stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יעקב פרלוב (ארצות הברית)
ביוגרפיה

נולד בארצות הברית לביילה רחמה בת האדמו"ר רבי יצחק זליג מורגנשטרן מקוצק-סוקולוב ולרב נחום מרדכי פרלוב, האדמו"ר מנובומינסק-ניו יורק. נקרא על שם סב אביו רבי יעקב פרלוב (תר"ז, 1847 – תרס"ב, 1902) מייסד חסידות נובומינסק.
למד בישיבת רבי חיים ברלין והיה תלמידו הקרוב של הרב יצחק הוטנר. במקביל השלים לימודים כלליים בברוקלין קולג'.
נישא ליהודית בתם של האדמו"ר רבי אברהם אייכנשטיין מזידיטשוב-שיקגו ורעייתו שארצא, בתו של רבי פנחס שלום רוטנברג מקוסון. לאחר נישואיו למד בכולל גור אריה (אנ'), בית המדרש גבוה דלייקווד. לאחר מכן החל ללמד בישיבת בית המדרש לתורה ("Hebrew Theological College" (אנ')) בסקוקי, אילינוי. בראשית שנות ה-70 של המאה ה-20 התמנה בידי הרב שמעון שוואב כראש ישיבה בישיבת "ישורון" בוושינגטון הייטס, מנהטן, ישיבה של קהל עדת ישורון, בראשה עמד 11 שנים. לאחר פטירת אביו ב-1976 החל לכהן באדמו"רות במקומו, הוא הקים בית כנסת כמרכז לחסידות נובומינסק, וישיבה בשם "קול יהודה" בבורו פארק שבברוקלין, ניו יורק. בהדרגה עזב את תפקידיו בישיבת הרב ברויאר ולימים התפטר והתמקד בעבודתו בישיבתו.
הרב פרלוב היה נשיא אגודת ישראל באמריקה ועמד בראש מועצת גדולי התורה של האגודה בארצות הברית. חיבר את הספר "עדת יעקב" (ירושלים תשמ"ב-תשס"ח) על הש"ס.
אשתו יהודית נפטרה בתשנ"ח (1998). הוא נישא בשנית, לאחותה, עטיל מרים.
נפטר בי"ג בניסן ה'תש"ף (אפריל 2020) ממגפת הקורונה. לפי צוואתו, ממלאים שני בניו את מקומו בשווה: רבי יהושע השיל בבורו פארק, ורבי אלטר ישראל שמעון בלייקווד.
דעותיו

ביוני 1999, שנה אחרי שהתמנה לתפקידו כיו"ר אגודת ישראל באמריקה, כתב בביטאון אגו"י The Jewish Observer טור אודות מצע פיטסבורג השני של האיחוד ליהדות רפורמית, בו הוכרז על חתירה לשמירת מצוות רחבה יותר. לאחר שציין כי גיוריהם והכרתם ביהדות העוברת דרך האב פסולים, כתב: "הזהו קולו של מעוז הכפירה? לא, זהו קולם של יהודים התועים במדבר... אנו המאמינים נטעה בפירוש רצון ההשגחה אם נתייחס לכך בציניות... הדבר עשוי להוביל לתשובה. המצע הוא אמנם רק התחלה, אבל התחלה היסטורית." המאמר עורר תגובות שליליות בקהילה האורתודוקסית, אך הרב לא חזר בו. אדם פרזיגר ראה בכך עדות לביטחונה הגובר של האורתודוקסיה האמריקנית ולכך שחדלה לראות בזרם האחר איום. במאי 2014 הצהיר ש"לרפורמים ולקונסרבטיבים אין עתיד, כמעט ואין להם הווה" בנאום בכינוס רשמי של אגו"י בו נכחו גם ראש העיר ניו יורק ביל דה בלאזיו ופוליטיקאים נוספים. את המסר העיקרי כיוון נגד "האורתודוקסיה הפתוחה", אותה גינה כתנועת הכפירה החדשה של העידן, וקרא לזרם המרכזי של האורתודוקסיה המודרנית לחבור לחרדים במלחמה בה.
הרב פרלוב הרבה לדבר נגד נורמות של העלמת מס ואי ציות לחוק בקרב הקהילה החרדית בארצות הברית.
הערות שוליים

↑  יהדות ארצות הברית אבלה: הרבי מנובומינסק זצ”ל, יו”ר אגו”י – נפטר בגיל 89, באתר חרדים10, ‏2020-04-07
↑  Adam S. Ferziger, Beyond Sectarianism: The Realignment of American Orthodox Judaism, Wayne State University 2015. עמ' 135-136.
↑  Orthodox Rabbi Stuns Agudath Gala With 'Heresy' Attack on Open Orthodoxy, הפורוורד, 28 במאי 2014;  נאום אדמו"ר מנובומינסק בכינוס אגודת ישראל ה-92, סרטון  באתר יוטיוב.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007477236205171  VIAF: 38338935   WorldCat (עם VIAF): 38338935
יוז'ף קנול

