stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פואד נסאר
ביוגרפיה

נסאר נולד בנצרת למשפחה נוצרית והיה בנו של מורה ומורה בעצמו. בנעוריו היה פעיל בתנועה הלאומית הפלסטינית והשתתף במרד הערבי הגדול כמפקד כנופיה בדרך בין ירושלים ויריחו. הוא התעמת עם עבד אל-קאדר אל-חוסייני על רקע טענתו שיש לכוון את המאבק נגד האמפריאליזם הבריטי ולא נגד היישוב היהודי. בנוסף, הוא התנגד לשיטות הפעולה של החוסיינים נגד הפלחים. בעקבות זאת ניסו להתנקש בחייו והלשינו עליו לשלטונות הבריטים. הוא נמלט לעיראק, שם הצטרף למפלגה הקומוניסטית. בימי המלחמה האנגלו-עיראקית הוא נאסר וקיים שביתת רעב. כשהשתחרר שב לארץ ישראל בתחילת 1943 והיה פעיל במפלגה הקומוניסטית של פלשתינה. הוא היה ממקימי הליגה לשחרור לאומי יחד עם פעילי שמאל ערבים נוספים ושימש כיושב ראשון הארגון. בשנת 1944 היה ממייסדי העיתון הקומוניסטי הערבי אל-איתיחאד יחד עם אמיל חביבי ואמיל תומא. בנובמבר 1947 הוא נאם באספת המונים בירושלים נגד המלחמה בין יהודים לערבים וטען שהיא מזימה אימפריאליסטית. אולם תנועתו הוצאה מחוץ לחוק והוא ירד למחתרת ובמשך ארבע שנים נדד עם בית דפוס קטן בין ישראל וממלכת ירדן.
בשנת 1951, כשהוא מתגורר בגדה המערבית, ייסד את המפלגה הקומוניסטית בירדן. בדצמבר 1951 הוא נאסר בבית דפוס מחתרתי עם מספר פעילים אחרים בעוון הפצת תעמולה קומוניסטית והועמד למשפט. בפתיחת המשפט הוא שר יחד עם הנאשמים האחרים את האנטרנציונל ובעקבות זאת התקיים המשך המשפט בדלתיים סגורות. בסוף המשפט הוא נדון לעשר שנות מאסר. בעקבות מחאות בירדן קוצר עונשו לשש שנות מאסר. במאי 1955 עלו מחאות על מצבו הבריאותי הקשה והוא שוחרר באוגוסט 1955 בתנאי שיצא לגלות והוא עבר לסוריה. בנובמבר 1956 הותר לו לשוב לירדן לאור ההתקרבות של מדינות ערב על ברית המועצות ובדצמבר 1956 הוחזרה לו אזרחותו הירדנית.
בינואר 1958 השתתף נסאר בוועידת סולידאריות של עמי אסיה בקהיר. באותו זמן פורסם בירדן שהוא יועמד למשפט בהיעדרו על ארגון הפגנות בירדן ובתחילת פברואר 1958 הוא נדון למאסר עולם. ביוני 1958 הוא השתתף בוועידה של המפלגה הקומוניסטית הבולגרית והביע תמיכה באיחוד הרפובליקה הערבית המאוחדת וביקר את הנטייה המערבית של ממלכת ירדן. בינואר 1959 שבו שלטונות ירדן ושללו את אזרחותו. בשנות ה-60 פעל נסאר ממזרח אירופה והרבה לכתוב בביטאונים קומונסטיים. לאחר הקמת אש"ף הוא הביע תמיכה בה ודרש שהיא תהיה דמוקרטית ותייצג את כל העם הפלשתינאי הערבי. בסוף שנת 1967, לאור ההתקרבות החוזרת בין ירדן וברית המועצות, שב נסאר לירדן.
בשנת 1973 היה לקומוניסט הראשון שהצטרף למועצה הלאומית הפלסטינית.
הערות שוליים

1 2 3  פואד נצאר, על המשמר, 15 בדצמבר 1967
↑  23 עורכי דין, על המשמר, 17 בינואר 1952
↑  פעילים קומוניסטים נעצרי בעבה"י, על המשמר, 31 בדצמבר 1951
↑  הנאסרים ברבת עמון יועמדו לדין לפי חוק המלחמה בקומוניזם, על המשמר, 2 בינואר 1952
↑  גבריאל שטרן, פואד נצאר נידון ל-10 שנות מאסר ועבודת פרך, על המשמר, 22 בפברואר 1952
↑  הזעזועים במצרים ובעבה"י, על המשמר, 25 באוגוסט 1952
↑  בירדן גובר המאבק הציבורי להעברת פואד נסאר ממחנה ריכוז, קול העם, 22 במאי 1955
↑  ק. אמנון, פואד נאצר, מנהיג הקומוניסטים בירדן, שוחרר מכלאו ויגורש, על המשמר, 1 באוגוסט 1955
↑  ק. אמנון, פואד נצאר חזר לירדן, על המשמר, 14 בנובמבר 1956
↑  הוחזרה האזרחות לפואד נצאר, על המשמר, 23 בדצמבר 1956
↑  פואד נצאר השתתף בוועידת קהיר, קול העם, 15 בינואר 1958
↑  משפטי ראווה בירדן, קול העם, 16 בינואר 1958
↑  מנהיג הקומוניסטים בירדן למאסר עולם, דבר, 6 בפברואר 1958
↑  ננעלה הוועידה ה-7 של המפלגה הקומוניסטית הבולגרית, קול העם, 9 ביוני 1958; המשך
↑  נשללה האזרחות מ-48 עסקנים ירדניים, דבר, 27 בינואר 1959
↑  עצורים קומוניסטיים שוחררו בירדן, דבר, 22 בספטמבר 1966
↑  א. בורה, שתי לשונותיו של פואד נצאר, למרחב, 28 במרץ 1967
↑  דב אפל, קומוניסט ירדני מחדש הלכה בהיסטוריה הסובייטית, למרחב, 3 במרץ 1967
↑  אהוד יערי, רק"ח, דבר, 16 בפברואר 1973
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007498840305171  VIAF: 308256493   WorldCat (עם VIAF): 308256493
יהובידי

