stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עיבוד בהתפרקות חשמלית
היסטוריה > תהליך עיבוד בשיקוע EDM

בשנת 1943, החלו שני מדענים רוסים, בוריס לזרנקו ונטליה לזרנקו, לחקור דרכים למניעת שחיקת המגעים החשמליים של טונגסטן כתוצאה מהתלקחות. הם נכשלו במשימה, אך גילו שהשחיקה נשלטת בצורה מדויקת יותר אם האלקטרודות היו שקועות בנוזל דיאלקטרי. זה הוביל אותם להמציא מכונת EDM המשמשת לעיבוד של חומרים קשים כמו טונגסטן. המכונה שפותחה על ידם ידועה כמכונה R-C-type machine.
במקביל אך באופן עצמאי,פיתח צוות אמריקני, שכלל את הרולד סטארק, ויקטור הרדינג וג'ק ביבר, מכונת EDM לפינוי מקדחים ומברזים שבורים מיציקות אלומיניום.
בתהליך הייצור התבצעו קדחים ותבריגים פנימיים בחלקים יקרים, וכשלעיתים נשבר בתוך החלק מברז המיוצר מפלדה מהירה HSS נפסל החלק היקר. השימוש בעיקרון הטכנולוגי הנ"ל איפשר לאכל את המברז השבור על ידי תהליך התפרקות חשמלית. המכונות ש לצוות האמריקני הצליחו לייצר כ-60 ניצוצות בשנייה. מכונות מאוחרות יותר הצליחו לייצר אלפי ניצוצות בשנייה, ולהגדיל משמעותית את מהירות החיתוך.
היסטוריה > תהליך חיתוך EDM בעזרת חוט

עיקרון הפעולה בתהליך זה: אלקטרודת הכלי היא חוט פליז מתוח אשר מתקדם בתנועה מבוקרת אל החלק המעובד. והחוט למעשה חותך את החומר המעובד כאשר התנאי היחיד יהיה מוליכות חשמלית ובלי התייחסות לקושי החומר המעובד.
כדי למנוע את הבלאי בחוט הפליז, החוט מתוח וזורם בין שני סלילים ולמעשה כל הזמן יש שימוש באלקטרודה "חדשה".
המכונה הראשונה לחיתוך בחוט יוצרה בשנות השישים לייצור כלים (תבניות) מפלדה מוקשה. בתהליך הפיתוח, המכונות היו עם בקרת מחשב CNC אשר אפשרה לתכנן את מסלול החוט. המכונה הראשונה של CNC יוצרה בשנת 1976.
בקרה על פרמטרים בתהליך
יכולת השימוש בEDM תיל מסחרי התקדמה משמעותית בעשורים האחרונים. קצב העבודה עלה, וניתן לשלוט בנתוני גימור פני השטח.
כללי

