stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פורמולה 1 עונת 1977
דירוג האליפות > אליפות היצרנים

| מיקום | יצרן | ארגנטינה | ברזיל | דרום אפריקה (1928–1994) | ארצות הברית | ספרד (1945-1977) | מונקו | בלגיה | שוודיה | צרפת | בריטניה | גרמניה המערבית | אוסטריה | הולנד | איטליה | ארצות הברית | קנדה | יפן | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | איטליה פרארי | 3 | 1 | 1 | 2 | 2 | 2 | 2 | 3 | 5 | 2 | 1 | 2 | 1 | 2 | 4 | 12 | 2 | 95 (97) |
| 2 | בריטניה לוטוס-פורד | 5 | 5 | 12 | 1 | 1 | 5 | 1 | 6 | 1 | 3 | פרש | פרש | פרש | 1 | 2 | 9 | פרש | 62 |
| 3 | בריטניה מקלארן-פורד | פרש | 2 | 4 | 7 | 4 | 4 | 7 | 2 | 3 | 1 | פרש | 6 | 9 | 4 | 1 | 3 | 1 | 60 |
| 4 | קנדה וולף-פורד | 1 | פרש | 2 | 3 | 3 | 1 | פרש | פרש | פרש | פרש | 2 | פרש | 3 | פרש | 3 | 1 | 10 | 55 |
| 5 | בריטניה ברבהאם-אלפא רומיאו | 2 | פרש | 6 | פרש | 6 | פרש | 6 | 5 | 2 | 5 | 3 | 3 | 7 | פרש | 12 | פרש | 7 | 27 |
| 6 | בריטניה טירל-פורד | פרש | פרש | 3 | 4 | 8 | פרש | 3 | 4 | 12 | פרש | 9 | 5 | פרש | 6 | 14 | 2 | 3 | 27 |
| 7 | בריטניה Shadow-פורד | NC | 6 | פרש | פרש | פרש | 6 | 5 | 9 | פרש | 7 | 10 | 1 | 13 | 3 | 9 | 4 | 4 | 23 |
| 8 | צרפת ליז'ייה-מאטרה | NC | פרש | פרש | 9 | 7 | 7 | פרש | 1 | 8 | 6 | פרש | פרש | 2 | 8 | 7 | פרש | 5 | 18 |
| 9 | ברזיל פיטיפלדי-פורד | 4 | 4 | 10 | 5 | 14 | פרש | פרש | 18 | 11 | פרש | DNQ | 11 | 4 | DNQ | 13 | פרש |  | 11 |
| 10 | בריטניה אנסיין-פורד | 6 | פרש | 9 | פרש | פרש | 10 | פרש | 7 | 7 | פרש | 6 | פרש | 5 | 5 | 5 | 5 | פרש | 10 |
| 11 | בריטניה סורטיס-פורד | 7 | פרש | 7 | 11 | 9 | 8 | 4 | פרש | 13 | 8 | 5 | 15 | 12 | פרש | 11 | 6 | 8 | 6 |
| 12 | ארצות הברית פנסקה-פורד |  |  |  | 6 | DNQ | 11 | 11 | 8 | פרש | 9 | פרש | 12 | 8 | פרש | פרש | 7 |  | 1 |
| — | בריטניה מרץ'-פורד | פרש | פרש | 14 | 10 | 10 | DNQ | 10 | 15 | NC | 10 | 8 | 9 | 10 | 7 | 15 | 8 | 12 | 0 |
| — | בריטניה הסקת'-פורד |  |  |  | WD | פרש | 12 | 9 | 13 | 10 | פרש | פרש | 7 | פרש | 9 | 8 | פרש |  | 0 |
| — | יפן קוג'ימה-פורד |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 11 | 0 |
| — | בריטניה LEC-פורד |  |  |  |  | DNQ | WD | 13 | 14 | פרש | DNPQ |  |  |  |  |  |  |  | 0 |
| — | בריטניה BRM | WD | פרש | 15 | WD | DNQ |  | DNQ | DNQ | DNQ | DNPQ | DNQ | WD | DNQ | DNQ |  |  |  | 0 |
| — | צרפת רנו |  |  |  |  |  |  |  |  | WD | פרש | WD | WD | פרש | פרש | פרש | DNQ |  | 0 |
| — | הולנד בורו-פורד |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | נפסל | DNQ |  |  |  | 0 |
| — | שווייץ אפולון-פורד |  |  |  |  |  |  | WD |  | WD |  |  | WD | WD | DNQ |  |  |  | 0 |
| — | אוסטרליה מקגוויר-פורד |  |  |  |  |  |  |  |  |  | DNPQ |  |  |  |  |  |  |  | 0 |
פביאנה רודריגז

| --- | --- |

פביאנה רודריגז 2007
 לידה:  26 בספטמבר 1978  (בת 46) אוקלנד, קליפורניה
 לאום:  ארצות הברית ארצות הברית
 מקום לימודים:  תיכון סקייליין 
 תחום יצירה:  דפוס, פוסטרים פוליטיים
 יצירות ידועות:  Migration is Beautiful
 www.favianna.com
 
