stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האגן דאז
שם המותג

שם המותג האגן דאז הוא דוגמה מוצלחת לאשליית המיתוג הזר (foreign branding). מייסדי החברה ביקשו לתת למוצרים חזות סקנדינבית על ידי המצאת שם בעל סממנים לשוניים המרמזים על מוצא סקנדינבי. המאפיינים המיוחדים שנועדו לייצר את הזיקה הנדרשת בעיני הצרכן האמריקני הם ארבעה: האומלאוט מעל האות השנייה בשם (ä), הכפלת ה-a, צירוף האותיות zs ומבנה ההברה הנדמה לסקנדינבי (לדוגמה, האגן-קופנהגן). כדי לחזק את הרושם, התווית המקורית של האגן דאז כללה את קווי המתאר של מפת דנמרק. למרבה האירוניה, בדנית לא קיים אף אחד מן המאפיינים הלשוניים שפורטו לעיל, ובאף אחת מן השפות הסקנדינביות לא מקובלים הצירופים äa ו-zs (אף ש-a בודדת עם אומלאוט קיימת בשוודית ובפינית, והצירוף aa ללא אומלאוט מקובל בפינית). בנוסף, אף על פי שלהאגן דאז סניפים במדינות רבות, אף לא אחד מהם נמצא בסקנדינביה. שתי המילים המרכיבות את שם המותג הן חסרות כל משמעות בכל שפה. המילה הראשונה קרובה לשם Hagen, שהוא שם משפחה מוכר בדנמרק, בנורווגיה ובגרמניה, שם פרטי גרמני ושם עיירה בגרמניה. הצירוף zs במילה השנייה מקובל אך ורק בשפה ההונגרית אך אין בשפה זו כל משמעות למילה Dazs.
בשנת 1980 ייסד ריצ'רד סמית את החברה Frusen Glädjé, שייצרה אף היא גלידות פרימיום לשוק האמריקני והתחרתה בהאגן דאז. החברה חיקתה את הרעיון של יצירת זיקה לסקנדינביה באמצעות שם המותג, אם כי במקרה זה הייתה לשם משמעות בשוודית (עונג קפוא).
האגן דאז בישראל

גלידות האגן דאז נמכרות במרכולים במכלים של פיינט. עד שנת 1998 הייתה זכיינית דומינו'ס פיצה בישראל, "אומני מותגי מזון", שנוהלה על ידי אורי יוגב, גם זכיינית האגן דאז ומכרה את הגלידות גם באמצעות רשת הפיצריות. ב-1998 עבר הזיכיון לפילסברי ישראל, אולם בשנת 2003 נחתם הסכם חדש למכירת מוצרי האגן דאז על ידי דומינו'ס פיצה, ובהמשך באמצעות רשת פיצה האט.
בסוף שנת 2007 הוכנסו גלידות האגן דאז לתפריט הקינוחים של רשת בתי הקפה קפה ג'ו. כיום המותג מיובא ומופץ על ידי חברת ג'נרל מילס ישראל.
ראו גם

בן אנד ג'ריז
בסקין-רובינס
הערות שוליים

↑  גידול של 30% במכירות גלידות האגן דאז, באתר ynet, 11 ביולי 2001
↑  גלידת "האגן דאז" חוזרת לדומינו′ס פיצה, אתר אינדקס 29.6.2003
↑  דן מייזליש, שיתוף פעולה בין ג'נרל מילס לקפה ג'ו, אולמרקטינג 17.7.2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007475984405171  LCCN: no2004103156  VIAF: 157459521   WorldCat (עם VIAF): 157459521
האיגוד הגרמני אמריקאי

| --- | --- |


 מדינה:  ארצות הברית 
 מטה הארגון:  ניו יורק 
 מייסדים:  פריץ ג'וליוס קון 
 חברים:  25,000
 נשיא:  פריץ יוליוס קון
 תקופת הפעילות:  19 במרץ 1936 – דצמבר 1941 (כ־5 שנים)
 
כעשרים אלף חברי האיגוד הגרמני אמריקאי במצעד שנערך בניו יורק, ב-30 באוקטובר 1939
האיגוד הגרמני אמריקאי (בגרמנית: Amerikadeutscher Bund) או הפדרציה הגרמנית אמריקאית הוא ארגון נאצי שהוקם בארצות הברית בשנות ה-30 של המאה ה-20, שקיבל הדרכה ותמיכה כלכלית סמויה מהממשלה הגרמנית, במטרה לקדם עמדה אמריקאית אוהדת כלפי גרמניה הנאצית.
שם הארגון נקבע ב-1936, לאחר איחודן של שתי תנועות דומות ובראש הארגון הציב אדולף היטלר את פריץ יוליוס קון, אזרח ארצות הברית יליד מינכן, גרמניה, כמוהו רוב חברי האיגוד היו תושבים ממוצא גרמני. הארגון הפיץ תעמולה נאצית, האשים את הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט בכך שהוא פועל למען היודאו-קומוניזם ופעל נגד החרם היהודי נגד עסקים בבעלות גרמנים במנהטן. ביום ציון הולדתו של ג'ורג' וושינגטון ב-1939 ערך הארגון עצרת במדיסון סקוור גארדן בניו יורק בו השתתפו כ-20,000 אנשים והתרחשו עימותים אלימים בין חברי הארגון ומתנגדיו.
לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה נכלאו רבים מחברי האיגוד וחלקם הוגלו לגרמניה. אחרי המלחמה האיגוד התפרק, מנהיגו הוגלה לגרמניה, נשפט, נכלא ומת.
השפעות האיגוד

