stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לנצ'סטר לייט 6

| --- | --- |

Lanchester Light Six, דגם "ספורט-סלון", שנת 1935
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Lanchester 12-6
 יצרן:  Daimler Company (אנ')
 שנות ייצור:  1934 – 1937
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 מודל אחריו:  Lanchester Fourteen (אנ')
 חברת אם:  Daimler Company (אנ').
 אורך:  4,002 מ"מ
 רוחב:  1,455 מ"מ
 גובה:  1,676 מ"מ
 משקל:  1,156 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,607 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדר, 2 שסתומים לצילינדר, 1,378 סמ"ק המפיק 34 כ"ס ב-3,600 סל"ד
 הילוכים:  תמסורת ידנית ממתוצרת "Daimler"  תמסורת ידנית 4 מהירויות מתוצרת "Wilson" מסוג "Preselector gearbox" (אנ')
 מהירות מרבית:  103 קמ"ש
לנצ'סטר לייט 6 (באנגלית: Lanchester Light Six, קרוי גם: Lanchester 12-6) היא מכונית סלון קטנה מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית Daimler Company (אנ') אשר יוצרה בין השנים 1934–1937 בבריטניה.
Lanchester Motor Company הייתה חברת בת של BSA (חברה) עד שנת 1930, ולאחר מכן חברת בת של Daimler Company (אנ').
תצורות

4 דלתות - סלון.
4 דלתות - ספורט-סלון (sports saloon).
קופה.
תצורות > מחירים

מחיר היחידה מדגם "סלון" עמד על 365 לירה שטרלינג (שנת 1935, בריטניה).
מחיר היחידה מדגם "ספורט-סלון" עמד על 375 לירה שטרלינג (שנת 1935, בריטניה).
מחיר היחידה מדגם "קופה" עמד על 390 לירה שטרלינג (שנת 1935, בריטניה).
"לנצ'סטר לייט 6"

הסגנונות הפופולריים ביותר היו דגמי ה"סלון". אלה היו זמינים כ"שש אור" (Light Six) "וגם כ"ארבע אור" (four light). המונח "אור" מתייחס כאן לחלונות הצדדיים. לשש-האור היה קו גג ארוך יותר עם חלון צד שלישי מאחורי הדלת האחורית. לדגם ה-"סלון-הספורט" עם "ארבע אור" היה גוף בד ראש קבוע מעל קו המותניים.
מנוע קדמי - בלוק המנוע: מבנה המכיל ברזל יצוק עם ראש אינטגרלי, רכוב על ארכובה אלומיניום דו חלקית.
מנוע בנזין.
סוג הנעה: הנעה אחורית.
מנוע קירור מים - מים נשלטים על ידי תרמוסטט עם משאבה ומאוורר לרדיאטור.
מאייד מתוצרת "SU carburettor" (אנ').
בלמים מכניים.
קיבולת מכל דלק - 45.5 ליטר.
תאוצה בין 0–80 קמ"ש היא 27.4 שניות.
תמונות

"לנצ'סטר לייט 6" דגם "ספורט-סלון" שנת 1935
"לנצ'סטר לייט 6", דגם "סלון", שנת 1936
הערות שוליים

↑  "לנצ'סטר לייט 6" - מפרט carfolio.com/specifications/models
↑  "לנצ'סטר לייט 6" classicandsportscar.com/guides/classic-cars-a-to-z/lanchester-light-six
↑  Cars Of 1935.The Times, Friday, 21 September 1934; pg. 17; Issue 46865
↑  "לנצ'סטר לייט 6"  מתוך

The Complete Catalog of British Cars 1895-1975
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "לנצ'סטר לייט 6".
ניו ביט

| --- | --- |

 מקורות סגנוניים:  אסיד האוס, EBM,‏ Hi-NRG, מוזיקת הגל החדש, מוזיקת היפ הופ
 מקורות תרבותיים:  אמצע עד סוף שנות ה-1980, בלגיה
 כלים:  סינתיסייזר, מכונת תופים, סקוונסר, תופים אלקטרוניים
 פופולריות מיינסטרים:  סוף שנות ה-1980, מערב אירופה
 נגזרות:  הארדקור טכנו בלגי, הארדקור טכנו, רייב, הארדסטייל, גואה טראנס, יורודאנס, הארד טכנו, הארד טראנס
 תת-סוגות
 4-ביט, הארד ביט, סקיזו
 סצינות אזוריות
 בלגיה, אנטוורפן
 
ניו ביט (באנגלית: New beat) הוא ז'אנר מוזיקלי בלגי של אסיד האוס, Hi-NRG, מוזיקת הגל החדש, EBM ומוזיקת היפ הופ. הז'אנר, שהתפתח באמצע עד סוף שנות ה-1980 בבלגיה, היה פופולרי בעיקר במערב אירופה של סוף שנות ה-1980.
ז'אנר זה השפיע על ז'אנרים אחרים בעיקר על תתי-ז'אנרים אירופאיים של מוזיקת דאנס אלקטרונית, בין היתר הארד ביט, הארדקור טכנו בלגי (אנ'), הארדקור טכנו וגאבר (אנ').
הערות שוליים

