stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ויליאם (וילי)
פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים

וילי פישר היה חייל בצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה. במהלכה, בשנת 1940, הוא נשבה על ידי הגרמנים בדנקרק בצרפת, יחד עם תשעה חיילים בריטים נוספים. הוא נלקח איתם למחנה השבויים סטלאג B 20 סמוך לכפר גרוס גולמקאו בפולין. במחנה, הם עבדו בחוות בבעלות גרמנית הסמוכות אליו.
בינואר 1945 הצבא האדום החל להתקרב. הגרמנים החליטו לחסל את המחנה. הם הוציאו את האסירות של מחנה הריכוז שטוטהוף לצעדת המוות. בין האסירות הייתה שרה מטוסון, נערה יהודיה בת 16 ילידת העיר שבלי בליטא, שלאחר רצח אביה נשלחה יחד עם אמה ואחותה למחנה שטוטהוף. אמה הצליחה לשכנע אותה לברוח ולעזוב אותה ואת אחותה. היא הצליחה להתחמק מהצעדה ולברוח מהשוטרים המקומיים שרדפו אחריה. שרה הגיעה לאסם והתחבאה בו. באסם עבד סטנלי וולס, אחד מעשרת השבויים הבריטים, וכשהגיע וראה אותה החליט להביא אותה לאסם שבו שהו חבריו. וילי פישר וחבריו השבויים, טיפלו יחד בשרה ועזרו לה להתחזק ולהבריא. הם סיפקו לה מחסה, מזון ותרופות ודאגו לרחוץ אותה. הם גנבו בשבילה בגדים מקרונות הפליטים על מנת להחליף את הבגדים עם הטלאי של מחנה הריכוז, מחשש שיסגירו את היותה יהודיה נמלטת.
פישר וחבריו העבירו מזון ומים לשרה כאשר תלו כביסה מעל לבור שבו הוחבאה. כך הצליחו להימלט מחשד השומרים במחנה השבויים. וילי וחבריו הסתכנו, משום שבאסם שבו עבדו והחביאו את שרה הוחזקו גם הסוסים ששימשו את תחנת המשטרה הסמוכה למחנה. בעת פירוק המחנה ושחרור השבויים דאגו להעביר את שרה, לידי אישה מקומית שתשמור עליה עד הגעת הצבא האדום.
לאחר המלחמה

לאחר שחרורו ממחנה השבויים, פרסם פישר את היומן שניהל על גבי תמונות ופיסות נייר שהצליח לאסוף בזמן שהותו במחנה. ביומן פירט את מצבה הבריאותי של שרה, את פעולות ההצלה ומעט על מה שהצליח לראות מצעדת המוות.
לאחר שחרורה, גילתה שרה שהיא היחידה שנותרה בחיים ממשפחתה. היא שינתה את שמה הראשון משרה לחנה, על שם אחותה שנספתה בשואה והוסיפה את שמה המקורי שרה בתור שם שני. לאחר נישואיה שם משפחתה שונה לריגלר.
הכרה והנצחה

חנה שרה ריגלר פנתה ליד ושם ולאחר 25 שנים של חיפושים המצילים שלה נמצאו. היא העידה כיצד עזרו לה פישר וחבריו והצילו את חייה. ב-2 בנובמבר 1988, סטן וולס, ג'ורג' המונד, טומי נובל ואלן אדווארדס הוכרו כחסידי אומות העולם. ב-15 במרץ 1989 הוכר רוג'ר לטצ'פורד כחסיד אומות העולם.
ב-11 באוקטובר 2011 וילי פישר הוכר כחסיד אומות העולם על ידי יד ושם. הטקס התקיים בלונדון. יחד איתו, הוכרו גם ביל קיבל, ברט המבלינג, ביל סקרוטון וג'ק בקלי, חבריו למחנה. לכבודם של פישר וחבריו נשתל עץ ביד ושם לצד שלט בו כתוב ״שבויי מלחמה אנגליים״.
פישר קיבל יחד עם האחרים את אות גיבור השואה הבריטי מטעם ממשלת בריטניה.
לקריאה נוספת

Lyn, Smith. Heroes of the Holocaust, 2013
הערות שוליים

1 2  Fisher William, יד ושם
1 2 3 4 5 6  עשרה שבויי מלחמה בריטים, באתר יד ושם
1 2  יד ושם, הצלה בידי חסידי אומות העולם: עדותה של חנה ריגלר, באתר יוטיוב, ‏6.9.2010
1 2  תיק מספר 4042, 4042 a-i של יד ושם
1 2  From the Diary of British POW William Fisher, יד ושם
↑  Lyn Smith, Heroes of the Holocaust, 2013
↑  British Embassy Warsaw remembers British Heroes of the Holocaust, GOV.UK
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ויליאם (וילי) פישר".
לסטר סיטי

