתחלה של הסרט היא "החלק היחידי שמרתק, לאחר מכן הסרט מתחיל לשעמם". כמו כן, ג'ין סיסקל מהשיקגו טריביון העניק לסרט 2.5 מתוך 4 כוכבים וכתב: "הסרט כולל מספר רגעי צחוק גדולים בתחילתו, ולאחר מכן הרבה דמויות מתרוצצות על הליכון בדרך לשום מקום". סיסקל במיוחד מתח ביקורת על ההחלטה להפיץ את הסרט עם שלושה סיומים שונים, וכינה זאת גימיק אשר יסיח את דעתו של הקהל משאר הסרט ומלהגיע למסקנה שהסרט זקוק לשלושה קטעי אמצע שונים, ולא לשלושה קטעי סוף שונים".
רוג'ר איברט מהשיקגו סאן-טיימס העניק לסרט 2 מתוך 4 כוכבים, וכתב בביקורתו כי על אף צוות השחקנים המבטיח, "התסריט כל כך דל,  ו[השחקנים] נראים רוב הזמן מתוסכלים, כאילו התכוונו להגיד משהו מעניין, אך נקטעו". סיקסל ואיברט הסכימו שמבין כל הסיומים, סוף א' היה הטוב ביותר, בעוד שסוף ג' היה הגרוע ביותר.
באתר Rotten Tomatoes לסרט יש דירוג של 59% המבוסס על 27 ביקורות, עם ציון ממוצע של 5.8 מתוך 10.‏
הערות שוליים

↑  "CLUE".
1 2  "Clue (1985)". Boxofficemojo.com. 1988-07-05. נבדק ב-2009-08-07.
1 2  "'Something Terrible Has Happened Here': The Crazy Story of How 'Clue' Went from Forgotten Flop to Cult Triumph". Buzzfeed.com. 2013-09-02. נבדק ב-2013-10-12.
↑  Farr, Nick (2012-03-13). "Abnormal Interviews: My Cousin Vinny Director Jonathan Lynn". Abnormal Use: An Unreasonably Dangerous Products Liability Blog. Gallivan, White & Boyd, P.A. נבדק ב-8 ביוני 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Matthews, pp. 57-9
↑  Bad Movies We Love: Clue
↑  "Full cast and crew for Clue (1985)". www.imdb.com. נבדק ב-2007-08-15.
↑  "80s Rewind, Clue (1985)". www.fast-rewind.com. נבדק ב-2007-08-15.
↑  "Photos from Filming Location - 2003". www.theartofmurder.com. נבדק ב-2007-08-15.
↑   Flames on the Side of My Face - Clue (8/9) Movie CLIP (1985) HD, סרטון  באתר יוטיוב
↑  https://www.buzzfeed.com/adambvary/something-terrible-has-happened-here-the-crazy-story-of-how
↑  Clue Review - Roger Ebert. December 12, 1985.
↑  "Clue Movie Reviews, Pictures". Rotten Tomatoes. נבדק ב-2009-08-07.
↑  "Clue Movie Reviews, Pictures". Rotten Tomatoes. נבדק ב-2009-08-07.
↑  "Paramount Teases Four Upcoming Blu-ray Releases". Blu-ray.com. 2012-01-18. נבדק ב-2012-07-03.
↑  Clue Blu-ray, נבדק ב-2017-12-03
↑  "La-La Land Records Clue Soundtrack". La-La Land Records. אורכב מ-המקור ב-2011-02-04. נבדק ב-2011-02-22.
↑  "'Clue,' from Game to Film". The New York Times. 13 בדצמבר 1985. נבדק ב-2009-08-07. {{cite journal}}:  (עזרה)
1 2  Siskel, Gene (13 בדצמבר 1985). "Did The Butler Do It? Clue Offers 3 Answers". The Chicago Tribune. p. A. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Ebert, Roger (1985). "review", retrieved 2014-06-05
↑  Siskel, Gene; Ebert, Roger (בדצמבר 1985). "At the Movies with Siskel & Ebert". The best ending...is "A"...stay away from the worst which is "C". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Clue Movie Reviews, Pictures". Rotten Tomatoes. נבדק ב-2018-01-02.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2019012960  VIAF: 20154921221663590453   WorldCat (עם VIAF): 20154921221663590453 
מימין לשמאל: איילין ברנן, כריסטופר לויד, טים קארי, מייקל מק'קין, מדלין קאן, מרטין מול, לסלי אן וורן.
Mired

