stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית ממלוק

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית מרקחת 
 מיקום:  גבעתיים 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1944
 תאריך פתיחה רשמי:  1944 
 קואורדינטות:  32°04′40″N 34°48′12″E﻿ / ﻿32.07777778°N 34.80333333°E﻿ / 32.07777778; 34.80333333
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) בית ממלוק(למפת גוש דן רגילה) בית ממלוק(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית ממלוק(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית ממלוק  he בית ממלוקhe בית ממלוקמפת  __ רמת גן (in English: Ramat Gan)  __ גבעתיים (in English: Givatayim) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון ומערב: __ תל אביב-יפו (in English: Tel Aviv) ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ גבעת שמואל (in English: Giv'at Shmuel), __ קריית אונו (in English: Kiryat Ono), __ מחנה דורי (in English: Tel HaShomer Base) מדרום: __ אור יהודה (in English: Or Yehuda), __ פארק אריאל שרון (in English: Ariel Sharon Park) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
שלט ההנצחה ליד המבנה
בית מַמְלוֹק היה בית המרקחת הראשון בגבעתיים. זהו אחד מהמבנים האותנטיים הבודדים אשר שרדו משכונת בורוכוב. זהו בית מרקחת ייחודי וראשון מסוגו, אשר הוקם על ידי איזידור יצחק ממלוק (Isidor Mamlock;‏ 1877–1970), רוקח יליד גרמניה ומפעילי ציונות גרמניה, שדגל בשיטת הריפוי הטבעי וההומיאופתית.
היסטוריה

בית המרקחת הוקם ב-1944 על ידי ממלוק ברחוב בורוכוב 12 שבשכונת בורוכוב. עיקר הטיפולים שלו היו בעשבי מרפא, ברפואה אלטרנטיבית ובהומיאופתיה. בחצר בית המרקחת גידל צמחי מרפא ובתוכם נענע, בבונג סרפדים ועוד. מעלי האקליפטוס שגדל בחצר הכין חליטה לאינהלציה. בית המרקחת פעל במקום עד 1970. כיום הבניין עזוב ומיועד לשימור.
מבנה בית המרקחת, יחד עם בית המגורים של איזידור יצחק ומרים ממלוק, הוכרו כמבנים חשובים לשימור, בעלי חשיבות היסטורית, ציונית ומקומית, על פי המלצות סקר השימור שערכה עיריית גבעתיים.
במהלך השנים נמכר בית המרקחת והוחלט להקים במקומו מגדל דירות, בעוד החלקה האחורית הופקעה על ידי העירייה למטרות ציבוריות. המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל פועלת לשמר את מבנה בית המרקחת ההיסטורי בחזית הרחוב ואת הגן שסביבו, והשמשתם למטרה ציבורית, תוך מימוש זכויות הבנייה במגרש האחורי על ידי בניית מגדל הדירות.
לקריאה נוספת

Michael Mamlock, Isidor Mamlock - Apotheker, Weggefährte Herzls, Pionier der israelischen Pharmazie (Jüdische Miniaturen), Berlin: Hentrich und Hentrich Verlag, 2009. (בגרמנית)
הערות שוליים

↑  יצחק איזידור ממלוק באתר חברה קדישא ת"א–יפו.
↑  יונתן ממלוק, טיפול אלטרנטיבי ועשבי מרפא כטיפול טבעי, באתר תפוז.
↑  שימור מבנים בשכונת בורוכוב בגבעתיים, באתר המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל.
ביריוליובו המערבית

נפת ביריוליובו המערבית (ברוסית: район Бирюлёво Западное) היא נפה במחוז הדרומי של העיר הפדרלית מוסקבה שברוסיה. שטחה 8.5064 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 88,796 תושבים (2020).
באזור התעשייה של הנפה ישנם מפעלים של ענפי הבנייה והמזון, כולל המפעלים "קרקר", "הרמוניה", מפעל נקניקיות, תחנת כוח תרמית וחום 26.
ישנם 3 קופות חולים (1 לילדים, 2 למבוגרים), 7 בתי ספר תיכוניים, 16 גני ילדים, סניף של בית ספר טכני לייצור מכשירים. בין מתקני התרבות והספורט ישנן שתי ספריות, משטח קרח מקורה.
תושבי ביריוליובו מגיעים למרכז מוסקבה, לתחנת הרכבת פבילצקאיה, תוך 25 דקות ברכבת חשמלית מדפו דומודדובו.
אתרים ראויים לציון

כנסיית סנט ניקולס בביריולוב
תחנת כוח תרמית וחום 26 של מוסאנרגו
ביריוליובו המזרחית