מועדון הכדורגל לסטר סיטי (באנגלית: Leicester City Football Club) הוא מועדון הכדורגל הבכיר של העיר לסטר שבאנגליה. קבוצת הכדורגל משחקת בפרמייר ליג, לאחר שעלתה מהצ'מפיונשיפ בעונת 2023/2024, ומארחת את משחקיה הביתיים באצטדיון קינג פאוור, המכיל כ-32,312 מקומות. במרכז סמל הקבוצה נמצא שועל, וכינויה הוא "השועלים". זאת, בעקבות ציד השועלים המפורסם של לסטרשייר, מסורת שאפיינה את האזור במשך מאות שנים.
מדיה המסורתיים כוללים חולצה כחולה ומכנסיים לבנים. לסטר סיטי זכתה באליפות אחת (2016) בשלושה גביעי הפוטבול ליג (1964, 1997, 2000) ובגביע ה-FA אחד (2021).
סגל שחקנים

נכון ל-9 בפברואר 2025
שחקנים בולטים בהיסטוריית המועדון

אנגליה גורדון בנקס
אנגליה פיטר שילטון
סקוטלנד גארי מקאליסטר
אנגליה גארי ליניקר
אנגליה אמיל הסקי
טורקיה מאזי איזט
אנגליה ג'יימי ורדי
אנגליה דני דרינקווטר
צרפת אנגולו קאנטה
דנמרק קספר שמייכל
אלג'יריה ריאד מאחרז
אנגליה הארי מגווייר
תארים

אליפות אנגליה (1): 2015/2016
הגביע האנגלי (1): 2020/2021
גביע הליגה האנגלית (3): 1964, 1997, 2000
מגן הקהילה (2): 1971, 2021
הערות שוליים

↑  Leicester City, The Beautiful History, ‏2011-01-18 (באנגלית)
↑  מערכת ONE, ‏אדן עזר: לסטר אלופה, 2:2 בין צ'לסי לטוטנהאם, באתר ONE‏, 2 במאי 2016
↑  לסטר סיטי זכתה באליפות היסטורית, באתר וואלה, 1 במאי 2016
↑  "אל תדאג, לסטר לעולם לא תזכה באליפות אנגליה, בטח לא בגביע אירופה!", באתר ynet, 3 במאי 2016
↑  לסטר סיטי הודיעה רשמית: הבעלים נהרג בהתרסקות המסוק, באתר וואלה, 29 באוקטובר 2018
↑  LCFC Men I Leicester City, www.lcfc.com (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: nb2005003033  NKC: osa2016929826  VIAF: 156188873   WorldCat (עם VIAF): 156188873
לגליזציה של סמים קלים

חוקיות קנאביס לשימוש למטרות פנאי לפי מדינות ברחבי העולם:
  חוקי  לא חוקי אך עבר אי-הפללה  לא חוקי אך האיסור אינו נאכף  לא חוקי  לא ידועים נתונים
מפה המציגה את המעמד המשפטי של קנאביס רפואי ברחבי העולם:
  חוקי הן למטרות פנאי והן למטרות רפואה  חוקי עבור מטרות רפואה  בלתי חוקי
לגליזציה של סמים קלים היא מתן אישור לשימוש, גידול ומכירה של סמים קלים, שהם חומרים פסיכו-אקטיביים המשפיעים על מצבו הפיזי והנפשי של האדם, לרוב מתוצרי צמח הקנאביס. אולם יש הכוללים בהגדרה זו גם סמים סינתטיים מסוימים או מתאמפטמינים.
מדיניות

אמנת האומות המאוחדות נגד שימוש אסור במהלך תנועה בסמים נרקוטיים וחומרים פסיכוטרופיים משנת 1988 קבעה חובה על המדינות החותמות "לאמץ אמצעים ככל שיהיו נחוצים כדי לקבוע עבירות פליליות על פי החוק המקומי שלהן" (סעיף 3, סעיף 1) את כל פעילויות הקשורות לייצור, מכירה, הובלה, הפצה וכו'. מהחומרים הכלולים ברשימות המוגבלות ביותר של האמנה היחידה לסמים נרקוטיים משנת 1961 ואמנה על חומרים פסיכוטרופיים משנת 1971. הפללה חלה גם על "גידול פרג אופיום, שיח קוקה או קנאביס לצורך ייצור תרופות נרקוטיות". האמנה מבדילה בין הכוונה לשימוש בתנועה לבין צריכה אישית, וקובעת שיש לראות את האחרונה גם כעבירה פלילית, אך "בכפוף לעקרונות החוקתיים ולמושגי היסוד של מערכת המשפט של המדינה" (סעיף 3, סעיף 2).
מרכז המעקב האירופי לסמים ולהתמכרות לסמים (EMCDDA) מגדיר אי-הפללה כהסרת התנהלות או פעילות מתחום המשפט הפלילי, המסמל רק הקלה בסנקציה העונשית הקבועה בחוק. אי-הפללה חלה בדרך כלל על עבירות הקשורות לצריכת סמים ועשויה לכלול הטלת סנקציות מסוג אחר (מינהלי) או ביטול כל הסנקציות, חוקים אחרים (לא פליליים) מסדירים אז את ההתנהלות או הפעילות. המונח לגליזציה מתייחס להסרת כל העבירות הקשורות לסמים מהדין הפלילי, שימוש, החזקה, טיפוח, ייצור, מסחר וכו'.
תומכי לגליזציה של סמים קלים מחזיקים בסיבות שונות לתמוך בליגליזציה, ויש להם הצעות מדיניות שונות. שתי העמדות הנפוצות ביותר הן לגליזציה של סמים קלים (או לגליזציה מחדש), ואי-הפללה של שימוש בסמים קלים.
מדיניות > לגליזציית סמים קלים

