stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בן לאדן נחוש בדעתו לתקוף בארצות הברית
אזהרות מפני פיגועי 11 בספטמבר

במהלך שנת 2001 הועברו לנשיא ארצות הברית, ג'ורג' וו. בוש, כ-30 התראות של קהילת המודיעין האמריקאית בנוגע לפיגועים המתוכננים על ידי אוסאמה בן לאדן ואל-קאעדה.
בחודש מאי 2001 הוגש לבוש דו"ח מיוחד של ה-CIA שנשא את הכותרת "האיומים של אוסמה בין לאדן אמיתיים". הדו"ח התבסס על מידע שהועבר לארצות הברית על ידי ארגוני מודיעין מבריטניה, גרמניה, ישראל, מרוקו, רוסיה, ירדן ומצרים, ומידע נוסף שהגיע לידי קהיליית המודיעין האמריקאית. על פי ועדת המודיעין של הסנאט, נכתב בתזכיר כי "אנשי אל-קאעדה, בהם מספר אזרחים אמריקאים, התגוררו בארצות הברית או נסעו אליה במשך מספר שנים, וכנראה מדובר בחוליית טרור מאורגנת המקבלת תמיכה." על פי הדו"ח קיים חשד כי חברי החוליה ינסו לחטוף מטוסים או לבצע פיגועים בארצות הברית. הכתב רון סוסקינד (אנ') דיווח כי בוש השיב לאיש ה-CIA שהציג את הדו"ח: "בסדר, עכשיו כיסית את התחת שלך", ובילה את שארית היום בדיג.
ב-10 ביולי חיבר סוכן FBI דו"ח המכונה "תזכיר פיניקס (אנ')" המתריע מפני קבוצה של פעילי אל-קאעדה הלומדים תעופה אזרחית בארצות הברית וממליץ לבדוק מה הן כוונותיהם. המסמך הופץ רק בקרב מספר אנשים מצומצם בקהילת המודיעין האמריקאית.
ב-6 באוגוסט הוגש לנשיא בוש תקציר ידיעות מודיעיניות (אנ'), דו"ח יומי המכיל ידיעות מסווגות בעלות חשיבות בנושאי ביטחון לאומי שנאספו על ידי גופי הביון בארצות הברית. כותרת הדו"ח הייתה "בין לאדן נחוש בדעתו לתקוף בארצות הברית". תקציר הידיעות הוגש לבוש בזמן ששהה בחופשה בחוות קפלת הערבה בטקסס, שם התאמן ברכיבת אופני הרים. על פי הדיווחים, בוש התייחס לאזהרה זו ברצינות, אך בכירים בממשל בוש, בהם סגן הנשיא דיק צ'ייני ושר ההגנה דונלד רמספלד, חשדו שמדובר בדיווחי כזב שנועדו להטעות את גורמי המודיעין ולגרום לבזבוז משאבי הצבא.
חשיפת הדו"ח

תקציר הידיעות המודיעיניות הודלף ותוכנו הוצג במהדורת החדשות של CBS ב-15 במאי 2002.
הדו"ח נמסר לידי הוועדה לחקר אירועי 11 בספטמבר באפריל 2004, ונכלל בסיכומי הוועדה שפורסמו ביולי 2004.
באותה תקופה נחשף גם כי נערכו מספר תרגילים צבאיים המדמים התרסקות מטוס אל תוך בניין. פיקוד הגנת האוויר והחלל של צפון אמריקה ערך בשנת 2000 תרגיל המדמה חטיפת מטוס נוסעים המשמש כטיל המתרסק לתוך מבנים שונים, בהם גם מרכז הסחר העולמי. באוקטובר 2000 ערך משרד ההגנה האמריקאי תרגיל המדמה התרסקות מטוס אל תוך הפנטגון. משרד הסיור הלאומי קבע תרגיל שתוכנן להיערך ב-11 בספטמבר 2001 המדמה התרסקות מטוס לתוך בניין בצפון וירג'יניה.
תגובות

בתגובה להאשמות כי אנשי הממשל התעלמו מהאזהרות, אמרו מזכירת המדינה קונדוליזה רייס והגנרל ריצ'רד מאיירס כי תקציר הידיעות לא הכיל איום חדש ספציפי אלא "מידע היסטורי המבוסס על דיווחים ישנים."
גם הנשיא בוש טען מאוחר יותר שהדיווחים לא היו מספיק מדויקים, ואמר: "אם היה לי מושג כלשהו שהם הולכים לשגר מטוסים לתוך בניינים, היינו מזיזים שמיים וארץ כדי להציל את המדינה."
הערות שוליים

