stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הללויה (שיר של חלב ודבש)
לאחר הזכייה

במצעדי הפזמונים בישראל זכה השיר להצלחה גדולה. הוא הוביל את מצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' במשך מספר שיא של עשרה שבועות, ובמצעד הפזמונים העברי השנתי הן של רשת ג' והן של גלי צה"ל נבחר כ"שיר השנה". באותה שנה הודיעו בקול ישראל כי "הללויה" יהפוך להמנון הלאומי "החדש" ויחליף את "התקווה" של נפתלי הרץ אימבר. מאוחר יותר התברר כי מדובר במתיחת אחד באפריל.
השיר בגרסתו האנגלית בוצע גם בסוף תחרות האירוויזיון של שנת 1999 על ידי כל משתתפי התחרות, כמחווה לקורבנות מלחמת קוסובו, ובאירוויזיון 2019 יחד עם כוכבי אירוויזיון משנים קודמות.
בשנת 2004 ביצעו הזמרים ציפי משהיד, האחים צנחני, הראל סקעת והראל מויאל את השיר במסגרת חצי הגמר הראשון של כוכב נולד.
בשנת 2018 שרת התרבות מירי רגב בחרה בשיר להיות השיר המרכזי של חגיגות ה-70 למדינת ישראל והתנתה את בחירתו בהוספת שני בתים חדשים בעלי משמעות לאומית לשיר. לצורך הקלטת גרסה מחודשת של השיר בוצע ניסיון לאחד את להקת "חלב ודבש" המקורית לביצוע השיר, אך בעקבות חילוקי דעות וחוסר הסכמות נבחרה הזמרת עדן בן זקן לבצע את השיר. לאחר מחאה ברשת הוחלט לצרף את גלי עטרי, הסולנית המקורית שמזוהה מאוד עם השיר.
בשנת 2020 הוציאה עטרי גרסה לשיר בשיתוף מקהלת ילדים הולנדית, בשפות עברית, אנגלית והולנדית. הגרסה נוצרה עבור משדר מחווה לאירוויזיון, שנערך במקום שידור התחרות השנתית, בשל מגפת הקורונה.
מילות השיר

הללויה לעולם,
הללויה ישירו כולם
במילה אחת בודדה
הלב מלא בהמון תודה
והולם גם הוא - איזה עולם נפלא.
הללויה עם השיר,
הללויה על יום שמאיר,
הללויה על מה שהיה,
ומה שעוד לא היה -
הללויה.
הללויה לעולם
הללויה ישירו כולם
והענבלים הגדולים
יהדהדו בהמון צלילים
ואתנו הם יאמרו, הללויה.
הללויה עם השיר...
הללויה על הכל
הללו על מחר ואתמול
הללויה, ותנו יד ביד
ושירו מלב אחד -
הללויה.
התוספת שנכתבה גם כן על ידי שמרית אור, מחגיגות העצמאות של 2018 אשר מוקמה לפני הבית האחרון ומילותיה:
הללויה ישראל
הללויה הלב מתפעל
ממדינה קטנה, בודדה,
היית בן ליל לאגדה
ואלייך שבנו מקצווי תבל
הללויה שאי ברכה
יום הולדת הוא יום הבטחה
של מולדת ועם ותקוה
נשיר לך באהבה
הללויה
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1979–1980)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1979–1980)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1979–1980)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1979–1980)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 15 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 1 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 11 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 6 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 5 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 4 |  |
|  ישראל | רשות השידור | 1 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 1 |  |
|  ספרד | PROMUSICAE | 22 |  |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 1 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 4 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 1 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 2 |  |
גרסתן של עדן בן זקן וגלי עטרי

ב-10 באפריל 2018, הוציאה הזמרת הישראלית עדן בן זקן, ביחד עם הזמרת-יוצרת גלי עטרי גרסה מחודשת לשיר. לגרסה זו יצא וידאו קליפ בו נראות השתיים שרות את השיר, כאשר ישנו קהל רחב מסביבן.
נכון ליולי 2024, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-3.4 מיליון צפיות.
גרסתן של עדן בן זקן וגלי עטרי > מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 6 |  |
ראו גם

