stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוסף גרשון הורביץ
צאצאיו

מאיר.
שיינה ליבא - אשת ר' יעקב ליב לוי. בנם הוא העיתונאי לוי יצחק הירושלמי.
שירקה (חיה) - אשת הרב בנימין טרכטמן (רב בארצות הברית).
חיים - מורה.
נינו - הרב יוסף כרמל
הערות שוליים

↑  מיכאל ולצר-פאס, משה קפלן, ‏ספר יזכור לקהילת טורץ-ירמיץ, בספריית העיר ניו יורק, עמ' 240
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310756805171  ISNI: 0000 0004 0254 5581  VIAF: 298219212   WorldCat (עם VIAF): 298219212
1032

שנת 1032 היא השנה ה-32 במאה ה-11. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
אירועים

במטרה להפסיק את מלחמת הירושה, אנרי הראשון, מלך צרפת מעביר את השליטה על בורגונדיה לאחיו רובר הארשון הקפט ודוכסות מקבלת עצמאות.
בנדיקטוס התשיעי יורש את יוחנן התשעה עשר כאפיפיור ה-145 של הכנסייה הקתולית
בזל הופכת חלק מהאימפריה הרומית הקדושה
הקמת העיר בילה צרקווה (אוקראינה)
בצורת קשה ביבשת אירופה. מקרים של קניבליזם
הקמת העיר קורסק (רוסיה)
נולדו

המלך ורטיסלב מבוהמיה (נפטר ב-1092)
נפטרו

אוקטובר: יוחנן התשעה עשר, אפיפיור
בזפרים מלך פולין (נרצח, נולד ב-986)
ראו גם

ילידי 1032‎
נפטרים ב-1032‎
נבחרת יוון בכדורגל

נבחרת יוון בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של יוון. הדירוג הנוכחי של נבחרת יוון ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-39 בעולם, נכון ל-19 בדצמבר 2024; הניקוד הוא 1,489.88 – ללא שינוי לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 8 נמדד לראשונה באפריל 2008, והדירוג הנמוך ביותר 66 נמדד לראשונה בספטמבר 1998.
יוון הופיעה לראשונה בטורניר משמעותי ביורו 1980. ניצחונה הראשון בטורניר גדול היה המשחק הראשון של יורו 2004, שבו הדהימה בניצחון 2-1 על פורטוגל המארחת. היוונים המשיכו לזכייה בטורניר, עם ניצחון על המחזיקים בתואר צרפת ברבע הגמר ועל הפייבורטית הברורה במשחק מול צ'כיה בחצי הגמר לפני ניצחון שני על פורטוגל, 1-0 בגמר. במונדיאל 2014 העפילה הנבחרת לשלב שמינית הגמר, לראשונה בתולדותיה.
היסטוריה > יורו 1980

במשך שנים רבות נחשבה יוון לנבחרת חלשה יחסית באירופה. יוון החלה להתחרות בטורנירי מוקדמות לטורנירים החשובים כבר בשנת 1934, אולם רק ב-1980 הצליחה לראשונה להעפיל לטורניר גמר.
בטורניר המוקדמות ליורו 1980 סיימה יוון ראשונה בבית המוקדמות לפני הונגריה, פינלנד וברית המועצות, אף על פי שפתחה אותו בתבוסה בפינלנד ובהפסד נוסף בברית המועצות. עד לסיום טורניר המוקדמות ניצחה יוון בכל משחקיה הביתיים ואת משחק החוץ מול הונגריה סיימה בתיקו. יוון נחשבה לנבחרת החלשה בטורניר הגמר, והיא הפסידה כצפוי בשני משחקיה הראשונים להולנד ולצ'כוסלובקיה. יוון סיימה את משחקיה בטורניר בתיקו 0-0 מכובד מול גרמניה המערבית. את השער הבודד לזכות יוון בטורניר הבקיע ניקולס אנסטופולוס.
היסטוריה > מונדיאל 1994

נבחרת יוון העפילה למונדיאל 1994 לאחר שנים עשר ניסיונות כושלים לעשות כן. יוון סיימה את טורניר המוקדמות במקום הראשון בבית ללא הפסד לפני רוסיה, איסלנד, הונגריה ולוקסמבורג.
אולם בטורניר הגמר רשמה יוון את ההופעה הגרועה ביותר של נבחרת אירופית בגביע העולם אי פעם, לאחר שהובסה 4-0 על ידי ארגנטינה ובולגריה וסיימה בהפסד 2-0 לניגריה. יוון סיימה אחרונה בשלב המוקדם ללא נקודות, ללא שערים ובמאזן שערים 10-0.
היסטוריה > יורו 2004

