stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שלמה אביטבול
ביוגרפיה

נולד לרב מימון אביטבול בשנת ה'ת"ק - 1740, בעיר צפרו שבמרוקו. בילדותו למד אצל אביו שהיה תלמיד של רבי שמואל אלבז מהעיר פאס. בהמשך למד והוסמך לרבנות אצל רבי שאול ישועה אביטבול מחבר הספר 'אבני שיש', ורבי אליהו הצרפתי מפאס. בהמשך התמנה לדיין בבית הדין בצפרו, בראשות רבו רבי שאול ישועה.
לצד לימודיו התורניים עסק גם במסחר, ותמך ביתומים ואלמנות. בהמשך התמנה לגזבר הצדקה וגבה כספי צדקה עבור עניים ותלמידי חכמים בעיר צפרו ובערים נוספות.
בימיו היו בעיר שני תנורים מרכזיים לאפיית לחם ששמשו את כלל הציבור, ונודע לו כי צעירים ערבים מטרידים את בנות היהודים המגיעות לאפות את פתם, ולפיכך פעל כדי להקים תנור נוסף בתוך המלאח בצפרו.
בשנת 1790 התמנה מולאי יזיד לשליט מחוז פאס, החריב את בתי הכנסת וגירש את יהודי העיר ממנה. בעקבות כך פעל הרב אביטבול כדי לקלוט את יהודי פאס בעיר צפרו ולסייע להם.
בשנת 1792 שלח אגרת ליהודי דדש במדבר סהרה בה חיזק אותם על אומץ רוחם להילחם בגויים שבאו להרגם (האגרת בכתב ידו נמצאה באוסף הרב יעקב משה טולידאנו).
נולדו לו כמה בנים, המפורסם שבהם הוא רבי עמור אביטבול פוסק ודיין בצפרו.
נפטר בשנת ה'תקע"ח (1818).
חיבוריו

שו"ת 'מנחת העומר', תשובות שלו ושל בנו הרב עמור, ראה אור בשנת 1950. בספר גם מספר פיוטים ממנו.
חידושים על התנ"ך ועל דברי חז"ל מובאים בספר 'חידושים וביאורים' מאת הרב ציון תורג'מן.
פירוש להגדה של פסח, ראה אור גם הוא על ידי הרב ציון תורג'מן.
פירושים על המגילות, קיימים בכתב יד וטרם ראו אור.
ספר 'חזיונות לילה' ובו חלומות שחלם וייחס להם חשיבות תורנית, ספר זה לא ראה אור.
שפרירה זכאי

| --- | --- |

שפרירה זכאי בטקס יקירי תל אביב, תשפ"א-2021
 לידה:  13 בספטמבר 1932 (בת 92) י"ב באלול ה'תרצ"ב המנדט הבריטי גדרה, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1947
 עיסוק:  שחקנית, מדבבת, מתרגמת, קריינית, במאית
 מקום לימודים:  אקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון (LAMDA)‏ (1953–1955)
 בן זוג:  מתי רז
 צאצאים:  דפנה רז אורלי רז
 פרסים והוקרה:  יקיר העיר תל אביב-יפו (2021) 
 פרופיל ב-IMDb
 
שפרירה זכאי ביום הולדתה ה-91
שפרירה (שָׁפִי) זכאי-רז (נולדה ב-13 בספטמבר 1932; י"ב באלול ה'תרצ"ב) היא שחקנית תיאטרון וקולנוע, מדבבת, במאית דיבוב, עיתונאית ומתרגמת ישראלית, חלוצת הדיבוב העברי.
ביוגרפיה

שפרירה זכאי-רז נולדה בגדרה ב-13 בספטמבר 1932 ליהודית (1909–2004) ויואל זכאי (1909–1982), זוג עולים מפולין. אביה היה מנהל בית ספר יהודה הלוי וחוקר לשון, ואימה הייתה מורה ומחנכת. זכאי היא אחותם הגדולה של הווירולוגית פרופ' זִכריה זכאי-רוֹנֶס והפסיכולוג והחוקר פרופ' דן זכאי.
זכאי למדה בסטודיו למשחק של מניה ארנון. כבר בנעוריה, בשנת 1947, שיחקה בסרט "דמעת הנחמה הגדולה".
ביוגרפיה > שנות החמישים

את דרכה המקצועית בתיאטרון החלה בתיאטרון "הבימה", שבו שיחקה בשנים 1952–1953. אחר-כך למדה שנתיים באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון (LAMDA) עד 1955. בשובה לישראל מלונדון בשנת 1956 הצטרפה לתיאטרון "האהל", שבו שיחקה עד 1961. תפקידה הבולט שם היה ב"הכתובה" לאפרים קישון.
ביוגרפיה > שנות השישים

בראשית שנות ה-60, השתלמה ב"אוניברסיטה של התיאטרון" שליד תיאטרון האומות בפריז (אנ').
ב-1964 שיחקה בתיאטרון הוורוד, וב-1965 בתיאטרון הקאמרי. ב-1969 שיחקה ב"תיאטרון האכזריות – ארטו" ובתיאטרון המרתף, ובראשית שנות ה-70 שיחקה בתיאטרון גיורא גודיק במחזה "הדירה".
באמצע שנות ה-60 החלה להרחיב את עיסוקה לתרגום, עיבוד ובימוי. היא תרגמה מחזות, תרגמה תסכיתים בקול ישראל והשתתפה בהם כשחקנית.
בשנת 1964 שיחקה בסרט "יהודית" לצידה של סופיה לורן, שצולם בישראל, ויצא לאקרנים בשנת 1966.
ביוגרפיה > שנות השבעים

