stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רבן גמליאל הזקן
קשרים עם אגריפס המלך

מקובל להניח שרבן גמליאל עמד בקשרים עם המלך אגריפס הראשון, וזה היה נוהג להתייעץ עמו ועם שאר החכמים בעניינים שונים. הנחה זו מתבססת על גרסת התלמוד הבבלי (פסחים פח ע"ב) המביא ברייתא ובה מסופר, שבקרבן הפסח של המלך והמלכה התעוררה בעיה הלכתית כיוון ששליח המלך שחט שתי בהמות לקרבן פסח, במקום אחת. עוד סופר על שאלה הלכתית בעניין שרץ שנמצא בבית המטבחיים, "ובקשו לטמא כל הסעודה כולה. באו ושאלו את המלך, אמר להם: לכו ושאלו את המלכה. באו ושאלו את המלכה, אמרה להם: לכו ושאלו את רבן גמליאל. באו ושאלו אותו". הברייתא מסיימת, "נמצא מלך תלוי במלכה, ונמצאת מלכה תלויה ברבן גמליאל; נמצאת כל הסעודה תלויה ברבן גמליאל".
אמנם גרסת התלמוד בבלי על פי כתב יד מינכן, וכן גרסת רבנו חננאל (פסחים שם) והרשב"ץ בבאורו למסכת אבות (פרק א,טז) שהמדובר ברבן שמעון, ולא ברבן גמליאל. לפיכך מסתבר שהמלך עליו מסופר הוא אגריפס השני. והמדובר בבנו של רבן גמליאל - רבן שמעון בן גמליאל הזקן (רשב"ג הראשון). גרסה זו מסתברת ביותר, משום שהמלך נזכר בסיפור לגנאי, כמי שאינו נשמע לדעת חכמים, לעומת אשתו שכן נשמעה לדעתם. כמו כן, מהפסק ההלכתי המיוחד: "אמר להם: מלכה ומלך דדעתן קלה עליהן - יאכלו מן הראשון, אנן לא נאכל לא מן הראשון ולא מן השני", עולה שדווקא מפני החשש שהמלך והמלכה יפגעו במשרתים האחראים על המטבח, הותר קורבן הפסח (עיין פי' הרמב"ם והמאירי למשנה שם), ולכן יש להסיק שאין המדובר באגריפס הראשון אלא באגריפס השני.
מתורתו

המאמר של רבן גמליאל הזקן במסכת אבות (פרק ראשון):
מתורתו > תקנותיו

רבן גמליאל הזקן התקין כמה תקנות, כמה מהן בענייני גיטין, ו"מפני תיקון העולם". בין התקנות:
אישה רשאית להינשא, ואיננה נחשבת עגונה גם במקרה שעד אחד בלבד מעיד על מות בעלה. (משנה יבמות טז, ז).
הבעל, ששלח גט לאשתו, לא יוכל לכנס בית דין שלא בפני האשה או השליח (שנשלח למסור לה את הגט), ולבטל בפניהם את הגט קודם שהגיע לידי האשה, משום התוצאה הסופית - אשה נשואה שחושבת שהתגרשה כדין. (משנה גיטין ד, ב).
בכתיבת שמות האיש והאשה בגט - יש לדאוג שלא ייווצר בלבול ולעז בעקבות שינוי שמם של האיש והאשה במקום מגוריהם, ושמותיהם ייכתבו באופן ברור ומוחלט ("איש פלוני וכל שם שיש לו", משנה גיטין ד, ב).
אלמנה שבאה לגבות כתובתה מהנכסים שירשו היתומים, תנדור משהו (במקום השבועה החמורה הנצרכת בדרך כלל כדי לגבות חוב מיתומים) כבקשת היתומים, ותגבה כתובתה מהנכסים שלפניהם (משנה גיטין ד, ג).
עדי קידוש החודש, שהגיעו לחצר "בית יעזק" בשבת, יוכלו ללכת 2000 אמה לכל רוח, ולא כדינו של היוצא מחוץ לתחום בשבת, שאסור ללכת יותר מארבע אמות לכל רוח, וזאת כדי לעודד אותם לבוא (משנה ראש השנה ב, ו).
רבן גמליאל הזקן במקורות נוצריים

