stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בואו לאכול איתי עונה 7
מדרוג

| שבוע | שבוע | פרק | תאריך שידור מקוריישראל | נתוני צפייה> אחוזי צפייה | נתוני צפייה> מס' צופים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | השרון | 1 | 30 ביולי 2023 | 8% | 211,000 |  |
| 1 | השרון | 2 | 31 ביולי 2023 | 6% | 166,000 |  |
| 1 | השרון | 3 | 1 באוגוסט 2023 | 8% | 206,000 |  |
| 1 | השרון | 4 | 2 באוגוסט 2023 | 6.6% | 180,000 |  |
| 1 | השרון | 5 | 3 באוגוסט 2023 | 5.6% | 146,000 |  |
| 2 | מרכז | 6 | 6 באוגוסט 2023 | 7.1% | 205,000 |  |
| 2 | מרכז | 7 | 7 באוגוסט 2023 | 7.4% | 204,000 |  |
| 2 | מרכז | 8 | 8 באוגוסט 2023 | 5.6% | 157,000 |  |
| 2 | מרכז | 9 | 9 באוגוסט 2023 | 4.3% |  |  |
| 2 | מרכז | 10 | 10 באוגוסט 2023 | 7.2% | 186,000 |  |
| 3 | ירושלים | 11 | 13 באוגוסט 2023 | 6.8% | 177,000 |  |
| 3 | ירושלים | 12 | 14 באוגוסט 2023 | 9% | 235,000 |  |
| 3 | ירושלים | 13 | 15 באוגוסט 2023 | 6.9% | 176,000 |  |
| 3 | ירושלים | 14 | 16 באוגוסט 2023 | 5.8% | 179,000 |  |
| 3 | ירושלים | 15 | 17 באוגוסט 2023 | 6.1% | 165,000 |  |
| 4 | צפון | 16 | 20 באוגוסט 2023 | 8.1% | 191,000 |  |
| 4 | צפון | 17 | 21 באוגוסט 2023 | 6.2% | 155,000 |  |
| 4 | צפון | 18 | 22 באוגוסט 2023 | 6.9% | 180,000 |  |
| 4 | צפון | 19 | 23 באוגוסט 2023 | 5.9% | 142,000 |  |
| 4 | צפון | 20 | 24 באוגוסט 2023 | 7.4% | 170,000 |  |
| 5 | תל אביב יפו | 21 | 27 באוגוסט 2023 | 6.8% | 161,000 |  |
| 5 | תל אביב יפו | 22 | 28 באוגוסט 2023 | 8.1% | 232,000 |  |
| 5 | תל אביב יפו | 23 | 29 באוגוסט 2023 | 8.9% | 234,000 |  |
| 5 | תל אביב יפו | 24 | 30 באוגוסט 2023 | 7% | 173,000 |  |
| 5 | תל אביב יפו | 25 | 31 באוגוסט 2023 | 7.4% | 193,000 |  |
| ממוצע עונתי | ממוצע עונתי | ממוצע עונתי | ממוצע עונתי | 6.9% |  |  |
ביקורת

העונה השביעית קיבלה ביקורות חיוביות אך צוננות.
ניר וולף מ"ישראל היום" כתב: ”'בואו לאכול איתי' לא צריכה שייחצנו אותה. היא טלוויזיה נהדרת, מהנה, דבילית לעיתים, ומופרכת לפעמים. היא הרוויחה את ההערכה הזו בצדק, אך כמו יתר תוכניות הריאליטי נדמה כי איבדה את השליטה על הדמויות שלה”.
לירוק רודיק מאתר "TimeOut" כתב על העונה שהיא ”עדיין מצליחה לספק את ליטרת הבידור הכיפית שחיכיתם לה”, אך העונה ”לא מרגישה משמעותית כמו העונות הקודמות”.
יהודה גזבר פניגשטיין מ"מקור ראשון" נתן ביקורת חיובית וכתב: ”זו תוכנית שמכירה בכך שקשה מאוד לריב כשהבטן מלאה, תוכנית שמשתמשת בבישול כדי להציג אנשים, ובפורמט הריאליטי כדי לשבור את הפורמט הרגיל. לכן זו תוכנית שכל כך כיף לראות”.
יחסי ליבריה–צרפת

| יחסי ליבריה–צרפת |
| --- | --- |
ליבריה: צרפת


ליבריה: צרפת
שטח (בקילומטר רבוע)
111,369: 643,801
אוכלוסייה
5,691,360: 66,616,602
תמ"ג (במיליוני דולרים)
4,332: 3,030,904
תמ"ג לנפש (בדולרים)
761: 45,498
משטר
רפובליקה דמוקרטית: רפובליקה נשיאותית למחצה