בשנות השבעים הופיעה בסדרה "חדווה ושלומיק" ובסרט "חצי חצי", עם תחילת עידן סדרות הילדים בטלוויזיה הישראלית בשנות ה-70 החלה לעסוק בדיבוב. זכאי תרמה את קולה לגרסה העברית של הסדרה "בילבי" ששודרה בשנת 1973. הדיבוב בוים בידי ג'רום קניג, והיה להפקת הדיבוב הראשונה שנעשתה בישראל. ב-1973 הנחתה את תחרות "נסיכת ישראל" שאורגנה על ידי מגזין את[דרוש מקור]
חיים אישיים

זכאי היא אחותם הגדולה של הווירולוגית פרופ' זִכריה זכאי-רוֹנֶס והפסיכולוג פרופ' דן זכאי. הייתה נשואה למפיק מתי רז עד למותו בשנת 2002. לזוג שתי בנות, העורכת והמתרגמת דפנה רז, והמפיקה אורלי רז אשר הייתה נשואה למפיק ולמדבב גיל זמק. לזכאי שלושה נכדים שעסקו בתחום הדיבוב, אלה בן-דוד, שירה זמק ואדם זמק.
מתרגומיה

ספרונים; חלקם ספרונים שהופקו כתוספת לקלטות שמע שהכילו קריינות שהציגה סיפורי סרטים. סדרה כזו הופקה בידי חברת "קלסיקלטת" בשנות ה-90. הסדרה הכילה קלטות שמע, בהן קריינות המספרת את סיפוריהם של כמה מסרטי וולט דיסני. בין הקלטות שהופקו "ספר הג'ונגל", "סינדרלה", "שלגייה ושבעת הגמדים", "מולאן" ועוד. את הקריינות הפיקה זכאי, ולעיתם אף ביצעה בעצמה, וגם את הספרונים תרגמה.
ספר הג’ונגל; וולט דיסני מציג; בהשראת ספורי מוגלי של רודיארד קיפלינג; עברית: שפרירה זכאי; מספר: דב רייזר, רמת גן: הד ארצי, 1988
סדרת טיפטיפ וטיפטפון בארץ הקטקטים: הספרונים "הסיח הפחדן", "הסנאית הפצועה", "גן הזכרונות" ו"פסטיבל הפרחים", תל אביב: זמורה, ביתן, כנרת ('טיפטיפ וטיפטפון בארץ הקטקטים'), תשמ"ד 1984
סלמה לגרלף, נילס הולגרסן ואוזי הבר; [תרגום ועבוד]: שפרירה זכאי, תל אביב: ענבל, תשמ"ה 1985
זרבובים; עברית: שפרירה זכאי, 4 כרכים, תל אביב: מאור–מודן, 1987 (שני כרכים נוספים: 1988)
סדרת ספור מספורי דבי’כפת לי: הספרונים: מארק טיילור, "הפרס הכי נפלא"; לואיז פלאמר, "בדרך להיות גדולה"; ארתור ס’ רוזנבלט, "המשיכו להיות מה שהנכם"; "מלחמתם של דבי’כפת לי במכונת ההקפאה"; סיפור מאת ארתור ס’ רוזנבלט; ציורים: ג’ו אוורס; "מלות הקסם"; ספור מאת מריה ב’ מוראד; ציורים: דיק מורגאדו; "חברה לרויטל"; סיפור מאת ג’פרי ווילס; ציורים: תום קוק, "דבי’כפת לי ותחרות הכישרונות"; "דבי’כפת לי ותהלוכת הקרנבל"; "דבי’כפת לי והמרדף אחרי האוצר"; "דבי’כפת לי והבעיה הקטנה", תל אביב: פלפוט – מודן, תשמ"ז–תשמ"ח; "הכי טוב להיות אמיץ"; ספור מאת אליזבת וינטרופ; ציורים: תום קוק; "ספר הספירה: דבון-בבון ודבון-קטנטן"; ספור מאת דורותי פ’ האס; ציורים: תום קוק, תל אביב: פלפוט, תש"ן
סדרת כוח המחץ (עריכה והפקה: יעקב מאור): 1: "הדינוזאורים חוזרים"; 2: "חֻפשתו של פלינט"; 3: "קבר האלים"; 4: "רִגול במחנה קוברה", תל אביב: מאור–מודן, 1988
טובטוב הגמד; עברית: שפרירה זכאי, 4 כרכים, תל אביב: מודן, תשמ"ח
דֻבּי דב בחרף; סיפור מאת מריה זטאה; איורים מאת יקטרינה דרגנוביץ; תרגום ועבוד: שפרירא זכאי, [תל אביב: חמו"ל, 1988]
בזיל - הבלש הגדול; וולט דיסני; עברית: שפרירה זכאי, תל אביב: יבנה, תשמ"ח 1988
ה. ב. גילמור, אלו הייתי קרמיט-קט; (בהשתתפות בֻּבות החבובוטף של ג'ים הנסון); איורים: מרי באוסמן; נסח עברי: שפרירא זכאי, אור יהודה: כנרת, 1988
סדרת הנעלולים: הספרונים: "התעלולים הנוראים של נעלץ"; "ההפתעה השוקעת של רב מגף"; "יום רועש בעיר הנעלולים"; "ספורו של טימותי"; תל אביב: מודן, 1989
סדרת דני שובבני: הספרונים "העפיפון והרוחות"; "מכירה כללית"; "בקור חולים"; "בקור בניו-יורק", תל אביב: מודן, 1990
סדרת שוטרים וגנבים (הפקה: רות אילת): הספרונים: "איש החרקים"; "בר-ננס, התינוק הרע"; "השד בספינת האויר", תל אביב: מודן, 1990
בת הים הקטנה; וולט דיסני; עברית: שפרירה זכאי, תל אביב: יבנה, תשנ"א 1990 (הוצאה נוספת: כנרת, 1992)
סדרת צבי הנינג'ה, 8 כרכים, תל אביב: מודן, 1991
המלכה הלבנה (שאלתיאל שלתי קוואק); עברית: שפרירה זכאי; הפקה: רות אילת, תל אביב: מודן, 1991
הרפתקאות בת הים הקטנה; לפי סדרת הטלוויזיה, 4 כרכים, תל אביב: מודן, 1992
פיטר פן; וולט דיסני; נוסח עברי: שפרירה זכאי, תל אביב: כנרת, 1992
מרי פופינס; וולט דיסני; נוסח עברי: שפרירה זכאי, תל אביב: כנרת, 1992
היפה והחיה; וולט דיסני; נוסח עברי: שפרירה זכאי, תל אביב: כנרת, 1992
הערות שוליים

