stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צ'פלה (סופה טרופית)

| --- | --- |
צילום לוויין של צ'פלה ב-30 באוקטובר 2015, לאחר שהתפתחה לסופה בדירוג 4 בסולם ספיר-סימפסון, השנייה בגודלה בהיסטוריה מעל הים הערבי
צילום לוויין של צ'פלה ב-30 באוקטובר 2015, לאחר שהתפתחה לסופה בדירוג 4 בסולם ספיר-סימפסון, השנייה בגודלה בהיסטוריה מעל הים הערבי
 סוג:  ציקלון / סופה טרופית
 תאריך התחלה:  29 באוקטובר 2015
 תאריך סיום:  4 בנובמבר 2015
 משך האסון:  29 באוקטובר 2015 – 4 בנובמבר 2015 (7 ימים)
 עוצמה:  4 (בעת השיא), 1 בעת הפגיעה בתימן בסולם ספיר-סימפסון
 במדינות או באזורים:  תימן תימן סומליה סומליה עומאן עומאן
 מהירות הרוח:  215 קמ"ש
 לחץ נמוך:  ‏940 מיליבר ‏(27.76inHg)
 הרוגים:  8
 פצועים:  כ־60
 נזק:  כ־100,000,000 דולר
 קואורדינטות:  14°07′30″N 48°36′00″E﻿ / ﻿14.125°N 48.6°E﻿ / 14.125; 48.6
 מסלול התקדמות ועוצמת טייפון צ'פלה
 
צַ'פַּלַה (באנגלית: Chapala) היא סופה טרופית שגרמה נזק רב בתימן בנובמבר 2015.
הסופה הנדירה היא היחידה מסוגה בהיסטוריה המתועדת של תימן. היא התפתחה כציקלון מעל האוקיינוס ההודי, אך בניגוד למרבית הסופות הטרופיות הנוצרות באוקיינוס ההודי, שמגיעות למפרץ בנגל, היא המשיכה לעבר הים הערבי. סופות הממשיכות לים הערבי, אם הן מגיעות ליבשה, פוגעות בדרך כלל בעומאן. צ'פלה, לעומת זאת, באופן חריג, המשיכה לכיוון תימן, עברה מעל האי התימני סוקוטרה ועלתה על היבשה ליד עיר הנמל אל-מוכלא, שבאותו הזמן הייתה בשליטת שלוחה של ארגון הטרור "אל-קאעידה".
באזורי הפגיעה בתימן ירדה ביממה אחת כמות משקעים שיורדת באותו אזור במשך 2–3 שנים בממוצע.
צולל גב-קנבס

| צולל גב-קנבס |
| --- | --- |
 צולל גב-קנבס
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: אווזאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: ברווזיים
תת־משפחה:: ברווזים צוללים
סוג:: צולל
מין:: צולל גב-קנבס
שם מדעי
 Aythya valisineria ‏Wilson, 1814
תחום תפוצה


צולל גב-קנבס (שם מדעי: Aythya valisineria) הוא מין ברווז בסוג צולל השייך לתת-משפחת הצוללים. מין זה מצוי באמריקה הצפונית.
מאפיינים

אורכו של הצולל 48–56 ס"מ, מוטת כנפיו 79–89 ס"מ ומשקלו 862–1,600 גרם. הוא המין הגדול ביותר בסוג צולל. ברווז זה בעל עיניים אדומות בולטות ומקור ארוך בצבע שחור, פנים וצוואר ארוך בצבע חום-אדמוני וחזה שחור. אזור השת גם שחור, אך הכנפיים והגוף לבנים. קצוות הכנפיים אפורות. הנקבה לעומת הזכר אפורה כולה עם מקור עדין יותר וכתם חום על הצוואר. הראש בהיר והעין שחורה וקטנה.
הברווז מצוי באגמים, נהרות וביצות עשב באמריקה הצפונית ומצפין עד לחוג הארקטי.
הנקבה מקננת בשולי המים בין הצמחייה ומטילה בקן 5–11 ביצים. נקבות אחרות עשויות להטיל ביצים בקן, לעיתים תוך דחיפת המארחת ומאבק איתה. לאם המארחת קשה לזהות איזו ביצה לא שייכת לה, וכך האפרוחים מוטבעים. גם ברווזי צולל אמריקאי נטפלים לקינה. התועלת שלהם היא בכך שישנם הרבה טורפים באגמים ובביצות כמו ראקונים, בואשים ונחשים רעבים וגם הברווזות המקננות עלולות להיטרף. הפצת הביצים מסייעת לחלק מהתטולות להינצל.
גלריה

זכר (משמאל) ונקבה (מימין)
הערות שוליים

↑  צולל גב-קנבס באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007283193005171
קורמה (מאכל)

