stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היועץ הכספי לרמטכ"ל
סמל היועכ"ל

בסוף שנות ה-80 נבחר והושמש לראשונה סמל היחידה. הסמל מורכב מחרב צה"ל בצבע ברונזה, כשהיא שזורה במטבע כסף עתיק מתקופת "המרד הגדול" (שנת 70 לספירה, עת נכבשה ירושלים ונחרב בית המקדש השני על ידי הרומאים).
על המטבע מצוירים בצבעי זהב עלי תאנה, שהם אחד מסמלי הארץ, בתוספת המילים "חירות ציון" בכתב עברי קדום, המסמלות את שאיפת היהודים מאז ועד ימינו.
בשנת 2008, עם הקמת המערך הכלכלי של צה"ל על ידי תא"ל מהרן פרוזנפר, נבחר סמל המערך הכלכלי בצה"ל, אותו עונדים כלל הכלכלנים וקציני התקציבים בכל יחידות צה"ל.
פורשה 914

| --- | --- |

Porsche 914 דגם "914-6"
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פורשה ופולקסווגן ("VW Porsche")
 שנות ייצור:  1969-1975
 יחידות שיוצרו:  118,978
 הרכבה:  גרמניה גרמניה
 מודל קודם:  Porsche 912  (אנ')
 מודל אחריו:  פורשה 924
 חברת אם:  קבוצת פולקסווגן
 מרכב:  Rear mid-engine, rear-wheel-drive layout  (אנ')
 אורך:  3,985 מ"מ
 רוחב:  1,650 מ"מ
 גובה:  1,230 מ"מ
 משקל:  940-985 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,450 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 1,673 סמ"ק המפיק 80 כ"ס ב-4,900 סל"ד, יחס דחיסה 8.2:1  4 צילינדרים, 1,793 סמ"ק המפיק 85 כ"ס ב-5,200 סל"ד, יחס דחיסה 8.6:1  4 צילינדרים, 1,971 סמ"ק המפיק 101 כ"ס ב-5,000 סל"ד, יחס דחיסה 8.0:1  6 צילינדרים, 1,991 סמ"ק המפיק 112 כ"ס ב-5,800 סל"ד, יחס דחיסה 8.6:1
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות
 מהירות מרבית:  177 קמ"ש (מנוע 4 צילינדרים, 1,673 סמ"ק המפיק 80 כ"ס ב-4,900 סל"ד)  180 קמ"ש (מנוע 4 צילינדרים, 1,793 סמ"ק המפיק 85 כ"ס ב-5,200 סל"ד)  192 קמ"ש (מנוע 4 צילינדרים, 1,971 סמ"ק המפיק 101 כ"ס ב-5,000 סל"ד)  201 קמ"ש (מנוע 6 צילינדרים, 1,991 סמ"ק המפיק 112 כ"ס ב-5,800 סל"ד
פורשה 914 (בגרמנית: Porsche 914) היא מכונית ספורט בתצורת "Targa top" (אנ') (גג חצי פתוח), מתוצרת  יצרנית הרכב הגרמנית פולקסווגן בשותפות עם יצרנית מכוניות הספורט פורשה (כינוי 2 החברות: "VW Porsche") אשר יוצרה בין השנים 1969–1975.
סך הכול יוצרו 118,978 יחידות.
דגמים

"1.7 914/4" (יוצרו 65,531 יחידות).
"914/6" (יוצרו 3,351 יחידות).
"1.8 914" (יוצרו 32,688 יחידות).
"2.0 914" (יוצרו 17,408 יחידות).
"פורשה 914"

2 נוסעים
מנוע מרכזי - אחורי.
מנוע הנעה אחורית.
תאוצה בין 0 - 100 קמ"ש היא 13.3 שניות (דגם מנוע 4 צילינדרים, 1,673 סמ"ק המפיק 80 כ"ס ב-4,900 סל"ד).
תאוצה בין 0 - 100 קמ"ש היא 12.0 שניות (דגם מנוע 4 צילינדרים, 1,793 סמ"ק המפיק 85 כ"ס ב-5,200 סל"ד).
תאוצה בין 0 - 100 קמ"ש היא 10.5 שניות (דגם מנוע 4 צילינדרים, 1,971 סמ"ק המפיק 101 כ"ס ב-5,000 סל"ד).
תאוצה בין 0 - 100 קמ"ש היא 8.7 שניות (דגם מנוע 6 צילינדרים, 1,991 סמ"ק המפיק 112 כ"ס ב-5,800 סל"ד).
תמונות

"פורשה 914", שנת 1975
"פורשה 914"
"פורשה 914" דגם "914-8"
"פורשה 914", שנת 1973
"פורשה 914" דגם "914-8"
"פורשה 914"
"פורשה 914"
"פורשה 914" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
ראו גם