לגליזציה של סמים דורשת חזרה לעמדות שאפיינו את המצב טרם חקיקת חוק המזון הנקי והתרופות בשנת 1906 בארצות הברית, כאשר כמעט כל הסמים היו חוקיים. דבר זה ידרוש את ביטול האיסור הממשלתי על הפצה, מכירה ושימוש אישי בסמים המוגדרים אסורים כיום. הרעיונות המוצעים נעים בין לגליזציה מלאה שתסיר לחלוטין את כל סוגי הפיקוח הממשלתי, לצורות שונות של לגליזציה מוסדרת, שבהן סמים יהיו זמינים באופן חוקי, אך נתונים למרות מערכת פיקוח ממשלתית שתאכוף הגבלות כגון:
תוויות חובה עם מינון ואזהרות רפואיות.
מגבלות על פרסום.
מגבלות גיל.
הגבלות על הכמות הנרכשת בעסקה אחת.
דרישות בטופס שבו יסופקו תרופות מסוימות.
איסור מכירה לשיכורים.
רישיונות משתמש מיוחדים לרכישת תרופות מסוימות.
מסגרת קלינית אפשרית לצריכה של מספר תרופות היישר לווריד או צריכה מפוקחת.
במערכת הלגליזציה המפוקחת, ככל הנראה יהיו מגבלות על תרופות שונות, תלוי בסיכון הנתפס שלהן, כך שאף על פי שחלק מהתרופות יימכרו ללא מרשם בבתי מרקחת או מפעלים מורשים אחרים, תרופות עם סיכון גדול יותר לפגיעה יכולות להיות זמינות למכירה בלבד במתחמים מורשים שבהם ניתן היה לפקח על השימוש ולהגיש טיפול רפואי במצב חירום. דוגמאות לסמים עם רמות שונות של תפוצה מוסדרת ברוב המדינות כוללות: קפאין (קפה, תה), ניקוטין (טבק), ואלכוהול (בירה, יין, משקאות חריפים).
לגליזציה מלאה מוצעת לעיתים קרובות על ידי קבוצות כגון ליברטריאנים המתנגדים לחוקי סמים על רקע מוסרי, ואילו לגליזציה מוסדרת מוצעת על ידי קבוצות כמו אכיפת החוק כנגד איסור המתנגדות לחוקי הסמים בטענה שהם אינם משיגים את יעדיהם המוצהרים ובמקום זאת מחמירים מאוד את הבעיות הקשורות לשימוש בסמים אסורים, אך מכירים בכך שישנם נזקים הקשורים לסמים אסורים כיום שיש למזער אותם. לא כל תומכי לגליזציה מחדש של סמים חולקים בהכרח מסגרת אתית משותפת, ואנשים עשויים לאמץ נקודת מבט זו מסיבות שונות. בפרט, העדפת לגליזציה של סמים אינה מרמזת על אישור השימוש בסמים.
מדיניות > אי-הפללת שימוש בסמים קלים

אי-הפללה של שימוש בסמים דורש הפחתת שליטה ועונשים בהשוואה לחוקים הקיימים. תומכי הפחתת ההפללה של סמים תומכים בדרך כלל בשימוש בקנסות או בעונשים אחרים להחלפת תקופת המאסר, ולעיתים קרובות מציעים מערכות לפיה משתמשי סמים בלתי חוקיים שנתפסו ייקנסו, אך לא יקבלו רישום פלילי קבוע כתוצאה מכך. מאפיין מרכזי של אי-הפללה של סמים הוא מושג של הפחתת נזק.
אי-הפללה של סמים מהווה במובן מסוים תיווך בין איסור ללגליזציה, והיא ספגה ביקורת על היותה "הגרועה ביותר משני העולמות", מכיוון שמכירת סמים קלים עדיין לא תהיה חוקית, ובכך תנציח את הבעיות הכרוכות בהשארת ייצור והפצה לידי העולם תחתון הפלילי, תוך כדי שהיא גם לא תרתיע את השימוש בסמים לא חוקיים על ידי הסרת העונשים הפליליים שעלולים לגרום לאנשים מסוימים לבחור שלא להשתמש בסמים. עם זאת, ישנם רבים הטוענים כי אי-ההפללה של החזקת סמים תנתב את מיקומה של מערכת אכיפת החוק בכל מדינה כדי להשקיע מאמצים רבים יותר במעצר סוחרים ועבריינים בעלי פרופיל גבוה, במקום לעצור עבריינים קלים אשר אינם נחשבים כמסוכנים לציבור.
בשנת 2001 החלה פורטוגל להתייחס לשימוש ולהחזקת כמויות קטנות של סמים כנושא של בריאות הציבור. במקום לכלוא את מי שנמצא ברשותו שימוש, הפנו אותו לתוכנית טיפולים על ידי פאנל אזורי המורכב מעובדים סוציאליים, אנשי מקצוע בתחום הרפואה ומומחים לתרופות. מדיניות זו הקטינה גם את סכום הכסף שהממשלה הוציאה במלחמה בסמים וכסף שהשקיע בהכלאת משתמשי הסמים. שיעורי ההדבקה ב-HIV ירדו גם מ-104.2 מקרים חדשים למיליון בשנת 2000 ל-4.2 מיליון בשנת 2015. "כפי שציין ארגון ה-"EMCDDA", ברחבי אירופה בעשורים האחרונים, חלה תנועה לכיוון גישה המבדילה בין הסם לסוחר, הנחשב לפושע, ומשתמש בסמים, שנראה יותר כאדם חולה הזקוק לטיפול. שש מדינות באמריקה הלטינית עברו באופן דומה הפחתת עונשים הקשורים לשימוש בסמים והחזקה אישית. פורטוגל היא המדינה הראשונה שהפחיתה את ההחזקה בכמויות קטנות של סמים לתוצאות חיוביות בשנת 2001 וקבעה כי מי שנתפס עם כל סוג של סם בפורטוגל, אם זה לצריכה עצמית, לא ייכלא.
כלכלה

