stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דייוויד ג'נטלמן
ביוגרפיה

ג'נטלמן נולד בלונדון וגדל בהרטפורד, בנם של האמנים הסקוטים טום ג'נטלמן וויניפרד ג'נטלמן שנפגשו בבית הספר לאמנות של גלאזגו. הוא למד בבית הספר בהרטפורד ובית הספר לאמנות בסנט אלבנס. הוא עשה שירות לאומי כסמל חינוך בחיל החינוך של הצבא המלכותי והיה האחראי על חדר אמנות בקורנוול, ולאחר מכן הלך לקולג' המלכותי לאמנות. הוא נשאר שם כמורה זוטר במשך שנתיים לפני שהפך לאמן עצמאי.
הוא חי ועבד בגלוססטר קרסנט בקמדן טאון מאז 1956, וגם בסאפוק. יש לו ארבעה ילדים: בת מאשתו הראשונה רוזלינד דיז, סטודנטית עמיתה, ושתי בנות ובן מאשתו השנייה סוזן אוונס, בתו של הסופר ג'ורג' יוארט אוונס. בתו שלו ושל סוזן אמיליה, היא עיתונאית בגרדיאן, נשואה לג'ו ג'ונסון, אחיו של ראש ממשלת בריטניה לשעבר בוריס ג'ונסון.
עבודתו מיוצגת בטייט בריטניה, במוזיאון הבריטי, מוזיאון ויקטוריה ואלברט מוזיאון המלחמה האימפריאלית, מוזיאון הדואר, לונדון ומוזיאון פיצוויליאם.
יצירה > צבעי מים וציורים

ג'נטלמן מצייר נופים, מבנים ואנשים, ומשתמש ברישום בעבודת העיצוב שלו. רבים מצבעי המים שלו נוצרו בלונדון ובסאפוק וברחבי בריטניה, במסעות ממושכים בצרפת, איטליה והודו, ובמהלך טיולים קצרים יותר בדרום קרוליינה, מזרח אפריקה, האוקיינוס השקט וברזיל. הוא ערך תערוכות רבות של עבודות אלה. סדרות של צבעי מים שהוזמנו כללו נופים עבור Shell, מספר תערוכות של אוקספורד עבור הוצאת אוניברסיטת אוקספורד. הרישומים וצבעי המים שלו שוחזרו על טקסטיל וטפטים, צלחות ארוחת ערב עבור Wedgwood ועל ספל בקובנט גארדן עבור דייוויד מלור. הרישומים האדריכליים שלו הופיעו ב-House & Garden, The Sunday Times, New York Magazine, צבעי המים האחרונים שלו שפורסמו נעשו כאיורים עבור הספר שכתב My Town: An Artist's Life in London, 2020.
יצירה > חריטות עץ וציור קיר

חריטות העץ המוקדמות של ג'נטלמן היו עבור כריכות ספרים של הוצאת פינגווין, כרטיסי ברכה, רשימות יינות, מודעות לעיתונות וספרים - לוח השנה של משפחת רובינסון. הוא חרט סדרה של 32 עטיפות לסדרת New Penguin ,Shakespeare. חריטות העץ שלו מופיעות ברבים מהבולים שלו, ובציור קיר באורך 100 מטרים, עבודתו הציבורית הנראית ביותר. בשנת 1978, חברת "לונדון טרנספורט" הזמינה את ציורי הקיר לאורך הרציף ברכבת התחתית בתחנת צ'רינג קרוס. הציור מראה כיצד כוח העבודה מימי הביניים בנה את הצלב המקורי, מחציבת האבן ועד להצבתו. התמונות נחרטו בעץ כדמויות של סתתים ופסלים, שהוגדלו פי עשרים לגודל טבעי.
יצירה > ספרים

בין 1982 ל-1997, דייוויד ג'נטלמן כתב ואייר שישה ספרי מסע: בריטניה, לונדון, קו החוף, פריז, הודו ואיטליה, לונדון היפהפייה, 2012, והעיר שלי: חיי אמן. בלונדון, 2020.
ג'נטלמן אייר ספרים רבים שכתבו אנשים אחרים, כולל ציורים לספר הבישול Plats du Jour. ב-2009 הוא אייר את Ask the Fellows Who Cut the Hay מאת ג'ורג' יוארט אוונס. עבור מועדון המהדורות המוגבלת של ניו יורק הוא אייר את "משפחת רובינסון השווייצרית", השירים של קיטס, ספר הג'ונגל והבלדה על רובין הוד, וכמה ספרים לילדים.. עבור אגודת Folio, הוא הפיק איורים לשירים הנבחרים של אדוארד תומאס. הוא עיצב כריכות לספרים בכריכה רכה: בהוצאת פינגווין, רומנים של E.M. Forster ותחריטי עץ של שייקספיר. ורבים אחרים, כולל צבעי מים, חריטה בעץ או עיצובים טיפוגרפיים ליצירות מדעיות וקלאסיות.
הערות שוליים

