stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ראדו היפה
הערות שוליים

↑  Şt.Andreescu עמ' 18 הערה 85, שולחת אל הכרוניקן דוכס, אזכור ראשון של ראדו היפה ב-2 באוגוסט 1439
↑  א.דצ'יי עמ' 87
↑  א.דצ'יי עמ' 88
↑  כלקוקונדילס,(9,499B (2:250, מצוטט ב - Marios Philippides, Walter K.Hanak The Siege and the Fall of Constantinople in 1453,Farnham, Ashgate, 2011
↑  א. דצ'יי עמ' 118
↑  ק.ג'ורסקו עמ' 147-148
↑  בהיסטוריוגרפיה הרומנית נפוצה בשנת 1962 תאוריה לפיה ניצח ולאד צפש את הטורקים והבריח את הסולטאן מהמט השני בקיץ 1462, ורק בנובמבר אותה שנה בויארים בוגדנים הדיחו את צפש המנצח והחליפו אותו בראדו היפה. לדברי ג'ורסקו ניצחון כזה על הטורקים לא התרחש מעולם; אילו ניצח באמת, מעמדו של ולאד המשפד היה כה איתן שלא הייתה כל אפשרות להדיחו. ראו ג'ורסקו, עמ' 148.
↑  א.דצ'יי עמ' 118
↑  ק.ג'ורסקו עמ' 195
↑  ק.ג'ורסקו - מצטט איגרת המלך מתיאש מ-8 בפברואר 1470
↑  א. קזן - עמ' 69
↑  ק.ג'ורסקו - שם
↑  א.דצ'יי - עמ' 127
↑  ראו ציטוט מ"הקרוניקה המולדבית-גרמנית" בתוך: א.קזן, א. דניזה - עמ' 72. זה המקור היחיד המציין את הניסיון הטורקי הנוסף והכושל להחזיר את ראדו היפה לשלטון
↑  ק.ג'ורסקו - היסטוריה של בוקרשט עמ' 118
↑  ק.ג'ורסקו עמ' 196
↑  מ.פופה, ה.מאטיי עמ' 314
↑  ק.ג'ורסקו עמ'  196
↑  מצוטט בא. קזן - עמ' 73
↑  לגבי תאריך הדחתו הסופית ויציאתו לגלות טרנסילבניה וכמו כן לגבי שנת מותו היו מחלוקות. לפי ג'ורסקו במהדורת 1976 של ספרו "על ההיסטוריה של הרומנים", סיים ראדו היפה את הקריירה כשליט באביב 1474, נמלט לטרנסילבניה ונפטר שם באותה שנה (1474) כפי שציינה הכרוניקה הסרבית  מצטיניה. ראו ק. ג'ורסקו, עמ' 196. אך ג'ורסקו תיקן זאת למשל ב"היסטוריה של בוקרשט", 2009, שם מציין בפירוש חזרה לשלטון של ראדו ב-1474 ומותו בשנת 1475.
↑  א.דצ'יי עמ' 120
↑  לפי ההרוניקה או הלטופיסץ מביסטריצה, מצוטט על ידי ק. ג'ורסקו (1976) עמ' 196
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: ולאד המשפד | שליט ולאכיה  1462–1473 | הבא: בסאראב הזקן לאיוטה |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: בסאראב הזקן לאיוטה | שליט ולאכיה  1473–1474 | הבא: בסאראב הזקן לאיוטה |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: בסאראב הזקן לאיוטה | שליט ולאכיה  1474 | הבא: בסאראב הזקן לאיוטה |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: בסאראב הזקן לאיוטה | שליט ולאכיה  1474–1475 | הבא: בסאראב הזקן לאיוטה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SUDOC: 094535116  VIAF: 207121983   WorldCat (עם VIAF): 207121983 
האזור שבו נמצא מבצר אגריגז, בו הוחזקו ראדו היפה ואחיו כבני ערובה, במערב אנטוליה
מכתב של ראדו היפה מבוקרשט, 14 באוקטובר 1465
איילין אטקינס

| --- | --- |

 לידה:  15 ביוני 1934 (בת 90) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1953 
 מקום לימודים:  בית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה  בית הספר לטימר 
 בן או בת זוג:  ג'וליאן גלובר (1957–1966) 
 פרסים והוקרה:  פרס לוסיל לורטל לשחקנית הטובה ביותר (1992)  פרס לוסיל לורטל לשחקנית הטובה ביותר (1995)  פרס אמי לשחקנית הטובה ביותר במיני סדרה או בסרט טלוויזיה (2008)  Evening Standard Theatre Award for Best Actress  גבירה מפקדת במסדר האימפריה הבריטית  פרס אוליבייה 
 פרופיל ב-IMDb
 
דיים איילין ג'ון אטקינס (באנגלית: Eileen June Atkins; נולדה ב-16 ביוני 1934) היא שחקנית ותסריטאית אנגלייה.
פילמוגרפיה > סרטים

