stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מניית הטבה
הערות שוליים

↑  ההגדרה "מניות הטבה" בסעיף 1 לחוק החברות, תשנ"ט-1999, ס"ח 189 (להלן: חוק החברות).
↑  סעיף 15א(א)(2) לחוק ניירות ערך, תשכ"ח-1968, ס"ח 234.
↑  סעיף 306(ב) לחוק החברות.
↑  ההגדרה "דיבידנד" בסעיף 1 לחוק החברות.
↑  סעיף 304(א) לחוק החברות.
↑  זאת, אם פיצול המניות אושר באספה כללית של החברה, דבר שאינו הכרחי, שכן הדירקטוריון רשאי לפצל את ההון המונפק (בלבד), בהתאם לסמכותו לפי סעיף 49 לחוק החברות.
↑  סעיף 308(א) לחוק החברות.
↑  סעיף 295 לחוק החברות.
| ניירות ערך והשקעות בשוק ההון |
| --- | --- | --- |
| ניירות ערך הוניים | הון מניות • מניה • מניה רגילה • כתב אופציה • כתב זכויות • מניות הטבה • כתב זכויות • מניית בכורה • מניית שליטה • מניות באוצר • יחידת השתתפות • בעל מניות |  |
| ניירות ערך התחייבותיים | איגרת חוב (איגרת חוב קונצרנית • איגרת חוב ממשלתית • איגרת חוב מוניציפלית) • אג"ח אופציה |  |
| ניירות ערך אחרים | קרן נאמנות • קרן מחקה • תעודת סל • תעודת סל בחסר • קרן סל • נייר ערך המיר • המירות • אג"ח להמרה |  |
| קבוצות ניירות ערך | שטר הון • מניית בכורה |  |
| השקעות שאינן נייר ערך | מוצר מובנה • פיקדון • חיסכון • חשבון בנק • קרן הון סיכון • קרן גידור • קרן השקעות פרטיות • מימון המונים • הלוואת בעלים • קרן נדל"ן |  |
| חסכונות פנסיוניים | קופת גמל (קרן פנסיה • קרן השתלמות) • קופת גמל להשקעה • ביטוח מנהלים • קופת גמל בניהול אישי |  |
| נגזרים | אופציה • חוזה עתידי • אופציה אקזוטית (אופציה בינארית • אופציה אסייתית) • CDO • CDS • עסקת החלף |  |
| סחורות נפוצות | סחורה • זהב • כסף (יסוד) • נפט |  |
| מטבעות דיגיטליים | הצעת מטבע ראשונית • מטבע מבוזר • ביטקוין |  |
| ניתוח ניירות ערך | ניתוח טכני • מודל בלאק ושולס • בטא (מדד) • ארביטראז' • רווח למניה |  |
| בורסות מרכזיות | הבורסה לניירות ערך בתל אביב • נאסד"ק • הבורסה לניירות ערך בניו יורק • הבורסה לניירות ערך בלונדון • Euronext |  |
| מדדים מרכזיים | מדד תל אביב 35 • דאו ג'ונס • S&P 500 • FTSE • מדד נאסד"ק 100 |  |
| תאגידים | מיזוגים ורכישות • הערכת שווי • בדיקת נאותות • הצעת רכש • השתלטות עוינת • רכישה ממונפת • מנוף פיננסי • דיבידנד • מיזוג חברות • פירוק חברות • דיני תאגידים • שליטה |  |
| דוחות כספיים | יחסים פיננסיים • דו"ח כספי • רואה חשבון • תקן דיווח כספי בין-לאומי • תשקיף • הערת עסק חי |  |
| רגולציה וגופים רגולטוריים | רשות ניירות ערך • רשות שוק ההון, ביטוח וחיסכון • הפיקוח על הבנקים • חוק ניירות ערך • הוועדה לניירות ערך ולבורסות (ארצות הברית) • מועצה לפיקוח על הביקורת בחברות ציבוריות • פדרל ריזרב • חוק גלאס-סטיגל • רפורמת בכר • חוק החברות |  |
| היסטוריה | השפל הגדול • משבר הסאבפריים • משבר מניות הבנקים |  |
| תחומים אקדמיים קשורים | מימון • חשבונאות • כלכלה • מנהל עסקים |  |
| דירוג אשראי | דירוג אשראי • דירוג אג"ח • מודי'ס • סוכנות הדירוג פיץ' • סטנדרד אנד פורס |  |
| ערכים נוספים | הנפקה • ערך ריאלי וערך נקוב • הנפקה ראשונה לציבור • השוק הראשוני • השוק המשני • בנק השקעות • חיתום • רכישה עצמית • בורסה לניירות ערך • נייר ערך • ברוקר • דילר • חוזה הפרשים • מסלקת הבורסה • נייר ערך מגובה משכנתה • איגוח • עושה שוק • מעבר לדלפק • ספר הפקודות • מכירה בחסר • שורט סקוויז • קסטודיאן • שוק המעו"ף • בקדייטינג • מידע פנים • Dark Pool • הרצת מניות • ויסות שערי ניירות ערך • סיכון אשראי • נזילות פיננסית • EBITDA • אמות מידה פיננסיות • פירמידת שליטה • עקום התשואה • אזהרת רווח |  |
מלכה גורפיין אורגד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1967 (בת 57 בערך)
 ענף מדעי:  סטטיסטיקה ומתמטיקה
 מקום מגורים:  ישראל ישראל
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב (1 באוקטובר 2014)  אוניברסיטת תל אביב 
 
