stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דירוג מוסדות להשכלה גבוהה
דירוגים גלובליים > דירוג אוניברסיטאות בעולם של Times Higher Education

דירוג אוניברסיטאות בעולם של Times Higher Education מתפרסם על ידי Times Higher Education, שבועון בריטי העוסק בהשכלה גבוהה. זהו פרסום החדשות הבריטי המוביל בתחום ההשכלה הגבוהה. השבועון פרסם את דירוג האוניברסיטאות הטובות בעולם מאז שנת 2004 ועד לשנת 2009 בשיתוף עם חברת QS. החל משנת 2010 מפרסם השבועון דירוג נפרד, בשיטה שונה, שמאגר המידע באשר לציטוטי מאמרים ששימש עבורה הופק בשיתוף פעולה עם חברת המידע תומסון רויטרס. משנת 2014 מתבסס הדירוג על מאגר המידע של חברת אלסוויר.
דירוגים גלובליים > דירוג QS של אוניברסיטאות בעולם

דירוג QS של אוניברסיטאות בעולם (באנגלית: QS World University Rankings) הוא דירוג של 500 האוניברסיטאות המובילות בעולם הנעשה על ידי החברה הבינלאומית Quacquarelli Symonds‏ (QS) המתמחה בחינוך. משנת 2004 ועד 2009 פרסמה החברה את הדירוג בשיתוף עם השבועון הבריטי Times Higher Education, ומאז 2010 מתפרסמים שני דירוגים נפרדים, האחד של QS והאחר של Times Higher Education.
דירוג QS נקבע לפי שישה מדדים: ביקורת עמיתים אקדמית (40%), ביקורת מגייסי כוח אדם (10%), יחס איש סגל/תלמיד (20%), ציטוטים ביחס לאנשי סגל (20%) ואוריינטציה בינלאומית: שיעור התלמידים הזרים במוסד (5%) וושיעור אנשי סגל זרים במוסד (5%).
ביקורת

על דירוגים שונים נמתחה ביקורת באשר לקריטריונים המרכיבים אותם. על דירוג שאנגחאי, למשל, נאמר שהוא מייחס משקל רב מדי לפרס נובל ולמדליית פילדס (30% מהדירוג) אף שהזוכים בפרסים אלה משקפים רק חלק קטן מאוד מתוך כלל פעילות האוניברסיטה, ושקריטריונים אלה מתעלמים מהפקולטות למדעי הרוח ואת מרבית המחלקות במדעי החברה שאינן שותפות לפרסים אלה. להמחשת העיוות מביא בריאן לייטר כדוגמה את אוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו, העוסקת רק במדעי הבריאות, ונמצאת במקום גבוה בדירוג, לפני אוניברסיטאות המקיימות מחקר והוראה בכל תחומי הדעת.
מרכיב עיקרי (40%) בדירוג QS קרוי ביקורת עמיתים אקדמית - סקר דעות בין אקדמאים בעולם. על מרכיב זה נמתחה ביקורת שהוא סובייקטיבי, שהרי מדובר בדעות ולא במאפיין מדיד, ושבחירת משתתפי הסקר לקויה.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Luke Myers and Jonathan Robe, College Rankings - History, Criticism and Reform, Center for College Affordability and Productivity, March 2009
↑  N.C. Liu and Y Cheng 2005 “Academic ranking of world universities - methodologies and problems”, Higher Education in Europe, Vol. 30, No 2., and earlier in the proceedings of Meeting of the International Rankings Expert Group 2004
↑  אלמוג, תמר ואלמוג, עוז, איזו אוניברסיטה הכי טובה?, כל שקרי האקדמיה : מה התקלקל במודל האוניברסיטאי ומה יחליף אותו, ידיעות ספרים, 2020, עמ' 270-287, מסת"ב 978-965-564-948-2
↑  Brian Leiter, Academic Ethics: To Rank or Not to Rank?, The Chronicle of Higher Education, July 12, 2017
↑  Richard Holmes, So That's how They Did It, University Ranking Watch, September 05, 2006
הארמייה ה-16 (ורמאכט)

| --- | --- |

סמל הארמייה
 פרטים
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:  ורמאכט ורמאכט
 סוג:  ארמייה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  22 באוקטובר 1939 – 8 במאי 1945 (5 שנים)
 מקים היחידה:  ארנסט בוש
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים
הארמייה ה-16 הייתה ארמייה גרמנית שפעלה במלחמת העולם השנייה. הארמייה השתתפה במערכה על צרפת ב-1940, ולאחר מכן במבצע ברברוסה. הארמייה נכללה בתוך קבוצת ארמיות צפון ומאוחר יותר בקבוצת ארמיות קורלנד. נלכדה יחד עם כל הקבוצה בחצי האי קורלנד ונכנעה בתום המלחמה לכוחות הסובייטיים.
היסטוריה

