stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עין יברוד

| --- | --- |

עין יברוד במבט מעפרה
 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  רמאללה ואל-בירה
 שטח:  11.5 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  2,515 (2017)
 קואורדינטות:  31°57′05″N 35°15′06″E﻿ / ﻿31.951289°N 35.251761°E﻿ / 31.951289; 35.251761
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת דרום השומרון מוגדלת) עין יברוד(למפת דרום השומרון רגילה) עין יברוד(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עין יברוד(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עין יברוד  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
עין יברוד (בערבית: عين يبرود) הוא כפר ערבי ברשות הפלסטינית, בנפת רמאללה ואל-בירה, כ-7 ק"מ צפונית לרמאללה, בגובה של כ-800 מ' מעל פני הים. מזרחית ליישוב, מעבר לכביש 60, נבנתה ההתנחלות עפרה ומערבית ליישוב נבנתה ההתנחלות בית אל.
לפי מפקד האוכלוסין הפלסטיני שנערך בשנת 2017 חיו בכפר 2,515 תושבים.
אטימולוגיה

תושבי הכפר סבורים שהשם נגזר מהמלה הערבי בָּרְד (برد) שפירוש קור, משום שבחורף המקום קר, בגלל גובהו.
היסטוריה

עין יברוד ממוקם למרגלות שתי ח'ירבות, "ח'ירבת חסן" ו"ח'ירבת ע'ורייטיס" בה נמצא מקאם שייח' עבדאללה. ב-1935 נערכה במקום חפירה ארכאולוגית ונחשפו מערת קברים קדומה, כלי חרס וחפצי נוי.
במסגרת הסקר הארכאולוגי של ישראל מצא באתר הארכאולוג זכריה קלאי בשנת 1968, שרידים של מבנה ציבורי גדול, שיסודותיו מתקופת הברזל בארץ ישראל. בסביבות המבנה נמצאו עצמות רבות של בעלי חיים, ולכן נראה ששימש למטרות פולחניות. המבנה שוכן במרכזו של מתחם שהיה מוקף בחומה. באזור נסקרו גם שרידי ביצורים מההתקופה ההלניסטית בארץ ישראל, מערות קבורה חצובות בסלע בהם ארקוסוליה וכתובות מהתקופה הרומית בארץ ישראל כמו כן נמצאו שלושה מטבעות עם דיוקנו של הקיסר קונסטנטינוס.
במאה ה-13 העניק הסולטאן הממלוכי אל-מלכ אל-מעט'ם עיסא את מחצית הכנסות הכפר למדרסת "בדר א-דין" בירושלים, ואת המחצית השנייה לצאצאי משפחת חטיב.
היסטוריה > התקופה העותמאנית

ברשומות המס העות'מאני משנת 1596, תושבי הכפר שילמו מס על גידולי חיטה, שעורה, זיתים, גפנים, ועיזים. 24 משפחות התגוררו בכפר. לפי ויקטור גרן, גרו בכפר 800 תושבים בשנת 1863.
בשנת 1818 כתב שכאשר התקרבה משלחתו ליישוב, הזהיר אותם מורה הדרך מפני שודדים חמושים והם נחלצו משם בעזרת תעודת מסע טורקית וכלי הנשק שהיו בידיהם.
בסקר של הקרן לחקר ארץ ישראל משנת 1882 מתואר הכפר כ-"כפר על ראש גבעה, מוקפת במטעי זיתים.
היסטוריה > בתקופת המנדט הבריטי

במפקד אוכלוסין 1931 של ארץ ישראל נמנו בכפר 178 בתים מיושבים ב-788 נפשות, כולם מוסלמים. בסקר הכפרים 1945 בארץ ישראל צוין מספר תושבי הכפר כ-930 ושטחו נרשם כ-11,488 דונם, מתוכם 20 דונם מושע.
בעקבות מלחמת השחרור, ואחרי הסכמי שביתת הנשק של 1949, הייתה עין יברוד תחת שלטון ירדני. במפקד האוכלוסין הירדני משנת 1961 נמנו בכפר 1,501 תושבים. ב-1966 החלה ממשלת ירדן להקים מחנה צבאי על קרקע שהופקעה בצידו המזרחי של הכפר.
היסטוריה > לאחר 1967