פביאנה רודריגז (באנגלית: Favianna Rodriguez; נולדה ב-26 בספטמבר 1978) היא אמנית אמריקאית ממוצא אפרו-פרואני. רודריגז החלה את פועלה כאמנית פוסטרים פוליטיים בשנות ה-90, במסגרת המאבק לצדק גזעי באוקלנד, קליפורניה. היא משתמשת באמנות שלה ככלי לאקטיביזם, בנושאים מגוונים הכוללים גלובליזציה, הגירה, פמיניזם, הפטריארכיה, אורגניזמים מהונדסים גנטית, קולוניאליזם ועוד. היא מזדהה כ"לטינה". בשנים האחרונות היא החלה להציג לא רק בארצות הברית, אלא גם בתערוכות בינלאומיות.
חיים מוקדמים

רודריגז נולדה בשכונה לטינו-אמריקאית באוקלנד, קליפורניה. הוריה היגרו לארצות הברית מפרו בשנות ה-60. הוריה דאגו לכך שרודריגז תוכל להשלים השכלה אוניברסיטאית, למרות שלהם עצמם לא הייתה הזדמנות לכך. אמנות הייתה חלק חשוב מחייה כבר מגיל צעיר, ובילדותה כבר זכתה בתחרויות והציגה עבודות בטלוויזיה בשפה הספרדית. בגיל 12 היא עברה לגור עם דודתה במקסיקו סיטי, שם גילתה את האמנית המקסיקנית פרידה קאלו, וזו הפכה להשראה להמשך דרכה.
בגיל 15 חזרה רודריגז לארצות הברית. למרות שהוריה תמכו בעשייה האמנותית שלה, הם דחקו בה ללמוד מקצוע ריאלי כמו רפואה או הנדסה.
השכלה

לאחר סיום לימודי התיכון ב-1996, זכתה רודריגז במספר מלגות והתקבלה לאוניברסיטת קליפורניה בברקלי. שם פגשה באמנית הצ'יקנה יריינה סרוונטס, אשר לימדה אותה את אמנות הדפוס, ומשם התפתחה תשוקתה למדיום. בגיל 20 עזבה את לימודיה, כי הרגישה שהיא עובדת למטרותיהם של הוריה ולא שלה.
אקטיביזם

שורשי האקטיביזם של רודריגז החלו כבר בילדותה במזרח אוקלנד, שם ראתה דוגמאות לגזענות ממסדית וגם את התגובות הקהילתיות-אקטיביסטיות למצב בשכונתה. נושא ההגירה נשאר מן הקרובים לליבה, כפי שניתן לראות בקמפיין האמנותי האחרון שלה "ההגירה היא יפה"‏ (Migration is Beautiful)‏. הוריה המהגרים התקשו עם השפה האנגלית, והיא שמעה כיצד הם כונו "קופים" ושמות גזעניים אחרים. היא גם ראתה וחוותה דברים אחרים שרווחו במקום מגוריה, כגון כנופיות, סמים, ואלימות מינית. באזור הרחב של מפרץ סן פרנסיסקו היו הרבה תנועות מחאה ואקטיביזם, שנלחמו בתופעות אלה, כך שתמיך הייתה לה גישה לנרטיבים שונים. אך רודריגז שמה לב כבר בגיל צעיר כי אינה רואה בתקשורת דימויים חיוביים של נשים כמוה - כהות עור, מהגרות, לטינות, וזה היה הקטליסט למעורבות החברתית הראשונה שלה.
הציורים שלה היום נחשבים לייצוג ישיר של מאבקים עממיים בנושאים שהיא עוסקת בהם - נושאים של אתניות, הגירה, זכויות נשים, ועוד. הדימויים האנטי-גזעניים שלה שימשו גם להתנגדות למלחמות ארצות הברית בעיראק ואפגניסטן. אך בשנים 2013–2015 היא מתמקדת בעיקר בהגירה. דפוסיה משקפים נקודת מבט לא שגרתית לגבי ההשפעה שיכולה להיות לנשים ולגברים שמושפעים מהסוגיות הרחבות על מצבם.
רודריגז גם בוחנת את המיניות שלה דרך האמנות שהיא עושה, ולאחרונה יצאה כקווירית.
ארגונים

