stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אבנר ברנע
פרסומים נבחרים > מאמרים בנושא מודיעין לאומי (חלקי)

"הילד הנשכח על עולם המודיעין", מבט מל"מ, גיליון 71, ינואר 2015
"מודיעין לאומי ומודיעין עסקי ומה שביניהם", מבט מל"מ, גיליון 65, פברואר 2013
"איך הוחמצה ההזדמנות למנוע את כישלון הפעלת פולארד", מבט מל"מ, גיליון 75, יולי 2016
"הזאב משחר לטרף: אתגר המפגע הבודד בעידן התפוצצות המידע", מבט מל"מ, גיליון 79, 2017
"Counterintelligence: the Stepson of the Intelligence Discipline: an Israeli Perspective", Israel Affairs (2016).
"The Assassination of a Prime Minister–The Intelligence Failure That Failed to Prevent the Murder of Yitzhak Rabin", International Journal of Intelligence, Security and Public Affairs, 19:1, 23-43. March 2017.
"Challenging the “Lone Wolf” Phenomenon in an Era of Information Overload", International Journal of Intelligence and Counterintelligence, 31:2, (2018), 217-234.
"Big Data and Counterintelligence in Western Countries", International Journal of Intelligence and CounterIntelligence, (2019), 32:3, 433-447.
"Filling the Void in Counterintelligence Literature", International Journal of Intelligence and CounterIntelligence, 0: 1–4, 2019, (Prunckun's book review by Barnea).
“Strategic Intelligence: A Concentrated and Diffused Model”, Intelligence and National Security, 2020, 35:5, 701-716.
"Israeli Intelligence, the Second Intifada, and Strategic Surprise: A Case of “Intelligence to Please”? International Journal of Intelligence and counterintelligence. (2023). Vol. 36 No. 2, 2023, 516-540 · https://doi.org/10.1080/08850607.2021.1994347
מודיעין מסכל בארצות המערב וה-ביג דאטה ", מודיעין הלכה ומעשה -ביג דאטה ומודיעין, אפריל 2018, הוצאת המרכז למורשת המודיעין"
אבנר ברנע, כיצד מודיעין אסטרטגי לאומי ומודיעין עיסקי תחרותי יכולים לתרום אחד לשני —מבט השוואתי, סייבר, מודיעין וביטחון, 2 2, המכון למחקרי ביטחון לאומי באוניברסיטת תל אביב, ספטמבר 2018
האם ניתן לפרוץ את תקרת הזכוכית של דיסציפלינת המודיעין האסטרטגי?, בין הקטבים ‏20, יולי 2019, עמ' 145–164
Anatomy of Operation Pimlico: Ben Macintyre: The Spy and the Traitor: The Greatest Espionage Story of the Cold War Crown, New York, 2019, 384 p., $13.56.: International Journal of Intelligence and Counterintelligence: Vol 0, No 0 (tandfonline.com)
Israeli Intelligence Was Caught Off Guard: The Hamas Attack on 7 October 2023—A Preliminary Analysis, International Journal of
Intelligence and Counterintelligence, Published online: 26 Mar 2024 https://doi.org/10.1080/08850607.2024.2315546
האותות שהוחמצו והובילו להפתעה אסטרטגית- מהומות ערביי ישראל מאי 2021 https://www.inss.org.il/he/strategic_assessment/israeli-arab-riots/
הערות שוליים

↑  רנן נצר, ‏מגזין G חושף את התפקיד הכי שושואיסטי בעולם העסקים, באתר גלובס, 28 באפריל 2012
↑  Avner Barnea, SCIP (ארכיון)
מרכז רפואי מעיני הישועה

| --- | --- |
המרכז-הרפואי מכיוון מערב, עליו הכיתוב בית רפואה לבקשת הרבי מחב"ד
המרכז-הרפואי מכיוון מערב, עליו הכיתוב בית רפואה לבקשת הרבי מחב"ד
 מאפייני הארגון
 סוג:  ציבורי-פרטי
 מנכ"ל:  שלמה רוטשילד
 היסטוריה
 תאריך ייסוד:  23 באוגוסט 1990 
 שירותים
 מיטות:  כ-316
 www.mymc.co.il
 גאוגרפיה
 כתובת:  הרב פוברסקי 17, בני ברק 
 מיקום:  בני-ברק
 קואורדינטות:  32°05′06″N 34°50′39″E﻿ / ﻿32.085°N 34.8441667°E﻿ / 32.085; 34.8441667
       (למפת גוש דן מוגדלת) מרכז רפואי מעיני הישועה(למפת גוש דן רגילה) מרכז רפואי מעיני הישועה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מרכז רפואי מעיני הישועה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מרכז רפואי מעיני הישועה   tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מרכז רפואי מעיני הישועה הוא מרכז רפואי חרדי הנמצא במזרח בני ברק, בפאתי שכונות רמת אהרן ואור החיים, ומשרת את תושבי גוש דן בכלל ואת תושבי בני ברק בפרט ובעיקר את האוכלוסייה החרדית.
היסטוריה

