stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חתך פעולה

חתך הפעולה לפיזור או חתך הפעולה מוגדר כיחס בין מספר החלקיקים המפוזרים ביחידת זמן על ידי מטרה, לבין שטף החלקיקים הפוגעים במטרה (מספר חלקיקים העוברים דרך יחידת שטח במשך יחידת זמן). חתך הפעולה הוא מושג בסיסי בתורת הפיזור.
לחתך הפעולה ממדים של שטח ואפשר לחשוב עליו כעל השטח האפקטיבי של המטרה בניסוי הפיזור, או כשטח הצללית של העצם המפזר. מקובל למדוד אותו ביחידה הנקראת בארן, המסומנת באות b, ומוגדרת על ידי 1b = 10−28 m² = 100 fm²
(פמטומטר - fm = 10−15 m, הוא סדר גודל של רדיוס גרעין האטום)
כדי להסביר את המושג, נתאר כיצד נראה ניסוי פיזור: במרכז המערכת מוצב העצם אותו מעוניינים לבחון. עצם זה יכול להיות למשל מולקולה, אטום, או גרעין של אטום. בחינה של העצם נעשית על ידי פיזור של חלקיקים אחרים ממנו, למשל פיזור של פוטונים (קרני אור או קרני X), פיזור של אלקטרונים, של נייטרונים או של אטומים. קרן החלקיקים הפוגעת בעצם מגיעה ממרחק רב ובדרך כלל מכיוון אחד, והיא מאופיינת על ידי שטף החלקיקים שבה. החלקיקים מתקרבים לעצם ומבצעים עימו אינטראקציה שגורמת להם להתפזר בכיוונים רבים. לאחר האינטראקציה ממשיכים החלקיקים בתנועתם ונקלטים על ידי גלאים המוצבים במרחק רב. תפקיד הגלאים הוא למנות את קצב הגעת החלקיקים המפוזרים בזווית כלשהי שנמדדת בין הכיוון של קרן החלקיקים המקורית לבין הכיוון שאליו החלקיקים התפזרו.
דוגמה לפיזור של אלומת חלקיקים באמצעות גרעין
חתך הפעולה הדיפרנציאלי מוגדר בתור: \ d\sigma ={\frac {N(\Omega )}{J}}d\Omega 
כאשר  \ N(\Omega )d\Omega  הוא קצב הגעת החלקיקים לגלאי המוצב בכיוון  \ \Omega  עם מפתח בעל זווית מרחבית  \ d\Omega  ו-  \ J הוא שטף החלקיקים של הקרן הפוגעת במטרה (יש לשים לב כי חתך הפעולה הדיפרנציאלי איננו נגזרת של חתך הפעולה).
חתך הפעולה הכולל מתקבל מסיכום הפיזור על פני כל הזוויות האפשריות:
 \ \sigma =\int d\sigma ={\frac {N_{tot}}{J}} כאשר כאן  \ N_{tot} הוא קצב פיזור החלקיקים בכל הכיוונים האפשריים.
דוגמאות

פיזור אלסטי של חלקיקים נקודתיים מכדור בעל רדיוס  \,R: אם שטף החלקיקים של הקרן הפוגעת הוא  \ J אזי מספר החלקיקים ליחידת זמן הפוגעים בכדור הוא מכפלת השטף בשטח הצללית של הכדור:  \ J\pi R^{2}. מכיוון שבהגדרה כל החלקיקים הפוגעים בכדור מתפזרים  \ N_{tot}=J\pi R^{2}, ומכאן ש-
\ \sigma =\pi R^{2}
פיזור אלסטי של כדורים בעלי רדיוס  \ R_{1} מחלקיק מטרה בעל רדיוס  \ R_{2}: במקרה זה הרדיוס האפקטיבי של הפיזור הוא סכום הרדיוסים של חלקיק המטרה ושל החלקיקים המתפזרים, ולכן
\ \sigma =\pi (R_{1}+R_{2})^{2}
פיזור כאשר האינטראקציה ארוכת טווח: במקרה זה מדובר בפיזור בו הכוח הפועל בין החלקיקים המתפזרים וחלקיק המטרה הוא ארוך טווח כמו למשל כוח הגרביטציה או כוח בין מטענים חשמליים. בשני המקרים הכוח דועך כמו  \ 1/r^{2}, כאשר  \ r הוא המרחק בין הגופים. במקרה זה, מכיוון שהכוח ארוך טווח, כל החלקיקים בקרן הפוגעת מתפזרים ולכן חתך הפעולה לפיזור הוא אינסופי.
פיזור קרינה מדיפול חשמלי: ראו פיזור ריילי.
ראו גם

כלל הזהב של פרמי
חאמד סינו

| --- | --- |

סינו בהופעה בשנת 2017, אהדן, לבנון
 לידה:  25 באפריל 1988 (בן 36) ביירות, לבנון לבנון
 מוקד פעילות:  לבנון 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה האמריקנית בביירות 
 סוגה:  אינדי רוק 
 שפה מועדפת:  ערבית, ערבית לבנונית 
 פרופיל ב-IMDb
 
