stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טים סימנסקי
ביוגרפיה

סימנסקי גדל בוילמינגטון שבדלאוור. סבו ואביו שירתו בצי ארצות הברית. ב-1980 סיים לימודיו בתיכון קתולי, במהלך לימודיו הצטיין בהיאבקות ואף ייצג את ארצות הברית בתחרות בינלאומית ביפן. הוא למד במשך שנה במכינה של הצי וב-1985 סיים לימודיו באקדמיה הימית של ארצות הברית והתגייס לצי. הוכשר כחובל ושירת ביפן. ולאחר מכן התנדב ליחידת אריות הים ונהיה ללוחם ביחידה.
שירת כמפקד מחלקה בצוות ההובלה בכלי השיט התת-ימיים 2. שירת כמפקד חוליה, מפקד פלגה, קצין מבצעים וסגן מפקד צוות 6 של אריות הים. פיקד על יחידת הסירות 26, על צוות 2 של אריות הים ועל כוח משימה משותף למבצעים מיוחדים באפגניסטן במהלך מבצע אנקונדה. פיקד על כוח 2 של פיקוד הלוחמה המיוחדת של הצי. שירת כסגן מפקד לענייני מבצעים מיוחדים של מפקדת המבצעים המיוחדים המשותפת לארצות הברית ונאט"ו באפגניסטן. שירת באגף המבצעים של המטות המשולבים כראש ענף הלוחמה הגלובלית בטרור וכראש תא התיאום לפעולות באפגניסטן ופקיסטן. 
שימש עוזר מפקד פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים.
ביוני 2016 מונה למפקד פיקוד הלוחמה המיוחדת של הצי. הוא שירת בתפקיד עד ספטמבר 2018. ב-2020 מונה לסגן מפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של ארצות הברית. בשנת 2021 הוחלף על ידי קולין גרין.
סימנסקי בעל תואר שני בתכנון ואסטרטגיה מהאוניברסיטה לביטחון לאומי.
הערות שוליים

↑  VIDEO: Rear Admiral returns to Salesianum to share lessons from sports, ‏wdel.com, ‏5 במרץ 2016
שמיר אופטיקה

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית בבעלות משותפת
 תקופת הפעילות:  1972–הווה (כ־52 שנים)
 תאריך מיזוג:  יולי 2011
 מיקום המטה:  קיבוץ שמיר, ישראל
 ענפי תעשייה:  פיתוח, ייצור ושיווק עדשות אופטיות רב-מוקדיות
 עובדים:  כ-2,200 עובדים בישראל ומחוצה לה ב-23 חברות בנות -מתוכם 19 אתרי ייצור
  
 https://www.shamir.co.il
 
שמיר תעשיות אופטיקה בע"מ היא חברה בינלאומית לפיתוח וייצור עדשות אשר מרכז פעילותה יושב בקיבוץ שמיר. החברה הוקמה בשנת 1972 כיצרנית עדשות בי-פוקל, ולאחר מכן החלה לייצר גם עדשות ראייה חד-מוקדיות ורב-מוקדיות ותבניות זכוכית. בשנת 2005 ביצעה החברה הנפקה דואלית, כאשר הונפקה בו זמנית בבורסה לניירות ערך בתל אביב ובנאסד"ק, ובכך הייתה לחברה הראשונה מהתעשייה הקיבוצית שהונפקה בבורסה זו.
כיום החברה מעסיקה כ-2,200 עובדים ב-23 מעבדות וחברות בת ברחבי העולם. משנת 2022 חברת אסילור (אנ') הצרפתית (אנ') היא בעלת החברה.
היסטוריה

מפעל האופטיקה הוקם בקיבוץ שמיר כמענה על הצורך שעלה לשלב חברי קיבוץ בעשייה שמקורה אינו בחקלאות דרך ענף ייצור נוסף.
לשם כך בשנת 1970 חתם הקיבוץ הסכם עם חברת "KMS תעשיות" האמריקאית (בבעלותו של קיפ סיגל) להקמת מפעל לעדשות בי-פוקל, שתוצרתו תהיה מיועדת כולה לייצוא. כחלק מההסכם, החברה, אשר עסקה בין היתר באופטיקה לטלוויזיות, התחייבה לספק את הידע למפעל ואף לקנות את כל תוצרתו במשך השנתיים הראשונות.
בשנת 1972, כשנתיים לאחר חתימת ההסכם, הוקמה החברה שמיר תעשיות אופטיקה בע"מ, ונחנך מפעל האופטיקה לייצור עדשות בי-פוקל מזכוכית בקיבוץ במעמדו של פנחס ספיר.
בשנת 1979 החברה הרחיבה את תוצרתה כאשר החלה לייצר עדשות מולטי-פוקל בנוסף לעדשות הקיימות. באותה שנה מחזור המכירות של המפעל עמד על חצי מיליון דולר, וכ־20 אחוזים מכלל ענפי המשק מקורם היה במפעל שבקיבוץ שמיר.
5 שנים לאחר תחילת הייצור, השיקה החברה את המוצר הראשון שלה והציגה לציבור את עדשות המולטי-פוקל הראשונות בשנת 1984, אשר הוצעו למכירה לקהל הרחב.
בשנת 1988 החלה החברה את דריסת הרגל הראשונה שלה בארצות הברית, כאשר הקימה את חברת הבת "Shamir USA".
11 שנים לאחר מכן, הקימה החברה מרכז הפצה לאספקת עדשות חצי-גמורות למעבדות ברחבי ארצות הברית, ולשם כך הוקמה בשנת 1999 חברה נוספת בשם "Shamir Insight Inc".
היסטוריה > המאה ה-21