↑  מודעת אבל, יואל זכאי, מעריב, 10 באוגוסט 1982
↑  אנשים ומוסדות, דבר, 26 בדצמבר 1955
↑  טלילה בן-זכאי, שלום רב שובך..., מעריב, טור אחרון, 13 באוקטובר 1963
↑  שפרירה זכאי, ישראלים - בטלוויזיה האיטלקית, מעריב, 31 באוקטובר 1984
↑  טקס יקירי תל אביב יפו, תשפ"א־2021 - שפרירה זכאי, נבדק ב-2021-04-27
↑  מת מתי רז, מוותיקי הקולנוע הישראלי, באתר הארץ, 4 בדצמבר 2002
7. האישה שכולנו גדלנו עליה מגיעה לעשות לנו שמח - דווקא עכשיו, מאיה כהן, ישראל היום 24.01.24
8. "כשהיא התקשרה שאעשה מבחן קול נפל לי הטלפון מהיד", שרה וינו אלעד, איריס קול 103fm, 08.02.24
9. נתן דטנר על שפרירה זכאי, עושים צהריים גלי צה״ל, 24.02.24
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311949305171  GND: 1212879805  ISNI: 0000 0000 6906 2040  LCCN: no2001006837  MusicBrainz: 286f54ef-354b-4eca-83d2-7d61beae39d4  VIAF: 97436547   WorldCat (עם VIAF): 97436547 
שפרירה זכאי (מימין) במחזה "הכתובה", 1961
שפרירה זכאי בסוף שנות החמישים
שפרירה זכאי בתפקיד תמר, בסרט "דמעת הנחמה הגדולה"
שפרירה זכאי בסרט "יהודית", 1964
זכאי (משמאל) במהלך תחרות "נסיכת ישראל"
שפרירה זכאי, 2016
חטיבת קרייתי במלחמת חרבות ברזל

| --- | --- |
תג היחידה של חטיבת קרייתי
תג היחידה של חטיבת קרייתי
 סוג היחידה:  חטיבת שריון במילואים
 שייכות חיילית:   חיל השריון   חיל הרגלים   חיל ההנדסה הקרבית
 מדינת מוצא:  ישראל ישראל
 מפקדים:    אלוף-משנה מיקי שרביט
 יחידת האם:   עוצבת המפץ
 יחידות משנה:  הגדודים בצק"ח בתמרון בחאן יונס:  גדוד 7016   גדחה"ן 7071   פלס"ר 4   יחס"ם 4   גדוד 6655   גדוד 8111   גדוד 363  יחידות החטיבה בשגרה:  גדוד 7016   גדוד 7421   גדוד 9218   גדחה"ן 7071   פלס"ר 4   יחס"ם 4
 תקופת הפעילות:  7 באוקטובר 2023 – 28 בינואר 2024 (114 ימים)
 עימות:  מלחמת חרבות ברזל
 גזרת פעילות:  רצועת עזה
 קרבות:  הלחימה ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל
 לחם נגד:   גדודי עז א-דין אל-קסאם   פלוגות אל-קודס
במלחמת חרבות ברזל לחמה חטיבת קרייתי (חטיבה 4). בשלב השני של הלחימה השתתפו כוחות החטיבה בתמרון הקרקעי בעומק שטח רצועת עזה. החטיבה לחמה בדרום רצועת עזה, בקרב ח'אן יונס תחת אוגדה 98. גדודים 7421 ו-9218 נפרדו מהחטיבה בשלבים המוקדמים של המלחמה. גדוד 7421 הועבר לחטיבת הצנחנים הסדירה ולחם תחת פיקודה בקרב על עזה, בקרב שג'אעייה ובהמשך בקרב ח'אן יונס. גדוד 9218 הועבר לחטיבת כפיר ולחם תחת פיקודה בקרב שג'אעייה ובהמשך בקרב ח'אן יונס.
רקע