על פי המקורות הנוצריים רבן גמליאל הזקן היה מורו של בכיר השליחים, פאולוס:
אִישׁ יְהוּדִי אֲנִי (פאולוס), יְלִיד טַרְסוֹס אֲשֶׁר בְּקִילִיקְיָה, אֲבָל גֻּדַּלְתִּי בָּעִיר הַזֹּאת לְרַגְלֵי גַּמְלִיאֵל. חֻנַּכְתִּי עַל-פִּי דִּקְדּוּקֵי תּוֹרַת אֲבוֹתֵינוּ וְהָיִיתִי קַנַּאי לֵאלֹהִים כְּמוֹ כֻּלְּכֶם הַיּוֹם
אולם עם זאת, באגרותיו של פאולוס, המהוות מקור ראשוני לחייו של השליח, אין הוא מזכיר את עובדת היותו תלמידו של רבן גמליאל הזקן. כמו כן העדות בחיבור "מעשי השליחים" אודות היותו פאולוס תלמידו של רבן גמליאל מתאימה למגמות החיבור המעוניינת להציג את פאולוס כיהודי הנאמן למצוות ומאמין במשיחיותו של ישו אך נדחה על ידי היהודים. יש הסבורים כי ספק אם פאולוס התחנך אצל רבן גמליאל משום שקשה ליישב את הקבילה של פאולוס באגרותיו נגד התורה והיהדות הפרושית עם חניכות אצל רבן פרושי בכיר כמו רבן גמליאל הזקן.
אזכור נוסף של רבן גמליאל בחיבור זה הוא כפרושי וחבר הסנהדרין ששכנע את חבריו לא להוציא להורג את השליח פטרוס ותלמידיו המלמדים בירושלים בשמו של ישו, תוך כדי אזכור שמם של דמויות משיחיות אחרות (תאודאס ויהודה הגלילי):
אֲבָל אֶחָד מִן הַפְּרוּשִׁים בַּסַּנְהֶדְרִין, גַּמְלִיאֵל שְׁמוֹ, מוֹרֵה-תּוֹרָה מְכֻבָּד בְּעֵינֵי כָּל הָעָם... אָמַר לָהֶם: "אַנְשֵׁי יִשְׂרָאֵל, הִזָּהֲרוּ לָכֶם בְּמַה שֶּׁאַתֶּם מִתְכַּוְּנִים לַעֲשׂוֹת לָאֲנָשִׁים הָאֵלֶּה; כִּי לִפְנֵי הַיָּמִים הָאֵלֶּה קָם תּוֹדָס, שֶׁהִתְיַמֵּר לִהְיוֹת מִישֶׁהוּ, וְנִסְפְּחוּ אֵלָיו כְּאַרְבַּע מֵאוֹת אִישׁ. הוּא נֶהֱרַג וְכָל אֲשֶׁר שָׁמְעוּ בְּקוֹלוֹ נָפוֹצוּ וְהָיוּ לְאַיִן. אַחֲרָיו קָם יְהוּדָה הַגְּלִילִי בִּימֵי מִפְקַד הַתּוֹשָׁבִים, וּמָשַׁךְ אַחֲרָיו אֲנָשִׁים. הַלָּה נֶהֱרַג וְכָל הַמְצַיְּתִים לוֹ נִתְפַּזְּרוּ. וְעַתָּה אֲנִי אוֹמֵר לָכֶם, חִדְלוּ מִן הָאֲנָשִׁים הָאֵלֶּה וְהַנִּיחוּ לָהֶם, כִּי הָעֵצָה אוֹ הַפְּעֻלָּה הַזֹּאת תּוּפַר -- אִם מֵאֵת בְּנֵי אָדָם הִיא. אֲבָל אִם מֵאֵת אֱלֹהִים הִיא, לֹא תּוּכְלוּ לְהָפֵר אוֹתָהּ פֶּן תִּמָּצְאוּ נִלְחָמִים בֵּאלֹהִים!" הֵם שָׁמְעוּ בְּקוֹלוֹ
על פי המסורת הכנסייתית הנזכרת לראשונה על ידי פוטיוס מקונסטנטינופול, הוטבל רבן גמליאל על ידי השליחים פטרוס ויוחנן ואימץ את האמונה הנוצרית יחד עם בנו אביבוס-חביב ונקדימון, אולם הוא עשה זאת בחשאי והמשיך לכהן בסנהדרין היהודית בירושלים כדי להגן על הנוצרים האחרים. בשל פעילותו זו נחשב רבן גמליאל בכנסייה לקדוש ויומו נקבע ל-3 באוגוסט אצל הקתולים. על פי מסורת זו, הם נקברו יחד עם סטפנוס הקדוש. במאה ה-5 נטען כי גופתו נתגלתה דרך נס והועברה לקתדרלה של פיזה בפיאצה דיי מיראקולי באיטליה.
בשנת 1956 הוצא רבן גמליאל מרשימת הקדושים הקתולית בשל אי הוודאות לגבי התנצרותו. בכנסייה האורתודוקסית יום חגו הוא ה-15 באוגוסט (3 באוגוסט על פי הלוח היוליאני).
לקריאה נוספת

בנימין לאו, "רבן גמליאל הזקן", בספרו: חכמים, כרך ראשון: ימי בית שני, ידיעות ספרים, 2006, עמ' 228-218.
קבר שיאולינג

מאוזוליאום מִינְג שְׂיָאולִינְג (סינית 明孝陵, פין-יין Míng Xiao líng ‏- "קבר מינג שְׂיָאו") הוא אחוזת הקבר של חונְגְווּ (1398-1328), קיסר סין שיסד את שושלת מינג. אחוזת הקבר משתרעת לרגלי המדרון הדרומי של הר הארגמן (בסינית: 紫金山, בפין-יין: Zĭjīn Shān, מילולית "ההר הזהוב-ארגמני") בנאנג'ינג שבסין. ב-2003 הוכרז המקום כאתר מורשת עולמית על ידי ארגון אונסק"ו.
הקיסר חונגוו
האסטלה על גבי צב האבן בסְה-פָאנְגְצֶ'נְג
זוג אריות בדרך הקדושה
מפקד צבא בדרך הקדושה
המנהרה ב"עיר המרובעת"
על חומת התל חקוקה הכתובת "קברו של הקיסר טָאידְזוּ" (שם המקדש של הקיסר חונְגְווּ)
היסטוריה