אירוויזיון 1979
הללויה (סרט)
הערות שוליים

1 2  איתמר אייכנר, השיר שיוביל את חגיגות ה-70 של המדינה: "הללויה", באתר ynet, 6 בפברואר 2018
↑  איתמר אייכנר, הללויה גרסת 2018: הבתים הנוספים נחשפים, באתר ynet, 19 בפברואר 2018
↑  דינה חלוץ, שמרית אור: "הללויה" החדש קצבי מדי, העיבוד חירב את השיר, באתר Xnet‏, 28 במרץ 2018
↑  ירדנה ארזי חושפת: "הייתי בשוק, נדהמתי שזה נכתב", באתר אייס, 1 ביולי 2022
↑    שגיא בן-נון, ‏כתבה שאסור להחמיץ: על החמצות שירים גדולות, בעיתון מקור ראשון, 23 באוקטובר 2010
↑  "שלא יגמר לעולם" - סדרת תוכניות רדיו שבועית ששודרה מדי שבת בבוקר ברשת ב' של קול ישראל; עורכת ומפיקה: עפרה הלפמן. הדברים על "הללויה" נאמרו בתחילת השעה השלישית של התוכנית שעסקה בפועלו של קובי אשרת. שידור חוזר שלה הובא ב-26 בספטמבר 2014 לרגל הגעתו של אשרת לגיל 70.
↑  אילנה שטוטלנד, ‏"חלב ודבש": "זו טעות לשיר את "הללויה" בלעדינו, זה לא אותו הדבר", באתר מעריב אונליין, 14 במרץ 2018
↑  טקס המשואות: עדן בן זקן מגיבה לבחירה בה לשיר "הללויה" במקום עטרי, באתר מעריב אונליין, 7 במרץ 2018
↑  [מערכת ישראל היום, מוזיקה, באתר ישראל היום, 14 במאי 2020
↑  מילים לשיר הללויה - עדן בן זקן, באתר שירונט
1 2 3  עדן בן זקן - הערוץ הרשמי, עדן בן זקן וגלי עטרי - הללויה, נבדק ב-2018-12-06
| עדן בן זקן |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | מלכת השושנים • תאמין לי • לזאת שניצחה • חיים שלי • מועבט • עם או בלי לאהוב • 7 • דם שלי |  |
| אלבומים אחרים | Live קיסריה 2022 • הרמיקסים • מופע העשור (Live) • תדע שאני פה |  |
| ערכים קשורים | NMC • ארומה מיוזיק • "אקס פקטור ישראל" |  |
| עדן בן זקן – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| מלכת השושנים | "מנגינה" • "מלכת השושנים" • "שיכורים מאהבה" • "פיסה מזכרוני" • "אלבינה" |  |
| תאמין לי | "תאמין לי" • "כל העיר שלנו" • "תזיזו" • "אף אחד" • "אין לי אותך" • "הייתי חוזרת" |  |
| לזאת שניצחה | "לזאת שניצחה" • "רציתי" • "כולם באילת" • "צועקת" |  |
| חיים שלי | "תל אביב בלילה" • "בא לי לחבק אותך" • "חיים שלי" • "מקסיקו" • "מילה של גבר" • "יאסו" • "תגיד לי Je t'aime" • "חצי מדינה" • "תרקדו" |  |
| מועבט | "אגרוף" • "כשתבוא" • "קוקוריקו" • "אהבה של אמא (חיים שלי)" • "אנא מג'נונה" • "חיים מאושרים" • "מתגעגעת אותך" • "הגענו הבנות" • "מועבט" • "ברחובות של תל אביב" • "איך אתה הולך" |  |
| עם או בלי לאהוב | "עם או בלי לאהוב" • "סירי" • "מה איתי" • "ניסיתי" • "אלף כוכבים" • "עשית לי טוב" • "WTF" • "הבת שלך" • "שוב תגיד לי בואי" • "דינרו" • "פילטרים יפים" • "כמה שנים" • "מה קרה?" • "ממתק" • "בסוף כל יום" |  |
| 7 | "חמסה" • "משחק קלפים" • "ילדת רחוב" • "עמנואלה" • "כינורות" • "ראשון בבוקר" • "להיות שלך" • "ריגוש זמני" • "מילה טובה" |  |
| דם שלי | "דם שלי" • "היית אחותי" • "תמיד נשאר אני" • "חיפשתי אותו בנרות" |  |
| סינגלים אחרים | "הללויה" • "Fresh" • "שונה מהנוף" • "Bonsoir" • "הזמן שלנו" • "והיא שעמדה" • יש בי אהבה" • "קטן עלינו" • "מקלט בטוח" • "תהמר עליי" • "מי אני בלעדיך" • "מלאכים" • "עם בליוובל" • "100 קילומטר" • "מסיבת הרווקות" • "נשבעת אמונים" • "עוד טיפה" • "אדם אדם" |  |
| השתתפות בסינגלים | "מקסיקאנה" • "Godmother" |  |
| שירים אחרים | "הפשע המושלם" • "אולי תִּפָּתַח הדלת" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 6876904a-baee-43e9-963c-b6679f1af69b 
גלי עטרי ולהקת "חלב ודבש", לצד שמרית אור, קובי אשרת ויזהר כהן, במעמד הזכייה באירוויזיון 1979 עם השיר הזוכה "הללויה"
על המשמר

