stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ברוניסלב הוברמן
הקלטות נבחרות

Beethoven: Violin Concerto (w. Vienna Philharmonic Orchestra, cond. George Szell) (Columbia Records, LX 509-13) (18–20 June 1934)
Beethoven: Kreutzer Sonata (no 9) (w. Ignaz Friedman, pno) (Columbia Records, C-67954/7D)
Lalo: Symphonie Espagnole (omits 3rd movt.) (w. Vienna Philharmonic, cond. George Szell) (Columbia Records, C-68288/90D)
Tchaikowsky: Violin Concerto (w. Berlin State Opera Orchestra, cond William Steinberg) (Columbia Records, C-67726/9D) (December 1928; originally for Odeon)
Mendelssohn: Violin Concerto (2nd & 3rd movts) (w. Siegfried Schulze, pno) (Brunswick Records, PD-27242: acoustic)
Bach Concerti 1 & 2, Mozart Concerto 3 and Brahms Concerto
לקריאה נוספת

נתן דונביץ', וירטואוזים - גדולי הכנרים מפגניני עד מידורי, הוצאת זמורה ביתן, 2003
צבי אבני, הכנר שחולל תזמורת: על ברוניסלב הוברמן מיסד התזמורת הפילהרמונית הישראלית, "גתית", תל אביב, ינואר 1987, גיליון מס. 12, חוברת מס. 82 עמ’ 6-7
לידתה של תזמורת: ייסוד התזמורת הארץ-ישראלית כפי שהוא משתקף במכתביו, נאומיו ומאמריו של ברוניסלב הוברמן, תרגום מלועזית: עדנה קורנפלד, תל אביב: יחדיו, תשמ"ו 1986
אברהם קרפינוביץ', ברוניסלב הוברמן: קוים לדמותו, עורך: צבי אבני, הספרייה המרכזית למוזיקה בישראל־אמל"י, 1973
נתן דונביץ', תל אביב: חולות שהיו לכרך, הוצאת שוקן, 1959
הערות שוליים

↑  להב שני מנצח | מקסים ונגרוב כנר, באתר הפילהרמונית הישראלית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262960005171  PLWABN: 9810551271505606  BIBSYS: 12054371  BnF: cb138953763 (data)  CiNii: DA1102426X  GND: 129680788  ISNI: 0000 0001 0955 4323  LCCN: n81132077  LNB: 000067015  MusicBrainz: 5fc287ba-2332-4f28-a13e-00b265972e93  NKC: xx0051322  NSK: 000684305  NTA: 104819731  SELIBR: 137126  SNAC: w67d34x1  SUDOC: 200540734  VIAF: 306179268   WorldCat (עם VIAF): 306179268 
רחוב הוברמן פינת טוסקניני בתל אביב
מי מפחד מגברת לוין

| --- | --- |
 סינגל בביצוע "השלושרים"
 מתוך האלבום "השלושרים"
 יצא לאור:  1969
 מקום הקלטה:  אולפני גול
 שפה:  עברית
 אורך:  4:20
 חברת תקליטים:  הד ארצי
 כתיבה:  יהונתן גפן
 לחן:  שלום חנוך
 הפקה:  מישה סגל
 עיבוד:  מישה סגל
 
"מי מפחד מגברת לוין" הוא שיר בביצוע הלהקה הישראלית "השלושרים", שנכלל באלבום היחיד שהוציאה הלהקה, "השלושרים" (1969). יהונתן גפן כתב את מילות השיר, ושלום חנוך הלחין אותו.
על השיר

בספרו "חומר טוב", שפרסם ב־2002, כתב גפן: ”השיר מדבר על אישה יפה שלא מצליחה ליצור קשר או עניין בחייה האישיים, ולכן היא מחליטה לכתוב במקום זה”. בהמשך התייחס  לכך שבמשך שנים חשבו כי השיר נכתב על המבקרת הדה בושס (שעבדה באותה תקופה בעיתון "הארץ"), והכחיש את הדברים:
האמת היא שלפני כתיבת השיר לא קראתי את עיתון "הארץ" (כְּפועֵל הייתי מנוי על "דבר") ולא היה לי רבע מושג מי זאת הדה בושס. כמו רבים משירי, גם השיר הזה התבסס על תמונה שראיתי. ראיתי אישה יפהפייה בקומה השנייה של קפה האמנים דאז "ורד". היא נראתה משועממת ומסתורית, ושירבטה משהו. ניסיתי לדבר איתה אבל היא לא שיתפה פעולה, והיום יש לי הרגשה שאולי זאת היתה הלית קתמור ישורון [...] אבל איני בטוח. יכול להיות שזאת הייתה אחת שדומה לה.  מכל מקום, לא היה כל קשר בין השיר לבושס, אבל כחבורת ליצנים מתוחכמת, מעולם לא הכחשנו את זה.
בהמשך הטרידו גפן וחבריו את בושס, לאחר שחשבו שסיפור קצר שפרסמה בשם "הזרע" הוא "משעמם וגרוע באופן מיוחד". הם החליטו להקריא לה את הסיפור שלה בטלפון בהמשכים, והיו מתקשרים אליה בשעות מאוד לא נוחות (כמו שתיים בלילה) ומקריאים לה את הסיפור דרך מטפחת. "לפעמים היא הייתה מנתקת, לפעמים מאזינה בחֵמה, פעם איימה להזעיק משטרה", כתב.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1969)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1969)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1969)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1969)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | גלי צה"ל | 5 |  |
גרסאות כיסוי > תערובת אסקוט (1990)