עיבוד בהתפרקות חשמלית היא שיטת עיבוד המשמשת בעיקר למתכות קשות או כאלו שהיו מאוד קשות לעיבוד בטכניקות מסורתיות. EDM עובד בדרך כלל עם חומרים מוליכים חשמלית, אם כי הוצעו גם שיטות לשימוש ב-EDM לייצור בידוד קרמיקה. EDM יכול לחתוך קווי מתאר או חללים מורכבים בפלדה מוקשה, ללא צורך בטיפול בחום כדי לרכך ולהקשות מחדש. ניתן להשתמש בשיטה זו עם כל סגסוגת מתכת או מתכת אחרת כגון טיטניום, hastalloy ,kovar, ו-inconel. כמו כן, דווח על יישומים של תהליך זה לעיצוב כלי יהלומים.
עיבודים לא קונבנציונליים
EDM נכלל לרוב בקבוצה של שיטות עיבוד "לא קונבנציונלי" יחד עם תהליכים כמו עיבוד שבבי אלקטרוכימי (ECM), חיתוך סילון מים (WJM, AWJ), חיתוך לייזר ועוד.
מנגד ישנם התהליכים הקונבנציונליים כגון חריטה, כרסום, השחזה, קידוח וכל תהליך אחר שמנגנון הסרת החומרים שלו מבוסס בעיקרו על הסרת שבבים בעזרת כוחות מכניים).
כדי לקיים את התהליך יש צורך בסילוק גרגרי המתכת שנמצאים בתוך הנוזל הדיאלקטרי. סינון נכון וניקוי הנוזל הם תנאי לתהליך שוטף ואחיד. תיאור ואפיון התהליך כך שיתאים למטרה ספציפית מתבקשת הופך את ה-EDM לתחום שבו מגוון אפשרויות להמשך חקירה ומחקר.
המרווח בין העובד לאלקטרודה GAPE
כדי להשיג גאומטריה ספציפית, הכלי ה-EDM מונחה לאורך הנתיב הרצוי קרוב מאוד לעובד; באופן אידיאלי, העובד אינו צריך לגעת בחומר המעובד. במציאות, זה עשוי לקרות בגלל ביצועי בקרת התנועה הספציפית הנמצאת בשימוש. באופן זה, מתרחש מספר גדול של התפרקויות זרם (המכונה גם ניצוצות), וכל אחד מהם תורם להסרת החומר מהכלי והן מחומר העבודה בו נוצרים מכתשים קטנים. גודל המכתשים הוא פונקציה של הפרמטרים הטכנולוגיים שנקבעו לתפקיד הספציפי. הם יכולים להיות בממדים אופייניים הנעים בין ערכים ננומטריים (בפעולות מיקרו-EDM) ל-0.5 מ"מ בתנאי עיבוד גס.
בקרת שחיקת האלקטרודה
נוכחותם של מכתשים קטנים גורמת להישחקות הדרגתית של אלקטרודת הכלים בתהליך המכונה שחיקה. ישנן מס' דרכים לניטרול ההשפעה המזיקה של הבלאי על הגאומטריה של העיבוד - אפשרות אחת היא להחליף ברציפות את אלקטרודת הכלי במהלך פעולת עיבוד שבבי. לעיתים, משתמשים בדיסק מסתובב כאלקטרודה לכלים.
אסטרטגיה נוספת מורכבת משימוש במערכת אלקטרודות בגדלים וצורות שונות במהלך אותה פעולת EDM. המונח "כרסום EDM" מתייחס לקבלת הגאומטריה הסופית באמצעות אלקטרודה פשוטה המונעת לכמה כיוונים ואולי גם נתונה לסיבובים.
הבלאי באלקטרודות
בכל מקרה, חומרת הבלאי תלויה אך ורק בפרמטרים הטכנולוגיים המשמשים בפעולה (למשל: קוטביות, זרם מרבי, מתח במעגל פתוח). לדוגמה, במיקרו-EDM, המכונה גם μ-EDM, פרמטרים אלה נקבעים בדרך כלל לערכים המייצרים בלאי קשה. לכן בלאי הוא בעיה מרכזית בתחום זה.
אחת הדרכים לטיפול בבעיית הבלאי באלקטרודות הגרפיט, היא על ידי גנרטור דיגיטלי, הניתן לשליטה בתוך אלפיות השנייה, והופך את הקוטביות בזמן שמתרחשת השחיקה.
כללי > סקירת מחקרים על הפרמטרים הטכנולוגיים

הפרמטרים העיקריים בעת כוונון המכונה הם הזרם, התדר והמתח בתהליך.
בעת עיבוד חומרים שונים באותם תנאי הגדרה, הפרמטרים החשמליים בפועל של התהליך שונים באופן משמעותי.
הפרמטרים לעיבוד חומרים קשים וסגסוגות עילית כמו 716 Inconel המשמש לחלקי תעופה, נחקרו מאחר שבעבודה עם פרמטרים לא נכונים יש סכנה להיווצרות סדקים אשר גורמים ל"שבר התעייפות". נושאים אלה נחקרו רבות במסגרת Suface Integrity תופעות שלמות פני שטח בעיבוד מכני.התפוקות החשובות של מחקרים אלה - הנחיות מפורטות לגבי הפרמטרים לעבודה כדי למנוע נזקים בעיבוד.
כללי > מנגנון פינוי חומרים

הניסיון הרציני הראשון לספק הסבר פיזי על הסרת החומר במהלך עיבוד בהתפרקות החשמלית ניתן, ככל הנראה, על ידי ואן דייק, אשר הציג מודל תרמי יחד עם הדמיה חישובית כדי להסביר את התופעות בין האלקטרודות במהלך עיבוד ההתפרקות החשמלית.
מודלים נוספים של המתרחש במהלך עיבוד ההתפרקות החשמלית מבחינת העברת חום פותחו בשלהי שנות השמונים ותחילת שנות התשעים, כולל מחקר באוניברסיטת טקסס A&M בתמיכת יצרן המכונות AGIE, שהוביל לשלושה מאמרים מדעיים שהציגו 3 מודלים: הראשון מציג מודל תרמי להסרת חומר בקתודה, השני מציג מודל תרמי לשחיקה המתרחשת באנודה והשלישי מציג מודל המתאר את תעלת הפלזמה שנוצרה במהלך מעבר זרם ההתפרקות דרך הנוזל הדיאלקטרי. אימות מודלים אלה נתמך על ידי נתונים ניסיוניים המסופקים על ידי מהנדסי AGIE, והם
ו מעניקים את תמיכה לטענה כי EDM הוא תהליך תרמי המתרחש תוך הסרת חומר משתי האלקטרודות בגלל התכה או אידוי, יחד עם דינמיקות לחץ שנוצרה בפער הניצוץ על ידי התמוטטות תעלת הפלזמה.
המודל של מסינג וגוש מחבר מחדש את פינוי החומר מהאלקטרודה - לנוכחות כוח חשמלי על פני האלקטרודה שיכול היה להסיר חומר מכני וליצור את המכתשים.
בהתחשב במודלים הרבים הזמינים, נראה כי מנגנון הסרת החומר ב-EDM עדיין אינו מובן היטב וכי יש צורך בחקירה נוספת כדי להבהיר אותו.
בעקבות מסקנות מעבודה בתחום ניתן לומר כי ביצועי EDM בדרך כלל מוערכים על בסיס טיב השטח הנדרש, קצב הסרת החומר, וקושי העובד. זרם הניצוץ (I) הוא גורם הקלט המשמעותי ביותר המשפיע על עיבוד חומר העבודה ואחריו זמן ומתח ניצוץ.
טכנולוגיה חדשנית ב-EDM מתקדמת ללא הרף כדי להפוך הליך זה למתאים לעיבוד.
סוגי פעולות ה-EDM > שיקוע EDM

