stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קייט מקינון
קריירה > עבודות אחרות

מלבד סאטרדיי נייט לייב, היא גם יצרה ומככבת בסדרת הרשת "Notary Publix" עם אחותה אמילי לין (Emily Lynne). בנוסף לאיידי בראיינט, המככבת בסדרה, כוכבי סאטרדיי נייט לייב בקי בנט (אנ'), ג'יי פארואה (אנ') וכותבת התוכנית פולה פל (אנ'), כולם כיכבו בתפקידי אורח בעונה הראשונה בת ששת הפרקים של הסדרה.
ב-2015 היא הופיעה במספר פרסומות לפורד פוקוס.
ב-2016 היא הנחתה במשותף את פרס אינדפנדנט ספיריט ה-31 עם קומייל ננג'יאני. עוד בשנת 2016, כיכבה מקינון בסרט "מכסחות השדים" לצדן של מליסה מקארתי ושחקניות "סאטרדיי נייט לייב" קריסטן ויג ולזלי ג'ונס. את הסרט ביים פול פייג' והוא מבוסס במקור על הזיכיון הקולנועי "מכסחי השדים" שנוצר בידי דן אקרויד. באותה שנה שיחקה בסרט "מסיבת השנה" (Office Christmas Party) לצד ג'ניפר אניסטון וג'ייסון בייטמן.
בשנת 2017 שיחקה בקומדיה השחורה "לילה קשוח" לצד סקרלט ג'והנסון וזואי קרביץ.
היא הופיעה כמדבבת בסדרות כגון "משפחת סימפסון" ו"איש משפחה", ובסרטים כמו "מוצאים את דורי" (כאשתו הדגה של סטן), "אנגרי בירדס - הסרט" (כסטלה / אווה, אם יום ההולדת) ו"פרדיננד" (כלופה, העיזה הזקנה). בפברואר 2017 פורסם שתדבב את דמותה של גברת פריזל בהפקה המחודשת של סדרת האנימציה משנות ה-90, "אוטובוס הקסמים", שנקראה "אוטובוס הקסמים נוסע שוב".
בשנת 2019 שיחקה בסרט הדרמה הביוגרפי "פצצה" על פי תסריט מאת צ'ארלס רנדולף, בו היא מגלמת את דמותה של ג'ס קאר, שגם היא דמות של לסבית מוצהרת.
חיים אישיים