↑  Simon Reynolds: Generation Ecstasy: Into the World of Techno and Rave Culture. Routledge 1999, ISBN 978-0415923736, p. 124.
↑  Sicko, Dan (2010). Techno Rebels: The Renegades of Electronic Funk. Wayne State University. ISBN 978-0814337127.
↑  Timor Kaul: Electronic Body Music. In: Thomas Hecken, Marcus S. Kleiner: Handbook Popculture. J.B. Metzler Verlag 2017, ISBN 3-476-02677-9, pp. 102–103.
↑  "Sounds of Belgium – day one: a history of Belgian pop in 10 songs". The Guardian. 2 ביולי 2012. ארכיון מ-2023-05-21. נבדק ב-2024-10-16. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Nikki van Lierop: Hard Beat 1st Compilation., 1989.
"Hard Beat is the perfect link between Electronic Body Music and New Beat."
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אפרו האוס

| --- | --- |
 מקורות סגנוניים:  מוזיקת האוס, קוויטו, מבאקנגה, דיפ האוס, טרייבל האוס, סולפול האוס
 מקורות תרבותיים:  שנות ה-1990, דרום אפריקה
 כלים:  קול, סקסופון, פסנתר, מערכת תופים, סינתיסייזר, חלילית, סקוונסר
 נגזרות:  גקום
 תת-סוגות
 אפרו טק
 נושאים קרובים
 אפרופופ, אפרו-פיוז'ן, אמאפיאנו
 
אפרו האוס (Afro house; לעיתים מאוית גם כ-אפרו-האוס, Afro-house או כ-אפרוהאוס, Afrohouse) הוא תת-ז'אנר מוזיקלי של מוזיקת האוס שפותחה בעיקר בדרום אפריקה של שנות ה-1990.
הז'אנר הוא בעיקר שילוב של מוזיקת האוס מסורתית, קוויטו (אנ'), מבאקנגה (אנ'), דיפ האוס, טרייבל האוס (אנ') וסולפול האוס (הול').‏ יצירות מז'אנר זה בדרך כלל מושרות בשפות דרום אפריקאיות (אנ')‏, והן בדרך כלל במפעם של בין 80 ל-122 פעימות לדקה ובמקרים מסוימים, אפילו עד ל-160 פעימות בדקה.
הערות שוליים

↑  Mazaza, Melissa Shiba (30 בינואר 2023). "Frigid Armadillo and the future of Afro‑house". Pan African Music(PAM). ארכיון מ-30 בינואר 2023. נבדק ב-15 בנובמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  "What is Afro House". Untitled Music.Org. ארכיון מ-13 באוגוסט 2020. נבדק ב-15 בנובמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Coetzee, Nikita (12 באפריל 2023). "US DJ Louie Vega reflects on the evolution of SA house music and its influence on the world". News24. ארכיון מ-12 באפריל 2023. נבדק ב-16 בנובמבר 2023. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Guttridge-Hewitt, Martin (23 בפברואר 2023). "Gauteng style: a history of house music in South Africa". DJ Mag. ארכיון מ-24 בפברואר 2023. נבדק ב-17 בדצמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Staff, Daily Post (16 במאי 2023). "Exploring The Roots Of Afro House Music". Daily Post. ארכיון מ-16 במאי 2023. נבדק ב-15 בנובמבר 2023. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  SampleSound, Team (1 בדצמבר 2020). "How To Make Afro House Music". SAMPLESOUND. ארכיון מ-16 בינואר 2021. נבדק ב-15 בנובמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  PMH, Steve (8 במרץ 2022). "31 Types of House Music You MUST Know Today". Pro Musician Hub. ארכיון מ-22 במרץ 2023. נבדק ב-16 בנובמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
נסים גאון

ערך זה עוסק באיש עסקים ובעל הון יהודי שווייצרי. אם התכוונתם לרב בימי הביניים, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  22 בפברואר 1922 ח'רטום, סודאן האנגלו-מצרית 
 פטירה:  10 במאי 2022  (בגיל 100) ז'נבה, שווייץ 
 מדינה:  שווייץ 
 תקופת הפעילות:  1946–2022 (כ־76 שנים)
 בת זוג:  רנה גאון (לבית תמן)
 מספר צאצאים:  3 
 
נסים דוד גאון (באנגלית: Nessim David Gaon; בערבית: نسيم جاعون; 22 בפברואר 1922 – 10 במאי 2022) היה תעשיין, איש עסקים ונדבן יהודי שווייצרי. מן המנהיגים הבולטים בקרב יהדות אירופה. כיהן כנשיא הפדרציה הספרדית העולמית בשנים 1973–2022.
קורות חייו

