stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ים המלח
החי והצומח

אזור ים המלח וסביבתו הם בית גידול לצמחים ובעלי חיים ממגוון עשיר מאזורים שונים. תנאי האקלים באזור, ובמיוחד הטמפרטורות הגבוהות, כמויות המשקעים הנמוכות, הלחות הנמוכה וזמינות המעיינות אפשרו קיומם של מיני חי וצומח הנמצאים במרחק מאות קילומטרים מאוכלוסיית המקור שלהם. בשמורות הטבע, במעיינות ובאפיקי הנחלים ישנם מאות סוגי צמחים, שיחים ועצים מהם נדירים. מבין בעלי החיים יש בבקעת ים המלח חסרי חוליות ימיים בשמורות הטבע של המעיינות, חסרי חוליות יבשתיים, בעיקר באפיקי הנחלים ודו-חיים בסביבות מי המעיינות. בסך הכל תועדו בשמורות למעלה מ-150 מינים של עופות כולל עופות נודדים (בערך שלושה-רבעים מהמינים) ועופות המקננים במצוק ההעתקים. העופות כוללים עופות דורסים כמו בז מדברי, רחם, לילית המדבר ותנשמת. ציפורי השיר כוללים עורב חום-עורף, עפרוני המדבר, סנונית מדבר וטריסטרמית. בבקעה ישנם כ-30 מינים של יונקים החיים בעיקר בשמורות הטבע של המעיינות, בהם יעלים, צבי ישראלי, תנים, שועלים וצבועים.
בנוסף למערכת הביולוגית ביבשה יש מערכת ביולוגית בים. למרות המליחות הגבוהה של מי הים מתקיימים בים אצות, ארכאונים ובקטריות[דרוש מקור]. אצה חד תאית מהסוג דונליאלה המופיעה בצבע ירוק ובקטריה מסוג הלובקטריום המייצרת פיגמנט בצבע אדום המגן עליה מפני השמש. האצות והבקטריות מתרבות בשכבה העליונה של מי הים בסביבת מליחות מתחת לעשרה אחוז. האצות זקוקות לנוכחות של פוספטים לצורך תזונתם. בדרך כלל אין פריחה של אצות באופן ספונטני, אך בתקופות של ריבוי גשמים (לדוגמה, בחורפים 1980/1 ו-1991/2), בעת דילול השכבה העליונה של הים, הייתה התפרצות של גידול מהיר של אצות ובקטריות והים נצבע באדום-סגול. אחד החששות מתעלת הימים הוא אפשרות של צמיחה מואצת של אצות ובקטריות בשכבה המדוללת שתיווצר בים בעקבות הזרמת מי ים ותמלחת מים סוף. החוקרים קובעים שהשיכוב בים יתרחש רק עם הזרמה של למעלה מ-500 מיליוני מטרים מעוקבים בשנה מי ים ותמלחת.
ירידת מפלס המים גורמת לשינוי בולט לעין בנאות החוף במיוחד בעינות צוקים ובעינות קנה. נסיגת חופי הים גרמה לחשיפת משטחים של חרסיות שבתוכן מתחתרים הפלגים בדרכם אל הים הנסוג. בכמה מקומות ההתחתרות הגיעה ל-4–6 מטר. חלק ממקורות המים התייבשו ויש שינוי ניכר במשטר הזרימה. השינויים במשטר המים גרמו לשינוי ניכר בחי והצומח באזור. הערכת המשמעויות האקולוגיות של ירידת מפלס הים שנעשתה על ידי המשרד להגנת הסביבה, מכון ירושלים למחקרי מדיניות והמכון הגאולוגי קובעת בין השאר:
בגוף המים של האגם חלו שינויים בתכונות המים וכתוצאה מכך נפגעו מאפיינים ותופעות טבע ייחודיות.
האפשרויות שעינות קנה וסמר יתייבשו עלולה לגרום לאובדן נאות-חוף ירוקות, להזיק למערכות הביולוגיות הנתמכות ולהביא לאובדן המגוון הגדול ביותר של אורגניזמים אנדמיים שהתגלה עד כה. האנדמיזם הוא מהערכים המדעיים המובילים במערכת הטבעית של ים המלח. ההידרדרות האקולוגית בנאות החוף של כל ים המלח צפויה להימשך והיא מחייבת היערכות הולמת להבטחת עתידם.
הפעילות האנושית באגן הדרומי גרמה לשינויים סביבתיים, אקולוגיים ונופיים מרחיקי-לכת. חלק גדול מהם בלתי-הפיכים ולכך נודעות משמעויות חשובות לעתיד האזור.
בדצמבר 2024 רשות הטבע והגנים עם המשרד להגנת הסביבה פרסמו דוח: חוף ים המלח ומצוק ההעתקים - סקר, ניתוח והערכה של טבע, נוף ומורשת האדם (400 עמודים).
אוכלוסייה, יישובים, תעשייה וכלכלה