בבוקר 7 באוקטובר 2023, יום שבת, שמחת תורה, כ"ב בתשרי ה'תשפ"ד, פתחו ארגוני הטרור חמאס והג'יהאד האסלאמי הפלסטיני בטבח שבעה באוקטובר. בחסות שיגור כ-4,300 רקטות, חדרו כ-6,000 מחבלים מרצועת עזה לעשרות יישובים ישראליים ומתקנים צבאיים באזור עוטף עזה ובסביבתו, מ-119 פרצות שונות בגדר, תוך ניהול קרבות ירי נגד כוחות ביטחון מעטים. המחבלים ביצעו מעשי טבח ואונס, רצחו והרגו 1,163 בני אדם, מתוכם טבחו ב-779 אזרחים, וחטפו לרצועת עזה כ-251 אנשים, ובהם גברים, נשים, קשישים ותינוקות. בשעות הראשונות נלחמו נגדם כיתות הכוננות, שוטרי משטרת ישראל, לוחמי הימ"מ וחיילי צה"ל, שהיו בנחיתות מספרית. בקרבות נהרגו כ-1,609 מחבלים בשטח ישראל, ובצד הישראלי נהרגו 329 חיילים, 58 שוטרים ו-10 אנשי שירות הביטחון הכללי.
בעקבות מתקפת הפתע הכריזה ישראל על יציאה למלחמת חרבות ברזל לשם מיטוט שלטון החמאס ברצועת עזה וחיסול כל המחבלים השוהים שם.
התמרון הקרקעי > קרב ח'אן יונס

חטיבת קרייתי הוכפפה לעוצבת האש (אוגדה 98) יחד עם חטיבות עוז, גבעתי, 55 ו-7. במהלך הקרב, החטיבה הייתה אחראית על אבטחת ציר כיסופים ועל מניעת מעבר של אזרחים ופעילי חמאס מדרום הרצועה לצפונה.
ב-7 בדצמבר 2023 תקפו כוחות עוצבת האש את מרחב ח'אן יונס. צוות הקרב החטיבתי (צק"ח קרייתי) יחד עם צק"ח 55 השתתף בכיתור העיר ח'אן יונס ובהתקפה כנגד פלוגות של חטיבת חאן יונס של החמאס. במסגרת פשיטות כנגד מחבלי החמאס חשפו כוחות הצק"ח במרחב בתי ספר אמצעי לחימה רבים. לוחמי צק"ח 4 השתלטו על מפקדה של חמאס בתוך מסגד ובו הסתתרה חוליית מחבלים, וחיסלו את החוליה. הכוחות השמידו חוליית מחבלים שניסתה לברוח לעבר מנהרת לחימה.
ב-10 בדצמבר לוחמי צק"ח קרייתי פשטו על מפקדה של הג'יהאד האיסלאמי ואיתרו כלי נשק רבים, בהם פצצות מרגמה, מטעני חבלה, ציוד טכנולוגי כגון מערכות הפעלה, מסמכי מודיעין ופיר המוביל לתשתית תת-קרקעית שהושמד. בקרב נוסף במרחב בית ספר נהרגו 5 לוחמים מגדוד 8111.
ב-28 בינואר 2024 יצאו חיילי החטיבה מרצועת עזה.
התמרון הקרקעי > ציר פילדלפי ורפיח

בסוף דצמבר 2024 הועברה אחריות גיזרת רפיח וציר פילדלפי מחטיבת הנח"ל לחטיבת קרייתי, שתיהן תחת אוגדת עזה, כאשר חטיבת הנח"ל החלה במבצע באזור בית חאנון. עם כניסתם למרחב רפיח, השמידו כוחות החטיבה מפעל לייצור רקטות ואמצעי לחימה נוספים.
הערות שוליים

↑  ※ ישראל במלחמה - תמונת מצב, באתר המכון למחקרי ביטחון לאומי (טבח ה-7 באוקטובר, שקף 4) מעודכן ל-20 באוקטובר 2024
↑  ※ 100 ימי לחימה: 779 אזרחים נרצחו, 52,571 נפגעו, באתר ערוץ 7, 13 בינואר 2024
↑  ※ ישראל במלחמה - תמונת מצב, באתר המכון למחקרי ביטחון לאומי מעודכן ל-20 באוקטובר 2024
↑  ※ עמית סגל, ‏הבקשה של פיקוד הדרום בלילה שלפני הטבח - והסירוב, באתר ‏מאקו‏, 26 בפברואר 2024
↑  ※  מערכת את"צ, סיכום מספר הנפגעים בצה"ל בשנתיים החולפות, באתר צה"ל, 2 בינואר 2025
↑  ※ אלון חכמון, ‏גיבורים בכחול: 67 שוטרים ושוטרות חירפו נפשם בהגנה על ישראל בשנת המלחמה, באתר מעריב אונליין, 7 באוקטובר 2024
↑  ※ יואב זיתון, ההקפצה של צוות "טקילה" והאובדן של שב"כ, באתר ynet, 13 באוקטובר 2023
↑  שי לוי, ‏אחרי לחימה ממושכת: חטיבות המילואים שיצאו מעזה, באתר ‏מאקו‏, 29 בינואר 2024
↑  תמונת מצב ממעוז הטרור חאן יונס: 130 מחבלים חוסלו ביממה האחרונה, באתר ישראל היום, 8 בדצמבר 2023
↑   תיעוד מפעילות לוחמי גדוד 8111, באתר צה"ל, 11 בדצמבר 2023
↑  אחרי שלחמו בחאן יונס, חטיבות המילואים קרייתי ו-55 יצאו מהרצועה, באתר ערוץ 7, 28 בינואר 2024
↑   יומן המלחמה - 28/12, באתר צה"ל, 28 בדצמבר 2024
↑   כחלק מהפעילות ברפיח: לוחמי 'קרייתי' השמידו מתחם לייצור רקטות ואמל"ח, באתר צה"ל, 1 בינואר 2025
חוק הספנות (ימאים)

