stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יצחק אזרחי
ביוגרפיה

נולד בירושלים לרב ישראל אזרחי ולהינדא מלכה בת הרב ברוך שלאם (קרי: שְלוֹם), בוגר ישיבת "כנסת ישראל" בסלובודקה שכיהן כרב בדרום אפריקה והיה נכדו של הרב אורי דוד אפריון, רבה של זאגר שבליטא ומחבר ספר "אפריון דוד". למד בישיבת חברון ונחשב כתלמיד ותיק לרבי יחזקאל סרנא, ובישיבת מיר.
החל משנת תשל"ט מכהן כאחד מראשי ישיבת מיר, לצידו של הרב אליעזר יהודה פינקל. חותם על מסמכי הישיבה תחת התואר "מראשי ישיבת מיר".
הרב אזרחי נושא שעור מדי יום בישיבתו. בנוסף מוסר בישיבה מדי יום רביעי לבחורים בבית המדרש פרידמן ואף עולה לבית המדרש ללבן עמם את הסוגיות וכן פעמים בשבוע ועד. פעם בשבוע הוא אף מוסר שיעור לבני הקיבוץ בישיבת מיר ברכפלד, מדי תקופה נוסע למסור שיחות חיזוק ומוסר בחו"ל ולעיתים נוסע יחד עם הרב פינקל לצורך מגבית תרומות לישיבה.
הרב אזרחי הוא מרבני דגל התורה ונחשב למקורבם של הרב אהרן יהודה לייב שטינמן והרב חיים קניבסקי, בשל כך הוא נואם לעיתים בעצרות בחירות המתקיימות במגזר החרדי.
חבר בוועדת הרבנים של תחרות חיבורים תורניים של מפעל הפיס למגזר החרדי.
חיים אישיים

היה נשוי לבתו של ראש ישיבת מיר רבי חיים שמואלביץ, הרבנית רבקה, מחנכת בסמינר לבנות, עד לפטירתה בשבט תשע"ט.
אחיו היה הרב ברוך מרדכי אזרחי ראש ישיבת עטרת ישראל. חתניו: הרב משה קצנלנבוגן, ר"מ בישיבת חברון, הרב אברהם מרדכי לדרמן ראש ישיבת היכלו בשכונת רמת שלמה בירושלים וראש מכון נר ישראל והרב מרדכי יהושע קרויזר.
הערות שוליים

↑  קלמן טלר, מרגש • צפו: הגר"י אזרחי שוחח עם בחורי ישיבות והחל לשיר 'אשריכם', באתר רדיו קול חי, 9 באפריל 2017
↑  משה ויסברג, אבל במיר: רעייתו של ר' יצחק נפטרה, באתר בחדרי חרדים, ‏12 בינואר 2019
| רבני ישיבת מיר |
| --- | --- | --- |
| ראשי הישיבה בירושלים | רבי אליעזר יהודה פינקל • רבי יצחק אזרחי • רבי יעקב שמואלביץ |  |
| ראשי ישיבת מיר מודיעין עילית | רבי נועם אלון • רבי צבי פרצוביץ |  |
| ראשי הישיבה בארצות הברית | רבי אברהם יעקב נלקנבאום • רבי צבי יעקב ז'ולטי • רבי אשר דב בירנבוים • רבי אשר אליהו קלמנוביץ' • רבי אליה ברודני |  |
| משגיחים בהווה | רבי בנימין פינקל  • רבי אפרים חדש |  |
| ראשי ישיבה שנפטרו | רבי שמואל טיקטינסקי • רבי אברהם טיקטינסקי  • רבי יוסף דוד אייזנשטט • רבי משה אברהם אייזנשטט • רבי חיים יהודה לייב טיקטינסקי • רבי אברהם (השני) טיקטינסקי • רבי אליהו ברוך קמאי • רבי אברהם צבי קמאי • רבי אליעזר יהודה פינקל • רבי חיים שמואלביץ • רבי בנימין ביינוש פינקל • רבי נחום פרצוביץ • רבי אברהם קלמנוביץ • רבי שמואל ברנבוים • רבי שרגא משה קלמנוביץ • רבי דוד קוויאט • רבי נתן צבי פינקל • רבי אריה פינקל • רבי אברהם יצחק ברזל |  |
| משגיחים שנפטרו | רבי זלמן דולינסקי • רבי ירוחם ליבוביץ • רבי יחזקאל לוינשטיין •  רבי חיים זאב פינקל • רבי אהרן חדש |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008554260905171  VIAF: 71339910   WorldCat (עם VIAF): 71339910 
הרב אזרחי נואם בסיום המחזור הראשון של 'דף היומי בהלכה' של ידי ארגון דרשו
יובל אדלר

| --- | --- |

 לידה:  המאה ה־20 הרצליה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2006
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 פרסים והוקרה:  הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים בוונציה 2013  הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר והתסריט הטוב ביותר בטקס פרסי אופיר 2013
 פרופיל ב-IMDb
 
