stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גמר גביע אירופה לאלופות 1968

גמר גביע אירופה לאלופות 1968 התקיים באצטדיון ומבלי בלונדון, אנגליה ב-29 במאי 1968, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר גביע אירופה לאלופות לעונת 1967/1968 היא מנצ'סטר יונייטד האנגלית, שניצחה במשחק את בנפיקה ליסבון הפורטוגלית בתוצאה 4-1. משחק הגמר נעל את המהדורה ה-13 של גביע אירופה לאלופות.
הייתה זו זכייתה הראשונה אי פעם של קבוצה אנגלית בגביע אירופה לאלופות, והופעה אנגלית ראשונה בגמר. בנפיקה העפילה לגמר החמישי בתולדותיה מתוך 13 משחקי גמר בסך הכול. היא זכתה פעמיים רצופות (1961, 1962), העפילה שנה שלישית ברציפות לגמר ב-1963 אך הפסידה, ורשמה הפסד נוסף ב-1965. שתי הקבוצות התמודדו שנתיים קודם לכן בשלב רבע גמר גביע אירופה 1966, כשמנצ'סטר מפגינה יכולת מצוינת, מנצחת 5-1 בליסבון ו-8-3 בסיכום שני המפגשים.
שתי הקבוצות העפילו לטורניר בזכות זכייתן באליפות המקומית לעונת 1966/1967. מנצ'סטר יונייטד זכתה באליפות אנגליה, לאחר שהקדימה בראש הטבלה את נוטינגהאם פורסט בארבע נקודות. בנפיקה זכתה באליפות פורטוגל בפער שלוש נקודות מאקדמיקה דה קוימברה.
המשחק התקיים באצטדיון ומבלי, שאירח גם את הגמר בשנת 1963, אשר גם בו הפסידה בנפיקה, 2-1 למילאן. לאחר מחצית נטולת שערים, העלה בובי צ'רלטון את מנצ'סטר ליתרון ראשון במחצית השנייה. חיימה גראסה השיג את השוויון כעשר דקות לסיום, שהוביל את המשחק להארכה. שם, בתוך תשע דקות, כבשו ג'ורג' בסט, בריאן קיד וצ'רלטון שהשלים צמד, וקבעו את תוצאת הסיום, 4-1 למנצ'סטר. הניצחון והגביע הראשון הגיע עשר שנים לאחר האסון האווירי במינכן, בו איבדו את חייהם שמונה משחקני הקבוצה. בין הניצולים מהאסון היו מאמן הקבוצה מאט באזבי, הקפטן בובי צ'רלטון וביל פולקס, שזכו עם הקבוצה בתואר לאחר עשור.
הדרך אל הגמר > מנצ'סטר יונייטד

מנצ'סטר יונייטד פתחה את משחקיה בטורניר מול היברניאנס ממלטה. במשחק הראשון באולד טראפורד גברה מנצ'סטר 4-0 על יריבתה מצמדים של דייוויד סדלר ודניס לאו. גומלין נטול שערים הספיק ליונייטד כדי להעפיל לשמינית הגמר.
בשמינית הגמר הוגרלה מנצ'סטר לשחק מול סרייבו, נציגת יוגוסלביה. מנצ'סטר שמרה על רשת נקייה בפעם השלישית ברציפות, אך לא מצאה בעצמה את הרשת בפעם השנייה ברציפות ונפרדה מריביתה בשוויון 0-0 בחוץ. בגומלין הביתי גברה מנצ'סטר 2-1 על סרייבו, והבטיחה את מקומה בשלב רבע הגמר.
ברבע הגמר פגשה מנצ'סטר את גורניק זאבז'ה הפולנית. במשחק הראשון בבית כבשה יונייטד ראשונה בדקה השישים, והכפילה את התוצאה בדקת הסיום כדי לקבוע 2-0. בגומלין נקלעה מנצ'סטר לפיגור בדקה השבעים, אך החזיקה מעמד עד לסיום, ועם הפסד מינימלי 1-0 וניצחון 2-1 בסיכום שני המפגשים, הבטיחה את מקומה בחצי הגמר.
בחצי הגמר המתינה למנצ'סטר יריבה חזקה בדמותה של ריאל מדריד הספרדית, אלופת אירופה שש פעמים, שהם חצי מהטורנירים ששוחקו עד אז. במשחק הראשון באולד טראפורד קבע ג'ורג' בסט את תוצאת המשחק כבר לאחר 36 דקות, 1-0 למנצ'סטר בסיום. עם יתרון מינימלי הגיעה מנצ'סטר לגומלין באצטדיון סנטיאגו ברנבאו, וראתה את פירי ואת פרנסיסקו חנטו מעבירים את היתרון לריאל עד לדקה ה-41. שער עצמי של איגנסיו סוקו החזיר את מנצ'סטר למשחק בדקה ה-44, אך אמנסיו אמארו החזיר שער דקה אחר כך, ומנצ'סטר ירדה למחצית בפיגור 3-1. במהלך המחצית השנייה הצליחה מנצ'סטר להשיג את מבוקשה. סדלר כבש את שער השוויון בדקה ה-73, וחמש דקות אחר כך כבש ביל פולקס את השער שקבע 3-3. ריאל עוד ניסתה להחזיר לעצמה את היתרון, אך בסיום שוויון 3-3 דרמטי הפך את היונייטד לנציגת אנגליה הראשונה אי פעם בגמר גביע אירופה לאלופות.
הדרך אל הגמר > בנפיקה ליסבון

