stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיכאל רוזנק
כתבים והגות

רוזנק היה ממפתחיה של תוכנית "ערכים יהודיים" שהגיבה לצורך לפתח הוראה שיש בה משמעות קיומית מכאן ונאמנות לתכני הלימוד מכאן. הוא התמחה בפישוטם של מבני ידע ללא עיוותם או צמצומם, והוא הנחיל מבנה שיח של דיאלוג ערכי המקפיד על נאמנות לטקסטים ובה בעת מזמין שיקול דעת עצמאי מצד התלמידים. רעיונות אלה קיבלו ביטוי בספרו Teaching Jewish Values.
רוזנק הצביע בספרו על חשיבות המושגים רלוונטיות ואותנטיות. ה"אותנטיות" מתארת את ניסיונו של המורה להדגיש את התוקף ואת הסמכות של הטקסט ואת היבטיו הדתיים המחייבים; וה"רלוונטיות" מבטאת את ניסיונו לעדכן את הטקסט לזמננו (ניסיון העלול להוביל לרדוקציה ועיוות). סוגיות אלו נדונו על ידי רוזנק בזיקה למשנתו החינוכית של הפילוסוף של המדע והחינוך יוסף שוואב. בד בבד הוא יצר את המונח "תרגום חלקי", המבטא את מחויבותו של המחנך לרלוונטיות מכאן ואותנטיות מכאן.
בספרו Commandments and Concerns, שיצא לאור ב־1987, מייסד רוזנק את התאוריה החינוכית בין שני קטבים ואת המרחב הדיאלקטי ההכרחי ביניהם מכאן, והבעייתיות של חד־ממדיות (הגוררת אינדוקטרינציה ופונדמנטליזם דתי) מכאן.
בספרו Roads to the Palace, שיצא בשנת 1995, מניח רוזנק את יסודות התורה החינוכית־התרבותית (או הפידיאה) היהודית כאשר הפילוסופיה של החינוך משמשת לו כלי אנליטי. כאן הוא פיתח את המושגים "שפה" ו"ספרות" (מיסודם של מיכאל אוקשוט וריצ'רד סטנלי פיטרס). מושגים אלה מבהירים את הזיקה בין עקרונות וכללים הנמצאים ביסודה של התרבות ("השפה") לבין עולם הפרשנות המגוון על הופעותיו החדשות ("ספרות").
ספרו Tree of Life שיצא לאור ב־2001 הוא פירוש לתורה המונח על יסודות הפילוסופיה של החינוך היהודי שאותה הוא פיתח. בספרו פרשיות התורה הופכות למצע לשיח חינוכי הנחשף מבין קפליו של הטקסט המקראי.
בספרו "צריך עיון", שיצא בשנת 2003, נדונה, בין היתר, סוגיית החינוך לערכים. רוזנק מבחין שם בין ערכי-על קיומיים הניצבים מעל כל מערכת תרבותית של מערכת נתונה (כאיסור "עבודה זרה" ביהדות), לבין ערכים מרכזיים שמשותפים לכל חבריה של קהילה. ספר זה מבהיר כיצד ניתן לפתח שיח חינוכי בחברה רב-תרבותית ובדרכי יישובם של מחלוקות. לטענתו, מערכות ערכים מתחלקים לשלוש קומות: הקומה הראשונה כוללת את כל ערכי-העל הקיומיים; הקומה השנייה מכילה ערכים קולקטיביים חשובים השנויים במחלוקת; בקומה שלישית ניתנת לגיטימציה להעדפות אישיות ולערכים אסתטיים.
מספריו

Michael Rosenak. 1986. Teaching Jewish Values: A Conceptual Guide. Jerusalem: The Melton Centre, The Hebrew University. (Spanish edition published by the Melton Centre in 1987; Russian edition published by The Joint Distribution Committee in Jerusalem, 1995).
Michael Rosenak. 1987. Commandments and Concerns: Jewish Religious Education in Secular Society. Philadelphia: Jewish Publication Society.
Michael Rosenak. 1995. Roads to the Palace: Jewish Texts and Teaching. Providence, Oxford and London: Berghahn Books for the Institute of Education, University of London.
Michael Rosenak. 2001. Tree of Life, Tree of Knowledge, Boulder, Colorado: Westview.
מיכאל רוזנק, צריך עיון: בין מסורת ומודרנה בחינוך היהודי, ירושלים: הוצאת מאגנס תשס"ג
Michael Rosenak, Covenant and Community JTSA PRESS, 2013
מיכאל רוזנק, עץ החיים ועץ הדעת: שיחות עם התורה, אבינועם רוזנק (עורך המהדורה העברית), הוצאת ידיעות ספרים, תל אביב 2013.
מיכאל רוזנק, הוראת תרבות ישראל: בין הערכי לרלוונטי, עורך: אשר שקדי, מרכז מלטון לחינוך יהודי, האוניברסיטה העברית ומופ"ת, בית הספר למחקר ופיתוח, ירושלים, 2015.
לקריאה נוספת

