stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פטריסיה ברזיק
ביוגרפיה

ברזיק נולדה בחבל בורגון-פראנש-קונטה שבצרפת.
בהיותה בת שש עשרה נבחרה למלכת יופי מקומית של אזורה, בעקבות כך היא נשלחה להתחרות בתחרות מיס צרפת שנערכה בפריז, בתחרות הארצית היא הייתה סגנית ראשונה, מספר ימים לאחר התחרות הזוכה ויתרה על התואר והיא הוכתרה כמיס צרפת.
היא הייתה למיס צרפת הצעירה בהיסטוריה, עקב גילה היא לא יכלה להשתתף במיס תבל.
היא הייתה לנציגת צרפת במיס עולם 1980 ושם הייתה הסגנית השנייה.
לאחר מכן החלה בקריירת דוגמנות והופיעה על מספר שערי מגזינים ופרסומות לטלוויזיה.
ב-1985 שיחקה באחד התפקידים הראשיים בסרט "The Satin Slipper" המתבסס על מחזה מאת פול קלודל.
ב-1985 גילמה זמרת אופרה בסרט "La Machine à découdre".
ב-1991 שיחקה תפקיד קטן בסרט "Money" שיצא בהפקה משותפת צרפתית-קנדית ושיחק בו אריק סטולץ.
ב-2017 שיחקה בסרט "Madame Hyde" עם איזבל הופר.
בנוסף לקולנוע היא הופיעה במספר סדרות טלוויזיה.
היא הייתה בזוגיות עם הבמאי ז'אן פייר מוקי ועם השחקן האנגלי ג'יימס אוברי, בתה שרה גם היא שחקנית והתמודדה בתחרות מיס צרפת 2009.
הערות שוליים

↑  Par Le 6 décembre 2008 à 07h00, Sarah Barzyk, miss de mère en fille, leparisien.fr, ‏2008-12-06 (ב־)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14153430p (data)  ISNI: 0000 0001 3004 6526  SUDOC: 16085945X  VIAF: 292178730   WorldCat (עם VIAF): 292178730
פולי ברז'ר

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אולם תיאטרון, אולם הופעות 
 מיקום:  הרובע התשיעי של פריז 
 מדינה:  צרפת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1869
 תאריך פתיחה רשמי:  2 במאי 1869 
 סגנון אדריכלי:  אר דקו 
 קואורדינטות:  48°52′27″N 2°20′42″E﻿ / ﻿48.87416667°N 2.345°E﻿ / 48.87416667; 2.345
 www.foliesbergere.com
  (למפת פריז מוגדלת) פולי ברז'ר(למפת פריז רגילה) פולי ברז'ר
 
מבנה המועדון ב-2005
כרזה מ-1893
פולי ברז'ר (Folies Bergère) הוא מועדון לילה ברובע התשיעי של פריז, שהיה בשיאו במפנה המאה העשרים בין שנות ה-90 של המאה ה-19 ושנות ה-20 של המאה ה-20. נכון ל-2018 המקום עדיין קיים ופעיל.
היסטוריה

המועדון נפתח כבית אופרה ב-2 במאי 1869 בשם  Folies Trévise, כאשר Folies פירושו יריד ו-Trévise היה שם הרחוב הסמוך. ב-13 בספטמבר 1872 שונה שמו ל-Folies Bergère. ‏ Bergère היא רועת צאן, כשם רחוב סמוך אחר.
במועדון הועלו אופרטות ומופעי מוזיקה, מחול ואקרובטיקה ומופעי בידור אחרים. תלבושות הנשים שהופיעו במועדון היו חשופות על גבול החשפנות והוצגו גם מופעים בעירום מלא והוא היה מקום בילוי חביב על פרוצות ולקוחותיהן.
המועדון חיפש כל העת מופעים אקזוטיים, פרובוקטיביים, חושניים ומיוחדים ואימץ למשל את הרקדנית האפרו-אמריקאית ג'וזפין בייקר. בזכות מופעי הג'אז שהועלו במועדון, התוודע לראשונה הקהל הפריזאי לסגנון המוזיקה החדש.
אמנים כאנרי דה טולוז-לוטרק, אדואר מאנה ואדגר דגה היו מבין אורחי המקום ומאנה אף צייר את הציור הנודע "הבר בפולי ברז'ר". האמרגן האמריקאי פלורנץ זיגפלד ייבא את רוח מופעי המועדון, תוך התאמתם לטעם הקהל האמריקאי השמרני במופעי ה-"Ziegfeld Follies" ("שגיונות זיגפלד") שהעלה בברודוויי. בין 1959 ומרץ 2009 פעל בלאס וגאס מועדון דומה שנקרא The Las Vegas Folies Bergere.
לקריאה נוספת

