stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אה"מ ת'אנדרר (1911)
בנייה וקריירה

ת'אנדרר הייתה האונייה השישית בשם זה ששרתה בצי המלכותי. היא הונחה על ידי חברת מפעלי הברזל ובניית הספינות התמזה במספנתם בפפלר, לונדון ב-13 באפריל 1910 והושקה ב-1 בפברואר 1911. היא נכנסה לשירות ב-15 ביוני 1912 בדבונפורט. כולל החימוש שלה, העלות שלה מוערכת באופן שונה ב-1,892,823 ליש"ט או 1,885,145 ליש"ט. ת'אנדרר ואחיותיה היוו את הפלגה השנייה של שייטת אוניות המערכה השנייה של צי הבית. האונייה, יחד עם האוניות האחיות שלה מונרך ואוריון, השתתפו בסקירת הצי הפרלמנטרית ב-9 ביולי בספיטהד. לאחר מכן הם השתתפו בתמרוני אימונים עם תת-אדמירל הנסיך לואי מבאטנברג שפיקד על "הצי הכחול" על סיפון ת'אנדרר. ב-13 בנובמבר, האונייה השתתפה בניסויי ירי השוואתיים עם אוריון כדי להעריך את יעילותו של מנהל הירי של הראשונה. ת'אנדרר גברה בנחישות על האונייה השנייה, אם כי חלק מהצלחתה הייתה בגלל שהמנהל שלה היה מעל העשן שהסתיר את המטרה מהתותחים של אוריון. המבחן חזר על עצמו בתנאים טובים יותר ב-4 בדצמבר ואוריון גילתה ביצועים הרבה יותר טובים, וככל הנראה גבר על ת'אנדרר. שלוש האחיות נכחו עם שייטת אוניות המערכה השנייה כדי לקבל את נשיא צרפת, רמון פואנקרה, בספיטהד ב-24 ביוני 1913 ולאחר מכן השתתפו בתמרוני הצי השנתיים באוגוסט, כאשר ת'אנדרר הייתה אוניית הדגל של תת-אדמירל סר ג'ון ג'ליקו, מפקד "הצי האדום". ב-4 בנובמבר, ת'אנדרר, אוריון, קינג ג'ורג' החמישי והפרה-דרדנוט קינג אדוארד השביעי ירו לעבר ספינת המטרה אמפרס אוף אינדיה והטביעו אותה כדי להעניק לצוותיהם ניסיון בירי תחמושת חיה על ספינה אמיתית.
בנייה וקריירה > מלחמת העולם הראשונה

בין 17 ל-20 ביולי 1914, אוריון השתתפה בניסוי גיוס ובדיקת צי כחלק מהתגובה הבריטית למשבר יולי. כשהגיעה לפורטלנד ב-25 ביולי, היא קיבלה הוראה להמשיך עם שאר צי הבית לסקפה פלו ארבעה ימים לאחר מכן כדי להגן על הצי מפני התקפת פתע אפשרית של הצי הקיסרי הגרמני. באוגוסט 1914, לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, צי הבית אורגן מחדש כה"גרנד פליט", והוצב בפיקודו של האדמירל סר ג'ון ג'ליקו. דיווחים חוזרים ונשנים על צוללות בסקפה פלו הובילו את ג'ליקו למסקנה שההגנות שם לא מספקות והוא הורה לפזר את ה"גרנד פליט" לבסיסים אחרים עד לחיזוק ההגנות. ב-16 באוקטובר השייטת השנייה נשלחה ללוך נה קיל בחוף המערבי של סקוטלנד. השייטת יצאה לאימון ירי מול החוף הצפוני של אירלנד בבוקר 27 באוקטובר והדרדנוט אאודשיוס פגעה במוקש שהונח כמה ימים קודם לכן על ידי המקשת הגרמנית SS ברלין. מתוך מחשבה שהאונייה טורפדה על ידי צוללת, שאר הדרדנוטים הצטוו להתרחק מהאזור, בעוד ספינות קטנות יותר הגישו סיוע. בערב 22 בנובמבר 1914, ה"גרנד פליט" ערך סריקה עקרונית בחציו הדרומי של הים הצפוני; מונרך פעלה עם הגוף הראשי בתמיכה בשייטת סיירות המערכה הראשונה של תת-אדמירל דייוויד ביטי. הצי חזר לנמל בסקפה פלו ב-27 בנובמבר. ב-8 בדצמבר היא הפליגה לדבונפורט לשיפוץ קצר כדי לתקן בעיות עם המעבים שלה.
בנייה וקריירה > מלחמת העולם הראשונה > 1915–1916

