stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אטמוספירת כדור הארץ
הרכב האטמוספירה

תערובת הגזים שיוצרת את האטמוספירה נקראת אוויר וכוללת בעיקר חנקן (כ-78% בנפח, באוויר יבש), חמצן (כ-21%) וארגון (כ-1%). פחמן דו-חמצני קיים באטמוספירה בריכוז של כ-410 חלקים למיליון (נכון ל-2019). בנוסף קיימות כמויות קטנות של הגזים האצילים ניאון, הליום, וקריפטון, ושל מימן ומתאן. בנוסף למרכיבים אלה כוללת האטמוספירה אדי מים בריכוזים משתנים במיקום ובזמן, בין 0 ל-7 אחוזים.
מרכיבי האוויר משתנים מעט באזורים שונים של העולם בשל גורמים כמו גובה, טמפרטורה, קירבה לים, וגורמים נוספים. זיהום אוויר, למרות בעיותיו, אינו משפיע משמעותית על הרכב האטמוספירה, מאחר שגם ערכים חריגים של מזהמים הם זניחים ביחס לגזים העיקריים.
הרכבה של האטמוספירה של כדור הארץ השתנה מאז היווצרות החיים בו. האטמוספירה המקורית הייתה עשירה במימן ובהליום, אשר נפלטו ברובם אל החלל והוחלפו בגזים כבדים יותר, בעיקר חנקן ופחמן דו-חמצני. הצמחים על פני כדור הארץ, ובמיוחד האצות החד-תאיות, קולטים את הפחמן הדו-חמצני מן האטמוספירה ומפרישים חמצן כחלק מתהליך הפוטוסינתזה. כתוצאה מהופעת הצמחייה עלה ריכוז החמצן בהדרגה לאורך מיליארדי שנים ואילו ריכוז הפחמן הדו-חמצני ירד עד פחות מ-0.1%.
מאז אמצע המאה ה-20 נמדדת עלייה ניכרת בריכוז הפחמן הדו-חמצני יחסית לריכוזו במשך אלפי השנים האחרונות (אותו ניתן למדוד למשל בקרחונים), אך הוא עדיין מהווה חלק קטן מאוד מהרכב האטמוספירה. קיימות השערות שונות על הגורמים לעליית ריכוז הפחמן הדו-חמצני, ביניהן שריפת דלק מוגברת, עליית טמפרטורת האוקיינוסים כתוצאה מהתחממות עולמית, בירוא יערות, ופירוק מתאן המשתחרר מאדמה קפאת-עד. תופעה זו גורמת לדיון ער ומחלוקות בין גורמים מדעיים, כלכליים ופוליטיים.
טמפרטורה ושכבות האטמוספירה

הטמפרטורה של אטמוספירת כדור הארץ משתנה בהתאם לגובה (היא מתוארת על ידי מפל הטמפרטורה), כאשר הטמפרטורה הממוצעת של האטמוספירה בגובה פני הים היא 15 מעלות צלזיוס. היחס בין הגובה לטמפרטורה משתנה בהתאם לשכבות האטמוספיריות השונות:
טרופוספירה: 0 עד 7–17 קילומטר, בשכבה זו הטמפרטורה יורדת עם העלייה בגובה, זוהי השכבה בה מתקיימים חיים ובה מתקיים האקלים.
סטרטוספירה: 7–17 עד 50 קילומטר, בשכבה זו הטמפרטורה עולה עם העלייה בגובה, זו השכבה בה קיימת שכבת האוזון.
מזוספירה: 50 עד 80–85 קילומטר, בשכבה זו הטמפרטורה יורדת עם העלייה בגובה.
תרמוספירה: 80–85 עד 640+ קילומטר, בשכבה זו הטמפרטורה עולה עם העלייה בגובה.
הגבולות בין השכבות נקראים טרופופאוזה, סטרטופאוזה ומזופאוזה ובהם הטמפרטורה לא משתנה עם הגובה.
טמפרטורה ושכבות האטמוספירה > אזורים שונים באטמוספירה

יונוספירה: אזור באטמוספירה המכיל יונים, באזור המזוספירה והתרמוספירה עד ל-550 קילומטר.
אקסוספירה: מעל היונוספירה, במקום בו האטמוספירה כמעט ונעלמת עד לחלל.
מגנטוספירה: האזור בו השדה המגנטי של כדור הארץ מגיב עם רוח השמש. אזור זה מתפרס על אלפי קילומטרים.
טמפרטורה ושכבות האטמוספירה > האטמוספירה וקרינת השמש

