stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קארוי פאפ

| --- | --- |

 לידה:  24 בספטמבר 1897 שופרון, הונגריה 
 פטירה:  31 בינואר 1945 (בגיל 47) ברגן-בלזן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  הונגריה 
 שפות היצירה:  הונגרית 
 
קארוי פאפ (במקור פולק, בהונגרית: Pap Károly; שופרון, 24 בספטמבר 1897– ברגן-בלזן, 1945) היה סופר, משורר ומחזאי הונגרי-יהודי שנספה בשואה. אביו היה הרב מיקשה פולק, שנספה באושוויץ.
ביוגרפיה

קארוי פאפ נולד בעיר שופרון למשפחת רבנים. ואביו, מיקשה פולק, היה הרב הראשי של הקהילה היהודית הניאולוגית הגדולה בעיר הולדתו.
כשסיים קארוי פאפ את לימודיו בתיכון, התנדב לשרת בצבא האוסטרו-הונגרי. כחייל נלחם במלחמת העולם הראשונה, ובתום המלחמה נטל חלק בהונגריה ברפובליקה הסובייטית ההונגרית בשנת 1919, אשר הביאה במדינה לשלטון קומוניסטי קצר-ימים. בתוקף תפקידו בגדודים הקומוניסטיים שימש מפקד צבאי בעיירה מורקרסטור (מחוז זאלה, דרום-מערב הונגריה). עם נפילת הממשלה השמאלנית של בלה קון ועליית האדמירל מיקלושׁ הורטי לשלטון, נכלא פאפ ונגזר עליו עונש מאסר באשמת ביזת רכושו של בעל-אדמות עשיר בתקופת שירותו לצד כוחות השמאל. כעבור כשנתיים, עם ריצוי עונשו, היגר לווינה וחי בה בין השנים 1923 ו-1925. למן שובו לבודפשט התחיל פאפ לפרסם מיצירותיו, בראש ובראשונה בכתב-העת הספרותי ואמנותי הנודע ניוגט וכן בעיתוני האשט. העניינים העיקריים שכתיבתו התמקדה בהם לאורך כל דרכו הספרותית היו התחבטות בשאלות הזהות היהודית, חיפוש האלוהים ותהייה אחר מאפייני הדתיות המשיחית.
בספר ביכוריו, קובץ המאמרים "מיכאל" (1929), וברומן הראשון שכתב, "שחררת אותי מהמוות" (1932), מתח הסופר ביקורת נוקבת על אירועי זמנו ועל סממני תקופתו באמצעות סיפורים הדנים בדמותו של משיח חדש. הרומן השני פרי עטו, "התחנה השמינית" (1933), עסק בניתוח בעיות בעלות אופי הגותי-דתי. רוח כתיבתו של הסופר ביצירה זו קרובה לרוח הבשורות בברית החדשה ולהשקפות הנוצריות המובעות בכתבי דוסטויבסקי. בשנת 1935 פרסם פאפ את חיבורו "פצעים וחטאים יהודיים", ומסה זו הגבירה את המודעוּת באשר לתמטיקה של כתיבתו ועוררה ויכוחים נרגשים וסוערים בקרב קוראיו. שנה לאחר מכן טורפדה הענקת פרס באומגרטן היוקרתי לסופר בשל עברו ה"פלילי". הרומן השלישי, האחרון והמפורסם ביותר של פאפ, הוא ספרו "עזראל" (1937), הנחשב גם לעידית יצירתו. הספר תורגם לעברית בידי רמי סערי וראה אור בהוצאת כרמל בשנת 2004. ספר זה, כמוהו כקובץ הסיפורים "חסד" שהתפרסם אף הוא בשנת 1937, מבוסס על יסודות אוטוביוגרפיים ומתמקד בדמותו של ג'רג' (ג'ורי) עזראל, המספר ובן-דמותו של הסופר בילדותו. מבין מחזותיו של פאפ מבטא במיוחד "מֹשֶׁה" (1942) את ההתייחסות לדמות נבואית חריגה ובולטת ואת מחשבות הסופר ביחס לגורל עמו המיוסר ובאשר לאפשרות גאולתו.
ב-23 במאי 1944 נלקח הסופר למחנות שרות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי), וב-2 בנובמבר אותה שנה נשלח למחנה בוכנוואלד. ב-30 בינואר 1945 נמנה עדיין עם החיים. לאחר מכן אבדו עקבותיו. הוא הועבר כנראה למחנה הריכוז בברגן-בלזן ושם מצא אות מותו.
הוריו ואחותו הגדולה נספו אף הם בשואה, ואילו אחיו הבכור הצליח לשרוד ובתום מלחמת העולם השנייה היגר לדרום אמריקה.
כתביו

