טרנסאל C-160
היסטוריה תפעולית

ביולי 1974, חיל האוויר הטורקי השתמש ב-7 מטוסי C-160D במהלך הפלישה לקפריסין, כדי להעביר חיילים, להצניח צנחנים ואספקה. לאחר שנכנסו לשירות עם הכוחות המזוינים הטורקים בשנת 1971, מטוסים אלה סיפקו יכולת גבוהה לאספקה אווירית במהלך המבצע.
באפריל 1976, חיל האוויר הצרפתי השתמש ב-12 מטוסי C-160 לתמיכה בהטסת כוחות וציוד מרוקאי לזאיר, במהלך סכסוך גבול עם אנגולה. במאי 1978, כמה מטוסי C-160 הצניחו צנחנים של לגיון הזרים הצרפתי במהלך קרב קולווזי.
בשנת 1977, חיל האוויר הצרפתי הזמין גרסה מעודכנת בשם C-160NG, (ראשי תיבות Nouvelle Génération). המטוסים החלו להימסר בשנת 1981. מתוך 29 ממטוסים שנמסרו, מחציתם נועדו לשמש מטוסי תדלוק אווירי. ארבעה נוספים, C-160H Astarté, נועדו לתקשורת עם צוללות בלב ים, צוללות שהן מרכיב חיוני במערכת ההרתעה הגרעינית של צרפת.
שני מטוסים נועדו למודיעין אותות, כונו C-160G Gabriel, והחליפו את מטוסי הנורד ששימשו בתפקיד זה בעבר. בפעולות שגרתיות, ה-C-160G היוו כלי משלים לפעולות מטוס שליטה ובקרה, הבואינג E-3 Sentry של צרפת. בשנת 1991, מטוס C-160G, מצויד לצורך מודיעין אותות, נפרס כחלק מתרומתה של צרפת לכוחות הקואליציה במהלך ובעקבות מלחמת המפרץ כדי לתמוך באזור אסור לטיסה והאמברגו על עיראק.
מטוסי C-160 שימשו לתמיכה בבסיסים צרפתיים באפריקה שמדרום לסהרה. גרסת התדלוק האווירי אף היא הייתה בשימוש לצורך תמיכה בפעולות אפריקאיות. צי ה-C-160 היה בשימוש נרחב בטיסות מבצעיות של חיל האוויר הצרפתי במשך שנים רבות, זאת לצד מספר קטן של מטוסי דאגלס DC-8 CASA/IPTN CN-235 ו-C-130 הרקולס החל משנת 1990.
במהלך המלחמה בגבול דרום אפריקה, במהלך שנות השמונים המאוחרות, מטוסי ה-C-160 של חיל האוויר הדרום אפריקאי שימשו לפריסה ואספקת חיילים באזור הגבול ולעמדות צבאיות בדרום אנגולה. במשימה אחת, נעשה שימוש ב-C-160 כדי להעביר סוללת טילי SA-8 שנתפסה באנגולה, לדרום אפריקה. מטוס C-160 הועדף למשימה זו על פני ה-C-130 כיוון שלמטוס תא מטען גדול יותר והיכולתו להנמיך את גוף המטוס בעודו על הקרקע, דבר שהקל על העמסת הרכב הכבד.
למטוס ה-C-160 היה תפקיד בולט במספר מאמצים בינלאומיים אחרים. צי ה-C-160 של גרמניה שימש לתמיכה במאמצי שמירת השלום בסודאן. יחידה של מטוסי C-160 נשלחו לתמיכה בנוכחות כוח הסיוע הביטחוני הבין-לאומי באפגניסטן. מטוסי C-160 צרפתיים וגרמניים שימשו בתמיכה במבצע סרוואל, התערבות בהנהגת צרפת במלחמת האזרחים במאלי. מטוסי C-160 ביצעו פעולות נרחבות במספר מדינות, למטרות הומניטריות או צבאיות, כולל מאוריטניה, ניז'ר, צ'אד, אתיופיה, בוסניה ולבנון.
החל משנת 1984 החלה בחיל האוויר הגרמני תוכנית להארכת חיי המטוס בשם LEDA I ו-LEDA II, אשר התמקדו בשיפור הכנפיים. תוכניות נוספות שבוצעו בשנות ה-90, בשם LEDA III, התרכזו בכל מבנה המטוס. בתוכנית הוארכו חיי המטוס מ-8,000 טיסות ל-12,000 טיסות והכנסת מערכות אוויוניקה חדשות כגון מערכת הגנה עצמית ומערכת חלופית לניהול טיסות.
בין השנים 1994 עד 1999, כל מטוסי ה-C-160 הצרפתיים עברו שדרוג אוויוניקה והוספת אמצעים חדשים נגד נגד טילים. המטוסים ששודרגו כונו C-160R (Renové -"מחודש"). בשנת 2009, משרד ההגנה הצרפתי הכריז על מודרניזציה של צי מטוסי C-160, כדי לאפשר למטוס להמשיך בשירות עד 2018.
בשלהי 2011, פורסם שצי הטרנסאל של גרמניה טס במצטבר מיליון שעות טיסה. נכון ל-2012, צי ה-C-160 העולמי התקרב לסוף חיי השירות שלו. כל מטוסי ה-C-160 הדרום אפריקאים כבר הוצאו לגמלאות, בעוד שחיל האוויר הטורקי המשיך להפעיל 20 מטוסים שנרכשו מגרמניה (C-160T). כדי להחליף את הטרנסאל, חילות האוויר הגרמניים, הצרפתים והדרום אפריקאים הזמינו 60, 50 ושמונה מטוסי איירבוס A400M, בהתאמה. הזמנת צבא דרום אפריקה בוטלה מאוחר יותר.
ב-2015, הוכרז כי הוצאה משירות של מטוסי הטרנסאל של גרמניה נדחתה מ-2018 ל-2021 עקב עיכובים באספקת מטוס איירבוס A400M. עד 2021, מספר הולך ופוחת של מטוסים נותרו בשירות לביצוע משימות הדורשות את מערכות ההגנה העצמית של הטרנסאל. טייסת הטרנסאל הגרמנית האחרונה פורקה בדצמבר 2021.