stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סיפורה של הפוליטיקה הישראלית
הערות שוליים

↑  דוד ורטהיים, וואלה! ברנז'ה, ‏הספר של עמית סגל נחטף בטירוף: אז כמה נמכרו תוך 48 שעות?, באתר מעריב אונליין, 7 ביולי 2021
↑   הציוץ עשה את שלו: תוך 48 שעות, עמית סגל הגיע לשיא מכירות לספרו החדש, באתר וואלה, 7 ביולי 2021
↑  טירוף: כמה ספרים מכר עמית סגל ביומיים בלבד?, באתר בחדרי חרדים, 8 ביולי 2021
↑  עמית סגל הגיע לאולפן – אבל לא מהסיבה הרגילה, באתר "סרוגים", 5 ביולי 2022
↑   ציוץ של עמית סגל ברשת החברתית אקס (טוויטר), 19 באפריל 2023
↑  הודעה בחשבון הטלגרם של סגל,19 באפריל 2023
↑  שובר את הכללים: הסיבה שאתם חייבים לקרוא את הספר של עמית סגל | ביקורת, באתר www.maariv.co.il, ‏2021-09-02
↑  הטיפ של עמית סגל לבנימין נתניהו, באתר סרוגים (בעברית)
↑  טירוף: כמה ספרים מכר עמית סגל ביומיים בלבד? - בחדרי חרדים, באתר www.bhol.co.il, ‏2021-07-08
↑  הוצאה לא מוכרת: האם ענף הספרות הולך לקראת שינוי קונספציה?, באתר מקור ראשון, ‏2022-01-03
↑  איתי מאירסון, "סיפורה של הפוליטיקה הישראלית": איך לקרוא את עמית סגל, באתר הארץ, ‏03 בנובמבר 2021
↑  Ratings & Reviews for סיפורה של הפוליטיקה הישראלית, באתר Goodreads (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא פוליטיקה ובנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אנטונין זפוטוצקי

אנטונין זפוטוצקי (בצ'כית: Antonín Zápotocký;‏) (19 בדצמבר 1884 - 13 בנובמבר 1957) היה פוליטיקאי צ'כוסלובקי קומוניסטי, ראש ממשלת צקכוסלובקיה ב־1948 - 1953 ונשיא צ'כוסלובקיה בשנים 1953 - 1957.
ביוגרפיה

אנטונין זפוטוצקי נולד בעיירה זקוליאני בממלכת בוהמיה של האימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום נמצאת העיירה במחוז בוהמיה המרכזית של צ'כיה). אביו, לדיסלב זפוטוצקי היה אחד מהמייסדים של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הצ'כית. אנטונין בגיל צעיר היה חבר במפלגה, בשלב מסוים אף ערך את בטאון המפלגה. במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא גויס לצבא האוסטרו-הונגרי. לאחר שחרור מן הצבא בעקבות התפרקות האימפריה האוסטרו-הונגרית, שב למלא תפקידים בכירים במפלגה. אנטונין זפוטוצקי היה אחד המנהיגים של האגף השמאלי במפלגה. בשנת 1921 פרש מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית ויסד את המפלגה הקומוניסטית הצ'כוסלובקית. זפוטוצקי מילא את תפקיד המזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית עד לשנת 1925. לאחר מכן היה אחד מן המנהיגים של ארגון עובדים במדינה. לאחר כיבוש צ'כוסלובקיה על ידי גרמניה הנאצית המפלגה הקומוניסטית הוצאה אל מחוץ לחוק. זפוטוצקי ניסה להימלט לפולין, אך נתפס על ידי חיילי משמר הגבול. הוא נכלא בהתחלה בכלא פנקראץ בפראג, לאחר מכן הועבר לכלא בדרזדן ובפברואר 1940 הועבר למחנה ריכוז זקסנהאוזן. הוא הצליח לשרוד במחנה עד לשחרור על ידי הצבא האדום ב-22 באפריל 1945.
לאחר תום המלחמה הוא שב לצ'כוסלובקיה וקיבל תפקיד בכיר בוועד המרכזי מפלגה הקומוניסטית של צ'כוסלובקיה. בשנים 1945 - 1946 היה יושב ראש הפרלמנט של צקכוסלובקיה. לאחר ההפיכה של פברואר 1948 בה תפסו הקומוניסטים את השלטון בצ'כוסלובקיה, הפך לאחד מן הבכירים בשלטון במדינה. ביוני 1948 החליף את קלמנט גוטוולד בתפקיד ראש הממשלה (בעקבות מינויו של גוטוולד לנשיא צ'כוסלובקיה). זפוטוצקי לקח חלק פעיל בהלאמת הנכסים ומפעלי הייצור בצ'כוסלובקיה, הנהיג רפורמה בחקלאות (יצירת משקים סוציאליסטיים משותפים), היה בין מארגני משפטי הראווה, כמו משפטי פראג. לאחר מותו של גוטוולד במרץ 1953, התמנה זפוטוצקי לתפקיד נשיא צקכוסלובקיה. הוא המשיך בקו הנוקשה, בו נקט גוטוולד, אם כי בתקופת שלטונו כבר לא נערכו משפטי ראווה. גם המדיניות בתחום החקלאות השתנתה במעט, הפכה לפחות דורסנית (במיוחד לנוכח מחסור במוצרי בשר, שנבע כתוצאה ממדיניות של גוטוולד). בשנת 1955 חתם זפוטוצקי על עסקת נשק עם מצרים, שבמסגרתה סופקו למצרים מאות מטוסים, תותחים, טנקים וכלי רכב משוריינים נוספים.
אנטונין זפוטוצקי מת ב־13 בנובמבר 1957 בפראג מהתקף לב, בעודו בתפקיד הנשיא. בצ'כוסלובקיה הוכרזו שלושה ימי אבל לאומי. גופתו של זפוטוצקי הוצבה בארון מתים באולם הספרדי של טירת פראג במשך ימי האבל. לאחר מכן נערכה הלוויה ממלכתית, במהלכה הוסע הארון עד לקרמטורים ושם נשרפה. אפרו הוטמן באתר ההנצחה הלאומי בגבעת ויטקוב ברובע פראג-3. בשנת 1989, לאחר מהפכת הקטיפה הועתק קברו לאחד מבתי העלמין של פראג.
אלישה ויינרייט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 ביולי 1989 (בת 35) פלורידה, ארצות הברית ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2008 
 פרופיל ב-IMDb
 