הארמייה נוסדה ב-22 באוקטובר 1939. הארמייה נכללה בתוך קבוצת ארמיות A ולקחה חלק במערכה על צרפת ועל ארצות השפלה. לאחר מכן עם פרוץ מבצע ברברוסה ב-22 ביוני 1941, נכללה בתוך קבוצת ארמיות צפון, ותפקידה היה לכבוש את המדינות הבלטיות שבשליטת ברית המועצות. בינואר 1942 במסגרת מבצע דמיאנסק חלק מהארמייה נלכדה בידי הסובייטים בסביבות העיר דמיאנסק. היטלר לא ניתן אישור לסגת ואורגנה רכבת אווירית שהעבירה אספקה לנצורים, עד שב-25 במאי הצליחו לבסוף הגרמנים לחלץ אותם.
עוד לפני כן הארמייה השתתפה במצור על לנינגרד, אולם בהדרגה הדפו הסובייטים את המצור, וקבוצת ארמיות צפון נסוגה לקורלנד. הסובייטים ניתקו את חצי האי, והיינץ גודריאן ביקש מהיטלר אישור לסגת. היטלר סירב והורה על שינוי שמה של קבוצת ארמיות צפון לקבוצת ארמיות קורלנד. עקב כניעתה של גרמניה הנאצית, נכנעה כל קבוצת הארמיות כאיש אחד ונלקחה בשבי.
מפקדים

גנרל-פלדמרשל ארנסט בוש (22 באוקטובר 1939 - 11 באוקטובר 1943)
גנרל חיל התותחנים כריסטיאן הנזן (11 באוקטובר 1943 - 1 ביולי 1944)
גנרל חיל הרגלים פאול לאוקס (1 ביולי 1944 - 30 באוגוסט 1944)
גנרל-אוברסט קרל הילפרט (30 באוגוסט 1944 - 10 במרץ 1945)
גנרל חיל הרגלים ארנסט-אנטון פון קרוסיג (10 במרץ 1945 - 16 במרץ 1945)
גנרל הכוחות ההרריים פרידריך-יובסט פולקמר פון קירכנזיטנבאך (17 במרץ 1945 - 10 במאי 1945)
ה'רי"ז

ה'רי"ז (5,217) ובקיצור רי"ז – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-31 באוגוסט 1456 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 18 בספטמבר 1457.
המולד של תשרי חל ביום שלישי, 10 שעות ו-493 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג גכז. היא מעוברת, ואורכה 384 ימים.
זו שנה שנייה לשמיטה, ושנת 11 במחזור העיבור ה-275. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 9 (סימנה טלזא) במחזור השמש ה-187.
שנה זו היא שנת 1,388 לחורבן הבית, ושנת 1,768 לשטרות.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג גכז, ובה 384 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
דמיק-אילישו

| --- | --- |

 לידה:  המאה ה־19 לפנה״ס 
 פטירה:  המאה ה־18 לפנה״ס איסין, עיראק 
 
דַמִיק-אִילִישוּ (אכדית: 𒁕𒈪𒅅𒉌𒉌𒋗, da-mi-iq-i₃-li₂-šu) היה מלכה האחרון של איסין, שלט בין השנים 1794-1817 לפנה"ס ל פי הכרונולוגיה התיכונה ובין 1752 – 1730 לפי הכרונולוגיה הנמוכה. על פי ספרם של וסרמן ובלוך הוא שלט בין השנים 1808 - 1786 לפנה"ס. על פי רשימת המלכים השומרית שלט במשך 23 שנים.
דמיק-אילישו הצליח לכבוש את ניפור ושלט בה במשך 11 שנים. הוא בנה מקדש לאל אמורו, אל זה מזוהה בעיקר עם האמורים, אך לא ברור אם צעד מצביע על מוצאו של דמיק-אלישו או התגברות השפעת של אמורים על איסין.
ביחד עם ארך, בבל ורפיקום הכריז מלחמה על מלך לרסה רים-סין הראשון, אבל בשנת 1808 לפנה"ס הקואליציה הזאת הובסה על ידי רים-סין והתפרקה. לאחר מכן רים-סין החזיר לשליטתו את העיר ניפור שנכבשה לפני כן על ידי דמיק-אילישו (ככל הנראה העיר נכבשה בין השנים 1813 ו-1808 לפנה"ס, אבל יכול להיות שזה קרה בין השנים 1808 ו-1803 לפנה"ס). אחרי שהוא איבד את ניפור, נכבשה איסין בירתו לזמן-מה על ידי מלך בבלי סין-מובליט בשנת 1797 לפנה"ס, אבל אז הצליח להחזיר אותה.
בשנת 25 למלכותו של רים-סין הראשון, מלכה של לרסה, הוא כבש את אל-דמיק-אילישו - "עירו של דמיק-אילישו". רים-סין המשיך את כיבושיו בממלכת איסין, כשלוש שנים לאחר כיבוש אל-דמיק-אילישו הוא כבש את דונום, עיר נוספת בממלכת איסין ושנה לאחר מכן הוא כבש את איסין ובכך באה קצה של ממלכת איסין.
ראו גם

