stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אסוציאציה
פסיכותרפיה ולמידה

הפסיכואנליזה וגישות טיפוליות אחרות מתמקדות בחוויה הפסיכולוגית המתעוררת באמצעות גירוי או אירוע, כך שאסוציאציות הופכות לכלי בעל חשיבות רבה במהלך הטיפול. לדוגמה המילה "זבוב" עשויה להעלות אצל המטופל באסוציאציה את המילה "כנפיים", מילה זו עשויה להעלות באסוציאציה את המילה "מטוס" וכן הלאה.
שרשרת אסוציאציות זו יכולה לשמש בידי המטפל כדי לאבחן ולאתר קונפליקטים והגנות פסיכולוגיות אצל המטופל.
טכניקה זו משמשת גם במחקרי למידה מילוליים ובמחקרים פסיכובלשניים הבודקים כיצד נוצרת משמעות למילה כלשהי. כאן קיימת הבחנה בין אסוציאציות סינטגמטיות (מילה עוקבת מבחינה תחבירית, כגון כיסא-גדול) לאסוציאציות פרדיגמטיות, (מילה קשורה מבחינת המשמעות, כגון כיסא-שולחן). ילדים נוטים להעלות אסוציאציות סינטגמטיות, ומבוגרים נוטים להעלות אסוציאציות פרדיגמטיות. על פי ההנחה יש במוח "אזורי אסוציאציה", כגון האונה המצחית והקודקודית, שבהם מתרכזת הפעילות השכלית של למידה, חשיבה והסקה.
משום שהמידע בזיכרון לטווח ארוך מקודד על בסיס משמעות תוך קישוריות לידע קודם, האסוציאציה היא אחת הדרכים לשפר את יכולת השליפה מהזיכרון.
שימוש באסוציאציות נעשה גם בחיבור הגדרות לתשבצים ובמיוחד לתשבצי היגיון.
ראו גם

למידה
התניה קלאסית
התניה אופרנטית
פסיכואנליזה
אסוציאציות חופשיות
קונוטציה
הערות שוליים

↑  כיצד אנחנו מקשרים זיכרונות זה לזה ומייצרים אסוציאציות, באתר הידען, ‏2018-02-13
↑  ה"שידור החוזר" של ההיפוקמפוס – לא רק בשינה, באתר ה"שידור החוזר" של ההיפוקמפוס – לא רק בשינה, ‏2019-08-12
↑  יונתן גושן־גוטשטיין ודן זכאי (2006). פסיכולוגיה קוגניטיבית - כרך ב – זיכרון.  רעננה: האוניברסיטה הפתוחה.
↑  יואב בן-דב, אילנה שמיר וזהבה כנען (2004). אביב חדש: האנציקלופדיה הישראלית לנוער. הוצאת אנציקלופדיה אביב בע"מ.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007295889905171  GND: 4003269-3  LCCN: sh85008807  LNB: 000197698  NDL: 00569405  NKC: ph331148
ארגואייה

| --- | --- |

נהר ארגואייה
 מידע כללי
 אורך:  2,627 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  6,172 מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  358,125 קמ"ר
 מוצא:  רמת ברזיל
 יובלים:  Rio das Mortes, Rio das Mortes, Das Garças River, Javaés River, Vermelho River, Crixás Açu River, Tapirapé River 
 שפך:  טוקנטינס
 מדינות באגן הניקוז:  ברזיל
 
 
ארגואייה (Araguaia, בטופי עתיקה "נהר התוכים") הוא אחד הנהרות הגדולים בתבל, יובלו הראשי של נהר טוקנטינס ואורכו 2,627 ק"מ. מוצאו ברמת ברזיל. במהלכו מתפצל הנהר ויוצר את אי הנהר הגדול ביותר בעולם, איליה דו בננל, ששטחו 18,000 קמ"ר.
בדר 1

|  מידע בסיסי |
| --- | --- |
 ייעוד:  ארטילריה רקטית 
 ארץ ייצור:  תימן תימן
 יצרן:  ייצור עצמי של צבא תימן
 פיתוח:  תימן תימן
 תקופת השירות:  2018–הווה (כ־6 שנים)
 משתמשים:  צבא תימן  חות'ים
 גרסאות:  "Badr-1"  "Badr-1P"
 ביצועים
 טווח:  150 קילומטר
 
בדר 1 (בערבית: بدر 1, באנגלית: Badr-1) היא רקטה מסוג ארטילריה רקטית מתוצרת עצמית של צבא תימן (אנ') בשימוש החות'ים בתימן.
היא משוגרת ממשגר רקטות מרובות (אנ') ממשאית 6x6.
כוח הטילים של תימן חשף מערכת טילים בליסטית קצרת טווח חדשה בשם "בדר 1" בתגובה למערכה על הפלישה הסעודית והקמפיין האווירי. היעד הראשון שלה היה מתקן נפט של חברת עראמקו הסעודית במחוז נג'ראן (אנ').
ב-28 באוקטובר 2018, גרסה בשם "Badr-1P" שוגרה לטווח של 150 קילומטר, כאשר הפגיעה סטטה מהמטרה ב-3 מטר.
משתמשים