אתר האינטרנט עם כתביו של פרופ' מיכאל רוזנק: http://www.michaelrosenak.co.il
"מיהו היהודי המחונך?": כיוונים בפילוסופיה של החינוך, בעריכת יונתן כהן, האוניברסיטה העברית בירושלים, מאגנס, ירושלים תשס"ה
שפות ספרויות בחינוך היהודי: מחקרים לכבודו של מיכאל רוזנק, י' כהן, א' אייזיקס וא' הולצר (עורכים), מאגנס, ירושלים תשס"ז
מיכאל רוזנק, "'בכל דרכיך דעהו': חינוך דתי ציוני בחברה חילונים"
אבינועם רוזנק, בין אקדמיה וחינוך דתי לאור מושגי "שפה" ו"ספרות", בתוך: שפות וספרויות: עיונים חדשים בפילוסופיה של החינוך היהודי, מאגנס, ירושלים 2007, עמ' 47—84
אריק פישמן (אורכב 09.06.2020 בארכיון Wayback Machine), ביקורת על "Tree of Life Tree of Knowledge"
Michael Rosenak, THE TASKS OF JEWISH RELIGIOUS. EDUCATIONAL PHILOSOPHY
ביקורת על הספר Tree Of life Tree of Knowledge מאת ג'ון לוינזון
Pictures and Models: An Exploration in Jewish Educational Thought(הקישור אינו פעיל)
משה קהירי

משה קהירי בצעירותו
משה קהירי בכותל המערבי
משה קהירי (אפריל 1914 - 6 בדצמבר 1996) היה אסיר ציון במצרים וחבר במועצת העירייה הראשונה של באר שבע.
קורות חיים

משה קהירי נולד בשנת 1914 בפורט סעיד שבמצרים. אחד משבעה אחים, לאב יליד טורקיה שהיגר למצרים ולאם ילידת חלב, סוריה. קהירי למד בבית הספר יהודי במצרים וספג את הרעיון הציוני. בשנת 1935, עם סיום לימודיו, עלה לארץ ישראל עם אמו ושניים מאחיו. בארץ חבר לחלוצי המפעל הציוני ועסק בפעילויות להגשמת החזון.
בשנת 1938 חזר לפורט סעיד, על מנת לקדם שם את הגשמת החזון הציוני. באוקטובר 1941 נישא בפורט סעיד, ונולדו לו שישה ילדים. בשנת 1948 נתפס על ידי השלטונות המצריים ונכלא במחנה עבודה בשל פעילותו הציונית. בתום שמונה עשר חודשי מאסר, הצהיר על ויתור על נתינותו המצרית, גורש ממצרים ונאסרה עליו כניסה אליה עד סוף ימיו.
השלטונות המצרים נתנו לו ארכה של 48 שעות לעזוב את מצרים. במהלך ארבעים ושמונה שעות הארכה, ביוני 1950, עלו קהירי ומשפחתו ארצה. קהירי הוכרז כעציר ציון על פועלו למען הקמת המדינה. לימים התיישב בבאר שבע והפך חבר בוועד העולים ובהסתדרות העובדים. קהירי היה סגנו של ראש עיריית באר שבע הראשון, דוד טוביהו. וחבר במועצת העירייה הראשונה ונכח בישיבתה הראשונה שהתקיימה ב-28 ביוני 1951,
קהירי נפטר ב-6 בדצמבר 1996, ונקבר בבית העלמין הישן בבאר שבע . בבאר שבע קיים רחוב על שמו כהוקרה על תרומתו ליישוב היהודי בארץ ועל פועלו למען העיר באר שבע, רחוב משה קהירי בשכונת רמות.
הערות שוליים

↑  אתר "Billiongraves"
לקט ופרט

| --- | --- |

"המלקטות" של ז'אן-פרנסואה מילה (1857)
 מקרא:  ספר ויקרא, פרק י"ט, פסוקים ט'–י' ספר ויקרא, פרק כ"ג, פסוק כ"ב
 משנה תורה:  הלכות מתנות עניים, פרק ד', הלכות א'-ט"ז
 ספרי מניין המצוות:  ספר המצוות, עשה קכ"א, לאו רי"א, עשה קכ"ד, לאו רי"ג ספר החינוך, מצווה רי"ח, מצווה רי"ט, מצווה רכ"ב, מצווה רכ"ג
מצוות לֶקֶט ופֶרֶט הן שתיים מחמש מתנות העניים שמצווה בתורה בעל היבול להשאיר לעניים בשדהו ובכרמו.
מצוות הלקט מתקיימת בעת קצירת התבואה, ועניינה השארת השיבולים שנופלות במהלך הקציר לעניים. מצוות הפרט מתקיימת בעת בציר הענבים, ועניינה השארת הענבים הנושרים במהלך הבציר לעניים.
מקור המצוות