האיגוד ביצע תעמולות אקטיביות למטרתם, שהיא הפצת הנאציזם בארצות הברית למניעתם מלהצטרף אל אויבי גרמניה, שלרוב גרמו לעימותים ולקרבות רחוב עם קבוצות אחרות, בעיקר עם חיילים יהודים ותיקים של מלחמת העולם הראשונה.
כמו כן, להחדרת התורה הנאצית לתוך עתידה של ארצות הברית הוקמו מחנות קיץ שהיו תחת שליטת האיגוד שנתנו אימונים צבאיים לילדים ומבוגרים.
החוג הישראלי לכלבי רוח

לוגו של החוג לכלבי רוח
החוג הישראלי לכלבי רוח הוא אחד מחוגי הגזע הוותיקים בהתאחדות הישראלית לכלבנות. החוג הוא עמותה רשומה, שמטרתה לקדם ולטפח את כל גזעי כלבי הרוח בישראל, ובמיוחד את גזע הסלוקי המדברי המקומי. החוג מנוהל על ידי מתנדבים, באמצעות ועד שנבחר באספה כללית שנתית.
היסטורית החוג

החוג נוסד ב-1968. באותה עת היו בארץ רק כלבי סאלוקי מקומיים וכלבי אפגאנים מיובאים (מבית הגידול המפורסם Turkuman) .
בתחילת שנות ה-70 הגיעו גזעי כלבי רוח חדשים: גרייהאונדים הגיעו משווייץ ואנגליה, וויפטים מהולנד, מאנגליה ומארצות הברית. בורזוי מגרמניה ומאנגליה. הכלב הפרעוני, הגרייהאונד האיטלקי והוולפהאונד האירי הגיעו בשנות ה-80, ומגזעים אלו רק הגרייהאונד האיטלקי הקטן זכה לפופולריות.
גל העלייה הגדול מרוסיה בשנות ה-90 הביא עמו הרבה כלבי בורזוי, אולם גידולם של אלה ירד בהתמדה כעבור עשור.
גזעי החוג

גרייהאונד
גרייהאונד איטלקי
בורזוי
אפגני
סלוקי
וולפהאונד אירי
ויפט
אזאואק
פעילות החוג

החוג מקיים כ-3 תערוכות בשנה, בנוסף להשתתפות בתערוכות רב גזעיות שעורך ההי"ל.
החוג מעודד רישום וקעקוע מספר סידורי של כל כלבי הסאלוקי המדבריים.
מדי פעם נערכים אירועים חברתיים לחברי החוג.
אימוני ריצה (מרוץ כלבים) גם הם חלק מפעילות החוג.
חוג עורך רשימת המלטות מסודרת ע"פ ניתן ליצור קשר עם המגדלים.
זוכים ומתרחבים
מפגש משפחתי בתערוכת פורים
החוג המנוגד

באלגברה מופשטת ובפרט בתורת החוגים, החוג המנוגד (Opposite ring) של חוג נתון הוא חוג בעל אותו מבנה חיבורי, עם פעולת הכפל בחילוף המשתנים. המעבר לחוג המנוגד מעביר מודולים שמאליים לימניים, ולהפך, ובכך מראה שלשני המושגים יש אותה תאוריה.
הגדרה פורמלית

יהי חוג  (R,+,\cdot ). נסמן ב- {R}^{op} את החוג
 (R,+,*), בו פעולת הכפל * היא הפעולה  a*b=b\cdot a, כלומר היפוך הפעולה של החוג  R. בדיקה ישירה מראה שזהו חוג, המכונה החוג המנוגד של  R.
אם  A היא אלגברה, אז  {A}^{op} נקראת האלגברה המנוגדת של  A, והיא זו שמתקבלת משינוי מבנה החוג כמוסבר לעיל.
תכונות

({R}^{op})^{op}=R.
כל חוג אנטי-איזומורפי לחוג המנוגד שלו. חוג שיש לו אנטי-אוטומורפיזם הוא איזומורפי לחוג המנוגד. בפרט, חוג עם אינוולוציה איזומורפי לחוג המנוגד שלו. אם  R חוג קומוטטיבי, אז  {R}^{op}=R.
לכל אלגברה  R מעל שדה  F, יש הומומורפיזם  R\otimes _{F}R^{\operatorname {op} }\rightarrow \operatorname {End} _{F}(R) אל חוג האנדומורפיזמים. אם  R אלגברה פשוטה מרכזית, זהו איזומורפיזם, המראה ש(המחלקה של) החוג המנוגד מהווה את האיבר ההפכי בחבורת בראואר.
ראו גם