בשנת 2001 חנכה החברה קו ייצור ביחד עם שותפתה אייל תעשיות אופטיקה, ובכך הרחיבה את פעילותה גם בייצור עדשות פלסטיק. שנה לאחר מכן החלה החברה לחזק את כוחה באירופה, כאשר ב-2002 הפכה לבעלים של מעבדות ייצור אופטיקה בפורטוגל במסגרת שותפות עם חברת Altra Optic GmbH.
בשנת 2005 שמיר אופטיקה הפכה לחברה ציבורית, כאשר ביצעה הנפקה דואלית בבורסה לניירות ערך בתל אביב וגם בנאסד"ק לפי שווי של 225.4 מיליון דולר. הנפקה זו הפכה את החברה לחברה הקיבוצית הראשונה שהונפקה בנאסד"ק.
בשנת 2008 חיזקה החברה את מעמדה באירופה כאשר חברת ההפצה הגרמנית Altra Trading הופכת לחברת בת בבעלות מלאה שלה בעקבות רכישה של 49% ממניות החברה, אשר התווספו ל-51% ממניות החברה שכבר החזיקה טרם העסקה.
בשנת 2011 התמזגה חברת שמיר מערכות עם חברת האופטיקה הצרפתית אסילור (אנ'). המיזוג בוצע באמצעות קנייה של 37% מניות מהציבור ועוד 13% מניות מחברת שמיר תעשיות אופטיקה בע"מ, ובסך הכל 50% מהחברה תמורת 130 מיליון דולר. בהשלמת עסקת המיזוג נמחקה שמיר מנאסד"ק והפכה מציבורית לפרטית.
בפברואר 2020 חתמה החברה הסכם שיתוף פעולה עם "פריס מיקי", חברת האופטיקה הגדולה ביפן, שבמסגרתו תספק ללקוחות החברה עדשות מותאמות אישית תוך 24 שעות. ייצור העדשות יתבצע במעבדת "InoTime" שפותחה בישראל והוקמה בטוקיו בהשקעה של שני מיליון דולר. לחברה מעבדות "InoTime" נוספות אשר מייצרות באותה שיטה במדינות ניו זילנד, סינגפור, איטליה, צרפת, קנדה ושתי מעבדות נוספות בפורטוגל.
באפריל 2020 השיקה החברה את טכנולוגיית האנטי-פוג, אשר נועדה למנוע אדים על המשקפיים של אנשים החובשים מסיכה כאמצעי התגוננות ממגפת הקורונה. החברה הציעה את הטכנולוגיה בחינם לצוותים הרפואיים הזקוקים לכך.
בשנת 2022 רכשה קבוצת אסילור-לוקסוטיקה (אנ') את 50% הנוספים תמורת 500 מיליון דולר, והיא מחזיקה ב-100% מהחברה.
פעילויות נוספות

החל מינואר 2020, שמיר אופטיקה מעניקה חסות לאתלטית הישראלית חנה קנייזבה-מיננקו, המייצגת את ישראל בענפי הקפיצה לרוחק והקפיצה המשולשת ותתחרה באולימפיאדת טוקיו 2021.
באוקטובר 2020 הפעילה החברה ביחד עם שגרירות ישראל בפורטוגל מעבדה ניידת לבדיקות ראייה בקרב אזרחי פורטוגל הוותיקים. הפעלת המשאית נועדה לעריכת בדיקות בבתי אבות במדינה, ולתת מענה לצורכי האזרחים בשל מגפת הקורונה וחשש האוכלוסייה המבוגרת להיחשף למחלה מחוץ לבית האבות.
מפעל ומטה החברה בקיבוץ שמיר
מכונות ייצור העדשות במפעל החברה
טקס חנוכת מפעל העדשות בשנת 1972, במעמד פנחס ספיר
הערות שוליים

