stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דגי-מקור
מאפיינים

דגי-המקור הם דגים פלגיים טורפים המאופיינים בגוף הידרודינמי, לסת עליונה מוארכת (דמוית חרב או רומח) וסנפיר גב חרמשי שברוב המינים כולל גם מפרש הנמתח מאחוריו. בין דגי-המקור נמנים המהירים שבין הדגים - מהירותם נעה בין 80–110 קמ"ש (43–59 קשר) בהערכות הקלאסיות וכ-50 קמ"ש (27 קשר) בהערכות מודרניות - וגם הגדולים שבדקראים (המקאירה ודג-החרב). הם דגים לוחמניים ובשרם עשיר ומלא שומן.
בשל גודלם הרב, יופיים והאופי הלוחמני של הגדולים שבהם (בעיקר דג-החרב) הם הפכו לדגים נחשקים ומבוקשים בדיג ספורטיבי, גם בשל האתגר הקשה והיוקרתי שהם מציבים לדייגים חובבים.
במחצית השנייה של המאה ה-20 חלה ירידה דרסטית בכמות דגי-המקור עקב דיג מסחרי-תעשייתי בקנה מידה עצום, שנעשתה הן בעזרת מערכי חכות הכוללים אלפי קרסים לאורך קילומטרים, וכן בעזרת רשתות דיג ענקיות. בשיטות דיג אלו לא נלכדים רק דגים בוגרים וגדולים, אלא גם דגים צעירים וקטנים שטרם הספיקו להתרבות ולהעמיד צאצאים. פגיעה בדגים אלה היוותה מכה קשה לאוכלוסיות רבות של דגים. האיסור על מכירת דגים שקטנים ממשקל 35 ק"ג לא הועיל כי הדייגים במקום למכור את הדגים הקטנים פשוט זרקו אותם, אך הם עדיין נלכדו ומתו. בסוף המאה ה-20 הוטלו הגבלות נוספות על דיג תעשייתי, כולל סגירת מספר אזורי גידול המשמשים דגי-מקור לרבייה לדיג, ובזכות כך הביאו להתאוששות באוכלוסיות דגי המקור.
רשימת מינים

| שם מדעי | שם בעברית | שם עממי באנגלית | משקל מרבי | משקל ממוצע | אורך מרבי | אורך ממוצע | תמונה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Xiphias gladius | דג-חרב כלל-ימי | Broadbill Swordfish | 650 קילוגרם (1,430 ליברות) | 150–500 ק"ג | 4.5 מטר | 3 מטר |  |
| Makaira nigricans | מקאירה כחולה | Atlantic Blue Marlin | 818 קילוגרם (1,803 ליברות) |  ? | 5 מטר |  ? |  |
| Makaira mazara | מקאירה הודו-פסיפית | Indo-Pacific Blue Marlin | 625 ק"ג |  ? | 5 מטר | 3 מטר |  |
| Istiompax indica | מפרשן שחור | Black Marlin | 750 ק"ג |  ? | 4.65 מטר |  ? |  |
| Istiophorus platypterus | מפרשן כלל-ימי | Indo-Pacific Sailfish | כ-60 ק"ג | כ-50 ק"ג | 3.15 מטר |  ? |  |
| Istiophorus albicans | מפרשן אטלנטי | Atlantic Sailfish |  ? |  ? |  ? |  ? |  |
| Kajikia audax | מפרשן מפוספס | Striped Marlin | 190 ק"ג |  ? | 4.2 מטר |  ? |  |
| Kajikia albida | מפרשן לבן | White marlin | 82 ק"ג |  ? | 2.8 מטר |  ? |  |
| Tetrapturus belone | קלען החץ | Mediterranean Spearfish | 70 ק"ג |  ? | 2.4 מטר | 2 מטר |  |
| Tetrapturus angustirostris | קלען קצר-מקור | Shortbill Spearfish | 52 ק"ג |  ? | 2.3 מטר | 1.9 מטר |  |
| Tetrapturus pfluegeri | קלען ארך-מקור | Longbill spearfish | 58 ק"ג |  ? | 2.54 מטר |  ? | - |
| Tetrapturus georgii | קלען עגלגל | Roundscale Spearfish | 21 ק"ג |  ? | 1.84 מטר |  ? | - |
דיג ספורטיבי