פורשה
פורשה 924
הערות שוליים

↑  פורשה 914 classicmotorsports.com/articles/porsche-914
↑  "פורשה 914" porsche.com/international/accessoriesandservice/classic/models/914
↑  פורשה 914/6 motortrend.com/news/c12-0601-1970-porsche-914
↑  "פורשה 914" - היסטוריה auto.howstuffworks.com/porsche-914-history
↑  "פורשה 914" - היסטוריה motori.it/curiosita/842/vw-porsche-914-i-suoi-primi-40-anni (באיטלקית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007532133805171  GND: 4219382-5  LCCN: sh89005307
רוזן וסקס

| --- | --- |

 איוש נוכחי:  הנסיך אדוארד
 תאריך כניסה לתפקיד:  1999
 תחום שיפוט:  הממלכה המאוחדת
 ייסוד המשרה:  1020
 איוש ראשון:  הרוזן גודווין
 
רוזן וסקס הוא תואר אצולה שניתן בבריטניה כיום. התואר ניתן לראשונה באנגליה בתקופה שקדמה לכיבוש הנורמני, ובשנית ניתן בשנת 1999 לנסיך אדוארד, בנה הצעיר של המלכה אליזבת השנייה.
יצירת התואר הראשונה

רוזנות וסקס (The Earldom of Wessex) נוצרה לראשונה על ידי מלך אנגליה קאנוט הגדול. קאנוט העניק את התואר רוזן וסקס לגודוון. קודם להענקה תואר זה אדמות רוזנות וסקס היו חלק מאדמות הכתר. גודווין העביר את הרוזנות לבנו, לימים המלך הרולד השני, אשר נהרג במהלך קרב הייסטינגס בשנת 1066. עם מותו של הרולד נעצר סדר ההורשה של רוזנות וסקס.
יצירת התואר השנייה (התואר הנוכחי)

בשנת 1999 החליטה המלכה אליזבת השנייה להעניק את התואר לבנה הצעיר, הנסיך אדוארד, לרגל נישואיו לסופי רייס-ג'ונס. הייתה זו חריגה מהנוהג המקובל בממלכה המאוחדת, לפיו מקבלים בניו של המונרך תואר דוכס לרגל נישואיהם, ובית המלוכה הודיע כי לאחר מות אביו, הנסיך פיליפ, יקבל אדוארד את התואר דוכס אדינבורו. עם זאת, התואר עבר לבנו הבכור של פיליפ, צ'ארלס. לאחר ההתמזגות עם הכתר, ולכבוד יום הולדתו ה-59 של הנסיך אדוארד, המלך צ'ארלס השלישי העניק לו את התואר "דוכס אדינבורו". התואר הוענק לו לתקופת חייו בלבד, לכן בנו לא יירש אותו. בעת קבלת התואר החדש, תואר רוזן וסקס הועבר לשימושו של בנו, ג'יימס, רוזן וסקס (שנולד בשנת 2007), והוא יירש אותו באופן רשמי עם מות הנסיך אדוארד.
אזכורים תרבותיים

בסרט הקולנוע "שייקספיר מאוהב" משנת 1998 מגלם קולין פירת' את דמותו של רוזן וסקס - דמות הנבל בסרט. דמות זו לא התקיימה במציאות בתקופת חייו של ויליאם שייקספיר.
מערכת אלקטרונית לאישור נסיעה (ארצות הברית)

| --- | --- |

 סוג:  אתר אינטרנט 
 אתר רשמי
 
מערכת אלקטרונית לאישור נסיעה (באנגלית: Electronic System for Travel Authorization, ובראשי תיבות: ESTA) היא מערכת אוטומטית הקובעת את זכאות המבקרים להיכנס לארצות הברית במסגרת התוכנית לפטור מוויזה (אנ') בה חברות 42 מדינות. המערכת מאשרת כניסה רק לנמל תעופה, גבול או נמל בארצות הברית, אך אישור הכניסה הסופי לארצות הברית ניתן על ידי קצין סוכנות המכס והגנת הגבולות של ארצות הברית (CBP) עם ההגעה.
ניתן להגיש בקשות במערכת ESTA בכל עת, אך מטיילים מתבקשים להגיש בקשה לפחות 72 שעות לפני הנסיעה. ל-ESTA יש עמלת בקשה של 4 דולר, וכאשר הבקשה מאושרת, נגבה עמלה נוספת של 17 דולר, בסך כולל של 21 דולר. האישור נשאר בתוקף למשך שנתיים, או עד לפקיעת תוקף הדרכון.
האישור ממערכת ESTA נחוץ גם לנסיעות לטריטוריות של ארצות הברית בפוארטו ריקו, איי הבתולה של ארצות הברית, גואם ואיי מריאנה הצפוניים, אך לחלק מהטריטוריות הללו לא נדרש אישור מהמערכת עבור מדינות מסוימות. נסיעה לסמואה האמריקנית דורשת אישור אלקטרוני אחר.
היסטוריה

