stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דיוויזיית הלנדווהר הראשונה (האימפריה הגרמנית)
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה עם גיוס הצבא הגרמני באוגוסט 1914 תחת "פיקוד הלנדווהר הבכיר ה-1" (Höherer Landwehr-Kommandeur 1) ובתחילה כונתה גם "דיוויזיית הלנדווהר גולץ" על שם מפקדה. הלנדווהר הייתה הקטגוריה השלישית של הצבא הגרמני, אחרי הצבא הסדיר והמילואים. כך דיוויזיות הלנדווהר הורכבו מחיילים מבוגרים שעברו מהמילואים, ונועדו בעיקר לכיבוש ולמטלות ביטחוניות ולא ללחימה כבדה.
דיוויזיית הלנדווהר הראשונה החלה את המלחמה בחזית המזרחית. בשנים 1914–1915 היא השתתפה בקרבות גומבינן, טננברג והאגמים המזוריים השני. לאחר מכן היא השתתפה במתקפת גורליצה-טרנוב. הדיוויזיה הועסקה אז בעיקר בלוחמת עמדות עד שביתת הנשק בחזית המזרחית. בתחילת 1918, היא הועברה לחזית המערבית, שם הועסקה בעיקר בלוחמת עמדות בפלנדריה ובאלזס-לורן.  לאחר המלחמה חזרו חיילי הדיוויזיה לגרמניה, וב-2 בינואר 1919 פורקה הדיוויזיה.
מפקדים

גאורג קונרד פון דר גולץ (2 באוגוסט 1914 – 3 באוקטובר 1914)
ארנסט פון איינם (3 באוקטובר 1914 – 17 בדצמבר 1914)
אלבנו פון יאקובי (17 בדצמבר 1914 – 2 בינואר 1919)
לקריאה נוספת

Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
הערות שוליים

↑  1. Landwehr-Division (Chronik 1914/1918)
הדיוויזיה ה-36 (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל מפקדת דיוויזיה בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1 באפריל 1890 – מאי 1919 (כ־29 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
הדיוויזיה ה-36 (בגרמנית: 36. Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-1 באפריל 1890, וחייליה גויסו מפרוסיה המערבית, ובפרט מאזור דנציג.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 הייתה הדיוויזיה חלק מהקורפוס ה-17 בפיקוד אוגוסט פון מקנזן, אשר היה חלק מהארמייה השמינית. הדיוויזיה לחמה נגד הפלישה הרוסית לפרוסיה המזרחית, והשתתפה בקרב גומבינן, ולאחר מכן השתתפה בקרב טננברג. לאחר מכן השתתפה הדיוויזיה בקרב הראשון על האגמים המזוריים, ולאחר מכן הועברה תחת פיקוד הארמייה התשיעית, עמה לחמה בקרב לודז'. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות שונים בחזית המזרחית, ובאוקטובר 1915 הועברה לחזית המערבית והוצבה באזור הסום, שם לחמה בשנת 1916 במהלך הקרב על הסום. לאחר מכן השתתפה הדיוויזיה במתקפת האביב הגרמנית, ולאחר מכן השתתפה בלחימה כנגד מתקפת מאה הימים של מדינות ההסכמה. לאחר המלחמה חזרה הדיוויזיה לגרמניה, ובמאי 1919 פורקה הדיוויזיה.
מפקדים

גנרל-לוטננט וילהלם פון דרזוב (1 באפריל 1890 - 11 ביולי 1890)
גנרל-מיור קרל פון הייסטר (12 ביולי 1890 - 11 ביולי 1894)
גנרל-לוטננט אמיל פון הניש (12 ביולי 1894 - 19 ביולי 1897)
גנרל-לוטננט פרנץ פון פפוהלשטיין (20 ביולי 1897 - 17 באפריל 1900)
גנרל-לוטננט אוסקר פון ליברס (18 באפריל 1900 - 15 ביוני 1901)
גנרל-לוטננט ארתור בראוניך פון ברון (16 ביוני 1901 - 10 בספטמבר 1903)
גנרל-לוטננט אוגוסט פון מקנזן (11 בספטמבר 1903 - 26 בינואר 1908)
גנרל-לוטננט ולטר ואסמנסדורף (27 בינואר 1908 - 18 ביוני 1909)
גנרל-לוטננט וינצנטיוס דה פאולה פון בריקסן (19 ביוני 1909 - 24 ביולי 1910)
גנרל-מיור פרדיננד פון קוואסט (25 ביולי 1910 - 22 בספטמבר 1910)
גנרל-לוטננט וינצנטיוס דה פאולה פון בריקסן (23 בספטמבר 1910 - 2 בפברואר 1911)
גנרל-לוטננט קונו פון שטויבן (3 בפברואר 1911 - 3 בספטמבר 1913)
גנרל-לוטננט קונסטנץ פון היינקיוס (4 בספטמבר 1913 - 30 באוגוסט 1916)
גנרל-לוטננט קרל פון קהלר (1 בספטמבר 1916 - 12 בינואר 1918)
גנרל-לוטננט ארנד פון לייפציג (13 בינואר 1918 - 8 בפברואר 1919)
גנרל-מיור קונרד פון היפל (9 בפברואר 1919 - מאי 1919)
לקריאה נוספת

Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
דקסמתילפנידאט

| --- | --- |

 
 שם IUPAC
 (R,R)-(+)-Methyl 2-phenyl-2-(2-piperidyl)acetate
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C14H19NO2 
 מסה מולרית:  233.141579 יחידת מסה אטומית מאוחדת 
 נתונים פרמוקוקינטיים
 זמינות ביולוגית:  22-25%
 מטבוליזם:  פירוק הקשר האסטרי ליצירת מרכיב שאיננו פעיל
 זמן מחצית חיים:  כ-3 שעות כתלות בפורמולה. בילדים זמן מחצית החיים הוא בין 2–3 שעות
 הפרשה:  הפרשה כמעט מלאה בשתן
 בטיחות
 מעמד חוקי:  תרופה המחייבת מרשם. דרישות המרשם הם על פי דרישות פקודת הסמים המסוכנים
 דרכי מתן:  פומי (דרך הפה)
 מזהים
 קוד ATC:  N06BA11 
 מספר CAS:  40431-64-9
 PubChem:  154101
 ChemSpider:  135807
 
דקסמתילפנידאט (Dexmethylphenidate); שם מסחרי: פוקלין (באנגלית: Focalin) היא תרופה המגרה את מערכת העצבים המרכזית, אשר מכילה את האננטיומר הפעיל של התרופה מתילפנידאט. בדומה למתילפנידאט, היא ניתנת לטיפול בהפרעת קשב, ריכוז והיפראקטיביות בילדים מגיל 6 שנים ומעלה, אך בניגוד למתילפנידאט, היא איננה משמשת בטיפול בנרקולפסיה.
תרופה זאת אושרה לראשונה בשנת 2001 על ידי ה-FDA.
התרופה קיימת בישראל, אך בשלב זה היא איננה רשומה במאגר התרופות במשרד הבריאות, ולכן ניתן להשיג אותה רק בבתי המרקחת של קופות החולים לאחר קבלת אישור של רופא מומחה בהפרעת קשב (נוירולוג או פסיכיאטר).
יעילות

התרופה דקסמתילפנידאט נחקרה במספר מחקרים קליניים בנושא של הפרעת קשב, ריכוז והיפראקטיביות גם בילדים מגיל 6 שנים ומעלה וגם במבוגרים. מטופלים שנטלו את התרופה הרגישו הקלה משמעותית ושיפור בתסמיני הפרעת הקשב שלהם וביטאו יכולת למידה טובה יותר בהשוואה לאלו שקיבלו את האינבו. היעילות הגבוהה ביותר הייתה כשהתרופה ניתנה בתכשיר בשחרור מושהה (Focalin XR).
תרופות מגרות את מערכת העצבים (סטימולנטיות) הן נחשבות כיום קו ראשון לטיפול בהפרעות קשב וריכוז.
מבנה כימי

מתילפנידאט היא תרופה שהמבנה הכימי שלה הוא לא סימטרי ולכן היא מכילה תערובת של שני אננטיומרים, אננטיומר D ואננטיומר L. לאננטיומר D יש את הפעילות הפרמקולוגית העיקרית של התרופה (למרות שגם אננטיומר L מגיע למוח).
מנגנון הפעולה

דקסמתילפנידאט הוא חומר המגרה את מערכת העצבים המרכזית, והוא מעלה את הרמות של הקטכולאמינים דופאמין ונוראדרנלין באזורים מסוימים במוח. עיקר הפעולה היא על דופאמין אך גם נוראדרנלין מושפע ממתן התרופה. שני המתווכים העצביים האלו קשורים בתהליכים של למידה ועיבוד רגשות במוח (באזור קליפת המוח הקדם-מצחית). העלאת הרמות שלהם תורמת לשיפור תהליכים של למידה.
דקסמתילפנידאט נותן את אותו השפעה שמתקבלת ממתן של מתילפנידאט אך במינונים נמוכים יותר של התרופה.
אופן נטילת התרופה