דגי-החרב והמפרשניים הם הדגים הפופולריים והנחשקים ביותר בדיג ספורטיבי ודיג חובבים.
השיטה הנפוצה לדיג חובבים של דגי-מקור היא דיג מסירה במים עמוקים. ניצול יתר של דגי חרב בעזרת מערכי חכות במים רדודים, הביא לצמצום במספרם במקומות אלו. הדגים עדיין נפוצים במרחק העולה על 60 קילומטרים מהחופים ונגישים רק באמצעות כלי שיט. באתרים אלו הטלת עוגן אינה מעשית ולכן הדייגים מניחים לסירה להיסחף ומשליכים למים חכות מחוזקות המתאימות לכוח שיכולים להפעיל דגי-המקור. לפתיון משתמשים בחתיכות גדולות של דגים או בפתיונות מלאכותיים המדמים את מזונם של דגי-מקור או מקלורים.
הדיג עצמו נעשה בדרך כלל בטרולינג, הדייגים משליכים חכה מסירה נעה ומחכים שדג יבלע את הפתיון. עיקר העניין בדיג של דגי-מקור אינו בשרם אלא המאבק להעלותם לסירה. הדגים החזקים נאבקים ומנסים להימלט והניסיון להתישם יכול להימשך מספר שעות ולעיתים אף להסתיים בניצחונו של הדג.
עד לתחילת המאה ה-21 פוחלצים של דגי-מקור שנידוגו בדיג חובבים היוו גביעי דיג (trophy) נחשקים ודייגים נהגו להצטלם לצד הדג התלוי אותו דגו. עם התגברות המודעות האקולוגית בקרב הציבור הרחב והדייגים, יותר ויותר נהוגה שיטת "תפוס ושחרר" כדי לא לפגוע באוכלוסיית דגי-המקור.
דגי-חרב ומפרשניים גדולים מאוד, שעשויים להגיע למשקלי שיא, נלקחים לחוף ונשקלים. שיאים נכתבים לרוב ב"ספר השיאים העולמי של דגי ענף הספורט" IGFA של האגודה הבינלאומית לדיג ספורטיבי. השיא הנוכחי נותר על כנו מזה 20 שנה.
כותבים כגון זיין גריי וארנסט המינגוויי, שהיו גם דייגים חובבים, תיארו באופן מליצי ומהלל את החוויה והאתגר שבדיג דגי חרב, ואף דגו מספר דגי חרב גדולים מאוד בעצמם. דג-החרב הוא סמלה של האגודה הבינלאומית לדיג ספורטיבי (International Game Fishing Association) - ארגון המקדם דיג ספורטיבי ומפקח עליו, ובין השאר מחזיק ספר שיאים של דגי ענק שנידוגו לפי כללי הארגון.
ראו גם

דגי גרם
דג-חרב
מפרשניים
דיג ספורטיבי (דיג חובבים)
גביע ציד
דיג לצד מפרשן שתפס
דיוויזיית השריון ה-79 (בריטניה)

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שיוך:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1942–1945 (כ־3 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 דרגת המפקד:   מייג'ור גנרל
דיוויזיית השריון ה-79 הייתה דיוויזיית שריון מיוחדת של הצבא הבריטי שהוקמה במהלך מלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה הוקמה כחלק מההכנות לפלישה לנורמנדי ב-6 ביוני 1944, יום ה-D.
גנרל פרסי הוברט פיקד על הדיוויזיה והיה אחראי על פיתוח כלי רכב משוריינים שהיוו פתרונות לבעיות הנחיתה האמפיבית על קו החוף הצרפתי המוגן; הטנקים הבלתי רגילים האלו שפיתח והפעיל היו ידועים בשם "הבדיחות של הוברט". הם כללו טנקים שצפו, יכלו לפנות מוקשים, להרוס הגנות, לשאת ולהניח גשרים וכבישים. השימוש המעשי בטנקים מיוחדים אלו נעשה במהלך הנחיתות בחופים. כלי הרכב שלה פוזרו כיחידות קטנות על פני הדיוויזיות שהשתתפו בנחיתות ובפעולות הבאות. הדיוויזיה נשארה בפעולה במהלך המערכה בצפון-מערב אירופה, והעניקה תמיכה מיוחדת במהלך הקרבות לקבוצת הארמיות ה-21 ומדי פעם ליחידות אמריקאיות מחוץ לקבוצת הארמיות ה-21. לאחר מכן היו להם שימוש משמעותי במהלך חציית הריין.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה כיחידה משוריינת סטנדרטית ששירתה בבריטניה תחת פיקוד הצפון באוגוסט 1942. גנרל אלן ברוק, ראש המטה הכללי הקיסרי, שחזה את הצורך בכלי רכב משוריינים מיוחדים, הציע את הפיקוד על הדיוויזיה למייג'ור-גנרל פרסי הוברט באוקטובר 1942.
בתחילה כללה הדיוויזיה חי"ר, ארטילריה וכוח הנדסה, אך יחידת החי"ר, החטיבה ה-185, הוסרה בספטמבר 1942, גדודי הארטילריה שלה הוסרו כולם עד אפריל 1943 ויחידות ההנדסה שלה הוסרו עד נובמבר 1943.
הוברט נתן כיוון תקיף והטנקים המוזרים למראה שפיתח והפעיל היו ידועים בתור ה-Hobart's Funnies. הם כללו טנקים שצפו, יכלו לפנות מוקשים, להרוס הגנות, לשאת ולהניח גשרים וכבישים - כל דבר שיאפשר לכוח הפלישה לעלות לחוף ולפרוץ את ההגנות הגרמניות. הדיוויזיה נחתה בצרפת ביוני 1944. הדיוויזיה שימשה עוד במהלך הקרב על ברסט, קרב שפך הסכלדה (מבצע Infatuate), הקרב על משולש רור (מבצע בלקקוק), חציית הריין (מבצע ביזה) ומעבר האלבה.
דיוויזיית השריון ה-79 פורקה ב-20 באוגוסט 1945. הוברט פיקד לאחר מכן על המפעל לפיתוח שריון מיוחד (SADE), שהוקם מגורמים של הדיוויזיה ה-79 יחד עם המרכז לאימון ופיתוח סער.
הערות שוליים

