stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לוריס שלוח אפור
אקולוגיה > רבייה ומחזור חיים

ללוריסים השלוחים האפורים יש מערכת הזדווגות פוליגמית. לנקבות יש מחזור ייחום יחיד שבמהלכו הן עשויות להתרבות עם מספר רב של זכרים. הזכרים אף הם מתרבים עם נקבות רבות לאורך כל השנה. מחזור הייחום של הנקבה נמשך 24 שעות, ותקופת ההריון היא כ-165 ימים. המרווח בין לידה ללידה נמשך כ-7 חודשים, ופוטנציאל הרבייה הנשי הוא ארבעה גורים בשנה. פוטנציאל רבייה זה גבוה יחסית, וייתכן שהוא נעוץ בכך שהזכר מסייע בטיפול, ובחלב הנקבה העשיר באנרגיה. במהלך הייחום הנקבה נרדפת על ידי זכרים מרובים, והם מנסים להרשים את הנקבה על ידי פליטת קולות רמים. הנקבה מצידה יכולה להרתיע זכרים על ידי קולות מאיימים. העימותים בין הזכרים כוללים נהימות ושריקות ולעיתים גם אלימות פיזית ורדיפה זה אחר זה. הזכר הדומיננטי ביותר מורשה להתרבות עם הנקבה. ההזדווגות נעשית כשהלוריסים תלויים במהופך על הענף והיא עשויה להימשך 3–11 דקות. התהליך המלא כולל החיזור עשוי לארוך עד 12 שעות. בהתאם לתחרות בין הזכרים הם עשויים להתרבות עם אותה נקבה זה אחר זה.
למרות שללוריסים האפורים יש מערכת רבייה פוליגמית, הנקבה מפגינה טיפול הורי מסור ואף הזכרים מסייעים בגידול הצאצאים בכך שהם מטפחים את הגורים ומאפשרים להם לישון לידם. הזכרים מספקים הגנה רק לגורים אשר חולקים איתם את אתרי השינה שלהם, אך הקשר הגנטי בין זכרים אלו לגורים אינו ידוע. הנקבות מטפלות בצאצאיהן בלבד בצורה של האכלה, נשיאה על הגב/הגחון, טיפוח והגנה. ההשקעה ההורית של האם במהלך הינקות היא אינטנסיבית, כשבשלושת הימים הראשונים האם מניקה את הגור ללא הפסקה. לאחר מכן האם מניקה את הגור כל עת שהוא ישמיע קולות, והאם תישא אותו כל הזמן במשך ארבעת השבועות הראשונים לחייו. לאחר זמן זה, הגור יישאר צמוד סמוך לאתר השינה במהלך הלילה כשהאם תתור אחר מזון בזמן זה. האם מספקת לצאצאיה חלב עתיר באנרגיה יוצאת דופן לפני הגמילה - אשר מתרחשת בגיל 5 חודשים. כאשר האם תרה אחר מזון, היא לרוב תחזור רק בעלות השחר, כשהגור ימתין בסבלנות באזור חבוי סמוך למקום הלינה. במשך הלילה הזכרים של הקבוצה מבקרים את הגור לעיתים קרובות לצורך טיפוח או משחק איתו. הקשר הגנטי בין זכרים אלו לגורים לא ידוע, אך בדומה לשינה גם התנהגות זו נצפתה רק עם גורים חברי קבוצת השינה. די נדיר שנקבות יטפחו צאצאים שאינם שלהן.
זמני הרבייה של הלוריסים האפורים שנויים במחלוקת. חלק מהחוקרים טוענים כי תקופות הייחום השכיחות ביותר מתרחשות פעמים בשנה, בחודש אפריל עד יוני ואוקטובר עד דצמבר. אחרים טוענים כי הלידות נפוצות לאורך כל השנה, וכי שיאי הרבייה בחודשים מסוימים הם פשוט תוצאה של תקופת הריון קצרה הנמשכת 5.5 חודשים. הזכרים מגיעים לבגרות בגיל 10 חודשים, והנקבות מגיעות לבגרות בין 10 ל-15 חודשים. תוחלת החיים של הלוריס השלוח האפור לא נחקרה בהרחבה. עם זאת, תוחלת החיים המקסימלית של קרובו הלוריס האדום היא כ-16.4 שנים, וללוריס האיטי הסונדזי תוחלת החיים המקסימלית היא 26.5 שנים.
איומים ושימור