צבא תימן
חות'ים חות'ים - כוחות החות'ים בתימן.
ראו גם

בורכאן 2
בדר 3
הערות שוליים

↑  מורדים תימנים חושפים טיל חדש פורסם Binnie, Jeremy (30 October 2018). "Yemeni rebels unveil new missile". Jane's Defence Weekly. IHS. Archived from the original on 30October 2018
↑  "בדר 1" geopoliticsalert.com/badr-1-missile-defense-system-yemen
↑  "בדר 1" yemenpress.org/yemen/badr-1-ballistic-missile-hit-the-saudi-national-guard-camp-in-najran
↑  "בדר 1" בשימוש המורדים בתימן janes.com/article/84155/yemeni-rebels-unveil-new-missile
↑  "בדר 1" translate.google.co.il/translate?hl=iw&sl=en&u=http://geopoliticsalert.com/badr-1-missile-defense-system-yemen
ערך זה הוא קצרמרבנושא תימן ובנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אנתוני גידנס

| --- | --- |

 לידה:  18 בינואר 1938 (בן 86) אדמונטון, הממלכה המאוחדת 
 ענף מדעי:  סוציולוגיה, ספרות מדע פופולרי, ספרות מדעית, סוציולוגיה פוליטית, ייעוץ פסיכולוגי 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת האל  קינגס קולג'  בית הספר לכלכלה של לונדון  בית ספר מינצ'נדן 
 מוסדות:  בית הספר לכלכלה של לונדון  אוניברסיטת קיימברידג'  אוניברסיטת לסטר 
 פרסים והוקרה:  פרס נסיכת אסטוריאס למדעי החברה (2002) 
 
אנתוני גידנס (באנגלית: Anthony Giddens; נולד ב-18 בינואר 1938) הוא מדען חברה בריטי, שתחומי עיסוקו נעים על פני הכלכלה, הסוציולוגיה ומדע המדינה. פיתח את תאוריית הסטרוקטורציה.
ביוגרפיה

גידנס נולד וגדל בלונדון במשפחה ממעמד הביניים. הוא היה הראשון ממשפחתו שהלך ללמוד באוניברסיטה. גידנס קיבל את התואר האקדמי הראשון שלו מאוניברסיטת האל ב-1959, בפסיכולוגיה וסוציולוגיה. ב-1961 החל לעבוד באוניברסיטת לסטר, שם לימד פסיכולוגיה חברתית. ב-1969 החל לעבוד באוניברסיטת קיימברידג'. הוא עבד שם במשך שנים רבות וקודם לדרגת פרופסור ב-1987. ב-1997 הוא נעשה למנהל של בית הספר לכלכלה ומדע המדינה הלונדוני עד 2003, וחבר בוועדה המייעצת במוסד למחקר מדיניות ציבורית. כמו כן, הוא ייעץ לראש ממשלת בריטניה לשעבר טוני בלייר.
ביוני 2004 ניתן לגידנס מושב בבית הלורדים לכל ימי חייו כ"ברון גידנס", והוא משמש שם נציג של מפלגת הלייבור הבריטית.
בשנת 2008 השלים סייף אל-אסלאם קדאפי, בנו השני של שליט לוב קדאפי, תואר דוקטור מבית הספר לכלכלה של לונדון. במקביל לקבלת התואר, תרם סיף אל-אסלאם קדאפי 1.5 מיליון ליש"ט לבית הספר לכלכלה. הפרשה, המכונה "שערוריית בית הספר לכלכלה של לונדון-קדאפי" (אנ'), שפרצה עם גילוי הזיקה הזאת בין הענקת התואר לקבלת התרומה, נקשרה, בין היתר, גם לשמו של גידנס.
השאיפה של גידנס היא לעצב מחדש את התאוריה החברתית ולבחון מחדש את הבנת ההתפתחות של המודרניות. כתב 34 ספרים שתורגמו ל-29 שפות.
תפיסתו החברתית

