stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מחמוד עסגרי ועיאז מרהוני
רקע

על פי חוקי השריעה החלים באיראן השיעית, עונש מוות חל על יחסי מין הומוסקסואליים; עם זאת, אמנת זכויות הילד, שאיראן חתומה עליה, אוסרת על הוצאתם להורג של קטינים. לדברי עורך דינו של עסגרי, רוהולה רזאז זאדה, "עונשי מוות הניתנים לילדים על ידי בתי משפט איראניים אמורים להיות מומתקים לחמש שנות מאסר", אך בית המשפט העליון בטהראן אישר את גזר דין המוות. קיימת מחלוקת בנוגע לגיליהם של הבנים: ישנם מספר מקורות הטוענים שהם היו בני ארבע-עשרה ושש-עשרה בזמן מעצרם, ובני שש-עשרה ושמונה-עשר כאשר הוצאו להורג, בעוד אחרים טענו כי המבוגר מהשניים, מרהוני, כבר היה בן תשע-עשרה, ולכן לא היה קטין כאשר הפשע (לכאורה) התרחש.
ב-19 ביולי 2005 פרסמה סוכנות הידיעות האיראנית "ISNA" מאמר בשפה הפרסית המתאר את הוצאתם להורג של שני הצעירים. כותרתו ציינה כי השניים הוצאו להורג בגין מעשה סדום בכפייה, כלומר מעשה אונס של גבר על ידי גבר. בבוקר היום בו התקיימו ההוצאות להורג, פרסם "אל-קודס", עיתון יומי מקומי במשהד, דיווח על המקרה, בו פירט כיצד השניים אנסו נער בן 13. הדיווח כלל ציטוטים מפי אביו של קורבן האונס.
המאמר של ISNA עורר מחלוקת. הארגון הבריטי למען זכויות להט"ב !‏OutRage, בהנהגתו של פיטר טאצ'ל, פרסם תרגום חופשי משלו למאמר ב-21 ביולי.
בינתיים, שני מקורות חדשותיים המזוהים עם הגולה האיראנית תרמו להתפשטות הסיפור בעולם המערבי. ב-20 ביולי 2005 פרסמה קבוצת האופוזיציה האיראנית "המועצה הלאומית למחתרת", הזרוע המדינית של מוג'אהדין ח'לק, הודעה לעיתונות בדבר ההוצאות להורג. בהודעה נכתב כי "הקורבנות הואשמו בהפרעה של הסדר הציבורי, בין היתר". לא הוזכרו ההאשמות באונס. אתר החדשות Iran Focus פרסם מאמר על התליות, שבו לא צוינו ההאשמות כלל.
העילה לתביעה

הארגון הבריטי !‏OutRage טען כי הנערים הוצאו להורג בשל קיום יחסי מין הומוסקסואליים בהסכמה. עם זאת, כמה ארגוני זכויות האדם, ובהם ארגון Human Rights Watch ו-OutRight, קראו להימנע מלהגדיר את האירוע הזה כאירוע "להט"בי", והטילו ספק בטענה שמרחוני ואסגארי נתלו כתוצאה של קיום יחסי מין בהסכמה. הם הדגישו כי ההוצאות להורג הן הפרה של אמנת האו"ם לזכויות הילד והאמנה הבינלאומית לזכויות אזרחיות ופוליטיות (איראן חתומה על שניהם), האוסרת על הוצאתם להורג של קטינים.
ארגון Human Rights Watch פרסם הצהרה כי "אין כל ראיות לכך שמדובר היה בפעולה [של קיום יחסי מין] בהסכמה", וציין כי "עיקר הראיות מצביעות על כך שהצעירים הועמדו לדין באשמת אונס בן 13, כאשר הטענה כי העמידו אותם לדין בשל קיום לכאורה של יחסי מין הומוסקסואלים בהסכמה מבוססת כמעט כולה על תרגום שגוי של דיווח חדשותי יבש שזכה לתהודה מרחיקת לכת מצד העיתונות המערבית". כמו כן, הארגון הצהיר כי הוא "מוטרד מאוד מהאדישות לכאורה של אנשים רבים לאונס כביכול של ילד בן 13".‏
ב-‏!‏OutRage‏ אמרו כי "הטענה בדבר תקיפה מינית היא או טענת שווא, על מנת להשפיע על דעת הקהל כנגד הצעירים, טקטיקה תכופה של המשטר האסלאמי באיראן", או "ייתכן כי בן ה-13 השתתף [בקיום יחסי מין] מרצון, אך על פי החוק האיראני (כמו גם החוק הבריטי) אדם בגיל זה לא מסוגל להביע הסכמה לפעולה מינית ועל כן כל מגע מיני נחשב באופן אוטומטי בעייני החוק כתקיפה מינית".
‏!‏OutRage‏ אף תהו מדוע בן ה-13 מעולם לא זוהה והובא בעצמו לבית המשפט, אם היה קורבן לתקיפה מינית. ככל הנראה, שני הנאשמים היו קטינים בזמן ביצוע העבירה (לכאורה), ויש הסבורים כי אחד מהם היה עדיין קטין בעת הוצאתו להורג. איראן מבצעת לעיתים קרובות הוצאות להורג של אנשים על עבירות שבוצעו בעת היותם קטינים, נוהג פסול על פי אמנות זכויות אדם בינלאומיות.
העובדות אודות מקרה זה עדיין נמצאות במחלוקת ומעוררות דיון סוער. פיטר טאצ'ל, פעיל זכויות אדם בריטי, האשים פעילים שטענו כי שני הצעירים שהוצאו להורג אשמים במעשה אונס כי הם "שמאלנים מערביים איסלאמיסטים" המצטדקים בשם "המשטר האיראני". חלק מהדיווחים ששימשו בתחילה לערעור ההאשמות באונס - מקורן בארגון איראני דיסידנטי שמואשם בהפרות חמורות של זכויות אדם, ומסווג כארגון טרור על ידי ארצות הברית ואיראן.
אחרית דבר

