stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גורדון (עבד)
במחנה חיילי האיחוד

גורדון הגיע למחנה שלושה חודשים בלבד לאחר שהצהרת השחרור, אותה אישר הנשיא לינקולן, אפשרה לשחורים להתגייס לצבא האיחוד במסגרת יחידות נפרדות. הוא ביקש להתגייס לצבא, ובמסגרת הליך גיוסו עבר בדיקה גופנית שגרתית בה פשט את חולצתו וחשף את גבו. בגבו התגלו צלקות קלואיד חמורות שנוצרו מהצלפות שוט. גורדון טען כי הפקח שהשגיח עליו הצליף בו נמרצות, אך הוא אינו זוכר את ההצלפות עצמן. הוא שכב במיטה בכאבים במשך חודשיים, ואז גמלה בו ההחלטה לברוח. המשגיח אמר לו שהצליף בו משום שלקח רובה וניסה לירות בכולם, כולל באשתו. גורדון לא זכר דבר שכזה, וגם אשתו אמרה לו כי לא היו דברים מעולם.
צלמים נודדים ששהו באותה העת במחנה, ביצעו מספר תצלומים בשיטת קארט דה ויזיט, ובכך הנציחו את גבו המצולק. בנוסף לתמונת גבו המצולק, הצלמים צילמו עוד שתי תמונות: בתמונה השנייה, נראה גורדון בבגדיו המרופטים איתם הגיע למחנה, ובתמונה השלישית, גורדון לבוש כחייל במדי צבא האיחוד.
שירות בצבא האיחוד

גורדון הצטרף לצבא האיחוד כגשש. באחד הסיורים, הוא נלקח בשבי על ידי כוחות הקונפדרציה, נתלה הפוך מרגליו, הוכה ונזנח למותו, אולם הוא הצליח להיחלץ ולברוח אל כוחות האיחוד. לאחר מכן, לחם כסרן במצור על פורט הדסון (אנ').
תמונת הגב המצולק והשפעתה

התמונה צולמה ב-2 באפריל 1863, והייתה לאחת התמונות הבולטות והנפוצות ביותר לתיאור העבדות. היא הצליחה להבהיר לתושבי ולחיילי מדינות האיחוד את ממדי האכזריות של מוסד העבדות. לתמונה היה תפקיד פוליטי משמעותי: התמונה פורסמה במגזין הפופולרי 'הארפר'ס ויקלי' ב-4 ביולי 1863, ברגע קריטי. באותה העת, האיחוד ספג הפסדים שגרמו לתושבי האיחוד להרגיש שמדובר במלחמה שלא ניתן לנצח בה. בנוסף, הצהרת השחרור שרק נכנסה לתוקף, הייתה מאוד לא אהודה בקרב מגזרים גדולים בציבור מדינות האיחוד. פרסום התמונה נועד לשרת את תומכי המלחמה, ולקבל את תמיכת הציבור בנחיצותה.
התמונה שפורסמה ב'הארפר'ס וויקלי' הייתה חלק מטריפטיכון. תמונת גבו המצולק של גורדון נקראה 'גורדון בבדיקה רפואית', תמונתו בבגדים מרופטים נקראה 'גורדון כשהגיע לשורות חיילי האיחוד' ותמונתו במדים נקראה 'גורדון במדים כחייל צבא ארצות הברית'. התמונה 'גורדון בבדיקה רפואית' הודפסה והופצה על ידי צלמים רבים, לרבות על ידי הצלם הנודע מת'יו בריידי. בתי דפוס ברחבי אמריקה ואף באירופה הדפיסו והפיצו את התמונה.
חודש וחצי לפני פרסום התמונה במגזין 'הארפר'ס ויקלי' הנפוץ, התמונה פורסמה גם במגזין 'The Independent' (אנ'), בעריכתו של הנרי וורד ביצ'ר (אנ'). בעיתון זה, התמונה נקראה "הגב המצולק" (באנגלית: 'The Scourged Back') – זהו שמה הנפוץ של התמונה עד היום. לפי המאמר בעיתון זה, ההצלפות התרחשו באוקטובר 1862, אולם על פי הכתוב במגזין 'הארפר'ס ויקלי', ההצלפות התרחשו בחג המולד.
שלא כמו ציורים או נובלות כמו אוהל הדוד תום שביקשו להציג לציבור את עוולות מוסד העבדות, בתמונה לא ניתן היה בזמנו להטיל ספק. בעיתון 'The Independent' נכתב: "יש לשכפל תמונה זו ב-100,000 עותקים ולהפיץ אותה לכל המדינה. היא מספרת את הסיפור באופן בו אפילו גברת סטואו לא יכולה לספר, משום שהתמונה מספרת את הסיפור לעין". העיתון 'The Liberator' (אנ') של ויליאם לויד גריסון (אנ') התייחס לתמונה שבועיים לאחר מכן וכינה אותה 'העדות האילמת'. התנועה לביטול העבדות הכירה בחשיבותו של המדיום החדש – הצילום - וביכולתו להדגים את העוולות של העבדות באופן שציורים, איורים וסיפורים אינם יכולים, והתמונה הפכה סמלית ולקחה חלק משמעותי בהסברה של התנועה לביטול העבדות. פרדריק דאגלס טען כי "תחת מכחולו של אמן לבן, שחורים לעולם לא יכולים לזכות לדיוקנאות נטולי פניות. נראה כי האמן הלבן לא מסוגל לצייר אדם שחור ללא הגזמה גסה של מאפייניו החיצוניים". דאגלס תפס את מדיום הצילום כמדיום שמספר את האמת באופן שיכול להתגבר על התפיסות הגזעניות שבאות לידי ביטוי בציורים.
המתנגדים למלחמת האזרחים טענו כי סיפורו של גורדון מומצא על ידי מתנגדי עבדות פנאטים והזויים. חלקם קיבלו את אמיתות הסיפור אך טענו כי גורדון היה אשם ולכן ההצלפות בו מוצדקות. עבור האפרו-אמריקאים, גורדון הפך לסמל של אומץ ופטריוטיות.
תמונת קארט דה ויזיט 'גורדון כשהגיע לשורות חיילי האיחוד' נמכרה בשנת 2008 במכירה פומבית ב-1527 דולר. כל ההעתקים של תמונת 'גורדון במדים כחייל צבא ארצות הברית' אבדו, ונשאר רק ציור שלה. קורות חייו של גורדון, לאחר שירותו הצבאי, אינם ידועים. תמונתו מופיעה בספרי לימוד, נלמדת באוניברסיטאות ומוצגת בתערוכות ובמוזיאונים ברחבי העולם.
ספקות לגבי זהותו