רשימת המלכים השומרית
לקריאה נוספת

נתן וסרמן ויגאל בלוך, האמורים: מסופוטמיה בראשית באלף השני לפנה"ס, כרמל, 2019
הערות שוליים

1 2  וסרמן ובלוך, עמ' 131
↑  Friberg, J. (2007). The Beginning and the End of the Sumerian King List. In: Friberg, J. (eds) A Remarkable Collection of Babylonian Mathematical Texts. Sources and Studies in the History of Mathematics and Physical Sciences. Springer, New York, NY. https://doi-org.ezproxy.bgu.ac.il/10.1007/978-0-387-48977-3_9
ה'רכ"ז

ה'רכ"ז (5,227) ובקיצור רכ"ז – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-11 בספטמבר 1466 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 30 באוגוסט 1467.
המולד של תשרי חל ביום רביעי, 5 שעות ו-545 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג הכז. איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים.
זו שנה חמישית לשמיטה, ושנת 2 במחזור העיבור ה-276. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 19 (סימנה יטיהא) במחזור השמש ה-187.
שנה זו היא שנת 1,398 לחורבן הבית, ושנת 1,778 לשטרות.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
ה'רכ"ה

ה'רכ"ה (5,225) ובקיצור רכ"ה – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-3 בספטמבר 1464 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 20 בספטמבר 1465.
המולד של תשרי חל ביום השבת, 23 שעות ו-160 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג בחה. היא מעוברת, ואורכה 383 ימים.
זו שנה שלישית לשמיטה, ושנת 19 במחזור העיבור ה-276. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 17 (סימנה יזלגא) במחזור השמש ה-187.
שנה זו היא שנת 1,396 לחורבן הבית, ושנת 1,776 לשטרות.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בחה, ובה 383 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
היסטוריה של עם ישראל
ה'רי"ט

ה'רי"ט (5,219) ובקיצור רי"ט – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-9 בספטמבר 1458 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 29 באוגוסט 1459.
המולד של תשרי חל ביום שישי, 16 שעות ו-878 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג זשג. איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים.
זו שנה רביעית לשמיטה, ושנת 13 במחזור העיבור ה-275. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 11 (סימנה יאיבא) במחזור השמש ה-187.
שנה זו היא שנת 1,390 לחורבן הבית, ושנת 1,770 לשטרות.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשג, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
דרקולה (סדרת טלוויזיה, 2020)

| --- | --- |

כותרת הפתיחה
 מבוסס על:  "דרקולה" מאת ברם סטוקר
 סוגה:  אימה פנטזיה דרמה
 יוצרים:  סטיבן מופאט, מארק גאטיס 
 כותבים:  מארק גאטיס, סטיבן מופאט 
 בימוי:  פול מקגווין 
 שחקנים:  קלייס בנג ג'ון הפרנן דולי וולס ג'ואנה סקנלן מורויד קלארק לוז'ה ריכטר מארק גאטיס
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  3 
 הפקה
 מפיקים בפועל:  מארק גאטיס סטיבן מופאט סו ורטו
 חברת הפקה:  Hartswood Films
 הפצה:  נטפליקס 
 אתר צילומים:  סלובקיה, הממלכה המאוחדת 
 מוזיקה:  דייוויד ארנולד מייקל פרייס
 אורך פרק:  90 דקות
 שידור
 רשת שידור:  BBC One נטפליקס
 תקופת שידור מקורית:  1 בינואר 2020 – 3 בינואר 2020 
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
דרקולה (באנגלית: Dracula) היא מיני-סדרת טלוויזיה בריטית מסוגת האימה, שנוצרה על ידי היוצרים מארק גאטיס וסטיבן מופאט, ומבוססת על רומן האימה המפורסם "דרקולה" מאת ברם סטוקר. הסדרה פותחה על ידי גאטיס ומופאט עבור רשת BBC One ושירות ההזרמה נטפליקס, ועונתה הראשונה כללה שלושה פרקים באורך של 90 דקות שעלו לשידור ב-1 בינואר 2020. הסדרה מגוללת את קורותיו של הרוזן דרקולה מראשית חייו במזרח אירופה ועד לקרבותיו נגד צאצאיו של ואן הלסינג, אויבו המושבע, בשנת 1897.
עלילה > פרק 1

