stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בילי קורגן
היסטוריה > קריירת סולו

קורגן החל לפרסם רשומות אוטוביוגרפיות בבלוג שבאתר שלו ובדף ה-MySpace שלו, וכתב "איני רוצה להגן עוד על האנשים שעיניתי". ב-17 בפברואר 2004, קורגן פרסם כי הגיטריסט ג'יימס איהא אחראי לפירוק הסמאשינג פאמפקינס ארבע שנים קודם לכן. הוא התייחס גם כן לבסיסטית דרסי רצסקי וכינה אותה "מסוממת מנוולת". ב-3 ביוני 2004, הוא פרסם התנצלות לאיהא, בכותבו "אני אוהב אותו מאוד... עומק הפגיעה שספגתי (מאיהא) זהה לשיעור ההערכה שאני רוכש לו". בשלהי 2004, קורגן פרסם ספר שירים בשם Blinking with Fists. למרות המבקרים שחככו בדעתם, הספר והופיע ברשימת רבי-המכר של העיתון הניו יורק טיימס.
ב-2004, הוא פצח בקריירת סולו. בראשיתה, ניגן בהופעותיו שירי פולק אקוסטיים הקשורים להיסטוריה של העיר שיקגו. הוא זנח את הסגנון הזה, ואימץ צליל שמקורו בז'אנרים רוק אלטרנטיבי, מוזיקה אלקטרונית ושוגייז, כפי שניתן היה לשמוע באלבום הסולו הראשון שלו, TheFutureEmbrace. האלבום הושק ב-21 ביוני 2005 באמצעות חברת התקליטים Reprise Records. האלבום עורר תגובות מפולגות בעיתונות, ומכר 69,000 עותקים בלבד. באותה השנה, קורגן יצא לסיבוב הופעות על רקע השקת האלבום החדש, כשלצידו ניגנו הקלידנית ליסה סטרוברי, הגיטריסט בריאן ליסגנג והמתופף מאט ווקר. סיבוב ההופעות היה צנוע בהקיפו בהשוואה לאלה של הסמאשינג פאמפקינס ו-Zwan בתקופתם.
היסטוריה > איחוד הסמאשינג פאמפקינס

ב-2005, פרסם קורגן מודעה על פני עמוד שלם בשני העיתונים החשובים בשיקגו, והודיע על רצונו להשיב את הלהקה לפעילות. מספר ימים מאוחר יותר, ג'ימי צ'מברלין נעתר. ב-20 באפריל 2006, האתר הרשמי של הלהקה אימת שהלהקה אכן מתעתדת להתאחד. הלהקה בילתה באולפן הקלטות ב-2006 ובתחילת 2007, והופיעה לראשונה מזה שבע שנים ב-22 במאי 2007. לצד קורגן וצ'מברלין, הופיעו חברים חדשים: ג'ינג'ר רייס (גיטרה בס) וג'ף שרודר (גיטרה) שהחליפו את רצסקי ואיהא, וליסה האריטון (קלידים). האלבום החדש, Zeitgeist, הושק בארצות הברית ב-10 ביולי 2007, ודורג שני במדרג המגזין בילבורד. קורגן ושאר חברי הלהקה יצאו לסיבוב הופעות נרחב במהלך 2007 ו-2008, במהלכו התפרסמו המיני-אלבום American Gothic והסינגל "Superchrist". הלהקה עובדת כיום על אלבום חדש.
חיים אישיים