| --- | --- |

 סינגל בביצוע תערובת אסקוט
 יצא לאור:  דצמבר 1990
 שפה:  עברית
 אורך:  3:50
 חברת תקליטים:  הד ארצי
 כתיבה:  יהונתן גפן
 לחן:  שלום חנוך
 הפקה:  אסף אמדורסקי, עמיר רוסיאנו וירמי קפלן
 עיבוד:  אסף אמדורסקי, עמיר רוסיאנו וירמי קפלן
בדצמבר 1990 פרסמה להקת תערובת אסקוט, שאסף אמדורסקי, אחד ממקימיה, הוא בנו של חבר "השלושרים" בני אמדורסקי, גרסת כיסוי לשיר.
באותה שנה הוציאה לאור גם להקת "מרטא" גרסה משלה לשיר.
הערות שוליים

1 2 3  דודי פטימר, ‏"השלושרים" פעלה במשך שנה אך יצרה להיטים שעד היום כולם מכירים, באתר מעריב אונליין, 20 באפריל 2018
1 2 3  השלושרים (אלבום), באתר Discogs
1 2  נתוני היצירה, באתר אקו"ם
1 2 3  יהונתן גפן, יגאל שוורץ (ע), חומר טוב, דביר, 2002, עמ' 198–199
↑  המצעד השבועי של גלי צה"ל, 12 באוקטובר 1969, באתר פזמונט
↑  המצעד העברי של גלי צה"ל, "דבר" – 17 באוקטובר 1969, עמ' 25, באתר הספרייה הלאומית
1 2 3  מי מפחד מגברת לוין? (גרסת "תערובת אסקוט"), באתר סטריאו ומונו
1 2  נתוני היצירה (גרסת "תערובת אסקוט"), באתר אקו"ם
↑  אסף שר את השיר של אבא, מעריב, 14 בדצמבר 1990
↑  תערובת אסקוט – גברת לוין, באתר יוטיוב
↑  מרטא – מי מפחד מגברת לוין (1990), באתר סטריאו ומונו
צבי אורגד

צבי אורגד
ד״ר צבי אורגד (נולד ב-12 במרץ 1969) הוא חוקר ומרצה במחלקה לאמנות יהודית באוניברסיטת בר־אילן, מעצב גרפי, מאייר וכותב לילדים. אורגד היה גזבר אגודת המאיירים בישראל, וכתב, בין היתר, את ספר הילדים "מסיבה בכפר".
ביוגרפיה

אורגד נולד בבני ברק וגדל בבת ים ובירושלים. הוא למד בתיכון מכללת אורט בירושלים ושירת כטכנאי אלקטרוניקה בחיל האוויר. הוא סיים תואר ראשון בהצטיינות בעיצוב ובהוראה באקדמיה לעיצוב ולחינוך ויצו חיפה. בשנת 1997 זכה במלגה מטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל. שנה לאחר מכן הציג אורגד תערוכת יחיד של רישומים ב"גלריית ציאורים". אורגד חבר באגודת המאיירים הישראלית והוא משתתף בקביעות בתערוכותיה הקבוצתיות.
אורגד פרסם סדרת קומיקס שנקראת "בסטודיו של ציקי" במגזין "זמן דיגיטלי". בנוסף, פרסם אורגד טור מאויר בשם "יש פוליטיקה נקייה?" באתר האינטרנט של התנועה לאיכות השלטון.
בשנת 2008 אייר אורגד את הספר "חבורת חל"ס והמקרה המוזר של ערפדילו בתל אביב" שהוצא לאור בהוצאת טרקלין. בשנת 2009 הוציא לאור את ספר הילדים "מסיבה בכפר", אותו כתב ואייר. באותה שנה כתב אורגד את ספרי הילדים "פיה ליום אחד" ו"נסיך ליום אחד", אשר יצאו לאור בהוצאת דגן. ספרים אלה הם ספרים המותאמים אישית לכל ילד או ילדה.
אורגד סיים לימודי תואר שני במחלקה למורשת ישראל באוניברסיטת אריאל (2012) ודוקטורט במחלקה לאמנות יהודית באוניברסיטת בר-אילן (2017). כתב מאמרים אקדמיים על אמנות בבתי כנסת בארץ ובעולם ועל ציורים בכתבי יד עבריים בימי הביניים ובעת החדשה המוקדמת. בשנת 2022 יצא לאור בהוצאת Brill ספרו ״Eliezer-Zusman: The Early Modern Synagogue Painter and His World", מונוגרפיה על צייר בתי הכנסת אליעזר־זוסמן, שפעל באזור בוואריה במחצית הראשונה של המאה ה-18.
מכון התלמוד הישראלי השלם

| --- | --- |

 מוסד אקדמי
 תקופת הפעילות:  1942–הווה (כ־83 שנים)
 מיקום
 מיקום:  כיכר הולנד, ירושלים
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°46′19.27″N 35°10′56.40″E﻿ / ﻿31.7720194°N 35.1823333°E﻿ / 31.7720194; 35.1823333
 he
 