גאון נולד לדוד יוסף גאון וויקטוריה לבית כהן בח'רטום, שבסודאן האנגלו-מצרית. משפחתו ממוצא יהודי-ספרדי, שהיגרה במקור מטורקיה למצרים ומשם לסודן. אביו היה פקיד רם דרג בממשל הבריטי ושימש כמושל העיר פורט סודאן.
בשנת 1940 גאון סיים לימודיו בבית הספר לכלכלה של לונדון. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא התנדב לצבא הבריטי, בו סיים שירותו ב-1946 כקצין בדרגת קפטן. במהלך המלחמה השתתף בקרבות באיטליה, בעיראק ובאיראן. עם סיומה, ניצל את קשריו כדי לסייע בהעלאת ניצולי שואה לארץ ישראל.
לאחר תום המלחמה החל לעסוק במסחר בחומרי גלם, בוטנים, עורות נחשים ותנינים וזכה להצלחה מסחרית. הוא נישא לרנה לבית תמן, בת למשפחה יהודית-אנגלית עשירה. בשנת 1956, שנת גירוש יהודי מצרים, השניים היגרו לז'נבה שבשווייץ. גאון הקים שם את חברת "נגה" שעסקה בנדל"ן בשווייץ. במקביל התמחה בסחר בחומרי הדברה ודגנים. חברת נגה (צר') שבבעלותו שיתפה פעולה עם חברת המלונות הבינלאומית הילטון. המלון הראשון שהקים היה "נגה הילטון" בז'נבה, אשר תוכנן על ידי האדריכלים הישראלים יעקב רכטר ומיכה פרי. מאוחר יותר הקים מלון בעל אותו השם בקאן שבצרפת ומלון נוסף באבוג'ה שבניגריה.
באמצע שנות השמונים הוערך הונו האישי של גאון בכ-5 מיליארד דולרים. באותה עת הניבו עסקיו מחזור שנתי של יותר מ-15 מיליארד פרנק שווייצרי.
מ-1991 סיפקה "נגה" הלוואות לרכישת מזון וסחורות אחרות לממשלת רוסיה, שהתחייבה להחזיר את החוב בנפט, אך לא שילמה את חובה. ב-1993 הוכרז על סכסוך עסקי, שכמעט הובילה לפשיטת רגל של חברת "נגה". בוררות בבית משפט שוודי קבעה פעמיים כי רוסיה לא כיבדה את ההסכמים. היא חויבה לשלם לגאון 100 מיליון דולר. מוסקבה סירבה ובתגובה גאון הצליח להקפיא יותר מ-30 חשבונות רוסיים בלוקסמבורג ובשווייץ. הבנק המרכזי של רוסיה היה כה מזועזע עד שהעביר בחשאי חלק גדול מהעתודות שלו לאיי התעלה הבריטיים. סרגיי אלכסשנקו (אנ'), אז סגן ראש הבנק המרכזי, טען שהם נבהלו עד כדי כך שהביטחון הכלכלי הלאומי של רוסיה היה על הכף.
עם השנים החוב תפח, בשנת 2001 עמד על כ-600 מיליון דולר ובשנת 2005 בכ-900 מיליון דולר. בתקשורת העולמית פורסמו צעדיו הראוותניים של גאון במספר עיקולים נגד ממשלת רוסיה. ביולי 2000 ניסה גאון לעקל את המטוס הנשיאותי של רוסיה בעת ביקור פוטין בצרפת. גאון עיקל את הספינת הצי הרוסי סדוב (אנ') ועליה 11 צוערים, מה שהביא למשבר דיפלומטי ביחסי צרפת-רוסיה. הוא הביא להקפאת חשבונות הבנק של שגרירות רוסיה בצרפת. בבלגיה בוטלה תערוכה של 1,600 תכשיטים ואוצרות רוסיים, מחשש שגאון יחלט אותם. בשיא, "נגה" ניסתה ליירט תשלומים של ארצות הברית לרוסיה בעסקת אורניום גדולה מראשי נפץ סובייטיים מפורקים. העסקה התעכבה והמשבר נפתר רק לאחר התערבות נשיא ארצות הברית ביל קלינטון אשר הוציא צו מנהלי (אנ'). גאון גרם לחשש רב בקרב הממשל הרוסי, וכונה "טרוריסט פיננסי" על ידי סגן שר האוצר הרוסי וכונה "האויב הגדול ביותר של פוטין" על ידי הגרדיאן הבריטי.
קורות חייו > פעילותו במוסדות יהודיים

בשנת 1972 הקים את בית הכנסת הספרדי "היכל הנס" בז'נבה.
בשנת 1973 נבחר לשמש כנשיא הפדרציה הספרדית העולמית, ונשא בתפקיד זה עד יום מותו. בנוסף, במהלך השנים שימש גאון כסגן נשיא הקונגרס היהודי העולמי וכן כנשיא המגבית היהודית וארגון הבונדס בשווייץ.
בשנת 1980 תרם יחד עם הקהילה היהודית הספרדית בז'נבה לשיקום בית הכנסת שער השמים בקהיר, בעקבות הסכם השלום בין ישראל למצרים.
קורות חייו > פעילותו בישראל