שגרירות ליבריה בפריז
יחסי ליבריה–צרפת הם יחסי החוץ בין ליבריה וצרפת.
היסטוריה

שגרירות צרפת במונרוביה פונתה באוגוסט 1990 בגלל מלחמת האזרחים במדינה. סגירתה הוכרזה בספטמבר 1996. המשלחת הדיפלומטית של צרפת בליבריה נפתחה מחדש ב-13 במרץ 2007. צרפת הייתה מיוצגת בליבריה באמצעות הקונסוליה שלה באביג'אן, חוף השנהב.
נשיא ליבריה, אלן ג'ונסון סירליף, ערכה ביקור רשמי בצרפת במרץ 2006, במהלכה הודיע נשיא צרפת על פתיחתה מחדש של נציגות דיפלומטית צרפתית בליבריה. במרץ 2007 מונה שגריר צרפת בליבריה.
נשיא ליבריה אלן ג'ונסון סירליף התקבל על ידי נשיא צרפת פרנסואה הולנד ב-7 בנובמבר 2012. שר החוץ הליברי, אוגוסטין קפה נגאפואן, עמד בראש המשלחת הליברית בפסגת אליזה לשלום וביטחון באפריקה, שהתקיימה בפריז בתאריכים 6–7 בדצמבר 2013. שר המדינה הצרפתי לפיתוח ופרנקופוני, ז'אן מארי לה גואן, נפגש עם סגן נשיא ליבריה, ג'וזף בוקאי, בפריז ב-24 במרץ 2017.
יחסים כלכליים > סחר דו-צדדי

הסחר בין צרפת לליבריה מוגבל ועמד על 44.24 מיליון אירו בשנת 2016. היצוא הצרפתי גדל ב-10.3%, בעיקר בזכות מכירות התרופות (43% מהיצוא הצרפתי), בעוד שהיבוא, המורכב ברובו מעפרות ברזל, צנח ב-35.1%. תנודות אלו צמצמו את הגירעון המסחרי של צרפת כמעט לחלוטין, מ-15 מיליון אירו בשנת 2015 ל-760,000 אירו בשנת 2016. הגירעון המסחרי של צרפת נובע מהפעלה מחדש של פעולות הכרייה של ליבריה ב-2012, עקב הגדלת הרכישות הצרפתיות של מוצרי מתכות.
יחסים כלכליים > נוכחות כלכלית צרפתית

הנוכחות הכלכלית של צרפת גדלה בשנים האחרונות. אורנג' היא חברת הטלפונים השנייה בגודלה (אך יש לה הכי הרבה מנויים); לטוטאל נתח שוק של 70% בשוק הדלק; בולורה היא המובילה בשירותים לוגיסטיים ימיים ושדות תעופה; CMA-CGM היא חברת הספנות השנייה בגודלה (אחרי Maersk); ל-AGS יש למעשה מונופול בהסרות; SIFCA ו-Bolloré, מחזיקות כמעט 40% ממניות חברות קבוצת SOCFIN, המעורבות בשלושת המטעים הגדולים ביותר של עצי גומי לאחר Firestone (סלאלה תאגיד, החברה החקלאית הליבריאנית ותאגיד הגומי Cavala); ורנו, CFAO‏, Bureau Veritas‏, Gras Savoye, וכו' פעילים בתחום הרכב. אייר פראנס-KLM חזרה לליבריה בסוף מרץ 2017, ומקיימת טיסת KLM בין אמסטרדם למונרוביה.
שיתוף פעולה תרבותי, מדעי וטכני

שיתוף הפעולה הדו-צדדי של צרפת עם ליבריה הוא יחסית צנוע ומבוסס ברובו על חוזה הקלה ופיתוח (C2D) בשווי 3.9 מיליון אירו, שנחתם ב-16 באוגוסט 2012 לתקופה של חמש שנים. תוקפו פג בסוף 2016. משאביו הוקצו לקרן התמיכה של מגזר הבריאות בליבריה כדי לתמוך במדיניות והתוכנית הלאומית לבריאות ורווחה חברתית 2011–2021.
פרויקט TWIN 2H שמטרתו בניית יכולות בתי חולים בארבע מדינות מערב אפריקה (כולל ליבריה) מיושם בימים אלו, עם תרומה של 3 מיליון אירו.
סניף ארגון "אליאנס פראנסז" במונרוביה נסגר בשנת 2014.
לודוויג יסלזון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 באוגוסט 1910 הקיסרות הגרמנית נקרבישופסהיים, גרמניה
 פטירה:  3 באפריל 1993 (בגיל 82) ישראל ירושלים, ישראל
 מדינה:  ארצות הברית
 בת זוג:  אריקה יסלזון
 
לודוויג יסלזון (Ludwig Jesselson;‏ 29 באוגוסט 1910, נקרבישופסהיים, הקיסרות הגרמנית – 3 באפריל 1993, ירושלים, ישראל) היה תעשיין ואיש עסקים יהודי אמריקאי, נדבן שתרם הון רב בעיקר בארצות הברית ובישראל.
קורות חיים