רודריגז היא בין המייסדות של Tumis Inc, סטודיו שמספק שירותי עיצוב וטכנולוגיית ווב למען צדק חברתי. היא גם בין המקימות של East Side Alliance Arts Center, מרכז תרבות לאמנים ופעילים חברתיים, שמקדם קהילתיות בת-קיימא דרך מודעות פוליטית ורב-תרבותית.
כשהקימה ב-2003 את הסטודיו לדפוס בשם Taller Tupac Amaru כדי ללמד אמנים בקליפורניה את אמנות דפוס המשי, היא נהייתה מנטורית לעשרות אמנים צעירים משכונת מעמד הפועלים בה פעל הסטודיו, בין היתר כמרכז פעילות רב-תחומית למשתתפים.
רודריגז מרצה בבתי ספר, אוניברסיטאות, ומרכזים חברתיים על החיבור בין אמנות ואקטיביזם, וכיצד הוא מגשר בין קהילות למוזיאונים, ובין המקומי לבינלאומי. היא גם מרצה על ארגון קהילתי-תרבותי והשימוש בטכנולוגיה ליצירת שינוי חברתי.
פרויקטים ושיתופי פעולה

רודריגז משתפת פעולה עם אמנים ממקסיקו, יפן ואירופה, ועבודותיה מוצגות בגלריות ומוזיאונים ברחבי העולם. היא עובדת עם פארל ויליאמס על סדרה דוקומנטרית בת שלושה פרקים בשם "ההגירה היא יפה", כשם הקמפיין שהשיקה. בין היוצרים שתורמים או תומכים בפרויקט ישנם אקדמאים וסופרים כמו חונוט דיאס, ג'וליה אלברז וסטיב ארל.
פרויקטים אחרים מהתקופה האחרונה הם קמפיין נגד אונס ואלימות כלפי נשים, האמנית נ' וולמארט, ופיתוח קמפיין ההגירה.
היא עובדת יחד עם ארגונים חברתיים ברחבי העולם לייצר אמנות רדיקלית, נותנת השראה ובעלת חזון, והכי חשוב, לדבריה - שמייצרת שינוי. כשהיא לא עובדת על האמנות שלה, רודריגז מנהלת את CultureStrike, ארגון אמנות לאומי שמכניס אמנים, שחקנים וסופרים לתוך המאבק לזכויות מהגרים. ב-2009 היא ייסדה את Presente.org, רשת אקטיביזם מקוון שמטרתה העצמת קהילות לטינה-אמריקאיות.
פרסים ואותות

2012 Emerging Leader Award, Chicana Latina Foundation, San Francisco, CA
2011 Recipient of the Creative Work Fund Award, San Francisco, CA
2011 Recipient of Innovation Grant, Center for Cultural Innovation, Los Angeles, CA
2010 Inducted into Women’s Hall of Fame (Alameda County) in Arts & Culture, Alameda County, CA
2009 Recipient of OPEN Foundation Individual Artist Grant, Oakland, CA
2008 Named one of the countries leading 50 visionaries by UTNE Magazine
2008 Sister of Fire Award, Women of Color Resource Center, Oakland, CA
2007 Recipient of the Belle Foundation Individual Artist Award, San Jose, CA
2005 Art Is A Hammer Award from the Center for the Study of Political Graphics, CA
תערוכות > בארצות הברית

Museo del Barrio (New York)
de Young Museum (San Francisco)
Mexican Fine Arts Center (Chicago)
Yerba Buena Center for the Arts (San Francisco)
Sol Gallery (Providence, RI)
Huntington Museum and Galería Sin Fronteras (Austin, TX)
תערוכות > בינלאומיות

the House of Love & Dissent (Rome)
Parco Museum (Tokyo)
בשנת 2007–2008 רודריגז הייתה Artist-in-residence במכון קאלה לאמנות.
הערות שוליים

↑  Leal, Samantha (18 בינואר 2013). "Favianna Rodriguez Talks Immigration, Rosario Dawson and Her New Web Series". Latina. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Migration is Beautiful". Migration is Beautiful.
↑  Vasquez, Tina (2013). "Artist Statement". Bitch.
↑  "Biography". Favianna.tumblr.com. אורכב מ-המקור ב-2015-03-28. נבדק ב-2015-03-29.
↑  https://www.huffpost.com/entry/migration-is-beautiful-artist-favianna-rodriguez-documentary_n_2535690
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2008063750  SUDOC: 144147661  VIAF: 311593435   WorldCat (עם VIAF): 311593435
פבלו סבאג

פבלו דויד סבאג דקרט (בספרדית: Pablo David Sabbag Daccarett; נולד ב-11 ביוני 1997 בברנקייה שבקולומביה) הוא כדורגלן קולומביאני-סורי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אליאנסה לימה מליגת העל הפרואנית, בהשאלה מלה אקידד, ובנבחרת סוריה.
קריירת מועדונים

