stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אסטוניה
גאוגרפיה

אסטוניה היא ארץ נמוכה ושטוחה, המכסה 45,226 קילומטרים רבועים: 43,211 קמ"ר של יבשה, ו־2,015 קמ"ר של מים. לאסטוניה קו חוף רדוד וארוך לאורך הים הבלטי המתאפיין על ידי מפרצים ומצרי ים רבים לאורך 3,794 קילומטרים, יחד עם 1,520 איים המנקדים את החוף. הגדולים שבאיים הם סארמאה והיומאה.
במדינה רמות מתחברות לסירוגין עם מישורים ועמקים. צורות נוף אלו, לצד צוקי אסטוניה הצפונית והמערבית, הן התכונות הבולטות יותר של אסטוניה. כמו כן, אדמתה ביצתית ובה שפלות; היא שטוחה בצפון והררית בדרום.
אסטוניה מכוסה ב־18,000 קמ"ר של יער, והאחאים בה מכסים שטח של 2,520 קמ"ר. גדול אגמיה הוא פייפסי (3,555 קמ"ר), המעצב את רוב הגבול בינה לבין רוסיה.
רמות אסטוניה הן בדרך־כלל שטוחות, ותבליטן מושפע ממישורי מורנה. מראן תלוי בעיקר ביסוד הטופוגרפי. שתי הרמות הגבוהות באסטוניה הן רמת פנדיוורה (Pandivere kõrgustik), המגיעה עד ל־166 מטרים מעל פני הים, ורמת סאקאלה (Sakala kõrgustik), המגיעה עד ל־146 מטרים מעל פני הים.
לרמות המצטברות, לעומת זאת, יש טופוגרפיה הררית; מראן אינו תלוי בטופוגרפיה היסודית, אלא מושפע מגבעות ועמקים. שלוש הרמות המצטברות באסטוניה הן רמת האנייה, המגיעה עד ל־317 מטרים מעל פני הים, רמת אוטפה, המגיעה עד ל־217 מטרים מעל פני הים ורמת קארולה, המגיעה עד ל־137 מטרים מעל פני הים.
אזורים גבוהים יותר כוללים גם רמות מסוג נוסף, בהן המשטח השטוח בדרך־כלל נחתך על ידי עמקי נהר וביטויי תכונות הקרסט. רמות מסוג זה הן האריו ווירו, הממוקמות באסטוניה הצפונית. שתיהן מגיעות עד ל־30-70 מטרים מעל פני הים.
המישורים מכסים עד חצי משטח אסטוניה; המישורים הגדולים ביותר נמצאים במערב אסטוניה.
המישור המערבי הוא ביצתי, עם גבעות אבני גיר המגיעות עד ל־20 מטרים מעל פני הים, מלבד לאזורים הגבוהים יותר, בהם התבליט שטוח ברובו. מישור זה מגיע לארכיפלג המערבי (גבעות קירבלה, מיכקלי סאלומגי (Mihkli Salumägi), סאלאוורה סאלומגי (Salavere Salumägi) ועוד). מישורים ביצתיים מכסים יותר מחמישית שטחה של אסטוניה, ונמצאים בחלקם מערבה וצפונה לאגם פייפסי וסמוך לאגם ווירטסיירב.
שקעים ועמקים הם חלקים אופייניים לתבליט דרום אסטוניה, שם הם מפרידים את הרמות. העמקים תלולים, ובאגניהם שוכנות שרשראות אגמים. שקע ולגה, לדוגמה, שגובהו 40–80 מטרים מעל פני הים, ממוקם בין רמות הסאקארולה ורמת קארולה, ושקע ההרלגה, שגובהו 70–100 מטרים מעל פני הים, ממוקם בין רמות האנייה וקארולה.
כמו כן, מאפיין נוסף של הדרום הוא שפלות גדולות, המהוות גם רמות מצטברות נפרדות.
אסטוניה המערבית, שטח מיוער וזרוע ביצות, מתפרשת מלהמה עד לטביה; ניתן להגדירה כחגורות נפרדות של יערות. חלקה הצפוני, מרמת האריו ועד רמת פנדיוורה, נקרא קירבמאה (Kõrvemaa); חלקה הדרומי, על המדרון המערבי של רמת סאקאלה, נקרא סומאה.
קרקעות אסטוניה המערבית הן קרקעות סידיות־קרחוניות בגבהי 40–70 מטרים מעל פני הים, ורמת שפלתם גבוהה. עיצובי קרח שוליים רבים – תלוליות, מורנות, תלי־קרח קטנים וצורות שפלות אחרות קמות כנגד רקע זה.
האיים הגדולים – סארמאה, היומאה ו-וורמסי – שוכנים למערבה של אסטוניה היבשתית.
סארמאה (2,672 קילומטרים רבועים), האי הרביעי בגודלו בים הבלטי, הוא אי נמוך המשופע ביערות עצי־מחט. שפלתו שטוחה, וישנם 80 אגמים בו.
היומאה (989 קמ"ר) הוא האי השני בגודלו באסטוניה. קו חופו (310 קילומטרים) שקוע, ומרבית שטחו מכוסה יערות.
וורמסי (98 קמ"ר) נמצא בקרבת חוף אסטוניה הצפון־מערבי; קו חופו שקוע גם הוא. האי נמוך ושטוח, והוא מכוסה בעיקר בסבך ערער, יערות ואחאים (יערות מכסים כשליש משטח האי).
דמוגרפיה