התרופה משווקת בשם המסחרי Focalin. התכשיר Focalin XR הוא תכשיר עם שחרור מודל כפול, עם שחרור של 50% מהתרופה באופן מיידי ולאחר כארבע שעות שחרור של יתר המנה. פרמטר זה מאפשר לקבל השפעה של בין 10–12 שעות של התרופה ומתאימה לילדים ולמבוגרים שדורשים את השפעת התרופה על פני יום לימודים ארוך.
הקפסולות ניתנות לפתיחה, ובמידת הצורך ניתן לפזר את התכולה שלהן על רסק תפוחי עץ קר, על מנת להקל על הבליעה. אסור לכתוש או ללעוס את התכולה שכן פעולות אלו פוגעות ביעילות התרופה.
תופעות לוואי

תופעות הלוואי הן בדומה לתופעות הלוואי של מתילפנידאט. תופעות הלוואי משתנות בתדירות שלהן בהתאם למינון של התרופה ובהתאם לפורמולה.
מבין תופעות הלוואי ניתן למנות: כאבי ראש, נדודי שינה (לכן ממליצים שלא ליטול את התרופה בשעות הערב והלילה), חרדה, חוסר מנוחה (בעיקר במבוגרים), שינויים במצב הרוח וסחרחורות.
התרופה יכולה לגרום לכאבי בטן והרגשת אי נוחות במערכת העיכול, בחילות (בעיקר אצל ילדים), יובש בפה וחוסר תיאבון.
תופעות לוואי > הפרעות בגדילה

בשנים האחרונות נעשו גם מחקרים על הנושא. מחקר אוסטרלי שפורסם בשנת 2013 הראה כי שימוש בחומרים המגרים את מערכת העצבים המרכזית מעל 3 שנים מעלה את הסיכון לעיכוב הגדילה. על סמך מחקר זה החוקרים המליצו להשתמש במינונים הנמוכים ככל שניתן בתרופות כגון דקסמתילפנידאט ומתילפנידאט. מחקר קוריאני שבדק את ההשפעה של מתילפנידאט על נערים בנים מתבגרים ועקב אחריהם במשך שנה של נטילת מתילפנידאט מצא כי הייתה השפעה על הגדילה, אבל החוקרים טענו כי ההשפעה הייתה מזערית.
על פי המלצות היצרן של Focalin:
יש לעקוב אחרי הגדילה של הילד מבחינת גובה ומשקל - ילדים שאינם גדלים כפי המתאים לגדילה יידרשו התערבות
תופעות לוואי > הפרעות פסיכיאטריות

ה-FDA הוציא אזהרה שלפיה יש להזהר במתן התרופה למטופלים עם היסטוריה של התמכרות לאלכוהול או לסמים, משום שמתן התרופה במטופלים אלו היה כרוך בהתמכרות לתרופה וכן בהתנהגות פסיכוטית.
דקסמתילפנידאט עלולה לגרום לטיקים בילדים ובמבוגרים ויש להיזהר בשימוש שלה בתסמונת טורט.
חרדות, שינויים במצב הרוח וחוסר מנוחה עלולים להתרחש אצל כל מי שנוטל את דקסמתילפנידאט.
ראו גם

טיפול בהפרעת קשב
אמפטמין
ליסדקסאמפטמין
מתילפנידאט
הערות שוליים

↑  Drug Approval Package: Focalin (Dexmethylphenidate HCI NDA #21-278, www.accessdata.fda.gov
↑  Moen MD and Keam SJ. Dexmethylphenidate extended release: a review of its use in the treatment of attention-deficit hyperactivity disorder. CNS Drugs. 2009 Dec;23(12):1057-83. doi: 10.2165/11201140-000000000-00000
↑  Daniel Coury MD (2009) Dexmethylphenidate for attention deficit hyperactivity disorder, Expert Opinion on Pharmacotherapy, 10:16, 2679-2685
↑  Poulton AS et al. Growth and pubertal development of adolescent boys on stimulant medication for attention deficit hyperactivity disorder. Med J Aust. 2013 Jan 21;198(1):29-32
↑  Kim HW et al. Effect of methylphenidate on height and weight in Korean children and adolescents with attention-deficit/hyperactivity disorder: a retrospective chart review. J Child Adolesc Psychopharmacol. 2014 Oct;24(8):448-53. doi: 10.1089/cap.2014.0025. Epub 2014 Oct 6
↑  Focalin XR. HIGHLIGHTS OF PRESCRIBING INFORMATION. Novartis 2015
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
הדיוויזיה ה-36 (בריטניה)

