stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כלח
ארכאולוגיה

האתר תואר לראשונה בידי התייר הבריטי קלאודיוס ג'יימס ריץ' ב-1820, זמן קצר לפני פטירתו. משלחת החפירות הראשונה לנמרוד נוהלה לראשונה בידי אוסטן הנרי לייארד, שחפר בין 1845 ל-1847, ואחר בין 1849 ל-1851.



לייארד האמין תחילה שהאתר היה חלק מנינוה, וכך גם פרסם את תוצאות חפירותיו.
לאחר מכן, החפירות הועברו לידי הורמוזד רסאם, בן העדה האשורית שחפר בשנים 1853–1854, ולידי ויליאם לופטוס בשנים 55–1854.

לאחר שהאשורולוג ג'ורג' סמית חפר קצרות באתר ב-1873 ורסאם שב לחפור בין 1877 ל-1879, נמרוד נעזבה למשך כ-60 שנה.

משלחת בית ספר בריטי לארכאולוגיה מעיראק בניהולו של מקס מלוואן חזרה לחפור באתר ב-1949. העבודות נמשכו עד 1963, כשהניהול הועבר לידי דייוויד אוטס ב-1958 ולאחר מכן לידי ג'וליאן אורצ'ארד ב-1963.
המשך החפירות בוצעו בידי גופים שונים: המנהל הארכאולוגי של הרפובליקה העיראקית (1956, 1959-60, 1969-78 ו-92–1982) יאנוש מוייזינסקי (1974-76), פאולו פיורינה (1987-89) בעזרת המרכז לארכאולוגיה בטורינו בהתמקדות במבצר שלמנאסר, וג'ון קורטיס (1989).

מ-1974 ועד למותו בטרם עת ב-1976, יאנוש מוייזינסקי ניהל את פרויקט המרכז הפולני לארכאולוגיה מזרח תיכונית, בהרשאת המשלחת העיראקית. הוא תיעד את כל האתר בצילומי שקופיות 35ממ ותמונות 120ממ שחור לבן. כל תבליט שנשאר באתרו וכן כל השברים שפוזרו בין החדרים תועדו וצולמו. מוייזינסקי אף סקר עם ארכיטקט הפרויקט, ריצ'רד פ. סובולבסקי, את האתר ותיעד את תוכניותיו.
המשלחות חשפו תבליטים נהדרים, עיטורי שנהב ותגליפים. אוסף אומנות השנהבים שהתגלה במבנה הקרוי "מצודת שלמנסאר" היה עשיר במיוחד וכלל אוצרות שנאספו מארצות כבושות בסגנונות פיניקים, סורים ואשורים והתפרס על פני כמאתיים שנה מהמאה העשירית ועד לשמינית לפני הספירה. האוסף כלל גם פרטים רבים של אביזרי רתמות סוסים. על גבי חלק מהשנהבים נמצאו חרותות כתובות עבריות המבטאות את הכיבוש האשורי של ארץ ישראל בידי האשורים. פסל של אשורנצריפל השני נמצא שמור להפליא, כמו גם אריות מכונפים עם ראשי אדם במשקלים בין 10 ל-20 טון

כל אחד שומר על פתח הארמון. הכמות הרבה של כתובות המיוחסות לאשורנצריפל השני סיפקו מידע חשוב עליו ועל זמן שלטונו יותר מעל כל שליט אחר מתקופתו. חלקים מהאתר זוהו כמקדשים לנינורתה ולאנליל ובניין המיועד לנבו, אל הכתיבה והאומנויות.
הארמונות של אשורנצירפל השני, שלמנאסר השלישי ושל תגלת פלאסר השלישי נחשפו. האובליסק השחור המפורסם של שלמנאסר השלישי התגלה בידי לייארד ב-1846. לייארד נעזר בהורמוזד רסאם, האנדרטה מתנשאת לגובה של כשני מטר ומנציחה את מסעות ניצחונותיו בין השנים 824–859 לפני הספירה. הוא מעוצב בצורת צריח של מקדש בראשו ומסתיים בשלוש מדרגות. על צדו האחד מתוארת משלחת כניעה ישראלית מונהגת בידי יהוא המעניקה תשורות ומשתחווה לפני המלך שלמנסאר השלישי בעודו נוסך נסך לפני אלוהיו. כתב היתדות על האובליסק מתאר "יהוא, בנו של עמרי" ומזכיר את מתנות הזהב, הכסף והעופרת וכן רומחים.
האוצרות של נמרוד שנחשפו בחפירות כוללות אוסף של 613 חתיכות של תכשיטי זהב ואבנים יקרות. הם שרדו את המהומות ושוד העתיקות שהתבצעו לאחר הפלישה לעיראק ב-2003 בכספת בבנק בה נשמרו למשך 12 שנים ו"התגלו" מחדש ב-5 ביוני 2003.
ארכאולוגיה > העברת פסלי הענק ללונדון

