stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יער גשם טרופי
המטפסים

לא רק שורשים פורצים מתוך הגזע ביער הגשם הטרופי, אלא גם ניצנים שמתפתחים לפרחים (ביערות אחרים, הפרחים ואחרי כן הפירות, מתפתחים רק בקצות הענפים הצעירים). תופעה זו קרויה קאולילוריה.
כעבור זמן מה מתפתחים הפרחים לפירות ואז קרויה התופעה קאוליקרפיה. ניצני העצים ביער הגשם הטרופי הם קטנים וחסרים את המעטה העבה כמו בניצנים המתפתחים ביערות אחרים משום שאינם חשופים לפגעי מזג האוויר בעונה הקרה.
לא כל הצמחים ביער הגשם הטרופי משקיעים משאבים כה רבים, כדוגמת העצים החפצים להגיע אל האור. שתיים מצורות חיים אלה המתקיימות ומצויות בשפע על העצים הם המטפסים (הליאנות) והאפיפיטים. כסות העצים ביער הגשם הטרופי עשויה לעלות על 400 אחוזים ואינה מאפשרת לאור לחדור מבעד לעלווה הצפופה ולכן רק מחצית האחוז מעוצמת האור (ללא עננות) מגיעה אל קרקעית היער. וכך, בניגוד למה שנהוג לחשוב, קרקעית היער האפלולית אינה צפופה ואף עבירה למסיירים בה (על גדות הנהרות ישנו מעטה סמיך של צומח עד שהיער נראה בגללם בלתי חדיר).
למעשה, גדלים על הקרקעית רק מינים מועטים של צמחי צל ונבטי עצים. שתי דרכים עומדות לפני הצמח כדי להגיע אל האור. האחת היא לפתח גזע שאורכו כארבעים מטר ויותר ולנסות להיות הגבוה בעצים מסביב, והשנייה היא להיצמד לצמח שכבר בנה גזע שכזה. ביער הגשם הטרופי, על לחותו הגבוהה, עושים זאת האפיפיטים והמטפסים, אשר מגיעים כמעט לכל גזע, ענף או גבעול חשוף ונמצאים על כל עץ שיוכלו לטפס ולהשתרג עליו.
למעלה מתשעים אחוז ממיני המטפסים בעולם חיים ביער הגשם הטרופי. אורכם הממוצע אמנם מגיע לכ-75 מטרים, אך הם עשויים להגיע אף לאורך של כ-250 מטרים. המטפסים משתרגים בין קומות היער השונות ומקשרים ביניהן כמערכת כלי דם בגוף של בעל חיים, המחברת ומקשרת בין כל איבריו. הדרך שבה הצמחים האלה מצליחים להעביר מים ומינרלי מזון מהשורשים לנצרים, וחומרי מזון מהנצרים לשורשים, נחשבת לפלא פיזיולוגי. השרכים יוצרים מעין סלים תלויים ברחבי היער אשר לוכדים בתוכם עלים, פירות וזלזלים הנופלים מלמעלה ואלה נאספים לערמות ביניהם. במשך הזמן מתפרקים השיירים ונוצרת רקבובית המשמשת להזנת מיני צומח ושאר יצורים ומספקת להם מרחב מחיה נוסף.
אפיפיטים

מלבד מטפסים ניתן למצוא על העצים מינים רבים של אפיפיטים. אלה הם צמחים הגדלים על צמחים אחרים, מבלי לצרוך מהם חומרים מזינים כפי שעושים טפילים. האפיפיטים יוצרים תנאים ייחודיים למגוון רחב של בעלי חיים, לכן השפעתם ביער הגשם הטרופי גדולה למדי. הצמח הנושא אותם משמש מעין מצע לאפיפיט, אשר שורשיו כלל אינם נתונים בקרקע.
האפיפיטים קולטים את המים ואת מינרלי המזון, המומסים בהם והחיוניים לגידולם, מהאוויר הלח. יש הטוענים שנוכחותם מועילה לעץ, כי הם מקטינים את הלחות סביבם ובכך פוגעים בעקיפין בפטריות המזיקות. האפיפיט מעדיף להתיישב בהסתעפויות של ענפים, שם מצטברים מים וחומרים אורגניים הדרושים למחייתו. השגת האור מפצה על הריחוק מן הקרקע ועל הקושי היחסי בהשגת נוזלים. האפיפיטים קולטים מים במהירות ויש המסוגלים לאגור אותם. שורשיהם נועדו בעיקר לאחיזה בענף ולחלקם יש צורה של שושנת עלים גדולה, שבתוכה מצטברים מי גשמים, כך שהצמח קולט את המים מבסיס העלים.
ישנם אפיפיטים ממשפחת הברומליים, שקיבולת המים של שושנת עליהם מגיעה לחמישה ליטרים. שושנת עלים לוכדת פסולת צמחית ויוצרת ערימת דשן לחה במרכז הצמח. במים האלה מתקיימים דו-חיים וחרקים, החיים רק בגומחה זו של בריכת הגשם הזעירה. בתוך הבריכה יכולות קרפדות עצים להשלים את כל מחזור חייהן הרחק מעל האדמה כשכל מזונן הוא יתושים הדוגרים גם הם במאגר המים התלוי.
הפרשותיהם של יצורים אלה ושיירי מזונם הם מינרלים חיוניים לאפיפיטים ואלה נקלטים על ידם בתיווכם של המים. עבור הסחלבים שמלבלבים בחופת היער בשל שפע האור יש לשורשים שני תפקידים: האחד, להיאחז בחוזקה למצע ולהיצמד אליו והשני הוא לינוק את הלחות מן האוויר באמצעות חללים המצויים בקצות שורשים תלויים וארוכים. כהגנה מפני התייבשות, משמרים הסחלבים את הנוזלים בפקעות כדוריות.
פיקוסים

