stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 2013/2014 ביורוקאפ
שלב הבתים השני > בית י"ג

|  | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | ישראל הפועל ירושלים | 6 | 4 | 2 | 507 | 489 | 18 |
| 2. | אוקראינה בודיוולניק קייב | 6 | 4 | 2 | 500 | 491 | 9 |
| 3. | טורקיה באנוויט | 6 | 3 | 3 | 478 | 465 | 13 |
| 4. | סלובניה אולימפיה ליובליאנה | 6 | 1 | 5 | 451 | 491 | 40- |
שלב הבתים השני > בית י"ד

|  | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | גרמניה אלבה ברלין | 6 | 5 | 1 | 479 | 442 | 37 |
| 2. | אוקראינה חימיק יוז'ני | 6 | 3 | 3 | 429 | 444 | 15- |
| 3. | סרביה ראדניצ'קי קראגויבאץ | 6 | 2 | 4 | 480 | 480 | 0 |
| 4. | צרפת שטרסבורג | 6 | 2 | 4 | 445 | 467 | 22- |
שלב הבתים השני > בית ט"ו

|  | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | רוסיה אוניקס קאזאן | 6 | 5 | 1 | 461 | 425 | 36 |
| 2. | ספרד ולנסיה | 6 | 3 | 3 | 500 | 431 | 69 |
| 3. | בלגיה אוסטנדה | 6 | 3 | 3 | 439 | 483 | 44- |
| 4. | פולין ז'לונה גורה | 6 | 1 | 5 | 425 | 486 | 61- |
שלב הבתים השני > בית ט"ז

|  | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | ליטא ריטאס וילנה | 6 | 4 | 2 | 491 | 492 | 1- |
| 2. | טורקיה בשיקטש | 6 | 4 | 2 | 441 | 452 | 11- |
| 3. | קרואטיה צדביטה זאגרב | 6 | 2 | 4 | 433 | 429 | 4 |
| 4. | ספרד באסקט סרגוסה | 6 | 2 | 4 | 453 | 445 | 8 |
שלבי הגמר > משחק הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 במאי 2014 | ספרד ולנסיה | 67:80 | רוסיה אוניקס קאזאן | פואנטה דה סן לואיס, ולנסיה צופים: 8,500 שיפוט: סרטן רדוביץ' (קרואטיה), טולגה סהין (איטליה)  אולג לטישבס (לטביה) |
| 1 במאי 2014 | ג'סטין דולמן (28) |  | ולדימיר ורמיינקו (19) | פואנטה דה סן לואיס, ולנסיה צופים: 8,500 שיפוט: סרטן רדוביץ' (קרואטיה), טולגה סהין (איטליה)  אולג לטישבס (לטביה) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 7 במאי 2014 | רוסיה אוניקס קאזאן | 73:85 | ספרד ולנסיה | אולם הכדורסל, קאזאן צופים: 7,000 שיפוט: לואיג'י למוניקה (איטליה), רסף אנקרלי (טורקיה)  אליאס קרמילאס (יוון) |
| 7 במאי 2014 | אנריו גודלוק (22) |  | ג'סטין דולמן (26) | אולם הכדורסל, קאזאן צופים: 7,000 שיפוט: לואיג'י למוניקה (איטליה), רסף אנקרלי (טורקיה)  אליאס קרמילאס (יוון) |
ישראל בתחרות

לישראל היו שתי נציגות:
הפועל ירושלים החלה את התחרות בית ה', סיימה במקום השני והעפילה להמשך התחרות. בשלב השני היא סיימה את הבית במקום הראשון והמשיכה לשלב הפלייאוף. לאחר ניצחון בשמינית הגמר על רטיופארם אולם היא הפסידה לניז'ני נובגורוד.
מכבי חיפה החלה את התחרות בית ז', סיימה במקום השני והעפילה להמשך התחרות. את שלב הבתים השני היא סיימה במקום האחרון בבית.
בית הספר הצרפתי באתונה

| --- | --- |


 מכון ארכאולוגי
 תקופת הפעילות:  1846–הווה (כ־178 שנים) 
 בעלי תפקידים
 מנהל:  צ'ארלס פיקרד (1919–1925) 
 מיקום
 מדינה:  יוון יוון
 קואורדינטות:  37°58′56″N 23°44′16″E﻿ / ﻿37.98222222°N 23.73777778°E﻿ / 37.98222222; 23.73777778
 www.efa.gr
 he
 