ב-1847 לאחר חשיפה של יותר מחצי תריסר זוגות של פסלי ענק של אריות ושוורים הידועים גם כ"למסו" או "שדים" במשקל של כ-30 טון, אוסטן הנרי לייארד הביא שניים במשקל כ-10 טון ללונדון, האחד בצורת שור והשני בצורת אריה. המסע ארך 18 חודשים ובמהלכו אירעו מספר כמעט אסונות עד שהובאו למוזיאון הבריטי. המסע כלל את העמסתם על קרונות גלגלים. הם הונמכו בעזרת מערכת מורכבת של גלגלות ומנופים שהופעלו בידי עשרות אנשים. העגלות נמשכו בידי 300 גברים. תחילה הוא ניסה למשוך את העגלה בעזרת שוורים אך הללו סירבו לזוז. לאחר מכן הועלו על דוברה ש-600 מצופים מעורות של עזים וכבשים נדרשו כדי שהיא תצוף. לאחר ההגעה ללונדון נבנתה סוללה מיוחדת שאיפשרה את משיכתם לתוך המוזיאון על גבי גלגליות.
פסלי ענק נוספים במשקל 30 טון הועברו לפריז מחורסאבאד בידי פול אמיל בוטה ב-1853. ב-1928 אדווארד צ'ירה העביר אף הוא פסל במשקל 40 טון מחורסאבאד לשיקגו.
ארכאולוגיה > הסכנות לכלח

האנדרטאות בכלח מאוימות כיום מהאקלים העיראקי הנוקשה. מחסור בכיסוי מגן משמעו שהתבליטים העתיקים חשופים לבליה בידי רוחות הנושאות חול ובידי גשמים עונתיים.
בתחילת מרץ 2015 נמסר כי נגרם לעיר נזק כבד כתוצאה מפעולות של לוחמי המדינה האסלאמית.
ב-11 באפריל ארגון "המדינה האסלאמית" הפיץ סרטון המתעד את הרס שרידי העיר. בסרטון נראים אנשי הארגון הורסים עתיקות ואחר כך מפוצצים את האתר כולו. על-פי התמונות, שלא ברור מתי צולמו, נראה כי האתר נהרס לחלוטין. אחד מאנשי הארגון נשמע אומר בסוף הסרטון כי הוא וחבריו יפעלו בדרך דומה בכל מקום שיוכלו למחות בו את הסימנים לעבודת אלילים.
בנובמבר 2016, נכבשה העיר מחדש על ידי הכוחות העיראקיים. ובשנת 2017 הוחל בשחזור האתר.
אזכורים במקרא

העיר "כלח" מוזכרת בתנ"ך בספר בראשית, פרק י', פסוקים י"א–י"ב, בהמשך לסיפורו של נמרוד, ואזכורן של ממלכות בבל, ארך ואכד וארץ שנער כאחת הערים שהוקמו על פי המסורת על ידי אשור, אך בהבנה שונה מהמסורת ניתן להבין שנמרוד הוא הבונה ומכאן גם כנראה השם המודרני שניתן לה, תל נמרוד:
וְכוּשׁ יָלַד אֶת נִמְרֹד הוּא הֵחֵל לִהְיוֹת גִּבֹּר בָּאָרֶץ. הוּא הָיָה גִבֹּר צַיִד לִפְנֵי ה' עַל כֵּן יֵאָמַר כְּנִמְרֹד גִּבּוֹר צַיִד לִפְנֵי ה'. וַתְּהִי רֵאשִׁית מַמְלַכְתּוֹ בָּבֶל וְאֶרֶךְ וְאַכַּד וְכַלְנֵה בְּאֶרֶץ שִׁנְעָר. מִן הָאָרֶץ הַהִוא יָצָא אַשּׁוּר וַיִּבֶן אֶת נִינְוֵה וְאֶת רְחֹבֹת עִיר וְאֶת כָּלַח. וְאֶת רֶסֶן בֵּין נִינְוֵה וּבֵין כָּלַח הִוא הָעִיר הַגְּדֹלָה.
כלח מוזכרת גם בתור "חלח" במקרא. לאחר שמרד הושע בן אלה מלך ישראל במלך אשור שלמנאסר החמישי בשנת 724 לפנה"ס, עלה שלמנאסר לשומרון והחריבה סופית בשנת 722 לפנה"ס. שלמנאסר הגלה את תושבי השומרון לאשור.
בִּשְׁנַת הַתְּשִׁעִית לְהוֹשֵׁעַ לָכַד מֶלֶךְ-אַשּׁוּר אֶת-שֹׁמְרוֹן וַיֶּגֶל אֶת-יִשְׂרָאֵל אַשּׁוּרָה וַיֹּשֶׁב אוֹתָם בַּחְלַח וּבְחָבוֹר נְהַר גּוֹזָן וְעָרֵי מָדָי.
לקריאה נוספת