האשורים פושטים את עורו של יהובידי – תבליט מארמון סרגון השני בדור-שרוכין
יׇהוּבִידִי (מוכר גם בשם אִילֻבִדִ ויׇאֻבִדִ) היה מלכה האחרון של ממלכת חמת, בסוף המאה השמינית לפנה"ס. לאחר שהוביל מרד אזורי נגד האימפריה האשורית והפסיד במערכה, הוא הוצא להורג באמצעות הפשטת עורו בעודו חי. יש חוקרים הרואים במרכיבי שמו, עדות למוצא או זיקה יהודאית/ישראלית ולהשפעה של שתי ממלכות אלה על המתרחש בצפון הלבנט.
תיעוד בארכאולוגיה

האזכורים היחידים על יהובידי הופיעו במספר תבליטים אשוריים שנמצאו בארמונו של סרגון השני בעיר דור שרוכין, מבין כתובות ותבליטים רבים בארמון, המתארים את מסעות המלחמה וקורותיה של האימפריה האשורית בתקופת שלטונו.
מעבר לטקסטים אלו, קורותיו של יהובידי משתלבים בעדויות ארכאולוגיות וטקסטים על המתרחש בצפון הלבנט במאה השמינית לפנה"ס, בדגש על סבבי מרידה אזוריים נגד האימפריה האשורית והדרך בה התמודדות המלכים האשוריים עם מרידות אלה.
אטימולוגיה

שמו של יהובידי מופיע בשתי תצורות שונות בתעודות האשוריות:
בתבליט אחד מופיע שמו אִילוּבִידִי (שייתכן ומשמעותו הוא "האל יצר אותי"), הכולל מרכיב תאופורי ("אִילוּ" מתורגם כשמו של אב האלים בתרבויות הלבנט – אֶל, או כינוי כללי לאל) ושם תואר.
בתבליט השני מופיע שמו יׇאוּבִידִי, המתורגם כיׇהוּבִידִי (שייתכן ומשמעותו הוא "יהו יצר אותי"), וכולל מרכיב תאופורי מובהק של האל היהודאי/ישראלי יהוה ושם תואר.
לאור הספציפיות של המרכיב התאופורי היהודאי/ישראלי, מעריכים חוקרים ששמו האמיתי היה יהובידי והכינוי אילובידי מתייחס לאלוהות כללית ולא לאל הכנעני הספציפי המוכר.
במחקר כמעט ולא מוכרות דוגמאות לשמות המופיעים בטקסים מהמזרח הקרוב הקדום עם המרכיב התאופורי "יהו" שאינם מתייחסים לאנשים ממוצא יהודאי. לפיכך, רוב החוקרים שעסקו בנושא, מעריכים שליהובידי זיקה כלשהי או השתייכות לממלכת יהודה או ישראל.
קורותיו > רקע היסטורי

במחצית הראשונה של האלף הראשון לפנה"ס מרדו ממלכות הלבנט פעם אחר פעם, נגד השליטה האשורית באזורן, ופעם אחר פעם, פלשו צבאו אשור אל ממלכות אלה, החריבו חלק מעריהן, החליפו את מלכיהן ולעיתים הפכו ממלכות עצמאיות או חלקים מהן, לפחוות אשוריות הנשלטות באמצעות מושלים ממונים.
גם ממלכת חמת, במרכז סוריה דהיום, עברה תהפוכות במתכונת דומה. הכיבוש הגדול הראשון של הממלכה התרחש באמצע המאה התשיעית לפנה"ס, בעקבות מרידה אזורית שהנהיג מלך חמת, אִרְחֻלֶנִ. בקרב קרקר בשנת 853 לפנה"ס הביס הצבא האשורי את קואליציית המורדים (שכללה גם את ממלכת ישראל) ופירק את ממלכת חמת ל-19 פחוות הנשלטות בידי מושלים הכפופים ישירות לאשור. גרעין הממלכה המוקטנת סביב העיר חמת נותר עצמאי ונראה שנרתע מלחזור על ניסיונות המרד לתקופה ארוכה.
באמצע המאה השמינית לפנה"ס התרחש גל מרידות נוסף של קואליציית ממלכות סביב חמת, אך ללא השתתפותה. במספר גלי כיבושים של הצבא האשורי, בין השנים 740-734 לפנה"ס, כבש הצבא האשורי שוב את האזור והפך שוב חלק מהממלכות לפחוות אשוריות. מתקופה זה, בעיקר בעקבות הבסתה של ארם-דמשק, פחתה חשיבותה של חמת בעיני האשורים, משום שלא שימשה יותר כאזור חיץ צפוני לדמשק, או בסיס יציאה למלחמות באזור. גרעין הממלכה העצמאית, כנראה נשלט בידי שושלת נאמנה לאשורים ורוב השטחים הסובבים לה, כולל שטחי ממלכת חמת לשעבר, היו פחוות אשוריות.
קורותיו > קורותיו של יהובידי