ערך זה עוסק בעיתון ישראלי, ביטאונה של תנועת "השומר הצעיר". אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
סמליל "על המשמר" ומעליו הסיסמה: "לציונות – לסוציאליזם – לאחוַת עמים"
 תדירות:  עיתון יומי
 סוגה:  חדשות
 פורמט:  ברודשיט
 מו"ל:  תנועת השומר הצעיר
 בעלים:  השומר הצעיר 
 תאריכי הופעה:  30 ביולי 1943 – מרץ 1995 (כ־51 שנים) 
 שפה:  עברית 
 מדינה:  פלשתינה (א"י) 
 
על המשמר היה ביטאונה של תנועת "השומר הצעיר", שהופיע בשנים 1943–1995.
היסטוריה > מגמות הסיקור בעיתון בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20

בעשורים אלו על המשמר היה שונה בפורמט בתוכן הכתבות ואף בציון ימים וחגים לאומיים לעומת עיתונים אחרים דוגמת מעריב המסחרי ודבר המפלגתי. באופן זה תרם העיתון להבניית המציאות עבור ציבור קוראי העיתון, תקופה בה הציבור היסתמך על המידע הנמסר לו מן העיתון, בהיעדר אמצעי תקשורת המונים נוספים. ניתן לראות ביטוי להבניית המציאות בעיתון בכך שהעיתון "על המשמר" התמקד בנושאי החוץ ומכירות נשק כאשר הכתבות בשאר הנושאים (כמו נושאי פנים) כמעט ולא קיבלו ביטוי כלל בעיתון.
על המשמר, מעריב ודבר סיקרו כולם את משפט הרופאים במסגרתו האשים השלטון הסובייטי בהאשמת שווא רופאים יהודיים בקשירת קשר לפגוע במנהיגות הסובייטית, אך העיתון סיקר זאת באופן שונה משני האחרים תוך שיקוף דעת הרוב במפלגת מפ"ם (מפלגת האם של עיתון על המשמר) שביקשה לתמוך במשטר הסובייטי. בניגוד לעיתונים אחרים, לא ביקר העיתון את ברית המועצות באופן חריף, והדגיש כי העולם הסובייטי אינו משנה את יחסו האוהד ליהודים בישראל.
היסטוריה > לאחר פילוג מפ"ם

לאחר פילוגה של מפ"ם, חזר "על המשמר" לבטא את עמדות הנהגת הקיבוץ הארצי, אך תהליך ההתרחקות מהעמדות הפרו-סובייטיות של המפלגה אפשר גיוון עמדות והעיתון הפך לבית הספר לעיתונאות, בו רכשו עיתונאים צעירים רבים מיומנות שאפשרה להם לעבור אחר כך לעיתונים אחרים. למרות היותו עיתון מפלגתי היה "על המשמר" עיתון בו כתבו בעלי עמדות שונות לצד דבר המערכת שביטא את העמדות הרשמיות של המפלגה. שניות זו באה לביטוי מובהק בשלהי שנות השישים, כאשר לעל המשמר צורף מוסף חדש, המכוון לדור הצעיר במפלגה ומחוצה לה – "חותם". "חותם" הוקם במרץ 1964 כביטאון החטיבה הצעירה של המפלגה, ויצא בתחילה ככתב עת עצמאי, אך החל מינואר 1970 צורף ל"על המשמר" והיה למוספו השבועי.
לאחר הקמת ממשלת ליכוד-מערך בשנת 1984 פרשה מפ"ם מ"המערך" ועיתונה הפך לביטאון יומי של האופוזיציה. המתח בין מערכת "על המשמר" לבין הצנזורה, שהיה קיים תמיד, הגיע לשיאו. עקב פרסום ידיעות שלא אושרו על ידי הצנזורה נקנס העיתון בקנס חצי מיליון שקלים וקנס על תנאי בגובה של מיליון שקלים. כאקט של מחאה פרסם העיתון שורה של מאמרים עם כתמים לבנים. העיתון אף פנה ליו"ר מועצת העיתונות, יהושע רוטנשטרייך להגן עליו בפני הצנזורה, אך יחסיו הבעייתיים עמה נמשכו עד לסוף שנת 1985.
היסטוריה > סופו של העיתון

