stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קורוקו הדור
תיאור

אורכו של הקורוקו (ללא הזנב) כ-36 עד 40 ס"מ. הזנב ארוך מאוד, ואורכו עשוי להגיע, אצל הזכר, לכ-65 ס"מ. משקלו כ-210 גרם. אצל הפרטים מתת-המין costaricensis אורך הגוף והזנב קטן יותר, והזנב צר יותר. צבע נוצות הקורוקו משתנה לפי זווית ההסתכלות, ונע בין ירוק-זהבהב לכחול-סגלגל. הבטן אדומה. נוצות הכיסוי, שמכסות את הזנב, ירוקות בוהקות, וארוכות באופן יוצא דופן. לזכר יש ציצה. המקור צהוב אצל זכרים בוגרים, ושחור אצל הנקבות.
התנהגות

עופות הקורוקו הם אוכלי פירות, אם כי עשויים לאכול גם חרקים (בעיקר צרעות, נמלים ופגיות), צפרדעים ולטאות. פירות האבוקדו והעצים ממשפחת העריים מהווים חלק חשוב מתזונתם. הקורוקואים בולעים פירות אלו שלמים; הזרעים עוברים במערכת העיכול שלהם בלי להינזק, ומוקאים. כך, הקורוקו מסייע להפצת הזרעים ברחבי יער הגשם.
עופות הקורוקו בדרך כלל חיים לבדם מחוץ לעונת הרבייה. הם טריטוריאליים ומונוגמיים. גודל הטריטוריה נע בדרך כלל בין 60,000 ל-100,000 מ"ר. עונת הרבייה נמשכת בין מרץ לאפריל במקסיקו, ובין מרץ למאי בגואטמלה. הנקבה מטילה שתי ביצים כחולות בהירות. עצים בשלב מסוים של ריקבון רגישים למזג האוויר, ונוצרים בהם חורים לעיתים קרובות. הזמינות של עצים אלה מגבילה את תפוצתו של הקורוקו ההדור.
רבייה

שני ההורים לוקחים חלק בדגירה על הביצים. נוצות הזנב הארוכות של הפרט הדוגר מזדקרות מפתח הקן, והן נראות כשרכים, דבר שמסייע להסוואת הקן. הדגירה נמשכת כ-18 ימים; הזכר דוגר בדרך כלל ביום, והנקבה - בלילה. לאחר הבקיעה, שני ההורים מאכילים את הגוזלים בפירות, פירות יער, חרקים, לטאות וצפרדעים קטנות. עם זאת, הנקבה עוזבת לעיתים קרובות את בן זוגה וגוזליה לקראת סוף עונת הקינון, כך שהזכר לבדו אחראי כעת על הגוזלים, עד שיפרחו מהקן ויעשו עצמאיים.
הערות שוליים

↑  קורוקו הדור באתר הרשימה האדומה של IUCN
קרן טבעית

| --- | --- |

 סיווג:  אירופוניים
 קבוצה:  כלי נשיפה
 
קרן טבעית היא כלי נשיפה ממתכת, שממנו התפתחה קרן היער המודרנית. היא עשויה פייה, צינור מפותל ופעמון מתרחב. ההבדל העיקרי בין הקרן הטבעית לקרן המודרנית הוא היעדרם של שסתומים בכלי העתיק. על מנת להפיק צלילים בגבהים שונים עומדות לרשות הנגן הטכניקות הבאות:
שינוי במתח השפתיים, בדומה לכלי נשיפה מודרניים. בדרך זו ניתן לנגן את סדרת הצלילים העיליים.
החלפת אחד המפרקים בצינור ממנו עשוי הכלי - זהו תהליך ארוך יחסית, ולא נהוג לעשותו באמצע הפרק המוזיקלי.
שינוי בתנוחת היד בתוך הפעמון. טכניקה זו הייתה בשימוש נפוץ עד הופעת קרן השסתומים.
כל היצירות לקרן שנכתבו עד תחילת המאה ה-19 כתובות לקרן טבעית, כיוון שקרן השסתומים נכנסה לשימוש נפוץ רק באמצע המאה. בכך כלולים הקונצ'רטי של מוצרט והסימפוניות של בטהובן. לגבי יצירות מאוחרות יותר המצב אינו תמיד ברור. בראהמס, לדוגמה, הכיר את קרן השסתומים, אך העדיף עליה את הקרן הטבעית, ורוב התזמורות שניצח עליהן השתמשו עדיין בקרנות טבעיות, כך שכל יצירותיו כתובות לכלי הטבעי. גם שומאן, כפי הנראה, כתב לקרן טבעית. החל מסוף המאה התשע-עשרה כל המוזיקה לקרן יער כתובה לקרן מודרנית.
כיום חזרה הקרן הטבעית לבמות הקונצרטים, עם צמיחת התנועה לביצוע אותנטי; קהלים חדשים מגלים את האיכויות הייחודיות של הכלי, ואת הצבע השונה שהוא מעניק לתזמורות בארוק וקלאסיות.
קרחון ליב

| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  84°55′00″S 168°00′00″W﻿ / ﻿84.916666666667°S 168°W﻿ / -84.916666666667; -168
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון ליב(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון ליב
 