תפיסתו החברתית-פוליטית באה לידי ביטוי מובהק בספרו, "הדרך השלישית" (ידיעות אחרונות, 2000). בחיבורו מנתח גידנס את שקיעתו של השמאל האירופאי בסוף שנות השבעים ובמהלך שנות השמונים, עם עלייתן של ממשלות ימין כדוגמת ממשלתה של מרגרט תאצ'ר בבריטניה ועלייתם של הרפובליקנים לשלטון בארצות הברית עם ניצחונו של הנשיא רונלד רייגן. לטענתו נפילתו של השמאל נובעת מכך שהוא המשיך להחזיק בתפיסה דוגמטית המפרידה באופן דיכוטומי בינו לבין תפיסות ימניות הכוללות בין היתר: הקטנה של המגזר הציבורי, הפרטה והתייעלות. לדידו של גידנס ההפרדה הברורה בין שתי הגישות מקשה על השמאל להתאים את עצמו למציאות המשתנה. מתוך כך על מנת לחזור לשלטון על השמאל לאמץ גישה משלבת בין שמאל כלכלי לימין כלכלי. כלומר, הפרטה הנתמכת ברגולציה או הקטנת המגזר הציבורי והגדלת החברה האזרחית המספקת שירותי רווחה וכו'. שיטתו הפוליטית התרה אחר "שביל הזהב" של הפוליטיקה הכלכלית השפיעה רבות על מפלגות סוציאל-דמוקרטיות באירופה, וסייעה להן לכבוש את השלטון בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20. השפעתו ניכרה בין היתר על גרהרד שרדר, מנהיג המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה וקנצלר גרמניה לשעבר והייתה לרעיון הפוליטי שהוביל את גישתו הכלכלית-חברתית של ראש מפלגת הלייבור בבריטניה, טוני בלייר. מנהיגים פוליטיים מחוץ לאירופה שהושפעו מתפיסותיו הם נשיא ארצות הברית ביל קלינטון, ראש ממשלת קנדה קווין ראד. בישראל, הושפע מגישתו ראש הממשלה לשעבר, אהוד ברק. מבקרים כדוגמת, דייוויד הארווי, טוענים שגידנס מייצג עמדה של ימין כלכלי המתכסה ברטוריקה סוציאל-דמוקרטית שכל תכליתה היא לאפשר את קיומו של הסדר הכלכלי-חברתי הקיים, תוך הקניית אשליה של סולידריות חברתית.
הפרויקט הרפלקסיבי של העצמי

במחקריו, עוסק גידנס בשאלות של גיבוש זהות אינדיבידואלית וקולקטיבית, ובוחן את האופן שבו מנגנונים חברתיים שונים מבנים את זהותו של הפרט בהתאם לזמן ולמקום. לפי גידנס, בחברה הפוסט-מסורתית, זהות עצמית אינה מולדת או קבועה; היא נעשית לפרויקט רפלקסיבי – הפרט בוחן את עצמו ואת האופן שבו הוא מבנה את זהותו באופן מתמיד אל מול התמורות החברתיות המשתנות. גיבוש הזהות העצמית היא משימה שאנו עובדים עליה כל הזמן וחושבים עליה. אנו יוצרים, שומרים ומחדשים סדרה של נרטיבים ביוגרפיים – הסיפור של מי אנחנו, ואיך הגענו לאן שאנחנו עכשיו.
על הטרנספורמציה של האינטימיות

גידנס טוען כי יחסים אינטימיים עברו תהליך של "דמוקרטיזציה", כך שהקשר בין בני זוג – אפילו בתוך מערכת נישואין – כבר אינו קשור לחוקים חיצוניים או ציפיות חברתיות, אלא הוא מבוסס על הבנה פנימית בין שני אנשים – קשר של אמון שמבוסס על תקשורת רגשית. כאשר הקשר הזה מפסיק להיות קיים, ישנה מוכנות בחברה המודרנית לנתק את הקשר. לפיכך ישנה "דמוקרטיה ברגשות שבחיי היום-יום".
בספרו "הדרך השלישית - תחייתה של הסוציאל-דמוקרטיה" הוא קורא לשלב את הטוב שבשני העולמות: כלכלת השוק והכלכלה הממשלתית המתוכננת. הוא מציע השקעה בחינוך והכשרות מקצועיות במימון המדינה, לצד עידוד תחרותיות, הקפדה על ריסון תקציבי והבטחת אינפלציה נמוכה. גולת הכותרת של ספרו זה היא בקריאה לכינונה מחדש של הקהילה כגורם חברתי מאזן בין האזרח למדינתו ובין הפרט לציבור הרחב.
גידנס תוהה כיצד נוצר ומשתמר סדר חברתי מסוים; שורש הפתרון הוא בהבנה כי המבנים החברתיים, כמו העבדות, הבירוקרטיה, המשפחה והפרלמנט הם, מצד אחד, תוצאת התנהגותם של פרטים חברי קולקטיב, אך מצד שני הם גם אלה המכתיבים את דפוסי התנהגותם של הפרטים האלה. כל התנהגות על פי כללים של מבנה חברתי כלשהו היא בעת ובעונה אחת גם תרומה לשכפולם של כללי המשחק שלו או ביצירתם.
פעילות זו מתבצעת בידי סוכני המרכז, כלומר, הפרטים בחברה המודעים למעשיהם ויכולים להסבירם ולנמקם. אמנם הסוכנים הם תוצרים של תרבות, של מבנה חברתי, של חינוך ושל אמונות וערכים שהפנימו, אך יש ביכולתם גם להציג פירוש עצמאי לערכים האלה ולתרגמם למעשים.
מספריו