קורגן נאבק בדיכאון שנים רבות, כמו גם בהתקפי פגיעה עצמית, טורדנות כפייתית ונטיות אובדניות. קורגן מייחס זאת להתעללות שחווה כילד, וכמו כן חרדות וסוגיות אישיות. בעוד שלדבריו הוא יציב כיום מתמיד, הוא חווה מעת לעת פרצי דיכאון.
קורגן ניהל מערכת יחסים עם קורטני לאב טרם התפתח הקשר בינה ובין סולן Nirvana, קורט קוביין, ונישואיה אליו. ב-1993 הוא נשא לאישה את חברתו כריס פביאן, אמנית ומשחזרת ספרים. לפני נישואיהם, השנים היו זוג, נפרדו ושבו להיות יחדיו מספר פעמים. חתונתם נערכה בטקס צנוע בביתו בצפון שיקגו, אילינוי. שמועות סיפרו שאחרי מות קוביין, בפסטיבל לולהפלוזה שנערך ב-1994, ניצת מחדש הרומן בין קורגן ולאב. קורגן ופביאן נפרדו אי-שם ב-1995, והתגרשו ב-1997. קורגן סירב להתייחס לנושא בראיונות, באומרו "אין ולא תהיה עדות ציבורית לנישואי - עליי למחוק אותם בקו". למרות זאת, הוא תיאר לבסוף את הנסיבות שסבבו את נישואיו בפרסום בבלוג שלו, ב-2005.
בסוף 1995, נרקמה מערכת יחסים בינו ובין הצלמת ילנה ימצ'וק, שתרמה למספר קליפים ועטיפות אלבומים של הלהקה. להיט הלהקה "Stand Inside Your Love" מ-2000, נכתב אודותיה. הקשר בינם נמשך עד 2004. לדברי קורגן, פרידתם היוותה בסיס לכמה מן הנושאים בהם עוסק אלבום הסולו שלו מ-2005, TheFutureEmbrace.
בראשית 2006, הוא עבר להשתכן עם קורטני לאב וביתה, פרנסיס בין קוביין. לדברי לאב, עמד לרשותו אגף פרטי באחוזה שלה.
אימו, מרתה, נפטרה ב-1996. השיר "For Martha", מהאלבום Adore, נכתב אודותיה. בתחילת שנות ה-2000, קורגן קרא לחברת ההקלטות שברשותו Martha's Music גם כן על שמה. תמונה של מרתה מילדותה, בעודה יושבת על ירח מלאכותי, מופיעה בספרון המצורף לאלבום Siamese Dream.
קורגן הוא מעריץ ספורט נלהב. עוד בילדותו העריץ את קבוצת הבייסבול השיקגו קאבס, ומאוחר יותר אף היה פרשן שלה בתחנת רדיו מקומית בשיקגו. הוא הופיע במשחקים של הקבוצה פעמים רבות, ולעיתים זרק את ההגשה הראשונה המסורתית או שר את "Take Me Out to the Ball Game", שיר מראשית המאה שעברה, שהפך נחלת כל אוהד בייסבול באשר הוא. קורגן היה מעריץ אדוק של קבוצות הכדורסל השיקגו בולס וקבוצת הוקי-הקרח השיקגו בלאקהוקס בשנות ה-90, והתיידד עם השחקנים דניס רודמן וכריס צ'יליוס. מאז ומתמיד אהד היאבקות מקצועית, כינה עצמו "חולה היאבקות", והופיע בקרב היאבקות מקצועי של ECW, כשהוא מחזיק גיטרה אקוסטית כנשק. ב-2008, נעשה שימוש בשיר של הפאמפקינס, "Doomsday Clock", בקדימון לקרבות היאבקות שנערכו במסגרת Ring of Honor. קורגן ציין בעבר שהוא צופה בטלוויזיה בשידורי ספורט ובתוכנית "Three Stooges". ב-2017 רכש את הבעלות על ארגון ההיאבקות המקצועית NWA.
בילי קורגן ב-1992
המודעה שהתפרסמה ב"שיקגו טריביון"
המטבח הפולני

ביגוס
המטבח הפולני (בפולנית: Kuchnia Polska) הוא סגנון בישול המשלב מסורות קולינריות סלביות ואחרות. הוא עשיר בתפוחי אדמה ובבשר מתובל, בירקות כמו סלק וכרוב, כמו גם בסוגים שונים של כיסונים, שהידועים ביותר הם ה"פירוגי" (pierogi).
המטבח הפולני קרוב למטבחים סלאביים אחרים (שימוש בכוסמת לדוגמה), והוא גם מושפע  ממסורות קולינריות טורקיות, גרמניות, הונגריות, יהודיות וצרפתיות, וכן ממטבחים של שליטיה הקולוניאליים לשעבר (רוסיה, אוסטריה ופרוסיה) של פולין. הפולנים מקציבים לעצמם כמות נדיבה של זמן על מנת ליהנות מארוחותיהם.
ארוחת צהריים טיפוסית, הכוללת לפחות שלוש מנות, מתחילה במרק כדוגמת חמיצת סלק (בארשץ' -barszcz) או מרק ה-ז'ורק (żurek - מחית של בשר וקמח שיפון). במסעדות נוהגים לעיתים להגיש אחרי המרק מתאבן של סלמון או מליח (המוכנים בשמנת, שמן או חומץ). מתאבנים פופולריים נוספים כוללים בשרים שונים, ירקות או דג במקפא. המנה העיקרית יכולה להיות המאכל הלאומי, ביגוס (bigos - תבשיל בבישול ארוך המבוסס על כרוב לבן כבוש ולא כבוש) או שניצל חזיר (קוטלט סכבובי, kotlet schabowy). הארוחה מסתיימת לעיתים קרובות בקינוח כדוגמת גלידה, מקובייץ (makowiec - עוגת פרג) או דרוז'ג'ובקה (drożdżówka - סוג של עוגת שמרים).
מאכלים פולניים ייחודיים נוספים כוללים את החואודניק (chłodnik - מרק סלק קר לימים חמים), גולונקה (golonka - מפרקי חזיר מבושלים עם ירקות), קולדוני (kołduny - כיסוני בשר), ז'אזי (zrazy - חתיכות בשר בקר), סאלצסון ופלאצ'קי (salceson ו- flaczki - מעיים). רבים מהמאכלים מכילים גבינה לבנה.
מרק ז'ור (żur)
ogórek małosolny
היסטוריה > ימי הביניים