24 שנים לאחר שהשתתפה בפעם היחידה בתולדותיה באליפות אירופה, הצליחה יוון להעפיל בפעם השנייה לטורניר הגמר.
יוון החלה את טורניר המוקדמות ליורו 2004 בשני הפסדים, אולם היא ניצחה בכל ששת המשחקים הנותרים, כולל ניצחון חוץ מכריע על ספרד. יוון העפילה לטורניר הגמר מהמקום הראשון בבית לפני ספרד, אוקראינה, ארמניה וצפון אירלנד. אף-על-פי ההעפלה, הציפיות לפני טורניר הגמר מהנבחרת היו נמוכות לאור הישגיה הדלים בעבר. עד לטורניר זה, יוון מעולם לא ניצחה משחק בטורניר גמר כלשהו, והזיכרונות מהכישלון הצורב במונדיאל 1994 היו עדיין טריים. יוון נחשבה לאחת הנבחרות החלשות ביותר בטורניר וסיכויי הזכייה שלה בסוכנויות ההימורים ערב הטורניר נעו בין 1-80 ל-1-150.
במשחק הפתיחה של הטורניר, התמודדה יוון מול המארחת פורטוגל, וניצחה במפתיע 1-2 משערים של יורגוס קראגוניס ואנגלוס באסינס. במשחקה השני סיימה יוון בתיקו 1-1 מול ספרד, כאשר את שער השוויון הבקיע לזכותה אנגלוס חריסטיאס. יוון הפסידה במשחקה האחרון בשלב הבתים לרוסיה 2-1, והעפילה לרבע הגמר מהמקום השני בבית.
בשלב רבע הגמר הדהימה יוון את אלופת אירופה צרפת בניצחון 0-1 משער של חריסטיאס. בכך הפכה יוון לנבחרת הראשונה שמנצחת גם את המארחת וגם את אלופת אירופה המכהנת באותו טורניר.
בחצי הגמר הפתיעה יוון את צ'כיה בניצחון 0-1 בהארכה משער של טראיאנוס דלאס.
במשחק הגמר התמודדה יוון בפעם השנייה בטורניר מול פורטוגל המארחת, בפעם הראשונה בתולדות אליפות אירופה שבה משחק הפתיחה משוחזר במשחק הגמר, והפתיעה אותה פעם נוספת בניצחון 0-1 משער של חריסטיאס בדקה ה-57. בכך זכתה יוון באליפות אירופה בפעם הראשונה בתולדותיה.
זכייתה של יוון באליפות נחשבת להפתעה הגדולה ביותר בתולדות אליפות אירופה, ולאחת ההפתעות הגדולות בכדורגל העולמי בכלל. עם זאת, הדרך של יוון אל התואר, תחת הדרכתו של המאמן אוטו ריהאגל, התאפיינה בכדורגל הגנתי וזהיר.
תאודורוס זגוראקיס נבחר על ידי אופ"א לשחקן המצטיין בטורניר. השוער אנטוניוס ניקופולידס, טראיאנוס דלאס, גיורקאס סיטארידיס, תאודורוס זגוראקיס ואנגלוס חריסטיאס נבחרו על ידי אופ"א לנבחרת הטורניר.
היסטוריה > יורו 2008

בעקבות זכייתה באליפות אירופה, הוזמנה יוון להתמודד בגביע הקונפדרציות בשנת 2005. יוון אכזבה כאשר הובסה 3-0 על ידי ברזיל, הפסידה 1-0 ליפן וסיימה בתיקו 0-0 עם מקסיקו כדי לסיים במקום האחרון בבית המוקדם ללא ניצחון וללא שער זכות.
יוון נכשלה בניסיונה להעפיל למונדיאל 2006, בפעם השלישית ברציפות, אולם הצליחה להעפיל ליורו 2008 בניסיון להגן על תוארה. יוון סיימה ראשונה בבית המוקדמות לפני טורקיה, נורווגיה, בוסניה והרצגובינה, מולדובה, הונגריה ומלטה עם מאזן של עשרה ניצחונות, תיקו והפסד. בטורניר הגמר הפסידה יוון בכל משחקיה, לשוודיה, לרוסיה ולספרד, וסיימה במקום האחרון בשלב הבתים ללא נקודות.
היסטוריה > מונדיאל 2010

יוון העפילה למונדיאל 2010, 16 שנים לאחר הופעתה הקודמת. במהלך המוקדמות לטורניר התמודדה יוון מול ישראל בבית המוקדם. המשחק בישראל הסתיים בתיקו 1-1 והמשחק ביוון הסתיים בניצחון 1-2 של היוונים. יוון סיימה במקום השני בבית המוקדם, אחרי שווייץ ולפני לטביה, ישראל, לוקסמבורג ומולדובה. בעקבות זאת התמודדה יוון מול אוקראינה בצמד משחקי פלייאוף על העלייה למונדיאל. לאחר 0-0 ביוון, ניצחה יוון באוקראינה 0-1 והעפילה למונדיאל בפעם השנייה בתולדותיה.
בטורניר עצמו ניצחה יוון את נבחרת ניגריה, אך הפסידה לנבחרות קוריאה הדרומית וארגנטינה. יוון סיימה במקום השלישי בשלב הבתים, ולא העפילה לסיבוב השני.
היסטוריה > יורו 2012