Mired כלומר דרגת המיקרו הופכי (באנגלית: micro reciprocal degree בראשי תיבות Mired), היא יחידת מדידה המשמשת לביטוי טמפרטורת צבע.
תיאור

ערכים ב-mireds מחושבים לפי הנוסחה:
כאשר T היא טמפרטורת הצבע ביחידות של קלווין ו-M מציינת את המספר mired חסר המימד. 1,000,000 K פירושו מיליון קלווין.
המונח SI (מערכת היחידות הבין-לאומית) עבור יחידה זו הוא מגהקלווין הופכי (MK−1), מקוצר ל-mirek, אך מונח זה לא זכה לפופולריות.
מטעמי נוחות, לפעמים משתמשים בדקאמירים, כאשר כל דקאמיר שווה לעשרה מירדים.
השימוש במונח mired תחילתו בתצפיות של ארווין ג'י פריסט ב-1932, לפיה ההבדל המורגש בין שני אורות מבוסס על ההבדל בין המספר ההופכי של הטמפרטורות שלהם, ולא על ההבדל בטמפרטורות עצמן.
דוגמאות

שמיים כחולים, בעלי טמפרטורת צבע T של כ-25,000 K, יש ערך mired של M = 40 mired, בעוד שלמבזק צילום אלקטרוני סטנדרטי, עם טמפרטורת צבע T של 5000 K, יש ערך mired של M = 200 mired.
בצילום משתמשים ב-mireds כדי לציין את שינוי טמפרטורת הצבע המסופק על ידי מסנן או ג'ל עבור סרט ומקור אור נתון. לדוגמה, כדי להשתמש בסרט אור יום (5700 K) על מנת לצלם תחת מקור אור טונגסטן (3200 K) מבלי להכניס מתווך צבע, יהיה צורך במסנן או ג'ל מְתקֵן המספקים תזוזת או הזזת mired:
זה תואם למסנן טמפרטורת צבע כחול (CTB).
ג'לים צבעוניים בעלי ערכים שליליים נראים ירוקים או כחולים, בעוד שבעלי ערכים חיוביים מופיעים בצבע ענבר או אדום.
הערות שוליים

↑  Ohta, Noboru; Robertson, Alan R. (2005). Colorimetry: Fundamentals and Applications. Wiley. p. 84. ISBN 0-470-09472-9.
↑  Priest, Irwin G. (בפברואר 1932). "A proposed scale for use in specifying the chromaticity of incandescent illuminants and various phases of daylight" (abstract). JOSA. 23 (2): 41–45. doi:10.1364/JOSA.23.000041. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Brown, Blain (2002). Cinematography: Theory and Practice : Imagemaking for Cinematographers. Focal Press. p. 172. ISBN 0-240-80500-3.
ניתן להעריך את ההפרש mired במהירות עם נומוגרמה כזו
ריבופלאבין-5-פוספט

| --- | --- |

 
 שמות נוספים:  Flavin mononucleotide
 כתיב כימי:  C₁₇H₂₁N₄O₉P 
 מסה מולרית:  456.344 גרם/מול
 מספר CAS:  146-17-8
 טמפרטורת היתוך:  195 °C   468.15 K
 
ריבופלאבין-5-פוספט (באנגלית: Flavin mononucleotide או Riboflavin-5′-phosphate) היא ביומולקולה השייכת לקבוצת הפלאבינים, והמופקת מויטמין B2 על ידי האנזים ריבופלאבין קינאז ומתפקדת כקופקטור במגוון אוֹקסידוֹרֵדוּקטָאזות (אנזימים המזרזים תגובות חמצון-חיזור).
תוסף מזון

ריבופלאבין-5-פוספט משמש גם כצבע מאכל כתום-אדום, באירופה הוא מסומן במספר E כ-E101a.
לארי מיריקס

