stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יאן-קרלו סימיץ'
הערות שוליים

↑  Simic, chi è il giovane difensore del Milan che ha segnato all’esordio in serie A, la Repubblica, ‏2023-12-17 (באיטלקית)
↑  Milan, alla scoperta del talentino Simic: dal 'battesimo' col Real al futuro, Calciomercato.com | Tutte le news sul calcio in tempo reale, ‏2023-10-18 (באיטלקית)
1 2  Milan, rinforzo giovane: preso il 2005 Simic dallo Stoccarda, La Gazzetta dello Sport, ‏2022-08-23 (ב־)
↑  Sky Sport, Milan, la favola di Simic diventa realtà, sport.sky.it, ‏2023-12-17 (באיטלקית)
↑  Salvatore Riggio, Chi è Jan-Carlo Simic, difensore del Milan in gol al debutto contro il Monza, Corriere della Sera, ‏2023-12-17 (ב־)
↑  Jan-Carlo Simić leaves AC Milan: the official statement, AC Milan (באנגלית)
↑  Anderlecht sign Jan-Carlo Simić from AC Milan | RSC Anderlecht, www.rsca.be (באנגלית)
↑  Simic dal Milan all'Anderlecht, Romero all'Alaves: ufficiali le cessioni | Goal.com Italia, www.goal.com, ‏2024-07-23 (באיטלקית)
↑  ЛИГА НАЦИЈА | ШИРИ СПИСАК СЕЛЕКТОРА ДРАГАНА СТОЈКОВИЋА ЗА УТАКМИЦЕ ПРОТИВ ШПАНИЈЕ И ДАНСКЕ | Фудбалски савез Србије, fss.rs (ב־)
↑  Serbia 0-0 Spain (Sep 5, 2024) Final Score, ESPN (באנגלית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "יאן-קרלו סימיץ'".
כפייה על המצוות

| --- | --- |

 משנה:  מסכת ערכין, פרק ה', משנה ו'
 ברייתא:  תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ק"ו, עמוד א' מסכת קידושין, דף נ', עמוד א' מסכת כתובות, דף פ"ו, עמוד א' מסכת חולין, דף קל"ב, עמוד ב'
 משנה תורה:  הלכות מעשה הקרבנות, פרק י"ד, הלכה י"ז הלכות גירושין, פרק ב', הלכה כ' הלכות מתנות עניים, פרק ז', הלכה י'
 שולחן ערוך:  אבן העזר, סימן קל"ד, סעיף ה';  סימן קנ"ד, סעיף כ"א יורה דעה, סימן קס"א, סעיף ה' חושן משפט, סימן צ"ז, סעיף ט"ו; סימן ע"ג סעיף ה'
כפייה על מצוות עשה מתייחסת להיתר או לחובה שיש לפי ההלכה, בתנאים מסוימים, לבית דין, או לכל יהודי, לכפות על יהודי אחר, באמצעות כוח פיזי, גרימת כאב או סנקציות אחרות, לעשות מעשה שהוא חייב לעשותו (מצוות עשה) ומסרב לעשותו. לתיאור כפייה כזו משתמשים בהלכה גם בביטויים "כופין אותו עד שיאמר רוצה אני" או "מכין אותו עד שיקבל או עד שתצא נפשו".
מקורות ההלכה ביחס לכפייה על עשיית מצוות עשה

