stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גארנט
הגארנט בישראל

בישראל מצויים סוגי גארנט שונים, כאשר בפגמטיטים הגרניטיים של אזור אילת מופיעים גבישי גארנט גדולים אטומים בגודל של כ-8 ס"מ. בשיסטים של נחל שלמה מצויים גבישי ספסרטין. באזור מנחמיה יש גרוסולר שנוצר בהתמרה של מגע שבין הבזלת וחוואר הלשון. ובצפחות הנציץ של אזור אילת יש אלמנדין.
החל משנת 2000 דיווחה חברת שפע בישראל ג'י אם בע"מ כי במסגרת עבודות אקספלורציה אחר מרבצי אבני חן באזור הר הכרמל ועמק יזרעאל נמצאו גארנטים מסוג פירופ ואלמנדין בצבעי אדום וכתום.
בשנת 2020 קיבלה החברה "תעודת תגלית" מהמפקח על המכרות במשרד האנרגיה על מרבץ כלכלי שנמצא בעמק זבולון וכולל מגוון אבני חן ובתוכם גארנט.
החל משנת 2022 פועלת חברת בת של שפע, חברת הולי ג'מס אי. סי. בע"מ באמצעות מותג התכשיטים HOLYGEMS בייצור שיווק ומכירה של תכשיטי יוקרה המשובצים באבני גרנט שנכרו בישראל.
אלמנדין בסלע גנייס
ספסרטין (המינרל הצהוב)
פירופ
אוברוביט
אנדרדיט
הגוונים השונים של גרוסולר
תליון עם אוברוביט, גארנט נדיר בעל גוון ירוק מבריק
הווארד קיל

| --- | --- |

הווארד קיל בסרט "אנני אוקלי אשת לפידות" (Annie get your gun),‏ 1950.
 לידה:  13 באפריל 1919 גילספי, אילינוי, ארצות הברית
 פטירה:  7 בנובמבר 2004 (בגיל 85) פאלם דזרט, קליפורניה
 שם במה:  Howard Keel 
 שם לידה:  Harold Clifford Keel 
 סוגה מועדפת:  מערבון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1943–2002 (כ־59 שנים) 
 מקום לימודים:  Fallbrook Union High School 
 מספר צאצאים:  4 
 פרסים והוקרה:  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 פרופיל ב-IMDb
 
הווארד קיל (באנגלית: Howard Keel‏; 13 באפריל 1919 - 7 בנובמבר 2004) היה זמר ושחקן קולנוע אמריקאי. קיל שיחק ברבים ממחזות הזמר הגדולים של שנות ה-50 בקולנוע האמריקני, ונחשב לכוכב מוביל בתחום זה. הקריירה שלו זכתה לפריחה מחודשת בשנות ה-80 כששיחק את דמותו של קלייטון פארלו בסדרה דאלאס.
הלוח האירואסייתי

בירוק הלוח האירו-אסייתי
הלוח האירואסייתי הוא לוח טקטוני המכסה את השטח של אירואסיה (יבשת-על הכוללת את אסיה ואירופה), למעט הודו, המזרח התיכון וחלק במזרח סיביר. הלוח ממשיך עד לאמצע האוקיינוס האטלנטי. גבול בין הלוח האירו-אסייתי לבין הלוח הצפון-אמריקאי נמשך מצפון כדור הארץ עד הלוח הפיליפיני. מדרום, הלוח גובל בין הלוח האפריקאי, מזרחה יותר לוח ערב, מזרחה יותר הלוח ההודי ואז הלוח האוסטרלי. מהצד המערבי של הלוח נמצא הלוח הצפון-אמריקאי. הלוח האירו-אסייתי הוא הלוח השלישי בגודלו.
| טקטוניקת הלוחות |
| --- | --- | --- |
| לוחות | הלוח הערבי • הלוח האפריקאי • הלוח האירואסייתי • הלוח הלבנטיני • הלוח האנטולי • הלוח ההודי • הלוח האוסטרלי • הלוח האנטארקטי • הלוח הצפון-אמריקאי • הלוח הדרום-אמריקאי • הלוח הפסיפי • הלוח הקריבי • לוח סקוטיה • לוח נסקה • לוח קוקוס  • לוח גורדה • לוח חואן דה פוקה • הלוח הפיליפיני • הלוח האדריאטי • לוח אוחוצק • לוח אוקינאווה • הלוח האמורי • לוח יאנגצה |  |
| העתקים ובקעים | הבקע הסורי-אפריקני • העתק סן אנדראס • העתק המלכה שארלוט • ההעתק הצפון אנטולי • ההעתק המזרח אנטולי  • משולש עפר • הרכס המרכז-אטלנטי |  |
| שקעים אוקייניים | שקע טונגה • שקע מריאנה • שקע קוריל-קמצ'טקה • שקע יפן • שקע ננקאי • שקע אוקינאווה • שקע ריוקיו |  |
האוניברסיטה הטכנולוגית של גאורגיה