אלישה אנה וויינרייט (באנגלית: Alisha Ena Wainwright; נולדה ב-14 ביולי 1989) היא שחקנית אמריקאית, הידועה בתפקידיה בסדרה "איך לגדל גיבור-על" (אנ') של נטפליקס ומהסדרה "ציידי הצללים" ברשת Freeform.
ביוגרפיה

וויינרייט נולדה וגדלה באורלנדו שבפלורידה. אימה היא ילידת ג'מייקה ואילו אביה מהאיטי.
קריירה

אחרי שהופיעה במערכון קומדיה באינטרנט בערוץ היוטיוב "סמוש" בשנת 2012, ויינרייט התארחה בכמה הפקות קולנוע וטלוויזיה כולל "מחשבות פליליות", "הוחלפו בלידתן" ו"המפענחת: פשעים חמורים".
בספטמבר 2016, לוהקה בתור אשת הזאב מאיה רוברטס בסדרת הפנטזיה "ציידי הצללים" של Freeform, המבוססת על סדרת הספרים The Mortal Instruments מאת קסנדרה קלייר. לאחר שהייתה דמות חוזרת בעונה השנייה, היא קודמה לסדרה כדמות ראשית בעונה השלישית של התוכנית.
בשנת 2018 החלה לשחק בסדרה "איך לגדל גיבור-על" של נטפליקס.
פילמוגרפיה > סרטים

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | הכל הולך | שרה |  |
| 2017 | The Hatred | בטיין |  |
| 2020 | מכירה אחרונה | כריסטין |  |
| 2021 | פאלמר | מגי הייז |  |
| 2023 | There’s Something Wrong With The Children | מרגרט |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | סמוש | בת זוג של אנתוני | סדרת רשת; פרק: "Life Hacking" |
| 2014 | מחשבות פליליות | דבי מרטין | פרק: "What Happens in Mecklinburg..." |
| 2014 | נשואים | אלישה | פרק: "Uncool" |
| 2014–2015 | תפיסה | שנטל דאגלס | 2 פרקים |
| 2015 | הוחלפו בלידתן | דריה | פרק: "To the Victor Belong the Spoils" |
| 2015 | המפענחת: פשעים חמורים | איינסלי ריד | פרק: "Blackout" |
| 2016-2015 | סטאר דארלינגס | לאונה | דיבוב; 11 פרקים |
| 2016 | ג'נרל הוספיטל | קלסי | 2 פרקים |
| 2016 | ד"ר רוזווד | קייסי הנסון | פרק: "Forward Motion & Frat Life" |
| 2017–2019 | ציידי הצללים | מיה רוברטס | תפקיד חוזר (עונה 2); תפקיד ראשי (עונה 3); 35 פרקים |
| 2018 | נשק קטלני | ג'ס ביילי | פרק: "Double Shot of Baileys" |
| 2018 | חתונה בפעם השנייה | טיילור | סרט טלוויזיה |
| 2019–2022 | איך לגדל גיבור-על (אנ') | ניקול ריס | תפקיד ראשי (2 עונות); 17 פרקים |
| 2023 | אפלטוני | אודרי | 3 פרקים |
קצבת ילדים (ישראל)

