stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Venice Cup
תוצאות > משנת 2000

| מקום התחרות והשנה | מקום ראשון | מקום שני | מקום שלישי |
| --- | --- | --- | --- |
| מרקש, מרוקו, 2023 | ישראל. שחקניות הנבחרת: דנה טל-נגה טל, עדי אסולין-הילה לוי, אדל פטלקו-זיו רויטמן | טורקיה | נורווגיה |
| איטליה, 2021 | שוודיה | טורקיה | אנגליה |
| ווהאן, סין, 2019 | שוודיה | סין | אנגליה |
| ליון, צרפת, 2017 | סין | אנגליה | שוודיה |
| צ'נאי, הודו, 2015 | צרפת | ארצות הברית 2 | אנגליה |
| באלי, אינדונזיה, 2013 | ארצות הברית 2 | אנגליה | הולנד |
| וולדהובן, הולנד, 2011 | צרפת | אינדונזיה | הולנד |
| סן פאולו, ברזיל, 2009 | סין | ארצות הברית 1 | צרפת |
| שאנגחאי, סין, 2007 | ארצות הברית 1 | גרמניה | סין |
| אסטוריל, פורטוגל, 2005 | צרפת | גרמניה | הולנד |
| מונטה קרלו, מונקו, 2003 | ארצות הברית 1 | סין | הולנד |
| פריז, צרפת, 2001 | גרמניה | צרפת | ארצות הברית 2 |
| סאוטהמפטון, ברמודה, 2000 | הולנד | ארצות הברית 1 | דנמרק |
תוצאות > משנת 1980 ועד שנת 1999

| מקום התחרות והשנה | מקום ראשון | מקום שני | מקום שלישי |
| --- | --- | --- | --- |
| חממאת, תוניסיה, 1997 | ארצות הברית 1 | גרמניה | שוודיה |
| בייג'ינג, סין, 1995 | גרמניה | ארצות הברית 1 | צרפת |
| סנטיאגו דה צ'ילה, צ'ילה, 1993 | ארצות הברית 2 | גרמניה | שוודיה |
| יוקוהמה, יפן, 1991 | ארצות הברית 2 | אוסטריה | סין |
| פרת, אוסטרליה, 1989 | ארצות הברית | הולנד | קנדה |
| אוצ'ו ריאוס, ג'מאיקה, 1987 | ארצות הברית 2 | צרפת | איטליה |
| סן פאולו, ברזיל, 1985 | בריטניה | ארצות הברית 1 | צרפת |
| ניו יורק, ארצות הברית, 1981 | בריטניה | ארצות הברית | ברזיל |
תוצאות > משנת 1974 ועד שנת 1979

| מקום התחרות והשנה | מקום ראשון | מקום שני | מקום שלישי |
| --- | --- | --- | --- |
| ניו אורליאנס, ארצות הבירת, 1978 | ארצות הבירת | איטליה | ארגנטינה |
| מונטה קרלו, מונקו, 1976 | ארצות הבירת | בריטניה |  |
| ונציה, איטליה, 1974 | ארצות הברית | איטליה |  |
ראו גם

Bermuda Bowl
הערות שוליים

↑  46th World Team C , WBF
↑  בעקבות מגפת הקורונה התקיימה בשנת 2022
↑  44th World Team Championships , WBF
↑  43nd World Team Championships , WBF
↑  42nd World Team Championships , WBF
↑  41nd World Team Championships , WBF
↑  40th World Team Championships , WBF
↑  39th World Team Championships , WBF
↑  38th World Team Championships , WBF
↑  37th World Team Championships , WBF
↑  36th World Team Championships , WBF
↑  35th World Team Championships , WBF
↑  34th World Team Championships , WBF
↑  33rd World Team Championships , WBF
↑  32nd World Team Championships , WBF
↑  31st World Team Championships , WBF
↑  30th World Team Championships , WBF
↑  29th World Team Championships , WBF
↑  28th World Team Championships , WBF
↑  27th World Team Championships , WBF
↑  25th World Team Championships , WBF
↑  24th World Team Championships , WBF
↑  22nd World Team Championships , WBF
↑  20th World Team Championships , WBF
אנבחרת הנשים של אוסטריה אלופת העולם 1937. למעלה משמאל ריקי מרקוס (אז ריקי שרפשטיין). האחרות משמאל לימין: Marianne Boschan, Gertie Brunner, Ethel Ernst, Elizabeth Klauber, Gertie Schlesinger
אדמונד ניקולאו

| --- | --- |

 לידה:  3 ביוני 1922 בראילה, רומניה 
 פטירה:  2 בספטמבר 1996 (בגיל 74) בוקרשט, רומניה 
 ענף מדעי:  הנדסת חשמל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פוליטכניקה בבוקרשט 
 מוסדות:  אוניברסיטת פוליטכניקה בבוקרשט 
 