תמונותיו של העבד הנמלט הופצו במספר מגזינים ועיתונים באותה העת, אך תיאורי התמונות היו לעיתים שונים. הפרסום במגזין 'הארפר'ס ויקלי' זיכה את התמונות לתפוצה הרחבה ביותר. במגזין זה, העבד הנמלט כונה גורדון. שנה לאחר פרסום זה, תמונותיו פורסמו על ידי המאייר וינסנט קולייר, בהן הוא כונה 'פרני בראיינט (Furney Bryant) – עבד נמלט מצפון קרולינה'. קולייר פרסם איור בו נראה פרני בראיינט לוחם בפברואר 1864, אולם משום שידוע שהמאייר לא נכח בשדה הקרב, ברור כי איור זה הוא פרי דמיונו. בארכיון הלאומי של ארצות הברית, נמצא העתק של תמונת הגב המצולק בה העבד הנמלט מכונה פיטר. אדם שנכח במחנה של צבא האיחוד עת צולמו התמונות, טען כי למחנה הגיעו שני עבדים נמלטים – לאחד קראו גורדון ולשני פיטר. למרות זאת, רוב ההיסטוריונים מקבלים את הגרסה לפיה כל השמות מתארים את אותו האדם.
בתרבות הפופולרית

בשנת 2012, בסרט "לינקולן", דמותו של בנו של לינקולן, טד, רואה צלחת זכוכית עם תמונת נתיחה רפואית של גורדון.
בשנת 2022 יצא לאור הסרט שחרור, שעלילתו מבוססת באופן חופשי על בריחתו של גורדון, מככבים בו ויל סמית' ובן פוסטר בבימויו של אנטואן פוקואה.
ראו גם

האם איני בן אדם ואח?
עבדות בארצות הברית
התנועה לביטול העבדות
סחר העבדים האטלנטי
לקריאה נוספת

Margaret Abruzzo, (2011). Polemical Pain: Slavery, Cruelty, and the Rise of Humanitarianism (New Studies in American Intellectual and Cultural History)
הערות שוליים

↑  The Scourged Back, The New York Public Library Digital Collection
↑  Ann Shumard, Bound for Freedom's Light: Gordon, Civil War Trust: Saving America's Civil War Battlefields
1 2 3  Frank H. Goodyear, The Scourged Back: How Runaway Slave and Soldier Private Gordon Changed History, America’s Black Holocaust Museum
↑  A Slave Named Gordon, הניו יורק טיימס, September 30, 2009
↑  The Scourged Back, The Metropolitan Museum of Art
1 2  The scourged back, Luminous-Lint, history, evolution and analysis of photography
1 2 3 4 5  David Silkenat (2014) “A Typical Negro”: Gordon, Peter, Vincent Colyer, andthe Story behind Slavery's Most Famous Photograph, American Nineteenth Century History, 15:2,
169-186
↑  The Scourged Back, The International Center of Photography
↑  Kathleen Collins, The scourged back, History of Photography, Volume 9, Issue 1, 1985
↑  Civil War CDV of African American Contraband, Baton Rouge, La, 2008, Historic Americana Auction, Dec 4 & 5, Cowan's Auctions
ונקובר וייטקאפס