מאפייניו הטבעיים של בקע ים המלח מקנים לו את אופיו ההתיישבותי, הכלכלי והסביבתי המיוחד. תנאי האקלים של הבקע – החום והיובש, מגבילים את התאמתו ליישוב בני אדם בהיקף נרחב, מסייעים לייצור מינרלים ממי הים ומהווים בסיס לתיירות המרפא. מי ים המלח העשירים במלחים מהווים מקור לכריית אשלג ומינרלים נוספים על ידי המפעלים הכימיים בישראל ובירדן, הנמצאים בחלקו הדרומי של האגן.
מפעלים אלה תורמים תרומה נכבדה לכלכלת המדינות והאזור. הפיתוח התעשייתי הנרחב בדרום האגן הוא בעל השלכות סביבתיות ונופיות משמעותיות ומשפיע גם על פיתוח התיירות באזור. מדיניות הפיתוח באזור מדגישה את הצורך במציאת איזונים בין הפעילויות הכלכליות המתקיימות באגן, בינן לבין עצמן, ובינן ובין ההגנה על הסביבה הטבעית והנוף.
בצד הירדני של ים המלח מתגוררת היום אוכלוסייה של כ-70,000 נפש שגרים ביישובים פייפא, צאפי, פוטאש סיטי, סווימה וכפרין. בנוסף להם מגיעים מדי יום אלפי בני אדם לעבודה בתעשייה ובתיירות בבקע מהערים מדבא, כרכ ועמאן היושבות בגב ההר. יש פעילות חקלאית נרחבת בסאפי ובכפרין וחלק הענף בתעסוקה הוא כ-30%. הפעילות התיירותית מתרכזת בצפון מזרח האגן במרכז גדול של בתי מלון. הענף העסיק כ-20% מהמועסקים. המפעלים הכימיים העסיקו כ-20% והיתר הועסק בענף השירותים. מזרח ים המלח נמצא בסמכות "רשות עמק הירדן" הירדנית (Jordan Valley Authority – JVA). תחום סמכותה הוא מהירמוך בצפון ועד נחל הערבה בדרום. לרשות סמכויות רבות והיא אחראית על הפיתוח הכלכלי והחברתי בעמק, ניהול משאבי המים (כולל תעלת עבדאללה – הע'ור) ופיתוח התיירות, החקלאות והתעשייה. הרשות הוקמה בשנות ה-50, אולם היא פועלת בצורתה הנוכחית משנת 1977. היא כפופה למשרד המים הממשלתי.
בצד הצפוני בעיר יריחו וסביבתה מתגוררת היום אוכלוסייה של כ-25,000 נפש. האוכלוסייה עוסקת בעיקר בחקלאות ושירותים.
במועצות המקומיות מועצה אזורית מגילות ים המלח ומועצה אזורית תמר במערב הים מתגוררים כ-2,500 תושבים בשנים עשר יישובים: ורד יריחו, בית הערבה, אלמוג, קלי"ה, אבנת, מצוקי דרגות, מצפה שלם, עין גדי, נווה זוהר, עין תמר ונאות הכיכר. בנוסף לכך מגיעים כל יום עובדים לאזור, בעיקר מערד, דימונה ואזור הסייג. התעסוקה באזור היא בעיקר בתיירות המעסיקה כ-5,000 עובדים ובתעשייה כ-2,000 עובדים שהם ברובם הגדול עובדים הבאים לאזור מגב ההר. היתרה מועסקים בחקלאות ובשירותים.
מדיניות הפיתוח באזור מדגישה את התיירות כפעילות הכלכלית המובילה. לפי התחזית תמשך המגמה של תנועה יומית של עובדים מגב ההר לתעסוקה במפעלי התעשייה והתיירות בבקע. פיתוח החקלאות מוגבל על ידי מחסור במים והיצע של כוח אדם זול לעבודה בחקלאות.
אוכלוסייה, יישובים, תעשייה וכלכלה > בריכות המפעלים הכימיים בדרום האגן