סבאג גדל במחלקת הנוער של דפורטיבו קאלי. הוא ערך 23 הופעות ליגה במדי הקבוצה הראשונה של המועדון במסגרת ליגת העל הקולומביאנית, בהן הבקיע שלושה שערים. הוא הושאל לאורסומרסו מליגת המשנה הקולומביאנית, במדיה ערך 13 הופעות ליגה והבקיע שני שערים, ולטונדלה מליגת העל הפורטוגלית, במדיה ערך חמש הופעות ליגה והבקיע שער אחד.
ב-1 ביולי 2019 חתם בלה אקידד מליגת העל הקולומביאנית. בהמשך הושאל לקבוצות אסטודיאנטס לה פלאטה וניואל'ס אולד בויס מליגת העל הארגנטינאית.
ב-1 בינואר 2023 הושאל לאליאנסה לימה מליגת העל הפרואנית.
קריירה בינלאומית

סבאג נכלל בסגל נבחרת סוריה לטורניר גביע אסיה 2023, על-אף שלא ערך הופעות במדי הנבחרת עד למועד הזימון.
ב-5 בינואר 2024 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סוריה, בתיקו 1-1 נגד נבחרת קירגיזסטן במשחק ידידות.
הערות שוליים

↑  قائمة نسور قاسيون لنهائيات كأس آسيا - قطر 2023 בחשבון האינסטגרם הרשמי של התאחדות הכדורגל הסורית, 31 בדצמבר 2023 (בערבית)
| נבחרת סוריה – גביע אסיה בכדורגל 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 עאלמה •  2 אוסו •  3 עג'אן •  4 אל-עם •  5 מידאני •  6 ג'ניאת •  7 ח'ריבין •  8 חמישה •  9 דאלי •  10 אל-חלאק •   11 סבאג •  12 רמדאן • 13 כרומא •  14 ענז • 15 כורדגלי • 16 אברהם • 17 יוסף • 18 אליאס • 19 אל-ח'ולי • 20 יעקוב • 21 חסאר • 22 מדניה • 23 מוסא • 24 ואיס • 25 אל-אסווד • 26 סראף • מאמן: קופר |  1 עאלמה •  2 אוסו •  3 עג'אן •  4 אל-עם •  5 מידאני •  6 ג'ניאת •  7 ח'ריבין •  8 חמישה •  9 דאלי •  10 אל-חלאק •   11 סבאג •  12 רמדאן • 13 כרומא •  14 ענז • 15 כורדגלי • 16 אברהם • 17 יוסף • 18 אליאס • 19 אל-ח'ולי • 20 יעקוב • 21 חסאר • 22 מדניה • 23 מוסא • 24 ואיס • 25 אל-אסווד • 26 סראף • מאמן: קופר | סוריה |
פליקס השלישי

פליקס השלישי (בלטינית: Felix III; מת ב-1 במרץ 492), ירש את סימפליקיוס על כס האפיפיור ב-13 במרץ 483 וכיהן במשרה עד מותו.
חייו

פליקס נולד למשפחה סנאטורית-רומאית, וכנראה היה בנו של כומר. הוא התחתן והתאלמן לפני מינויו לאפיפיור. נולדו לו שני בנים, ודרך בנו גורדיאנוס הוא נחשב סבא רבא-רבא של האפיפיור גרגוריוס הראשון, וכנראה בעל קשר משפחתי לאפיפיור אגאפטוס הראשון.
פעולתו המרכזית הייתה נידויו ב-484 של אקאקיוס, פטריארך קונסטנטינופול, אחרי שזה פרסם עם הקיסר זנון את ה"הנוטיקון", ממנו השתמעה הדוקטרינה המונופיזיטית, לפיה לאל טבע אחד (ולא טבע כפול, דיופיזיטי). התפישה המונופיזיטית נדחתה על ידי ועידת כלקדון, ותמיכתו של זנון בפטריארך קונסטנטינופול חיזקה את תביעתו (ותביעת פטריארכי אנטיוכיה ואלכסנדריה) למעמד שווה לזה של האפיפיור. נידויו של פטריארך קונסטנטינופול חולל את הקרע האקאקי שנמשך 35 שנים.
הוועידה הלטרנית בראשות פליקס, במרץ 487, קבעה את התנאים לקבלתם מחדש אל שורות הכנסייה של אנשי הכנסייה באפריקה, שהוטבלו מחדש לנצרות אריאנית בלחץ הוונדלים, וביקשו לחזור אל הקתוליות.
פליקס הרביעי