את יורו 2012 פתחה יוון בתיקו מול פולין והפסד לצ'כיה, ועמדה על סף הדחה מהטורניר. אך במשחק השלישי בשלב הבתים ניצחה באופן מפתיע את נבחרת רוסיה, ועלתה לשלב רבע הגמר מהמקום השני בבית. ברבע הגמר הפסידו היוונים לנבחרת גרמניה 4-2.
היסטוריה > מונדיאל 2014

במונדיאל 2014 פתחה יוון בהפסד 0-3 לקולומביה ותיקו עם יפן, ועמדה על סף הדחה מהטורניר. אך במשחק השלישי בשלב הבתים ניצחה באופן מפתיע את נבחרת חוף השנהב 1-2 ועלתה לשלב שמינית הגמר, לראשונה בתולדותיה. בשמינית הגמר הגיעו לפנדלים מול נבחרת קוסטה ריקה ב-1-1, אך הפסידו 3-5 בפנדלים.
כל גביעי העולם

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
אורוגוואי 1930: לא נרשמה
הממלכה האיטלקית 1934: לא העפילה
צרפת 1938: לא העפילה
ברזיל 1950: לא נרשמה
שווייץ 1954: לא העפילה
שוודיה 1958: לא העפילה
צ'ילה 1962: לא העפילה
אנגליה 1966: לא העפילה
מקסיקו 1970: לא העפילה
גרמניה 1974: לא העפילה
ארגנטינה 1978: לא העפילה
ספרד 1982: לא העפילה
מקסיקו 1986: לא העפילה
איטליה 1990: לא העפילה
| ארצות הברית 1994 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 0 | 3 | 0 | 10 |
צרפת 1998: לא העפילה
קוריאה הדרומית יפן 2002: לא העפילה
גרמניה 2006: לא העפילה
| דרום אפריקה 2010 | סיבוב ראשון | 3 | 1 | 0 | 2 | 2 | 5 |
| ברזיל 2014 | שמינית גמר | 4 | 1 | 2 | 1 | 3 | 5 |
רוסיה 2018: לא העפילה
קטר (מדינה) 2022: לא העפילה
ארצות הברית מקסיקו קנדה 2026: 
| סה"כ | 3/22 | 10 | 2 | 2 | 6 | 5 | 20 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
כל אליפויות אירופה

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
צרפת 1960: לא העפילה
ספרד 1964: פרשה
איטליה 1968: לא העפילה
בלגיה 1972: לא העפילה
יוגוסלביה 1976: לא העפילה
| איטליה 1980 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 1 | 2 | 1 | 4 |
צרפת 1984: לא העפילה
גרמניה 1988: לא העפילה
שוודיה 1992: לא העפילה
אנגליה 1996: לא העפילה
בלגיה הולנד 2000: לא העפילה
| פורטוגל 2004 | מקום ראשון | 6 | 4 | 1 | 1 | 7 | 4 |
| אוסטריה שווייץ 2008 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 0 | 3 | 1 | 5 |
| פולין אוקראינה 2012 | רבע גמר | 4 | 1 | 1 | 2 | 5 | 7 |
צרפת 2016: לא העפילה
האיחוד האירופי 2020: לא העפילה
גרמניה 2024: לא העפילה
בריטניה אירלנד 2028: 
| סה"כ | 4/17 | 16 | 5 | 3 | 8 | 14 | 20 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
גביע הקונפדרציות

| שנה | השתתפה בתור | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
ערב הסעודית 1992: לא העפילה
ערב הסעודית 1995: לא העפילה
ערב הסעודית 1997: לא העפילה
מקסיקו 1999: לא העפילה
קוריאה הדרומית יפן 2001: לא העפילה
צרפת 2003: לא העפילה
| גרמניה 2005 | זוכת יורו 2004 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 1 | 2 | 0 | 4 |
דרום אפריקה 2009: לא העפילה
ברזיל 2013: לא העפילה
רוסיה 2017: לא העפילה
| סה"כ |  | 1/10 | 3 | 0 | 1 | 2 | 0 | 4 |
ליגת האומות של אופ"א

| שנה | דרג | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פורטוגל 2018-2019 | ג | שלב הבתים | 6 | 3 | 0 | 3 | 4 | 5 |
| איטליה 2020-2021 | ג | שלב הבתים | 6 | 3 | 3 | 0 | 6 | 1 |
| הולנד 2022-2023 | ג | עלתה לדרג ב | 6 | 5 | 0 | 1 | 10 | 2 |
| 2024-2025 | ב |  |  |  |  |  |  |  |
2026-2027: 
| סה"כ | סה"כ | סה"כ | 18 | 11 | 3 | 4 | 20 | 8 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
שחקנים > סגל הנבחרת

