stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תחרות העל בבילבאו 2015
תוצאות התחרות

| דירוג סופי | שם | מדינה | מד כושר | 1 | 2 | 3 | 4 | תוצאה | דו-קרב |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | וסלי סו | ארצות הברית ארצות הברית | 2760 | xx | ½½ | ½½ | 1½ | 8 | 2 |
| 2 | אניש גירי | הולנד הולנד | 2798 | ½½ | xx | ½1 | ½½ | 8 | 0 |
| 3 | וישוואנתן אנאנד | הודו הודו | 2803 | ½½ | ½0 | xx | ½½ | 5 | - |
| 4 | דינג לירן | הרפובליקה העממית של סין  סין | 2782 | 0½ | ½½ | ½½ | xx | 5 | - |
הערות שוליים

↑  וישוואנתן אנאנד, באתר פיד"ה (באנגלית)
↑  אניש גירי, באתר פיד"ה (באנגלית)
↑  דינג לירן, באתר פיד"ה (באנגלית)
↑  וסלי סו, באתר פיד"ה (באנגלית)
תסמונת רומהלד

תסמונת רומהלד (Roemheld syndrome, או בקיצור: RS. לעיתים: תסמונת בטן-לב או תסמונת לב-בטן, gastric-cardia) תוארה לראשונה בידי לודוויג פון רומהלד (1871–1938) ונקראת על שמו.
התסמונת מתארת מצבים שבהם מחלות במערכת העיכול או הבטן, נמצאות קשורות לסימפטומים לבביים כמו דופק מואץ והפרעות קצב, כשבדרך כלל אין מקור קרדיאלי לתסמינים, מה שעשוי לגרום לאי-ודאות ואבחנה מוטעית של מצב המטופל.
ההפרעה השכיחה שתוארה בידי רומהלד, היא הצטברות גז בקיבה, שגורמת לכך שהקיבה תפעיל לחץ על הלב ועל העצב התועה (הוואגוס), מה שמוביל לתחושה רעה וסחרחורות. במצבים קיצוניים, נכנס הלוקה בתסמונת גם להתקפי חרדה, קשיי נשימה וכאבי חזה. מאחר שמקור התסמינים אינו קרדיאלי, מאובחנים הלוקים בתסמונת פעמים רבות כסובלים מהפרעה נפשית כמו חרדת יתר, בעוד שבפועל עליהם לפעול להפחתת הנפיחות במערכת העיכול שלהם, על ידי שיקום אוכלוסיית החיידקים במערכת העיכול והפחתת צריכת אלכוהול.
לקריאה נוספת

ג'וליה אנדרס, תחושת בטן: הסיפור המדהים של מערכת העיכול, כנרת, זמורה-ביתן, 2016. פרק 1: תחושות בטן – מבנה מערכת העיכול
תאונת המסוק בנחל בזק

| --- | --- |

אנדרטת אסון מסוק האנפה בתל אביב
 תאריך:  24 בספטמבר 1984 
 מיקום:  נחל בזק 
 גורם:  טעות אנוש, כשל מכני 
 הרוגים:  5 
 פצועים:  5 
 המעורבים באסון
 בל 212
 
אנדרטת מסוק האנפה בתל אביב
תאונת המסוק בנחל בזק הייתה התרסקות מסוק מסוג בל 212, "אנפה", שהתרחשה ב-24 בספטמבר 1984, בשעת אימון. בתאונה נהרגו חמישה נוסעים ואנשי צוות, ונפצעו קשה חמשת הנוסעים ששרדו.
התאונה

ב-24 בספטמבר 1984 קיימה פלוגת מחזור מאי 1984 של בסיס האימונים החטיבתי של חטיבת גולני בנחל בזק תרגיל מרדף מוסק אחרי מחבלים. בתרגיל השתתפו גששים ומסוק בל 212 ('אנפה') שהיה אמור להטיס כוחות חסימה ומרדף במהלך התרגיל, בהתאם להתפתחויות בשטח. המסוק הגיע מבסיס חיל האוויר בחצרים. מפקד התרגיל היה סא"ל משה גבעתי, שהיה באותו הזמן מפקד בסיס האימונים של החטיבה.
המסוק שמספרו 035 הגיע למקום התרגיל בשעה 9:00 ובו שני טייסים ומכונאי מוטס. עלו עליו משה גבעתי ועוד חמישה לוחמים וקצין.
לאחר תדריך משותף לצוות המסוק ומפקדי התרגיל, המריא המסוק וטס מערבה בערוצו התלול של נחל בזק. לפתע נשמע רעש גריסה מתכתית מהמנוע השמאלי. טייסי המסוק ניסו להתרומם מערוץ הנחל ולחזור לנחות במקום שממנו המריאו עשר דקות קודם לכן. לפתע כבה גם המנוע השני. המסוק איבד גובה במהירות ובניסיון לבצע נחיתת אונס התרסק בערוץ הצר של הנחל. בהתרסקות נהרגו שני הטייסים, המכונאי המוטס ושני לוחמי גולני. גבעתי וארבעה לוחמי גולני נפצעו קשה.
בגלל ליקויים בתקשורת, הן בטייסת המסוקים והן בגולני, ובשל היות מקום ההתרסקות בקניון עמוק שאין אליו קשר עין משום דרך או כביש, לא נערכו אחריו סריקות במשך שעתיים. בשעה 14:00, לאחר ארבע שעות מההתרסקות, הגיע למקום ההתרסקות מסוק בל 212 עם צוות רפואי מיחידה 669.
ועדת חקירה שמינה מפקד חיל האוויר קבעה שסיבת ההתרסקות הייתה כשל במנוע וטעויות הטסה של הטייסים הצעירים.
אנדרטאות

