stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיכיל סוורץ
סצנות אלגוריות

מספר קומפוזיציות עוסקות בנושאים שנראים כאילו הם בעלי משמעות אלגורית. רבות מהעבודות הללו עדיין מתחמקות מהבנה מלאה. לחלק מהדיוקנאות שלו יש משמעות אלגורית והם מתאימים למסורת ההולנדית המתארת את חמשת החושים. דוגמה לכך היא סדרה של חמישה דיוקנאות של נערים ונערות המייצגים את חמשת החושים. שניים מהם של ילד וילדה בהתאמה המייצגים חושי הריח והמגע.
ציור המונומנטלי "המגפה בעיר העתיקה" של סוורץ (1652-54) נחשבת כיצירה השאפתנית ביותר של סוורץ מבחינת מורכבות הקומפוזיציה וההישג הטכני. הקומפוזיציה מתארת חזון דרמטי של פגעי מכת האבעבועות השחורות. ברור שמדובר בניסיון של האמן להוכיח את כישרונו הן בתיאור של סצנה היסטורית בעלת פרופורציות אפיות, המקיפה מגוון רחב של מצבים רגשיים ופסיכולוגיים בחיקוי הסגנון הקלאסי המפואר של בן זמנו הצרפתי ברומא, ניקולא פוסן (1594–1665). היסטוריונים לאמנות הציעו תאוריות שונות לגבי תיאור החיבור והפרשנות שלו. יש הרואים בו תיאור כללי של השפעות המגפה ללא משמעות היסטורית, מוסרית או סיפורית ספציפית.
חוקר האמנות פרנקו מורמנדו טען כי המגפה בעיר העתיקה מתארת מגפה ספציפית שלפי מקורות נוצרים התרחשה ברומא בשנים 361–363 בתקופת הקיסר יוליאנוס הכופר. הקיסר יוליאנוס ביקש לחזור לפגאניזם הרומי כנגד האמונה הנוצרית. המגפה בתקופת שלטונו של יוליאנוס התפרשה בתקופתו של סוורץ כעונש על המדיניות האנטי-נוצרית של יוליאנוס. בקומפוזיציה סוורץ התייחס ככל הנראה למאבק של הכנסייה הקתולית נגד הפרוטסטנטיות. הרמיזות ההיסטוריות, הדתיות, האמנותיות והארכאולוגיות של הקומפוזיציה לא היו מוכרות לקהל מהשכבות הפשוטות אלא רק לקבוצה קטנה של האליטה התרבותית שהתענגה על חידות מצוירות כאלה.
המשפט (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |
 סוגה:  סדרת מתח, סרט בית משפט 
 בימוי:  Stefano Lodovichi 
 ארץ מקור:  איטליה 
 שפות:  איטלקית 
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  8 
 הפקה
 הפצה:  נטפליקס 
 אורך פרק:  50 דק' 
 שידור
 רשת שידור:  Canale 5 
 תקופת שידור מקורית:  29 בנובמבר 2019 – 13 בדצמבר 2019 
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
המשפט (באיטלקית: Il processo), הוא סדרת טלוויזיה איטלקית שיצר אלסנדרו פברי, בשיתוף פעולה של לורה קוללה ואנדריקו אודנינו. הסדרה זמינה בשירות הזרמת המדיה Mediaset Play ובנטפליקס.
עלילה

בסדרה מוצגת תובעת מצליחה בשם אלנה גררה. בכוונתה לקחת הפסקה מהעבודה כדי לנסוע לניו יורק בה מתגורר בעלה. עם זאת, התוכנית לא תמומש מכיוון שמוקצה לה מקרה עדין מאוד שהקורבן הוא אנג'ליקה, ילדה בת שבע עשרה. במשפט היא מתעמתת עם עורך דין פלילי ידוע בשם רוג'רו בארונה, שנשכר כסנגור על ידי אישה אמידה מאוד, לינדה מונקו, המואשמת בהריגתה של אנג'ליקה.
שחקנים ודמויות

