stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי ארצות הברית – מאלי
היסטוריה

ממשלת מאלי הייתה שותפה חזקה של ארצות הברית במאמציה להילחם בתקריות אלימות קיצוניות, אך ארצות הברית השעתה רשמית את היחסים הצבאיים איתה בעקבות ההפיכה הצבאית.
למרות ההשעיה הרשמית של היחסים הצבאיים, הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית המשיכו לפעול במשימות חשאיות במאלי, כפי שנחשף ב-20 באפריל, כאשר טויוטה לנד קרוזר נמצאה מרוסקת בנהר ניז'ר אשר הכילה שלוש גופות של חיילי קומנדו אמריקאים ושלוש נשים.
מאלי הייתה שותפה אזורית במלחמה העולמית בטרור. ואף שימשה כמקום עבודה לבדיקת תרופות חדשות נגד מלריה לשימוש על ידי אזרחים אמריקאים, עבור מחקר שישפיע על אפריקה.
USAID, חיל השלום וארגונים אחרים של ממשלת ארצות הברית ממלאים תפקיד משמעותי בטיפוח הפיתוח הכלכלי והחברתי. לפני ההפיכה הצבאית של מרץ 2012, גם תוכניות הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי חיזקו את המאמצים לבסס את תהליך השלום בצפון מאלי ואת האינטגרציה החברתית-כלכלית והפוליטית של האזור.
בתגובה להפיכה, כל הסיוע מארצות הברית נותק.
ראו גם

יחסי החוץ של ארצות הברית
יחסי ארצות הברית–גינאה ביסאו
יחסי ארצות הברית – ונצואלה

| יחסי ארצות הברית – ונצואלה |
| --- | --- |
ארצות הברית: ונצואלה


ארצות הברית: ונצואלה
שטח (בקילומטר רבוע)
9,833,517: 912,050
אוכלוסייה
346,514,652: 28,471,082
תמ"ג (במיליוני דולרים)
27,360,935: 482,359
תמ"ג לנפש (בדולרים)
78,960: 16,942
משטר
רפובליקה נשיאותית פדרלית: רפובליקה פדרלית

יחסי ארצות הברית–ונצואלה הם היחסים הדיפלומטיים והדו-צדדיים בין ארצות הברית של אמריקה לבין הרפובליקה הבוליברית של ונצואלה.
היסטוריה

בשנת 1830 פרשה ונצואלה מהפדרציה עם קולומביה, ובשנת 1835 כוננה ארצות הברית יחסים דיפלומטיים עם ונצואלה.מאז היחסים בין ארצות הברית לוונצואלה התדרדרו, אם כי שתי המדינות הסכימו בפסגת 2009 לחפש דרכים להקים מחדש את מערכת היחסים הישנה שלהן על בסיס אינטרסים הדדיים. נשיא ונצואלה, הוגו צ'אווס, זיהה את עצמו כאופוזיציה למדיניות ארצות הברית, ומתח ביקורת על יחסם לאמריקה הלטינית. צ'אווס כיהן כנשיא מאז 1999 ונבחר מחדש לקדנציה שלישית ב-7 באוקטובר 2012. חזונו "הסוציאליזם של המאה ה-21" אינו כלל יצירת יחסי ידידות עם ארצות הברית. ב-27 בדצמבר 2010, נשלל משגריר ונצואלה בארצות הברית אשרה לאחר שנשיא ונצואלה משך את הסכמתו למינוי שגריר אמריקאי בקראקס. למרות המתח ביחסים, שתי המדינות משתפות פעולה באופן מוגבל, כגון מלחמה בסמים. ממשלת ארצות הברית ממשיכה לחפש אינטראקציה קונסטרוקטיבית עם ממשלת ונצואלה, תוך התמקדות בנושאים בעלי עניין הדדי. דוגמאות לאינטרסים חופפים כאלה הם המאבק בסמים, המאבק בטרור, סחר ואנרגיה.
בשנים 2014–2015 חילקו ארצות הברית וונצואלה איסורי כניסה לקבוצות של מדינאים ונצואלים ואמריקאים, בהתאמה.
יחסים כלכליים

ארצות הברית היא שותפת הסחר החשובה ביותר של ונצואלה, הקונה העיקרית של סחורותיה. בשנת 2014 היצוא של ונצואלה למדינות הסתכם ב-30 טריליון דולר, היבוא מארצות הברית הסתכם ב-11 טריליון דולר. יצוא מארצות הברית לוונצואלה (2014): מוצרי נפט (19% מכל היצוא האמריקאי למדינות אמריקה הלטינית), ציוד תעשייתי (5% מכל היצוא האמריקאי לוונצואלה), כימיקלים אורגניים, מוצרים חקלאיים (תירס, חיטה, אורז), ציוד רפואי, חומרים ומוצרים אחרים. היבוא האמריקאי מוונצואלה (2014) מובדל בצורה לא טובה: נפט גולמי (86% מכלל היבוא האמריקאי מוונצואלה), מוצרי נפט (10% מהיבוא האמריקאי מוונצואלה), כימיקלים אורגניים, נפט דלק, זהב, דגים, רכיכות, בוקסיט, אלומיניום וכו'. בערך 500 חברות אמריקאיות מיוצגות בוונצואלה. ההשקעה הישירה של ארצות הברית בוונצואלה מתרכזת בעיקר בתעשיית הנפט ובמימון.
ניתוק היחסים הדיפלומטיים