בחצר המתנ"ס בשכונת נווה עופר שבתל אביב, הוקמה אנדרטה לנופלי המסוק על ידי אביו של אחד החללים, שגר בשכונה והיה פעיל במתנ"ס. האנדרטה בנויה מזנב מסוק שנתרם על ידי חיל האוויר והוצב על בסיס אבן שעליו חרותים שמות הנופלים ופרטי האסון. את האנדרטה עיצב הפסל דן רפפורט. היא נחנכה ב-24 בספטמבר 1985 במלאת שנה לאסון. באנדרטה זו שולב הזנב המקורי של מסוק 035.
אנדרטה בסגנון דומה, הוקמה באחת הכיכרות של העיר דימונה, שם התגורר המכונאי המוטס של המסוק.
לקריאה נוספת

משה גבעתי, שלוש לידות בספטמבר, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1990.
משה גבעתי, הישרדות בספטמבר - לקחים מבצעיים ממלחמות ישראל, הוצאת 'רעות', תשע"ג-2013.
הערות שוליים

↑  אנדרטה לזכר נופלי המסוק בנחל בזק בתל אביב, באתר "יזכור"
↑  לפי שיחה עם הפסל דן רפפורט
↑  אבינעם מיסניקוב, ‏אנדרטה לזכרו של רס"ל מאיר אסייג ז"ל, באתר "מרקיע שחקים"
תאודור סטיל

| --- | --- |

 לידה:  11 בספטמבר 1847 מחוז אוון, ארצות הברית 
 פטירה:  24 ביולי 1926 (בגיל 78) אינדיאנה, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  TC Steele Memorial Cemetery 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנות יפה, מינכן 
 תחום יצירה:  אימפרסיוניזם אמריקאי 
 זרם באמנות:  Hoosier Group 
 בן או בת זוג:  סלמה נויבאכר סטיל (1907–1926) 
 צאצאים:  Brandt Steele, Margaret Steele Neubacher 
 
תאודור סטיל, טלבוט פלייס
תאודור קלמנט סטיל (באנגלית: Theodore Clement Steele;‏ 11 בספטמבר 1847 - 24 ביולי 1926) היה צייר אימפרסיוניסטי אמריקאי, הידוע בציור בנופי אינדיאנה. סטיל היה חדשן ומוביל בציור אמריקני במערב התיכון. בנוסף לציור, תרם סטיל מאמרים, הרצאות פומביות ושעות שירות קהילתיות בנושאי אמנות. הוא גם היה מעורב בארגון כמו אגודת האמנים המערביים.
ראשית חייו

תאודור סטיל נולד בסמוך לגוספורט במחוז אוון, אינדיאנה, ב-11 בספטמבר 1847, ילדם הבכור של סמואל המילטון והארייט ניואל אוונס סטיל. אביו של סטיל היה מייצר אוכפים וחקלאי. בשנת 1852 עברה המשפחה לוואוולנד במחוז מונטגומרי, אינדיאנה, שם פיתח תיאודור סטיל עניין באמנות ולמד לצייר.
סטיל החל להתאמן באמנות פורמלית כילד במכון קולגיאט. בגיל שש עשרה המשיך את הכשרתו לאמנות במכללת אסברי (אוניברסיטת DePauw) בגרינלקל, אינדיאנה. סטיל למד זמן קצר בשיקגו, אילינוי וסינסינטי, אוהיו, לפני שחזר לאינדיאנה לצייר דיוקנאות בהזמנה.
נישואין ומשפחה

בשנת 1870 התחתן סטיל עם מרי אליזבת (ליבי) לקין. הזוג עבר למישיגן, שם נולד בנם רמברנדט, או ברנדט, בשנת 1870. הבת מרגרט (דייזי) נולדה בשנת 1872. זמן קצר לאחר לידתה של דייזי המשפחה עברה לאינדיאנפוליס, אינדיאנה. אף על פי שהיה קשה, סטיל הצליח לפרנס את משפחתו על ידי ציור דיוקנאות ושלטים מסחריים. בן נוסף, נולד באינדיאנפוליס בשנת 1879. אשתו אליזבת שסבלה מדלקת מפרקים שגרונית ושחפת, נפטרה בשנת 1899.
סטיל התחתן שנית עם סלמה לורה נובאכר, מחנכת לאומנות באינדיאנפוליס ב-9 באוגוסט 1907 באינדיאנפוליס. הזוג הטרי עברו מיד לבית שנבנה חדש, בן ארבעה חדרים, על יותר מ 700 דונם של אדמות גבעות במחוז בראון, אינדיאנה. בשנת 1910 רכש סטיל את שטח השטח הסמוך בגודל 150 דונם כתוספת. לתאודור וסלמה, שהייתה צעירה ממנו בעשרים וחמש שנים, לא היו ילדים יחד. היא נפטרה ב-28 באוגוסט 1945.
קריירה > מינכן, גרמניה

