stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חקירות פילוסופיות
תוכני הספר > טיעון השפה הפרטית

טיעון פילוסופי מפורסם המופיע בספר הוא "טיעון השפה הפרטית". לטיעון נודעה חשיבות מרכזית בשיח הפילוסופי במחצית השנייה של המאה ה-20, והוא ממשיך להוות מוקד לדיון. מטרת הטיעון היא להראות כי רעיון של שפה שמובנת רק לאדם אחד, הוא רעיון חסר משמעות. שפה היא במהותה פומבית-חברתית (גם שפה שהיא "סודית", במובן זה שרק אדם אחד יודע כיצד לפרש אותה, כוללת את הפוטנציאל להיות מובנת על ידי יותר מאדם אחד).

ויטגנשטיין מעולם לא הציג את הטיעון בספרו מחקרים פילוסופיים בצורה ליניארית ותמציתית כפי שמקובל. במקום זאת, הוא הציג אופנים שונים של שימוש בשפה, וביקש מהקוראים לתהות על ההשלכות של שימושים אלה. כתוצאה מכך, ישנו ויכוח ממושך הן בנוגע לטבעו של הטיעון והן ביחס לחשיבותו. בנוסף לכך, בביטוי "טיעון השפה הפרטית" מקובל להתייחס לקבוצה של טיעונים שמביא ויטגנשטיין.
הספר בתרגום עברי

לודוויג ויטגנשטיין, חקירות פילוסופיות; תרגמה מגרמנית והקדימה מבוא: עדנה אולמן-מרגלית, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס ('ספרי מופת פילוסופיים') תשנ"ה 1995.
הערות שוליים

↑  כלומר, שבריר חלקי שנותר לנו מהגותו של ויטגנשטיין על הנושא
| לודוויג ויטגנשטיין |
| --- | --- | --- |
| כתביו והרצאותיו | טרקטט לוגי-פילוסופי • חקירות פילוסופיות • המחברת הכחולה והמחברת החומה • הרצאה על האתיקה • הרצאות ושיחות בנושאי אסתטיקה, פסיכולוגיה ואמונה דתית • הערות על ענף הזהב של פרייזר • הערות על מתמטיקה • הערות על הצבעים • תרבות וערך • על הוודאות |  |
| מושגים ורעיונות | טבלת אמת • תורת התמונה • דמיון משפחתי • משחק שפה • טיעון השפה הפרטית • אשליית ארנב-ברווז • צורות חיים |  |
| משפחת ויטגנשטיין | קרל ויטגנשטיין •  מרגרט סטונבורו-ויטגנשטיין • פאול ויטגנשטיין |  |
| אישים קשורים | ג.א.מ. אנסקום • פאול אנגלמן • פיטר גיץ' • פיטר ווינץ' • פרידריך וייסמן • ג.א. מור • נורמן מלקולם • מרגרט מקדונלד • פרנסיס סקינר • פיירו סראפה • ג'ון מיינרד קיינס • רודולף קרנאפ • ברטראנד ראסל • ראש רייז • יאורי הנריק פון וריקט • פרנק רמזי • מוריץ שליק |  |
| חוקרי ויטגנשטיין | אלפרד ג'ולס אייר • טרי איגלטון • גורדון בייקר • ענת בילצקי • וורן גולדפרב • אנתוני קליפורד גריילינג • קורה דיימונד • פיטר האקר • יאקו הינטיקה • אוסוולד הנפלינג • ענת מטר • אבישי מרגלית • הילרי פטנאם • אלי פרידלנדר • סטנלי קאבל •  ג'יימס פ. קונאנט • אנתוני קני •  סול קריפקי • אליס קררי • רופרט ריד |  |
| נושאים קשורים | בית ויטגנשטיין • הדלת של ויטגנשטיין • הויטגנשטיינים החדשים • החוג הוינאי • ויטגנשטיין (סרט) • תקרית הדוקרן • תקרית היידבאואר |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007270011205171  BnF: cb11961289g (data)  GND: 4117668-6  VIAF: 182650189   WorldCat (עם VIAF): 182650189 
איור לסעיף §48.
יחסי סן מרינו – קטר

| יחסי סן מרינו – קטר |
| --- | --- |
סן מרינו: קטר (מדינה)


סן מרינו: קטר
שטח (בקילומטר רבוע)
61: 11,586
אוכלוסייה
33,579: 3,065,289
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,855: 235,770
תמ"ג לנפש (בדולרים)
55,254: 76,916
משטר
רפובליקה: מונרכיה אבסולוטית

יחסי סן מרינו–קטר הם ההתייחסות הפוליטית ושיתופי הפעולה שבין הרפובליקה של סן מרינו למדינת קטר. בין המדינות מתקיימים יחסים חמים ומלאים. האינטרסים הקטריים בסן מרינו מנוהלים בשגרירות בסן מרינו והשגריר הקטרי הלא תושב בסן מרינו הוא עבד אל-עזיז א-מאליכי אאל ג'והני.האינטרסים הסן מרינזיים בקטר מנוהלים בשגרירות סן מרינו בספרד, השגריר בשגרירות הזו הוא חוסה מנואל דה מולינדו מרטינז.
היסטוריה

