stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מולן רוז' (מחזמר)
עלילת המחזמר > מערכה שנייה

חודשיים לאחר מכן, מתקיימות חזרות ל"רפסודיה בוהמית". כריסטיאן וסאטין ממשיכים לצאת אחד עם השנייה מאחורי הקלעים, וסנטיאגו מתאהב בניני ("Backstage Romance"). בזמן שהלהקה מתאמנת, ניני אומרת לסאטין שעליה להיזהר עם מערכת היחסים שלה עם כריסטיאן ולשמור שהדוכס יהיה מאושר, מפני שפעם הוא השליך בקבוק של חומצה על פניה של אישה שבגדה בו. סאטין אומרת לכריסטיאן שמערכת היחסים שלהם מסכנת את המופע ואת המולן רוז', אבל כריסטיאן מתנגד על ידי כתיבת שיר אהבה סודי כדי להצהיר את אהבתם ("Come What May").
בשכונת שאנז-אליזה, הדוכס אומר לסאטין שהוא רוצה כל חלק בה, כולל ליבה. למרות מחאותיה של סאטין שהיא לא "משתלבת" בחברה הגבוהה של פריז בה הדוכס שוכן, הדוכס מעצב מחדש את דמותה בהתאם לחברה הגבוהה בניגוד לרצונה ("Only Girl In A Material World"). בחזרה לחזרות, הדוכס ממשיך לערב את עצמו בהיבטים היצירתיים של המופע, למורת רוחו של טלוז-לוטרק. זה נהיה ברור ש"רפסודיה בוהמית" היא מטפורה לכריסטיאן, סאטין והדוכס, הגורמת לכריסטיאן להתפרץ. הדוכס, זועם, מאיים לשקול מחדש את השקעתו. זידלר מזכיר לסאטין שרק היא לבדה יכולה לפתור את הבעיה עם הדוכס. המחלה של סאטין מחמירה, אבל היא מפצירה בחבריה לא לספר שהיא חולה; היא רוצה להילחם על מנת שהמולאן רוז' והמחזה ימשיכו להתקיים.
טולוז-לוטרק וסנטיאגו אומרים לכריסטיאן שהוא צריך לשכוח מסאטין ולהמשיך את חייו הלאה. כריסטיאן נסוג בתסכול ושותה איתם אבסינת יתר על המידה, עד שברגע מסוים, הוא מדמיין את סאטין כפיה הירוקה ("Chandelier"). כריסטיאן מקנא ונגעל מכך שסאטין נמצאת עם הדוכס במקומו, ומתעלם מאזהרתו של זידלר על כך שלהתאהב ביצאנית "תמיד נגמר רע" ("El Tango de Roxanne"). בטירתו, הדוכס מאיים על סאטין מלחזור אל כריסטיאן אי פעם, ואומר שהוא יהרוג את כריסטיאן אם סאטין תבחר בו. כריסטיאן קוטע את שיחתם כדי לנסות להציל את סאטין, ושר את השיר הסודי שלהם. בידיעה שכריסטיאן ייהרג אם תאמר אחרת, סאטין אומרת לכריסטיאן שהיא לא אוהבת אותו. כריסטיאן עוזב.
כריסטיאן מחליט שללא אהבתה של סאטין, הוא יטען אקדח של אביזרים עם כדורים אמיתיים ויתאבד על הבמה בערב הפתיחה של המחזה. בינתיים, מחלתה של סאטין מחמירה באופן דרמטי. ביחד, היא וטולוז-לוטרק עומדים בפני הדוכס, שעוזב את המולן רוז' לפני שההופעה מתחילה ("Crazy Rolling"). בזמן שסאטין מבצעת את תפקידה, כריסטיאן נכנס ומבקש ממנה לעמוד מולו בזמן שהוא מפנה את האקדח לכיוונו. לפני שכריסטיאן לוחץ על ההדק, סאטין שרה את השיר הסודי שלהם, מצילה את חייו בבת אחת וחושפת שהיא אהבה אותו כל הזמן. אחרי שיר אחרון ביחד שבו שניהם מצהירים על אהבתם פעם אחת אחרונה, סאטין אומרת לכריסטיאן ש"יספר את סיפורם", ולאחר מכן מתה בזרועותיו ("Your Song (Reprise)"). שנה לאחר מכן, "רפסודיה בוהמית" הפכה לסיפור הצלחה, וזידלר מחזיר את השליטה על המולן רוז' לידיו. כריסטיאן מצהיר שהסיפור של סאטין ושלו יסופר לתמיד ("Come What May (Reprise)").
הפקות > בוסטון (2018)

ההופעות המקדימות של "מולן רוז'!" היו אמורות להתחיל ב-27 ביוני 2018 בתיאטרון אמרסון קולוניאל בבוסטון. נקבע שהפתיחה הרשמית של הפקה זו תהיה ב-22 ביולי 2018, ותסיים את ריצה מוגבלת זו ב-5 באוגוסט 2018. ב-6 ביוני, הוכרז שהופעות ההפקה בבוסטון יוארכו ב-16 הופעות נוספות, שיימשכו עד 19 באוגוסט. עיכוב בשיפוץ התיאטרון תאריך הבכורה נדחה ל-10 ביולי. ההפקה כללה כוריאוגרפיה מאת סוניה טייה, תפאורה מאת דרק מקליין, תלבושות מאת קת'רין זובר, עיצוב תאורה מאת ג'סטין טאונסנד ועיצוב סאונד מאת פיטר הילנסקי.
הפקות > ברודוויי (2019-הווה)