ספינותיו של ג'ליקו, כולל ת'אנדרר, ערכו תרגילי ירי ב-10–13 בינואר ממערב לאי אורקני ואיי שטלנד. בערב 23 בינואר הפליג עיקר ה"גרנד פליט" לתמיכה בסיירות המערכה של ביטי, אך הצי היה רחוק מדי מלהשתתף בקרב שרטון דוגר למחרת. ב-7–10 במרץ, ערך ה"גרנד פליט" סריקה בצפון הים הצפוני, במהלכו ביצע תמרוני אימונים. שייט נוסף כזה התקיים ב-16–19 במרץ. ב-11 באפריל ערך ה"גרנד פליט" סיור במרכז הים הצפוני וחזר לנמל ב-14 באפריל; סיור נוסף באזור התקיים ב-17–19 באפריל, ואחריו תרגילי ירי מול שטלנד ב-20–21 באפריל.
ה"גרנד פליט" ערך סריקות במרכז הים הצפוני ב-17–19 במאי וב-29–31 במאי מבלי להיתקל בכלי שיט גרמני. במהלך 11–14 ביוני ערכה השייטת אימון ירי ותרגילי קרב ממערב לשטלנד ועוד אימונים מול שטלנד החל מ-11 ביולי. השייטת השנייה ערכה אימון ירי ב-Moray Firth ב-2 באוגוסט ולאחר מכן חזרה לסקפה פלו. ב-2–5 בספטמבר יצא הצי לשייט נוסף בקצה הצפוני של הים הצפוני וערך תרגילי ירי. במהלך שאר החודש, ה"גרנד פליט" ערך אימונים רבים. האונייה, יחד עם רוב ה"גרנד פליט", ערכו סריקה נוספת לים הצפוני בין 13 ל-15 באוקטובר. כמעט שלושה שבועות לאחר מכן, ת'אנדרר השתתפה במבצע אימון צי נוסף ממערב לאורקני במהלך 2–5 בנובמבר וחזרה על התרגיל בתחילת דצמבר.
ה"גרנד פליט" יצא לפעולה בתגובה למתקפה של ספינות גרמניות על כוחות קלים בריטיים ליד שרטון דוגר ב-10 בפברואר 1916, אך הוחזר יומיים לאחר מכן כשהתברר שלא היו מעורבות ספינות גרמניות גדולות יותר ממשחתות. הצי יצא לשייט בים הצפוני ב-26 בפברואר; ג'ליקו התכוון להשתמש בכוח הארוויץ' כדי לטהר את מפרץ הלגולנד, אך מזג אוויר גרוע מנע פעולות בדרום הים הצפוני. כתוצאה מכך, הפעילות הוגבלה לקצה הצפוני של הים. סריקה נוספת החלה ב-6 במרץ, אך נאלצה לנטוש אותה למחרת מכיוון שמזג האוויר נעשה סוער מדי עבור המשחתות המלוות. בליל 25 במרץ הפליגו ת'אנדרר ושאר הצי מסקפה פלו, כדי לתמוך בצי הקרב ובכוחות קלים אחרים שפשטו על בסיס הצפלין הגרמני בטונדרן. ב-21 באפריל, ה"גרנד פליט" ערך מפגן מול שונית הורנס כדי להסיח את דעתם של הגרמנים, בזמן שהצי הרוסי שיקם את שדות המוקשים ההגנתיים שלו בים הבלטי. הצי חזר לסקפה פלו ב-24 באפריל ותדלק, לפני שהמשיך דרומה בתגובה לדיווחים מודיעיניים לפיהם הגרמנים עומדים לפתוח בפשיטה על לואוסטופט. ה"גרנד פליט" לא הגיע לאזור אלא לאחר נסיגת הגרמנים. במהלך 2–4 במאי, הצי ערך מפגן נוסף מול שונית הורנס כדי לשמור על תשומת הלב הגרמנית ממוקדת בים הצפוני.
בנייה וקריירה > מלחמת העולם הראשונה > קרב יוטלנד

בניסיון לפתות ולהשמיד חלק מה"גרנד פליט", צי הים הפתוח הגרמני, המורכב מ-16 דרדנוטים, שש פרה-דרדנוטים, שש סיירות קלות ו-31 סירות טורפדו, עזב את בסיס הצי מוקדם בבוקר 31 במאי. הצי הפליג בשיתוף פעולה עם חמשת סיירות המערכה והסיירות התומכות וסירות הטורפדו של קונטר-אדמירל פרנץ פון היפר. חדר 40 של הצי המלכותי יירט ופענח את תעבורת הרדיו הגרמנית שהכילה תוכניות של המבצע. האדמירליות הורתה על ה"גרנד פליט", הכולל כ-28 אניות דרדנוט ו-9 סיירות מערכה, להתייצב בלילה הקודם כדי לנתק ולהשמיד את צי הים הפתוח.
ב-31 במאי, ת'אנדרר, בפיקודו של קפטן ג'יימס פרגוסון, הייתה האונייה השמינית מראש מערך הקרב לאחר הפריסה. בשעה 18:27 האונייה ירתה לזמן קצר לעבר הסיירת הקלה הנכה SMS ויסבאדן, למרות שמספר הפגיעות שהשיגה, אם בכלל, אינו ידוע, עד שראייתה נחסמה על ידי ספינות בריטיות אחרות. פחות משעה לאחר מכן, ת'אנדרר ראה שני דרדנוטים גרמניים הנראים בין רויאל אוק ואיירון דיוק בערך בשעה 19:15. היא ירתה שלושה מטחים של פגזים (CPC) לעבר האונייה המובילה, אך לא הושגו פגיעות, והמטח השני נורה למעשה מעל לראשה של איירון דיוק, לפני שראייתה נסתרה לחלוטין. לאחר השקיעה, סיירת המערכה SMS מולטקה זיהתה את ארבעת אוניות המערכה מסדרת אוריון בשעה 22:30 ואותתה כהתרסה לת'אנדרר לפני שהסתלקה. פרגוסון בחר שלא לירות ללא איום ברור שמא יחשוף את מיקומו של צי הקרב. ת'אנדרר ירתה רק שלושים ושבעה פגזי 13.5 אינץ' במהלך הקרב.
בנייה וקריירה > מלחמת העולם הראשונה > פעילות לאחר מכן