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדתהודו הבריטית הודו הבריטית
 שיוך:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי הודו הבריטית צבא הודו הבריטית
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1942–1945 (כ־3 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 דרגת המפקד:   מייג'ור גנרל
הדיוויזיה ה-36 של הצבא הבריטי הייתה דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה > הדיוויזיה ההודית ה-36

הדיוויזיה הוקמה בהודו ב־15 בדצמבר 1942, והיא כללה את החטיבה ה-29 ואת החטיבה ההודית ה-72, שהורכבה רק מיחידות בריטיות. הדיוויזיה נטלה חלק ממערכת ארקאן 1942–1943, ובמערכה בשנת 1944 הייתה בתחילה בעתודה, אולם לאחר מכן נשלחה לסייע לדיוויזיה ההודית ה-7 בקרב על נגאקיידוק, ולאחר תבוסת היפנים נשלחה הדיוויזיה לעתודה למנוחה.
היסטוריה > הדיוויזיה הבריטית ה-36

בתחילת יולי 1944 הוחל בהטסת הדיוויזיה לשדה התעופה של מיצקיינה בצפון בורמה, כאשר החטיבה ה-72 הייתה היסוד הראשון שנחת שם. ב-1 בספטמבר 1944, זמן קצר לאחר שהדיוויזיה התחילה מתקדמת לאורך "רכבת העמק" מ-Mogaung כלפי Indaw באגף הימני של NCAC, היא הפכה להיות הדיוויזיה הבריטית ה-36. ב־14 בדצמבר התווספה חטיבה שלישית לדיוויזיה; באופן מבלבל, זוה היה הכוח ההודי הראשון עליו פיקדה הדיוויזיה (החטיבה ההודית ה-26, שכללה שני גדודים בריטים ושני גדודים הודים).
הדיוויזיה הייתה הדיוויזיה הבריטית היחידה שהסתמכה לחלוטין על אספקה אווירית, בעיקר על ידי חיל האוויר העשירי של ארצות הברית, במשך תקופה ממושכת. חיל האוויר של צבא ארצות הברית גם סיפק לדיוויזיה 12 מטוסים קלים שמצוידים לפינוי נפגעים ופלוגת הנדבה של צבא ארצות הברית להקמת מסלולי האוויר שלה. בתחילה, הדיוויזיה הייתה ללא ארטילריה משלה, ובמקום זאת הסתמכה על קבוצת ארטילריה סינית בפיקוד אמריקני. גדוד ארטילריית ההרים ה-32 ההודי הצטרף בסופו של דבר לדיוויזיה לאחר שנשא את תותחיו בפרדות במשך יותר מ-440 מיילים (640 ק"מ).
הדיוויזיה, לאחר שהצטרפה לכוח העיקרי של הארמייה הבריטית ה-14 של ויליאם "ביל" סלים, חצתה את הנהר איראוואדי (אנ') והתקדמה באופן עצמאי לאורך הצד המזרחי של הנהר. יחידות מהדיוויזיה ספגו אבדות בגין חציית נהר שוולי, אך הדיוויזיה המשיכה להתקדם עד נפילת מנדליי במרץ 1945. ב-1 באפריל 1945 הועברה הדיוויזיה מ-NCAC לארמייה ה-14. החטיבה ההודית ה-26 הפכה לחטיבה הבריטית ה-26 ב-6 באפריל והגדודים ההודים הוחלפו בגדודים בריטים מהבריגדות ההודיות האחרות עד ה-19 באפריל.
מכיוון שכעת היו יותר חיילים בבורמה ממה שניתן היה לתספק (ומטוסי התובלה שהוקצו ל-NCAC נסוגו לסין), הוחזרה הדיוויזיה להודו, לשם הגיעה רשמית ב־12 במאי, והצטרפה לקורפוס ההודי ה-34 ב-28 במאי.
היסטוריה > בצבא הודו

הדיוויזיה כיום (2020) פועלת בסאגאר שבמאדהיה פרדש, כחלק מהקורפוס ה-1, פיקוד דרום מערב. סמל הדיוויזיה הוא בז מוזהב. הדיוויזיה כוללת את חטיבת השריון ה-18 (גוואליאור) ואת חטיבות החי"ר ה-72 וה-115 (גוואליאור ודאנה בהתאמה). במקור היא נועדה לפעול כדיוויזיית הדרכה, אולם היא הועלתה בשנת 1966 לדיוויזיה סטנדרטית. הדיוויזיה יחד עם הקורפוס ה-1, כפופים לפיקוד המרכז.
הדיוויזיה ה-371 (ורמאכט)

| --- | --- |

סמל הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   ורמאכט
 סוג:  חיל רגלים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  17 בפברואר 1942 – 8 במאי 1945 (3 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים:  ראו בהמשך
הדיוויזיה ה-371 הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה בקרב סטלינגרד, והושמדה במהלך הקרב. לאחר מכן הוקמה הדיוויזיה מחדש, ולחמה בחזית המזרחית עד סוף המלחמה.
היסטוריה > הקמה ראשונה