ישנן השלכות כלכליות וחברתיות רבות של הפללת סמים. איסור זה הוכח כמגביר את הפשיעה (גניבה, אלימות, שחיתות) ומחיר הסמים ומגביר את עוצמת השימוש. במדינות מתפתחות רבות ייצור סמים מציע דרך להימלט מעוני. הכלכלן היהודי-אמריקאי מילטון פרידמן העריך כי למעלה מ-10,000 מקרי מוות בשנה בארצות הברית נגרמים על ידי הפללה של סמים, ואם היו הופכים משתמשי סמים לקורבנות תמימים חוקיים, כגון אלה שהופלו בירי, הם היו מפסיקים או מצטמצמים. חוסר היעילות הכלכלית וחוסר היעילות של התערבות ממשלתית כזו במניעת סחר בסמים ספגו ביקורת חריפה מצד תומכי חופש עבור הסמים. המלחמה בסמים של ארצות הברית, שעוררה חקיקה בקרב כמה ממשלות מערביות אחרות, ספגה ביקורת שלילית גם מסיבות אלה.
כלכלה > מחירים וצריכה

חלק גדול מהדיונים סביב כלכלת הלגליזציה של סמים קלים בעולם מתרכז בצורת עקומת הביקוש לסמים לא חוקיים ורגישות הצרכנים לשינויים במחירי הסמים הבלתי חוקיים. תומכי הלגליזציה מניחים לעיתים קרובות שכמות הסמים הממכרים הנצרכת אינה מגיבה לשינויים במחיר. עם זאת, מחקרים על חומרים ממכרים, אך חוקיים, כמו אלכוהול וסיגריות, הראו שצריכה יכולה להיות תגובה לשינויים במחירים, אך מחקרים אחרים הובילו למגוון רחב של מסקנות.
כלכלה > עלויות נלוות

תומכי האיסור של סמים קלים טוענים כי ישנן השפעות חיצוניות שליליות רבות, או עלויות צד ג', הקשורות לצריכת סמים בלתי חוקיים. חיצוניות כמו אלימות, השפעות סביבתיות על שכונות, עלייה בסיכונים הבריאותיים ועלייה מוגברת בשימוש. עלויות בריאות קשורות לעיתים קרובות לשוק התרופות הבלתי חוקי. המתנגדים לאיסור טוענים שרבים מאותם חיצוניים נוצרים על ידי מדיניות הסמים הנוכחית. הם מאמינים כי חלק ניכר מהאלימות הקשורה לסחר בסמים נובעת מהאופי הבלתי חוקי של סחר בסמים, שם אין סמכות מתווכת לפתור סכסוכים בדרכי שלום ובחוק. האופי הבלתי חוקי של השוק, משפיע גם על בריאות הצרכנים בכך שהוא מקשה על רכישת מזרקים, מה שמוביל לעיתים קרובות לחלוקת מחטים. הכלכלן הבולט מילטון פרידמן טוען כי איסור על שימוש בסמים קלים יוצר חיצוניות שלילית רבה כמו שיעורי כליאה מוגברים, טיפול תת-כרוני כאב, שחיתות, מאסר לא פרופורציונלי של אפרו אמריקאים, פגיעה במשתמשים, הרס ערים פנימיות ופגיעה במדינות זרות. תומכי הלגליזציה טוענים גם כי האיסור מפחית את איכות הסמים הנעשים, מה שמוביל לעיתים קרובות לפגיעה פיזית רבה יותר, כמו מנת יתר והרעלה בשוגג, למשתמשים בסמים. סטיבן ד'לויט ואיליאנה קוזימקו טוענים על הנושא כצפיפות בתי כלא כתופעת לוואי שלילית נוספת של המלחמה בסמים. הם מאמינים כי על ידי שליחת מספר כה גדול של עברייני סמים קלים לכלא, צמצמה המלחמה בסמים את שטח הכלא העומד לרשות עבריינים חמורים יותר. שיעור הכליאה המוגבר לא רק עולה לשלם יותר מיסים, אלא גם עלול להגביר את הפשיעה על ידי צפיפות עבריינים אלימים מתאי הכלא והחלפתם בעברייני סמים קלים.
כלכלה > עלויות ישירות