על פי הטקסטים האשוריים, בשנת 720 לפנה"ס הכריז עצמו יהובידי כמלך בחמת והקים קואליציה של מספר וממלכות למרד נגד האימפריה האשורית. חוקרים מעריכים שהתמריץ לפתיחת המרד הייתה התערערות המצב הפנימי בממלכה האשורית בעקבות פרשת עלייתו של סרגון השני לשלטון לאחר מותו של שלמנאסר החמישי והמלחמה הקשה אליה נקלעה אשור עם עילם המורדת.
המרד שהוביל יהובידי כלל את ארם-דמשק, ממלכת ארפד, פחוות צִימִירַה וממלכת ישראל, או פחוות שומרון לאחר התמוטטות ישראל.
לאחר שסיים סרגון את מלחמתו בעילם פנה לטפל במרד בלבנט. במהלך הקרב הצליח לדחוק את יהובידי וצבאו לתחומי העיר קרקר וכפי שעשה שלמנאסר השלישי בשנת 853 לפנה"ס, השמיד שם את צבא המורדים. 
יהובידי נשבה, הובל לאשור ובפקודת סרגון השני פשטו את עורו בעודו חי. סצנת פשיטת העור עצמה תוארה באופן פלסטי במיוחד גם בתבליט בארמון סרגון השני בדור שרוכין".
בעקבות תבוסתו במלחמה, חמת נחרבה, רבים מבני חמת הוגלו למקומות שונים באימפריה, כולל לפחוות שומרון שהחליפה את ממלכת ישראל ואלפו מורדים ממקומות אחרים באימפריה הוגלו לישב את חמת. דיכוי מרד זה חתם את גורלה של חמת כממלכה והוא לא שוקמה מעולם.
הפרשנויות למוצאו

אמנם מאפייני שמו של יהובידי מכוונים במפורש לזיקה יהודאית/ישראלית, אולם לפחות בטקסט אשורי אחד תואר הלה כ"איש ארץ חת רשע". תיאור זה העלה את השאלה האם מוצאו חתי, אף על פי שמו.
ממלכות צפון הלבנט באלף הראשון לפנה"ס מכונות במחקר נאו-חתיות. זאת, משום שהרכב האוכלוסייה ומאפייני התרבות של ממלכות אלה, מהוות שילוב של מרכיבים חתיים, אחרי התמוטטות האימפריה החתית, ומאפיינים של צפון הלבנט (בדגש על ארמים ואמורים). לפיכך, האפשרות שמנהיג הממלכה יהיה ממוצא חתי היא סבירה וטבעית. עם זאת, המונח "חׇת" (או "חׇתוּ") בשפות המסופוטמיות לא התייחס בתקופה זו לממלכה החתית או לעם החתי, אלה לשטח שממערב לנהר הפרת ולמעשה, אזור "הלבנט פלוס". לפיכך, קשה מהתבטאות זו להקיש לגבי אפשרות היותו ממוצא חתי או צפון לבנטיני.
מהטקסטים האשוריים ניתן להבין שיהובידי לא היה יורש טבעי למלוכה והוא נטל את מעמדו בעצמו. כלומר, נראה שלא היה מבין יורשי העצר בחצר המלוכה וייתכן שאף לא ממשפחת המלוכה בכלל. מאפיין זה חיזק את ההערכה בדבר הזיקה ליהודה/ישראל ובהקשר זה הועלו מספר אפשרויות:
מדובר באדם ממוצא יהודאי או ישראלי שהוצב על ידי האשורים כמושל בארץ חמת לאחר דיכוי המרד האזורי ב-740–738 לפנה"ס, והכריז על עצמו כמלך במסגרת יזום המרד החדש נגד האשורים. חוקר הארמים, אדוארד לפינסקי, אף טען ששמו צריך להקרא פונטית כאליהו בעדי (Iluyahu-Bi-Idi ) ולא יהובידי.
יהובידי היה ממוצא יהודי או ישראלי ונוכחותו בממלכת חמת היא הד למעורבות רבת השנים של ממלכות יהודה וישראל באזור הארמי/אמורי. קשר זה בא לידי ביטוי במקרא הן בתיאור קורותיה של הממלכה המאוחדת (הקשר בין דוד לתּועִי מלך חמת ולבנו יורם), והן בתיאור השתלטות ירבעם בן יואש על הקשר לארם שהייתה לפני כן תחת השפעה של יהודה.
יהובידי היה במקור ממשפחה אריסטוקרטית חמתית שהגיעה לישראל במסגרת ההגליות הקודמות האשוריות מהצפון, קיבל מקלט בישראל ובעקבות המצב הפוליטי בחמת ובאימפריה האשורית חזר לחמת לקחת את השלטון.
יהובידי הוא ארמי במוצאו והמרכיב התאופורי בשמו משקף פולחן מוקדם של יהוה כאל בקרב שבטים ארמיים בצפון סוריה. להשערה זו מצטרף אזכורו של אדם בשם אזריא שהיה דומיננטי בארגון מרד ממלכות הצפון בשנת 740 לפנה"ס וכן אזכורו של יורם, בנו של תֹּעִי מלך חמת שהיה בקשר עם דוד המלך הישראלי. השערה זו מצטרפת גם לטענה שאזכור מאוחר בהרבה של אלה בשם ענת-יהו בתעודות מהאי יב במאה השביעית לפנה"ס, משקפת אלוהות ארמית ללא קשר ליהודה.
לקריאה נוספת