צורת חיים הדומה לזו של האפיפיטים הם הפיקוסים החונקים. אלה הם צמחים המתחילים כאפיפיטים אך במהלך התבססותם על העץ הנושא אותם הם שולחים שורשים המגיעים וחודרים לקרקע ואחר מתחילים להשתרג על צמח המצע שלהם עד שמוחצים אותו ואז הם הופכים לעצים עצמאיים. רוב המינים, מתוך מאות מיני פיקוסים, מתחילים את מחזור חייהם כאפיפיטים והופכים כעבור זמן לפיקוסים חונקים.
חופת יער הגשם

חלקו העליון הירוק של יער הגשם הטרופי הוא אזור מיוחד במינו. לשכבה שטופת-שמש זו יש מאפיינים ייחודיים, וחיים בה יצורים שאינם יורדים לעולם אל פני הקרקע. צמרות העצים שמשתרגות אלה באלה יוצרות מבנה סבוך ומורכב של צמחייה, שבתוכו נוצרות "דרכים" שבהן בעלי החיים יכולים לנוע. הן מציעות שפע נדיב של קליפת עץ, עלים, פרחים ופירות לבעלי החיים.
על כן, חופת היער היא אחד האזורים המיושבים והמגוונים ביותר של יער הגשם הטרופי. מספר העופות השוכנים שם הוא אדיר. העופות ניזונים מצוף הפרחים, מהפירות ומהזחלים הניזונים מהם. לעיתים הם מלווים את להקות הקופים על מנת ללקט את החרקים שהוטרדו ממקומם עקב קולות הנפץ הרעשניים של הקופים, העוברים בינות לענפים. ניתן למצוא שם גם יונקים קטנים הניזונים מצמחים או מבעלי חיים אחרים, דוגמת לטאות. בעלי החיים בחופת היער משליכים את שאריות המזון למטה, ושם בעלי חיים אחרים נאבקים עליהן.
עונות השנה

ביער הגשם הטרופי יש אמנם עונות שנה, אך אלה אינן מובחנות זו מזו כמו עונות השנה באזורים הממוזגים ולכן הצמחייה הגדלה בו אינה תלויה בשינויים אלה כמו ביערות אחרים. מידות החום וקרינת האור הבאות מן השמש הן יציבות במשך השנה כולה בסמוך לקו המשווה, והעונות מתבטאות בשינוי בכמות המשקעים בלבד, כשההשפעה היחידה שיש לכך היא האטה בקצב הפריחה והבשלת הפירות בחודשים היבשים יותר. בעצים בני אותו מין ואפילו בענפיו של אותו העץ, ייתכנו דרגות שונות של התפתחות בעלים, בענפים ובפרחים. ביער הנמצא באזור בעל עונתיות ותנאי אקלים משתנים, מתקיימת מחזוריות אחת ליער כולו. ביער הגשם הטרופי, הצמחים והעצים בוחרים למעשה באיזה שלב יימצאו, אם בשלכת, בפריחה או בחניטת הפרי, כך שבכל תקופה מזמני השנה ניתן למצוא ביער את כל השלבים מתקיימים זה לצד זה.
החי והצומח