קרחון ליב מופיע במרכז הרבע הימני העליון של המפה
קרחון ליב (באנגלית: Liv Glacier) הוא קרחון תלול בהרי המלכה מוד, בחוף דופק שבאנטארקטיקה.
אורכו של הקרחון 64 קילומטרים. מוצאו של הקרחון ברמת הקוטב, דרומית-מזרחית לפסגת ברנום;
הקרחון מנקז את רמת הקוטב, זורם בעמק תלול לכיוון צפון דרך הרי המלכה מוד; ונשפך אל מדף הקרח רוס, בין מאייר קרייגס ופסגת מוריס שבהרי דאנקן.
היסטוריה > גילוי הקרחון

הקרחון התגלה בשנת 1911 על ידי רואלד אמונדסן.
היסטוריה > מקור השם

אמונדסן קרא לקרחון על שם בתו של פרידוף ננסן.
היסטוריה > נתיב אווירי

נתיב האוויר מעל קרחון ליב שימש את ריצ'רד בירד בטיסתו מתחנת אמריקה הקטנה במטוס "פלויד בנט" (Floyd Bennett) ב-28 בנובמבר 1929 כנתיב המסע הראשון לקוטב הדרומי בדרך האוויר.
לקריאה נוספת

• Gunter Faure, Teresa M. Mensing, , P 174
• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, , PP 13, 258
קרן חבצלת

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 מטה הארגון:  גבעת חביבה 
 עובדים:  110 
 תקופת הפעילות:  1967–הווה (כ־57 שנים) 
 www.havatzelet.org.il
 
קרן חבצלת הוא ארגון שהוקם על ידי הקיבוץ הארצי השומר הצעיר בשנת 1967 ומטרתו היא לתמוך כספית במוסדות החינוך והתרבות של הקיבוץ הארצי השומר הצעיר. בין המוסדות הנתמכים: תנועת הנוער השומר הצעיר בישראל, תנועת הנוער השומר הצעיר העולמית, סמינר גבעת חביבה, מועדון צוותא, קשת איילון, מקהלת הקיבוץ הארצי וארגונים נוספים.
בנוסף לתמיכה במוסדות החינוך והתרבות קרן חבצלת מחלקת מלגות לסטודנטים וכן לאומנים אנשי הקיבוץ הארצי.
לאחר איחוד התנועות הקיבוציות וסיום פעילותו של הקיבוץ הארצי מהווה קרן חבצלת את המסגרת הארגונית והרעיונית שמאגדת את קיבוצי הקיבוץ הארצי-השומר הצעיר.
קרולין פורקו

| --- | --- |
קרולין פורקו, מדענית פלנטרית
קרולין פורקו, מדענית פלנטרית
 לידה:  6 במרץ 1958  (בת 66) הברונקס, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  מדעים פלנטריים
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סטוני ברוק (1974)  המכון הטכנולוגי של קליפורניה (1983)  תיכון קרדינל ספלמן 
 מנחה לדוקטורט:  פיטר גולדרייך 
 מוסדות:  אוניברסיטת אריזונה  אוניברסיטת קולורדו בולדר  המכון למדעי החלל 
 פרסים והוקרה:  פרס לנרט נילסון (2009), מדליית קרל סאגן (2010), פרס הבוגרים של קאלטק (2011); מגזין טיים - 25 האנשים המשפיעים ביותר בחלל (2012)
 carolynporco.com
 תרומות עיקריות
 מנהיגת צוות ההדמיה של קאסיני; תגליות על מערכת שבתאי; חברת צוות ההדמיה של וויאג'ר; מומחית טבעות פלנטריות; היום בו כדור הארץ חייך
 
