stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרינוברצ'יים
מינים

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Phrynobatrachus acridoides  Phrynobatrachus acutirostris  Phrynobatrachus africanus  Phrynobatrachus albifer  Phrynobatrachus albomarginatus  Phrynobatrachus alleni  Phrynobatrachus annulatus  Phrynobatrachus anotis  Phrynobatrachus asper  Phrynobatrachus auritus  Phrynobatrachus batesii  Phrynobatrachus bequaerti  Phrynobatrachus breviceps  Phrynobatrachus brevipalmatus  Phrynobatrachus bullans  Phrynobatrachus calcaratus  Phrynobatrachus chukuchuku  Phrynobatrachus congicus  Phrynobatrachus cornutus  Phrynobatrachus cricogaster  Phrynobatrachus cryptotis  Phrynobatrachus dalcqi  Phrynobatrachus danko  Phrynobatrachus dendrobates  Phrynobatrachus dispar  Phrynobatrachus elberti  Phrynobatrachus francisci  Phrynobatrachus fraterculus |  Phrynobatrachus gastoni  Phrynobatrachus ghanensis  Phrynobatrachus giorgii  Phrynobatrachus graueri  Phrynobatrachus guineensis  Phrynobatrachus gutturosus  Phrynobatrachus hieroglyphicus  Phrynobatrachus hylaios  Phrynobatrachus inexpectatus  Phrynobatrachus intermedius  Phrynobatrachus irangi  Phrynobatrachus jimzimkusi  Phrynobatrachus kakamikro  Phrynobatrachus keniensis  Phrynobatrachus kinangopensis  Phrynobatrachus krefftii  Phrynobatrachus latifrons  Phrynobatrachus leveleve  Phrynobatrachus liberiensis  Phrynobatrachus mababiensis  Phrynobatrachus maculiventris  Phrynobatrachus manengoubensis  Phrynobatrachus minutus  Phrynobatrachus nanus  Phrynobatrachus natalensis  Phrynobatrachus njiomock  Phrynobatrachus ogoensis  Phrynobatrachus pakenhami  Phrynobatrachus pallidus |  Phrynobatrachus parkeri  Phrynobatrachus parvulus  Phrynobatrachus perpalmatus  Phrynobatrachus phyllophilus  Phrynobatrachus pintoi  Phrynobatrachus plicatus  Phrynobatrachus pygmaeus  Phrynobatrachus rainerguentheri  Phrynobatrachus rouxi  Phrynobatrachus rungwensis  Phrynobatrachus ruthbeateae  Phrynobatrachus sandersoni  Phrynobatrachus scapularis  Phrynobatrachus scheffleri  Phrynobatrachus schioetzi  Phrynobatrachus steindachneri  Phrynobatrachus sternfeldi  Phrynobatrachus stewartae  Phrynobatrachus sulfureogularis  Phrynobatrachus taiensis  Phrynobatrachus tokba  Phrynobatrachus ukingensis  Phrynobatrachus ungujae  Phrynobatrachus uzungwensis  Phrynobatrachus versicolor  Phrynobatrachus villiersi  Phrynobatrachus vogti  Phrynobatrachus werneri |  |
פר לשז

| --- | --- |

 פרטי בית הקברות
 תאריך הקמה:  1804 
 שטח:  43.93 הקטאר
 מספר קבורים:  75,393 (נכון ל־2016) 
 אתר רשמי
 מיקום:  16, rue du Repos 75020 Paris 
 קואורדינטות:  48°51′43″N 2°23′39″E﻿ / ﻿48.861944444444°N 2.3941666666667°E﻿ / 48.861944444444; 2.3941666666667
  (למפת פריז מוגדלת) פר לשז(למפת פריז רגילה) פר לשז
 