נפת ביריוליובו המזרחית (ברוסית: район Бирюлёво Восточное) היא נפה במחוז הדרומי של העיר הפדרלית מוסקבה שברוסיה. שטחה 14.772 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 155,937 תושבים (2020).
על שטחה של נפת ביריוליובו המזרחית, ישנם כמה אובייקטים של שמורה ומוזיאון צאריצינו, כמו:
מזרקת האור הדינאמית הגדולה ביותר במוסקבה בליווי מוזיקלי ממוקמת על בריכה בתוך אי בצורת פרסה. קוטר המזרקה הוא 55 מטר, גובהו של כל 807 זרמים יכול להגיע ל 15 מטר בעוצמה משתנה ומנגינות מסונכרנות, התאורה מתבצעת באמצעות 3312 מנורות תת-מימיות.
קרוב לחצי משטח הנפה תופס פארק ביריוליובסקי ארבורטום.
אתרים ראויים לציון

פארק ביריוליובסקי (רו') ארבורטום
ביריוליובסקי פארק-יער (רו')
מזרקת האור הדינאמית הגדולה ביותר במוסקבה (רו')
מתחם מגורים "זגוריאה"
קניון Vegas קשירסקויה שוסה נמצא צמוד לראיון ביריולובו המזרחית
בינתן זהוב

| בינתן זהוב |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: דקראים
משפחה:: מוליתיים
סוג:: בינתן
מין:: בינתן זהוב
שם מדעי
 Parupeneus cyclostomus ‏לספד, 1801

בינתן זהוב או בִּינְתָן עֲגֹל-פֶּה (שם מדעי: Parupeneus cyclostomus), הוא דג ממשפחת המוליתיים שבסדרת הדקראים המצוי בשוניות אלמוגים בימים של האזורים הטרופיים.
מאפיינים

אורכו של הבינתן 35 ס"מ בממוצע אך נמצאו פריטים באורך 50 ס"מ. הוא בעל סנפירים צהובים או זהובים אך הגב בעל פסים כחלחלים. הדג בעל זוג בינים מתחת לראשו, באמצעותם הוא חופר בחול כדי למצוא טרף קטן כמו דגים וסרטנים. הוא חי לבד או בקבוצות קטנות השוחות יחד בין האלמוגים. לעיתים הם משתפים פעולה עם דגי טרף נוספים או נחשי ים.
הוא מצוי באזור האינדו-פסיפי בעומק 1–95 מטרים. הוא נפוץ מים סוף עד לחופי דרום אפריקה ועד איי הוואי ואיי ריוקיו.
הוא נחשב לדג מטרה נחשק בעיני דייגים חובבים ולעיתים מגדלים פרטים צעירים באקווריום. יש האוכלים אותו אך הוא עלול לגרום לסיגואטרה.
הערות שוליים

↑  בינתן זהוב באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  ע"פ האקדמיה
בית הכנסת נובי סאד

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת 
 מיקום:  נובי סאד 
 מדינה:  סרביה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1909
 תאריך פתיחה רשמי:  1909 
 חומרי בנייה:  לבנה 
 אדריכל:  ליפוט באומהורן 
 סגנון אדריכלי:  אר נובו 
 מידות
 אורך:  52 מ' 
 רוחב:  25 מ' 
 גובה:  40 מ' (כיפה) 27 מ' (צריח מחודד) 
 קואורדינטות:  45°15′11″N 19°50′27″E﻿ / ﻿45.253133°N 19.84071°E﻿ / 45.253133; 19.84071
 he
 
בית הכנסת נובי סאד (בסרבית: Новосадска синагога, Novosadska sinagoga) הוא אחד ממוסדות תרבות רבים בנובי סאד, מחוז וויבודינה בסרביה. בית הכנסת ממוקם ברחוב היהודים (Jevrejska Street) במרכז העיר. בית הכנסת שירת בעבר את הקהילה הנאולוגית המקומית ומוכר כנקודת ציון היסטורית.
בית הכנסת החדש, שבנייתו החלה ב-1905 והסתיימה ב-1909, היה החמישי שהוקם באותו מקום מאז המאה ה-18 והוא הפך למקום מרכזי לכל הקהילה היהודית של נובי סאד. הוא תוכנן על ידי האדריכל ההונגרי באומהורן ליפוט, והוא היה חלק ממכלול מבנים גדול יותר שכלל משני צידי בית הכנסת שני בניינים המעוטרים בתבנית דומה: בניין אחד שימש כבית הספר היהודי והשני כמשרדים של הקהילה היהודית. בית הכנסת בנוי בסגנון אר נובו.
יותר מ-4,000 יהודים חיו בנובי סאד לפני מלחמת העולם השנייה, מתוך אוכלוסייה כוללת של 80,000. רק כ-1,000 מהם שרדו את השואה שבאה בעקבות פלישת גרמניה ליוגוסלביה ב-1941 וסיפוח אזור באצ'ה על ידי הונגריה. רבים עברו לישראל לאחר המלחמה. כיום חיים בנובי סאד כ-400 יהודים. כיום, בעוד שבית הכנסת אינו משמש לטקסים דתיים, הוא משמש לקונצרטים ולאירועי תרבות רבים.
בשנת 1991 נוסף בית הכנסת נובי סאד לרשימת בנייני תרבות-היסטוריות בעלי חשיבות רבה, והוא מוגן על ידי הרפובליקה של סרביה.
גלריה

