stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיעוט

ערך זה עוסק במושג סוציולוגי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
קבוצת מיעוט היא קטגוריה חברתית אשר איננה שייכת לקבוצת הרוב השולטת בחברה נתונה, היא מתאפיינת בכך שחבריה הם בעלי אפיונים פיזיים, חברתיים או תרבותיים משותפים. בהגדרת סוציולוגים, מיעוט חברתי אינו מהווה בהכרח מיעוט מבחינה מספרית, והוא כולל כל קבוצה המופלית ביחס ל"קבוצת הרוב" בתחומים שונים: מעמד חברתי, חינוך, תעסוקה, רווחה ועוצמה פוליטית. ישנם חוקרים[דרוש מקור] הנוטים להעדיף את המונחים "קבוצה כפופה/מופלית/מוחלשת" (subordinate group) ו"קבוצה דומיננטית" על פני המונחים קבוצות רוב ומיעוט.
המונח מיעוט בהקשר סוציו-אקונומי מתייחס לכפיפותן של קבוצות אתניות (הנבדלות בשפה, לאום, דת ותרבות). קבוצת מיעוט נוספת היא קבוצה של מעוטי יכולת או מוגבלים, קבוצה של מיעוטים כלכליים (עובדים בשכר נמוך או מובטלים), קבוצות מיעוט גיליות (קבוצות הצעירות או המבוגרות מהאוכלוסייה העובדת), ומיעוטים מגדריים (בעלי נטייה מינית או זהות מגדר השונות מן הנורמות המקובלות).
מאז שנות השישים התגבר העיסוק במונח קבוצות מיעוט מתקיים לצד השיח על זכויות אזרחיות טבעיות וזכויות קולקטיביות אשר עלו לתודעה במאה ה-20 והתחילו לשים דגש על החשיבות במתן זכויות למיעוטים בחברה.
מהות המושג

חברי קבוצת המיעוט נתונים ליחס שונה מצד הקבוצה השלטת בחברה בה הם חיים. האפליה יכולה להתבסס על הבנתם של החברים בקבוצות המיעוט כי הם זוכים ליחס פחות טוב על אף הישגיהם בחברה, באופן שמגביל את התקדמותם. הטענה היא שהמבנה החברתי לא מעניק להם מבנה הזדמנויות השווה לכולם. הדבר מתקיים בצורה עקיפה או ישירה באמצעות המבנה חברתי, החלטות ממשלתיות, מערכת החינוך במדינה וסוציאליזציה היוצרת מבנה הזדמנויות מסוים. אקטיביסטים חברתיים משתמשים בטרמינולוגיה של זכויות המיעוטים כשהם מעלים לסדר היום הציבורי נושאים כמו זכויות הסטודנטים, זכויות הצרכנים וזכויות בעלי החיים[דרושה הבהרה]. מאז שנות השמונים, גם קבוצות חברתיות הנתפסות כחזקות, מציגות עצמן כקבוצות מיעוט. למשל, בארצות הברית, גברים לבנים, הטרוסקסואלים מהמעמד הבינוני.
מחקרים[דרוש מקור] מצאו כי יש קשר בין תפיסות או דעות קדומות כלפי מיעוטים לבין הנטייה לשמרנות פוליטית.
בדמוקרטיות ליברליות שמים דגש רב על הגנתם של המיעוטים השונים במדינה, ברוח דבריו שלי אלכסיס דה טוקוויל על עריצות הרוב[דרוש מקור].
סוציולוגיה של קבוצות מיעוט

לואיס וירט (Louis Wirth) הגדיר קבוצת מיעוט כ"קבוצת אנשים אשר מאפיינים פיזיים ותרבותיים מבדילים אותם מן האחרים בחברה בה הם חיים ובשל כך הם זוכים ליחס שונה ומפלה, עקב כך הם תופסים עצמם כקבוצה הנתונה לאפליה קולקטיבית". הגדרה זו מורכבת מקריטריון אובייקטיבי וסובייקטיבי: חברות בקבוצת מיעוט מיוחסת באופן אובייקטיבי על ידי החברה, המבססת השתייכות לקבוצה על פי נתונים פיזיים או התנהגותיים של הפרטים. הגדרה זו היא גם סובייקטיבית כיוון שחברי הקבוצה יכולים להשתמש בסטטוס זה על מנת לבסס את יחסי הסולידריות בתוך קבוצת המיעוט. בכל מקרה, הסטטוס של קבוצות המיעוט בחברה הוא קטגוריאלי בטבעו: יחיד בעל נתונים פיזיים או התנהגותיים התואמים קבוצת מיעוט מסוימת, יתאים את הסטטוס שלו לקבוצת המיעוט, ולפיכך יזכה ליחס דומה לשל שאר חברי הקבוצה.
מיעוטים אתניים

