stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טוני ברקסטון
קורות חיים > ראשית חייה

ברקסטון נולדה במרילנד שבארצות הברית כבת בכורה לשישה אחים – חמש בנות ובן אחד. אביה היה כומר, ובביתה היה נהוג חינוך נוצרי אדוק. ברקסטון התנסתה לראשונה בחייה בשירה כשהייתה אחת מזמרות מקהלת הכנסייה בה אביה היה כומר. היא החלה בלימודי הוראה באוניברסיטת בואי במרילנד, אך החליטה לנשור מהם בטרם עת, בשאיפה אחר קריירה מוזיקלית בשל המלצותיהם של יודעי דבר בתעשיית המוזיקה.
קורות חיים > 1989–1995: The Braxtones

ברקסטון וארבע אחיותיה: טרייסי, טרינה, טוואנדה ותמר החלו להופיע בשם "The Braxtones" בשנות השמונים המאוחרות, ואף חתמו על חוזה בחברת התקליטים "Arista" ב-1989. השיר הראשון שלהן, "Good Life", יצא ב-1990 ולא זכה להצלחה רבה, אך הצליח למשוך את תשומת לבם של מספר מפיקים מוזיקליים גדולים בארצות הברית.
בזמן שמכירותיהן של "The Braxtones" לא צלחו, אנטוניו רייד וקנת אדמונדס, שני מפיקים מוזיקליים אמריקנים שעבדו עם זמרים כמו מדונה ומריה קארי, קראו לברקסטון להקליט פיילוט לסינגל "Love Shoulda Brought You Home", שיר שכתבו בשביל אניטה בקר לסרט בומרנג. בקר הרתה באותו זמן ולא הקליטה אותו, אך המליצה על ברקסטון כבעלת פוטנציאל. ברקסטון התגלתה כבעלת כישרון, הקליטה שיר נוסף לפסקול הסרט, חתמה חוזה אצל רייד ואדמונדס, ומיד החלה להקליט את אלבום הבכורה שלה.
קורות חיים > 1996–1999: Toni Braxton

ב-29 ביוני 1993, חברת התקליטים "LaFace" הוציאה את אלבום הבכורה של ברקסטון, "Toni Braxton", לאור. עם צאת האלבום, הוא זינק ישר אל המקום הראשון ברשימת 200 האלבומים הנמכרים ביותר בארצות הברית של מגזין בילבורד. כמו כן, רבים גם הסינגלים מהאלבום שיצאו ב-1994 והגיעו למקומות הראשונים במצעדים השונים.
אלבום הבכורה של ברקסטון זיכה אותה גם בשלושה פרסי גראמי, פרס אחד על "האמן החדש הטוב ביותר", ושניים על "זמרת ה-R&B הטובה ביותר", וזכתה בשני פרסי "American Music Award", ב-1994 וב-1995. ההתאחדות האמריקאית של יצרני התקליטים העניקה לאלבום זה שמונה תוארי "אלבום פלטינה". סך-הכול, האלבום מכר קרוב לשישה מיליון עותקים בארצות הברית.
ב-1996, ברקסטון הוציאה את אלבומה השני והמוצלח ביותר, "Secrets". ברקסטון אמרה על האלבום: ”המוטיבציה להוצאת האלבום הזה הייתה לכלול קצת מכל דבר. שאיפתינו הייתה לבוא עם חומר בעל תחושה מוכרת לציבור שקנה את האלבום הראשון, ללא ישות מוזיקלית עודפת.” ברקסטון שימשה גם כמנהלת המוזיקלית של האלבום, וגם כתבה שני שירים מתוכו, אחד מהם הוא "How Could an Angel Break My Heart", שנכנס לאלבום "Diana Princess of Wales Tribute", אלבום לזכרה של דיאנה, הנסיכה מוויילס.
בזכות הסינגל "You're Makin' Me High", האלבום טיפס למקום השני כאלבום הנמכר ביותר בארצות הברית, על פי מגזין בילבורד. הסינגל עצמו הפך בהמשך ללהיט מספר אחת של ברקסטון בכל הקריירה שלה, זאת לאחר ששהה אחד עשר שבועות במקום הראשון ברשימת "100 החמים" של מגזין בילבורד. לאחר 92 שבועות בהם נמכר האלבום בצורה ענפה, הוא זכה בשמונה תוארי "אלבום פלטינה". סך-הכול, נמכרו ברחבי העולם יותר מכ-20 מיליון עותקים, אשר גיבשו את סמל הסטטוס של ברקסטון כזמרת מצליחה בעולם.
מגזין בילבורד זיכה את האלבום בחמישה תארים שונים, ואת הסינגל הרביעי מתוכו, "Un-Break My Heart", זיכה בשניים. בנוסף, ברקסטון קטפה שני פרסי גראמי; זמרת הפופ הטובה ביותר וזמרת ה-R&B הטובה ביותר.
ב-1998, כל רכושה האישי תויג למכירה על מנת לכפר על החוב. בין הרכוש שהוצע למכירה היו הפרסים היוקרתיים שקיבלה.
באמצע המשבר, ברקסטון קיבלה הצעה לשחק את בל במחזמר של וולט דיסני, היפה והחיה. היא עברה מספר אודישנים, ולבסוף, בספטמבר 1998 גילמה את התפקיד במחזה (במקום קים האבר שפוטרה), והגשימה את חלום קריירת המשחק בו חשקה. היא שיחקה במחזה עד פברואר 1999, אז הוחלפה על ידי אנדראה מקרדל. התפקיד עזר רבות לברקסטון לפרוע חלק מהחוב אותו צברה.
קורות חיים > 2020–הווה: חברת תקליטים חדשה ו-"Spell My Name"

