stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארתור נבה
ביוגרפיה

נבה נולד בברלין ב-1894, כבנו של מורה בבית ספר יסודי. הוא שירת שירות קרבי במלחמת העולם הראשונה ונפצע פעמיים בלוחמת גז.
בתום המלחמה הצטרף נבה למשטרה הפלילית (KRIPO - KRIminalPOlizei), ואף הגיע לדרגת מפקד ה-KRIPO בברלין ב-1924. הוא הצטרף לשורות המפלגה הנאצית ב-1931, עוד בטרם עלתה המפלגה לשלטון. נבה יצר קשרים בארגון ה-SS, ובין היתר התיידד עם קורט דליגה, קצין בכיר באס.אס.; באפריל 1933, עם עליית אדולף היטלר לשלטון, מונה נבה למפקד משטרת המדינה. באותה שנה הכיר את הנס ברנד גיזביוס, בכיר בגסטפו בעל קשרים מגוונים, שהכיר לו בהמשך את הנס אוסטר, גנרל שהיה מראשי המתנגדים לנאציזם. אוסטר וגיזביוס קירבו את נבה לחוגי המתנגדים לשלטון הנאצי.
ב-1936 הפכה ה-KRIPO למחלקה ב"משרד לביטחון המדינה" RSHA, אגף במסגרת ה-SS שאיחד תחת גג אחד מחלקות שונות, כגון ה-SD וה-KRIPO, ליצירת כוח אכיפה שיטפל בכל הגורמים הפליליים והפוליטיים. האיחוד הביא לנבה דרגת "גרופנפיהרר" ב-SS. ב-1937 נוצר כוח משטרה ממלכתי אחיד לרייך כולו, כשבעבר הייתה המשטרה בסמכות המדינות השונות; נבה הועמד בראש הכוח, והוכפף ישירות לריינהרד היידריך. במקביל היה נבה מעורב בפעילות של חוגי הקושרים נגד היטלר, לרבות הניסיון של אוסטר ב-1938 להדיח את היטלר, ניסיון שכשל בשל כניעת מדינות המערב בוועידת מינכן. באותה שנה עמד בראש חקירת ניסיון ההתנקשות בהיטלר במינכן, והצליח לקשור בין ההתנקשות לבין מבצעה, גאורג אלזר.
ב-1941 התייצב נבה בראש "איינזצגרופה B", כוח ייעודי של ה-SS שפעל במקביל לכוחות הלוחמים, מאחורי הקווים, להשמדת היהודים במרחבי רוסיה שנכבשו. "איינזצגרופה B" פעלה בגזרת "קבוצת ארמיות המרכז", שהבקיעה בחזית המרכז במבצע ברברוסה, ועסקה בפעילות השמדת היהודים בעיקר בבלארוס. נבה הודה כי הוא אחראי למותם של 45,000 יהודים.
בסוף 1942 דיווח נבה לקושרים על הפתרון הסופי, ועל הפעולות הננקטות להשמדת היהודים.
נבה שימש בתפקיד חשוב בקשר ה-20 ביולי להתנקש בחיי אדולף היטלר. תפקידו היה להוביל קבוצה שתתפוס ותהרוג את היינריך הימלר, ואולם בשל בלבול ומבוכה ששררו בשורות הקושרים באותו יום, לא יצאה התוכנית לפועל. לאחר כישלון הקשר ניסה להימלט, אך הוסגר על ידי פילגש מאוכזבת. הוא נידון למוות על ידי בית הדין העממי שדן את הקושרים במשפטי ראווה. ב-21 במרץ 1945 הוצא להורג בכלא פלצנזה בברלין, בשיטה שננקטה נגד קושרי ה-20 ביולי: תלייה באמצעות מיתרי פסנתר על אנקוליות לתליית בשר בקר.
בור (סרביה)

בור (בסרבית קירילית: Бор) היא עיר ורשות מקומית במזרח סרביה, בירת מחוז בור. העיר מתפקדת כמרכז כרייה, עם אחד ממכרות הנחושת הגדולים באירופה. אוכלוסיית העיר מונה כ-34 אלף תושבים, מתוך כ-48 אלף ברשות המקומית כולה.
שם העיר

משמעות השם "בור" (Бор) בסרבית היא "אורן".
היסטוריה

המכרה בבור הוקם ב-1903, ב-1904 חברה צרפתית החלה לחפור שם. במהלך מלחמת העולם השנייה, עם כיבוש יוגוסלביה בידי מדינות הציר, במקום הוקם מחנה הריכוז בור בידי הארגון הגרמני טודט על מנת לנצל את משאבי המכרות. האוסטאשה, ביחד עם הגרמנים וההונגרים הביאו למקום בעיקר יהודים ומעט קבוצות נוצריות פציפיסטיות, שם הועסקו בכפייה. ב-1947 בור קיבלה באופן רשמי מעמד של עיר, עם 10,000 תושבים באותה תקופה.
חינוך