דרקולה מתכנן לעבור לאנגליה בעוד המשפטן ג'ונתן הארקר נוסע לטירה של דרקולה עם מסמכים בידיו. דרקולה ניזון ממנו בחשאי והופך לצעיר, גברי ואנגלי יותר, בעוד הארקר הופך למוחלש ומרוקן. הוא מגלה שאדם נוסף מוחזק בקירות הטירה ומגלה לתדהמתו שזו אחת מנשותיו של דרקולה, שגופתה הוחזקה בקופסה על מנת שהרוזן יוכל ליזון ממנה. דרקולה סוחב את הארקר המוחלש אל הדרכים כדי לראות את השמש בפעם האחרונה לפני כליאתו, אולם הארקר נופל ונמלט מהטירה. הוא מוצא את דרכו למנזר ונחקר על ידי האחות אגאתה ואן הלסינג בליווי מינה, ארוסתו, במסווה של נזירה. מתברר שהארקר הוא מת-חי והארקר מנסה להרוג את עצמו עם יתד כדי להימלט מגורלו. דרקולה מגיע למנזר אך אף אחת מהנזירות לא מזמינה אותו להיכנס. דרקולה מגלה את הארקר שעדיין בהכרה ומזמין אותו פנימה. ודרקולה נכנס למנזר לשחוט את כל הנזירות באמצעות זאבים, האחות אגתה יחד עם מינה, שנאמר לה לצאת, ניצלות.
עלילה > פרק 2

דרקולה שט לאנגליה בספינה בשם דמטר עם נוסעים נוספים וחמישים קופסאות של אדמת הולדתו. דרקולה נותר לא נודע להם תחת כינויו של נותן החסות בלאור ומתחיל להרוג נוסעים ואנשי צוות. כל קורבן נבחר בקפידה, מכיוון שדרקולה לוקח תכונות וזיכרונות שהוא רוצה מכל אחד מהם כשהוא מתמלא בדמם. בהדרגה מתברר שדרקולה הוא הרוצח אף על פי שהוא מאשים את הנוסע המסתורי "בחדר תשע". הנוסעת שנמצאת שם נחשפת בתור האחות אגאתה, שדרקולה ניזון ממנה באטיות ולכן מחזיק אותה בחיים. הנוסעים והצוות מנסים לתלות אותה אך היא משכנעת אותם שדרקולה הוא הרוצח. כשהם מתקרבים לוויטבי, חלק מהצוות בורח בסירת הצלה בזמן שאגאתה, שמתה, מפוצצת את הספינה כדי למנוע מדרקולה להגיע לחוף. דרקולה בארון הקבורה שלו שוקע אל קרקעית האוקיינוס.
עלילה > פרק 3

דרקולה צועד מתחת למים ועולה על פני חוף וויטבי. הוא פוגש את ד"ר זואי ואן הלסינג, שנראית כמו האחות אגאתה ומספרת לו שהוא היה רדום במשך 123 שנים. הוא היה כלוא על ידי קרן ג'ונתן הארקר לצורך מחקר ודמו נדגם. עם זאת, הוא הצליח לעזוב באמצעות עורך דין כדי לקבוע את זכויותיו המשפטיות. זואי כמדענית שותה את דגימת הדם שלו כדי להבין למה הכוונה באמירתו 'הדם הוא חיים', בעזרת הדם היא מסתנכרנת עם הזיכרון של האחות אגאתה. בינתיים, דרקולה מוצא כלה חדשה, לוסי ווסטנרה, שלא אכפת לה מיהו, או חוששת מהמוות. האחות אגאתה נוכחת בתודעתה של זואי ומדברת איתה כדי לחשוף את מגבלותיו ופחדיו של דרקולה. זואי דרקולה נפגשים בביתו בלונדון כדי לדון איתו על פחדיו. לוסי מגיעה כאחת מהמתים-חיים והיא נהרגת על ידי חברה, ד"ר סיוורד. מסתבר שדרקולה חושש מהמוות והוא מותנה לאורך מאות שנים לחשוש מכל מה שמייצג את האמת ההיא. למעשה אינו פגיע לצלב אלא מובך ממה שהוא מייצג (מותו של אדם למען אחרים). מתרחק משמש ומראות בשביל לא להראות מאותה הסיבה. ולא נכנס לבתים ללא רשות בגלל חינוכו כרוזן. זאת גם אחת מהסיבות שבגללה נמשך ללוסי מכיוון שלא חששה ממוות. זואי, שגוססת מסרטן, נושמת את נשימתה האחרונה בביתו של דרקולה. דרקולה מתאבד על ידי שתיית הדם של זואי, מכיוון שהוא רעיל עבורו. השניים חולקים התגלות באור השמש.
צוות השחקנים

