stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חנן רפפורט
הערות שוליים

↑  מ.א. בראלי, הדים מבית המשפט - ח. רפפורט על זלינגר וח. כהן, דבר, 26 במרץ 1957
↑  רפפורט עונה לשאלות ע. בן-גוריון, דבר, 14 במרץ 1956
↑  "שורת המתנדבים" חויבה בדין, דבר, 18 ביולי 1957
↑  מודעת אבל בהארץ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266977905171  LCCN: n81140077  VIAF: 48095221   WorldCat (עם VIAF): 48095221 
רפפורט בהגנה, כיסויו היה כנוטר במשטרת היישובים
חנן רפפורט בחדר עבודתו, 2011
קברו של חנן רפפורט בבית הקברות במודיעין-מכבים-רעות
חצי האי ביירז

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  חצי אי 
 מידות
 שטח:  90.56 קילומטר רבוע
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  62°38′00″S 61°05′00″W﻿ / ﻿62.6333°S 61.0833°W﻿ / -62.6333; -61.0833
  (למפת איי שטלנד הדרומיים מוגדלת) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהחצי האי ביירז(למפת איי שטלנד הדרומיים רגילה) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהחצי האי ביירז
 
חופי סאות' (החופים הדרומיים) בדרום חצי האי ביירז, שבאי ליווינגסטון. בחזית התמונה - מחנה ביירז; ברקע משמאל - גבעת צאמבלא'ק; ברקע במרכז- גבעת נגרו; ברקע מימין - נקודת דומטה.
חצי האי ביירז או חצי האי ביירס (באנגלית: Byers Peninsula) הוא חצי אי שברובו אינו מכוסה קרח, היוצר את הקצה המערבי של האי ליווינגסטון באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.
שטחו של חצי האי 60 קילומטרים רבועים.
חצי האי גובל בחוף איוואנוב שמצפון-מזרח לחצי האי ביירז.
מצוק קיר אורביץ' מפריד בין כיפת השלג כיפת רוץ' לבין חצי האי ביירז, שממזרח לכיפת רוץ'.
בחצי האי למעלה מ-60 נחלי מי קרחונים נמסים.
וכן בחצי האי כ-60 אגמים והידועים בהם: אגם מידג', אגם לימנופולאר ו-אגם בזלט.
היסטוריה > מקור השם

שמו של חצי האי ניתן לו בשנת 1958 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
חצי האי נקראת על שם ג'יימס ביירז (James Byers) מהעיר ניו יורק שבארצות הברית, שהיה הבעלים של ספינת ציד כלבי ים, שניסה באוגוסט 1820 לשכנע את ממשלת ארצות הברית להשתלט על איי שטלנד הדרומיים, במטרה להקים יישוב קבע באיים.
ביירז ארגן צי של ספינות ציד כלבי ים אמריקאי בעונת הקיץ האנטארקטי 1820 -1821. בראשית המאה ה -19 רק ציידים אמריקאים (שיצאו מניו אינגלנד ומניו יורק) וציידים בריטיים הגיעו לאיי שטלנד הדרומיים. ציידים אלה פעלו בחופי פרזידנט, חופי רוברי, וחופי סאות' (החופים הדרומיים).
קבוצות אלה בנו בחופים מספר בקתות ומחסות; המחסות בגבעת סילר ובנקודת לייר ניצבים גם כיום (2022).
אזור אנטארקטי מוגן במיוחד

חצי האי הוגדר כאזור אנטארקטי מוגן במיוחד (אזור מספר 126) בשל המגוון הביולוגי והמערכות האקולוגיות היבשתיות והאגמיות), וכן בשל אפשרויות המחקר בתחומים: ביולוגיה יבשתית, לימנולוגיה, אורניתולוגיה, פליאולימנולוגיה, גיאומורפולוגיה וגאולוגיה), וכן מנימוקים היסטוריים (חפצים ושרידי מבנים של צידי כלבי ים, וספינות טרופות של צידים אלה). בחצי האי יש צמחייה מגוונת ומפותחת, אגמים רבים ובריכות מים מתוקים המאפשרות בתי גידול לחרקים.
הגבול המזרחי של האזור המוגן הורחב בשנת 2016 לכיוון מזרח, על מנת שהאזור המוגן יכלול, בנוסף לחצי האי ביירז גם את כל האזור החשוף מקרח, וכן את שדה הקרח שממערב לנונאטאק קלארק, ולנקודת רואו. בעקבות שינוי זה גדל השטח המוגן לשטח של 84.7 קילומטרים רבועים.
למעט סלעי וארדים, האיים הסמוכים אינם מוגנים, ובפרט - האי ראגד, האי וינדו והאי אסטור.
אזור ציפורים בעל חשיבות