בית החולים הוקם על ידי ד"ר משה רוטשילד במטרה להעמיד לרשות תושביה החרדים של בני ברק ושל גוש דן בית חולים המתנהל על פי ההלכה. בנוסף, לגישת מקימיו, בתי החולים הסמוכים לעיר, בילינסון ושיבא, היו רחוקים למדי, ולעיתים הייתה לכך משמעות מכרעת בהצלת חיים ובמתן עזרה רפואית דחופה. מסיבות אלו עודדו הרבנים יעקב ישראל קניבסקי, אלעזר מנחם שך וישראל אבוחצירא את ד"ר רוטשילד להקים את בית החולים.
ד"ר רוטשילד ייסד את "אגודת בית החולים" שפעלה למימוש הקמתו. תכנון הפרויקט וגיוס הכספים למענו ארכו לרוטשילד כ-14 שנה בהם גייס כ-20 מיליון דולר ברחבי העולם. רוטשילד רכש אדמת טרשים שיועדה בת.ב.ע. עבור בריכה עירונית, ולא נרתע על אף שמהנדס העיר שלח לו מכתב אזהרה שייתכן שהוא מבזבז כסף לריק.
בשנת ה'תשל"ט בחודש כסלו (7 בדצמבר 1978) התקיים טקס הנחת אבן הפינה. כשמאוחר יותר החלה בניית המרכז-הרפואי שארכה כחמש וחצי שנים, בתכנון צוות האדריכלים יוסף שנברגר וטוביה קץ.
בשנת ה'תש"ן (מרץ 1990) התקיים טקס חנוכת הבית בהשתתפות אלפי איש, כאשר אישי ציבור שונים מכבדים בנוכחותם את האירוע, ביניהם נשיא המדינה שמעון פרס. בחודש אלול (23 באוגוסט) החלה פעילותו עם פתיחת מחלקת יולדות בלבד, ובתוך שנים בודדות נפתחו מחלקות רבות.
בית החולים הופעל במשך שנה על ידי נציג משרד הבריאות, דוד שלזינגר, שהניח את יסודות הניהול וגייס את צוות העובדים.
במאי 1999 הוקמה מחלקת ילדים בבית החולים.
באפריל 2005 רכש בית החולים לראשונה מכשיר סי טי.
במאי 2016 התקיים טקס "חנוכת הבית" לבניין "המרכז לבריאות הנפש חיב"ה - מרבה דעת" שהוקם בסמיכות למרכז הרפואי.
ביולי 2017 קיבל "מעיני הישועה" את יוקרת "תו התקן הבינלאומי לאיכות ובטיחות" בציון 98% - הגבוה ביותר, מארגון "Joint Commission International" לאחר הליך הכנה כשנתיים במרכז הרפואי.
בדצמבר 2018 נחנך בניין חדש: "מרכז היידן לקרדיולוגיה" בצמוד לבניין המרכזי.
באותו החודש יצא המרכז הרפואי בפרויקט גיוס מימון המונים לצורך בניית מחלקת טיפול נמרץ לילדים ומחלקה לטיפול בהפרעות אכילה, במסגרת ההתרמה גויסו כ-14 מיליון שקלים.
באוגוסט 2023 הותקף בית החולים על ידי פצחנים, וחודש אחר כך פרסמו פרטים אישיים של מטופלים.
בית החולים משרת כ-200,000 מטופלים מדי שנה. פועלים בו יותר מ-1,200 עובדים, ובהם כ-220 רופאים, וכ-450 אנשי סיעוד ואנשי צוות פרה-רפואיים,
בשנת 2016 זכה "מעיני-הישועה" בפעם השלישית ברציפות ב"מקום הראשון", בסקר "שביעות רצון" שערך משרד הבריאות בקרב מטופלי כלל המרכזים הרפואיים בישראל.
המרכז הרפואי נקרא על שמו של הנדבן יהושע פרישווסר מלונדון שתרם סכום ראשוני לבנייתו ("פריש וואסער" בעברית: מים רעננים; מעיין. ו"ישועה" רומז על שמו יהושע), והצירוף נלקח מהפסוק "וּשְׁאַבְתֶּם מַיִם בְּשָׂשׂוֹן מִמַּעַיְנֵי הַיְשׁוּעָה" (ספר ישעיהו, פרק י"ב, פסוק ג'). לבקשתו של רבי מנחם מנדל שניאורסון - שתמך במיזם, ושאליו הגיע רוטשילד במסגרת מסעותיו לגיוס כספים - נקרא המרכז "בית רפואה" ולא בית חולים, וכך נכתב בחזית הבניין.
סגל המרכז הרפואי