מקינון היא לסבית צמחונית.
היא הייתה במערכת יחסים עם הצלמת והשחקנית ג'קי אבוט. בזמן שהעניקה לאלן דג'נרס את פרס קרול ברנט בטקס פרסי גלובוס הזהב לשנת 2020, מקינון דיברה על היותה לסבית והודתה לדג'נרס על כך שהפכה את זה לפחות מפחיד עבורה לקבל את הנטייה המינית שלה בזמן שצפתה בסיטקום שלה "אלן".
בזמן שלמדה באוניברסיטת קולומביה, היא יצאה עם העיתונאית העתידית, בארי וייס (אנ').
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | My Best Day | הת'ר |  |
| 2012 | Hannah Has a Ho-Phase | ניקי |  |
| 2014 | שותפות לחיים | טרייסי |  |
| 2014 | כדור חוץ (אנ') | ויקי אלברכט |  |
| 2015 | טד 2 | עצמה |  |
| 2015 | קיץ בסטטן איילנד (אנ') | מיס באנדיני ג'וניור |  |
| 2015 | אחיות (אנ') | סאם |  |
| 2016 | אנגרי בירדס - הסרט | סטלה / אווה | דיבוב |
| 2016 | מוצאים את דורי | אשתו של סטן הדג | דיבוב |
| 2016 | מכסחות השדים | ד"ר ג'יליאן הולצמן |  |
| 2016 | מאסטר מיינדס (אנ') | ג'אנדיס גארטרל |  |
| 2016 | מסיבת השנה (אנ') | מארי וויינטוס |  |
| 2017 | לילה קשוח | פיפה |  |
| 2017 | לרקוד | רג'ינה | דיבוב |
| 2017 | פרדיננד | לופה | דיבוב |
| 2018 | אין לך תחליף (אנ') | קייט |  |
| 2018 | משפחה (אנ') | ג'יל |  |
| 2018 | המרגל שזרק אותי | מורגן פרימן |  |
| 2019 | יסטרדיי | דברה האמר |  |
| 2019 | פצצה | ג'ס קאר |  |
| 2022 | ליגת DC סופר-פטס | לולו | דיבוב |
| 2022 | הקפסולה | פולה |  |
| 2023 | ברבי | ברבי המוזרה |  |
| 2025 | מיינקראפט |  |  |
| TBA | In the Blink of an Eye |  |  |
| TBA | The Roses |  |  |
| TBA | The Lunch Witch | גרנהילדה |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | תוכנית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010-2007 | The Big Gay Sketch Show (אנ') | דמויות שונות | 23 פרקים |
| 2008 | Mayne Street | אולגה סוונסון | הפרק "Parking Tickets" |
| 2010 | We Have to Stop Now | אנג'לה | הפרק "Celesbianism" |
| 2010 | Concierge: The Series | מרי | 30 פרקים |
| 2010 | Vag Magazine (אנ') | בת'אני | סדרת רשת; 6 פרקים |
| 2011-2010 | Robotomy | דמויות שונות | דיבוב; 5 פרקים |
| 2016-2010 | The Venture Bros. | ניקי ומרגרט פיקטל / דמויות שונות | דיבוב; 10 פרקים |
| 2011 | The Back Room | סוזן בויל | הפרק "Todd Barry" |
| 2011 | The 40 Year-Old 20 Year-Old | קייט | 5 פרקים |
| 2012–2022 | סאטרדיי נייט לייב | ג'סטין ביבר / אלן דג'נרס / הילרי קלינטון / אנגלה מרקל / שאקירה / אד שירן / דמויות שונות | צוות השחקנים הראשי |
| 2013 | צעצוע של סיפור: ההסתבכות | חתולת פז | דיבוב; סרט טלוויזיה קצר של ABC |
| 2013 | Hudson Valley Ballers | רק ג'יימי (Just Jamie) | 2 פרקים |
| 2014 | Comedy Bang! Bang! | אפי וילאפולוס | הפרק "Nick Offerman Wears a Green Flannel Shirt & Brown Boots" |
| 2015-2014 | The Awesomes | לולה גולד / דמויות שונות | דיבוב; 7 פרקים |
| 2015 | China, IL (אנ') | סאנשיין | דיבוב; 5 פרקים |
| 2015 | אוצרות שלפני המוות (אנ') | דאלאס בודרו | הפרק "That's Jazz" |
| 2015 | אנשים קשים (אנ') | אברה קדגלאס | הפרק "Pledge Week" |
| 2015 | Moonbeam City (אנ') | פאנאש מילר | דיבוב; הפרק "Lasers and Liars" |
| 2016-2015 | איש משפחה | קארן גריפין / דמויות שונות | דיבוב; 3 פרקים (אנ') |
| 2015-הווה | טבע של חתול | סקוויק | דיבוב; 34 פרקים |
| 2016 | מאיה ומרטי (אנ') | היידי קרוז | פרק: "Jimmy Fallon & Miley Cyrus" |
| 2016 | משפחת סימפסון | הטי מיי | פרק:: "Gal of Constant Sorrow" (אנ') |
| 2017 | חברים מהקולג' | שונה | פרק: "All-Nighter" |
| 2018-2017, 2020 | אוטובוס הקסמים נוסע שוב | פיונה פליסיטי פריזל | דיבוב; 27 פרקים |
| 2018 | רחוב סומסום | אמא אווזה | פרק: "Elmo's Nursery Rhyme" |
| 2022 | ג'ו אקזוטיק נגד קרול | קרול בסקין | מיני-סדרה |
קלמן מיקש

| --- | --- |
ציור בשמן מאת צייר אלמוני, הדיוקן הידוע היחיד של האיש
ציור בשמן מאת צייר אלמוני, הדיוקן הידוע היחיד של האיש
 לידה:  אוגוסט 1690 זאגון, כפר בנסיכות טרנסילבניה, בממלכת הונגריה באימפריה ההבסבורגית, כיום זבאלה במחוז קובאסנה ברומניה 
 פטירה:  2 באוקטובר 1761 (בגיל 71) טקירדא (רודוסטו), תראקיה המזרחית, האימפריה העות'מאנית 
 מדינה:  הונגריה 
 שפות היצירה:  הונגרית, צרפתית 
 
קֶלֶמֶן מיקֶשׁ רוזן זאגוני (בהונגרית:Zágoni Mikes Kelemen,‏ 1690 – 1761) היה סופר, מסאי, מתרגם ופוליטיקאי הונגרי מטרנסילבניה. היה מזכירו האישי ומקורבו ("הנאמן שבנאמנים") של הנסיך פרנץ ראקוצי השני של נסיכות טרנסילבניה שעמד בראש התקוממות נגד ההבסבורגים. הוא ליווה בהמשך את ראקוצי לגלות באיחוד הפולני-ליטאי, בצרפת ואחר כך באימפריה העות'מאנית. למשך שנים רבות עד סוף חייהם הם מצאו מפלט בעיר טקירדא שם מיקש כתב את מסותיו. מיקש נחשב לאחד ממייסדי הפרוזה הספרותית ההונגרית, במיוחד בזכות ה"מכתבים מטורקיה". סגנונו הרוקוקו המעודן הושפע מהסגנון הבארוקי של אצילי הונגריה ועל ידי הספרות הצרפתית של התקופה. מיקש כונה "גתה ההונגרי". מכתביו מטורקיה מספקים מידע על חיי היום יום של הפליטים ההונגרים באימפריה העות'מאנית ומשקפים את הידע הרחב של המחבר בתחום ההיסטוריה, הדת והתרבות. מיקש כתב ותרגם מצרפתית גם בנושאי דת, תולדות הכנסייה והחינוך. יצירותיו פורסמו אחרי מותו.
קורות חייו > ראשית חייו

