stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
על עצמות המתים
עיבודים

הרומן עובד לקולנוע ב-2017. הסרט בשם Spoor (בפולנית: Pokot) שביימה הבמאית/תסריטאית הפולנית אניישקה הולנד (אנ') זכה בפרס אלפרד באואר (דוב הכסף) (אנ') בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין.
הספר הוקלט גם כספר שמע באנגלית בכמה גרסאות. ב-2019 יצאה גרסה בהקראת השחקנית הפולנייה ביאטה פושניאק (אנ') שזכתה בפרס AudioFile על ההקראה. וב-2020 גרסה בהקראת המתרגמת של הספר מפולנית לאנגלית, אנטוניה לויד-ג'ונס.
הספר עובד לתיאטרון על ידי יותם גוטל ועלה על במת תיאטרון תמונע ב-23.11.2024, בכיכובה של נעמי יואלי.
תרגום

הספר תורגם לאנגלית ב-2019 ובעברית יצא לאור בהוצאת "אחוזת בית" ב־2021. תורגם גם לשוודית, הולנדית, ספרדית ועוד.
הערות שוליים

↑  Man Booker International shortlist dominated by female authors and translators, Guardian, ‏9 באפריל 2019 (באנגלית)
↑  Earphones Award Winner באתר AudioFile
↑  Yaron Ten Brink, אמרו שהמחזה הזה שמאלני מדי, פמיניסטי מדי, אלים מדי. אז אמרו, באתר אמרו שהמחזה הזה שמאלני מדי, פמיניסטי מדי, אלים מדי. אז אמרו - טיים אאוט, ‏2024-11-17
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1203387377  VIAF: 3390155832943133490002   WorldCat (עם VIAF): 3390155832943133490002
בית היתומים שנלר

.
| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית יתומים 
 כתובת:  רח' מלכי ישראל 34 
 מיקום:  מחוז ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1860
 תאריך פתיחה רשמי:  1860 
 אדריכל:  יוהאן לודוויג שנלר 
 קואורדינטות:  31°47′27″N 35°12′46″E﻿ / ﻿31.79075°N 35.21265833°E﻿ / 31.79075; 35.21265833
  (למפת ירושלים מוגדלת) בית היתומים שנלר(למפת ירושלים רגילה) בית היתומים שנלר(למפת הרי ירושלים רגילה) בית היתומים שנלר(למפת הרי ירושלים מוגדלת) בית היתומים שנלר
 
מפת בניינים ההיסטוריים השייכים למתחם בית היתומים שנלר
מגדל הפעמון בבניין שנלר, 2007
שכונת המגורים שנבנתה במקום, מאוכלסת בעיקר בחסידי חסידות גור.
בֵּית הַיְּתוֹמִים - שְׁנֶלֶר (באנגלית; Schneller Orphanage בגרמנית: Syrisches Waisenhaus, מכונה גם; בֵּית הַיְּתוֹמִים הַסּוּרִי) היה בית יתומים נוצרי שפעל בירושלים משנת 1861 עד מלחמת העולם השנייה. המקום נחשב לאחד האתרים ההיסטוריים החשובים והיפים בירושלים. מתחם שנלר השוכן ברחוב מלכי ישראל בשכונות שכונת גאולה שכונת כרם אברהם שימש כמחנה צבאי של הצבא הבריטי, ולאחר מכן עבר לידי ההגנה ובהמשך לצה"ל, עד אשר בסוף נובמבר 2008 חדל מפעילות ונסגר. במקומו נבנתה שכונה חרדית.
היסטוריה > בית יתומים

בית היתומים הוקם בשנת 1861 על ידי המיסיונר השוואבי (גרמני) יוהאן לודוויג שנלר, שהתגורר בירושלים. ההחלטה של יוהאן לודוויג שנלר להקים את בית היתומים באה בעקבות המרד בלבנון ב-1860, אז נטבחו נוצרים רבים על ידי המוסלמים והדרוזים במדינה וכתוצאה מכך נותרו יתומים נוצרים רבים. בעידוד ממשלתו ייסד שנלר את "בית היתומים הסורי", ששמו השגור בפי כל היה "בית היתומים שנלר". האדמות במערב העיר שעליהן הוקם המתחם נרכשו מערביי ליפתא. עם בניית המבנים במקום התגלה בית קברות מתקופת בית שני ומערות קבורה נוספות.
עד מהרה צבר לו בית היתומים, שהקנה לחניכיו חינוך גרמני, מוניטין רב בקרב הקהילות הנוצריות במזרח התיכון ובארץ ישראל. המתחם התפרש על פני כ-70 דונם, כלל בתי מגורים, חצרות, כנסייה, בתי מלאכה ועוד. בנוסף, נבנו לבוגרי בית היתומים בתים מסביב למתחם שנודעו אחר כך כ"שכונת שנלר".
שנלר הקים גם חווה חקלאית לימודית בשפלה (כשני קילומטרים מזרחית למיקומו של קיבוץ רבדים מאז 1949). החווה נפרסה על פני שטח ריבועי של 140 מטרים וכללה בית בן שתי קומות. החווה ננטשה במהלך מלחמת העולם השנייה, בעקבות גירושם של הגרמנים מארץ ישראל. בית החווה פוצץ במהלך מלחמת העצמאות ב-1948 בידי שני חבלנים של חטיבת גבעתי.
באפריל 1934 הופיעה בשירה מקהלה מילדי המוסד בחגיגה לרגל יום הולדתו של אדולף היטלר. בין השנים 1936–1939 ניסה בית היתומים לייבא ארצה נשק ותחמושת מגרמניה, כדי לאמן את חניכיו למלחמה עתידית נגד היהודים.
היסטוריה > מחנה הצבא הבריטי