↑  Remember Bush’s Vacation, ‏18 באוגוסט 2011 (באנגלית).
↑  9/11 was a test. The books of the last two decades show how America failed., באתר וושינגטון פוסט, ‏3 בספטמבר 2021 (באנגלית).
↑  The Great War of Our Time: The CIA’s Fight Against Terrorism from AL QA’IDA to ISIS, באתר ה-CIA, ‏2015 (באנגלית).
↑  Bush was satisfied on pre-9/11 probes, באתר USA Today, ‏11 באפריל 2004 (באנגלית).
ג'ון ד. רוקפלר, הבן

| --- | --- |
ג'ון ד. רוקפלר, הבן
ג'ון ד. רוקפלר, הבן
 לידה:  29 בינואר 1874 קליבלנד, אוהיו, ארצות הברית
 פטירה:  11 במאי 1960 (בגיל 86) טוסון, אריזונה, ארצות הברית 
 שם לידה:  John Davison Rockefeller Jr. 
 מדינה:  ארצות הברית
 מקום קבורה:  טריטאון
 מקום מגורים:  ניו יורק
 השכלה:  אוניברסיטת בראון
 מקצוע:  איש עסקים
 מעסיק:  האומות המאוחדות 
 בת זוג:  אבי רוקפלר
 פרסים והוקרה:  מדליית אודובון (1950)  מדליית רווחת הכלל (1943) 
 
ג'ון דייוויסון רוקפלר, הבן (באנגלית: John Davison Rockefeller, Jr; ‏29 בינואר 1874 - 11 במאי 1960) היה פילנתרופ ידוע, ובן למשפחת רוקפלר הידועה. הוא היה ילדו החמישי ובנו היחיד של המיליארדר והתעשיין ג'ון ד. רוקפלר ואב לחמישה, ביניהם סגן נשיא ארצות הברית ומושל ניו יורק, נלסון רוקפלר. בביוגרפיות, הוא נודע כג'ון רוקפלר "הבן", כדי להבדילו מאביו שנודע כג'ון רוקפלר "האב".
ביוגרפיה

רוקפלר נולד בקליבלנד, אוהיו. הוא היה בנו של ג'ון ד. רוקפלר, אחד האנשים העשירים בזמנו. הוא למד באוניברסיטת בראון, וזמן קצר לאחר מכן הצטרף לעסקיו של אביו. בזמן השפל הגדול הוא בנה את מרכז רוקפלר, צעד שנעשה כדי להופכו לבעל המשרדים הגדול ביותר בניו יורק.
רוקפלר היה איש עסקים, אך הוא נודע בשל היותו נדבן. עם שאר חברי משפחתו הוא ייסד את קרן רוקפלר ואת אוניברסיטת רוקפלר ותרם למספר רב של מטרות בארצות הברית והעולם כולו מעל 537 מיליון דולר. רוקפלר התעניין מאוד בהגנת הסביבה. הוא רכש אדמות רבות ומסר אותן לרשות הגנים הלאומיים של ארצות הברית.
רוקפלר הבן תרם לשיקום מבנים היסטוריים בצרפת, מימן את החפירות בלוקסור, ונידב סכום עבור חפירות בתל מגידו שהחלו בשנת 1925. בשנת 1927 הוא תרם שני מיליון דולר לשם הקמתו של מוזיאון לעתיקות ארץ-ישראל ומקום מושב למחלקת העתיקות המנדטורית. מוזיאון רוקפלר הוקם בירושלים בעלות של מיליון דולר, ואילו המיליון השני הופקד בבנק ומפירותיו הופעלה מחלקת העתיקות של ממשלת המנדט הבריטי.
בן לדרמן

בן לדרמן (באנגלית ובפולנית: Ben Lederman; נולד ב-8 במאי 2000 בלוס אנג'לס שבקליפורניה, ארצות הברית) הוא כדורגלן יהודי פולני המשחק בעמדת הקשר בקבוצת ראקוב צ'נסטוחובה מליגת העל הפולנית.
קריירת מועדונים

לדרמן נולד בארצות הברית, להורים יורדים ישראלים, דני ותמי. ב-2011, בגיל 11 זוהה לדרמן על-ידי סקאוטים של אקדמיית מועדון הכדורגל ברצלונה. הוא הוזמן להתאמן בלה מאסיה, והצטרף תוך זמן קצר למחלקת הנוער של המועדון. בין השנים 2015–2017 שיחק באקדמיית IMG האמריקאית, וב-23 בינואר 2017 חזר למחלקת הנוער של ברצלונה. ב-30 ביולי 2018 עבר למחלקת הנוער של גנט הבלגית.
בחודש ינואר 2020 עזב לדרמן את גנט, והצטרף לתקופת מבחן בבית"ר ירושלים מליגת העל הישראלית. הוא לא קיבל חוזה במועדון, וחתם בהכח עמידר רמת גן מליגה א'. ב-14 בפברואר 2020 ערך לדרמן את הופעתו היחידה במדי המועדון, כששיחק 65 דקות בהפסד למכבי שעריים במסגרת הליגה.
ב-27 בפברואר 2020 שוחרר לדרמן מהכח עמידר רמת גן, על-מנת לחתום בראקוב צ'נסטוחובה מליגת העל הפולנית. ב-20 ביוני הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3–1 על ויסלה קרקוב במסגרת הליגה הפולנית.
קריירת נבחרות