בנוסף לארגון Human Rights Watch, אמרה פאולה אטלבריק, מנכ"לית הוועד הבינלאומי לזכויות הומואים ולסביות, כי "זה לא היה מקרה הומוסקסואלי". אטלבריק גם אמרה שהיא מוטרדת גם מן השפה הטעונה בה משתמשות כמה קבוצות למען זכויות להט"בים על מנת לגנות את ההוצאות להורג, והצביעה על הצהרתו של פיטר טאצ'ל, "זהו רק המקרה הברברי האחרון של האסלאמיסטים-פאשיסטים באיראן".
הן שוודיה והן הולנד הגיבו לדיווחים אודות ההוצאות להורג שנערכו במשהד והודיעו כי יפסיקו לאלתר את הסגרות לאיראן של להט"בים המבקשים מקלט מדיני. כמו כן, ממשלת הולנד הודיעה שמשרד החוץ שלה יחקור את היחס כלפי הומואים ולסביות באיראן. ארגוני זכויות אדם בארצות הברית, בריטניה ורוסיה קראו גם הם למדיניות דומה.
במרץ 2006 הציעה ריטה ורדונק, שרת ההגירה ההולנדית, להפסיק את ההקפאה של גירוש מבקשי מקלט הומוסקסואליים לאיראן, בטענה כי "עכשיו ברור כי אין שאלה של הוצאות להורג או גזר דין מוות רק על בסיס העובדה כי הנאשם הוא הומו", והוסיפה כי הומוסקסואליות מעולם לא הייתה האשמה העיקרית נגד אנשים. אולם תחת לחץ פרלמנטרי, ובהסתמך על עדויות של ארגונים, כולל ארגון Human Rights Watch, שעינויים של הומוסקסואלים באיראן נמשכים, היא נאלצה להאריך את ההקפאה על גירוש לשישה חודשים נוספים. בסוף שנת 2006, גם בשל שדלנות מטעם ארגוני זכויות אדם, כולל ארגון Human Rights Watch, הנהיגה הולנד מדיניות חדשה המקלה בנטל ההוכחה מצד פליטים איראנים התובעים לקבל מקלט.
סקוט לונג מארגון Human Rights Watch כתב כי "לסביות והומואים איראנים אינם הפשטות, המוגנות מפוליטיקה - או מטילים, אין לצמצם את חייהם לאג'נדה של זרים בעלי כוונות טובות מהמערב". הוא הוסיף, כשהוא מבקר את הטענות שהוא אינו תומך בהן, כי "אם אנחנו רוצים לאתגר את ממשלת איראן, אנחנו זקוקים לעובדות, יש מספיק הוכחות לעינויים ודיכוי, כך שאנחנו לא זקוקים לטענות על 'פוגרומים'".
ב-2006, יום השנה הראשון לתלייה במשהד, יזמה !‏OutRage יום של פעילות בינלאומית נגד הרדיפה ההומופובית באיראן, עם עצרות המתוכננות להתקיים באמסטרדם, ברלין, בריסל, שיקגו, פורט לודרדייל, פרנקפורט, לונדון, מרסיי, מקסיקו סיטי, מוסקבה, ניו יורק, סן דייגו, סן פרנסיסקו, סיאטל, סטוקהולם, טורונטו, ונקובר, וינה, ורשה, וושינגטון, וערים אחרות, עם דיונים המתוכננים להיערך בבית הנבחרים הבריטי. הפגנות אלה חידשו את המחלוקת באם הטענות אודות המקרה שהופצו על ידי !‏OutRage היו חסרות כל בסיס.
ה"ניו יורק טיימס" דיווח כי סוכנות הסטודנטים האיראנית לחדשות ISNA צילמה את ההוצאות להורג. ה"וושינגטון פוסט" דיווח כי תמונות של התליות נישאו על ידי מפגינים בעצרות ובהפגנות ביותר משני תריסר אירועים ברחבי העולם.
התייחסויות בתרבות פופולרית