בשנת 1973 התחייב גאון לתרום חצי מיליון דולרים לישיבת "תורה והוראה", בתנאי שמשרד האוצר יעביר למוסד סכום זהה.
גאון ורעייתו תרמו סכום כסף נכבד להקמת אצטדיון הכדורגל "אצטדיון גאון" ביפו.
האצטדיון הכיל כ-4,000 מקומות ישיבה, הוקם בשנת 1977 ושימש כמגרשה הביתי של מכבי יפו, ששיחקה בליגה הבכירה. ביוני 1981 גאון נפגש בפריז עם אהרן אוזן והבטיח לסייע במימון מפלגה ספרדית, ובעקבות כך הוקמה תנועת תמ"י לקראת הבחירות לכנסת בשנת 1981. באפריל 1986 נחנך בדימונה היכל ספורט בן 600 מקומות ישיבה בתרומתו של גאון.
בעת ביקורו בישראל ב-1987 ביקר בצפת ותרם 100,000 דולרים להקמת מועדון לגיל הזהב. הקים את קרן רנה וניסים גאון לחקר מורשת יהודי צפון אפריקה והפצתה, את קרן ניסים גאון למלגות והקדש על שם רנה וניסים גאון.
לגאון היו יחסים חמים עם ראש ממשלת ישראל מנחם בגין. בדצמבר 1977 היה גאון אורחו האישי של מנחם בגין בביקורו באסמאעיליה, שבמהלכו נפגש עם אנואר סאדאת.
בשנת  1978 אירח בביתו את בגין, כאשר זה הגיע לגייס כספים בז'נבה עבור פרויקט שיקום שכונות. בגין הצליח לגייס בביקור זה למעלה מ-8 מיליון דולרים. לפני הבחירות למשרת נשיא המדינה באפריל 1978 נפוצו שמועות שמנחם בגין שקל להעמיד אותו כמועמד לתפקיד.
קורות חייו > פעילותו בישראל > פעילות עסקית

בשנת 1991 הקים גאון את חברת "אפרופים שיכון ויזום", שעסקה בבניית בתי מגורים.
מנהלי החברה היו יואל הרצוג (חתנו), דוד גאון (בנו), אהרן אוזן, נציגו של גאון בארץ, ואלי גבאי.
החברה הוקמה לצורך בניית כ-3000 יחידות דיור בנגב, מיזם שיזם אריאל שרון, שר הבינוי והשיכון בתקופת העלייה הגדולה מברית המועצות לשעבר בשנות התשעים.
בעקבות איחור בבניית הדירות, ניכתה המדינה 6% מהתשלומים שלה לחברת אפרופים. בתגובה פנתה אפרופים לבית המשפט בתביעה לקבל תשלום מלא. תביעתה של אפרופים התקבלה בבית המשפט המחוזי, והמדינה ערערה לבית המשפט העליון. שם קיבלו השופטים אהרון ברק ודב לוין את ערעורה של המדינה בפסק דין אפרופים, שהפך להלכה המצוטטת ביותר בתחום דיני החוזים בישראל.
החברה פורקה בצו בסוף שנת 2001.
גאון היה ערב להתחייבויותיהם של דוד גאון ויואל הרצוג, ששימשו כדירקטורים בבנק צפון אמריקה שנוסד ב-1977 ופורק ב-1987 בעקבות מעשי מירמה בהיקפים גדולים של כמה דירקטורים אחרים.
בשנת 1993 פסק בית המשפט המחוזי בירושלים שהדירקטורים התרשלו בתפקידם ועליהם לשאת באחריות לקריסת הבנק.
גאון והרצוג נדרשו בפסק הדין לשלם סכום השווה לכ-160 מיליון דולר למדינה בכינוס נכסים.
קורות חייו > משפחתו

גאון נשא את רנה לבית תמן (1925–2013), אחותו של ליאון תמן, בעל הון יהודי-אנגלי. לזוג שתי בנות ובן. בנו, דוד גאון, הוא איש עסקים. הבת מרגרט נשואה ליואל הרצוג, איש עסקים, בנו של הנשיא לשעבר חיים הרצוג ורעייתו אורה ואח של הנשיא יצחק הרצוג.
הוקרה

דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת בר-אילן, 1978.
רחוב על שמו בעיר אשדוד. באשדוד אף בוצע קונצרט מחווה והוקרה עבורו על ידי המרכז לתרבות האנדלוסית.
הערות שוליים