מיכאל Mikáél (elbeszélés, 1929)
שחררת אותי ממוות Megszabadítottál a haláltól (regény, 1932)
התחנה השמינית A VIII. stáció (regény, 1933)
פצעים וחטאים יהודיים Zsidó sebek és bűnök (vitairat, 1935)
חסד Irgalom (elbeszélés, 1937)
עזריאל Azarel (regény, 1937)
בת-שבע (דרמה) Batséda/Bátséba (dráma, 1940)
משה (דרמה) Mózes (dráma, 1944)
צעיף הבתולין A szűz(i)esség fátylai (novellák, 1945)
פסל השלג A hószobor (novellák, válogatta Keresztury Dezső, 1954)
מזל Szerencse (novellák, válogatta Galsai Pongrác, 1957)
זה קרה בעיר ב. B. városában történt I.-II. (novellák, 1964)
מחזותיו של קארוי פאפ Pap Károly színművei (1973)
האדם שצץ A fölbukkanó ember (elbeszélés, 1977)
מידע נוסף

יאנוש קובאנאי, תחייתו של עזראל, על גילויו המאוחר של הסופר היהודי-הונגרי קארוי פאפ, המגזין "ארץ אחרת"
אולפני ההנפשה ברבנק

שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית 
שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ]
| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  אולפן הנפשה
 מייסדים:  טום סטייסי, ג'ורג' סטיבנסון
 תקופת הפעילות:  1982 – 1989 (פירוק זמני)
 מיקום המטה:  סידני, אוסטרליה
 ענפי תעשייה:  קולנוע, סדרות טלוויזיה
 מוצרים עיקריים:  סרטי הנפשה, סדרות טלוויזיה
 אנשי מפתח:  דייוויד פילד (במאי, מפיק בפועל) רוז פיליפס (מפיק ראשי)
  
 www.burbankanimation.com
 
אולפני ההנפשה ברבנק (באנגלית: Burbank Animation Studios, נקראה בעבר: Burbank Films Australia, "סרטי ברבנק אוסטרליה") היא חברת הפקה אוסטרלית לסרטי וסדרות הנפשה לכל המשפחה, אשר הפיצה את סרטה הראשון, "מזמור חג המולד", בשנת 1982.
היסטוריה

החברה נוסדה על ידי טום סטייסי וג'ורג' סטיבנסון בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20, בשם "סרטי ברבנק אוסטרליה". תחילה, החברה הפיקה סרטי הנפשה המבוססים על ספרי צ'ארלס דיקנס ודמותו של שרלוק הולמס. בהמשך, החברה הפיקה סרטים רבים המבוססים על ספרים ואגדות, ביניהם "היער העבות" המבוסס על הספר "הרוח בערבי הנחל" מאת קנת גרהם, "דון קישוט" המבוסס על ספר בעל אותו שם מאת מיגל דה סרוואנטס, ו"עליסה בארץ הפלאות" המבוסס על הספר "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות" מאת לואיס קרול.
בשנת 1991, לאחר פירוק זמני של שנה, החברה חזרה להפיק סרטי הנפשה תחת שמה הנוכחי, "אולפני ההנפשה ברבנק", כאשר דייוויד פילד עבד כבמאי ומפיק בפועל, ורוז פיליפס עבד כמפיק ראשי. החברה המשיכה להפיק סרטים המבוססים על ספרים ואגדות, כאשר חלק מהסרטים הופצו באותה שנה בה הופצו סרטים המבוססים על אותו סיפור של אולפני ההנפשה של וולט דיסני, לדוגמה, הסרט "הרקולס" המבוסס על דמות מיתולוגית בעלת אותו שם, הופץ באותה שנה בה הופץ הסרט "הרקולס" של חברת וולט דיסני. כמו כן, מספר מועט של סרטים שהופקו בתקופה זו הם בעלי עלילה מקורית, לדוגמה הסרט "ילדת הג'ונגל ואי הדינוזאורים האבוד".
רוב סרטי החברה התאפיינו בטון אמנותי קודר, ולוו במוזיקה בסגנון הניו וייב, בנוסף רובם באורך 50 דקות. החברה הפיקה כ-70 סרטי הנפשה.
נכון לשנת 2020, זכויות היוצרים של רוב הסרטים נמצאות בבעלות Pulse Distribution and Entertainment, ומנוהלות על ידי חברת NuTech Digital.
היסטוריה > החברה בישראל