Le tumulte noir: modernist art and popular entertainment in Jazz-Age Paris by Jody Blake
הערות שוליים

↑  ביוגרפיה קצרה של ג'וזפין בייקר
↑  כתבה על סגירת המועדון בלאס וגאס מאתר ה-BBC
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261125505171  BIBSYS: 8051746  BnF: cb124630065 (data)  GND: 2049652-7  ISNI: 0000 0001 2301 1966  LCCN: n83033681  MusicBrainz: 50179354-cc5c-40c7-a9a4-7fb7d1ce5b33  NLA: 54464335  SUDOC: 028637917  VIAF: 167894802   WorldCat (עם VIAF): 167894802
פולי (קמרון)

| --- | --- |
 מדינה:  קמרון קמרון
 אזור:  אזור הצפון
 גובה:  780 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  37,882 (2005)
 קואורדינטות:  8°29′00″N 13°15′00″E﻿ / ﻿8.48333333°N 13.25°E﻿ / 8.48333333; 13.25 
 אזור זמן:  UTC +1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קמרון מוגדלת) יאונדה דואלה מרואה גארואה ברטואה במנדה נגאונדרה ניגריה ניז'ר צ'אד הרפובליקה המרכז אפריקאית  קונגו גבון גינאה המשוונית  מפרץ גינאה פולי(למפת קמרון רגילה) יאונדה דואלה מרואה גארואה ברטואה במנדה נגאונדרה ניגריה ניז'ר צ'אד הרפובליקה המרכז אפריקאית  קונגו גבון גינאה המשוונית  מפרץ גינאה פולי(למפת אזור הצפון רגילה) גארואה לאגדו גידה בקה טובורו אדמאווה הצפון הרחוק צ'אד ניגריהפולי(למפת אזור הצפון מוגדלת) גארואה לאגדו גידה בקה טובורו אדמאווה הצפון הרחוק צ'אד ניגריהפולי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פולי (בצרפתית: Poli) היא עיר בקמרון שנמצאת בצפון קמרון (Région du Nord)..
גאוגרפיה

פולי ממוקמת כ-114 ק"מ מבירת האזור גארואה וכ-517 ק"מ מבירת המדינה יאונדה. בנוסף, העיר ממוקמת כ-70 ק"מ מהגבול של קמרון עם ניגריה, כ-190 ק"מ מהגבול של קמרון עם צ'אד וכ-268 ק"מ מהגבול של קמרון עם הרפובליקה המרכז-אפריקאית. בנוסף, היא נמצאת על גדות הנהר מאיו-פארדה (Mayo Farda River).
תנועה ותחבורה

פולי נמצאת ליד הכביש האזורי P34.
הערות שוליים

↑  Troisième recensement général de la population et de l'habitat (3e RGPH, 2005), Bureau central des recensements et des études de population du Cameroun (BUCREP), 2010.
1 2  Poli, Mapcarta (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בקמרון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פטריסיו גברון

פטריסיו גברון חיל (בספרדית: Patricio Gabarrón Gil, נולד ב-17 באפריל 1993 במולה שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק במדי לאציו כקשר מרכזי או כמגן ימני ונודע בכינוי פאטרי (Patric).
קריירה

פאטרי נולד וגדל במולה, שבקרבת מורסיה, שם החל לשחק כדורגל בילדותו. מאוחר יותר עבר למחלקת הנוער של ויאריאל, וב-2008, בגיל 15, הצטרף למחלקת הנוער של ברצלונה. ב-22 בספטמבר 2012 ערך פאטרי את הופעת הבכורה בברצלונה אתלטיק, קבוצת המילואים של המועדון, כשנכנס כמחליף בניצחון 0–3 על הרקולס במשחק הליגה השנייה. בתקופתו בברצלונה ב', תחת המאמן אוסביו סקריסטן, הוסט מעמדת הקשר המרכזי לעמדת המגן הימני. ב-26 בנובמבר 2013 ערך את הופעתו היחידה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון, כשהחליף את קרלס פויול בהפסד 1–2 לאייאקס אמסטרדם בליגת האלופות.
פאטרי היה שחקן קבע בהרכבו של אוסביו בברצלונה ב'. ב-7 בדצמבר 2013 הבקיע את שערו הראשון בקבוצת המילואים, בניצחון 0–2 על סבדל. בעונתו השלישית בקבוצה, עונת 2014/2015, כבש 3 שערי ליגה ב-32 הופעות. במקביל, התקשתה הקבוצה רבות במשחקיה בליגה השנייה. אוסביו פוטר באמצע העונה והוחלף על ידי ג'ורדי וינייאלס, ובתום העונה ירדה הקבוצה לליגה השלישית.
ב-8 ביוני 2015 עזב פאטרי את ברצלונה וחתם בלאציו שמהסרייה א' על חוזה לארבע שנים. בעונתו הראשונה מיעט לשחק במדי לאציו. הוא ערך תשע הופעות בלבד בליגה, כולן בעמדת המגן הימני. בשתי העונות הבאות זכה למספר דקות משמעותי יותר. בעונת 2017/2018 שיחק עם לאציו בליגה האירופית, כאשר הוא מוסט לעיתים לעמדת הבלם. בעונה שלאחר מכן מילא לרוב תפקיד של מגן כנף במערך של 3-5-2.
ב-7 ביולי 2020 הורחק פאטרי בכרטיס אדום לאחר שנשך את שחקנה של לצ'ה, ג'וליו דונאטי, בהפסד קבוצתו 1-2. למחרת קנסה ועדת המשמעת של ההתאחדות האיטלקית את פאטרי ב-10,000 אירו והרחיקה אותו מארבעה משחקים.
הערות שוליים