הרחבת הייצור במפעלים הכימיים חייבה הקמת בריכות תעשייתיות גדולות באגן הדרומי לצורך אידוי המים וייצור אשלג על ידי מפעלי האשלג בישראל ובירדן. מערכת של מפעלי שאיבה ותעלות מספקת מים מהים באגן הצפוני לבריכות. היקף השאיבה השנתי של המפעלים מוערך ב-600 מיליוני מטרים מעוקבים בשנה. בסיום תהליך הייצור בבריכות מוחזרים לים כ-270 מיליוני מטרים מעוקבים של תמלחת. ההפרש בין השאיבה של מי הים ובין התמלחת המוחזרת מייצג את ההתאיידות של המים בבריכות המפעלים, ובכך תורם תרומה משמעותית לירידת מפלס הים. סך התאיידות המים באגן ים המלח מוערכת בלמעלה ממיליארד מטרים מעוקבים בשנה. ההתאיידות בבריכות שבאגן הדרומי היא כשליש מסך ההתאיידות באגן. הגרעון בסיכום היציאות והכניסות של מים מהאגן ואליו הוא כ-730 מיליוני מטרים מעוקבים בשנה. יש המשווים את גריעת המים הנובעת מברכות האידוי לגרעון במאזן המים באגן (ואז היא מהווה 45% ממנו).
בעניינן של הבריכות קיימות שתי גישות: לפי הגישה שאומצה על ידי המפעלים הכימיים, כולל ים המלח את שני גופי המים באגן ים המלח. הראשון גוף המים בצפון האגן והשני גוף המים בבריכות המפעלים בדרומו שהן חלק מים המלח. גישה זו מצביעה על כך שעד 1976 היו שני הגופים מחוברים באופן טבעי ואחרי כן המפעלים הכימיים שאבו מים מהאגן הצפוני לייצוב האגן הדרומי. ירידת מפלס הים ההיסטורית והתייבשות האגן הדרומי, לפני פעילות המפעלים, נובעת בראש ובראשונה מהפחתת הזרימה בנהר הירדן. באגן הדרומי נרשמת יציבות בסך האידוי כפי שהייתה בתקופה בה היה מוצף כחלק מים המלח. לכן, הבריכות לא שינו משמעותית את מאזן האידוי באגן ים המלח. אחרים גורסים כי התייבשות החלק הדרומי הפרידה בין הים שנמצא בחלק הצפוני של האגן ובין הבריכות התעשייתיות הנמצאות עתה באגן הדרומי. האידוי בבריכות באגן הדרומי הוא חלק מתהליך הייצור של המלחים בבריכות המפעלים ואינו תהליך אידוי טבעי בגוף המים של ים המלח. שאיבת המים מהאגן הצפוני בו שוכן עתה ים המלח והובלתם לבריכות באגן הדרומי תורמת לירידת מפלס הים באגן הצפוני. לכן, ירידת מפלס הים באגן הצפוני, לאחר ייבוש החלק הדרומי בשנת 1976, נובעת מעצירת זרימת המים אליו ושאיבת מי הים לאידוי בבריכות התעשייתיות באגן הדרומי.
מתחם התיירות של עין בוקק-חמי זוהר בנוי לחופי הבריכה הגדולה של מפעלי ים המלח (שטחה 80 קילומטרים רבועים ומספרה 5). בין התיירות לתעשייה שוררת מערכת יחסי תלות הדדית. הפעילות התעשייתית מאפשרת מחד את המשך קיומו של גוף מים לצדו מוקמים בתי המלון, ומאידך גורמת לשקיעת מלח, לעליית מפלס הבריכה ולאפשרות הצפה של שטחי החוף והמתקנים הנמצאים בסמוך לקו המים. לאחר דיונים ממושכים והסכמים מורכבים החלה חברת מפעלי ים המלח בתיאום עם "החברה הממשלתית להגנות ים המלח" בהקמה והפעלה של מערך לקציר המלח בבריכה 5. לפי התוכניות ישונעו כ-20 מיליון טון של מלח בשנה מהבריכה לים המלח ויפוזרו בים. יש תוכניות להקמת בריכת אידוי נוספת מצפון לבריכה 5, באזור מפרץ לינץ לשעבר, ממזרח למצדה. הבריכה תיקרא "בריכה 6".
בריכות המלח של מפעלי ים המלח באגן הדרומי של ים המלח
אתרי עניין לאורך החוף > גנים ושמורות לחופי ים המלח

גן לאומי קומראן
שמורת טבע עינות צוקים (עין פשחה)
שמורת קנה וסמר
גן לאומי עין גדי
גן לאומי מצדה
שמורת הטבע מוג'יב (נחל ארנון), ירדן
שמורת הטבע ואדי זרקא-מעין, ירדן
אתרי עניין לאורך החוף > אתרים אחרים

חוף לידו
מעגנית המלח
מצד קדרון
עין בוקק
חמי זוהר
הר סדום
מפעל המלח בסדום
המרכז הפנורמי בים המלח, ירדן
נחלים המתנקזים אל ים המלח > בצד המזרחי של הים

נחל ארנון (ואדי אל מוג'יב)
נחל זרד
ואדי זרקא-מעין
נחל חשבון
ואדי עויון מוסא
נחלים המתנקזים אל ים המלח > בצד המערבי של הים

נהר הירדן
נחל אוג
נחל בוקק
נחל דוד
נחל דרגה
נחל הערבה
נחל זוהר
נחל חבר
נחל חימר
נחל חצצון
נחל טור
נחל יעלים
נחל מפלט
נחל משמר
נחל סלוודורה
נחל סמר
נחל ערוגות
נחל פרצים
נחל צין
נחל צאלים
נחל קדם
נחל קדרון
נחל קומראן
נחל קנה
נחל רחף
גלריה