המקור הראשון לרעיון הכפייה במצוות עשה, מופיע במשנה, המסיקה את כלל זה מתוך הנאמר בתורה לגבי קרבן עולה "יקריב אותו לרצונו", ומרחיבה אותו אף לעניין גיטין:
חייבי עולות ושלמים ממשכנין אותן. אף על פי שאין מתכפר לו עד שיתרצה, שנאמר "לִרְצוֹנוֹ", כופין אותו עד שיאמר: "רוצה אני". וכן אתה אומר בגטי נשים: כופין אותו עד שיאמר: "רוצה אני".
הפסוק, כפי פירוש חז"ל, מלמד כי בעל הקרבן צריך להקריב אותו מרצונו. המשנה מלמדת כי מי שנדר קרבן, ומשתהה מלהקריבו, בית דין גובים ממנו משכון עד שיסדיר את חובו להקדש. הדבר אמור הן לגבי הנודר קרבן עולה והן לגבי הנודר קרבן שלמים, שבשניהם חוששים שישהה את קרבנותיו, שכן לולא שבית הדין ימשכן אותו על חובו, אין כל מאלץ אחר שיגרום לו לקיים את נדרו.
המשנה מוסיפה כי כלל זה קיים גם בדיני גיטין, שבנסיבות מסוימות בית הדין מתערב ודורש מהבעל לגרש את אשתו. מכיוון שגט ניתן הוא רק מרצונו של הבעל, על כן מאלצים אותו להסכים לכך ולומר שרוצה הוא בכך ושהגט ניתן מדעתו. כל זה אפשרי רק במקרים ידועים שתקנת בית דין היא שכופין לגרשה, אך כאשר המקרה שונה אסור על בית הדין לכפות על נתינת גט, מחשש שיהיה גט מעושה. ישנם סוגים מסוימים של מעשי כפיה שמותרים בכל מצב, שנקראים הרחקות דרבנו תם.
בנסיבות בהן כופים את האדם להביא את קרבנו או לגרש את אשתו, בית הדין ממשיכים באילוציהם עד שיאמר האדם בפיו "רוצה אני". באמירה זו קיימת ההצהרה כי אכן הדבר נעשה מרצונו.
בית הדין רשאי לגרום לאדם לומר "רוצה אני" באמצעי לחץ וכפייה שונים, כולל להלקותו עד שיאמר זאת בפיו.
בברייתא בתלמוד הבבלי מובאת הרחבה של העיקרון הזה גם למצוות עשה אחרות. אם כי ביחס אליהן לא נאמר שהכפייה צריכה להיות עד שיאמר "רוצה אני" אלא רק עד שיעשה את המצווה שסירב לעשותה, גם ללא הבעת רצון מפורש לעשות אותה. ואם ממשיך לעמוד בסירובו ניתן להמשיך להלקותו אף "עד שתצא נפשו":
במצוות עשה, כגון אומרים לו "עשה סוכה" ואינו עושה, "לולב" ואינו עושה, "עשה ציצית" ואינו עושה - מכין אותו עד שתצא נפשו.
בעקבות סוגיית הגמרא פסקו הראשונים כך להלכה. ואף בדברי האחרונים נמצא כן להלכה. אך ראה למטה בעניין פירוש הביטוי "עד שתצא נפשו" וחלות ההלכה בזמן הזה.
סיבת הכפייה וגדרה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
פרטי ההלכה

במצוות עשה ש"מתן שכרה בצידה", כלומר שלצד המצווה הובטח שכר, כגון במצוות כיבוד אב ואם שנאמר בה ”למען יאריכון ימיך”, אין חיוב כפיה. הבטחת השכר על ידי התורה מלמדת שהעונש היחיד להימנעות מהמצוה יהיה הפסד השכר, ולא כל ענישה אחרת. יש שכתבו שדין זה שנוי במחלוקת אמוראים בתלמוד ירושלמי בין רבי ינאי לרבי יונתן, אולם גם לדעה שכופים הדבר אינו נעשה על ידי הכאה פיזית אלא על ידי נידוי וכדומה.
בהיסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בזמן הזה > באופן כללי

כיום ישנה הסכמה בין פוסקי ההלכה, על בסיס דברי החזון איש, שיש להימנע מאכיפת המצוות בכפייה ישירה, ובמקביל לפעול באמצעים אחרים הנהוגים בחברה שתהיה בהם הפרשה מאיסור, כגון התארגנות ציבורית להעברת חקיקה מתאימה.[דרוש מקור][מפני ש...]
בזמן הזה > בגירושין

במדינת ישראל היום מתבצעת כפייה על מתן גט (במקרים שבהם בית דין רבני ממלכתי הגיע למסקנה שאכן צריך לפי ההלכה לכפות גט) באמצעות סנקציות המבוצעות על ידי המדינה הכוללות בין השאר - מניעת החזקת חשבון בנק, מאסר לתקופה של עד עשר שנים, חבישה בצינוק ומניעת זכויות ממי שהוא כבר אסיר, עיכוב יציאה מן הארץ, איסור על החזקת רישיון נהיגה ודרכון, שלילת קצבאות ביטוח לאומי, שיימינג ועוד. אך החוק אוסר כל סנקציה שכוללת אלימות פיזית.
יש הקוראים לשינוי החוק ולחידוש הכפייה באמצעות מלקות במקרים קיצוניים בהם כל האמצעים הנוהגים היום לפי החוק אינם מועילים ונשים נותרות עגונות במשך שנים רבות.
בחו"ל במקום שבו השלטונות אינם מאפשרים כל אמצעי כפייה חוקיים כנגד סרבני גט מטעמי הפרדת הדת מהמדינה, יש מי שפונים לכפייה לא חוקית באמצעות הפעלת אלימות פיזית כנגד סרבן הגט, באישור הלכתי חשאי של בית דין רבני שמוקם אד הוק, עד קבלת הגט. מקרה שהתפרסם במיוחד הוא המקרה של כנופיית כפיית גירושים שפעלה בארצות הברית מ־1991 ועד 2013.
עד שיאמר רוצה אני > היבטים מחשבתיים

הרמב"ם עומד על שאלת טעם תוקף חילוץ המילים "רוצה אני" שלמעשה מתבצע הדבר באילוצים שונים ולא מבחירה חופשית:
ולמה לא בטל גט זה, שהרי הוא אנוס? ... שאין אומרין אנוס, אלא למי שנלחץ ונדחק לעשות דבר שאינו מחוייב מן התורה לעשותו; כגון מי שהוכה עד שמכר או נתן. אבל מי שתקפו יצרו הרע לבטל מצוה או לעשות עבירה, והוכה עד שעשה דבר שחייב לעשותו או עד שנתרחק מדבר שאסור לעשותו, אין זה אנוס ממנו, אלא הוא אנס עצמו בדעתו הרעה.

