stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הגביע הבולגרי
שלבי המפעל

המפעל, בדומה למפעלי גביע אחרים, משוחק בשיטת ה"נוקאאוט" (המפסיד יוצא), כאשר כל סיבוב משוחק במשחק אחד. אם המשחק מסתיים בשוויון, הוא עובר להכרעה בהארכה. אם גם ההארכה מסתיימת בשוויון, ההכרעה תושג בדו-קרב בעיטות עונשין. המפעל עצמו מחולק לשני שלבים, שלב המוקדמות והשלב הסופי.
בשלב המוקדמות משתתפות קבוצות חובבניות המרכיבות את הליגה השלישית והרביעית במדינה. בתום השלב נותרות 12 קבוצות שמעפילות לשלב הסופי, המחולק לשישה סיבובים:
| סיבוב | מס' קבוצות | קבוצות משתתפות |
| --- | --- | --- |
| סיבוב 1 | 32 | 12 עולות מסיבוב המוקדמות 20 קבוצות ליגת המשנה |
| סיבוב 2 | 32 | 16 המנצחות מסיבוב 1 16 קבוצות הליגה הבכירה |
| שמינית הגמר | 16 | המנצחות מסיבוב 2 |
| רבע הגמר | 8 | המנצחות משמינית הגמר |
| חצי הגמר | 4 | המנצחות מרבע הגמר |
| גמר | 2 | המנצחות מחצי הגמר |
היסטוריית משחקי הגמר

קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה באליפות ליגת העל הבולגרית באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.
היסטוריית משחקי הגמר > גביע הצאר (1938–1942)

| עונה | זוכה | תוצאה | סגנית | אצטדיון | קהל |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1938 | FK-13 סופיה | 3–0 | לבסקי רוסה | אצטדיון יונאק, סופיה | 10,000 |
| 1939 | שיפקה סופיה | 2–0 | לבסקי רוסה | מגרש המשחקים של לבסקי, סופיה | 4,000 |
| 1940 | FK-13 סופיה | 2–1 | ספורטקלוב פלובדיב | מגרש המשחקים של לבסקי, סופיה | 5,000 |
| 1941 | AS-23 סופיה | 4–2 | נפרדק רוסה | האצטדיון העירוני, סופיה | 10,000 |
| 1942 | לבסקי סופיה | 3–0 | ספורטקלוב פלובדיב | אצטדיון יונאק, סופיה | 8,000 |
זכיות לפי קבוצה

| קבוצה | זכיות | זכייה אחרונה | סגנות | סגנות אחרונה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| לבסקי סופיה | 26 | 2022 | 12 | 2018 |
| צסק"א סופיה | 21 | 2021 | 14 | 2022 |
| סלביה סופיה | 8 | 2018 | 3 | 2011 |
| בוטב פלובדיב | 4 | 2024 | 10 | 2019 |
| ליטקס לובץ' | 4 | 2009 | 3 | 2007 |
| לוקומוטיב סופיה | 4 | 1995 | 2 | 1977 |
| לודוגורץ ראזגרד | 3 | 2023 | 2 | 2024 |
| ברואה סטארה זאגורה | 2 | 2013 | 4 | 1980 |
| לוקומוטיב פלובדיב | 2 | 2020 | 4 | 2012 |
| FK-13 סופיה | 2 | 1940 | 0 | - |

עוד 8 קבוצות זכו בגביע אחד כל אחת.
גביע הצאר שחולק בין 1938 ל-1942 (הדמיה)
ה'תנ"ד

ה'תנ"ד (5,454) ובקיצור תנ"ד – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-1 באוקטובר 1693, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 19 בספטמבר 1694.
המולד של תשרי חל ביום רביעי, 3 שעות ו-329 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג הכז. איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים.
זו שנה ראשונה לשמיטה, ושנת 1 במחזור העיבור ה-288. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 22 (סימנה כבלבז) במחזור השמש ה-195.
שנה זו היא שנת 1,625 לחורבן הבית, ושנת 2,005 לשטרות.
נולדו

(לפי דעה מקובלת) רבי יהונתן אייבשיץ, פוסק, דרשן, ראש ישיבה ומקובל, אב בית דין בפראג, מץ ובקהילות אה"ו. (נפטר בכ"א באלול ה'תקכ"ד)
נפטרו

כ"ב בתשרי – רבי מנחם שמשון באסולי, רבה של מנטובה, רבו של הרב"ך ואביו של רבי אביעד שר שלום באזילה.
ז' בסיוון – רבי אליעזר ליפמן גרעץ, אב"ד בכמה ערים בבוהמיה, ודיין בפראג.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
ה'תנ"ו