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1966 |  | Major Barbara | ברברה | סרט טלוויזיה |
| 1968 |  | Inadmissible Evidence | שירלי |  |
| 1974 |  | The Lady from the Sea | אלידה וונגל | סרט טלוויזיה |
| 1975 |  | Sharon's Baby | האחות אלבנה |  |
| 1977 | אקווס | Equus | הסטר סלומן |  |
| 1983 | הגרסה של נלי | Nelly's Version | נלי | סרט טלוויזיה |
| 1983 | המלביש | The Dresser | מאדג' | מועמדות לפרס באפט"א לשחקנית המשנה הטובה ביותר |
| 1991 | חדר משלה | A Room of One's Own | וירג'יניה וולף | סרט טלוויזיה |
| 1991 | תן לו את זה | Let Him Have It | ליליאן בנטלי |  |
| 1991 |  | The Lost Language of Cranes | רוז בנג'מין | סרט טלוויזיה |
| 1994 | זאב | Wolf | מרי |  |
| 1995 | פרחים ועשבים שוטים | Cold Comfort Farm | ג'ודית סטרקדר | סרט טלוויזיה |
| 1995 | ג'ק ושרה | Jack and Sarah | פיל |  |
| 1998 | הנוקמים | The Avengers | אליס |  |
| 1999 |  | Women Talking Dirty | אמילי בויד |  |
| 2001 | פארק גוספורד | Gosford Park | גברת קרופט |  |
| 2001 | שנינות | Wit | אוולין אשפורד | סרט טלוויזיה |
| 2002 | ברטי ואליזבת | Bertie and Elizabeth | המלכה מרי | סרט טלוויזיה |
| 2002 | השעות | The Hours | ברברה |  |
| 2003 | קולד מאונטן | Cold Mountain | מאדי |  |
| 2003 | מה שבחורה רוצה | What a Girl Wants | ג'וסלין דשווד |  |
| 2004 | יריד ההבלים | Vanity Fair | מיס מטילדה קרולי |  |
| 2004 |  | The Queen of Sheba's Pearls |  |  |
| 2005 |  | The Feast of the Goat | הדודה אדלינה |  |
| 2006 | אבק וחלומות בלוס אנג'לס | Ask the Dust | גברת הרגרייבס |  |
| 2006 | ניחוח של סקס | Scenes of a Sexual Nature | איריס |  |
| 2007 | לפנות ערב | Evening | אחות לילה |  |
| 2008 | הזדמנות אחרונה לאהבה | Last Chance Harvey | מגי ווקר |  |
| 2010 | רובין הוד | Robin Hood | אלינור מאקווטיין |  |
| 2010 |  | Wild Target | לואיזה מיינרד |  |
| 2013 |  | Beautiful Creatures | סבתא |  |
| 2014 | קסם לאור ירח | Magic in the Moonlight | הדודה ונסה |  |
| 2023 | מכתבים קטנים ומרושעים (אנ') | Wicked Little Letters | מייבל |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1959 |  | Hilda Lessways | מגי קלייהנגר | סדרת טלוויזיה (6 פרקים) |
| 1960 |  | An Age of Kings | ג'ואן לה פוסל | בפרק "Henry VI Part 1 – The Red Rose and the White" |
| 1965 |  | Knock on Any Door | רות | בפרק "Close Season" |
| 1970 |  | Solo | מרי קינגסלי | בפרק "Eileen Atkins as Mary Kingsley" |
| 1975 |  | Affairs of the Heart | קייט קוקמן | בפרק "Kate" |
| 1982 | כל אנשי סמיילי | Smiley's People | מאדאם אוסטרקובה | מיני-סדרה |
| 1985 |  | The Burston Rebellion | קיטי היגדון |  |
| 1992 | הלשון האבודה של העגורנים | The Lost Language of Cranes | רוז בנג'מין |  |
| 1997 |  | A Dance to the Music of Time | ברייטמן | בפרק "Post War" |
| 1998 |  | Talking Heads 2 | סיליה | בפרק "The Hand of God" |
| 2007 | קרנפורד | Cranford | מיס דבורה ג'נקינס | פרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית הטובה ביותר פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית משנה מצטיינת במיני-סדרה או בסרט מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקנית משנה הטובה ביותר |
| 2007 | מיס מארפל | Agatha Christie's Marple | ליידי טרסיליאן | בפרק "Towards Zero" |
| 2009–2011 | פסיכו-ויל | Psychoville | אדווינה קנצ'ינגטון | סדרת טלוויזיה (8 פרקים) |
| 2010 | על אדונים ומשרתים | Upstairs Downstairs | מוד, ליידי הולנד | מועמדות לפרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית משנה מצטיינת במיני-סדרה או בסרט |
| 2010 | פוארו | Agatha Christie's Poirot | הנסיכה נטליה דרגומירוף | בפרק "רצח באוריינט אקספרס" |
| 2011–2015 | דוק מרטין | Doc Martin | רות אלינגהם | סדרת טלוויזיה (23 פרקים) |
| 2012 | שעיר לעזאזל | The Scapegoat | ליידי ספנס | סרט טלוויזיה של ITV |
| 2014 |  | This is Jinsy | מיס פני | בפרק "Penny's Pendant" |
| 2016 | הכתר | The Crown | המלכה מרי |  |
| 2017 |  | Carnage | דורותי | סרט טלוויזיה של BBC |
בית אליוט (1992) The House of Eliott
גברת דאלוויי (1997) Mrs. Dalloway
אבי לוי (שופט)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב (תואר ראשון ושני)
 השתייכות:  מערכת בתי המשפט בישראל
 תפקידים בולטים:  נשיא בית המשפט המחוזי בחיפה  סגן נשיא בית המשפט המחוזי בחיפה
אבי לוי (נולד ב-1965) הוא נשיא בית המשפט המחוזי בחיפה.
ביוגרפיה