הדיוויזיה הוקמה ב-17 בפברואר 1942, והועמדה תחת פיקוד ריכרד שטמפל. הדיוויזיה לחמה במתקפת הקיץ הגרמנית, כחלק מהקורפוס ה-4 במסגרת הארמייה ה-17, ולאחר מכן במסגרת ארמיית הפאנצר הרביעית. בהמשך לחמה הדיוויזיה יחד עם הקורפוס ה-4 בקרב סטלינגרד במסגרת הארמייה השישית, וב-2 בפברואר 1943 נכנעו שרידי הדיוויזיה ונלקחו לשבי.
היסטוריה > הקמה שנייה

ב-17 בפברואר 1943 הוקמה הדיוויזיה מחדש בברטאן שבצרפת, ובאוקטובר אותה שנה נשלחה לצפון איטליה כחלק מהארמייה ה-14. בנובמבר 1943 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד ארמיית הפאנצר השנייה בקרואטיה, ובינואר 1944 הועברה הדיוויזיה לחזית המזרחית, שם לחמה בקרבות באוקראינה, ובכלל זה במבצע דנייפר-קרפטי  כחלק מארמיות הפאנצר הרביעית והראשונה. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה במבצע ויסלה-אודר כחלק מהארמייה ה-17, ולאחר מכן לחמה בשלזיה ובוהמיה כחלק מארמיית הפאנצר הראשונה עד סוף המלחמה.
מפקדים

ריכרד שטמפל (17 בפברואר 1942 - 26 בינואר 1943)
הרמן ניהוף (1 באפריל 1943 - 10 ביוני 1944)
הנס יואכים באורמייסטר (10 ביולי 1944 - 10 ביולי 1944)
הרמן ניהוף (10 ביולי 1944 - 2 במרץ 1945)
רולף שרנברג (2 במרץ 1945 - 8 במאי 1945)
דיוויזיית הלנדווהר השמינית (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל מפקדת דיוויזיה בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  31 בינואר 1915 – 15 בדצמבר 1918 (3 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים
דיוויזיית הלנדווהר השמינית (בגרמנית: 8. Landwehr-Division) הייתה דיוויזיה של הצבא הגרמני הקיסרי במלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-31 בינואר 1915 מתוך חטיבת הלנדווהר ה-56, אשר פורקה ב-25 בינואר 1915. הדיוויזיה, כמו חטיבת הרגלים ה-56 של לנדווהר לפניה, הוקמה בדוכסות הגדולה של באדן. כדיוויזיית לנדווהר, היא הורכבה בעיקר מחיילים מבוגרים שכבר מילאו את חובותיהם בשירות הסדיר ובשירות המילואים. הדיוויזיה שירתה מהקמתה ועד תחילת 1917 בעיקר בלוחמת חפירות באלזס עילית, ולאחר מכן החזיקה את השוחות ליד ורדן. היא נשארה בלוחמת חפירות באזור כללי זה עד סוף המלחמה. היא לא השתתפה בקרבות גדולים, אבל התאימה בעיקר לגזרות שקטות יותר של הקו. הדיוויזיה פורקה ב-1919 במהלך פירוז הצבא הגרמני לאחר מלחמת העולם הראשונה.
המודיעין של מדינות ההסכמה דירג את הדיוויזיה כדיוויזיה מדרג רביעי, אם כי הוא ציין כי "בהתקפה היא הצליחה למדי, ללא אובדן כבד".
מפקדים

גנרל-לויטננט אלברט פון בודונגן (25 בינואר 1915 – 5 בינואר 1917)
גנרל-לויטננט אוטו הנס אדוארד שומאן (6 בינואר 1917 – 15 בדצמבר 1918)
לקריאה נוספת

Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
הערות שוליים

↑  מסוף המאה ה-19, הצבא הפרוסי היה למעשה הצבא הגרמני, שכן בתקופת איחוד גרמניה (1866–1871) התקשרו מדינות האימפריה הגרמנית במוסכמות עם פרוסיה לגבי צבאותיהן ורק הצבא הבווארי נותר אוטונומי לחלוטין.
דוקטור פאוסטוס (מחזה)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  כריסטופר מרלו 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  מחזה 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1604 
 