ונקובר וייטקאפס (באנגלית: Vancouver Whitecaps FC) הוא מועדון כדורגל קנדי מהעיר ונקובר שבקולומביה הבריטית, המשחק באזור המערבי של ליגת ה-MLS הצפון אמריקנית הראשונה.
היסטוריה מוקדמת

הווייטקאפס נוסדו במקור בליגת ה-NASL, אך מאז עברו גלגולים שונים עד קבלתם את הזיכיון להצטרף לליגת ה-MLS בשנת 2011.
היסטוריה מוקדמת > NASL

הווייטקאפס המקוריים נוסדו ב-11 בנובמבר 1973, על ידי קבוצת אנשים מהעיר, שכללה עורך דין, מנכ"ל של חברת הנדסה תעשייתית ובעלים של מסעדה. הקבוצה שיחקה בליגת ה-NASL הישנה החל מעונת 1973. הווייטקאפס אף זכו באליפות ה-NASL (הסוקר בול, באנגלית: Soccer Bowl) בשנת 1979, תחת המאמן טוני וויטרס, כשהם מדיחים בפלייאוף את ניו יורק קוסמוס ומנצחים בגמר, שנערך בניו יורק, את טמפה ביי רודיז. שחקנים בולטים בקבוצה באותה תקופה היו אלן בול ובוב לנדרוצי. הקבוצה שיחקה אז באצטדיון אמפייר, שהכיל 32,000 מקומות, שלעיתים קרובות התמלאו.
ב-1983 עברה הקבוצה לשחק בבי סי פלייס, שיכל להכיל אז כ-60,000 מקומות. באצטדיון זה נרשם השיא דאז לצופים במשחק כדורגל בקנדה - 60,342, נגד סיאטל סאונדרס ביוני 1983. כשהתפרקה הליגה, ב-1984, התפרקה גם הקבוצה.
היסטוריה מוקדמת > CSL, ‏ USL ו-A-League

ב-1985 הוקם בעיר ונקובר מועדון בשם ונקובר 86', שבו היו שותפים אנשים רבים שהיו קשורים לוויטקאפס, ונחשב דה פקטו להמשך של זיכיון הוויטקאפס. המועדון, שהיה בבעלות קהילתית, אף ניסה לרכוש את הזכויות לשימוש בשם "ונקובר וייטקאפס" מבעלי הזכות, אך זה דרש מחיר גבוה שהמועדון לא היה יכול לעמוד בו.
המועדון החל לשחק בליגת ה-CSL (ליגת הכדורגל הקנדית, באנגלית: Cnadian Soccer League) בעונת 1987. המועדון זכה בארבע אליפויות רצופות בין השנים 1988—1991. בשנת 1992 התפרקה הליגה, והקבוצה עברה לשחק בליגת ה-USL, שאחרי כן התמזגה לתוך ה-A-League, וזו הפכה בתורה ל-USL-1.
ב-26 באוקטובר 2000 קנה בעלי הקבוצה דאז, דייוויד סטדניק, את הזכויות על השם "ונקובר וייטקאפס" מג'ון לקסטון, חבר דירקטוריון לשעבר בווייטקאפס ששיחקו ב-NASL. ב-2003 שונה השם למועדון הכדורגל וייטקאפס, או בקיצור וייטקאפס אף. סי. (באנגלית: Whitecaps FC). ב-2006 זכה המועדון באליפות ה-USL-1, תוך שקבוצת הנשים שלו זוכה גם היא באליפות ה-W-League. ב-2006 חזר המועדון להשתמש בשם המלא, "ונקובר וייטקאפס".
בעונת 2008 זכתה הקבוצה שוב באליפות ה-USL-1, ושנה לאחר מכן פרשה מהליגה, יחד עם מספר קבוצות נוספות, שביניהן הייתה מונטריאול אימפקט, כדי להקים מחדש את ה-NASL. ניסיון זה לא צלח, ופדרציית הכדורגל של ארצות הברית הודיעה כי ה-USL וה-NASL לא יוכלו לפעול במתכונת של ליגה וליגת משנה, אלא הקבוצות משתי הליגות ישחקו בליגה מטעם הפדרציה, שתיקרא ליגת ה-USSF, במתכונת של חטיבה (דיוויזיה) לכל ליגה, בדומה לאופן שבו מתנהלת ליגת ה-NFL.
MLS > קבלת הזיכיון

ב-24 ביולי 2008, הודיעה הנהלת ליגת ה-MLS כי הליגה מוציאה למכרז שני זיכיונות למועדונים חדשים שיצטרפו לליגה בשנת 2011. למחרת הודיעה הנהלת הווייטקאפס כי הקבוצה תתמודד על אחד משני מקומות אלו, ושהכדורסלן הקנדי סטיב נאש הופך לבעל מניות בקבוצה. הצעת הקבוצה אושרה, יחד עם הצעותיהן של 6 קבוצות נוספות, והתקבלה סופית ב-18 במרץ 2009.
MLS > השנים הראשונות ב-MLS ‏(2011 - הווה)