פוסטר משימת ניו הורייזונס
קרולין פורקו (באנגלית: Carolyn C. Porco; נולדה ב-6 במרץ 1953) היא מדענית פלנטרית אמריקאית הידועה בעבודתה בחקר מערכת השמש החיצונית, החל מעבודות ההדמיה שלה במשלחות הוויאג'ר לצדק, שבתאי, אורון ורהב בשנות השמונים. היא הובילה את צוות ההדמיה של לוויין קאסיני שחג סביב שבתאי. היא מומחית בנושא טבעות פלנטריות של כוכבי לכת ובנושא הירח של שבתאי, אֶנקֶלַדוּס.
פורקו חיברה מעל 110 מאמרים מדעיים על נושאים החל מהספקטרוסקופיה של אורנוס ונפטון, המדיום הבין-כוכבי, פוטומטריה של טבעות פלנטריות, אינטראקציות לווין / טבעת, הדמיות מחשב של טבעות פלנטריות, האיזון התרמי של כובעי הקוטב של טריטון, זרימת חום בתוך יופיטר, לוויינים, ואת הטבעות של שבתאי. בשנת 2013, נתוני קאסיני אישרו חיזוי משנת 1993על ידי פורקו ומארק מארלי כי תנודות אקוסטיות בתוך הגוף של שבתאי אחראיות ליצירת תכונות מסוימות של הטבעות שלו.
פורקו יסדה את "היום בו כדור הארץ חייך". היא אחראית להצעה לכבד את הגאולוג הפלנטרי המנוח יוג'ין שומייקר על ידי שליחת אפרו לירח על סיפון החללית לונר פרוספקטור בשנת 1998.
בתור נואמת פומבית מוכרת, פורקו העבירה שתי הרצאות פופולריות ב-TED, כמו גם את נאום הפתיחה של יום Pangea, שידור עולמי במאי 2008 מתואם משש ערים ברחבי העולם, שבו תיארה את ההקשר הקוסמי של הקיום האנושי. פורקו זכתה במספר פרסים ואותות הוקרה על תרומתה למדע ולמרחב הציבורי; למשל, בשנת 2009, ניו סטייטסמן כינה אותה כאחת מ-"50 אנשים שחושבים היום." בשנת 2010 הוענקה לה מדליית קארל סאגן, על ידי האגודה האמריקאית לאסטרונומיה למצוינות בתקשורת המדע הציבורי. בשנת 2012, היא נבחרה להיות אחת מ-25 האנשים המשפיעים ביותר בחלל על ידי מגזין טיים.
תמונת שבתאי כפי שצולמה מהלוויין קאסיני
היום בו כדור הארץ חייך, צולם על ידי הגשושית קאסיני ב-19 ביולי 2013
צוות המשימה של קאסיני בשחזור התמונה הידועה באבי רואוד
מציגה את תמונתו של ווייאג'ר
לימודיה

פורקו נולדה בניו-יורק. היא סיימה את לימודיה התיכוניים בשנת 1970 מבית הספר הקרדינל ספלמן שבברונקס, ניו יורק. בשנת 1974 היא סיימה את לימודיה לתואר BSc באוניברסיטת סטוני ברוק. ובשנת 1983 היא קיבלה את הדוקטורט שלה מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה במחלקה הגאולוגית והמדעים הפלנטריים. בפיקוח פיטר גולדרייך, היא כתבה את עבודת הדוקטורט שלה על תגליות וויאג'ר בטבעות של שבתאי.
קריירה > וויאג'ר

בסתיו 1983, ד"ר פורקו הצטרפה לסגל מחלקת המדענים של אוניברסיטת אריזונה; באותה שנה גם הפכה חברת צוות ההדמיות של וויאג'ר. לאחר מכן השתתפה באופן פעיל בפרויקט וויאג'ר 2 באורנוס בשנת 1986, ובנפטון בשנת 1989, והובילה את משימת הטבעות.
כבר כמדענית צעירה בוויאג'ר, הייתה האדם הראשון לתאר את ההתנהגות של תופעות ה-eccentric ringlets וה- "spokes" שהתגלו על ידי וויאג'ר בתוך הטבעות של שבתאי; על מנת להבהיר את המנגנון שבאמצעותו הטבעות החיצונית של אורנוס זזו בעקבות הירחים קורדיליה ואופליה שאותם גילה וויאג'ר; וכדי לספק הסבר לתזוזת טבעות נפטון על ידי הירח גלטיה, שגם התגלה על ידי וויאג'ר. היא הייתה השותפה היוזמת של הרעיון לקחת "דיוקן של כוכבי הלכת" באמצעות חללית הוויאג'ר 1, ושותפה בתכנון, עיצוב, וביצוע של התמונות הללו, ב-1990, לרבות הצילום המפורסם: נקודה כחולה חיוורת.
קריירה > קאסיני – הויגנס