בית הספר הצרפתי באתונה (בצרפתית: École française d’Athènes, EfA; ביוונית: Γαλλική Σχολή Αθηνών) הוא מוסד לימודים ומכון מחקר לארכאולוגיה ולימודים קלאסיים הפועל באתונה. המכון, שנוסד ב-1846, הוא המוסד הבינלאומי הוותיק ביותר הפועל בבירת יוון. בית הספר שייך לרשת מוסדות המחקר הצרפתיים מחוץ לצרפת וכפוף למשרד להשכלה גבוהה, מחקר וחדשנות.
המוסד נוסד כחלק מגל ה"פילהלניזם" (אהבת תרבות יוון העתיקה) שהיה חלק מן התנועה הרומנטית במערב וכזרוע לביסוס השפעה מעצמית של המונרכיה הצרפתית ולאחר מכן של ההקיסרות הצרפתית השנייה במזרח אגן הים התיכון. המכון מחולק לארבע מגמות: יוון הארכאית, יוון הקלאסית, האימפריה הביזנטית ויוון המודרנית.
מאז ייסודו, הציע המכון תוכנית לימודים לסטודנטים דוברי צרפתית בתחומי הלימודים הקלאסיים וארכאולוגיה. כן מציע המכון מלגות נדיבות לתלמידים לתואר דוקטור. נוסף על כך מנהל המכון חפירות ארכאולוגיות וברשותו ספרייה ובה 80,000 ספרים, 550,000 תמונות ותצלומים ו-35,000 מפות.
בין התלמידים והמורים בבית הספר ניתן למנות את נומה דני פוסטל דה קולנז', וידאל דה לה בלאש ושארל בלה.
בית הספר הצרפתי בירושלים

| --- | --- |


בית הספר הצרפתי בירושלים
 בית ספר
 תקופת הפעילות:  1967–הווה (כ־57 שנים)
 מיקום
 מיקום:  66 רחוב הנביאים, ירושלים 
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°47′04″N 35°13′09″E﻿ / ﻿31.78436°N 35.21916°E﻿ / 31.78436; 35.21916
 http://www.lfj-aefe.co.il
  (למפת ירושלים מוגדלת) בית הספר הצרפתי בירושלים(למפת ירושלים רגילה) בית הספר הצרפתי בירושלים(למפת הרי ירושלים רגילה) בית הספר הצרפתי בירושלים(למפת הרי ירושלים מוגדלת) בית הספר הצרפתי בירושלים
 
בית הספר הצרפתי בירושלים (בצרפתית: Lycée Français de Jérusalem; היה ידוע גם בשם בית ספר סן ז'וזף) הוא בית ספר המתנהל בשפה הצרפתית. שוכן ברחוב הנביאים 66 בירושלים, בחצר מנזר סן ז'וזף. בית הספר נועד להבטיח חינוך יסודי, ותיכון לחברי הקהילה הצרפתית המקומית ולילדי דיפלומטים ועוד. לומדים בו כ-300 תלמידים החל מגן ילדים ועד תיכון.
מסדר האחיות הצרפתי סן ז'וזף נוסד במרסיי בשנת 1843, והחל לפעול בעיר העתיקה בשנת 1851. בשנת 1880 הקים המסדר את בית הספר הצרפתי, שפעל בעיר העתיקה עד מלחמת העולם השנייה.
בשנת 1893 עבר המנזר עצמו למשכנו הנוכחי לרחוב הנביאים, ובית הספר נפתח מחדש בשנת 1967 בחצר המנזר ברחוב הנביאים.
כיום בית הספר נמצא בפיקוח AEFE הסוכנות לחינוך צרפתי מחוץ לצרפת (Agence pour l'enseignement français à l'étranger) של משרד החוץ הצרפתי. בית ספר זה, כמו בתי ספר צרפתיים רבים בעולם, עומד בסטנדרטים של משרד החינוך הצרפתי כולל לימודים לתעודת בגרות צרפתית, ומקנה לתלמידיו את הערכים של הרפובליקה הצרפתית.
בית הכנסת בסטופבה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת 
 מיקום:  סטופבה 
 מדינה:  סלובקיה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1803
 תאריך פתיחה רשמי:  1803 
 קואורדינטות:  48°16′25″N 17°01′52″E﻿ / ﻿48.27348°N 17.03113°E﻿ / 48.27348; 17.03113
 he
 
בית הכנסת בסטופבה, הוא בית כנסת שהוקם בתחילת המאה ה-19 בסטופבה (אנ') מחוז מלקי, סלובקיה.
גב הבניין לפני שיפוץ
בית כנסת לאחר שיפוץ
ארכיטקטורה

בית הכנסת הוקם בשנת 1803 הבניין המלבני עשוי מקירות מסיביים עם חלונות בארוק פשוטים. גרם מדרגות חיצוני, המחובר באלכסון לחזית המערבית, נותן גישה לעזרת הנשים. כמה פתחי אוורור אובלים בגמלון אופייניים לאדריכלות המקומית של האזור.
בתוך המבנה, אולם התפילה המרכזי עם פרוזדור וחדר לימוד פונים לכיוון המערב. מעל אלה נמצאת עזרת הנשים. באולם נשען הקמרון על ארבעה עמודים גבוהים ועל פילסטרים מקבילים. העמודים והפילסטרים ממוקמים במרווחים שווים ומחלקים את שטח הגג לתשעה חלקים שווים. הבמה נמצאת המרכז האולם. בית הכנסת סטופבה ובית הכנסת בברדיוב הם שני המבנים היחידים ששרדו מסוג זה בסלובקיה.
מהריהוט המקורי לא נותר דבר, אף כי הבימה נשמרה ומיקומו של ארון הקודש עדיין נראה ומסומן על ידי גומחה בקיר.
הבניין הרעוע שוחזר בשנת 2008 משמש את הקהילה היהודית בסלובקיה לאירועי תרבות.
הערות שוליים