1 2  גולן חזני, אקזיט של חצי מיליארד דולר: קיבוץ שמיר מכר את יתרת אחזקותיו בחברת האופטיקה שהקים, באתר כלכליסט, 3 באוגוסט 2022
↑  י. שדמי, חברת "אלג'ים" מביאה 30 מומחים מארה"ב לפיתוח תעשיות עתירות מדע, מעריב, 29 ביוני 1970
↑  קיבוץ שמיר - סיפור מקומי, באתר shamir.localtimeline.com
↑  יאיר קוטלר, התעשיה בקיבוץ דוחקת החקלאות, מעריב, 15 במרץ 1979
↑  TheMarker digital, שמיר תעשיית אופטיקה זינקה ב-14% ביומה הראשון בוול סטריט; המנכ"ל גיורא בן זאב צילצל בפעמון סגירת המסחר בנאסד"ק , באתר TheMarker‏, 11 במרץ 2005
↑  שמיר אופטיקה רוכשת את יתרת 49% ממניות חברת ALTRA TRADING GMBH - טלנירי, באתר www.talniri.co.il
↑  עומרי כהן, אקזיט קיבוצי: אסילור תרכוש 50% משמיר אופטיקה ב-130 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 15 באוקטובר 2010
↑  אורן פרוינד, מכירת המניות הושלמה: שמיר אופטיקה נמחקה מהמסחר בבורסה, באתר TheMarker‏, 1 ביולי 2011
↑  נינה פוקס, זה הפתרון לבעיית האדים במשקפיים - כשחובשים מסכה, באתר ynet, 8 באפריל 2020
↑  יניב טוכמן‏, חנה קנייזבה מיננקו תזכה לחסות בגובה 130,000 שקל מחברת שמיר תעשיות אופטיקה, באתר וואלה, 13 בינואר 2020
↑  מקיבוץ שמיר לפורטוגל: מעבדה ניידת לבדיקת ראייה תבקר ב-100 בתי אבות, באתר mynetkibbutz, ‏2020-10-29
ג'ון הודג'

| --- | --- |

 לידה:  12 ביוני 1893 גולקונדה, אילינוי, ארצות הברית ארצות הברית 
 פטירה:  12 בנובמבר 1963 (בגיל 70) וושינגטון די. סי., ארצות הברית ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות הלאומי ארלינגטון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת אילינוי בשיקגו  Southern Illinois University  מכללת המלחמה של צבא ארצות הברית  המכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית 
 השתייכות:  הצבא האמריקני צבא ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1914–1952 (כ־38 שנים)
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-43 מפקד הדיוויזיה ה-23 מפקד הקורפוס ה-24 מפקד הקורפוס ה-5 מפקד הארמייה השלישית
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה  מלחמת קוריאה
 עיטורים
   מדליית השירות המצוין     מדליית השירות המצוין של הצי  לגיון ההצטיינות (לגיונר)   מדליית האוויר   לב הארגמן
 
ג'ון ריד הודג' (באנגלית: John Reed Hodge;‏ 12 ביוני 1893 – 12 בנובמבר 1963) היה קצין מעוטר מאוד של צבא ארצות הברית בדרגת גנרל. המשימה האחרונה שלו לפני פרישתו הייתה כראש שרותי שדה בצבא.
ביוגרפיה > ראשית חייו

הודג' נולד ב-12 ביוני 1893 בגולקונדה, אילינוי, למד בבית המכללה למורים בדרום אילינוי ובאוניברסיטת אילינוי. לאחר שסיים תוכנית לאינדוקטרינציה של קצינים בבית הספר למועמדים לקצינים של צבא ארצות הברית בפורט שרידן, הוא הוסמך כלוטננט משנה בחיל הרגלים בשנת 1917. הוא שירת במלחמת העולם הראשונה בצרפת ובלוקסמבורג.
הודג' נשאר בצבא לאחר תום המלחמה, לימד מדעי צבא באוניברסיטת מדינת מיסיסיפי בשנים 1921–1925 ובוגר בית הספר לחי"ר בשנת 1926. לאחר שירות בהוואי סיים את לימודיו במכללה לפיקוד ולמטה, מכללת המלחמה בצבא ובית הספר הטקטי לחיל האוויר.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