ב-19 בנובמבר 2018, הוכרז שה"מולן רוז'!" יעלה בברודוויי בתיאטרון אל הירשפילד. הופעות מקדימות בברודוויי התחילו ב-28 ביוני 2019, וערב הפתיחה היה ב-25 ביולי.
החל מ-12 במרץ 2020, ההפקה הופסקה בגלל מגפת הקורונה. באותו זמן, המפיקים של המופע ציינו שלאחד השחקנים יש תסמינים אפשריים של נגיף הקורונה: לפחות ארבעה שחקנים חלו בווירוס, כולל הכוכבים ארון טבייט ודני בורשטיין.בזמן הסגירה, המפיקים אמרו שהם מתכננים לפתוח מחדש את המופע ב-13 באפריל 2020. תאריך זה ישתנה ללא הרף בשל הסגר של ברודוויי, ולבסוף התאריך נדחק לאמצע 2021. ההפקה חודשה רשמית ב-24 בספטמבר 2021.
ב-14 באפריל 2021, אוליביו הודיעו שהם לא יחזרו למופע כאשר הוא נפתח מחדש, כמחאה על שתיקת התעשייה על ההאשמות כנגד המפיק סקוט רודין, שלא היה אחד ממפיקי המופע. בסרטון באינסטגרם, אוליבו טענו, "צדק חברתי יותר חשוב מלהיות יהלום נוצץ". ב-2 באוגוסט 2021, הוכרז שנטלי מנדוזה (אנ'), שהופיעה בסרט המקורי של לורמן בתור רקדנית קאן-קאן, תחליף את אוליבו בתפקיד של סאטין. ג'ולי מקברייד נכנסה לתפקיד המנהלת המוזיקלית ב-2021, מחליפה את סיאן מקארתי.
הפקות > סיבוב הופעות באמריקה (2020-הווה)

ב-19 בספטמבר 2019, מפיקים הודיעו שהמחזמר ירוץ במשך 10 שבועות בתיאטרון ג'יימס מ. נדרלנדר בשיקגו החל מדצמבר 2020. הוכרז כי סיבוב ההופעות יתחיל בחזרה טכנית בתיאטרון סינגר בניו אורלינס בנובמבר ולאחר מכן ימשיך, עם ליהוק, תאריכים וערים שיפורסמו בהמשך. המפיקים הודיעו ב-16 בדצמבר 2020, שסיבוב ההופעות יתחיל במרץ 2022 בתיאטרון נדרלנדר בשיקגו. סיבוב ההופעות התחיל רשמית ב-19 במרץ 2022.
הפקות > ווסט אנד (2021-הווה)

המחזמר עלה לראשונה באופן רשמי בווסט אנד ב-20 בינואר 2022, עם הופעות מקדימות שהחלו ב-13 בנובמבר 2021. ההפקה שוכנת בתיאטרון פיקדלי בלונדון. ההפקה נדחתה ממרץ 2021 בגלל מגפת הקורונה בממלכה המאוחדת. ב-17 בספטמבר 2021 הוכרז על ליהוק. ההפקה הייתה מועמדת ל-5 פרסי אוליבייה בשנת 2022, כולל פרס המחזמר החדש הטוב ביותר.
ב-5 בספטמבר 2022 הוכרז על צוות שחקנים חדש, לקראת חילופי השחקנים ב-17 באוקטובר 2022. ג'יימי מוסקטו (אנ') יגלם את כריסטיאן, בעוד מליסה ג'יימס תגלם את סאטין. מאט ריקסון יגלם את הרולד זידלר, ומספר שחקנים חדשים יחליפו את צוות השחקנים הקודם.
הפקות > אוסטרליה (2021-הווה)

ב-28 ביולי 2019, המפיקה כרמן פבלוביק מגלובל קריאטורס הודיעה שהבכורה הבינלאומית של המחזמר תתקיים בארץ הולדתה, אוסטרליה. המופע יעלה בתיאטרון רג'נט במלבורן ב-2021. הבכורה הוכרזה במקור על ידי ראש ממשלת ויקטוריה, דניאל אנדרוז. המופע עבר לסידני במאי 2022 אבל יחזור למלבורן באוגוסט 2023 לעוד עונה, לאור הפופולריות של העונה 21–22 ושיבושי הסגר הקודמים.
הפקות > קוריאה הדרומית