אדמונד ניקולאו (ברומנית: Edmond Nicolau,‏ 3 ביוני 1922 - 2 בספטמבר 1996) היה מהנדס מערכות תקשורת, חוקר בקיברנטיקה ומסאי רומני, מחלוצי מדעי המחשב ברומניה. תרם תרומות מקוריות בתורת השדה האלקטרומגנטי, בתחום האנטנות וגלי רדיו, בבלשנות המתמטית. התעניין בנושאים רב-תחומיים, כולל קוסמוגוניה, אנתרופוגנזה, אפיסטמולוגיה, הרמנויטיקה והדתות. היה פרופסור במכון הפוליטכני של בוקרשט ומייסד הפקולטה לקיברנטיקה כלכלית במסגרת האקדמיה ללימודי הכלכלה בבוקרשט.
חייו

יליד בראילה, אדמונד ניקולאו הצטיין מילדותו בהתעניינותו באלקטרוניקה. למד בתיכון על שם ניקולאיה בלצ'סקו בבראילה וסיים את בחינות הבגרות בשנת 1941. בהמשך למד בפקולטה להנדסת התקשורת של המכון הפוליטכני בבוקרשט, במחלקת הרדיו. סיים בשנת 1945 עם תעודת מהנדס תקשורת רדיו. נשאר כחבר בסגל של המכון הפוליטכני, ולימד בו קורסים למדידות חשמליות ואלקטרוניות, לאנטנות ובשנים האחרונות לרשתות נוירונים.
בשנת 1961 התמנה פרופסור במכון הפוליטכני. בשלהי שנות ה-1960 הצליח במאמצים להקים פקולטה לקיברנטיקה כלכלית במסגרת האקדמיה ללימודי כלכלה בבוקרשט (ASE) והיה הדקאן הראשון שלה. אחרי סיים בינתיים לימודי מתמטיקה ופילוסופיה, בשנת 1969 השלים ניקולאו את עבודת הדוקטורט שלו המוקדשת ל"סינתזת המערכות הקורנות". 
בשנים 1968-1966 הוא כיהן כמנהל הראשון של מרכז המחשוב של האקדמיה ללימודים כלכליים.
כמה ממחקריו אותם פרסם יחד עם קונסנטין בלצ'אנו-סטולניץ',התקבלו בעניין בחוגים המדעיים הבינלאומיים. במחקריו שילב ניקולאו את "המדעים המדויקים" עם חקר החיים. הוא יצר מודלים קיברנטיים של מערכת העצבים. קידם את נושא הקיברנטיקה הרפואית והיה בשנת 1987 אחד ממייסדי החברה הרומנית לרשתות נוירונים. חקר גם בתחום האינטליגנציה המלאכותית (השפות הטבעיות)
נודע גם מחקרים בתחום האנטנות, התפשטות הגלים האלקטרומגנטיים, המדידות בתחום הרדיוטכניקה ובקיברנטיקה. ניקולאו הירצה כפרופסור אורח באוניברסיטאות בצרפת, בריטניה, מקסיקו, גרמניה וברית המועצות לשעבר.
אדמונד ניקולאו כיהן את התפקיד של מנהל מחקר באיגוד המדעי של המהנדסים והטכנאים של רומניה, כמנהל בארגון העולמי למערכות וקיברנטיקה, פרורקטור של האוניברסיטה החופשית בבוקרשט, מנהל בינלאומי במכון ללימודים גבוהים בניס, עורך שותף בכתב העת "קיברנטס".
אדמונד ניקולאו היה משנה ליושב הראש של האיגוד לידידות רומניה-ישראל.
בנעוריו היה פעיל בלשכה "כוכב הדנובה" של הבונים החופשיים בבוקרשט ובגיל זקנה, מיד אחרי נפילת המשטר הקומוניסטי, ב-27 בדצמבר 1989 ניקולאו השתתף בתחיית תנועת הבונים החופשיים במשכן הישן ברחוב ראדו דה לה אפומאץ. בסתיו 1993 הוא לקח חלק בייסוד מחדש הרשמי של לשכת "כוכב הדנובה".
ניקולאו מת ב-2 בספטמבר 1996 בבוקרשט.
פרסים ואותות כבוד

1957 תעודת ההצטיינות של האיגוד המדעי של המהנדסים והטכנאים ברומניה
1974 פרס "טראיאן וויה" של האקדמיה הרומנית - על מחקריו את האלקטרומגנטיות והפצת הגלים האלקטרומגנטיים
1975 הפרס הגדול של המכון לסינתזות גבוהות בניס
1986 - פרס הקרן Systems Research Fundation
1995 - יקיר העיר בראילה
1995 הפרס לידידות רומניה-ישראל, מטעם ACMEOR - האיגוד התרבותי העולמי של יהודי רומניה
הנצחה