מכון התלמוד הישראלי השלם הוא מכון הפועל כעמותה במסגרת "יד הרב הרצוג" ועוסק בהוצאה לאור של ספרות תורנית.
המכון הציב לעצמו למטרה לרכז את כל שינויי הנוסחאות של המשנה והתלמוד מכתבי יד עתיקים ומדפוסים ראשונים, ולהשוותם עם הנוסחאות המובאות בספרות חז"ל המקבילה ובספרי הגאונים והראשונים.
בראש המכון עמד הרב מרדכי יהודה ליב זק"ש.
היסטוריה

המכון התלמוד הוקם בשנת תש"ב (1942) ביוזמתו של הרב מאיר ברלין (בר-אילן) ובניהולו של הרב יהושע הוטנר.
לקריאה נוספת

פרופ' שמא פרידמן: כיצד מדקדקין? עיון בשינויי הגרסות של התלמוד הבבלי, לרגל הופעת י"ג כרכים של דקדוקי סופרים השלם. תרביץ סח (תשנ"ט) עמ' 129–162.
הרב הלל פרוש: שינויי הנוסח בתלמוד. "בית הוועד" ירושלים תשס"ג עמ' 51–64.
הרב יואל קטן: לאוקמי גרסה. המעין מא/א (תשרי תשס"א) עמ' 29–37.
הערות שוליים

↑  מדוע לא נדפס הש"ס הארץ-ישראלי השלם?, באתר עם הספר, ‏2015-08-06
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007515214905171  ISNI: 0000 0001 2292 8465  LCCN: n83123065  VIAF: 140630362   WorldCat (עם VIAF): 140630362
גישור

ערך זה עוסק בשיטה ליישוב סכסוכים. אם התכוונתם להקמת גשרים, ראו .
גישור הוא שיטה אלטרנטיבית ליישוב סכסוכים שבה גורם נייטרלי מסייע לצדדים לסכסוך להגיע להסכמה ביניהם, המבוססת על צרכים ואינטרסים ולא על עמדות. ההסכמה מנוסחת לכדי הסכם הנותן ביטוי לאינטרס המשותף שיש לצדדים בצד חילוקי הדעות, וכן לצורכי כל אחד מהצדדים. הגישור מאפשר הגעה לפתרון והסכמה ללא הליך משפטי, אך עם אפשרות למתן תוקף של פסק דין להסכם על ידי בית המשפט. גישור יכול להיעשות במגוון תחומים, למשל גישור לפני גירושין, גישור עסקי, גישור בין-דורי, סכסוכי שכנים, סכסוך משפחתי ועוד.
מהות התהליך

