stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלפרד מסנה
הערות שוליים

↑  Alfredo Massana Urgellés,‏ עיתון לה ונגארדיה, 3.4.1924, עמ' 2
↑  Tete, segun él mismo,‏ אל פאיס, 25.8.1997
איסמו לייקולה

| --- | --- |

 לידה:  22 בינואר 1979 (בן 45) ייבסקילה, פינלנד 
 מדינה:  פינלנד 
 השכלה:  אוניברסיטת יובסקילה 
 תקופת הפעילות:  מ-2002 
 בן או בת זוג:  Angelika Leikola (?–2021) 
  אתר האינטרנט הרשמי של איסמו לייקולה
 
איסְמוֹ מיקָאֵל לֵייקוֹלָה (בפינית: Ismo Mikael Leikola; נולד ב-22 בינואר 1979), הידוע כ-איסמו (ISMO), הוא סטנדאפיסט פיני, מוזיקאי, סופר, תסריטאי ויוטיובר. לייקולה ערך את הופעת הבכורה שלו בארצות הברית ב-2014, כאשר הוענק לו התואר "האדם המצחיק בעולם" בתחרות שאורגנה על ידי מועדון הקומדיה Laugh Factory. ב-2015 הוא הפיק סדרה קומית בשם ISMO לטלוויזיה הפינית ועבר לארצות הברית. הוא הפך לסטנדאפיסט בעל שם בינלאומי לאחר הופעתו בתוכנית האירוח קונאן או'בריאן ב-2018, ומאז יצא לסיבוב הופעות בינלאומי.
חיים מוקדמים וחינוך

לייקולה נולד בייבסקילה ב-1979 וחי את ילדותו בקואוהו, עיירה קטנה ליד יובסקילה. לפני שהחל את קריירת הסטנדאפ, למד לייקולה באוניברסיטת יובסקילה פיזיקה כמקצוע עיקרי ופילוסופיה כמשנית.
קריירה קומית > 2002–2013

בזמן שלמד פיזיקה וכימיה באוניברסיטת יובסקילה, לייקולה הוצג לראשונה כסטנדאפיסט בבר הקמפוס אילוקיבי, שם הופיע לראשונה ב-2002. הניסיון נתן לו השראה ללמוד סטנד-אפ מקלטות VHS ישנות המכילות הופעות של אדי מרפי ואדי איזארד. שנה וחצי לאחר מכן, הוא כבר הופיע ברחבי פינלנד. בשנת 2003, הוא קיבל פינה משלו בתוכנית האירוח של Hyppönen-Enbuske Experience כ"כתב של העיר Jyväskylä", בה הופיע במשך כמה שנים. הוא החל להופיע באנגלית בשנת 2005 בעת ביקור בבריטניה. בשנים 2007 ו-2008 הופיעה לייקולה בפסטיבל הפרינג' של אדינבורו' באדינבורו, סקוטלנד.
קריירה קומית > 2014: האדם הכי מצחיק בעולם

עד מאי 2014, לייקולה הופיע בסקנדינביה ובאירופה, כולל הופעות בבריטניה, באירלנד, בשווייץ, בגרמניה ובאסטוניה. בסתיו 2014, הוא הופיע בתערוכת הקומדיה הבינלאומית בלונדון. סטיב בנט, העורך הראשי של אתר הקומדיה צ'ורטל (Chortle), התייחס להופעה של לייקולה כמספר 1 של הערב. באוקטובר 2014, לייקולה זכה בתחרות "האדם המצחיק ביותר בעולם" הראשונה שאורגנה על ידי מפעל הצחוק (Laugh Factory). הזוכה נבחר על סמך מערכת הצבעה מקוונת ואורחים מפורסמים. לייקולה קיבל כמעט 160,000 הצבעות מקוונות. במקום שני זכה סעד הרון מפקיסטן, שקיבל למעלה מ-59,000 קולות. לזוכה בתחרות הוענק 10,000 דולר וסיור ברחבי ארצות הברית.
קריירה קומית > 2015-הווה

