stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרשת אחמד מנאסרה

| חלק מגל הטרור הפלסטיני (2015–2016) |
| --- | --- |

הפיגוע ממצלמות האבטחה
 תאריך:  12 באוקטובר 2015
 תאריך עברי:  כ"ט בתשרי ה'תשע"ו
 מקום:  פסגת זאב
 סוג:  אדם 
 נשק:  סכין
 הרוגים:  0
 פצועים:  2
 מבצע:  אחמד מנאסרה וחסן מנאסרה
 מניע:  טרור אסלאמי לאומני
 
פרשת אחמד מנאסרה החלה ב-12 באוקטובר 2015. הנער הפלסטיני אחמד מנאסרה (בערבית: أحمد صالح المناصرة), בן 13, השתתף יחד עם בן דודו בן ה-15 חסן, בניסיון לרצח יהודים בפסגת זאב. בן דודו נורה למוות והוא נפצע ונעצר. בתעמולת כזב טען נשיא הרשות הפלסטינית, מחמוד עבאס, שמנאסרה הוצא להורג בידי ישראל, אך ישראל הזימה זאת בפרסום תמונותיו מאושפז בבית חולים.
מהלך הפרשה > הפיגוע

ב-12 באוקטובר 2015, במהלך גל הטרור הפלסטיני, הגיעו אחמד מנאסרה בן ה-13 ובן דודו, חסן מנאסרה בן ה-15, המתגוררים בשכונת בית חנינא בירושלים, לשכונת פסגת זאב, המרוחקת כשלושה ק"מ מביתם, כשכל אחד מהם חמוש בסכין שהביא מביתו. לאחר השעה 15:00, סמוך לרחוב הארבעה, תקפו צעיר יהודי כבן 20 ופצעו אותו קשה. הפצוע נמלט מהם, ואוטובוס שעבר במקום לקח אותו לטיפול רפואי. שני המחבלים המשיכו בדרכם, וברחוב השישה עשר תקפו את נאור בן עזרא, נער יהודי בן 13 שישב על אופניו, וחסן מנאסרה דקר את הנער ופצע אותו באורח אנוש. לאחר שאזרח הבחין בשני המחבלים, הם נסו לשדרות משה דיין, שם בן ה-15 נורה ונהרג בזמן שרץ לעבר שוטרים עם סכין בידו ואילו אחמד מנאסרה נוטרל באמצעות רכב שהתנגש בו, נלכד, והועבר לבית החולים.
בחקירתו סיפר אחמד מנאסרה שהוא ובן דודו הלכו לדקור יהודים, בעקבות הטענה הפלסטינית כי ישראל מפרה את הסטטוס קוו בהר הבית.
מהלך הפרשה > פרסום באמצעי התקשורת

ב-13 באוקטובר פרסם משרד ההסברה הפלסטיני סרטון ב-YouTube המציג את לכידתו של אחמד מנאסרה. הסרטון מתחיל במילים "פטרול ישראלי רץ אחר תלמיד בית ספר פלסטיני בן 13, אחמד מנאסרה", מבלי לציין את המניע לריצה אחר אחמד. יום קודם לכן התפרסמו באינטרנט סרטונים על המקרה (לדוגמה: "ילד ערבי שמוטל מדמם ולא מקבל טיפול וסופג קללות"). בסרטון אפשר לראות את אחמד מוטל על הרצפה ומדי פעם זז כאשר ניידת טיפול נמרץ חולפת על פניו והוא לא מקבל טיפול (הניידת נועדה לנדקר, שהיה במצב קשה יותר). אפשר לראות בו אנשים מהקהל שמקללים ואנשי ביטחון שמרחיקים אותם.
בנאום שנשא ב-14 באוקטובר טען נשיא הרשות הפלסטינית, מחמוד עבאס, כי אחמד מנאסרה הוצא להורג, תוך שהוא מציג את תמונת מנאסרה שרוע על הכביש לאחר שנלכד. בגרסה אנגלית של הנאום שונה התיאור ל"ירי בדם קר" (shooting of our children in cold blood), תיאור שאף הוא אינו נכון למקרה של מנאסרה.
על מנת לְהָזֵם את טענות הכוזבות של עבאס פרסמה לשכת העיתונות הממשלתית את תמונותיו של מנאסרה מאושפז בבית החולים הדסה עין כרם במצב קל עד בינוני. חוק הנוער (טיפול והשגחה) אוסר על פרסום תצלומו ופרטיו של קטין חשוד בעברה. בעקבות נאומו של עבאס נתן שר הבריאות יעקב ליצמן אישור מיוחד לפרסם את צילומו (אף שהיתר כזה הוא רק בסמכות המשטרה או בית המשפט). ארגון רופאים לזכויות אדם הביע מחאה על פרסום התמונות, בנימוק שפרסום תמונתו של קטין בלא אישור הוריו הוא הפרה של חוק הנוער, חוק הגנת הפרטיות וכללי האתיקה הרפואית.
במסיבת עיתונאים שערך ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, הוא תקף את עבאס ואמר: "במקום לפעול להרגעת הרוחות, אבו מאזן ממשיך להסית ולשקר ואומר שהנער הוצא להורג. אז הנה האמת, הוא לא מת - הוא חי, הוא לא תמים, הוא לא חף מפשע, הוא ניסה לרצוח ילד בן 13 שרכב על אופניים".
סרטון המתעד את חקירתו של מנאסרה במשטרה דלף לאינטרנט ועורר סערה בקרב הפלסטינים. מחמוד עבאס הורה להעביר את הסרטון לבית הדין הפלילי הבינלאומי בהאג.
מהלך הפרשה > העמדה לדין של המחבל