ב-23 בינואר 2019, לאחר שארצות הברית הכירה בלגיטימיות של נשיא מטעם האופוזיציה בוונצואלה, חואן גואידו, הודיע נשיא הרפובליקה הבוליביארית של ונצואלה ניקולאס מדורו על ניתוק היחסים הדיפלומטיים עם ארצות הברית וגירוש הדיפלומטים האמריקאים מוונצואלה.
עובדות נוספות

בשנת 2005 החלה ונצואלה להעניק סיוע במחירים מועדפים עם דלק למוסדות חברתיים (בתי חולים, בתי אבות, מקלטים וכו') בבוסטון (בירת מסצ'וסטס), ובהמשך לאזורים מדוכאים אחרים בארצות הברית.
החוק השלישי של התרמודינמיקה

החוק השלישי של התרמודינמיקה הוא חוק פיזיקלי שנוסח בשנת 1906 על ידי ולטר נרנסט, הקובע שלכל התגובות הכוללות חומרים טהורים במצב מעובה (חומרים גבישים), האנטרופיה (מדד לחוסר הסדר במערכת) היא 0, בטמפרטורה 0 קלווין (האפס המוחלט) ובלחץ של 1 אטמוספירה. החוק השלישי של התרמודינמיקה מתקיים במערכות פיזיקליות בהן אין ניוון ברמת היסוד. אם יש ניוון ברמת היסוד האנטרופיה תשאף לערך קבוע השונה מאפס.
ניסוח שקול של החוק השלישי הוא: לא ניתן לקרר מערכת לטמפרטורה של 0 קלווין במספר סופי של צעדים. ובמונחי מכניקה סטטיסטית יתקבל הביטוי הבא:
כאשר  S מציין את האנטרופיה,  g מציין את הניוון במערכת,  k_{\mathrm {B} } הוא קבוע בולצמן ו- T,p,V הם משתני מצב המציינים נפח, לחץ וטמפרטורה בהתאמה.
היסטוריה

החוק השלישי פותח על ידי הכימאי ולטר נרנסט בשנים 1906-1912, ולכן מכונה לעיתים קרובות המשפט של נרנסט או ההנחה של נרנסט. החוק השלישי של התרמודינמיקה קובע כי האנטרופיה של מערכת באפס המוחלט היא קבועה. הסיבה לכך היא שמערכת בטמפרטורה אפס נמצאת במצב היסוד שלה, כך שהאנטרופיה שלה נקבעת רק על ידי הניוון של מצב היסוד.
בשנת 1912 ניסח נרנסט את החוק כך: "לא ניתן לקרר מערכת לטמפרטורה של 0 קלווין במספר סופי של צעדים"." גרסה חלופית לחוק השלישי של התרמודינמיקה נוסחה על ידי גילברט נ. לואיס ומרל רנדל בשנת 1923: אם האנטרופיה של כל יסוד במצב גבישי (מושלם) כלשהו תיחשב לאפס בטמפרטורת האפס המוחלט, לכל חומר יש אנטרופיה חיובית סופית - אך באפס המוחלט האנטרופיה עשויה להפוך לאפס, ואכן כך במקרה של חומרים גבישיים מושלמים.
גרסה זו קובעת שלא רק ΔS יגיע לאפס ב-0 קלווין, אלא שהאנטרופיה (S) עצמה תגיע לאפס כל עוד לגביש יש מצב יסוד בעל קונפיגורציה אחת בלבד. בגבישים מסוימים נוצרים פגמים הגורמים לאנטרופיה שיורית. אנטרופיה שיורית זו נעלמת כאשר מתגברים על המחסומים הקינטיים במעבר למצב היסוד.
עם התפתחות המכניקה הסטטיסטית, החוק השלישי של התרמודינמיקה (כמו החוקים האחרים) שונה מחוק יסוד (המוצדק על ידי ניסויים) לחוק הנגזר מחוקים בסיסיים עוד יותר. החוק הבסיסי ממנו הוא נגזר בעיקר הוא ההגדרה הסטטיסטית-מכנית של אנטרופיה למערכת גדולה:
S-S_{0}=k_{\text{B}}\ln \,\Omega \
כאשר S היא האנטרופיה, kB הוא קבוע בולצמן, ו-Ω הוא פונקציית הריבוי של מערכת סגורה (מספר המצבים המיקרוסקופיים התואם את המצב המקרוסקופי). ספירת המצבים היא ממצב הייחוס באפס המוחלט, אשר לו אנטרופיה S0.
הסבר אינטואיטיבי