הלוריס האפור מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), לאור התפוצה הרחבה שלו, אוכלוסייה גדולה, ההסתגלות שלו למגוון בתי גידול, וכן בשל העובדה שאין זה סביר שתתרחש בעת הקרובה ירידה מהירה בשיעור הנדרש עבור העפלה לקטגוריה מאוימת יותר. עם זאת, מגמת האוכלוסייה בירידה, ואם האיומים הנוכחיים ימשכו, תידרש הערכה מחודשת של מצבו של המין, והוא עשוי לעלות לקטגוריה מאוימת יותר. מבין תת-המינים, לוריס הרמה והלוריס הצפוני החיים בסרי לנקה מסווגים בקטגוריית סכנת הכחדה (EN), בעוד שהלוריס המאיסורי והלוריס המלבארי החיים בהודו מסווגים בקטגוריית קרוב לסיכון (NT).
אובדן בית גידול הוא איום חמור במיוחד בהודו וסרי לנקה. איומים אחרים במדינות הללו כוללים דריסה בשוגג על ידי כלי רכב בעת חציית הכביש, התחשמלות במהלך טיפוס על קווי חשמל שנפרשו על ידי האו"ם, לכידת פרטים חיים לצורך מסחר, שימוש בחלקי גופו עבור הרפואה המסורתית, והריגה מכוונת בשל אמונות טפלות שהלוריס מביא מזל רע.
הלוריס האפור רשום בנספח השני של אמנת CITES האוסרת מסחר במין זה ובמוצריו ללא פיקוח, וכן רשום בנספח הראשון של החוק ההודי להגנת חיות הבר משנת 1972. בהודו, מעט מאוד אוכלוסיות לוריס נמצאות באזורים מוגנים, ורוב האוכלוסיות מתרחשת באדמות פרטיות ובמטעים מסחרים. נדרשים מחקרים נוספים על ההתנהגות והאקולוגיה שלו כדי להבין טוב יותר את דרישות בית הגידול שלו. כמו כן רצוי לבצע סקרים מפורטים יותר בבלוקי יער על מנת לקבל נתונים כמותיים על הצפיפות וההפצה של המין. בסרי לנקה, רשויות השימור משיקות תוכנית שימור חינוכית על מנת להגביר את המודעות להישרדות המין.
הערות שוליים

↑  לוריס שלוח אפור באתר הרשימה האדומה של IUCN
לוריס אפור קטן (תת-המין המאיסורי) מחזיק בענפים דקים
לוריס שלוח אפור בטמיל נאדו
לוריס שלוח אפור נע על ענפים דקים. ניתן להבחין בעיניים הממוקמות קדימה בדומה לינשופים.
תת-המין לוריס מלבארי
לוריס אפור שלוח מציץ מסבך עלים בקרלה
לוריס אפור מתת-המין לוריס צפוני בסרי לנקה
מאקי (חורש)

מפה של אזורי מאקי בעולם
מאקי נמוך בקורסיקה
מאצ'יה גבוהה בסרדיניה
מאקי (מצרפתית) או מאצ'יה (מאיטלקית) היא ביומה של בתת שיחים באזור אגן הים התיכון, המורכבת בדרך כלל משיחים ירוקי-עד הגדלים בצפיפות.
ערבות המאקי מאופיינות בצמחים ממשפחת השפתניים, הסוגים ער והדס, והמינים זית אירופי, חרוב מצוי ותאנה. תצורת חורש זו דומה לגריגה.
קבוצות לוחמי גרילה מתנועת ההתנגדות הצרפתית במלחמת העולם השנייה כונו מאקי (Maquis), מכיוון שהסתתרו בחורשים כאלה.
הערות שוליים

↑  Habitats of the world. New York: Marshall Cavendish. 2006. pp. 488, 492–493. ISBN 978-0761475231. נבדק ב-26 בנובמבר 2015. maquis shrubland. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Costantini, Edoardo A.C.; Dazzi, Carmelo, eds. (2013). The soils of Italy. Dordrecht: Springer. pp. 30, 78, 80, 83, 255, 283. ISBN 978-9400756410. נבדק ב-26 בנובמבר 2015. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Maquis". www.britannica.com (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4205369-9
לילנד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1991 (בן 33 בערך) בילוקסי, ארצות הברית 
 שם לידה:  Brett Leland McLaughlin
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2015 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 פרסים והוקרה:  Out100 (2023)  פרסי המוזיקה של ARIA (2016) 
 פרופיל ב-IMDb
 
ברט לילנד מקלוהן (באנגלית: Brett Leland McLaughlin; נולד ב-22 ביולי 1987, בילוקסי), הידוע בשם הבמה לילנד (Leland) הוא זמר יוצר אמריקאי. הוא כתב שירים למספר זמרים ידועים שזכו לפופולריות.
ביוגרפיה

ברט לילנד מקלולין נולד בעיירה בילוקסי במיסיסיפי. הוא התחיל לשיר עוד בהיותו בבית הספר. לאחר סיום בית הספר למד מוזיקה באוניברסיטה בנשוויל. הוא התחיל להופיע עם שם במה "לילנד" בשנת 2007. בשנת 2010 לילנד נחתם בחברת תקליטים EMI. החל משנת 2015 הוא מתגורר בלוס אנג'לס.
בשנת 2018 לילנד הוצא את האלבום הראשון Sierra Burgess Is a Loser על בסיס שירים שהוא כתב לסרט באותו שם.
לילנד כתב מוזיקה למספר תוכניות טלוויזיה לרבות "המרוץ לדראג של רו פול". הוא כתב שלוש שירים לסדרת טלוויזיה "באהבה, ויקטור".
בשנת 2019 שיר שלילנד כתר זכה בפרס גלובוס הזהב.
מהפכת כפכפי העץ