פֵּר לָשֵז (צרפתית: Père Lachaise) הוא בית קברות במזרח פריז בן למעלה ממאתיים שנה שקבורים בו מספר רב של אישים מפורסמים. בין היתר, קבורים בו ג'ים מוריסון, פרדריק שופן, ז'ורז' מלייס ואוסקר ויילד. צרפתים מפורסמים מעולם האמנות והבידור קבורים בו אף הם, בהם מולייר, לה פונטיין, אדית פיאף, ז'ילבר בקו, מרסל מרסו ואיב מונטאן וכן אשתו, השחקנית היהודייה סימון סיניורה.
בין האישים הקבורים בו גם בני ארצות רבות שאינם צרפתים - בין השאר מפולין, מאיטליה, מרומניה, מארצות הברית ומאיראן (ראו בהמשך רשימה מפורטת). בבית העלמין ישנן מצבות מפוארות, הבנויות כמבנים קטנים או כנסיות. רבים מן הקברים הם קברים משפחתיים, היות שבבתי עלמין קתוליים נהוג לקבור כמה נקברים באותו מקום ואפילו כמה דורות של בני אותה המשפחה. בתחומי בית הקברות ישנה חלקה מגודרת, המופרדת משאר הקברים, המשמשת כבית קברות יהודי. בני משפחת רוטשילד ויהודים מפורסמים אחרים, כמו למשל הרב יוסף דוד זינצהיים שהיה הרב הראשי הראשון של צרפת מטעם "הקונסיסטואר", וכן השחקנית היהודייה המפורסמת מהמאה ה-19, ראשל,  קבורים בחלקה זו. הסיבה להפרדה היא שלא מקובל לקבור בני דתות שונות בבית קברות אחד. כיום נהוגה בפר לשז החכרת חלקות קבר לתקופה מוגבלת. במועד תפוגת חוזה החכירה, אם משפחת הנפטר לא חידשה אותו, הקבר מפונה, העצמות נקברות בקבר אחים והחלקה פנויה לקבורה חוזרת. הנוהג הזה מסביר את מספר הנקברים הגדול בפר לשז – יותר מ־300 אלף איש. נוהג פינוי הקבר אינו מופעל כלפי מפורסמים למיניהם או בחלקה היהודית.
אחת הסמטאות בבית הקברות
בית הקברות פר לשז
תולדות בית הקברות

האתר בו הוקם מאוחר יותר בית הקברות קיבל את שמו מהאב פרנסואה דה לה שז (1624–1709) (Père François de la Chaise). לשז, היה הכומר המוודה של המלך לואי ה-14 וחי במעון ישועי שנבנה במקום בשנת 1682. בתקופה זו היה המקום שטח כפרי המרוחק מתחומי פריז. מראש הגבעה שבמקום צפה המלך הצעיר בקרב שהתנהל במהלך סדרת המרידות הידועה בשם "הפרונד", בתקופה שבה טרם התייצב שלטונו האבסולוטי בצרפת.
בשנת 1804 נקנה השטח, שעדיין היה מחוץ לתחומי השטח העירוני המיושב, בידי עיריית פריז, ובאותה שנה הוקם בו בית קברות ביוזמתו של נפוליאון בונפרטה, ששלט אז בצרפת. מאז 1786 נאסר להקים בתי קברות בתחומי העיר פריז כפי שהיו אז. בית הקברות של התמימים Cimetière des Innocents נסגר בטענה שקרבתו לשוק המזון הסיטונאי לה אל גורמת לסיכון תברואתי (מאותה סיבה גם הוקמו מדרום לעיר הקטקומבות של פריז, שהיו מיועדות לקבורה תת-קרקעית). במקומם הוקמו בתי קברות חדשים שהיו אז מחוץ לגבולות העיר, כגון בית הקברות של מונמארטר בצפון, בית הקברות של מונפרנאס בדרום, ובפאסי (סמוך למקום שבו הוקם מאוחר יותר מגדל אייפל).
כשנפתח, נחשב בית הקברות כמרוחק מדי מהעיר, ורק הלוויות מעטות התקיימו בו. כדי לשנות את המצב פתחו מנהלי בית הקברות במה שהיה נקרא כיום "מסע קידום מכירות", והעבירו אל בית הקברות בשנת 1804 את קבריהם של אנשים מפורסמים, כמו המחזאי מולייר וכותב המשלים לה פונטיין.
בשנת 1817 הועברו למקום, בטקס רב פרסום, גם קבריהם של הנאהבים המפורסמים מימי הביניים, אבלר ואלואיז (אם כי ישנו ספק שאלה באמת גופותיהם של השניים). לבית הקברות הועברה גם הכיפה שמעל קברם הקודם, שנוצרה מחלקי המנזר שנהרס בנוגן-סיר-סן. (לפי מסורת עממית ארוכה, זוגות נאהבים ובודדים "חולי אהבה" נוהגים להשאיר מכתבים בקברם של השניים, בתקווה לזכות לאהבת אמת שתאריך ימים, והמנהג עבר עמם למקום קברם החדש).
מדיניות זו הוכיחה את עצמה, ורבים מתושבי פריז החלו לדרוש להיקבר לצידם של הידוענים והמפורסמים. על פי רישומי בית הקברות, עלה מספר הקבורים במקום בתוך שנים מעטות מעשרות בודדות ליותר מ-33,000. כיום קבורים בבית הקברות יותר מ-300,000 אנשים, וכן טמון בו אפרם של רבים נוספים, שבחרו בשריפת גופתם במקום בקבורה.
"קיר לוחמי הקומונה" כמקום עלייה לרגל של השמאל הצרפתי