↑  Maria und Kazimierz Piechotka: Landscape With Menorah: Jews in the towns and cities of the former Rzeczpospolita of Poland and Lithuania. Salix alba Press, Warsaw 2015. Page 75. ISBN 978-83-930937-7-9
↑  http://archiv.ub.uni-heidelberg.de/volltextserver/5839/2/Borsky_Maros_Synagogue_Architecture_in_Slovakia_text_for_www.pdf Maroš Borský: Synagogue Architecture in Slovakia Towards Creating a Memorial Landscape of Lost Community Dissertation an der Hochschule für Jüdische Studien Heidelberg 2005, Page 134, 135. All informations. Last accessed 18. June 2020.
↑  http://www.slovak-jewish-heritage.org/stupava-synagogue.html?&L=0'%22 Information about restoration. Last accessed 18. June 2020
פטר השני, הדוכס הגדול של אולדנבורג

פטר השני, הדוכס הגדול של אולדנבורג (בגרמנית: Peter II. von Oldenburg;‏ 8 ביולי 1827 – 13 ביוני 1900) היה הדוכס הגדול של אולדנבורג בין השנים 1853–1900.
ביוגרפיה

פטר נולד ב-8 ביולי 1827 באולדנבורג, לאוגוסט, נסיך הכתר של אולדנבורג ולאידה, נסיכת אנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים, בתם של ויקטור השני, נסיך אנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים ואמליה מנסאו-ויילבורג.
בצעירותו שירת פטר בצבא הפרוסי בדרגת גנרל חיל הפרשים, ולאחר מכן שירת בצבא ממלכת הנובר כגנרל חיל הרגלים.
בשנת 1853 מת אביו אוגוסט, הדוכס הגדול של אולדנבורג, ופטר עלה לשלטון במקומו. במהלך מלחמת קרים תמך פטר באימפריה הרוסית, עקב קשריו המשפחתיים עם ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה. בשנת 1863  הביע פטר את רצונו לקבל את דוכסות שלזוויג ודוכסות הולשטיין, אך לבסוף ויתר על תביעתו. בשנת 1866 הצטרפה הדוכסות בראשות פטר לממלכת פרוסיה במלחמת אוסטריה–פרוסיה, ובשנת 1867 הצטרפה לקונפדרציה הצפון-גרמנית. בשנת 1870 לחמו כוחות הדוכסות לצד פרוסיה במלחמת צרפת–פרוסיה, ובשנת 1871 הצטרפה הדוכסות לאימפריה הגרמנית.
בשנת 1895 מתה כלתו אליזבת אנה, נסיכת פרוסיה, ובשנת 1896 מתה אשתו אליזבת, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג. בשנת 1899 יצא פטר לטיול ארוך בחו"ל, על מנת להשתחרר מעומס העבודה שלו שגרם לו לבעיות לב. ב-13 ביוני 1900 מת פטר, ובנו פרידריך אוגוסט השני, הדוכס הגדול של אולדנבורג עלה לשלטון במקומו.
משפחתו

ב-10 בפברואר 1852 התחתן פטר עם אליזבת, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג, בתם של יוזף, דוכס סקסוניה-אלטנבורג ואמליה, דוכסית וירטמברג, ממנה נולדו לו שני בנים:
פרידריך אוגוסט השני, הדוכס הגדול של אולדנבורג (1852–1931)
גאורג לודוויג, דוכס אולדנבורג (1855–1939)
פרד הויברג

| --- | --- |

הויברג בשנת 2010
 לידה:  15 באוקטובר 1972 (בן 51) לינקולן שבנברסקה, ארצות הברית
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.93 מטר
 מספר:  20, 32
 מכללה:  אוניברסיטת המדינה של איווה
 דראפט:  בחירה מספר 52, 1995 אינדיאנה פייסרס
 קבוצות כשחקן
 1995–1999   1999–2003   2003–2005:  אינדיאנה פייסרס   שיקגו בולס   מינסוטה טימברוולבס
 קבוצות כמאמן
 2010–2015   2015–2018:  אוניברסיטת המדינה של איווה   שיקגו בולס
פרדריק כריסטיאן "פרד" הויברג (באנגלית: Fredrick Kristian "Fred" Hoiberg; נולד ב-15 באוקטובר 1972) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל אמריקאי. שיחק בליגת ה-NBA בין העונות 1996–2005, ורשם במהלכן ממוצעים כוללים של 5.4 נקודות, 2.7 ריבאונדים ו-1.6 אסיסטים למשחק.
בין העונות 2015–2019 שימש כמאמן קבוצת שיקגו בולס.
קריירת תיכונים מכללות