מצוות הלקט והפרט נזכרות בפרשת קדושים שבספר ויקרא:
וּבְקֻצְרְכֶם אֶת קְצִיר אַרְצְכֶם לֹא תְכַלֶּה פְּאַת שָׂדְךָ לִקְצֹר וְלֶקֶט קְצִירְךָ לֹא תְלַקֵּט: וְכַרְמְךָ לֹא תְעוֹלֵל וּפֶרֶט כַּרְמְךָ לֹא תְלַקֵּט לֶעָנִי וְלַגֵּר תַּעֲזֹב אֹתָם אֲנִי ה' אֱלֹוהֵיכֶם
בנוסף לכך, בפרשת אמור שנמצאת גם היא בספר ויקרא, נשנתה מצוות הלקט:
וּבְקֻצְרְכֶם אֶת קְצִיר אַרְצְכֶם לֹא תְכַלֶּה פְּאַת שָׂדְךָ בְּקֻצְרֶךָ וְלֶקֶט קְצִירְךָ לֹא תְלַקֵּט לֶעָנִי וְלַגֵּר תַּעֲזֹב אֹתָם אֲנִי ה' אֱלֹוהֵיכֶם
דיני המצוות

מצוות הלקט והפרט דומות זו לזו במהותן, ואף דיניהן דומים:
משמעות מצוות הלקט והפרט היא שאם נופלת שיבולת או שתיים, או ענב אחד או שניים, בעת קציר התבואה או בציר הענבים, אסור לבעל השדה או הכרם, או לפועל שעובד מטעמו, לאסוף את מה שנפל, אלא עליו להשאירם לעניים. לעומת זאת, אם נפלו שלוש שיבולים או יותר, או שלושה ענבים או יותר, אין זה נחשב ל'לקט' ו'פרט', ורשאי בעל הבית לאוספם, ואסור לעניים לקחתם לפני שיספיק ללקטם.
רק בעת קציר השדה קיימת מצוות הלקט, אך התולש בידיו שיבולים, ונפלו שיבולים מידיו לארץ - הן אינן נחשבות לקט, ושייכות לבעל השדה. כמו כן, אם השיבולים נפלו מידיו מחמת גורם חיצוני ולא נפילה טבעית כדרך הקציר, כגון שידו נדקרה מקוץ בעת הקציר, ומחמת הדקירה הרפה מהשיבולים שאחז בהן ונפלו מידיו אחת או שתיים לארץ - אין עליהן דין לקט. כיוצא בדבר גם בעניין מצוות הפרט, אם לא בצר כדרך הבוצרים, ונפל ענב מידו - אינו פרט. וכן אם הסתבכה ידו בענפי הגפן, ובעקבות זאת נפל האשכול מידו ונפרטו ממנו ענב או שניים - אינם פרט, ושייכים לבעל הכרם.
דיני המצוות > לקט

מצוות הלקט נוהגת בכל מיני התבואה, הקטנית והירק החייבים במצוות פאה.
דיני המצוות > פרט

מצוות הפרט נוהגת רק בכרם ענבים, ולא בשאר האילנות. המילה 'פרט' היא מלשון פְרַט או פריט, ומובנה: ענב בודד, ולא קבוצת ענבים.
ראו גם

מתנות עניים
הערות שוליים

↑  תלמוד ירושלמי, מסכת פאה,  פרק ד', הלכה ז', משנה תורה לרמב"ם, ספר זרעים, הלכות מתנות עניים, פרק ד', הלכות א'–ב'.
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר זרעים, הלכות מתנות עניים, פרק ד', הלכות ט"ו–ט"ז.
| מצוות התלויות בארץ |
| --- | --- | --- |
| מתנות כהונה | ביכורים • תרומה גדולה • תרומת מעשר • חלה |  |
| מתנות לוייה | מעשר ראשון |  |
| מתנות עניים | לקט • שכחה • פאה • פרט • עוללות • מעשר עני |  |
| שמיטה ויובל | שמיטה • שמיטת קרקעות • שמיטת כספים • שנת היובל • שדה אחוזה |  |
| מצוות הקשורות לקדושה | מעשר שני • כלאיים • כלאי הכרם • כלאי זרעים • ערלה • נטע רבעי |  |
Með hækkandi sól

"Með hækkandi sól" (בעברית: "עם השמש העולה") הוא סינגל שהוקלט על ידי הלהקה האיסלנדית סיגה, בטה ואלין. הוא יצא לאור ב-5 בפברואר 2022 בהוצאת חברת התקליטים The Orchard Enterprises.‏ לאחר ניצחוני ב-Söngvakeppnin 2022, נבחר לייצג את איסלנד באירוויזיון 2022, שהתקיים בטורינו שבאיטליה.
לפני האירוויזיון