תהליך שיקוע EDM
בתהליך משתתפים אלקטרודה צורתית מנחושת או מגרפיט, וחומר עובד טבולים באמבט של נוזל דיאלקטרי.
לדוגמה אם האלקטרודה בעלת חתך מרובע יתקבל בחלק חור מרובע.
אם תחתית האלקטרודה תהיה עם רדיוס כדורי, יתקבל שקע בצורת חצי כדור.
כיוון המכונה יהיה לפי טיב השטח הנדרש, קצב הסרת החומר והקושי.
הגדרת משך זמן הניצוץ קובעת את עוצמת או משך הניצוץ. לפיכך, זמן רב יותר מייצר חלל עמוק יותר מכל ניצוץ, ויוצר טיב שטח מחוספס יותר על העובד. בזמן קצר יותר לניצוץ. יהיה משך הזמן הכבוי פרק הזמן שבין הניצוצות. זמן הכיבוי מאפשר שטיפת אזור העיבוד עם נוזל דיאלקטרי אשר מסלק את חלקיקי המתכת ומשפר את ביצוע התהליך.
סוגי פעולות ה-EDM > חוט EDM

מכונת CNC EDM לחיתוך בחוט. בחיתוך EDM חוט משתמשים בחוט פליז. באמבט העבודה עם הנוזל הדיאלקטרי, נמצא מנגנון הנעת החוט המתקדם אל תוך העובד וחותך אותו. יכולת החיתוך היא פלטה מפלדה בעובי 300 מ"מ, החוט, המוזן ללא הפסקה מצמד סלילים, מוחזק בין מכווני היהלומים העליונים והתחתונים אשר ממוקמים מעל ומתחת לעובד. שני צירי התנועה, מבוקרים על ידי CNC, קיימות מכונות עם הנע בשלושה צירים, אשר מסוגלת לחתוך ולקבל קונוס. השימוש העיקרי עם מכונות אלה הוא ייצור מבלטים
קוטר החוט החותך הוא בין 0.02 מ"מ עד 0.25 מ"מ, ובתנועתו יכול לייצר חלקים עם פינות חדות.
סוגי פעולות ה-EDM > קידוח חור מהיר EDM

בייצור חלקים לעולם התעופה משתמשים בסגסוגות עילית קשות מאוד לעיבוד שבבי. מכונה זו מאפשרת קידוח קדחים בכל קוטר ובקצב מהיר, בלי מגבלה של קושי החלק המעובד.
יישומים > ייצור אב-טיפוס

תהליך ה-EDM נמצא בשימוש נרחב על ידי תעשיות ייצור, כלים ומבלטים, אך הוא הופך לשיטה נפוצה לייצור חלקי אב-טיפוס וייצור, במיוחד בתעשיות התעופה והחלל, הרכב והאלקטרוניקה שבהם כמויות הייצור נמוכות יחסית.
יישומים > כלי הטבעה למטבעות

תהליך ייצור כלים תבניות וטבעים לייצור תכשיטים מבוצע במכונות שיקוע,
יישומים > קידוח חור קטן

קידוח חור קטן EDM משמש במגוון יישומים.
EDM לקידוח חורים זעירים משמש לקידוח שורות של חורים בשוליים המובילים והנגררים של להבי הטורבינה המשמשים במנועי סילון. זרימת הגז דרך החורים הקטנים הללו מאפשרת למנועים להשתמש בטמפרטורות גבוהות יותר ממה שאפשר אחרת. הסגסוגות המשמשות לחלקים אלה, כמו איקונל, עמידות בטמפרטורות גבוהות וקשה מאוד לעבד אותן גם כאשר מדובר בקדחים עמוקים ביותר.
יישומים > מכונה להסרת מברזים שבורים

מספר יצרנים מייצרים מכונות EDM למטרה הספציפית של הסרת כלים שבורים מקדחים ומברזים, אשר נשברו בתוך חלקים יקרים.
יתרונות וחסרונות