כדי לסייע לסטיל להשיג הכשרה נוספת באמנות באירופה, חברו ופטרונו לאמנות, הרמן ליבר, דאג לספק תמיכה כספית למשפחה כדי שתאודור סטיל יוכל ללמוד באקדמיה לאמנויות יפות, מינכן. בתמורה לציורים עתידיים של סטיל, 13 פטרונים התחייבו כל אחד 100 דולר לתמיכה בלימודיו של סטיל. בשנת 1880 הפליגה משפחת סטיל לאירופה עם חבריהם, ג' אוטיס אדמס, קארי וולף, אוגוסט מצנר וסמואל ריצ'רדס.
בנוסף להכשרה באקדמיה המלכותית בילה סטיל שעות בלימוד הציורים של המאסטרים הישנים בגלריות במינכן. הוא צייר גם בחיק הטבע עם משפחתו ואמנים אחרים, כולל צייר הנוף של בוסטון ג'יי פרנק קורייר. סטיל נהנה לצייר בחוץ, אהבה שבאה לידי ביטוי ברבים מנופיו. לבקשתו של סטיל, נותני החסות שלו הרחיבו את תמיכתם הכספית כך שיוכל להמשיך בלימודים במינכן למשך שנתיים נוספות. סטיל השתמש גם בכספים שהרוויח מציורי עותקים של אמנים ידועים, כדי לשלם במשך מספר חודשים נוספים לפני שהמשפחה חזרה לאינדיאנה בשנת 1885.
קריירה > מרכז אינדיאנה

עם שובם לאינדיאנפוליס שכרה משפחת סטיל את אחוזת טינקר. סטיל החזיק סטודיו במרכז העיר, שם יכול היה לצייר ולהציג את עבודותיו בזמן שהתפרנס בעיקר כצייר דיוקנאות ומורה לאמנות. בסביבות 1886 היה לסטיל סטודיו שנבנה באחוזת טינקר, והבית, שהיה כבר נקודת ציון באינדיאנפוליס, הפך למוקד עבור קהילת האמנות המקומית.
ציוריו של סטיל הראו שינוי בולט בסגנון לאחר שובו ממינכן. ציורי מינכן של סטיל התאפיינו בצבעים כהים, עגומים וניגודים גדולים, אך עבודותיו באינדיאנה עברו בהדרגה ללוח צבעים בהיר וחי יותר. סטיל התעניין במיוחד בלכידת יופיו של הטבע באמצעות ביטויים של אור וצבע. ציוריו כללו סצנות עירוניות וכפריות ותארו שינויים בעונה כמו גם שינויי תנאי מזג אוויר - שלג, גשם או שמש. בעבודותיו של סטיל מופיעה "סימפתיה" ו"תפיסה טכנית של נושאיו מתוך הבנת ההיבטים הנישגבים של הטבע וההשפעה הגדולה של האור והאווירה. "
בנוסף לתערוכות מקומיות, האמנות של סטיל הוצגה מחוץ לאינדיאנה, כולל התערוכה השנתית השמינית של החברה היוקרתית של אמנים אמריקאים במוזיאון המטרופוליטן באוניברסיטת ניו יורק בשנת 1886.
שנות ה-90 של המאה ה-19 היוו נקודת מפנה בקריירה של סטיל. בשנת 1890 פרסם סטיל את "תיק סטיל", שהכיל עשרים וחמישה הדפסים של ציורים שלו, כולל "הסירה", עבודתו עטורת הפרסים ממינכן. בשנת 1891 הצטרף פורסיית לסטיל כמדריך בבית הספר לאמנות באינדיאנה, שהקים סטיל בשנת 1889. סטיל המשיך ללמד שם עד שנת 1895, לפני שחזר לציור במשרה מלאה.
לאורך שנות ה -90 של המאה ה-19 צייר סטיל נופים בחודשים החמים וחזר לסטודיו בחורף לצייר דיוקנאות, שהיו עדיין מקור הכנסתו העיקרי. בנוסף, סטיל הציג באופן פעיל את עבודתו, העביר הרצאות ועזר לארגן את אגודת האמנים המערביים, שתערוכתם השנתית משכה תשומת לב לאומית. לימים התמנה סטיל לנשיא הארגון. סטיל צייר בחוץ ליד ורנון, ואז עבר לבלומינגטון במחוז מונרו, אינדיאנה, שם עשה כמה מהעבודות הטובות ביותר שלו.
בשנת 1898 קנו סטיל ואוטיס אדמס בית בברוקוויל, אינדיאנה, שמונה קילומטרים מזרחית למטמורה, כך שיוכלו להיות קרובים יותר לנופי האזור. הבית נקרא "ההרמיטאז '", הבית היה שקט, מבודד וסיפק מקום בו האמנים היו יכולים לעבוד ללא הפרעה. בשנת 1899 סטיל הצטרף לחבר השופטים שבחר בציורים אמריקאים שישלחו לתערוכה העולמית בפריז בשנת 1900, שצפויה למשוך אליה מיליוני מבקרים.
בשנת 1900 קיבל תואר שני מאוניברסיטת וואבש בקראפורדסוויל, אינדיאנה. באותה שנה קיבל איגוד האמנות של אינדיאנפוליס תרומה גדולה מג'ון הרון להקמת מוזיאון ובית ספר לאמנות בעיר. האגודה בחרה באחוזת טינקר, ביתו של סטיל באינדיאנפוליס, ורכשה את הנכס מבעל הבית שלו. סטודיו לאמנות של סטיל הפך לבית הספר הראשון לאומנות של הרון. סטיל חכר בית אחר באינדיאנפוליס.
בשנת 1902 נסעו סטיל ובתו דייזי לחוף המערבי לביקור משפחתי באורגון וקליפורניה. המסע בין המחוזות נתן השראה לסטיל לצייר יותר מתריסר יצירות יוצאות דופן. הוא הכניס כמה מציוריו בחוף המערבי לתערוכה השנתית השישית של אגודת האמנים המערביים, שהתקבלה היטב על ידי מבקרי אמנות. סטיל ובתו עשו נסיעה נוספת בשנת 1903.
שנה לאחר מכן סטיל הוזמן להיות שופט בוועדה לקראת היריד העולמי של סנט לואיס שנערך ב-1904. ארבעה מציוריו של נבחרו לתערוכה וחמישה ציורים נוספים הוצגו בבניין אינדיאנה. בביתו באינדיאנפוליס, סטיל היה מעורב באופן פעיל בתוכניות למוזיאון החדש של האגודה לאמנות. בית טינקר נהרס בשנת 1905 כדי לפנות מקום למכון לאמנות הרמון.
קריירה > מחוז בראון, אינדיאנה

