stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עיריית אשדוד
בית העירייה

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
בית עיריית אשדוד נמצא בקריית התרבות ע"ש צבי צילקר – ראש העירייה שכיהן בתפקיד במשך התקופה הארוכה (33 שנים) ביותר ומזוהה כמי שפיתח רבות את העיר. בניין העירייה שכן תחילה ברובע א', ומשם עבר[דרושה הבהרה] לבניין שידוע כיום כ"בית האוצר" ברובע ד'. ב-1996, עברה העירייה לבניינה החדש בקריית התרבות. מרבית הההפגנות והמחאות בעיר נערכות ברחבת בית העירייה וברחבת גן העיר הסמוכה.
בית העירייה שוכן בסמוך לשאר מבני התרבות הראשיים בעיר – מרכז תרבות מונארט, מוזיאון אשדוד לאמנות, המשכן לאמנויות הבמה ומרכז פסג"ה.
ב-2022 אגף הגבייה של העירייה עבר לבניין חדש ליד מרכז כיוונים, המשמש גם כמרכז שירות ייעוץ לאזרח.
בית עיריית אשדוד הראשון, רובע א', שנות ה-60
בית עיריית אשדוד הישן (מימין), כיכר אלי כהן ברובע ב', 1964
בניין המשרדים "בית אוצר" ברובע ד', בית העירייה הקודם
בית עיריית אשדוד, דצמבר 2023
אירועים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
אירועים בולטים > מחאת השבת

בינואר 2018, הכנסת העשרים אישרה את התיקון לפקודת העיריות (שנודע כ"חוק המרכולים"), הקובע כי חוק עזר עירוני בעניין פתיחת בתי עסק בימי מנוחה טעון אישור של שר הפנים. בעקבות החקיקה, הוקשחה אכיפת העירייה בעניין, ופקחיה החלו לגבות קנסות לבעלי חנויות שפתחו אותן בשבת, כשהמקרה הבולט ביותר היה בקניון BIG Fashion בעיר, הפתוח בשבתות כשגרה. בסוף אותו החודש, קמה בתגובה "מחאת השבת" שדרשה ממועצת העירייה לחוקק חוק עזר שיעגן את הסטטוס קוו שהיה נהוג בעיר – שאיפשר חופש דת וקיום צביון דתי, דוגמת הסגירה החלקית לכניסת רכבים בימי מנוחה ברובע ז' שהוא בעל רוב תושבים דתי, וכן החופש מדת מנגד — פתיחת בתי עסק בימי מנוחה ללא חלוקת קנסות. במרץ, לאחר 3 שבועות שבהם העירייה נמנעה מאכיפת החוק, הודיע ראש העירייה לסרי בסופה של ישיבת מועצה סוערת, כי העירייה תחדול כמעט לגמרי מגביית הקנסות – וכי החוק ייאכף רק על עסקים שיפעלו בסמוך לשכונות חרדיות ולבתי כנסת.
אירועים בולטים > יום חילופי השלטון

מדי שנה העירייה מקיימת את "יום חילופי השלטון" ביוזמת מועצת התלמידים והנוער העירונית, שבמסגרתו הם מחליפים באופן סמלי את אנשי העירייה בתפקידיהם, ודנים איתם באינטרסים של הנוער בעיר.
אירועים בולטים > רחבת החטופים

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
במהלך מלחמת חרבות ברזל, הפכה העירייה את רחבת ביתה, בשיתוף פעולה עם "מטה המשפחות להחזרת החטופים והנעדרים", למקום התכנסות לעצרות הזדהות עם המשפחות שבניהן ובנותיהן נחטפו לעזה במתקפת הפתע של חמאס וארגוני הטרור הפלסטינים על יישובי עוטף עזה בבוקר שמחת תורה, 7 באוקטובר 2023. זאת, בדומה לכיכר החטופים בתל אביב.
עוד בתחילת המלחמה, העירייה הצטרפה לקמפיין הארצי, ומימנה שלטי חוצות, סטיקרים וטקסים בבתי ספר הקוראים להשבתם.
כחלק מאותו מאבק עירוני, בנובמבר 2023, פסל המפרשים בכיכר יהודי סלוניקי ופסל עין השמש בכיכר היובל הוארו בצהוב כאות סולידריות עם החטופים במלאת חודש למתקפה. בינואר 2024, הפסל הואר בכתום לציון יום הולדת שנה לכפיר ביבס – תינוק ישראלי שנחטף לעזה עם משפחתו במהלך הטבח בניר עוז.
מיצג הכיתה הריקה
בית העירייה מואר בדגל ישראל
כתב "1,400" בנרות נשמה
כיכר המפרשים מוארת בצהוב במלאת חודש למתקפה
כיכר המפרשים מוארת בכתום ובאדום לציון יום הולדת שנה לכפיר ביבס, בעודו שבוי
מבנה פוליטי