את שושלת מינג יסד בן למשפחת אריסים ענייה ממזרח סין המרכזית בשם ג’וּ יוּאֶן ג’אנג (נולד ב-1328). ג'וּ עמד בראש אחת מחבורות המורדים בשלטון שושלת יואן שמוצאה ממונגוליה. בהדרגה השיג ג'וּ עליונות צבאית על קבוצות המורדים האחרות, ובסופו של דבר גם על הצבא של שושלת יואן. בשנת 1368 כבש צבאו של ג’ו יואן-ג’אנג את עיר הבירה של שושלת יואן, "חאנבליק" (בסינית דאדו, כיום בייג'ינג), ובכך בא הקץ לשושלת זו. באותה שנה (1368) יסד ג’ו יואן ג’אנג בנאנג'ינג (בסינית "הבירה הדרומית") שושלת קיסרים חדשה בשם מינג (בסינית "המזהירה") ונטל לעצמו את התואר הקיסרי "חונְגְווּ" (洪武 - "לחימה נרחבת") (שלט 1398-1368).
הקיסר חונְגְווּ התחיל לתכנן את אחוזת הקבר שלו כבר בשנה התשיעית לשלטונו (1376). מיקום האחוזה נקבע על פי עקרונות הפנג שווי על המדרון הדרומי של הר הארגמן. המקום כבר שימש כאתר קבורה מועדף לשושלות קיסרים קודמות, למשל סוּן צְ'וֵאן, מלך מממלכת וו בתקופת שלוש הממלכות (265-220). כהכנה להקמת האחוזה הורה הקיסר לפנות מהמקום המתוכנן את מקדש קָאישָׁאן שהוקם 1,000 שנים קודם לכן ואת פגודת גְ'ה-גונְג, בה היה קבור אחד הנזירים המפורסמים בתולדות סין, בָּאו גְ'ה. הקמת המאוזוליאום החלה ב-1381. החלק העיקרי הסתיים תוך שנתיים, אבל לאחוזה נוספו מבנים בהפסקות עד 1413. עלות הקמתו הייתה גדולה מאוד והועסקו בהקמתו כ-100,000 פועלים, כאשר קיימת טענה כי בבנייה הועסקו פושעים שהורשעו וכגודל אשמתם כך הוטלו עליהם עבודות קשות יותר. על העובדים שמרו כ-5,000 חיילים. שנה אחרי תחילת ההקמה (1382), מתה הקיסרית מָה חוֹאוּ ונקברה במקום בטקס גדול. עשר שנים אחר כך מת בנו הבכור של הקיסר ויורש העצר המיועד, ג'וּ בְּיָאו, והוא נקבר סמוך לקבר המשותף המיועד לקיסרית ולקיסר. הקיסר חונְגְווּ מת ב-1398 בגיל 71, ונקבר במזוליאום. למסע אל העולם הבא ליוו אותו עשרות פילגשים שנשרפו חיים, ונקברו בסמוך. סמוך לאחוזת הקבר נקברו גם פקידי ממשל חשובים בשלטונו של חונְגְווּ.
הקיסרים הבאים בשושלת מינג דאגו לתחזק את אחוזת הקבר. גם הקיסרים מהשושלת הבאה, שושלת צ'ינג שחשו כי הם המשך ישיר לשושלת מינג, דאגו לשמור על המקום. במרד טאיפינג (1864-1851) השתלטו המורדים על נאנג'ינג. הר הארגמן היה שדה קרב בינם לבין כוחות צבא שושלת צ'ינג ועקב כך נשרפו רוב המבנים שהיו עשויים עץ. עם דיכוי המרד שוחזרו רוב המבנים. כשמת ד"ר סון יאט-סן, מייסד הרפובליקה הסינית, ומי נחשב אבי האומה הסינית המודרנית, ב-1925 הוחלט על הקמת המאוזוליאום לזכרו על הר הארגמן, כחצי קילומטר מזרחית לקבר שיאולינג. כיום נוהגים רוב התיירים המבקרים בהר הארגמן לפקוד את המאוזוליאום של סון יאט-סן, ומיעוטם (כ-800,000 בממוצע לשנה) מבקרים גם במאוזוליאום מִינְג שְׂיָאולִינְג. על פי ההצעה של הממשל הסיני אישר ארגון אונסק"ו ב-2003 את הכללת המקום יחד עם אתר קברי שושלת מינג באתר המורשת העולמית הקרוי קברים קיסריים של שושלות מינג וצ'ינג.
הערות שוליים

↑  השם הרשמי הניתן לקיסר לאחר מותו לשם חלוקת כבוד בטקסים במקדש
אוסטין פרימן

| --- | --- |

פרימן עולה לסל
 לידה:  6 במאי 1989 (בן 35) מיצ'לוויל שבארצות הברית
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.92 מטר
 מספר:  8
 מכללה:  מכללת ג'ורג'טאון (2008-2011)
 דראפט:  לא נבחר, 2011
 קבוצות כשחקן
 2011-2012   2012   2013-2012:  פולגור ליברטס פורלי   הפועל אילת   מכבי אשדוד
אוסטין ממבו פרימן ג'וניור (באנגלית: .Austin Mambo Freeman jr; נולד ב-6 במאי 1989 במיצ'לוויל שבמרילנד) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הקלע, גובהו הוא 1.92.
פרימן למד ושיחק ב"תיכון קטוליק דה-מאטה" ובהמשך שיחק במכללת ג'ורג'טאון, בה שיחק ארבע שנים. בעונתו האחרונה רשם ממוצעים של 17.6 נקודות, 3.7 ריבאונדים ו-2.4 אסיסטים ב-NCAA ובליגת ביג איסט.
באירופה