בשנת 2015 סייר לייקולה ברחבי ארצות הברית עם סיבוב ההופעות שלו "האדם המצחיק ביותר בעולם" וגם בפינלנד עם להקת הקומיקאים שלו, מוזיקוט (Muusikot). לאחר מכן הוא התחיל תוכנית קומית בת תשעה חלקים ISMO עבור אליסה ויהדה הפינית. התוכנית הקומית הייתה בין חמש המועמדות לסדרת הקומדיה הטובה ביותר בטלוויזיה בגאלה השנתית של גולדן ונלה (Kultainen Venla) בהנחיית האקדמיה הפינית לטלוויזיה. לייקולה הוזמן גם לקבלת הפנים של יום העצמאות הפיני בארמון הנשיאות בהלסינקי, פינלנד.
בסוף 2015 עבר לייקולה ללוס אנג'לס. באוקטובר 2016, הוא הופיע בתוכנית Last Call with Carson Daly ב-NBC. בינואר 2018, לייקולה הופיע בתוכנית האירוח של קונאן אובריאן. הוא היה הקומיקאי הפיני הראשון שהופיע בתוכנית אירוח אמריקאית. סרטון וידאו של הפרשנויות של המילה האנגלית ass (תחת) הפך לקליפ הסטנד-אפ הנצפה ביותר בתולדות התוכנית של קונאן או'בריאן. באוגוסט 2019 היו לו 70 מיליון צפיות בפייסבוק. בשנת 2019, לייקולה החל לשתף פעולה עם מילון Merriam-Webster היוקרתי, ויצר עבורם סדרת סרטונים על המוזרויות של השפה האנגלית. באוקטובר 2019, הוא הופיע בתוכנית The Late Late Show עם ג'יימס קורדן.
בשנת 2019, לייקולה הופיע כבר כשלוש שנים בארצות הברית וגם בתשעה סיבובי הופעות בפינלנד והעלה כ-250–300 הופעות בשנה. בארצות הברית, הוא הופיע ארבע או חמש פעמים בלילה במהלך סופי השבוע. לייקולה הפך לשחקן קבוע במועדוני סטאנד-טפ בלוס אנג'לס, כגון Laugh Factory ו-Comedy &amp; Magic Club. לייקולה הופיע בפסטיבלים ידועים בעולם, כמו אדינבורו פרינג', Just for Laughs 2017, ופסטיבל הקומדיה הבינלאומי של מלבורן. לייקולה גם סייר בניו זילנד פעמיים והופיע בפסטיבל הקומדיה הבינלאומי של ניו זילנד.
בשנת 2022 הופיע לייקולה עבור 45,000 איש באצטדיון דודג'ר בלוס אנג'לס כמופע פתיחה לגבריאל איגלסיאס.
סגנון קומי

לייקולה משתמש בנקודת המבט של האאוטסיידר שלו כדי למצוא הומור בדברים רגילים. להומור יש לרוב סאבטקסט פילוסופי ומבוסס מדעי או מנתח את השפה הפינית והאנגלית. לייקולה הזכיר שהוא מתעניין בשאלות הגדולות של החיים כמו גם בהיגיון, בהיעדר ההיגיון ובפירוק המושגים. מוקדם יותר הבחין לייקולה בחיבתו למשחקי מילים ופארודיות בעת קריאת מד מגזין. לייקולה גם הצהיר שהוא תמיד העריץ את הקומיקאי האמריקאי ג'ורג' קרלין, ששאב השראה לקומדיה שלו מניתוח השפה.
קריירה בכתיבה ובמוזיקה

לייקולה כתב והשתתף בכתיבת מערכונים ובדיחות לטלוויזיה, והצגות לתיאטרון. בשנת 2013, לייקולה כתב את ה-Saikkua kiitos (חופשת מחלה, בבקשה) יחד עם השחקן קלה פילוונאינן (Kalle Pylvänäinen). הוא סייר בתיאטראות שונים בפינלנד וקיבל המשך ב-2017 בשם Lisää saikkua, kiitos! (עוד חופשת מחלה, בבקשה!). לייקולה הלחין וכתב מילים למוזיקה במופע זה. הוא כתב את המילים לחלק השלישי של המופע.
יחד עם גרושתו אנג'ליקה לייקולה, לייקולה כתב ספר Suo, Kuokka ja Hollywood על חייהם בארצות הברית. הספר יצא לאור במרץ 2021 בפינית. בפברואר 2021 הודיעה לייקולה כי בני הזוג כותבים גרסה חדשה של הספר בשפה האנגלית.
לייקולה מבצע שירים קומיים עם להקתו מוזיקות (Muusikot). בשנת 2015, חברי הלהקה כללו את המוזיקאים המקצועיים ריצ'רד מורטו, ג'וסי טורונן ומרקו ינסון.
חיים אישיים

בסוף 2015 עבר לייקולה ללוס אנג'לס יחד עם אשתו אנג'ליקה, שגם משמשת כשותפה לכתיבה שלו. איסמו ואנג'ליקה התגרשו בשנת 2021 אבל הם עדיין עובדים יחד והם חברים טובים.
הכרה

הסטנדאפיסט החדש הטוב ביותר בפינלנד בשנת 2003
זוכה שש פעמים בפרס הקומיקאי חביב הקהל ("ירקות השנה") ב"Tomaatteja! טומאטג'ה!" (עגבניות! עגבניות!) פסטיבל סטנד אפ שנערך בהמיינלינה, פינלנד.
באוקטובר 2014, לייקולה זכה בתחרות "האדם המצחיק ביותר בעולם" בהנחיית, Laugh Factory.
בשנת 2015, לייקולה הוזמן לקבלת הפנים של יום העצמאות הפיני בארמון הנשיאות בהלסינקי, פינלנד.
אלגוריתם דו-כיווניות של יוניקוד