פסלו של מיכאל די-לנדו (Michele di Lando) מנהיג המרד בפירנצה בלוג'ה דיי מרקטו נואובו
מהפכת כפכפי העץ (ידועה גם כמרד הצ'ומפי) היא מהפכה שהתרחשה בעיר פירנצה שבאיטליה בחודשים יולי ואוגוסט בשנת 1378. היא נחשבת למהפכת הפרולטריון הראשונה בהיסטוריה.
את המרד ארגנו העובדים השכירים, העניים ביותר וחסרי הזכויות הפוליטיות, אשר מנו כרבע מתושבי פירנצה. הובילו אותה סורקי הצמר, באיטלקית ciompi. רבים מהם לא יכלו לרכוש נעליים רגילות ונעלו כפכפי עץ, ומכאן הכינוי "מהפכת כפכפי העץ".
הסיבות שהביאו למהפכה: למרות המחסור החמור בכוח אדם, לאחר המגפה השחורה, נאסר על העובדים לנצל זאת. הלוואות שנתנו הבנקים בפירנצה למלך אנגליה למימון מלחמת מאה השנים ולא נפרעו הביאו את פירנצה לסף פשיטת רגל, פיטורי החיילים והשוטרים הביא לחוסר סדר. העובדים העניים התארגנו נגד המעסיקים והצליחו להשתתף בממשלה ולהחזיק במוסד הנשיאות למשך 40 יום. המרד דוכא על ידי מפקדה הצבאי של פירנצה, הקונדוטיירי (מפקד צבאי שכיר חרב) ג'ון הוקווד.
מאקל פלוגה

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  הים הצפוני 
 קואורדינטות:  60°51′19″N 0°53′07″W﻿ / ﻿60.855257°N 0.885401°W﻿ / 60.855257; -0.885401
 שטח:  0.023 קילומטר רבוע
 אורך:  0.272 קילומטר
 רוחב:  0.140 קילומטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 אוכלוסייה:  0
 אזור זמן:  UTC+0
  (למפת סקוטלנד מוגדלת) אדינבורו גלאזגו אברדין פייזלי אייר פרת' אינוורנס לוכגילפהד דנדי איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים  אנגליה צפון אירלנד  אירלנד האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני מאקל פלוגה(למפת סקוטלנד רגילה) אדינבורו גלאזגו אברדין פייזלי אייר פרת' אינוורנס לוכגילפהד דנדי איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים  אנגליה צפון אירלנד  אירלנד האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני מאקל פלוגה
 
מגדלור מאקל פלוגה
מאקל פלוגה (אנגלית: Muckle Flugga) הוא אי בשרשרת איי נורת' באיי שטלנד שבסקוטלנד. האי מצוי צפונית לאי אונסט, ונחשב לצפוני ביותר באיים הבריטיים, וזאת על אף שהאיון אאוט סטאק, הקטן ממנו, נמצא צפונית לו.
מקור שם האי בנורדית עתיקה, בביטוי Mikla Flugey שמשמעו "האי התלול הגדול".
המגדלור

באי נמצא מגדלור שנבנה על ידי תומאס ודייוויד סטיוונסון בשנת 1854. המגדלור, שגובהו 19.5 מטרים, הופעל לראשונה ב-1 בינואר 1858. התוכנית להקמת המגדלור הותוותה עוד בשנת 1851 אולם בשל מחלוקת על מיקומו, החלה בניית המגדלור בשנת 1854, בשל צרכים מבצעיים שנגרמו בעטייה של מלחמת קרים. במהלך תקופת הבנייה, ועד להפעלת המגדלור הקבוע, הוקם במקום מגדלור זמני שפעל החל מה-11 באוקטובר 1854.
במרץ 1995 הפך המגדלור למגדלור אוטומטי, ובשל כך עזבו מפעילי המגדלור את האי. עד אותה שנה, היה זה האי המיושב הצפוני ביותר באיים הבריטיים.
כיום משמשים מגורי מפעילי המגדלור כמרכז המבקרים של שמורת הטבע הרמנס הסמוכה.
מבטח

מבטח הוא רכיב חשמלי שמטרתו הגנה על מעגל חשמלי מפני קצר חשמלי או עומס יתר. המבטח מגן על ידי ניתוק התקלה ממקור הזרם. ישנם שני סוגים של מבטחים:
נתיך
מפסק אוטומטי מגנטי תרמי (מאמ"ת)
נחיצות ההגנה

תקלות במעגלים חשמליים יכולות לנבוע ממגוון רחב של גורמים. שני הגורמים העיקריים לתקלות הם בידוד לקוי - עקב שחיקה או כתקלה מובנית, וטעויות אנוש בחיבורי המעגלים.
נחיצות ההגנה > קצר חשמלי