יסלזון נולד ב-1910 בעיירה נֶקַרבּישוֹפְסְהַיים (אנ') שבדרום-מערב גרמניה. התחנך בעיר הסמוכה, היידלברג. החל את דרכו כתעשיין מתכת במולדתו, ובשנת 1937, בעקבות עליית הנאצים לשלטון, העביר את עסקיו להולנד ובהמשך היגר לארצות הברית והשתקע בה. עיקר עיסוקו היה מסחר בחומרי גלם (קומודיטיס). הוא השקיע בתחום מסחרו אך גם בנדל"ן ותחומים נוספים.
הונו של יסלזון נאמד במאות מיליוני דולרים. הוא תרם רבות למוסדות בישראל, ראשי ממשלת ישראל: יצחק רבין, שמעון פרס ויצחק שמיר היו מיודדים עמו, וכך גם השר יוסף בורג. ב-1980 קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר-אילן לה תרם רבות.
יסלזון נפטר בירושלים באפריל 1993. אשתו אריקה נפטרה במרץ 2008.
ילדיו מנהלים את עסקי המשפחה לאחר פטירתו: מיכאל הבן הבכור, דניאל בעל עסקים בתחום המתכת כאביו, ובנימין (בן) יסלזון המתגורר בפתח תקווה ומנהל את עסקי המשפחה בישראל.
תרומות בולטות

המכון הגבוה לתורה ע"ש לודביג ואריקה יסלזון באוניברסיטת בר-אילן, נבנה בעזרתו ונקרא על שמו ועל שם רעייתו אריקה.
מדרשיית עמליה בגבעת מרדכי שבירושלים, קרויה על שם אמו של לודוויג יסלזון, שתרם את ההון הראשוני להקמת המוסד ותמך בו במשך שנים ארוכות.
ארון הקודש בהיכל ישיבת פוניבז', שוקם ועבר רסטורציה במימונו של יסלזון.
פרס יסלזון לעיצוב אמנות יהודית בת-זמננו, המוענק בידי מוזיאון ישראל. יסלזון תרם למוזיאון פריטי אמנות ויודאיקה יקרי ערך.
בית הכנסת "אהל אהרן" בטכניון, נתרם על ידי יסלזון על שם אחיו אהרן יסלזון
לקריאה נוספת

דניאל אמאן, מלך הנפט: חייו הסודיים של ידיד ישראל (על מארק ריץ'), אור יהודה: כנרת, 2012. לפי מפתח בעמ' 309
הערות שוליים

↑  רשימת מקבלי התואר לדורותיהם באתר אוניברסיטת בר-אילן.
↑  יסלזון בנימין, באתר News1 מחלקה ראשונה, 1 בדצמבר 2000.
↑  בית הכנסת "אהל אהרון" נחנך בקרית הטכניון, הצופה, 7 באפריל 1969.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1043952128  ISNI: 0000 0004 2004 9522  VIAF: 305343508   WorldCat (עם VIAF): 305343508
חוק מרשם תורמי מח עצם

| --- | --- |

 פרטי החוק
 מדינה:  ישראל 
 תאריך חקיקה:  10 במרץ 2011
 תאריך חקיקה עברי:  ד' באדר ב' ה'תשע"א
 גוף מחוקק:  ה-18
 תומכים:  ח"כ זבולון אורלב, ח"כ עמיר פרץ, ח"כ זאב בילסקי
 נוסח מלא:  חוק מרשם תורמי מח עצם
 
חוק מרשם תורמי מח עצם קובע כי הממשלה תקצה תקציב מדי שנה למימון בדיקות של תורמי מח עצם פוטנציאליים כדי להציל את חייהם של חולים. את החוק יזמו בשנת 2009 ח"כ זבולון אורלב ממפלגת הבית היהודי, ח"כ עמיר פרץ ממפלגת העבודה וח"כ זאב בילסקי ממפלגת קדימה.
רקע לחוק

עד לשנת 2011 מאגרי תרומות מח עצם התקיימו בעיקר בזכות תרומות שהעמותות קיבלו, הדבר גרם לאי סדר במאגרי תרומות מח העצם. יתר על כן, לעיתים, לעמותות לא היה די תקציב על מנת לקיים מבצעי התרמה של מח עצם. בעקבות כך נוצר מחסור בתרומות מח עצם.
מאז מקרה ההתגייסות להצלתה של הילדה עמית קדוש בשנת 2009 לא בוצעו מבצעי התרמה, למרות המוני בקשות מהמשפחות, בשל חוסר תקציב. בנוסף, הפעילויות לא היו מאורגנות או מתוקצבות, הדבר הוביל לכך שאלפי אנשים נזקקו לתרומות מח עצם ולא קיבלו.
עיקרי החוק

מטרת החוק היא לפתור את בעיית אי הסדר של מאגרי הדגימות ולקיים בדיקות התאמה בצורה מסודרת. החוק מציין את חובתה של הממשלה לממן את מבצעי ההתרמה ולבצע בדיקות לאיתור תורמים מתאימים לנזקקים לתרומות שבוצעו על ידי עמותות.
החוק קבע כי בשנת 2011 יוקצו על ידי הממשלה 5 מיליון שקלים מתקציב משרד הבריאות לצורך תפעול המאגרים. בנוסף, בשנת 2012 הוקצו 2.5 מיליון שקלים, ומשנת 2013 – הועברו סכומים על פי צרכים מקצועיים, בהסכמת משרד האוצר. בנוסף, נקבע בחוק שעל הממשלה לקבוע כללים ברורים והוראות מפורטות למטופלים ולתורמים ובכך להסדיר את מאגרי תרומות מח עצם והמידע עליהם על מנת לספק את השירות הטוב ביותר לתורמים ולחולים כאחד.
דיונים שעורר החוק