גרשון גליל, "ויגל ישראל מעל אדמתו אשורה" : עיון מחודש בתעודה מנהלית מכלח (+2443 ND), בית מקרא, נב, ב, תשס"ז, עמ' 41–60
מיכאל הלצר, על כתובות מן המאה השמינית לפנה"ס מכלח (נמרוד), מחקרים בתולדות עם-ישראל וארץ-ישראל, ד, תשל"ח, ע' 15–24
מבוא לארכאולוגיה של ארץ־ישראל בתקופת המקרא יחידה 9
Henry C. Rawlinson, On the Birs Nimrud, or the Great Temple of Borsippa, The Journal of the Royal Asiatic Society of Great Britain and Ireland, vol. 18, pp. 1–34, 1861
D. J. Wiseman, The Nabu Temple Texts from Nimrud, Journal of Near Eastern Studies, vol. 27, no. 3, pp. 248–250, 1968
D. J. Wiseman, Fragments of Historical Texts from Nimrud, Iraq, vol. 26, no. 2, pp. 118–124, 1964
Barbara Parker, Seals and Seal Impressions from the Nimrud Excavations, Iraq, vol. 24, no. 1, pp. 26–40 1962
Barbara Parker, Nimrud Tablets, 1956: Economic and Legal Texts from the Nabu Temple, Iraq, vol. 19, no. 2, pp. 125–138, 1957
SAS (קומנדו)

| --- | --- |

סמל ה־SAS
 המעז מנצח
 פרטים
 כינוי:  "הרגימנט"
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שיוך:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 סוג:  כוחות מיוחדים, קומנדו
 בסיס האם:  הרפורד (מפקדת הרגימנט) SAS 21: לונדון SAS 22: קרדן היל  SAS 23: ברמינגהאם
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1941–הווה (כ־84 שנים)
 מקים היחידה:  דייוויד סטירלינג
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה מלחמת פוקלנד מלחמת המפרץ מלחמת אפגניסטן מלחמת עיראק מבצע נחישות טבועה
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  לוחמי קומנדו בסדר כוחות של רגימנט
 פיקוד
 יחידת אם:  הכוחות המיוחדים של הממלכה המאוחדת
שירות האוויר המיוחד (באנגלית: Special Air Service, בראשי תיבות: SAS), הוא כוח מיוחד בצבא הבריטי תחת פיקוד מנהלת הכוחות המיוחדים (UKSF), והמהווה מרכיב בפיקוד האסטרטגי UKStratCom של משרד ההגנה הבריטי (MOD). שירות האוויר המיוחד, הוא חלק ממערך הכוחות המיוחדים של בריטניה, הכולל גם את רגימנט הסיור המיוחד, SBS, SFSG ורגימנט הקשר 18 (UKSF).
היסטורית, ה־SAS הוקם במלחמת העולם השנייה כרגימנט במסגרת זרוע האוויר של הצבא (AAC - Army Air Corp), ומאוחר יותר ב־1950 אורגן מחדש כחיל עצמאי נפרד. ב־1987, הוא הוכפף למנהלת הכוחות המיוחדים (UKSF) במשרד ההגנה. תפקידו העיקרי של ה-SAS הוא לוחמה בטרור, השתלטות וחילוץ בני ערובה, אבטחת אישים ומבצעים מיוחדים חשאיים ברחבי כדור הארץ בהתאם לאינטרס הלאומי הבריטי. שירות האוויר המיוחד SAS, הוא כוח הקומנדו הידוע ביותר בעולם ומודל לחיקוי בצבאות רבים, בשל איכותו הגבוהה. המוטו שלו, "המעז מנצח" (Who Dares Wins), הפך לציטוט משפיע ומוכר ברחבי העולם.
ארגון

בחיל שלושה רגימנטים. רגימנט אחד סדיר (SAS 22), ושני רגימנטים במילואים (SAS 21 ו־SAS 23).
בכל רגימנט ארבע פלגות בפיקוד קצין בדרגת מייג'ור. בפלגה כ־65 לוחמים המחולקים לצוותים בני 16 לוחמים בפיקוד קצין בדרגת קפטן. בכל צוות ארבע חוליות בנות ארבעה לוחמים. לכל אחד מהם התמחות מסוימת: פרמדיק, חבלן, קשר, ולוחם הדובר שפה מקומית. כל אחד מהצוותים מתמחה בתחום מסוים:
צוות אווירי מתמחה בצניחה טקטית
צוות סירות מתמחה בצלילה ופעולות אמפיביות
צוות ניוד מתמחה בנהיגה מבצעית ולוחמה מדברית
צוות הרים המתמחה בלוחמה הררית.
ארגון > SAS 22