נוסעים יכלו להגיש בקשה למערכת ESTA מאוגוסט 2008, והאישור הפך לחובה לנסיעה באוויר או בים החל מ-12 בינואר 2009. מאז 20 בינואר 2010, חברות תעופה עשויות להיקנס אם הן לא ידרשו אישור ESTA מנוסעים.
בתחילה, ESTA הייתה זמינה בחינם. ב-8 בספטמבר 2010, הוחל לגבות עמלה של 4 דולר לכיסוי עלויות הניהול, ואם הבקשה אושרה, עמלה נוספת של 10 דולר, בסך 14 דולר עבור כל אישור ESTA. ב-26 במאי 2022, העמלה השנייה הוגדלה ל-17 דולר, בסך כולל של 21 דולר עבור כל אישור ESTA. האיחוד האירופי מתח ביקורת על העמלה, אך מאוחר יותר תכנן לדרוש גם הוא אישור כניסה אלקטרוני בשם ETIAS תמורת עמלה של 7 אירו.
אישור ESTA נדרש גם לכניסה ביבשה החל מ-1 באוקטובר 2022.
ב-6 ביולי 2023, התוקף של בקשות ESTA חדשות של אזרחי ברוניי הוגבל לשנה אחת. ב-1 באוגוסט 2023, התוקף של בקשות ESTA חדשות מאזרחי הונגריה הוגבל לשנה אחת ולשימוש יחיד. במהלך ספטמבר 2023, הממשל בארצות הברית הכריזו על כך שישראל נכנסת אל תוכנית ה-ESTA בזמן הקרוב . ב-19 באוקטובר 2023, ישראל נכנסה אל תוכנית ה-ESTA .
זכאות

החל משנת 2024, אזרחים של 42 מדינות רשאים לנסוע לארצות הברית במסגרת התוכנית לפטור מוויזה:
אנדורה אנדורה
אוסטרליה אוסטרליה
אוסטריה אוסטריה
בלגיה בלגיה
ברוניי ברוניי
צ'ילה צ'ילה
קרואטיה קרואטיה
צ'כיה צ'כיה
דנמרק דנמרק
אסטוניה אסטוניה
פינלנד פינלנד
צרפת צרפת
גרמניה גרמניה
יוון יוון
הונגריה הונגריה
איסלנד איסלנד
ישראל ישראל
אירלנד אירלנד
איטליה איטליה
יפן יפן
לטביה לטביה
ליכטנשטיין ליכטנשטיין
ליטא ליטא
לוקסמבורג לוקסמבורג
מלטה מלטה
מונקו מונקו
הולנד הולנד
ניו זילנד ניו זילנד
נורווגיה נורווגיה
פולין פולין
פורטוגל פורטוגל
סן מרינו סן מרינו
סינגפור סינגפור
סלובקיה סלובקיה
סלובניה סלובניה
דרום קוריאה דרום קוריאה
ספרד ספרד
שווייץ שווייץ
שוודיה שוודיה
טיוואן טיוואן
הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
קטר (מדינה) קטר
מבקרים שקיבלו את האישור יכולים לשהות בארצות הברית למשך 90 יום, הכוללים גם את זמן השהות בקנדה, מקסיקו, ברמודה או באיים הקריביים אם ההגעה הייתה דרך ארצות הברית.
בשל תוכנית שיפור ויתור הוויזה והחוק למניעת נסיעות טרור משנת 2015 (אנ'), אלה שהיו באיראן, עיראק, לוב, קוריאה הצפונית, סומליה, סודאן, סוריה או תימן ב-1 במרץ 2011 או אחריו, או בקובה בתאריך זה או אחריו, או שהם בעלי אזרחות כפולה של קובה, איראן, עיראק, צפון קוריאה, סודאן או סוריה, אינם זכאים לקבל את האישור. עם זאת, דיפלומטים, אנשי צבא, עיתונאים, עובדים הומניטריים או אנשי עסקים, ייתכן שהשר לביטחון המולדת יאשר את הפטור מויזה. בכל מקרה, אלה שאינם זכאים לקבל את הפטור מוויזה, עדיין יכולים להגיש בקשה לויזה רגילה משגרירות או קונסוליה של ארצות הברית.
יישום

בדצמבר 2018 נקבע כי אישורי ESTA לא יהיו זמינים באופן מיידי, ויש להגיש בקשת אישור מקוונת לפחות שלושה ימים (72 שעות) לפני הנסיעה לארצות הברית.
כל אישור נסיעה במסגרת ESTA נמצא בתוקף עד שנתיים. עם זאת, יש לקבל אישור ESTA חדש עם קבלת דרכון חדש, או ביצוע שינוי שם, מין או מדינת לאום, או אם תשובה כלשהי לשאלון הזכאות ל-ESTA משתנה.
כל כניסה במסגרת התוכנית לפטור מויזה תקפה רק לשהייה מקסימלית של 90 יום בארצות הברית ובמדינות הסובבות אותה. לא ניתן להאריך את תקופת השהייה במסגרת התוכנית. אם יש צורך בשהייה ארוכה יותר, נדרשת ויזה.
יישום > מידע הכרחי