פרימן החל את הקריירה האירופאית שלו בעונת 2011/2012 בקבוצת פולגור ליברטס פורלי מהליגה האיטלקית השנייה, בה הצטיין ורשם 20.9 נקודות ו-4.5 ריבאונדים בממוצע (459 נקודות ב-22 משחקים).
בתחילת עונת 2012/2013 חתם בקבוצת הפועל אילת, בה רשם ממוצע של 12.6 נקודות, 3.4 ריבאונדים ו-2.5 אסיסטים ב-11 משחקים. אך שוחרר מהקבוצה בטענה שחלה ירידה ביכולתו.
בסוף חודש דצמבר 2012 חתם בקבוצת מכבי אשדוד. בסיום העונה לא הוארך חוזהו של פרימן והוא חזר לארצו. בתחילת עונת 2013/2014 שחררה הקבוצה את הפורוורד אולי ביילי שאכזב במשחקי ההכנה. ואז נרקמה חזרתו של פרימן לסגל הקבוצה. לאחר המחזור השישי שוחרר מהקבוצה בעקבות אי שביעות רצון מיכולתו.
אנתוני הרמוס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1973 (בן 51 בערך) אוסטרהאוט, הולנד 
 מוקד פעילות:  בריסל
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון למוזיקה בטילבורך  אוניברסיטת טילבורך
 עיסוק:  מנצח
 סוגה:  מוזיקה קלאסית, אופרה
 שפה מועדפת:  הולנדית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 שיתופי פעולה בולטים:  התזמורת הלאומית של בלגיה
 www.antonyhermus.com
 
אנתוני הרמוס (בהולנדית Antony Hermus; נולד ב-1973) הוא מנצח הולנדי.
ביוגרפיה

אנתוני הרמוס נולד בעיר אוסטרהוט שבהולנד. הוא התחיל לנגן בפסנתר בגיל 6. מוריו לפסנתר בצעירותו כללו את פיטר ואן מורגסטל ובן מרטין וויאנד. מאוחר יותר למד אצל ז'אק דה טייז' בקונסרבטוריון למוזיקה בטילבורך. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת טילבורך עם תואר במדעי המידע, לצד הכשרה מוזיקלית. לאחר מכן למד ניצוח אצל ז'אק ואן סטין וגיאורג פריטש.
בשנת 1998, הצטרף אנתוני הרמוס לצוות תיאטרון האגן. לאחר שהגיע לתפקיד קאפלמייסטר בתיאטרון, הוא הפך למנהל מוזיקלי כללי של התיאטרון ב-2002, ושימש בתפקיד עד 2008. ב-2009 הוא הפך למנהל מוזיקלי כללי של תיאטרון דסאו, והיה מועמד למנצח השנה על ידי אופרנוולט ב-2010, 2011 ו-2012. הוא השלים את כהונתו בדסאו ב-2015 בניצוח על מחזור האופרות טבעת הניבלונג של וגנר, ומונה למנצח כבוד.
אנתוני הרמוס הוא כיום מנצח אורח ראשי של תזמורת צפון הולנד ויועץ אמנותי של תזמורת הנוער הלאומית של הולנד. ביוני 2019 הוא ניצח לראשונה על התזמורת הלאומית של בלגיה. הרמוס חזר להופעת ניצוח אורח נוספת באוקטובר 2020. ביולי 2021, התזמורת הלאומית של בלגיה הודיעה על מינויו של הרמוס למנצח הראשי הבא שלה, החל מעונת 2022 - 2023, עם חוזה ראשוני של ארבע עונות.
הרמוס ביצע מספר הקלטות עבור חברת התקליטים CPO, כולל סימפוניות מאת המלחינים זיגמונד פון האוזגר, אלפונס דיפנברוק, אוגוסט קלוגהרדטו ויוהאן וואגנאר.
ראג'ה ראם

| --- | --- |

 לידה:  18 בדצמבר 1941 (בן 82) מלבורן, אוסטרליה 
 מוקד פעילות:  אוסטרליה 
 תקופת הפעילות:  מ-1969 
 מקום לימודים:  Melba Memorial Conservatorium of Music 
 סוגה:  מוזיקה אלקטרונית 
 כלי נגינה:  חליל צד 
 חברת תקליטים:  TIP Records 
 
רונלד רות'פילד (נולד ב-18 בדצמבר 1941; באנגלית: Ronald Rothfield) המוכר יותר בכינויו ראג'ה ראם (Raja Ram) הוא מוזיקאי ומייסד TIPWORLD, מותג אהוד בתרבות המוזיקה אלקטרונית.
חייו