1 2 3  "79th Armoured Division". Unit Histories. נבדק ב-23 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Funny Tanks of D-Day". Imperial War Museum. נבדק ב-23 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The crossing of the Elbe near Lauenburg". Imperial War Museum. נבדק ב-23 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fletcher, p. 39
בריגדיר NW Duncan מהחטיבה המשוריינת ה-30 צופה בהתקפה על קאן ליד מכונית סקאוט ההאמבר שלו מחוץ לבוויל, 8 ביולי 1944.
דיוויזיית השריון ה-16 (ארצות הברית)

| --- | --- |

תג הכתף של הדיוויזיה
 פרטים
 כינוי:  "ארמדיל"
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 שיוך:   צבא ארצות הברית
 סוג:  דיוויזיית שריון
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  15 ביולי 1943 – 15 באוקטובר 1945 (שנתיים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 נתוני היחידה
 ציוד עיקרי:  טנקים
 פיקוד
 מפקדים:  ראו בהמשך
דיוויזיית השריון ה-16 של צבא ארצות הברית (באנגלית: 16th Armored Division) הייתה דיוויזיית שריון אמריקאית אשר לחמה במלחמת העולם השנייה בחזית המערבית.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-15 ביולי 1943 במחנה צ'אפי בארקנסו ונחתה בצרפת בין 11 ל-17 בפברואר 1945. הדיוויזיה נכנסה ללחימה מסוף אפריל 1945 והשתתפה בימים האחרונים של המערכה האירופית. הדיוויזיה נלחמה באזור נירנברג, ולאחר מכן נכנסה לצ'כוסלובקיה בתחילת מאי 1945 וכבשה את העיר פילזן. הדיוויזיה ספגה את מספר האבידות הקל ביותר מבין כל דיוויזיות השריון האמריקאיות באירופה, עם 32 נפגעים בלבד, ובילתה 3 ימים בלחימה. הדיוויזיה הושבתה עם שובה לארצות הברית באוקטובר אותה שנה, ופורקה בניו ג'רזי ב-15 באוקטובר 1945.
מפקדים

דגלאס גרינה (15 ביולי 1943–ספטמבר 1944
ג'ון פיירס (ספטמבר 1944–15 באוקטובר 1945)
דוביינקה

| --- | --- |
סמל דוביינקהסמל דוביינקה

כנסייה קתולית בדוביינקה
 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  לובלין (פרובינציה) לובלין
 מחוז:  חלם
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,042 (2008)
 קואורדינטות:  51°3′N 23°53′E﻿ / ﻿51.050°N 23.883°E﻿ / 51.050; 23.883
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.dubienka.lubelskie.pl
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטידוביינקה(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטידוביינקה(למפת פרובינציית לובלין רגילה) לובלין חלם זמושץ' ביאלא פודולסק  שווי. פ. פודקרפצקיה בלארוס אוקראינה מזוביהדוביינקה(למפת פרובינציית לובלין מוגדלת) לובלין חלם זמושץ' ביאלא פודולסק  שוויינטו. פוד. פודקרפצקיה בלארוס אוקראינה מזוביהדוביינקה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
דוביינקה (בפולנית: Dubienka; באוקראינית: Дубенка) הוא כפר במחוז חלם שבפרובינציית לובלין בפולין, כ-31 ק"מ מזרחית לחלם, על נהר הבוג המערבי שמתפקד גם כגבול עם אוקראינה. עד השואה התקיימה בכפר קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