לוי נולד בישראל. בשנת 1982 סיים את לימודיו התיכוניים בתיכון עירוני א' (חשמונאים) בבת ים. בשנים 1982 עד 2013 שירת בצה"ל במסגרת הפרקליטות הצבאית ויחידת בתי הדין הצבאיים.
לוי סיים בשנת 1986 לימודי תואר ראשון בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב ובשנת 1988 הוסמך כעורך דין. בשנים 1992 עד 1996 שימש כסגן התובע הצבאי הראשי בפרקליטות הצבאית. לאחר מכן שימש במשך כשנה כפרקליט פיקוד בפרקליטות חיל הים ופיקוד העורף ובמשך כחמש שנים שימש סגן נשיא בית הדין הצבאי של המטה הכללי. בשנת 1999 סיים לימודי תואר שני במשפטים באוניברסיטת תל אביב.
בשנים 2003 עד 2005 שימש כנשיא בבית הדין הצבאי בחיפה ולאחר מכן כנשיא בבית הדין הצבאי ביפו.
בין השנים 2008 ועד 2012 שימש כשופט בבית הדין הצבאי לערעורים. שימש כיועץ המשפטי של שירות הביטחון הכללי בשנים 2012 עד 2015.
בינואר 2016 מונה לכהונת שופט של בתי משפט המחוזי בחיפה.
במאי 2024 מונה לכהונת סגן נשיא של בית משפט המחוזי חיפה. ארבעה חודשים לאחר מכן מונה לתפקיד נשיא של בית המשפט המחוזי חיפה. מינויו יהיה למשך 7 שנים החל מיום 30 באוקטובר 2024.
הערות שוליים

↑  אבי לוי מונה לנשיא בית המשפט המחוזי בחיפה, באתר News1 מחלקה ראשונה, 7 באוגוסט 2024
קונקן

| --- | --- |

 מדינה:  הודו הודו
 העיר הגדולה:  מומבאי
 קואורדינטות:  15°36′N 73°48′E﻿ / ﻿15.6°N 73.8°E﻿ / 15.6; 73.8 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הודו מוגדלת) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודיקונקן(למפת הודו רגילה) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודיקונקן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
חבל קונקן על מפת מדינת מהאראשטרה
קונקן או חוף קונקן (בשפה המראטהית: कोकण) הוא חבל בהודו שגבולותיו אינם מדויקים. קונקן כולל את החוף המערבי של הודו בין הים הערבי ממערב והרי גהט המערביים ורמת דקאן ממזרח, ובין הנמל אליבג בצפון והנמל מנגלור בדרום, או בין הנהר דמאן גנגה, העיר דמאן ומפרץ קמבהט (קמבאי) בצפון לחוף קנארה בקצה הצפוני של המחוז קרוואר ולנהר גנגוואלי במדינת קרנאטקה.
החבל גולל מחוזות דרומיים של מדינת מהאראשטרה, המדינה הפדרלית גואה והמחוזות הצפוניים של מדינת קרנאטקה.
האיים הידועים ביותר בחבל קונקן הם איי גואה, עם העיר פאנאג'י, בירת מדינת גואה, והאי סלסט, שבו שוכן חלק מהעיר מומבאי.
חלק גדול מתושביו מדברים בשפת קונקאני, המקורבת למראטהית.
מיקום גאוגרפי

קונקן משתרע בחוף הים הערבי בערך בין הנהר דמאן גנגה בצפון לנהר גנגוואלי או אגאנשיני (מרג'י) בדרום או בין נהר טאפי בצפון לנהר צ'נדרגירי בדרום.
במערב גובל עם הים הערבי ובמזרח עם הרי הגהטים המערביים.
פעם - הגדירו חבל יותר גדול - סאפטה קונקאן (שבעה "קונקאנים") שהשתרע בין גוג'ראט לקרלה.
אורך המישור קונקן הוא לפי מקורות שונים 600 ק"מ (בין דמאן לגואה), 530 ק"מ (בין הנהר דמאן גנגה בצפון עד נהר טרחול בדרום). רוחבו הוא בין 45–76 ק"מ.
לפי נתונים משנת 1901 שטח חבל קונקן היה כ-8000 קמ"ר ומספר תושביו - 5,610,432.
השם