בעקבות מלחמת ששת הימים, ב-1967, עבר הכפר משליטה ירדנית לישראלית.
מאז שנות ה-50 של המאה ה-20 היגרו רבים מתושבי עין יברוד לארצות הברית ולפוארטו ריקו והם מרוכזים בעיקר בשיקגו (כ-1000 נפש) ובניו יורק (כ-600 נפש). חלקם בנו בית נוסף בעין יברוד המשמש אותם בביקורים בכפר ובמשלוח ילדיהם לבית הספר בכפר. מגמת ההגירה החוצה נחלשה לאחר מלחמת ששת הימים ואף התקיימה הגירה של משפחות מרצועת עזה למרחב בין עין יברוד וסילואד. השטח הבנוי של עין יברוד גדל באופו משמעותי, תוך שהוא מתרחב כלפי מעלה לאורך הכביש ויוצר לכפר צורה קווית.
בשנת 1974, הוקמה תנועת גוש אמונים וכן גרעין שילה ששם לו למטרה להתיישב ביישוב המקראי שילה. לאחר מספר ניסיונות להתיישב, התיר שר הביטחון פרס, באפריל 1975 לחברי "גרעין שילה" ללון ב-12 מבנים נטושים של המחנה הצבאי הירדני סמוך לעין יברוד. הגרעין נשאר במקום, שהפך להתנחלות עפרה, בתחום 250 הדונם של המחנה הירדני, שכבר הופקעו מהתושבים על ידי ממשלת ירדן ועברו לחזקת מדינת ישראל. בשנת 1979, החלו המתנחלים לדרוש להגדיל את שטח היישוב ולבסוף, בתמיכתו של השר עזר ויצמן, גדל שטח היישוב על אדמות עין יברוד ללא תוכניות מתאר מאושרות.
היסטוריה > הפקעת אדמות

כנזכר לעיל, הסקר המנדטורי נקבע שהשטח הכולל של עין יברוד הוא 11,488 דונם. בשנת 2012 דיווחה מועצת הכפר שהשטח קטן במקצת ועומד על 11,401 דונם. מתוך השטח הזה הופקעו 1,389 דונם מאדמות הכפר:
להקמת התנחלות עפרה, 1975 - 1,252 דונם.
להקמת התנחלות שילה, 1979 - 137 דונם.
סלילת הכביש העוקף (כביש 60), נעשתה בחלקה 2.8 ק"מ) על אדמות הכפר ולשם כך הופקעו אדמות נוספות. יש להזכיר כי 75 מטר מכל צד של הכביש, לכל אורכו, הוגדרו "אזור חיץ" שבו נאסר על התושבים כל שימוש בקרקע.
בזמן האינתיפאדה הראשונה הכריזו תושבי הכפר על עצמם כשטח משוחרר והיו מעורבים בתקריות רבות של ידי אבנים.
בהסכם אוסלו ב' סווגו 3,909 דונם שהם 34.3% מאדמות הכפר כשטח B, ורוב האדמות - 7,492 דונם - 65.7% כשטח C.
בפיגוע שהתרחש בכפר באוקטובר 2003, נורו למוות במהלך פטרול שגרתי בכפר שלושה חיילי צה"ל מגדוד דוכיפת וחייל נוסף נפצע באופן קשה, על ידי מחבלים חמושים שהשתייכו לארגון פת"ח. המחבלים ביצעו וידוא הריגה בחיילים וגנבו את נשקיהם.אנשי החוליה לא היו תושבי עין יברוד.
ב-2008 עתרו חמישה תושבי עין יברוד לבג"ץ, בדרישה להורות על הריסת בתים שבנו מתנחלים על אדמתם הפרטית. ב-2015 הורה בג"ץ למדינה להרוס את תשעת המבנים הבלתי חוקיים בהתנחלות עפרה. ב-2013 קבע בית המשפט המחוזי בירושלים שעסקת נדל"ן במסגרתה השתלטו מתנחלים על בית בשולי הכפר זויפה. בשנת 2017, הוקם מכון לטיהור השפכים של ההתנחלות עפרה, ללא אישור, על קרקע בבעלות תושבי עין יברוד. בית המשפט אסר להפעיל את המתקן לאחר שהמדינה הודתה שהוקם על קרקע פלסטינית פרטית.
ב-20 באפריל 2021 ביצעו מחבלים לינץ' ברכב ישראלי שניסה לקצר את דרכו בנסיעה דרך הכפר עין יברוד, התנגשו בו, והעלו אותו באש. נוסעי הרכב נמלטו רגלית ולא נפגעו. לאחר כחודש נתפס אחד המחבלים והועמד לדין.
חוק וגארד