היתרונות של EDM כוללים עיבוד של:
ייצור צורות מורכבות שלא ניתן לייצר בתהליכים קונבנציונליים.
עיבוד חומרים קשים.
עיבוד חלקים מדויקים ביותר.
חלקי עובד קטנים מאוד שבהם כלי חיתוך קונבנציונליים עלולים לפגוע בחלק מלחץ כלי החיתוך.
אין קשר ישיר בין הכלי לעובד. לכן ניתן לעבד קטעים עדינים וחומרים חלשים ללא עיוותים.
ניתן להשיג טיבי שטח מעולים ברמת ליטוש.
ניתן לקדוח חורים עדינים מאוד.
ניתן לייצר חורים קוניים.
עיבוד חלקים דקי דופן וברדיוס פינה 0.02 מ"מ.
החסרונות של EDM כוללים:
קושי באיתור טכנאים מומחים. לתיכנות והפעלת המכונה.
הקצב האיטי של הסרת החומר.
סכנת שרפה אפשרית הקשורה בשימוש בנוזל הדיאלקטר מבוססי שמן דליק.
הזמן והעלות הנוספים המשמשים לתכנון וייצור אלקטרודות עבור EDM שיקוע.
צריכת חשמל ספציפית גבוהה מאוד.
שחיקה מוגזמת בכלי המתרחשת במהלך העיבוד מחייב עצירה וחזרה על פעולות.
מגבלה בעיבוד חומרים לא מוליכים.
ראו גם

תהליכי ייצור מכני
פלמינג: האיש שרצה להיות בונד

| --- | --- |

עטיפת ה-DVD
 כותבים:  ג'ון בראונלו דון מקפרסון
 בימוי:  מאט וייטקרוס 
 שחקנים:  דומיניק קופר לארה פולבר
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת 
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  4 
 הפקה
 מפיק:  דאגלס ריי שרה קרטיס
 חברת הפקה:  Ecosse Films
 הפצה:  BBC Worldwide
 מוזיקה:  אילן אשקרי 
 שידור
 רשת שידור:  BBC America Sky Atlantic
 רשת שידור בישראל:  הוט BBC Entertainment
 תקופת שידור מקורית:  29 בינואר 2014 – 19 בפברואר 2014
 קישורים חיצוניים
 www.bbcamerica.com/fleming/
 דף התוכנית ב-IMDb
 
פלמינג: האיש שרצה להיות בונד (באנגלית: Fleming: The Man Who Would Be Bond) היא מיני-סדרה בריטית משנת 2014, המפרטת את הקריירה הצבאית של הסופר יוצר סדרת ג'יימס בונד, איאן פלמינג. הביוגרפיה, שהיא בדיונית בחלקה ומתרחשת בין 1938 ל-1952, מתארת את הרפתקאותיו הרומנטיות של פלמינג וכן את תפקידי הריגול שלו עבור הצי המלכותי הבריטי. השחקן דומיניק קופר מגלם את פלמינג, ולארה פולבר מגלמת את דמותה של אהובתו, אן או'ניל.
צוות השחקנים

דומיניק קופר – איאן פלמינג
לארה פולבר – אן או'ניל
סמואל וסט – האדמירל ג'ון גודפרי
אנה צ'נסלור – מאנדיי
רופרט אוונס – פיטר פלמינג
לזלי מנוויל – אוולין פלמינג
פיפ טורנס – אזמונד רות'רמיר
אנאבל ווליס – מיוריאל וייט
קמילה רת'רפורד – לואלה לינדזי
טים וודוורד – בומבר האריס
סטנלי טאונסנד – ויליאם ג'יי. דונובן
מייקל מלוני – אדמונד ראשברוק
אורליאן רקונג (Aurélien Recoing) – ז'אן פרנסואה דרלאן
פרקים

| מס' בסדרה | מס' בעונה | שם הפרק | בימוי | תסריט | תאריך שידור מקורי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 | פרק 1 | מאט וייטקרוס | ג'ון בראונלו ודון מקפרסון | 29 בינואר 2014 |
לונדון ב-1938, איאן פלמינג הוא פלייבוי הולל שאביו הגיבור שנהרג במלחמה ואחיו המצליח מאפילים עליו
| 2 | 2 | פרק 2 | מאט וייטקרוס | ג'ון בראונלו ודון מקפרסון | 5 בפברואר 2014 |
ליסבון 1940, שטח נייטרלי, הבריטים מסתובבים בין הנאצים. פלמינג בפגישה דיפלומטית עם גודפרי ומאנדיי
| 3 | 3 | פרק 3 | מאט וייטקרוס | ג'ון בראונלו ודון מקפרסון | 12 בפברואר 2014 |
כשהוא נמצא במחנה אימונים בקנדה, האמריקאים מבקשים מפלמינג לכתוב תוכנית עבור המשרד לשירותים אסטרטגיים (OSS)
| 4 | 4 | פרק 4 | מאט וייטקרוס | ג'ון בראונלו ודון מקפרסון | 19 בפברואר 2014 |
המלחמה כמעט הסתיימה, אבל פלמינג משוכנע שהנאצים מסתירים תוכנית גרעינית, ושהבריטים חייבים למצוא לפני הרוסים.
שידור הסדרה