| --- | --- |


האוניברסיטה הטכנולוגית של גאורגיה בלילה
 אוניברסיטה
 מוטו:  Scientia potentia est 
 תקופת הפעילות:  1922–הווה (כ־102 שנים)
 מיקום
 מיקום:  טביליסי טביליסי, גאורגיה גאורגיה
 מדינה:  גאורגיה גאורגיה
 קואורדינטות:  41°43′01″N 44°46′41″E﻿ / ﻿41.716944444444°N 44.778055555556°E﻿ / 41.716944444444; 44.778055555556
 gtu.ge
  (למפת טביליסי מוגדלת) האוניברסיטה הטכנולוגית של גאורגיה(למפת טביליסי רגילה) האוניברסיטה הטכנולוגית של גאורגיה
 
האוניברסיטה הטכנולוגית של גאורגיה (בגאורגית: საქართველოს ტექნიკური უნივერსიტეტი) או בשמה הקודם המוסד הפוליטכני של גאורגיה על שם ולדימיר איליץ' לנין היא אוניברסיטה בטביליסי גאורגיה שנוסדה בשנת 1922 כפקולטה פוליטכנית באוניברסיטה הממלכתית של טביליסי. ההרצאה הראשונה בכותלי המוסד החדש ניתנה על ידי המתמטיקאי הגאורגי הידוע, פרופ' אנדריה רזמדזה.
לאחר שנוסדה כפקולטה בשנת 1922 הפך המוסד, בשנת 1928, למוסד עצמאי בשם המוסד הפוליטכני של גאורגיה (საქართველოს პოლიტექნიკური ინსტიტუტი), ובשנת 1990 קיבל מעמד של אוניברסיטה. כיום לומדים באוניברסיטה כ-12,000 תלמידים וסגל המורים מונה כ-1,500 איש. הפקולטות העיקריות באוניברסיטה הם: הנדסה אזרחית, אנרגיה וטלקומוניקציה, גאולוגיה, כימיה ומטלורגיה, תחבורה והנדסת מכונות, ארכיטקטורה, הנדסת אווירונאוטיקה,
הלווייתו של האנרכיסט גאלי

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  קרלו קארה
 תאריך יצירה:  1911
 טכניקה וחומרים:  שמן על בד
 ממדים בס"מ
 רוחב:  259.1 ס״מ 
 גובה:  198.7 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 זרם אמנותי:  פוטוריזם 
 מספר יצירה:  235.1948 (המוזיאון לאמנות מודרנית) 
 מיקום:  המוזיאון לאמנות מודרנית, ניו יורק
 
הלווייתו של האנרכיסט גאלי (באיטלקית: Funerali dell’anarchico Galli) הוא ציור מאת האמן האיטלקי קרלו קארה. הציור נוצר בתקופה בה קארה היה פעיל בתנועה הפוטוריסטית, והוא משקף את הסגנון האמנות של התנועה.
הציור מתאר את הלווייתו של אנג'לו גאלי (Angelo Galli), פעיל פוליטי ואנרכיסט איטלקי אשר נהרג בידי המשטרה האיטלקית בזמן שביתה שנערכה במילאנו בשנת 1904. המשטרה, אשר פחדה כי מסע הלוויה של גאלי יהפוך להפגנה פוליטית, סרבה לאפשר למתאבלים להיכנס אל תחומי בית הקברות עצמו, ופיזרה את מסע הלוויה בכוח ובאלימות.
קארה, אשר היה נוכח באירועים, מתאר את הכאוס ואת המתח שבאירועים. דמויות האנשים ודמויות השוטרים על סוסים מתערבבות זו בזו והופכות לצורות גאומטריות דינמיות. קארה משתמש בציור גם בשפה גרפית, כדי לתאר את הכוח והאלימות שבסצנה. הוא משתמש בשרטוט של מעין קשתות או מעגלים בקו שחור, המדגישים את החלל כביטוי של העוצמה והאלימות של הגופים בחלל. בציור אף מופיעים דגלים שחורים הנישאים בידי ההמון, אלמנט גרפי התורם לתחושת האי סדר על ידי הוספת קווים אלכסוניים לקומפוזיציה.
דנקן מקארתור

דנקן מקארתור (באנגלית: Duncan McArthur;‏ 14 בינואר, או 14 ביוני 1772 - 29 באפריל 1839) היה קצין צבא ופוליטיקאי אמריקאי מאוהיו, חבר המפלגה הפדרליסטית והמפלגה הלאומית-רפובליקנית, שכיהן כמושל אוהיו ה-11.
ראשית חייו