יוטקה איקדה, ממלכת חמת ויחסיה עם ארם וישראל, האוניברסיטה העברית, 1977.
מ. קוגן, אסופת כתובות היסטוריות מאשור ומבבל: מאות ט'-ו' לפנה"ס, מוסד ביאליק, 2003.
בנימין מזר, "ממלכת ארם ויחסיה עם ישראל", כנען וישראל, הוצאת מוסד ביאליק והחברה לחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה, 1980, עמ' 245–269.
Edward Lipínski, The Aramaeans: Their Ancient History, Culture, Religion,Orientalia Lovaniensia Analecta 100, Leuven, 2000.
S. Dalley, "Yahweh in Hamath in the 8th century BC", in Cuneiform Material and historical documents, VT 40 (1990), pp 21–32.
הערות שוליים

↑  מ. קוגן, אסופת כתובות היסטוריות מאשור ומבבל: מאות ט'-ו' לפנה"ס, מוסד ביאליק, 2003, עמ' 64
↑  השורש "בד" לא קיים בשפות השמיות המערביות, אך כנראה שרד בערבית ומשמעותו לייצר, להמציא, להיות. ראו Y. Garfunkel, "The ’Isba'al Inscription from Khirbet Qeiyafa", American school of orient research, 2015, p. 230.
↑  מ. קוגן, אסופת כתובות היסטוריות מאשור ומבבל: מאות ט'-ו' לפנה"ס, מוסד ביאליק, 2003, עמ' 58
↑  יוטקה איקדה, ממלכת חמת ויחסיה עם ארם וישראל, האוניברסיטה העברית, 1977, עמ' 247–-283
↑  מ. קוגן, אסופת כתובות היסטוריות מאשור ומבבל: מאות ט'-ו' לפנה"ס, מוסד ביאליק, 2003, עמ' 66–-67
↑  מ. קוגן, אסופת כתובות היסטוריות מאשור ומבבל: מאות ט'-ו' לפנה"ס, מוסד ביאליק, 2003, עמ' 58–68
↑  יוטקה איקדה, ממלכת חמת ויחסיה עם ארם וישראל, האוניברסיטה העברית, 1977, עמ' 261–283
↑  ראו לדוגמה-עמ' 32.
↑  K. Van der Toorn, "Anat-Yahu, some other dieties, and the Jews of elephantine", in Numen, V.39, 1992 pp. 88-89
↑  ספר שמואל ב', פרק ח'
↑  ספר מלכים ב', פרק י"ד, פסוק כ"ח
↑  יוטקה איקדה, ממלכת חמת ויחסיה עם ארם וישראל, האוניברסיטה העברית, 1977, עמ' 280
↑  K. Van der Toorn, "Anat-Yahu, some other dieties, and the Jews of elephantine", in Numen, V.39, 1992 pp. 80-101
TD2000

| --- | --- |

TD2000
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  TD Cars (Malaysia) Sdn. Bhd
 שנות ייצור:  1998 – הווה
 הרכבה:  מלזיה מלזיה
 אורך:  3,744 מ"מ (דגם מנוע 2.0 ליטר)  3,577 מ"מ (דגם מנוע 1.3 ליטר)
 רוחב:  1,590 מ"מ (דגם מנוע 2.0 ליטר)  1,436 מ"מ (דגם מנוע 1.3 ליטר)
 גובה:  1,450 מ"מ  (דגם מנוע 2.0 ליטר)  1,359 מ"מ (דגם מנוע 1.3 ליטר)
 משקל:  800 ק"ג (ריק, דגם מנוע 1.3 ליטר)  910 ק"ג (ריק, דגם מנוע 2.0 ליטר), כושר מטען מקסימלי 360 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,420 מ"מ (דגם מנוע 2.0 ליטר)  2,410 מ"מ (דגם מנוע 1.3 ליטר)
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, בטור, 16 שסתומים, 1,292 סמ"ק, יחס דחיסה 6.5:1  4 צילינדרים, בטור, 16 שסתומים, 1,998 סמ"ק, יחס דחיסה 9.5:1 מנוע טויוטה סדרה "Toyota S engine" (אנ') סוג מנוע "3S-FE"
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות  תמסורת ידנית - 5 מהירויות  תמסורת אוטומטית - 4 מהירויות (אופציונלי)
 מהירות מרבית:  125 קמ"ש (דגם מנוע 1.3 ליטר)  180 קמ"ש (דגם מנוע 2.0 ליטר)
TD2000 היא מכונית רודסטר פתוחה בסגנון רטרו מתוצרת TD Cars (Malaysia) Sdn. Bhd, אשר מיוצרת במלזיה משנת 1998.
"TD2000" מבוססת על דגם "MG TA" (קרוי גם: "TA Midget", יוצר בין השנים 1936–1939) מסדרה "MG T-type" (אנ') מתוצרת יצרנית מכוניות הספורט הבריטית "MG".
מאפיינים