SAS 22 הוא המרכיב הסדיר במנהלת הכוחות המיוחדים. הוא כולל בין 400 ל־600 איש.
הפלגות ברגימנט מקיימות סבבים של פעילות מבצעית ואימונים. כאשר פלגה אחת נמצאת בפעילות מבצעית בבריטניה, פלגה שנייה נמצאת בפריסה באזור עימות, פלגה שלישית נמצאת בהכנות לפריסה ואימוני ריענון, ופלגה רביעית נמצאת באימונים ארוכי טווח בחו"ל כמו תרגילי ג'ונגל או מדבר. בתקופות מלחמה, כמו הפלישה לעיראק בשנת 2003, לא נדיר ששתי פלגות נפרסות.
פלגה A
צוות 1 – סירות
צוות 2 – אוויר
צוות 3 – ניוד
צוות 4 – לוחמת הרים
פלגה B
צוות 6 – סירות
צוות 7 – אוויר
צוות 8 – ניוד
צוות 9 – לוחמת הרים
פלגה D
צוות 16 – אוויר
צוות 17 – סירות
צוות 18 – ניוד
צוות 19 – לוחמת הרים
פלגה G
צוות 21 – ניוד
צוות 22 – לוחמת הרים
צוות 23 – סירות
צוות 24 – אוויר
פלגה L – פלגת מילואים בכוננות לפריסה מהירה (Detachment L)
פלגת קשר 264 המתמחה בכל היבטי התקשורת השליטה והבקרה כולל תקשורת מאובטחת, לוחמה אלקטרונית (EW) / מודיעין אותות (SIGINT) ומודיעין תקשורת (קומינט).
ארגון > SAS מילואים

SAS 21
פלגה A
פלגה C
פלגה E
SAS 23
פלגה B
פלגה D
פלגה G
גיוס והכשרה

המתגייסים מגיעים מרחבי בריטניה, אירלנד, נפאל וחבר העמים, והם כוללים גם חיילים סדירים וגם חיילי מילואים. אף על פי שרובם גברים, נשים משרתות בכמה יחידות הכוחות המיוחדים הממלאות תפקידים זהים לחבריהן הגברים.
ל־SAS 22 מתקבלים מועמדים מכל שלוש זרועות הכוחות המזוינים, אך בעיקר מהצבא ומחיל הנחתים, לאחר וותק של מספר שנים ביחידותיהם.
ליחידות המילואים 21 ו־23 SAS מתקבלים גברים ונשים עד גיל 42 גם ללא שירות צבאי קודם. לאחר השלמת הכשרה בסיסית, יהיה עליהם לצבור ניסיון לפני שהם יוכלו לנסות להתקבל למילואים ב־SAS. מסלול ההכשרה למועמדים ליחידות המילואים מורכב מהשלבים הבאים:
אימון ראשוני – אימונים המתנהלים בלילות וסופי שבוע לאורך מספר חודשים. על המועמד להפגין חוסן נפשי ופיזי.
מיון והערכה – מבדקי מיון הנמשכים 4 ימים להערכה ראשונית והתאמת המועמדים להמשך המסלול.
מסעות – סדרת מסעות מפרכים בקצב גובר. הסדרה בוחנת את חוסנם הפיזי והנפשי של המועמדים בתנאים קשים ונחישותם להצטרף לכוחות המילואים של ה־SAS.
קורס טקטיקה בסיסי – הכשרה נוספת של שישה חודשים במהלך הלילות וסופי שבוע. זוהי תקופת הדרכה והערכה אינטנסיבית על טקטיקות, טכניקות ונהלים של הכוחות המיוחדים. כישורים צבאיים מהווים חלק עיקרי בתוכנית. עם סיום מוצלח של תרגיל ההערכה הסופי בן שבועיים, המועמדים יתקבלו כחיילי SAS.
אימונים מתקדמים – לאחר שהתקבלו ל־(UKSF(R, החיילים יכנסו לתקופת מבחן של 36 חודשים הכוללת קורס צניחה, קורס תקשורת וקורס הישרדות (SERE). עם סיום תקופת הניסיון, חיילים יהיו זכאים להתגייס ולהיערך למבצעים. ההכשרה ופיתוח המיומנויות יהיו רציפים לאורך הקריירה של חייל SAS, וישקפו את הדרישה לשמור על כשירות גבוהה במגוון מיומנויות.
מבצעים

מבצעי ה־SAS הם מבצעים חשאיים וממשלת בריטניה או משרד ההגנה אינם מוסרים מידע בשל רגישות פעולותיהם.
מבצעים > משימות