קצבת ילדים היא תשלום חודשי המשולם להורים על ידי המוסד לביטוח לאומי, כהשתתפות מינורית של המדינה בעלות גידול ילדיהם. הקצבה משולמת להורים החיים בישראל שבחזקתם ילדים עד גיל 18. זכאותו של ילד נפסקת לאחר שהות של למעלה משלושה חדשים בחו"ל או לאחר נישואיו.
בול שהונפק בישראל בשנת 1964 והוקדש לקצבת הילדים המשולמת על ידי הביטוח הלאומי
מטרות הקצבה

קצבת ילדים היא חלק אינטגרלי במערכת הביטחון הסוציאלי כמעט בכל מדינות הרווחה. במקומות שונים ובתקופות שונות הוצבו לקצבת הילדים מטרות שונות שאותן ביקשו קובעי המדיניות להשיג:
השתתפות הכלל במימון עלויות גידול הילדים. זאת מתוך הנחה שלחברה מחויבות לסייע בידי משפחות במשימה שאותה הגדירה כראויה למרות העלויות הגבוהות שכרוכות בה.
עידוד ילודה. נקודת המוצא הייתה ששיקולים כלכליים מובאים בחשבון בהחלטה על הבאת ילד לעולם, וכי עדיף עידוד חיובי כמו קצבת ילדים, מאשר עידוד בדרך שלילית כמו מס על חוסר ילדים.
אמצעי לחלוקה מחדש אופקית (בין יחידים לבין משפחות עם ילדים) ואנכית (בהנחה שהמשפחות הגדולות יותר משתייכות לעשרוני ההכנסה הנמוכים).
צמצום העוני בקרב ילדים.
בישראל קצבת הילדים היא חלק ממערכת התמיכה בילדים, הכוללת ביטוח בריאות חינם לילדים, חינוך חינם מגיל הגן ועד להשלמת לימודי התיכון (בהתאם לחוק לימוד חובה), מענק לידה, נקודות זיכוי ממס, והטבות נוספות להורים לילדים בישראל.
תולדותיה של קצבת הילדים > משנת 1959 ועד המלצות ועדת בן שחר

קצבת ילדים משולמת בישראל החל מספטמבר 1959, כחודשיים לאחר אירועי ואדי סאליב, במטרה לסייע למשפחות מרובות ילדים. גובה הקצבה נקבע לפי מספר הילדים במשפחה, המצב התעסוקתי של ההורים ושירות ההורים בצבא. בתחילה שולמה הקצבה רק על הילד הרביעי ואילך, ורק עד לגיל 14. מאוחר יותר עלתה הקצבה לכל ילד עד הילד השמיני במשפחה, ומעל שמונה ילדים שולם סכום זהה לכל ילד.
תולדותיה של קצבת הילדים > משנת 1959 ועד המלצות ועדת בן שחר > קצבת ילדי עובדים

בשנת 1965, בעקבות ביקורת שנמתחה על תוכנית הקצבאות, הורחב החוק והוחל על ילדים עד גיל 18. הופעלה תוכנית נוספת, שכונתה "קצבת ילדי עובדים", ובה שולמו קצבאות גם על שלושת הילדים הראשונים במשפחה, בתנאי שההורים הועסקו כשכירים. בשנת 1970 הורחב בשנית החוק גם לילד השלישי, במשפחות שבהן ההורים אינם שכירים. בשנת 1972 שוב הורחב החוק, לכל ילד שלישי, בין שהוריו שכירים ובין שאינם שכירים.
תולדותיה של קצבת הילדים > משנת 1959 ועד המלצות ועדת בן שחר > קצבת יוצאי צבא