במילים פשוטות, החוק השלישי קובע כי האנטרופיה של גביש מושלם של חומר טהור מתקרבת לאפס ככל שהטמפרטורה מתקרבת לאפס. בטמפרטורה זו, הסידור של האטומים בגביש מושלם אינו מותיר דרגות חופש באשר למיקום ולנטייה של כל חלק בגביש. כאשר האנרגיה של הגביש יורדת, הויברציות של האטומים הופכות לזניחות, וסידור האטומים בגביש הופך לזהה בכל תכולתו. התהליך מודגם באיור 1.
החוק השלישי מספק נקודת התייחסות מוחלטת לקביעת האנטרופיה בכל טמפרטורה אחרת. האנטרופיה של מערכת סגורה, הנקבעת ביחס לנקודת האפס הזו, היא האנטרופיה המוחלטת של אותה מערכת. מבחינה מתמטית, האנטרופיה המוחלטת של כל מערכת בטמפרטורת אפס היא הלוגריתם הטבעי של מספר מצבי היסוד כפול קבוע בולצמן kB = 1.38×10−23 J K−1.
האנטרופיה של סריג גבישי מושלם לפי הגדרתו של נרנסט היא אפס בתנאי שמצב היסוד הוא יחיד, מכיוון ש-ln(1) = 0. אם המערכת מורכבת ממיליארד אטומים, אשר כולם זהים, ושוכנים בתוך מבנה של גביש מושלם, מספר קומבינציות הסידור של מיליארד האטומים הוא Ω = 1 מכיוון שלא ניתן להבדיל בין האטומים.
לכן:
ההפרש הוא אפס, לכן האנטרופיה ההתחלתית S0 יכולה לקבל כל ערך כל עוד חישובים נוספים יכללו את האנטרופיה ההתחלתית. כתוצאה מכך, ערך האנטרופיה ההתחלתית נבחר להיות אפס S0 = 0 מטעמי נוחות.
S-S_{0}=S-0=0
S=0
הסבר אינטואיטיבי > דוגמה: שינוי אנטרופיה של סריג גבישי המחומם על ידי בליעת פוטון

נניח מערכת המורכבת מסריג גבישי בנפח V בו N אטומים זהים ב T = 0 K, ופוטון המתקרב לסריג באורך גל λ ואנרגיה ε.
בהתחלה, יש רק מצב מיקרוסקופי אחד נגיש:
S_{0}=k_{\text{B}}\ln \Omega =k_{\text{B}}\ln {1}=0
כעת נניח שהסריג הגבישי סופג את הפוטון הנכנס. ישנו אטום ייחודי בסריג היוצר אינטראקציה וסופג את הפוטון הזה. אז לאחר הספיגה, יש N מצבים מיקרוסקופיים אפשריים אשר יכולים לייצג את המצב המקרוסקופי של המערכת, כאשר כל אחד מהמצבים המיקרוסקופיים מתאר אטום מעורר אחד, ואת N-1 האטומים האחרים בסריג אשר נותרו במצב היסוד. N המצבים המיקרוסקופיים מתארים את אופציות הסידור של האטום המעורר בסריג.
האנטרופיה, האנרגיה והטמפרטורה של המערכת הסגורה עולות וניתן לחשב אותן. השינוי באנטרופיה הוא:
\Delta S=S-S_{0}=k_{\text{B}}\ln {\Omega }
מהחוק השני של התרמודינמיקה:
\Delta S=S-S_{0}={\frac {\delta Q}{T}}
לכן:
\Delta S=S-S_{0}=k_{\text{B}}\ln(\Omega )={\frac {\delta Q}{T}}
נחשב את השינוי באנטרופיה:
S-0=k_{\text{B}}\ln {N}=1.38\times 10^{-23}\times \ln {(3\times 10^{22})}=70\times 10^{-23}\,\mathrm {J} \,\mathrm {K} ^{-1}
כאשר מניחים N = 3 • 1022 ו-λ = 1 ס"מ. השינוי באנרגיה של המערכת נגרם כתוצאה מהבליעה של פוטון יחיד בעל אנרגיה ε. נחשב את השינוי באנרגיה באמצעות האנרגיה של פוטון יחיד:
\delta Q=\epsilon ={\frac {hc}{\lambda }}={\frac {6.62\times 10^{-34}\,\mathrm {J} \cdot \mathrm {s} \times 3\times 10^{8}\,\mathrm {m} \,\mathrm {s} ^{-1}}{0.01\,\mathrm {m} }}=2\times 10^{-23}\,\mathrm {J}
כאשר c מהירות האור ו-h הוא קבוע פלאנק.
הטמפרטורה של המערכת הסגורה עולה גם כן. נחשב את השינוי בטמפרטורה:
T={\frac {\epsilon }{\Delta S}}={\frac {2\times 10^{-23}\,\mathrm {J} }{70\times 10^{-23}\,\mathrm {J} \,\mathrm {K} ^{-1}}}=0.02857\,\mathrm {K}
ניתן לפרש זאת כטמפרטורה הממוצעת של המערכת בטווח שבין  0<S<70\times 10^{-23}\,\mathrm {J} \,\mathrm {K} ^{-1}. הנחנו כי אטום בודד סופג את הפוטון אך השינוי בטמפרטורה ובאנטרופיה מאפיינים את המערכת כולה.
השלכות ומסקנות > האפס המוחלט