אלופת פורטוגל החלה את המסע לעבר הגמר החמישי בתולדותיה מול גלנטורן, נציגת צפון אירלנד, בסיבוב הראשון. בנפיקה נקלעה לפיגור מוקדם במשחק הראשון בחוץ, לאחר פנדל מדויק לטובת גלנטורן כבר בדקה העשירית. אאוזביו, כוכבה הגדול של בנפיקה, הצליח למצוא את השוויון ארבע דקות בלבד לסיום וההכרעה עברה לליסבון. משחק הגומלין הסתיים ללא שערים וללא הכרעה. באותה עונה בדיוק יישמה אופ"א לראשונה את חוק שערי חוץ, ועל פי ההחלטה יישומו הוגבל לסיבוב הראשון בלבד, כך שבנפיקה ניצלה את החוק החדש עד תום והעפילה לשלב הבא.
את ניצחונה הראשון במפעל באותה עונה השיגה בנפיקה בסיבוב השני מול סנט אטיין הצרפתית, כשגברה עליה 2-0 במשחק הראשון בבית. בגומלין, נחלה בנפיקה הפסד מינימלי 1-0 שהספיק לה כדי להשיג את הכרטיס לרבע הגמר.
בשלב רבע הגמר פגשה בנפיקה את ואשאש ההונגרית. המשחק הראשון בחוץ הסתיים ללא שערים וללא הכרעה, 0-0 בבודפשט. בליסבון בנפיקה הרשימה והשיגה ניצחון 3-0. אאוזביו כבש צמד במשחק, שהעלה את בנפיקה לחצי הגמר.
בחצי הגמר המתינה לבנפיקה יובנטוס האיטלקית. בנפיקה, שהפסידה בשני משחקי הגמר הקודמים בהם הופיעה לקבוצות איטלקיות (מילאן ואינטר מילאנו), אירחה את המשחק הראשון, ובדקה ה-64 מצאה את הרשת מרגליו של ז'וזה אוגוסטו טורס. שש דקות אחר כך העלה אאוזביו את מאזנו לחמישה שערים במפעל, וקבע את תוצאת הסיום, 2-0 לבנפיקה. עם יתרון מבטיח יצאה בנפיקה למשחק החוץ בסטאדיו קומונאלה, והשלימה העפלה מרשימה לגמר החמישי בתולדותיה, עם ניצחון 1-0 משער נוסף של אאוזביו. הכוכב הפורטוגלי סיים את העונה כמלך שערי המפעל עם שישה כיבושים.
| אנגליה מנצ'סטר יונייטד | אנגליה מנצ'סטר יונייטד | אנגליה מנצ'סטר יונייטד | אנגליה מנצ'סטר יונייטד | סיבוב | פורטוגל בנפיקה ליסבון | פורטוגל בנפיקה ליסבון | פורטוגל בנפיקה ליסבון | פורטוגל בנפיקה ליסבון | פורטוגל בנפיקה ליסבון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| יריבה | סיכום | משחק ראשון | משחק שני |  | יריבה | סיכום | משחק ראשון | משחק שני |  |
| מלטה היברניאנס | 4 – 0 | 4 - 0 (בית) | 0 - 0 (חוץ) | סיבוב ראשון | צפון אירלנד גלנטורן | 1 – 1 | 1 - 1 (חוץ) | 0 - 0 (בית) |  |
| הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה סרייבו | 2 – 1 | 0 - 0 (חוץ) | 2 - 1 (בית) | שמינית הגמר | צרפת סנט אטיין | 2 – 1 | 2 - 0 (בית) | 0 - 1 (חוץ) |  |
| פולין גורניק זאבז'ה | 2 – 1 | 2 - 0 (בית) | 0 - 1 (חוץ) | רבע הגמר | הונגריה ואשאש | 3 – 0 | 0 - 0 (חוץ) | 3 - 0 (בית) |  |
| ספרד ריאל מדריד | 4 – 3 | 1 - 0 (בית) | 3 - 3 (חוץ) | חצי הגמר | איטליה יובנטוס | 3 - 0 | 2 - 0 (בית) | 1 - 0 (חוץ) |  |
סיכום המשחק > הרכבי הקבוצות

| --- | --- |
              מנצ'סטר יונייטד :               בנפיקה ליסבון
פורד 1937