האטמוספירה של כדור הארץ היא הגורם הראשון הבא במגע עם קרינה מהחלל ובעיקר עם קרינת השמש. הקרינה מפרקת מולקולות בשכבות העליונות של האטמוספירה. זו, מצדה, הודפת בחזרה לחלל כ-8% מקרינת השמש (עוד 17% נהדפים על ידי שכבת העננים, ושאר הקרינה פוגעת בפני הארץ).
טמפרטורה ושכבות האטמוספירה > שכבת האוזון

שכבת האוזון מצויה בסטרטוספירה, בגובה של 10 עד 50 קילומטר, ומכילה ריכוז גבוה יחסית של אוזון. לשכבה זו חשיבות רבה בקיום החיים על פני כדור הארץ. שכבת האוזון מסננת את הקרינה האולטרה־סגולה המגיעה מהשמש, המסכנת את היצורים החיים ואף גורמת לסרטן העור. שכבת האוזון בולעת את אורכי הגל שבין 295 ל־320 ננומטר. בשנת 1983 נתגלה ששכבת האוזון מעל הקוטב הדרומי דלילה מאוד ודרכה חודרת קרינה אולטרה-סגולה בעוצמה גבוהה, בספטמבר 2022 מחקרים קבעו כי החור בשכבת האוזון הצטמצם ביותר מחמישים אחוז וצפוי להשתקם בשנת 2070.
טמפרטורה ושכבות האטמוספירה > אפקט החממה

אפקט החממה נובע מכך שאדי מים, פחמן דו-חמצני וגזים אחרים שמצויים באטמוספירה העוטפת את כדור הארץ מקטינים את פליטת החום של כדור הארץ מן האדמה אל החלל החיצון בכך שהם בולעים קרינה אינפרה-אדומה וכך החום נשמר באוויר. כך נשמרת הטמפרטורה באופן המזכיר חממה חקלאית (זהו שם מטעה, כי האפקט בחממה חקלאית הוא שונה לגמרי ומבוסס על שמירת האוויר החם ליד הקרקע). בהיעדר תופעה זו הייתה הטמפרטורה על פני כדור הארץ יורדת לקיפאון בשעות הלילה (כפי שקורה על פני הירח למשל), ולכן אפקט החממה הוא תנאי חשוב ביותר לקיום החיים על פני כדור הארץ.
החל מסוף המאה ה-20 יש עדויות שעוצמתו של אפקט החממה עולה, בשל העלייה בריכוז גזי החממה (ובראשם הפחמן הדו-חמצני) באטמוספירה. כמו כן ידוע כי במהלך המאה ה-20 עלתה הטמפרטורה הממוצעת בעולם ביותר מחצי מעלת צלזיוס והשנים האחרונות של המאה ה-20 היו בין השנים החמות ביותר שידעה האנושות מאז שהחלו למדוד טמפרטורות באופן שיטתי. נכון לתחילת המאה ה-21, ישנה תמיכה בקהילה המדעית בהשערה שהתעצמות אפקט החממה קשורה להתחממות העולמית על כל תוצאותיה השליליות, תופעות אלו מיוחסות בעיקר לפעילות המין האנושי בעידן התעשייתי.
לחץ אטמוספירי

כוח המשיכה "מושך" את האטמוספירה כלפי פני הקרקע. לחץ אטמוספירי הוא תוצאה ישירה של משקל האוויר. משמעות הדבר שהלחץ האטמוספירי משתנה עם המקום משום שכמות (ומשקל) האוויר שמעל משתנה עם המקום והזמן, מה שגורם לרמות ולשקעים ברומטריים. הלחץ האטמוספירי יורד בכ-50% בכל עליה בגובה של 5.5 קילומטר. הלחץ האטמוספירי הממוצע בגובה פני הים הוא בערך 101.3 קילו פסקל שהם 1,013 מיליבר. לחץ אטמוספירי נמדד על ידי ברומטר או על ידי ברוגרף.
צפיפות האוויר בגובה פני הים ובתנאים סטנדרטיים היא בערך 1.293 קילוגרם לכל מטר מעוקב. הצפיפות משתנה בהתאם לאחוז הלחות באוויר והטמפרטורה. צפיפות זו יורדת עם העלייה בגובה בערך באותו יחס שהלחץ יורד. הירידה בצפיפות (ובלחץ) היא אקספוננציאלית עם מרחק דעיכה אופייני של כ-7.6 קילומטר. המסה הכוללת של האטמוספירה היא בערך  5.1\times 10^{18} קילוגרם, כמיליונית מהמסה הכוללת של כדור הארץ.
המשוואה ההיפסומטרית, הידועה גם כ"משוואת העובי", מקשרת בין יחס לחצים באטמוספירה ובין העובי האקוויוולנטי של שכבה אטמוספירית.
האטמוספירה על כדור הארץ הקדום