בראש הפירמידה הפוליטית של עיריית אשדוד (וכפי כל עירייה במדינת ישראל) עומד ראש העירייה, הנבחר אחת לחמש שנים בבחירות אישיות. במקביל לבחירת ראש העירייה, נבחרים בפתק הצבעה נוסף ובמעטפה נפרדת חברי מועצת העיר, המתמודדים ברשימות שונות שאינן בהכרח מקבילות לרשימות המתמודדות בפוליטיקה הלאומית. ראש העירייה, בדומה לראש ממשלה, נזקק לתמיכת רוב של חברי המועצה שנבחרה, ועל כן ירכיב בדרך כלל קואליציה עירונית ליצירת רוב במועצת העיר, אשר יעניק לו גיבוי וחופש פעולה לניהול ענייני העיר. בכירי רשימות הקואליציה מתמנים על פי רוב לסגניו, אוחזים בתיקים נושאיים שונים של אחריות לניהול ענייני העיר, ומהווים יחד עם ראש העירייה את "הנהלת העירייה" – היא ה"קבינט" המוניציפלי. יתר חברי המועצה שאינם חברי הנהלה, פועלים בוועדות השונות, המורכבות מאנשי רשימות שונות מן הקואליציה והאופוזיציה.
מבנה פוליטי > ראש העירייה

| מס' | דיוקן | שם | כהונות | זמן כהונה | סיעה | רקע | אירועים עיקריים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | עובד בן עמי | 1 | 1956–1959 | ראש צוות ההקמה מטעם מדינת ישראל | איש עסקים ויהלומן, גויס על ידי שר האוצר לוי אשכול לתמיכה כספית בהקמת עיר נמל בשטחה של אשדוד, לאחר שפעל להקמת נתניה ואבן יהודה. ממקימי "קבוצת בוני ערים", שבנתה את יחידות הדיור הראשונות במועצה. כיהן עד הקמת המועצה הראשונה. על שמו קרויה שדרה בדרום העיר, החוצה אותה ממזרחה למערבה. | עמד בראש ועדת ההקמה של היישוב עד הקמת המועצה הראשונה. |
| 2 |  | דב גור | 1 | 1959–1960 | נציג עצמאי מטעם משרד הפנים | מונה על ידי משרד הפנים ב-1959 לשמש כראש המועצה הממונה של אשדוד-ים. חצי שנה לאחר מינויו לראש המועצה, הגיש גור את התפטרותו למשרד הפנים, מסיבות אישיות. על שמו קרוי הרחוב הראשי של רובע ו'. |  |
| 3 | אין תמונה חופשית | אפרים לנגסנר | מ"מ | 1960 | מפד"ל | סגנו, וממלא מקומו של דב גור. |  |
| 4 | אין תמונה חופשית | רוברט חיים | 1 | 1961–1963 | מפא"י | נבחר לראשות המועצה בבחירות הראשונות אליה. יליד מצרים, בעברו כלכלן. | שינה את שמה של העיירה מ"אשדוד-ים" ל"אשדוד". על שמו קרויה טיילת הספורט והנופש לאורך החוף. בחר את סמל העוגן והאריה של העיר, הניח את אבן הפינה של הנמל וליווה את הקמתו. בתקופתו נפרסו תשתיות רבות והוקמו מפעלים גדולים שתרמו לעתידה של העיר. |
| 5 | אין תמונה חופשית | אבנר גרעין | 1 | 1963–1968 | מפא"י | כיהן כראש העירייה הראשון של אשדוד. יליד יוגוסלביה, בעברו כלכלן. על שמו קרוי הפארק המרכזי של רובע י"ג. | בכהונתו נעשה התכנון לחלוקת העיר אשדוד ל-17 רבעים שבמרכזם הקריה ("הסיטי"). |
| 6 |  | צבי צילקר | 3 | 1969–1983 | הליכוד | נציג הליכוד – ראש העירייה השני והראשון שנבחר בבחירות מוניציפליות. כיהן בתפקיד בשנים 1969–1983. יליד גרמניה, בעברו שימש כמהנדס העיר. | הביא למימוש את מרבית התוכנית לחלוקת העיר, שנעשתה בכהונת קודמו, גרעין. כיהן בה את תקופת הזמן הארוכה ביותר, ונחשב לאחראי לעיצוב דמותה המודרנית של אשדוד. |
| 7 |  | אריה אזולאי | 1 | 1984–1989 | העבודה | יליד מרוקו, בעברו איש חינוך. | בתקופת כהונתו התקיים הפיגוע בקו 9, והוא פעל להרגעת הרוחות בעיר – שפעלו בה ערבים רבים באותה התקופה. |
| 8 |  | צבי צילקר | 3 | 1989–2008 | הליכוד | נציג הליכוד ולקראת סוף כהונתו מזוהה אישית עם "קדימה" – נבחר לכהונה שנייה בבחירות של 1989. פרש מהליכוד ב-2003, רץ ברשימה עצמאית וב-2005 הצהיר על תמיכתו באריאל שרון, אף על פי שנשאר בתנועת הליכוד. על שמו קרויה קריית התרבות ברובע הקריה. המשיך לכהן בתפקיד עד 2008. כיהן כחבר מועצה כ-51 שנים, וכ-33 שנים כראש עירייה. | בניית ופיתוח רובע הקריה במרכז העיר. |
| 9 |  | ד"ר יחיאל לסרי | 3 | 2008– | "אשדוד בתנופה", הליכוד | נציג סיעת "אשדוד בתנופה" והליכוד, שירת בצה"ל כרופא הראשי של חיל הים בדרגת סגן-אלוף, רופא במקצועו. יליד מרוקו, בעבר כיהן מטעם הסיעה העצמאית "אשדוד החדשה", וקודם לכן בתור חבר הכנסת בין 2001 ל-2003. | בכהונתו הוקמו בעיר בית החולים אסותא אשדוד, ואירעה תנופת בנייה מאסיבית בדרום העיר – אליה אשדוד מתרחבת. |
מבנה פוליטי > מועצה > המועצה ה-12 (מכהנת)