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מאכל
 מטבח:  הודי
 אזור מוצא:  מהאראשטרה
 מוצא:  הודו הודו
 אופן הגשה:  חם
 מרכיבים עיקריים:  עוף, יוגורט
קורמה (באנגלית: Korma; בהינדי: क़ोरमा) הוא מאכל הודי שמבוסס על עוף ויוגורט ונפוץ במדינות תת-היבשת ההודית.
המאכל מורכב מעוף, בשר וירקות, שאותם מבשלים בחום גבוה ולאחר מכן מוסיפים בצל, כוסברה וכמון שאותם מבשלים יחד עם גהי ויוגורט.
נהוג לאכול קורמה בארוחת צהריים ולהגיש אותה כשהיא חמה.
גרסאות

לקורמה גרסאות שונות ומלבד הגרסה הרגילה קיימות גם גרסאות מבוססות עם אורז, בשר טלה ועוד.
קורמה פילאו – בגרסה זו מטגנים את הבשר ומוסיף לו אורז.
גולאי קורמה – בגרסה זו מבשלים את הבשר או העוף עם חלב קוקוס במקום יוגורט.
נרבטן קורמה – גרסה צמחונית המבוססת ירקות, אגוזים וגבינת פניר.
עיד קורמה – גרסה הנפוצה בתקופת חג הקורבן המוסלמי, עיד אל אדחא.
הערות שוליים

↑  קורמה עוף - הודי מתכונים, באתר Foodiez
↑  צ'יקן קורמה, באתר וואלה!
↑   רפגל סינג בנדארי, שף אורח, תבשיל הודי של ירקות עם פירות ורוטב קורמה (רוטב קשיו מתוק), באתר הארץ, 6 בפברואר 2017
↑  Anjum Anand's My Chicken Korma - Times Online, web.archive.org, ‏27 ביולי 2008
↑  שף רינה פושקרנה טנדורי, צ'יקן קורמה – עוף ברוטב אגוזי קשיו, באתר אכול ושאטו, ‏9 בספטמבר 2006
קורמה

קורמה (בבלארוסית: Карма, קרמה; בפולנית: Korma) היא עיירה במחוז הומל שבמזרח בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

העיירה נזכרת לראשונה במאה ה-17. בחלוקת פולין הראשונה בשנת 1772 נכללה בתחום האימפריה הרוסית.
יהודי קורמה

בתחילת המאה ה-20 נמנו בעיירה 1,328 יהודים. בין מלחמות העולם נותרו בה כ-900 יהודים, קרוב למחצית תושביה. בתקופה הסובייטית פעלו ביישוב מועצה יהודית ממלכתית ובית ספר יידי.
ב-15 באוגוסט 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הטילו גזירות שונות על יהודיה, ובהן חובת ענידת סרט זרוע. בהמשך, רוכזו יהודי העיירה בשלושה גטאות שהוקמו בה, ואשר הוקפו בגדר תיל. כתוצאה מרעב, ממחלות ומעבודות כפייה, מתו רבים מיושביו הגטאות, ובמהלך חודש ספטמבר בלבד נרצחו בהם כ-70 יהודים.
ב-7 עד 8 בנובמבר 1941 רוכזו כ-700 היהודים שנותרו בגטאות שבעיירה בבניין בית הספר המקומי, ושם הוכו ונשדדו בידי הגרמנים. לאחר מכן נרצחו כולם באתר סמוך לעיירה.
קאנטרי בלוז

| --- | --- |
 מקורות סגנוניים:  בלוז, פולק, מוזיקת גוספל
 מקורות תרבותיים:  תחילת המאה ה-20, דרום ארצות הברית
 תת-סוגות
 דלתא בלוז, פידמונט בלוז
 
קאנטרי בלוז או פולק בלוז (באנגלית: Country blues, מילולית: בלוז כפרי) הוא מונח המתאר סוג של מוזיקת בלוז שגיטרה היא המרכיב המרכזי שלה. הקאנטרי בלוז משלב אלמנטים ממוזיקת הגוספל וסגנונות עממיים נוספים. המוזיקה הופיעה בשנות העשרים והשלושים בדרום העמוק של דלתת מיסיסיפי. יש לו שורשים עמוקים בתרבות אמריקאית מוקדמת ושירים שמושרים על ידי עבדים על המטעים הדרומיים העצומים. מרבית נגני הבלוז הכפרי היו אפריקאים אמריקאים, ורבים מהם היו מטיילים, כלומר הם טיילו באזורים של הדרום האמריקני, שרו במקומות כמו כנסיות, אולמות חברתיים, ג'וי-ג'וי, או אפילו פינות רחוב. חלקם הוציאו מחיה קטנה עם המוזיקה שלהם בעוד אחרים התפרסמו וחגגו. לכל מבצע היה סגנון שירה ונגינה ייחודי משלו, ורובם כתבו שירים משלהם.
בשנות השישים של המאה העשרים חוותה מוזיקת הקאנטרי בלוז תחייה בקרב קהל חדש, שלא נחשף לא עד אז, צעירים לבנים מן המעמד הבינוני. את המגמה הובילו אמנים כביג ביל ברונזי וסאני בוי ויליאמסון.
הערות שוליים