לפיכך, זה שאינו רוצה לגרש, מאחר שהוא רוצה להיות מישראל - רוצה הוא לעשות כל המצות ולהתרחק מן העבירות, ויצרו הוא שתקפו, וכיון שהוכה עד שתשש יצרו ואמר "רוצה אני" - כבר גרש לרצונו
הוגים מאוחרים - חלקם מקרב תנועת החסידות - מחדדים את דברי הרמב"ם, כי למעשה אף שבעת שמאלצים את אותו האדם, הריהו בעצמו יודע שאינו רוצה, מכל מקום אמירתו מועילה, שכן בתוכו קיים רצון כזה, שכן רוצה הוא להיות מישראל, אלא שאינו בהכרח שיהיה מודע לרצון זה. ולכן מועילה הסכמה כביכול חיצונית.
ויש שביארו את טעם הכפייה, שכן אמנם קיים אצל היהודי הרצון לעשות את מצוות ה', אך מאחר שיצרו גובר עליו יש לכפות אותו לעשות כרצונו היהודי הפנימי. שכאשר כופים את האדם להתרצות, הדבר נחשב כעשייה מרצון (בדומה לכפייה על הערווה שהיא בייהרג ואל יעבור, שאם האדם עבר ובא על הערווה, שהוא חייב מיתת בית דין, למרות שהיה אנוס על המעשה, כיוון שעצם הביאה לא נעשית אלא לרצונו).
הרב מרדכי אליהו מתרץ את שאלת הרמב"ם באופן שתקף לגבי כפיית הנודר להביא את קרבנו, והוא מבאר כי הדבר נעשה ב"רצונו" שכן לאחר שמובא בכפייה אל פתח אוהל מועד, האווירה והמקום מחזקים את יראת השמים שלו, והוא מגיע לידי מצב של הסכמה מרצון לעשות את המוטל עליו.
עד שיאמר רוצה אני > היבטים הלכתיים

מהאחרונים יש מי שביאר בדעת רבי אליהו מזרחי שרק לגבי אלו המובאים במשנה - הבאת קרבן וגירושין - כופים עד לאמירת "רוצה אני", ואילו בשאר מצוות די בכפייה עד לקיום המצווה.
ראו גם

כפייה על מצוות לא תעשה
כופין על מידת סדום
גט מעושה
עתי שלו

| --- | --- |

 לידה:  1 בספטמבר 1995 (בן 29) חיפה, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 מעסיק:  ערוץ הספורט (2018–2020)  ערוץ 14 (2020–הווה)
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  עתי-שלו-100000003045360
 טוויטר:  atayshalev6
 
עתי שלו (נולד ב-1 בספטמבר 1995, ו' באלול ה'תשנ"ה) הוא עיתונאי ישראלי. המשמש ככתב צפון וספורט בערוץ עכשיו 14.
קריירה

נולד בחיפה וגדל בעלי.
לאחר שירותו הצבאי סיים קורס כתבי ספורט במכללת ספורט פאנל (2018), קורס קריינים ומגישי חדשות במכללת גבע, וקורס כתבים של ערוץ 14. במקביל למד משחק בבית הספר למשחק של ענת ברזילי, ומשחק מול מצלמה אצל גלית רוזנשטיין.
מ-2018 עבד בערוץ הספורט בתור תחקירן. ב-2020 הצטרף לערוץ 14 בתור כתב ספורט.
הותקף מספר פעמים ככתב ערוץ 14 בעת שסיקר את ההפגנות המחאה נגד הרפורמה המשפטית. בפברואר 2023 הותקף מילולית על ידי מפגינים. במספר אירועים ביולי 2023 נדחף שלו על ידי מפגינים, צעקו עליו ופגעו לו בציוד. הותקף גם בתחנת הרכבת וגם בקפלן. שלו הואשם כי הוא מעורר פרובוקציות בכוונה על מנת לשדר אלימות בהפגנות.
החל ממאי 2024 משמש ככתב אזור הצפון של ערוץ 14.
ב-17 במאי 2024 זכה בפרס הוקרה מהאקדמיה לטלוויזיה על דיווח בזמן אמת תוך סיכון חיים.
חיים אישיים