הויברג נולד בעיר לינקולן שבנברסקה, וגדל באיימס הסמוכה לדה מוין באיווה. בנעוריו הצטיין הן כשחקן פוטבול והן כשחקן כדורסל, ובשנת 1991 הוביל את קבוצת הכדורסל של "תיכון איימס" לזכייה באליפות ליגת התיכונים של איווה. בסיום אותה עונה זכה בתואר שחקן התיכונים המצטיין של המדינה ("Iowa Mr. Basketball").
בין השנים 1991–1995 למד באוניברסיטת המדינה של איווה, וב-4 עונותיו בקבוצת הכדורסל שלה קלע כ-15.8 נקודות בממוצע למשחק. בעונתו האחרונה נבחר לחמישיית העונה של "מחוז ה-Big Eight" לאחר שקלע 19.9 נקודות למשחק והוביל את קבוצתו לשלב "32 הגדולות" של טורניר אליפות המכללות, בפעם השלישית בלבד בתולדותיה.
קריירת משחק

הויברג נלקח בבחירה ה-52 של דראפט ה-NBA 1995, על ידי אינדיאנה פייסרס. ב-4 עונותיו באינדיאנה סבל מפציעות רבות והשתתף ב-139 משחקים בלבד מתוך 328 משחקי קבוצתו. בתקופה זו שימש כשחקן ספסל וקלע 3.9 נקודות בממוצע למשחק, תחת המאמנים לארי בראון ולארי בירד.
לקראת עונת 1999/2000 חתם על חוזה בשיקגו בולס, במדיה שיחק ב-4 העונות הבאות. בשתי עונותיו הראשונות בקבוצה הציג יכולת טובה ורשם ממוצעים של 9.1 נקודות, 4.0 ריבאונדים ו-3.3 אסיסטים למשחק, אך את שתי העונות סיימה שיקגו עם מאזן הניצחונות הנמוך ביותר באזור המזרחי (עם 20.7% ו-18.3%, בהתאמה). ב-3 במרץ 2001 קבע שיאי קריירה הן בנקודות (28) והן באסיסטים (13) במשחק קבוצתו מול מילווקי באקס.
בקיץ 2003 חתם הויברג על חזה לשנתיים במינסוטה טימברוולבס. בעונת 2003/2004 העפיל עם מינסוטה לשלב גמר המערב, בו הפסידה ללוס אנג'לס לייקרס בתוצאה 2–4. לאורך אותו הפלייאוף השתתף בכל 18 משחקי קבוצתו, וקלע 6.4 נקודות בממוצע למשחק. במהלך העונה העוקבת הוביל הויברג את כל שחקני ה-NBA באחוזי קליעה לשלוש, עם 48.3%. ביוני 2005 עבר ניתוח באבי העורקים, ובאפריל 2006, לאחר שלא הצליח לחזור לשחק כדורסל, הודיע על פרישה.
קריירת אימון > אוניברסיטת המדינה של איווה

לקראת עונת 2010/2011 מונה הויברג לאמן את קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת המדינה של איווה, בה שיחק בעבר כסטודנט. בסיום עונת 2011/2012 זכה בתואר מאמן העונה במחוז ה-Big 12, לאחר שקבוצתו רשמה מאזן ניצחונות חיובי 23–11 והעפילה לטורניר אליפות המכללות. באפריל 2013 חתם על הארכת חוזה בקבוצה ל-10 עונות נוספות עבור כ-20 מיליון דולר, עם אופציית יציאה ל-NBA בסך 500,000 דולר. בעונת 2013/2014 העפילה הקבוצה לשלב שמינית הגמר של טורניר אליפות המכללות ("NCAA Sweet Sixteen"), בפעם הרביעית בלבד בתולדותיה והראשונה מאז 2000, בהובלת דיאנדרה קיין.
קריירת אימון > שיקגו בולס

ביוני 2015 מונה הויברג למאמן קבוצת שיקגו בולס, כמחליפו של טום ת'יבודו. בעונתו הראשונה בשיקגו רשמה הקבוצה מאזן ניצחונות 42–40, ולא העפילה לשלב הפלייאוף לראשונה מזה 8 עונות. בעונה העוקבת חתמו בקבוצה שני השחקנים הוותיקים דוויין וייד וראז'ון רונדו, אשר סייעו לבולס להעפיל לפלייאוף מהמקום השמיני במזרח. בפלייאוף עצמו הפסידה הקבוצה לבוסטון סלטיקס בסיבוב הראשון, על אף שניצחה את שני המשחקים הראשונים של סדרה בבוסטון. בעונת 2017/2018 עזב את הקבוצה שחקן האולסטאר ג'ימי באטלר, והבולס רשמו את מאזן הניצחונות הנמוך ביותר של הקבוצה מזה 14 שנים, 27–55 (32.9%).
לאחר שפתחה את עונת 2018/2019 עם מאזן שלילי 5–19 פיטרה שיקגו את הויברג מתפקידו, ומינתה במקומו את עוזר המאמן ג'ים בוילן.
סטטיסטיקות כמאמן