| --- | --- |

Ford  1937
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פורד  Ford Australia (דגם טנדר בתצורת "Coupé utility")
 שנות ייצור:  1937 – 1940
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית  רומניה רומניה  אוסטרליה אוסטרליה
 מודל קודם:  פורד סוג 48
 מודל אחריו:  פורד 1941
 מרכב:  Front-engine, rear-wheel-drive layout
 אורך:  4,642 מ"מ
 רוחב:  1,765 מ"מ
 גובה:  1,642 מ"מ
 בסיס גלגלים:  2,845 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  V8 צילינדרים, 2.2 ליטר  V8 צילינדרים, 3,621 סמ"ק (מנוע פורד סוג "Ford flathead V8 engine")
 הילוכים:  תמסורת ידנית
פורד 1937 (באנגלית: Ford 1937) היא מכונית משפחתית, שבנוסף יוצרה במגוון תצורות, מתוצרת יצרנית הרכב פורד וחברות הבת, אשר יוצרו בין השנים 1937 – 1940 בארצות הברית וברומניה.
באוסטרליה יוצר דגם טנדר בתצורת "Coupé utility" על ידי Ford Australia (אנ').
דגמי "פורד 1937" התבססו על הדגם הקודם פורד סוג 48.
תצורות

4 דלתות – סדאן.
2 דלתות – רודסטר.
2 דלתות – קבריולה.
2 דלתות – קופה.
2 דלתות + דלת אחורית קצרה הנפתחת בחלקה העליון – סטיישן.
4 דלתות + דלת אחורית קצרה הנפתחת בחלקה העליון – סטיישן, 9 נוסעים.
2 דלתות – מסחרית.
2 דלתות – טנדר בתצורת "Coupé utility" (יוצר באוסטרליה בלבד).
2 דלתות – טנדר – 1.0 טון.
"פורד 1937"

דגמי "פורד 1937" היו המוצר העיקרי של פורד, הדגמים עוצבו מחדש בצורה יסודית ביותר.
פורד משנת 1937 הראה מראה מעוגל יותר עם סורגים אופקיים משובחים בסורג הקדמי הקמור ובסורג המנוע. הגריל הקדמי היה בצורת V. פנסים מפוארים היו מודרניזציה גדולה שנמצאה גם בגרסאות הגימור הסטנדרטיות וגם בגרסאות הדה-לוקס.
מנועים: מנוע קדמי, מנוע בנזין, הנעה אחורית, משאבת מים גדולה יותר שימשה לסייע בקירור (בדגמים הורכבו 2 סוגי מנועים V8 מתוצרת "פורד" דגם מנוע "Ford flathead V8 engine" (אנ')).
"פורד 1937" > רמות גימור

סטנדרט (Standard).
דה-לוקס (De Luxe).
ממחירי דגמי "פורד 1937" בארצות הברית בשנת 1937

מחיר היחידה עמד על 600 דולר לדגם 2 דלתות, 2 נוסעים, 5 חלונות.
מחיר היחידה עמד על 650 דולר לדגם סדאן בסיסי, 4 דלתות.
מחיר היחידה עמד על 720 דולר לדגם 2 דלתות דה-לוקס קלאב-קופה.
מחיר היחידה עמד על 696 דולר לדגם 2 דלתות, 2 נוסעים, דה-לוקס רודסטר.
מחיר היחידה עמד על 750 דולר לדגם 4 דלתות, סדאן.
מחיר היחידה עמד על 720 דולר לדגם 2 דלתות, דה-לוקס קבריולה.
מחיר היחידה עמד על 760 דולר לדגם 2 דלתות, דה-לוקס קלאב-קבריולה
מחיר היחידה עמד על 860 דולר לדגם 2 דלתות, קבריולה – סדאן.
מחיר היחידה עמד על 720 דולר לדגם 2 דלתות, 5 נוסעים, סדאן דה-לוקס.
מחיר היחידה עמד על 635 דולר לדגם 2 דלתות, 5 נוסעים, סדאן.
מחיר היחידה עמד על 735 דולר לדגם 4 דלתות, 5 נוסעים, סדאן דה-לוקס.
מחיר היחידה עמד על 675 דולר לדגם 4 דלתות, 5 נוסעים, סדאן בסיסי.
מחיר היחידה עמד על 585 דולר לדגם 2 דלתות, 3 נוסעים, 5 חלונות.
מחיר היחידה בשנת 1939 עמד על 743 דולר לדגם סדאן דה-לוקס, 2 דלתות.
גלריה

"פורד 1937" בתצורה 4 דלתות סדאן
"פורד 1937" בתצורה 2 דלתות סדאן
"פורד 1937" בתצורה 4 דלתות סדאן
"פורד 1937"
"פורד 1937" בתצורה 4 דלתות - קבריולה
"פורד 1937" - קבריולה
"פורד 1937" בתצורה 2 דלתות - רודסטר
"פורד 1937" - קופה
"פורד 1937" - טנדר
"פורד 1937" דגם "77" - טנדר
"פורד 1937"  בתצורת טנדר מסוג "Coupé utility"
"פורד 1937" דגם "Model 8 Deluxe" בתצורה סטיישן
"פורד 1937" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
ראו גם

פורד
פורד 1949
הערות שוליים

↑  "פורד 1937" בתצורה 2 דלתות קבריולה classicdriver.com/en/car/ford/convertible/1937
↑  פורד 1938-1937 auto.howstuffworks.com/1937-1938
↑  פורד 1937, סטיישן – ברושור oldcarbrochures.com/static/NA/Ford/1937_Ford/1937_Ford_V-8_Wagon
↑  David L. Lewis (2 005). 100 años de Ford. Publicaciones Internacionales. pp 97-110. ISBN 0-7853-7988-6
↑  פורד 1939 "דה-לוקס" auto.howstuffworks.com/1939-ford-deluxe
↑  פורד 1937 american-automobiles.com/Ford/1937-Ford
אהיל