חַ֫אמֶד סִ֫נּוֹ (בערבית: حامد سنّو; נולד ב־25 באפריל 1988) הוא זמר ופזמונאי לבנוני, סולנהּ של להקת משרוע ליילה.
ביוגרפיה

סינו נולד לאב לבנוני שהתגורר בארצות הברית ולאם ירדנית שהתגוררה בין מרוקו לרומא. לסינו קיימת אזרחות אמריקאית. כשהתבגר, ביתו של סינו היה אנגלופון. הוא למד בבית ספר אמריקאי וסיים את לימודיו "מבלי לדעת לדבר כראוי ערבית", ובעיקר למד ערבית כשכתב שירים. בעוד שסינו לא עבר הכשרה מוזיקלית רשמית או למד לקרוא מוזיקה, הוא החל שר במקהלת בית הספר.
במהלך לימודיו באוניברסיטה האמריקאית בביירות, יצא מהארון כהומוסקסואל. שם החל להתנסות בכתובות גרפיטי חתרניות כצורה של ביטוי עצמי לפני שהתאחד עם להקת האינדי-רוק הלבנונית, משרוע ליילה.
קריירה

סינו הקים את להקת משרוע ליילה בשנת 2008 בעת לימודיו בעיצוב גרפי באוניברסיטה האמריקאית בביירות, כאשר הגיב להזמנה פתוחה לג'אם סשן שפרסמו אנדרה שדִ֫יד, אוּמַ֫יַה מַלַ֫אעֶבּ והייג פפזיאן.
לדברי סינו, הוריהם של חברי הלהקה הסתייגו בתחילה מהקריירה המוזיקלית שלהם, מחשש לעתידם הכספי ולביטחונם הפיזי בשל המוניטין השנוי במחלוקת של הלהקה, שהוביל לביטול הופעותיה במספר מקומות שמרניים לאורך השנים.
קריירה > בתקשורת

סינו הוצג על שערי מגזינים להט"בים רבים, בהן המגזין הצרפתי, "Têtu", הירדני, "My.Kali" ו-"Attitude" הבריטי. הוא הופיע גם על שער המהדורה של המזרח התיכון במגזין "רולינג סטון" כחלק ממשרוע ליילה.
סינו תואר בציור של הצייר האיראני עלירזא שוג'עיאן (אנ') משנת 2017 בשם "חאמד סינו ואחד מאחיו" (בצרפתית). בציור מתואר סינו צובט את הפטמה של אנוביס, האל המצרי הקדום של טקסי הלוויה בעוד אנוביס עוטה צווארון מצרי בצבע קשת הרומז לדגל הגאווה. הציור הוא מחווה לציור של צייר לא ידוע, "גבריאל ד'אסטרה ואחת מאחיותיה" (אנ'), שמתאר את פילגשו של אנרי הרביעי, מלך צרפת. הציור היה הצהרה נגד רדיפה שיטתית בהנהגת המדינה כלפי מיעוטים להט"בים במצרים. שוג'יאן צייר את האיור לאחר הקונצרט של הלהקה ב-22 בספטמבר 2017 בקהיר, שבמהלכו הונף דגל הגאווה. התקרית הובילה למעצרם וכליאתם של אקטיביסטים להט"בים, ובהם סארה חגאזי.
חיים אישיים

סינו הוא הומוסקסואל מוצהר וידוע כפעיל זכויות להט"ב בולט במזרח התיכון ובעולם המוסלמי. סינו לומד כעת בדארטמות' קולג' בניו המפשייר.
הערות שוליים

↑  A Conversation With Mashrou' Leila - Written and Produced by Mouna Anajjar Directed by Kamal Hachkar, נבדק ב-2021-06-26
1 2  Queer Desire Has Always Been There (Ep. 116: Kurt Cobain), Matt Baume (באנגלית אמריקאית)
↑  Hamed Sinno comes of age, My Kali, ‏2012-12-02 (באנגלית אמריקאית)
↑  Mahmoud, شخصية: حامد سنو, موالح, ‏2012-12-01 (בערבית)
↑  Hamed Sinno, un artiste libanais en Une du magazine gay Têtu, web.archive.org, ‏2016-03-04
↑  Spotted: Hamed Sinno on The Cover of MyKali Magazine, Beirut.com City Guide (באנגלית)
↑  Mashrou' Leila frontman Hamed Sinno on LGBT lessons row: 'There are schools of Islam that are OK with being gay', Attitude.co.uk, ‏2019-03-28 (באנגלית)
↑  Rolling Stone Mideast choose first regional artists for cover, Al Arabiya English, ‏2014-04-04 (באנגלית)
↑  Nicole Zaramella, Alireza Shojaian, the Painter of Middle Eastern Queer Men | Il Grande Colibrì, ‏2020-06-22 (באנגלית אמריקאית)
↑  Pinched and Prodded, Khabar Keslan (באנגלית אמריקאית)
↑  Crowdcast Inc, Writing Pop Songs with Hamed Sinno, Crowdcast
↑  In Conversation with Hamed Sinno, RMS (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1191601501  VIAF: 4989156497271317740009   WorldCat (עם VIAF): 4989156497271317740009 
ציור המתאר את סינו משנת 2017 של הצייר והפעיל החזותי האיראני עלירזא שוג'עיאן (אנ')
חתך חשבונאי