כל חברה גדולה כוללת מיעוטים אתניים: מהגרים, ילידים, פליטים או נוודים. קבוצת מיעוט אתני יכולה להיות מורכבת מקבוצת הרוב בחברה, דוגמת השחורים תחת משטר האפרטהייד בדרום אפריקה. החוק הבין-לאומי מאפשר הגנה על מיעוטים אתניים במספר דרכים כאשר העיקרון המרכזי המניע לפעולה הוא הזכות להגדרה עצמית.
החברים בקבוצות מיעוט הם בעלי זהות מובחנת, כלומר הם בעלי מודעות לגבי התכונות הפיזיות שמבדילות אותן מקבוצת הרוב. כאשר ההבדלים הם אינם בולטים לעין (בשונה מההבדלים בין נשים לגברים) קיימת אפשרות כי קבוצת המיעוט האתני תבחר לקרב את מידת ההשתייכות שלה אל הזהות האתנית של קבוצת הרוב. למשל היהודים הרפורמים בארצות הברית הפחיתו מערכה של הזהות האתנית שלהם. לעומת זאת היהודים האורתודוקסים נטו לשמור על המורשת הדתית והיהודית.
מיעוטים דתיים

קבוצות מיעוט דתיות הן קבוצות שאינן משתייכות לדת הדומיננטית בחברה. ברוב מדינות העולם יש קבוצות מיעוט דתיות, אם כי התפיסה הרווחת כיום היא שלבני אדם יש את הזכות לבחור את ההשתייכות הדתית, וכן לבחור לא להשתייך לדת כלשהי (אתאיזם) או להמיר דת אחת באחרת. אף על פי כן, ישנן מדינות שבהן חופש זה מופר. לדוגמה, מצרים, בה המערכת מחייבת את אזרחיה להגדיר באופן רשמי את הדת אליה הם משתייכים, כאשר האפשרויות היחידות שקיימות הן: אסלאם, נצרות או יהדות.
מיעוטים מגדריים

אף על פי שמספרם של הנשים והגברים בחברה הוא כמעט שווה, הבדלי הסטטוס ביניהם הביאו לכך שנשים נחשבות כקבוצת מיעוט בחברה. הגדרה זו בעייתית במידת מה, מאחר שמנקודת מבט סובייקטיבית ישנן, למשל, קבוצות של נשים שאינן רואות עצמן כקבוצת מיעוט (כדוגמת נשים לבנות בארצות הברית), כיוון שהן לוקחות חלק ומיוצגות בכל השלבים של הסולם החברתי. אף על פי כן, הכנסותיהן של נשים נמוכות משל הגברים. בבסיס ההגדרה של נשים כקבוצת מיעוט עומדת ההנחה כי כיום התפיסה הפטריארכאלית היא ששולטת בחברה ולפיכך, נשים נמצאות בעמדת נחיתות אל מול הגברים (תחילה הן כפופות לאביהן ובשלב מאוחר יותר, לבעליהן). קבוצה נוספת של מיעוטים מגדריים כוללת אנשים בעלי מגוון נטיות מיניות וזהויות מגדריות שאינן נתפסות כנורמטיביות אשר בעטיין הם עשויים להיחשב כקבוצות מיעוט בחברה. לדוגמה: הומוסקסואלים, לסביות, טרנסג'נדרים, ביסקסואלים וכדומה.
קבוצות מיעוט של גילאים

אוכלוסיית הקשישים אשר הייתה בעלת השפעה מסורתית ואף הייתה בעלת מעורבות דומיננטית בעבר (בייחוד ב"גרונטוקרטיה"-ממשל של זקנים), נדחקה בחברות המודרניות למעמד של קבוצת מיעוט, מאופיינת כקבוצה "לא יצרנית כלכלית". לאורה של תפיסה זו ניתן גם להציג את ה"ילדים" כקבוצת מיעוט אשר נתקלת ביחס מפלה. היחס המפלה אליו נחשפים הזקנים מכונה גילנות (שיפוט מופלה על רקע גיל, שמבוסס על התפיסה כי הקשישים נחותים למול בני הגיל הצעיר).
קיימים מגוון חוקים מקומיים ובינלאומיים שנועדו למתן את הניצול של ה"ילדים", כגון מגילת זכויות הילד וכן מספר ארגונים, שמתאחדים לכדי תנועה כוללת למען זכויות הילד. כמו כן ישנם קמפיינים של תנועות הדוגלות בזכויות בני הגיל הצעיר, הלוחמות למען העצמת כוחם החברתי של הצעירים, וכנגד מגבלות חוקיות וחברתיות שאליהם נחשפים הצעירים מתוקף הגדרתם בחוק כ"קטינים".
קבוצות המייצגות את האינטרסים של האוכלוסייה הבוגרת לעיתים מאופיינות כארגוני צדקה כדוגמת (Help The Aged), כפעלתנות של האזרח הפשוט (Gray Panthers) ולעיתים רעיונותיהם של ארגונים אלו עולות בקנה אחד עם דיונים בנוגע לזכויות בעלי מוגבלויות.
קבוצות מיעוט של בעלי מוגבלויות