דנקן מקארתור נולד למהגרים סקוטים במחוז דאצ'ס שבפרובינציית ניו יורק, וגדל במערב פנסילבניה ומאוחר יותר עבר לקנטקי, שם הוא הועסק כפקח לענייני האינדיאנים.
ב-1790 התנדבו מקארתור וידידו אלכסנדר מקגאפי בפורט פיט להיות סיירים ולוחמים במשלחות נגד האינדיאנים במהלך מלחמת האינדיאנים הצפון-מערבית. ב-1793 הוא עבד אצל נתניאל מאסי ופעל יחד עמו במשלחות סקר בטריטוריה הצפון-מערבית. ב-1796 הוא פעם יחד עם מאסי לייסוד העיירה החדשה צ'יליקות'י, שב-1803 הייתה לבירתה של אוהיו. ב-1797 עבר מקארתור את נהר אוהיו אל צ'יליקות'י, שם הוא צבר עושר באמצעות עסקאות הקרקעות שביצע בטריטוריה הצפון-מערבית.
קריירה פוליטית

עוד בעת שירותו במיליציה של אוהיו במלחמת 1812, נבחר מקארתור לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הבחירה השלישי של אוהיו. הוא לא אייש את מושבו, שכן הוא העדיף להמשיך בשירותו הצבאי.
הוא מונה כקולונל של רגימנט המתנדבים של אוהיו והיה השני בסולם הפיקוד לאחר הגנרל ויליאם האל בפורט דטרויט. מקארתור וקולונל לואיס קאס לא נכחו בדטרויט כאשר האל נכנע, וזעמו זעם רב לשמוע שהאל כלל את שניהם במהלך הכניעה. כאשר הודיע לו קצין בריטי על הכניעה, נאמר על מקארתור שהוא תלש את כותפותיו ושבר את חרבו בחמת זעם, אם כי היסטוריונים מביאים סיפורים דומים על קצינים אחרים. הבריטים חננו אותו והוא שב לאוהיו.
מקארתור מונה כבריגדיר גנרל בצבא ארצות הברית. זמן קצר לאחר מכן הוא קיבל את הפיקוד על ארמיית הצפון-מערב בעקבות התפטרותו של הריסון.
לאחר מכן לא היה מקארתור טרוד בפעילות מבצעית רבה, אך הוא עסק בניהול משא ומתן על ההסכמים עם האינדיאנים. ב-1817 הוא היה אחד מהנציבים, יחד עם לואיס קאס, שניהלו את המשא ומתן על הסכם פורט מייגס, שנחתם ב-29 בספטמבר אותה שנה עם כמה משבטי האינדיאנים.
לאחר מכן כיהן מקארתור לסירוגין בבית הנבחרים ובסנאט של אוהיו. ב-1823–1825 הוא נבחר לתקופת כהונה אחת בבית הנבחרים של ארצות הברית, וב-1830 הוא ניצח בבחירות למשרת מושל אוהיו. בתפקיד זה הוא כיהן תקופת כהונה אחת בלבד ולא ביקש להיבחר לתקופה נוספת.
מותו

דנקן מקארתור נפטר ב-29 באפריל 1839 בצ'יליקות'י. הוא נטמן בבית הקברות גרנדוויו שבעיר. בצוואתו הוא הורה שקרקעותיו במחוז רוס יישארו בבעלות המשפחה, ובקשתם של חלק מהיורשים למכור אותן הייתה עילה לפסק הדין "מקארתור נגד סקוט" (McArthur v. Scott), שנדון בפני בית המשפט העליון של ארצות הברית.
הכפר מקארתור שבאוהיו, מקום מושב מחוז וינטון, קרוי על שמו.
ב-1799 ייסד מקארתור את העיר גרינפילד שבאוהיו, ששוכנת במרחק של כ-34 ק"מ ממערב לצ'יליקות'י. שמו של הכביש המדינתי מספר 28, שמחבר את גרינפילד עם צ'יליקות'י, נקרא ב-1973 "כביש גנרל דנקן מקארתור", על פי חוק של מדינת אוהיו.
הערות שוליים

↑  Spencer Tucker, The Encyclopedia of the War of 1812: A Political, Social, and Military History, 	ABC-CLIO, 2012, p. 455.
↑  Benson J. Lossing, Harper's Popular Cyclopedia of United States History, Harper & Bros., 1893, p. 821.
↑  דנקן מקארתור, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
↑  Harrison, William Henry, Messages and letters of William Henry Harrison Volume 2, Best Books on, 1922, p. 190.
↑  Skrabec, Quentin R. (2009). William McGuffey: Mentor to American Industry. Algora Publishing. p. 36.
↑  "Duncan McArthur". Ohio History Central.
↑  Cramer, C. H. (April 1937). "Duncan McArthur: The Military Phase". Ohio Archaeological and Historical Quarterly. Ohio Historical Society. 46 (2), p. 134.
↑  Cramer, C. H. (April 1937). "Duncan McArthur: The Military Phase". Ohio Archaeological and Historical Quarterly. Ohio Historical Society. 46 (2), p. 140.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1177750015  ISNI: 0000 0000 2154 2782  LCCN: n79121726  SNAC: w66h4mxx  US Congress: M000299  VIAF: 55431389   WorldCat (עם VIAF): 55431389
דניאל באוטיסטה