כלכלן באוניברסיטת הרווארד, ג'פרי מירון, העריך כי סיום המלחמה בסמים יוסיף כ-76.8 מיליארד דולר לכלכלת ארצות הברית רק בשנת 2010. הוא מעריך כי הממשלה תחסוך 41.3 מיליארד דולר לאכיפת החוק והממשלה תרוויח הכנסות מיסים עד 46.7 מיליארד דולר.
מאז שהמלחמה בסמים החלה תחת ניהולו של הנשיא ריצ'רד ניקסון, התקציב הפדרלי ללחימה בסמים גדל מ-100 מיליון דולר בשנת 1970 ל-15.1 מיליארד דולר בשנת 2010, עם עלות כוללת המוערכת בסמוך לטריליון דולר במשך 40 שנה. באותה פרק זמן נכלאו לפי הערכות כ-37 מיליון עברייני סמים לא אלימים, 121 מיליארד דולר הוצאו למעצר עבריינים אלה ו-450 מיליארד דולר עבור כליאתם. נכון לחודש מאי 2021 שוק הקנאביס העולמי שווה מעל 74 טריליון דולר.
כלכלה > גודל שוק הסמים הבלתי חוקי

על פי נתוני 2013 ממשרד האומות המאוחדות למאבק בסמים ובפשיעה (UNODC) והסוכנות האירופית למלחמה בפשע יורופול, הסחר השנתי בסמים שווה 435 מיליארד דולר בשנה. על פי מכון ירושלים לחקר שווקים, שוק הקנאביס הבלתי חוקי מגייס כ-2.5 מיליארד שקל בשנה בישראל. לפי המכון, לגליזציה והטלת מס על הקנאביס בשיעור דומה לזה המוטל על סיגריות ואלכוהול ברחבי המדינה תניב הכנסות בהיקף של כ-1.6 מיליארד שקל בשנה. מדי שנה מדינת ישראל מוציאה כ-700 מיליון שקל על אכיפה, שיטור, כליאה ובתי משפט בהם עשרות אלפי תיקים פליליים נפתחים מדי שנה נגד אזרחים אשר נתפסו במקום ציבורי עם כמות קטנה של קנאביס.
היסטוריה

טיפוח, שימוש וסחר בסמים פסיכואקטיביים ואחרים התרחשו משחר הציוויליזציה. במאה העשרים הובילה ממשלת ארצות הברית זינוק מחודש משמעותי באיסור סמים בשם המלחמה בסמים. רק במאה ה-20 הממלכה המאוחדת וארצות הברית הוציאו קנאביס מחוץ לחוק. הבריטים יצאו למלחמה עם סין במאה ה-19 במה שנודע כמלחמת האופיום הראשונה והשנייה כדי להגן על סחרם היקר בסמים.
המוטיבציות שטענו תומכי חוקי איסור סמים בחברות שונות בתקופות שונות כללו שמירה על חוקי הדתות, טענות על אלימות מצד מיעוטים גזעיים ודאגות לבריאות הציבור. מי שאינו תומך בחקיקה נגד סמים נחשב כמי שמאפיין את המוטיבציות הללו כאי סובלנות דתית, גזענות ובריאות ציבורית.
תומכי לגליזציה של סמים שונים מבקשים לבטל חוקים אלה מסיבות הנעות בין הגנות חירות מבוססות-זכויות פרט לבין טיעונים תוצאתיים נגד התוצאות הכלכליות והחברתיות של איסור סמים. החל מהמאה ה-20, נוצרו תנועות מאורגנות גדולות לביטול חוקי הסמים הקיימים ברחבי העולם. הקולניות ביותר מבין הקבוצות הללו קיימות במדינות דמוקרטיות ליברליות, ובדרך כלל מושכות אליהן תומכים ליברלים וליברטריאניים, אם כי הליגליזציה של הסמים עצמה היא נושא שאינו מפלגתי ועשויה להיות נתמכת על ידי חסידי כל אידאולוגיה.
הקמפיין נגד איסור אלכוהול הגיע לשיאו בתיקון העשרים ואחת לחוקת ארצות הברית המבטל את האיסור ב-5 בדצמבר 1933, כמו גם את הליגליזציה בקנדה, וחלקן אך לא את כל המדינות האחרות שאכפו את האיסור. עם זאת, חוקים רבים השולטים בשימוש באלכוהול ממשיכים להתקיים גם במדינות אלה.
התומכים הנוכחיים בליגליזציה של סמים מבקשים לבטל או לרכך את חוקי איסור הסמים, לרוב קנאביס אך כולל גם חומרים מבוקרים אחרים הקשורים לאופיאטים, חומרים ממריצים, פסיכדלים, דיסוציאטיביות, תרופות מרשם ואחרים.
לגליזציה ברחבי העולם