↑  Stephanie Przybylek, Country Blues: Music, Artists & Songs, Study.com
קורמורן אדום-פנים

| קורמורן אדום-פנים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: סולתאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: קורמורניים
סוג:: קורמורן
מין:: קורמורן אדום-פנים
שם מדעי
 Phalacrocorax urile ‏גמלין, 1789
תחום תפוצה


קורמורן אדום-פנים (שם מדעי: Phalacrocorax urile) הוא מין של עוף ימי ממשפחת הקורמורניים החי במזרח אסיה שבין מזרח הוקאידו שביפן, קוריאה הצפונית, האיים הקוריליים, דרום חצי האי קמצ'טקה, קשת האיים האלאוטיים ועד מפרץ אלסקה וחצי האי אלסקה במערב. מין זה הוא קרובו של קורמורן פלאגי שלעיתים מאוחדים יחד עם קורמורן ברנט לסוג האפשרי Urile, בו נכלל גם המין הנכחד קורמורן ממושקף.
מאפיינים

לקורמורן אדום-פנים בעל מוטת כנפיים של 25 ל-29 ס"מ, כשכנפי הנקבות מעט קצרות יותר. משקלו של פרט בוגר הוא 1.5 עד 2.3 ק"ג, כשהנקבות שוקלות מעט פחות מהזכרים. למין גרון כחול כהה, גוף שחור ובעל פנים אדומות עם מקור מעוקל קצר צהוב. הוא בעל מספר ציצות מעל ראשו המשמשות לחיזור ועוזרים להבדיל בינו לבין הקורמורן הפלאגי.
הוא חי לאורך החופים הצפוניים של האוקיינוס השקט עד לאזורי קרח ומחפש במים דגים קטנים הקרובים לקרקעית הים, בעיקר מיני קוטוסיים. הוא עצמו עלול להיטרף בידי לוטרות, עיטמים ושאר עופות דורסים כשהצעירים והביצים נטרפים בידי שחפיים, חמסניים ועורביים.
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563792705171
קאון

| --- | --- |

 מידע כללי
 הרכב:  האדרון
 סטטיסטיקה:  בוזון
 קבוצת שיוך:  מזון
 סמל:  K
 תכונות
 ספין:  0 ħ
 מספר לפטוני:  0
 מספר באריוני:  0
 מטען צבע:  0
 אינטראקציות:  הכוח החזק, אלקטרומגנטיות, הכוח החלש, כבידה
 הרכב קווארקים:  K+: us K-: su K0: ds K0: sd  \mathrm {K_{S}^{0}} : ds + sd2√  \mathrm {K_{L}^{0}} : ds - sd2√
 אורך חיים:  K±: ‎1.238×10-8‎ שניות   \mathrm {K_{S}^{0}} : ‎8.954×10-11‎ שניות   \mathrm {K_{L}^{0}} : ‎5.116×10-8‎ שניות
 היסטוריה
 נצפה?:  כן
 תאריך גילוי:  1946
 מגלה:  ג'ורג' רוצ'סטר (אנ'), קליפורד צ'ארלס באטלר (אנ')
 ניסוי:  תצפית על קרניים קוסמיות בתא ערפל
 מוסד:  אוניברסיטת מנצ'סטר
 
קאונים (או מזוני-K) הם קבוצת מזונים הנושאים את המספר הקואנטי מוזרות. לפי מודל הקווארקים של פיזיקת החלקיקים, כל קאון מכיל קווארק מוזר או אנטיקווארק מוזר אחד.
קאונים טעונים

הקאונים הטעונים הם מזונים עם צירוף קווארקים של למעלה ואנטי-מוזר, במקרה של קאון חיובי, או אנטי-למעלה ומוזר, במקרה של קאון שלילי. המסה שלהם היא 493.677 MeV והם בעלי אורך חיים של כ-‎1.238×10-8‎ שניות. אורך חיים זה, שהוא גדול למדי בהשוואה לחלקיקים לא-יציבים אחרים, מעיד כי החלקיק דועך דרך הכוח החלש. עקב חולשתו של הכוח החלש, לעומת הכוח החזק, הוא מאפשר לחלקיקים הדועכים דרכו להתקיים למשכי זמן ארוכים יותר. מכיוון שאף אחד מתוצרי דעיכת הקאון אינו מכיל קווארק מוזר, דעיכה זו מפירה את שימור המוזרות ולא יכולה להתרחש דרך הכוח החזק, שהרי רק הכוח החלש מסוגל לשנות את הטעם של חלקיקים.
קאונים נייטרליים