↑  "Gentleman, David (William)". Who's Who 2017. Oxford University Press
↑  Stop the War Coalition Poster Number 3 [No], Imperial War Museums (באנגלית)
↑  A Revolution in British Stamp Design — The British Postal Museum and Archive, web.archive.org, ‏2009-08-14
↑  David Gentleman: London, You're Beautiful – Fine Art Society Archived
↑  Edward Thomas: Selected Poems | The Folio Society, www.foliosociety.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007462737405171  AAG: 1786  BIBSYS: 99022919  BnF: cb11904612g (data)  CiNii: DA0042535X  GND: 119121921  ISNI: 0000 0001 1072 2988  LCCN: n50020202  NDL: 001110838  NKC: xx0251120  NTA: 06759557X  RKD: 30930  SNAC: w6330197  SUDOC: 026887673  Trove: 1273115  ULAN: 500028977  VIAF: 79026005   WorldCat (עם VIAF): 79026005 
דייוויד ג'נטלמן, איור בתחנת התחתית צ'רינג קרוס, לונדון
דלקת כבד

| --- | --- |

 תחום:  גסטרואנטרולוגיה 
 גורם:  נגיף הפטיטיס B, hepatitis delta virus, Hepatitis A virus, HCV, אוטואימוני, אלכוהוליזם, הרעלה, hepatitis E virus 
 תסמינים:  צהבת, כאב בטן, אנורקסיה, hepatomegaly 
 טיפול:  ledipasvir/sofosbuvir  peginterferon alfa-2a  peginterferon alfa-2b  ribavirin  sofosbuvir 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D006505
 סיווגים
 ICD-11:  DB97 
 
אדם הסובל מהפטיטיס A, לעורו ועיניו יש גוון צהבהב (תסמין הצהבת).
דלקת כבד (בלועזית: הֶפָּטִיטִיס, Hepatitis) היא מחלה של מערכת העיכול. הגורמים לדלקת הכבד כוללים נגיפים, צריכה מוגזמת של משקאות חריפים, פגיעה על ידי תרופות ורעלים, הפרעות מטבוליות והפרעות אוטואימוניות.
תסמינים

הפטיטיס מתבטאת בתסמינים הבאים: בעייפות, חולשה, כאבי פרקים, כאבי בטן, הקאות ואובדן תיאבון. השתן עשוי להיות כהה יותר, עשויים להופיע חום, הגדלה של הכבד, וכן צהבת. ההופעה הקלינית של צורות כרוניות של דלקת הכבד עשויה להיות עדינה, והסימנים שהוזכרו יופיעו רק כאשר הדלקת גרמה להרס והחלפה של חלק משמעותי של רקמת הכבד ברקמת חיבור – שחמת הכבד. במקרים של דלקת כבד חמורה, שלב מתקדם של שחמת הכבד, או דלקת חריפה חמורה (פולמיננטית) עשויה להופיע אנצפלופתיה – פגיעה מוחית שמתבטאת בשינויים באישיות, פגיעה אינטלקטואלית עד לירידה במצב ההכרה.
סוגי הפטיטיס נגיפי

הפטיטיס נגיפי אחראי ליותר ממחצית המקרים של הפטיטיס חריפה. 95% מהדלקות הנגיפיות של הכבד נגרמות על ידי אחד מנגיפי ההפטיטיס A,B,C,D או E. חמשת האחוזים האחרים נגרמים על ידי נגיפים כמו אדנווירוס, CMV ועוד.
סוגי הפטיטיס נגיפי > הפטיטיס A

הפטיטיס A הוא נגיף מסוג RNA השייך למשפחת נגיפי הפיקורנה. הפטיטיס A היא הסיבה השכיחה ביותר להפטיטיס חריפה, ואינה מתפתחת למחלה כרונית. זהו אנטרו-וירוס שעובר מן הצואה דרך מזון או מים מזוהמים או דרך נוזלי הגוף. זיהום בהפטיטיס A יוצר חיסון לכל החיים כנגד המחלה.
קיימים שני חיסונים להפטיטיס A: חיסון פעיל וסביל. בישראל מחוסנים משנת 2004 ילדים בחיסון הפעיל כחלק משגרת החיסונים. בעת הגיוס לצה"ל מחוסנים כל המתגייסים (לשירות קרבי וסגלי רפואה) בחיסון הסביל.
הטיפול בהפטיטיס A הוא טיפול תומך, וכולל שתייה מרובה ומנוחה. שיעורי המוות מן המחלה הם 0.01%, כשילדים בני פחות מחמש שנים ומבוגרים מעל גיל 50 מהווים את מרבית מקרי המוות.
סוגי הפטיטיס נגיפי > הפטיטיס B