שתי נורות עם אהילים
אהיל (מלשון אהל) הוא חלק מגוף תאורה המשמש לשינוי פיזור האור הנפלט מהנורה, להגנה פיזית עליה או להקניית מראה יפה לגוף התאורה עצמו. האהיל עשוי לכסות את הנורה באופן מלא או חלקי ולעיתים הוא תלוי מתחת לדגמים של נורות תקרה, כך שהוא חוסם אך ורק חלק מאורן בדרכו מטה.
ישנם אהילים בצורות שונות, הנפוצות בהן חרוט וגליל. האהילים הראשונים כנראה היו בשימוש בבריטניה בשנות השישים של המאה ה-19.
אהילים מפורסמים

באתר יד ושם יש אהיל שבנה יהויכים מקס דה יונג בעת ששהה במסתור בפריזלנד, הולנד. בני משפחת דה יונג נמלטו לאחר פוגרום ליל הבדולח מגרמניה להולנד והצליחו למצוא מסתור, ובו שהו עד תום המלחמה.
ראו גם

גוף תאורה
הערות שוליים

↑  אהיל מנורה שבנה יהויכים מקס דה יונג בעת ששהה במסתור בהולנד, באתר יד ושם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4034191-4 
ערך זה הוא קצרמרבנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אקול פוליטקניק

| --- | --- |


 בית ספר להנדסה
 מוטו:  "Pour la Patrie, les Sciences et la Gloire" ("למען המולדת, המדעים והתהילה")
 תקופת הפעילות:  1794–הווה (כ־230 שנה)
 מייסדים:  גספאר מונז', לזאר קרנו, Claude Antoine, comte Prieur-Duvernois, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 בעלי תפקידים
 יו"ר:  Laura Chaubard 
 מנהל:  Laura Chaubard (5 באוקטובר 2022) 
 תלמידים
 :  2,316 (נכון ל־2018) 
 מיקום
 מיקום:  פריז, צרפתצרפת
 מדינה:  צרפת צרפת
 קואורדינטות:  48°42′45″N 2°12′36″E﻿ / ﻿48.7125°N 2.21°E﻿ / 48.7125; 2.21
 polytechnique.edu
  (למפת איל-דה-פראנס מוגדלת) פריז ורסאי מלאן אוורי פונטואז נורמנדי סאנטר-עמק הלואר בורגון פראנש-קונטה  גר. אסט  או-דה-פראנס קרטיי מואקול פוליטקניק(למפת איל-דה-פראנס רגילה) פריז ורסאי מלאן אוורי פונטואז נורמנדי סאנטר-עמק הלואר בורגון פראנש-קונטה  גר. אסט  או-דה-פראנס קרטיי מואקול פוליטקניק
 
האֶקוֹל פּוֹלִיטֶקְנִיק (בצרפתית: École Polytechnique; בעברית: בית הספר הפוליטכני) המכונה גם X, הוא היוקרתי ביותר מבין הגראנד אקול הצרפתיים להנדסה. במקור הוא הוקם ברובע הלטיני במרכז פריז, אבל ב-1976 הועבר בית הספר לפרבר פאלזו, המרוחק.
סיסמת בית הספר היא "Pour la Patrie, les Sciences et la Gloire", "למען המולדת, המדעים והתהילה".
באופן מסורתי, בוגרי בית הספר הצטרפו לגופים ממלכתיים בכירים, אבל כיום רבים מהם ממשיכים ללימודים מתקדמים (תואר שני או שלישי) באוניברסיטאות צרפתיות או עולמיות.
מעמד

"אקול פוליטקניק" הוא מוסד להשכלה גבוהה הפועל תחת פיקוח משרד ההגנה הצרפתי. אף על פי שהמוסד אינו מכללה צבאית, עומד בראשו גנרל ואנשי צבא עובדים בו בתחום המנהלי, הניהולי ובאימוני ספורט. הסטודנטים, גברים ונשים כאחד, הם קציני מילואים באופן פורמלי ועוברים תקופה של אימונים צבאיים לפני תחילת לימודי ההנדסה גופא. עם זאת, ההיבט הצבאי של חיי בית הספר התעמעם עם השנים. בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 הפסיקו התלמידים ללבוש מדים במהלך הלימודים הסדירים. מספר הסטודנטים שבחרו להצטרף לצבא עם תום תקופת הלימודים ירד וצומצמה תקופת האימון הצבאי טרם הלימודים. באירועים חשובים, כמו הצעדה הצבאית בשאנז אליזה ביום הבסטיליה, תלמידי בית הספר לובשים את המדים שעוצבו במאה ה-19.
היסטוריה