| --- | --- |

 פרטי החוק
 תאריך חקיקה:  24 באוגוסט 1973
 תאריך חקיקה עברי:  כ"ו באב תשל"ג
 גוף מחוקק:  הכנסת השביעית
 חוברת פרסום:  ספר החוקים 716, עמ' 329
 הצעת חוק:  ממשלתית
 משרד ממונה:  משרד התחבורה
 מספר תיקונים:  6
 נוסח מלא:  חוק הספנות (ימאים), תשל"ג-1973
 
חוק הספנות (ימאים), תשל"ג-1973 "נועד לגבש ולאחד, ובעניינים רבים להסדיר לראשונה, את מכלול הנושאים הקשורים בעבודתו ובמעמדו של יורד הים הישראלי ובשירותם של ימאים ישראלים וזרים באניות הצי המסחרי הישראלי." החוק אושר בכנסת ב-25 ביולי 1973, ומאז תוקן שש פעמים (שני תיקונים בשנת 1974, ותיקונים נוספים בשנים 1976, 2005, 2008, 2012 ו-2018). השר הממונה על החוק הוא שר התחבורה. במשך השנים הותקנו מכוח החוק תקנות בנושאים שונים.
חוקים דומים קיימים במדינות אחרות בעלות שטח ימי.
דברי ההסבר להצעת החוק מנמקים את הצורך בחוק מיוחד לימאים:
מטרת החוק

חוק הספנות (ימאים) נחקק אחרי חוק הספנות (כלי שיט) שנחקק בשנת 1960, והסדיר את נושא הכשרת כלי שיט לשימוש, רישום כלי שיט שבבנייה וכו'. לעומת זאת, חוק הספנות (ימאים) מסדיר בעיקר נושאים הקשורים לצוות הספינה והסמכת ימאים. חוקים דומים קיימים ברוב המדינות הימיות בעולם.
כיום שלושת המוסדות האחראיים על הים והעבודה בים הם:
מנגנון הפיקוח על ימאים שבאגף הספנות והנמלים במשרד התחבורה
המועצה להסמכת ימאים
ועדת המשמעת לצי המסחרי הישראלי, הפועלת מאז אוקטובר 1968 במתכונת בית דין משמעתי לימאים ודנה בעבירות משמעת חמורות; עבירות קלות יותר נדונות בפני הקברניט או מפקח על הימאים. ( מידע מהצעת חוק הספנות-ימאים)
"כלי שיט זר" הוא כלי שיט שאינו חייב ברישום במרשם הישראלי לפי הוראות חוק הספנות (כלי שיט) וחוק הספנות (כלי שיט זר בשליטה של גורם ישראלי).
על כל כלי השיט בישראל חלים אותם חוקים, גם כלי שיט אשר נכנסים לשטח הימי מחו"ל, חייבים להתנהל לפי חוקי מדינת ישראל, ואם לא יעשו כן הם צפויים לעמוד לדין
הסמכת ימאים

על פי החוק שר התחבורה ימנה ארגון אשר תפקידו לטפל בהסמכת ימאים. ימאים המבקשים לעבור הסמכה נדרשים לעבור בדיקות רפואיות ומבחנים. תפקידו של הארגון הוא לייעץ לשר, לספק את רמת הידע הנדרשת, לקבוע את סדר הבחינות וכל תפקיד אחר שיקבע השר לארגון. רק ימאים אשר עוברים את ההסמכה רשאים לשמש כימאים (סעיפים 21 ו-22 לחוק).
הארגון גם קובע את ההגדרה של כלי שיט פרטי. מדובר על כלי שיט אשר אורכו אינו עולה על 24 מטר והוא משמש למטרות ספורט, נופש או מטרה אחרת שקובע הארגון. בסעיפים מסוימים יש הבחנה בין כלי שיט פרטי לכלי שיוט שאינו פרטי.
הארגון גם בודק האם נערים כשרים לעבוד בתור ימאים, ומפקח על העסקת נערים כימאים. חל איסור להעסיק נערים שנמצאו כלא כשירים. כמות הנערים בצוות לא נספרת ביחד עם הימאים הבוגרים בצוות, יש רשימה נפרדת לנערים בצוות. הנערים לא ייכללו במספר הימאים המינימלי בצוות.
הצוות