הקאונים הנייטרליים הם חלקיקים בעלי תכונות מורכבות, המייחדות אותם לעומת שאר החלקיקים המוכרים.
קיימים שני סוגים של קאונים נייטרליים:  \mathrm {K_{S}^{0}}  (K-אפס-קצר) ו- \mathrm {K_{L}^{0}}  (K-אפס-ארוך). שני הסוגים נושאים קווארקי ערכיות מסוג למטה ואנטי-מוזר או אנטי-למטה ומוזר. לשני החלקיקים יש מסה זהה, 497.614 מגה אלקטרונוולט, אך אורכי החיים שלהם שונים מאוד. ל-K-אפס-ארוך נדרשות כ-‎5.116×10-8‎ שניות כדי לדעוך, זמן גדול פי כ-571 מאורך החיים של K-אפס-קצר. ההבדל בין השניים הוא ש-K-אפס-קצר הוא סופרפוזיציה קוונטית סימטרית של המצבים ds ו-sd; לעומת זאת, K-אפס-ארוך הוא סופרפוזיציה אנטיסימטרית שלהם. תכונה קואנטית ייחודית זו מעכבת את פעולת הכוח החלש על החלקיק. כתוצאה מכך, K-אפס-ארוך הוא בעל אורך החיים הגבוה ביותר מבין כל המזונים.
היסטוריה

ג'ורג' רוצ'סטר (George Rochester) וקליפורד צ'ארלס באטלר (Clifford Charles Butler) גילו את החלקיק  \mathrm {K_{S}^{0}}  באוקטובר 1946, תוך תצפית על דעיכת קרניים קוסמיות בתא ערפל.
לאחר שהחלקיק K+ נצפה לראשונה, הוא נחשב בטעות לשני חלקיקים שונים, אשר כונו מזוני טאו וטתא (τ meson, θ meson). דעיכתם נחשבה לתעלומה וכונתה "חידת τ–θ": אף שלשני החלקיקים היו מסה, אורך חיים ומספרים קואנטיים זהים, הם דעכו לשני הרכבים נפרדים של תוצרי דעיכה, שלכל אחד מהם זוגיות (parity) שונה. כאשר חלקיקים דועכים דרך הכוח החזק או האלקטרומגנטי, הזוגיות תמיד נשמרת גם אחרי הדעיכה. ב-1956, צונג-דאו לי וצ'ן-נינג יאנג הציעו את ההשערה שזוגיות אינה נשמרת בתהליכים של הכוח החלש. ב-1957, צ'ין-שיונג וו אימתה באופן ניסויי את ההשערה, במסגרת מחקר על דעיכת בטא של קובלט. על עבודתם זכו לי ויאנג בפרס נובל לפיזיקה ב-1957.
גם לאחר שהתגלתה הפרת הזוגיות, המשיכו לסבור כי הצירוף של מטען חשמלי וזוגיות, הידוע כ-charge-parity או CP, אינו יכול להיות מופר. אולם, ניסוי שערכו ג'יימס קרונין וואל פיץ' ב-1964 הראה, על בסיס דעיכת קאונים, כי גם שבירת סימטריית CP קיימת. על תגליתם זו קיבלו קרונין ופיץ' את פרס נובל לפיזיקה ב-1980.
ראו גם

קווארק מוזר
מזון (חלקיק)
שבירת סימטריית CP
מיון החלקיקים
| חלקיקים בפיזיקה |
| --- | --- | --- |
| חלקיקים יסודיים | חלקיקים יסודיים |  |
| בוזונים | בוזוני כיול (פוטון • גלואון • בוזון W+ • בוזון W- • בוזון Z0) • בוזון היגס |  |
| קווארקים | למעלה (קווארק • אנטיקווארק) • למטה (קווארק • אנטיקווארק) • קסום (קווארק • אנטיקווארק) • מוזר (קווארק • אנטיקווארק) • עליון (קווארק • אנטיקווארק) • תחתון (קווארק • אנטיקווארק) |  |
| לפטונים | אלקטרון • פוזיטרון • מואון • אנטימואון • טאו • אנטיטאו • ניוטרינו • אנטיניוטרינו • ניוטרינו אלקטרוני • אנטיניוטרינו אלקטרוני • ניוטרינו מואוני • אנטיניוטרינו מואוני • ניוטרינו טאואוני • אנטיניוטרינו טאואוני |  |
| חלקיקים מורכבים | חלקיקים מורכבים |  |
| באריונים | נוקליאונים (פרוטון • נייטרון) • אנטיפרוטון • אנטינייטרון • היפרונים • באריון אקזוטי (פנטאקווארק) • הפטאקווארק • הקסאקווארק |  |
| מזונים | פאיון • קאון • אטא • פי • מזון D • מזון J/psi • מזון B • אופסילון • מזון אקזוטי (טטראקווארק) • Y(4140) |  |
| לא האדרונים | גרעין האטום • אטום • מולקולה • אטומים אקזוטיים (אנ') (מואוניום) |  |
| חלקיקים היפותטיים | חלקיקים היפותטיים |  |
| בוזונים | גרביטון • מזון אקזוטי • כדור גלואונים |  |
| פרמיונים | באריון אקזוטי |  |
| שותפי על | גרביטינו • לא גאוג'ינואים (ניוטרלינו • צ'רג'ינו) |  |
| אחרים | טכיון • מונופול מגנטי • פראון |  |
קיבוע אנזימים