כיפת בית הכנסת מבחוץ
בית הכנסת מבחוץ
חלק מהכניסה הראשית
הכניסה הראשית לבית הכנסת
הכניסה לבית הכנסת
בית הכנסת מבפנים
ראו גם

יהודים בסרביה
בית הכנסת בלגרד
בית הכנסת סובוטיקה
הערות שוליים

↑  Jewish Virtual Library (Novi Sad)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 4994151172702839210007   WorldCat (עם VIAF): 4994151172702839210007
בארלאוונטו

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס האטלנטי 
 קואורדינטות:  17°N 24°W﻿ / ﻿17°N 24°W﻿ / 17; -24
 נתונים מדיניים
 מדינה:  כף ורדה 
 על שם:  לצד הגלוי לרוח 
  (למפת כף ורדה מוגדלת) פראיה מינדלו סנטה מריה אסומאדה האוקיינוס האטלנטיבארלאוונטו(למפת כף ורדה רגילה) פראיה מינדלו סנטה מריה אסומאדה האוקיינוס האטלנטיבארלאוונטו
 
איי בארלאוונטו (בפורטוגזית: Barlavento; "עם כיוון הרוח") הם קבוצת איים בצפונה של כף ורדה.
קבוצת איים זו מחולקת לשני תתי קבוצות:
האיים סנטו אנטאו, סאו ויסנטה, סאו ניקולאו, סנטה לוציה, אילהאו ברנקו ואילהאו ראסו במערב - איים סלעיים וגעשיים. עיקר כלכלת איים אלה מתבססת על החקלאות. בקרבת האי סאו ויסנטה מצוי האיון אילהאו דוס פאסארוס.
והאיים סאל, ובואה ויסטה במזרח - איים שטוחים ומדבריים. עיקר כלכלת איים אלה מתבססת על מכרות המלח בהם. לאחרונה החלה התיירות להתפתח באיים אלה. איים אלה דומים במאפייניהם הגאוגרפיים לאי מאיו שבאיי סוטאוונטו. בקרבת האי בואה ויסטה מצויים האיונים אילהאו דה סאל ריי ואילהאו דו באלוארטה, ובקרבת האי סאל מצוי האיון אילהו ראבו דה ג'ונקו.
ארץ הפלאות של וילי

| --- | --- |

 מבוסס על:  סרט קצר בשם "ארץ הפלאות של וואלי" מאת ג'י.או פרסונס
 בימוי:  Kevin Lewis 
 הופק בידי:  ניקולס קייג' גרנט קרמר ג'רמי דייוויס דייוויד אוזר בריאן לורד
 תסריט:  ג'י.או פרסונס
 עריכה:  ריאן ליברט
 שחקנים ראשיים:  ניקולס קייג' אמילי טוסטה ריק רייז כריס וורנר קאי קאדלק קריסטיאן דל גרוסו קיילי קוואן טיירל היל ג'ונתן מרסדס  בת' גרנט
 מוזיקה:  אמוי
 צילום:  דייוויד ניוברט
 מדינה:  ארצות הברית Baffin Media LTD Saturn Films JD Entertainment Landafar Entertainment
 חברת הפקה:  Landmark Studio Group
 חברה מפיצה:  Screen Media Films
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, הפצה לאולמות הקולנוע, direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  12 בפברואר 2021 (ארצות הברית)
 משך הקרנה:  88 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קומדיה מותחן פעולה
 תקציב:  5,000,000 דולר
 הכנסות:  457,144,000 דולר
 דף הסרט ב־IMDb
 