מכפלה טנזורית
חבורת בראואר
ההתערבות המשולשת

ההתערבות המשולשת הייתה התערבות דיפלומטית של רוסיה, צרפת וגרמניה בתוצאות מלחמת סין–יפן הראשונה ובהסכם שנחתם בסופה, הסכם שימונוסקי. ההתערבות התבצעה ב-23 באפריל 1895.
הרקע והאינטרסים להתערבות

מלחמת סין-יפן, שהייתה בעיקרה מאבק על ההגמוניה בקוריאה, הייתה בין הגורמים לכניסת רוסיה לאזור, לחלל שהותירה סין.
עיקר האינטרס הרוסי נסב סביב בניית המסילה הטרנס-סיבירית באזור ליאודונג, כחלק מהמאמצים לקצר את אורכה. כן חפצה רוסיה בנמל פורט ארתור אשר אינו קופא בחורף. כל זאת ועוד, היו לחלק מהאינטרס של האימפריה הרוסית בראשות הצאר ניקולאי השני, באזור דרום מזרח אסיה. אינטרס זה היה במהותו אימפריאליסטי ולחלק מהרצונות ההגמוניים הרוסיים והתחרות בין מעצמות אירופה השונות דאז.
שני הצדדים האחרים בברית, צרפת וגרמניה, התערבו בתוצאות המלחמה והסכם שימונוסקי בעיקר עקב לחץ רוסי. צרפת הייתה כבולה בברית הפרנקו-רוסית של 1892, בעוד לגרמניה היו אינטרסים משלה בסין.
שלוש המעצמות (רוסיה צרפת וגרמניה) הגישו ליפן אולטימטום, תוך איום צבאי, שהביא את יפן לסגת צאת מחצי האי ליאודונג, שהיה הישג משמעותי במלחמה, וכן לצאת מאזור מנצ'וריה ולמעשה גם מנמל פורט ארתור. יפן נאלצה לוותר על חלק מהישגיה הצבאיים, ולא הפכה אותם להישגים מדיניים.
תוצאות ההתערבות

ב-5 במאי 1895, הכריז המדינאי היפני איטו הירובומי אשר היה מעורב בהסכם שימונוסקי (והיה לראש ממשלת יפן מאוחר יותר באותה שנה) על נסיגת יפן מחצי האי ליאודונג, זאת בתמורה לפיצוי כספי מסין.
דעת הקהל ביפן זעמה על הממשלה, אשר הואשמה בכישלון לשימור ההישג. היפנים הבינו כי רוסיה, בעלת הצי הקבוע והאינטרסים באזור, היא העומדת מאחורי ההתערבות, וכי לצרפת ולגרמניה אין אינטרסים ברורים להתערבות, כפי שיש לרוסיה.
כנגד רוסיה עלו כעת קריאות נקם בקרב הציבור היפני. מול הממשלה התפתחה ביקורת פנימית, בייחוד על מדיניות-החוץ, הרפה מדי לטענתם של המבקרים. בין המבקרים ניתן היה למצוא עיתונאים, אנשי אקדמיה ופוליטיקאים וכן נעשה לצרכים אלה שימוש בתקשורת. קמו ביפן מספר ארגונים וקבוצות לאומניות, שהשמיעו את קולן למען פתרון מיידי, שעיקרו ביטול תוצאות ההתערבות המשולשת, קראו למלחמה עם רוסיה ואף להתפשטות יפנית אימפריאליסטית בכל אזור מזרח אסיה. הארגון הבולט בהם היה הארגון הימני הקיצוני קוקוריוקאי (או: אגודת הנהר אמור).
ההתערבות המשולשת והשלכותיה נחשבים לסיבה משמעותית וישירה לפרוץ מלחמת רוסיה–יפן בשנת 1904.
לקריאה נוספת

רותם  קובנר. המערכה הנשכחת: מלחמת רוסיה–יפן ומורשתה, מערכות ומשרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2005.
מירון מדזיני. מפורט ארתור עד הירושימה, עלייתו ונפילתו של המיליטריזם היפני. תל אביב: משרד הביטחון, 2006
Okamoto, Shumpei, The Japanese Oligarchy and the Russo-Japanese War, New York: Columbia University Press, 1970
הבריחה מערב הסעודית