האלבום "Fundamental" של הפט שופ בויז הוקדש למחמוד עסגרי ולעיאז מרהוני.
ר' טימותי בריידי הלחין אופרה, Edalat Square, המבוססת על אירוע זה. האופרה זכתה בפסטיבל אופרה ויסטה 2008, והוצגה בפסטיבל אופרה ויסטה 2009‏ ביוסטון, טקסס, בניצוחו של ויסווה סאברמן.
ג'יי פול דרטאני כתב מחזה בשם "Haram Iran" אודות המשפט וההוצאות להורג של עיאז מרהוני ומחמוד עסגרי; המחזה הוצג לראשונה ב-Athenaeum Theatre שבשיקגו, אילינוי.
שימוש בתצלומי ההוצאות להורג

בתצלומי ההוצאות להורג של עסגרי ומרהוני נעשו שימושים למטרות שונות: חרט וילדרס, פוליטיקאי הולנדי ימני, השתמש בהם בסרטו הקצר "פתנה" כאזהרה על מה שיקרה להומואים בעתיד דיסטופי שבו המוסלמים שולטים בהולנד,‏‏ והם הוצגו בצורה לא נכונה במדיה החברתית כפלסטינים, ולא כאיראנים, שנתלו בשל היותם הומוסקסואלים.‏‏
התצלומים הוצגו בפני נשיא איראן לשעבר, מחמוד אחמדינז'אד, במהלך ראיון שנערך ב-2008 והוא נשאל אם לדעתו "גברים הומוסקסואלים ולסביות צריכים למות באיראן?" אחמדינז'אד השיב: "לא, אין חוק להוצאתם להורג באיראן. או שהם היו סוחרי סמים או שהם הרגו מישהו אחר. מי שהרג מישהו אחר או מי שביצע מעשי אונס יכול להיענש על ידי הוצאה להורג. מעבר לכך, אפילו לא יודעים מי הם הומוסקסואלים, כך שאין לנו הוצאות להורג של הומוסקסואלים".
בארצות הברית, רפרודוקציות בשחור-לבן של התצלומים הובאו על ידי מפגינים לעצרת בכיכר דופונט שבוושינגטון, ונעשה בהן שימוש בלפחות 26 הפגנות אחרות ברחבי העולם, כך על פי אלו שארגנו אותן. לפני שנסגרה, חנות ספרות להט"ב Lambda Rising שבוושינגטון הציגה את התצלומים בחלון הראווה שלה.
זוכת פרס נובל לשלום שירין עבאדי, אירנית הידועה כפעילת זכויות האדם ומייסדת "Defenders of Human Rights Center" (ארגון איראני למען זכויות אדם), מחתה על הוצאתם להורג של קטינים. פיליפ קניקוט, חתן פרס פוליצר לביקורת, כתב ב-"וושינגטון פוסט" כי "אולי הדבר העצוב ביותר בתמונות האלו הוא שאף ארגון חדשות חשוב מחוץ לאיראן לא הצליח לחשוף את מה שבאמת קרה. ההשפלה האחרונה של חייהם הקצרים של הבנים הייתה שהם לא היו חשובים מספיק על מנת לעורר חקירה רצינית".
ראו גם

להט"ב ואסלאם
זכויות האדם באיראן
אמלי סטאר

| --- | --- |

 לידה:  5 בספטמבר 1957 (בת 67) Laarne, בלגיה 
 סוגה מועדפת:  מוזיקת פופ 
 מדינה:  בלגיה 
 http://www.emlystarr.com
 פרופיל ב-IMDb
 
אמלי סטאר (בהולנדית: Emly Starr; נולדה ב-5 בספטמבר 1957) היא שחקנית וזמרת בלגית.
ביוגרפיה

סטאר נולדה בעיר לארן בבלגיה בשם מארי-כריסטין מארלס, היא התפרסמה תחילה בשם הבמה היידי אך לאחר מכן החליפה אותו לשם אמלי סטאר.
ב-1976 יצא הסינגל הראשון שלה "Tears of Gold".
ב-1978 שיחקה בסרט טלוויזיה קצר.
ב-1980 הופיעה בפסטיבל המוזיקה הבינלאומי של טוקיו ובאותה שנה הוציאה את האלבום הראשון שלה.
היא זכתה בתחרות הגמר הלאומית של בלגיה על ייצוג המדינה בתחרות שירי האירוויזיון 1981 מתוך 36 אמנים שהשתתפו בתחרות, באירוויזיון הייתה במקום ה-13 עם השיר "Samson".
בשנת 1986 הופיעה בסרט "Springen" שהתמודד מטעם בלגיה על פרס האוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.
היא נשואה למפיק טוני וינטר להם בת.
רוז הנברי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 במרץ 1984 (בת 40) 
 שם לידה:  Sarah Rose Hanbury 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 בן או בת זוג:  דייוויד קולמונדלי, המרקיז השביעי של קולמונדלי (24 ביוני 2009–?) 
 