השידור הראשון של המיני-סדרה בארצות הברית היה ב-29 בינואר 2014, ובממלכה המאוחדת שודר החל מ-12 בפברואר 2014.
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמדים | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | Creative Arts Emmy Awards | צילום מצטיין במיני-סדרה או בסרט | אד ויילד | מועמדות |
| 2015 | פרס סטלייט | מיני-סדרה או סרט טלוויזיה הטוב ביותר | פלמינג: האיש שרצה להיות בונד | מועמדות |
| 2015 | פרס סטלייט | השחקן הטוב ביותר במיני-סדרה או סרט טלוויזיה | דומיניק קופר | מועמדות |
הערות שוליים

1 2    Mark Monahan, ‏Ian Fleming: the man who would be Bond, The Telegraph, 11 February 2014
↑  Dowell, Ben (17 בספטמבר 2013). "Dominic Cooper: playing Ian Fleming could make me the next James Bond". Radio Times. נבדק ב-1 בינואר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "Fleming: The Man Who Would Be Bond premieres January 29 on BBC America's Dramaville" (הודעה לעיתונות). BBC Worldwide. 19 בדצמבר 2013. נבדק ב-1 בינואר 2014. {{cite press release}}:  (עזרה)
עשרת הכבלים

עשרת הכבלים בבודהיזם (על פי הסוטא פיטאקה שבקאנון הפאלי) מייצגים את המעצורים מהם צריכים בני האדם להשתחרר על מנת להגיע להארה. כל אחד מהם מייצג איכות שאינה-טהורה ("מזהמת"), הכובלת את האדם כשרשרת-אסורים לקיום רווי הסבל (דוקהה) בעולם הסמסרה. ככל שהאדם מתנתק מכבלים אלו, כך הוא מתקדם בהדרגה דרך ארבעת שלבי ההארה, עד לשחרורו מסבל באופן מלא.
היאחזות ב"עצמי"

מתייחסת לאמונה בזהות אישית ובקיום "אני" קבוע; תפישת האדם את עצמו כיישות נפרדת בעלת ממשות. על פי התפישה הבודהיסטית, זוהי "ראיה שגויה" או "הבנה שאינה נכונה". מאשליה זו מתבקש האדם להתעורר, דרך חקר מדיטטיבי של עצמו. כבל זה מתנתק כאשר האדם רוכש באופן חווייתי וישיר את תובנת ה"אין אני" ("אנאטה" או "אנאטמן").
ספק

מתייחס לספק בדבר נכונות דברי הבודהה, אמיתותה של הדהרמה, ויכולתו של האדם להשתחרר מסבל. אין בכך גינוי של התכונה החיובית לנהוג בספקנות בריאה. בבודהיזם אין  דוגמות, שיש לקבל מתוך ציות עיוור או אמונה דתית. מהות התרגול המדיטטיבי היא בחינה דקדקנית של המציאות דרך מחקר ישיר. "ספק" מהווה כבל ומעצור רק כאשר הוא מונע מהאדם מלהמשיך ולבדוק את אמיתות הדברים בעבור עצמו.
היצמדות לטקסים ולפולחנים

בעוד שהבודהיזם איננו שולל טקסי דת, הוא מזהיר מפני האשליה שהשחרור מסבל יתרחש בזכות קיום טקס או פולחן כלשהו, שאין בצידו שמירה על כללי מוסר, חקירה של הנפש או פיתוח חכמת אמת.
השתוקקות חושית

מתורגמת לעיתים גם כ"תשוקה חושנית". רצון להשגת אושר בזכות חוויות חושיות נעימות (טעם, ריח, צליל, מראה, מגע). מתוארת במרכז גלגל החיים. אחד מהיבטי הטנהא.
רצון-להרע / דחייה

מתייחס לתחושות סלידה ומחשבות זדון כלפי אנשים, קבוצות, יצורים חיים, מצבים, פעולות, אובייקטים, וכן כלפי העצמי.
תאווה לקיום בעולם החומר

הרצון להמשיך ולהתקיים בעולם, או להיוולד לתוכו מחדש בגלגול החיים הבא.
תאווה לקיום חסר הצורה

אחד מהיבטי הטנהא הייחודיים למודטים. מתייחס להשתוקקות לקיום בלתי-חומרי, בעולמות שזמינים בגלגול חיים עתידי (על פי המסורת) לאלו שהצליחו לטהר את נפשם במידה מספקת.
גאוותנות

תחושת עליונות, גבהות-לב, ביטחון-עצמי מוגזם, חשיבות-עצמית, יהירות, התנשאות, זילזול באחר, הערכה מוגזמת של האדם את יכולותיו, הישגיו ומיומנויותיו, והיאחזות בידע, במראה חיצוני או ברכוש כמקור לגאווה.
חוסר שקט

מתייחס לחוסר יציבות של תשומת הלב, המתאפיינת בפיזור מחשבות, נטייה להיתפס ולהיגרר אחרי הסחות דעת, והתרגשות מוגזמת מגירויים חולפים.
בורות