1992 הוקם הפרס על שם אדמונד ניקולאו על עבודה הטובה ביותר בתחום הביופיזיקה או בהביוקיברנטיקה - המוענק מדי שנה בוועידה הלאומית לאינפורמטיקה רפואית
2001 המכללה הטכני בעיר בראילה קיבלה את שמו
כמו כן נקראו על שמו רחוב בבראילה, בית ספר תיכון טכני בבוקרשט, בית ספר בקלוז'-נאפוקה, מכללה טכנית בפוקשאן, לשכה של *לשכה של הבונים החופשיים בבוקרשט נקראה על שמו
במוזיאון העיר בראילה הוקם יד זיכרון הכולל חלק מארכיונו של אדמונד ניקולאו
ספרים ופרסומים אחרים

אדמונד ניקולאו כתב, ערך לבד או בשותפות מעל 70 ספרים (מתוכם 10 בהוצאת האקדמיה הרומנית) וכ-500 מאמרים בכתבי עת ב 16 ארצות ובתשע שפות
Măsurări în radiotehnică (1956) (מדידות ברדיוטכניקה)
Propagarea undelor electromagnetice vol. I, Proprietăți generale ale undelor electromagnetice (1960)
(התפשטות הגלים האלקטרומגנטיים, כרך א, תכונות כלליות של הגלים האלקטרומגנטיים)
Sinteza elementelor radiante (1971) (סינתזה של היסודות הקורנים)
Metode variaționale și tensionale în electricitate (שיטות וריאציונליות וטנסיונליות בחשמל)
1972 בשותפות,,, Dicționarul poliglot de electronică, electrotehnică și telecomunicații - מילון רב-לשוני לאלקטרוניקה, אלקטרוטכניקה ומערכות תקשורת
1979 עורך ראשי - Manualul inginerului electronist. Măsurări electronice, ספר הלימוד של מהנדס האלקטרוניקה
1966 יחד עם סולומון מרכוס וסורין סטאטי Introducere în lingvistica matematică- מבוא לבלשנות המתמטית -
1972 Dicționar de termeni tehnici, בשותפות) ; מילון למוחנים טכניים
Teoria informației, 1958; תאוריית המידע (בשותפות)
Electronica în știință și industrie, 1959; האלקטרוניקה במדע ובתעשייה
Instrumente, dispozitive și mașini matematice 1963; כלים, מתקנים ומכונות מתמטיות
Introducere în cibernetică, 1964; מבוא לקיברנטיקה
Măsurători electronice generale,1964; מדידות אלקטרוניות כלליות (מחבר ראשי)
Introducere în cibernetica sistemelor discrete,, 1966; מבוא לקיברנטיקת המערכות הדיסקרטיות (מחבר ראשי)
Elemente de neurocibernetică, ,1967; יסודות נוירוקיברנטיקה (מחבר ראשי)
Cibernetica,, 1961; קיברנטיקה (מחבר ראשי)
Algoritmi. Automate finite. Calculatoare electronice,, 1970; (אלגוריתמים. אוטומטים
Omul informațional, Iași, 1971; (האדם האינפורמציונלי)
Câmpuri și unde electromagnetice, 1972; (שדות וגלים אלקטרומגנטיים)
Omul între două infinituri, 1972; (האדם בין שני אינסופים)
Personalitatea umană - o interpretare cibernetică, coautor, Iași, 1972; (אישיות האדם - פירוש קיברנטי) (בשותפות)
Introducerea în cibernetica sistemelor continue, autor principal 1972; (מבוא בקיברנטיקת המערכות הממושכות)
Radiația electromagnetică, 1973; (הקרינה האלקטרומגנטית)
Ergonomia și aplicațiile ei în agricultură, 1974; (ארגונומיה ויישומיה בחקלאות) (מחבר ראשי)
Introducerea în electromagnetismul teoretic modern,1974; (מבוא בתורה המודרנית של האלקטרומגנטיות )
Introducere în cibernetica sistemelor hibride,, 1975; (מבוא בקיברנטיקת המערכות ההיברידיות)
Analogie, modelare, simulare, cibernetica, 1977; (אנלוגיה, מודלינג, סימולציה, קיברנטיקה)
Proiectarea asistată de calculator a sistemelor electronice, ,1977; (תכנון מערכות אלקטרוניות בסיוע המחשב)
Om, mașină, cibernetică, 1978; (אדם, מכונה, קיברנטיקה)
Creierul electronic, 1979; (המוח האלקטרוני)
Limbaj și strategie, 1983; (שפה ואסטרטגיה)
Măsuri electronice și electrice, 1984; (מידות אלקטרוניות וחשמליות) (מחבר ראשי)
Ingineria cunoașterii,1985; (הנדסת הידע)
(Studies in Electrical & Electronic Engineering) עם דרגוש זכריה Oxford, Londra, New York, 1989;
Radiația și propagarea undelor electromagnetice, 1989; (הקרינה והתפתשטות הגלים האלקטרומגנטיים)
Probleme de logică pentru copii,1998.(בעיות לוגיקה לילדים)
לקריאה נוספת