עם הקמתו נוהל המרכז הרפואי על ידי מייסדו ד"ר משה רוטשילד, אחריו מונה ד"ר יורם ליוור, ובהמשך הרב גרשון לידר, ששימש קודם כמנכ"ל המרכז הרפואי לניאדו.
ביוני 2014 מונה דירקטוריון חדש למרכז הרפואי. ד"ר משה רוטשילד מונה לנשיא בית החולים, ולממלא מקומו מונה בנו שלמה רוטשילד. במאי 2015 מונה הבן למנכ"ל.
משנת 2004 עד לשנת 2020 כיהן כמנהל הרפואי פרופ' מוטי רביד.
לאחר התפטרות פרופ' רביד מונתה ד"ר דורית טקס-מנובה למנהלת רפואית. ד"ר מנחם חיים ברייר הוא סגן המנהל הרפואי. החל מאוקטובר 2021 מונתה גם ד"ר דבורה פיקל לסגנית המנהלת הרפואית.
המרכז הרפואי עומד תחת הכוונתו של "ועד ההלכה" המורכב מרבנים פוסקי הלכה. במהלך השנים שימשו כחברים בוועד ההלכה: הרב שמואל הלוי ואזנר, הרב נסים קרליץ והרב יצחק זילברשטיין. בשנת 2014 צורף ל"ועד ההלכה" הרב חיים קניבסקי.
רבני המרכז הרפואי הם: הרב יוסף ברוך הופנר והרב משה שאול קליין.
מאפיינים ייחודיים

מאפייניו הייחודיים של בית החולים נגזרים מעובדת היותו מנוהל בקפדנות על פי כל כללי ההלכה. בכל פעולה רפואית שיש בה ספק הלכתי, מערב הצוות הרפואי את הצוות ההלכתי, בראשות רב בית החולים, ורק לאחר הכרעת ההלכה מתבצעת הפעילות הרפואית.
הפעילות הרפואית בשבתות ובחגים מתבצעת לפי כללי ההלכה. כל הפעילויות שאין בעשייתן משום פיקוח נפש, נעשות על ידי גויים בלבד. עם אלו נמנות הכתיבה, השימוש במחשבים, הדבקת מדבקות ועוד.
על פי הוראת ועד הרבנים של בית החולים, לא הותקנו בו מעליות שבת לשימוש המבקרים. כאשר ישנו צורך של הסגל הרפואי והסיעודי, להתנייד בין הקומות, הם משתמשים במעליות הרגילות.
כחלק מכללי "פיקוח הכשרות" אין אפשרות להכנסת מזון מבושל, הוראה הנאכפת בכניסה למתחם.
בבית החולים מונהגות הקפדות מיוחדות כדי למנוע טומאת כהנים: הנפטרים מפונים מהמחלקות, תוך זמן קצר מאוד (כעשרים דקות, כאשר הנוהל המקובל ברוב בתי החולים הוא שעה וחצי - שעתיים) דרך מעליות מיוחדות המותקנות בכל קומה (בכך נמנע איסור טומאה מדרבנן - סוף טומאה לצאת, לפיו גם מקום שאין בו מת נטמא, אם המת אמור לצאת דרכו). בנוסף, חדר המתים ממוקם בביתן נפרד לחלוטין מבית החולים.
במקום פועל כולל אברכים מייסוד ד"ר רוטשילד, בראשות הרב אקרמן, ובמימון המרכז הרפואי.
בקומה השנייה נמצא בית הכנסת של "קהילת עדת ישראל" שהוקם על ידי הרב יוסף הופנר (רב בית החולים) והרב בנימין שלמה המבורגר. רב הקהילה הוא הרב אליעזר דינר. בית הכנסת הוא הראשון מסוגו במדינה מכיוון שהתפילות בו מתקיימות על פי מנהג פרנקפורט הישן ולא על פי המנהגים הייקיים הרגילים שנהגו קהילות אחרות בארץ כדוגמת "אהבת תורה" ו"מקור חיים".
ניטה לאווי