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה סילקו הבריטים את תושביה הגרמנים של ארץ ישראל, ובכללם את תושבי בית היתומים שנלר. בית היתומים הפך למחנה הצבא הבריטי המרכזי בירושלים. מעת לעת הותקף המחנה הצבאי על ידי האצ"ל והלח"י.
בכ' באדר ה'תש"ז (12 במרץ 1947) פוצץ האצ"ל את המחנה הצבאי, במבצע בפיקודו של יוסף אבני. לאחר עיכוב הצבא הבריטי על ידי הצבת חביות חומר נפץ בכביש, חדרו 5 חיילים בפיקודו של יוסף, כשעל גבו של כל אחד מהם תיק עם 30 ק"ג חומר נפץ. חברי החוליה פרצו את החומה, אך גילו שיש עוד גדר תיל. יוסף זחל דרך גדר התיל לתוך המחנה, הניח את חומר הנפץ, הפעיל את מנגנון ההשהיה, וזחל בחזרה החוצה. בזמן שזחל החוצה אירע הפיצוץ, ויוסף הועף לעבר החומה, אך לאחר מספר שניות התאושש וברח יחד עם חבריו לאזור שלא היה בעוצר, שם התפזרו לבתיהם. בהתקפה זו נהרג חייל בריטי, ונפצעו 8.
היסטוריה > מחנה כוח ההגנה

ב-17 במרץ 1948 פינו הבריטים את המחנה והעבירו את הפיקוד בו לחטיבת עציוני, כוח ההגנה של מחוז ירושלים, ונקרא באותם הימים "מחנה קבע מס' 1". מאז שימש המתחם כבסיס צבאי במשך 60 שנה. במחנה פעלה מאפריל 1948 עד אמצע 1949 חולית "שפן" שהייתה אחת מחוליות ההאזנה שפעלו בירושלים. אנשיה הצטרפו ל-ש.מ 2 (לימים יחידה 8200). ל"שכונת שנלר" עברו תושבי שכונת נחלת יצחק-ירושלים שהייתה ממוקמת בין שכונת בית ישראל לשכונת שייח' ג'ראח ונאלצו לעזוב את שכונתם במהלך  המלחמה.
בבסיס זה שכן עד 1951 בית הדפוס הצבאי מס' 2 עד שהועבר לידי חזקת המדפיס הממשלתי ובית הדפוס הצבאי המרכזי עבר לבסיס תל השומר.
בשנת 1972 הוחכר שטח של 34.5 במחנה שנלר לחברה בבעלות אריה פאלוך, אך ההסכם לא יצא אל הפועל מכיוון שצה"ל לא פינה את המחנה.
היסטוריה > במאה ה-21

עד לסוף נובמבר 2008 פעל במתחם מחנה צבאי של פיקוד העורף, חיל הרפואה (המחנה הצבאי הועבר למחנה עופרית שבאזור הר הצופים) ומרכז קישור ירדן של החטיבה לקשרי חוץ. כמו כן פעל שם גם המכון הגיאולוגי לישראל. שני אלה נסגרו. בשנת 2010 המתחם נרכש על ידי ריקי רוטנר ובמקומם הוקמה שכונה חרדית בת כ-600 יחידות דיור, תוך שימור המבנים ההיסטוריים במקום וייעודם כמבני ציבור ואתרי מורשת, כיוון שלמתחם יש חשיבות ארכיטקטונית רבה בשל המבנים האירופיים שנשתמרו בו. מאז פועלים גופים ירוקים כדי להבטיח את שימור המבנים הללו על ידי העירייה.
רשימת המבנים לשימור במתחם

הבניין הראשי
בית האינספקטור (בית המפקח)
מעון העיוורים
מרכז הניהול
הבית האדום
בית הצריח (בית קורנטאל)
מעון השוליות
מעון הבנות
ארכאולוגיה

ב-2016, במסגרת חפירות ארכאולוגיות לקראת הקמת שכונת המגורים החרדית, נמצאו במתחם בית גתות גדול להכנת יין, עקבות של בית מרחץ רומי ולבנים של הלגיון העשירי פרטנסיס (שככל הנראה שהה באותה עת באזור בנייני האומה של היום, כ-900 מטרים ממערב למתחם שנלר). ממצאים אלה, וממצאים נוספים, מעידים על קיומו של בית אחוזה שהיה במקום.
בתים של אנשי סגל