École centrale des travaux publics הוקם ב-1794 על ידי האספה הלאומית בתקופת המהפכה הצרפתית. שנה לאחר מכן, הוא נקרא מחדש "אקול פוליטקניק". ב-1805 מעביר הקיסר נפוליון בונפרטה את בית הספר למקום מושבו של קולז' דה נוואר שניסגר ברובע הלטיני במרכז פריז וקובע את המוטו של האקדמיה הצבאית כ- "למען המולדת, המדע והתהילה". ב-1814, סטודנטים היו מעורבים בקרבות להגנת פריז מפני הצבא הפרוסי. ב-1830 השתתפו חמישים מתלמידי בית הספר במהפכת יולי 1830. גם במהלך מלחמת העולם הראשונה גויסו תלמידי בית הספר (וכ-200 מהם נהרגו בקרבות) ובניין בית הספר עצמו הוסב לבית חולים. בית הספר הושפע גם ממלחמת העולם השנייה. בין 1939 ל-1945 הועבר בית הספר לליון. יותר מ-400 מתלמידי בית הספר נהרגו במהלך המלחמה (במסגרת צבא צרפת החופשית, תנועת ההתנגדות הצרפתית, ובמחנות הריכוז של הנאצים). עם זאת, היו בין תלמידי בית הספר שבחרו לשתף פעולה עם הגרמנים. ב-1970 אוזרח ה"אקול", אם כי נותר תחת חסות משרד ההגנה.
ב-1972 נרשמו הנשים הראשונות כסטודנטיות ל"אקול". ארבע שנים מאוחר יותר עבר בית הספר לפאלזו (בערך 25 ק"מ מפריז). ב-1994 השתתף פרנסואה מיטראן בחגיגות ה-200 לבית הספר. בשנת 2000 קיים בית הספר רפורמה מקיפה בתוכנית הלימודים – המרחיבה אותה לארבע שנים ומשנה חלק ממנה.
בשנת 2018 הצטרפה לברית אוניברסיטאות יורו-טק שהיא שותפות אסטרטגית של שש אוניברסיטאות אירופאיות מובילות בתחום המדע והטכנולוגיה.
פעילויות

ב"אקול פוליטקניק" ניתן ללמוד הנדסה לתואר ראשון ולתארים מתקדמים. בנוסף, קיים בבית הספר מספר רב של מעבדות העוסקות בתחומי מחקר שונים (פיזיקה, מתמטיקה, מדעי המחשב, כלכלה, כימיה, וכו'), הפועלות ברובן תוך שיתוף פעולה עם מוסדות מחקר לאומיים. בנוסף לסגל החוקר במעבדות אלו, הן מעסיקות חוקרים ופרופסורים ממוסדות אחרים, ויוצרות סביבת לימודים מגוונת ברמה גבוהה.
הלימודים ב"אקול פוליטקניק" > מבוא

הלימודים בפוליטקניק שונים מתוכנית הלימודים הרגילה באוניברסיטאות או מכללות. אף על פי שלעיתים מתייחסים אל הלימודים כאל לימודי תואר ראשון, תוכנית הלימודים חורגת מהנלמד בלימודי תואר ראשון (ותלמידים גם מקבלים תואר "מאסטר" אחרי השנה השלישית ללימודיהם בפוליטקניק); התלמידים בדרך כלל ממשיכים ללימודי תואר "מאסטר" נוסף אחרי לימודיהם בפוליטקניק ולעיתים קרובות מגלים שהם מסוגלים להשיג אותו בפחות זמן מחבריהם ללימודים אשר למדו במוסדות "רגילים".
בנוסף, התוכנית נוגעת בתחומים שבהם בדרך כלל נמנעים מלעסוק במהלך לימודי תואר ראשון, ובתחומים מעבר להתמחות של הסטודנט. ההתפשטות לתחומים רבים (לעומת בחירה בהתמקדות בתחום אחד לעומק) הייתה שנויה במחלוקת במהלך השנים, אך היא נותרה אחד ממאפייני ה"אקול". התלמידים נדרשים, לצד לימודי ההנדסה, ללמוד גם קורסים במדעי הרוח ובספורט.
הלימודים ב"אקול פוליטקניק" > תנאי קבלה

על מנת להתקבל ל"אקול פוליטקניק", צריך לעבור בחינת קבלה סלקטיבית במיוחד, ולעבור שנתיים של "לימודים מכינים" ("כיתה מכינה" - classe préparatoire) על תיכוניים. תהליך הקבלה כולל שבוע של בחינות בכתב במהלך האביב, ובחינות בעל פה במהלך הקיץ.
כ-400 סטודנטים צרפתיים מתקבלים כל שנה, לצד סטודנטים זרים אשר למדו אף הם שנתיים ב"כיתה המכינה". סטודנטים זרים יכולים גם להתקבל לאחר שהם כבר למדו לימודים לתואר בוגר. בכל שנה מתקבלים בערך 100 סטודנטים זרים, אשר רובם באים מברזיל, צ'ילה, אקוודור, סין, וייטנאם, איראן, רומניה ורוסיה.
הלימודים ב"אקול פוליטקניק" > תוכנית לימודים