ניטה מ. לאווי (באנגלית: Nita M. Lowey;‏ 5 ביולי 1937 - 15 במרץ 2025) הייתה פוליטיקאית יהודייה-אמריקאית וחברת המפלגה הדמוקרטית, שכיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוזות ה-17, 18 ו-20 של מדינת ניו יורק משנת 1989 ועד 2021. מחוז הבחירה שלה כולל את מחוז רוקלנד וחלק ממחוז וסטצ'סטר הסמוכים לעיר ניו יורק. לקראת בחירות 2020 לבית הנבחרים הודיעה לאווי על פרישתה מהפוליטיקה, ובינואר 2021 תמה כהונתה.
לאווי נחשבה למובילה בנושא התמיכה בישראל.
ביוגרפיה

לאווי נולדה ברובע הברונקס שבניו יורק. היא סיימה את תיכון ברונקס למדע, והייתה שם לנשיאה כיתתית בכירה[דרושה הבהרה]. היא רכשה תואר ראשון בקולג' מאוונט הוליוק. הייתה עוזרת מזכירת המדינה של ניו יורק לפני שנבחרה לקונגרס.
הייתה נשואה לסטפן לאווי זה 45 שנים[דרושה הבהרה]. סטפן לאווי הוא שותף במשרד עורכי הדין של לאווי, במפוראד את סלינג'ר, הממוקם בוייט פליינס, ניו יורק ומתמחה בשוק ההון, הגבלים עסקיים והגנת הצרכן. לזוג שלושה ילדים.
קריירה פוליטית

היא נבחרה לראשונה לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז ה-20 של מדינת ניו יורק כדמוקרטית ב-1988 וב-2013 עברה לכהן מטעם המחוז ה-17.
בשנים 2001–2002, הייתה לאווי האישה הראשונה שכיהנה בתפקיד יושבת ראש הוועד הדמוקרטי הלאומי. והייתה חברה בוועדות בית הנבחרים לביטחון פנים וועדת ההקצאות, שם היא כיהנה כיושבת ראש ועדת המשנה למבצעי חוץ.
בבחירות ב-2004 לאווי קיבלה 69% מהקולות בהתמודדותה נגד הטירון ריצ'רד א. הופמן, משקיע בוול סטריט ומועמד שמימן את רוב הקמפיין שלו בעצמו, אשר הריץ קמפיין על מצע של התנגדות לבעלי האינטרסים המיוחדים וקיצוץ במיסים פדרליים. לאווי הדגישה את רקורד הישגי העבר שלה בנושאים של ביטחון פנים, במיוחד הרפורמה שביצעה בחלוקת מענקי ביטחון פנים למדינות. ב-2006, שוב התמודדה נגד הופמן וניצחה עם 70% מהקולות.
לאווי שקלה להתמודד לסנאט של ארצות הברית בשנת 2000, אבל החליטה שלא להתמודד כשהגברת הראשונה של ארצות הברית הילרי רודהם קלינטון הכריזה על מועמדותה.
בקונגרס עצמו פעלה בנושאי תפקידה הבינלאומי של אמריקה כמנהיגת העולם, פתיחת הזדמנויות חינוך, רפורמה בביטוח הבריאות ובמחקר הביוכימי, פיקוח הדוק על נשיאת כלי נשק אישיים, חוקי בטיחות ציבוריים, הגנת הסביבה, נושאי נשים, ומימון פדרלי לטלוויזיה הציבורית.
בתחום הנשים ובריאותן, בלט הסיוע שלה להכפיל את ההוצאות למחקר לסרטן שד במוסד הבריאות הלאומי (NIH), חיברה חוק להבטיח כי בתוכניות להפחתת עלות טיפול רפואי, תהיה להן גישה ישירה למיילדות וגינקולוגים והייתה שותפה לקידום החוק להבטיח שהרופאים והחולים ולא חברות הביטוח לפוליסת הבריאות, יוכלו לקבל החלטה על הטיפול הראוי. בנוסף, הובילה את חוק "אפס סובלנות", האוסרת נהיגת קטינים עם כל רמה שהיא של אלכוהול בגופם, כמו גם חקיקה השוללת רישיון כאשר נמצא דפוס קבוע של נהיגה בשכרות ומייסד סטנדרטים לאומיים של ריכוז האלכוהול בדם בזמן נהיגה תחת ההשפעה של אלכוהול.
ב-1990 היא העבירה חוק שייסד סוכנות מיוחדת להגנת הסביבה בלונג איילנד. מאז היא השיגה מימון פדרלי ארצי למבצעי ניקיון מקומיים וחיברה חקיקה לשפר את הטיפול בתשתיות אזורי השפכים. לאווי שיחקה תפקיד מרכזי בהבטחת תמיכה פדרלית ארצית להגן על מובילי המים של ניו יורק וכן נטלה חלק מרכזי, ברמה לאומית, בשימור על חוקי סביבה כגון חוקי האוויר והמים הנקיים.
בנושא מלחמת עיראק היא הצביעה בעד ההסמכה לנשיא לפלוש ולפתוח במלחמת עיראק, אך מאז שינתה את דעתה ואמרה כחברה בוועדת ההקצאות, "שום כמות של חיילים או מימון אמריקני לא יכול לעזור לעיראקים לעזור לעצמם" ופעלה למען הצבת יעדים לממשלת עיראק בתנאי המימון אליהם. היא סבורה שיש להשיב את הכוחות הביתה.
ללאווי יש רקורד ליברלי בהצבעות. מטרה נכבדת שנתמכה על ידה היא השידור הציבורי והיא הופיעה בפני שימוע בקונגרס עם דמויות מרחוב סומסום, אריק ובנץ, בצעד תמיכה למימון התאגיד לשידור ציבורי. ללאווי אין קושי להחזיק במושב שלה, היא נבחרה מחדש שמונה פעמים.
חברת הקונגרס לאווי הייתה תומכת קולנית של הצעת חוק של מועצת הביטחון של האו"ם בנושא הסכסוך בדארפור. היא אחראית ל-500 מיליון הדולר בהצעת החוק להוצאת חרום לעזרה בדארפור. היא גם דוחפת ל-1.2 מיליארד דולר בשנת התקציב הבאה.
לאווי קיבלה ציון "A", בתעודת ההישגים של הקונגרס (Congressional Scorecard) לשנת 2005 של ארגון "דראם מייג'ור אינסטטיוטס" (הארגון לזכויות אדם ולענייני מעמד הביניים), על נושאי מעמד הביניים.
קריירה פוליטית > ועדות