בשלהי ימי הביניים היה המטבח הפולני כבד מאוד ומתובל. שני המרכיבים העיקריים בו היו בשר (הן בשר ציד והן בשר בקר) ודגנים. מכיוון שאזור פולין היה מיוער בצפיפות, נעשה שימוש נרחב גם בפטריות, באגוזים ובדבש. הודות לקשרי מסחר קרובים עם אסיה היו מחירי התבלינים (כדוגמת ערער, פלפל שחור ואגוז מוסקט) נמוכים בהרבה בהשוואה למחירם בשאר אירופה, והרטבים המתובלים נעשו פופולריים. שני רטבים בסיסיים (יוחה צ'רבונה ויוחה שארה, jucha czerwona ו-jucha szara או "דם לבן" ו"אדום" בפולנית מודרנית) היו בשימוש נרחב לפחות עד המאה ה-18.
המשקאות הפופולריים ביותר היו בירה, כולל מי שעורה שתססו קלות, פודפיבק (podpiwek), ותמד. עם זאת, החל מהמאה ה-16 החלו בני המעמדות הגבוהים לייבא יינות מהונגריה ושלזיה. לאחר ששתיית אלכוהול מזוקק התפשטה באירופה, הפכה וודקה פופולרית, בייחוד בקרב המעמד הנמוך. העדות הכתובה הראשונה לשימוש במילה "וודקה" בפולין היא ממסמך בפולנית משנת 1405.
היסטוריה > רנסאנס

עם הכתרתה של המלכה בונה ספורצה, אשתו השנייה של זיגמונד הראשון, מלך פולין ב-1518, הוזמנו טבחים רבים לפולין מאיטליה ומצרפת. אף על פי שמאכלי ירקות מקומיים היו מקובלים וחלק מהותי מהמטבח הפולני, החל בתקופה זו שימוש נרחב יותר בירקות כדוגמת חסה, כרישה, סלרי וכרוב. אפילו כיום ירקות כדוגמת כרישה, גזר וסלרי ידועים בשפה הפולנית כ"איטלקיים" (włoszczyzna).
היסטוריה > הרפובליקה

עד חלוקת פולין הייתה פולין אחת המדינות הגדולות בעולם וכללה אזורים נרחבים בהם מסורות קולינריות ייחודיות. על המטבח הפולני השפיעו בעיקר המטבח הליטאי, המטבח הטורקי והמטבח ההונגרי. בעקבות שקיעת פולין ומשבר ייצור הדגנים שבא לאחר הפלישה השוודית לפולין, המכונה "המבול", החלו תפוחי אדמה להחליף את השימוש המסורתי בדגנים. בנוסף, בהשפעת מגעים עם האימפריה העות'מאנית, הפך קפה להיות משקה נפוץ.
היסטוריה > חלוקות פולין

לאחר חלוקת פולין הושפע המטבח הפולני מאוד מהמטבחים של האימפריות שהשתלטו עליה. ההשפעות העיקריות היו למטבח הרוסי ולמטבח הגרמני, אבל גם למסורות הקולינריות של מרבית העמים שתחת שלטון האימפריה האוסטרו-הונגרית. בחלק שנשלט על ידי הרוסים החליף תה את הקפה כמשקה הפופולרי. תחת ההשפעה הגרמנית אומץ תהליך ייצור הנקניקייה הלבנה במחוז פולין גדול. ייתכן שההשפעה הגדולה ביותר הייתה למסורת הקולינרית של האימפריה הרב־לאומית של אוסטרו-הונגריה, שהובילה להתפתחות מטבח מרכז-אירופאי בגליציה.
במאה ה-19 הופיע ספר הבישול הפולני הראשוני והוא נכתב על ידי לוצינה צ'וויירצ'אקייוויצ'ובה (Lucyna Ćwierczakiewiczowa), שביססה את עבודתה על יומנים מהמאה ה-18 של השלאכטה (האצולה הפולנית).
היסטוריה > לאחר מלחמת העולם השנייה