סגל השחקנים לקראת המשחקים נגד ספרד וגאורגיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022, ונגד הונדורס במשחק ידידות.
הנתונים נכונים לתאריך 28 במרץ 2021 (לאחר המשחק נגד הונדורס)
| עמדה | עמדה | שם | תאריך לידה | הופעות | שערים | מועדון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | שוער | אודיסאס ולחודימוס | 26 באפריל 1994 | 11 | 0 | אנגליה נוטינגהאם פורסט |
|  | שוער | סטפנוס קאפינו | 18 במרץ 1994 | 9 | 0 | גרמניה ס.ו. זנדהאוזן |
|  | שוער | סוקרטיס דיודיס | 18 במרץ 1994 | 2 | 0 | יוון פנאתינאיקוס |

|  | הגנה | דימיטריס ג'יאנוליס | 17 באוקטובר 1995 | 12 | 0 | אנגליה נוריץ' סיטי |
|  | הגנה | קיריאקוס פאפאדופולוס | 23 בפברואר 1992 | 30 | 4 | קרואטיה לוקומוטיבה זאגרב |
|  | הגנה | קונסטנטינוס מברופנוס | 11 בדצמבר 1997 | 1 | 0 | גרמניה שטוטגרט |
|  | הגנה | ג'ורגוס קיריאקופולוס | 5 בפברואר 1996 | 1 | 0 | איטליה ססואולו |
|  | הגנה | סטרטוס סווארנס | 11 בנובמבר 1997 | 6 | 0 | יוון א.א.ק. אתונה |
|  | הגנה | קוסטאס צימיקאס | 12 במאי 1996 | 7 | 0 | אנגליה ליברפול |
|  | הגנה | מיכאליס בקאקיס | 18 במרץ 1991 | 18 | 0 | יוון א.א.ק. אתונה |
|  | הגנה | גיורגוס צבלאס | 26 בנובמבר 1987 | 37 | 2 | טורקיה אלניהספור |

|  | קשר | סוטיריס אלכסנדרופולוס | 26 בנובמבר 2001 | 1 | 0 | יוון אולימפיאקוס |
|  | קשר | קוסטאס פורטוניס | 16 באוקטובר 1992 | 53 | 9 | יוון פנאתינייקוס |
|  | קשר | פטרוס מנטלוס | 31 באוקטובר 1991 | 34 | 4 | יוון א.א.ק. אתונה |
|  | קשר | קאריס מבריאס | 21 בפברואר 1994 | 12 | 0 | קפריסין אומוניה ניקוסיה |
|  | קשר | מנוליס סיופיס | 14 במאי 1994 | 5 | 0 | טורקיה אלניהספור |
|  | קשר | דימיטריס פלקס | 26 באוקטובר 1993 | 18 | 0 | טורקיה פנרבחצ'ה |
|  | קשר | אנדראס בוחלקיס | 5 באפריל 1993 | 16 | 0 | יוון אולימפיאקוס |
|  | קשר | זקה | 31 באוגוסט 1998 | 28 | 2 | דנמרק פ.צ. קופנהגן |
|  | קשר | טנסיס אנדרוטוסוס | 6 במאי 1997 | 1 | 0 | יוון אולימפיאקוס |

|  | קשר | ג'ורגוס מסוראס | 1 בינואר 1994 | 16 | 1 | יוון אולימפיאקוס |
|  | קשר | יורגוס יאקומאקיס | 9 בדצמבר 1994 | 5 | 1 | הולנד פנלו |
|  | קשר | אנסטסיוס בקסטאס (קפטן) | 28 ביוני 1993 | 35 | 3 | טורקיה טרבזונספור |
|  | קשר | אנסטסיוס דאוויקאס | 2 באוגוסט 1999 | 1 | 0 | יוון וולוס |
|  | קשר | ואנגליס פבלידיס | 21 בנובמבר 1998 | 11 | 3 | הולנד ווילם II |
|  | קשר | כריסטוס טוליס | 30 בינואר 2002 | 6 | 1 | יוון פאוק סלוניקי |
|  | קשר | דימיטריס לימניוס | 27 במאי 1998 | 15 | 2 | גרמניה פ.צ. קלן |
שיאי שחקנים