לעומת יערות אחרים שבהם שולטים במספרם העופות והחרקים, הרי שביער הגשם הטרופי הם נאלצים לחלוק את משכנם עם מספר רב של יונקים, זוחלים, דו-חיים ופרוקי-רגליים שונים. חברת השיא של יער גשם טרופי רוחשת שפע של צורות חיים: כמחצית ויותר מכלל מיני היצורים המוכרים למדע מצויים ביער זה. בניגוד ליערות אחרים שבהם יש מיני עצים שליטים, ביער הגשם הטרופי אין שליטה של מין אחד או כמה מינים אלא הוא ערב-רב של צמחים, וכמעט כל משפחה המיוצגת במקומות אחרים על ידי צמחים עשבוניים או שיחים, מיוצגת בו על ידי עצים. המבנה הייחודי של כסות הירק הסמיכה והנפח שהיא תופסת בשכבת האוויר של היער, מספקים הגנה טובה למערכות החיים שבתוך היער ובחלל היער כמעט שאין תנודות במשתני מזג האוויר עד כי קיים הבדל ממשי בין תנאי האקלים שמחוץ ליער לבין תנאי האקלים שבתוכו.
צמחיית יער הגשם הטרופי ירוקת-עד בשל התנאים הסביבתיים הקיימים באזור המשווני. היער זוכה לשפע של אור וחום מן השמש ואלה, לצד כמויות הגשם הגדולות, מאפשרים תהליכי חיים הנמשכים ברציפות לאורך כל השנה, כמו בתוך חממת ענק. כמו כן, תהליך התחדשותם של העלים הוא תהליך קבוע. הצמחייה, שכל שאר היצורים החיים תלויים בה לקיומם, נעשית כל כך פרועה עד כי היא יוצרת מאות מקומות חיות זעירים כגדולים, המספקים את התנאים הנחוצים להתפתחותם של מאות אלפי יצורים שונים, ואכן סגולתם של יערות הגשם הטרופיים שהם עשירים מאוד ביצורים וצורת היער נותרת יציבה באופן תמידי. כמו ביערות אחרים גם ביער הגשם הטרופי העץ משמש יחידה חיונית מאוד עבור היצורים החיים בתוכו וסביבו. ביער רגיל הוא שווה-ערך לבית דירות גדול אצל האדם. באזור הטרופי, כל אחד ואחד מעצי הענק ביער הגשם יכול להיחשב כמטרופולין.
כמו כן בעלי החיים ניזונים מין הפירות והזנים השונים של המזון העשיר ביערות הגשם
יגואר
פיתון בורמזי
קלאו זהוב
פיל יער אפריקני
אורנגאוטן בורנאי
קוליברי זנב סנונית
ארה כחולה-צהובה
ראו גם

יער גשם ממוזג
יער האמזונאס
בירוא יערות
התיישבות ילידית בלב יער האמזונאס במדינת אקרי, ברזיל
יערות הגשם של פרו
יער גשם בפנמה
יער בדרום אפריקה
יער טרופי אפריקני
יער מוצף בבורניאו
צמחים מטפסים ביער גשם באוסטרליה
עץ פיקוס ביער גשם טרופי
קוף עכביש שחור-ראש בקוסטה ריקה
מועצה אזורית גולן

אוטובוסים צהובים של המועצה האזורית גולן חונים בבניין המועצה בקצרין.
היישוב חד נס מלמעלה
הכנרת, מבט מכפר חרוב
חדר האוכל של קיבוץ מבוא חמה
מועצה אזורית גולן היא מועצה אזורית הממוקמת בצפון מזרח מדינת ישראל, ממזרח לכנרת, ברמת הגולן. המועצה קבלה מעמד מוניציפלי בשנת 1979. שטח שיפוט המועצה משתרע על פני כ-1,100,000 דונם, מהחרמון בצפון ועד חמת גדר בדרום. בתחום המועצה ישנם 33 יישובים, מתוכם 9 קיבוצים, 13 מושבים חמישה מושבים שיתופיים וחמישה ישובים קהילתיים. ממוצע המרחקים בין כל יישובי המועצה הוא 28.3 ק"מ. בתחומי המועצה עשרה בתי־ספר. במועצה חברים 32 חברי מועצה, ובראשה עומד אורי קלנר.
היסטוריה

המועצה הוקמה באפריל 1979 בצו של אלוף פיקוד הצפון יאנוש בן-גל.
בזמן כהונתה של ממשלת ישראל העשרים וחמש, היו שדיברו על מסירת רמת הגולן לסוריה תמורת הסכם שלום. מועצה אזורית גולן השתתפה במימון פעילויות מחאה נגד מסירת הגולן לסורים והוגשה עתירה לבג"ץ כנגד שימוש בכספים מוניציפליים למטרות מחאה. בג"ץ דחה את העתירה ובכך אישר למועצה אזורית גולן להמשיך להזרים כספים למאבק נגד מסירת הגולן לסורים כחלק מהשירותים שהיא מעניקה לתושבים.
מרבית הקהילה הבינלאומית רואה ברמת הגולן שטח כבוש. בהחלטה 497 של מועצת הביטחון של האו"ם הוגדר סיפוח הרמה על ידי ישראל כמהלך בלתי חוקי, והחלטה זו אושרה גם על ידי העצרת הכללית של האומות המאוחדות. ב-25 במרץ 2019 חתם דונלד טראמפ, נשיא ארצות הברית, על צו נשיאותי המכיר בריבונות ישראל על רמת הגולן. מדינות רבות הביעו התנגדות לצעד זה.
אוכלוסייה

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף דצמבר 2024 (אומדן), מתגוררים במועצה אזורית גולן 21,903 תושבים, מתוכם 21,270 תושבי ישראל (מקום 108 בדירוג רשויות מקומיות בישראל).   אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 85.1%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 10,053 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח).
גאוגרפיה