לאחר תום מלחמת העולם השנייה הייתה פולין בשלטון הקומוניסטים. המסעדות הולאמו תחילה ואחר־כך נסגרו ברובן על ידי השלטונות. במקומן, תכננו הקומוניסטים רשת של חדרי אוכל עבור העובדים מהמפעלים השונים. עבור עובדים מחברות קטנות שלא היו בהן חדרי אוכל הוקמו מסעדות עממיות המכונות "בארים חלביים" (ביחיד: "באר מלצ'ני", Bar mleczny), שבהן הגישו ארוחות חלביות זולות (מוסד הקיים עד היום ומסובסד על ידי הממשלה או העירייה המקומית). המסעדות המעטות ששרדו את שנות ה-40 ושנות ה-50 היו שייכות למדינה, והיו בלתי נגישות למרבית אזרחי המדינה בשל מחירי הארוחות הגבוהים. חדרי האוכל הציעו אוכל זול יחסית, כולל מרקים מגוונים. מנה שנייה טיפוסית כללה סוג כלשהו של בשר טחון או "קוטלט סכבובי" (kotlet schabowy - סוג של שניצל) בתוספת תפוחי אדמה.
בהדרגה הובילה כלכלת המחסור (gospodarka niedoboru, כינוי לכלכלה הקומוניסטית המתוכננת של מזרח אירופה שהובילה למחסור במוצרי יסוד) למחסור כרוני בבשר, ביצים, קפה, תה, ומוצרי יסוד שבשימוש יומיומי. מצב זה הוביל להחלפה הדרגתית של האוכל הפולני המסורתי באוכל שהוכן מכל מה שהיה זמין באותו הרגע. בין המנות הפופולריות שהציעו המסעדות היה "קציצת ביצה", סוג של המבורגר עשוי מקמח וביצה טרופה. המתכונים המסורתיים נשמרו עבור ארוחת ה-Wigilia, ארוחת ערב חג המולד שעבורה ניסו רוב המשפחות להכין את 12 המנות המסורתיות.
היסטוריה > הרפובליקה השלישית

עם סיום הקומוניזם בפולין ב-1989 החלו מסעדות להיפתח מחדש ומוצרי מאכל בסיסיים היו שוב נגישים לציבור הרחב. עובדה זו הביאה לחזרה הדרגתית למטבח הפולני המסורתי, הן במטבחים הביתיים והן במסעדות. בשל התפתחות ענף יבוא המזון בעולם, מוטסים מוצרי מזון מארצות שונות במטוסים מהירים ומגיעים לנמלי התעופה הפולניים. כתוצאה מכך מגיעים ירקות ופירות אקזוטיים למסעדות ולמרכולים, אלו מעודדים שימוש במוצרי מזון ממטבחים אחרים בעולם, ירקות ממשפחת הדלועים, קישואים וסוגים רבים של דגים. בתקופה הקומוניסטית ניתן היה להשיג דגים רק באזורים הסמוכים לים.
מאכלים לאומיים > מרקים

barszcz - "בארשץ'", בורשט, מרק סלק הנפוץ בין האומות הסלאביות. מוגש בפולין לרוב כמרק צח.
chłodnik – "חלודניק", מרק קריר עשוי מחלב חמוץ, עלי סלק צעיר, סלק, מלפפונים ושמיר טרי קצוץ.
czernina – "צ'רנינה", מרק דם ברווז
flaki או flaczki – "פלאקי" או "פלאצ'קי", צלי מעי בקר או חזיר עם מיורן
rosół – "רוסול", מרק עוף צח
zupa grzybowa – "זופה גז'יבובה", מרק פטריות, עשוי מסוגי פטריות שונים.
זופה אוגורקובה (zupa ogórkowa) – "זופה אוגוּרקובה", מרק מלפפונים חמוצים במלח, לעיתים עם בשר חזיר ("מרק מחמצים בשמיר").
zupa szczawiowa – "זופה שצ'אוויובה", מרק חומעה.
żur – "ז'וּר", מרק קמח שיפון חמוץ עם נקניקייה לבנה ו/או ביצה קשה
żurek – "ז'ורק", כמו המרק הקודם, אבל בתוספת תפוחי אדמה. באזורים מסוימים בפולין מגישים מרק זה יחד עם פטריות. מנה זו מכונה גם "סטארו וייסקי" (staro wiejski - "כפר ישן"). את ה"ז'ורק" (Żurek) מגישים בפני עצמו או עם תוספת של שמנת חמוצה.
grochówka – "גרוכוּבקה", מרק אפונה
kapuśniak – "קפוּשניאק", מרק כרוב כבוש.
krupnik – "קרופניק", מרק גריסי פנינה (וגם שם של ליקר פולני ידוע)
קפוסטה גרוכם - מוגש כארוחת חג מולד.
מאכלים לאומיים > מנות עיקריות