ה"גרנד פליט" התייצב ב-18 באוגוסט 1916 כדי לארוב לצי הים הפתוח בזמן שהתקדם לדרום הים הצפוני, אך שורה של תקלות וטעויות מנעו מג'ליקו ליירט את הצי הגרמני לפני שחזר לנמל. שתי סיירות קלות הוטבעו על ידי צוללות גרמניות במהלך המבצע, מה שגרם לג'ליקו להחליט שלא לסכן את היחידות העיקריות של הצי דרומית ל-55° 30' צפון עקב שכיחות הצוללות והמוקשים הגרמניים. האדמירליות הסכימה וקבעה שה"גרנד פליט" לא יצא לפעולה אלא אם הצי הגרמני ינסה לפלוש לבריטניה או שתהיה אפשרות חזקה שניתן יהיה לכפות עליו קרב בתנאים מתאימים.
ב-22 באפריל 1918 הפליג צי הים הפתוח צפונה בפעם האחרונה בניסיון לא מוצלח ליירט שיירה לנורווגיה, ונאלץ לחזור יומיים לאחר מכן לאחר שלסיירת המערכה SMS מולטקה נגרם נזק למנוע. ה"גרנד פליט" יצא לפעולה מרוזית' ב-24 עם גילוי הפעולה, אך לא הצליח ללכוד את הגרמנים. ת'אנדרר נכחה ברוזית' כאשר הצי הגרמני נכנע ב-21 בנובמבר, והיא נשארה חלק משייטת אוניות המערכה השנייה עד 1 במרץ 1919.
עד 1 במאי, ת'אנדרר שובצה לשייטת אוניות המערכה השלישית של צי הבית. ב-1 בנובמבר פורקה השייטת השלישית ות'אנדרר הועברה לצי המילואים בפורטלנד, יחד עם אחיותיה. היא נכנסה לשירות מחדש באופן זמני במהלך הקיץ של 1920 כדי להעביר חיילים לים התיכון ובחזרה. האונייה עדיין הייתה בפורטלנד נכון ל-18 בדצמבר 1920, אך הוסבה לספינת הכשרה של צוערים ברוזית' החל מפברואר 1921. ת'אנדרר החלה לפעול מחדש ב-5 במאי, אך לא החלה את שיוט האימונים הראשון שלה עד 24 ביוני. האונייה הוחלפה על ידי המוניטור ארבאס ב-31 באוגוסט 1926 ויצאה משירות בפורטסמות'.
ב-6 בנובמבר, ת'אנדרר נמכרה לגרוטאות ל-Msrs, Hughes, Bolckow & Co. תמורת 66,150 ליש"ט. היא הייתה עמוקה מדי מכדי להיכנס למגרש הגרוטאות שלהם בבלית' ולכן הופשטה חלקית ברוזית'. למרות זאת, היא עלתה על שרטון בכניסה לנמל בלית' ב-24 בדצמבר. לאחר שהוצפה מחדש ב-30 בדצמבר, היא חזרה לרוזית' כדי לקבל הקלה נוספת, שכן השוקע שלה עדיין היה עמוק מכדי לאפשר לה להיכנס לבלית'. היא נגררה מרוזית' ב-12 באפריל 1927 והגיעה לבלית' יומיים לאחר מכן כדי לסיים את הגריטה.
צריחי התותחים הראשיים של האונייה, בערך בשנים 1914–1915
ת'אנדרר בספיטהד, סוף 1912; מנהל בקרת האש של התותחים בקושי נראה.
שייטת אוניות המערכה השנייה מפליגה דרך הסולנט, בערך ב-1914. משמאל לימין, קינג ג'ורג' החמישי, ת'אנדרר, מונרך וקונקרור.
ת'אנדרר יוצאת לדרך זמן קצר לאחר כניסתה לשירות, 1912
מפות המציגות את התמרונים של הצי הבריטי (כחול) והגרמני (אדום) ב-31 במאי – 1 ביוני 1916
ארבע אוניות המערכה מסדרת אוריון בהרכבת מערך טורי, לאחר 1915
אה"מ רזולושן (1915)