בנובמבר 1990, פורקו נבחרה להיות מנהלת צוות ההדמיה של קבוצת המשימה קאסיני. משימה בינלאומית שנחלה הצלחה רבה כאשר הכניסה חללית למסלול סביב שבתאי וחקרה את טיטאן - הלוויין הגדול ביותר של שבתאי. היא גם מנהלת המעבדה המרכזית למעבדות הדמיה של קאסיני (CICLOPS), המרכזת את הפקודות והטלמטריה עבור הניסוי במדעי הדמיה של קאסיני והמרכז שבו מעבירים תמונות של קאסיני לציבור. CICLOPS הוא חלק של המכון למדעי החלל בבולדר, קולורדו.
במהלך המשימה המתמשכת, פורקו וצוותה גילו שבעה ירחים לכוכב שבתאי: מתונה, פאליני, פולידוזה, דפניס, אנתה, אגיאון, וירח קטן בטבעת החיצונית. נמצאו גם כמה טבעות חדשות, כגון טבעות מקבילות במסלול של אטלס, יאנוס ו-אפימתאוס ופאליני; טבעת מפוזרת בין אטלס לבין טבעת F. בשנת 2013, נתוני קאסיני אישרו חיזוי של פורקו משנת 1993 כי תנודות אקוסטיות בתוך שבתאי אחראיות ליצירת תכונות מסוימות בטבעות של שבתאי. אישור זה, הראשון להוכיח כי כוכבי הטבעות יכולים לפעול כמו סייסמוגרף הקלטה של תנודות בתוך כוכב הלכת המארח, מספק אילוצים חדשים על המבנה הפנימי של שבתאי. תנודות כאלה ידועות בשמש ובכוכבים אחרים.
צוותו של פורקו היה אחראי לראייה ראשונה של אגם פחמימני, כמו גם לאגם באזור הדרום הקוטבי של טיטאן ביוני 2005. (קבוצה של תכונות דומות וגדולות יותר נצפתה באזור הקוטב הצפוני בפברואר 2007).
קריירה > ניו הורייזונס

פורקו וצוותה היו חלק מהצוות המשימה של הגשושית ניו הורייזונס לפלוטו וחגורת קויפר. הגשושית חלפה ליד פלוטו ביולי 2015.
קריירה > היום בו כדור הארץ חייך

בעבודתה בצוות קאסיני, פורקו תכננה את לכידת התמונה של שבתאי עם כדור הארץ בתאריך 19 יולי 2013, תמונה שתזכיר בהשפעתה את נקודה כחולה חיוורת. תמונה זו הייתה הבסיס לפעילות של "היום בו כדור הארץ חייך", ביום זה אנשים ברחבי העולם הוזמנו לחגוג את מקומה של האנושות ביקום ואת החיים על כדור הארץ על ידי חיוך ברגע שצולמה התמונה.
מעמדה באקדמיה

פורקו עבדה בפקולטה של אוניברסיטת אריזונה בין השנים 1983–2001, וקיבלה תואר ראשון בפקולטה למשפטים בשנת 1991. פורקו היא מדענית מחקר בכירה במכון למדעי החלל בבולדר, קולורדו, והיא פרופסור מן החוץ באוניברסיטה זו.
מעמדה באקדמיה > יועצת לנאס"א

פורקו משתתפת פעילה בהנחיית התוכנית האמריקנית לחקירת כוכבי לכת באמצעות חברות בוועדות מייעצות חשובות רבות של נאס"א, כולל ועדת המשנה לחקר מערכת השמש, צוות המחקר לשחזור תצפיות מאדים, וצוות הפיתוח של מפת מערכת השמש. באמצע שנות התשעים היא כיהנה כמנהלת קבוצת עבודה קטנה של נאס"א לייעוץ ללימודים ופיתוח של משימות מערכת השמש החיצוניות, וכסגנית יו"ר קבוצת היגוי עבור סקר השמש הראשון של מערכת השמש, בחסות NASA והאקדמיה הלאומית למדעים.
מעמדה באקדמיה > דיבור בפני קהל

פורקו היא דוברת מוכרת על חקירה פלנטרית והופיעה בכנסים ידועים כגון PopTech 2005 ו-TED (2007, 2009). היא השתתפה והייתה נואמת בסימפוזיון "מעבר לאמונה" בנובמבר 2006.
מעמדה באקדמיה > טלוויזיה וסרטים

פורקו היא אנליסטית אורחת קבועה של CNN ויועצת אסטרונומיה, אשר הופעה ברדיו ובטלוויזיה בתוכניות המסבירות מדע לקהל הרחב, כגון CBS, תיעודי טלוויזיה על כוכבי הלכת כמו בערוץ דיסקברי וב- BBC, מדריך נוסעים לכוכבי הלכת של ערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק, ותשדירי PBS.
פרסים והוקרה