כשסטיל בחן מקומות חדשים לצייר, הוא גילה אזור מבודד במחוז בראון, אינדיאנה, שם בנה בית סטודיו בגבעה על 240 דונם של אדמה, קילומטר וחצי דרומית לבלמונט, בין בלומינגטון לנשוויל, אינדיאנה. סטיל עבר לגור במעון הקיץ החדש עם אשתו השנייה, סלמה, באוגוסט 1907. המקום, אף שהוא לא התאים למטרות חקלאיות, סיפק לסטיל "יערות יפהפיים וגבעות ועמקים."
לאט לאט, עם הזמן, סטיל ומשפחתו פיתחו את רכושם במחוז בראון, ורכשו שטח נוסף וביצעו שיפורים נוספים בבית והקיפו אותו בגנים יפים, אסם גלריה, ועוד כמה מבני-חוץ. בני הזוג הפכו את מגוריהם לכל ימות השנה בשנת 1912
זמן קצר לפני מותה של סלמה בשנת 1945, היא תרמה את הנכס בשטח של 850 דונם, למחלקת השימור באינדיאנה כדי להקים אתר היסטורי ממלכתי לזכר בעלה. הנכס היה רשום בפנקס הלאומי של מקומות היסטוריים משנת 1973 כבית הסטודיו תאודור קלמנט סטיל.
סטיל החזיק סטודיו באינדיאנפוליס, אך ביתו במחוז בראון הכפרי משך יותר ויותר מבקרים ואמנים אחרים לאזור. למרות מיקומו המרוחק, המבקרים באו מסקרנות לראות את היופי הנופי סביב ביתו של הצייר. נוכחותו של סטיל במחוז בראון, יחד עם אמנים אחרים כמו ויל ווטר, גוסטב באומן, דייל בסייר ואחרים, סייעה למשוך אמנים חדשים למושבה האמנות של מחוז בראון הצומחת.
המוניטין של סטיל בעולם האמנות המשיך להתפתח. בשנת 1913 הוא נבחר כאמן מקורב לאקדמיה הלאומית לעיצוב בניו יורק, מה שאישר את מעמדו של סטיל כאמן האזורי המפורסם ביותר בתקופתו. שלושה מציוריו התקבלו בתערוכה הבינלאומית היוקרתית של פנמה-פסיפיק בסן פרנסיסקו, קליפורניה, בשנת 1915.
שנים מאוחרות יותר

בשנת 1922 קיבל סטיל מינוי לאוניברסיטת אינדיאנה. סטיל ואשתו, סלמה, שכרו בית בבלומינגטון, אינדיאנה, בחודשי החורף, אך הם חזרו לביתם במחוז בראון בכל קיץ. בקמפוס, סטיל החזיק סטודיו בקומה העליונה של ספריית האוניברסיטה, שם הוא ואשתו אירחו את המבקרים והתלמידים יכלו לצפות בו מצייר.
סטיל המשיך להציג את אומנותו, כולל תערוכה גדולה שהתקיימה בשיקגו ואורגנה על ידי בנות אינדיאנה.
מוות ומורשת