כולם הצביעו בעד החוק, אך יו"ר הוועדה סירב לאשר את החוק עד שמשרד האוצר יתחייב לתקצב את החוק.
דיון נוסף שהסוגיה הועלתה אליו, קבע כי קטינים לא יירשמו במאגרי תורמי מח עצם בארץ, למרות זאת, עדיין מתקיימים כבר כמה שנים מבצעים לאיסוף דגימות דם למאגרי מידע על תורמי מח עצם פוטנציאליים גם לקטינים מתחת לגיל 18.
במערכת הבריאות יש המתריעים כי ללא מנגנון פיקוח חיצוני עשויים תורמי מח עצם קטינים שאינם כשירים לתת הסכמה לתהליך ולהיקלע אליו בניגוד לרצונם. בוועדה דנו גם על ילדים עם בעיות כמו פיגור שכלי, שהוריהם עלולים לשכנע אותם לתרום מח עצם ולמנוע מילדיהם הבריאים לעשות זאת. הוועדה החליטה בין השאר לבחון הקמת מנגנון ביקורת חיצוני שיבחן כל בקשה לתרומת מח עצם מתורם שאינו כשיר להסכמה.
הערות שוליים

1 2  מרשם תורמי מח עצם, באתר משרד הבריאות
1 2 3  הצעת חוק מרשם מח עצם, באתר הכנסת
1 2 3 4 5  לראשונה: הממשלה תחויב להשתתף במימון מאגרי תרומות מח עצם, באתר ליכודניק
↑  לפי דברי ההסבר המצורפים להצעת החוק לדיון מוקדם, שהוגשה ליו"ר הכנסת והסגנים והונחה על שולחן הכנסת ביום ז' בניסן התשס"ט – 1.4.09 (קישור להורדת המסמך מופיע באתר הכנסת)
1 2  יוזמה להסדיר תרומות של מח עצם מקטינים או מבני חסות, באתר הארץ
מח עצם
יחסי ניקרגואה–צרפת

| יחסי ניקרגואה–צרפת |
| --- | --- |
ניקרגואה: צרפת


ניקרגואה: צרפת
שטח (בקילומטר רבוע)
130,370: 643,801
אוכלוסייה
6,976,831: 66,616,602
תמ"ג (במיליוני דולרים)
17,829: 3,030,904
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,555: 45,498
משטר
רפובליקה: דמוקרטיה נשיאותית למחצה (או פרלמנטרית למחצה)

יחסי ניקרגואה–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת ניקרגואה לבין הרפובליקה הצרפתית.
יחסים פוליטיים

בשנות השמונים, צרפת סירבה ליישר קו עם מדיניות החסימות והתמיכה בקבוצות "קונטראס" נגד קבוצות מהפכניות הנתמכות על ידי רונלד רייגן.
ביקורים רשמיים

שליחו האישי של נשיא צרפת באמריקה הלטינית ובקריביים, מר ז'אן-פייר בל, ביקר בניקרגואה בין 26–29 במרץ 2017, במהלכו התקבל על ידי הנשיא דניאל אורטגה ושר החוץ, מר דניס מונקדה. משלחת מקבוצת הידידות הצרפתית-מקסיקו ומרכז אמריקה של הסנאט הצרפתי ביקרה במנגואה באפריל 2018.
יחסים כלכליים

הסחר בין צרפת לניקרגואה מוגבל: בשנת 2018 היה לצרפת גירעון סחר מול ניקרגואה, עם 49.6 מיליון אירו (44.4 מיליון אירו בשנת 2017) של היבוא ו-9.6 מיליון אירו של יצוא (10.2 מיליון אירו בשנת 2017). למספר חברות יש משרדי ייצוג במנגואה (אלקטל, אייר פראנס, לוריאל, פיג'ו, רנו וסנופי).
צרפת קיבלה משלחת כלכלית של ניקרגואה בנובמבר 2013, מר אורלנדו סולורזאנו, שר הכלכלה, התעשייה והמסחר בניקרגואה, נפגש במיוחד עם מר בנוט המון, נציג השר הצרפתי לכלכלה חברתית, תומכת הדדית וענייני צרכנות.
שיתוף פעולה תרבותי, מדעי וטכני

כמעט 1,300 תלמידים לומדים צרפתית בסניף ארגון "אליאנס פראנסז" במנגואה ושני הנספחים שלה בלאון ובגרנדה. הברית הצרפתית משמשת כמרכז תרבות אירופי במנגואה. כ-10 סטודנטים מניקרגואה יוצאים לצרפת מדי שנה כעוזרים ספרדיים, וכ-40 בשנה לומדים באוניברסיטאות בצרפת.
נציגויות דיפלומטיות

ניקרגואה מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז.
צרפת מחזיקה בניקרגואה שגרירות במנגואה.
ניר מן

| --- | --- |
קובץ:Nir man.jpg
 לידה:  5 בפברואר 1955 (בן 70) 
 ענף מדעי:  היסטוריה
 מוסדות:  אוניברסיטת בר-אילן 
 
ניר מן (נולד ב-5 בפברואר 1955) הוא היסטוריון ישראלי, עמית מחקר מטעם קרנות אורי אילן וד"ר שושנה שקופ-פרנקל באוניברסיטת בר-אילן.
קורות חיים