באפריל 2020 חתמה אצל חברת התקליטים איילנד רקורדס. היא הוציאה את הסינגל "Do It", השיר הראשון שלה מתוך האלבום החדש. בחודש מאי הוציאה ברקסטון גרסת רמיקס לסינגל השני שלה "Dance". ב-26 ביוני 2020 הופיעה מיסי אליוט ברמיקס הרשמי לסינגל "Do It". ב-4 באוגוסט 2020 הוציאה ברקסטון את הקליפ של "Dance" בבימויו של מייק הו. ב-27 באוגוסט 2020 הוציאה ברקסטון את השיר "'Nothin". אלבומה העשירי של ברקסטון "Spell My Name" יצא ב-28 באוגוסט 2020.
קריירת המשחק

ברקסטון הופיעה בשני מחזות מאת וולט דיסני: "היפה והחיה" (בתפקיד בל) ב-1998, ובמחזמר "Aida" בתפקיד הראשי ב-2003. גילומה של בל ב"היפה והחיה" הייתה הפעם הראשונה (והיחידה) שאישה בעלת צבע עור שחור משחקת תפקיד ראשי במחזה בברודוויי, ובמחזות דיסני ככלל. ב-2001 שיחקה לראשונה תפקיד בסרט ושמו "Kingdom Come", וב-2002 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "A Hip Hop Story". באוגוסט 2005, ברקסטון הודיעה כי היא תצטלם לתוכנית פיילוט בז'אנר קומדיית מצבים שתפיק כביכול רשת השידור The WB, אך הקונספט לא הצליח לעלות לאוויר משום שהתמזגה עם UPN לכדי רשת שידור אחת, וב-17 בספטמבר 2006 חדלה מלהתקיים.
ברקסטון הופיעה בעונה השביעית של התוכנית הריאליטי "רוקדים עם כוכבים" בארצות הברית. הרקדן המקצועי שלה היה אלק מאזו (Alec Mazo).
חייה האישיים

ברקסטון הייתה בת זוגו של המוזיקאי טרנס קוק החל מ-1997, ולאחר שנה נפרדו השניים.
ב-1998, פגשה את המוזיקאי קרי לואיס, ב-21 באפריל 2001 נישאו זה לזה, וב-2 בדצמבר באותה שנה, ברקסטון ילדה את בנם הראשון, דנהאם קול ברקסטון-לואיס. ב-31 במרץ 2003 הזוג הביא לעולם בן נוסף, דיזל קי ברקסטון-לואיס. ב-2009 הודיעו בני הזוג על פרידה, וביולי 2013 התגרשו לבסוף. באוקטובר 2006, אובחן דיזל קי כלוקה באוטיזם קלאסי. בריאיון אמרה ברקסטון שלו הרופאים היו מגלים את התסמינים בשלב מוקדם יותר, בנה היה יכול לקבל טיפול מוקדם יותר. היא הפכה לדוברת בארגון "מדברים אוטיזם" ובארגון "אגודת הלב האמריקנית".
באפריל 2008, דוברת הקזינו "פלאמינגו", הסמוך לביתה של הזמרת, הודיעה על אשפוזה של ברקסטון, הנוהגת להופיע באולם הקזינו. כל ההופעות המתוכננות של ברקסטון לחודשים אפריל ומאי בשנת 2008 בוטלו. ב-29 במאי 2008, בלחץ כלי התקשורת, נחשף כי אשפוזה של ברקסטון נבע מבעיות רפואיות חמורות הקשורות בליבה. כשהופיעה בעונה השביעית של "רוקדים עם כוכבים" האמריקאית, אמרה ברקסטון כי אובחנה כלוקה באנגינה מיקרו-וסקולרית (בעיה בכלי דם קטנים). בריאיון ב-2010 הודיעה כי היא לוקה בזאבת.
ברקסטון החלה לצאת עם הראפר בירדמן במאי 2016, והזוג הודיע על אירוסיהם בפברואר 2018. בינואר 2019 בני הזוג ביטלו את האירוסין. עם זאת, באפריל 2019, גם ברקסטון וגם בירדמן אישרו שהם עדיין ביחד.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