בראשית שנות ה-70 נוספה מערכת תשלומים חדשה, קצבת יוצאי צבא (קי"ץ), שהזכאות לה הותנתה בשירות בכוחות הביטחון ותשלומיה לא נכללו במערכת הביטוח הלאומי. קצבת יוצאי צבא שולמה תחילה למשפחות שלהן ארבעה ילדים או יותר, ומאוחר יותר הורחבה למשפחות יוצאי צבא שלהן שלושה ילדים. בינואר 1994 ממשלת רבין החליטה על ביטול הקצבה בהדרגתיות, זאת בכדי לקבל את תמיכת המפלגות הערביות בממשלה, ומשנת 1997 הקצבה שווה ליוצאי צבא ולשאינם. בשנת 2002 אושר, במסגרת "חוק ההסדרים", קיצוץ גבוה בקצבאות הילדים של מי שאינם יוצאי צבא בלבד לעומת קיצוץ נמוך אצל מי ששירתו בצבא. כנגד התיקון הוגשה עתירה לבג"ץ לפיה מדובר באפליה כנגד חרדים וערבים שעומדת בניגוד לחוק יסוד: כבוד האדם וחירותו, בג"ץ הוציא צו על תנאי לפיו על המדינה לנמק את הקיצוץ , הקיצוץ הנוסף למי שאינם יוצאי צבא לא בוצע בפועל בעקבות ההתמהמהות בדיונים בבג"ץ, בשנת 2003 לאחר עדכון של התוכנית הכלכלית והסרת הקיצוץ ממנה, העתירה נמחקה .
תולדותיה של קצבת הילדים > ועדת בן שחר

עקרונותיה הנוכחיים של הקצבה גובשו בעקבות המלצותיה של "ועדת בן שחר" לרפורמה במיסים, שהוגשו לשר האוצר בחודש מרץ 1975. הוועדה קבעה נקודת קצבה שערכה 100 ל"י (נכון ליולי 1975), צמודה למדד, ולפי המלצותיה "תינתן קיצבה בגודל של נקודה אחת לילד ראשון, נקודה אחת לילד שני, ושתי נקודות לכל ילד החל מהילד השלישי". ההמלצות מומשו החל מיולי 1975.
נקודות הזיכוי שולמו באופן מדורג, כך שהילד הראשון והשני זיכו את המשפחה בנקודת קצבה אחת כל אחד, ואילו הילד השלישי וכל ילד נוסף אחריו זיכו ב-1.25 נקודות קצבה. על פי ההמלצה ששווי נקודת קצבה אחת יהיה 5% מהשכר הממוצע במשק, ושווי זה יוצמד למדד המחירים. בפועל היה שווי נקודת קצבה עם הפעלת התוכנית 4.4% מהשכר הממוצע במשק.
המחלוקת סביב גובה הקצבה

פעמים רבות גובה הקצבה השתנה בעקבות שינויים בהרכב הקואליציה. קיצוץ חד בקצבאות הילדים הונהג בשנת 2003 על רקע ההרכב הקואליציוני בממשלת שרון השנייה יחד עם המשבר הכלכלי עמו התמודדה ישראל, והוחל בחלקו רק על קצבאות ילדים שטרם נולדו אז.
המדיניות של תשלומי ההקצבה לילדים נתונה במחלוקת במשך שנים רבות. המפלגות החרדיות והערביות תמכו בהגדלתה של קצבת הילדים, ובפרט בהגדלת גובה הקצבה לילד עם הגידול במספר הילדים. בין נימוקי המתנגדים לגישה זו:
נטען כי הקצבה גורמת לעידוד ילודה בקרב משפחות עניות ובכך למעשה גורמת להרחבת העוני בעיקר בקרב ילדים.
קצבה גבוהה מתמרצת אי יציאה לעבודה בקרב אוכלוסיות בעלות מספר רב של ילדים.
הקצבה משמשת לצורכי המשפחה, ולמדינה אין פיקוח או אפשרות לנתב אותה לטובתו של הילד בלבד (בשונה מתקציב ישיר לפרויקטים לרווחת הילדים כגון מפעל ההזנה ומתנ"סים).
השפעת גובה קצבת הילדים על הילודה

בשנים שלאחר קיצוץ הקצבאות בשנת 2003 נמשכה מגמת הירידה בפריון אצל החרדים והמוסלמים, האוכלוסיות שהושפעו במידה הרבה ביותר מהקיצוץ בקצבאות. קיימת סברה שהירידה הושפעה מהקיצוץ בקצבאות.
מחקר של מחלקת המחקר בבנק ישראל ביקש לבודד את גורם הקצבאות מגורמים אחרים ולהשוות בין אוכלוסיות זהות שחלקן הושפעו משינוי בקצבאות וחלק אחר לא הושפע מהשינוי. המחקר מצא גידול בפריון בעקבות גידול בקצבאות בקרב דרוזיות במחוז חיפה אך לא מצא שינוי כזה אצל דרוזיות במחוז צפון ובדואיות בנגב. חוקרים ממינהל המחקר והתכנון במוסד לביטוח לאומי ומחטיבת המחקר של בנק ישראל מצאו כי בין השנים 1994 ל-2007 קצבת הילדים הממוצעת לילד מסדר גבוה הגדילה את ההסתברות של נשים נשואות ערביות ללדת ב־6%–7% ושל נשים חרדיות בכ-3%; ילודה של נשים יהודיות לא חרדיות ונשים דרוזיות לא הושפעה מגובה קצבת הילדים. ההשפעה הכוללת של קצבת הילדים על הילודה בכלל האוכלוסייה הסתכמה בפחות מ-2%. מי שהגיבו לגובה קצבת הילדים היו בעיקר נשים מבוגרות, אימהות להרבה ילדים, נשים במשפחות מעוטות הכנסה, ונשים שגדלו במשפחות מרובות ילדים בעצמן.
הערות שוליים