| עונה | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | אחוז ניצחונות | מיקום | משחקי פלייאוף | ניצחונות | הפסדים | אחוז | העפלה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015/2016 | שיקגו בולס | 82 | 42 | 40 | 0.512 | מקום 9 במזרח | — | — | — | — | לא העפילה |
| 2016/2017 | שיקגו בולס | 82 | 41 | 41 | 0.500 | מקום 8 במזרח | 6 | 2 | 4 | 0.333 | הודחה בסיבוב הראשון |
| 2017/2018 | שיקגו בולס | 82 | 27 | 55 | 0.329 | מקום 13 במזרח | — | — | — | — | לא העפילה |
| 2018/2019 | שיקגו בולס | 24 | 5 | 19 | 0.208 | פוטר באמצע העונה | — | — | — | — | — |
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות הקריירה של הויברג ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  מי הוא פרד הויברג?, באתר NBC,‏ 2 ביוני 2015
↑  סטטיסטיקות המכללות של הויברג, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1995, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המשחק בין שיקגו למילווקי, באתר basketball-reference.com,‏ 3 במרץ 2001
↑  הויברג מודיע על פרישה ממשחק, באתר הרשמי של הטימברוולבס, 17 באפריל 2006
↑  הויברג ממונה למאמן אוניברסיטת המדינה של איווה, באתר ESPN,‏ 28 באפריל 2010
↑  הויברג זוכה בפרס מאמן העונה ב-Big 12, באתר הקבוצה, 4 במרץ 2012
↑  הויברג חותם על הארכת חוזה באוניברסיטת המדינה של איווה, באתר CBS,‏ 28 במרץ 2013
↑  הויברג ממונה למאמן שיקגו בולס, באתר הרשמי, 2 ביוני 2015
↑  שיקגו מפטרת את הויברג מאימון הקבוצה, באתר הרשמי, 3 בדצמבר 2018
פרוקופיס פבלופולוס

פרוקופיס פבלופולוס (ביוונית: Προκόπης Παυλόπουλος, נולד ב-10 ביולי 1950) הוא פוליטיקאי ועורך דין יווני שכיהן כנשיא יוון השביעי בין השנים 2015 עד 2020. בהשכלתו הוא פרופסור למשפטים. כיהן כשר הפנים בשנים 2004 - 2009.
ב-18 בפברואר 2015 נבחר פבלופולוס על ידי הפרלמנט ההלני לתפקיד נשיא יוון. הוא סיים את כהונתו ב-13 במרץ 2020.
קריירה אקדמית

פבלופולוס נולד וגדל בקלמטה. אביו היה מנהל בית ספר תיכון.
למד משפטים לתואר ראשון באוניברסיטת אתונה, ולאחר מכן למד לתואר שני ושלישי בבית הספר למשפטים באוניברסיטת פנתאון-אסאס. התמחה במשפט בינלאומי פומבי, קיבל תואר דוקטור למשפטים ב-1977.
בשנים 1978 - 1979 שירת בצבא היווני. ב-1980 הצטרף לסגל בית הספר למשפטים של אוניברסיטת אתונה, שם קיבל משרת פרופסור מן המניין.
קריירה פוליטית

בשנת 1974, לאחר נפילת המשטר הצבאי ביוון, היה פבלופולוס מזכירו של נשיא יוון הראשון שנבחר, מיכאיל סטסינופולוס. לאחר מכן מילא תפקידים פוליטיים שונים, ובין השאר שימש כראש הלשכה המשפטית של הנשיא קונסטנדינוס קרמנליס ויועץ מדיני של מפלגת "הדמוקרטיה החדשה" בה היה פעיל.
בשנת 2000 נבחר לפרלמנט היווני מטעם מפלגתו, ומילא תפקידים פרלמנטריים שונים. במרץ 2004 מונה כשר הפנים בממשלתו של קוסטס קרמנליס, ומילא תפקיד זה עד ספטמבר 2009.
בפברואר 2015 הכריז ראש ממשלת יוון אלכסיס ציפראס כי פבלופולוס הוא המועמד לנשיאות שבו תתמוך מפלגת השלטון סיריזה. הוא נבחר לנשיאות על ידי הפרלמנט ב-18 בפברואר 2015, הושבע ב-13 במרץ והחליף את קרולוס פפוליאס.
מעורבותו בזירה הבינלאומית