על המבקש אישור במערכת לספק את המידע הבא:
שם מלא ומין
שמות או כינויים אחרים, אם יש
תאריך ועיר לידה (לפי הרשום בדרכון)
ארץ אזרחות ודרכון
לאום אחר כולל היסטורי, אם קיים
מספר דרכון ותאריך תפוגה
כתובת
שמות ההורים, אם ידועים
שם המעסיק וכתובתו, אם יש
איש קשר לשעת חירום, שם, טלפון וכתובת
פרטי נקודת הקשר בארצות הברית (אדם, עסק או מלון שבכוונתו לבקר)
האם המבקש חבר ב-Global Entry (אנ')
כמו כן, על המועמדים לציין אם אחד מהדברים הבאים חל עליהם באמצעות תשובות כן/לא. הבקשות יידחו אם המבקש:
יש הפרעה פיזית או נפשית המהווה איום על אחרים, או משתמש בסמים, או חולה באחת ממחלות מידבקות מסוימות כגון כולרה, דיפתריה, שחפת, מגפה, קדחת צהובה, אבולה או מחלות נשימה חריפות קשות
אי פעם נעצר או הורשע בגין פשע שגרם לנזק חמור לרכוש, או פגיעה חמורה באדם אחר או ברשות ממשלתית
האם אי פעם הפר חוק כלשהו הקשור להחזקה, שימוש או הפצה של סמים לא חוקיים
מתכנן לעסוק או עסק אי פעם בפעילויות טרור, ריגול, חבלה או רצח עם
ביצע הונאה או הציג מצג שווא את עצמו או אחרים כדי להשיג, או לסייע לאחרים להשיג, אשרה או כניסה לארצות הברית
מתכוון לחפש עבודה בארצות הברית או הועסק בעבר בארצות הברית ללא אישור מראש מממשלת ארצות הברית
נדחתה בקשת ויזה לארצות הברית, או שסורבה כניסה לארצות הברית בנמל כניסה בארצות הברית
שהה בעבר בארצות הברית יותר מהתקופה המותרת
נסע לאיראן, עיראק, לוב, צפון קוריאה, סומליה, סודאם, סוריה או תימן ב-1 במרץ 2011 או אחריו, או לקובה מ-12 בינואר 2021
יישום > אתרי הונאה

יש אתרים המציעים להגיש בקשות ESTA תמורת תשלום, פי כמה מהעמלה הנדרשת שגובה ממשלת ארצות הברית. אתרי הונאה כאלו מנסים להיראות לגיטימיים על ידי שימוש בכתובות אינטרנט שנשמעות רשמיות ופרסום לוגואים הדומים לסמל ממשלת ארצות הברית. הם עשויים להכיל כתב קטן בתחתית העמוד שאומר שהם אינם קשורים לממשלת ארצות הברית.
גם אם נעשה שימוש באחד מאתרי ההונאה, הנוסעים עצמם עדיין צריכים למלא טופס דומה. הועלו חששות כי אתרי צד שלישי עשויים לשמש לגנבת זהות, הונאת כרטיסי אשראי או הפצה של תוכנות זדוניות.
ראו גם

ויזה לארצות הברית
הערות שוליים

↑  "Implementing Recommendations of the 9/11 Commission Act of 2007". United States Congress.
1 2 3 4 5 6 7 8  Official ESTA Application Website, U.S. Customs and Border Protection, esta.cbp.dhs.gov
↑  Immigration Office, legal-affairs (באנגלית)
↑  "Electronic System for Travel Authorization Compliance Now Required |ETB News Australia". Etravelblackboard.com. נבדק ב-2014-05-20.
↑  CBP Expands ESTA Requirements for Visa Waiver Program Travelers | U.S. Customs and Border Protection, cbp.gov, ‏7 באפריל 2022 (באנגלית)
↑  "Visa Waiver Program". U.S. Department of State. נבדק ב-2023-07-14.
↑  Visa Waiver Program | U.S. Customs and Border Protection, cbp.gov, ‏28 ביולי 2023 (באנגלית)
↑  United States Begins Implementation of Changes to the Visa Waiver Program, U.S. Department of Homeland Security, January 21, 2016.
↑  "CBP Reminds Travelers to Allow 72 Hours for ESTA | U.S. Customs and Border Protection". www.cbp.gov.
↑  "Frequently Asked Questions about the Visa Waiver Program (VWP) and the Electronic System for Travel Authorization (ESTA) | U.S. Customs and Border Protection". www.cbp.gov.
1 2  "Fraud Strikes U.S. Travel Authorization Agency". McAfee Labs. אורכב מ-המקור ב-29 באוגוסט 2015. נבדק ב-4 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Beware of ESTA Scams". US Embassy in London. 25 במרץ 2009. אורכב מ-המקור ב-20 ביולי 2011. נבדק ב-12 בנובמבר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
האתר הרשמי של ESTA
מסוף ESTA בנמל התעופה של בריסל
מבצע דרגון

במלחמת העולם השנייה, מבצע דרגון (Operation Dragoon) היה מבצע בו פלשו בעלות הברית לדרום צרפת ב־15 באוגוסט 1944, כחלק מהמערכה בחזית המערבית. הפלישה התרחשה בין טולון ובין קאן.
התכנון