חצי האי ביירז (האזור המוגן 126) הוכרז כאזור ציפורים בעל חשיבות על ידי ארגון BirdLife International וזאת מאחר שבאתר קיימת מושבת רבייה של כ־1,760 זוגות של שחפית אנטארקטית וכ-450 זוגות של שחפי הקלפ. ציפורים אחרות המקננות בחצי האי כוללות פינגוויני רצועת-הסנטר, פינגווינים לבני-אוזן, יסעורוני וילסון, יסעורי הכף, יסוערים ענקיים דרומיים, קורמורנים קיסריים, חמסנים חומים וכיאוניסים לבנים. בחצי האי מצוי מספר גדול של פילי ים דרומיים במהלך עונת הרבייה שלהם.
בספרות

חצי האי ביירז הוא חלק מה-מיז-אנ-סצנה במותחן ספינת ההרג (The Killing Ship) מאת הסופרים האמריקאיים בו ריפנבורו ואשתו, ליז קרוויס, שכתבו את ספרייהם יחד, תחת שם העט סימון בופור.
כף שירף

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס הדרומי 
 קואורדינטות:  62°27′32″S 60°47′19″W﻿ / ﻿62.4589°S 60.7886°W﻿ / -62.4589; -60.7886
 נתונים מדיניים
 על שם:  William Henry Shirreff 
  (למפת איי שטלנד הדרומיים מוגדלת) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהכף שירף(למפת איי שטלנד הדרומיים רגילה) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהכף שירף(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיכף שירף(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיכף שירף
 
מפרץ בארקליי וחופי רוברי. מבט מאגם בזלט, בחצי האי ביירס שבאי ליווינגסטון. בתמונה (משמאל לימין): נקודת לייר, סלעי פרדריק, סטאק קאטלר, נקודת נדלייה; החלק הצפוני של קיר אורביץ' במרכז התמונה. כף שירק וחצי האי יוחנן פאולוס השני השני ברקע התמונה מצד ימין.
תרשים איי שטלנד הדרומיים ו איי אורקני הדרומיים שצויר על ידי ג'ורג' פאוול בשנת 1822.
כף שירף או קייפ שירף (באנגלית: Cape Shirreff) היא לשון יבשה סלעית בולטת בחוף הצפוני של האי ליווינגסטון, ב איי שטלנד הדרומיים שבאנטארקטיקה.
לשון היבשה מפרידה בין מפרץ הירו לבין מפרץ בארקליי.
לשון היבשה בולטת מחצי אי קטן (ששטחו 3.22 קילומטרים רבועים), חצי אי שאינו מכוסה קרח. חצי אי זה מהווה את הקצה הצפוני של חצי האי יוחנן פאולוס השני.
כף שירף ממוקם 24 קילומטרים צפונית-מזרחית מנקודת אסקס;
כף שירף ממוקמת 34 קילומטרים מערבית-דרום-מערבית מנקודת ויליאמס;
כף שירף ממוקמת 21 קילומטרים צפונית-מערבית מנקודת סידינס.
כף שירף ממוקמת 809 קילומטרים דרומית-דרום-מזרחית מכף הורן. כף שירף היא הנקודה הצפונית ביותר שבשטח אמנת אנטארקטיקה, והנקודה הקרובה ביותר לשטח שאינו חלק מאנטארקטיקה.
היסטוריה > מקור השם

שמה של הכף ניתן לה בשנת 1820 על ידי אדוארד ברנספילד.
הכף נקראת על שם רב החובל קפטן ויליאם ה. שירף (William H. Shirreff), שהיה מפקד הצי המלכותי הבריטי באוקיינוס השקט באותה תקופה.
היסטוריה > מחקר מדעי

מאז שנת 1991 מפעילה צ'ילה על לשון היבשה תחנת המחקר העונתית (הפועלת רק בחודשי הקיץ האנטארקטי) - בסיס דוקטור גיירמו מאן. מאז שנת 1996 מפעילה ארצות הברית את בסיס המחקר בסיס שירף.
אזור ציפורים בעל חשיבות

הכף הוכרזה כאזור ציפורים בעל חשיבות על ידי ארגון BirdLife International, וזאת מאחר שבאתר קיימת מושבת רבייה של כ־10,000 זוגות של פינגוויני רצועת - הסנטר. וכן מקננות בכף ציפורים נוספות ובהן פינגווינים לבני-אוזן, שחפי הקלפ, חמסנים חומים, כיאוניסים לבנים, שחפיות אנטארקטיות, קורמורנים קיסריים, יסעורים וילסון, יסעורים שחורי בטן (Fregetta tropica), ויסעורי הכף.
כמו כן הכף מהווה אזור הרבייה הגדול ביותר של דובי ים אנטארקטיים באזור חצי האי האנטארקטי.
שאול פתיה

| --- | --- |

 לידה:  3 ביוני 1907 בגדאד, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  18 במרץ 1982 (בגיל 74) ירושלים, ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  ? – 18 במרץ 1982 
 תחומי עיסוק:  קבלה, פענוח חלומות
 