אלגוריתם דו-כיווניות של יוניקוד מאפשר קביעת כיוון זרימת מלל במערכות מחשב, מימין לשמאל או משמאל לימין.
כדי לעמד מלל דו-כיווני כהלכה משתמש האלגוריתם בנתון סוג הכיווניות של תווים כדי לנתח את הטקסט ולפרק אותו לקטעים או רצפים של תווים, בעלי כיווניות מסוימת. לכל תו ניתן לקבוע כיווניות חזקה ימין-לשמאל, חזקה שמאל-לימין, חלשה ימין לשמאל, חלשה שמאל-לימין, ונייטרלי. באלגוריתם, תווים מטווח יוניקוד לעברית, ערבית, אשורית ודומותיהן נחשבים בעלי כיווניות ימין-לשמאל חזקה. תווי האלף-בית הלטיני נחשבים בעלי כיווניות שמאל-לימין חזקה. תווי מספרים נחשבים בעלי כיווניות שמאל-לימין חלשה. תווי פיסוק וניקוד נחשבים נייטרליים מבחינת כיוונם.
תווים נייטרליים

בהכללה, קובע האלגוריתם את כיווניותם של תווים נייטרליים בהתאם להקשר שבו הם נמצאים: אם הם נמצאים בין שני תווים בעלי כיווניות חזקה אחת, הם יירשו אותה. לדוגמה, כאשר תווי פיסוק נייטרליים כמו פסיק ונקודה נמצאים בין תווים בעלי כיווניות ימין-לשמאל חזקה הם מקבלים אותה גם הם וממוקמים משמאל לתו האחרון במילה.
מקרה מורכב מעט יותר הוא כזה שבו התו הקודם הוא בעל כיווניות מסוימת, אך עוקבו הוא בעל כיווניות אחרת. במקרה זה, יורש התו הנייטרלי את הכיווניות של התו הבא לפניו ברצף:
ובכיוון ההפוך:
מקרה מורכב עוד יותר מתרחש כאשר ישנו רצף של תווים נייטרליים מסוגים שונים הדורש הכרעה כיצד יש לסדרם. כאן, אלגוריתם דו-הכיווניות כשל לעיתים ורק בגרסתו האחרונה תוקנו בעיות כמו רצפים של תו>מקף>מספר/תו לטיני. קודם לכן, האלגוריתם שיבש את הסדר ודרש מיישומים שביקשו לתמוך בכיווניות נכונה במקרה נפוץ זה (בעברית) ליישם פתרונות "עוקפי-יוניקוד". בגרסת "אופיס 2000" של ערכת התכנות המשרדיות של מיקרוסופט הוגדרה כיווניות כללית לפסקה, ובהתאם לה התנהגו התווים הנייטרליים כאילו הם בעלי כיווניות ימין-לשמאל או שמאל לימין. בגרסה הנוכחית של האלגוריתם פתרונות כאלו אינם נחוצים. לדוגמה, המשפט הבא יוצג נכון באלגוריתם יוניקוד בגרסתו העדכנית:
בעיות באלגוריתם

באלגוריתם ישנן עדיין מספר בעיות בשימוש בעברית (ובערבית). לדוגמה, רצף מלל כזה:
יוצג בשימוש רגיל באופן שגוי:
מקרה אחר קיים עם הטקסט הבא:
המוצג באופן שגוי כך:
בעיה נוספת נפוצה בכתיבת מספרי טלפון:
הטקסט יוצג כאשר הקידומת מימין למספר הטלפון:
כדי לפתור בעיות אלו ניתן לעשות שימוש בתווים סמויים מיוחדים המכניסים כיווניות ימין-לשמאל או שמאל-לימין. תוצאה נוספת אפשר לקבל כאשר מכניסים רווחי אפס בעלי כיווניות או תווים השוברים או מאחדים "הקשריות" (בערבית). זה אינו פתרון שמשתמשים רגילים יכולים לעשות בו שימוש בנקל, ועדיין נדרשת השלמה תוכנתית לחסר.
תווי כיווניות סמויים