ד"ר ניר מן הוא בנם של גינה שמאראגד-מן, קצינת מודיעין בחטיבת הפלמ"ח הראל, ושל לוי מן, מראשוני המפקדים בחטיבת גולני במלחמת העצמאות. הוא נולד וגדל בקיבוץ בית השיטה, ובוגר בית הספר המקומי. מן כתב וערך ספרים בנושאים שונים בהיסטוריה של היישוב היהודי בארץ ישראל במאה ה-20, ומחקריו פורסמו במחלקת ההיסטוריה בצה"ל ובכתבי עת היסטוריים. מאמרים וביקורות על ספרים פרי עטו הופיעו בעיתונים "הקיבוץ", "במחנה", "ידיעות אחרונות", "הארץ" ו"מקור ראשון".
בשנת 1998 הציע לאקדמיה ללשון העברית את המילה "מִרְשֶׁתֶת" עבור המונח "רשת האינטרנט", והצעתו התקבלה.
ד"ר ניר מן חבר בצוות ההיגוי האקדמי של "המרכז לחקר כוח המגן מייסודו של ישראל גלילי", ועורך כתב העת של המרכז, "עלי זית וחרב".
בשנים 2003–2018 היה חבר בוועד המנהל של העמותה להענקת הפרס לספרות צבאית על-שם האלוף יצחק שדה.
בשנת 2011 הוא נבחר ליועץ ההיסטורי בצוות הקמת מרכז המבקרים "שׂרונה – הקריה" בתל אביב. ב-2013 מונה ליועץ ההיסטורי בצוות ההקמה של מוזיאון הכנסת בבית פרומין בירושלים, וב-2014 נבחר לאוצֵר התערוכה "מסע הכנסת לירושלים" במשכן הכנסת בירושלים.
בשנת 2008 התמנה לעמית מחקר מטעם קרנות אורי אילן וד"ר שושנה שקופ-פרנקל באוניברסיטת בר-אילן.
בשנת 2018 התמנה לעמית מחקר במכון לחקר השואה ע"ש ארנולד וליאונה פינקלר באוניברסיטת בר-אילן.
כתביו > ספרים

חלקת ימי-המשק, הרצליה: הוצאת מ.ל.א, 1996 (מהדורה שנייה ב-2001)
רבי לייבּ בן-שרה, ירושלים: שמחונים, 2003 (הספר בקטלוג ULI)
תולדות מחנה המטכ"ל בשנים 1948–1955, צה"ל: המחלקה להיסטוריה, 2006
שׂרונה בשנות המאבק 1939–1948, ירושלים: יד יצחק בן-צבי והעמותה לחקר כוח המגן על-שם ישראל גלילי, 2009 (שתי מהדורות) – הספר זכה בפרס שנת המאה לתל אביב (2009) ובפרס לספרות צבאית על-שם האלוף יצחק שדה (2010)
הקריה בשנות כּינוּנה 1948–1955, ירושלים: כרמל והמרכז לחקר כוח המגן מייסודו של ישראל גלילי, 2012
בסיס המטכ"ל בקריה, תל אביב: משרד הביטחון, 2016
משה סנה מנהיג המרי העברי, בן-שמן: מודן – משרד הביטחון, 2024 – הספר זכה בפרס לספרות צבאית על-שם האלוף יצחק שדה (2024)
כתביו > ספרים בעריכתו

ילקוט תשעה באב, ירושלים: הוצאת קשרים ומכון החגים הבין-קיבוצי, 1997
עלי זית וחרב: והאנגלי אז בארץ, ט, ירושלים: כרמל והמרכז לחקר כוח המגן על-שם ישראל גלילי, 2009
עלי זית וחרב: אשת חיל עברייה, י, ירושלים: כרמל והמרכז לחקר כוח המגן על-שם ישראל גלילי, 2010
עלי זית וחרב: קו התלם, יא, ירושלים: כרמל והמרכז לחקר כוח המגן מייסודו של ישראל גלילי, 2011
עלי זית וחרב: עמוד האש, יב, ירושלים: כרמל והמרכז לחקר כוח המגן מייסודו של ישראל גלילי, 2012
עלי זית וחרב: ירושלים, יג, ירושלים: כרמל והמרכז לחקר כוח המגן מייסודו של ישראל גלילי, 2013 (עורך אורח: ד"ר איתמר רדאי)
רינה אידן ועירית עמית-כהן, השרון וכל נתיבותיו, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 2013
עלי זית וחרב: משטרת ארץ ישראל, יד, ירושלים: כרמל והמרכז לחקר כוח המגן מייסודו של ישראל גלילי, 2014
עלי זית וחרב: סלע המחלוקת, טו, ירושלים: כרמל והמרכז לחקר כוח המגן מייסודו של ישראל גלילי, 2015
עלי זית וחרב: שדה המערכה, טז, ירושלים: כרמל והמרכז לחקר כוח המגן מייסודו של ישראל גלילי, 2016
עלי זית וחרב: רפואה צבאית, יז, בן-שמן: מודן – משרד הביטחון והמרכז לחקר כוח המגן מייסודו של ישראל גלילי, 2017
עלי זית וחרב: 70 למדינה, יח, בן-שמן: מודן – משרד הביטחון והמרכז לחקר כוח המגן מייסודו של ישראל גלילי, 2018
עלי זית וחרב: מפנה האימפריות, יט, בן-שמן: מודן – משרד הביטחון והמרכז לחקר כוח המגן מייסודו של ישראל גלילי, 2019
עלי זית וחרב: 100 להגנה, כ, ירושלים: כרמל והמרכז לחקר כוח המגן מייסודו של ישראל גלילי, 2020
כתביו > מאמרים מחקריים