חלק מסרטי החברה הופצו בישראל בדיבוב ותרגום לעברית, כאשר ההפצה נעשתה ב-DVD,‏ ב-VHS ובשידורים בטלוויזיה. מספר סרטים של החברה דובבו פעמיים, כאשר הדיבוב הראשוני נעשה באולפני זאונד בתחילת שנות התשעים, והדיבוב השני נעשה באולפני נ.ל.ס בסופן.
פילמוגרפיה מובחרת > סרטים מובחרים > סרטים מובחרים שהופצו תחת השם "סרטי ברבנק אוסטרליה"

מזמור חג המולד (1982)
אוליבר טוויסט (1982)
שרלוק הולמס וחותם הארבעה (1983)
שרלוק הולמס ועמק הפחד (1983)
שרלוק הולמס וחקירה בשני (1983)
שרלוק הולמס וכלבם של בני בסקרוויל (1983)
בית ממכר עתיקות (1984)
20,000 מיל מתחת למים (1985)
האיש במסכת הברזל (1985)
מכרות המלך שלמה (1986)
תום סויר (1986)
הגיבן מנוטרדאם (1986)
שלושת המוסקטרים (1986)
אליס מבעד למראה (1987)
הסייח השחור (1987)
דון קישוט (1987)
רוב רוי (1987)
אי המטמון (1987)
עליסה בארץ הפלאות (1988)
מסביב לעולם ב-80 יום (1988)
האגדה של היוואטה (1988)
פיטר פן (1988)
השבוי מזנדה (1988)
היער העבות (1988)
פילמוגרפיה מובחרת > סרטים מובחרים > סרטים מובחרים שהופצו תחת השם "אולפני ההנפשה ברבנק"

פנג הלבן (1991)
הרוזן ממונטה כריסטו (1991)
זהבה ושלושת הדובים (1991)
עלי באבא (1991)
החלילן מהמלין (1992)
אצבעונית (1993)
סינבד (1993)
סינדרלה (1996)
היפה והחיה (1996)
הרקולס (1997)
שלושת החזירונים (1998)
הכלב הטרויאני (1999)
חג הפסחא בבאנילנד (1999)
המלך ואני (1999)
לילה שקט: סיפור חג המולד הראשון (2000)
ילדת הג'ונגל ואי הדינוזאורים האבוד (2002)
פילמוגרפיה מובחרת > סדרות טלוויזיה מובחרות

The Wizard's Tales (סיפורי הקוסם) - שודר החל מ-1991 עד 2001.
Roddy The Rooster (רודי התרנגול) - שודר בשנת 2016.
The Amazing Space Buddies (חברי החלל המדהימים) - שודר בשנת 2016.
צחי ברוורמן

יצחק (צחי) ברוורמן (נולד ב-7 במרץ 1959) הוא איש ציבור ישראלי המשמש כראש הסגל של ראש הממשלה בנימין נתניהו. בעבר כיהן כמזכיר הממשלה ומנכ"ל משרד ראש הממשלה בפועל.
ביוגרפיה

ברוורמן נולד בתל אביב. בצה"ל שירת כקצין הדרכת קשר בבית הספר לשריון, שהיה אז במחנה ג'וליס.
היה דובר עיריית נס ציונה ושימש מנכ"ל החברה למוסדות חינוך ותרבות בעיר.
בשנת 2013 עמד בראש מטה הבחירות המשותף של "הליכוד - ישראל ביתנו" בבחירות לכנסת התשע עשרה.
ב-15 בנובמבר 2016 החל לכהן כמזכיר הממשלה תחת בנימין נתניהו.
ביוני 2017 פורסם כי ברוורמן פנה לחברי הוועדה לבחירת שופטים בבקשה לקדם את רעייתו לבית משפט מחוזי. עקב פנייתו בוטל הדיון בקידום רעייתו ונציבות שירות המדינה פתחה בבדיקה.
ביום הבחירות לכנסת העשרים וארבע פרסם ברוומן תמונה בה הוא מצביע למפלגת הליכוד תוך עבירה על הנחיית התקש"יר, לפיה לעובדי מדינה ברמת דרגה בכירה אסור להביע עמדה פוליטית. בעקבות כך הוחלט באגף המשמעת בנציבות שירות המדינה לזמנו לבירור.
ב-10 באפריל 2022 מונה לראש המטה של נתניהו כראש האופוזיציה. עם הקמת הממשלה ה-37 מינה ראש הממשלה נתניהו את ברוורמן לתפקיד ראש הסגל.
ב-15 בנובמבר 2024 נחקר ביחידה להב 433 של המשטרה כשהחשד המרכזי נגדו הוא שניסה לשנות מועד שיחה בבוקר טבח 7 באוקטובר בין ראש הממשלה בנימין נתניהו למזכירו הצבאי דאז אבי גיל.
חיים אישיים

