מרתה רוסלר
תערוכות

לרוסלר היו תערוכות יחיד רבות. רטרוספקטיבה של עבודתה, "תפקידים בעולם החיים" (1998-2000) הוצגה בחמש ערים אירופיות (ברמינגהאם, אנגליה, וינה, ליון / וילבורן, ברצלונה ורוטרדאם) ובמקביל במרכז הבינלאומי לצילום ואת המוזיאון החדש של אמנות עכשווית בניו יורק. היא הייתה נושא לתערוכה רטרוספקטיבית מקיפה ב Galeria Civica d'Arte Moderna e Contemporanea (GAM), בטורינו. בשנת 2006 עבודתה הייתה נושא תערוכות יחיד באוניברסיטת רן וב -2007 במוזיאון ווסטר. עבודתה הוצגה בביאנלה בוונציה ב -2003; הביאנלה של ליברפול, הביאנלה של טאיפיי (2004) והביאנלה של סינגפור (2011), בסלוניקי (2017); כמו גם תערוכות בינלאומיות רבות, כולל תערוכות " דוקומנטה" בקאסל, גרמניה, 1982 ו-2007, Skulptur Projekte Münster בשנת 2007, וכמה ביאנלות של וויטני.
בשנת 1989, במקום תערוכת יחיד בקרן דיה ארט בניו יורק, ארגנה רוסלר את פרויקט "אם חיית כאן ...", שבו יותר מ-50 אמנים, מפיקי סרטים ווידאו, צלמים, אדריכלים, מתכננים, חסרי בית, פולשים, קבוצות פעילים ותלמידי בית ספר התייחסו למצבים חיים מורכבים, אדריכלות, תכנון וחזון אוטופי, בשלוש תערוכות נפרדות, ארבעה פורומים ציבוריים ואירועים קשורים. בשנת 2009, תערוכת ארכיון המבוססת על פרויקט זה, "אם חיית כאן עדיין", נפתחה בגלריה האלקטרונית בניו יורק ולאחר מכן עברה להולנד ולברצלונה. בעקבות הבעייתיות שבה עסקו התערוכות הללו, עבדה רוסלר יחד עם האמן המקומימיגל רובלס-דוראן על פרויקט הצבה עירוני בהמבורג, גרמניה, בשם We Promise! (2015), העומד בפני ההבטחות הסותרות של פרויקטים של התחדשות עירונית באירופה באמצעות מערכת של כרזות ציבוריות ברחוב ובתחבורה ציבורית. גרסאות של המיצב של 1989 כבר מותקן במקומות רבים במספר יבשות.
ב-2016, פרויקט מתוכנן לאורך שנה בקרן החדשה בסיאטל ובסיאטל, תחת הכותרת "דיור הוא זכות אנושית", תוכנן לשחזר את כל שלוש התערוכות של תערוכת Dia מ 1989, "אם אתה חי כאן ..."- אבל התמקדות בעיקר בסיאטל העכשווית. עם זאת, הקרן החדשה חדלה פתאום מהפעולות הציבוריות לאחר השלמת שני המיצגים הראשונים. לאחר מכן, גם ב-2016, ארגנה רוסלר תערוכה בניו יורק שכללה הרבה מהחומר של דייה וסיאטל, אך התמקדה בניו יורק. כמו כן נערכו ארבעה פורומים ציבוריים בנושאי אמנות וג'נטריפיקציה והפרטת הדיור.