Maria Cogălniceanu Edmond Nicolau - Corespondența intermitentă, ed Limes 2011
(מריה קוגלניצ'אנו - אדמונד ניקולאו - התכתבות לסירוגין) (ברומנית)
אוונטורה

| --- | --- |

 בימוי:  מיכלאנג'לו אנטוניוני
 הופק בידי:  ריימונד חקים, רוברט חקים, סינו דל דוקה, אמאטו פנסיליקו, לוצ'יאנו פרוג'ה
 תסריט:  מיכלאנג'לו אנטוניוני, אליו ברטוליני, טונינו גרה
 עריכה:  ארלדו דה רומא 
 שחקנים ראשיים:  מוניקה ויטי, גבריאלה פרצטי, לאה מאסארי
 מוזיקה:  ג'ובאני פוסקו
 צילום:  אלדו סקוורדה 
 מדינה:  צרפת, איטליה 
 חברת הפקה:  סינו דל דוקה 
 חברה מפיצה:  איל גרידו
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  צרפת מאי 1960 (בכורה בפסטיבל קאן) איטליה 29 ביוני 1960 ארצות הברית 4 במרץ 1961
 משך הקרנה:  145 דקות
 שפת הסרט:  איטלקית
 סוגה:  סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
אוונטורה (באיטלקית: L'avventura, משמע: ההרפתקה) הוא סרט איטלקי משנת 1960, שנכתב ובוים בידי מיכלאנג'לו אנטוניוני. בסרט מככבים מוניקה ויטי וגבריאלה פרצטי. הוא זכור היטב בשל קצבו האיטי והלחן המדויק שלו, ובשל מבנהו הסיפורי הלא שגרתי. אוונטורה הופק באיטליה תחת קשיים כלכליים ופיזיים והפך את השחקנית מוניקה ויטי לכוכבת בינלאומית. הסרט הוא הראשון בטרילוגיה של אנטוניוני, ולאחריו באו "לילה" (La Notte) ו"ליקוי חמה" (L'eclisse).
תקציר העלילה

לסרט אוונטורה יש מבנה סיפורי יוצא דופן, בו מתרחש לכאורה מעשה מסתורי מרכזי, אשר נשכח בהדרגה עם התקדמות הסרט ונותר לא פתור. הסיפור מתחיל עם קבוצה של זוגות עשירים מרומא ששטים בספינה ומבקרים באי געשי לא מאוכלס לחופי סיציליה. אחת מן הדמויות היא אישה צעירה ששמה אנה (לאה מאסארי), אשר נעלמת בלא להותיר אחריה עקבות. האחרים מחפשים אחריה, אולם נכנעים, מסתגלים בהדרגה להיעלמה ונסחפים בחזרה לתוך חייהם. יתרת הסרט מתמקדת במידת מה במערכת היחסים שמתפתחת בין מאהבה של אנה לבין חברתה הטובה ביותר, קלאודיה (מוניקה ויטי). לסצנה האחרונה אין קשר לאנה (ייתכן שזהו רמז למחשבה שגורלה אינו ידוע), והיא מתייחסת לשאלה כיצד אנשים מתמודדים עם עצמם וזה עם זה.
התגובות לסרט

הסרט הופץ בשנת 1960 וזכה לקריאות בוז מחלק מן הצופים במהלך הקרנת הבכורה שלו בפסטיבל קאן. על כל פנים, הוא זכה בפרס השופטים בפסטיבל. הסרט היה חלוצי במאפיינים החזותיים בו והשפיע בצורה ניכרת על השפה הוויזואלית של הקולנוע. הוא נבחר על ידי מבקרים רבים כאחד הסרטים הטובים ביותר שנעשו אי פעם. מבקרים אחרים מתחו עליו ביקורת בשל עלילתו נטולת האירועים, שלכאורה איטית בקצבה, ובשל נושאיה האקזיסטנציאליסטיים. ביחד עם עבודותיו האחרות של אנטוניוני מצוין אוונטורה לשבח לעיתים קרובות כסרט פמיניסטי מוקדם ובו שחקניות ראשיות בעלות אופי חזק ורב פנים.
אדמונד צ'ארלס טרבל

| --- | --- |

 לידה:  26 באפריל 1862 גרוטון, ארצות הברית 
 פטירה:  1 באוגוסט 1938 (בגיל 76) ניו קאסל, ארצות הברית 
 לאום:  אמריקאים לבנים 
 מקום לימודים:  אקדמיה ז'וליאן 
 תחום יצירה:  אימפרסיוניזם 
 זרם באמנות:  אימפרסיוניזם 
 יצירות ידועות:  Preparing for the Matinee 
 פרסים והוקרה:  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים  פרס הולגרטן 
 בן או בת זוג:  Emeline Arnold Souther Tarbell 
 צאצאים:  Mary Tarbell Schaffer 
 