ה'תנ"ו (5,456) ובקיצור תנ"ו – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-10 בספטמבר 1695, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 26 בספטמבר 1696.
המולד של תשרי חל ביום חמישי, 20 שעות ו-1001 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג זחג. היא מעוברת, ואורכה 383 ימים.
זו שנה שלישית לשמיטה, ושנת 3 במחזור העיבור ה-288. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 24 (סימנה כדידז) במחזור השמש ה-195.
שנה זו היא שנת 1,627 לחורבן הבית, ושנת 2,007 לשטרות.
אירועים

הדפסתו הראשונה של הספר "מעשה נסים", ספר אגדות של יהדות אשכנז ובפרט יהודי וורמייזא, שנכתב בידי ר' יוזפא שמש
נולדו

רבי דוד משרקי, פוסק הלכה מיהדות תימן מתומכי המנהג השאמי, מחבר "שתילי זיתים" על שולחן ערוך. (נפטר בי"ד בתמוז ה'תק"ל)
ד' באב – רבי חיים בן עטר, מקובל, פרשן התורה ופוסק הלכה מיהדות מרוקו, מחבר פירוש "אור החיים". (נפטר בט"ו בתמוז ה'תק"ג)
נפטרו

רבי חזקיה די סילוה, פוסק הלכה מרבני ארץ ישראל, מחבר "פרי חדש" על שולחן ערוך.
רבי משה בן חביב, הראשון לציון, פרשן תלמוד, אב בית דין וראש ישיבה בירושלים, מחבר "גט פשוט" ו"שמות בארץ". (נולד בה'תי"ד)
רבי משה בן מרדכי, רבה הראשון של יהדות מינסק וראש ישיבה בה. חתנו של הש"ך.
רבי יחיא הלוי, דיין בבית הדין בצנעא וראש הקהילה היהודית בעיר. (נולד בה'שע"א)
ג' בתשרי – רבי יעקב אבנדנה, מרא דאתרא של הקהילה הספרדית בלונדון.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זחג, ובה 383 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
י"ג באדר ב' חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר ב'.
היסטוריה של עם ישראל
ה'שפ"א

.
ה'שפ"א (5,381) ובקיצור שפ"א – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-28 בספטמבר 1620, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 15 בספטמבר 1621.
המולד של תשרי חל ביום ראשון, 0 שעות ו-290 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג בחג. איננה מעוברת, ואורכה 353 ימים.
זו שנה חמישית לשמיטה, ושנת 4 במחזור העיבור ה-284. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 5 (סימנה הלבא) במחזור השמש ה-193.
שנה זו היא שנת 1,552 לחורבן הבית, ושנת 1,932 לשטרות.
נפטרו

י' בתשרי – רבי יצחק בן אליעזר סגל, אב בית הדין הראשון של יהדות מץ ומפרנסי הקהילה.
כ"ה בכסלו – רבי נחמיה בן אברהם מוטא, גדול חכמי יהדות קוצ'ין.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בחג, ובה 353 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
ה'תמ"ט

ה'תמ"ט (5,449) ובקיצור תמ"ט – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-25 בספטמבר 1688, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 14 בספטמבר 1689.
המולד של תשרי חל ביום השבת, 5 שעות ו-843 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג זשג. איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים.
זו שנה שלישית לשמיטה, ושנת 15 במחזור העיבור ה-287. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 17 (סימנה יזלגא) במחזור השמש ה-195.
שנה זו היא שנת 1,620 לחורבן הבית, ושנת 2,000 לשטרות.
אירועים

י"ג בסיוון – הצבא הצרפתי, שכבש את וורמייזא וסביבותיה במלחמת תשע השנים, מחריב את רחוב היהודים ואת בית הכנסת, ומגרש את יהודי הקהילה.
נולדו

רבי יצחק סג"ל לנדא, מגדולי יהדות אשכנז במחצית הראשונה של המאה ה-18. רבן של קהילות יהודיות חשובות: אפטא, זולקווא, לבוב והמחוז, וקראקא (נפטר ה'תקכ"ח).
רבי יעקב כולי, רב, מחבר ועורך ספרים, מחכמי ירושלים ושד"ריה. עורך ה"משנה למלך", יוזם הסדרה "ילקוט מעם לועז" ומחברה הראשון.
נפטרו