מבנה גילאים באסטוניה הוא (נכון לשנת 2018):
0-14: 16.3% (גברים: 110,684; נשים: 104,542).
15-64: 64.1% (גברים: 422,008; נשים: 423,517).
65 ומעלה: 19.6% (גברים: 88,392; נשים: 169,990).
שיעור פוריות: 1.59 ילדים על כל אישה.
שיעור פטירות: 11.81 פטירות על כל 1,000 איש.
שיעור גידול אוכלוסייה: 0.26%
ההתפלגות האתנית במדינה היא (נכון לשנת 2018):
אסטונים – 68.7%
רוסים – 24.9%
אוקראינים – 1.8%
בלארוסים – 0.9%
פינים – 0.6%
מיעוטים אחרים – 3.1%.
עד למלחמת העולם השנייה אחוז האסטונים במדינה היה גבוה מאוד, ועמד על 88%. אחוז האסטונים במדינה ירד באופן משמעותי בזמן השלטון הסובייטי, עד לכדי 61.5% בשנת 1989.
ההתפלגות הדתית במדינה היא (נכון לשנת 2011):
ללא דת – 54.14%
נצרות אורתודוקסית – 16.5%
נצרות לותרנית – 9.91%
בפטיסטים – 0.41%
נצרות קתולית – 0.41%
יהדות – 0.20%
אסלאם – 0.14%.
עקב שיעור ילודה מתחת לממוצע הנדרש לקיום חילופי דורות (2.11 ילדים לכל אישה) והגירה שלילית מהמדינה אוכלוסיית אסטוניה בדומה למדינות רבות במערב פוחתת משנה לשנה. באסטוניה כמו ברוב המדינות הקומוניסטיות לשעבר שבהן הדת הוצאה מחוץ לחוק, הזיקה אל הדת היא נמוכה.
השפות המדוברות באסטוניה הן אסטונית, רוסית, פינית ועוד.
תרבות > ספרות אסטונית

בשנת 1525 נדפס בגרמניה ספר התפילות הראשון, שכלל פרקים באסטונית. בשנת 1632 החינוך באסטוניה קיבל חיזוק משמעותי עם הקמת אוניברסיטת טרטו. תרגום כתבי הקודש באסטונית נדפס בשנת 1739. בשנת 1806 נוסד העיתון האסטוני הראשון "Tarto maa rahwa Näddali-Leht". אף על פי שהחברה הספרותית האסטונית נוסדה רק בשנת 1872, המשורר האסטוני הראשון כריסטיאן יאק פטרסון פרסם את שיריו כבר בשנות ה-20 של המאה ה-19. המשוררת הלאומית לידיה קוידולה (Lydia Koidula) פעלה בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-19 יחד עם שורה של משוררים וסופרים כמו קרל רוברט יעקובסון, פרידריך קולבארס ופרידריך ריינהולד קרויצוואלד (Friedrich Reinhold Kreutzwald). בין הסופרים החשובים במאה ה־20: אנטון הנסן טמסארה (Anton Hansen Tammsaare), אדוארד וילדה, אוסקר לוטס (Oskar Luts), פרידברט טוגלאס, גוסטב סויטס (Gustav Suits), יאן קרוס וויוי לואיק. בשנת 2005 ראה אור בארץ הספר האסטוני הראשון שתורגם לעברית - "מדינת גבול" ("Piiririik") מאת אמיל טודה (Emil Tode) (שם העט של טנו אנפלו (Tõnu Õnnepalu)) בסדרת "צפון" של הוצאת הקיבוץ המאוחד ובתרגום רמי סערי, שתרגם בהמשך גם את ספרו של יאן קפלינסקי "הקרח והטיטניק" (2008) וכן את האסופה "כובעים וכפפות", אנתולוגיה הכוללת מבוא לשירה העכשווית של אסטוניה ואסופה משירתם של עשרה משוררים אסטונים צעירים: קאופו מיל, קריסטה אויסאר, איגור קוטיוח, יאק אורמט, יורגן רוסטה, אנדרוס קסמאה, קרולינה פיהלגס, קאור ריסמאה, מאריה פרטנה ואדה אהי. עם משוררי אסטוניה הוותיקים יותר נמנים מארי אונדר, בטי אלוור, יאן קפלינסקי, מרי וליסו ואלן ניט.
בכתבי עת שראו אור בישראל התפרסמו בעברית אחדים משיריהם של אלן ניט, יאן קפלינסקי ומרי וליסו.
ראו גם

הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של אסטוניה
שירות ביון החוץ של אסטוניה
אסטוניאן אייר - חברת התעופה הלאומית של אסטוניה בעבר
E-estonia - מדיניות האינטרנט של אסטוניה
ימת המלח הגדולה

| --- | --- |
תצלום לוויין של ימת המלח הגדולה, משנת 2003
תצלום לוויין של ימת המלח הגדולה, משנת 2003
 מידע כללי
 מיקום:  יוטה, ארצות הברית
 סוג:  אגם מלח
 מידות
 שטח:  4,400 קמ"ר
 נפח:  18.92 קמ"ק
 גובה:  1283 מטר מעל לפני הים
 אורך מרבי:  120 ק"מ
 אורך:  120 קילומטר
 רוחב מרבי:  45 ק"מ
 רוחב ממוצע:  45 ק"מ 
 עומק מרבי:  10 מטר
 ‏עומק ממוצע:  4.9 מטר
 מידע נוסף
 מליחות:  27%
 נהר מזין:  נהר בר, נהר ג'ורדן, נהר וובר
 ‏אגן ניקוז:  21,500 קמ"ר
 מדינות באגן הניקוז:  ארצות הברית 
 איים:  8 עד 15
 קואורדינטות:  41°10′00″N 112°35′00″W﻿ / ﻿41.166666666667°N 112.58333333333°W﻿ / 41.166666666667; -112.58333333333
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה ימת המלח (למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה ימת המלח (למפת יוטה רגילה) סולט לייק סיטי פרובו וסט ג'ורדן סנט ג'ורג' סידר סיטי עמק מוניומנט ברייס קניון מואב ויומינג ק ו ל ו ר ד ו  נ.מ. אריזונה נ ב ד ה  איידהוימת המלח (למפת יוטה מוגדלת) סולט לייק סיטי פרובו וסט ג'ורדן סנט ג'ורג' סידר סיטי עמק מוניומנט ברייס קניון מואב ויומינג ק ו ל ו ר ד ו  נ.מ. אריזונה נ ב ד ה  איידהוימת המלח 
 
ימת המלח הגדולה (באנגלית: Great Salt Lake) היא ימה מלוחה חסרת מוצא, הנמצאת בחלקה הצפוני של מדינת יוטה בארצות הברית. איש המערב הראשון שהגיע אל הימה היה ג'ים ברידג'ר בשנת 1824.
האגם משתרע על שטח של כ-4,400 קמ"ר, והוא האגם הגדול ביותר בארצות הברית ממערבית למיסיסיפי. גובה פני המים הממוצע הוא כ-1,280 מטר מעל לגובה פני הים. אורכה של ימת המלח הגדולה הוא 120 ק"מ, רוחבה 45 ק"מ, ועומקה המרבי בערך 10 מטר.
סולט לייק סיטי, בירת יוטה, שוכנת בקרבת חופו המזרחי של האגם. שלושה נהרות זורמים אל הימה ומספקים כ-1.1 מיליון טונות של משקעים בכל שנה. בשל הריכוז הגבוה של המלח בימה, אנשים יכולים לצוף בקלות במי הימה.
הימה היא שריד קטן לימת בונוויל הפרהיסטורית, ימה גדולה אשר השתרעה על פני שטח של כ-50 אלף קמ"ר במהלך עידן הקרח.
בשל הדמיון שלה לים המוות בישראל, זכתה ימת המלח הגדולה לכינוי "America's Dead Sea" (ים המוות האמריקאי); ואחד משלושת הנהרות, אשר מזינים את הנהר, נקרא "ג'ורדן" (Jordan, נהר הירדן).
תכונות

רמת המליחות בימה היא פי 5 מבאוקיינוס, מה שלא מאפשר קיום חיים לדגים ויצורים רבים אחרים.
הנהרות שמזינים את הימה ממלאים אותה במינרלים הכוללים מלחים, ומאחר שאין למים מוצא, הם מתאדים עם השמש החמה של יוטה והמלחים נשארים באגם ומצטברים, כך לאורך שנים נוצרה ימה מלוחה.
באזורים מסוימים, אחוז המלח כל כך גבוה שבני אדם יכולים לצוף, באופן דומה לים המלח.
דיאנה קרול

| --- | --- |

 לידה:  16 בנובמבר 1964 (בת 60) נאנאימו, קנדה 
 מוקד פעילות:  ניו יורק 
 תקופת הפעילות:  מ-1993 
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון המלכותי למוזיקה, מכללת ברקלי למוזיקה 
 סוגה:  ג'אז, סמות' ג'אז 
 סוג קול:  קונטרה אלט 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר, קלידים מוזיקליים 
 חברת תקליטים:  Justin Time Records, ורב רקורדס 
 בן או בת זוג:  אלביס קוסטלו 
 פרסים והוקרה:  קצינה במסדר קנדה (2005)  שדרת הכוכבים של קנדה (2004)  Order of British Columbia (2000) 
 www.dianakrall.com
 פרופיל ב-IMDb
 
דיאנה קרול בקונצרט בטורונטו, 2007
דיאנה קרוֹל (באנגלית: Diana Jean Krall;‏ נולדה ב-16 בנובמבר 1964) היא זמרת ופסנתרנית קנדית. לקרול, בעלת קול הקונטרה אלט, חמישה פרסי גראמי ושמונה פרסי ג'ונו (נכון ל-2015).
קורות חיים וקריירה