במהלך "שבוע הדמים" (Semaine Sanglante) של דיכוי הקומונה הפריזאית
בחודש מאי 1871, התבצרו חלק מאחרוני הלוחמים של הקומונה בבית הקברות פר לשז. ביום ראשון, 28 במאי 1871, לאחר תבוסתם הסופית של אנשי הקומונה, ריכזו כוחות הממשלה 147 שבויים שנפלו בידיהם ליד אחד מקירות בית הקברות והוציאו אותם להורג בירייה, ואחר כך קברו אותם בקבר אחים גדול שנכרה במקום.
מאז ועד היום הפך המקום, הידוע בשם "קיר לוחמי הקומונה" (בצרפתית Mur des Fédérés), למקום עלייה לרגל לאנשי השמאל הצרפתי, המקיימים צעדה לשם בשבוע האחרון של חודש מאי כל שנה.
את מסורת העלייה לרגל למקום הנהיג ז'יל גד (Jules Guesde), מנהיגה דאז של המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית, בשנת 1880. כ-25,000 מפגינים צעדו אז אל בית הקברות והתייצבו מול כוחות המשטרה כשהם עונדים שושנים אדומות ודורשים להעניק חנינה לאנשי הקומונה שעוד נותרו בחיים (החנינה הוענקה חודשיים אחר כך).
ז'אן ז'ורס עמד מספר פעמים בראש הצעדות אל קיר לוחמי הקומונה, בהן השתתפו כל גוני השמאל הצרפתי של סוף המאה ה-19: סוציאליסטים, סינדיקליסטים ואנרכיסטים.
מספר שיא של משתתפים, כ-600,000, השתתפו במצעד שהתקיים ב-24 במאי 1936, בראשו עמדו מנהיג הסוציאליסטים לאון בלום (Léon Blum) ומנהיג הקומוניסטים מוריס תורז (Maurice Thorez). זה היה זמן קצר לאחר הקמת ממשלת החזית העממית בצרפת, והתהלוכה ביטאה תחושה חזקה של התנגדות לפאשיזם ולנאציזם שעלו אז במדינות אירופיות שונות.
מאוחר יותר הוקמה במקום גם אנדרטה לזכר הלוחמים הצרפתים שנלחמו במסגרת הבריגדות הבינלאומיות במלחמת האזרחים בספרד.
ההקשר הפוליטי החזק הנ"ל אינו מתייחס לבית הקברות פר לשז כולו, אלא רק לחלק הסמוך ל"קיר לוחמי הקומונה". בחלקים אחרים של בית הקברות נקברו אנשים מכל חלקי המפה הפוליטית וביניהם מפורסמים רבים.
ראו גם

קברו של שופן
קברו של ג'ים מוריסון
קברה של אדית פיאף
קברו של אוסקר ויילד
פשוק-מקור

| פשוק-מקור |
| --- | --- |
 פשוק-מקור אסייתי
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חסידאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: חסידתיים
סוג:: פשוק-מקור
מינים
 Anastomus oscitans  Anastomus lamelligerus
שם מדעי
 Anastomus ‏בונאטר, 1791

פשוק-מקור (שם מדעי: Anastomus) הוא סוג של עופות ממשפחת החסידתיים בו שני מינים המצויים בהודו, דרום-מזרח אסיה וגם באפריקה שמדרום לסהרה ומדגסקר.
עופות אלה הם אוכלי רכיכות ובעלי מקור ענקי המעוקל בחלק העליון כך שיוכל לחלץ את הרכיכות מהקונכיות שלהם. הם ניזונים בעיקר ממיני חלזונות שונים. הם בעלי נוצות כהות ורוב זמנם מצויים על הקרקע.
מינים:
פשוק-מקור אסייתי (Anastomus oscitans)
פשוק-מקור אפריקני (Anastomus lamelligerus)
צינורן השונית

| צינורן השונית |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: רכיכות
מחלקה:: חלזונות
סדרה:: Neogastropoda
משפחה:: ארגמוניים
סוג:: Magilus
מין:: צינורן השונית
שם מדעי
 Magilus Antiquus ‏Montfort, 1810