זריחת החמה בים המלח. תמונה פנורמית
תיירים רוחצים בים המלח
חוף הרחצה בחמי עין גדי
חוף ים המלח במערב. ממול נשקפים הרי מואב
חוף ים המלח בעין בוקק
זריחת החמה בים המלח מעבר להרי ירדן
זריחה בים המלח (תמונה זוכה בתחרות ויקיפדיה אוהבת אתרי מורשת 2016)
זריחת הלבנה בים המלח מעבר להרי ירדן
חוף ים המלח ברגעי השקיעה. חמי עין גדי
זריחה בים המלח
תצורות מלח על פני ים המלח
ים המלח בין הערביים בירדן
חופי ים המלח במבט אווירי
בולענים סמוכים לחוף ים המלח בשמורת עין גדי
נחל נשפך לים המלח
ים המלח בבולי דואר ישראלים

ב-4 בספטמבר 1979 הנפיק דואר ישראל סדרה של 2 בולי דואר שכותרתה "נאות מרפא בישראל". אחד מהבולים האלה הוקדש למעיינות מרפא בים המלח. האמן אשר קלדרון עיצב את הבול. דואר ישראל מכר 1,742,000 עותקים של בול זה עד להפסקת המכירה.
ב-24 בנובמבר 1987 הנפיק דואר ישראל סדרה של 3 בולי דואר וגיליון מזכרת שכותרתם "מסעות חוקרים בארץ ישראל במאה ה-19". אחד מהבולים האלה הוקדש לחקר אגן ים המלח על ידי החוקרים מולינה וקוסטיגאן. האמן אריה גלזר עיצב את הבול. דואר ישראל מכר 1,355,000 עותקים של בול זה עד להפסקת המכירה.
ב-12 במרץ 1989 הנפיק דואר ישראל בול דואר של נוף ים המלח, במסגרת סדרה של 4 בולי דואר שהוקדשה לנושא התיירות בישראל. האמנים אורה ואליהו שוורץ עיצבו ביחד את הבול. דואר ישראל מכר 1,327,000 עותקים של בול זה עד להפסקת המכירה.
ראו גם

מדבר יהודה וים המלח
לקריאה נוספת

יוסף ברסלבסקי, הידעת את הארץ - כרך ג': ים המלח סביב-סביב, ההסתדרות הכללית של העובדים העברים בארץ ישראל, הוצאת הקיבוץ המאוחד, ספריית מעריב, ה'תשט"ז (1957)
יהודה אלמוג ובן ציון אשל, חבל ים המלח, הוצאת עם עובד, תשט"ז.
דוד ניב - וק"א אמרי, ים המלח, מדע – חלק מהמאמר מופיע במדבר יהודה - קובץ מאמרים לכנס הי"ט של החברה להגנת הטבע, עורך: צבי אילן, אפריל 1967
צפורה קליין, שינוי מפלס ים המלח, טבע והארץ, כרך י"א, חוברת ג', אפריל-מאי 1969
צפורה קליין, שינוי מפלס ים המלח, קובץ מאמרים גאוגרפיים על מדבר יהודה וים המלח, מאי 1970
צבי אילן, ים המלח וחופיו, מפעלי תרבות וחינוך, תל אביב, 1972
ויליאם פראנסיס לינטש, מסע מחקר אל הירדן וים המלח, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, ה'תשמ"ד (1984)
ים המלח ומדבר יהודה: 1900–1967 עורך: מרדכי נאור, הוצאת יד יצחק בן-צבי, 1990
לי רז, אלי רז, ספר ים המלח, רשות הטבע והגנים, 1993
צפריר רינת, ים המלח בין שימור לפיתוח, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח, 1997
המשרד להגנת הסביבה, משרד התשתיות הלאומיות ומכון ירושלים לחקר ישראל, מסמך מדיניות - אגן ים המלח: הערכת מצב ומשמעויות לעתיד בתנאים של המשך ירידת מפלס הים, 2006
עמוס ביין, שינויים במאזן המים כאמצעי להתמודדות עם בעיות ים המלח: הערכה של חלופות ל"מובל-ימים" ולהשגת יעדיו, באתר מכון ירושלים למחקרי מדיניות, 2011
דורון לביא, טל שוורצמן ואחרים, שימור האגן הדרומי ים המלח - הערכת התועלות הכלכליות, באתר מכון ירושלים למחקרי מדיניות, 2015
Haim Goren, Dead Sea Level, 2011. (הספר בקטלוג ULI)
המקום הנמוך ביותר בעולם, במסגרת הסכת עולמי עם יצחק נוי, תאגיד השידור הישראלי - כאן, 9 בינואר 2022
חיים גורן, פני ים המלח: המסעות לחקר המקום הנמוך בעולם, הוצאת איתי בחור, 2022
פרובינציית האלה-מרזבורג

| --- | --- |

 
 היסטוריה
 תאריכי הקמה:  1 ביולי 1944 
 תאריכי פירוק:  22 ביולי 1945 
 ישות קודמת:   פרובינציית סקסוניה
 ישות יורשת:   סקסוניה-אנהלט (1945–1952)
 
מחוז האלה-מרזבורג (בגרמנית: Provinz Halle-Merseburg) הייתה פרובינציה של המדינה החופשית פרוסיה מ-1944 עד 1945. בירת המחוז הייתה העיר מרזבורג.
היסטוריה