↑  ג'וני גל, קצבאות ילדים בפרספקטיבה מחקרית, ביטחון סוציאלי, 2008
1 2 3  נעמי מי-עמי, קצבאות הילדים בישראל:
סקירה היסטורית, מרכז המחקר והמידע בכנסת, 2008
↑  חולקו המענקים הראשונים למשפהות מרובות ילדים, למרחב, 2 בספטמבר 1959
↑  אייל פרידמן ומיכאל שלו, תגמולי נאמנות, האוניברסיטה העברית בירושלים 2010
↑  נעמי מי-עמי, ‏קצבאות הילדים בישראל: סקירה היסטורית, באתר מרכז המחקר והמידע (ממ"מ) של הכנסת, 27 באוקטובר 2008
↑   שלבי החקיקה של חוק תכנית החירום הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2002 ו-2003), התשס"ב-2002, במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת
↑  בג"ץ 4822/02 ועד ראשי הרשויות המקומית הערביות בישראל ואחרים נ' המוסד לביטוח לאומי ואחרים, ניתן ב־31 ביולי 2003
↑  רותי סיני, בג"ץ הורה למדינה לנמק את הפער בקצבאות הילדים, באתר הארץ, 14 ביוני 2002
↑  אמנון אטד, עוד דחיה בהכרעת בג"ץ בעניין קצבאות יוצאי צבא, באתר ynet, 24 בנובמבר 2002
↑  אפליה בקיצוץ קצבאות הביטוח הלאומי של ילדים ערבים
↑  המלצות לשינוי המס הישיר - דין וחשבון הוועדה לרפורמה במיסים, מרץ 1975, עמ' א-23
↑  משה גרילק, החרדים מי אנחנו באמת?, עמודים 140-141
↑  הצעת חוק סיוע למשפחות ברוכות ילדים, התש"ס-2000, באתר הכנסת

חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 41) (סיוע למשפחות ברוכות ילדים), התשס"א-2000 באתר הכנסת
↑  נחמיה שטרסלר, בחזרה להבחנה של חוק הלפרט, באתר הארץ, 24 בספטמבר 2003
↑  אמנון אטד, אושר חוק משפחות ברוכות ילדים, באתר ynet, 1 בנובמבר 2000
↑  חוק משפחות ברוכות ילדים אושר בוועדת העבודה והרווחה, באתר ynet, 18 ביולי 2000
↑  קצבאות הילדים והילודה בישראל: ממצאים ראשונים, רבעון לכלכלה, מאת יורם מישר וצ'ארלס מנסקי
↑  חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 87), התשס"ו-2006
↑  הגדלת קצבאות הילדים ומיקודן, החלטה מספר 207 של ממשלת ישראל השלושים ושתיים, משנת 2009, באתר של משרד ראש הממשלה
↑  הסכם קואליציוני בין הליכוד לש"ס, 2009, עמ' 10-11
↑  שינוי שיעורי קצבאות ילדים - אפריל 2012, אתר המוסד לביטוח לאומי
↑  ילדים - שיעורי קצבת הילדים, באתר המוסד לביטוח לאומי
↑  שיעורי קצבת הילדים, המוסד לביטוח לאומי
↑   ליאור דטל, 2.5 מיליון ילדים ייפגעו: הקצבאות בישראל - מהנמוכות בעולם המערבי, באתר TheMarker‏, 21 באוגוסט 2013
↑  חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2015 ו-2016), התשע"ו–2015
↑  דף הבית, באתר חיסכון לכל ילד(הקישור אינו פעיל)
↑  שחר אילן, גם אצל חרדים, באתר הארץ, 12 בספטמבר 2008
אחמד חליחל, פריון של נשים יהודיות ומוסלמיות בישראל לפי מידת הדתיות שלהן בשנים 1979-2009, הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, יוני 2011
↑  Do Financial Incentives Affect Fertility?, American Law & Economics Association Annual Meetings, December 2007
↑  רוני פריש, קצבאות הילדים והשפעתן על פריון הילודה בישראל, באתר בנק ישראל
↑  אסתר טולידנו, נעם זוסמן, רוני פריש ודניאל גוטליב, השפעת גובה קצבאות הילדים על פריון הילודה, המוסד לביטוח לאומי, מנהל המחקר והתכנון, דצמבר 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LNB: 000089457  NDL: 00574696  NKC: ph864030
קרן קונראד אדנאואר

