stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שינוי ארגוני
תאוריות שונות של שינוי ארגוני > מודל השלבים לשינוי ארגוני של ליפיט

ליפיט, ווטסון ווסלי (1958) הרחיבו את המודל של לוין. הם יצרו מודל של שבעה שלבים שמתמקד בתפקיד של סוכן השינוי מאשר בהתפתחות של השינוי עצמו.
אבחן את הבעיה.
הערך את המוטיבציה והיכולות הדרושות לביצוע השינוי.
הערך את המשאבים והמוטיבציה של סוכן השינוי. זה כולל את המחויבות של סוכן השינוי, העוצמה וכושר העמידות שלו.
בחר יעד חדשני לשינוי. בשלב זה, מפתחים תוכניות פעולה ואסטרטגיות.
יש להגדיר את התפקיד של סוכן השינוי ולדאוג שכל הצדדים המעורבים בשינוי יבינו את תפקידו.
תחזוקה של השינוי דרך תקשורת, פידבק ותיאום בין הקבוצות.
סיום הדרגתי של מערכת הסיוע והתמיכה. סוכני השינוי אמורים לפרוש מתפקידם בהדרגה. שלב זה יתרחש כאשר השינוי הופך להיות חלק מהתרבות הארגונית.
לקריאה נוספת

ג'ון קוטר להוביל לשינוי, תקציר הספר מאת ד"ר מיכל חמו לוטם
עמיר לוי, ניהול שינוי ארגוני : גישות, שיטות ותהליכים, הוצאת צ'ריקובר מוציאים לאור בע"מ, 2000.
Lippitt, R., Watson, J. and Westley, B. The Dynamics of Planned Change. New York: Harcourt, Brace and World, 1958
Porras, J. and Robertson, P. (1992) Organisation development: theory, practice and research. In Dunnette, M. and Hough, L. (eds) Handbook of Industrial and Organisational Psychology, Consulting Psychologists Press, London, pp. 719–822.
Robbins, Stephen P., Organizational Behavior. 9th ed., Prentice-Hall, 2001. pp 539-552
הערות שוליים

↑  Greiner, L., and R. Metzger. (1983). Consulting to Management. Englewood Cliffs, NJ.: Prentice-Hall.
↑  Lewin, K. (1951) Field theory in social science; selected theoretical papers. D. Cartwright (ed.). New York: Harper & Row.
↑  Lippitt, R.; Watson, J.; and Westley, B. The Dynamics of Planned Change. New York: Harcourt, Brace, and World, 1958.
| ניהול ידע |
| --- | --- | --- |
| כללי | ניהול ידע • ניהול תוכן • מבחן אמילי • למידה ארגונית • פער הידיעה-עשייה • עובד ידע • תרבות ארגונית |  |
| נושאים משלימים | נתונים • מידע • ידע • מדעי המידע • מערכת מידע • מידענות • מידען • מערכת תומכת החלטה • עיבוד נתונים |  |
| אישים | לארי פרוסאק |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7606306-9  NKC: ph136743
טקס פרסי אוסקר ה-61

| --- | --- |

 תאריך:  29 במרץ 1989
 מיקום:  שריין אודיטוריום שבלוס אנג'לס, קליפורניה
 מנחים:  אין
 מפיק:  אלן קאר
 במאי:  ג'ף מרגוליס
 רשת שידור:  ABC
 אורך הטקס:  3 שעות ו-19 דקות
 המועמדים והזוכים הבולטים
 הסרט הטוב ביותר:  איש הגשם
 זכייה במספר הפרסים הרב:  איש הגשם (4)
 מספר המועמדויות הרב:  איש הגשם (8)
 אתר רשמי
 →60 62← פרס אוסקר
טקס פרסי אוסקר ה-61 (באנגלית: 61st Academy Awards) להענקת פרסי האוסקר של האקדמיה האמריקאית לקולנוע למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של שנת 1988 נערך בשריין אודיטוריום שבלוס אנג'לס, קליפורניה, ב-29 במרץ 1989. מפיק הטקס הנכנס, אלן קאר, בחר שלא למנות מנחה לטקס לראשונה מאז טקס פרסי אוסקר ה-43 ‏(1971).
סרט הדרמה "איש הגשם" היה מועמד לשמונה פרסי אוסקר וזכה בארבעה: פרס הסרט הטוב ביותר, פרס הבמאי הטוב ביותר (בארי לוינסון), פרס השחקן הטוב ביותר (דסטין הופמן) ופרס התסריט המקורי הטוב ביותר. הסרטים "יחסים מסוכנים" ו"מי הפליל את רוג'ר רביט" זכו בשלושה פרסים כל אחד.
במהלך הטקס הוענקו פרסי אוסקר לשם כבוד לוועד הלאומי לסרטים בקנדה ולחברת קודאק, וכן הוענק פרס אוסקר להישגים מיוחדים לסרט "מי הפליל את רוג'ר רביט" בשל בימוי האנימציה יוצא הדופן.
הערות שוליים