הולנד נחשבה ועדיין נחשבת לאחת המדינות הליברליות ביותר בעולם בנושא. האיסור על שימוש בכמה סמים הנחשבים "קלים" אינו נאכף בשטחיה, בשל מדיניות רשמית של העלמת עין. הולנד הייתה המדינה הראשונה בעידן המודרני באירופה בה נפתחו עסקים חוקיים העוסקים בסחר מורשה בסמים קלים לציבור הרחב, אותם בתי עסק (המכונים "קופי שופס") מהווים את אחת האטרקציות המוכרות בבירת המדינה, אמסטרדם. מדינה נוספת שבה נראה שאין מניעה חוקית לצרוך מוצרי קנאביס היא קוריאה הצפונית (יש על נושא זה מגוון של דיווחים סותרים, ההנחה הרווחת היא שמאז הקמתה לא עסקו שלטונות קוריאה הצפונית במרדף אחר צרכנים ומגדלים פרטיים של קנאביס ויש דיווחים כי בשווקים במדינה נמכרים פרחי קנאביס ללא פיקוח). בשנת 2013 אישר הפרלמנט באורוגוואי תוכנית חדשה להתמודדות עם הסחר הלא חוקי בקנאביס שכוללת לגיליזציה לצד רגולציה מקיפה של הסחר בקנאביס בניסיון להעביר את השוק לשלטון המדינה, בכך הפכה אורוגוואי למדינה הריבונית הראשונה שמבצעת לגליזציה של סמים קלים באופן רשמי.
בשנים האחרונות, ממשלות במדינות ברחבי העולם נוקטות בגישות חדשות בנושא הסמים במדינות, כמו הפחתת ההחמרה בעונשים נגד המשתמשים בסמים והסברה וטיפולים למשתמשים בהם. מדינות כמו ארמניה, בלגיה, ג'מייקה, קולומביה, צ'ילה, צ'כיה, אסטוניה, פורטוגל, מקסיקו ועוד, אימצו מדיניות מסוימת של אי-הפללה (ביטול הענישה הפלילית). בשנת 2012 חלה התקדמות משמעותית לעבר הלגליזציה כאשר היא הגיעה באופן חוקי גם אל יבשת אמריקה. מנהיגי מדינות בדרום ומרכז אמריקה בהן קולומביה כבר הכריזו בפומבי על כוונתם לשנות את חוקי הסמים על אף התנגדותה של ארצות הברית בזמנו. עם זאת, בשנים האחרונות מספר הולך וגדל של מדינות בארצות הברית החלו לשנות את מדיניות הסמים שלהן. נכון ליוני 2021 שימוש רפואי בקנאביס אושר ב-38 מדינות ארצות הברית (במתכונות שונות), 31 אישרו מדיניות של אי-הפללה (בתוספת איי הבתולה של ארצות הברית) ולגליזציה מלאה חוקית ב-18 מדינות לצורכי פנאי ורפואה.
לגליזציה ברחבי העולם > אסיה > אפגניסטן

קנאביס באפגניסטן אינו חוקי למטרות פנאי או רפואה. עם זאת, טופח במשך מאות שנים וחווה הפרעה מועטה יחסית עד שנות השבעים, כאשר לאחר מכן הפך לנושא הן בפוליטיקה הבינלאומית והן במימון סדרת המלחמות שהתרחשה באפגניסטן במשך ארבעים שנה. בשנת 2010 דיווח ארגון האומות המאוחדות כי אפגניסטן היא יצרנית הקנאביס המובילה בעולם.
אינדיקציה לקנאביס היא ילידת אפגניסטן, כאשר קנאביס סאטיבה מקורו גם במרכז אסיה וככל הנראה כל זני הקנאביס הקיימים מקורם במדינה. נוסף לכך קיים בה מנהג צריכה הכולל אכילת מלון יחד עם חשיש, שנאמר כי הוא מגביר את התחושה ומפחית את תופעות הלוואי השליליות.
לגליזציה ברחבי העולם > אסיה > בנגלדש

גידול, הובלה, מכירה, רכישה והחזקה של כל סוגי הקנאביס בלתי חוקיים בבנגלדש מאז סוף שנות השמונים למטרות פנאי או רפואה אך מאמצי האכיפה הם רופפים והסם ממשיך להיות פופולרי. באופן מסורתי נעשה שימוש בקנאביס ובאופיום על ידי תושבי בנגלדש. מדי שנה מתקיים פסטיבל בקושטיה לזכרו של זמר הפולק המנוח פקיר ללון שאה. אנשים רבים מתאספים מדי שנה בפסטיבל הכוללים גם מערביים ואנשים ממערב הודו אשר במהלכו ניתן לראות כי אנשים שרים מוזיקה עממית בנגלית ומעשנים קנאביס מתוך צ'ילום בחופשיות. כל האמצעים הללו הם עבור הרגשת החיבור זה לזה מבחינה רוחנית וזיכרון בללון השאה הגדול דרך המוזיקה. בתקופת הפסטיבל נסבלת צריכת הסם והאכיפה מספקת הגנה על משתתפיו.
לגליזציה ברחבי העולם > אסיה > הפיליפינים