קרול נולדה בעיר נאנאימו שבקולומביה הבריטית. לאביה היה אוסף תקליטי ג'אז גדול שדרך האזנה לו הכירה קרול הצעירה את גדולי הג'אז. בגיל ארבע החלה לנגן בפסנתר ובגיל 15 כבר הופיעה במועדונים בעיר הולדתה. בגיל 17 זכתה במלגת לימודים במכללת ברקלי למוזיקה בבוסטון. כשחזרה לקנדה והופיעה בוונקובר שמעו אותה נגן הקונטרבס ריי בראון והמתופף ג'ף המילטון שהפכו למוריה ומדריכיה הרוחניים והמקצועיים. ב-1990 עברה קרול להתגורר בניו יורק.
בשנת 1993 הקליטה עם המילטון את אלבומה הראשון Steppin' Out וב-1995 הוציאה את Only Trust Your Heart. פריצת הדרך המשמעותית חלה בתקליטה השלישי All for You: A Dedication to the Nat King Cole Trio שהוקלט ב-1996. התקליט הכיל פרשנות לסטנדרטים מ"ספר השירים" של שלישיית נט קינג קול. התקליט שהה 70 שבועות במצעד הבילבורד והיה מועמד לזכייה בפרס גראמי וזכה להצלחה מסחרית ואומנותית.
"באלבומיה כמו בהופעות, קרול נראית כנערה תמימה המשדרת פגיעות ועדינות. גם נגינת הפסנתר שלה עדינה ולא תוקפנית ונטייתה לקצבים איטיים ושירה לוחשנית אך מדויקת, עומדת בניגוד לשובבות שנובעת משירים מסוימים".
ב-1999 התארחה בתוכנית הטלוויזיה "אלביס קוסטלו מארח", כך נוצרה ההיכרות שתוביל לנישואיהם ב-2003. תקליטה מאותה שנה When I Look In Your Eyes, בו וויתרה לראשונה על ליווי רביעיית ג'אז לטובת ליווי תזמורתי, זכה בגראמי. ב-2001 יצאה למסע הופעות עולמי, במסגרתו הוקלט באולם האולימפיה בפריז התקליט Diana Krall - Live in Paris אשר זכה אף הוא בגראמי. בתקליט זה ובהופעותיה החלה קרול לשלב פרשנות לשירי מוזיקה פופולרית כ-And I Love Her של הביטלס, Just The Way You Are של בילי ג'ואל ו-A Case Of You של ג'וני מיטשל.
ב-6 בדצמבר 2003 התחתנה עם קוסטלו באחוזתו של אלטון ג'ון ליד לונדון. באותה שנה השתתפה בסרטו של וודי אלן, "כל דבר אחר". ב-6 בדצמבר 2006 נולדו לזוג תאומים.
בנוסף להיותה מוזיקאית הצטלמה קרול כדוגמנית למספר מגזיני אופנה ופרסומות.
קרול זכתה למספר אותות הוקרה של קנדה לציון תרומתה התרבותית למדינה.
הערות שוליים

↑  רון בן יעקב, Let's Face the Music and Dance, מתוך האייל הקורא
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007376349905171  PLWABN: 9810542148105606  BIBSYS: 2032827  BnF: cb13978048h (data)  CiNii: DA15504926  GND: 133465853  ISNI: 0000 0001 1438 0233  LCCN: no97034206  MusicBrainz: 67d2cb7a-9ddb-4a7f-82bf-5a2d1a038e98  NKC: xx0021574  NTA: 238894088  SUDOC: 087888718  VIAF: 12499712   WorldCat (עם VIAF): 12499712
אימאן שאמפרט

| --- | --- |

שאמפרט בשנת 2015
 לידה:  26 ביוני 1990 (בן 34) אוק פארק שבאילינוי
 עמדה:  קלע, סמול פורוורד
 גובה:  1.96 מטר
 מכללה:  המכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה
 דראפט:  בחירה מספר 17, 2011 ניו יורק ניקס
 קבוצות כשחקן
 2011–2015   2015–2018   2018–2019   2019   2019   2021–:  ניו יורק ניקס   קליבלנד קאבלירס   סקרמנטו קינגס   יוסטון רוקטס   ברוקלין נטס   ברוקלין נטס
 הישגים כשחקן
 זכייה באליפות ה-NBA ‏(2016)  השתתפות במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן (2008)   בחירה לחמישיית הרוקיז של העונה ב-NBA (2011)
אימאן אסאנטה שאמפרט (באנגלית: Iman Asante Shumpert; נולד ב-26 ביוני 1990) הוא כדורסלן אמריקאי שמשחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד. הקבוצה האחרונה בה שיחק היא ברוקלין נטס (2021).
מכללות