דוקטור פאוסטוס (באנגלית: Doctor Faustus) הוא מחזה מאת המחזאי האנגלי כריסטופר מארלו, שנכתב והוצג לראשונה ככל הנראה בין השנים 1588 לבין 1590. במרכז העלילה עומדת דמותו של ד"ר פאוסטוס, אדם משכיל ומלומד, המתגורר בעיר  ויטנברג בגרמניה, אשר מחליט למכור את נשמתו לשטן תמורת עשרים וארבע שנות חיים נוספות, שבהן יתגשמו כל משאלותיו. החוזה עם השטן נכרת באמצעות מפיסטופלס, עוזרו של לוציפר.
היסטוריה

לצורך כתיבת המחזה התבסס מארלו ככל הנראה על תרגום אנגלי של הספרון הגרמני מאת סופר אלמוני, "ההיסטוריה של ד. יוהאן פאוסט"(אנ'), שבתורו נכתב בהשארת דמותו ההיסטורית של יוהאן גאורג פאוסט(אנ'). בכך היה מארלו לראשון שהפך את סיפור דמותו של פאוסט למחזה טרגי.
המחזה זכה בהצלחה מרשימה, והוצג רבות גם אחרי מותו המסתורי של מארלו, ייתכן הרצחו, בגיל 29. כיום יש בידינו שתי גרסאות של המחזה: המוקדמת - משנת 1604, והמאוחרת - משנת 1616, שבה שולבו כמה היבטים קומיים. שתי הגרסאות עברו כנראה עיבודים שונים.
יוהאן וולפגנג פון גתה, שיצירתו "פאוסט" היא פסגת יצירתו האמנותית, נחשף לגרסה גרמנית של מחזהו של מארלו רק בשנת 1818, ושיבח אותה מאוד. מאוחר יותר עובדה העלילה הדרמטית גם לאופרה "פאוסט", שהולחנה על ידי המלחין הצרפתי שארל גונו. המלחין ההונגרי (ממוצא גרמני)  פרנץ ליסט חיבר בהשראת האגדה  פואמה סימפונית בשלושה חלקים, המתארת באופן מוזיקלי את שלוש הדמויות הדומיננטיות בעלילה.
בעת המודרנית

המחזה "דוקטור פאוסטוס" ודמותו של מארלו עמדו גם במרכז העלילה של הסרט "רב מכר לרצח", של הבמאי ראודי הרינגטון ובכיכובו של קובה גודינג ג'וניור, המגלם את דמותו של עורך הדין לסון ראסל. עלילת הסרט משווה בין מכירת נשמתו של פאוסט לשטן לבין החלטתו של  עורך-דין להביא לזיכוי נאשמים שביצעו רצח. כמחווה למחזאי האנגלי, שילב תסריטאי הסרט דמות העונה לשם כריסטופר מארלו בתוך העלילה.
הפקות בעברית

בשנת 2023 הועלה המחזה על הבמה, בעיבוד מחודש וחלקי לתרגום של מאיר ויזלטיר, בבימויו של תלמיד תואר שני באוניברסיטת תל אביב. ההפקה עלתה כהפקה משותפת של החוג לתיאטרון והתוכנית למצטיינים בעיצוב במה, קולנוע וטלוויזיה בגלריה האוניברסיטאית לאמנות. במסגרת הפקת גמר התואר השני של אוניברסיטת תל אביב, את החלל והתלבושות עיצבה ליטל ענבר קפלון ואת התאורה עיצב דן גלזר. ההפקה זכתה לביקורות חיוביות. בהפקה השתתפו בוגרי ובוגרות מסלול מצטיינים במשחק, אוניברסיטת תל אביב. עמית ברוורמן בתפקיד פאוסטוס, נוי שוורץ בתפקיד לוציפר ובתפקיד וולדה, רמי מריו סלמאן בתפקיד קורניליוס והדיקאן, לירן ביטון בתפקיד וגנר, שירי בלושטיין בתפקיד מפיסטופולס, עדן ראבוס בתפקיד רובין.
בשנת 1973 ביים את המחזה אריה זקס, בתרגום מנחם בן, כהפקה משותפת של החוג לתולדות התיאטרון באוניברסיטה העברית ו"הבימה". בהפקה השתתפו בין היתר: יוסי פולק בתפקיד פאוסטוס, רפאל קלצ'קין בתפקיד מפיסטופלס, ניסים עזיקרי, שמואל סגל ואבי פניני. אך היא זכתה לביקורות שליליות וירדה תוך זמן קצר מבמה.
לקריאה נוספת

כריסטופר מארלו, דוקטור פאוסטוס, עברית: מאיר ויזלטיר, ההוצאה לאור של אוניברסיטת תל אביב, 2011
הערות שוליים