קלייס בנג - הרוזן דרקולה
ג'ון הפרנן - ג'ונתן הארקר
דולי וולס - הנזירה אגאתה/זואי ואן הלסינג
ג'ואנה סקנלן - אם המנזר
מורוויד' קלארק - וילהלמינה "מינה" מוריי
לוז'ה ריכטר
מארק גאטיס
ג'ונתן אריס
סשה דוואן
נייתן סטיוארט-ג'ארט
קת'רין של
יוסוף קרקור
קלייב ראסל
לינדזי מרשל
שאנל קרסוול
מת'יו בירד
שרה נילס
נטשה רדסקי
הפקה

פיתוחה של הסדרה החל ביוני 2017, כאשר מארק גאטיס וסטיבן מופאט שילבו יחד פעולה שוב עבור כתיבת הפרקים. באוקטובר 2018, הוזמנה הסדרה באופן רשמי על ידי רשת "BBC" לשידור ב-"BBC One" ובנטפליקס. בנובמבר 2018, השחקן קלייס בנג לוהק לדמותו הראשית של הרוזן דרקולה.
בפברואר 2019, ג'ון הפרנן, דולי וולס, ג'ואנה סקנלן, מורפיד קלארק ולוז'ה ריכטר הצטרפו לצוות השחקנים, במקביל אישור שגאטיס יופיע גם הוא בסדרה. לאחר מכן, מופאט חשף כי צילומי הסדרה החלו ב-4 במרץ 2019. באפריל, ג'ונתן אריס, סשה דוואן, נייתן סטיוארט-ג'ארט, קתרין של, יוסוף קרקור וקלייב ראסל הצטרפו לצוות השחקנים ואושר כי ג'וני קמפבל, דיימון תומאס ופול מקגוויאן יהיו אמונים על בימוי הסדרה. צילומי הסדרה התרחשו בטירת אוראבה בסלובקיה ובאולפני בריי בברקשייר. צילומי הסדרה תמו ב-1 באוגוסט 2019.
לדברי סטיבן מופאט ומארק גאטיס, דרקולה בגרסתם הוא "הגיבור של הסיפור האישי שלו" - המוקד המרכזי של הנרטיב, הדמות הראשית, ולא נבל מסתורי שעליו יתגברו גיבורים מסורתיים יותר.
שידור

עונתה הראשונה של הסדרה עלתה לשידור ב-1 בינואר 2020 ברשת "BBC". בנטפליקס, כל שלושת פרקי העונה הראשונה עלו יחד ב-4 בינואר 2020.
שידור > שיווק