סוציולוגיה, מהדורה שישית מתוקנת ומעודכנת בשיתוף פיליפ ו. סאטון (תרגום: יורם שדה, עריכה מדעית: פנחס שטרן ), רעננה, האוניברסיטה הפתוחה, תשע"ד - 2013.
הדרך השלישית - תחייתה של הסוציאל-דמוקרטיה (תרגום: עופר שור), תל אביב, הוצאת ידיעות אחרונות, 2000.
הערות שוליים

↑  דנה הרמן, קונים דעת: איך הלונדון סקול אוף אקונומיקס קיבלה תרומות מבנו של קדאפי, באתר הארץ, 12 במרץ 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261605505171  PLWABN: 9810552125605606  BIBSYS: 90052667  BNE: XX1079380  BnF: cb12035756t (data)  CANTIC: a11063671  CiNii: DA00218468  GND: 118821903  ICCU: CFIV000505  ISNI: 0000 0001 2146 8356  LCCN: n79143085  LNB: 000043390  NDL: 00440867  NKC: jn20000601795  NLG: 62059  NLK: KAC199610027  NSK: 000013731  NTA: 069445087  RERO: 02-A003294929  SELIBR: 333422  SUDOC: 028542444  S2AuthorId: 66098311  Trove: 833096  UKPARL: OQHs2XWX  VIAF: 108178108   WorldCat (עם VIAF): 108178108
אקווה אלטה

אקווה אלטה (באיטלקית: Acqua alta - מים גבוהים) היא תופעת טבע, המתרחשת בלגונה של ונציה במהלך הסתיו והחורף, ובה מוצפים חלקים מהעיר (ומהאיים הסמוכים לה) במי הלגונה של ונציה, בזמן הגאות. מחמת שקיעת ונציה ומחמת שינויים במשטר הזרימה בלגונה, הוחרפו תכיפות התופעה וחומרתה בין שנות ה-50 לשנות ה-70 של המאה ה-20, וכיום היא מתרחשת עשרות פעמים בשנה. רוב ההצפות מתרחשות בין אוקטובר לפברואר ואורכות כשלוש שעות בממוצע.[דרוש מקור]
אקווה אלטה בסמוך לכיכר סן מרקו
| חומרת ההצפות> גובה הגאות | חומרת ההצפות> אחוז השטח המוצף בעיר |
| --- | --- |
פחות מ-80 ס"מ: 0 (גאות רגילה)
100 ס"מ: 4
110 ס"מ: 12
120 ס"מ: 35
130 ס"מ: 70
140 ס"מ: 90
רחוב מוצף
כיכר סן מרקו מוצפת בזמן אקווה אלטה
היסטוריה

האקווה אלטה מטרידה את ונציה מזה מאות שנים, כפי שמלמדים מסמכים שהשתמרו מתחילת המאה ה-13.[דרוש מקור] מכיוון שרחובות ונציה הם בגובה מועט ביותר מעל פני הים היו ההצפות מטרד ידוע בהיסטוריה של העיר, ובהתאם, הכניסה לבתים רבים בעיר כרוכה בעלייה במדרגה אחת לפחות, כדי להקטין את הסיכוי לחדירת מים מהרחוב לתוך הבתים. במקרים אחרים נהרסו בתים ששקעו בקרקע הבוצית, ונבנו בתים חדשים על יסודות גבוהים יותר. בעבר היו ההצפות מתרחשות מספר פעמים בשנה, והתושבים, המורגלים במים, הסתגלו אליהן.
את מפלס המים בוונציה מודדים באופן מסורתי בהשוואה למפלס פני הים הממוצע, כפי שנמדד במד שהותקן ליד בית המכס בעיר (מול כיכר סן מרקו) ב-1897. גאות רגילה יכולה להגיע לגובה של 80 ס"מ מעל ממוצע זה ובה אין העיר מוצפת כלל. ככל שעולים המים מעל לכך, מוצפים חלקים הולכים וגדלים של העיר. כיכר סן מרקו ורחובות סמוכים לה הם הראשונים להיות מוצפים, שכן זהו האזור הנמוך ביותר בעיר.
המקרה החמור ביותר של אקווה אלטה התרחש ב-4 בנובמבר 1966. באסון זה הגיע מפלס המים ל-194 ס"מ מעל רמתם הממוצעת - שיטפון שלפי ההערכות מתרחש בממוצע אחת ל-180 שנה. כל ונציה הייתה שקועה במים בעומק ממוצע של חצי מטר, במשך יותר מ-22 שעות.[דרוש מקור] כיכר סן מרקו הייתה מתחת למים בעומק של 1.25 מטר, במשך 15 שעות. אלפי אנשים פונו מבתיהם ונזק רב נגרם למבנים וליצירות אמנות בעיר. אונסק"ו ארגן מבצע "הצילו את ונציה" וברחבי העולם הוקמו עמותות כדי לממן את שימורן של יצירות האמנות שניזוקו ואת שחזורן. אירוע זה העלה את המודעות לסכנת ההרס המאיימת על ונציה, ולאחריו החלו מאמצים הדרגתיים להפסיק את שקיעת העיר, להגן עליה מפני גאויות חריגות ולהסדיר את החיים בעיר בזמן האקווה אלטה.[דרוש מקור]
התופעה נתנה את שמה גם לכנס מדעי בינלאומי באותו שם, הדן בהגנה משיטפונות, בתוצאות של שינויי אקלים ובהתמודדות עם אסונות.
ב-1 בדצמבר 2008 ארעה הצפה חמורה נוספת, עקב הגשמים המרובים, וגובה הגאות הגיע ל-156 ס"מ, הרמה הגבוהה ביותר מאז 1986.
בחודש נובמבר 2019 עלו המים במשך חמישה ימים מעל 140 ס"מ, וב-12 בנובמבר נרשם השיא השני אי פעם (מאז 1966) בגובה מפלס המים – 187 ס"מ. הנזקים הוערכו ביותר ממיליארד יורו, וראש עיריית ונציה ומושל מחוז ונטו הכריזו על מצב חירום אקלימי.
גורמים