אדמונד צ'ארלס טרבל (באנגלית: Edmund Charles Tarbell;‏ 26 באפריל 1862 - 1 באוגוסט 1938) היה צייר אימפרסיוניסטי אמריקאי. חבר בעשרת הציירים האמריקאים. הוא היה חבר מוביל בקבוצת ציירים שהתפרסמה כאסכולת בוסטון.
ראשית החיים וחינוך

אדמונד טרבל נולד בבית אסא טרבל, שנמצא במערב גרוטון, מסצ'וסטס. אביו, אדמונד וויטני טרבל, נפטר בשנת 1863 לאחר שחלה בטיפוס בזמן ששירת במלחמת האזרחים. אמו, מרי סופיה (פרנלד) טרבל, התחתנה פעם שנייה עם יצרן מכונות לייצור נעליים. אדמונד הצעיר ואחותו הגדולה, נלי סופיה, הועברו לגור לסבא וסבתותיהם בעיירת גבול במהלך המלחמות הצרפתיות והאינדיאניות.
בילדותו השתתף טרבל שיעורי אמנות ערב מג'ורג' בארטלט בבית הספר לאמנות במסצ'וסטס. בין 1877 ל־1880, הוא היה חניך בחברת הליתוגרפיה של פורבס בבוסטון. בשנת 1879 הוא נכנס לבית הספר של המוזיאון לאמנויות יפות בבוסטון, ולמד אצל אוטו גרונדמן. הוא למד באותה כיתה עם רוברט לואיס ריד ופרנק ווסטון בנסון, שני חברים נוספים שיהווה בעתיד חלק מתוך קבוצת "עשרת הציירים האמריקאים".
טרבל המשיך את השכלתו בפריז, צרפת, אז מרכז עולם האמנות. כתוצאה מכך, בשנת 1883 הוא נכנס לאקדמיה ז'וליאן ללמוד אצל גוסטב בולאנז'ה וג'ולס ג'וזף לפבר. פריז חשפה אותו להכשרה אקדמית קפדנית, שכללה תמיד העתקת ציורי צייר מפורסם בלובר, אך נחשף גם לתנועת האימפרסיוניזם שאז סחפה את גלריות העיר. כפילות זו תשפיעה על עבודתו. בשנת 1884 כללה השכלתו של טרבל סיור איטליה, ובשנה שלאחר מכן נסע לבלגיה, גרמניה ובריטניה.
טרבל חזר לבוסטון בשנת 1886, שם החל את הקריירה שלו כמאייר, מדריך אמנות פרטי וצייר דיוקנאות.
נישואין ומשפחה

שנתיים לאחר שחזר לבוסטון, טרבל התחתן עם אמלין ארנולד סאוטר, סטודנטית לאמנות ובת למשפחה מפורסמת בדורצ'סטר. כשהוא מעדיף לעבוד מדגמים מצולמים, טרבל צייר לעיתים קרובות את אלה שהיו קרובים אליו - אשתו, ארבעת ילדיו (ג'וזפין, מרסי, מרי ואדמונד ארנולד טרבל), ונכדיו. הציורים ממחישים את חייהם.
בזמן עבודתו בבית הספר של המוזיאון בבוסטון, התגוררו טרבל ומשפחתו משנת 1886 עד 1906 באזור אשמונט בדורצ'סטר, הבית ששייך לאביו החורג, דייוויד פרנק הרטפורד.
בשנת 1905 הם קנו כבית מגורי קיץ בניו המפשייר, באי בחוף האטלנטי. טרבל בנה את הסטודיו שלו, על גדת נהר הפיסקטקה. מבעד לקיר הזכוכית הפונה צפונה הוא יכול היה לצייר סירות מפרש כשהן חוצות את תעלת הספנות העמוסה בין פורטסמות' לאוקיינוס. הוא היה תומך מוקדם ונלהב של תנועת התחייה הקולוניאלית, אסף רהיטים משומשים, וסידר אותם עם קרמיקה סינית, הדפסים יפניים ושאר חפצי אומנות כאבזרי אולפן.
קריירה