הטיזר-טריילר הראשון עבור הסרט הופץ ב-27 באוקטובר 2019.
הערות שוליים

↑  Stewart Clarke, Stewart Clarke, Claes Bang Bares His Fangs in Gruesome Trailer for BBC and Netflix’s ‘Dracula’ (Watch), Variety, ‏2019-10-28 (באנגלית)
↑  "Sherlock creators cast Denmark's Claes Bang as Dracula". BBC. 28 November 2018. Retrieved 28 November 2018.
↑  Clarke, Stewart (20 June 2017). "'Sherlock' Team Reuniting for New 'Dracula' Series (EXCLUSIVE)". Variety. Retrieved 2 November 2019.
↑  White, Peter (15 October 2018). "Netflix & BBC One Board Three-Part 'Dracula' Series From 'Sherlock' Creators". Deadline Hollywood. Retrieved 23 October 2018.
↑  White, Peter (28 November 2018). "'The Girl in the Spider's Web' Star Claes Bang Stakes Claim As Dracula In Hartswood's Netflix & BBC Drama". Deadline Hollywood. Retrieved 28 November 2018.
↑  White, Peter (11 February 2019). "'Dracula': 'The Crown's John Heffernan & 'Doll & Em's Dolly Wells Bite Into Spooky BBC & Netflix Drama". Deadline Hollywood. Retrieved 11 February 2019.
↑  Ling, Thomas (4 March 2019). "Steven Moffat marks first day of filming on Dracula". Radio Times. Retrieved 4 March 2019.
↑  Clarke, Stewart (29 April 2019). "BBC, Netflix 'Dracula' Series Sets Directors, Adds Cast (EXCLUSIVE)". Variety. Retrieved 29 April 2019.
↑  Goundry, Nick (1 May 2019). "Dracula films Slovakia as Transylvania". The Knowledge. Retrieved 2 November 2019.
↑  Harrison, Ellie (2 August 2019). "Mark Gatiss announces 'that's a wrap' on Netflix and BBC co-production Dracula after seven months". The Independent. Retrieved 2 November 2019.
↑  Dracula will be “the hero of his own story” in radical reinterpretation by Sherlock creators, Radio Times (באנגלית)
↑  Phillipson, Daisy (27 October 2019). "The first-look teaser trailer for Sherlock creators' Dracula has arrived". Digital Spy. Retrieved 2 November 2019.
הארמייה ה-18 (ברית המועצות)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  ברית המועצות ברית המועצות
 שיוך:  הצבא האדום הצבא האדום
 סוג:  ארמייה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1941–1946 (כ־5 שנים) 
 מקים היחידה:  סטאבקה
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים
 
הארמייה ה-18 (ברוסית: армия ‏я‏-18) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת החורף ובמלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

היחידה הוקמה ביוני 1941 על בסיס היחידות שהיו ממוקמות באזור חרקוב. ב-25 ביוני 1941 הארמייה נכללה בכוחות של החזית הדרומית. היא החלה בקרבות מגננה בחלק הדרום מערבי של אוקראינה הסובייטית בהמשך נסוגה לגדה השמאלית של הדנייפר. במהלך קרבות מגננה באזור דונבס חלק משמעותי של הארמייה ה-18 כותר על ידי ארמיית הפאנצר הראשונה . כ-60 אלף חיילים וקצינים נפלו לשבי ומפקד הארמייה נהרג.
יחידות הארמייה המשיכו בקרבות מגננה באזור רוסטוב על הדון ובפאתי הקווקז. בשנת 1943 הארמייה המשיכה בקרבות מגננה באזור נובורוסיסק. בפברואר 1943 היא הוצאה לעתודה ואורגנה מחדש תחת השם "ארמיית הצנחנים ה-18". יחידות הארמייה הועברו למובלעת דרומית לנובורוסיסק שהיה מכונה "האדמה הקטנה". בין מפקדים שלחמו שם היה גם ליאוניד ברז'נייב. לאחר סיום הלחימה באזור, ליחידה הוחזר השם המקורי. ב-20 בנובמבר 1943 הארמייה ה-18 העוברה לעתודה ותוך זמן קצר הועברה לאזור קייב.
במהלך שנת 1944 הארמייה ה-18 השתתפה בקרבות באוקראינה הסובייטית ובמהלך מבצע לבוב-סנדומייז' השתתפה בשחרור חלקיה המערביים. בשנת 1945 היא השתתפה בהקרב על פראג.
הארמייה פורקה במאי 1946.
מפקדים

אנדרי סמירנוב (יוני 1941 - אוקטובר 1941) (נהרג)
ולדימיר קולפאקצ'י (אוקטובר 1941 - נובמבר 1941)
פיודור קאמוב (נובמבר 1941 - פברואר 1942)
איליה סמירנוב (פברואר 1942 - אפריל 1942)
פיודור קאמוב (אפריל 1942 - אוקטובר 1942)
אנדריי גרצ'קו (אוקטובר 1942 - ינואר 1943)
אלכסנדר ריז'וב (ינואר 1943 - פברואר 1943)
קונסטנטין קורוטייב (פברואר 1943 - מרץ 1943)
קונסטנטין לסלידזה (מרץ 1943 - פברואר 1944)
יבגני ז'ורבליוב (פברואר 1944 - נובמבר 1944)
אנטון גסטילוביץ' (נובמבר 1944 - מאי 1946)
דמם שלאחר לידה

| --- | --- |
 תחום:  מיילדות 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  275038 
 MeSH:  D006473
 סיווגים
 ICD-10:  O72
 ICD-11:  JA43.5 
 