ב-31 במאי 2010 השתתפה שרת החוץ הסן מרינזית אנטונלה מולרוני ב"פורום דוחה" העשירי. הפורום מתקיים מדי שנה בחסות אמיר קטר חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני דאז ודהיום תמים בן חמד אאל ת'אני. גם השגריר הפועל בספרד, חוסה מנואל דה מולינדו מרטינז הגיע לקטר והשתתף בפורום.
ב-1 באוקטובר 2012 ביקר שגריר קטר הלא תושב דאז סולטאן בן סעד אאל מריחי בסן מרינו והשתתף בטקס מינוי קפטני המחוז, הביקור היה הראשון של בעל תפקיד מדרגה ראשונה קטרי בסן מרינו. בביקור שיגר השגריר את הברכה של אמיר קטר לקפטני המחוז החדשים של סן מרינו ואיחל להם בהצלחה בחצי שנת שלטונם.
ב-23 בספטמבר 2015 נפגשו שגריר קטר באיטליה ובסן מרינו ושר התעשייה הסן מרינזי ברומא, אחד הנושאים הבולטים שהועלו בפגישה הוא שיפור היחסים הדיפלומטיים בין קטר לסן מרינו וייסוד שיתופי פעולה.
ב-2 באפריל 2017 נפגשו שגריר קטר באיטליה ובסן מרינו ומזכיר החוץ של סן מרינו בסן מרינו, הנושאים שהועלו בפגישה בין השניים היו בין היתר מציאת מכנים משותפים בין שתי המדינות, תמיכה של כל אחת מהמדינות בשנייה ושיפור של היחסים הדו-צדדיים הקיימים.
סן מרינו היא אחת מ-33 מדינות שאזרחיהן רשאים להיכנס למדינה עם אשרה כללית לקטר ועומאן.
יחסי סן מרינו – קירגיזסטן

| יחסי סן מרינו – קירגיזסטן |
| --- | --- |
סן מרינו: קירגיזסטן


סן מרינו: קירגיזסטן
שטח (בקילומטר רבוע)
61: 199,951
אוכלוסייה
33,579: 7,213,335
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,855: 13,988
תמ"ג לנפש (בדולרים)
55,254: 1,939
משטר
רפובליקה

יחסי סן מרינו–קירגיזסטן הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו לבין הרפובליקה הקירגיזית.
סקירה כללית

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-20 בספטמבר 2004. בספטמבר 2019 הסמיכה קירגיזסטן את נציגותה לאו"ם בז'נבה, שווייץ שתייצג אותה גם בסן מרינו.
נציגויות דיפלומטיות

קירגיזסטן מיוצגת בסן מרינו באמצעות נציגותה לאו"ם בז'נבה, שווייץ.
סן מרינו אינה מיוצגת בקירגיזסטן לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.
חקיקה שיפוטית

חקיקה שיפוטית היא יצירתן של נורמות משפטיות כלליות (פעולה שנעשית בדרך כלל על ידי המחוקק) על ידי הרשות השופטת.
עיקר עיסוקם של בתי המשפט הוא במתן פרשנות לחקיקה הקיימת, לשם יישום חקיקה זו על המקרים המובאים בפני בית המשפט, לעיתים תוך הכרעה בוויכוחים על משמעות החוק. לעיתים נדרש בית המשפט ליותר מאשר לשמש פה למחוקק בפרשנות דבריו, ולהשלים את החסר בחוק, בסוגיות שבהן המחוקק טרם אמר דברו. פעולת פרשנות זו קרויה חקיקה שיפוטית, ובמסגרתה מקבל בית המשפט תפקיד גדול יותר בקביעת הנורמות שישררו במדינה.
חקיקה שיפוטית, שנועדה להשלים חוסר חקיקה או להתעלם מעודף חקיקה במשפט המקובל, היא חלק מגישה של אקטיביזם שיפוטי, שנוגע לתחומים רבים ובהם ביקורת שיפוטית על הרשות המחוקקת ועל הרשות המבצעת.
הצורך בחקיקה שיפוטית