ארץ הפלאות של וילי (באנגלית: Willy's Wonderland) הוא סרט קומדיית אקשן ואימה משנת 2021 שבוים על ידי קווין לואיס ונכתב על ידי ג'י.או. פרסונס. בסרט מככב ניקולס קייג', שגם הפיק את הסרט. יחד עם קייג', מככבים בסרט השחקנים אמילי טוסטה, ריק רייז, כריס וורנר, קאי קאדלק, קריסטיאן דל גרוסו, קיילי קוואן, טיירל היל, ג'ונתן מרסדס, דייוויד שפטל ובת' גרנט. הסרט עוקב אחר נווד חסר שם שמועסק בתור איש תחזוקה במסעדה ובמהלך הלילה מותקף על ידי 8 בובות אנימטרוניות עליהן השתלטו רוחותיהן של רוצחים קניבלים.
העבודה על הסרט הוכרזה באוקטובר 2019, כאשר פרסונס רצה להפוך סרט קצר שיצר בשם "ארץ הפלאות של וואלי" בשנת 2016 לסרט באורך מלא. הרעיון משך את תשומת לבו של ניקולס קייג', שהסכים לקחת בו חלק הן כשחקן והן כמפיק. לואיס נשכר כבמאי בדצמבר 2019 ושאר שחקני הסרט לוהקו בפברואר 2020. טרם שחרורו, הסרט זכה לאהדה משחקני המשחק "חמישה לילות אצל פרדי" עקב הדמיון בינו לבין עלילת המשחק.
הסרט במקור נועד להצגה בבתי הקולנוע ברחבי העולם ב-30 באוקטובר 2020, אך הפצתו נדחתה בעקבות מגפת הקורונה. במקום זאת, הסרט הופץ בשירותי הסטרימינג ובהפצה קולנועית מצומצמת בבתי קולנוע מעטים ברחבי ארצות הברית, בהפצת אולפני Screen Media Films ב-12 בפברואר 2021. הסרט קיבל ביקורות מעורבות ששיבחו את משחקו של קייג' ואת תנועותיהן האותנטיות של הבובות האנימטרוניות, אך זכה גם לביקורות שליליות על שאר הדמויות.
שחקנים

ניקולס קייג' - נווד חסר שם שנאלץ לעבוד כאיש אחזקה במסעדה במטרה לקבל חזרה את רכבו. דמות הפרוטוגניסט בסרט. במהלך הסרט, דמותו של קייג' לא מדברת.
אמילי טוסטה - ליב הות'ורן, בתה המאומצת של שריף העיירה. מנסה במהלך הסרט לסייע לנווד לברוח ולשרוף את המסעדה. השחקנית קאמיה הארינגטון מגלמת את ליב בילדותה.
בת' גרנט - שריף אלואיז לאנד, שריף העיירה ואמה המאמצת של ליב.
דייוויד שפטל - סגן השריף אוון אולסון, עוזרה של אלואיז.
ריק רייז - טקס מקאדו, איש עסקים והבעלים הנוכחי של "ארץ הפלאות של וילי".
כריס וורנר - ג'אד לאב, נהג רכב גרירה.
קאי קאדלק - כריס מולי, אחד מחבריה של ליב.
קיילי קוואן - קייטי ברנס, אחת מחבריה של ליב ובת זוגו של בוב.
טיירל היל - בוב מק'דניאל, אחד מחבריה של ליב ובן זוגה של קייטי.
קריסטיאן דל גרוסו - ארון פאוורס, אחד מחבריה של ליב.
ג'ונתן מרסדס - דן לוריין, אחד מחבריה של ליב.
גרנט קרמר - ג'רי רוברט ויליס, הבעלים הקודמים של המסעדה. העביר את נשמתו לבובת וילי הסמור. האנטגוניסט הראשי של הסרט.
כריס פדיליה - ג'ים הות'ורן, אביה המנוח של ליב, נהרג על ידי הבובות האנימטרוניות.
אולגה קרמר - ג'ודי הות'ורן, אמה המנוחה של ליב, נהרגה על ידי הבובות האנימטרוניות.
בנוסף, מופיעים בסרט השחקנים ג'ייסון טיילר שגילם את אריק מילר, פועל בניין שנשכר על מנת להרוס את המסעדה; ריאן קיגלינגר גילם אופנוען שעבד במסעדה בעבר; ג'וזף וג'סיקה טיגל כזוג היפי שעבד במסעדה בעבר; לורין יאקל, אשן בכן, קווין בראון, אדוארדו לוזאנו, נתניאל סמית' ג'וניור ודי.ג'יי סטברופולוס גילמו את החברים בכת של וילי; מישל וודרוף, מאדריס, רוברט האוול, כריס ספאק, בנטון אידן ואליוט בוסוול גילמו סוכנים מטעם הרשות לאכיפת נושאי האלכוהול, הטבק, הנשק וחומרי הנפץ (ATF); ג'ראד סוטו גילם דמות של חסר בית; קנדס לי גילמה אישה מעשנת שנהרגת על ידי וילי; מיילס וודרוף גילם ילד שנערכה עבורו מסיבת יום הולדת במסעדה בפלאשבק.
שחקנים > מדבבים