תקן יוניקוד מגדיר שני תווי כיווניות סמויים. תווים אלו אינם נראים במסמך ותפקידם לקבוע את כיווניות הטקסט שנמצא לפניהם ואחריהם.
תו LRM (Left-to-Right Mark) – בעל כיווניות חזקה שמאל-לימין.
תו RLM (Right-to-Left Mark) – בעל כיווניות חזקה ימין-לשמאל.
תו נייטרלי שיוצב בסמוך לתו LRM, יירש את כיווניותו שהיא שמאל-לימין, ואילו תו נייטרלי שיוצב בסמוך לתו RLM, יירש את כיווניותו שהיא ימין-לשמאל.
אופני השימוש בתווי כיווניות סמויים בפסקה עברית:
כשרושמים בתוך פסקה עברית את השם הלועזי של חברת Yahoo!‎, סימן הקריאה יופיע משמאל לשם ("Yahoo!"), מכיוון שאחריו יש אות עברית, אבל הוא אמור להופיע מימין. כדי לגרום לו להופיע מימין, אפשר להוסיף אחריו את התו LRM. התו מורה, למעשה, שהכיווניות של ימין לשמאל תימשך גם אחרי סימן הקריאה. 
 בדומה לכך, כשרושמים בתוך פסקה עברית את הפונקציה המתמטית f(x)‎, ייראה הסוגר הסופי כמו סוגר פותח כך: f(x), מכיוון שאחריו יש אות עברית, אבל הוא אמור להופיע בקצה הימני של הביטוי. כדי לגרום לו להופיע נכון בקצה הביטוי, אפשר להוסיף אחריו את התו LRM.
כאשר בתוך פסקה עברית יש רשימה של מילים לועזיות שמופרדת בפסיקים, למשל Alice, Bob, Carlos, הפסיקים יופיעו מימין לכל מילה, כי לפניהם ואחריהם יש אותיות לועזיות, וגם סדר המילים יהיה הפוך, אבל הפסיקים אמורים להופיע משמאל לכל מילה: Alice‏, Bob‏, Carlos. כדי לגרום למילים ולפסיקים להופיע בסדר הרצוי יש להוסיף לפני הפסיק את התו RLM. התו מורה שהכיווניות של שמאל-לימין תיפסק לפני הפסיק ובמקומה תהיה הכיווניות ימין-לשמאל, כך שהפסיק יופיע משמאל למילים כרגיל בכיווניות של ימין-לשמאל.
בעת כתיבת מספר טלפון עם קידומת בפסקה עברית כמו בדוגמה "(02) 9876543", שהקידומת מופיעה מימין למספר, וכן בכתיבת מספר שלילי עם סימן מינוס לפניו, שסימן המינוס מופיע מימין למספר, יש להוסיף לפני הקידומת או המינוס את התו LRM. התו גורם לכיווניות להיות משמאל-לימין באופן מוחלט (כיווניות שמאל-לימין 'חזקה'), החל ממקום הקלדת התו.
תווים אלה עדיין אינם כלולים במקלדת עברית תקנית. בטיוטת התקן הישראלי לפריסת מקלדת עברית ניתן להוסיף תו LRM באמצעות הצירוף AltGr+9, ותו RLM באמצעות הצירוף AltGr+0. תקן זה מיושם בחלקו במערכת ההפעלה Windows, החל מ־Windows 8.
בנוסף, מערכות הפעלה ויישומים שונים מאפשרים הזנת תווי LRM ו-RLM במגוון דרכים:
במערכת הפעלה Windows מגרסה 8 ובפריסות מקלדת בלינוקס משנת 2013, בפריסת מקלדת עברית תקנית: LRM מוזן באמצעות AltGr+( (סוגר שמאלי) במקלדת הנומרית ו־RLM מוזן באמצעות AltGr+) (סוגר ימני).
ב־HTML תווים אלה מוכנסים כך: &lrm;, ו-&rlm;.
ראו גם

לוקליזציה
עזרה:דו-כיווניות - עזרה בנושא דו-כיווניות, באתר ויקיפדיה
הערות שוליים

↑  טיוטה חדשה לתקן פריסת מקלדת.
↑  מקלדת עברית עם ניקוד, באתר מדיה-ויקי
תווים יורשים כיווניות
תווים יורשים כיווניות
תווים יורשים כיווניות
תווים יורשים כיווניות
תווים יורשים כיווניות
תווים יורשים כיווניות
תווים יורשים כיווניות
תווים יורשים כיווניות
אלטנבורג

| --- | --- |
סמל אלטנבורגסמל אלטנבורג
אלטנבורג
אלטנבורג
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 מדינה פדרלית:  תורינגיה תורינגיה
 שטח:  45.60 קמ"ר
 גובה:  227 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  31,315 (31 בדצמבר 2022)
  ‑ צפיפות:  730 נפש לקמ"ר (2012)
 קואורדינטות:  50°59′06″N 12°26′00″E﻿ / ﻿50.985°N 12.433333333333°E﻿ / 50.985; 12.433333333333 
 אזור זמן:  UTC+1
 www.altenburg.eu
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניאלטנבורג(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניאלטנבורג(למפת תורינגיה רגילה) ינה גרה ויימאר נורדהאוזן אייזנך זול מילהאוזן סקסוניה אנהלט  סקסוניה בוואריה הסן סקסוניה התחתונה  צ'כיהאלטנבורג(למפת תורינגיה מוגדלת) ינה גרה ויימאר נורדהאוזן אייזנך זול מילהאוזן סקסוניה אנהלט  סקסוניה בוואריה הסן סקסוניה התחתונה  צ'כיהאלטנבורג  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
אלטנבורג (בגרמנית: Altenburg) היא עיר גדולה במדינת תורינגיה שבגרמניה.
במלחמת העולם השנייה