חקיקה שיפוטית מתבקשת במקרים אחדים:
בחוקים שונים נעשה שימוש במושגי שסתום, כגון סבירות, תום לב ותקנת הציבור, שלגביהם הותיר המחוקק כר נרחב לפרשנות פסיקתית.
מושג מסוים אינו מוגדר בחוק, איך יש לקבוע את גבולותיו. דוגמה: המושג "עובד" (שכיר) מופיע בכל דיני העבודה ולו חשיבות מהותית, אך הוא אינו מוגדר בחקיקה, וגבולותיו נקבעו בפסקי דין רבים של בית הדין לעבודה. בין השאר נקבע בפסקי דין אלה כי חייל בשירות קבע אינו בגדר עובד, וגם אסיר המועסק בבית סוהר אינו בגדר עובד.
מושג מסוים מוגדר בחוק, אך ניתן לפרשנויות שונות, הן מבחינת לשון החוק והן מבחינת תכלית החקיקה. על בית המשפט לבחור בפרשנות הנאותה מבין הפרשנויות האפשריות.
החקיקה נותנת מענה חלקי לסוגיה המצריכה מענה רחב יותר. דוגמה לכך היא שאלת מעמדם של ידועים בציבור. דוגמה: בחוק הביטוח הלאומי נאמר: "אשתו - לרבות הידועה בציבור כאשתו והיא גרה עמו", כלומר כל הזכויות (ושלילת הזכויות) שמקנה החוק לאשת איש מוקנות גם לידועה בציבור. בהקשרים רבים אחרים אין התייחסות לידועים בציבור, ונדרשה קביעה בפסיקה של זכויותיהם. שאלה נוספת שעלתה בהקשר זה ולא נמצא לה מענה בחקיקה היא האם גם בני זוג מאותו המין נחשבים לידועים בציבור.
לעיתים נדרש בית המשפט להכריע בסכסוך שהמחוקק כלל לא התייחס אליו (במודע או משום שנוצרה לאקונה בהקשר זה). סעיף 1 לחוק יסודות המשפט מנחה את בית המשפט כיצד להתמודד עם מצב כזה: "ראה בית המשפט שאלה משפטית הטעונה הכרעה, ולא מצא לה תשובה בדבר חקיקה, בהלכה פסוקה או בדרך של היקש, יכריע בה לאור עקרונות החירות, הצדק, היושר והשלום של מורשת ישראל."
השופט יורם דנציגר הציג את עמדתו לפיה יש צורך בחקיקה שיפוטית רחבה בדיני חדלות פירעון:
השופט אהרן ברק הביע דעתו כי "השופט אינו צריך לראות עצמו כנושא־הדגל של הסכמה חברתית חדשה. בדרך כלל, בית הנבחרים הוא המוסד הראוי ליצירת שינויים דראסטיים בעניין זה." ואכן, בתי המשפט אינם שׂשׂים לחקיקה שיפוטית, ומעדיפים תחילה לקרוא למחוקק לומר את דברו בסוגיות בעלות חשיבות חברתית, שראוי להסדירן בחקיקה. כאשר המחוקק אינו נענה לקריאה זו, רואה בית המשפט את עצמו כנאלץ לקבוע הלכה. דוגמה לכך היא סוגיית מעמדו של התשר, שמעסיקה את בתי המשפט בישראל במשך עשרות שנים. בפסק דין שניתן ביוני 2005 בבית הדין הארצי לעבודה ציין השופט שמואל צור: "בשולי הדברים יש מקום לקרוא למחוקק להשלים את מלאכת החקיקה אותה יזמה הממשלה בהתאם לדו"ח ועדת פרידמן. כך ראוי לעשות בתחום שהוא כה פרוץ ובלתי מסודר". בפסק דין שניתן בשנת 2013 בדיון נוסף בבג"ץ ציין הנשיא אשר גרוניס: "הסדר מעמדם של דמי התשר נמנה, אפוא, להשקפתי עם סוגי ההסדרים שמעוררים שאלות של מדיניות כלכלית וחברתית. מפאת מורכבותם והשלכותיהם האפשריות של ההסדרים מן הראוי להותירם להכרעת המחוקק". שתי קריאות אלה לא נענו על ידי המחוקק. בנסיבות אלה ציין נשיא בית הדין הארצי לעבודה יגאל פליטמן, בפסק דין נוסף בסוגיה זו: "אנו סבורים שבמצב הדברים המשפטי הנתון, על הקשיים הכרוכים בו בכלל ההיבטים, כמפורט בהרחבה בדנג"ץ כהן; לאור שתיקת המחוקק, אף בחלוף כמעט חמש שנים מאז שניתן פסק הדין בדנג"ץ כהן שבמסגרתו נקרא שוב לפעול בעניין; ומשלא ידוע לנו על צפי כלשהו להסדרת הסוגיה בעתיד הנראה לעין – לא זו בלבד שאין מנוס מלומר את דברנו בסוגיית התשר, אלא שזו אף חובתנו."
דרכי יצירתה של חקיקה שיפוטית