לורנס (לארי) אלווין מיריקס (באנגלית: Lawrence Ellwyne Myricks; נולד 10 במרץ 1956) הוא אתלט עבר אמריקאי שהתחרה בעיקר בקפיצה לרוחק. זכה במדליית ארד אולימפית (אולימפיאדת סיאול 1988), שתי מדליות זהב באליפות העולם באתלטיקה באולם (אינדיאנפוליס 1987, בודפשט 1989), שתי מדליות ארד באליפות העולם באתלטיקה (רומא 1987, טוקיו 1991), מדליית זהב בתחרויות הגביע הבין יבשתי של התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית (מונטריאול 1979), מדליית זהב בתחרויות הפרס הגדול של התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית (מונטה קרלו 1989) ומדליית זהב בגביע העולם באתלטיקה (ברצלונה 1989). כמו כן היה שלוש פעמים אלוף ארצות הברית בקפיצה לרוחק (1979, 1980, 1989) ופעם אחת אלוף ארצות הברית בריצת 200 מטר (1988).
ביוגרפיה

לארי מיריקס נולד ב-1956 בעיר קלינטון (אנ'), מיסיסיפי. בנעוריו למד בבית הספר התיכון פורסט היל "ג'קסון" ובהמשך למד (עד 1979) ב"מיסיסיפי קולג'" (אנ'). החל את הקריירה הספורטיבית שלו ב-1976, תקופת לימודיו בקולג', והיא נמשכה עד 1991 כשבתקופה זו זכה במדליות רבות וביניהן במדליית ארד אולימפית (סיאול 1988).
לאחר סיום הקריירה הספורטיבית שלו ניהל חברת מוצרי ספורט בג'ורג'יה וקידם את הפעילות הספורטיבית בקרב תושבי ארצות הברית
ב-2020 התקבל להיכל התהילה של מדינות מפרץ מקסיקו וב-2024 התקבל להיכל התהילה של אתלטי ארצות הברית
קריירה ספורטיבית > 1976

באולימפיאדת מונטריאול עלה מיריקס לגמר קפיצה לרוחק לאחר שהשיג תוצאה של 7.92 מטר אך לא התייצב למקצה הגמר לאחר ששבר את רגלו במהלך החימום לגמר.
בתחרויות הקולג'ים NCAA סיים במקום הראשון בקפיצה לרוחק
באליפות ארצות הברית באתלטיקה באולמות (אנ') שנערך בניו יורק, ניו יורק זכה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.93 מטר.
קריירה ספורטיבית > 1979

בתחרויות הקולג'ים NCAA סיים במקום הראשון בקפיצה לרוחק.
בגביע הבין יבשתי של התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית (אנ') שנערכה במונטריאול, קנדה זכה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.52 מטר לפני לוץ דומברובסקי (אנ') ממזרח גרמניה (8.27 מטר) ודייוויד גיראלט (אנ') מקובה (8.22 מטר - מטעם נבחרת ה"אמריקות"). התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית ניהלה, החל מ-1968 בה השיג בוב בימון תוצאה של 8.90 מטר בגבהי מקסיקו סיטי, רישום נפרד לתוצאות שהושגו בקרבת פני הים ועל פי רישום זה נחשבה התוצאה של מיריקס שיא עולמי לא רשמי ששופר ב-1980.
באליפות ארצות הברית באתלטיקה (אנ') שנערכה בוולנט (אנ'), קליפורניה זכה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.28 מטר לפני קרל לואיס (8.09 מטר) ורנדי ויליאמס (8.05 מטר).
קריירה ספורטיבית > 1980

באליפות ארצות הברית באתלטיקה (אנ') שנערכה בוולנט (אנ'), קליפורניה זכה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.26 מטר לפני לארי דובלי (8.15 מטר) וארני רובינסון (8.08 מטר).
מיריקס ניצח במבחנים של נבחרת ארצות הברית לקראת אולימפיאדת מוסקבה אך לא השתתף בה בגלל החרם שהטילו מדינות רבות על רוסיה. כנחמה זכה, עם כל הנבחרת, במדליית הזהב של הקונגרס.
באליפות ארצות הברית באתלטיקה באולמות (אנ') זכה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.04 מטר.
קריירה ספורטיבית > 1981

באליפות ארצות הברית באתלטיקה (אנ') שנערכה בסקרמנטו, קליפורניה זכה במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.45 מטר אחרי קרל לואיס (שיא אליפות 8.62 מטר) ולפני מייק מקרי (אנ') (8.04 מטר).
באליפות ארצות הברית באתלטיקה באולמות (אנ') זכה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.13 מטר.
קריירה ספורטיבית > 1982