בעונתו הראשונה במכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה בעונת 2008/2009, שאמפרט קלע בממוצע 10.5 נקודות במשחק, הרביעי בקבוצה, עם 34.5 אחוזים לשלוש. במהלך עונת 2009/2010 עבר שאמפרט ניתוח ארתרוסקופיה כדי לתקן פגיעות במניסקוס בברכו הימנית והחמיץ 6 משחקים. הוא קלע בעונה זו 10 נקודות בממוצע, שלישי בקבוצתו.
בעונתו השלישית, 2010/2011, שאמפרט הוביל את קבוצתו בנקודות (17.3), ריבאונדים ואסיסטים, והיה השחקן השביעי בלבד בתולדות ליגת האטלנטיק קוסט שמוביל את קבוצתו בכל שלושת המדדים. הוא דורג רביעי בכל בליגה בנקודות, והחזיק במספר החטיפות הגבוה ביותר בליגה (שביעי בכל ארצות הברית). הוא נבחר לחמישייה השנייה ולחמישיית ההגנה של הליגה.
ב-28 במרץ 2011 העמיד עצמו שאמפרט לבחירה בדראפט ה-NBA כשהוא מוותר על זכאותו לעונה רביעית במכללות.
קריירה ב-NBA > ניו יורק ניקס

שאמפרט נבחר בדראפט ה-NBA‏ 2011 בבחירה ה-17 על ידי ניו יורק ניקס. בעונתו הראשונה נבחר שאמפרט לחמישיית הרוקיז של העונה ב-NBA. החמישייה כללה בעונה זו שבעה רוקיז כיוון שהיה שוויון בתוצאות ההצבעה בין שאמפרט, קוואי לאונרד וברנדון נייט במקומות 5, 6 ו-7. כבר בעונתו הראשונה שאמפרט קנה לעצמו שם של שחקן הגנה מוצלח והיה היחיד מבין הרוקיז שקיבל קולות גם בהצבעה לפרס שחקן ההגנה של העונה. את העונה סיים עם ממוצע של 1.7 חטיפות למשחק (שביעי בליגה), 9.5 נקודות, 3.2 ריבאונדים ו-2.8 אסיסטים והעפיל יחד עם קבוצתו לפלייאוף מהמקום השביעי. שאמפרט שותף במשחק אחד בלבד וניו יורק הודחה בסיום הסדרה הראשונה על ידי מיאמי.
את עונת 2012/2013 החל שאמפרט באיחור בשל פציעה ואת הופעתו הראשונה בעונה זו ערך ב-17 בינואר 2013. בסך הכל שותף בעונה זו ב-45 משחקים ושוב העפיל עם קבוצתו לפלייאוף, הפעם מהמקום השני. הניקס גברו על הסלטיקס 2-4 בסיבוב הראשון, אך הפסידו לפייסרס בסיבוב השני באותה תוצאה.
בעונת 2013/2014 השתתף שאמפרט ב-74 משחקים, מהם 58 בחמישייה. הוא קלע בממוצע 6.7 נקודות במשחק, קלט 4.2 ריבאונדים ומסר 1.7 אסיסטים. בעונה זו לא הצליחו הניקס להגיע לפלייאוף וסיימו במקום התשיעי.
קריירה ב-NBA > קליבלנד קאבלירס

ב-5 בינואר 2015, באמצע עונת 2014/2015, עבר שאמפרט בטרייד לקליבלנד קאבלירס לאחר שלוש וחצי עונות עם הניקס. בטרייד, שכלל גם את אוקלהומה סיטי ת'אנדר, קיבלו קליבלנד בנוסף לשאמפרט גם את חברו לניקס ג'יי אר סמית' ובחירה בדראפט 2015. בתמורה העבירו הקאבלירס לאוקלהומה את דיון וייטרס ולניקס את לו אדמונסון, אלכס קירק ובחירת סיבוב שני בדראפט 2019.
בקליבלנד פתח שאמפרט בעיקר על הספסל, לאחר שבעת הגעתו לקבוצה היה פצוע. את עמדת הקלע בחמישייה מילא דווקא ג'יי אר סמית', שבניו יורק פתח בעיקר בספסל. בעונתו השנייה בקליבלנד, 2015/2016, זכה עמה באליפות ה-NBA.
קריירה ב-NBA > סקרמנטו קינגס

לקראת עונת 2018/2019, לאחר כ-3 וחצי עונות עם הקאבלירס, נשלח לסקרמנטו קינגס כחלק מטרייד משולש עם יוטה ג'אז. ב-42 משחקיו בקבוצה קלע 8.9 נקודות בממוצע למשחק.
קריירה ב-NBA > יוסטון רוקטס

בפברואר 2019 הועבר מסקרמנטו ליוסטון רוקטס, כחלק מטרייד משולש עם הקאבלירס.
קריירה ב-NBA > ברוקלין נטס

ב-13 בנובמבר 2019 חתם שאמפרט על חוזה זמני בברוקלין נטס, בעקבות השעייתו של וילסון צ'נדלר ל-25 משחקים, ולאחר כחודש שוחרר מהקבוצה.
ב-30 בינואר 2021 חזר לברוקלין נטס.
אחר

