stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סיפר (עיר)
מלכי סיפר

ברשימת המלכים השומרית, מלכה של סיפר אנ-מן-דור-אנה מופיע בה כאחד המלכים המוקדמים של התקופה הקדם-שושלתית. המלך הבבלי מהתקופה הבבלית הקדומה שומו-לה-אל (Sumu-la-El) דיווח כי בשנתו ה-29 הוא בנה את חומות העיר. מספר שנים לאחר מכן דיווח חמורבי שהוא הקים את חומות העיר בשנת ה-23 למלכותו, ובשנת 43 למלכותו שיפץ שוב את חומות העיר. חומות העיר עברו שיפוץ נוסף בשנה הראשונה למלכותו של שמשו-אילונה שהיה יורשו של חמורבי. חומות העיר נבנו מלבני בוץ, ודרשו תחזוקה חוזרת. ברשומות של נבוכדנצר השני ושל נבונאיד מצוין שהם תחזקו את המקדש לאל השמש. בגליל של נבונואיד (Cylinder of Nabonidus) שנמצא בחפירות בסיפר מסופר שהוא שיקם את המקדש לאל סין בחרן ואת המקדשים של אשתר ושל האל שמש.
ארכאולוגיה

אתר תל אבו חבה שגודלו מעל 1 קמ"ר, נחפר לראשונה בשנת 1880 על ידי הארכאולוג והאשורולוג הורמוזד רסאם. החפירה שארכה שנה וחצי נעשתה עבור המוזיאון הבריטי. במהלך החפירה נמצאו אלפי לוחות חרס בכתב יתדות. נמצאו גם לוחות המתייחסים לאל שמש במקדש האל. רוב הלוחות היו מהתקופה הנאו-בבלית. על פי הלוחות שנמצאו במקדש, המלך שמשו-אילונה שיקם ושיפץ את המקדש בשנת 18 למלכותו, ביחד עם שיקום הזיגוראת של העיר.
החפירות לא כללו תיעוד מסודר של הממצאים לא צוינו הפרטים המדויקים היכן נמצא כל פריט. הלוחות נחקרו וממשיכים להיחקר במוזיאון הבריטי. היעדר תיעוד מסודר מקשה על המחקר, מה עוד שבמקביל נחפרה גם העיר התאומה מערב לפרת, ואין מידע מדויק מאיזה אתר הגיע כל לוח.
קרבתו של האתר לבגדאד גרמה לכך שהאתר היה פופולרי לחפירות שוד. לוחות רבים נמכרו בזמנו בשווקים, ונרכשו על ידי המוזיאון הבריטי ואוניברסיטת פנסילבניה.
בשנת 1894 התקיימה באתר חפירה קצרה נוספת על ידי האשורולוג הצרפתי ז'אן-ונסן שייל. הלוחות מחפירה זו הועברו למוזיאונים לארכאולוגיה של איסטנבול. בין השנים 1972–1973 נערכה חפירה נוספת באתר על ידי משלחת בלגית. בשנת 1977 החלו חפירות באתר של משלחת עיראקית מאוניברסיטת בגדאד, הם חפרו במשך 20 עונות חפירה. בשנת 2000 הצטרפה לחפירה משלחת של המוסד הגרמני לארכאולוגיה (German Archaeological Institute).
תבליט של האל שמש על הכיסא, מולו המלך הבבלי נבו-אפלה-אידינה מהמאה ה-9 לפנה"ס בין שתי אלוהיות. הכתובת מספרת שהמלך יצר פסל פולחני ונתן זכויות למקדש.
חרוט מחרס של חמורבי המספר על שיקום חומות העיר סיפר, מוזיאון הלובר
הגליל של נבונאיד המספר על שיקום המקדש של אשתר ושל האל שמש. המוזיאון הבריטי
ביורן מרטין כריסטנסן

ביורן מרטין כריסטנסן (בנורווגית ובפיליפינית: Bjørn Martin Kristensen; נולד ב-4 במאי 2002 בנורווגיה) הוא כדורגלן נורווגי-פיליפיני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אאלסונדס מליגת המשנה הנורווגית ובנבחרת הפיליפינים.
קריירת מועדונים

כריסטנסן גדל במחלקות הנוער של האוקטו IF ונורדסטרנד IF. הוא ערך הופעה אחת במדי הקבוצה הבוגרת של נורדסטרנד IF במסגרת הליגה הנורווגית הרביעית. בחודש ינואר 2021 חתם בגרורוד מליגת המשנה הנורווגית, במדיה ערך 35 הופעות ליגה והבקיע עשרה שערים.
ב-23 באוגוסט 2022 חתם כריסטנסן על חוזה לשלוש שנים באאלסונדס מליגת העל הנורווגית.
קריירה בינלאומית