ההפקה עתידה להיפתח ב-20 בדצמבר 2022 ולרוץ עד ה-5 במרץ 2023.
הפקות > יפן

הפקה יפנית עתידה לעלות ב-24 ביוני 2023 ולרוץ עד ה-31 באוגוסט באותה שנה.
תפקידים וצוות שחקנים ראשי

| דמות | סדנא (2017) | בוסטון (2018) | ברודוויי (2019) | אוסטרליה (2021) | ווסט אנד (2021) | סיבוב הופעות ארצות הברית (2022) | יפן (2023) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| כריסטיאן | ארון טבייט | ארון טבייט | ארון טבייט | דס פלנגן | ג'יימי בוגיו | קונור ראיין | יושיו אינואה/ שואומה קאי |
| סאטין | קארן אוליבו | קארן אוליבו | קארן אוליבו | אלינטה צ'ידזיי | ליזי לה פונטיין | קורטני ריד | פוטו נוזומי/ אייקה אירהרה |
| הרולד זידלר | אריק אנדרסון | דני בורשטיין | דני בורשטיין | סיימון בורק | קלייב קארטר | אוסטין דורנט | סאטושי האשימוטו/ יוקי מאצומורה |
| הדוכס ממונרו | טאם מוטו | טאם מוטו | טאם מוטו | אנדרו קוק | סיימון ביילי | דייוויד האריס | קנטה איראי/ קיי |
| טולוז-לוטרק | סהר נגאוג'ה | סהר נגאוג'ה | סהר נגאוג'ה | טים אומג'י (טימומטיק) | ג'ייסון פניקוק | אנדרי וורד | טטסויה אונאו/ קזויה קאמיקווה |
| סנטיאגו | ג'ואל פרז | ריקי רוג'ס | ריקי רוג'ס | ראיין גונזלס | אליה לו טאורו | גייב מרטינז | טומוהיקו נקאי/ מסטקה נקגאוצ'י |
| ניני | רובין הורדר | רובין הורדר | רובין הורדר | סמנת'ה דודמייד | סופי כרמן ג'ונס | ליבי לויד | קאידה קדה/ רנגה פוז'מורי |
| לה שוקולט | ג'קלין ב. ארנולד | ג'קלין ב. ארנולד | ג'קלין ב. ארנולד | רובא נגווניה | טימיקה רמסיי | הארפר מיילס | מרי סוגיה/ אמיקו סוזוקי |
| ערביה | הולי ג'יימס | הולי ג'יימס | הולי ג'יימס | אוליביה ואסקז | זואי בירקט | ניקי קלספל | אנרי איזובה/ מריה-אי |
| בייבי דול | ג'יג' מדג'וס | ג'יג' מדג'וס | ג'יג' מדג'וס | כריסטופר ג'. סקלזו | ג'וני בישופ | אנדרס קווינטרו | טומומי אוטו/ שיוטו צ'אן |
תפקידים וצוות שחקנים ראשי > החלפות בולטות > ברודוויי

כריסטיאן: דרק קלנה
סאטין: נטלי מנדוזה, אשלי לורן
הרולד זידלר: אריק אנדרסון
הדוכס: דקלן בנט
ניני: ג'סיקה לי גולדין
תפקידים וצוות שחקנים ראשי > החלפות בולטות > ווסט אנד

כריסטיאן: ג'יימי מוסקטו
סאטין: מליסה ג'יימס
הרולד זידלר: מאט ריקסון
הדוכס: בן ריצ'רדס
ניני: איימי ת'ורטון
רשימת שירים > הופעת בכורה עולמית- בוסטון 2018

†הופיע בסרט.
*סצנות/ נקודות בעלילה שניתנו לפני פרסום שמות השירים.
רשימת שירים > ברודוויי 2019

†הופיע בסרט.
רשימת שירים > אלבום הקלטות

"מולן רוז'! המחזמר (אלבום הקלטות צוות שחקנים מקורי ברודוויי)" הופץ דיגיטלית ב-30 באוגוסט 2019. גרסת קומפקט דיסק הופצה ב-25 באוקטובר 2019. גרסת תקליט ויניל הופצה ב-13 בדצמבר 2019.
רשימת שירים > אלבום הקלטות > מצעדים