ועדת ההקצאות
ועדת המשנה לביטחון המולדת
ועדת המשנה לעבודה, בריאות ושירותי אנוש, חינוך וסוכנויות קשורות
ועדת המשנה למבצעי מדינה וחוץ ותוכניות קשורות (יושבת ראש)
ועדת ביטחון המולדת
ועדת המשנה לתקשורת חירום, מוכנות ותגובה
צוות המשימה של הקונגרס למניעת מימון טרור (יושבת ראש משותפת)
הערות שוליים

↑  ראסל ברמן, The 2020 Congressional-Retirement Tracker, באתר The Atlantic‏, 12 בדצמבר 2019 (באנגלית)
1 2 3 4 5  הספרייה היהודית המקוונת, ניטה לאויי
1 2  ברק רביד, בכיר בקונגרס: פעילות מצרים מחזקת את חמאס, באתר הארץ, 6 בנובמבר 2007
1 2  ניטה לאווי בנושא של מלחמה ושלום, ontheissues.org, מאגר מידע - עמדותיהם של המנהיגים פוליטיים
↑  ניטה לאווי, המלחמה והבנייה מחדש בעיראק, נושאי חוץ
↑  ניטה לאווי, מנהיגות אמריקנית בנושאים גלובאליים, נושאי חוץ
1 2 3 4 5  ניטה לאווי, יחסי ישראל ארצות הברית, נושאי חוץ
↑  שמואל רוזנר, הקונגרס הקפיא העברת 86 מיליון דולר לאבו מאזן, באתר הארץ, 14 בפברואר 2007
↑  דמואל רוזנר, הוקפאה העברת 86 מיליון דולר לאבו מאזן, וואלה! טרייד, 14 בפברואר 2007
↑  עלי ואקד, משבר בדרך להסכם האחדות הפלסטיני, באתר ynet, 14 בפברואר 2007
1 2 3  ניטה לאווי, דברי הפתיחה של חברת הקונגרס ניטה לאווי, דברי יושבת ראש ועדת המשנה למבצעי מדינה וחוץ ותוכניות קשורות, 16 בפברואר 2007
↑  ניטה לאווי, לאווי: תוצאות הבחירות הפלסטיניות מטרידות, הודעה לעיתונות, 26 בינואר 2006
↑  ניטה לאווי, לאווי לא תקפיא את ההצעה המחודשת של סיוע ביטחוני לרשות הפלסטינית, הודעה לעיתונות, 30 במרץ 2007
↑  דיווח: ארה"ב מימנה אוניברסיטה בשליטת חמאס, באתר הארץ, 5 במרץ 2007
↑  יום שישי, איזון פנימי, 10 במאי 2002
↑  ניטה לאווי, ועדת המשנה למבצעי חוץ עושה הערכה לגבי הבקשה לתקציב בנושאים בינלאומיים, דברי יושבת ראש ועדת המשנה למבצעי מדינה וחוץ ותוכניות קשורות, 12 במרץ 2008
↑  ת'ומאס, מספר סידורי 56, הצעת חוק 951, ספריית הקונגרס
↑  ג'וש ריצ'מן, הנבחרים של ארצות הברית רוצים "אזור ישראלי" חופשי מפילוג, המגזין היהודי פורווארד, חדשות, 4 באוגוסט 2006
↑  ניטה לאווי, לאווי מצטרפת לחברי קונגרס בגינויי הערות מפי ראש הממשלה העיראקי ויושב ראש הפרלמנט העיראקי, הודעה לעיתונות, 25 ביולי 2006
↑  ניטה לאויי, לאווי תומכת בסנקציות חזקות על איראן, הודעה לעיתונות, 25 בספטמבר 2007
↑  ת'ומאס, מספר סידורי 34, הצעת חוק 467, ספריית הקונגרס
↑  לאווי מגבה הצעת חוק שמאשרת מחדש תמיכה בגדר הביטחון של ישראל, ניטה לאווי - נאומים והצהרות מרכזיות, אתר votesmart.org, הודעה לעיתונות, 15 ביולי 2004
↑  לאווי מפצירה בנסיך המלכותי עבדאללה לתקן את ההצהרה המאשימה "ציונים" בהתקפות טרור, ניטה לאווי - נאומים והצהרות מרכזיות, אתר votesmart.org, העתק מכתב, 15 ביולי 2004