באליפות ארצות הברית באתלטיקה (אנ') שנערכה בנוקסוויל, טנסי זכה במדליית ארד בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.1 מטר אחרי קרל לואיס (8.48 מטר) וג'ייסון גרימס (אנ') (8.14 מטר).
קריירה ספורטיבית > 1983

באליפות ארצות הברית באתלטיקה (אנ') שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה זכה במדליית כסף בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.03 שניות אחרי קרל לואיס (19.75 שניות) ולפני קלווין סמית (20.13 שניות).
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד התחרה בריצת 200 מטר ולא עבר את שלב המוקדמות לאחר שסיים את המקצה בתוצאה של 21.74 שניות.
קריירה ספורטיבית > 1984

באליפות ארצות הברית באתלטיקה (אנ') שנערכה בסן חוזה, קליפורניה זכה במדליית ארד בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.34 שניות אחרי ברדי קריין (20.09 שניות) ותומס ג'פרסון (אנ') (20.26 שניות).
באולימפיאדת לוס אנג'לס סיים במקום הרביעי בתוצאה של 8.16 מטר.
קריירה ספורטיבית > 1985

בתחרויות הפרס הגדול של התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית (אנ') שנערכה ברומא, איטליה זכה במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.22 מטר אחרי חברו לנבחרת מייק קונלי (8.22 מטר) ולפני לסלו סלמה (אנ') מהונגריה (8.11 מטר).
קריירה ספורטיבית > 1986

באליפות ארצות הברית באתלטיקה (אנ') שנערכה ביוג'ין, אורגון זכה במדליית ארד בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.47 מטר אחרי קרל לואיס (8.67 מטר) ומייק קונלי (8.63 מטר).
במשחקי הרצון הטוב (אנ') שנערכו במוסקבה, ברית המועצות זכה במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.41 מטר אחרי רוברט אמיין (אנ') מברית המועצות (8.61 מטר) ולפני (אנ') מברית המועצות (8.20 מטר).
קריירה ספורטיבית > 1987

באליפות ארצות הברית באתלטיקה (אנ') שנערכה בסן חוזה, קליפורניה זכה במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.63 מטר אחרי קרל לואיס (8.65 מטר) ולפני מייק קונלי (8.55 מטר)
באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה זכה במדליית זהב בשיא אליפות של 8.23 מטר לפני פול אמרודי (אנ') מניגריה (8.01 מטר) וג'יובאני אוונגליסטי (אנ') מאיטליה (8.01 מטר).
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה ברומא, איטליה זכה במדליית ארד בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.33 מטר אחרי קרל לואיס מארצות הברית (8.67 מטר) ורוברט אמיין (אנ') מברית המועצות (8.53 מטר).
במשחקים הפאן-אמריקאיים (אנ') שנערכו באינדיאנפוליס, אינדיאנה זכה במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.58 מטר אחרי קרל לואיס (8.75 מטר) מארצות הברית ולפני ג'יימי ג'פרסון (אנ') מקובה (8.51 מטר)
בתחרויות הפרס הגדול של התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית (אנ') שנערכו בבריסל, בלגיה זכה במדליית ארד בתוצאה של 8.06 מטר אחרי מייק פאוול (8.20 מטר) ורוברט אמיין (אנ') מברית המועצות (8.14 מטר).
קריירה ספורטיבית > 1988

באליפות ארצות הברית באתלטיקה (אנ') שנערכה בטמפה, פלורידה זכה במדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.50 שניות לפני יוג'ין מקניל (20.66 שניות) ודארון קונסיל (אנ') (20.67 שניות).
באולימפיאדת סיאול זכה במדליית ארד בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.72 מטר אחרי חבריו לנבחרת קרל לואיס (8.72 מטר) ומייק פאוול (8.49 מטר)
באליפות ארצות הברית באתלטיקה באולמות (אנ') זכה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.24 מטר.
קריירה ספורטיבית > 1989