כריסטנסן נולד בנורווגיה לאב נורווגי ולאם פיליפינית. הוא שיחק בנבחרת נורווגיה עד גיל 20.
בשנת 2024 קיבל כריסטנסן פנייה ממאמן נבחרת הפיליפינים תום סיינטפיט על-מנת לייצג את הנבחרת. מספר חודשים לאחר מכן נכלל בסגל הנבחרת לקראת טורניר ידידות במלזיה, וב-4 בספטמבר 2024 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 1–2 לנבחרת מלזיה במסגרת הטורניר.
הערות שוליים

↑  Norges Fotballforbund, Nordstrand - Kråkerøy - 19.10.2019 13.00, fotball.no - Norges Fotballforbund (בנורווגית)
↑  Derfor valgte "Snapperen" AaFK, Aalesund (ב־)
↑  NTB, AaFK signerte spiss fra Grorud, Nettavisen, ‏2022-08-23 (בנורווגית)
↑  Kristian Stenerud, (+) AaFK-treneren om sin nye spiss: – Slike vi må kjøpe før de slår gjennom, smp.no, ‏2022-08-26 (בנורווגית ספרותית)
↑  Norges Fotballforbund, U20-landslagstropp til turnering, fotball.no - Norges Fotballforbund (בנורווגית)
↑  Norges Fotballforbund, Aalesund - Sarpsborg 08 - 11.09.2022 18.00, fotball.no - Norges Fotballforbund (בנורווגית)
↑  FIELD GOALS | Looking for the next Philippine striker, onesports.ph (באנגלית)
↑  dbongcac, PHL men's Nat'l football team line-up announced for Merdeka Cup, Cebu Daily News, ‏2024-08-24 (באנגלית)
↑  Aleksander Svendsen, (+) AaFK-spiller klar for landslaget, smp.no, ‏2024-08-24 (בנורווגית ספרותית)
↑  Jonas Terrado, Two aces’ awaited PH team debuts to happen in KL, INQUIRER.net, ‏2024-08-26 (באנגלית)
↑  Match Report of Malaysia vs Philippines - 2024-09-04 - Merdeka Tournament - Global Sports Archive, globalsportsarchive.com
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ביורן מרטין כריסטנסן".
פלימות' GTX

| --- | --- |

Plymouth GTX, שנת 1970
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  חטיבת פלימות' ("Plymouth (automobile)" (אנ'))
 שנות ייצור:  1966–1971
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת אם:  קרייזלר
 סיווג:  מכונית ספורט
 מרכב:  Front-engine, rear-wheel-drive layout (אנ')
 פלטפורמה:  Chrysler B platform (אנ')
 אורך:  5,149 מ"מ (דור שני)  5,161 מ"מ (דור שלישי)
 רוחב:  1,941 מ"מ (דור שני)  2,009 מ"מ (דור שלישי)
 גובה:  1,389 מ"מ (דור שני)  1,344 מ"מ (דור שלישי)
 בסיס גלגלים:  2,946 מ"מ (דור ראשון, דור שני)  2,921 מ"מ (דור שלישי)
 מפרט טכני
 מנוע:  V8 צילינדרים, 7.0 ליטר המפיק 375 כ"ס ב-4,600 סל"ד (מנוע מסוג "Chrysler Hemi engine" (אנ'))  V8 צילינדרים, 7.0 ליטר, המפיק 425 כ"ס ב-5,000 סל"ד (מנוע מסוג "Chrysler Hemi engine" (אנ'), יוצר בשנת 1971)  V8 צילינדרים, 7.2 ליטר המפיק 380 כ"ס ב-4,600 סל"ד (מנוע מסוג "RB V8")  V8 צילינדרים, 7.2 ליטר המפיק 375 כ"ס ב-4,600 סל"ד (מנוע מסוג "RB V8", יוצר בשנת 1971)  V8 צילינדרים, 7.2 ליטר המפיק 390 כ"ס ב-4,700 סל"ד (מנוע מסוג "RB V8", יוצר בשנת 1971)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות  תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות
 מהירות מרבית:  156 קמ"ש (דגם "440", דור ראשון, שנת 1967)  161 קמ"ש (דגם "426 Hemi", דור ראשון, שנת 1967)
פלימות' GTX (באנגלית: Plymouth GTX) היא מכונית ספורט, בתצורת קופה אשר יוצרה על ידי "חטיבת "פלימות'" ("Plymouth (automobile)" (אנ')) בקונצרן הרכב קרייזלר האמריקאי בין השנים 1966–1971.
"פלימות' GTX" מוגדרת כ"מכונית שרירים".
יוצרו 44,148 יחידות.
דורות

דור ראשון - יוצר בשנת 1967
דור שני - יוצר בין השנים 1968-1970
דור שלישי - יוצר בשנת 1971
דורות > דור ראשון

"440"
"426 Hemi"
דורות > דור ראשון > תאוצות

תאוצה בין 0-97 קמ"ש היא 6.5 שניות ("דגם 440")
תאוצה בין 0-97 קמ"ש היא 4.8 שניות (דגם "426 Hemi")
תצורות