קנאביס בפיליפינים אינן חוקי למטרות פנאי או רפואה אך אזרחים הסובלים ממחלה קשה או סופנית רשאיים להגיש בקשה להיתר של רשות המזון והתרופות עבור תרופות שאינו רשומות בפיליפינים, כולל אלה המכילות קנאביס. במדינה קיימת עמותה פרו-רפואית לקנאביס הנקראת "הארגון הפיליפיני לרפורמה בחוקי מריחואנה" (PORMAL) המבקשת לערער על האיסור בחוק על מנת להכשיר את שימושו. הנשיא רודריגו דוטרטה אמר במהלך מערכת הבחירות שלו כי הוא תומך בקנאביס רפואי, אך כי הוא ישאיר כל החלטה למחלקת הממשלה הדואגת לנושא.
בשנת 2014 הוגשה הצעת חוק בקונגרס הפיליפיני כדי להכשיר את השימוש בקנאביס רפואי. אחת ממחברות הצעת החוק, לאה פקיז, אמרה כי "בשלב הזה, יש לנו פיליפינים שזקוקים לטיפול, עלינו לתת להם טיפול רחום - את הקנאביס הרפואי הזה. יש הרבה תרופות, אבל הן יקרות". אולם, הצעת החוק לא התקבלה בסופו של דבר במהלך הקונגרס ה-16. הצעת החוק הוגשה שוב במהלך הקונגרס ה-17 ונמצאת כעת במשאל עם.
לגליזציה ברחבי העולם > אסיה > טורקיה

קנאביס בטורקיה אינו חוקי לשימוש פנאי, אך מותר למטרות רפואיות ומדעיות מוגבלות.
בשנת 2016 אושרה חקיקה לאפשר שימוש בתרופות קנבינואידים תת-לשוניות לשימוש במרשם רופא. השימוש בקנאביס צמחי שלם נותר בלתי חוקי. טיפוח קנאביס חוקי ב-19 מחוזות במדינה למטרות רפואיות ומדעיות. עם זאת, באישור זה הוא יכול להתנהל גם במחוזות אחרים. בשנת 2019, הנשיא רג'פ טאיפ ארדואן הזכיר כי טורקיה עשויה לגדל קנבוס תעשייתי באומרו, "אני קורא לעמי, בואו נתחיל בתהליך גידול קנבוס תעשייתי. נראה כי לקנבוס התעשייתי יתרונות רבים ושונים באזורים שונים רבים".
לגליזציה ברחבי העולם > אסיה > לאוס

קנאביס זמין באופן נרחב בלאוס למרות מעמדו הבלתי חוקי למטרות רפואה או פנאי (עם זאת, לא נאכף) במיוחד באזור התיירותי של ואנג ויינג שם נמכר בגלוי על ידי ברים כ-"ניצן מריחואנה" או כ-"פיצה שמחה". בחלק מהמסעדות קיים תפריט "שמח" בו הלקוחות יכולים לקבל מגוון מאכלים חדורי קנאביס, ולעיתים יחד עם מוצרי "קסם" המכילים פטריות פסיכדליות. בגלל פתיחותה של עיירתואנג ווינג כלפי קנאביס, פטריות פסיכדליות ואופיום, היא הפכה ליעד תיירותי מפורסם.
לגליזציה ברחבי העולם > אסיה > לבנון

קנאביס בלבנון אינו חוקי למטרות פנאי אך מותר לשימוש רפואי. כמויות גדולות של קנאביס גדלות בתוך המדינה, במיוחד בעמק בקאע, ונצרכות לשימוש אישי באופן פרטי. ייצור חשיש נאסר בלבנון בשנת 1926, בתקופת המנדט הצרפתי של סוריה ולבנון. עם זאת, תעשיית הקנאביס פרחה במהלך הכאוס של מלחמת האזרחים הלבנונית בת ה-15 השנים (1975–1990).
עד שנת 2001 העוני לחץ על חקלאים רבים לחזור לגדל קנאביס. בשנת 2002, הייצור הגיע ל-37,000 דונם, כפול מזה שהיה בשנה שקדמה לה. בהמשך, פרחו חוות קנאביס במהלך מלחמת האזרחים בסוריה החל משנת 2011, מכיוון שהממשלה דאגה יותר לנושאי ביטחון וזנחה את הנושא.
ב-2018 הצהיר יושב ראש הפרלמנט, נביה ברי, כי "הפרלמנט הלבנוני נערך ללמוד ולאמץ את החקיקה הדרושה לחקיקת גידול קנאביס וייצורו לשימושים רפואיים בדרך של מדינות רבות באירופה וכמה ממדינות ארצות הברית". כפי שאמר לשגרירת ארצות הברית בלבנון אליזבת ריצ'רד על פי סוכנות הידיעות הרשמית של לבנון. הודעה זו הגיעה לאחר פרסום מחקר של חמש שנים שערך התאגיד מקינזי ושות' להגברת הפיתוח הכלכלי. כמדינה עם החוב השלישי בגובהו בעולם, תומכי הלגליזציה טענו כי טיפוח תעשיית הקנאביס בשטחי לבנון יכול לסייע רבות ברפורמה חדשה בכלכלת המדינה. באפריל 2020 העביר הפרלמנט חוק המתיר לגידול קנאביס לשימוש רפואי ובכך, הפכה לבנון למדינה הערבית הראשונה שעושה זאת. גידול של קנבוס לא פסיכואקטיבי נעשה גם כן לחוקי.
לגליזציה ברחבי העולם > אסיה > נפאל