↑  רשימת הזוכים המלאה, באתר הרשמי
| פרס אוסקר |
| --- | --- | --- |
| פרסים כלליים | הסרט הטוב ביותר • הסרט הבינלאומי הטוב ביותר • הסרט המונפש הטוב ביותר • הסרט הקצר הטוב ביותר • הסרט המונפש הקצר הטוב ביותר • הסרט התיעודי הטוב ביותר • הסרט התיעודי הקצר הטוב ביותר |  |
| פרסי משחק | השחקן הטוב ביותר • השחקנית הטובה ביותר • שחקן המשנה הטוב ביותר • שחקנית המשנה הטובה ביותר |  |
| פרסי בימוי וכתיבה | הבמאי הטוב ביותר • התסריט המקורי הטוב ביותר • התסריט המעובד הטוב ביותר |  |
| פרסים אחרים | הצילום הטוב ביותר • העריכה הטובה ביותר • עיצוב ההפקה הטוב ביותר • הפסקול המקורי הטוב ביותר • השיר המקורי הטוב ביותר • עיצוב התלבושות הטוב ביותר • האיפור ועיצוב השיער הטובים ביותר • עריכת הסאונד הטובה ביותר • מיקס הסאונד הטוב ביותר • האפקטים הטובים ביותר |  |
| פרסים מיוחדים | פרס לשם כבוד • פרס לזכר • פרס לפעילות הומניטרית • פרס להישגים מיוחדים |  |
| טקסים | 1927/28 • 1928/29 • 1929/30 • 1930/31 • 1931/32 • 1932/33 • 1934 • 1935 • 1936 • 1937 • 1938 • 1939 • 1940 • 1941 • 1942 • 1943 • 1944 • 1945 • 1946 • 1947 • 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020/21 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 |  |
| אחר | האקדמיה האמריקאית לקולנוע • תיאטרון דולבי • שיאים • זוכי אמי, גראמי, אוסקר וטוני • מועמדים ישראלים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 0ff1e71b-80c6-4145-ab4e-c5f7b81ea651 
בארי לוינסון, הבמאי הטוב ביותר.
דסטין הופמן, השחקן הטוב ביותר.
ג'ודי פוסטר, השחקנית הטובה ביותר.
קווין קליין, שחקן המשנה הטוב ביותר.
ג'ינה דייוויס, שחקנית המשנה הטובה ביותר.
וטארו אנדו

וטארו אנדו (ביפנית: 遠藤 航; נולד ב-9 בפברואר 1993) הוא כדורגלן יפני המשחק בעמדת הקשר ההגנתי בליברפול ובנבחרת יפן.
קריירה

אנדו החל את הקריירה המקצועית שלו בקבוצת שונן בלמאר ולאחר מכן באורווה רד דיימונדס היפניות. מאוחר יותר עבר לאירופה ושיחק בסנט טרוידן הבלגית. הוא ערך הופעת בכורה בקבוצה ב-31 במרץ, בניצחון 1–3 על שרלרואה. ב-5 באוגוסט 2018 כבש שער בכורה בקבוצה בתיקו 1-1 עם גנק.
ב-13 באוגוסט 2019 הושאל אנדו לשטוטגרט עד סוף העונה. באפריל 2020, הקבוצה החתימה את אנדו לצמיתות. הוא ערך הופעת בכורה בקבוצה ב-3 בנובמבר בניצחון 1-3 על דינמו דרזדן. ב-28 במאי 2020 כבש שער בכורה בניצחון 2–3 על המבורג.
ב-18 באוגוסט 2023 חתם בליברפול מהפרמייר ליג. כבר למחרת ערך הופעת בכורה בקבוצה, כשנכנס כמחליף בניצחון 1–3 על בורנמות'.
קריירה בינלאומית

ב-23 ביולי 2015, מאמן נבחרת יפן, ואחיד הלילהודז'יץ', זימן את אנדו לראשונה למדים הלאומיים. הוא היה חלק מהסגל של הנבחרת למונדיאל 2018, אף על פי שהוא לא שיחק באף משחק בטורניר זה.
נכלל בסגל נבחרת יפן לטורניר מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת יפן לטורניר גביע אסיה 2023.
תארים > קבוצתיים

ליגת המשנה היפנית (1): 2014
הגביע היפני (1): 2016
גביע סורוגה בנק: 2017
ליגת האלופות האסיאתית: 2017
תארים > בינלאומיים

