stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גנב בחוק
היסטוריה

חשיפת עולם הפלילים ו"גנבים בחוק" לעולם הרחב החלה ב-1917 בקבוצה גדולה של אסירים פליליים שנאסרו בתקופת מהפכת אוקטובר (המכונה גם המהפכה הבולשביקית). מערכת בתי הכלא הסובייטית - מחנות הגולאג, אותם יצר סטלין בשנות ה-30 של המאה העשרים, השתמשה בקבוצת האסירים הפליליים להשלטת סדר בקרב כלל אוכלוסיית האסירים שבבתי הכלא, אוכלוסייה שברובה הייתה מורכבת מאסירים פוליטיים, והעניקה להם טובות הנאה עבור שירותם זה. אליטת אסירים זו פיתחה מבנה היררכי ומערכת חוקים קפדנית משל עצמה (ומכאן השם "גנב בחוק" - דהיינו גנב על-פי חוקי הקבוצה). לאחר התמוטטות ברית המועצות ניצלו הגנבים בחוק את המצב שנוצר: הם תפסו מעמד מוביל בהיררכיית הפשע המאורגן הרוסי וחדרו לרובד העליון של הפוליטיקה והכלכלה במדינות ברית המועצות לשעבר בהן נמצאו. ההערכה היא שבימינו חיים במדינות חבר המדינות כ-600 גנבים בחוק (מהם כ-200 ברוסיה). ראשיהם מתנהלים בקבוצה של כ-10–15 גנבים בחוק, המנהלים את עולם הפשע באמצעות נציגיהם.
זהות הגנבים בחוק

הגנבים בחוק הם עבריינים בכירים שישבו בכלא. הגנב בחוק מקבל את תוארו מגנבים-בחוק אחרים. כדי להתמודד על התואר, על האסיר להוכיח כישורי הנהגה, יכולות אישיות, כריזמה ואינטלקט. כשאסיר מקבל את התואר, עליו לקבל את חוקי הקבוצה (ראו להלן).
החוקים שעל פיהם פועלים הגנבים בחוק

הגנבים בחוק פועלים על פי מסגרת המסדירה את:
החוקים וכללי ההתנהגות שעל פיהם הם פועלים;
האזור או התחום הגאוגרפי שבו הם פועלים;
הכינויים הניתנים להם
החוקים שעל פיהם פועלים הגנבים בחוק > מערכת החוקים

לגנב בחוק אסור לשתף פעולה עם אף רשות לגיטימית (רשות מטעם המדינה או החוק) בשום מצב. למרות חוק זה, הגנבים בחוק והרשויות התחלקו ביניהם בכוח השליטה בבתי הסוהר (מחנות הגולאג) והתעללו באסירים הפוליטיים מבלי שרשויות בתי הסוהר הפריעו להם לעשות זאת.
הגנב בחוק שייך לקבוצה המהווה את משפחתו; עליו לזנוח על כן את משפחתו (מקשרי דם ונישואין) ואסור לו להינשא.
אסור לו לפרנס עצמו במערכת הלגיטימית; עליו להתקיים ולהתפרנס באמצעות גנבה/עיסוק בפלילים.
עליו לסייע תמיד לגנבים-בחוק אחרים בכל דרך שתידרש (נפשית וחומרית) שהרי מהותם היא תמיכה הדדית.
אסור לו לגלות מידע אודות עבריינים (זהות, מקום הימצאות וכדומה).
במקרים ייחודיים, כגון חקירה משטרתית, ייקח עליו הגנב-בחוק אשמה גם אם לא עשה את המיוחס לו. באופן כזה, הוא מעניק לעבריין שביצע את הפשע חופש.
במצב של סכסוך בין גנבים יש צורך בבוררות (על הגנב לדרוש את הבוררות או להשתתף בה).
אסור לקבל כלי נשק מהרשויות או לשרת בצבא.
אסור להמר ללא יכולת לשלם את ההפסדים.
יש לקיים הבטחות לגנבים-בחוק אחרים כל עוד ניתן.
ישראל והגנבים בחוק