ירידתה של העיתונות המפלגתית מחד גיסא ושל מפלגת מפ"ם מאידך גיסא, הביאה לירידה גדולה בתפוצת "על המשמר", בעיקר בקרב הדור הצעיר. החל ממחצית שנות השמונים נכנס הקיבוץ הארצי, בעליו של העיתון למשבר כלכלי חמור. כדי להיחלץ מחובותיו, סגר הקיבוץ הארצי מספר ארגונים ומסגרות שהקשו על תפקודו הכלכלי. למרות חובו הקטן יחסית של "על המשמר" לקופת הקיבוץ הארצי, הוחלט לסגור את העיתון. בנוסף, החל מ-1993 משקי הקיבוץ הארצי לא חויבו להיות מנויים על העיתון. למרות תהליכי התרעננות, הצטרפותם של כותבים צעירים והוספת מדור סטודנטים, העיתון בעריכתו של צבי טימור נסגר בסוף חודש מרץ 1995 בעת כהונתו של גיורא פורמן כמזכ"ל הקיבוץ הארצי. כך העיתון, ראשון העיתונים המפלגתיים בארץ, שהוקם מסיבות פוליטיות חוסל מסיבות כלכליות.
ארכיון העיתון בשלמותו, כולל ארכיון הצילומים הגדול, נמצא בארכיון "השומר הצעיר" ביד יערי, גבעת חביבה.
השם "על המשמר" נמצא עדיין בשימוש עבור חדשות התנועה העולמית של "השומר הצעיר".
כותבים בעיתון

בין חברי המערכת של העיתון היו אנשי-שם כמו המשוררים לאה גולדברג, אברהם שלונסקי, א.ב. יפה, מיכל סנונית, המחזאי יהושע סובול, הסופרים משה שמיר, יצחק אוורבוך-אורפז, איל מגד, אריה קרישק, יעל ישראל, לאה איני, חנה רוזנטל, יגאל גלאי, נתן שחם, אילן שיינפלד ועמוס לויתן, כמו גם העיתונאים אמנון קפליוק, דליה שחורי, תום שגב, בנימין (בנקו) אדר, חיים מרגלית, גיורא מנור, גבריאל שטרן, רפל ברקן-בנקלר, לוי מורב (שהיה גם אחד מהעורכים הכלכליים של העיתון), מארק גפן, יעל לוטן, דורית גפן, גבי זהר, אמנון אברמוביץ', שלי יחימוביץ', מרדכי גילת, אוריאל בן-עמי, חיים שור, סבר פלוצקר, אבי בניהו, חנה קים, יצחק שור, וולף בליצר, מוטי בסוק, בצלאל עמיקם, עמית אנטר, יואב אביב, שולה לוריא, ורד לוי, סמדר פרי, אלכס פישמן, רוביק רוזנטל, ארנון לפיד, יעקב לזר, פאר-לי שחר, אבשלום קווה, חיה יוסף, גלעד פדבה, הצייר והמאייר יעקב גוטרמן, המאייר והקריקטוריסט שמואל כץ, ההיסטוריון משה לוין ועיתונאי הספורט ישראל פז. צלמים: בועז לניר, מורדו אברהמוב.
מוספים

לעיתון היו מוספים שונים, בהם המוסף השבועי "חוֹתָם", שבין עורכיו בצלאל לב, נתן שחם, מרים עין-דור-ריפתין, בנקו אדר, רוביק רוזנטל ויוסי אמיתי; שבועון הקיבוצים "הדף הירוק" ושבועון המושבים וההתיישבות הכפרית "קו למושב" (שעם סגירת העיתון עברו ל"מעריב").
בנפרד פרסם העיתון שבועון לילדים שנקרא "משמר לילדים", שעם עורכיו נמנו בין השאר מרדכי אמיתי, בנימין טנא, שלמה ניצן, עטרה אופק, ובין כותביו נמנו הסופרים יפרח חביב, יהואש ביבר, יעקב רבי ועיתונאי הספורט אברי בן שלום. "משמר לילדים" התאחד ב-1985 עם "הארץ שלנו" ו"דבר לילדים" לשבועון "כולנו", שנסגר בשנת 2000.
אלמרצאד ואלפג'ר

החל מ-1952 הוציא "על המשמר" עיתון מקביל בערבית בשם (المرصاد, "אלמרצאד"), בעריכת המזרחן אליעזר בארי ובהשתתפות עיתונאים ערבים פעילי מפ"ם, בהם איברהים שבאט, מוחמד ותד, רוסתם בסתוני ומחמוד ביאדסה. בין 1958 ל-1962 ערך רוסתם בסתוני את הירחון הספרותי הנלווה "אלפג'ר" (الفجر, "השחר") שכתבו בו, בין היתר, ראשד חוסיין ופאוזי אל-אסמר.
הערות שוליים