משנת 1986 דגם "TD2000" יוצר באוסטרליה בעזרת מכלולים של ניסאן. הדגם לא היה רווחי, והייצור הועבר למלזיה. משנת 1998 היצרן "TD Cars (Malaysia) Sdn. Bhd" בבעלות פרטית, 70% בידי שותפים מלזיים, ו-30% בידי שותפים אוסטרליים.
גוף הדגם בנוי מפיברגלס.
2 דלתות.
2 מושבים.
מנוע קדמי.
מנוע בנזין.
סוג הנעה: הנעה אחורית 2x4.
קיבולת מכל דלק - 61 ליטר.
תאוצה בין 0–97 קמ"ש היא 6.7 שניות (מנוע 2.0 ליטר).
מאפיינים > ייצוא

90% מייצור הדגם מיועד לייצוא למדינות הבאות: יפן, אוסטרליה, ברוניי, ניו זילנד, הודו, הפיליפינים, סינגפור, תאילנד., סקוטלנד, אירלנד, בריטניה ואזור המזרח התיכון.
גלריה

דגם "TD2000"
דגם "TD2000"
דגם "TD2000"
דגם "TD2000"
הערות שוליים

↑  היצרן TD 2000 Pty Ltd (לפני שנת 1998) tdautomotive.net.au
↑  היצרן TD Cars (Malaysia) Sdn. Bhd משנת 1998 car-brochures.eu/malaysiantd2000
↑  דגם TD2000 (תמסורת אוטומטית) autoworld.com.my/news/2002/04/13/Automatic-Transmission-for-TD2000
↑  דגם "mg-ta", שנת 1938, ודגם "td2000" themotorhood.com/themotorhood/2007/10/17/articles-1938-mg-ta-2005-td2000
↑  דגם "TD2000" - תמונות shutterstock.com/search/td2000
↑  דגם TD2000 מיוצא לתאילנד paultan.org/2010/09/21/td-cars-malaysia-exporting-the-td2000-to-thailand
פורס מוטורס טראקס

| --- | --- |

דגם Tempo Trax
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Togo Tracker (הפיליפינים)
 יצרן:  Force Motors (אנ')
 הרכבה:  הודו הודו
 סיווג:  רכבי שטח מסוג Multi Utility Vehicles" (MUVs)
 מרכב:  מנוע קדמי, הנעה אחורית 4x2  מנוע קדמי, הנעה כפולה 4x4
 אורך:  3,050-2,400 מ"מ
 רוחב:  1,660 מ"מ
 גובה:  2,105-2,055 מ"מ
 משקל:  1,760-1,460 ק"ג
 בסיס גלגלים:  3,050-2,400 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 2,399 סמ"ק, יחס דחיסה 21.0:1 (מנוע דיזל, מתוצרת מרצדס-בנץ, סוג מנוע "Mercedes-Benz OM616 engine" (אנ'))  4 צילינדרים, 2,399 סמ"ק המפיק 91 כ"ס (מנוע טורבו דיזל, מתוצרת מרצדס-בנץ, סוג מנוע "Mercedes-Benz OM616 engine" (אנ'))  4 צילינדרים, 2,596 סמ"ק המפיק 61 כ"ס ב-3,200 סל"ד, מנוע "מרצדס-בנץ"  4 צילינדרים, 2,596 סמ"ק המפיק 75 כ"ס, מנוע "מרצדס-בנץ" מסוג "TD 2650 F" טורבו-דיזל  4 צילינדרים, 2,596 סמ"ק, מנוע "מרצדס בנץ" מסוג "TD 2650 FTI" טורבו-דיזל (הורכב בגרסאות "Trax Gurkha" הנעה 4x4)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות (טווח גבוה / נמוך לטווח גרסאות 4x4)
פורס מוטורס טראקס (בהינדית: फोर्स मोटर्स ट्रेक्स, באנגלית: Force Motors Trax) הם מספר גרסאות של רכבי שטח המוגדרים "Multi Utility Vehicles" (MUVs) בתצורות SUV, מסחרית, טנדר, ואמבולנס מתוצרת יצרנית הרכב Force Motors (אנ') אשר מיוצרים בהודו
פורס מוטורס טראקס