התנועה לזכויות בעלי המוגבלות תרמה להעברת המסר, לפיו לאוכלוסיות בעלי המוגבלויות יש אופי של מיעוט מכיוון שמלבד הנחיתות הכרוכה במגבלות הפיזיות שעימן הם מתמודדים, הם נאלצים להתמודד מול יחס חריג ומפלה מהחברה שמעצים את תחושת הנחיתות שלהם. הגורמים המייצגים את זכויות בעלי המוגבלות מעדיפים להתמקד בשוני הפיזי או הפיזיולוגי המצוי בתפקודם, מאשר ב"נחיתות" העולה ממצבם. קהילת החירשים מוצגת לעיתים קרובות כמיעוט לשוני ותרבותי, יותר מאשר כקבוצה בעלת מוגבלות. לאור זאת, חירשים רבים אינם רואים עצמם כלל כבעלי מוגבלות, אלא לתפיסתם הם קורבנות של טכנולוגיה ומוסדות חברתיים שעוצבו על פי ראות עיניה של הקבוצה הדומיננטית בחברה, ועל כן יוחסה להם את נחיתותם.
קבוצות מיעוט בישראל

במדינת ישראל ניתן להבחין במספר גדול של קבוצות מיעוט, חלקן ייחודיות למדינת ישראל וחלקן לא.
עם קום המדינה נכתב במגילת העצמאות כי קיום שוויון זכויות חברתי גמור לכל אזרחי המדינה הוא עקרון יסוד חברתי. עיקרון זה עמד במבחן לאורך שנות קיומה של המדינה נוכח טענותיהם של קבוצות המיעוט כנגד אפליה. לעיתים טענות אלו הופנו כלפי גורמים ממשלתיים, דוגמת הפנתרים השחורים שהפגינו בטענה לאפליה של עדות המזרח בראשית שנות ה-70 וערביי ישראל הטוענים לתחושת אי שייכות ולקיפוחם בחברה. בנוסף, בשנים האחרונות אנו עדים לטענותיהם של עולים חדשים מאתיופיה ומחבר העמים כנגד הממשלה שאינה פועלת מספיק לקליטתם ולדאגה לרווחתם. עקב כך, הם טוענים כי עולים חדשים רבים מדרדרים לפשע ואבטלה, ואינם מגיעים לכדי השתלבות והצלחה חברתית.
לקריאה נוספת

דפנה למיש, הפוליטיקה של הדרת מיעוט בתקשורת: דימויי נשים וסיקור האלימות נגדן, תקשורת ופוליטיקה בישראל, תשס"ז, עמ' 185–207
סמי סמוחה, ערבים ויהודים בישראל: יחסי מיעוט ורוב, מגמות, כב, תשל"ו, עמ' 397–423
דניאל גוטויין, בין סוציולוגיה של מיעוט לאתיקה דתית: לבחינת התאוריה של העילית הכלכלית היהודית בגרמניה, ציון, נז, ג (תשנב) 341-357
יעקב אריאל, רוב, מיעוט והכרעה: המנגנון הדמוקרטי של ההלכה, בתוך: דרך ארץ, דת ומדינה, תשס"ב, עמ' 187–193
הערות שוליים

↑  Assistive technology matching device and consumer for successful rehabilitation / Washington, D.C. American Psychological Association, c2002
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536127605171  BnF: cb119325052 (data)  GND: 4752223-9  LCCN: sh85085792  LNB: 000058841  NARA: 10642729  NDL: 001115377  NKC: ph122761
מרב אלאשווילי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 ביוני 1974 (בן 50) קולאשי, אימרתי, גאורגיה הסובייטית
 מדינה:  רוסיה, גיאורגיה
 
מֶרָבּ אֶלאשווילי (בגאורגית: მერაბ ელაშვილი; ברוסית: Мераб Елашвили; נולד ב-9 ביוני 1974) הוא איש עסקים רוסי מצליח ממוצא יהודי גאורגי, הפעיל בתחום המזון ברוסיה ומחוצה לה. בשנת 2008, הוא התמודד על רכישת רשת בורגראנץ' בישראל.
חייו