↑  El Barça B hunde aún más al Hércules y a Mandiá, מארקה, 22.9.2012
↑  Patric and Adama make their Champions League debuts,‏ האתר הרשמי של מועדון הכדורגל ברצלונה, 26.11.2013
↑  El presidente de la Lazio confirma el fichaje de Patric, מונדו דפורטיבו, 8.6.2015
↑  איטליה: מהפך גדול העניק למילאן 2:4 על יובנטוס. גם לאציו הפסידה, באתר וואלה, 8 ביולי 2020
↑  יחמיץ גם את יובנטוס: הבלם "הנושך" של לאציו הורחק מארבעה משחקים, באתר וואלה, 8 ביולי 2020
עונת 1950/1951 ב-NBA

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  31 באוקטובר 1950
 תאריך סיום:  21 באפריל 1951
 מספר קבוצות:  11
 מספר משחקים לקבוצה:  66-69
 דראפט 1950
 בחירה ראשונה:  צ'אק שייר
 על ידי:  בוסטון סלטיקס
 העונה הסדירה
 המאזן הטוב ביותר:  מיניאפוליס לייקרס
 MVP של העונה הסדירה:  לא נבחר
 מלך הסלים:  ג'ורג' מייקן (מיניאפוליס לייקרס)
 הפלייאוף
 אלופת המזרח:  ניו יורק ניקס
 אלופת המערב:  רוצ'סטר רויאלס
 סדרת הגמר
 אלופה:  רוצ'סטר רויאלס
 MVP של סדרת הגמר:  לא נבחר
 → 1949/19501951/1952 ←
 
עונת 1950/1951 היא העונה החמישית של ליגת ה-NBA. לפני תחילת העונה איבדה ה-NBA שש קבוצות, כאשר אנדרסון פקרס, ווטרלו הוקס ושבויגן רד סקינס עברו לליגת ה-NBPL, בעוד שיקגו סטאגס, דנוור נאגטס וסנט לואיס בומרס התפרקו. העונה נפתחה עם 11 קבוצות, אך במהלך העונה גם הוושינגטון קפיטולס התפרקה והותירה את הליגה עם 10 קבוצות בלבד. עונה זו הציגה את משחק האולסטאר הראשון ב-NBA, שהתקיים בבוסטון, מסצ'וסטס. העונה הסתיימה עם זכייתה הראשונה של רוצ'סטר רויאלס בתואר האליפות, לאחר שבסדרת הגמר ניצחה את ניו יורק ניקס בתוצאה 4-3. הסנטר ארני רייזן הוביל את קלעי האלופה בסדרת הגמר, כשקלע 21.7 נקודות בממוצע למשחק.
דראפט 1950

הדראפט בעונה זו התקיים ב-25 באפריל 1950 בשיקגו, אילינוי. בדראפט השתתפו 12 קבוצות, מכיוון ששיקגו סטאגס עזבה את הליגה רק לאחר הדראפט, ונבחרו בו 121 שחקנים, מתוכם 40 שיחקו ב-NBA. פול אריזין נבחר כבחירה טריטוריאלית לפני הדראפט על ידי פילדלפיה ווריורס, ובבחירה הראשונה בחרה קבוצת בוסטון סלטיקס את צ'אק שייר. בדראפט זה נבחרו בסך הכול ארבעה חברי היכל התהילה: פול אריזין, בוב קוזי (בחירה שלישית), ג'ורג' יארדלי (7) וביל שרמן (16), וכן שחקן האולסטאר לארי פאוסט (בחירה חמישית). צ'אק קופר, הבחירה ה-12, וארל לויד, הבחירה ה-100, היו לשחקנים האפרו-אמריקאים הראשונים שנבחרים בדראפט ה-NBA. לויד הפך לאפרו-אמריקאי הראשון המשחק במשחק NBA, כשעלה לשחק ב-31 באוקטובר 1950, יום אחד לפני שקופר ערך את משחק הבכורה שלו.
אולסטאר