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  30 במאי 1925 קושיצה, צ'כוסלובקיה 
 פטירה:  17 באפריל 2018 (בגיל 92) בודפשט, הונגריה 
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת אטווש לוראנד 
 תפקידים:  רופא, אקדמאי, פרמקולוג 
 פרסים והוקרה:  פרס האקדמיה ההונגרית למדעים (1961, 1964)  פרס סצ'ני (2003)  פרס הרפובליקה העממית ההונגרית (1985)  מפקד עם כוכב של מסדר ההצטיינות של הונגריה (2010) 
 מספר צאצאים:  1 
 
יוזף קנול (בהונגרית: Knoll József;‏ קושיצה, 30 במאי 1925 – בודפשט, 17 באפריל 2018) דוקטור לרפואה יהודי-הונגרי זוכה "פרס המדינה של הרפובליקה העממית ההונגרית" ופרס סצ'ני, פרמקולוג, פרופסור באוניברסיטה, חבר קבוע באקדמיה ההונגרית למדעים. קנול היה חוקר בעל שם של פסיכו-נוירופיזיולוגיה ופרמקולוגיה. בין השנים 1964 לבין 1967 היה סגן הרקטור האקדמי של אוניברסיטת בודפשט לרפואה (שמה כיום אוניברסיטת זמלווייס). הוא היה פרופסור אמריטוס מ-2004.
ביוגרפיה

בשנת 1943 סיים בהצטיינות את לימודיו בבית הספר התיכון של הגימנסיה היהודית של בודפשט. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא גורש תחילה לאושוויץ ולאחר מכן למחנות הריכוז בוכנוואלד ודכאו. אחרי המלחמה ב-1945 התקבל לפקולטה לרפואה של אוניברסיטת פאזמאן פטר (כיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד), שם קיבל תואר ברפואה ב-1951.
עוד לפני קבלת התואר, בשנת 1949, החל לעבוד במכון לרוקחות של האוניברסיטה (היום: המכון לפרמקולוגיה ותרופתיות) כמתמחה. בסיום לימודיו באוניברסיטה, הוא קיבל תפקיד מרצה במכון, שנקרא אז כבר אוניברסיטת בודפשט לרפואה. משנת 1958 עבד כפרופסור חבר באוניברסיטה, ב-1962 כממלא מקום ראש החוג, ולאחר מכן ב-1963 קיבל את מינויו פרופסור מן המניין באוניברסיטה וחלק מהסגל האקדמי וגם מינויו לראש המחלקה אושר (יחד עם תפקיד ראש המחלקה הוא היה גם מנהל המכון). שנה לאחר מכן נבחר לסגן הרקטור המדעי של האוניברסיטה למשך שלוש שנים. משנת 1969 אושר כראש המחלקה מספר פעמים באוניברסיטה שפעל כבר תחת השם Semmelweis University of Medicine והוא הוביל אותה עד 1992. הוא פרש ב-1995 והוצב כיועץ מדעי. בשנת 2004 מונה לפרופסור אמריטוס.
בשנת 1955 הגן על עבודת הקדם דוקטורט שלו במדעי הרפואה ובשנת 1962 הגן על עבודת הדוקטורט שלו (PHD) בנוסף לתוארו כרופא (MD). בין השנים 1959–1964 היה חבר מייעץ בהנהלת המחלקה הרפואית של האקדמיה ההונגרית למדעים, אחר כך סגן מזכיר המחלקה מ-1967 עד 1970, ולאחר מכן סגן יו"ר המחלקה עד 1973. משנת 1958, הוא היה מזכיר הוועדה המשותפת למחקר פרמצבטי של האקדמיה ההונגרית למדעים ושל המועצה המדעית של משרד הבריאות, אחר כך נשיאה במשך שלושים שנה משנת 1962, וחבר בוועדה המדעית לרפואה תאורטית של האקדמיה ההונגרית למדעים. הוא נבחר כחבר נספח באקדמיה ההונגרית למדעים ב-1970, וחבר מן המניין ב-1979. בשנת 1974 האקדמיה הגרמנית לאופולדינה, בשנת 1990 החברה המלכותית לרפואה (Royal Society of Medicine), ובשנת 1995 האקדמיה הפולנית למדעים ואמנויות בחרו בו כאחד מחבריה.
הוא היה חבר מייסד של האגודה הפרמקולוגית ההונגרית, שנוסדה ב-1962, והמזכיר הכללי שלה עד 1967 ונשיא האגודה עד 1982. ב-1982 נבחר לנשיא כבוד. בין 1981 לבין 1984, הוא היה יועץ להנהלה של האגודה הבינלאומית לתרופות, ולאחר מכן עד 1987 היה סגן הנשיא הראשון. הוא נבחר לחבר כבוד באגודת הפרמקולוגיה הצ'כית, האיטלקית, הפולנית והבולגרית, כמו גם באגודת פרקינסון האוסטרית.
מ-1968 ועד לסגירתו ב-1982 היה העורך הראשי של כתבי העת המקצועיים ההונגריים (MTA V. Medical Department Bulletins)
מ-1970 ועד לסגירתו ב-1982 היה חבר מערכת של רפואה נסיונית.
מאז 1967, היה חבר בוועדת המערכת של כתב העת Acta Physiologica Hungarica
מ-1979 עד 1989, הוא היה העורך האזורי של Medical Biology בין כתבי עת בינלאומיים.
הוא היה חבר מערכת של פרמקולוגיה, ביוכימיה והתנהגות (1973–1989), (Pharmacology, Biochemistry and Behavior)
של כתב העת האירופי לפרמקולוגיה (1976–1981) (European Journal of Pharmacology)
ועוד כתבי עת מקצועיים רבים נוספים.
עבודתו