כיום אין כמעט נושאי תואר "וור ו זקונייה" בארץ. במקור גלוי נאמר שבישראל חי "גנב בחוק" (ללא ציון פרטיו המזהים) אחד במרכז הארץ. האיש עומד בקשר עם ראשי העולם התחתון בישראל.
בשנות ה-90 הגיעו ארצה מספר בעלי תואר "וור ו זקונה", אולם רובם עזבו את הארץ לאחר הקמת היאחב"ל (היחידה הארצית לחקירות בינלאומיות במשטרת ישראל) למקומות נוחים יותר, כמו יוון ודרום ספרד.
פעילות הגנבים בחוק בישראל בשנות ה-90 התבטאה באופן הבא:
שני גנבים בחוק היו בעלי שליטה בישראל: סרגיי מיכאלוב, המכונה "מיכאס" וויקטור אברין, המכונה "אוורה", מראשי ארגון הפשע הדומיננטי "אחוות סולנצבו".
באשקלון התגורר ולדימיר ביריוקוב, המכונה "ביריה", "גנב-בחוק" מבלארוס.
"גנבים-בחוק" אחרים, מכל חבר המדינות, הגיעו אף הם לישראל כחלק מגלי ההגירה של שנות ה-90.
ראו גם

מאפיה
המאפיה הרוסית
ואנ'קה קין
ולדימיר בבושקין
לקריאה נוספת

סיריל פיג'נאוט ולטיזיה פאולי (2004), הפשע המאורגן באירופה: מושגים, דוגמאות ומדיניות הפיקוח באיחוד האירופי ומעבר לו, עמ' 191, ISBN 1402026153, (באנגלית)
הערות שוליים

↑  Introduction to Criminology
1 2  מדינת ניו ג'רזי - נתונים על הפשיעה הרוסית
↑  The Government Bureaucracy,Corruption and Organized Crime: Impact on the Business Community?
↑  ברוך קרא, אין פשע מאורגן בישראל? תשאלו את ה"וורף זקונה", באתר הארץ, 6 במאי 2003
↑  דליה קרפל, הכתובת על העור; סוד הקעקועים של אסירי חבר המדינות, באתר הארץ, 7 באוגוסט 2008
↑  עיון נוסף על ארגון סולנצבו כאן
↑  אלכס רסקין, ישראל היא הרפובליקה הקרימינלית ה-16 שסוכלה (הקישור אינו פעיל, 15.12.2017)
דטאנט

ביקור ברז'נייב בוושינגטון, יוני 1973. ביקורו סימל את אחד משיאי הדטאנט בין ברית המועצות לארצות הברית
דטאנט (דֵטַנְט, Détente מצרפתית) הוא תהליך של הפסקת מתיחות בין מדינות.
בהיסטוריה

במלחמה הקרה, "הדטאנט" הוא תהליך הפשרת היחסים בין הגוש המערבי לגוש המזרחי והיחלשותה של המלחמה. תהליך זה החל בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 ונמשך עד תחילת שנות ה-80 של אותה המאה. לאחר מכן באה תקופה שנקראה "המלחמה הקרה השנייה".
תקופת הדטאנט מאופיינת בין השאר בסחר גובר בין הגוש הקומוניסטי בראשות ברית המועצות לארצות הברית ומערב אירופה, בסובלנות ובניסיונות להימנע ממלחמה גרעינית. עם זאת, לדטאנט היו למעשה מעט מאוד ביטויים על פני השטח. מרוץ החימוש המשיך על אף הסכמי סאל"ט שנחתמו, וברית המועצות וארצות הברית עדיין המשיכו במגמות ההתרחבות שלהן.
בין אדריכלי הדטאנט היו ליאוניד ברז'נייב, מנהיג ברית המועצות, וריצ'רד ניקסון, נשיא ארצות הברית.
ד'תתקל"ד

ד'תתקל"ד (4934)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-10 בספטמבר 1173 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 28 באוגוסט 1174. שנה מסוג בחג, איננה מעוברת, ואורכה 353 ימים. זו שנה שישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בחג, ובה 353 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
ד'תתקל"ג

ד'תתקל"ג (4933)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-21 בספטמבר 1172 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 9 בספטמבר 1173. שנה מסוג הכז, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנה חמישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
ד'תתקכ"ח

ד'תתקכ"ח (4928)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-16 בספטמבר 1167 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 4 בספטמבר 1168. שנה מסוג זשג, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנת שמיטה.
אירועים