במסגרת היערכותה של הקבוצה לעונת 2011 ב-MLS היא חידשה את הצוות המקצועי, כשהיא ממשיכה עם טייטור ת'ורדרסון האיסלנדי כמאמן ראשי, וממנה את פול ברבר, ששימש בעבר כמנהלה של קבוצת טוטנהאם הוטספר מהפרמייר ליג, למנהל הקבוצה. את העונה פתחה הקבוצה עם ניצחון 4:2 על טורונטו, אך ב-11 המשחקים הבאים לא הצליחה לנצח, ות'ורדרסון פוטר ובמקומו מונה כמאמן בפועל טום סוהן. הקבוצה סיימה את העונה במקום ה-18 והאחרון בליגה, כשבמאזנה 18 הפסדי לעומת שישה ניצחונות ו-10 תוצאות תיקו בלבד. הסקוטי מרטין רני מונה כמאמן לקראת עונתה השנייה של הקבוצה בליגה. הקבוצה רכשה חלק נרחב מהסגל הראשוני שלה בדראפט ההרחבה של שנת 2010 בליגת ה-MLS.
בעונה הבאה השיגו הוויטקאפס תוצאות טובות בהרבה, עם מאזן של 11-10-13. הווייטקאפס העפילו גם לפלייאוף ה-MLS, והיו בכך לקבוצה הקנדית הראשונה להגיע למעמד זה. בפלייאוף הם הודחו בסיבוב הראשון בידי לוס אנג'לס גלאקסי.
בעונת 2013 סיימה הקבוצה במקום השביעי במחוז המערבי וה-13 בליגה כולה, עם מאזן של 13-9-12, ולא העפילה לפלייאוף. חוזהו של רני לא חודש בתום העונה ובמקומו מונה הוולשי קרל רובינסון. בפגרה באותה שנה עבר אחד משחקני המפתח של הקבוצה בעונותיה הראשונות, קמילו, לליגת העל המקסיקנית, תוך שהוא מפר את חוזהו הקודם ומאלץ את קבוצתו החדשה לשלם מחיר מוגדל על ההעברה.
בעונה הראשונה של רובינסון על הקווים סיימה הקבוצה במקום החמישי במערב והתשיעי הכללי, אך הודחה בסיבוב הראשון בפלייאוף על ידי דאלאס. בעונה זו הייתה הקבוצה מוונקובר הקבוצה הקנדית שדורגה במקום הגבוה ביותר בליגה, דבר שהקנה לה כרטיס לליגת האלופות של CONCACAF - לעונת 2015/2016 שלה, עקב שינוי הפורמט של האליפות הקנדית שתוכנן לעונה הבאה.
עונת 2015 הייתה המוצלחת ביותר בהיסטוריה של ונקובר ב-MLS, כשהיא מתחרה בה גם בליגת האלופות. בליגה סיימה הקבוצה במקום השני במערב והשלישי הכללי, עם מאזן של 16-5-13, והעפלה אוטומטית לחצי גמר המחוז בפלייאוף, שבו הפסידה לפורטלנד טימברס, שהמשיכה לזכייה באליפות. בליגת האלופות שובצה הקבוצה לבית מוקדם עם קבוצת דפורטיבו אולימפיה מליגת העל ההונדורית ועם סיאטל סאונדרס מה-MLS, וסיימה אותו במקום השלישי והאחרון עם ארבע נקודות בלבד. עקב הישגיה בליגה באותה עונה זכתה ונקובר בכרטיס לליגת האלופות של CONCACAF גם לקראת עונת 2016/2017. בעונה הבאה הציגו הווייטקאפס יכולת ירודה בליגה, וסיימו במקום השמיני האזורי, שהשאיר אותם ללא כרטיס לפלייאוף. בליגת האלופות, לעומת זאת, סיימה הקבוצה את שלב הבתים עם מאזן מושלם, שהציב אותה במיקום נוח לקראת הפלייאוף. בסיבוב הנוק-אאוט הראשון, רבע הגמר ניצחו הווייטקאפס את ניו יורק רד בולס בתוצאה מצטברת של 3-1. בחצי הגמר
רשמה הקבוצה הפסד בתוצאה כוללת של 4-1 לטיגרס מליגת העל המקסיקנית.
סגל נוכחי