הפטיטיס B הוא נגיף DNA ממשפחת ההפטדנה. הוא עשוי לגרום למחלה חריפה וכן למחלה כרונית.
ההדבקה בנגיף היא דרך נוזלי הגוף – מגע עם דם נגוע או העברה ביחסי מין. גם רוק עשוי להעביר את המחלה. סוג נוסף של העברה היא העברה אנכית – מהאם לעובר. 95% מהחולים מתגברים על הזיהום ויוצרים נוגדנים כנגד הנגיף. כ 5% מן החולים מפתחים זיהום כרוני.
מהלך נדיר של המחלה עשוי לגרום לכשל כבדי חריף (0.5%-1%) – מחלה פולמיננטית, ולהביא להרס הכבד תוך ימים עד שבועות עם 80% של מקרי מוות.
קיים חיסון פעיל נגד המחלה, בין היתר, בזכות פריצת דרך של יוסף שאול ממכון ויצמן בנוגע לאופן פעולת הנגיף. כיום חיסון זה הוא חלק משיגרת החיסונים שמקבלים ילדי ישראל משנת 1992 (Engrix).
הפטיטיס B כרונית מובילה אצל כ-20-30% מהחולים להתפתחות שחמת הכבד (החלפת הרקמה התפקודית של הכבד ברקמת צלקת), שעם החרפתה נגרם כשל כבדי. היא גם מעלה מאוד את הסיכון ללקות בסרטן הכבד – קרצינומה הפטוצלולרית.
קיימות שלוש תרופות מרכזיות המשמשות לטיפול בהפטיטיס B: אינטרפרון אלפא, אדפוויר ולמיודין.
סוגי הפטיטיס נגיפי > הפטיטיס C

הפטיטיס C הוא נגיף RNA השייך למשפחת נגיפי הפלבי. הוא מועבר דרך נוזלי הגוף – בעיקר דרך הדם, וכן מהאם לעובר (העברה אנכית). לא קיים חיסון מפני המחלה, אך קיימים מספר טיפולים שעוזרים בהשמדת הנגיף.
כ-50-85% מן החולים יפתחו מחלה כרונית, וכ-25-76% מהם יסבלו ממחלה כרונית פעילה ושחמת. הפטיטיס C הוא הסיבה המובילה בעולם להפטיטיס כרוני, והוא הסיבה המובילה באירופה ובארצות הברית להשתלת כבד. הפטיטיס C מעלה מאוד את הסיכון לקרצינומה הפטוצלולרית שמתפתחת אחרי כ-30 שנה בחולים הסובלים מהפטיטיס C כרונית ושחמת.
נכון לשנת 2010, מוצע לחולים טיפול תרופתי שמטרתו לחסל את הנגיף בגוף החולה. הטיפול, נכון לשנת 2010, כולל נטילת כדורים "ריבוורין" (RIBAVIRIN) על בסיס יומיומי ונטילת זריקה שבועית ("פגאינטפרון" PEGINTERFERON). הטיפול נע בין חצי שנה לבין שנה (תלוי בסוג הווירוס) וסיכויי הצלחתו הם כ-75%.
ב-2011 אושרו 2 תרופות נוספות שיינתנו יחד עם הטיפול המוזכר –(Telaprevir (Incivek ו-(Boceprevir (Victrelis.
ב-2014 נכנס טיפול נוסף במחלה, אורך הטיפול הוא 12 שבועות (בהתאם לדרגת הנזק לכבד) ואופן הטיפול הוא על ידי נטילת 2 תרופות (אשר נכון להיום מאז 2014 נמצאות בסל הבריאות בישראל) exviera ו viekirax
סוגי הפטיטיס נגיפי > הפטיטיס D ו-E

שני סוגים נוספים של הפטיטיס ידועים, הפטיטיס D והפטיטיס E. נגיף הפטיטיס D הוא נגיף RNA היכול להתרבות רק בנוכחות נגיף הפטיטיס B. הפטיטיס E גורם למחלה הדומה להפטיטיס A, אם כי יש לו צורה פולמיננטית בחלק מהחולים, בעיקר בנשים בהריון. הוא נפוץ בעיקר בהודו.
לאחרונה זוהה גם הפטיטיס G.
הפטיטיס אלכוהולית

הפטיטיס אלכוהולית נגרמת כתוצאה משתייה ממושכת של כמויות גדולות של הכוהל אתנול, המצוי בכל המשקאות החריפים.
התחלת המחלה תתבטא לרוב בחום, הגדלת הכבד, לויקוציטוזיס ופגיעה בתפקודי הכבד (צהבת והפרעות קרישה). כמו כן, יופיעו סימנים של יתר לחץ דם במערכת הפורטלית (מיימת, דימום מדליות, אנצפלופתיה). עם זאת, צורות קלות יותר של הפטיטיס אלכוהולית עשויות להופיע ללא תסמינים. המשך שתייה מרובה של אלכוהול תוביל לרוב לשחמת. בהפסקת שתיית אלכוהול, ההפטיטיס האלכוהולית תחלוף באיטיות לאורך שבועות עד חודשים, לעיתים ללא השלכות קבועות, אך לרוב תישאר שחמת מסוימת. 
בצורה גסה, ניתן לומר כי אחד מארבעה בני אדם השותים יותר משלושה משקאות אלכוהוליים ביום בתקופה של 10-15 שנה יסבול מרמה מסוימת של הפטיטיס אלכוהולית.
זיהום בהפטיטיס C ושימוש מוגבר באלכוהול מזרז מאוד את התפתחות השחמת. שתייה מוגזמת של אלכוהול לאורך זמן תגרום גם לשינויים שומניים בכבד.
הפטיטיס שנגרם על ידי תרופות