↑  העולם המתקדם אבל על מותו של י. וו. סטאלין, על המשמר, 8 במרץ 1953
↑  מודעת האבל, על המשמר, 8 במרץ 1953
↑   תום שגב, כשבישראל ביכו את מותו של סטאלין, באתר הארץ, 9 במרץ 2013
↑  יריב צפתי, "על המשמר" - אנטומיה של עיתון מפלגתי, קשר 27, 2000, עמ' 67-59
↑  נסגר "חותם", דבר, 12 ביוני 1969
↑  דן כספי ומוסטפא כבהא, מירושלים הקדושה ועד המעיין בתוך: פנים - תרבות חברה וחינוך, 2001, גיליון 16 - מרץ 01'
| דגל ישראל עיתונים יומיים בישראל |
| --- | --- | --- |
| עיתונים כלליים בתשלום | הארץ • ידיעות אחרונות • מעריב השבוע |  |
| עיתונים כלליים בחינם | ידיעות אחרונות (גרסה מקוצרת) • ישראל היום • מעריב הבוקר |  |
| כלכלה ועסקים | גלובס • כלכליסט • TheMarker |  |
| המגזר החרדי | המבשר • המודיע • הפלס • יתד נאמן |  |
| יומונים ושבועונים ברוסית | נאשה סטראנה • נובוסטי נדלי |  |
| עיתונים בשפות נוספות | אל-איתיחאד (בערבית) • ג'רוזלם פוסט (באנגלית) • הניו יורק טיימס הבינלאומי (באנגלית) |  |
| יומונים שהפכו לתקופונים | מקור ראשון |  |
| עיתונים שנסגרו | 24 דקות • דבר • הבקר • היום • הצופה • וסטי (ברוסית) • זמנים • חדשות • חרות • טלגרף • יום חדש • ישראלי • למרחב • מעריב • על המשמר  • קול העם • שערים • חדשות ישראל (בגרמנית) • לעצטע נייעס (ביידיש) • רוסקי איזראילטיאנין (ברוסית) |  |
מות סטלין ב"על המשמר". כותרת מאמר המערכת: "הקברניט והמצביא"
שער הגיליון הראשון של המוסף "חותם"
שרה ג'פרי

| --- | --- |

 לידה:  3 באפריל 1996 (בת 28) ונקובר, קנדה 
 מדינה:  קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-2013
 מקום לימודים:  Langley Fine Arts School 
 פרופיל ב-IMDb
 
שרה מארי ג'פרי (באנגלית: Sarah Marie Jeffery; נולדה ב-3 באפריל 1996) היא שחקנית, זמרת ורקדנית קנדית. היא ידועה בשל תפקידה כאיבי טראוויס בסדרת המשטרה "חוצה את הקווים" ומתפקידה כמגי בסדרת הפנטזיה "מכושפות: הדור החדש".
ביוגרפיה

ג'פרי נולדה בוונקובר, קולומביה הבריטית, קנדה, להורים ממוצא אפרו-אמריקאי וממוצא אנגלי. ג'פרי משחקת, שרה ורוקדת במחזות זמר והפקות תיאטרון החל מהיותה בת שלוש.
קריירה

בשנת 2013 היא קיבלה את אחד התפקידים הראשיים בסדרה המקורית של DirecTV‏ "חוצה את הקווים", לצדה של טנדי ניוטון, כששיחקה את תפקיד בתה, אווי טרוויס. לאחר מכן היא הצטרפה לקאסט של הפוקס של מדע בדיוני סדרות דרמת "פינס הסוררת" משחק את התפקיד החוזר של איימי, לצדם של מאט דילון וקארלה גוג'ינו.
בשנת 2015 ג'פרי שיחקה בתפקיד הנסיכה אודרי, בתה של המלכה אורורה, בסרט המקורי של ערוץ דיסני, "היורשים". היא עקבה אחר כך על ידי משחקת התפקיד של אודרי בספינוף המונפש לסרט, "Descendants: Wicked World". בשנת 2019 היא חזרה מחדש על תפקידה כאודרי בפרק השלישי והאחרון של הזכיינית, "היורשים 3".
בינואר 2016, היא החלה לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הפשע והמשטרה האמריקאית "Shades of Blue", בגילומה של כריסטינה סנטוס, בתה של ג'ניפר לופז. הסדרה התחדשה לעונה שנייה. באותה שנה כיכבה ג'פרי בסרט הקומדיה "להיות מישהו" לצד מתיו אספינוסה.
בפברואר 2018 לוהקה ג'פרי בתפקיד הראשי של מגי ורה בסדרת הדרמה הפנטזיה של רשת The CW "מכושפות: הדור החדש", המהווה אתחול מחדש של סדרת הטלוויזיה באותו שם משנת 1998. הסדרה מתרכזת בשלוש אחיות בעיירת קולג' המגלות שהן מכשפות".
חיים אישיים