צינורן השונית (שם מדעי: Magilus Antiquus), הנקרא גם צינורן אילת, נפוץ מאוד בשוניות אלמוגים. הוא שייך למשפחת הצינורניים מקבוצת החלזונות שבסדרת האלמוגיתאים. צינורנים אלה הם חלזונות החיים על אלמוגים, והם הסוג היחיד שהסתגל לחיים יציבים.
בתחילת חייו, צינורן השונית הוא חילזון בעל קונכייה צינורית דחוסה ומפותלת. כאשר הוא מגיע לגודל של כ-22 מ"מ, שזה מצבו העוברי, הוא מתיישב התיישבות קבע על מושבת אלמוגים, על אלמוג גוש או על צורבן לשם הגנה, וממשיך לגדול שם.
לאחר שהתיישב, הקונכייה מתיישרת, מתרחבת והופכת לצינור גירני עבה שאורכו יכול להגיע לעשרות ס"מ. הקונכייה הלוליינית שנוצרה בתחילת חייו נשארת צמודה לצינור שבסופו של דבר מתכסה כולו על ידי שלד האלמוג הגדל. צינור זה נפתח מעל פני האלמוג. גודלו של פתח הקונכייה הוא כ-25 מ"מ והוא סגור במכסה קרני חום הדבוק לשריד הרגל של החילזון. בזמן גירויים שונים, כגון תחושת סכנה, הרגל מתכווצת והצינור נסגר באמצעות המכסה. הצינורן מפריש גיר לתוך הקונכייה ואוטם את נפחה כדי שלא תימס כתוצאה מהתנאים החומציים השוררים בחלל האבן וכך היא נראית מאובנת. הצינורן עצמו חי בקרבת פתח הקונכייה.
צינורן השונית משפיע על גודלו של האלמוג, ולכן כל עוד הצינורן גדל גם האלמוג גדל. דבר זה קורה מאחר שרוב שטחו של הצינור נמצא ברקמת השלד של האלמוג.
צינורן השונית ניזון בעזרת רשתות ריר נרחבות וארוכות היוצאות וחוזרות אל תוך פיו, ונפרשות על פני השטח עם תנועת המים, וכך תופסות את מזונו של הצינורן - שברי אצות, שרידי בעלי חיים ופלנקטון. כך ניתן לומר שהוא צרכן שניוני, כלומר טורף.
הצינורנים יכולים לחיות גם בתור קבוצה באלמוג אחד, ורביתם מתבצעת על ידי הדגרת ביצים עד לבקיעתן בתוך צינור הנקבות.
פרדריק צ'רי

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  18 באוגוסט 1939 פילדלפיה, ארצות הברית 
 פטירה:  14 בנובמבר 2020 (בגיל 81) גארי, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  היסטוריה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פיטסבורג  אוניברסיטת פנסילבניה 
 מוסדות:  אוניברסיטת אינדיאנה 
 פרסים והוקרה:  תוכנית פולברייט 
 תרומות עיקריות
 חקר ההיסטוריה של בולגריה, ויהדות בולגריה
 
פרדריק ב. צ'רי (באנגלית: Frederick B. Chary;‏ 18 באוגוסט 1939, פילדלפיה, ארצות הברית–14 בנובמבר 2020, גרי, אינדיאנה, ארצות הברית) היה היסטוריון יהודי-אמריקאי, פרופסור אמריטוס באוניברסיטת אינדיאנה אשר התמחה בהיסטוריה של בולגריה ושל יהדות בולגריה.
קורות חייו

פרדריק צ'רי נולד בפילדלפיה להרמן ונורמה לבית סילבר. ב-1962 רכש תואר ראשון באוניברסיטת פנסילבניה, תואר שני וב-1968 דוקטורט בהיסטוריה באוניברסיטת פיטסבורג. הוא למד בסיוע מלגת לימודים מטעם תוכנית פולברייט ונמנה עם ראשוני הסטודנטים האמריקאיים שביצעו מחקר אקדמי במזרח אירופה בתקופת המלחמה הקרה.
מ-1967 הועסק צ'רי בקמפוס הצפון מערבי (אנ') של אוניברסיטת אינדיאנה והגיע לדרגת פרופסור מן המניין. כן כיהן כמרצה אורח במכון ליחסי חוץ של מחלקת המדינה של ארצות הברית. צ'רי התמחה בהיסטוריה של בולגריה ויהדות בולגריה וכיהן כנשיא האגודה ללימודים בולגריים של צפון אמריקה. כן כיהן כנשיא החברה ההיסטורית היהודית של אינדיאנה (אנ'). ספרו יהודי בולגריה והפתרון הסופי (1940–1944) תיאר לראשונה את סיפור הישרדותה של יהדות בולגריה בתקופת השואה, מניעת הגירוש למחנה ההשמדה טרבלינקה למרות עמדתו של הממשל הבולגרי שהיה בעל ברית של גרמניה הנאצית. צ'רי דאג לבצע הבחנה ברורה בין הממשל הבולגרי ובראשו המלך בוריס השלישי אשר תמכו בהשמדה, לבין העם הבולגרי, הכנסייה האורתודוקסית הבולגרית, פוליטיקאים והאליטה האינטלקטואלית, שאמנם בחלקם תמכו בחוק להגנה האומה, אך התנגדו להשמדה הפיזית של יהודי בולגריה. צ'רי הביא את סיפור השמדתם של יהודי תראקיה היוונית, מקדוניה הווארדארית והעיר פירוט.
פרדריק צ'רי הלך לעולמו ב-2020 מסיבוכים רפואיים שנגרמו ממחלת נגיף קורונה 2019 בה חלה.
מכתביו