pierogi – "פיירוגי", כיסונים במילוי כרוב כבוש ו/או פטריות, בשר, תפוחי אדמה ו/או גבינה מתובלת, גבינה לבנה מתוקה בתוספת מעט תמצית וניל, או אוכמניות או פירות אחרים. בתוספת אופציונלית של שמנת וסוכר לגרסאות המתוקות.
bigos – "ביגוס", נזיד של בשר בקר וכרוב כבוש, דומה למאכל הצרפתי שוקרוט, אך בדרך כלל פחות חמוץ וכולל כרוב שלא עבר תסיסה.
kotlet schabowy – "קוטלט סכבובי", נתח מותן בשר חזיר, מצופה פירורי לחם, דומה לשניצל, אך בדרך כלל עבה ממנו.
kasza gryczna ze skwarkami "קאשה גריצ'נה זה סקווארקאמי", כוסמת עם שומן חזיר מטוגן ובצל.
kaczka z jabłkami – "קאצ'קה ז יבלקאמי", ברווז צלוי בתפוחים.
sztuka mięsa – "שטוקה מייסה", נזיד בשר דומה לראגו הצרפתי.
golonka – "גולונקה", קרסול או מפרק חזיר מבושלים.
gulasz – גולאש
gołąbki – "גולומבקי", כרוב ממולא בבשר טחון ואורז או עם פטריות ואורז המוגש עם שמנת או רוטב עגבניות.
placki kartoflane/ziemniaczane – "פלאצ'קי קרטופלאנה"/"ז'יימניאצ'אנה", לביבות, מחבתיות תפוחי אדמה המוגשות בדרך כלל עם שמנת.
pyzy - "פיזי", כיסוני תפוחי אדמה המוגש בנפרד או הממולאים בבשר טחון או גבינת קוטג'.
naleśniki – "נאלשניקי", בלינצס, קרפים המקופלים למשולשים או המגולגלים כשפופרת והממולאים בדרך כלל בגבינה לבנה מתוקה עם סוכר או שמנת, בתוספת פירות בכיסוי ב-bita piana (קצפת) או ב-bite bialka (קצף ביצים).
mizeria – "מיזריה", פרוסות מלפפונים עם שמנת.
kaszanka – "קשאנקה", נקניק דם פולני עשוי מכוסמת ודם.
מאכלים לאומיים > קינוח

kutia – "קוטיה", בצק ריבועי קטן עם חיטה, פרג, אגוזים, צימוקים ודבש. מוגש בדרך כלל בחג המולד.
makowiec – "מאקובייץ", עוגת פרג.
chałka – "חאלקה", חלה מתוקה ממקור יהודי.
pączek – "פונצ'ק" (ברבים: פונצ'קי), סופגנייה הממולאת בריבת ורדים ושימורי פירות נאכלת בימים שלפני התענית.
krówka – "קרובקה", סוכריות טופי חלב רכות.
kisiel – "קישל", ג'לי של נוזל פירות שקוף.
budyń – "בוּדין", רפרפת ביצים מתובלות, מוגשות בחג הפסחא.
pierniki – "פיירניקי", עוגת זנגביל חתוכה בצורות שונות הממולאת בריבה מפירות שונים והמכוסה בשוקולדה.
Sernik – "סרניק", עוגת גבינה, קינוח פופולרי בפולין. העוגה עשויה בעיקר מטווארוּג (twaróg - סוג של גבינה לבנה).
faworki – "פאוורקי", בצק מטוגן קלות מכוסה באבקת סוכר.
Karpatka - "קרפטקה", פאי שמנת.
Racuchy - "ראצוכי", פאי.
Makówki  - "מקובקי" קינוח פרג, בעיקר בחג מולד
מאכלים לאומיים > רפואה עממית

Syrop z Cebuli – "סירופ זְ צֶבוּלי" - עשוי מבצל קצוץ וסוכר ומשמש כתרופה להקלה על שיעול.
מאכלים לאומיים > רכיבים

kapusta kiszona – "קפוסטה קישונה", כרוב כבוש
ogórek kiszony "אוגוּרק קישוני", מלפפון כבוש המוכן בצורה דומה לכרוב כבוש.
kielbasa – "קילבסה", נקניק פולני המגיע במגוון גרסאות.
śmietana – "שמייטאנה", סוג של שמנת חמוצה.
מאכלים לאומיים > משקאות

miód pitny – "מיוּד פיטני", תמד (יין דבש)
podpiwek – "פודפיבק", בירה בעלת אחוז אלכוהול נמוך המיוצרת מלחם כהה, בדומה לקוואס הרוסי.
wino proste – "וינו פרוסטֶה", סוג של משקה אלכוהולי עשוי מתרכיז פירות וכוהל קיימים סוגים רבים תחת שמות שונים.
kompot – קומפוט. משקה העשוי מפירות מבושלים, לעיתים עם סוכר ותבלינים (ציפורן או קינמון), המוגש חם או קר. ניתן להכנה עם סוג אחד של פרי או עם תערובת של פירות, הכוללים בין השאר תפוחים, אפרסקים, אגסים, תות שדה, דובדבנים ודומדמניות. סוג מיוחד של קומפוט עשוי מפירות יבשים.
Wódka – "ווּדקה" - וודקה. פולין מייצרת ומייצאת כמה סוגי וודקה פרימיום, ביניהם: שופן, בלוודר, לוקסוסובה, וויברובה, זוברובה ורבים אחרים. פבלו פיקאסו אמר פעם: "שלושת הדברים המדהימים ביותר בחצי המאה שעברה היו בלוז, קוביזם וּוודקה פולנית."
Nalewka -נאלבקה משקה מצמחים עם 40-45% אלכוכול
מאכלים לאומיים > מאכלי רחוב