אורכה של תוכנית הלימודים המקורית היה שלוש שנים: שנה של שירות צבאי, שנה של "לימודים כלליים" ושנה של לימודי התמחות. במסגרת רפורמה (בשם X2000), הורחבה התוכנית לארבע שנים. תוכנית הלימודים מתחילה עם 8 חודשים בהם הסטודנטים הצרפתים עוברים טירונות ולאחר מכן משלימים שירות צבאי או לאומי. בעבר, תקופת השירות הצבאי ארכה 12 חודשים והייתה חובה לכל הסטודנטים הצרפתים; ביטול גיוס החובה בצרפת הפך דרישה זו לאנכרוניסטית והשירות נקרא כעת "תקופה של עיצוב אנושי וצבאי". הסטודנטים הצרפתים מבלים חודש ביחד במרכז ללוחמת הרים בעיירה ברסלונט (בדרום צרפת). בסוף החודש, הם מוצבים בשירות לאומי או בצבא היבשה, בצי, בחיל האוויר או בז'נדרמריה. סטודנטים שמוצבים בשירות צבאי יעברו עוד חודשיים של אימונים צבאיים בבי"ס גבוה לקצונה. לאחר מכן הם מוצבים במבחר יחידות למשך חמישה חודשים. סטודנטים זרים ממדינות פרנקופוניות (וכן נתינים זרים אשר גדלו בצרפת) מוצבים בשירות לאומי. זה האחרון יכול להיות למשל בהוראה בבתי ספר באזורים "קשים".
בשלב השני מתחילים הלימודים הכלליים. באופן מסורתי, היה מדובר בשנה מאוד נוקשה, שבה הסטודנטים היו חייבים לקחת את כל הקורסים, ולהקיף את כל הדיסציפלינות. אחרי רפורמת X2000, הלימודים הכלליים מתחילים אחרי השירות הצבאי או האזרחי המקוצר וניתנת בחירה במידה מסוימת. מבחר הדיסציפלינות משתרע על פני רוב תחומי המדעים (מתמטיקה, מתמטיקה שימושית, מכניקה, מדעי המחשב, ביולוגיה, פיזיקה, כימיה, כלכלה) ומספר תחומים ממדעי הרוח (שפות זרות, לימודים כלליים במדעי הרוח). הסטודנטים צריכים גם לבחור תחום ספורט שאותו יתרגלו שש שעות בכל שבוע.
בשנה השלישית, הסטודנטים חייבים לבחור שני מקצועות עיקריים בהם הם יתמחו, וצריכים לעשות בהם מחקר והתמחות ("סטאז"). בשנה הרביעית הלימודים נוטים לכיוון המקצועי. אלה שלא מצטרפים לכוחות המהנדסים הממשלתיים מצטרפים לתוכנית ללימודי תואר מאסטר או דוקטורט, או ל"בית ספר מיוחד" (école d'application) למקצוע שאותו למדו. הסיבה לכך היא שהלימודים הכלליים בפוליטקניק מתמקדים יותר בפיתוח חשיבה מאשר בהכנה לקריירה כמהנדס. לפיכך, הסטודנטים נזקקים לרקע טכני נוסף.
הלימודים ב"אקול פוליטקניק" > דירוג

הציונים בסיום שלב הלימודים הכלליים משמשים לדירוג התלמידים. באופן מסורתי, הייתה לדירוג זה חשיבות רבה ותנאי הלימודים נועדו ליצור אווירה שווה לכל הסטודנטים. הסטודנטים הצרפתיים מדורגים כחלק מתוכנית גיוס כוח האדם של הממשל: מספר משרות פתוחות כל שנה לבוגרי הפוליטקניק. בשלב מסוים, הסטודנטים מספקים דירוג של המחלקות/משרות המועדפות על ידם, והם משובצים אל הגבוהה ביותר על פי דירוגם. מאז רפורמת X2000, חשיבות הדירוג ירדה.
הלימודים ב"אקול פוליטקניק" > שכר לימוד

הלימודים לסטודנטים צרפתיים הם בחינם, כל עוד הם משלימים את לימודיהם, והם מקבלים גם שכר כקציני מילואים. חלק מן השכר נתרם לקרן למען הסטודנטים הזרים בבית הספר, שרובם מקבלים מלגות לימודים. קיימת ציפייה מהבוגרים להשלים 10 שנות עבודה במגזר הציבורי לאחר סיום הלימודים, כדי "לשלם" על שכר הלימוד, ואלה המצטרפים לחברות פרטיות בדרך כלל משלמים את שכר הלימוד בחזרה באמצעות החברה אליה גויסו.
בי"ס ללימודים מתקדמים

לאקול פוליטקניק מספר תוכניות לתואר מאסטר, הפתוחות לציבור הרחב, לא רק לבוגרי בית הספר. לבית הספר גם תוכנית לתואר דוקטורט, לסטודנטים עם תואר מאסטר (או תואר מקביל). הדוקטורנטים עובדים במעבדות בבית הספר, או עם מוסדות חיצוניים שלא מעניקים דוקטורט.
בוגרים