בדצמבר 1925 לקה סטיל בהתקף לב. אף על פי שהתאושש והמשיך לצייר, הוא חלה ביוני שלאחר מכן ונפטר בבית במחוז בראון ב-24 ביולי 1926.
אפרו פוזר על צלע הר שהיה שמור לבית קברות משפחתי ליד בלמונט שבמחוז בראון, אינדיאנה.
הערות שוליים

↑  Perry, Rachel Berenson. Paint and Canvas: A Life of T. C. Steele. Indianapolis: Indiana Historical Society Press, 2011
↑  "T. C. Steele Home and Studio"
↑  Steele, Selma N., Theodore L. Steele, and Wilbur D. Peat. The House of the Singing Winds: The Life and Work of T. C. Steele. 2nd ed. Indianapolis: Indiana Historical Society, 1989
↑  "National Register of Historic Places Inventory Nomination Form: Theodore Clement Steele House and Studio"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb162597621 (data)  GND: 119402432  ISNI: 0000 0000 6678 3301  LCCN: n90635874  RKD: 74795  SNAC: w6p84nvc  SUDOC: 176997989  ULAN: 500032522  VIAF: 64816306   WorldCat (עם VIAF): 64816306 
תאודור סטיל, גן פרחים בברוקוויל
תאודור סטיל, טינקר פלייס
תאודור סטיל, רחוב בוורנון
תאודור סטיל, הרי קמברלנד
תאודור סטיל, נערה ליד החלון
תופעת טבע (ארגון)

ערך זה עוסק בארגון חילוץ והצלה. אם התכוונתם להתרחשות בטבע ללא התערבות אדם, ראו .
| --- | --- |
סמל הארגון
 מדינה:  ישראל
 מקום פעילות:  כל הארץ
 מייסדים:  הראל רצון
 תקופת הפעילות:  מרץ 2012 – הווה (כ־12 שנים)
 www.tofaat-teva.co.il
 
תופעת טבע – כי הטבע זה הבית הוא ארגון ישראלי לחילוץ ועזרה, המיועד לסייע למי שנתקע בדרך. בין השאר עוסק הארגון גם בשיקום הטבע, חיפוש נעדרים, עזרה לכוחות הביטחון במקרי חרום, ארגון טיולים לאנשים בעלי מוגבלויות, ארגון טיולים לכלל הציבור ופעילויות נוספות הקשורות לערכי הטבע. כל זאת בהתנדבות מלאה.
הארגון הוקם במרץ 2012 על ידי הראל רצון, לאחר שזיהה את הצורך במתן מענה לאנשים שנתקעים בדרכים או בשטח, ונותרים ללא מענה או נאלצים לשלם סכומים ניכרים לצורך חילוצם. המוטיבציה להקמת הארגון הגיע לאחר שהראל רצון, מיסד הארגון, נתקע בעצמו בשטח והרגיש כי גורמים שונים שפנה אליהם לעזרה, מנצלים את מצוקתו ובאים בדרישות כספיות לא סבירות לדעתו.
בראשית הוקם הארגון במסגרת של קבוצת חברים חובבי שטח, שעזרו זה לזה. הארגון צמח במהרה ובתוך חצי השנה הראשונה להקמתו הגיע לכ-1,700 מתנדבים. נכון לינואר 2020 מונה הארגון יותר מ-30,000 מתנדבים הפרושים בכל ישראל. אחד מעקרונות היסוד בארגון הוא קבלה של כל אדם ללא תנאי או הבדלי דת/מין/גזע ולאום. כל אשר נדרש מהחברים הוא הרצון לתת לאחר בלא תמורה. בהתאם לזאת, הארגון מהווה חתך של כלל האוכלוסייה וחברים בו אנשים ממגזרים שונים בחברה הישראלית.
בשנת 2018 התאגד הארגון באופן פורמלי במסגרת של עמותה בשם "הטבע זה הבית". עם זאת הארגון ממשיך להיות מזוהה ומוכר בשם "תופעת טבע". בעמותה אין עובדים בשכר.
תחומי פעילות הארגון

הארגון פועל בתחומים הבאים:
חילוצים
איתור נעדרים
עזרה לכוחות הביטחון במצבי חרום
שיקום הטבע
ארגון מפגשים ופסטיבלים המוקדשים לאהבה לטבע
תחומי פעילות הארגון > חילוצים