נכון לשנת 2024, שלו רווק ומנהל אורח חיים דתי. מתגורר בעיר רמת גן.
הערות שוליים

1 2 3  הכרטיס שלי בתעשיה : עתי שלו, באתר www.taasiya.co.il
1 2  לאחר תקופה ארוכה של סיקור המלחמה בצפון, אני עובר באופן רשמי לתפקיד - כתב הצפון של 'עכשיו 14', באתר www.facebook.com
↑  רותם גדות, עתי שלו נפרד בכאב מחברו צביקה לביא: "אבדה גדולה לעם ישראל", באתר עכשיו 14, ‏12 בדצמבר 2023
↑  כתב חדשות 14 הותקף בהפגנה: "גועל נפש מה שעושים לו", באתר אייס, 26 בפברואר 2023
↑  רועי רובינשטיין, מפגין התפרץ והפריע בשידור לכתב 14 בעת סיקור ברכבת השלום, באתר ynet, 18 ביולי 2023
↑  גיל משעלי, ‏עיתונאי ערוץ 14, עתי שלו, הותקף על ידי מתנגדי החקיקה המשפטית, באתר ‏מאקו‏, 24 ביולי 2023
↑  כתב ערוץ 14 חושש לחייו: "הרצח שלי על הידיים של לפיד", באתר אייס, 19 ביולי 2023
↑  ערוץ 14 חוטף האשמות קשות: רוצים שהכתבים שלהם יותקפו?, באתר אייס, 12 ביולי 2023
↑  כתב ערוץ 14 חגג עם הפרס היוקרתי: האקדמיה לטלוויזיה התקפלה, באתר אייס, 17 במאי 2024
↑  עתי שלו
|  |
| --- | --- | --- |
| תוכניות | "ישראל הבוקר" • "עדן ועודד" • "האולפן הפתוח" • "ארבע" • "ריקלין ושות" • "הדו"ח של אראל" • "שבע" • "מהדורת החדשות המרכזית של עכשיו 14 "•"הפטריוטים" • ריקלין וסג"ל • "פָתְחִי את שַׁי" • "כלכלי בלילה" |  |
| סגל | דור אזרד  • אמיר איבגי • שגיא אלמוג כהן • נועם אמיר • מולי ארי • עקיבא ביגמן • הלל ביטון רוזן • דרור בלאזדה • יעקב ברדוגו • שרה ב"ק • שי גולדן • שי גולדשטיין • בועז גולן • שרון גל • נוה דרומי • טל היינריך • עדן הראל • יהונתן וייס • דנה ורון • יותם זמרי • יערה זרד • עידו טאובר • מגי טביבי • ברוך ידיד • שלו כחלון • אדיר לחקים • רונה לוי •  שיראל ללום נהיר • נתי לנגרמן • ינון מגל • תמיר מורג • עודד מנשה • אראל סג"ל • גיל ססובר • מורן סקיטל • ליאור סודרי • אריאל עידן • איתמר פליישמן • אליה פרג'ון • גלעד צוויק • מוטי קסטל • דני רופ • שמעון ריקלין • עתי שלו • ליטל שמש |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספורט בישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אילן דיקשטיין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 בינואר 1973 (בן 51)
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  מכינה קדם-צבאית בני דוד 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1991–2019 (כ־28 שנים)
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד פלחה"ן גולני  מפקד סיירת גולני  מפקד גדוד חרוב  סגן מפקד עוצבת חירם  קצין המבצעים של פיקוד צפון  מפקד חטיבת עציוני  מפקד בא"פ אליקים  קצין אג"ם של הגיס הצפוני  ראש מטה מפקדת "אלון" (במיל')
 פעולות ומבצעים
   המערכה ברצועת הביטחון  האינתיפאדה השנייה  מבצע חומת מגן    מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן    מבצע צוק איתן
 
אילן דיקשטיין (נולד ב-11 בינואר 1973) הוא קצין מילואים בצה"ל בדרגת אלוף-משנה. בעברו שימש מפקד חטיבת עציוני ובמקביל מפקד בא"פ אליקים, מפקד גדוד חרוב ומפקד סיירת גולני.
שירותו הצבאי

דיקשטיין הוא בוגר מחזור ד' במכינה הקדם-צבאית בני דוד. עם גיוסו לצה"ל שובץ בחטיבת גולני והתקבל לסיירת החטיבתית. בגולני עבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר ויצא לקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לסיירת ושימש מפקד צוות, בהמשך החליף את יואב מרדכי ופיקד על הפלוגה הרובאית של גדוד 12. לאחר מכן שימש כמפקד פלחה"ן גולני. במבצע חומת מגן היה בחופשת לימודים, אולם הוא הצטרף לכוחות גדוד 51 בלחימה בקרב בג'נין במהלכו נפצע קשה. לאחר תקופת שיקום מונה למפקד סיירת גולני בין השנים 2004–2005, והוביל אותה בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה. לאחר מכן שימש קצין המבצעים המיוחדים בפיקוד מרכז.
ב-2007 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד חרוב, והוביל אותו בלחימה בין היתר במבצע עופרת יצוקה, בתפקידו שימש עד 2009. בהמשך מונה לסגן מפקד עוצבת חירם ושימש בתפקיד בשנים 2009–2011. לאחר מכן מונה לקצין המבצעים של פיקוד צפון בשנים 2011–2013. בשנת 2013 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת עציוני ובמקביל למפקד בא"פ אליקים, בתפקידיו אלו שימש עד יולי 2016. שימש מפקד צוות בקורס מפקדי פלוגות ומפקדי גדודים. ב-20 בפברואר 2017 הוחלט על מינויו לקצין אג"ם של הגיס הצפוני. השתחרר משירות ב-29 באוקטובר 2019.
בשנת 2020 מונה לראש מטה מפקדת "אלון" במיל'.
מכהן כחבר הוועד המייעץ בתנועת הביטחוניסטים.
חיים אישיים