דניאל באוטיסטה (בספרדית: Daniel Bautista Rocha;‏ נולד ב-4 באוגוסט 1952) הוא אתלט עבר מקסיקני. אלוף אולימפי (מונטריאול 1976), זוכה מדליות זהב במשחקים הפאן-אמריקאיים (1975 ו-1979) ושיאן עולם 4 פעמים (1976, 1979 - פעמיים ו-1980) בהליכה ל-20 ק"מ.
קריירה ספורטיבית > 1975

במשחקים הפאן-אמריקאיים, שנערכו במקסיקו סיטי, מקסיקו זכה באוטיסטה במדליית זהב בתחרות הליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:33.07 שעות לפני דומינגו קולין (אנ') ממקסיקו (1:33.58 שעות) ולארי יאנג (אנ') מארצות הברית (1:37.53 שעות).
קריירה ספורטיבית > 1976 > שיאן עולם

חודש לפני האולימפיאדה שבר באוטיסטה את שיא העולם בהליכה ל-20 ק"מ, בתחרות שנערכה בבידגושץ', פולין בתוצאה של 1:23:40 שעות כשהוא משפר את שיאו של פאול ניהיל (אנ') מבריטניה (1:24:50 שעות) שנקבע ב-1972. שיאו של בטיסטה נשבר ב-1978 על ידי אנטולי סולומין (אנ') מברית המועצות (1:23:30 שעות).
קריירה ספורטיבית > 1976 > אלוף אולימפי

באולימפיאדת מונטריאול זכה באוטיסטה בבמדליית זהב בתחרות הליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:24:40.6 שעות לפני הנס גיאורג-ריימן (אנ') ממזרח-גרמניה (1:25:16.6 שעות) ופיטר פרנקל (אנ') ממזרח גרמניה (1:25:29.4 שעות)
קריירה ספורטיבית > 1977

באליפות העולם באתלטיקה לקבוצות הליכה (אנ'), שנערכה במילטון קינס, בריטניה זכה באוטיסטה במדליית זהב בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:24.02 שעות לפני דומינגו קולין (אנ') ממקסיקו (1:24.31 שעות) וקרל-היינץ שטדמולר (אנ') ממזרח גרמניה (1:24.51 שעות). באוטיסטה היה שותף בניצחון הקבוצתי של נבחרת מקסיקו באותה תחרות.
קריירה ספורטיבית > 1979 > שיאן עולם

במאי שבר באוטיסטה את שיא העולם בהליכה ל-20 ק"מ בתחרות שנערכה בוולנסיה, ספרד בתוצאה של 1:22.16 שעות כשהוא משפר את שיאו של ואדים צווטקוב (Vadim Tsvetkov) מרוסיה שנקבע 6 ימים לפני כן. ביוני שיפר באוטיסטה את שיאו בתחרות שנערכה בוורטצקופ (אנ'), שוודיה כשקבע 1:21.04 שעות. שיאו של באוטיסטה נשבר באותו יום על ידי ריימה סלונן (אנ') מפינלנד בתחרות שנערכה בראיסיו (אנ'), פינלנד (1:21.01 שעות).
במשחקים הפאן-אמריקאיים, שנערכו ביולי בסן חואן, פורטו-ריקו זכה באוטיסטה המדליית זהב בהליכה ל-20 ק"מ בשיא משחקים של 1:28.15 שעות לפני ניל פייק (Neal Pyke) מארצות הברית (1:30.17 שעות) וקלארק טוד סקאלי (אנ') מארצות הברית (1:32.30 שעות).
באליפות העולם באתלטיקה לקבוצות הליכה (אנ') שנערכה בספטמבר אשבורן (אנ'), גרמניה זכה באוטיסטה במדליית זהב בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:28.49 שעות לפני בוריס יקובלב (אנ') מברית המועצות (1:29.46 שעות) ומיקולה ויניצ'נקו (אנ') מרוסיה (1:30.05 שעות). באוטיסטה היה שותף בניצחון הקבוצתי של נבחרת מקסיקו באותה תחרות.
קריירה ספורטיבית > 1980 > שיאן עולם

במרץ שיפר באוטיסטה את שיאו העולמי של ריימה סלונן (אנ') מפינלנד (1:21.01 שעות) כשקבע, בהליכה ל-20 ק"מ, תוצאה של 1:21:00 שעות בתחרות שנערכה בחלפה, מקסיקו. שיא נשבר באפריל אותה שנה על ידי דומינגו קולין (אנ') ממקסיקו בתחרות שנערכה בצ'רקסי (אנ') שבברית המועצות (1:19.35 שעות).
באולימפיאדת מוסקבה, שנערכה ביולי, השתתף באוטיסטה בתחרויות הליכה ל-20 ק"מ בה נפסל 1,800 מטר לפני קו הסיום ובהליכה ל-50 ק"מ בה פרש לאחר 30 ק"מ.
לאחר אולימפיאדה זו פרש מספורט תחרותי.
הערות שוליים