שרה רוז קולמונדלי, המרקיזה קולמונדלי (לבית הנברי, נולדה: 15 במרץ 1984) היא בת אצולה בריטית, דוגמנית ועובדת לשעבר במערכת הפוליטית הבריטית. היא אשתו של דייוויד קולמונדלי(אנ'), המרקיז השביעי של קולמונדלי.
ילדותה

שרה רוז הנברי היא בתם של טימותי הנברי, מעצב אתרי אינטרנט, ואמה הנברי (לבית לונגמן), מעצבת אופנה. אחותה הצעירה, מרינה, היא אשתו השלישית של אדוארד למטון(אנ'), הארל השביעי של דרהאם. משפחת הנברי מתגוררת בהולפילד גראנג', בעיירה קוגשל שבמחוז אסקס. סבתה מצד אמה הייתה ליידי אליזבת למברט (1924–2016), בתו של פילדמרשל רודולף למברט, רוזן קוואן ה-10, שהייתה אחת משמונה השושבינות של הנסיכה אליזבת בנישואיה עם פיליפ מאונטבאטן ב-1947. סבתה מצד אביה, שרה, הייתה בתו של סר הנרי "טים" בירקין, ברונט שלישי, שהיה נהג מרוצים.
הנברי למדה בבית הספר סטואו(אנ'), וקיבלה תואר אקדמי מהאוניברסיטה הפתוחה(אנ').
קריירה

בגיל 23 עבדה הנברי כדוגמנית אופנה, תחת סוכנות הדוגמנות סטורם(אנ'), והועסקה לזמן קצר כתחקירנית על ידי הפוליטיקאי הבריטי מייקל גוב מהמפלגה השמרנית.
חיים אישיים

ב-22 ביוני 2009 הוכרזו אירוסיה של הנברי לדייוויד קולמונדלי, המרקיז השביעי של קולמונדלי. השניים נישאו יומיים לאחר מכן, ב-24 ביוני, בבית העירייה של צ'לסי.
לזוג שלושה ילדים:
אלכסנדר יו ג'ורג' קולמונדלי, ארל רוקסאוואג' (נולד ב-12 באוקטובר 2009)
לורד אוליבר טימותי ג'ורג' קולמונדלי (נולד ב-12 באוקטובר 2009)
ליידי אייריס מרינה אלין קולמונדלי (נולדה במרץ 2016)
המשפחה מתגוררת בהוטן הול(אנ') שבמחוז נורפוק. בני הזוג הם חבריהם של הנסיך והנסיכה מוויילס. המרקיזה היא פטרונית של הקרן של בית החולים לילדים של מזרח אנגליה (East Anglia's Children's Hospices ‏[EACH]), יחד עם הנסיכה מוויילס. בנה, הלורד אוליבר, היה אחד מנערי הכבוד(אנ') בהכתרתם של המלך צ'ארלס השלישי וקמילה שנערכה ב-6 במאי 2023, בה השתתפו גם המרקיזה ובעלה המרקיז.
במהלך 2024 נפוצו שמועות רבות על רומן שהיא מנהלת לכאורה עם הנסיך ויליאם. שמועות אלה הוזמו בסופו של דבר עם היוודע דבר מחלתה של הנסיכה מוויילס, אך במהלך התקופה ולמשך מספר חודשים הדירה את עצמה המרקיזה מהופעות ציבוריות.
בינואר 2025 השיקה קולקציית רהיטים וטפטים המעוצבים בהשראת הוטן הול.
עיטורים