רולנד נולד במלבורן, אוסטרליה. בשנות החמישים עזב את אוסטרליה ויצא טיול ברחבי העולם. כשחזר למלבורן החל ללמוד בקונסרבטוריון של מלבורן בחליל וב-1965 עבר לניו יורק והתחיל ללמוד ג'אז, ובתחילת שנות השבעים הצטרף ללהקה Quintessence.
לאחר זמן קצר רונלד נאלץ לעזוב את קריירת הנגינה שלו, ועבר הסבה מקצועית לסוכן מכירות[דרוש מקור]. בשנות השמונים החליט לחזור למוזיקה, אך בצורה שונה. הוא החל להתעניין במוזיקה אלקטרונית. רולנד היה בין הראשונים שהתחילו ליצור זרם חדש המכונה כיום טראנס פסיכדלי[דרוש מקור].
ראג'ה ראם התיידד עם גארהם ווד והם הקימו ביחד את המותג TIP WORLD והיום נחשב רונלד כאבי המוזיקה הפסיכדלית. כעבור זמן לא רב החל לשתף פעולה עם סיימון פוספורד והם הקימו ביחד את הרכב הטראנס-אלקטרוני שפונגל.
ראג'ה ראם מהווה והיווה חלק משלושה הרכבים מצליחים מאוד בעולם:
Shpongle - הרכב המנגן פסייביאנט (אמביאנט פסיכדלי) וצ'ילאאוט ביחד עם סיימון פוספורד משנת 1996 עד היום.
1200 Micrograms - הרכב המנגן טראנס פסיכדלי ופול און טראנס ביחד עם GMS (באנזי וריקטם) ושיקגו משנת 1999 עד היום.
The Infinity Project - הרכב שניגן טראנס גואה וטראנס פסיכדלי ביחד עם גראהם ווד.
קבר דניאל הנביא

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מאוזוליאום, מקדש, קניין תרבותי 
 על שם:  דניאל 
 כתובת:  שוש 
 מיקום:  ח'וזסתאן 
 מדינה:  איראן 
 קואורדינטות:  32°11′25″N 48°14′37″E﻿ / ﻿32.190316744411°N 48.243730814035°E﻿ / 32.190316744411; 48.243730814035
  (למפת איראן מוגדלת) טהראן משהד כרג' אספהאן תבריז שיראז קום אהוואז רשת כרמאנשאה בנדר עבאס אפגניסטן פקיסטן טורקמניסטן אוזבקיסטן אזרבייג'ן ארמניה טורקיה עיראק כווית ערב הסעודית  קטר איחוד האמירויות הערביות ע. הים הכספי  המפרץ הפרסי  מפרץ עומאןקבר דניאל הנביא(למפת איראן רגילה) טהראן משהד כרג' אספהאן תבריז שיראז קום אהוואז רשת כרמאנשאה בנדר עבאס אפגניסטן פק. טורקמניסטן או. אזר. א. ט. עיראק כ. ערב הסעודית  ק. אי. ע. הים הכספי  המפרץ הפרסי  מפרץ עומאןקבר דניאל הנביא
 
תחריט מהמאה ה-19 המתאר את קבר דניאל, מתוך Voyage en Perse Moderne, מאת פלאנדין וקוסטא.
פנים מבנה הקבר בשושן
קבר דניאל הנביא הוא מקום קברו המסורתי של הנביא דניאל. קיימות מספר מסורות נוספות בדבר מיקום הקבר. האתר בשושן הוזכר לראשונה בכתביו של בנימין מטודלה - שם מציין מטודלה את קברו של דניאל בעיר שושן (סוסה) שבאיראן.
בספר דניאל מתואר חזון של הנביא דניאל בעיר שושן:
וָאֶרְאֶה, בֶּחָזוֹן, וַיְהִי בִּרְאֹתִי, וַאֲנִי בְּשׁוּשַׁן הַבִּירָה אֲשֶׁר בְּעֵילָם הַמְּדִינָה; וָאֶרְאֶה, בֶּחָזוֹן, וַאֲנִי הָיִיתִי, עַל-אוּבַל אוּלָי.
הספר אינו מציין את מקום פטירתו של דניאל, ורק מסורות מאוחרות מציינות את מקום קבורתו בעיר שושן.
במסורת היהודית

בספר סדר הדורות הוא מציין כי ארונו של דניאל קבור בנהר חידקל . כנראה כהשראה מארונו של יוסף
הקבר בספרו של מטודלה

האזכור הראשון של הקבר באתר זה מופיע בכתביו של בנימין מטודלה אשר ביקר באסיה בין השנים 1160–1163. בנימין מתאר בית כנסת בפרס שבחזיתו קבר דניאל הנביא. בנימין סיפר כי קברו של דניאל היה במיקום אחר, בחלקה האחד של העיר, ותושבי אותו הצד התעשרו באופן מפתיע בעוד בני החלק השני של העיר היו עניים, והעניים באו בטענה כי העושר נגרם לבני החלק השני של העיר בשל קבר דניאל שאצלם ודרשו להעביר את הקבר אל חלק העיר שלהם. בין בני העיר פרץ מאבק ממושך, שבסופו נהגתה פשרה מקורית: ארון הקבורה הוצא ממקומו והועבר אחת לשנה מחלק אחד של העיר לחלקה השני, ובכל חלק שהה הארון שנה אחת, ואכן בני כל העיר התעשרו. הסדר זה נהג שנים רבות, עד אשר בא לעיר השאה סינג'אר, שהוא לדברי בנימין 'המולך במלכות פרס על ארבעים וחמישה מלכים שהם תחת ידו והוא שולטאן אל-פארס אל-כביר בלשון ערב, והוא מולך משער נהר סאמארא עד עיר סמרכנת ועד נהר גוזן ועד מדינת ניסבור והרי הפתון ועד מדינת טיבת שנמצא ביערות שלה חיות שיוצא מהם המור וממשלתו מהלך ארבעה חודשים וארבעה ימים'. השאה התרעם על מנהג העברת ארונו של דניאל הנביא וראה בו בזיון חמור. הוא הורה להפסיק לאלתר את העברת העצמות, וציווה לתלות את הארון באמצע הגשר שבין שני חלקי העיר ולבנות במקום בית-תפילה לבני כל הדתות בשווה.
הקבר קדוש גם לפי מסורות מוסלמיות. על פי מסורות אלה הובא ארונו של דניאל לשושן בשנת 638 על מנת לעצור בצורת.
מסורות אחרות