↑  הדמוקרטים מעלים חששות לגבי חרם איחוד האמירויות הערביות על ישראל, יחסם עם חמאס, ניטה לאווי - נאומים והצהרות מרכזיות, אתר votesmart.org, הודעה רשמית והעתק מכתב, 2 במרץ 2006
↑  Oster, Marcy (21 בינואר 2020). "Nancy Pelosi leads congressional delegation to Poland and Israel". JTA. נבדק ב-23 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0003 9867 9113  LCCN: no2012117392  SNAC: w69h90f1  US Congress: L000480  VIAF: 268105332   WorldCat (עם VIAF): 268105332 
לאווי (רביעית משמאל) עם משלחת חברי קונגרס בראשות ננסי פלוסי בפגישה עם ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו במסגרת אירועי פורום השואה העולמי החמישי בירושלים, ינואר 2020
נועם אמיר (יוטיובר)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2002 (בן 23 בערך)
 מידע אישי
 שם:  נועם אמיר
 מידע יוטיובר
 תקופת הפעילות:  ינואר 2016 – הווה (כ־9 שנים)
 ז'אנר:  סרטוני עובדות
 רשומים:  243K (נכון ל־15/3/2025)
 צפיות:  50,343,213 (נכון ל־15/3/2025)
 רשת:  יוטיוב
 שם הערוץ:  BlueDropPlus
 https://bluedropacademy.com
נועם אמיר (נולד באוקטובר 2002), המוכר בכינויו "בלו-דרופ", הוא יוצר תוכן ויוטיובר ישראלי העוסק בהעברת מידע לימודי. במסגרת פעילותו הקים את "אקדמיה של בלו-דרופ", בה מועברים שיעורים המסכמים את החומר הלימודי מתקופת הלימודים.
ביוגרפיה

נועם נולד בסביבת הוד השרון. הוא למד בבית ספר תיכון, כאשר ציוניו היו מתחת לממוצע. בעקבות קשיים שהתעוררו במערכת החינוך המסורתית, הוא פיתח שיטות לימוד חלופיות והקים פורמט חדש להעברת חומרי הלימוד.
קריירה

אמיר התחיל את פעילותו בקהילת יוטיוב ב־25 בינואר 2016, לאחר שצפה ביוטיוברים והחליט לפתוח ערוץ. בתחילה, התמקד הערוץ בתכני גיימינג, אך עם הזמן סוג התוכן שהתפרסם עבר שינוי ניכר. פעילותו הדיגיטלית מתמקדת בפלטפורמות אינסטגרם ויוטיוב, בהן הוא מציג תכנים במגוון נושאים בתחום הידע הכללי. סגנון הדיבור שלו, המאפשר העברת מידע מורכב בצורה נגישה, תרם למעמדו כדמות מוכרת בתחום ההעשרה הדיגיטלית בישראל. נועם לקח חלק בקמפיינים לחברות ובכנסים של רשתות, ועידות חינוך ועמותות מורים, בהם ייצג את הדור הצעיר והעביר תוכן לימודי לקהל.
בשנת 2023, במסגרת תפקידו הצבאי, הפיק נועם סרטוני הסברה ועבד על פרויקטים הקשורים למצב הביטחוני, ביניהם הפקת סרטון בגבול עזה. בנוסף, הוא ערך ראיון עם לוחם שהיה ב־7 באוקטובר ונלחם עבור הקיבוצים.
בעבודתו באקדמיה, נועם יוצר תכנים קצרים המהווים סיכומים של נושאים היסטוריים, תוך התמקדות בהקשרים ובסיפורים הקשורים לאירועים. השיעורים מועברים בשפה פשוטה וברורה, במטרה להנגיש את ההיסטוריה לקהל צעיר.
הערות שוליים