חתך חשבונאי מתייחס לפעולות שמבצע מנהל חשבונות על מנת לרשום רק את ההכנסות וההוצאות ששייכות לתקופה חשבונאית נתונה.
עקרון בסיס הצבירה - בשונה מבסיס מזומן שהוא אחד מעקרונות היסוד של החשבונאות, קובע כי ההכנסות וההוצאות נרשמות עם התהוותן ללא קשר למועד התשלום או התקבולים שלהן.
אם נרשמה הוצאה/הכנסה[דרושה הבהרה] המתייחסת ליותר מתקופה חשבונאית אחת, יהיה צורך לבצע התאמות כך שהרישום ייצג רק את התקופה החשבונאית הנוכחית, והיתרה תסווג בסעיף מאזני אשר יוכר בשנה אליה הוא מתייחס.
דוח רווח והפסד אמור להכיל רק הכנסות והוצאות ששייכות לחתך חשבונאי.
סעיפי חתך

הוצאות מראש – הוצאות ששולמו בתקופה מסוימת, אך לא שייכות לאותה תקופה (חשבון בחובה).
הוצאות לשלם – הוצאות השייכות לתקופה מסוימת, אך טרם שולמו (חשבון בזכות).
הכנסות מראש – הכנסות שנתקבלו בתקופה מסוימת, אך לא שייכות לאותה תקופה (חשבון בזכות).
הכנסות לקבל – הכנסות השייכות לתקופה מסוימת, אך טרם התקבלו (חשבון בחובה).
דוגמה

חברה שילמה ב-1 ביולי 2011, 12,000 ש"ח במזומן, עבור ביטוח. נרשמה תנועה בסך 12,000 מזומן מול הוצאות ביטוח. היות שתקופת הביטוח היא לשנה (1 ביולי 2011 ועד 30 יוני 2012), בשנת 2011 נכיר בהוצאה של 6,000 ש"ח בלבד והיתרה תסווג כנכס במאזן, בסעיף הוצאות מראש. בשנה הבאה תופשר היתרה המאזנית לרווח והפסד ותירשם הוצאה.
יש לשים לב שאומנם מבחינה תזרימית מועד התהוות ההוצאה הוא שנת 2011, אך מבחינה חשבונאית ההכרה בהוצאה מתפרסת על פני שתי תקופות חשבונאיות. בשנת 2011 מכירים במחצית מההוצאה למרות ששולם סכום מלא, ובשנת 2012 מכירים במחצית השנייה של ההוצאה למרות שמבחינה תזרימית לא הייתה תנועה במזומן.
טקס פרסי אופיר לשנת 2010

| --- | --- |
 תאריך:  21 בספטמבר 2010
 מיקום:  תיאטרון ירושלים, ירושלים, ישראל ישראל
 מנחים:  אקי אבני
 המועמדים והזוכים הבולטים
 סרט עלילתי:  שליחותו של הממונה על משאבי אנוש
 הבמאי הטוב ביותר:  ערן ריקליס
 מספר המועמדויות הרב:  12 - "הדקדוק הפנימי"
 →2009 2011← פרס אופיר
 
טקס פרסי האקדמיה לקולנוע ה-21 על שם השחקן ואיש הקולנוע הישראלי שייקה אופיר, המכונה גם "האוסקר הישראלי", התקיים ב-21 בספטמבר 2010 בתיאטרון ירושלים, ירושלים. הפרסים מוענקים מטעם האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה. הזוכה בפרס אופיר בקטגוריה הסרט הטוב ביותר יישלח כנציג ישראל בתחרות על פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.
את רשימת המועמדים הוביל הסרט "הדקדוק הפנימי" עם 13 מועמדויות, אחריו הסרט "שליחותו של הממונה על משאבי אנוש" עם 8 מועמדויות.
פרס על מפעל חיים הוענק לזאב רווח.
מועמדים