משחק האולסטאר בעונה זו, הראשון אי פעם, נערך ב-2 במרץ 1951 בבוסטון, מסצ'וסטס. את סגלי הקבוצות בחרו עיתונאים מרחבי ארצות הברית, ואת החמישיות הפותחות בחרו מאמני קבוצות האולסטאר.
המאמנים במשחק היו ג'ו לאפצ'יק מניו יורק ניקס וג'ון קנדלה ממיניאפוליס לייקרס. חמישיית המזרח כללה את בוב קוזי, אנדי פיליפ, ג'ו פולקס, דולף שייז ואד מקאולי, וחמישיית המערב כללה את ראלף בירד, בוב דייוויס, ג'ים פולארד, אלכס גרוזה וג'ורג' מייקן. במשחק עצמו ניצחה קבוצת המזרח בתוצאה 111-94, ובתואר ה-MVP של משחק האולסטאר זכה אד מקאולי שקלע 20 נקודות.
טבלת העונה הסדירה

| מזרח> # | מזרח> קבוצה | מזרח> ניצחונות | מזרח> הפסדים | מזרח> אחוז ניצחונות | מזרח> פער מהמובילה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | פילדלפיה ווריורס* | 40 | 26 | 0.606 | - |
| 2 | בוסטון סלטיקס* | 39 | 30 | 0.565 | 1 |
| 3 | ניו יורק ניקס* | 36 | 30 | 0.545 | 4 |
| 4 | סירקיוז נשיונלס* | 32 | 34 | 0.485 | 8 |
| 5 | בולטימור בולטס | 24 | 42 | 0.364 | 16 |
| 6 | וושינגטון קפיטולס | 10 | 25 | 0.286 | 30 |
| מערב> # | מערב> קבוצה | מערב> ניצחונות | מערב> הפסדים | מערב> אחוז ניצחונות | מערב> פער מהמובילה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מיניאפוליס לייקרס* | 44 | 24 | 0.647 | - |
| 2 | רוצ'סטר רויאלס* | 41 | 27 | 0.603 | 3 |
| 3 | פורט ויין פיסטונס* | 32 | 36 | 0.471 | 12 |
| 4 | אינדיאנפוליס אולימפיאנס* | 31 | 37 | 0.456 | 13 |
| 5 | טרי-סיטיז בלקהוקס | 25 | 43 | 0.368 | 19 |
‏*כוכבית מסמנת קבוצה שהעפילה לפלייאוף.
מובילי הקטגוריות הסטטיסטיות

| קטגוריה | שחקן | קבוצה | ערך |
| --- | --- | --- | --- |
| נקודות למשחק | ג'ורג' מייקן | מיניאפוליס לייקרס | 28.4 |
| ריבאונדים למשחק | דולף שייז | סירקיוז נשיונלס | 16.4 |
| אסיסטים למשחק | אנדי פיליפ | פילדלפיה ווריורס | 6.3 |
| אחוזים מהשדה | אלכס גרוזה | אינדיאנפוליס אולימפיאנס | 47.0% |
| אחוזים מקו העונשין | ג'ו פולקס | פילדלפיה ווריורס | 85.5% |
חמישיות העונה

| החמישייה הראשונה | החמישייה השנייה |
| --- | --- |


ראלף בירד (אינדיאנפוליס אולימפיאנס): דיק מגווייר (ניו יורק ניקס)
בוב דייוויס (רוצ'סטר רויאלס): פרנק בראיין (טרי-סיטיז בלקהוקס)
אד מקאולי (בוסטון סלטיקס): ג'ו פולקס (פילדלפיה ווריורס)
אלכס גרוזה (אינדיאנפוליס אולימפיאנס): ורן מיקלסן (מיניאפוליס לייקרס)
ג'ורג' מייקן (מיניאפוליס לייקרס): דולף שייז (סירקיוז נשיונלס)
פלייאוף 1951