משנת 2019 היא בזוגיות עם השחקן ניק הרגרוב המשחק איתה בסדרה "מכושפות: הדור החדש".
בדצמבר 2019 פרסמה בחשבון האינסטגרם שלה שהיא מתמודדת עם הפרעה טורדנית-כפייתית.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | Across the Line | ג'יימי קרוואלי |  |
| 2016 | Be Somebody | אמילי לואו |  |
| 2018 | Daphne & Velma | דפני בלייק |  |
| 2024 | גדוד 6888 | דולורס וושינגטון |  |
| TBA | Year of the Fox | אייבי ריד |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013–2016 | חוצה את הקווים | איבי טראביס | 24 פרקים |
| 2015 | עיירה ללא מוצא (אנ') | איימי ברסלאו | 6 פרקים |
| 2015 | היורשים | אודרי | סרט מקורי של ערוץ דיסני |
| 2015–2017 | היורשים: עולם מרושע | אודרי | דיבוב; 29 פרקים |
| 2016–2018 | גוונים של כחול (אנ') | כריסטינה סנטוס | תפקיד ראשי (3 עונות); 36 פרקים |
| 2018 | תיקים באפלה | בריאנה סטפלטון | 2 פרקים |
| 2018–2022 | מכושפות: הדור החדש | מרגריטה "מגי" ורה | תפקיד ראשי ( עונות); 72 פרקים |
| 2019 | היורשים 3 | אודרי | סרט מקורי של ערוץ דיסני |
| 2019 | רובוט צ'יקן | סמנת'ה / אישה מבוגרת | דיבוב; פרק: "Boogie Bardstown in: No Need, I Have Coupons" |
| 2021 | היורשים: החתונה המלכותית | אודרי | דיבוב; ספיישל טלוויזיוני של ערוץ דיסני |
| 2023 | Chibiverse | אודרי | דיבוב; פרק: "|Chibi Villains Unite" |
| 2023 | לגו דרימז (אנ') | זואי | דיבוב; 21 פרקים |
אופרה וינפרי

| --- | --- |

אופרה וינפרי ב-2023
 לידה:  29 בינואר 1954 (בת 71) קוסיאוסקו, מיסיסיפי, ארצות הברית 
 שם לידה:  Orpah Gail Winfrey 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  אוניברסיטת המדינה טנסי  East Nashville Magnet High School  תיכון ניקולט  תיכון לינקולן  אוניברסיטת טנסי 
 תקופת הפעילות:  מ-1967 
 עיסוק:  מנחה לשעבר של "המופע של אופרה וינפרי"   יו"ר ומנכ"לית של חברת ההפקה "הפקות הארפו"   יו"ר, מנכ"לית וקצינת מסחרי ראשית של ערוץ OWN   שחקנית   סופרת
 מעסיק:  הארפו הפקות, WLS-TV, WJZ-TV, WTVF, WVOL 
 בן או בת זוג:  ג'ון טש (1976–1977) רוג'ר איברט (1977–1985) Stedman Graham (1986–?) 
 צאצאים:  Canaan Winfrey 
 פרסים והוקרה:  מדליית החירות הנשיאותית (2013)  פרס אניספילד-וולף (2010)  הפסטיבל האמריקאי לסרטים שחורים (1999)  אגדות דיסני (2017)  פרס הורשיו אלג'ר (1993)  פרס מרכז קנדי (2010)  היכל התהילה הלאומי לנשים (1994)  פרס ג'נסיס (2011)  טיים 100 (2018)  פרס הספר הלאומי (1999)  טיים 100 (2022)  honorary degree from Spelman College (1993)  פרס גלובוס הזהב (2018)  American Library Association Honorary Membership (1997)  פרס מריאן אנדרסון (2003)  פרס אמי לבידור בפריים טיים (2000)  מדליית ספינגארן (2000)  פרס גילדת המפיקים של אמריקה (1999)  טיים 100 (2004, 2005, 2006, 2007, 2009, 2010, 2012)  פרס פיבודי (1995)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת הרווארד (2013)  הפרס ההומניטרי ע״ש בוב הופ (2002)  פרס ז'אן הרשולט לפעילות הומניטרית (12 בנובמבר 2011)  פרס NAACP Image לסדרה או ספיישל של חדשות, אירוח או מידע (1993, 1989, 1994, 1995)  פרס בחירת הקהל (1988, 1997, 1998, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008)  פרס ג'פרסון לשירות הציבור (1998)  פרס NAACP Image - היכל התהילה (2005)  פרס NAACP Image לבדרן השנה (1991)  100 האנשים החשובים של המאה של Time  מסדר החיוך 
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  oprahwinfrey
 טוויטר:  Oprah
 www.oprah.com
 
אופרה גייל וינפרי (באנגלית: Oprah Gail Winfrey; נולדה ב-29 בינואר 1954) היא שחקנית, אשת עסקים ומנחת טלוויזיה אמריקאית. היא הנחתה את תוכנית האירוח הארצית "המופע של אופרה וינפרי" מספטמבר 1986 עד 2021. וינפרי מדורגת כאפרו-אמריקנית העשירה ביותר של המאה ה-20, כאפרו-אמריקאית הפילנתרופית ביותר בכל הזמנים, וכמיליארדרית כהה היחידה במשך חמש שנים ברציפות. מגזין פורבס, העריך ב-2017 את הונה בכ-3 מיליארד דולר. היום הונה מוערך כ-7.4 מיליארד דולר.
ב-2013 עוטרה על ידי נשיא ארצות הברית ברק אובמה במדליית החירות הנשיאותית אמריקנית
החל מספטמבר 2017 ועד היום היא משמשת ככתבת מיוחדת בצוות התחקירים של תוכנית הטלוויזיה "60 דקות".
ביוגרפיה