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  קרן ללא מטרות רווח
 תקופת הפעילות:  1955–הווה (כ־70 שנה)
 מיקום המטה:  סנט אוגוסטין וברלין, גרמניה
 ענפי תעשייה:  המגזר השלישי 
 הכנסות:  197,555,501 אירו (נכון ל־2018) 
 יו"ר:  הנס-גרט פוטרינג
 עובדים:  560
  
 www.kas.de
 
קרן קונראד אדנאואר (בגרמנית: .Konrad-Adenauer-Stiftung e.V) היא קרן גרמנית ללא כוונות רווח, המשלבת עבודה של צוותי חשיבה ברמה המקומית והבינלאומית, חינוך לאזרחות מבית וקידום הידברות וחילופי רעיונות מחוץ. הקרן עוסקת בשיתוף פעולה בינלאומי מזה כחצי מאה וסניפיה פרוסים בכשמונים מדינות ברחבי העולם. הקרן היא גוף פוליטי המקושר עם המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית (CDU). יושב הראש הנוכחי של הקרן הוא ד"ר הנס-גרט פוטרינג, לשעבר נשיא הפרלמנט האירופי. הקרן חברה במרכז ע"ש וילפריד מרטנס לחקר אירופה, צוות החשיבה הרשמי של מפלגת העם האירופית.
מטרותיה העיקריות של הקרן הן קידום הדמוקרטיה, טיפוח מדינת חוק ופיתוח כלכלת שוק חברתית (המודל הכלכלי הקיים בגרמניה). כמו כן, הקרן תומכת בדיאלוג תדיר בתחומי מדיניות החוץ והביטחון וכן בהידברות בין תרבויות ודתות. הקרן עובדת עם מוסדות ממלכתיים, עם מפלגות, עם מוסדות אקדמיים ועם ארגונים אזרחיים, ומבקשת גם להעמיק שיתופי פעולה אזוריים ובינלאומיים.
מוסדות

לצד שני המטות המרכזיים בגרמניה (בסנט אוגוסטין ובברלין), מפעילה הקרן שני מרכזים חינוכיים, שישה עשר מרכזי הכשרה, אקדמיה ומרכז כנסים בינלאומי.
הקרן מורכבת משש מחלקות:
האקדמיה בברלין, המארחת דיונים, כנסים, פגישות ותערוכות במטרה לנתח נושאים פוליטיים וחברתיים רלוונטיים בסביבה ציבורית.
הארכיון למדיניות נוצרית-דמוקרטית (ACDP), המתעד וחוקר את ההתפתחות ההיסטורית של הדמוקרטיה הנוצרית.
המחלקה לשיתוף פעולה אירופי ובינלאומי, העוסקת בפוליטיקה בינלאומית דרך הפרויקטים השונים, מעל 200 במספר, של הקרן בכ-120 מדינות מסביב לעולם.
מחלקת הפוליטיקה והייעוץ - צוות החשיבה של הקרן.
המחלקה לחינוך אזרחי הנאבקת נגד ה"סטטוס קוו" הפוליטי ומנסה להגביר את המעורבות האזרחית באירופה בתקופה בה חופש ושלום נתפסים כמובנים מאליהם.
מחלקת המלגות והפעילות התרבותית המספקת תמיכה כלכלית ומורלית לכ-2,000 סטודנטים ברחבי העולם.
ד"ר הנס-גרט פוטרינג, הנשיא לשעבר של הפרלמנט האירופי, מכהן כיושב ראש הקרן. יחד איתו יושבים עוד 23 אנשים בדירקטוריון הקרן, לצד 24 חברי חבר הנאמנים, המפקחים על עבודתה של הקרן. לקרן 56 חברים, רבים מהם פוליטיקאים של מפלגת ה-CDU בעבר ובהווה.
קונראד אדנאואר

קונראד אדנאואר (1876-1967), ממקימי המפלגה והקנצלר הראשון של הרפובליקה הגרמנית הפדרלית לאחר מלחמת העולם השנייה, שילב את המסורות החברתיות המושפעות מהנצרות עם המסורות הפוליטיות השמרנית והליברלית. שמו של אדנאואר נקשר בשיקומה של גרמניה כמדינה דמוקרטית, בהנהגת מדיניות חוץ יציבה הנשענת על אירופה ועל הקהילייה הטרנסאטלנטית ובשאיפה לכלכלת שוק חברתית, שיטה כלכלית שאדנאואר נחשב למייסדה. בשנת 1960 נפגש אדנאואר עם דוד בן-גוריון ויחדיו הם הניחו את היסודות לכינון היחסים הדיפלומטיים בין גרמניה לישראל ולשיתוף הפעולה העתידי ביניהן.
מימון