תמונת הקבר
חכם שאול פתיה (נכתב גם פתייה; כ"א בסיון ה'תרס"ז, 3 ביוני 1907 – כ"ג באדר ה'תשמ"ב, 18 במרץ 1982) היה רב, מקובל ומפענח חלומות.
ביוגרפיה

חכם שאול פתיה נולד בבגדאד, עיראק, לאביו הרב יהודה פתיה, אשר היה מקובל ידוע ולאמו רחל. בשנת 1925 עלה לארץ ישראל והוא כבן 18, הוא עלה יחידי, ורק בשנת 1933 עלה אביו והתאחד עמו, חכם שאול התגורר בירושלים עד לפטירתו.
ביוגרפיה > עיסוקו כמקובל

חכם שאול למד תורה אצל אביו הרב יהודה פתיה, יחד עם הרב סלמאן מוצפי. אביו הרב יהודה פתיה, נודע בין היתר כמקובל העורך תיקונים, מקבל פדיונות נפש, מוציא דיבוקים, כותב קמיעות ופותר חלומות. חכם שאול למד ידיעות אלו מאביו, והמשיך בפעילויותיו המעשיות של אביו עד לפטירתו.
חכם שאול היה בעל חנות ספרים קטנה מול שוק מחנה יהודה. במשרדו בחנות ובבית הכנסת מנחת יהודה, קיבל קהל לשם ייעוץ, פיענוח חלומות וכתיבת קמעות. חכם שאול אף ביצע כאביו מספר הוצאות דיבוקים. חכם פתיה היה מרפא עממי, ואבחן על פי הדופק של האדם מהות חוליו וממה נבעה וכיצד הדרך לרפאותו. לאחר שמיעת הדופק היה מאבחן את גורם החולי באחת משלוש המילים הבאות: בהלה, צער או מחלה. שיטה זו הייתה מבוססת על קבלה מעשית וספרות תיקוני הזוהר.
בשנת 1942 הקים את הישיבה ובית הכנסת 'מנחת יהודה לעדת הבבלים' בירושלים, על שם אביו חכם יהודה פתיה, ובשנת 1945 עבר למשכנו ברחוב נבון 10. הסיבה להקמת המוסדות נבעה מחסרון במוסדות שיכלו לקלוט את העולים בני ארצות המזרח ובפרט בגדאד.
ביוגרפיה > פעילות חברתית וציונית

היה פעיל חברתי ועסק בצרכי ציבור החל משנת 1929. בשנת 1935 נבחר למזכיר 'התאחדות צעירי ארם-נהריים', שמטרתה הייתה לשחרר אסירים מהכלא הבריטי על כניסה בלתי חוקית לארץ, והשגת סרטיפיקטים עבור עולי עיראק. מראשית שנות מלחמת העולם השנייה הקים מחסנים ששומשו לשם סיפוק צורכי מזון ותרופות לנצרכים. בנוסף סייע בהשגת סרטיפיקטים לפליטי השואה, כמו כן סייע לפליטים שהגיעו לישראל במציאת מקום מגורים. בשנים אלו גם היה חבר בקופת הצדקה 'חסדי דוד' מטעם 'ועד עדת הבבלים', לאחר מכן עמד בראש קרן גמ"ח לעדת הבבלים. בשנות ה-60 היה יו"ר התאחדות עולי עיראק בירושלים, וכמו כן התמודד לראשות עיריית ירושלים מטעם רשימת 'תנועת אחוה - לעדות המזרח'.
היה חבר באצ"ל, והתנדב במשמר העם הירושלמי, במסגרת זו לקח חלק בשמירה על המחסומים והשבת הסדר על כנו כדי לאפשר את עבודות ההצלה בעת הפיגוע ברחוב בן-יהודה שהתרחש בשנת 1948.
ביוגרפיה > הקמת מפעל חזון פתיה

בשנת 1975 הקים ביחד עם בתו שמחה עובדיה את מפעל "חזון פתיה" לשיקום תעסוקתי של מתמודדי נפש, שהיה מחלוצי השיקום התעסוקתי בישראל. בשנת 1979 המפעל התרחב ועבר לשכונת סנהדריה בירושלים. בשנת 2011 הוקמה על שמו העמותה: לאלתר - הקרן לתמיכה בחולים נרקוטיים ע"ש שאול פתיה ז"ל.
ביוגרפיה > פטירתו