ייתכן כי שם החבל הוא ממקור דראווידי.
לפי הספר סחיאדריחאנדה מתוך הטקסטים של סקאנדה פוראנה פאראשוראמה השליך את הגרזן שלו לים והורה לאל הים להוריד את מפלס המים עד לנקודה שבו הגיע הגרזן שלו. חלקת האדמה החדשה שקמה באופן זה נודעה כסאפטה קונקאנה, כלומר שבע פיסות אדמה. בשפת הסנסקריט המילה "קונקאן" מוסברת על ידי הלחמה של המלים "קונה" ( कोण) ("פינה, אדמה") ו "קאנה" (कण - פיסה או קטע)

הנזיר הבודהסטי הסיני שׂוֵאנְדְזָאנְג הזכיר בספרו את האזור תחת השם "קונקאנה דשה".
ואראהמיהירה מתאר בספרו "בריהאת סמהיטה") תיאר את קונקאן כאזור של הודו. במאה ה-15 המחבר רטנאקוש הזכיר את המילה קונקאנדשה.
היסטוריה

האזור מוזכר לראשונה ב"סקאנדה פוראנה". בתחילת האלף הראשון המצרים, יוונים הקדומים והרומאים יצרו קשרי מסחר עם אזור זה של הודו. התפתחות הסחר במיוחד סחר התבלינים הביאה לפריחת החבל.
באותה תקופה שלטה באזור שושלת סאטווהאנה (אנדהרה). המקדשים במערות קנהרי (אחרי המאה הראשונה עד העשירית) ובמערות אלפנטה
(במאות שלישית-חמישית ואחר כך) מהווים עדות לתרבות המשגשגת במקומות אלה. מאוחר יותר הגיעו לכאן גם סוחרים ערבים.
במהלך הזמן שלטו בחבל שושלת רשטראקוטה (במאות 8-10), שושלת צ'לוקייה המערבית (במאה ה-10–12), אימפריית ויג'איאנגר (במאות 14–16) והאימפריה המוגולית (במאות 16–17). החבל מילא תפקיד כלכלי חשוב בזכות הסחר עם אירופה ועם המזרח התיכון. המעצמות הקולוניאליות האירופיות הקימו בו ערי שוק ומבצרים. מומבאי התחילה בזמנו כיישוב פורטוגזי שעבר מאוחר יותר לשליטה בריטית.
קונקן הייתה אחת מחמש היחידות טריטוריאליות של נשיאות בומביי - לצד דקאן, קרנאטיק, גוג'ראט וסינד.
החבל כלל את האיים של בומביי ושלושה מחוזות בריטיים - ראטנגירי, קולבה ותאנה ועוד שלוש מדינות חסות - ג'אווהר, ג'נג'ירה וסוואנטוואדי.
בשנת 1840 מדינת קולבה סופחה על ידי הבריטים. הפורטוגזים ואחר כך הבריטים המשיכו לפתח את ערי הנמל ואת ביצורן אבל בימינו הן איבדו מחשיבותן.
גאוגרפיה

את האזור חוצים נחלים עונתיים המנקזים את מי הגשמים המונסוניים מפסגת גבעות סהיאדרי. השטח אינו אחיד והוא כולל רכסים שרידיים של הרי הגאטים היוצרים במערב רמות נמוכות ומסתיימים במפרצים ופיסות יבשה לסירוגין.
גאוגרפיה > אקלים

בחודשי המונסון הדרום-מערבי בין מאי לאוקטובר, בדומה לרוב אזורי הודו, יורדים בקונקן גשמים כבדים והאקלים הוא לח וחם. הטמפרטורות הממוצעות בעונת המונסונים הן בערך +30 מעלות צלזיוס.
כלכלה

כשליש מהאדמה בקונקן ניתנת לעיבוד. הגידולים העיקריים הם של אורז, קטניות, ירקות, פירות, דקלי אריקה, עצי גומי, אגוזי קוקוס, קשיו, פלפל שחור. ענפים כלכליים אחרים הם הדיג ותעשיית המלח. רוב התושבים חיים מחקלאות ודיג. יש מכרות ברזל ומנגן שתוצרתם מיוצאת דרך הנמל רדי.
המרכז התעשייתי בראשי של האזור נמצא במומביי רבתי. מומביי מהווה גם צומת מרכזית של המסחר.
דמוגרפיה

האוכלוסייה חיב בעיקר בעמקים הפוריים על יד החוף ובחגורות התעשייה החדשות שהתפתחו סביב מומביי, תאנה, חופאלי ופאנוול.
בגבעות הלא מעובדות חיים רועי צאן מהעמים בהיל, קתקארי וקוקאנה.
דמוגרפיה > קבוצות אתניות ודתיות