| מצעד (2019) | מיקום שיא |
| --- | --- |
בילבורד 200 ארצות הברית: 115
ביקורות

הפקת המחזמר בברודוויי קיבלה החל מביקורות מעורבות לביקורות חיוביות.
מבקר התיאטרון ג'ון סיימון כתב בביקורת נלהבת, "אם אתם אוהבים סנסציה, "מולן רוז'!" הוא המופע בשבילכם. אפילו יותר מהסרט של באז לורמן, עליו המחזמר מבוסס באופן רופף, המחזמר יכול להשאיר את ההתפעלות שלכם מתחילתו ועד סופו, מבלי להתפוגג. ... זהו מופע שגורם לצעירים להרגיש בוגרים, ולבוגרים להריש צעירים שוב".
הניו יורק טיימס התייחס למחזמר כ'בחירת המבקרים'.
דיאן סידני מהדיילי טלגרף שיבחה את עיצוב הבמה, הכוראוגרפיה ועיצוב התלבושות, וכתבה: "אולי ל"מולן רוז'!" אין את העומק של מספר מחזות זמר מצוינים בברודוויי...[אבל] זה מהנה, נעים ומשעשע, וזה בדיוק מה שאנו זקוקים לו עכשיו".
ארין סטרקר מ-Mashable אמרה: "זה הדבר הטוב ביותר שמחזמר להיטים יכול להיות; פרץ מרגש של צבע, פזמון נוסטלגיה ודמיון מחודש נועז".
אדם פלדמן קרא למופע "שילוב-על ראוותני של ברודוויי", מציין שהמופע "נראה ומרגיש יקר".
מספר מבקרים שיבחו את השינויים שנעשו מהסרט.
פטריק ראיין מ-USA Today ציין כי "השימוש בשירי פופ עדכניים משפר למעשה את החומר המקורי, עוזר לגבש את המניעים של הדמויות ומעמיק את הרומן המרכזי".
דייוויד קוט מ-הניו יורק אובזרוור כתב, "השינויים של לוגן לתסריט המקורי מסודרים והכרחיים".
בסקירה מעורבת, בריטני ספאנוס מהרולינג סטון ביקרה את חוסר החיבור של המחזמר אבל שיבחה את החלקים מלאי האנרגיה של המופע.
בסקירה מעורבת נוספת, צ'ארלס אישרווד מ"חדשות ברודוויי" סיכם כך: "התוצאה של המופע היא כל כולה ביצועים מוזיקליים של הבזקה והתזה, וזריזות שלא לגמרי מסווים גרעין רגשי וחלול למדי ובהחלט צורמני".
אלכסיס סולוסקי מהגרדיאן העירה על חוסר הכימיה של השחקנים הראשיים, אבל הזכירה שהתכנית מספקת ככל הנוגע ל"סנוור והתרגשות", משבחת את התפאורה, הכוראוגרפיה, האנרגיה והתלבושות.
הצלחה בקופות

לפי Playbill, "מולן רוז'! המחזמר" גרף בסביבות 2.2 מיליון דולר נכון ל-13 באוקטובר 2019. ב-3 במאי 2022, דווח שהמחזמר "מולן רוז'!" דורג במקום החמישי במופעים הכי רווחיים בברודוויי עם 1.4 מיליון דולר בקופות בשבוע. נכון ל-11 בספטמבר 2022, המחזמר גרף בסביבות 135.5 מיליון דולר עם 371,285 צופים ו-260 הצגות.
פרסים ומועמדויות > בוסטון 2018

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | פרסי IRNE (אנ') | המחזמר החדש הטוב ביותר | המחזמר החדש הטוב ביותר | זכייה |
| 2019 | פרסי IRNE (אנ') | המחזמר הטוב ביותר | המחזמר הטוב ביותר | זכייה |
| 2019 | פרסי IRNE (אנ') | השחקן הטוב ביותר - מחזמר | ארון טבייט | מועמדות |
| 2019 | פרסי IRNE (אנ') | השחקנית הטובה ביותר - מחזמר | קארן אוליבו | מועמדות |
| 2019 | פרסי IRNE (אנ') | שחקן המשנה הטוב ביותר - מחזמר | דני בורשטיין | זכייה |
| 2019 | פרסי IRNE (אנ') | עיצוב הבמה הטוב ביותר | דרק מקליין | זכייה |
| 2019 | פרסי IRNE (אנ') | עיצוב התלבושות הטוב ביותר | קת'רין זובר | זכייה |
| 2019 | פרסי IRNE (אנ') | עיצוב התאורה הטוב ביותר | ג'סטין טאונסנד | מועמדות |
| 2019 | פרסי IRNE (אנ') | עיצוב הסאונד הטוב ביותר | פיטר הילנסקי | זכייה |
| 2019 | פרסי IRNE (אנ') | הבימוי הטוב ביותר - מחזמר | אלכס טימברס | מועמדות |
| 2019 | פרסי IRNE (אנ') | הכוראוגרפיה הטובה ביותר | סונייה טייה | מועמדות |
| 2019 | פרסי IRNE (אנ') | הניהול המוזיקלי הטוב ביותר | סיאן מקרת'י | זכייה |
פרסים ומועמדויות > ווסט אנד (הפקה מקורית)

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022 | פרס אוליבייה | המחזמר הטוב ביותר | המחזמר הטוב ביותר | מועמדות |
| 2022 | פרס אוליבייה | שחקן המשנה הטוב ביותר במחזמר | קלייב קארטר | מועמדות |
| 2022 | פרס אוליבייה | הכוראוגרפיה הטובה ביותר | סונייה טייה | מועמדות |
| 2022 | פרס אוליבייה | עיצוב הבמה הטוב ביותר | דרק מקליין | מועמדות |
| 2022 | פרס אוליבייה | עיצוב התלבושות הטוב ביותר | קת'רין זובר | זכייה |
ראו גם

מולן רוז' (מועדון)
מולן רוז'! (סרט)
מולן רוז'! המחזמר (אנגלית)
משה סעידי

| --- | --- |

משה סעידי בסטודיו
 לידה:  1937 (בן 87 בערך) המדאן, המדינה האימפריאלית של איראן
 לאום:  ישראלי
 תחום יצירה:  פיסול
משה סעידי (נולד ב-1937 בהמדאן, איראן) הוא אמן ישראלי המתמחה בעיקר בעבודות קרמיקה אמנותיות המשולבות באדריכלות.
קירות אמנותיים נבחרים