גביע אסיה:
בקיה (צמח)

| בקיה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: קטניתאים
משפחה:: קטניות
תת־משפחה:: פרפרניים
סוג:: בקיה
שם מדעי
 Vicia ‏לינאוס, 1753
בַּקְיָה או בִּקְיָה (שם מדעי: Vicia) הוא סוג גדול בתת-משפחת הפרפרניים, המונה כ-250 מינים, שרובם מטפסים עשבוניים בעלי פרחים ממשפחת הקטניות.
עם סוג זה נמנה, בין היתר, המין בקית הגינה, המוכר בשם פול. בארץ ישראל גדלים בר 24 מינים.
שם הסוג מצוי בארמית: "בִּיקְיָא" מושאל מיוונית-עתיקה בהגיית: בּיקייה βῐκία לטינית vicia .
גרסה לשם הצמח שמקורה עממי מצויה בערבית-מצרית, וערבית-דרומית בצורה: بيقية (ביקיה) או باقية (באקיה) שנוצרו כנראה בהשפעת (בַאקילא) بَاقِلّاء בהוראת פול . בעברית ההגייה המקורית היא עם פתח (בַּקיה).
תיאור כללי

בסוג זה נכללים עשבים חד או רב-שנתיים, שרובם מטפסים בעזרת קנוקנות. למינים בסוג זה חשיבות כלכלית – בעיקר לפול, הנאכל לאחר בישול או טרי, ובנוסף למינים בקיה תרבותית, בקיה שעירה ובקיה ארגמנית, המשמשים כצמחי מספוא (מזון לבהמות), בייחוד למטרת הכנת שחת.
הפרחים מפרישי צוף, ומותאמים להאבקת חרקים, בעיקר הפרפר כחליל הבקיה, דבורים.
עם סוג זה נמנים כ-120–150 מינים, שתפוצתם רחבה בייחוד בחצי הכדור הצפוני ובדרום אמריקה. אזור המזרח התיכון מהווה מוקד התמיינות משני עבור המין. 24 מינים מסוג זה מצויים בארץ ישראל.
מאפיינים מורפולוגיים

הבקיה היא עשבוני רב שנתי, כך שהגבעול ירוק ורך, ומסוגל לבצע פוטוסינתזה.
העלים מנוצים פעם אחת (תכונה האופיינית לסוג) והם בעלי 2 עד הרבה זוגות עלעלים תמימים או פגומים במקצת בקציהם. לעיתים רחוקות העלעלים משוננים ואז התרמיל בעל שפה ריסנית- גבשושית. לעיתים מספר העלעלים מועט והעלה נראה כעלה תלתני, כמו במין בקיה צרפתית.
ציר העלה מסתיים לרוב בקנוקנת ברורה – חלק דק של טרף העלה, שלרוב נכרך על עצמים, ובכך מסייע לצמח לטפס מעלה או להשתרג. לעיתים הקנוקנת מנוונת לזיף.
הלוואים קצרים מהעלעלים, שפתם תמימה או לעיתים רחוקות משוננת. במינים רבים, היו הלוואים בעלי צופן כהה. אם התפרחת חיקית מסוג אשכול. בכל תפרחת מספר פרחים או פרח בודד.
מבנה הפרח וגביע הפרח אופייניים למשפחה. הגביע בעל שיניים שוות וצינור אלכסוני או גביע דו-שפתני ששפתו אלכסונית עם שיניים עליונות ארוכות מהתחתונות. אם זאת, עומק הגביע או קוטר הפרח משתנים מאוד בין מין למין. כך למשל, בקיה שעירה תציג תפרחת מרובה בפרחים קטנים ומאורכים, ובזמן שבקיה צרפתית תציג פרח רחב יחסית, הדומה יותר לטופח.
הכותרת הפרפרנית מגוונת גם היא, ונאה מגוונים של כחול, ארגמן וסגול כהה עד לסגול לילכי, צהוב ולבן. מספר האבקנים 10. 9 מהם זיריהם מאוחים לצינור ואחד חופשי. משוטי הסירה מעורים בסירה. צינור האבקנים מסתיים בקו אלכסוני (בשונה מטופח). השחלה עלילת בת עלה שחלה אחד והיא נישאת על עוקץ קצר. עמוד השחלה שעיר או קירח בראשו, סמוך לצלקת.
הפרי הוא תרמיל סרגלי עד מאורך, שאורכו גדול לפחות פי 2 מרוחבו. הוא פחוס על פי רוב, לפעמים גלילי וללא עורקי אורך בולטים בקשוות. הזרעים כדוריים על פי רוב, לעיתים רחוקות מצולעים ומספרם נע בין 2-6 בתרמיל, בהתאם למין ולהצלחה בהפריה.
הסוג בארץ ישראל

בארץ ישראל גדלים 24 מינים בסוג זה; מרביתם אופייניים לחבל הצומח הים-תיכוני של הארץ, ומספרם עולה ככל שמצפינים. הם מופיעים בבתי גידול שונים: 10 מינים מצויים בנופי צומח עשבוני, 11 מיני אופייניים לחורשים ובתות, 8 מינים נוטים להופיע באדמות כבדות ומעובדות ו-7 מינים אופייניים לבתי גידול לחים כדוגמת גדות נחלים וביצות. רק שני מינים מופיעים בבתי גידול יובשניים כדוגמת ערבות ומדבריות.
4 מינים נחשבים למינים "אדומים" – כלומר, הנמצאים בסכנת הכחדה ממשית בארץ: בקיית הבזלת, בקית החולה ובקית יזרעאל – שלושתם אנדמיים (בלעדיים) לארץ. המין בקיית קפריסין הוא מין אדום נוסף, המופיע באופן נדיר בגליל, והוא אנדמי למזרח הים התיכון.
מיני הסוג בארץ ישראל