הכפר נזכר לראשונה במאה ה-15, ובשנת 1588 הוענקו לו זכויות עיר בידי המלך זיגמונט השלישי ואזה, אשר ניטלו ממנו בהמשך.
באמצע המאה ה-16 נהרס היישוב כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית, אך במאה ה-18 חזר להתפתח. בשנת 1792 נערך בסמוך ליישוב קרב בין צבאות רוסיה ופולין.
כיום דוביינקה היא מרכז גמינה שמרכזת 22 כפרים בסביבה לרבות סטרושלה.
יהודי דוביינקה

יהודים התיישבו בדוביינקה מסוף המאה ה-16, והשתלבו בתעשיית המסחר המקומית על נהר בוג. בסוף המאה ה-18 ישב בכפר הרב אורי שרגא פייבל, תלמידו של החוזה מלובלין.
במחצית השנייה של המאה ה-19 הקימו יהודים בכפר טחנות מונעות בקיטור. במהלך מלחמת העולם הראשונה נפגעו תושבי הכפר מהקרבות שהתנהלו בסביבתו, ורבים מיהודי המקום עזבו אותו.
בין מלחמות העולם התקיימה בכפר פעילות ציונית, לצד אורח חיים דתי ומסורתי. בשנים אלה נמנו בכפר 2,160 יהודים, רוב תושביו.
יהודי דוביינקה > בשואה

עם כיבוש הכפר בידי הגרמנים, החלו אלו לבצע ביהודיו מעשי ביזה והתעללות, תוך גזיזת זקנים ופיאות. עד מהרה הוקם בכפר יודנרט, אשר נצטווה לספק לגרמנים כוח אדם לעבודות כפייה, ולמסור לגרמנים דברי ערך.
בדצמבר 1939 צוו כל יהודי הכפר להתרכז בכיכר השוק, ושם נערכה בהם סלקציה. את הצעירים והבריאים הריצו הגרמנים להרוביישוב, תוך רצח יהודים בדרך, ושם נכלאו עם מאות מיהודי המקום בגדרות תיל. בהמשך הוצעדו אלו בצעדת מוות לעבר גבול השטח הסובייטי, תוך רצח כמחציתם בדרך, ואילוץ היתר לחצות בשחייה את נהר בוג, בו רבים טבעו.
בתחילת 1940 הובאו לדוביינקה פליטים יהודים מווייליצ'קה, ויהודי המקום הועסקו בעבודות כפייה, בין היתר בביאלא פודולסק. בד בבד, צוו יהודי המקום לענוד על זרועם סרט עם מגן דוד, בית הכנסת ובית המדרש המקומיים נהרסו, וספרי התורה שבהם הועלו באש. בהמשך, שולחו מאות יהודים מהכפר לעבודות כפייה במחנה בלז'ץ.
בסוף 1941 הובאו לעיירה עוד קרוב ל-1,000 פליטים יהודים, רובם ממיילץ, ובמאי 1942 הגיע מספר היהודים בדוביינקה ל-2,907.
ב-2 ביוני 1942 גירשו אנשי ס"ס ואנשי המשטרה הפולנית את יהודי הכפר, והובילו אותם להרוביישוב. שם הועלו על קרונות משא, והועברו למחנה ההשמדה סוביבור. רבים מהנמלטים ליערות הוסגרו לגרמנים בידי איכרים פולנים. כ-200 יהודים בעלי מקצוע שהושארו בכפר מתו ברובם מרעב, ובאוקטובר 1942 נרצחו 54 היהודים האחרונים בכפר בבית העלמין היהודי בו.
דום ימי הביניים

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  2025 
 סוגה:  משחק יריות בגוף ראשון
 פיתוח:  id Software
 הוצאה לאור:  Bethesda Softworks
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 סדרה:  דום
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  משחק וידאו למשתתף יחיד 
 פלטפורמות:  מחשב אישי, פלייסטיישן 5, Xbox Series X/S
 המשחק הקודם:  דום הנצחי
 doom.bethesda.net
 
דום ימי הביניים (באנגלית: Doom: The Dark Ages) הוא משחק וידאו בזיכיון דום שמפותח על ידי חברת id Software ועתיד לצאת במהלך 2025 למחשב, פלייסטיישן 5 ו-Xbox Series X/S על ידי חברת Bethesda Softworks. המשחק נחשף לציבור בתערוכת Xbox Games Showcase ב-9 ביוני 2024. המשחק הוא משחק פריקוול לסדרת האתחול של זיכיון דום, שהחלה עם יציאת המשחק דום 2016, והן משחק המשך לדום 64, כאשר מבחינה עלילתית הוא משמש מעין נקודת חיבור בין הסדרה הקלאסית (דום, דום II ודום 64) לבין סדרת האתחול.
רקע עלילתי