בדומה לקרנות של שאר המפלגות הגרמניות, ממומנת קרן קונראד אדנאואר בעיקר על ידי הממשלה הגרמנית הפדרלית ועל ידי ממשלות המדינות השונות בתוך גרמניה. כך סופק 96.5% מתקציב הקרן לשנת 2012, שהסתכם בכ-136 מיליון אירו, על ידי תקצוב ציבורי, 2.8% הגיעו מדמי הרשמה ומרווחים שונים, והיתר (0.6%) סופק על ידי קרנות פרטיות ותרומות.
פרסים

קרן קונראד אדנאואר מעניקה מספר פרסים בתחומים שונים. בין היתר בולטים פרס לחוקרים צעירים, הקרוי על שמו של פוליטיקאי מפלגת ה-CDU ברונו הק, יחד עם פרס למערכות של עיתונים גרמניים מקומיים, הנחשב לפרס העיתונות החשוב בגרמניה, ופרס לספרות המקדמת את השלום. בנוסף, מאז 2002 מחלקת הקרן מדי שנה פרס לאנשים שתרמו תרומה מיוחדת לשימור ולפיתוח כלכלת השוק החברתית.
דירוגים

הקרן נמצאת בדירוגים של תוכנית צוותי החשיבה והחברות האזרחיות (Think Tanks and Civil Societies Program, TTCSP) של אוניברסיטת פנסילבניה, המפרסמת מדי שנה מחקר מקיף אודות מאות צוותי חשיבה ברחבי העולם ומדרגת אותם על פי שלל קטגוריות שונות. בדירוג שהוציאה התוכנית לאור לשנת 2015 זכתה הקרן לדירוגים גבוהים במיוחד, כדוגמת: מקום 25 מבין צוותי החשיבה בעולם, אחד מעשרת צוותי החשיבה הטובים במערב אירופה, הרשת הטובה ביותר וצוות החשיבה הטוב ביותר המקושר למפלגה פוליטית.
קרן קונראד אדנאואר בישראל

קרן קונראד אדנאואר פועלת בישראל מאז שנת 1982. מנהל המשרד בישראל מאז 2014 הוא ד"ר מיכאל בורכרד.
מטרתה העיקרית של הקרן בישראל היא העמקת שיתופי הפעולה בין ישראל לגרמניה, ברבדים הבין-אישיים, החברתיים, התרבותיים והאקדמיים. עבודתה של קרן קונראד אדנאואר בישראל כוללת בעיקר דו-שיח והידברות ברמות שונות בקרב החברה האזרחית, מעל בימות האקדמיה וכן עידוד המנהיגות הצעירה בישראל וגרמניה. כמו כן, הקרן פועלת להעברת תמונה מקיפה ומהימנה של ישראל לציבור הגרמני והאירופי.
לשם כך, קרן קונראד אדנאואר בישראל משתפת פעולה עם מגוון רחב של מוסדות ציבור ישראלים, בהם המכון הישראלי לדמוקרטיה, משרדי ממשלה וארגונים, כמו גם עם אוניברסיטאות ומכללות אקדמיות מובילות.
בעבודתה עם מוסדות ועם ארגונים שונים בארץ הקרן מתמקדת בארבעה נושאים עיקריים:
הידוק היחסים בין ישראל לגרמניה וטיפוח קשריה של ישראל עם אירופה.
קידום דיאלוג בין מדינות האזור לשם התמודדות עם הסכסוך במזרח התיכון.
טיפוח ערכי דמוקרטיה משותפים וחיזוק החברה האזרחית וערכי מדינת החוק.
עידוד כלכלת שוק חברתית.
בהקשר הסכסוך הישראלי-פלסטיני, הקרן בונה תוכניות בונות-דיאלוג למשתתפים ישראלים, פלסטינים וירדנים מתחומים שונים – פוליטיקאים, אנשי ציבור, אנשי עסקים ועיתונאים - מתוך מטרה למצוא פתרונות לבעיות יום-יומיות מעשיות הנובעות מהסכסוך. שיחות בתחום הבין-דתי משלימות את התמונה ותורמות אף הן להידברות ולשלום.
עבודת הקרן לחיזוק החברה האזרחית בישראל מתמקדת לרוב במיזמים המכוונים לשיפור שילובם של המיעוטים בה. אחת הדוגמאות הבולטות לכך היא התוכנית המשותפת עם אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, המאפשרת לבדואים צעירים נגישות להשכלה גבוהה. נוסף על כך הקרן מנהלת זה שנים רבות תוכניות שונות לקידום שוויון זכויות לנשים, להעלאת המודעות לזכויות אדם ולפתרון סכסוכים בדרכי שלום.
הערות שוליים