| --- | --- |
אה"מ רזולושן באוקיינוס ההודי, 1942–1943
אה"מ רזולושן באוקיינוס ההודי, 1942–1943
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  אוניית מערכה
 צי:  הצי המלכותי הבריטי הצי המלכותי הבריטי
 סדרה:  רוונג'
 חלק מסדרה:  השאל-החכר 
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  Palmers Shipbuilding and Iron Company 
 תחילת הבנייה:  29 בנובמבר 1913
 הושקה:  14 בינואר 1915
 תקופת הפעילות:  30 בדצמבר 1916 – 5 במאי 1948 (31 שנים)
 אחריתה:  נגרטה
 מלחמות וקרבות:  מלחמת העולם הראשונה מלחמת האזרחים ברוסיה השמדת השייטת הצרפתית במרס אל כביר 
 מידות
 הֶדְחֶק:  סטנדרטי: 26,160 טון, מקסימלי: 31,630 טון
 אורך:  189.2 מטר
 רוחב:  27 מטר
 שוקע:  10.2 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  22 קשרים
 גודל הצוות:  910 איש
 טווח שיוט:  12,960 ק"מ במהירות 10 קשר
 הנעה:  18 דוודים המזינים 2 טורבינות בהספק 40,000 כוחות סוס
 צורת הנעה:  4 מדחפים
 אמצעי לחימה
 שריון:  שריון עיקרי – 330 מ"מ, שריון סיפון – 25–102 מ"מ, צריחי תותחים – 279–330 מ"מ, ברבטות – 152–254 מ"מ, מחיצות הגנה – 102–152 מ"מ, מגדל הניווט – 76–279 מ"מ
 חימוש:  8 תותחים 15 אינץ' (381 מ"מ), 14 תותחים 6 אינץ' (152 מ"מ), 2 תותחים נ"מ 3 אינץ' (76 מ"מ), 4 תותחים 3 ליטראות (1.9 אינץ', 47 מ"מ), 4 צינורות טורפדו 21 אינץ' (533 מ"מ)
 
אה"מ רזולושן הייתה אחת מחמש אוניות המערכה מסדרת רוונג' שנבנו עבור הצי המלכותי במהלך מלחמת העולם הראשונה. רזולושן שהושלמה בדצמבר 1916, לא ראתה קרב במהלך המלחמה, שכן גם הצי הבריטי וגם הצי הגרמני אימצו אסטרטגיה זהירה יותר לאחר קרב יוטלנד במאי, בשל האיום הגובר של צוללות ומוקשים ימיים.
רזולושן בילתה את שנות ה-20 וה-30 בסירוגין בין הצי האטלנטי לצי הים התיכון. בזמן ששירתה בים התיכון בתחילת שנות ה-20, האונייה נסעה לטורקיה פעמיים בתגובה למשברים שנבעו ממלחמת יוון–טורקיה, כולל השריפה הגדולה של סמירנה ב-1922. היא גם ראתה מעורבות מוגבלת במהלך ההתערבות הצרפתית-בריטית במלחמת האזרחים ברוסיה בים השחור ב-1920. למעט אירועים אלו, הקריירה של האונייה בין המלחמות הייתה חסרת אירועים. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה בספטמבר 1939, הוטלה רזולושן לתגבר את צי התעלה לפני שהועברה לתפקידי ליווי שיירות בצפון האוקיינוס האטלנטי. במאי 1940 היא השתתפה בקרבות נרוויק עד שהתקפות אוויריות גרמניות הבריחו אותה.
ביוני 1940 הועברה האונייה לכוח H, שם השתתפה בהשמדת הצי הצרפתי במרס אל כביר ביולי לאחר כניעת הצרפתים לגרמניה. היא גם הייתה מעורבת בקרב דקר, ניסיון לנטרל את אוניית המערכה הצרפתית רישלייה שהסתיים בטרפוד של רזולושן על ידי הצוללת הצרפתית Bévéziers. רזולושן ניזוקה קשות, תחילה תוקנה בפריטאון, סיירה לאון, ולאחר מכן במספנת הצי של פילדלפיה תחת חוק השאל-החכר. לאחר מכן, הוקצתה לצי המזרחי, גילה מנע ממנה לראות פעולה נגד הצי הקיסרי היפני, ובמקום זאת היא ליוותה שיירות מול החוף המזרחי של אפריקה. היא חזרה לבריטניה בספטמבר 1943 והוצאה משירות. לאחר מכן ראתה שירות עם מוסד ההדרכה אה"מ אימפריוז, תפקיד שמילאה עד פברואר 1948, אז הוצאה משירות לחלוטין, נמכרה לגרוטאות ונגרטה בפסליין.
תכנון ותיאור > שינויים גדולים