האלה-מרזבורג הוקמה ב-1 ביולי 1944, מתוך Regierungsbezirk Merseburg, אזור מנהלי של פרובינציית סקסוניה לשעבר. מושל המחוז החדש היה יואכים אלברכט אגלינג, הגאולייטר של הגאו הנאצי האלה-מרזבורג. בשנת 1945, פרובינציית האלה-מרזבורג הוכפפה בחזרה לפרובינציית סקסוניה שהוקמה מחדש.
הערות שוליים

↑  פרובינציית סקסוניה הפרוסית המקורית כללה גם את שטחה של פרובינציית ארפורט (גר'), שהפכה לחלק מתורינגיה, ולא כללה את אנהלט. גם כמה מובלעות קטנות אחרות של המחוז הפרוסי שולבו במחוז החדש.
שלמה ממן

| --- | --- |

 לידה:  10 באוקטובר 1953 (בן 71) טבריה, ישראל 
 תחום יצירה:  מחול
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל 
 
שלמה ממן (נולד ב-10 באוקטובר 1953) הוא כוריאוגרף ישראלי העוסק במיוחד בריקודי עם. הוא מייסדן ומנהלן האומנותי של להקות מחול רבות בישראל; חתן פרס ישראל לתיאטרון, מחול ואופרה לשנת ה'תשפ"ה.
ביוגרפיה

ממן נולד ב-1953 בטבריה, לאמילי, ילידת תוניס, ויעקב, שעלה לישראל ממרוקו. הוא הבן הבכור במשפחה בת תשעה ילדים. כבן למשפחה מסורתית, למד בבית הספר הדתי "תחכמוני" שבעיר ואחר כך, בישיבה התיכונית שבקריית שמואל ובתיכון "בגליל" בטבריה. באותה תקופה, רקד בלהקה העירונית של טבריה, בהדרכתו של יגאל פרי, ועוד כנער, למד בשנים 1969–1970 באולפן למדריכים לריקודי עם בעפולה, בניהולו של גיורא קדמן.
את שירותו הצבאי עשה בגדוד 202 של חטיבת הצנחנים ובמהלך שירותו, לחם במלחמת יום הכיפורים בחזית רמת הגולן ובקרבות באזור מעבר המיתלה.
ב-1975, לאחר השחרור מצה"ל, הצטרף ללהקת "ענבל", בראשותה של שרה לוי-תנאי, ובמסגרת הלהקה, הופיע כרקדן כמחצית השנה בסבב הופעות בארצות דרום אמריקה. אחר כך, הצטרף ללהקת כרמון ובמסגרת זאת, הופיע גם בפריז במשך חודשיים, עם תזמורת בניצוחו של יצחק גרציאני, ולצד הזמרים יזהר כהן, אילנית ועוד.
עם שובו ממסע ההופעות בפריז, הקים להקה עירונית בטבריה, שפעלה בחסות מחלקת התרבות של העירייה.
בשנים 1982 ו-1983 יצר את הכוריאוגרפיה להופעות של השירים "הורה" ו"חי" בתחרות הזמר של האירוויזיון, שהגיעו שניהם למקום השני, והשתתף בהם כרקדן. ב-1982, הוא גם יצר את הכוריאוגרפיה להופעת השיר "הפרח בגני" בפסטיבל הזמר המזרחי, כשהרקדנים היו מלהקת המחול בניהולו מטבריה.
ממן הקים להקות מחול עירוניות-יצוגיות במספר ערים בישראל. בין היתר, יסד את הלהקה של מרכז בית ברבור בדרום תל אביב, שבין בוגרי הלהקה, אלי מזרחי ואחותו, מירי מזרחי. להקות שניהל הופיעו בכוריאוגרפיות שיצר באירועים רבים כגון טקס הדלקת המשואות, נעילת המכביה, "פעמוני היובל" ומופעים ליום העצמאות. בכרמיאל הקים ממן גם את מיזם "בית ספר רוקד", במסגרתו כל תלמידי בתי הספר בעיר למדו ריקודי עם.
במסגרת שירות המילואים שלו, הקים את הלהקה הייצוגית של חיל האוויר. משנת 2018, הוא משמש כוריאוגרף ומנהל אמנותי של להקת "גלגלי ראשון" - להקה המשלבת רקדנים "עומדים" עם נכים היושבים בכיסאות גלגלים.
במשך שני עשורים, ממן שימש כמנהל האומנותי של פסטיבל המחול בכרמיאל. במקביל, וגם לאחר שפרש מפסטיבל המחול המוביל בישראל, עסק בניהול אומנותי ובהפקות מפגשי להקות ברחבי המדינה.
ממן חיבר למעלה מ־300 ריקודי עם ישראליים, 300 ריקודי כוריאוגרפיה לבמה, הפיק 10 תקליטים ו-3 דיסקים לריקודי עם. ריקודים רבים מפרי יצירתו הפכו לנכס צאן ברזל בפולקלור הישראלי. ביניהם, "גוונים", "שירי לי כנרת", "בלדה למעיין" ו"פרח הלילך". סגנון יצירותיו הושפע מרקע ילדותו, מהישיבה, סגנון החסידות ולהקת ענבל, שהביאה בפניו חשיפה לתרבות התימנית. הוא הושפע ביצירותיו גם מהתנ"ך ומהמסורת היהודית.
ממן שימש יו"ר ארגון המרקידים והכוריאוגרפים לריקודי עם בישראל ובתפוצות. הוא חבר במועצה לתרבות ואומנות ובהנהלה האומנותית של "אמנות לעם".
הוא זוכה פרס שר החינוך נפתלי בנט בתחום המחול לשנת תשע"ז.
בשנת 2025 זכה ממן בפרס ישראל לתיאטרון מחול ואופרה. בנימוקי הפרס קבעה הוועדה כי ”שלמה ממן מקשר בין ריקוד העם הבימתי לבין ריקוד העם ההשתתפותי ותורם לפריחת ריקודי העם כאמנות מחברת ומרפאת”.
ממן היה נשוי ללוסי ממן, רקדנית וכוריאוגרפית בעצמה, ולשניים בת.
הערות שוליים