בין בוגריו המפורסמים של בית הספר: אנדרה סיטרואן, אלפרד דרייפוס, ז'ורז' סורל, ז'וזף ליוביל, בנואה מנדלברוט, אנרי בקרל, אוגוסט קונט, אנרי פואנקרה, אוגוסטן לואי קושי, אנדרה מרי אמפר, ז'וזף לואי גה-ליסאק, ז'אן-בטיסט ביו, אליזבת בורן,  בראנר ארנו.
בין המרצים הבולטים כיום בבית הספר הפילוסוף אלן פינקלקראוט. בין המרצים הבולטים בעבר, המתמטיקאי ז'אק אדמר.
אופרטור הרמיטי

במתמטיקה, אופרטור הרמיטי הוא אופרטור ליניארי ממרחב מכפלה פנימית, הצמוד לעצמו (כלומר שווה לאופרטור הצמוד אליו). במילים אחרות, אופרטור הרמיטי הוא אופרטור שאינו משתנה כתוצאה מפעולת ההצמדה.
כל האופרטורים ההרמיטיים הם לכסינים אוניטרית, וכמו אופרטורים סימטריים ממשיים, הם מקיימים את התכונה שכל הערכים העצמיים שלהם ממשיים. האופרטורים האלו קרויים כך על-שם המתמטיקאי שארל הרמיט שהוכיח תכונה זו.
לאופרטורים הרמיטיים תפקיד מרכזי במכניקת הקוונטים, שבה כל גודל פיזיקלי מדיד (דוגמת אנרגיה, תנע או תנע זוויתי) מיוצג על ידי אופרטור הרמיטי. תוצאות המדידה האפשריות הן הערכים העצמיים של האופרטור.
אופרטורים במרחב מכפלה פנימית

יהי  H מרחב מכפלה פנימית מעל המרוכבים. לכל אופרטור ליניארי  A\colon H\to H מוגדר האופרטור הצמוד  A^{*}\colon H\to H, לפי החוק
(את האופרטור הצמוד מסמנים לפעמים גם  \ A^{\dagger }, מבטאים כ"A דאגר"). לדוגמה, אם  H הוא מרחב הילברט ו- A אופרטור חסום, אז לפי משפט ההצגה של ריס גם  A^{*} חסום. אם  A^{*}=A, אומרים ש- A צמוד לעצמו.
משפט הפירוק הספקטרלי מבטיח שכל אופרטור קומפקטי צמוד לעצמו הוא לכסין אוניטרית. יתרה מזו, לכל וקטור עצמי  v של  A עם ערך עצמי  \lambda , מתקיים
ולכן  \lambda  ממשי. מכאן שיש למרחב בסיס אורתוגונלי (ובמקרה האינסוף-ממדי מערכת אורתונורמלית שלמה) שהאופרטור מותח כל איבר שלו בגורם ממשי.
כל אופרטור אפשר לפרק לסכום של מרכיב הרמיטי ומרכיב אנטי-הרמיטי, לפי הנוסחה הפשוטה  \ A={\frac {1}{2}}(A+A^{*})+{\frac {1}{2}}(A-A^{*}). מחצית הסכום  A+A^{*} היא, אם כך, המרכיב ההרמיטי של האופרטור. גם המכפלות  AA^{*} ו-  A^{*}A תמיד הרמיטיות, ויש להן תכונה שימושית נוספת:  \|AA^{*}\|=\|A\|\|A^{*}\|=\|A\|^{2}, כאשר  \ \|A\| מסמן את הנורמה של  A כאופרטור.
אופרטורים על מרחב סופי

על מרחב הווקטורים המרוכבים  \ \mathbb {C} ^{n} מוגדרת המכפלה הפנימית הסטנדרטית  \ \langle {\vec {x}},{\vec {y}}\rangle =\sum _{k=1}^{n}x_{k}{\bar {y}}_{k} אותה אפשר לפרש ככפל מטריצות של וקטור שורה בווקטור עמודה (האחרון מוצמד על ידי צמוד מרוכב). לכל מטריצה  A\in \operatorname {M} _{n}(\mathbb {C} ) מתאים אופרטור הכפל  {\vec {z}}\mapsto A{\vec {z}} (ביתר דיוק: A היא המטריצה המייצגת של אופרטור הכפל ביחס לבסיס הסטנדרטי). האופרטור הצמוד מתאים למטריצה  A הוא  A^{*}={\overline {A^{\mathrm {T} }}}={\overline {A}}^{\mathrm {T} } (בכתיב לפי רכיבים:  A_{ij}^{*}={\overline {(A_{ji})}} ). כלומר, המטריצה הצמודה מתקבלת משחלוף והפעלת הצמוד המרוכב.
עבור מטריצות ממשיות, אם כך, מטריצה היא הרמיטית אם ורק אם היא סימטרית. מטריצות סימטריות ממשיות הן לכסינות אורתוגונלית אפילו מעל הממשיים.
דוגמאות