קצר חשמלי ייווצר כתוצאה מבידוד שנהרס בתוך מכשיר, או עקב מגע מקרי בין שני גופים שיש ביניהם הפרש מתחים. ברגע שמופעל מעגל הקצר, מופיע זרם חשמלי גבוה ביותר מהקודם, שמוגבל אך ורק על ידי ההתנגדות הפנימית של המעגל ויכולתו של מקור המתח לספק אנרגיה. בזרם זה עשויות לעבור כמויות גדולות (עצומות) של אנרגיה שעלולות לגרום למספר סוגי נזקים:
הרס פיזי של המכשיר, כתוצאה מהתכה הנגרמת מהחום המופק מהאנרגיה, או מהכוחות האלקטרו-דינמיים שנוצרים.
שרפה, שנגרמת כתוצאה מהחום.
התחשמלות, אם הקצר נגרם על ידי מגע אדם.
נחיצות ההגנה > עומס יתר

ישנם שני מצבים של עומס יתר:
כאשר למעגל חשמלי מחוברים צרכנים בעלי הספק חשמלי גדול יותר מיכולתם של מוליכי המעגל לשאת, התוצאה המיידית של העומס תהיה התחממות חריגה של המוליכים וכתוצאה ממנה התבלות מואצת של הבידוד, שמובילה לקצר. לעיתים נדירות עלולה גם לפרוץ שרפה כתוצאה מההתחממות החריגה של המוליכים.
כאשר למקור האספקה מחוברים צרכנים בעלי הספק חשמלי מצטבר גדול יותר מיכולתו של המקור לספק. מקור יכול להיות שנאי, ובמקרה כזה השנאי עלול להינזק בשל התחממות יתר והיווצרות קצרים פנימיים, וכן מקור יכול להיות גנרטור שבמצב של עומס יתר ממושך יקרוס.
סוגי המבטחים

שני סוגי המבטחים מגנים הן מפני קצר והן מפני עומס יתר. ההבדל העיקרי נעוץ בצורת ההגנה.
סוגי המבטחים > נתיך

בלבו של הנתיך מצוי תיל מתכתי דק. בעת תקלה במעגל התיל מתחמם וניתך, ועל ידי כך מנותקת התקלה ממקור הזרם.
יתרונות
אמינות גבוהה ביותר. למעשה כמעט שאין סיכוי לכך שבעת תקלה הנתיך לא יפעל.
עלות נמוכה.
כושר ניתוק גבוה מאוד כך שהוא יכול להתנתק מהר מאוד.
חסרונות
חד פעמי. נתיך שנשרף חייבים להחליפו על מנת להפעיל מחדש את המכשיר או המעגל.
סרבול - הנתיך הוא רכיב גדול יחסית.
קל לזייפו.
סוגי המבטחים > מאמ"ת

המאמ"ת מנתק את התקלה ממקור הזרם על ידי ניתוק מגעים הנמצאים בתוכו. במקרה של קצר ניתוק זה מבוצע על ידי אלקטרומגנט, ובמקרה של עומס יתר על ידי דו-מתכת.
יתרונות
ניתן לחיבור מחדש לאחר ביצוע פעולת הניתוק - פשוט על ידי הרמת מתג.
גודל פיזי קטן יחסית.
חסרונות
פחות אמין מנתיך: בזרמי קצר גבוהים במיוחד המגעים לא יוכלו להיפתח, וכן אם הופעל מספר פעמים תיתכן פגיעה במגעים שתפגע בתפקודו.
יקר.
ראו גם

לוח חשמל
הארקה
ממסר פחת
לוץ' (סדרת לוויינים)

לוץ' (ברוסית:Луч, קרן אור) היא סדרת לווייני תקשורת שפותחה בברית המועצות ודור שני שלה פותח ברוסיה. השיגורים של הדור הראשון בוצעו בשנים 1985–1995, שיגורים של הדור השני החלו בשנת 2011. החלליות נוצלו בעיקר לצרכים צבאיים אך גם לצרכים אזרחיים.
תכנון הלוויינים בוצע ב"מערכות המידע הלווייניות רשטניוב" בהתאם להחלטת הממשלה מ-17 בפברואר 1976 על הקמת דור שני של מערכת תקשורת לצרכים צבאיים (חלק נוסף של מערכת זו התבסס על לווייני סדרת "פוטוק"). המערכת הייתה צריכה לאפשר קשר אמין עם חלליות מאוישות ואוניות הצי. מערכת אישפרה בין היתר להגדיל פי 2 משך הקשר עם תחנת החלל מיר. משיבי החללית היו יכולים להעביר היקף גדול של מידע דיגיטלי. חללית היה מצויד במנוע והייתה לו יכולת לשינוי מסלול. מערכות הלוויין נשלטו על ידי מחשב מרכזי שהותקן בחללית. במהלך בדיקות התברר שניתן להקצות ערוצי תקשורת לצרכים אזרחיים כולל העברת שידורי טלוויזיה. משקל החללית היה כ-2400 ק"ג. פאנל סולארי בשטח 40 מ"ר סיפק כ-1750 ואט. אורך חיים המתוכנן של הלוויין היה 3–5 שנים.
הסדרה הראשונה כללה 5 לוויינים.
לאחר שבשנת 1998 לווייני הסדרה הפסיקו את פעילותם הוחלט לפתח סדרה נוספת "לוץ' 2". מסדרה זו שוגרו 3 חלליות וחללית נוספת נמצא בייצור. נכון לשנת 2023 כולם פעילים. מתוכנן שיגור נוסף, מועד טרם נקבע.
רשימת שיגורים