The Bulgarian Jews and the Final Solution, 1940-1944, University of Pittsburgh Press, 1972, ISBN 0822932512
The History of Bulgaria, ABC-CLIO, Santa Barbara, 2011, ISBN 9780313384462
CHUTZPAH AND NAÏVETÉ, Xlibris, U.S.A, 2014, ISBN 9781499044423
הערות שוליים

1 2  פרדריק צ'רי - נקרולוג, באתר legacy.com (באנגלית).
↑  פרדריק צ'רי, באתר אוניברסיטת אינדיאנה (באנגלית).
↑  ניסן אורן, ביקורת על ספרו של פרדריק צ'רי. באתר cambridge.org (באנגלית).
↑  Former IU-Northwest prof’s death from COVID-19 angers his widow: ‘I was ready to lead an army of COVID widows to Washington’, באתר שיקגו טריביון (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007295253805171  ISNI: 0000 0000 5262 9012  LCCN: nr2002033156  NTA: 067674577  SUDOC: 133549674  VIAF: 22080164   WorldCat (עם VIAF): 22080164
צום מים

צום מים (מוכר גם כצום רפואי או צום ניקוי רעלים) הוא צום בו צורכים מים (לרוב מים מינרליים או מים מטוהרים אחרים) בלבד, ללא שום סוג של מזון. הצורך בצום זה נובע ממספר סיבות, אך הוא לרוב מתרחש מסיבות בריאותיות או דתיות, אם כי לאורך זמן הוא עלול להיות מסוכן ולכן הוא מומלץ לביצוע תוך פיקוח רפואי בלבד. נהוג לצום בין מספר ימים לכמה שבועות, אם כי אצל אנשים עם מאגרי שומן עודף גבוהים ניתן לבצע צומות ממושכים יותר.
הצום הממושך ביותר שתועד הוא הצום של אנגוס ברביירי. צום זה נמשך על פני 382 ימים, במהלכם השיל ברביירי ממשקלו כ-125 ק"ג, מבלי שסבל מסיבוכים רפואיים. ברביירי צרך, בנוסף למים, גם ויטמינים, אלקטרוליטים ומשקאות חסרי קלוריות כמו תה, קפה ומי סודה.
מבחינה בריאותית, יש הטוענים כי צום מים עשוי לשפר את בריאות האדם[דרוש מקור].
וכן נוהגים לצום בין פעם אחת למספר פעמים בשנה לצורך ניקוי רעלים, וחלקם אף עושים זאת למטרות גמילה. ההיגיון מאחורי הדבר מסביר שהצום מעניק מנוחה למערכת העיכול ואז הגוף פנוי להוציא אנרגיה על סילוק רעלים מהגוף באמצעות איברים אחרים, כגון הכליות.
ברחבי העולם קיימים מספר מרכזים המאפשרים קיום של צום מים בליווי של מטפלים שונים. צום מים הוא כלי טיפולי שנוי במחלוקת אשר לא הוכח מחקרית ואינו מאושר על ידי הרפואה הקונבנציונלית.
ראו גם