"פרדס בית-השיטה: שינוי מבנה הענף", עלון הנוטע, שנה ל"ט, 12, תל אביב: ארגון מגדלי פירות והדרים, יולי 1985
"משחקי מלחמה", מערכות, 343, תל אביב: צה"ל ומשרד הביטחון, נובמבר 1995
"השוואת התיווך האמריקני בין ישראל לסוריה בשנים 1973–1975 (קיסינג'ר) לשנים 1993–1995 (כריסטופר)", עבודת סמינריון, אוניברסיטת בר-אילן, 2000 (העבודה הוצגה בכנס חוקרים ארצי בשיתוף מחלקת המדינה של ארצות הברית)
"השפעת סִדרת הכתבות 'התל אביבים החדשים' על יחס הרשויות לבעיית העובדים הזרים בישראל", עבודת סיכום קורס, אוניברסיטת בר-אילן, 2000 (פורסמה בכתב העת "העין השביעית")
"תולדות משפחת מן", תיק 0.33/8348, נובמבר 2002, ארכיון יד ושם
זָהֳרה לֵביָטוֹב – גיבורת מופת או מיתוס?, עבודת תזה, רמת-גן: אוניברסיטת בר-אילן, 2004; המחקר פורסם במאמר: זהרה לביטוב – גיבורת מופת או מיתוס? בכתב העת קתדרה, גיליון 118, טבת תשס"ו
ההתפתחות ההיסטורית של הקריה בתל אביב בשנים 1948–1955, חיבור לשם קבלת התואר "דוקטור לפילוסופיה", רמת-גן: אוניברסיטת בר-אילן, 2008
"משבר הפיקוד במחוז תל אביב ב'הגנה' בשנת 1944", עלי זית וחרב, ט, ירושלים: כרמל והעמותה לחקר כוח המגן על-שם ישראל גלילי, 2009
"הקמת מטכ"ל 'ההגנה': האומנם 'שיפור טכני' בלבד?", עלי זית וחרב, יא, ירושלים: כרמל והמרכז לחקר כוח המגן מייסודו של ישראל גלילי, 2011
"'ליל וינגייט' – הישגי המבצע שלא בוצע", עלי זית וחרב, יב, ירושלים: כרמל והמרכז לחקר כוח המגן מייסודו של ישראל גלילי, 2012
"מאה שנים ללא יד וזכר: קול קורא להנצחת חללי מלחמת העולם הראשונה בארץ ישראל", עלי זית וחרב, יד, ירושלים: כרמל והמרכז לחקר כוח המגן מייסודו של ישראל גלילי, 2014
"מסע הנדודים של הכנסת בתל אביב בשנים תש"ח–תש"ט", בתוך: מרדכי בר-און ומאיר חזן (עורכים), עם במלחמה: קובץ מחקרים על החברה האזרחית במלחמת העצמאות, ג, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 2014
"זרובבל הורביץ גיבור ישראל", בתוך: מרדכי נאור וצבי צמרת (עורכים), עין לעציון: יישובים, דמויות ואירועים בגוש עציון, מקוה-ישראל: ספריית יהודה דקל – המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, 2016
"השפעת 'גדוד העבודה' על ההתיישבות העברית בארץ ישראל", בתוך: אופירה גראוויס קובלסקי (עורכת), בשבילי העבר: פרקים בתולדות קרן קיימת לישראל ובתולדות ההתיישבות היהודית בגליל התחתון, רמת-גן: אוניברסיטת בר-אילן, 2016
"קולנוע קסם – בית המחוקקים הישראלי/הכנסת", בתוך: חוני המעגל (איצקוביץ'), The End, תל אביב: קרן רבינוביץ לאמנויות, 2016
"משה סנה: הרַמָּ"א שֶאֻכָּל בלהב המרי", עלי זית וחרב, כ, ירושלים: כרמל והמרכז לחקר כוח המגן מייסודו של ישראל גלילי, 2020
מלגות ופרסים שקיבל