ישנן תרופות שעלולות לגרום להפטיטיס על ידי הורדת הכושר החיסוני של הגוף או בדרכים אחרות. להלן רשימה חלקית של תרופות גנריות:
הלוטן Halothane – גז המשמש להרדמה
מתיל דופא וניפדיפין  Methyldopa, Nifedipine – תרופות נגד יתר לחץ דם
איזוניאזיד וריפמפיצין Isoniazid, Rifampicin – אנטיביוטיקות לטיפול בשחפת
פניתואין וחומצה וולפורית Phenytoin, Valporic acid – תרופות נגד אפילפסיה
זידוודין Zidovudin – תרופה אנטי-ויראלית לטיפול באיידס
קטוקונזול Ketoconazole – תרופה אנטי פטרייתית
איבופרופן ואינדומטצין Ibuprofen Indomethacin – נוגדי דלקת וכאבים
אמיטריפטילין Amitriptyline – נוגד דיכאון
אמיודרון Amiodarone – טיפול בהפרעות קצב לבביות
פרצטמול Paracetamol – נוגד כאבים (במנת יתר).
המהלך הקליני של הפטיטיס תרופתית הוא מגוון, ותלוי בתרופה ותגובת החולה אליה. הפטיטיס יכול להיגרם על ידי כמעט כל תרופה.
רעלים וחומרים אחרים שעלולים לגרום להפטיטיס:
פטריית האמניטה – פטרייה אחת יכולה לגרום למוות.
זרחן צהוב – רעל תעשייתי
פחמן טטראכלורידי, כלורופורם
הפרעות מטבוליות

מחלות מטבולית כגון מחלת וילסון, הגורמת לאגירת נחושת ברקמות שונות וגם בכבד, וכן המוכרומטוזיס, הגורמת לאגירת ברזל עלולות לגרום לדלקת ונמק כבדי.
כולסטטית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
חסימה ממושכת של דרכי המרה, על ידי אבני מרה או גידול סרטני, מובילה להצטברות של נוזלי המרה בכבד, ולנזק ודלקת ברקמת הכבד.
דלקת כבד אוטואימונית

דלקת זו (Autoimmune Hepatitis) פוגעת הן בילדים והן במבוגרים. המחלה נפוצה יותר בקרב נשים, בעיקר אצל נשים צעירות, אבל פוגעת בשני המינים, והמספרים מראים יחס של 17 חולים לאוכלוסייה של 100,000 נפש.
חוקרים אינם תמימי דעים בנוגע לסיבת התלקחות מחלה זו אצל בני אדם, אם כי נכון לשנת 2010 מוסכם שמקורה הוא גנטי. אצל אדם הלוקה בדלקת הכבד האוטואימונית, תוקפת המערכת החיסונית את הכבד כאילו היה גוף זר כמו איבר מושתל. משערים כי המחלה מתפתחת בגלל אובדן סבילות של מערכת החיסון כלפי אנטיגנים עצמיים.
דלקת כבד אוטואימונית > אטיולוגיה

המחלה זוהתה בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20 ונקראה דלקת כבד זאבית (או זאבתית) (Lupoid hepatitis) היות שכמו בזאבת נמצאו נוגדנים עצמיים בנסיוב החולים. בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 התקבע השם "דלקת כבד אוטואימונית".
דלקת כבד אוטואימונית > אבחון

אין ממצא קליני יחיד המאפיין את המחלה ואין ממצא יחיד המאשש או שולל את קיומה. קיימת שיטת ניקוד לאבחון דלקת כבד אוטואימונית הכוללת כ-17 משתנים בעלי ניקוד משתנה, הניקוד המצטבר מרמז על סבירות לקיום המחלה. בין היתר דרוש מעקב ארוך אחר תפקודי הכבד. מאחר שהמערכת החיסונית אינה תוקפת באופן קבוע את הכבד, ונוטה להופיע בגלים לאורך תקופות זמן משתנות, זיהוי המחזוריות מהווה אמצעי נוסף לזיהוי המחלה. אישוש סופי נעשה בדרך כלל על ידי לקיחת ביופסיה של רקמה כבדית וניתוח הרכבה במעבדה.
דלקת כבד אוטואימונית > טיפול

