stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרשת ויגש
תוכן הפרשה > יוסף בשנות הרעב

במקביל להתרחשות בין יוסף למשפחתו, מנהל יוסף את הכלכלה המצרית כולה בזמן הרעב. המצרים הרעבים ללחם נותנים ליוסף את כספם בתמורה לאוכל. כשהכסף אוזל הם נותנים לו את מקניהם, ולבסוף הם נותנים את אדמותיהם וגם את עצמם לעבדים לפרעה בתמורה לאוכל. לאחר הלאמת הרכוש, יוסף קובע מערכת של מיסים, שבה פרעה מחזיק בכל הנכסים, מספק לעם זרעים לעבודת האדמה והעם מחזיר לו חמישית מן היבול. יוסף מחריג את הכהנים מהלאמת הקרקעות, שכן הם מקבלים לחם על פי חק מפרעה.
תאריכי הקריאה

השבת בה קוראים את פרשת ויגש יכולה לחול בשישה תאריכים שונים:
שנת השא ושנת השג - ד' בטבת
שנת הכז - ה' בטבת
שנת החא - ו' בטבת
שנת גכה ושנת בשה, שנת גכז ושנת בשז - ז' בטבת
שנת בחג ושנת זשג, שנת בחה ושנת זשה - ט' בטבת
שנת זחא ושנת זחג - י"א בטבת
הפטרה

ההפטרה היא בספר יחזקאל, פרק ל"ז, פסוקים ט"ו–כ"ח. יחזקאל מנבא על איחוד ממלכת יהודה וממלכת ישראל, המיוחסת אצלו ליוסף:
וְאַתָּה, בֶן אָדָם, קַח לְךָ עֵץ אֶחָד וּכְתֹב עָלָיו לִיהוּדָה וְלִבְנֵי יִשְׂרָאֵל חֲבֵרָיו,

וּלְקַח עֵץ אֶחָד וּכְתוֹב עָלָיו לְיוֹסֵף עֵץ אֶפְרַיִם וְכָל בֵּית יִשְׂרָאֵל חֲבֵרָיו.

וְקָרַב אֹתָם אֶחָד אֶל אֶחָד לְךָ לְעֵץ אֶחָד וְהָיוּ לַאֲחָדִים בְּיָדֶךָ.
בנוסח רומניא הפטירו ספר יהושע, פרק י"ד, פסוק ו' עד פרק ט"ו, פסוק ו'.
הערות שוליים

↑  ספר בראשית, פרק מ"ה, פסוק ג'
↑  ספר שמות, פרק א', פסוק ה'
↑  ספר בראשית, פרק מ"ז, פסוקים ז'–י"א
| פרשות השבוע |
| --- | --- | --- |
| ספר בראשית | בראשית • נח • לך לך • וירא • חיי שרה • תולדות • ויצא • וישלח • וישב • מקץ • ויגש • ויחי |  |
| ספר שמות | שמות • וארא • בא • בשלח • יתרו • משפטים • תרומה • תצוה • כי תשא • ויקהל • פקודי |  |
| ספר ויקרא | ויקרא • צו • שמיני • תזריע • מצורע • אחרי מות • קדושים • אמור • בהר • בחוקותי |  |
| ספר במדבר | במדבר • נשא • בהעלותך • שלח לך • קרח • חקת • בלק • פינחס • מטות • מסעי |  |
| ספר דברים | דברים • ואתחנן • עקב • ראה • שופטים • כי תצא • כי תבוא • נצבים • וילך • האזינו • וזאת הברכה |  |
| ספר בראשית |
| --- | --- | --- |
| פרשת בראשית | בריאת העולם • תוהו ובוהו • רקיע • המים העליונים • בריאת אדם וחוה • אדם וחוה • פרייה ורבייה • גן עדן • נחש הקדמוני • חטא עץ הדעת • קללת האדם והאשה • עץ החיים • קין והבל • שירת למך • מעשה בני האלוהים |  |
| פרשת נח | תיבת נח • המבול • ברית הקשת • שבע מצוות בני נח • שכרות נח • תולדות בני נח • מגדל בבל |  |
| פרשת לך לך | מסע אברהם לארץ כנען • ירידת אברהם למצרים • פרידת אברהם ולוט • מלחמת ארבעת המלכים את החמישה • מלכי-צדק • ברית בין הבתרים • בריחת הגר ולידת ישמעאל • ברית המילה |  |
| פרשת וירא | ביקור המלאכים באוהל אברהם • מהפכת סדום ועמורה • לוט ובנותיו • ירידת אברהם לגרר • גירוש הגר וישמעאל • ברית אברהם ואבימלך • עקדת יצחק |  |
| פרשת חיי שרה | רכישת מערת המכפלה • מציאת אישה ליצחק • נישואי אברהם וקטורה • תולדות ישמעאל |  |
| פרשת תולדות | לידת יעקב ועשו • מכירת הבכורה • ירידת יצחק לגרר • הריב על הבארות • ברית יצחק ואבימלך • גנבת הברכות • בריחת יעקב מעשו |  |
| פרשת ויצא | חלום יעקב • נישואי יעקב עם רחל ולאה • לידת בני יעקב • מעשה הדודאים • בריחת יעקב מלבן • ברית יעקב ולבן |  |
| פרשת וישלח | מפגש יעקב ועשו • מאבק יעקב והמלאך • מעשה שכם ודינה • מעשה שמעון ולוי • קיום הנדר בבית אל • מות רחל וקבורתה • מעשה ראובן ובלהה • פרשת שמונת מלכי אדום |  |
| פרשת וישב | מכירת יוסף • מעשה יהודה ותמר • לידת פרץ וזרח • יוסף ואשת פוטיפר • חלומות שר המשקים ושר האופים |  |
| פרשת מקץ | חלומות פרעה • ירידת אחי יוסף למצרים |  |
| פרשת ויגש | התוודעות יוסף לאחיו • ירידת יעקב למצרים • מכירת ארץ מצרים לפרעה |  |
| פרשת ויחי | שבועת יוסף ליעקב • ברכת אפרים ומנשה • ברכת יעקב לבניו • מות יעקב וקבורתו |  |
| דמויות מרכזיות | אדם וחוה • קין והבל • נח • אברהם ושרה • לוט • הגר וישמעאל • יצחק ורבקה • עשו • יעקב רחל ולאה • בלהה וזלפה • ראובן • שמעון • לוי • יהודה • תמר • יששכר • זבולון • דן • נפתלי • גד • אשר • יוסף • בנימין |  |
ספר בראשית • ספר שמות • ספר ויקרא • ספר במדבר • ספר דברים
אני יוסף, העוד אבי חי? גוסטב דורה
מהדרין (חברה)