מלכה גורפיין אורגד (נולדה ב-1967) היא פרופסור חבר במחלקה לסטטיסטיקה וחקר ביצועים באוניברסיטת תל אביב. עיקר המחקר שלה עוסק בהערכת סיכון מחלה ובחיזוי באמצעות גנים מועמדים וגורמי סיכון סביבתיים, הן מנתוני הישרדות במשפחה והן בביקורת מקרה; גנטיקה סטטיסטית; סטטיסטיקה א-פרמטרית; ביוסטטיסטיקה; ולמידת מכונה.
השכלה

בשנת 1994 סיימה תואר שני בסטטיסיטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת 1999 היא סיימה דוקטורט בסטטיסטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים בהנחיית פרופסור בנימין יקיר ופרופסור דוד צוקר.
קריירה

בשנים 1999–2000 היא עבדה כחוקרת במרכז לחקר הסרטן פרד האצ'ינסון, שבסיאטל, ארצות הברית.
בשנים 2001–2007 עבדה כמרצה ולאחר מכן כמרצה בכירה למתמטיקה וסטטיסטיקה באוניברסיטת בר-אילן.
בשנת 2005 הצטרפה כמרצה בכירה לפקולטה להנדסת תעשייה וניהול בטכניון. בשנת 2010 מונתה לפרופסור חבר בכיר בטכניון, שם עבדה עד שנת 2014.
בשנת 2012 התארחה גורפיין כחברת סגל אורחת במחלקה לביוסטטיסטיקה וביולוגיה חישובית בבית הספר לבריאות הציבור של אוניברסיטת הרווארד, בבוסטון, ארצות הברית.
בשנת 2014 הצטרפה לסגל אוניברסיטת תל אביב בדרגת פרופסור חבר בחוג לסטטיסטיקה וחקר ביצועים.
תחומי מחקר

החל משנת 2003 ואילך משמשת כחוקרת שותפה במחלקה לבריאות הציבור אשר במרכז לחקר הסרטן פרד האצ'ינסון.
בין תחומי המחקר של פרופסור גורפיין אורגד ניתן למצוא: ניתוח סדרתי קבוצתי; שגיאות מדידה; ניתוח הישרדות חד ורב-ממדי; מודלים של frailty; מודלים עם סיכונים מתחרים; מודלים עם אפקטים מקריים; מודלים של קופולה; אמידת סיכונים גנטיים; מבחנים אי-פרמטריים לאי-תלות; אמידת התורשה על-סמך נתוני GWAS; ויישומים במחקרים קליניים.
ספריה

Gorfine, M. (2012). Frailty models in survival analysis (book review). Journal of the American Statistical Association, 107(497), 433-434.
לקריאה נוספת

הרצאה של פרופסור מלכה גורפיין:  ניבוי סיכונים בעידן רפואה מותאמת אישית - 2020
הערות שוליים

↑  Shay Yaacoby; Malka Gorfine, Malka Gorfine, אוניברסיטת תל אביב (באנגלית)
↑  פרופ' מלכה גורפיין אורגד | הפקולטה למדעים מדויקים ע"ש ריימונד ובברלי סאקלר, באתר אוניברסיטת תל אביב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261936505171  ORCID: 0000-0002-1577-6624  VIAF: 97860279   WorldCat (עם VIAF): 97860279
חוסה דה חסוס קורונה

חוסה דה חסוס קורונה רודריגס (בספרדית: José de Jesús Corona Rodríguez; נולד ב-26 בינואר 1981) הוא כדורגלן מקסיקני המשחק בעמדת השוער בטיחואנה.
קריירת מועדונים

קורונה התחיל את הקריירה שלו באטלס, ובשנת 2002 הצטרף לקבוצה הבוגרת. ב-26 בפברואר 2003, קורונה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-2 נגד אוניברסידד נסיונל.
בקיץ 2004, קורונה חתם בטאקוס. שנה לאחר מכן הושאל לגוודלחרה, בה שיחק רק במסגרת גביע הליברטדורס. בסיום העונה חזר לטאקוס
ב-16 ביוני 2009, קורונה חתם לשלוש שנים בקרוס אסול תמורת 2.8 מיליון אירו. ב-2 באוגוסט 2009, קורונה ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בניצחון 0-3 נגד אוניברסידד נסיונל.
ב-25 ביוני 2023 לאחר ארבע עשרה שנה בקרוס אסול, חתם קורונה בטיחואנה.
קריירה בינלאומית