| דמות | שחקן בתוך החליפה | מדבב |
| --- | --- | --- |
| וילי הסמור | ג'ירי סטנק | אמוי |
שרה הסירנה: ג'סיקה גרייבס
| קאמי הזיקית | טיילור טווארי | מדיסון ליי |
| אוזי היען | בי.ג'יי גאייר | אבל אריאס |
| טיטו הצב | כריס שמידט ג'וניור | אבל אריאס |
| גאס הגורילה | בילי בוסאי | מארק גאגליארדי |
| ארטי התנין | כריסטופר בראדלי | חסרי קול |
| נייטי האביר | דיוק ג'קסון | חסרי קול |
הפקה > פיתוח

העבודה על הסרט הוכרזה לראשונה באוקטובר 2019 על ידי אולפני Screen Media Films לאחר שהכותב והמפיק ג'י.או. פרסונס ניסה לייצר סרט במטרה להרחיב לעצמו את הקריירה, אך לא היה מרוצה מהתוצאה: סרט קצר בשם "ארץ הפלאות של וואלי". פרסונס הכניס את התסריט ל-"רשימה המדממת", רשימה בה נכללים תסריטים לסרטי אימה במטרה שחברת הפקה תתעניין מספיק ותסכים לייצר ממנו סרט באורך מלא. זמן מה לאחר מכן, המגזין "Deadline Hollywood" הכריזו שניקולס קייג' הצטרף לעבודה על הסרט בגלל שהתסריט משך את תשומת לבו. קייג' הסכים גם להפיק את הסרט יחד עם המפיקים ג'רמי דייוויס מאולפני "JD Entertainment" והשחקן לשעבר גרנט קרמר מאולפני "Landafar Entertainment". השלושה עבדו בשיתוף עם המפיק מייק נילון, העובד בחברת ההפקות של קייג' "Saturn Films". קווין לואיס נשכר כבמאי ושאר השחקנים הצטרפו להפקה בפברואר 2020.
לאחר ההכרזה הראשונה על הסרט, מעריצי סדרת המשחקים "חמישה לילות אצל פרדי" הביעו בו התעניינות מכיוון שעלילתו מזכירה את עלילת המשחקים. למרות שפרסונס ולואיס הכחישו את הקשר בין הסרט למשחקים. מכונת הפיינטבול המופיעה בסרט עוצבה בהשראת מכונת הפיינטבול "Davil's Dare" של חברת Gotllieb משנת 1982. שינויים נעשו במהלך ההפקה: שם הסרט שונה מ-"ארץ הפלאות של וואלי" ל-"ארץ הפלאות של וילי" בגלל ענייני זכויות יוצרים, דמויות אנימטרוניות שהיו אמורות להופיע בסרט כגון דאגלס הכלב, פולי הפינגווין, ברי הדוב, פיט הפיראט ורג'ינה הארנבת הוחלפו בארטי התנין, טיטו הצב, גאס הגורילה, נייטי האביר וקאמי הזיקית בהתאמה.
הפקה > צילומים ועיצוב

צילומי הסרט החלו בפברואר 2020 באטלנטה שבג'ורג'יה ונמשכו כחודש. צוות הצילומים השתמשו באתר באולינג בקניון "ספרייברי" באיסט קוב שבמריאטה בתור סט הצילומים למסעדה. הצוות נאלץ להסתגר באתר בזמן הצילומים בעקבות ההנחיות הקשורות למגפת הקורונה. האפקטים המיוחדים נוצרו על ידי המעצבת מולי קופי, שנעזרה רבות בצילומים ועיצובים של בובות במטרה לדמות את עיצוב תנועות הבובות האנימטרוניות.
שיווק

ב-29 בינואר 2021, פרסונס הכריז בחשבון הטוויטר שלו שחולצות הדומות לחולצות המסעדה אותן קייג' לבש בסרט זמינות לרכישה.
שיווק > חוברות קומיקס

ב-25 ביוני 2021, פרסונס אישר שחברת ההפקות "American Mythology Productions" תשחרר שלוש חוברות קומיקס שעלילתן מקדימה את עלילת הסרט.
שיווק > חוברות קומיקס > חוברת ראשונה