בשנת 1889, טרבל החליף בתפקיד את המנטור לשעבר שלו, אוטו גרונדמן, בבית הספר של המוזיאון, שם היה מורה פופולרי. הוא העניק לתלמידים הכשרה אומנותית אקדמית: לפני שלמדו לצייר, הם נאלצו להגיש מגבס חיקוי של פסלים קלאסיים. מריון בויד אלן היית הבין תמידותיו.
אולם בשנת 1912, המוזיאון לאמנויות יפות שכר את האגר אליוט מבית הספר לעיצוב רוד איילנד כמפקח על העבודה החינוכית, וארגן מחדש את בית הספר של המוזיאון, שעד אז ניהל את ענייניו בעצמו. המפקח החדש הכתיב לטרבל כיצד ללמד ואיך לצייר. טרבל נרתע, ובסוף השנה הוא התפטר יחד עם פרנק ווסטון בנסון, חברו ועמיתו.
בשנת 1913 דנו הציירים בהקמת חברה לעידוד אמנות ואמנים בעיר. עם גיבוי כספי של לילה קאבוט פרי, ציירת אמידה. כך נפתחה אגודת האמנים של בוסטון בשנת 1914. טרבל היה נשיאה הראשון, שכיהן עד שנת 1924.
בשנת 1918, טרבל התקבל לעבודה כמנהל בית הספר לאמנות בגלריה קורקורן בוושינגטון הבירה, תפקיד אותו מילא עד שנת 1926. אולם המוזיאון לאמנויות יפות רצה שיחזור לבית הספר במוזיאון, ומינה אותו בשנת 1925 ליו"ר של המועצה המייעצת. במשך שנתיים הוא קידם ופיקח על בניית הבניין החדש של בית הספר שתוכנן על ידי גיא לואל. אולם בשנת 1930 בית הספר ביקש מאוגוסטוס ג'ון להמליץ על אמנים אנגלים כמדריכים במוזיאון. טרבל ובנסון, תומכי שימוש בכישרונות מקומיים התפטרו שוב.
אדמונד צ'ארלס טרבל נפטר ב-1 באוגוסט 1938. בהספד עליו נקראה הידיעה מעיתון בבוסטון:
"אדמונד טרבל תרם להרמת מקומה של אמריקה בעולם האמנות. אליו ואל עבודתו הפנתה אירופה את עיניה בהתפעלות, וכך גם כל האנשים באמריקה. העבודות של טרבל היו יצירות כנות... על אדמונד טרבל ידברו מאות שנים מהיום, כי אופיו היה טוב כמו יצירתו."
יצירתו

ציורו מ 1891- שכותרתו "הבוסתן" ביסס את המוניטין שלו כאמן. הציור מתאר את אשתו עם אחיה בזמן פנאי. טרבל התפרסם בזכות תמונות אימפרסיוניסטיות בעלות גוונים עשירים של דמויות אנושיות בתוך הנוף. עבודתו המאוחרת מראה את השפעתו של יאן ורמיר, הצייר ההולנדי מהמאה ה-17. ביצירות כאלה טרבל הציג בדרך כלל דמויות בפנים הבית. מחקרים אלה על אור וגוונים מבוצעים בעזרת עבודות מברשת וצבע מאופקות. טרבל צייר דיוקנאות של אנשים מפורסמים ביניהם התעשיין הנרי קליי פריק, נשיא אוניברסיטת ייל, טימותי דווייט החמישי, ונשיאי ארצות הברית וודרו וילסון, קלווין קולידג' והרברט הובר.
מורשת

טרבל זכה בפרסים ומדליות, דוקטורט לשם כבוד ממכללת דארטמות' בשנת 1929, ושימש כאוצר בתחום הציור בתערוכות בלואיזיאנה ב -1904, בתערוכה הבינלאומית של פנמה – פסיפיק ב-1915, ובתערוכה בשנת 1926.
הוא נבחר לחבר מן המניין באקדמיה הלאומית לעיצוב בשנת 1906, ועמית באקדמיה האמריקאית לאמנויות ומדעים בשנת 1927.
הערות שוליים

↑  Chisholm, Hugh, ed, Tarbell, Edmund C., 1911 Encyclopædia Britannica Volume 26
↑  Edmund C. Tarbell and the Ideas of the "Boston School"
↑  Charles Henry [from old catalog Wight, Thomas Tarbell and some of his descendants, Boston, New England historic genealogical society, 1907
↑  Edmund C. Tarbell | Smithsonian American Art Museum, americanart.si.edu (באנגלית)
↑  "Great American Painter Dies," The Boston Traveler, August 3, 1938, p. 16
↑  Cox, Kenyon; Edmund C. Tarbell (ארכיון)
↑  "Book of Members, 1780–2010: Chapter T"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14485058k (data)  GND: 124089178  ISNI: 0000 0000 8270 1265  LCCN: n80117897  NTA: 303004606  RKD: 76507  SUDOC: 068558244  ULAN: 500025696  VIAF: 77239195   WorldCat (עם VIAF): 77239195 
אדמונד צ'ארלס טרבל, בבוסתן, 1891
אדמונד צ'ארלס טרבל, אמה וילדה בסירה, 1892
אדמונד צ'ארלס, קתרין פיין, 1913
אדמונד צ'ארלס טרבל, נערה קוראת ספר, 1909
אגם מת