יובל אדלר הוא במאי ותסריטאי ישראלי, כתב וביים את הסרט "בית לחם", ומספר סרטים נוספים.
ביוגרפיה

יובל אדלר נולד בהרצליה וגר בתל אביב. אביו דרור הוא ממקימי שלישיית אדלר. אמו מלכה היא סופרת ושני אחיו, הצעירים ממנו, יזמים בתחום האינטרנט. בתיכון התעמק במדעים מדויקים ואף למד מתמטיקה בבית ספר למחוננים של אריקה לנדאו. אחרי שרות צבאי במודיעין, למד החל משנת 1990 מתמטיקה משולבת עם פיזיקה ופילוסופיה באוניברסיטת תל אביב במסגרת התוכנית הבין-תחומית לתלמידים מצטיינים ע"ש עדי לאוטמן. במקביל למד פיסול בבצלאל. קיבל תואר דוקטור לפילוסופיה באוניברסיטת קולומביה בניו יורק. במקביל למד אמנות פלסטית.
הוא הציג את עבודותיו בפיסול ווידאו ארט במספר תערוכות ניו יורקיות, כולל תערוכת יחיד בגלריה בסוהו. הוא שילב ביצירתו מיצבים, פיסול ועבודות וידאו, ובמקביל עבד בקרן גידור של אפי גילדור. שם יצר קשר עם מי שבהמשך היה המשקיע הראשון בסרטו בית לחם. שריפה בבניין שבו שכן הסטודיו שלו השמידה את רוב יצירותיו והוא פנה לעשיית סרטים קצרים אף שלא למד קולנוע באופן מסודר. סרטיו השתתפו בפסטיבלים רבים, במיוחד סרט מתח בן חצי שעה בשם "פיתוי" משנת 2006, בו שימש במאי, תסריטאי, מפיק ועורך. למד משחק אצל לי סטרסברג.
בשנת 2013 כתב וביים את הסרט "בית לחם" שזיכה אותו בפרסי הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר והתסריט הטוב ביותר מבין שישה פרסים לסרט כולו ועוד שש מועמדויות (הסרט המוביל בטקס) בטקס פרסי אופיר 2013. הסרט הוקרן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ובפסטיבל הקולנוע בטליורייד שבקולורדו וזכה בפרס איגוד מבקרי הקולנוע של אירופה בפסטיבל הסרטים בוונציה. מיוצג על ידי ויליאם מוריס אנדבור.
בשנת 2019 ביים את המותחן "המורה לאנגלית", בכיכובם של דיאן קרוגר ומרטין פרימן ועם רותם קינן, לנה אטינגר, יואב לוי, יוחנן הרסון, גל פרידמן, אוהד קנולר, דורון צברי, לירון לבו, אריה צ'רנר, ולדימיר פרידמן ויעקב זדה דניאל. הסרט מבוסס על רב המכר של יפתח רייכר-עתיר.
ב-2020 כתב וביים את הסרט האמריקאי "סודות שמורים" בכיכובם של נומי ראפאס וג'ואל קינמן.
בשנת 2023 ביים את המותחן הפסיכולוגי האמריקאי "נוסע מהגיהנום" (אנ') בכיכובם של ניקולס קייג' וג'ואל קינמן; הסרט יצא לאקרנים ב-28 ביולי 2023 בבכורה בבתי הקולנוע.
חיים אישיים

נשוי לאגליקה דוטצ’בה מבולגריה, בעלת תואר כלכלה ומנהל עסקים של אוניברסיטת ניו יורק, שלאחר מכן עבדה שם בתפקידי כספים ומינהלה. בשנת 2009 שימשה כמפיקה של הסרט "נכשלת יותר טוב כעת" של הבמאית קרן עצמון. לזוג שני בנים.
פילמוגרפיה

| שנה | שם הסרט | הערות |
| --- | --- | --- |
| 2006 | פיתוי | סרט קצר; במאי, תסריטאי ומפיק בפועל |
| 2013 | בית לחם | במאי ותסריטאי |
| 2017 | על הכוונת (אנ') | סדרת טלוויזיה, ביים 2 פרקים |
| 2019 | המורה לאנגלית | סרט דובר אנגלית |
| 2020 | סודות שמורים (אנ') | סרט דובר אנגלית |
| 2023 | נוסע מהגיהנום (אנ') | סרט דובר אנגלית |
הערות שוליים

↑   מייקי דגן, הדרך של היוצר יובל אדלר לסרט המפתיע "בית לחם", באתר הארץ, 17 בספטמבר 2013
↑   נירית אנדרמן, יובל אדלר, הבמאי של "בית לחם" המדובר, יוצא עם סרט חדש ומתמודד לראשונה עם ביקורת, באתר הארץ, 1 בינואר 2020
↑  אלעד שלו, ‏"היו התנגשויות, הוא השחקן הכי פנאטי שיש", באתר ‏מאקו‏, 27 ביולי 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011433225905171  PLWABN: 9811773839005606  BIBSYS: 1614095183477  BnF: cb16923596x (data)  GND: 1059263939  ISNI: 0000 0004 3653 5728  LCCN: ns2015000709  NTA: 394223950  RERO: 02-A024473332  SUDOC: 179728695  VIAF: 309918270   WorldCat (עם VIAF): 309918270
תומאס דקר

| --- | --- |

 לידה:  28 בדצמבר 1987 (בן 36) לאס וגאס, נבדה, ארצות הברית 
 שם לידה:  Thomas Alexander Dekker 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1993
 פרופיל ב-IMDb
 