ברוורמן הוא בעל תואר שני במשפטים מאוניברסיטת בר-אילן. נשוי לנאוה, שופטת בבית משפט השלום בתל אביב, אב לשישה ילדים, שלושה מנישואיו הראשונים ושלושה מנישואיו השניים, מתגורר בנס ציונה.
הערות שוליים

↑  מינוי מזכיר הממשלה, החלטה מספר 2037 של ממשלת ישראל, משנת 2016, באתר של משרד ראש הממשלה
↑   רויטל חובל, נציבות שירות המדינה פתחה בבדיקת מעורבות מזכיר הממשלה בקידום רעייתו לשופטת מחוזי, באתר הארץ, 7 ביוני 2017;
חיים לוינסון, ראש הסגל של נתניהו איים ב-2020 לפגוע במערכת המשפט אם אשתו השופטת לא תקודם למחוזי, באתר הארץ, ‏29 ביוני 2023
↑  בשל התערבות מזכיר הממשלה: בוטל הדיון בקידום רעייתו השופטת, באתר ynet, 11 ביוני 2017.
↑  אמיר אטינגר, שר בממשלה ידון בקידום אשת ראש הסגל של נתניהו, באתר ישראל היום, ‏11 ביוני 2023
↑  צבי זרחיה, בניגוד לכללים: מזכיר הממשלה צחי ברוורמן הצטלם בקלפי עם פתק של הליכוד, באתר כלכליסט, 23 במרץ 2021
↑  איתמר אייכנר, נטעאל בנדל, רונן ברגמן, הפרוטוקול מ-7/10, השינוי החשוד על שיחת נתניהו - והוויכוח עם הקצרנית: "אסור לי", באתר ynet, 14 בנובמבר 2024
↑   חן מענית, ראשת הרכב השופטים במשפט נתניהו ואשתו של ראש הסגל ברוורמן קודמו ושכרן שודרג, באתר הארץ, 26 ביולי 2023
נירית

ערך זה עוסק ביישוב בשרון. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

מראה כללי של נירית מדרום
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: המרכז
מועצה אזורית: דרום השרון
גובה ממוצע: ‎109 מטר
תאריך ייסוד: 1981
תנועה מיישבת: המרכז החקלאי
סוג יישוב: יישוב קהילתי
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 1,041 תושבים
    - מתוכם, תושבי ישראל: 1,041 תושבי ישראל
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) נירית(למפת גוש דן רגילה) נירית(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נירית(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נירית32°08′49″N 34°59′06″E﻿ / ﻿32.1468829255767°N 34.9850314568152°E﻿ / 32.1468829255767; 34.9850314568152  heמפת היישובים של מועצה אזורית דרום השרון באדום - נירית בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 9 מתוך 10
http://www.nirit.org.il
נִירִית הוא יישוב קהילתי באזור השרון, הנמצא ליד היישוב מתן, וליד יער חורשים. היישוב נקרא על שם הצמח נירית הקמה, הגדל בסביבה. היישוב גובל בקו הירוק ברוב שטחו, אולם שכונת נוף השרון שבו, ממוקמת מעבר לקו הירוק. שטחו של היישוב הוא כ-482 דונם.
היסטוריה