חוק וגארד (Vegard’s Law) הוא תוצאה אמפירית הקובעת שפרמטר הסריג של תמיסה מוצקה של שני מרכיבים (תמיסה בינארית) הוא בערך ממוצע משוקלל של פרמטרי הסריג של שני המרכיבים באותה טמפרטורה. התוצאה התגלתה ב-1921 על ידי הפיזיקאי הנורווגי לארס וגארד (אנ') באמצעות בדיקות קריסטלוגרפיה בקרני רנטגן של אבקות של תמיסות מוצקות שונות, וקרויה על שמו. כך, עבור תמיסה מוצקה כלשהי  A_{1-x}B_{x} יינתן פרמטר הסריג שלה ( a_{A_{1-x}B_{x}}) על ידי הביטי המתמטי הבא:
a_{A_{1-x}B_{x}}=(1-x)a_{A}+xa_{B},
היכן ש- a_{A} ו- a_{B} הם הפרמטרי הסריג של המרכיבים  A ו- B, בהתאמה, ו- x הוא השבר המולרי של  B בתמיסה המוצקה.
למשל, יישום חוק וגארד לתמיסה המוצקה (הסגוסגת) של סיליקון (Si) וגרמניום (Ge) ייתן:
a_{Si_{1-x}Ge_{x}}=(1-x)a_{Si}+xa_{Ge}.
החוק ישים לא רק לתמיסות של יסודות, אלא גם לתמיסות של תרכובות. לדוגמה, פרמטר הסריג של התרכובת הטרנרית (אנ') AlGaAs, כלומר התמיסה המוצקה של שתי התרכובות הבינאריות גליום ארסניד (GaAs) ואלומיניום ארסניד (אנ') (AlAs), יינתן על ידי הביטוי:
a_{AlGaAs}=a_{{Al_{x}}Ga_{1-x}As}=xa_{AlAs}+(1-x)a_{GaAs},
היכן שהשבר המולרי של AlAs בתמיסה הוא  x.
חוק וגארד מניח שלשני המרכיבים של התמיסה המוצקה ( A ו- B, או GaAs ו-AlAs בדוגמה האחרונה) יש, בצורתם הטהורה (כלומר לפני שעורבבו) אותו מבנה גבישי (וכך גם לתמיסתם).
למעשה, רק לעיתים רחוקות מצייתות תמיסות מוצקות לחוק וגארד באופן מושלם. בדרך כלל נצפו סטיות מההתנהגות הליניארית. עם זאת, משתמשים בחוק לעיתים קרובות כדי להעריך את פרמטר הסריג של תמיסה מוצקה, כאשר אין נתונים ניסיוניים זמינים עבורו. לעומת זאת, עבור מערכות שמקיימות את חוק וגארד, אפשר להשתמש בו כדי להעריך את הרכב התמיסה מתוך מדידת פרמטר הסריג שלה, אותו ניתן לקבל מנתוני עקיפה בקרני רנטגן. למשל אפשר לחשב את ההרכב של תמיסה מוצקה אינדיום ארסניד אנטימוניד (אנ') InAsSb, של המוליכים למחצה אינדיום ארסניד (אנ') (InAs) ואינדיום אנטימוניד (אנ') (InSb), מתוך פרמטר הסריג המדוד שלה, ועל סמך ידיעת פרמטרי הסריג של מרכיביה. לדוגמה, אם נמדד פרמטר סריג בגודל של 0.61 ננומטרים, ניתן לחשב שהשבר המולרי ( x) של InSb בתמיסה הוא 9.5% (פרמטרי הסריג של InAs ו-InSb הם 0.60584 ו-0.64794 ננומטרים, בהתאמה):
a_{InAsSb}=a_{InAs_{1-x}Sb_{x}}=0.61nm=(1-x)a_{InAs}+xa_{InSb}=(0.60584nm)(1-x)+(0.64794nm)x=0.60584+0.0421x
חוק וגארד ופער הפסים של תמיסות מוליכים למחצה

בחלק קטן של התמיסות הבינאריות של מוליכים למחצה גם פער הפס הוא בערך פונקציה ליניארית של פרמטר הסריג. לכן, אם פרמטר הסריג של התמיסות הללו מקיים את חוק וגארד, אפשר לכתוב גם קשר ליניארי בין פער הפסים להרכב. למשל, התמיסה של AlGaAs, שהוזכרה קודם, מקיימת את התנאים הללו, ולכן עבורה ניתן לכתוב את פער הפסים ( E_{g}) באמצעות הביטוי הבא:
E_{g,AlGaAs}=xE_{g,AlAs}+(1-x)E_{g,GaAs}
תלות ליניארית כזו של פער הפסים של התמיסה המוצקה בפרמטר הסריג קיימת גם, למשל, בתמיסות המוצקות כספית קדמיום טלוריד וכספית קדמיום סלניד. בקירוב די טוב היא קיימת גם בתמיסות של אינדיום גליום פוספיד. אבל ברוב התמיסות הבינאריות של מוליכים למחצה לא קיימת תלות ליניארית כזו. התלות של פער הפסים של התמיסות הללו מראה עקמומיות, קשתיות (bowing), כלפי מטה. במקרה זה יש להוסיף לנוסחה איבר שלישי המכיל את פרמטר הקשתיות  b. זה המצב למשל בתמיסות של InAsSb שהוזכרו למעלה:
E_{g,InAsSb}=xE_{g,InSb}+(1-x)E_{g,InAs}-bx(1-x).
הערות שוליים

↑  L. Vegard, Die Konstitution der Mischkristalle und die Raumffillung der Atome, Zeitschrift für Physik 5, 1921, עמ' 17-26
↑  A. R. Denton and N. W. Ashcroft, Vegard's law, Physical Review A 43/6, 1991, עמ' 3161-3164
↑  H. W. King, Quantitative Size-Factors for Metallic Solid Solutions, Journal of Materials Science 1, 1966, עמ' 79-90
שקאלזן גאשי

שקאלזן גאשי (באלבנית: Shkëlzen Gashi; נולד ב-15 ביולי 1988) הוא כדורגלן עבר אלבני ששיחק בעמדת הקשר.
קריירת מועדונים