2 דלתות - הרדטופ (דור ראשון, דור שני, דור שלישי)
2 דלתות - קבריולה (דור ראשון, דור שני).
נתונים טכניים

מנוע קדמי
הנעה אחורית
תמונות

"פלימות' GTX", שנת 1968 - קבריולט
"פלימות' GTX", שנת 1968 - קבריולט
"פלימות' GTX", שנת 1968 - קבריולט
"פלימות' GTX", שנת 1968, דגם "Hardtop"
"פלימות' GTX", שנת 1968 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
"פלימות' GTX", שנת 1969 - מבט לתא הנהג
"פלימות' GTX"
"פלימות' GTX", שנת 1969
"פלימות' GTX", שנת 1969
"פלימות' GTX", שנת 1968
"פלימות' GTX", שנת 1970
ראו גם

קרייזלר
פלימות' ברקודה
פלימות' דאסטר
לקריאה נוספת

"פלימות' GTX"  - תמונות
הערות שוליים

↑  "פלימות' GTX" - היסטוריה musclecarclub.com/plymouth-gtx
↑  "פלימות' GTX" - מכונית שרירים allpar.com/cars/plymouth/GTX
↑  "פלימות' GTX" Eisenschenk, Wes (2017). 1969 Plymouth Road Runner. CarTech. p. 10. ISBN 9781613253021. Retrieved 26 January 2018.
↑  "פלימות' GTX" web.archive.org/web/20060208091103
↑  "פלימות' GTX קונברטיבל" fusionmotorco.com/vehicles/336/1969-plymouth-gtx-hemi-convertible
אלכסנדר נובל

אלכסנדר נוּבֶּל (בגרמנית: Alexander Nübel; נולד ב-30 בספטמבר 1996) הוא כדורגלן גרמני, המשחק בעמדת השוער בשטוטגרט ובנבחרת גרמניה.
קריירה > שאלקה

נובל נולד בעיר פאדרבורן ובילדותו שיחק במחלקת הנוער של קבוצת פאדרבורן 07, אליה הצטרף בגיל 9. בגיל 19 נובל הצטרף לשאלקה 04 והחל לשחק בקבוצת המילואים של הקבוצה ששיחקה בליגה הרביעית בגרמניה. ב-14 במאי 2016 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של שאלקה כאשר נכנס כמחליף במסגרת המחזור האחרון של עונת 2015/2016 בבונדסליגה. בשתי העונות הבאות נובל שימש כשוערו המחליף של ראלף פאהרמן השוער הבכיר של המועדון. לאחר פגרת החורף של עונת 2018/2019 נובל הפך לשוער הראשון של הקבוצה, ומלבד שלושה משחקים בהם ריצה עונש הרחקה נובל שיחק בכל משחקי הליגה עד סיום העונה.
באוגוסט 2019 נובל מונה על ידי מאמנה החדש של שאלקה דייוויד ואגנר לקפטן החדש של הקבוצה, נובל החל את העונה כשוער הפותח של שאלקה. ב-4 בינואר 2020 נובל חתם באלופת גרמניה, באיירן מינכן, מעבר שיצא לפועל ב-1 ביולי 2020 כאשר נובל יהפוך לשחקן חופשי בשל סיום חוזהו בשאלקה 04. נובל זכה להשוואות לשוערה לשעבר של שאלקה ושל נבחרת גרמניה ובאיירן מינכן בהווה, מנואל נוייר, והוגדר כיורש העתידי של נוייר בבאיירן מינכן.
קריירה > באיירן מינכן והשאלות למונקו ולשטוטגרט

ב-1 ביולי 2020 נובל חתם על חוזה לחמש שנים בבאיירן מינכן. בעונת 2020/21 שימש נובל שוער משנה למנואל נוייר, וערך 4 הופעות בכל המפעלים.
ב-27 ביוני 2021 הושאל לשנתיים למונקו. נובל שיחק במונקו שתי עונות, בשתיהן היה שחקן הרכב קבוע והצטיין. בתום שתי עונות ההשאלה חזר נובל לבאיירן מינכן, והושאל שוב ב-25 ביולי 2023 לשטוטגרט לעונה אחת. נובל רשם עונה מצוינת בשטוטגרט בעונת הבכורה שלו בקבוצה, 2023/24, בה סיים עם הקבוצה במקום השני המפתיע בליגה. במקביל, האריך את חוזהו בבאיירן מינכן עד 2029, והשאלתו לשטוטגרט הוארכה בשתי עונות נוספות.
קריירה בינלאומית