נכון ל-17 בנובמבר 2024.
שיאי שחקנים > שיאני ההופעות

| דירוג | שחקן | שנים בנבחרת | הופעות | שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | יורגוס קראגוניס | 1999 - 2014 | 139 | 10 |
| 2 | תאודורוס זגוראקיס | 1994 - 2007 | 120 | 3 |
| 3 | קוסטאס קאטסוראניס | 2003 - 2015 | 116 | 10 |
| 4 | ואסיליס טורוסידיס | 2007– 2019 | 101 | 10 |
| 5 | אנגלוס באסינס | 1999 - 2009 | 100 | 7 |
| 6 | סטרטוס אפוסטולקיס | 1986 - 1998 | 96 | 5 |
| 7 | אנטוניוס ניקופולידס | 1999 - 2008 | 90 | 0 |
| 7 | סוקראטיס פאפאסטאטופולוס | 2008 – 2019 | 90 | 3 |
| 9 | אנגלוס חריסטיאס | 2001–2011 | 88 | 25 |
| 10 | דימיטריס סלפינגידיס | 2005–2014 | 82 | 13 |
שיאי שחקנים > מלכי השערים

| דירוג | שחקן | שנים בנבחרת | שערים | הופעות | ממוצע למשחק |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ניקוס אנסטופולוס | 1977 - 1988 | 29 | 74 | 0.39 |
| 2 | אנגלוס חריסטיאס | 2001–2011 | 25 | 88 | 0.28 |
| 3 | תאופניס גקאס | 2005 - 2014 | 24 | 78 | 0.31 |
| 4 | דימיטריס סרוואקוס | 1982 -1994 | 22 | 78 | 0.28 |
| 5 | מימיס פאפאיואנאו | 1963 - 1978 | 21 | 61 | 0.34 |
| 6 | ניקוס מכלאס | 1993–2002 | 18 | 61 | 0.3 |
| 7 | דמיס ניקולאידיס | 1995 - 2004 | 17 | 54 | 0.31 |
| 7 | קונסטנטינוס מיטרוגלו | 2009– 2019 | 17 | 65 | 0.26 |
| 7 | אנסטסיוס בקסטאס | 2016 - הווה | 17 | 73 | 0.23 |
| 10 | פנאיותיס צלוחידיס | 1987 – 1995 | 16 | 76 | 0.21 |
שיאי שחקנים > שחקנים מפורסמים

אנדראס סמאריס
חוזה הולבאס
ואסיליס טורוסידיס
תאודורוס זגוראקיס
אנגלוס חריסטאס
תאופניס גקאס
סוקראטיס פאפאסטאטופולוס
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א
1 2  החל מאוגוסט 1993 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות גברים בכלל
| כדורגל ביוון יוון |
| --- | --- | --- |
| ניהול | התאחדות הכדורגל היוונית • קבוצות • אצטדיונים • תחרויות |  |
| תחרויות ליגה | סופרליג • פוטבול ליג • פוטבול ליג 2 |  |
| תחרויות גביע | הגביע היווני • הסופר קאפ היווני |  |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית • הנבחרת הצעירה • נבחרת הנשים |  |
יורגוס קראגוניס שיאן ההופעות (139) בנבחרת יוון בכל הזמנים
ניקוס אנסטופולוס מלך שערי (29) נבחרת יוון בכל הזמנים
משפט הפנדה של דובר

משפט הפנדה של דובר (באנגלית: Dover Panda Trial, הידוע גם כ"קיצמילר נגד בית הספר המחוזי של דובר") הוא כינוי למשפט תקדימי שנערך בארצות הברית בשנת 2005 בעניין לימוד תכנון תבוני בשיעורי אבולוציה בכיתה ט' בבתי-ספר ציבוריים. שופט בית המשפט המחוזי במדינת פנסילבניה ג'ון ג'ונס קבע ש"רובן המכריע של הראיות במשפט הוכיחו שתכנון תבוני הוא השקפה דתית, לא יותר מאשר תיוג מחדש של בריאתנות ולא תאוריה מדעית".
בית המשפט הורה להוציא את התכנון התבוני מתוכנית הלימודים המדעית, ופסק שלא ניתן ללמד תכנון תבוני כתיאוריה מדעית. כמו כן אסר בית המשפט על בית הספר לפעול באופן שיזלזל או ימעיט בערך התאוריה המדעית של האבולוציה והורה לו לא להתייחס לתאוריות אלטרנטיביות של תכנון תבוני במסגרת שיעורי מדע. בית המשפט לא פסק נגד – ולא שלל – לימוד התכנון התבוני כחלק מתוכנית הלימודים במסגרת לימודי דת.
הרקע למשפט ומהלכו