מעודכן לתאריך 20 בפברואר 2023:
שחקנים בולטים בעבר ובהווה

ברזיל קמילו
ארצות הבריתאיראן סטיבן בית-אשור
קוסטה ריקה כריסטיאן בולאניוס
ארצות הברית ג'יי דימריט
צ'ילה פדרו מוראלס
ג'מייקה דרן מאטוקס
אורוגוואי אוקטביו ריביירו
קנדה אלפונסו דייוויס
קנדה טוסיין ריקטס
קנדה קנדל ווטסון
סטטיסטיקה

| עונה | העונה הסדירה ב-MLS> מ | העונה הסדירה ב-MLS> נ | העונה הסדירה ב-MLS> ה | העונה הסדירה ב-MLS> ת | העונה הסדירה ב-MLS> שז | העונה הסדירה ב-MLS> שח | העונה הסדירה ב-MLS> נק | מקום> א | מקום> ל | פלייאוף גביע ה-MLS | האליפות הקנדית | ליגת האלופות של CONCACAF |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | 34 | 6 | 18 | 10 | 35 | 55 | 28 | 9 | 18 | לא העפילה | סגנית | לא העפילה |
| 2012 | 34 | 11 | 13 | 10 | 35 | 41 | 43 | 5 | 11 | הסיבוב הראשון | סגנית | לא העפילה |
| 2013 | 34 | 13 | 12 | 9 | 53 | 45 | 48 | 7 | 13 | לא העפילה | סגנית | לא העפילה |
| 2014 | 34 | 12 | 8 | 14 | 42 | 40 | 50 | 5 | 9 | הסיבוב הראשון | חצי הגמר | לא העפילה |
| 2015 | 34 | 16 | 13 | 5 | 45 | 36 | 53 | 2 | 3 | חצי גמר המערב | אלופה | שלב הבתים |
| 2016 | 34 | 10 | 15 | 9 | 45 | 52 | 39 | 8 | 16 | לא העפילה | סגנית | חצי הגמר |
הערה: רק שערים בעונה הסדירה של ה-MLS נספרו.
הערות שוליים

↑  פריאט, דייוויד (2002). "THE PCSL – When did soccer have its beginnings in British Columbia?". ה-PCSL. אורכב מ-המקור ב-2013-02-03. נבדק ב-2016-09-19.
↑  Press Release (12 במאי 2012). "Report: Impact ties LA Galaxy 1–1 in front of 60,860 spectators at Olympic Stadium | Montreal Impact". Impactmontreal.com. נבדק ב-11 בינואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "USL outcasts set to launch new league in 2010". Soccerbyives.net. 10 בנובמבר 2009. נבדק ב-8 באוקטובר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑   הודעת המועדון, האתר הרשמי, בארכיון האינטרנט
↑  The Canadian Press (21 באוקטובר 2012). "Whitecaps 1st Canadian team to make MLS playoffs". CBC.ca. נבדק ב-22 באוקטובר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  סגל השחקנים באתר הרשמי של ונקובר וייטקאפס
| MLS |
| --- | --- | --- |
| המחוז המזרחי | אורלנדו סיטי • אטלנטה יונייטד • אינטר מיאמי • די. סי. יונייטד • טורונטו • מונטריאול • ניו אינגלנד רבולושן • ניו יורק סיטי • ניו יורק רד בולס • סינסינטי • פילדלפיה יוניון • קולומבוס קרו • שארלוט • שיקגו פייר |  |
| המחוז המערבי | אוסטין • דאלאס • ונקובר וייטקאפס • יוסטון דינמו • מועדון הכדורגל לוס אנג'לס • לוס אנג'לס גלאקסי • מינסוטה יונייטד • נאשוויל • סיאטל סאונדרס • סנט לואיס סיטי • סן חוזה ארת'קווייקס • ספורטינג קנזס סיטי • פורטלנד טימברס • קולורדו ראפידס • ריאל סולט לייק |  |
| קבוצות עתידיות | סן דייגו |  |
| קבוצות עבר | צ'יבאס ארצות הברית • טמפה ביי מיוטיני • מיאמי פיוז'ן |  |
| שונות | גביע ה-MLS • מגן האוהדים • משחק האולסטאר • USSF • גביע ארצות הברית הפתוח • הסופרדראפט |  |
| NASL (1968-1984) |
| --- | --- | --- |
| קבוצות העבר | אטלנטה צ'יפס • בולטימור בייס • בולטימור קומטס • בוסטון ביקונס • בוסטון מינטמן • קלגרי בומרס • קליפורניה סרף • שקיגו מוסטנגס • שיקגו סטינג • קליבלנד סטוקרס • קולורדו קריבוס • ביסנטניאלס קונטיקט • דאלאס טורנדו • דנבר דינמוס • דטרויט קוגרס • דטרויט אקספרס • אדמונטון דרילרס • פורט לודרדייל סטרייקרס • סן חוזה ארת'קווייקס • יוסטון הוריקן • יוסטון סטארס • ג'קסונוויל טי-מן • קנזס סיטי ספרס• לאס וגאס קוויקסילברס • לוס אנג'לס אצטקס • לוס אנג'לס וולבס • ממפיס רוגס • מיאמי טורוס • מינסוטה קיקס • מינסוטה סטרייקרס • מונטריאול מאניק • מונטריאול אולימפיק • ניו אינגלנד טי-מן • ניו יורק קוסמוס • ניו יורק גנרלס • אוקלנד קליפרס • אוקלנד סטומפרס • פילדלפיה אטומס • פילדלפיה פיורי • פורטלנד טימברס • רוצ'סטר לאנסרס • סן אנטוניו ט'אנדר • סן דייגו ג'אס • סן דייגו סוקרס • סן דייגו טורוס • סיאטל סאונדרס • סנט לואיס סטארס • טמפה ביי רודיס • קבוצת אמריקה • קבוצת הוואי • טורונטו בליזארד • טורונטו פלקונס • טולסה ראפנקס • ונקובר רויאלס • ונקובר וייטקאפס • וושינגטון דארטס • וושינגטון דיפלומטס • וושינגטון וויפס |  |
| תחרויות | NASL (1968-1984) • סוקר בול |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2019147263  VIAF: 19157098536472552904   WorldCat (עם VIAF): 19157098536472552904 
הבי סי פלייס בעת משחק של הווייטקאפס נגד פורטלנד טימברס
הנדריק ואן באלן