תומאס אלכסנדר דקר (באנגלית: Thomas Alexander Dekker; נולד ב-28 בדצמבר 1987) הוא שחקן, זמר, מוזיקאי ובמאי קולנוע אמריקאי. הוא ידוע בשל תפקידיו בתור ג'ון קונור בסדרת הטלוויזיה "שליחות קטלנית: יומני שרה קונור" ובתור זאק בסדרה "גיבורים". כיכב גם בתפקיד אדם קוננט בסדרה "המעגל הסודי".
קורות חיים

תומאס אלכסנדר דקר נולד ב-28 בדצמבר 1987 בלאס וגאס, נבאדה. אמו, הילרי (לבית ויליאמס), היא פסנתרנית קונצרטים, מורה למשחק, שחקנית וזמרת מווילס, ואביו המנוח, דייוויד ג'ון אליס דקר, היה אמן אמריקאי, מעצב תפאורה, זמר אופרה ושחקן ממוצא אנגלי והולנדי. סבו מצד אמו היה אלן ויליאמס (אנ'), שדרן רדיו של תאגיד השידור הבריטי. בילדותו, הוא והוריו התגוררו במקומות רבים, כולל מולדתה של אמו, בריטניה וקנדה.
דקר החל לכתוב מוזיקה מגיל 10, כשחי בקנדה. בגיל 16 החל להופיע ולכתוב מוזיקה קלאסית שהושפעה ממוזיקה אלקטרונית.
קריירה

דקר התחיל את קריירת המשחק שלו בגיל שש. כילד הופיע באופרת הסבון "צעירים חסרי מנוח" ובסדרה "מסע בין כוכבים".
בשנת 1997, כשהוא בן תשע, הצטרף לסיטקום "מותק, הילדים התכווצו" בערוץ דיסני, ולאחר סיומה בשנת 2000, הופיע בסדרות "CSI" ו"האוס" ודיבב בסרט האנימציה "פייבל ואוצרות מנהטן" משנת 1998. זכה ארבע פעמים בפרס האמן הצעיר על עבודתו.
בשנת 2005 שיחק בסרט הטלוויזיה של ABC Family, "מה חדש בתיכון" לצידה של קייטי סגל.
בשנת 2006 גילם את זאק בסדרת המדע-בדיוני "גיבורים", שנוצרה על ידי טים קרינג ושודרה ב-NBC.
בשנת 2008 החל לגלם את ג'ון קונור בסדרה "שליחות קטלנית: יומני שרה קונור" ששודרה ברשת פוקס וזו מבוססת על סדרת סרטי הקולנוע "שליחות קטלנית" וממשיכה את העלילה של הסרט "שליחות קטלנית 2" ומתעלמת לחלוטין מהסרטים האחרונים. הסדרה ירדה מהמסך ב-2009 אחרי העונה השנייה בשל אחוזי צפייה נמוכים. עוד בשנת 2008 שיחק בסרט האימה "From Within" לצד בריט רוברטסון. באותה שנה דקר ביים, הפיק, כתב, ערך ואף כיכב בסרט הדרמה "Whore" בו גם השתתפו רון ג'רמי, לנה הידי ומייגן פוקס.
בשנת 2009 שיחק בסרטו של ניק קסאווטס "שומרת אחותי" לצד קמרון דיאז.
בשנת 2010 שיחק בסרטים "סיוט ברחוב אלם" ו"קאבום". שנה לאחר מכן כיכב בסדרה "המעגל הסודי" של רשת הטלוויזיה CW, בתפקיד אדם קוננט.
בשנת 2013 שיחק בדרמה האירוטית של קתרין הארדוויק, "פלאש" בכיכובם של אמילי בראונינג וקאם ג'יגנדה.
בשנת 2014 שיחק בסרט "אבודים בעיר הלבנה" לצד היילי בנט ובוב מורלי.
בשנת 2015 שיחק בתפקיד הראשי בסדרה "בקסטרום" של רשת פוקס.
בשנת 2016 ביים וכתב את סרט האימה "Jack Goes Home", בהשתתפותם של ניקי ריד, בריט רוברטסון ונטשה ליון. באותה שנה שיחק בסרט הדרמה "אתה לוקח את האיש הזה?" לצד אלונה טל.
בשנת 2019 שיחק במותחן "גברת בלה" בכיכובה של ג'ינה רודריגז.
בשנת 2022 ביצע הופעת אורח בסדרה "הטירון: סוכנת חדשה" בדמותו של ג'פרי בויל. באותה שנה, שיחק וגילם את טראוויס במיני-סדרה "לשחות עם כרישים" של שירות הסטרימינג רוקו (אנ').
בשנת 2023 גילם את קלארק מור במותחן הפשע "דיקסי הקטנה" בכיכובו של פרנק גרילו.
חיים אישיים