שאמפרט התחרה בעונה 30 של התכנית "רוקדים עם כוכבים", עם שותפתו דניאלה קראגץ' והוכרז כמנצח של העונה ב-22 בנובמבר 2021.
סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA > בעונה הסדירה

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011/2012 | ניו יורק | 59 | 35 | 28.9 | 0.401 | 0.306 | 0.798 | 3.2 | 2.8 | 1.7  | 0.1 | 9.5 |
| 2012/2013 | ניו יורק | 45 | 45 | 22.1 | 0.396 | 0.402 | 0.766 | 3.0 | 1.7 | 1.0 | 0.2 | 6.8 |
| 2013/2014 | ניו יורק | 74 | 58 | 26.5 | 0.378 | 0.333 | 0.746 | 4.2 | 1.7 | 1.2 | 0.2 | 6.7 |
| 2014/2015 | ניו יורק | 24 | 24 | 26.0 | 0.409 | 0.348 | 0.676 | 3.4 | 3.3 | 1.3 | 0.1 | 9.3 |
| 2014/2015 | קליבלנד | 38 | 1 | 24.2 | 0.410 | 0.338 | 0.667 | 3.8 | 1.5 | 1.3 | 0.3 | 7.2 |
| 2015/2016 | קליבלנד | 54 | 5 | 24.4 | 0.374 | 0.295 | 0.784 | 3.8 | 1.7 | 1.0 | 0.4 | 5.8 |
| 2016/2017 | קליבלנד | 76 | 31 | 25.5 | 0.411 | 0.360 | 0.789 | 2.9 | 1.4 | 0.8 | 0.4 | 7.5 |
| 2017/2018 | קליבלנד | 14 | 6 | 19.7 | 0.379 | 0.269 | 0.733 | 2.9 | 1.2 | 0.6 | 0.4 | 4.4 |
| 2018/2019 | סקרמנטו | 42 | 40 | 26.2 | 0.382 | 0.366 | 0.829 | 3.1 | 2.2 | 1.1 | 0.5 | 8.9 |
| 2018/2019 | יוסטון | 20 | 1 | 19.1 | 0.347 | 0.296 | 0.500 | 2.7 | 1.1 | 0.6 | 0.2 | 4.6 |
| 2019/2020 | ברוקלין | 13 | 0 | 18.5 | 0.328 | 0.242 | 0.571 | 2.6 | 0.9 | 0.9 | 0.2 | 4.2 |
| קריירה |  | 459 | 246 | 25.0 | 0.392 | 0.338 | 0.764 | 3.3 | 1.8 | 1.1 | 0.3 | 7.2 |
סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA > בפלייאוף

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | ניו יורק | 1 | 1 | 19.0 | 0.000 | 0.000 | 0.000 | 1.0 | 0.0 | 1.0 | 0.0 | 0.0 |
| 2013 | ניו יורק | 12 | 12 | 28.1 | 0.410 | 0.429 | 0.857 | 6.0 | 1.3 | 1.1 | 0.3 | 9.3 |
| 2015 | קליבלנד | 20 | 16 | 34.8 | 0.360 | 0.355 | 0.750 | 4.9 | 1.2 | 1.3 | 0.8 | 9.1 |
| 2016 | קליבלנד | 21 | 0 | 17.5 | 0.417 | 0.382 | 0.636 | 2.2 | 0.8 | 0.5 | 0.1 | 3.3 |
| 2017 | קליבלנד | 17 | 0 | 16.2 | 0.417 | 0.385 | 0.824 | 2.8 | 0.9 | 0.6 | 0.2 | 4.4 |
| 2019 | יוסטון | 8 | 0 | 13.6 | 0.385 | 0.364 | 0.250 | 1.5 | 0.3 | 0.1 | 0.0 | 3.6 |
| קריירה |  | 79 | 29 | 22.8 | 0.388 | 0.376 | 0.744 | 3.5 | 0.9 | 0.8 | 0.3 | 5.9 |
הערות שוליים

↑  סקרמנטו מצרפת את אימאן שאמפרט וג'ו ג'ונסון, באתר הקבוצה, 8 בפברואר 2018
↑  יוסטון מצרפת את אימאן שאמפרט, באתר הקבוצה, 7 בפברואר 2019
↑  שאמפרט חותם על חוזה בברוקלין, באתר הקבוצה, 13 בנובמבר 2019
↑  שאמפרט חותם על חוזה בברוקלין, באתר הקבוצה, 13 בנובמבר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 55b35e98-4115-4963-9cbe-9edd7307382a
פרידריך קולראוש

| --- | --- |

פרידריך קולראוש סביב 1875
 לידה:  14 באוקטובר 1840 רינטלן (אנ')
 פטירה:  17 בינואר 1910 (בגיל 69) מרבורג
 שם לידה:  Friedrich Wilhelm Georg Kohlrausch 
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית
 פעילות בולטת:  פיזיקאי שתרם לחקר המוליכות של אלקטרוליטים
 השכלה:  אוניברסיטת ארלנגן-נירנברג  אוניברסיטת מרבורג  אוניברסיטת גטינגן 
 מעסיק:  האוניברסיטה הטכנית בדרמשטאדט, האוניברסיטה של שטרסבורג, אוניברסיטת הומבולדט של ברלין, המכון הטכנולוגי של ציריך, אוניברסיטת וירצבורג, אוניברסיטת גטינגן, Physikalisch-Technische Bundesanstalt 
 תפקיד:  פרופסור 
 פרסים והוקרה:  אות מסדר ההצטיינות במדעים ואמנויות של גרמניה (1896)  מדליית רוברט וילהלם בונזן (1908)  אות המסדר מקסימיליאן של בוואריה למדעים ואמנויות (1896)  חבר זר של החברה המלכותית (12 בדצמבר 1895) 
 