| --- | --- |

אנתוני ואן דייק, דיוקן של הנדריק ואן באלן
 לידה:  שנות ה־70 של המאה ה־16 אנטוורפן, ארצות השפלה ההבסבורגיות 
 פטירה:  17 ביולי 1632 אנטוורפן, ארצות השפלה הספרדיות 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  בארוק 
 הושפע על ידי:  Adam van Noort 
 יצירות ידועות:  Diana Offered Wine and Fruit by the Young Bacchus and his Retinue 
 צאצאים:  הנדריק ואן בלן הבן 
 
הנדריק ואן באלן (פלמית: Hendrick van Balen; בערך 1573 – 17 ביולי 1632) היה צייר בארוק פלמי ומעצב ויטראז'ים. הנדריק ואן בלן התמחה בתמונות קטנות. הנושאים האהובים עליו היו סצנות מיתולוגיות ואלגוריות ובמידה פחותה נושאים דתיים. האמן מילא תפקיד חשוב בחידוש הציור הפלמי בראשית המאה ה-17 והיה ממוריו של אנתוני ואן דייק.
ביוגרפיה

הנדריק ואן באלן נולד באנטוורפן. תאריך הולדתו אינו ידוע אך ככל הנראה היה 1573 מכיוון שכך נרשם תיעוד הלידה בכנסיית סנט ג'ורג' באנטוורפן. הוריו היו הסוחר וילם ואן באלן ומכטלד ואן אלטן. משפחתו הייתה אמידה ובכך הצליחה לתת להנדריק הכשרה טובה שכללה לימוד של מספר שפות.
ואן באלן היה תלמידו של אדם ואן נורט ואולי גם של מרטן דה פוס. הוא היה חבר בגילדת לוקאס הקדוש באנטוורפן בשנים 1592–1593 בגיל 17. בשנים 1608–1609 היה הדיקן השני של הגילדה ובשנים 1609–1610 היה הדיקן הראשון.
משנת 1595 עד 1602 למד אמנות במהלך נסיעה לאיטליה.  אף כי אין תיעוד של מסעו הזה, עם שובו לאנטוורפן הוא הפך לחבר בגילדת הרומאים. בה היה תנאי החברות שהייה ברומא. בשנת 1613 בחרה בו הגילדה כדיקן.
בשנת 1605 התחתן הנדריק ואן באלן עם מרגריט ברירס באנטוורפן. לזוג נולדו 11 ילדים ושלושה מבניהם הפכו לציירים: יאן ואן באלן, חאספארד ואן באלן והנדריק ואן באלן הבן. בתו מריה נישאה לצייר תיאודור ואן תולדן. בשנת 1613 ליווה את רובנס במשימה דיפלומטית לרפובליקה ההולנדית. כאן הם פגשו את הנדריק גולציוס ואמנים אחרים מהארלם.
ואן באלן ניהל במשך למעלה משלושים שנה סדנה מצליחה והיו בה תלמידים רבים. הוא היה המורה של בנו יאן ואן באלן וכן של הציירים הפלמיים המובילים אנתוני ואן דייק ופרנס סניידרס. הוא היה בן זמנו של כמה מהאמנים הפלמיים הידועים ביותר, כמו רובנס ויאן ברויגל האב.
יצירה > כללי

הנדריק ואן באלן התמחה בתמונות קטנות. הנושאים האהובים עליו היו סצנות מיתולוגיות ואלגוריות ובמידה פחותה נושאים דתיים. הוא גם יצר מספר עיצובים ויטראז'ים.
בעוד שהייתה לו העדפה ברורה לממדים הקטנים של הציורים בקריירה המאוחרת שלו, היצירות המוקדמות של ון באלן כללו מספר תמונות גדולות. אלה מראות את השפעתו של מורו אדם ואן נורט. נראה כי היצירות המאוחרות שלו מאופיינות בלוח הצבעים עשיר ועדין, נצבעו לאחר הגעתו של ואן דייק לסדנא שלו. המראות המיתולוגיים והתנ"כיים של הנדריק ואן באלן נצבעו לרוב על צלחות קטנות או על לוחות נחושת. עבודותיו כללו לרוב דמויות עירום בסצנה מיתולוגית או דתית. ואן באלן צייר גם נופים.
ואן באלן שיתף פעולה לעיתים קרובות עם אמנים אחרים כמו יוס דה מומפר, אברהם גוברטס, יאן ברויגל האב ורובנס.
אנתוני ואן דייק רשם כמה דיוקנאות של המאסטר שלו: רישום גיר שחור (1627–1632), המהווה מקור מחקר ל"איקונוגרפיה של ואן דייק", סדרת הדפסי אנשים מפורסמים, ושני רישומי שמן (בערך 1630).
יצירה > ציורי גרלנד