קלמן מיקש נולד בשנת 1690 ביישוב זבאלה כבנם של פאל מיקש ושל אווה לבית טורמה מצ'יצ'וקרסטור שהתחתנו בשנת 1685. בני מיקש השתייכו לאצולה הכפרית שהתיישבה מזה זמן רב בחבל הסקלרים בטרנסילבניה. אחד מאבותיו, מיקלוש מיקש, זכה בשנת 1567 עקב פועלו בשירות נסיך טרנסילבניה ז'יגמונד ראקוצי,  לציון מיוחד ולאדמות מידי השליט. מאז בני מיקש קראו לעצמם "מיקש זאגוני".
האב פאל מיקש הצטרף לתנועת הקורוצים בראשות הנסיך אימרה טקיי. בשנת לידת בנו, בנובמבר 1690 פרץ מיקש עם יחידת קורוצים לכפרו זאגון במרדף אחרי תומכי אוסטריה ("לובנצים") והוציא להורג ביריות חמישה בני משפחת יאנקו המקומית, ללא משפט הוגן. בסופו של דבר נפל בעצמו בשבי אצל שליט ולאכיה קונסטנטין ברנקוביאנו שהסגיר אותו לאוסטרים. הוא עונה באכזריות ולבסוף הוצא להורג. נכסיו הופקעו ואלמנתו ובנו נותרו ללא פת לחם.
מיקש גדל בכפרו זאגון כיתום מאב. לעיתים התגורר אצל קרובי משפחה בכפרים אבאפה, פיאטפאלווה ובבית המשפחה בזבאלה. למד תחילה בבית ספר עממי של הכנסייה הרפורמית, לא ברור באיזה יישוב. ב-1696 אמו האלמנה התחתנה בשנית עם פרנץ בואר מן היישוב קוושד. מנישואים אלה נולד אחיו למחצה של קלמן, יוז'ף בואר, שלימים שינה את שמו להוסאר. בלחץ אביו החורג, יחד עם אמו, המיר מיקש את דתו לנצרות הרומית-קתולית.  פרנץ בואר, שהוכר כאפוטרופוס של קלמן, הצליח להחזיר למשפחה את האחוזות המופקעות שלה. מגיל עשר, בשנים 1700–1707, למד מיקש במכללה הישועית בקולוז'וואר (קלוז', בה למד לטינית ורכש השכלה הומניסטית יסודית.
באותן שנים ב-1702 כתב מיקש בבית הספר מחזה בשפה הלטינית שנקרא "חתונת הכבוד" או "מתיאש קורבינוס בשבי אצל מלך ת'כיה"
המספר על נישואי המלך מתיאש לקטרינה פודייברד, בתו של מלך צ'כיה.
וילת משפחת מיקש בזאבולה (זבאלה)
וילת משפחת מיקש-סנטקרסטי בזאגון
המכללה הישועית של קלוז', לימים המכללה הפיאריסטית, וכיום התיכון על שם "אישטוואן באטורי
קורות חייו > בשירותו הנסיך פרנץ ראקוצי השני

בשנת 1707 בהמלצת דודו, הרוזן מיהאי מיקש, התקבל קלמן מיקש כנושא כלים בחצר הנסיך פרנץ ראקוצי. הסתבר כי החלטה זאת הייתה עבורו גורלית. למשך 28 שנה השתייך מיקש לחוג מקורביו הפנימי של ראקוצי עד למות הנסיך בגלות בשנת 1735. עלה בהיררכיית החצר עד לתפקיד שמבלן .
בתוקף תפקידו השתתף מיקש באירועים כמו אספת אונוד ואספת שרושפאטאק וגם בכל מסעותיו הצבאיים של אדונו במסגרת המרד של ראקוצי נגד השלטון ההבסבורגי. חווה את התבוסות הכואבות של הנסיך: בקרב טרנצ'ין (1708) והקרב המכריע בנאג'מאייטן (כיום מופטינו מארה ברומניה) שבו 12000 לוחמיו הקורוצים של ראקוצי נאלצו להיכנע בפני הצבא האוסטרי
ב-1 במאי 1711 נחתם הסכם ורוב לוחמיו של ראקוצי נשבעו אמונים לקיסר ההבסבורגי, בפני מפקד הכוח ההבסבורגי, המרשל יוהאן פאלפי. מיקש השתתף במשא ומתן שהביא להסכם סטמאר ולקץ ההתקוממות.
קורות חייו > בשירותו הנסיך פרנץ ראקוצי השני > גלות פולין

הוא ליווה את ראקוצי בגלות פולין שם התכוונו לבקש את תמיכתו של הצאר פיוטר הראשון של רוסיה. אחרי שלא זכו לעזרה המיוחלת, וחיי הנסיך היו בסכנה בגלל רוצחים בשכר שנשלחו על ידי החצר בווינה. ראקוצי סירב לוותר על תביעותיו בהונגריה תמורת נסיכות אישם בגרמניה.
קורות חייו > בשירותו הנסיך פרנץ ראקוצי השני > גלות צרפת