פְרִידְרִיךְ וִילְהֶלְם גֶאוֹרְג קוֹלְרַאוּשׁ (בגרמנית: Friedrich Wilhelm Georg Kohlrausch‏; 14 באוקטובר 1840 – 17 בינואר 1910) היה פיזיקאי גרמני שחקר את תכונות המוליכות של אלקטרוליטים ותרם לידע על התנהגותם. הוא גם חקר אלסטיות, תרמו-אלסטיות ומוליכות חום וכן מדידות מדויקות של מגנטיות וחשמל.
פרידריך קולראוש נחשב לאחד הפיזיקאים הניסויים החשובים ביותר. עבודתו המוקדמת עזרה להרחיב את המערכת המוחלטת של קרל פרידריך גאוס ווילהלם אדוארד ובר כך שתכלול יחידות מדידה חשמליות ומגנטיות.
ביוגרפיה > השכלה

פרידריך וילהלם גאורג קולראוש נולד ב-14 באוקטובר 1840 לרודולף קולראוש ברינטלן (אנ') בנסיכות הבוחר מהסן. לאחר שלמד פיזיקה בארלנגן ובגטינגן, סיים פרידריך קולראוש את הדוקטורט שלו באוניברסיטת גטינגן.
ביוגרפיה > הוראה

לאחר עבודה של שנתיים כמרצה בפרנקפורט, מונה קולראוש לפרופסור לפיזיקה באוניברסיטת גטינגן (1866–70). במהלך 1870 הפך קולראוש לפרופסור במכון הטכנולוגי של ציריך בשווייץ. שנה לאחר מכן, הוא עבר לאוניברסיטה הטכנולוגית של דרמשטאדט בגרמניה.
ב-1875 הוא נענה להצעה מאוניברסיטת וירצבורג שבדרום גרמניה, שם ערך לאחר מכן את הניסויים שלו בקביעת כמות ובמוליכות של אלקטרוליטים. מ-1888 חקר ולימד באוניברסיטת שטרסבורג.
הוא דחה הצעה לפרופסורה באוניברסיטת הומבולדט של ברלין ב-1894, אך משנת 1900 הוא היה גם שם פרופסור. הוא נבחר כחבר באקדמיה המלכותית השוודית למדעים במהלך 1902.
מחקריו

קולראוש היה חוקר חשוב של אלקטרוכימיה מסיבות רבות. ראשית, הניסויים שמהם הסיק את חוק ההגירה העצמאית של יונים שלו הפכו לקנוניים והופצו מהמעבדות של קולראוש בגטינגן, ציריך ודרמשטאדט; סוונטה ארניוס, וילהלם אוסטוולד ויאקובוס ואן 'ט הוף, כולם אומנו בשיטות וציוד של קולראוש. יתרה מכך, מכיוון שגם קולראוש המשיך לבחון ולאשר את התיאוריה היוניסטית לאחר שהוצעה לראשונה, עבודתו קשרה את "מדידת הפיזיקה" ואת יכולתה להפיק שפע של נתונים אמפיריים לתוצאות ולשיטות של היוניסטים ומאמיניהם.
מחקריו > מוליכות אלקטרוליט בתמיסה

בשנת 1874 הוא הוכיח שלאלקטרוליט יש כמות מוגדרת וקבועה של התנגדות חשמלית. על ידי התבוננות בתלות המוליכות בדילול, הוא יכול היה לקבוע את מהירויות ההעברה של היונים (אטומים או מולקולות בעלי מטען) בתמיסה. הוא השתמש בזרם חילופין כדי למנוע היווצרות של מוצרי אלקטרוליזה (התפתחות גזי מימן וחמצן, או שקיעת מתכת); זה איפשר לו להשיג תוצאות מדויקות מאוד.
מ-1875 עד 1879, הוא בחן תמיסות מלח רבות, חומצות ותמיסות של חומרים אחרים. מאמציו הביאו לחוק ההגירה העצמאית של יונים, כלומר לכל סוג של יון נודד יש מוליכות מולרית מגבילה ספציפית, לא משנה איזה שילוב של יונים נמצא בתמיסה, ולכן ההתנגדות החשמלית של התמיסה נובעת רק מנדידת יונים של חומר מסוים. קולראוש הראה שעבור אלקטרוליטים חלשים (לא מופרדים לחלוטין) שככל שתמיסה מדוללת יותר, כך גדלה המוליכות המולרית שלה עקב דיסוציאציה יונית מוגברת.
מחקריו > טכניקות ומכשירי מדידה