אלאשווילי נולד וגדל בעיירה קולאשי שבאימרתי גאורגיה הסובייטית (כיום גאורגיה). את חוק לימודיו סיים בחוג לכלכלה במכללה ללימודים תעשייתיים בטביליסי ולאחר מכן למד במוסד לניהול ובמכון ללימודי משפטים שליד האקדמיה לכלכלה במוסקבה.
בהיותו בגיל 18, עקב אי הסדר הפוליטי בגאורגיה, הוא עבר להתגורר במוסקבה יחד עם אחיו שהתקבל ללימודים בעיר. כבר עם הגיעו החלה פעילתו העסקית. הוא פתח חברה לשיווק סחורות שונות. מבין הסחורות ששיווק הייתה ביצת קינדר רוסית. תוך שנתיים התרחב העסק ששיווק מוצרי מזון ומוצרים לבית, שהעסיק כ-200 עובדים. תוך זמן קצר הפך אלאשווילי להיות מיליונר ועסקיו התרחבו לעיסקי דלא ניידי. ב-31 בדצמבר 1997 הוא פתח את המסעדה הראשונה שלו של רשת סבארו בזכיינות, ובכך נפתחה דרכו לייסוד רשת סבארו האיטלקית בכל רחבי הפדרציה הרוסית הכוללת כיום 102 מסעדות ברחבי רוסיה. המסעדה בזכיינות נפתחה בתקופה בה הכלכלה הרוסית לא היוותה פוטנציאל עבור עסקי הזכיינות למיניהם. כיום, מפעילה החברה גם שלוש רשתות מסעדות נוספות: "בוסטופיווי בזאר" (Восточный Базар) הכוללת כ-33 מסעדות, "בש-נה-בש" (Баш-на-Баш) הקיימת משנת 2002 וכוללת שתי מסעדות. תפריט המזון שלה הוא ים תיכוני והכנסתה השנתית הממוצעת היא כ-25–30 מיליון דולר, ו"ביאג'יו איטליאנו" (Виаджио Итальяно), שהיא רשת של שבע מסעדות למזון איטלקי הקיימת משנת 2005 וכל אחת מהמסעדות שלה מעוצבת כעיר באיטליה. הכנסתה השנתית הממוצעת עומד על 22–28 מיליון דולר בשנה.
בסוף שנות התשעים הוא נישא לחיה (במקור תֶתרוּאשווילי), בתו של איש עסקים ישראלי יהודי גאורגי שהתגורר באנטוורפן שבבלגיה.
בשנת 2007 החל אלאשווילי לפעול מחוץ לרוסיה באמצעות חברת G.M.R. WorldWide Hospitality Limited, חברה רוסית הרשומה בקפריסין. כבעלי החברה רשומים גיאה או גיאורגי, אחיו (G), מרב עצמו (M) וגיסו, רומן שאמילשווילי, הבעל של אחותו (R). החברה מפעילה מעל ל-160 מסעדות ברחבי רוסיה, אוקראינה, קזחסטן וצ'כיה ומייצגת את רשת סבארו באותן מדינות.
בשנת 2008 העריכו עיתונים ברוסיה כי הונו של אלאשווילי מגיע לכ־2-2.5 מיליארד דולר ומחזור המכירות השנתי של החברה בכ-150 מיליון דולר בשנה. כאשר הכנסות החברה בשנת 2006 עמדו על 69 מיליון דולר בלבד וב-2007 111 מיליון דולר.
בספטמבר 2008 הגישה החברה הצעה לרכישת רשת בורגראנץ' בישראל, שנקלעה לקשיים כלכליים, תמורת 17 מיליון ש"ח. ב-24 בספטמבר ביקשו מפרקי בורגראנץ' לאשר את מכירת הרשת לאלאשווילי. אולם מתחריו של אלאשווילי במכרז, רשת ההמבורגרים המתחרה, ברגר קינג, העלתה ביום למחרת את הצעתה לכדי 25 מיליון ש"ח וקיבלה למעשה אישור בית המשפט לעסקה בכפוף לאישור העסקה על ידי הממונה על ההגבלים העסקיים, שפסל עסקה דומה של רכישת בורגראנץ' על ידי ברגר קינג, שנים קודם לכן.
מזראטי MC20

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  מזראטי
 שנות ייצור:  2020–הווה
 הרכבה:  איטליה איטליה
 מודל קודם:  מזראטי MC12
 סיווג:  מכונית-על
 מרכב:  מרכב קופה בעלת שתי דלתות
 אורך:  4,669 מ"מ
 רוחב:  1,965 מ"מ
 גובה:  1,224 מ"מ
 משקל:  1,475 ק"ג (קופה) 1,540 ק"ג (קבריולה)
 בסיס גלגלים:  2,700 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע טווין טורבו בנזין V6 צילנדרים בנפח 3.0 ליטרים המספק כ-630 כוחות סוס ב-7,500 סיבובים לדקה
 הילוכים:  תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שמונה הילוכים
 מהירות מרבית:  325 קילומטרים לשעה
 תאוצה:  2.9 שניות
מזראטי MC20 (באנגלית: Maserati MC20) היא מכונית-על במרכב קופה, שמיוצרת על ידי מזראטי משנת 2020. היא הוצגה באיטליה בספטמבר 2020. ה-MC20 מבוססת על המזראטי MC12 שהוצגה בשנת 2004, אך אינה מיועדת למרוצים כמו ה-MC12.
עיצוב

העיצוב דומה ומבוסס על ה-MC12 אך כולל מידות קטנות יותר ועיצוב מודרני הפגושים עוצבו מחדש ומידות הגלגלים הוגדלו. עיצוב הפנים כולל מושבים מעור בצבע שחור-כחול לוח מחוונים דיגיטלי בקוטר 10 אינצ'ים.
מפרט טכני

ה-MC20 כוללת מנוע טווין טורבו בנזין V6 צילנדרים בנפח 3.0 ליטרים המספק כ-630 כוחות סוס ב-7,500 סיבובים לדקה ומומנט כוח מרבי של 73.7 קילוגרם כוח בין 3,000-5,500 סיבובים לדקה. תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שמונה הילוכים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 2.9 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 325 קילומטרים לשעה.
מזראטי MC20 צ'ילו