בתחום המחקר של פסיכונוירופיזיולוגיה ופסיכופרמקולוגיה, הוא פרסם יותר משמונה מאות וחמישים מאמרים מדעיים והוא הבעלים של חמישים ושלושה פטנטים. הוא זכה להכנסת שיטות חדשות המתאימות למחקר של תרופות המשפיעות על תפקודים פסיכולוגיים, גילוי של חומרים אנדוגניים לא ידועים (cellulin, satietin, angiohypotensin) פיתוח של מספר משפחות של תרכובות עם דרכי פעולה חדשות, כולל פיתוח של משפחה חדשה של משככי כאבים - נוגדי דלקת, ה-pyrido-(1,2a)-pyrimidines, ש-Rymazolium (Probon) שהפך לתרופה מתוכם ב-1976.
משפחתו

הוא התחתן עם אווה טלקי ב-1951. מנישואיהם נולדה בת (יוליה). הוא התחתן שוב ב-1984. אשתו השנייה היא הביולוגית הפרמצבטית ברטה קנול, דוקטור למדעי הביולוגיה.
פרסים והכרות

פרס אוסקר (1961, 1964)
מדליית זיכרון זמלווייס (1981)
מדליית זיכרון איסקוץ (1982)
דוקטור כבוד של האקדמיה הרפואית מגדבורג (1984)
פרס המדינה (1985) - על מחקריו הבולטים על תרופות המשפיעות על מערכת העצבים, ועל הקמת בית ספר בינלאומי מוכר למחקר סמים.
דוקטור כבוד של אוניברסיטת בולוניה (1989)
פרס עבור שירות מצטיין בפרמקולוגיה אירופית (1999)
הפרס הגדול של הקרן הציבורית יאנוש אראן (2000)
פרס על תרומות יוצאות דופן לרפואת אנטי-אייג'ינג (2001)
פרס סצ'ני (2003)
פרס הונגריה למחקר פרמצבטי (2008)
הצלב המרכזי של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של הונגריה עם הכוכב (2010)
מאמרים

The Theory of Active Reflexes. An Analysis of Some Fundamental Mechanisms of Higher Nervous Activity Akadémiai Kiadó, Budapest, Hafner Publishing Co. New York; (1969)
The Brain and Its Self. A Neurochemical Concept of the Innate and Acquired Drives Springer, Berlin, Heidelberg, New York (2005)
Az agy és tudata. A veleszületett és szerzett hajtóerők működésének neurokémiai értelmezéseAkadémiai Kiadó, Budapest (2006)
Some puzzling effects of monoamine oxidase inhibitors (Magyar Kálmánnal, 1982).
Some Puzzling Pharmacological Effects of Monoamone Oxidase Inhibitors (1972)
Analysis of the pharmacological effects of selective monoamine oxidase inhibitors (In: Monoamine oxidase and its inhibition, 1976)
The possible mechanism of action of (-)deprenyl in Parkinson's disease (1978)
Selective inhibition of B type monoamine oxidase in the brain: a drug strategy to improve the quality of life in senescence (In: Strategy in drug research, 1982)
Deprenyl (selegiline). The history of its development and pharmacological action (1983)
The facilitation of dopaminergic activity in the aged brain by (-)deprenyl. A proposal for a strategy to improve the quality of life in senescence (1985)
R-(-)Deprenyl (Selegiline, MoverganR) facilitates the activity of the nigrostriatal dopaminergic neuron (1987)
The striatal dopamine dependency of lifespan in male rats. Longevity study with (-)deprenyl (1988)
The pharmacological profile of (-)deprenyl (selegiline) and its relevance for humans: A personal view (1992)
Memories of my 45 years in research (1994)
Multiple, small dose administration of (-)deprenyl enhances catecholaminergic activity and diminishes serotoninergic activity in the brain and these effects are unrelated to MAO-B inhibition (Miklya Ildikóval, 1994)
Enhanced catecholaminergic and serotoninergic activity in rat brain from weaning to sexual maturity. Rationale for prophylactic (-)deprenyl (selegiline) medication (Miklya Ildikóval, 1995)
(-)Deprenyl and (-)1-phenyl-2-propylaminopentane, [(-)PPAP], act primarily as potent stimulants of action potential-transmitter release coupling in the catecholaminergic neurons (társszerző, 1996)
Phenylethylamine and tyramine are mixed-acting sympathomimetic amines in the brain (társszerző, 1996)
(-)Deprenyl (selegiline) a catecholaminergic activity enhancer (CAE) substance acting in the brain (1998)
(-)l-(Benzofuran-2-yl)-2-propylaminopentane, [(-)BPAP], a selective enhancer of the impulse propagation mediated release of catecholamines and serotonin in the brain (társszerző, 1999)
בנוסף, הוא מחבר ספר לימוד באוניברסיטה ( פרמקולוגיה, 1965, מהדורה 8, 1993) וסדרת ספרים המציגים את האסיפות הכלליות של החברה הפרמקולוגית ההונגרית.
לקריאה נוספת