צום מיצים
הצום של אנגוס ברביירי
פשחור בן מלכיה

פַּשְׁחוּר בֶּן-מַלְכִּיָּה, הוא דמות מקראית. שמו מופיע בספר ירמיה, פרק כ"א, פסוק א'. פשחור בן מלכיה היה אחד משריו של המלך צדקיהו, שנשלחו לירמיהו במצוות המלך בבקשה: "דְּרָשׁ-נָא בַעֲדֵנוּ אֶת-ה', כִּי נְבוּכַדְרֶאצַּר מֶלֶךְ-בָּבֶל נִלְחָם עָלֵינוּ; אוּלַי יַעֲשֶׂה ה' אוֹתָנוּ כְּכָל-נִפְלְאֹתָיו, וְיַעֲלֶה מֵעָלֵינוּ". בספר ירמיהו, פרק ל"ח, פסוק ד' פשחור בן מלכיה המלווה ביהוכל בן שלמיהו, דורשים את מותו של ירמיהו.
יש הסוברים כי פשחור בן מלכיה וצפניה בן מעשיה אשר נשלחו לירמיהו על מנת שיתפלל עבור העיר היו מרעיו של ירמיהו ואולי אף פרו-בבליים כמוהו, וזאת מפני שקשה להעלות על הדעת שצדקיהו ישלח פקידי חצר במטרה לאיים על ירמיהו בעודו מבקש שיתפלל עבורם. אך בספר ירמיהו, פרק ל"ח, פסוק ד', פשחור בן מלכיה ויהוכל בן שלמיהו, מבקשים את מותו של ירמיהו: "כִּי-עַל-כֵּן הוּא-מְרַפֵּא אֶת-יְדֵי אַנְשֵׁי הַמִּלְחָמָה הַנִּשְׁאָרִים בָּעִיר הַזֹּאת וְאֵת יְדֵי כָל-הָעָם, לְדַבֵּר אֲלֵיהֶם כַּדְּבָרִים הָאֵלֶּה: כִּי הָאִישׁ הַזֶּה, אֵינֶנּוּ דֹרֵשׁ לְשָׁלוֹם לָעָם הַזֶּה-כִּי אִם-לְרָעָה". ייתכן כי פקידים אלה שירתו במנגנון האזרחי ותמכו במרד בבבלים בתמיכת מצרים, ורק מילאו את תפקידם במצוות המלך.
בשני פרקים ירמיהו כ"א וספר ירמיהו, פרק ל"ז כוללת המשלחת שני שרים: המשלחות מבקשות להתפלל עבורם וככל הנראה הכוונה היא לבקש את חזונו של הנביא בשעת צרה. אלכסנדר רופא טוען שייתכן שמספר משלחות הגיעו לירמיהו אך בשני הפרקים מדובר במשלחת אחת. לשיטתו אף אחד מהכתובים אינו מדווח על משלחות נוספות שהגיעו בעבר אל הנביא, ובכל אחד מהמקורות מדובר על יחידים, ולכן נראה כי מדובר על שני מחברים שונים המדווחים על אותה משלחת.
הערות שוליים

↑  ספר ירמיהו, פרק כ"א, פסוק ב'
↑  שלום זמירין, יאשיהו ותקופתו, ירושלים מוסד ביאליק, תשל"ז, עמ' 71
↑  אלכסנדר רופא, מבוא לספרות המקרא, ירושלים, כרמל, 2007, עמ' 245
צינורי צינורות

| --- | --- |
 שיוך:  vasculature of organ part, ישות אנטומית מסוימת 
 מיקום אנטומי:  הגלימה החיצונית 
 מזהים
 לטינית (TA98):  vasa vasorum 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A12.0.00.028 
 טרמינולוגיה היסטולוגיקה:  H3.09.02.0.06001 
 FMA:  77433 
 קוד MeSH:  A07.015.836 
 מזהה MeSH:  D014651 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0042367 
 
צינורי צינורות (Vasa Vasorum) היא רשת כלי דם קטנים המזינים את התאים שיוצרים את דפנות כלי הדם הגדולים.
רוב התאים צריכים להיות במרחק של מספר תאים מהנימים על מנת להישאר בחיים, מוגבלים על ידי חוקי הפעפוע שאינם מאפשרים מעבר יעיל של חומרים הכרחיים כגון חמצן וגלוקוז למרחקים גדולים יותר. התאים היוצרים את דפנות כלי הדם אינם יוצאים מכלל זה. צינורי הצינורות היא רשת של כלי דם קטנים שמזינה את השכבות החיצוניות של כלי הדם הגדולים, שעובי דפנותיהם עולה על מילימטר אחד. הרשת מתחילה בגלימה החיצונית, המורכבת בעיקר מרקמת חיבור, וחודרת עד לגלימה האמצעית, המורכבת משריר חלק וחומר חוץ תאי. השכבה הפנימית של כלי הדם, הגלימה הפנימית, שמורכבת מאנדותל, למינה בזאלית ורקמת חיבור, מוזנת ישירות מהדם העובר בכלי הדם הראשי.
הערות שוליים

↑  המונח במילוני האקדמיה | מונחי האקדמיה, באתר terms.hebrew-academy.org.il
↑  Vasa Vasorum, Kenhub (באנגלית)
פשוק-מקור אפריקני

| פשוק-מקור אפריקני |
| --- | --- |
 פשוק-מקור אפריקני
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חסידאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: חסידתיים
סוג:: פשוק-מקור
מין:: פשוק-מקור אפריקני
שם מדעי
 Anastomus lamelligerus ‏טמינק, 1823
תחום תפוצה