טיפול אפשרי הוא מתן נוגדי דלקת (קורטיקוסטרואידים), עם או בלי אזתיופרין (המחליש את מערכת החיסון) ולעיתים אזתיופרין בלבד. לכל אחת מאפשרויות הטיפול השפעות לוואי לא רצויות. ניתן לומר כי הטיפול התרופתי (המרדים את המחלה) ומעקב תדיר אחר תפקודי הכבד הן באמצעות בדיקות דם והן באמצעים אחרים כגון אולטרא סאונד מאפשרים לחולים בדלקת הכבד האוטואימונית לנהל אורח חיים רגיל, ולחיות שנים ארוכות עם המחלה. בחלק מהחולים (לעיתים מסיבות גילוי מאוחר של המחלה) מתפתחת שחמת הכבד, במצב בלתי הפיך זה הטיפול האפשרי היחיד הוא השתלת כבד אולם יש סיכון כי מערכת החיסון תתקוף גם את הכבד המושתל.
ב-2011 אושרה התרופה INCIVEK™ לטיפול יחד עם פגינטרפרון אלפא וריבווירין  בצהבת נגיפית C כרונית[דרוש מקור].
ראו גם

צהבת ילודים
הערות שוליים

↑  מקור: המכון למחלות דרכי העיכול והכבד, מרכז רקפואי סוראסקי
↑  הרפואה, אוקטובר 2009
↑  אינפומד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555639105171  BnF: cb12153771t (data)  GND: 4024427-1  LCCN: sh85060288  LNB: 000303741  NARA: 10641635  NDL: 00564863  NKC: ph120674  NSK: 002104740 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
דרך האתרים

לפי ספר במדבר, דרך האתרים היא הדרך שבה הלכו בני ישראל ממדבר סיני לכיוון ארץ כנען: "וַיִּשְׁמַע הַכְּנַעֲנִי מֶלֶךְ עֲרָד יֹשֵׁב הַנֶּגֶב כִּי בָּא יִשְׂרָאֵל דֶּרֶךְ הָאֲתָרִים וַיִּלָּחֶם בְּיִשְׂרָאֵל וַיִּשְׁבְּ מִמֶּנּוּ שֶׁבִי" (במדבר כא).
לפי הזיהוי של קדש ברנע בעין קודיראת, מקובל לזהות את דרך האתרים כדרך העוברת מערד דרך תל ניצנה אל עין קודיראת.
אולם לפי הפסוק המשייך את חורמה להר שעיר: "וַיַּכְּתוּ אֶתְכֶם  בְּשֵׂעִיר עַד חָרְמָה" (דברים א), הרי שדרך האתרים עוברת לכיוון הערבה. דרך זו ירדה מערד אל אזור מכרות הנחושת של פונון וחשיבותה הייתה עצומה לתושבי האזור. ייתכן אם כך שבמקור שמה היה "דרך התמרים" ע"ש תמר. ייתכן ומדובר בשיבוש השם "דרך התרים", דרכם של עשרת המרגלים שיצאו לתור את הארץ.
החוקר יוחנן אהרוני, במאמרו 'דרכי המדבר בתקופת המקרא', היה החוקר הראשון שזיהה את הדרך הזאת מערד, דרך לדרום מערב, בינות למצודות הישראליות בהר הנגב ועד למצודת אהרוני בקוסיימה. ידועות מספר מצודות לאורך דרך האתרים כמו חורבת חלוקים, חרבת הרועה ועוד. מתברר כי כביש שדה בוקר, ירוחם דימונה (כביש 204) עובר ברובו על הנתיב הקדום של דרך האתרים.
ראו גם

מלחמת חורמה
המצודות הישראליות בנגב
דוד רביבו

דוד רביבו (נולד ב-5 בדצמבר 1977) הוא כדורגלן עבר ישראלי וכיום מנהלה המקצועי של הפועל אדומים אשדוד.
רביבו הוכתר לשיאן הבישולים של ליגת העל שלוש פעמים (2005/2006, 2008/2009, 2011/2012), והוא שיאן הבישולים בכל הזמנים עם 107 בישולים.
קריירה

רביבו נולד וגדל באשדוד, החל את דרכו במחלקת הנוער של מכבי עירוני אשדוד וכרטיסו נרכש בשנת 1995 על ידי קבוצת מכבי תל אביב. בעונת 1996/1997 עלה לקבוצת הבוגרים של המועדון, ובמשחקו הראשון שיחק נגד מכבי חיפה. בעונת 1998/1999 זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו.
בתחילת עונת 2000/2001 עבר רביבו למועדון ספורט אשדוד, בה שיחק במשך תשע עונות רצופות. ב-2006 ניסה מזלו בלוס אנג'לס גלאקסי, אך בשל פיטורי מאמנה נאלץ לחזור לאשדוד. בקיץ 2009 עבר להפועל באר שבע, ולאחר שנתיים חזר לאשדוד.
לקראת עונת 2013/2014 חתם רביבו בקבוצת בית"ר ירושלים. ב-27 בינואר 2014, אחרי שלא קיבל דקות משחק רבות בבית"ר ירושלים, שוחרר מהקבוצה אחרי חצי שנה. ב-28 בינואר 2014 חתם רביבו בהפועל חיפה. ב-12 ביוני 2014 חתם רביבו במכבי יבנה מהליגה הלאומית.
ב-3 ביולי 2016 הודיע רביבו על פרישה ממשחק פעיל ומונה לעוזר מאמן הפועל בני לוד מהליגה הלאומית. עם תחילת העונה חזר בו מהפרישה והחל גם לשחק בקבוצה. ב-19 בדצמבר 2016 חתם רביבו בהפועל מרמורק מליגה א', עמה העפיל לליגה הלאומית בתום העונה. רביבו שימש כעוזרו של ניסן יחזקאל, מאמן הקבוצה, ובמקביל ב-11 ביולי 2017 חתם בהפועל בני אשדוד מליגה ג', במדיה ערך הופעה אחת בגביע וכבש שער אחד. ב-1 באוקטובר 2017 חתם בהפועל אדומים אשדוד מליגה ב', ובתום העונה העפיל עמה לליגה א'.
ב-4 ביולי 2019 רביבו חתם בקבוצת עירוני בית דגן מליגה ב', במדיה ערך שבע הופעות. ב-22 באוקטובר 2019 חתם במכבי השקמה/רמת חן מליגה ג'.
ב-6 ביולי 2022 מונה לעוזר מאמן הפועל אדומים אשדוד. ב-13 ביולי 2023, מונה למאמן לאחר ירידת הקבוצה לליגה א'.
קריירה > נבחרת ישראל