בשנת 1999 נבחרה פורקו על ידי ה"סאנדיי טיימס" (לונדון) כאחת מ-18 המנהיגים המדעיים של המאה ה-21, ובמגזין השבוע התעשייתי כאחת מ-50 'כוכבים לצפייה'.
בשנת 2008 היא נבחרה להיות ברשימה של מגזין Wired: 15 אנשים שהנשיא הבא צריך להקשיב להם'.
תרומתה לחקר מערכת השמש החיצונית הוכרה על ידי מתן שמות של אסטרואיד (7231) Porco אשר "נקרא לכבוד קרולין פורקו, חלוצה בחקר מערכות טבעת כוכבי הלכת ... ומנהיגת חלליות חקר מערכת השמש החיצונית".
בשנת 2008 זכתה פורקו בפרס המדע של אייזיק אסימוב על ידי האיגוד ההומניסטי האמריקאי.
בספטמבר 2009, פורקו זכתה בפרס המדע של הספרייה של הנטינגטון לשנת 2010. באותו חודש, New Statesman כינה אותה "אחת מ-50 האנשים החשובים היום."
בחודש אוקטובר 2009, היא ובבאק אמין טפרשי זכו בפרס לנרט נילסון לשנת 2009 בהוקרה על עבודתם הצילומית. הפאנל של ועדת הפרס של ד"ר פורקו תיארה את פורקו כדלקמן: "קרולין פורקו משלבת את מיטב הטכניקות של מחקר כוכבי ומחקר מדעי עם עדינות, אסתטית וכישרון חינוכי. הדימויים שלה, המתארים את גופי השמים של מערכת שבתאי בדייקנות ייחודית, משמשים כלים לכל המומחים המובילים בעולם, הם גם חושפים את היופי של היקום באופן שהוא השראה לכל אחד."
באוקטובר 2010 זכתה פורקו במדליית קרל סאגן לשנת 2010 למצוינות בתקשורת להפצת המדע לציבור, הפרס הוגש על ידי אגודת המדענים הפלנטריים של האגודה האסטרונומית האמריקאית.
במאי 2009 קיבלה פורקו תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת מדינת ניו יורק בסטוני ברוק, בה למדה. בשנת 2011 היא זכתה בפרס הבוגרים הנכבדים מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה, הכבוד הגבוה ביותר שהוענק על ידי קאלטק.
בשנת 2012, פורקו הייתה אחת מ-25 האנשים המשפיעים ביותר בחלל על ידי מגזין טיים.
הערות שוליים

↑  The Team | Mission, NASA Solar System Exploration
↑  http://ciclops.org/sci/index.php?js=1
↑  Porco, Carolyn (2007-10-01), This is Saturn, נבדק ב-2022-12-12
↑  Blogger, Staff (2009-09-24). "The 50 people who matter today: 31-40". New Statesman (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-12-12.
↑  http://www.ciclops.org/news/special_news_052810_1.php?js=1
↑  http://www.amesteam.arc.nasa.gov/NewsArticles/TIME_Space_Allamandola_25MostInfluentialPeopleinSpace.pdf
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810655531905606  ISNI: 0000 0001 2065 7198  LCCN: no2011098659  PIC: 385665  VIAF: 171659839   WorldCat (עם VIAF): 171659839
קשת סיפור

קשת סיפור (באנגלית: story arc) או קשת נרטיבית (באנגלית: narrative arc) הוא סיפר מתמשך המסופר באמצעות פרקים במדיות לסיפור סיפורים כמו טלוויזיה, חוברות קומיקס, רצועות קומיקס, משחקי לוח, משחקי וידאו, מאנגה, אנימה וסרטי קולנוע, כאשר כל פרק מכיל אלמנטים של דרמה. הנרטיב העלילתי בקשת הסיפור לא ייפתר בחוברת אחת (במקרה של קומיקס, לדוגמה) או בפרק אחד (במקרה של סדרת טלוויזיה), אלא הסיפור יתפתח לאורך מספר רב של חוברות או פרקים.
החלוקה הטלוויזיונית לפרקים שכיחה מאוד בקומדיות ומופיעה במיוחד באופרות סבון. בסרט הוליוודי טיפוסי, קשת הסיפור סובבת אחר מערכה בת שלושה חלקים. פורמט הובקומיקס משתמש יותר בקשתות סיפור מאשר קומיקס עיתונים, וזאת מאחר שלרובו יש ארכיב מקוון שזמינים בו פרקים קודמים.
קשתות סיפור היו קיימות שנים רבות. המונח עצמו הוטבע בשנת 1988 בסדרת המותחן "סוכן סמוי" ואומץ לשימושים אחרים[דרושה הבהרה].
מבנה דרמטי ומטרה

מטרתה של קשת סיפור היא להניע דמות או מקרה ממצב אחד למשנהו כדי לגרום לנקודת מפנה. שינוי שכזה או טרנספורמציה מתרחשים לרוב בתור נפילה מחן טרגית או להיפוך דפוס התנהגות. צורה שכיחה להיפוך מסוג זה היא העברתה של דמות מרגע של חולשה לרגע של חוזק. כך למשל, אדם עני יוצא למסע הרפתקאות שבסופו זוכה בעושר, או שאדם בודד מתאהב ומתחתן.
צורה אחרת של סיפור סיפורים שמציע שינוי או טרנספורמציה של דמות היא ב"מסע הגיבור", כפי שניתן לראות בתאוריה של ג'וזף קמפבל במגנום אופוס שלו משנת 1949, "הגיבור בעל אלף הפנים".
בטלוויזיה וברדיו