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 סימול:  מהדרן
 תקופת הפעילות:  1951–הווה (כ־74 שנים)
 שליטה בחברה:  קבוצת דלק (44.5%)
 ענפי תעשייה:  חקלאות, אחסנה בקירור
 שווי שוק:  617 מיליון ש"ח (16 בינואר 2025)
 הכנסות:  1.13 מיליארד ש"ח (2023)
 רווח תפעולי:  הפסד של 159 מיליון ש"ח (2023)
 רווח:  הפסד של 154 מיליון ש"ח (2023)
 הון עצמי:  583 מיליון ש"ח (2023)
 סך המאזן:  1.32 מיליארד ש"ח (2023)
 יו"ר:  משען זכאי נטלי
 מנכ"ל:  אורי לופט
 עובדים:  421 עובדים קבועים, 356 עובדים עונתיים, 687 עובדי חברות כוח אדם
  
 www.mehadrin.co.il
 
מהדרין בע"מ היא חברה ציבורית ישראלית שניירות הערך שלה נסחרים בבורסה לניירות ערך בתל אביב ועוסקת בנטיעה, עיבוד, אריזה ושיווק של מטעים ופרי הדר, נכסים מניבים ומתן שירותי אחסנה בקירור.
היסטוריה

מהדרין נוסדה בשנת 1950 על ידי קבוצת חקלאים ופרדסנים שאליהם הצטרפו הבנק המרכזי קנדה ישראל ובנק דיסקונט. עם הקמתה חכרה החברה מהאפוטרופוס לנכסי נפקדים ומהקרן הקיימת לישראל שטחים בני כ-22 אלף דונם לתקופה בת כ-49 שנים, עם אופציה להארכת תקופת החכירה. השטחים כללו 8,000 דונם באזור בית דגון, 1,000 דונם ליד רמת הכובש, 1,500 דונם ליד נתניה, 2,000 דונם ליד כפר יונה, 1,500 דונם ליד כפר הס ועוד שטח ליד חדרה.
בשנה הראשונה לקיומה הכשירה החברה חלקים משטחים אלה לנטיעת פרדסים, ובאותו הזמן ניצלה אותם לגידול ירקות ופלחה.
בשנים הראשונות פעלה החברה לצרף אליה משקיעים נוספים, בין השאר בסיוע החברה הכלכלית לארץ ישראל שהפיצה את מניותיה בארצות הברית. בשנת 1954 רכשה החברה הכלכלית כ-30% ממניות החברה.
בשנת 1963 החברה הונפקה בבורסה לניירות ערך בתל אביב והפכה לחברה ציבורית.
בשנות ה-80 רכשה מהדרין את חברת פרי-אור והן התמזגו.
בשנת 2007 מהדרין הגישה תביעה לבית המשפט לאחר שמינהל מקרקעי ישראל דרש להוסיף לתנאי החכירה סעיף שלפיו במקרה של הפשרת הקרקע תהיה למנהל זכות לסיים את תקופת החכירה מוקדם מהמסוכם בחוזה, וזאת בתמורה לפיצוי.
נכון לשנת 2020 יושב ראש דירקטוריון החברה הוא אלחנדרו גוסטבו אלשטיין, ומנכ"ל החברה הוא שאול שלח. משרדיה הראשיים של החברה שוכנים במתחם "מבנה" שבקיבוץ בארות יצחק.
הנהלה