הרכב האטמוספירה במילארדי השנים האחרונות שונה באופן ניכר מהרכבה על כדור הארץ הקדמון עד כי נהוג לכנות את האטמוספירה העכשווית בשם "האטמוספירה השלישית". "האטמוספירה הראשונה" והמקורית של כדור הארץ, מיד לאחר היווצרותו, הייתה מורכבת בעיקר ממימן ומהליום. גזים אלו קלים במיוחד ומשוער כי התפזרו לחלל בהשפעת החום של כדור הארץ המותך, פגיעת מטאורים ורוח השמש. עם זאת, מחקר שהתפרסם ב-2005 גורס כי קצב התפזרות המימן לחלל היה איטי מן המשוער וייתכן כי גם "האטמוספירה השנייה" כללה מימן.
לאחר התקררות הדרגתית, קליפת כדור הארץ נוצרה במהלך התקופה שלפני 3.9-3.5 מיליארד שנים. במהלך תקופה זו התרחשה פעילות געשית אינטנסיבית אשר שחררה כמויות גדולות של פחמן דו-חמצני ואדי מים. כמו כן, כדור הארץ ספג מטחים תכופים של שביטים אשר גם הם הכילו כמויות גדולות של מים. באופן זה נוצרה "האטמוספירה השנייה" של כדור הארץ, אשר הכילה, על פי המשוער, בעיקר חנקן ופחמן דו-חמצני. אטמוספירה זו לא הכילה כמעט חמצן (בשיעור אלפית ממה שקיים בעת המודרנית). על פי הערכות בתקופה זו לחץ האטמוספירי היה גבוה פי 60 עד 100 מהלחץ בעת המודרנית, והאטמוספירה הייתה דומה מאוד לאטמוספירה של כוכב הלכת נוגה. העדות המרכזית לכך הן הכמויות הגדולות של פחמן דו-חמצני, אשר כלוא בעת המודרנית במשקעי גיר שנוצרו באוקיינוסים, והיה חופשי באטמוספירה עד הופעת האוקיינוסים. סביר כי כמות גבוהה זו של פחמן דו-חמצני יצרה אפקט חממה משמעותי, אשר העלה את הטמפרטורה על כדור הארץ.
עם המשך ההתקררות של האטמוספירה החלו להתעבות אדי המים ליצירת אוקיינוסים אשר ספגו לתוכם את מרבית הפחמן הדו-חמצני. על פי עדויות מאובנים, החלה הופעה של ציאנו-בקטריות (אורגניזמים חד-תאיים בעלי יכולת לבצע פוטוסינתזה) בתקופה שלפני 3.5-3.3 מיליארד שנה. הופעתם של אורגניזמים אלו יצרה תהליכי פוטוסינתזה אשר גרמו לשחרור של חמצן לאטמוספירה. כמויות גדולות של חמצן נוצרו באופן זה, אבל ריכוז החחמן באטמוספירה עלה בצורה הדרגתית מאוד שכן רוב החמצן נקלט בתחילה על ידי מאגרי ברזל גדולים שעברו חימצון. באופן הדרגתי עלה כמויות הפחמן הדו-חמצני ירדו וריכוזי החמצן האטמוספירי עלו, בתהליך הידוע בשם אסון החמצן. תהליך זה הוא הכחדה המונית שהתרחשה לפני כ-2.4 מיליארדי שנים, ובה נכחדו כמעט כל המינים האל-אווירניים והתפתחו יצורים חיים אווירניים המסוגלים לשרוד בחמצן. הרכב האטמוספירה ליצירת האטמוספירה השלישית, הקיימת עד ימינו התאזן בזכות תהליכי נשימה או שריפה מחד (הפולטים פחמן דו-חמצני) ותהליכי פוטוסינתזה מצד שני (הסופגים פחמן דו-חמצני ופולטים אדי מים וחמצן) ריכוזי הגזים באטמוספירה מתאזנים באמצעות תהליכים נוספים ומקיימים מספר מחזורי חומרים - מחזור החמצן, מחזור הפחמן ומחזור המים.
החמצן הוא גז רדיקלי התוקף את התאים החיים ומצריך מנגנוני הגנה שונים בתאים כדי למנוע את פרוק התא. הופעת החמצן אפשרה את יצירת שכבת האוזון ואת התפתחותם של אורגניזמים צורכי חמצן. בהמשך התפתחו אאוקריוטים ותת קבוצה מתוכם התפתחה ליצורים רב תאיים.
ראו גם