המינים שלהלן מובאים בסדר שיטתי:
בקית הבזלת (Vicia basaltica)
בקיה בנגלית (Vicia benghalensis)
בקיה אנטולית (Vicia bithynica)
בקיה חדודה (Vicia cuspidata)
בקית קפריסין (Vicia cypria)
בקית הכרשינה (Vicia ervillia)
בקית יזרעאל (Vicia esdraelonesis)
בקית הביצות (Vicia galeata)
בקית הגליל (Vicia galilaeae)
בקית החולה (Vicia hulensis)
בקית כלאים (Vicia hybrida)
בקיה טופחנית (Vicia lathyroides)
בקיה דקיקה (Vicia laxiflora)
בקית צהובה (Vicia lutea)
בקיה מדורבנת (Vicia monantha)
בקיה צרפתית (Vicia narbonesis)
בקיה ארץ-ישראלית (Vicia palaestina)
בקיה מצויה (Vicia peregrina)
בקיה קטנה (Vicia pubescens)
בקיה תרבותית (Vicia sativa)
בקית המשי (Vicia sericocarpa)
בקיה דקת-עלים (Vicia tenuifolia) - ערך טבע מוגן
בקיה עדינה (Vicia tetrasperma)
בקיה שעירה (Vicia villosa)
לקריאה נוספת

נעמי פינברון-דותן ואבינעם דנין, "בקיה", בתוך: המגדיר לצמחי בר בארץ-ישראל, ירושלים: הוצאת כנה, 1991, עמ' 366–372. (הספר בקטלוג ULI)
עזי פליטמן, "בקיה", בתוך: החי והצומח של ארץ ישראל, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1983, כרך 10, עמ' 182–185.
אבי שמידע וגדי פולק, "בקיה", בתוך: הספר האדום צמחים בסכנת הכחדה בישראל, ירושלים: הוצאת רשות הטבע והגנים, 2007, כרך א', עמ' 214–222.
הערות שוליים

↑  מילון אבן שושן
↑  אכרזת גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (ערכי טבע מוגנים), התשס"ה-2005
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph503940 
עלים של בקיה דקת עלים
איתי מרדכי

איתי מרדכי (נולד ב-12 בנובמבר 1967) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ, וכיום מאמן קבוצת הנוער של מכבי חיפה.
קריירה כשחקן

מרדכי החל את דרכו בכדורגל במחלקת הנוער של מכבי חיפה. ב-1983, בגיל 15 בלבד, החל לשחק בקבוצת הנוער העליונה של המועדון. מרדכי שיחק בקבוצה במשך שלוש עונות, בהן היה השחקן המוביל של הקבוצה, וזכה פעמיים בתואר מלך השערים של ליגת הנוער הבכירה. הוא אף זכה עם הקבוצה באליפות ליגת הנוער ב-1985. בסך הכל כבש מרדכי 31 שערים במסגרת קבוצת הנוער.
באוקטובר 1986 ערך מרדכי את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של מכבי חיפה, מול שמשון תל אביב, אך מיעט לקבל דקות משחק במדי הקבוצה הבוגרת. עם זאת, הוא שותף במשחק הגמר גביע המדינה באותה עונה, שבו הפסידה חיפה למכבי תל אביב. בעקבות מיעוט ההופעות שלו בקבוצה והקשיים שנגרמו לו לאחר גיוסו לצה"ל, הוא עמד בפני פרישה ממשחק, אך חזר בו לבסוף.
בעונת 1988/1989 זכה מרדכי עם מכבי חיפה באליפות הראשונה שלו. עם זאת, ועל אף שהקבוצה שיחקה באותה עונה תחת המאמן החדש אמציה לבקוביץ', מרדכי שותף 15 פעמים בלבד בליגה וכבש שני שערים. מיעוט דקות המשחק שלו נבע בעיקר מהימצאותם בסגל של מספר חלוצים בכירים ממנו, ובהם עופר מזרחי וכוכב הקבוצה זאהי ארמלי. העונה שלאחר מכן נפתחה בצורה טובה עבור מרדכי, אך ככל שהתקדמה הוא איבד את מעמדו בקבוצה.
תחת המאמן שלמה שרף, הפך מרדכי לאחד מהחלוצים המובילים של הקבוצה בעונת 1990/1991. הוא כבש תשעה שערי ליגה, וסייע לקבוצתו לזכות בדאבל. הוא אף כבש ארבעה שערים במשחק מול מכבי תל אביב באותה עונה, בו ניצחה חיפה 5–1. הוא המשיך להצטיין גם בעונה הבאה, 1991/1992, אך לא הצליח עם חיפה מבחינה קבוצתית ולא זכה עמה באף תואר. בקיץ שלאחר אותה עונה עבר מרדכי לקבוצת הפועל חיפה, בשל חילוקי דעות שהיו לו עם מכבי חיפה בנוגע לכספים. לאחר מכן עבר להפועל בית שאן, ובשנת 1996 פרש ממשחק פעיל.
קריירה כמאמן