גבולות שטח השיפוט של המועצה הם:
בצפון: גבול סוריה, הר החרמון.
בדרום: גבול ירדן, נחל הירמוך.
במזרח: גבול סוריה.
במערב: הכנרת, נהר הירדן, לבנון
יישובי המועצה

| מספר | צורת היישוב | יישוב | שנת הקמה | אוכלוסייה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מושב | אבני איתן | 1978 | 1,022 |  |
| 2 | מושב | אודם | 1975 | 292 |  |
| 3 | קיבוץ | אורטל | 1977 | 370 |  |
| 4 | קיבוץ | אל-רום | 1971 | 552 |  |
| 5 | מושב | אלוני הבשן | 1981 | 509 | היישוב המזרחי ביותר במדינת ישראל |
| 6 | מושב | אלי-עד | 1968 | 602 |  |
| 7 | מושב | אניעם | 1978 | 497 |  |
| 8 | קיבוץ | אפיק | 1972 | 394 |  |
| 9 | יישוב קהילתי - מרכז אזורי | בני יהודה | 1972 | 1,269 |  |
| 10 | מושב | גבעת יואב | 1970 | 766 |  |
| 11 | קיבוץ | גשור | 1976 | 326 |  |
| 12 | יישוב קהילתי | חד נס | 1989 | 918 |  |
| 13 | יישוב קהילתי - מרכז אזורי | חיספין | 1978 | 2,012 | היישוב הגדול במועצה |
| 14 | מושב | יונתן | 1978 | 865 |  |
| 15 | מושב | כנף | 1991 | 513 |  |
| 16 | קיבוץ | כפר חרוב | 1974 | 528 |  |
| 17 | קיבוץ | מבוא חמה | 1968 | 534 | היישוב הדרומי ברמת הגולן |
| 18 | מושב | מיצר | 1981 | 354 |  |
| 19 | מושב | מעלה גמלא | 1975 | 655 |  |
| 20 | קיבוץ - מרכז אזורי | מרום גולן | 1967 | 802 | היישוב הראשון שהוקם ברמת הגולן לאחר מלחמת ששת הימים |
| 21 | מושב | נאות גולן | 1968 | 774 |  |
| 22 | מושב | נוב | 1974 | 1,118 |  |
| 23 | מושב | נווה אטיב | 1968 | 227 |  |
| 24 | מושב | נטור | 1980 | 787 |  |
| 25 | יישוב קהילתי | נמרוד | 1982 | 20~ |  |
| 26 | קיבוץ | עין זיוון | 1968 | 541 |  |
| 27 | מושבה | קדמת צבי | 1981 | 689 |  |
| 28 | יישוב קהילתי | קלע אלון | 1984 | 410 |  |
| 29 | מושב | קשת | 1974 | 947 |  |
| 30 | מושב | רמות | 1969 | 835 |  |
| 31 | יישוב | רמת טראמפ | 2019 | 102 | קרוי על שם נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ שהכיר ברמת הגולן בריבונות ישראלית. |
| 32 | מושב שיתופי | רמת מגשימים | 1968 | 821 | היישוב הדתי הראשון ברמת הגולן |
| 33 | מושב | שעל | 1980 | 437 |  |
ראשי המועצה

| מניין | דיוקן | שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | משה גורליק | 1978–1979 | מרמת מגשימים.  יו"ר ועד אזורי גולן 1978–1979  ראש המועצה בשנת 1979 |
| 2 |  | איתן ליס | 1979–1988 | מרמות |
| 3 |  | יהודה וולמן | 1988–2001 | ממרום גולן |
| 4 |  | אלי מלכה | 2001–2018 | משעל |
| 5 |  | חיים רוקח | 2018–2024 | מנוב |
| 6 |  | אורי קלנר | 2024–הווה | מרמת מגשימים |
ספרייט

| --- | --- |

 סוג:  משקה קל מוגז
 יצרן:  חברת קוקה-קולה
 מוצא:  גרמניה
 מועד הכנה ראשוני:  1961
 צבע:  חסר צבע 
 
סמליל המשקה בשנים 2014-2018
סמליל ישן של ספרייט ששימש בשנים 1994-2002
ספרייט (באנגלית: Sprite) הוא משקה קל מוגז ללא קפאין בטעם לימון-ליים, המיוצר על ידי חברת קוקה-קולה.
היסטוריה

המשקה הגיע לארצות הברית מגרמניה בשנת 1961 בשם Fanta Klare Zitrone ("פאנטה לימון צלול"). רק לאחר מכן הוכר כמותג "ספרייט". זה היה המענה של קוקה-קולה לפופולריות של המשקה של חברת סבן אפ - "ליתיום-לימון" משנת 1929.
בשנות ה-80, שנים רבות לאחר צאת המוצר לשוק, החלה חברת קוקה-קולה ללחוץ על יצרני הבקבוקים לייצר בקבוקים גדולים יותר, ובכך גברה על נסיונותיה של המתחרה סבן אפ להיות החברה הפופולרית המובילה בתחום. מאז, קוקה-קולה היא החברה השלטת בתחום המשקאות בטעם לימון ליים. בשנות האלפיים, נמכר ספרייט ביותר מ-190 מדינות ברחבי העולם. בשנת 1974 החלה קוקה קולה לשווק ספרייט ללא סוכר, שבשנת 1983 שונה שמה ל"דיאט ספרייט". משקה זה הגיע לישראל בשנת 1986.
תכולת הסוכר בספרייט 9.9 גרם ב-150 מ"ל.[דרושה הבהרה] ב-2014 החל שיווק של גרסה של המשקה בה הופחתה כמות הסוכר ב-40% תוך שימוש בממתיק המופק מצמח הסטיביה לשם שמירה על רמת המתיקות.
המשקה משווק בעיקר בפחיות בצבע ירוק או כחול, או בבקבוק ירוק, ועליו תווית בצבע כחול וירוק.
באוסטרליה, בניו זילנד ובשווייץ מוכר המשקה כ"לימונדה".
ספרייט מכיל מי סודה, סירופ תירס (פרוקטוז), סוכר, חומצה ציטרית.
הערות שוליים