גאשי התחיל את הקריירה שלו בפ.צ. ציריך, ב-12 באוגוסט 2008 הוא ערך את הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 1–3 נגד סנט גאלן. ב-6 בדצמבר 2007 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בגביע אופ"א בהפסד 0–1 נגד ספרטק מוסקבה. לאחר שהושאל לשפהאוזן ולבלינצונה, בינואר 2010 חתם בנשאטל גזמאקס ולאחר מכן עבר לאראו.
בקיץ 2012 הוא עבר לגראסהופרס ציריך, ב-15 ביולי 2012 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בהפסד 0–2 נגד פ.צ. סיון. ב-24 בנובמבר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בגראסהפורס בתיקו 1-1 שוב נגד פ.צ. סיון. את עונת 2012/2013 סיים גאשי עם 5 שערים ב-28 משחקי ליגה. ב-14 ביולי 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בעונה זו בניצחון 0–2 נגד סנט גאלן. ב-16 במרץ 2014, גאשי הבקיע את השלושער הראשון שלו בקריירה בניצחון 2–4 נגד פ.צ. סיון. בסיום העונה גאשי זכה בתואר "מלך השערים" בליגה עם 19 שערים.
ב-28 ביוני 2014, חתם גאשי ל-4 שנים בפ.צ. בזל תמורת 3 מיליון אירו, ומשכורת של מיליון אירו לעונה. ב-19 ביולי 2014 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בניצחון 1–2 נגד אראו בו הוא גם בישל את השער השני של קבוצתו. ב-27 ביולי 2014 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 0–3 נגד לוצרן.
ב-1 בפברואר 2016 עזב לראשונה את שווייץ וחתם בקולורדו ראפידס מה-MLS.
ב-2 בינואר 2020 חזר לאראו, בה חתם לשלוש שנים.
ב-25 במאי 2023 הודיע על פרישה ממשחק.
קריירה בינלאומית

בצעירותו, גאשי שיחק בנבחרת הצעירה ובנבחרת הנוער של שווייץ. בשנת 2013 החליט לשחק עבור נבחרת אלבניה, וב-14 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ידידות בניצחון 0–2 נגד ארמניה. ב-11 באוקטובר 2013 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק רשמי בהפסד 1–2 נגד שווייץ. ב-29 במרץ 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1–2 נגד ארמניה.
תארים

אליפות שווייץ: 2006/2007
הגביע השווייצרי: 2012/2013
אליפות שווייץ: 2014/2015
נעל הזהב בליגה השווייצרית: 2013/2014
נס (ראפרית)

| --- | --- |

 לידה:  10 בנובמבר 2002 (בת 22) שתולים, ישראל
 שם לידה:  נסיה לוי
 שם במה:  נס
 מוקד פעילות:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2022
 עיסוק:  ראפרית, זמרת
 סוגה:  היפ הופ ‏•‏‏ טראפ ‏•‏‏ דריל
נסיה לוי (נולדה ב-10 בנובמבר 2002), המוכרת גם בשם הבמה המקוצר נס, היא ראפרית וזמרת ישראלית. חברה עם הזמר סטילה לצמד נס וסטילה.
ביוגרפיה

נסיה לוי נולדה וגדלה במושב שתולים. אמה מורה, אביה דוקטור למדעי החלל ולה ארבעה אחים צעירים. בוגרת תיכון דרכא ע"ש מנחם בגין בגדרה. השתחררה מצה"ל בטרם עת, לאחר כשנה.
לאחר מכן, החלה נס לפרסם קטעי ראפ של עצמה ברשת החברתית טיקטוק. אחד הקטעים זכה לתשומת ליבו של המוזיקאי צוקוש (עילי רביב), שהחליט לגייסה להתארח בשירו, "לא בקטע", ביחד עם הדי ג'יי צביקה ברנד, שיצא לאור בפברואר 2023.
באפריל 2023 זכתה נס לפופולריות רבה כאשר פרסמה בפלטפורמת טיקטוק סרטון שלה בו היא מבצעת במכוניתה קטע מתוך סקיצה לשיר "תיק קטן", שיצרה יחד עם הראפר סטילה מהרכב ההיפ הופ הלם תרבות. הסרטון הפך במהרה לוויראלי וצבר מיליוני צפיות. בעקבות הצלחתו החליטה נס להשלים את השיר ולהוציאו באופן רשמי. השיר יצא לאור ב-30 באפריל, צבר מאות אלפי השמעות בפלטפורמות הדיגיטליות, והגיע היישר למקום הראשון במצעד "היטליסט" של מאקו. השיר אף זכה להשמעות רבות בתחנות הרדיו והגיע למקום השני במצעד השבועי של מדיה פורסט. בעקבות הצלחת השיר סומנה נס כהבטחה מוזיקלית על ידי גופי תקשורת שונים.
נס מתגוררת בראשון לציון.
דיסקוגרפיה > השתתפות בסינגלים

| שם השיר | שנה | אלבום |
| --- | --- | --- |
| "לא בקטע" (צוקוש וצביקה ברנד בהשתתפות נס) | 2023 | סינגל ללא אלבום |
הערות שוליים