↑  הייתה זו מדליית הזהב הראשונה בה זכה אתלט מקסיקני
↑  פרנקל זכה במדליית הזהב באולימפיאדת מינכן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14346270
האוניברסיטה החופשית של אמסטרדם

| --- | --- |


 אוניברסיטה
 מוטו:  עזרתנו היא בעזרת האדון
 תקופת הפעילות:  1880–הווה (כ־144 שנים)
 מייסדים:  Abraham Kuyper 
 בעלי תפקידים
 צוות:  1,662
 סגל:  2,976
 סטודנטים
 :  23,656
 שונות
 הון עצמי:  482.6 מיליון אירו
 מיקום
 מיקום:  אמסטרדם, צפון הולנד, הולנד
 מדינה:  הולנד הולנד
 קואורדינטות:  52°20′02″N 4°51′57″E﻿ / ﻿52.3337568°N 4.8657199°E﻿ / 52.3337568; 4.8657199
 https://www.vu.nl/en/index.aspx
 he
 
האוניברסיטה החופשית של אמסטרדם (בהולנדית: Vrije Universiteit Amsterdam) היא אוניברסיטה פרטית בעלת אוריינטציה נוצרית, הממוקמת באמסטרדם, הולנד, אשר הוקמה בשנת 1880. האוניברסיטה מהווה אחד מהמוסדות האקדמיים המובילים בעיר, לצד אוניברסיטת אמסטרדם.
האוניברסיטה הוקמה בשנת 1880 על ידי קבוצה של נוצרים פרוטסטנטים בהובלת הפרופסור לתאולוגיה והעיתונאי אברהם קויפר אשר כיהן מאוחר יותר כראש ממשלת הולנד. קויפר וארבעה פרופסורים נוספים החלו להרצות בשלוש פקולטות: תאולוגיה, משפטים ואמנויות. במהלך המאה ה-20 האוניברסיטה גדלה מאוד, והוקמו פקולטות רבות, ובהן הפקולטה למדע (1930) והפקולטה לרפואה (1950). לאורך עשורים אלו המוסד קיבל תמיכה מהממסד הדתי ומתומכים פרטיים רבים. בסוף שנות ה-70 האופי האליטיסטי והנוצרי המצומצם של האוניברסיטה התפוגג והיא הפכה לאוניברסיטה מוכוונת מחקר הפתוחה לקהלים רחבים ומגוונים. בתחילת המאה ה-21 האוניברסיטה גדלה מאוד, ומספר הסטודנטים צמח מ-15,700 סטודנטים בשנת 2002 לכ-25,000 בשנת 2011.
כיום רוב הלימודים מתקיימים בהולנדית, אך ישנן כחמש תוכניות לתואר ראשון וכ-80 תוכניות לתואר שני, שכולן מתקיימות באנגלית. בספריית האוניברסיטה יש אוסף גדול יחסית של למעלה מ-1,000,000 פריטים מודפסים. מבין כמעט 3,000 סגל אקדמי שהועסקו באוניברסיטה בשנת 2012, 42% היו נשים. כמעט 80% היו ממוצא הולנדי ואילו כ-15% היו לאומים אירופיים אחרים. שאר ה-5% הגיעו מאסיה, צפון אמריקה, אפריקה, דרום אמריקה ואוקיאניה.
דירוגים בינלאומיים

דירוג שאנגחאי: 100–150 (2019)
Times Higher Education‏: 138 (2020)
דירוג QS לאוניברסיטאות: 219 (2020)
הווארד רולינס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 באוקטובר 1950 בולטימור, ארצות הברית 
 פטירה:  8 בדצמבר 1996 (בגיל 46) St. Luke's-Roosevelt Hospital Center, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  Woodlawn Cemetery and Chapel Mausoleum 
 שם לידה:  Howard Ellsworth Rollins, Jr. 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1970–1996 (כ־26 שנים) 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת טוזון 
 פרסים והוקרה:  פרס NAACP Image לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה (1983)  פרס NAACP Image לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה (1989) 
 פרופיל ב-IMDb
 
הווארד אלסוורת' רולינס הבן (באנגלית: Howard Ellsworth Rollins, Jr; ‏17 באוקטובר 1950 – 8 בדצמבר 1996) היה שחקן קולנוע ותיאטרון אמריקאי. היה מועמד פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ולשני פרסי גלובוס הזהב על תפקידו בסרט "רגטיים".
ביוגרפיה