חוסר ההבנה של טבעה הממשי של המציאות כפי שהיא משתקפת בשלושת סימני הקיום: ארעיותן של כל התופעות, ריקותן, היעדר העצמי, ומקורו של הסבל.
פיקוד הסייבר של צבא ארצות הברית

| --- | --- |

 פרטים
 כינוי:  ARCYBER
 מדינה:  ארצות הברית
 שיוך:  צבא ארצות הברית פיקוד הסייבר של ארצות הברית
 סוג:  לוחמת סייבר
 בסיס האם:  פורט גורדון, ג'ורג'יה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2010–הווה (כ־14 שנים)
 פיקוד
 יחידת אם:  פיקוד הסייבר של ארצות הברית
 דרגת המפקד:  לוטננט גנרל
 מפקד נוכחי:  מריה בארט
פיקוד הסייבר של צבא ארצות הברית (באנגלית: United States Army Cyber Command; בראשי תיבות: ARCYBER) הוא פיקוד האחראי על לוחמת הסייבר של צבא ארצות הברית.
הפיקוד נוסד ב-2010 ומפקדתו התמקמה בפורט גורדון שבג'ורג'יה. הפיקוד אחראי למבצעים במרחב הקיברנטי בתחום ההגנה, בתחום ההתקפה ובתחום המודיעין.
מבנה ארגוני ויעדים

הפיקוד הוא אחד מהפיקודים הפונקציונליים המרכזיים בצבא ארצות הברית. הוא מדווח ישירות למטה החיל ומונחה על ידי פיקוד הסייבר של ארצות הברית.
פיקוד טכנולוגיות הרשת (NETCOM) - עוסק בהגנה והתקפה במרחב הקיברנטי בהתאם למשימות המודיעין של מחלקת ההגנה של ארצות הברית
פיקוד מבצעי המודיעין הראשון (1st IO) - יחידה בפיקוד האבטחה והמודיעין של הצבא, שנמצאת תחת שליטה מבצעית של פיקוד הסייבר. היחידה עוסקת בלוחמת מידע.
חטיבת הגנת הסייבר
חטיבת המודיעין הצבאי 780 - עוסקת בלוחמת רשת
פינחס דוד הורוביץ

רבי פינחס דוד הלוי הורוביץ ("הרבי מבוסטון") (אלול תרל"ו-ח' בכסלו תש"ב; 1876–1941) היה האדמו"ר הראשון בשושלת אדמו"רי בית באסטאן, שעמד בראשה משנת תרע"ה (1915) ועד לפטירתו בשנת תש"ב (1941).
קורות חייו

נולד בירושלים לרבנית מרת שיינא עלקא ולרבי שמואל שמעלקא שהיה נחשב לצדיק נסתר. השם פינחס עובר במשפחת הורוביץ, ובו נקרא אף סבו, שעלה לצפת מפולין, ונפטר בשנת תרל"ה (1875) כשנה לפני לידתו של רבי פינחס דוד הורוביץ. היה מיוחס מצד אביו לרבי שמעלקה מניקלשבורג הורוביץ ולאחיו רבי פנחס (בעל ההפלאה). מצד אמו היה נכדו של רבי אלעזר מנחם מנדל בידרמן מלעלוב, וצאצא של החוזה מלובלין, היהודי הקדוש מפשיסחה ורבי נטע מחלם.
החל משנת תר"ע הורה לו דודו האדמו"ר רבי דוד צבי שלמה בידרמן מלעלוב, לנסוע לאמריקה. רבי פינחס דוד תמה על הבקשה, וכי מה לו ולארץ לא זרועה מבחינה רוחנית. הוא סירב לעזוב את ירושלים ונשאר בה.
בשנת תרע"ב (1912) פרצה מחלוקת בגליציה בשאלת שיטת החלוקה של הכספים שנאספו עבור היישוב היהודי בארץ ישראל. ר' פינחס דוד נכלל במשלחת שנשלחה מירושלים לגליציה לדיון בנושא. כשהסתיים הדיון החליט להישאר עוד כמה חודשים בגליציה ולהכיר את גדולי התורה והחסידות במקום, ואז פרצה מלחמת העולם הראשונה והדרך חזרה נחסמה. בלית ברירה הוא נסע לארצות הברית והגיע לארצות הברית בחודש סיון שנת תרע"ה (1915).
עם סיום המלחמה פעל ר' פינחס דוד רבות כדי להתאחד עם בני משפחתו, ובחורף תר"פ, הגיעה הרבנית שרה סאשא עם בנה הילד משה לארצות הברית.
בכ"ז סיון תרפ"א, נולד בנו לוי יצחק.
סביב רבי פינחס דוד התחילה להתקבץ קהילה, והוא נעשה אדמו"ר. בשנת תרצ"ו (1936) הקים ישיבה בשיתוף פעולה עם הרב יוסף דב סולובייצ'יק, שבה למדו לימודי קודש בבוקר ולימודים כלליים אחר הצהריים.
בהיעדר מוסדות חינוך מתאימים למדו בניו, משה ולוי יצחק, בבית, בעזרת מורים פרטיים.
בשנת ת"ש עזב רבי פינחס דוד את העיר בוסטון ועבר לשכונת ויליאמסבורג שהתחילה להיות מרכז יהודי חרדי. שם התגורר כשנתיים עד לפטירתו בח' כסלו תש"ב, בגיל 65. הוא הקים את המקווה הראשון לגברים בשכונה[דרוש מקור].
הרב פינחס דוד היה נשוי פעמיים, פעם אחת לרבקה בתו של רבי אהרן מפעלשטין, ולאחר שהתאלמן ממנה, בשנת 1896 נישא לשרה סאשה, ממנה נולדו בניו האדמו"רים.
ילדיו