הקבוצה האתנית-לשונית החשובה ביותר באזור היא בני קונקאני.
בחבל חיים גם קסטות וקהילות אחרות כמו אגרי, קולי, קונבי, בהנדרי, מרתהה, חארווי, מנגלה, קאראדי, פהודגי, ואיטי, מאהאר, צמבהר, קומבהר, דהובי, טלי, נאי או נהאווי, סוטאר (סוטראדהר), גאביט, פאדטי (דהנגר), גאוד סרסוואט ברהמין (הכוללת את הסרסוואטים רג'פור וסרסוואטים צ'יטרפור, ברהמינים דאיווג'נה, ברהמינים קארהאדה, קאיאסטהה פראבהו, סומוואנשי קשאטריה, ואישייה ואני, ואדוואל (צ'אוקלשי), קומארפאנט, גאוולי, גהורפי, מאת ג'וגי, גוראב, גהאדי, נאמדגב שימפי, וכו'.
באזורים הסמוכים לקונקן במדינת קרנטאקה חיות קהילות בונט, בילאווה ולינגהאיאט.
קהילות שבטיות כוללות את קטקארי, תאקאר, קוקאנה, וארלי ומהדב קולי - החיות בצפון ובמרכז קונקן. שבטי דובלה ודהודיה חיים בדרום גוג'ראט, בדאדרה ונאגאר האבוולי, ובמחוז פלגאר - כיום מחוז קונקן - של מדינת מהאראשטרה. במחוז פלגאר או קונקן החי האחוז הגבוה ביותר של אוכלוסייה שבטית
שבט נוודים קטן בשם ואנארמאר נמצא בדרום קונקן ונודע בזמנו כציידי קופים. בגואה חיים שבטי גאודה ווליפ.
במחוז ראיגד חיה קהילה יהודית של בני ישראל לרבות משפחת סטמקר. קהילות נוצריות מיוצגות על ידי נוצרים הודים מזרחיים בצפון קונקן ומומביי, נוצרים קתולים של גואה, נוצרים קתולים קרווארי באוטארה קאנאדה, קתולים מנגלורים באודופי ובדקשינה שאנאדה. מיעוטים מוסלמים כמו מוסלמים קונקאנים ומוסלמים נאיאוואתים מפוזרים ברחבי החבל.
חלוקה מנהלית

מחוזות קונקן:
מחוז קונקן (בעבר:פלגאר)
מחוז תאנה
המחוז התת-עירוני מומביי
מחוז העיר מומביי (בומביי רבתי)
מחוז ראיגד
מחוז ראטנגירי
מחוז סינדהודורג
מחוז גואה
מחוז קרוואר
לקריאה נוספת

Louis Frédéric - Dictionnaire de la civilisation indienne, Bouquins, Robert Laffont, Paris 1987
הערות שוליים

↑  The Hans India 16.2.2015
↑  L.Frédéric 1987
↑  Shastri Gaytonde, Gajanan (ed.). Shree Scanda Puran (Sayadri Khandha) (in Marathi). Mumbai: Shree Katyani Publication
↑  Manohararāya Saradesāya A History of Konkani Literature: From 1500 to 1992 Sahitya Akademi 2000, isbn 8172016646
↑  מחוזות הודו
יהודה בן-שאול

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1930 ירושלים, פלשתינה המנדטורית 
 פטירה:  5 ביולי 2012 (בגיל 82 בערך) 
 ענף מדעי:  ביולוגיה של התא 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב 
 
יהודה בן שאול (1930 - 5 ביולי 2012) היה ביולוג ישראלי, חלוץ בתחום הביולוגיה של התא והמיקרוסקופיה האלקטרונית. כיהן כפרופסור לביולוגיה בפקולטה למדעי החיים באוניברסיטת תל אביב, ובין השנים 1985–1990 כיהן כרקטור האוניברסיטה.
ביוגרפיה

