שטרסבורג
יהדות שטרסבורג

ראשיתה של המרכז היהודי בשטרסבורג עוד מתקופת שלטון הרומאים באזור. קהילה זו הייתה הגדולה ביותר בחבל אלזס במשך שנים רבות.
ב-14 בפברואר 1349 פרצה מגפת דבר בעיר. בעקבות האשמות היהודים בפרוץ המגפה, פרעו ההמונים ביהודי שטרסבורג, רצחו כאלף מהם וגירשו את השאר. פוגרום זה היה אחד ממעשי הטבח החמורים ביותר באירופה בימי הביניים, לימים הוא נודע בשם טבח שטרסבורג. לאחר הפוגרום נאסר על יהודים לשוב ולהתגורר בשטרסבורג. יהודים שביקשו להיכנס לעיר היו חייבים במס כניסה יומי ("leibzoll") ובכל ערב צלצלו פעמוני קתדרלת שטרסבורג באות שסימל ליהודים לצאת מהעיר.
בשנת 1775 זכה הסוחר היהודי סֶרף בֶּר באזרחות צרפתית, כאות הוקרה על פעלו למען צרפת. תעודת האזרחות הקנתה לו את הזכות החוקית להתגורר בשטרסבורג, לאחר 426 שנים בהן אסור היה על יהודים להתגורר בתוך העיר, אף על פי כן המשיכה העירייה להיאבק בו ולא הרשתה לו להקים בית כנסת בעיר. בשנת 1784 בוטל מס הכניסה ליהודים לשטרסבורג אך הם נדרשו לשלם 48,000 פאונד על מנת לכסות על הגרעון של העיר, סרף בר שילם את הסכום כולו לבדו.
בין רבבות היהודים שהיגרו מגרמניה הנאצית בשנות ה-30 של המאה ה-20, התיישבו יהודים רבים באלזס, ובעיקר בשטרסבורג, הקרובה לגרמניה. באותן שנים הפכה קהילת שטרסבורג לקהילה גדולה ומשמעותית, בה יצאו מספר עיתונים יהודיים (הן בגרמנית והן בצרפתית). בשנת 1938 נערכו פרעות ביהודי האזור אשר גרמו לפגיעה בחנויות וברכוש יהודי. שטרסבורג הייתה למרכז של הפצת תעמולה אנטישמית שהוברחה אל העיר על ידי חברי המפלגה הנאצית מגרמניה השכנה. בתגובה הקימו חברי תנועות הנוער היהודיות של האזור ועדה שפעלה כנגד הפצת האנטישמיות. באותו הזמן, הוקמו בשטרסבורג ארגוני סיוע לפליטים יהודיים שברחו אל צרפת מגרמניה וממרכז אירופה. לאחר סיפוחן של אלזס ולורן לגרמניה הנאצית ביולי 1940 גורשו יהודי שטרסבורג מהעיר והיא הוכרזה כחופשייה מיהודים ("יודנריין"). כ-1,000 מיהודי שטרסבורג נרצחו על ידי הנאצים במחנות ההשמדה. שרל אלטורפה פעל להצלת יהודים וקיבל הכרה על פעילותו כחסיד אומות העולם. בשנות ה-50 הוא היה ראש עריית שטרסבורג.
לאחר מלחמת העולם השנייה החלו היהודים לשוב לשטרסבורג, אליהם הצטרפו יהודים רבים מצפון אפריקה בשנות ה-60. רבה הראשי של העיר הרב אברהם דויטש קרא לרב אברהם דוד הורוביץ, לימים אב בית דין בעדה החרדית בירושלים, לשמש כדיין בשטרסבורג, תופעה יוצאת דופן בזמנים אלו, שתרמה רבות לביסוס הקהילה ולהפיכתה למרכז רוחני ותורני בולט בצרפת, עם מוסדות תורניים רבים (ישיבה תיכונית, כולל אברכים, תלמוד תורה, מערכת כשרות ענפה ועוד).
כיום חיים קרוב ל-20,000 יהודים בשטרסבורג (מרביתם מסורתיים, אך רק כשליש שומרי מצוות). מספרית, היא איננה מדורגת בין הקהילות הגדולות ביותר במדינה, אך משקלה מבחינה תורנית ורבנית וגם היותה חלק מערש יהדות צרפת המודרנית – עושים אותה לקהילה חשובה ביהדות צרפת. 60% מתוכם אשכנזים והיתר ספרדים. בכך מתאפיינת הקהילה כאחת היחידות בצרפת בה המסורת האשכנזית תופסת מקום מכריע, ברבנות, במנהג ויש שיאמרו גם באופי, כולל של הקהילות הספרדיות. בשל הכח התורני של הקהילה, גם פעילותה של חסידות חב"ד בעיר, אף כי חשובה, בעיקר בקרב הסטודנטים, איננה תופסת את המקום המכריע לו היא זוכה בשאר הקהילות במדינה.