אלנה גררה, התובעת הציבורית, בתו של ג'יאנקרלו גררה (שופט שלום ידוע), בגילומה של ויטוריה פוצ'יני
רוג'רו בארונה, עורך דין פלילי, חברו של קלאודיו קוואלרי, בגילומו של פרנצ'סקו סקיאנה
אנג'ליקה פטרוני, קורבן רצח, בתה של אלנה גררה שוויתרה עליה לאימוץ, בגילומה של מרגריטה קוויזל
לינדה מונקו, נאשמת, אשתו של קלאודיו קוואלרי, בגילומה של קמילה פיליפי
קלאודיו קוואלרי, בעלה של לינדה, בגילומו של מישל מורון
ג'ובאני מלאגוטי, בעלה של אלנה, בגילומו של מאוריציו לאסטריקו
ג'אקומו אנדרולי, סוכן משטרה, בגילומו של סימון קולומברי
סטפנו לנצוני, אביה הטבעי של אנג'ליקה, בגילומו של אלסנדרו אברון
פבריציה פורלן, התובעת הראשית, בגילומה של פיה לנצ'וטי
גבריאל מונקו, אביה של לינדה, בגילומו של טומאסו ראגנו
מארה ריימונדי, עורכת דינה של גבריאל מונקו, בגילומה של יורידיס אקסן
ג'יאנקרלו גררה, אביה של אלנה, בגילומו של רוברטו הרליצקה
פרנצ'סקה דונאטי, עוזרתה של אלנה, בגילומה של ליסה גלנטיני
ויטוריו דה גרנדיס, חוקר פרטי, בגילומו של ג'ורדאנו דה פלאנו
אוטביו אריגוני, בן זוגו של רוג'רו, בגילומו של מרקו באליאני
סילביה, חברתה של אנג'ליקה, בגילומה של אירן קסגרנדה
אומברטו ונטורה, שופט המשפט, בגילומו של ג'ובאני וטוראצו
ניקולה קפוטו, התובע המחליף את אלנה גררה, בגילומו של רוברטו אקורנרו
רפאלה דה לוקה, בגילומה של אנטוניו זבאטרי
ברנרדו קולומבו, 00עד, בגילומו של בפה צ'ייריצ'י
לביניה בליי, בגילומה של ולנטינה ביוטי
פרקים

| # | פרק | שידור בכורה |
| --- | --- | --- |
| 1 | פרק 1 | 29 בנובמבר 2019 |
| 2 | פרק 2 | 29 בנובמבר 2019 |
| 3 | פרק 3 | 6 בדצמבר 2019 |
| 4 | פרק 4 | 6 בדצמבר 2019 |
| 5 | פרק 5 | 6 בדצמבר 2019 |
| 6 | פרק 6 | 13 בדצמבר 2019 |
| 7 | פרק 7 | 13 בדצמבר 2019 |
| 8 | פרק 8 | 13 בדצמבר 2019 |
נתונים

| פרקים | שידור | רייטינג |
| --- | --- | --- |
| 1-2 | 29 בנובמבר 2019 | 10.02%  |
| 3-5 | 6 בדצמבר 2019 | 8%  |
| 6-8 | 13 בדצמבר 2019 | 8.8%  |
הפקה

הסדרה הופקה בשיתוף פעולה בין חברת Lucky Red ורשת RTI.
הפקה > צילומים

הסדרה צולמה בעיר מנטובה. כמה סצנות צולמו ברומא.
הערות שוליים

↑  Comingsoon
↑  Ascolti TV | Venerdì 29 novembre 2019. Bene D’Alessio e Incontrada (19.3%), flop Il Processo (10.2%)
↑  Ascolti TV | Venerdì 6 dicembre 2019. Cala 20 Anni che Siamo Italiani (16.6%). Il Processo 8%, Quarto Grado 7.9%, male Petrolio (3.3%)
↑  Ascolti TV | Venerdì 13 dicembre 2019. Chiusura record per 20 Anni che Siamo Italiani (21.2%), sempre male Il Processo (8.7%)
↑  "Il processo: trama, cast e anticipazioni della fiction di Canale 5". Altro Spettacolo. 22 בנובמבר 2019. נבדק ב-29 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Dov'è stato girato IL PROCESSO: ambientazione e location". TvSerial (באיטלקית). 2019-11-20. נבדק ב-2019-12-07.
שרון טובה לוי

| --- | --- |
מתוך קליפ חולמת
 מוקד פעילות:  ישראל 
 סוגה:  אינדי רוק, מוזיקה אלקטרונית, פופ
 שפה מועדפת:  עברית 
 חברת תקליטים:  נענע דיסק, עצמאית
 פרסים והוקרה:  פרס אקו"ם לעידוד פרסום היצירה למחבר (2018) רוקרימון 2010 למוזיקה מקורית בית ספר "רימון"
 אתר רשמי
 