MTI Who's Who 2009, Magyar Távirati Iroda Zrt., בודפשט, 2008, עמ' 590, ISSN 1787-288X (מיהו מי. סוכנות הידיעות ההונגרית)
Magyarország a XX. században (הונגריה במאה ה-20)
גיליון נתונים באתר האקדמיה ההונגרית למדעים
ביוגרפיה באנגלית ובהונגרית באתר SOTE
הערות שוליים

↑  Vizi E. Szilveszter (2018-04-17). "Elhunyt Knoll József farmakológus, az MTA rendes tagja". נבדק ב-2018-04-21.
↑  Gyertyán Ervin. "Ötvenéves találkozó a Zsidó Gimnáziumban" (PDF). Múlt és Jövő.
↑  "Holocaust Survivors and Victims Database".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007325831405171  PLWABN: 9810673746305606  GND: 17279756X  ISNI: 0000 0003 5915 2984  LCCN: n50042379  NKC: mzk2010605408  NTA: 287519090  SUDOC: 24301497X  VIAF: 215371516   WorldCat (עם VIAF): 215371516 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "יוז'ף קנול".
יעקב פריימן

| --- | --- |

 לידה:  1 באוקטובר 1866 קרקוב, האימפריה האוסטרית 
 פטירה:  23 בדצמבר 1937 (בגיל 71) שפינדלרוב מלין, צ'כיה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהולשוב 
 מדינה:  האימפריה האוסטרו-הונגרית, צ'כוסלובקיה 
 תקופת הפעילות:  ? – 23 בדצמבר 1937 
 
הרב יעקב פריימן (נכתב גם פריימאן או פריימאנן; כ"ב בתשרי ה'תרכ"ז, 1 באוקטובר 1866 – י"ט בטבת ה'תרצ"ח, 23 בדצמבר 1937) היה רב וחוקר תורני איש חכמת ישראל. כיהן כמרא דאתרא ואב"ד בהלישוי, פוזנא וברלין, ועסק בחקר ספרות ההלכה בתקופת הראשונים. לימד בבית המדרש לרבנים בברלין, והיה חבר בחברת מקיצי נרדמים.
התפרסם בשל מהדורותיו ללקט יושר, סידור רש"י, ספר המחכים, ועוד, ובמבואות שכתב לספרים אלה.
ביוגרפיה

נולד בקרקוב, לר' אברהם חיים פריימאן, רב בית הכנסת הרמ"א בעיר. בילדותו למד אצל רבה של העיר, רבי שמעון סופר, ולאחר מכן נסע להונגריה ולמד בישיבה של רבי אברהם יהודה שוורץ, מתלמידי החתם סופר. בשנת ה'תרל"ה (1875) התייתם מאמו, ובשנת ה'תרמ"ב (1882) נפטר גם אביו, הוא עבר להתגורר בבית דודו הרב ישראל מאיר פריימן באוסטרוב וללמוד מפיו. במקביל, למד בגימנסיה באוסטרוב. עם סיום לימודיו התיכוניים נסע לברלין ולמד בבית המדרש לרבנים בברלין, ובמקביל למד שפות שמיות באוניברסיטת ברלין. את לימודי הדוקטור עשה באוניברסיטת טיבינגן (1890), ועבודת הדוקטורט שלו עסקה בפירוש סורי לספר דניאל.
לאחר שהשלים את לימודיו קבל משרת רבנות בקוניץ (אנ') שבמורביה. בל' בשבט ה'תרנ"א (1891) נשא לאשה באוסטרוב את בת דודו רגינה (רעכל) פריימן, ולאחר מכן נסע לקוניץ. לאחר שנים ספורות התמנה בשנת ה'תרנ"ד לאב"ד בהלישוי, וכיהן שם כעשרים שנה, עד ה'תרע"ד. בעת הפרעות שפרצו ביהדות צ'כיה ב-1899, נודע לו שהפורעים מחפשים להורגו, והוא נמלט לברסלאו.
בקיץ ה'תרע"ד התמנה לרבה של פוזנא. זמן קצר לאחר הגעתו פרצה מלחמת העולם הראשונה, שבסיומה עברה פוזנא משלטון הקיסרות הגרמנית לפולין. בתקופה זו כיהן בוועד הלאומי ליהודי פוזנא, ודאג להשבת נכסיהם של היהודים שנפגעו במעבר למשטר החדש.
כשהוחלט בקהילת יהודי ברלין למנות מרא דאתרא (לאחר שמאז רבי צבי הירש לוין לא מונה רב רשמי בעיר), הוזמן לכהן כרבה של ברלין.
נפטר בעיירה שפינדלרמיהלה בצ'כוסלובקיה על גבול גרמניה, בעת נסיעה לביקור משפחתי. נקבר בבית הקברות היהודי בהלישוי, עיר רבנותו לשעבר.
משפחתו