1 2  מערכת תרבות ובידור, כל אחת סוחבת איתה תיק קטן: נס מוציאה את השיר בגרסה המלאה, באתר חדשות 13, 30 באפריל 2023
1 2  דליה בן ארי, הנס של נסיה לוי: הראפרית ששרפה את הרשת בריאיון אישי, באתר "את", 2 במאי 2023
↑  דור מאיר מועלם, ‏כל מה שאנחנו רוצים לחג זה שנס תוציא את "תיק קטן", באתר ‏מאקו‏, 6 באפריל 2023
↑  דור מאיר מועלם, ‏ביקשו שאשלח את השיר "תיק קטן". איזה שיר, יא גנובים? זה לא מוקלט בכלל, באתר ‏מאקו‏, 30 באפריל 2023
↑  נטע חוטר, ‏כל אחת סוחבת איתה תיק קטן (ורולאפס) (ועושה על האששש), באתר ‏מאקו‏, 11 במאי 2023
↑  לירון אשקורי, המומנטום של "תיק קטן" הוא מושלם - רק חבל שנס לא בשלה בשביל להחזיק אותו • דעה, באתר חדשות 13, 1 במאי 2023
↑    אביגיל זית, ‏לא סתם "תיק קטן" שבר את הרשת, בעיתון מקור ראשון, 16 במאי 2023
↑  מונית הכסף מהדורה מיוחדת 2024 פרק 4 - המילואימניקים באים, באתר 12+
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: e6d768ec-85f2-4f9f-b556-9cdace73835d
שאלתיאל קוואק

| --- | --- |

 סוגה:  סדרת אנימציה לילדים.
 יוצרים:  הרמן ואן וין
 כותבים:  הרמן ואן וין, אקירה מיאזאקי
 בימוי:  הרמן ואן וין
 מדבבים בעברית:  אורית ירון, עפרון אטקין, יובל זמיר, שוש מרציאנו, אלי גורנשטיין, דב רייזר, איציק סיידוף, שפרירה זכאי, גילת אנקורי, שרית סרי, שמעון כהן
 ארץ מקור:  הולנד הולנד   גרמניה גרמניה   יפן יפן
 שפות:  הולנדית שוודית רוסית גרמנית רומנית יפנית צרפתית ספרדית איטלקית אנגלית עברית
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  52
 הפקה
 מפיק:  קאזואו טאבטה
 מוזיקה:  הרמן ואן וין
 אורך פרק:  25 דקות.
 שידור
 רשת שידור:  יפן TV Tokyo   הולנד Varta   גרמניה ZDF
 רשת שידור בישראל:  ישראל הטלוויזיה החינוכית, ערוץ ג'וניור
 תקופת שידור מקורית:  3 באפריל 1989 – 29 במרץ 1990
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
שאלתיאל קוואק (במקור "אלפרד יודוקוס קוואק", בהולנדית: Alfred Jodocus Kwak) היא סדרת אנימציה לילדים המבוססת על מחזה מאת המחזאי ההולנדי הרמן ואן וין. 52 פרקי הסדרה הופקו במקור לטלוויזיה ב-1989 במסגרת שיתוף פעולה יפני-הולנדי-גרמני. דמויות הסדרה נוצרו בידי האנימטור האראלד סיפרמן.
בישראל שודרה הסדרה בשנים 1990–1991 בטלוויזיה החינוכית ובשידורים חוזרים במשך השנים.
את שיר הפתיחה של התוכנית בגרסתה העברית שרה אורית ירון, ואת שיר הסיום ביצעו ירון ויובל זמיר. את המילים העבריות לשני השירים כתבה שפרירה זכאי.
עלילת הסדרה

זמן קצר לאחר שבקע מהביצה, איבד שאלתיאל קוואק את הוריו, אחיו ואחיותיו בתאונת דרכים. חפי החפרפרת, חבר טוב של משפחתו, מגדל אותו. שאלתיאל יוצא להרפתקאות רבות ומשונות עם חבריו ומפיק לקחים. המדינה שבה מתגוררים שאלתיאל קוואק וקרוביו נקראת מַיִמוניה, המבוססת על מדינה אירופית (רוסיה, גרמניה, אוסטריה, הולנד, רומניה או צרפת).
לעומת רוב הסדרות לילדים, שבהן הדמויות אינן מזדקנות, עלילת "שאלתיאל קוואק" נפרסת על פני זמן רב, ומלווה את הדמויות מילדות ועד בגרות. הסדרה עוקבת אחר חייו של שאלתיאל מלידתו, דרך תקופת לימודיו בבית הספר ומסעותיו הרבים ברחבי העולם, ולבסוף כל דמויות הסדרה נפגשות בביתו. ההתפתחות הבולטת ביותר בסדרה היא של דולף: בתחילת הסדרה הוא מוצג כנער בית ספר שובב ובהמשך הופך לדיקטטור אכזר, סוחר נשק, פוליטיקאי חסר אחריות ופושע נבזה.
הסדרה עוסקת בצורה ישירה או מרומזת בנושאים חברתיים ופוליטיים כגון ניצול לרעה של כוח, עבדות, התעללות בבעלי חיים, מחלות סופניות, הלם קרב, גזענות ואיכות הסביבה, וכך מעבירה מסרים חינוכיים וחברתיים רבים. הסדרה מעלה גם ערכים חשובים כמו ידידות וסולידריות חברתית. בין השאר, לאורך הסדרה, נלחם שאלתיאל בדיקטטור פאשיסטי (דולף) ובמפלגת העורבים הלאומית שהשתלטה על ארצו, מארח פליטים אשר ברחו מארץ רחוקה המכונה "בוּרוּנְדִּיָה" הנתונה בשלטון אפרטהייד, מציל לווייתנים מפני ציידים, מנהל מאבק ממושך במפתחי הקרקע הפוגעים בטבע ומקדם את שינוי המשטר בארצו ממונרכיה אבסולוטית (הנשלטת בידי מלך יחיד) למונרכיה חוקתית. הבחירה להציג בסדרה את הנושאים המורכבים הללו מייחדת אותה ממרבית הסדרות המצוירות הטיפוסיות לילדים.
עלילת הסדרה > דוגמאות