מקור:
| הסרט הטוב ביותר | הבמאי הטוב ביותר |
| --- | --- |
 "שליחותו של הממונה על משאבי אנוש" – מפיקים: חיים מקלברג, אסתי יעקב-מקלברג, משה אדרי, לאון אדרי, טליה קלינהנדלר, יגאל מוגרבי "הדקדוק הפנימי" – מפיק: אסף אמיר  "המדריך למהפכה" – מפיק: אורי ענבר  "מבול" – מפיקים: חיליק מיכאלי, אברהם פרחי, תמר ליאון, משה אדרי, לאון אדרי, דודי זילבר בשיתוף אלי מאירוביץ'  "פעם הייתי" – מפיקים: משה אדרי, לאון אדרי, דודי זילבר, חיליק מיכאלי, אבי נשר, אברהם פרחי, תמר ליאון, נתן כספי, בשיתוף: שלמה מוגרבי, רמי דמרי, אביתר דותן, ישי מור:  ערן ריקליס – "שליחותו של הממונה על משאבי אנוש" ניר ברגמן – "הדקדוק הפנימי"  דורון צברי – "המדריך למהפכה"  דובר קוסאשווילי – "התגנבות יחידים"  משה איבגי – "וביום השלישי"
השחקן הטוב ביותר: השחקנית הטובה ביותר
 אדיר מילר – "פעם הייתי" רואי אלסברג – "הדקדוק הפנימי"  יוסי פולק – "התפרצות X"  יואב רוטמן – "מבול"  מארק איווניר – "שליחותו של הממונה על משאבי אנוש":  מיה דגן – "פעם הייתי" אורלי זילברשץ – "הדקדוק הפנימי"  הילה פלדמן – "וביום השלישי"  לירון בן-שלוש – "מאיה"  רונית אלקבץ – "מבול"
שחקן המשנה הטוב ביותר: שחקנית המשנה הטובה ביותר
 מיכאל מושונוב – "מבול" יהודה אלמגור – "הדקדוק הפנימי"  אסף בן שמעון – "התגנבות יחידים"  מיכאל אלוני – "התגנבות יחידים"  גורי אלפי – "שליחותו של הממונה על משאבי אנוש":  רוזינה קמבוס – "שליחותו של הממונה על משאבי אנוש" אוולין קפלון – "הדקדוק הפנימי"  אורנה פורת – "התפרצות X"  אפרת בן צור – "וביום השלישי"  עלמה זק – "זוהי סדום"
התסריט המקורי הטוב ביותר: העריכה הטובה ביותר
 נח סטולמן – "שליחותו של הממונה על משאבי אנוש" ניר ברגמן – "הדקדוק הפנימי"  יוסי מדמוני, אורי ענבר, ארי פולמן, דורון צברי – "המדריך למהפכה"  עדנה מזי"א – "התפרצות X"  נועה ברמן – הרצברג, גיא נתיב – "מבול":  עמי טיר, מאור קשת – "המדריך למהפכה" עינת גלזר-זרחין – "הדקדוק הפנימי"  זוהר סלע – "וביום השלישי"  יצחק צחייק – "פעם הייתי"  טובה אשר – "שליחותו של הממונה על משאבי אנוש"
הסרט התיעודי הטוב ביותר: עיצוב התלבושות הטוב ביותר
 "חיים יקרים" – בימוי: שלומי אלדר, מפיקים: אהוד בלייברג, יואב זאבי "גם כשעיני פקוחות" – בימוי: אופיר טריינין, מפיק: שחר בן חור  "גנבים בחוק" – בימוי: אלכס גנטלב, מפיקים: סשה קליין, מאיה זינשטיין  "שומרוני בודד" – בימוי והפקה : ברק הימן  "שתיקת הארכיון" – בימוי: יעל חרסונסקי, מפיקים: נעמי בן נתן שחורי, איתי קן-תור:  לאורה שיים, הילה ברגיאל – "זוהי סדום" לו מוריה – "גיא אוני"  נתן אלקנוביץ – "הדקדוק הפנימי"  רונה דורון – "התגנבות יחידים"  רונה דורון – "פעם הייתי"
הפסקול הטוב ביותר: המוזיקה המקורית הטובה ביותר
 אשי מילוא, גיל תורן – "שליחותו של הממונה על משאבי אנוש" אשי מילוא, איתי אלוהב, תולי חן, יוסי אפלבאום, ישראל דוד – "אנדנטה"  דוד ליס, אביב אלדמע – "הדקדוק הפנימי"  אשי מילוא – "מבול"  דוד ליס, ישראל דוד – "פעם הייתי":  אבי בללי – "המדריך למהפכה" אסף תג'ר – "אנדנטה"  יוסף ברדנשווילי – "התגנבות יחידים"  ישי אדר – "וביום השלישי"  רן שם טוב – "זוהי סדום"
עיצוב אומנותי הטוב ביותר: הצילום הטוב ביותר
 אבישי אביבי – "זוהי סדום" יואל הרצברג – "אנדנטה"  יואב דהרי – "גיא אוני"  עדו דולב – "הדקדוק הפנימי"  מיגל מרקין – "פעם הייתי":  אמנון סלומון – "התגנבות יחידים" אלעד דבי – "אנדנטה"  רואי רוט – "בין השמשות"  בנימין נמרוד חירם – "הדקדוק הפנימי"  יורם מילוא – "וביום השלישי"  גיורא ביח – "זוהי סדום"
הערות שוליים