קיבוע אנזימים הוא תהליך בו מצמדים אנזימים לחומר לא מסיס כדוגמת סידן אלגינט. קיבוע אנזימים מגביר את העמידות של האנזים לשינויים בסביבה כדוגמת שינויים בטמפרטורה וב-pH, וכן מאפשר לשמור את האנזימים במקומם במהלך ריאקציה ובסופה להפרידם מהתוצרים לצורך שימוש חוזר. בגלל יתרונות אלו נעשה שימוש נרחב בתעשייה בשיטה זו בתגובות המזורזות על ידי אנזימים.
ב-1916 נלסון וגריפין גילו כי האנזים אינברטאז (אנזים המזרז הידרוליזה של סוכרוז) מפגין פעילות זהה כאשר הוא שקוע במוצק (פחם עץ או אלומיניום הידרוקסיד) בתחתית התמיסה וכאשר הוא מצוי באופן אחיד בתמיסה. זו הייתה שיטת הקיבוע הראשונה שהומצאה. במהלך שנות ה-50 וה-60 פותחו שיטות נוספות מלבד השיטה של ספיחה. במהלך השנים פורסמו אלפי מאמרים ופטנטים בנושא קיבוע אנזימים, ומאות אנזימים קובעו בצורות שונות. בין האנזימים שקובעו במסגרת תהליך ייצור תעשייתי רחב היקף ניתן למנות את פניצילין G, אקילאז, ליפאזות, פרוטאזות ואינברטאז.
שימוש מסחרי

אנזימים מקובעים חשובים ביותר לשימושים מסחריים מסיבות של עלויות ושל תהליכי ריאקציות:
בתהליך החלבון מתמוסס בכמות מזערית, וכך בסיום התגובה התמיסה מכילה לרוב רק ממס ואת תוצרי התגובה.
ניתן להפריד בקלות את האנזים המקובע מהריאקציה, וכך מתאפשר שימוש חוזר בו.
אנזימים מקובעים הם לרוב בעלי יציבות רבה יותר מאשר אנזימים מתמוססים.
שיטות קיבוע

ישנן שיטות שונות לקיבוע אנזימים שהנפוצות שבהן:
ספיחה: אנזים מחובר לחלקו החיצוני של חומר קיבוע. בספיחה ייתכן שהאתר הפעיל של האנזים ייחסם, וכך תקטן משמעותית פעילותו של האנזים.
כליאה: האנזים נלכד במיקרוספרות או טיפות לא מסיסות, כדוגמת טיפות של סידן אלגינט. הכליאה עשויה לעכב את הגעת המצע (הסובסטרט) ואת יציאת התוצרים מהחומר הלא מסיס הכולא את האנזים.
קישור צולב: האנזים נקשר בצורה קוולנטית לחומר מקבע בתגובה כימית. התגובה הכימית מבטיחה שאתר הקישור לא מכסה את האתר הפעיל של האנזים, ופעילות האנזים מושפעת רק מהקיבוע.
קבקה