↑  פחות מקלוריה, מעריב, 23 באפריל 1986
↑  nutritional Information
↑  נוית זומר, ספרייט חדש: מתוק, אבל עם פחות סוכר, באתר ynet, 25 באפריל 2014
ברוך מנדלבוים

| --- | --- |

הרב ברוך מנדלבוים
 לידה:  ינואר 1834 כ"ב בטבת תקצ"ד בלארוס 
 פטירה:  מאי 1905 (בגיל 71) י"ז באייר תרס"ה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 תקופת הפעילות:  ? – מאי 1905 
 רבותיו:  הרב מרדכי יהודה לייב מנדלבוים
 
 תפקידים נוספים:  רב בערים בערים מציוב, סטולין וטורוב וראש ישיבת אור חדש
 
הרב ברוך מנדלבוים (כתיב אחר: מנדלבאום; נודע כרב מטורוב; כ"ב בטבת תקצ"ד, ינואר 1834 – י"ז באייר תרס"ה, מאי 1905) היה רב בערים מציוב, סטולין וטורוב (אנ') שבבלארוס, ולאחר מכן בירושלים. הרב היה ראש משפחת מנדלבוים, שרבים מצאצאיה תופסים משרות ציבוריות, תורניות ורבניות חשובות בישראל.
קורותיו

נולד בבלארוס, בן הרב מרדכי יהודה לייב מנדלבוים, שהיה רבה של וולדובקה בבלארוס. למד תורה אצל אביו, ובין חבריו [דרושה הבהרה] מאותה תקופה היה רבי צדוק הכהן מלובלין.
היה מחשובי החסידים של האדמו"רים רבי אהרן מקרלין (השני) ורבי אשר מסטולין (השני) - שניהם משושלת חסידות קרלין. כיהן כרב בערים מציוב, סטולין וטורוב, ועל שמה התפרסם.
הרב ברוך מנדלבוים טיפח את "הינוקא מסטולין" רבי ישראל פרלוב כממלא מקומו של רבי אשר מסטולין, והכשיר אותו עוד בילדותו לאדמורו"ת. לימים פרסם הרב מנדלבוים איגרת גלויה לחסידי קרלין בה הוא קבע כי בנשמתו של "הינוקא" מקנן ניצוץ של "משיח בן דוד".
בשנת תרל"ד (1874) עלה לארץ ישראל עם אשתו ושמונת ילדיו והמשפחה התיישבה בירושלים. הוא הקים בה ישיבה בשם "אור חדש". בשנת תרנ"א הצטרף בחתימתו לחרם שפרסם הרב יהושע לייב דיסקין נגד ה'שקולעס' (בתי הספר לבנות שלימדו בהם גם לימודי חול). יצא לחו"ל כשד"ר בשליחות הכוללים בירושלים.
נפטר בשנת תרס"ה, ונקבר בבית הקברות בהר הזיתים בירושלים.
מצבתו

”פה נגנז ארון הקודש, שר התורה ואוצר היראה, הרב הגאון הגדול, חריף ובקי, סיני ועוקר הרים, המקובל האלוקי, מעיין המתגבר, פה מפיק מרגליות, החרש והמסגר, כשפתח את פיו הכל נעשין כחרשין ואין אדם יכול לסתור את דבריו, צדיק תמים והצנע לכת עם ה', חסיד ועניו קדוש וטהור, כל מעשיו לשם שמים, אוהב ישראל, איש האמת, בוצינא קדישא, שלשלת היוחסין מגזע הב"ח והרמ"א ומהר"ל מפראג הרש"ל עד רש"י, שהיה מגזע דוד מלך ישראל...”.
משפחתו

נישא ללאה, בת הרב יעקב טייטלבוים מירושלים.
בניו:
הרב מנחם מנדלבוים - נסע למצרים וילדיו חזרו ארצה.
הרב בצלאל מנדלבוים - היגר לאוסטרליה והיה רבה של מלבורן. בתו רחל ליפטון יזמה ותמכה בבנית "בית מנדלבאום"(אנ') בסידני - אכסניה ומרכז ללימודים אקדמיים ליד אוניברסיטת סידני.
הרב יצחק דוד מנדלבוים ששימש כסופר סת"ם בירושלים ונפטר בצעירותו.
יהושוע מנדלבוים -נולד ב-3 במאי 1850 בירושלים. בשנת 1881 נשא לדבורה ספרד ילידת 1858. בתם רחל נולדה ב-1 בספטמבר 1895.
הרב יעקב מנדלבוים, שהיה ראש השוחטים בירושלים, ונישא לבת משפחת אזולאי, מצאצאי החיד"א, וכמה מצאצאיו אימצו את שם משפחת אימם - אזולאי, כדי לזכות בנתינות הבריטית שהייתה למשפחתה. בימים ההם, כאשר הטורקים שלטו בארץ, נתינות זרה הצילה מגיוס לצבא הטורקי (ויש אומרים כי שמרו את השם אזולאי כדי להתפאר בייחוסם לחיד"א).
הרב שמחה מנדלבוים, עסקן ואיש ציבור בירושלים, שביתו בקצה שכונת מאה שערים שימש מעבר הגבול היחיד בין שני חלקיה של ירושלים, בין השנים 1948–1967, ונודע כשער מנדלבאום.
בנותיו: נעמי וחנדל.
ספריו