החל מ-1961 פועלת בבור הפקולטה ללימודי מקצועות טכניים של אוניברסיטת בלגרד. עד היום 1804 סטודנטים סיימו את לימודיהם במכון, 122 המשיכו לתואר שני ו-70 סטודנטים כתבו עבודת דוקטורט.
דמוגרפיה

בור היא אחת מהרשויות המקומיות הכי מגוונות מבחינה לאומית בסרביה, 32 לאומים נכללים באוכלוסייתה.
| קבוצה אתנית | משאל העם 2002 | משאל העם 2011 |
| --- | --- | --- |
| סרבים | 39,989 | 35,435 |
| ולאכים | 10,064 | 6,701 |
| צוענים | 1,259 | 1,758 |
| מקדונים | 540 | 429 |
| רומנים | 107 | 293 |
| אלבנים | 115 | 113 |
| אחרים | 3,743 | 3,886 |
| סך הכל | 55,817 | 48,615 |
ערים תאומות

מונטנגרו בר, מונטנגרו
צרפת לה קרזו, צרפת
אוקראינה חמלניצקי, אוקראינה
זמביה קיטווה, זמביה
בולגריה וראצה, בולגריה
הערות שוליים

↑  Municipalities of Serbia, 2006, המשרד הסרבי לסטטיסטיקה, בלגרד, מרץ 2007
↑  2011 Census of Population, Households and Dwellings in The Republic of Serbia: Age and Sex – Data by settlements, המשרד הסרבי לסטטיסטיקה, בלגרד, 2012
↑  John Everett-Heath (ed.), "Bor", The Concise Dictionary of World Place-Names, Oxford University Press, 2005
↑  צבי ארז, "יהודים תמורת נחושת: פלוגות עבודה יהודיות-הונגריות ב-Bor", יד ושם - קובץ מחקרים 28, ירושלים, 2000, עמ' 193-226
↑  The history of the Technical Faculty, באתר הפקולטה ללימודי מקצועות טכניים של בור
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552515805171  GND: 4471033-1  LCCN: n79125139  NKC: ge251111  VIAF: 143057915   WorldCat (עם VIAF): 143057915
בורשוד-אבאוי-זמפלן

בורשוד-אבאוי-זמפלן (בהונגרית: Borsod-Abaúj-Zemplén) הוא מחוז בחלקה הצפון-מזרחי של הונגריה. מצפון גובל המחוז בסלובקיה וממערב במחוזות נוגראד והווש. על גבולו הדרומי והמזרחי זורם נהר הטיסה, המפריד אותו ממחוזות יאס-נאג'קון-סולנוק, היידו-ביהר וסבולץ'-סטמאר-ברג. בירת המחוז היא העיר מישקולץ.
מחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן הוא השני בגודלו בהונגריה הן בשטחו (אחרי מחוז באץ'-קישקון) והן באוכלוסייתו (אחרי מחוז פשט). במחוז 28 ערים, ובסך הכול 358 יישובים, והוא המחוז הגדול ביותר בהונגריה מבחינת מספר היישובים. כמחצית מאוכלוסיית המחוז גרה ביישובים עירוניים.
היסטוריה

המחוז הוקם בשנת 1950 על ידי איחוד שלושה מחוזות: בורשוד-גמר (Borsod-Gömör), אבאוי (Abaúj) וזמפלן (Zemplén). שטחים ניכרים ממחוזות היסטוריים אלו, שהיו חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית, הועברו לידי צ'כוסלובקיה (כיום בסלובקיה) בחוזה טריאנון, והביאו את הצורך לאחד את המחוזות המקוצצים.
ארכיון אבלה

לוח מארכיון אבלה
ארכיון אֶבְּלָה הוא אוסף של כ-1,800 לוחות חימר שלמים וכ-4,700 שברי לוחות חימר ואלפי שברים אחרים שנתגלו בארמון הארכיונים של עיר המדינה העתיקה אבלה, הנמצאת כיום בשטחה של סוריה. תגלית חשובה זו התגלתה על ידי הארכאולוג האיטלקי פאולו מטיאה (Matthiae) וצוותו בין השנים 1974-1975. לאחר כ-10 שנות מחקר שבוצע בעיר העתיקה על ידי אנשי מקצוע, נתגלו הלוחות על גבי מדפים שהתמוטטו, והם מתוארכים כולם לשנת 2500 לפנה"ס לערך. ארכיון אבלה הוא הארכיון הקדום ביותר שנמצא עד היום במזרח התיכון.
שפה