מטאורולוגיה
ניסוי מילר-יורי
HAARP (תוכנית מחקר אמריקאית)
המפקח מגרה (סדרת טלוויזיה, 1992)

| --- | --- |

 מבוסס על:  רומנים מאת ז'ורז' סימנון
 סוגה:  דרמת פשע
 שחקנים:  מייקל גמבון ג'פרי האצ'ינגס
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  12
 הפקה
 מפיק:  ג'ונתן אלווין פול מרקוס
 מפיקים בפועל:  סאלי הד ארתור ויינגרטן רבקה איטון (1992)
 חברת הפקה:  Granada Television
 הפצה:  ITV Studios
 מוזיקה:  נייג'ל הס
 אורך פרק:  49–51 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ITV
 תקופת שידור מקורית:  9 בפברואר 1992 – 18 באפריל 1993
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
המפקח מגרה (באנגלית: Maigret) הייתה סדרת טלוויזיה בריטית ששודרה בשנים 1992 ו-1993 ברשת ITV. הסדרה היא עיבוד לספריו של ז'ורז' סימנון שהגיבור בהם הוא הבלש הצרפתי ז'ול מגרה. בשתי העונות של הסדרה כל פרק היה מבוסס על ספר אחד. בסדרה הוצגו עיבודים ל-12 ספרים מתוך 75 הרומנים ו-28 הסיפורים הקצרים שכתב סימנון על מגרה.
צוות השחקנים הראשי

מייקל גמבון בתפקיד ז'ול מגרה
ג'פרי האצ'ינגס בתפקיד סמל לוקאס
ג'ק גאלוויי בתפקיד המפקח ז'נבייה
ג'יימס לרקין בתפקיד המפקח לפונט
קירן מאדן בתפקיד מאדאם מגרה (עונה ראשונה)
ג'ון מופאט בתפקיד מ. קומליו
כריסטיאן רודסקה בתפקיד מוארס (3 פרקים)
ברברה פלין בתפקיד מאדאם מגרה (עונה שנייה)
פרקים

| מספר פרק | שם | תאריך שידור | במאי |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | The Patience of Maigret | 9 בפברואר 1992 | ג'יימס סלאן ג'ונס |
| 2 | Maigret and the Burglar's Wife | 16 בפברואר 1992 | ג'ון גלניסטר |
| 3 | Maigret Goes to School | 23 בפברואר 1992 | ג'יימס סלאן ג'ונס |
| 4 | Maigret and the Mad Woman | 1 במרץ 1992 | ג'ון גלניסטר |
| 5 | Maigret on Home Ground | 8 במרץ 1992 | ג'יימס סלאן ג'ונס |
| 6 | Maigret Sets a Trap | 15 במרץ 1992 | ג'ון גלניסטר |
| מספר פרק | שם | תאריך שידור | במאי |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Maigret and the Night Club Dancer | 14 במרץ 1993 | ג'ון סטירקלנד |
| 2 | Maigret and the Hotel Majestic | 21 במרץ 1993 | ניקולס רנטון |
| 3 | Maigret on the Defensive | 28 במרץ 1993 | סטיוארט בורג' |
| 4 | Maigret's Boyhood Friend | 4 באפריל 1993 | ג'ון סטירקלנד |
| 5 | Maigret and the Minister | 11 באפריל 1993 | ניקולס רנטון |
| 6 | Maigret and the Maid | 18 באפריל 1993 | סטיוארט בורג' |
הערות שוליים

↑  IMDb Episode Guide
ירמוך

ערך זה עוסק בנהר בסוריה בירדן ובישראל. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אפיק הירמוך וגשר אל-חמה ההרוס שפוצץ בליל הגשרים
אפיק הירמוך וגשר אל-חמה ההרוס שפוצץ בליל הגשרים
 מידע כללי
 אורך:  70 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  14.5 מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  7,000 קמ"ר 
 מוצא:  הר הדרוזים בסוריה
 יובלים:  נחל רוקד, נחל עלאן, נחל חריר, נחל בטח, נחל מיצר, נחל שאללה 
 שפך:  נהר הירדן 
 מדינות באגן הניקוז:  סוריה, ירדן, ישראל
 