מזיווג ראשון:
עליזה פריידא גיטל – נישאה ליוסף שמואל ברנדויין-מוריה, הרבי מסטרטין, נכדו דודה מצד אמה, אברהם ברנדויין.
מזיווג שני:
הרב משה הורוביץ האדמו"ר מבוסטון
הרב לוי יצחק הורוביץ האדמו"ר מבוסטון-הר נוף
הרבנית מאטיל פיגא – נישאה לרב יעקב תאומים, רבה של אלטשטאדט, נכדו של הרב חיים יצחק ירוחם
הערות שוליים

↑  רבי פינחס דוד חיבר (בעילום שם, אך בעיתונות באותם ימים פורסם שהוא היה המחבר וכך ידוע במשפחה) קונטרס תשובה כהלכה ובו תשובותיהם של הדיינים בנוגע לסכסוך.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262913205171  ISNI: 0000 0001 1589 7656  LCCN: n78028349  VIAF: 6189162   WorldCat (עם VIAF): 6189162 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פורד מדוקס בראון

| --- | --- |

 לידה:  16 באפריל 1821 קאלה, צרפת 
 פטירה:  6 באוקטובר 1893 (בגיל 72) לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 שם לידה:  Ford Maddox Brown 
 מקום קבורה:  St Pancras and Islington Cemetery 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנויות היפות של אנטוורפן 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  האחווה הפרה-רפאליטית 
 יצירות ידועות:  Work, Cromwell, Protector of the Vaudois, The Last of England 
 בן או בת זוג:  Emma Hill 
 צאצאים:  Catherine Madox Brown, Oliver Madox Brown, Lucy Madox Brown, Lucy Madox-Brown 
 
פורד מדוקס בראון (באנגלית: Ford Madox Brown;‏ 16 באפריל 1821 – 6 באוקטובר 1893), היה צייר אנגלי. ציוריו מתמקדים בנושאי מוסר וחֶברה, ובאירועים היסטוריים, תוך שימוש בצבעים עזים. יש המקשרים אותו לסגנון הפרה-רפאליטים שאותו התחיל ג'ון אוורט מיליי, אולם למעשה סגנונו של בראון הוא ייחודי.
אחד מציוריו החשובים של פורד מדוקס בראון הוא הציור "עבודה" (work), אותו צייר בין השנים 1852 ל-1865. בניגוד לציורים אחרים מתקופה זו, אין הציור מתאר גברות או אצילים בבגדי פאר, אלא מתמקד דווקא באנשים העובדים, משכבת הביניים, ובפער בינם לבין שני אצילים המביטים בהם מרחוק.
נכדו היה הסופר פורד מדוקס פורד.
הציור "עבודה" (work) של בראון, 1865. שיקוף של התקופה הוויקטוריאנית.
פליקס, ארכידוכס אוסטריה

פליקס, ארכידוכס אוסטריה (ובשמו המלא: פליקס פרידריך אוגוסט מריה וום פרנץ יוזף פטר קרל אנטון רוברט אוטו פיוס מיכאל בנדיקט סבסטיאן איגנציוס מרקוס ד'אביאנו, בגרמנית: Felix Friedrich August Maria vom Siege Franz Joseph Peter Karl Anton Robert Otto Pius Michael Benedikt Sebastian Ignatius Marcus d'Aviano ‏ 31 במאי 1916 – 6 בספטמבר 2011) היה בנו של קרל הראשון, קיסר אוסטריה.
ביוגרפיה