בגלל התחממות עולמית עלה מפלס המים הממוצע בלגונה ב-11 ס"מ במהלך המאה ה-20. העיר, לעומת זאת, שקעה ב-12 ס"מ. מתוך 12 הס"מ, ההערכה היא ש-4 ס"מ נגרמו משקיעה טבעית ו-8 ס"מ הם תוצאה של חפירת בארות ששאבו מים מהאקוויפר שבקרקע מתחת לעיר, לשימושים תעשייתיים. בשנות השבעים, לאחר שהובן שהשאיבה גורמת לשקיעה מואצת, נאסרה השאיבה בחקיקה. הפסקת השאיבה האטה את קצב שקיעת העיר, אך התהליך עדיין נמשך לאיטו, ככל הנראה בגלל משקלם העצמי של הבניינים, שגורם ליסודות לשקוע עמוק יותר בקרקע הרכה של הלגונה. גורם נוסף לשקיעת העיר הוא שינויים במשטר הזרימה בלגונה, שנגרמו מחפירת נתיבי שיט עמוקים, כדי שמכליות גדולות יוכלו לעגון בנמל מרגרה הסמוך. השינויים בזרימה מאפשרים לזרמי הגאות להכות בוונציה ללא הפרעה ולסחוף איתם מיליוני טונות של חול מיסודות העיר בחזרה אל הים.
בסך הכול שקעה ונציה במהלך המאה ה-20 כ-23 ס"מ בהשוואה לפני הים, דבר שגרם לתופעת האקווה אלטה להתרחש בתדירות גבוהה יותר ובעוצמה מוגברת.[דרוש מקור] אם ב-1900 הוצפה כיכר סן מרקו שבע פעמים, הרי ב-1996 הוצפה 99 פעמים. תופעת ה"אקווה אלטה" בככר סן מרקו נפוצה בתחילת המאה ה-21 פי 50 מאשר בתחילת המאה העשרים וכיום יש בכל שנה עשרות מקרים של אקווה אלטה, לעיתים פעמיים באותו היום.
אקווה אלטה חמורה במיוחד נוצרת כאשר יש התלכדות של מספר גורמים: גאות אסטרונומית (המקסימלית היא עם מולד הירח ובזמן ירח מלא), לחץ אטמוספירי נמוך (ירידה של 10 מילימטר כספית בלחץ האטמוספירי גורמת לעלייה של 13 ס"מ בגאות) ורוחות בורה או שירוקו מדרום הים האדריאטי, שגורמות לגלים גבוהים ומחמירות את ההצפות.
אקווה בסה

אקווה בסה (Acqua bassa) היא תופעה הפוכה לאקווה אלטה, המתרחשת כאשר שפל מתלכד עם לחץ אטמוספירי גבוה ועם רוחות חריגות. צירוף נסיבות אלו מופיע בדרך כלל מספר ימים בודדים מדי שנה, בחודשים פברואר - מרץ, ומביא לירידת מפלס המים בוונציה, לעיתים עד 70 - 80 ס"מ מתחת לקו המים הממוצע. במצב זה הגונדולות נתקעות בבוץ שבתחתית התעלות, קרקעיתן של חלק מהתעלות הקטנות בעיר נחשפת לגמרי, ובאחרות יורד מפלס המים לרמה שאינה מאפשרת שיט בחלק מהנתיבים, ולפיכך יש הפרעות לתחבורה בעיר, במשך מספר שעות. האקווה בסה החמורה ביותר שנמדדה הייתה ב-1882, ובשיאה ירד מפלס המים ב-1.24 מטר מתחת לפני הים הממוצעים.
הערות שוליים