דקר הצהיר שלאורך ילדותו היה קורבן להתעללות מינית, וכי בשנות העשרה שלו היה חלק מכת מטאליסטית, במסגרתה פעל לעיתים בניגוד לחוק, ונעצר כחמש-שש פעמים.
ב-15 באוקטובר 2009 דקר היה מעורב בתאונת דרכים, כשפגע ברוכב אופנים בן 17 שהתאמן למרוץ בכביש המהיר; האישום הופחת לעבירה של נהיגה פזיזה והוא נידון לקנס של 300 דולר, שתי שנות מאסר על תנאי, והשתתפות בקורס בן 12 שעות לגמילה מאלכוהול.
דקר הוא טבעוני.
ב-2011 טען דקר בריאיון לגבי נטיותיו המיניות, שהיו נושא לספקולציות, כי עד אז היו לו מערכות יחסים רק עם נשים, אך הוא לא סוגר אופציות. ב-13 ביולי 2017, הוא יצא מהארון כהומוסקסואל וחשף כי התחתן עם השחקן והמלהק הקנדי ג'סי האדוק באפריל באותה שנה.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2008 - Psyanotic
2018 - Into the Night
2021 - Tasma
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1994 | מסע בין כוכבים: דורות | תומאס פיקארד |  |
| 1995 | כפר הארורים (אנ') | דייוויד מקגוואן |  |
| 1997 | המסע לעמק החלומות 5: האי המסתורי | ליטלפוט | דיבוב |
| 1998 | פייבל ואוצרות מנהטן (אנ') | פייבל | דיבוב |
| 1998 | המסע לעמק החלומות 6: הסוד שאסור לספר | ליטלפוט | דיבוב |
| 1999 | פייבל ותעלומת מפלצת הלילה (אנ') | פייבל | דיבוב |
| 2000 | המסע לעמק החלומות 7: אבן האש הקרה | ליטלפוט | דיבוב |
| 2001 | המסע לעמק החלומות 8: הכפור הגדול | ליטלפוט | דיבוב |
| 2002 | Hilfe, ich bin ein Junge | מיקי | דיבוב |
| 2002 | המסע לעמק החלומות 9: המסע למים הגדולים | ליטלפוט | דיבוב |
| 2008 | From Within | איידן |  |
| 2008 | Whore | טום | גם במאי, תסריטאי, מפיק ועורך |
| 2009 | Laid to Rest | טומי |  |
| 2009 | שומרת אחותי | טיילור אמברוז |  |
| 2010 | סיוט ברחוב אלם | ג'סי בראון |  |
| 2010 | All About Evil | סטיבן |  |
| 2010 | קאבום | סמית' |  |
| 2011 | Angels Crest | אית'ן |  |
| 2011 | ChromeSkull: Laid to Rest 2 | טומי |  |
| 2011 | Foreverland | בובי |  |
| 2012 | The Good Lie | קאלן פרנסיס |  |
| 2013 | פלאש (אנ') | ג'ק סנט קלייר |  |
| 2013 | Enter the Dangerous Mind | ג'ייק |  |
| 2014 | אבודים בעיר הלבנה | קייל |  |
| 2014 | The Palmer Supremacy | נייט פאלמר |  |
| 2014 | Transference | ג'ייקוב |  |
| 2014 | Squatters | ג'ונאס |  |
| 2015 | Fear Clinic | בלייק |  |
| 2016 | Do You Take This Man | בראדלי |  |
| 2016 | Jack Goes Home |   | במאי, תסריטאי ומפיק |
| 2016 | Welcome to Willits | קלאוס |  |
| 2018 | Once Upon a Superhero | טיטו |  |
| 2019 | מיס באלה (אנ') | ג'סטין |  |
| 2021 | Body Brokers | ג'קו |  |
| 2021 | Blue Call | דרק |  |
| 2023 | דיקסי הקטנה | קלארק מור |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1993 | צעירים חסרי מנוח | פיליפ "צ'אנס" צ'נסלור (אנ') | פרק: "#1.5170" |
| 1994 | נני | ג'יי.בי בינגינטון | פרק: "The Show Must Go On" |
| 1994 | ER | ג'ימי אדמונדס | פרק: "24 Hours" |
| 1994–1998 | סיינפלד | פורטר / בובי | 3 פרקים |
| 1995 | מסע בין כוכבים: וויאג'ר | הנרי ברלי | 2 פרקים |
| 1996 | קרוליין בעיר (אנ') | ריצ'רד הצעיר | פרק: "Caroline and the Therapist" |
| 1997 | The Weird Al Show | ילד | פרק: "Back to School" |
| 1997 | גברים בשחור (אנ') | טימי | דיבוב; פרק: "The Buzzard Syndrome" |
| 1997 | Extreme Ghostbusters | קווין ריביירה | דיבוב; 2 פרקים |
| 1997–2000 | Honey, I Shrunk the Kids: The TV Show | ניק סלינסקי | תפקיד ראשי (3 עונות); 66 פרקים |
| 2000–2003 | Scruff | סקראף | דיבוב; 101 פרקים |
| 2000 | מגע של מלאכים | דניס | פרק: "The Invitation" |
| 2000 | גרוס פוינט (אנ') | לזלי ביקס | פרק: "Boys on the Side" |
| 2001 | Inside the Osmonds | דוני אוסמונד הצעיר | סרט טלוויזיה של ABC |
| 2001 | איש משפחה | תלמיד | דיבוב; פרק: "The Thin White Line" |
| 2001–2003 | הרפתקאות ג'קי צ'אן | ואלמונט הצעיר | דיבוב; 2 פרקים |
| 2002 | המומיה (אנ') | סימון מונטגומרי | דיבוב; פרק: "The Puzzle |
| 2002 | Family Affair | ג'רמי | פרק: "No Small Parts" |
| 2003 | Run of the House | סת' | פרק: "The Party" |
| 2003 | Fillmore! | קרוקט / ביגי / ג'יימס הירון | דיבוב; 3 פרקים |
| 2003 | בוסטון פאבליק (אנ') | ג'וליאן מק'ניל | 2 פרקים |
| 2004 | CSI | ג'ימי ג'ונס | פרק: "Harvest" |
| 2005 | הרקיע השביעי | וינסנט | 9 פרקים |
| 2005 | Campus Confidential | בראט | סרט טלוויזיה של Freeform |
| 2005 | ריבה (אנ') | באזר | פרק: "Issues" |
| 2006 | האוס | בויד | פרק: "House vs. God" |
| 2006 | שארק (אנ') | בן צ'נינג | פרק: "Love Triangle" |
| 2006–2007 | גיבורים | זאק | 12 פרקים |
| 2008–2009 | שליחות קטלנית: יומני שרה קונור | ג'ון קונור | תפקיד ראשי (2 עונות); 31 פרקים |
| 2011 | Elvira's Movie Macabre | ג'ק שמנסקי | פרק: "Lady Frankenstein" |
| 2011 | משפחה אמריקאית (אנ') | לאנס לאוד (אנ') | סרט טלוויזיה של HBO |
| 2011–2012 | המעגל הסודי | אדם קוננט | תפקיד ראשי; 22 פרקים |
| 2015 | בקסטרום | גרגורי ולנטיין | תפקיד ראשי; 13 פרקים |
| 2022 | הטירון: סוכנת חדשה | ג'פרי בויל | פרק: "To Die For" |
| 2022 | הטירון | ג'פרי בויל | פרק: "The Choice" |
| 2022 | לשחות עם כרישים (אנ') | טראוויס | תפקיד ראשי; 6 פרקים |
| 2023 | מסע בין כוכבים: פיקארד | טיטוס ריקה | פרק: "Seventeen Seconds" |
| 2024 | Ark: The Animated Series | לורנס | דיבוב; 2 פרקים |
הערות שוליים