שרון טובה לוי היא זמרת-יוצרת ומפיקה מוזיקלית ישראלית.
ביוגרפיה

שרון טובה לוי (שט"ל) נולדה בבת ים והתגלתה מילדותה כמוזיקאית ופסנתרנית מחוננת. למדה פסנתר קלאסי מגיל חמש.
ב-2010 זכתה במקום הראשון בתחרות "רוקרימון" של בית ספר רימון לשירים מקוריים עם השירים "לכל המעוניין" ו"עכשיו אני". את המקום הראשון העניקו לה פה אחד השופטים רונה קינן, יזהר אשדות, יאיר ניצני ויואב קוטנר, שבבחירתם נימקו: "ברגע שהלהקה התחילה לנגן, קפצו לנו מיד האזניים... מיד הבנו שקורה כאן משהו חדש. משהו שלא שמענו עדיין..."
ב-2015 הוציאה את אלבומה הראשון, "דברים נוצצים" אותו כתבה, הפיקה, הקליטה, ניגנה על כל הכלים - גיטרה, פסנתר, בס, קלידים, אלקטרוניקה וסאמפלר. האלבום מבוסס סימפולים והקלטות של ברז מטפטף, דלת נטרקת, נעלי עקב, ציוצי ציפורים וביט בוקס מהם יצרה את הביט. האלבום מתאפיין בשילוב מוזיקה אלקטרונית יחד עם אלמנטים של ג'אז, מוזיקה קלאסית ואינדי רוק.
ב-2018 הוציאה את אלבומה השני, "מקום" בהפצת נענע דיסק. את האלבום הפיקה לוי לצד תומר ישעיהו ושלומי מנצור. האלבום זכה לשבחים רבים ממבקרי המוזיקה ואף הוכתר כ"אחד מאלבומי העשור" באתר של "פוליטיקלי קוראת" וכן "הברקת השנה" באתר "ישראל היום". בשנה זו זכתה במענק קרן אקו"ם לעידוד היצירה, וכן מענק מפעל הפיס ליצירת האלבום.
ב-2019 זכתה לוי בפרס אקו"ם לעידוד פרסום היצירה למחבר, אותו העניקו לה השופטים דיקלה, פיטר רוט, גל אוחובסקי, יאיר ניצני ואברהם טל. נימוקי השופטים היו כי ”בכתיבתה הישירה, המקורית והייחודית מבטאת שרון טובה לוי מעין מסע אישי בין רגשות וסיפורים חלקם כאילו רחוקים, חלקם אישיים נוגעים ומרגשים. לוי מובילה את המאזין אל מקומות חדשים ומרגשים, לגעת בנפש, ולהדהד רעיונות ומנגינות.” באותה שנה השתתפה בערב "אם זאת אהבה", ערב שירי אהבה מיזוגניים לרגל יום האהבה. בערב השתתפו בין היתר דניאל רובין, אלה רונן, עדי-קשת כהן ועדי שחם. את הערב הנחתה נטע עמית מאתר החדשות פוליטיקלי קוראת. וכן בפסטיבל הפסנתר 2019.
בסוף שנת 2023 החלה לשחרר שירים מתוך אלבומה השלישי אותו כתבה, הלחינה, סימפלה, הפיקה ותיזמרה.
שט"ל היא היוצרת הרעיונית של הדמות "שרון" בקומיקס זבנג! שנוצרה כאשר שלחה את הרעיון לאורי פינק דרך קול קורא ביומן הנוער.
דיסקוגרפיה

2015: דברים נוצצים
2018: מקום
הערות שוליים

↑  רז ישראלי, מוזיקה, באתר ישראל היום, 6 בספטמבר 2018
↑  הזוכים בפרס אקו"ם 2018/19, באתר אקו"ם, ‏2019-05-27
↑  אנרגיה חלופית: המלצות לסופ"ש, באתר כלכליסט, 7 בפברואר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007415825905171  VIAF: 43154921231363590106   WorldCat (עם VIAF): 43154921231363590106
אברהם ברזני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1899
 פטירה:  1973 (בגיל 74 בערך)
 תקופת הפעילות:  ?–1973 
 רבותיו:  יהודה פתיה
 צאצאים:  משה ברזני יחזקאל
 
הרב אברהם ברזני (1899–1973) היה רב, שוחט ומקובל כורדי.
הרב אברהם ברזני בהר הזיתים
ביוגרפיה

אברהם נולד בארביל, שבכורדיסטן, לרב יעקב ברזני בשנת 1899, נצר למשפחת ברזני שהעמידה רבנים ושוחטים בקרב יהודי כורדיסטן במשך כארבע מאות שנים. לפי תעודות ומסורות שבקרב המשפחה היה הרב אברהם הדור ה-22 לשושלת הרבנים.
היה חלק מקהילת יהודי ארביל. הוא הוסמך לשוחט ובודק בארביל. בגיל 17, לאחר סמיכתו, בדרכו לארץ ישראל, ירד לבגדאד. שם, באופן שלא תוכנן, נשאר בעקבות התלהבותו ללמוד מפי אחד מגדולי מקובלי התקופה רבי יהודה פתיה. אברהם סיכם בכתוב את שיעורי רבו וזה אף חיתנו עם בת משפחתו. לאחר עלייתו, בשנת 1934, התיישב בשכונת בית ישראל בירושלים ואף לימד יחידים קבלה בכמה מישיבות העיר. היה ידוע ככותב קמיעות וכמקובל מובהק אשר רבים התייעצו עימו ואף למד עם הרב בן ציון אבא שאול והרב סלמאן מוצפי. בירושלים, שימש הרב אברהם כדמות רבנית מרכזית בקהילת הארבילים. השאיר אחריו כתבי יד בקבלה שאבדו.
מבין תלמידיו: הרב עזריאל מנצור, ראש מוסדות שובי נפשי.
משפחתו