רולינס נולד בבולטימור שם למד תיאטרון ב"אוניברסיטת טווסון", עזב את לימודיו כדי להשתתף באופרת סבון מקומית.
רולינס נסע לניו יורק שם הופיע במחזות בברודוויי ובסדרת הטלוויזיה האפרו אמריקאית "שורשים: הדורות הבאים".
תפקיד הקולנועי הראשון של רולינס היה ב-1981 בדרמה של מילוש פורמן "רגטיים", בסרט גילם את ראש המשרתים ווקר ג'ר. היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ופעמיים לפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר ולפריצת השנה.
ב-1984 כיכב בתפקיד הראשי בדרמת הגזענות הצבאית "סיפורו של חייל" בדמותו של הקצין השחור קפטן דבנפורט החוקר רצח של סמל יחידת שחורים בארצות הברית בשלהי מלחמת העולם השנייה.
תפקידו הבא של רולינס היה של ורג'יל טיבס בסדרה "כחום הלילה" המבוססת על סרט משנת 1967, אחרי 99 פרקים רולינס נזרק מהסדרה בשנת 1993 לאחר שנעצר והורשע בהחזקת הרואין.
רולינס נפטר בסוף שנת 1996 ממחלת הסרטן לימפומה בה אובחן כחודש לפני פטירתו.
הערות שוליים

↑  יגאל משיח, בקצב ה"רגטיים" - סחרחרת קולנעית פיוטית על ראשית המאה , דבר, 10 בספטמבר 1982
משה דור, הסיפור שכתב את עצמו, מעריב, 26 באוגוסט 1982
↑  מאיר שניצר, סרט - גזענים שחורים, ששונאים שחורים, חדשות, 28 בפברואר 1985
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14043053v (data)  GND: 173896472  ISNI: 0000 0000 7839 9067  LCCN: n85376605  MusicBrainz: 93598d71-d931-4ae0-9cb4-0ca141e70265  NTA: 071436634  VIAF: 212245   WorldCat (עם VIAF): 212245
הבדלים בין-אישיים

הבדלים בין אישיים הם הדרכים שבהן אנשים שונים זה מזה בהתנהגותם, מאפייניהם ויכולותיהם. פסיכולוגיה הבדלית הוא התחום החוקר את ההבדלים הללו.
כל אדם סוטה באלפי דרכים מן האדם הנורמה והאינדיבידואליות שלו אינה שווה לסכומן של כל הסטיות הללו.
דוגמה ליכולת שבה ישנם הבדלים בין אישיים ניכרים בין אנשים היא היכולת ליצור מפה מנטלית. משמע לראות בעיני רוחך, בדמיון, את האזור שבו אתה נע. היכולת לנווט נגזרת מהיכולת לראות בבירור את המיקום היחסי של האתרים במרחב.
דוגמה נוספת היא האופן שבו תרופות משפיעות על אנשים שונים.
הבדלים התפתחותיים

פסיכולוגיה התפתחותית עוסקת בין היתר בהבדלים בין אישיים במהלך ההתפתחות של האדם.
הביטוי הראשוני לשונות בין אישית הוא המזג שניכר כבר בגיל הינקות.
בהתאם לכך, ישנם הבדלים ניכרים בין ילדים באופן התגובה שלהם לאירועים שונים מבחינה התנהגותית, רגשית וקשבית.
בהמשך, ילדים שונים מפתחים רמות יכולת שונות בתחומי התפתחות שונים.
לדוגמה, אחד מהתחומים בהן קיימת שונות בין אישית הוא התפתחות היכולת של שליטה עצמית.
ראה שקיימים גם הבדלים בין אישיים גם בנוגע לנטייה לשעמום. עד גיל ההתבגרות ילדים מסוימים מפתחים מבנים של קשב ופעילות המאפשרים להם להיות נרגשים ומעורבים בפעילויותיהם, בעוד שאחרים מפתחים הרגלים של חוסר מעורבות המובילים לדפוסים של חשיבה והתנהגות המאופיינים על ידי שעמום ואפתיה.
הבדלים התפתחותיים > גורמים להבדלים התפתחותיים

הבדלים התפתחותיים בין אנשים נובעים מאינטראקציה של תורשה וסביבה.
השפעות תורשתיות מתייחסות לכל הגורמים שנמצאו באורגניזם בראשית קיומו האינדיבידואלי.
ישנם הבדלים במבנה הגנטי של אנשים שונים. התורשתיות היא השונות הנצפית בין פרטים הנגרמת מהבדלים גנטיים.
רצף ה-DNA של אדם מסוים משקף את התורשה שלו והוא אינו ניתן לשינוי על ידי הסביבה.
עם זאת, בעוד שהמכלול הגנטי של האדם (הקרוי "גֵנוֹטִיפּ") הוא קבוע, האופן שהוא בא לידי ביטוי ("פֵנוֹטִיפּ") יכול להיות מושפע מהסביבה.
הבדלים התפתחותיים > גורמים להבדלים התפתחותיים > השפעת הסביבה