גישור הוא הליך ליישוב סכסוכים מחוץ לכותלי בית המשפט בעזרת מגשר (אחד או שניים), בין פרטים בחברה וגם בין פרטים לגופים או בין גופים לגופים, בדרך של הידברות ישירה המובילה להסכמה בין הצדדים המעורבים בסכסוך. הליך הגישור הוא ההליך המומלץ לאנשים שנמצאים בסכסוך ורוצים להימנע מהביורוקרטיה והעלויות הכבדות של בתי המשפט, או מן העומס הנפשי הכרוך במריבה, סכסוך ועימות משפטי. זהו הליך רצוני ובחירי - כל אחד מהצדדים שותף לגישור כל עוד רצונו בכך, ובכל שלב ביכולתו לבחור להפסיק את הגישור. גם ההסכמה שמובילה לחתימה על הסכם מתאפשרת רק באם הצדדים רוצים בכך ובוחרים בכך - למגשר אין סמכות לכפות את דעתו, וכחלק ממהות תפקידו הוא אינו פוסק ואינו מחליט, אלא רק מוביל את התהליך מתוך מחויבות לנייטרליות. הליך הגישור מוגן בחיסיון - הנאמר בחדר הגישור לא יכול לשמש מי מהצדדים בבית המשפט במידה והגישור יופסק והסכסוך יגיע אליו. כמו כן לא ניתן יהיה לזמן מי מהמגשרים לעדות. ההליך מוגן גם בעקרון החיסיון - על המגשרים נאסר להוציא כל מידע שנאמר בחדר הגישור או לעשות שימוש במידע שנחשפו אליו במהלך הגישור.
ניתן לפנות להליך גישור בכל שלב של הסכסוך, כל זמן שלא ניתנה הכרעה על ידי בית המשפט. צדדים שיש ביניהם סכסוך יכולים לפנות למגשר מיד כשמתגלה הסכסוך (ביחד או לחוד) ואפילו לאחר שהחלו הליכים בבית משפט עם עורכי דין. מערכת המשפט בישראל עושה גם היא שימוש נרחב בהליכי גישור בתיקים שונים. בית המשפט מפנה למהו"ת (מפגש מידע, היכרות ותיאום) כל תיק שמגיע ובו סכום התביעה עולה על-40,000 ש"ח ונמצא בסמכות בית המשפט השלום (בבית המשפט המחוזי לא תתקיים פגישת מהו"ת, ולמעט בתביעה שעניינה נזק גוף או פלת"ד). גם תיקים המופנים לבית המשפט לתביעות קטנות מופנים למרכזי הגישור ברחבי הארץ או ישירות למגשרים אשר נכללים ב"רשימת המגשרים של בית המשפט לתביעות קטנות" לאחר שעברו את דרישות ה"קול קורא" שיוצא מעת לעת על ידי יחידת הגישור במשרד המשפטים.
אנשים שנמצאים בסכסוך כלשהו נוטים שלא לדבר אחד עם השני, או שהדיבור ביניהם טעון או אף צעקני ואינו מאפשר קשב, ומשום כך נמנעים מלנסות להגיע בעצמם לפתרון שיהיה מוסכם על כל המעורבים. הליך הגישור מאפשר לצדדים המעורבים בסכסוך להיפגש בחדר הגישור יחד עם מגשר שעוזר להם לפתח שיחה ולקדם הבנה על האינטרסים של כל אחד מהצדדים, ולמצוא פתרון מוסכם ביניהם שיענה על האינטרסים והצרכים שלהם. רבים מן הסכסוכים שבהם אנו נתקלים במהלך החיים, מתחילים כאי הסכמה אשר הופכת לריב קשה ומר, שניתן לפתור בעזרת שיחה פתוחה בין הצדדים המונחית על ידי מגשר מקצועי.
תחומים הדורשים גישור

ניתן להשתמש בגישור כמעט בכל תחום שיש בו סכסוך; ביניהם:
סכסוכי שכנים - בין שכנים בבניין או ברחוב
סכסוכים מוניציפליים - בין אזרח לעירייה או מועצה מקומית
צרכנות - בין נותן שירות ללקוח
סכסוכים עסקיים - בין שותפים או מתחרים
גירושים, פרידה, טיפול בילדים - בין בני זוג במהלך נישואין, לפני או אחרי
ירושה - בין יורשים
בעבודה - בין עובד למעביד או בין העובדים
בבתי ספר - בין תלמידים, בין הורים לבית ספר
סכסוכים מדיניים - בין מדינות, עד לשיחות שלום
גישור בפלילים (ראה בערך "צדק מאחה")
גישור בין-דורי (כאשר בני משפחה רב-דורית חלוקים ביניהם אודות סוגיות שונות כמו למשל בדבר טיפול בהורה מזדקן)
מאפייני הצדדים בטרם הליך הגישור

קיומה של מחלוקת, הנובעת מעמדות מנוגדות בין צדדים שונים.
רצונם החופשי של הצדדים למצוא פתרון מוסכם וחיובי לבעיותיהם ולהסכים לשוחח עליהן.
מוכנות הצדדים להגיע לפתרון בעזרתו של גורם עצמאי ונייטרלי.
כוונת הצדדים להגיע להסכם יציב, עם תוצאות ארוכות טווח.
בהתקיים תנאים אלו ניתן להתחיל בהליך הגישור. הגישור מתאפיין בפשטות ההליך, ובראייה הרחבה של האינטרסים של הצדדים, במקום ראייה צרה של סכסוך המובא להכרעה בלבד. המגשר מנסה להביא להסדר בצורה פעילה, בהסכמת הצדדים, ואין לו שאיפה לפסוק במחלוקת ולא סמכות לכפות פתרון. בכך שונה הגישור ממרבית השיטות (האלטרנטיביות והאחרות) לפתרון סכסוכים.
כיצד מתבצע הליך הגישור

הליך הגישור מתנהל באמצעות שיחות משותפות של הצדדים עם המגשר, ובמידת הצורך גם בשיחות נפרדות של כל אחד מהצדדים עם המגשר בנפרד. הגישור מתחיל בדרך כלל בשיחה משותפת של הצדדים בה כל אחד אומר את דעתו ומציג את זווית הראייה שלו על הסכסוך. לאחר השיחה המשותפת עוברים הצדדים לפגישות נפרדות עם המגשר בהן הם חשים בטוחים יותר לומר את הדברים האישיים שלא חשו בנוח לומר ליד הצד האחר. לאחר השיחות הנפרדות מתקיימת בדרך כלל שיחה משותפת נוספת בה מנסה המגשר לגשר בין עמדות הצדדים ולהביא את הצדדים ולראות ולהבין את זווית הראייה של הצד השני. במהלך שיחה זו מתקיים מעין משא ומתן מונחה והצדדים עצמם הם שמציעים פתרונות יצירתיים הנותנים מענה לאינטרסים החשובים של כל אחד מהצדדים, יחד עם גמישות ומוכנות לבוא לקראת הצד האחר.
כיצד מתבצע הליך הגישור > מאפייני הליך הגישור