פליקס נולד ב-31 במאי 1916 בארמון שנברון, לקרל הראשון, קיסר אוסטריה ולזיטה, נסיכת בורבון-פארמה, בתם של רוברטו הראשון, דוכס פארמה ומריה אנטוניה, נסיכת פורטוגל. ב-21 בנובמבר של אותה שנה מת פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה, ואביו של רוברט עלה לשלטון במקומו כ"קרל הראשון". עם תום מלחמת העולם הראשונה בנובמבר 1918 פורקה האימפריה האוסטרו-הונגרית, אביו ויתר על השלטון, והמשפחה יצאה לגלות בשווייץ, ולאחר מכן באי מדיירה השייך לפורטוגל. בשנת 1920 חזרה הונגריה להיות ממלכה, כשמיקלוש הורטי משמש כעוצר, אולם קרל לא חזר לכהן כמלך הונגריה. ב-1922 נפטר קרל במדיירה, והמשפחה עברה לספרד ולאחר מכן לבלגיה.
ב-1937 קיבלו פליקס ואחותו אדלהייד אישור מיוחד לחזור לאוסטריה, חרף החוק ההבסבורגי שאסר זאת. פליקס אף נרשם ללימודים באקדמיה הצבאית הטרזיאנית בווינר נוישטאדט, מתוך כוונה להתחיל קריירה של קצין בצבא אוסטריה. עם זאת, לאחר האנשלוס נמלטו הוא ואחותו חזרה לבלגיה דרך צ'כוסלובקיה. בעקבות הקרב על בלגיה, נמלטה כל המשפחה הקיסרית לשעבר לארצות הברית. פליקס ואחיו קרל לודוויג התנדבו לשרת בצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה. הם רצו להילחם במסגרת גדוד החי"ר ה-101 אשר הורכב מאוסטרים אתנים, אולם נדחו עקב בקשות מצד חיילים בגדוד.
בניגוד לאחיהם אוטו, פליקס וקרל לודוויג סירבו לוותר על תאריהם ועל תביעותיהם לכתר האוסטרי. בשל כך, הם לא קיבלו דרכון אוסטרי, ונאסר עליהם להיכנס לאוסטריה למעט שלושה ימים ב-1989 כדי להשתתף בהלוויית אמם. ב-10 במרץ 1996, לאחר שאוסטריה הצטרפה לאיחוד האירופי ונפרצו הגבולות בינה לבין מדינות שכנות, חצה פליקס את הגבול מגרמניה ונכנס לאוסטריה. מיד עם הגעתו למדינה, הוא ערך מסיבת עיתונאים כדי להודיע על הגעתו הבלתי-חוקית. הוא קיבל אזהרה מממשלת אוסטריה שניסיון נוסף שלו להיכנס למדינה בטרם ויתר על תביעותיו מהווה עבירה פלילית. בסופו של דבר השיגו פליקס וקרל לודוויג פשרה מול הממשלה. הם הכריזו על נאמנותם לרפובליקה ללא כל התייחסות לזכויותיהם. ביוני 1998 הוא אף הצליח להחזיר לידיו חלק מהנכסים ההיסטוריים של בית הבסבורג אשר הופקעו בידי הנאצים.
גם לאחר שניתן לו אישור לחזור לאוסטריה, הוא בילה את שארית חייו בפורטוגל, בלגיה, מקסיקו וארצות הברית. הוא בנה מספר עסקים מצליחים בבלגיה ובמקסיקו, ועבד כיועץ שיווקי. הוא נפטר במקסיקו סיטי ב-6 בספטמבר 2011 בגיל 95.
משפחתו

ב-18 בנובמבר 1952 התחתן פליקס עם אנה אאגניה, נסיכת ארנברג ממנה נולדו לו 7 ילדים:
מריה (נולדה ב-1953)
קרל פיליפ (נולד ב-1954)
ברברה (נולדה ב-1955)
ריימונד (1958–2008)
מרים (נולדה ב-1959)
ורידיס ואישטוון (תאומים, נולדו ב-1961)
פלמינגו ג'יימס

| פלמינגו ג'יימס |
| --- | --- |
 
מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: פלמינגואים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: פלמינגואיים
סוג:: פלמינגו צהוב-מקור
מין:: פלמינגו ג'יימס
שם מדעי
 Phoenicoparrus jamesi ‏סקלטר, 1886
תחום תפוצה


השוואה בין המקור של פלמינגו ג'יימס (למטה) למקורו של פלמינגו האנדים (למעלה)
קבוצת פלמינגו ג'יימס
פלמינגו ג'יימס בתעופה
פלמינגו ג'יימס (שם מדעי: Phoenicoparrus jamesi) הוא מין עוף מים מסדרת הפלמינגואים. הפלמינגו חי בדרום אמריקה במדינות פרו, ארגנטינה, בוליביה וצ'ילה. הוא קרובו לסוג של פלמינגו האנדים.
מין זה חי לעיתים יחד עם פרטים מהמינים פלמינגו צ'יליאני ופלמינגו האנדים באותם אגמים. עד שנת 1956 חשבו שנכחד אך אז התגלתה אוכלוסייה שלו. הנקבה מטילה לרוב ביצה גדולה, לעיתים רחוקות שתיים שאורכה 7.8-4.9 מ"מ ושוקלת בממוצע 115 גרם. כיום יש כ-64,000 פרטים של פלמינגו ג'יימס בעולם. הפלמינגו נקרא על שם הארי ברקלי ג'יימס (Harry Berkeley James) שתיאר אותו לראשונה.