צבי הירש הורוביץ (דרזדן)
ביוגרפיה > בחקר התלמוד הירושלמי

בתקופה הראשונה שאחרי נישואיו התמסר בעיקר ללימוד עיוני של התלמוד ירושלמי והתכוון לברר את גרסאותיו. לימים, כשאחיו הרב אליעזר משה הוציא לאור את ספרו טוב עין על התלמוד הירושלמי, פרסם בתחילתו 'מבוא' רחב ומקצועי "על דבר סידור ועריכת התלמוד הירושלמי" מאת "אחי המחבר" צבי.
במבוא מגלה הורביץ בקיאות תורנית לצד הבנה בהיסטוריה ובמחקר. הוא מנסה ללכוד את הסיבה לכך שהתלמוד הירושלמי נזנח מפני התלמוד בבלי דבר שלטענתו בה מפני העדר מסורת לימוד דידקטית שלא התפתחה בארץ ישראל ”יען כי בתי המתיבתות שבארץ ישראל היו שוממין וספסליהם נתרוקנו מן התלמידים, ואין איש שם לבו לתלמוד הירושלמי לעסוק בו, ובעבור זה לא קיבלנו מן הקדמונים קבלה אמתית, ופירוש ברור להבין את סוגיות הש"ס כפי אשר למדו אותו בבתי הישיבות”
לטענתו, מכיוון שבכל תקופת הראשונים נזנח הלימוד בירושלמי, וגדולי הפרשנים שעסקו בביאור הבבלי, כרש"י, רשב"ם ובעלי התוספות לא נזקקו לו, ו”רק גדולי האחרונים כתבו פירושים על הירושלמי כפי אשר עלה על שכלם הזך, על כן לא נפלאת היא בעינינו אם הרבה פעמים שגו ברואה ולא כיוונו אל האמת וכתבו פירושים זרים אשר לא עלו על דעת אומרם”.
טענה נוספת שמעלה הורביץ במחקרו, היא העובדה שבניגוד לתלמוד הבבלי שעבר עריכה מחודשת עד ש”התלמוד הבבלי שלפנינו היום, איננו עוד בצביונו הראשון כאשר יצא מיד מסדריו רבינו ורב אשי”. לטענתו, במקור לא הודפסו המשניות בתוך הטקסט של התלמוד ורק מאוחר יותר ”בראותם כי מאוד קשה לימוד הגמרא על התלמידים יען כי אין בה כל סדר ומשטר, כי אינם יודעים איזה מימרא שייכת למשנה ואיזה לאחרת ... ולהקל על התלמידים סדרו את התלמוד בבלי בסדר יפה ותקנו אותו כהוגן”. העובדה שבתלמוד הירושלמי לא נעשתה העריכה הזו מקשה על ההבנה.
ולזאת מונח התלמוד הירושלמי לפנינו כספר חתום, וכל מפורשיו ומבאריו נלאו למצוא הפתח, זה אומר בכה וזה אומר בכה, כל אחד כותב פירושו ויבחר לו דרכו כפי העולה על רוחו מבלי אשר נוכל לדעת דבר ברור ומי הצדק
בניסיון תיקון לבעיה שאותה העלה, ניסה הורביץ לרכז פרגמנטים שמצא בכתבי הראשונים שבהם מופיעים פירושים והתייחסויות לדברי הירושלמי. כי ”הרבה פעמים הביאו הקדמונים את דברי הירושלמי להלכה ופירושו אותו גם כן לפי דעתם ושכלם” וזאת אף על פי שבכל מה הנוגע לירושלמי עדיין חסרה מתודיקה וניסיון עיוני למדני של הישיבות אך מכיוון ש”רבותינו הקדמונים היה לבם רחב כפתחו של אולם, וכל דברי חז"ל במקומות שונים פתוחים לפניהם ושמורים בזכרונם... פרושיהם המה נכונים מאוד ועל אדני האמת הטבעו יותר מכל פירושי האחרונים”.
בהמשך מציע הורביץ לרכז את כל דברי הראשונים על הירושלמי לפלטפורמה אחת, שתאפשר מחקר והבנה מחודשת. וזאת אף על פי שברובם מצוטטים הדברים על ידי האחרונים מכיוון שברבות השנים התגלו כתבי ידות והודפסו חיבורים שלא היו לפני הראשונים:
אי לזאת כשר וישר והגון הדבר, לקבל על יד את כל פירושי הירושלמי מן רבותינו הראשונים אל מקום אחד, למען יהיה לנו דבריהם קילורין לעיניים. ואף כי המפרשים האחרונים על הירושלמי, כמו מהר"א פולדא ובעל שדה יהושיע, בעל קרבן העדה, ובעל פני משה כבר העלו בספריהם את פירושי הקדמונים אשר היו לפניהם, ורוב פירושיהם על אדני פירושי הראשונים נוסדו, בכל זאת אין לך דבר שלא נאמר בו חוץ, כי הרבה מדברי הראשונים נעלמו מנגד עיניהם, ובפרט כי חלק מספרי הראשונים לא זכו לצאת לאור בימיהם, ורק בימינו אלה זכינו להרבה ספרי פוסקים קדמונים אשר מתוך כתב ידות אשר היו מונחים בבתי אוצר הספרים במקומות שונים כמו ספר האשכול להראב"ד מנרבונא, הראבי"ה, האור זרוע הגדול, וכן פירושים של רבנו חננאל, רב ניסים גאון, רבנו גרשם מאור הגולה, וכמוהם הרבה מאד

בעבור זה עלה עוד בימי חרפי על דעתי לקבץ על יד את בל פירושי הקדמונים על הירושלמי הנמצאים בספריהם, ולכתוב אותם עלי ספר למען יהיו לנו לעיניים להבין דברי הירושלמי לאמתו. ותודה לאל יתברך קבצתי על יד כפי אשר כחי הדל מגיע, כל פירושי הקדמונים על הירושלמי וגם כל הנוסחאות והשנוים הנמצאים בספריהם ... והראיתי לדעת כי בכמה מקומות טעו מאד מפורשי הירושלמי האחרונים בפירושם, יען כי לא היה להם לעיניים דברי רבותינו הקדמונים הנמצאים אתנו היום