הלוחות שנמצאו כתובים בשתי שפות: שומרית, ושפה קדומה ובלתי ידועה הכתובה בכתב קרוב לכתב היתדות השומרי כייצוג פונטי של השפה המקומית. מטיאה סיווג שפה זו ככזו לראשונה, מאחר שהיא קדמה לשפות ידועות אחרות כמו עברית ואוגריתית. שפה זו נודעה מאוחר יותר בשם "אבלאית", ע"ש מקום מציאת הלוחות. השימוש בפונטיקה טהורה בלוחות אלה מהווה התקדמות שלב בהיסטוריה של הכתב האנושי.
ארכאולוגיה מקראית > במחקר המוקדם

ממצאי הארכיון עוררו מחלוקת בדבר הרלוונטיות שלהם לסיפורי המקרא. ג'ובאני פֶּטִּינָטוֹ (אנ'), האשורולוג שהוביל את משלחת המחקר טען שבלוחות מוזכרים טקסי קורבן וחתונה אשר היו מקובלים ביהדות באלף הראשון לפנה"ס ומתוארים בספר ויקרא, פרק ט"ז, וכן שבלוחות מצוינים שמות של אתרים מקראיים (כמו סדום ועמורה) ושמות הדומים לשמות תנכיים (כמו אברהם ודוד). בנוסף נטען ששמות הכתובים בלוחות כוללים את הסיומת התיאופורית "-יה" או "-יהו". לפי פירוש זה, נמצאו בין השאר השמות מיכיה, חנניה, פטריה (כלומר פדה-יה), עבדיה, ישמעיה, יהרם (כמו יהורם), וגם אזכור אחד בגרסה הארוכה "יהו": שֻמיהו.
אולם, כתב היתדות של אבלה עדיין לא פוענח לחלוטין, ויש המפרשים את התיבה "יָה" כ"נִי" וכך יוצא שהשמות הם "פטרני" ו"עבדני", או כ"נוּ" ולכן השמות הם "עבדנו" ו"פטרנו". ידוע גם שהסיומת "יָה" רווחה באכדית ליצירת שמות חיבה (בדומה לסיומת -ִי בעברית מודרנית: יוחנן > יוחִי, ירמיהו > ירמִי וכו'), וכך קוצר השם "ישמעהדד" ל"ישמעיה", "זמרידגן" (זמרי = מגני, דגן = דגון) ל"זמריה". ייתכן שהצורה מופיעה גם במקרא, כמו בשמות "אחיה" ו"בקבוקיה" (מאחר שלא סביר ששמו של אדם יכריז "יה הוא אחי" או "יה הוא בקבוק"). אף השם "יִשׂ-רָ-אִל" שנמצא באבלה, מופיע באחת התעודות פעם כ"יִשׂ-רָ-אִל" ופעם כ"יִשׂ-רָ-יָה", שתי הפעמים בליווי תואר זהה ("איש דֻ-בִּ-זִ-פִּש"). כיום הקונצנזוס הוא ש"לאבלה אין השלכות על נביאי תרי עשר, על הדיוק ההיסטורי בסיפורי האבות, על פולחן ה' או על סדום ועמורה."
ארכאולוגיה מקראית > במחקר המוקדם > השפעות פוליטיות מודרניות

בנוסף, לובתה המחלוקת ממניעים פוליטיים של שלטונות סוריה שהתערבו באופן ישיר בניסיון למנוע קישור בין החפירות לבין אמיתות המקרא. בלחצם פוטר פטינטו מן המשלחת הארכאולוגית ונאסר עליו להיכנס לסוריה, במקומו הובא מומחה אחר. העיתון הסורי "תשרין" פרסם ריאיון עם ד"ר עפיף בהנסי, שטען כי הקשר לתנ"ך הוא זיוף ציוני שנכפה על פטינטו, "אבלה תמשיך לספק את ההוכחות ההפוכות". ה-biblical archaeology כתב במרץ 1979 כי "ברור לנו שבאמצעות לחצים פוליטיים אנטי-ציוניים מנסים בסוריה להשפיע על הפירוש המדעי ללוחות אבלה". ואילו המלומד הסורי ד"ר צבאח קבאני סיפר בריאיון לאותו גיליון: "העניין חשוב לנו בגלל הצהרותיהם של מר בגין ומפלגת הליכוד, מר בגין מנסה להשתמש בתנ"ך הקדוש כברישום מקרקעין, הוא תובע את הגדה המערבית ועלול לתבוע לעצמו גם את סוריה". מחברי הספר "אבלה תעלומה ארכאולוגית" קובעים כי "מאז התערבותו של ד"ר בהנסי פחתו במדה ניכרת אזכורי הקשרים עבריים או תנ"כיים במחקריהם הנדפסים של המשלחת הארכאולוגית".
ארכאולוגיה מקראית > במחקר העדכני

ארכיון אבלה, כמו ארכיוני מרי ואמר האמוריות ואוגרית הכנענית־אמורית, מהווה עדות חשובה למקורה של הדת הישראלית הקדומה במסורות הלבנט כולו.
מצב אבלה כיום