חקיקה שיפוטית צומחת מתוך הצורך להכריע בסכסוך המובא בפני בית המשפט, ומתבטאת ביצירתו של תקדים, המחייב בתי משפט בערכאה נמוכה יותר. בישראל נקבע עקרון התקדים המחייב בסעיף 20 לחוק יסוד: השפיטה, האומר:
משמעותו של עיקרון זה היא שפסקי הדין של בית המשפט העליון משפיעים לא רק על המחלוקת הספציפית שהובאה להכרעתו, אלא גם על הנורמה הכללית בנושא זה. בהתאם לעיקרון זה, פסקי הדין של בית המשפט העליון מחייבים את בית המשפט המחוזי ובית משפט השלום, ופסקי דין של בית המשפט המחוזי מנחים את בית משפט השלום. באופן דומה, פסק דין של בית הדין הארצי לעבודה מהווה תקדים מבחינתם של בתי הדין האזוריים לעבודה.
השופט אהרן ברק הציג דרכים פחות מחייבות מאשר התקדים המחייב, היוצרות גם הן נורמה:
גישה דומה הוצגה בפסק דין של בית המשפט העליון, שבו ציין השופט דב לוין: "כאשר מתעוררת מחלוקת משפטית בין בעלי דין באשר לפרשנותו של חוק, ואין לפניהם הלכה ברורה ומחייבת בנושא זה מאת בית המשפט העליון, אולם מצויה לפניהם הלכה בנושא זה מאת בית-משפט מחוזי, מותר להם להנחות עצמם באותה הלכה ולראות בה פסיקה עקרונית, המשקפת נאמנה את המצב המשפטי".
השופט ברק מנה ארבע מגבלות לחקיקה השיפוטית, ובהן:
בניגוד לחקיקה ראשית שבה היוזמה היא בידי המחוקק - הוא מזהה את הצורך בחקיקה וקובע את היקפה, בית המשפט מגיע ליצירתה של חקיקה שיפוטית רק לאחר שהוגשה לפניו תביעה מתאימה, וללא תביעה כזו לא תיווצר חקיקה שיפוטית. גם היקפה של החקיקה השיפוטית מוגבל לעיתים על ידי התביעה שבמסגרת הדיון בה נוצרה. מגבלה זו הוצגה במפורש בפסק דין שעסק במעמדו של התשר, שבו קבע בית הדין: "אנו מבקשים להדגיש כי פסק דיננו זה חל על תשלום תשר בענף המסעדנות בלבד", זאת אף שתשר נהוג גם בענפים אחרים, וגם בהם נחוצה הסדרה שלו, כפי שנאמר באותו פסק דין: "אין בפסק דיננו זה כדי לייתר הסדרה של סוגיית התשר בכללותה על ידי המחוקק, והדבר אף רצוי ומתבקש".
תחילת התוקף של חקיקה שיפוטית

חקיקה ראשית נכנסת לתוקף עם פרסומה ב"ספר החוקים", אך לעיתים ניתן לה תוקף עתידי, כדי לאפשר לציבור להתארגן ליישום החוק החדש, ורק לעיתים רחוקות ניתן לחקיקה תוקף רטרואקטיבי. המצב שונה בחקיקה שיפוטית, משום שבהיותה פרשנות לחוק, תוקפה לכאורה מיום חקיקתו של החוק. כדי למנוע תוצאה לא נוחה זו לעיתים בית המשפט מפצל לשניים את תוקף פסיקתו: למקרה הפרטי שהובא בפני בית המשפט פסק הדין נותן התייחסות רטרואקטיבית, ואילו לנורמה הכללית שנובעת מפסיקה זו ניתן תוקף עתידי.
חקיקה פורמלית בעקבות חקיקה שיפוטית

שופט בית המשפט העליון משה לנדוי ציין כי "ההלכה השפוטית שדרכיה לא פעם דרכי פיתולים ונפתולים, תוך גישוש זהיר ממקרה למקרה אל פתרונות כלליים יותר, ותוך התפתחות אורגנית המביאה לדלדול איברים חלושים ולחזוקם של אלה שיש בהם חיות – הלכה זו היא שדה ניסויים נוח לשם רכישת ניסיון לקראת חקיקת חוק חרות.
ואכן, לעיתים נותן המחוקק מענה בחקיקה לנושא שבמשך שנים רבות רק הפסיקה יצקה בו תוכן. כך, למשל, המושג "תושב ישראל", שלו חשיבות ניכרת בפקודת מס הכנסה ובחוק הביטוח הלאומי, הופיע בחוקים אלה ללא כל הגדרה, ומשמעותו עוצבה בפסיקה בלבד. בתחילת 2003 שינה המחוקק את טעמו, ותיקן שני חוקים אלה כך שנוספו בהם כללים מפורטים יותר לבחינת היותו של אדם תושב ישראל.
חקיקה ראשית שבאה בעקבות חקיקה שיפוטית עשויה לבסס ולהעמיק את הנורמות שנקבעו בחקיקה השיפוטית, אך לעיתים היא באה לבטל את תוצאותיה של הפסיקה, כאשר תוצאות אלה אינן לרוחו של המחוקק. דוגמה: בעקבות פסק דין ורד פרי, שבו נקבעה הכרה בהוצאותיה של אם, בגין ההשגחה על ילדיה בעת שהיא עובדת, כהוצאה מותרת בניכוי, בעת חישוב מס ההכנסה שלה, תוקנה פקודת מס הכנסה, ונקבע בה שלא יוכרו "הוצאות שהוצאו לשם טיפול בילד או השגחה עליו".
הערות שוליים