לודוויג שנלר עודד את אנשי הסגל של מוסדו להתגורר סמוך לו. בקרבת מתחם שנלר נמצאים מספר בתי מגורים של אנשי הסגל. בכתובת רח' מלכי ישראל 50 נמצא בית מינכן שנבנה בסיוע של אנשי העיר מינכן ועל כך מעיד לוח בחזית הבניין. בכתובת רח' מלכי ישראל 48 נמצא בית פטרסבורג שנבנה בסיוע של אנשי העיר פטרסבורג, גם הוא בעל לוח עם שם העיר בחזית הבניין.
בית מינכן עם לוח עם שם העיר
לוח עם שם העיר פטרסבורג
לקריאה נוספת

גיל גורדון, 'הטוב מכולם באֻמנות השחורה': בית הדפוס של המיסיון הגרמני של שנלר בירושלים בשלהי התקופה העות'מאנית, קתדרה 138, טבת תשע"א, עמ' 83-110
הערות שוליים

↑  דוד קרויאנקר, המושבה הגרמנית ורחוב עמק רפאים, הוצאת כתר, 2008.
↑  הרוג ופצועים בפיצוץ קסרקטין בירושלים, משמר, 13 במרץ 1947
↑  ד"ר אמנון מעבי, עלומים בקדמת הבימה: עולי/יוצאי תימן במאבק הביטחוני (1908–1948), פתח תקווה, ה'תשע"ה (2016), עמ' 160–163
↑  ההתקפה על מועדון הקצינים הבריטים בירושלים, באתר האצ"ל
↑  רחל ינאית, יצחק אברהמי, ירח עציון, ההגנה בירושלים, ספר שני תש"ז-תש"ח, הוצאת ארגון חברי ההגנה בירושלים, ירושלים: תשל"ה, עמ' 96, 98.
↑  יוסי דגן, ארץ ישראל של האזנות וצפנים: מודיעין התקשורת בשירות ההגנה 1929-1948, באתר מערכות, ‏10.05.2020
↑  בוטלה החכרת הקרקע במחנה שנלר למשקיע יהודי מגרמניה, מעריב, 16 בפברואר 1976
פאלוך קיבל 28 דונאם, דבר, 16 באפריל 1976
↑  "כל העיר", 28 בנובמבר 2008
↑  דותן לוי, הצבא יצא משנלר, 600 משפחות חסידי גור ייכנסו, באתר כלכליסט, 14 בדצמבר 2010
↑  חסיד בעלזא מאושר: במתחם שלו ב'שנלר' נחשף בית גתות ומרחץ רומי, באתר חרדים 10; ממצאים ארכיאלוגיים חושפים את העבר של מתחם שנלר, באתר בחדרי חרדים.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268775405171  GND: 118468-4  ISNI: 0000 0001 1156 5742  LCCN: no97049392  VIAF: 157414746   WorldCat (עם VIAF): 157414746 
טקס אשכבה למנהל השני של בית היתומים הסורי – תיאודור שנלר בכנסיית המוסד
בית העיוורים בשנלר
5 (מספר)

.
| --- | --- |
 כתיב עשרוני:  5
 במילים:  חמש
 מספר סודר:  החמישי
 גימטריה:  ה
 גורמים ראשוניים:   \ 5
 כתיב רומי:   \ V
 כתיב בינארי:  101
 כתיב הקסדצימלי:  5
חמש נקודות על צדה של קוביית משחק
נורית אסיה עם חמישה עלי כותרת
שלט בית מספר 5 ברחוב בירושלים
5 (במילים בלשון זכר: חמישה; בלשון נקבה: חמש) הוא המספר הטבעי הבא אחרי 4 ולפני 6.
5 הוא גם ספרה המשמשת בכתיבת מספרים לפי בסיס עשרוני (ולפי כל בסיס גדול מ-5, כגון בסיס אוקטלי ובסיס הקסדצימלי).
במתמטיקה