יחיאל לסרי (ראש העירייה)
אברהם אמסלם
אהרון כהן
אופיר לסרי
אלי נכט
אלינה ברדץ' יאלוב
אלכסנדר אוברפלד
גבי כנפו
דוד טוויטו
דויד אסייג
הלן גלבר
אפרים וובר
חיים אמסילי
יהושוע טננהוייז
יחיאל וינגרטן
יניב קקון
לאוניד גלמן
מאיר אברז'ל
מאיר בן חמו
מני אזולאי
מרינה קנייבסקי
משה בוטרשוילי
סופיה לנדבר
עזרא שור
עמירם בן זקן
רינה גוטמן
אברהם שטרנפלד / פישל ויזל
שמואל שוק
שמעון כצנלסון
מבנה פוליטי > מועצה > המועצה ה-12 (מכהנת) > המועצה ה-11 (2018–2024)

יחיאל לסרי (ראש העירייה)
מאיר אברג'ל
אלכסנדר אוברפלד
מני אזולאי
אורית אלמוזלינו רייז
חיים אמסילי
אבי אמסלם (מ"מ רה"ע)
משה בוטרשוילי
הלן גלבר
חנוך דרך ארליך
גרשוב ולדימיר
דוד טוויטו
אהרון כהן
גבריאל כנפו (מ"מ רה"ע)
שמעון כצנלסון (סגן רה"ע)
אלי לחמני
אופיר לסרי
שרון מרק
אפרת נאור
אלי נכט (סגן רה"ע)
גרשון פלדמן
אברהם פלר
יניב קקון (משנה לרה"ע)
לינה קרצמו
שמואל שוק
אברהם דרעי
אפרים וובר
סטלה ויינשטיין
יחיאל וינגרטן (סגן רה"ע)
מבנה פוליטי > מועצה > המועצה ה-12 (מכהנת) > המועצה ה-10 (2013–2018)

יחיאל לסרי (ראש העירייה)
צחי אבו
חיים אמסילי
אבי אמסלם
שירלי אסולין
משה בוטרשווילי
לובה בורשטיין
דוד בן חמו
מאיר בן סימון
ולדימיר גרשוב
בוריס גיטמן
הלן גלבר
משה דנינו
אפריים וובר
אלון חסן
דוד טלקר
יעקב טסלר
גבי כנפו
עמרם כנפו
שמעון כצנלסון
אלי לחמני
מרדכי ליברמן
גרשון פלדמן
יהודה פרנקל
צבי צילקר
נעים שומר
עזרא שור
אבינועם שושן
מבנה פוליטי > מועצה > המועצה ה-12 (מכהנת) > המועצה ה-9 (2008–2013)

יחיאל לסרי (ראש העירייה)
ולדימיר אדלשטיין
שמעון אטיאס
שלמה אלבז
אנטון קוזין
משה בוטרשווילי
לאון בנלולו (סגן רה"ע)
מרי ברוסקין
יצחק גבאי
בוריס גיטמן (מ"מ רה"ע)
הלן גלבר
ולדימיר גרשוב (סגן רה"ע)
יצחק דרי
אפרים וובר
בנימין חדד
יבגני טיומקין
דוד טלקר
יעקב טסלר
גבריאל כנפו (יו"ר המועצה)
עמרם כנפו (מ"מ רה"ע)
הרב מרדכי ליברמן (סגן רה"ע)
אריה ללוש
לריסה לנין
מאיה סלוצקי
יהודה פרנקל
צבי צילקר
בועז רענן
מבנה פוליטי > מועצה > המועצה ה-12 (מכהנת) > המועצה ה-8 (2003–2008)

צבי צילקר (ראש העירייה)
שמעון אטיאס
שלמה אלבז
משה בוטראשוילי
משה בורשטיין
דניאל בן אבו
ג'קי בן-זקן
אליהו בן חמו
לאון בן לולו
ארקדי ברובר
מרי ברוסקין
בוריס גיטמן
יצחק גל
ולדימיר גרשוב
עובדיה דהן
יצחק דרי
אפרים וובר
דוד טלקאר
יפים ליפס
עמרם כנפו
מרדכי ליברמן
אריה ללוש
לריסה לנין
יחיאל לסרי
אלייה מושייב
מאיה סלוצקי
מאיר עמר
גרשון פלדמן
מרינה רוז'נקו
מבנה פוליטי > מועצה > המועצה ה-12 (מכהנת) > המועצה ה-7 (1998–2003)

צבי צילקר (ראש העירייה)
אלה אברבוך
שמעון אטיאס
מרקו אשכנזי
ג'קי בן-זקן
אליהו בן חמו
אייל בן שמחון
ארקדי ברובר
מרי ברוסקין
אילן גילאון
נינה גינזבורסקי
פירה גרינס
ולדימיר גרשוב
עובדיה דהן
יצחק דרי
אפרים וובר
מילה טנדלר
צביקה יעקב
עמרם כנפו
שמעון כצנלסון
אשר לוי
אריה ללוש
לריסה לנין
יחיאל לסרי
אהרון משיאשוילי
גרשון פלדמן
דוד פרייפלד
שמשון שהרבני
מבנה פוליטי > מועצה > המועצה ה-12 (מכהנת) > המועצה ה-6 (1993–1998)