בשנתו האחרונה ביצע ריטואל להחשת הגאולה. ליד קבר אביו בהר הזיתים, פנה אל האל בבקשה להתיר שבועתו ולגאול את השכינה, וקרא לנוכחים להצטרף לשירת "לכה דודי" כדי להאיץ את הקץ. לאחר מכן, חש כי פעולתו נכשלה, וטען שהדבר נבע מאי-השתתפותם של חלק מהנוכחים בשירה.
נפטר בירושלים ונטמן על יד אביו בנקודה הגבוהה בחלקה הבבלית בבית הקברות בהר הזיתים. על מצבתו חקקו בני המשפחה בין היתר את המשפט: "כואב חבלי משיח". לאחר פטירתו כתב עליו הרב מרדכי אליהו: "היקר באדם, האיש המופלא ומרומם מעם בעל חזון עצום, ר' שאול פתיה זצ"ל".
פרשנות החלום

חכם שאול היה מפרש חלומות על פי השיטה שקיבל מאביו הרב יהודה פתיה. בין השנים 1974–1977 פרופ' יורם בילו ערך ראיונות עם חכם שאול אודות שיטתו בפירוש החלום. בילו טען כי לרציונל שהציג לפניו שאול ביסוד חלק מפירושי החלום בשיטתו, גוון "כמו-פסיכואנליטי". אך בילו קבע כי הזיקה שהציב שאול בין שיטת פירוש החלום שלו לבין שיטת הפירוש של אביו הרב יהודה נראית מוצקה, ועל כן אין זה סביר שהושפעה משיטתו הפסיכואנליטית של זיגמונד פרויד. בילו אף תיעד מספר פירושי חלום שמסר לו חכם שאול בראיונות שערך עמו, ניתחם והציע מקורות השראה מתוך הספרות הרבנית לפרשנות.
חכם שאול לימד את יסודות תורת הקבלה, ואת שיטתו בפענוח החלומות את נכדתו חביבה פדיה בילדותה לערך בגיל עשר. פדיה ממשיכה לבצע שימוש בשיטתו של סבה, ושילבה אותה במסגרת שיטת תרגול מקורית רחבה שפיתחה בשם: 'העצמי והאינסופי'.
פרשנות החלום > עקרונות גישתו לפענוח החלום

בילו ציין עקרונות בדרכי פענוח החלום שאפיינו את חכם שאול: 1. הבנת החלום מכוונת לעתיד, ולא לעבר. במידה והחלום מכוון לעבר, הוא נועד להצביע על תשוקות שכבר מומשו ולא כמו בפסיכואנליזה על תשוקות בלתי מודעות. 2. החלום הוא מסר מכוחות חיצוניים אך ישנם חלומות הבאים מהמחשבה ולאלו אין משמעות. 3. אמונה בתפיסת גלגול נשמות הוליכה אותו לראות בדמויות של נפטרים המופיעים בחלום כנשמות העתידות להיוולד. 4. פשרי החלום מוצגים כמסקנות נחרצות 5. המפענח אינו משתף את החולם בדרך בה הגיע לפתרון החלום. 6. המפענח משמש גם כמוכיח במידת הצורך 7. חלום אודות פגם בביצוע ריטואל דתי עשוי להצביע על פגם מיני.
פדיה ציינה בשם סבה מספר עקרונות שליוו אותו בפירוש החלום: 1. החלומות הם חלק מעבודת הבירור הקבלית. 2. יש סדר לחלום, וניתן לשים לב אם המספר החסיר פרטים. 3. הפרשנות אינה מבוססת על סימנים ואין משמעות קבועה לעניינים וחפצים המופיעים בחלום, אלא מדובר בסמלים ויש לשמוע את כל החלום כדי להבין את ההקשר. 4. על המפענח לזהות את רמת שכבת החלום: חלום מרפרף, בינוני, עמוק או עמוק מאוד. כאשר מהשכבה האחרונה מגיעים מסרים הנוגעים בעניינים הרוחניים ביותר.
הוראת הפיוט ושימורו

חכם שאול למד ידע ומסורות מוזיקליות מאביו חכם יהודה, ולימד לאחר מכן ידע זה לנכדו הרב יהודה עובדיה פתיה. לדברי הנכד, השתיקה בתוך הפיוט היא חלק מן הביצוע ומטרתה להטמיע את רעיון השיר בנפש. שאול שימר מסורת יחידאיות של לחנים בבליים לפיוטים, ביניהם: לפיוט 'יונת רחוקים' של ר' יהודה הלוי, וזו נכללה בדיסק 'יונת רחוקים', ולפיוט 'עדות השם' של ר' עבדאללה חנין. מסורות שלימד מצויות בדיסק 'נג'ארה' משנת 2013 ביוזמתה של נכדתו חביבה פדיה והכוללים פיוטים ממסורות משפחת פתיה.
בשנת 2024 'אלשיך: מרכז למוזיקה מסורתית' חברו אל נכדתו חביבה פדיה, והקימו בהשראת פעילותו של חכם שאול את 'ספריית אל המזרח: על שם חכם שאול פתיה' האוצרת מתעדת ומחדשת את עולמות המוזיקה-פיוט-ומיסטיקה.
בספרות ושירה