רבי משה גאלנטי (השני), הראשון לציון. (נולד בה'ש"ף)
אדר – רבי ישעיה הלוי הורוביץ (השני), אב"ד וראש ישיבה בפרנקפורט, ומרא דאתרא בכמה קהילות נוספות במרכז אירופה, נכדו של השל"ה.
כ' בתמוז – רבי מנחם מנדל אוירבך, רב ודיין בווינה מחבר הספר "עטרת זקנים" על שולחן ערוך. (נולד בה'ש"ף)
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשג, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
היום (עיתון פולני בעברית)

| --- | --- |

שער הגיליון המיוחד לרגל טקס הפתיחה של האוניברסיטה העברית בירושלים, אפריל 1925 (בגיליון זה התפרסמו מאמרים מאת אלברט איינשטיין והלורד בלפור)
 תדירות:  יומון
 עורך ראשי:  יוסף הפטמן
 תאריכי הופעה:  1 בינואר 1925 – 1939 (כ־14 שנים)
 שפה:  עברית
 מערכת:  ורשה, פולין
 מדינה:  פולין פולין
 
היום היה יומון עברי שראה אור בוורשה בירת פולין מ-1 בינואר 1925 ועד ערב מלחמת העולם השנייה. הופעתו סיימה תקופה בת יותר משלוש שנים, מאז נסגר העיתון "הצפירה" בסוף שנת 1921, שבהן לא הופיע יומון עברי בפולין.
העיתון ראה אור בתמיכת רשת החינוך הציונית "תרבות". מייסדו ועורכו הראשון היה יוסף הפטמן.
בעיתון התפרסם מדור קבוע של טור מחורז הומוריסטי אקטואלי מאת אהרון צפנת (שחתם "בעל הטורים"), דגם שהשפיע על טורי "רגעים" ו"הטור השביעי" שכתב נתן אלתרמן.
הערות שוליים

Newspaper Collection – The Opening of The Hebrew University, קדם בית מכירות פומביות.
↑  Newspaper Collection – The Opening of The Hebrew University, קדם בית מכירות פומביות.
↑  "הצפירה" חודש בהמשך, ב-1926, הופיע עד 1928, והופיע שוב בשנת 1931.
↑  שמואל ורסס, "העיתונות העברית וקוראיה בפולין בין שתי מלחמות עולם", בתוך: חנא שמרוק ושמואל ורסס (עורכים), בין שתי מלחמות עולם: פרקים מחיי התרבות של יהודי פולין ללשונותיהם, ירושלים: מאגנס, תשנ"ז, עמ' 76.
↑  דן לאור, אלתרמן, עם עובד 2013 עמ' 160
↑  מרדכי נאור, שבע-מאות הטורים של "הטור השביעי".
ערך זה הוא קצרמרבנושא עיתונים ובנושא פולין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ההסתדרות המאוחדת של הנוער הציוני ברוסיה

ההסתדרות המאוחדת של הנוער הציוני ברוסיה, או לפי ראשי התיבות של שמה ברוסית: י.ו.או.ס.מ. ("יאדינאיה וסירוסייסקאיה אורגאניזאציה סיונסטיסקוי מולודיוז'י") נוסדה בשנת 1924 בברית המועצות. היוותה איגוד תנועות הנוער החלוציות שאינן סוציאליסטיות, ובין התנועות החלוציות הגדולות והמשמעותיות של הציונות ברוסיה בתקופה שלאחר המהפכה הבולשביקית.
רקע

במקביל להתהוותן של תנועות הנוער העובד בברית המועצות: צ"ס, אסי"פ, ו"השומר הצעיר ס.ס.ס.ר" התגבשו מגמות של התקרבות הדדית בין ארגוני הנוער הלומד, שקמו בזמנים שונים ופעלו באזורים שונים של ברית המועצות:
"החבר" שפעולתה התרכזה בעיקר ברוסיה הגדולה ובסיביר, "הסתדרות" באוקראינה ובדרום רוסיה, ו"קדימה" בביילורוסיה.
המציאות החדשה העמידה לפניהם בעיות בעוד עקרונות מהותיים משותפים טשטשו את ההבדלים המקומיים והמסורתיים ותבעו שידוד מערכות יסודי.
שלושת הארגונים כאחד הכירו כי אין הצדקה להסתפק בגיוס הנוער הלומד בלבד, אשר משקלו הציבורי פחת והלך ברוסיה הסובייטית וכי עליהם להשתלב בחוגי הנוער העממי, לעודד את החברים לעבודה גופנית ולהכשרה לעליה לארץ, לקלוט בסניפים גם נוער עובד, להגביר את המלחמה בהתבוללות, שסכנתה גדלה והלכה בגבור הקושי לקיים תרבות יהודית ורוח לאומית.
איחדה אותם בנוסף ההכרה כי אין להכביד על קליטתם ופעולתם של החברים על ידי סייגים של אידאולוגיה מפלגתית מסוימת, בלבד שיקבלו את עקרון הציונות בכללותו. הכרה זו גברה בארגונים האלה לאחר שהגורמים הקומוניסטיים פרשו מהם ועברו לברית הנוער הציוני הסוציאליסטי "צ.ס.יו.פ." ולברית הנוער היהודי הסוציאליסטי "א.ס.י.פ." שהתאימו לנטיותיהם. פעילות היבסקציה ברחוב היהודי, המאסרים והגירושים הבלתי פוסקים, היוו זרז נוסף לליכוד השורות.
ההסתדרות המאוחדת