↑  האיטלקים נוהגים להשתמש במונח זה גם לתיאור התנהגות קבוצות כדורגל
↑  השפעות גובה האקווה אלטה על שטחי העיר המוצפים באתר עיריית ונציה
↑  המקום הנמוך ביותר בעיר הוא בכניסה לכנסיית סן מרקו - 64 ס"מ מעל פני הים ההיסטוריים, שהם 41 ס"מ מעל מפלסם הממוצע הנוכחי של פני הים.
↑  סוכנויות הידיעות, המים מציפים את ונציה, באתר הארץ, 1 בדצמבר 2008
↑  ראו דו"ח של תוכנית הגנת הסביבה של האו"ם, כאן
↑  כך לפי משרד המים של ונציה - כאן (איטלקית)
↑    Philip Willan, ‏Venice is stuck in the mud as tide plummets, The Telegraph, 19 February 2008
↑  ארגזי הסחורה מונחים בסירות זה על זה, עד לשפת הסירה השטוחה, כדי להגדיל את קיבולת הסירה. במצב זה עלול כל גל להפיל את המטען לתעלה.
↑  בוונציה, יסודות הבניינים ושלדיהם עשויים מעץ מיוחד.
↑  Jason Horowitz and Emma Bubola, Venice Is Saved! Woe Is Venice., www.nytimes.com, ‏1/4/2023
↑   הניו יורק טיימס, ספינות הטיולים הענקיות כבר לא ישוטו בלגונה של ונציה, באתר הארץ, 8 באפריל 2021
|  ונציה |
| --- | --- | --- |
| אתרים | האוניברסיטה הבינלאומית • הגטו • התעלה הגדולה • כיכר סן מרקו • מסטרה • בית הכנסת הספרדי • בית הכנסת האיטלקי • הארי'ז בר • קפה פלוריאן • קפה לאבנה • ריאלטו |  |
| כנסיות | בזיליקת סן מרקו • איל רדנטורה • סן ג'ורג'ו מג'ורה • סן זכריה • סן פולו • סנטה מריה דלה סאלוטה • סנטה מריה פורמוזה • סן סטאה • סנטה מריה גלוריוזה דיי פרארי • סן סלבדור • סן סמואלה • סנטה מריה דיי מיראקולי • סן ג'ורג'ו דיי גרקי • מדונה דל'אורטו |  |
| מבנים | ארמון הדוג'ה • הארסנאלה • הקמפנילה • פאלאצו בארבאריגו • פאלאצו ג'וסטי • פאלאצו גרימאני • פאלאצו דולפין מאנין • פאלאצו טייפולו • פאלאצו מורו לין • פאלאצו פונטאנה רצוניקו • פאלאצו פוסקארי • פאלאצו פוסקארי קונטריני • פאלאצו פיזאני גריטי • פאלאצו פיזאני מורטה • פלאצו פיזאני א סן סטפאנו • פאלאצו קאוואלי-פרנקטי • קא' דא מוסטו • פאלאצי בארבארו • פאלאצו דאריו • פונדאקו דיי טדסקי • קא' ונדראמין קאלרגי • קא' סגרדו |  |
| מוזיאונים | אוסף פגי גוגנהיים • גלריית האקדמיה • מוזיאון קורר • פאלאצו גראסי • קא' ד'אורו • קא' פזארו • קא' רצוניקו • פונדאקו דיי טורקי |  |
| גשרים | גשר האנחות • גשר האקדמיה • גשר החירות • גשר הציצים • גשר ריאלטו • גשר קלטרווה |  |
| איים עיקריים בלגונת ונציה | בוראנו • ג'ודקה • לידו • מוראנו • מצורבו • סן ג'ורג'ו מג'ורה • טורצ'לו • איים נוספים |  |
| אירועים | אקווה אלטה • הביאנלה • הרגאטה • פסטיבל הסרטים • קרנבל המסכות • טקס נישואי הים |  |
| רבעים | דורסודורו • סן מרקו • סן פולו • סנטה קרוצ'ה • קאנארג'ו • קסטלו |  |
| תחבורה | נמל התעופה הבינלאומי ונציה מרקו פולו • תחנת ונציה סנטה לוצ'יה • ואפורטו • המונורייל של ונציה • גונדולה • הרכבת הקלה של מסטרה • נמל ונציה |  |
צילום לוויין של לגונת ונציה
כיכר סן מרקו המוצפת בזמן אקווה אלטה
כיכר סן מרקו המוצפת בזמן אקווה אלטה
בדצ'ונטרדמיץ

בדצ'ונטרדמיץ (בהונגרית: Badacsonytördemic) הוא כפר קטן במחוז וספרם שבמרכז הונגריה. עד שנת 1950 הכפר נקרא נמשטרדמיץ (Nemestördemic).
כמו כפרים רבים באירופה גם בבדצ'ונטרדמיץ מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 922 תושבים, ובשנת 2020 רק 831 תושבים.
יהודי נמשטרדמיץ (בדצ'ונטרדמיץ)