↑  נועם (דבול) דביר, הכוריאגרף והאמן הרב תחומי שיזכו בפרס ישראל לשנת תשפ"ה, באתר ישראל היום, 4 בפברואר 2025
1 2 3 4 5 6  דוד בן אשר ונאווה גלוסקא, מאחורי הקלעים עם שלמה ממן, מתוך גיליון 93 של "רוקדים-נרקודה", יולי 2015; עמ' 3; באתר "רוקדים-נרקודה"
1 2   רוקדת - ביצוע: ליטל ממן; מחווה לכוריאוגרף שלמה ממן בסיום 20 שנה כמנהל אמנותי של פסטיבל כרמיאל, סרטון בערוץ "ערוץ המחול הישראלי - Israeli Dance Channel", באתר יוטיוב, אוגוסט 2019
↑  פרס ישראל יוענק לכוריאוגרף שלמה ממן ולאמן בלו סימיון פיינרו, באתר ynet, 4 בפברואר 2025
↑  אופטימי, חם ולבבי, מתוך גיליון 105 של "רוקדים-נרקודה", ינואר 2021; באתר "רוקדים-נרקודה"
↑  הילה אהרון בריק, המחול העממי מצדיע לקולנוע הישראלי, באתר "הבמה", 15 ביולי 2010
↑  את חייבת לרקוד בלהקת כרמון, מתוך גיליון 103 של "רוקדים-נרקודה", אפריל 2020; באתר "רוקדים-נרקודה"
ﺓ

האות תא מרבוטה (בערבית: تاء مربوطة, מילולית: "תא קשורה") היא אחד מהסימנים בכתב הערבי, אף שאינה נחשבת לאחת מ-28 האותיות באלפבית הערבי. האות מופיעה רק בסופי מילים, ונהגית כאם קריאה ה"א או כמו העיצור תי"ו. צורת האות היא כצורת האות הערבית ه, בתוספת שתי נקודות (בדפוס) או קו ישר (בכתב יד) מעליה.
אחד מהשימושים המרכזיים של האות הוא הפיכת שם עצם מצורת זכר לצורת נקבה. לדוגמה: משמעות המילה وزير (וזיר) היא שר, ובתוספת ة מתקבלת המילה وزيرة (וזירה), שמשמעותה שרה. הדבר דומה להוספת אם הקריאה ה"א לשמות עצם בעברית במטרה להופכם מזכר לנקבה ("ילד" לעומת "ילדה"). הוספת תא מרבוטה כרוכה בהוספת תנועת /a/ לעיצור שלפניה, באמצעות סימן פתחה.
בדרך כלל תהגה האות ة כאם הקריאה ה"א, אך כאשר המילה המסתיימת ב-ة היא נסמך בצירוף סמיכות - היא תהגה כעיצור תי"ו. לדוגמה: המילה دولة (שמשמעה מדינה) תהגה "דאולה", ואילו הביטוי "دولة لبنان (מדינת לבנון) יהגה "דאולת לובנאן". גם כאן קיימת הקבלה לשפה העברית, בה אם הקריאה ה"א הופכת לאות תי"ו בצירופי סמיכות ("כיפה" לעומת "כיפת הסלע").
כאשר נוסף למילה כינוי קניין חבור, תהפוך ה-ة ל-ت. לדוגמה: دولتي (מדינתי; המדינה שלי).
צורת הרבים של מילה המסתיימת ב-ة נוצרת בדרך כלל על ידי השמטת האות והוספת ات (סיומת "-את"). לדוגמה: مؤسسة (מוסד), וברבים مؤسسات (מוסדות). עם זאת, קיימות מילים המסתיימות ב-ة וצורת הרבים שלהם שונה לחלוטין. לדוגמה: مدرسة (מדרסה) שמשמעותה בית ספר, וצורת הרבים שלה היא مدارس (מדארס).
נוריו פורטונה