בתחילת מלחמת העולם השנייה שימש הודג' כראש המטה של הקורפוס ה-7 בפיקודו של רוברט ריצ'רדסון הבן, הממוקם בקליפורניה כחלק מפיקוד ההגנה המערבי. הוא הועלה לדרגה הזמנית של בריגדיר גנרל ביוני 1942 והועבר לדיוויזיה ה-25 בהוואי, שם מונה לסגנו של ג'וזף לוטון קולינס.
הדיוויזיה ה-25 נשלחה מעבר לים לגוודלקנל בנובמבר 1942. הודג' נשאר עם הדיוויזיה ה-25 עד אפריל 1943, אז הועלה לדרגת מייג'ור גנרל והועבר לפיקוד הזמני על הדיוויזיה ה-43, שם החליף את ג'ון ה. הסטר, שהיה מותש מהקרב. הודג' פיקד על הדיוויזיה ה-43 במהלך הלחימה בצפון איי שלמה ועוטר במדליית השירות המצוין על שירותו.
לאחר שלושה חודשי שירות עם הדיוויזיה ה-43, הודג' קיבל את הפיקוד על הדיוויזיה ה-23 באיי פיג'י, ולאחר מכן פיקד עליה במהלך המערכה בבוגנוויל.
הודג' מונה למפקד הקורפוס ה-24 החדש שהופעל בהוואי והשתתף בקרב לייטה במסגרת המערכה בפיליפינים ובהמשך בקרב אוקינאווה. הוא קיבל מדליות שירות מכובדות עבור כל אחד מהקרבות הללו. הודג' הועלה לדרגה זמנית של לוטננט גנרל ביוני 1945.
בשנים 1945–1948 היה הודג' המושל הצבאי של קוריאה הדרומית תחת ממשל צבא ארצות הברית בקוריאה (USAMGIK). הוא לקח את כוחותיו לקוריאה בהוראת הגנרל דאגלס מקארתור, ונחת באינצ'ון ב-9 בספטמבר 1945. הוא היה הקצין שקיבל את כניעתם של כל הכוחות היפניים בקוריאה מדרום לקו רוחב 38 צפון.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

לאחר מכן חזר הודג' לפורט בראג, צפון קרוליינה, ופיקד על הקורפוס ה-5 משנת 1948 עד 1950. לאחר פרוץ מלחמת קוריאה בשנת 1950, הוא מונה למפקד הארמייה השלישית, שמוקמה בארצות הברית, ולא לחם בקוריאה.
הודג' זכה לקידום לדרגת גנרל ב-5 ביולי 1952, והמשימה הסופית שלו לפני פרישתו הייתה כראש שרותי השדה בצבא בשנים 1952–1953. הודג' פרש משירות צבאי ב-30 ביוני 1953 ונפטר בוושינגטון הבירה ב-12 בנובמבר 1963.
ג'וזף ריקסי

| --- | --- |

 לידה:  מונטריי, קליפורניה, ארצות הברית
 השתייכות:  צי ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1983–2017 (כ־34 שנים)
 דרגה:   תת-אדמירל
 עיטורים
   מדליית השירות המצוין של הצי  לגיון ההצטיינות (3)   כוכב הארד  מדליית האוויר
ג'וזף "ג'ו" ריקסי (באנגלית: Joseph W. "Joe" Rixey) הוא קצין בדימוס בדרגת תת-אדמירל בצי ארצות הברית. שירת כראש הסוכנות לשיתוף פעולה ביטחוני של מחלקת ההגנה.
ביוגרפיה

ריקסי נולד במונטריי שבקליפורניה. ב-1983 סיים תואר ראשון בהנדסה מהאקדמיה הימית של ארצות הברית. הוא בעל תואר שני בהנדסת אווירונאוטיקה מבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים.
באוגוסט 1986 סיים הכשרתו כטייס צי. שירת כטייס מטוסי סיור לוקהיד P-3 אוריון בטייסת הסיור 17 בהוואי, כאחראי המראות ונחיתות בנושאת המטוסים "קונסטלישן" ובטייסת הסיור 40 בוושינגטון.
פיקד על טייסת הסיור השנייה של הצי שהשתתפה תחת פיקודו במלחמת אפגניסטן.
בשנים 2002–2005 שירת כסגן מנהל תוכנית פיתוח מטוס הסיור P-8 פוסידון עבור הצי. בשנים 2005–2008 שימש מנהל תוכנית מטוסי הסיור של הצי. בתפקידו הבא שימש סגן מנהל תוכניות הלוחמה האווירית נגד צוללות ומשימות מיוחדות. ביולי 2009 מונה לסגן מפקד פיקוד מערכות החלל והלוחמה הימית (SPAWAR), הפיקוד האחראי לפיתוח מערכות מידע ומערכות תקשורת לצי. בנובמבר 2010 עבר לשרת במטה הצי, כעוזר למזכיר מחלקת הצי לענייני תוכניות ושיתופי פעולה בינלאומיים.
בספטמבר 2013 קודם לדרגת תת-אדמירל ומונה לראש הסוכנות לשיתוף פעולה ביטחוני של מחלקת ההגנה. שירת בתפקיד עד אוגוסט 2017.
אנגוס ט. ג'ונס

| --- | --- |

ג'ונס בטקס פרסי בחירת הקהל ב-2012
 לידה:  8 באוקטובר 1993 (בן 31) אוסטין, טקסס, ארצות הברית 
 שם לידה:  Angus Turner Jones 
 סוגה מועדפת:  קומדיה
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2002
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קולורדו בולדר 
 פרסים והוקרה:  פרס האומן הצעיר  פרס TV Land 
 פרופיל ב-IMDb
 