ב-3 בספטמבר 2021 פתחה RÚV את תקופת הגשת השירים לתחרות, שהסתיימה ב-6 באוקטובר. לא הייתה מגבלה או דרישה מסוימת לכותבים, ותהליך ההגשה היה פתוח לכולם, כולל לאלו שאינם אזרחי איסלנד. בסיום התקופה נשלחו לרשות 158 שירים. ועדה שהוקמה בשיתוף עם איגוד המלחינים ואיגוד המוזיקאים האיסלנדיים, בחרה עשרה שירים, שנחשפו ב-5 בפברואר 2022.
"Með hækkandi sól" התחרה בחצי הגמר הראשון של הקדם האיסלנדי, שהתקיים ב-26 בפברואר 2022, יחד עם עוד ארבעה שירים. מתוך חמשת השירים בכל חצאי הגמר העפילו שניים בלבד, בהתאם להחלטת הקהל. על פי חוקי התחרות, מפיקי הקדם רשאים להעניק למועמד שאהבו את הזכות לבצע את שירו פעם נוספת בגמר, אף שלא עלה לשלב זה. בזכות כך אמרוסיס העפילה לגמר.‏ "Með hækkandi sól" העפיל לגמר כאחד משני השירים שנבחרו על ידי הקהל.
הגמר נערך ב-12 במרץ 2022. בסיבוב הראשון השתתפו כל חמשת השירים, ומהם העפילו שניים שהשתתפו בדו-קרב. "Með hækkandi sól" ניצח את "Turn This Around" של בנות רייקיאוויק, וזכה בקדם ובזכות לייצג את איסלנד בתחרות הזמר של האירוויזיון.
באירוויזיון

על פי חוקי האירוויזיון, כל האומות למעט המדינה המארחת ו"חמש הגדולות" (צרפת, גרמניה, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת) נדרשות להעפיל מאחד משני חצאי הגמר על מנת להתמודד בגמר; עשר המדינות המובילות מכל חצי גמר עולות לגמר. איגוד השידור האירופי (EBU) פיצל את המדינות המתחרות לשישה סלים שונים בהתבסס על דפוסי הצבעה מתחרויות קודמות, כאשר מדינות עם דפוס הצבעה דומה הוכנסו לאותו סל. ב-25 בינואר 2022 נערכה הגרלת הקצאה שהכניסה כל מדינה לאחד משני חצאי הגמר, וכן באיזו מחצית מהמופע הם יופיעו. איסלנד שובצה למחצית השנייה של חצי הגמר הראשון, שהתקיים ב-10 במאי 2022.
לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות 2022 הוחלט סדר השירים לחצי הגמר על ידי מפיקי התוכניות ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. איסלנד הופיעה כמדינה ה-14, לאחר אוסטריה ולפני יוון. ב-10 במאי 2022 ביצעה סיסטיר את "Með hækkandi sól" על בימת חצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2022. עם הקראת התוצאות של שלב זה היא נמנתה בין האמנים שהעפילו לגמר. ב-13 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. איסלנד הופיעה כמדינה ה-18, לפני מולדובה ואחרי יוון. לבסוף דורגה במקום ה-23 עם 20 נקודות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  איסלנד | הפלייליסט | 1 |  |
|  ליטא | AGATA | 38 |  |
הערות שוליים

↑  "Söngvakeppninni á RÚV frestað um eina viku" [Söngvakeppnin on RÚV postponed by one week]. ruv.is (באיסלנדית). RÚV. 2022-01-13. נבדק ב-2022-01-13.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Nú er hægt að senda lög í Söngvakeppnina 2022". ruv.is (באיסלנדית). RÚV. 2021-09-03. נבדק ב-2021-10-30.
↑  "Iceland: Sigga, Beta and Elín win 'Söngvakeppnin', will go to Turin 🇮🇸". Eurovision.tv (באנגלית בריטית). 2022-03-12. נבדק ב-2022-03-12.
↑  "Söngvakeppnin haldin í kvikmyndaverinu í Gufunesi". ruv.is (באיסלנדית). RÚV. 2021-12-15. נבדק ב-2022-01-13.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  Kristiansen, Wivian Renee (2022-03-05). "Two more qualifiers and a wildcard qualify for the final of Söngvakeppnin". ESCXtra (באנגלית). נבדק ב-2022-03-06.
↑  Terry, Connor (2022-02-26). "The first semi-final of Iceland's Söngvakeppnin has concluded, two artists off to the final on March 12th". ESCUnited (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-02-26.
↑  "Sigga, Beta & Elín will represent Iceland in Eurovision 2022 with "Með hækkandi sól"". ESCXTRA.com (באנגלית בריטית). 2022-03-12. נבדק ב-2022-03-12.
↑  "Rules–Eurovision Song Contest". Eurovision.tv. EBU. ארכיון מ-8 באפריל 2020. נבדק ב-10 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Eurovision 2022: Which Semi-Final is your country performing in? 🇮🇹". Eurovision.tv. EBU. 2022-01-25. נבדק ב-2022-01-25.
↑  Eurovision Song Contest 2022 Semi-Final running orders revealed!, Eurovision.tv, ‏2022-03-29 (באנגלית בריטית)
↑  Charlotte Jensen, Eurovision 2022: Semi-final 1 result – these are the lucky qualifiers, ‏10th May 2022
↑  Eurovision.tv, Eurovision 2022: The Grand Final running order, ‏13/05/2022
↑  Icelandic Singles Chart Retrieved on 26 March 2022
אביעזר רביצקי