החוק השלישי של התרמודינמיקה שקול לכך שלא ניתן בשום תהליך, אידיאלי ככל שיהיה, להוריד את הטמפרטורה של מערכת סגורה כלשהי לאפס במספר סופי של צעדים סופיים.
הסיבה לכך שלא ניתן להגיע ל - T = 0 על פי החוק השלישי מוסברת באופן הבא: נניח שניתן להוריד את הטמפרטורה של חומר בתהליך איזנטרופי על ידי שינוי הפרמטר X מ - X2 ל - X1. אפשר לחשוב על תהליך רב-שלבי בו מפעילים ומכבים שדה מגנטי באופן מבוקר. אם היה הבדל אנטרופיה באפס המוחלט, ניתן להגיע ל - T = 0 במספר סופי של צעדים. עם זאת, ב - T = 0 אין הבדל אנטרופיה, כך שיש צורך במספר אינסופי של צעדים. התהליך מודגם באיור 2.
השלכות ומסקנות > מקרה פרטי - הוכחה שלא ניתן להגיע לאפס המוחלט באמצעות תהליך אדיאבטי

לפי החוק השלישי של התרמודינמיקה, האיזותרמה T = 0 מתלכדת עם האדיאבטה S = 0. אבל, כל איזותרמה חותכת כל אדיאבטה רק פעם אחת ובנוסף, אף זוג אדיאבטות לא נחתך.
לכן, אם נבצע תהליך אדיאבטי מטמפרטורה  T=T_{1} כלשהי, החותכת אדיאבטה  S=S_{1} כלשהי, נישאר על אותה אדיאבטה ולכן לא נגיע לאדיאבטה המתלכדת עם האיזותרמה T = 0. כלומר, לא נגיע לטמפרטורת האפס המוחלט באמצעות תהליך אדיאבטי. התהליך מודגם באיור 3.
השלכות ומסקנות > קיבול חום סגולי

תיאור לא כמותי של החוק השלישי שנתן נרנסט בתחילת הדרך היה שניתן תמיד להפוך את קיבול החום הסגולי לאפס על ידי קירור החומר במידה מספקת. להלן ניתוח מודרני, כמותי:
נניח שקיבול החום של דגם באזור של טמפרטורה הנמוכה מקיים את קשר החזקה C(T, X)=C0Tα באופן אסימפטוטי כאשר T→0. נרצה למצוא אילו ערכים של α מסכימים עם החוק השלישי. אנו יודעים כי:
| --- | --- |
(1):  \int _{T_{0}}^{T}{\frac {C(T^{\prime },X)}{T^{\prime }}}dT^{\prime }={\frac {C_{0}}{\alpha }}(T^{\alpha }-T_{0}^{\alpha })
בהתאם לחוק השלישי של התרמודינמיקה ולדיון הנ"ל, האינטגרל צריך להיות חסום כאשר T0→0 וזה אפשרי רק כאשר α>0. לכן, קיבול החום חייב לשאוף לאפס בטמפרטורת האפס המוחלט אם הוא מקיים את קשר החזקה.
| --- | --- |
(2):  \lim _{T\rightarrow 0}C(T,X)=0
אותו טיעון מוביל לכך שהוא לא יכול להיות חסום על ידי קבוע חיובי, גם אם נשמיט את ההנחה שקיבול החום מקיים קשר חזקה.
מצד שני, קיבול החום הסגולי (המולרי) בנפח קבוע עבור גז אידיאלי קלאסי חד-אטומי, כמו הליום בטמפרטורת החדר, ניתן על ידי CV=(3/2)R כאשר R הוא קבוע הגזים האוניברסלי. אבל, קיבול חום קבוע אינו תואם את משוואה (12). כלומר, גז עם קיבול חום קבוע עד להורדת הטמפרטורה לאפס המוחלט מפר את החוק השלישי של התרמודינמיקה. ניתן לאמת זאת באופן בסיסי יותר על ידי החלפת CV במשוואה (4), שמניב:
| --- | --- |
(3):  S(T,V)=S(T_{0},V)+{\frac {3}{2}}R\ln {\frac {T}{T_{0}}}
בגבול T0→0 ביטוי זה מתבדר, שוב בסתירה לחוק השלישי של התרמודינמיקה.
הפתרון לסתירה מגיע מתורת הקוונטים באופן הבא: בטמפרטורה מסוימת הטבע הקוונטי של החומר מתחיל לשלוט בהתנהגות. חלקיקי פרמי עוקבים אחר התפלגות פרמי-דיראק וחלקיקי בוז עוקבים אחר התפלגות בוז-איינשטיין. בשני המקרים קיבול החום בטמפרטורות נמוכות אינו תלוי עוד בטמפרטורה, אפילו עבור גזים אידיאליים. עבור גז פרמי:
| --- | --- |
(4):  C_{V}={\frac {\pi ^{2}}{2}}R{\frac {T}{T_{\text{F}}}}
עם טמפרטורת פרמי TF הנתונה על ידי:
| --- | --- |
(5):  T_{\text{F}}={\frac {1}{8\pi ^{2}}}{\frac {N_{\text{A}}^{2}h^{2}}{MR}}\left({\frac {3\pi ^{2}N_{\text{A}}}{V_{\text{m}}}}\right)^{2/3}
כאשר NA הוא מספר אבוגדרו, Vm הוא הנפח המולרי (נפח ליחידת מול) ו-M היא המסה המולרית.
עבור גז בוז:
| --- | --- |
(6):  C_{V}=1.93..R\left({\frac {T}{T_{\text{B}}}}\right)^{3/2}
עם טמפרטורת בוז TB הנתונה על ידי:
| --- | --- |
(7):  T_{\text{B}}={\frac {1}{11.9..}}{\frac {N_{\text{A}}^{2}h^{2}}{MR}}\left({\frac {N_{\text{A}}}{V_{\text{m}}}}\right)^{2/3}
קיבולי החום הסגוליים הניתנים במשוואות (4) ו - (6) מסכימים עם משוואה (2). בנוסף, הם מקיימים קשר חזקה עם α=1 ו-α=3/2 בהתאמה.
אפילו במסגרת קלאסית גרידא, מהסתכלות על משוואת המצב של גז אידיאלי קלאסי, צפיפות הגז במספר חלקיקים קבוע הופכת להיות גבוהה מאוד ככל ש - T שואף לאפס, כך שהמרחק בין החלקיקים שואף לאפס. לכן, ההנחה של חלקיקים שאינם מבצעים אינטראקציה זה עם זה ככל הנראה נשברת כאשר הם קרובים מספיק זה לזה, כך שהערך של  C_{V} משתנה מהערך הקבוע האידיאלי שלו.
השלכות ומסקנות > לחץ אדים