↑  'Doctor Faustus': An Israeli performance piercing the gates of hell, The Jerusalem Post | JPost.com, ‏20.02.2023 (באנגלית אמריקאית)
↑  דליה שחורי, כן ל״פאוסטוס", על המשמר, 8 ביוני 1973
הצ'פציק של דוקטור פאוסטוס, "העולם הזה", גיליון 1864 מ-23 במאי 1973, עמוד 11
↑  סקירה של התרגום: יואב רינון, הן כאן הגיהנום ואני נמצא בו, באתר הארץ, 13 באוגוסט 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007592604205171  BnF: cb11999065g (data)  GND: 4099304-8  LCCN: n83048718  NLA: 35328937  SUDOC: 028085205  VIAF: 175797620   WorldCat (עם VIAF): 175797620
הדיוויזיה השלישית (יפן)

| --- | --- |

סמל הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  יפן יפן
 שיוך:   צבא יפן
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  18 בינואר 1962 – הווה (62 שנים)
 פיקוד
 יחידת אם:  ארמיית המרכז
הדיוויזיה השלישית (ביפנית: 第3師団) היא דיוויזיה של צבא יפן אשר מוצבת בטוקיו.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-18 בינואר 1962 והיא חלק מארמיית המרכז. הדיוויזיה אמונה על הגנת המחוזות היוגו, קיוטו, נארה, אוסקה, וקאיאמה ושיגה.
בסיס הדיוויזיה נמצא בעיר איטאמי. פרט לתפקידים מגננתיים, חיילי הדיוויזיה מסייעים גם בטיפול באסונות טבע באזור.
דיני שומרים

| --- | --- |
 מקרא:  ספר שמות, פרק כ"ב, פסוקים ו'–י"ד
 משנה:  משנה, מסכת בבא מציעא, פרק ג', פרק ז'–פרק ח'
 תלמוד בבלי:  תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף ל"ג, עמוד ב'–דף מ"ד, עמוד א', דף צ"ג, עמוד א'–דף צ"ט, עמוד ב'
 משנה תורה:  משנה תורה לרמב"ם, ספר משפטים, הלכות שכירות, פרק א'; משנה תורה לרמב"ם, ספר משפטים, הלכות שאלה ופיקדון, פרק א'
 שולחן ערוך:  שולחן ערוך, חושן משפט, סימן רצ"א–שי"ב, חושן משפט, סימן ש"מ–שמ"ז
 ספרי מניין המצוות:  ספר המצוות, עשה רמ"ב–עשה רמ"ד; ספר החינוך, מצווה נ"ז, מצוות נט–ס
 
שומר במשפט העברי הוא אדם המחזיק ברכוש חברו, ומחובתו לשמור על הרכוש מפני נזק או גנבה.
ההלכה מבחינה בין ארבעה סוגי שומרים,על פי שילובים של שני מאפיינים: האם השמירה נעשתה לטובת השומר או לטובת הבעלים והאם התבצע תשלום כספי או לא.
סוגי השומרים

המשנה במסכת בבא מציעא מפרטת ארבעה סוגי שומרים: שומר חינם, שומר שכר, שוכר ושואל.
כלומר, על פי המשנה, קיימים ארבעה סוגים של שומרים: שני הסוגים הראשונים מתייחסים לאדם שתפקידו קשור אך ורק לשמירה ואין לו רשות להשתמש בחפץ. במידה והוא אינו מקבל שכר על שמירתו הרי הוא שומר חינם, ובמקרה שהוא נוטל שכר על שמירתו הוא נחשב שומר שכר. שני הסוגים האחרונים מתייחסים לאדם שיש לו רשות להשתמש בחפץ של חברו, ובמקביל לרשות זו מוטלת עליו החובה לשמור על החפץ: שואל הוא מי שאינו משלם על הרשות להשתמש בחפץ ולכן 'כל ההנאה שלו', ואילו השוכר משלם על השימוש בחפץ.
שומר חינם - אדם שחברו הפקיד אצלו חפץ לשמירה, ללא תמורה.
שומר שכר - אדם שחברו הפקיד אצלו חפץ לשמירה, תמורת שכר. בעת העתיקה, שמירה בשכר הייתה מקצוע נפוץ. גם בעלי מקצוע נוספים נכללים בקטגוריה זו, כגון אמן שסיים עבודתו על חפץ וטרם מסר את החפץ לבעליו.
שוכר - אדם הלוקח מחברו חפץ לשימושו הפרטי, בתשלום קבוע.
שואל - אדם הלוקח מחברו חפץ לשימושו הפרטי, ללא תשלום.
דיני השומרים