דמותו של הרב שאול פתיה שימשה השראה לנכדתו חביבה פדיה, והיא שילבה בספרי הפרוזה שלה 'חותמות' ו'אי M' את דמותו יחד עם עירוב של יסודות ביוגרפיים אותנטיים ופיקציה. בסיפור 'חותמות' על שמו קרוי קובץ הסיפורים כולו, הסב הוא אחד מגיבורי הסיפור, פדיה מתארת לפרטי פרטים את חדרו של סבה בו קיבל קהל, ומשלבת פענוח חלום בשמו, הסיפור הוא בדיה אך דרכי הפענוח הן בהתאם לשיטתו. בספרה 'אי M', היא מתארת על מציאת קלטת אחת המכילה ראיון שערך עם הסב האנתרופולוג פרופ' שמריהו רוזנר הלא הוא פרופ' יורם בילו בשם בדוי, ובו סבה מתאר יסודות בשיטתו בפרשנות החלום בהתאם למושגי הקבלה. בספר השירה שכתבה 'מתיבה סתומה', השיר 'ההולכים אחר מטתך' הוא שיר הספד לסבה.
המשורר בלפור חקק פרסם מספר שירים המתארים את חוויתו בימי ילדותו, כאשר בעקבות מספר פעמים בהם התעורר בבעתה, אמו סברה כי רוח רעה פקדה אותו, ועל כן לקחה אותו אל המקובל שאול פתיה שכתב לו קמעות לבליעה, שלדבריו פעלו עליו והפסיק להתעורר בלילה.
בשירו 'את הקמיעים הנסתרים בלעתי':
כָּתַב הֶחָכָם קְמֵעִים, תְּפִלּוֹת
כָּתַב חָכָם שָׁאוּל פְּתַיָּא
סְגֻלּוֹת, הִשְׁפִּיעַ שֶׁפַע טוֹב נְהָרוֹת
מִלֵּא כָּל הָעוֹלָמוֹת וְהַמַּזָּרוֹת
ע"ב שְׁמוֹתָיו שֶׁל הַמֶּלֶךְ הָאָהוּב
כָּתַב צֵרוּפֵי אוֹתִיּוֹת טַל אוֹרוֹת.
ובשיר נוסף 'צפונות':
וְצָעַקְתִּי קוֹלוֹת בִּשְׁנָתִי בַּלֵּילוֹת.
אִמִּי אָמְרָה אֵלֶּה הָרוּחוֹת הָרָעוֹת.
וְלָקְחָה אוֹתִי לְאִישׁ כּוֹתֵב אוֹתִיּוֹת
וְצוֹרֵר פְּתָקִים וְקוֹשֵׁר מִלִּים.
חקק נתן לכך משקל רב וטען כי הקמיעים שכתב עבורו חכם שאול ושבלע בילדותו היו עבורו אירוע מכונן והם אלו שהפכו אותו למשורר וזו הסיבה לשירתו המיסטית.
משפחתו

מצאצאיו הידועים:
פרופ' חביבה פדיה - חוקרת ומשוררת
חנה פתיה - חוקרת מוזיקה ופיוט
הרב יהודה עובדיה פתיה – פייטן וחזן, מנהל בית הכנסת מנחת יהודה.
הרב חיים עובדיה – מכהן כרב קהילת 'מגן דוד' בלוס אנג'לס.
שאול דה מלאך - מזכ"ל תנועת עזרא.
ספרים בהוצאתו ועריכתו

שאול עסק בפרסום והוצאה לאור של כתבי אביו הרב יהודה פתיה. ואף הוסיף להם הקדמות קצרות. כפי המתואר בעמודי השער של הספרים בהוצאתו, הספרים נדפסו ונכרכו במפעל חזון פתיה אותו הקים. צאצאיו ממשיכים כיום בהוצאת הספרים במסגרת: 'מכון הרה"ג יהודה פתיה זצוקל"ל מיסודו של ח"ר שאול פתיה בן ח"ר יהודה פתיה'. רשימה חלקית של ספרי אביו שהוציא לאור:
יין הרקח - על האדרות, בצירוף הקדמת בן המחבר, תשכ"ב.
מתוק לנפש - פירוש על זוהר סבא דמשפטים, מהדורה שנייה בצירוף הגהות המחבר בכתב יד, תשכ"ד.
עטרת רחל - פירוש על מסכת אבות, בצירוף הקדמת בן המחבר, תשל"ה.
אפיקי מים - פירוש על עץ חיים בקצור, מהדורת פקסימיליה של כתב היד, תשל"ח.
כתר צדיק - ליקוטי דרושים ח"א, בצירוף הקדמת בן המחבר, תשמ"ג.
בית לחם יהודה - על עץ חיים, מהדורה שנייה בצירוף הגהות המחבר בכתב יד.
בשנת תשל"ט סייע בפיענוח ותרגום הספר חוקי הנשים של הרב יוסף חיים מבגדאד מערבית לעברית.
ספרו