בסוף חודש פברואר 1945 הועברו 34 גופות של אסירים יהודים ממחנה עבודה שהיה ליד הכפר ריימסדורף לשריפה בקרמטוריום של העיר אלטנבורג. כמו כן הועברו לשם 65 גופות של פולנים נוצריים שנפטרו במחנה ריכוז ברגן-בלזן. הם היו פולנים שנכנעו לגרמנים בסוף מרד הפולנים בוורשה בקיץ 1944.
הנהלת העיר אלטנבורג החליטה לקבור את הנפטרים בקבר אחים בבית הקברות של אלטנבורג משתי סיבות:
מאחר שלא היה פחם לשריפת הגופות בקרמטוריום באלטנבורג בגלל ההפצצות של האמריקאים והאנגלים על מסילות ברזל בגרמניה.
הגופות הועברו ממחנה עבודה ריימסדורף בשקים ולא בארגזי עץ לפי התקנון, אז אסור היה לשרוף אותן.
בשנת 2002 הוקמה אנדרטה בשיש אדום עם מגן דוד וצלב עם שמות כל הקבורים שם.
פעמיים בשנה התושבים שמים פרחים בקבר: ב-27 בינואר (זה יום השואה הבינלאומי באירופה) וב-9 בנובמבר (אזכרה לליל-הבדולח שכיום נקרא ליל הפוגרום). 
תלמידי הגימנסיה המקומית, גימנסיית לרכנברג (LERCHENBERG GYMNASIUM) מטפלים בקבר ובשטח סביבו. כל שנה תלמידי כתה ט' שהם בני 14-15 מטפלים בשטח הקבר כפעולה חינוכית לגרום לנוער הגרמני להבין מה קרה במלחמת העולם השנייה. במקום שבו היה בעבר בית כנסת עומד כיום לוח זיכרון ובכל שנה עורכת העירייה טקס זיכרון לליל-הבדולח. כיום לא גרים יהודים באלטנבורג.
הערות שוליים

↑  רשימת היהודים הקבורים בקבר האחים בבית קברות של העיר אלטנבורג, בדף השיחה של ערך זה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007473751705171  BnF: cb13742140m (data)  GND: 4001409-5  HDS: 006001  LCCN: no00041562  MusicBrainz: 0b7a558b-a64b-4f86-95ae-1c0b5cba777e  NKC: ge232949  SUDOC: 073753629  VIAF: 148020063   WorldCat (עם VIAF): 148020063
אלפרד מנינגס

| --- | --- |

דיוקן משנת 1911  תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  8 באוקטובר 1878 מנדהאם, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  17 ביולי 1959 (בגיל 80) דדהאם, הממלכה המאוחדת 
 מקום קבורה:  קתדרלת סנט פול בלונדון 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה לאומנויות של נוריץ'  מכללת פרמלינגהם 
 תחום יצירה:  ציור, אמנות חזותית 
 פרסים והוקרה:  אביר מפקד  במסדר הוויקטוריאני המלכותי (1947)  Royal Academician (1944)  Knight Bachelor (1944) 
 בן או בת זוג:  Florence Carter-Wood (19 בינואר 1912–24 ביולי 1914) 
 
סר אלפרד ג'יימס מנינגס (באנגלית: Alfred James Munnings‏; 8 באוקטובר 1878 – 17 ביולי 1959) היה אביר המסדר הוויקטוריאני המלכותי, חבר האקדמיה המלכותית לאמנויות, נודע כאחד מטובי ציירי הסוסים באנגליה וכאויב נחרץ של המודרניזם.
ביוגרפיה > נעוריו

מנינגס נולד במנדהאם, שבמחוז סאפוק באנגליה. אביו היה טוחן בטחנת מים. בגיל 14 נשלח לנוריץ' כשוליה של מדפיס, מעצב וצייר כרזות פרסום, שם שהה בשש השנים הבאות, ובזמנו הפנוי למד בבית הספר לאמנויות של נוריץ'. עם תום תקופת שולייתו היה לצייר במשרה מלאה. בשנת 1898 איבד את הראייה בעין ימין עקב תאונה, אך הדבר לא פגע בנחישותו לצייר. ב-1899 הוצגו שניים מציוריו בתערוכת הקיץ של האקדמיה המלכותית לאמנויות..
מנינגס שויך לאסכולת ניולין בציור, ציוריו עסקו בסצנות כפריות וברבים מהם הוצגו סוסים, למשל בעת ציד או רכיבה.
צייר מלחמה