5 הוא המספר הראשוני השלישי, אחרי 2 ו-3, ולפני 7. ניתן לכתוב אותו 1+(1^2)^2 ולכן הוא ראשוני פרמה. חמש הוא גם המקדם של ראשוני מרסן השלישי. 5 הוא ראשוני סיבובי.
5 הוא מספר ראשוני וילסון.
5 הוא המספר היחיד שמופיע בשני זוגות של ראשוניים תאומים.
5 הוא מספר מחומש.
5 הוא המספר הראשוני היחיד המסתיים עם הספרה 5, היות שכל המספרים האחרים המסתיימים בחמש בשיטה העשרונית הם כפולות של 5. כתוצאה מכך 5 בבסיס 10 הוא מספר אוטומורפי מסדר 1.
מבחן התחלקות: מספר שלם מתחלק ב-5 אם ורק אם ספרת האחדות שלו היא 5 או 0. במילים אחרות – מספר מתחלק ב-5 אם ורק אם ספרת האחדות שלו מתחלקת ב-5.
5 הוא גורם של 10, ולכן בהצגה כשבר עשרוני שברים עם 5 במכנה לא מניבים אינסוף ספרות מימין לנקודה, כמו רוב הגורמים הראשוניים. כאשר הם נכתבים בשיטה העשרונית, כל הכפולות של 5 יסתיימו ב-5 או 0.
5 הוא מספר פיבונאצ'י היות שהוא 2 + 3. מספר פיבואנצ'י הבא הוא 8.
מצולע עם חמש צלעות הוא מחומש.
ישנם חמישה פאונים משוכללים.
5 הוא המספר הקונגרואנטי הראשון.
5 הוא הצלע הארוכה במשולש ישר הזווית הקטן ביותר שצלעותיו שלמות. הצלעות של משולש זה הם 3,4 ו-5. בנוסף, 5 הוא הצלע הקצרה במשולש ישר הזווית השני שצלעותיו הם: 5,12 ו-13.
5 הוא המספר הטבעי הקטן ביותר שניתן לבטא אותו כסכום של שני ריבועים (1*1 +2*2) וגם כהפרש בין שני ריבועים (2*2 - 3*3).
במדע

חמש הוא המספר האטומי של בורון.
חמש הוא מספר הזרועות של רוב כוכבי הים, אשר מדגימים סימטריה מחומשת.
כמעט לכל הדו-חיים, זוחלים ויונקים יש חמש אצבעות או בהונות בכל גף. לשאר החולייתנים ממחלקות אלה, כמו גם לעופות, יש סימנים של ניוון של חלק או כל האצבעות במהלך האבולוציה.
ישנם פרחים רבים עם חמישה עלי כותרת או עלי גביע. חמש הוא מספר עלי הכותרת של רוב זני הנורית. פרחי העדעד הכחול הם "פרחים נכונים" (דהיינו בעלי יותר מציר סימטריה אחד) מטיפוס 5, כלומר בעלי 5 עלי כותרת, 5 עלי גביע, 5 אבקנים ו־5 עלי שחלה. פרחים פרפרניים הם פרחים הבנויים מחמישה עלי כותרת נפרדים. עלה אחד, גדול בדרך כלל מכל השאר, צומח בניצב לציר הפרח, נקרא מפרש. שני עלי כותרת נוספים הצמודים זה לזה באורכם, צומחים לאורך הציר, נקראים סירה. שני עלים נוספים, צומחים לצד הסירה, נקראים משוטים.
לאדם יש חמש אונות ריאה – שלוש בריאה הימנית ושתיים בשמאלית.
חמש הוא הקטגוריה החזקה ביותר שיכולה להיות להוריקן לפי סולם ספיר-סימפסון.
בתרבות

העובדה, שלאדם יש חמש אצבעות בכל אחת משתי ידיו, היא כנראה הסיבה לנטייה של האדם, לספור על בסיס עשר. לספירה על בסיס עשר יש השפעה עמוקה ביותר על לשונות הדיבור, על הטכנולוגיה, על אופן הניסוח של המידע המדעי ועוד.
ביהדות ישנם חמישה חומשי תורה, ולהם מוקדש המספר 5 בשיר "אחד מי יודע".
בהגות היהודית מסמל המספר 5 את האחדות שבעולם, כאשר ארבע מסמל את ארבע רוחות השמים, ו-5 את הנקודה הפנימית המאחדת את רוחות השמים.
לאסלאם ישנם חמישה ״עמודי יסוד״ (ארכאן אל-אסלאם) המהווים את חמש מצוות היסוד.
מוסלמים מתפללים לאללה 5 פעמים ביום (נאמר כי מוחמד התמקח על כך עם אללה מחמישים).
לפי המיתולוגיה המאית, אנו חיים כעת בעולם החמישי.
במסורות המזרח הרחוק, ישנם חמישה יסודות (מים, אש, אדמה, עץ ומתכת). השמות היפנים של הימים חמישי עד ראשון גזורים מיסודות אלו (שאר השמות גזורים משמות כוכבי הלכת).
בקנטוניזית חמש נשמע כמו המילה "לא", ולכן כאשר חמש מופיע לפני מספר מזל, לדוגמה 58, הוא נחשב כמביא למזל רע.
בנומרולוגיה, המספר 5 מייצג את האדם כרוח האל שהתגשמה בבשר, כאנלוגיה לחיבור של 1 (אלוהים) ו-4 (חומר). הגוף האנושי מתואר בעולם המיסטיקה ככוכב מחומש.
נהוג לומר שלאדם ישנם חמישה חושים: ראייה, שמיעה, ריח, טעם ומישוש.
בתרבות > במוזיקה