כל השיגורים בוצעו מקוסמודרום בייקונור בעזרת משגר לוויינים וחלליות מסדרת פרוטון
| דור ראשון‏,1995-1985 |  |
| --- | --- |
תאריך שיגור: לוויין
25 באוקטובר 1985: קוסמוס 1700
26 בנובמבר 1987: קוסמוס 1897
27 בדצמבר 1989: קוסמוס 2054
16 בדצמבר 1994: לוץ' 1
11 באוקטובר 1995: לוץ' 2
| דור שני‏, -2011 |  |
| --- | --- |
תאריך שיגור: חללית
11 בדצמבר 2011: לוץ' 5A
2 בנובמבר 2012: לוץ' 5B
28 באפריל 2014: לוץ' 5C
לטסנבט גידיי

לטסנבט גידיי (באנגלית: Letesenbet Gidey, בתיגרינית: ለተሰንበት ግደይ፣;‏ נולדה ב-20 במרץ 1998) היא אתלטית אתיופית. זוכת מדליית ארד אולימפית (טוקיו 2020), אלופת עולם (יוג'ין 2022), פעמיים סגנית אלופת העולם (דוחה 2019 ובודפשט 2023) ושיאנית העולם בריצת 10,000 מטר. נוסף לכך, היא שיאנית העולם בחצי מרתון.
ביוגרפיה וקריירה

גידיי נולדה וגדלה באנדמסקל שבתיגראי, אתיופיה.
היא הצעירה מבין ארבעה אחים, בעלת שני אחים ואחות, וגדלה בחווה של המשפחה.
היא סולקה מבית הספר כילדה בת 13 בגלל שסירבה לרוץ בשיעורי חינוך גופני, והורשה לחזור רק כשהסכימה לקחת חלק.
ביוגרפיה וקריירה > 2019 > סגנית אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר ב-28 בספטמבר 2019 זכתה גידיי במדליית כסף בריצת 10,000 מטר בתוצאה של 30:21.23 דקות, אחרי סיפאן חסן מהולנד (30:17.62 דקות) ולפני אגנס טירופ מקניה (30:25.20 דקות).
ביוגרפיה וקריירה > 2019 > שיאנית עולם בריצת 15 ק"מ כביש

ב-17 בנובמבר 2019 גידיי קבעה שיא עולם של 44:20 דקות, בריצת 15 ק"מ בעיר ניימיכן בהולנד. שיפור לשיא העולם הקודם של ג'ויסלין ג'פקוסגיי (45:37 דקות מ-2017) ביותר מדקה. בכך הפכה לאישה הראשונה שרצה את המרחק מתחת ל-45 דקות.
ביוגרפיה וקריירה > 2020 > שיאנית עולם

בתחרות שנערכה בוולנסיה, ספרד ב-7 באוקטובר 2020 קבעה גידיי בריצת 5,000 מטר שיא עולם חדש של 14:06.62 דקות, שיפור של 4 שניות וחצי לשיא בן 12 השנים של בת ארצה, טירונש דיבאבה (14:11.15 דקות).
ביוגרפיה וקריירה > 2021 > שיאנית עולם

במבחנים של נבחרת אתיופיה לאולימפיאדת טוקיו שנערכו בהנגלו, הולנד ב-8 ביוני 2021 קבעה גידיי בריצת 10,000 מטר שיא עולם חדש של 29:01.03 דקות, שיפור לשיא הטרי בן יומיים של סיפאן חסן מהולנד (29:06.82 דקות). כחודשיים לאחר מכן, במשחקים האולימפיים עצמם שנערכו ב-7 באוגוסט, היא זכתה במדליית ארד בריצת 10,000 מטר בתוצאה של 30:01.72 דקות, אחרי סיפאן חסן (29:55.32 דקות) וקלקידאן גזאהגנה מבחריין (29:56.18 דקות).
בחצי מרתון שנערך בולנסיה ב-24 באוקטובר היא קבעה שיא עולם חדש של 1:02:52 דקות והפכה לאישה הראשונה שרצה את המרחק מתחת ל-63 דקות, שיפור לשיא העולם בן החודשיים של בת ארצה ילמזרף יהאלאו (1:03:44 דקות).
ביוגרפיה וקריירה > 2022 > אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית ביולי 2022 זכתה במדליית זהב בריצת 10000 מטר בתוצאה של 30:09.94 דקות, לפני הקנייתיות הלן אובירי (30:10.02 דקות) ומרגרט צ'לימו קיפקמבוי (30:10.07 דקות).
ביוגרפיה וקריירה > 2023 > סגנית אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט 2023 זכתה במדליית כסף בריצת 10000 מטר בתוצאה של 31:28.16 דקות, אחרי גודאף צגאי (31:27.18 דקות) ולפני אג'גייהו טייה (31:28.31 דקות), שלושתן מאתיופיה.
שיאים אישיים > אצטדיון