לוחמה בטרור
השתלטות וחילוץ בני ערובה
סיורי מודיעין מיוחדים
בקרת אוויר קדמית
פשיטות וחבלה בשטח אויב
אבטחת אישים
מעקב סמוי
הדרכה ואימון כוחות זרים
מבצעים > כוח משימה שחור

כוח משימה שחור (Task Force Black) הוא יחידת SAS שהוקצתה לכוח משימה בינלאומי שנלחם באל־קאעדה ואנשי משטרו של סדאם חוסיין בעיראק.
ביולי 2003 ביצע צוות SAS מעקב אחר בית מגורים במוסול שנחשד כמקום מסתורם של עודאי וקוסאי, בניו של סדאם חוסיין. בקשת הכוח להסתער על הבית נדחתה. היא בוצעה לבסוף בידי כוח דלתא האמריקני שחיסל אותם.
ביולי 2005 צוות צלפים של SAS נטרל חוליית טרור לפני שהצליחה להגיע ליעדיה בעיר מרלבורו.
במרץ 2006 חילץ ה־SAS את הפעיל הבריטי נורמן קמבר ושני קנדים שנחטפו בבגדאד.
ב־5 בספטמבר 2007 צוות SAS בן 30 איש פשט על ביתו של בכיר באל־קאעידה. הבכיר חוסל אך מהתוקפים נהרג.
ב־26 במרץ 2008 חייל SAS נהרג במהלך מבצע נגד מורדים בעיירה בצפון עיראק.
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה

היחידה הוקמה במצרים בשנת 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, על ידי דייוויד סטירלינג (Stirling), קצין בצבא הבריטי, אשר שירת כקצין זוטר במשמר הסקוטי ולאחר מכן התנדב ליחידת הקומנדו השמינית, תחת פיקודו של סגן-אלוף רוברט לייקוק. יחידה זו הפכה מאוחר יותר לחלק מ"כוח Z" (שכונה בהמשך "לייפורס"). ב־1 באוגוסט 1941 פורקה היחידה, אך סטירלינג נותר משוכנע ביתרונות לוחמת הקומנדו: לדעתו יכול היה כוח קטן האוחז ביתרון ההפתעה לגרום נזק גדול יותר מפלוגה שלמה. השם "שירות האוויר המיוחד" נועד להטעות, מכיוון שהיחידה הייתה יחידת ג'יפים יותר מאשר יחידה מוצנחת.
היחידה פעלה כנגד האיטלקים והגרמנים בקרבות המערכה במדבר המערבי. חיילי היחידה תקפו בעיקר שדות תעופה אך גם שיירות, נמלים ומטרות צבאיות המרוחקות מאות קילומטרים מהחזית. את הפעולות ביצעו צוותים קטנים; ניסיון להפעיל את יחידות הקומנדו בסדר כוח גדול נכשל והיחידה חזרה לפעול בצוותים קטנים, הפוגעים במהירות באויב ונעלמים. הצוותים היו לרוב מגיעים ליעדם ונאספים בחזרה על ידי יחידות סיור ממונעות שנסעו במדבר, ולעיתים רחוקות יותר בצניחה. היחידה השמידה יותר מטוסים מאשר כל יחידה אחרת של חיל האוויר המלכותי. השפעתה של היחידה על הצבא הגרמני הייתה כה גדולה שגנרל־פלדמרשל ארווין רומל הקים יחידה מיוחדת להתמודד עמה. סטירלינג עצמו נתפס והושם בשבי הגרמני במבצע לקראת סוף המערכה באפריקה, אך היחידה המשיכה לפעול בהצלחה עד סוף מלחמת העולם הן באפריקה והן באירופה בפיקודו של פאדי מיין, סגנו של דייוויד סטירלינג. אחד מהמבצעים החשובים ביותר של היחידה התבצע במסגרת ההכנות לפלישה לנורמנדי. מטרת המבצע הייתה לאסוף דגימות חול מאזור הנחיתה המתוכנן על מנת לוודא שהוא יכול לתמוך במשקל הטנקים והמשאיות של כוח הפלישה. סיפור היחידה נכתב בספר "מפקד הרפאים".
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה > לוחמים יהודים ביחידה

בשנות המלחמה הצטרפו לכוח חיילים יהודים ארצישראלים ברובם. בתחילה פעלו כיחידה במסווה גרמני שנקרא קבוצת החקירה המיוחדת. היחידה הייתה חלק מ־D Squadron ב־SAS. מספר הלוחמים ביחידה נע בין 20 ל־38. לאחר פירוק הכוח נשארו חלק מהלוחמים ביחידת ה־SAS. בין הלוחמים הללו נמנה קרל כהנא שהיה החייל המבוגר ביותר ביחידה במהלך המלחמה. ומוריס טיפן (מונגו) טיפברנר שנפל בשבי.
היסטוריה > הלוחמה בטרור