↑  Thomas Dekker Talks Sex, Nudity, Molestation at "Kaboom" Premiere Party
↑  The Many Shades of Thomas Dekker
| סדרת שליחות קטלנית |
| --- | --- | --- |
| סרטים | שליחות קטלנית (1984) • שליחות קטלנית 2: יום הדין (1991) • שליחות קטלנית 3: עלייתן של המכונות (2003) • שליחות קטלנית: התעוררות (2009) • שליחות קטלנית: ג'נסיס (2015) • שליחות קטלנית: גורל אפל (2019) |  |
| דמויות | המחסל • T-1000 • שרה קונור • ג'ון קונור • קייל ריס • סקיינט |  |
| שחקנים | ארנולד שוורצנגר • לינדה המילטון • מייקל בין • אדוארד פרלונג • רוברט פטריק • ניק סטאל • קלייר דיינס • קריסטנה לוקן • לנה הידי • תומאס דקר • כריסטיאן בייל • אנטון ילצ'ין • סם וורת'ינגטון • אמיליה קלארק • ג'ייסון קלארק • ג'יי קורטני • לי ביונג-הון • ג'יי קיי סימונס |  |
| סדרות טלוויזיה | שליחות קטלנית: יומני שרה קונור • שליחות קטלנית: ההתחלה |  |
| שונות | T2 3-D: Battle Across Time • משחקי וידאו • קומיקס • ספרים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb162032389 (data)  GND: 141540397  ISNI: 0000 0001 1499 4649  LCCN: no2007010957  MusicBrainz: 9ce8cd80-e633-4248-964c-436ca2b3f70b  NTA: 334152305  SNAC: w6tx71b4  SUDOC: 151297681  VIAF: 162467608   WorldCat (עם VIAF): 162467608
התיאטרון ההולנדי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אולם תיאטרון, לוחית זיכרון, מוזיאון, אנדרטת מלחמה 
 על שם:  קורבנות הנאצים
 כתובת:  Plantage Middenlaan 24, 1018DE Amsterdam 
 מיקום:  עיריית אמסטרדם 
 מדינה:  הולנד 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1962
 תאריך פתיחה רשמי:  5 במאי 1962 
 אדריכל:  קורנליס אנטוניוס בומבך 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות נאו-קלאסית 
 קואורדינטות:  52°21′59″N 4°54′40″E﻿ / ﻿52.366444444444°N 4.9111111111111°E﻿ / 52.366444444444; 4.9111111111111
 אתר רשמי
  (למפת אמסטרדם מוגדלת) התיאטרון ההולנדי(למפת אמסטרדם רגילה) התיאטרון ההולנדי
 