ב-19 באוקטובר שוחרר אחמד מנאסרה מבית החולים והועבר למעצר. בהמשך החודש שוחררו מבית החולים גם שני הפצועים מתקיפתו, לאחר שמצבם השתפר.
ב-30 באוקטובר 2015 הגישה פרקליטות המדינה כתב אישום נגד מנאסרה בגין ניסיון לרצח, וב-10 במאי 2016 הוא הורשע בשני ניסיונות רצח ובהחזקת סכין. ב-7 בנובמבר 2016 גזר עליו בית המשפט המחוזי בירושלים עונש של 12 שנות מאסר, עונשי מאסר על תנאי ותשלום פיצויים בסך של 180,000 ש"ח. בערעור לבית המשפט העליון הופחת עונש המאסר לתשע וחצי שנות מאסר. במהלך השנים בכלא התדרדרה בריאותו הנפשית של מנאסרה והוא אובחן כלוקה בסכיזופרניה. מאז נובמבר 2021 הוא מוחזק בבידוד.
בשנת 2022 הצטרפה תנועת עומדים ביחד למאבק לשחררו, בשנת 2022 העיד מנאסרה בפני ועדת השחרורים הדנה בעניינו, בעוד נאסר על הפצוע בפיגוע להעיד בפני ועדת השחרורים, באותה שנה דרש האו"ם לשחררו, בשנת 2023 אורגן מפגש לשחרורו של אחמד מנאסרה על ידי עומדים ביחד בעיר לוד, אבל זה בוטל לאחר התערבות ארגון בצלמו.
הערות שוליים

↑  יוסי אלי ומשה שטיינמץ‏, שני פיגועים בירושלים בשעה: נער במצב אנוש, אחד המחבלים - בן 13, באתר וואלה, 12 באוקטובר 2015
1 2  יעל פרידסון, שבועיים אחרי הפיגוע בפסגת זאב: שוחרר לביתו הנער שנפצע אנוש, באתר ynet, 27 באוקטובר 2015
↑  יוסי אלי‏, המחבל בן ה-13 הודה: "באתי עם בן דוד שלי לדקור יהודים", באתר וואלה, 16 באוקטובר 2015
↑  Ahmad Manasra... Israeli brutality exposed, Ministry Of Information - Palestine
↑  Video: "Palestinian Child Bleeds on Ground from Head Wound while Israeli Police & Civilians Watch, Shouting Insults"
↑  אליאור לוי ואטילה שומפלבי, השקר של אבו מאזן: "בן ה-13 הוצא להורג", באתר ynet, 14 באוקטובר 2015
↑  אליאור לוי, אבו מאזן החליף שקר בשקר: "ירי בדם קר" במקום "הוצאה להורג", באתר ynet, 15 באוקטובר 2015
↑  יעל פרידסון ואטילה שומפלבי, העדות המצולמת: המחבל ש"חוסל" מאושפז באורח קל-בינוני, באתר ynet, 15 באוקטובר 2015
רונן פולק, דקלה אהרון שפרן, גל ברגר, לשכת העיתונות הפיצה תמונות של הנער אחמד מנאסרה, "קול ישראל", 15 באוקטובר 2015
↑  איתמר ב"ז, לומר את האמת, באתר העין השביעית, 16 באוקטובר 2015
↑  פוסט בדף פייסבוק של רופאים לזכויות אדם
↑  איתמר אייכנר, נתניהו: אבו מאזן ממשיך להסית ולשקר, באתר ynet, 15 באוקטובר 2015
↑  مشاهد حصرية من داخل غرفة التحقيق مع الفتى الأسير أحمد مناصرة - הסרטון המתעד את חקירתו של מנאסרה במשטרה, באתר YouTube
↑  אמרי סדן ואסף גבור, הערכה במשטרה: סרטון חקירת מנאסרה – המניע לפיגועים בי-ם, באתר nrg‏, 10 בנובמבר 2015
↑  ג'קי חורי, עבאס הורה למסור להאג את סרטון חקירת המחבל בן ה–13, באתר הארץ, 12 בנובמבר 2015
↑  יואב אבן, ‏המחבל בן ה-13 שוחרר מבית החולים, באתר ‏מאקו‏, 19 באוקטובר 2015
↑  יהושע בריינר‏, כתב אישום נגד המחבל בן ה-13: "רצה לסייע לחמאס ולהיות שהיד", באתר וואלה, 30 באוקטובר 2015
↑  יעל פרידסון, המחבל בן ה-13 הורשע בשני ניסיונות רצח, באתר ynet, 10 במאי 2016
↑  תפ"ח 63571-10-15 מדינת ישראל נגד פלוני], ניתן ב-7 בנובמבר 2016
↑  ע"פ 10025/16 פלוני נ' מדינת ישראל ואחרים, ניתן ב־10 באוגוסט 2017
↑  גלי גינת ומשה שטיינמץ‏, הפיגוע בפסגת זאב: עונשו של המחבל בן ה-13 קוצר לתשע שנים וחצי, באתר וואלה, 10 באוגוסט 2017
↑  Israeli Court Extends Solitary Confinement of Palestinian Prisoner Ahmad Manasra for Six More Months, 13 במרץ 2023, באתר עדאלה
↑    ישי פרידמן, ‏פעילי שמאל ישראלים מובילים קמפיין לשחרור מחבל, בעיתון מקור ראשון, 7 באפריל 2022
↑  אלישע בן קימון, המחבל ביקש שחרור וקיבל אישור להעיד, הנער שאותו דקר סורב: "מרגיש מושפל", באתר ynet, 16 ביוני 2022
↑  תמיר מורג, "סובל מבעיות נפשיות קשות": באו"ם דורשים לשחרר מהכלא את המחבל מהפיגוע בפסגת זאב, באתר ישראל היום, 18 ביולי 2022
↑  פז אבוחצירה, בפעם השלישית השבוע: בוטל אירוע התומך בטרור בעיר לוד, באתר חדשות 0404‏, 9 בנובמבר 2023
עידו שמי

| --- | --- |

 לידה:  18 באוקטובר 1963 (בן 61) 
 תחום יצירה:  פיסול, מיצבים, מוזאיקות, איור, הולוגרמות, קומיקס, וידאו-ארט וצילום
 זרם באמנות:  פופ ארט
 הושפע על ידי:  דודו גבע
 יצירות ידועות:  פסל הברווז של דודו גבע על גג עיריית תל אביב
 
עידו דוד שמי (נולד ב-18 באוקטובר 1963) הוא אמן רב-תחומי ישראלי. עוסק בפיסול, מיצבים, מוזאיקות, איור, הולוגרמות, קומיקס, וידאו-ארט וצילום.
קורות חיים > תערוכות יחיד

2016 - " אנלגיות אנלוגיות" - מוזיאון חיפה לאמנות
2014 - "תעתועים דמוגרפיים" – סינמטק ירושלים במסגרת פסטיבל הקולנוע היהודי
2014 - "אַוטוֹאֵימַנְצִיפַּצִיָא!!!!...ואִם לֹא עַכְשָׁיו, אֵימָתַי" - פופ-אפ אינסטליישן מיוחד ל-3 לילות בלבד: תדר, מלון בראון, פאפאיטו, קרטל (חיפה), סירא (ירושלים)
2011 – "תעתועים דמוגרפיים" – פרויקט תלת מימד מיוחד עבור יריד צבע טרי 4, תל אביב
2007 – "שומרי ישראל (הגולם נהיה בוס)" - גלריה רו ארט, תל אביב.
2006 – "פלירט של לילה אחד” - (השקת פרויקט art in a box) – סלונה, יפו
2005 – "הרפתקאות בארץ המובטחת" – הגלריה בראש הנקרה
2004 – "הנה בא הסאונד-סיסטם של המשיח" – גלריה אלון שגב, תל אביב
1991 – "SCARLET BLISS'" – הספרייה, תל אביב
קורות חיים > מיצבים

2017 – "בוף לסמוליק" – teder town fair #1
2012 – "גם אני ישראבילי" – רחבת מוזיאון תל אביב לאמנות, במסגרת פתיחת שנת האמנות של תל אביב
2008 – "משחקים אולימפיים" – (מוזיאון המשחקים האולימפיים) במסגרת האולימפיאדה ה-29 - בייג'ינג, סין
2004 – "משחקים אולימפיים"יח" – גלריה אלון שגב, תל אביב.
2004 – "ספורט" – המיצב האם אנחנו תומכים פוזיטיביים? – מוזיאון ישראל, ירושלים
2002 – "ברוכים הבאים לאונה הימנית במוח של הפנטזיסט" – מוזיאון תל אביב לאמנות
2002 – "יאללה לגביע של הטרנד" - גלריית אסכולה, תל אביב
2002 – "וכך נהייתי הבעלים של הלב הקדוש" – מוזיאון מגדל דוד, ירושלים
הערות שוליים

↑  אלי ערמון אזולאי, להארה חוקים משלה, באתר הארץ, 16 במרץ 2012
↑  יניב זך, המוח מפזז בפלורנטין, באתר הארץ, 27 במרץ 2001
↑  אודי שרבני, כדורגל ואמנות - מחוץ למסגרת, באתר הארץ, 11 באפריל 2011
↑  ליאורה לופיאן, עכבר העיר, באנו קומיקס לגרש, באתר הארץ, 5 בדצמבר 2007
↑  ליאור רחמני, הפסקול: מוזיקה לשבת בווליום גבוה, באתר הארץ, 17 בדצמבר 2015
↑  נירית אנדרמן, אם זה מחייך כמו ברווז, באתר הארץ, 22 במרץ 2008
↑  יובל כספי, קומיקס: המהפכה הקטנה, באתר ynet, 2 בנובמבר 2011
↑  עכבר העיר, להעביר את הבאסה בסבבה, באתר הארץ, 22 במרץ 2007
↑  עכבר העיר, שומרי ישראל - עידו שמי, באתר הארץ, 2 במרץ 2007
↑  נעם בן זאב, המלצות לסוף השבוע, באתר הארץ, 9 בספטמבר 2004
↑  יהושע סימון, ‏זוננשיין מרפרף, באתר גלובס, 4 ביוני 2002
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007513258405171 
"באנגסקי בן כלאיים"
באנגסקי ב"קרטל חיפה"
פיגוע הירי בכביש 60 (2016)

| חלק מגל הטרור הפלסטיני |
| --- | --- |
 תאריך:  1 ביולי 2016
 תאריך עברי:  כ"ה בסיוון ה'תשע"ו
 מקום:  כביש 60, דרום הר חברון
 סוג:  פיגוע ירי
 הרוגים:  1
 פצועים:  3
 
פיגוע הירי בכביש 60 היה פיגוע שהתרחש בכביש 60 שבדרום הר חברון (בסמוך ליישוב בית חגי ולצומת אדוריים) בצהרי יום שישי, 1 ביולי 2016, כ"ה בסיוון ה'תשע"ו. בפיגוע נרצח הרב מיכאל (מיכי) מרק, אב לעשרה ילדים בן 46 מעתניאל ומנהל ישיבת ההסדר ביישוב. בנוסף, נפצעו שלושה מבני המשפחה שהיו עימו ברכב: אשתו של מרק, חווה, נפצעה באורח אנוש, ושניים מילדיו, פדיה בן ה-15 ותהילה בת ה-13, נפצעו בדרגות פציעה שונות.
הפיגוע

הפיגוע אירע כשרכב ובו מחבלים עקף את רכבה של משפחת מרק סמוך לצומת אדוריים בהר חברון ופתח לעברם באש. כתוצאה מהירי (שכלל 19 קליעים לפחות), סטה רכבם של משפחת מרק מהכביש והתהפך. מרק נטמן כיומיים לאחר הרצח בהר המנוחות שבירושלים בנוכחות אלפים. במקביל, הפצועים טופלו בבית החולים הדסה עין כרם.
מיד לאחר הפיגוע א', פלסטיני תושב האזור, עזר לסייע לפצועים עם ציוד עזרה ראשונה שהיה ברשותו. לאחר הפיגוע א' סבל מאיומים ונאלץ לברוח משטחי הרשות הפלסטינית לישראל. כשלוש שנים א' ומשפחתו חיו בישראל ללא הכנסה ומגורים קבועים. בנובמבר 2019 קיבלו א' ואשתו תעודת תושב ארעית בישראל. ביולי 2021 שרת הפנים איילת שקד אישרה לא' תושבות קבע.
ב-27 ביולי, כארבעה שבועות לאחר הפיגוע, נהרג אחד הרוצחים ונעצרו כשלושה מעורבים נוספים בכפר צוריף שמצפון לחברון. המחבל שנהרג היה מוחמד פקין, בן 29 מחברון שהשתייך לחמאס. הפעולה בוצעה על ידי שירות הביטחון הכללי, צבא הגנה לישראל ומשטרת ישראל. ב-15 במרץ 2017 נגזר דינו של מוחמד אלעמאירה שנהג ברכב המחבלים. על אלעמאירה נגזרו שני מאסרי עולם ותשלום פיצויים של כרבע מיליון ש"ח למשפחת מרק. אלעמאירה נעצר כשבועיים לאחר הרצח והורשע בינואר 2017.
בן דודו של מרק הוא יוסי כהן, ששירת כראש המוסד בעת הפיגוע. בנוסף על כך, אחיינו של מרק נרצח אף הוא בפיגוע בישיבת מרכז הרב בשנת 2008. קרוב משפחה אחר של מרק היה אליהו בן עמי, שנרצח גם הוא בפיגוע ירי ליד בית חגי בשנת 2000.
בעקבות הפיגוע הוקם המאחז אדוריים.
ביוני 2017 שודר סרט על התמודדותה של משפחת מרק עם השכול בתוכנית הטלוויזיה "זמן אמת" שבערוץ כאן 11.
בשנת 2018 הקימה על שמו בתו אורית מרק-אטינגר את עמותת אור מיכאל שבה מתנדבים מבקרים בבתי חולים ומשמחים מטופלים.
ביוני 2021 הונחה אבן הפינה ל"בית מיכאל" באזור התעשייה מיתרים, בסמוך למשרדי מועצה אזורית הר חברון. בית מיכאל אמור לכלול 3,000 מ"ר של שטחי מסחר, שירותים, עסקים ויזמות. בניית בית מיכאל אמורה להימשך כשנתיים.
בנו הבכור של מיכאל, שלומי, נהרג בתאונת דרכים ב-31 במרץ 2019 בדרכו לעבודתו במוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים.
בן נוסף, פדיה, שנפצע בפיגוע, נהרג ב-31 באוקטובר 2023 בקרב ג'באליה במהלך הלחימה ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל בזמן שירותו כקצין בחטיבת גבעתי.
קרוב משפחה נוסף, בן דודו של פדיה, סרן (מיל') אלחנן קלמנזון, נהרג אף הוא במהלך הלחימה בקרב בבארי.
מספר מהמחבלים שרצחו את מיכאל מרק שוחחרו בעסקת שחרור החטופים ישראל–חמאס (2025).
ראו גם

פיגוע הירי בכביש 60 (2015)
הערות שוליים

↑  שי בן מאיר, מנהל ישיבת ההסדר בעתניאל: מיקי מרק הי"ד, באתר כל הזמן, ‏1 ביולי 2016 כה בסיון התשעו
↑  אלישע בן קימון, יואב זיתון, יעל פרידסון, רותם אליזרע ואיתמר אייכנר, פיגוע רודף פיגוע: אב ל-10 נרצח לעיני ילדיו, האם פצועה קשה, באתר ynet, 1 ביולי 2016
↑  האזינו: אלפים ליוו את מיכאל (מיכי) מרק הי"ד, באתר "סרוגים", 3 ביולי 2016
↑  אלישע בן קימון, היתומים מבקשים: בואו להלוויה של אבא שנרצח בפיגוע, באתר ynet, 3 ביולי 2016
↑  בת-חן אפשטיין אליאס, א', פלשתיני, גיבור: המציל של משפחת מרק, באתר ישראל היום, 8 באפריל 2021
↑  יהונתן גוטליב, פרסום ראשון: איילת שקד אישרה תושבות קבע לפלסטיני שהציל את משפחת מרק, באתר ערוץ 7
↑  בת-חן אפשטיין אליאס, א', הפלשתיני שסייע למשפחת מרק בזירת הפיגוע: "אתם כמו המשפחה שלי, האישור לתושבות הגיע גם בזכותכם", באתר ישראל היום, 29 ביולי 2021
↑  אלישע בן קימון, משפחת מרק: מזועזעים שאחד המחבלים היה איש הרשות הפלסטינית, באתר ynet, 27 ביולי 2016
↑  יואב זיתון ואליאור לוי, החוליה נחשפה: חוסל רוצחו של מיכאל מרק ז"ל, נעצרו מחבלים נוספים, באתר ynet, 27 ביולי 2016
↑  יואב זיתון ואלישע בן קימון, שני מאסרי עולם לאחד מרוצחי הרב מיכאל (מיכי) מרק, באתר ynet, 15 במרץ 2017
↑  יוסי מלמן, ‏רצח הרב מיכאל מרק ז"ל: שני מאסרי עולם וקנס כבד הוטלו על המחבל, באתר מעריב אונליין, 15 במרץ 2017
↑  יעל פרידסון, אלישע בן קימון, דני אדינו אבבה ואיתמר אייכנר, הנרצח מיכי מרק: אב ל-10, מנהל ישיבת ההסדר בעתניאל, באתר ynet, 2 ביולי 2016
↑   זמן אמת עונה 1 | פרק 7 - ילדים של החיים, סרטון בערוץ "כאן | דיגיטל - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 58:37)
↑  האתר של עמותת אור מיכאל, באתר or-michael.co.il
↑  אור מיכאל (ע"ר), באתר גיידסטאר - אתר התאגידים של ישראל
↑  בית מיכאל: מיכי מרק הי"ד יונצח בהר חברון, באתר ערוץ 7
↑  מאיה הורודניצאנו‏, שלוש שנים אחרי רצח אביו בפיגוע: שלומי מרק נהרג בתאונה בכביש 6, באתר וואלה, 31 במרץ 2019
↑  שלומי הלר‏, הטרגדיה של משפחת מרק: הבן נפל בעזה 7 שנים לאחר רצח אביו בפיגוע, באתר וואלה, 1 בנובמבר 2023
↑  https://ch10.co.il/news/958844/
מבצע חשיפה מלאה

ספינות הטילים של חיל הים וסירות הקומנדו של שייטת 13 מתקרבות לאונייה החשודה
רקטת קרקע-קרקע מדגם M-302 שנחשפה באונייה "קלוס סי" על ידי לוחמי צה"ל
רקטות M302 שנתפסו ב-KLOS C.
אח"י חץ (סער 4.5) שהשתתפה בחשיפת האוניה KLOS C.
מבצע "חשיפה מלאה" הוא מבצע צבאי שנערך ב-5 במרץ 2014 על ידי שייטת 13 ושייטת ספינות הטילים של חיל הים הישראלי. במבצע זה נתפסה אוניית המשא קלוס סי (באנגלית: KLOS C), שניסתה להבריח מאיראן אמצעי לחימה שחלקם הוטסו ככל הנראה מסוריה ויועדו לארגוני הטרור הפלסטיניים בסיני או ברצועת עזה.
המבצע

אוניית המשא קלוס סי, ששטה תחת דגל פנמה, יצאה מנמל בנדר עבאס שבאיראן בדרכה לנמל אום אלקצר שבעיראק, ושם העמיסה מספר נוסף של מכולות. לקראת 25 בפברואר יצאה האנייה לכיוון פורט סודאן שבסודאן. קהילת המודיעין הישראלית עקבה אחר האנייה למן הפלגתה מאיראן. לאחר שהבשילו התנאים לביצוע הפשיטה, אישר ראש הממשלה, בנימין נתניהו, ששהה באותה עת בביקור ממלכתי בארצות הברית, את המלצת הרמטכ"ל, בני גנץ, ושר הביטחון, משה יעלון, להשתלט על האונייה. בבוקר 5 במרץ 2014 השתלטו לוחמי שייטת 13, בסיוע שתי ספינות של שייטת ספינות הטילים, על האונייה, שהייתה בדרכה לנמל פורט סודאן, בעת שהייתה בלב ים סמוך לגבול שבין סודאן לאריתריאה, במרחק של כ-1,500 קילומטרים דרומית לחופי ישראל. איש מ-17 אנשי צוות האונייה לא גילה התנגדות. המטען הכיל בין היתר רקטות קרקע-קרקע M-302 סוריות ואיראניות בעלות טווח של יותר ממאה קילומטרים. איראן הכחישה כל קשר לאוניית הנשק מרגע פרסום הידיעה.
על המבצע פיקד מפקד חיל הים, האלוף רם רוטברג, מעמדת פיקוד באח"י חנית, שהשתתפה במבצע. במבצע השתתפה גם אח"י חץ, ספינת טילים מדגם סער 4.5 נירית.
ב-8 במרץ 2014, אחר הצהריים, הגיעו שני הסט"ילים ואוניית הנשק לנמל אילת. ב-9 במרץ פרקו לוחמי צה"ל את הספינה ולוחמי יחידת סילוק הפצצות של יהל"ם וידאו שאמצעי הלחימה לא ממולכדים. בספינה נתפסו 40 רקטות M-302‏, 181 פצצות מרגמה 120 מ"מ ו-400,000 כדורים בקוטר 7.62 מ"מ.
במאי 2014 ביקש צה"ל תקציב נוסף בסך 33 מיליון ש"ח, לכיסוי עלות המבצע.
יעד המשלוח

בקרב אנשי מודיעין אמריקניים רווחת ההערכה כי הרקטות היו מיועדות לסיני ולא לעזה. לדבריהם, הרקטות, שאורכן 5.5 מטר, אינן ניתנות לפירוק והרכבה, והברחתן לעזה איננה מעשית.
מקורות וקריאה נוספת

ירדן גור חשיפה מלאה 'בין גלים' אפריל 2014 עמ' 11.
ראו גם

מבצע ארבעת המינים – מבצע צבאי בו נתפסה הספינה "פרנקופ", בה הוברחו אמצעי לחימה לחזבאללה.
מבצע תיבת נוח – מבצע צבאי בו נתפסה האונייה "קארין איי" בה הוברחו אמצעי לחימה לארגוני הטרור ברצועת עזה.
מבצע חוק ברזל – מבצע צבאי בו נתפסה האונייה "ויקטוריה" בה הוברחו אמצעי לחימה לארגוני הטרור ברצועת עזה.
הערות שוליים

↑  יואב זיתון, פשיטה בלב ים: השייטת השתלטה על ספינת נשק מאיראן, באתר ynet, 5 במרץ 2014.
↑  אטילה שומפלבי, חיל הים: "ילמדו על המבצע הזה עוד שנים", באתר ynet, 6 במרץ 2014.
↑   אמיר אורן, לכידת אוניית הנשק || בין "קארין אי" ל"קלוז סי": המבצע שדוחה את המלחמה, באתר הארץ, 5 במרץ 2014.
↑  יעקב לאפין, הותר לפרסום: חיל הים עצר ספינה עם טילים מאיראן בדרכה לעזה, סופהשבוע, ‏ 5 במרץ 2014.
↑  אמיר בוחבוט‏, הרמטכ"ל פקד "פעל" - ושייטת 13 הסתערה על ספינת הנשק, באתר וואלה, 6 במרץ 2014.
↑  אבי יששכרוף‏, הנשק שהיה מעלה את הג'יהאד לליגה של הגדולים, באתר וואלה, 6 במרץ 2014.
↑  אירן מכחישה: "ספינת נשק? בדייה של התקשורת הציונית", באתר ‏מאקו‏, 6 במרץ 2014
↑  יוסי יהושוע, "ידיעות אחרונות", בראש הכוח עמדה אח"י חנית שנפגעה בלבנון, באתר ynet, 6 במרץ 2014.
↑  מבצע ”חשיפה מלאה“ הסתיים: מכולות הנשק נפרקו באילת, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 9 במרץ 2014.
↑  גילי כהן, צה"ל דרש 33 מיליון שקלים על לכידת "הקלוז סי", באתר הארץ, 9 במאי 2014
↑  דן ויליאמס, כתבה, רויטרס, 25.3.2014
מריה אנה, נסיכת בוואריה (1805–1877)

מריה אנה, נסיכת בוואריה (בגרמנית: Maria Anna von Bayern;‏ 27 בינואר 1805 - 13 בספטמבר 1877) הייתה בתו של מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה ואשתו של פרידריך אוגוסט השני, מלך סקסוניה.
ביוגרפיה

מריה אנה נולדה ב-27 בינואר 1805 במינכן, למקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה ולקרולינה מבאדן, בתם של קרל לודוויג, נסיך הכתר של באדן ואמליה, נסיכת הסן-דרמשטדט, והייתה התאומה הזהה של סופי, נסיכת בוואריה, אמם של פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה ומקסימיליאן הראשון, קיסר מקסיקו.
ב-24 באפריל 1833 התחתנה מריה אנה בדרזדן עם פרידריך, נסיך הכתר של סקסוניה, אשר אחיו יוהאן, נסיך סקסוניה היה נשוי לאחותה אמליה, אולם לא היו להם ילדים. בשנת 1836 עלה בעלה פרידריך לשלטון, בעקבות מות דודו, אנטון, מלך סקסוניה, מה שהפך אותה למלכה. בשנת 1854 מת בעלה, וב-13 בספטמבר 1877 מתה מריה אנה בדרזדן, בגיל 72.
רפאל אוסונה

| --- | --- |

 לידה:  15 בספטמבר 1938 מקסיקו סיטי, המדינות המקסיקניות המאוחדות 
 פטירה:  4 ביוני 1969 (בגיל 30) מונטריי, המדינות המקסיקניות המאוחדות 
 מדינה:  מקסיקו
 גובה:  1,88 מ'
 יד חובטת:  ימין
 פעילות כמקצוען:  1958 – 4 ביוני 1969 (כ־11 שנים) 
 יחידים
 מאזן קריירה:  140-293
 דירוג שיא:  1 (1963)
 זכיות בטורנירים:  13
 זוגות
 מאזן קריירה:  0–1 
 שיאי גראנד סלאם
 זכיות 4 ( 1 בתחרות הגברים, 3 בזוגות גברים)
 אליפות צרפת הפתוחה:  הסיבוב הרביעי (1964)
 וימבלדון:  רבע הגמר (1962, 1964, 1965)
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  זכייה (1963)
 
רפאל אוסונה (באנגלית: Rafael Osuna Herrera ; ‏ 15 בספטמבר 1938 – 4 ביוני 1969) היה טניסאי מקסיקני. הוא זכה 4 פעמים בתחרויות גראנד סלאם (1 בתחרות הגברים, 3 בזוגות גברים).
ביוגרפיה