הרמב"ם גמר את פירושו למשנה בהיותו בן שלושים שנה, בעת שכבר היה במצרים.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשג, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
האישה ששרה (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  Aleksandr Orlov 
 תסריט:  Anatoly Stepanov 
 שחקנים ראשיים:  אלה פוגצ'ובה Aleksandr Khochinsky Alla Budnitskaya Nikolay Volkov 
 מוזיקה:  אלה פוגצ'ובה, אלכסנדר זצפין 
 צילום:  Igor Gelein 
 מדינה:  ברית המועצות ברית המועצות
 חברת הפקה:  מוספילם 
 שיטת הפצה:  הזרמת מדיה 
 הקרנת בכורה:  1978 
 משך הקרנה:  79 דק' 
 שפת הסרט:  רוסית 
 סוגה:  סרט מוזיקלי, מלודרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
האישה ששרה (ברוסית: Женщина, которая поёт) הוא סרט סובייטי משנת 1978. מלודרמה מוזיקלית וביוגרפיה למחצה של אלה פוגצ'ובה, שם מיוצגת הגיבורה תחת שמה של אנה סטרלצובה; שמספר על גורלה של זמרת פופ. כמה פעמים יש לה רצון לעזוב את הבמה, שכן נראה לה שאין לה חומר שעליו תוכל לחשוף באופן מלא את הכישרון שלה. אבל היא מחפשת ומוצאת את הסגנון שלה, הז'אנר שלה, השירים שלה. היא עוברת מסלול חיים קשה: נפרדת  מבעלה, הופכת לאמא ולבסוף חווה תחושה חזקה.
הסרט יצא בבתי קולנוע של ברית המועצות בסוף פברואר 1979. על פי תוצאות הפצת הסרטים הסובייטים משנת 1979, הסרט זכה במקום הראשון, ומשך אליו 55 מיליון צופים, ווהשחקנית הראשית אלה פוגצ'ובה זכה בתואר "השחקנית הטובה של השנה" על פי משאל שנערך במגזין "המסך הסובייטי". "האישה ששרה" תופס את המקום ה -27 בהיסטוריה ההפצה של הקולנועית הסובייטית.
לאחר יציאת הסרט, הסרט זכה לביקורות וסקירות רבות בעיתונות הסובייטית - חיוביות ושליליות כאחד - ועורר ויכוח סוער בחברה, אך לא כל כך סביב הסרט, אלא סביב אלה פוגצ'ובה.
הערות שוליים

↑  http://akter.kulichki.com/se/10_1983
↑  https://www.mos-kino.ru/event_1208.html
דויד טרזגה

דויד סרז'יו טרזגה (בצרפתית: David Sergio Trezeguet; נולד ב-15 באוקטובר 1977 ברואן) הוא כדורגלן עבר צרפתי ממוצא ארגנטינאי. הוא בנו של שחקן הכדורגל הצרפתי-ארגנטינאי חורחה טרזגה, ששיחק בצרפת כאשר טרזגה נולד.
קריירה

טרזגה גדל ושיחק את משחקו המקצועי הראשון בארגנטינה בקבוצת פלטנסה.
הוא זכה במונדיאל 1998 עם נבחרת צרפת וכבש את שער הזהב מול איטליה שהוביל לזכייה ביורו 2000. במרץ 2004 הוא נבחר על ידי פלה לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם.
במוקדמות מונדיאל 2006 שיחק עם נבחרת צרפת מול נבחרת ישראל במשחק שהתקיים באצטדיון רמת גן. הוא כבש את השער לצרפת, וכמה דקות מאוחר יותר הורחק בכרטיס אדום לאחר שנגח בפניו של טל בן-חיים. המשחק הסתיים בתיקו 1-1. באותו מונדיאל הגיעה צרפת למשחק הגמר, אך הפסידה לאיטליה בגלל פנדל שאותו החמיץ.
בספטמבר 2006 הפך טרזגה, המכונה "טרזגול", לכדורגלן הזר אשר כבש הכי הרבה שערים עבור יובנטוס. הוא זכה בפרס הוקרה על שכבש 125 שערים ב-207 הופעות.
למרות עונה מוצלחת במדי הקבוצה, בה כבש 20 שערים בליגה, בחר מאמן נבחרת צרפת לא לכלול את טרזגה בסגל ליורו 2008.
ב-2010 חתם בעולה החדשה לליגה הספרדית, הרקולס אליקנטה. בעקבות ירידתה של הרקולס לליגה השנייה בספרד, טרזגה החליט לא להישאר בקבוצה.
ב-30 באוגוסט 2011 חתם טרזגה לעונה אחת בבאניאס מהליגה הראשונה באיחוד האמירויות. ב-19 בדצמבר 2011 חתם טרזגה בקבוצת ריבר פלייט הארגנטינאית אשר ירדה ליגה, לראשונה בתולדותיה, עונה לפני שחתם. טרזגה, שגדל בבואנוס איירס והיה אוהד הקבוצה בילדותו, דיבר על חתימתו בקבוצה כעל חלום שהתגשם, והתייחס להגעתו לקבוצה בעת מצוקתה כשליחות בסיוע לחזרתה לליגה הראשונה. טרזגה כבש בקבוצה 13 שערים ב-18 משחקים והיה שותף בכיר לחזרתה של הקבוצה לליגה הבכירה.
ב-22 ביולי 2013 הושאל טרזגה לקבוצת ניואל'ס אולד בויס הארגנטינאית. לאחר כשנה חתם השחקן בפונה סיטי מליגת העל ההודית.
ב- 20 בינואר 2015 הודיע טרזגה על פרישה מכדורגל.
תארים