 מפת רמת הגולן; נהר הירמוך - בגבול הדרומי
 
הַיַּרְמוּךְ (בערבית: نهر اليرموك) הוא נהר הזורם ממזרח למערב ומהווה גבול טבעי בין הגלעד מדרומו לחורן, לבשן ולגולן מצידו הצפוני. הנהר זורם מאזור הר הדרוזים שבסוריה, לאורך כ-70 קילומטרים, מנקז את הלג'ה, בקעת חורן והנוקרה ומחוז גדור .ונשפך לנהר הירדן בנהריים.
יובליו העיקריים של הירמוך הם נחל רוקד, נחל עלאן ונחל חריר מצד צפון, ונחל שאללה מדרום. יובליו הצפוניים מתחילים בכפר חרפא למרגלות החרמון . יובליו הדרומיים מתחילים מהרי עג'לון מצפון לג'רש ומצפון מזרח לרכס עג'לון והפסגות הגבוהות שלו ,ג'בל אום אל דרג' (1,247 מ') תל מרכב ענז (1,096)וג'בל מוניף (1,198 מ').
הירמוך מהווה גבול בינלאומי בין ירדן לסוריה, ובין ירדן לישראל. כקילומטר מזרחית לשפך נחל רוקד, מהווה הירמוך מפגש בין הגבולות של סוריה, ירדן וישראל, במה שקרוי "משולש הגבולות". 33.7 הקילומטרים המערביים שלו הם גבול ישראל-ירדן (מתוכם 19 ק"מ בגבול ארץ ישראל המנדטורית, בין חמת גדר לנהריים).
אטימולוגיה

ייתכן שהשם ירמוך נובע מכך שהנהר יורד מחבל מעכה, יר(ד)מוך - יורד מעכה. בדומה לכך נהר הירדן נקרא כך על שם שיורד מנחלת דן - ירד-דן[דרוש מקור].
מי הנהר

הנהר הוא נחל איתן וזורם בכל ימות השנה. בנהר זורמים כ-460 מיליון מטר מעוקב מים בשנה בממוצע, כמות המתקרבת לספיקת הירדן. חלקה הגדול של כמות המים זורם בשיטפונות החורף. בשפך הירמוך לירדן, נהריים, הוקם בשנת 1930 על ידי פנחס רוטנברג מפעל חשמל ההידרואלקטרי. לצורך איגום המים הוקם סכר נהריים.
בשנת 1938 הוקמה על ידי קיבוץ אשדות יעקב אמת מים להובלת מים שנשאבו מהירמוך אל שדות הקיבוץ. בין השנים 1942-1943 נבנתה אמת מים נוספת להובלת מים מהירמוך להשקיה, במסגרת מפעל המים מכון חמשת הקיבוצים. שני מפעלי מים אלו ננטשו.
כיום רוב מי הנחל ויובליו נאגרים במפעלי מים של סוריה, ומיעוטם במפעלים של ירדן וישראל. ניצול מי הנהר מבוסס על הסכמים בתיווך ארצות הברית. הירדנים היטו מערבית לחמת גדר חלק ממימי הירמוך למנהרה באורך 900 מטר (מהכביש לחמת גדר אפשר להבחין בפתח המנהרה) אל תעלת הע'ור הירדנית, המשקה את בקעת הירדן. סוגיית ניצול מי הירמוך היוותה מוקד לסכסוכים בין ירדן לסוריה. במהלך שנות ה-2000' הוקם סכר מקארין בגבול ירדן וסוריה.בשנים האחרונות הוקם סכר אל ווחדה על אפיק הירמוך .
לפי ההסכמים, ישראל זכאית ל-25 מיליון מטר מעוקב בשנה. מים אלה מוזרמים בצינור לכנרת ופורצים החוצה ב"מזרקות מי הירמוך" בשטח המים מול בית גבריאל. מים אלה משמשים להשקיית אדמות עמק הירדן ועמק בית שאן.
מזרקות מי הירמוך בסבך הצמחייה והשלט המוצב בבית גבריאל
אפיק הירמוך בסמוך לחמת גדר, על רקע הגלעד
סכר אל-וחדה

הסכר נבנה על הירמוך בגבול ירדן-סוריה. הסכר באורך של 110 מטר ונפח אחסון של 115,000,000 מ"ק . הסכר נועד לספק לירדן מים הן לצריכה אנושית והן לחקלאות, בתמורה לאספקת אנרגיה הידרואלקטרית לסוריה. הבנייה מומנה על ידי הקרן הערבית לפיתוח כלכלי וחברתי ב-80%, קרן אבו דאבי לפיתוח ב-10% וממשלת ירדן ב-10%.
מפלי תל שיהאב

מפלי תל שיהאב מפורסמים בגובהם ובמונומנטים ההיסטוריים שלהם. תל שיהאב ממוקם על הצוק שנוצר על ידי המפגש בין ואדי א דאהב ,אל-מדאן לוואדי תל שיהאב, מעל ערוץ הירמוך.
מפלי שיהאב הוא אחד המקומות האפשריים לאתר של העיר העתיקה ינועם. מיקומו התל מוקף בנחל הירמוך תואם את תיאור העיירה. יתרה מזאת, אסטלה מסתי הראשון, התגלתה בשנת 1900 על ידי ג'ורג' אדם סמית' בתל המאשר שזה אחד האתרים שנכבשו על ידי המלך המצרי במהלך מסעותיו באזור הסטלה, חסרת החלק התחתון, נבנתה בקיר של בית מקומי, והיא מציגה את סתי הראשון עם אמון- רא ומוט וילהלם מקס מולר טען שהסטלה לא מנציחה את הניצחון, אלא מבטאת את נאמנותו של המקדיש למלכו. באתר נמצאו גם חרסים מתקופת הברונזה במהלך חפירות שערך ויליאם פוקסוול אולברייט ב-1925 .
יובלי הירמוך