ייצג את נבחרות הנערים של ארצות הברית עד גיל 15 ועד גיל 17.[דרוש מקור]
בחודש מאי 2021 זומן למחנה אימונים של הנבחרת הצעירה של פולין עד גיל 21 בוורקא. זימונו הרשמי הראשון לנבחרת הצעירה של פולין עד גיל 21 הגיע בחודש נובמבר 2021, לקראת משחקי מוקדמות אליפות אירופה לנבחרות צעירות עד גיל 21 לשנת 2023, נגד נבחרות של גרמניה ולטביה. ב-24 במרץ 2022 רשם את הופעתו השנייה במדי נבחרת פולין הצעירה, כאשר עלה כמחליף בדקות הסיום של משחק הגומלין מול נבחרת ישראל עד גיל 21 שהסתיים בתיקו 2–2, במסגרת מוקדמות יורו לנבחרות צעירות עד גיל 21 - 2023.
תארים

ליגת העל הפולנית (1): 2022/2023
הגביע הפולני (2): 2020/2021 2021/2022
הסופר קאפ הפולני (2): 2021, 2022
הערות שוליים

↑  Borden, Sam (2013), "An American Boy Wonder in Barcelona", The New York Times, נבדק ב-24 ביוני 2020 {{citation}}:  (עזרה)
↑  An American Boy Wonder in Barcelona באתר הניו יורק טיימס, 7 בנובמבר 2013 (באנגלית)
↑  אופיר סער‏, בעקבות דלילות הסגל: בן לדרמן הגיע להתרשמות בבית"ר ירושלים, באתר וואלה, 20 בינואר 2020
↑  מבארסה ועד לליגה א': בן לדרמן חתם בהכח, באתר ערוץ הספורט, 12 בפברואר 2020
↑  U-21: POWOŁANIA NA ZGRUPOWANIE SELEKCYJNE W WARCE באתר PZPN, ‏ 7 במאי 2021 (בפולנית)
↑  U-21: POWOŁANIA NA MECZE Z NIEMCAMI I ŁOTWĄ באתר PZPN, ‏ 29 באוקטובר 2021 (בפולנית)
↑  יגאל גולדשטיין, ‏לדרמן: "רוצה לשחק בפולין, מאמינים בי", באתר ערוץ הספורט, 25 במרץ 2022
↑  Israel U21 vs. Poland U21 - 24 March 2022 - Soccerway, int.soccerway.com
ג'ון קייג'

| --- | --- |

 לידה:  5 בספטמבר 1912 לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 פטירה:  12 באוגוסט 1992 (בגיל 79) ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית
 שם במה:  Cage, Jr., John Milton 
 מוקד פעילות:  אירופה, ניו יורק 
 תקופת הפעילות:  1938–1992 (כ־54 שנים) 
 מקום לימודים:  תיכון לוס אנג'לס, אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס 
 זרם:  המאה ה-20, מוזיקה אליאטורית, אוונגרד
 סוגה:  מוזיקה אליאטורית, מוזיק קונקרט, מוזיקה אוונגרדית, מיצג, מוזיקה אקספרימנטלית, מוזיקה קלאסית, מוזיקה אלקטרונית, אופרה, מוזיקה קלאסית של המאה ה-20 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 חברת תקליטים:  ECM 
 בן או בת זוג:  Xenia Cage (1935–1945)  מרס קנינגהם (העשור של 1940–12 באוגוסט 1992) 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1949)  פרס קיוטו באמנות ופילוסופיה (1989)  פרס האקדמיה האמריקנית לאמנויות ולספרות (1949)  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים  Honorary Member of the International Society for Contemporary Music 
 johncage.org
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
ג'ון קייג' (משמאל) - 1992
ג'ון מילטון קייג' (באנגלית: John Milton Cage;‏ 5 בספטמבר 1912 - 12 באוגוסט 1992) היה מלחין אמריקני אוונגרדי שחיבר מוזיקה ניסיונית, סופר ואמן חזותי. מזוהה בעיקר עם יצירתו 4′33″ (משנת 1952), ששלושת פרקיה מבוצעים מבלי לנגן ולו תו אחד.
ביוגרפיה