בנמשטרדמיץ חיו יהודים בתקופות זמן שונות.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 20 |  |
| 1880 | 34 | 789 |
| 1910 | 20 |  |
| 1920 | 11 |  |
| 1930 | 12 |  |
| 1941 | 17 | 1,639 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז וספרם |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | וספרם  |  |
| ערים |  אייקה •  בדצ'ונטומאי •  בלטונאלמאדי •  בלטונפירד •  בלטונפיזפה •  בלטונקנשה •  ברהידה •  דווצ'ר •  הרנד •  פאפא •  שימג •  טפולצה •  וארפלוטה •  זירץ |  |
| כפרים | סנטגאל • נמשסאלוק • יאשד • אשקי • אשי • פטפירדה • טש • וילוניה • צ'הבאניה • פרקשגייפי • הלימבה • קישלד • מגיארפולאן • ניראד • אץ' • סץ • אורקוט • וארושלד • אדוריאנהאזה • אגראליה • אפאצטורנה • בורסרצ'ק • צ'גלה • דברון • דובה • איסקאז • קמונד • קרקוסרצ'ק • קרטה • קישברז'ן • קישצ'ס • קישפיריט • קישסלש • קולונטאר • נגיאלאשון • נג'פיריט • נוסלופ • אורוסי • פוסטמישקה • שומלוינה • שומלוסלש • שומלובאשארהיי • שומלובצ'ה •  ויד • טישקוואר • אברהאמהג' • בדצ'ונטרדמיץ • בלטונאדריץ' • בלטונהניה • בלטונרנדש • גיולקסי • הגיישד • הג'מגש • קפולץ' • קאפטלנטוטי • קקוט • קישפאטי • קוואגוארש • קוושקאל • לשנצפלו • לשנצאישטוואנד • לשנצטומאי • מונושטורפאטי • נמשוויטה • רפושקה • רוופילפ • שלפלד • שאשקה • סנטבקאלה • סיגליגט • טליאנדרגד • אוז'ה • ויגאנטפטנד • זלהלאפ • בלטונאקרטיה • בלטונקנשה • בלטונפיזפה • צא'יאג • פלשארש • קיראיסנטאישטוואן • טיהאן • קינגש • ליטר • פפקסי • אלשוארש • אסופה • בלטונאקלי • בלטונצ'יצ'ו •  בלטונספזד • בלטונסלש • בלטונאודווארי • צ'ופק • לובאש • מונוסלו • אובודוואר • ארוונייש • פלוזנק • פצ'יי • סנטאנטלפה • סנטיאקבפה • טגיון • ואסוי • זאנקה • באנד • אפלן • היימאשקר • הארשקוט • הרנד • הידגקוט • מארקו • מנצ'היי • נג'וואז'ון • נמשוואמוש • פולה • שוי • סנטקיראיסבדיה • טוטוואז'ון • וספרמפאיס • ורשטו • אדאסטוול • בקוניאקו • בקונקופאן • בקונפלשקה • בקונשאג • בקונסנטאיוואן • בקונסיץ' • בקונטמאשי • בב • בקאש • צ'וט • דאקה • דברנטה • אג'האזשקסה • גנה • גצ'ה • גיץ • הומוקבדגה • קמנשהגייס • קמנשסנטפטר • קופ • קילשווט • לובאספטונה • מגיארגנץ' • מלומשוק • מרצלגרגיי • מרצלטה • מזלק • מיהאיהאזה • נג'אצ'אד • נג'דם • נג'גיימוט • נג'טבל • נמשגרז'ן • נמטבאניה • נוראפ • ניאראד • פאפדרשקה • פאפקובאצ'י • פאפשלמון • פאפטסר • טקאצ'י • אוגוד • ואניולה • וארקסה • וסר • וינאר • בז'י • בודורפה • צ'אברנדק • דברונץ • גוגאנפה • גייפיקאיאן • הטייפה • הוסטוט • קאפטלנפה • מגייר • נמשהן • ריגאץ' • שימגפראגה • סנטאימרפלווה • אוק • וספרמגלשה • זלארדד • זלגיימרה • זלמגייש • זלסגוואר • בקונבל • בקונאנה • בקוניאוסלופ • בקונסנטקיראי • בורזוואר • צ'סנק • צ'טן • דודר • לוקוט • נגייסטרגאר • אולספלו • פנזשגיור • פורווה • סאפאר |  |
| יישובים בנפת טפולצה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | טפולצה • אברהאמהג' • בדצ'ונטומאי • בדצ'ונטרדמיץ • בלטונאדריץ' • בלטונהניה • בלטונרנדש  • גיולקסי • הגיישד • הג'מגש • קפולץ' • קאפטלנטוטי • קקוט • קישפאטי • קוואגוארש • קוושקאל • לשנצפלו • לשנצאישטוואנד • לשנצטומאי • מינדסנטקאלה • מונושטורפאטי • נמשגולאץ' • נמשוויטה • רפושקה • רוופילפ • שלפלד • שאשקה • סנטבקאלה • סיגליגט • טליאנדרגד • אוז'ה • ויגאנטפטנד • זלהלאפ |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אולימפיאדת בייג'ינג (2022)

| --- | --- |

 עיר מארחת:  בייג'ינג, סין
 מדינות משתתפות:  91
 ספורטאים משתתפים:  2,897
 תחרויות:  109 תחרויות ב-7 ענפים (15 ענפי משנה)
 טקס הפתיחה:  4 בפברואר 2022
 טקס הנעילה:  20 בפברואר 2022
 נפתח רשמית על ידי:  שי ג'ינפינג 
 האצטדיון הראשי:  האצטדיון הלאומי בייג'ינג
 הערים שהתמודדו על האירוח:  אלמטי
 → אולימפיאדת פיונגצ'אנג אולימפיאדת מילאנו - קורטינה ד'אמפצו (2026) ← 
 