1 2   סיפור חייו המופלא של הנדבן ואיש החזון - ניסים גאון Nessim Gaon biography - life story, סרטון בערוץ "המרכז לתרבות האנדלוסית ולפיוט בישראל", באתר יוטיוב (אורך: 11:44)
↑  רוסיה תשלם מיליוני דולרים לקונצרן "נוגה" של נסים גאון, באתר גלובס, 5 בדצמבר 1997
↑  חברת "נוגה", ספינת הדגל של נסים גאון, הוכרזה כפושטת רגל, באתר גלובס, 20 בנובמבר 1996
↑  כתב TheMarker.com‏, ניסים גאון רודף את הקרמלין, באתר וואלה, 24 באפריל 2001
↑  רן דגוני, וושינגטון, ‏עוד שלב במאבק שמנהל ניסים גאון נגד רוסיה: צו המחרים ציורים במיליארד דולר, באתר גלובס, 17 בנובמבר 2005
↑  מאת נחום טרדאי, ‏גאון נכשל בהוצאת צו עיקול למטוסו האישי של פוטין, באתר גלובס, 2 בנובמבר 2000
↑  שירות פייננשל טיימס, ‏החרפה ביחסים בין רוסיה לצרפת בגלל חוב רוסי לנסים גאון, באתר גלובס, 23 ביולי 2000
↑  דבר 22 בנוב' 1978
↑  מעריב - 04 נובמבר 1985 גאון נותן קרדיט לדימונה
1 2 3  הקדש על שם רנה וניסים גאון, באתר "גיידסטאר ישראל"
↑  יוסף אחימאיר, נסים גאון, מעריב, 23 בפברואר 1978
↑  דבר - 03 ינואר 1978
↑  יצחק דנון, ‏י.ב.מ ישראל הגישה לביהמ"ש בקשה לפירוק אפרופים שבשליטת נסים גאון, באתר גלובס, 21 בדצמבר 1997
↑  מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד
↑   בקרוב: רחוב על שם ניסים גאון באשדוד, סרטון בערוץ "המרכז לתרבות האנדלוסית ולפיוט בישראל", באתר יוטיוב (אורך: 01:30)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009912569405171  GND: 108053962X  HDS: 030007  VIAF: 32145193380370460806   WorldCat (עם VIAF): 32145193380370460806 
בית נסים ד. גאון בניין מעונות סטודנטים באוניברסיטת בר-אילן (צולם ב-2008)
מרכזים לצדק חברתי

| --- | --- |

 התאגדות:  עמותה
 משרד ראשי:  הטחנה 46, בנימינה
 מנכ"ל:  יזהר (איזי) כרמון
 עובדים:  50
 תקופת הפעילות:  2016–הווה (כ־9 שנים)
 מוטו:  אנחנו משנים ומשנות!
 https://merkazim.org/
 
מרכזים לצדק חברתי היא תנועה ישראלית אשר מטרתה קידום צדק חברתי, שוויון ודמוקרטיה בחברה הישראלית. התנועה מכשירה תושבי רשויות מקומיות לקידום שינוי חברתי ביישוב בו הם מתגוררים, ומסייעת להם בהובלת שינויים חברתיים ביוזמתם. לתנועה מרכזים ב-17 ערים שונות בארץ ו-2 מרכזים מחוץ לישראל.
הקמת הארגון ומוקדי הפעילות

מרכזים לצדק חברתי הוקמה בשנת 2016 והחלה את פעילותה בעיר רחובות. מאז התרחבה לערים נוספות ברחבי ישראל. נכון לשנת 2024 פועלים מרכזים בערים רחובות, ראשון לציון, מודיעין-מכבים-רעות, חיפה, עכו, רמלה, ראש העין, חריש, בת ים, נתיבות, אופקים, אשקלון, נהריה, מג'ד אל-כרום, טמרה, ירושלים ופרדס חנה-כרכור. חלק ממקימי התנועה הם חברים בתנועת הבוגרים של השומר הצעיר. המרכזים בערים הערביות פועלים תחת תנועת אג'יאל, והמרכזים ברמלה ובעכו הוקמו בשותפות איתה. המרכז בפרדס חנה הוקם יחד עם ארגון חיים וסביבה, והמרכזים מחוץ לישראל הוקמו דרך התנועה העולמית של השומר הצעיר, בריו דה ז'ניירו, ברזיל ובחרקוב, אוקראינה. מקורות המימון העיקריים של העמותה הם הכנסות מפעילות ודמי חבר, תמיכות ממשלתיות, תמיכה מרשויות מקומיות, מוסדות ציוניים, קרנות מישראל, קרנות ופדרציות יהודיות ותורמים פרטיים בישראל ובעולם. בין התורמים לעמותה פדרציית ניו יורק, קרן ראסל ברי, קרן גנדיר, הקרן החדשה לישראל וקרן קיימת לישראל.
תחומי פעילות