הקווים הכלליים למבצע הותוו במהלך ועידת טהראן על ידי "שלושת הגדולים" סטלין רוזוולט וצ'רצ'יל.
במהלך התכנון המבצע כונה אנוויל (באנגלית: סדן) ונועד למשוך כוחות גרמנים מהמבצע העיקרי - האמר (באנגלית: פטיש), שהיה הכינוי שניתן לפלישה לנורמנדי. מאוחר יותר שמות שני המבצעים שונו, אנוויל לדרגון והאמר לאוברלורד. על פי התכנון המקורי, הנחיתה הייתה אמורה להתבצע במקביל לנחיתה בנורמנדי באמצעות כח שיתפצל מהארמייה החמישית שנלחם באיטליה תחת פיקודו של הגנרל הרולד אלכסנדר הבריטי, שיתפנה לאחר שיכבוש את רומא. מכיוון שההתנגדות הגרמנית באיטליה הייתה חזקה מהצפוי, התעקש צ'רצ'יל לדחות את המבצע עד להשלמת כיבוש רומא. רומא נכבשה לבסוף במסגרת קרב אנציו ב־4 ביוני 1944, יומיים לפני הנחיתה בנורמנדי, והוחמצה ההזדמנות לנחיתה סימולטנית בדרום ובצפון צרפת. בעקבות זאת דרש צ'רצ'יל לבטלו ולהמשיך בהתקדמות צפונה, מכיוון שעצם השהייה בצפון איטליה הייתה מושכת כוחות גרמניים להגנה מפני דרגון אפשרי, ומאידך, הארמייה החמישית תוכל לפרוץ דרך טריאסטה ו"פרצת לובליאנה" ולאיים על וינה ואף על גרמניה. בנקודה זאת נחלקו הדעות בינו לבין רוזוולט שדרש להצמד למתווה טהראן. לאחר ניסיונות כושלים לשכנע את רוזוולט, נכנע צ'רצ'יל והמבצע יצא לדרך.
סדר הכוחות > בעלות הברית

כוחות בעלות הברית שהוקצו למבצע כללו את קבוצת הארמיות השישית בפיקודו של ג'ייקוב דיוורס, אשר כללה את הכוחות הבאים:
הארמייה השביעית האמריקנית - בפיקודו של אלכסנדר פאץ'.
הקורפוס ה-6 - בפיקודו של לוסיאן טראסקוט.
הדיוויזיה ה-3.
הדיוויזיה ה-36.
הדיוויזיה ה-45.
חטיבת הצנחנים הבריטית ה-2.
הארמייה הראשונה הצרפתית - בפיקודו של ז'אן דה לאטר דה טסיני.
הקורפוס הצרפתי ה-2 - בפיקודו של אדגאר דה לרמינא.
הדיוויזיה ה-1.
הדיוויזיה המשוריינת ה-1.
הדיוויזיה האלג'יראית ה-3.
הדיוויזיה הקולוניאלית ה-9.
המבצע כלל 880 כלי שיט של בעלות הברית, כולל תשע נושאות ליווי, שש ספינות קרב, 21 סיירות ויותר מ-100 משחתות, סך הכל 34 אוניות צרפתיות ו-1,370 ספינות נחיתה, וכ-5,000 מטוסים. סגן אדמירל הנרי קנט יואיט (Henry Kent Hewitt), מפקד הצי השמיני של ארצות הברית, פיקד על כל הפעולות הימיות. לשם כך הוקם כוח משימה מיוחד (Western Naval Task Force). עבור המבצעים האוויריים לתמיכה בנחיתות היה אחראי מייג'ור גנרל ג'ון ק. קנון (John K. Cannon), מפקד חיל האוויר ה-12 של ארצות הברית, כאשר המשימה העיקרית הייתה של פיקוד האוויר הטקטי ה-12 בפיקודו של גורדון פ. סאוויל (Gordon P. Saville).
סדר הכוחות > גרמניה הנאצית

הכוחות הגרמניים שהיו בגזרה פעלו תחת פיקוד קבוצת ארמיות G בפיקודו של יוהנס בלסקוביץ, אשר כללה את היחידות הבאות:
הארמייה ה-19 - בפיקודו של פרידריך ויזה.
קורפוס השדה של הלופטוואפה ה-4.
הדיוויזיה ה-716
הדיוויזיה ה-198
הדיוויזיה ה-189
הקורפוס ה-85 - בפיקודו של בפטיסט קנייס.
הדיוויזיה ה-338
הדיוויזיה ה-244
הקורפוס ה-62 - בפיקודו של פרדיננד נוילינג.
הדיוויזיה ה-242
הדיוויזיה ה-148
הקורפוס ה-64 - בפיקודו של קרל זקס (Karl Sachs).
דיוויזיית המילואים ה-159
עתודת הארמייה.
דיוויזיית הפאנצר ה-11
דיוויזיית המילואים ה-157
דיוויזיית המילואים ה-158 (אשר הפכה לדיוויזיה ה-16)
הנחיתה