ברזולושן הותקנו בליטות נגד טורפדו בין סוף 1917 למאי 1918. הם נועדו להפחית את ההשפעה של פיצוצי טורפדו ולשפר את היציבות. הם תוכננו להפחית את ההשפעה של פיצוצי טורפדו ולשפר את היציבות במחיר של הרחבת רוחב האונייה במעל 13 ורגל (4.0 מטרים). הם הגדילו את הרוחב שלה ל-101 רגל 6 אינץ (30.9 מטרים) ואת ההדחק ל-32,820 טונות ארוכות (33,350 טונות), הפחיתו את השוקע שלה ל-31 רגל 11 אינץ' (9.7 מטרים), הגדילו את גובהה המטצנטרי ל-5.1 רגל (1.6 מטרים) במעמס מלא. מאוחר יותר בשנת 1918, 30 רגל (9.1 מטרים) מד טווח הותקנו בצריח 'B'.
מגני התותחים עבור תותחי הסיפון שישה אינצ'ים על סיפון המקלט הוחלפו בקזמטים משוריינים ב-1922. שנתיים לאחר מכן, הגנת הנ"מ שלה שודרגה על ידי החלפת תותחי הנ"מ המקוריים בקוטר 3 אינץ' בזוג תותחי נ"מ QF 4 אינץ' (102 מ"מ). זוג נוסף של תותחי נ"מ בקוטר 4 אינץ' נוספו ותותחי 6 אינץ' מסיפון המקלט הוסרו ב-1927. במהלך השיפוץ של האונייה בשנים 1929–1931, הותקנה מערכת בקרת זווית גבוהה (HACS) Mk I לניהול בקרת האש על החלק העליון והזוג האחורי של צינורות הטורפדו משני הצדדים הוסר אף הוא. צריח ניסיוני עם זוג תותחי 4 אינץ' דו-תכליתיים הותקן במקום תותח הנ"מ הקדמי הימני להערכה.
עד ספטמבר 1933 נוספו זוג צריחים מרובעים של מקלעי ויקרס 0.50 נוספו ליד מגדל הניווט. שלוש שנים מאוחר יותר החליף מנהל בקרת האש HACS Mk II את ה-Mk I במרומי האונייה. על התורן המרכזי נוספה פלטפורמה למנהל בקרת אש נוסף שהוסב לחצובה כדי להתמודד עם המשקל הנוסף. מנהל בקרת האש של הטורפדו ומד הטווח הקשור אליו הוסרו. בינואר 1938 נוסף מנהל בקרת האש ה-HACS האחורי, תותחי הנ"מ הקיימים הוחלפו בתותחי QF 4 אינץ' Mk XVI בצריחים תאומים Mk XIX וזוג צריח תותחי 2 פאונד "פום-פום" מתומנים. התווספו עם מנהלי בקרת האש שלהם. הצמד הקדמי של צינורות הטורפדו השקועים הוסר גם כן.
השינויים בזמן המלחמה עבור אוניות המערכה מסדרת רוונג' היו מינימליים למדי. בשנת 1941 הותקן ברזולושן מכ"ם אזהרה מוקדמת מסוג 279 וזוג מערכות ירי נ"מ מסוג 285. בשנה שלאחר מכן נוספו מכ"ם חיפוש עילי מסוג 273 וזוג מכ"מי ירי מסוג 284 עבור התותחים העיקריים. תשעה תותחי אורליקון 20 מ"מ שהחליפו את הצריחים המרובעים של מקלעי ה-0.50 בספטמבר 1941. שני תותחי "פום-פום" מרובעי קנים נוספו ב-1942 וכן תותח אורליקון נוסף. כדי לחסוך במשקל ולפנות מקום נוסף לצוות הנוסף הנדרש לאייש את הציוד החדש כמו המכ"מים והאורליקונים, הוסרו ארבעה תותחי 6 אינץ' ב-1943.
בנייה ושירות > מלחמת העולם הראשונה

לאחר הפעולה ב-19 באוגוסט 1916, שבה איבד הצי הגדול שתי סיירות קלות בתקיפת צוללת גרמנית, אדמירל ג'ון ג'ליקו, מפקד הצי, החליט שאין לסכן את הצי בגיחות כאלה אלא אם כן צי הים הפתוח יעז לצאת לים הצפוני או שהמצב האסטרטגי יצדיק את הסיכון. הצי הגרמני מצדו נשאר בנמל או התאמן בים הבלטי עד 1917, שכן שני הצדדים נטשו במידה רבה את הרעיון של קרב שטח מכריע בים הצפוני. שני הצדדים פנו ללוחמה נייחת, הנחת שדות של מוקשים ימיים, וגרמניה חידשה את מסע לוחמת הצוללות הבלתי מוגבלת בתחילת השנה. כתוצאה מכך, רזולושן ושאר הצי הגדול לא ראו שום פעולה במהלך השנתיים האחרונות של המלחמה.
ב-1917 החלה בריטניה להפעיל שיירות סדירות לנורווגיה, בליווי כוחות קלים; הגרמנים פשטו על השיירות הללו פעמיים בסוף השנה, מה שגרם לאדמירל דייוויד ביטי, שהחליף את ג'ליקו בשנה הקודמת, לשלוח שייטות אוניות מערכה של הצי הגדול ללוות את השיירות. צי הים הפתוח יצא לים ב-23 באפריל כדי לתקוף את אחת מהשיירות המלוות, אך לאחר שסיירת המערכה SMS מולטקה עברה תאונה מכנית קשה למחרת, הגרמנים נאלצו להפסיק את הפעולה. רזולושן ושאר הצי הגדול התייצבו ב-24 באפריל ברגע שהם יירטו אותות אלחוטיים מהמולטקה הפגועה, אבל הגרמנים הקדימו את הבריטים יותר מדי, ולא נורו יריות בין הצדדים. ב-21 בנובמבר 1918, לאחר שביתת הנשק, כל הצי הגדול יצא מהנמל כדי ללוות את הצי הגרמני שנכנע למעצר בסקפה פלו.
בנייה ושירות > בין המלחמות