אנגוס טרנר ג'ונס (באנגלית: Angus Turner Jones; נולד ב-8 באוקטובר 1993) הוא שחקן עבר אמריקאי. ידוע בשל תפקידו כג'ייק הרפר בקומדיית המצבים "שני גברים וחצי" (2013-2003; 2015) מבית רשת CBS, אשר זכתה להצלחה רבה ברחבי העולם.
ביוגרפיה

ג'ונס נולד באוסטין, טקסס. יש לו אח צעיר ממנו, אוטו.
לאחר סיום הסדרה "שני גברים וחצי", ג'ונס החל ללמוד לתואר ראשון בחוג ללימודי הסביבה באוניברסיטת קולורדו, ובהמשך עבר לחוג ללימודי יהדות, שם סיים את לימודיו בשנת 2018.
קריירה > תחילת הקריירה

בשנת 1999 קיבל את תפקידו הראשון כילד בן חמש בסרט "סימפתיקו" בכיכובם של שרון סטון וג'ף ברידג'ס. בשנים שלאחר מכן, היו לו תפקידים משניים בסרטים הכוללים את "ספוט" (2001), "סיבוב חוזר" (2002), "מפרקים את הבית" (2003) ו-"הג'ונגל מת מצחוק 2" (2003). כמו גם, שיחק בסרטי הטלוויזיה "אהבה בין חברים" (2001, HBO), ו-"הנס שבלב" (2005, CBS).
קריירה > תחילת הקריירה > שני גברים וחצי

בשנת 2003 ג'ונס לוהק לסיטקום של CBS "שני גברים וחצי" בדמותו של ג'ייק הרפר, "האיש החצי" של כותרת הסדרה, ילד בן 10 שחי עם אביו הגרוש (בגילומו של ג'ון קראייר) ודודו הנהנתן (בגילומו של צ'ארלי שין). הסדרה הפכה במהירות לסיטקום הפופולרי ביותר בארצות הברית במשך רוב זמן השידור שלו, עם קהל ממוצע של כ-15 מיליון איש.
בשנת 2010 ג'ונס הפך לילד-שחקן בעל השכר הגבוה ביותר בטלוויזיה בגיל 16, כאשר החוזה החדש שלו עם שני גברים וחצי הקנה לו 7.8 מיליון דולר בשתי העונות הבאות, והסתכם בכ-300,000 דולר לכל אחד מ-26 הפרקים.
באוקטובר 2012, במהלך ראיון לתוכנית הרדיו הדתית "קול הנבואה", הוא הודיע שהוא הצטרף לכנסייה האדוונטיסטית של היום השביעי. בנובמבר 2012, ג'ונס אמר שהוא הוטבל ולא מעוניין יותר להופיע ב"שני גברים וחצי", כינה את התוכנית "זוהמה" ואמר שהיא מתנגשת עם השקפותיו הדתיות. הוא גם עודד אנשים להפסיק לצפות בתוכנית. דעותיו זכו לתשומת לב תקשורתית לאחר שג'ונס הופיע בסרטון שפורסם בערוץ היוטיוב של ForeRunner Chronicles, משרד עצמאי בניהולו של כריסטופר הדסון. ג'ונס פרסם הצהרה למחרת המבהירה את עמדתו. זמן קצר לאחר מכן, הכנסייה האדוונטיסטית של היום השביעי.בצפון אמריקה הודיעה כי כריסטופר הדסון אינו כומר אדוונטיסט מוסמך מטעמם.
רשת CBS הודיעה באפריל 2013 שהוא יורד לתפקיד חוזר בעונה 11, אך בסופו של דבר הוא לא הופיע כלל במהלך עונה זו. הוא הוחלף בתוכנית על ידי השחקנית אמבר טמבלין. ב-18 במרץ 2014, ג'ונס הודיע רשמית על עזיבתו את התוכנית, והצהיר שהוא היה "צבוע בתשלום". עם זאת, הוא חזר כאורח לפרק הסיום של הסדרה, ששודרה ב-19 בפברואר 2015.
בשנת 2016 שיחק בתפקיד אורח בסדרת הרשת של לואי סי. קיי. "הוראס ופיט".
קריירה > עבודה נוספת