וינפרי נולדה במדינת מיסיסיפי, לזוג הורים בני-עשרה עניים ולא נשואים. שמה המקורי הוא עָרְפָּה (על-שם ערפה, גיסתה של רות המואביה), אך בגלל קשיי הגייה נקראה "אוֹפְּרָה", כאשר שמה הפרטי נהגה בהטעמה על ההברה הראשונה, עם פ' דגושה ושווא (ולא כמו הסוגה המוזיקלית "אופרה"). אופרה נשלחה למשפחות אומנה, שם עברה ממשפחה למשפחה עד שהגיעה לפנימייה משם נזרקה בעקבות מחסור במיטות. בגיל צעיר עברה מספר מקרי אונס. בגיל 14 היא נכנסה להיריון לא רצוי, וילדה תינוק שסבל מבעיות בריאותיות ומת כעבור שבועיים.
בשנת 1972 זכתה בתחרות יופי, "מיס טנסי השחורה".
קריירה

בשנת 1973, בגיל 19, התקבלה לעבודה כשדרנית חדשות בתחנת טלוויזיה מקומית בנשוויל, טנסי. בשנת 1976 עברה לבולטימור, מרילנד, והגישה את חדשות השעה שש בערב. באוגוסט 1978 החלה להגיש תוכנית אירוח מקומית.
בשנת 1983 עברה לשיקגו, אילינוי, ובשנת 1984 החלה להגיש תוכנית בוקר מקומית. ב-8 בספטמבר 1986 התוכנית שודרה לראשונה בפריסה ארצית, וזכתה להצלחה רבה. התוכנית נקראה "המופע של אופרה וינפרי".
בשנת 1985 שיחקה בסרטו של הבמאי סטיבן ספילברג "הצבע ארגמן", עליו הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר. בשנת 1989 שיחקה בתפקיד הראשי במיני-סדרה "נשים שחורות" ב-ABC, המבוסס על ספרה באותו שם של גלוריה ניילור. כמו כן שיחקה בתפקיד הראשי בסרטו מ-1998 של ג'ונתן דמי, "חמדת", על בסיס ספרה של טוני מוריסון. בשנת 2006 דיבבה את גאסי בסרט המצויר "חוות הקסמים", ב-2007 דיבבה בסרט "כוורת בסרט" וב-2009 בסרט "הנסיכה והצפרדע". בשנת 2013 וינפרי שיחקה בסרט "המשרת". בשנת 2014 שיחקה בסרט "סלמה". ב-2018 שיחקה בסרט ב"קמט בזמן".
וינפרי יסדה קרן צדקה שתורמת מיליוני דולרים בכל שנה למטרות שונות. באפריל 2000 יצא לאור הגיליון הראשון של הירחון "או" (O), במימונה ובעריכתה של וינפרי. הירחון נמכר בכ-2.5 מיליון עותקים בכל חודש. וינפרי יסדה את רשת הכבלים לנשים "אוקסיג'ן" והקימה חברת הפקות בשם "הארפו", שמפיקה בין השאר את תוכנית האירוח של ד"ר פיל. במקביל הקימה את מועדון הקוראות של אופרה ווינפרי (אנ').
וינפרי תמכה בברק אובמה בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008. היא הופיעה עמו בכנסים וראיינה אותו בתוכניתה. ב-2013 עוטרה על ידי אובמה במדליית החירות הנשיאותית.
בישראל, שודרה התוכנית של וינפרי בסטאר וורלד. ב-2007 שודרה תוכניתה של אופרה מדי יום בערוץ 10, וב-2008 בערוצים HOT 3 ו-yes stars 3. ב-2011, שודרה התוכנית בערוצים HOT Family ו-yes stars base.
בנובמבר 2009 בישרה וינפרי כי התוכנית הפופולרית תסיים את דרכה לאחר 25 עונות, וזאת על-רקע כוונתה להתמקד בערוץ כבלים חדש, אותו השיקה יחד עם חברת דיסקברי תקשורת, ב-1 בינואר 2021. במאי 2021 שודרה התוכנית האחרונה שלה.
בשנת 2010 זכתה וינפרי בפרס אניספילד-וולף למפעל חיים.
בשנת 2016 החלה לשמש כמפיקה וכשחקנית מן המניין (של עונות ראשונות) בסדרת הדרמה "גרינליף", שמשודרת נכון ל-2022, כבר 5 עונות בערוץ של וינפרי ובנטפליקס.
בשנת 2017 שיחקה בסרט הטלוויזיה של HBO, "חיי הנצח של הנרייטה לאקס" (אנ') בתפקיד ראשי לצד רוז ביירן.
בטקס פרסי גלובוס הזהב שנערך ב-7 בינואר 2018 הוענקה לה פרס ססיל ב. דה-מיל על מפעל חיים.
בשנת 2021 אופרה ראיינה את הדוכסית מייגן מרקל ואת בעלה הנסיך הארי במהלך העונה האחרונה לתוכנית האירוח שלה "המופע של אופרה ווינפרי".
ב-2024 הופיעה בסרט המלחמה "גדוד 6888" של טיילר פרי בתפקיד מרי מקלאוד בת'ון.
וינפרי כיהנה כדירקטורית בחברת שומרי משקל (WW) משנת 2015 עד 2024. בסוף 2023 הודתה וינפרי שהיא משתמשת בתרופות הרזיה, ובעקבות זאת הודיעה על כוונתה לסיים את תפקידה כדירקטורית בחברה.
לקריאה נוספת