החוברת שוחררה באוקטובר 2021 ועוקבת אחר סיפור מקורן של הבובות האנימטרוניות: ג'רי רוברט ויליס הוא צלם ורוצח סדרתי אמריקאי שרוצח משפחות ששוכרות את שירותיו כדי לספק את רצונותיו הסדיסטיים.
שרה הסירנה הייתה מורה לריקוד שרואה את העוזרת שלה, דבי, מתעלסת עם בן זוגה (או בעלה) גרי והורגת את השניים בעזרת גרזן. זמן מה לאחר מכן, היא נעצרת ביחד עם ג'רי ויליס והשניים מתכננים להקים קבוצה שטנית במטרה להרוג בני אדם.
הסיפור מציג את הפתיחה מחדש של המסעדה לאחר שג'רי ושותפיו מתו. המסעדה נפתחה מחדש על ידי ג'אד וטקס, למרות מחאות הציבור והשריף. לאחר שהבובות האנימטרוניות הורגות את חלק מצוות העובדים, ג'אד מתוודה בפני טקס שנשמותיהם של ג'רי ושותפיו שוכנות בבובות. טקס מחליט להשאיר את המסעדה פתוחה, בזמן שג'אד נפתר מגופות העובדים.
שיווק > חוברות קומיקס > חוברת שנייה

בחוברת זו, סיפור מקורה של גאס הגורילה נחשף. במקור, גאס היה שומר בגן חיות מופנם. לאחר שננזף על ידי הבוסית שלו על כך שהאכיל את אחת הגורילות בבננה, גאס תוקף אותה, אך נלכד על ידי הרשויות.
בהמשך, מתברר שקאמי הזיקית הייתה אישה בעלת פיצול אישיות: אישיות אחת היא ילדותית, בעוד השנייה היא פסיכוטית ומסוכנת. כמו כן, אותה האישה מתבררת להיות אחותו של ג'אד לאב.
מתברר שארטי התנין היה מורה אמנות שהפך לרוצח סדרתי בשם ארתור אלן, שהשחית את קורבנותיו ויצר יצירות אמנות בעזרת דמם. לפי הפילוסופיה שלו "העולם הוא קנבס אחד גדול ואני מעניק לו את צבעיו".
טיטו הצב היה מכונאי, שלאחר שצחקו עליו בגלל אהבתו לצבים, הוא רצח את כל חבריו לעבודה ונתפס. לאחר מכן הוא הכיר את ג'רי ואת השאר, יחד איתם הקים את הכת.
לאחר שהבובות האנימטרוניות הורגות אורחים נוספים ואנשי צוות, ג'אד מתלבט האם להשאיר את המסעדה פתוחה, אך ג'אד מקבל הצעה ממשפחה עשירה: לקיים מסיבת יום הולדת במסעדה לילדם וטקס מסכים. למרות תחנוניו של ג'אד, במהלך המסיבה, וילי ושאר הבובות רוצחות את בני המשפחה ואת האורחים. השריף הנוכחי וסגניתו, אלואיז לאנד מכריחים את טקס לסגור את המסעדה, אך ג'אד מצהיר שמעשה זה רק יכעיס את וילי ושותפיו.
שיווק > חוברות קומיקס > חוברת שלישית

החוברת שוחררה ב-30 במרץ 2022 ומציגה את סיפור מקורן של אוזי היען ונייטי האביר.
בעבר, אוזי היה רוצח סדרתי שנודע בשם "רוצח חצות". לאחר שאמו המתעללת חנקה אותו בחוזקה וגרמה לנזק במיתרי הקול שלו, אוזי גדל להיות רוצח סדרתי שתוקף סטודנטיות.
נייטי האביר היה בעברו עובד ביריד ימי הביניים שלאחר שאורח העליב אותו על תפקידו ביריד, הוא רצח את האורח בעזרת חרבו והפך לחבר השמיני והאחרון בכת של ג'רי.
לאחר שבעיירה שוכרים קבלני שיפוצים על מנת להרוס את המסעדה, וילי ושותפיו (כבובות) עוזבים את המסעדה והורגים את מנהל העבודה ואת צוותו, לאחר מכן ממשיכים ברצח תושבים בעיירה. לאחר הרצח, השריף, סגניתו אלואיז לאנד והמון זועם עושים דרכם להרוס את המסעדה.
שחרור

הסרט במקור נועד להצגה בבתי הקולנוע ברחבי העולם ב-30 באוקטובר 2020, אך הפצתו נדחתה בעקבות מגפת הקורונה. במקום זאת, הסרט הופץ בשירותי הסטרימינג ובהפצה קולנועית מצומצמת בבתי קולנוע מעטים ברחבי ארצות הברית, בהפצת אולפני Screen Media Films ב-12 בפברואר 2021.
ביקורות