מלבד ההפיכה הפשיסטית של דולף, הוא היה מעורב בתחבולות מרושעות רבות: גנב אבנים יקרות, השתתף בסחר בנשק, לכד דרקון חכם שאותו מכר לגן חיות, ירה בדיונון ופגם בכוונה בסכר במהלך קמפיין הבחירות והביא למותם של 26.
הבישוף של המדינה תמך בדולף תמורת שוחד זהב – רמז לשתיקת הכס הקדוש בזמן השואה.
חוץ מדולף ומדיונון, שאלתיאל נאלץ להתמודד בסדרה מול נבלים נוספים, בהם ראש העיר המושחת קרוקו ואדון ניטילוקופאן – הקוף האנוכי אשר שולט על אדמות.
ויני, חברתו של שאלתיאל אשר ברחה משלטון האפרטהייד, היא התייחסות לויני מדיקיזלה-מנדלה, אשתו לשעבר של נלסון מנדלה.
באחד הפרקים מופיע ברווז כוכב פופ רודף נשים בשם מייקל דקסון אשר כמעט מצליח "לגנוב" את ויני משאלתיאל. הוא מבוסס כנראה על כוכבי הפופ פרינס ומייקל ג'קסון.
באחד הפרקים פגש שאלתיאל בזמר שארגן מופע צדקה שנועד לעזור למדינה ענייה. פרק זה מתייחס מפורשות למופע הצדקה "לייב אייד" למען אתיופיה שיזם בוב גלדוף באמצע שנות השמונים.
הסדרה כוללת פרטים אנכרוניסטיים וסוריאליסטיים: הטכנולוגיה והביגוד של רוב הדמויות בסדרה נראים שייכים לסוף המאה העשרים, ואף על פי כן שאלתיאל ופרופסור בופון מטיילים לעיתים קרובות בחללית בעלת טכנולוגיה מתקדמת הרבה יותר מזו של התקופה. דמויות רבות, כמו הצוות של המלך, החתול החמדן ודולף בגלגול הנפוליאוני שלו, לובשות בגדים המתאימים לתקופות קדומות יותר. אלמנטים סוריאליסטיים בסדרה כוללים דמויות מוזרות כגון השד הרע מהבקבוק, חיילי השחמט המתעוררים לחיים ממשחק השחמט של שאלתיאל, ליצן בסגנון החלילן מהמלין על הירח, חייזרים אשר נראים כמו ברווזים פרט לרגליהם האנושיות, זנבותיהם העכבריים ומחושיהם, ופרק אשר מתרחש כולו בחלום ובו שאלתיאל מוצא עצמו במערב הפרוע ודולף מבין שהוא למעשה דמות בסדרה מצוירת.
בסדרה התרחשויות מציאותיות רבות, אך גם דברים בדיוניים לחלוטין. למשל, בפרק 41 שאלתיאל נופל לתוך הר געש כביכול, אך מקור האש הנפלטת ממנו איננו לבה אלא דרקון פולט אש, שאינו מסוגל לזוז ממקומו בגלל אבן שנתקעה בזנבו. בשני פרקים מופיעה גם אגדת הקשת בענן מהמיתולוגיה הקלטית, שלפיה בתחתית הקשת יש קדרה מלאה זהב.
הדמויות > דמויות ראשיות