בעקבות טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן, היחידה עברה שינוי ארגוני כדי להיות מוכנה יותר לאירועי חטיפה ולחימה בטרור והוקמה במסגרתה יחידת לוחמה אנטי מהפכנית (CRW). לוחמי היחידה הצטרפו למבצע שחרור המטוס החטוף במוגדישו של יחידת GSG-9 ב־1977. באפריל 1980 השתלטו לוחמי היחידה על בניין השגרירות האיראנית במרכז לונדון שעובדיה נלקחו כבני ערובה על ידי מחבלים מן "התנועה הדמוקרטית המהפכנית לשחרור עראביסטאן".
היחידה לקחה חלק פעיל בלחימה בצפון אירלנד. בין היתר הרגו לוחמי היחידה, ב־6 במרץ 1988, שלושה פעילים במחתרת האירית שניסו לבצע פיגוע תופת בגיברלטר.
היסטוריה > שנות ה־90

במהלך מלחמת המפרץ (1991) פעלו במדבר העיראקי כמה וכמה צוותים של היחידה, חלקם הוחדרו באמצעות צניחה ואחרים באמצעות מסוקים וג'יפים. משימותיהם העיקריות היו לאתר ולהשמיד משגרי סקאדים במערב עיראק, וקווי סיב אופטי ששימשו לתקשורת בין הדרג הפיקודי למשגרים הניידים בשטח. אחד הצוותים נתפס על ידי הצבא העיראקי, וכמה מחייליו (ששרדו) הוחזקו בשבי העיראקי עד לסיום המלחמה. אחד ממפקדי הצוות, אנדי מקנב, תיאר את חוויותיו הקשות מהשירות ומהשבי בספרו "בראבו שתיים–אפס", שתורגם לעברית ואף הוסרט.
היסטוריה > שנות האלפיים

הגדוד חזר לעיראק בשנת 2003 לאחר מבצע הצלת בני ערובה בסיירה לאון (2000) והיה מעורב בקרבות כבדים גם נגד הטליבאן באפגניסטן (2001-2014).
בסוף אוגוסט 2008, חשף עיתון הסאנדיי טלגרף הבריטי כי יחידה זו, הייתה מעורבת בפעילות נגד ארגון הטרור אל־קאעידה בבגדד, וקצין בריטי בכיר צוטט כי יחידה זו לכדה וחיסלה יותר מ־3,500 פעילי טרור.
במהלך המהומות בלוב בחודש פברואר 2011, חדרו לוחמי השירות האווירי המיוחד הבריטי למדבר המערבי, והשתלטו ואיבטחו מסלולי נחיתה לשני מטוסי C-130 הרקולס. זאת כדי לחלץ כ־150 עובדי נפט, רובם בריטים, מהמדבר הלובי ולהעבירם בבטחה למלטה. המשימה הושלמה בהצלחה.
במהלך העשור השני של המאה ה־21 פעלו לוחמי היחידה בעיראק כדי לחסל מפקדים וחמושים של המדינה האסלאמית. צלפים של היחידה, חלקם חמושים ברובה ה־IWI DAN הישראלי ורובה הבארט M82A1, רשמו חיסולים של אנשי המדינה האסלאמית, בין היתר בירי מטווחים של למעלה מקילומטר.
מורשת

כתוצאה מהצלחת היחידה, שהמוטו שלה הוא "המעז מנצח" (Who dares wins), היא גדלה מאוד בהיקפה (אף על פי ששיטת הפעולה המשיכה להיות פעילות של צוותים קטנים הפועלים בזמן קצר), ותוך כדי המלחמה הקימו גם צבאות אחרים של כוחות הברית יחידות דומות. היחידה הפכה למודל לחיקוי ליחידות מיוחדות ברחבי העולם SASR האוסטרלית, NZSAS הניו זילנדית ויחידת ה־SAS הרודזית שנסגרה. בישראל הוקמה סיירת מטכ"ל, שמייסדה, אברהם ארנן, הושפע עמוקות מהספר "מפקד הרפאים". ארנן אימץ את המוטו של ה־SAS כמוטו של היחידה "המעז מנצח". בנוסף לסיירת מטכ"ל, הוקמה גם יחידת שלדג על בסיס הרעיון המבצעי של ה־SAS, כמו כן היוותה היחידה מודל לחיקוי בעבור כוח דלתא האמריקאית, שמייסדה, קולונל צ'ארלי "המסתער" בקווית', למד ממנה רבות בעת שהתאמן עם ה־SAS.
ראו גם

סיירת מטכ"ל
יחידת שלדג
ספצנאז
המתקפה על שגרירות איראן בלונדון
שירות האוויר המיוחד של ניו זילנד
שירות האוויר המיוחד של אוסטרליה
לקריאה נוספת