זפיקנקה - כריך פתוח, הדומה לטוסט גבינה צהובה. המאכל עשוי מפרוסת בגט שעליה לרוב פטריות וגבינה מוקרמת.
לקריאה נוספת

"פוליש, פולין-אוכל-עכשיו", ספר בהוצאת המכון הפולני בישראל, 2016
פירוגי
מרק סלק בארשץ' עם כיסונים
קוטלט סכבובי (Kotlet Schabowy)
קילבסה (Kiełbasa)
פונצ'קי (Pączki)
אוסציפק (Oscypek)
שלומית בונה סוכה

ילדים בונים סוכה בגן שמואל, שנות ה-70
"שלומית בונה סוכה" הוא שיר ילדים עברי משנת 1971 מאת הפזמונאית הישראלית נעמי שמר. השיר בוצע לראשונה על ידי צמד הדודאים עם אילנה רובינא. מאוחר יותר הוא זכה לעשרות ביצועים נוספים, ובהם של שמר עצמה.
השיר משוחח עם המשפט בברכת הַשְׁכִּיבֵנוּ שבתפילת ערבית: "ופרוש עלינו סוכת רחמים ושלום". את המילים "מַה-טּוֹב, וּמַה-נָּעִים" מתהילים קל"ג, שילבה שמר, בשיר, כתיאור הישיבה בצוותא בסוכה.
את ההשראה לשם השיר קיבלה שמר משמה של שלומית להבי, בתם של חבריה.
השיר בדפוס

השיר הופיע בשנת 1975 בקובץ "הספר השני של נעמי שמר". מאז נדפס (כטקסט או כטקסט עם תווים) בכעשרה ספרים נוספים.
ביצועים מוקלטים

דודו זכאי (באלבום "כל שירי נעמי שמר לילדים", 1974)
נעמי שמר (באלבומה "כיצד שוברים חמסין", 1975)
משינה – גרסת רוק כבד אינסטרומנטלית (באלבומם "מפלצות התהילה", 1992)
אבי פרץ (באלבומו "האוסף", 1998)
עוזי חיטמן וחני נחמיאס (שירים קטנים לחגים ולעונות השנה חלק א', 2006)
הערות שוליים

↑  שלומית בונה סוכת שלום, אתר אקו"ם.
↑  אברהם זיגמן, מדרש נעמי, ירושלים: יד יצחק בן צבי, 2009, עמ' 72
↑  להבי גילמה את הילדה הגרי ברגמן בסדרה הקלאסית "דלת הקסמים". וראו עדי גולד, שלומית לא בונה סוכה, היא בברלין, באתר ynet, 13 באוקטובר 2014.
↑  הספר השני של נעמי שמר, תל אביב: לולב, 1975, מס' 26 (כך על פי ה רשומה בקטלוג הספרייה הלאומית).
↑  כך על פי רשומה זו בקטלוג הספרייה הלאומית.
| סוכות |
| --- | --- | --- |
| מהלך החג | יום טוב ראשון • חול המועד סוכות • הושענא רבה • שמיני עצרת/שמחת תורה |  |
| סוכה | סכך • אכילה בסוכה • שינה בסוכה • ברכת לישב בסוכה • אושפיזין • מצטער פטור מן הסוכה • תשבו כעין תדורו • מעמיד • דופן עקומה • הלכות סוכה |  |
| ארבעת המינים | אתרוג, לולב, הדס וערבה • הלכות ארבעת המינים • קוישיקלך |  |
| מנהגים | הושענות • הקפות • חיבוט ערבה • זכר לשמחת בית השואבה • תיקון ליל הושענא רבה |  |
| מצוות הנוהגות  בזמן בית המקדש | מצוות ערבה במקדש • הקפת המזבח • ניסוך המים • שמחת בית השואבה • הקהל • שמחת הרגלים |  |
| שמיני עצרת ושמחת תורה | תפילת הגשם • וזאת הברכה • דגל שמחת תורה • הקפות בשמחת תורה • הקפות שניות |  |
| תפילות ופיוטים | פיוטי הושענות (כהושעת אלים) • פיוטי הגשם (אף ברי · זכור אב · שפעת רביבים) • מפי אל • סוכה ולולב לעם סגולה • משה אמת |  |
| שירי החג | אורחים לחג • שלומית בונה סוכה |  |
| שונות | שמחת הרגלים • מסכת סוכה • שלומית בונה סוכה • סהרנה |  |
חגי ישראל ומועדיו • שלוש הרגלים
קציצות כרישה