על בסיס זה התאחדו שלושת הארגונים ב־9 למארס 1924 לתנועה אחת - "ההסתדרות המאוחדת של הנוער הציוני ברוסיה", או לפי ראשי התיבות של שמה ברוסית "י.ו.או.ס.מ. ("יאדינאיה וסירוסייסקאיה אורגאניזאציה סיונסטיסקוי מולודיוז'י").
עם האיחוד הוקם במוסקבה מרכז של ההסתדרות המאוחדת בהרכב החברים: עקיבא אסתרליס,  משה וייסברג, מאיר לוין, נחום לוין, שלמה מאירוביץ מוריאל, עו"ד מאקס נימצוביצקי (נמצא-בי), עו"ד שמואל פישאלב, שלמה מוניה צירולינקוב, ואריה רפאלי (צנציפר).
האיחוד הכניס רוח חיים חדשה בתנועת הנוער והשפעתה של ההסתדרות המאוחדת התרחבה והלכה. בסוף השנה הראשונה לקיומה מנתה 140 סניפים בכל רחבי רוסיה, בנוסף לאגודות שונות של נוער לאומי שהודרכו על ידי אנשיה.
התנועה ראתה את תפקידה העיקרי בחינוך הנוער ברוח לאומית ציונית על כן שקדה על הקניית ערכי היהדות והציונות לחבריה ועל הכשרתם לעליה. למדו בהתמדה תולדות עם ישראל, התנועה הציונית וביסוסה המדעי, ידיעת הארץ וההתיישבות, עברית וספרות עברית, וכן סוציולוגיה וכלכלה מדינית. מלבד הלימודים התנהלו שיחות וויכוחים על נושאים אקטואליים יהודיים, ציוניים וכלליים, כל הפעולה נעשתה בחוגים חשאיים מצומצמים ובמחתרת בשל הרדיפות שהחריפו בהדרגה. לחלק ניכר מהחברים ניתנה הכשרה על ידי סניפי "החלוץ".
פעמיים בחודש הוציא המרכז ידיעון ברוסית ("בוליטין אינפורמאציוני") בשם "ידיעות", בעריכת אריה רפאלי. מלבד כתבות מרוכזות על המתרחש בארץ ובגולה, ניתנו בו מאמרי הסברה על העניינים שעמדו במרכז עולמה של התנועה הציונית באותה העת.
המרכז ניגש בנוסף להוצאת כתב עת בשם "דרכנו", אף הוא ברוסית. הגיליון הראשון, בעריכת משה וייסברג ואריה רפאלי, היה גדוש מאמרים בנושאים ציוניים, עיוניים וארגוניים, וכן כתבות מהסניפים השונים. היה זה הגיליון היחיד שהופיע והגיע לסניפים. הגיליון השני הוחרם על ידי הג.פ.או. בשעת הדפסתו על ידי המדפיס מארק פייגין. גם הוועדים המקומיים במחוזות השונים הדפיסו והפיצו ביטאונים וחומר הסברה משלהם אך גם ניסיונות אלה לא האריכו ימים בתנאי המחתרת תחת רדיפות המשטר.
הזהות הפוליטית

התנועה נקטה הסתייגות מקו מפלגתי מובהק. החברים חונכו ברוח חופש הדעות בשאלות חברתיות ופוליטיות. אולם לבסוף התעוררה תסיסה בין חלק מחברי התנועה לשינוי הקו הנייטרלי ולקבלת האידאולוגיה העמלנית של מפלגת "התאחדות" ס.ט.פ. שהייתה קרובה ברוחה ובתוכניתה יותר ממפלגות ציוניות אחרות. מפלגת "התאחדות" ששאפה להקים ארגון של נוער מפלגתי משלה, בדומה למפלגת צ.ס. יריבתה, לא חסכה מאמצים להעביר את התנועה לצידה.
תסיסה זו נתקלה בהתנגדות מצד החברים הבלתי מפלגתיים ואף במפלגת "התאחדות" נמצאו חברים אחרים אשר הזהירו מצעד כזה, בראותם בו סכנה לקיומה של התנועה שלדעתם היה כח משיכתה דווקא באי מפלגתיותה.
רדיפות המשטר