לזכותו של רביבו שער אחד בארבע הופעות במדי הנבחרת הצעירה של ישראל. הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת הייתה במוקדמות מונדיאל 2006 במשחק מול נבחרת קפריסין, ובסך הכל הופיע בשלושה משחקים במדי הנבחרת.
הישגים

שיאן הבישולים של ליגת העל (3): (2005/2006, 2008/2009, 2011/2012),
שיאן הבישולים בכל הזמנים עם 107 בישולים.
מחוץ למגרש

רביבו גרוש ואב לשניים. אחיו הגדולים הם כדורגלני העבר חיים רביבו ואלי רביבו, אחיו הצעיר הוא הכדורגלן שי רביבו ואחיינו הוא רוי רביבו.
בשנת 2018 הצטרף רביבו לעונה השישית של תוכנית המציאות גולסטאר. 
 בשנת 2020 שב להשתתף בתוכנית המציאות גולסטאר בעונת האולסטאר בברזיל כחלק משחקני החיזוק בגמר העונה.
הערות שוליים

↑  תומר לוי, ‏דוד רביבו שבר את שיא הבישולים: "רגע מיוחד", באתר ערוץ הספורט, 24 בפברואר 2014
↑  אופירה אסייג, ‏דוד רביבו חתם בהפועל באר שבע לשנתיים, באתר ONE‏, 20 באוגוסט 2009
↑  גלעד שוברט, דוד רביבו חזר לאשדוד: "שמח ומתרגש", באתר ynet, 26 ביוני 2011
↑  רז זהבי, ‏דוד רביבו פרש ומונה לעוזר המאמן בבני לוד, באתר ערוץ הספורט, 3 ביולי 2016
↑  מיכאל וייסרמן, דוד רביבו שוחרר מלוד וחתם בהפועל מרמורק, באתר דאבל פס‏, 19 בדצמבר 2016
↑  מיכאל וייסרמן, דוד רביבו חתם בהפועל אשדוד, באתר דאבל פס‏, 11 ביולי 2017
↑  שלומי והבה, דוד רביבו חתם בבית דגן, באתר דאבל פס, 4 ביולי 2019
↑  דוד רביבו מונה למאמן אדומים אשדוד
↑  תומר לוי, ‏דוד רביבו שבר את שיא הבישולים: "רגע מיוחד", באתר ערוץ הספורט, 24 בפברואר 2014
דינורניס

| דינורניס |
| --- | --- |
  2 מיני הדינורניס (באדום וסגול) בהשוואה לאדם
מצב שימור
 נכחד נכחד (EX) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דינורניטיים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: דינורניסיים
סוג:: דינורניס
מינים
 Dinornis novaezealandiae  Dinornis robustus
שם מדעי
 Dinornis ‏אוון, 1843

דינורניס או מואה ענק (שם מדעי: Dinornis; מילולית: "עוף נוראי") הוא סוג של עוף נכחד ממשפחת הדינורניסיים שבסדרת הדינורניטיים הקרובה ליענאים שחי בניו זילנד.
עוף זה היה מהגבוהים והגדולים שבעופות שהיו מעולם. גובהו עלה על 3.2 מטרים (10 רגל) ומשקלו הגיע ל-230–240 ק"ג. לעוף הייתה שכבת נוצות דמוית פרווה עבה שבידדה אותו. היו לו כנפיים קטנות ביותר שכנראה ו"נבלעו" בתוך ה"פרווה" ולא נראו, בדומה לעוף הקיווי ששרד בניו זילנד. הנקבות היו גדולות וגבוהות יותר מהזכרים, על פי מחקרים.
עופות אלה היו אוכלי-צמחים, וניזונו מעלי העצים המחטניים של ניו זילנד, והשתמשו בקיבתם העצומה כדי לעכל אותם.
כל המואות נכחדו בידי המאורים שהיגרו לניו זילנד עד שנת 1500 לספירה.
מיני הסוג