בדצמבר 2015 נפגש פבלופולוס באתונה עם נשיא הרשות הפלסטינית, מחמוד עבאס, שפרש בפניו את חזון "שתי מדינות לשני עמים" והודה לו על תמיכת יוון בעם הפלסטיני. פבלופולוס אמר כי יוון תמשיך לפעול למציאת פתרון לסוגיה הפלסטינית, שיתאים לחוק הבינלאומי.
במרץ 2016 ביקר פבלופולוס בישראל, ובין השאר נפגש עם נשיא המדינה ראובן ריבלין וראש הממשלה בנימין נתניהו וביקר ביד ושם. בפגישותיו נדונו שיתופי פעולה בתחומי הביטחון והתיירות. בפגישותיו בישראל הדגיש פבלופולוס שאירופה חייבת להתמודד עם משבר הפליטים שמציפים אותה בדרכים הומניות, ולהתנגד לגזענות, לשנאת זרים ולאנטישמיות.
בספטמבר 2016 היה בין המשתתפים בהלוויית שמעון פרס.
חיים אישיים

פבלופולוס נשוי ואב לשתי בנות ובן.
הערות שוליים

↑  סוכנויות הידיעות‏, אבו מאזן: שם הרשות בדרכונים החדשים ישונה ל"מדינת פלסטין", באתר וואלה, 22 בדצמבר 2015
↑  אריה מקל, ביקור נשיא יוון - עוד סימן להתהדקות היחסים, באתר ישראל היום, 31 במרץ 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  CiNii: DA01531603  GND: 1147253374  ISNI: 0000 0000 3509 4060  LCCN: n85174980  NLG: 35311  NTA: 070022127  RERO: 02-A013495327  SUDOC: 078765587  VIAF: 18660363   WorldCat (עם VIAF): 18660363 
פבלופולוס בפגישתו בישראל עם ראובן ריבלין, 30 במרץ 2016
בית הכנסת בסרנדה

| --- | --- |
שרידי בית הכנסת העתיק בסרנדה, אלבניה
שרידי בית הכנסת העתיק בסרנדה, אלבניה
 מידע כללי
 סוג:  אתר ארכאולוגי 
 מיקום:  סרנדה
 מדינה:  אלבניה 
 קואורדינטות:  39°52′29″N 20°00′24″E﻿ / ﻿39.874707°N 20.00657°E﻿ / 39.874707; 20.00657
  (למפת אלבניה מוגדלת) טירנה בראט שקודרה דורס הים היוני הים האדריאטי יוון מקדוניה הצפונית  קוסובו מונטנגרובית הכנסת בסרנדה(למפת אלבניה רגילה) טירנה בראט שקודרה דורס הים היוני הים האדריאטי יוון מקדוניה הצפונית  קוסובו מונטנגרובית הכנסת בסרנדה
 
בית הכנסת בסרנדה (באלבנית: Sarandë או Saranda) שבדרום-מערב אלבניה התקיים במאות הרביעית והחמישית לספירה, סמוך לחומתה המזרחית של אוֹנכֿסמוֹס (Onchesmos) היוונית, הרומית והביזנטית. העיר שוכנת לחוף הים היוֹני, אל מול האי קורפו, ושימשה כנמל חבל אפירוס היווני.
החפירות בתחומי סרנדה העתיקה החלו עוד ב-1913, בתקופת מלחמות הבלקן, ונועדו לגלות את השורשים היווניים של המקום כתריס בפני השאיפות הלאומיות האלבניות. הסקרים והחפירות חודשו בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20, אך שרידי המבנים של בית הכנסת העתיק לא הוגדרו ככאלה עד ל-2003, שאז נחשפו באחת מרצפות הפסיפס באתרו דימויי מנורת שבעה קנים, שופר ואתרוג. בית הכנסת נחפר ונחקר ביסודיות בראשית המאה ה-21 (עונות 2003 ו-2004 וכן ב-2009) על ידי הארכאולוגים אהוד נצר וגדעון פרסטר מהמכון לארכאולוגיה באוניברסיטה העברית בשיתוף האקדמיה למדעים של אלבניה. בחפירות השתתפו לאקוֹ קוֹסטה (Costa) מהמכון לארכאולוגיה בטירנה, שניהל את החפירות הראשונות באתר בשנות ה-80, וכן אֶטלֶבָה נַלבּאני (Nallbani) מאלבניה ומארי-פטריסיה רינו (Raynaud) מצרפת שהתרכזו בעיקר בחקר הפסיפסים.
החוקרים זיהו בתולדות האתר חמישה שלבים וקבעו כי קדמו לבית הכנסת שני שלבי בנייה (המאה הראשונה או המאה השנייה לספירה עד המאה הרביעית), ככל הנראה של בית מגורים. הבניינים מן השלבים הללו הכילו רצפות פסיפס, וייתכן שהיו בשימוש הקהילה היהודית, שהקימה כאן, לאחר מכן, את המבנה המרכזי שלה, ששימש הן לתפילה והן כמרכז קהילתי. בית הכנסת נבנה בשני שלבים. בשלב השלישי נבנה מכלול, ובו אולם תפילה רוחבי (כ-16X8 מ' גודלו) וכן אגף רב-תכליתי, שכלל אולם בצורת האות 'ח' מעוטר בפסיפסי רצפה (שבמרכזם נמצאו דימויי מנורת שבעה קנים, שופר ואתרוג), מחסן, מקווה טוהרה וחצר פנימית. רצפות פסיפס עיטרו גם את יתר החדרים, ובמהלך גלגולי הבנייה נערכו שינויים ברצפות הפסיפס של אולם התפילה. בשלב הבא, הרביעי, עם שגשוגה של הקהילה, נבנה אולם תפילה חדש, גדול מקודמו, בסגנון בסיליקלי, עם אולם תווך ועזרות צדדיות שביניהן מפרידות אוֹמנוֹת. במכלול המבנים נערכו שינויים נוספים כולל ברצפות הפסיפס השונות.
בשלב האחרון לקיומו, ככל הנראה במפנה המאה השישית, הפך בית הכנסת לכנסייה. באולם התפילה הוחלפו חלק מפסיפסי הרצפה ונקבעו בהן שתי כתובות ביוונית. המכלול נהרס במפנה המאה השביעית.
על קיום קהילה יהודית במקום מעידה גם כתובת מצבה שנתגלתה בקטקומבות היהודיות בוֶנוֹסה (Venosa) שבדרום איטליה, לפיה נקברה שם בשנת 521 לספירה אגוסתה, בתו של ישי, ראש הקהילה באַנכֿיאַסמוֹן (שמה היווני העתיק של סרנדה). הכיתוב על המצבה הוא ביוונית, ברומית ובעברית.
לקריאה נוספת