פעילות החילוץ בדרך, מהווה אבן יסוד של פעילות הארגון. הארגון מפעיל מוקד מבצעי טלפוני לקבלה של פניות. המוקד פעיל 364 ימים בשנה (כל השנה מלבד יום כיפור), 24 שעות ביממה. המוקד מופעל על ידי מתנדבים, אשר מקבלים את הפניות, ומפנים אותן בהתאם לצורך ל-130 קבוצות whatsapp. המתנדבים החברים בקבוצות נענים לפי יכולתם, לפי למיקומם הגאוגרפי ובהתאם לציוד החילוץ שברשותם.
סוגי החילוצים בהם מטפל הארגון הם:
חילוץ בשטח
חילוץ כלי רכב פרטיים
סיוע בהנעה באמצעות כבלים
אספקת דלק חרום
אספקת מים
סיוע בתיקון תקר
תחומי פעילות הארגון > עזרה לכוחות הביטחון בעיתות חרום

'תופעת טבע' עובדת בשיתוף עם משטרת ישראל ואיחוד הצלה לצורך איתור והצלה של נעדרים. במקרי חרום מסוג זה, מקימה תופעת טבע חפ"ק חירום במקום, ומוציאה מתנדבים רגליים ורכובים לשטח, לצורך סריקה וחיפושים. במקרי חרום כפי שקרה באירוע השיטפונות בנהריה בחורף 2020, מתגייסת תופעת טבע לעזרת כוחות הביטחון בנושא חילוץ ועזרה ככל הנדרש.
הערות שוליים

↑  מדברים מהשטח: סיירת המחלצים ערוכה לסערה הבאה, באתר mynet ירושלים, 12 בינואר 2020
תחרות העל בבילבאו 2011

תחרות העל הרביעית בסדרת ה"גרנד-סלאם מאסטרס" בשחמט התקיימה בסאו פאולו ובבילבאו בין התאריכים 26 בספטמבר ל-11 באוקטובר 2011. התחרות כללה עשרה סיבובים, חמישה בכל עיר. בתחרות זכה מגנוס קרלסן.
הדירוג הראשוני של משתתפי התחרות

וישוואנתן אנאנד - רב אמן הודי בשחמט ואלוף העולם הנוכחי. אנאנד מדורג במקום השני בעולם על פי מד הכושר של פיד"ה עם 2,817 נקודות, נכון לאוקטובר 2011.
מגנוס קרלסן - רב אמן נורווגי המדורג במקום ה-1 בעולם בשחמט עם 2823 נקודות
לבון ארוניאן - רב אמן ארמני המדורג במקום ה-3 בעולם בשחמט עם 2807 נקודות
וסילי איוונצ'וק - רב אמן אוקראיני, המדורג במקום ה-8 בעולם בשחמט עם 2765 נקודות
היקארו נקמורה - רב אמן אמריקאי, המדורג במקום ה-12 בעולם בשחמט עם 2753 נקודות
פרנסיסקו ואייחו פונס - רב אמן ספרדי, המדורג במקום ה-28 בעולם בשחמט עם 2716 נקודות.
מהלך התחרות

בתחילת התחרות הוביל איוונצ'וק בצורה משכנעת עם שלושה ניצחונות ותיקו בארבעת המשחקים הראשונים. בשלב זה לא היה לקרלסן אפילו ניצחון בודד, אבל בסיבוב החמישי הוא הפתיע את איוונצ'וק בהגנה הצרפתית ושיחק את הפתיחה באופן בלתי שגרתי. הלבן היה צריך לבצע בשלב מסוים הצרחה גדולה עם יתרון קל, אבל איוונצ'וק נקלע לסיום נחות במקצת והשילוב בין הטכניקה המעולה של קרלסן לדוחק זמן של היריב חרץ את גורל המשחק.
לאחר הסיבוב החמישי עברה התחרות לבילבאו ובדרכו לשדה התעופה נשדד איוונצ'וק. היו חששות שלא יוכל להתחיל את החלק השני בתחרות או שישחק בצורה חלשה כתוצאה מהאירוע אך איוונצ'וק ניצח את נקמורה בסיבוב השישי במשחק מבריק. נראה כי התחרות הוכרעה משום שלאיוונצ'וק היו 13 נקודות כאשר למתחרה העקרי שלו 7 נקודות בלבד, אבל בסיבוב השביעי לקח איוונצ'וק יותר מדי סיכונים נגד ולחו והפסיד. בעקבות ניצחונו של הספרדי הצטמצם הפער.
המשחק המכריע של התחרות היה בסיבוב התשיעי בין שני המובילים. קרלסן הפתיע בפתיחה והמשחק הסתבך. איוונצ'וק מצא דרך יחידה לסבך את המצב לאחר המסע ה-17 של קרלסן 17.צ:ד7 והקריב את מלכתו תמורת צריח רץ ופרש. מצבו החומרי היה טוב, אבל מלכו היה פרוץ וכליו לא היו מאורגנים. קרלסן המשיך למצוא את המסעים החזקים ביותר ומוטט את הגנת איוונצ'וק במשחק מצוין.

באותו סיבוב התחוללה הפתעה נוספת כאשר אלוף העולם הפסיד ב-25 מסעים לארוניאן.