1993: Toni Braxton
1996: Secrets
2000: The Heat
2001: Snowflakes
2002: More Than a Woman
2005: Libra
2010: Pulse
2018: Sex & Cigarettes
2020: Spell My Name
דיסקוגרפיה > אלבומים בשיתוף

2014: Love, Marriage & Divorce (בשיתוף בייבי פייס)
הופעות > סיבובי הופעות

1996: Secrets Tour
2006: Libra Tour
2013: 2013 Summer Tour
2016: The Hits Tour
2019: As Long As I Live Tour
הופעות > מופע קבוע

2006–2008: Toni Braxton: Revealed
פילמוגרפיה

2001 – "ממלכת השמיים"
2002 – "A Hip Hop Story"
היכל התהילה של הפדרציה הבין-לאומית לרכב

היכל התהילה של הפדרציה הבין-לאומית לרכב הוקם על ידי הפדרציה בשנת 2017. ראשונים נכנסו להיכל התהילה 33 הנהגים שזכו באליפות הפורמולה 1, אחריהם נכנסו 17 הזוכים באליפות העולם בראלי ו-28 הזוכים באליפות העולם במרוצי סיבולת
חברי היכל התהילה > מחזור 2017

| שם | לאום | הישגים |
| --- | --- | --- |
| ג'וזפה פארינה | איטליה איטליה | אליפות הפורמולה 1 עונת 1950 |
| מייק הות'ורן | בריטניה בריטניה | אליפות הפורמולה 1 עונת 1958 |
| פיל היל | ארצות הברית ארצות הברית | אליפות הפורמולה 1 עונת 1961 |
| ג'ון סורטיס | בריטניה בריטניה | אליפות הפורמולה 1 עונת 1964 |
| דני האלם | ניו זילנד ניו זילנד | אליפות הפורמולה 1 עונת 1967 |
| יוכן רינדט | אוסטריה אוסטריה | אליפות הפורמולה 1 עונת 1970 |
| ג'יימס האנט | בריטניה בריטניה | אליפות הפורמולה 1 עונת 1976 |
| מריו אנדרטי | ארצות הברית ארצות הברית | אליפות הפורמולה 1 עונת 1978 |
| ג'ודי שכטר | דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה | אליפות הפורמולה 1 עונת 1979 |
| אלן ג'ונס | אוסטרליה אוסטרליה | אליפות הפורמולה 1 עונת 1980 |
| קקה רוזברג | פינלנד פינלנד | אליפות הפורמולה 1 עונת 1982 |
| נייג'ל מנסל | בריטניה בריטניה | אליפות הפורמולה 1 עונת 1992 |
| דיימון היל | בריטניה בריטניה | אליפות הפורמולה 1 עונת 1996 |
| ז'ק וילנב | קנדה קנדה | אליפות הפורמולה 1 עונת 1997 |
| קימי רייקונן | פינלנד פינלנד | אליפות הפורמולה 1 עונת 2007 |
| ג'נסון באטן | בריטניה בריטניה | אליפות הפורמולה 1 עונת 2009 |
| ניקו רוזברג | גרמניה גרמניה | אליפות הפורמולה 1 עונת 2016 |
| אלברטו אסקרי | איטליה איטליה | 2 אליפויות פורמולה 1: (1952, 1953) |
| גרהאם היל | בריטניה בריטניה | 2 אליפויות פורמולה 1: (1962, 1968) |
| ג'ים קלארק | בריטניה בריטניה | 2 אליפויות פורמולה 1: (1963, 1965) |
| אמרסון פיטיפלדי | ברזיל ברזיל | 2 אליפויות פורמולה 1: (1972, 1974) |
| מיקה הקינן | פינלנד פינלנד | 2 אליפויות פורמולה 1: (1998, 1999) |
| פרננדו אלונסו | ספרד ספרד | 2 אליפויות פורמולה 1: (2005, 2006), אליפות העולם במרוצי סיבולת (2018/2019) |
| ג'ק ברבהאם | אוסטרליה אוסטרליה | 3 אליפויות פורמולה 1: (1959, 1960, 1966) |
| ג'קי סטיוארט | בריטניה בריטניה | 3 אליפויות פורמולה 1: (1969, 1971, 1973) |
| ניקי לאודה | אוסטריה אוסטריה | 3 אליפויות פורמולה 1: (1975, 1977, 1984) |
| נלסון פיקה | ברזיל ברזיל | 3 אליפויות פורמולה 1: (1981, 1983, 1987) |
| איירטון סנה | ברזיל ברזיל | 3 אליפויות פורמולה 1: (1988, 1990, 1991) |
| אלן פרוסט | צרפת צרפת | 4 אליפויות פורמולה 1: (1985, 1986, 1989, 1993) |
| סבסטיאן פטל | גרמניה גרמניה | 4 אליפויות פורמולה 1: (2010, 2011, 2012, 2013) |
| חואן מנואל פנג'יו | ארגנטינה ארגנטינה | 5 אליפויות פורמולה 1: (1951, 1954, 1955, 1956, 1957) |
| לואיס המילטון | בריטניה בריטניה | 7 אליפויות פורמולה 1: (2008, 2014, 2015, 2017, 2018, 2019, 2020) |
| מיכאל שומאכר | גרמניה גרמניה | 7 אליפויות פורמולה 1: (1994, 1995, 2000, 2001, 2002, 2003, 2004) |
חברי היכל התהילה > מחזור 2018