Dinornis novaezealandiae
Dinornis robustus
איור של הדינורניס
הדיפלומה על שם קורוליוב

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 מדינה:  בין־לאומי 
 הגוף המעניק:  הפדרציה הבינלאומית לאווירונאוטיקה 
 תקופת הפרס:  1988–הווה (כ־36 שנים) 
 נקרא על שם:  סרגיי קורוליוב 
 
הדיפלומה על שם קורוליוב (The Korolev Diploma) היא פרס המוענק על ידי הפדרציה הבינלאומית לאווירונאוטיקה למהנדסים וטכנאים שבהיותם מחוץ לכדור הארץ עסקו בבנייה או בתיקון של נכסי חלל, וקידמו בכך את הפעילות האנושית בחלל. הדיפלומה קרויה על שם המהנדס הסובייטי ואבי תוכנית החלל הסובייטית, סרגיי קורוליוב. היא מוענקת מדי שנה מאז 1988 ובכל שנה יכול לזכות בה אדם אחד בלבד. בשנים 1994, 1995, 1996 ו-2001 לא הוענק הפרס.
הקוסמונאוט הרוסי ולדימיר דז'ניבקוב היה ראשון הזוכים בדיפלומה.
דראפט ה-NBA 2001

דראפט ה-NBA‏ 2001 הוא הדראפט שקדם לעונת המשחקים 2001/2002 בליגת ה-NBA. טקס הדראפט התקיים במדיסון סקוור גארדן, אולמה של הניו יורק ניקס, ב-27 ביוני 2001.
מהלך הדראפט

קוואמי בראון נבחר על ידי וושינגטון ויזארדס בבחירה הראשונה. ובכך הפך לשחקן הראשון בתולדות הליגה, והשלישי בכלל עם לברון ג'יימס (2003) ודווייט הווארד (2004) שנבחר בבחירה הראשונה כתלמיד תיכון. בשנת 2006 נאסר על תלמידי תיכון להגיש מועמדות לדראפט. בראון קלע 6.6 נקודות בממוצע למשחק לאורך הקריירה ונחשב עד היום לאחד השחקנים הגרועים בהיסטוריה שנבחרו במקום הראשון בדראפט. בתום העונה זכה פאו גאסול שנבחר בבחירה השלישית בתואר רוקי השנה.
דראפט זה היה האחרון בו השתתפו קבוצת ונקובר גריזליס, שכמה שבועות לאחריו העתיקה את מקום מושבה לממפיס ושינתה את שמה לממפיס גריזליס, וקבוצת שארלוט הורנטס שמיד לאחריו עברה לניו אורלינס ובהמשך שינתה את שמה לניו אורלינס פליקנס. בשנת 2014 קמה מחדש קבוצה בעיר שארלוט בשם שארלוט בובקאטס, שכיום קראת שארלוט הורנטס על שם קבוצת העבר.
מינסוטה טימברוולבס איבדה את בחירתה בסיבוב הראשון של הדראפט בעקבות חריגה מתקרת השכר המותרת בליגה בעונת 2000/01. הטימברוולבס היו עתידים לבחור בבחירה ה-29 והאחרונה בסיבוב האחרון, וביטול הבחירה שלהם צמצם את מספר הנבחרים בדראפט ל-57 בלבד. בסך הכל נבחרו בדראפט 2001 שמונה שחקני אולסטאר: טייסון צ'נדלר (בחירה שנייה), פאו גאסול שזכה בתואר רוקי השנה (3), ג'ו ג'ונסון (10), זאק רנדולף (19), ג'רלד וולאס (25), טוני פארקר (28), גילברט ארינאס (31) ומהמט אוקור (38). שחקנים בולטים אחרים שנבחרו בדראפט זה כוללים את ג'ייסון ריצ'רדסון (5), שיין באטייה (6), ריצ'רד ג'פרסון (13), טרוי מרפי (14), סמואל דלמברט (26), ג'מאל טינסלי (27), בובי סימונס (42) ואנטוניס פוטסיס (48).
בסך הכול שיחקו ב-NBA‏ 49 מתוך 57 הנבחרים, ומלבדם שיחקו בליגה 16 מועמדים שלא נבחרו בדראפט 2001.
שחקני NBA שלא נבחרו

השחקנים שלהלן לא נבחרו בדראפט 2001, אך שיחקו ב-NBA:
פוארטו ריקו קרלוס ארויו
ארצות הברית צ'ארלי בל
ארצות הברית טייר בראון
ארצות הברית ג'ו קריספין
ארצות הברית מוריס אוואנס
ארצות הברית טיפון המילטון
ארגנטינה ולטר הרמן
ארצות הברית הוראס ג'נקינס
ארצות הברית ג'מאריו מון
ארגנטינה אנדרס נוצ'יוני
ארצות הברית דין אוליבר
ארצות הברית נורמן ריצ'רדסון
ארצות הברית פול שירלי
פולין סזארי טריבנסקי
סרביה ומונטנגרו רטקו ורדה
ארצות הברית מייק וילקס
הערות שוליים