| --- | --- |

 בימוי:  סימון וינסר
 הופק בידי:  אן קרי 
 תסריט:  ג'ון מקדונלד (ספר: "Flight From Dhahran")
 שחקנים ראשיים:  טריט ויליאמס, סטיבן לנג, זאב רווח, ששון גבאי
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  Showtime Networks 
 הקרנת בכורה:  22 במרץ 1998
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
הבריחה מערב הסעודית (באנגלית: Escape: Human Cargo) הוא סרט טלוויזיה משנת 1998 שהפיקה רשת Showtime. הסרט מבוסס על ספר אוטוביוגרפי שפרסם ג'ון מקדונלד, בשם "הבריחה מדהראן" (Flight From Dhahran).
עלילת הסרט נסובה סביב ניסיונו של מקדונלד (אותו מגלם טריט ויליאמס) להיחלץ מסעודיה, לאחר שדרכונו הוחרם ממנו על ידי מעבידו הסעודי (אותו מגלם זאב רווח). בסופו של הסרט מצליח מקדונלד להימלט באמצעות התחבאות בתוך ארגז מטען המיועד להולנד.
חלקים מן הסרט הוסרטו בישראל ומשחקים בו מספר שחקנים ישראליים בתפקידים משניים. חוץ מרווח, מופיעים בו ששון גבאי, אורי גבריאל, ג'ק אדליסט, מתי סרי, אלברט אילוז, ג'וני ארביד, אלי דנקר, עמוס לביא, יורם חטב, שרון רג'יניאנו, ואירווינג קפלן.
האיגוד הבין-לאומי לקריסטלוגרפיה

| --- | --- |
סמליל האיגוד הבין-לאומי לקריסטלוגרפיה
 שפה רשמית:  אנגלית
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום פעילות:  עולמי
 יושב ראש:  Sven Lidin 
 תקופת הפעילות:  1948–הווה (כ־76 שנים) 
 www.iucr.org
 
האיגוד הבין-לאומי לקריסטלוגרפיה – (באנגלית: International Union of Crystallography; בראשי תיבות: IUCr) הוא ארגון מדעי בין-לאומי החבר במועצת המדע הבין-לאומית (ISC).
היסטוריה

את הרעיון להקמת האיגוד כאמצעי להוצאה לאור של ביטאון בין-לאומי לקריסטלוגרפיה הציע במרץ 1944 הפיזיקאי והקריסטלוגרף הגרמני פאול פטר אוואלד בכינוס "קבוצת האנליזה של קרני רנטגן" המוכרת בראשי התיבות של שמה באנגלית XRAG (ראשי התיבות של X-Ray Analysis Group). יושב ראש XRAG, הפיזיקאי זוכה פרס נובל לפיזיקה ויליאם לורנס בראג, קיבל את הרעיון בהתלהבות וארגן ביולי 1946 כינוס בין-לאומי של קריסטלוגרפים בלונדון. הכינוס שכלל כ־300 קריסטלוגרפים ממדינות שונות קיבל החלטה להקים ועדה זמנית שתבחן הוצאת ביטאון בנושא הקריסטלוגרפיה. ועדה זו שבראשה עמד פאול פטר אוואלד גיבשה בנוסף להצעות להוצאת ביטאון גם את קווי היסוד של האיגוד הבין-לאומי לקריסטלוגרפיה. הגיליון הראשון של הביטאון, שקיבל את השם שהציעו הרוסים חברי הוועדה – Acta Crystallographica – יצא לאור באפריל 1948. כנס הייסוד של האיגוד התקיים באוניברסיטת הרווארד שבעיירה קיימברידג' שבמסצ'וסטס שבארצות הברית בין 28 ביולי ל־3 באוגוסט 1948. שני הפיזיקאים האחראים יותר מכל להתפתחות התחום הועמדו בראש האיגוד, ויליאם לורנס בראג התמנה נשיא ומקס פון לאואה מונה נשיא כבוד.
מטרות ודרכי פעולה

מטרותיו הן: לקדם שיתופי פעולה בין-לאומיים בקריסטלוגרפיה, לתרום לכל ההיבטים של הקריסטלוגרפיה, לקדם הוצאה לאור של פרסומים בין-לאומיים של מחקר קריסטלוגרפי, ולתקנן את השיטות, היחידות המינוחים והסמלים.
האיגוד מנסה לקיים מטרות אלו על ידי הדפסה של ביטאונים מדעים שכיום הם זמינים באינטרנט, בראש ובראשונה ה־"Acta Crystallographica", הכנה של טבלאות מעודכנות של קריסטלוגרפיה, חלוקה של עלון חדשות מדי רבעון, ניהול מדריך עולמי של קריסטלוגרפים, חלוקת פרס אוואלד וארגון האספה הכללית אחת לשלוש שנים.
משרדי האיגוד נמצאים בעיר צ'סטר שבמחוז צ'שייר באנגליה. נכון ל־2020 חברים בארגון ארגוני מדע מ־52 מדינות.
האגודה הישראלית לקריסטלוגרפיה המסונפת לאקדמיה הלאומית הישראלית למדעים מייצגת את ישראל באיגוד.
האיגוד מעניק "פרס אוולד" למדענים בולטים. הפרס מוענק משנת 1987 כל 3 שנים. בוריס ויינשטיין היה בין מקבלי הפרס.
ה'תרצ"ז