1 2 3  פרסי אופיר 2010: לייב בלוג  |  סינמסקופ
↑  קולנוע - פורסמו המועמדים לפרסי אופיר, באתר www.habama.co.il
↑  המועמדים לפרסי אופיר 2010, באתר www.fisheye.co.il
| פרס אופיר |
| --- | --- | --- |
| פרסי קולנוע | הסרט העלילתי הטוב ביותר • הסרט העלילתי הטוב ביותר מסלול פרינג' • הבימוי הטוב ביותר • התסריט הטוב ביותר • השחקן הראשי הטוב ביותר • השחקנית הראשית הטובה ביותר • שחקן המשנה הטוב ביותר • שחקנית המשנה הטובה ביותר • הצילום הטוב ביותר • העריכה הטובה ביותר • הליהוק הטוב ביותר • העיצוב האמנותי הטוב ביותר • עיצוב התלבושות הטוב ביותר • האיפור הטוב ביותר • המוזיקה המקורית הטובה ביותר • הפסקול הטוב ביותר • הסרט התיעודי הטוב ביותר • הסרט התיעודי הקצר הטוב ביותר • הסרט העלילתי הקצר הטוב ביותר • פרס על מפעל חיים • פרס על הישגים מקצועיים בקולנוע • פרס על מצוינות |  |
| טקסים | 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 |  |
| זוכים בעלי ערך | במאים • עורכים • מלהקים • מוזיקאים • מפעל חיים • סרטים • עיצוב אמנותי • עיצוב פסקול • עיצוב תלבושות • צלמי קולנוע • שחקנים בתפקיד ראשי • שחקנים בתפקיד משני • תסריטאים • הישגים מקצועיים |  |
טקס פרסי אופיר לשנת 2014

| --- | --- |

 תאריך:  21 בספטמבר 2014
 מיקום:  המשכן לאמנויות הבמה,  אשדוד, ישראל ישראל
 מנחים:  מוני מושונוב
 רייטינג:  8.3%
 המועמדים והזוכים הבולטים
 סרט עלילתי:  גט - המשפט של ויויאן אמסלם
 הבמאי הטוב ביותר:  טליה לביא
 תסריט:  טליה לביא
 →2013 2015← פרס אופיר
טקס פרסי האקדמיה לקולנוע ה-25 (המכונה פרס אופיר על שם שייקה אופיר) התקיים ב-21 בספטמבר 2014 באשדוד. במהלך הטקס נציגי האקדמיה לקולנוע העניקו את פרסי האקדמיה (המכונה פרס אופיר) ב-18 קטגוריות שונות.
הפרסים מוענקים מטעם האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה. הזוכה בפרס אופיר בקטגוריה הסרט הטוב ביותר יישלח כנציג ישראל בתחרות על פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.
את רשימת המועמדים הוביל הסרט "מיתה טובה" עם 14 מועמדויות, אחריו הסרט "גט - המשפט של ויויאן אמסלם" עם 12 מועמדויות ו"אפס ביחסי אנוש" עם 11 מועמדויות.
פרס על מפעל חיים הוענק ליהודה ברקן ופרס על הישגים מקצועיים הוענק לאלי ירקוני.
הערות שוליים

↑  אלכסנדר כץ, גאולה אבן חזרה, ו"הפגיזה" עם 2%; התכנית The voice פושרת עם 24.2%, באתר אייס, 22 בספטמבר 2014
1 2  לייב בלוג: פרסי אופיר תשע״ד, 2014  |  סינמסקופ
1 2  אמיר בוגן, פרסי אופיר: "מיתה טובה" מוביל עם 14 מועמדויות, באתר ynet, 12 באוגוסט 2014
↑  * מקבלי פרס מפעל חיים ופרס הוקרה על הישגים מקצועיים בתחום הקולנוע, באתר www.israelfilmacademy.co.il
| פרס אופיר |
| --- | --- | --- |
| פרסי קולנוע | הסרט העלילתי הטוב ביותר • הסרט העלילתי הטוב ביותר מסלול פרינג' • הבימוי הטוב ביותר • התסריט הטוב ביותר • השחקן הראשי הטוב ביותר • השחקנית הראשית הטובה ביותר • שחקן המשנה הטוב ביותר • שחקנית המשנה הטובה ביותר • הצילום הטוב ביותר • העריכה הטובה ביותר • הליהוק הטוב ביותר • העיצוב האמנותי הטוב ביותר • עיצוב התלבושות הטוב ביותר • האיפור הטוב ביותר • המוזיקה המקורית הטובה ביותר • הפסקול הטוב ביותר • הסרט התיעודי הטוב ביותר • הסרט התיעודי הקצר הטוב ביותר • הסרט העלילתי הקצר הטוב ביותר • פרס על מפעל חיים • פרס על הישגים מקצועיים בקולנוע • פרס על מצוינות |  |
| טקסים | 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 |  |
| זוכים בעלי ערך | במאים • עורכים • מלהקים • מוזיקאים • מפעל חיים • סרטים • עיצוב אמנותי • עיצוב פסקול • עיצוב תלבושות • צלמי קולנוע • שחקנים בתפקיד ראשי • שחקנים בתפקיד משני • תסריטאים • הישגים מקצועיים |  |
זכויות אדם בסיסיות