פליקס הרביעי (בלטינית: Felix IV;‏ 489 או 490 – 22 בספטמבר 530) כיהן כאפיפיור בין 12 ביולי 526 ועד מותו. לימים הוכרז כקדוש נוצרי.
פליקס נולד בסמניום שבממלכת האוסטרוגותים באיטליה, והיה בנו של קסטוריוס (Castorius). לאחר הרצחו של האפיפיור יוחנן הראשון על ידי מלך האוסטרוגותים, תאודוריק הראשון, מינו החשמנים בלחצו של תאודוריק את פליקס למשרת האפיפיור. התנגדות החשמנים ללחץ זה הביאה לכך שבמשך חודשיים לאחר מותו של יוחנן לא נבחר אפיפיור, אולם לבסוף נכנעו ללחצו של תאודוריק. חיבתו של פליקס בעיני תאודוריק, אפשרה לו לפעול לטובת הכנסייה. מותו של תאודוריק אפשרה לפליקס לפעול על-פי תוכניותיו שלו.
בעקבות מותו של תאודוריק, ב-30 באוגוסט 526, ועלייתו לשלטון של נכדו הקטין אתאלאריק, שלטה בפועל אמאלאסונתה, בתו של תאודוריק ואימו של אתאלאריק אשר הייתה קתולית אדוקה. אמאלסונתה פרסמה צו קיסרי הקובע כי אנשי דת יישפטו רק על ידי האפיפיור (או בית דין כנסייתי שימונה על ידו) ולא על ידי בתי המשפט האזרחיים.
אמאלאסונתה העניקה שטחים לאפיפיור בתוככי הפורום הרומאי, עליהם בנה פליקס את כנסיית סנטה קוזמה אי דאמיאנו.
פליקס ניסה להשפיע על בחירת יורשו - בוניפקיוס השני, וזאת על אף הכלל האוסר דיונים ביורש לאפיפיור בעודו בחייו. בעקבות לחץ זה בחר רוב מכריע מהחשמנים בדיוסקורוס לתפקיד האפיפיור, מיעוט החשמנים צידדו בבוניפקיוס השני. מותו של דיוסקורוס שבועות ספורים לאחר בחירתו הביאו לקבלת הבחירה בבוניפקיוס השני.
מספור שמו

בעת כהונתו של פליקס השלישי, נחשב פליקס השני כאפיפיור לגיטימי, ובהתאם נספר פליקס הרביעי. לימים הוכרז פליקס השני כאנטי אפיפיור, ולכן למעשה פליקס הרביעי היה האפיפיור השלישי אשר נשא שם זה.
פיגוע ההתאבדות הכפול בבגדאד (2021)

| --- | --- |

 תאריך:  21 בינואר 2021 
 מקום:  בגדאד, עיראק
 קואורדינטות:  33°19′51″N 44°24′45″E﻿ / ﻿33.330863°N 44.412535°E﻿ / 33.330863; 44.412535
 סוג:  פיגוע התאבדות 
 נשק:  חגורת נפץ 
 הרוגים:  38 
 פצועים:  110 
 מבצע:  המדינה האסלאמית המדינה האסלאמית
 מספר מפגעים:  2
  (למפת בגדאד מוגדלת) פיגוע ההתאבדות הכפול בבגדאד(למפת בגדאד רגילה) פיגוע ההתאבדות הכפול בבגדאד
 
הפיגועים בבגדאד היה פיגוע התאבדות כפול, שהתרחש ב-21 בינואר 2021, ובוצע על ידי שני מחבלים מתאבדים בשוק הבגדים של שכונת באב א-שרקי שבמרכז בגדאד, בירת עיראק.
בפיגועים נהרגו כ-32 בני אדם (לא כולל את 2 המפגעים) ונפצעו כ-110 אחרים, הפיגועים באו לאחר שנתיים שקטות, בהן בגדאד לא סבלה מפיגועי התאבדות. מאז סוף 2017, אז החלה גסיסתה של המדינה האסלאמית, הפכו פיגועי הטרור בעיראק למחזה נדיר, וזאת לאחר קרוב ל-14 שנים בהם פיגועי טרור אסלאמי היו למעשה מחזה יום-יומי בעיראק כולה.
התקיפה

ב-21 בינואר 2021, באזור שעות הבוקר המוקדמות נפתח מחדש שוק בגדים צפוף במרכז בגדאד, וזאת לאחר שהיה סגור במשך שנה, לאור התפרצות נגיף הקורונה בעיראק, בשלב מסוים נכנס המפגע וצעק "הבטן שלי כואבת!", כאשר עוברי אורח התקרבו עליו על מנת לעזור לו הוא פוצץ את עצמו והרג מספר אנשים, לאחר שעוברי אורח נוספים באו לזירת הפיגוע, על מנת לעזור לקורבנות, בא מחבל נוסף ופוצץ את עצמו על האנשים, שבאו לעזור לנפגעי הפיגוע הראשון. בפיגוע ההתאבדות הכפול נהרגו כ-38 אזרחים ונפצעו יותר מ-110, חלק מהם באורח קשה.
אחריות