1 2  מי אני, באתר BlueDrop Academy
1 2 3  אשר אטדגי, 50 מיליון צפיות בחודש: הכירו את הצעיר שמלמד את הילדים שלכם היסטוריה, באתר mynet‏ הוד השרון, 20 במאי 2022
↑   חושף את הסרטון הראשון שלי! (מביך), סרטון בערוץ "BlueDropPlus", באתר יוטיוב (אורך: 12:16)
↑   גיל ריבה, הוא בן 18 עם ציון 67 בבגרות – והוא מלמד את הילדים שלכם היסטוריה, באתר הארץ, 4 בינואר 2021
↑   מטוס הקרב שהוא כמו רוח רפאים! (הכי קטלני בהיסטוריה), סרטון בערוץ "BlueDropPlus", באתר יוטיוב (אורך: 08:31)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "נועם אמיר (יוטיובר)".
היסטוריה של עם ישראל

.
.
היסטוריה של עם ישראל היא ההיסטוריה של העם והתרבות היהודית. היא משתרעת על פני אלפי שנים מהעת העתיקה ועד ימינו. היהודים, שמקורם על פי המסורת בחלק משבטי ישראל, ובממלכות העבריות ישראל ויהודה, התגוררו בחלקים נרחבים של כדור הארץ ויצרו תרבויות עשירות, השייכות למנעד התרבות היהודית. התרבות, הלשון, ומכלול היצירה היהודית לדורותיה, נכללים בתולדות עם ישראל.
העת העתיקה > ההיסטוריוגרפיה המקראית

המקרא הוא מקור לתולדות עם ישראל בעת העתיקה. הוא מספר את ההיסטוריה של עם ישראל בתוך עמי האזור, ומקיף פרק זמן ארוך ביותר של למעלה מאלף שנים, החל בתקופת הברונזה המאוחרת, המאה ה-15 לפנה"ס, ועד לתקופה הפרסית, המאה ה-5 לפנה"ס – מראשית התגבשות העם ועד לשיבת ציון.
בשונה מהגישה הדתית – היהודית והנוצרית, הרואות במקרא מקור נאמן לתולדות עם ישראל – ההתייחסות אל המקרא בזרמים המרכזיים של ספרות המחקר היא כאל מקורות היסטוריוגרפיים אחרים. רוב חוקרי המקרא רואים בו מסמך אנושי שחובר ונערך על ידי אנשים רבים ובמשך מאות שנים, מתוך גישות ומגמות שונות – דתיות, פוליטיות ואחרות, שמעיבות על יכולתו לתאר את האמת ההיסטורית. החוקרים משתמשים בממצאים חוץ-מקראיים, למשל בממצאים ארכאולוגיים מן הלבנט או רשומות ממצרים או מבבל, כדי לנסות לשפוך אור על המציאות ההיסטורית שהייתה בפועל. בעוד חלק מן הממצאים תומכים בפרטים המוזכרים במקרא, אחרים סותרים אותו באופן חלקי או מלא, ובדרך כלל תמונת המצב חלקית ומהווה כר פורה למחלוקות ודיונים.
העת העתיקה > תקופת המקרא עד המלוכה

על פי המסורת היהודית, תקופה מוקדמת זו היא תקופה מכוננת בהיסטוריה של עם ישראל, בה התגבשו העברים לעם.
במחקר מנסים לשפוך אור על התקופה, וישנן מחלוקות שונות כיצד הייתה המציאות ההיסטורית בפועל. עקב מיעוט הממצאים החוץ-מקראיים על התקופה, בעשורים האחרונים, עם התפתחות המחקר הארכאולוגי במזרח התיכון, מתבססים בהשערות מחקריות במקרים רבים על השוואה לידוע לנו על תרבויות הסמוכות באותן התקופות, שהתגבשו גם הן בתקופה זו לעמים.
העת העתיקה > תקופת המקרא עד המלוכה > ראשית העם על פי המקרא