מרכזי התנועה פועלים בנושאים של מעורבות אזרחית בתחומי חינוך ציבורי, תכנון ערים, שירותים חברתיים, שיתוף ציבור ומעורבות אזרחית של תושבי העיר. המרכזים משתפים פעולה עם ארגונים ותנועות חברה אזרחית אחרים בנושאים ובקמפיינים ארציים.
תחומי פעילות > פעילות הארגון במישור המקומי

המרכזים לצדק חברתי מעודדים תושבים לקחת אחריות על העיר או הרשות המקומית בה הם גרים. כל מרכז מובל על ידי מנהל או שני מנהלי מרכז וצוות של פעילים מתנדבים. מטרת פעילות הארגון היא לעודד את הפעילים במרכז לקחת תפקידי הנהגה מקומיים כגון ועדי הורים ושכונות, וכן לסייע לארגונים אלה להיות בקשר עם העיריות והמועצות המקומיות.
תחומי פעילות > תוכניות הכשרה

המרכזים מקיימים בין שתיים לארבע הכשרות למנהיגות חברתית בשנה בכל עיר בה הם פועלים. על פי אתר העמותה, עד שנת 2024 השתתפו בהכשרות אלה כ-6,000 אנשים [דרושה הבהרה]. תוכנית ההכשרה כוללת מידע על סוגיות חברתיות, מבנה ואופי השלטון המקומי, הקניית כלים לקידום שינוי מדיניות והתארגנות אזרחית.
תחומי פעילות > תוכנית קול מקומי

"קול מקומי" היא תוכנית להכשרה של מתמודדים בבחירות המקומיות לתפקידי חברי מועצה, סגני ראש עיר וראשי ערים בערים מרכזיות בישראל. בתוכנית זו השתתפו 120 בוגרים ובוגרות שהתמודדו בבחירות לרשויות המקומיות בפברואר 2024, ומתוכם 102 נבחרו לתפקידים במועצות המקומיות. התכנית ממשיכה ללוות ולהכשיר את רשת הבוגרים שלה לאורך כהונתם, ומאפשרת פעולה משותפת, למידה וקידום דמוקרטיה ושוויון לכלל אזרחי ישראל הן במהלכים מקומיים והן במהלכים ארציים.
במסגרת תוכנית 'קול מקומי' נכתב 'המצפן' - ספר מדיניות שמטרתו להוות תוכנית עבודה לנבחרי ונבחרות ציבור לקידום שוויון ודמוקרטיה בשלטון המקומי. הספר נכתב בשותפות עם ארגונים נוספים ביניהם האגודה למען הלהט"ב, תנועה ישראלית, מיזם 5050, תנועת מרחב וארגון חיים וסביבה.
תחומי פעילות > קבוצות פעולה

בכל מרכז לצדק חברתי פועלות 'קבוצות פעולה' העוסקות בתחומים מקומיים שונים המוצעים על ידי התושבים. דוגמאות לקבוצות פעולה הן: תעסוקה, תחבורה ציבורית, שוויון בחינוך, שוויון מגדרי, תשתיות והמרחב העירוני, דת ועיר, סביבה ואקלים, קיום משותף והשתתפות דמוקרטית.
תחומי פעילות > פעילות בערים מעורבות ובחברה הערבית בישראל

המרכזים בערים מעורבות ובחברה הערבית פועלים לקידום מנהיגות ערבית ויהודית מקומית המקדמת שוויון, צדק ודמוקרטיה. המרכזים בשותפות עם תנועת אג'יאל הוקמו בערים רמלה ועכו, ולאחר מכן בחיפה ובירושלים. בנוסף, הוקמו מרכזים ביישובים ערביים - מג'דל כרום וטמרה.
תחומי פעילות > פעילות לציבור דובר רוסית

המרכזים לציבור דוברי רוסית פועלים כדי לחזק את החוסן הקהילתי ואת המוביליות החברתית של קהילה זו בארץ. המרכזים מפעילים תוכניות שילוב, נגישות וסיוע לקהילה המבוגרת, ותוכניות של יוזמות חברתיות בקרב בני הדור הצעיר שמטרתן חיבור לעשייה ומעורבות חברתית. בשנת 2024 הוקמו מרכזים ייעודיים לציבור דוברי רוסית בבת-ים ובחיפה, במטרה להקים תשתית דמוקרטית מקומית שתאפשר לציבור זה להשמיע את קולו ולפעול בזירה הציבורית.
תחומי פעילות > פעילות בתקופת מלחמת חרבות ברזל

בעקבות אירועי השבעה באוקטובר ומלחמת חרבות ברזל החלו המרכזים לצדק חברתי לפעול בערי הדרום - אופקים, נתיבות ואשקלון, וכן בנהריה בצפון, בשיתוף פעולה עם הרשויות המקומיות. המרכזים סייעו למשפחות במציאת מקום מגורים, בסיוע משפטי ובמיצוי זכויות, בליווי ובטיפול. הסיוע התבצע באמצעות רכז מקומי בכל אחת מהערים. המרכזים סייעו לרשויות במיפוי הצרכים השונים של האוכלוסייה באמצעות מוקדים בעברית וברוסית.
תחומי פעילות > פעילות בתקופת מלחמת חרבות ברזל > תוכנית שומרי שותפות