ב-27 באפריל 2005, קורונה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מקסיקו בתיקו 1-1 נגד פולין.
קורונה שימש כקפטן הנבחרת באולימפיאדת לונדון 2012, בה זכתה מקסיקו במדליית הזהב לראשונה בתולדותיה.
קורונה נכלל בסגל הנבחרת בארבעה גביע הזהב, שלושה מונדיאלים, שתי אולימפיאדות, שתי קופה אמריקה ושתי גביעי קונפדרציות.
תארים

ליגת העל המקסיקנית: קלאסורה 2013, אפרטורה 2018
הסופר קאפ המקסיקני: 2019
ליגת האלופות של אמריקה הצפונית: 2013/2014
גביע הליגות: 2019
גביע הזהב: 2009
כדורגל במשחקים הפאן-אמריקאים: 2011
כדורגל במשחקים האולימפיים: 2012
מנימין

מנימין גר המצרי היה גר צדק בתקופת התנאים, ממוצא מצרי, שהיה מתלמידי רבי עקיבא וחברו של רבי יהודה. הוא מוזכר בספרות חז"ל מספר פעמים בקשר להיתר המצרי לבוא בקהל.
דבריו של מנימין

מובא בתלמוד: ”אמר רבי יהודה מנימין גר המצרי היה לי חבר מתלמידי רבי עקיבא. אמר מנימין גר המצרי: אני מצרי ראשון ונשאתי מצרית ראשונה, אשיא לבני מצרית שניה, כדי שיהא בן בני מותר לבא בקהל.”
דבריו מבוססים על האיסור המוזכר בספר דברים: ”לֹא תְתַעֵב מִצְרִי כִּי גֵר הָיִיתָ בְאַרְצוֹ. בָּנִים אֲשֶׁר יִוָּלְדוּ לָהֶם דּוֹר שְׁלִישִׁי יָבֹא לָהֶם בִּקְהַל ה'”. לפי מצווה זו אסור לגר ממוצא מצרי ולבנו, שהם דור ראשון ושני, לשאת אישה מישראל. לכן תכנן מנימין שבנו יישא גיורת מצרית שנייה, כדי שלנכדו יהיה מותר לשאת בת ישראל, בהיותו דור שלישי.
מחלוקות ודיונים בדבריו > סנחריב בלבל את האומות

בתוספתא מובא שרבי עקיבא חלק על דבריו ואמר לו: "בנימין, טעית". לדברי רבי עקיבא טעותו של מנימין הייתה בכך שמשעה שסנחריב בלבל את האומות אין הבחנה בין מצרים לאומות אחרות, וגר מצרי מותר לבוא בקהל מיד.
הרמב"ם פסק כדברים אלה של רבי עקיבא, והתיר לגר מצרי לבוא בקהל מיד.
לעומת זאת בה"ג מצדד בשיטתו של מנימין, וזאת משום שבתוספתא מובא שחכמים אמרו לרבן גמליאל שמצרים חזרו למקומם שנאמר: "מִקֵּץ אַרְבָּעִים שָׁנָה אֲקַבֵּץ אֶת מִצְרַיִם מִן הָעַמִּים אֲשֶׁר נָפֹצוּ שָׁמָּה".
מחלוקת זו מובאת להלכה בשולחן ערוך, אבן העזר, סימן ד', סעיף י'.
מחלוקות ודיונים בדבריו > אחרי האב או אחרי האם

מנימין תכנן שבנו יישא מצרית שנייה. מכאן מוכיח התלמוד שאין די בכך שהאב יהיה מצרי שני, שהולכים אחרי האם לעניין זה ובנה של מצרית ראשונה מאב מצרי שני דינו כמצרי שני.
נחלקו הראשונים האם הולכים רק אחר האם, ולכן בנה של מצרית שנייה ממצרי ראשון נחשב מצרי שלישי ומותר לבוא בקהל, או שהוא נחשב מצרי שני ואסור לבוא בקהל. לדעת הרמב"ם הולכים אחרי שני ההורים להחמיר, ואילו לדעת הרמב"ן הולכים רק אחר האם, והבן שלישי. לפי דרך הרמב"ם מובן מדוע לא נשא מנימין עצמו מצרית שנייה, אך לפי דברי הרמב"ן צריך לומר שמנימין עצמו היה נשוי כבר בלא קשר לתוכניתו להתרת נכדו לבוא בקהל. מחלוקת זו מובאת להלכה בשולחן ערוך, אבן העזר, סימן ד', סעיף ו'.
הערות שוליים