קשתות סיפור בטלוויזיה וברדיו היו קיימות מאז תור הזהב של הרדיו. כך למשל, רצועות הדוקו-דרמה של רשת הרדיו של NBC משנת 1946, The Fifth Horseman, אשר כללה קשת סיפור בת ארבעה פרקים הנוגעת לשרשרת אירועים היפותטיים המתרחשים לאורך שני עידנים עתידיים בעקבות שואה גרעינית. הדבר בא לידי ביטוי בתעשיות טלוויזה במדינות בהן השימוש בסיפורים בעלי פרקים רבים הוא הנורמה, לדוגמה "דוקטור הו" של הממלכה המאוחדת, כמו גם סדרות אנימה רבות.
בעשורים האחרונים[דרושה הבהרה], סדרות טלוויזיה רבות המבוססות על קשתות סיפור, כמו זיכיון המדע בדיוני "V", היו קצרות מועד והתקשו למצוא קהל יעד. נוסף על כך, הן לעיתים רחוקות משודרות בסינדיקציה (דוגמה לכך היא הנובלה הטלוויזיונית המדע-בדיונית "בבילון 5"). אולם, עלייה במכירות של סדרות טלוויזיה דרך פורמט DVD ו-DVR עבד לטובת חברות ההפקה דרך הפורמט של עונות, כשכל עונה מאוגדת לאוסף DVD אחד.
קשתות סיפור לעיתים מחולקות לעלילות משנה משלהן. אמצעי נוח להבדיל בין פרק לפרק הוא השימוש בשם הפרק[דרושה הבהרה]. קיימים פרקים שעלילתם ברובה אינה חשובה לקשתות הסיפור המרכזיות והם נועדו למלא את החסר. כך למשל, פרקי "מפלצת השבוע" של סדרות כמו "תיקים באפלה", "באפי ציידת הערפדים" ו"אנג'ל".
בקומיקס

סדרות קומיקס אמריקאיות רבות נכתבות עם קשתות סיפור בנות ארבע עד שש חוברות כחלק מסדרה מרכזית אחת. קשתות סיפור קצרות ניתנות למכירה באמצעות אוגדנים (אנ'), והן נגישות יותר לקהל הצרכנים מאשר ההמשכיות הבלתי נגמרת שהייתה נחלתן של חוברות קומיקס אמריקאיות מהעבר.
במאנגה ובאנימה

מדיות המאנגה והאנימה הן דוגמה טובה לסיפורים המכילים קשתות סיפור. כך למשך, סדרות האנימה של הרוח במעטפת ונאון ג'נסיס אוונגליון כוללות בכל עונה 26 פרקים, כאשר כל עונה מתייחסת לעלילה אחת. סדרות אנימה ארוכות יותר מכילות יותר מקשת סיפור אחת, למשל בליץ', וואן פיס, נארוטו, יו-גי-הו! ופיירי טייל. סדרת האנימה דרגון בול Z מאמצת ארבע קשתות סיפור מהמאנגה עליה היא מבוססת, המכונות "סאגות", כשבכל אחת קיים אנטגוניסט וסיפור מקורי משלו.
ראו גם

סיפור מסגרת
מיני-סדרה
סאגה
סיפור בהמשכים
סדרת דרמה המשכית
סיפור סיפורים
הערות שוליים

↑  Hollywood Not Ken Wahl's Kind of Town, Hugh Boulware, Chicago Tribune, September 18th 1988
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קורפוס הפאנצר ה-58 (ורמאכט)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:  ורמאכט ורמאכט
 סוג:  קורפוס
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  28 ביולי 1943 – 18 באפריל 1945 (שנה)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה הקרב על הבליטה
 פיקוד
 מפקדים
 
קורפוס הפאנצר ה-58 (בגרמנית: LVIII. Panzerkorps) היה קורפוס שריון של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

הקורפוס הוקם בצרפת ב-28 ביולי 1943 בשם "קורפוס המילואים ה-58", והועמד תחת פיקוד לאו גייר פון שוופנבורג, שהוחלף ב-1 בדצמבר 1943 על ידי הנס-קרל פון אזבק.
ב-10 בפברואר 1944 מונה ולטר קריגר למפקד הקורפוס, וב-6 ביולי 1944 הוסב הקורפוס לקורפוס פאנצר. באוגוסט נשלח הקורפוס לנורמנדי כחלק מארמיית הפאנצר החמישית, ובאוקטובר הועמד תחת פיקוד הארמייה הראשונה. בדצמבר לחם הקורפוס במהלך הקרב על הבליטה, כחלק מארמיית הפאנצר החמישית, ובפברואר 1945 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה ה-15. ב-27 במרץ 1945 מונה ולטר בוטש לפקד על הקורפוס, שהעבר שוב תחת פיקוד ארמיית הפאנצר החמישית, ופיקד עליו עד לכניעת כל כוחות קבוצת ארמיות B בכיס הרוהר, ב-18 באפריל 1945.
מפקדים