הקהילה נתפסת כבעלת אופי "מתנגד", בוודאי לעומת האופי הרווח בקהילות הספרדיות בצרפת. תרמו לכך המסורת האשכנזית, פעילות אינטלקטואלית מאוד מושרשת בחוגי הלימוד המקומיים (הן בחוגים המסורתיים והן בחוגים התורניים יותר) ובמידה מסוימת השפעתן של משפחות מבית מדרשו של הרב אליהו אביטבול, אשר ריכז סביבו סטונדטים תועים בתקופת מהומות מאי 1968, וקירבם ליהדות בעלת אופי ליטאי אך פתוח לשפה הפילוסופית והאינלקטואלית. מהן השתלמו בבית מדרשו של הרב גדליה נדל ופתחו כמה בתי מדרש בעיר המושפעים מאופי לימודו והשקפתו (בעיקר במה שמהווה הריכוז היהודי השני בעיר, סביב גינות האורנג'רי (צר') והמוסדות האירופיים (אנ')).
בעיר יש כיום בתי כנסת ובתי מדרש רבים, בתי ספר, חנויות מכולת ומסעדות וכן מספר קהילות חרדיות. כל אלה יוצרים מרקם חיים פעיל עם נראות רבה (בעיקר ברובע הקונטד (צר'), בו קיים ריכוז יהודי בולט). רב העיר משנת 1987 היה הרב רנה (גרשון) גוטמן, יליד צרפת ובוגר ישיבות ליטאיות בישראל ואינטלקטואל מוערך בקרב הקהילה ומחוצה לה. החליף אותו הרב אברהם וייל, יליד העיר ולשעבר רבה של טולוז, בשנת 2017. הרב מרדכי זקבך, כיום מתגורר בעיר מודיעין עילית, מילא את מקומו של אב בת הדין הרב הורוביץ, וכיום משמש במשרת האב"ד הרב מיכאל שמערלא, רב הקהילה היחידה המתפללת בנוסח ספרד-חסידים (מלבד בית חב"ד), "עדת ישראל". קיימת קהילה חרדית ותיקה עוד מלפני השואה, קהילת "עץ חיים", בראשות הרב שמואל עקיבא שלזינגר. עד שנות ה-2000 היא היוותה עדות אחרונה לחיים היהודיים במרכזם הישן, קרוב לתחנת הרכבת העירונית. הקהילה נאלצה להעתיק את מקומה וממוקמת כיום סמוך לבית הכנסת הגדול. בית הכנסת הישן, ששרד את השואה, נהרס עד היסוד. בית הכנסת של קהילת עדת ישראל אף הוא היה ממוקם באזור היהודי הישן, עד אמצע שנות ה-90 של המאה ה-20. מאז, לא ניתן למצוא בעיר בתי כנסת מלפני מלחמת העולם השנייה, כי אם מחוץ לעיר, בכפרים ברחבי המחוז.
בעיר פועלת גם קהילה של יהדות רקונסטרוקציוניסטית בראשות בירגיט קליין.
לעיר קיים עירוב, בחלקו טבעי (מפת הערוב), המאפשר לטלטל בשבת. רוב האוכלוסייה הדתית סומכת עליו, אך החוגים החרדיים יותר מחמירים על עצמם ולא מטלטלים בשבת בעיר.
אתרים רבים בעיר מנציחים את יהדות אלזס:
קתדרלת שטרסבורג – בחזית השער הדרומי של הקתדרלה נמצאים שני פסלים המבטאים את יחסהּ של הנצרות אל היהדות בראשית ימי הביניים. אלו שני פסלים של נשים ששמן Ecclesia ו-Synagoga ("הכנסייה" ו"בית הכנסת" או "כנסת ישראל") והן מייצגות את הנצרות והיהדות. Ecclesia היא אישה זקופה הלובשת בגד יפה, מישירה מבט וכתר על ראשה. היא מחזיקה בידה שרביט וגביע. הבעת הפנים של הפסל מבטאת ניצחון על אויבתהּ, Synagoga. לעומתה הפסל של Synagoga לובשת בגד מרופט, השרביט שבידה שבור ולוחות הברית שבידה עומדים ליפול. את הבעת פניה אי אפשר לראות שכן ראשה מורכן ועיניה מכוסות כדי להראות שהיא איננה רואה את האמת של הנצרות.
מוזיאון הקתדרלה – Musee de l'Oeuvre Notre Dame – במוזיאון מוצגות יצירות אמנות משטרסבורג והסביבה מהמאה ה-11 ועד המאה ה-17. בחצר המוזיאון אפשר לראות מספר מצבות יהודיות מהמאה ה-12 ועד המאה ה-14. במקור הוצבו מצבות אלה בבית קברות היהודי ב"כיכר הרפובליקה".