היישוב, השייך למועצה אזורית דרום השרון, נוסד בשנת 1981, והתרחב פעמיים, ב-1986 וב-2000. עד לשנת 1986 הייתה נירית מאוכלסת ב-15 משפחות שהתגוררו במבנים זמניים. היום היישוב מונה כ-300 משפחות.
ביוני 2002 אישרה ממשלת ישראל את תוואי גדר ההפרדה העוברת כ-300 מטר מזרחה לנִירִית.
בשנת 2005 הוקמה בסמוך ליישוב שכונה נוספת בשם "נוף השרון", לאחר שבג"ץ דחה את עתירת היישוב נגד הקמתה. השכונה, הכוללת 51 משפחות, יושבת מחוץ לקו הירוק, ועל כן משתייכת מוניציפלית לאלפי מנשה, אך למעשה התמזגה עם היישוב נירית ומקבלת שירותים מוניציפליים ממועצה אזורית דרום השרון.
היישוב מנוהל על ידי ועד מקומי נבחר וועדות נוספות, שחבריהן פועלים בהתנדבות.
בצמוד לנירית נמצא יער חורשים.
תרבות, פנאי, וחינוך

ביישוב פועלת ברכת שחייה קהילתית, בית תרבות (הנקרא גם "בית העם"), בית כנסת, ומכולת.
מסוף אוקטובר 2017 פועל ביישוב מועדון תרבות לגילאי 55 ומעלה, הנקרא "מועדון 55+".
בני הנוער ביישוב מכיתות ג'-י"ב פעילים בתנועת הנוער "התנועה החדשה".
תלמידי היסודי לומדים בבית חינוך מתן (פעם - בבית חינוך יחדיו), תלמידי החטיבה והתיכון לומדים בבית חינוך ירקון.
תחבורה

חברת מטרופולין מפעילה קווים לתחנת הרכבת ראש העין צפון (קו 67), ולתחנה מרכזית כפר סבא (קו 22).
חברת אפיקים מפעילה קו לקניון הגדול בפתח תקווה (קו 183).
ביישוב שלוש תחנות אוטובוס: אחת במרכז היישוב (נירית/גולן), ושתיים בכניסה אליו: אחת בתוך היישוב (נירית שער/כניסה), ואחת מחוץ ליישוב (נירית שער/יציאה).
שכונת נוף השרון

נוף השרון היא שכונה צמודה לנירית המשתייכת לאלפי מנשה ובנויה מעבר לקו הירוק. השכונה שהוקמה ב-2005, משתרעת על 37 דונם וכוללת 51 משפחות. על אף שהשכונה משתייכת מוניציפלית לאלפי מנשה, היא למעשה התמזגה עם היישוב נירית, והיא מקבלת שירותים מוניציפליים ממועצה אזורית דרום השרון. השכונה ממוקמת כשלושה ק"מ בקו אווירי מאלפי מנשה ואין גישה ישירה בין השכונה ליישוב.
השכונה החלה להיבנות ב-2004 ונתקלה בהתנגדות נחרצת של תושבי נירית הסמוכה. לטענת תושבי נירית, השכונה עשויה הייתה להפוך את היישוב נירית להתנחלות, שכן השכונה נמצאת מעבר לקו הירוק ונחשבת ל"התנחלות".
בפברואר 2005 דחה בג"ץ את עתירת תושבי נירית נגד הקמת השכונה..
באוקטובר 2013 עתרו תושבי נוף השרון לבית המשפט בבקשה להצביע בבחירות המקומיות של המועצה אזורית דרום השרון, בטענה כי קיימת זיקה בינם לבין המועצה המספקת להם שירותים מוניציפליים, בית המשפט קיבל את בקשתם..
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  רשימת שמות מאת ועדת השמות הממשלתית, ילקוט הפרסומים 3165, 24 בפברואר 1985, עמ' 1496
↑  אמנון ברזילי, גדר ההפרדה תהפוך את קלקיליה למובלעת עם יציאה אחת מזרחה, באתר הארץ, 20 ביוני 2002
↑  בג"ץ 10042/04 נירית - ישוב קהילתי כפרי נ' שר הבטחון
שמואל דקלו, ‏בג"ץ דחה את עתירת היישוב הקהילתי נירית למנוע הקמת שכונה מעבר לקו הירוק, באתר גלובס, 22 בפברואר 2005
↑  גיא צברי, נירית: מיישוב קהילתי בשרון להתנחלות למחצה, באתר nana10‏, 13 בינואר 2008(הקישור אינו פעיל, 21 ביולי 2021)
↑  צחר רותם, בנירית מתחרטים: לא רוצים אצלם שכונה של אלפי מנשה, באתר הארץ, 18 באוגוסט 2004
↑  צחר רותם, בנירית מתחרטים: לא רוצים אצלם שכונה של אלפי מנשה, באתר הארץ, 18 באוגוסט 2004
↑  עידו אפרתי, האם יהפוך היישוב נירית להתנחלות בעל כורחו?, באתר ynet, 13 בדצמבר 2004
↑  בג"ץ 10042/04 נירית - ישוב קהילתי כפרי נ' שר הבטחון, ניתן ב־21 בפברואר 2005
שמואל דקלו, ‏בג"ץ דחה את עתירת היישוב הקהילתי נירית למנוע הקמת שכונה מעבר לקו הירוק, באתר גלובס, 22 בפברואר 2005
↑  חיים לוינסון, תושבי התנחלות הורשו להצביע בבחירות למועצה בתוך הקו הירוק, באתר הארץ, 7 באוקטובר 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588154305171 
בית התרבות בנירית. (ליד כיכר "יַקִיר")
שביל העצמאות