כתיבה וקריאה של תווים נעשית על חמש שורות המכונות חמשה
ישנם סגנונות מוזיקה המושתתים על סולם פנטה-טוני
בכלי מקלדת, המספר 5 ליד תו מורה לנגן עם האצבע החמישית, שהיא הזרת.
הערות שוליים

↑  בור בWebelements (אנגלית)
↑
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536044305171  BnF: cb145493879 (data)  GND: 4155586-7  LCCN: sh85048919 
הייצוג של 5 בקוביית משחק.
הספרה 5 הבנויה מצורות של טנגרם.
אלי כהן (מנכ"ל)

| --- | --- |

 לידה:  21 ביולי 1964 (בן 60) קריית חיים, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת חיפה  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב 
 
אלי כהן (נולד ב-21 ביולי 1964, י"ב באב ה'תשכ"ד) הוא המנכ"ל של שירותי בריאות כללית.
ביוגרפיה

אלי כהן נולד וגדל בקריית חיים. להוריו אהרון ורוזה כהן. למד בבית הספר תיכון עירוני מקיף קריית חיים. בשנת 1982 התגייס לצה"ל ושירת בחיל השריון כטנקיסט. לאחר שסיים קורס קצינים בהצטיינות, היה מדריך בקורס קציני תחזוקה. השתחרר בדרגת רב-סרן.
כהן הוא בוגר תואר ראשון בכלכלה במסלול חשבונאות באוניברסיטת חיפה, תואר שני בניהול מערכות בריאות מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב ובוגר תוכנית 18WSL של אוניברסיטת הרווארד המיועדת למנהלים בכירים בשירות הציבורי באמצעות קרן וקסנר. בשנת 1990 עשה התמחות בראיית חשבון ובסיומה קיבל רישיון רואה חשבון.
כהן נשוי ואב לשלושה, מתגורר בקריית חיים.
קריירה

בשנת 1990 החל לעבוד כמפקח שומה בכיר בחולית מפעלים גדולים בפקיד שומה חיפה. בשנת 1994 החל לעבוד בתפקיד החשב בחברת דור אלון אנרגיה והיה מנהל מחלקת הכספים של החברה.
בשנת 1997 החל לעבוד בכללית בתחילה כמנהל כספים במחוז צפון ולאחר מכן כיהן בתפקידים בכירים שונים עד שמונה למנכ"ל בשנת 2023. בין התפקידים: ראש אגף חשבונאות ושכר, מנכ"ל מחוז צפון, סמנכ"ל, ראש חטיבת הכספים ומנהל סיכונים ראשי, מנהל מרחב חיפה וגליל מערבי, מנכ"ל מכון מור (חברת בת של כללית) ועוד.
הערות שוליים

↑  דוד רוזנטל‏, רו"ח אלי כהן ישמש מ"מ מנכ"ל כללית, באתר וואלה, 13 ביולי 2021
↑  קופת החולים כללית בשינוי דרמטי: זה המנכ"ל החדש שמונה, באתר אייס, 22 בינואר 2023
איאן בוהן

| --- | --- |

 לידה:  24 בספטמבר 1976 (בן 48) קליפורניה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1992 
 פרופיל ב-IMDb
 
איאן סטיוארט בוהן (באנגלית: Ian Stuart Bohen; נולד ב-24 בספטמבר 1976) הוא שחקן אמריקאי.
ביוגרפיה