6 במאי 2023: מדליית הכתרת המלך צ'ארלס השלישי
הערות שוליים

↑  Akkam, Alia (8 בדצמבר 2022). "Inside the Eclectic British Homes of 6 Notable Creatives". Architectural Digest (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-18 במרץ 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ford, Coreena (29 בינואר 2011). "Low-key wedding as earl ties the knot for third time". The Journal. אורכב מ-המקור ב-5 בדצמבר 2012. נבדק ב-18 במרץ 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Perry, S. (12 בדצמבר 2016). "Queen Elizabeth Mourns the Death of Former Bridesmaid Lady Elizabeth Longman". People. ארכיון מ-22 במרץ 2019. נבדק ב-18 במרץ 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Who is the Marchioness of Cholmondeley? Prince William and Kate's Norfolk neighbour who encouraged the princess's festival visit". Tatler. נבדק ב-18 במרץ 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Lady Rose Hanbury: Who is the Marchioness of Cholmondeley?". The Independent. נבדק ב-18 במרץ 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Who is Kate Middleton's friend Rose Hanbury, Marchioness of Cholmondeley? Everything you need to know". HELLO! (באנגלית). 7 בינואר 2020. נבדק ב-18 במרץ 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hallemann, Caroline (5 במרץ 2022). "Who Is Rose Hanbury, the Marchioness of Cholmondeley?". Town & Country (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-18 במרץ 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Bonner, Mehera (16 באפריל 2019). "Meet the Woman at the Center of THOSE Prince William and Kate Middleton Rumors". Cosmopolitan (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-18 במרץ 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Daughter for the Marquess & Marchioness of Cholmondeley". Peerage News. 30 במרץ 2016. ארכיון מ-2 באפריל 2016. נבדק ב-18 במרץ 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Lady Rose, the Marchioness of Cholmondeley, becomes EACH Patron". Cambridge Network. 29 במאי 2018. אורכב מ-המקור ב-28 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kate Middleton's reaction to Prince William, Rose Hanbury affair rumours laid bare amid her cancer, November 29, 2024, Geo News
↑  Rose Hanbury returns to public life after denying infidelity with Prince William, May 16, 2024, La Vanguardia Barcelona
↑  Delilah Gray, Rose Hanbury’s New Instagram Post Shows She’s Doubling Down on This Career in 2025, January 4, 2025, Yahoo! Life
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "רוז הנברי".
הוטן הול
שמעון אקסל ואחניש

הרב שמעון אקסל ואחניש (בספרדית Shimon Axel Wahnish) הוא רב אורתודוקסי ספרדי ודיפלומט יהודי-ארגנטינאי המשמש כשגריר ארגנטינה בישראל. ידוע כרבו של נשיא ארגנטינה חאבייר מיליי.
קורות חייו

ואחניש נולד למשפחה יהודית מרוקאית לא דתית. הוא מתמחה בתורת הרב משה חיים לוצאטו, ומפרסם מאמרים המבוססים על תורתו, בין היתר על "אתיקה יהודית וכיצד לנווט בעולם".
בהשכלתו הוא מומחה מסחרי בבית הספר הגבוה למסחר קרלוס פלגריני (מחזור 1998), עבר במוסדות יהודיים ולמד תואר ראשון בפסיכולוגיה חינוכית באוניברסיטת CAECE. שהה בישראל כמה שנים ולמד בישיבת הנגב בשנים 2002–2004.
שימש גם כמנהל המרכז ללימוד יהודי עד שהפך לרבה של הקהילה היהודית-מרוקאית אסילבה בבואנוס איירס.
קורות חייו > רבו של חאבייר מיליי

בשנת 2021 פגש את מיליי, הרואה את ואחניש כאחד משני האנשים החשובים בחייו, אחרי אחותו קארינה מיליי. הוא משמש כרבו הראשי, המסייע לו בלימוד התורה מנקודת מבט של ניתוח כלכלי.
לדברי הכלכלן חוליו גולדשטיין, הוא זה שהכיר את ואחניש למיליי, כאשר מיליי אמר לו שהוא נמצא במשבר עקב ההאשמות שספג ברשתות החברתיות, שם חלק מהמשתמשים כינו אותו "נאצי" והשוו אותו לאדולף היטלר. גולדשטיין המליץ לשוחח עם הרב ואחניש, שהזכיר כי "הם דיברו הרבה זמן ואז זה הפך לפגישה קבלית שבה צוין שחוויאר יוביל תנועת שחרור בארגנטינה. מיילי עזב את הפגישה ההיא נרגש".
ואחניש השתתף בטקס ההשבעה לנשיאות של מיליי.
קורות חייו > שגריר ארגנטינה בישראל

ב-13 בדצמבר 2023 דיווח מיליי כי ואחניש ימונה לשגריר ארגנטינה בישראל, ויהיה אחראי על העברת השגרירות מתל אביב לירושלים. ביוני 2024 נכנס ואחניש לתפקידו.
חיים אישיים

ואחניש נשוי ואב לשישה ילדים. מתגורר בשכונת רחביה בירושלים.
ראו גם

יחסי ארגנטינה–ישראל
הערות שוליים

1 2  Axel Wahnish, el rabino ortodoxo que instruye y acompaña a Milei en las sombras y que irá como embajador a Israel, LA NACION
↑  Mileí designó a su rabino, Shimon Axel Wahnish, como embajador de la Argentina en Israel, elDiarioAR.com
↑  Los secretos del rabino Axel Wahnish, la "guía espiritual" de Javier Milei
↑  El guía espiritual judío detrás de la política de Milei, heraldo.es
↑  איתמר אייכנר, המיועד לתפקיד שגריר ארגנטינה בישראל: הרב של הנשיא הנכנס, באתר ynet, 12 בדצמבר 2023
↑  ישראל גראדווהל, ‏הרב החרדי של חאבייר מיליי הוא השגריר הבא של ארגנטינה בישראל, באתר כיכר השבת, 13 בדצמבר 2023
↑  Juan Melamed, Meet Argentina’s Axel Wahnish, the first rabbi ever to be appointed as an ambassador to Israel, Jewish Telegraphic Agency, ‏10 באפריל 2024
ואחניש ומיליי בכותל המערבי
Super Mario Bros. Wonder