לנובל 17 הופעות במדי נבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21. נובל נכלל בסגל ההתחלתי של נבחרת גרמניה הבוגרת ליורו 2024, אך נופה מהסגל טרם הטורניר. באוקטובר 2024, לאחר פרישתו של מנואל נוייר מנבחרת גרמניה, ופציעתו של מארק אנדרה טר שטגן, זומן נובל על ידי מאמן הנבחרת יוליאן נגלסמן לסגל הנבחרת למשחקי ליגת האומות של אופ"א מול נבחרות הולנד ובוסניה, יחד עם השוערים אוליבר באומן ויאניס בלאזוויך. נובל הועדף על באומן ובלאזוויך וערך את הבכורה שלו כשפתח והשלים 90 דקות בניצחון 2-1 על בוסניה במסגרת ליגת האומות.
הערות שוליים

↑  המחליף של נוייר: אלכסנדר נובל חתם בבאיירן, באתר ynet, 4 בינואר 2020
↑  מיכאל יוכין‏, עומד בשער, באתר וואלה, 17 בינואר 2020
↑  https://fcbayern.com/en/news/2021/06/alexander-nubel-loaned-out-sven-ulreich-returns
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1330231309  VIAF: 2418171732626409080009   WorldCat (עם VIAF): 2418171732626409080009
ריונוסוקה האגה

זהו שם יפני; שם המשפחה הוא .
ריונוסוקה האגה (ביפנית: 羽賀 龍之介; נולד ב-28 באפריל 1991) הוא ג'ודוקא יפני אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 100 ק"ג. האגה הוא זוכה מדליית ארד מריו 2016 ואלוף העולם משנת 2015.
ביוגרפיה וקריירה

האגה נולד בשנת 1991 בעיר נובאוקה שבדרום יפן והחל ללמוד ג'ודו בגיל 5. בשנת 2010 הוא זכה במדליית הזהב באליפות העולם לנוער שנערכה באגאדיר כאשר ניצח בגמר את קים יונג-הון הדרום-קוריאני.
בשנת 2011, הוא השתתף באוניברסיאדת שנג'ן וזכה במדליית הזהב לאחר שניצח בגמר את קלמאן דלבר הצרפתי.
באליפות העולם בשנת 2015 שנערכה באסטנה, האגה התחרה בקטגוריית המשקל עד 100 ק"ג וזכה במדליית הזהב. בקרב הראשון הוא ניצח באיפון את סטפן יוריציס הסרבי, בקרב השני הוא ניצח שוב באיפון את הנק חרול ההולנדי ובשמינית הגמר גבר בווזארי על צ'ו גו-האם הדרום-קוריאני. ברבע הגמר הוא ניצח בזכות עונשים את דימיטרי פיטרס הגרמני ובחצי הגמר ניצח את סיריל מארה הצרפתי בעזרת ניקוד יוקו כ-17 שניות לסיום הקרב. בגמר הוא ניצח את קארל-ריצ'רד פריי הגרמני בזכות עונשים. באותה השנה הוא זכה בגראנד פרי דיסלדורף ובגראנד סלאם טוקיו היוקרתי.
באולימפיאדת ריו 2016, האגה זכה במדליית הארד. בקרב הראשון הוא ניצח את ייבגניס בורודבקו הלטבי, בשמינית הגמר הוא ניצח את רפאל בוזקאריני הברזילאי וברבע הגמר הפסיד ללוקאש קרפאלק הצ'כי. האגה נשר לקרבות בית הניחומים שם גבר על בקה גביניאשווילי הגאורגי ועלה לקרב על מדליית הארד בו ניצח את ארטם בלושנקו האוקראיני.
פרסים

מקור:
המשחקים האולימפיים:
אליפות העולם:
תחרויות מהסבב העולמי (מאסטרס, גראנד סלאם, גראנד פרי):
הערות שוליים

↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
1 2  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
יוסף אליהו הנקין

| --- | --- |

 לידה:  1881 א' באדר א' תרמ"א בקלימוביץ'
 פטירה:  1973  (בגיל 92 בערך) י"ג באב תשל"ג מנהטן, ניו יורק, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות בית דוד 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום פעילות:  ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  ? – 11 באוגוסט 1973 
 תלמידיו:  הרב נחום אליעזר רבינוביץ', הרב מנשה קליין, הרב יהודה הרצל הנקין
 חיבוריו:  פירושי איברא, עדות לישראל - מדור ההלכה, לב איברא, תשובות איברא
 צאצאים:  לואיס הנקין, הרב יהודה הרצל הנקין, הרב איתם הנקין
 
הרב יוסף אליהו הנקין (א' באדר א' תרמ"א - י"ג באב תשל"ג) (1881-1973) היה רבן של כמה ערים במזרח אירופה, ופוסק בולט בארצות הברית במאה ה-20 ומנהל ארגון 'עזרת תורה'.
תולדות חייו