נבחרת צרפת
גביע העולם - 1998.
אליפות אירופה - 2000.
מונקו
ליגת העל הצרפתית - 1996/97, 1999/00.
הסופר קאפ הצרפתי - 1997.
יובנטוס
סרייה א - 2001/02, 2002/03.
סרייה ב - 2006/07.
הסופר קאפ האיטלקי - 2002 ,2003.
ריבר פלייט
ליגת המשנה הארגנטינאית - 2011/12.
הערות שוליים

↑  הפתעה: דויד טרזגה חתם בפונה ההודית, באתר וואלה, 30 ביולי 2014
|}
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb177565037 (data)  GND: 1275522785  ISNI: 0000 0004 5821 6314  SUDOC: 191550507  VIAF: 777145857941623021544   WorldCat (עם VIAF): 777145857941623021544
האגודה לחקר רפואת ילדים

האגודה לחקר רפואת ילדים (SPR) היא אגודה בינלאומית של חוקרים שעוסקים בקידום רפואת ילדים, במגוון תחומים. האגודה לחקר רפואת ילדים מנהלת שיתוף פעולה עם האגודה האמריקאית לרפואת ילדים.
ראו גם

האקדמיה האמריקאית לרפואת ילדים
האגודה האמריקאית לרפואת ילדים
הערות שוליים

↑  "Our Partners". Pediatric Academic Societies Meeting. נבדק ב-2019-05-13.
↑  "Collaborative Partners". American Pediatric Society. נבדק ב-2019-05-13.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SUDOC: 026596334 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ארגונים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ד'תתקל"א

ד'תתקל"א (4931)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-12 בספטמבר 1170 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 1 בספטמבר 1171. שנה מסוג זשג, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה שלישית לשמיטה.
אירועים

כ' בסיוון – עלילת הדם בבלואה: בשל עלילת דם, הועלו על המוקד 31 מיהודי העיר בלואה שבצרפת, לאחר שהואשמו בהריגתו של נער נוצרי. נקבעה תענית לזכר המאורע ואף נכתבו עליו סליחות.
נפטרו

ד' בתמוז – רבנו תם, ראש בעלי התוספות, גדול הדור ביהדות צרפת ואשכנז, פרשן תלמוד, פוסק, וכן פייטן ומדקדק.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשג, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
דגל ארמניה

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל לאומי
 יחס אורך/גובה:  1:2
 הונף לראשונה:  24 באוגוסט 1990
 מוטיבים עיצוביים:  טריקולור של אדום-כחול-כתום
 גרסאות היסטוריות
 דגל ארמניה הסובייטית
 
   דגל מדיני ואזרחי  היסטורי
 1952 - 1990
דגל ממלכת קיליקיה הארמנית, המונורכיה הארמנית האחרונה, ששימשה השראה לדגל הארמני.
דגל ארמניה (בארמנית: Եռագույն) הוא דגלה הלאומי של ארמניה. עיצובו הוא טריקולור המורכב משלושה פסים אופקיים בצבעים אדום, כחול וכתום. ישנם פירושים רבים למשמעות הצבעים, אך אחד המקובלים שבהם הוא שהאדום מסמל את הדם הארמני שנשפך בהגנתם על מדינתם, הכתום מסמל את האדמה הפורייה של האומה, והכחול מסמל את השמים.
היסטוריה