ב-7 ביוני 2008, ג'ונס הצטרף לכוכבים אחרים, בהם דקוטה פנינג, קובה גודינג ג'וניור וואל קילמר, בתמיכתם בארגון "First Star", שמטרתו לעזור לילדים העוברים התעללות והזנחה.
ב-4 באוקטובר 2008, ג'ונס השתתף בפעילות תרומה של בני נוער עבור בית החולים לחקר הילדים של סנט ג'וד (אנ') בממפיס, טנסי.
ג'ונס תמך בברית נגד בריונות "Be A Star" שנוסדה על ידי The Creative Coalition וארגון WWE.
בשנת 2016, ג'ונס הצטרף לצוות הניהול של Tonite, חברת מולטימדיה והפקת אירועים שהוקמה על ידי ג'סטין קומבס (בנו הבכור של שון קומבס) וקין אורג'יוקי.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1999 | סימפתיקו | ילד בן חמש |  |
| 2001 | ספוט | ג'יימס |  |
| 2002 | סיבוב חוזר | האנטר מוריס |  |
| 2003 | מפרקים את הבית | ג'ורג'י סנדרסון |  |
| 2003 | הג'ונגל מת מצחוק 2 | ג'ורג' ג'וניור |  |
| 2010 | אל תלחצי, אני בדרך | ג'ייק הרפר |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | ER | שון גאט'ני | פרק: "Quo Vadis?" |
| 2001 | ארוחה עם חברים | סאמי | סרט טלוויזיה של HBO |
| 2003 | Audrey's Rain | טיי פאוול | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2003 - 2013 2015 | שני גברים וחצי | ג'ייק הרפר | תפקיד ראשי (עונות 10-1) תפקיד אורח (עונה 12); 226 פרקים |
| 2005 | הנס שבלב | צ'ארלי בנט | סרט טלוויזיה של CBS |
| 2008 | CSI | ג'ייק הרפר | פרק: "Two and a Half Deaths" |
| 2010 | האנה מונטנה | טי.ג'יי | פרק: "Sweet Home Hannah Montana" |
| 2013 | הוראס ופיט | הוראס התשיעי | פרק: "10" |
קרייג פולר

| --- | --- |

 לידה:  1961  (בן 63 בערך) פרייבורג, פנסילבניה, ארצות הברית
 השכלה:  האקדמיה הימית של ארצות הברית  בית הספר של הצי ללימודים מתקדמים 
 השתייכות:  צי ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1983–2021 (כ־38 שנים)
 דרגה:   אדמירל
 תפקידים בשירות
 מפקד המשחתת "סטטאהם"  מפקד סיירת הטילים המונחים "שילה"  מפקד כוח התקיפה 3  מפקד פיקוד הגיוס של הצי  ראש אגף מבצעים פיקוד מרכז של ארצות הברית  עוזר צבאי בכיר למזכיר ההגנה של ארצות הברית  מפקד פיקוד דרום של ארצות הברית
 עיטורים
   מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה  מדליית השירות המצוין של הצי   מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה (2)  לגיון ההצטיינות (4)
 
קרייג ס. פולר (באנגלית:  Craig S. Faller) (נולד ב-1961) הוא קצין בדימוס בדרגת אדמירל בצי ארצות הברית. שירת כמפקד פיקוד דרום של ארצות הברית.
ביוגרפיה

פולר נולד בפיירבורג שבפנסילבניה, בנם של הנרי ואודרי. ב-1983 סיים תואר ראשון בהנדסת מכונות מהאקדמיה הימית של ארצות הברית והתגייס לצי ארצות הברית. ב-1990 סיים תואר שני בבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים.
פולר שירת כקצין מערכות חשמל וכור הנעה בסיירת הגרעינית "USS South Carolina", שימש קצין מבצעים במשחתת "USS Peterson", שירת בנושאת המטוסים "אנטרפרייז (CVN-65)" ושימש סגן מפקד המשחתת "USS John Hancock".
הוא פיקד על משחתת מסדרת ארלי ברק "USS Stethem", שבאפריל 2000 נשלחה לאזור המפרץ הפרסי והשתתפה באכיפת הסנקציות על עיראק. בדצמבר 2004 מונה פולר למפקד סיירת הטילים המונחים "USS Shiloh" ושירת בתפקיד עד מרץ 2006. בתקופת פיקודו סייעה הסיירת לנפגעי הצונאמי באינדונזיה. בהמשך שירותו פיקד על כוח התקיפה 3 בראשות נושאת המטוסים "ג'ון סטניס" והוביל אותו במהלך מלחמת עיראק ומבצע חירות מתמשכת באפגניסטן. כמפקד הכוח היה נתון בחקירה של המפקח הכללי של הצי על הפרת כללי האתיקה בכך שקיבל שדרוג לחדרים בבית מלון, החקירה מצאה שאכן חרג מכללי ההתנהגות הנאותה אך מצאה כי לא ניצל השדרוג לטובתו האישית, אלא הציע את החדרים הנוספים שקיבל לפקודיו. ב-2012 מונה לראש אגף מבצעים בפיקוד מרכז של ארצות הברית. בתפקידי מטה נוספים שימש מפקד פיקוד הגיוס של הצי, מזכיר צבאי לסנטור טד קנדי ועוזרם של מפקד פיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית ומפקד פיקוד מרכז, ג'ים מאטיס. בתחילת 2017 מונה לעוזרו של מזכיר ההגנה מאטיס.
בנובמבר 2018 הועלה לדרגת אדמירל ומונה למפקד פיקוד דרום של ארצות הברית במקום קורט טיד. הוא כיהן בתפקיד עד אוקטובר 2021.
הערות שוליים