"מלחמה ושלום", אודיטוריום, בית הקיבוץ הארצי
חדר אוכל, קיבוץ נחשונים
חדר אוכל, קיבוץ עלומים
חדר אוכל ומועדון לחבר, קיבוץ שניר
חדר אוכל, קיבוץ חפץ חיים (נהרס)
חדר אוכל, קיבוץ יפתח
חדר האוכל בבית דיור מוגן דור כרמל, חיפה
בית הכנסת הגדול של תל אביב (בשיתוף שרגא ווייל)
בית הכנסת המרכזי לספרדים ולעדות המזרח, רמת גן
בית הכנסת גבורות מרדכי, גבעתיים
קונסרבטוריון, דימונה
אולם ספורט, ירוחם (נהרס בחלקו וצבע)
מתנ"ס, ירוחם
ספרייה עירונית, ירוחם
סניף בנק הפועלים, רחוב שרת, חולון
אנדרטה לזכר בני אשדוד שנפלו במערכות ישראל, אשדוד
תיכון מקיף ד' אשדוד (הושחת ונצבע בלבן)
תחנת דלק "פז", צומת עד הלום, אשדוד (נהרס)
בית החייל, חיפה
מוזיאון השפלה, קיבוץ כפר מנחם
בית הבנים, קיבוץ כפר מנחם
מתנ"ס, עכו
בית הספר שקדיאל (כיום בית חינוך דתי-טכנולוגי אמית רמלה), לוד
מרכז מדעים לנוער, באר שבע
ארון קודש בבית הכנסת "אחינו בני ישראל", פילדלפיה
מועדון מושב ערוגות
מרפאת קופת חולים מאוחדת, רחוב המייסדים, כפר סבא
הספרייה המרכזית, רחוב ירושלים (היכל התרבות), כפר סבא
אולם הספורט בבית הספר תיכון רב-תחומי עמל חדרה למדעים ולאמנויות, חדרה
מועדון לחבר, כפר מנחם
בית הכנסת הגדול של תל אביב (בשיתוף שרגא ווייל)
בית תרבות בקיבוץ העוגן (בשיתוף שרגא ווייל)
"מלחמה ושלום" באודיטוריום בבית הקיבוץ הארצי בתל אביב
מועדון לחבר בקיבוץ שניר
חדר אוכל, קיבוץ חפץ חיים (נהרס)
אודיטוריום ביד יערי
חתימת האמן (קיר אמנות במוזיאון השפלה)
מועדון במושב ערוגות
קיר אמנות מקרמיקה במקיף ד' אשדוד (נצבע בלבן)
אנדרטה לחללי העיר אשדוד, מראה כללי
אנדרטה לחללי העיר אשדוד, פרט
חדר אוכל קיבוץ בארי
מועדון לחבר בקיבוץ שניר
סניף בנק הפועלים בבת ים
מכללת הגליל המערבי בעכו
במרפאה בכפר סבא לזכרם של מייסדי העיר
אחד מקירות האמנות בספרייה העירונית בירוחם
פרט בקיר אמנות בחזית מתנ"ס ירוחם
קיר אמנות בחזית מתנ"ס ירוחם
קיר אמנות בחזית הספרייה העירונית בירוחם
פרט בקיר אמנות בחזית הספרייה העירונית בירוחם
מראה כללי של קירות אמנות באולם הספרייה העירונית בירוחם
פרט בקיר אמנות בספרייה העירונית בירוחם
ראו גם

מלחמה ושלום (קיר אמנות)
אנדרטה לזכר בני אשדוד שנפלו במערכות ישראל
לקריאה נוספת

משה סעידי, משה סעידי - קיר וחומר (כפר מנחם: הוצאה עצמית, 2005).
מיכאל יעקובסון, משה סעידי: קיר אמן (אשדות יעקב מאוחד: מוזיאון בית אורי ורמי נחושתן, 2021).
נהואד, קיסר אתיופיה

.
נאוד היה קיסר האימפריה האתיופית בסוף תקופת תור הזהב. ציון נולד בשם "הנסיך קלאיופה" והיה בנו הצעיר של הקיסר באדה מריאם הראשון מאשתו הרביעית וויזרו רומנה וורק. הוכרז כקיסר ב-8 בנובמבר 1478 כאשר אחיו אסכנדר היה במערכה צבאית והוא היה היורש של אביו אך ויתר על כך. כאשר אחיו נפטר הוכרז כקיסר יריב לעמדה ציון השני על ידי זה סאלוס, יותר מאוחר הובס בקרב על ידי הקיסר וכאשר זה נפטר ירש אותו והוכרז כקיסר ב-1 בנובמבר 1494 תחת השם "אנבסה בצר" ("אויב האריה").
כמו הקיסר אסכנדר שלפניו, הוא סמך על העצה של אמו הקיסרית הלני. חרף עזרתה, שנות שלטונו צוינו על ידי אי הסכמה פנימית.
נהואד התחיל בבניה של כנסייה באמהרה שקושטה עם עלי זהב, והייתה ידועה בשם מכנה סלאסי. אך הוא מת לפני שגמרו לבנותה, והנקבר בתוך הכנסייה, בנו הקיסר לבנה דנגל סיים את בנייתה בשנת 1530. המסיונר פרנסישקו אלואראש הלך לראות את הכנסייה כאשר הסתיימה בנייתה אך הורחק ולא הורשה להיכנס. לאחר שהושלמה הכנסייה האימאם אחמד גראן הצליח לחדור למחוז אמהרה, וב-3 בנובמבר 1531 הבעיר האימאם באופן אישי את הכנסייה.
נהואד נהרג במשך המלחמה כנגד יפאט האסלאמית ב-13 ביולי 1507.
הערות שוליים