דגל ארמניה הונף לראשונה במהלך תקופת העצמאות הקצרה של המדינה, לאחר פרישתה מהאימפריה הרוסית ב-1918 ועד לצירופה לברית המועצות ב-1921. עיצוב הדגל נעשה על בסיס הדגל האחרון של ממלכת קיליקיה הארמנית, המדינה הארמנית האחרונה, אך הצהוב שבתחתית הדגל הומר בכתום.
כשהצבא האדום כבש את ארמניה ב-1920, היא אוחדה עם גאורגיה ואזרבייג'ן ליצירת הרפובליקה הסובייטית הפדרלית הסוציאליסטית עבר-הקווקז, שהתקיימה עד ל-1936. בתקופה זו לא היה דגל נפרד לארמניה.
לאחר הקמת הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הארמנית הניפה הרפובליקה דגל שדמה לדגל ברית המועצות, פטיש ומגל זהובים על רקע אדום, עם ראשי התיבות של הרפובליקה בארמנית. ב-1952 אימצה הרפובליקה דגל חדש, שכלל קו כחול דק באמצעו מתחת לפשטי ומגל.
כאשר ארמניה פרשה מברית המועצות ב-1990, אימצה המדינה את הדגל ההיסטורי כדגלה הרשמי.
דגל נגורנו קרבאך, הרפובליקה הבדלנית הארמנית, מכיל את דגל ארמניה בתוספת משולש לבן בצד הימני של הדגל.
ראו גם

סמל ארמניה
המנון ארמניה
הערות שוליים

↑  Armenia, www.fotw.info
| דגלי מדינות אסיה |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אוזבקיסטן • אזרבייג'ן • איחוד האמירויות הערביות • אינדונזיה • איראן • אפגניסטן • ארמניה • בהוטן • בחריין • בנגלדש • ברוניי • גאורגיה • הודו • המלדיביים • הפיליפינים • הרפובליקה העממית של סין • וייטנאם • טג'יקיסטן • טורקיה • טורקמניסטן • יפן • ירדן • ישראל • כווית • לאוס • לבנון • מונגוליה • מזרח טימור • מיאנמר • מלזיה • מצרים • נפאל • סוריה • סינגפור • סרי לנקה • עומאן • עיראק • ערב הסעודית • פקיסטן • קוריאה הדרומית • קוריאה הצפונית • קזחסטן • קטר • קירגיזסטן • קמבודיה • קפריסין • רוסיה • תאילנד • תימן |  |
| שטחים תלויים | אבחזיה • אג'ריה • אי חג המולד • איי קוקוס • דרום אוסטיה • הונג קונג • הטריטוריה הבריטית באוקיינוס ההודי • הרפובליקה הסינית • הרשות הפלסטינית • כורדיסטן • מקאו • צפון קפריסין |  |
אירופה • אפריקה • אסיה • אוקיאניה • אמריקה הצפונית • אמריקה הדרומית
| דגלי מדינות אירופה |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • בריטניה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • ותיקן • טורקיה • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונקו • מונטנגרו • מלטה • מקדוניה • נורווגיה • סלובניה • סלובקיה • סן מרינו • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קזחסטן • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| שטחים תלויים | אבחזיה • אג'ריה • אולדרני • אולנד • איי פארו • גגאוזיה • גיברלטר • ג'רזי • גרנזי • דרום אוסטיה • האי מאן • הרם • טרנסניסטריה • סרק • קוסובו • קטלוניה • צפון קפריסין |  |
| נוספים | דגל אירופה • דגל הסאמים |  |
אירופה • אפריקה • אסיה • אוקיאניה • אמריקה הדרומית • אמריקה הצפונית
האכסדרה האוקטביאנית

האכסדרה האוקטביאנית (בלטינית: Porticus Octavia - "פורטיקוס אוקטביה") הייתה אכסדרת עמודים שהוקמה ברומא העתיקה על ידי גנאיוס אוקטביוס בשנת 168 לפנה"ס על מנת להנציח את ניצחון צי רומא על פרסאוס ממקדוניה.
האכסדרה, שהייתה ממוקמת בין תיאטרון פומפיוס לבין הקירקוס פלאמיניוס, נחשבה לאכסדרה המפוארת ביותר ברומא, ונקראה גם "אכסדרת קורינתיה" (בלטינית: porticus Corinthia) בשל כותרות העמודים מהסדר הקורינתי שהיו באכסדרה - כותרות שהיו עשויות ברונזה. ככל הנראה היה זה המבנה הראשון שנבנה ברומא העתיקה תוך שימוש בסדר הקורינתי.
המבנה שופץ על ידי הקיסר אוגוסטוס בשנת 33 לפנה"ס.
כיום לא נותרו שרידים של מבנה זה.
ראו גם