נולד בירושלים, דור שישי לילידי ארץ ישראל. אביו, שאול שאולזון, שנולד במאה שערים, היה בן למשפחה מחסידות חב"ד בחברון. אמו, מלכה, הייתה ילידת צפת, מורה ואחות. נולדו להם ארבעה בנים. בן שאול למד בנעוריו בכפר הנוער בן שמן. היה בהכשרה בפלמ"ח ולאחר מכן חבר קיבוץ גבים. סיים את לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים וקיבל תואר דוקטור לפילוסופיה בביולוגיה בשנת 1962. ב-1965 הצטרף לסגל אוניברסיטת תל אביב כאשר נענה לבקשתו של מייסד האוניברסיטה, ג'ורג' וייז, והקים את המעבדה למיקרוסקופיה אלקטרונית. התמחה בחקר התא.
כתב מאות מאמרים בעיתונות המדעית, ארגן והשתתף בעשרות כנסים מדעיים, היה חבר באגודות מדעיות וחבר מערכת בעיתונים מדעיים. מילא תפקידים שונים באוניברסיטה: ראש מחלקה, דקאן, יו"ר ארגון הסגל האקדמי הבכיר, סגן רקטור ורקטור.
בנוסף להיותו איש מדע, עסק בכתיבה ובציור. הציג שתי תערוכות יחיד בגלריה "מבט" בתל אביב והשתתף בתערוכות קבוצתיות נוספות. מחבר הספר "התא החי מבנה ופעילות" (1985) במסגרת האוניברסיטה המשודרת, הוצאת משרד הביטחון.
יהודה בן שאול נפטר בשנת 2012 ,ונקבר בבית העלמין קריית שאול. השאיר אחריו אשה - רות ושלוש בנות - אורנה, ענת ויעל. אחיו הוא המשורר משה בן שאול ואח נוסף הוא הכימאי התאורטי אבינועם בן שאול.
כילון איש ספרטה

| --- | --- |

איור משנת 1553
 לידה:  600 לפנה״ס? ספרטה, יוון 
 פטירה:  520 לפנה״ס? (בגיל 80 בערך) Pisa, יוון 
 מקום קבורה:  Heroon of Chilon at Sparta 
 עיסוק:  פילוסוף, משורר, סופר, פוליטיקאי 
 מדינה:  ספרטה 
 
כילון איש ספרטה
כילון איש ספרטה (המאה ה-6 לפנה"ס) היה אחד משבעת חכמי יוון.
ביוגרפיה

כילון היה בנו של דמגטוס, וחי בתחילת המאה ה-6 לפנה"ס.
הרודוטוס מדבר עליו כעל בן זמנם של  היפוקראטס (לא הרופא) אביו של פיסיסטאראוס, ושהיה אפורוס בספרטה של שנת 556 של המאה ה-6 לפנה"ס, כמו כן נטען כי היה חבר באספה הספרטנית. דיוגנס לארטיוס הרחיק לכת וטען, כי כילון איש ספרטה היה הראשון שהנהיג את המנהג הצטרפות האפורים כיועצי המלכים של אותה תקופה.
נאמר על כילון כי עזר להפיל את הטיראניה של סיקיון, לאחר שהפכה להיות בעלת בריתה של ספרטה.
דיוגנס לארטיוס מתאר את כילון כמשורר שירים אלגיים שתרם אמרות כגון:
אל תדבר על רוע המתים.
כבד גיל מבוגר.
העדף עונש על רווח מביש, כי בעוד האחד כואב פעם אחת, השני הוא לכל חיי האדם.
אל תצחק על ביש המזל.
על החזק להיות גם רחמן, למען יכבדוהו מכבוד ולא מפחד.
למד לסדר את ביתך היטב.
אל תתנו ללשון להשתחרר מדי.
רסן את הכעס.
אל תשנא את הקסם.
אל תחשוק את הבלתי אפשרי.
אל תנהג בחיפזון בדרך.
ציית לחוק.
מותו של כילון

האגדה טוענת כי מותו של כילון נבע משמחה כאשר בנו זכה בפרס האגרוף במשחקים האולימפיים, וכי בהלווייתו השתתפו כל היוונים שנאספו שם.
לילך סונין

| --- | --- |

לילך סונין
 לידה:  11 ביוני 1974 (בת 50)
 מדינה:  ישראל
 בן או בת זוג:  אהרון קשלס 
 קישורים חיצוניים
 טוויטר:  lilachs74
 
לילך סונין (נולדה ב-11 ביוני 1974) היא אשת טלוויזיה ומגישת חדשות בערוץ 2 בעבר.
ביוגרפיה

בצעירותה שרה סונין בלהקת הנוער "נעורי גבעתיים". לפני עבודתה בערוץ 2 עבדה במשך חמש שנים בערוץ הספורט. בתחילת דרכה הטלוויזיונית הייתה שדרנית קווים במשחקי כדורגל וכדורסל. בהמשך עברה להגיש את התוכנית היומית חדשות הספורט עם מירי נבו ואלי אילדיס.
אחיה ואחותה של סונין עסקו גם הם בתקשורת. אחיה אורי שירת ביחידת ההסרטה של דובר צה"ל ואחותה בת חן היא עיתונאית וכיום עורכת של המקומון "זמן מודיעין". לאחר מותו של אחיה אורי מסרטן בגיל 20, יזמה משפחתה לזכרו תחרות "קליפ צעיר" לעידוד יוצרים צעירים בתחום הווידאו והמוזיקה, עם עיריית תל אביב-יפו, סינמטק תל אביב וערוץ 24, בה סונין שימשה כנציגת המשפחה.
בספטמבר 2002, בעת מסיבת עיתונאים שהתקיימה באצטדיון אולד טראפורד, וקדמה למשחקה של מכבי חיפה מול מנצ'סטר יונייטד במסגרת ליגת האלופות, הביכה סונין את המנג'ר המפורסם של מנצ'סטר יונייטד, סר אלכס פרגוסון, כשהעירה לו שהוא אינו מתייחס בדבריו לקבוצה הנכונה (פרגוסון ציין את שמות קבוצות הכדורגל שהפועל תל אביב ניצחה, בזמן שהוא עמד לשחק מול מכבי חיפה). תקרית זו זכתה להבלטה בעיתונות הבריטית.
בסוף 2004 הצטרפה סונין לחברת החדשות של ערוץ 2. שימשה כמגישה ועורכת של מבזקי החדשות והכינה כתבות למהדורת החדשות המרכזית, והייתה מגישה מחליפה בתוכנית חיסכון. סיקרה את תחום איכות הסביבה. בינואר 2013 עזבה את ערוץ 2, אחרי שמונה שנות עבודה.
בתוכנית עבודה ערבית שיחקה תפקיד של קריינית חדשות בפרקים 11, 12 ו-13 של העונה השנייה.
מאז פרישתה מערוץ 2 לא שבה לתקשורת, מיעטה להתראיין ולא פרסמה כתבות.
חיים אישיים