לאו גייר פון שוופנבורג (28 ביולי 1943 - 1 בדצמבר 1943)
הנס-קרל פון אזבק (1 בדצמבר 1943 - 10 בפברואר 1944)
ולטר קריגר (10 בפברואר 1944 - 25 במרץ 1945)
ולטר בוטש (25 במרץ 1945 - 18 באפריל 1945)
סדר הכוחות > הקרב על הבליטה

בקרב על הבליטה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
דיוויזיית הפאנצר ה-116
דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-560
קרלוס אנדרס סאנצ'ס

קרלוס אנדרס סאנצ'ס ארקוסה (בספרדית: Carlos Andrés Sánchez Arcosa; נולד ב-2 בדצמבר 1984 במונטווידאו) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק בעמדת הקשר הימני בקבוצת סנטוס מליגת העל הברזילאית ובנבחרת אורוגוואי.
לאחר שהחל את הקריירה המקצועית במדיה של ליברפול מונטווידאו, עבר סאנצ'ס לארגנטינה שם שיחק במדיה של גודוי קרוס ממנה עבר לריבר פלייט. במדיה של ריבר זכה סאנצ'ס להצלחה אישית וקבוצתית רבה, וזכה עמה בין היתר בגביע ליברטדורס, גביע סודאמריקנה וגביע רקופה סודאמריקנה, ונבחר לכדורגלן השנה באמריקה הדרומית לשנת 2015.
סאנצ'ס ייצג את נבחרתו בשני טורנירי קופה אמריקה, ב-2015 וב-2016.
סאנצ'ס הוא אחיו למחצה של הכדורגלן ניקולס דה לה קרוס.
קריירת משחק > נבחרת אורוגוואי

סאנצ'ס ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת אורוגוואי תחת המאמן אוסקר טבארס ב-13 בנובמבר 2014, במשחק ידידות ביתי מול קוסטה ריקה שהסתיים בשוויון 3-3. סאנצ'ס רשם בישול באותו משחק.
כחצי שנה אחר כך, זומן על ידי טבארס לסגל נבחרתו לקראת משחקי קופה אמריקה 2015 בצ'ילה. סאנצ'ס פתח והוחלף לאחר 72 דקות בניצחון 1-0 על ג'מייקה, עלה כמחליף בהפסד 1-0 לארגנטינה, ושב להרכב ל-67 דקות בשוויון 1-1 מול פרגוואי. אורוגוואי סיימה שלישית בבית, אך העפילה לשלב הבא כשהייתה לבעלת המאזן הטוב ביותר מבין הנבחרות שסיימו במקום השלישי. כבר ברבע הגמר סיימה אורוגוואי את דרכה בטורניר, כשנוצחה 1-0 על ידי צ'ילה, המארחת והזוכה בתואר. סאנצ'ס פתח בהרכב ושיחק 85 דקות.
במקביל להיותו שחקן קבוע בנבחרת בטורניר מוקדמות מונדיאל 2018, זומן סאנצ'ס לסגל אורוגוואי לקראת קופה אמריקה 2016. סאנצ'ס פתח והוחלף בכל שלושת משחקיה של אורוגוואי בשלב הבתים, שהסתיימו בהדחה מפתיעה מהמקום השלישי בבית. אורוגוואי נוצחה 3-1 על ידי מקסיקו ו-1-0 מפתיע לונצואלה, וגם ניצחון 3-0 על ג'מייקה לא הספיק לה כדי לעלות שלב.
תארים

ריבר פלייט
גביע ליברטדורס: 2015
גביע סודאמריקנה: 2014
גביע רקופה סודאמריקנה: 2015
גביע סורוגה בנק: 2015
כדורגלן השנה באמריקה הדרומית: 2015
סטטיסטיקות > מועדונים