פשוק-מקור אפריקני (שם מדעי: Anastomus lamelligerus) הוא מין של עוף ביצה אפריקני ממשפחת החסידתיים. הוא קרוב רחוק של החסידה, ושייך לסוג פשוק-מקור.
אורכו של עוף זה 80–94 ס"מ ומשקלו 1–1.3 ק"ג. הוא בעל נוצות שחורות עם מקור גדול ומעוקל דמוי צבת בצבע אפור בהיר ולעיתים מעט צהבהב. הרגליים כהות.
פשוק המקור מצוי מסנגל ואתיופיה לאורך רוב יבשת אפריקה עד לקוואזולו-נטאל בדרום אפריקה. הוא מצוי בביצות, גדות אגמים בוציים, מישורים לחים וערבות הסוואנה. הוא נמצא בכמה אזורים גם בקרבת החופים.
עוף זה ניזון בעיקר מרכיכות כמו חלזונות מים שונים. הוא תופס במים חילזון, מעביר אותו ליבשה ומשתמש במקורו כדי לחדור את הקונכייה ולשלות משם את החילזון בשלמותו. בנוסף לחלזונות הוא גם ניזון מסרטנים, חרקים גדולים, תולעים, צפרדעים ודגים.
בתנאים טובים מתאספים חסידות רבות באתרי התזונה.
הערות שוליים

↑  פשוק-מקור אפריקני באתר הרשימה האדומה של IUCN
| חסידתיים |
| --- | --- | --- |
| פשוק מקור | פשוק-מקור אסייתי • פשוק-מקור אפריקני |  |
| חסידה | חסידה שחורה • חסידה אבדימית • חסידה לבנת-גרון • חסידת סטורם • חסידת מגווארי • חסידה לבנה • חסידה מזרחית |  |
| חסידת אוכף | חסידת האוכף • חסידה שחורת-צוואר |  |
| יאבירו (סוג ומין יחיד) | יאבירו |  |
| מרבו | מרבו אפריקני • מרבו קטן • מרבו ענק |  |
| חסידן | חסידן מילקי • חסידן אפריקני • חסידן צבוע • חסידת עצים |  |
פתגם סיני (שיר)

"פתגם סיני" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אתי ביטון, מתוך אלבום הבכורה שלה, פתגם סיני. השיר יצא לאור ב-15 בדצמבר 2010, על ידי חברת התקליטים הליקון מיוזיק, כסינגל הבכורה של ביטון וכסינגל הראשון מתוך האלבום. עטיפתו של הסינגל עוצבה בהשראת עטיפתו של האלבום.
השיר הגיע למקום הראשון במדיה פורסט והיה לאחד מהשירים המצליחים ביותר בישראל בין השנים 2010–2011.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי יוסי גיספן והופק על ידי תמיר קליסקי ואהרון קמיגארוב. הרמיקס הרשמי של "פתגם סיני" יצא לאור ב-13 בינואר 2011, כמה שבועות לאחר צאת הגרסה המקורית. הרמיקס זכה להצלחה נאה ביוטיוב כאשר הצליח לצבור למעלה מ-160,000 אלף צפיות מבלי שיצא לו וידאו קליפ נלווה.
בכתבה שפורסמה במאקו ב-22 בדצמבר 2010, סקרו את "פתגם סיני" כמו גם את "בוקר" של שיר לוי.
הצלחה מסחרית

"פתגם סיני" הפך ללהיט בישראל כאשר הגיע למקום הראשון במדיה פורסט כבר כשיצא; הוא שהה בפסגת המצעד במשך שבועיים רצופים. ב-23 בדצמבר 2010, הוצג השיר ב"פינה לשיפוטכם" של רשת ג', כשבשבוע שלאחר מכן דורג ישירות במקום ה-15. הוא שהה במצעד במשך שבעה שבועות והגיע בשיאו למקום השביעי.
השיר דורג ברשימת 50 השירים המושמעים ביותר בשנת 2011 והושמע רבות במצעדים ברשתות הרדיו ובשטח במשך שבועות.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-26 בדצמבר 2010, אחד עשר ימים לאחר צאתו כסינגל. הוא בוים על ידי במאית הווידאו קליפים שיר שחר וצולם בנמל יפו. לאורכו של הקליפ ניתן לראות את אתי ביטון שרה את השיר, כשמסביבה נמצאים נגנים שונים המלווים את שירתה. בין היתר, ניתן לראות סצנות של רקדניות עם מניפות. מאוחר יותר, ביצעה את "פתגם סיני" בתוכנית "גל ומרגול" של גל אוחובסקי ומרגלית צנעני.
ב-30 בדצמבר 2010, פורסמו קטעי מאחורי הקלעים הרשמיים של "פתגם סיני".
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2010–2011)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2010–2011)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2010–2011)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2010–2011)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |  |
|  ישראל | רדיו אמצע הדרך | 3 |  |
|  ישראל | רשת ג' | 7 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 15 בדצמבר 2010 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | הליקון |  |
הערות שוליים