וירג'יניה קואלס, מפקד הרפאים, הוצאת משרד הביטחון, 1958
ג'וליאן תומפסון, לא פיקניק, הוצאת מערכות, 1992
אנדי מקנב, בראבו שתיים אפס, כתר הוצאה לאור, 1994
אנדי מקנב, פעולה מיידית, כתר הוצאה לאור, 1997
הערות שוליים

↑  Strategic Command, Strategic Command, GOV UK, הוא פיקוד רב מימדי המרכז יכולות משותפות כגון שירותי רפואה, הכשרה ואימונים, מערכות מודיעין ומידע המפותחות ומנוהלות בתחומי הקרקע, הים, האוויר, החלל והסייבר. הוא גם אחראי לפעולות משותפות מעבר לים.
↑  Post War History, Special Air Service Regimental Association
1 2  UK SPECIAL FORCES (RESERVE), אתר THE BRITISH ARMY
↑  Special Air Service (SAS) - Organisation, Elite UK Forces
↑  "UK Special Forces: Accountability in Shadow War – Oxford Research Group". נבדק ב-21 ביולי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Neville Leigh, The SAS 1983-2014, Osprey Publishing, 2016, עמ' 4-5, ISBN 978-1472814036 ISBN 1472814037
↑  18 (UKSF) Signals Regiment, Elie UK Forces
↑  How do the Special Forces recruit, National Army Museum
↑  21 & 23 SPECIAL AIR SERVICE (SAS), אתר הצבא הבריטי
↑  Written Answers to Questions, parliament.uk, ‏14 Jan 2002
↑  Abigail Watson, The UK can’t stay ‘mum’ over Russian bombing of Special Forces base in Syria, DEFENCEREPORT, ‏3 אוגוסט 2016
↑  SAS Roles, Elite UK Forces
↑  Task Force Black, Elite UK Forces
↑  Task Force 88 היה כוח משימה משותף בריטי – אמריקאי שהורכב מכוחות מיוחדים. תפקידו היה לצוד בכירים באל־קאעדה שפעלו בעיראק. הכוח זכה לכמה הצלחות, כולל הריגתו של אבו מוסעב א־זרקאווי.
↑  הנצחת זכרו של קרל כהנא ז'ל, באתר הצנחנים
↑  שגיא כהן, ‏איך מחלצים בני ערובה?, באתר ‏מאקו‏, 11 באוקטובר 2009
↑  שרון שדה, יחידות עלית בצבא בריטניה מיזגו את פעילותן, הארץ, ‏ 29 בדצמבר 1997, כפי שהועלה באתר פרש
↑  שי לוי, ‏הוצאה להורג ללא משפט: סיכולים ממוקדים בעולם, באתר ‏מאקו‏, 18 ביוני 2012
↑  Special Air Service, National Army Museum
↑  "המלחמה הסודית" של הקומנדו הבריטי בבגדד, באתר ynet, 31 באוגוסט 2008
↑  אלי לאון וסוכנויות הידיעות, החילוץ מהסהרה, ישראל היום, ‏27 בפברואר 2011
↑  Kieran Corcoran, Poetic justice: SAS sniper blows head off ISIS chief who taught jihadis how to DECAPITATE, דיילי אקספרס, ‏15 בפברואר 2016
↑  סוכנויות הידיעות, עם נשק ישראלי: צלף חיסל פעיל דאעש מקילומטר, באתר nrg‏, 17 בפברואר 2016
↑  מיכל דניאלי, ‏יחידת העילית של אוסטרליה: הכירו את SASR, באתר ‏מאקו‏, 31 באוקטובר 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007528099405171  BnF: cb119370721 (data)  ISNI: 0000 0001 1009 6251  LCCN: n80144904  NKC: kn20030430003  SUDOC: 027298213  VIAF: 166148996024159752497   WorldCat (עם VIAF): 166148996024159752497 
לוחמי השירות האווירי המיוחד בפטרול רכוב בצפון אפריקה במהלך מלחמת העולם השנייה.
ארבעת לוחמי השירות האווירי המיוחד צונחים כדי להיפגש בלב ים עם אוניית הצי המלכותי "קרדיף" במהלך מלחמת פוקלנד
אנשי היחידה במשימה מבצעית ליד שדה התעופה קנדהאר, אפגניסטן, בשנת 2010
רכס פן ואי פאן אשר בו נערך הגיבוש לשירות האווירי המיוחד.
ויליאם קריסטול

| --- | --- |

ביל קריסטול
 לידה:  23 בדצמבר 1952 (בן 72) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  אוניברסיטת הרווארד  הרווארד קולג'  Collegiate School 
 מעסיק:  אוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת פנסילבניה 
 פרסים והוקרה:  פרס קרי מק'ויליאמס (2001) 
 