נשא לאשה את רגינה (רעכל) בת דודו הרב ישראל מאיר פריימן, ונכדת רבי יעקב אטלינגר (ה"ערוך לנר"). גיסו ובן דודו היה הביבליוגרף אהרן פריימן.
בנו, אברהם חיים פריימן היה חוקר המשפט העברי, ונהרג בשיירת הדסה במלחמת העצמאות. נכדו, בן בנו ישראל מאיר, היה הרב חיים פריימן, רב בבני ברק ומהדיר התוספתא.
הערות שוליים

1 2 3  הרב יעקב פריימאן, ספר תהילים עם ביאור תהילות יעקב, ירושלים תשע"ב, "תולדות המחבר", עמ' 2–4.
↑  ש. מארקוס, הפרעות בבעהמין, הצפירה, 30 באוקטובר 1899.
1 2  הרב יעקב פריימן ז"ל, הארץ, 2 בינואר 1938.
↑  הרב עקיבא ברוך פוזנר, לקורות קהלת רביטש, ירושלים תשכ"ב, עמ' 47.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261477505171  GND: 173015808  ISNI: 0000 0001 4078 2260  LCCN: nr93003149  NKC: zmp2012723452  NTA: 152513248  RERO: 02-A012375242  SELIBR: 253142  SUDOC: 120663740  VcBA: 495/131336  VIAF: 54017236   WorldCat (עם VIAF): 54017236
ירון אשבל

| --- | --- |

 לידה:  1968  (בן 56 בערך) חולון, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 קישורים חיצוניים
 www.yaronashbel.com
 
ירון אשבל (נולד ב-26 במרץ 1968 בחולון) הוא שדרן רדיו ותקליטן ישראלי.
ביוגרפיה

אשבל החל את דרכו בשידורי הרדיו כשגויס באוגוסט 1986 לגלי צה"ל, שם שירת כפקיד. השדרנית שירה גרא שמעה אותו בשיחת מסדרון במקרה והציעה לראש מחלקת הקריינים דאז, ארז טל, להכשירו כקריין. אשבל היה לקריין ומפיק ועבד בגלי צה"ל במשך 6 שנים.
לאחר שסיים עבודתו בגלי צה"ל, למד גאוגרפיה והיסטוריה באוניברסיטת תל אביב. כשהוקם הרדיו האזורי בישראל בסוף 1995 החל לעבוד ברדיו ללא הפסקה. לאחר שנה עזב לקול ישראל, לתחנת 88FM, שם הגה את הרעיון של תוכנית רדיו שתתמקד במוזיקת שנות השבעים והשמונים, אך ב-88FM לא הייתה היענות לרעיון.
דוד בן בסט, בעלי תחנת רדיוס 100FM אהב את הרעיון והציע לאשבל חופש יצירתי מוחלט, שם נולדה ב-2 ביולי 2000 התוכנית "מנהרת הזמן" שכולה שירים של פעם.
"מנהרת הזמן"

אשבל מוכר בעיקר בזכות תוכנית יומית זו, אותה הוא מגיש מדי יום בשעות 12:00 - 15:00 ברדיוס 100FM. התוכנית מתאפיינת במוזיקה שמחה מהעשורים הקודמים שחלקה ערוך מראש ואת חלקה מבקשים המאזינים בפייסבוק או בטלפון לאולפן תוך כדי שידור. בשנת 2012 ייצג אשבל עם תוכניתו מנהרת הזמן את ישראל בפסטיבל הרדיו בשווייץ וזכה למחמאות רבות. בשנת 2013 העניקה לו אגודת העיתונאים בתל אביב את פרס הרדיו לתוכנית המוזיקה הטובה ביותר.
"השדרן המזמר"