↑  לפי המובא בתוספתא קידושין פרק ה שמו היה בנימין.
↑  תלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף ט', עמוד א'.
↑  כ"ג, ח'-ט'.
↑  תוספתא קידושין פרק ה.
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר קדושה, הלכות איסורי ביאה, פרק י"ב, הלכה כ"ה.
↑  דבריו מובאים בתוספות לתלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ע"ו, עמוד ב' דיבור המתחיל מנימין.
↑  תוספתא ידיים פרק ב.
↑  ספר יחזקאל, פרק כ"ט, פסוק י"ג.
↑  תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ע"ח.
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר קדושה, הלכות איסורי ביאה, פרק י"ב, הלכה כ'.
↑  מובא במגיד משנה על הרמב"ם איסורי ביאה יב, כ.
↑  ביאור הגר"א לשולחן ערוך אבן העזר סימן ד סעיף קטן יג.
חוק זכויות האזרח (1964)

| --- | --- |
סמל ארצות הברית

 פרטי החוק
 מדינה:  ארצות הברית
 גוף מחוקק:  88th United States Congress 
 שטחים שעליהם חל החוק:  ארצות הברית 
 
אולם המתנה נפרד ל"צבעוניים" בתחנת אוטובוס בצפון קרוליינה ב-1940. צילם:ג'ק דלנו
לינדון ג'ונסון חותם על החוק. מאחוריו - מרטין לותר קינג.
חוק זכויות האזרח (באנגלית: Civil Rights Act) נחקק על ידי הקונגרס של ארצות הברית ב-2 ביולי 1964. הוא היה ציון דרך חשוב בחקיקה האמריקנית כנגד ההפרדה הגזעית שהייתה נקוטה ברחבי ארצות הברית בין אזרחים לבנים לבין אזרחים ממוצא אפרו-אמריקאי. במסגרת ההפרדה לא הורשו אזרחים אפרו-אמריקאים להתארח בבתי מלון ומסעדות, ללמוד בחלק מבתי הספר, להשתתף בשוק התעסוקה ולקבל שירות במוסדות ציבוריים רבים אחרים.
את החקיקה הוביל תחילה נשיאה הצעיר של ארצות הברית, ג'ון פיצג'רלד קנדי, ולאחר מותו המשיך במשימה יורשו, לינדון ג'ונסון. החוק אסר על אפליה בתשתיות הממשלתיות, בגישה לתעסוקה, כשהוא מוציא מתוקפם את חוקי ג'ים קרואו אשר עקפו את התיקונים לחוקת ארצות הברית ובכך הכשירו צורות מסוימות של אפליה כלפי אזרחיה האפרו-אמריקאים של ארצות הברית, ובכלל זה שלילת זכותם להצבעה בבחירות לבתי המחוקקים המקומיים והפדרליים, כמו גם לנשיאות. החוק החדש אסר לחייב הפרדה גזעית בבתי הספר, בדיור או בתעסוקה. סמכויות האכיפה שניתנו לחוק היו חלשות מלכתחילה, אולם הן חוזקו ברבות השנים.
החוק הוצג על ידי הנשיא קנדי בנאומו ב-11 ביוני 1963, נאום בו הוא ביקש להבטיח את זכותם של כל האזרחים לקבל שירות ולהשתמש בכל התשתיות, בכלל זה בתי מלון, חנויות, תיאטראות, מסעדות ומוסדות דומים, וכן הזכות להצביע. לאחר מכן, ב-19 ביוני, הגיש קנדי לקונגרס הצעת חוק שתנסה להשתוות להצעת חוק זכויות האזרח (1875).[דרושה הבהרה]
הצעת החוק של קנדי כללה כלים לאיסור אפליה בדיור ציבורי ואפשרה לתובע הכללי של ארצות הברית להצטרף לתביעות כנגד ממשלי מדינות בארצות הברית אשר מקיימות הפרדה גזעית במערכות החינוך שלהן. עם זאת, הצעת החוק של קנדי לא הכילה את הכלים שנתפסו כחיוניים על ידי פעילי זכויות אזרח לפעולה כנגד אלימות משטרתית, הפסקת אפליה בתעסוקה במגזר הפרטי, או הענקת סמכויות למשרד המשפטים להגיש תביעות כנגד הפרדה גזעית או אפליה בתעסוקה.
רק ב-1967 בוטלו סופית במדינות רבות בארצות הברית כל החוקים שנותרו עד אז נגד נישואים בין-גזעיים של לבנים עם צבעוניים (אפריקאים או אינדיאנים).
לחוק הייתה גם התנגדות לא מעטה. אפילו חברי סנאט דמוקרטיים מארצות הדרום ביצעו פיליבסטר כדי לעכב את קבלתו. בסופו של דבר הנשיא ג'ונסון הצליח לשכנע מספיק רפובליקנים להצביע בעד, והחוק התקבל ברוב של 73 תומכים ו-27 מתנגדים.
הערות שוליים