סגל האלופה, רוצ'סטר רויאלס: ארני רייזן, בוב דייוויס, בובי וונזר, ארני ג'ונסון, ג'ק קולמן, רד הולצמן, ביל קלהון, ג'ו מקניימי, פול נואל ופפ סול.
מאמן ראשי: לס הריסון.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | רבע גמר | רבע גמר |  |  | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר ה-NBA | גמר ה-NBA |
:  
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  (1) פילדלפיה ווריורס |  0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  (1) פילדלפיה ווריורס |  0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  (4) סירקיוז נשיונלס |  2 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  (4) סירקיוז נשיונלס |  2 |   |   |  (4) סירקיוז נשיונלס |  2 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  (4) סירקיוז נשיונלס |  2 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  (3) ניו יורק ניקס |  3 |   |   |  |  |
|  |  (2) בוסטון סלטיקס |  0 |   |   |  (3) ניו יורק ניקס |  3 |   |   |  |  |
|  |  (2) בוסטון סלטיקס |  0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  (3) ניו יורק ניקס |  2 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  (3) ניו יורק ניקס |  2 |   |   |  |  |   |   |  (3) ניו יורק ניקס |  3 |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  (3) ניו יורק ניקס |  3 |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  (2) רוצ'סטר רויאלס |  4 |
|  |  (1) מיניאפוליס לייקרס |  2 |   |   |  |  |   |   |  (2) רוצ'סטר רויאלס |  4 |
|  |  (1) מיניאפוליס לייקרס |  2 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  (4) אינדיאנפוליס אולימפיאנס |  1 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  (4) אינדיאנפוליס אולימפיאנס |  1 |   |   |  (1) מיניאפוליס לייקרס |  1 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  (1) מיניאפוליס לייקרס |  1 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  (2) רוצ'סטר רויאלס |  3 |   |   |  |  |
|  |  (2) רוצ'סטר רויאלס |  2 |   |   |  (2) רוצ'סטר רויאלס |  3 |   |   |  |  |
|  |  (2) רוצ'סטר רויאלס |  2 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  (3) פורט ויין פיסטונס |  1 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  (3) פורט ויין פיסטונס |  1 |   |   |  |  |   |   |  |  |
הערות שוליים

↑  סיכום עונת 1950/1951, באתר nba.com
1 2  רוצ'סטר רויאלס זוכה באליפות עונת 1950/51, באתר nba.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1950, באתר basketball-reference.com
↑  על האפרו-אמריקאים הראשונים ב-NBA, באתר seattlepi.com
↑  סיכום משחק האולסטאר 1951, nba.com
| עונות בליגת ה-NBA |
| --- | --- | --- |
| שנות ה-1940 | 1946/1947 • 1947/1948 • 1948/1949 |  |
| שנות ה-1950 | 1949/1950 • 1950/1951 • 1951/1952 • 1952/1953 • 1953/1954 • 1954/1955 • 1955/1956 • 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 |  |
| שנות ה-1960 | 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 |  |
| שנות ה-1970 | 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 |  |
| שנות ה-1980 | 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 |  |
| שנות ה-1990 | 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 |  |
| שנות ה-2000 | 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 |  |
| שנות ה-2010 | 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 |  |
| שנות ה-2020 | 2019/2020 (הבועה) • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
אד מקאולי, ה-MVP של משחק האולסטאר וחבר חמישיית העונה
ג'ורג' מייקן (מספר 99), מלך הסלים וחבר חמישיית העונה
פאל הירשלר

| --- | --- |

 לידה:  17 בינואר 1907 נג'קניז'ה, הונגריה 
 פטירה:  1944 (בגיל 36 בערך) אושוויץ, גרמניה הנאצית 
 מדינה:  הונגריה 
 השקפה דתית:  יהדות 
 
פאל הירשלר (בהונגרית: Hirschler Pál; נג'קניז'ה, 17 בינואר 1907 – אושוויץ, 1944) היה הרב של הקהילה היהודית בסקשפהרוואר מ-1931 עד גירושו לאושוויץ ביוני 1944, שם הוא נפטר זמן קצר לאחר הגעתו.
ביוגרפיה

פאל הירשלר סיים את לימודיו בבית המדרש לרבנים בבודפשט ובפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטה מלכותית פאזמאני פטר בבודפשט (כיום אוניברסיטת אטווש לוראנד). הוא היה אחד התלמידים המבטיחים ביותר של בית המדרש, תלמידו המועדף ביותר של הרב דב ברנאט הלר. ההתמקדות שלו הייתה בכתבי הקודש ובמדעי העזר שלו. הוא רכש ידע עשיר בשפות המזרחיות, בעיקר באשורית, שעל בסיסן זכה במספר פרסים כבר בתקופה שהיה עדיין רק מועמד לרבנות.
כבוגר השנה השנייה בבית המדרש, הוא היה עובד מערכת של הלקסיקון היהודי (Jüdisches Lexikon) בשפה הגרמנית. העבודה המתמשכת ביותר של עבודת חקר המקרא שלו הייתה ספרו אסתר - נחום, שיצא לאור בשנת 1930, ובו ניתח את ספר נחום ואת מגילת אסתר. הפרשנות של מגילת אסתר הייתה גם עבודת הדוקטורט שלו, שנכללה בסדרה שערך אברהם כהנא. עבודת דוקטורט זו הייתה עבודת הדוקטורט היחידה בהונגריה שנכתבה בעברית והתקבלה כתזה לדוקטורט לא רק בבית המדרש לרבנות (שזה כלל לא היה חריג), אלא גם באוניברסיטת פאזמאני פטר. סמיכה לרבנות קיבל הירשלר בשנת 1931
ביוגרפיה > פעילותו כרב