| --- | --- |

 סוגה:  דרמת פשע   מתח   פעולה
 כותבים:  רומן קנטור
 בימוי:  רומן פריגונוב 
 שחקנים:  יבגני ציגאנוב   אנדריי סמוליאקוב   נדז'דה מיכאלקובה   פאבל טבאקוב אלכסנדרה רבנוק אלכסנדר רובאק אנדריי סמוליאקוב
 ארץ מקור:  רוסיה רוסיה
 שפות:  רוסית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  8
 הפקה
 מפיק:  ואלרי פיודורוביץ' פיוטר אנורוב יבגני ניקישוב
 מפיקים בפועל:  קיריל שאנישב דנילה שראפוב
 חברת הפקה:  Mediaslovo 1-2-3 Production
 צלמים:  איליה אוורבאך 
 אורך פרק:  54–60 דקות
 שידור
 רשת שידור:  TV3 Premier
 פורמט (תמונה):  1080p (Full HD)
 פורמט (קול):  סטריאו
 תקופת שידור מקורית:  14 במרץ 2019 – 25 באפריל 2019
 קישורים חיצוניים
 https://tnt-premier.ru/series/127314
 דף התוכנית ב-IMDb
 
אגם מת (ברוסית: Мёртвое озеро) היא סדרת פשע רוסית בהפקת ערוץ TV3. עונתה הראשונה בוימה על ידי רומן פריגונוב, בכיכובם של יבגני ציגאנוב ואנדריי סמוליאקוב. פרק הבכורה של הסדרה שודר לראשונה במסגרת פסטיבל "תנועה" שנערך בעיר אומסק באוקטובר 2018 וזכה לשבחי הצופים. הסדרה זכתה גם בפרסים במסגרת פסטיבל Accolade Global Film Competition בארצות הברית שבו ציגאנוב זכה בפרס המצוינות (Award of Excellence) על תפקידו.
הסדרה תוכננה לעלות לשידור בערוץ TV3 ב-19 בנובמבר 2018 אך ב-2 בנובמבר אותה שנה נודע שעליית הסדרה תידחה לתחילת 2019 והיא שודרה לבסוף בין מרץ לאפריל 2019.
חוקר מוסקבאי הסובל מדיכאון ובעל נטיות אובדניות מגיע לעיר קטנה בצפון רוסיה לחקור רצח מסתורי של בתו של איש עסקים מקומי. בחקירתו הוא מתוודע לסוד חשאי ומסתורי המתחבא בטייגה הסיבירית.
מוטו: "אל תעיר את רוחות הצפון".
עלילת הסדרה

הסדרה מתרחשת בחוג הארקטי ומגוללת את סיפורו של מקסים פוקרובסקי, בלש ממשטרת מוסקבה הנשלח לעיירה בצפון טייגה לחקור את רציחתה של בתו של אוליגרך מקומי ובעוד תושבי העיירה משוכנעים שבמותה אשמים השאמאנים השבטיים של סיביר, מקסים משוכנע שאנשי העיירה מסתירים את הרוצח האמיתי.
דמויות וצוות השחקנים

יבגני ציגאנוב בתפקיד הבלש מקסים פוקרובסקי
אנדריי סמוליאקוב בתפקיד האוליגרך
נדז'דה מיכאלקובה
פאבל טבאקוב
לב פריגונוב
אלכסנדר רובאק
קסניה קוטפובה
טימופיי טריבונצב
כריסטינה קאזינסקאיה
ויקטור חוריניאק
הפקה

צילומי הסדרה נערכו בצפון רוסיה באזור החוג הארקטי בשנת 2017 והתמקדו בעיר קירובסק שבמחוז מורמנסק ובאזורים הקפואים של המחוז, על מנת להימנע משימוש נרחב באפקטים וויזואליים. חלק גדול מהצילומים נערכו בחצי האי קולה.
קדימון הסדרה פורסם באוקטובר 2018.
הערות שוליים

1 2  "אגם מת" באתר vokrug.tv
↑  אגם מת באתר KINO-TEATR
↑  «Мертвое озеро» от ТВ-3
1 2  Киносериал "Мёртвое озеро" победил в Омске
↑  Два проекта ТВ-3 стали победителями международного кинофестиваля в США
↑  https://www.vokrug.tv/article/show/15411676121/ Премьеру сериала «Мертвое озеро» отложили до весны 2019 года
↑  «Аванпост» и «Мертвое озеро» отмечены наградами в США
↑  Премьеры не будет: ТВ-3 отменил показ сериала «Мертвое озеро» этой осенью, מגזין טריקולור TV
↑  Страх обретает форму
ערך זה הוא קצרמרבנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אדי פישר

| --- | --- |
אדי פישר (1960)
אדי פישר (1960)
 לידה:  10 באוגוסט 1928 פילדלפיה, פנסילבניה
 פטירה:  31 במרץ 2010  (בגיל 81) ברקלי, קליפורניה
 מקום קבורה:  בית הקברות מאונט סיני 
 שם לידה:  Edwin John Fisher 
 סוגה מועדפת:  מוזיקת פופ מסורתית, מוזיקת פופ, מוזיקה פופולרית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1948–2010 (כ־62 שנים)
 עיסוק:  שחקן, זמר, בדרן
 מקום לימודים:  תיכון סאות' פילדלפיה  Simon Gratz High School  Mastery Charter School Thomas Campus 
 בן או בת זוג:  אליזבת טיילור (12 במאי 1959–1964)  Terry Richard (1975–1976)  קוני סטיבנס (1967–1969)  דבי ריינולדס (1955–1959)  Betty Lin (1993–15 באפריל 2001) 
 צאצאים:  קארי פישר, ג'ולי פישר, טוד פישר, Tricia Leigh Fisher 
 פרסים והוקרה:  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 פרופיל ב-IMDb
 