קייג' נולד בלוס אנג'לס ולמד בתיכון לוס אנג'לס. הוא ממוצא אנגלי וסקוטי.
קייג' למד במכללת פומונה, ובשנה השנייה ללימודיו נשר ונסע לאירופה, שם נשאר 18 חודשים, ועבד כעוזר אדריכל. באירופה כתב את החומרים הראשונים שלו במוזיקה, אך הוא לא אהב את מה שיצר והשאיר את היצירות מאחוריו. קייג' חזר לקליפורניה ב-1931.
ב-1935, נישא קייג' לאמנית אקסניה אנדריונה קאשהיורף.
בסוף שנות ה-30 קייג' נרשם לבית הספר לאומניות בסיאטל, וושינגטון.
קייג' היה מראשוני המלחינים שחיברו מה שהוא עצמו כינה "מוזיקת מקרה", ושאחרים החליטו אחר כך לתייגה כ"מוזיקה אליאטורית" - מוזיקה בה חלק מהאלמנטים נקבעים על פי מקריות. קייג' עשה שימוש לא-סטנדרטי בכלי נגינה ביצירותיו, בין השאר בפסנתר המותקן שהמציא ב-1940, פסנתר שצליליו עברו מניפולציה על ידי חפצים שונים שהונחו על, מתחת או בין המיתרים. קייג' היה חלוץ בחקר המוזיקה האלקטרונית. רוב יצירותיו היו שנויות במחלוקת. אף על פי כן, קייג' נחשב כיום לאחד היוצרים החשובים ביותר של תקופתו ובמיוחד בעצם נגיעתו בשאלה המהותית "מהי מוזיקה?".
קייג' יישם את אמונתו הזן-בודהיסטית דרך המוזיקה. הוא תיאר את המוזיקה שלו כ"משחק ללא מטרה", אך "משחק זה הוא אישור מחדש של החיים — לא ניסיון ליצור סדר מתוך תוהו ובוהו ואף לא לנסות לשפר את הבריאה עצמה, אלא פשוט להתעורר לתוך אותם החיים ממש שאנו חיים, שהם כה מצוינים ברגע שאדם מפנה מדרכו את מחשבותיו ומאוויו ונותן להם לזרום על פי נטייתם הטבעית".
קייג' היה מיקולוג (חוקר פטריות) חובב ואספן פטריות נלהב. בשותפות עם שלושה ידידים ייסד את "החברה המיקולוגית ניו יורק". קייג' היה שותף-אמנותי לטווח ארוך ובן זוגו של הכוראוגרף מרס קנינגהם.
קייג' המציא את צורת השיר מזוסטיק, שיר כתוב בו משתלב אקרוסטיכון אנכי באמצע השורה ולא בתחילתה, כנהוג.
קייג' נפטר ב-1992, בניו יורק, כמה שבועות לפני מסיבת יום הולדתו ה-80 שאורגנה על ידי מחבר השירים וולטר זימרמן והמוזיקולוג סטאפן סקדלר.
ויליאם אנסטסי כתב ספר על ידידותו רבת השנים עם קייג'.
לוח פסנתר מותקן של ניומן
בג"ץ דיזיין נגד משרד העבודה והרווחה

בג"ץ 5026/04 דיזיין 22 – שארקד לוקס רהיטים בע"מ נ' ראש ענף היתרי עבודה בשבת, אגף הפיקוח משרד העבודה והרווחה דן בשאלה אם חוק שעות עבודה ומנוחה מהווה פגיעה בחופש העיסוק הפרה של חוק יסוד: חופש העיסוק, בכך שלמעסיקים אסור להעסיק עובדים בשבת, בהיותה יום המנוחה הקבוע לעובד היהודי. בית המשפט העליון קבע שאיסור ההעסקה בשבת אכן פוגע בחופש העיסוק, אך פגיעה זו מוצדקת משום שהיא משרתת תכליות סוציאליות ודתיות-לאומיות ראויות באופן מידתי.
העובדות בבסיס פסק הדין

דיזיין 22 היא חברה לשיווק רהיטים בעלת סניפים ברחבי הארץ אשר פועלים גם בשבת. על העותרת הוטל קנס מנהלי בסך ₪15,000 בהתאם לחוק עבירות מנהליות בגין העסקת יהודים ביום המנוחה השבועי. חב' דיזיין הגישה בקשה להיתר העסקת עובדים בימי מנוחה ובימי חג. ראש ענף היתרי עבודה בשבת במשרד העבודה והרווחה דחה את הבקשה.
טענות הצדדים