↑  חוק זכויות האזרח (1964), באתר NATIONAL ARCHIVES, ‏7 בפברואר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007604005705171  BnF: cb17972436q (data)  GND: 4406045-2  LCCN: n84150184  NARA: 10648275  SNAC: w6n70qcr  VIAF: 177423171   WorldCat (עם VIAF): 177423171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מיכל ושינסקי

| --- | --- |

 לידה:  29 בספטמבר 1904 קובל, אוקראינה 
 פטירה:  20 בפברואר 1965 (בגיל 60) מדריד, ספרד 
 שם לידה:  Mosze Waks 
 מדינה:  פולין 
 פרופיל ב-IMDb
 
שנת 1937. צולם בכניסה לבית הקולנוע העירוני "אכספרס" שברחוב מיצקביצ'ה בקובל. נכבדי יהודי העיר קובל עם ושינסקי, העומד במרכז למעלה, שהגיע לעיר לביקור משפחתי.
מיכל ושינסקי (בפולנית: Michał Waszyński, נולד משה וקס; ‏29 בספטמבר 1904 – 20 בפברואר 1965) היה במאי, תסריטאי, מפיק ושחקן קולנוע פולני, יהודי מומר. הוא פעל בארצו ומאוחר יותר באיטליה, בארצות הברית ובספרד.
ביוגרפיה

מיכל ושינסקי נולד ב-29 בספטמבר 1904 כמשה וקס (Mosze Waks) למשפחה יהודית פולנית בעיר קובל, עיר מחוז בווהלין (כיום באוקראינה), אשר באותה תקופה השתייכה לאימפריה הרוסית. הוריו, פיוטר וססיליה לבית פלץ, התגוררו ברח' לוצק 26, רחובה הראשי של העיר קובל.
כשגרמניה כבשה במלחמת העולם הראשונה את החלק הזה מאירופה, משה וקס עבר בתחילה לוורשה ומאוחר יותר לברלין. בעודו גבר צעיר, עבד כעוזר במאי לבמאי פרידריך וילהלם מורנאו. עם שובו לפולין שינה את שמו למיכל ושינסקי, ונטבל לנצרות הקתולית.
בשנות ה-30 הפך ושינסקי לבמאי הסרטים הפורה ביותר בפולין: הוא ביים 37 מתוך 147 הסרטים שנעשו בפולין באותו עשור. ברבים בסרטיו שיחק ויטולד זכרביץ', כוכב הקולנוע הפולני של התקופה. לצד הסרטים הפופולריים בפולנית, אותם ביים לקהל הרחב, הוא ביים גם סרט חשוב ביידיש: "הדיבוק", הנחשב כיום לאבן דרך בקולנוע היידיש.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, בזמן הפלישה הגרמנית למערב פולין, והפלישה למזרח פולין על ידי הרוסים, ושינסקי נמלט מוורשה המופצצת לביאליסטוק. עיר זו נכבשה על ידי הגרמנים בספטמבר 1939 והועברה כעבור שבועות ספורים לברית המועצות, תחת תנאי הסכם ריבנטרופ–מולוטוב. ושינסקי החל קריירה חדשה כבמאי תיאטרון, תחילה בביאליסטוק ומאוחר יותר במוסקבה.
בקיץ 1941, לאחר פלישת גרמניה לברית-המועצות, הצטרף ושינסקי לצבא הפולני שאורגן מחדש על ידי הגנרל ולדיסלב אנדרס (שהיה מנאמני הממשלה הפולנית הגולה בלונדון). בסופו של דבר הועבר לפרס (איראן), ומאוחר יותר, כחייל בגיס השני של הצבא הפולני, הוצב במצרים ובאיטליה. כחלק מיחידת הסרטים של הצבא צילם יומן תעמולה על הקרב על מונטה קאסינו, בו היה לפולנים תפקיד מרכזי. עם תום המלחמה נשאר באיטליה, והפיק שלושה סרטים באיטלקית.
מאוחר יותר עבד כמפיק עבור האולפנים האמריקניים הגדולים באיטליה ובעיקר בספרד; הוא הופיע בכתוביות כמייקל ושינסקי. בין הסרטים עליהם עבד: "האמריקני השקט" (1958) (מפיק שותף), "אל סיד" (1961), ו"נפילת האימפריה הרומית" (1964) (מפיק בכיר ומפיק שותף). עבד עם סופיה לורן, אורסון וולס וסמואל ברונסטין.
הוא ביים למעלה מחמישים ושניים סרטים (1929–1948), והפיק עוד שישה (1956–1964), כתב תסריטים, שיחק בשני סרטים, ושימש בתפקידים נוספים הקשורים לקולנוע ולטלוויזיה.
ושינסקי נפטר מהתקף לב ב-20 בפברואר 1965 במדריד, ונקבר בטקס הלוויה קתולי ברומא.
מצעד הניצחון בלונדון (1982)