באליפות ארצות הברית באתלטיקה (אנ') שנערכה ביוסטון, טקסס זכה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.70 מטר לפני מייק פאוול (8.52 מטר) ולאולין סטארקס (אנ') (8.48 מטר)
אליפות העולם באתלטיקה באולם (אנ') שנערכה בבודפשט, הונגריה זכה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בשיא אליפות של 8.37 מטר לפני דיטמר האף (אנ') ממערב גרמניה (8.17 מטר) ומייק קונלי מארצות הברית (8.11 מטר).
בתחרויות גביע העולם האתלטיקה (אנ') שנערכה בברצלונה, ספרד זכה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.29 מטר לפני יוסוף עלי (אנ') מניגריה (8.00 מטר) וסטיוארט פוקנר (אנ') מבריטניה (7.84 מטר)
בתחרויות הפרס הגדול של התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית (אנ') שנערכו במונטה קרלו, מונקו זכה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.54 מטר לפני יוסוף עלי (אנ') מניגריה (8.22 מטר) ומייק קונלי מארצות הברית (8.12 מטר).
במשחקים הפאן-אמריקאיים (אנ') היה מיריקס רשום לתחרויות הקפיצה לרוחק אך לא התייצב לתחרויות.
באליפות ארצות הברית באתלטיקה באולמות (אנ') זכה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.23 מטר.
קריירה ספורטיבית > 1991

באליפות ארצות הברית באתלטיקה (אנ') שנערכה בניו יורק, ניו יורק זכה במדליית ארד בקפיצה לרוחק אחרי קרל לואיס (8.64 מטר) ומייק פאוול (8.63 מטר).
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטוקיו, יפן זכה במדליית ארד בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.42 מטר אחרי חבריו לנבחרת מייק פאוול (שיא עולם של 8.95 מטר) וקרל לואיס (8.91 מטר).
בתחרויות הפרס הגדול של התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית (אנ') שנערכו בברצלונה, ספרד זכה במדליית כסף בתוצאה של 8.06 מטר אחרי לאולין סטארקס (אנ') מארצות הברית (8.19 מטר) ולפני ג'יימי ג'פרסון (אנ') מקובה (7.91 מטר)
הערות שוליים

↑  Olympian Larry Myricks Promotes Jackson Corporate Challenge, באתר mc.edu, ‏31 ביולי 2012
↑  https://www.gochoctaws.com/news/2020/4/2/ADMIN_MyricksGSCHOF.aspx לארי מיריקס בהיכל התהילה של המפרץ], באתר gochoctaws.com, ‏2 באפריל 2020
↑  לארי מיריקס בהיכל התהילה, באתר gochoctaws.com
↑  לארי מיריקס בהיכל התהילה, באתר gscsports.org, ‏10 ביוני 2024
1 2  אליפויות NCAA, באתר hickoksports.com, ‏1976 (אורכב)
↑  הקופץ מאיטליה ג'יובאני אוונגליסטי (אנ') השיג תוצאה טובה יותר (8.37 מטר) אך בדיקה גילתה שהנהלת נבחרת איטליה רימתה ברישום התוצאות המוקדמות וג'יובאני נפסל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14345105
מרוות איג

| מרוות איג |
| --- | --- |
 מרוות איג
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: צינוראים
משפחה:: שפתניים
סוג:: מרווה
מין:: מרוות איג
שם מדעי
 Salvia eigii ‏זהרי, 1931
מַרְוַת אֵיג (שם מדעי: Salvia eigii) היא צמח עשבוני רב-שנתי אנדמי לישראל ובסכנת הכחדה בסוג מרווה ממשפחת השפתניים. למין זה מתפתחת שושנת עלים בגובה 30 ס"מ וקוטר 60 ס"מ, וממנה יוצאים גבעולים גבוהים (בגובה מטר לערך) עם פריחה ורודה בין החודשים מרץ ליוני. הפרחים דו-שפתניים מחוספסים וזיפניים, הגביע מסתיים בשיניים חדות או קוצניות ולוע פתוח בעת הבשלת הזרעים. השפה העליונה של הכותרת ורודה כהה ובעלת שלוש שיניים והשפה התחתונה ורודה בהירה ושמוטה עם שתי אונות מעליה. בפרח פסים באדום כהה לאורך הלוע.
מרוות איג דומה מאוד למין מרוות ירושלים והיא מובחנת ממנה במקום גידולה ובמספר סימנים. מרוות איג גדלה בעיקר בקרקעות חרסיתיות עמוקות ומעובדות בחבל הים-תיכוני ואלו מרוות ירושלים גדלה בקרקעות סלעיות בבתות ובחורשים בכל החבל הים-תיכוני, אבל לא בקרקעות עמוקות. מרווה ירושלים מכוסה בשערות בלוטיות וחלקיה העליונים דבקים, לא כך במרוות איג. במרוות ירושלים הכותרת אדום עמוק או ארגמן ואלו במרוות איג הכותרת ורודה או לילך.
מרוות איג אותרה והוגדרה על יד הבוטנאי מיכאל זוהרי וקרויה על שם הבוטנאי אלכסנדר איג ממניחי היסודות למדע הבוטניקה באוניברסיטה העברית בירושלים. היא אינה צמח מוגן לפי החוק הישראלי וניתנת לריבוי בגינות. קל לגדלה מזרעים.
מאפיינים