הרהורים, דפוס קריית נוער: ירושלים, תשל"ה. יצא לאור בהוצאה מחודשת בשנת תש"ף, בהוצאת רליגיה מבית קדם, בכריכה נכתב: "חכם שאול פתיה... היה פעיל מחתרת ציוני, איש חסד ואינטלקטואל, תלמיד חכם ומפרש חלומות... החוברת הרהורים יצאה לראשונה לאחר מלחמת יום כיפור ובה מחשבות אישיות של המחבר והוא מעין יומן מיסטי".
ראו גם

יהודה פתיה
חביבה פדיה
דיבוק
פענוח חלומות
לקריאה נוספת

יורם בילו, בין וינה לבגדאד: על מסורת קבלית של פירושי חלומות "פסיכואנליטיים", בתוך: כחלום יעוף וכדיבוק יאחז: על חלומות ודיבוקים בישראל ובעמים, עורכים: רחל אליאור, יורם בילו, יאיר זקוביץ, אביגדור שנאן, הוצאת מאגנס, ירושלים, 2013, עמ' 165–188.
יורם בילו, סימני דרך, בתוך: על מלאכים, שדים ובני אדם: ספר היובל לכבוד יורם בילו, עורך: אנדרה לוי, הוצאת רסלינג, תל אביב, 2022, עמ' 16-14.
יהודה עובדיה פתיה, הקדמה לפירוש בית לחם יהודה, 2003, עמ' טז-יז.
שמעון ואנונו, ארזי הלבנון: אנציקלופדיה לגאוני וחכמי יהדות ספרד והמזרח, חלק ד, ירושלים, 2006, עמ' 1999–2000.
מאיר וונדר, עיניך רואות, המכון להנצחת יהודי גליציה: ירושלים, 2009, עמ' 281.
ישי שאול דביר, איש מבית לחם יהודה, גמ"ח דביר: בני ברק, 2012, עמ' 67–68.
ש. וייס, חלום ולא באספמיה: מקובל בן מקובל, יתד נאמן, מוסף שבת קודש, 2017, עמ' 16–17.
חביבה פדיה, חותמות, ידיעות אחרונות: תל אביב, 2014, עמ' 153–174.
חביבה פדיה, אי M, ידיעות אחרונות: תל אביב, 2019, עמ' 302–304.
שאול דה מלאך, הרהורים שניים: לדמותו ומשנתו של חכם שאול פתיה, בתוך: הרהורים, רליגיה מבית קדם, 2020.
מזימטה

| --- | --- |
הנהר ממערת אחשטירסראיה
הנהר ממערת אחשטירסראיה
 מידע כללי
 אורך:  89 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  33.2 (קרסנאיה פוליאנה) 45.6 (ליד השפך) מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  885 קמ"ר
 מוצא:  הקווקז המערבי, Kardyvach 
 גובה מוצא הנהר:  2,980 מטרים
 יובלים:  Achipse, Kepsha, Monashka, Beshenka, Chvizhepse, Pslukh 
 שפך:  הים השחור
 מדינות באגן הניקוז:  רוסיה
 
 
מזימטה (ברוסית Мзы́мта; באדיגית Мэзмытӏэ) הוא נהר בקווקז המערבי הזורם בדרום-מזרחו של מחוז קרסנודר ברוסיה, ונשפך אל הים השחור ברובע אדלר שבעיר סוצ'י. אורכו של הנהר 89 ק"מ וגליל מימיו משתרע על פני 885 קמ"ר.
גאוגרפיה

מקורותיו של הנהר בקווקז הגבוה בגובה של 2,980 מטר, והוא זורם דרך עמק צר שבו שני אגמים ומספר מפלי מים. תחילה זורם הנהר לכיוון צפון-מערב וחוצה בדרכו את קרסנאיה פוליאנה השייכת לסוצ'י רבתי, ובה התקיימו חלק ניכר מענפי התחרות של משחקי החורף האולימפיים באולימפיאדת סוצ'י בשנת 2014. מקרסנאיה פוליאנה משנה המזימטה את כיוון זרימתו, ופונה בקשת רחבה לכיוון דרום-מערב עד שהוא נשפך אל הים השחור.
שיפועו של הנהר עומד על 33.5 מטר/ק"מ ולאורך כל אורכו כמעט, אופיו של הנהר פראי. בעונת הפשרת השלגים עשויים מימיו להגיע לגובה של 5 מטר מעל מפלסם הרגיל, וספיקתם מגיעה ליותר מ-750 מטר מעוקב/שנייה. מסיבות אלה הנהר פופולרי בקרב העוסקים ברפטינג.
לאורך גדותיו של הנהר חורשות עצי אשור ואלון.
גלריה