נוריו דומינגוס מתיאס פורטונה (באנגלית: Núrio Domingos Matias Fortuna; נולד ב-24 במרץ 1995) הוא כדורגלן אנגולי המשחק בעמדת המגן שמאלי בגנט ובנבחרת אנגולה.
קריירת מועדונים

פורטונה נולד בלואנדה, אנגולה והחל לשחק כדורגל מגיל עשר, כאשר הוא עבר בחמש מחלקות נוער פורטוגזיות כולל האחרונה, בראגה, שבה המשיך לקבוצת המילואים, עבורה שיחק במשך שלוש שנים בליגת המשנה הפורטוגלית. פורטונה ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת שלוש מסגרות שונות בשבוע אחד של פברואר 2014. הוא החל ועשה זאת מול דפורטיבו אבש בגביע הפורטוגלי, המשיך מול ז'יל ויסנטה בליגת העל הפורטוגלית וסיים מול ריו אבה בגביע הליגה הפורטוגלית.
ב-14 ביוני 2016, פורטונה הושאל לא.א.ל. לימסול מהליגה הקפריסאית עד לתום העונה.
לאחר סיום ההשאלה בקפריסין, הוא חתם על חוזה לשלוש שנים בשרלרואה הבלגית. ב-4 במאי 2019, הוא כבש את שער הבכורה שלו בקריירה הבוגרת במסגרת ליגת העל הבלגית בניצחון הבית 0–2 על סנט טרוידן.
ב-25 ביוני 2020, הוא הצטרף לגנט בהעברה בסך של שישה מיליון אירו.
קריירה בינלאומית

פורטונה רשם את ההופעה הראשונה שלו במדים הלאומיים של נבחרת אנגולה ב-6 בספטמבר 2019 בניצחון החוץ 0–1 על נבחרת גמביה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת אנגולה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023 בשנת 2024.
הערות שוליים

↑  בראגה משאילה את פורטונה לא.א.ל. לימסול (בפורטוגזית)
↑  שרלואה מחזקת את הסגל בהחתמת המגן נוריו פורטונה (בהולנדית)
↑  נוריו פורטונה מצטרף לשורות גנט (בצרפתית)
↑  זמן לאפריקה: את מי יחמיצו מילסון ושואו?, באתר ערוץ הספורט, 17 בדצמבר 2023
| נבחרת אנגולה – גביע אפריקה לאומות 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 דומיניק •  2 פורטונה •  3 בואטו •  4 קליאנו •  5 בלנגה •  6 גספר •  7 ז'ילברטו •  8 מוקנדי •  9 זיני •  10 דאלה •   11 מילסון •  12 קאדו • 13 טו •  14 אוגוסטו • 15 לובומבו • 16 פרדי • 17 פאז • 18 בלה • 19 מאבולולו • 20 אסטרלה • 21 אדי • 22 נבלו • 23 שואו • 24 ז'לסון • 25 אינסיו • 26 דפו • 27 באנזה • מאמן: גונסלבש |  1 דומיניק •  2 פורטונה •  3 בואטו •  4 קליאנו •  5 בלנגה •  6 גספר •  7 ז'ילברטו •  8 מוקנדי •  9 זיני •  10 דאלה •   11 מילסון •  12 קאדו • 13 טו •  14 אוגוסטו • 15 לובומבו • 16 פרדי • 17 פאז • 18 בלה • 19 מאבולולו • 20 אסטרלה • 21 אדי • 22 נבלו • 23 שואו • 24 ז'לסון • 25 אינסיו • 26 דפו • 27 באנזה • מאמן: גונסלבש | אנגולה |
דקלן מייקל ליירד

| --- | --- |

 לידה:  1993 (בן 32 בערך) גרינוק, הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2008 
 מקום לימודים:  בית הספר למשחק סטלה אדלר 
 פרופיל ב-IMDb
 
דקלן מייקל ליירד (באנגלית: Declan Michael Laird נולד ב-1993) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה סקוטי.
ביוגרפיה