בשנים 1931–1944 היה הרב ולאחר מכן הרב הראשי של הקהילה היהודית הנאולוגית בסקשפהרוואר. בתקופת כהונתו בעיר, לנוכח הלחץ האנטישמי שהלך וגבר, פעל הרב פישלר לחזק את ההגנה העצמית הפנימית של הקהילה, למען בניית תודעה עצמית יהודית, יחד עם מנהיגי הקהילה המצוינים ורבניו האחרים של העיר. הוא פנה אל בני הנוער בתשומת לב ובאהבה מיוחדת. הוא ידע שבטרגדיה שעלולה להתרחש ישרדו רק צעירים חזקים, מודעים לעצמם, שמחויבים לדת ולתרבות היהודית. בשל כל בין השנים 1936–1943, היה גם העורך של הידיעון היהודי במחוז ה-11 של הונגריה.
ביוגרפיה > עבודת המחקר

הירשלר המשיך גם בעבודתו המדעית בסקשפהרוואר. בשנת 1942 תרגם בשם הבדוי של גרשון בן יוסף את ספרו של שמואל יוסף עגנון בלבב ימים.
הירשלר תרגם גם את ספר יחזקאל למהדורת כתבי הקודש שתכננה האגודה הספרותית היהודית-הונגרית. הוא עבד עד הרגעים האחרונים לפני הגירוש. כתב היד של תרגום ספר יחזקאל נשלח למנהל בית המדרש לרבנות בבודפשט, לרב שאנדור לווינגר, עשרה ימים לאחר כיבוש הוורמכט את הונגריה (מבצע מרגרטה).
פאל הירשלר נעצר וגורש ב-14 ביוני 1944 לאושוויץ, יחד עם יותר מ-3,000 יהודים מסקשפהרוואר וממחוז פייר, שם נרצח יחד עם אמו.
הערות שוליים

↑  Az Eszter – Nahum könyv adatainak megjelenítése. Judisztika.hu
↑  "Hirschler Pál". Sófár Portál. 2005-09-01.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262743805171  LCCN: nr91037543  VIAF: 68788373   WorldCat (עם VIAF): 68788373
פאל הונפאלבי

| --- | --- |
פאל הונפאלבי, בציור מ-1862
פאל הונפאלבי, בציור מ-1862
 לידה:  12 במרץ 1810 וולקי סלאבקוב, סלובקיה 
 פטירה:  30 בנובמבר 1891 (בגיל 81) בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 שם לידה:  Paul Hunsdorfer 
 ענף מדעי:  בלשנות, אתנוגרפיה
 מקום מגורים:  הונגריה
 מקום קבורה:  בית הקברות קרפשי 
 תרומות עיקריות
 חקר השפות הפינו-אוגריות.
 
פאל הונפאלבי (בהונגרית: Hunfalvy Pál, שמו בלידה פאול הונדסדורפר Paul Hundsdorfer,
‏ 12 במרץ 1810 נאד'סאלוק, כיום בסלובקיה - 30 בנובמבר 1891 בבודפשט)
היה בלשן ואתנוגרף הונגרי ממוצא גרמני, יליד סלובקיה.
רקע משפחתי וקורות חייו

פאל הונפאלבי נולד בנאד'סאלוק, כיום וולקי סלאבקוב, בסלובקיה, באותה תקופה חלק מהממלכה ההונגרית כבן למשפחה של ציפצרים, אוכלוסייה גרמנית שיושבה באזור על ידי הקיסרים האוסטרים.
השם הגרמני של המשפחה בא מהיישוב הונדסדורף, היום הונצובצה, גם כן בשטח סלובקיה של היום, שם התנחלו אבותיה.
בדומה לאחיו, הגאוגרף יאנוש הונפאלבי, הזדהה פאל הונפאלבי יותר ויותר כהונגרי ושניהם אימצו בהתאם שם משפחה הונגרי בעל צלילים דומים לזה המקורי.
את לימודיו עשה פאל הונפאלבי קודם בקשמארק ובמישקולץ. בעת לימודי משפטים למד בצורה יסודית את השפה ההונגרית ובשנת 1838 הוסמך כעורך דין.
בשנת 1842 מונה כפרופסור למשפטים במכללה בקשמארק. בשנים 1848 - 1849 השתתף עם אחיו במהפכה האנטי הבסבורגית בהונגריה. בשנת 1851 היה לספרן האקדמיה ההונגרית למדעים.
פעילותו