החומרים היחידים שנשארים במצב צבירה נוזל ליד האפס המוחלט הם ³He ו-⁴He. חום האידוי שלהם ניתן על ידי:
| --- | --- |
(8):  L=L_{0}+C_{p}T
כאשר L0 וקיבול החום בלחץ קבוע Cp קבועים. אם נחשוב על מכל אשר מלא בחלקו בנוזל ובחלקו האחר בגז, האנטרופיה של תערובת הנוזל והגז היא:
| --- | --- |
(9):  S(T,x)=S_{l}(T)+x({\frac {L_{0}}{T}}+C_{p})
כאשר  S_{l}(T) היא האנטרופיה של הנוזל ו-x הוא החלק של הגז מתוך סך התערובת. ניתן לראות כי שינוי האנטרופיה במהלך מעבר הפאזה נוזל-גז מתבדר בגבול T→0, בסתירה למשוואה (8). הטבע פותר פרדוקס זה כך: בטמפרטורות מתחת ל-50mK, לחץ האדים כל כך נמוך כך שצפיפות הגז נמוכה יותר מהואקום האידיאלי. במילים אחרות, מתחת ל-50mK, אין גז מעל הנוזל ומתקיים  S(T,x)=S_{l}(T).
השלכות ומסקנות > חום כמוס של התכה

שתי עקומות ההיתוך של ³He ו-⁴He דועכות בטמפרטורת האפס המוחלט ללחץ סופי. בלחץ בו מתבצעת ההתכה, הנוזל והגז נמצאים בשיווי משקל תרמודינמי. מהחוק השלישי נגזר כי האנטרופיות של המוצק והגז יהיו שוות בטמפרטורת האפס המוחלט. כתוצאה מכך, החום הכמוס של התכה הוא אפס והשיפוע של עקומות ההיתוך צונח לאפס לפי משוואת קלאוזיוס-קלפרון.
השלכות ומסקנות > מקדם התפשטות תרמית

מקדם ההתפשטות התרמית מוגדר כך:
| --- | --- |
(10):  \alpha _{V}={\frac {1}{V_{m}}}\left({\frac {\partial V_{m}}{\partial T}}\right)_{p}
מקשרי מקסוול מתקיים:
| --- | --- |
(11):  \left({\frac {\partial V_{m}}{\partial T}}\right)_{p}=-\left({\frac {\partial S_{m}}{\partial p}}\right)_{T}
וממשוואה (8) עם X=p נקבל:
| --- | --- |
(12):  \lim _{T\rightarrow 0}\alpha _{V}=0
כך שמקדם ההתפשטות התרמית של כל החומרים חייב לשאוף לאפס בטמפרטורה של 0K.
ראו גם

תרמודינמיקה
החוק הראשון של התרמודינמיקה
החוק השני של התרמודינמיקה
גז אידיאלי
אנטרופיה
פיזיקה סטטיסטית
פונקציית ריבוי
מצב יסוד
מנוע חום
נצילות
לקריאה נוספת