חברת דיזיין טענה כי הוראות המופיעות בחוק שעות עבודה ומנוחה אשר אוסרות על העסקת יהודים בשבת מהוות הפרה של חופש העיסוק אשר מעוגן בחוק יסוד: חופש העיסוק. בנוסף, טענה העותרת כי איסור ההעסקה בשבת פוגע בכלכלה החברה ושל עובדיה. הפגיעה הכלכלית תבוא לידי ביטוי כאשר תיאלץ העותרת לסגור את סניפיה בשבת, והדבר יפגע בה גם בתחרות עם חברות דומות אשר כן סוחרות בשבת. העותרת הוסיפה כי העובדים יכולים לבחור יום המנוחה אחר משבת.
משרד העבודה והרווחה טען כי איסור העבודה בשבת נחוץ משני טעמים. האחד הוא תכלית סוציאלית שלפיה לאדם מגיעה זכות לנוח מעבודתו והרי שביטול החוק יגרום לניצול מצד המעסיק. טעם נוסף הוא לאומי-דתי, הוא היות שבת יום המנוחה ליהודים. זהו יום מנוחה משותף לכל העובדים כך שיוכלו להיות ביחד כמשפחה ביום הזה. משרד העבודה טען שתכליתו של איסור ההעסקה בשבת הולמת את ערכיה של ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית והפגיעה בחופש העיסוק היא מידתית. הוא ציין שחוקתיות ההעסקה בשבת הוכרעה בעבר בבית המשפט ברע"פ 10687/2 הנדימן עשה זאת בעצמך נ' מדינת ישראל, בה נקבע שחופש העיסוק אינו נפגע בצורה מהותית.
ראו גם

חופש העיסוק
שבת
מנוחה
משפט חוקתי
לקריאה נוספת

אהרן ברק, "המהפכה החוקתית: זכויות אדם מוגנות" משפט וממשל א (תשנ"ב), 9.
רות גביזון, המהפכה החוקתית: תיאור מציאות או נבואה המגשימה את עצמה?, המכון הישראלי לדמוקרטיה, 1998.
משפטים כח (תשנ"ז): גיליון מיוחד המוקדש למהפכה החוקתית.
חוק שעות עבודה ומנוחה, תשי"א-1951
היסטוריית החקיקה של בג"ץ דיזיין נגד משרד העבודה והרווחה, במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת
הערות שוליים

↑  חוק שעות עבודה ומנוחה, תשי"א–1951
↑  בג"ץ 5016/96 חורב נ׳ שר התחבורה, ‏13 באפריל 1997
↑  ע"ע 255/99 ביטחון אזרחי בע"מ-שחידם
↑  בג"ץ 287/68 מירון נ' שר העבודה
ג'ון אנסטר פיצג'רלד

| --- | --- |

 לידה:  19 בספטמבר 1819 למבת', הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  1906 (בגיל 86 בערך) 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  ציור פיות 
 צאצאים:  פלורנס הארייט פיצג'רלד 
 
ג'ון אנסטר פיצג'רלד (באנגלית: John Anster Fitzgerald; 19 בספטמבר 1819 –  1906) היה צייר פיות בתקופה הוויקטוריאנית. רבים מציורי הפיות שלו חשוכים ומכילים דימויים של שדים, והתייחסויות לשימוש בסמים. יצירתו הושוותה לציורים הסוריאליסטיים של הירונימוס בוש ופיטר ברויגל.
ביוגרפיה וקריירה

שנת לידתו בלמבת בדרום לונדון לא ברורה. הוא היה ממוצא אירי, בנו של המשורר ויליאם תומאס פיצג'רלד.
בשנת 1849 נישא פיצג'רלד למרי אן באר (1830-1899). הם גידלו לפחות ארבעה בנים ושתי בנות.
כאמן, נראה כי פיצג'רלד לימד את עצמו. עבודתו הוצגה לראשונה באקדמיה המלכותית לאמנויות בלונדון בשנת 1845. הוא גם הציג בחברת האמנים הבריטיים ובחברה המלכותית לצבעי מים. בסוף שנות החמישים של המאה ה-19, הוא יצר סדרת פיות חג מולד למגזין " Illustrated London News ".
פיצג'רלד העניק ליצירותיו כותרות שלעיתים קרובות לא נתנו אינדיקציה ברורה לנושאים שצייר. סוחרי אמנות ואספנים כינו אותם בשמות משלהם לעיתים קרובות, מה שגרם לבלבול גדול ברישום האוסף האמנותי שלו. חלק מכותרותיו של פיצג'רלד, כמו "חלום הצינור" ו"החולם השבוי," מסבירים אולי "שפיצג'רלד היה בקיא בסוגי האופיום, שהיה הסם השכיח בתקופה הוויקטוריאנית."
פיצג'רלד יצר "תמונות מדהימות של פנטזיה טהורה עם פיות, שבבסיסן נושא ספרותי כלשהו." ציוריו משתמשים לרוב בצבעים מבריקים, בעיקר אדומים, וסגולים, כמו בציור "רובין השבוי". הוא ייצר סדרה גדולה של ציורים על נושא רובין קוק - בין השאר, מי הרג את קוק רובין? ו"פיות ישנות בקן ציפור."
לפיצג'רלד היו קשרים מוגבלים עם אמנים אחרים. הוא בילה בעיקר במועדון הלונדוני שלו, מועדון הסאבאג'.חברי עמיתים, שזכרו אותו לאחר מוותו, זכרו שהוא היה חקיין מיומן של השחקנים הגדולים של אותה תקופה - אדמונד קין, צ'ארלס קמבל, וויליאם צ'ארלס מקארדי.
העבודה הסופית שפיצג'רלד הציג באקדמיה המלכותית, בשנת 1902, הייתה תמונה של "אליס בארץ הפלאות". זייפני אמנות מהמאה העשרים פעלו ביצירת תמונות פיות מזויפות של פיצג'רלד. הזיופים התגלו כאשר בחינה שלהם חשף פיגמנטים מודרניים. הזיוף הובא לידיעת הציבור בעזרת תערוכת ציורי הפיות הוויקטוריאניים בשנת 1998 באקדמיה המלכותית לאמנויות.
בתו הצעירה, פלורנס הארייט פיצג'רלד (1857–1927), הייתה ציירת ופסלת. היא נישאה לאמן הנוף ולטר פולן בישופ (1856–1936) בשנת 1889.
הערות שוליים