ריצת 3,000 מטר: 8:20.27 דקות (2019), שיא אתיופיה
ריצת 5,000 מטר: 14:06.62 דקות (2020), שיא עולם בעבר
ריצת 10,000 מטר: 29:01.03 דקות (2021), שיא עולם
שיאים אישיים > כביש

ריצת 10 ק"מ: 33:55 דקות (2019)
ריצת 15 ק"מ: 44:20 דקות (2019), התוצאה הטובה ביותר אי פעם
ריצת חצי מרתון (21.195 ק"מ): 62:52 דקות (2021), שיא עולם
הערות שוליים

↑  "Cheptegei and Gidey break world records". BBC Sport (באנגלית בריטית). נבדק ב-2021-02-09.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14654918
כלי תחבורה דו-קומתי

רכבת דו-קומתית באוסטרליה
כלי תחבורה דו-קומתי (גם: דו-מפלסי) הוא כלי תחבורה בעל שני מפלסים ("קומות"), בדרך כלל כדי להגדיל את קיבולת הנוסעים והמטען שלו או כדי לזרז את קצב כניסת הנוסעים אליו ויציאתם ממנו, מבלי להגדיל את רוחבו או את אורכו. כמעט כל כלי תחבורה עשוי להיות דו-קומתי ובין היתר מטוסים, אוטובוסים, רכבות, רכבלים, מעליות ועוד. על אף שמרבית האוטובוסים הבין-עירוניים ומטוסי הנוסעים הבינוניים והגדולים הם הלכה למעשה דו-מפלסיים, כאשר המפלס התחתון משמש למטען, הביטוי "דו-מפלסי" או "דו-קומתי" מתאר בדרך כלל רק כלי תחבורה ששני מפלסיו משמשים להסעת נוסעים.
אוטובוסים דו־קומתיים

כלי התחבורה הדו-קומתי המוכר ביותר הוא האוטובוס הדו-קומתי. אוטובוסים אלה משמשים לתחבורה עירונית, בין-עירונית ולשם הסעת תיירים במקומות שונים בעולם. בשימוש תיירותי נפוצים אוטובוסים דו-קומתיים גם בגרסה "פתוחה" בה לקומה העליונה אין גג.
האוטובוסים הדו-קומתיים המוכרים ביותר הם אלה שבלונדון, ובעיקר דגם ה"רוטמאסטר" (Routemaster) שייצורו החל ב-1954 ואשר התאפיין בפתח חסר דלת בחלקו האחורי. השימוש ברוטמאסטר בלונדון הופסק ביום 9 בדצמבר 2005, למעט בשני קווים, ואחת הסיבות לכך קשורה בחוסר היכולת להתאימו לנוסעים מוגבלי תנועה. עם זאת חברות האוטובוסים בעיר ממשיכות להשתמש באוטובוסים דו-קומתיים מדגמים מתקדמים יותר, בשנת 1979 הופעל בלונדון דגם ליילנד טיטאן (B15). בין השנים 1979–1984 נכנסו לשירות כ־1,100 אוטובוסים מהדגם.
בישראל נערך ניסיון קצר טווח להכניס אוטובוסים דו-קומתיים לשימוש בחלק מהקווים הבין-עירוניים של אגד בשנות ה-90 של המאה ה-20. לשם כך אף הוגבהו סככות רציפי התחנה המרכזית הישנה של תל אביב, אך לאחר מספר שנים השימוש באוטובוסים אלה תוצרת חברת "נאופלן" הגרמנית הופסק והם נמכרו לירדנים [דרוש מקור].
בנוסף, עד לשנת 2016 היה קיים בירושלים קו אוטבוס דו-קומתי בעל גג פתוח אשר עבר באתרי התיירות המרכזיים בעיר (קו 99).
ביולי 2021 החלה אגד להפעיל אוטובוס דו-קומתי בקו 190 בין ראשון לציון לתל אביב. האוטובוס מבוסס על שלדת רכבשלדה של מאן ומרכב של חברת UNVI הספרדית, יכול להסיע כ-90 נוסעים (73 בישיבה) וגם מונגש ברמפה לנכים. אגד רכשה 4 אוטובוסים מסוג זה.
אוטובוסים דו־קומתיים > דגמים של אוטובוסים דו-קומתיים

איסט לנס סיטיזן
דניס לולין
ליילנד טיטאן (מנוע קדמי - דו קומתי)
לנצ'יה 140
רכבות נוסעים

רכבת נוסעים דו-קומתית נועדה לתת מענה לעלייה בכמות הנוסעים בתחבורת הרכבות, תוך צמצום הצמיחה במספר הרכבות הנדרשות להפעלה לאורך קו שירות, ומבלי לפגום בנוחיות הנסיעה בדרך של הקטנת מרווח הישיבה או בדרך אחרת.
חשמליות