צבי צילקר (ראש העירייה)
אסתר אטיאס
שלמה אלזרע
משה אלמליח
מרדכי אשכנזי
משה בורשטין
ג'קי בן-זקן
אליהו בן חמו
דניאל בנלולו
אייל בן שמחון
אילן גילאון
עובדיה דהן
גד דיעי
יצחק דרי
חיים ורדה
יהושע זונטג
אברהם חזי
שמעון כצנלסון
אשר לוי
סופה לנדבר
אורי מור יוסף
אהרון משיאשוילי
אבינועם סרי
ציון עמר
סלומון פינטו
אבי פלדינגר
משה פרחן
שמשון שהרבני
לוי שמעוני
מבנה פוליטי > מועצה > המועצה ה-12 (מכהנת) > המועצה ה-5 (1989–1993)

צבי צילקר (ראש העירייה)
אריה אזולאי
יהודה אלבז
ניסים אלבז
משה אלמליח
יהודה בן הרוש
אליהו בן חמו
שמשון בן יוסף
משה דירנפלד
יצחק דרי
סעדיה דרעי
ניסים חדד
שמעון כצנלסון
אשר לוי
סופה לנדבר
אורי מור יוסף
אהרון משיאשוילי
אבינועם סרי
ארז רן
נעים שומר
לוי שמעוני
מבנה פוליטי > מועצה > המועצה ה-12 (מכהנת) > המועצה ה-4 (1983–1989)

אריה אזולאי (ראש העירייה)
משה בורשטיין
סם בלום
יעקב בן זיקרי
אלי בן חמו
חיים ברודג'ק
מריו ברנט
אפרים גור
גד דיעי
סעדיה דרעי
ניסים חדד
אורי מור יוסף
אהרון משיאשוילי
אבינועם סרי
עדי עם שלום
שמשון פז
איתן פרוטיץ
צבי צילקר
רוחמה קציר
משה שאולי כהן
נעים שומר
מבנה פוליטי > מועצה > המועצה ה-12 (מכהנת) > המועצה ה-3 (1979–1983)

צבי צילקר (ראש העירייה)
יוסף אביטן
ראובן אבל
שלמה אלקבץ
יוסף אסרף
משה בורשטיין
סם בלום
יהודה בן הרוש
אלי בן חמו
שרית גרינברג
דני דדון
משה הרב שאולי כהן
מאיר חזוט
שרה לוין
משה משיאשוילי
מאיר מיכא
אשר מלול
אבינועם סרי
עדי עם שלום
מנחם פולק
אביגדור תשובה
מבנה פוליטי > מועצה > המועצה ה-12 (מכהנת) > המועצה ה-2 (1974–1979)

אריה אזולאי (ראש העירייה)
יוסף אביטן
ראובן אבל
שלמה אלקבץ
יוסף אסרף
משה בורשטיין
סם בלום
יהודה בן הרוש
אלי בן חמו
שרית גרינברג
דני דדון
משה הרב שאולי כהן
מאיר חזוט
שרה לוין
משה משיאשוילי
מאיר מיכא
אשר מלול
אבינועם סרי
עדי עם שלום
מנחם פולק
אביגדור תשובה
מבנה פוליטי > מועצה > המועצה ה-12 (מכהנת) > המועצה ה-1 (1969–1974)

צבי צילקר (ראש העירייה)
יוסף אביטן
ראובן אבל
יוסף אסרף
יעקב ארגמן
סם בלום
יעקב בן זיקרי
שאול בן שמחון
ג'ילברט דוקהן
יהושע זונטג
דוד מוסקוביץ
ישראל אברהם סופר
עדי עם שלום
מלבינה פז
אריה קלנג
לוי שמעוני
מבנה פוליטי > מועצה > המועצה המקומית (אשדוד ואשדוד-ים) > המועצה ה-4 (1968–1969)

אבנר גרעין (ראש המועצה)
יוסף אביטן
יצחק בוסקילה
יואב גבאי
ג'ילברט דוקהן
ניסים חדד
שלמה לוי
יצחק מדר
אברהם סופר ישראל
שרל פילו
אריה קלנג
מבנה פוליטי > מועצה > המועצה ה-3 (1963–1968)

אבנר גרעין (ראש המועצה)
יוסף אביטן
יצחק בוסקילה
יואב גבאי
ג'ילברט דוכהן
פנחס דרורי
ניסים חדד
שלמה לוי
יצחק מדר
אהרון נגרו
אברהם סופר ישראל
שרל פילו
אריה קלנג
חיים רוברט
מבנה פוליטי > מועצה > המועצה ה-2 (1961–1963)

רוברט חיים (ראש המועצה)
מקלף אדרי
אריאל אילת
פרג' אסלן
שאול בן שמחון
שלום דנינו
יוסף והבה
לוי שלמה
אפרים לנגסנר
יצחק מדר
זמושי עזריאל
מבנה פוליטי > מועצה > המועצה ה-1 (1960–1961)

דב גור (ראש המועצה)
מכלוף אדרעי
אוריאל אילת
פרג' אסלן
שאול בן שמחון
שלום דנינו
יוסף והבה
שלמה לוי
אפרים לנגסנר (מ"מ ראש המועצה)
יצחק מדר
חיים רוברט
ראו גם