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  שביל 
 מיקום:  תל אביב-יפו 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2018
 תאריך פתיחה רשמי:  2018 
 מידות
 אורך:  1 ק"מ 
 
 קואורדינטות:  32°03′48″N 34°46′20″E﻿ / ﻿32.063361111111°N 34.772138888889°E﻿ / 32.063361111111; 34.772138888889
 אתר רשמי
 תבנית:לשוניות2
 
מקטע משביל העצמאות בשדרות רוטשילד
שביל העצמאות הוא מסלול טיול ברחובות תל אביב, המחבר עשרה אתרים הקשורים בתולדות העיר ובהקמת מדינת ישראל. המסלול מעגלי ואורכו כקילומטר, לאורך מקטעים של שדרות רוטשילד ורחוב אחד העם, עם שלוחות קצרות ברחוב אלנבי וברחוב נחלת בנימין. השביל מסומן באמצעות פס עשוי פליז שהוטבע במדרכות. השביל נחנך במסגרת חגיגות שנת ה-70 למדינת ישראל.
מקורות ההשראה לשביל, והיוזמה להקמתו

ההשראה לשביל העצמאות לקוחה ממיזמים דומים בעולם, ובייחוד בארצות הברית כדוגמת שביל החירות בבוסטון ופארק העצמאות ההיסטורי הלאומי בפילדלפיה. שביל העצמאות בתל אביב תוכנן בדומה לאתרי מורשת אלו, עם סימון פיזי באורך כקילומטר, שעובר בין 10 אתרים בעלי חשיבות היסטורית.
את הקמת השביל יזמה עיריית תל אביב-יפו, והמיזם בוצע על ידי "מנהלת עיר עולם ותיירות", הגוף העירוני שאמון על אסטרטגיית התיירות בעיר. סיבה נוספת להקמתו של השביל הייתה משיכת תיירים יהודים לתל אביב. בעוד שערים אחרות בישראל עם היסטוריה ארוכה יותר, ובראשן ירושלים, ידועות באתרים בעלי חשיבות היסטורית לעם ישראל, תל אביב מזוהה יותר כעיר של בילויים וחיי לילה. שביל העצמאות נועד להפוך לאטרקציה תיירותית ליהודים המבקרים בישראל.
השביל תוכנן מסביב לאתר המרכזי הקושר בין ייסוד תל אביב והקמת המדינה, הוא בית העצמאות, שעל מנת להעצים את מעמדו ולהפוך אותו לעוגן תיירותי הוחלט להעמיד אותו במרכזו של השביל.
הקמה