אהוד נצר וגדעון פרסטר, "בית הכנסת בסרנדה (אלבניה)", קדמוניות 129, תשס"ה–2005, עמ' 45–53
E. Nallbani et alii, "La synagogue de Saranda", in: Paul Salmona and Laurence Sigal (eds.), Archéologie du judaïsme en France et en Europe, Paris: La Decouvete, 2011, pp. 63-73 (בצרפתית)
הערות שוליים

↑  העיר הייתה מוכרת גם בשם אַנכֿיאַסמוֹן (Anchiasmon), והיא נזכרת לראשונה בשם סרנדה בתעודות מהמאה ה-15
↑  הגילוי והקריאה נעשו על ידי צֶ'זַרֶה קוֹלַפֶמינָה ופורסמו במאמרו מ-1978, "תגליות חדשות בקטקומבה יהודית בוֶנוֹסָה" (בכתב העת של המחלקה ללימודים קלאסיים באוניברסיטה של בארי, פוליה):
Cesare Colafemmina, "Nuove scoperte nella catacomba ebraica di Venosa", Vetera Christianorum 15, 1978, pp.372-381
(באיטלקית)
פרי אסור (סרט, 2009)

| --- | --- |

 בימוי:  Dome Karukoski 
 הופק בידי:  אלכסי ברדי 
 תסריט:  אלכסי ברדי 
 עריכה:  Harri Ylönen 
 שחקנים ראשיים:  Amanda Pilke Olavi Uusivirta Jani Volanen Jarkko Niemi Marjut Maristo Joel Mäkinen Heikki Nousiainen 
 מוזיקה:  Adam Nordén 
 צילום:  Tuomo Hutri 
 מדינה:  פינלנד 
 חברת הפקה:  Helsinki-filmi
 חברה מפיצה:  Sandrew Metronome 
 הקרנת בכורה:  13 בפברואר 2009 
 משך הקרנה:  103 דק' 
 שפת הסרט:  פינית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 תקציב:  1.4 מיליון אירו
 דף הסרט ב־IMDb
 
פרי אסור (בפינית: Kielletty hedelmä) הוא סרט דרמה פיני משנת 2009 בבימויו של דום קארוקוסקי. הסרט עוסק בשתי נערות מתבגרות מקהילה לאסטדית שמרנית. הבנות נוסעות להלסינקי שם הן פוגשות אנשים בני גילן ולומדות על אורח חייהן השונה מאוד מאורח חייהן הדתי של הבנות.
שחקנים ודמויות

מריוט מריסטו בתפקיד ראקל
אמנדה פילקה בתפקיד מריה
מאלה מאלמיווארה בתפקיד אווה
ג'ואל מאקינן בתפקיד טוני
ג'רקו נימי בתפקיד יוסי
אולאבי אואוסוויריטה בתפקיד יוהנס
טימו טיקה בתפקיד לוקאס
ג'ני וולנן בתפקיד אילארי
טימו אויאני בתפקיד מאקי
הייקי נוסאינן בתפקיד ג'וקי
טפיו לינוג'ה בתפקיד לאקסו
טוג'יה טויראב בתפקיד אמה של ראקל
ג'וקו פואולנטו בתפקיד אביה של ראקל
איווה פוטרו בתפקיד מריאן
הערות שוליים