החל מאפריל 2023 ועד אוגוסט 2024 כיהן אורי לופט כמנכ"ל חברת מהדרין. בתקופת כהונתו, החברה התמודדה עם קשיים כלכליים משמעותיים, כולל ירידה של 20% בהכנסות במחצית הראשונה של 2024 והפסד של 47 מיליון ש"ח באותה תקופה, לעומת רווח של 24 מיליון ש"ח בתקופה המקבילה בשנה הקודמת. בנוסף, כהונתו התרחשה על רקע שינויי בעלות בחברה, כאשר קבוצת דלק שבשליטת יצחק תשובה רכשה את השליטה במהדרין באוגוסט 2023 מידי דיסקונט השקעות.
עזיבתו של לופט הוסברה כהסכמה הדדית בין הצדדים ולא נמסרו פרטים נוספים על נסיבותיה. בתקופת כהונתו נהנה לופט מתנאי שכר שכללו שכר חודשי ברוטו של 90 אלף ש"ח, מענקים ואופציות, כאשר עלות העסקתו בשנת 2023 הסתכמה ב-2.1 מיליון ש"ח. עם סיום תפקידו, מונה צאלון צמח, סמנכ"ל הכספים של החברה, לממלא מקום מנכ"ל עד לאיתור מחליף קבוע.
תחומי פעילות

חקלאות : נטיעה, עיבוד, אריזה ושיווק של מטעים ופרי הדר.
ייצוא מחוץ לישראל
נדל"ן ונכסים מניבים
שירותי אחסנה בקירור
בעלי עניין

בעלת השליטה בחברה היא חברת קבוצת דלק של איש העסקים יצחק תשובה, אשר רכשה את השליטה בחברת מהדרין מדיסקונט השקעות באוגוסט 2023.
ראו גם

אגרקסקו
יכין-חק"ל
הערות שוליים

1 2 3 4 5  מהדרין: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
1 2  מהדרין מגייסת הון בחו"ל, הַבֹּקֶר, 14 ביולי 1952
↑  מפעל חדש של נטיעות הדרים, הארץ, 14 במרץ 1951
↑  מפת חדרה, 1973, עם סימון 'פרדסי מהדרין' דרומית מזרחית לשכונת בית אליעזר (צפייה בסריקה מתוך בניין הספרייה), באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  31 אלף דונאם לפרדסים חדשים, מעריב, 10 באוקטובר 1950
↑  חברת מהדרין הרחיבה פעולתה, חרות, 26 באפריל 1954
↑  אחיו של אדוארדו אלשטיין
↑  חזי שטרנליכט, ‏3 מנכ"לים בשבוע: תחלופת הבכירים בחברות הנסחרות בת"א שוברת שיא, באתר גלובס, 20 באוגוסט 2024
↑  אמיר פרגר, דו"חות מהדרין חושפים עד כמה פגעה המלחמה בחקלאות הישראלית, באתר כלכליסט, 19 באוגוסט 2024
↑  אמיר פרגר, דו"חות מהדרין חושפים עד כמה פגעה המלחמה בחקלאות הישראלית, באתר כלכליסט, 19 באוגוסט 2024
↑  TASE, דף הבית - מאיה – מערכת אינטרנט להודעות | הבורסה לניירות ערך, באתר מאיה
↑  גולן חזני, תשובה רוכש השליטה במהדרין לפי שווי של 560 מיליון שקל, באתר כלכליסט, 17 ביולי 2023
ניצן כהן, יצחק תשובה ועסקת הענק: הושלמו התנאים לרכישת 11 אלף דונם בישראל, באתר אייס, 10 באוגוסט 2023
אלקאוס

| --- | --- |

 פעילות:  זכויות להט"ב פלסטינים
 מדינה:  פלסטין ו ישראל
 מטה הארגון:  מזרח ירושלים 
 מייסדים:  חנין מעיכי
 תקופת הפעילות:  2001–הווה (כ־24 שנים)
 alqaws.org
 
אלקאוס (בערבית: القوس, "הקשת"), או בשמו המלא "אלקאוס לשונות מינית ומגדרית בחברה הפלסטינית" (בערבית: القوس للتعددية الجنسية والجندرية في المجتمع الفلسطيني), הוא ארגון ערבי ישראלי אקטיביסטי הפועל למען זכויותיהם של להט"בים ערבים ישראלים ופלסטינים הגרים בגדה המערבית ומזרח ירושלים. הארגון נוסד בשנת 2001 והוא הארגון הפלסטיני הרשמי הראשון למען זכויות להט"ב.כחלק מפרויקט אוטונומי במסגרת הבית הפתוח בירושלים לגאווה ולסובלנות. לאחר מספר שנים של התארגנות משפטית, הוא הוכר כמלכ"ר ב-2006.
פעילות