↑  יורם דנציגר, יואב פויזנר, רענן בן-ישי, חקיקה שיפוטית בדיני חדלות פירעון, משפט ועסקים י"ג, ספטמבר 2010
1 2 3  אהרן ברק, ‏חקיקה שיפוטית, משפטים ‏יג, תשמ"ג
↑  ע"ע 300113/98 ד.ג.מ.ב. אילת מסעדות בע"מ נ' ענבל מלכה
1 2 3  עבל 44405-10-15 עומרי קיס נגד המוסד לביטוח לאומי, ניתן ב-26 במרץ 2018
↑  בגץ 653/83  מבע מוציאים לאור בע"מ נ' סגן נציב מס הכנסה, פ"ד לט(3)
↑  חקיקה שיפוטית, באתר "רונן פרידמן - משרד עורכי דין";
רע"א 8925/04 סולל בונה בניין ותשתיות בע"מ ואח' נ' עזבון המנוח אחמד עבד אלחמיד ז"ל, ניתן ב־27 בפברואר 2006
↑  משה לנדוי, הלכה ושקול דעת בעשיית משפט, משפטים א, תשכ"ח-תשכ"ט, עמ' 297
↑  חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 170), התשס"ט-2009, ס"ח 2202 מ-16 ביולי 2009
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
יהודה אדלר

| --- | --- |

 לידה:  21 בנובמבר 1962 (בן 61) תל אביב, ישראל
 לאום:  ישראלי-יהודי
 לימודי רפואה:  האוניברסיטה העברית בירושלים המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא – תל השומר המרכז הרפואי רבין
 התמחות:  קרדיולוגיה, רפואה פנימית, מנהל רפואי
 תואר:  פרופסור מן המניין במסלול הגבוה לקרדיולוגיה בפקולטה לרפואה (אוניברסיטת ת"א)
 תפקידים:  תפקידים בולטים
 מחלקות ובתי חולים:  שיבא תל השומר (נוכחי)  משגב לדך (לשעבר)  בית החולים בלינסון  קופ"ח לאומית  קופ"ח כללית  קופ"ח מאוחדת  רשת משען לדיור מוגן  בי"ח מעייני הישועה  מכון גרטנר למדיניות רפואית
 פרסים והוקרה
 
יהודה אדלר (נולד ב-21 בנובמבר 1962) הוא רופא ישראלי, פרופסור קליני לקרדיולוגיה באוניברסיטת תל אביב, מומחה לקרדיולוגיה, לרפואה פנימית ולמינהל רפואי. הוא מכהן היום כדקאן בית הספר למקצועות הבריאות במרכז האקדמי למשפט ועסקים ברמת גן. המנהל הרפואי לשעבר של רשת "משען" לדיור מוגן. במרכז הרפואי שיבא ניהל פיתוח המשאב הרפואי, מנהל "תלפיות שיבא", יו"ר ועדת ההתמחות ומנהל מקצועות הבריאות. ניהל את בית החולים "משגב לדך" בירושלים, זוכה אות "ירושלים שלי" בשנת 2010 על קידום ובניית בית החולים לטובת בריאותם של תושבי ירושלים. כיהן כמנהל הרפואי של מחוז מרכז קופת חולים לאומית.
רפואה ומחקר

יהודה אדלר נולד לשמואל ורחל אדלר (רישה לבית משפחת לבקוביץ), ניצולי השואה שכל בני משפחותיהם נספו בשואה. גדל בתל אביב. את לימודי הרפואה סיים בהצטיינות באוניברסיטה העברית בירושלים. התמחה ברפואה פנימית במרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר, בקרדיולוגיה במרכז הרפואי רבין ובמנהל רפואי בבית החולים שיבא תל השומר. לאחר התמחותו בקרדיולוגיה יזם אדלר את המרכז לשיקום הלב לחולי אי ספיקת לב בבית החולים שיבא תל השומר.
בשנת 2016 מונה ליו"ר האירופאי למחלות שריר וקרום הלב מטעם האיגוד הקרדיולוגי האירופאי (ESC).
אדלר מונה בחודש נובמבר 2020 כיועץ רפואי מומחה בניהול משבר מגפת הקורונה וצמצום התחלואה בעיריית הרצליה, בעיריית ראשון לציון ובעיריית אריאל.[דרוש מקור]
ביולי 2020 הצטרף אדלר לדעתם של מנהלי המחלקות הפנימיות שחזו עומסים גדולים במחלקות הפנימיות בביתי החולים לקראת החורף ובשל השפעת הקורונה. אדלר טען כי אין אסטרטגיה ותכנון בניהול משבר הקורונה ובמדיניות הסגרים.
רפואה ומחקר > תפקידים נוספים

החל משנת 2018 שימש אדלר כיועץ רפואי לחברת הסיגריות האלקטרוניות Juul והביע תמיכה במוצרי האיוד כמקלים על גמילה מעישון. בין היתר טען שניקוטין איננו מקור הבעיה בסיגריות אלא רק שריפת הטבק. בדיון בוועדת העבודה, הרווחה ובריאות בכנסת בנובמבר 2018, התנהל ויכוח בין אדלר ליושב ראש ועדת הבריאות של הכנסת אלי אלאלוף. בדיון הוחלט על הגבלת כמות הניקוטין בסיגריות אלקטרוניות. על פעילותו זו הוגשה נגדו תלונה ללשכת האתיקה של ההסתדרות הרפואית. ועדת הבירור הביעה את מורת רוחה מכך שאדלר, בחר שלא להתייצב לדיון, אך הוא לא נמצא אשם בעבירה אתית. על אף קביעתה לגבי אדלר בחרה הוועדה לפרסם אזהרה לרופאים כי בעת שהם משמשים יועצים עבור גוף כלשהו, הם עלולים להיות מזוהים עם אותו הגוף, מעשיו ומטרותיו, כפי שקרה במקרה של ג'ול ואדלר.
רפואה ומחקר > טענות להטרדה מינית והתנהגות שאינה הולמת