אברהם נישא ללולו, אחייניתו של רבו, המקובל רבי יהודה פתיה. לזוג היה שישה ילדים (2 בנות ו-4 בנים).
חמישה מתוך ששת ילדיהם היו חברי לח"י והשתתפו בפעולות חבלה.
על פי כמה עדויות כלל המשפחה, כולל זוג ההורים לקחו חלק בכמה פעילויות מחתרתיות כגון הדבקת כרוזים. כך לדוגמה על פי העדות הכינה האם דבק, והאב עזר בהכנת חבילות הכרוזים אותם הדביקו האחים. קרה ובבית המשפחה אף הוסתרו נשק ומבוקשים.
אחד מבניו של הרב אברהם, משה ברזני היה אחד מעולי הגרדום. בן נוסף, יחזקאל, נפל גם הוא בעת פעילות מודיעינית כמסתערב בשנת 1956.
בן אחר - שאול, שהיה פעיל גם הוא בלח"י שירת במסגרת הצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה, היה שבוי בידי הגרמנים וחזר ללחימה לאחר שהצליח להימלט מהשבי.
אחיו היה רבה של העיר ארביל - יצחק ברזני.
נפטר בשנת 1973, ונקבר בחלקת הבבלים בהר הזיתים סמוך לרב יהודה פתיה . אשתו לולו נפטרה בשנת 1992, ונקברה לידו .
לקריאה נוספת

משה שבת, ישיבות בגדאד, התהוותן והשפעתן לדורות, כרך ב, ירושלים תשע"ט, עמוד 147.
הערות שוליים

↑  ראו: ישיבות ומוסדות תורה, באתר ארכיון המדינה, עמ' 47
↑  ליאון לאה לבית ברזני – גלילה | העמותה להנצחת מורשת לח"י
↑  ברזני יחזקאל – דניאל | העמותה להנצחת מורשת לח"י
↑  ח יפה, בבית הנידון למוות, עיתון הבוקר, 19 מרץ, 1947, עמ' 4
באזכרה הראשונה למשה ברזני ומאיר פיינשטיין במוזיאון אסירי המחתרות. מימין לשמאל: מנחם בגין, בנימין פיינשטיין, הרבנית לולו (אשת הרב אברהם), הרב אברהם ברזני והרב אריה לוין.
מזרק אפיפן

.
| --- | --- |

 מזהים
 מספר CAS:  
 PubChem:  
 ChemSpider:  
מזרק אפיפן אוטומטי הוא מזרק אוטומטי (אנ') המשמש להזרקת כמות מדודה של אדרנלין (אפּינפּרין), השימוש באפיפן הוא לרוב במקרה של אנפילקסיס.
השם "אפיפן" ניתן למזרק על ידי חברת "מיילן", אך ישנן גרסאות גנריות של חברות נוספות. מזרק האפיפן האוטומטי הראשון שווק בשנת 1983.
שימושים

אפיפן משמש כטיפול חירום ראשוני במקרה של אנפילקסיס בהזרקה עצמית או על ידי חובש. האדרנלין מונע את חסימת קנה הנשימה, מכווץ את כלי הדם ומגביר את קצב פעולת הלב.
השפעת האדרנלין מוערכת בכעשרים דקות, משכך יש משמעות רבה לפינוי מהיר לבית חולים להמשך טיפול בתגובת רגישות היתר (אנטיהיסטמין או סטרואידים). אנשים הסובלים מרגישות מסכנת חיים, נוטלים עימם מזרק זה באופן קבוע.
כיון שהשימוש במזרק האוטומטי הוא רק במקרה של סכנת חיים מיידית, אין התווית נגד לשימוש שכזה.
שימושים > מינון

קיימים 2 מזרקים בעלי מינונים שונים, מזרק למבוגרים (בצבע צהוב) המכיל 0.3 מ"ג ומזרק לילדים (בצבע ירוק) המכיל 0.15 מ"ג.
שימושים > אופן ההזרקה

לצורך ההזרקה, יש לשחרר את הנצרה ולהצמיד את חלקו התחתון של המזרק לירך המטופל עד שמיעת צליל הקלקה, ולהמתין כ-10 שניות עד להזרקת החומר. עיסוי מקום ההזרקה מזרז את ספיגת החומר.
בשנת 2018 אושר בישראל חוק המחייב הצבת מזרק אפיפן במוסדות החינוך.
הערות שוליים

↑  הצבת מזרק אפיפן במוסדות חינוך - שימוש במזרק אפינפרין לאור חוק החזקת תכשיר אפינפרין במוסדות חינוך ובמקומות, באתר משרד החינוך
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
הזרקה לשריר הירך
המשחק (סדרת טלוויזיה, 2014)