Goldstein, Martin & Inge F. (1993) The Refrigerator and the Universe. Cambridge MA: Harvard University Press. ISBN 0-674-75324-0. Chpt. 14 is a nontechnical discussion of the Third Law, one including the requisite elementary quantum mechanics.
Braun, S.; Ronzheimer, J. P.; Schreiber, M.; Hodgman, S. S.; Rom, T.; Bloch, I.; Schneider, U. (2013). "Negative Absolute Temperature for Motional Degrees of Freedom". Science. 339 (6115): 52–5. arXiv:1211.0545. Bibcode:2013Sci...339...52B. doi:10.1126/science.1227831. PMID 23288533.
Levy, A.; Alicki, R.; Kosloff, R. (2012). "Quantum refrigerators and the third law of thermodynamics". Phys. Rev. E. 85 (6): 061126. arXiv:1205.1347. Bibcode:2012PhRvE..85f1126L. doi:10.1103/PhysRevE.85.061126. PMID 23005070.
יחסי ארמניה – ארצות הברית

| יחסי ארמניה – ארצות הברית |
| --- | --- |
ארמניה: ארצות הברית


ארמניה: ארצות הברית
שטח (בקילומטר רבוע)
29,743: 9,833,517
אוכלוסייה
2,961,171: 346,514,652
תמ"ג (במיליוני דולרים)
24,212: 27,360,935
תמ"ג לנפש (בדולרים)
8,177: 78,960
משטר
רפובליקה: דמוקרטיה נשיאותית פדרלית

פירוק ברית המועצות בדצמבר 1991 הביא קץ למלחמה הקרה ויצר את ההזדמנות ליחסים דו-צדדיים עם מדינות ברית המועצות לשעבר, כאשר החלו במהפך פוליטי וכלכלי. ארצות הברית הכירה בעצמאות ארמניה ב-25 בדצמבר 1991, ופתחה שגרירות בעיר הבירה של ארמניה, ירוואן בפברואר 1992.
ארצות הברית עשתה מאמץ מרוכז כדי לעזור לארמניה במהלך המעבר הקשה שלהם ממשטר סמכותני וכלכלה מתוכננת לדמוקרטיה ושווקים פתוחים. אבן הפינה לשותפות מתמשכת זו הייתה חוק התמיכה החופש לרוסיה והדמוקרטיות האירואיות המתעוררות ושווקים פתוחים (FREEDOM), שנחקק באוקטובר 1992. במסגרת תוכניות זו ואחרות, ארצות הברית העניקה עד כה כמעט שני מיליארד דולר סיוע הומניטרי וטכני לארמניה.
ב-27 במרץ 2006 חתמה ארמניה על קומפקט אתגר המילניום עם ארצות הברית; ההסכם נכנס לתוקף ב-29 בספטמבר 2006. בתנאי שהממשלה הארמנית מתקדמת בקריטריונים של ביצוע מדיניות מוסכמים זה בזה (שחיתות, פסיקה בצדק והשקעה באנשים), ההסכם ייתן 235 מיליון דולר לארמניה במשך חמש שנים להפחתת העוני הכפרי באמצעות שיפור הכבישים הכפריים ורשתות ההשקיה. בשנת 2012 או 2013, ארצות הברית וארמניה מתכננות לערוך את התרגילים הצבאיים המשותפים שלהם אי פעם, במהלכם יוכשרו חיילים ארמנים למבצעי שמירת השלום הרב-לאומיים הנוכחיים שלהם.
על פי דו"ח ההנהגה העולמית של ארצות הברית 2016, רואים 42% מהארמנים באופן חיובי את הנהגת ארצות הברית, כאשר 31% מסתייגים ו-27% אינם בטוחים.
יחסים כלכליים

בשנת 1992 חתמה ארמניה על שלושה הסכמים עם ארצות הברית המשפיעים על הסחר בין המדינות. ההסכמים אושררו על ידי הפרלמנט הארמני בספטמבר 1995 ונכנסו לתוקף בתחילת 1996. הם כוללים "הסכם יחסי סחר", "הסכם תמריץ השקעה", ואמנה על "עידוד והגנה הדדית של השקעות" (המכונה בדרך כלל אמנת ההשקעה הבילטרלית, או BIT). לארמניה אין חוזה מיסוי דו צדדי עם ארצות הברית. חוק ההשקעות הזרות משנת 1994 מסדיר את כל ההשקעות הישירות בארמניה, כולל אלה מארצות הברית.
כ-70 חברות בבעלות אמריקאית עושות כיום עסקים בארמניה, כולל Dell, Microsoft ו-IBM. פרויקטים גדולים של השקעות אמריקאיות אחרונות כוללים את מלון ארמניה / מריוט; מלון אני פלאזה; טופנקיאן אחזקות (ייצור שטיחים וריהוט, מלונות ובנייה); כמה חברות בת של חברות טכנולוגיות המבוססות על מידע ארצות הברית, כולל Viasphere Technopark, חממת IT; Synopsys; מפעל לבקבוקי קוקה קולה בבעלות יוונית; מתקני ייצור תכשיטים וטקסטיל; כמה חברות כריית נחושת ומוליבדן; וחברת הבנייה הבונאניאן.
יחסים כלכליים > סוכנויות במימון ממשלת ארצות הברית המעורבות במוסדות כלכליים ארמנים