בנובמבר 1712 יצא לצרפת בליווי שלושה נאמנים:קלמן מיקש, אדם קיראי סטמארי ובולדיז'אר קישפלודי. ב-13 בפברואר 1713 הגיעו לצרפת, שם נהנה ראקוצי מחסותו ומקצבה נדיבה של לואי הארבעה עשר. ראקוצי איפשר לצעירים שליוו אותו, להשתלם בצרפת בשפה המקומית, במתמטיקה, גאוגרפיה והיסטוריה, וללכת למופעי התיאטרון והאופרה, לקונצרטים ולנשפי החצר. נסיבות אלה התוודע מיקש לספרות ולתרבות הצרפתית שהשפיעו על יצירתו העתידית.
קורות חייו > אחרי מות ראקוצי

קלמן מיקש חי עוד 26 שנה אחרי מותו של הנסיך ראקוצי. הוא נאלץ להישאר בגלות טורקיה.
ב־1738 התעוררו בו תקוות כשבנו של ראקוצי, יוז'ף יצא למסע צבאי בתמיכת הסולטאן העות'מאני. עוד ב-1736 חידשו העות'מאנים את מאמציהם המלחמתיים נגד האימפריה ההבסבורגית לרגל המלחמה הרוסית-האוסטרית-העו'תמאנית (1739-1735). הטורקים הכירו את זכותו של יוז'ף ראקוצי בנסיכות טרנסילבניה ואילצו אותו להשתתף במלחמה באוסטרים. מיקש השתתף במסע אבל הביט בו בספקנות, חשש ממעשי השוד של הטורקים בטרנסילבניה וייתכן כי התאכזב מראקוצי הבן. אחרי מותו של יוז'ף ראקוצי ב-10 בנובמבר 1738 בקיץ 1739 שלחו העות'מאנים את מיקש עם משימה לא ברורה לנסיכויות הרומניות.
הוא עזב את צ'רנוודה ב-5 ביוני 1739 ונסע לבוקרשט, בה התקבל בכבוד רב על ידי נסיך ולאכיה, קונסטנטין מברוקורדט. המשיך משם דרך פוקשאן ליאש, בירת נסיכות מולדובה ופגש שם את הנסיך גריגורה השני גיקה. בספטמבר 1739 כשהתקרבו הקוזקים חזר לבוקרשט, שם נשאר בימי החורף בגלל מחלת חום ואחר כך שב לרודוסטו.
לפי דיווחים לא מאומתים אחרי מותו של הקיסר קרל השישי (כמלך הונגריה - קארוי השלישי) התעניין מיקש אצל השגריר האוסטרי באיסטנבול בנוגע לאפשרות של חנינה והשיבה למולדת, אולם קיבל תובה שלילית. נטען שהקיסרית מריה תרזה בעצמה דחה את בקשת הגולים ההונגרים בנימוק " (מטורקיה אין ישועה) - בלטינית:!Ex Turcia non est redemptio” אם כי לא נמצאו תעודות כתובות המאששות תגובה זו, כולל במכתבים אל אחיו למחצה של מיקש. מיקש נאלץ להשלים עם גורלו ועם החיים על חוף ים מרמרה. בשנים 1753–1754 התלונן על הידרדרות בחוש הראייה אולם בנובמבר 1754 הודיע במכתב כעיניו החלימו "ללא תרופה, אלא רק בחסד האל".
לעיתים העניק שירותים לשער הנשגב כמתרגם בזכות בקיאותו בשפות רבות. הוא קבר את חבריו זה אחר זה עד שב-22 באוקטובר 1758 אחרי מות הברון ז'יגמונד זאי נשאר השריד היחיד מפמלייתו המקורית של פרנץ ראקוצי והסולטאן מינה אותו לראש המושבה ההונגרית ברודוסטו, תפקיד המזוהה עם דרגת גנרל. אחרי המינוי קצבתו החודשית הועלתה כך שאיפשרה לו רווחה מסוימת.
ב-1759 הורשה לו לכתוב מכתב לאחיינו הרוזן אישטוואן מיקש ולאחיו למחצה, הברון יוז'ף הוסאר, איתם ניהל התכתבות חמה ואף שלח אליהם מספריו. קלמן מיקש נפטר בשנת 1761 בגיל 71 עזוב ובודד, בעקבות מגפת הדבר והובא לקבורה ברודוסטו. עם הזמן נפל בשכחה ואפילו מקום קבורתו אינו ידוע.
מורשתו הספרותית > מכתבים מטורקיה