בוהן נולד וגדל בכרמל, עיירה בקליפורניה.
קריירה

הוא החל את קריירת המשחק שלו ב-1993, והופיע לראשונה בפרויקט של מכון הסרטים האמריקאי, בשם Delivering. שנה לאחר מכן גילם אץ ואייט ארפ הצעיר בסרט ואייט ארפ של לורנס קסדן, שהיה מועמד לאוסקר משנת 199.
בשנת 1997, לוהק בוהן לתפקיד הרקולס הצעיר בסדרה הרקולס: המסעות המופלאים. ספין-אוף של הסדרה הפופולרית נעשה לסרט טלוויזיה, הרקולס הצעיר, כאשר בוהן מופיע שוב בתור הרקולס בשנותיו המעצבות. מאוחר יותר הוזמנה סדרת טלוויזיה לילדים, אך בוהן סירב לחזור לתפקיד מכיוון שלא היה מוכן לעבור לניו זילנד במשרה מלאה. בין 1998 ל-2001, הוא הופיע בעשרה פרקים של Any Day Now בתור ג'וני אובריאן. בשנת 1997 הוא הופיע בעונה הראשונה של "מד מן" בתור הביטניק רוי הזליט, שהתאהב באחת מהנשים הרבות של דון דרייפר, מידג' דניאלס.
בשנת 2012, בוהן שיחק בתפקיד אורח בארבעה פרקים בסדרה המפענחת: פשעים חמורים בתור אביו הביולוגי של דמות המשנה ראסטי בק, (גרהם פטריק מרטין).
מ-2011 עד 2017, שיחק בוהן בתפקיד חוזר בסדרה זאב צעיר של MTV. הוא גילם את פיטר הייל, דודו של דרק ואביה הביולוגי של מאליה. הוא הופיע ב-42 פרקים במהלך רוב העונות שלאחר מכן עד לסיום הסדרה. בוהן נהנה מהאתגר לגלם את הייל, דמות מעורפלת מבחינה מוסרית.
ב-2016 לוהק בוהן לתפקיד בסרט הבכורה של הבמאי טיילור שרידן, "רוחות קרות". בשנת 2018 שיחק בסרט "סיקאריו: הנקמה", סרט ההמשך לסרט סיקאריו מ-2015, בבימויו של דני וילנב. הסרט הוקרן בבכורה ב-29 ביוני 2018. החל מיוני 2018, בוהן מגלם את ריאן, רנגלר בוקרים, בסדרת הטלוויזיה ילוסטון.
בשנת 2018 הופיע בוהן גם בסרט ""נשים קטנות"", עיבוד מודרני לרומן של לואיזה מיי אלקוט באותו השם. הסרט יצא לאקרנים ב-28 בספטמבר 2018, במקביל לציון 150 שנה לספר.
בוהן גילם את מיץ' אנדרסן בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "סופרמן ולויס".
בספטמבר 2021, הוכרז שסרט איחוד לסדרת הטלוויזיה '"זאב צעיר" משנת 2011 הוזמן על ידי אולפני פרמאונט+, כאשר ג'ף דייוויס חוזר כתסריטאי ומפיק בפועל של הסרט. רוב חברי הקאסט המקוריים, כולל בוהן עצמו, חזרו על תפקידיהם. הסרט יצא לאקרנים ב-26 בינואר 2023.
בשנת 2024 שיחק במותחן הפעולה "Air Force One Down".
הערות שוליים

↑  Special. "The Cast: Ian Bohen". אורכב מ-המקור ב-2 באפריל 2012. נבדק ב-9 בספטמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Howe, Desson (24 ביוני 1994). "'Wyatt Earp' (PG-13)". Washington Post. נבדק ב-31 באוגוסט 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3  Crook, John (31 באוגוסט 1998). "Young Hercules TV movie kicks off fantasy series". Kingman Daily Miner. נבדק ב-31 באוגוסט 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  AMC.com. "Episode 8: The Hobo Code". נבדק ב-31 באוגוסט 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ian Bohen profile: IMDB". Internet Movie Data Base. Amazon. נבדק ב-21 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  SciFi Mafia. "Teen Wolf Season 1 Finale Tonight". אורכב מ-המקור ב-20 במרץ 2012. נבדק ב-31 באוגוסט 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Nilma, Carina (23 בספטמבר 2017). "OZ COMIC-CON INTERVIEW: IAN BOHEN ON TEEN WOLF, COMPLEX CHARACTERS, BEING TRUE TO YOURSELF & INTERACTING WITH FANS". The Iris. אורכב מ-המקור ב-2017-10-09. נבדק ב-5 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  N'Duka, Amanda (18 בינואר 2017). "'Soldado' Cast 'Teen Wolf' Actor Ian Bohen; Laurence Mason Boards 'LAbyrinth'". Deadline Hollywood. נבדק ב-5 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "'Yellowstone': Jill Hennessy, Patrick St. Esprit, More Set To Recur In Paramount Series". Deadline Hollywood. 17 באוגוסט 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Ian Bohen joins Little Women". Deadline Hollywood. 8 ביוני 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Petski, Denise. "'Superman & Lois': Ian Bohen Joins Season 2 Of CW Series". Deadline Hollywood.
↑  Otterson, Joe (24 בספטמבר 2021). "Teen Wolf Revival Movie Set at Paramount Plus as Creator Jeff Davis Inks MTV Entertainment Studios Overall Deal (EXCLUSIVE)". Variety. נבדק ב-24 בספטמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ausiello, Michael (13 במאי 2022). "Teen Wolf Movie: Tyler Hoechlin Set to Return for Paramount+ Revival". TV Line. נבדק ב-13 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 1894 9407  LCCN: no2011051585  VIAF: 170039252   WorldCat (עם VIAF): 170039252
ואליד חוסיין

| --- | --- |

 לידה:  25 ביוני 1989 (בן 35) קלקיליה 
 מדינה:  הרשות הפלסטינית
 השכלה:  האוניברסיטה הערבית-אמריקאית בג'נין 
 השקפה דתית:  אתאיזם 
 
ואליד אל-חוסייני (או לחלופין ואליד חוסיין. בערבית: وليد الحسيني) הוא בלוגר פלסטיני שנודע בשל מעצרו על ידי הרשות הפלסטינית על כך שדיבר בגנות האסלאם ברשת החברתית פייסבוק ובבלוג שלו.
הניו יורק טיימס כתב על הפרשה: "המקרה משך תשומת לב לנושאים בעייתיים כמו חופש הביטוי ברשות הפלסטינית, לאיזו דת ההעלבה נחשבת בלתי חוקית, וההתנגשות התרבותית בין חברה שמרנית ורשת האינטרנט."
ביוגרפיה