הארכיון לתולדות אשדוד
מרכז כיוונים
חברי מועצת עיריית אשדוד
ביאורים

↑  עם כניסת ראש העירייה לסרי לתפקיד
↑  שטרנפלד, כנציג הפלג הירושלמי במפלגת "אגודת ישראל" התפטר מהמועצה ופינה את מקומו עבור ויזל, המייצג את חסידות ויז'ניץ במסגרת הסכם רוטציה פנים-מפלגתי.
באס ראטן

| --- | --- |

 לידה:  24 בפברואר 1965 (בן 60) טילבורח, הולנד 
 מידע כללי
 שם לידה:  Sebastiaan Rutten 
 מדינה:  הולנד, ארצות הברית 
 משקל:  93 ק"ג 
 גובה:  1.85 מטרים
 www.basrutten.com
 ספורט
 ענף ספורט:  ג'ודו 
 תקופת הפעילות:  1985–1999 (כ־14 שנים) 
 
סבסטיאן "באס" ראטן (נולד ב-24 בפברואר 1965) הוא שחקן הולנדי-אמריקאי, אמן לחימה משולבת לשעבר, קיקבוקסר ומתאבק. בתור קיקבוקסר, הוא נלחם 16 פעמים, ניצח ב-14 הקרבות הראשונים בנוקאאוט, 13 בסיבוב הראשון, והפסיד בשני הקרבות האחרונים שלו, אחד מהם מול פרנק לובמן על התואר האירופי המואי טאי ב-1991, כאשר ראטן הפסיד בנוקאאוט בסיבוב הראשון. ב-MMA, הוא היה אלוף UFC במשקל כבד ושלוש פעמים אלוף העולם של מלך פנקריז. לאחר ההפסד שלו לקן שמרוק ב-1995, הוא סיים את קריירת ה-MMA שלו ברצף של 22 קרבות ללא הפסד (21 ניצחונות, תיקו אחד).
כלוחם מקצועי, אחת הטקטיקות המועדפות עליו הייתה מכת כבד (גם אגרוף וגם בעיטה), והוא הפך את השימוש בה ב-MMA לפופולרית. מאז פרישתו, עסק כפרשן בכמה ארגוני MMA, כולל Pride, והופיע במספר רב של תוכניות טלוויזיה, סרטים ומשחקי וידאו. מ-2007 עד 2016, הוא היה המנחה המשותף של "Inside MMA" ב-"AXS TV". רוטן גם מאמן MMA וחיבר מספר חומרי הדרכה. בשנת 2008, רוטן דורג על ידי Inside MMA כלוחם הרביעי בגודלו באמנויות הלחימה המעורבות בכל הזמנים. בשנת 2015, הוא נכנס להיכל התהילה של UFC. רוטן הפך לאמריקאי לאחר שהתאזרח בסוף שנות ה-90.
חיים מוקדמים

ראטן נולד בטילבורג, הולנד. בגיל שש הוא פיתח אקזמה ואסתמה קשה. האקזמה שלו פירושה שהוא תמיד לבש שרוולים ארוכים, צווארי צב וכפפות, כמו גם תחבושות בכל לילה, והאסתמה שלו גרמה לכך שהוא לא היה מסוגל להשתתף בפעילות גופנית, וכתוצאה מכך היה רזה יחסית. הוא הוטרד על בסיס יומיומי בילדותו, למרות שהסתיר זאת מהוריו כדי לחסוך מהם דאגה רבה יותר. הוא למד לטפס על עצים ולקפוץ בין צמרות העצים כדי להתחמק מהבריונים, שבסופו של דבר הפסיקו לרדוף אחריו כשאחד מהם נפל וכמעט מת בניסיון לעקוב אחריו.
באס התחיל להתאמן באגרוף בחצר האחורית של בית ספר יסודי עם חבר. ראטן החל להתעניין באמנויות לחימה בגיל 12 לאחר שמשפחתו נסעה לחופשה בצרפת, שם הוצג בבית קולנוע מקומי הסרט "הדרקון" בכיכובו של ברוס לי. באס לא הצליח להיכנס בגלל שהסרט דורג 17+, אז הוא ואחיו סיורד התגנבו לתיאטרון. לאחר שראה את הסרט, הוא התעניין באמנויות לחימה. ראטן גם בנה נונצ'קו מאולתר כדי לחקות את לי.
בהתחלה, הוריו השמרנים לא אפשרו לו לעסוק בעניין שלו, אבל בגיל 14, אחרי שנתיים של קבצנות, הם אפשרו לו לתרגל טאקוונדו. הוא קלט את זה מהר מאוד, אפילו ניצח מבוגרים בספארינג, ואחרי כמה חודשים הוא נקלע לקרב רחוב עם הבריון השכונתי, אותו גמר ראטן עם האגרוף הראשון שהוא נתן, תוך ששבר לו את האף. המשטרה הגיעה לבית הוריו וראטן נאסר מיד על ידי הוריו להמשיך ולתרגל אמנויות לחימה. כבר אז, ראטן הכין רשימה עם כל הבריונים שהציקו לו והכה אותם אחד אחד.
בגיל 21 הוא עבר מבית הוריו, והלך לעבוד כשף כשהוא למד בבית ספר קולינרי במשך ארבע שנים. הוא גם התחיל להתאמן שוב בטאקוונדו. הוא היה מחויב, בסופו של דבר זכה בחגורה שחורה מדרגה 2. לאחר מכן החל ללמוד קראטה קיוקושינקאי וזכה בחגורה שחורה מדרגה שנייה.
קריירת קיקבוקסינג