נולד בקלימוביץ' שבפלך מוהילב (בבלארוס של היום), לאב שהיה ראש ישיבה. עד בר המצווה למד בקלימוביץ' ובעיירה הסמוכה קריטשוב אצל רב העיירה וחותנו לעתיד, חסיד חב"ד הרב יהודה לייב קריינדל. לאחר מכן למד שנה אחת בעיירה קרליץ. בגיל 16, בשנת תרנ"ז (1897), נסע לעיירה סלוצק ונעשה לאחד מראשוני התלמידים בישיבת סלוצק, שהוקמה באותה שנה על ידי הרב איסר זלמן מלצר ו-14 תלמידים שהגיעו איתו מישיבת סלובודקה.
לאחר שש שנות לימוד בסלוצק, שבהן הפך לתלמידו המובהק של הרב מלצר, הוסמך לרבנות על ידיו וכן על ידי הרידב"ז, הרב ברוך בער לייבוביץ שהיה אז רבה של הלוסק הסמוכה, והרב יחיאל מיכל הלוי אפשטין, בעל 'ערוך השלחן'.
תולדות חייו > רבנותו בגאורגיה

בשנת תרס"ג (1903), בגיל 22, נשא לאשה את פרידה רבקה, בתו של הרב יהודה לייב קריינדל מקריטשוב. לאחר שנה חזר לסלוצק, ובשנת תרס"ה (1904) נתמנה לרב באוני שבגאורגיה, בברכת הרב חיים סולובייצ'יק ובהשתדלותו של 'הרב מטעם' באוּנִי, דוד באזוב, שהכיר במהלך שהייתו בסלוצק. הוא שימש שם כארבע שנים כרב וראש ישיבה. לאחר מכן עבר לצחינוואלי, שם היה ר"מ בישיבתו של הרב אברהם חוולס, ובשנת תר"ע (1910) עבר לכהן כרב העיירה קולאשי, למשך שלוש שנים. לאחר שהשלטונות סירבו לאפשר לו להמשיך לגור שם, עבר לאחלציחה בה כיהן כרב, אך לאחר שממשל המחוז לא אישר את כהונתו עבר שוב לכותאיסי בה שימש מספר חודשים כר"מ. ובסוף שנת תרע"ג חזר לרוסיה הלבנה.
בתשע שנותיו בגאורגיה התמחה הרב הנקין במנהגי יהודי המקום, בפרט בנושאי גיטין וקידושין, ולשם כך עמד בקשר מכתבים עם רבנים ממזרח אירופה ומארץ ישראל, בהם הרב מלכיאל צבי הלוי טננבוים, הרב חיים סולובייצ'יק, הרב יוסף רוזין ואחרים. התפרסם במיוחד ויכוח שניהל עם אחד ממנהיגי היהדות המקומית, הרב מיכאל אליאשווילי, אודות מתנות שהיה נהוג שהחתן נותן לכלה בעת השידוך, אשר הרב הנקין טען שיש בהם קידושין. מכתביו ומאמריו מתקופה זו, שהתפרסמו במשך השנים בבמות שונות, מהווים מקור חשוב לתיאור חיי ומנהגי היהודים בגאורגיה אז.
תולדות חייו > רבנותו בסמאליאן

בחורף תרע"ד (1914), נתמנה בהשתדלותו של הרב מלצר לראש ישיבה בסטויפץ. באותה שנה הגיע לעיירה זו גם הרב אברהם ישעיה קרליץ ("החזון איש") כדי להחליף את רב העיר, הרב יואל סורוצקין, שאולץ על ידי השלטונות לעזוב את המקום, ובמשך כחצי שנה שהו הרב הנקין וה'חזון איש' זה לצד זה ואף למדו יחד.
לקראת סוף תרע"ד עבר לשמש כר"מ בישיבת שקלוב, בראשה עמד רב העיר הרב  מאיר שוורץ, ולאחר זמן קצר נתמנה לכהן כרב העיירה החב"דית סמאליאן, תפקיד שאליו נבחר על ידי רבה הקודם של העיירה, הרב יחזקאל אברמסקי. בתפקיד זה שימש הרב הנקין כשמונה שנים.
אשתו הראשונה, שממנה נולדו ששת ילדיו, נפטרה באלול תר"פ. בסיוון תרפ"א הוא התחתן שנית עם חיה חנה קוזאקוב.
לאחר קשיים ולחצים מצד השלטון הקומוניסטי, היגר עם משפחתו לארצות הברית בשנת תרפ"ג (1923) והתיישב ב'איסט סייד' של ניו יורק, שם התמנה לרב בית כנסת. בשנת תרפ"ה (1925) הוציא לאור את ספרו הראשון, פירושי איברא.
תולדות חייו > "עזרת תורה"