| --- | --- |
 סוגה:  דרמת מותחן
 יוצרים:  טובי וויטהאוס 
 כותבים:  טובי וויטהאוס, Sarah Dollard 
 בימוי:  Niall MacCormick, Daniel O'Hara 
 שחקנים:  טום יוז  ג'ונתן אריס  מרצ'ל יורש  רייצ'ל סטירלינג  Zana Marjanović  ויקטוריה המילטון  שון דולי  קלואי פירי  בריאן קוקס  פול ריטר  Jevgenij Sitochin 
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שפות:  אנגלית
 מקום התרחשות:  הממלכה המאוחדת, לונדון, פולין 
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  6
 הפקה
 מפיק:  רפורד נוויל
 חברת הפקה:  BBC Cymru Wales
 הפצה:  BBC Worldwide 
 אתר צילומים:  ברמינגהאם, לונדון, ויילס 
 צלמים:  סאם מקורדי 
 מוזיקה:  דניאל פמברטון 
 שידור
 רשת שידור:  BBC אמריקה 
 תקופת שידור מקורית:  5 בנובמבר 2014 – 10 בדצמבר 2014
 קישורים חיצוניים
 http://www.bbcamerica.com/the-game
 דף התוכנית ב-IMDb
 
המשחק (באנגלית: The Game) הוא סדרת טלוויזיה מותחן ריגול בריטי, המתרחשת בתקופת המלחמה הקרה בלונדון של שנת 1972. הסדרה בת שישה חלקים נוצרה על ידי טובי וייטהאוס ונכתב על ידי וית'אוס, שרה דולארד ודבי אמלי. הסדרה שודרה לראשונה ברשת BBC America בשנת 2014. טובי וייטהאוס אישרה באמצעות טוויטר ביולי 2015 כי לא תהיה עונה שנייה.
שחקנים ודמויות

טום יוז בתפקיד ג'ו למב, סוכן MI5
בריאן קוקס בתפקיד 'אבא', ראש MI5
פול ריטר בתפקיד בובי ווטרהאוס, ראש סניף MI5 K (ריגול נגדי)
שון דולי בתפקיד ג'ים פינצ'רץ', בלש האגף המיוחד
קלואי פירי בתפקיד ונדי סטרו, מזכירתו של "אבא"
ויקטוריה המילטון בתפקיד שרה מונטאג, סוכנת MI5 וסגניתו של בובי
ג'ונתן אריס בתפקיד אלן מונטאג, מומחה מעקב ובעלה של שרה
מרסל לורס בתור ארקדי מלינוב, פרופסור באוניברסיטה ברוסיה וסוכן רדום של הק.ג.ב.
רייצ'ל סטירלינג בתפקיד קייט וילקינסון, סוכנת MI6
זאנה מריאנוביץ' כיוליה, אחד מנשות הקשר הסובייטים של ג'ו ואהובתו
יבגני סיטוכין כ"אודין", מתנקש של הק.ג.ב. שהוא הגורם לחלקו של ג'ו בפתרון מבצע זכוכית בזמן שהרג את יוליה באחת המשימות הקודמות
גוראן נבוז'ץ בתפקיד בוגדן רודצ'נקו
הפקה

ב-30 בנובמבר 2012 הודיעה BBC Cymru Wales, חטיבת ה-BBC לוויילס, על הזמנת הסדרה. הדרמה הוזמנה על ידי דני כהן, הבקר של ערוץ BBC One, ובן סטפנסון, אחראי ההזמנות של BBC.
הצילומים החלו בבירמינגהם, לונדון וויילס באוגוסט 2013. הספרייה המרכזית בבירמינגהאם, נהרסה אך מהווה לדוגמה בולטת לארכיטקטורה ברוטליסטית ולכן שימשה גם כמיקום לצילומי פנים וחוץ למטה MI5. מקומות אחרים כוללים תחנת הרכבת של בירמינגהם מור סטריט, בית הקברות בוורסטון ליין, פארק קאנון היל, האולד רפ, גראנד הוטל, מרחצאות רחוב מוזלי, אולם המתודיסטים המרכזי, הול מארוויל, ליקי הילס, התעלות בסמטוויק, רחוב ניוהול, ותחנת כיבוי האש הישנה של ברמינגהם. סצנות של פנים רכבת צולמו ברכבת עמק אקלסבורן בדרבישייר.
הסדרה מורכבת משישה פרקים, שכל אחד מהם בת שישים דקות. המפיקים הבכירים של הסדרה היו פיית' פנהייל, ראש הדרמה ברשת BBC Cymru Wales; הילרי סלמון, המפיקה הבכירה של ה-BBC; והיוצר טובי וייטהאוס. בריאן מינצ'ין היה במקור מפיק בכיר לסדרה. המפיק היה רדפורד נוויל עבור ה-BBC Cymru Wales. וייטהאוס אמר בשנת 2017 כי הסדרה "לא הייתה חוויה מהנה במיוחד".
טום יוז אמר על התפקיד, "ג'ו הוא סוג הדמות שאתה נתקל בו לעיתים רחוקות מאוד - על פני השטח אדם אחד, אך בתוך מישהו אחר לגמרי." בריאן קוקס, המגלם את "אבא", אמר כי "הסיפורים העשירים מונעים על ידי הדמות היו חוויה אמיתית שמכסים באמת את התחושה העזה של תקופת המלחמה הקרה." הסדרה הוצגה על ידי BBC בליברפול בשנת 2014.
שידור