ישנן מספר מסורות אחרות הממקמות את הקבר באתרים אחרים:
מסורות אחרות > איראן

אתר נוסף באיראן בו מצוין קברו של דניאל הוא בסמוך לדזפול, בפרובינציית קוזסטאן שבאיראן.
מסורות אחרות > עיראק

על פי מסורות נוצריות (ה-Martyrologium Romanum משנת 1583) דניאל קבור בבבל שבעיראק;
מסורת אחרת מציין את קברו של דניאל בתוך מצודת כירכוכ שבעיראק. במקום עמד בית כנסת יהודי, שלימים הפך לכנסייה ולאחר מכן למסגד מוסלמי. במסגד מצוינים קברי דניאל, חנניה, מישאל ועזריה. אתר זה פוצץ על ידי כוחות המדינה האסלאמית ביולי 2014.
מסורת שלישית מציינת את מקום הקבר במוקדדיה שבעיראק.
מסורות אחרות > אוזבקיסטן

ישנה מסורת לפיה הקבר ממוקם בסמרקנד שבאוזבקיסטן.
ים בין-יבשתי

הים התיכון – הים הבין-יבשתי הידוע ביותר
מצר גיברלטר – המוצא הצר של הים התיכון אל האוקיינוס האטלנטי
ים יפן הוא ים שולי בעל נתונים גאוגרפיים אשר היו עשויים להופכו לים בין-יבשתי
ים בין-יבשתי הוא ים הסגור ברובו על ידי יבשה, שלו תחלופה מוגבלת של מים עמוקים עם אוקיינוס, ושזרמי המים בו מוכתבים בעיקר על ידי שינויים ברמות מליחות וטמפרטורה, ולא על ידי משטר הרוחות.
מקור השם בשפות רבות הוא בלטינית, Mediterraneus ("בין יבשות"), וכך גם שמו של הים התיכון, ולכן באוקיינוגרפיה מכונה זה "הים הבין-יבשתי האירו-אפריקאי" (Eurafrican Mediterranean Sea) או "הים הבין-יבשתי האירופי" (European Mediterranean Sea), וזאת במטרה להבדילו מימים בין-יבשתיים אחרים בעולם.
סוגי ימים בין-יבשתיים

קיימים שני סוגים של ימים בין-יבשתיים:
באגן ריכוז רמת מליחות גבוהה מזו שבאוקיינוס הקשור אליו בשל התאיידות. בסוג זה של ים בין יבשתי זרימת מים מהאוקיינוס אליו נעשית בשכבה העליונה של מצר הים המקשר אותו אל האוקיינוס, וזרימת מים מלוחים מהים אל האוקיינוס נעשית בשכבה התחתונה של המצר.
באגן דילול רמת מליחות נמוכה מזו של האוקיינוס המחובר אליו בשל מים מתוקים הזורמים אליו מנהרות או המגיעים אליו בצורת משקעים. בסוג זה של ים בין-יבשתי משטר תחלופת המים עם האוקיינוס הפוך.
ימים בין-יבשתיים

הים התיכון – ככלל אגן ריכוז אך חלק מימיו השוליים הם אגני דילול.
הים הבין-יבשתי האמריקאי (מפרץ מקסיקו והים הקריבי) – אגן דילול.
מפרץ באפין – אגן דילול.
הים הבלטי – אגן דילול.
המפרץ הפרסי – אגן ריכוז.
ים סוף – אגן ריכוז.
הים הבין-יבשתי האוסטרלו-אסייתי (כולל ימים רבים כמו ים בנדה, ים סולו, ים סאבו, ים ג'אווה ועוד) – אגן דילול.
הים השחור – אגן דילול.
ימים בין-יבשתיים לכאורה

ים יפן עשוי היה להחשב כים בין-יבשתי בשל כך שהוא מוקף כמעט לחלוטין ביבשה, אולם זרמי המים החזקים הזורמים אליו מהאוקיינוס השקט הופכים אותו לים שולי.
מפרץ הדסון אינו ים בין-יבשתי.
אוקיינוס הקרח הצפוני – בעל אגן דילול, אך הוא מוגדר כאוקיינוס ולא ים.
ראו גם

ים שולי
קולומיאגי (כדורגל)