בפברואר 2014 נישאה לבמאי הקולנוע אהרון קשלס. לזוג אין ילדים.
הערות שוליים

↑  Daniel Taylor, "Ferguson's Maccabi mix-up",guardian.co.uk,18 September 2002.
↑  חגי קראוס, ‏לילך סונין: "אצל לפיד מה שאתה רואה זה מה שאתה מקבל", באתר גלובס, 14 במרץ 2013
ביולוגיה

מגוון צורות החי
צורות חיים זעירות שנצפו דרך המיקרוסקופ על ידי אנטוני ואן לוונהוק.
עובר אנושי בגיל 8 שבועות.
בִּיּוֹלוֹגְיָה היא ענף במדעי הטבע, העוסק בהרכבו של עולם החי והצומח, במקור החיים, ברבגוניותם, ובהתנהגותם של היצורים החיים, וביחסי הגומלין בינם לבין עצמם ובינם לבין סביבתם.
כיום, ביולוגיה אינה נתפסת כדיסציפלינה יחידה, אלא כמסגרת המאגדת מספר רב של דיסציפלינות העוסקות בתופעות הקשורות לחיים וליצורים חיים. אף כי חלק מדיסציפלינות אלה – למשל בוטניקה וזואולוגיה – הן עתיקות יומין, הביולוגיה התפתחה כמדע המאחד אותן, ובוחן את קשרי-הגומלין ביניהן רק במאה ה-19, אז נתגלו תהליכים ותכונות המשותפים ליצורים חיים ככלל.
בהיותה תחום רחב כל-כך, מתחלקת הביולוגיה לתחומי-משנה רבים ושונים. החלוקה לפי סוג האורגניזם, שהייתה נהוגה בעבר, אחראית לתחומים כגון בוטניקה – חקר הצמחים, ומיקרוביולוגיה – חקר המיקרואורגניזמים; אך ניתן לחלק את תחומי הביולוגיה גם לפי קנה המידה של התופעות הנחקרות: למשל, ביולוגיה מולקולרית עוסקת בתחום המולקולרי, פיזיולוגיה עוסקת בתפקודים של האורגניזם, ואילו אקולוגיה עוסקת ביחסי גומלין בין אורגניזמים וביחסיהם עם הסביבה.
כיום נחשבת הביולוגיה לאחד מענפי המדע המרכזיים. יותר ממיליון מאמרים מתפרסמים בתחום מדי שנה[דרוש מקור], וסוגיות מרכזיות בתחום, למשל הנדסה גנטית, ניצבות הן בחזית המחקר המדעי והן בעין הסערה של הדיון הציבורי.
אטימולוגיה

המילה ביולוגיה היא הלחם בין המילים היווניות "ביוס" (βίος) שמשמעותה חיים, ו"לוגיה" (λογία) שמשמעותה "תורה". המילה ביולוגיה במובנה המודרני הוצגה כמושג עצמאי לראשונה בתחילת המאה ה-19 על ידי גוטפריד ריינהולד טרוויראנוס ועל ידי ז'אן-בטיסט דה לאמארק. המילה עצמה נטבעה ב-1800 על ידי קארל פרידריך בורדאך, אך היא מופיעה גם מספר שנים קודם לכן בספרו של קארולוס ליניאוס "Bibliotheca botanica" משנת 1736 ובכותרת הכרך השלישי של "Philosophiae naturalis sive physicae dogmaticae: Geologia, biologia, phytologia generalis et dendrologia" מאת מייקל כריסטוף חנוב, שפורסם ב-1766.
עקרונות הביולוגיה