דמם שלאחר לידה (באנגלית: postpartum hemorrhage ובקיצור: PPH) הוא מצב רפואי בו קיים דימום של מעל 500 סמ"ק לאחר לידה ווגינלית או מעל 1 ליטר לאחר ניתוח קיסרי. דמם שלאחר לידה הוא הסיבה השכיחה ביותר לתמותת יולדות ומהווה אחד מהסיבוכים העיקריים בתקופה שלאחר הלידה.
שכיחות דמם לאחר לידה היא 4% בלידה ווגינלית רגילה, וכ-6% לאחר ניתוח קיסרי. דמם מוקדם שלאחר לידה מוגדר כדמם שהתפתח תוך 24 שעות מהלידה, דמם מאוחר שלאחר לידה מוגדר כדמם שהתפתח מיממה לאחר הלידה ועד שבוע שלאחר הלידה.
גורמים

הסיבה השכיחה ביותר לדמם שלאחר לידה היא אטוניה של הרחם: מצב בו הרחם לא מתכווץ בסיום הלידה. התכווצות הרחם היא המנגנון העיקרי אשר עוצר את הדימום שלאחר הלידה, כך שבמצבים בהם הרחם לא מתכווץ, נוצר דמם משמעותי.
סיבות אחרות לדימום הן:
קרעים בתעלת הלידה כגון קרע ברחם, בצוואר הרחם או בנרתיק.
שאריות של חלקי שליה בחלל הרחם (באופן המונע מהרחם להתכווץ).
שליה נעוצה.
קואגולפתיות שונות, כלומר בעיות שונות הקשורות לקרישת הדם.
גורמי סיכון לדמם שלאחר הלידה

מצבים בהם הרחם יתכווץ פחות טוב ויהיה א-טוני אלו מצבים המהווים גורמי סיכון לדמם שלאחר הלידה. מצבים אלו יכולים לכלול לידות ממושכות, שימוש באוקסיטוצין, התרחבות מוגברת של הרחם שמקשה על התכווצותו עקב עובר גדול, היריון מרובה עוברים וכן זיהום של הרחם.
גורמי סיכון אחרים יכולים להיות קשורים לסיכון לקרע בתעלת הלידה - עוברים גדולים, אפיזיוטומיה שנעשתה באיחור, לידה מכשירנית (ואקום או מלקחיים) או לידה מהירה (תוך שעה ממועד הצירים).
כליאת כתפיים (shoulder dystocia) מהווה אף היא גורם סיכון לדמם שלאחר לידה.
טיפול

יש חשיבות רבה לזיהוי כי אכן מדובר בדמם שלאחר לידה, על הרופאים להעריך את כמות הדם שאיבדה היולדת ולייצבה מבחינת מתן דם ונוזלים. מהרגע בו קיימת אבחנה של דמם שלאחר לידה, יש לקרוא לרופא נוסף לצורך ניהול האירוע.
טיפול תרופתי ומכני: בכ-50% מן המקרים, הסיבה לדמם שלאחר הלידה נעוצה בחוסר התכווצות של הרחם. לפיכך, יש להתחיל בטיפול תרופתי ובטיפול מכני. הטיפול התרופתי כולל מתן אוקסיטוצין (שבמידה ואינו עוזר אזי יש להוסיף מטרגין, אלא אם יש לחץ דם גבוה), ומתן PGF2 אלפא. כמו כן אפשר לתת ציטוטק. הטיפול המכני כולל ביצוע מסאז' לרחם מבחוץ או באופן בי-מנואלי. במרבית המקרים, טיפול תרופתי וטיפול מכני כאמור יטפלו במצבים של רחם שאינו מתכווץ.
קשירת כלי דם: נעשה במצבים בהם טיפול תרופתי ומכני לא עזר בפתרון הבעיה. הפעולה היא פעולה כירורגית, במסגרתה נקשרים לרוב ה-uterine arteries. להליך זה שיעור הצלחה יחסית גבוה. ניתן גם לקשור את ה-hypogastric arteries, אולם פעולה זו דורשת מיומנות רבה יותר ושיעורי ההצלחה נמוכים יותר.
תפרי לחץ- תופרים את הרחם במיקומים אשר עוצרים את הדימום. הליך זה מבוצע במקרים של אטוניה רחמית או שליה נעוצה וכשטיפול תרופתי (לעיל) לא עזר.
אמבוליזציה סלקטיבית (SAE- selective arterial embolization): מבוצע במקרים בהם טיפול תרופתי לא עזר במניעת הדימום. אמבוליזציה  מבוצעת על ידי רדיולוגיה פולשנית - תחת הרדמה מקומית מצנתרים את העורק הפמורלי ומבצעים אמבוליזציה, משתמשים בחומרים שעוברים דגרדציה תוך מספר שבועות. שיעורי ההצלחה הם טובים יחסית, אך הפעולה אורכת זמן רב יותר, שנע בין שעה לשעתיים. בנוסף, על האישה להיות יציבה המודינמית לצורך ביצוע הפעולה.
כריתת רחם: מתבצע בין 1.6 ל-0.3 מתוך 1,000 לידות, כאשר הסיבה השכיחה ביותר היא שליה נעוצה. כל עוד לא מוציאים את השליה האישה תמשיך לדמם ועל כן לעיתים יש צורך בכריתת רחם על מנת לעצור את הדימום.
ראו גם