היא גרסת הקבריולה ל-MC20 שנחשפה ב-26 במאי 2022. היא כוללת את אותה מערכת הנעה אך נתון התאוצה עלה ל-3.0 שניות במקום 2.9 שניות ב-MC20 הרגילה. מזראטי התקינה בדגם גג מתקפל שרובו מורכב מזכוכית עם שקיפות המשתנה בלחיצת כפתור, לחיצה על כפתור אחר תפתח את הגג חשמלית בזמן של 12 שניות בלבד. הגג המתקפל מוסיף כ-65 ק"ג המעמידה את המשקל העצמי של הדגם על 1,540 ק"ג.
גלריה

מבט אחורי
מבט קדמי
מבט כללי
הערות שוליים

↑  אלדר מנורי, מזראטי MC20 נחשפת, באתר פורטל הרכב גיר, ‏10 בספטמבר 2020
↑  מזראטי MC20 נחשפת: הסופר-קאר החדשה של מזראטי, באתר קארטיוב, ‏10 בספטמבר 2020
↑  רונאן גלון, All future Maseratis will borrow styling cues from the MC20, באתר אוטובלוג, ‏10 בספטמבר 2020
↑  סטיב פאולר, New 2021 Maserati MC20 supercar arrives with 622bhp, באתר אוטואקספרס, ‏11 בספטמבר 2020
↑  רונאן גלאון, Maserati details the new, 630-hp V6 that will power its mid-engined MC20 coupe, באתר אוטובלוג, ‏01 ביולי 2020
↑  ביצועי מזראטי MC20, באתר קארפוליו
↑  cartube, מזראטי MC20 ספיידר: MC20 Cielo הפתוחה נחשפת, באתר cartube
מסלול המשרות

מסלול המשרות ברומא
מסלול המשרות (בלטינית: cursus honorum) היה סדר המשרות הציבוריות של מדינאים בימי הרפובליקה הרומית ובימי האימפריה הרומית. מסלול המשרות הורכב ממשרות צבאיות ומנהליות גם יחד. לצורך בחירה לכל אחת מן המשרות נקבע גיל מינימום ואף נקבעו פרקי זמן מינימליים כדי לעבור ממשרה אחת לאחרת. חקיקה אף אסרה על שתי תקופות שירות באותה משרה. חוקים אלה שונו מספר פעמים ולאחר רפורמות משמעותיות הפכו לאות מתה במאה השנים האחרונות של הרפובליקה הרומית.
שירות במשרה ציבורית בגיל הצעיר ביותר האפשרי על פי חוק (בלטינית: suo anno; מילולית: "בגילו") היה אות להצלחה מדינית רבה.
עם הקמת הרפובליקה (סביב שנת 500 לפנה"ס) ובמשך 200 השנים הבאות התגבשו ברומא ארבעה סוגי משרות:
משרות סדירות – קוואיסטור, איידיל, פראיטור וקונסול.
משרות שאינן סדירות – דיקטטור, קנסור ופונטיפקס מקסימוס.
משרות שתקופת כהונתן הוארכה – פרוקונסול ופרופראיטור.
משרות אחרות – טריבון פלבאי ופרפקטוס.
במאה ה־3 לפנה"ס מסלול המשרות התגבש באופן הבא: בן המעמד הסנאטוריאלי שירת בצבא, כיהן כקוואיסטור ולאחר מכן כאידיל, פראיטור ולבסוף כקונסול. בשנת 180 לפנה"ס נקבע גיל מינימום לכל משרה והקורסוס הונורום והתגבש סופית על פי הסדר הבא:
שירות צבאי.
גיל 30 – קוואיסטור.
גיל 37 – אידיל קורולה/פלביס או טריבון פלביס.
גיל 40 – פראיטור.
גיל 43 – קונסול.
לאחר מכן – קנסור.
בימי האימפריה שונה מעט הסדר:
גיל 18 – וויגינטיוויר.
גיל 20 – טריבון צבאי.
גיל 25 – קוואיסטור.
גיל 27 – אידיל פלביס/קורולה או טריבון פלביס.
גיל 30 – פראיטור.
לאחר מכן – פרפקטוס, פרופראיטור, פרוקונסול או ליגאטוס (מפקד לגיון).
גיל 32 – קונסול.
לאחר מכן – פראיפקטוס אורבי, פרופראיטור או פרוקונסול.
מזראטי אינדי