בתערוכת תחנת אוטופיה בביאנלה בוונציה של 2003 עבדה רוסלר עם כ-30 מתלמידיה מסטוקהולם וקופנהגן, וכן קבוצת אינטרנט קטנה של משתתפי הסדנה לשעבר, "הפרעונים" ותלמידי המחקר שלה מסמינר הווידאו שלה בייל, להפקת מיני-ביתן, שתוכנן ונבנה, אך נותר בכוונה בלתי גמור, כמו גם נוצרו כרזות גדולות ועיתון קולקטיבי, כמו גם פרויקטים רבים, אינדיבידואליים וקולקטיביים, בחקר תוכניות וקהילות אוטופיות וההשלכות הפוליטיות והחברתיות שלהם. רוסלר הפיקה גם שני סיורים באתרים היסטוריים, אחד בהמבורג (1993) ואחד בליברפול (2004), בשיתוף עם פרויקטים אמנותיים. ביריד האמנות של האפריז (לונדון) של 2005, היא ערכה סיור באתר זמני זה מיצירותיה ובבניה לכל תחומי עבודתה, כולל שירות לקוחות, שירותי מזון, שירותים, טרקליני VIP, פרסום, תחזוקה וביטחון.
תערוכת הסולו שלה, מטא-מונומנטל גארז' סייל"," התקיימה במוזיאון לאמנות מודרנית (MoMA) בניו יורק בנובמבר 2012, וכללה סדרה ערוכה של תערוכות שהתקיימה ב -1973 בסן דייגו ו -1977 בסן פרנסיסקו שהתמקדה במוסד האמריקאי "גראז' סייל". המכירה, שהתקיימה באטריום של מומה, הייתה בהשראת התעניינותו של רוסלר במכירת מוסך, צורה חברתית של עיירה קטנה, מקומית-קטנה ופרברית, שאורגנה במידה רבה על ידי נשים. לבקשת אוצרי המוזיאון, היא החזירה את המכירות במספר מקומות אמנות אירופיים ובניו יורק החל משנת 1999, שהגיעה לשיאה בפרויקט "סחר הוגן" במוזיאון לתולדות התרבות בבזל, בשיתוף עם יריד האמנות של בזל 2010, ולאחר מכן ב MoMA בשנת 2012. ב -2012 הציעה חברת "Moa-Monumental Garage" ב -MoMA למעלה מ -14,000 פריטים, כולל אוספיה של רוסלר - שרבים מהם התגלגלו מחידושים קודמים של עבודה זו - ופריטים שנשלחו מעובדי המוזיאון ומהציבור. העבודה, מאז היווסדה ב-1973, נועדה לעורר שאלות של אמנות וערך, שכן אירועים אלה התקיימו תמיד במוזיאונים ובגלריות לא מסחריות, או בחללים הקשורים אליהם, וכן כדי להפנות את תשומת לבם למקום השולי של נשים בתחום הכלכלי.
החל מחודש נובמבר 2005, תרמה e-Flux חסות לספריית "מרתה רוסלר", חדר קריאה שבו יותר מ-7,500 כרכים מאוסף פרטי שלה יהיו זמינים כמשאב ציבורי במקומות שונים ובבתי ספר לאמנות ובבתי ספר וספריות. האוסף התחיל בגלריה של ניו-יורק בניו יורק ולאחר מכן נסע לפרנקפורטר קונסטוורין בגרמניה; באנטוורפן, מרחב לרוץ-אמן, בשיתוף עם MuHKA (המוזיאון לאמנות עכשווית); אל בית הספר לאו"ם פלאזה בברלין; אל המכון הלאומי להיסטוריה של האמנות בפריז; סטילס באדינבורו; לבית הספר לאמנות של ג'ון מור בליברפול; ולגלריה באוניברסיטת מסצ'וסטס, אמהרסט, לפני שפרשה לגמלאות. בספריית "מרתה רוסלר" יכלו המבקרים לשבת ולקרוא או לעשות צילומים חינם. פרויקטים אחרים, כגון קבוצות קריאה וקריאות ציבוריות, אורגנו באופן מקומי בשיתוף עם הפרויקט.
בשנת 2018 הציג המוזיאון היהודי בניו יורק את "מרתה רוסלר: ללא קשר" התערוכה המציגה את פרקטיקת האמנית בחמשת העשורים, המציגה הצבות סדרות צילום, פיסול וסרטי וידאו משנות השישים ועד ימינו.