הסדרה עלתה לראשונה ברשת BBC America ב-5 בנובמבר 2014. השידורים באוסטרליה החלו ב-BBC First ב-23 במרץ 2015 ובבריטניה ב-BBC Two ב-30 באפריל 2015.
מדיה ביתית

הסדרה יצאה ב-DVD בארצות הברית. בעקבות שידורה ב-BBC Two, הסדרה שוחררה בבריטניה ב-DVD ו-Blu-ray ב-8 ביוני 2015.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  "Impressive cast convene for Toby Whithouse's new BBC One spy thriller, The Game". BBC. 30 באוגוסט 2013. נבדק ב-21 באוקטובר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "The Game Begins November 5 at 10:00pm as part of BBC America's Dramaville". BBC Media Centre. 17 בספטמבר 2014. נבדק ב-20 בנובמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "BBC Cymru Wales announces new drama for BBC one – The Game". BBC. 30 בנובמבר 2012. נבדק ב-21 באוקטובר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Jeffery, Morgan (30 בנובמבר 2012). "'Being Human' creator for new BBC One spy drama". Digital Spy. נבדק ב-21 באוקטובר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Jeffery, Morgan (30 באוגוסט 2013). "Tom Hughes, Brian Cox to star in BBC One spy drama 'The Game'". Digital Spy. נבדק ב-21 באוקטובר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Laws, Roz (30 באוגוסט 2013). "Brum transports BBC back to the seventies for spy drama". Birmingham Mail. נבדק ב-30 באוקטובר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Light, Camera, Action. The BBC is filming The Game on Newhall Street in the city centre today". Birmingham Updates. 27 באוקטובר 2013. אורכב מ-המקור ב-2013-11-02. נבדק ב-30 באוקטובר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jeffery, Morgan (17 במרץ 2017). "Doctor Who writer Toby Whithouse on his return to acting – and a play that's "worryingly topical" after Brexit". Digital Spy. נבדק ב-18 במרץ 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "British drama goes global". BBC Worldwide. 24 בפברואר 2014. נבדק ב-2 במרץ 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "The Game, Grand Designs, Bates Motel, The Good Wife, Cricket World Cup finals and live sport". The Green Room. Foxtel. 23 במרץ 2015. נבדק ב-24 במרץ 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "BBC Two - The Game". BBC. נבדק ב-24 באפריל 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
י"ט באב

י"ט באב הוא היום התשעה עשר בחודש האחד עשר 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום התשעה עשר בחודש החמישי 
למניין החודשים מניסן. י"ט באב לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שני, חמישי ושבת, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא בהז" ואף פעם אין בו קריאת התורה.
על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בי"ט אב היא, ברוב השנים, פרשת עקב. אולם אם בר המצווה חל בשנה בה פסח, וממילא תשעה באב, הוא ביום חמישי (שנים מקביעויות זשה, בחה, בשה וגכה), פרשת בר המצווה היא פרשת ראה.
חגים ומועדים

40 יום לפני ראש השנה – הספרדים נוהגים לערוך התרת נדרים[דרוש מקור]
אירועים היסטוריים

ה'תש"ד – אנשי הלח"י ביצעו התנקשות כושלת בחייו של הנציב העליון, הרולד מקמייקל
ה'תשס"ח – שחר צוברי זוכה במדליית ארד באולימפיאדת בייג'ינג
נולדו

ה'תרל"ה – שאול טשרניחובסקי, משורר עברי (נפטר ב-ה'תש"ד)
ה'תרע"ז – רבי משה שמואל שפירא ראש ישיבת באר יעקב וחבר מועצת גדולי התורה,
ה'תש"ז – יעל גרמן, חברת כנסת ושרת הבריאות
ה'תשי"ז – אליעזר שקדי, מפקד חיל האוויר הישראלי ה-15
ה'תשי"ח – יואל יולי אדלשטיין – אסיר ציון, חבר הכנסת מטעם הליכוד ושר בממשלות ישראל
ה'תשי"ט – איתן כבל, חבר הכנסת ושר מטעם מפלגת העבודה
ה'תשל"ה – נעם יעקובסון, שחקן וקומיקאי ישראלי מצוות לאטמה
נפטרו

ה'תצ"ב – רבי יעקב כולי, מחבר "ילקוט מעם לועז".
ה'תרצ"ג – הרב ברוך יוסף פייבלזון, ראש ישיבת ראדין
ה'תרצ"ו – רבי מנחם נחום פרידמן, האדמו"ר מבויאן.
ה'תשי"ד – רבי שמעון שלום קאליש, האדמו"ר מאמשינוב. נטמן בבית העלמין העתיק בטבריה
ה'תשל"ה – הרב נחום שמריהו ששונקין, רב הקהילה היהודית בבתומי, משפיע בירושלים
ה'תשמ"ה – רבי יצחק מאיר השיל, האדמו"ר השישי מאפטא-זינקוב
ה'תשנ"ד – הרבנית מרגלית יוסף, אשת הרב עובדיה יוסף
ה'תשס"ב – הרב לוי ביסטריצקי, רבה של העיר צפת
ה'תשע"ח – דוד בן-שאול, צייר ישראלי
י"ח באב – כ' באב
אב
מטוס כבידה מופחתת