| --- | --- |

Maserati Indy
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  מזראטי
 שנות ייצור:  1969–1975
 יחידות שיוצרו:  1,104 
 הרכבה:  איטליה איטליה
 מודל קודם:  Maserati Sebring (אנ')
 מרכב:  Front-engine, rear-wheel-drive layout
 אורך:  4,740 מ"מ
 רוחב:  1,760 מ"מ
 גובה:  1,220 מ"מ
 משקל:  1,582-1,655 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,600 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  V8 צילינדרים, 4,136 סמ"ק המפיק 260 כ"ס ב-5,500 סל"ד, יחס דחיסה 8.5:1 (יוצר בין השנים 1969-1971)  V8 צילינדרים 4,719 סמ"ק המפיק 290 כ"ס ב-5,200 סל"ד (יוצר בין השנים 1971-1973)  V8 צילינדרים 4,930 סמ"ק המפיק 320 כ"ס ב-5,500 סל"ד (יוצר בין השנים 1972-1975)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות מתוצרת "ZF Friedrichshafen" (אנ')  תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות מתוצרת "BorgWarner" (אנ')
 מהירות מרבית:  250 קמ"ש (מנוע 4,136 סמ"ק)  260 קמ"ש (מנוע 4,719 סמ"ק)  265 קמ"ש (מנוע 4,930 סמ"ק)
 צריכת דלק:  14.3 ליטר ל-100 ק"מ (מנוע 4,136 סמ"ק)
 מעצב:  Giovanni Michelotti (אנ')
 
מזראטי אינדי (באיטלקית: Maserati Indy) היא מכונית ספורט בתצורת קופה, מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית מזראטי
אשר יוצרה בין השנים 1969–1975.
יוצרו 1,104 יחידות.
דגמי  "מזראטי אינדי"

AM116 (יוצרו 436 יחידות)
AM116/47 (יוצרו 367 יחידות)
AM116/49 (יוצרו 299 יחידות)
"מזראטי אינדי"

2 דלתות.
4 מושבים.
הנעה אחורית.
תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 7.2 שניות (דגם מנוע 4,136 סמ"ק).
תמונות

"מזראטי אינדי"
"מזראטי אינדי" שנת 1973
"מזראטי אינדי"
"מזראטי אינדי"
"מזראטי אינדי"
"מזראטי אינדי"
"מזראטי אינדי"
ראו גם

מזראטי 3200GT
מזראטי 3500GT
מזראטי מקסיקו
מזארטי בורה
הערות שוליים

↑  ההיסטוריה של מזראטי maserati.com/maserati/international/en/brand/history
↑  Cancellieri, Gianni et al. (Hrsg.): Maserati. Catalogue Raisonné 1926-2003. Automobilia, Mailand 2003. ISBN 88-7960-151-2
↑  "מזראטי אינדי"  maserati-alfieri.co.uk/alfieri60
↑  "מזראטי אינדי" דגמים ומפרט maserati.com/maserati/international
↑  "מזראטי אינדי" rmsothebys.com/en/auctions/MO16/Monterey
↑  "מזראטי אינדי" beverlyhillscarclub.com/buy-maserati-indy
מטאוש לגובסקי

מטאוש לגובסקי (בפולנית: Mateusz Łęgowski; נולד ב-29 בינואר 2003 בברודניצה שבפולין) הוא כדורגלן פולני המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת סלרניטנה מהסרייה א' ובנבחרת פולין.
קריירת מועדונים

לגובסקי גדל במחלקות הנוער של גול ברודניצה, פוגון שצ'צ'ין וולנסיה. בשנת 2019 החל לשחק בקבוצת המילואים של פוגון שצ'צ'ין. ב-21 באוגוסט 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 4-1 לסטאל מיילץ במסגרת המחזור החמישי בליגת העל הפולנית לעונת 2021/2022. הוא ערך 47 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע ארבעה שערים.
ב-17 באוגוסט 2023 חתם על חוזה לשלוש שנים בסלרניטנה מהסרייה א'.
קריירה בינלאומית

ב-22 בספטמבר 2022 ערך לגובסקי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פולין, בהפסד 2-0 לנבחרת הולנד במסגרת ליגת האומות 2022/2023.
הערות שוליים

↑  MATEUSZ LEGOWSKI È UN NUOVO GIOCATORE DELLA SALERNITANA באתר הרשמי של סלרניטנה, 17 באוגוסט 2023 (בפולנית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מטאוש לגובסקי".
מיסוי הימורים, הגרלות ופעילות נושאת פרסים

זכייה בהימורים, בהגרלות או בפעילות נושאת פרסים, העולה על סכום מסוים, חייבת בישראל במס הכנסה בשיעור קבוע של 35% (ובזכיות גדולות ולבעלי הכנסה גבוהה ממקור אחר – 38%).
ההכנסה החייבת