לאורך שנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20, רזולושן פעלה בדרך כלל עם האוניות האחיות שלה, מלבד תקופות בהן הן נותקו לצורך שיפוץ או מודרניזציה. באפריל 1919, האוניות הועברו לצי האטלנטי, עדיין במסגרת שייטת אוניות המערכה הראשונה. לאחר מכן הם צורפו לצי הים התיכון לצורך פעולות בטורקיה ובים השחור כחלק מהתגובות של בריטניה למלחמת יוון–טורקיה ולמלחמת האזרחים ברוסיה, בהתאמה. ב-10 באפריל, האונייה הגיעה לקונסטנטינופול ממלטה, ויומיים לאחר מכן היא ועוד כמה אוניות נסעו לפרינקיפו כדי לערוך אימוני ירי. לאחר מכן נסעה רזולושן לבתומי שבדרום רוסיה, שם היא נשארה עד אמצע יוני, אז חזרה בהפלגה על פני הים השחור לקונסטנטינופול, והגיעה ב-18 ביוני. האונייה הוצבה לאחר מכן בצ'אנק, יחד עם אחותה רויאל אוק והסיירת הקלה סרס. שתי אוניות המערכה העלו נוסעים ונפגעים שנסעו לבריטניה בטרם הפליגו למים הביתיים, יחד עם זוג משחתות.
האוניות חזרו לצי האטלנטי באוגוסט. שייטות אוניות המערכה ה-1 וה-2 התמזגו במאי 1921, כאשר רזולושן וארבע אחיותיה יצרו את הפלגה הראשונה וחמש אוניות המערכה מסדרת קווין אליזבת היוו את הפלגה השנייה. רזולושן ושלוש מאחיותיה נשלחו שוב לצי הים התיכון בספטמבר 1922 במהלך המשבר בסמירנה שהגיע לשיאו בשריפה הגדולה של סמירנה עם סיומה של מלחמת יוון–טורקיה. האוניות פעלו בעיקר בדרדנלים ובים מרמורה, אם כי רזולושן נעצרה גם במיטילינה ובסמירנה בפברואר 1923 יחד עם אוניית המערכה אה"מ אמפרור אוף אינדיה וכמה סיירות ומשחתות. עם סיום המלחמה בנובמבר, האוניות היו חופשיות לחזור שוב לצי האטלנטי.
ב-10 בינואר 1924, בעת ביצוע אימונים בתעלת למאנש, נתקלה רזולושן בצוללת הבריטית אה"מ L24 והטביעה אותה בעת שהצוללת עלתה לפני השטח, ופגעה בחרטומה בהתנגשות. אנשי הצוות על סיפון רזולושן דיווחו שהרגישו זעזוע בשעה 11:13, אך הם לא היו מודעים לכך שהם פגעו בצוללת; הדבר התברר מאוחר יותר באותו יום כאשר הצי חזר לנמל ו־L24 נעדרה. הצוללת הוטבעה עם אובדן כל צוותה. מיולי עד אוקטובר, רזולושן עברה שיפוץ. ב-1 בנובמבר, הצי האטלנטי עבר ארגון מחדש שגרם לכך שאוניות המערכה מסדרת קווין אליזבת נשלחו לצי הים התיכון ואוניות הפלגה הראשונה כוננו מחדש כשייטת אוניות המערכה הראשונה. האונייה עברה שיפוץ נוסף וממושך יותר מדצמבר 1926 עד דצמבר 1927. רזולושן ואחיותיה הועברו לצי הים התיכון באוגוסט 1927.
בתחילת 1935, סדרות רוונג' וקווין אליזבת שוב החליפו עמדות, אם כי בשלב זה, השם האטלנטי שונה לצי הבית. ב-16 ביולי, האוניות נכחו במהלך סקירת הצי בספיטהד לרגל יובל הכסף של המלך ג'ורג' החמישי. בדצמבר, רזולושן שוב נכנסה למבדוק היבש לצורך שיפוץ שנמשך עד ספטמבר 1936. היא ואחיותיה נכחו בסקירת ההכתרה לג'ורג' השישי ב-20 במאי 1937. בשבועות האחרונים של אוגוסט 1939, הצי המלכותי החל להתרכז בבסיסים של ימי מלחמה כשהמתיחות עם גרמניה עלתה. רזולושן הפליגה לאינברגורדון, שם הצטרפה לאחיותיה רויאל סובריין ורויאל אוק, רודני, ולסיירת המערכה ריפאלס. עד 31 באוגוסט, אל הכוח הצטרפה נלסון, אוניית הדגל של אדמירל צ'ארלס פורבס, מפקד צי הבית.
בנייה ושירות > מלחמת העולם השנייה