↑  "Forbidden Fruit (Kielletty hedelmä)". ses.fi. The Finnish Film Foundation. אורכב מ-המקור ב-21 בפברואר 2012. נבדק ב-18 בדצמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
פרנסיסקוס סילביוס

| --- | --- |

 לידה:  11 במאי 1614 הנאו 
 פטירה:  19 בנובמבר 1672  (בגיל 58) ליידן, הרפובליקה ההולנדית 
 ענף מדעי:  רפואה, כימיה
 מקום מגורים:  הולנד
 מקום לימודים:  אקדמיית סדאן  אוניברסיטת ליידן  אוניברסיטת בזל 
 מנחה לדוקטורט:  Adolphus Vorstius 
 מוסדות:  אוניברסיטת ליידן (10 באפריל 1658–14 בנובמבר 1672)  אוניברסיטת ליידן 
 תלמידי דוקטורט:  Burchard de Volder, Thomas Bartholin, Georg Wolfgang Wedel 
 תרומות עיקריות
 מחקרים בתחום אנטומיה, פיזיולוגיה
 
פרנסיסקוס סילביוס (בגרמנית: Franciscus Sylvius;‏ 11 במאי[דרושה הבהרה] 1614, הנאו, גרמניה – 19 בנובמבר 1672, ליידן, הולנד) היה רופא ומדען הולנדי שהתמחה בפיזיולוגיה, כימיה ואנטומיה. סילביוס היה חסיד של עבודתם של: רנה דקארט, יאן בפטיסט ואן הלמונט וויליאם הארווי. היה בין התומכים הראשונים של התאוריה של מחזור הדם בהולנד. בין תלמידיו היה גם פרדריק ראוש, שלימים נעשה מדען ורופא מפורסם בהולנד, ותרם בנושא האנטומיה ושימור איברים.
סילביוס קיבל את ההכרה על המצאת הינייבר שממנו התפתח הג'ין.
פרוקטוז 2,6-ביספוספט

| --- | --- |
 
 שם סיסטמטי:  2,6-Di-O-phosphono-β-D-fructofuranose
 כתיב כימי:  C₆H₁₄O₁₂P₂ 
 מסה מולרית:  340.114 גרם/מול
 מספר CAS:  79082-92-1
 צפיפות:  2.06 גרם/סמ"ק
 מקדם שבירה:  1.609 
 
פרוקטוז 2,6-ביספוספט (באנגלית: Fructose 2,6-bisphosphate או F26BP) היא מולקולה אורגנית שמשפיעה בצורה אלוסטרית על פעולתם של האנזימים פוספופרוקטוקינאז 1 (PFK1) ופרוקטוז 1,6 ביספוספטאז (FBPase-1) ובכך מווסתת את התהליכים המטבוליים גליקוליזה וגלוקונאוגנזה.
השפעה על מטבוליזם של גלוקוז > השפעה על קטליזה של גלוקוז

PFK-1 הוא אחד האנזימים החשובים ביותר לנשימה התאית. לאחר שגלוקוז הפך לפרוקטוז האנזים מקטלז ריאקציה אקסרגונית בה הפרוקטוז מסומן על ידי זרחון להפוך לפירובט בהליך הגליקוליזה. בתנאים פיזיולוגיים סטנדרטים האנזים PFK-1 כמעט ולא פעיל, והמולקולה F26BP מגבירה את האפיניות של PFK-1 לגלוקוז וכך גורמת לתהליך הגליקוליזה להתרחש. כמו כן, המולקולה מורידה את האפיניות של האנזים לציטרט, אחד התוצרים במעגל קרבס ול-ATP, מולקולה המשמשת לאגירת אנרגיה בתא. מולקולות אלו נקשרות גם הן ל-PFK1 ומנמיכות את פעילותו. זאת משום שריכוז גבוה שלהם בתא מאותת על עודף אנרגטי, דבר המפחית את הצורך בגליקוליזה.
השפעה על מטבוליזם של גלוקוז > השפעה על סינתזה של גלוקוז

האנזים FBPase-1 הוא אנזים מרכזי בהליך הגלוקונאוגנזה אשר מקטלז את הריאקציה ההפוכה ל- PFK-1, כלומר הוא לוקח פרוקטוז מסומן מוסמן עם קבוצת זרחה, ומסיר את הסימון הזרחני. F26BP מקטין את הפעילות של אנזים זה באמצעות השפעה אלוסטרית, ובכך מקטין את סינתזת הסוכר בתא.
סינתזה ורגולציה בתא

האנזים אשר מיעד פרוקטוז להיות F26BP נקרא פוספופרוקטוקינאז 2 (PFK-2). אנזים זה מקטלז סימון של פחמן 2  בפרוקטוז 6 פוספט עם קבוצת זרחה. האנזים אשר מבצע את הסרת קבוצת הזרחה נקרא  פרוקטוז 2,6 ביספוספטאז (FBPase-2). את האנזימים האלו הגוף מבקר על ידי הוספת קבוצת זרחה עליהם כאשר התגובה של כל אחד מהאנזימים הפוכה לחברו. כאשר מוספת קבוצת זרחה PFK-2 הוא נהיה פחות פעיל אך FBPase-2 נהיה יותר פעיל. מנגד כאשר מוסרת קבוצת הזרחה PFK-2 נהיה פעיל ו FBPase-2 נהיה פחות פעיל.