| --- | --- |

 לידה:  13 ביוני 1945 (בן 79) ירושלים, פלשתינה (א"י)
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מוסדות:  סופר 
 תחומי עניין:  מחשבת ישראל, פילוסופיה יהודית, מדעי היהדות, תאולוגיה פוליטית, מחשבה מדינית, היסטוריה של הרעיונות
 עיסוק:  פילוסוף, חוקר יהדות, מרצה באוניברסיטה 
 הושפע מ:  יצחק יוליוס גוטמן, נתן רוטנשטרייך, אפרים אלימלך אורבך, אליעזר שביד, ישעיהו ליבוביץ, יהודה עמיטל
 השפיע על:  אבינועם רוזנק, מנחם לורברבוים
 מדינה:  ישראל ישראל
 צאצאים:  תמי ביטון 
 
אביעזר (אבי) רביצקי (נולד ב-13 ביוני 1945) הוא הוגה דעות ישראלי, פרופסור אמריטוס בחוג למחשבת ישראל באוניברסיטה העברית וחוקר מדעי היהדות, ממקימי ומראשי תנועת מימד, וחתן פרס ישראל לחקר מחשבת ישראל לשנת תשס"א.
קורות חיים

אביעזר רביצקי נולד בשנת 1945 בירושלים, וגדל בשכונות מקור ברוך ורחביה. הוא למד בבית הספר היסודי "לדוגמה" ובבית הספר התיכון "מעלה". שירת בנח"ל וריכז את סניף "בני עקיבא" בתל אביב. בשנת 1966 החל בלימודי רפואה באוניברסיטה העברית והפסיק לאחר שנתיים. בשנת 1968 החל ללמוד פילוסופיה ומחשבת ישראל באוניברסיטה העברית. במהלך לימודיו נבחר ליושב ראש אגודת הסטודנטים של האוניברסיטה העברית.
בשנת 1977 קיבל תואר דוקטור מטעם האוניברסיטה העברית על מחקרו "משנתו של ר' זרחיה בן יצחק בן שאלתיאל חן וההגות המימונית-תיבונית במאה ה-י"ג" בהנחיית פרופ' יוסף ברוך סרמוניטה.
בשנת 1978, לאחר סיום הדוקטורט, זכה במלגת רוטשילד ויצא ללימודי פוסט דוקטורט באוניברסיטת הרווארד, שם למד וחקר בהדרכתו של פרופ' יצחק טברסקי.
ב-16 באוקטובר 2006 נפצע קשה בתאונת דרכים ועבר תהליך שיקום ארוך. אחרי התאונה חדל מפעילותו האקדמית והציבורית.
רביצקי נשוי לרות, אחותו של הבמאי שמואל הספרי, ואב לארבעה: תמי ביטון, ראש מדרשת 'אמי"ת באר' בירוחם ובאשדוד; רננה רביצקי פילזר, המנהלת החינוכית של המרכז לזהות יהודית-ישראלית במכון הרטמן וראש בית המדרש במדרשיית הרטמן לבנות; שלומית רביצקי טור-פז, מנהלת מרכז ג'ואן וארווין ג'ייקובס לחברה משותפת במכון הישראלי לדמוקרטיה; ורואי רביצקי, המנהל את היוזמה הדתית לשלום 'מוזאיקה'; חתנו הוא חבר הכנסת משה טור-פז.
קורות חיים > מחקר ופעילות אקדמית

רביצקי שימש פעמיים ראש החוג למחשבת ישראל באוניברסיטה העברית, ובשנת 1989 כיהן בה גם כראש המכון ללימודי היהדות.
מחקריו הרבים עוסקים במחשבה היהודית בימי הביניים ובעת החדשה. במאמריו ובהרצאותיו שפך רביצקי אור חדש על הגותם של ר' חסדאי קרשקש, הרמב"ם והרב קוק.
במקביל לעבודתו באוניברסיטה שימש עמית בכיר במכון הישראלי לדמוקרטיה וראש תחום מדעי הרוח בבית הספר למנהיגות חינוכית של מכון מנדל.
בשנת 2001 הוענק לו פרס ישראל לחקר מחשבת ישראל.
בשנת 2006 החלה לראות אור בעריכתו סדרת ספרים על "גדולי הרוח והיצירה בעם היהודי", בהוצאת מרכז זלמן שזר.
בשנת 2012 יצא לאור ספר יובל לכבודו, "על דעת הקהל: דת ופוליטיקה בהגות היהודית", בעריכתם של בנימין בראון, מנחם לורברבוים, אבינועם רוזנק וידידיה צ' שטרן.
בשנת 2016 יצא ספר נוסף לכבודו, "בנתיבי השלום והדעת", בעריכתם של דב שוורץ, אבי אלקיים וחנוך בן פזי.
קורות חיים > עמדותיו ופעילות פוליטית