הצלחת התוכנית תורגמה לליין של מסיבות צמוד (שהתחיל במועדון התכלת המיתולוגי בנמל תל אביב ונמשך עד היום בהאנגר 17, בן אביגדור 17 תל אביב). זוהי תוכנית הרדיו היחידה בעולם שהפכה לליין של מסיבות[דרוש מקור]. במסיבות המציא אשבל את תופעת "השדרן המזמר" בשל הופעה חיה שהוא מעניק למאזיניו לפני שתופס את הפיקוד בעמדת הדיג'יי. הצלחת המסיבות הביאה גם להפקות סופישבוע באילת והפלגות לחו"ל עם אמנים בינלאומיים כמו: סנדרה, סמנתה פוקס, בוני אם, פול יאנג ועוד.
תוצר נוסף של התוכנית הוא 7 אלבומי אוסף עם להיטי "מנהרת הזמן", לצד דיסק מנהרת הזמן כחול לבן ודיסק מנהרת הזמן גולד שסיכם בזמנו עשור לתוכנית.
יורק

ערך זה עוסק בעיר בממלכה המאוחדת. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
יורק (באנגלית: York ‏האזנהקובץ:En-uk-York.ogg‏Ⓘ‏) היא עיר מוקפת חומה במחוז צפון יורקשייר שבצפון אנגליה, שבנויה בהצטלבות נהרות האוז והפוס. בשנת 2008, מנתה אוכלוסיית העיר מעל ל-195,000 נפש.
בעיר אתרי תיירות רבים, כשהידוע שבהם הוא קתדרלת יורק, שנבנתה בסגנון גותי אנגלי והיא אחת הקתדרלות הגדולות בחבר העמים הבריטי.
על שמו של דוכס יורק נקראת העיר והמדינה ניו יורק שבארצות הברית.
מקור השם

שמה של העיר "יורק" (מנורדית עתיקה: Jórvík, נגזר משמה הלטיני של העיר "Eboracum"‏, "Eburacum" או "Eburaci". במאה ה-7 נשמע שם זה של השפעות שונות כמו "Eoforwic", ועם הכיבוש הדני במאה ה-9 התקבע השם "Jórvík". תחת הכיבוש הנורמני של אנגליה נהגה השם בצרפתית עתיקה ובנורמנית: "Everwic". במאות שלאחר הכיבוש נעשה יותר ויותר שימוש בשמות קרובים לשם יורק עד להתקבעותו של שם זה (שמוזכר לראשונה כבר במאה ה-13).
השם הרומי-לטיני המקורי ניכר עדיין בשמות מקומות וחברות מקומיות, וכך גם הארכיבישוף מיורק משתמש בשם "Ebor" כשם משפחה בחתימתו. שמה של העיר כפי שהוא מופיע בכתבי בעלי התוספות אף הוא כשמה הלטיני: "אברווך".
היסטוריה

בין השנים 71 ל-74 לספירה, בתקופתו של הנציב קריאליס בבריטניה, התיישב לגיון רומאי בחוף המזרחי של בריטניה הגדולה ובנה את אבורקום - יורק של היום. אבורקום נבנתה מחדש מספר פעמים, הקיסר ספטימיוס סוורוס ביצר אותה בשנת 197 ואף מת בה בשנת 211. אבורקום נהרסה חלקית בידי אלקטוס, ושוקמה בידי קונסטנטיוס  כלורוס שמת בה ב-306. אבורקום הייתה מקום מושב נציב בריטניה התחתונה באימפריה הרומית, והיישוב האזרחי בה קיבל תקפות של קולוניה לפני שנת 237 לספירה.
המאה החמישית לספירה התאפיינה בדעיכתה של יורק, והתיישבו בה שבטי האנגלים (Ængle) הגרמאניים. העיר השתקמה רק במאה השביעית לספירה ביוזמתו של המלך אדווין מנורת'מבריה, שאף קבע בה את מושבו. בשנת 627 הוטבל אדווין לנצרות, וכתוצאה מכך יזם את בנייתה של הכנסייה הראשונה בעיר, משימה שהושלמה בימי בנו אוסוולד.
בשנת 866 נכבשה העיר בידי צבא הפגאנים הוויקינגי הגדול בראשות הלפדן רגנארסון ואיוור "חסר העצמות", שעל פי המסורת הוויקינגית היו בניו של הלוחם האגדי-למחצה רגנאר לוד'ברוק. לאחר הכיבוש, שינו הוויקינגים את שמה ליורוויק (Jórvík) והיא נשארה מרכז סחר עצמאי ויקינגי עד שנכבשה בידי אדרד מלך אנגליה המאוחדת ב-954.
בשנת 1068 הוקמה בעיר מצודת עץ על ידי ויליאם הכובש. במקור, המלך הקים אותה על מנת לדכא מרד שפרץ בעיר לאחר הכיבוש הנורמני. לאחר מרד נוסף, הקים ויליאם מצודה נוספת בעיר. מאז הקמתה, הייתה הטירה מוקד כוח חשוב למלכי אנגליה והאצולה בצפון המדינה. במהלך המאה ה-13 שודרגו ביצורי הטירה על ידי הנרי השלישי ונבנתה המצודה כפי שהיא נראית כיום.
הטבח ביהודי יורק