נייטרליות של המגשר. נייטרליות, להבדיל מאובייקטיביות, היא העדר מוחלט של עמדה בקשר לנושא מסוים, ואילו אובייקטיביות היא קבלת עמדה שאינה מושפעת מאחת מעמדות הצדדים.
סודיות המידע המתגלה במהלך הגישור - סודיות זו היא חובה של המגשר או המגשרים כלפי המגושרים, אך אין היא חלה על המגושרים - הם רשאים להתייעץ עם מי שירצו מחוץ לחדר הגישור. משמעותה של חובת הסודיות כי המגשרים לא יעבירו כל מידע לצד שלישי וגם לא יעשו שימוש במידע שאליו נחשפו במהלך הגישור.
הצדדים משתתפים בהליך מרצונם ומבחירתם החופשית.
הצדדים מוכנים להליך בו נדרשת הקשבה ושיח מכבד.
הצדדים מגיעים בעצמם אל הפתרון, וזה אינו נכפה עליהם על ידי המגשר.
יעדים של מגשרים בגישור

במהלך הגישור ינסה המגשר להביא ל:
הבהרת האינטרסים של הצדדים, אשר נמצאים בבסיס העמדות שאתן הגיעו לגישור.
המרת נקודת הראייה הסובייקטיבית של כל צד בערכים אובייקטיביים.
הנעת הצדדים לחשיבה יצירתית על מגוון פתרונות ודרכי פעולה אפשריות.
הובלת משא-ומתן ישיר בין הצדדים באופן קשוב ומכבד, על הפתרונות האפשריים שעלו, תוך ניהול התנגדויות.
הבהרה של התוצאות האפשריות של כל פתרון מוצע.
עידון והתאמה של כל נושאי המשנה העולים במהלך הגישור.
תרגום הפתרון להסכם סופי שמוסכם בין הצדדים, ואשר עליו הם חותמים.
הליך הגישור הוא הליך של דיון פתוח, חופשי וברוח טובה, היכול להימשך אף מספר ישיבות. בניגוד להליכים כגון בוררות, או הליכים משפטיים, יכול המגשר להיפגש עם צד בנפרד ולשמוע את זווית הראייה שלו לסכסוך, ואת מה שחשש לומר בנוכחות הצד השני לסכסוך. ישיבה זו נקראת "Caucus", ואף כי אינה מחויבת בכל מקרה, מרבית המגשרים משתמשים בה. דברים הנאמרים למגשר במהלך פגישה נפרדת נשמרים בחיסיון מוחלט, וישיבה במעמד אחד הצדדים היא דרך טובה לרדת לעומקם של הדברים, לחשוף מידע חסוי ועמדות שהיו מוסתרות, מבלי שיהיה חשש כי אלו ישמשו את הצד השני, אלא ישמשו רק את המגשר ככלי לקידום הסכסוך לקראת פתרונו.
כישורי המגשר