חיפושי המשטרה החשאית החרימו בשיטתיות את הספרים הציוניים מבתי החברים, לאחר שהספריות הציבוריות רוקנו מספרים אלה זה מכבר. המחסור במקורות הכביד מאוד על פעולת המדריכים והמרצים. את חסרון הספרים מלאו עלונים של המרכז וגם של הוועדים המחוזיים והמקומיים. עלונים אלה, שהיו לעיתים חיבורים מקיפים, נכתבו על פי רוב בלי שתהיה למחבריהם אפשרות להיעזר בספר. החברים, שטיפלו בהכנת העלונים ובשכפולם, היו נתונים בסכנה תמידית של מאסר בידי הבולשת.
אנשי "י.ו.או.ס.מ." פעלו גם בהדרכת הצופים בתנועת "השומר הצעיר הלאומי" וחבר המרכז שלמה צירולניקוב שימש ראש המטה של תנועת צופים זו.
התנועה הוקמה ופעלה בתנאי מחתרת קשים במקביל להחמרת הרדיפות על כל גילוי של פעולה ציונית. מהלומה הונחתה על התנועה בליל ה-2 בספטמבר 1924, "ליל הציד הגדול", כאשר למעלה משלושת אלפים ציונים בכל רחבי אוקראינה נאסרו והושלכו לבתי הכלא.
בתגובה על המאסרים ההמוניים הוציאה התנועה, (י.ו.או.ס.מ., ההסתדרות המאוחדת) כרוז מחאה נמרץ, שהופץ ברבים, וכן החלה לארגן ליד סניפיה חוגי נוער לאומי על שם "ה-2 בספטמבר".
בזמן המאסר הכללי בין ציוני מוסקבה ב־2 ביוני 1925 נאסרו כמה מחברי המרכז של התנועה ונשלחו לגירוש ולמחנות בידוד ("פוליט-איזולאטורים").
כאשר מפלגת "התאחדות" הגבירה את לחצה התגבש בתנועה חוג של מתנגדים בראשות חבר המרכז משה וייסברג, אשר קרא את הבלתי מפלגתיים למועצה מיוחדת, כדי לדון במצב. הדיון נערך בלנינגראד ב־28 בפברואר 1926, אך כל המשתתפים בו, 21 איש, נאסרו על ידי הג.פ.או. ב-1 במרץ משה ווייסברג ואברהם סכנין נשלחו למחנות בידוד, ויתר החברים גורשו למקומות שונים. ידוע כי מבין האסורים משה וייסברג מת בגירוש משחפת ב־9 ביוני 1944. פרידה אבן טוב מתה משחפת בסבארדלובסק ב־24 בינואר 1928, בת 23.
מאסר זה גזל משורות ההסתדרות המאוחדת רבים מטובי פעיליה, שעמדו בראש התנועה בכל המדינה, והחליש את כוחה בכלל ואת ההתנגדות לפוליטיזציה בפרט. השפעתה של מפלגת "התאחדות" גבר בהדרגה עד שלבסוף קיבלה התנועה את המצע הרעיוני של המפלגה והפכה ל"הסתדרות המאוחדת של הנוער העובד הציוני" ("י.ו.ט.או.ס.מ.").
הדעיכה

ככל יתר ארגוני הנוער הציוני השתתפה גם התנועה בפעולה הפוליטית בגיחות מן המחתרת, הדפיסה והפיצה כרוזים בתגובה על הרדיפות, על טיהור הסטודנטים מבתי הספר, על רדיפת השפה העברית על המאסרים וכיוצא באלה. שלחה את חבריה לאסיפות של בלתי מפלגתיים שנקראו על ידי ה"יבסקציה". כל אקציה כזו דרשה את קורבנותיה. חברים רבים נאסרו במקום המעשה ורבים אחרים בגלי מאסרים חדשות לבקרים.
המהלומות שניתכו על התנועה בלי הרף, דלדלו יותר ויותר את שורותיה עד שפעולתה שותקה לגמרי, כמו התנועות הציוניות האחרות בברית המועצות.
כל חברי המרכז נאסרו או נשלחו לגירוש בגלי המאסר ובאירועים בזמנים שונים.
עקיבא אסתרליס, משה וייסברג ומאיר לוין הוצאו להורג בכלא או מתו בתנאי הגירוש. שאר חברי ההנהגה זכו להגיע לארץ ישראל.
לקריאה נוספת