רביצקי הוא אחד מהמייצגים המובהקים של השמאל הדתי בישראל וממייסדי תנועות השלום הדתיות "עוז ושלום" ו"נתיבות שלום" בשנות השבעים והשמונים. במשך שנים כיהן כיו"ר תנועת מימד. התנגד לגוש אמונים וסבר שגרם לערעור "הברית ההיסטורית" בין המפד"ל לשמאל, אך עם זאת הכריז רביצקי כי גוש אמונים "זקף את גווה של כלל הציונות הדתית" ו"שחרר אותה מחלק מתסביכיה".
בשנת 1999 הודיע אהוד ברק שרביצקי יכהן כשר החינוך בממשלתו, אולם הרעיון לא יצא לפועל, גם מפני שרביצקי עצמו לא שש לתפקיד. גם כמה יוזמות להציע את מועמדותו של רביצקי לתפקיד נשיא המדינה לא יצאו אל הפועל.
רביצקי תמך בתוכנית ההתנתקות אך הסתייג מאופן ביצועה.
מספריו

משנתו של ר’ זרחיה בן יצחק בן שאלתיאל חן וההגות המימונית-תיבונית במאה הי"ג, עבודה לשם קבלת תואר דוקטור, האוניברסיטה העברית, תשל"ח, 1977
הכהנאות כתופעה תודעתית ופוליטית, ספריית שזר, תשמ"ו 1985
דרשת הפסח לר' חסדאי קרשקש ומחקרים במשנתו הפילוסופית, האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, תשמ"ט
על דעת המקום: מחקרים בהגות היהודית ובתולדותיה, הוצאת כתר, 1991
הקץ המגולה ומדינת היהודים, ספרית אפקים, הוצאת עם עובד, 1993
דתיים וחילוניים בישראל - מלחמת תרבות? הוצאת המכון הישראלי לדמוקרטיה, תשנ"ז 1997
דת ומדינה במחשבת ישראל, הוצאת המכון הישראלי לדמוקרטיה, 1998
חירות על הלוחות, ספרית אפקים, הוצאת עם עובד, 1999
האם תיתכן מדינת הלכה?, המכון הישראלי לדמוקרטיה, תשס"ד 2004
עיונים מיימוניים, הוצאת שוקן, 2006
ויכוחים על אמונה ופילוסופיה, שיחות עם ישעיהו ליבוביץ, סדרת האוניברסיטה המשודרת, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2006
ספרים בעריכתו

ארץ-ישראל בהגות היהודית בימי הביניים - קובץ מחקרים (יחד עם משה חלמיש), הוצאת יד בן-צבי, תשנ"א 1991
קדושת החיים וחירוף הנפש: קובץ מאמרים לזכרו של אמיר יקותיאל (יחד עם ישעיהו גפני), מרכז זלמן שזר, תשנ"ג 1992
ארץ-ישראל בהגות היהודית בעת החדשה, הוצאת יד בן צבי, תשנ"ח 1998
ארץ-ישראל בהגות היהודית במאה העשרים, הוצאת יד בן צבי, תשס"ה 2005
דת ומדינה בהגות היהודית במאה העשרים, הוצאת המכון הישראלי לדמוקרטיה, תשס"ה 2005
ש"ס - היבטים תרבותיים ורעיוניים, הוצאת עם עובד, תשס"ו 2006
אורתודוקסיה יהודית - היבטים חדשים (יחד עם יוסף שלמון ואדם פרזיגר), הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשס"ו 2006
ישעיהו ליבוביץ: בין שמרנות לרדיקליות, מכון ון ליר והוצאת הקיבוץ המאוחד, תשס"ז 2007
דברים ושברי דברים: על יהדותה של מדינה דמוקרטית (יחד עם ידידיה שטרן), הוצאת המכון הישראלי לדמוקרטיה, תשס"ז 2007
עיונים חדשים בפילוסופיה של ההלכה (יחד עם אבינעם רוזנק), מכון ון ליר והוצאת מאגנס, תשס"ח 2008
הרמב"ם - שמרנות, מקוריות, מהפכנות, מרכז זלמן שזר, ירושלים, 2008
חלק מהסדרה "גדולי הרוח והיצירה בעם היהודי" שבהוצאת מרכז זלמן שזר, 2006 ואילך
פרסים

פרס ישראל, פולברייט, רוטשילד, ליידי דייוויס, ורבורג, קרן הזיכרון לתרבות יהודית, והתנועה לארץ ישראל טובה.
לקריאה נוספת