פסל גנרל קלבר, בכיכר קלברכיכר קלבר – זוהי הכיכר המרכזית והגדולה ביותר בשטרסבורג. במרכזה עומד פסל גדול של ז'אן בטיסט קלבר, יליד העיר, ששירת בדרגת גנרל בצבא נפוליאון. הניצחון בקרב הר תבור נזקף לזכותו ורשום על שמו של גנרל קלבר (בצרפתית Kléber). את הכיכר סובבים בתי מגורים נאים, ובמפלס הרחוב חנויות רבות מכל הסוגים.
בכיכר אין זכר לבית הקברות, אך בסמוך ניתן לראות את "גשר היהודים" (Passerelle des Juifs), עדות לחוק שאסר על יהודים לגור בעיר ולכך שבסוף יום המסחר היו יוצאים את העיר דרך הגשר ההוא.
בית הכנסת הגדול ("השלום") Synagogue de la Paix – בית הכנסת נבנה בשנת 1958, במקום בית הכנסת של העיר אשר נחרב בזמן הכיבוש הנאצי. אנדרטה הוקמה במקום, שהפך למרכז מסחרי (Place des Halles), אליה נוספו פריטים נוספים במהלך השנים. התפילות מתנהלות עם חזן ומקהלה, על פי נוסח מערב אירופה. בית הכנסת הגדול נבנה בממדים גדולים, עם תקרה גבוהה מאוד ובסגנון פשוט. שתי מנורות ענקיות מוצבות על עמודי התמך המרשימים, מצידי ארון הקודש העגול עם גג מוזהב ופרוכות מרהיבות, חלקן מעשי ידיו של אומן מירושלים. בקיר הדרומי, ליד ההיכל, משובצת "אבן מהר ציון". תופעה נדירה היא הימצאותן של שתי בימות: התחתונה הוקמה בשנות ה-2000 על מנת לשפר את חוויית התפילה, כשהעליונה נותרה במקומה. החזית המערבית של בית הכנסת היא למעשה קיר עשוי מאות מגן דוד, עם גרם מדרגות ושער מרשים ומעליו הפסוק "לא בחיל ולא בכח כי אם ברוחי אמר ה'", ההולם את שמו של בית הכנסת "השלום" (הפסוק בפנים בית הכנסת הוא "הלוא אב אחד לכולנו". כל אלה מבטאים את רחשי לבם של ראשי הקהילה, עת ביקשו לבנות בית כנסת חדש במקום זה שנחרב). בחזית הדרומית קבועה מנורת ענק, המוארת בימי החנוכה עם מופע אור-קולי צנוע, לפי מספר הנרות של אותו לילה.
במתחם בית הכנסת הגדול פועלים כמה בתי כנסת נוספים: "מרכז הנוער", שריכז את נוער הקהילה אחרי השואה. כיום הוא משמש כבית כנסת למשפחות אך שמו נשמר. אופיו דתי-לאומי ורבים מבניו ובנותיו עלו ארצה. הנוסח בו הוא של מערב אירופה עם חופשיות רבה יותר לעומת בית הכנסת הגדול. בית כנסת "רמב"ם" משמש את היהודים הספרדים והוא נבנה שנים רבות אחרי הגעתם לשטרסבורג. קירותיו מעוטרים בויטראז'ים מעשי ידי האומן הירושלמי יואל בנהרוש. מידי שבת מתקיים גם מניין הנוער, בו הנוסח מתחלף לפי שליח הציבור. בקומת הקרקע חיפתה הקהילה אולם עם תמונות קיר ענקיות של ירושלים וכן של הכותל המערבי בגודל אמיתי, בצילומו של יואל קוסקס, עולה מצרפת המתגורר בירושלים. באולם זה נשמר פריט יחידי מבית הכנסת הישן שנחרב על ידי הנאצים, כנראה מאזור ארון הקודש. פריט נוסף נקבע באנדרטה לזכר בית הכנסת הישן, אך הוא נגנב לאחר זמן מה.
רחוב היהודים – Rue des Juifs – הרחוב הזה היה לבו של הרובע היהודי הישן והוא אחד מרחובותיה העתיקים ביותר של שטרסבורג. הרחוב נסלל לראשונה בערך במאה ה-5 והוא שימש את העיר בתקופה הרומית. אפשר לראות בו את האתר בו עמד בית הכנסת במאה ה-12, את מקום המאפייה, המקווה, האטליז ובית הקברות.
מוזיאון אלזס Musee Alsacien – במוזיאון האלזסי הוקדשו שני חדרים לתרבות היהודית-אלזסית.
שכונת בישהיים – Bischheim – בפרוורי שטרסבורג נמצא הכפר בישהיים שבו הייתה אחת הקהילות היהודיות החשובות של צרפת עד לתקופת המהפכה הצרפתית. תחילתה של הקהילה לאחר גירוש קולמר בשנת 1512. במקום אפשר לבקר בביתו של יוסף דוד זינצהיים, אחד מהרבנים החשובים בתקופה שלאחר המהפיכה. בבית, מדרגות אבן לולייניות המובילות אל מקווה טהרה. בחדר מוצגים שמעידים על החיים היהודיים בבישהיים. במקום נותר בית עלמין יהודי עתיק.