שפך הנהר אל הים השחור
נמל התעופה הבינלאומי של סוצ'י הממוקם בעמק הנהר סמוך לשפכו אל הים השחור
ציאנוסיטה

| ציאנוסיטה |
| --- | --- |
עורבני כחול עורבני כחול
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: עורביים
סוג:: ציאנוסיטה
שם מדעי
 Cyanocitta ‏סטריקלנד, 1845
תחום תפוצה
מפת תפוצה

ציאנוסיטה (שם מדעי: Cyanocitta; מילולית: "עורבני כחול כהה") הוא סוג של ציפורי שיר ממשפחת העורביים, החיים רק באמריקה הצפונית. הסוג מכיל שני מינים: עורבני כחול ועורבני שטלר.
מאפיינים

מינים אלה דומים לעורבני החי בעולם הישן אך בעלי נוצות כחולות, ציצה זקורה בקצה ראשם והם שוכני יערות מחטניים ברובם. הם אוכלי כל הניזונים בעיקר מזרעים ובלוטים וכן מחרקים ויצורים קטנים נוספים.
סוג זה קרוב בעיקר לסוג Aphelocoma ולמין יחיד בסוגו Gymnorhinus cyanocephalus האמריקאים.
מינים

עורבני כחול (Cyanocitta cristata)
עורבני שטלר (Cyanocitta stelleri)
מחוזות מאלי

מבחינה אדמיניסטרטיבית מאלי מחולקת ל-10 מחוזות (region) ומחוז הבירה. כל מחוז מחולק לנפות.  על החלוקה הנוכחית הוחלט בשנת 2012. בהתאם להחלטה זו מספר מחוזות צריך לגדול ל-18 אך יישום נמשך מספר שנים. נכון לשנת 2022 היו קיימות 11 מחוזות בלבד, כאשר אחרון מחוז טאודייניד הוקם בשנת 2017 והוא כולל 25% משטח המדינה אך עם אוכלוסייה קטנה.
המחוז נקרא על שם בירתו וממוספר בספרה רומית. בהמשך הוקמו מחוזות נוספות ונכון לשנת 2023 היו 19 מחוזות.
מפת מחוזות מאלי
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| סמל | שם | בירה | שם בשפת המקור | אוכלוסייה  נכון לשנת 2022 | שטח |
|  | מחוז במקו | במקו | Bamako   | 4,227,569 | 252 |
| 01 | מחוז קאייס | קאייס | Kayes   | 1,840,329 | 63,210 |
| 02 | מחוז קוליקורו | קוליקורו | Koulikoro   | 2,255,157 | 47,040 |
| 03 | מחוז סיקאסו | סיקאסו | Sikasso   | 1,533,123 | 28,800 |
| 04 | מחוז סגו | סגו | Ségou   | 2,425,263 | 52,100 |
| 05 | מחוז מופטי | מופטי | Mopti   | 935,579 | 26,500 |
| 06 | מחוז טימבוקטו | טימבוקטו | Tombouctou   | 974,278 | 206,100 |
| 07 | מחוז גאו | גאו | Gao   | 727,517 | 94,846 |
| 08 | מחוז קידל | קידל | Kidal   | 83,192 | 151,430 |
| 09 | מחוז טאודייניד | טאודייניד | Taoudénit  | 100,358 | 292,000 |
| 10 | מחוז מנקה | מנקה | Ménaka  | 318,876 | 78,100 |
| 11 | ניאורו דו סחל | ניאורו | Nioro du Sahel   | 678,061 | 23,350 |
| 12 | מחוז קיטה | קיטה | Kita   | 681,671 | 35,680 |
| 13 | מחוז דיוילה | דיוילה | Dioïla   | 675,965 | 12,330 |
| 14 | מחוז נארה | נארה | Nara   | 307,777 | 31,250 |
| 15 | מחוז בואוגוני | בואוגוני | Bougouni   | 1,570,979 | 36,670 |
| 16 | מחוז קואוטיאלה | קואוטיאלה | Koutiala   | 1,169,882 | 14,600 |
| 17 | מחוז סאן | באן | San   | 820,807 | 14,200 |
| 18 | מחוז דואנצה | דואנצה | Douentza   | 170,189 | 23,310 |
| 18 | מחוז בנדיאגרה | בנדיאגרה | Bandiagara   | 858,916 | 24,850 |
ג'ייד דייכס וויקס

| --- | --- |

 לידה:  15 בדצמבר 1989  (בת 34) אנגליה אנגליה, הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום לימודים:  סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ייד דייכס וויקס (נולדה ב־15 בדצמבר 1989) היא שחקנית טלוויזיה, תיאטרון וקולנוע ישראלית.
ביוגרפיה