אריה רפאלי (צנציפר), במאבק לגאולה, 1956, הוצאת דבר ועיינות.
ההסתדרות המאוחדת של הנוער הציוני ברוסיה י. ו. או. ס. מ., הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1978
הום סלולר

| --- | --- |
סמליל הום סלולר
 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  2005–2015 (כ־10 שנים)
 חברת אם:  סלקום
 משרד ראשי:  ראשון לציון
 בעלות:  אליעזר פישמן
 ענפי תעשייה:  תקשורת
 מוצרים עיקריים:  שרותי טלפוניה סלולרית
 יו"ר:  אהרון מידן
 מנכ"ל:  שחר לנדאו
  
 www.homecellular.co.il
 
הום סלולר הייתה חברת תקשורת ישראלית שסיפקה שירותי תקשורת סלולרית באמצעות רשת סלולרית וירטואלית תוך שימוש בתשתיות פיזיות של חברת סלקום.
היסטוריה

החברה הוקמה על ידי קבוצת פישמן בשנת 2005 בשם "פישמן סלולר" ותחילה עסקה בשיווק מכשירי סלולר. השירות שהציעה היה קניית מכשיר באופן ישיר בלי להתחייב לחברת הסלולר, כחלק מעסקה שכוללת מסלול שיחות ופריסת תשלומים על המכשיר. היא ייבא מכשירים שמתאימים לרשתות בתקן GSM, שבה פועלו באותה עת סלקום ופרטנר תקשורת. פעילות החברה התאפשרה לאחר שנכנס לתוקף נוהל חדש המאפשר שיווק מכשירי סלולר בישראל, שלא באמצעות מפעילות הסלולר. בפברואר 2006 רכשה 50% ממניות מפעל לייצור טלפונים בסין בהשקעה של מיליון דולר. מפעל הייצר כחצי מיליון טלפונים בשנה.
במהלך 2007 הקימה החברה 12 נקודות מכירה למכשירי סלולר, תחת השם "hMobile", בתוך סניפי רשת "הום סנטר", ולאחר שמשרד התקשורת חייב את חברות הסלולר להציע את אותן תוכניות תעריפים גם למנוי שלא רכש דרכן את המכשיר גברה פעילותה. ב-2008 מכרה הרשת 16 אלף מכשירים. וב-2009 הייתה למשווקת מכשירי הסלולר הגדולה בישראל שאינה חברה סלולרית, עם מכירה של 25 אלף מכשירים ומחזור של 14 מיליון שקל. בפברואר 2010 הכריזה החברה על תוכנית להשקת רשת סלולרית וירטואלית.
באוקטובר 2010 חתם שר התקשורת משה כחלון על רישיון ההפעלה של החברה, ובאוגוסט 2011 חתמה החברה הסכם עם חברת סלקום להקמת רשת סלולרית וירטואלית על בסיס הרשת שלה.
השירות שלה החל את פעילותו ב-22 באפריל 2012, כשקידומות המספרים שהוקצו למנוייה החדשים של הרשת הם 22–055. בשל מדיניות ניידות המספרים היה ניתן להעביר לרשת מספרי טלפון ישראלים שניתנו במקור על ידי חברות אחרות. בתוך שבועיים דיווחה כי גייסה כ-5,000 לקוחות.
ביולי 2015 עמד מספר לקוחותיה של המפעילה על כ-15–20 אלף. אז, נמכרה לחברת סלקום והפסיקה לפעול כחברה עצמאית.
ביולי 2017 סגרה סלקום את רשת "הום סלולר" וניידה אליה את 9,000 המנויים שנותרו פעילים ברשת.
הערות שוליים