דיקשטיין מתגורר בעלי, נשוי לצופיה ואב לשישה ילדים; חמש בנות ובן אחד.
בנו, סגן עברי דיקשטיין, מפקד מחלקה בגדוד 51 בחטיבת גולני, נפל בקרב בדרום לבנון בתמרון הקרקעי בלבנון במלחמת חרבות ברזל ב-14 בנובמבר 2024.
בדברי ההספד אמר אביו, אילן: "כולנו נסתער ביום פקודה, ללא תנאי וללא סייג. אנחנו נקריב את חיינו, ההיסטוריה לימדה אותנו שיש לנו ארץ אחת לחיות בה...".
הערות שוליים

↑  מתן חצרוני, ‏10 שנים לחומת מגן: הפצוע הקשה שהפך למפקד סיירת גולני, באתר ‏מאקו‏, 29 במרץ 2012.
↑  אילן דיקשטיין (2004-2005), באתר גדוד הסיור של חטיבת גולני.
↑  איתי עמיקם, מילותיו האחרונות של המ"פ שלא הפסיק להילחם עד שנפל: "אני את התפקיד שלי סיימתי", חדשות 2, ‏ 04.05.2014.
↑  חנן גרינברג, "המ"פ חטף ראשון, המג"ד בדק מה קרה ונפגע", באתר ynet, 4 באוגוסט 2010
↑   עמוס הראל, גילי כהן, מאבקי התקציב בין האוצר לצה"ל גרמו לקיצוץ באימונים, והמפקדים מאלתרים, באתר הארץ, 18 באפריל 2014
↑  נפתלי בנט מספר על משפחת דיקשטיין
↑   סגן עברי דיקשטיין ז"ל, באתר צה"ל
↑  לידור סולטן, "היית איש של שלום ובן אדם של צדק, היית המגדלור שלנו": סגן עברי דיקשטיין הובא למנוחות בהר הרצל, באתר ישראל היום, 15 בנובמבר 2024
| מפקדי חטיבת עציוני |
| --- | --- | --- |
|  חטיבת עציוני   (1947 - 1949) | ישראל עמיר • דוד שאלתיאל • משה דיין • יצחק פונדק |  |
|  חטיבה 408   (1978 - 2010) | חיים אורן • עזרא סלע • חזי צפריר • ברוך שפיגל • מוני חורב • נמרוד רן • דני שחר • רון שכנר • ארז וינר • רפי מילוא • גיא הלוי |  |
|  חטיבת עציוני   (2010 - הווה) | גיא הלוי • אילן דיקשטיין • קובי ולר • אורן שמחה • יאיר צוקרמן • איתן גלעד • שראל סבג |  |
מונקר ונקיר

מונקר ונכיר (ערבית: منكر ونكير. תעתיק מדויק: מֻנְכַּר וְנַכִּיר) הם שני מלאכים המוזכרים בתאולוגיה האסלאמית, אשר תפקידם לבחון את המת בעת כניסתו לקבר. משמעות שמותם היא "זה שסולדים ממנו" ו"זה שסולד".
תיאור

המלאכים הללו מתוארים כישויות בעלות עיניים שחורות ומבט קר, בעלי כתפיים רחבות, ואשר אוחזים בידיהם פטיש גדול וכבד. כאשר על פי המסורת האסלאמית, כאשר צמד המלאכים הללו מדבר, שלהבות של אש ניתזות מפיותיהם.
התשאול שבקבר

על פי האמונה האסלאמית, לאחר שבן אדם נפטר, הנשמה שלו עוברת לשלב מעבר, אשר נמצא בקרבת הקבר שלו (גם אם האדם לא נקבר, הנשמה עדיין, כך לפי המסורת, שוכנת באדמה בקרבת מקום הפטירה).
לאחר שהקבורה והלוויה מסתיימות, צמד המלאכים מגיע אל המת ושואלים אותו שלוש שאלות: "מי האלוהים שלך? מהי הדת שלך? מה אמונתך בנוגע למוחמד?". האדם המאמין אמור להשיב שהאלוהים שלו הוא אללה, שהדת שלו היא האסלאם, ושמוחמד הוא הנביא שלו. אם אכן זאת הייתה התשובה, אז האדם יבלה בנעימים, עד ליום תחיית המתים, בו הוא יכנס לגן העדן.
אם האדם לא ענה נכון על שלוש השאלות הללו, מנוחתו לא תהיה נעימה, והוא יסבול בקבר עד ליום תחיית המתים, בו הוא יכנס לגיהנום.
הערות שוליים