מסלול לתמרון באפס כוח משיכה
כלי טיס בכבידה מופחתת הוא סוג של מטוסים בעלי כנף קבועה המספקים סביבות קצרות חסרות משקל לאימוני אסטרונאוטים, עריכת מחקרים וביצוע צילומי סרטים נטולי כוח משיכה.
גרסאות של מטוסים כאלה הופעלו על ידי התוכנית לחקר הכבידה של נאס"א, ואחת התוכניות מופעלת על ידי תוכנית טיסת החלל האנושית והמחקר הרובוטי של סוכנות החלל האירופית. הכינוי הלא רשמי "שביט הקיא" הפך פופולרי בקרב אלו שחוו את פעולתם.
היסטוריה

טיסה פרבולית כדרך לדמות חוסר משקל הוצעה לראשונה על ידי מהנדס התעופה והחלל הגרמנית פריץ הבר והפיזיקאי הגרמני היינץ הבר(אנ') בשנת 1950. שניהם הובאו לארצות הברית לאחר מלחמת העולם השנייה כחלק ממבצע מהדק נייר. כמו כן, מחקריו של הפרופסור שי-צ'ון וואנג(אנ') בנושא בחילה בקרב אסטרונאוטים אצל נאס"א, עזרו ליצירת "שביט הקיא".
לפעמים משתמשים בטיסות פרבוליות לבחינת ההשפעות של חוסר משקל על דבר חי. בעוד שבני האדם הם הנוסעים הנפוצים ביותר, בעלי חיים שאינם אנושיים היו מעורבים מדי פעם בניסויים, כולל ניסוי בולט לאופן שבו חוסר המשקל השפיע על רפלקס היסוד של חתול ביתי והניסיונות של היונה לנווט במצב חסר משקל.
עקרונות הפעלה

המטוס מעניק למי שבתוכו את התחושה של חוסר המשקל על ידי ביצוע מסלול טיסה פרבולי יחסית למרכז כדור הארץ. במהלך הטיסה בדרך זו, המטוס ועומס המטען שלו נמצאים בנפילה חופשית בנקודות מסוימות של מסלול הטיסה שלו. המטוס משמש בדרך זו כדי להדגים לאסטרונאוטים איך זה להקיף את כדור הארץ. במהלך פעולה זו המטוס אינו מפעיל שום תגובת קרקע על תוכנו, מה שגורם לתחושת חוסר המשקל. בתחילת הטיסה, המטוס מטפס בזווית חדה של 45 מעלות באמצעות מנועיו, ואז עובר לצלילה חדה. תחושת חוסר המשקל מושגת על ידי צמצום דחף המנוע והורדת חרטום המטוס למצב של נפילה חופשית, או "הרמת אפס", כך שהמטוס עוקב אחר מסלול בליסטי ודחף המנוע המופחת מפצה על גרר האוויר בלבד. במהלך טיסה אחת לרוב מבוצע מספר רב של נסיקות וצלילות כאלו. מטוס זה משמש לאימון אסטרונאוטים בתמרוני "חוסר משקל", ומעניק להם כ־25 שניות של חוסר משקל מתוך 65 שניות של טיסה בכל פרבולה. במהלך אימונים כאלה המטוס טס בדרך כלל כ-40–60 תמרונים פרבוליים. בכשני שלישים מהנוסעים טיסות אלה מייצרות בחילה, המעניקה למטוס את הכינוי שלו "שביט הקיא".
הפעלות > קנדה

בסוכנות החלל הקנדית ובמועצת המחקר הלאומית יש פלקון 20(אנ') המשמש למחקר מיקרו כבידה. בדרך כלל המטוס הקטן אינו משמש לאימון אנשים לצוף בחופשיות ולחוות חוסר משקל; עם זאת, הקומיקאי ריק מרסר (אנ') עשה זאת עבור קטע בתוכנית שלו.
הפעלות > אקוודור

מטוס ה-G האפס הראשון שנכנס לשירות באמריקה הלטינית הוא S-Sabreliner T-39(אנ') המכונה CONDOR, שפעל עבור סוכנות החלל האזרחית באקוודור וחיל האוויר האקוודורי מאז מאי 2008. ב-19 ביוני 2008, הם לקחו במטוס ילד בן שבע, וקבעו את שיא העולם של גינס עבור האדם הצעיר ביותר שטס במיקרו כבידה.
הפעלות > אירופה