העיר יורק התפרסמה בהיסטוריה היהודית כאשר המון מוסת, שככל הנראה קיבל היתר מריצ'רד לב הארי, מלך אנגליה, התנפל על יהודי העיר בכוונה לבצע בהם שפטים. היהודים נמלטו והתבצרו במגדל קליפורד בעיר. כשהגיעו הפורעים למקום העמידו בפניהם את הברירה של התנצרות או מוות, והלכודים העדיפו לא ליפול לידי המרצחים ושחטו אלה את אלה.
בעקבות הפוגרום קיבלו על עצמם יהודי אנגליה שלא ללון בעיר, ומנהג זה מוזכר אף בספרי הלכה שונים, למשל בשאלה שנשאל הרב יצחק זילברשטיין: ”ישנה עיר באנגליה שקורים לה "יורק", ויש עליה חרם קדמון, שלא ילין שם איש יהודי, כי אנשי העיר טבחו שם מבעלי התוספות, [ושמעתי שהגאון ר' לייב גורביץ זצ"ל ביקש מתלמידיו, שכשהרכבת בו נסע תעבור בעיר יורק, יעירו אותו משנתו, כדי לא לעבור על החרם]”
ברבות השנים חזרו יהודים להתגורר ביורק ובעיר פועלת קהילה יהודית קטנה
ספורט

קבוצת הכדורגל הבכירה בעיר היא יורק סיטי המשחקת בליגות הנמוכות, הקבוצה מארחת באצטדיון בשם בות'האם קרסנט.
אתרים נבחרים

קתדרלת יורק
מגדל קליפורד בטירת יורק
בית החולים בות'אם פארק
אחוזת המלך
רחוב השמבלס
ערים תאומות

ליורק ברית ערים תאומות עם הערים:
צרפת דיז'ון, צרפת (מ־1953)
גרמניה מינסטר, גרמניה (מ־1957)
הרפובליקה העממית של סין נאנג'ינג, הרפובליקה העממית של סין (מ־2016)
הערות שוליים

↑  Colony Of New York A Brief History
↑  הרב יצחק זילברשטיין, "חשוקי חמד" נדרים דף פג עמוד ב, ר"ן ד"ה אלמא
↑  York Liberal Jewish Community | Jews in York (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007528221705171  GND: 4067205-0  MusicBrainz: 3a28f05b-59e0-4aa1-9a79-b96f5ef6403b  NKC: ge307468  VIAF: 254624434   WorldCat (עם VIAF): 254624434
חוקים נגד עישון

אין חוקים נגד עישון (או חסרים נתונים)
הגנה חלקית או לא שלמה, אכיפה אפסית
אין איסורי עישון, באזורים מסוימים יש הגבלות נרחבות
איסור עישון בשטחים ציבוריים למעט מקומות בילוי ומסעדות, או אכיפה אפסית באזורי בילוי
איסור עישון בשטחים ציבוריים למעט מקומות בילוי ומסעדות, בחלק מהאזורים יש הגבלות נרחבות
איסור עישון מקיף המכסה את כל השטחים הפנימיים (לפעמים עם חריגים מוגדרים)
חוקים נגד עישון הם מדיניות ציבורית הנוקטת בחקיקת חוקים פליליים בניסיון למנוע מהפרט לפגוע בבריאותו של הכלל באמצעות עישון במרחב הציבורי. לעיתים החקיקה כוללת אף איסור על אחזקת מוצרי טבק בשטחים הציבוריים.
חוקים נגד עישון לפי מדינה > איי פארו

החל מ-1 ביולי 2008 חל איסור עישון בכל מקומות העבודה הציבוריים והפרטיים באיי פארו. האיסור כולל גם שטחים ציבוריים ותחבורה ציבורית.
חוקים נגד עישון לפי מדינה > איי פוקלנד

ב-1 בפברואר 2011 נחקק באיי פוקלנד חוק האוסר עישון בכל המקומות הציבוריים הסגורים (כולל פאבים, מסעדות, מועדונים חברתיים, בתי מלון וחנויות), מקומות עבודה סגורים ורכבים ציבוריים (מוניות ואוטובוסים).
חוקים נגד עישון לפי מדינה > אל סלוודור