בשנת 1862 ייסד את כתב העת לבלשנות "Tudományos közlemények " ("פרסומים מדעים") שנערך מאוחר יותר על ידי יוז'ף בודנץ.
פאל הונפאלבי ידוע במאמציו הכושלים לפענח את הקודקס רוהונץ אבל קנה לעצמו שם בתחום השפות הפינו-אוגריות.
הוא שלל את התאוריה לפיה מקור השפה ההונגרית היה בשפת ההונים והיה משוכנע בקרבה הלשונית בין ההונגרית ובין השפה הפינית.
יריבו הידוע היה המזרחן ארמין ומברי.
במחלוקת סביב מוצא הרומנים בטרנסילבניה, הונפאלבי תמך בתאוריה של רוברט רזלר השוללת את ההמשכיות הרומית בטרנסילבניה ואת ראשונותה של האוכלוסייה הרומנית לעומת ההונגרים.
בשנת 1865 נכנס כחבר בפרלמנט, חבר בבית המגנטים ההונגרים Főrendiház או Magnatenhaus.
פרסים ואותות כבוד

ב־1856 נבחר כחבר האקדמיה ההונגרית למדעים.
1873 - חבר בהתכתבות של האקדמיה הפרוסית למדעים
1886 - חבר ב"חברה האמריקאית לפילוסופיה"
כתביו

Finn Olvasó-Könyv (Finnische Chrestomathie, Pest 1861) - כרסטומאתיה פינית
Egy vogul monda (Eine wogulische Sage, in den ungarischen Akademieberichten 1859)(אגדה ווגולית)
A Vogul föld és nép (Land und Volk der Wogulen, 1864), auf Grund der von dem ungarischen Reisenden Antal Reguly hinterlassenen Schriften, mit deren Herausgabe Hunfalvy von der Akademie beauftragt war. (ארץ ושפת הווגולים - על בסיס רשמיו הכתובים של הנוסע ההונגרי אנטל רגוי, שנערכו על ידי הונפאלבי עצמו לפי בקשת האקדמיה)
A kondai vogul nyelv (Die südliche wogulische Sprache, 1872) (השפה הדרום-ווגולית)
Utazás a balt-tenger vidékein. (Reise in den Ostseeprovinzen Russlands. (Reise in den Ländern am Baltischen Meer, 1871, 2 Bde.; der 1. Teil, Estland betreffend, deutsch, Leipzig. 1872)(מסע בארצות הבלטיות)
Az észak osztják nyélv (Sprache der nördlichenOstjaken, Pest 1875) (Limba ostiacilor de nord)(השפה הצפון-אוסטיאקית)
Magyarország ethnographiája (1876; deutsch, von Schwicker:
Ethnographie von Ungarn, Budapest: Franklin-Verein, 1877. (Etnografia Ungariei){האתנוגרפיה של הונגריה}
Die Ungarn oder Magyaren (Bd. 5 des Werkes Die Völker Österreich-Ungarns, Wien und Teschen: 1881) הונגריה או ההונגרים - הכרך החמישי מהספר "עמי אוסטרו-הונגריה")
Die Rumänien und ihre Ansprüche. Wien und Teschen: 1883. (Online (הרומנים וטענותיהם)
Die Ungarn oder Magyaren (Online) (הונגריה או ההונגרים)
Über die Abstammung der Romänen, Leipzig, 1880 על מוצא הרומנים
Az oláhok története, Budapest, 1895 (תולדות הולאכים)
עיבל (ספר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אברהם הפנר
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  רומן
 הוצאה
 הוצאה:  מסדה
 תאריך הוצאה:  1969
 מספר עמודים:  198
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001513803
"עיבל" הוא רומן הביכורים של הקולנוען, הסופר והמרצה אברהם הפנר, אשר יצא לאור בהוצאת מסדה בשנת 1969. הרומן משלב בתוכו מוטיבים פילוסופיים, אך נושאיו המרכזיים הם נפשו של האדם וההתמודדות עם דיכאון. הספר לא ראה אור בהוצאה מחודשת ולא ניתן לקנותו ברשתות הספרים.
עלילת הספר