מאז 1984, ESA ו-CNES עשו מספר משימות מצומצם של כוח הכבידה במגוון מטוסים, כולל ה-KC-135 של נאס"א, קרוול, איליושין Il-76 ו-איירבוס A300 המכונה ה-Zero-G. בשנת 2014 הושלמה ה-A300 לטובת איירבוס A310 מודרני יותר, המכונה גם אפס G. זה מבוסס בשדה התעופה בורדו-מיריניאק (אנ') בצרפת, מופעל על ידי נובספייס, והוא הוטס גם מנמל התעופה לה בורז'ה ובסיס האוויר דיבנדורף (אנ') בשווייץ. מאז 1997 חברת הבת של CNES, Novespace, טיפלה בניהול של הטיסות האלה. מטוס ה-A310 Zero-G משמש גם למימוש טיסות מסחריות לנוסעים ציבוריים בשותפות בין המפעילה נובספייס לחברת Avico, תחת המותג Air Zero G. המטוס שימש גם למטרות קולנוע, כאשר טום קרוז ואנאבל ווליס צולמו עבור הסרט המומיה(אנ') בשנת 2017.
הפעלות > רוסיה

ברוסיה מוצעות טיסות מסחריות במטוס איליושין il 76; כמה חברות אמריקאיות מזמינות טיסות במטוסים אלה.
הפעלות > ארצות הברית (נאס"א)

נאס"א טסה טיסות אפס כוח משיכה במטוסים שונים במשך שנים רבות. בשנת 1959 אסטרונאוטים של מרקורי הוכשרו במטוס  קונבייר C-131 סמריטן (אנ'), בואינג KC-135 סטרטוטנקר שימשו עד דצמבר 2004. האחד, N930NA ברישום  KC-135A המכונה גם נאס"א 930, לשעבר סדרת USAF מס 59-1481, טס יותר מ־58,000 פרבולות לאחר שנאס"א רכשה אותו בשנת 1973, לפני שפרש בשנת 1995. כעת הוא מוצג באלינגטון. בשדה, סמוך למרכז החלל ג'ונסון. השני N931NA או NASA 931, לשעבר AF סדרת מספר 63–7998) הופעל גם על ידי סרטי יוניברסל ו-Imagine Entertainment(אנ') לצורך צילומי סצנות הכוללות חוסר משקל בסרט אפולו 13; הוא יצאה לטיסה הסופית ב־29 באוקטובר 2004, ומאוחסן לצמיתות במוזיאון האוויר והחלל של פימה (אנ') בטוסון, אריזונה. בשנת 2005 החליפה נאס"א את המטוס במטוס מקדונל דאגלס C-9B Skytrain II (N932NA)(אנ') שהיה בעבר בבעלות KLM רויאל הולנדית איירליינס וחיל הים של ארצות הברית. נאס"א ביטלה את תוכנית המחקר המופחת בכבידה והפסיקה את פעילותה ביולי 2014. נכון לשנת 2015 נאס"א התקשרה עם Zero Gravity Corporation (ZERO-G) לחוזי שירותי מיקרו כבידה והשתמשה במטוסיה, G-FORCE ONE, ומטוס בואינג 200–727 שונה.
הפעלות > הפעלות אחרות

בסוף 2004 הפכה תאגיד Zero Gravity לחברה הראשונה בארצות הברית שהציעה טיסות אפס כבידה לקהל הרחב, באמצעות מטוסי בואינג 727. כל טיסה מורכבת מסביבות 15 פרבולות, כולל הדמיות של דרגות הכובד של הירח ומאדים, כמו גם חוסר משקל מוחלט. פרופיל זה מאפשר ללקוחות ZERO-G ליהנות מחוסר משקל במינימום אי נוחות.
בשנת 2014, חברת Integrated Spaceflight Services, שותפה למחקר וחינוך של מערכות החלל השווייצריות (S3) באמריקה, החלה להציע שירותי טיסה בכבידה מופחתת במטוסי S3 Airbus A340, כמו גם אישור FAA של עומסי מדע והנדסה. פרויקט זה לא צלח ומערכות החלל השווייצריות פשטו את הרגל והפסיקו את כל הפעולות. חברת Aurora Aerospace שבאולדסמאר, פלורידה, מציעה טיסות באפס כבידה באמצעות מטוס Fuji/Rockwell Commander 700. המטוס משמש גם כדי לדמות את כוח הכבידה של הירח ומאדים.
מחלת אוויר

על פי מנהל תוכנית המחקר Reduced Gravity לשעבר, ג'ון ינייץ, החרדה תורמת לתחושת הבחילה של הנוסעים. הלחץ על גופם יוצר תחושת פאניקה ולכן גורם לנוסע להקיא. ינייץ נותן הערכה גסה לפיה כשליש מהנוסעים הם בעלי רגישות גבוהה לבחילה במיקרו כבידה, שליש נוסף הם בעלי רגישות בינונית, והשליש האחרון בעלי רגישות נמוכה או לא רגיש כלל".
סקופולמין (אנ') משמש לעיתים קרובות כתרופה במהלך אימוני מטוסים מופחתי כבידה.
ראו גם

מגדל ההפלה של ברמן