סוכנות הידיעות אמאק טענה כי האחראים לאירוע היו מחבלים מטעם המדינה האסלאמית, טענה זו התבססה על הסברה שהארגון התכוון לפגוע במוסלמים שיעים ששהו בשוק. זמן קצר לאחר פרסום הטענה הצהירה המדינה האסלאמית כי היא אחראית לפיגוע ההתאבדות הכפול.
מיליציית כתאא'ב חזבאללה האשימה את ארצות הברית, ישראל וערב הסעודית באחריות על הפיגוע ואף נשבעה להילחם בסעודיה.
תגובות

ב-22 בינואר 2021, הותקפה הבירה הסעודית, ריאד במספר טילים ומזל"טים. המיליציה העיראקית "גדודי ההבטחה האמיתית" קיבלה אחריות על התקיפה ואמרה כי היא ביצעה אותו כנקמה על התמיכה הסעודית בפיגוע ההתאבדות הכפול. חרף לקיחת האחריות של המיליציה העיראקית הסעודים טענו כי המילציה התימנית והפרו-איראנית, החות'ים ביצעו את התקיפה אך החותי'ם הכחישו שהם ביצעו את התקיפה.
בחריין, קנדה, מצרים, צרפת, איראן, כווית, ירדן, לבנון, מלזיה, תוניסיה, טורקיה, ערב הסעודית, איחוד האמירויות הערביות, קטר, ארצות הברית, הרשות הפלסטינית ותימן גינו את הפיגוע. מועצת שיתוף הפעולה במפרץ גינתה אף היא את ההתקפה, המזכ"ל המועצה נאיף אל-חג'ראף הצהיר "כי הוא מביע את תנחומיו ומשתתף בצערם משפחות הקורבנות".
ראו גם

הפיגוע בצומת בית ליד - פיגוע התאבדות זהה שבוצע בישראל
הערות שוליים

↑  "Suicide Bombing in Crowded Baghdad Market Kills at Least 15". The New York Times. 21 בינואר 2021. אורכב מ-המקור ב-21 בינואר 2021. נבדק ב-21 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑   לפחות 28 הרוגים ועשרות פצועים בפיגוע התאבדות כפול בבגדאד, באתר הארץ, 21 בינואר 2021
↑  Aqeel Najm, Jomana Karadsheh, Kareem Khadder and Tamara Qiblawi. "At least 32 killed as first suicide bombing in nearly 2 years rocks Baghdad". CNN. אורכב מ-המקור ב-22 בינואר 2021. נבדק ב-22 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  "Iraq attack: Twin suicide bombings in central Baghdad kill 32". BBC News. 21 בינואר 2021. אורכב מ-המקור ב-21 בינואר 2021. נבדק ב-21 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "First big suicide attack in Baghdad for three years kills at least 32". Reuters. 21 בינואר 2021. אורכב מ-המקור ב-23 בינואר 2021. נבדק ב-21 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Deadly twin suicide attack hits central Baghdad". Al Jazeera English. 21 בינואר 2021. אורכב מ-המקור ב-21 בינואר 2021. נבדק ב-21 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "ISIL takes responsibility for deadly Baghdad suicide bombings". Al Jazeera English. 22 בינואר 2021. אורכב מ-המקור ב-22 בינואר 2021. נבדק ב-22 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Islamic State claims responsibility for Baghdad's suicide attack". Reuters. 22 בינואר 2021. אורכב מ-המקור ב-22 בינואר 2021. נבדק ב-22 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Iraq bombing: IS says it was behind deadly suicide attacks in Baghdad". BBC News. 22 בינואר 2021. אורכב מ-המקור ב-22 בינואר 2021. נבדק ב-22 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "كتائب حزب الله: ثالوث الشر والسنة وراء مجزرة بغداد والسعودية ستدفع الثمن بانتقال الحرب لها". Rudaw Media Network. 22 בינואר 2021. נבדק ב-27 בינואר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Welle (www.dw.com), Deutsche. "Will Saudi Arabia become a new drone battleground? | DW | 29.01.2021". DW.COM. נבדק ב-2021-02-01.
↑  "Saudi air defenses thwart new Houthi attack on Riyadh". Arab News. 22 בינואר 2021. נבדק ב-27 בינואר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  étrangères, Ministère de l'Europe et des Affaires. "Iraq - Attack in Baghdad (21 Jan. 2021)". France Diplomacy - Ministry for Europe and Foreign Affairs. אורכב מ-המקור ב-21 בינואר 2021. נבדק ב-2021-01-22. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bernama (22 בינואר 2021). "Malaysia strongly condemns terrorist attacks in Baghdad". Astro Awani. נבדק ב-24 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Turkey condemns deadly terror attack in Iraqi capital". Anadolu Agency. 21 בינואר 2021. אורכב מ-המקור ב-21 בינואר 2021. נבדק ב-21 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Saudi Arabia, GCC condemn twin suicide bombing in central Baghdad". Arab News. 2021-01-21. אורכב מ-המקור ב-23 בינואר 2021. נבדק ב-22 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Baghdad bombing sparks global condemnation". Anadolu Agency. אורכב מ-המקור ב-21 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
המשטרה המקומית מגיעה לזירת הפיגוע
פיליפ פרנקס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 בפברואר 1956 (בן 68) לונדון, אנגליה, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  היילבורי קולג'  מנספילד קולג', אוקספורד 
 פרופיל ב-IMDb
 