הספר מגולל את מסעו של עיבל, צעיר ישראלי, ביוון. העלילה מתחילה כאשר עיבל מגיע באחד ממסעותיו לכפר קטן, ובו הוא מתאקלם ויוצר קשר עם התושבים המקומיים: ניטיר - צעירה יפה שמקבלת את פניו עם בואו, מזמינה אותו לביתה ומארחת אותו. דאנה - כומר העיר, שמאמין בדת ייחודית הסוגדת לאלת ה"אין", ושאיתו נסחף עיבל בשיחות פילוסופיות על דת ומהות. קללינד - אישה מסתורית ושקטה, שגרה לבדה וסובלת ממחלת לב שאינה מאפשרת לה להתאמץ, ובנארה - איש אילם ומוזר, שנמצא תמיד בסביבתו של עיבל אך אינו מדבר.
לאורך הספר עיבל הולך ומשתלב בקהילה של העיירה הקטנה ביוון. הוא מתאהב בניטיר, מתיידד עם קללינד ועם הכומר דאנה, ויוצר איתם קשרי חברות אמיצים. לאורך כל הסיפור מהרהר עיבל בהתאבדות, ואף מנסה להתאבד מספר פעמים.
בסוף הספר מצליח עיבל, אחרי מאמצים רבים, למות.
חשיבות וסגנון

כרומן ביכוריו של הפנר, בספר זה התגבש והתפתח סגנון הכתיבה הספרותי שייחד אותו בהמשך דרכו כסופר. הכתיבה מרוכזת ותמציתית, סגנונה חופשי ואסוציאטיבי, והיא מכילה רבדים רבים. ספר זה היה בשעתו לספר פולחן.
פטריסיו איילווין

פטריסיו איילווין
פטריסיו איילווין אסוקר (בספרדית: Patricio Aylwin Azócar;‏ 26 בנובמבר 1918 - 19 באפריל 2016) היה פוליטיקאי צ'יליאני שכיהן כנשיא צ'ילה בין השנים 1990 ו-1994, הנשיא הראשון שנבחר בבחירות דמוקרטיות אחרי שנות הדיקטטורה הצבאית.
איילווין נולד בויניה דל מאר, בן בכור במשפחה בת חמישה ילדים בעלת שורשים וולשים. בבגרותו פנה ללימודי משפטים באוניברסיטת צ'ילה והוסמך כעורך דין בשנת 1943. איילווין פנה לקריירה אקדמאית במסגרתה הורה משפט מנהלי באוניברסיטת צ'ילה, ולאחר מכן באוניברסיטה הקתולית של צ'ילה וכן לימד אזרחות וכלכלה פוליטית במכון הלאומי,  בית הספר היוקרתי ביותר במדינה. איילוווין היה נשוי ללאונור אוירסון איבנוביץ' ולבני הזוג חמישה ילדים.
דרכו הפוליטית

בשנת 1945 הצטרף איילווין לפלנחה נסיונאל, מפלגה של קתולים ליברלים, ואף עמד בראשה. לאחר התפרקות המפלגה ב-1957 לשם הקמת המפלגה השמרנית הסוציאל-נוצרית עמד איילווין בראש המפלגה החדשה שבע פעמים בין השנים 1958 ו-1989.
בשנת 1966 נבחר איילווין לסנאטור ובשנת 1971 נבחר לנשיא הסנאט. במהלך שנות שלטונה של קואליציית האיחוד העממי, עמד איילווין בראש מפלגתו והוביל את האופוזיציה לסלבדור איינדה. כשבוע לפני ההפיכה הצבאית שהדיחה את איינדה, חתם איילווין, יחד עם חברי קונגרס נוספים, על מסמך הקורא לכוחות המזוינים לסיע בכינונו מחדש של שלטון החוק, שנוצל מאוחר יותר על מנת להצדיק את התערבותו של הצבא בפוליטיקה.
תחת הדיקטטורה פעל איילווין למען שיתוף פעולה בין גורמים פוליטיים אזרחיים שונים. לאחר מותו של אדוארדו פריי מונטאלבה ב-1982, הנהיג איילווין את מפלגת הדמוקרטים הנוצריים ותמך בקבלת החוקה החדשה, לה התנגד קודם לכן, כעובדה מוגמרת, על מנת לאפשר את תהליך החזרה לדמוקרטיה.
באוקטובר 1988, לאחר תהליך פוליטי ארוך לו היה שותף איילווין, הצביעו הצ'יליאנים במשאל עם שלא להאריך את המשטר הצבאי ותמכו בקואליציית המפלגות למען הדמוקרטיה בה השתתפו גם הדמוקרטים הנוצרים. במציאות החדשה לקח איילווין חלק במשא ומתן בין הצבא לחברה האזרחית לגיבוש עשרות רפורמות שאיפשרו את המעבר לדמוקרטיה. איילווין היה למועמדה של הקואליציה לנשיאות, וזכה בבחירות שנערכו בסוף 1989.