ספרו הידוע ביותר ,Törökországi levelek - "מכתבים מטורקיה" - כלל 207 מכתבים פיקטיביים, הראשון מתוארך ב-10 באוקטובר 1717 והאחרון ב-20 בדצמבר 1758 . הם נכתבו על ידי מיקש הפליט לדודה דמיונית, הרוזנת פ.א. אשר התגוררה באיסטנבול.
מכיוון שנאסר עליו להתכתב עם בני ארצו בטרנסילבניה ובהונגריה שטח מיקש את כל מחשבותיו, געגועיו ודאגותיו במכתבים הפיקטיביים האלה.
מיקש התוודע בצרפת לסוגת המכתבים הקלאסיים וייתכן כי קרא את אגרותיו של רוז'ה רביטן דה בוסי ושל בת דודתו, מאדאם דה סבינייה, שהשפעתן ניכרת בכתיבתו.
המכתבים מתארים אירועים והשתקפויות מן החיים היומיומיים של הנסיך ראקוצי ושל שאר הגולים אך מכילים גם שורה של תוספות היסטוריות ותקופתיות. בשלב מסוים ליקט מיקש את המכתבים בכרך אחד עטוף בעור. לפי פרנץ והמחקרים העדכניים ביותר, הם הובאו לסומבטהיי על ידי אחד מקציניו של ברצ'ני. לעומת זאת, לדעתם של קלמן טאלי (Thaly) ולאיוש הופ הם הגיעו לווינה באמצעות אחד משרתיו של ראקוצי.
מורשתו הספרותית > מכתבים מטורקיה > גורל המכתבים

אחרי מותו של מיקש המכתבים הגיעו לידי אישטוואן הורבאט (מת ב-1799 ברודוסטו), המשרת של הסופר שהיה קשיש מופלג. שלושים שנה אחרי מותו של מיקש הוא העביר אותם להונגרי בשם מסארוש, שעבד בשירותו של סלים פאשה, לימים הסולטאן  סלים השלישי. בעת ביקור בווינה, מסר מסארוש את כרך המכתבים להיסטוריון של האמנות והעורך דמטר גרג (Demeter Görög) שקלט את ערכם של כתבי היד. מכיוון שגרג היה מודע כי בגלל נוקשות הצנזורה לא היו סיכויים להוצאתם לאור של המכתבים בבירת האימפריה ההבסבורגית העביר אותם לאישטוואן קולצ'אר, (1828-1760), סופר ומורה לספרות הונגרית שפעל בעיר סומבטהיי.
אולם גם בהונגריה לא יכלו לפרסם את היצירה ללא בדיקה של הצנזורים. קולצ'אר פנה לכומר הישועי מתיאס ריטאלר שהיה צנזור בעיר בודה. ריטאלר נהג בנדיבות רבה וב-10 ביולי 1792 אישר את הדפסת המכתבים.  הכותרת המקורית " סיפורם של הנסיך פרנץ ראקוצי ושל ההונגרים האחרים שחיו איתו בגלות" (Rákóczi Ferenc fejedelemnek és a vele bujdosó magyaroknak történetei) הוחלף, ייתכן לבקשת הצנזור, ל"מכתבים מטורקיה".
היצירה הוצאה לאור בפברואר 1794 בבית ההוצאה של אנטון יוזף זיס בסומבטהיי. זכויות הפרסום שויכו לקולצ'אר. אחרי מותו של קולצ'אר הן עברו לידי יורשו, פרנץ טולדי. ב-1867 מכר טולדי את הזכויות לארכיבישוף של העיר אגר, בלה ברטקוביץ'. הוא הפקיד את כתבי היד בספרייה של הארכיבישופות אגר, בה נמצאים עד היום.
מאז הוצאו לאור במהדורות רבות.
מיקש תיבל את מכתביו בקוריוזים ופרטים מסקרנים ממקורות מגוונים:החל מכתבי הקודש ("ביבליה") דרך ספרות הרנסאנס (בוקאצ'ו, מתאו בנדלו, מרגריט מנווארה) ועד לספרות הצרפתית בת זמנו. סגנונו מתאפיין בקלילות, שובבות, עדינות, בהירות, הומור ואירוניה, דומה לשיחות הסלונים בתקופתו.
לפי אנטאל סרב מכתביו של קלמן מיקש "חנכו פרק חדש בתולדות הנשמה בספרות ההונגרית: אחרי הנפשות הקשוחות באמונתם הדתית ובמעשי הגבורה, הוא פתח את עידן האנושיות"
מורשתו הספרותית > תרגומיו