עד ל-30 ביוני 2003 היו זכיות בהימורים, בהגרלות ובפעילות נושאת פרסים פטורות ממס בישראל. בתיקון מס' 134 לפקודת מס הכנסה, שנכנס לתוקף ב-1 ביולי 2003 נוסף לפקודה סעיף 2א, שפסקה (א) בו קובעת: " השתכרות או רווח של אדם תושב ישראל, שהופקו או שנצמחו בישראל או מחוץ לישראל, וכן השתכרות או רווח של אדם תושב חוץ, שהופקו או שנצמחו בישראל, שמקורם בהימורים, בהגרלות או בפעילות נושאת פרסים, יובאו בחשבון בקביעת רווחים או הכנסתו ויראו אותם לעניין פקודה זו כהכנסה, למעט לעניין קיזוז הפסדים."
סעיף 2 לפקודה, שהוא הסעיף העיקרי המפרט את סוגי ההכנסות החייבות במס הכנסה, מחיל את המס על הכנסה שהופקה בישראל, על ידי תושב ישראל או תושב חוץ (מיסוי טריטוריאלי) ועל הכנסה של תושב ישראל שהופקה בחוץ לארץ (מיסוי פרסונלי). עיקרון זה נכלל גם בסעיף 2א.
בניגוד להכנסות מסוגים אחרים, שבהן הנישום רשאי לקזז מהכנסותיו הפסדים שנגרמו לו בעת ייצור הכנסה זו, אין לקזז הפסדי הימורים מהכנסות מהימורים.
החיוב במס חל על הכנסות מהימורים, כלומר פעילות שזכייה בה תלויה אך ורק במזל, כגון זכייה בלוטו או בטוטו, ועל הכנסות מפעילות נושאת פרסים, שבה הזכייה תלויה גם בכישורי הזוכה, כגון זכייה בתוכנית מציאות.
כדי להסיר ספק נקבע בתקנות שהמס חל על הכנסה מהימורים ומפעילות נושאת פרסים "בין אם מקורם בפעילות חוקית ובין אם מקורם בפעילות בלתי חוקית".
כמקובל בפקודת מס הכנסה, המס חל גם על זכייה הניתנת בשווה כסף (מכונית, דירה וכדומה), בהתאם לשוויה של זכייה זו.
פסקה (ב) של סעיף 2א מוציאה מתחולתה של פסקה (א) סוגי הכנסות אחדים:
המס אינו חל על זכייה בפרס שניתן כהוקרה על פעילות מדעית, כגון פרס נובל או פרס ישראל. זכייה בפרס בתוכנית ריאליטי, כגון "המירוץ למיליון" או "הישרדות" חייבת במס.
בצו שהוציא שר האוצר נקבע כי "סכום שהתקבל מהימור אחד, מהגרלה אחת, או מפרס אחד" שגובהו נמוך מתקרה שנקבעה בצו, פטור ממס. בשנת 2024 תקרה זו היא 33,840 ש"ח. לזכייה גדולה מתקרה זו ניתן פטור מופחת היורד בהדרגה, עד לזכייה שגובהה כפול מתקרה זו, שבה הפטור יורד לאפס.
שיעור המס

שיעור המס נקבע בסעיף 124ב לפקודה, שנוסחו הנוכחי הוא: "על אף הוראות סעיף 121, שיעור המס על הכנסה מהימורים, מהגרלות או מפעילות נושאת פרסים, לפי סעיף 2א, יהיה 35%, בלא זכאות לפטור, להנחה, לניכוי, לזיכוי או לקיזוז כלשהם, למעט פטור לפי סעיף 9(28) או ניכוי לפי סעיף 17(11)."
עם הטלת המס, ביולי 2003, נקבע שיעורו ל-25%. ב-1 באוגוסט 2013 הועלה שיעור המס ל-30%. ב-1 בינואר 2017 הועלה שיעור המס ל-35%. פטור לפי סעיף 9(28) הוא פטור לסכומי זכייה נמוכים, כאמור לעיל, וניכוי לפי סעיף 17(11) הוא ניכוי בגין הוצאות הכרוכות בתשלום המס, כגון שירותי רואה חשבון להכנת הדו"ח השנתי.
ביולי 2012 נוסף לפקודה סעיף 121ב, בתוקף מ-1 בינואר 2013, המטיל מס על הכנסות גבוהות, מכל מקורות ההכנסה החייבים במס, ובכלל זה הכנסה מהימורים ומפעילות נושאת פרסים. כאשר הכנסתו הכוללת של אדם עלתה על 800,000 ש"ח בשנה, הוטל על חלקה שמעל לסף זה מס נוסף בשיעור 2%. בהתאם לכך, שיעור המס הכולל על חלקה של זכייה שמעל לסף זה הגיע ל-32%. ב-1 בינואר 2017 עלה שיעור המס על הכנסות גבוהות ל-3%, וההכנסה החייבת במס זה הוקטנה ל-640,000 ש"ח. בהתאם לכך, שיעור המס הכולל על חלקה של זכייה שמעל לסף זה הגיע ל-38%.
משלם הזכייה חייב לנכות במקור את המס החל על הזכייה.
בפסיקה