זכויות אדם בסיסיות, או זכויות יסוד (באנגלית: Fundamental Rights או Fundamental Freedoms) הן זכויות אדם המוגנות במיוחד מפני הפרה. זכויות אלה מצוינות במפורש בחוקה של מדינות רבות ובמשפט הבינלאומי, ונועדו להבטיח שכל מדינה תעניק לאזרחיה מספר זכויות בסיסיות.
עם זאת, על פי דו"חות האו"ם משנת 2019, התרחשו מאות מקרים בעולם שבהם הופרו זכויות יסוד במדינות רבות, בהם 30 מקרים של היעלמות כפויה ו-357 מקרי רצח.
כלל זכויות האדם מקודמות ברשימת יעדי הפיתוח של האו״ם, וזכויות אדם בסיסיות מוזכרות ביעד מספר 16 ברשימה.
רשימת זכויות אדם בסיסיות

הזכויות להלן מוכרות כזכויות אדם בסיסיות ברחבי העולם. הן חלק מההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם, האמנה הבינלאומית בדבר זכויות אזרחיות ומדיניות, האמנה הבינלאומית בדבר זכויות כלכליות, חברתיות ותרבותיות, האמנה האירופית לזכויות אדם, ואמנות רבות אחרות.
הזכות להגדרה עצמית
הזכות לחירות האדם
הזכות להליך הוגן
חופש התנועה
הזכות לפרטיות
חירות המחשבה
חופש דת
חופש הביטוי
חופש ההתאספות
חופש ההתאגדות
זכויות אדם בסיסיות הן חלק מהחוקה במדינות רבות, ובין היתר מופיעות במלואן בחוקות של אוסטריה, גרמניה, קנדה ושווייץ. חוקת הודו מונה שמונה זכויות אדם בסיסיות החופפות ברובן לזכויות היסוד שנמנו לעיל.
חוקת ארצות הברית כוללת את זכויות האדם הבסיסיות ובנוסף להן זכויות אחרות, בהן הזכות לנסוע בין מדינות, זכות ההורים לגדל את ילדיהם, הזכות לנישואין והזכות להגנה עצמית.
במהלך "עידן לוכנר" נחשב גם חופש החוזים כזכות יסוד בארצות הברית, והפרת חופש זה נחשבה לאירוע חריג. מצב זה השתנה בשנת 1937 עקב פסיקת בית המשפט העליון בעתירת וסט קוסט נגד פאריש (אנ') לפיה המחוקק רשאי להגביל את חופש החוזים אם הדבר נועד להגן על הקהילה, הבריאות, הביטחון או למנוע פגיעה בקבוצת אוכלוסייה חלשה.
באירופה נכתבה בשנת 2000 מגילת זכויות היסוד של האיחוד האירופי וכלולות בה כל זכויות האדם הבסיסיות. המגילה קיבלה תוקף חוקי בשנת 2009 עם אשרור אמנת ליסבון.
היסטוריה

זכויות האדם מוזכרות לראשונה בהיסטוריה במגנה כרטה, כתב זכויות שניתן באנגליה במאה ה-13. זכויות אלה באו לידי ביטוי לאחר מכן במספר הסכמים והצהרות בהולנד, ארצות הברית וצרפת. מהמאה ה-19 ואילך אימצו שאר מדינות העולם מדיניות הכוללת זכויות אדם בסיסיות, וכיום הן חלק מהחוקה במדינות רבות.
היסטוריה > בריטניה

ניתן למצוא את שורשי זכויות היסוד במגנה כרטה, כתב הזכויות שהוענק בשנת 1215 על ידי ג'ון, מלך אנגליה. סעיפים 39 ו-40 מגבילים את כוחו של השלטון המלוכני, מפרטים את זכויות הפרט בהתאם לחוק ומבטיחים הגנה משפטית מפני צעדים שרירותיים של השלטון. על בסיס המגנה כרטה נחקקו בבריטניה חוקים נוספים בנושא זכויות האדם, בהם הביאס קורפוס (1679) וחוק הזכויות (1689).
היסטוריה > הולנד

זכויות אדם בסיסיות מופיעות בהסכם בין ארצות השפלה הדרומיות משנת 1572 שהוביל לעצמאות הולנד. בהסכם, שנחתם בדורדרכט, הוכר וילם הראשון, נסיך אורנז' כמושל הולנד, המחויב לזכויות האדם של תושביה.
היסטוריה > ארצות הברית

כתב הזכויות של וירג'יניה (אנ') משנת 1776 קובע כי כל בני האדם שווים וחופשיים, ולא ניתן לפגוע בחייהם וברכושם. הכרזת העצמאות של ארצות הברית, שנכתבה באותה שנה, מונה זכויות אדם בסיסיות נוספות.
עשרת התיקונים הראשונים לחוקת ארצות הברית מרחיבים עוד יותר את זכויות האזרח. תיקונים אלה אושררו ב-15 בדצמבר 1791 ומכונים מגילת הזכויות של ארצות הברית.
היסטוריה > צרפת