מיקש תרגם טקסטים מצרפתית בששת אלפים דפים בכתב יד, מתוכם שנים עשר ספרים תורגמו בין השנים 1720–1754. מדובר בספרים שדנו בעיקר בנושאי דת ותולדות הכנסייה ושמיקש הכיר אותם מקריאה קודמת או שאל אותם בספרייתו של הנסיך ראקוצי. הוא היה קפדן מאוד בעבודת התרגום מן הטקסטים הקלאסיים הצרפתיים ובעיניו ערכם עלה על זה של המכתבים, שזיכו אותו בהערכת הדורות הבאים. דאג לחזור עת התרגומים ולשפר את סגנונם ואת בחירת המלים. יוצא מן הכלל מבחינה זו היה אוסף הסיפורים הקצרים של מאדאם דה גומז Journées amusantes, (ימים משעשעים) אותם עיבד תוך העברת עלילתם לנופי טרנסילבניה
רשימת תרגומים:
שארל גובינה - מדריך דרכם של הצעירים בדרכו של האל (1724), התרגום השני - מדריך הצעירים אל האדיקות הנוצרית (1751) Az Iffiaknak kalauzza az Isten uttyában (1724); Az Ifjak Kalauza Keresztyéni Ajtatosságban címmel (1751
Instruction de la jeunesse en la piété, tirée de l’Écriture sainte et des saints Pères
פרנסואה פרדו (François Perdoulx) - האגרות והאוונגליונים עם הסברים על ידי שאלות ותשובות לכל ימי ראשון ולחגים הראשיים של השנה....
Epitres et évangiles avec des Explications par demandes et par Réponses ; pour tous les dimanches, les principales festes de-
I'année...1741
Az Épistoláknak és Az Evangéliumoknak Esztendő által valo vasárnapokra és leg fővebb Innepekre rendeltetett, Kérdésekkel és Feleletekkel valo Magyarázattya
פרנסואה-אמה פוז'ה - דברי לימוד רגילים בצורת קתכיזם - בשני קתכיזמים מקוצרים, לפי כתבי הקודש
Catechismus Formájára valo közönséges Oktatások, A Mellyek rövideden két szakaszban meg magyaráztatnak, a Szent Irásokbol
(1744)
מאדאם דה גומז - Les journées amusantes
Mulatságos napok - עיבוד לפי שמונה כרכי סיפורים קצרים (1745)
בנוא ואן הפטן - ( Benoît van Haeften) - Regia via Crucis
A Keresztnek királyi úttya (1747) (דרך המלך של הצלב)
אטיין-פרנסואה ורנאז' - הגיגים נוצריים, שהופקו מכתבי הקודש ומכתבי האבות הקדושים - לכל ימי השנה
Pensées Chrétiennes Tirées De L'Écriture Sainte Et Des Saints Pères (1728)
Keresztényi Gondolatok, Mellyek a Szent Irásokbol és a Szent Atyák irásirbol vannak ki szedegetve.
ניקולא לטורנה - סיפור חייו של ישו Histoire de la vie de Jesus-Christ (1748) A Kristus Jésus Életének Historiaja
ניקולא דה מליק - אופיים של הנוצרים האמיתיים .. Le Caractère des vrais chrétiens - A Valoságos keresztényeknek Tüköre (1749)
קלוד פלרי - מנהגי בני ישראל - Les Moeurs des Israelites -Az Izraéliták Szokásáról (1750)
קלוד פלרי - מנהגי הנוצרים Les Moeurs des Chretiens - A Keresztényeknek Szokásiról való beszélgetés (1750)
אנטואן דה קורטן - ספר לימוד על אמנות השימוש בזמן בצורה טובה
Az idő Jóll el Töltésének Módgya Minden féle rendben (1751) Traité de la paresse ou l'art de bien employer le temps,
אוגיסטן קאלמה : A Sidók és az uj Testámentumnak Historiája (1754) "היהודים וסיפור הברית החדשה"
הנצחה

1904 - לפי צו של הקיסר אוסטרו-הונגריה, פרנץ יוזף החליט הפרלמנט של הונגריה להחזיר את שיירות ראקוצי ומלוויו מטורקיה להונגריה לשם טקס קבורה ממלכתי. מיקש היה היחיד מביניהם שמקום קבורתו לא נמצא.
חוג סופרים הונגרים גולים בהולנד כונה על שמו - החוג קלמן מיקש.
לקריאה נוספת

Lóránt Czigány: A History of Hungarian Literature: From the Earliest Times to the mid-1970s, ch.5, Clarendon Press, 1984
Dániel Veress: Így élt Mikes Kelemen. Budapest 1978, ISBN 963-11-1178-4 .(בהונגרית)
Anton Klipp: Die Rákóczi in Karpatenjahrbuch 2014. ISBN 978-80-89264-85-8, Jg. 65, Seiten 63 bis 80.
Paul Lendvay Ungurii, Humanitas, Bucuresti, ed III 2010 Z (ברומנית) (תרגום מגרמנית) (פול לנדוואי - ההונגרים)
הערות שוליים

1 2  P.Lendvai 2010 עמ' 169
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276173105171  PLWABN: 9810564021705606  BnF: cb12054463f (data)  GND: 118582356  ISNI: 0000 0001 0866 6366  LCCN: n80103872  NKC: jo20181018765  NTA: 067892450  SUDOC: 031210465  VIAF: 7410168   WorldCat (עם VIAF): 7410168 
אחד מכתבי היד של "המכתבים מטורקיה" של קלמן מיקש
"מכתבים מטורקיה" - המהדורה המודפסת הראשונה (1794, וינה)
בית האוכל של הנסיך פרנץ ראקוצי ברודוסטו
ביתו של ראקוצי ברודוסטו
פסל של קלמן מיקש שהוצב בגן בית הוריו בזאגון.
פסל של קלמן מיקש בטירת ואיה בהונגריה
רינה איילין גורליק

