לאון (כדורגל)
היסטוריה > ההקמה וימי הזוהר הראשונים (1943 - 1958)

ב-31 באוגוסט 1943 הוקמה קבוצת לאון, כאיחוד בין קבוצות אוניון דה קורטידורס וסלקסיון דה גואנחואטו. המועדון לא השתתף בעונת 1943/1944, עונת הבכורה של ליגת העל המקסיקנית המקצוענית, והחל במכירת איגרות חוב בסכומים משתנים לציבור, וזאת על מנת לכסות על ההוצאות הגבוהות שבניהול קבוצה מקצוענית.
לאון החלה את פעילותה בליגה הבכירה עונה לאחר מכן, כשהיא מציגה שיתוף פעולה בין שחקנים מקסיקנים וארגנטינאים, שהובילו את הקבוצה למקום הרביעי. בעונת 1945/1946, עונתה השנייה של הקבוצה בליגה, שוב סיימה לאון במקום הרביעי. באותה עונה גם שוחק הדרבי הראשון של העיר לאון, כשקבוצת סן סבסטיאן דה לאון הצטרפה לליגה הבכירה.
לאון המשיכה להשתלב בצמרת ובעונת 1946/1947 הייתה קרובה לזכייה ראשונה בתואר האליפות, אותה הפסידה על חודה של נקודה לאטלנטה. באותה עונה זכה אדלברטו לופס, חלוץ הקבוצה, בתואר מלך השערים של הליגה בפעם הראשונה מתוך שלוש עונות רצופות, עם 33 שערי ליגה על פני 28 מחזורים בלבד. לאון סיימה עם מאזן ניצחונות זהה לזה של אטלנטה, עם יותר שערי זכות ופחות שערי חובה.
עונה אחר כך, בעונת 1947/1948, התחולל קרב צמוד על אליפות הליגה בין לאון, דפורטיבו אורו, אטלס ופואבלה. הפסדיה של לאון במהלך העונה ליריבותיה, בהם תבוסות 4-0 לדפורטיבו אורו ו-5-1 לאטלס, העלו ספקות לגבי יכולתה לזכות בתואר. אף על פי כן, היא סיימה את העונה צמודה לדפורטיבו אורו כשלשתיהן 36 נקודות, אחת יותר ממאזנן של פואבלה ואטלס. ההכרעה על האליפות עברה למשחק פלייאוף באצטדיון אסול, שהסתיים בשוויון 0-0 לאחר הארכה. הוחלט כי שתי הקבוצות ייפגשו בשנית יומיים אחר כך באותו המקום, והפעם לאון גברה 2-0 על אורו וזכתה לראשונה בתולדותיה באליפות מקסיקו.
בעונת 1948/1949 נאלץ מאמנה הארגנטינאי של האלופה, חוסה מריה קסוז'ו, להסתדר עם עזיבתו של כוכב הקבוצה בן ארצו מרקוס אאורליו, שנמכר במחצית העונה לברצלונה. במהלך העונה נאבקו על תואר האליפות לאון, אטלס וגוודלחרה, שנותרו צמודות עד למחזור הסיום. במחזור האחרון גברה לאון 2-0 על אסטוריאס והייתה לראשונה שזוכה בשתי אליפויות רצופות במקסיקו. באותה עונה הפכה לאון גם לדאבליסטית הראשונה בתולדות מקסיקו, לאחר שזכתה בגביע המקסיקני בעקבות ניצחון 3-0 בגמר על אטלנטה.
לקראת עונת 1951/1952 הגיע לקבוצה המאמן הספרדי אנטוניו לופס הראנס. הייתה זו עונתו השנייה בקבוצה של אחד מסמליה הגדולים, השוער אנטוניו קרבחאל, ואל הסגל חזר מרקוס אאורליו מברצלונה. לאון נאבקה באותה עונה עם גוודלחרה, אותה הוביל מאמנה לשעבר קסוז'ו. על אף שלאון גברה על גוודלחרה פעמיים באותה עונה (1-0 בשני המשחקים), הגיעו הקבוצות למחזור הנעילה כשגוודלחרה מובילה בנקודה את הטבלה, כשתוצאת תיקו תספיק לה לזכייה בתואר. במחזור הסיום הדהימה פואבלה את גוודלחרה עם ניצחון 1-0, במשחק בו החמיצה גוודלחרה פנדל. במפגש המקביל גברה לאון 1-0 על אטלנטה וזכתה באליפות השלישית בתולדותיה, בכיכובו של אורליו שכבש 11 שערים באותה עונה.
לאחר עזיבתו של הראנס לטובת אימון נבחרת מקסיקו, סבלה לאון מירידה ביכולת, ובעונת 1953/1954 אף רשמה את עונת השפל שלה מאז הקמתה, כשסיימה שמינית בטבלה. הראנס חזר לקבוצה בעונת 1955/1956, והוביל אותה לרצף הארוך בתולדותיה ללא הפסד, מהמחזור השלישי ועד למחזור ה-21. לאון רשמה שני הפסדים רצופים לקראת סיום העונה, ואפשרה לדפורטיבו אורו להיצמד אליה בצמרת, כשלשתיים מאזן זהה של נקודות. כמו לפני שמונה שנים, שוב נפגשו לאון ואורו למשחק אליפות, שהתקיים הפעם באצטדיון האוניברסיטאי האולימפי במקסיקו סיטי. המשחק נערך כחודשיים לאחר סיום העונה, עקב מסע משחקים של לאון באירופה. במשחק האליפות גברה לאון 4-2 על אורו, וזכתה בפעם הרביעית בתולדותיה באליפות מקסיקו. שנתיים אחר כך, זכתה הקבוצה בגביע מקסיקו השני בתולדותיה.