מאז שנחסם לכניסת חוקרים מרחבי העולם, הממצאים באתר היו נתונים לביזה מתמדת, ובמהלך מלחמת האזרחים בסוריה האתר ניזוק בצורה משמעותית, ועלה חשש כבד שהארכיון הושמד כליל.
הערות שוליים

↑  ראו Stephen D. Cole, in a letter "Eblaite in Sumerian Script" in The Biblical Archaeologist 40.2, May 1977:49.
↑  תל מרדיך הוא אבלה, מעריב, 15 באפריל 1979
↑  חיים ברמנט ומיכאל וייצמן, 9: הקשר עם המקרא, אבלה: תעלומה ארכאולוגית, ירושלים: כתר, 1982, עמ' 172-176
↑  Mark W. Chavalas (2003). Mesopotamia and the Bible. p. 41.
↑  ד"ר יגאל לוין טוען שהפרשנות לממצא לא הייתה נכונה, ושכיום מקובל שאין קשר לשמות במקרא  דקה 41.
↑  אדריאן גרי, סוריה מכחישה העלמת ממצאים על ישוב עברי בשטחה, מעריב, 26 באפריל 1979
↑  חיים ברמנט (אנ') ומיכאל ויצמן, אבלה: תעלומה ארכאולוגית; עריכה: דליה טסלר; עברית: דינה עיבל, ירושלים: כתר, 1982.
↑  Christoph Uehlinger, Distinctive or diverse? Conceptualizing ancient Israelite religion in its southern Levantine setting, Hebrew Bible and Ancient Israel 4, 2015, עמ' 12–13 doi: 10.1628/219222715X14343676549106
↑  חשש: אחד מהארכיונים העתיקים בעולם הושמד, ישראל היום 19.11.18. לדו"ח מפורט על הנזק ראה כאן.
ארתור מרגלידון

ארתור מרגלידון (בלועזית: Arthur Margelidon) הוא ג'ודוקא קנדי, המתחרה בקטגוריית המשקל עד 73 ק"ג.
קריירה

מרגלידון נולד בפריז בשנת 1993 ועבר למונטריאול, קנדה ביחד עם משפחתו כשהיה בן שנה. ארתור התאמן תחת הדרכתו של אביו, לורן.
הוא זכה במדליית ארד במשחקים הפאן-אמריקאיים בטורונטו 2015 ובמדליית זהב באליפויות הג'ודו הפאן-אמריקאית בהוואנה 2016. כמו כן, הוא זכה במדליית ארד באליפויות הג'ודו הפאן-אמריקאית באדמונטון 2015 ובמדליית כסף בלימה 2019.
ביוני 2016, הוא נמנה בסגל המשלחת הקנדית לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). לעומת זאת, הוא נאלץ לוותר על השתתפות באולימפיאדה זו לאחר שנפצע בזרועו.
ביוני 2021, מרגלידון נכלל בסגל המשלחת הקנדית לאולימפיאדת טוקיו (2020). באולימפיאדה זו, מרגלידון ניצח את שני הקרבות הראשונים שלו עד שהפסיד ברבע הגמר ללאשה שבדאטואשווילי, שזכה בסופו של דבר במדליית הכסף; כתוצאה מכך, הוא נשר לבית הניחומים. מרגלידון העפיל לקרב על מדליית הארד לאחר ניצחון על טוהר בוטבול, אך לא הצליח לזכות בה לבסוף לאחר שהפסיד לזוכה בארד, צנד-אוצ'ירין צוגבטאר המונגולי.
הערות שוליים

↑  ולואה-פורטייה יככב בראש שמונת הג'ודוקות למשחקים האולימפיים של ריו 2016
↑  ארתור מרגלידון יחמיץ את אולימפיאדת ריו עקב שבר באמת היד
↑  רשימת ששת הקנדים אשר ייצגו את המשלחת בענף הג'ודו פורסמה
בורשה

| --- | --- |
סמל בורשהסמל בורשה

בורשה, אפריל 2007
 מדינה:  רומניה רומניה
 מחוז:  מחוז מרמורש
 חבל ארץ:  עמק נהר וישו
 ראש העיר:  קומל רמוס שטקו
 בירת העיירה:  בורשה 
 שטח:  424.12 קמ"ר
 גובה:  673 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  27,711 (1 בדצמבר 2021)
 קואורדינטות:  47°39′19″N 24°39′47″E﻿ / ﻿47.655277777778°N 24.663055555556°E﻿ / 47.655277777778; 24.663055555556 
 אזור זמן:  UTC +2
 http://www.primaria.borsa.ro
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת רומניה מוגדלת) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור בורשה(למפת רומניה רגילה) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור בורשה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בוֹרשַׁה (ברומנית: Borşa) היא עיירה במחוז מרמורש שבצפון מערב רומניה הממוקמת בעמק נהר וישו ליד מעבר פריסלופ המחבר את טרנסילבניה לבוקובינה. העיר שוכנת למרגלות הרי רודנה והרי מרמורש.
העיר היא עיר ספא ובקרבתה ישנם מעיינות מינרלים. אחד מהמראות המיוחדים בבורשה הוא כנסיית עץ עתיקה. בעבר הייתה בבורשה קהילה יהודית, אך היא חרבה. אוכלוסיית העיר מנתה 27,247 תושבים, נכון ל-2002.
יהודי בורשה