אין תמונה חופשית
רינה איילין גורליק (נולדה ב-16 ביוני 1980) היא עורכת דין, מנכ"לית אגודת יהודי אתיופיה, חברה בוועדת היגוי יוצאי אתיופיה של המועצה להשכלה גבוהה.
ביוגרפיה

נולדה באתיופיה. אמה חיה בכפר בנקר באתיופיה ושם הקימה בית ספר. כילדה התעקשה אימה לצאת ללמוד מחוץ לכפר יחד עם כמה בנים, למרות שהדבר לא היה מקובל. אחרי שרכשה השכלה חזרה לכפר ופתחה בו בית ספר בסיוע רשת אורט.
בגיל 4 עלתה איילין גורליק עם משפחתה לישראל. כשעלו לישראל הוצע לאימה להיות תופרת, אך היא התעקשה לעבוד במקצועה והייתה למורה האתיופית הראשונה בישראל.
מאז ילדותה רצתה אליין גורליק להיות עורכת דין. היא סיימה את התואר הראשון במשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, ולאחר מכן עבדה כעורכת דין בתחום האזרחי מסחרי. כעורכת דין ייצגה את משפחתו של סלומון טקה שנורה על ידי שוטר.
בשנת 2016 סיימה תואר שני בלימודי מדיניות ציבורית בתוכנית המנהלים של אוניברסיטת בר-אילן ותואר שני נוסף מאוניברסיטת תל אביב.
ב-2019 בעקבות מסע לאתיופיה סיפרה:
"אני ניסוי חברתי שלא הצליח.. עשיתי הכול לפי הספר, יש לי זהות ברורה, אני ישראלית, גאה בהוריי ובמוצא שלי, ועדיין מקבלת יחס שונה רק בגלל הצבע שלי"
ב-2020 ניהלה את הקליניקה לקידום שוויון באוניברסיטת בר־אילן.
החל מ־2021 משמשת כמנכ"לית אגודת יוצאי אתיופיה בישראל, ארגון אשר הוקם בשנת 1993. הארגון עוסק בשנוי תפיסה ביחס ליוצאי אתיופיה בקרב קובעי המדיניות, אמצעי התקשורת, המגזר הציבורי ודעת הקהל הישראלית. האגודה פועלת לשינוי המדיניות הקיימת במספר תחומים מרכזיים: חינוך, השכלה גבוהה, תעסוקה, דיור ורווחה.
דעותיה הציבוריות

בעקבות מחאת יוצאי אתיופיה ב-2015 החליטה לפעול למען זכויות יוצאי אתיופיה בישראל.
ב-2021 יצאה נגד שיטור היתר שסובלת ממנו האוכלוסייה האתיופית בישראל. לטענתה שיטור היתר מתבטא לא רק בהטרדה ובהתנכלויות של שוטרים ליוצאי אתיופיה אלא ממש באלימות שמופעלת נגדם, ובהמשך בפתיחת תיק פלילי על עבירות "נגד הפרת הסדר הציבורי" - תקיפת שוטר או הפרעה לשוטר בשעת מילוי תפקידו. עדויות לשיטור יתר כלפי האוכלוסייה האתיופית ניתן לראות בדו"ח פלמור מ-2016 ובדו"ח מבקר המדינה ב־2021.
ב-2023 יצאה נגד הרפורמה המשפטית, בטענה כי היא עלולה להשפיע לרעה על החברה האתיופית בישראל. בעקבות זאת ב-1 באפריל 2023 נאמה בהפגנה המרכזית בקפלן במסגרת המחאה נגד ההפיכה המשטרית. ב-8 באפריל נאמה בקריית אונו במסגרת אירועי המחאה.
הייתה שותפה בהפגנה שנערכה באוגוסט 2023 כחלק ממחאת צדק לרפאל ואף נפצעה מרימון הלם במהלכה.
הוקרה

נבחרה כאחת מ-50 הנשים מעוררות ההשראה מטעם עיתון פורבס - 2021
חיים אישיים

כיום נשואה לסשה גורליק.
אחותה שלומית איילין מנהלת תחום חדשנות ותוכניות עירוניות במנהל החינוך בבת ים.
הערות שוליים