דימום מיילדותי
דוברוג'ה

מפת רומניה בחלוקה לחבלים היסטוריים
דוברוג'ה (ברומנית: Dobrogea, בבולגרית: Добруджа) הוא חבל ארץ בין הים השחור לבין הדנובה.
דוברוג'ה מחולקת בין רומניה לבין בולגריה (ראו מפה). החלק הבולגרי מכונה גם "הקדרילטר". סוגיית הבעלות על השטח הייתה אחת הסיבות לפרוץ מלחמת הבלקן השנייה בין בולגריה לרומניה ובעלות בריתה, מלחמה שהסתיימה בתבוסה בולגרית.
הערים העיקריות של חבל דוברוג'ה הן: קונסטנצה (Constanţa), מנגליה (Mangalia) וטולצ'אה (Tulcea) בצד הרומני, סיליסטרה ודובריץ' בצד הבולגרי.
שטח חבל הארץ הזה 23,100 קמ"ר.
על פי נתוני 2011, בחלק הרומני של דוברוג'ה היו 897,165 תושבים מתוכם היו כ- 751,250 רומנים, 22,500 טורקים, 19,720 טטרים, 13,910 רוסים ו-11,977 צוענים ובחלק הבולגרי של דוברוג'ה היו כ-283,395 תושבים מתוכם היו כ-192,698 בולגרים, 72,963 טורקים  ו-12,163 צוענים.
היסטוריה

השם הרומאי של דוברוג'ה היה "סקיתיה מינור" (Scythia Minor), אך חלק מההיסטוריונים השתמשו בשם "דאקיה פונטיקה" (Dacia Pontica). השם "דוברוג'ה" מקורו בנסיך (דספוט) ששלט במקום במאה ה-14, "דוברוטיצ'י" (Dobrotici).
לאחר תום מלחמת הבלקן השנייה נחתם הסכם בוקרשט (1913), אשר חילק שוב את השליטה בחבל, בין רומניה לבולגריה, תוך תוספת שטחים נרחבים לרומניה ואוכלוסייה של 286,000 נפשות. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, בולגריה הצטרפה לגרמניה ולאוסטרו-הונגריה והייתה שותפתן לתבוסה. המלך פרדיננד הראשון אולץ לעזוב את המדינה, ובנובמבר 1919 נחתם חוזה ניי, אשר במסגרתו נקרעו מבולגריה חבלי הארץ תראקיה לטובת יוון, מקדוניה לטובת סרביה, ודוברוג'ה לטובת רומניה.
במהלך מלחמת העולם השנייה, בספטמבר 1940, בלחץ הממשלה הגרמנית, בהסכם קראיובה, הוחזר אזור דרום דוברוג'ה מרומניה לבולגריה. הצעד שיזם היטלר חיזק את האוריינטציה הפוליטית הבולגרית אליו. לאחר המלחמה חולק החבל שוב בין שתי המדינות במסגרת חוזה פריז (1947).
הערות שוליים

↑  "Populaţia stabilă pe sexe, după etnie – categorii de localităţi, macroregiuni, regiuni de dezvoltare şi judeţe" (ברומנית). Institutul Național de Statistică. אורכב מ-המקור (XLS) ב-2019-08-15. נבדק ב-2015-11-20.
↑  "Население по етническа група и майчин език" (בבולגרית). Националния статистически институт. אורכב מ-המקור ב-2015-12-19. נבדק ב-2015-11-20.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557796005171  GND: 4012571-3  LCCN: n82150359  NARA: 10046528  NKC: ge129017  SUDOC: 027379582  TDVİA: dobruca  VIAF: 154998747   WorldCat (עם VIAF): 154998747