היהודים הראשונים בבורשה הגיעו מגליציה בסביבות שנת 1750 הקהילה היהודית נודעה כקהילה חסידית. רוב יהודי בורשה היו איכרים ועובדי יערות, והיו ביניהם גם בעלי מנסרות ובתי מלאכה לעיבוד עץ.
בשנת 1930 מנו יהודי בורשה כ-2,500 נפש וביולי של אותה השנה הועלו בתי היהודים באש, בעקבות הסתה אנטישמית.
בימי מלחמת העולם השנייה נמסר האזור לשליטת הונגריה ובתקופת הכיבוש ההונגרי נלקחו צעירים יהודים לעבודות כפייה ונסגרו חנויות של יהודים. בשנת 1944 הועברו יהודי בורשה לגטו סמוך לעיר, ומשם שולחו לאושוויץ.
בתום המלחמה חזרו לבורשה כ-395 יהודים אך לא השתקעו במקום ובשנת 1969 ישבו בבורשה שתיים או שלוש משפחות יהודיות.
בית הקברות היהודי העתיק של העיירה פעל כ-200 שנה, והנשים והגברים בו נקברו באזורים נפרדים. כיום הוא במרכז העיירה, ואפשר לבקר בו בתשלום סמלי לשומרת המקומית.
ארנסט בלומנשיין

| --- | --- |

 לידה:  26 במאי 1874 פיטסבורג, ארצות הברית 
 פטירה:  6 ביוני 1960 (בגיל 86) אלבקרקי, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  ליגת הסטודנטים לאמנות של ניו יורק  אקדמיה ז'וליאן 
 תחום יצירה:  ציור 
 יצירות ידועות:  Mountains Near Taos 
 בן או בת זוג:  מרי שפרד גרין 
 צאצאים:  הלן בלומנשיין 
 
ארנסט לאונרד בלומנשיין (באנגלית: Ernest Leonard Blumenschein ‏; 26 במאי 1874 – 6 ביוני 1960) היה אמן אמריקאי וחבר מייסד של אגודת האמנים טאוס. הוא ידוע בציורים של אינדיאנים, בניו מקסיקו ובדרום מערב אמריקה.
ראשית חייו

ארנסט בלומנשיין נולד ב־26 במאי 1874 בפיטסבורג, פנסילבניה. אביו היה מנהל הפילהרמונית של דייטון באוהיו, שם גדל בלומנשיין. כשסיים את התיכון קיבל בלומנשיין מלגה ללימוד כינור במכללה למוזיקה בסינסינטי.
בהיותו בסינסינטי הוא השתתף גם בקורס איור של פרננד לונגרן באקדמיה לאמנות בסינסינטי, מה שגרם לו לשנות את לימודיו ממוזיקה לאמנות. הוא עבר לעיר ניו יורק בשנת 1892, ולמד בליגת הסטודנטים לאמנות בניו יורק. הוא נמשך ללמוד אמנות באירופה, ונרשם לאקדמיה ז'וליאן בפריז בשנת 1894. שם פגש והתיידד עם ברט פיליפס והאמן ג'וזף הנרי שארפ.
קריירה