הרכבים מסוג "פורס מוטורס טראקס" הם בעלי מבנה פשוט ועמיד, המתאים לתנאים הקשים שנמצאים באזורים הכפריים בהודו. במקור היו שלושה דגמים, בשנת 1998 הוצג דגם ההנעה הכפולה "Tempo Trax Gurkha", שבמקור מיועד בעיקר למשתמשים צבאיים. מאז הופיעו שפע של גרסאות: רכבי שטח פתוחים עליונים, מכוניות סטיישן מפוארות יחסית, טנדרים (קארגו קינג)
טנדרים, מסחריות, אמבולנסים וגרסאות מיוחדות מוצעים בשלושה בסיסי גלגלים שונים של: 2,400 מ"מ, 3,030 מ"מ (קארגו קינג), או 3,050 מ"מ
הטראקס יכול להכיל עד 13 נוסעים בגרסאות ה- LWB
מנוע קדמי, סוגי מנוע: מנועי בנזין, מנועי דיזל
סוגי הנעות: הנעה אחורית 4x2, הנעה כפולה 4x4
גרסאות SUV קרויים "the Gama"
קיבולת מכל דלק: 60 ליטר (בדגמים: טראקס קרוזר, טנדרים "קארגו קינג"), 63 ליטר (בדגמי "טראקס גורקה)
גלריה

דגם פורס מוטורס טראקס קרוזר
דגם מוקדם של טמפו טראקס, הנעה 4x2 (צולם בשנת 2007)
דגם טמפו טראקס
דגם טמפו טראקס
דגם טמפו טראקס - אמבולנס
הערות שוליים

↑  בין השנים 1958–2005 החברה הייתה קרויה Bajaj Tempo Motors
↑  פורס מוטורס טראקס indiamart.com/forcemotors/force-motors-trax
↑  Multi Utility Vehicles הם כלי רכב ממונעים, שנועדים לבצע משימה ספציפית עם יעילות רבה יותר מאשר רכב נוסעים
↑  דגמי פורס מוטורס טראקס - מחירים בהודו drivespark.com/cars/force-motors/trax
↑  טראקס גורקה / טראקס קרוזר - מפרט web.archive.org/web/20101007051503
↑  טנדרים קארגו קינג - מפרט web.archive.org/web/20101007053512
↑  טראקס קרוזר bs6 cars24.com/blog/force-trax-bs6-cruiser-and-toofan-launched
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פורס מוטורס טראקס".
וולמט 361 D

| --- | --- |

Valmet 361 D, שנת 1962
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Valmet tractor (אנ')
 שנות ייצור:  1960–1965
 הרכבה:  פינלנד פינלנד
 מודל קודם:  Valmet 359 D
 מודל אחריו:  Valmet 565 (אנ')
 אורך:  3,220 מ"מ
 רוחב:  1,750 מ"מ
 משקל:  1,770 ק"ג (ריק)
 מפרט טכני
 מנוע:  3 צילינדרים, 2,658 סמ"ק המפיק 46 כ"ס, מצויד במערכת הזרקת דלק, (מנוע דיזל)
 הילוכים:  הילוכים מפוצלים (סדרה שנייה "mk2" דגם מנוע "310A")
 מהירות מרבית:  28 קמ"ש
וולמט 361 D (באנגלית: Valmet 361 D) הוא טרקטור חקלאי, מתוצרת Valmet tractor (אנ') הפינית אשר יוצר בין השנים 1960–1965.
דגם ה"וולמט 361 D" היה טרקטור דיזל השלישי של היצרן Valmet tractor אשר הוצג גוף חדש עם סגנון רחב יותר  בעל הנעה אחורית.
בשנת 1962 נוספו: מנעול דיפרנציאלי, מושב מרופד, והדגם נבנה עם הידראוליקה חדשה ומתוחכמת.
סך הכול יוצרו 14,796 יחידות.
דגמים

סדרה ראשונה "mk1" - דגם מנוע "310D" - יוצר בין השנים 1960–1962
סדרה שנייה "mk2" דגם מנוע "310A" - יוצר בין השנים 1962–1965
מאפיינים

מסוגל למשא עד 1,200 ק"ג
גלגלים אחוריים - 14,9–13/24 אינץ'
צמיגים: 6,5–16 אינץ'
מכל דלק - 40 ליטר
תמונות

"וולמט 361 D"  שנת 1961
"וולמט 361 D"  שנת 1963
מנוע  "וולמט 361 D"
מפצל "310 D"
לוגו היצרן "Valmet tractor "
הערות שוליים

↑  "וולמט 361 D" valtra.fi/wwwresources/literature/fi/Valmet361D
↑  "וולמט 361 D" nettikone.com/en/valmet/361-d/1551048
↑  "וולמט 361 D" docplayer.fi/3003671-Valmet-361-d-kaytto-ja-huolto
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "וולמט 361 D".
זנות טרנסג'נדרית