באוקטובר 2004, בית הספר הציבורי של מחוז דובר בפנסילבניה הנחה את מוריו ללמד תכנון תבוני כאלטרנטיבה לתורת האבולוציה. לשם כך היה עליהם להשתמש בספר "אודות פנדות ואנשים" ("Of Pandas and People"). מכאן זכה המשפט לכינויו אשר גם מתייחס למשפט הקופים בטנסי 80 שנה קודם לכן.
במשפט הוקראו קטעים מן הספר, בין היתר: "תכנון תבוני משמעו שצורות חיים שונות פרצו לפתע באמצעות ישות תבונית, עם מאפייניהם המוגמרים (already intact): דגים עם קשקשים, ציפורים עם נוצות, מקור, כנפיים וכו'".
אחד-עשר הורי תלמידים תבעו את בית-הספר ויוצגו במשפט על ידי המרכז הלאומי לחינוך מדעי, האיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות וארגונים נוספים. התובעים טענו שדברים אלה אינם דוגמה למדע בחיתוליו (Protoscience) אלא אין הם מדע כלל.
ההגנה טענה שהדרישה החדשה צנועה, שאין מדובר במדיניות דתית אלא ברצון לקדם חינוך למדע, ש-300 מדענים חתמו על הצהרה שהביולוגים מגזימים בטיעוניהם אודות האבולוציה. כמו כן הוזכר איש פילטדאון (מקרה של זיוף מאובנים במאה ה-19).
בין עדי התביעה הופיעו הביולוג קן מילר והפילוסוף רוברט פנוק. בין עדי ההגנה היה הביוכימאי מייקל בהה והסוציולוג סטיב פולר.
ספר אודות המשפט

ביומו האחרון של שלב הטיעונים פנה נציג הנתבעים פטריק גילן לשופט ג'ון ג'ונס ואמר: "היום זה היום הארבעים למשפט והלילה יהיה הלילה הארבעים (ברומזו למספר ימי המבול) ורציתי לדעת אם עשית זאת בכוונה?". ג'ונס ענה: "מר גילן, זה צירוף מקרים מעניין אך זה לא היה מתוך תכנון". אנקדוטה זו שימשה את הסופר מת'יו צ'אפמן ככותרת לספר שכתב אודות המשפט, בשם "40 יום ו-40 לילה".
ראו גם

משפט הקופים
תנועת התכנון התבוני
פסק דין אדוארדס נגד אגילארד
בריאתנות
אבולוציה
מפלצת הספגטי המעופפת
הערות שוליים

↑  מתוך פסק הדין:
The overwhelming evidence at trial established that ID is a religious view, a mere re-labeling of
creationism, and not a scientific theory
https://en.wikisource.org/wiki/Kitzmiller_v._Dover_Area_School_District#E._Application_of_the_Endorsement_Test_to_the_ID_Policy
↑  40 Days and 40 Nights: Darwin, Intelligent Design, God, OxyContin, and Other Oddities on Trial in Pennsylvania
 Matthew Chapman, 2007
קרנף אסייתי

| קרנף אסייתי |
| --- | --- |
 קרנפית הודית וגורה
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מפריטי פרסה
משפחה:: קרנפיים
סוג:: קרנף אסייתי
מינים
 קרנף הודי  קרנף ג'אווה
שם מדעי
 Rhinoceros ‏ליניאוס, 1758

קרנף אסייתי או קרנף (שם מדעי: Rhinoceros) הוא סוג במשפחת הקרנפיים. כיום חברים בו שני מינים: קרנף הודי (R. unicornis) וקרנף ג'אווה (R. sondaicus), כשמינים נוספים מהסוג נכחדו. השם המדעי, Rhinoceros, נגזר מיוונית: "rhino" פירושו "אף" ו-"ceros" פירושו "קרן". קרנף ג'אווה הוא ממיני היונקים הגדולים הנדירים בעולם, וכיום חיים רק כ-60 פרטים המרוכזים בג'אווה ובווייטנאם.
מינים

קרנף הודי (Rhinoceros unicornis)
קרנף ג'אווה (Rhinoceros sondaicus)
Rhinoceros hemitoxhus - נכחד
Rhinoceros leptorhinus - נכחד
קרנף פיליפיני (Rhinoceros philippinensis) - נכחד
Rhinoceros platyrhinus - נכחד
Rhinoceros sinensis - נכחד. ייתכן ששייך לסוג דיצרורינוס או לסוג סטפנורינוס.
גאורגי השמיני, מלך גאורגיה

גאורגי השמיני (בגאורגית: გიორგი VIII) מבית בגרטיוני היה מלך ממלכת גאורגיה משנת 1446 ועד לשנת 1465, שהובס בידי יריביו ונותר כשליט המחוז המזרחי של גאורגיה, קאחתי, שם הוא שלט כגאורגי הראשון, מלך קאחתי משנת 1465 ועד למותו בשנת 1476, והוא ייסד ענף מלכותי מקומי לבית בגרטיוני.
חייו