הכוחות נחתו ב־15 באוגוסט ונתקלו בהתנגדות מועטה בלבד, מה שאפשר להם לפרוץ צפונה במהירות. במקביל כוח המשימה המוטס ה־1, בפיקוד מייג'ור גנרל רוברט פרדריק, אשר כלל את רגימנט החי"ר המוצנח ה־509, וצוות הקרב החטיבתי המוצנח ה־517, חטיבת הצנחנים העצמאית הבריטית ה־2, גדוד הרגלים מוטסי הדאונים ה־550 וגדוד הצנחנים ה־551 בקרבת ניס וסן טרופה. הצניחה, כמו גם הנחתת הדאונים, עברה בהצלחה וכוחותיו של פרדריק נתקלו בתחילה בהתנגדות קלה בלבד. לאחר שני ימי לחימה שבו כוחותיו של פרדריק כאלפיים גרמנים וחברו לכוחות שנחתו מן הים.
הצלחת המבצע

פרובנס שוחררה שבועיים בלבד לאחר תחילת מבצע הנחיתה ב-15 באוגוסט. ב-17 באוגוסט, הפיקוד העליון של הוורמאכט, ה־OKW, נתן לקבוצת ארמיות G את ההוראה לפנות את דרום צרפת, לאחר שהכוחות בצפון צרפת יכלו לנסות לסגת מעבר לנהר הסן רק עם הכי פחות נפגעים אפשריים לאחר היווצרות כיס פאלז.
הנמלים הגדולים בחופי האוקיינוס האטלנטי והים התיכון היו שמורים היטב והוצבו בהם כוחות רבים. עם זאת, כוחות צרפת הצליחו לשחרר את טולון ב-23 באוגוסט ואת מרסיי ב-29 באוגוסט ללא נזק גדול. בטולון, רגימנט הקלעים הסנגלים ה-6 בפיקודו של קולונל ראול סלאן (Raoul Salan) נלחם בקו הקדמי.
יחידות מקדימות של הקורפוס האמריקאי ה-6 הגיע לגרנובל ב-23 באוגוסט - 83 ימים לפני המועד. בסוף אוגוסט פרץ קרב גדול ליד מונטלימאר בעמק הרון לאחר שכוחות של בעלות הברית חסמו את הנסיגה הגרמנית דרך עמק הרון. הארמייה הגרמנית ה-19 פרצה דרך תוך שהיא סופגת אבדות כבדות. ב-1 בספטמבר, לאחר קרבות רחוב עזים בין הרזיסטנס לכוחות הגרמנים, גם ניס שוחררה, יומיים לאחר מכן יחידות צרפתיות נכנסו לליון. הנסיגה המהירה של הארמייה ה-19, שעוכבה זמנית על ידי כוחות של דיוויזיית הפאנצר ה-11, הפכה את הקרב למעין מרוץ לכיוון צפון דרך עמק הרון.
ב־11 בספטמבר, פחות מחודש לאחר הנחיתה בדרום, מערבית לעיר דיז'ון נפגשו אנשי הדיוויזיה הצרפתית ה-1 מהארמייה הצרפתית הראשונה ממבצע דרגון עם כוחות דיוויזיית השריון ה-6 הארמייה האמריקאית השלישית ממבצע אוברלורד (הנחיתה בנורמנדי). במקביל, האגף הימני של הארמייה האמריקנית השביעית הגיע לשערי בורגונדיה במובליאר (Montbéliard).
יש הטוענים שאת השם דרגון בחר וינסטון צ'רצ'יל שהתנגד למבצע (Dragoon באנגלית גם התנגדות).
הערות שוליים

↑  ג'ון גאלבין, "היורדים לקרב", הוצאת מערכות, 1972, עמודים 192-198.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007534343905171  BnF: cb11954126t (data)  GND: 4263659-0  LCCN: sh88001751  NARA: 10648032  NKC: ph615996
עמנואל גיום-ריי

| --- | --- |
עמנואל גיום-ריי, 1884
עמנואל גיום-ריי, 1884
 לידה:  28 במאי 1837 שומון, הוט-מארן, צרפת 
 פטירה:  4 באפריל 1916 (בגיל 78) שארטר, אר ולואר, צרפת 
 פרסים והוקרה:  אביר בלגיון הכבוד (13 באוגוסט 1866) 
 תרומות עיקריות
 חקר המצודות הצלבניות בארץ ישראל ובסוריה
 
שחזור קראק דה שבלייה, איור בספרו של גיום-ריי, 1871
אלבן עמנואל גיום-ריי (בצרפתית: Alban Emmanuel Guillaume-Rey; ‏28 במאי 1837, שומון, צרפת – 4 באפריל 1916, שארטר, צרפת) היה ארכאולוג, טופוגרף ומזרחן צרפתי, שנודע במחקריו בנושאי המדינות הצלבניות והמבצרים הצלבניים במזרח התיכון.
קורות חייו ופועלו