הקבקה דאודי קווה, שהוכתר כקבקה בגיל שנה בלבד וכיהן בשנים 1897-1939
קבקה (Kabaka) הוא כינויו של מלך בוגנדה, בעבר ממלכה עצמאית וכיום אחת הממלכות המסורתיות באוגנדה שבמזרח אפריקה. לפי מסורות שבט הבגנדה שלטו בממלכה שני מלכים - האחד רוחני והשני מנהיג פיזי, בשר ודם.
המלך הרוחני מיוצג על ידי אותות מלכות - התופים המלכותיים. המלך הרוחני נקרא "מוג'אגוזו" ויש לו ארמון, משרתים, שומרים ושאר סממני מלכות. המלך הפיזי חייב לבצע מספר טקסי מעבר על התופים המלכותיים לפני שניתן להכריז עליו כמונרך של ממלכת בוגנדה. תואר הקבקה אינו עובר לבנו הבכור של המלך המכהן, אלא לאחד מבניו האחרים, לפי בחירתו של המלך ובהמלצתה של מועצה מיוחדת. זהות היורש אינה ידועה ברבים והיא נחשפת רק עם מות המלך.
בעת היוולדם של נסיך או נסיכה במשפחת המלוכה, נבחרים מתופפים מאחד מענפי השבט, אשר מתופפים על התופים המלכותיים. זוהי הדרך המסורתית להעברת ההודעה על הולדתו של צאצא חדש במשפחה המלכותית. 
טקס דומה קורה עם מותו של מלך מכהן. לפי תרבות הבגנדה המלך אינו מת, אלא אובד ביער. 
בתוך הקברים המלכותיים, דוגמת קברי מלכי בוגנדה בקסובי וקברי וומאלה, נגלית למלך הכניסה אל היער. לכן לא נהוג בקברי המלכים להסתכל מעבר לכניסה אל הקבר.
בתקופה שקדמה לקולוניאליזם החזיק הקבקה בסמכויות ריכוזיות, מעבר למקובל בממלכות אפריקאיות שבטיות, ועמד בראש היררכיה נוקשה ומוגדרת היטב. בסוף המאה ה-19 נכנסה בוגנדה תחת אזור ההשפעה של האימפריה הבריטית. הבריטים הותירו על כנו את מוסד הקבקה, ואף העניקו לו השפעה מחוץ לגבולות בוגנדה, אבל בד בבד הפחיתו מעצמאותו, התערבו בענייניה הפנימיים של הממלכה ואף היגלו למספר שנים את הקבקה מואנגה השני שהוביל מרד נגד בריטניה.
לקראת שחרורה של אוגנדה מן השלטון הקולוניאלי הבריטי, ובשנים הראשונות לעצמאותה, היה מעמדו של הקבקה אחד הנושאים המרכזיים שבמחלוקת באוגנדה. הארץ נקרעה בין בני בגנדה, שהיו ברובם חסידי המלך, לבין בני עמים אוגנדים אחרים, שהתנגדו למרות הבגנדה ולמלוכה. הקבקה אדוארד מוטסה השני מונה, במקביל לכהונתו כקבקה, גם כנשיאהּ הראשון של אוגנדה כולה, כצעד של פשרה, אך השלטון המרכזי פעל בעקביות כדי להפחית במעמדו. ב-1966 הותקף ארמונו על ידי צבא אוגנדה וכעבור שנה ביטל השלטון המרכזי לחלוטין את מעמד הממלכות המסורתיות, ובהן בוגנדה, ב-1967. ב-1993 הוחזרה המלוכה באופן רשמי, אך כיום אין למלך סמכויות חוקיות ממשיות אלא מעמד סמלי וטקסי בלבד, ומידת השפעתו מהווה עדיין מוקד לחיכוך עם השלטון האוגנדי. הקבקה הנוכחי הוא רונלד מואנדה מוטבי השני (Ronald Muwenda Mutebi II).
מלכי בוגנדה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
1. קינטו קאטו - סוף המאה ה-13
2. צ'וואה הראשון - אמצע המאה ה-14
3. קימרה - 1374-1404
4. תטמבו - 1404-1434
5. קיגלה - 1434-1464, 1484-1494
6. קיאימבה - 1464-1484
7. קאימה - 1494-1524
8. נאקיבינגה - 1524-1554
9. מולונדו - 1555-1564
10. ג'מבה - 1564-1584
11. סואונה הראשון - 1584-1614
12. סקאמאניה - 1614-1634
13. קימבוגווה - 1634-1644
14. קאטרגה - 1644-1674
15. מוטבי הראשון - 1674-1680
16. ג'ואוקו - 1680-1690
17. קאיימבה - 1690-1704
18. טבנדקה - 1704-1724
19. נדאוולה - 1724-1734
20. קאגולו - 1734-1736
21. קיקולווה - 1736-1738
22. מוונדה - 1738-1740
23. מוונגה הראשון - 1740-1741
24. נאמוגלה - 1741-1750
25. קיאבאגו - 1750-1780
26. ג'ונג'ו - 1780-1797
27. סמהקוקירו - 1797-1814
28. קאמאניה - 1814-1832
29. סואונה - 1832-1856
30. מוטיסה הראשון - 1856-1884
31. מוונגה השני - 1884-1888, 1889-1897
32. קיוויווה - 1888
33. קלימה - 1888-1889
34. דאודי סווה השני - 1897-1939
35. מוטיסה השני - 1939-1969
36. מוונדה מוטבי השני - מאז 1993
צלב המילניום

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  צלב 
 מיקום:  סקופיה 
 מדינה:  מקדוניה הצפונית 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2002–2009 (כ־7 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  2002 
 אדריכל:  יובאן סטפנובסקי-ז'אן (מק') ואוליבר פטרובסקי
 קואורדינטות:  41°57′54″N 21°23′39″E﻿ / ﻿41.965°N 21.394166666667°E﻿ / 41.965; 21.394166666667
  (למפת סקופיה מוגדלת) צלב המילניום(למפת סקופיה רגילה) צלב המילניום
 
צלב המילניום (במקדונית: Милениумски крст) הוא צלב שנבנה ב-2002 המוצב על הר ודנו, מעל בירת מקדוניה הצפונית, סקופיה. גובהו של הצלב הוא 66 מ', והוא אחד הצלבים הגבוהים ביותר בעולם ואחד מהבניינים הגבוהים ביותר במקדוניה הצפונית. אדריכליו היו יובאן סטפנובסקי-ז'אן (מק') ואוליבר פטרובסקי. הוא נבנה כדי לשמש מצבת זיכרון ל-2000 שנות נצרות במקדוניה ופעילויות האוונגליזציה של פאולוס באזור. המבנה הפך לסמל המייצג את העיר סקופיה. כציון דרך, הצלב נהיה ליעד תיירותי עם נקודת התצפית הטובה ביותר לפנורמה של עיר הבירה.
עיצוב המבנה