ה'תרצ"ז (5,697) ובקיצור תרצ"ז – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-17 בספטמבר 1936, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 5 בספטמבר 1937.
המולד של תשרי חל ביום רביעי, 13 שעות ו-814 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג הכז. איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים.
זו שנה שישית לשמיטה, ושנת 16 במחזור העיבור ה-300. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 13 (סימנה יגלהא) במחזור השמש ה-204.
שנה זו היא שנת 1,868 לחורבן הבית, ושנת 2,248 לשטרות.
אירועים

כ"ו בכסלו - בעמק בית שאן הוקם תל עמל (היום קיבוץ ניר דוד), ראשון היישובים של "חומה ומגדל"
י"ב בטבת - ארטורו טוסקניני מנצח על קונצרט הבכורה של התזמורת הסימפונית הארצישראלית, לימים התזמורת הפילהרמונית הישראלית
ד' באדר - נוסדה חברת מקורות
כ"א בתמוז - ייסוד הקיבוץ טירת צבי
נולדו

י"ז בתשרי - סטיב רייך, מלחין יהודי-אמריקאי
ג' בחשוון - דליה רביקוביץ, משוררת ישראלית
י"א בטבת - מאשה לובלסקי, מזכ"ל נעמת וחברת הכנסת מטעם העבודה
כ"ב בטבת - דן תיכון, יו"ר הכנסת לשעבר
כ"ג בשבט - יעקב צור, שר וחבר הכנסת מטעם המערך
ל' בשבט - אליעזר ולדמן, ראש ישיבת ההסדר "ניר קריית ארבע", ממייסדי ההתנחלות בחברון וחבר הכנסת מטעם התחיה
א' באדר - יהודה אטלס, סופר ישראלי
א' בניסן - הרב צפניה דרורי, רב העיר קריית שמונה וראש ישיבת קריית שמונה
ד' בסיוון - חיים בנאי, שחקן, שדר רדיו, בדרן ומספר ישראלי (נפטר ב-ה'תשס"ח)
ה' בסיוון - משה אורון, קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, אשר שירת בחיל הים (נפטר ב-ה'תש"ף)
כ"ב בסיוון - הרב ישראל מאיר לאו, שהיה הרב הראשי לישראל
כ"א בתמוז - גדעון עזרא חבר הכנסת ושר מטעם הליכוד וקדימה
י"ב באב - הרב זלמן ברוך מלמד רב היישוב בית אל, ראש הישיבה ישיבת בית אל וממקימי ערוץ 7
כ"ח באב - דן שומרון, הרמטכ"ל ה-13 של צה"ל
א' באלול - דסטין הופמן, שחקן קולנוע אמריקאי
נפטרו

ז' בתשרי - מאיר דיזנגוף, ראש העיר הראשון של תל אביב.
כ"א בניסן - נתן בירנבוים, הוגה דעות יהודי אוסטרי, נחשב לטובע המונח "ציונות"
ב' בסיוון - רבי  חיים אלעזר שפירא  האדמו"ר ממונקאטש
ג' באב - ג'ורג' גרשווין, מלחין (נולד ב-ה'תרנ"ט)
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
הגלקסיה הננסית אריה I

| --- | --- |
הגלקסיה הננסית אריה I נראית ככתם מעורפל ועמום מימין לכוכב הבהיר רגולוס
הגלקסיה הננסית אריה I נראית ככתם מעורפל ועמום מימין לכוכב הבהיר רגולוס
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  אריה
 שמות נוספים:  גלקסיית אריה I
 מגלה:  אלברט וילסון ורוברט הארינגטון
 תאריך גילוי:  1950
 סוג:  אליפסואידית ננסית
 בהירות נראית:  10
 סיווג מורפולוגי:  dSph
 עלייה ישרה:  10ʰ 08ᵐ 28.1ˢ
 נטייה:  ‏23.4″ ‏18′ ‏12°‏+
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  12-
 מרחק:  828,000  שנות אור 253,863.13  פארסק
 קוטר:  2,760 שנות אור
 מסה:  ‎5.2×107‎‏ ☉M
 הסחה לאדום:  282.5 ק"מ/שנייה 0.00056±0.0002  z
הגלקסיה הננסית אריה I, נקראת לפעמים גלקסיית אריה I, היא גלקסיה ננסית אליפסואידית שנמצאת בקבוצת הכוכבים אריה במרחק של כ-828,000 שנות אור ממערכת השמש והיא אחת מגלקסיות הלוויין הרחוקות ביותר של שביל החלב. הגלקסיה התגלתה בשנת 1950 על ידי אלברט וילסון ורוברט הארינגטון בתמונות שצולמו במצפה הכוכבים פאלומר, כשליש מעלה מצפון לכוכב הבהיר רגולוס. למרות שבהירות נראיתה של הגלקסיה היא מדרגה 10, קשה להבחין בה בשל קרבתה לרגולוס שאורו החזק מפריע לצפייה.
מאפיינים