שביל העצמאות פותח על ידי מנהלת עיר עולם ותיירות הפועלת תחת עיריית תל אביב יפו, והמיזם נתמך על ידי משרד התיירות ומשרד ירושלים ומורשת. השביל נחנך ב-16 באפריל 2018, במסגרת חגיגות שנת ה-70 למדינת ישראל. באופן סמלי, העבודות לסימון השביל לכל אורכו החלו ב-29 בנובמבר 2017, ביום השנה ה-70 להחלטת החלוקה - ההחלטה בעצרת האו"ם שהובילה להקמתה של מדינת ישראל.
השביל סומן באמצעות פסי פליז המנוקדים בפנסים קטנים. האופן שבו מסומן השביל נועד להעניק לו בולטות רבה בכל שעות היממה - הברק המתכתי יבליט את השביל בשעות היום, והפנסים הנדלקים לקראת הערב יבליטו את השביל בשעות הלילה. לקראת תחילת העבודות לסימון השביל הוטבעו שלוש דוגמאות שונות בנתיב הולכי הרגל בשדרות רוטשילד, סמוך לנקודת ההצטלבות בינן לבין רחוב נחלת בנימין. רון חולדאי, ראש עיריית תל אביב יפו, בחר מבין הדוגמאות את הדוגמה שיושמה בשטח. בסימון השביל שולבו גם "אבני דרך", כלומר, סימון ספציפי לכל אתר היסטורי לאורך השביל. סימון זה עוצב כעיגול שקוטרו רחב מרוחב פסי הפליז, ובתוכו מופיע איור של האתר, וכן שם האתר בעברית, באנגלית ובערבית. לאורך השביל שולבו גם ריבועי פליז עם הסמליל של שביל העצמאות, וכיתוב בעברית ובאנגלית.
לקראת תחילת העבודות לסימון השביל נערכו בחורף 2018-2017 סיורים פתוחים בחינם לקהל הרחב, תחת הכותרת "מגלים עצמאות". עם חנוכת השביל נערכים בשביל סיורים מודרכים נוספים, וכן ניתן לסייר לאורכו באופן עצמאי בעזרת מפות או בעזרת אפליקציה ייעודית. לקראת חנוכת השביל גם הושק אתר אינטרנט ייעודי לשביל העצמאות.
בתערוכת התיירות הבינלאומית של תל אביב (IMTM) שנערכה בפברואר 2018, הוצג מיזם שביל העצמאות באמצעות שחקנים שגילמו דמויות מתולדות הציונות - בנימין זאב הרצל, גולדה מאיר ודוד בן-גוריון. כחודש לפני חנוכת השביל נערכה על גבי מקטע של שביל העצמאות מסיבת יום הולדת סמלית לישראלים שנולדו ביום הקמת המדינה. האירוע התקיים במעמד רון חולדאי, ראש עיריית תל אביב-יפו, וראובן ריבלין, נשיא המדינה.
במהלך העבודות לסימון השביל, נותצה אחת מ"אבני הדרך" על ידי אלמונים. היקף הנזק שנגרם כתוצאה ממעשה הוונדליזם הוערך בכ-20,000 ש"ח. בעקבות זאת, הוחלט לנקוט אמצעי אבטחה, שישמרו על שביל העצמאות מפני מעשי ונדליזם נוספים לאורך כל שעות היממה.
לקראת חנוכת השביל הוקמה כיפה גאודזית ברחבה שבה ניצב פסיפס תולדות תל אביב, בתחילת שדרות רוטשילד. במקום פעל "שער הדמוקרטיה הישראלית", ביוזמת המכון הישראלי לדמוקרטיה ובשיתוף עם עיריית תל אביב-יפו, והוקרן בו וידאו של טקס הכרזת העצמאות ב-360 מעלות. המקום פעל עד סוף שנת 2018, והמבקרים הוזמנו להביע את מחויבותם לקיום ערכי מגילת העצמאות בחותמם על העתק של המגילה.
האתרים לאורך שביל העצמאות