↑  Sihab ad-Din Ahmad bin 'Abd al-Qader, Futuh al-Habasa: The Conquest of Ethiopia, p. 231
↑  C.F. Beckingham and G.W.B. Huntingford, The Prester John of the Indies, p. 360, 582
↑  Sihab ad-Din Ahmad bin 'Abd al-Qader, Futuh al-Habasa: The Conquest of Ethiopia, p. 245
| השושלת הסולומונית |
| --- | --- | --- |
| תור הזהב | יקונו אמלק • יאגבה ציון • סינפה ערד הרביעי • חיזבה אסגד • קידמה אסגד • ג'ין אסגד • סבא אסגד • וואדם ערד • עמדה ציון הראשון • ניואיה קראסטוס • ניואיה מריאם • דווית הראשון • תוודרוס הראשון • יסחק הראשון • אנדראיאס • תקלה מריאם • סארוו ייאסוס • עמדה ייאסוס • זרע יעקב • באדה מריאם הראשון • אסכנדר • עמדה ציון השני • נהואד |  |
| תקופת השפל | דווית השני • גלאוודיוס • מינאס • סרצה דנגל • יעקב • זה דנגל • יעקב |  |
| ענפים | השושלת הגונדרית • השושלת השאוונית • השושלת התיגראינית • השושלת הגוג'אמית |  |
האימפריה האתיופית
נאה סלמיס פמגוסטה

נאה סלמיס פמגוסטה (ביוונית: Νέα Σαλαμίνα Αμμοχώστου, "נאה סלמינה אמוכוסטו") הוא מועדון כדורגל קפריסאי המשחק בליגת העל הקפריסאית. המועדון הוא במקור מהעיר פמגוסטה, ומאז 1974 מארח את משחקיו בעיר לרנקה.
היסטוריה

בעקבות מלחמת האזרחים ביוון שפרצה ב-1946 בין אנשי השמאל ואנשי הימין, מועדוני הספורט בפמגוסטה שהיו ימניים פוליטית הגבילו את הספורטאים המזוהים עם מחנה השמאל. אלו הקימו עקב כך את מועדון הספורט נאה סלמיס פמגוסטה, שכלל קבוצת כדורגל, ב-1948. לאחר שבהמשך השנה שחקני הקבוצה סירבו לחתום על הודעת תמיכה בצד הימני במלחמת האזרחים ותמכו בשחקנים המזוהים עם השמאל מקבוצות אחרות שסירבו לעשות זאת, הקבוצה לא הורשתה לשחק באצטדיון ג.ס.א., אשר בו שיחקו הקבוצות בפמגוסטה, במשך מספר שנים. הקבוצה שיחקה תחילה בכר דשא קטן בעיר, ובהמשך הצליחה לגייס כספים מהעירייה להקמת אצטדיון עירוני. בנייתו הושלמה ב-1952.
קבוצות נוספות שהוקמו באותה תקופה והזדהו עם השמאל הפוליטי סבלו מיחס דומה והן לא הורשו להירשם להתאחדות הכדורגל הקפריסאית. עקב כך הן הקימו בהמשך 1948 את פדרציית הכדורגל החובבנית של קפריסין, עם ליגה וגביע משלהם. המצב לא הואיל לכדורגל הקפריסאי ולאחר שכנועים רבים ההתאחדויות אוחדו ב-1953. עם זאת היחס הרע כלפי הקבוצות של הפדרציה נמשך, ורק חלק מהן הורשו לעבור ישירות לליגת העל הקפריסאית. בהסכם בין קבוצות הפדרציה נאה סלמיס פמגוסטה הייתה בין הקבוצות שהסכימו לשחק בליגה השנייה. כמו כן, הקבוצה חזרה לשחק באצטדיון ג.ס.א., והאצטדיון העירוני שימש אותם כמתחם אימונים. ב-1955, לאחר שתי עונות בליגה השנייה, הקבוצה עלתה לליגת העל הקפריסאית.
במהלך פלישת טורקיה לקפריסין ב-1974, הטורקים כבשו את פמגוסטה ותושביה היוונים של העיר ברחו לחלק שנותר בשליטה קפריסאית. המועדון עבר ביחד אתם ושיחק בערים ובאצטדיונים שונים עד שהתקבע באצטדיון אנטוניס פאפאדופולוס בלרנקה, ביחד עם אנורתוסיס פמגוסטה. ב-1979 הקבוצה ירדה למשך עונה אחת לליגה השנייה, ולאחריה חזרה לליגת העל.
ב-1990 הקבוצה זכתה בגביע הקפריסאי, ובהמשך אותה שנה היא זכתה בסופר קאפ. הודות לזכייתה בגביע השתתפה הקבוצה בעונה לאחר מכן בגביע אירופה למחזיקות הגביע, אך היא הודחה בסיבוב הראשון. ב-1991 נבנה בלרנקה אצטדיון אמוכוסטוס בשביל נאה סלמיס פמגוסטה, בעוד אנורתוסיס נותרו במקומם. בהמשך העשור הקבוצה השתתפה בגביע האינטרטוטו מספר פעמים, ללא הישגים משמעותיים.
הקבוצה ירדה ליגה ב-2001, 2003, 2008 ו-2010 וחזרה לליגת העל כעבור עונה בכל אחת מהפעמים.
תארים