תפקידו של המגשר הוא לייצר שיח בין הצדדים שנמצאים בסכסוך. מכאן שכישוריו של המגשר הם בעיקר ביכולת שלו לייצר תקשורת ולהוביל תהליך ופחות בהבנה שלו בנושאי הסכסוך. המגשר בחדר הגישור מוודא שהצדדים מבינים זה את זה ואין לו צורך להבין את הנושאים בהם הם עוסקים. לדוגמה - המגשר אינו צריך להבין בייצור גומי כדי לעזור לבעלי מפעל לייצור גומי בסכסוך על ייצור או שיווק הגומי ברחבי תבל. המגשר אחראי להעברת מידע נכון לצדדים על הפתרונות המוצעים במהלך הגישור, על מנת לאפשר לצדדים בחינה יעילה של הסיכויים והסיכונים בפתרון המוצע. על המגשר לנסח את ההסכם הסופי בצורה שתביא לכלל יישוב הסכסוך על פי הפתרון אליו הגיעו הצדדים (במידה והגיעו לפתרון).
בישראל אין דרישה כי המגשר יהיה משפטן או בעל תואר כלשהו בהשכלתו, ואכן, מגשרים רבים אינם משפטנים או בעלי תואר אקדמאי. בארצות הברית לעומת זאת, המצב שונה ומדינות שונות מסמיכות מגשרים על בסיס דרישות מוקדמות (השכלה וכו') והכשרה שהוסמכה על ידי גופים רשמיים. קושי רב יש דווקא למגשרים שמביאים לגישור את ניסיון חייהם, ואת ניסיונם בתחום המקצועי, אם זהו התחום המשפטי, תחום הכלכלה, או אחד מהתחומים הטיפוליים. עורכי דין ותיקים, אשר בילו את חייהם המקצועיים בשטיחת טענות שולחיהם בבית המשפט, על מנת שאלו יגברו על טענות הצד השני, יתקשו להסתגל לנייטרליות המוחלטת שמחייב הליך הגישור מהמגשר.
מבחינה חוקית אין היום חוק המגדיר מיהו מגשר. בעבר היו תקנות שניסו להסדיר את אופן העברת התיקים מבית המשפט למגשרים אך לא נעשתה בהם הגדרה למיהו מגשר. על כן נכון להיום (2013) יכול כל אדם להיות מגשר. כדי לעצור את המצב הקיים הוגשו בשנת 2009 עתירות לבג"ץ על ידי לשכת המגשרים בישראל ועל ידי המגשר יניב שוורצמן. בעתירות נדרשו הנהלת בתי המשפט ומשרד המשפטים לעצור את העברת התיקים למגשרים בישראל ללא פיקוח או לחלופין לקבוע קריטריונים ברורים בחוק לשאלה מיהו מגשר ולמי וכיצד ניתן להעביר תיקים מבית המשפט. בעקבות העתירות הנושא הוסדר בחקיקה בדצמבר 2017. הוכרע כי על מגשר להיות בעל תואר אקדמי, ומגשר משפחה בעל תואר אקדמי שני. נקבע כי תהיה ועדת חריגים למקרים מיוחדים, כגון בעל דרגה צבאית גבוהה ורבנים.
כמה ארגוני מגשרים קמו בישראל. הראשון שבהם היה עמותת מגשרי ישראל. בטקס הקמתה בשנת 1999 השתתפו נשיא בית המשפט העליון אהרון ברק ושר המשפטים יוסי ביילין[דרוש מקור]. מאוחר יותר קמו גם לשכת המגשרים בישראל (2010) וארגון המגשרים בישראל (2014), שהתאחדו תחת גג אחד בשם ארגון המגשרים בישראל בשנת 2023.
אתיקה מקצועית של המגשר

על פי תקנות בתי המשפט (גישור), התשנ"ג-1993, על המגשר במדינת ישראל חלות החובות הבאות:
לנהוג בהגינות, בתום לב וללא משוא פנים.
לסרב לקבל מינוי לגישור אם יש בינו ובין אחד הצדדים קשר, או חשד לניגוד עניינים.
להעמיד את הצדדים על הצורך להתחשב בעניינו של קטין או פסול דין הקשור בסכסוך.
לא להשתמש בכל מידע המגיע אליו במהלך הגישור לכל צורך שאינו קשור בגישור.
לא לגלות כל מידע שהגיע אליו במהלך הגישור לכל צד שאינו קשור לגישור (וזאת לרבות בית משפט. רבים הם המפרשים סעיף זה כיוצר חיסיון למגשר, אם זה יוזמן לבית המשפט להעיד על שנתגלה לו במהלך הגישור. לזאת יש להוסיף כי לפי חוק בתי המשפט דברים שנמסרו במהלך גישור לא ישמשו ראיה בהליך משפטי אזרחי).
לא להעביר מצד אחד לשני מידע שנתגלה לו על ידי אותו צד, אם נדרש לשמור מידע זה בסוד - מחויבות זו נוגעת לפגישות נפרדות המתקיימות לעיתים בתהליך הגישור, ובהן מחויב המגשר לסודיות, ולא יעביר מידע לצד השני אלא אם קיבל אישור לכך.
לא לייעץ לבעלי הדין בעניין מקצועי שאינו בתחום התמחותו ולא לתת חוות דעת מקצועית על שאלה שבמומחיות אף אם היא בתחום מומחיותו.
לא להיות צד להסכם אליו יגיעו הצדדים ולא לקבל כל זכויות או חובות על פיו.
לא לאפשר הגעה להסכם באם ישנם פערי כוחות ו/או חוסר תום לב וההסכם המסתמן אינו הוגן.
כללים אלו אינם מחייבים כל מגשר באשר הוא אלא רק מגשר הפועל מטעם בית המשפט. לשכת המגשרים בישראל שפועלת כגוף וולונטרי ושואפת להיות הגוף המייצג את המגשרים בישראל ניסחה כללי אתיקה מפורטים יותר, המתייחסים להיבטים נוספים של פעולת המגשר. כללי אתיקה אלו מאפשרים הדחה של מגשר שפועל בניגוד לכללי האתיקה המוסכמים, מהלשכה.
מקומו של הגישור במערכת המשפטית בישראל