הצהרת זכויות האדם והאזרח היא אחד ממסמכי היסוד של המהפכה הצרפתית. ההצהרה מגדירה את זכויות הפרט ואת הזכויות הקולקטיביות של האומה. ההצהרה התקבלה ב-26 באוגוסט 1789 על ידי האספה המכוננת הלאומית, כצעד ראשון לקראת כתיבת חוקה.
היסטוריה > ישראל

לישראל אין חוקה, אך מגילת העצמאות קובעת שמדינת ישראל תנקוט בזכויות אדם רבות כגון פיתוח הארץ לטובת כל תושביה, המדינה תפעל על פי יסודות החירות, הצדק והשלום לאור חזונם של נביאי ישראל, המדינה תקיים שוויון זכויות חברתי ומדיני גמור לכל אזרחיה בלי הבדל דת, גזע ומין; תבטיח חופש דת, מצפון, לשון, חינוך וְתרבות; תשמור  את המקומות הקדושים של כל הדתות; וְתהיה נאמנה לעקרונותיה של מגילת האומות המאוחדות.
האוניברסליות של זכויות היסוד

זכויות היסוד מקובלות בכל המדינות במידה זו או אחרת. קיימים מספר מוסדות בינלאומיים ליישוב מחלוקות בנושאי זכויות אדם, בהם בית הדין האירופי לזכויות אדם ובית הדין האינטר-אמריקאי לזכויות אדם.
בנוסף לחוקות של מדינות, זכויות היסוד מוגנות גם באמצעות אמנות בינלאומיות. להלן האמנות העיקריות בנושא זה.
האוניברסליות של זכויות היסוד > אמנות והכרזות של האו"ם

ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם (1948)
האמנה הבינלאומית בדבר זכויות אזרחיות ומדיניות (1966)
האמנה הבינלאומית בדבר זכויות כלכליות, חברתיות ותרבותיות (1966)
אמנת זכויות הילד (1989)
הצהרת וינה (אנ') (1993)
האמנה נגד עינויים (1984)
האוניברסליות של זכויות היסוד > אמנות של ארגוני מדינות

האמנה האפריקאית בדבר זכויות אדם ועמים (1981)
האמנה הערבית לזכויות האדם (אנ') (2004)
האמנה האמריקאית לזכויות אדם (1969)
אמנת זכויות האדם של איגוד מדינות דרום-מזרח אסיה (אנ') (2012)
האמנה האירופית לזכויות אדם (1950)
ראו גם

אמנות בינלאומיות בנושאי זכויות אדם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4022344-9
חוות הרוח טפילה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  חוות רוח 
 שימוש:  תחנת כוח
 מיקום:  טפילה 
 מדינה:  ירדן 
 מפעיל:  Vestas 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  דצמבר 2015 – הווה (כ־8 שנים)
 מידע טכני
 כושר ייצור חשמל:  117 מגה-ואט 
 קואורדינטות:  30°42′02″N 35°40′42″E﻿ / ﻿30.7005°N 35.6783°E﻿ / 30.7005; 35.6783
 www.jordanwind.com
  (למפת ירדן מוגדלת) עמאן אירביד סלט ג'רש זרקא טפילה כרכ מידבא מעאן עקבה סוריה לבנון ע י ר א ק  ערב הסעודית  ישראלחוות הרוח טפילה(למפת ירדן רגילה) עמאן אירביד סלט ג'רש זרקא טפילה כרכ מידבא מעאן עקבה סוריה לבנון ע י ר א ק  ערב הסעודית  ישראלחוות הרוח טפילה
 
חוות הרוח טפילה (בערבית: مزرعة الطفيلة للرياح) היא חוות רוח לייצור חשמל באמצעות טורבינות רוח הממוקמת במחוז טפילה שבדרום מערב ירדן. לתחנה כושר ייצור חשמל של 117 מגוואט.
החווה ממוקמת בקרבת העיר טפילה, כ-140 קילומטר מדרום לעיר עמאן וכ-40 קילומטר ממזרח לחצבה, בגובה של 1,400 עד 1,700 מטר מעל פני הים. ניצבות בה 38 טורבינות רוח מתוצרת החברה הדנית Vestas Wind Systems (אנ'). קוטר להבי כל טורבינה הוא 112 מטר.
בניית החווה החלה בשנת 2013 והיא הושלמה ב-2015. היא נחנכה בדצמבר 2015 על ידי עבדאללה השני, מלך ירדן. עלות הקמתה הגיעה ל-287 מיליון דולר.
החווה היא הראשונה מבין חמש חוות רוח שהוקמו בירדן והיא הגדולה מכולן. היא נמצאת בבעלות חברת Jordan Wind Project Company.
ראו גם

תחנת הכוח התרמית עקבה
טביליסובה

| --- | --- |

 סוג:  פסטיבל 
 מדינה:  גאורגיה גאורגיה
 מיקום:  טביליסי 
 מועדים
 תאריכי פעילות:  28 באוקטובר 1979 – הווה (45 שנים) 
 קואורדינטות:  41°41′34″N 44°48′23″E﻿ / ﻿41.692777777778°N 44.806388888889°E﻿ / 41.692777777778; 44.806388888889
 he
 