↑  Sense Islam (2016-12-06), 3 Questions From Angels Munkar And Nakir- Watch This Before You Sleep, נבדק ב-2018-09-17
↑  LoveAllah328 (2012-11-21), The Grave Exam (MUNKAR and NAKIR) - by Sheikh Feiz Muhammad, נבדק ב-2018-09-17
↑  "Munkar and Nakir". WikiShia (באנגלית). נבדק ב-2018-09-17.
↑  Authentic Descriptions of Munkar and Nakeer - islamqa.info, islamqa.info (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TDVİA: munker-ve-nekir 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מונקר ונקיר".
אאוג'ן רלג'יס

| --- | --- |

 לידה:  22 במרץ 1895 יאשי, ממלכת רומניה 
 פטירה:  24 במאי 1987 (בגיל 92) מונטווידאו, אורוגוואי 
 שם לידה:  אייזיג זיגלר
 מדינה:  רומניה, אורוגוואי 
 שם עט:  Eugène Relgis 
 שפות היצירה:  רומנית, ספרדית, אספרנטו 
 זרם ספרותי:  פציפיזם, אנרכיזם, הומניטריות 
 
אֵאוּגֵ'ן רֶלְגִ'יס (ברומנית: Eugen Relgis; ‏2 במרץ 1895 – 22 במרץ 1987) היה שם העט של אֵאוּגֵ'ן (אייזיג) זִיגְלֶר, סופר, משורר, מתרגם ופילוסוף, אנרכיסט ופציפיסט יהודי-רומני. בסוף ימיו התיישב באורוגוואי
קורות חיים

רלג'יס נולד כנראה ביאשי שברומניה, בשם Eisig D. Sigler (אייזיג זיגלר) ולמד בבית הספר התיכון בפיאטרה ניאמץ ובפקולטה לאדריכלות של אוניברסיטת בוקרשט. ב-1912 כתב את מאמרו העיתונאי הראשון בעיתון "הבוקר" והמשיך והשתתף בעיתון "רמפה" עם מאמרים ופואמות בפרוזה ובעיתון "הדעה" עם מאמרים ספרותיים. שנה לאחר מכן כתב את ספרו הראשון, "ניצחון האי-קיום". באוניברסיטת בוקרשט לקח גם קורסים בפילוסופיה מ-1914 עד 1916.
ב-1916, לאחר שדרום רומניה נכבשה בידי הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה, נסע לקונסטנטינופול, לאיים בים מרמרה, לאסיה הקטנה ולאתונה. ב-1920 ייסד וניהל את העיתון "אנושות", אשר צונזר.
רלג'יס הושפע מתורתו של הפציפיסט ההודי רבינדרנת טאגור שאותו העריץ, וגם היה חבר של הסופרים הפציפיסטים הגולים בשווייץ: רומן רולן הצרפתי ושטפן צווייג האוסטרי-יהודי. כמו כן, הוא הושפע רבות מהיצירה "הביולוגיה של המלחמה" (1917) של גאורג ניקולאי, והעביר את הרעיונות המוצגים בה מהמישור הביולוגי למישור החברתי כאשר ב-1922 פרסם ברומנית את הספר "עקרונות הומניטריסטיים".
ב-1923 ארגן רלג'יס בבוקרשט את מה שהוא כינה "הקבוצה ההומניטריסטית הראשונה" והפיץ את "קריאה לאינטלקטואלים ולעובדים הנאורים" (Llamamiento a los intelectuales y a los trabajadores iluminados), שתורגם לספרדית, צרפתית, גרמנית, בולגרית, איטלקית, שוודית, הונגרית, אנגלית ואספרנטו. על המהדורה השנייה של הספר בשפה הספרדית (1932) חתומים אנרי ברביס, האנרכיסט הצרפתי מנואל דבלדה, שטפן צווייג, האנרכיסט האוסטרי רודולף גרוסמן (המוכר בשם העט פייר רמוס), הסופר הסוציאליסטי האמריקאי אפטון סינקלר, רבינדרנת טאגור, הרופא האנרכיסטי הברזילאי פביו לוס, האנרכיסט הארגנטינאי קמפיו קרפיו ואחרים.
הפעילות של רלג'יס כללה, בין היתר, השתתפות בכנסים פציפיסטיים בלונדון, וכן בזונטגסברג שבאוסטריה ביולי 1928, עריכת העיתונים "Cugetul liber" (המחשבה החופשית, 1928-1929) ו-Umanitarrismul (הומניטריזם, 1929-1930) ומסעות ברחבי אירופה בניסיון ליצור "אינטרנציונל של אינטלקטואלים". בסופו של דבר, האידיאליזם הפציפיסטי וההומניטריסטי של רלג'יס נתקל במציאות האכזרית של מלחמת העולם השנייה.
בנובמבר 1942 נכלל ברשימת הסופרים היהודים שנאסרו לפרסום ברומניה תחת משטר אנטונסקו.
אחרי מלחמת העולם השנייה, ב-1947, היגר יחד עם אשתו לפריז ואז לאיטליה, ולאחר מכן לבואנוס איירס. לבסוף השתקע במונטווידאו. ב-1962 נסע מטעם אוניברסיטת אורוגוואי לשווייץ, לאיטליה ולישראל. הוא קיבל תואר כבוד מהאוניברסיטה העברית ב-1972.
רלג'יס נפטר במונטווידאו ב-22 במאי 1987.
מספריו