↑  John Anster Christian Fitzgerald (1819-1906), Victorian Art History, www.avictorian.com
↑  Summary Bibliography: John Anster Fitzgerald, www.isfdb.org
↑  Nicola Bown, Fairies in Nineteenth-Century Art and Literature, Cambridge, Cambridge University Press, 2001.
↑  Christopher Wood, Victorian Painting, Boston, Little, Brown & Co., 1999; p. 45.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: nr93030083  RKD: 28187  ULAN: 500016256  VIAF: 280169382   WorldCat (עם VIAF): 280169382 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ג'ון אנסטר פיצג'רלד".
ג'אני רודארי

| --- | --- |

 לידה:  23 באוקטובר 1920 Omegna, איטליה 
 פטירה:  14 באפריל 1980 (בגיל 59) רומא, איטליה 
 מדינה:  איטליה, ממלכת איטליה, הרפובליקה הסוציאלית האיטלקית 
 מקום קבורה:  קמפו ורנו 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הקתולית של הלב הקדוש 
 שפות היצירה:  איטלקית 
 סוגה:  ספרות ילדים 
 יצירות בולטות:  ג'לסומינו בארץ השקרנים, הרפתקאות צ'יפולינו, The Cake in the Sky, בפסקה זו 2 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 פרסים והוקרה:  פרס אנדרסן (1970)  Premio Letteratura Ragazzi di Cento (2021) 
 www.giannirodari.it
 
גָ'אנִי רוֹדָארִי (באיטלקית: Gianni Rodari;‏ 23 באוקטובר 1920, אומניה, פיימונטה, איטליה – 14 באפריל 1980, רומא, איטליה) היה סופר, מחנך ועיתונאי איטלקי הידוע בעיקר בזכות ספרי הילדים שכתב. רודארי זכה בפרס אנדרסן בשנת 1970 והוא נחשב לאחד מסופרי הילדים האהובים והמוכרים באיטליה בכל הזמנים.
ביוגרפיה > ילדותו ונעוריו

רודארי נולד באומניה, עיירה קטנה במחוז פיימונטה שבצפון איטליה, על גדות אגם אורטה. אביו, אופה במקצועו, נפטר כשהיה רודארי בן עשר, והוא גודל בידי אמו יחד עם שני אחיו, צֶ'זָארֶה ומריו, בכפר לידתה שבנפת וארזה. בגיל 14 החל רודארי ללמוד בסמינר בסברזו, ובגיל 17 קיבל תעודת הוראה והתחיל ללמד בכיתות הצעירות בבתי-ספר שונים בכפרים שבנפת וארזה. באותה תקופה הכיר רודארי לראשונה את יצירותיהם של ניטשה, שופנהאואר, לנין וטרוצקי, ואף ניגן בכינור. בשנת 1939 למד רודארי תקופה קצרה באוניברסיטת מילנו.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

במהלך מלחמת העולם השנייה היה רודארי פטור מלשרת בצבא האיטלקי בשל בריאותו הרופפת. מצבו הכלכלי הגרוע הביא אותו לנסות להתקבל לעבודה ממשלתית ב"קאזה דל פשיו", בניין הממשל המקומי בקומו, ובשל כך נאלץ להצטרף למפלגה הפשיסטית. לאחר ששניים מחבריו הטובים נהרגו ואחיו צ'זארה נשלח למאסר במחנה ריכוז גרמני, הצטרף רודארי בשנת 1944 למפלגה הקומוניסטית האיטלקית ונטל חלק בפעולות המחתרת האיטלקית.
ביוגרפיה > עיתונאי וסופר