זאב הרוי, אביעזר רביצקי, "דרשת הפסח לר’ חסדאי קרשקש ומחקרים במשנתו הפילוסופית", תרביץ, נ"ח, תשמ"ט 1989
יוסף שלמון,  הקץ המגולה ומדינת היהודים, על אביעזר רביצקי, "הקץ המגולה ומדינת היהודים - משיחיות, ציונות ורדיקליזם דתי בישראל", תשנ"ג, מדעי היהדות 34, 1994
אבינועם רוזנק, הגיונות במחשבת ישראל: בעקבות שיעוריו של אביעזר רביצקי, מרכז זלמן שזר, ירושלים, תשע"ה
הערות שוליים

↑  מיטל יסעור-בית אור, פרופסור רביצקי שב להכרה וזיהה את משפחתו, באתר ynet, 5 בדצמבר 2006 
 מיטל יסעור בית אור, פרופ' אבי רביצקי השתחרר מבית החולים, באתר ynet, 19 במרץ 2008
↑  ישראל הראל, ‏"קטר חדש, נהגים חדשים", השילוח, גיליון 1, אוקטובר 2016
↑  טל רוזנר, הרב יואל בן-נון: "כבר היתה התנתקות", באתר ynet, 13 באפריל 2005
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266967005171  PLWABN: 9810656128205606  BnF: cb13556528p (data)  GND: 103587543  ISNI: 0000 0001 0962 3966  LCCN: n78083098  NKC: mub2016918320  NTA: 156225662  SUDOC: 050838350  VIAF: 29697080   WorldCat (עם VIAF): 29697080
סוקסיניל כולין

| --- | --- |

 
 שם IUPAC
 2,2'-[(1,4-dioxobutane-1,4-diyl)bis(oxy)]bis (N,N,N-trimethylethanaminium)
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:   {\ce {C14H30Cl2N2O4}} מסה מולקולרית=290.399 g/mol
 מסה מולרית:  290.21946028018 יחידת מסה אטומית מאוחדת 
 נתונים פרמוקוקינטיים
 הפרשה:  שתן
 בטיחות
 מעמד חוקי:  אין מידע
 קטגוריית סיכון בהריון:  קטגוריית סיכון A (אוסטרליה), קטגוריית סיכון C 
 מזהים
 קוד ATC:  M03AB01 
 מספר CAS:  306-40-1
 PubChem:  22475
 ChemSpider:  21080
 
סוקסיניל כולין (באנגלית: Succinylcholine; נקרא גם Suxamethonium chloride) הוא אגוניסט ניקוטיני שמשמש להרפיית שרירים ושיתוקם לטווח קצר, בדרך כלל כדי להקל תהליך צנרור קנה. לפעמים התרופה משמשת להמתת חסד של סוסים בשילוב עם משככי כאבים וסמי הרגעה.
נמל התעופה הבין-לאומי ג'ון פ' קנדי

נמל התעופה הבין-לאומי ג'ון פ' קנדי (באנגלית: John F. Kennedy International Airport‏, ובקיצור JFK) הוא החשוב, החדש והעמוס מבין שלושת נמלי התעופה המשרתים את העיר ניו יורק בארצות הברית (האחרים הם לה גוארדיה וניוארק). הנמל ממוקם בשכונת ג'מייקה ברובע קווינס בדרום-מזרח ניו-יורק, כ-24 ק"מ ממרכז העיר במנהטן. במקור היה שמו של הנמל "איידלוויילד" (Idlewild Airport) והוא סומן בקוד יאט"א IDL ובקוד איקאו KIDL, אך ב-1963 שונה שמו והוא נקרא על שם נשיא ארצות הברית ג'ון פיצג'רלד קנדי.
נמל התעופה משמש כשער הכניסה הבינלאומי החשוב ביותר לארצות הברית כולה, ועוברים בו כ-17% מהנכנסים לארצות הברית, וכן כמסוף המטען האווירי הגדול במדינה. בשנת 2017 שירת נמל התעופה 59,400,000 נוסעים, יותר מ-1,400,000 טון מטען ו-408,913 המראות ונחיתות. הנמל מופעל על ידי רשות הנמלים של ניו יורק וניו ג'רזי.
בנמל פועלות כ-80 חברות תעופה מכ-150 מדינות המפעילות ממנו טיסות סדירות. אף שהוא ידוע בעיקר כשער הכניסה הבינלאומי החשוב למדינה, עוברת דרכו גם תחבורה אווירית פנימית בהיקף גדול. הנמל משמש בסיס פעולה חשוב לחברות התעופה דלתא איירליינס, אמריקן איירליינס וג'ט בלו איירוויז (JetBlue Airways).
בשדה ארבעה מסלולים ושישה טרמינלים המכילים 128 שערים הממוספרים 1–8, לא כולל טרמינל 3 (שנהרס ב-2013) וטרמינל 6 (שנהרס ב-2011). הם מקושרים זה לזה בקו רכבת המכונה "איירטריין" (AirTrain, מילולית: "רכבת אוויר"). קו זה מחבר את כל הטרמינלים ומקשר אותם אל הרכבת התחתית של ניו יורק ואל הרכבת ללונג איילנד. בנוסף פועלים גם שירותי אוטובוס ומוניות אל הנמל וממנו.
סינגפור איירליינס מפעילה מהנמל טיסה לנמל התעופה סינגפור, שזאת הטיסה המסחרית הארוכה בעולם.
נתונים כלכליים