האתר Rotten Tomatoes העניק לסרט ציון של 60% טריות על סמך 89 ביקורות וציון משוקלל של 5.7/10.
האתר Metacritic העניק לסרט ציון של 44/100 על סמך 14 ביקורות.
סרט המשך אפשרי

במהלך ראיון, פרסונס ציין שיש לו רעיון לסרט המשך, במידה והסרט ייקבל מספיק תמיכה. בפברואר 2021, הוכרז שמתקיימות שיחות בנוגע לסרט המשך.
הערות שוליים

↑  Jeremy Dick, Willy's Wonderland Trailer Traps Nicolas Cage in a Nightmare World of Killer Animatronics, MovieWeb, ‏2021-01-15 (באנגלית אמריקאית)
↑  Clark Collis October 30, 2020 at 01:00 PM EDT, Watch Nicolas Cage battle giant animatronic animals in 'Willy's Wonderland' teaser, EW.com (באנגלית)
↑  Andreas Wiseman, Andreas Wiseman, Nicolas Cage To Star In Genre Thriller ‘Wally’s Wonderland’, Deadline, ‏2019-10-29 (באנגלית אמריקאית)
↑  Maisy Flowers, Everything We Know So Far About Willy's Wonderland, ScreenRant, ‏2020-07-03 (באנגלית אמריקאית)
↑  Abid Rahman, Abid Rahman, Nicolas Cage to Star in Twisted Theme Park Thriller ‘Wally’s Wonderland’, The Hollywood Reporter, ‏2019-10-30 (באנגלית אמריקאית)
↑  pin2d, The Making of Willy's Wonderland Pinball - Guest Post by Spencer Murrill, This Week in Pinball, ‏2021-02-25 (באנגלית אמריקאית)
↑  Brad Miska, New Shot of Nicolas Cage in ‘Wally’s Wonderland’, Bloody Disgusting!, ‏2020-02-22 (באנגלית אמריקאית)
↑  Nishan Chakrabartty, Where Was Willy's Wonderland Filmed?, The Cinemaholic, ‏2021-02-11 (באנגלית אמריקאית)
↑  John Squires, There’s Now an Official ‘Willy’s Wonderland’ T-Shirt Based on the One Nicolas Cage Wears in the Movie, Bloody Disgusting!, ‏2021-01-29 (באנגלית אמריקאית)
↑  Willy's Wonderland (באנגלית), נבדק ב-2022-11-05
↑  Willy's Wonderland, נבדק ב-2022-11-05
↑  Talking To The Creator of Willys Wonderland About FNAF, Animatronics & MORE!, נבדק ב-2022-11-05
↑  'Willy's Wonderland' director sees his Evil Dead send-up as the next great horror entry in the Nic Cage 'genre', SYFY Official Site, ‏2021-02-17 (באנגלית אמריקאית)
בית המשפט העליון של האיטי

| --- | --- |

 מאפיינים
 שטח שיפוט:  פורט-או-פרנס 
 מדינה:  האיטי 
 היסטוריה
 תקופת הפעילות:  1817–הווה (כ־207 שנים)
 רשות קודמת:  הסנאט של האיטי
 שופטים
 מספר שופטים:  12
 גאוגרפיה
 כתובת:  פורט-או-פרנס
 
בית המשפט העליון של האיטי הוא בית המשפט הגבוה ביותר במערכת המשפט של האיטי. בניין בית המשפט העליון ממוקם בפורט-או-פרנס.
בית המשפט חבר בארגון בתי המשפט העליונים במדינות דוברות צרפתית.
היסטוריה

בין השנים 1806–1817 שימש הסנאט של האיטי כבית המשפט העליון. בית המשפט העליון הוקם לראשונה כגוף נפרד בשנת 1817, והיו בו 9 שופטים, שהורכבו מנשיא בית המשפט, דקאן, שישה שופטים רגילים ופקיד מטעם הממשלה. השופטים כיהנו אז לכל חייהם. נשיא בית המשפט העליון היה אנדרה דומיניק סבורין, ששימש במקביל כשר המשפטים.
ב-16 ביולי 1954 הוספו לבית המשפט העליון שלושה שופטים.
הרכב