* נכון ל-1 ביוני 2016
| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003 | ליברפול מונטווידאו | אורוגוואי ליגת העל האורוגוואית | 18 | 0 |
| 2004 | ליברפול מונטווידאו | אורוגוואי ליגת העל האורוגוואית | 4 | 0 |
| 2005 | ליברפול מונטווידאו | אורוגוואי ליגת העל האורוגוואית | 16 | 0 |
| 2005/2006 | ליברפול מונטווידאו | אורוגוואי ליגת העל האורוגוואית | 23 | 0 |
| 2006/2007 | ליברפול מונטווידאו | אורוגוואי ליגת העל האורוגוואית | 4 | 1 |
| 2007/2008 | ליברפול מונטווידאו | אורוגוואי ליגת העל האורוגוואית | 16 | 0 |
| 2008/2009 | ליברפול מונטווידאו | אורוגוואי ליגת העל האורוגוואית | 13 | 0 |
| 2009/2010 | ליברפול מונטווידאו | אורוגוואי ליגת העל האורוגוואית | 13 | 1 |
| 2009/2010 | גודוי קרוס | ארגנטינה ליגת העל הארגנטינאית | 16 | 2 |
| 2010/2011 | גודוי קרוס | ארגנטינה ליגת העל הארגנטינאית | 33 | 4 |
| 2011/2012 | ריבר פלייט | ארגנטינה ליגת המשנה הארגנטינאית | 34 | 4 |
| 2012/2013 | ריבר פלייט | ארגנטינה ליגת העל הארגנטינאית | 34 | 6 |
| 2013/2014 | ריבר פלייט | ארגנטינה ליגת העל הארגנטינאית | 1 | 0 |
| 2013/2014 | פואבלה | מקסיקו ליגת העל המקסיקנית | 27 | 6 |
| 2014 | ריבר פלייט | ארגנטינה ליגת העל הארגנטינאית | 16 | 5 |
| 2015 | ריבר פלייט | ארגנטינה ליגת העל הארגנטינאית | 15 | 2 |
| 2015/2016 | מונטריי | מקסיקו ליגת העל המקסיקנית | 21 | 9 |
| סה"כ בקריירה | סה"כ בקריירה | סה"כ בקריירה | 304 | 40 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

* נכון ל-29 בינואר 2017
| נבחרת אורוגוואי> שנה | נבחרת אורוגוואי> הופעות | נבחרת אורוגוואי> שערים |
| --- | --- | --- |
| 2014 | 2 | 0 |
| 2015 | 12 | 0 |
| 2016 | 12 | 0 |
2017: 0
| סה"כ | 26 | 0 |
סאנצ'ס במדי ריבר פלייט, 2012
קרלוס סאנצ'ס

קרלוס אלברטו סאנצ'ס מורנו (בספרדית: Carlos Alberto Sánchez Moreno; נולד ב-9 במרץ 1986), הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בעמדת הקישור. כינויו בקולומביה הוא "לה רוקה" (La Roca), כלומר "הסלע", בעקבות האיתנות והקשיחות שהוא מפגין במהלך המשחקים.
קריירת מועדונים

בשנת 2003 כשהוא בן 17, סאנצ'ס עזב את קולומביה ועבר לאורוגוואי כדי לחתום על החוזה המקצועני הראשון שלו במחלקת הנוער של דאנוביו. במהלך השהות שלו בת השנתיים במועדון הוא לא קיבל הזדמנות לשחק בקבוצה הבוגרת, ובקיץ 2005 הוא הוחתם על ידי מועדון אחר באורוגוואי-ריבר פלייט מונטבידאו. הוא שיחק שם עד שנת 2007 כשהוא כובש שער אחד ב-40 הופעות.
בסיום תקופה זו, סאנצ'ס עבר לאירופה וחתם בולנסיאן מהליגה הצרפתית על חוזה של 5 שנים. סאנצ'ס גילה יכולת טובה בצרפת והשתלב בהרכב הראשון של הקבוצה. ב-2010 הוא סבל מפציעה בברך שהשביתה אותו לתקופה ארוכה. לאחר שהחוזה שלו הסתיים בקיץ 2012, הוא ניהל בין היתר משא ומתן עם הקבוצות האנגליות בולטון ווסטהאם, אך הדבר לא הבשיל לכדי חוזה וסאנצ'ס המשיך לעונה נוספת בולנסיאן. סה"כ הוא שיחק במועדון במשך 6 שנים, צבר 178 הופעות וכבש 10 שערים. עונה לאחר שעזב אותה, ולנסיאן ירדה לליגה הצרפתית השנייה. באוגוסט 2013 סאנצ'ס חתם על חוזה באלצ'ה מהליגה הספרדית תמורת 3.7 מיליון אירו עד 2016. בעונת 2014/ 2013 הוא סייע לקבוצה לסיים במקום ה-16 ולהינצל מירידה לליגה השנייה, כשהקבוצה סופגת 12 שערים בלבד במשחקי הבית. ב-15 באוגוסט 2014 נמכר לאסטון וילה מהליגה הבכירה באנגליה תמורת 4.7 מיליון אירו, אך לא התאקלם מספיק טוב ולא מצא את מקומו באנגליה. ב-10 באוגוסט 2016 הושאל לפיורנטינה לעונה אחת. בעונה הראשונה הוא הרשים במדי פיורנטינה, שהחליטה בסופה לרכוש אותו מוילה תמורת 2.5 מיליון לירות שטרלינג.
בתחילת עונת 2017/18 איבד את מקומו בהרכב הקבוצה ומיעט לשחק, מה שגרם לפיורנטינה להשאילו ב-31 בינואר 2018 לקבוצת אספניול מהליגה הספרדית. ב-9 באוגוסט 2018 חתם סאנצ'ס לשנתיים בווסטהאם יונייטד מהפרמייר ליג.