א. יובליו העיקריים של הירמוך הם ממערב וצפון מערב (בכוון השעון) הם :
1. נחל מיצר
2. נחל רוקד,
3. נחל עלאן
4. נחל שמייס
5. נחל חרירי – קנאואן, העובר דרך איזרע, תוחם את הלג'ה = טרכוניטיס ,הר החורן= הר הדרוזים מדרום יובל העובר דרך קרק =קנת
6. ואדי אד -דאהב
7. נחל שאללה
יובליו מדרום :
8. נחל זאדי =זיזון ,העובר דרך סלכה
9. נחל שיהאב
10. נחל שוו'מת
11. נחל שאללה.
12. נחל קאמיר
דרך הירמוך

אף על פי שהנהר מתחתר בתוך קניון עמוק, עברה בקניון אחת הדרכים הראשיות שעלו מארץ ישראל המערבית לאזורי הגלעד, הבשן והחורן. עברה בו גם הדרך המרכזית מהחורן לגלעד, כפי שמתואר בספר בראשית פרק ל"א פסוק כ"א, שם הוא מופיע, בלי אזכור שמו, בפעם היחידה בתנ"ך:
וַיִּבְרַח הוּא וְכָל-אֲשֶׁר-לוֹ, וַיָּקָם וַיַּעֲבֹר אֶת-הַנָּהָר; וַיָּשֶׂם אֶת-פָּנָיו, הַר הַגִּלְעָד.
כלומר, יעקב בורח מחרן, דרך שבעת ימים, דרומה לכיוון הגלעד, ובדרך הוא עובר את "הנהר". הירמוך הסמוך לגלעד מתאים ביותר לתיאור הזה[דרוש מקור]. עם זאת, ייתכן שהכוונה היא למעשה לנהר פרת הממוקם מערבית לחרן ומהווה נהר משמעותי בהרבה. לפי השערה זו, חציית יעקב את נהר הפרת הגדול עם כל משפחתו ורכושו ארכה זמן רב, הייתה חלק משמעותי מן המסע, ולא היה ניתן להסתירה כדי לא לספק מודיעין ללבן, ועל כן התנ"ך ראה לנכון לציין אותה. להשערה זו, השוללת את זיהוי הנהר שחצה יעקב כירמוך, יש תימוכין, שכן התנ"ך רגיל פעמים רבות לקרוא לנהר הפרת בשם "הנהר" באופן סתמי.
בשנת 636 פרצו דרכו צבאות המוסלמים לארץ ישראל. בקרב הירמוך הכו הם את הצבא הביזנטי. בכך באה לידי סיום שליטת האימפריה הביזנטית על ארץ ישראל והחלה תקופת השליטה הערבית.
בשנת 1905 בנו מהנדסים גרמנים באפיק הירמוך את הקטע המזרחי של רכבת העמק, אשר שרידיה נראים לאורכו גם כיום. הקטע חיבר את חיפה לדרעא בעבר הירדן עם מסילת הרכבת החיג'אזית, שפעלה בין העיר דמשק שבסוריה לבין העיר מדינה שבחיג'אז, ערב הסעודית.
מסילה זו הייתה בשימוש עד ליל הגשרים בשנת 1946, בו פוצץ על ידי ההגנה גשר הרכבת אל-חמה הנמצא מערבית לחמת גדר, במטרה להקשות על הקשר בין המדינות השכנות לבין ארץ ישראל למורת רוחם של השלטונות הבריטיים.
במלחמת העצמאות פלשו צבאות סוריה ועיראק לעמק הירדן דרך ערוץ הירמוך.
הירמוך במקורות

הירמוך מוזכר בתלמוד כאחד מארבעה הנהרות המקיפים (חלקית) את ארץ ישראל.
במסכת פרה דנה המשנה בכשרות המים לאפר פרה אדומה, ונכתב כי "ומי ירמוך פסולים, מפני שהן מי תערובת", כלומר שמעורבים בהם מי ביצה.
ראו גם

סכר אל-וחדה
קרב ירמוך
התרבות הירמוכית
לקריאה נוספת

נהר ירמוך, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח, מתוך מדריך ישראל החדש כרך 4, 2001.
יצחקי גל, "טבילה חמה באל חמה", בתוך עירית זהרוני (עורכת), דרך ארץ: אדם וטבע, הוצאת משרד הביטחון, תשמ"ד 1984.
נחל הירמוך, באתר רשות ניקוז ונחלים כינרת
הערות שוליים