מבנה האולם המקורי
התיאטרון ההולנדי או הוֹלַנְדְסֶה סְכַאוּבּוּרְך (בהולנדית: Hollandsche Schouwburg – "התיאטרון ההולנדי") הוא אתר זיכרון הולנדי לקורבנות הנאצים. המבנה, השוכן ברחוב פלנטאז'ה מידנלאן (Plantage Middenlan) באמסטרדם, שימש כתיאטרון מעת בנייתו ב-1892 ועד 1942. בזמן מלחמת העולם השנייה השתמשו בו הגרמנים לריכוז יהודי אמסטרדם בטרם שליחתם למחנה וסטרבורק ולמחנות אחרים.
היסטוריה

ההולנדסה סכאובורך שוכן בלב הרובע היהודי באמסטרדם, במקום שבו עמד ביתו של ד"ר וסטרמן, מנהל גן החיות של אמסטרדם. לאחר מותו של וסטרמן הוחלט לבנות על החלקה תיאטרון. האדריכל היה בומבך (Bombach), שבנה עוד בניני ציבור באמסטרדם ותוכנן כ"ארטיס סכאובורך". התיאטרון, שהכיל 1360 מקומות, נפתח ב-5 במאי 1892, ואילו הבנייה הושלמה רק בשנת 1893. התיאטרון הושכר לאיגוד שחקני התיאטרון. האולם הואר בנברשת גז שבה היו 140 נקודות אור. בתקרה הותקנה מערכת של כיבוי אש בההתזת מים, משהו שהיה חדשני מאוד ב-1892. כשנתיים לאחר פתיחתו התיאטרון פשט רגל עקב תחרות.
כ-40 שנה לאחר בנייתו נעשה בו שיפוץ יסודי בהדרכת האדריכל וולטר באקר (Wolter Bakker). במסגרת השיפוץ הוסר אחד משלושת היציעים, והאולם הוקטן לכ-800 מקומות. השיפוץ הסתיים בשנת 1930.
בין השנים 1940-1930 עברו על התיאטרון כמה משברים, היות שמרכז הבילוי של אמסטרדם עבר לכיכר ליידסה פליין, והקולנוע נעשה יותר מקובל ואהוד על הציבור. בניין התיאטרון נרכש ושמו שונה ל"תיאטרון פלאזה", אך עקב מיעוט מבקרים הפלאזה פשט רגל. מספר חודשים לאחר מכן שוב הציגו הצגות בתיאטרון ההולנדי.
מלחמת העולם השנייה

בשנת 1940 פלשו הגרמנים להולנד וכבשוה. ב-1941 כפו הגרמנים את שינוי שם התיאטרון ליודסה סכאובורך, וב-16 בנובמבר נערך שם קונצרט לציון המאורע. רק ליהודים הותר לצפות בהצגות בתיאטרון, מלבד פרדיננד הוגו אאוס דר פינטן (Ferdinand Hugo aus der Fünten), המנהל הגרמני של הגירושים מהולנד(deportaties), שאהב מאוד הצגות יהודיות. התיאטרון המשיך להתקיים עד 18 ביולי 1942.
באוקטובר 1942, כשמנגנון ההשמדה החל לצבור תאוצה, החליטו הגרמנים להשתמש במבנה כאתר ריכוז ליהודי אמסטרדם. יהודים שקיבלו זימון נדרשו לעזוב את כל רכושם מאחוריהם ולהתייצב בסכאובורך. שם הם המתינו, לעיתים מספר שעות, לעיתים מספר ימים, עד שהגרמנים העבירו אותם בשעות הלילה, באמצעות החשמלית של אמסטרדם לתחנת הרכבת המרכזית של אמסטרדם. משם הם הועברו ברכבות למחנה הריכוז וסטרבורק שבהולנד, ולעיתים גם ישירות למחנות הריכוז וההשמדה במזרח.
השהייה בסכאובורך הייתה קשה ביותר. המבנה תוכנן למאות בודדות של אנשים, אולם הגרמנים קיבצו בו לעיתים עד 1,400 איש. לא היו מספיק תאי שירותים, וההיגיינה הייתה ירודה ביותר. בלילה רוכזו הכיסאות בקצה אחד של האולם המרכזי ומזרנים פשוטים הונחו על הרצפה, אבל בשל בכי מתמיד של הילדים לא היה ניתן לישון.
באותה שנה (1942–1943) עברו דרך התיאטרון כ-60,000 אנשים. ב-29 בספטמבר 1943 הוכרזה אמסטרדם כנקייה מיהודים ‏(Judenfrei), והפעילות בסכאובורך הופסקה.
הברחת הילדים מהתיאטרון