אכסדרת אוקטביה
הערות שוליים

↑  וליוס פאטרקולוס (אנ'), ההיסטוריה של רומא, ספר II, פרק 1
↑  פליניוס הזקן, "תולדות הטבע" ספר  XXXIV, פרק 7
↑  Monumentum Ancyranum, (Res Gestae Divi Augusti), חלק IV, פרק 19
האגודה לטיפוח חברה ותרבות

לוגו האגודה
האגודה לטיפוח חברה ותרבות היא אגודה הפועלת לשימור, תיעוד, טיפוח והנצחת מורשת יהודי תימן, אשר נוסדה בשנת 1970. מרכז האגודה נמצא בנתניה, שם גם הקימה מוזיאון.
אודות

האגודה נוסדה בשנת 1970 על ידי עובדיה בן שלום. האגודה מוציאה שני כתבי עת מדעיים העוסקים ביהדות תימן, תימא ותהודה, וכן פרסמה את "האנציקלופדיה לתרבות יהודי תימן ועדן". האגודה מארגנת כנסים וימי עיון ובהם את "הקונגרס הבינלאומי למורשת יהודי תימן". כמו כן, האגודה הקימה קרן מלגות המסייעת לסטודנטים ואת מכון המש"י - הנצחת מורשת שבטי ישראל, אשר נוסד על מנת לשמש מסגרת לאנשי המחקר העוסקים בחקר יהודי תימן.
משרדי האגודה נמצאים בנתניה, שם היא מפעילה מוזיאון המציג את ההיסטוריה של יהדות תימן. המוזיאון כולל תיעוד של אלפי פריטים, תמונות, ספרים, כתבי יד, קלטות ותקליטורים וכן שחזור מקורי של אורחות החיים של יהודי תימן.
בשנת 2009 חנכה האגודה את המרכז לחקר יהדות תימן ותרבותה ע"ש עובדיה בן שלום במכון בן צבי לחקר קהילות המזרח בירושלים. בוועדה האקדמית של המכון מכהנים חוקרי יהדות תימן וחוקרים אחרים, בהם: פרופ' יוסף טובי, מר מיכאל גלצר, פרופ' ירון הראל, ד"ר אורי מלמד, ד"ר מנשה ענזי וד"ר כרמלה אבדר. בעבר כיהן גם פרופ' יום טוב עסיס.
הערות שוליים

↑  אלפים מעולי תימן השתתפו בכינוס לטיפוח פולקלור, מעריב, 11 באוגוסט 1976
↑  ערב תימני וסרטים פוליטיים בבית לסין, דבר, 26 ביוני 1977
↑  חולקו 85 מילגות לסטודנטים ותלמידי ישיבות יוצאי־תימן, דבר, 13 בדצמבר 1977
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257273205171  BnF: cb160065166 (data)  ISNI: 0000 0001 0683 9200  LCCN: no89014231  VIAF: 128119898   WorldCat (עם VIAF): 128119898
ד'תתקל"ה

ד'תתקל"ה (4935)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-29 באוגוסט 1174 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 17 בספטמבר 1175. שנה מסוג השג, היא מעוברת, ואורכה 385 ימים. זו שנת שמיטה.
נפטרו

רבנו אפרים מרגנשבורג, מראשוני בעלי התוספות בגרמניה, פרשן תלמוד, פוסק, דיין ופייטן, תלמיד חבר של רבנו תם.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג השג, ובה 385 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ג באדר ב' חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר ב'.
היסטוריה של עם ישראל
דויד יוראסק

דויד יוראסק (בצ'כית: David Jurásek; נולד ב-7 באוגוסט 2000 באוהרסקה הרדישטה שבצ'כיה) הוא כדורגלן צ'כי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת הופנהיים מהבונדסליגה בהשאלה מבנפיקה ליסבון מליגת העל הפורטוגלית ובנבחרת צ'כיה.
קריירת מועדונים