מרוות איג צמח עשבוני רב-שנתי (בן חלוף), ים תיכוני, גובהו 30 עד 60 ס"מ, פריחתו ורודה והוא בעל שושנת עלים גדולים ומקומטים, שממנה מתפתח גבעול אחד או יותר זקוף ומסועף לגבעולי משנה אלכסוניים הנושאים תפרחות.
הגבעול רָבוּעַ, מחוספס-זיפני (שערותיו קשות וקצרות), כמעט משונן, בעיקר לאורך המקצועות, בחלקו העליון הוא אינו דביק (בשונה מרוות ירושלים הדומה לה).
העלים נגדיים, פשוטים, משוננים וירוקים, והם מקומטים וקירחים מלמעלה, שעירים מעט לאורך העורקים מלמטה. עלי השושנת גדולים, בעלי פטוטרת ארוכה, דמויי ביצה, בסיסם דמוי לב, שולי העלה בעלי שינון מעוגל בלתי סדיר ולעיתים יש אונות. עלי הגבעול דמויי אזמל, יושבים או בעלי פטוטרת קצרה מאד ונראים כלופתים את הגבעול, שפתם משוננת וקודקודם חד. עלי התפרחת קטנים יותר וחסרי פטוטרת, אורכם כאורך הגביע, הם כמעט קירחים, דמויי ביצה, בסיסם דמוי לב, לעיתים אדמדמים.
הפרחים נישאים בדורים מרוחקים זה מזה. בכל דור 6 עד 2 פרחים. עוקצי הפרחים מחוספסים.
הגביע דו-שפתני, ירוק או לעיתים מאדים, משתייר ומתפרה מ-10 מ"מ ל-15 מ"מ והוא מחוספס-זיפני, ללא שערות בלוטיות (בשונה ממרוות ירושלים); השפה העליונה נוטה אחורה מעט ובעלת 3 שיניים קטנות; השפה התחתונה ישרה ובעלת 2 שיניים שאורכן קצר מעט מאורך צינור הגביע.
הכותרת דו-שפתנית, ורודה עם גוני לבן וארגמן, שעירה, אבל לא בשערות בלוטיות (בשונה ממרוות ירושלים) והיא ארוכה פי שניים מהגביע; צינור הכותרת, שאורכו כ-10 מ"מ, בולט מעט מן הגביע; השפה העליונה בולטת מעל הגביע, זקופה וכפופה קדימה כחרמש, צבעה ורוד או ארגמן, כהה יותר משאר הכותרת; השפה התחתונה בעלת שלוש אונות. האונה האמצעית רחבה פרושה ושמוטה (נטויה מטה); שתי האונות הצדדיות זקופות וצרות ונראות כקרניים מעליה ולא מצדדיה.
העלווה מתפתחת מאמצע נובמבר עד סוף מאי, והפריחה ממרץ עד יוני.
בית גדול ותפוצה

מרוות איג גדלה בעיקר בקרקעות חרסיתיות עמוקות ומעובדות בחבל הים-תיכוני ואלו מרוות ירושלים גדלה בקרקעות סלעיות בבתות ובחורשים בכל החבל הים-תיכוני אבל לא בקרקעות עמוקות. מרוות איג היא מין אנדמי לישראל ובסכנת הכחדה בגלל המעבר מחקלאות מסורתית לחקלאות מודרנית ועיור, ולכן גם בסכנת הכחדה עולמית. הצמח נמצא בארץ ב-4 גלילות: גליל תחתון, כרמל (רמת הנדיב), דרום הגולן (נוב) ובדרום משור החוף (קריית גת) ב-9 אתרים. רוב האתרים נמצאים בגליל התחתון: ברכס יבניאל, בכלנית, בשדה אילן ובאזור צומת גולני.
רדיוס בוהר