עלילת המשחק, המתרחשת בתקופת הזמן שעבר בין עלילת דום 64 לבין עלילת דום (2016), סובבת סביב גיבור המשחק, נחת חלל המכונה "Doomguy" או "דום סלייר" במהלך שהותו במימד החוצני "ארג'נט דינור", שם הוא מגויס למסדר האבירים "Night Sentinels". עד מהרה, הופך נחת החלל מכדור הארץ לתקוותה האחרונה של תרבות הנמצאת בסכנת הכחדה מתמדת מידי כוחות האופל של הגיהנום.
פיתוח

בפיתוח המוקדם של המשחק קיבל את שם הקוד "שנת אפס". העבודה החלה על המשחק בשנת 2020. על פי דיווח בשנת 2023, המשחק הוא בהשראת ימי הביניים. בספטמבר 2023, קיומו של המשחק הודלף באמצעות מסמכי FTC.
בתחילת 2024 החלה להסתובב שמועה על משחק חדש בעקבות הסימן המסחרי החדש של Bethesda "IDKFA", שהוא ריזכור לצ'יט (קוד) ידוע בסדרה. באפריל, 2024, טום וורן מ-The Verge דיווח שמיקרוסופט תצא בהכרזה על דום חדש בהמשך השנה.זה אושר בחודש שלאחר מכן ב-Insider Gaming, שדיווח כי המשחק יוכרז בתערוכת Xbox Games Showcase 2024.
ביוני 2024 החברה הודיע באפון רשמי כי המשחק ישוחרר בשנת 2025.
הערות שוליים

↑  Ign Israel Posted 27 במאי 2024 10:33, למשחק הבא של Doom יש שם, והוא ייחשף ב- Xbox Games Showcase - דיווח, באתר IGN Israel, ‏2024-05-27
↑  שמועה: DOOM הבא יחשף באירוע של Xbox, ויהיה מושפע מימי הביניים, באתר Vgames.co.il, ‏2024-05-26
↑  Tom Henderson, EXCLUSIVE: DOOM: The Dark Ages to be Revealed at Xbox Games Showcase, Insider Gaming, ‏2024-05-24 (באנגלית אמריקאית)
↑  Dalton Cooper, New Doom Game Leaked, Game Rant, ‏2023-09-22 (באנגלית)
↑  Tom Warren, Inside Microsoft’s Xbox turmoil, The Verge, ‏2024-05-08 (באנגלית)
↑  אביתר מנצור, DOOM: The Dark הוכרז רשמית, יגיע ב-2025, באתר GamePro, ‏2024-06-09
| דום |
| --- | --- | --- |
| משחקים ראשיים | דום • דוּם 2 • דום 64 • דום 3 • דום 4 • דום הנצחי • דום ימי הביניים |  |
| משחקי ספין אוף | Doom RPG • Doom Resurrection • Doom II RPG • Doom VFR |  |
| דמויות | Doomguy |  |
| סרטים | דום: הסרט • דום: ההשמדה |  |
| ספרים ומדיות נוספות | DOOM: Knee-deep in the dead • DOOM: Hell on Earth • DOOM: Infernal Sky • DOOM: Endgame • Doom 3: Worlds on Fire • Doom 3: Maelstrom |  |
דוביגל

ערך זה עוסק בשיר. אם התכוונתם לשחקן, ראו .
"דוביגל" (מעוצב: "#דוביגל"; הגייה: "האשטג דוביגל") הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר הישראלי רון נשר בהשתתפות סטטיק ובן-אל תבורי, לימים צמד הזמרים הישראלי סטטיק ובן-אל תבורי בהפקתו של המפיק המוזיקלי הישראלי ג'ורדי. השיר יצא לאור ב-30 ביולי 2015, לפני שסטטיק ותבורי חוברו כצמד, על ידי חברת התקליטים יוניסל.
רקע וכתיבה

השיר נכתב והולחן על ידי רון נשר וסטטיק והופק על ידי ג'ורדי. השיר הוא שיר ראפ המשלב בתוכו גם פופ ומזרחית, כשעיקר הטקסט הוא החפצה ודימויים סקסיסטיים. במקור השיר נכתב לראפרית הוריקיין קתרינה. בשיר מוזכר בדרך אגב השחקן דובי גל.
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה של השיר הוא סרטון אנימציה שיצרו חברת אוריתמר סטודיוס, בקליפ מופיעים דמויות של דייוויד בלאט, לברון ג'יימס ודובי גל. בקליפ עצמו ישנה מחווה לסרט מלך הסלים בהשתתפותו ובימויו של גל.
ב-2017 הסיר רון נשר את שמותיהם של בן-אל, סטטיק וג'ורדי מכותרת הקליפ בעקבות סכסוך מקצועי. ב-2021, לאחר יישור דברים בין הצדדים, הוחזרו השמות.
נכון לאוגוסט 2023 מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-45.7 מיליון צפיות, והוא נמנה עם 50 הסרטונים הישראלים הנצפים ביותר ביוטיוב. כמו כן, דורג השיר במקום ה-10 ברשימה שערכה יוטיוב ישראל אודות הקליפים הנצפים יותר בישראל לשנת 2015.
הערות שוליים