לאחר פרישתו ממשחק, הפך מרדכי למאמן קבוצות בגילאים השונים במחלקת הנוער של מכבי חיפה. ב-2007 הוא מונה למאמן קבוצת הנוער של המועדון, והוביל אותה לשתי זכיות רצופות באליפות ליגת הנוער בעונות 2008/2009 ו-2009/2010.
לקראת עונת 2011/2012 עבר מרדכי לאמן את קבוצת מכבי עירוני בת ים בליגה הלאומית.
לקראת עונת 2012/2013 מונה לעוזרו של רן בן שמעון, מאמן א.א.ק. לרנקה מליגת העל הקפריסאית.
בקיץ 2013 מונה למנהל המקצועי במחלקת הנוער של הפועל תל אביב. ביוני 2014 פוטר מתפקידו.
ביוני 2015 מונה בשנית למאמן קבוצת הנוער של מכבי חיפה ובתום העונה זכתה הקבוצה בהדרכתו באליפות המדינה. ביולי 2016, לאחר פיטוריו של מאמן הקבוצה הבוגרת רוני לוי, הדריך מרדכי את הקבוצה עד למינוי המאמן החדש ביחד עם המנהל המקצועי של מחלקות הנוער, שמוליק חנין. בדצמבר 2017 החל במקביל לשמש כעוזר מאמן בקבוצה הבוגרת.
ב-13 ביוני 2019 מונה למאמן הפועל נצרת עילית, שחודש לאחר מכן שינתה את שמה להפועל נוף הגליל. ב-8 במרץ 2020 פוטר מתפקידו.
ב-14 בינואר 2021 מונה לעוזר מאמן בהפועל עכו.
ב-11 ביוני 2024 מונה למאמן קבוצת הנוער של מכבי חיפה.
חיים אישיים

מרדכי נשוי ואב לשני ילדים ומורה לנהיגה במקצועו.
הערות שוליים

↑  עידו קריג, יד מרדכי: הנוער של מכבי חיפה פורח, באתר nrg‏, 1 בנובמבר 2008
↑  מערכת וואלה! ספורט‏, איתי מרדכי מונה למאמן הפועל נצרת עילית, קיאנסקאס בהפועל אום אל פאחם, באתר וואלה, 13 ביוני 2019
↑  איתי מרדכי פוטר מנוף הגליל, איסמעיל עאמר מונה למאמן אום אל פאחם, באתר וואלה, 8 במרץ 2020
↑  זיו פרבר, כדורגל: איתי מרדכי מונה לעוזר מאמן בהפועל עכו, באתר צפון-1, 14 בינואר 2021
סידור רבי שלמה בן נתן

סידור רבי שלמה בן נתן (הרשב"ן) הוא ספר הלכה גדול על סידור התפילה, המבוסס בעיקרו על תורת הגאונים, ומחברו הוא רבי שלמה בן נתן אלג'בלי, חכם תימני שחי במצרים בזמן הרמב"ם. כתבי יד ממנו נמצאו בספריית אוקספורד ובספריית הוותיקן.
מחבר הסידור

שמואל חגי (קרויזר), מהדיר הסידור, סבר שמחבר הסידור הוא שלמה בן נתן (אלסג'למסי), אשר מקורו מצפון אפריקה, מהעיר סיג'ילמאסה שבמרוקו. לגבי הכינוי "אלגאבילי" טען קרויזר שבצפון אפריקה ישנם מקומות שנקראו "ההר", ומי שבא ממקומות אלו נקרא "הג'יבלי". קרויזר דחה את הטענה לפיה מדובר ברבי שלמה בן נתן הג'יבלי מתימן, בטענה כי הסידור כבר נזכר בימי הרמב"ם והיה מוכר בתקופתו, ומכאן הניח שרבי שלמה קדם לרמב"ם, ואילו רבי שלמה ג'יבלי מתימן חי צמוד לתקופת הרמב"ם. עוד טען קרויזר כי העובדה שריה"ל שהיה חי בספרד הקרובה לצפון אפריקה הספיד את רבי שלמה אלסג'למסי בקינה שכתב לכבודו ולכבוד רבי פרחון הכהן, מוכיחה שהוא המפורסם והוא הוא מחבר הסידור.
פרופסור יוסף טובי סבר גם הוא בעבר שמחבר הסידור הוא רבי שלמה בן נתן אלסג'למסי, אולם מאוחר יותר דחה טובי את ההשערה, בהסתמכו על כך שבכל כתבי היד של הסידור לא מוזכר הכינוי "אלסג'למסי". את הכינוי הוא מצא כמי שהשתרבב בטעות מחכם אחר שחיבר פירוש על פרק "קנין תורה" שהיה מכונה אלסג'למסי, ונכרך יחד עם הסידור. לנוכח הדברים מעלה טובי כי מחבר הסידור הוא רבי שלמה בן נתן שמוצאו מהארצות המוסלמיות המזרחיות, כפי שגם סבר שלמה צוקר, מהמחלקה לכתבי יד וארכיונים בספריה הלאומית בירושלים. אורי ארליך תומך אף הוא בדעה לפיה מוצאו של רבי שלמה הוא מהמזרח, ומציע, לאור השפעתו הרבה על מחזור ארם צובא, שחי באזור זה. על טענותיו של קרויזר עונה בכך שר' שלמה ג'יבלי אכן קדם לרמב"ם והגיע למצרים והתפרסם בה, וגם ר' יהודה הלוי הגיע למצרים, וייתכן ששם הכיר את ר' שלמה. בנוסף, לא נמצא חכם צפון אפריקאי אחד המכונה "אלג'יבלי".
החכם היחיד הידוע לנו בשם רבי שלמה אלג'בלי, הוא חכם תימני שהגיע למצרים בתקופת הרמב"ם והתפרסם שם בחכמתו וביראתו. פרופסור שלמה דב גויטיין שחקר את כתבי הגניזה הקהירית מתאר אותו כאדם שלא נשא פנים אף לעשירים ולמקורבים למלכות.
הסידור