חגיגות טביליסובה בסמטאות טביליסי, 2007
טביליסובה (בגאורגית: თბილისობა, תבּיליסוֹבָּה) או יום טביליסי, הוא הפסטיבל השנתי הגדול ביותר בטביליסי, המנציח את היווסדה של העיר. הוא נערך בהתאם למסורת הגאורגית, שבה נהוג לחגוג את יום השנה לייסודן של ערים ועיירות בפסטיבלים. זה הנערך בטביליסי הוא הגדול מכולם.
הפסטיבל של טביליסי, טביליסובה, נחגג מדי שנה ביום א' האחרון של חודש אוקטובר. זו גם עת הבציר וייצור היין, וחתונות רבות בגאורגיה נערכות אף הן בתקופה זו. ביום הפסטיבל מתקיימים קונצרטים והופעות מחול עממי ברחובות העיר, דבר המושך גם תיירים. הפסטיבל נוסד בשנת 1979, וחודש בשנת 1994 לאחר השעיה בת 6 שנים בתקופה בה שררה מתיחות פוליטית.
ויליס אוברלנד ג'יפסטר

| --- | --- |

Willys-Overland Jeepster
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Willys Jeepster
 יצרן:  ויליס
 שנות ייצור:  1948 – 1950
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מודל אחריו:  ג'יפסטר קומנדו (יוצר בין השנים 1966–1973)
 אורך:  4,420 מ"מ
 רוחב:  1,753 מ"מ
 גובה:  1,575 מ"מ
 בסיס גלגלים:  2,642 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 2,199.53 סמ"ק המפיק 60 כ"ס ב-4,000 סל"ד (יוצר בין השנים 1948 – 1949)  4 צילינדרים, 2,199.53 סמ"ק המפיק 72 כ"ס ב-4,000 סל"ד (יוצר בשנת 1950)  6 צילינדרים, 2,433 סמ"ק (יוצר בין השנים 1949 – 1950)  6 צילינדרים, 2,640 סמ"ק (יוצר בשנת 1950)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות + אוברדרייב (אנ')
 מעצב:  Brooks Stevens (אנ')
ויליס אוברלנד ג'יפסטר (באנגלית: Willys-Overland Jeepster) הוא רכב קבריולה בסגנון גוף "Phaeton body" (אנ') המוגדר כקרוסאובר, מתוצרת יצרנית הג'יפים והרכבים הצבאים והאזרחים האמריקאית Willys (אנ') אשר יוצר בין השנים 1948–1950 בארצות הברית.
המכונית הוצעה רק עם הנעה אחורית, וכך הגבילה את מכירותיה עם לקוחות ג'יפ אחרים. "ויליס אוברלנד ג'יפסטר" לא הצליח להתמודד עם פלח השוק המיועד. המכירות הוגבלו גם על ידי פרסום דליל ורשת סוחרים לא מספקת.
"ויליס אוברלנד ג'יפסטר"

המעצב התעשייתי ברוקס סטיבנס (Brooks Stevens) עיצב ל"ויליס" שורה של כלי רכב לאחר מלחמת העולם השנייה, באמצעות פלטפורמה משותפת שכללה את הטנדר (ויליס ג'יפ טנדר) והסטיישן (ויליס ג'יפ סטיישן) של הג'יפ, וכן מכונית פתוחה עם דלתות ספורטיבית עם שתי דלתות שהוא ראה בעיניו כספורטיבית. מכונית לוותיקים ממלחמת העולם השנייה.
דגם "ויליס אוברלנד ג'יפסטר" הוצג לראשונה באפריל 1948.
יוצרו 19,132 יחידות.
2 דלתות
מנוע קדמי
מנוע בנזין
סוג הנעה: הנעה אחורית
בלמים: בלמי תוף ב-4 גלגלים
הפגושים האחוריים השטוחים בראשם נלקחו מקו משאית הג'יפ.
"ויליס אוברלנד ג'יפסטר" > אבזור

וילונות צד מפלסטיק (דגם שנת 1948)
הגה כוח מעוצב בסגנון מפואר
כנפי רוח
תא כפפות נעול
מצית סיגריות
צמיגים עם פס דופן צדדית שלמה של גומי לבן
כיסוי גלגלים
מגן שמש
צמיג רזרבי חיצוני ממוקם מאחורי תא המטען של הרכב ומכוסה
מחיר היחידה עמד על 1,765 דולר (שנת 1948, ארצות הברית)
בשנת 1949 מחיר הדגם הורד משמעותית. מחיר היחידה עמד על 1,495 דולר (ארצות הברית).
"ויליס אוברלנד ג'יפסטר" > מכירות

10,326 יחידות - שנת 1948
2,960 יחידות - שנת 1949
5,836 יחידות - שנת 1950