גאורגי היה בנו השלישי של אלכסנדר הראשון הגדול מאשתו תמר. אף על פי שדמטרה, בנו השני של אלכסנדרה היה בעל הזכות לרשת את השלטון מאחיו הבכור, וחטנג הרביעי, השתלט גאורגי על השלטון עם מותו של אחיו הבכור בדצמבר 1446. בשלב זה כבר החל תהליך התפוררות הממלכה, והיה קרוב להגיע לשיאו. המדאיג מכולם היה מרד אצילי מערב גאורגיה ואתאבגות סאמצחה. האתאבגות אף ייסדה כנסייה נפרדת משלה לנסיכות שלה. אולם מהלך זה לא נשא פרי ומאמצי הפטריארך הקתולי, דוד הרביעי, מנע פיצול הכנסייה הגאורגית האורתודוקסית-אפוסטלית.
תקופת שלטונו של גאורגי חפף לנקודת מפנה חשובה בהיסטוריה של המזרח הקרוב, כאשר בשנת 1453 כבשו העות'מאנים את קונסטנטינופול ושמו קץ לשלטונה של האימפריה הביזנטית. הקיסר שאליו הייתה מאורסת ביתו של גאורגי, קונסטנטינוס האחד עשר, נהרג בקרב. המדינאים הגאורגים שהיו שקועים במאבקי כוח משלהם, לא העריכו בצורה נכונה את ההתפתחויות שהובילו את הממלכה הגאורגית מבודדת מאירופה הנוצרית במשך שלוש המאות שבאו לאחר מכן.
עדיין, נחשבו הגאורגים כמשתתפים אפשריים למסע צלב אנטי-עות'מאני שתוכנן על ידי האפיפיור פיוס השני וכוחות מערב אירופאיים. מסיבה זו נשלח לודוביסוז בולוגנינוס לקיים שיחות בגאורגיה. גאורגי מצידו הסכים להפסקת אש מול אויביו הפנימיים. הגאורגים רצו לשלוח 120,000 חייל והציעו אף להמשיך את מסע הצלב עד לירושלים. בסופו של דבר לא התגבשה קואליציה והמלחמות הפנימיות חזרו במהרה לגאורגיה.
בשנת 1462 הפקיע גיאוגי את סאמוֹכַּלאכּוֹ (גאו') מבעליו, שהיה קרוב של המשפחה המלכותית, בגרט החמישי, כיוון שתמך בנסיך המורד, ק'ווארק'ווארה השני ג'אק'לי (אנ'), אתאבג רב עוצמה של סאמצחה. בשנת 1463, כרת בגרט ברית עם מתנגדים אחרים לשלטון, דוכסים (אריסתווים) של מגרליה, גוריה, סוואנתי ואבחזיה, והם הביסו את המלך בקרב צ'יחורי. בסופו של דבר, איבד המלך את כל המחוזות המערביים של גאורגיה ובגרט הוכרז כמלך ממלכת אימרתי. בשנת 1465 ניסה גאורגי להכניע את ק'ווארק'ווארה השני אולם הוא הותקף על ידי האחרון, ונשבה בידו באגם פרוואני. בגרט מלך אימרתי ניצל את המצב באופן מיידי, הוא השתלט על טביליסי והכריז על עצמו כמלך גאורגיה. בעקבות זאת, החל ק'ווארק'ווארה השני להחשיב את בגרט כמתחרה עיקרי שלו ושחרר את גאורגי לחופשי.
גאורגי ניסה להשיב לעצמו את הכתר כמלך גאורגיה אולם ללא הצלחה. לכן ייסד במחוז קאחתי ממלכה נפרדת בשם ממלכת קאחתי והכריז על עצמו כמלך הראשון שלה. הוא ערך ארגון מחדש של האדמיניסטרציה והחלוקה למחוזות הפנימיים. הוא חילק את ממלכתו לתת-מחוזות קטנים, שהיו קלות לשליטה, בשם סַמוֹאוּראבוֹ, במקום דוכסויות עצמאיות שנקראו סאֶריסתַבוֹ. בראש המחוזות הוא הציב, שלא כמו בממלכות הגאורגיות האחרות, לורד שהוא כומר (הבישופים של בודבה, אלאוורדי, רוסתווי ונקרסי), שהיו באופן כללי נאמנים יותר לשלטון מאשר אצילים חילוניים, והיו אחראים על מחוזות צבאיים מיוחדים שנקראו סאדרוֹשוֹ.
גאורגי נפטר בשנת 1476 וירש אותו בנו אלכסנדר הראשון.
משפחה וילדים

גאורגי היה נשוי פעמיים:
תמר - בשנת 1445 לערך
נסטאן-דארג'ן - 1456 לערך שילדה לו לפחות שני ילדים (יש אומרים חמישה ילדים):
אלכסנדר - יורשו
בת (שם לא ידוע) - הייתה מאורסת לקיסר קונסטנטינוס האחד עשר שנהרג בשנת 1453
מיוחסים לו גם שני בנים ובת נוספת
לקריאה נוספת

רונלד גריגור סאני (1994), יצירת האומה הגאורגית, עמ' 45–46, ISBN 0253209153, (אנגלית)
הערות שוליים