על פי המסופר בספר בראשית, מוצאו של עם ישראל מצד אבותיו בשושלת של אברהם העברי, שנולד באור כשדים בארם-נהריים (מסופוטמיה) לאביו תרח ונדד לארץ כנען בה התיישב. מצד אמהות האומה, מוצא העם בנחור, אביהם הקדמון של שבטי ארם. צאצאי אברהם ואחיינו לוט היו לאבותיהם של כמה מהעמים שיישבו את האזור בתקופה מאוחרת יותר – הישראלים, האדומים, הישמעאלים, המואבים, העמונים, ואחרים.
ראשית צמיחת עם ישראל החלה במצרים, שאליה ירדו בני יעקב (שנקרא גם "ישראל"), נכדו של אברהם, עקב הרעב בארץ כנען. במצרים הוקצה להם מקום למגורים ולמרעה, ובחסות יוסף, אחד האחים שהיה למשנה לפרעה מלך מצרים, זכו לשגשוג. בדורות שלאחר מכן שועבדו בני ישראל על ידי המצרים והפכו ממשפחה לעם עבדים. השעבוד המצרי נמשך מאות שנים, עד אשר נקרא משה על ידי האל להנהיג את עם ישראל, אל השחרור מעבדות מצרים.
על פי המסופר בספרי שמות, ויקרא, במדבר, ודברים נמשך מסע העם לכנען ארבעים שנה. בראשית המסע, במעמד הר סיני, קיבל העם את לוחות הברית אשר נכתבה בהם חלק מהתורה – חוקה מקיפה שנועדה לעצב את אורחות חייו כעם ריבוני בארצו, והיא מושתתת על האמונה באלוהים.
במהלך המסע התגבש העם לשבטים שנערכו ככוחות צבאיים. בעבר הירדן המזרחי נערכה אספה מכוננת לפני חציית השבטים את הירדן: "וַיְדַבֵּר מֹשֶׁה וְהַכֹּהֲנִים הַלְוִיִּם אֶל כָּל יִשְׂרָאֵל לֵאמֹר הַסְכֵּת וּשְׁמַע יִשְׂרָאֵל הַיּוֹם הַזֶּה נִהְיֵיתָ לְעָם לַה' אֱלֹהֶיךָ".
ערב כניסת העם לכנען, מת משה, ובראש העם התייצב יהושע בן נון. על פי המסופר בספר יהושע, נכנסו שבטי ישראל לכנען מעבר הירדן, והחלו במסע לכיבוש הארץ. בשלב הראשון נלחמו השבטים כגוף אחד, הביסו את בריתות מלכי כנען שיצאו נגדם, עלו על 31 מערי כנען והחריבו אותן. בשלב השני, חולקה הארץ לשנים עשר אזורי התנחלות שבטית, שחולקו הלאה לאחוזות משפחתיות. השלמת הכיבוש וההתנחלות נפלה באחריותו של כל שבט בתחומו.
על פי המסופר בספר שופטים, למרות תנופת הכיבוש הראשונית, לא הצליחו שבטי ישראל לסלק לגמרי את עמי כנען מאזורי ההתנחלות שלהם. לאחר מות יהושע, עם המעבר לחיים ביישובי קבע, החלו כל שבט או קבוצת שבטים בנפרד, להסתגל לקיום לצד שכניהם, באו תחת השפעתם התרבותית והדתית ואף שכחו את גאולתם ממצרים. עם זאת, יחסי השכנות התחלפו תכופות ביחסי איבה, ומלחמות מקומיות רבות פרצו בין הישראלים לשכניהם. בהיעדר הנהגה מרכזית, התייצבו בראש העם בתקופה זו השופטים – מנהיגים כריזמטיים מקומיים, שהופיעו בעיתות משבר והושיעו את העם. סמכותם לא נמסרה הלאה והם לא הקימו מוסדות שלטוניים קבועים.
בספר שמואל מתואר כיצד פנו זקני העם אל שמואל הנביא בערוב ימיו, בדרישה להמליך על העם מלך "ככל הגויים". הנביא נענה לדרישתם, מינה את שאול למלך הראשון של ישראל, ובכך הסתיימה תקופת השופטים.
העת העתיקה > תקופת בית שני

תקופת בית שני היא תקופה היסטורית בתולדות עם ישראל, החופפת בקירוב את תקופת קיומו של בית המקדש השני. היא נמשכה מ-538 לפנה"ס, שנת הכרזת כורש ותחילת שיבת ציון, ועד ל-135 לספירה, דיכויו הסופי של מרד בר כוכבא.
חלק מהתקופה מתוארת במקרא בספרים עזרא, נחמיה, סוף דברי הימים ב', חגי וזכריה. מרכז העם היהודי היה אז בארץ ישראל, אם כי היו מרכזים יהודיים גדולים בבבל, במצרים ובמדינות נוספות לחופי הים התיכון והים האגאי.