המבנה מבוסס על מסבכים, בדומה למגדל אייפל הצרפתי ובעל צורה מסורתית של צלב נוצרי ללא תוספות או אלמנטים נוספים. הוא בנוי על פלטפורמה של 12 עמודים המייצגים באופן סמלי את שנים-עשר השליחים. בתוך הצלב, יש מעלית למפלס העליון לתצפית על סקופיה. צלב המילניום, הנמצא בצד הדרומי של העיר, מתנשא על הר ודנו, ושולט בקו הנוף של העיר. הצלב נראה כמעט מכל אזורי הבירה ונוכחותו מושכת תשומת לב. בלילה, ניתן לראות את הצלב מואר באלפי אורות.
היסטוריה > תכנון ובנייה של צלב המילניום

לאחר פירוק יוגוסלביה ועצמאות מקדוניה הצפונית, קבוצות אתניות-דתיות שונות במדינה התחרו זו בזו על מנת להשאיר את חותמן על הנוף העירוני של סקופיה, בעיקר מקדונים ואלבנים. עם התקרבות הבחירות (אנ') העלו ראש הממשלה לובוצ'ו ג'ורג'יבסקי (אנ') ומפלגת שלטונו, VMRO-DPMNE, את הרעיון להקמת צלב המילניום במאמציו להשיג כוח בבחירות. הכנסייה האורתודוקסית המקדונית (אנ') תמכה בהצעה ויזמה את הפרויקט. בניית הצלב החלה ב-2002. שם הפרויקט, צלב המילניום, ניתן על ידי גורמים ממשלתיים כסמל הנצרות. חלקה העליון של גבעה בהר ודנו הייתה אדמה בבעלות המדינה ונבחרה להיות אתר המבנה. השטח אוכלס בעיקר על ידי מקדונים (אנ') אתניים ונמצא במרחק של כחצי קילומטר מבסיס צבאי. באוגוסט 2002, נערך טקס הנחת אבן הפינה של המבנה ובאירוע עצמו השתתפו כ-70,000 איש. בניית האנדרטה הסתיימה ב-2009.
בניית צלב המילניום מומנה על ידי הכנסייה האורתודוקסית המקדונית, ממשלת מקדוניה הצפונית ותרומות שונות מרחבי העולם. הצלב נבנה בנקודה הגבוהה ביותר של הר ודנו במקום הידוע מאז תקופת האימפריה העות'מאנית כ"קרסטובר", כלומר "מקום הצלב", מאחר שבעבר היה ממוקם שם צלב קטן יותר. ב-8 בספטמבר 2008, הוא יום העצמאות של מקדוניה הצפונית, הותקנה מעלית בתוך הצלב. ב-2009, נפתחה ליד הצלב מסעדה וחנות מזכרות‏. ב-3 ביולי 2011, נפתח רכבל הצלב המילניום, ואורכו כ-3.5 ק"מ.
היסטוריה > רכבל "צלב המילניום"

רכבל "צלב המילניום" (במקדונית: Жичница „Милениумски крст“) הוא רכבל שמגיע עד לצלב המילניום שנמצא בפסגת הר ודנו שבמקדוניה הצפונית. הרכבל משמש לתצפית פנורמית על העיר וההר, והוא מנוהל על ידי JSP סקופיה (מק').
המכרז להקמת הרכבל הוצג ב-25 בנובמבר 2009, עם מועד אחרון להגשה ב-11 בפברואר 2010. ב-3 ביולי 2011, נפתח רכבל הצלב המילניום, ואורכו כ-3.5 ק"מ.
היסטוריה > רכבל "צלב המילניום" > בנייה

הרכבל כולל 28 מעליות גונדולה רגילות ל-8 איש ו-2 מעליות גונדולה VIP ל-4 איש. אורכו של המסלול כ-1,750 מ', כאשר הנסיעה נמשכת כ-6–8 דקות.
בניית הרכבל, בעלות של כ-6.7 מיליון יורו, בוצעה על ידי החברה האוסטרית, Doppelmayr Garaventa Group (אנ').‏
היסטוריה > דעת קהל ומחלוקת