הגביע הקפריסאי (1): 1990
הסופר קאפ הקפריסאי (1): 1990
נהה

נָהָה (ביפנית: 那覇市) היא עיר הבירה של מחוז אוקינאווה ביפן. העיר המודרנית הוקמה ב-20 במאי 1921. היא הייתה אחד המקומות החשובים באיי ריוקיו כבירת ממלכת ריוקיו (אנ'), מתחילת המאה ה-15 עד 1879.
נהה נמצאת באזור הדרומי של האי אוקינאווה, האי הגדול ביותר מבין שרשרת איי ריוקיו. היא מרכז פוליטי וחינוכי במחוז אוקינאווה. בתקופה הפאודלית הייתה גם מרכז מסחר גדול לממלכת ריו קיו.
ערים תאומות

הרפובליקה העממית של סין פוג'ואו, הרפובליקה העממית של סין (מ־1981)
ארצות הברית הונולולו, ארצות הברית (מ־1961)
יפן קווסאקי, יפן (מ־1996)
יפן נישינאן, יפן (מ־1969)
ברזיל סאו ויסנטה, ברזיל (מ־1978)
משתמש קצה

משתמש הקצה מוגדר כאדם המשתמש או נועד להשתמש במוצר.
מקור המונח משתמש קצה הוא בכלכלה ובמסחר. הוא מופיע רבות גם בתחום של תוכנות מחשב ורשתות תקשורת.
הבחנה בין משתמש ללקוח

לקוח הוא האדם שקנה את המוצר, משתמש הקצה הוא האדם שמשתמש בפועל במוצר, ללא קשר האם הוא זה שקנה אותו. ישנם מקרים בהם הרכישה של מוצר מסוים מתבצעת על ידי אדם אחד, אך השימוש בו נעשה על ידי אדם אחר.
לדוגמה: כשהורים קונים בגדי תינוקות לילדם התינוק הוא משתמש הקצה בבגדים שנרכשו. עובדים בארגון הם משתמשי הקצה של המחשבים ורשת התקשורת של הארגון.
לרוב, משתמש קצה אינו מחזיק בכישורים טכניים מיוחדים, ועל כן, אחת ממטרותיו של מעצב המוצר היא לוודא את פשטות השימוש במוצר.
היבטים משפטיים

בחוזים, המונח משתמש קצה הפך למבנה חוקי אשר מתייחס לאדם אשר אינו ספק או מוכר. כך הגדרה זו מגדירה את החנות שבה נקנו בגדי התינוקות כ"לא משתמש קצה", ואילו ההורים הם "משתמשי קצה" (כיוון שאינם ספקים או מוכרים בגדי תינוקות). המבנה החוקי מופיע בדרך כלל בהסכמי רישיונות למשתמשי קצה, הידועים בשם EULA.
ראו גם

משתמש (מחשוב)
מיקרו-קופי
שיווק
אוריינות מדיה
הערות שוליים

↑  End User: Definition, Examples, Vs. Customer, Investopedia
↑  O'Neil, Patrick (1994). Database Principles Programming Performance. San Francisco: Morgan Kaufmann Publishers. pp. 4–5. ISBN 978-1558602199. OCLC 30777731. One of the most important features of a DBMS is that relatively inexperienced users, called end users, are empowered to retrieve information from the database. The user poses a query at the terminal keyboard, requesting the database system to display the answer on a terminal screen or on a printed sheet.
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מרתה נוימרק

מרתה נוימרק בשנת 1920
מרתה נוימרק (באנגלית: Martha Neumark) (1904–1981) הייתה דמות בולטת בהיסטוריה של הסמכת נשים לרבנות. על פי דיווחים רבים, היא היהודייה הראשונה שהתקבלה לבית ספר לרבנות.
ביוגרפיה