הנדריק ואן באלן שיחק תפקיד חשוב בהתפתחות הז'אנר של ציורי גרלנד, המציגים בדרך כלל זר פרחים סביב דימוי או דיוקן מסורתי. יחד עם יאן ברויגל האב, הוא צייר את הציור הראשון הידוע בסביבות 1607–1608 עבור הקרדינל האיטלקי פדריקו בורומאו, אספן אמנות נלהב ורפורמטור קתולי. בורומאו ביקש שהציור יהיה תשובה להשמדת תמונות הבתולה, מאה שנים קודם וכך שילב גם את האינטרסים שלו ברפורמה הקתולית וגם באומנויות. ברויגל, המומחה לטבע דומם, צייר את זר הפרחים, ואילו ואן באלן צייר את דמותה של הבתולה.
ז'אנר ציורי הגרלנד נוצר בהשראת פולחן הכבוד בחצר הבסבורג (אז שליטי דרום הולנד) ובאנטוורפן בכלל. ציורי גרלנד היו בדרך כלל תוצר של שיתופי פעולה בין צייר טבע דומם לצייר דמויות. הז'אנר התחבר בתחילה לדימויים הוויזואליים של התנועה נגד הרפורמציה.
דוגמה לציור גרלנד שיתופי שהוא עשה עם יאן ברויגל האב הוא זר הפירות סביב אלה המקבלת מתנות מארבע העונות. ישנן שתי גרסאות לציור זה באופן מסורתי, המדליון במרכז הציור מתאר את סיבילה, האלה הקדושה הקדומה של האדמה והטבע כפי שהיא תוארה בשנת 1774 באוסף של ויליאם החמישי, נסיך האורנג' בהאג.
הוצע זיהוי של האלה עם סרס, אלת החקלאות הרומית הפוריות ויחסי האימהות. הסיבה היא שלאלת במדליון אין אף אחת מהתכונות שקשורות באופן מסורתי לסיבלה. סביב המדליון תלוי זר של פרחים, ירקות ופירות – מחווה לאלה ומעשי השפע והפוריות. ואן באלן צייר את המדליון ואילו ברויגל צייר את הזר השופע, את הדמויות שמסביב ואת בעלי החיים הרבים.
הערות שוליים

1 2 3  Balen, Hendrik van, I | Grove Art, www.oxfordartonline.com (באנגלית)
↑  DBNL, Arnold Houbraken, De groote schouburgh der Nederlantsche konstschilders en schilderessen (3 delen) · dbnl, DBNL (בהולנדית)
↑  Ontdek schilder, tekenaar Hendrick van Balen (I), rkd.nl (בהולנדית)
↑  Hendrick Van Balen (1575-1632). Ein Antwerpener Kabinettbildmaler der Rubenszeit, www.brepols.net
↑  Portrait of Hendrick van Balen (Getty Museum), The J. Paul Getty in Los Angeles (באנגלית)
↑  Cibeles y las Estaciones dentro de un festón de frutas - Colección - Museo Nacional del Prado, www.museodelprado.es
↑  Jan Brueghel (I) and Hendrick van Balen (I), rkd.nl (באנגלית)
↑  SEG 61-1633. Personifications. The Four Seasons in the mosaics of the Eastern Roman Empire., Supplementum Epigraphicum Graecum
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007344494005171  PLWABN: 9810684180905606  BNE: XX1250646  BnF: cb15092531v (data)  BPN: 25875538  GND: 123589797  ICCU: CUBV011591  ISNI: 0000 0000 8130 9712  KulturNav: 76995eb8-ee76-4042-8360-d8b808857cb5  LCCN: nr2005003913  NTA: 093610858  RKD: 4015  SNAC: w66b99br  SUDOC: 082831815  ULAN: 500008470  VcBA: 495/187698  VIAF: 51983517   WorldCat (עם VIAF): 51983517 
הנדריק ואן באלן, בקחוס ודיאנה
יאן ברויגל האב והנדריק ואן באלן, ציור גרלנד במרכז סיבלה ומסביב זר פירות, פרחים ופוריות
נפתלי גליקסברג