סידורו של רבי שלמה בנוי על פי הדגם של ספריו של גאון סורא, רבי שמואל בן חפני שהיו מחולקים לשערים, וכן על פי ספריו של רב האי גאון. גם לרס"ג, אותו העריך רבי שלמה ביותר, השפעה ניכרת על הסידור, אם כי לא תמיד הוא הולך בשיטתו של רב סעדיה.
הסידור אינו רק לקט של פסקי הקדמונים, אלא מהווה ספר מסודר על פי הכרעותיו האישיות של רבי שלמה, הן בהלכות והן בנוסחאות התפילה, מבלי לחשוש לחלוק על הלכות שנקבעו על ידי קודמיו. עם זאת פסקיו של רבי שלמה מבוססים על פסקי הגאונים: יהודאי גאון, נטרונאי גאון, רב שרירא גאון, מתתיהו גאון ורב האי גאון. בנוסף הוא מתבסס על פסקי רבנו חננאל, הרי"ף, ורבי יצחק אבן גיאת.
בדומה לרמב"ם, דעתו של רבי שלמה לא הייתה נוחה מן הפיוטים, ובסידורו לא כלל פיוטים בכלל. דבר זה הוא חידושם של הרמב"ם ורבי שלמה, שכן אף גאוני בבל, שדעתם לא הייתה נוחה מן הפיוט, לא התעלמו ממנו לחלוטין.
הסידור המחולק ל-30 פרקים נכתב בשפה הערבית, ותורגם לראשונה בשנת ה'תש"ל. בסידור נכללים מזמורים מיוחדים שנאמרו בשבת ובמועדים על פי מסכת סופרים, וכמנהג ארץ ישראל. שלושה עשר הפרקים הראשונים עוסקים בדינים הקשורים לזמן באופן כללי, כגון שבתות וחגים, ואילו שאר הפרקים עוסקים בזמן באופן פרטי, כגון אבלות ונישואין.
הסידור > פרק ראשון

עוסק בסדר תפילות ימי החול ודיניהם השונים. ברכות השחר מסודרות אחת אחרי השנייה לפני תפילת שחרית, כהכרעת של רב נטרונאי, ולא כשיטת הרמב"ם שיש לברך על כל פעולה ופעולה.
הסידור > פרקים שני ושלישי

הראשון מפרט את דיני שבת השונים, כולל ל"ט מלאכות, שיתופי מבואות, העירובין השונים, עובדין דחול, וכיבוד השבת על ידי מלבושים נאים, ומאכלים טעימים. בהמשך מפורט סדר תפילות שבת, הקידוש, בציעת הפת והבדלה.
השני מפרט את תפילות ראש חודש, בין שהוא חל ביום חול ובין שחל בשבת.
הסידור > פרקים רביעי וחמישי

הראשון עוסק בראש השנה, ומפרט את דיני השופר, התקיעה והתוקע, והתוספות בתפילה.
השני עוסק בדיני ומנהגי יום הכיפורים, וקובע כי טעות בידם של גברים הנוהגים לברך על טבילתם ערב הצום, ומפרט את סדרי התפילות.
הסידור > פרק שישי

עוסק בדיני חג הסוכות ושמיני עצרת, החל מדיני בניית הסוכה והישיבה בה, דיני ארבעת המינים, וסדרי התפילות בכל שמונת ימי החג. לא מוזכרים בסידור ענייני שמחת תורה ופיוטי הגשם.
הסידור > פרקים שביעי ושמיני

עוסקים בדיני חנוכה ופורים, הדלקת נרות, קריאת המגילה, והתוספות לתפילה, המיוחדות לימים אלו.
הסידור > פרקים תשיעי עד שנים עשר