עיריית ניו יורק השקיעה כ-150 מיליון דולר בהקמת שדה התעופה. ומאז רשות הנמלים מתחזקת את שדה התעופה, והשקיעה בכך עד כה למעלה מ-7.6 מיליארד דולר.
כ-37 אלף איש מועסקים ישירות על ידי שדה התעופה בשכר של יותר מ-16.2 מיליארד דולר לשנה. הפעלת שדה התעופה תורמת לכלכלת המטרופולינים ניו יורק וניו ג'רזי כ-45.7 מיליארד דולר בכך שמייצרת עוד כ-300 אלף משרות.
| שנת | נוסעים בטיסות פנימיות | נוסעים בטיסות בינלאומיות | סה"כ נוסעים | טיסות פנימיות | טיסות בינלאומיות | תעופה כללית | סה"כ טיסות | מטען (טון קצר) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | 27,245,463 | 31,710,825 | 58,956,288 | 258,230 | 178,289 | 12,384 | 448,903 | 1,409,533 |
| 2017 | 26,920,199 | 32,425,222 | 59,345,421 | 254,255 | 179,108 | 13,096 | 446,459 | 1,487,973 |

| שנת | נוסעים בטיסות פנימיות | נוסעים בטיסות בינלאומיות | סה"כ נוסעים | טיסות פנימיות | טיסות בינלאומיות | תעופה כללית | סה"כ טיסות | מטען (טון קצר) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | 83,269,129 | 45,825,259 | 129,094,388 | 917,117 | 202,605 | 38,882 | 1,250,485 | 2,210,368 |
| 2017 | 84,828,472 | 47,412,667 | 132,241,139 | 927,169 | 298,930 | 43,520 | 1,269,619 | 2,379,285 |
2018:
טיסות לישראל וממנה

אל על מפעילה 16 טיסות שבועיות בין תל אביב לנמל, המבוצעות במטוסי בואינג 787.
ארקיע מפעילה 3 טיסות שבועיות בין תל אביב לנמל, המבוצעות במטוסי איירבוס A330-900.
דלתא איירליינס מפעילה 10 טיסות שבועיות בין תל אביב לנמל, המבוצעות במטוסי איירבוס A330-900.
אמריקן איירליינס החלה להפעיל טיסה יומית בין הנמל לתל אביב ב-9 במאי 2021. טיסה זו מבוצעת במטוס בואינג 777-200ER.
ציוני דרך

1942 - החלה בניית שדה התעופה הבינלאומי החדש באתר מגרש גולף איידלוויילד (Idlewild) בקווינס שבניו יורק, תחת חוזה שנחתם עם עיריית ניו יורק.
1947 - רשות הנמלים של ניו יורק וניו ג'רזי החלה להפעיל את שדה התעופה ב-1 ביוני, בחוזה שכירות של עיריית ניו יורק.
1948 - ב-9 ביולי החלו טיסות מסחריות.
1963 - שמו של שדה התעופה הוסב לנמל התעופה על-שם ג'ון פיצג'רלד קנדי ב-24 בדצמבר, לזכר נשיא ארצות הברית ה-35 שנרצח באותה שנה.
1964 - ב-7 בפברואר הגיעו הביטלס לראשונה לארצות הברית וערכו בו מסיבת עיתונאים, ומאז, במשך עשרות שנים, שימש נמל התעופה שער לנשיאים ולנכבדים רבים, כולל אלפים שהגיעו לאורך השנים לעצרת הכללית של האו"ם.
1978 - התרחש השוד בחברת התעופה לופטהנזה
2000 - עבר בנמל התעופה הנוסע המיליארד.
2004 - רשות הנמלים והעיר ניו יורק הגיעו להסכם המבטיח את המשך פעילותו עד שנת 2050.
2007 - ב-19 במרץ נחת בו לראשונה מטוס הנוסעים הגדול בעולם, האיירבוס A380, במבחן "הוכחת מסלול" (route-proving test). ב-1 באוגוסט 2008 הנחיתה בו חברת התעופה אמירטס מטוס איירבוס A380 מאויש בנוסעים, לראשונה בארצות הברית.
2013 - בשנה זו עברו לראשונה בנמל התעופה 50 מיליון נוסעים.
גלריה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ה"איירטריין", קו הרכבת בנמל התעופה |  טרמינל 1 |  טרמינל 4 |  טרמינל 5 |  טרמינל 7 |  עמדת הבידוק הביטחוני בטרמינל 8 |
ראו גם

נמל התעופה לה גוארדיה
נמל התעופה הבינלאומי ניוארק ליברטי