ארצות הברית ממשיכה לעבוד בשיתוף פעולה הדוק עם מוסדות פיננסיים בינלאומיים כמו קרן המטבע הבינלאומית והבנק העולמי כדי לעזור לארמניה במעבר לכלכלת שוק חופשי. ארמניה החלה בתוכנית רפורמה שאפתנית, שהביאה לגידול התמ"ג בערך דו-ספרתי במשך 6 השנים האחרונות. לתוכניות הסיוע הכלכלי של ארצות הברית, בעיקר תחת ניהול הסוכנות האמריקאית לפיתוח בינלאומי (USAID), שלוש מטרות: לקדם צמיחה כלכלית במגזר הפרטי בר-קיימא, לחזק מערכות ממשלתיות שאינן פעילות ולבנות דמוקרטיה חזקה יותר, להבטיח מעבר חלק לעבר שירותי בריאות ראשוניים וייצוב מערכות התמיכה החברתית של הממשלה. סוכנויות אחרות, בהן מחלקות המדינה, החקלאות, האוצר, הביטחון, המסחר, האנרגיה, הצדק וחיל השלום נותנות חסות למיזמי סיוע שונים. כוח המשימה של ארצות הברית-ארמניה, שהוקם בשנת 2000, הוא ועדה דו צדדית המתכנסת מדי 6 חודשים לבחינת ההתקדמות והיעדים של הסיוע האמריקני לארמניה. הפגישה האחרונה נערכה בוושינגטון הבירה באוקטובר 2007.
תוכניות USAID ספציפיות מתמקדות בתחרותיות במגזר הפרטי ובפיתוח כוח אדם בענפים נבחרים, כולל טכנולוגיית מידע ותיירות; פיתוח המגזר הפיננסי והרשויות הפיסקליות להשגת סביבה המאפשרת לעסקים; ורפורמות המקדמות שימוש יעיל ובטוח באנרגיה ובמים; דמוקרטיה ותוכניות ממשל טובות, כולל קידום חברה אזרחית מושכלת ופעילה, תמיכה בביזור הסמכות, מגזר הצדק העצמאי והפרלמנט כדי להבטיח את הפרדת הרשויות; רפורמה במגזר החברתי, כולל הטבות ומינהל שירותים ציבוריים לאוכלוסיות פגיעות; הרפורמה במגזר הבריאות, כולל שיפור שירותי הבריאות הראשונית (PHC) בדגש על טיפול מונע; חיזוק בריאות הפוריות, האימהות והילדים ברחבי הארץ כדי להבטיח גישה לשירותי PHC איכותיים באזורים כפריים; תוכניות חינוך ציבורי; והדרכה לספקי PHC.
למחלקת החקלאות של ארצות הברית (USDA) קיים פרויקט פיתוח חקלאי הקווקז המספק סיוע טכני ממוקד ומתמשך לקומפלקסי תעשייה שיווקיים קטנים ובינוניים, עמותות שיווק חקלאיות, ולממשלת ארמניה. מטרתה של USDA היא לקיים את התפוקה של המגזר החקלאי על ידי הרחבת הגישה לשווקים ואשראי, הגברת היעילות ומודרניזציה של מערכות החקלאות. אזורי הסיוע העדיפיים של USDA הם אשראי משק, בטיחות מזון ובריאות בעלי חיים, תמיכה במגזר הפרטי הארמני באמצעות כרטיס האגודה הלא ממשלתית. כמו כן, כמרכיב הכשרה בפרויקטים של USDA בארמניה, תוכנית המלגה האמריקנית לחקלאות Cochran Fellowship מספקת הכשרה לחקלאים ארמנים בארצות הברית.
סיוע הומניטרי של ארצות הברית

אף לפני שארמניה הפכה למדינה עצמאית, ארצות הברית הייתה אחת מ-74 המדינות שהגיבו באמצעות שליחת סיוע לארמנים שאיבדו את בתיהם וחיו במקלטים זמניים. באמצעות הסיוע הצליחה ארצות הברית להעניק דיור קבוע לכ-30,000 קורבנות ופינתה את התושבים העקורים ביותר ממאה מבנים.
במהלך 16 השנים האחרונות סיפקה ארצות הברית כמעט 4 מיליארד דולר בסיוע לארמניה, הסכום הגבוה ביותר לנפש בשקלים. הסיוע ההומניטרי היווה במקור עד 85% מכלל זה, מה שמשקף את השיתוק הכלכלי שנגרם כתוצאה מגבולות סגורים עם טורקיה ואזרבייג'ן הקשורים לסכסוך נגורנו-קרבאך, הרס בצפון ארמניה שנשאר מרעידת האדמה ההרסנית ב-1988 וסגירת מרבית השטחים מפעלים במדינה.
עם התייצבות התנאים בארמניה עם התייצבות הכלכלה והגברת ייצור האנרגיה - כולל הפעלה מחדש של תחנת הכוח הגרעינית מצאמור בסמוך לבירה, התקדמו תוכניות הסיוע האמריקניות מסדרי עדיפויות הומניטריים ליעדי פיתוח לטווח הארוך.
ב-25 במאי 2017, ANCA פרסמה הצהרה נגד דונלד טראמפ של התקציב, אשר חתך 69.6% מהסיוע לארמניה. ANCA הצהיר, "אנחנו מוטרדים מהחלטת טראמפ, זה לא נבון ואף מוטעה לחתוך את הסיוע לארמניה".
בספטמבר 2023, ראש הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי סמנתה פאוור, שבעבר כיהנה כשגרירה באו"ם. היא הגיעה השבוע לארמניה בשליחותו של הנשיא ג'ו ביידן, והעבירה ממנו מכתב לראש הממשלה פשיניאן, שבו ביידן הבטיח סיוע לארמנים לאחר תבוסת הבדלנים בנגורנו קרבאך.
מעורבות סוכנויות במימון ממשלת ארצות הברית בפוליטיקה ובתקשורת ארמנית