אלקאוס חוברת לארגונים אחרים העוסקים בזכויות אדם וזכויות האזרח, מכיוון שקהילת הלהט"ב הפלסטינית היא מבוזרת וחבריה בעלי דרגות שונות של זכויות וחופש התניידות, והמטרה של העמותה כוללת שיפור במצב החברה הפלסטינית בכללה.
במסגרת זו, קיימה אלקאוס מחקר בשיתוף פעולה עם מספר ארגוני זכויות אדם הפועלים בגדה המערבית, כדי לחקור את הגישה כלפי זהויות מיניות ומגדריות שונות, ספציפית בקרב פעילים למען צדק חברתי, זכויות אדם וזכויות להט"ב, כיוון שהנושא נחשב לטאבו בחברה הפלסטינית.
פרויקט נוסף שערך הארגון היה מחקר שמטרתו למצוא אלטרנטיבות למודל המערבי לגבי זהויות מיניות ומגדריות - מודל בו ההתמקדות היא בנראות וביציאה מהארון, שתי פרקטיקות שאינן מציאותיות לפלסטינים רבים - כדי לייצר פתרונות שיתאימו לתרבות ולערכים של החברה הפלסטינית.
העמותה גם עושה פעילות הסברה, כמו הקמפיין שיצא ב-2013, "מיניות מזמרת" (ע'ני ען א-תעריף غنّي عن التعريف), שהשתמש במוזיקה כדי לעורר דיון על מיניות בחברה הפלסטינית.
בנוסף, העמותה מציעה שירותים טיפוליים, סדנאות לפעילות פוליטית ומנהיגות, וקבוצות דיון בנושאי מיניות ומגדר. היא גם פועלת במישור החברתי, ומציעה ל מסיבות ואירועים אחרים, כדי לספק לחברי הקהילה מרחב בטוח להכיר ולהתרועע בו.
קבלה בחברה הערבית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מוחמד אל-כורד, תושב מפורסם משכונת שייח' ג'ראח שבירושלים, תומך בעמותה. על תמיכתו בה נמתחה ביקורת.
ראו גם

זכויות להט"ב ברשות הפלסטינית
לקריאה נוספת

הפוליטיקה של זכויות להט"ב: בין (הומו) נורמטיביות ו (הומו) לאומיות לפוליטיקה קווירית, אייל גרוס, מעשי משפט, כרך ה', 2013
'Stop using Palestinian gays to whitewash Israel's image' הארץ, 1 באוקטובר 2009
הערות שוליים

1 2  Rainbow over Palestine Haneen Maikey
,The Guardian, August 10, 2008
↑  Gay Rights in Palestine? It Could Happen Sooner Than You Think Uchechi Kalu, Policy Mic, August 5 2013
↑  Muna El-Kurd and Mohammed El-Kurd, Time, ‏3 באוגוסט 2021. על מלחמה בת 10 שנים כנגד פינוי בכפייה של בתים בהם הם גרים אשר שייכים לפי חוק ליהודי שדורש את פינויים.
↑  "תגובות כנגד מוחמד אל-כורד מעוררת שאלות על סדרי עדיפויות פלסטיניים". Al Bawaba (באנגלית). נבדק ב-2022-06-21.
| להט"ב בישראל |
| --- | --- | --- |
| היסטוריה | בג"ץ אל-על נגד דנילוביץ (1994) • בג"ץ ירוס-חקק נגד מנכ"ל משרד הבריאות (1997) • בג"ץ קלפים פתוחים (1997) • פסק דין ירוס-חקק נגד היועץ המשפטי לממשלה (2005) • בג"ץ יוסי בן-ארי נגד מנהל מינהל האוכלוסין במשרד הפנים (2006) • הרצח בברנוער (2009) • הרצח במצעד הגאווה בירושלים (2015) • בג"ץ ארד-פנקס נגד הוועדה לאישור הסכמים לנשיאת עוברים (2017) • מחאת הלהט"ב (2018) • בג"ץ שי גורטלר נגד שר הרווחה (2023) • מצעד הבהמות |  |
| מעמד אישי וחברתי | זכויות להט"ב בישראל • שירות במערכת הביטחון • נישואים של זוגות מאותו המין • פונדקאות •  הומופוביה |  |
| תרבות | מצעדי גאווה (אילת, חיפה, ירושלים, תל אביב) • TLVFest • טקס פרסי הנוער הגאה "איגי LOVE" • לסבית קטלנית |  |
| ארגונים ומוסדות | אגודת הלהט"ב • האחווה הסטודנטיאלית הגאה • איגי • אל"ף • אסוואת • בית גאה בבאר שבע • בית דרור • הבית הפתוח • בת קול • הו"ד • חברותא • חוש"ן • טרנסיות ישראל • יש עם מי לדבר • כביסה שחורה • כמוך • מעברים • סגול • העשירון האחר • הפורום החיפאי • פרויקט גילה • הצבעים שלנו • הקבוצה הירושלמית • קל"ף • שב"ל • שישה צבעים • תהל"ה • רבני קשת • בלה דואגת • פיות רדיקליות • אלקאוס • A Wider Bridge |  |
| מקומות | המרכז הגאה • יער הגאווה • תיאטרון הקהילה הגאה • גן העצמאות (ירושלים) • גן העצמאות (תל אביב) • האנדרטה לזכר ההומואים והלסביות שנרדפו בשואה • הברנוער |  |
| תקשורת | מגעים • GoGay • WDG • נתיב נוסף • קל"ף חזק • העיר בוורוד • הזמן הוורוד • פנדורה |  |
| ראו גם | פעילים למען זכויות להט"ב • להט"ב ויהדות |  |
לקטגוריה • לפורטל
ויליאם דאווננט