כרישה, חומר הגלם לקציצה
קציצות כרישה עם בשר
קפטיקאס דה פרסה בנוסח יהודי טורקיה בגרסה מוארכת
קציצות כרישה או קציצות פראסה (מלאדינו: Fritas de Prasa,‏  Keftikas de Prasa‏) הן מאכל מהמטבח הטורקי-עות'מאני הנפוץ בקרב יהודים ספרדים מהמזרח התיכון, אסיה הקטנה והבלקן. המאכל עשוי קציצות כרישה מטוגנות, ומוגש בדרך כלל כתוספת לארוחה המרכזית בחגי ישראל כגון ראש השנה, חג הפסח ושבועות.
למאכל גרסה צמחית בצורת לביבה, או בשרית בצורת קציצה מטוגנת. התערובת הבסיסית מורכבת מצמח הכרישה. ללביבה מוסיפים תפוחי אדמה, ביצים, מלח ופלפל שחור, מניחים במקרר ליממה כדי שתצטמג ולפני טיגונה, מצפים בקמח מצה במהלך חג הפסח, או בפרורי לחם בשאר ימות השנה. לקציצה מוסיפים גם בשר טחון מסוגים שונים. יש הנוהגים להוסיף גם לתערובת פרורי לחם או קמח מצה, כדי לקצר את זמן הצטמגותה, אך הדבר פוגם בטעם הדומיננטי של הכרישה. בדרך כלל, הלביבה הצמחית דקה ושטוחה יותר מגרסת הקציצה הבשרית.
הקציצה נחשבת למעדן במטבח הספרדי יהודי, אך הכנתה נחשבת למלאכה ארוכה ומתישה, בעיקר בשל כמויות הכרישה הדרושות כדי להכין תערובת המספיקה לארוחה רבת משתתפים, ומשך הזמן שחולף עד שהתערובת מוכנה לטיגון ולכן באופן מסורתי הוגשו הקציצות רק בארוחות חג. ההקשר לחגים כגון ראש השנה ופסח נבע גם מסימני החגים השונים עליהם ברכו. "הכָּרְתִי" בסדר ליל ראש השנה, ובפסח כמאכל מן הצומח המקדים את ההגדה.
הערות שוליים

↑  מטורקית קציצה- Köfte
↑  בלאדינו מבדילים בין קציצה מטוגנת המכונה Frita, Fritika או Keftika לבין כדור בשר מבושל או קציצה מבושלת, המכונה bóndiga.
| חג הפסח |
| --- | --- | --- |
| ערב פסח | קמחא דפסחא • אפיית מצות • שבת הגדול • הגעלת כלים • בדיקת חמץ • ביטול חמץ • ביעור חמץ • מכירת חמץ • תענית בכורות • ערב פסח שחל בשבת |  |
| סיפור יציאת מצרים | שעבוד מצרים • עשר מכות מצרים • יציאת מצרים • קריעת ים סוף • שירת הים |  |
| ליל הסדר | הלכות ליל הסדר • קערת ליל הסדר • חרוסת • כרפס • מצה • מרור • זרוע • ארבע כוסות • כוס של אליהו • הסבה • אפיקומן |  |
| סדר ההגדה | סימני הסדר • הא לחמא עניא • מא כ'בר • מה נשתנה • עבדים היינו • ארבעה בנים • והיא שעמדה • דצ"ך עד"ש באח"ב • דיינו • אמונים ערכו שבח • קריאת ההלל (התחלה) • שפוך חמתך • הלל (המשך) • הלל הגדול • ברכת השיר • חסל סידור פסח • לשנה הבאה בירושלים • ובכן ויהי בחצי הלילה • ובכן ואמרתם זבח פסח • אדיר במלוכה • אדיר הוא • אחד מי יודע • חד גדיא |  |
| מצוות החג | איסור חמץ • קורבן פסח • סיפור יציאת מצרים • אכילת מצה • אכילת מרור • ארבע כוסות • מנחת העומר |  |
| מהלך החג | ערב פסח • ליל הסדר • חול המועד פסח • שביעי של פסח • פסח שני |  |
| מנהגים | סעודת אסתר • סהרנה • אמירת שירת הים • סעודת משיח • מימונה |  |
| תפילות ופיוטים | קריאת ההלל • אבוא בחיל להתיצבה • תפילת טל • ליל שמורים אותו אל חצה |  |
| חמץ ומצה | מצה עשירה • מצה שמורה • שרויה • קטניות בפסח • חמץ נוקשה • חמץ שעבר עליו הפסח |  |
| שונות | מסכת פסחים • לא בד"ו פסח • מטבח פסח • רומפלנאכט |  |
חגי ישראל ומועדיו • שלוש רגלים
קתרין קרסמן טיילור

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1903
 פטירה:  14 ביולי 1996  (בגיל 93 בערך) מחוז הנפין, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אורגון 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  מען לא ידוע 
 בן או בת זוג:  John Rood (1967–?) 
 