1 2  Ron Nesher official (2015-07-30), רון sky נשר - #דוביגל, נבדק ב-2019-07-14
↑  איך הפך דובי גל ללהיט מועדונים היסטרי?, באתר ‏מאקו‏, 23 ביולי 2015
↑  כמה טוב אתם מכירים את #דובי גל?, באתר ‏מאקו‏, 15 באוקטובר 2015
↑  #Dubigal, נבדק ב-2019-07-14
↑  https://www.frogi.co.il/bidur-yellow/19337.html
↑  מתן שרון, ‏הנשר נחת, באתר ‏מאקו‏, 8 ביולי 2021
↑  איתן בייגל, ‏דירוג: אלה הסרטונים הכי ויראליים השנה ביו-טיוב, באתר גלובס, 9 בדצמבר 2015
| רון נשר - סינגלים |
| --- | --- | --- |
| ראש העיינשטיין/אינלונימוס | "שיקסע" • "שלוקה" • "רק היום" • "ג'יני" • "בלאט" • "דלה דלה" • "גדי V" • "בייבי" • "משפט משיר" • "תן לי פה לייק" • "God הביא" • "לירזובתאל" • "דודוזר" • "א.ב.א" |  |
| סינגלים אחרים | "תן את הכסף" • "צ'אק נוריס" • "דוביגל" • "אם זה לא עובד" • "בא לה צינור" • "מאמאמאמי" • "דינדינאק" • "ש"ח • "ת.ח.ת" • "רומן עם תימני" • "רוצה את הכל" • "דברו עליי" • "שקיות של זבל" • "אני על זה" |  |
| השתתפות בסינגלים | "לא בא סתם" • "5 Mics" • "לא בכוונה" • "טאפש" • "חביבי" • "גאנג'ה פונאני" • "דף חדש" • "פותחת תיק" • "טיול של שבת" • "בא עלייך #קל" • "תחת אש" • "יום שישי את יודעת" • "לילה טוב" • "20 100 200" • "יומולדת" |  |
| סטטיק |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | לירז ‏•‏‏ להרים |  |
| סינגלים | "עטלף" ‏•‏‏ "צ'יק צ'ק" |  |
| שירים אחרים | "לירז" ‏•‏‏ "רונדלים" ‏•‏‏ "הפשע המושלם" ‏•‏‏ "להיט של שיר אחד" ‏•‏‏ "טרנטולה" ‏•‏‏ "יחד תמיד" ‏•‏‏ "אמא" ‏•‏‏ "מכשפה" |  |
| השתתפות בשירים | "בא לה לרקוד" ‏•‏‏ "דוביגל" |  |
| ערכים קשורים | סטטיק ובן-אל תבורי ‏•‏‏ "קטן עלינו" ‏•‏‏ לירז – הגירושים הכפולים של סטטיק |  |
| סטטיק ובן-אל תבורי |
| --- | --- | --- |
| סטטיק • בן-אל תבורי   דיסקוגרפיה | סטטיק • בן-אל תבורי   דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | שבעה ירחים |  |
| מיני-אלבומים | לכאורה |  |
| סינגלים | "ברבי" • "כביש החוף" • "סלסולים" • "סתם" • "זהב"  • "טודו בום" • "הכל לטובה" • "נמסטה" • "קאוואי" • "גומיגם" • "Broke Ass Millionaire" • "יאסו" • "Tudo Bom" • "בננות" • "אמאלה" • "Further Up (Na, Na, Na, Na, Na)" • "We" • "חביב אלבי" • "Milli" • "קוביות" • "Shake Ya Boom Boom" • "קקטוס" • "כוסות ריקות" • "אפס מאמץ" • "אהבתי לך" • "מנגלים" • "אחלה גבר" • "קרנבל" |  |
| השתתפות בסינגלים | "דוביגל" |  |
דיוויזיית השריון החמישית (ארצות הברית)

| --- | --- |

תג הכתף של הדיוויזיה
 פרטים
 כינוי:  "ניצחון"
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 שיוך:   צבא ארצות הברית
 סוג:  דיוויזיית שריון
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1941   1950 – 1956   1956
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 נתוני היחידה
 ציוד עיקרי:  טנקים
 פיקוד
 מפקדים
דיוויזיית השריון ה-5 של צבא ארצות הברית (באנגלית: 5th Armored Division) הייתה דיוויזיית שריון אמריקאית אשר לחמה במלחמת העולם השנייה בחזית המערבית.
היסטוריה