| יחידות | ערך |
| --- | --- |
מטר: ‏‎0.52917721092(17)×10-10‎
פיקומטר: 52.917721092≈
Å: 0.52917721092≈
רדיוס בוהר הוא קבוע פיזיקלי השווה בערכו בערך למרחק בין הפרוטון לאלקטרון באטום מימן במצב היסוד ומסומן  a_{0}. הקבוע נקרא על שם נילס בוהר, תודות לחלקו במודל האטום של בוהר.
רדיוס בוהר הרגיל

ביחידות SI רדיוס בוהר מוגדר באופן הבא:
ואילו ביחידות cgs הוא מוגדר באופן הבא:
כאשר:
נכון לשנת 2013, ערכו של רדיוס בוהר, הוא‏‎0.52917721092(17)×10-10‎ מטר שהם כ-53 פיקומטר או 0.53 אנגסטרום.
מודל האטום של בוהר, שהוצע על ידי נילס בוהר בשנת 1913, מתאר אלקטרון המסתובב סביב גרעין במסלולים סגורים. יחודו של המודל בכך שהאלקטרון יכול להקיף את האטום רק במרחקים מסוימים כתלות באנרגיה שלו. באטום הפשוט ביותר, אטום המימן, אלקטרון יחיד מקיף את הגרעין, ובמסלול הקרוב ביותר האפשרי, כלומר באנרגיה הנמוכה ביותר שלו, המרחק בין האלקטרון לגרעין הוא בקרוב רדיוס בוהר. הטעות נובעת מכך שלא מתחשבים באפקט המסה המצומצמת (ראו למטה) וההבדל הוא בערך 0.1%.
אף על פי שמודל האטום של בוהר כבר אינו המודל המשמש לתיאור מבנה האטום, רדיוס בוהר נותר קבוע שימושי לחישובים בפיזיקה אטומית, תודות לקשר הפשוט שלו לקבועים בסיסיים אחרים וזו גם הסיבה בגינה הוא מוגדר עבור מסת המנוחה של האלקטרון ולא עבור מסה מצומצמת. לדוגמה, רדיוס בוהר הוא יחידת אורך ביחידות אטומיות.
במודל העדכני של אטום המימן, לפי מכניקת הקוונטים, המרחק הממוצע או ערך התצפית של המרחק בין האלקטרון לגרעין אטום המימן הוא כ-1.5a0≈, התוצאה שקיבלנו היא מאותו סדר גודל.
רדיוס בוהר הוא אחת משלוש יחידות האורך הקשורות, כאשר השתיים הנוספות הן אורך גל קומפטון של האלקטרון,  \lambda _{\mathrm {e} } והשני הוא הרדיוס הקלאסי של האלקטרון,  r_{\mathrm {e} }. רדיוס בוהר מורכב ממסת האלקטרון,  m_{\mathrm {e} }, קבוע פלאנק,  \hbar  ומטען האלקטרון (המטען היסודי),  e. אורך גל קומפטון של האלקטרון,  \lambda _{\mathrm {e} }, קטן בערך פי 20 מרדיוס בוהר, ומורכב מ  m_{\mathrm {e} },  \hbar  ומהירות האור  c. רדיוס האלקטרון הקלאסי,  r_{\mathrm {e} }, קטן בערך פי 1000 מאורך גל קומפטון, ומורכב מ  m_{\mathrm {e} },  e ו- c. הקשר בין האורכים השונים ניתן להבעה באמצעות קבוע המבנה הדק  \alpha  במשוואה
רדיוס בוהר המצומצם

רדיוס בוהר המצומצם הוא ערך אשר לוקח בחשבון את ההשפעה של תנועת האלקטרון על הגרעין. באופן קלאסי האלקטרון והגרעין שניהם "נעים" סביב נקודה משותפת. את האפקט הזה לוקחים בחשבון אם במקום מסת האלקטרון משתמשים במסה המצומצמת של האלקטרון והגרעין, או באופן שקול במקום אורך גל קומפטון של האלקטרון משתמשים בסכום אורכי הגל של האלקטרון והגרעין. מכך נובע שעבור אטום המימן ניתן לבטא את רדיוס בוהר באופן הבא:
כאשר: