stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אתר קישור
הערות שוליים

↑  הפיזיולוגיה של ההתנהגות, מאת ניל. ר. קרלסון, מהדורה תשיעית, תרגום עברי בעריכת רביד דורון, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 2011
↑  David. G. Gardner & Dolores Shoback, "Greenspan's Basic & Clinical Endocrinology", Ninth Edition, Mcgraw Hill, 2011, Chapter 1: Hormones and Receptors.
↑  קשירה תחרותית (Competitive binding)
בית דאנקלד

| --- | --- |
 מדינה:  ממלכת סקוטלנד
 תארים:  מלך סקוטלנד
 מייסד:  דאנקן הראשון
 השליט האחרון:  אלכסנדר השלישי
 תקופת השושלת:  1034–1286 (כ־252 שנים)
 
בית דאנקלד (באנגלית: House of Dunkeld, בגאלית סקוטית: Dùn Chailleann - "מצודת הקאלדוני") הוא בית מלוכה היסטוריוגרפי שמתאר את המלוכה הסקוטית בין השנים 1034–1040 ו-1058–1290.
גנאלוגית, מדובר בצאצאי דאנקן הראשון. בית דאנקלנד עלה לשלטון לאחר שנתיים של מלחמת אזרחים בתקופת שלהי בית אלפין. המלך הראשון של שושלת זו היה מלקולם השלישי והוא שקבע כי בנו הבכור ירש את כס המלוכה ולא כקודמיו, שהיורש נבחר מבין מספר אצילים אפשריים (טניסטריה).
בתקופה זו גברה ההשפעה החיצונית של ממלכת אנגליה ונורווגיה על סקוטלנד, וכחלק מהתקופה היה מלכי סקוטלנד ואסלים של המלך האנגלי. בתקופה זו איחדו המלכים את סקוטלנד והרחיבו את עצמותה כממלכה עצמאית - אף שהדבר גרר סכסוכי גבול עם אנגליה הסמוכה.
בית דאנקלנד נפל בשנת 1286 כאשר אלכסנדר השלישי נפטר לאחר שנפל מסוסו, ויורשתו היחידה הייתה מרגרט מסקוטלנד, שהייתה בת שלוש באותה עת, ונפטרה לאחר הגיעה לסקוטלנד ובטרם הוכתרה.
בעקבות מותה החלה מלחמת העצמאות הסקוטית הראשונה.
התקופה הראשונה

| דיוקן | שם מודרני | שם גאלי מסורתי | משפחה | תקופת שלטון | תואר | כינוי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | דאנקן הראשון | דונכאד מק קריניאן | נכדו של מלקולם השלישי | 1034 – 1040 | Rí Alban   מלך אלבה | החולני |
התקופה השנייה

| דיוקן | שם מודרני | שם גאלי מסורתי | משפחה | תקופת שלטון | תואר | כינוי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | מלקולם השלישי | מאל קולום מק דונכאדה | בנו של דאנקן הראשון | 1058 – 1093 | Rí Alban/ Scottorum basileus  מלך אלבה/מלך הסקוטים | הצ'יף הגדול |
|  | דונלד השלישי | דומנאל מק דונאכדה | בנו של דאנקן הראשון | 1093 – 1097 | Rí Alban   מלך אלבה | היפה |
|  | דאנקן השני | דונכאד מק מאל קולום | בנו של מלקולם השלישי | 1094 | Rí Alban/ Rex Scottorum  מלך אלבה/מלך סקוטלנד |  |
|  | אדגר | אטגר מק מאל קולום | בנו של מלקולם השלישי | 1097 – 1107 | Rí Alban/ Rex Scottorum   מלך אלבה/מלך הסקוטים | האמיץ |
|  | אלכסנדר הראשון | אלכסנדר מק מאל קולום | בנו של מלקולם השלישי | 1107 – 1124 | Rí Alban/ Rex Scottorum  מלך אלבה/מלך הסקוטים | הנועז |
|  | דייוויד הראשון | דאביד מק מאל קולום | בנו של מלקולם השלישי | 1124 – 1153 | Rí Alban/ Rex Scottorum   מלך אלבה/מלך הסקוטים | הקדוש |
|  | מלקולם הרביעי | מאל קולום מק אאנריק | נכדו של דייוויד הראשון | 1153 – 1165 | Rí Alban/ Rex Scottorum   מלך אלבה/מלך הסקוטים | הבתול |
|  | ויליאם הראשון | אואיליאם מק אאנריק | נכדו של דייוויד הראשון | 1165–1214 | Rí Alban/ Rex Scottorum   מלך אלבה/מלך הסקוטים | האריה |
|  | אלכסנדר השני | אלכסאנדייר מק אואיליאם | בנו של ויליאם הראשון | 1214 – 1249 | Rí Alban/ Rex Scottorum   מלך אלבה/מלך הסקוטים |  |
|  | אלכסנדר השלישי | אלכסאנדייר מק אלכסאנדייר | בנו של אלכסנדר השני | 1249 – 1286 | Rí Alban/ Rex Scottorum   מלך אלבה/מלך הסקוטים |  |
אקסייבר וודס

| --- | --- |

וודס, 2015
 לידה:  4 בספטמבר 1986 (בן 38) קולומבוס, ג'ורג'יה, ארצות הברית
 שם במה:  אוסטין קריד אוסטין ווטסון קונסקוונסס קריד ראשיד לוסיוס קריד אקסייבר וודס
 משקל:  93 ק"ג
 גובה:  1.80 מטר
 מקום מגורים:  אטלנטה, ג'ורג'יה, ארצות הברית
 לאום:  אמריקאי
 קריירה מקצוענית:  2005–הווה (כ־19 שנים)
 מאמנים:  רוב אדוניס ברודי ריי צ'ייס
 ליגות:  WWE
 מידע אישי
 מספר צאצאים:  2 
 
וודס עם ביג אי וקופי קינגסטון כחלק מקבוצת הניו דיי
אוסטין ווטסון (נולד ב-4 בספטמבר 1986) הידוע יותר בשם במה, אקסייבר וודס (Xavier Woods) הוא מתאבק אמריקאי, המופיע בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית הדגל Raw. בנוסף, וודס הוא יוטיובר. נכון לינואר 2022, לערוץ היוטיוב שלו (UpUpDownDown) יש למעלה משני מיליון מנויים.
ראשית חייו

וודס נולד בקולומבוס שנמצאת בג'ורג'יה, ארצות הברית. סיים תואר ראשון ושני בפסיכולוגיה ופילוסופיה באוניברסיטת פורמן בקרוליינה הדרומית.
קריירת היאבקות

וודס החל את שנותיו הראשונות בארגון TNA.
קריירת היאבקות > NJPW

וודס, תחת שם הבמה קריד, השתתף בטורניר הזוגות ("Super J") כשותף של קוטה איבושי. קריד ואיבושי הודחו מהטורניר על ידי גדו וקושידה. קריד חזר לארגון ביוני, הוא חבר לטוגי מאקאבה ולטומוהקי הונמה והשתתף איתם בטורניר של צוותים שכוללים שלושה מתאבקים בכל צוות, אחרי שבסיבוב הראשון השלושה ניצחו את קנטארו שיגה, מאקוטו האשי, וטמון הונדה, הם הודחו בסיבוב השני על ידי שינסקה נקאמורה, טומהירו אישי, ומאסאטו טאנקה.
ביוני, קריד השתתף בטורניר ה-ECWA, בסיבוב הראשון הדיח את בריאן מילונאס. בסיבוב השני את יו - גן, ובגמר את תומאסו צ'אמפה, וזכה בטורניר.
קריירת היאבקות > WWE > תחילת הדרך בארגון (2010–2013)

וודס חתם על חוזה פיתוח ביולי 2010 עם ה-WWE, והשתמש בשמו האמיתי. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בארגון הפיתוח שלהם, FCW בקרב זוגות, שם הוא ופרסי ווטסון הפסידו לדוני מארלו ולברודוס קליי. לאחר מכן, עבר להיקרא באופן רשמי אקסייבר וודס. הוא חבר לווס בריסקו, ובתחילת נובמבר ניצחו את ג'וני קורטיס ודריק בייטמן, וזכו באליפות הזוגות של FCW. וודס ובריסקו נאלצו לסיים את השותפות שלהם אחרי שבריסקו נפצע. לאחר מכן, וודס היה בצוות עם מרקוס אוונס והשניים נאבקו נגד טייטוס אוניל ודמיאן סנדאו, אך הפסידו. לאחר מכן, וודס עשה את ההסבה לקריירת יחידים.
לאחר שה-FCW עבר מיתוג מחדש ל-NXT, ערך וודס את הופעת הבכורה שלו בסוף אוקטובר 2012, והפסיד ללאו קרוגר. וודס התחיל אחר כך להיות בגימיק של מעריץ תרבות שנות ה-90', משחקים וסדרות מהתקופה הזו. לאחר שעלה לסגל הראשי, הפסיק להשתמש בגימיק הזה.
קריירת היאבקות > WWE > צוות עם R-טרות' (2013–2014)

ב-18 בנובמבר 2013, ערך וודס את הופעת הבכורה שלו עם שותפו לשעבר מארגון TNA,‏ R-טרות', והשניים ניצחו את 3MB (דרו מקינטייר וג'ינדר מהאל). בשבוע לאחר מכן בתוכנית Raw, ניצח אקסייבר בהופעת הבכורה שלו כמתאבק יחיד, את הית' סלייטר. לאחר מכן, וודס פתח בפיוד נגד ברודוס קליי, לאחר שקליי השתמש במוזיקת הכניסה שלו. ההפסד הראשון של וודס הגיע ב-2 בדצמבר, לאחר שהפסיד ביחד עם R-טרות' לקליי ולטנסאי. בקרב החוזר, ניצחו וודס ו-R-טרות' את קליי וטנסאי. וודס הפסיד בקרב יחידים לקליי, אך ב-11 בדצמבר, ניצחו וודס ו-R טרות' את קליי וטנסאי והביאו לסיום הפיוד שלהם בתוכנית המיין איבנט.
וודס ו-R-טרות' התמודדו מול אנטוניו סזארו וג'ק סוואגר בתוכנית מיין איבנט, והפסידו. ברסלמניה 30, התחרה וודס בקרב הבאטל רויאל המסורתי על שם אנדרה הענק, אך הפסיד. וודס וטרות' פתחו בפיוד קצר נגד רוסב, והפסידו במפגשי יחיד. לאחר מכן, תמה השותפות בין וודס לטרות'. וודס התחרה בקרב באטל רויאל שהשתתפו בו 20 מתאבקים על אליפות ארצות הברית, אך הפסיד.
חיים אישיים

וודס עושה דוקטורט בפסיכולוגיה חינוכית באוניברסיטת קפלה. יש לו ערוץ יוטיוב מצליח בשם UpUpDownDown שבעל יותר מ-2 מיליון מנויים, בנוסף לכך, לוודס גם חשבון באתר טוויץ'.
וודס נישא לג'ס (אשתו) ב-2015, בנם הראשון נולד ב-2017
אליפויות והישגים

הישגים בארגון ההיאבקות Deep South Wrestling - DSW
אליפות במשקל כבד של DSW (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות Florida Championship Wrestling - FCW
אליפות הזוגות של FCW (פעם אחת)  - ביחד עם ווס בריסקו
הישגים בארגון ההיאבקות Total Nonstop Action Wrestling - TNA
אליפות הזוגות העולמית של TNA (פעם אחת)  - ביחד עם ג'יי לית'ל
הישגים בארגון ההיאבקות World Wrestling Entertainment - WWE
אליפות הזוגות של Raw‏ (4 פעמים)  - ביחד עם ביג אי וקופי קינגסטון
אליפות הזוגות של סמאקדאון (7 פעמים)  -ביחד  עם ביג אי וקופי קינגסטון
אליפות הזוגות של NXT (פעם אחת)  - ביחד עם קופי קינגסטון
מלך הזירה (2021)
פרסי סוף השנה של WWE (פעם אחת)
צמד השנה (2019)  - ביחד עם ביג אי וקופי קינגסטון
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2023 | פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון | יוצר תוכן אהוב | מועמדות |  |
אתר שחור

בטרמינולוגיה צבאית, אתר שחור (באנגלית: Black Site) הוא המיקום בו מתרחש תהליך מבצעי או מיזם שחור שאינם רשמיים ואשר לא קיבלו היתר ממשלתי. הדבר מתייחס למתקנים שנשלטים בידי סוכנות ה-CIA ומשמשים את ממשלת ארצות הברית לצורך המלחמה העולמית בטרור כדי להחזיק בלוחם בלתי חוקי.
נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש אישר את קיומם של בתי כלא חשאיים שהשתמשה בהם סוכנות ה-CIA במהלך נאומו ב-6 בספטמבר 2006. הוושינגטון פוסט העלה טענה בנוגע לקיומם של האתרים השחורים בנובמבר 2005, כאשר עוד לפני כן הועלו טענות דומות בידי ארגוני זכויות האדם.
ברוב של 382 חברי הפרלמנט האירופי (כאשר 256 חברים הצביעו נגד ההחלטה ו-74 נמנעו), דו"ח של האיחוד האירופי מ-14 בפברואר 2007 חשף כי ה-CIA הפעילו כ-1,245 טיסות ושלא ניתן לסתור עדויות על קיומם של מתקני החזקה בפולין וברומניה בהם עונו אסירים.
הערות שוליים

↑  Bush: CIA kept terror suspects in secret prisons, CNN, September 6th 2006
↑  Bush admits to CIA secret prisons, BBC, September 7th 2006
↑  CIA Holds Terror Suspects in Secret Prisons, Dana Priest, November 2nd 2005
↑  EU endorses damning report on CIA, BBC, February 14th 2007
↑  EU rendition report: Key excerpts, BBC, February 14th 2007
ביאטריס האריסון

| --- | --- |

 לידה:  9 בדצמבר 1892 רורקי, הודו 
 פטירה:  10 במרץ 1965 (בגיל 72) סארי, הממלכה המאוחדת 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  הקולג' המלכותי למוזיקה 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  צ'לו 
 פרופיל ב-IMDb
 
ביאטריס האריסון (באנגלית: Beatrice Harrison; ‏1892, הודו - 1965, סארי, אנגליה), צ'לנית בריטית, שהייתה פעילה במחצית הראשונה של המאה ה-20. היא ניגנה ביצועי בכורה של כמה יצירות אנגליות חשובות, בייחוד משל דיליוס, והקליטה אחרות בהקלטה ראשונה או תקנית.
הכשרה ראשונית

משפחת האריסון שבה לאנגליה מהודו בתקופת ילדותה של ביאטריס. האריסון למדה בקולג' המלכותי למוזיקה בלונדון ובהמשך אצל הוגו בקר, ובבית הספר הגבוה למוזיקה בברלין. בשנת 1910 זכתה בפרס מנדלסון והופיעה לראשונה באולם בכשטיין בברלין.
משפחה מוזיקלית

ביאטריס הייתה אחות למאי האריסון, כנרת, תלמידתו של ליאופולד אאואר, מרגרט האריסון, פסנתרנית ומוניקה. כמו במשפחתו של מארק המבורג, גם במשפחת האריסון לימדו את הבנות לנגן בכלים שונים, כדי שתוכלנה לנגן מוזיקה קאמרית בצוותא. מאי החליפה פעם את פריץ קרייזלר בקונצרט מיצירות מנדלסון בהלסינגפורס, פינלנד. מאי וביאטריס זכו שתיהן במדליית הזהב של המועצה המאוחדת לכינור ולצ'לו. ב-11 במרץ 1918 ניגנה ביאטריס את הקונצ'רטו של דבוז'אק עם התזמורת הפילהרמונית המלכותית, בניצוח תומאס ביצ'ם.
הוגו בקר דיבר עם סר הנרי ווד על התפעלותו מנגינתה של ביאטריס האריסון עוד לפני הופעת הבכורה שלה. הן אלגר והן ווד היו שותפים להתרשמותו החיובית. מאי וביאטריס הופיעו יחדיו תחת שרביטו של ווד בקונצ'רטו הכפול של ברהמס.
קריירה

ביאטריס האריסון ניגנה בביצוע בכורה את הסונאטה לצ'לו של דיליוס ב"אולם ויגמור" בלונדון ב-31 באוקטובר 1918. אחותה, מאי, ביצעה לראשונה את הסונאטה לכינור שלו, שהקליטה בהמשך עם הפסנתרן ארנולד באקס. ביאטריס ומאי ביצעו בהופעות בכורה את הקונצ'רטו הכפול של דיליוס, שנכתב בשנת 1915 "לזכר כל האמנים הצעירים שנפלו במלחמה", בינואר 1920, בנוכחות המלחין. את הקונצ'רטו לצ'לו כתב דיליוס בהזמנת ביאטריס, שניגנה אותו בביצוע בכורה.
בנובמבר 1925 ניגנה ביאטריס את הקונצ'רטו לצ'לו של אלגר עם הפילהרמונית המלכותית, בניצוח המלחין ומאוחר יותר אף ניגנה בהקלטה ה"רשמית" של הקונצ'רטו לחברת "HMV", גם הפעם בניצוח אלגר עצמו.
יצירה זו נקשרה יותר מכל אחת אחרת בשמה, כפי שקרה שנים אחר כך לצ'לנית בריטית אחרת, ז'קלין די פרה. האריסון ניגנה את הקונצ'רטו בניצוחו של הנרי ווד בראשית מלחמת העולם השנייה, בהופעה שזכתה לשבחים מיוחדים מן המנצח.
ביאטריס האריסון החזיקה ברשותה צ'לו גוארנרי שבנה פייטרו גוארנרי (פייטרו דה ונציה).
הקלטות

(רשימה חלקית)
אלגר: קונצ'רטו לצ'לו (התזמורת הסימפונית החדשה, בניצוח אדוארד אלגר), קול אדוניו D1507-9 (שלושה תקליטים).
דיליוס: סונאטה לצ'לו (עם הרולד קרקסטון, פסנתר), קול אדוניו D1103-4 (שני תקליטים)
דיליוס: אלגיה וקפריס (בניצוח אריק פנבי) "קול אדוניו" B3721 (תקליט אחד)
דיליוס: פרק ביניים וסרנדה מתוך "חסן", מוזיקה למחזה (עם מרגרט האריסון, פסנתר), "קול אדוניו" B3274 (תקליט אחד)
"זמירים/לונדונדרי אייר/שיר הודי" "קול אדוניו" B2470
"שחר בגינה בסגנון ישן/זמירים", קול אדוניו B2469
"זמירים/שירים שלימדה אותי אמי וכו'" "קול אדוניו B2853
ביאטריס האריסון בספרות

הופעותיה של ביאטריס האריסון עם זמירים היוו נושא לשיר "שידורי הזמיר" מאת רוברט סקסטון, שזכה בפרס "האגודה לשימור זכרם של קיטס ושלי". ו-
הקלטות הזמיר שלה היוו השראה למחזה משנת 2004 בשם "הצ'לו והזמיר", מאת פטרישה קליבלנד פק,
הופעותיה של ביאטריס האריסון עם זמירים נזכרות ככלי דרמטי בפתח אפיזודה עם זמירים ברומן של ג'ון פרסטון משנת 2007 The Dig
לקריאה נוספת

ט. ביצ'ם, "פרדריק דיליוס" (האצ'ינסון ושות', לונדון 1959).
ר. ט. דארל, "אנציקלופדיה למוזיקה מוקלטת" The Gramophone Shop Encyclopedia of Recorded Music
(ניו יורק 1936)
א. איגלפילד-האל (עורך), "מילון למוזיקה מודרנית ומוזיקאים בני זמננו", A Dictionary of Modern Music and Musicians (לונדון 1924)
ר. אלקין, "הפילהרמונית המלכותית, רשומות האגודה הפילהרמונית המלכותית", Royal Philharmonic, The Annals of the Royal Philharmonic Society (ריידר ושות', לונדון 1946)
ר. פאונד, "סר הנרי ווד" (קאסל, לונדון 1969)
ה. ווד, "חיי המוזיקה שלי",My Life of Music (גולנץ, לונדון 1938)
ביהביורליזם

ביהביורליזם היא גישה ששלטה במדע המדינה באמצע המאה ה-20 (החל משנות ה-50 ועד שלהי שנות ה-70), ונתפסה כמהפכנית עקב מספר הבדלים מהותיים בינה לבין גישות קודמות במחקר הפוליטי, אשר התמקדו בחקר המוסדות הפורמליים.
ראשית, גישה זו, אשר הושפעה מהשיטה הביהביוריסטית בפסיכולוגיה, הגדירה את הפוליטיקה כהתנהגות, ולכן גרסה כי המחקר הפוליטי חייב להתמקד בחקר ההתנהגות. דגש זה מוציא ממוקד הניתוח הפוליטי את מושג המדינה, ומסיט את הדגש לחקר תנועות חברתיות, מפלגות וכוחות חברתיים - מערכות חברתיות. המדינה נתפסת כזירה בה פועלים כוחות פוליטיים.
שנית, הביהביורליזם גורס כי על מדעני המדינה להתמקד במישור האמפירי והפרקטי, ולא בפילוסופיה פוליטית. לכן, הביהביורליזם תופס עצמו כיישום האורתודוקסי של הגישה הפוזיטיביסטית. על פי גישה זו יש אמת אחת והיא ניתנת לחקירה - מטרת החוקר היא להגיע לאותה אמת מדעית. בהתאם לשיטה פוזיטיביסטית, הדרך להגיע אל הידע היא באמצעות אינדוקציה. ולכן, המחקר הוא מחקר כמותי. לפי גישה זו החוקר הוא נייטרלי, בלתי מעורב ואובייקטיבי. מטרת המחקר היא ניבוי, מציאת קשרים בין סיבה ותוצאה, אפשרות חיזוי ומציאת כללים.
קיומם של אפשרות החיזוי ומציאת הכללים מציבים בפני החוקר הביהביורליסטי, לטעמו, את האפשרות של תכנון חברתי. אם החוקר מכיר את הכללים המעצבים את הפוליטיקה, הוא יכול ליעץ לקובעי מדיניות כיצד לכוון לתוצאה זו או אחרת.
מאפייני הביהביורליזם

חיפוש סדירויות במעשה הפוליטי: התמקדות אך ורק בתופעות שניתן לצפות אותן, למפות אותן ולמדוד אותן, ואז לנתח את התוצאות המספריות בכלים סטטיסטיים.
רב תחומיות מתודולוגית: חוקרי אסכולת שיקגו שאלו מתחומים אחרים במדעי הטבע טכניקות ושיטות מחקר.
התמקדות בהתנהגות של בודדים ולא של מוסדות.
הביהביורליזם טען שמדע המדינה עוסק במציאות ובגילויים הממשיים שלה (פוזיטיביזם), הוא אינו עוסק בנסתר או בכל סוגיה שאינה נתפסת בחושים ואינה מדידה.
ביקורת על הביהביורליזם

בשנות ה-70 התערער מעמדה ההגמוני של הביהביורליזם, והוא ספג ביקורת ממספר כיוונים:
 
1. חוקרים ביהביורליסטים זכו לביקורת על כך שהם חוקרים רק את מה שניתן לכמת. המתודולוגיה קבעה את נושאי המחקר, וקביעה כזו של נושאי המחקר יצרה בו הטיות.
2. התייחסות של הגישה הייתה רק ברמת המיקרו - למשל משום שהדגש היה גם על התנהגות שאפשר לפרק ליחידות – הדגש היה יותר על האינדיבידואל או מיקרו – יחידות קטנות. התעלמו ממערכות ורמת הקבוצה.
3 שימת דגש על תהליכים הניתנים לפירוק – תהליכים ולא תוצאה – דיון בשאלות - מהי רציונליות, מהי התנהגות רציונלית. זהו מושג בעייתי - בעבר בעידן הטרום ביהביורלי ניסו להגדיר הגדרה מהותנית. לכן המושג מדיניות רציונלית הפך למושג תהליכי פרוצדורלי – בודקים לא לפי המדיניות אלא על פי שאלות שניתנות למדידה.
4 אובייקטיביות - הביקורת אומרת שלא ניתן שמחקר במדעי המדינה יהיה אובייקטיבי וניטארלי. עצם השימוש במונחים מסוימים ולא אחרים המייחסים ערך שלילי או חיובי והם רווי קונוטציות ואסוציאציות ערכיות – הוא למעשה בחירה מסוימת. הביהביורליסטים ניסו להשתמש במילים נייטרליות כמו מגדר במקום מין או מערכת במקום מדינה.
5 שאלת הנייטרליות - תפקיד החוקרים לא להיות מנותקים מהחברה בה הם חיים. המחקר צריך לתרום לחברה, והנייטרליות עצמה היא נקיטת עמדה.
6 הביהביורליזם קידש את הקיים – הביהביורליזם בנוסח העקרוני ובייחוד האמריקאי – הוביל את החוקרים לכיוון של נייטרליות, ניתוק מערכים, אמיתות, נורמות או קודים התנהגותיים ראויים ובאמצעות קידוש הקיים הובילו רוח ממסדית, אנטי-מהפכנית, תפיסה שאופורטוניזם יותר טוב מאידאולוגיה, פשרה היא טובה בשל הימנעות מנקיטת עמדה.
7 כימות ללא הקשר - גם אם הביהביורלים יהיו אובייקטיביים חסר ההקשר. ברגע שיצאתי מיחידת בדיקה מדויקת והכנסתי הקשר זה נעשה פחות מהימן וזה לא מקובל על הביהביורליסטים.
8 נטיית הביהביורליזם להתמקד במיקרו - רדוקציוניזם - לא בודקים חברה אלא התנהגויות שניתן לצפות בהן. ההתעלמות מתהליכים ברמת המאקרו עלולה להוביל, ואכן מובילה לעיתים, לאבסורדים.
ראו גם

גישת המערכות
סטרוקטורליזם
פונקציונליזם מבני (מדע המדינה)
ביהביוריזם
אריה טל

שלטי תמיכה במועמדות אריה טל בבחירות 2018, על גבי סניף הליכוד בעיר
אריה טל הוא פוליטיקאי ישראלי ששימש כראש עיריית טירת כרמל.
ביוגרפיה

אריה טל גדל בטירת כרמל.
ביוגרפיה > פעילות פוליטית

בשנת 1993, נבחר לראשונה לתפקיד ראש העיר כנציג הליכוד, לאחר שעלה לסיבוב השני מבין שבעה מתמודדים, וגבר על ראש העיר המכהן ראובן בינר. הוא נבחר לתפקיד פעם נוספות וכיהן כראש העירייה עד לשנת 2003, אז נוצח בסיבוב השני בבחירות על ידי סגנו, אריה פרג'ון מסיעת המפד"ל. לאחר בחירות אלה סיעתו של טל עברה לאופוזיציה, ולצד היותו חבר מועצה, עבד כיו"ר החברה למתנ"סים.
בשנת 2009 רץ בראש רשימה עצמאית ושב לתפקיד ראש העיר, לאחר שגבר על ראש העיר המכהן פרג'ון ב-43 קולות. לאחר הבחירות, עתר פרג'ון לבית המשפט בדרישה לפסול את תוצאות הבחירות באחת הקלפיות בה אירעו לטענתו אי סדרים, ולערוך בהן בחירות חדשות. בית המשפט קיבל את הדרישה, אך טל ערער על ההחלטה, ותוצאות הבחירות נותרו על כנן.
ב-2013 נבחר טל לקדנציה רביעית לאחר שגבר על שלושה מתמודדים נוספים, בהם פרג'ון.
ביולי 2020 מינה את אבישי כהן לתפקיד מנכ"ל עיריית טירת הכרמל.
בבחירות 2024 התמודד לכהונה נוספת, אך הודח לאחר שקיבל מעל 9% מהקולות בלבד ולא עלה לסיבוב השני.
הערות שוליים

↑  ילקוט הפרסומים, באתר נבו,‏ 29 בנובמבר 1993
↑  הלה נס, טירת כרמל: נדחתה בקשת הערעור של פרג'ון ביחס לתוצאות הבחירות, באתר local,‏ 12 בפברואר 2009 (הקישור אינו פעיל, 27.8.2019)
בילי לונג

ויליאם הוליס לונג השני (באנגלית: William Hollis Long II; נולד ב-11 באוגוסט 1955) הוא פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השביעי של מדינת מיזורי בשנים 2011-2023. לונג, חבר המפלגה הרפובליקנית, ייצג חלק ניכר מהשטח הדרומי-מערבי של מיזורי אשר בסיסו בספרינגפילד, ובתוכו גם הערים ג'ופלין וברנסון.
ביוגרפיה

לונג, דור רביעי למשפחה שהתיישבה במיזורי, נולד בספרינגפילד בשנת 1955. הוא למד באוניברסיטת מיזורי והיה חבר באחווה דלתא אפסילון, בטרם נשר מלימודיו הגבוהים. לאחר שלקח חופש בן שלוש שנים מלימודים כלשהם, החליט לונג להשתתף בתוכנית הכשרה בת תשעה ימים ללימוד מכירה פומבית בקנזס סיטי. לאחר מכן הוכשר באורח רשמי כמוכר פומבי בידי איגוד המכירות הפומביות הלאומי. בעקבות זאת התמקצע לונג בעולם המכירות הפומביות, ואף היה בעלים של חברה שפעלה בתחום. לצד זאת, לונג הנחה תוכנית רדיו בתחנה KWTO שבסיסה בספרינגפילד.
במהלך בחירות אמצע הכהונה ב-2010, הצטרף לונג אל הבחירות המקדימות שנערכו במפלגה הרפובליקנית לייצוג מחוז הקונגרס השביעי של מיזורי בבית הנבחרים של ארצות הברית. זאת לאחר שנציג המחוז המכהן, רוי בלאנט, פרש מבית הנבחרים כדי להתמודד אל הסנאט של ארצות הברית במקומו של קיט בונד. ב-3 באוגוסט 2010 ניצח לונג שבעה מיריביו בבחירות המקדימות, שהיו התחרות האמיתית במעוז רפובליקני זה. בכך למעשה הבטיח את היבחרו לבית הנבחרים האמריקאי, וביום הבחירות הכלליות בנובמבר נבחר אל הקונגרס ה-112 של ארצות הברית וגרף 63.39% מקולות הבוחרים.
מאז 2011 לונג נתן חסותו ל-37 הצעות חוק, 103 החלטות ו-26 החלטות סימולטניות, והעניק את חסותו ל-1,258 חקיקות אחרות. נוסף על כך, לונג הציג את "חוק הוודאות החקלאית לדיווח על פליטות" ב-14 במרץ 2018, אשר שם לו למטרה יתקן את "חוק התגובה, האחריות והשיפוי הסביבתיים המקיף" משנת 1980. עם זאת, הצעת החוק לא עברה בבית הנבחרים להמשך דיונים בסנאט. לונג מתנגד להפלות, וקרא לבטל את פסק דין רו נגד וייד כמו גם את המימון הפדרלי לארגון "הורות מתוכננת". כמו כן, בינואר 2017 הביע תמיכה בצו נשיאותי 13769 עליו חתם נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ. לונג נמנה בין תומכיו הנאמנים של טראמפ, ולאחר הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 בהן הביס ג'ו ביידן את הנשיא המכהן, טען לונג ללא ביסוס כי הייתה הונאת בחירות שהובילו להפסדו של טראמפ.
באוגוסט 2021 הכריז לונג על התמודדותו אל הסנאט של ארצות הברית מטעם מיזורי, בעקבות פרישתו של רוי בלאנט מהחיים הפוליטיים. במהלך הבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית גרף 5% בלבד מקולות הבוחרים, וסיים במקום הרביעי אחרי אריק שמיט, ויקי הרצלר ואריק גרייטנס. כהונתו בבית הנבחרים תמה עם התפזרות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית בראשית ינואר 2023.
הערות שוליים

↑  ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית)
↑  אורן בלייק, Whip Count: Here's where Republicans stand on Trump's controversial travel ban, באתר וושינגטון פוסט, 31 בינואר 2017 (באנגלית)
↑  אוסטין הוגולט, Top Missouri Republicans embrace Trump's resistance to election results, באתר Rolla Daily News‏, 12 בנובמבר 2020 (באנגלית)
↑  ברידג'ט באומן, GOP Rep. Billy Long joins Missouri Senate race, באתר Roll Call‏, 3 באוגוסט 2021 (באנגלית)
↑  סאמר בלנטיין וג'ים סאלטר, Missouri AG Schmitt beats Greitens in GOP Senate primary, באתר AP‏, 3 באוגוסט 2022 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  US Congress: L000576
בית גנזיא

בֵּית גִנְזַיָּא (עברית: בית גנזים) הוא שמה הארמי של רשות לאגירת אוצרות ומסמכים של ממלכות, כגון ממלכת פרס בעת העתיקה. 
בית גנזיא הכיל את אוצרות הממלכה שהיו שייכים על פי החוק למלך; והרשות הייתה כפופה ישירות למלך או למדינאי אשר עמד בראשן. בתי גנזים כללו, בדרך כלל, חפצים סחירים, בצעי מתכת יקרה: זהב, כסף ונחושת, שחלקם הותכו ליחידות משקל נהוגות, אבני חן בעלות ערך, וכן תעודות חשובות.
במגילת אסתר מסופר על הצעתו של המן להביא לגנזי המלך כיכרות כסף (כִּכַּר הייתה יחידת משקל נהוגה באזור הסהר הפורה בעת העתיקה), בתמורה להסכמתו להכחדת היהודים מהממלכה:
”וַיֹּאמֶר הָמָן לַמֶּלֶךְ אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ יֶשְׁנוֹ עַם אֶחָד מְפֻזָּר וּמְפֹרָד בֵּין הָעַמִּים בְּכֹל מְדִינוֹת מַלְכוּתֶךָ וְדָתֵיהֶם שֹׁנוֹת מִכָּל עָם וְאֶת דָּתֵי הַמֶּלֶךְ אֵינָם עֹשִׂים וְלַמֶּלֶךְ אֵין שֹׁוֶה לְהַנִּיחָם: אִם עַל הַמֶּלֶךְ טוֹב יִכָּתֵב לְאַבְּדָם וַעֲשֶׂרֶת אֲלָפִים כִּכַּר כֶּסֶף אֶשְׁקוֹל עַל יְדֵי עֹשֵׂי הַמְּלָאכָה לְהָבִיא אֶל גִּנְזֵי הַמֶּלֶךְ:”
בספר עזרא מסופר על "בית גנזיא" בעיר אחמתא, שבו הופקדו תעודות הרישיון שניתן ליהודי שבי ציון לחזור לארץ ישראל ולהקים את בית המקדש השני, והתוכניות והכללים לבנייתו.
”בֵּאדַיִן דָּרְיָוֶשׁ מַלְכָּא שָׂם טְעֵם וּבַקַּרוּ בְּבֵית סִפְרַיָּא דִּי גִנְזַיָּא מְהַחֲתִין תַּמָּה בְּבָבֶל: וְהִשְׁתְּכַח בְּאַחְמְתָא בְּבִירְתָא דִּי בְּמָדַי מְדִינְתָּה מְגִלָּה חֲדָה וְכֵן כְּתִיב בְּגַוַּהּ דִּכְרוֹנָה:”
ראו גם

הכרזת כורש
לקריאה נוספת

הערך: בית גנזיא, בית גנזים, לכסיקון מקראי, (עורכים: מנחם סוליאלי, משה ברכוז), א-ב, תל אביב: הוצאת דביר, תשכ"ה-1965, עמ' 153.
הערות שוליים

↑  מגילת אסתר, פרק ג', פסוקים ח'–ט'.
↑  ספר עזרא, פרק ו', פסוקים א'–ב'.
ארווין מרטון

| --- | --- |

 לידה:  17 ביוני 1912 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  30 באפריל 1968 (בגיל 55) פריז, צרפת 
 שם לידה:  Preisz Ervin 
 מדינה:  הונגריה, צרפת 
 תקופת הפעילות:  1932–1968 (כ־36 שנים) 
 פרסים והוקרה:  מדליית הרזיסטנס 
 
ארווין מרטון (במקור פרייס, בהונגרית: Marton Ervin; בודפשט, 17 ביוני 1912 – פריז, 30 באפריל 1968) היה צלם, גרפיקאי ופסל יהודי-הונגרי. משנת 1937 הפך לחלק בלתי נפרד מהתרבות האמנותית הפריזאית. ידוע בעיקר בזכות דיוקנאותיו של דמויות מפתח רבות באמנות, בספרות ובמדע שפעלו בפריז, כמו גם ב"תמונות הרחוב" הכנות שלו. עבודותיו הוצגו בקביעות בפריז, וכן גם בבודפשט, בלונדון ובמילאנו; ניתן למצוא את עבודותיו בגלריה הלאומית של הונגריה, בספרייה הלאומית של צרפת, במוזיאון הצילום ההונגרי, בתאגידים גדולים ואצל אספנים פרטיים באירופה ובארצות הברית.
במהלך מלחמת העולם השנייה, בזמן הכיבוש הנאצי של פריז, הצטרף לתנועת ההתנגדות הצרפתית יחד עם מהגרים רבים אחרים. לאחר המלחמה, קיבל את מדליית הרזיסטנס מממשלת צרפת.
העניין המחודש באמנים ההונגרים של פריז במאה ה-20 הוליד תערוכות משמעותיות במאה ה-21 של ארווין מרטון ובני דורו. היו תערוכות כאלה בווינה (2004), בקצ'קמט (2004) ובבודפשט (2007, 2010). תמונות הרחוב של מרטון מפריז הוצגו בקליפורניה (2009) יחד עם הצלמים של המאה ה-20 אינגה מוראט האוסטרית (אנ') ומקס יבנו האמריקאי (אנ'). בשנים 2010–2011, הציבור יכול היה לראות את תמונות העירום הנשי שלו יחד עם תמונות של אמנים אחרים במכון ליסט בפריז (צר').