זנות טרנסג'נדרית היא קיום סחר חליפין של יחסי מין תמורת תשלום כספי או הטבות חומריות בין צרכן זנות לבין אדם המגדיר עצמו כמשתייך לקהילה הטרנסג'נדרית. מרבית העוסקות בזנות זו הן נשים טרנסג'נדריות. ככלל, תופעת הזנות היא תופעה שנויה במחלוקת מבחינה חברתית, דתית ומדינית לאורך ההיסטוריה ועד היום. תופעה זו הופכת למורכבת אף יותר כאשר מדובר בזנות טרנסג'נדרית אשר מתבצעת על ידי אוכלוסייה הסובלת מטרנספוביה ואפליה מצד החברה. אותה סטיגמה חברתית מקשה על נגישותה של אוכלוסייה זו למשאבי בריאות, ובאופן זה משפיעה לרעה על בריאותה הפיזית והנפשית. בישראל, גיל הכניסה של טרנסג'נדריות לזנות הוא הנמוך ביותר ומשך הזמן של מעורבותן בזנות הוא הגבוה ביותר. הכניסה לזנות טרנסג'נדרית פעמים רבות קשורה למאפייני חיים שונים, כגון קשיים בתא המשפחתי, מצב כלכלי רעוע וקושי בכניסה לעולם העבודה, התעללות מינית בילדות, קשיים בתפיסת העצמי, הערכה עצמית נמוכה וקשיים בהשתלבות חברתית, ושימוש בסמים.
היסטוריה

זנות טרנסג'נדרית נצפתה בזירות הזנות כבר לפני מספר עשורים. בשנות ה-60 בארצות הברית התרחשו מגמות של אפליה טרנספובית בדיור ותעסוקה. לאור מצב זה, חלק ניכר מהטרנסג'נדרים מסן פרנסיסקו התרכזו בשכונת טנדרלוין ועבדו לרוב בזנות. בעיסוק זה, נשים טרנסג'נדריות היו חשופות לאלימות מצד המשטרה והלקוחות ופעמים רבות נעצרו. בעת המעצר נחשפו הנשים לאלימות רבה כגון תקיפה מינית, אונס ורצח. בקיץ 1966 הקימו פעילים משכונת טנדרלוין את ארגון ונגארד (Vanguard), שהיה ארגון הנוער הלהט"בי הראשון בארצות הברית. פעילות הארגון הובילה ל"מהומות קפיטריית קומפטון" באותה שנה. האירוע נחשב לרגע מפתח בתולדות זכויות טרנסג'נדרים בסן פרנסיסקו, ובעקבותיה חלה ירידה משמעותית באלימות המשטרתית הרשמית נגד אוכלוסייה זו. האירוע היווה זרז להקמת ארגונים אקטיביסטים טרנסג'נדרים שונים.
היקף התופעה וגיל הכניסה למעגל הזנות

דו"ח של ארגון TAMPEP מציין כי כ-6% מכלל העוסקים/ות בזנות הן נשים טרנסג'נדריות. כמו כן, נראה כי נשים טרנסג'נדריות מעורבות בזנות באחוזים גבוהים יותר מגברים טרנסג'נדרים. בישראל, סקר של משרד הרווחה והשירותים החברתיים משנת 2016 מראה כי כ-5% מכלל העוסקים בזנות בישראל הן נשים טרנסג'נדריות וכי האומדן של מספרן עומד על בין 460–510‏. עם זאת, איסוף הנתונים לקביעת היקף תופעת הזנות בכלל ושל הקהילה הטרנסג'נדרית בפרט הוא בעייתי, עקב הקושי ברישום מסודר. הנתונים הקיימים נאספו דרך מוסדות המדינה והמשטרה ואינם בהכרח משקפים את המציאות. מדיווחים של נשים טרנסג'נדריות עולה כי בזירות שונות, כדוגמת זנות הרחוב, קיים רוב של נשים טרנסג'נדריות. גיל הכניסה למעגל הזנות בישראל ובעולם נע בין גילאי 13–35‏, בעוד אצל טרנסג'נדרים טווח הגילאים נע בין גילאי 13–20‏. מתוך סקר של משרד הרווחה בישראל, עולה כי גיל הכניסה של טרנסג'נדריות הוא הנמוך ביותר ומשך הזמן של מעורבותן בזנות הוא הגבוה ביותר.
מאפיינים של זנות טרנסג'נדרית