פרקים אלו עוסקים בימים טובים.
פרק תשיעי עוסק בהלכות פסח ומנהגיו.
ביעור החמץ, תפילת ערבית, סדר ההגדה, שאר תפילות החג והתוספות המיוחדות לחול המועד (פרק 12 כולו מוקדש לדיני חול המועד).
פרק עשירי עוסק באיסור חדש, ובדיני ספירת העומר.
פרק אחד עשר עוסק בעצרת, ומאחר שאין בחג זה, בניגוד לחגים אחרים, דינים מיוחדים בהם הוא מאופיין (כגון: שופר בראש השנה, 4 מינים בסוכות, ומצה בפסח), מנצל המחבר פרק זה, לעסוק בסתם דיני יום טוב.
פרק שנים עשר עוסק בדיני חול המועד.
הסידור > פרק שלושה עשר

פרק זה עוסק בדיני תשעה באב.
הסידור > פרקים ארבעה עשר עד עשרים ותשעה

פרקים אלו עוסקים בדיני אבלות, דיני בית כנסת, כתובה וקידושין, טהרת המשפחה, ברית מילה, פדיון הבן, ציצית, תפילין, מזוזה וכתיבת ספר תורה, שחיטה, בדיקה וניקור, יין נסך, עיבור השנה וקידוש החודש, דיני ותנאי הקניין, דיני שטרות וכתיבתם, חלוקת פרשיות התורה על פני שבתות השנה וההפטרות של כל פרשה ופרשה.
הסידור > פרק שלושים

בפרק זה מביא המחבר את מסכת פרקי אבות ומסכת דרך ארץ.
הערות שוליים

↑  סידור זה יצא לאור ירושלים תשנ"ה בכותר "סידור רבינו שלמה ברבי נתן".
↑  שלמה צוקר, "מוצאו המזרחי של סידור ר' שלמה בר' נתן וייחוסו המוטעה לצפון אפריקה", קרית ספר סד [ב] (תשנ"ב–תשנ"ג), עמודים 737–746.
↑  אורי ארליך, "נוסח תפילת שמונה עשרה בסידור ר' שלמה בן נתן ושאלת מוצאו", בתוך: כנישתא - מחקרים על בית הכנסת ועולמו, 4.
↑  יוסף טובי, ‏השירה העברית בארצות-המזרח לאחר הגירוש, פעמים 26 (חורף תשמ"ו), עמ' 31.
| נוסחי תפילה ביהדות |
| --- | --- | --- |
| נוסחים קדומים | נוסח ארץ ישראל • סדר רב עמרם גאון • סידור רב סעדיה גאון • סידור רש"י • מחזור ויטרי • סידור רבי שלמה בן נתן |  |
| נוסחי עדות | נוסח הספרדים • נוסח אשכנז • תכלאל (נוסח תימן) • נוסח איטליה • נוסח רומניא • נוסח צרפת (צפון צרפת) • נוסח פרובאנס (דרום צרפת) • נוסח קטלוניה • נוסח ארם-צובא • נוסח פרס • נוסח צפון אפריקה |  |
| נוסחי זרמים חדשים | נוסח האר"י •  נוסח ספרד • נוסח אדמו"ר הזקן • נוסחים לא אורתודוקסיים • נוסח צה"ל האחיד |  |
לוך נס

ערך זה עוסק באגם בממלכה המאוחדת. אם התכוונתם לסדרת טלוויזיה בשם זה, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  היילנדס, סקוטלנד
 סוג:  לוך של מים מתוקים
 מידות
 שטח:  56.4 קמ"ר
 נפח:  7.4 קמ"ק
 גובה:  15.8 מטר מעל לפני הים
 אורך מרבי:  39 ק"מ
 אורך:  39 קילומטר
 רוחב ממוצע:  1.5 ק"מ 
 עומק מרבי:  230 מטר
 ‏עומק ממוצע:  132 מטר
 מידע נוסף
 נהר מזין:  הנהרות מוריסטון, פויירס, אנריק ואויך
 מקור לנהר:  נהר נס
 ‏אגן ניקוז:  1,775 קמ"ר
 מדינות באגן הניקוז:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 איים:  האי שרי
 קואורדינטות:  57°18′N 4°27′W﻿ / ﻿57.300°N 4.450°W﻿ / 57.300; -4.450
  (למפת סקוטלנד מוגדלת) אדינבורו גלאזגו אברדין פייזלי אייר פרת' אינוורנס לוכגילפהד דנדי איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים  אנגליה צפון אירלנד  אירלנד האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני לוך נס(למפת סקוטלנד רגילה) אדינבורו גלאזגו אברדין פייזלי אייר פרת' אינוורנס לוכגילפהד דנדי איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים  אנגליה צפון אירלנד  אירלנד האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני לוך נס
 