מִלגה מטעם הקרן על-שם צפורה ואברהם יצחק טריואקס, אוניברסיטת בר-אילן, 10 ביוני 2003
מִלגה על-שם שִמשון זיגיסמונד מרכוס מטעם "מכון יוסף קרליבך", אוניברסיטת בר-אילן, 16 במרץ 2004
פרס מחקר מקרן ד"ר שושנה שקופ-פרנקל ואורי אילן על עבודת התזה, אוניברסיטת בר-אילן, 29 בדצמבר 2004
פרס מורשת מנחם בגין על עבודת התזה ב"מרכז מורשת בגין", ירושלים, 27 בדצמבר 2005
מִלגת נשיא אוניברסיטת בר-אילן לדוקטורנטים מצטיינים, תרומת נגיד האוניברסיטה הראשון הרב פרופ' עמנואל רקמן, 1 בינואר 2005
מִלגת פרס מהקרן למחקרים בתולדות כוח המגן על-שם עוזי נרקיס על הצעת המחקר לדוקטורט, העמותה לחקר כוח המגן ע"ש ישראל גלילי, העמותה הישראלית להיסטוריה צבאית ליד אוניברסיטת תל אביב ויד טבנקין, רמת-אפעל, 3 במרץ 2005
פרס שנת המאה לתל אביב לספר שׂרונה בשנות המאבק 1939–1948, 8 בספטמבר 2009
פרס לספרות צבאית על-שם האלוף יצחק שדה לשנת תש"ע לספר שׂרונה בשנות המאבק 1939–1948, 18 בנובמבר 2010
פרס לספרות צבאית על-שם האלוף יצחק שדה לשנת תשפ"ד לספר משה סנה מנהיג המרי העברי, 5 בנובמבר 2024
הערות שוליים

↑  יום הלשון העברית, באתר "מאוצרות ארכיון צה"ל ומעהב"ט", 24 בדצמבר 2013
↑  גיבורת מופת או מיתוס?
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282274205171  BnF: cb16073951j (data)  GND: 1113022280  ISNI: 0000 0000 6665 8199  LCCN: n99056078  VIAF: 19015766   WorldCat (עם VIAF): 19015766
בואו לאכול איתי עונה 8

| --- | --- |

 מנחים:  קריינות: שי אביבי
 משתתפים:  ראו בהמשך
 פרסים:  נסיעה קולינרית לאיטליה
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר פרקים:  25
 הפקה
 מפיק:  אבי ארמוזה מיכל שלף וולמן
 חברת הפקה:  Armoza Formats
 עורכים:  אבי ארמוזה טליה נחמני
 בעלי תפקידים נוספים:  ליהוק: ארבל צירלין לוי
 שידור
 רשת שידור:  כאן 11
 תקופת שידור מקורית:  14 ביולי 2024 – 15 באוגוסט 2024 (33 ימים)
 קישורים חיצוניים
 אתר התוכנית
 
 → ספיישל פסח 2024ספיישל פסח 2025 ←
בואו לאכול איתי עונה 8 היא העונה השמינית ועונת היחידים השביעית של תוכנית המציאות הישראלית "בואו לאכול איתי". העונה שודרה החל מ-14 ביולי עד 15 באוגוסט 2024 בכאן 11 והיא כללה 25 פרקים.
על העונה

עונה זאת היא העונה השמינית של התוכנית, העונה השביעית שמתקיימת בפורמט יחידים (החמישית בכאן 11) והעונה השביעית במצטבר ששודרה בכאן 11.
ביוני 2023 נפתחה ההרשמה לעונה השמינית של התוכנית טרם עליית העונה השביעית.
בנובמבר 2023 החלו צילומי העונה. צילומי העונה היו אמורים להתחיל עוד בחודש אוקטובר, אך הם נדחו בעקבות פריצתה של מלחמת חרבות ברזל.
לפי תאגיד השידור הישראלי, העונה קיבלה חשיפה של 10 מיליון צפיות בכאן דיגיטל ובכאן 11.
התרחשויות בולטות

מועד שידורם של פרקי השבוע השלישי של העונה השתנה מספר פעמים בעקבות התרחשויות ביטחוניות. שידור הפרק הראשון של השבוע נדחה ביום בעקבות פגיעת הרקטה במג'דל שמס. בהמשך בוטל שידור הפרק השני בעקבות ההתנקשות בפואד שוכר. לבסוף הוחלט לשדר את ארבעת פרקי השבוע בימי רביעי וחמישי בפריסה של 2 פרקים על כל יום.
במהלך הארוחה השלישית של השבוע הרביעי נשמעה אזעקה. המשתתפים עצרו את הארוחה והלכו לשהות בחדר המדרגות. בתום האזעקה, הארוחה נמשכה כרגיל.
שבועות העונה > שבוע 1 (צפון)

השבוע הראשון של העונה הוא שבוע הצפון והוא שודר בין 14 ביולי ל-18 ביולי 2024. בשבוע זה ניצח אחיה זלייט עם 35 נקודות.
ענבל אהרון אזרד – בת 36, נשואה +2, מחיפה.
מעיין מיזן – נשואה +2, מיקנעם עילית.
אחיה זלייט – נשוי +, מרותם.
איתמר גרובר – בן 31, רווק, מחיפה.
דנה כהן הלוי – נשואה +, ממגדל.
| סדר האירוח | המשתתף/ת | נקודות> ענבל | נקודות> מעיין | נקודות> אחיה | נקודות> איתמר | נקודות> דנה | סה"כ נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ענבל אהרון אזרד | המארחת | 7 | 7 | 7 | 7 | 28 |
| 2 | מעיין מיזן | 7 | המארחת | 8 | 8 | 6 | 29 |
| 3 | אחיה זלייט | 9 | 8 | המארח | 10 | 8 | 35 |
| 4 | איתמר גרובר | 8 | 7 | 7 | המארח | 7 | 29 |
| 5 | דנה כהן הלוי | 7 | 5 | 10 | 7 | המארחת | 29 |
שבועות העונה > שבוע 2 (ירושלים)