באס ראטן החל להתחרות בקיקבוקסינג בגיל 20 תוך כדי עבודה גם כסדרן וכדוגמן. הוא נלחם 16 פעמים, ניצח ב-14 המשחקים הראשונים בנוקאאוט, 13 בסיבוב הראשון, והפסיד בשני הקרבות האחרונים שלו. אחד מהם יהיה נגד פרנק לובמן על תואר מואי תאי האירופי ב-12 בפברואר 1991, כאשר ראטן הפסיד ב-KO בסיבוב הראשון. הוא החליט לסיים את קריירת הקיקבוקסינג שלו לאחר שספג ביקורת על הקרב היחיד הזה. הקרב השני אחרון שלו היה נגד רנה רוז, שנשך את אוזנו של רוטן במהלך המשחק. בתגובה, בס הנחית ברך למפשעה, מה שקטע את ההתמודדות וגרם לקטטה.
קריירת אמנויות לחימה משולבות > קריירה מוקדמת

ראטן החל את הקריירה המקצועית שלו באמנויות לחימה משולבות כשעבד כבדר. הוא נבדק על ידי כריס דולמן והוזמן להתאמן בדוג'ו Fighting Network RINGS Holland. למרות שההכשרה הראשונה שלו הייתה התחלה קשה עבורו, הוא התמקד בלימוד יסודות האמנות. בשנת 1993, כאשר המתאבקים המקצוענים היפניים מסקאטסו פונאקי ומינורו סוזוקי נסעו להולנד כדי לחפש לוחמים עבור ארגון ה"היאבקות ההיברידית" החדש שלהם, Pancrase, ראטן נבחר מיד לאחר שראו אותו מביס את אלוף ה-RINGS בסחרינג. הארגון היה מבשר לאמנויות לחימה מעורבות מודרניות, הארגון היה הראשון מסוגו והציג קרבות ללא מכות אגרוף סגורות על הפנים, והתהדר בשמות ה-MMA המוקדמים פרנק שמרוק, ורנון ווייט, מוריס סמית', קן שמרוק וגיא מצגר.
קריירת אמנויות לחימה משולבות > אליפות לחימה האולטימטיבית UFC

רוטן נאמר במקור על אליפות הלחימה האולטימטיבית (UFC) לפני האירוע הראשון שלה ב-1993, כאשר מתחרה ה-UFC לעתיד, קן שמרוק, הציע לו את זה, אבל רוטן החליט להישאר בפאנקרייס, מכיוון שלדעתו הפורמט של "אין חוקים" היה מדי מסוכן והוא לא רצה לסכן את הקריירה שלו כל כך מוקדם. עם זאת, הוא חתם ב-UFC ב-1998, לאחר הקריירה שלו בפנקרייס. ראטן נכנס ל-UFC עם כמות עצומה של הייפ; הוא היה בלתי מובס ב-19 הקרבות האחרונים שלו והוכרז על ידי הארגון כ"אמן הלחימה הגדול בעולם".
קריירת אמנויות לחימה משולבות > אליפות לחימה האולטימטיבית UFC > היכל התהילה של UFC

ב-22 במאי 2015, נשיאת UFC, דיינה ווייט, הופיעה ב־Inside MMA כדי להכריז שראטן ייכנס להיכל התהילה של UFC במהלך שבוע הקרב הבינלאומי ביולי. ראטן הוא האירופי הראשון שנבחר, ותופס את מקומו באגף "החלוצים" של היכל התהילה החדש של ה-UFC.
אלוף UFC במשקל קל-כבד לשעבר, טיטו אורטיז, זיכה את ראטן כהשראה בימיו הראשונים. אורטיז אמר; "הסתכלתי למעלה אל באס רוטן. באס היה האליל שלי. אנשים פשוט כל כך פחדו להילחם בו, הוא היה כמו האיש. חשבתי שזה מה שאני צריך לעשות עכשיו. אם אתאמן קשה כמוהו אז יום אחד אני אהיה טוב כמוהו וכעבור שנתיים אראה איפה אני נמצא, אני בפסגת העולם, אני חייב להגיד לו תודה (באס) על שעזר לי בכך שגרם לי להאמין בחלומות."
קריירת היאבקות מקצועית

רוטן התחרה בהיאבקות מקצוענית יפנית בעקבות שליטתו בפנקריז. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו באירוע Inoki Bom-Ba-Ye 2000, שם התחבר עם אלכסנדר אוטסוקה כדי להביס את הצוות של נאוקי סאנו וריקו רודריגז, כאשר ראטן הגיש את סאנו באופן אישי עם כנף עוף צולבת. הוא גם נאבק ב־Battlarts, והביס את קרל מלנקו ב-KO באמצעות מכת כף היד.
חיים אישיים