| שם | לאום | הישגים |
| --- | --- | --- |
| ביורן ולדגרד | שוודיה שוודיה | אליפות העולם בראלי עונת 1979 |
| ארי וטנן | פינלנד פינלנד | אליפות העולם בראלי עונת 1981 |
| האנו מיקולה | פינלנד פינלנד | אליפות העולם בראלי עונת 1983 |
| סטיג בלומקוויסט | שוודיה שוודיה | אליפות העולם בראלי עונת 1984 |
| טימו סלונן | פינלנד פינלנד | אליפות העולם בראלי עונת 1985 |
| דידייה אוריול | צרפת צרפת | אליפות העולם בראלי עונת 1994 |
| קולין מקריי | בריטניה בריטניה | אליפות העולם בראלי עונת 1995 |
| ריצ'רד ברנס | בריטניה בריטניה | אליפות העולם בראלי עונת 2001 |
| פטר סולברג | נורווגיה נורווגיה | אליפות העולם בראלי עונת 2003, 2 זכיות באליפות העולם בראלי-קרוס (2014, 2015) |
| וולטר רוהל | גרמניה גרמניה | 2 זכיות באליפות העולם בראלי (1980, 1982) |
| מיקי ביאסיון | איטליה איטליה | 2 זכיות באליפות העולם בראלי (1988, 1989) |
| קרלוס סאינס | ספרד ספרד | 2 זכיות באליפות העולם בראלי (1990, 1992) |
| מרקוס גרונהולם | פינלנד פינלנד | 2 זכיות באליפות העולם בראלי (2000, 2002) |
| יוהא קנקונן | פינלנד פינלנד | 4 זכיות באליפות העולם בראלי (1986, 1987, 1991, 1993) |
| טומי מקינן | פינלנד פינלנד | 4 זכיות באליפות העולם בראלי (1996, 1997, 1998, 1999) |
| סבסטיאן אוז'ייה | צרפת צרפת | 8 זכיות באליפות העולם בראלי (2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2020, 2021) |
| סבסטיאן לואב | צרפת צרפת | 8 זכיות באליפות העולם בראלי (2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012) |
חברי היכל התהילה > מחזור 2019

| שם | לאום | הישגים |
| --- | --- | --- |
| בוב גרטסון | ארצות הברית ארצות הברית | אליפות העולם במרוצי סיבולת עונת 1981 |
| סטפן בלוף | גרמניה גרמניה | אליפות העולם במרוצי סיבולת עונת 1984 |
| האנס-יאכים שטוק | גרמניה גרמניה | אליפות העולם במרוצי סיבולת עונת 1985 |
| ראול בוסל | ברזיל ברזיל | אליפות העולם במרוצי סיבולת עונת 1987 |
| מרטין ברנדל | בריטניה בריטניה | אליפות העולם במרוצי סיבולת עונת 1988 |
| מאורו בלדי | איטליה איטליה | אליפות העולם במרוצי סיבולת עונת 1990 |
| תיאו פאבי | איטליה איטליה | אליפות העולם במרוצי סיבולת עונת 1991 |
| יאניק דלמה | צרפת צרפת | אליפות העולם במרוצי סיבולת עונת 1992 |
| דרק ורוויק | בריטניה בריטניה | אליפות העולם במרוצי סיבולת עונת 1992 |
| מרסל פסלר | שווייץ שווייץ | אליפות העולם במרוצי סיבולת עונת 2012 |
| אנדרה לוטרר | גרמניה גרמניה | אליפות העולם במרוצי סיבולת עונת 2012 |
| בנויט טרלוייר | צרפת צרפת | אליפות העולם במרוצי סיבולת עונת 2012 |
| לואי דובל | צרפת צרפת | אליפות העולם במרוצי סיבולת עונת 2013 |
| אלן מקניש | בריטניה בריטניה | אליפות העולם במרוצי סיבולת עונת 2013 |
| טום קריסטנסן | דנמרק דנמרק | אליפות העולם במרוצי סיבולת עונת 2013 |
| אתנוני דייווידסון | בריטניה בריטניה | אליפות העולם במרוצי סיבולת עונת 2014 |
| מארק ובר | אוסטרליה אוסטרליה | אליפות העולם במרוצי סיבולת עונת 2015 |
| רומן דומא | צרפת צרפת | אליפות העולם במרוצי סיבולת עונת 2016 |
| ניל יאני | שווייץ שווייץ | אליפות העולם במרוצי סיבולת עונת 2016 |
| מארק ליאב | גרמניה גרמניה | אליפות העולם במרוצי סיבולת עונת 2016 |
| ארל במבר | ניו זילנד ניו זילנד | אליפות העולם במרוצי סיבולת עונת 2017 |
| קזוקי נקג'ימה | יפן יפן | אליפות העולם במרוצי סיבולת עונת 2018/2019 |
| ג'קי איקס | בלגיה בלגיה | זכייה בשתי אליפויות העלם במרוצי סיבולת (1982, 1983) |
| דרק בל | בריטניה בריטניה | זכייה בשתי אליפויות העלם במרוצי סיבולת (1985, 1986) |
| ז'אן-לואי שלסר | צרפת צרפת | זכייה בשתי אליפויות העלם במרוצי סיבולת (1989, 1990) |
| טימו ברנהרד | גרמניה גרמניה | זכייה בשתי אליפויות העלם במרוצי סיבולת (2015, 2017) |
| ברנדון הארטלי | ניו זילנד ניו זילנד | זכייה בשתי אליפויות העלם במרוצי סיבולת (2015, 2017) |
| סבסטיאן בואמי | שווייץ שווייץ | זכייה בשתי אליפויות העלם במרוצי סיבלות (2014, 2018/2019) |
הערות שוליים