↑  ערן גבאי, יו"ר פישמן סלולר, אהרון מידן: הקבוצה די נחושה להמשיך ולפתח את תחום שיווק מכשירי הסלולר ורואה בו הזדמנות, באתר TheMarker‏, 4 ביוני 2006
1 2  נופר סיני, "הצרכנים ישתחררו מכבלי חברות הסלולר, ומאידך ישתעבדו למכשיר הסלולרי עצמו", באתר TheMarker‏, 9 במאי 2006
↑  ערן גבאי, קבוצת פישמן נערכת לשיווק מכשירי סלולר: רכשה מפעל בסין, באתר TheMarker‏, 28 בפברואר 2006
1 2  אמיתי זיו, הערכות: 100 אלף טלפונים סלולריים נמכרים בישראל בשנה שלא דרך מפעילות הסלולר, באתר TheMarker‏, 22 בינואר 2009
↑  ערן גבאי, משרד התקשורת יחייב את חברות הסלולר להציע את אותן תוכניות תעריפים גם למנוי שלא רכש דרכן את המכשיר, באתר TheMarker‏, 2 בספטמבר 2007
↑  אמיתי זיו, פישמן רוצה להיות מפעיל סלולר: מתכנן להקים מפעיל וירטואלי באמצעות הום סנטר ו-hMobile שבבעלותו, באתר TheMarker‏, 2 בפברואר 2010
↑  TheMarker Online, כחלון חתם על רישיונות לשלושה מפעילים סלולריים וירטואליים נוספים, באתר TheMarker‏, 31 באוקטובר 2010
↑  אמיתי זיו, הום סנטר חתמה עם סלקום הסכם MVNO, באתר TheMarker‏, 29 באוגוסט 2011
↑  אמיתי זיו, יותר זול מרמי לוי: הום סלולר עולה לאוויר - 19 אג' לדקה ו-15 אג' ל-SMS, באתר TheMarker‏, 22 באפריל 2012
↑  רותי לוי, 52 אלף מנויים לרמי לוי; הום סלולר: "4,500 מנויים בשבועיים", באתר TheMarker‏, 6 במאי 2012
↑  אמיתי זיו, ספקיות הסלולר החדשות גייסו כ-20,000 לקוחות תוך יומיים, באתר TheMarker‏, 17 במאי 2012
↑   אמיתי זיו, עוד מיזוג בשוק הסלולר: סלקום רוכשת את הום סלולר, באתר TheMarker‏, 13 ביולי 2015
↑  גד פרץ, ‏סלקום מניידת אליה את 9,000 מנויי הום סלולר האחרונים, באתר גלובס, 24 ביולי 2017
האם היית

האם היית הוא סינגל חמישי מתוך האלבום רמזים של הזמרת-יוצרת הישראלית ריטה, שיצא לאור במרץ 2008. השיר נכתב על ידי נועה גולנדסקי, הולחן על ידי רמי קלינשטיין ועובד על ידי עברי לידר, עילי בוטנר, יונתן פריג' ועדיאל גולדשטיין.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2008)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2008)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2008)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2008)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | רדיו אמצע הדרך | 9 |  |
|  ישראל | רשת ג' | 18 |  |
רשימת השמעה

| האם היית> מס' | האם היית> שם | האם היית> מילים | האם היית> לחן | האם היית> עיבוד | האם היית> משך | האם היית>  | האם היית>  | האם היית>  | האם היית>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | האם היית  | נועה גולנדסקי | רמי קלינשטיין | עברי לידר, עילי בוטנר, יונתן פריג', עדיאל גולדשטיין | 4:09 |  |  |  |  |
ביקורות

השיר זכה לביקורת חיובית מצד איתי שטרן: "בשיאה של מסיבת העיתונאים המצומצמת...התיישבה ריטה על מדרגות הבית היפואי כשלצידה גיטריסט בלבד, ובלי הקדמה מיותרת החלה לשיר את "האם היית". זו הייתה הפעם השנייה שהצליחה לגרום לי לדמוע באותה שעה. היו אלה קודם כל המילים. הטקסט המצוין שכתבה נועה גולדנסקי, שהצליח לפרום את האהבה הגדולה לכדי רגעים קטנים של חסד...הבחירה הזו, בפריטת גיטרה אקוסטית ומעט קלידים, מצליחה להביא את ריטה למקומות הכי רכים. משהו באותה פינה חמה מאפשר לה להפוך לאישה אחרת, ששואלת בכנות ובאינטימיות עד כמה נס הזוגיות ימשיך ויחזיק מעמד".
הלל וינברג

| --- | --- |

הרב הלל וינברג
 לידה:  8 בפברואר 1961 (בן 63) כ"ב בשבט תשכ"א ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  ישיבת לייקווד 
 מקום פעילות:  העיר העתיקה ירושלים, בני ברק
 השתייכות:  ההתנגדות לחסידות 
 תחומי עיסוק:  משגיח וראש ישיבה
 תפקידים נוספים:  ראש ישיבת אש התורה
 
הרב יוסף הלל וינברג (נולד בכ"ב בשבט תשכ"א, 8 בפברואר 1961) מכהן כמשגיח רוחני בישיבת סלובודקה בני ברק, ולשעבר היה ראש ישיבת אש התורה בירושלים, שנוסדה ונוהלה על ידי אביו הרב נח וינברג, עד לפטירתו.
ביוגרפיה