יוראסק גדל במחלקות הנוער של דולני נמצ'י, פ.ק. סלובאצקו 1 וזברויובקה ברנו. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצות זברויובקה ברנו ופרוסטיוב במסגרת ליגת המשנה הצ'כית.
ב-16 ביולי 2021 חתם יוראסק במלאדה בולסלאב מליגת העל הצ'כית. הוא ערך 15 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.
ב-10 בפברואר 2022 חתם יוראסק על חוזה לארבע שנים וחצי בסלביה פראג מליגת העל הצ'כית. הוא שיחק במועדון במשך עונה וחצי, בהן ערך 42 הופעות ליגה והבקיע שער אחד, וכן זכה עם המועדון בגביע הצ'כי.
ב-10 ביולי 2023 חתם על חוזה לחמש שנים בבנפיקה ליסבון מליגת העל הפורטוגלית.
ב-22 בינואר 2024 עבר אל הופנהיים בהשאלה עד לסוף העונה, עם אופצייה לרכישה.
קריירה בינלאומית

ב-24 במרץ 2023 ערך יוראסק את הופעת הבכורה שלו בנבחרת צ'כיה, בניצחון 3-1 על נבחרת פולין במסגרת מוקדמות יורו 2024.
נכלל בסגל נבחרת צ'כיה לטורניר יורו 2024.
תארים

הגביע הצ'כי: 2022/23
הסופר קאפ הפורטוגלי: 2023
הערות שוליים

↑  Defenzivní talent Jurásek přestoupil do Boleslavi z Prostějova באתר הרשמי של מלאדה בולסלאב, 16 ביולי 2021 (בצ'כית)
↑  Fila and Jurásek join Slavia באתר הרשמי של סלביה פראג, 10 בפברואר 2022 (בצ'כית)
↑  Jurásek už patří Benfice, je jejím druhým nejdražším obráncem v historii באתר Sport, ‏ 10 ביולי 2023 (בצ'כית)
↑  "Jurásek out on loan" (באנגלית). S.L. Benfica. 22 בינואר 2024. נבדק ב-22 בינואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Nominace reprezentace na přípravný kemp před EURO 2024 באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הצ'כית, 28 במאי 2024 (בצ'כית)
| נבחרת צ'כיה – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 סטאנק •  2 זימה •  3 הולש •  4 הראנאץ •  5 צופאל •  6 ויטיק •  7 ברק •  8 שבצ'יק •  9 הלוז'ק •  10 שיק •   11 קוכטה •  12 דודרה • 13 חיטיל •  14 פרובוד • 15 ד. יוראסק • 16 קובאר • 17 צ'רני • 18 קרייצ'י • 19 חורי • 20 לינגר • 21 צ'רב • 22 סואוצ'ק • 23 יארוש • 24 ולצ'ק • 25 שולץ • 26 מ. יוראסק • מאמן: האשק |  1 סטאנק •  2 זימה •  3 הולש •  4 הראנאץ •  5 צופאל •  6 ויטיק •  7 ברק •  8 שבצ'יק •  9 הלוז'ק •  10 שיק •   11 קוכטה •  12 דודרה • 13 חיטיל •  14 פרובוד • 15 ד. יוראסק • 16 קובאר • 17 צ'רני • 18 קרייצ'י • 19 חורי • 20 לינגר • 21 צ'רב • 22 סואוצ'ק • 23 יארוש • 24 ולצ'ק • 25 שולץ • 26 מ. יוראסק • מאמן: האשק | צ'כיה |
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דויד יוראסק".
דנאי סוארס

| --- | --- |

 לידה:  1985 (בת 39 בערך) סרו, הוואנה, קובה
 מוקד פעילות:  קובה 
 תקופת הפעילות:  מ-2008
 עיסוק:  זמרת, פזמונאית, מלחינה
 סוגה:  בולרו • עולם • אורבנית • רגאיי • ג'אז • R&B • היפ הופ • רגאטון
 חברת תקליטים:  יוניברסל
 שיתופי פעולה בולטים:  עידן רייכל
 
דנאי סוארס פרנאנדס (בספרדית: Danay Suárez Fernández; נולדה ב-1985) היא זמרת רית'ם אנד בלוז, ראפרית, פזמונאית ומלחינה קובנית, שהתפרסמה באירופה, ובעיקר בצרפת.
ביוגרפיה