בסוף שנת תרפ"ה נתמנה למנהל ארגון "עזרת תורה" שעל יד "אגודת הרבנים", שהוקם בתרע"ה (1915) עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ועסק במתן תמיכה כלכלית לתלמידי חכמים נזקקים ופליטים. בתפקיד זה עמד הרב הנקין עד סוף ימיו, לאורך 48 שנים, ותחת ניהולו חולקו מיליוני דולרים לרבבות לומדי תורה (פרטים ומוסדות), בעיקר בארצות הברית וארץ ישראל.
תקופת הניהול של הרב הנקין כללה את שנות התבססות השלטון הקומוניסטי ברוסיה תחת הנהגת יוסיף סטלין (שנות ה-20), שנות המשבר הכלכלי הגדול בארצות הברית ובעולם (שנות ה-30), שנות מלחמת העולם השנייה והשואה (שנות ה-40) ושנות מדיניות הקיצוב ("תקופת הצנע") בארץ ישראל לאחר הקמת המדינה (שנות ה-50). בשנות השואה חילקה "עזרת תורה" לתלמידי חכמים כ-1,300,000 $, ובשנים הראשונות לקיום מדינת ישראל היא חילקה למעלה מ-1,500,000 $.
לאחר התייצבות המציאות הכלכלית בעולם המערבי, הוביל הרב הנקין את "עזרת תורה" לפרויקטים נוספים, ובראשם הקמת שיכונים בארץ ישראל עם מאות יחידות דיור מוזלות המיועדות לאברכים צעירים. שיכון אחד נבנה בבני ברק, ושניים נוספים בירושלים. זאת לצד המשך התמיכה המסורתית: בשנת תשל"ג (1973), שנת חייו האחרונה של הרב הנקין, נאמד מספר משפחות תלמידי החכמים שנתמכו מן הארגון בשבעת אלפים. שכרו של הרב הנקין בארגון היה נמוך מאוד והנאמנים היו מכריחים אותו להעלות את משכורתו.
תולדות חייו > הנצחתו

לאחר פטירתו נבנה בשכונת סנהדריה המורחבת שבירושלים בית כנסת הנקרא על שמו.
פועלו ההלכתי

לצד פעילותו ב"עזרת תורה" נודע הרב הנקין כאחד מגדולי הפוסקים בארצות הברית. בשנות הארבעים והחמישים (בטרם דרך כוכבו של הרב משה פיינשטיין, שהוציא בשנים תשי"ט-תש"כ את שלושת הכרכים הראשונים של שו"ת אגרות משה) רבים אף החשיבו אותו ל"מרא דאתרא של אמריקה" - ביטוי שבו השתמש כלפיו הרב יוסף שלום אלישיב.
לוח הדינים והמנהגים לבית הכנסת המבוסס על פסקיו, היוצא לאור על ידי "עזרת תורה", הוא הנפוץ ביותר בארצות הברית עד היום (לפי הערכות שונות) - בדומה ל'לוח ארץ ישראל' של הרב יחיאל מיכל טיקוצ'ינסקי בארץ ישראל; כמוהו, גם לוח "עזרת תורה" יוצא מדי שנה במהדורה כפולה - פורמט קיר, וחוברת כיס - ומופץ למאות בתי כנסת ברחבי ארצות הברית.
במיוחד נחשב למומחה ול'פוסק אחרון' בדיני גיטין; אופייניים בהקשר זה הם דבריו של הרב יצחק אייזיק ליבס:
כמו כן עסק בענייני ציבור והנהגה שונים, ועמד בין השאר בקשרים עם הרבנים הראשיים לישראל לדורותיהם מחד, והרב יצחק זאב סולובייצ'יק מבריסק מאידך, ועוד. בשנת תשכ"ג (1963) נבחר לנשיא הכבוד של "אגודת הרבנים".
הרב הנקין נחשב לידידו של הרב משה פיינשטיין. השניים התגוררו בסמוך זה לזה ב'איסט סייד' של מנהטן, ולאורך עשרות שנות חייהם בניו יורק עמדו בקשרי הלכה מסועפים, כפי שתעיד בין השאר העובדה שהרב הנקין מוזכר בשו"ת אגרות משה עשרות פעמים - הרבה מעבר לכל פוסק אחר בן התקופה. כמו כן ישבו השניים בוועדות הלכתיות של "אגודת הרבנים", כדוגמת ועדת העגונות שפעלה בשנים תש"ו-תש"ח ודנה במאות מקרים, ופעמים רבות ישבו זה לצד זה בהרכב בית דין ("מותב תלתא") לדון בדיני תורה.
בשנת תש"ה פרסם הרב הנקין מדור הלכה גדול בתוך ספר היובל של עזרת תורה, עדות לישראל, ובשנת תשי"ז פרסם את ספרו השלישי, פירושי לב איברא. לאחר פטירתו נאספו תשובות ומאמרים רבים שכתב ופרסם במשך השנים לספר 'תשובות איברא', וארבעת הספרים נדפסו מחדש בשני כרכים תחת השם "כתבי הגרי"א הענקין" (ניו יורק, תש"מ-תשמ"ז)
עמדותיו