לאחר פרוץ מלחמת חרבות ברזל הוקם מערך ארצי לצמצום מתחים בין האוכלוסייה היהודית והערבית בערים משותפות. המערך הוקם יחד עם גבעת חביבה ויוזמות אברהם, ובתמיכת פורום הקרנות "על המשמר". הוא פועל בעשר ערים ומועצות מקומיות. המודל מתבסס על מחקריה של ד"ר רולי רוזן אשר הציעה שיתוף פעולה בין שלוש זירות: שלטון מקומי, חברה אזרחית, וגופי ביטחון עירוניים.
תחומי פעילות > רשת הפעילים לחיים בכבוד

מרכזים לצדק חברתי מובילים יחד עם ארגון "אנו - עושים שינוי" את "רשת הפעילים לחיים בכבוד" רשת של פעילים חברתיים מרחבי ישראל, המביאה את הסיפורים, הניסיון והידע של אוכלוסיות מוחלשות אל מקבלי ההחלטות במטרה לשפר את המדיניות ברמה המקומית והארצית. הפעילים, המגיעים מרקע של התמודדות כלכלית, מספקים ידע ותובנות בנושאים כגון ביטחון תזונתי, דיור ציבורי, יוקר המחיה ונושאים נוספים, כדי להשפיע על מדיניות שנוגעת באופן ישיר לחייהם.הרשת פועלת בשותפות עם הארגונים "קול רבני לזכויות אדם", "הפורום למאבק בעוני" וארגונים נוספים, ובתמיכת קרנות הביטוח הלאומי, קרן מזון וגופים נוספים.
תחומי פעילות > פעילות ציבורית ארצית

המרכזים הובילו בשנים האחרונות קמפיינים שונים וביניהם קמפיינים לעידוד הצבעה. לקראת הבחירות לכנסת ה-22 (2019) יצא הארגון בקמפיין "אנחנו משנים. בוחרים חברתי", קמפיין להגדלת תקציב מערכת הבריאות ויוזמה לחיזוק מורי הדרך שנפגעו בעקבות משבר הקורונה באמצעות הצטרפות לסיורים ברחבי הארץ. בשנת 2021 עלה קמפיין "הלאה - תקציב חברתי עכשיו!", במטרה לעודד השקעה בשירותים החברתיים לקראת העברתו של תקציב מדינה. במהלך מלחמת "חרבות ברזל" יצא הארגון בקמפיין "אחריות. שיקום. ניצחון." שקרא ללקיחת אחריות ממשלתית לשיקום היישובים שנפגעו במלחמה ולחיזוק המערכות הציבוריות בישראל.
תחומי פעילות > עידוד הצבעה בבחירות לרשויות המקומיות

המרכזים שמים דגש מיוחד על עידוד הצבעה בבחירות לרשויות המקומיות דרך קמפיינים מקומיים וארציים. מטרת הקמפיינים היא להעלות את אחוזי ההצבעה ולקדם את סוגיות הליבה של הארגון ברשויות המקומיות: תחבורה ציבורית, דת ועיר, שוויון זכויות, סביבה, חינוך ותעסוקה.
בשנת 2018 נפתח קמפיין " 5 דקות- 5 שנים". בבחירות אלה נרשמה עליה של כ-15% במספר המצביעים הארצי ושיעור המצביעים היה הגבוה ביותר ב-3 העשורים האחרונים עם 59.5% מצביעים. בשנת 2023 נדחו הבחירות לרשויות המקומיות עקב פתיחת מלחמת "חרבות ברזל". המועד החדש נקבע לפברואר 2024. הקמפיין שהפעילו המרכזים לצדק חברתי נקרא "דווקא עכשיו - לבחור בעיר", והוא התמקד בחשיבותן של הרשויות המקומיות בשיקום המדינה ובאחריות על תושביה והוא פעל ב-10 רשויות. למרות הירידה במספר הבוחרים, המספר נותר גבוה יחסית ועמד על שיעור של 53%. בשתי מערכות בחירות אלה נרשמה הצלחה בהעלאת שיעור המצביעים, בקידום סוגיות הליבה של המרכזים, ובחיזוק מעמדן של הרשויות המקומיות.
ראו גם