סוארז נולדה ברובע סרו (אנ') שבהוואנה, בירת קובה. לאחר שהוריה התגרשו, עברה להתגורר עם אימה באזור סנטה פה (אנ') בהוואנה.
בשנת 2014 הוציאה חברת יוניברסל את אלבום הבכורה של סוארז, Polvo de la Humedad, המשלב בתוכו את סגנונות ההיפ הופ והרגאיי. האלבום זכה לתשבחות רבות, ובאותה השנה הוזכרה במגזין הבילבורד כאחת מ-10 אמני הרגאטון העולים.
בשנת 2017 הוציאה את אלבום האולפן השני שלה, Palabras Manuales, הכולל בתוכו גרסה בשפה הספרדית לשירו של המוזיקאי הישראלי עידן רייכל, "עכשיו קרוב", בשם "Closer Now". האלבום זכה להצלחה מסחרית רבה, זכה לתשבחות רבות ואף הועמד בטקס פרסי גראמי הלטיני ה-18 לאלבום השנה.
בשנת 2019 התארחה באלבום הסולו השני של המוזיקאי הישראלי עידן רייכל, "ואם תבואי אליי", בשיר "La Eternidad Que Se Perdió", שכתבה ללחנו של רייכל.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2014: Polvo de la Humedad
2017: Palabras Manuales
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2010: The Havana Cultura Sessions
הערות שוליים

↑  Adolf Alzuphar, Danay Suárez, Polvo de la Humedad, The Brooklyn Rail, ‏2016-07-11 (באנגלית)
↑  10 Reggaeton Artists to Watch, Billboard, ‏2014-08-10
↑  How Danay Suarez's Lost Album Became Her Greatest Redemption Song, Billboard, ‏2017-11-15
↑  Latin Grammys 2017: Cuban Rapper Danay Suarez Nabs Four Nominations, Vibe, ‏2017-09-29 (באנגלית)
↑  תימורה לסינגר, ‏מעט מדי קסם וחידוש: על אלבום הסולו השני של עידן רייכל, באתר גלובס, 16 בפברואר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2011003581  MusicBrainz: 82f04998-7da8-4259-aa7f-d623e6ea2b91  SUDOC: 221740201  VIAF: 163181917   WorldCat (עם VIAF): 163181917 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דנמרק באירוויזיון 1958

דנמרק בחרה את השיר שלה לאירוויזיון 1958 באמצעות קדם לאומי עם מספר משתתפים. התחרות נערכה ב-16 בפברואר 1958 באולם רדיוהאוס שבקופנהגן. השיר הזוכה נבחר על ידי צוות שיפוט שהורכב מ-10 אנשים ורק השיר הזוכה הוכרז.
| # | מבצע | שיר | תרגום לעברית | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ראקל ראסטני | Jeg rev et blad ud af min dagbog | תלשתי דף מהיומן שלי | 1 |
| 2 | ראקל רסטאני | Refræn | פזמון חוזר | 4 |
| 3 | בירטה וילקה וגוסטב וינקלר | For altid | לנצח | 5 |
| 4 | פרבן אוגלביירג | Evas lille sang | השיר הקטן של חווה | 6 |
| 5 | בנט ווידיש | Nanina | נה-ני-נה | 2 |
| 6 | פרבן נירגארד | Mit gamle hakkebræt | הדולצימר הישן שלי | 3 |
ד'תתקכ"ט

ד'תתקכ"ט (4929)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-5 בספטמבר 1168 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 22 בספטמבר 1169. שנה מסוג החא, היא מעוברת, ואורכה 383 ימים. זו שנה ראשונה לשמיטה.
לפי ההלכה, בשנת ד'תתקכ"ט מתחיל מחזור חמה בן 28 שנים, ולכן מברכים את ברכת החמה.
לדעת רוב הראשונים זו שנת היובל.
אירועים

כ"ו באדר ב' – הפעם האחרונה שברכת החמה חלה בתאריך זה
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג החא, ובה 383 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
ברכת החמה ביום רביעי כ"ו באדר ב' - 26 במרץ 1169 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז).
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
ט"ו באדר ב' חל בשבת, ולכן שושן פורים נחוג שלושה ימים - בערים שהיו מוקפות חומה - מיום שישי י"ד באדר ב' ועד יום ראשון ט"ז באדר ב' - זהו פורים משולש.
י"ד בניסן, ערב פסח, חל בשבת, ולכן חלים דיני ערב פסח שחל בשבת.
הערות שוליים

↑  ראה למשל בעל המאור עבודה זרה ט:
היסטוריה של עם ישראל