נודע בשערים - נדפס בחייו בירושלים, בדפוס פרומקין בשנת תרס"ד. נדפס מחדש על ידי מכון בית אהרן וישראל של חסידות קרלין. בשנת תשנ"ב יצא לאור על ידי מכון זה חלק שני של הספר מתוך כתבי ידו של המחבר.
בית מורשת

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 מטה הארגון:  מעלה אדומים 
 מייסדים:  אליהו קפלן 
 עובדים:  ועד מנהל: עובדיה בן משה, דניאל בארי, מיכאל פומרנץ. צוות פיתוח, ניהול ותפעול: הרב אלי קפלן, הרב אסף כהן, מושי אשר, ישראל ריזה.
 תקופת הפעילות:  2003–הווה (כ־22 שנים) 
 www.betmoreshet.org.il
 
בית מורשת היא עמותה חברתית העוסקת בייזום, הקמת וניהול מיזמים בתחומים המשלבים אחריות חברתית, חינוך ומורשת ישראל. העמותה הקימה ומפעילה מכינה קדם צבאית ייעודית, בתי מדרש וכולל חינוכי ייחודי, מסגרות חינוכיות משלימות ובלתי פורמליות, מענים רווחתיים לילדים, מיזמים חברתיים וקהילתיים, יחד עם שותפים מקומיים וממשלתיים. מטה העמותה שוכן בעיר מעלה אדומים. העמותה הוקמה במקור כגרעין תורני, והלכה והתפתחה במהלך השנים. בראש העמותה, נכון ל-2024, עומד מייסדה, הרב אליהו קפלן.
רקע

בית מורשת החלה את דרכה בשנת 2001, כחלק מרשת הגרעינים של קרן מורשת, ביוזמת הרב אלי קפלן, תושב העיר מעלה אדומים, תלמידו של הרב צבי יהודה הכהן קוק. בשנת 2003 נרשמה כעמותה עצמאית. בראשיתה פעלה כגרעין תורני במעלה אדומים, שהתגבש בבית מדרש חינוכי שהוקם בידי העמותה. עם השנים פנתה העמותה לפיתוח מיזמים חינוכיים וחברתיים עבור כלל אוכלוסיית מעלה אדומים, תוך שיתופי פעולה עם הגופים המוניציפליים וטשטוש ההבחנה בין אוכלוסיית הגרעין לכלל האוכלוסייה ושימת דגש על צורכי הקהילה כולה. בעשור זה חיזקה בית מורשת את מעמדה במרחב המקומי מעלה אדומים.
בשנים האחרונות החלה העמותה לכוון את פעילותה להקמת והובלת מיזמים במישור הלאומי ולא רק במישור המקומי. בעשור זה חיזקה בית מורשת את קשריה עם גורמי ממשל וממסד והקימה מכינה קדם־צבאית, פיתחה מודלים לעבודה קהילתית והתמקדה ביצירת שותפויות ומיזמים בתחומי פעילותה.
תחומי פעילות ותוכניות

העמותה מפעילה כיום את מכינת איתן, השוכנת במישור אדומים ופונה לכלל האוכלוסייה הישראלית.
מכינת איתן הוקמה בשנת 2010 ובשנת 2015 קיבלה הכרה רשמית[דרושה הבהרה]. במכינה כמה מסלולים כדוגמת חקלאות, בנייה ויצירה בעץ ובמתכת. במכינה לומדים גם חניכים בודדים שאין להם בית לחזור אליו. העמותה פועלת להקמת מתחם הקבע של המכינה באתר הצופה למדבר יהודה.
עמותת בית מורשת מפעילה כולל חינוכי הפועל בתוך בית הספר אמי"ת איתן, בראשות הרב אילן מארק, שבמסגרתו משולבים הלומדים בעשייה חינוכית מגוונת כפרחי הוראה, רבני גנים ומדריכים מיד עם תחילת לימודיהם. לצד הכולל פועלים בתי מדרש שונים לאוכלוסיות מותאמות, ובהן נשים, גמלאים וקבוצות נוספות. 
העמותה מפעילה כיום שתי מועדוניות לילדים, מועדונית צמ"ד לילדים עם צרכים מיוחדים ומועדונית לילדי רווחה.
מועדונית צמ"ד היא מרחב אשר נועד להעניק לילדים בעלי צרכים מיוחדים הזדמנות למפגש חברתי. כביטוי לתפיסת העמותה, המועדונית ממוקמת לכתחילה באולפנת צביה בעיר, ובמהלך השבוע עשרות נערות האולפנה חונכות ומלוות את הילדים. המועדונית לילדי רווחה מיועדת לילדים הזקוקים לאחר הלימודים למסגרת תומכת למידה, ארוחה חמה ויחס חם.
בית מורשת מפעילה מיזמים נוספים עבור האוכלוסייה הצעירה, כגון: צהרונים, קייטנות וחוגים, תוכנית רבני גנים וחנות מקוונת למוצרים חינוכיים.
סך הכול פועלת העמותה בקרב כ־30,000 נפש בכל שנה. מחזור הפעילות של העמותה בעשר השנים שבין 2011–2020 עמד על כ-33,000,000 שקלים, והוא מבוסס על מתן שירותים בתמורה, מימון ממשלתי ומקומי ותרומות.
סמל העמותה