מצעד הניצחון בלונדון נערך ב-12 באוקטובר 1982. הוא התקיים ארבעה חודשים לאחר הניצחון הבריטי על ארגנטינה במלחמת פוקלנד וכהצדעה לכוח המשימה אשר השתתף בקרבות.
1,250 חיילים מכוח המשימה ביחד עם כלי רכב צבאיים ותזמורות צבאיות צעדו על פני נתיב של כקילומטר וחצי בסיטי של לונדון, מבית הנשק (Armoury House) ועד הגילדהול. המצעד לווה במטס של מטוסים צבאיים. קהל של כשלוש מאות אלף איש ניצב לאורך מסלול המצעד וצפה בצועדים, ומיליונים צפו בשידור המצעד בטלוויזיה. המצעד אורגן על ידי האיגוד של לונדון.
הלורד ראש העיר של לונדון כריסטופר ליוור (Christopher Leaver) צפה במצעד ממדרגות בית האחוזה כשעמו ראש ממשלת בריטניה מרגרט תאצ'ר וראש מטה ההגנה אדמירל סר טרנס לווין (Terence Lewin).
לאחר המצעד נערכה ארוחת צהריים חגיגית בגילדהול, שבה נשאה ראש הממשלה תאצ'ר נאום.
מיכאיל אדמוביץ'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 ביולי 1884 (יוליאני) מוסקבה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  16 בנובמבר 1947 (בגיל 63) מוסקבה, ברה"מ 
 מקום קבורה:  בית הקברות ודנסקויה 
 מקום לימודים:  האקדמיה הלאומית סטרוגנוב לאמנות שימושית ותעשייתית במוסקבה 
 
מיכאיל מיכאילוביץ' אדמוביץ' (ברוסית: Михаил Михайлович Адамо́вич) היה צייר דקורטיבי ומונומנטלי רוסי ואמן פורצלן. הוא ידוע בעבודות החרסינה שלו ודימויים של אמנות סובייטית.
ביוגרפיה

אדמוביץ' נולד ב-1884. ב-1907 סיים את לימודיו בבית הספר לאמנות ועיצוב תעשייתי במוסקבה וזכה במלגה ללימודים באיטליה עד לשנת 1909, אז הוזמן לעצב ציורי קיר לבניינים בסנט פטרסבורג ומוסקבה. הוועדה המשמעותית הראשונה שלו הייתה עבור פסיפסים לקברו של המלך ג'ורג' הראשון מיוון.
אדמוביץ' עבד בלנינגרד בעקבות המהפכה הרוסית ושירת שנתיים במשמר המהפכה. מפעל הפורצלן הקיסרי נוסד על ידי הקיסרית אליזבת פטרובנה בשנת 1744 כמפעל הפורצלן הראשון ברוסיה. ב-1918 שונה שמו למפעל הפורצלן הממלכתי ואדמוביץ' הועסק בו. הוא עיצב קרמיקה ששיקפה את מטרות הממשלה החדשה ברוסיה. הוא עבד שם מ-1918 עד 1919 וחזר ב-1921 לעוד שנתיים. מאוחר יותר המשיך אדמוביץ' לעבוד במפעל הקרמיקה וולכוב בנובגורוד. ב-1927 חזר למוסקבה כדי לעצב עבור מפעל הקרמיקה דולבו. הוא ידוע בעבודות החרסינה שלו ודימויים של אמנות סובייטית.
עיצובים

אחד העיצובים של אדמוביץ' מ-1921, Kapital נבחר על ידי מנהל המוזיאון הבריטי ניל מקגרגור כאובייקט מייצג בתוך סדרת תוכניות רדיו שהחלה ב-2010 כשיתוף פעולה בין ה-BBC והמוזיאון הבריטי. הצלחת שנבחרה עוצבה בשנת 1921 ומציגה פועל סובייטי מטביע את המילה "קפיטל" בסגנון פוטוריסטי. האובייקט מייצג את עובד התורם את כוח התעשייה לטובת העם ולא לקפיטליסטים.
העיצובים שלו משנת 1921 כוללים את הכרזה מי שלא עובד לא אוכל, מה שהמחיש את המחויבות למהפכה. בין העיצובים שיצר על צלחות פורצלן בגודל עשרה אינץ' הציגו את ראש לנין, הכוכב האדום. צלחות אלה נתפסו כצורת ביטוי חדשה של אמנות עבור העובד הרוסי.
צלחת "קפיטל" שנבחרה עבור ה-BBC נוצרה למעשה עשרים שנה לפני כן, ב-1901, כאשר הייצור של מפעל הפורצלן היה שמור כולו למשפחת המלוכה הרוסית. הצלחות הללו נאספו והמתינו לקישוט.
הצלחות מ־1921 הופקו על ידי בית החרושת הממלכתי לפורצלן וצוירו ביד על הזיגוג הקיים. הצלחות לא היו עבור שימוש קבוע ונועדו בעיקר לקישוט. הלוחות נשאו פטיש ומגל כסימן של יוצריהם, אך הם נשאו את הסימן גם של הייצור הקיסרי המקורי שלהם, שהוטבע עשרים שנה לפני כן. הייצור הקטן במפעלים בתקופה זו נועד לפחות בחלקו לייצוא. צוין כי עדיף לא לצבוע מעל סימני היצור המקוריים, שכן הם קיבלו ערך גבוה מרוכשים מחוץ לרוסיה.
אדמוביץ' הועסק מאוחר יותר בציור עיצובים על בנייני במוסקבה.
הוא מת בשנת 1947.
בחייו הציג במספר תערוכות בינלאומיות, ובשנת 1925 זכה במדליה בתערוכה הבינלאומית בפריז.
הערות שוליים