בספטמבר 1939, מיד לאחר תחילת מלחמת העולם השנייה, צורפה רזולושן לצי התעלה, שבסיסו בפורטלנד. ב-1 באוקטובר, לאחר שהסיירת הכבדה הגרמנית אדמירל גרף שפה הטביעה את ספינת הסוחר SS קלמנט, האדמירליות הורתה לרזולושן להצטרף לפיקוד דרום האטלנטי, אך ביטלה את הצו כעבור ארבעה ימים. רזולושן נשלחה במקום זאת לכוח הליווי הצפון-אטלנטי ביחד עם רוונג'. היא נשאה מטען של מטילי זהב לקנדה כדי לשמור עליו במהלך המלחמה, ולאחר מכן ליוותה שיירות של ספינות חיילים מקנדה לבריטניה עד דצמבר 1939. היא ליוותה את שיירת הכוחות הגדולה הראשונה החל ב-12 בדצמבר, יחד עם סיירת המערכה ריפאלס. הצי המלכותי רכש את אוניית הסוחר SS וואימנה בספטמבר והסווה אותה כרזולושן להונות מטוסים גרמניים בזמן שאוניית המערכה הייתה בסיור באוקיינוס האטלנטי, תפקיד שמילאה עד פברואר 1942.
באפריל 1940, רזולושן הצטרפה מחדש לצי הבית במהלך המערכה בנורווגיה. היא נשלחה להחליף את אוניית המערכה וורספייט ליד נרוויק בסוף אותו חודש, והגיעה ב-26 באפריל. האונייה והסיירת הקלה אאורורה הפגיזו עמדות גרמניות סביב בייספורד ב-1 במאי. היא תמכה בנחיתה בבג'רקוויק ב-13 במאי במהלך קרבות נרוויק. היא הגיעה לברקוויק מאוחר ב-12 במאי כחלק מכוח שכלל שתי סיירות וחמש משחתות; הם עשו הכנות למתקפה, שהחלה בשעות הבוקר המוקדמות שלמחרת. היא נשאה חמישה טנקים וכלי רכב נוספים לנחיתה, אותם הנחיתה החוצה בחושך. שלושה מהטנקים נשלחו ראשונים, ובזמן שהמגנים הגרמנים ירו בהסתערות האמפיבית עליהם, הפגיזו רזולושן והסיירות והמשחתות הגנות גרמניות באזור. כשהאנשים והטנקים נלחמו בדרכם פנימה, האוניות ירו מטח זוחל. עד השעה 06:00, הכוחות אבטחו את העיירה וסימנו כי רזולושן ושאר השייטת יכולים לצאת. מאוחר יותר במאי היא הותקפה על ידי מפציצי יונקרס Ju 88 גרמנים; היא נפגעה מפצצה של 1,000 ליברות (450 קילוגרם) שהרגה שני אנשי צוות ופצעה עוד עשרים ושבעה. ב-18 במאי היא נותקה כדי לחזור לסקפה פלו כדי למנוע ממנה להיפגע מהתקפות אוויר נוספות.
בנייה ושירות > מלחמת העולם השנייה > הצי המזרחי

בתחילת 1942 החל הצי המלכותי לצבור כוחות לשלוח לאוקיינוס ההודי כדי להגן על הודו הבריטית לאחר תחילת מלחמת האוקיינוס השקט בדצמבר 1941. האונייה הפליגה לקייפטאון, שם פגשה את נושאת המטוסים פורמידבל; מאוחר יותר הצטרפו אליהם רוונג' ווורספייט, ובהגיעם לאוקיינוס ההודי, הם נפגשו עם נושאות המטוסים אינדומיטבל והרמס הקטנות והמיושנות. עד סוף מרץ 1942 הוקם הצי המזרחי בפיקודו של אדמירל סומרוויל. למרות החוזק המספרי של הצי המזרחי, רבות מיחידותיו, כולל ארבע אוניות המערכה מסדרת רוונג', לא היו עוד ספינות מלחמה בקו החזית. Kido Butai החזק של תת-אדמירל צ'ואיצ'י נגומו, המורכב משש נושאות מטוסים וארבע אוניות מערכה מהירות, היה חזק משמעותית מהצי המזרחי של סומרוויל. כתוצאה מכך, רק וורספייט המחודשת יכלה לפעול עם שתי נושאות המטוסים; רזולושן, שלוש אחיותיה והרמס הורחקו מקרב כדי ללוות שיירות באוקיינוס ההודי.
בסוף מרץ הודיעו מפענחי הקוד בלשכה המשולבת למזרח הרחוק, סניף של בלצ'לי פארק, לסומרוויל שהיפנים מתכננים פשיטה לאוקיינוס ההודי כדי לתקוף את קולומבו וטרינקומלי ולהשמיד את הצי שלו. לכן הוא חילק את הצי שלו לשתי קבוצות: כוח A, שהורכב משתי נושאות המטוסים, וורספייט וארבע סיירות, וכוח B, שבמרכזו רזולושן ואחיותיה והרמס. הוא התכוון לארוב לצי של נאגומו בפעולה לילית, השיטה היחידה שבה חשב שהוא יכול להשיג ניצחון. לאחר שלושה ימים של חיפושים אחר הצי היפני ללא הצלחה, חזר סומרוויל לאדו אטול לתדלק. תוך כדי תדלוק ספינותיו, קיבל סומרוויל דיווח שהצי היפני מתקרב לקולומבו, אותה הם תקפו למחרת, ב-5 באפריל, ולאחר מכן התקפות על טרינקומלי ב-9 באפריל. בעקבות הפשיטה הראשונה ב-5 באפריל, סומרוויל הסיג את רזולושן ושלוש אחיותיה למומבסה, שם יכלו לאבטח את נתיבי השיט במזרח התיכון ובמפרץ הפרסי. ארבעת אוניות הסדרה יצאו מאטול אדו מוקדם בבוקר 9 באפריל, לכיוון מומבסה; הם נשארו מבוססות שם עד 1943. בפברואר 1943, רזולושן ורוונג' ליוו את שיירת מבצע קונטרס שהובילה את הדיוויזיה האוסטרלית ה-9 ממצרים חזרה לאוסטרליה.
בנייה ושירות > מלחמת העולם השנייה > קריירה מאוחרת יותר