השבוע השני של העונה הוא שבוע ירושלים והוא שודר בין 21 ביולי ל-24 ביולי 2024. בשבוע זה ניצח יוסל'ה זיו עם 35 נקודות.
לבנה שיפמן – בת 55, נשואה +3, ממודיעין מכבים רעות.
יפה חסידים – בת 64, נשואה +, מצור הדסה.
יוסל'ה זיו – בן 30, רווק, מירושלים.
קארי בר כהן – בת 51, נשואה +4, מבית שמש.
יהונתן מקרוב – רווק +1, מנטף.
| סדר האירוח | המשתתף/ת | נקודות> לבנה | נקודות> יפה | נקודות> יוסל'ה | נקודות> קארי | נקודות> יהונתן | סה"כ נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | לבנה שיפמן | המארחת | 5 | 6 | 6 | 8 | 25 |
| 2 | יפה חסידים | 6 | המארחת | 7 | 8 | 6 | 27 |
| 3 | יוסל'ה זיו | 9 | 10 | המארח | 9 | 7 | 35 |
| 4 | קארי בר כהן | 7 | 8 | 7 | המארחת | 8 | 30 |
| 5 | יהונתן מקרוב | 8 | 7 | 7 | 8 | המארח | 30 |
שבועות העונה > שבוע 3 (דרום)

השבוע השלישי של העונה הוא שבוע דרום והוא שודר בין 29 ביולי ל-1 באוגוסט 2024. בשבוע זה ניצחה ריטה ליפשיץ עם 34 נקודות.
עמית שאטו – בת 27, רווקה, מאשקלון.
חן וייסמן – בת 39, נשואה +, מחצור אשדוד.
משה ניסימפור – בן 67, גרוש +3, מאשקלון.
עמרי שושן – בן 39, רווק +1, מרחובות.
ריטה ליפשיץ – גרושה +, מניר עוז.
| סדר האירוח | המשתתף/ת | נקודות> עמית | נקודות> חן | נקודות> משה | נקודות> עמרי | נקודות> ריטה | סה"כ נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | עמית שאטו | המארחת | 7 | 7 | 8 | 7 | 29 |
| 2 | חן וייסמן | 6 | המארחת | 5 | 7 | 7 | 25 |
| 3 | משה ניסימפור | 8 | 7 | המארח | 7 | 6 | 28 |
| 4 | עמרי שושן | 6 | 8 | 7 | המארח | 9 | 30 |
| 5 | ריטה ליפשיץ | 9 | 9 | 7 | 9 | המארחת | 34 |
שבועות העונה > שבוע 4 (מרכז)

השבוע הרביעי של העונה הוא שבוע המרכז והוא שודר בין 4 באוגוסט ל-8 באוגוסט 2024. בשבוע זה ניצחה אילנה בן אבו עם 34 נקודות.
אילנה בן אבו – נשואה +3, מיבנה.
ירון ליברמן – מגבעתיים.
עמנואל יצחק לוי –בן 28, רווק, מתל אביב.
נירית מיטל – בת 50, נשואה +, מתל אביב.
גל בן דוד – בת 34, רווקה, מסביון.
| סדר האירוח | המשתתף/ת | נקודות> אילנה | נקודות> ירון | נקודות> עמנואל | נקודות> נירית | נקודות> גל | סה"כ נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | אילנה בן אבו | המארחת | 8 | 9 | 9 | 8 | 34 |
| 2 | ירון ליברמן | 7 | המארח | 9 | 8 | 8 | 32 |
| 3 | עמנואל יצחק לוי | 5 | 5 | המארח | 5 | 4 | 19 |
| 4 | נירית מיטל | 6 | 7 | 9 | המארחת | 9 | 31 |
| 5 | גל בן דוד | 6 | 8 | 8 | 7 | המארחת | 29 |
שבועות העונה > שבוע 5 (מישור החוף)

השבוע החמישי של העונה הוא שבוע מישור החוף והוא שודר בין 11 באוגוסט ל-15 באוגוסט 2024.
עדן כהן – בת 27, מנתניה.
לואר עמור – בת 39, רווקה, מאחיטוב.
אייל עובדיה  – בן 48, מחדרה.
אדי בן סימון – בן 54, נשוי בשנית +6, מקיסריה.
לינוי דסה – בת 24, בזוגיות, מפתח תקווה.
| סדר האירוח | המשתתף/ת | נקודות> עדן | נקודות> לואר | נקודות> אייל | נקודות> אדי | נקודות> לינוי | סה"כ נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | עדן כהן | המארחת | 7 | 6 | 8 | 6 | 27 |
| 2 | לואר עמור | 7 | המארחת | 7 | 8 | 8 | 30 |
| 3 | אייל עובדיה | 6 | 5 | המארח | 6 | 7 | 24 |
| 4 | אדי בן סימון | 8 | 8 | 7 | המארח | 7 | 30 |
| 5 | לינוי דסה | 8 | 9 | 8 | לא ידוע | המארחת | ניצחה |