| --- | --- |

 לידה:  פברואר 1606 (יוליאני) אוקספורד, ממלכת אנגליה 
 פטירה:  7 באפריל 1668 (בגיל 62) לונדון, ממלכת אנגליה 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום קבורה:  מנזר וסטמינסטר 
 מקום לימודים:  לינקולן קולג' 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 בן או בת זוג:  Mary 
 צאצאים:  צ'ארלס דייבנאנט, William Davenant, Mary d'Avenant 
 
סר ויליאם דאווננט או ד'אווננט (אנגלית: Sir William Davenant;‏ פברואר 1606 - 7 באפריל 1668) היה משורר ומחזאי אנגלי. יחד עם תומאס קיליגרו, היה דאווננט בין הבודדים בתיאטרון הרנסאנס האנגלי, שהקריירה שלו הקיפה הן את תקופת קרולין והן את תקופת הרסטורציה, ושהיה פעיל הן לפני מלחמת האזרחים האנגלית ושלטון הביניים והן אחריהם.
חייו

דאווננט נולד בפברואר 1606 באוקספורד, בנם של ג'יין שפרד דאווננט וג'ון דאווננט, בעליו של פונדק הכתר וראש העיר אוקספורד. הוא היה בן הסנדקאות של ויליאם שייקספיר, שהתאכסן לעיתים קרובות בפונדק הכתר במסעותיו בין לונדון לסטרטפורד על האייבון. נפוצה אף שמועה, לפיה היה למעשה בנו הביולוגי של שייקספיר. שמועה זו נבעה, כנראה, מהערה שסמיואל באטלר ייחס לדאווננט: "נדמה היה לו (לדאווננט) שהוא כותב ברוחו של שייקספיר, וכנראה היה מרוצה דיו להיחשב לבנו."
דאווננט למד זמן מה בלינקולן קולג' באוקספורד, בסביבות 1620, אך עזב לפני שסיים תואר כלשהו.
לאחר מותו של בן ג'ונסון ב-1637, ניתן לדאווננט תואר משורר החצר בשנת 1638. הוא היה בין התומכים במלך צ'ארלס הראשון במלחמת האזרחים האנגלית. ב-1641 נמצא אשם בבגידה במלכות, אך כעבור שנתיים קיבל תואר אבירות לאחר הקרב על גלוסטר. אז התמנה לציר לצרפת ב-1645 ולגזבר מושבת וירג'יניה ב-1649 מטעם המלך צ'ארלס השני. שנה לאחר מכן מונה לסגן מושל מרילנד, אך נפל בשבי בעת הפלגה, נכלא ונידון למוות. את כל שנת 1651 עשה כאסיר במצודת לונדון, שוחרר מכלאו בשנת 1652, אך חנינה קיבל רק ב-1654. כדי לעקוף את חוקי הצנזורה המחמירים שחלו על כל המקומות הציבוריים בזמן ההוא, הפך את אחד החדרים בביתו, "בית ראטלנד", לתיאטרון פרטי, שם יכול היה להעלות את יצירותיו ויצירות אחרות שעלולות היו להיחשב לממרידות. מחזהו "המצור על רודוס" שעלה בבית ראטלנד בשנת 1656 נחשב לביצוע הראשון של אופרה אנגלית, בו השתתפה גם מי שנודעה כשחקנית המקצועית הראשונה באנגליה, הגב' קולמן.
כתב ההרשאה של דאווננט