דייכס וויקס נולדה באנגליה לאב בריטי ולאם ישראלית ועלתה לארץ בגיל 3. תחילה גדלה עם אמה בתל אביב, ובהמשך עברה לגור בקיבוץ סער, שם גדלה עם סבה וסבתה, שהיו ממקימיו. למדה במגמת תיאטרון בתיכון מנור-כברי בכברי. בצבא שירתה בנח"ל בגדוד לוחמים בתור פקידה פלוגתית.
לאחר שחרורה מהצבא למדה בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין בתל אביב, והיא בוגרת מחזור 2016 של בית הספר. באותה השנה השתתפה בסרט הסטודנטים "כחול בירוק" שזכה בציון לשבח בפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים בתל אביב.
בשנת 2017 שיחקה בתפקיד איימי לנדאו בסדרת הדרמה "המדרשה" ששודרה ברשת 13. שנה אחר כך, שודרה ב-HOT הסדרה "שלטון הצללים", בה גילמה את זיוי, עוזרת פרלמנטרית של ח"כית מהמגזר הדתי-לאומי.
בשנת 2020 שיחקה את סמדר בסדרה הטלוויזיה של HOT, "קיבוצניקים".
בשנת 2021 התחילה לשחק בעונה השנייה של הסדרה "מצולמים".
ב-2023 שיחקה בתפקיד ראשי בסרטה של מיכל בת אדם, "הילה".
חיים אישיים

דייכס וויקס מתגוררת בתל אביב.
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה/מופע | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016 | מפלצות קטנות | דנה | שחקנית אורחת |
| 2017 | מתים לרגע | גלי | שחקנית אורחת |
| 2017 | שבאבניקים | דניאל | שחקנית משנית |
| 2017–2018 | המדרשה | איימי לנדאו | שחקנית ראשית; עונה 2 |
| 2018 | האוצר שלנו | תהילה ברנע | שחקנית אורחת |
| 2018 | שלטון הצללים | זיוי צדוק | שחקנית ראשית |
| 2019 | מתיר עגונות | מלי | שחקנית משנית |
| 2020 | קיבוצניקים | סמדר בלוך | שחקנית ראשית |
| 2021 | מצולמים | שירי באבי | שחקנית משנית |
פילמוגרפיה > תיאטרון

הופיעה בהצגות "אגדות מיערות וינה" ו"הורים איומים" בתיאטרון באר שבע.
גיא כהן

| --- | --- |

גיא כהן לאחר צליחת תעלת למאנש בשחייה, ספטמבר 2018
 לידה:  19 בפברואר 1965 (בן 59) עין השופט, ישראל
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 ספורט
 ענף ספורט:  שחייה
 תת-ענף:  שחייה במים פתוחים
 מועדון:  מאסטרס עולם המים
 מאמן:  אורי סלע
 הישגים
 שיאים אישיים:  חציית תעלת למאנש - 15:44 שעות  הקפת מנהטן - 7:45 שעות  חציית תעלת קטלינה (32.3 ק"מ)  שחייה ברציפות במשך 24:13 שעות למרחק 70.5 ק"מ, שיא ישראלי  הקפת האי מנהטן בניו יורק (45.9 ק"מ) - 7:45 שעות  4 פעמים חציית הכנרת לאורך בשחייה, 21.5 ק"מ
גיא כהן (נולד ב-19 בפברואר 1965) הוא שחיין מים פתוחים אתגרי ישראלי. הוא השיאן הישראלי בשחיית סולו הארוכה ביותר במים הפתוחים (70.5 ק"מ) והשחיין הישראלי הראשון מישראל ששחה מעל 24 שעות ללא הפסקה במים הפתוחים (24:13 שעות). הוא השחיין הישראלי השני שהשלים את משחה הקפת האי מנהטן בניו יורק, השחיין הישראלי החמישי שחצה את תעלת למאנש, השחיין השני שחצה את תעלת קטלינה ובכך היה לשחיין הישראלי השני שסיים את אתגר שלושת הכתרים של המים הפתוחים בשחיה.
ביוגרפיה

כהן נולד וגדל בקיבוץ עין השופט. הוא התאמן בצעירותו בשחייה תחרותית בקבוצת הפועל מגידו. את פעילותו בתחום הספורט האתגרי החל בריצה. הוא השלים מספר מרוצי מרתון ואולטרה מרתון בארץ ובעולם. בספטמבר 2014 השתתף וסיים בהצלחה את מרוץ אולטרה מרתון מדגסקר למרחק של 250 ק"מ, שהוא חלק מסדרת מרוצי 4-המדבריות (4 deserts).
החל משנת 2013 הוא מתאמן ושוחה בקבוצת המאסטרס של עולם המים בהדרכתו של אורי סלע ומתמחה בעיקר במשחי מרתון ארוכים.
ב-29 במאי 2015 השלים כהן לראשונה בשחיית סולו את חציית הכנרת לאורכה (21.5 ק"מ).