Eva Illouz,2003: Oprah Winfrey and the Glamour of Misery: An Essay on Popular Culture. Columbia University Press
הערות שוליים

↑  הערכת מגזין פורבס
↑  איתי שטרן, אופרה ווינפרי תצטרף לצוות תוכנית התחקירים "60 דקות", באתר הארץ, 31 בינואר 2017
↑  Oprah Winfrey, IMDb
↑  מפורסמים חושפים: "עברתי התעללות מינית", באתר וואלה, 19 בנובמבר 2013
↑  יפעת מנהרדט, ילדים זה שמחה? תלוי את מי שואלים, באתר Xnet‏, 18 בפברואר 2014
↑  קרן יעקובי נעם קסל, לא יאומן: היא היתה פעם מלכת יופי?, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 29 במאי 2015
↑  עמית קוטלר, כתבה על פרישתה של אופרה וינפרי מתוכניתה, באתר ynet, 20 בנובמבר 2009
↑  ציפי שמילוביץ, ניו יורק, הכפיים לאופרה: כשמלכת הטלוויזיה מראיינת נסיך, באתר ynet, 9 במרץ 2021
↑  אחרי שהודתה שהשתמשה בגלולות הרזיה: אופרה ווינפרי עוזבת את דירקטוריון שומרי משקל, באתר כלכליסט, 29 בפברואר 2024
| פרס NAACP Image לשחקנית משנה יוצאת מן הכלל בסרט קולנוע |
| --- | --- | --- |
| 1970–1999 | בי ריצ'רדס (1970) • אופרה וינפרי (1986) • טרייסי וולף (1987) • חואניטה ווטרמן (1988) • סוזן דאגלס (1989) • וופי גולדברג (1990) • אנג'לה באסט (1994) • לורטה דוויין (1996) • לורטה דוויין (1997) • אירמה פ. הול (1998) • וופי גולדברג (1999) |  |
| 2000–היום | אנג'לה באסט (2000) • אלפרה וודארד (2001) • אנג'לה באסט (2002) • האלי ברי (2003) • אלפרה וודארד (2004) • רג'ינה קינג (2005) • סיסלי טייסון (2006) • ג'ניפר הדסון (2007) • ג'נט ג'קסון (2008) • טראג'י פ. הנסון (2009) • מוניק (2010) • קימברלי אליס (2011) • אוקטביה ספנסר (2012) • קרי וושינגטון (2013) • לופיטה ניונגו (2014) • כרמן אג'וגו (2015) • פלישיה רשאד (2016) • ויולה דייוויס (2017) • טיפאני האדיש (2018) • דנאי גורירה (2019) • מרסאי מרטין (2020) • פלישיה רשאד (2021) • רג'ינה קינג (2022) • אנג'לה באסט (2023) • טראג'י פ. הנסון (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007457535905171  PLWABN: 9810655461305606  BIBSYS: 97011769  BNE: XX1491148  BnF: cb13529332g (data)  CANTIC: a11212123  GND: 119248387  ISNI: 0000 0001 1489 1842  LCCN: n86057994  LNB: 000227598  NKC: xx0072507  NLA: 35421848  NLK: KAC200209620  NSK: 000146764  NTA: 106688804  RERO: 02-A026953532  SELIBR: 334840  SNAC: w6d79cm0  SUDOC: 050428012  Trove: 946924  VIAF: 27226716   WorldCat (עם VIAF): 27226716
לאו השנים עשר

סמלו
האפיפיור לאו השנים עשר (בלטינית: Leo XII;‏ 22 באוגוסט 1760 – 10 בפברואר 1829) כיהן כאפיפיור מ-28 בספטמבר 1823 ועד מותו.