ייסוד בית האופרה המלכותית, קובנט גארדן מקורו בכתב הרשאה שמסר המלך צ'ארלס השני לסר ויליאם דאווננט בשנת 1660, כתב שאישר לדאווננט להפעיל אחת משתי להקות התיאטרון היחידות ("להקת הדוכס") בלונדון. כתב ההרשאה נשאר ברשות בית האופרה עד זמן קצר לאחר מלחמת העולם הראשונה, אז נמכר לספרייה של אוניברסיטה בצפון אמריקה.
דאווננט שוב הסתבך עם החוק בשנת 1659, כשנכלא על חלקו בהתקוממות של סר ג'ורג' בות' בצ'שייר. הוא שוחרר עוד באותה שנה, נמלט לצרפת, אך חזר לאנגליה לפני ההפקה הראשונית של עיבודו למחזה "הסערה" של שייקספיר, שכתב יחד עם ג'ון דריידן, מחליפו משנת 1670 במעמד משורר החצר.
דאווננט מת בלונדון ב-7 באפריל 1668 ממחלת העגבת ממנה סבל במשך קרוב לארבעה עשורים, זמן קצר אחרי שהמחזה האחרון שלו, "הגבר הוא האדון", עלה לראשונה על הבימה. הוא קבור בפינת המשוררים בווסטמינסטר אבי ועל מצבתו חרות "או סר ויליאם דאווננט היחיד והמיוחד". (הכתובת המקורית על לוח הזיכרון של בן ג'ונסון, שהוסר כבר במועד מותו של דאווננט, הייתה "בן היחיד והמיוחד", השם שבו כינה שייקספיר, כמשוער, את ג'ונסון.)
תשע מיצירותיו, אף כי קיבלו היתר או הופקו בלונדון במהלך חייו כמו כל מחזותיו, יצאו לדפוס רק לאחר מותו. כמה מאלה נכללו בקטלוג יצירותיו של סר ויליאם דאווננט מאת הנרי הרינגמן ב-1673, שהועתק מכתבי היד המקוריים של דאווננט עצמו.
יצירותיו > פואמות אפיות וספרי שירה

Ieffereidos (1630)
Madagascar, with other Poems (1638)
London, King Charles his Augusta, or, City Royal, of the founders, the names, and oldest honours of that City (1648)
A Discourse upon Gondibert, an heroick poem (or simply Gondibert) (1650), which was originally published unfinished, but was published again in 1651 in its final form and included Davenant's "Preface to his most honour’d friend Mr. Hobs" and "The Answer of Mr. Hobbes to Sr Will. D’Avenant’s Preface before Gondibert" by Thomas Hobbes, to whom the book was dedicated; the official second edition in 1653 also contained "Certain Verses, written by severall of the author’s friends"
Wit and Drollery: Jovial Poems (1656)
Poems on Several Occasions (1657)
יצירותיו > שירי הלל ושבח

"A Panegyric to his Excellency the Lord General Monck" (1660), to George Monck
"Poem upon his sacred Majesties most happy return to his dominions" (1660), on the Restoration of Charles II
"Poem, to the King’s most sacred Majesty" (1663), to Charles II
יצירותיו > מחזות מקוריים, מופעי בידור ופנטומימה (masque) ואופרות

ערוכים בסדר כרונולוגי
Albovine, King of the Lombards, tragedy (ca. 1626-9; printed 1629)
The Cruel Brother tragedy (licensed Jan. 12, 1627; printed 1630)
The Just Italian, comedy (licensed Oct. 2, 1629; printed 1630)
The Wits, comedy (licensed Jan. 19, 1634; printed 1636)
Love and Honour, tragicomedy, also previously performed as The Courage of Love; and The Nonpareilles, or The Matchless Maids (licensed Nov. 20, 1634: printed 1649)
The Temple of Love, masque (licensed Feb. 10, 1635; printed 1635)
News from Plymouth, comedy (licensed Aug. 1, 1635; printed 1673)
The Platonick Lovers, comedy (licensed Nov. 16, 1635; printed 1636)
The Triumphs of the Prince D'Amour, masque (peformed Feb. 23 or 24, 1636; printed 1636)
Britannia Triumphans, masque, with Inigo Jones (licensed Jan. 8, 1638; printed 1638)
Luminalia or The Festival of Light, masque, with Inigo Jones (licensed Feb. 6, 1638; printed 1638)
The Unfortunate Lovers, tragedy (licensed April 16, 1638; printed 1643)
The Fair Favourite, tragicomedy (licensed Nov. 17, 1638; printed 1673)
The Spanish Lovers, or The Distresses, comedy (licensed March 30, 1639; printed 1673)
Salmacida Spolia, masque (performed Jan. 21, 1640; printed 1640)
The Siege of Rhodes|The Siege of Rhodes, Part I, tragicomedy (performed Sept. 1656; printed 1656)
The Cruelty of the Spaniards in Peru, opera (performed and printed 1658)
The History of Sir Francis Drake, history (performed 1658-9; printed1659)
The Siege of Rhodes|The Siege of Rhodes, Part II, tragicomedy (ca. 1657-9; printed 1663)
The Play-House to Be Let, comedy (performed ca. Aug. 1663; printed 1673); includes Sir Frances Drake and The Cruelty of the Spaniards in Peru
The Man's the Master, comedy (performed March 26, 1668; printed 1669)
יצירותיו > נוסחים מתוקנים, עיבודים והפקות אחרות לבימה