1913 Triumful nefiinţei "ניצחון האי-קיום", פנטזיה.
1915 Nebunia "השיגעון", שירה.
1922 Umanitarismul şi Internaţionala Intelectualilor "ההומניטריזם ואינטרנציונל האינטלקטואלים", רשמי מסע.
1924 Petre Arbore "פטרה ארבורה", רומן בן 3 כרכים.
1925 Umanitarism şi socialism "הומניטריזם וסוציאליזם", הגות.
1926 Umanitarismul biblic "הומניטריזם התנ"כי", הגות.
1934 Prieteniile lui Miron "החברויות של מירון", רומן.
1936 Umanitarismul biblic "ההומניות התנ"כית", מסה על היהדות.
1945 Inimi şi motoare "לבבות ומנועים", אסופת שירים.
1946 Eros în cel de-al treilea Reich "ארוס ברייך השלישי", מחקרים על טבעה החולני של התופעה הנאצית.
1947 Istoria sexuală a umanităţii "ההיסטוריה המינית של האנושות".
1955 Profeţi şi poeţi "נביאים ומשוררים".
הערות שוליים

↑  שם העט שלו, Relgis, נוצר מהיפוך שם משפחתו המקורי, Sigler
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267042505171  autores.uy: 5485  BNE: XX1185379  BnF: cb120295592 (data)  GND: 1057079499  ISNI: 0000 0001 2141 9861  LCCN: n82151483  NKC: skuk0004757  NTA: 070009910  SNAC: w6f90wg0  SUDOC: 028464850  VIAF: 85178342   WorldCat (עם VIAF): 85178342
Iced Earth

| --- | --- |

 מקום הקמה:  ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1988
 זרם:  מטאל
 סוגה:  פאוור מטאל, ת'ראש מטאל, הבי מטאל
 חברת תקליטים:  סנצ'ורי מדיה רקורדס 
 http://www.icedearth.com
 חברים
 Jon Schaffer 
 
אייסד ארת' (אדמה קפואה - Iced Earth) היא להקת הבי מטאל אמריקאית. הלהקה הוקמה ב-1988 על ידי ג'ון שפר ופעילה עד היום.
Iced Earth
סגנון

המוזיקה של אייסד ארת' מאופיינת בעוצמה ובמהירות, ונוטה לנוע בין פאוור מטאל, ת'ראש מטאל והבי מטאל (וכן לשלב בין הסגנונות). פעמיים במהלך הקריירה הארוכה של הלהקה, חרגה אייסד ארת' מסגנונה המסורתי: בשנת 2002 הוציאה הלהקה את האלבום Tribute to the Gods שנטה לכיוון הארד רוק/הבי מטאל ללא אלמנטים של פאוור/ת'ראש, ובשנת 2022, כאשר הוציאה הלהקה את האלבום A Narrative Soundscape, שהיה רחוק מאוד מכל מה שניגנה הלהקה לפני, ועל פי רוב בכלל לא נחשב לאלבום מטאל.
השירה היא לרוב בגובה גבוה (צרחות דקות) אם כי הזמר מט בארלו שר גם בקול בס עמוק.
לצד מספר קטעים שקטים ויחסית איטיים, קצב הנגינה הוא בדרך כלל מהיר ואנרגטי, בזמן שנגני הקצב משתמש בטכניקות של ת'ראש מטאל ופאוור מטאל כגון תיפוף דאבל-באס לשמור על המהירות והאנרגיות בקצב גבוה.
כשהזמר ריפר נכנס ללהקה במקומו של בארלו, הוא לקח אותה לכיוון פחות גס ואגרסיבי והרבה יותר מלודי ומלא רגש.
במספר שירים, כגון "Angels' Holocaust," "Damien," ו-"The Coming Curse" אייסד ארת' גם משלבת מזמורים גרגוריאניים (אלמנט גותי מובהק). בשני שירים משלבת אייסד ארת' גם שירה נשית: "A Question of Heaven" ו-"The Phantom Opera Ghost" (המבוסס על פנטום האופרה).
נושאי השירים