ראטן מתגורר באוסטין, טקסס, עם אשתו קארין ושתי בנותיו - סבין וביאנקה. לרוטן יש גם בת מאשתו הראשונה; קוראים לה רחל. הוא הפך לאזרח ארצות הברית לפני עשרים שנה. בסוף 2015 הוא הפך לראשונה לסבא: נכד מרחל, המתגוררת בבלגיה.
בשנת 2010, רוטן שיתפה פעולה עם מותג הבגדים, Tokyo Five, כדי להפיק ולככב בתוכנית בישול בשם Grandma's Kitchen עם Bas Rutten. הפיילוט של התוכנית היה אמור לעלות לאוויר ב-26 בפברואר 2010; עם זאת, עקב התנגשות בין ראטן למארחים שותפים, ההפקה נדחתה ללא הגבלת זמן.
בשנת 2018, הוא נכנס להיכל התהילה הבינלאומי של הספורט.
חיים אישיים > דת

רוטן הוא קתולי מאמין, מדבר על אמונתו באלוהים ביוטיוב. גדל במשפחה קתולית, ראטן הפסיק לתרגל את האמונה בסביבות גיל 12 כשהוריו הפסיקו ללכת לכנסייה, אך הוא חזר לאמונה ב-2013. הוא ייחס לחברו קווין ג'יימס ואחרים שעזרו לו במסעו חזרה לקתוליות. רוטן התבטא נגד אפליה אנטי-קתולית בהוליווד.
ניסן לויתן

| --- | --- |

 לידה:  12 בדצמבר 1925 קובנה, ליטא 
 פטירה:  12 במאי 2016 (בגיל 90) 
 מדינה:  ישראל 
 תאריך עלייה:  1936
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים (1961) 
 מעסיק:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 פרסים והוקרה:  עמית החברה האקונומטרית (1966)  פרס רוטשילד 
 
ניסן לויתן (12 בדצמבר 1925 - 12 במאי 2016) היה פרופסור לכלכלה באוניברסיטה העברית.
ביוגרפיה

לויתן נולד בקובנה שבליטא ובשנת 1936 עלה לארץ ישראל עם משפחתו והתיישב בתל אביב. בסיום לימודיו התיכוניים, בשנת 1943, התגייס לפלמ"ח. כעבור שנתיים מגיוסו התבקש על ידי יגאל אלון להישאר בשירות פעיל במסגרת הפלי"ם. לויתן ליווה את אוניית המעפילים "חיים ארלוזורוב" והיה מפקד אוניית המעפילים "קיבוץ גלויות". במלחמת העצמאות השתתף במבצע הבאת הנשק מצ'כוסלובקיה ולאחר מכן היה מפקד מחלקה בגדוד תשע של חטיבת הנגב.
בתום שש שנות שירותו בפלמ"ח החל בלימודי כלכלה באוניברסיטה העברית בירושלים, וסיים בשנת 1954 תואר שני. מורו היה הכלכלן דן פטינקין. לאחר מכן יצא להתמחות באקונומטריקה באוניברסיטת אוקספורד ובשובו לישראל, בשנת 1957, החל בעבודת הדוקטורט. באותה עת התקבל לסגל ההוראה בחוג, בו נותר עד לפרישתו בשנת 1994. בשנת 1962 הוסמך לויתן לדוקטור ובשנים 1971–1972 כיהן כראש החוג לכלכלה.
עבודתו המחקרית התמקדה לאורך השנים בחקר הצמיחה הכלכלית. בשנות השבעים, עם התגברות האינפלציה בישראל, מיקד את מחקריו בגורמים ובהשלכות של תחום זה. בשנת 1985 צורף לצוות שהכין את תוכנית הייצוב הכלכלית, לצדם של מיכאל ברונו ועמנואל שרון. הצלחת התוכנית והתמחותו בתחום הובילו להזמנתו לשמש יועץ לבנק העולמי (משנת 1987). לויתן שימש יועץ לבנק ישראל (1979 - 1985, 1988–1990 ומשנת 1994 ועד 2006). כמו כן הוא שהה כפרופסור אורח ועמית מחקר בבית הספר וורטון, אוניברסיטת שיקגו, אוניברסיטת ברקלי והמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.
לויתן זכה להוקרה בתחומו: בפרס רוטשילד למדעי הכלכלה (1990) ובפרס ישראל לחקר הכלכלה (2007). בשנת 2002 נבחר לנשיא האגודה הישראלית לכלכלה.
בשנת 2004 פרסם עם חיים ברקאי, את הספר "חמישים שנות חתירה לשליטה מוניטרית" שחלקו הראשון עוסק בהיסטוריה המוניטרית של ישראל, וחלקו השני במדיניות מוניטרית.
נפטר ב-12 במאי 2016, והובא למנוחות בבית העלמין של קיבוץ מעלה החמישה.
חיים אישיים

היה נשוי בשנית לנורית שטראוס. הוא אב לשתי בנות מאשתו הראשונה וסב לארבעה. התגורר במבשרת ציון. כספורטאי חובב הוא עסק בטניס ובשנת 1985 השתתף במשחקי המכביה ה-12 וזכה במדליית זהב.
ניסן לויתן כמפקד מחלקת ג'יפים בחטיבת הנגב במלחמת העצמאות
גארד (עמדה בקרב קרקע)