Greene's Tu Quoque (performed Sept. 12, 1667; lost), based upon the 1614 print of John Cooke's Greene's Tu Quoque Or, the Cittie Gallant, which had been made famous by the actor Thomas Greene's 1611 performance
The Tempest, or The Enchanted Island (performed Nov. 7, 1667, published 1670), an adaptation with John Dryden of William Shakespeare's The Tempest
The Rivals (ca. 1664; printed 1668), which was a revision of John Fletcher's The Two Noble Kinsmen
The First Day's Entertainment at Rutland House, a "disputation" (performed May 23, 1656; printed 1657)
The Law Against Lovers, comedy (performed Feb. 10, 1662; printed 1673), an adaptation of William Shakespeare's Much Ado About Nothing and Measure for Measure
Macbeth (performed Nov. 5, 1664; printed 1674), an operatic adaptation of William Shakespeare's Macbeth of ca. 1606
מראי מקום

Terence P. Logan and Denzell S. Smith, eds., The Later Jacobean and Caroline Dramatists: A Survey and Bibliography of Recent Studies in English Renaissance Drama, Lincoln, Nebraska, University of Nebraska Press, 1975.
ראו גם

אופרה אנגלית
בית האופרה המלכותית, קובנט גארדן
תיאטרון דרורי ליין
ברווז צולע

ברווזים צולעים בוושינגטון די סי (איור של קליפורד ברימן, 1915)
ברווז צולע (באנגלית: Lame Duck) הוא ביטוי המשמש לתיאור נושא משרה נבחר אשר כהונתו קרבה לסיומה, ובמיוחד נושא משרה אשר יורשו כבר נבחר. נושאי משרה שכאלו הם לא פעם בעלי כוח פוליטי מופחת, כיוון שבעלי תפקידים אחרים מגלים נכונות מעטה יותר לשתף עמם פעולה.
תיאור

מעמדו של נושא משרה כברווז צולע עשוי לנבוע מן הנסיבות הבאות:
הוא הפסיד בהתמודדות על תקופת כהונה נוספת במשרתו;
הוא בחר שלא להתמודד על תקופת כהונה נוספת בתום כהונתו הנוכחית;
הגבלת כהונה המונעת ממנו מלהתמודד על תקופת כהונה נוספת;
משרתו בוטלה ועברה מן העולם ועל אף זאת עליו לשמש בה עד תום תקופת כהונתו.
בצד יכולתו הפוליטית המקוצצת, נמצא "ברווז צולע" בעמדה ייחודית, שבה הוא איננו צפוי לשאת במסגרת בחירות עתידיות בתוצאות המעשים שיעשה בשלהי כהונתו. עובדה זו מעניקה לו חירות רבה יותר לקבל החלטות לא פופולריות. כך, נשיא ארצות הברית השני, ג'ון אדמס, והקונגרס ה-6 היוצא, חוקקו ערב כניסת יורשיהם למשרותיהם את חוק השפיטה, 1801 (Judiciary Act of 1801). חוק זה - שכונה "חוק שופטי החצות", יצר משרות נוספות של שופטים פדרליים, שאדמס הזדרז לאייש והסנאט הזדרז לאשר. דוגמה נוספת היא חנינות שנויות במחלוקת ל-140 איש שהעניק הנשיא ה-42, ביל קלינטון, ביום האחרון שלפני סיום כהונתו בשנת 2001.
היסטוריה