דיוויזיית "ניצחון" המשוריינת ה-5 הופעלה ב-10 באוקטובר 1941, והגיעה לבריטניה בפברואר 1944.
הדיוויזיה נחתה בחוף יוטה ב-24 ביולי 1944 בפיקודו של מייג'ור גנרל לונספורד א. אוליבר, ונכנסה ללחימה ב-2 באוגוסט, נסעה דרומה דרך קוטנס, אווראנש ו-ויטרה, ומעבר לנהר מיין כדי להשתלט על העיר לה מאן ב-8 באוגוסט. כשהיא פנתה צפונה, כיתרה הדיוויזיה את הגרמנים בנורמנדי על ידי התקדמות דרך Le Mêle-sur-Sarthe ששוחררה ב-11 באוגוסט, עד לקצה העיר ארז'נטן ב-12 באוגוסט - 8 ימים לפני סגירת פער ארז'נטן-פאלז.
לאחר העברת ארז'נטן לדיוויזיית הרגלים ה-90, דיוויזיית השריון ה-5 התקדמה 80 מייל כדי לכבוש את קו נהר ה-Eure ב-Dreux ב-16 באוגוסט. קרבות מרים אירעו בפינוי מסדרון Eure - סן, המלכודת הגדולה השנייה בצרפת. הדיוויזיה עברה בפריז ב-30 באוגוסט כדי להוביל את התקדמות הקורפוס ה-5 דרך יער קומפיין, על פני נהרות אואז, אן וסום, והגיעה לגבול הבלגי בקונדה, ב-2 בספטמבר.
לאחר מכן פנתה הדיוויזיה מזרחה, התקדמה 100 מייל ב-8 שעות, וחצתה את ה-Meuse בשרלוויל-מזייר ב-4 בספטמבר. תוך שהיא דוהרת על פני סדאן, היא שחררה את לוקסמבורג ב-10 בספטמבר ונפרסה לאורך הגבול הגרמני. גדוד הסיור של הדיוויזיה שלחה סיור מעבר לגבול גרמניה אחר הצהריים של ה-11 בספטמבר והיה הראשון מבעלות הברית לחצות את גבול האויב. ב-14 בספטמבר, הדיוויזיה חדרה לקו זיגפריד בוולנדורף, ונשארה עד ה-20 בספטמבר, כדי להוציא את עתודות האויב מאאכן.
באוקטובר היא החזיקה בעמדות הגנה בגזרת מונשאו-אופן. הדיוויזיה נכנסה לאזור יער הירטגן בסוף נובמבר ודחקה את האויב בחזרה לגדות נהר רור בקרבות קשים מאוד. ב-22 בדצמבר היא הועברה לעתודת קבוצת הארמיות ה-12.
חציית הרור ב-25 בפברואר 1945 הובילה את התקדמות הקורפוס ה-13 אל הריין, וחצתה את הריין בווזל ב-30 במרץ. הדיוויזיה הגיעה לגדות האלבה בטנגרמונדה ב-12 באפריל - 45 מיילים מברלין. ב-16 באפריל, הדיוויזיה עברה לקלצה כדי לחסל את דיוויזיית הפאנצר קלאוזביץ ושוב התקדמה לאלבה, הפעם בסביבת דננברג. הדיוויזיה נותרה בגזרת הארמייה התשיעית עד ליום ה-VE. במהלך המלחמה נהרגו 833 מחיילי הדיוויזיה ו-2,442 נפצעו.
הדיוויזיה הושבתה ב-11 באוקטובר 1945, הופעלה מחדש ב-1950 בפורט צ'אפי, ארקנסו, והושבתה בפעם האחרונה ב-1956.
מפקדים