רפאל אוסונה נולד בשנת 1938 במקסיקו סיטי למשפחה מבוססת. לפני טניס הוא שיחק בטניס שולחן ובכדורסל. בגיל 10 הוא ניצח בתחרות טניס לגילו.
לאחר סיום בית ספר אוסונה החל ללמוד באוניברסיטת קרוליינה הדרומית אותה סיים בשנת 1963 עם תואר במנהל עסקים. בזמן הלימודים הוא זכה באליפות ארצות הברית בטניס לסטודנטים.
בשנת 1958 גיל 20 אוסונה החל לשחק עבוד נבחרת גביע דייוויס של מקסיקו. בשנת 1962 הוא הוביל את הנבחרת למשחק גמר על הגביע.
בשנת 1963 אוסונה ניצח בתחרות הגברים באליפות ארצות הברית הפתוחה. נכון לשנת 2025 הוא טניסאי מקסיקני יחיד שזכה בתואר בתחרות יחידים של גראנד סלאם.
בשנת 1963 ג'ק קרמר הציעה לאוסונה לעבור לטניס מקצועי תמורת חוזה של 120 אלף דולר. אוסונה העדיף להישאר שחקן לא מקצועי.
בשנת 1960 אוסונה זכה בתחרות זוגות גברים באליפות וימבלדון (שיחק לצד דניס רלסטון שלמד איתו ביחד באוניברסיטה).  בשנת 1963 הוא זכה בתחרות זוגות בווימבלדון לצד אנטוניו פלאפוקס (מקסיקו). הם ניצחו גם באליפות ארצות הברית הפתוחה בשנת 1962. בשנים 1961 ו-1963 הם היו בגמר אך הפסידו.
בשנת 1968 טניס נכלל כענף ספורט להצגה במשחקים האולימפיים.אוסונה זכה בתחרות הגברים ובתחרות זוגות גברים.
רפאל אוסונה נהרג בתאונת מטוס בטיסה פנימית במקסיקו בשנת 1969.
פיגוע הדריסה בדרום תל אביב (2011)

| חלק מפיגועי טרור נגד ישראלים בישראל ובשטחים ב-2011 |
| --- | --- |

 תאריך:  15 במאי 2011
 מקום:  ישראל דרום תל אביב, תל אביב-יפו
 מטרה:  ישראלים יהודים
 קואורדינטות:  32°02′43″N 34°48′34″E﻿ / ﻿32.045242343429°N 34.809440182752°E﻿ / 32.045242343429; 34.809440182752
 סוג:  פיגוע דריסה
 נשק:  משאית
 הרוגים:  1
 פצועים:  17
 מבצע:  אסלאם אבראהים איסא
 מספר מפגעים:  1
 מניע:  לאומני (טרור פלסטיני)
 he
 
פיגוע הדריסה בדרום תל אביב היה פיגוע דריסה שבוצע בדרום תל אביב ביום הנכבה, 15 במאי 2011, בו נרצח יהודי אחד ונפצעו 17 אנשים בכביש 461.
הפיגוע

בצוהרי 15 במאי 2011 נסע המחבל, אסלאם אברהים איסא, מכפר קאסם, במשאית בכביש 461 בדרך חיים בר לב, תוך כדי שהוא צועק אללה אכבר דרס 18 אנשים, מהם נפטר מפצעיו אחד הפצועים, אביב מורג בן 29 מגבעתיים.
לאחר הפיגוע

ב-14 בנובמבר 2012 נגזר על המחבל מאסר עולם ועוד 40 שנות מאסר, ב-1 בנובמבר 2011 שם קץ לחייו אביו של אביב מורג.
ראו גם

הפיגוע במועדון האומן 17 בתל אביב (2011)
הערות שוליים

↑  יואב זיתון, חשד לפיגוע דריסה בת"א: הרוג ו-17 פצועים, באתר ynet, 15 במאי 2011
↑  חן מענית, ‏מאסר עולם ועוד 40 שנה למבצע פיגוע הדריסה ביום הנכבה, באתר גלובס, 14 בנובמבר 2012
חמד בן ג'אסם בן ג'אבר אאל ת'אני

שייח' חמד בן ג'אסם בן ג'אבר אאל ת'אני (בערבית: حمد بن جاسم بن جبر آل ثاني; נולד ב-30 באוגוסט 1959), הידוע גם בראשי התיבות שלו HBJ, הוא פוליטיקאי קטרי. הוא היה ראש ממשלת קטר בין ה-3 באפריל 2007 ל-26 ביוני 2013, ושר החוץ מ-11 בינואר 1992 עד 26 ביוני 2013.
ביוגרפיה

הוא נולד בדוחה, קטר, בשנת 1959, בן לשושלת הקטרית ת'אני. הוא בנו החמישי של ג'אסם בן ג'אבר אאל ת'אני. דרך אביו הוא נכדו של ג'אבר בן מוחמד אאל ת'אני. ג'אבר היה אחיו הצעיר של ג'אסם בן מוחמד אאל ת'אני, האב המייסד של קטר המודרנית.