במהלך 1895 הוא ירש את הרמן פון הלמהולץ כנשיא "המכון הטכני הפיזיקלי הקיסרי" (Physikalisch-Technische Reichsanstalt), תפקיד בו כיהן עד 1905.
במכון כמו בעבר, פעילותו התמקדה בפיזיקה ניסיונית ואינסטרומנטלית: הוא בנה מכשירי מדידה והגה טכניקות מדידה חדשות לבחינת הולכה אלקטרוליטית בתמיסות. הוא סיים את הקמת המכון, משימה שטרם הושלמה עם מותו של הנשיא הראשון שלה. הוא הכניס למכון תקנות, לוחות זמנים ושעות עבודה קבועים.
בהנחייתו של קולראוש יצר המכון יצר תקנים ותקני כיול רבים שהיו בשימוש בינלאומי גם מחוץ לגרמניה.
הכוונה של קולראוש הייתה ליצור תנאי עבודה אופטימליים במעבדות ולהגן על המעבדות מפני השפעות חיצוניות לא רצויות. במשך שש שנים, למשל, הוא נלחם נגד קו חשמלית שהיה אמור לעבור ליד המכון. אולם לפני שהחשמלית הייתה אמורה לעשות את דרכה הראשונה, המכון הצליח לפתח מגנומטר פיתול שלא הושפע משדות אלקטרומגנטיים יוצרים הפרעה. השימוש במכשיר זה ובגלוונומטר החוט הממוגן הביאו לכך שעבודה חשמלית ומגנטית מדויקת המשיכה להיות אפשרית.
במהלך השנים, קולראוש הוסיף ניסויים שענו על הצרכים של כימיה פיזיקלית וטכנולוגיית חשמל בפרט. הוא שיפר מכשירי מדידה מדויקים ופיתח שיטות מדידה רבות כמעט בכל תחומי הפיזיקה הידועים במהלך חייו, לרבות מד רפלקטיביות, גלוונומטר משיק וסוגים שונים של מגנומטרים ודינמומטרים. גשר קולראוש, אותו המציא באותה תקופה לצורך מדידת מוליכות, מוכר עד היום. כמו הלמהולץ וסימנס, גם קולראוש ראה את האפשרויות הגלומות במחקר יישומי ובסיסי במדעי הטבע והטכנולוגיה. הוא הניח את היסודות לידע מדעי אשר קידם וקידם את התעשייה והטכנולוגיה. המכון פיתח מכשירי דיוק סטנדרטיים עבור מכוני מחקר אוניברסיטאיים ומעבדות תעשייתיות. הוא הציג יחידות חשמל אחידות לגרמניה וגם שיחק תפקיד משמעותי בשימוש הבינלאומי בהן. בתקופה עד 1905 היו דוגמאות רבות לחשיבותו של המכון עבור התעשייה הגרמנית, בפרט עבור הטכנולוגיות העילאיות של אותה תקופה – תעשיות החשמל, האופטיקה והמכניקה.
בסך הכל, קולראוש היה מעורב במדידת תופעות חשמליות, מגנטיות ואלקטרוכימיות במשך כמעט 50 שנה. בשנת 1905 פרש קולראוש מתפקידו כנשיא המכון.
פרידריך קולראוש מת במרבורג ב-17 בינואר 1910 בגיל 69.
מחקריו > כתביו

באוניברסיטת גטינגן תיעד קולראוש את הניסויים המעשיים שלו שהניבו את הספר "Leitfaden der praktischen Physik" (הנחיות לפיזיקה מעשית), שראה אור ב-1870 כספר ראשון מסוגו בגרמניה. הוא הכיל לא רק תיאורים של ניסויים, מערכי ניסויים וטכניקות מדידה, אלא גם טבלאות של כמויות פיזיקליות. הוא יצא במהדורות רבות (המהדורה ה-9 המוגדלת והמעודכנת של 1901 נקראה "Lehrbuch der praktischen Physik"; יצירה בסיסית יותר המבוססת עליה קרויה "Kleiner Leitfaden der praktischen Physik") ותורגמה לאנגלית. זה נחשב לעבודה הסטנדרטית על שיטות ומדידות מעבדה פיזיות.
עד היום ספר הלימוד "Praktische Physik" (פיזיקה מעשית), שמקורו ב- "Leitfaden der praktischen Physik" של קולראוש, הוא ספר קריאה סטנדרטי לפיזיקאים ומהנדסים בגרמניה. הדבר נובע, בעיקר, מהתיאורים המפורטים של שיטות המדידה המהוות בסיס ליישומים טכניים וניסיוניים בתחומים רבים בפיזיקה.
קולראוש היה גם המחבר של "Ueber den absoluten Leitungswiderstand des Quecksilbers" (על ההתנגדות החשמלית של כספית, 1888), ושל מאמרים רבים שתרם ל-Annalen der Physik und Chemie ולכתבי עת מדעיים אחרים.