סעיף 79ג לחוק בתי המשפט [נוסח משולב], התשמ"ד-1984 קובע כי בית המשפט רשאי, בהסכמת בעלי הדין, להעביר תובענה לגישור. הסעיף מגדיר אף מה רשאי המגשר לעשות במסגרת הליך הגישור, ומה סמכויותיו כלפי בית המשפט. על פי סעיף זה נחקקו תקנות מפורטות המפרטות מיהם המגשרים אליהם יפנה בית המשפט סכסוך, ומהן סמכויותיהם.
עקב העומס המוטל על מערכת בתי המשפט, רבים הם הסכסוכים המופנים על ידי בית המשפט לגישור. בבתי משפט רבים פועלת מערכת ניתוב תיקים, המפנה לגישור תיקים הנראים ראויים לכך, עוד בטרם נקבע להם תור לדיון בפני שופט.
מקומו של הגישור במערכת המשפטית בישראל > פגישת מהו"ת

פגישת מידע, היכרות ותיאום, המוכרת יותר בראשי התיבות פגישת מהו"ת, היא הליך משפטי בדיון אזרחי בתביעות מסוימות, שנועד לבחינת האפשרות לפתרון הסכסוך באמצעות גישור. פגישת מהו"ת היא הליך חובה, שכרוך בתשלום (במידה ונשארים להליך), ומשמש כמעין קדם גישור (על משקל קדם משפט).
ההוראות בעניין פגישת מהו"ת מבוססות על התוכנית הנסיונית שהוצעה במסגרת "דוח הוועדה לבחינת דרכים להגברת השימוש בגישור בבתי המשפט", בראשות השופטת מיכל רובינשטיין.
על פי הוראות התקנות, פגישת מהו"ת תתקיים רק בתביעות כספיות אזרחיות בסכום העולה על 75,000 ש"ח (למעט חריגים מסוימים). למרות זאת, יישום ההוראות בעניין פגישות מהו"ת נעשה בהדרגה, וכיום נערכות פגישות מהו"ת רק בבתי משפט השלום בתל אביב, ירושלים וראשון-לציון. בניגוד לשיטות אלטרנטיביות אחרות ליישוב סכסוכים, כגון בוררות, גישור או פסק דין על דרך הפשרה, הסכמת הצדדים לעצם קיום פגישת המהו"ת אינה נדרשת, ובית המשפט לא ידון בתביעה שלא נערכה בה פגישת מהו"ת אלא בנסיבות מיוחדות, כאשר יש לדון בתביעה באופן מיידי. במקרים אלה עדיין רשאי בית המשפט להורות על קיום פגישת מהו"ת בשלב מאוחר יותר.
התקנות בעניין פגישת מהו"ת נועדו לאפשר דיון לגופו של עניין באפשרות לסיום הסכסוך על ידי גישור או בהסכמה. כך, לדוגמה, הצדדים חייבים בדרך כלל להתייצב בעצמם (או בלווית עורך דין), כדי שבעלי הסכסוך יוכלו להביע עמדה בלתי אמצעית לגביו. למגשר בפגישת מהו"ת סמכות להיפגש עם כל מי שקשור לסכסוך, וגם סמכות להיפגש עם בעל דין שהסכים לכך, ללא נוכחות עורך דינו. כמו בהליך גישור, על דברים שנמסרו בפגישת מהו"ת חל חיסיון והם לא ישמשו כראיה במשפט אזרחי.
לאחר שהתקיימה פגישת מהו"ת על הצדדים להודיע במשותף האם הם מסכימים להעברת התביעה להליך של גישור או מבקשים להמשיך לדון בה בבית המשפט.
ראו גם

חלוקה הוגנת
צדק מאחה
שמגלה
לקריאה נוספת

סוזן זיידל, להתגרש ולהישאר חברים. המדריך המורחב לגישור ולהסדרי גירושין, הוצאת הסכמות, חיפה, 2004.
רונן סטי, דרך גישור להסכם הוצאת דרכים, תל אביב, 2001.
מירי אלעני, המסע אל האופק הוצאת עמיחי, נתניה, 2007.
דוד סילורה, גישור -בין תאוריה ליישום, בהוצאת ההתאגדות לחינוך מבוגרים בישראל ומרכז השכלה, רעננה
דוד סילורה ועלמה שרון, "גישור -מדריך מעשי", אזרחי, עבודה, משפחה, הוצאת "בורסי", 2018
עו"ד יונתן נפתלי, "מעשה הגישור", נדפס בישראל, תשע"ד - 2013
דרור שקד, "גישור ממוקד משמעות" - יישום הלוגותרפיה של ויקטור פראנקל בגישור במערכות יחסים, 2013
הערות שוליים

↑   אמיר שרף, 25% מהתביעות שמופנות לגישור מסתיימות בהסכמה, באתר TheMarker‏, 26 באוגוסט 2018
↑  בג"ץ 2630/09 יניב שוורצמן נ' משרד המשפטים ואחרים, ניתן ב־1 ביולי 2014
↑   תקנות בתי המשפט (רשימת מגשרים), התשע״ח–2017, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט
↑  הבית למגשרים, באתר ארגון מגשרי ישראל
↑   תקנות בתי המשפט (גישור), התשנ״ג–1993, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560398905171  GND: 4191538-0  LCCN: sh85082846  NARA: 10640367  NDL: 00573746  NKC: ph137291
חלל