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  20 באוקטובר 2023 
 סוגה:  משחק פלטפורמה
 מספר שחקנים:  1–4
 פיתוח:  נינטנדו 
 הוצאה לאור:  נינטנדו 
 ארץ מקור:  יפן 
 שפות:  שפות מרובות 
 סדרה:  סופר מריו 
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  משחק מחשב מרובה משתתפים 
 פלטפורמות:  נינטנדו סוויץ' 
 
 אתר רשמי
 
Super Mario Bros. Wonder הוא משחק פלטפורמה של חברת נינטנדו אשר פותח עבור קונסולת המשחקים נינטנדו סוויץ'. המשחק יצא לראשונה לשווקים ב-20 באוקטובר 2023.
משחקיות

זהו הוא משחק פלטפורמה עם גלילה צדדית. ניתן לשחק באחד משמונה דמויות שונות - מריו, לואיג'י, הנסיכה פיץ', הנסיכה דייזי, טואוד, טואדט, נאביט או יושי. על מנת להתקדם במשחק יש לעבור שלבים שונים המתקיימים באזורים שונים ברחבי ממלכת הפרחים. תושבי ממלכת הפרחים מסוגלים לדבר ומסייעים לשחקן הראשי לאורך המשחק. בדומה למשחקים הקודם בסדרת משחקי סופר מריו, גם במשחק זה השחקנים צריכים להימנע מהאויבים (דמויות כמו הגומבאס וצמחי הפיראנה) ולעבור דרך צינורות המשגרים את מריו למיקומים אחרים. כל שלב מכיל "זרעי פלא" מרובים אותם צריך לאסוף. המשחק מכיל את האפשרות לערוך משחק מרובה משתתפים עם עד ארבעה שחקנים.
ה-Power-ups החדשים במשחק זה כוללים פרי שהופך את השחקן לפיל, פרח המאפשר לשחקן ליצור בועות הלוכדות את אויבים, פטריה שמספקת לשחקן כובע מקדחה, ופרח הפלא שמסוגל בין היתר להעניק לשחקן כוחות מיוחדים.
פיתוח

טקאשי טזוקה, אשר שימש כמפיק הראשי של סדרת המשחקים הדו-ממדיים של סופר מריו מאז המשחק New Super Mario Bros ואשר היה הבמאי של Super Mario World ושל האחים סופר מריו 3, חזר לפעול במשחק זה כמפיק. שירו מורי, אשר ביים בעבר את המשחק New Super Mario Bros. U Deluxe, שימש כבמאי של המשחק.
צוות הפיתוח של המשחק ציין כי במהלך הפיתוח של המשחק לא היה להם דד-ליין לייצר את הגרסה הראשונית של המשחק, והודות לכך היה להם הרבה יותר זמן להקדיש לפיתוח המשחק בהשוואה לכמות הזמן שהושקעה במשחקים הקודמים בסדרה. במהלך התכנון הראשוני של המשחק הבמאי שירו מורי ביקש לשחזר את תחושת "הסודות והמסתורין", אשר לטענתו הייתה קיימת במשחק המקורי בסדרה, עבור הקהל המודרני.
חברת נינטנדו הכריזה לראשונה על המשחק ב-21 ביוני 2023. המשחק מתוכנן לצוות לשווקים לראשונה ב-20 באוקטובר 2023 עבור הקונסולה נינטנדו סוויץ'. זהו המשחק הדו-ממדי הראשון בסדרת האחים סופר מריו מאז שבשנת 2012 יצא לשווקים המשחק New Super Mario Bros. U. ב-21 באוגוסט 2023 נינטנדו הודיעה כי צ'ארלס מרטינה, אשר היה המדבב של דמותו של מריו לאורך כל השנים, יחדל מלדבב את מריו ויתר דמויות הסדרה, ואימתה כי הוא לא לקח חלק בדיבוב הדמויות במשחק זה.
הערות שוליים