בלומנשיין חזר לניו יורק בשנת 1896, לעבוד כמאייר בסטודיו משותף עם ברט פיליפס. בתחילת 1898 הוא קיבל עבודה שחייבה אותו לנסוע לאריזונה וניו מקסיקו. באותו אביב הוא שכנע את פיליפס להצטרף אליו למסע למערב האמריקאי. התחנה הראשונה שלהם הייתה דנוור, קולורדו, שם קנו ציוד לקמפינג, עגלה, סוסים ואקדח. כך שהם היו מצוידים, ויצאו לדרך בכוונה להגיע למקסיקו.
בצפון ניו מקסיקו הדרך המשובשת גרמה לגלגל העגלה להישבר. בלומנשיין הביא את הגלגל לתיקון בטאוס הסמוכה והשאיר את פיליפס לבדו עם העגלה. כאשר בלומנשיין חזר כעבור שלושה ימים עם הגלגל המתוקן, הם המשיכו לטאוס, שם מכרו את העגלה והקימו סטודיו והחלו לצייר.
בלומנשיין שהה בטאוס במשך שלושה חודשים, וחזר לניו יורק כדי לחדש את הקריירה שלו כמאייר בכתבי עת וספרים פופולריים, בעוד פיליפס נשאר בטאוס. בלומנשיין חזר פעמיים לפריז כדי להמשיך בלימודים באקדמיה ז'וליאן: פעם בשנת 1899 ושוב בין 1902 ל -1909. במהלך השהות האחרונה הוא פגש את האמנית מרי שפרד גרין והתחתן איתה.
בני הזוג חזרו לניו יורק בשנת 1909, שם עבדו כצוות מאיירים. בלומנשיין גם נכנס לתפקיד הוראה בליגת הסטודנטים לאמנות בניו יורק.
משנת 1910 הוא בילה את הקיץ בטאוס. בשנת 1915 הפך למייסד משותף של אגודת האמנים של טאוס, יחד עם חבריו ברט פיליפס, ג'וזף הנרי שארפ ושלושה אמנים נוספים. לבסוף הוא התיישב לצמיתות בטאוס בשנת 1919. משנת 1920 עד 1921 כיהן כנשיא האגודה.
הציורים של ציירי טאוס השפיע באופן מכריע על הדימוי של הנופים והעמים הילידים של דרום מערב ארצות הברית, במיוחד של העמים פואבלו ונוואחו.
כבוד ופרסים

בשנת 1910 נבחר בלומנשיין לאקדמיה הלאומית לעיצוב כעמית, והפך לחבר מן המניין בשנת 1927. בשנת 1947 הוענק לו תואר שני לכבוד לאמנויות מאוניברסיטת ניו מקסיקו ובשנה שלאחר מכן הוא מונה כעמית כבוד לאמנויות יפות על ידי בית הספר למחקר אמריקאי.
הערות שוליים

1 2  Peters, Gerald III, ed. (1998). The Taos Society of Artist: Masters and Masterpieces. Gerald Peters Gallery
↑  Hassrick, Peter H.; Cunningham, Elizabeth J. (2008). In Contemporary Rhythm: The Art of Ernest L. Blumenschein. University of Oklahoma Press
↑  Lyn Bleiler, Society of the Muse of the Southwest, Taos, Arcadia Publishing, 2011-02-14, ISBN 978-1-4396-3987-0. (באנגלית)
↑  National Academicians | National Academy | National Academy Museum, web.archive.org, ‏2014-08-06
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007325022005171  GND: 129153060  ISNI: 0000 0000 8384 1489  LCCN: n50009588  NKC: jo2016907624  RKD: 9381  SNAC: w6s76qh2  SUDOC: 071347518  ULAN: 500013004  VIAF: 55218952   WorldCat (עם VIAF): 55218952
בטא-קרוטן

| --- | --- |

מבנה מולקולת בטא־קרוטן
 
 מראה תלת־ממדי
 שם סיסטמטי:  ‎1,1'-(3,7,12,16-Tetramethyl-1,3,5,7,9,11,13,15,17-octadecanonaene-1,18-diyl)bis[2,6,6-trimethylcyclohexene]
 כתיב כימי:  ‎C40H56
 מסה מולרית:  536.87 גרם/מול
 מראה:  גביש בצבע כתום כהה
 מספר CAS:  7235-40-7
 צפיפות:  0.94 גרם/סמ"ק
 מצב צבירה:  מוצק
 מסיסות:  לא מסיס במים
 ממסים:  CS2, בנזן, כלורופורם ואלכוהול
 טמפרטורת היתוך:  180-182 °C   271.15 K
 טמפרטורת רתיחה:  633-677 °C   229.15 K
 מקדם שבירה:  1.565
בטא־קרוטן (β-Carotene) הוא קרוטנואיד צבען אדום־כתום עז, המצוי בשפע בצמחים שונים, בעיקר בפירותיהם. זוהי תרכובת אורגנית המסווגת כפחמימן ומבחינה מרחבית שייכת לקבוצת הטרפנים. שייך לקבוצת הקרוטנים שהם טטרהטרפנים (Tetraterpene) המכילים כל אחד 8 יחידות איזופרן.
בטא־קרוטן וכן חומרים נוספים מקבוצת קרוטנים – הם חומרי מוצא לוויטמין A, ביניהם בטא־קרוטן הוא השכיח ביותר. מולקולה אחת של קרוטן נחצית לשתיים (באמצעות אנזים), וכך נוצרות שתי מולקולות של ויטמין A או של רטינל או של חומצה רטינואית (תלוי בחומר המוצא, ותלוי האם ה"חיתוך" סימטרי או לא).
צריכה ושימושים

צריכה יומית של בטא־קרוטן לאדם מבוגר צריכה להיות 2–7 מ"ג ליום.
בטא־קרוטן נספג בתריסריון בלבד. הספיגה משתפרת אם החומר נצרך עם שמן או שומן משום שבטא־קרוטן הוא חומר הידרופובי ליפופילי.
תופעות לוואי