↑  סאמוֹכַּלאכּוֹ (גאו') - הוא מונח פאודלי גאורגי המתייחס לשטח המנהלי והכלכלי של העיר כותאיסי וסביבתה.
אורדן תעשיות

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  1949–הווה (כ־76 שנים)
 משרד ראשי:  נתניה
 ענפי תעשייה:  מתכת
  
 אתר רשמי
 
אורדן תעשיות מתכת ויציקות פלדה בע"מ היא חברה ישראלית העוסקת בייצור יציקות פלדה וברזל לשוק האזרחי והצבאי. בעבר הייתה חלק מתשלובת חברות בתעשיית המתכת, שהחזיקה בכעשרה מפעלים ברחבי ישראל, והייתה חברה ציבורית שמניותיה נסחרו בבורסה לניירות ערך בתל אביב. "אורדן" הייתה והינה במשך שנים רבות קבלן מרכזי בייצור  טנק המרכבה, ונגמ"ש הנמר.
היסטוריה > השנים הראשונות

היוזמה להקמת המפעל החלה בשנת 1949 על ידי קבוצה של משקיעים בריטיים, במטרה להקים מפעל למוצרים מיצקת חשילה (תהליך של טיפול בחום, המשמש להגברת הקשיחות של סגסוגות על בסיס ברזל), בתחילה בעיקר צינורות. בקיץ 1950 הצטרפו להשקעה במפעל קבוצה של סוחרי מתכת, שביקשו להחליף יבוא בייצור מקומי. המפעל החל לפעול בקיץ 1951 באזור התעשייה נתניה, בשם "אורדן מפעלי מתכת בע"מ". במפעל עבדו כ-150 פועלים והוא היה המעסיק הפרטי הגדול ביותר בנתניה. זמן קצר לאחר הקמתו רכשה "החברה הישראלית המרכזית למסחר ולהשקעות" את המפעל. בשנת 1959 הורחב כושר הייצור במפעל, ושוב ב-1963, והוא הפך לאחד ממפעלי המתכת הגדולים בישראל.
בשנת 1967 החליטה החברה להיכנס לתחום של ייצור פלדה עבור כלים משוריינים, הקימה מיזם משותף עם משקיעים מארצות הברית, בשם "החברה המשותפת ליציקות פלדה". בשנת 1972 נבחרה החברה לפתח ולספק את השריון של טנק המרכבה. באותה שנה רכש קונצרן "כלל" את "החברה הישראלית המרכזית למסחר ולהשקעות", כולל את הבעלות על "אורדן".
היסטוריה > גידול והתרחבות

בתחילת שנת 1977 החליט קונצרן "כלל" לאחד את כל מפעלי המתכת שבבעלותו לתשלובת אחת, המנוהלת באופן מרכזי, חברת האם של התשלובת הייתה "החברה המשותפת ליציקות פלדה", ששמה שונה ל"אורדן תעשיות בע"מ". במסגרת איחוד הפעילות עברו מפעל "קופפר" בראשון לציון, לייצור צינורות וחלקי חילוף לרכב ומפעל "אוטוקרס" לייצור כלי רכב בטירת כרמל (שנמכר לקונצן "כלל" בשנת 1971 ופעל בשם "תעשיות רום כרמל") לפעול תחת קבוצת "אורדן תעשיות". באפריל 1977 חנכה החברה שני מפעלי מתכת באזור התעשייה מחניים, אחד היה בית יציקה לברזל והשני מפעל לגילוון ועיבוד שבבי, במסגרת תוכנית ממשלתית לעידוד התעשייה בפריפריה.
בסוף 1978 ביצע החברה הנפקה ראשונה לציבור של מניות והחלה להיסחר בבורסת תל אביב. באותה עת העסיקה הקבוצה כ-1,200 עובדים, ומחזור המכירות השנתי היה כ-400 מיליון ל"י.
ב-1979 רכשה את חברת "מפעלי תעשייה חקלאיים", שהייתה ממוקמת במפרץ חיפה, ועסקה בייצור מוצרי מתכת לשוק החקלאי והצבאי.
בשנות ה-80 הרחיבה החברה את פעילותה מחוץ לישראל לאירופה וארצות הברית, כולל רכישת מפעלים בארצות הברית. וזכתה במספר מכרזים של צבא ארצות הברית. החברה גם המשיכה לרכוש מפעלים בישראל, בהם את מפעל "בית יציקה וולקן" במפרץ חיפה, מידי חברת כור תעשיות. בשנת 1985 העסיקה הקבוצה כ-1,750 עובדים, אך נקלע למספר שנים של הפסדים כספיים, שהביאו ליישום תוכנית הבראה שכלל פיטורי עובדים וסגירת מפעלים. עד שנת 1990 ירד מספר העובדים בקבוצה לכ-750. בשנות ה-90 המשיכה החברה להיות קבלן מרכזי בייצור טנק המרכבה.