1 2  Chris Arthur, A history of the world in 100 objects a joint venture between bbc radio and the british museum, Material Religion 7, 2011-07, עמ' 291–292 doi: 10.2752/175183411x13070210372346
1 2  Tom Cubbin, Adamovich, Mikhail Mikhailovich (1884–1947), The Bloomsbury Encyclopedia of Design, 2016 doi: 10.5040/9781472596178-bed-a013
1 2  Mikhail ADAMOVICH, web.archive.org, ‏2011-05-24
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 6704 5159  LCCN: nr2006000845  ULAN: 500125794  VIAF: 19637534   WorldCat (עם VIAF): 19637534 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מיכאיל אדמוביץ'".
צלחת קפיטל בעצוב אדמוביץ - פועל מהפכני
מיכאיל אוסינוב

מיכאיל סביאטוסלבוביץ' אוסינוב (ברוסית: Михаил Святославович Осинов; נולד ב-8 באוקטובר 1975) הוא כדורגלן עבר רוסי ששיחק בעמדת הקשר וכיום עוזר מאמן ברוסטוב.
קריירה

אוסינוב שיחק במספר קבוצות ברוסיה, ובעונת 1997/1998 הגיע לישראל ושיחק תקופה קצרה במכבי תל אביב.
בשנים 2001–2009 שיחק ברוסטוב, והחל מ-2004 היה קפטן הקבוצה למשך 5 שנים. עבור נאמנותו למועדון הפך לאהוב האוהדים מרוסטוב על הדון. את משחקו האחרון במדי רוסטוב ערך מול קובאן קרסנודר ב-19 בספטמבר 2009.
אוסינוב הוא שיאן ההופעות במדי רוסטוב בכל הזמנים, כאשר שיחק בקבוצה 222 משחקים בכל המסגרות. סך הכל בליגה הרוסית (בכל המועדונים) הוא ערך 308 משחקים (מקום 13 בין כל השחקנים).
ב-10 בינואר 2010 עבר אוסינוב כשחקן חופשי לאוראל, ולאחר מכן עבר לקבוצת מיתוס נובוצ'רקסק. ב-11 בספטמבר 2011, במשחק ליגה מול אולימפיה גאלנדצ'יק, כבש אוסינוב כבר אחרי 3.17 שניות. מקורות שונים, בהם הצהובון הבריטי "הסאן", טענו שזהו השער המהיר ביותר בתולדות הכדורגל. בקיץ 2012 עזב אוסינוב את מיתוס נובוצ'רקסק, ולאחר מכן החל לשחק בקבוצות חובבים.
תארים

זכייה בליגה הרוסית הראשונה - 2008
גמר הגביע הרוסי - 2002/03
השחקן המצטיין בליגה הרוסית הראשונה - 2008
הערות שוליים

↑  "Is this the fastest goal ever scored?"
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים רוסים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מניית צמיחה

בתחום הפיננסים, מניית צמיחה (Growth stock) היא מנייה של חברה המייצרת תזרים מזומנים חיובי ובר קיימא ואשר הכנסותיו ורווחיו צפויים לעלות בקצב מהיר יותר מאשר החברה הממוצעת באותו ענף. לחברת צמיחה בדרך כלל יש יתרון תחרותי כלשהו (מוצר חדש, פטנט פורץ דרך, התרחבות מעבר לים) המאפשר לה להדוף את המתחרים. מניות צמיחה בדרך כלל מניבות דיבידנדים קטנים יותר, מכיוון שהחברה בדרך כלל משקיעה מחדש את הרווחים שנותרו בפרויקטים הוניים.
מניות צמיחה עשויות להיות בכל מגזר או תעשייה ובדרך כלל נסחרות ביחס מחיר לרווח (P/E) גבוה. לרוב אין להן רווחים מיידיים, אבל למשקיעים יש ציפיות לרווחים בעתיד.
מכיוון שהמשקיעים משלמים מחיר גבוה עבור מניית צמיחה, בהתבסס על ציפיות, אם הציפיות הללו לא מתממשות, מניות הצמיחה יכולות לראות ירידות דרמטיות.
קריטריונים

אנליסטים מחשבים את ההחזר על ההון (ROE) על ידי חלוקת הרווח הנקי של החברה להון משותף ממוצע. כדי לסווג כמניה צמיחה, אנליסטים מצפים בדרך כלל מחברות להשיג תשואה של 15 אחוזים ומעלה על ההון. CAN SLIM היא שיטה המזהה מניות צמיחה ונוצרה על ידי ויליאם אוניל (אנ'), ברוקר ומו"ל של Investor's Business Daily (אנ').
צמיחה לעומת השקעות ערך