אירוע מיוחד נוסף נרשם בסיבוב התשיעי כאשר נקמורה, בעמדה עדיפה במשחקו נגד ולחו, סבר ששיחק את מסעו ה-40 המקנה לו תוספת זמן על הזמן הראשוני שמוקצב למשחק, ויצא למזנון לשתות מיץ תפוזים. כאשר חזר הופתע לגלות שלמעשה שיחק את המסע ה-39 ונפסק לו הפסד בזמן. כתוצאה מכל האירועים הללו ירד אלוף העולם אנאנד למקום האחרון בטבלה, ערב הסיבוב האחרון.
לאחר הסיבוב העשירי נוצר שוויון במקום הראשון בין מגנוס קרלסן לווסילי איוונצ'וק עם 15 נקודות כל אחד, זאת לפי שיטת שלוש נקודות לניצחון, נקודה לתיקו ואפס להפסד (לפי שיטת הניקוד המקובלת ברוב התחרויות ניצח קרלסן בתחרות עם 6 מ-10 לפני איוונצ'וק 5.5). לפי כללי התחרות שני המנצחים התייצבו לדו-קרב בסגנון בליץ בן שני משחקים.
לאחר שני ניצחונות על איוונצ'וק במשחקים "הרגילים" בתחרות, שלט קרלסן גם במשחקי הבליץ. במשחק הראשון נחלץ איוונצ'וק בתיקו מעמדה נחותה, אבל במשחק השני הוא שיחק בלבן בצורה פסיבית והפסיד לאחר שקרלסן פיתח התקפה מכרעת באגף המלך.
תוצאות התחרות

| מקום | שחקן | מספר נקודות |
| --- | --- | --- |
| 1 | קרלסן | 15 (1.5) |
| 2 | איוונצ'וק | 15 (0.5) |
| 3-5 | נקמורה | 12 |
| 3-5 | ארוניאן | 12 |
| 3-5 | אנאנד | 12 |
| 6 | ואייחו פונס | 10 |
הערות שוליים

↑
↑
↑
↑
↑
↑
↑  [

Ivanchuk,Vassily (2765) - Carlsen,Magnus (2823) [C11]

4th Final Masters Sao Paulo/Bilbao BRA/ESP (5), 01.10.2011

 1.e4 e6 2.d4 d5 3.Nc3 Nf6 4.e5 Nfd7 5.f4 c5 6.Nf3 Nc6 7.Be3 Be7 8.a3 0–0 9.Qd2 b6 10.g3 Kh8 11.h4 f6 12.exf6 Nxf6 13.Bh3 Bd7 14.Rd1 cxd4 15.Nxd4 e5 16.Nxc6 Bxc6 17.fxe5 d4 18.exf6 Bxf6 19.0–0 dxc3 20.Qxd8 Raxd8 21.Rxd8 Rxd8 22.b3 Re8 23.Bf2 Be4 24.Re1 Re7 25.Rc1 h5 26.Bg2 Bf5 27.Bf3 g6 28.a4 Kh7 29.b4 g5 30.a5 g4 31.axb6 axb6 32.Bc6 Re2 33.Bxb6 Be5 34.b5 Kg7 35.Ba5 Rxc2 36.Rxc2 Bxc2 37.Kf2 Bd3 38.Ke3 Bg6 39.Be4 c2 40.Bd2 Bxg3 41.Bxg6 Kxg6 42.Kd3 Bf2 43.Kxc2 g3 44.Bf4 g2 45.Bh2 Kf5 0–1
↑  [

4th Final Masters Sao Paulo/Bilbao BRA/ESP (9), 10.10.2011

 1.d4 Nf6 2.c4 e6 3.Nc3 Bb4 4.Nf3 b6 5.Qc2 Bb7 6.a3 Bxc3+ 7.Qxc3 Ne4 8.Qc2 f5 9.g3 Nf6 10.Bh3 0–0 11.0–0 a5 12.Rd1 Qe8 13.d5 Na6 14.Bf4 exd5 15.Bxf5 dxc4 16.Ng5 Qh5 17.Rxd7 Kh8 18.Re7 Nd5 19.Bg4 Qg6 20.Nf7+ Kg8 21.Bf5 Qxf5 22.Qxf5 Nxe7 23.Nh6+ gxh6 24.Qg4+ Ng6 25.Bxh6 Rf7 26.Rd1 Re8 27.h4 Nc5 28.h5 Bc8 29.Qxc4 Ne5 30.Qh4 Nc6 31.Rd5 Ne6 32.Qc4 Ncd8 33.Qg4+ Ng7 34.Qxc8 1–0
↑  [
Aronian,Levon (2807) - Anand,Viswanathan (2817) [D37]

4th Final Masters Sao Paulo/Bilbao BRA/ESP (9), 10.10.2011

 1.d4 Nf6 2.c4 e6 3.Nf3 d5 4.Nc3 dxc4 5.e4 Bb4 6.Bxc4 Nxe4 7.0–0 Nf6 8.Qa4+ Nc6 9.Bg5 Be7 10.Bxf6 Bxf6 11.d5 exd5 12.Rfe1+ Be6 13.Bxd5 0–0 14.Bxe6 fxe6 15.Rad1 Qe8 16.Ne4 Qe7 17.Qb3 Rab8 18.Nxf6+ Rxf6 19.Ng5 Qb4 20.Qc2 Rg6 21.Re4 Qa5 22.h4 Re8 23.Rd7 h6 24.b4 Qf5 25.Rxe6 1–0
תופעת הענישה על בחירה באימהות