קתרין קרסמן טיילור (באנגלית: Kathrine Kressmann Taylor;‏ 1903 – 14 ביולי 1996) היא סופרת אמריקנית, הידועה במיוחד בספרה "מען לא ידוע" (1938), נובלה הכתובה כאוסף של מכתבים בין סוחר אומנות יהודי הגר בסן פרנסיסקו ובין שותפו העסקי ששב לגרמניה בשנת 1932 ובהדרגה אימץ את האידאולוגיה הנאצית. הספר חשף בפני הציבור האמריקני, עוד בטרם החלה מלחמת העולם השנייה, את אופיו האנטישמי והטוטליטרי של המשטר הנאצי, ואת הסכנה הטמונה בו.
חייה

קתרין טיילור נולדה כקתרין קרסמן בפורטלנד, אורגון. לאחר סיום לימודיה באוניברסיטת אורגון, ב-1924, עברה לסן פרנסיסקו ועבדה כפרסומאית וכתבה בזמנה החופשי סיפורים קצרים. היא נישאה לבעל סוכנות הפרסום בה עבדה, אליוט טיילור, בשנת 1928. בעשור שלאחר נישואיהם הם עברו לחווה במרכז ארצות הברית, שם נולדו וגדלו שלושת ילדיהם. בשנת 1938 עבר הזוג לניו יורק ומגזין בשם "סטורי" פרסם את הסיפור "מען לא ידוע". עורך המגזין ובעלה של טיילור סברו כי "הסיפור חזק מכדי להופיע תחת שמה של אישה", והעניקו לטיילור את שם העט "קרסמן טיילור", בו השתמשה במשך שאר הקריירה שלה כסופרת. הסיפור הודפס שוב במגזין "רידרס דייג'סט", ויצא לאור כספר בהוצאת "סיימון ושוסטר" בשנת 1939. הספר היה רב מכר בתקופתו, ונמכר בחמישים אלף עותקים. הוא תורגם לשפות שונות, לרבות מהדורה בהולנדית שהוחרמה לאחר כיבוש הולנד בידי הנאצים, ומהדורה בגרמנית שהודפסה במוסקבה. בגרמניה הספר נאסר להדפסה.
ההתנגדות לנאציזם הייתה גם נושאו של הספר הבא של קרסמן טיילור, "עד היום ההוא", שפורסם בשנת 1942. בשנת 1944 הוסרט הסרט "מען לא ידוע", בידי אולפני קולומביה.
משנת 1947 ואילך לימדה טיילור מדעי הרוח, עיתונאות וכתיבה יוצרת בגטיסבורג קולג'. טיילור התאלמנה בשנת 1953 ופרשה בשנת 1966. היא עברה לגור בפירנצה שבאיטליה וכתבה את "יומן פירנצה בשיטפון" שהשראתו היא השיטפון הגדול בנהר הארנו בשנת 1966 לו הייתה עדה. בשנת 1967 נישאה בשנית לפסל ג'ון רוד. לאחר מכן גרה לסירוגין עם רוד בביתו במיניאפוליס, פנסילבניה ובביתה בוואל דה פה, ליד פירנצה. היא המשיכה באורח חיים זה גם לאחר מות בעלה בשנת 1974.
בשנת 1995 עת הייתה בת 91, פורסם מחדש "מען לא ידוע" על מנת לציין יובל שנים לשחרור מחנות הריכוז. הספר תורגם לעשרים שפות, והגרסה הצרפתית נמכרה ב-600,000 עותקים. בשנת 2001 הספר יצא לאור לראשונה בגרמניה, וכן תורגם לעברית. הגרסה העברית הייתה לרב מכר, ואף עובדה לבמה בתיאטרון הקיבוץ, וצולמה לטלוויזיה, והיא מוקרנת לעיתים ביום השואה, ומוצגת בפני נוער, ומדריכי משלחות נוער לפולין.
פרסומו מחדש של הספר הביא לפריחה מאוחרת של הקריירה של טיילור, והיא בילתה את שנותיה האחרונות בחתימה על ספרים, ומתן ראיונות והרצאות, עד למותה בשנת 1996.