מרתה נוימרק נולדה לרב ד"ר דייוויד נוימרק (1866–1924), פרופסור בהיברו יוניון קולג' ליהדות רפורמית ודורה נוימרק (נפטרה ב-1959). שני אחיה היו סלומיאה בריינין ועמנואל ק' נוימרק.
ב-1921 הפכה נוימרק לסטודנטית הראשונה בהיברו יוניון קולג' שהצהירה על רצונה להיות רבנית. באותה תקופה, קהילות יהודיות שלא היה להן רב במשרה מלאה היו שוכרות תלמידים לרבנות לתקופת חגי תשרי, על מנת שילוו את הקהילה בתפילה ויישאו בפניהם דרשות. נוימרק ביקשה לקבל הזדמנות כזו בחגים של השנה הבאה, כפי שהתאפשר לחבריה לכיתה. נשיא המכללה אמר למועצת הנגידים שלה שאם בקשתה תכובד, והיא אכן תישלח להטיף בפני קהילה ותסיים את הקורסים הנדרשים, ההיגיון מחייב שהיא תוסמך; הנושא עורר ויכוח על הסמכת נשים, שכן אף אישה מעולם לא הוסמכה לרבנות.
הפקולטה אישרה את הטפתה אם הקהילה המדוברת לא תתנגד, אך מאוחר יותר אסרה זאת מכיוון שנכשלה באחד הקורסים שלה. עם זאת, הדיון על הסמכת נשים שעוררה נמשך. בשנת 1922 נוימרק ואביה השתתפו בוועידת המרכזית של רבני אמריקה (CCARׂׂׂׂ), שם הצליחה לשכנע אותם להסמיך נשים לרבנות. ה-CCAR הכריז בתשובה משנת 1922, "לא ניתן לשלול מאישה בצדק את הפריבילגיה של הסמכה", לאחר הצבעה שתוצאתה הייתה 56 נגד 11 בעד הצהרה זו. עם זאת, מועצת המכללה עדיין סירבה לשקול נשים להסמכה, והצביעה (כפי שזכרה נוימרק) שישה מול שני רבנים נגדה. נוימרק קיבלה אפוא הסמכה כמנהלת בית ספר דתי במקום הסמכה, למרות שבילתה 7 וחצי שנים בבית הספר לרבנות.
בשנת 1925 התפרסם מאמרה של נוימרק "הרבנית האישה: סקיצה אוטוביוגרפית של המועמדת הראשונה לרבנות", ב-טריביון היהודי וב-היברו סטנדרט.
כמה מהמסמכים האישיים שלה שמורים כעת במרכז ג'ייקוב ראדר מרקוס בארכיון היהודי האמריקאי בהיברו יוניון קולג'.
בעקבות נוימרק, היו מקרים נוספים של נשים יהודיות אמריקאיות שלמדו להסמכה לרבנות אך נדחו מקבלת הסמכה רשמית, בין היתר הלן לווינטל. ההסמכה של לווינטל נדחתה לאחר שסיימה את לימודיה ב-1935.
ביוגרפיה > שירות העיתונות היהודית העצמאית

בתחילת שנות ה-40 שימשה נוימרק כעורכת בפועל של שירות העיתונות היהודית העצמאית.
חיים אישיים

מרתה נוימרק נישאה להנרי מונטור בשנת 1924. בני הזוג התגרשו בשנת 1956. נוימרק נפטרה בשנת 1981 בגיל 77.
ראו גם

רגינה ג'ונאס
ריי פרנק
הלן לווינטל
לנה ארונסון
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  McDannell, Colleen, Religions of the United States in Practice - Colleen McDannell, Google Books, 2001-10-29 אוחזר 2012-04-14, עמ' 392, ISBN 0691010013
↑  "This Week in History - Reform rabbis debate women's ordination | Jewish Women's Archive". Jwa.org. 1922-06-30. נבדק ב-2012-04-14.
↑  Marcus, Jacob Rader. The American Jewish Woman: A Documentary History, pp. 739-744.
↑  The Boston Globe (Boston, Massachusetts), 16 Dec 1924, Tuesday. Page 3.
↑  The Cincinnati Enquirer (Cincinnati, Ohio), 16 Jul 1959, Thursday. Page 21.
↑  "Women of Valor - Ray Frank - The First Woman Rabbi? - Women in the Rabbinate | Jewish Women's Archive". Jwa.org. נבדק ב-2012-04-14.
↑  Sheridan, Sybil (1998). Hear Our Voice: Women in the British Rabbinate - Google Books. ISBN 9781570030888. נבדק ב-2012-04-14.
↑  Wessinger, Catherine (1996). Religious Institutions and Women's Leadership: New Roles Inside the Mainstream - Google Books. ISBN 9781570030734. נבדק ב-2012-04-14.
1 2  "Personal Information for Martha Montor". Jwa.org. נבדק ב-2012-04-14.
↑  Antler, Joyce (11 במאי 2010). Journey Home - Joyce Antler - Google Books. ISBN 9781439138380. נבדק ב-2012-04-14. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Archival Resources on the History of Jewish Women in America". Womenst.library.wisc.edu. נבדק ב-2012-04-14.
↑  "America's 1st Woman Rabbi is Ordained in Cincinnati". Athens Sunday Messenger. 4 ביוני 1972. p. 22. נבדק ב-3 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Welles urges Jews to have faith", Chicago Sentinel, 15 April 1943, Page 50.
↑  Daily News (New York, New York), 23 Sep 1981, Wed. Page 43.
תמונה של מרתה נוימרק פורסמה בשיקגו סנטינל