השפעות סביבתיות מתייחסות לכל הגורמים החיצוניים אשר משפיעים על האדם.
בשנים הראשונות יש לסביבה השפעה משמעותית על ההתפתחות המאוחרת של האדם.
בהתאם לכך, ההורים יכולים להשפיע רבות על אופן ההתפחות של ילדם.
מעבר לתא המשפחתי, האופן שבו תרבות מסוימת מעצבת או מנצלת כישורים חשיבתיים עשוי להשפיע על ארגונם של כישורים אלה במוח. לדוגמה: מנגנון הקריאה יהיה שונה אצל אנשים שגדלו בתרבויות שפתחו כתב אלפביתי (המבוסס על התאמה צלילית) בהשוואה לאנשים שגדלו בתרבויות שפתחו כתב לוגוגרמי חזותי (כמו ביפן).
הסביבה יכולה גם להשפיע על דפוסי החשיבה של האדם.
הסכמות הן אחד המנגנונים המאפשרים לאדם להתמודד מול היצף מידע של גירויים מהסביבה. הסכמה מתגבשת בעקבות ההתנהלות של האדם מול הסביבה בה הוא חי. היא מתייצבת ככל שההתנסויות, התפיסות והתנהגויות שגרמו להיווצרותה חוזרות ונשנות. בהתאם לכך, לכל אדם יש מערכת סכמות שונה, הנבנית על החוויות וההתנסויות הייחודיות לו.
הסכמות מספקות מסגרת התייחסות, המאפשרת לאדם לארגן ולעבד את המידע הרב המתקבל מהסביבה באופן יעיל על סמך ניסיון העבר. עם זאת, הסכמה מראה עמידות מפני נתונים הסותרים אותה ונוטה לעודד התנהגות שתוביל לאימות של נכונותה. כתוצאה מכך היא עלולה לגרום למצבים של נטאי מחשבתי או נבואות שמגשימות את עצמן.
מחקר הבדלים בין אישיים בפסיכולוגיה

תחום זה מובחן מתחומים אחרים בפסיכולוגיה, מכיוון שלמרות שנראה שפסיכולוגיה היא חקר אינדיבידואלים, הרי שפסיכולוגים מודרניים חוקרים רבות קבוצות. לדוגמה, בעת הערכת היעילות של תרפיה חדשה, השיפור הממוצע בעקבות התרפיה אצל קבוצה אחת יושווה לממוצע היעילות של טיפול פלצבו, או לתרפיה קיימת. זאת משום שלצורך המחקר יש להשתמש בקבוצת ביקורת לצורך השוואה סטטיסטית, והביקורת מוגדרת כקבוצת אנשים.
בהקשר זה של השוואת קבוצות, הבדלים בין בני-אדם בתגובה שלהם לטיפול או למניפולציה הניסויית נתפסים כטעויות מדידה. בעוד שתחום המחקר של הבדלים בין אישיים יראה בהבדלי התגובות לטיפול את התופעה המעניינת שיש לחקור. המחקר מתעניין בממדים שבהם אנשים שונים זה ומזה ובגורמים לשוני זה.
ראו גם

נורמליות
הבדלים בין-תרבותיים
הערות שוליים

↑  שלמה קניאל, (2006). חינוך לחשיבה: חינוך קוגניטיבי לשליטה על התודעה. רעננה: רמות.
↑  Rueda, M., Checa, P., & Rothbart, M. K. (2010). Contributions of Attentional Control to Socioemotional and Academic Development. Early Education And Development, 21(5), 744-764.
1 2 3  Berger, Andrea, (2011). Self-regulation: Brain, cognition, and development. Human brain development series., (pp. 61-90). Washington, DC, US: American Psychological Association
↑  By Csikszentmihalyi, Mihaly - BOREDOM. Kazdin, Alan E. (Ed), (2000). Encyclopedia of psychology, Vol. 1., (pp. 442-444). Washington, DC, US: American Psychological Association; New York, NY, US: Oxford University Press, xiv, 495 pp
1 2 3  רוברט ס. וודוורת (1965). פסיכולוגיה. תל אביב: מסדה.
↑  הוארד גארדנר (1995). מוח חשיבה ויצירתיות. רעננה: ספרית פועלים.
1 2  Baron, R. A., and Byrne, D. (2000). Social psychology. Boston: Allyn and Bacon.
↑  שאול פוקס (1998). הפסיכולוגיה של ההתנגדות לשינוי. הוצאת אוניברסיטת בר-אילן.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553021505171  BnF: cb12414015b (data)  GND: 4012259-1  LCCN: sh85037878  NDL: 00570030  NKC: ph119443
הוצאה להורג לאחר המוות

"הוצאה להורג" לאחר המוות היא הוצאה להורג טקסית של גופתו של אדם שכבר מת.
אישים מפורסמים ש"הוצאו להורג" לאחר מותם