בכל ספינה יש לערוך רשימת צוות, שתפרט את מספר אנשי הצוות, תפקידם, סמכותם המקצועית, פנקס הימאי שלהם ועוד פרטים שמבקש השר. סעיף 30 לחוק קובע כי "בכלי שיט ישרתו, ככל האפשר, אנשי צוות ישראליים בלבד", אך קביעה זו אינה מתגשמת.
פרק ה' לחוק קובע את סמכויותיו של הקברניט.
פרק ו' עוסק בכללי המשמעת בכלי שיט.
פרק ז' עוסק בסדרי עבודה בכלי שיט.
פרקים אחדים עוסקים בשכר אנשי הצוות וביישוב סכסוכי עבודה.
עבירות ועונשים

חוק הספנות (ימאים) קובע עבירות ועונשים לצידן. החוק קובע מגוון עבירות אשר חלות על אנשי הצוות, הקברניט ובעל הספינה. כך למשל, מרד בספינה הוא עבירה פלילית, ואיש צוות המשתתף במרד או עורר מרידה או קושר קשר עם איש צוות אחר לעורר מרידה, עובר עבירה אשר העונש המרבי בגינה ינוע בין שלוש לשבע שנות מאסר על פי חומרת המרד.
סעיף 112 דן במי שמסייע למרד. על פי הסעיף איש צוות אשר עשה פעולה שתכליתה להניע איש צוות למרידה, או נכח במרידה ולא עשה כמיטב יכולתו כדי לסכלה או לסייע בסיכולה, או נודע לו קשר על מרידה ולא הודיע על כך לקברניט – עונשו המרבי יהיה 2 שנות מאסר.
הערות שוליים

1 2  דברי ההסבר להצעת חוק הספנות (ימאים), תשל"ב-1972, ה"ח 996 מ-22 במאי 1972
↑  ICS | The Regulation of International Shipping, www.ics-shipping.org (ארכיון)
↑  חוק הספנות (כלי שיט זר בשליטה של גורם ישראלי), התשס"ה-2005, באתר הכנסת
↑  סעיף 1 לחוק הספנות (ימאים)
↑  סעיף 203 לחוק הספנות (ימאים)
↑  סעיף 200(א) לחוק הספנות (ימאים)
↑  סעיף 111 לחוק הספנות (ימאים)
חוק חתימה אלקטרונית

| --- | --- |

 פרטי החוק
 תאריך חקיקה:  26 במרץ 2001
 תאריך חקיקה עברי:  ב' בניסן ה'תשס"א
 גוף מחוקק:  הכנסת החמש עשרה
 חוברת פרסום:  ספר החוקים 1785, עמ' 210
 הצעת חוק:  ממשלתית
 משרד ממונה:  משרד המשפטים
 נוסח מלא:  חוק חתימה אלקטרונית, התשס"א-2001
 
חוק חתימה אלקטרונית, התשס"א-2001 מסדיר את השימוש בחתימה דיגיטלית.
החוק מבחין בין שלושה מונחים:
חתימה אלקטרונית שהיא מידע או סימן אלקטרוני כלשהו המוצמד או נקשר למסר אלקטרוני. סימן כזה יכול להיות תוכנה, סריקה של חתימה ידנית, סימן כלשהו המופק באמצעות מכשיר כמו עט דיגיטלי או משטח רישום דיגיטלי.
חתימה אלקטרונית מאובטחת היא אמצעי חתימה הנתון לשליטתו הבלעדית של החותם, המאפשר את זיהויו לכאורה וכן מאפשר לאתר כל שינוי אם אירע בתוכן המסר או המסמך החתום.
חתימה אלקטרונית מאושרת היא חתימה אלקטרונית מאובטחת שמתלווה אליה תעודה אלקטרונית שהונפקה על ידי גורם מאשר ותפקידה לאמת את תקפות החתימה באופן כזה שהחותם אינו יכול להתכחש אליה.
הוראות החוק

החוק קובע שכאשר נדרשה לפי חיקוק חתימתו של אדם על מסמך, ניתן לקיים דרישה זו לגבי מסמך שהוא מסר אלקטרוני, באמצעות אחת מאלה:
חתימה אלקטרונית מאושרת;
חתימה אלקטרונית אחרת, ובלבד שמתקיימות, ברמת ודאות מספקת בנסיבות העניין, התכליות לדרישת החתימה בהתאם לאותו חיקוק.
מסר אלקטרוני החתום בחתימה אלקטרונית מאובטחת, יהיה קביל בכל הליך משפטי ויהווה ראיה לכאורה לכך –
החוק מורה שבעל אמצעי חתימה –
במשרד המשפטים ימונה רשם גורמים מאשרים, שינהל מרשם, שבו ירשום גורמים מאשרים וגורמים מאשרים זרים לפי הוראות חוק זה.
היסטוריה חקיקתית

הצעת חוק חתימה אלקטרונית הוגשה לכנסת החמש עשרה על ידי הממשלה. דברי ההסבר להצעת החוק מסבירים את הצורך בו:
דברי ההסבר מציינים כי:
החוק אושר ב-26 במרץ 2001, ונכנס לתוקף ב-4 באוקטובר 2001.
לקראת כניסתו לתוקף של החוק הותקנו מכוחו:
תקנות חתימה אלקטרונית (רישום גורם מאשר וניהולו), התשס״ב–2001
תקנות חתימה אלקטרונית (חתימה אלקטרונית מאובטחת, מערכות חומרה ותוכנה ובדיקת בקשות), התשס״ב–2001
בתיקון מס' 2 לחוק ניתנה לרשם הגורמים המאשרים סמכות להטיל עיצום כספי על גורם מאשר שהפר את הוראות הרשם.
מימוש החוק