גיום-ריי היה מחלוצי המחקר בתחום האדריכלות הצבאית הצלבנית. בין השנים 1857 ו-1864 ערך שלושה סיורים מקיפים בסוריה ובארץ ישראל, שבמהלכם ביקר במבצרים הצלבניים העיקריים, למעט אלה שבעבר הירדן. מחקרו הראשון, שפורסם ב-1869, עסק בגנאלוגיה של הצלבנים, ומחקרו השני, שראה אור בשנת 1871, נקרא "מחקרים באתרי האדריכלות הצבאית של הצלבנים בסוריה ובקפריסין". בחיבורו זה מתוארים לראשונה בפירוט כל המבצרים הצלבניים החשובים, ובהם מבנים מורכבים כמו מבצר מרגט וקראק דה שבלייה. ב-1883 פרסם את ספרו "מושבות הפרנקים בסוריה במאות ה-12 וה-13".
התמקדותו של גיום-ריי ביֵשות הצלבנית באה על רקע התפתחות העניין בארכאולוגיה הצבאית הימי-ביניימית בצרפת, שעם מוביליה נמנה האדריכל וההיסטוריון אז'ן עמנואל ויולה-לה-דוק. עניין זה גבר בהקשר הפוליטי והאידאולוגי של החדירה הצרפתית ללבנט.
פרטי חייו של גיום-ריי אינם ידועים במלואם. לא ידוע היכן רכש את השכלתו. ככל הנראה היה בעל אמצעים שעתותיו בידו. יש מקום להניח שמסעות החקר שלו בלבנט נעשו בתמיכה ממשלתית. ב-1865 הוענק לו מטעם הוותיקן עיטור מסדר גרגוריוס הגדול (אנ'), וב-1866 הועלה לדרגת אביר בלגיון הכבוד הצרפתי. במלחמת צרפת-פרוסיה (1870–1871) שירת כקצין. למרות תרומותיו למחקר לא זכה לתפקיד בממסד האקדמי. עם זאת היה פעיל במספר אגודות מדעיות, בהן החברה לחקר עתיקות צרפת (Société des antiquaires de France), האגודה הארכאולוגית של מחוז אר ולואר (Société archéologique d'Eure-et-Loir) והחברה הגאוגרפית הצרפתית, וכמו כן פרסם מאמרים לרוב. פעילותו המדעית והספרותית נפסקה בסביבות 1900. גיום-ריי סבל מחירשות, פרש מכל פעילות ציבורית ומת ב-1916 בבדידות ובאלמוניות. חפצי העתיקות שאסף נמסרו למוזיאון הלובר ולמוזיאון לאמנות של שארטר.
בהערכת פועלו המדעי ראוי להביא בחשבון שבבואו לזהות, לתאר, לצייר ולתעד את המבנים השונים עמדו לנגד עיניו בעיקר תיאורים של כרוניקאים ושל עולי רגל. תמונת השחזור של מצודת קראק דה שבלייה, שמרבים להעתיקהּ, פורסמה לראשונה על ידיו ב-1871. מחקריו, על אף כמה ממגבלותיהם שהתבררו במחקרים חדישים, היוו תשתית לחוקרי הארכאולוגיה הצלבנית שבאו אחריו.
לקריאה נוספת

נתן שור, "החוקר גיום ריי", ספר הנוסעים לארץ ישראל במאה הי"ט, ירושלים: כתר הוצאה לאור, 1988, עמ' 291
Hugh Kennedy, Crusader Castles, Cambridge University Press, 1994, pp. 1-3    ISBN 0-521-42068-7
C. E. Curinier, "Rey (Alban-Emmanuel-Guillaume)", Dictionnaire national des contemporains, Paris: Office général d'édition, 1889-1906
הערות שוליים

1 2  שחזור מצודת קראק דה שבלייה
↑  השם שקבע לעצמו הורכב משמה של משפחת אביו (Guillaume) ומשם משפחת אימו (Rey)
↑  גיום-ריי חתם על חיבוריו בצורות שונות, בהן Guillaume Rey, E. G. Ray, E. Rey ולפרקים גם Baron E. Rey
↑  את מסעו הראשון תיאר בספרו "מסע לחורן ולחופי ים המלח" (Voyage dans le Haouran et aux bords de la Mer Morte exécuté pendant les années 1857 et 1858, Paris: A. Bertrand, 1861)
↑  Etudes sur les monuments de l'architecture militaire des Croisés en Syrie et dans l'ile de Chypre, Paris: Impr. nationale, 1871
↑  Les Colonies franques de Syrie aux douzieme et treizieme siecles ,Paris: Alph. Picard éditeur, 1883; reprint [Paris]: Hachette Livre, 2017
↑  Ronnie Ellenblum, Crusader Castles and Modern Histories, ch 4: "Colonial and anti-colonial interpretations", Cambridge University Press, 2007, pp. 43–72
↑  Hugh Kennedy, Crusader Castles, Cambridge University Press, 1994, p. 3
↑  המחוז שבו נמצאו אחוזותיו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007280955405171  BNE: XX1567855  BnF: cb10654660q (data)  GND: 143126431  ISNI: 0000 0000 8345 1050  LCCN: n86080750  Léonore: 176530  NLG: 158102  NTA: 168160471  RKD: 408819  SUDOC: 072232943  VcBA: 495/192072  VIAF: 88053919   WorldCat (עם VIAF): 88053919
שיעור פרטי