הברחת הילדים היהודיים, שהובאו לתיאטרון כדי לגרשם למחנות הריכוז, לבתי מסתור היה מבצע מחתרתי שנוהל בשיתוף של מנהל התיאטרון ולטר סוסקינד (Walter Suskind), שזכה לאמון הגרמנים בשל שליטתו בשפה הגרמנית ולימודיו באותו בית הספר שבו למד קצין האס אס אאוס דה פינטן. סוסקינד היה יכול לזייף מסמכים של הילדים היהודיים מבלי לעורר שום חשד, וכך איפשר להם לחמוק מהמעצר דרך גן הילדים שהיה ממול לתיאטרון בפלנטאז'ה מידנלן 31, ששימש כשלוחה. יחד עם מנהלת הגן הנרייטה פימנטל (Henriette Piementel) והכלכלן ההולנדי פליקס האלוורסטאד (Felix Halverstad), שגם עבד בתיאטרון, הם פיתחו שיטה להבריח את הילדים היהודים החוצה. התינוקות הועברו דרך הדלת האחורית אל הגינה של הסמינר הפרוטסטנטי למורים (Hervormde Kweekschool) שהמנהל שלו יוהאן ואן הולסט (Johan van Holst) עזר להם. סייעת נוספת בהברחה הייתה גזינה ואן דר מולן. משם הועברו התינוקות בתיק, בסל או בתרמיל גב ואחר כך הוסעו בחשמלית וברכבות ללימבורג, לדראנטה ולפריסלנד. שם סודרו בבתי מחבוא שונים. כך הם הצילו מעל 600 ילדים וגם מספר מבוגרים. ולטר סוסקינד והנרייטה פימנטל נרצחו על ידי הנאצים.
לאחר המלחמה

בשנת 1958 החליטה הממשלה ההולנדית להפוך את המבנה לאתר זיכרון. חזית הבניין השתמרה כפי שהייתה, האולם המרכזי הוסב לחצר פתוחה כששרידי הקירות שמסביבה השתמרו, ובמקום בו הייתה ממוקמת הבמה הוצבה אש תמיד. בקומה הראשונה ממוקמת תערוכה על רדיפת יהודי הולנד בזמן המלחמה. התיעוד כולל סרטי וידאו, בהם סרט של חתונה יהודית שנערכה במקום, כשהכלה נושאת על שמלתה טלאי צהוב, וכך גם החתן והמוזמנים על בגדיהם החגיגיים, כשלרובם אין מושג לגבי הצפוי להם. הקומה השנייה מוקדשת לפעילות חינוכית.
בשנת 1992 עבר ניהול המקום למצבת השואה היהודית (JHM), נוסדה הקרן של המוזיאון ההולנדי (Hollandsche Schouwburg Foundation) ומאז ראש עיריית אמסטרדם מכהן גם כיו"ר הקרן. המצבה כוללת קיר זיכרון הנושא כ-6,700 שמות משפחה של כ-104,000 קורבנות יהודיים של מלחמת העולם השנייה.
ב-14 ביוני 2020,נפטרה אחרונת השותפות להצלת הילדים מהתיאטרון, בטי חאודסמית- אודקרק, [Betty Goudsmit-Oudkerk] בגיל 96. בטי הייתה בזמן המלחמה בת 17,כמעט עד סוף ימיה לא רצתה לדבר על כך, אבל בלחץ ילדיה וחברים כתבה את הספר שאת העותק הראשון שלו הגישה ב-2016 לראש עיריית אמסטרדם - een Joods kinderverzorgster in verzet.
בספרה היא מספרת כיצד הגרמנים לא רצו שהילדים יבכו ויפריעו, אי לכך הפנו את הילדים אל הגננות הצעירות, והן יצאו לטייל עם הילדים, הסתובבו ליד פינת בית הכנסת הפורטגזי ואז השאירו שם את הילדים, כדי שהמחתרת תאסוף אותם.
ראו גם

שואת יהודי הולנד
הקהילה היהודית באמסטרדם
מוזיאון השואה הלאומי של הולנד
לקריאה נוספת

מוניקה הסה ,נערה במעיל כחול, ידיעות ספרים, 2021.
התאגדות אוניברסיטאות האוקיינוס השקט

| --- | --- |

 תחום:  השכלה גבוהה 
 מטה הארגון:  Clear Water Bay 
 חברים:  61 אוניברסיטאות מחקר
 תקופת הפעילות:  1997–הווה (כ־27 שנים) 
 apru.org
 