בישראל פועלים שני גורמים מאשרים: קומסיין בע"מ ופרסונל איי.די. בע"מ. גורם מאשר נוסף, חברת סקיורנט בע"מ, הפסיקה להיות גורם מאשר החל ב־1 באוגוסט 2007.
בחתימה אלקטרונית נעשה שימוש נרחב. דוגמאות:
קבלה הנשלחת בדואר אלקטרוני יש לחתום בחתימה אלקטרונית מאושרת או מאובטחת.
בסיום תהליך אישורו של טופס 101 מקוון נדרש המעסיק לחתום בחתימה אלקטרונית מאושרת את הטופס שמילא העובד.
דיווח למערכת מגנא של רשות ניירות ערך יש לחתום בחתימה אלקטרונית מאושרת.
הערות שוליים

1 2  הצעת חוק חתימה אלקטרונית, התש"ס-­2000, ה"ח 2915 מ-31 ביולי 2000
↑  חוק חתימה אלקטרונית, התשס"א-2001, ס"ח 1785 מ-4 באפריל 2001
↑  חוק חתימה אלקטרונית (תיקון מס' 2 והוראת שעה), התש"ע-2010, ס"ח 2246 מ-7 ביולי 2010
↑  גורמים מאשרים, באתר של הרשות להגנת הפרטיות
↑  שינויים בהוראות ניהול ספרים - מסמכים ממוחשבים, באתר רשות המסים בישראל, 14 בספטמבר 2004
↑  כללים והוראות להפקת טופס 101 אלקטרוני לשנת 2022, באתר רשות המסים בישראל, 27 בדצמבר 2021
↑  כללי רישום, חתימה, דיווח והפצה במגנא, באתר רשות ניירות ערך
אות המציל היהודי

| --- | --- |
 מדינה:  בין־לאומי 
 הגוף המעניק:  בני ברית 
 תקופת הפרס:  2011–הווה (כ־14 שנים) 
 אתר רשמי
 
אות המציל היהודי הוא אות המוענק במשותף על ידי המרכז העולמי של בני ברית, הוועדה להוקרת גבורתם של המצילים היהודים בשואה וקק"ל ליהודים שהצילו יהודים אחרים בשואה תוך סיכון חייהם. האות מוענק ליהודים שחיו תחת משטר פשיסטי או נאצי, במדינות כבושות או באזורים אחרים שבהם יהודים חיו תחת סכנה של רצח המוני. את הוועדה להוקרת גבורתם של המצילים היהודים בשואה (JRJ: The Committee to Recognize the Heroism of Jewish Rescuers During the Holocaust) הקים הכלכלן וניצול השואה חיים רוט, היוזם של המפעל ההנצחה "לכל איש יש שם", בעקבות סיפורו האישי: בעת השואה ניצל ממוות בכפר ניולנדה שבהולנד הודות לפעולתם המשותפת של היהודי מקס לאונס והנוצרי ארנולד דאווס, חסיד אומות העולם. משהרשויות בישראל מצאו דרך לציין אך ורק ואת פעלו של השני בהיותו בן עם אחר, יזם רוט את הפצת סיפורם של היהודים שהצילו את אחיהם תחת סכנה.
מאז 2020 עומד בראש הוועדה אריה ברנע, משפטן, איש חינוך וחוקר השואה. עם חברי הוועדה נמנים מצילים וניצולים, בני הדור השני והיסטוריונים. בין השאר קבע יד ושם את נושא ההצלה בידי יהודים כנושא המרכזי ליום הזיכרון לשואה ולגבורה שבו עסק בשנת 2020. גם מוסדות נוספים העוסקים בזכר השואה הרחיבו את טיפולם בעניין.
בסוף 2022 נמנו עם חברי הוועדה יובל אלפן סגן היושב-ראש, חנה ארנון, ד"ר אילן בר, דוד גור שזכה באות המציל על פעלו בהונגריה, עידו גלעד, פרופ' גדעון גרייף, אילנה דרוקר, ד"ר צילה הרשקו, שושנה לנגרמן, גניה מרקון, משה פלדמן, ד"ר מרדכי פלדיאל, ד"ר יהודית רייפן-רונן, חיים רוט, עו"ד אלן שניידר ואריה ברנע.
את האות מעניקה הוועדה להוקרת גבורתם של המצילים היהודים בשואה בשיתוף המרכז העולמי של ארגון "בני ברית" בישראל. האות נוסד בשנת 2011 לפי הצעתו של מנהל המרכז העולמי, עו"ד אלן שניידר, כדי לתקן עיוות הקיים בהיסטוריוגרפיה של השואה שהצניעה את תרומתם של אלפי יהודים שהיו פעילים במאמצי ההצלה ברחבי אירופה וצפון אפריקה. פעילות הוועדה בכלל והענקת האות בפרט נועדו להנחיל את מורשתם של המצילים לדורות הבאים.
במסגרת הוועדה פועלת ועדת משנה אשר בוחרת את הזכאים לאות המציל היהודי. בתחילת 2023 פעלו במסגרת ועדת המשנה חנה ארנון, עידו גלעד, ד"ר מרדכי פלדיאל, עו"ד אלן שניידר ואריה ברנע.
ייסוד האות