חוקת האיטי קובעת כי שופטי בית המשפט העליון מתמנים על ידי הנשיא מתוך רשימה שהגיש הסנאט. כל שלושה סנאטורים יכולים להציע שופט אחד.
מבחינה היסטורית, בית המשפט הפך לעיתים קרובות את דעותיו שלו ושופטיו הוחלפו לעיתים קרובות. כמעט בכל ממשלה, מתמנים שופטים חדשים.
על פי סעיף 174 בחוקה, השופטים מתמנים ל-10 שנים, אך על פי סעיף 177, הם מתמנים לכל החיים.
במקרה ואין נשיא, או שהנשיא נעדר, נשיא בית המשפט העליון ישמש כנשיא זמני, אך אם גם הוא נעדר או אינו יכול, סגן נשיא בית המשפט העליון ישמש כנשיא. במקרה שסגן נשיא בית המשפט אינו יכול לשמש כנשיא, יכהן כנשיא השופט בעל הוותק הגדול ביותר.
תפקיד

בית המשפט העליון אחראי לבדוק ולהשגיח שכל הצווים והחוקים שנחקקו בבתי משפט מחוזיים תואמים את חוקי המדינה וחוקתה. ערעור על בית משפט מחוזי ניתן לבצע רק בבית המשפט העליון.
בית המשפט העליון אינו משמש למקרים פרטיים, ואם ישנו כזה הוא תקף על כלל הציבור.
בניין בית המשפט

בניין בית המשפט היה ממוקם במרכז פורט-או-פרנס, עד שנפגע קשות ואף התמוטט מעט מרעידת האדמה שהתרחשה בשנת 2010. בית המשפט הועבר, עקב רעידת האדמה, למיקום זמני במתחם בית הספר הלאומי למשפטים. בשנת 2013, הודות לעזרתה של טאיוואן, החל להיבנות בניין חדש לבית המשפט, שנחנך ב-14 ביולי 2015.
נשיאי בית המשפט העליון

| שם | תאריך התחלה | תאריך סיום | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| ז'וזף נמור פייר-לואי | 1946 | 1957 |  |
| לליו וילגרן | 1957 | ? |  |
| פורנייה פורטונה | ? | 1982 |  |
| רוק רמון | 1982 | ? |  |
| ארטה פסקל-טרויו | 1988 | 1990 |  |
| אמיל ז'ונאסן | 1991 | 1993 |  |
| קלוזל דברוס | 1994 | 2000 |  |
| בוניפאס אלכסנדר | 2002 | 2006 |  |
| ז'ורז' מואיז | 2006 | 2011 |  |
| אנל אלכסיס ז'וזף | 2011 | 2015 |  |
| ז'ול קנטאב | 2015 | 2019 |  |
| רנה סילבסטר | 2019 | 2021 |  |
הרכב בית המשפט

נכון לספטמבר 2021 הרכב בית המשפט העליון של האיטי הוא:
אין נשיא (מאז 23 ביוני 2021)
סגן הנשיא, ז'אן-קלוד תאוז'ן (מ-2019)
ברתלמי אנטנור (מ-2019)
סטניו בלבוּ (מ-2019)
ז'אן-ז'וזף לברן (מ-2019)
פרנזי פילמון (מ-2012)
לואי פרסואר ז'אן-פייר (מ-2012)
קנל מישל טמזי (מ-2012)
הערות שוליים

↑  חוקת האיטי משנת 1987, סעיף 173
↑  חוקת האיטי משנת 1987, סעיף 175
↑  חוקת האיטי משנת 1987, סעיף 174
↑  חוקת האיטי משנת 1987, סעיף 177
↑  חוקת האיטי משנת 1987, סעיף 149
↑  חוקת האיטי משנת 1987, סעיף 178
↑  Metropole, Investiture du nouveau président de la cour de cassation, METROPOLE, ‏2001-06-13 (בצרפתית)
↑  Cour de cassation d’Haïti : nouveau Président, Association des Cours Constitutionnelles Francophones, ‏2011-10-16 (בצרפתית)
↑  Me Anel Alexis Joseph est parti…, Le Nouvelliste (באנגלית)
↑  René Sylvestre prend les rênes de la Cour de Cassation et du CSPJ, Le Nouvelliste (באנגלית)
בית מעון

בֵּית מָעוֹן הייתה עיירה יהודית גדולה, אשר שכנה בסמוך לטבריה, ואשר התקיימה לאורך תקופת בית שני, המשנה והתלמוד, ועד התקופה העות'מאנית.
העיירה נזכרת רבות בכתבי חז"ל, וכן בכתבי יוסף בן מתתיהו, בתור הפרבר העיקרי של טבריה בתקופה הרומית.
אתרה של העיירה הקדומה מזוהה בח'רבת נאצר א-דין, למרגלות תל מעון שבטבריה עילית.