לאחר סיום המלחמה ב-1945 התחיל רודארי לעבוד בעיתון "L'Ordine Nuovo", כתב עת של הפדרציה הקומוניסטית של וארזה, בלומברדיה, וב-1947 עבר למילאנו שם היה כתב בעיתון האיטלקי הקומוניסטי "L'Unità".
ב-1948 החל רודארי לכתוב ספרים המיועדים לילדים, וב-1950 מונה מטעם המפלגה הקומוניסטית לעורך כתב עת לילדים בשם "Il Pioniere". ב-1953 נשא לאישה את מריה תרזה פרטי, וממנה נולדה לו, 4 שנים מאוחר יותר, בתו פאולה. ב-1957 עבר רודארי בהצלחה את המבחן המעניק תעודת "עיתונאי מקצועי" (באיטליה יש להיבחן כדי להיקרא עיתונאי).
בין השנים 1966–1969 עבד רודארי באינטנסיביות על כתיבת מספר ספרי ילדים יחד עם סופרים נוספים, וב-1970 הוענק לו פרס אנדרסן על עבודתו. הפרס פרסם את שמו של רודארי ברחבי העולם כסופר הילדים האיטלקי המודרני הטוב ביותר וספריו תורגמו לשפות רבות.
בשנת 1979, לאחר שטייל בברית המועצות, הידרדרה בריאותו, שמעולם לא הייתה טובה במיוחד, וב-1980, במהלך ניתוח שהתבצע ברומא, נפטר רודארי.
כתיבתו

רודארי כתב עשרות ספרים, רובם ספרי ילדים וחלקם ספרים העוסקים בחינוך. יצירתו תורגמה לשפות רבות, וביניהן עברית. כתיבתו לילדים מציגה מצבים לא רגילים ומצבי קסם, המוצגים בעיני הילד החי בעולם טכנולוגי, שעם זאת המכונות בו פועלות באופן אנושי, קסום ומלא הומור. סיפוריו הם לעיתים סיפורי פנטזיה ונונסנס, שעם זאת מציגים לילד עולם מוכר בו החוקים השתנו אך במעט. סגנונו אירוני והומוריסטי, אך עם זאת בעלי ערך מוסף חינוכי.
יצירתו המוכרת ביותר היא "צִ'יפּוֹלִינוֹ" (Cipollino), המופיע בשניים מספריו. צ'יפולינו ("בצלצלון") הוא בצל קטן החי בעולם שבו הפירות מושלים בירקות. פרט לסיפור ילדים המספר על ילד בעל שמחת חיים, שבשל היותו בצל כולם בוכים כאשר הם רואים אותו, משמש הסיפור גם כמשל פוליטי על מאבקי מעמדות.
סיפוריו של צ'יפולינו זכו להצלחה רבה בברית המועצות. ב-1972 עובדו לסרט סובייטי בבימויה של תמרה ליסטיאן וב-1973 עובדו לבלט, שאותו הלחין קארם חאצ'טוריאן (אחיינו של אראם חאצ'טוריאן) ואת הכוריאוגרפיה יצר גנריק אלכסנדרוביץ' מיורוב. בשנת 2007 הועלתה בתיאטרון חולון הצגת-ילדים בשם "צ'יפולינו" המבוססת על הסיפור "הרפתקאותיו של צ'יפולינו" (Il romanzo di Cipollino).
כתיבתו > ספריו שתורגמו לעברית

ג'לסומינו בארץ השקרנים / ג'אני רודארי; תרגם: ז' אריאל, תל אביב: מסדה, 1964; תרגם: סביונה מאנה, בן שמן: מודן, קיבוץ בית ניר: אוקיינוס, 2015. [Gelsomino nel paese dei bugiardi]
איש הגשם / ג'אני רודרי, ניקולטה קוסטה; מאיטלקית: אורה איל, תל אביב: מטר, תשס"ו-2006. [L’omino della pioggia]
הקרפיונאים ומגדל פיסה / ג’אני רודארי (תרגם מאיטלקית: אמנון שפירא), [תל אביב : חמו"ל], 2007. [I karpiani e la torre di Pisa]
ליסה בארץ האגדות / ג'אני רודרי; איורים: אנה לאורה קנטונה; נסח עברי: אורה איל, תל אביב: אגם, 2007. [Le Favolette di Alice]
חיות בלי גן-חיות / ג'אני רודארי, אנה לאורה קנטונה; מאיטלקית: יורם מלצר, תל אביב: אגם, 2008. [Animali senza zoo]
מה צריך בשביל --- / ג'יאני רודארי; איורים: סילביה בונאני; עברית: צביה ולדן, תל אביב: אגם, 2008. [Che cosa ci vuole]
סליחה, טעות בסִּפור / ג'יאני רודארי; איורים: אלסנדרו סנה; נסח עברי: אורה איל, תל אביב: אגם, 2008. [A sbagliare le storie]
ספורי טלפון / ג'אני רודארי; נסח עברי: אורה איל; איורים: יאנה בוקלר, תל אביב: אגם, 2009. [Favole al telefono]
הערות שוליים