1 2 3  אתי ביטון פתגם סיני Eti Bitton, נבדק ב-2021-06-23
↑  סטריאו ומונו, סטריאו ומונו, אתר הדיסקוגרפיה של המוזיקה הישראלית
↑  אתי ביטון - לינקיפדיה, באתר www.linktone.co.il
↑  niv the tool, המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר mediaforest-group
1 2  אתי ביטון פתגם סיני רמיקס DJ PM, נבדק ב-2021-06-23
↑  אסף נבו, ‏מזל טוב לסינית החדשה ביפו, באתר ‏מאקו‏, 22 בדצמבר 2010
↑  אסף נבו, ‏פתגם סיני עם לחן מצרי, באתר ‏מאקו‏, 15 בדצמבר 2010
↑  המוביל הארצי, באתר mako
↑  23.12.2010 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
↑  30.12.2010 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
↑  17.2.2011 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
1 2 3  אתי ביטון - פתגם סיני (קליפ רשמי) Eti Bitton, נבדק ב-2021-06-23
↑  אתי ביטון - ביצוע אקוסטי לפתגם סיני אצל גל ומרגול, נבדק ב-2021-06-23
↑  אתי ביטון פתגם סיני - מאחורי הקלעים צילומי קליפ Eti Bitton, נבדק ב-2021-06-23
פרינטינס

פרינטינס (בפורטוגזית: Parintins) היא עיר במזרח מדינת אמזונאס שבברזיל. העיר שוכנת על אי בתוך נהר האמזונאס. פרינטינס ידועה בשל פסטיבל הפולקלור שלה הקרוי בוי הנערך מדי שנה בחודש יוני. בעיר נוהל בשנת 2006 ניסוי בתקן WiMAX לתקשורת אלחוטית במימונה של חברת אינטל.
ערים תאומות

ברזיל אולינדה, ברזיל
קניה ניירובי, קניה
ארצות הברית מונטגומרי, ארצות הברית
טורקיה איסטנבול, טורקיה
מצרים לוקסור, מצרים
הערות שוליים

↑  Kanellos, Michael (2006-09-20). "Intel builds Internet city on Amazon island". CNET News.com.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562196905171  LCCN: n85119846  MusicBrainz: e47a4d25-dec5-49cd-bcb3-c776971b7071  VIAF: 133755021   WorldCat (עם VIAF): 133755021 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בברזיל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פתולוגיה מולקולרית

פתולוגיה מולקולרית (באנגלית Molecular pathology) הוא תחום מולטידיסיפלינרי המשלב את שיטות הביולוגיה המולקולרית בפתולוגיה.
ה"פתולוגיה המולקולרית" משמשת בדרך כלל לאבחון סרטן ומחלות זיהומיות. המעבדה לפתולוגיה מולקולרית, מבצעת בדיקות מורכבות ביותר, החיוניות לקביעת אבחנה בגידולים מורכבים במיוחד ואיתור שינויים ברמת ה-DNA וה-RNA החיוניים לקביעת טיפול מוכוון מטרה.
מטרות הבדיקה

בדיקות בפתולוגיה מולקולרית מבוצעות במכון לפתולוגיה לצורך סיוע במתן האבחנה הפתולוגית, קביעת הפרוגנוזה והכוונת הטיפול המתאים ביותר למטופל במסגרת הרפואה המותאמת אישית.
התחום המכונה "רפואה מותאמת אישית" מבוסס כולו על אבחנה פתולוגית ממוקדת, המושגת בטכנולוגיות חדישות. הבדיקות מבוצעות על חומר גנטי (DNA או RNA) המופק מרקמת המטופל. חומצות הגרעין משמשות לבדיקות מולקולריות אשר תוצאותיהן נדרשות לצורך האבחנות.
הפתולוגיה המולקולרית היא תחום חדש יחסית, בתוך הפתולוגיה, המתמקדת במחקר ואבחון מחלות באמצעות בחינה של מולקולות בתוך איברים, רקמות או נוזלי גוף.  הפתולוגיה המולקולרית חולקת היבטים מסוימים של תרגול עם פתולוגיה אנטומית ופתולוגיה קלינית, ביולוגיה מולקולרית, ביוכימיה, פרוטאומיקה וגנטיקה.
שיקול מרכזי הוא כי אבחון מדויק יותר אפשרי כאשר האבחנה מבוססת על שני שינויים מורפולוגיים ברקמות (פתולוגיה אנטומית מסורתית) ועל בדיקות מולקולריות.
בדיקת "פתולוגיה מולקולרית" בישראל

ההסתדרות הרפואית בישראל אישרה את ביצוע בדיקת ה"פתולוגיה המולקולרית" לצורך בחינת התאמת חולי סרטן לטיפול בתרופות מתקדמות, אך ורק במכוני הפתולוגיה, בישראל.
בדיקת ה"פתולוגיה המולקולרית" מתבצעת במכונים הפתולוגים של מספר בתי חולים בישראל: בית החולים תל-השומר, בבית החולים איכילוב,  בבית החולים בלינסון,  בבית החולים רמב"ם, במרכז רפואי הדסה,  ובבית החולים שערי צדק