מנינגס התנדב לצבא אך נמצא בלתי כשיר כלוחם. ב-1917, בעת מלחמת העולם הראשונה הועסק בתפקיד אזרחי של משלוח עשרות אלפי סוסים קנדיים לצרפת, ולרוב - אל מותם. מאוחר יותר הוצב באחד ממאגרי הסוסים בחזית המערבית. כישרונו של מנינגס מיצב אותו כ"צייר מלחמה" של חטיבת הפרשים הקנדית, תחת פטרונותו של מקס אייטקן, לקראת סוף המלחמה.
במהלך המלחמה צייר סצנות רבות, בהן דיוקן רכוב של גנרל ג'ק סילי. מנינגס עבד על הקנבסים שלו במרחק כמה קילומטרים מקווי החזית הגרמניים. כשיחידתו של גנרל סילי נאלצה לסגת בחופזה, גילה מנינגס מהי התחושה כשנקלעים תחת אש תותחים..
מנינגס צייר ב-1918 את "הסתערות פלוגתו של פלאוורדיו", הידועה כהסתערות הפרשים הגדולה האחרונה, בקרב מוריול ווד. גורדון פלאוורדיו עוטר לאחר מותו בצלב ויקטוריה על הובלת הרגימנט בתקיפה מוצלחת נגד הכוחות הגרמנים..
גיס היערנות הקנדי הזמין את מנינגס ב-1918 לתור את מחנות העבודה שלהם בצרפת והוא הפיק רישומים וציורים בצבעי מים, ביניהם "סוסי עבודה, מנסרה ביער דרו". תפקיד זה של הסוסים היה קריטי אך לא מדווח מספיק. בפועל, המספוא לסוסים היה המצרך הגדול ביותר שמדינות מסוימות השיטו לחזית..
תערוכת "רשומות המלחמה הקנדיות" באקדמיה המלכותית לאחר המלחמה כללה ארבעים וחמישה מציוריו של מנינגס..
המשך הקריירה ומורשתו

מנינגס עוטר בתואר אבירות ב-1944. באותה שנה נבחר כנשיא האקדמיה המלכותית לאמנויות. תקופת נשיאותו זכורה בעיקר עקב נאום הפרידה שנשא ב-1949, בו תקף את המודרניזם. לשידור האזינו מיליוני מאזיני רדיו ה-BBC. מנינגס, שהיה כפי הנראה שתוי, טען כי מאטיס, סזאן ופיקאסו השחיתו את האמנות. הוא איזכר כי וינסטון צ'רצ'יל אמר לו פעם: "אלפרד, אם תפגוש את פיקאסו ברחוב, האם תצטרף אלי לבעוט ב... שלו?" ועל כך מנינגס ענה, לדבריו: "כן אדוני, אצטרף אליך."
הוא נפטר באחוזתו בכפר דדהם, אסקס ב-17 ביולי 1959. לאחר מותו הפכה אשתו את האחוזה למוזיאון ליצירותיו. רחוב בדדהם ופאב הכפר קרויים על שמו.
יצירות האמנות של מנינגס פופולריות מאוד בארצות הברית, בממלכה המאוחדת ואף בשאר העולם. במהלך חייו נקנו יצירותיו על ידי עשירי האספנים של תקופתו. הסכום הגבוה ביותר ששולם על יצירה של מנינגס (נכון ל-2007) היה 7,848,000 דולר על ציורו "הנסיך מאר האדום", ציור שמן על קנבס בגודל 60*40 אינץ', שצויר ב-1921, ומחירו הוערך בין 4 ל-6 מיליון דולר. מחיר זה עולה בהרבה על שיא המכירה הקודם שלו - $4,292,500, שהושג בכריסטי'ס בדצמבר 1999.
הערות שוליים

↑  S. Booth: Sir Alfred Munnings, 1878-1959: An Appreciation of the Artist, London, 1986
↑  Watering Horses, Canadian Troops in France, 1917.
↑  Chew, Peter. "The Painter Who Hated Picasso," Smithsonian. October 2006.
↑  Canadian War Museum: Munnings, Charge of Flowerdew's Squadron (1918).
↑  Strathconas Celebrate the Battle of Moreuil Wood
↑  Keegan, John (1994). A History of Warfare, p. 308.
↑  Sir Alfred Munnings Museum: The Artist.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  AAG: 43  AGSA: 2842  BnF: cb14424552d (data)  GND: 119065789  ISNI: 0000 0000 7366 7907  LCCN: n86800463  NGV: 1130  NKC: xx0228794  NLA: 35909078  NTA: 189505796  RKD: 58476  SNAC: w6bs0p3g  TePapa: 1639  Trove: 1141487  ULAN: 500024825  VIAF: 69146820   WorldCat (עם VIAF): 69146820 
"הסתערות פלוגתו של פלאוורדיו" ציור מאת אלפרד מנינגס, 1918
אליפות העולם בשחמט 2010
רקע