עמדת הגארד מודגמת על ידי חיילים אמריקאים.
גארד (אנגלית: Guard) היא עמדה באמנויות לחימה בה מתמודד אחד שוכב על גבו ומנסה לשלוט בשני באמצעות רגליו.
באמנויות לחימה ספורטיביות שבהן אגרופים הם אסורים (כגון ג'ו ג'יטסו ברזילאי וג'ודו) עמדה זו נחשבת עמדת שליטה ללוחם התחתון, מכיוון שהיא מונעת מיריבו להגיע לעמדת מאונט, ומאפשרת ללוחם התחתון לבצע מגוון בריחים. בתחרויות ספורטיביות בהן אגרופים ובעיטות מותרים (כגון MMA) עמדה זו היא בעייתית מכיוון שהיא עלולה להשאיר את המתמודד התחתון חשוף למכות, בעוד שהוא אינו מסוגל להכות מעלה מהגארד. למרות זאת, יש הסבורים כי עמדת הגארד עדיפה בהרבה על עמדות אחרות בהן היריב מעליך, כגון שליטת צד או מאונט.
מטרתה של עמדה זו היא למנוע מהיריב להגיע לעמדת מאונט. מכאן, שפעולותיו של היריב מכוונות למעבר גארד, יציאה של היריב מבין רגליו של המתמודד התחתון וכינון של עמדת מאונט.
ואריאציות

לעמדה זו מספר וריאציות, כולן מאפשרות שליטה מסוגים שונים ומאפשרות למתמודד התחתון אפשרויות תקיפה שונות.
גארד סגור - בעמדה זו הרגלים של המתמודד התחתון סגורות מסביב למותניו של יריבו, ובכך מאפשרות לו לשלוט בגופו של היריב וביציבתו, ומגבילות את יכולתו של היריב לעבור את הגארד ולהגיע למאונט.
גארד גבוה - עמדה זו דומה לגארד סגור, אלא שבמקרה זה הרגליים כרוכות סביב חזהו של היריב, ולא סביב מתניו. עמדה זו מאפשרת שליטה טובה יותר ביציבתו של היריב, והיא עמדה נוחה להתקפות מהגארד.
גארד פתוח - היא עמדה בה היריב נמצא בין רגליו של הלוחם, ורגליו של הלוחם אינן סגורות מסביב ליריב. עמדה זו מאפשרת תנועה רבה יותר של הלוחם, ובכך גם מעבר לסוגי גארד אחרים ולהתקפות מהגארד. מאידך, בתנוחה זו יש ללוחם פחות שליטה על היריב, ולכן הוא מסתכן בכך שהיריב יעבור את הגארד ויגיע למאונט.
גארד פרפר (butterfly guard) - בעמדה זו המתמודד מחביא את כפות רגליו מתחת לירכי וביניהן. עמדה זו יעילה, יחסית, להגנה מפני מכות מלמעלה ומאפשרת לתחתון לבצע הפיכות רבות. מאידך, רק לוחמים מיומנים יצליחו למנוע מיריבם לעבור את הגארד.
גארד X - עמדה זו היא עמדה שבה המתמודד העליון נמצא בעמידה, לרוב בניסיון לעבור גארד פתוח. עמדה זו משמשת ללכידה של רגלי היריב וביצוע הפלות יעילות אשר מובילות את המתמודד התחתון לעמדות שליטה עליונות או בריחים.
גארד גומי (rubber guard) - מעמדת הגארד הסגור, המתמודד התחתון מביא את אחת מרגליו לעורף היריב ואוחז בה עם היד הנגדית כשמרפקו נמצא מתחת לכתף יריבו. עמדה זו מצריכה גמישות רבה מאוד והיא מוצלחת במיוחד ב־MMA, מכיוון שכך אתה יכול למנוע מיריבך לתקוף באגרופים, ולהשאיר לעצמך יד פנויה להתקפות ובריחים.
טכניקות מהגארד

עמדת הגארד, בה שולט הלוחם המיומן על יציבתו ותנועתו של היריב, מאפשרת מספר רב של הכנעות, ומהווה מצב נוח לנסות להפיל את היריב לרצפה, ולהגיע לעמדת שליטה. את ההתקפות מעמדת הגארד (כמו את רובן המוחלט של ההתקפות בקרבות קרקע) ניתן לחלק לשלושה סוגים:
חניקות: התקפות בהן הלוחם מפעיל לחץ על מערכת הדם או הנשימה של היריב, ובכך מגביל את אספקת הדם למוחו או החמצן לריאותיו. חניקה אפקטיבית תגרום לאבדן הכרתו של היריב אם לא ייכנע בזמן.
בריחים: בהתקפות מסוג זה התוקף מפעיל מנוף על אחד ממפרקיו של יריבו, ובכך מאלץ אותו להיכנע. בתחרויות ספורטיביות (כגון ג'ו ג'יטסו ברזילאי, UFC, סמבו ספורטיבי ועוד) הבריח מסתיים בכניעה של המוברח, בעוד שבתורות הגנה עצמית ואמנויות לחימה צבאיות (כגון קרב מגע,  סמבו צבאי, ג'ו ג'וטסו, אייקידו ועוד) הבריח מסתיים בפריקת המפרק (ראה פריקת כתף) או בשבירתו.
הפיכות: התקפות אלו הן למעשה תרגילים ותנועות שמטרתן מעבר מעמדה נחותה לעמדה עליונה. מעבר כזה יכול להיות מהצד התחתון במאונט לצד העליון בגארד, משליטת צד של היריב לשליטת צד ביריב ועוד.