אופרטור הזהות  \mathrm {id} \colon \mathbb {H} \to \mathbb {H}  הוא אופרטור הרמיטי.
בפרט, לכל  n\in \mathbb {N}  טבעי, מטריצת היחידה  I_{n} היא מטריצה הרמיטית מעל  \mathbb {R} ^{n} ו- \mathbb {C} ^{n}.
יהי  \mathbb {H} =\mathbb {R} ^{n}, אזי כל מטריצה סימטרית  A היא אופרטור הרמיטי. הוכחה עבור  \mathbb {R} ^{2}:
 \langle \mathbf {x} ,A\mathbf {y} \rangle =\left[x_{1}\ x_{2}\right]A\left[{\begin{matrix}y_{1}\\y_{2}\end{matrix}}\right]=\left(A^{t}\left[{\begin{matrix}x_{1}\\x_{2}\end{matrix}}\right]\right)^{t}\left[{\begin{matrix}y_{1}\\y_{2}\end{matrix}}\right]=\langle A^{t}\mathbf {x} ,\mathbf {y} \rangle =\langle A\mathbf {x} ,\mathbf {y} \rangle .
מעל  \mathbb {H} =\mathbb {C} ^{2}, הצמוד ההרמיטי של  A=\left[{\begin{matrix}a_{11}&a_{12}\\a_{21}&a_{22}\end{matrix}}\right] הוא  A^{*}={\overline {A}}^{t}={\overline {A^{t}}}=\left[{\begin{matrix}{\bar {a}}_{11}&{\bar {a}}_{21}\\{\bar {a}}_{12}&{\bar {a}}_{22}\end{matrix}}\right].
מעל  \mathbb {H} =\mathbb {C} ^{2}, מטריצות פאולי  \sigma _{x}={\begin{bmatrix}0&1\\1&0\end{bmatrix}},\quad \sigma _{y}={\begin{bmatrix}0&-i\\i&0\end{bmatrix}},\quad \sigma _{z}={\begin{bmatrix}1&0\\0&-1\end{bmatrix}} הן מטריצות הרמיטיות.
יהי  \mathbb {H} =C^{2}(I)\cap L^{2}(I) מרחב הפונקציות הממשיות הגזירות פעמיים ברציפות ואינטגרביליות לבג בריבוע שמתאפסות בקצות הקטע  I\subset \mathbb {R} , עם מכפלה פנימית  \langle f,g\rangle =\int _{I}f(x)g(x)\,\mathrm {d} x, אזי האופרטור  {\frac {\mathrm {d} ^{2}}{\mathrm {d} x^{2}}} (גזירה פעמיים) הוא אופרטור צמוד לעצמו שכן,
 \left\langle {\frac {\mathrm {d} ^{2}f}{\mathrm {d} x^{2}}},g\right\rangle =\int _{I}\left({\frac {\mathrm {d} ^{2}f}{\mathrm {d} x^{2}}}\right)g(x)\,\mathrm {d} x=-\int _{I}\left({\frac {\mathrm {d} f}{\mathrm {d} x}}\right)\left({\frac {\mathrm {d} g}{\mathrm {d} x}}\right)\mathrm {d} x=\int _{I}f(x){\frac {\mathrm {d} ^{2}g}{\mathrm {d} x^{2}}}\,\mathrm {d} x=\left\langle f,{\frac {\mathrm {d} ^{2}g}{\mathrm {d} x^{2}}}\right\rangle  (השתמשנו פעמיים באינטגרציה בחלקים).
ראו גם

תורת שטורם-ליוביל על פתרון משוואות דיפרנציאליות באמצעות אופרטורים הרמיטיים.
נמל התעופה ניז'ני נובגורוד סטריגינו

נמל התעופה ניז'ני נובגורוד סטריגינו (ברוסית: Аэропорт Стригино) הוא נמל תעופה בינלאומי הושכן כ-16 ק"מ דרומית מערבית למרכז העיר ניז'ני נובגורוד במחוז ניז'ני נובגורוד, רוסיה.
היסטוריה

ב-1937 הורתה ממשלת ברית המועצות על בניית נמל תעופה חדש, "סטריגינו" שישרת את העיר ניז'ני נובגורוד, עקב מיקומו של הנמל הקודם קרוב מידי לעיר עצמה בעקבות התרחבות העיר בשנות ה-30.
ב-1938 הושלם נמל התעופה. במלחמת העולם השנייה שימש נמל התעופה כבסיס לדיווזית האוויר מספר 201. ב-1950 הועברה יחידה זו למזרח הרחוק הרוסי ושמה שונה.
ב-1963 הוחל בבנייתו של טרמינל נוסעים חדש והוא נכנס לפעילות ב-1965. בין 1966 ל-1973 נבנו בשטח נמל התעופה מרכז אדמיניסטרטיבי, האנגר תחזוקה, טרמינל משא ומלון קטן. בנוסף רחבת החנייה הורחבה ומסלול הנחיתה הורחב וחוזק.
בין 1973 ל-1983 נבנה מסלול נחיתה שני מבטון ומלון בין שש קומות בשם אארופלוט, על שם חברת התעופה הלאומית של רוסיה.
ב-1989 עברו בנמל התעופה 1,030,000 נוסעים. בין 1991 ל-1993 נערכו שיפוצים בטרמינל A, הטרמינל הראשי, ובשנה זו הוענק לנמל אישור להוציא טיסות בינלאומיות.
בשנת 2016 הופעל במקום טרמינל בינלאומי חדש.