מאז 1982, מניות הצמיחה היו בעלות ערך גבוה יותר ממניות הערך במהלך מספר שנים. בשאר השנים, מניות הערך השתפרו. בחמש השנים שקדמו לבועת הדוט-קום, מניות הצמיחה הצליחו יותר ממניות הערך, אך ביתר השנים מניות הערך בדרך כלל הצליחו יותר.
חוקרים טוענים כי מניות הצמיחה עולות על מניות הערך בטווח הארוך.
יש יועצים המציעים להשקיע מחצית מהתיק באמצעות גישת הערך ואת החצי האחר בגישת הצמיחה.
ראו גם

השקעות ערך
מכפיל PEG
המודל של בנג'מין גראהם
הערות שוליים

↑  Tobias Basse, Tony Klein, Samuel A. Vigne, Christoph Wegener, U.S. stock prices and the dot.com-bubble: Can dividend policy rescue the efficient market hypothesis?, Journal of Corporate Finance 67, 2021-04-01, עמ' 101892 doi: 10.1016/j.jcorpfin.2021.101892
↑  Hsuan-Chi Chen, Robin K. Chou, Chien-Lin Lu, Saving for a rainy day: Evidence from the 2000 dot-com crash and the 2008 credit crisis, Journal of Corporate Finance 48, 2018-02-01, עמ' 680–699 doi: 10.1016/j.jcorpfin.2017.12.025
↑  N. Beneda, Growth stocks outperform value stocks over the long term, Journal of Asset Management 3, 2002-09-01, עמ' 112–123 doi: 10.1057/palgrave.jam.2240070
↑  Robert S. Harris, Felicia C. Marston, Value versus Growth Stocks: Book-to-Market, Growth, and Beta, Financial Analysts Journal 50, 1994-09, עמ' 18–24 doi: 10.2469/faj.v50.n5.18
טאלורגאן הראשון, מלך הפיקטים

טאלורגאן הראשון או טאלורקאן (באנגלית: Talorgan I או Talorgan; נפטר ב-657) בנו של אאנפירת' מברניקיה (mac Enfret), היה מלך הפיקטים. טאלורגאן מלך כארבע שנים, החל משנת 653 ועד מותו.
טאלורגאן היה בנו של אאנפירת' מברניקיה. אאנפירת' היה בנו של את'לפירת' מנורת'מבריה, ולאחר מותו של זה בשנת 616 גלה לארצם של הפיקטים. אאנפירת' נשא לאישה נסיכה פיקטית, והשניים הולידו את טאלורגאן.
טאלורגאן הומלך בשנת 653. בשנת מלכותו הראשונה יצא לקרב בסטרת' את'יירט נגד דונכאד מק קוניינג, מלך דאל ריאטה. טאלורגן נצח בקרב והרג את דונכאד, ובכך ביסס את שלטונו.
מסור שרשרת

מסור שרשרת בעל מנוע בנזין
מסור שרשרת הוא מסור אשר חותך באמצעות שורה של שיניים מחוברות לשרשרת אשר מסתובבת במהירות. השימושים העיקריים בו הם כריתת עצים וניסורם. לעיתים משתמשים בו לניסור קרח, במטרה ליצור פסלי קרח, כמו גם לניסור בטון.
יש מסורי שרשרת המופעלים על ידי מנוע חשמלי, ויש כאלו המופעלים על ידי מנוע בנזין שתי פעימות או ארבע פעימות.
תחזוקת מסורי שרשרת

מסורי שרשרת עם מנוע בנזין עושים שימוש ב-2% - 5% מהשמן הדרוש לפעולתם לשימון המנוע, ומסורי שרשרת עם מנוע חשמלי באים משומנים למשך שנים רבות. ישנם גם שמנים נפרדים לשימון השרשרת. יש לשמן השרשרת נטייה להיגמר מהר, מפני שרובו מועף כתוצאה מהכוח הצנטריפוגלי. כדי למנוע זאת, השמן הוא דביק וסמיך במיוחד. אחד מהגורמים הנפוצים ביותר לנזק למסורים הוא חוסר שימון השרשרת, אשר גורם לשחיקתה ולעיתים להתנתקותה מהמסור. שמן מנועים הוא תחליף נפוץ לשמן השרשרת, אך הוא נצרך מהר יותר, מה שמביא ליותר נזקים בטווח הארוך.
בנוסף על כך, כדי לנסר ביעילות צריך לוודא ששיני המסור חדות. שיני המסור מתקהות בדרך כלל במגע עם אדמה, אבנים, עץ ומתכת. נזקי ההתקהות כוללים יותר שבבי עץ, וקושי רב יותר לכרות עצים ולנסרם. כדי להפחית את התקהות שיני המסור ישנן שרשרות בהן השיניים עשויות מטיטניום, שהיא מתכת חזקה במיוחד.