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1989
 עיסוק:  במאי, תסריטאי, יוצר קולנוע
 מקום לימודים:  ישיבת פוניבז' 
 יצירות בולטות:  להיות שמעון פרס  צו האופנה  חתונה ישראלית  אנטישמיות לא מה שחשבת
 פרופיל ב-IMDb
 
נפתלי גליקסברג הוא יוצר סרטים ישראלי.
ביוגרפיה

גליקסברג הוא בנם של הרב יוסף ואילה גליקסברג. למד בישיבת באר יעקב ובישיבת פוניבז'. בשנות ה-30 לחייו, לאחר שהשלים לימודי הסמכה לרבנות, עזב את החברה החרדית והחל בלימודי קולנוע באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1989 היה ממקימי בית הספר לקולנוע וטלוויזיה "מעלה" בירושלים, ושימש כמנהלו הראשון. במקביל הקים באותן שנים את המסלול הראשון לקולנוע באולפנה לבנות בנווה דקלים. בשנת 1999 התמנה לראש מסלול וידאו ואנימציה במרכז האקדמי ויצו חיפה, ושימש בתפקיד כשש שנים. בשנים 2004–2008 כיהן כיו"ר פורום היוצרים הדוקומנטריים, במסגרתו יסד את התחרות השנתית לקולנוע דוקומנטרי ישראלי, ואת קטלוג הפורום.
סרטו "להיות שמעון פרס" הוא סרט מעקב אחרי נשיאה התשיעי של מדינת ישראל, שמעון פרס. הסרט שודר לראשונה בשידור קשת ערוץ 2 בשנת 2014. עוד טרם להקרנתו עורר הסרט גל שמועות, לאחר שנטען כי הופעלו לחצים מטעם
אנשיו של פרס לצנזר את הסרט ואף למנוע את הקרנתו. גליקסברג הוא יוצר, עורך ראשי, ומפיק של הסדרה "צו האופנה" שעלתה לאוויר ב-2011 בערוץ הראשון. הסדרה התיעודית בת החמישה פרקים בהנחייתה של קרן מור בוחנת את הזהות הישראלית דרך מאה שנות אופנה. בשנת 2008 הוקרנה ב-"yes" דוקו-סדרה בשם "חתונה ישראלית", שתיארה את תהליך ההליכה לחופה של שישה זוגות ישראלים. סדרה נוספת שביים ויצר היא הסדרה "סיפורי נתב"ג", ששודרה בקשת ערוץ 2 בשנת 2010.
בשנת 2006 שודר סרט התחקיר שלו "אזעקת אמת", שעסק בהתנהגות הרמטכ"ל דן חלוץ במלחמת לבנון השנייה. בשנת 2005 כתב וביים סדרה תיעודית בת ארבעה פרקים, "אנטישמיות לא מה שחשבת", ששודרה ברשת בערוץ 2. באותה שנה ביים גם את הסרט "תיק לא סגור", שחשף פרטים נוספים אודות רצח רבין, הסרט שודר בשידורי קשת. בסרט חושף גליקסברג לראשונה את הבגדים שלבש רבין בליל הרצח.
ב-2004 ביים את סרט התחקיר "אנחנו נגיע בזמן", שעסק בהתרסקות המעבורת קולומביה, ושודר במסגרת שידורי קשת בערוץ 2. באותה שנה ביים גם את הסרט "מי אתה אלחנן טננבוים", (תסריטאי ומנחה - ד"ר רונן ברגמן) ששודר במסגרת שידורי רשת בערוץ 2.
בשנת 2002 ביים וערך את פינת "המבקרים" במסגרת התוכנית "המוסף" ששודרה בערוץ 8. ב-2003 ביים את הסרט התיעודי "משימה 107", שעקב אחר ההכנות האחרונות של הטייס אילן רמון לטיסתו במעבורת החלל קולומביה. בשנת 2018 יצר את הסדרה התיעודית "השריקה של התנועה" ששודרה בטלוויזיה החינוכית.
בשנת 2021 שודרה הסדרה הדוקומנטרית "שופטים בשר ודם" שיצר גליקסברג ואשר עסקה במעמדו של בית המשפט העליון ושופטיו ובמתח בין בית המשפט לרשות המחוקקת. הסדרה שודרה בכאן 11 של תאגיד השידור הציבורי.
ב-2023 שודרה הסדרה "מדורות השבטים" בכאן 11 שיצר דרור יחד עם דוקי דרור, הסוקרת אירועים מכוננים שעברה החברה הישראלית בשלושים השנים שקדמו לה, מנקודות מבט אישיות של אישים ישראלים, שנבחרו כנציגם של השבטים הישראלים השונים.
הערות שוליים

↑  רותה קופפר, "בסדרה שלנו כולם צודקים בדרך לגיהינום", באתר כלכליסט, 1 במאי 2023
↑   מורן שריר, "מדורות השבטים": סיפורה של המדינה ככישלון אדיר, באתר הארץ, 2 במאי 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007342020105171  LCCN: nr2004003921  VIAF: 49175429   WorldCat (עם VIAF): 49175429