↑  סיכום דראפט 2001, nba.com(הקישור אינו פעיל, 13.9.2021)
דינוקיון

| דינוקיון |
| --- | --- |

תקופה
מיוקן 20.3–5.3 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי כלב
משפחה:: דוביים
סוג:: דינוקיון
מינים
 Dinocyon aurelianensis  Dinocyon sansaniensis  Dinocyon thenardi
שם מדעי
 Dinocyon

דינוקיון (שם מדעי: Dinocyon; מילולית: "כלב איום/נורא") הוא סוג קדום של טורף ממשפחת ההמיקיוניים הקרובה לדוביים. הוא התקיים במשך המיוקן של אירופה לפני 20.3 עד 5.3 מיליון שנה מזמננו.
המאובנים שלו התגלו באוסטריה בחבל פויסבורן (Poysbrunn site) והוא תואר למדע ב-1861 בידי החוקר הצרפתי קלוד ז'ורדן (אנ').
בדומה להמיקיון והצפלוגל היה זה טורף קטן יחסית לדובים בעל מבנה דומה לשל זאב או גרגרן עם זנב קצר, גפיים חזקות ולסתות נוקשות בעלות שיניים מותאמות לקריעת בשר ולא לאכילת כל. הוא הגיע לאורך 2.3 מטרים, לגובה של 110 ס"מ ולמשקל של 250 ק"ג ולפי כמה חוקרים עד 410 ק"ג. בניגוד לדובים המודרניים הוא נע על בהונותיו ולא על כפותיו, כך שיכל לרוץ במהירות גבוהה יותר.
ככל הנראה עקב גודלו ומבנה לסתותיו היה זה טורף-על מאיים על מרבית החיות בשטחו, אף שאולי היה אוכל נבלות.
הערות שוליים

↑  http://digitallibrary.amnh.org/bitstream/handle/2246/447/B279a02.pdf;jsessionid=AE736EA4B8A2167469EC2168DD879459?sequence=25
דויד דרי

| --- | --- |

דויד דרי
 לידה:  6 בדצמבר 1947 (בן 76) רבאט, מרוקו 
 ענף מדעי:  מדע המדינה ומדיניות ציבורית
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 
דויד דֶרי (באנגלית: David Dery; נולד ב-6 בדצמבר 1947) הוא פרופסור אמריטוס למִנהל ומדיניות ציבורית, ומן הבכירים בין חוקרי ומורי התחום בישראל.
ביוגרפיה

דויד דרי נולד במרוקו. בנובמבר 1949 עלה לישראל עם משפחתו והתגורר בנתניה. ב-1966 התגייס לחטיבת הצנחנים ושירת בגדוד 202. במהלך מלחמת ששת הימים השתתף כלוחם בקרבות ברצועת עזה ובפתחת רפיח. עם שחרורו החל את לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים ומשם המשיך ללימודים מתקדמים באוניברסיטת ברקלי בקליפורניה, ארצות הברית. עם שובו לישראל הצטרף לסגל המחלקה למדע המדינה באוניברסיטה העברית ואף כיהן כראש המחלקה וכראש בית הספר למדיניות ציבורית באוניברסיטה העברית. במהלך השנים שימש דויד דרי כחבר בוועדות ציבוריות רבות ושימש כיועץ אקדמי במספר משרדי ממשלה. לאחר פרישתו מן האוניברסיטה העברית מונה לעמוד בראש התוכנית לתואר שני במנהל ומדיניות ציבורית במכללת ספיר.
דויד דרי מתגורר בתל אביב, הוא נשוי ואב לשישה.
קריירה אקדמית

ב-1971 סיים דרי תואר ראשון במחלקות למדע המדינה ולימודי מזרח תיכון באוניברסיטה העברית, שם המשיך את לימודיו והוסמך לתואר שני במחלקה למדע המדינה בשנת 1973. בשנת 1977 הוסמך לדוקטור מטעם בית הספר למדיניות ציבורית באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, ארצות הברית. נושא עבודת הגמר שלו: "Bureaucratic Organization of Information Technology" בהנחיית פרופ' ארון וילדבסקי. עם שובו לישראל, שימש כמרצה במחלקה למדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים. במהלך השנים היה מרצה וחוקר אורח במגוון אוניברסיטאות ביניהן UCLA, אוניברסיטת קליפורניה בברקלי ובאוניברסיטת הרווארד. בשנת 1999 מונה לראש המחלקה למדע המדינה באוניברסיטה העברית. בשנת 2001 הקים את בית הספר למדיניות ציבורית באוניברסיטה העברית ומונה לעמוד בראשו. בתפקיד זה שימש עד שנת 2004. בשנת 2008 הקים וניהל את התוכנית לתואר שני במינהל ומדיניות ציבורית במכללת ספיר בראשה עמד עד קיץ 2015. בשנת 2020 זכה בפרס למפעל חיים של האגודה הישראלית למדע המדינה.