בעקבות הסכסוך ב-2001 שימש צלב המילניום למפלגת השלטון, VMRO-DPMNE, תביעה פוליטית על סקופיה בדמות סמן טריטוריאלי ”[בשביל] לשמש תזכורת למי שייכת העיר”. צלב המילניום נהיה לסמל המדגיש את הנוכחות המקדונית בסקופיה באמצעות בידול והבחנה פוליטית ודתית. עבור מקדונים רבים, צלב המילניום הוא סמל פוליטי ולאומי חשוב. בניית הצלב הייתה גם טענה של אוטוקפליה מקדונית בת 1,000 שנה שכוונתה כנגד הכנסייה האורתודוקסית הסרבית שאינה מכירה בכנסייה האורתודוקסית המקדונית כגוף עצמאי. האנדרטה נבנתה ללא התייעצות ציבורית או התחשבות ברגישויות ובהבדלים, שכמו כן צלב המילניום קידם רק דת אחת. בניית צלב המילניום היה פעולה בולטת של דה-חילון שבוצע על ידי השלטון מאחר שהשלטון קידם את הדת במדינה, באמצעות התקנת סמל שמבוסס על אמונה במקום על הציבור.
צלב המילניום ספג ביקורת קשה מצד ארגונים לא-ממשלתיים על פעולות שננקטו על ידי הממשלה שהגבירו את המתיחות בקרב דתות שונות במקדוניה הצפונית. כל קבוצות אתניות אחרות במקדוניה הצפונית רואות בצלב מניעה לניהול המגוון התרבותי וכמונומנט של פונדמנטליזם שמעורר פרובוקציה לא-נוצרית. אלבנים וקבוצות אתניות אחרות במקדוניה הצפונית, בעיקר מוסלמיות, מתרעמים על האנדרטה ורואים בה הצהרה פוליטית של הממשל כי עיר הבירה שייכת רק למקדונים. במקדוניה הצפונית, קתולים ומוסלמים תופסים את הצלב כמשהו פוגעני. הוויכוחים סביב הצלב, בהקשר של רב תרבותיות ושוויון מוסלמי, העמיקו את הפילוגים בקרב בני אמונות שונות במקדוניה הצפונית.
גלריה

צלב המילניום
מבט על צלב המילניום
מבט על צלב המילניום, ממרכז סקופיה
רכבל "צלב המילניום"
מבט על הרכבל, בחלקו העליון של המסלול
הצלב, מבט מקניון סיטי סקופיה
קאולק

ערך זה עוסק בעיר בסנגל. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 מדינה:  סנגל סנגל
 מחוז:  קאולק
 נפה:  קאולק
 גובה:  22 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  233,708 (19 בנובמבר 2013)
 קואורדינטות:  14°08′20″N 16°04′35″W﻿ / ﻿14.138888888889°N 16.076388888889°W﻿ / 14.138888888889; -16.076388888889 
 אזור זמן:  UTC
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת סנגל מוגדלת) דקר סן-לואי טמבאקונדה קולדה זיגינשור גמביה גינאה ביסאו גינאה מאלי מאוריטניה האוקיינוס האטלנטי קאולק(למפת סנגל רגילה) דקר סן-לואי טמבאקונדה קולדה זיגינשור גמביה גינאה ביסאו גינאה מאלי מאוריטניה האוקיינוס האטלנטי קאולק  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קאולק (בצרפתית: Kaolack; בוולופית:‏ Kawlax) היא עיירה שנמצאת בנפת קאולק (אנ') שבמחוז קאולק (אנ') שבסנגל.
גאוגרפיה

העיירה נמצאת כ-150 ק"מ מדקר, על גדתו הימנית של נהר סלום, ולחופו של האוקיינוס האטלנטי. קאולק היא מרכזו של סניף אחד ממסדרי האסלאם, טיג'אני (טיאנאיה), שהמסגד הגדול שלו, אל-עג'ג' איבראם ניאסה, נמצא ממש מחוץ לעיירה. הערכת האוכלוסייה ל-19 בנובמבר 2013 היא 233,708 תושבים.
אקלים

הטמפרטורה הממוצעת היא 27 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא מאי (32 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא יולי (24 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 768 מילימטרים בשנה. חודש אוגוסט הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (319 מ"מ גשם), וחודש פברואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (1 מ"מ גשם).
תנועה ותחבורה

העיירה נמצאת בסמוך לכבישים טרנס-גמביה, דיורבל-קאולק ו-N1. בנוסף, שדה התעופה קאולק (אנ') נמצא בסמוך לעיר.
ערים תאומות

איטליה אאוסטה, איטליה
צרפת מריגנק (אנ'), צרפת‏
ארצות הברית ממפיס, טנסי, ארצות הברית
הערות שוליים

1 2  Senegal: Regions, Cities, Urban Communes & Urban Agglomerations - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information, www.citypopulation.de
↑  Kaolack, Sengal, www.geonames.org
1 2  Kaolack, Mapcarta (באנגלית)
1 2  Kaolack, Kaolack (באנגלית)
↑  "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)". NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "National Commission for Decentralised cooperation". Délégation pour l’Action Extérieure des Collectivités Territoriales (Ministère des Affaires étrangères) (בצרפתית). אורכב מ-המקור ב-2013-10-08. נבדק ב-2013-12-26.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562220405171  GND: 1214651127  LCCN: n84235767  VIAF: 279171026   WorldCat (עם VIAF): 279171026 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים באפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.