השירים של אייסד ארת' עוסקים במגוון רחב ועשיר של נושאים ברומו של עולם.
חלק מהשירים עוסקים בנושאים פילוסופיים ותאולוגיים כגון חטא ועונש, גורל, גן עדן וגיהנום, האנטי-כריסט והאפוקליפסה.
שירים אחרים עוסקים במגוון נושאים היסטוריים וספרותיים, כגון פנטום האופרה, הקומדיה האלוהית, אטילה ההוני ועוד.
אייסד ארת' הוציאה מספר אלבומי קונספט:
The Dark Saga - מבוסס על עלילת הקומיקס Spawn המתארת אדם שמת ומוכר את נשמתו לשטן כדי לחזור אל אהובתו.
Horror Show - עוסק בספרות אימה.
The Glorious Burden - עוסק בהיסטוריה צבאית, בדגש על מלחמות ארצות הברית. זה האחרון מסתיים בטרילוגיה של שלוש יצירות בנושא קרב גטיסברג, אשר מבוצעות ביחד עם התזמורת הפילהרמונית של פראג.
היסטוריה

בשנת 2002 עזב את הלהקה סולנה, מתיו בארלו. מתיו קיבל בצורה קשה את האסון במגדלי התאומים, וטען כי נמאס לו מאורח החיים של הלהקה וכי הוא החליט לתרום ל"עולם האמיתי". מאז ועד 2007 הוא עבד במשטרה.
מאוחר יותר בשנת 2002 הצטרף ללהקה, הזמר טום "ריפר" אוונס, לשעבר סולן להקת ג'ודס פריסט האנגלית. כשריפר היה סולנה של ג'ודס פריסט, הוא נודע בסגנון שירתו הגס והצעקני, אך בתור סולנה של אייסד ארת', הוא שר בקול גבוה ועדין, המאפיין פאוור מטאל. באחת הביקורות על השתלבותו של ריפר באייסד ארת' נכתב: "לא ידעתי שריפר יודע גם לשיר. חשבתי שהוא יודע רק לצעוק".
ב-11 בדצמבר 2007 חזר בארלו לאייסד ארת'.
ב-2008 אייסד ארת' הוציאה יחד עם מתיו בארלו את הדיסק The Crucible of Man.
ב-2011 עזב בארלו שנית, בשל מחויבויות משפחתיות. מאז שינתה אייסד ארת' את הרכבה פעמים רבות.
בפברואר 2014 הופיעה הלהקה בישראל.
ב-6 בינואר 2021 השתתף גיטריסט הלהקה ג'ון שפר (אנ') בהסתערות על הקפיטול. עקב כך הפך למבוקש על ידי ה-FBI וב-2022 נעצר. בעקבות המעצר הודיעו שאר חברי הלהקה (חוץ מהמתופף) על עזיבתם, וחברת התקליטים ביטלה את החוזה איתם.  במשפטו הוא הודה באשמה ונשפט לתקופת מבחן של 3 שנים.
נכון ל-2024 רק שפר נותר בלהקה.
חברי הלהקה > נוכחיים

ג'ון שפר - גיטרת קצב, מלחין ראשי, זמר ליווי (1984 ואילך)
חברי הלהקה > לשעבר

במהלך קיומה כ-30 מוזיקאים בסך הכל הצטרפו ועזבו את הלהקה. להלן מספר חברים בולטים:
מת'יו "מאט" בארלו - סולן
לארי טארנוסקי - גיטרה מובילה
טום "ריפר" אוונס - סולן
סטו בלוק - סולן (זמר) (2011–2022)
טרוי סטיל - גיטרה מובילה, זמר ליווי (2007–2022)
פרדי וידאלס - באס (2008–2022)
ברנט סמדלי - תופים (1996–1999, 2006–2024)
דיסקוגרפיה

Enter The Realm - Demo (1989)
Iced Earth (1990)
Night of The Stormrider (1991)
Burnt Offerings (1995)
The Dark Saga (1996)
Days of Purgatory - two disks collection (1997)
Something Wicked This Way Comes (1998)
Alive in Athens - Live Show Disc (1999)
Melancholy - EP (1999)
Horror Show (2001)
Dark Genesis (2001)
Tribue to The Gods (2002)
The Reckoning - EP (2003)
Glorious Burden (2004)
The Blessed and The Damned (2004)
2005 : Gettysburg (1863)
Alive in Athens DVD (2006)
Overture of the Wicked | Framing Armageddon singl (2007)
The Crucible of Man (2008)
Dystopia (2011)
Plagues of Babylon (2014)
Incorruptible (2017)
A Narrative Soundscape (2022)
הערות שוליים

1 2  Iced Earth - Encyclopaedia Metallum: The Metal Archives, www.metal-archives.com
1 2 3  Iced Earth discography - RYM/Sonemic, Rate Your Music (באנגלית)
1 2  Tribute to the Gods by Iced Earth - RYM/Sonemic (באנגלית), נבדק ב-2023-05-28
↑  A Narrative Soundscape by Iced Earth - RYM/Sonemic (באנגלית), נבדק ב-2023-05-28
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14252560t (data)  GND: 5514954-6  ISNI: 0000 0001 2348 6902  LCCN: no00044324  MusicBrainz: 8a0e10a9-80c7-40e0-bf5b-89f1d57f9537  NKC: xx0141471  SUDOC: 156619768  VIAF: 150346063   WorldCat (עם VIAF): 150346063