תופעת הענישה על בחירה באימהות (באנגלית: Motherhood penalty) הוא מונח שטבעו סוציולוגים הטוענים שבמקומות העבודה אמהות עובדות נתקלות בחסרונות רבים הנוגעים לשכר, לאופן שבו הכשירות שלהן נתפסת במקום העבודה, ובהטבות שהן מקבלות ביחס לנשים בלי ילדים. באופן ספציפי, נשים יכולות לסבול מענישה בשכר על כל ילד, וכתוצאה מכך ישנם מפערים מהותיים בשכר בין אמהות לנשים בלי ילדים אשר גדול לעיתים רבות מפערי השכר במקום העבודה בין גברים ונשים. אמהות יכולות גם לסבול מכך שלמעסיקים במקום העבודה תהיה חוות דעת פחות חיובית עליהן משום שהן פחות מחויבות לתפקידן מעובדים בלי ילדים, פחות אמינות, ופחות סמכותיות מאשר עובדים בלי ילדים. לפיכך, אמהות עשויות לחוות חסרונות במונחים של היכולת למצוא עבודה, שכר, וניסיון בעבודה היומיומית.
גורמים > פער השכר

ההסבר השכיח ביותר לענישה על הבחירה באימהות הוא שהלידה וגידול הילדים משבשים את החינוך הפורמלי וההכשרה המקצועית של הנשים שבוחרות בכך. עם זאת, ממצאים מעידים על כך שההבדלים בחינוך וההכשרה בין אמהות לנשים בלי ילדים אינם מסבירים לחלוטין את תופעת הענישה על הבחירה באימהות. בארצות הברית לדוגמה פערי השכר אינם זהים בכל האומה, שכן הם נוטים להשתנות ממדינה למדינה ותחום עיסוק אחד למשנהו. בעוד שפערי השכר פחות בולטים בתפקידי ההוראה והסיעוד, שכן אלה משום שהם ענפים בהן עובדות בעיקר נשים. עם זאת, בענף הבנייה בארצות הברית למשל, הפער בשכר הופך מהותי בהרבה ואף יותר עבור נשים שחורות או נשים היספניות. אם הנשים הללו יהפכו לאמהות, פערי השכר שלהן יהפכו להיות משמעותיים אף יותר, שכן הן יאלצו להפסיד ימי עבודה רבים ולרוב מדיניות החברה תהיה פחות סלחנית כלפיהן.
גורמים > אמהות חד-הוריות לעומת אמהות שחיות עם בן זוג

לאמהות חד-הוריות יש לא רק קשיים פיננסית רבים יותר אלא גם מחסור באינטראקציה חברתית חיובית ותמיכה חברתית בכוח העבודה. אמהות חד-הוריות חוות גם סבירות גבוהה יותר להתפחות של סיבוכים בריאותיים. אמהות חד-הוריות ניצבות בפני מכשולים נוספים כאשר הן מנסות להישאר במקום עבודה מסוים לאורך זמן בשל הסיכון המוגבר משום שבמוקדם או במאוחר הן יצטרכו לפספס ימי עבודה בשל האתגרים שכרוכים במציאת מסגרות איכותיות, אמינות ובמחירים סבירים לילדיהן.
גורמים > השפעת גיל האם

גיל האמהות לרוב מהווה תפקיד מכריע במידת ההשפעה של תופעת הענישה על הבחירה באימהות על האמהות. מחקר שבוצע גילה שההשפעות של האמהות מהותיות יותר בגיל צעיר, והן פחות מהותיות כשהאם מגיעה לגיל 40 או 50. לפיכך לרוב עבור אם שבוחרת להביא ילדים בגיל צעיר יותר, הקריירה שלה לרוב תהיה יותר מושפעת מתופעת הענישה על הבחירה באימהות מאשר אמהות שבוחרות לחכות עד לאחר שהצליחו להתבסס בתחום הקריירה. נשים שיש להן ילדים בתחילת הקריירה צריכות לעשות התאמות גדול יותר בחייהן כגון להשקיע פחות זמן ומשאבים בחינוך/הכשרה המקצועית שלהן, ולוותר על יותר הזדמנויות שנקרות בדרכן. לבחירות הללו עשויות להיות השפעה ממושכת בהרבה על מהלך הקריירה של האישה מאשר נשים שבוחרות להביא ילדים רק לאחר שהן התבססו בתחום הקריירה. הולדת ילד בגיל צעיר מחזק את הרעיון של האימהות כמעמד שנובע מבחירה ועלול בשל כך לשקף בעיני מעסיקים שהאישה בחרה באמהות על פני קריירה.
ראו גם

פערי שכר מגדריים