דגל בהימנעות ממדיניות העלולה לסכן חיי יהודים, ובנימוק זה התנגד להקמת מדינת ישראל. לאחר שקמה המדינה ישראל תמך בה בפומבי - מסיבה זו עצמה, באמרו שכעת יש לחזק אותה מול יריביה. לאחר שקמה הוא התייחס אליה כ"מלכות ישראל". הוא נלחם ב'נטורי קרתא', שהגדיר כ"רודפים את כלל ישראל". לדבריו "אם בעצמינו נבזה את המדינה והממשלה, יאמרו האומות ש'אין אחריותם עלינו' ובעצמינו אנו חייבים בנפשותיו ח"ו". עוד סבר שהרבנים שהתנגדו להקמת המדינה סברו כך רק קודם להקמתה, ואילו לאחר מעשה מי שמתנגד לה דינו כ"רודף" ו"מוסר".
העריך מאוד את מדינת ישראל, התפלל לשלומה, וקרא לתמוך בה בכל האפשר, ולא לזלזל במנהיגיה: ”וכפי שאמרתי לכבוד תורתו אתמול בהיותו אצלי, שבכל יום אני מתפלל בשלומה של המדינה, וכפי שכבר כתבתי כמה פעמים שכל אחד מאחינו בני ישראל צריך לעזור ולתמוך את המדינה בכל מה דאפשר, לשלוח כסף וגם להתפלל בשלומה, וחס וחלילה לזלזל בכבוד המדינה ובממשלתה”.
היה מעורב, בעיקר בחמש עשרה שנותיו האחרונות, במאבקים על צביונה היהודי של מדינת ישראל, ועמד לצורך כך בקשרי מכתבים עם גורמים רבים, כגון האדמו"ר מלובביץ', מנחם פרוש וגולדה מאיר, וכתב מאמרי השקפה ארוכים בנושא. פעל לחיזוקה של הרבנות הראשית. הוא סבר שעל שומרי התורה לתמוך בהנהגת המדינה בדרך התורה, משום שזו הערובה להצלחתה ולביטחונה.
היה מהרבנים החרדים הבודדים שלא גינו את הרב שלמה גורן על התנהלותו בפרשת האח והאחות, בין השאר בעקבות הערכתו לפועלו של הרב גורן שנתפס בעיניו כרב ירא שמים המגן על היהדות וההלכה. הוא טען כי לרב גורן שהוא "מגדולי ישראל" יש סמכות לפסוק בעניין מתוקף היותו הרב הראשי לישראל על אף שבית הדין שלפניו הכריע לאיסור, ועל ההיתר להיבחן לגופו. לפי עדות מסוימת הוא אף התבטא שאין לאחרים לחלוק עליו. מאידך, הוא לא הביע דעתו על ההיתר עצמו.
התנגד לדרך הלימוד בישיבות שלומדים רק את המסכתות הישיבתיות וקרא ללמוד בראשונה מסכתות הנוגעות למעשה וכן ללמוד כדי לאסוקי שמעתא אליבא דהלכתא
עמדותיו > פסקי הלכה

הכריע כשיטת הרב יחיאל מיכל טוקצינסקי במחלוקת קו התאריך ההלכתי (לב איברא עמ' 51–60).
התיר את השימוש במעלית שבת (תשובות איברא סימן י"ט אות ב')
פסק שאישה שהייתה נשואה בנישואים אזרחיים חייבת בגט.
סבר שיש להעדיף את פסקיו של בעל ערוך השולחן שכיהן כרב בקהילה על פני פסקי המשנה ברורה של החפץ חיים.
הורה שניתן להציב, במגבלות מסוימות, 'עירוב' מסביב לחצי האי מנהטן.
מתלמידיו

בשנותיו בארצות הברית הרב הנקין לא שימש ראש ישיבה ולא נתן שיעורים, אך היו רבנים רבים שלמדו אצלו באופן עצמאי ו'שימשו' אותו, בדיני גיטין ובתחומים אחרים, כדוגמת הרב חיים קרייזווירט, הרב יהודה דוד בלייך ואחרים. שלושה מהם, שהרבו ללמוד ממנו יותר מאחרים - הן בכתב והן בצורה בלתי אמצעית - ונחשבים עקב כך לתלמידיו היותר מובהקים בהלכה, הם:
הרב פרופ' נחום אליעזר רבינוביץ, ראש ישיבת ברכת משה במעלה אדומים ומחבר פירוש 'יד פשוטה' על הרמב"ם.
הרב מנשה קליין, רב קהילת אונגוואר (ירושלים-ניו יורק) ומחבר שו"ת 'משנה הלכות'.
נכדו, הרב יהודה הרצל הנקין, תושב ירושלים ומחבר שו"ת 'בני בנים', שבשנת תשל"א (1971) נסמך על ידו להוראה.
ספריו