התאגדות אוניברסיטאות האוקיינוס השקט (באנגלית: The Association of Pacific Rim Universities; בראשי תיבות: APRU) היא אגודה שיתופית של 61 אוניברסיטאות מחקר מובילות ב־18 כלכלות סביב האוקיינוס השקט. האיגוד הוקם בשנת 1997, ומטפח שיתוף פעולה בין אוניברסיטאות, חוקרים וקובעי מדיניות התורמים לקידום כלכלי, מדעי ותרבותי סביב האוקיינוס השקט. האיגוד ממוקם באוניברסיטת הונג קונג במדע וטכנולוגיה.
כרשת של אוניברסיטאות מובילות המקשרות בין אמריקה, אסיה ואוסטרליה, איגוד אוניברסיטאות האוקיינוס השקט הוא קול הידע והחדשנות עבור אזור אסיה-פסיפיק. הרשת מפגישה מנהיגים, חוקרים ומקבלי החלטות מדיניות כדי להחליף רעיונות ולשתף פעולה בפתרונות אפקטיביים לאתגרי המאה ה-21. הרשת מעצימה יכולות חינוך ומחקר קולקטיבי של השותפים לתהליך המדיניות הציבורית הבינלאומית. תחומי המחקר העיקריים כוללים; סכנות טבע והפחתת סיכוני אסון, נשים בהנהגה, הזדקנות אוכלוסייה, בריאות עולמית, ערים ברי קיימא, בינה מלאכותית ועתיד העבודה, האוקיינוס השקט וניידות עבודה.
הרשת הוקמה בלוס אנג'לס בשנת 1997 על ידי נשיאי אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, אוניברסיטת קליפורניה בברקלי, קלטק ואוניברסיטת דרום קליפורניה. לרשת יש כעת חברות עם נשיאי 61 האוניברסיטאות המובילות למחקר מרחבי האוקיינוס השקט וזה כולל מעל 200,000 סגל אקדמי, מעל שני מיליון סטודנטים, מעל עשר מיליון בוגרים ומעל ל־280 חתני פרס נובל. בהתחשב בשילוב הכלכלי המהיר של האזור והיווצרות הפורום לשיתוף פעולה כלכלי אסיה - האוקיינוס השקט (APEC), חזון הנשיאים המייסדים היה לכונן ברית ראשונה של אוניברסיטאות מחקר כגוף מייעץ לארגונים בינלאומיים, ממשלות ועסקים בנושא פיתוח מדע וחדשנות וכן בנושא ההתפתחות הרחבה יותר של ההשכלה הגבוהה. החזון כולל כיום מיקוד ידע חדש באתגרים הגלובליים המשפיעים על האזור. בנוסף לארגונים שהם שותפי הידע של האגודה וחבריה, השותפים מארגנים אירועים וכנסים, מפרסמים דוחות, פרסומים, ומאמרי מדיניות ומחקר הנגישים באתר הרשמי.
רשימת האוניברסיטאות

שותפי ההתאגדות נכון לשנת 2024;
רשימת האוניברסיטאות > אוקיאניה

אוסטרליה אוסטרליה
האוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה טריטוריית הבירה האוסטרלית טריטוריית הבירה האוסטרלית
אוניברסיטת מונש ויקטוריה (אוסטרליה) ויקטוריה
אוניברסיטת מלבורן ויקטוריה (אוסטרליה) ויקטוריה
אוניברסיטת ניו סאות' ויילס ניו סאות' ויילס ניו סאות' ויילס
אוניברסיטת סידני ניו סאות' ויילס ניו סאות' ויילס
אוניברסיטת קווינסלנד קווינסלנד קווינסלנד
ניו זילנד ניו זילנד
אוניברסיטת אוקלנד
רשימת האוניברסיטאות > אמריקה הדרומית

אקוודור אקוודור
אוניברסידד סן פרנסיסקו דה קיטו (אנ')
צ'ילה צ'ילה
אוניברסיטת צ'ילה
קולומביה קולומביה
אוניברסיטת לוס אנדס (קולומביה) (אנ')
רשימת האוניברסיטאות > אמריקה הצפונית

ארצות הברית ארצות הברית
אורגון אורגון
אוניברסיטת אורגון
הוואי הוואי
אוניברסיטת הוואי במנואה
וושינגטון (מדינה) וושינגטון
אוניברסיטת וושינגטון
קליפורניה קליפורניה
המכון הטכנולוגי של קליפורניה
אוניברסיטת דרום קליפורניה
אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
אוניברסיטת קליפורניה בדייוויס
אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו
אוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה
אוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז
אוניברסיטת קליפורניה בריברסייד
מקסיקו מקסיקו
מכון מונטריי לטכנולוגיה והשכלה גבוהה
קנדה קנדה
אוניברסיטת סיימון פרייזר (אנ')
אוניברסיטת קולומביה הבריטית