קולומיאגי (ברוסית: «Коломя́ги») הוא מועדון כדורגל מהעיר סנקט פטרבורג, שנוסד לראשונה בשנת 1904 ובשיאו נחשב לאחד ממועדוני הכדורגל המפורסמים בעיר בתקופת האימפריה הרוסית ומהחזקים בה. לאחר התפרקות ברית המועצות, המועדון הוקם מחדש בשנת 2010 כקבוצה חובבנית בשם "קולומיאגי-47" שחזרה להתמודד באליפות העיר, אך במדים צהובים וירוקים, במקום מדי התכלת המקוריים.
שם

מקורו של השם קולומיאגי אינו ברור. יש הסבורים כי זה קשור למוזרותו של ההר עליו שכן כפר בשם זה ("קולו" בפינית - חלול, "מיאגי" - גבעה). אחרים שואבים את השם מהפועל "קולואה" - ניקוי קליפה ומאמינים שכנראה בכפר הייתה עבודת עיבוד עצים.
היסטוריה

בתקופת שלפני פרוץ המהפכה הבולשביקית הקבוצה איחדה אתלטים חובבים המעורבים במשחקי אופניים וספורט. קבוצת הכדורגל שלו, שנוסדה בשנת 1905, הפכה פעמים רבות לאלופת העיר בתחילת המאה העשרים.
ב-23 בספטמבר 1908 אומצה אמנת המועדון וב-30 ביוני 1909 הצטרפה קולומיאגי לליגת הכדורגל של סנקט פטרבורג.
אחרי 1923, "קולומיאגי" שינתה את שמה מספר פעמים עד שבשנת 1931 המועדון חדל להתקיים. הצבעים הכחולים והלבנים של מדי הקבוצה שימשו בהמשך את נבחרת העיר ואת מועדון "זניט".
מאז התפרקות ברית המועצות פועל בעיר סנקט פטרבורג מועדון כדורגל חובבני בשם זה.
תארים

אלופת העיר (פטרוגרד, סנקט פטרבורג) (4): 1916, 1917, 1918, 1920
גביע האלופות של ערי הבירה (גביע טוסמן) (2): 1919, 1923
הערות שוליים

↑  История ФК «Коломяги»
|  כדורגל באימפריה הרוסית רוסיה |
| --- | --- | --- |
| תחרויות ליגה | אליפות האימפריה הרוסית בכדורגל • גביע טוסמן • ליגת הכדורגל המוסקבאית • ליגת הכדורגל הפטרבורגית • ליגת הכדורגל של אודסה |  |
| הנבחרת וקבוצות כדורגל בולטות | אולימפיה • זאמוסקבורצקי • סוקולניקי • OBAK אודסה • ספורט סנקט פטרבורג • קולומיאגי • מרקורי • מורזינקה • OLLS • ויקטוריה • הנבחרת הלאומית |  |
| ראשי איגוד הכדורגל הכל-רוסי | ארתור מקפרסון (1912—1914) • רוברט פולדה (1914—1915) • גאורגי דיופרון (1915—1917) |  |
דן שני

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  3 במאי 1936 ישראל ישראל
 נהרג:  23 במאי 1970 (בגיל 34) סיני, מצרים 
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1954–1970 (כ־16 שנים)
 דרגה:   סגן אלוף
 תפקידים בשירות
 קצין בחיל השריון
 פעולות ומבצעים
   מלחמת סיני   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה
 עיטורים
   עיטור המופת
 
מצבתו של דן שני בבית הקברות הצבאי בראשון לציון
דן שני (פרידברג) (3 במאי 1936 – 23 במאי 1970) היה קצין בדרגת סגן-אלוף  בחיל השריון, שלחם בחזית המצרית במלחמת ששת הימים. על פעולתו בימי המלחמה עוטר שני בעיטור המופת. הוא נפל בקרב כמפקד גדוד במלחמת ההתשה.
ביוגרפיה

דן שני נולד בקיבוץ גבעת ברנר להורים שעלו מגרמניה. כשהיה בן שנתיים עברה משפחתו לעיר ראשון לציון. למד בבית הספר המקצועי ברמלה, שיחק כדוריד, היה מרכז שכבה בתנועת מכבי הצעיר ופעיל בגדנ"ע.
שני התגייס לשירות צבאי במאי 1954 והוצב בפלוגת סיור של יחידת שריון. לחם במלחמת סיני ולאחריה הוסמך לקצין. ב-1958, לאחר שנת שירות בצבא הקבע, התחתן והתגורר עם אשתו בקיבוץ מסילות שממנו באה, שם עבד בחקלאות ועסק בהדרכת נוער. חמש שנים אחר כך עבר לאשדוד ועבד כמנהל אחזקה במפעל. לאחר מכן עבר עם משפחתו לגור ביישוב הקהילתי עשרת והתגייס מחדש לשירות קבע. היה בין הראשונים שיצאו לארצות הברית ללמוד את הפעלת טנק המגח, שעמד להיכנס לשירות בצה"ל.
במלחמת ששת הימים היה שני מפקד פלוגת טנקי מגח בדרגת סרן. הפלוגה השתייכה לגדוד 46, שסופח לחטיבת הצנחנים בקרבות ליד רפיח. פלוגתו נקלעה למארב של טנקים כבדים מצריים, ואף על פי שספגה אבדות הצליחה להחזיק מעמד. סיפור הקרב הובא בספר של שבתי טבת חשופים בצריח. על ניהול הקרב שם עוטר שני בציון לשבח מאת אלוף פיקוד הדרום, שהומר לימים לעיטור המופת.
לאחר המלחמה שירת שני כקצין אג"ם וכסגן מפקד גדוד. למד בבית הספר לפיקוד ומטה. לאחר כן מונה למפקד גדוד הטנקים 79 בחטיבה 401, שהשתייכה לאוגדת סיני. ב-23 במאי 1970, בעת שנמצא בסיור ליד תעלת סואץ, נהרג מפגיעת אש ארטילרית מצרית. באותה תקרית נהרגו עוד שישה חיילי צה"ל.
דן שני היה בן 34 בנופלו. הניח הורים, אשה, בן ובת. הובא לקבורה בבית הקברות הצבאי בראשון לציון. כארבעת אלפים איש הלכו אחרי ארונו. הוא הועלה לאחר מותו לדרגת סגן אלוף.
הנצחה