באוגוסט 2017 התפרסם בעיתון "הארץ" כי התקבלה תלונה באגף המשמעת של נציבות שירות המדינה על אדלר ולפיה הטריד מינית בשעה שהיה מנהל בית החולים משגב לדך, אולם התלונה לא נבדקה מאחר שהמתלוננת לא העידה עדות ישירה. עוד התפרסם בעיתון "הארץ" כי ארבע רופאות העידו בנציבות שירות המדינה על הטרדות מילוליות בעלות אופי מיני בזמן שהיו מתמחות או סטאז'ריות בבית חולים תל השומר. בעקבות זאת, ולאחר פניה של ארגון המתמחים מרש"ם, בינואר 2018 הודיע מנהל בית החולים, פרופ' יצחק קרייס, על השעייתו מתפקידו. אדלר הציג את מועמדותו למשרת ניהול בית החולים וולפסון ולא נבחר. בנציבות שירות המדינה נקבע שהתנהגותו אינה הולמת, אך אינה מגיעה לעבירת משמעת של הטרדה מינית.
תפקידים בולטים

יו"ר האיגוד הקרדיולוגי האירופאי (ESC) לכתיבת ההתוויות העולמיות החדשות למחלות קרום הלב שהתפרסמו ב-2015.
היו"ר האירופאי למחלות שריר וקרום הלב מטעם האגוד הקרדיולוגי האירופאי (ESC)
חבר הנוקלאוס האירופאי למחלות קרום ושריר הלב מטעם האיגוד הקרדיולוגי האירופאי.
חבר המועצה הלאומית למניעת מחלות לב וכלי דם של משרד הבריאות.
כיהן כסגן דיקאן וכראש המסלול למינהל מערכות בריאות בבית הספר למקצועות הבריאות של המרכז ללימודים אקדמיים באור יהודה, ובעקבות העברת פעילות זו, בשנת 2019, אל המרכז האקדמי למשפט ועסקים הוא מכהן כדיקאן וראש המסלול למנהל מערכות בריאות בבית הספר למקצועות הבריאות והרפואה של המרכז האקדמי למשפט ועסקים.
חבר ועדת ערר לשירותי בריאות במדינות חוץ בתחום מחלות לב וכלי דם/מומים מולדים.
יועץ רפואי מומחה בניהול משבר מגפת הקורונה וצמצום התחלואה בעיריות הרצליה וראשון לציון.
חבר בארגון האירופאי לאי ספיקת לב (Heart failure association - HFA) של האיגוד הקרדיולוגי האירופאי (ESC - European Society of Cardiology), החל מינואר 2021.
Council Board – Member Council on Basic Cardiovascular Science 2020-2022.
Gold Member HFA Study Group on Pericardial Disease 2020-2022.
WG on Myocardial & Pericardial Diseases 2020-2022.
תפקידים בולטים > תפקידי עבר

ניהל במשך יותר מ-13 שנים את פרויקט תלפיות של בית החולים "שיבא תל השומר" לטיפוח דור המנהיגות הבא של הרפואה הישראלית.
מנהל פיתוח המשאב הרפואי, "שיבא תל השומר".
יו"ר ועדת ההתמחות של בית החולים "שיבא תל השומר".
מנהל מקצועות הבריאות, "שיבא תל השומר".
חבר דירקטוריון חברת החשמל, ויו"ר הוועדה לפיתוח עסקי ויחסים בינ"ל של החברה.
חבר מועצת הנגידים של קרן ישראל-גרמניה למחקר ולפיתוח ישראלי.
חבר במועצה האקדמית העליונה של מל"א - המרכז ללימודים אקדמיים.
יו"ר ומזכיר החוג לשיקום הלב של האגוד הקרדיולוגי בישראל.
יו"ר המנהלת למחקר ביו-רפואי בגליל (משרד נגב גליל וחברת מיגל).
מנהל ומקים המיזם למנהיגות רפואית בגליל (משרד נגב גליל).
מנהל רפואי של מחוז מרכז-שפלה בקופת חולים לאומית.
כיושב ראש צוות העבודה למחלות שריר וקרום הלב באיגוד הקרדיולוגי האירופאי (ESC).
פרסים והוקרה

פרס קלרמן (Kellerman) לחוקרים צעירים, האיגוד הקרדיולוגי בישראל (1998)
פרס קלרמן לחוקרים צעירים, האיגוד הקרדיולוגי בישראל (2003)
דיפלומת כבוד למצוינות פרסום מחקרי, האיגוד הקרדיולוגי בישראל (2006)
אות "ירושלים שלי" (2010)
זוכה מקום ראשון בקרדיולוגיה בעולם על פרסום הספר העולמי למחלות לב מטעם האיגוד הקרדיולוגי האירופאי (2019)
תעודת הוקרה מ-"ESC Cardiomed" ואוקספורד לתרומה מקצועית בעריכת מהדורה שלישית של "ESC Textbook", ברפואה קרדיו-וסקולרית. הספר זכה בפרס ראשון בתחום הקרדיולוגיה על ידי BMA Medical Book (שנת 2019).
חיים אישיים