1 2  יותם שווימר, סיפור אחד ודי, באתר nrg‏, 15 ביוני 2009.
↑  אוריאל אופק, עולם צעיר, הוצאת מסדה, 1970, עמ' 692.
↑  בר חיון, סלט גרביים, באתר הארץ, 1 ביולי 2009.
↑  Il romanzo di Cipollino‏ (1951) ו-Cipollino e le bolle di sapone‏ (1952).
↑  01.12.2007 צ'יפולינו באתר Kinder Land
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007493904205171  PLWABN: 9810686580805606  BIBSYS: 90391406  BNC: 000116528  BNE: XX4579353  BnF: cb119223415 (data)  CANTIC: a1014755x  CiNii: DA02229760  GND: 118790846  ICCU: CFIV031793  ISNI: 0000 0001 2147 4203  LCCN: n79069958  LNB: 000001831  MusicBrainz: 2f668255-37cd-44df-9b08-51255771d37a  NDL: 00454455  NKC: jn19990007094  NLA: 41165620  NLG: 62087  NLK: KAC200100718  NSK: 000053119  NTA: 068070543  RERO: 02-A003753609  SELIBR: 87406  SUDOC: 027105350  Trove: 1452951  VIAF: 109564134   WorldCat (עם VIAF): 109564134 
בול רוסי עם ציור של צ'יפולינו (מימין), 1992
ג'ון דאגמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 בפברואר 1954 ארצות הברית 
 פטירה:  11 ביוני 2024 (בגיל 70) 
 מקום מגורים:  קיימברידג' 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרווארד 
 מנחה לדוקטורט:  R. Duncan Luce 
 מוסדות:  המכון הטכנולוגי של טוקיו 
 תלמידי דוקטורט:  Mark Humphrys, Feng Hao 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה הלאומי לממציאים (2013)  עמית אגודת המחשוב הבריטית  Fellow of the Institute of Mathematics and its Applications  Fellow of the International Association for Pattern Recognition  עמית האקדמיה המלכותית להנדסה  קצין במסדר האימפריה הבריטית 
 
ג'ון דאגמן (באנגלית: John Daugman; נולד ב-17 בפברואר 1954) הוא חוקר בתחום הראייה הממוחשבת באוניברסיטת קיימברידג'.
ביוגרפיה

דאגמן נולד לאם שוודית ולאב לטבי. סיים דוקטורט באוניברסיטת הרווארד ולאחר מכן לימד באוניברסיטה. הצטרף לסגל קיימברידג' שם לימד ראייה ממוחשבת ותורת האינפורמציה.
ב-1991 פיתח את האלגוריתם לזיהוי קשתית (שנרשם כפטנט), אשר הופץ לראשונה בסוף שנות התשעים, המזהה בני אדם באופן אוטומטי ובזמן אמת על ידי קידוד מבנה קשתית העין שלהם ממרחק מסוים. דאגמן פרסם את מאמריו הראשונים בנושא וביצע הדגמה חיה. לרעיון מאחורי ההמצאה יש היסטוריה ארוכה והיום יש מדענים רבים התורמים בתחום זה.
דאגמן זכה בפרס מטעם הקרן הלאומית למדע של ארצות הברית.
בלאדפופ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 באוגוסט 1990 (בן 34) קנזס סיטי, ארצות הברית 
 שם לידה:  מייקל טאקר
 שם במה:  Blood Diamonds 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2014 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  האווסלה 
 פרופיל ב-IMDb
 
מייקל טאקר (באנגלית: Michael Tucker; נולד ב-15 באוגוסט 1990), המוכר בשם הבמה בלאדפופ (לעיתים בלאדפופ®), הוא מוזיקאי, מפיק מוזיקלי ופזמונאי אמריקאי. הוא גם מוכר בשמות הבמה הקודמים שלו, בלאד דיימונדס, בלאד, ומייקל דיימונדס. הוא ידוע בשל כתיבתו והפקתו של שירים למספר אמנים, ביניהם בריטני ספירס, ליידי גאגא, ג'סטין ביבר, מדונה וג'ון לג'נד.