גודלה הזוויתי של הגלקסיה הוא כ-11.5 דקות קשת שממרחקה שקול לקוטר של כ-2,760 שנות אור. מסתה מוערכת בכ-‎5.2×107‎ מסות שמש, כחצי אלפית ממסת שביל החלב, אך מסת הכוכבים הנראים שבה היא רק כ-‎5.5×106‎ מסות שמש, ונראה שהיא מורכבת ברובה מחומר אפל שטיבו אינו ידוע.  מחקר שנערך ב-2020 העלה שבמרכז הגלקסיה ישנו חור שחור שמסתו כ-3 מיליון מסות שמש, דומה למסה של קשת A*, החור השחור שבמרכז גלקסיית שביל החלב, ומהווה למעלה מ-5 אחוזים ממסת הגלקסיה. עוצמת ההארה הכוללת שלה היא פי 5 מיליון מעוצמת ההארה של השמש, כך שהיא אחת מגלקסיות הלוויין הננסיות הבהירות ביותר. המתכתיות של כוכבי הגלקסיה היא כ-3.7% מזאת של השמש, מה שמראה שכוכבי הגלקסיה הם זקנים יחסית לכוכבי שביל החלב, אך שלא כמו רבות מבין גלקסיות הלוויין של שביל החלב, יצירת כוכבים חדשים המשיכה להתרחש בגלקסיה עד לפני כמיליארד שנים.
הערות שוליים

1 2 3 4  SIMBAD: Leo I dSph Galaxy
↑  A. W. McConnachie: The Observed Properties of Dwarf Galaxies in and around the Local Group, The Astronomical Journal, Vol. 144, Iss. 1, article id. 4, p. 9 (2012)
↑  M. Mateo, E. W. Olszewski & M. G. Walker: The Velocity Dispersion Profile of the Remote Dwarf Spheroidal Galaxy Leo I: A Tidal Hit and Run?, The Astrophysical Journal, Vol. 675, Iss. 1, p. 221 (2008)
↑  R. G. Harrington & A. G. Wilson :Two New Stellar Systems in Leo, Publications of the Astronomical Society of the Pacific, Vol. 62, No. 365, p.118 (1950)
↑  A. W. McConnachie : The Observed Properties of Dwarf Galaxies in and around the Local Group, The Astronomical Journal, Vol. 144, Iss. 1, article id. 4, p. 22 (2012)
↑  M. J. Bustamante-Rosell, E. Noyola, K. Gebhardt, M. H. Fabricius, X. Mazzalay, J. Thomas & G. Zeimann: Dynamical Analysis of the Dark Matter and Central Black Hole Mass in the Dwarf Spheroidal Leo I, The Astrophysical Journal, 921:107 (2021)
1 2  E. N. Kirby, G. A. Lanfranchi, J. D. Simon, J. G. Cohen & P. Guhathakurta: Multi-element Abundance Measurements from Medium-resolution Spectra. III. Metallicity Distributions of Milky Way Dwarf Satellite Galaxies, The Astrophysical Journal, Vol. 727, Iss. 2, article id. 78, p. 9 (2011)
↑  M. Mateo, E. W. Olszewski & M. G. Walker: The Velocity Dispersion Profile of the Remote Dwarf Spheroidal Galaxy Leo I: A Tidal Hit and Run?, The Astrophysical Journal, Vol. 675, Iss. 1, p. 230 (2008)
היטל למברט אזימוטלי משמר שטח

תוצאת הפעלת היטל למברט על פני כדור הארץ. מרכז המפה המישורית המעגלית הזאת הוא ב- {\rm {(0^{\circ }N,0^{\circ }E)}} . האנטיפודה היא ב- {\rm {(0^{\circ }N,180^{\circ }E)}}, ליד קיריבטי שבאוקיינוס השקט
בקרטוגרפיה, היטל למברט אזימוטי משמר שטח (באנגלית: Lambert azimuthal equal-area projection) הוא מיפוי מסוים מהספירה לדיסק (כלומר לתחום התחום על ידי מעגל) מישורי. הוא מייצג נכונה את השטח בכל האזורים של הספירה, אבל אינו מייצג באופן מדויק זוויות (במינוח מתמטי, הוא אינו קונפורמי). הוא נקרא על שם המתמטיקאי השווייצרי יוהאן היינריך למברט, אשר גילה אותו ב-1772, ומאז ועד היום הוא נמצא בשימוש נרחב ביישומים קרטוגרפיים מסוימים.
הגדרה