בעקבות הסכמות לקראת אליפות העולם בשחמט 2006 (שסיים את הפילוג בעולם השחמט), וסלין טופאלוב העפיל ישירות לשלב הגמר של אליפות העולם בשחמט 2010. הוא היה צריך להתמודד על הזכות להיפגש עם אלוף העולם המכהן עם מנצח גביע העולם בשחמט 2007. בתחרות גביע העולם ניצח גטה קמסקי. הדו-קרב התקיים בסופיה, שבבולגריה, בפברואר 2009. וסלין טופאלוב ניצח בתוצאה 6.5:4.5 ובכך העפיל לדו-קרב על התואר.
תוצאות המשחקים

| משחק | תאריך | טופאלוב | אנאנד | מצטבר |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 24 אפריל | 1 | 0 | 1–0 |
| 2 | 25 אפריל | 0 | 1 | 1–1 |
| 3 | 27 אפריל | ½ | ½ | ½1-½1 |
| 4 | 28 אפריל | 0 | 1 | ½1-½2 |
| 5 | 30 אפריל | ½ | ½ | 2–3 |
| 6 | 1 מאי | ½ | ½ | ½2-½3 |
| 7 | 3 מאי | ½ | ½ | 3–4 |
| 8 | 4 מאי | 1 | 0 | 4–4 |
| 9 | 6 מאי | ½ | ½ | ½4-½4 |
| 10 | 7 מאי | ½ | ½ | 5–5 |
| 11 | 9 מאי | ½ | ½ | ½5-½5 |
| 12 | 11 מאי | 0 | 1 | ½5-½6 |
| משחקים מהירים | 13 מאי | לא שוחק | לא שוחק | לא שוחק |
אלפרד מור

אלפרד מוּר (באנגלית: Alfred Moore; ‏21 במאי 1755 –  15 באוקטובר 1810) היה שופט אמריקאי מקרוליינה הצפונית, שכיהן כשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית. מור זכור בשל חוות הדעת היחידה שכתב במסגרת עבודתו בבית המשפט במהלך תקופת כהונתו, פסק הדין "בס נגד טינגי" (Bas v. Tingy), תיק שולי שעסק במשפט הימי. אף על פי שמור היה שופט בבית המשפט העליון במשך כמעט ארבע שנים, הוא לא היה פעיל במיוחד בעבודת בית המשפט בשל בריאותו הרופפת. הוא לא השתתף בדיוני בית המשפט בפסק דין מרבורי נגד מדיסון, שהיה נקודת ציון דרך חשובה בפסיקות בית המשפט בתקופת כהונתו. מור היה אחד השופטים הפחות משפיעים בהיסטוריה של בית המשפט העליון, או כפי שהגדיר את הקריירה שלו אחד ההיסטוריונים, "שבקושי עשתה רשרוש בהיסטוריה השיפוטית האמריקאית".
ראשית חייו

אלפרד מור נולד במחוז ניו הנובר שבפרובינציית קרוליינה הצפונית, כבן למשפחה בעלת השפעה בפוליטיקה המקומית. אביו של מור, מוריס מור, עסק גם הוא בעריכת דין ושימש כשופט בממשל הקולוניאלי בקרוליינה הצפונית. דודו, ג'יימס מור, היה קצין בכיר בצבא הקונטיננטלי במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית. אלפרד מור נשלח לבוסטון כדי להשליך את חינוכו, אך שב לקרוליינה הצפונית כדי ללמוד משפטים כמתלמד אצל אביו ובגיל עשרים השלים את הכשרתו והתקבל ללשכת עורכי הדין.
קריירה פוליטית

ב-1775 פרצה מלחמת העצמאות של ארצות הברית ומור שירת כקצין בדרגת קפטן ברגימנט הראשון של קרוליינה הצפונית, שבו היה דודו, ג'יימס מור קולונל. ביוני 1776 הוא השתתף בהגנתה של צ'ארלסטון. ב-1777 הוא פרש מהצבא, אך המשיך לשרת במיליציה והשתתף בקרב בית המשפט של גילפורד נגד צ'ארלס קורנווליס. המלחמה גבתה מחיר גבוה ממשפחת מור. הכוחות הבריטים השתלטו על אחוזת המשפחה ושרפו את ביתה. אביו, אחיו ודודו של מור מצאו את מותם במהלך המלחמה.
לאחר המלחמה נבחר מור לאספה הכללית של קרוליינה הצפונית, שבחרה בו לתפקיד התובע הכללי של המדינה, תפקיד בו הוא שימש בשנים 1782–1791. כתובע הכללי הוא ייצג ב-1787 את המדינה בתיק "ביירד נגד סינגלטון", שפסק הדין שלו, נגד המדינה, היה לדוגמה מוקדמת ליישום הביקורת השיפוטית. מור היה תומך נלהב של המפלגה הפדרליסטית, והעדיף ממשלה לאומית חזקה והיה לו תפקיד מוביל בהחלטה לאשרור חוקת ארצות הברית על ידי קרוליינה הצפונית, לאחר שבתחילה היא דחתה את החוקה ב-1788. לאחר קבלתה של קרוליינה הצפונית לאיחוד כמדינה ה-12, עבד מור כעורך דין, היה פעיל בחיים הפוליטיים, וכיהן כשופט בבית המשפט העליון של קרוליינה הצפונית בשנים 1798–1799. הוא ניסה להתמודד על מושב בסנאט של ארצות הברית, אך הפסיד בבחירות על חודו של קול.
שופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית

ב-4 בדצמבר 1799 מינה הנשיא ג'ון אדמס את מור כשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית במקומו של ג'יימס איירדל שנפטר. ב-21 באפריל 1800 אושר המינוי על ידי הסנאט של ארצות הברית. מור היה אדם נמוך קומה, גובהו היה 1.34 מ', הנמוך ביותר מכל שופטי בית המשפט העליון לדורותיהם. קומתו הנמוכה הייתה קשורה גם לבריאותו הרופפת, שבשלה תרומתו לדיוני בית המשפט הייתה מצומצמת. בתקופת כהונתו על כס השיפוט, שארכה פחות מארבע שנים, הוא כתב פסק דין אחד בלבד בתיק "בס נגד טינגי" (Bas v. Tingy), תיק מתחום המשפט הימי בו הוא הגיע למסקנה שצרפת הייתה אויב של ארצות הברית במלחמה הבלתי רשמית שהתנהלה בשנים 1798–1799.
לאחר פרישתו מבית המשפט העליון ב-1804, סייע מור להקים את אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל.
חיים אישיים

בראשית שנות ה-80 של המאה ה-18 נשא מור לאישה את סוזאן איגלס.
אלפרד מור נפטר במחוז בליידן שבקרוליינה הצפונית. הוא נטמן בכנסיית סנט פיליפ שליד וילמינגטון.
בית הקיץ שלו, מורפילדס, שנבנה בערך בשנת 1785 במחוז אורנג', ליד הילסבורו, רשום במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים.
הערות שוליים

↑  Hall, Kermit L., ed. (1992). The Oxford Companion to the Supreme Court of the United States. New York: Oxford University Press. p. 560-561.
↑  Alfred Moore - oyez.org
↑  Historic American Buildings Survey (HABS) No. NC-271, "Moorefields, State Route 1135, Hillsborough, Orange County, NC", 5 photos, 5 data pages, 1 photo caption page
↑  John B. Wells, III (January 1972). "Moorefields". National Register of Historic Places - Nomination and Inventory. North Carolina State Historic Preservation Office.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007384050505171  ISNI: 0000 0000 2566 893X  LCCN: n85367544  SNAC: w6tk2bcz  VIAF: 72854747   WorldCat (עם VIAF): 72854747
אליהו אלן לוין

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1932 מונטריאול, קנדה 
 פטירה:  24 בינואר 2016 (בגיל 84 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  ? – 24 בינואר 2016 
 
אליהו אלן לוין (באנגלית: Allen Levine;‏ 1932 – 24 בינואר 2016) היה רב רפורמי קנדי-ישראלי, מחלוצי המאבק לשוויון זכויות לשחורים בארצות הברית וממייסדי קיבוץ יהל.
קורות חייו

אליהו אלן לוין נולד במונטריאול שבקנדה. ב-1956, במהלך ביקור בישראל, הכיר את סוזן מארש, נערה יהודייה שעלתה ממרוקו עם משפחתה. השניים התחתנו וקבעו את ביתם בארצות הברית. לוין הוסמך לרבנות מטעם היהדות הרפורמית וכיהן כמנהיג הקהילה היהודית ברדפורד ולאחר מכן בקהילת רוצ'סטר שבניו יורק. ב-1961 החל להשתתף במאבק כנגד אפליה גזעית, מאבק שהחל לצבור תאוצה באותן שנים. נכלל ברשימה של 400 המנהיגים שלחמו למען זכויות האזרח בארצות הברית.
בשנת 1971 עלה לישראל ופעל להקמתו של קיבוץ יהל, הקיבוץ הרפורמי הראשון בישראל, שהוקם ב-1976. בהקמת קיבוץ יהל שיתף פעולה עם הרב חיים סקירבל ועם איש החינוך גדעון אלעד.
אליפות העולם בשחמט 2004 (קלאסי)

אליפות העולם בשחמט 2004 הייתה תחרות שנערכה בבריסאגו, שווייץ. אלוף העולם, ולדימיר קראמניק, ניצח את פטר לקו והמשיך לכהן כאלוף עולם.