שמו של שני הונצח על גבי מספר אנדרטאות, וביניהן אנדרטת יד לשריון בלטרון, האנדרטה לנופלי העיר ראשון לציון ואנדרטת נופלי המועצה האזורית גדרות, השוכנת במושב עשרת.
הערות שוליים

↑  שבעת החללים בסואץ - למנוחות, מעריב, 25 במאי 1970, באתר עיתונות יהודית היסטורית.
דיפ דיש

ערך זה עוסק בצמד תקליטנים. אם התכוונתם לפיצה דיפ דיש, ראו .
| --- | --- |
 מקום הקמה:  וושינגטון די. סי. 
 תקופת הפעילות:  מ-1992 
 סוגה:  האוס פרוגרסיבי 
 חברת תקליטים:  אריסטה רקורדס, Yoshitoshi Recordings 
 www.deepdish.com
 חברים
 Dubfire 
 
דיפ דיש (באנגלית: Deep Dish) הם צמד תקליטני ומפיקי מוזיקת האוס: עלי "דאבפייר" שיראזיניה ושאראם טייבי, שניהם אמריקאים ממוצא איראני.
היסטוריה

דיפ דיש פועלים מהעיר וושינגטון, ונתפרסמו ביצירת גרסאות ריקודים ללהיטים של שר, מדונה וגבריאל ובהופעותיהם החיות. הם גם שיתפו פעולה עם אמנים כריצ'רד מורל והלהקה הבריטית "Everything but the girl" באלבומם "Junk Science" מ-1998. הסינגל "The Future of the Future (Stay Gold)" שהוקלט עם הלהקה הבריטית הגיע למקום הראשון במצעדי פזמוני הריקודים באותה שנה.
רמיקסים נודעים שלהם הם לשירים "Thank you" ו "Stoned" של דיידו, על הראשון הם אף זכו בפרס גראמי.
אלבומם השני, "George it on", יצא ביולי 2005. להיט הריקודים "פלאשדאנס" וגרסת הכיסוי ל Dreams של פליטווד מק מתוכו זכו להצלחה.
הסינגל השני מאלבום זה, "Say Hello", הגיע גם הוא למקום הראשון במצעדי פזמוני הריקודים גם הוא, בספטמבר 2005.
בבעלות הצמד גם מספר חברות הפקה לאלבומי דאנס (לייבלים): Deep Dish, Yoshitoshi, ו-Yo. הם גם הפעילו חנות בשם "יושיטושי" בשכונת ג'ורג'טאון בוושינגטון שבה נמכרו אלבומי דאנס ואופנת מועדונים. החנות נסגרה ב 2003, אך הלייבלים עדיין פעילים ומפיקים בעיקר סינגלי דאנס 12 אינץ'.
בשנת 2006 הצמד החליט על פירוק לטובת קריירת סולו כמפיקים וכתקליטנים, בפברואר 2014 הצמד הכריז על חזרתם כצמד ועל סינגל חדש בשם "Quincy" שישוחרר ב 17.03.2014.
הופעת האיחוד הראשונה תתקיים במיאמי בוועידת המוזיקה השנתית בתאריך 31.03.2014
דורון אגוזי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 באוקטובר 1980 (בן 44) מעברות, ישראל 
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל 
 ספורט
 ענף ספורט:  ירי ספורטיבי 
 
דורון אגוזי (נולד ב-25 באוקטובר 1980 במעברות) הוא קלע ישראלי.
ביוגרפיה

אגוזי החל להתאמן כנער במועדון הקליעה הפועל מעברות, והיה לחניכו של גיא סטריק.
הישגו הראשון בזירה הבינלאומית היה המקום הרביעי באליפות אירופה בירי ברובה אוויר, שנערכה בהונגריה ב-2004. בשנת 2005 זכה במקום השמיני באליפות אירופה בקליעה שנערכה בסרביה, בתחרות ירי משלושה מצבים מ-50 מטרים. הוא חזר על הישג זה באליפות אירופה שנערכה בגרנדה ב-2007, ובכך הבטיח את השתתפותו באולימפיאדת בייג'ינג.
באולימפיאדה דורג אגוזי במקום ה-41 בתחרות ברובה אוויר מ-10 מטרים, ובמקום ה-36 בתחרות בירי משלושה מצבים.
במקביל לאימוני הקליעה, עובד אגוזי במחלקת המחקר והפיתוח של מפעל התרופות "תרימה" בקיבוץ מעברות ולומד לתואר בהנדסת מכונות בטכניון.