ג'ק וו. הרד (1941–1942)
סירנו ברט (1942 – פברואר 1943)
לונספורד א. אוליבר (פברואר 1943 – מאי 1945)
אנדרטת זיכרון לדיוויזיית השריון ה-5 בברטרינג', לוקסמבורג.
דיוויזיית השריון ה-14 (ארצות הברית)

| --- | --- |

תג הכתף של הדיוויזיה
 פרטים
 כינוי:  "ארמדיל"
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 שיוך:   צבא ארצות הברית
 סוג:  דיוויזיית שריון
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  15 בנובמבר 1942 – 16 בספטמבר 1945 (שנתיים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 נתוני היחידה
 ציוד עיקרי:  טנקים
 פיקוד
 מפקדים:  ראו בהמשך
דיוויזיית השריון ה-14 של צבא ארצות הברית (באנגלית: 14th Armored Division) הייתה דיוויזיית שריון אמריקאית אשר לחמה במלחמת העולם השנייה בחזית המערבית.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-15 בנובמבר 1942 במחנה צ'אפי בארקנסו ונחתה במרסיי, צרפת ב-29 באוקטובר 1944. הדיוויזיה נכנסה ללחימה בגבול הצרפתי-איטלקי כחלק מהארמייה השביעית, ובינואר 1945 לחמה נגד מבצע נורדווינד הגרמני. במרץ 1945 חצתה הדיוויזיה את הריין, ולאחר מכן השתתפה בפלישת בעלות הברית המערביות לגרמניה עד סוף המלחמה, ובכלל זה השתתפה בקרב נירנברג ובשחרור מחנות ריכוז בדרום גרמניה. במהלך הימים האחרונים של מלחמת העולם השנייה שחררה הדיוויזיה כ-200,000 שבויי מלחמה של בעלות הברית ממחנות הריכוז הגרמניים. בין המשוחררים היו כ-20,000 חיילים אמריקאים, מלחים ואנשי אוויר, כמו גם כ-40,000 חיילים מבריטניה ומחבר העמים הבריטי. הדיוויזיה הושבתה עם שובה לארצות הברית, ופורקה בווירג'יניה ב-15 באוקטובר 1945.
מפקדים

ורנון פריצ'רד (15 בנובמבר 1942–יולי 1944)
אלברט סמית (יולי 1944–16 בספטמבר 1945)
דיאנה מוקאנו

דיאנה יוליאנה מוקאנו (ברומנית: Diana Iuliana Mocanu, נולדה ב-19 ביולי ב-1984) היא שחיינית עבר רומניה. היא אלופה אולימפית ואלופת עולם.
ביוגרפיה

מוקאנו נולדה בבראילה.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה באיסטנבול, טורקיה בשנת 1999 זכתה מוקאנו במדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:00.02 דקות, במקום רביעי במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 29.55 שניות, במקום שישי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:15.08 דקות ובמקום חמישי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:11.63 דקות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2000 זכתה מוקאנו ב-4 מדליות, מהן 3 כסף ואחת ארד. מדליות כסף במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 28.85 שניות, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:01.54 דקות ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:11.62 דקות. מדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:10.05 דקות. בנוסף, היא סיימה במקום רביעי במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:46.45 דקות.
באולימפיאדת סידני (2000) זכתה מוקאנו בשתי מדליות זהב במשחה ל-100 מטר גב בשיא אולימפי חדש של 1:00.21 דקות, לפני מאי נקמורה מיפן (1:00.55 דקות) ונינה ז'יבנבסקאיה מספרד (1:00.89 דקות) ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:08.16 דקות, לפני רוקסנה מרסיננו מצרפת (2:10.25 דקות) ומיקי נקאו מיפן (2:11.05 דקות). בנוסף, היא סיימה במקום שמיני במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 59.43 שניות, במקום 34 במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:29.58 דקות ובמקום 12 במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:48.78 דקות.
באליפות העולם בשחיה שנערכה בפוקואוקה, יפן בשנת 2001 זכתה מוקאנו בשתי מדליות. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:09.94 דקות, לפני סטניסלאבה קומארובה מרוסיה (2:10.43 דקות) וג'והנה פארג מבריטניה (2:11.05 דקות) ומדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:00.68 דקות, אחרי נטלי קוגלין מארצות הברית (1:00.37 דקות) ולפני אניה בושולטה מגרמניה (1:01.42 דקות). בנוסף, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 28.86 שניות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2002 סיימה מוקאנו במקום חמישי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:11.99 דקות ובמקום שמיני במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 29.64 שניות.
דיתה פרח

| --- | --- |

דיתה פרח בזמן שירותה בפלמ"ח, 1943 לערך
 לידה:  6 בפברואר 1924 חיפה, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  22 בנובמבר 2017 (בגיל 93) בית השיטה, ישראל 
 מדינה:  פלשתינה (א"י), ישראל 
 
יהודית (דיתה) פרח (6 בפברואר 1924 - 22 בנובמבר 2017) הייתה לוחמת וטייסת בפלמ"ח, ולאחר הקמת המדינה פיתחה קריירה כרקדנית וכוריאוגרפית.
ייסדה את ארכיון התצלומים של הפלמ"ח, ופעלה רבות על מנת לשמר את ערכי הפלמ"ח.