↑  David B. Larter, Report: 2-star improperly accepted hotel suite. NavyTimes, April 10, 2015
איזידורה גורשטר

| --- | --- |

 לידה:  24 באוקטובר 1981 (בת 42) לונג ביץ' שבקליפורניה, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2006
 פרופיל ב-IMDb
 
איזידורה גורשטר (באנגלית: Isidora Goreshter; נולדה ב-24 באוקטובר 1981) היא שחקנית אמריקאית.
מוכרת בעיקר עקב משחקה כסבטלנה פישר בסדרת הטלוויזיה האמריקאית חסרי בושה.
ביוגרפיה

גורשטר נולדה וגדלה בלונג ביץ' שבקליפורניה. היא למדה בלט קלאסי והחלה להופיע בגיל שלוש.
גורשטר התחרתה בהתעמלות מכשירים. בשנת 1992 התחרתה בגביע אליפות קליפורניה בהתעמלות מכשירים, וזכתה במדליית ארד בשכבת הגיל שלה. היא זכתה במקום ראשון בתרגיל הקורה ובמקום השני בתרגילי הקפיצות והקרקע. באותה שנה גם זכתה במדליית כסף בתחרות התעמלות מכשירים של מדינות מרכז האוקיינוס השקט.
היא למדה משחק בסטודיו למשחק של סטלה אדלר, והופיעה במספר מחזות.
קריירה

תפקידה הראשון על המסך היה בשנת 2013, כששיחקה בסרט "פרנויה", לצד ליאם המסוורת', גארי אולדמן, אמבר הרד, האריסון פורד, לוקאס טיל, אמבת' דייווידץ ועוד. הסרט גרף ביקורות שליליות רבות והיה כישלון קופתי כשגרף רק 16 מיליון דולר, אף על פי שתקציבו היה כ-35 מיליון דולר.
הופעתה הראשונה הבולטת בטלוויזיה הייתה בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "חסרי בושה" של רשת שואוטיים, בה שיחקה בשנים 2013–2018, במהלך 30 פרקים. היא גילמה בסדרה את סבטלנה פישר, אשתו הזונה של מיקי מילקוביץ' (נואל פישר). דמותה הייתה אמורה להיות שולית, אך מ-2016 היא הפכה לדמות מרכזית יותר, כשסייעה לבעלה מיקי לנהל בית בושת.
בשנת 2018 שיחקה בקומדיה הרומנטית של נטפליקס "יום שנה שמח" לצד נואל וולס וג'ו פנטוליאנו.
בשנת 2019 שיחקה בסרט "the Petal Pushers". בשנת 2023 השתתפה במותחן הפסיכולוגי הבריטי "The Portrait" בכיכובו של ראיין קוואנטן.
חיים אישיים

משפחתה של גורשטר היגרה לארצות הברית ממדינות ברית המועצות לשעבר, ואיזידורה היא בת המשפחה הראשונה שנולדה בארצות הברית.
גורשטר היא בעלת תארים בתיאטרון ובהיסטוריה של האמנות.
הערות שוליים

↑  "Youth News". Long Beach Press-Telegram (Long Beach, California). October 9, 1991. p. C4.
↑  "Youth News: Cerritos Wins Cal Cup". Long Beach Press-Telegram (Long Beach, California). April 29, 1992. p. D4.
↑  "AGA Gymnasts Shine in Central Pacific Tourney". Long Beach Press-Telegram (Long Beach, California). November 25, 1992. p. C4.
↑  "Svetlana Played by Isidora Goreshter - Shameless | SHOWTIME". SHO.com. נבדק ב-12 באוגוסט 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Goreshter, Isidora (28 בינואר 2018). "All good things must come to an end". Instagram. נבדק ב-28 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kim, Jae-Ha (January 17, 2016). "Isidora Goreshter". The Orlando Sentinel (Orlando, Florida). p. F4.
↑  Rapp, Ilana (25 בינואר 2016). "Actress Isidora Goreshter -- 'My Audition for Shameless Was One of My Worst Auditions!'". Huffington Post. נבדק ב-12 באוגוסט 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2019179950  VIAF: 27157640897938220286   WorldCat (עם VIAF): 27157640897938220286
חון פאצ'קו