תופעת הלוואי השכיחה ביותר מצריכה עודפת של בטא־קרוטן קרויה קרוטנודרמיה (Carotenodermia) – תופעה בלתי מזיקה של גוון כתום בולט בעור משקיעת בטא-קרוטן בשכבה החיצונית של האפידרמיס.
במחקר שנערך בפינלנד ובו נטלו בטא-קרוטן במינון גבוה לאורך תקופה של 5–8 שנים, נמצא קשר סטטיסטי בעליית השכיחות של סרטן הריאה אצל מעשנים, בנוסף לעלייה בסיכון לסרטן הערמונית ולדימום תוך-גולגולתי.
בטא־קרוטן מאוחסן בכבד ובאיברים נוספים כגון בשחלות.
תפיסה שגויה

בניגוד לתפיסה השגויה המקובלת, הוויטמין בטא־קרוטן המצוי בגזר אינו משפר את ראיית הלילה מעבר ליכולות הרגילות של אנשים המקבלים כמות נאותה שלו. ויטמין זה משפר את הראייה רק אצל אלו הסובלים ממחסור בוויטמין A. מקור התפיסה השגויה הוא בדיסאינפורמציה שהפיצה בריטניה במלחמת העולם השנייה במטרה להסביר את הצלחתו המשופרת של חיל האוויר המלכותי בקרבות לילה. הצלחה שלמעשה נבעה משימוש במכ"ם ובנורות אדומות על לוחות המכשירים.
ראו גם

ויטמין A
ליקופן
הערות שוליים

↑  "Fact sheet for health professionals: Vitamin A". Office of Dietary Supplements, National Institutes of Health. 3 ביוני 2013. אורכב מ-המקור ב-17 במאי 2008. נבדק ב-18 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Maron DF (23 ביוני 2014). "Fact or Fiction?: Carrots Improve Your Vision". Scientific American. נבדק ב-18 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
לקריאה נוספת

| --- | --- |
בקרת זהויות :  LNB: 000280123 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
ארתור מלוויל

| --- | --- |

 לידה:  10 באפריל 1855 אנגוס, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  28 באוגוסט 1904 (בגיל 49) Witley, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  אקדמיה ז'וליאן 
 תחום יצירה:  אמנות חזותית 
 זרם באמנות:  Orientalist painting 
 
ארתור מלוויל (באנגלית: Arthur Melville‏; 1855–1904) היה צייר סקוטי שלמד בצרפת, ונודע באהבתו לציור נופי המזרח בעקבות מסעותיו באזור בסוף המאה ה-19.
ביוגרפיה

ארתור מלוויל נולד באנגוס, סקוטלנד  ב-10 באפריל 1855. המשפחה עברה לאיסט לינטון, בסביבות שנות ה-60. הוא החל לצייר בזמן שעבד כשוליה בחנות מכולת והשתתף בשיעורי אמנות בערב באדינבורו, אליהם הלך ברגל מספר קילומטרים.
בשנת 1874 הועסק כמנהל חשבונות והפך לסטודנט במשרה מלאה בבית הספר המלכותי של האקדמיה הסקוטית בהדרכת ג'ון קמפבל נובל. הוא הושפע גם מג'ון רוברטסון ריד.
ב-1877, בגיל 22, הוא צייר את "גן הכרובים", שהתקבל על ידי האקדמיה המלכותית.  מלוויל מכר את הציור לג'יימס האנטר אנאנדייל, יצרן נייר. המכירה מימנה חלקית את לימודיו של האמן בפריז מ-1878 עד 1880.
ב-1878 נסע לפריז ונרשם לאקדמיה ז'וליאן. כאן הוא החל ללמוד על המורכבויות של ציור בצבעי מים הוא פגש את האמן הסקוטי, רוברט וויר אלן, שהכיר לו את האימפרסיוניסטים.] לאחר מכן הוא בילה את קיץ 1879 במרכז צרפת במושבת האמנים גרז-סור-לואה. בגרז-סור-לואה התאספו מספר אמנים והם היו חסידי ציור באוויר הפתוח. הוא חיפש איכרים שידגמו עבורו בחוץ, והוא הלך בעקבות עבודתם של ציירי טבע הכפריים הצרפתיים.
הוא חזר לאדינבורו מוקדם בקיץ 1880 וצייר בסטודיו בשנדוויק פלייס שאותו חלק עם אחיו ג'ורג', סטודנט לרפואה. הוא נשאר רק כמה חודשים כיוון שהתכוון לחזור לצרפת ולאחר מכן לנסוע למזרח התיכון.
נסיעות