↑  והשארית למעלה: מים עיליים, באתר מט"ח
↑  מקור: יצחקי גל
↑  הגשרים של המסילה על פני נהר הירמוך ומנהרות בה היא עברה ותחנות רכבת נוספות בדרך (נראים באפיק הנהר עם גגות רעפים אדומים) נצפים מהכביש העובר מעל חמת גדר עד משולש הגבולות ישראל, עבר הירדן וסוריה
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף ע"ד, עמוד ב'
↑  משנה, מסכת פרה, פרק ח', משנה י'
| נחלי רמת הגולן |
| --- | --- | --- |
| נחלי איתן | נחל חרמון • נחל סער • ואדי אבו סעיד • נחל שוח • נחל גילבון • נחל משושים • נחל זוויתן • נחל יהודיה • נחל עיט • נחל גמלא • נחל בזלת • נחל דליות • נחל סמך • נחל אל על • ירמוך |  |
| נחלי אכזב | נחל שיאון • נחל חבושית • נחל ערער • נחל גובתה • נחל סנאים • ואדי אל-חמאם • נחל חזורי • נחל ירדינון • נחל עורבים • נחל פרש • נחל חמדל • נחל נשף • ואדי עין א-תינה • נחל יוסיפון • מסיל אל-ע'נאמה • נחל קצרין • נחל חיוויאי • נחל בתרא • נחל נשרים •  נחל שפמנון • נחל כנף • נחל נוב • נחל  צלצל • נחל עין גב • נחל מיצר • ואדי ברברה • ואדי סמר • נחל פרע • נחל רוקד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007285545205171  GND: 4751420-6  LCCN: sh00001862  VIAF: 315139306   WorldCat (עם VIAF): 315139306 
אפיק הירמוך וגשר מסילת הברזל בבסיסו - 2007
מבט מהרי הגולן על הנהר - מפל "מוחייבה" שבעבר הירדן
משה פרנס מרוטנבורג

רבי משה פרנס מרוטנבורג היה אחד מהראשונים, הוא חי ופעל בעיר רוטנבורג שבגרמניה בשלהי המאה ה-13 או בראשית המאה ה-14, מתלמידי המהר"ם מרוטנבורג, ומחבר 'ספר הפרנס'.
קורות חייו

אין בידינו ידיעות על קורות חייו של רבי משה פרנס או התקופה המדויקת בה חי, אולם מדברי הראשונים שחיו בדורות שאחריו המזכירים את ספרו, כמו המהרי"ל, עולה שקיבל תורתו מתלמידי מהר"ם מרוטנבורג, ואולי אף ממהר"ם עצמו. לאחר הוצאת ספר הפרנס לאור, אושררה השערה זו מתוכן הספר, המלא במובאות מדברי מהר"ם מרוטנבורג.
ספר הפרנס

רבי משה פרנס כתב את ספר הפרנס שלא ראה אור במשך מעל חמש מאות שנים. על פי המובא בהקדמת המו"ל של הספר, כתב יד של ספרו התגלגל לידי ר' שמריהו צוקרמן, שהיה מחותנו של רבי יעקב אטלינגר, שהעבירו לרבי דוד לוריא (הרד"ל) שהחל לערוך את הספר ולהגיהו בשנת התקצ"ב (1832), אך לא הספיק להשלים את המלאכה. קרובו, רבי שמואל לוריא לקח אליו את כתב היד של הספר, ובשנת התרל"ה (1875) רכש ממנו רבי משה שמואל הורוויץ את כתב היד, ולאחר שסיים את מלאכת הגהת הספר, הוציאו לאור בשנת התרנ"א (1891).
כך תיאר החיד"א בספרו הביבליוגרפי שם הגדולים את ספר הפרנס:
בתשובות מהרי"ל ומהר"י קולון ואיסור והיתר מזכירין אותו הרבה. ואיסור והיתר כלל מ"ו אות ג' ומהרי"ל בתשו' סי' קנ"ו כתבו שהפרנס כתב בשם מהר"מ, וראיתי בסדר הדורות דף קע"ה ריש ע"ב שיחסו לר' משה פרנס מרוטנבורג, ומובא במהרי"ל כמה פעמים, עד כאן לשונו. וכתב מהרי"ל בתשובה סוף סי' קפ"א דספר הפרנס בתראה הוא, ועל פי מהר"ם נכתב, עיין בדבריו זכרונו לברכה
ספר הפרנס > פירוש על ספר הפרנס