אדווין ג'ק "אדי" פישר (באנגלית: Edwin Jack "Eddie" Fisher‏; 10 באוגוסט 1928 – 22 בספטמבר 2010) היה שחקן, זמר ובדרן יהודי אמריקאי. מכר מיליוני תקליטים במחצית הראשונה של שנות ה-50 והתפרסם אז עקב נישואיו המתוקשרים לאליזבת טיילור.
קורות חיים

פישר נולד להורים יהודיים שהיגרו מרוסיה. כבר מגיל צעיר התבלט בקול טנור רך והחל להופיע ברצועת הבורשט בהרי הקטסקיל. ב-1951 גויס לצבא ארצות הברית ושירת בקוריאה כסוליסט של תזמורת צבא ארצות הברית.
לאחר שחרורו החל להופיע כזמר פופולרי במועדוני לילה בלאס וגאס וכן ברדיו ובטלוויזיה שם הייתה לו תוכנית משלו בשם "The Eddie Fisher Show".
במחצית הראשונה של שנות החמישים, לפני הופעת הרוק אנד רול, היה פישר לאליל נוער והיו לו להיטים רבים.
ב-1955 נישא לשחקנית דבי ריינולדס ונולדו להם הבת קארי פישר והבן טוד פישר (על שם מייק טוד, חברו הטוב של פישר שהיה בעלה השני של אליזבת טיילור).
ב-1956 הם הופיעו ביחד בסרט המוזיקלי "צרור של אושר".
לאחר מותו של  מייק טוד בתאונת מטוס ב-1958 החל פישר ברומן עם אליזבת טיילור שהסתיים בנישואים שהיו שערורייה תקשורתית בעסקי השעשועים ובגירושים מכוערים מדבי ריינולדס. פישר הופיע לצד טיילור בסרט באטרפילד 8 ב-1960. הם התגרשו ב-1964, וטיילור נישאה לריצ'רד ברטון אותו הכירה בהסרטת הסרט קלאופטרה. פישר נישא שלוש פעמים נוספות לקוני סטיבנס (1969-1967), לטרי ריצ'רד (1976-1975) ולבטי לין (1993 ועד מותה ב-2001).
פישר חיבר שתי אוטוביוגרפיות שהרגיזו את בני משפחתו עד כדי כך שבתו קארי שקלה לשנות את שם משפחתה מפישר לריינולדס.
הוא נפטר בגלל סיבוכי ניתוח לאחר שבר בצוואר הירך.
לפישר יש שני כוכבים בשדרת הכוכבים של הוליווד, אחד על הקלטות שירים והשני על הופעותיו בטלוויזיה.
אגם מקדונלד (איידהו)

ערך זה עוסק באגם ביער הלאומי סוטות', במדינת איידהו שבארצות הברית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

אגם מקדולנד בקיץ
 מידע כללי
 סוג:  אגם קרחוני 
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  ארצות הברית 
 קואורדינטות:  43°59′53″N 114°53′20″W﻿ / ﻿43.998°N 114.889°W﻿ / 43.998; -114.889
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה אגם מקדונלד(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה אגם מקדונלד(למפת איידהו רגילה) בויסי נמפה מרידיאן פוקטלו איידהו פולס קור ד'אלן קנדה ו ו ש י נ ג ט ו ן  אורגון נבדה יוטה ו י ו מ י נ ג  מונטנהאגם מקדונלד(למפת איידהו מוגדלת) בויסי נמפה מרידיאן פוקטלו איידהו פולס קור ד'אלן קנדה ו ו ש י נ ג ט ו ן  אורגון נבדה יוטה ו י ו מ י נ ג  מונטנהאגם מקדונלד
 
אגם מקדונלד (באנגלית: McDonald Lake) הוא אגם במחוז קאסטר, במדינת איידהו, שבארצות הברית.
גאוגרפיה

האגם הוא אגם אלפיני, הממוקם בעמק סוטות', בשטח אזור הנופש הלאומי סוטות'.
האגם ממוקם 24 קילומטרים מדרום לכפר סטנלי (Stanley), ו-55 קילומטרים מצפון-מערב לעיירה קטצ'אם (Ketchum).
אורכו של האגם 450 מטרים, רוחבו של האגם 27 מטרים.
האגם ממוקם בגובה של 2,165 מטרים מעל פני הים, והוא אגם רדוד ביותר.
האגם נשפך אל נהר סלמון.