ממשנת 2000 מתקיים מדי שנה ביום הזיכרון לשואה ולגבורה טקס להוקרת פועלם ולהנחלת מורשתם של יהודים שהצילו יהודים אחרים במהלך השואה. הטקס נערך ביער הקדושים, ברחבת מגילת האש, בשיתוף המרכז העולמי של בני ברית וקרן קיימת לישראל. טקס זה הוא האירוע המרכזי שבו מוענק אות המציל היהודי ובמהלך השנה נערכים טקסים נוספים לאותה מטרה, בישראל ובחו"ל. עד סוף שנת 2022 הוענק האות ליותר מ-600 מצילים שפעלו בצרפת, בהונגריה, ביוון, בגרמניה, בסלובקיה, ברוסיה, ביוגוסלביה, בבלגיה, ליטא, בפולין ובהולנד, במרוקו ובאלג'יריה. בין המצילים ניתן למצוא כאלה שפעלו כיחידים וכאלה שפעלו במסגרת מחתרות ותנועות נוער. האות מעוצב כתעודה רבת רושם, ללא הטבות נלוות.
הוועדה להוקרת גבורתם של המצילים היהודים בשואה מבצעת פעילות ציבורית נרחבת בישראל ומחוצה לה על מנת להביא להכרה בפועלם של המצילים היהודים בשואה, ולהוקרת המסירות, התעוזה והגבורה שגילו. מטרת הוועדה היא גם להנחיל את מורשתם של המצילים היהודים במערכת החינוך, בקהילות ישראל ובמוסדותיהן, בארגונים ישראלים ואחרים העוסקים בהנצחת זכר השואה, במוסדות מחקר ובמוזיאונים. הוועדה סבורה שרב ערכה של פרשת ההצלה בידי יהודים כדי להוסיף לתדמיתן של הקהילות הנרדפות את הממד היוזם והפעיל לצד המחתרות שלחמו בנשק, וכדי להציב בפני הנוער מופת של אומץ-לב, תושייה ומנהיגות המכוונות להישרדות העם היהודי ולהצלתם של חיי אדם. הוועדה הביעה דעתה כי דגשים חינוכיים אלה חיוניים בדורנו לעם היהודי ולעמים אחרים במציאות שבה הקיטוב החברתי מחריף והולך.
הרקע לייסוד האות

בבסיס הענקת האות עומדת הדעה שמיעוט החשיפה של פועלם של המצילים היהודים גרם להם עוול ומנע מהציבור היכרות עם פרשה רבת משמעות. בין השאר גרמה חשיפה מועטה זו להימנעות מאזכור הקבוצה המשמעותית של מצילים יהודים שסייעו ביד מצילים בני עמים אחרים. עיסוק מועט זה עמד בסתירה לעובדה שפעולה זו הובילה להצלתם של 100,000 יהודים לפחות בצרפת, בהונגריה ובארצות אחרות. עניין זה בולט במיוחד בהשוואה למקום הנרחב שניתן לתופעה של חסידי אומות העולם. מספר היסטוריונים (ביניהם: פרופ‘ יהודה באואר, ד“ר נחמה טק, וד"ר בלה גוטרמן) תמכו בפומבי בדעה זו.
קריטריונים לקבלת האות

הוועדה של JRJ מעניקה את האות לפי הקריטריונים הבאים:
1. המועמד פעל להצלת יהודים בין 1933 ל-1945 באחד מאזורים אלה:
א) בגרמניה הנאצית, בין במדינה זו לפי שטחה המקורי ובין בכלל הרייך השלישי
ב) בשטחי בנות בריתה של גרמניה הנ"ל שרדפו את היהודים כשהיו בנות-ברית כאמור
ג) באזורי הכיבוש של גרמניה הנ"ל
ד) באזורי הכיבוש של בנות בריתה של גרמניה הנ"ל
2. המועמד סיכן את חייו ביודעין לשם ההצלה מעל ומעבר לסכנה שבה היה נתון ממילא בהיותו יהודי אשר חי תחת שלטון הנאצים או בנות בריתם.
3. לחלופין: המועמד פעל לפדיון ילדים יהודים לאחר השואה, עד סוף 1946. לשם כך קיבל על עצמו סיכון של פגיעה מידי גורמים אנטישמיים.
4. המועמד לא דרש ולא קיבל תמורה כתנאי להצלה.
5. ייחוסם של מעשי ההצלה הנדונים למועמד נתמך בעדויות של ניצולים, במחקרים מהימנים או בחומר ארכיוני.
6. פעולת ההצלה נעשתה בעיקר לטובת יהודים שלא היו באותה עת קרובי משפחה של המציל, ולעיתים גם לטובת בני עם אחר שנרדפו בידי הנאצים.
7. אות המציל יינתן בין אם פעולת ההצלה הצליחה ובין אם לא.
8. פעולת ההצלה נעשתה לגבי יהודים רבים. עם זאת מוסמכת הוועדה, מנימוקים מיוחדים שיירשמו, לאשר את הענקת האות גם למצילים שסייעו כאמור ליהודים בודדים.