מגדל התקשורת שנבנה בכפר האולימפי לכבוד האולימפיאדה ב-2008, ועליו ספירה לאחור לאולימפיאדת 2022
משחקי החורף האולימפיים ה-24 (באנגלית: XXIV Olympic Winter Games; בצרפתית: Les XXIVe jeux olympiques d'hiver; בסינית: 第二十四届冬季奥林匹克运动会; פין-יין: Dì Èrshísì Jiè Dōngjì Àolínpǐkè Yùndònghuì), היו אירוע ספורט גדול ומרכזי שנערך בין ה-4 בפברואר ל-20 בפברואר 2022 בבייג'ינג, ובמספר אתרים במחוזות יאנקינג (אנ') וצ'ונגלי (אנ') ברפובליקה העממית של סין.
העיר בייג'ינג נבחרה כעיר המארחת ביולי 2015 באספה הכללית ה-128 של הוועד האולימפי הבינלאומי שנערכה בקואלה לומפור. בייג'ינג גברה על העיר אלמטי שבקזחסטן שהתמודדה מולה. המועמדת השלישית, אוסלו שבנורווגיה, משכה את הצעתה לארח את המשחקים באוקטובר 2014 תוך ציון העלויות הגבוהות הכרוכות באירוח המשחקים וחוסר תמיכה ציבורית.
בייג'ינג היא העיר הראשונה שאירחה גם אולימפיאדת חורף וגם אולימפיאדת קיץ, לאחר שאירחה את אולימפיאדת הקיץ ב-2008. רבים מהמתקנים ששימשו באולימפיאדת הקיץ ב-2008 אירחו תחרויות גם באולימפיאדת החורף ב-2022. ביג'יינג היא העיר הגדולה ביותר שאירחה אולימפיאדת חורף, תואר שעד אז הוחזק על ידי ונקובר. בייג'ינג הייתה העיר הרביעית באסיה שאירחה את אולימפיאדת החורף, אחרי סאפורו (1972), נאגנו (1998) שביפן, ופיונגצ'אנג (2018) שבקוריאה הדרומית. כמו כן זו הייתה הפעם השלישית ברציפות שאסיה מארחת את המשחקים האולימפיים, בין אולימפיאדת פיונגצ'אנג ואולימפיאדת בייג'ינג נערכה אולימפיאדת הקיץ של 2020 בטוקיו, בירת יפן.
נורווגיה סיימה בראש טבלת המדליות באולימפיאדת החורף השנייה ברציפות, עם 37 מדליות, מתוכן 16 מדליות זהב, וקבעה שיא חדש למספר הגדול ביותר של מדליות זהב שהושגו באולימפיאדת חורף אחת. המארחת סין סיימה במקום השלישי עם תשע מדליות זהב, המסמלים את הביצועים המוצלחים שלה ביותר בהיסטוריה של אולימפיאדת החורף.
המכרז האולימפי

התאריך האחרון להגשת מועמדות לאירוח אולימפיאדת 2022 נקבע בתחילה על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי ל-14 בנובמבר 2013, ולאחר מכן נדחה ל-7 ביולי 2014.
המכרז סבל מחוסר בהצעות לאירוח המשחקים, כיוון שהצעות פוטנציאליות של סטוקהולם, מינכן, קרקוב והצעה משותפת של דאבוס וסנט מוריץ נפסלו במשאלי עם או החלטות עירייה באותן ערים, עקב העלות הגבוהה של ארגון המשחקים שהייתה נופלת ברובה על כספי מיסים מקומיים, והצעה פוטנציאלית של לבוב נעצרה בשל מלחמת האזרחים באוקראינה. בשלב הסופי נותרו שלוש הצעות בלבד - בייג'ינג, אלמטי ואוסלו.
ב-1 באוקטובר 2014 משכה גם אוסלו את הצעתה, וההצבעה הסופית שנערכה ב-31 ביולי 2015 נערכה בין שתי המועמדות האחרות בלבד.
| תוצאות מכרז לאירוח משחקי החורף האולימפיים 2022> עיר | תוצאות מכרז לאירוח משחקי החורף האולימפיים 2022> מדינה | תוצאות מכרז לאירוח משחקי החורף האולימפיים 2022> קולות |
| --- | --- | --- |
| בייג'ינג | הרפובליקה העממית של סין סין | 44 |
| אלמטי | קזחסטן קזחסטן | 40 |