ב-19 באוקטובר 2014 נחקק באל סלוודור חוק נגד עישון. החוק אוסר עישון במקומות עבודה פנימיים ובמקומות ציבוריים סגורים. החוק אוסר לעשן בכל האוטובוסים, במסופים אוויריים, יבשתיים וימיים. החוק אף אוסר את רוב צורות הפרסום והקידום של טבק, למעט פרסום בנקודות מכירה, הצגת מוצרים ומבצעים ואירועים למבוגרים בלבד. אזהרת בריאות המשולבת מטקסט ותמונה חייבת לכסות לפחות 50 אחוזים מכל שטח תצוגה ראשי של חבילת סיגריות או פרסומת.
חוקים נגד עישון לפי מדינה > אלבניה

ב-30 במאי 2007 חוקק באלבניה חוק האוסר עישון בשטחים ציבוריים סגורים ואוסר על פרסום מוצרי טבק. עם זאת, החוק החל להיאכף רק בשנת 2013, אז החלו להקנס גם ברים, פאבים ומסעדות המתירים לעשן בשטחם. הקנס למעשן עשוי להגיע ל-350 אירו, והקנס לבעלי המקום מגיע ל-2,200 יורו.
חוקים נגד עישון לפי מדינה > אנדורה

מאז 2004, העישון באנדורה אסור בבנייני ממשלה, מתקני חינוך, בתי חולים, מתקני ספורט סגורים ואוטובוסים. בשנת 2010 חוקקה הגבלה נוספת, על עישון במסעדות, ברים ומקומות עבודה. ב-13 בדצמבר 2012 הוחמר האיסור וחל על כל המקומות הציבוריים, אך הוחרגו ברים ומסעדות בעלי חדרי עישון מיוחדים, כל עוד הם עומדים בתנאים מחמירים כגון אי הגשת מזון ומשקאות.
חוקים נגד עישון לפי מדינה > אסטוניה

ב-4 ביוני 2005 נאסר העישון באסטוניה בשטחים ציבוריים ובמקומות עבודה. ב-5 ביוני 2007 הורחב האיסור וכלל גם ברים, מסעדות, בתי קפה ומועדוני לילה (מלבד חדרי עישון מבודדים המיועדים לכך). ב-1 באוקטובר 2017 נאסר העישון בכל בתי הכלא במדינה.
חוקים נגד עישון לפי מדינה > ארגנטינה

מאז 1 ביוני 2011 חל בארגנטינה חוק האוסר על עישון במקומות עבודה, בכל המרחבים הציבוריים הסגורים, בתי ספר, בתי חולים, מוזיאונים וספריות, תיאטראות ותחבורה ציבורית. החוק כולל גם פרסום ונתינת חסות למוצרי טבק, איסור על מכירת סיגריות לנערים בני פחות מ-18 וחיוב על יצרני הסיגריות להוסיף על האריזה אזהרת בריאות.
העונש לעוברים על החוק ינוע על סכום השווה ערך לבין 250 עד מיליון חבילות מהסיגריות היקרות ביותר בשוק, כשהעונש משתנה לפי חומרת העבירה.
חוקים נגד עישון לפי מדינה > אריתריאה

החוק באריתריאה אוסר עישון למעט באזורים המיועדים לכך ברוב המקומות הציבוריים הסגורים, מקומות העבודה הסגורים והתחבורה הציבורית. החוק מתיר עישון במקומות ציבוריים ובמקומות עבודה אשר עוסקים במכירת משקאות אלכוהוליים לציבור הרחב.
חוקים נגד עישון לפי מדינה > ארמניה

בשנת 2004 הצטרפה ארמניה לאמנת המסגרת של ארגון הבריאות העולמי לבקרת טבק (FCTC) ותוכנית הטבק הלאומית אושרה על ידי הפרלמנט הארמני. במאי 2020 נכנס לתוקפו האיסור לעשן בבתי מלון.
חוקים נגד עישון לפי מדינה > בחריין

מאז 27 בפברואר 2008, העישון נאסר בבחריין בכל המקומות הציבוריים.
חוקים נגד עישון לפי מדינה > בהוטן

ב-17 בדצמבר 2010 הפכה בהוטן למדינה הראשונה בה חל איסור על מכירת טבק. העישון נאסר בכל המקומות והמרחבים הציבוריים מאז 22 בפברואר 2005.[דרושה הבהרה]
חוקים נגד עישון לפי מדינה > בריטניה

בית הנבחרים הבריטי הצביע בשנת 2006 בעד חוק האוסר על צריכת טבק בפאבים, מועדונים ומקומות עבודה. עם זאת, עדיין מתאפשר לעשן בחללים פרטיים, בתי סוהר ובתי מלון. הקנסות הם בין 50 ל-1,000 ליש"ט. הגיל המינימלי לקניית טבק הועלה גם הוא ל-18.
חוקים נגד עישון לפי מדינה > גאורגיה

ב-1 במאי 2018 נחקקה בגאורגיה חקיקה האוסרת עישון במקומות ציבוריים, כגון תחנות רכבת ואוטובוס, בתי מלון, מסעדות, בתי קפה וכדומה.