חוסיין, שנולד בשנת 1989 בקלקיליה. כסטודנט באוניברסיטה הוא למד מדעי המחשב אך נותר מובטל ולכן עבד כמה שעות ביום במספרה של אביו. מכרים תיארו אותו כבחור "רגיל" שדואג להתפלל במסגד בכל יום שישי.
חוסיין, על פי דיווחים, נהג לבלות שעות רבות מול האינטרנט. כאשר אמו מצאה במחשבו מאמרים על אתאיזם, היא ניתקה את חיבור האינטרנט שלו, מקווה שבכך תוכל למנוע ממנו להשיג מידע בנושא. במקום זאת, החל חוסיין לבקר באופן קבוע באינטרנט קפה מקומי, שם בילה עד שבע שעות ביום.
פעילויות בבלוג ובפייסבוק

חוסיין החל לכתוב לכאורה פוסטים על אתאיזם בבלוג ובפייסבוק (תחת שם בדוי, ואליד חוסיין). על פי הניו יורק טיימס: "חוסיין הכעיס את העולם הווירטואלי המוסלמי על ידי קידום אתאיזם, כתיבת פרודיות על פסוקים מהקוראן, הגחכת אורח החיים של הנביא מוחמד ושימוש בשם הסרקסטי 'אלוהים אדיר'". חוסיין תיאר את אלוהי האסלאם כ-"אלוהים פרימיטיבי, בדואי ואנתרופומורפי ואת הנביא מוחמד כ-"סוטה מין" שעקף את החוקים שחוקק על מנת "לרצות את התשוקה הראוותנית שלו", בטענה כי מוחמד לא היה שונה מ"בריונים אחרים ששחטו, שדדו ואנסו את הנשים".
במאמר שכותרתו "למה עזבתי את האסלאם" בבלוג שלו נור-אל אקוול (אור ההיגיון), חוסיין כתב שהמוסלמים מאמינים ש-"כל מי שעוזב את האסלאם הוא סוכן או מרגל של מדינה מערבית, דהיינו המדינה היהודית... הם ממש לא מקבלים שאנשים חופשיים לחשוב ולהאמין בכל מה שמתאים להם". חוסיין הדגיש שהוא לא חושב שהנצרות או היהדות טובות יותר מן האסלאם, וכי לדעתו, כל הדתות הן "חבורה של אגדות וערימה של שטויות שמתחרות אחת בשנייה במונחים של טיפשות". חוסיין דחה את הטענות כי האסלאם היא דת של סובלנות, שוויון וצדק חברתי. הוא גם מתח ביקורת על מעמדן של הנשים באסלאם, על כך שהאסלאם מדכא יצירתיות אנושית, ודחה את הטענות שהקוראן הכיל ניסים מדעיים.
קבוצות הפייסבוק שיצר לכאורה עוררו מאות תגובות זועמות, איומים על חייו ויצירה של יותר מתריסר קבוצות פייסבוק נגדו. בשיאו, הבלוג בשפה הערבית של חוסיין זכה ליותר מ-70,000 מבקרים. הוא גם פרסם תרגום של מאמריו בשפה האנגלית בבלוג "אתאיסט גאה" (Proud Atheist).
מעצר וכליאה

חוסיין בילה במשך כמה חודשים את רוב ימיו באינטרנט הקפה של קלקיליה. הבעלים של בית הקפה, אחמד אבו אסאב, מצא את פעילותו חשודה: "לפעמים הוא היה כאן עד אחרי חצות במשך שמונה שעות ביום, תמיד יושב בפינה. הוא היה מאוד חשאי ומעולם לא רצה שמישהו יראה את המסך שלו". אבו אסאב, שהשתמש בתוכנה על מנת לבדוק מה הלקוח שלו עושה, גילה את "חילול הקודש" של חוסיין כנגד האסלאם בפייסבוק. אבו אסאב אמר שהוא ושלושה חברים ידעו על מעשיו של חוסיין וכנראה "מישהו" דיווח על כך לרשויות.
לאחר שהמודיעין של הרשות הפלסטינית עקב אחר חוסיין במשך מספר שבועות, הוא נעצר ב-31 באוקטובר 2010, בשעה שישב באינטרנט הקפה. בנובמבר 2010 הגישה סוכנות הידיעות מען דיווחה על מעצרו של "בלוגר שנוי במחלוקת שפרסם פרסומים המעליבים את האסלאם בפייסבוק".
הרשות לא נתנה כל הסבר לשאלה מדוע חוסיין נעצר. על פי מומחה זכויות אדם פלסטיני, חוסיין נעצר על פי החוק הירדני נגד השמצת האסלאם משנת 1960, שעדיין תקף בגדה המערבית. תייסיר תמימי, השופט הראשי האסלאמי לשעבר של הרשות, אמר כי חוסיין הוא האדם הראשון שנעצר בגדה המערבית בגלל השקפותיו הדתיות.
בדצמבר 2010 מקור ביטחוני פלסטיני מסר כי כליאתו של חוסיין תימשך על מנת להגן עליו: "אי אפשר לשחרר אותו מכיוון שאנחנו מפחדים שייהרג על ידי משפחתו". ארגון Human Rights Watch קרא לרשות הפלסטינית לשחרר אותו, בטענה שהחזקתו יותר מ-72 שעות ללא הגשת כתב אישום היא הפרה של החוק הפלסטיני.
לאחר עשרה חודשי מאסר, שוחרר חוסיין בערבות, אך נעצר מדי פעם על ידי כוחות הביטחון של הרשות והוחזק למשך מספר ימים. באחת מאותן הפעמים, הוא עבר עינויים. גורמי הביטחון של הרשות הפלסטינית ניפצו שני מחשבים שלו ודרשו ממנו להפסיק את פרסום דעותיו באינטרנט.
תגובות לפרשה > משפחה