בשנת 2020 עברה העמותה מיתוג מחדש ובמסגרתה הוחלף הלוגו שלה. הלוגו הנוכחי מציג שתי ידיים המופנות זו אל זו ומביעות תמיכה ושיתוף פעולה, וביניהן ארבעה עיגולים המסמלים את תחומי העשייה המגוונים. גם הלוגואים של התחומים השונים מבוססים על הלוגו המרכזי וצבעוניותם מביעה גיוון בעשייה. 

המוטו של העמותה, המופיע בשילוב עם הלוגו, גם הוא הוחלף במסגרת המיתוג המחודש: "יחד לוקחים אחריות".
יוסף בן פורת (רב)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1946 (בן 79 בערך) ברסלאו, רפובליקת פולין 
 שם מלא:  יוסף צבי בן פורת
 השכלה:  ישיבת היישוב החדש  ישיבת פוניבז'  ישיבת מיר 
 מקום מגורים:  בית וגן 
 רבותיו:  אלעזר מנחם מן שך, שמואל רוזובסקי, חיים שמואלביץ, נחום פרצוביץ, שלמה ברמן 
 תלמידיו:  מאיר אליהו (רב)
 חותנים:  הרב אריה בינה
 
הרב יוסף צבי בן פורת הוא רב, ומרצה חרדי ישראלי, ראש ישיבת "אשרי האיש" לבעלי תשובה בירושלים, ומהבולטים בעולם התשובה בישראל.
ביוגרפיה

נולד בוורוצלב, פולין (התש"ו, 1946) והיגר עם הוריו, ניצולי שואה, למחנה עקורים בגרמניה. ב-1950 עלה לישראל, התגורר במעברת אוהלים וצריפים בבאר יעקב. בשנת 1952 עבר לשיכון "עמידר" בבת-ים.
למד בבי"ס ממ"ד "עקיבא" בבת ים, שנוסד על ידי אביו. לאחר מכן למד בישיבת תל אביב ובישיבת היישוב החדש אצל הרב יהודה קולודצקי. בין השנים תשכ"ו – תשל"א (1966–1971) למד בישיבת פוניבז' אצל הרב שך, הרב שמואל רוזובסקי והרב מרדכי שלמה ברמן. בשנת תשכ"ח 1968 עבר ללמוד בישיבת "מיר" והיה מתלמידיו הקרובים של הרב נחום פרצוביץ. ב-1970 חזר לישיבת פוניבז'.
ב-1971 נישא ליונה בתו של הגאון רבי אריה בינה, מייסד ישיבת בני-עקיבא "נתיב מאיר" וישיבות ההסדר: "הכותל", "רמת-הגולן", "מעלה אדומים" ו"מעלות". לאחר נישואיו שב לישיבת מיר ולמד בה עד שנת 1978 אצל ראש הישיבה, הגאון ר' חיים שמואלביץ.
הוא קיבל סמיכה לרבנות מהרבנים יהושע מנחם אהרנברג, יצחק אביחצירא, כתריאל פישל טכורש ועובדיה יוסף.
ביוגרפיה > פעילות תורנית