"אבני הדרך" המסמנות את האתרים לאורך שביל העצמאות אינן מציינות מספר סידורי כלשהו, ומשום שהשביל הוא במידה רבה מסלול מעגלי ניתן להתחיל בכל אחד מהאתרים וללכת את המסלול במלואו. עם זאת, מנהלת עיר עולם ותיירות מציעה את בית העצמאות כנקודת הסיום של הסיור, ומכך נגזר הסדר הבא:
הקיוסק הראשון של תל אביב (ליד שדרות רוטשילד 10)
פסיפס תולדות תל אביב (ליד שדרות רוטשילד 3)
בית עקיבא אריה ויס (רחוב הרצל 2)
הגימנסיה העברית הרצליה (כיום - מגדל שלום, רחוב אחד העם 9)
בית הכנסת הגדול (אלנבי 110)
מוזיאון ההגנה (שדרות רוטשילד 23)
מרכז המבקרים של בנק ישראל (רחוב לילינבלום 37)
האנדרטה למייסדי העיר תל אביב (ליד שדרות רוטשילד 20)
פסל מאיר דיזנגוף (ליד שדרות רוטשילד 16)
בית העצמאות (שדרות רוטשילד 16)
(האתרים שמצוין כי הם נמצאים ליד שדרות רוטשילד, נמצאים במרכז השדרה בחלק המיועד להולכי רגל ולרוכבי אופניים).
בעמדת המידע של השביל הנמצאת בשדרות רוטשילד, בסמוך לנקודת ההתחלה של השביל, ניתן לקחת מפות של שביל העצמאות ב-8 שפות: עברית, אנגלית, צרפתית, רוסית, גרמנית, ספרדית, סינית וערבית. כמו כן, ניתן להשכיר טאבלט עם אפליקציית שביל העצמאות בגרסה מורחבת וליהנות מסיור עצמי אינטראקטיבי בליווי קולי, הרחבות ידע, סרטונים ואלבום תמונות סלפי המשולבות בתמונות היסטוריות של התחנות, בכל תחנה ותחנה.
בפרסומים רשמיים של עיר עולם ותיירות מופיעים גם מוזיאון הרצלילינבלום ומרכז החדשנות של פרויקט "תגלית" והבורסה לניירות ערך כאתרים נוספים הנמצאים בקרבת השביל. מוזיאון הרצלילינבלום היה אמור להיכלל בין עשרת האתרים המרכיבים את שביל העצמאות, אולם בשנה שלפני חנוכת השביל הוחלט להחליף אותו במרכז המבקרים של בנק ישראל. על אף שמרכז המבקרים של בנק ישראל טרם נפתח למבקרים בשלב הקמת השביל, הוחלט שזהו אתר מתאים יותר בשל אופיו הממלכתי, בניגוד למוזיאון הרצלילינבלום שהופעל על ידי בנק דיסקונט, שהוא בנק מסחרי.
גלריה

מזרקת הפסיפס של נחום גוטמן
בית עקיבא אריה ויס
האנדרטה למייסדי העיר תל אביב
הערות שוליים

↑  שירי הדר, כ"ט בנובמבר: שדרות רוטשילד מתחדשות, באתר ynet, 29 בנובמבר 2017
↑  מגלים עצמאות - סיור מורשת למשפחות, באתר www.visit-tlv.co.il (ארכיון)
↑  שביל העצמאות - האתר הרשמי
↑    חבצלת דמארי, מהרצל ועד בן–גוריון: "שביל העצמאות" נחשף, באתר "ידיעות אחרונות", 22 בינואר 2018
↑  בשביל החדש בת"א: הנשיא חגג יום הולדת ל-70 אזרחים, באתר "סרוגים", 19 במרץ 2018
↑  "ונדליזם במוזיאון ההגנה: הושחתה אבן בשווי 20,000 ש"ח | ישראל היום". ישראל היום. נבדק ב-2018-03-20.
↑  אורן אלדר, "שביל העצמאות" מסמן 10 אתרים היסטוריים בתל אביב לחגיגות ה-70, באתר Xnet‏, 19 במרץ 2018
↑  משה גלעד, "שביל העצמאות" ייחנך בתל אביב ביום העצמאות, באתר הארץ, 19 במרץ 2018
↑  שביל העצמאות, באתר מנהלת עיר עולם ותיירות - עיריית תל-אביב - יפו
בית העצמאות
נקודת הציון של גימנסיה הרצליה בשביל העצמאות
כיפת "שער הדמוקרטיה הישראלית"
אייקה

אייקה (בהונגרית: Ajka) היא עיר במחוז וספרם, שבמערב הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם באייקה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו ביישוב 33,832 תושבים, ובשנת 2023 מספר התושבים עמד על כ-26,600.
יהודי אייקה

במקום חיו יהודים בתקופות זמן שונות. במאי 1944 נשלחו יהודי הכפר לגטו דווצ'ר ומשם למחנה ההשמדה באושוויץ.
במקום נותר בית קברות יהודי.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 93 |  |
| 1880 | 69 | 1,704 |
| 1910 | 73 |  |
| 1920 | 54 |  |
| 1930 | 41 |  |
| 1941 | 35 | 3,322 |
ערים תאומות

פינלנד רובניימי, פינלנד
רומניה Székelykeresztúr (אנ'), רומניה
גרמניה Unna (אנ'), גרמניה
אוסטריה Weiz (אנ'), אוסטריה
מפורסמים

אימרה ברודי - פיזיקאי, כימאי וממציא יהודי-הונגרי. מפתח נורת הגז קריפטון, חי ועבד באייקה, נרצח בשואה.
גרגה קיש - שחיין הונגרי.