פירושי איברא: חמישה סימנים ארוכים המכילים חידושי הלכה למעשה בענייני 'אבן העזר', ומדור דרושים באגדה והשקפה, שאת חלקם כתב באירופה והשאר שימשוהו בתפקידו כרב בית הכנסת ב'איסט סייד'. בספר זה פרסם לראשונה את פסיקתו המצריכה גט מנישואין אזרחיים.
עדות לישראל - מדור ההלכה: קובץ דינים ומנהגים לכל השנה, בצירוף כשלושים מאמרי הלכה ארוכים וקצרים בעניינים מגוונים. זהו הקובץ ההלכתי המרכזי של הרב הנקין, ועליו מבוסס לוח "עזרת תורה".
לב איברא: שלושים ושניים (ל"ב) מאמרים שפורסמו במשך השנים, חציים בהלכה וחציים בהשקפה ובעיות הזמן, וכן כ-15 מאמרים נוספים ביידיש. שנים מן המאמרים הם הספדים שכתב על רבו הרא"ז מלצר ועל ה"חזון איש". מצורף קונטרס כתיבת שמות אנגליים בגיטין, ועוד נספחים הלכתיים.
תשובות איברא: כמאתיים תשובות, מכתבים ומאמרים בהלכה ובהשקפה שכתב במהלך השנים, ונאספו לאחר פטירתו על ידי בנו, ד"ר הלל הנקין. הספר מחולק ל-127 סימנים על פי סדר ה"שולחן ערוך". כשבעים מכתבים ומאמרים נוספים פורסמו לאחרונה במאסף התורני 'ישורון' כרך כ' (תשס"ח), וכתבים נוספים בכרך כ"א (תשס"ט).
קובץ ממאמריו במגוון נושאים מוסריים, פורסם בספר חידושי תורה 'מדרש אליהו', בעריכת הרב שלמה מילגרום והרב שמואל ברוך גנוט, 'מכון תבונות' תשע"ח, שע"י כולל אברכים 'מדרש אליהו' (הכולל הוקם ע"ש הרב הנקין), אלעד.
החל משנת תשע"ג (2013) החלה לצאת לאור מהדורה חדשה של כתביו, מסודרים מחדש ובצירוף חומרים רבים מכתב יד, תחת השם שו"ת גבורות אליהו (חלק א, אורח חיים, ליקווד תשע"ג; חלק ב יורה דעה, ליקווד תשע"ו).
לקריאה נוספת

הרב יהודה הרצל הנקין (נכדו), 'אמונות ודעות הגאון ר' יוסף אליהו הענקין זצ"ל', בתוך: שנה בשנה, ירושלים תשל"ט, עמ' 404–411
מאסף תורני 'ישורון' כרך כ', ניסן תשס"ח, עמ' קכ"ה-קע"א.
שו"ת בני בנים, חלק א', ירושלים, תש"מ, מאמר א'.
שו"ת בני בנים, חלק ב', ירושלים, תשנ"ב, עמודים ר"ח-רי"א.
הערות שוליים

↑  נאמן פשוטו כמשמעו, הצופה, 9 במרץ 1962
↑  מובא מפי נכדו בקובץ "ישורון" כרך כ' [ניסן תשס"ח] עמ' קנ"ג.
↑  שו"ת בית אב"י חלק ד' סימן קפ"ב.
↑  הקדמת הספר לב איברא "קמה מלוכה בישראל וארץ ישראל הולכת ונבנית"
↑  תשובות איברא סימן קט"ז.
↑  וראו: שכם אחד מול הסכנה, הצופה, 5 במרץ 1967
↑  תשובות איברא, עמ' רי"ד
↑  גבורות אליהו, חלק יו"ד, סימן קכו
↑  תשובות איברא עמ' ר"י, רכ"ב, רכ"ג.
↑  תשובות איברא עמ' ר"ח, רי"ז
↑  להרחבה ופירוט ראה במאמרו של הרב איתם הנקין, "'זה פאליטיק, לא הלכה' – הרב שלמה גורן, פרשת "האח והאחות" והרב יוסף אליהו הענקין", אסיף א (תשע"ד), עמ' 1–27.
↑  מאסף תורני ישורון כ' עמוד קנח
↑  הרב יהודה הרצל הנקין, שו"ת בני בנים חלק ב סימן ח, ירושלים, תשנ"ב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300674805171  ISNI: 0000 0000 6696 847X  LCCN: nr90006635  SNAC: w65j0v98  VIAF: 66316465   WorldCat (עם VIAF): 66316465 
בית כנסת עזרת תורה בסנהדריה המורחבת על שם הרב הנקין
מצבה בבית עלמין בית דוד בקווינס נ.י.
יהודית קרפ

| --- | --- |

יהודית קרפ, 1983
 לידה:  28 באוקטובר 1937 (בת 87) ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  1963–הווה (כ־61 שנים)
 תפקידים בולטים:  משנה ליועץ המשפטי לממשלה.
 בן או בת זוג:  נתן קרפ צרפתי 
 
יהודית קַרֽפּ (נולדה ב-28 באוקטובר 1937) היא עורכת דין ישראלית, שכיהנה במשך 25 שנים כמשנה ליועץ המשפטי לממשלה.