↑  Romano, Sal (2023-06-21). "Super Mario Bros. Wonder announced for Switch". Gematsu (באנגלית אמריקאית). אורכב מ-המקור ב-2023-06-21. נבדק ב-2023-06-25.
↑  Dinsdale, Ryan (2023-08-31). "Everything Announced at the Super Mario Bros. Wonder Nintendo Direct". IGN (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-08-31.
↑  McWhertor, Michael (21 ביוני 2023). "Super Mario's new Switch game takes the series back to 2D". Polygon (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-21 ביוני 2023. נבדק ב-21 ביוני 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Super Mario Bros.™ Wonder for Nintendo Switch". Nintendo Official Site (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-21 ביוני 2023. נבדק ב-21 ביוני 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Farokhmaneshf, Megan (2023-08-31). "Super Mario Bros. Wonder Is What Happens When Devs Have Time to Play". WIRED. נבדק ב-2023-09-01.
↑  Stewart, Marcus (21 ביוני 2023). "Super Mario Bros. Wonder Is The Next 2D Mario Platformer". Game Informer (באנגלית). נבדק ב-22 ביוני 2023. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Gach, Ethan (21 ביוני 2023). "Nintendo's Next Mario Game Is Here And It's Not What You Expect". Kotaku (באנגלית). נבדק ב-22 ביוני 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Mario's voice, Charles Martinet, steps down". Boston 25 News (באנגלית). 2023-08-21. נבדק ב-2023-08-22.
↑  McWhertor, Michael; Plante, Chris (2023-08-21). "The voice of Mario is no longer the voice of Mario". Polygon (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-08-21.
| מריו (זיכיון) |
| --- | --- | --- |
| המשחקים הנמכרים ביותר בזיכיון | האחים סופר מריו (1985)‏ • האחים סופר מריו 3 (1988)‏ • סופר מריו וורלד‏ (1990)‏ • סופר מריו 64‏ (1996) • האחים סופר מריו החדשים‏ (2006) • האחים סופר מריו החדשים Wii‏ (2009)‏ • האחים סופר מריו החדשים U‏ (2012)‏ • מריו קארט 8‏ (2014)‏ • סופר מריו אודיסי‏ (2017) • רשימה מורחבת של כל משחקי הזיכיון |  |
| סדרות המשחקים המרכזיות | סופר מריו • מריו קארט • מריו פארטי • |  |
| סדרות משחקי ספין-אוף | דונקי קונג(אנ') • לואיג'י(אנ') • ואריו(אנ') • יושי(אנ')  • מריו נגד דונקי קונג |  |
| מדיות נוספות | סרט לייב-אקשן • סרט אנימה(אנ') • סדרת טלוויזיה • סרט הנפשה ממוחשבת |  |
| דמויות מרכזיות | מריו • לואיג'י • הנסיכה פיץ' • טואוד • יושי • באוזר • ואריו • ואלואיג'י • דונקי קונג • באוזר ג'וניור • הנסיכה דייזי • רוזלינה • דידי קונג • בירדו • פאולין(אנ') • קופלינגים(אנ') |  |
| שונות | נעימת הנושא של האחים סופר מריו • נינטנדו • שיגרו מיאמוטו • צ'ארלס מרטינה • סופר נינטנדו וורלד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: eea4e17c-cedd-4a99-b99b-af85f9413aba
יוסף קליינר

| --- | --- |

הרב קליינר, 2017
 לידה:  20 בדצמבר 1963 (בן 61) ה' בטבת תשכ"ד בואנוס איירס, ארגנטינה 
 מדינה:  ארגנטינה 
 השכלה:  אוניברסיטת בואנוס איירס 
 מקום מגורים:  רחובות 
 מקום פעילות:  בואנוס איירס, סנטיאגו, רחובות, פריז, ירושלים
 השתייכות:  היהדות הקונסרבטיבית
 תחומי עיסוק:  הלכה, מחשבה יהודית, מסורת יהודית, יהדות זמננו, ביואתיקה
 רבותיו:  אברהם סקורקה, שמואל אבידור הכהן, דוד גולינקין
 
 תפקידים נוספים:  מרצה לתלמוד בבית המדרש לרבנים של אמריקה הלטינית, מזכיר כנסת הרבנים של אמריקה הלטינית
 
יוסף קליינר (בספרדית: Eduardo José Kleiner; נולד בבואנוס איירס ב-20 בדצמבר 1963, ה' בטבת ה'תשכ"ד) הוא רב, פסיכולוג, שחקן ואיש רוח ישראלי ממוצא ארגנטינאי. בין 1994 ל-2020 הוא כיהן כרב בקהילה הספרדית בסנטיאגו דה צ'ילה, בקהילת "עדת שלום עמנואל" ברחובות, בקהילה הליברלית בפריז (ULIF) וכרב קהילת "מורשת אברהם" בירושלים.
בין 2000 ו-2002 הוא היה חבר במועצת מפלגת מימ"ד וב-2003 היה מועמד למועצת העיר רחובות מטעם המפלגה העצמאית "קול הרחובותים".
מאז שנת 2000 היו לו מספר תפקידי משחק בסדרות ובתיאטרון וכן עסק בקריינות ובדבוב, גם בעברית וגם בספרדית.
במהלך אותה תקופה עבד כפסיכולוג בשירות הציבורי וגם בפרקטיקה פרטית.
בין 2015 ו-2023 היה מרצה לתלמוד בבית הספר לרבנים ע"ש א"י השל, שליד בית המדרש לרבנים באמריקה הלטינית.
בנובמבר 2022 הוא פרסם את ספרו "Y volverás a elevarte" (בספרדית), פרשנות וניתוח על הסיפור התנ"כי על קין והבל בו הוא מביא מבט שונה ומחדש על האישיויות המיוצגות דרך שני האחים, וכן מסקנות חדישות ומרעננות על עצם המשבר ותוצאות ההשתלשלויות בסיפור.
יוסף קליינר דובר עברית, ספרדית, אנגלית, צרפתית ושפת הסימנים הישראלית.
קורות חיים > נעוריו ותחילת דרכו