תנועת הבוגרים של השומר הצעיר
תנועת אג'יאל
אנו - עושים שינוי
הערות שוליים

↑  פוסט בפייסבוק של התנועה
↑  פירוט פעילות העמותה באתר "מרכזים לצדק חברתי"
↑  פירוט מקורות מימון באתר "מרכזים לצדק חברתי"
↑  אתר המרכזים לצדק חברתי
↑  רינה פטילון, לשפץ כיסא, לבנות מיטה: הכירו את הנגרייה השיתופית בחריש, באתר חריש סיטי, ‏13.11.2022
↑  תכנית 'קול מקומי' באתר המרכזים לצדק חברתי, באתר מרכזים לצדק חברתי
↑  כנס השקת המצפן, באתר מרכזים לצדק חברתי
↑  למצוא בית בתוך הכאוס: אירוח תושבי קו עימות בעת מלחמה, באתר ynet, 16 בנובמבר 2023
↑  יעל נאמן, שיחה עם יעל נאמן: “על המשמר” – תכנית חירום למניעת הדרדרות לאלימות בין יהודים וערבים בתוך מדינת ישראל, באתר פורום הקרנות בישראל
↑  ד"ר רולי רוזן, שוברי החומות - ההתמודדות העירונית עם אירועי מאי 2021 בחיפה, באתר יוזמות אברהם
↑  אפרת פורשר, ויתור על טיפולים ותרופות ושינוי הרגלי אכילה - השפעות המלחמה על הציבור: "העניים נפגעו הכי קשה", באתר ישראל היום, ‏30/5/2024
↑  פעילים יפגינו בעת ישיבת הממשלה בירושלים בדרישה להגדלת תקציב הבריאות
↑  אתר הקמפיין "יחד בדרך"
↑  אתר הקמפיין "אחריות. שיקום. ניצחון."
↑  ד"ר איתמר יקיר, ד"ר אריאל פינקלשטיין, יחיאל נועם, שיעור ההשתתפות בבחירות לרשויות המקומיות: סקירת נתונים, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה
↑  אתר הקמפיין "דווקא עכשיו - לבחור בעיר"
↑  ד"ר אריאל פינקלשטיין, ניתוח תוצאות הבחירות לרשויות המקומיות 2024, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה
מקרר קהילתי בסניף רחובות של מרכזים לצדק חברתי
1903 במוזיקה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1903  במוזיקה |  |
< · 1901 · 1902 — 1903 — 1904 · 1905 · >
כל ערכי השנים במוזיקה במאה ה-20 · כל ערכי השנים במוזיקה במאה ה-21 · פורטל המוזיקה
אירועים

11 בפברואר – בכורה של הסימפוניה ה-9 מאת אנטון ברוקנר בווינה
אנריקו קארוזו מצטרף למטרופוליטן אופרה ומקליט את תקליט הבכורה בויקטור טוקינג משין
מיסיסיפי ג'ון הארט מתחיל להופיע
בכורה של "בובות בארץ הצעצועים" מאת ויקטור הרברט
מוזיקה קלאסית

פרדריק דיליוס – Sea Drift
אדוארד אלגר – The Apostles (אורטוריה)
ג'ורג'ה אנסקו – סוויטה לפסנתר מס' 2, אופוס 10
קרל נילסן – Helios Overture
מוריס ראוול – רביעיית מיתרים
נולדו

6 בפברואר – קלאודיו אראו, פסנתרן (נפטר ב-1991)
10 במרץ – ביקס ביידרבק, מוזיקאי ג'אז (נפטר ב-1931)
3 במאי – בינג קרוסבי, זמר ושחקן אמריקאי (נפטר ב-1977)
12 במאי – לנוקס ברקלי, מלחין (נפטר ב-1989)
6 ביוני – אראם חאצ'טוריאן, מלחין (נפטר ב-1978)
1 באוקטובר – ולדימיר הורוביץ, פסנתרן (נפטר ב-1989)
10 באוקטובר – ורנון דיוק, מלחין (נפטר ב-1969)
נפטרו

22 בפברואר – הוגו וולף, מלחין אוסטרלי
4 בספטמבר – הרמן צומפה, מנצח ומלחין
ג'קי אזולאי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 באוגוסט 1983 (בת 41) י' באלול ה'תשמ"ג בית שמש, ישראל
 שם לידה:  ג'קלין אלחרר
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום מגורים:  ראש העין, ישראל
 פעילות בולטת:  הישרדות VIP עונה 4
 ידועה בשל:  מאסטר שף עונה 3
 תקופת הפעילות:  מ-2012
 בן זוג:  ישראל אזולאי (2006–2021) דניאל בוסי (2021–2022) בני פרץ (2022–2023)
 מספר צאצאים:  4
 
ג'קלין "ג'קי" אלחרר אזולאי (נולדה ב-19 באוגוסט 1983) היא שפית, כוכבת ריאליטי וידוענית ישראלית.
ראשית חיים

אזולאי נולדה וגדלה בבית שמש בשם ג'קלין אלחרר, בבית חרדי ולה 13 אחים ואחיות. אימה מרים אלחרר עקרת בית ואביה היה רב. בשלב מאוחר יותר של חייה אביה נפטר ממחלת הסרטן. בתוכנית "הישרדות" סיפרה אזולאי כי אביה נהג להכות אותה ואת אימה.