ביולוגיה היא ענף מדע המבוסס על עקרונות השיטה המדעית. כשאר ענפי המדע, מבוססת הביולוגיה על תצפיות וניסויים, שבעזרתם מתפתחות תאוריות מורכבות ותחזיות לתופעות שלא נצפו עדיין. לצורך ניתוח של מערכות ביולוגיות יש להשתמש במקרים מסוימים בשיטות סטטיסטיות ובשיטות מתמטיות אחרות, אך לעומת תחומי מדע אחרים כמו פיזיקה, רווחים בביולוגיה גם תיאורים לא-מתמטיים למצבים שונים.
מדעי הביולוגיה מאופיינים על ידי מספר עקרונות ותפיסות-על:
עקרונות הביולוגיה > אחידות

למרות השוני העצום במראה, בסביבת חיים ובהתנהגות של אורגניזמים, עיקרון יסודי של הביולוגיה הוא שכל צורות החיים חולקות עקרונות חיים בסיסיים משותפים. כל החיים המוכרים לנו מושתתים על ביולוגיה מבוססת-פחמן – שלדיהן של התרכובות המרכיבות כל יצור חי מורכבים מאטומי פחמן. מים הם הממס הבסיסי בכל צורות החיים הידועות, ובו מתקיימות פעילויות החיים. בנוסף, כל האורגניזמים הארציים משתמשים בחומצות גרעין – DNA ו-RNA – לנשיאת המידע התורשתי שלהם והעברתו מדור לדור. בעוד כל אלו נכונים לצורות החיים שנצפו בכדור הארץ, עקרונית ייתכנו צורות חיים אחרות, וישנם מדענים שאכן מחפשים ביוכימיה אלטרנטיבית.
החיים מוגדרים כיום על פי מקבץ קריטריונים שעל גוף למלא כדי להיחשב חי, וממילא הם מאפייניו הבסיסיים של כל יצור חי:
כל היצורים החיים, בתנאים המצויים כיום בכדור הארץ, נוצרים בתהליכי רבייה מיצורים שקדמו להם. ייתכן שבעבר שררו בכדור הארץ תנאים המאפשרים היווצרות ספונטנית של חיים. גם במקרה זה, על היצורים להתרבות כדי להיחשב יצורים חיים.
כל היצורים החיים מקיימים חילוף חומרים עם סביבתם. חילוף החומרים כולל צריכה של אנרגיה וחומר מהסביבה, שימוש בהם, ופליטת חום ופסולת אל הסביבה.
כל יצור חי גדל ומתפתח במהלך חייו ברמה כלשהי.
כל היצורים החיים מגיבים לסביבתם באופן פעיל ומבוקר.
כל היצורים המקיימים תנאים אלה מורכבים מתא אחד לפחות. התא הוגדר לפיכך כיחידת המבנה והתפקוד הבסיסית של החיים.
נגיפים נחשבו בעבר כיצורים חיים חסרי תאים. התייחסות זו איננה מקובלת כיום, מכיוון שבנוסף לכך שאינם תאיים ואין להם כל פעילות חיה מחוץ לגוף המאכסן, הם לא בהכרח מקיימים את הקריטריונים שנמנו למעלה, אולם הוויכוח על הגדרתם של נגיפים בזמן פעולתם בתוך התא עדיין נמשך במדע ובפילוסופיה.
עקרונות הביולוגיה > אבולוציה

העיקרון המרכזי לארגון היצורים החיים במדעי הביולוגיה הוא כי כל צורת חיים שקיימת כיום התפתחה מצורת חיים שקדמה לה. תהליך ההתפתחות וההסתעפות של צורת חיים אחת מצורת חיים אחרת מכונה אבולוציה. כל צורות החיים הקיימות כיום הסתעפו, על-פי הסברה המקובלת, מאב קדמון משותף אחד. זהו הבסיס לאחידות הרבה של יחידות הבניין והתהליכים, שתוארו בסעיף הקודם.
צ'ארלס דרווין, הנחשב אבי תורת האבולוציה המודרנית, פיתח תאוריה המבססת את האבולוציה על כוח מניע הקרוי ברירה טבעית. על פי דרווין, יצורים שונים נבדלים זה מזה בתכונותיהם, כך שלפרטים מסוימים יכולת טובה יותר לשרוד ולהתרבות מלפרטים אחרים, ולכן פרטים אלה ישרדו, ואילו פרטים אחרים ייכחדו. דבר זה גורם להופעה מוגברת של תכונות אדפטיביות (תכונות העוזרות ליצור לשרוד) ולירידה בשכיחותן של התכונות המקנות יכולת הישרדות טובה פחות. להשערת הברירה הטבעית נוסף במהלך המאה ה-20 הסבר למנגנון היוצר את השונות בין הפרטים מלכתחילה. זהו מנגנון המוטציה, המתרחש בחומר התורשתי של האורגניזמים ואחראי ליצירת תכונות חדשות. הברירה הטבעית ותהליך המוטציה יוצרים יחדיו את התפישה המקובלת כיום לאבולוציה – נאו-דרוויניזם.