אלפרד "שאלתיאל" קוואק (מדבבת: אורית ירון), המכונה "שאלתי" (נהגה "שָלְתִי") – ברווז שהוריו, אחיו ואחיותיו מתו בצעירותו בתאונת דרכים, כאשר ניסו לחצות את הכביש ומכוניתו של ראש העיר קרוקו דרסה אותם. בעקבות כך שאלתי אומץ וגודל על ידי חפי החפרפרת, חברו הטוב של אביו, לו שאלתי קורא "אבא". שאלתי ישן במיטה בצורת כפכף עץ הולנדית שהייתה בעצם ביתו בשדה של אביו הביולוגי, יחד עם אביו. שאלתי הוא ברווז חכם, אמיץ, סקרן, חולמני ושמח המשתדל לעזור לחבריו ולהיאבק באי-צדק כאשר הוא נתקל בו.
חפי (מדבב: יובל זמיר) – חפרפרת, אביו המאמץ של שאלתיאל. בשל היותו חפרפרת, חפי מתקשה לראות היטב באור וכמעט תמיד מרכיב משקפי שמש.
דוֹלף (מדבב: עפרון אטקין) – עורב אפור, יריבו המושבע של שאלתיאל עוד מתקופת ילדותם. כבר בילדותו, כאשר למד עם שאלתיאל בבית הספר היסודי, ניכר העדר המוסר המובהק שלו במקרים רבים. כך למשל אילץ את חברו דידי להשתמש בגלולות מרץ שנועדו לפילים בלבד כדי שינצח בתחרות ריצה בבית הספר, אגב סיכון בריאותו של דידי. בהמשך חייו הפך דולף לפושע ואף פנה לשאלתיאל לעזרה כאשר המאפיה רדפה אותו בשל חובות ההימורים שלו. לאחר שדולף הצליח להשתלט על המדינה, שאלתיאל, כנציג המפלגה המתנגדת לדולף, היה האחראי להדחתו מן השלטון, ומאז עשה כן - לא סלח לו דולף וחיפש נקמה. בסוף הסדרה הוא נעצר והוכנס לכלא או התאבד או הוצא להורג. ראו גם דולף כסמל לנאציזם להלן.
דולף כסמל לנאציזם

באחת מהתקופות המתוארות בסדרה הפך דולף לבן דמותו של אדולף היטלר (דולף היה שם הולנדי פופולרי לילדים שהוריהם תמכו במפלגה הנאצית), והסדרה עסקה בו ובמעלליו כמשל על הנאציזם. הוא הקים את "מפלגת העורבים הלאומית", שהוקבלה למפלגה הנאצית. חייליה לבשו מדים אדומים המזכירים את מדי האס אה והיא קבעה תקנות גזעניות כנגד "הגזעים הנחותים" – אלו שאינם עורבים (פרפרזה לחוקי נירנברג). מימרתה של מפלגת העורבים היא טוטליטרית: "דולף הוא הצדק" (התייחסות לעקרון הפיהרר).
דולף כסמל לנאציזם > הקבלות בין דולף להיטלר

דבריו של דולף על כוונותיו לבצע "טיהור גזעי".
העובדה שהוא אינו "עורב טהור" אלא "בן תערובת" – אמו הייתה ציפור קיכלי – ולכן מקורו צהוב ולא שחור כשל שאר העורבים. מאז ילדותו דולף מנסה להסתיר את מוצאו האמיתי וצובע את מקורו במשחת נעליים שחורה, מאפיין המרמז על ביקורת שלפיה היטלר עצמו לא התאים לאידיאל הארי.
חזותו בחלק הרלוונטי של הסדרה: השפם בקצה מקורו, שיערו, לבושו, יציבתו ושפת הגוף שלו, וכן קולו.
דגל המפלגה – טביעת רגל של עורב, שצבעה שחור, בתוך עיגול לבן על רקע אדום - דגל המזכיר באופן מובהק את דגל גרמניה הנאצית.
הסיפור מאחורי הסדרה

הרמן ון וין, כותב הסדרה, פרסם את הסיפור מאחורי יצירת הסדרה ברדיו הולנדי:
כשהילדים שלנו היו צעירים, כתבתי את הסיפור הראשון על אלפרד (שאלתיאל) קוואק. בעיקרון, זה קרה על ידי שני דברים. לילה אחד נסעתי ברכב שלי בדרכי הביתה, ובטעות דרסתי ברווז שחצה את הכביש. התחרטתי על כך מאוד. כמה ימים לאחר מכן הייתי בבית ובזמן שדיברתי בטלפון הבחנתי באמא ברווזה ושבעה גוזלים עוברים דרך הגינה שלנו. האיש שדיברתי איתו היה המנהל של התזמורת הסימפונית. הוא שאל אם אוכל לכתוב סיפור, לספר ולשיר עליו בזמן שהתזמורת תספק ליווי מוזיקלי. בזמן שדיברתי עם האיש בטלפון, חשבתי, יכול להיות שהברווזה מחפשת אחרי בעלה? ואיך תוכל להסביר לברווז שדרסת ברווז אחר? 'הלו, הלו?' אמר הקול בטלפון, 'מה אתה חושב, מר וין?' 'אני חושב על ברווז,' עניתי. והאיש ענה 'מצוין! אז תכתוב לנו סיפור על ברווז.' וכך נולד שאלתיאל קוואק. בטעות.
חפי ושאלתיאל. ברקע: רב החובל שטובי
דמותו של דולף. מימין ניתן להבחין בדמיון לצלב הקרס הנאצי
יהודית גולן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 באוקטובר 1968 (בת 56) 
 מדינה:  ישראל 
 
יהודית גולן (נולדה ב-11 באוקטובר 1968) היא סופרת וחידונאית ישראלית חרדית.
ביוגרפיה