↑  F1 Champions Gather In Paris As FIA Opens Hall Of Fame, FIA.com, 5 December 2017
↑  World Rally Champions Inducted Into The FIA Hall Of Fame, FIA.com, 30 Janauary 2019
↑  FIA World Endurance Champions Inducted Into The Hall Of Fame, FIA.com, 2 December 2019
חואן מנואל פנג'יו נוהג במזארטי 250F.
פיל היל מתחרה במרוץ 12 השעות של סברינג (1958).
מיכאל שומאכר נוהג בפרארי F2004 בגרנד פרי ארצות הברית (2004)
אלברטו אסקרי נוהג בלנצ'יה D50 בעונת 1954
הנסיך אדוארד אוגוסטוס, דוכס קנט וסטראת'רן

הנסיך אדוארד אוגוסטוס, דוכס קנט וסטראת'רן (באנגלית: The Prince Edward, Duke of Kent and Strathearn;‏ 2 בנובמבר 1767 – 23 בינואר 1820) היה בנו הרביעי של ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת, ואביה של המלכה ויקטוריה. ב-23 באפריל 1799 קיבל את התואר דוכס קנט וסטראת'רן ואת התואר רוזן דבלין. באותה שנה מונה למפקד הצבא הבריטי בצפון אמריקה.
קורות חיים

הנסיך אדוארד נולד בארמון בקינגהאם, והיה בנו של מלך הממלכה המאוחדת ג'ורג' השלישי ושל שארלוט ממקלנבורג-שטרליץ. אדוארד הוטבל לנצרות ב-30 בנובמבר 1767.
ב-5 בפברואר 1783 הוענק לו תואר אביר מסדר פטריק הקדוש וב-2 במאי 1786 תואר אביר מסדר הבירית.
בשנת 1785 החל את הקריירה הצבאית שלו באימונים בגרמניה. אביו רצה לשלוח אותו לאוניברסיטת גטינגן, אולם לבסוף החליט לשלוח אותו ללונברג ולאחר מכן להאנובר. אדוארד שירת שנתיים בז'נבה בטרם נשלח לגיברלטר לפקד על כוחות צבא שם של גדוד פוסיליירים המלכותי. גדוד זה נשלח לקנדה במאי 1791, ובכך היה אדוארד לבן המלוכה השני (אחרי אחיו) שרגלו דרכה על אדמת קנדה.. הנסיך אדוארד הועלה לדרגת מייג'ור גנרל (אלוף) באוקטובר 1793 ולוטננט גנרל (רב-אלוף) בינואר 1796. ב-24 באפריל 1799 הוענק לו תואר דוכס קנט וסטראת'רן, ורוזן דבלין, ובמאי באותה שנה מונה למפקד כוחות הצבא הבריטיים בצפון אמריקה הבריטית.
ב-5 בספטמבר 1799 מונה אדוארד לחבר במועצת המלך של הממלכה המאוחדת.
ב-24 במאי 1802 החל לכהן כמושל גיברלטר, אולם בשל קשיחותו והמשמעת הקשה שדרש מרדו כוחות הצבא נגדו בערב חג המולד באותה שנה, והדוכס מיורק שכיהן כמפקד הצבא הבריטי באותה עת השיב אותו לבריטניה במאי 1803 (אף שרשמית המשיך לשאת בתואר מושל גיברלטר).
נישואיו