במחצית הראשונה של המאה ה-20 היו חשמליות דו-קומתיות מקובלות במספר ערים באירופה כמו ברלין ולונדון וכן במומבאי בהודו. כיום השימוש בכלי תחבורה זה אינו רווח, אם כי עדיין ניתן לראותו בעיר בלקפול במערב אנגליה ובאלכסנדריה שבמצרים.
עם זאת, נראה שהדוגמה הידועה ביותר לקרונית דו-קומתית היא זו של הונג קונג. הקרוניות הוכנסו לראשונה לשירות בשנת 1904 לאורך חופו הצפוני של האי הונג קונג. למרות עומסי התנועה לו גורמות הקרוניות, העובדה שהן ישנות ומיושנות ועל אף קיומו של קו רכבת תחתית חדש העובר לאורך מסלולן העיקרי, עדיין עושים 240,000 נוסעים שימוש בכלי תחבורה זה מדי יום. הקרוניות בהונג קונג נחשבות לא רק לאמצעי תחבורה אלא גם לאטראקציה תיירותית.
מטוסים

מספר מטוסים מוקדמים המותאמים לנחיתה והמראה במים היו דו-קומתיים. מטוס בואינג 314 אשר כונה "קליפר" יוצר על ידי חברת בואינג בין השנים 1938 ו-1941. סך הכול יוצרו רק 12 מטוסים מדגם זה וכולם נמכרו לחברת פאן אמריקן וורלד איירליינס. "שורט סנדרינגהאם" היה מטוס צבאי שייצורו החל ב-1938. המטוס הוסב לשימוש אזרחי והיה בשימוש עד 1967. מטוס דו-קומתי נוסף היה הבואינג 377 סטרטוקרוזר שפותח מהמפציץ B-29. בניגוד לשני המטוסים הקודמים, היה מטוס זה מותאם לנחיתה והמראה ביבשה.
ידוע מאלה הוא מטוס הבואינג 747 אשר יוצר לראשונה ב-1968 בגרסתו המוקדמת - בואינג 100–747. מטוס זה מתאפיין ב"גיבנת" קצרה בקדמתו, ובו שוכן המפלס העליון. מפלס זה, המשכן בדרך כלל את אחת ממחלקות היוקרה, הוארך החל מגרסת ה-300–747.
האיירבוס A380 הוא מטוס הנוסעים הדו-קומתי של חברת איירבוס. למטוס זה שני מפלסים הנמשכים לכל אורכו והוא יכול לשאת בין 525 ל-800 נוסעים בהתאם לתצורת מחלקות השירות.
מעליות ורכבלים

מעלית דו-קומתית מורכבת משני תאי מעלית המונחים אחד על גבי השני, דבר המאפשר לנוסעים בשתי קומות צמודות לעשות שימוש במעלית בו-זמנית, תוך הגדלת הספק המעלית בפיר בודד. שיטה זו מביאה לחסכון במקום בשטח הבניין והיכולת לנצל שטח גדול יותר בכל קומה לצרכים אחרים. עובדה זו מנוצלת בעיקר ברבי קומות בהם מעליות תופסות נפח נכבד מהמבנה. במקומות מסוימים יוחד אחד ממפלסי המעלית הדו-קומתית למטען, לפחות בחלק מהזמן, שיטה החוסכת את הצורך בהקמת פיר מיוחד למעליות מטען ושירות.
רכבל דו-קומתי הוא תופעה חדשה יחסית המאפשרת קיבולת של 200 נוסעים ויותר תוך צמצום זמן ההמתנה של קרונות הרכבל בתחנות הקצה. רכבל כזה הוכנס לשימוש במספר אתרי סקי, והעובדה כי ברכבלים יש בדרך כלל רק שתי תחנות בהן נוסעים עולים ויורדים מאפשרת את יישום השיטה בכלי תחבורה זה בקלות יחסית.
ראו גם