בשנת 1978 עבר עם משפחתו להתגורר באופקים, לימד בישיבת אופקים והשתתף בהקמת מכללת אופקים לבנות. במסגרת פעילותו התורנית לקירוב רחוקים מסר שיחות במושבי וקיבוצי הנגב הצפוני, באר שבע ובסיס חיל האוויר בחצרים.
בשנת 1982 חזר לירושלים והתבקש להקים ישיבה לבעלי תשובה במוסד דיסקין בגבעת שאול. לאחר מכן, נקרא לעמוד בראש המחלקה הישראלית של ישיבת "אור שמח" (1983-1999). עם הזמן התבקש להרצות וללמד גם במקומות נוספים, במסגרת שיעורים קבועים במכון ויצמן למדע, באוניברסיטה העברית, בטכניון, ובחוגי בית ברחובות, שוהם, כפר רות ומכבים. לאורך השנים מוסר שיחות בפני סטודנטים, קצינים, חיילים וחניכי מכינות קדם צבאיות ובקרב קהילות יהודיות בחו"ל (ארצות הברית, קנדה, מקסיקו, דרום אפריקה, מרוקו, וינה). במסגרת הרצאותיו משלב הרב בנוסף להשכלה התורנית ידע נרחב במדעי הרוח והחברה ובקיאות במדעים המדויקים.
בשנות העלייה מברית המועצות נטל על כתפיו להקים מוסדות לקירוב העולים החדשים: ישיבה, כולל, אולפנים להקניית העברית בירושלים ובבאר שבע, מכון להכשרת רבנים לקהילות יהודיות בתפוצות מטעם קרן רוטשילד, סמינרים ושבתות עיון, אולפנה לגיור, הוצאת עלון שבועי וספרי קודש בשפה הרוסית והפצתם בקהילות דוברי-רוסית בעולם. משנת 2011 אימץ הרב בן פורת את הקהילה היהודית בפיטיאגורסק שבחבל קווקז, שברוסיה, ושלח לשם שלושה זוגות מאברכי "אשרי האיש" שהתחילו שחיטה כשרה והפעילו את המקווה שלא הופעל לפני כן. כיום הוא שולח לשם תלמידים מישיבתו שמלמדים את הילדים והצעירים יהדות ובכך עצרו את זרם ההתבוללות.
ביוגרפיה > ישיבת "אשרי האיש"

בשנת 1998 הקים את ישיבת "אשרי האיש" בשכונת בית וגן בירושלים, ישיבת "אשרי האיש" היא ישיבה לבעלי תשובה, בעלי רקע צבאי ואקדמי. עבורם, מהווה הישיבה חממה תורנית בה הם בונים את אישיותם על פי ערכי היהדות ומקבלים ליווי עד ליום חתונתם.
סדר היום כמתכונת הלימודים בישיבות המקנות את דרכי לימוד הגמרא וההלכה, לצד שיחות מחשבה ומוסר בזיקה לפרשת השבוע ומתוך עיון בספרי המוסר היסודיים. שיחותיו של הרב בן פורת עולות לאתר האינטרנט של הישיבה, מופצות ברשתות החברתיות השונות וזוכות לקהל צופים ומאזינים רחב בארץ ובעולם.
נכון לשנת תשפ"ד, לישיבה בוגרים רבים. מהם הלומדים בכוללים ומוסדות תורניים ברחבי הארץ והעולם, נושאים בתפקידי רבנות ומנהיגי קהילות או משלבים לימוד תורה לצד עבודתם.
ביוגרפיה > תפקידים ציבוריים

כנציג הציבור החרדי כיהן הרב בן פורת כחבר הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה (1991-1995) וחבר ועדת סל התרופות (2000-2005). חבר דירקטוריון בגן החיות התנ"כי.
הערות שוליים

↑  דף אודותיו באתר הישיבה הרשמי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303455005171  ISNI: 0000 0004 0285 8238  VIAF: 299069893   WorldCat (עם VIAF): 299069893
יהודה מרגוזה

| --- | --- |

 לידה:  1783 סרייבו, האימפריה העות'מאנית
 פטירה:  1879 (בגיל 96 בערך) י"ז באב תרל"ט יפו, האימפריה העות'מאנית
 מדינה:  האימפריה העות'מאנית, רגוזה
 מקום פעילות:  רגוזה, ירושלים, יפו
 תקופת הפעילות:  ?–1879 
הרב רפאל יהודה מנחם לוי המכונה יהודה מרַגוּזָה (1783 – י"ז באב תרל"ט, 6 באוגוסט 1879) היה רב אשר ייסד בשנת 1825 בשליחות רבני ירושלים את הקהילה היהודית ביפו אשר ממנה צמחה העיר תל אביב. היה רבם ופטרונם של יהודי יפו עד שהלך לעולמו בשנת 1879. היה מראשוני החקלאים היהודיים ביישוב העברי בארץ ישראל של המאה ה-19.
על שמו נקרא אחד הרחובות הראשיים ביפו, רחוב יהודה מרגוזה, העובר בקרבת בית העלמין היהודי שהקים. מראשוני מבשרי הציונות.
ביוגרפיה

רפאל יהודה בן מנחם הלוי נולד בעיר סרייבו שבבוסניה והרצגובינה ובה למד בישיבה ועסק בהוראה. בהמשך לקראת עלייתו עבר לעיר רגוזה (Ragusa, כיום דוברובניק) שבדלמטיה (מכאן כינויו), וממנה בשנת 1801, בגיל 18, עלה לארץ ישראל. לאחר עלייתו המשיך ללמוד בישיבה בירושלים במשך 18 שנים והחל לשמש בתפקיד ברבנות בירושלים. בשנת 1819 יצא לשליחות בתור שד"ר בקושטא (איסטנבול) בה שהה שש שנים. שם הוא פוגש את רבי יהודה ביבאס, נכדו של אור החיים הקדוש, המאמין שהעלייה לארץ תחולל את הגאולה מלמטה. המפגש משפיע עליו, ובעקבות זאת הוא חוזר לירושלים. הוא דובר 6 שפות, ומתנגד לכספי החלוקה.