דיני השומרים עוסקים בשני נושאים. נושא א. רמת מחויבותו של השומר לשמור על החפץ הופקד אצלו. נושא ב. במקרה שהשומר לא יכול להחזיר לבעלים את החפץ, האם מחויב השומר לשלם לבעלים את דמיו. בפועל, רובם של הסוגיות עוסקות בעיקר בחובת השומר לשלם כסף כשהחפץ לא קיים. לגבי חובת תשלום, החלוקה העיקרית היא בין ארבעת המקרים דלהלן:
דיני השומרים > שליחות יד

השומר גנב את החפץ לעצמו. במקרה זה דינו של השומר כדינו של גנב. כמו כן אם הוא נטל חפץ בשביל להשתמש בו שימוש שמחסרו אף שלא במטרה לגוזלו, והחפץ נאנס, גם כן יהיה חייב השומר, כי מרגע נטילת החפץ לצורך שימושו האישי הרי הוא גזלן על החפץ.
אם השומר לוקח את החפץ כדי להשתמש בו שימוש שאינו מחסרו ולהחזירו אינו נקרא "שולח יד" אלא "שואל שלא מדעת" שדינו כגזלן אך אינו מתחייב עד שיתחיל להשתמש בחפץ בפועל.
דיני השומרים > פשיעה

השומר "פשע" - השומר התרשל בשמירה, כגון שלא שמר היטב על בעלי חיים או שם מטלטלין במקום שיהרסו אותו. במקרה זה השומר חייב לשלם לבעל החפץ.
דיני השומרים > נגנבה או אבדה

החפץ נגנב או אבד - שומר חינם נשבע שלא פשע, ולא משלם. שאר השומרים משלמים.
במקרה והשומר לא טוען שהחפץ אבד אך טוען שאינו יודע היכן החפץ - מבואר בתלמוד הכלל "כל לא ידענא פשיעותא היא" כל שאינו יודע היכן החפץ - נחשב כפשיעה, וממילא גם שומר חינם יתחייב לשלם.
דיני השומרים > נאנסה

החפץ "נאנס" - החפץ נפגע במקרה שלא בשליטת השומר, כגון שבעל החיים שניתן לשמירה מת מיתה טבעית ("מתה כדרכה"), או שהחפץ שניתן לשמירה נשבר, ללא כל פשע מצד השומר (כגון שנפגעה הבהמה מברק). במקרה זה שומר חינם, שומר שכר ושוכר נשבעים שלא פשעו, והם אינם משלמים ושואל חייב לשלם.
דיני השומרים > בעליו עמו

"בעליו עמו" (בעל החפץ עבד בשביל השומר בזמן קבלת הפקדון) - כל השומרים פטורים, וגם השואל.
דיני השומרים > מתה מחמת מלאכה

"מתה מחמת מלאכה" - החפץ נתקלקל מחמת השימוש בו - שוכר ושואל פטורים. שומר חינם ושומר שכר הרי דינם כ"שולח יד" כלומר גזלן, וחייבים לשלם.
דיני השומרים > תחילתו בפשיעה וסופו באונס

במקרה שהשומר פשע בשמירתו על הבהמה, אך לבסוף לא אירע נזק מצד פשיעתו, אלא מחמת אונס שהתחדש באותה העת, נחלקו בתלמוד האם יש לחייבו מאחר שלא שמר על הפקדון כפי הנצרך, או שפטור משום שלבסוף הנזק שאירע לא נגרם מחמת חוסר שמירתו אלא מאונס. להלכה נפסק שאם ללא פשיעת השומר ייתכן שלא היה קורה האונס חייב לשלם, אך אם אין קשר (אפילו עקיף) בין האונס שאירע לבין פשיעת השומר השומר פטור.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | שומר חינם | שומר שכר ושוכר | שואל | שואל |
|  | שומר חינם | שומר שכר ושוכר | שאין בעליו עמו | שבעליו עמו |
| פשיעה | חייב | חייב | חייב | פטור |
| גניבה\אבדה | נשבע ופטור | חייב | חייב | פטור |
| אונס | נשבע ופטור | נשבע ופטור | חייב | פטור |
זמן החיוב

ישנה מחלוקת האם שומר שאמר לבעל הבית הנח לפניי ובעל הבית הניח לפניו האם מתחייב בשמירה לדעת תוספות אם בעל הבית הסתלק משמירה על החפץ, הרי שהשומר מתחייב בשמירה על החפץ אף בלא קניין. לדעת הרמב"ם לא שייך להתחייב בדיני שומרים ללא קניין ומה שמופיע בגמרא שנהיה שומר אף באמירת הנח לפניי, היינו במקרה שהחפץ הונח בחצר השומר, שקונה בקניין חצר.