מרבית העוסקות בזנות הן נשים סיסג'נדריות. גברים ונשים טרנסג'נדריות מהווים מיעוט. הרוב המוחלט של טרנסג'נדריות המעורבות בזנות, עוסקות בה באופן עצמאי וללא סרסור גברי, זאת לעומת נשים סיסג'נדריות בזנות שלרוב מועסקות על ידי סרסור בדמות מעסיק או בן זוג. בנוסף, נראה כי בקרב נשים טרנסג'נדריות, הגורם המדיח למעגל הזנות הוא לרוב אישה טרנסג'נדרית מבוגרת יותר המעורבת בזנות בעצמה. הצורך ברשת תמיכה חברתית מוביל טרנסג'נדריות צעירות, לרוב קטינות, לחיפוש אחר בית וקבוצה חברתית שתקבל אותן ותאשר את מגדרן, לאחר שנדחו מהסביבה הקרובה להן. חיפושן מסתיים פעמים רבות במפגש עם אישה טרנסג'נדרית מבוגרת מהן שכבר מעורבת בעולם הזנות, המאמצת אותן לביתה, מספקת להן תנאים בסיסיים ומחברת אותן במהרה לקהילת הזנות.
נשים טרנסג'נדריות מעורבות לרוב בזירות של זנות רחוב או בדירות ששוכרות בעצמן, ופחות בזנות בבתי בושת, בשירותי ליווי ובמועדוני חשפנות. מעבר לכך, רמות ההדבקה במחלות מין ו-HIV גבוהות בקרב נשים טרנסג'נדריות בזנות, לעומת גברים ונשים סיסג'נדריות בזנות ומצבן הבריאותי באופן כללי ירוד ביותר. שוני זה עשוי לנבוע מהיעדר שירותי בריאות וטיפול מותאמים לקהילה וכן מחשש של הנשים הטרנסג'נדריות לפנות למוסדות קיימים עקב טרנספוביה ואפליה.
זנות בכללותה חושפת את המעורבים בה לפגיעות פיזיות, מיניות ונפשיות רבות. הנתונים בנוגע לרמות האלימות הפיזית והמינית הנגרמת על ידי לקוחות כלפי טרנסג'נדריות בזנות לעומת נשים אחרות בזנות אינם חד משמעיים. ישנם מחקרים המצביעים על אלימות קשה מאוד כלפי נשים טרנסג'נדריות בזנות, ולעומתם קיים מחקר המצביע על רמות נמוכות יחסית של קורבנות לאלימות פיזית ומינית בקרב טרנסג'נדריות בזנות, כנגזרת של הכוח הפיזי שלהן. עם זאת, קיימות מדינות רבות בהן לא קיימת ענישה בגין אונס אנאלי, על כן אוכלוסייה זו חשופה לביצוע מעשי אונס רבים ללא כל יכולת להיות מוגנת מבחינה חוקית.
הסברים אטיולוגיים לתופעה > קשיים בתא המשפחתי

חלק ניכר מנשים וגברים הנמצאים במעגל הזנות חווים תחושת חוסר מוגנות במסגרת הבית והמשפחה. קיים קשר בין גדילה במשפחה מזניחה ודיס-פונקציונלית, התעללות פיזית ורגשית והורים מכורים, לבין בריחות מהבית וכניסה למעגל הזנות. מחקרים על נשים טרנסג'נדריות בזנות מראים כי דחייה משפחתית והצורך לשרוד ללא קורת גג, על רקע הזהות המגדרית דווחו כסיבות אשר הובילו אותן למעגל הזנות. במצבים כאלו של דחייה וסילוק מהבית, הצורך ההישרדותי המיידי הוא המוביל לזנות. כמו כן, מצבים אלו עשויים להוביל לבריחות מהבית, דרות רחוב, שימוש בסמים ופגיעות פיזיות ומיניות. טרנספוביה חברתית, אשר מופנית כלפי טרנסג'נדרים בצעירותם, מופנמת על ידם ומשפיעה לרעה על בריאותם הנפשית.
הסברים אטיולוגיים לתופעה > כסף ומצוקה כלכלית

מעורבות בזנות נובעת לרוב מהיעדר אלטרנטיבות תעסוקתיות. נשים טרנסג'נדריות המבקשות להשיג עבודה, מתמודדות עם מגוון מחסומים כדוגמת טרנספוביה ואפליה, וכן נשירה בשלב מוקדם ממערכת החינוך. מחסומים אלו מצמצמים את אפשרויות התעסוקה ומקשים על ההתקדמות במדרג ההשכלה. נשים טרנסג'נדריות מתארות קושי להתקבל לעבודה, שכיחות גבוהה של הטרדות במקומות העבודה והימנעות מלגשת לראיון בשל החשש להיפגע או לקבל יחס שאינו תואם את מגדרן. נשים רבות הצהירו שנכנסו למעגל הזנות מאחר שהן מאמינות שזו האופציה העיקרית ואולי היחידה לעבודה בתמורה לשכר הגיוני.
סקר שפרסם המכון לשוויון הזדמנויות בשנת 2016, מראה כי שיעור האבטלה בקרב הקהילה הטרנסג'נדרית עמד על כ־32%, וכ-84% משתכרים הרבה מתחת לממוצע. עם זאת, עבור צעירות טרנסג'נדריות הכסף מהווה גורם קריטי להשגת המטרה של התאמה מגדרית שכן הן זקוקות לסכומי כסף גבוהים כדי לממן את ההורמונים, האיפור, הבגדים והניתוחים להם הן זקוקות למימוש שאיפותיהן.
הסברים אטיולוגיים לתופעה > התעללות מינית בילדות

קיים קשר בין פגיעה מינית מתמשכת בילדות הגורמת לפוסט-טראומה מורכבת לבין כניסה למעגל הזנות. התעללות מינית מתמשכת בילדות מייצרת תהליך הפנמה בו הילד/ה הופכים לאובייקט לסיפוק מיני על ידי מי שתפקידו הוא להגן ולשמור עליהם. תחושת הערך של הילד מותנית ביכולתו לספק צרכים, בעיקר מיניים, של אחרים וכך יש קושי להבחין בין יחסי ניצול ודיכוי ליחסי אהבה מיטיביים. דיווח על התעללות מינית בילדות בקרב נשים טרנסג'נדריות בזנות עולה ממספר מחקרים אך, במספרים נמוכים יותר לעומת נשים סיסג'נדריות בזנות. זו יכולה להוות את אחד הגורמים הנקשרים למעורבות בזנות.