הביטוי ברווז צולע נטבע במאה ה-18 בבורסה לניירות ערך בלונדון, שם שימש לתיאור סוחר בבורסה אשר לא עמד בחובותיו הכספיים. באופן מילולי הוא מתאר ברווז אשר איננו מסוגל לעמוד בקצב התנועה של להקתו, והופך בשל כך למטרה לטורפים. הביטוי החל לשמש לתיאור פוליטיקאים במחצית המאה ה-19.
בפוליטיקה של ארצות הברית מכונה התקופה שלאחר מערכת הבחירות לקונגרס בחודש נובמבר ועד להתכנסות הקונגרס החדש בראשית השנה שלאחר מכן, כ"תקופת הברווז הצולע". בדומה, נשיא מכהן וסגנו שמחליפיהם כבר נבחרו, נחשבים במהלך תקופה זו לברווזים צולעים ועוסקים במהלכה בהעברת השלטון.
עד 1933 היו הנשיא והקונגרס החדשים נכנסים לתפקידם ב-4 במרץ. המושב האחרון של הקונגרס היוצא היה נערך מחודש דצמבר שלאחר הבחירות ועד לחודש מרץ, וכונה בשל כך "מושב הברווז הצולע". הביקורת על מציאות זו והבעיות התפקודיות שהיו כרוכות בה הביאה ב-1933 לקבלת התיקון ה-20 לחוקת ארצות הברית, אשר הקדים את מועד התכנסות הקונגרס החדש ל-3 בינואר ואת מועד השבעת הנשיא החדש ל-20 בו. בעקבות זאת קוצרו תקופות הברווז הצולע שלהם.
אפשר שתקופת הברווז הצולע הגרועה ביותר בארצות הברית הייתה תקופת המעבר בין ממשלו של הנשיא ג'יימס ביוקנן לבין ממשל הנשיא אברהם לינקולן, במהלך חורף 1860–1861. עמדת ביוקנן הייתה שלמדינות ארצות הברית אין הזכות לפרוש מן הברית, אך גם שהממשל הפדרלי לא היה רשאי לפתוח במלחמה כדי למנוע זאת מהן. בין הבחירות לנשיאות לבין מועד כניסת לינקולן לתפקידו פרשו מן הברית שבע מדינות ואירעה ההידרדרות שהובילה לפרוץ מלחמת האזרחים האמריקנית חודש לאחר מכן. גם תקופת הברווז הצולע של הנשיא הרברט הובר ב-1932–1933 הייתה קשה: יורשו, פרנקלין דלאנו רוזוולט, סירב לבקשתו לפגישה במטרה לגבש תוכנית משותפת לחילוץ כלכלת ארצות הברית מהמשבר המחריף שבו הייתה נתונה, וטעמו לכך היה שצעד כזה יכבול את ידיו בכהונתו. התקופה שנמשכה עד כניסת רוזוולט לתפקידו הייתה למעשה נטולת מנהיגות, ובמהלכה הגיעה כלכלת המדינה לעצירה לאחר שאלפי בנקים נסגרו.
היסטוריה > בישראל

ראש ממשלת ישראל ממשיך לכהן בתפקידו כברווז צולע עד שמחליפו נבחר ומסיים להרכיב ממשלה.
בישראל היו ראשי הממשלה בנימין נתניהו ואהוד ברק לברווזים צולעים לאחר הפסדיהם בבחירות לראשות הממשלה. נתניהו היה נתון במצב זה ממועד הבחירות ב-17 במאי 1999, בהן הפסיד לברק, ועד להקמת הממשלה העשרים ושמונה בראשות ברק ב-6 ביולי. ברק הפסיד לאריאל שרון בבחירות המיוחדות לראשות הממשלה ב-6 בפברואר 2001 והוסיף לכהן בתפקידו עד להרכבת הממשלה ה-29 בראשות שרון ב-7 במרץ.
במקרה יוצא דופן, ראש הממשלה אהוד אולמרט הודיע ב-30 ביולי 2008 על כוונתו להתפטר מתפקידו כשמפלגת קדימה תבחר את מחליפו, אך המשיך לכהן כשמונה חודשים עד להקמת ממשלה בראשות בנימין נתניהו, תקופה במהלכה מחליפתו ציפי לבני נכשלה בהקמת ממשלה, הבחירות הכלליות הוקדמו, ובסמוך אליהן ישראל יצאה למבצע עופרת יצוקה.
הערות שוליים

↑  לדוגמה - הכלל האוסר על נשיאי ארצות הברית לכהן במשרתם זו יותר משתי תקופות כהונה
↑  רונן מדזיני, תם עידן: אולמרט הגיש מכתב התפטרות לנשיא, באתר ynet, 21 בספטמבר 2008
↑  אטילה שומפלבי, לבני תאמר לנשיא: נכשלתי - הולכים לבחירות, באתר ynet, 26 באוקטובר 2008
פרשת ויחי

יעקב מברך את בני יוסף ציור מאת רמברנדט
פרשת וַיְחִי  היא פרשת השבוע השתים-עשרה והאחרונה בספר בראשית. לפי החלוקה לפרקים, היא מתחילה בפרק מ"ז, פסוק כ"ח ומסתיימת בסוף הספר, בפרק נ', פסוק כ"ו.
הפרשה בכללה עוסקת בימי חייו האחרונים של יעקב במצרים, בברכותיו לבניו ולבני יוסף, בפטירתו של יעקב ובקבורתו במערת המכפלה. בסיום הפרשה מסופר על פטירתו של יוסף.
בשבת פרשת ויחי מסיימים את קריאת התורה של ספר בראשית, ובקהילות האשכנזים קוראים בסיום "חזק חזק ונתחזק". את פרשת ויחי קוראים בין התאריכים י"א בטבת – י"ח בטבת.