אסטרונאוט בחלל
ערך זה עוסק במרחב הקיים מחוץ לכדור הארץ. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
הגבולות בין פני השטח של כדור הארץ וחלל החיצון בקו קרמן, 100 ק"מ ואקסוספירה ב־690 קילומטר. לא בקנה מידה.
חלל (נקרא לעיתים 'החלל החיצון') הוא המרחב הקיים שבו נמצאים גופים שמימיים (כולל את כדור הארץ). החלל מצוי בוואקום (בעברית: רִיק) חזק המכיל צפיפות נמוכה של חלקיקים, בעיקר פלזמה של מימן והליום, כמו כן גם קרינה אלקטרומגנטית, שדות מגנטיים, ונייטרינו. הטמפרטורה הבסיסית, שנקבעת על ידי קרינת רקע שנותרה מהמפץ הגדול, היא רק 2.7 מעלות קלווין, (270.45- מעלות צלזיוס) לשם השוואה הטמפרטורות בהילת השמש יכולות להגיע ליותר ממיליון מעלות קלווין. הפלזמה במרחב שבין הגלקסיות מהווה כחצי מהחומר הבאריוני (הרגיל) ביקום. פלזמה זו היא בעלת צפיפות נמוכה מאוד (פחות מאטום מימן אחד לכל מטר מעוקב) וטמפרטורה גבוהה (של מיליוני מעלות קלווין) ; ריכוזים מקומיים של הפלזמה הזו התמצקו לכוכבים ולגלקסיות. החלל הבין גלקטי תופס את רוב הנפח של היקום. החלל הריק מהווה גם את רוב נפח הגלקסיות ומערכות הכוכבים.
החלל אינו מתחיל בנקודה מסוימת, ולפיכך הוסכם שקו קרמן המצוי בגובה של 100 קילומטר מעל גובה פני הים יציין באופן רשמי את תחילת החלל החיצון למטרות הסכמי החלל ולשמירת רשומי החלל. המסגרת לחוק החלל הבינלאומי הוקמה על ידי אמנת החלל החיצון, והתקבלה על ידי האו"ם בשנת 1967. הסכם זה מונע כל תביעה של ריבונות לאומית ומאפשר לכל המדינות לחקור את חלל החיצון בחופשיות. בשנת 1979, אמנת הירח שייכה גופים שמימיים כגון כוכבי לכת, כמו גם חלל ההקפה סביב גופים אלה, לתחום שיפוט של הקהילה הבינלאומית. החלטות נוספות הנוגעות לצורכי השלום של החלל החיצון נוסחו על ידי ארגון האומות המאוחדות, אך אלו לא מנעו פריסת נשק בחלל החיצון, ואף בדיקה חיה של נשק נגד לוויינים.
בני אדם החלו בחקר החלל במהלך המאה ה־20, עם כניסת הכדור פורח בגובה רב, ואחריו הפיתוח של משגרי רקטות בודדות ורבי שלבים. מסלול סביב כדור הארץ הושג על ידי יורי גגארין בשנת 1961 וחלליות לא מאוישות מאז הגיעו אל כל כוכבי לכת המוכרים במערכת השמש. השגת מסלול לווייני נמוך דורש מהירות מינימלית של 28,100 ק"מ / שעה, הרבה יותר מהר מאשר כל מטוס רגיל. החלל החיצון מייצג סביבה מאתגרת לחקר אנושי בגלל הסכנות הכפולות של ואקום וקרינה. למחסור בכוח משיכה יש השפעות פיזיות מזיקות על הגוף האנושי, כגון ניוון שרירים ואיבוד מסת עצם. מסע בחלל עד כה הוגבל למסלול נמוך סביב כדור הארץ וטיסה מאוישת לירח; יתר החלל החיצון נחקר על ידי התבוננות פסיבית בעזרת טלסקופים ארציים, טלסקופי חלל או על ידי משלוח גשושית לחקר הגופים השמימיים.
חקירה וישום

מדעי החלל הם קבוצת מדעים העוסקים בחקר היקום והחלל ותולדות התפתחותם, ובחקר גרמי השמיים, הרכבם ותנועתם.
חקר החלל הוא ענף עתיק. בעבר נכללה בו גם האסטרולוגיה, המניחה שמיקום הכוכבים בשמים משפיע על האדם, על אופיו ועל מאורעותיו – הנחה שכבר איננה נחשבת למדעית. כיום נכללים בחקר החלל הנושאים הבאים: אסטרופיזיקה: מדע העוסק בתכונות גופים בחלל, אסטרונומיה: מדע העוסק בתנועתם, גודלם והתפתחותם של גופים בחלל, קוסמוגוניה: מדע העוסק בהיווצרות היקום וקוסמולוגיה: מדע העוסק במבנה היקום ושינויים בו.
בנוסף קיימת גם האסטרוביולוגיה המנסה להבין האם מתקיימים חיים מחוץ לכדור הארץ, סוגיה המעסיקה את האנושות מזה מאות או אלפי שנים.