משפחתו של חוסיין מתביישת במעשיו. אביו, חאלד, אמר שבנו היה בטיפול ו"כושף" על ידי אישה תוניסאית שפגש דרך הפייסבוק. לדברי בני הדודים של חוסיין, אמו רוצה שיישאר בכלא לכל חייו, גם על מנת לשקם את כבוד המשפחה וגם על מנת להגן על חייו של בנה.
תגובות לפרשה > קלקיליה והטריטוריות הפלסטיניות

בקלקיליה השמרנית, נראה שיש ביקורת מוסכמת על מעשיו, כמו גם קריאות למותו. תושב בן 35 אמר ש"צריך לשרוף אותו למוות בציבור" על מנת "להוות דוגמה לאחרים כמותו". ארגוני זכויות אדם פלסטינים שמרו על שתיקה בעיקר בזמן מעצרו, עורך דין ששייך לארגון זכויות האדם אל-חאק שמושבו ברמאללה, אמר: "אני מכבד את זכותו של מר חוסיין לחופש אמונותיו, אך גם הוא צריך לכבד את החוק, יש גבול לחופש הביטוי." הוא אמר עוד שחוסיין צפוי לקבל עונש מאסר של בין שלושה חודשים לשלוש שנים.
תגובות לפרשה > הקהילה הבינלאומית

חוסיין זכה לתמיכה רחבה בעולם ויוסדו למענו קבוצות פייסבוק ועצומות לשחרורו. הקואליציה החילונית הירדנית ארגנה בקשות ושיחות לשחרורו עם הרשות. ארגון Human Rights Watch קרא לשחרורו. ג'ו סטורק, סגן מנהל חטיבת המזרח התיכון בארגון Human Rights Watch, הצהיר: "מערכת המשפט הפלסטינית צריכה להוכיח את שלמותה על ידי הגנה על הזכות לחופש הביטוי, לשחרר את חוסיין ולהבטיח את ביטחונו." משרד החוץ הצרפתי הביע דאגה ממעצרו, וקבע, "צרפת מודאגת מהסיכונים של פגיעה בחירויות יסוד ופגיעה בחופש הביטוי, כולל 'הפשע של חילול השם'."
ב-Wall Street Journal, בעל טור בשם ברט סטיבנס כתב כי "אם הפלסטינים לא יכולים לסבול את חופשיות דעתו של אחד מאזרחיהם, הם לא יכולים להיות חופשיים. ואם ארצות הברית לא יכולה לדבר בשמו בטווח הארוך, אז לא, אנחנו יכולים." בכל הקשור למקרה, הלוס אנג'לס טיימס מביע ספק באשר לפרשה: "האם המדינה (הפלסטינית) שתקום תהיה מדינה אסלאמית ופונדמנטליסטית או מדינה נאורה, פתוחה ודמוקרטית?"
דיא חדיד מסוכנות הידיעות AP ציין כי: "הרשות הפלסטינית היא בין הממשלות הדתיות ביותר באזור, אמנם היא נשלטת בידי אליטות חילוניות ולעיתים קרובות יש סכסוך בינה ובין מוסלמים קיצוניים ופעילי חמאס". חדיד טוען כי הכעס כלפי וליד "משקף את התחושה בעולם המוסלמי שהאמונה שלהם נמצאת תחת התקפה גוברת מהמערב". על פי סוכנות הידיעות הפלסטינית מען, בעוד אמונות פוליטיות חילוניות הן "לא נדירות" בחברה הפלסטינית, ביטוין של דעות עוינות בציבור כלפי הדתות הדומיננטיות נתפסת על ידי רבים כהסתה ולא כחופש הביטוי.
התנצלות

בתחילת דצמבר 2010, חוסיין פרסם מכתב בבלוג שלו ובו הוא התנצל על הפגיעה במוסלמים ועל מה שכינה "הטיפשות" שלו. חברו, שדיבר בעילום שם עקב רגישות הנושא, אמר כי חוסיין פרסם את המכתב בתקווה שישחררו אותו מהכלא.