לנסיך אדוארד היו מספר רב של פילגשים, הידועה שבהן הייתה אדלייד דובוס (Adelaide Dubus), להם נולדה בת משותפת - אדלייד ויקטוריה אוגוסטה דובוס (1789–1790), ופילגש ידועה נוספת הייתה ג'ולי דה סן לורן, אולם אדוארד נותר רווק עד שנת 1818. בשנה זו, בעקבות מותה בטרם עת של נכדתו היחידה בתוך מסגרת הנישואים של המלך ג'ורג' השלישי, הנסיכה שארלוט מוויילס נוצר משבר ירושה. ליורש העצר ולאחיו הצעיר של יורש העצר - הנסיך פרדריק, דוכס יורק ואלבני לא היו ילדים, ובניו האחרים של המלך ג'ורג' היו אף הם לא נשואים. בעקבות המשבר, כל בניו של המלך ג'ורג', ובהם גם ויליאם הרביעי, דוכס קלרנס (לימים, המלך ויליאם הרביעי) מיהרו להתחתן על מנת להוליד יורש לכס המלוכה.
לאופולד הראשון, מלך הבלגים התחבר עם הנסיך. הוא החליט לעזור לאדוארד להוליד יורש, ושידך לדוכס את אחותו - ויקטוריה, נסיכת סקסוניה-קובורג-זאלפלד, אלמנתו של אמיך קרל, נסיך ליינינגן, ואם לשני ילדיו. אדוארד מצא את השידוך מתאים, והשניים נישאו ב-1818, ולאחר שנה נולדה בתם היחידה, מי שהייתה לאחר מכן מלכת בריטניה, המלכה ויקטוריה. אחרי מותו של אדוארד ב-1820 עזר לאופולד לאחותו ולאחייניתו.
אדוארד אוגוסטוס התארס עם ויקטוריה, והם נישאו ב-29 במאי 1818 בשלוס אהרנברג שבקובורג, ובשנית ב-11 ביולי 1818 בארמון קיו שבפארק ריצ'מונד. לבני הזוג נולדה ילדה אחת - אלכסנדרינה ויקטוריה (לימים, המלכה ויקטוריה).
הנסיך אדוארד אוגוסטוס ורעייתו נאלצו לחיות חיי צניעות בשל חובותיו הכבדים (לימים, בתו, המלכה ויקטוריה, שילמה את החובות מהכנסותיה הפרטיות), ולבסוף החליטו להתגורר בקוטג' וודברוק (Woodbrook Cottage) בסידמות' שבדבון.
אדוארד אוגוסטוס נפטר ב-23 בינואר 1820 בקוטג' וודברוק, לאחר הצטננות שאירעה בשל טיול שערך בקור מבלי ביגוד מתאים. אביו, המלך ג'ורג' השלישי מת שישה ימים לאחר מכן. אדוארד אוגוסטוס נקבר בקפלת ג'ורג' הקדוש שבטירת וינדזור.
מורשתו

הפרובינציה הקנדית אי הנסיך אדוארד נקראת על שמו של הנסיך אדוארד אוגוסטוס, כמו גם מחוז הנסיך אדוארד שבפרובינציית אונטריו, הכפר פוינט אדוארד שבאונטריו, העיר קנטוויל שבנובה סקוטיה ואיי הנסיך אדוארד שבדרום אפריקה.
הערות שוליים

↑  גארי טופולי, בית המלוכה וצבא קנדה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810698345805606  BNE: XX5449035  GND: 137313160  ISNI: 0000 0000 7374 9873  LCCN: n50035071  NLA: 49865183  NTA: 124619754  SNAC: w6z60v55  SUDOC: 069819459  Trove: 1526315  VIAF: 60324510   WorldCat (עם VIAF): 60324510
קרל השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ

קרל השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ (בגרמנית: Karl II, Großherzog von Mecklenburg-Strelitz; 10 באוקטובר 1741 – 6 בנובמבר 1816) היה דוכס מקלנבורג-שטרליץ, ובקונגרס וינה שודרג למעמד הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ.
ביוגרפיה