שיעור פרטי הוא שיטת הוראה שבה המורה מלמד תלמיד יחיד, ולעיתים קבוצה קטנה מאוד של תלמידים, כך שביכולתו להעניק תשומת לב רבה לתלמיד ולצרכיו. מטבעה זו שיטת הוראה יקרה יחסית לשיעור שבו המורה מלמד באותה עת תלמידים רבים.
שיעור פרטי ניתן בדרך כלל מחוץ למערכת החינוך, ונרכש באופן פרטי על ידי התלמיד. קבלת שיעור פרטי נובעת מסיבות אחדות:
התלמיד מתקשה בלימודיו במערכת החינוך, ונזקק לסיוע נוסף כדי להמשיך וללמוד בה ברמה נאותה.
התלמיד מעוניין לרכוש ידע בתחום שאינו נלמד במערכת החינוך.
שיעור העשרה בנושא שנלמד בבית הספר (ברוב המקרים מדובר בשיעורי אנגלית).
בנושאים מסוימים, שיעור פרטי הוא שיטת ההוראה הנפוצה. שיעורי נגינה, למשל, ניתנים פעמים רבות כשיעור פרטי, שבו המורה משגיח באופן רצוף על אופן נגינתו של התלמיד.
על מנת לסייע לתלמידים עם לקות למידה או הפרעות קשב וריכוז או לתלמידים אשר אינם יכולים ללמוד בקבוצות גדולות וזקוקים לתשומת לב מיוחדת.
שיעורים פרטיים ניתנים בדרך כלל לא כעיסוק יחיד, אלא על ידי סטודנטים או תלמידים, המלמדים תלמידי כיתות נמוכות יותר, או על ידי מורים, שעיסוק זה משמש להם כמקור הכנסה נוסף.
כדי למנוע ניגוד עניינים קובע התקשי"ר: "עובד הוראה אינו רשאי לתת שיעורים פרטיים בשכר לתלמידים הלומדים בבית הספר בו הוא מלמד. ביישוב שבו קיים בית ספר אחד בלבד, רשאי המורה לתת שיעורים פרטיים בשכר לתלמידים הלומדים באותו בית ספר באישור המפקח. עובד הוראה רשאי להורות בשכר קבוצות מאורגנות מטעם בית הספר באישור המפקח."
בעידן האינטרנט הוקמו אתרים רבים להוראה מקוונת המאפשרים ביצוע "שיעור פרטי אונליין". כך התלמיד יכול לקחת חלק בשיעור פרטי בביתו ללא צורך בנסיעות.
מלבד שיעורים פרטיים, ישנם גם שיעורים פרטניים הניתנים מטעם בית הספר ובהם מורה המקצוע יושב עם תלמיד או קבוצת תלמידים ומשלים להם חוסר ידע בתחום מסוים.
ראו גם

מורה פרטי
שיעורי בית
הערות שוליים

↑  זכויותיך תשע"א - שיעורים פרטיים, באתר הסתדרות המורים בישראל
לשם ייחוד

ביהדות, לשם ייחוד היא תפילה קצרה שיש נוהגים לאומרה לפני קיום מצוות ומטרתה לגרום לכוונת התפילה - לשם מה נאמרת התפילה. כיוון שבכל עשיית מצווה יש לכוון, הרי שאמירת התפילה לפניה מבטאת את הכוונה בנוסח ברור.
תפילה זו כוללת - מלבד הכוונה לקיום המצווה - גם מוטיבים קבליים הקשורים לקיום המצוות. מקורה של התפילה בחכמי הקבלה. לאמירת התפילה קמה התנגדות רבה, בעיקר בקרב המתנגדים לחסידות, ופולמוסים רבים התעוררו סביבה.
נוסח התפילה

נוסח "לשם ייחוד" כולל מוטיבים קבליים רבים: ייחוד אלוהים עם שכינתו, צירופי שמות קדושים ועוד.
הנוסח הבסיסי של התפילה הוא:
לשם ייחוד קודשא בריך הוא (הקדוש ברוך הוא) ושכינתיה (ושכינתו) בדחילו ורחימו (ביראה ובאהבה), לייחד שם י"ה בו"ה בייחודא שלים (בייחוד שלם) בשם כל ישראל.
על נוסח זה מוסיפים אמירות מתאימות לכל מצווה שאותה באים לקיים. כך למשל, בעת הנחת תפילין מוסיפים את כוונתה לתפילין של יד ולתפילין של ראש: ”הנני מכוון בהנחת תפילין לקיים מצוות בוראי, שציוונו להניח תפילין, ככתוב בתורתו 'וקשרתם לאות על ידך והיו לטוטפות בין עיניך' וכו'”.
לעיתים מתחילה התפילה במילים אחרות, ונוסח "לשם ייחוד" בא בסופה. דוגמה לכך היא התפילה שמקדימה את תפילת ברוך שאמר: ”הריני מזמן את פי להודות ולהלל ולשבח את בוראי; לשם ייחוד קודשא בריך הוא ושכינתיה, על ידי ההוא טמיר ונעלם (על ידי אותו נסתר ונעלם), בשם כל ישראל”.