כדי להגדיר את היטל למברט האזימוטי, נדמיין מישור שמשיק לספירה בנקודה כלשהי  S על הספירה. תהי  P כל נקודה אחרת על הספירה חוץ מהאנטיפודה של  S . יהי  d המרחק בין  S ל- P במרחב תלת-ממדי (לא המרחק לאורך משטח הספירה). אז ההיטל שולח את  P לנקודה  P' במישור שהיא במרחק  d מ- S .
בניסוח מדויק יותר, ישנו מעגל יחידי שממורכז ב- S, העובר דרך  P, ושניצב למישור למישור. הוא חותך את המישור בשתי נקודות; תהי  P' הנקודה הקרובה יותר ל- P . זאת הנקודה המוטלת (ראו איור). האנטיפודה של  S אינה נכללת בהיטל שכן המעגל הנדרש אינו יחידי. המקרה של  S הוא מנוון;  S מועתקת לעצמה, לאורך מעגל ברדיוס 0.
נוסחאות מפורשות נדרשות כדי לבצע את ההטלה הזאת באמצעות מחשב. נתייחס להיטל שממורכז בנקודה  S=(0,0,-1) על פני ספירת היחידה, שהיא אוסף הנקודות 
 (x,y,z) במרחב תלת-ממדי  \mathbb {R} ^{3} שמקיימות  x^{2}+y^{2}+z^{2}=1 . במערכת צירים קרטזית  (x,y,z) על הספירה ו- (X,Y)  במישור, ההיטל והפונקציה ההופכית לו מתוארות על ידי הקשרים:
בקואורדינטות כדוריות  (\varphi ,\theta ) על הספירה (כאשר  \varphi  זווית הגובה ו- \theta  האזימוט) ובקואורדינטות גליליות  (R,\Theta ) על הדיסק, ההעתקה וההופכית לה ניתנות על ידי:
כאשר בנוסחאות האחרונות ניתן להשתמש כדי להוכיח ביתר קלות את תכונת שימור השטח של ההטלה.
שים לב שההטלה יכולה להיות ממורכזת גם בנקודות אחרות, ולהיות מוגדרת על ספירות בעלות רדיוס גדול מ-1 (באמצעות נוסחאות דומות).
תכונות

כפי שהוגדר מקודם, היטל למברט אזימוטי אינו מוגדר ב- (0,0,1) . הוא שולח את שאר הספירה לדיסק פתוח ברדיוס 2 שמרכזו בראשית  (0,0) במישור. הוא שולח את הנקודה  (0,0,-1) לנקודה  (0,0), את קו המשווה  z=0 למעגל ברדיוס  {\sqrt {2}} שמרכזו  (0,0), ואת ההמיספירה התחתונה  z<0 לדיסק הפתוח המוכל במעגל הזה.
היטל למברט הוא דיפאומורפיזם (פונקציה חד-חד-ערכית ועל וגזירה אינסוף פעמים בכל הכיוונים) בין הספירה (ללא הנקודה  (0,0,1)) לדיסק הפתוח ברדיוס 2. זוהי העתקה משמרת-שטח, וניתן לראות זאת לפי חישוב אלמנט השטח על הספירה והדיסק. בקואורדינטות קרטזיות אלמנט השטח של הדיסק הוא:
פירוש הדבר הוא הוא שמדידת שטח של תחום על הספירה שקולה למדידת שטח של התחום המתאים בדיסק.
מצד שני, ההיטל אינו משמר יחסים זוויתיים בין עקומים על הספירה. אף מיפוי בין חלק של הספירה למישור יכול לשמר גם זוויות וגם שטחים (אם היה קיים מיפוי כזה, אז הוא היה איזומטריה מקומית ולכן היה 
משמר את עקמומיות גאוס של הנקודות המתאימות; אולם לספירה ולמישור יש עקמומיות שונה, ולכן מיפוי כזה אינו בגדר האפשר). עובדה זאת, שצורות שטוחות אינן יכולות לייצג באופן מושלם אזורים של הספירה, היא הבעיה היסודית של הקרטוגרפיה.
כתוצאה, אזורים על הספירה עשויים להיות מועתקים למישור עם עיוות גדול בצורות שלהם. העיוות הזה משמעותי במיוחד רחוק ממרכז ההיטל  (0,0,-1) . לכן, משתמשים בדרך כלל בהיטל להמיספירה שמכילה את הנקודה הזאת; את ההמיספירה האחרת ניתן למפות בנפרד, באמצעות היטל שני שמרכזו בנקודה האנטיפודית.
ראו גם

קרטוגרפיה
חתך של הספירה והמישור המשיק לה ב- S . כל נקודה על הספירה (מלבד האנטיפודה) מועברת למישור לאורך קשת מעגלית שמרכזה בנקודת ההשקה בין הספירה למישור
היטל בצורת

היטל בצורת (או בשמו הרשמי: היטל בשל צריכת מים עודפת) הוא היטל שחייב בו מי שצרך מים מעבר לכמות הקבועה בחוק. ההיטל נקבע במסגרת חוק ההסדרים לשנים 2009 ו-2010, כהוראת שעה עד 31 בדצמבר 2010, במטרה להפחית את צריכת המים בשל המחסור שנוצר עקב הבצורת שפקדה את ישראל בשנים שקדמו לקביעת ההיטל.
רקע