קרל נולד ב-10 באוקטובר 1741 במירוב שהשתייכה לדוכסות מקלנבורג-שטרליץ, להדוכס קרל לודוויג פרידריך ממקלנבורג, נסיך מירוב, ואליזבת אלברטינה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן, בתו של ארנסט פרידריך הראשון, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן. ב-11 בדצמבר 1752 מת דודו אדולף פרידריך השלישי, דוכס מקלנבורג-שטרליץ, ואחיו הבכור אדולף פרידריך הרביעי, דוכס מקלנבורג-שטרליץ עלה לשלטון במקומו. עם עלייתו של אחיו לשלטון, הועברו קרל ושאר בני המשפחה לעיר הבירה נוישטרליץ.
בעקבות נישואי אחותו שארלוט ממקלנבורג-שטרליץ בשנת 1761 לג'ורג' השלישי, מלך בריטניה, מונה קרל למפקד צבא נסיכות הבוחר מהנובר. בשנת 1776 מונה קרל למושל הנובר, ומילא תפקיד זה עד למות אשתו בדצמבר 1785. לאחר מכן קיבל קרל דרגת פילדמרשל וקיצבה מהכתר הבריטי, וכעבור תקופה קצרה התיישב בדרמשטאדט.
ב-2 ביוני 1794 מת אחיו אדולף פרידריך הרביעי, דוכס מקלנבורג-שטרליץ ללא ילדים, וקרל עלה במקומו לשלטון. כשליט, עודד קרל מגמות חקלאיות חדשות, הקים משטרה חדשה, ויישם חוק חינוך חובה ברחבי הדוכסות. בתקופת המלחמות הנפוליאוניות שמר קרל על נייטרליות, אולם לאחר קרב ינה וקרב אאורשטדט הצטרף קרל לקונפדרציה של הריין. לאחר תבוסת נפוליאון ברוסיה, פרש קרל מהקונפדרציה של הריין, והצטרף למדינות הקואליציה השישית, והשתתף בקרב לייפציג. בקונגרס וינה קיבל קרל יחד עם בן דודו פרידריך פרנץ הראשון, דוכס מקלנבורג-שוורין, מעמד של דוכס גדול.
ב-6 בנובמבר 1816 מת קרל כתוצאה מדלקת ריאות, ובנו גאורג, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ עלה לשלטון במקומו.
משפחתו

בשנת 1768 התחתן קרל עם פרדריקה, נסיכת הסן-דרמשטדט, בתם של גאורג וילהלם, רוזן הסן-דרמשטדט ומריה לואיזה אלברטינה, רוזנת ליינינגן-דאכסבורג-פאלקנבורג-היידסהיים. לבני הזוג היו 10 ילדים:
שרלוטה גאורגינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ (1769–1818), התחתנה עם פרידריך, דוכס סקסוניה-אלטנבורג
אוגוסטה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ (1771–1773)
גאורג קרל, דוכס מקלנבורג-שטרליץ (1772–1773)
תרזה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ (1773–1839), התחתנה עם קרל אלכסנדר, נסיך טורן וטקסיס החמישי
פרידריך גאורג, דוכס מקלנבורג-שטרליץ (1774)
לואיזה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ (1776–1810), התחתנה עם פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה
פרדריקה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ (1778–1841), התחתנה עם לודוויג קרל, נסיך פרוסיה, ולאחריו התחתנה עם פרידריך וילהלם, נסיך זולמס-בראונפלס, ולאחריו התחתנה עם ארנסט אוגוסט הראשון, מלך הנובר
גאורג, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ (1779–1860)
פרידריך קרל, דוכס מקלנבורג-שטרליץ (1781–1783)
אוגוסטה אלברטינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ (1782)
לאחר מותה של פרדריקה בשנת 1782, התחתן קרל בשנת 1784 עם אחותה שרלוטה, נסיכת הסן-דרמשטדט. לבני הזוג היה בן אחד:
קרל, דוכס מקלנבורג (1785–1837)
מרתון לונדון

| --- | --- |

 ענף:  ריצת מרתון
 תאריך ייסוד:  1981
 ארגון מפעיל:  London Marathon Events Limited 
 עיר מארחת:  לונדון 
 זוכה:  גברים: קלווין קיפטום  נשים: סיפאן חסן
 www.tcslondonmarathon.com
 
 קואורדינטות:  51°28′22″N 0°00′34″E﻿ / ﻿51.472777777778°N 0.0094444444444444°E﻿ / 51.472777777778; 0.0094444444444444
 he
 
מסלול המרתון
מרתון לונדון (באנגלית: London Marathon) היא ריצת מרתון המתקיימת בעיר לונדון. זהו אחד מהמרוצים הגדולים בעולם מבחינת משתתפים, והוא אחד מששת המרתונים הכלולים בסבב המרתונים העולמי המרכזי.
היסטוריה

את הרעיון לקיים מרוץ מרתון בין-לאומי וגדול ממדים הגו שני ידידים אשר התחרו ביחד במרתון ניו יורק, הבריטי כריס בראשר, האלוף האולימפי בריצת 3000 מטר מכשולים מאולימפיאדת 1956 ועיתונאי, וג'ון דיסלי, מדליסט ארד בריצת 3,000 מכשולים מאולימפיאדת 1952. כששב בראשר לבריטניה, פרסם טור באובזרבר, בו מספר מחוויותיו מהמרתון בניו יורק וקורא לקיים מרוץ דומה בלונדון. השניים, יחד עם עורך ה"אובזרבר" קידמו את הפרויקט והשיגו חסות מחברת ג'ילט.
ב-29 במרץ 1981 יצא לדרך המרוץ הראשון, בו השתתפו כ-7,000 רצים מתוך 20,000 שנרשמו. עוד כמיליון איש הגיעו לעודד את הרצים. הזוכים במקום הראשון, דיק בירדסלי, אמריקאי בן 24, ואינגה סימונסן, נורווגי בן 25 חצו את קו הגמר ביחד, כשהם אוחזים ידיים.
מסלול