תוכניות סיוע והכשרה ניתנו במינהל עירוני, יחסי ממשל, ציבור, מדיניות חוץ, הכשרה דיפלומטית, שלטון החוק, ופיתוח חוקה. תוכניות ספציפיות מכוונות לקידום בחירות העומדות בסטנדרטים בינלאומיים, חיזוק מפלגות פוליטיות וקידום הקמתה של מערכת משפט עצמאית ותקשורת עצמאית. זה כולל מימון לתוכניות התומכות בארגוני חברה אזרחית, בניית יכולות ארגוניות לארגונים לא ממשלתיים מקומיים, פיתוח מקצועי של האספה הלאומית וממשל מקומי וקהילתי.
מחלקת המדינה ותוכניות חילופי חינוך USAID טוענות כי הן ממלאות תפקיד חשוב בתמיכה ברפורמות דמוקרטיות ושוק חופשי. כמו כן ניתן סיוע בתרגום ופרסום של מידע מודפס. תוכניות חילופי דברים בארצות הברית לעורכי דין ארמנים, שופטים, חברי מפלגה פוליטית, אנשי עסקים, פקידי ממשל, פעילי ארגונים לא ממשלתיים, עיתונאים ואישי ציבור אחרים מתמקדים במגוון נושאים, כולל מערכת המשפט והפוליטיקה האמריקנית, הפרטה, מגזרים עסקיים ספציפיים, התקשורת והחברה האזרחית. מחלקת המדינה מימנה פרויקט מתמשך להקניית קישוריות לאינטרנט לבתי ספר ברמות שונות ברחבי הארץ; מרכזים אלה מספקים הזדמנויות חינוכיות וגם לבניית קהילה.
USAID מימנה קבוצות בינלאומיות ופנימיות למעקב אחר הבחירות הלאומיות. USAID מימנה גם תוכניות לחינוך מצביעים ולחיזוק התפקיד של מערך ארגונים אזרחיים בתהליך הדמוקרטי.
רצח העם הארמני

את רצח העם הארמני היה ההשמדה השיטתית של 1.5 מיליון ארמנים בידי הטורקים העות'מאנים, בין השנים 1915–1923. ממשלת טורקיה הנהיגה מאז מסע הכחשה בן מאה שנה, אף על פי שקיימת הסכמה מדעית בינלאומית מכריעה ושופעת של מציאות רצח העם. מבחינה היסטורית, ארצות הברית לא רצתה להכעיס את בבעל בריתה בנאט"ו, טורקיה, בהכרה ברצח העם, שכן טורקיה נקמה דיפלומטית נגד מדינות כמו צרפת, גרמניה ואיטליה, לאחר שהן הכירו רשמית ברצח העם בפרלמנטים שלהן.
ב-29 באוקטובר 2019, הקונגרס האמריקני הצביע 11–405 בעד הכרה, והסנאט אחריו ב-12 בדצמבר 2019, קיבל החלטה זהה פה אחד. החלטות אלו קבעו כי מדיניותה של ארצות הברית היא להכיר באופן רשמי בזכר רצח העם הארמני, כדי להכחיש את החיבור של ממשלת ארצות הברית עם הכחשה של רצח העם, לעודד את החינוך ואת ההבנה הציבורית של רצח העם הארמני, ולהדגיש את מאמץ הסיוע ההומניטרי בהובלת ארצות הברית לקורבנות של רצח העם.
יחסי סחר

בעקבות קבלת ארמניה את עצמאותה מברית המועצות בשנת 1992, ארצות הברית כוננה יחסים דיפלומטיים עם המדינה. ארצות הברית תומכת בארמניה ברבים מהמאמצים שלה, כגון החלטה שלווה לסכסוך נגורנו-קרבאך, פתיחה מחודשת של הגבולות הסגורים עם אזרבייג'ן וטורקיה, וקידום שגשוג אזורי. לארצות הברית יש הסכמי סחר רבים עם ארמניה כמו הסכם מסגרת ההשקעה וההשקעה (TIFA), והסכם על יחסי סחר והסכם השקעות דו צדדי (BAT). ארצות הברית וארמניה מתכנסות לעיתים קרובות על כוח המשימה הכלכלי המשותף בין ארצות הברית לארמניה (USATF) כדי לדון בדאגות כלכליות וממשלתיות הדדיות.