שחקן פוקר שזכה בסכומים נכבדים בפעילות זו ביקש לקבוע שעל הכנסתו זו יחולו כללי המס על זכיות בהימורים (שבתקופה הרלוונטית קבעו מס בשיעור 25%), אך בהתחשב בזמן ובמומחיות שהשקיע במשחק זה פסק בית המשפט שיש לראות בהכנסתו הכנסה ממשלח יד (לפי סעיף 2(1) לפקודה), שעליה חל מס שולי גבוה יותר, בהתאם לסעיף 121 לפקודה, המגיע עד ל-48%. עוד נפסק שהמס שבו חויב השחקן בארצות הברית על זכיותיו, בהתאם לכללי המס הנהוגים שם, יקוזז מהמס שבו הוא חייב בישראל על זכיותיו אלה.
מהמר מילא תוך דקות אחדות 17 טפסים של הגרלת "ווינר" שכללו ניחוש זהה של התוצאות בשלושה משחקי כדורגל שנערכו במחזור משחקים אחד. סכום הזכייה בכל אחד מהטפסים היה נמוך מהתקרה לזכייה פטורה ממס, אך סכום הזכיות הכולל היה גבוה במידה ניכרת מהתקרה. המהמר ביקש לקבוע שכל טופס הוא זכייה נפרדת, ולכן זכיותיו פטורות ממס, ואילו רשות המיסים טענה שיש לראות בכל הזכיות הימור אחד ולחייבן במס. בפסק הדין התקבלה עמדת רשות המיסים, בפרט בהתחשב ב"זהות יחס הזכייה, משך הזמן הקצר בו נשלחו כל הטפסים הכוללים את אותו סט ניחושים, והעדר סיבה עניינית לפיצול לטפסים רבים, למעט הכוונה המשתמעת שלא לחרוג מתקרת הפטור הקבועה בצו".
תושב רצועת עזה זכה בשנת 2015 בכ-45 מיליון ש"ח בטוטו (Winner 16), ופקיד שומה אוטונומיה חייב אותו במס הכנסה על זכייתו, לפי הכללים המתוארים לעיל. הזוכה ערער על החיוב בבית המשפט המחוזי בירושלים, בנימוק שאינו תושב ישראל ואין לו כל עסק או פעילות בישראל, אך ערעורו נדחה.
בפסק דין החורג מגבולותיה של פקודת מס הכנסה נקבע שחרף חיובן של זכיות מהימורים במס הכנסה, אין להביאן בחשבון לצורך קביעת זכאותו של אדם להבטחת הכנסה שמשלם המוסד לביטוח לאומי לפי חוק הבטחת הכנסה.
הערות שוליים

1 2  חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2003 ו-2004), התשס"ג-2003, ס"ח 1892 מ-1 ביוני 2003
↑  רון פז, ‏הפרידמנית תשלם: מה חלקו של מס הכנסה בפרסים של זוכי הריאליטי?, באתר גלובס, 6 בינואר 2009
איתי הכהן, הזוכה הגדול בהישרדות: מס הכנסה, באתר ynet, 30 באוגוסט 2012
↑   תקנות מס הכנסה (ניכוי מתשלום בשל הימורים, הגרלות או פעילות נושאת פרסים), תשס"ג-2003, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט
↑  אלה לוי-וינריב, ‏מדוע זוכי פרס נובל ופרס ישראל פטורים ממס הכנסה - וזוכי הריאליטי לא?, באתר גלובס, 10 במרץ 2010
↑  עו"ד איתי הכהן, הזוכה הגדול בהישרדות: מס הכנסה, באתר ynet, 30 באוגוסט 2012
↑   צו מס הכנסה (קביעת סכום לעניין השתכרות או רווח מהימורים מהגרלות או מפעילות נושאת פרסים), תשס"ג-2003, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט
↑  https://www.gov.il/BlobFolder/generalpage/income-tax-monthly-deductions-booklet/he/generalInformation_income-tax-monthly-deductions-booklet_monthly-deductions-booklet-2024.pdf לוח עזר לחישוב מס הכנסה ממשכורת ושכר עבודה לשנת 2024], באתר רשות המסים בישראל
↑  חוק לשינוי סדרי עדיפויות לאומיים (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנים 2013 ו-2014), התשע"ג-2013, ס"ח 2405 מ-5 באוגוסט 2013
1 2  חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2017 ו-2018), התשע"ז-2016, ס"ח 2592 מ-29 בדצמבר 2016
↑  עמ (ת"א) 19898-03-13 רפי אמית (אמשיקשוילי) נגד פקיד שומה תל אביב 4, ניתן ב-15 יוני 2016
 אפרת נוימן, הישראלי שהרוויח 20 מיליון שקל במשחקי פוקר - וכמה קיבלה רשות המסים?, באתר TheMarker‏, 22 ביוני 2016
↑  ע"מ (ת"א) 47738-01-15 פלוני נגד פקיד שומה תל אביב 1, ניתן ב-12 ביוני 2017
אלה לוי-וינריב, ‏פס"ד: זכייה של מהמר שפיצל טפסי Winner תמוסה כהימור אחד, באתר גלובס, 18 ביוני 2017
↑  ע"מ (י-ם) 57600-04-18 פלוני תושב זר נ' פקיד שומה אוטונומיה, ניתן ב-28 בנובמבר 2022;
ליטל דוברוביצקי, תושב עזה זכה ב-45 מיליון שקל בטוטו וערער על המס: זו ההחלטה שהתקבלה, באתר כלכליסט, 29 בנובמבר 2022
↑  בל (ב"ש) 3062-09-15 משה חי הלל נ' המוסד לביטוח לאומי, ניתן ב-1 פברואר 2017