חון פאצ'קו דוסגראט (בספרדית: Jon Pacheco Dozagarat; נולד ב-8 בינואר 2001 באליסונדו שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת ריאל סוסיאדד מלה ליגה.
קריירת מועדונים

פאצ'קו גדל במחלקת הנוער של ריאל סוסיאדד. בשנת 2018 החל לשחק בקבוצת המילואים השנייה של המועדון, ובשנת 2019 החל לשחק בקבוצת המילואים הראשונה של המועדון. ב-29 ביוני 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בהפסד 1–2 לחטאפה במסגרת המחזור ה-32 בלה ליגה לעונת 2019/2020.
קריירה בינלאומית

פאצ'קו היה חלק מסגל נבחרת ספרד עד גיל 21 לטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 לשנת 2023, וערך חמש הופעות בטורניר.
נכלל בסגל הנבחרת האולימפית של ספרד לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024).
הערות שוליים

↑  "Lista para el Torneo Olímpico Masculino de Fútbol באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל הספרדית המלכותית, 10 ביולי 2024 (בספרדית)
| נבחרת ספרד – אולימפיאדת פריז 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 טנאס •  2 פוביל •  3 מירנדה •  4 א. גרסיה •  5 קובארסי •  6 באריוס •  7 ד. לופס •  8 טוריאנטס •  9 רואיס •  10 באנה •   11 פ. לופס •  12 פאצ'קו • 13 ז'. גרסיה •  14 אורוס • 15 גוטיירס • 16 ברנבה • 17 גומס • 18 אומורודיון • מאמן: דניה |  1 טנאס •  2 פוביל •  3 מירנדה •  4 א. גרסיה •  5 קובארסי •  6 באריוס •  7 ד. לופס •  8 טוריאנטס •  9 רואיס •  10 באנה •   11 פ. לופס •  12 פאצ'קו • 13 ז'. גרסיה •  14 אורוס • 15 גוטיירס • 16 ברנבה • 17 גומס • 18 אומורודיון • מאמן: דניה | ספרד |
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "חון פאצ'קו".
בלגיה במלחמת העולם השנייה

| --- | --- |

חיילים גרמנים במצעד לפני ארמון המלוכה בבריסל, 1940
 צד בעימות:  חלק מבעלות הברית (10 במאי 1940–8 במאי 1945)
 תאריך כניסה לעימות:  10 במאי 1940
 העילה למלחמה:  פלישת גרמניה הנאצית לבלגיה
 תאריך סיום העימות:  8 במאי 1945
 אירועי הסיום:  כניעת גרמניה הנאצית
 ראש המדינה:  לאופולד השלישי, מלך הבלגים
 נתוני המדינה
 אוכלוסייה:  8,092,004 (בשנת 1930)
 תוצאות המלחמה
 אבדות בנפש:  12,100 חיילים  76,000 אזרחים
במהלך מלחמת העולם השנייה, שמרה בלגיה על נייטרליות עד פלישת גרמניה למדינה כחלק מהמערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, שארכה 18 יום עד כניעת המלך לאופולד השלישי ללא דיון מקדים, דבר שעורר משבר פוליטי לאחר המלחמה. עם זאת, בלגים רבים הצליחו להימלט מהמדינה, ולייסד בבריטניה ממשלה וצבא גולים שלחמו לצד בעלות הברית. החל מהכניעה ועד ספטמבר 1944 הייתה בלגיה נתונה תחת שלטון כיבוש גרמני. במהלך הכיבוש הגרמני נרצחו כ-25 אלף יהודי המדינה, חלקית בזכות סיוע מקומי.
לבלגיה היו טרם המלחמה גם מושבות מעבר לים, המרכזית שבהן הן קונגו הבלגית וכן גם אזור זיכיון קטן בטיאנצין. קונגו הבלגית שמרה לאורך כל המלחמה על נאמנות לבעלות הברית וסיפקה להן משאבים רבים. בחודשים ספטמבר-אוקטובר 1944 הצליחו בעלות הברית לשחרר את רובה של בלגיה, אם כי שטחים תחת שלטון קולוניאליסטי במזרח אסיה נותרו תחת כיבוש יפני עד תחילת 1945.
במהלך המלחמה נהרגו 88 אלף בלגים, כאחוז מאוכלוסיית המדינה בשנת 1930. כן נגרם נזק של כ-8% מהתמ"ג במדינה.