חוש הצבע שהוא מאפיין כל כך בולט של עבודתו התפתח במהלך מסעותיו בפרס, מצרים וטורקיה בין השנים 1880 ו-1882, שם נסע לפעמים לבדו במסעות ארוכים בפנים הארץ. כדי להעביר בציור את האור המזרח תיכוני החזק, הוא פיתח טכניקה של שימוש בצבעי מים על בסיס של נייר רטוב עם גואש.
למלוויל, אף על פי שלא היה ידוע יחסית במהלך חייו, הייתה אחת ההשפעות החזקות ביותר באמנות של ימיו, במיוחד בטיפול שלו בצבעי מים, שהשפיעה על ציירי גלאזגו.
הוא היה במיטבו בציור בצבעי מים את החיים במזרח, אבל הוא גם צייר כמה דיוקנאות בצבעי שמן וקומפוזיציה רבת עוצמה.
חלק מתמונותיו נמצאות במוזיאונים שונים, במיוחד בסקוטלנד, אבל רבות נוספות נשארו אצל אספנים פרטיים.
תערוכת זיכרון מקיפה של יצירותיו של מלוויל נערכה בגלריות המכון המלכותי בלונדון בשנת 1906.
הערות שוליים

↑  Gale, Iain (1996). Arthur Melville. Edinburgh: Atelier Books. p. 20
↑  Mackay, Agnes (1951). Arthur Melville R.W.S., A.R.S.A. Leigh-on-Sea: F. Lewis Publishers Limited. pp. 14, 20–21.
↑  Arthur Melville Adventures in Colour. Edinburgh: National Galleries of Scotland. 2015. pp. 12, 13, 31, 125
↑  A Cabbage Garden, National Galleries of Scotland (באנגלית)
↑  Lachlan Goudie, The story of Scottish art, 2020, ISBN 978-0-500-23961-2. (בenglish)
↑  MacKay, Agnes (1951). Arthur Melville RWS ARSA 1855-1904. Leigh-on-Sea: F Lewis Publishers Limited. p. 25.
↑  Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Melville, Arthur". Encyclopædia Britannica. 18 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 102.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  FNZA: 10284  GND: 1077758006  ISNI: 0000 0001 1600 0249  LCCN: nb97090172  NKC: xx0226119  NLA: 35592244  RKD: 55160  SNAC: w6wd7n4b  SUDOC: 189009896  TePapa: 1540  Trove: 1007246  ULAN: 500009043  VIAF: 16715773   WorldCat (עם VIAF): 16715773
בורשודבוטה

| --- | --- |
סמל בורשודבוטהסמל בורשודבוטה

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  צפון הונגריה
 מחוז:  בורשוד-אבאוי-זמפלן בורשוד-אבאוי-זמפלן
 נפה:  נפת אוזד
 מושל:  János Gulyás
 שטח:  8.13 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  782 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  48°12′40″N 20°23′43″E﻿ / ﻿48.21105°N 20.395330555556°E﻿ / 48.21105; 20.395330555556 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.Borsodbóta.hu
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.בורשודבוטה(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.בורשודבוטה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
בורשודבוטה (בהונגרית: Borsodbóta) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
בורשודבוטה הוא אחד מכפרים רבים באירופה אשר חל פיחות (לעיתים כבד) באוכלוסייתו. כך, בשנת 2013 היו בכפר 921 איש ואוכלוסייתו ירדה עד ל-872 תושבים בשנת 2018.
בורשודבוטה נקרא עד שנת 1954: "בוטה" (Bóta) ובכפר הישן חיו מעט יהודים לתקופת זמן מוגבלת.
| שנה | כמות יהודים | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1880 | 9 | 509 |
| 1910 | 6 |  |
ארתור מיוזיק (כדורגל חופים)

| --- | --- |
 שם מלא:  מועדון כדורגל חופים ארתור מיוזיק
 תאריך ייסוד:  2008 
 מאמן:  מיקיטה שקליארוק
 ליגה:  הליגה האוקראינית בכדורגל חופים
 
ארתור מיוזיק (באנגלית: BSC Artur Music) הוא מועדון כדורגל חופים מקייב, אוקראינה. הספונסר הראשי של הקבוצה הוא חברת התקליטים "ארתור מיוזיק", ומכאן נגזר גם שם המועדון.
המועדון זכה פעם אחת באליפות הליגה אוקראינית וסיים פעמיים כסגנית מחזיקת גביע אירופה לאלופות בשנים 2016 ו-2017.
הסגל הנוכחי

סגל נכון לגביע אירופה לאלופות 2021
מאמן: איוון סלובודיאניוק
הישגים ותארים > תחרויות בינלאומיות

גביע אירופה לאלופות בכדורגל חופים
סגנית (2): 2016, 2017
הישגים ותארים > תחרויות לאומיות

אליפות אוקראינה בכדורגל חופים
אלופה (1): 2013
סגנית (1): 2016