↑  צוות האגודה – אגודת יהודי אתיופיה בישראל
↑  וועדת היגוי – יוצאי אתיופיה
1 2 3  אלישיב רייכנר, המסע מירושלים לאתיופיה ובחזרה, באתר מקור ראשון, ‏26 בנובמבר 2019
1 2  עו"ד רינה איילין גורליק, באתר Forbes Israel
↑  נטו בת ים גיליון23, באתר calameo.com (באנגלית)
↑  עורך הדין - גיליון 45 - מאי 2020, באתר FlippingBook
↑  לא רואים ממטר – על מה היו צריכות להיות הבחירות האלה, אבל הן לא, באתר "המקום הכי חם בגיהנום", 26 באוקטובר 2022
↑  רינה איילין-גורליק ונסרין עליאן, ‏בעוד שיטור היתר נגד יוצאי אתיופיה נמשך, המדינה גוררת רגליים, באתר "סרוגים", 15 בינואר 2023
↑  הוועדה המיוחדת לדיון בהצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (סמכויות), התשפ"ג-2022 (פ/80/25) בראשות חבר הכנסת אופיר כץ, באתר הכנסת, ‏2022
↑  ניצן שפיר, ‏השבוע ה-13 למחאה: כ-160 אלף מפגינים בתל אביב, באתר גלובס, 1 באפריל 2023
↑  רינה איילין גורליק בנאום בעצרת | מי פה באמת אזרח סוג ב'? חובת צפייה: רינה איילין גורליק, מנכ"לית אגודת יהודי אתיופיה, בנאום בעצרת המרכזית בתל אביב. שתפו! | By האם ראית את האופק לאחרונה? | Facebook, באתר hi-in.facebook.com (בהינדי)
קתדרלת המולד של ישו

| --- | --- |

מבנה הכנסייה
 מידע כללי
 מיקום:  מחוז קהיר 
 מדינה:  מצרים 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2019
 תאריך פתיחה רשמי:  2019 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות קופטית 
 מידע טכני
 קיבולת:  8,200 אנשים
 קואורדינטות:  29°58′52″N 31°43′15″E﻿ / ﻿29.981194444444°N 31.720861111111°E﻿ / 29.981194444444; 31.720861111111
 he
 
קתדרלת המולד של ישו (בקופטית: ⲡⲓⲉⲣⲫⲉⲓ ⲛ̀ⲕⲁⲑⲉⲇⲣⲁ ⲛ̀ⲧⲉ ⲡϫⲓⲛⲙⲓⲥⲓ ⲙ̀ⲡⲭⲣⲓⲥⲧⲟ) היא קתדרלה קופטית-אורתודוקסית, שנמצאת בבירת מצרים החדשה. הכנסייה נחנכה על ידי נשיא מצרים, עבד אל-פתאח א-סיסי ועל ידי האפיפיור ה־118 של הכנסייה הקופטית, תאודורוס השני ב-6 בינואר 2019. זו הכנסייה הגדולה ביותר במזרח התיכון.
היסטוריה

בינואר 2017 ומספר שבועות לאחר פיגוע הירי באל-מניא בו נרצחו כ-29 נוצרים קופטים הורה נשיא מצרים, עבד אל-פתאח א-סיסי להקים מסגד וכנסייה בבירת מצרים החדשה שיהיו המסגד והכנסייה הגדולים ביותר במצרים וזאת על מנת שיהפכו לסמל של דו-קיום ואחדות לאומית. למעשה, במשך עשרות שנים הוגבלת המכסה להקמה כנסיות במצרים וזאת כדי להימנע מפגיעה באסלאם, עם זאת באוגוסט 2017 הפרלמנט המצרי החליט להסיר את המגבלות ובכך התאפשרה בנייתה. הקתדרלה נבנתה על ידי מהנדסים מכוחות הצבא המצרי.
ב-6 בינואר 2019 נחנכה הכנסייה על ידי נשיא מצרים, עבד אל-פתאח א-סיסי ועל ידי האפיפיור ה־118 של הכנסייה הקופטית, תאודורוס השני ב-6 בינואר 2019. זו הכנסייה הגדולה ביותר במזרח התיכון. מסגד אל-פתאח אל-עלים נחנך אף הוא באותו יום.
הערות שוליים

↑   למרות המתקפה על הנצרות, במצרים נחנכה הקתדרלה הגדולה במזרח התיכון, באתר הארץ, 8 בינואר 2019
1 2  "Inauguren una catedral copta al Caire, la més gran del Pròxim Orient" [A Coptic cathedral opens in Cairo, the largest in the Near East] (בקטלאנית). 8 בינואר 2018. נבדק ב-12 בפברואר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Pope Tawadros II to lead first ever mass at Egypt's new Nativity of Christ Cathedral". Nile TV.
↑  "Egypt's Copts prepare for opening of cathedral in new administrative capital". The National. 4 בינואר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Egypt's Sisi inaugurates Nativity of the Christ Cathedral". Ahram.org.
רינה (רוזה)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1894 אודסה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  26 ביולי 1940 (בגיל 46 בערך) תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 ענף מדעי:  בקטריולוגיה 
 מוסדות:  בית החולים הדסה (תל אביב) 
 בן או בת זוג:  יהודה יונוביץ (1920–26 ביולי 1940) 
 
רינה (רוזה) יונוביץ (1894 – 26 ביולי 1940) הייתה מהבקטריולוגיות הראשונות בארץ ישראל, מייסדת ומנהלת המעבדה הבקטריולוגית בבית החולים הדסה (תל אביב).