הפירוש הבולט ביותר על ספר הפרנס, הוא החיבור "אמרי צבי על ספר הפרנס" מאת הרב צבי דומב, רבה לשעבר של הוד השרון.
הערות שוליים

↑  לשון שו"ת המהרי"ל סימן קפא: ”ולא תימא מדרמב"ם לחודיה הוא דאסורי לחלוץ מן הסומא, אלא בסדר חליצה שבספר פרנס, דבתראה הוא, ועפ"י מהר"ם נכתב, כתב גם כן דסומא אינו חולץ”.
ערך זה הוא קצרמרבנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
2024 בישראל

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  2023   2022  2021 |  דגל ישראל | 2024  בישראל |  »»»  2025     |
כל ערכי השנים בישראל • אירועים בולטים בעולם ב-2024 כרונולוגיה של אזור ארץ ישראל פורטל ישראל • לוח שנה של שנת 2024
2024 בישראל (ה'תשפ"ד – ה'תשפ"ה) הייתה השנה בה מדינת ישראל ציינה 76 שנים להקמתה.
הנהגה

נשיא המדינה – יצחק הרצוג
ראש ממשלת ישראל  השלושים ושבע  – בנימין נתניהו
יושב ראש הכנסת העשרים וחמש – אמיר אוחנה
נשיא בית המשפט העליון – עוזי פוגלמן עד 6 באוקטובר, מאז יצחק עמית
ראש המטה הכללי – הרצי הלוי
מפכ"ל המשטרה – קובי שבתאי עד 17 ביולי, מאז דני לוי
אירועים בולטים

1 בינואר – בג"צ מקבל את העתירה נגד התיקון לחוק יסוד: השפיטה המבטל את עילת הסבירות. בכך בג"צ פוסל לראשונה תיקון לחוק יסוד.
27 בפברואר – הבחירות לרשויות המקומיות.
10 במרץ – הסיבוב השני בבחירות לרשויות המקומיות.
25 במרץ – פרישת הימין הממלכתי מממשלת ישראל השלושים ושבע.
28 במרץ – הבחירות המקדימות ביש עתיד.
28 במרץ – גיוס בני ישיבות: בג"ץ הוציא צו ביניים, המחייב את המדינה להפסיק העברת כספים לישיבות, עבור תלמידים שחייבים להתגייס, אך אינם עושים זאת, לאחר שפג תוקף החלטת הממשלה הפוטרת אותם מגיוס, ובהיעדר חוק גיוס תקף.
1 באפריל – אושר בכנסת חוק מניעת פגיעת גוף שידורים זר בביטחון המדינה, שיאפשר את הגבלת פעילות ערוץ אל ג'זירה בישראל. בהתאם לחוק זה, ב-5 במאי אישרה ממשלת ישראל פה אחד את הסגירה של ערוץ אל-ג'זירה בישראל.
סוף אפריל – מספר תושבי ירושלים חצה את המיליון. לפי אומדן ארעי של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לסוף אפריל 2024, מספר תושבי העיר הוא 1,000,777 ועוד 12,130 מפוני מלחמת חרבות ברזל שנקלטו בה.
2 במאי – טורקיה מפסיקה את כל הסחר עם ישראל בתגובה למלחמת חרבות ברזל.
20 ביוני – הספינה העתיקה משדה הגז כריש: רשות העתיקות מודיעה על גילויה של ספינה טרופה בת 3,300 שנה בקרקעית הים התיכון בעומק של כ-1.8 ק"מ, ובמרחק של כ-90 קילומטרים מחופי ישראל. זוהי הספינה הקדומה ביותר בעולם שהתגלתה בעומק זה. הספינה התגלתה בשנה שעברה על ידי במסגרת סקירה סביבתית של חברת אנרג'יאן סטאר לשם גילוי והפקת גז בים העמוק.
25 ביוני – גיוס בני ישיבות: בית המשפט העליון בישראל פסק שאין מסגרת חוקית המאפשרת להבחין בין תלמידי ישיבות לשאר תושבי ישראל המחויבים בגיוס, ולכן לממשלת ישראל אין סמכות חוקית למנוע את גיוסם לצה"ל, ובהתאם לכך חובה לפעול לגייסם. פסק הדין גם אוסר על העברת כספי תמיכה לישיבות וכולל אברכים עבור תלמידים שלא קיבלו פטור או דחיית שירות.
19 בנובמבר – הבחירות לרשויות המקומיות ברשויות המקומיות שפונו בתחילת המלחמה בדרום ישראל בעקבות טבח שבעה באוקטובר.
31 בדצמבר – הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה פרסמה כי אוכלוסיית מדינת ישראל הגיעה ללמעלה מ-10 מיליון ישראלים.