פיליפ פרנקס (באנגלית: Philip Franks; נולד ב-2 בפברואר 1956) הוא שחקן ובמאי תיאטרון אנגלי. הוא מוכר בעיקר מהופעותיו בסדרות טלוויזיה בריטיות.
ביוגרפיה

פרנקס נולד בלונדון. הוא סיפר שהתאהב בתיאטרון כשהיה בן שש והוריו לקחו אותו להפקה של המחזה "הסערה". שנה אחר כך, כשנודע לו שהוריו הולכים לראות את "המלט", התעקש שהם ייקחו אותו איתם. כך לדבריו בגיל שבע כבר היה מכור לכל החיים.
התפקידים הידועים ביותר של פרנקס הם בדמות סדריק "צ'אלי" צ'ארלטון בסיטקום הבריטי "The Darling Buds of May" לצדה של קתרין זיטה ג'ונס, ובדמות סמל ריימונד קרדוק בסדרה "Heartbeat". הוא השתתף בתפקידי אורח בסדרות "פשוט נהדרת", "Pie in the Sky", "רציחות במידסומר" וב"המלחמה של פויל". עוד בטלוויזיה שיחק במיני-סדרה "בית קדרות", בעיבוד לרומן "מרטין צ'זלוויט", בסדרה "הבודהה מהפרברים", "The Green Man", ובסדרת הדרמה "To Serve Them All My Days". הוא הופיע כמשתתף קבוע לצדה של סוזי דנט ב"פינת המילון" בשעשועון הטלוויזיה הבריטי "Countdown". החל מדצמבר 2012 הופיע פרנקס בתפקיד המספר בהפקה של "מופע האימים של רוקי" בחגיגות לציון 40 שנה להצגה.
פרנקס הוא חבר בלהקה השייקספירית המלכותית. הוא ביים הצגות רבות בהן את "Kafka's Dick" ו"נשיקת אשת העכביש" (בתיאטרון נוטינגהאם פלייהאוס); "מסיבת הקוקטייל" (בפסטיבל אדינבורו); "Rebecca" (בתיאטרון רויאל ליסאום באדינבורו); "המלט" (בגרינוויץ' ובסיבוב הופעות); "מקבת'" (תיאטרון שפילד קרוסיבל); "הדוכסית ממאלפי" (בווסט יורקשייר פלייהאוס, בגרינוויץ' ובווסט אנד); "Private Lives" ו-"The Heiress" (התיאטרון המלכותי הלאומי); "The White Devil" (תיאטרון ליריק בהמרסמית'); "חייו והרפתקאותיו של ניקולס ניקלבי" (תיאטרון פסטיבל צ'יצ'סטר); ואת המחזה "הסערה" (בתיאטרון ליברפול פלייהאוס).
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1980 |  | To Serve Them All My Days | בליידס | מיני-סדרה |
| 1982 |  | Love Is Old, Love Is New | סטיבן | סדרת טלוויזיה |
| 1985 | בית קדרות | Masterpiece Theatre: Bleak House | ריצ'רד קרסטון | מיני-סדרה |
| 1989 |  | Murderers Among Us: The Simon Wiesenthal Story | מאירץ | סרט טלוויזיה |
| 1990 |  | The Green Man | האורח | מיני-סדרה |
| 1991–1993 |  | The Darling Buds of May | צ'ארלי | סדרת טלוויזיה |
| 1993 | בודהה מהפרוורים | The Buddha of Suburbia |  | מיני-סדרה |
| 1994 | פשוט נהדרת | Absolutely Fabulous | משורר | בפרק "Birth" |
| 1994 | מרטין צ'זלוויט | Martin Chuzzlewit | טום פינץ' | מיני-סדרה |
| 1994 |  | Shakespeare: The Animated Tales | קסיו | בפרק "אותלו" |
| 1995 |  | Wales Playhouse | קלווין | בפרק "Moniker" |
| 1995 |  | Pie in the Sky | ג'יילס דוטון | בפרק "Lemon Twist" |
| 1996 |  | Testament: The Bible in Animation | דניאל | דיבוב |
| 1998 |  | The Life of Confucius | קונפוציוס | סדרת טלוויזיה |
| 1998–2002 |  | Heartbeat | סמל קרדוק | סדרת טלוויזיה |
| 2003 | רציחות במידסומר | Midsomer Murders | קוונטין רוקה | בפרק "A Talent for Life" |
| 2003 |  | Strange | הכומר קפסטיק | בפרק "Dubik" |
| 2003–2004 |  | My Dad's the Prime Minister | מר פוטר / מר וייט | בפרק "Exam"‏ (2004) בפרק "The School Play"‏ (2003) |
| 2005 | חדר מיון | Casualty | בוב דוקר | בפרק "Sticks and Stones" |
| 2006 | המלחמה של פויל | Foyle's War | קפטן ג'ורג' הלידיי | בפרק "Bad Blood" |
| 2014 |  | Job's Dinner | ביל | סרט קצר |
| 2018 | חוטים נסתרים | Phantom Thread | פיטר מרטין |  |
הערות שוליים