בספטמבר חזרה רזולושן לבריטניה, שם עברה שיפוץ. היא צומצמה למילואים באוקטובר, ובשנת 1944 שובצה למוסד ההכשרה אה"מ אימפריוז. היא פורקה מנשקה, תותחי הסוללה העיקריים שלה שימשו כחלפים עבור וורספייט וראמיליס, אשר שימשו להפגזות חוף לתמיכה בנחיתות בנורמנדי באותה תקופה. רזולושן שימשה כספינת אימונים בארבע השנים הבאות לפני שהוצאה משירות בפברואר 1948. לאחר מכן היא הוכנסה לרשימת הפירוק ונמכרה לחברת הברזל והפלדה הבריטית, ששלחה את כלי השיט לתעשיות מתכת בע"מ בפסליין לפירוקה, והגיעה לשם ב-13 במאי. אחד מתותחי ה-15 אינץ של רזולושן, שהותקן מאוחר יותר למוניטור אה"מ רוברטס, מוצג במוזיאון המלחמה האימפריאלי בלונדון.
איור של אה"מ רוונג', אוניית האחות של רזולושן, כפי שהופיעה ב-1916
מנהל בקרת האש הקדמי HACS Mk III של האונייה האחות רוונג' וצוותה בשנת 1940
רזולושן ושאר שייטת אוניות המערכה הראשונה במהלך כניעת הצי הגרמני ב-21 בנובמבר
אוניית מערכה זוטא הגרמנית אדמירל גרף שפה (בחזית) עם אה"מ הוד (משמאל) ואוניית המערכה אה"מ רזולושן (במרכז) במהלך סקירת צי ההכתרה של המלך ג'ורג' השישי בספיטהד, מאי 1937
רזולושן עוגנת במהלך מלחמת העולם השנייה
מגדיר טווחים של סוללת החוף בדקר שרזולושן ירתה בה
רזולושן בלב ים מול מדגסקר
תותח של רזולושן בתצוגה (הרחוק)
אה"מ סנטוריון (1911)

| --- | --- |
אה"מ סנטוריון בלב ים, 1913
אה"מ סנטוריון בלב ים, 1913
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  אוניית מערכה
 צי:  הצי המלכותי הבריטי
 דגל הצי:  
 סדרה:  קינג ג'ורג' החמישי
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  בסיס הצי המלכותי דבונפורט 
 תחילת הבנייה:  16 בינואר 1911
 הושקה:  18 בנובמבר 1911
 תקופת הפעילות:  22 במאי 1913 – 7 ביוני 1944 (31 שנים)
 אחריתה:  הוטבעה כשובר גלים עבור נמל מאלברי
 מלחמות וקרבות:  מלחמת העולם השנייה מלחמת העולם הראשונה 
 מידות
 הֶדְחֶק:  סטנדרטי: 25,420 טון
 אורך:  182.2 מטר
 רוחב:  27.2 מטר
 שוקע:  8.7 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  21 קשרים
 גודל הצוות:  860–1,114
 טווח שיוט:  11,690 ק"מ במהירות 10 קשר
 הנעה:  18 דוודים המזינים 4 טורבינות בהספק 29,000 כוחות סוס
 צורת הנעה:  4 מדחפים
 אמצעי לחימה
 שריון:  שריון עיקרי – 305 מ"מ   שריון סיפון – 25–102 מ"מ   צריחי תותחים – 280 מ"מ   ברבטות – 254 מ"מ   מגדל הניווט – 279 מ"מ   מחיצות – 152–254 מ"מ
 חימוש:  10 תותחי Mk V BL‏ 13.5 אינץ' (343 מ"מ)/45 קליבר   16 תותחי Mk VII‏ 4 אינץ' (102 מ"מ)   3 צינורות טורפדו 21 אינץ' (533 מ"מ)
 
אה"מ סנטוריון הייתה השנייה מתוך ארבע אוניות מערכה דרדנוט מסדרת קינג ג'ורג' החמישי שנבנו עבור הצי המלכותי בתחילת שנות ה-1910. היא בילתה את עיקר הקריירה שלה במחלקת צי הבית והצי הגדול. מלבד ההשתתפות בניסיון הכושל ליירט את האוניות הגרמניות שהפציצו את סקרבורו, הרטליפול וויטבי בסוף 1914, ובקרב יוטלנד במאי 1916, שירותה במהלך מלחמת העולם הראשונה כלל בדרך כלל סיורים ואימונים שגרתיים בים הצפוני.
עד סוף 1919 הועברה סנטוריון לצי הים התיכון. למרות שהיא בילתה הרבה מזמנה בעתודה, היה לה תפקיד פריפריאלי בהתערבות מדינות ההסכמה במלחמת האזרחים ברוסיה. לאחר שובה הביתה ב-1924, הפכה האונייה לספינת הדגל של צי המילואים. בשנת 1926 הוסבה סנטוריון לספינת מטרה והשתתפה בניסויים להערכת יעילות הפצצות אוויריות בנוסף לתפקידיה הרגילים. במהלך מלחמת העולם השנייה, האונייה חמושה מחדש בנשק קל הוסבה לספינת חסימה ב-1941. כאשר הפעולה הזו בוטלה, היא שונתה לספינת פיתיון עם צריחי תותחים דמה בניסיון לרמות את כוחות הציר. סנטוריון נשלחה לים התיכון ב-1942 כדי ללוות שיירה למלטה, אם כי האיטלקים הבינו במהירות את ההונאה. הספינה הוטבעה בכוונה במהלך הפלישה לנורמנדי בשנת 1944 כדי ליצור שובר גלים.