שאול המלך - על פי ספר שמואל, לאחר התאבדותו נכרת ראשו ונתלה במחנה פלשתים כאות ניצחון של פלשתים.
בלעם - על פי האמורא רב, הרגו בני ישראל את בלעם בכל ארבע מיתות בית דין: סקילה, שרפה, הרג וחנק (סנהדרין ק"ו ב). רש"י במקום מפרש: "שתלאוהו והציתו אש תחת הצליבה, וחתכו ראשו ונפל לתוך האש, תלייה היינו חנק, חתיכת הראש הרג, כשנפל לארץ - סקילה, כשנפל לאור היינו שרפה".
האפיפיור פורמוסוס (Formosus, מת ב-896) - גופתו הוצאה מקברה על ידי האפיפיור סטפנוס השישי, הולבשה בבגדי אפיפיורות והושבה על כיסא האפיפיור כדי לעמוד ל"משפט", שנודע מאוחר יותר כ"סינודת הגופה" (Synod Horrenda). הוא נמצא אשם, והגופה הופשטה, 3 אצבעות נכרתו מידה הימנית, והיא הושלכה לנהר הטיבר.
ג'ון ויקליף (1328–1384) - גופתו הוצאה מקברה כ־45 שנה לאחר מותו, בהוראת האפיפיור מרטין החמישי.
ולאד המשפד (1431–1476), שראשו נכרת לאחר רציחתו.
ריצ'רד השלישי, מלך אנגליה (1452–1485), שנתלה על ידי יורשו המלך הנרי השביעי לאחר מותו בקרב בוסוורת' (Bosworth). גופתו הושחתה עוד לאחר פיזור המנזרים, ולפי האגדה, הושלכה לנהר סור (Soar).
פייטרו הקדוש מוורמיגלי (1500–1562), שנשרף ככופר לאחר מותו.
אוליבר קרומוול (1599–1658), הלורד פרוטקטור של אנגליה, סקוטלנד ואירלנד. אחרי הרסטורציה האנגלית, המלך צ'ארלס השני הורה להוציא את גופתו מקברה ולתלותה בטייבורן (Tyburn), להסיר את הראש ולהשליכה לבור. הראש הובא לקבורה לבסוף בשנת 1960.
פרנסואה דובליה (1907–1971), נשיא האיטי, שגופתו הוצאה מקברה ו"הוכתה למוות" באופן טקסי בשנת 1986.
הערות שוליים

↑  John Wyclif, Stanford Encyclopedia of Philosophy (באנגלית)
דורין גויאן

דורין ניקולאיֶה גויאן (ברומנית: Dorin Nicolae Goian; נולד ב-12 בדצמבר 1980) הוא כדורגלן עבר רומני אשר שיחק בעמדת הבלם.
קריירת מועדונים > ראשית הקריירה

גויאן התחיל את הקריירה שלו בפורסטה פלטיצ'ן ובשנת 1997 הצטרף לקבוצת המילואים. שנתיים לאחר מכן, הוא הצטרף לקבוצה הראשונה. בשנת 2000 הושאל לגלוריה בוזאו במדיה ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הרומנית. גויאן חזר לפורסטה לאחר שירדה לליגה השנייה. ובינואר 2002 עבר לצילאו פיאטרה ניאמץ. בעונת 2003/2004 ירד עם המועדון לליגה השנייה, ובקיץ 2004 חתם בבקאו.
קריירת מועדונים > סטיאווה בוקרשט

ב-4 במרץ 2005, גויאן חתם על חוזה לחמש שנים בסטיאווה בוקרשט. ב-15 בספטמבר 2005 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 0-3 נגד ואלרנגה. הוא הבקיע גם במשחקים נגד לאנס, האלמסטד והירנביין. הוא הבקיע בהפסד 4-2 נגד מידלסברו בחצי גמר גביע אופ"א, בסיומו הודחה סטיאווה מהמפעל.
בעונת 2007/2008 הבקיע פעמיים במוקדמות ליגת האלופות נגד זגלבינה לובין ובאטה בוריסוב ועזר לקבוצתו להעפיל לשלב הבתים של המפעל. בעקבות יכולתו הטובה של גויאן, מועדונים רבים כמו שטוטגרט, בורוסיה דורטמונד, מנצ'סטר יונייטד גילו בו עניין אך בסופו של דבר נשאר בסטיאווה. ב-16 באוקטובר 2007 סטיאווה השלימה את העברתו של גויאן לאחר ששילמה עוד מיליון אירו לבקאו. ב-24 באוקטובר 2007 ענד לראשונה את סרט הקפטן במשחק נגד סביליה.
קריירת מועדונים > פאלרמו

ב-6 באוגוסט 2009, עבר לפלרמו תמורת 2 מיליון אירו. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ידידות. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה נגד רומא. הוא שימש בעיקר כמחליף עבור צ'זארה בובו וסימון קר.
בקיץ 2010 עזב קיאר את פאלרמו וגויאן תפס את מקומו, אך בגלל פציעות לא שיחק ברוב שלבי העונה וסיים אותה רק עם 22 הופעות בכל המסגרות, 16 מתוכן בליגה. בינואר 2011 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בפאלרמו נגד מילאן.