הריסות טירת אורקהארט שנבנתה בין המאה ה-13 למאה ה-16 לצד לוך נס
לוך נס (באנגלית: Loch Ness, בגאלית סקוטית: Loch Nis) זהו לוך, אגם עמוק של מים מתוקים, הנמצא בהיילנדס בסקוטלנד. האגם הוא גוף המים הגדול ביותר לאורכו של השבר הגאולוגי הקרוי גלן אלבין או "הגלן הגדול" (גלן בגאלית סקוטית: עמק) שמתחיל באינוורנס בצפון ונגמר בפורט ויליאם בדרום; חלק מתוואי התעלה הקלדונית שמחברת בין הימים בשני קצותיו של גלן אלבין עובר בלוך נס.
לוך נס מורכב מסדרת אגמים אשר נוצרו כתוצאה מהפשרת קרחוני ענק בסוף תקופת הקרח האחרונה. לוך נס הוא האגם השני בגודלו בסקוטלנד, שטחו כ-56 קמ"ר (שליש משטח הכנרת).
האגם נודע בגלל המפלצת המיתולוגית שנצפתה בו, כביכול, וקרויה לכן "המפלצת מלוך נס". מאז התאוריות על המפלצת מלוך נס, היו עדויות ואנשים שטענו שראו אותה. באפריל בשנת 1934 התפרסמה תמונה שפרסם מרמדיוק וודרהל, שבה ראש של יצור משונה מגיח מהאגם, לאחר זמן התמונה התבררה כמזויפת. התברר שהוא רצה לנקום בחבריו לאחר שלגלגו לו, לכן הוא רצה למתוח אותם. לכן הוא בנה דגם של ראש מחימר שחיבר לסירת צעצוע.  בנו צילם את התמונה מזווית מרוחקת כדי שתיראה אמינה. אחד ההסברים לקיומה של אגדת המפלצת הוא ריבוי צלופחים באגם, שייתכן שאנשים טועים לראות בהם מפלצת. טענה זאת אוששה באמצעות דגימת ה-DNA של מימי האגם, שנמצאו בה כמויות גדולות של DNA של צלופחים.
דני רוז

דני רוז (באנגלית: Danny Rose; נולד ב-2 ביולי 1990) הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק בעמדת המגן השמאלי.
קריירת מועדונים > לידס יונייטד

רוז החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של לידס יונייטד. בעונת 2006/2007 הצטרף לקבוצה הבוגרת, אך לא רשם דקות משחק במהלך העונה. בסיום העונה נשרה לידס לליגה הראשונה ואף נכנסה לחובות כספיים, דבר אשר אילץ אותה למכור שחקנים.
קריירת מועדונים > טוטנהאם הוטספר

ב-25 ביולי 2007 חתם בטוטנהאם הוטספר תמורת מיליון פאונד. רוז הצטרף תחילה לאקדמיה של הקבוצה. בינואר 2008 נכלל לראשונה בסגל הקבוצה הראשונה במשחק גביע הליגה נגד סנדרלנד. בספטמבר 2008 נפצע בברכו. בינואר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במסגרת גביע ה-FA בתיקו 2-2 מול לידס יונייטד, קבוצתו לשעבר.
ב-14 באפריל 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג, בניצחון 1–2 על ארסנל, בו גם כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה, שזכה בתואר "שער העונה" של אתר סקיי ספורטס.
קריירת מועדונים > תקופת השאלות

במרץ 2009 הושאל לווטפורד עד לסיום העונה. ב-4 באפריל 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–2 נגד דונקסטר רוברס.
ב-29 בספטמבר 2009 הושאל לפיטרבורו יונייטד עד ינואר 2010, אך חזר לטוטנהאם כעבור חודש וחצי בלבד.
ב-9 בספטמבר 2010 הושאל לבריסטול סיטי, בה שיחק עד פברואר 2011.
ב-31 באוגוסט 2012 הושאל לסנדרלנד עד לסיום העונה.
קריירת מועדונים > החזרה לטוטנהאם

ב-22 באוגוסט 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו במסגרת אירופית בניצחון 0–5 נגד דינמו טביליסי במסגרת פלייאוף הליגה האירופית. ב-31 ביולי 2014 חתם על חוזה לחמש שנים נוספות בטוטנהאם.
ב-10 בינואר 2016 ענד לראשונה את סרט הקפטן של הקבוצה במשחק גביע ה-FA נגד לסטר סיטי.
ב-22 בספטמבר 2016 חתם על חוזה חדש עד 2021. ב-31 בינואר 2017 נפצע בברכו במשחק הליגה מול סנדרלנד ונעדר כתשעה חודשים. אף על פי שנפצע באמצע העונה הוא נכלל בנבחרת העונה של הפרמייר ליג.
ב-17 באוקטובר 2017 חזר לשחק לראשונה אחרי הפציעה במשחק מול ריאל מדריד שהסתיים בתיקו 1-1.
ב-30 בינואר 2020 עזב את טוטנהאם בפעם הראשונה לאחר שבע שנים, כשהושאל לניוקאסל יונייטד וחתם על חוזה לשישה חודשים.