↑  Interview on BBC Radio 3's Essential Classics program, broadcast 2 January 2012
↑  "Cast & Creatives". Richard O'Brien's Rocky Horror Show Official Site. אורכב מ-המקור ב-2012-11-15. נבדק ב-3 בנובמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14066908n (data)  ISNI: 0000 0000 6311 2094  MusicBrainz: 58835451-9adc-40f6-84fd-eeabae6fb746  SUDOC: 123883385  VIAF: 72866423   WorldCat (עם VIAF): 72866423
פליקס הופמן

| --- | --- |

 לידה:  21 בינואר 1868 לודוויגסבורג, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  8 בפברואר 1946 (בגיל 78) לוזאן, שווייץ 
 ענף מדעי:  כימיה
 מקום מגורים:  גרמניה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מינכן 
 מוסדות:  באייר (1 באפריל 1894–31 בדצמבר 1928) 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה הלאומי לממציאים (2002) 
 תרומות עיקריות
 סינתזה רפואית להרואין ואספירין
 
פליקס הופמן בגרמנית: Felix Hoffmann‏; 21 בינואר 1868 - 8 בפברואר 1946) היה כימאי גרמני, הראשון אשר הצליח לסנתז גרסאות רפואיות לאספירין ולהרואין.
הופמן נולד בשנת 1868 בעיר לודוויגסבורג (12 ק"מ משטוטגרט) בבאדן-וירטמברג אשר בגרמניה, ולמד כימיה במינכן. בשנת 1894 הצטרף לצוות המחקר של חברת התרופות באייר, בה היה לראש צוות מחקר ההרואין עד לפרישתו בשנת 1928.
בשנת 1897 הצליח הופמן ליצור לראשונה גרסה רפואית יציבה ושימושית של חומצה אצטילסליצילית (ASA), חברת באייר שיווקה חומצה זו תחת השם אספירין. אולם, בשנת 1949 פרסם הכימאי ארתור אייכנגרין מאמר בו הוא טען כי הוא זה אשר תכנן וניהל את סינתזת האספירין, לצד סינתזה של תרכובות נוספות. בנוסף טען גם, כי הוא זה האחראי על הניסויים הקליניים הראשונים של האספירין אשר נעשו בחשאי, ואילו הצלחתו של הופמן הייתה מוגבלת לניסויים המעבדתיים הראשונים בלבד, כחלק מהליך עבודתו של אייכנגרין. במשך 50 שנה זכו טענותיו להתעלמות, עד שב-1999 פורסמו תגליות ועדויות חדשות על ידי הכימאי הסקוטי וולטר סנידר (Walter Sneader) מאוניברסיטת סטראת'קלייד שבגלאזגו, המראות שאכן היה זה אייכנגרין שהפיק את האספירין. חברת באייר הכחישה טענה זו בהודעה לעיתונות. נכון ל-2005 העניין טרם הוברר באופן סופי.
11 ימים לאחר הצלחת סינתזת האספירין, הצליח הופמן ליצור גרסה רפואית שימושית להרואין (דיאצטילמורפין).
שני החומרים הופקו כבר בעבר (אספירין בשנת 1853 והרואין בשנת 1873 בגרסאות כימיות, אך לא בגרסאות רפואיות טהורות.
הערות שוליים

↑  Sneader W. The discovery of aspirin: a reappraisal. BMJ 2000;321:1591-4.PMID 11124191
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 137596863  ISNI: 0000 0000 5555 2778  LCCN: no2005037993  VIAF: 9575117   WorldCat (עם VIAF): 9575117