דקלן מייקל ליירד נולד בגרינוק, סקוטלנד. הוא עזב את בית הספר בגיל 15 כדי להמשיך בקריירה מקצוענית וחתם במועדון הכדורגל גרינוק מורטון. במשחק בין גרינוק מורטון להארטס, ליירד קרע את הרצועה הצולבת הקדמית שלו בברך הימנית וסיים למעשה את קריירת הכדורגל המקצוענית שלו.
בשנת 2008, הוא הוצג לסוכנות שחקנים על ידי חברו ג'ים סוויני וקיבל את התפקיד של שון באופרת הסבון הסקוטית "ריבר סיטי" והמשיך להופיע במספר פרקים לפני שעזב ב-2011.  בשנה שלאחר מכן שיחק בסרט הקצר שזכה לשבחים, The Lost Purse בו שיחק ליירד בתפקיד ראשי.   הסרט סיפר את הסיפור על צעיר חירש. הסרט התקבל היטב וזיכה את ליירד בפרס המשחק הטוב ביותר בטקס Write Camera Action בגלאזגו בשנת 2012.
בשנת 2011, בזמן חופשה בלוס אנג'לס, ליירד שוכנע על ידי אביו לקחת חלק בסדנת משחק בהנחיית סטודיו סטלה אדלר למשחק. בתחילה היסס לקחת חלק, בסופו של דבר שוחד לירד ב-50 דולר על ידי אביו ולמרות שלא היה לו הכשרה קודמת למשחק, הצוות כל כך התרשם מההופעה שלו שהם הציעו לליירד מלגה במימון מלא עבור השחקן הצעיר ללמוד באמריקה.   בשנת 2014, הוא קיבל את התפקיד של קולין בדרמת האינטרנט האמריקאית Camp Abercorn .  הסדרה שהוצגה בבכורה בספטמבר 2014 בוצעה במימון המונים באינטרנט ונתמכה על ידי שחקן מסע בין כוכבים לשעבר, ג'ורג' טאקי .
במאי 2016, הוכרז באתר הבוגרים של בית הספר למשחק סטלה אדלר שליירד לוהק לתפקיד ג'ו בסרט האימה "The Ice Cream Truck" .   ליירד הופיע גם בשני סרטוני פרסומת של BuzzFeed  וכיכב לצד כרמן אלקטרה בפרסומת לקידום להבים ומוצרי גילוח .
בשנת 2017, ליירד הופיע בסרט - Ghost Recon Wildlands: War Within The Cartel של טום קלנסי, בתפקיד אנליסט ה-CIA ריאן וויליאמס.  בספטמבר השלים ליירד את הצילומים לסרט הקומדיה העלילתי "אוויר חם" בכיכובם של סטיב קוגן וטיילור ראסל. הסרט בבימוי פרנק קורצ'י יצא לאקרנים בבתי הקולנוע בשנת 2018.  בשנת 2018 שיחק ליירד בסדרת הטלוויזיה Big Dogs שהוצגה לראשונה בשירות הסטרימינג Tubi בשנת 2019. התוכנית לא חודשה לעונה שנייה.
בשנת 2018, ליירד השלים את הצילומים למותחן, Green Rush . ליירד שיחק את התפקיד של קיילב הייז וגם שימש כמפיק שותף בסרט. הסרט הופץ על ידי Lionsgate בשנת 2019 באמצעות VOD.
בשנת 2021, ליירד השלים את הצילומים ב"אסון יפהפה" בו מככבים דילן ספראוס ווירג'יניה גרדנר. ליירד שיחק את התפקיד של טיילור מדוקס. את הסרט ביים רוג'ר קמבל והוא צולם במקום בבולגריה. הסרט יצא לאקרנים ברחבי העולם באפריל, 2023. עם יציאת הסרט לאקרנים, הוכרז גם שליירד השלים את הצילומים לסרט ההמשך, "חתונה יפה", שצולם ברפובליקה הדומיניקנית בנובמבר 2022. הסרט מתוכנן לצאת לאקרנים ב-2024.
בשנת 2023, ליירד הופיע בסדרה Better Human Better Dog, עם סזאר מילאן כדי לעזור לכלב ההצלה שלו, מסוג רועה גרמני בשם "רוקי". ליירד וחברתו, סטארסי האוול, הופיעו בעונה השלישית בפרק התשיעי של הסדרה. הפרק שודר במרץ 2023.
חיים אישיים

בשנת 2013, הוא נבחר לאחד מ-50 הטוויטרים הטובים ביותר ב-Glaswegian בטוויטר על ידי העיתון הראלד בסקוטלנד.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | Lost Angels | בראד בקמן |  |
| 2015 | Further Instructions | הבלש בראדלי |  |
| 2017 | The Ice Cream Truck | ג'ו |  |
| 2017 | חאלי הרוצח | מורמון |  |
| 2018 | אוויר חם | גנאדי וחקרוב |  |
| 2020 | Green Rush | קיילב הייז |  |
| 2023 | אסון יפהפה | טיילור מדוקס |  |
| 2024 | חתונה יפהפייה (אנ') | טיילור מדוקס |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנים | כותרת | תַפְקִיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2008 - 2011 | ריבר סיטי | שון |  |
| 2015 | Camp Abercorn | קולין |  |
| 2017 | Ghost Recon Wildlands: War Within The Cartel | אנליסט ה-CIA ריאן וויליאמס | סרט טלוויזיה |
| 2020 | Big Dogs | הנסיך וויליאם |  |
| 2023 | Better Human Better Dog | עצמי |  |
| 2024 | Unsinkable | גריסר בויל | 4 פרקים |
פרסים ומועמדויות

| שנה | עבודה מועמדת | פרסים | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | הארנק האבוד | Write Camera Action | השחקן הטוב ביותר | זכייה |
| 2012 | הארנק האבוד | פסטיבל הסרטים הקצרים הסקוטי  | השחקן הטוב ביותר | זכייה |