פרופ' יהודה אדלר נשוי ואב לשלושה. מתגורר ברעננה.
הערות שוליים

↑  חברי סגל החוג לקרדיולוגיה, באתר הפקולטה לרפואה של אוניברסיטת תל אביב
↑  קרדיולוג - פרופסור יהודה אדלר, באתר cardiol.co.il
↑  פרופ' יהודה אדלר, מנהל בית החולים משגב לדך, יקבל השנה את אות "ירושלים שלי" לרגל יום ירושלים 2010, באתר newsmail
↑  כבוד ישראלי: פרופ' יהודה אדלר - היו"ר האירופי למחלות הלב, באתר ynet, 29 בפברואר 2016
↑  פרופ' יהודה אדלר ילווה את עיריית הרצליה כיועץ רפואי במשבר הקורונה, באתר עיריית הרצליה, 5 בנובמבר 2010
↑  אטילה שומפלבי, פרופ' יהודה אדלר: "אין אסטרטגיה, אין מבט לעתיד, הסגר היה מיותר", באתר ynet, 12 ביולי 2010
↑  אטילה שומפלבי, עימות: תחליפי העישון - מסוכנים לבריאות או מפחיתי נזקים?, באתר ynet, 24 ביולי 2019
↑  פרוטוקול מס' 897. מישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, באתר www.nevo.co.il, ‏27 בנובמבר 2018
1 2   רוני לינדר, לוביסטים בחלוק: לא תאמינו מי שוכבים על הגדר בשביל חברות הסיגריות, באתר TheMarker‏, 27 ביולי 2019
↑   רוני לינדר-גנץ, בלי קרם ברולה: משרד הבריאות יגביל סיגריות אלקטרוניות בטעמים, באתר TheMarker‏, 27 בנובמבר 2018
↑  העמותה לדמוקרטיה מתקדמת נגד פרופ' מרדכי רביד ופרופ' יהודה אדלר - 2020
↑   רויטל חובל, רוני לינדר-גנץ, התקבלה תלונה על הטרדה מינית נגד רופא בכיר בבית החולים שיבא, שממשיך בתפקידו, באתר הארץ, 31 באוגוסט 2017
↑   רויטל חובל, רוני לינדר-גנץ, שמונה נשים העידו שבכיר בשיבא הטריד אותן, אך הוא נותר אחראי על המתמחות, באתר הארץ, 14 בדצמבר 2017
↑  רותם אליזרע, ציוץ בטוויטר, 7 בינואר 2018
רותם אליזרע, רופא בכיר מתל השומר הושעה עקב תלונות על הטרדות מיניות, באתר ynet, 7 בינואר 2018
רויטל חובל, רוני לינדר, מנהל שיבא השעה רופא בכיר שארבע רופאות העידו כי הטריד אותן: "דפוס התנהגות בעייתי", באתר הארץ, 8 בינואר 2018
↑  קרן נויבך, קמפיין השקר הממומן של פרופ' יהודה אדלר, כאן ב
↑  רויטל חובל ורוני לינדר, על רקע עדויות להטרדת מתמחות: פרופ' יהודה אדלר הסיר את מועמדותו לניהול וולפסון, באתר הארץ, 7 בפברואר 2018
↑  ESC Working Group on Myocardial & Pericardial Diseases
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007408054205171  VIAF: 31156219474704742539   WorldCat (עם VIAF): 31156219474704742539
יוז'ף בוצור

| --- | --- |

 לידה:  3 באוגוסט 1905 Batiz, רומניה 
 פטירה:  21 בפברואר 1944 (בגיל 38) סירן, צרפת 
 שם לידה:  Wolf Ferenc 
 מדינה:  הונגריה, צרפת, רומניה 
 מקום קבורה:  איברי-סיר-סן 
 מקום מגורים:  הרובע השלושה-עשר של פריז 
 פרסים והוקרה:  מדליית הרזיסטנס 
 
יוז'ף בוצור (במקור פרנץ וולף - Wolf Ferenc, בהונגרית: Boczor József; בגרמנית: Joseph Boczov;‏ בטיז (כיום כפר גדול במשולש הגבולות הונגריה-רומניה-אוקראינה), 31 בינואר 1906 – סירן, 21 בפברואר 1944) היה מהנדס כימי יהודי-הונגרי שחי בטרנסילבניה פעיל קומוניסטי, מרטיר של תנועת ההתנגדות הצרפתית במלחמת העולם השנייה.
קורות חיים > השנים המוקדמות