↑  מי אנחנו, קרן קונראד אדנאואר בישראל, באתר Konrad-Adenauer-Stiftung (ארכיון)
↑  Dr. Hans-Gert Poettering , Konrad-Adenauer-Stiftung, Konrad-Adenauer-Stiftung
↑  Network, Martens Centre
↑  מי אנחנו, קרן קונראד אדנאואר בישראל, באתר Konrad-Adenauer-Stiftung (ארכיון)
↑  Departments, Konrad-Adenauer-Stiftung, Konrad-Adenauer-Stiftung
↑  Archive for Christian-Democratic Policy, Konrad-Adenauer-Stiftung, Konrad-Adenauer-Stiftung
↑  European and International Cooperation, Konrad-Adenauer-Stiftung, Konrad-Adenauer-Stiftung
↑  Politics and Consulting, Konrad-Adenauer-Stiftung, Konrad-Adenauer-Stiftung
↑  Civic Education, Konrad-Adenauer-Stiftung, Konrad-Adenauer-Stiftung
↑  "Mission Democracy!" (PDF), Konrad-Adenauer-Stiftung
↑  Scholarships and Cultural Activities, Konrad-Adenauer-Stiftung, Konrad-Adenauer-Stiftung
↑  Dr. Hans-Gert Poettering , Konrad-Adenauer-Stiftung, Konrad-Adenauer-Stiftung
↑  Board of Directors, Konrad-Adenauer-Stiftung, Konrad-Adenauer-Stiftung
↑  Board of Trustees, Konrad-Adenauer-Stiftung, Konrad-Adenauer-Stiftung
↑  Members, Konrad-Adenauer-Stiftung, Konrad-Adenauer-Stiftung
↑  Biografie Konrad Adenauer , Konrad-Adenauer-Stiftung, Konrad-Adenauer-Stiftung
↑  פגישת דוד בן גוריון וקונראד אדנאואר בניו יורק, 1960, באתר הספרייה הלאומית
↑  "Jahresbericht 2013", Konrad-Adenauer-Stiftung
↑  Deutscher Lokaljournalistenpreis, Konrad-Adenauer-Stiftung, Konrad-Adenauer-Stiftung
↑  Preis „Soziale Marktwirtschaft”, Soziale Marktwirtschaft, Konrad-Adenauer-Stiftung, Konrad-Adenauer-Stiftung
↑  James McGann, 2015 Global Go To Think Tank Index Report, University of Pennsylvania, ‏09.02.2016
↑  Dr. Michael Borchard, Konrad-Adenauer-Stiftung, Konrad-Adenauer-Stiftung
↑  מי אנחנו, קרן קונראד אדנאואר בישראל, באתר Konrad-Adenauer-Stiftung (ארכיון)
↑  אוניברסיטת בן גוריון מגבירה את נגישות ההשכלה, באתר "וואלה!" לימודים (ארכיון)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007284678505171  BNE: XX123934  BnF: cb118703499 (data)  CiNii: DA10902477  GND: 2068659-6  ISNI: 0000 0001 2169 1080  LCCN: n82006629  NKC: ko2001100138  NLA: 36024370  SELIBR: 121577  SUDOC: 026458896  Trove: 1182533  VIAF: 139116770   WorldCat (עם VIAF): 139116770 
יושב ראש הקרן, הנס-גרט פוטרינג
משרדי קרן קונראד אדנאואר בישראל, ברחוב רבי עקיבא בירושלים
דיודונה נזפאלינגה

| --- | --- |

 לידה:  14 במרץ 1967 (בן 58) Mbomou Prefecture, הרפובליקה המרכז-אפריקאית 
 מדינה:  הרפובליקה המרכז-אפריקאית 
 תפקיד:  Archbishop of Bangui (22 ביולי 2012)  ארכיבישוף קתולי (22 ביולי 2012)  חשמן (19 בנובמבר 2016)  apostolic administrator (26 במאי 2009) 
 השקפה דתית:  הכנסייה הקתולית 
 פרסים והוקרה:  Aachen peace prize (2015)  עיטור ארבע החירויות – חירות הפולחן 
 
דיודונה נזפאלינגה (Dieudonné Nzapalainga; נולד ב-14 במרץ 1967) הוא הארכיבישוף של בנגי מאז 2012, נשיא הוועידה האפיסקופלית של מרכז אפריקה מאז 2013, חבר מסדר הספיריטנים והחשמן הראשון בחבר החשמנים שנולד לאחר ועידת הוותיקן השנייה.