ויליאם "ביל" קריסטול (באנגלית: William "Bill" Kristol, נולד ב-23 בדצמבר 1952 בניו יורק, ארצות הברית) הוא עיתונאי, פובליציסט, עורך עיתונות ופרשן פוליטי יהודי-אמריקאי. חבר מערכת בפוקס ניוז, וידוע בהשקפותיו כנאו-קונסרבטיבי ופרו-ישראלי.
קורות חיים

קריסטול נולד בניו יורק שבארצות הברית למשפחה יהודית. אביו נחשב לאבי התנועה הנאו-קונסרבטיבית, אירווינג קריסטול. אימו, גרטרוד הימלפרב, היא חוקרת ספרות ויקטוריאנית ודמות נאו-קונסרבטיבית חשובה בזכות עצמה. ב-1973 סיים בהצטיינות קריסטול תואר ראשון באוניברסיטת הרווארד. ב-1976 עבד כסגן מנהל קמפיין הפריימריז הדמוקרטים של דניאל פטריק מויניהאן. במרוץ זה, הצליח מויניהאן להיבחר למושב בסנאט מטעם מדינת ניו יורק. קריסטול המשיך בלימודיו וקיבל דוקטורט בממשל, גם זאת מאוניברסיטת הרווארד בשנת 1979. בשנה הראשונה ללימודיו לתואר שני הוא היה שותף לחדר, במעונות הסטודנטים, עם השמרן האפרו אמריקני אלן קיז. עשר שנים מאוחר יותר, ב-1988 הוא ניהל את הקמפיין הכושל של קיז למושב בסנאט מטעם מדינת מרילנד, כנגד פול סארביינז.
קריסטול נשוי לסוזן שיינברג ואב לשלושה ילדים.
קריירה אקדמאית ופוליטית

עם סיום לימודיו החל קריסטול ללמד פילוסופיה פוליטית ופוליטיקה אמריקאית באוניברסיטת פנסילבניה ובבית הספר לממשל על שם ג'ון קנדי, באוניברסיטת הרווארד. ב-1985 מונה לראש המטה של שר החינוך ויליאם בנט בממשלו של הנשיא רונלד רייגן, ולאחר מכן, בשנים 1989–1993 היה ראש המטה של סגן הנשיא דן קווייל, תחת ממשלו של הנשיא ג'ורג' בוש (האב). העיתון "ניו ריפבליק" תיאר את קריסטול בתפקידו כראש המטה של סגן הנשיא, כ"מוח של דן קווייל".
השפעתו כיום

קריסטול משמש כיום ומופיע באופן קבוע, כפרשן פוליטי ברשת פוקס ניוז, בעיקר בפאנל של התוכנית "דו"ח מיוחד". כמו כן הוא בעל טור קבוע בניו יורק טיימס.
כפעיל ניאו קונסרבטיבי, קריסטול גם מעורב כיום בכמה צוותי חשיבה שמרניים, בנוסף ל"פרויקט למען המאה האמריקנית החדשה"(אנ') (PNAC) - הוא שימש בעבר כיושב ראש "פרויקט האזרחות החדש" (New Citizenship Project) הניאו קונסרבטיבי, והיה חבר בחבר הנאמנים של מוסד מנהטן למדיניות מחקר השמרני. כיום הוא משתתף קבוע במפגש השנתי של ועידות קבוצת בילדרברג. ביולי 2010 היה בין מייסדי "ועדת החירום למען ישראל" (ECI), שמטרתה לקדם אג'נדה ביטחונית אמריקאית פרו ישראלית וכיום הוא אחד מחברי הנהלתה. בבחירות 2010 נקטה ועדה זו דעה מפורשת ובוטה כנגד כל פוליטיקאי שנחשב בעיניה "רך" מדי במאבק בטרור, או כמבקר של המדיניות האמריקאית הפרו ישראלית.
במקביל, קריסטול הוא מרצה אורח באוניברסיטת הרווארד, שם הוא מעביר קורס במחלקה לממשל, בשם "המראה של הנסיכים", בנושא קסנופון, פילוסוף וחייל יווני שכתב היסטוריה לאותה עת, על הפילוסופיה של סוקרטס, והחיים ביוון. קריסטול גם לימד קורס בשם, "האם ניתן למשול באמריקה?", בבית ספר לממשל על שם ג'ון קנדי. בנוסף לעבודתו כפרשן פוליטי ברשת פוקס ניוז, קריסטול היה גם פרשן המתארח על בסיס כמעט קבוע, בתוכנית של רשת סקיי ניוז, "חדשות העולם הערב" וכן אחד הפטרונים של מכון לחשיבה מדינית, "ג'קסון סוסייטי" היושב באוניברסיטת קיימברידג'.