פרנץ וולף נולד במשפחה יהודית. אביו עבד כפקיד באחת מחברות כריתת העצים המקומיות. הוא השלים את לימודיו באזור בבית ספר יסודי בפלשבאניה, ולאחר מכן תיכון בבאיה מארה ובביסטריצה. הוא החל את לימודי ההנדסה הכימית שלו באוניברסיטת קארל בפראג ב-1923 ובאותה תקופה הצטרף ל מפלגה הקומוניסטית של צ'כוסלובקיה. ב-1927 הוא כבר ארגן את הנוער הקומוניסטי בטימישוארה. לא ידוע אם קיבל תואר בהנדסה כימית, בכל מקרה מעולם לא עבד במקצועו. הוא המשיך לעבוד כמארגן כנסים "במשרה מלאה". לאחר התארגנותם של הקומוניסטים הצעירים בטמשוואר, הוא ארגן את התא הקומוניסטי הראשון בפלשבניה וכן לקח חלק בפעילות האיגוד הלאומי המקצועי המאוחד. השלטונות רדפו אותו על פעילותו, הוא הורשע גם כעריק מהצבא וריצה שנה וחצי בכלא קלוז'. לאחר שחרורו התגורר באופן בלתי חוקי בקלוז'.
קורות חיים > במלחמת האזרחים בספרד

עם פרוץ מלחמת האזרחים בספרד ב-1936 היה מהראשונים שהצטרפו לבריגדות הבין-לאומיות. וולף אימץ את השם המחתרתי התנועתי שלו בזמן הזה: את השם בוצור נשאה משפחת כורים ותיקה מפלשבניה, ויוז'ף בוצור היה שמו של חבר לכיתה של וולף. הוא הגיע לספרד ב-1937, השתתף במערכה על אראגון - שם בלט בגבורתו - ובתוך כך בקרב על ההאברו ולאחר מכן בשנת 1939 במתקפה הקטלאנית חצה את גבול ספרד-צרפת. השלטונות הצרפתיים כלאו אותו במחנה מעצר יחד עם חיילים רפובליקנים רבים נוספים, שם המשיך בפעילותו כמארגן ותועמלן קומוניסטי. ב-1941 רצו השלטונות להעביר את המחנה לאפריקה ובוצור נמלט עם כמה מחבריו. לאחר מכן, הצטרף למפלגה הקומוניסטית של צרפת והצטרף לתנועת ההתנגדות הצרפתית בתור "קלע חופשי". (לוחמי התנגדות בני לאום לא צרפתי שנלחמו נגד הצבא הכובש עם נשק. הפירוש המקור הוא מהקלעים החופשיים (בצרפתית: Francs-tireurs), שהיו כוח צבאי צרפתי בלתי סדיר, אשר הופעל במלחמת צרפת–פרוסיה). שם זה אכן שימש בהשאלה, עבור ארגוני התנגדות לכיבוש הגרמני בצרפת, בשתי מלחמות העולם.
קורות חיים > בתנועת המחתרת הצרפתית

משנת 1941 השתתף בוצור בארגון ובביצוע פעולות חבלה נגד הגרמנים הכובשים. ב-1942 הוא נקלע לסכסוך עם מנהיגי המחתרת שתכננו לבנות מחדש את ארגון ההתנגדות ובשל הסכסוך לא קיבל בסופו של דבר תפקיד מוביל ביחידה החדשה שנוצרה (FTP-MOI Francs-tireurs et partisans - Main-d' œuvre immigrée - יחידה ארגונית של חברים זרים בהתנגדות הצרפתית). עם זאת, הוא מילא תפקיד גדול אחר בין חברי המחתרת שעסקו בהורדת רכבות מהפסים והצליחו להתארגן ליחידה עצמאית. בוצור הפך למנהיגם. הוא היה איש טכני יוצא דופן והשתמש גם בלימודיו בהנדסה כימית ובסופו של דבר הפך למומחה בפעולות חבלה ברכבות שהסיעו את חיילי אס אס והוורמאכט. בוצור התגורר בפריז ועבר מגורים מספר פעמים, תוך שימוש בדירות הסתר מוגנות של המחתרת. הוא התחמק ממעצר מספר פעמים, אך לבסוף נתפס ב-17 בנובמבר 1943.
קורות חיים > החקירה וההוצאה להורג

בחקירותיו הוא הוכה מספר פעמים, אך לא הסגיר את חבריו – אם כי על סמך העדויות שנתפסו אצלו, לרבות מסמכים מזויפים, נעצרו כמה אחרים. ב-18 בפברואר 1944 הוא נידון למוות יחד עם 23 נאשמים אחרים של קבוצתו, קבוצת מנושיאן, כולל שני יהודים-הונגרים נוספים: טמאש אלק ואימרה בקש גלאס וכולם מלבד אחד הוצאו להורג ב-21 בפברואר.
הנצחה

שמו מופיע על לוח ההנצחה של ה"23" בפריז ובואלנס (רשום כ-I. Bogzor), כמו כן גם במרסיי. דמותו מופיעה בסרטו של רובר גדיגיאן (אנ') "צבא הפשע" (אנ') משנת 2009, שם שיחק השחקן הצ'כי איבאן פרנק (אנ') את התפקיד של בוצור.