קנאביס אינו חוקי בנפאל למטרות רפואה או פנאי. בשנת 1973 ביטלה המדינה את הרישיונות של כל חנויות הקנאביס, הסוחרים והחקלאים. עם זאת, טיפוחו ושימוש אישי לא הושפעו, והסחר נמשך שלא כדין וההפסד של 100,000 דולר בהכנסות הממשלה מהנושא גרם לשיבוש.
במדינה קיים מנהג של שימוש בזרעי קנאביס גם בהכנת חמוצים הנקראים, bhang ko achar" (האנג קו עכר"), זרעים המיובשים נטחנים ומעורבבים עם איילו (תפוח אדמה). מנהג זה נפוץ באזורים הררים כגון קטמנדו ופוקארה. קנאביס נחשב כמתנתו של האל ההינדי, שיווה, ונחשב כמנחה קדושה בחגיגות הפסטיבל מהא שיוורטרי. לפיכך בתקופת חגיגותיו שימושו חוקי ואינו נאכף.
חבר הפרלמנט מהמפלגה הקומוניסטית, בירודה חטיוואדה, לצד 47 מחוקקים ממפלגות נוספות הגישו הצעת חוק בפרלמנט בינואר 2020 בקריאה ללגליזציה של קנאביס.
לגליזציה ברחבי העולם > אסיה > סרי לנקה

קנאביס בסרי לנקה לא חוקי למטרות פנאי אך נמכר באופן חוקי דרך חנויות צמחי מרפא באיורוודה, וניתן להשתמש בו למטרות רפואיות ומדעיות אם ניתן לו רישיון מטעם משרד הבריאות.
ההערכה היא כי ישנם כיום כ-600,000 משתמשים בקנאביס הנוטים להגיע משכבה חברתית-כלכלית גבוהה יותר. הקנאביס ממלא תפקיד מרכזי בתרבות המסורתית של האי, עם השמות הסינהליים או הסנסקריטים הספציפיים ויראפאטי ("עלים גיבורים"), קפטה ("קליל"), אננדה ("אושר"), המעידים על תכונותיו השונות, כגון גרימת אופוריה והגברת האנרגיה המינית. בשנת 2008 ביקש שר הרפואה לגליזציה מוגבלת של קנאביס למטרות רפואיות. בעל התפקיד החדש בשנת 2013 הציע גם הוא לתקן את חוק האיורוודה כדי להכיר בערך הקנאביס. ב-2017 הודיעה המדינה על כוונתה ליצור מטע חשיש בן 400 דונם ליד אינגריה, במטרה לספק קנאביס למטפלים באיורוודה ולייצוא תרופות מנגזרותיו לארצות הברית.
לגליזציה ברחבי העולם > אסיה > פקיסטן

קנאביס בפקיסטן אינו חוקי לשימוש פנאי, אם כי מאז ספטמבר 2020, ניתן להשתמש בתמציות של קנאביס לשימוש תעשייתי ורפואי. קנאביס נצרך באופן נרחב במדינה כג'אראס ובאנג.
לפני השפעת ממשלות הממלכה המאוחדת וארצות הברית בזמנו, נעשה שימוש נרחב בקנאביס במרכז אסיה באופן רפואי, כמצרך מרכזי, לטקסטיל ולהשפעות פסיכוטרופיות. בספר ה-"אתארוובדה" קנאביס אף הוגדר כאחד מחמישה צמחים קדושים ורבים האמינו כי מלאך שומר קיים בתוכו.
אכיפת חוקים נגד סמים קשים עומדת בראש סדר העדיפויות בפקיסטן, בעוד שלעיתים קרובות מתעלמים מהשימוש האישי בקנאביס. הדבר נכון במיוחד באזורים שבטיים שונים, בהם לעיתים קנאביס נמכר בשווקים ציבוריים. בספטמבר 2020, הממשלה הפדרלית של פקיסטן אישרה לגליזציה של ייצור קנבוס. החלטה זו הגיעה לאחר הבנת העובדה כי במדינה יש שפע טבעי של קנאביס ויתר על כן, כי ישנה יכולת להרווחת מעל ממיליארד דולר ממוצריו ולהגביר את כלכלתה. לאחר שקיבל מעמד חוקי ונכנס לבדיקה ממשלתית, החל לשמש לייצור מוצרים כגון שמן CBD, זרעי קנבוס, מוצרים רפואיים ומוצרים תעשייתיים. על פי דו"ח משנת 2013, כ-6.4 מיליון אנשים בפקיסטן צורכים קנאביס.