במשך חמש שנים ברציפות, בין 2005 ל-2009, כמויות המשקעים השנתיות היו נמוכות מהממוצע, וכתוצאה מכך ירדו מפלסי המים באקוויפרים. הירידה הייתה חדה כל כך, עד כי התעורר החשש כי המשך שאיבת המים בכמה מהם יביא את מפלס המים אל "הקו השחור" - רמה שבה השאיבה עלולה לגרום לפגיעה קשה ובלתי הפיכה במקורות המים ובאיכותם.
במטרה להפחית את הביקוש למים, יזמה הממשלה, במסגרת חוק ההסדרים, הוראת שעה ובה נקבעו מכסות מים למגזר הביתי שחריגה מהן כרוכה בתשלום היטל כספי. הנחת היסוד בבסיס ההוראה היא כי ההיטל יעודד את האזרחים לחסוך במים.
הוראות החוק

ההוראות הנוגעות להיטל הבצורת קבועות בפרק כ"א לחוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום התוכנית הכלכלית לשנים 2009 ו-2010), התשס"ט-2009. המכסות שנקבעו הן כמפורט להלן:
| תקופה | מכסה | עלות לכל מ"ק נוסף |
| --- | --- | --- |
| 15 ביולי 2009 - 31 באוקטובר 2009 | 16 מ"ק ליחידת דיור של עד 4 נפשות ‏4.2 מ"ק לכל אדם נוסף | 20 ש"ח |
| 1 בנובמבר 2009 - 31 בדצמבר 2009 | 18 מ"ק ליחידת דיור של עד 4 נפשות ‏5 מ"ק לכל אדם נוסף | 20 ש"ח |
| 1 בינואר 2010 - 31 בדצמבר 2010 | 5 מ"ק לאדם ביחידת דיור, אך לא פחות מ-12 מ"ק | 20 ש"ח |
בנוסף, נקבעו מכסות מיוחדות לתושבי קיבוצים, יישובים המספקים לעצמם את המים לצריכה ביתית וליישובים שבהם נמדדו לפחות 38° במשך 20 ימים לפחות בין השנים 2008-2006, וכן לנכים בעלי 100% נכות ומעלה.
ההיטלים נגבים יחד עם חשבון המים באמצעות תאגידי המים של הרשויות המקומיות, אך מועברים לאוצר המדינה. החוק קובע כי אי העברת הסכומים שנגבו מתאגיד המים לאוצר המדינה היא עבירה פלילית.
ביקורת

על היטל הבצורת נמתחה ביקורת מגורמים שונים. הטענה העיקרית נגד ההיטל היא שבעצם הטלתו נדרש האזרח לממן את מחדלי ממשלות ישראל לאורך השנים, על שלא דאגו להקים מתקני התפלה ולא קידמו די הצורך שיקום מקורות מים מזוהמים וטכנולוגיה של שימוש במים אפורים ובטיהור שפכים. טענה אחרת הועלתה נגד העברת כספי ההיטל לאוצר המדינה, ולא לפיתוח משק המים. עוד נטען כי היטל הבצורת הוטל רק על הצרכנים הביתיים, משום שלענפי החקלאות, התעשייה והמלונאות שדולה חזק שמנע הטלת היטלים דומים גם עליהם.
מנגד, נטען כי משקי הבית הם צרכני המים העיקריים בישראל (בשנת 2008 צרך המגזר הביתי 755 מיליון קוב מים, לעומת 490 מיליון שצרכה החקלאות ו-88 מיליון שצרכה התעשייה). יו"ר רשות המים, אורי שני, ציין כי גם אם נעשו שגיאות בעבר, נוכח המצב החמור אליו נקלע משק המים, אין ברירה אלא להשתמש בהיטל הבצורת, וכי הוא חלק משורה של צעדים ארוכי טווח שננקטים כדי לחלץ את משק המים מהמשבר. עוד ציין שני כי היטל הבצורת משיג את מטרתו, שכן צריכת המים הביתית בישראל ירדה באופן משמעותי.
בנוסף לדיון הציבורי, הוגשו גם ארבע עתירות לבג"ץ נגד ההיטל. עתירה אחת הוגשה בידי עיריית אילת, שטענה שמאחר שהמים שבו היא ותושביה משתמשים הם תוצר של התפלה, אין זה סביר להטיל עליהם את ההיטל. עתירה שנייה הוגשה בידי מספר ועדים של יישובים קהילתיים, שטענו כי החוק מפלה אותם לעומת תושבי הקיבוצים. עתירה שלישית הוגשה בידי מגדלי עופות, שטענו כי החוק פוגע בהם משום שהם צורכים יותר מים מאחרים. העתירה הרביעית הוגשה בידי איש עסקים, שטען שהליך החקיקה המזורז במסגרת חוק ההסדרים לא היה תקין, וכי בהיעדר ערובה לכך שכספי ההיטל ישמשו את משק המים, הוא אינו מידתי. ב-2 בנובמבר 2009 הוציא השופט אדמונד לוי צו על תנאי, המורה למדינה לנמק מדוע לא יבוטל ההיטל בשל פגמים בהליך חקיקתו ובשל היותם של ההסדרים בו פוגעים בזכויות יסוד חוקתיות, ומדוע לא יתוקן בשל האפליה שיש בו בין מגזרים שונים באוכלוסייה.