פרדריק מורגן
ביוגרפיה > קריירה לאחר המלחמה > אונרר"א

בספטמבר 1945 מורגן הפך לראש המבצעים של מינהל הסעד והשיקום של האו"ם (UNRRA) בגרמניה. הוא יישם את מרצו וכישורי התכנון שלו בבעיה של מתן סיוע למיליוני פליטים ועקורים באירופה בעקבות המלחמה. עם זאת, הוא התאכזב מאונרר"א בהאמינו שהוא מנוצל לרעה על ידי ארגונים מרושעים.
בתפקידו היה מורגן אחראי על ניהול מחנות עקורים יהודים בגרמניה. תקרית מתוקשרת התרחשה ב-29 במרץ 1946 כאשר שוטרים גרמנים נכנסו למחנה עקורים יהודי בשטוטגרט מבלי ליידע את אונרר"א או לרשויות הצבאיות; כאשר העקורים צעקו בזעם על המשטרה, קצין גרמני ירה למוות באחד מהם, ניצול מחנה ריכוז יהודי. מנהל מחוז מקומי של אונרר"א זעם ורצה "להזהיר" את הגרמנים; עם זאת, מורגן כעס על התראה זו וביטל את הוראת הכפוף שלו, ואילץ את מנהל המחוז להתפטר. הממונה על מורגן, מנכ"ל אונרר"א פיורלו לה גוארדיה, לאחר ששמע על התקרית, גינה את הירי בשטוטגרט כ"ברוטלי, אכזרי, פחדן", הכריע את מורגן ודחף לאסור על משטרת גרמניה להיכנס בחופשיות למחנות עקורים, אשר יושם כהלכה על ידי רשויות הצבא.
מורגן דחף להחזיר את העקורים בחזרה למדינות מולדתם ההרוסות. עם זאת, כאנטי-קומוניסט, הוא התבטא בגלוי נגד החזרת משתפי פעולה לשעבר עם הנאצים שלחמו נגד הסובייטים.
בינואר 1946 יצר מורגן סערה בטענה במסיבת עיתונאים שיש "ארגון יהודי סודי" המנסה לאפשר "יציאה" של יהודים מאירופה לארץ ישראל. מורגן הצהיר כי היה עד ל"יציאת יהודים מפולין ברכבות רוסיות במסלול רגיל מלודז' לברלין. כולם היו לבושים היטב, ניזונים היטב, בריאים והיו להם כיסים בולטים עם כסף. כולם סיפרו את אותו סיפור מונוטוני. סיפור של איומים, פוגרומים וזוועות בפולין כסיבה לעזיבתם".  מורגן טען שעד סוף 1946 יהיו בגרמניה 300,000 עד 500,000 יהודים שיהוו את "הזרעים של מלחמת העולם השלישית". אחד הכתבים ציטט את מורגן שהעיר כי "נראה שהיהודים ארגנו תוכנית המאפשרת להם להפוך למעצמה עולמית - כוח חלש מבחינה מספרית, אבל כזה שיהיה לו כוח יוצר להשיג את מה שהם רוצים".
הצהרותיו של מורגן עוררו סערה בעיתונות, שהציגה אותן כאנטישמיות וחסרות טעם. חיים ויצמן, מנהיג ההסתדרות הציונית העולמית, כינה את הצהרתו של מורגן "אנטישמית באופן מורגש". מועצת הצירים של יהודי בריטניה פרסמה הצהרה שאמרה כי "ההתייחסויות של הגנרל מורגן ל"מזימה יהודית" להפוך ל"כוח עולמי" שמגיעה על גבי הראיות של נירנברג להשמדת כמעט 6,000,000 יהודים על ידי הנאצים. בוג גרוטסקי, אבל מאוד לא צדקה ולא ראוי כשהוא מגיע מראש ארגון שמטרתו להביא נחמה לקורבנות הסובלים מהברבריות הנאצית".
אונרר"א ציפתה שמורגן יציע את התפטרותו אך הוא לא עשה זאת. חבריו של מורגן ערבו לו. מגזין טיים דיווח אז כי: "משקיפים כאן... בטוחים בכנותו של [מורגן] ויודעים שלא הייתה לו כוונה להזין את אש התעמולה האנטישמית." כתב טען כי מורגן ביצע "תצפיות סתמיות על סמך מה שראה... אבל ההערות השנויות במחלוקת הוצאו מהקשרם והורכבו על ידי כתבים." כאשר נכשל הניסיון הראשון של מורגן להבהיר את עמדתו "מחוץ לפרוטוקול" והוא הודח, מורגן טס לוושינגטון כדי להיפגש עם המנהל הכללי של אונרר"א, הרברט ה. להמן, ושכנע את להמן להחזירו לתפקידו.
שישה חודשים לאחר מכן מורגן שוב היה בחדשות, הפעם בטענה שארגוני אונרר"א שימשו כסות על ידי סוכנים סובייטים כדי לעורר צרות בקרב עקורים. הפעם מעמדו של מורגן בגרמניה בוטל על ידי מנכ"ל אונרר"א החדש פיורלו לה גוארדיה.
בזיכרונותיו עמד מורגן על טענותיו בטענה שהן מבוססות על מודיעין צבאי.  מורגן כתב שהוא הצליח לגלות כיצד אונרר"א עבר מניפולציות כדי לקדם "מסע תוקפנות ציוני" בשיתוף פעולה רוסי.
על פי המוזיאון להנצחת השואה בארצות הברית, "ההצהרה של מורגן שיקפה גם קשרים בין יהודים ל"בולשביזם", ובו בזמן החווה לעבר פוליטיקה עתידית של המלחמה הקרה. ואכן, המשטר הנאצי השווה לעיתים קרובות את הפוליטיקה היהודית עם איום קומוניסטי, בהתבסס על אנטישמיות סטריאוטיפים של היהודים כחלק מקונספירציה להשגת שליטה עולמית".