נולד בבואנוס איירס, בנם השלישי של אנריקה שמואל קליינר (1929–2005) וקלרה חיה רוזנטל (1931–2013). הוריו הם דור שני בארגנטינה, צאצאי משפחות מהגרים מאירופה המזרחית ושהגיעו לארגנטינה בתחילת המאה ה-20.
הוא גדל בקרב משפחה יהודית חילונית, בעלת ערכים יהודיים תרבותיים ואתניים חזקים. בביתו הוא נחשף לספרות יהודית ענפה בספרדית, מה שפתח בפניו את הדלתות הראשונות למסורת היהודית ומשמעותה.
במהלך שנות נעוריו היה פעיל מאוד בקבוצות הנוער של המועדון "הבראיקה" ופיתח את אהבתו למשחק הדרמטי ולכתיבה. הוא היה חלק מקבוצת תיאטרון הנוער בהבראיקה, בהנחיתו ובימויו של סרחיו רוזמבלאט.
קורות חיים > זהות יהודית ודת

בד בבד עם אהבתו למשחק, יוסף העמיק בזהותו היהודית, דרך חיפוש פנימי אישי בהיבטים התרבותיים ואמונתיים של היהדות. לאחר שסיים את חובת שירותו הצבאי ב-1983, התחיל ללמוד לימודים גבוהים ביהדות במכון אברבנאל בבית המדרש לרבנים של אמריקה הלטינית שבבואנוס איירס, המרכז ליהדות הקונסרבטיבית בדרום אמריקה.
שנה אחת אחרי שנכנס למכון ע"ש אברבנאל, וכתוצאה מהישגיו האקדמיים, יוסף מונה למורה לכיתה ז' בבית הספר היהודי היסודי שליד קהילת "בית אל" בבואנוס איירס, שם לימד עברית, היסטוריה יהודית וידיעת הארץ. במקביל הוא החל את חינוכו המעשי בעבודה רבנית קהילתית אצל הרב אברהם סקורקה.
בשנת 1986 הוא מונה למורה לנביאים, למשנה ולגמרא בבית הספר התיכון ע"ש סולומון שכטר וגם ניהל את בית הכנסת בקהילת "הרצליה" שבבואנוס איירס.
בין 1987 ו-1992 הוא היה יועץ ביבליוגרפיה לסטודנטים במכון ע"ש אברבנאל וכן הכין את תוכנית המכינה של המכון ולימד בה. באותה תקופה העביר מספר הרצאות על נושאים יהודיים בבני ברית,
במועדון "הבראיקה", במכון ע"ש פרנץ רוזנצוויג של בית המדרש לרבנים באמל"ט ובקהילה היהודית בעיר באיה בלנקה.
ב-1988 קבל את הפרס ע"ש "הרב תיאודור פרידמן" לתלמיד המצטיין בבית הספר לרבנים של בית המדרש.
לאחר ארבע שנים (ב-1990), סיים את לימודיו במכון ע"ש אברבנאל שבבית המדרש וקבל את התואר מוסמך בלימודי היהדות ובהוראה. בהמשך הוא התקבל בבית הספר הרבני ע"ש אברהם יהושע השל בו הוא למד בין היתר אצל הרבנים מרשל מאייר, ריצ'רד פרוינד, שמואל אבידור הכהן ואברהם סקורקה.
בשנת 1990 קבל על עצמו את הנהלת בית הכנסת של הקהילה היהודית בעיר באיה בלנקה, תפקיד שמלא עד 1992. באותה שנה נסע לישראל לשלב האחרון של לימודיו הפורמליים לקראת ההסמכה לרבנות במכון שכטר למדעי היהדות. שם למד בין היתר אצל הרב דוד גולינקין ופרופ' אביגדור שנאן.
ב-1993 חזר לבית המדרש בבואנוס איירס, שם הוענקה לו בטקס רשמי הסמכת הרבנים יחד עם אריאל שטופנמכר, כיום מנכ"ל בית המדרש, ומרגית באומץ, האשה הראשונה שהוסמכה לרבנות בדרום אמריקה