נולדה בישראל לרב אברהם צבי שיינפלד, אב"ד תל אביב-ירושלים, ולנחמה שיינפלד, בתו של הרב יצחק אליהו ברנשטיין. אחותה היא העורכת הלשונית שולה יעקובסון. נשואה לפנחס גולן, ואם ל-12 ילדים. מתגוררת בגבעת זאב.
גולן החלה לכתוב בשנת 1991, אז החלה לפרסם במוסף לנשים "בית נאמן" של היומון יתד נאמן, חוויות מהאולפן בו עבדה אז. בד בבד החלה לכתוב חידות לעיתונים שונים ולהתמקצע בתחום. מאז היא כותבת גם בזרקור, יתד נאמן, משפחה, בנשוב הרוח והמבשר.
ספרה הראשון שיצא לאור הוא תינוק נולד שיצא בשנת 1993. מאז הוציאה קרוב ל-40 ספרים לילדים ולמבוגרים.
ספריה

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  לילדים ונוער סיפורים קטנים על צרכניה גדולה, הוצאת חזון, 1994.  תעלומת הקבצן הכחול, הוצאת הספר הטוב, 1996.  מיקי ושוקי, הוצאת חזון, 1998.  מיקי ושוקי מספרים עוד, הוצאת חזון, 1998.  מוטי פנים חמוצות, הוצאת פלדהיים, 2002.  חבורת לא אירא - סדרה לילדים בת ארבעה ספרים, הוצאת חזון, 2000-2003.  חוויות וסיפורים על הפסקות ושיעורים, הוצאת חזון, 2004.  יהושוע בריבוע, הוצאת פלדהיים, 2007.  מאחורי החור בקיר, הוצאת פלדהיים, 2010.  רק להתכופף ולהרים, הוצאת רובינשטיין, 2009.  עד שתגיע למקומו, הוצאת רובינשטיין, 2009.  המחשבות הסודיות של שמוליק, הוצאת רובינשטיין, 2009.  פרופסור שלייקס, מייזליק ספרים, 2013. |  קומיקס מאורעות מוזרים באי הפרפרים, הוצאת פלדהיים, 2010.  אותיות של אש, הוצאת פוזן, 2012. למבוגרים יהלומים בחול, הוצאת פלדהיים, 1996.  אנשים מעולם אחר', הוצאת הספר הטוב, 1997.  משחק מילים, הוצאת פלדהיים, 2002.  תמיד עמך, הוצאת מייזליק ספרים, 2011.  נלכד בעדשה, הוצאת מייזליק ספרים, 2012. |  ביוגרפיות קביים במתנה, הוצאת פלדהיים, 1997.  הלילה איננו אפל, הוצאה ראשונה: הוצאת פלדהיים. הוצאה שנייה: הוצאת מייזליק ספרים, 1998.  דפים של אתמול, הוצאת פלדהיים, 1999.  עלים שעלו מן האפר, הוצאת חזון בסיוע יד ושם, 1999.  אלף עולמות, הוצאה ראשונה: הוצאת פלדהיים, הוצאה שנייה: הוצאת פוזן. 2003.  ילדי הבצלים מצפת, מייזליק ספרים, 2011. חידות פיצוחים, בשיתוף פ. חריף, הוצאת אברמוביץ', 2009.  עוד פיצוחים, בשיתוף פ. חריף, הוצאת אברמוביץ', 2009.  פצפוצים, הוצאת מייזליק ספרים, 2013. |
אלכס לות'ר

| --- | --- |

אלכס לות'ר, 2014
 לידה:  4 במאי 1995 (בן 29) אנגליה פיטרספילד, המפשייר, אנגליה 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2011
 מקום לימודים:  Churcher's College 
 פרופיל ב-IMDb
 
אלכסנדרר ג'ונתן לות'ר (באנגלית: Alexander Jonathan Lawther; נולד ב-4 במאי 1995) הוא שחקן אנגלי. מוכר בעיקר בזכות גילומו של אלן טיורינג הצעיר בסרט "משחקי החיקוי" (2014). הוא זכה לשבחים בגילומו של התפקיד הראשי בסדרה "סוף הפאקינג עולם" (2017–2019) בתור ג'יימס.
ביוגרפיה

לות'ר נולד בפטרספילד, המפשייר, הצעיר מבין שלושה. הוא אמר כי שאיפתו להיות שחקן באה מן הצורך להמציא משחקים כדי לבדר את עצמו כילד. שני הוריו הם משפטנים, ואילו אחיו הגדול, קמרון לות'ר, הוא מפיק סרטים. יש לו  גם אחות גדולה בשם אלי לות'ר. בשנת 2009 כתב וביים  לות'ר מחזה במסגרת מעורבותו במועדון הדרמה במכללת צ'רצ'ר. הוא לא למד דרמה, עד לתפקידים המקצועיים הראשונים. הוא היה אמור ללמוד היסטוריה באוניברסיטת קינגס קולג' בלונדון. הוא התאמן בתיאטרון הנוער הלאומי.