אמצעי תחבורה
הערות שוליים

↑  אודי עציון, האוטובוס הדו קומתי חוזר לכבישי ישראל, באתר ynet, 10 ביוני 2021
| אמצעי תחבורה |
| --- | --- | --- |
| חלליים | מעבורת חלל • חללית • רכב הנחיתה הירחי • רכב הנדידה הירחי • תרמיל ריחוף |  |
| אוויריים | אוויריים |  |
| ממונעים | מטוס (מטוס סילון · מטוס קרב · מטוס מנהלים · מטוס מטען · מטוס קל · מטוס דו-כנפי) •  מסוק • ספינת אוויר • צפלין • תרמיל ריחוף |  |
| לא ממונעים | כדור פורח • דאון  • מצנח רחיפה • גלשן אוויר |  |
| ימיים | ימיים |  |
| ממונעים | אונייה (מכלית · מכלית נפט · אוניית צובר · אוניית נוסעים · משחתת · נושאת מטוסים) • סירת מנוע • אופנוע ים • יאכטה  • צוללת (צוללת גרעינית) • מעבורת (נחתת) • רחפת • ואפורטו |  |
| לא ממונעים | מפרשית (דאו) • גלשן רוח • סירה (סירת הצלה · קיאק · קאנו · גונדולה) • רפסודה • חסקה • אַרְבָּה • בוצית • ג'ונקה • אוניית מפרשים • אוניית קיטור |  |
| יבשתיים | יבשתיים |  |
| מכוניות | מכונית מיקרו •  מכונית מיני •  סופרמיני •  משפחתית •  משפחתית גדולה •  מונית • ניידת משטרה • גראן טוריסמו • מכונית משוריינת  • מיניוואן • אמבולנס • קרון מתים • קלנועית • מכונית ספורט • רודסטר • קבריולה • מכונית-על • מעונוע |  |
| רכבות | רכבת מהירה • רכבת פרוורית • רכבת בין-עירונית • רכבת נוסעים דו-קומתית • רכבת קלה • רכבת תחתית • מונורייל • פוניקולר • רכבל • חשמלית • גונדולה • קטר • קרון |  |
| אוטובוסים | אוטובוס מפרקי • אוטובוס קומתיים • אוטובוס נמוך-רצפה • מיניבוס • אוטובוס תלמידים • טרוליבוס • מערכת אוטובוסים מהירה |  |
| דו-גלגלי ממונע | אופנוע • קורקינט ממונע • קטנוע  • רכינוע |  |
| רכבי שטח | טרקטור • ג'יפ • SUV • טרקטורון • באגי • תומקאר • גארדיום • אוונגרד • רכבי שלג (אופנוע שלג · חתול שלג · מפלסת שלג) • רכב קרבי משוריין (טנק · נגמ"ש · שריונית · זחל"ם) • ציוד מכני הנדסי (דחפור · מחפר · יעה אופני · מיני-מעמיס · מחפרון · מפלסת) |  |
| משאיות | טנדר (מטענית) • מסחרית (ואן) • טיולית • כבאית • משאית עפר • משאית סמי-טריילר • פול-טריילר • רכבת כבישים |  |
| מונעים בכוח אדם | אופניים (אופני טנדם · חד-אופן · אופנוח · תלת-אופן) • קורקינט • גלגיליות • סקייטבורד  • אפריון • ריקשה • מגלשיים • עגלת תינוק |  |
| מונעים בכוח בהמה | כרכרה • מרכבה • מזחלת •  קוודריגה •  דיליז'נס • עגלה • קרון |  |
רוטמאסטרים בלונדון
פקק תנועה בהונג קונג משתרך אחרי קרונית שנתקעה
איירבוס A380 מחובר לשלושה שרוולים בנמל התעופה בפרנקפורט
מעלית דו-קומתית בנגויה, יפן
מאקינאק

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  ימת יורון 
 קואורדינטות:  45°51′40″N 84°37′50″W﻿ / ﻿45.861111111111°N 84.630555555556°W﻿ / 45.861111111111; -84.630555555556
 שטח:  9.779 קילומטר רבוע
 אורך:  5.1 קילומטר
 רוחב:  2.9 קילומטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 אוכלוסייה:  492
 אזור זמן:  UTC-5
  (למפת מישיגן מוגדלת) דטרויט לאנסינג גרנד ראפידס וורן פלינט סגינו מארקט אוהיו אינדיאנה אילינוי ויסקונסין מינ. קנדה ימת סופיריור ימת מישיגן  ימת יורון  אירימאקינאק(למפת מישיגן רגילה) דטרויט לאנסינג גרנד ראפידס וורן פלינט סגינו מארקט אוהיו אינדיאנה אילינוי ויסקונסין מינ. קנדה ימת סופיריור ימת מישיגן  ימת יורון  אירימאקינאק
 
מרכז העיר של מאקינאק, בו פועלות מוניות-מרכבה.
מלונות במאקינאק, מוקפים באופניים.
האי מאקינאק (אנגלית: Mackinac Island, מבוטא באנגלית Mack-in-aw) הוא אי קטן, ששטחו 9.78 קמ"ר, הממוקם בשטח מדינת מישיגן שבארצות הברית. האי ממוקם בימת יורון, שהיא אחת מחמש "הימות הגדולות" באמריקה הצפונית.
תנועת כלי רכב ממונעים אסורה באי, פרט לכלי רכב למקרי חירום, וכלי הרכב העיקריים הם אופניים ובעיקר סוסים ומרכבות.
היסטוריה

מיקומו האסטרטגי של האי, שבעקבותיו היה האי מאקינאק מרכז לסחר בפרוות, הביא להקמת מצודת מאקיניאק. כיבוש האי והמצודה במלחמת 1812 על ידי הכוחות הבריטיים-קנדיים, היה אחד הגורמים שהביא לניצחון הבריטים במערכה. במרכז האי מבצר עתיק שנבנה על ידי הבריטים במהלך המהפכה האמריקאית, מסביבו שומרו המבנים העתיקים של העיר ולאי צביון ייחודי מתקופת המהפכה.
תיירות

האי ידוע בתור אתר תיירות פורה אליו נוהרים מדי יום כ-15,000 מבקרים, והוא משומר מזה שנים רבות. באי מלונות רבים וכלכלת האי מבוססת על התיירות הפורה, שגורמי המשיכה שלה הם הנוף, חופשות באווירה עתיקה, צפרות וצפייה בחיות נדירות והפאדג' הייחודי. האי ידוע כאחד המקומות הטובים בעולם בייצור פאדג'.