מסלול המרתון מתחיל בעיירה גריניץ', עובר ברובו לאורך נהר התמזה, ובמקומות מרכזיים בלונדון הצמודים לתמזה, כגון גשר לונדון, לונדון איי וארמון וסטמינסטר, ומסתיים במאל. מסלול המרתון מישורי ברובו.
Science

| --- | --- |


שער גיליון Science ממרץ 2001
 מו"ל:  האגודה האמריקאית לקידום המדע 
 תאריכי הופעה:  1880–הווה (כ־144 שנים) 
 שפה:  אנגלית 
 מערכת:  וושינגטון די. סי. 
 מדינה:  ארצות הברית 
 ISSN:  0036-8075, 1095-9203
 www.science.org
 
Science (מילולי: מדע) הוא כתב עת אקדמי של האיגוד האמריקני לקידום המדע הנחשב לאחד מכתבי העת המדעיים היוקרתיים בעולם. כתב העת יצא לראשונה ב-1880 ומאז יוצא לאור אחת לשבוע. המאמרים בו עוברים ביקורת עמיתים. לפורמט המודפס של כתב העת יש כ-130,000 מנויים. מאחר שהמנויים של מוסדות יחד עם גישה מקוונת לכתב העת משרתים קהל גדול, מוערך ציבור קוראיו של כתב העת כחצי מיליון איש לערך.
כתב העת מתמקד בפרסום מחקרים מקוריים חשובים וסקירות מחקרים, אך הוא מפרסם גם חדשות הקשורות למדע, דעות על המדיניות המדעית ונושאים נוספים המעניינים מדענים ואנשים המתעניינים במשמעויות הרחבות של המדע והטכנולוגיה. על אף שרוב כתבי העת המדעיים מתמקדים בנושא מסוים, Science וכתב העת המתחרה Nature מסקרים מגוון רחב של תחומים מדעיים. Science שם דגש מיוחד על ביולוגיה ומדעי החיים, עקב ההתפתחות בביוטכנולוגיה ובגנטיקה בעשורים האחרונים. מדד ההשפעה (האימפקט פקטור) של Science לשנת 2011 הוא 31.201 (על פי Thomson ISI).
אף על פי שכתב העת שייך לאגודה האמריקאית לקידום המדע (AAAS) (אנ'), חברות באגודה אינה דרושה לפרסום מאמר בו.
הערות שוליים

↑  Lemonick, Michael D. (7 במרץ 2011). "Alien Life Discovered in a Meteorite! Or Maybe No". Time magazine online. נבדק ב-3 באוקטובר 2011. The paper, meanwhile, had been published in Science, one of the world's top scientific journals, which gave it even more apparent gravitas. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 001097667 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעים ובנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חנוכת המזבח

אילוסטרציה של מזבח העולה, 1901
חֲנֻכַּת הַמִּזְבֵּחַ הוא שמה של הקרבת הקורבנות בפעם הראשונה על גבי מזבח העולה בבית המקדש. לרוב הדעות, שמו של חג החנוכה נגזר משם זה, משום שלאחר שהגיעו החשמונאים לבית המקדש בפעם הראשונה, בנו מחדש את המזבח ולאחר מכן חנכו אותו.
מקור השם

מקור שם זה הוא במילה "חינוך" שפירושה - יצירת הרגל. היות שמטרת הקרבת הקורבנות הראשונים על המזבח היא, כביכול, הרגלת המזבח לעבודתו (הקרבת קורבנות), נקרא שם המעמד 'חנוכה'.
פרטי המצווה

המקור בתורה להקרבת הקורבנות על המזבח הוא בספר שמות:
"וְזֶה אֲשֶׁר תַּעֲשֶׂה עַל הַמִּזְבֵּחַ כְּבָשִׂים בְּנֵי שָׁנָה שְׁנַיִם לַיּוֹם תָּמִיד. אֶת הַכֶּבֶשׂ הָאֶחָד תַּעֲשֶׂה בַבֹּקֶר וְאֵת הַכֶּבֶשׂ הַשֵּׁנִי תַּעֲשֶׂה בֵּין הָעַרְבָּיִם"
חלק מהמפרשים מסבירים שמקור מצוות חנכת המזבח היא בפסוק זה, בו התורה מצווה על הקרבת הקורבנות בכל יום, ובין השאר, על הקרבת הקורבנות הראשונה. אז, נקראת העבודה בשם 'חנכת המזבח'.
חנכת המזבח נעשית על ידי הקרבת קורבן תמיד של שחר, כך שהיא חייבת להתקיים בבוקר. אם נגמרה הכנת המזבח בערב, שאז אי-אפשר להקריב את התמיד של שחר, נדחית החנוכה למחרת, ובאותו היום לא מקריבים על המזבח כלל.