נולד בירושלים בשכונת מאה שערים, לרב נח ולדינה וינברג, וגדל לאחר מכן בשכונת קריית צאנז שבעיר. למד בישיבת סלבודקה בבני ברק, לאחר מכן בישיבת לייקווד בניו ג'רזי ובישיבת מיר בירושלים. בשנת 1981 נישא לבילה הייזלר, בתו של הרב נח הייזלר, רבה של שכונת סנהדריה המורחבת בירושלים.
לאחר נישואיו שימש כמשגיח בישיבת אבן ישראל בירושלים, ולאחר מכן כמשגיח רוחני בישיבת סלובודקה בבני ברק. לאחר מחלת אביו נקרא על ידו לנהל את הישיבה, ולאחר פטירתו התמנה תחתיו כראש ישיבת אש התורה, לאחר מספר שנים עזב את ישיבת אש התורה, ובאוגוסט 2017 (אלול תשע"ז), חזר שוב לכהן כמשגיח רוחני בישיבת סלובודקה בבני ברק. אשתו בילה נפטרה בשנת 2017-תשע"ז.
הרב וינברג מכהן כחבר בוועדת הרבנים למען שבת, ושימש שם בין היתר כנציגו של הרב אלישיב.
הערות שוליים

↑  הרב הלל וינברג באתר אש התורה
החלטה 1515 של מועצת הביטחון של האו"ם

| --- | --- |

 תאריך:  19 בנובמבר 2003
 ישיבה מספר:  4,862
 קוד:  S/RES/1515 (מסמך)
 נושא:  האינתיפאדה השנייה
 סיכום הצבעה:  15 הצביעו בעד 0 הצביעו נגד 0 נמנעו 
 תוצאה:  התקבלה
 
החלטה 1515 של מועצת הביטחון של האו"ם היא החלטה של מועצת הביטחון של האו"ם שהתקבלה פה אחד ב-19 בנובמבר 2003. לאחר שהזכירה את כל ההחלטות הקודמות על המצב במזרח התיכון, במיוחד החלטות 242 (1967), 338 (1973), 1397 (2002) ועקרונות מדריד, המועצה אישר את מפת הדרכים לשלום שהוצעה על ידי הקוורטט לענייני המזרח התיכון בניסיון לפתור את הסכסוך הישראלי-פלסטיני. ההחלטה, שהוצעה על ידי רוסיה, הציעה הקמת מדינה פלסטינית עד שנת 2005 בתמורה להבטחות ביטחוניות לישראל.
מועצת הביטחון הביעה דאגה מהאלימות המתמשכת (במסגרת האינתיפאדה השנייה) במזרח התיכון, וחזרה על דרישתה להפסיק את פעולות האיבה וכל פעולות הטרור, הפרובוקציה, ההסתה וההרס.  היא הציעה פתרון בו ישראל ופלסטין מתייקימות זו בצד זו בגבולות מוכרים ופתרון למצב הישראלי-לבנוני והישראלי-סורי.
ההחלטה בירכה מאמצים דיפלומטיים בינלאומיים, וקראה לכל הצדדים למלא את התחייבויותיהם על פי מפת הדרכים בעבודה בשיתוף פעולה עם הקוורטט על מנת להשיג פתרון של שתי מדינות .
הערות שוליים

↑  "Security Council adopts resolution endorsing road map leading towards two-state resolution of Israeli–Palestinian conflict". United Nations. 19 בנובמבר 2003. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Leopold, Evelyn (19 בנובמבר 2003). "UN Council votes to endorse Mideast 'road map'". Reuters. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Korobkin, Russell; Zasloff, Jonathan (2005). "Roadblocks to the Road Map: A Negotiation Theory Perspective on the Israeli–Palestinian Conflict After Yasser Arafat". Yale Journal of International Law. 30.
↑  Summers, James (2007). Peoples and international law: how nationalism and self-determination shape a contemporary law of nations. Martinus Nijhoff Publishers. p. 261. ISBN 978-90-04-15491-9.
ה'שע"ג

ה'שע"ג (5,373) ובקיצור שע"ג – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-27 בספטמבר 1612, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 15 בספטמבר 1613.
המולד של תשרי חל ביום שלישי, 11 שעות ו-623 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג הכז. איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים.
זו שנה רביעית לשמיטה, ושנת 15 במחזור העיבור ה-283. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 25 (סימנה כהלוא) במחזור השמש ה-192.
שנה זו היא שנת 1,544 לחורבן הבית, ושנת 1,924 לשטרות.
אירועים

בצורת קשה במרוקו מביאה את חכמי פאס, ביניהם רבי וידאל הצרפתי, לגזור תענית ציבור בכ"ז בניסן ובא' באייר.
נפטרו

אלול – רבי דוד גנז, אסטרונום, מתמטיקאי, גאוגרף והיסטוריון יהודי שחי בפראג, תלמיד הרמ"א ומהר"ל מפראג.
רבי אליהו בן חיים (ראנ"ח), רב בקושטא וחכם באשי, מחבר שו"ת ראנ"ח, וכן ספר דרשות.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל