stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הנדריק הראשון, דוכס בראבנט

| --- | --- |

 לידה:  1165 לוון, Landgraviate of Brabant 
 פטירה:  5 בספטמבר 1235 (בגיל 70 בערך) קלן, נסיכות הבוחר מקלן 
 מדינה:  דוכסות בראבנט 
 מקום קבורה:  כנסיית פטרוס הקדוש (לוון) 
 בן או בת זוג:  Matilda of Flanders (1179–?) מרי, דוכסית בראבנט (1 במאי 1213, 1213–25 באוגוסט 1224) 
 
הנדריק הראשון, דוכס בראבנט (בצרפתית: Henri I de Brabant, הולנדית: Hendrik I van Brabant‏; 1165 - 5 בספטמבר 1235), כונה "האמיץ", היה חבר בבית רגינר ודוכס בראבנט הראשון מ-1183 / 1184 ועד מותו.
ביוגרפיה

הנדריק נולד בשנת 1165 בלוון (לובן), לגודפרי השלישי, רוזן לוון ומרגרט מלימבורג, בתם של היינריך השני, דוכס לימבורג ומתילדה מזאפנברג. אביו גם החזיק בתואר רוזן בראבנט, דוכס לורן התחתית ומרקיז אנטוורפן. הנדריק הופיע בצעירותו כשליח של אביו. בשנת 1179 הוא התחתן עם מתילדה מפלנדריה, דוכסית בראבנט, בתם של מתיו, רוזן בולון ומארי הראשונה, רוזנת בולון, ובאותו יום קיבל את מחוז בריסל מאביו. בין השנים 1182–1184 הוא פעל כעוצר בשם אביו, שעלה לרגל לירושלים.
בשנת 1183 קיבל הנדריק את התואר של דוכס בראבנט, ועם מותו של אביו בשנת 1190, היינריך השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה אישר את תוארו על בראבנט, בעוד שביטל למעשה את דוכסות לורן התחתית על ידי יצירת התואר הריק של דוכס לותיר. הנדריק ביקש להרחיב את כוחו, ובמהרה התנגש עם בולדווין החמישי, רוזן אנו. הוא גם היה נגד המלך הגרמני, כאשר אחיו אלברט מלובין נבחר לבישוף לייז' ונרצח זמן קצר לאחר מכן.
מאוחר יותר התנגש עם היינריך השלישי, דוכס לימבורג ואוטו הראשון, רוזן חלרה, לפני שבאמצע שנת 1197 הצטרף הנדריק למסע הצלב של 1197 בהנהגת היינריך השישי כאחד ממובילי המסע. באוקטובר אותה שנה הוא השתתף בהשתלטות על ביירות ואחר כך עבר ליפו עם הצלבנים. עם זאת, לפני שהגיע לעיר הוא קיבל ידיעות על מותו של מלך ירושלים, אנרי השני, רוזן שמפאן, ובעקבות כך הוא חזר לעכו, ושימש כעוצר עד בואו של המלך החדש, אמלריך השני, מלך ירושלים.
לאחר מותו של הקיסר בספטמבר 1197, חזר הנדריק לגרמניה ותמך בבחירת המועמד מבית ולף, אוטו הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ארוסה של בתו מריה, שהתחרה עם המועמד מבית הוהנשטאופן, פיליפ משוואביה, מלך גרמניה. הוא נלחם נגד השליחים של פיליפ דירק השביעי, רוזן הולנד ואוטו, רוזן חלרה, אבל הוא החליף צדדים בשנת 1204, כאשר הוא ופיליפ השני, מלך צרפת תמכו בפיליפ נגד אוטו. בשנת 1208, לאחר ההתנקשות בפיליפ, הוצע הנדריק ליורשו על ידי המלך פיליפ השני. במלחמה שלאחר מכן הוא הגיע לבסוף לפיוס עם הקיסר אוטו הרביעי, ויחד הם נלחמו נגד המלך פיליפ בשנת 1214 בקרב בובינה, אולם שניהם הובסו בקרב.
בשנת 1213 ספג הנדריק גם תבוסה כבדה נגד הבישוף של ליאז' בקרב הערבות. משנת 1217 עד 1218 הוא הצטרף למסע הצלב החמישי במצרים.
תחת הנדריק הראשון הייתה מדיניות עירונית ותכנון ערים. תשומת לבו הופנתה לאזורים שהעניקו את עזרתם להארכת הריבונות שלו, ובכמה מקומות הוא השתמש ביצירתה של עיר חדשה כמכשיר בארגון הפוליטי של האזור. בין הערים אשר הדוכס נתן להם זכויות העיר וזכויות היתר הייתה דן בוס.
בשנת 1235 מינה פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את הנדריק לנסוע לממלכת אנגליה כדי להביא לו את ארוסתו איזבלה פלאנטג'נט, בתו של ג'ון, מלך אנגליה. לרוע המזל, אנרי חלה בדרכו חזרה ומת בקלן, ובנו הנדריק השני, דוכס בראבנט ירש את נחלותיו.
משפחתו

בשנת 1179 הוא התחתן עם מתילדה מפלנדריה, דוכסית בראבנט, בתם של מתיו, רוזן בולון ומארי הראשונה, רוזנת בולון, ממנה נולדו לו שישה ילדים:
מריה מבראבנט, קיסרית האימפריה הרומית הקדושה (1190–1260), התחתנה עם אוטו הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ולאחריו התחתנה עם וילם הראשון, רוזן הולנד
אדלייד (1190 - לא ידוע), התחתנה עם ארנולד השלישי, רוזן לוז, ולאחריו התחתנה עם גיום העשירי, רוזן אוברן, ולאחריו התחתנה עם ארנולד ואן וסמאלה
מרגרט (1192-1231), התחתנה עם גרהרד השלישי, רוזן חלרה
מתילדה מברבאנט, רוזנת הולנד (1200–1267), התחתנה עם היינריך השישי, רוזן הפלטינט שעל הריין, ולאחריו התחתנה עם פלוריס הרביעי, רוזן הולנד
הנדריק השני, דוכס בראבנט (1207-1248)
גודפרי (1209–1254), אדון גיסביק, התחתן עם מארי ואן אודנארדה
ב-22 באפריל 1213 התחתן הנדריק בסואסון עם מארי, נסיכת צרפת, בתו של פיליפ השני, מלך צרפת, ממנה היו להם שני ילדים:
איזבו (אליזבת) (מתה ב-1272), התחתנה עם דיטריך, רוזן קלווה, ולאחריו התחתנה עם גרהרד השני, רוזן וסנברג
מארי, מתה צעירה
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 118836226  ISNI: 0000 0000 1390 5483  SUDOC: 144859939  ULAN: 500372517  VIAF: 40175271   WorldCat (עם VIAF): 40175271
ליידי המילטון

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  אלכסנדר קורדה 
 הופק בידי:  אלכסנדר קורדה, London Films
 תסריט:  וולטר ריש, ר.ס. שריף 
 עריכה:  ויליאם הורנבאק 
 שחקנים ראשיים:  ויוויאן לי לורנס אוליבייה גלדיס קופר אלן מובריין
 מוזיקה:  מיקלוש רוז'ה 
 צילום:  רודולף מטה 
 מדינה:  ארצות הברית, הממלכה המאוחדת 
 חברת הפקה:  London Films 
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  30 באפריל 1941
 משך הקרנה:  128 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט ביוגרפי 
 הכנסות:  1,000,000 {$}
 פרסים:  פרס אוסקר למיקס הסאונד הטוב ביותר (Jack Whitney) 
 דף הסרט ב־IMDb
 
ליידי המילטון (באנגלית: That Hamilton Woman) הוא סרט דרמה היסטורי בשחור-לבן משנת 1941 בהפקתו ובבימויו של אלכסנדר קורדה עם ויוויאן לי ולורנס אוליבייה בתפקידים הראשיים.
הסרט מתאר את פרשת אהבתם של אמה המילטון (אנ'), אשתו של שגריר בריטניה בממלכת נאפולי והאדמירל הבריטי המפורסם, הוריישו נלסון, בתקופת המלחמות הנפוליאוניות.
הסרט צולם בארצות הברית בתקופה שאירופה הייתה כבושה על ידי גרמניה הנאצית וברית המועצות עדיין הייתה עדיין בת בריתה. בריטניה נשארה מבודדת במלחמתה. התסריט לסרט הוא פרו-בריטי מובהק ונפוליאון מצטייר בו כדיקטטור ללא מעצורים (כמו היטלר. כאשר נפוליאון הציע תנאים לשלום התנגד לכך נלסון בטענות הדומות לאלו של צ'רצ'יל: "נפוליאון לא יעצור עד שיכבוש את כל העולם, אין עושים שלום עם דיקטטורים, יש להרוס ולהשמיד אותם".
הסרט זכה להצלחה בארצות הברית, אבל להצלחה גדולה עוד יותר בברית המועצות. וינסטון צ'רצ'יל אף יזם את הקרנת הסרט במסיבה שבה השתתף גם פרנקלין דלאנו רוזוולט, ובסוף ההקרנה הוא פנה למשתתפים וציין "רבותיי, חשבתי שהסרט יעניין אתכם מעצם היותו מציג אירועים שדומים לאירועים שאנחנו שותפים להם כיום".
"תנועת אמריקה תחילה" (אנ') שהתנגדה לכניסת ארצות הברית למלחמת העולם השנייה קראה להחרים את הסרט המעודד מלחמה. תנועה זו התפרקה שלושה ימים לאחר המתקפה על פרל הארבור. העלילה נפרשת בצורת פלאשבק בסיפורה של ליידי המילטון שהגיעה לתחתית לאחר מות נלסון.
בסרט יש שחזור של קרב טרפלגר בו נהרג נלסון.
הסרט זכה בפרס אוסקר למיקס הסאונד הטוב ביותר.
קיצור העלילה

שוטרים תופסים בעיר קאלה, אישה שגנבה בקבוק אלכוהול. בבית הסוהר היא משוחחת עם זונה (הת'ר אנג'ל) שנאסרה ביחד איתה ואומרת לה ששמה הוא ליידי המילטון. היא ממשיכה בסיפורה לזונה שלא מאמינה לה.
אמה המילטון (ויוויאן לי) הייתה אישה בעלת "עבר". גדלה בשכונת עוני ואחר כך הייתה רקדנית במקומות מפוקפקים עד שהפכה לקורטיזנה. לבסוף הייתה לפילגש של צ'ארלס גרנוויל (אנ'). גרנוויל שלח אותה ואת אמה לביתו של דודו ויליאם המילטון (אנ') (אלן מובריין) שהיה שגריר בריטניה בממלכת נאפולי תמורת כיסוי חובותיו הכבדים. המילטון היה מבוגר, אלמן וצולע. הוא התאהב בה עוד כשראה ציור שלה בלונדון. הוא הסביר את המצב לאמה והציע לה נישואים והיא מחוסר ברירה הסכימה והפכה לליידי המילטון.
לאמה היו חיי עושר אך משעממים עד שנפגשה בלורד נלסון (לורנס אוליבייה). הוא היה קטוע יד ועיוור בעין אחת אך זה לא הפריע לה. כאשר כבשו הצרפתים את נאפולי הוא הבריח אותם ללונדון ושם פרחה אהבתם אם כי אשתו, ליידי פרנסיס נלסון (גלדיס קופר), לא הסכימה להתגרש ממנו. בשנת 1801 נולדה לאמה ונלסון, בת בשם הורשיה.
נלסון תמך באמה והם חיו בגלוי ובאושר עד שנקרא לקרב האחרון, קרב טרפלגר ב-21 באוקטובר 1805 ממנו לא חזר. לאחר מכן הידרדר מצבה של אמה והיא סיימה את חייה בשכרות ובעוני.
רואן ויליאמס

| --- | --- |

 לידה:  14 ביוני 1950 (בן 74) סוונסי, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Rowan Douglas Williams 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 השכלה:  כרייסט'ס קולג'  Dynevor School, Swansea  ודהאם קולג'  College of the Resurrection 
 מעסיק:  אוניברסיטת אוקספורד 
 תפקיד:  הארכיבישוף מקנטרברי (2 בדצמבר 2002–31 בדצמבר 2012)  חבר בית הלורדים (8 בינואר 2013–31 באוגוסט 2020)  Booker Prize judge  חבר בית הלורדים (3 בפברואר 2003–31 בדצמבר 2012)  חבר המועצה המלכותית  Archbishop of Wales  Bishop of Monmouth 
 השקפה דתית:  אנגליקניזם 
 בן או בת זוג:  Jane Williams (1981–?) 
 פרסים והוקרה:  קולר בית לחם 2000 (29 בינואר 2004)  מדליית הנשיא (האקדמיה הבריטית) (2013)  פרס ג'יילס (2013)  עמית החברה המלומדת של ויילס (2010)  השרשרת המלכותית הוויקטוריאנית (2012)  עמית החברה המלכותית לספרות  עיטור הידידות (רוסיה)  עמית האקדמיה הבריטית 
 חתימה:   
 
רואן דאגלס ויליאמס, הברון ויליאמס מאויסטרמאות' (בוולשית: Rowan Douglas Williams, Baron Williams of Oystermouth; נולד ב-14 ביוני 1950) הוא תאולוג ומשורר אנגליקני ולשי. שימש כארכיבישוף מקנטרברי ה-104 למניין בין דצמבר 2002 לדצמבר 2012. ויליאמס, שהיה קודם לכן הבישוף של מונמות' והארכיבישוף של ויילס, היה הראשון בתפקיד הארכיבישוף מקנטרברי בעידן המודרני שלא מונה מתוך כנסיית אנגליה.
ראשית חייו

ויליאמס נולד ב-14 ביוני 1950 סוונסי, ויילס, במשפחה דוברת ולשיתפרסביטריאנים שהמירה דתה לאנגליקניזם ב-1961. הוא התחנך בבית הספר דינבור בסוונסי ולאחר מכן למד תאולוגיה בקולג' כריסט, קיימברידג', שם סיים בהצטיינות יתרה. לאחר מכן למד בקולג' ודהאם, אוקספורד, וסיים את לימודיו ב-1975 עם דוקטור לפילוסופיה על עבודת הדוקטורט שכותרתה "התאולוגיה של ולדימיר ניקולאייביץ' לוסקי: תיאור וביקורת".
קריירה

ויליאמס לימד והוכשר להוראה במכללת התחייה במירפילד, מערב יורקשייר, למשך שנתיים (1975–1977). בשנת 1977 חזר לקיימברידג' ללמד תאולוגיה ושימש ככומר ומנהל לימודים בווסטקוט האוס. הוא הוסמך לכומר במיכאלמס (2 באוקטובר) על ידי הבישוף של הנטינגדון, ולאחר מכן הוסמך לכמורה בפרטרטייד (2 ביולי 1978) על ידי הבישוף של אילי, בקתדרלת אילי.
ויליאמס התחיל את הקריירה האקדמית שלו כמרצה באוניברסיטת קיימברידג' ובהמשך הפך לדיקן וכומר קולג' קלייר. בשנת 1986, בגיל 36, מונה לפרופסור ליידי מרגרט לתאולוגיה באוקספורד, תפקיד שכלל מינוי לרזידנט בקנוניה בקתדרלת כרייסט צ'רץ'. בשנת 1990 נבחר כעמית באקדמיה הבריטית (FBA).
קריירה > כהונה בישופית

ב-5 בדצמבר 1991, ויליאמס נבחר לבישוף של מונמות' בכנסיית ויילס והוסמך ב-1 במאי 1992 בקתדרלת סנט אסף. הוא המשיך לכהן כבישוף של מונמות' לאחר שנבחר גם לארכיבישוף של ויילס בדצמבר 1999, והוסמך שוב בקתדרלת ניופורט ב-26 בפברואר 2000.
בשנת 2002, ויליאמס הוכרז כיורשו של ג'ורג' קרי כארכיבישוף מקנטרברי, התפקיד הבכיר בכנסיית אנגליה. ויליאמס היה הראשון בתפקיד זה מאז הרפורמציה האנגלית שלא מונה מתוך כנסיית אנגליה. הוא נכנס לתפקידו רשמית ב-2 בדצמבר 2002 והוסמך בקתדרלת קנטרברי ב-27 בפברואר 2003.
עמדותיו

לוויליאמס יש עניין רב בנושאים חברתיים. כאשר היה כומר בקולג' קלייר שבקיימברידג', השתתף בהפגנות נגד נשק גרעיני בבסיסים אמריקאים. בשנת 1985 נעצר כששר מזמורי תהילים כחלק מהפגנה שאורגנה על ידי התנועה לפירוק נשק גרעיני בלייקנהית', בסיס אווירי אמריקאי בסאפוק; הקנס שלו שולם על ידי הקולג' שלו. בתקופה זו היה חבר בקבוצת היובל האנגלו-קתולית השמאלנית בראשות קנת' ליץ' ושיתף פעולה עם ליץ' בפרסומים שונים, כולל האנתולוגיה של מאמרים לרגל 150 שנה לתנועת אוקספורד.
בזמן פיגועי 11 בספטמבר 2001, היה ויליאמס בניו יורק בקרבת מקום לגרונד זירו בזמן שהעביר הרצאה. לאחר האירועים כתב ספר קצר בשם "כתיבה באבק", בו הציג הרהורים על האירוע. בהתייחסו לאל-קאעידה, אמר כי לטרוריסטים יכולים להיות מטרות מוסריות רציניות וכי הצהרות פומפוזיות על אנשים רעים אינן עוזרות להבין דבר. לאחר מכן עבד עם מנהיגים מוסלמים באנגליה ובשלוש השנים שלאחר מכן דיבר באוניברסיטת אל-אזהר בקהיר על הנושא של השילוש הקדוש. הוא ציין כי על חסידי רצון האל להימנע מאלימות. הוא גם תרם לדיון לפני הבחירות הכלליות ב-2005 וביקר טענות שההגירה היא סיבה לפשע. ויליאמס טען כי אימוץ חלקי של חוקי השריעה האסלאמית בבריטניה הוא "בלתי נמנע" כשיטת בוררות בעניינים כמו נישואין, ויש לקבל זאת. הבחירות הכלליות בבריטניה 2005
ב-15 בנובמבר 2008 ביקר ויליאמס במקדש בלאג'י בווסט מידלנדס, במשימה להציג את הידידות בין הנצרות וההינדואיזם.
ב-6 במאי 2010 נפגש ויליאמס עם המנהיג האסלאמי ההודי מוחמד בורהאנודין במסגד חוסייני בנורת'ולט, לונדון, לדון בצורך בשיתוף פעולה בין-דתי, ושתל "עץ אמונה" בשטח המסגד כדי לסמל את הרבות המשותפת בין שתי הדתות.
עמדותיו > עמדות כלכליות

ב-2002, במסגרת הרצאת ריצ'רד דימבלבי, בחר ויליאמס לדבר על טבע המדינה הבעייתי אך גם על יורשיה. הוא ציין כי "המדינה השוק" (market state) מציעה חזון בלתי מספק של אופן פעולתה של מדינה, בין השאר מכיוון שהיא נוטה לדאגות קצרות טווח ומצומצמות (ולכן אינה מסוגלת להתמודד, למשל, עם בעיות הנוגעות להידרדרות הסביבה הטבעית) ובין השאר מכיוון שזירה ציבורית שהפכה לחסרת ערכים עלולה להיעלם בקרב ריבוי אינטרסים פרטיים מתחרים. הוא אינו חסיד בלתי ביקורתי של קומוניטריזם, אך הסתייגויותיו מתרבות הצריכה היו נושא קבוע. לדוגמה, הוא אמר פעם כי "כל עסקה בכלכלות המפותחות של המערב יכולה להתפרש כמעשה של תוקפנות נגד המפסידים הכלכליים במשחק העולמי".
עמדותיו > מלחמת עיראק ותקיפה אפשרית על סוריה או איראן

ויליאמס חזר על התנגדותו לפעולה אמריקאית באוקטובר 2002 כאשר חתם על עצומה נגד מלחמת עיראק כבלתי אתית לפי כללי האומות המאוחדות ותורת הנצרות. ב-30 ביוני 2004 כתב ויליאמס ביחד עם הארכיבישוף מיורק דייוויד הופ, מכתב לראש הממשלה טוני בלייר בשם כל הבישופים של הכנסייה האנגליקנית, והביע דאגה עמוקה ממדיניות ממשלת בריטניה וביקר את התנהגות הכוחות הקואליציוניים בעיראק. במכתב צוין כי ההתעללות בעצורים עיראקים הייתה "מזיקה מאוד" והמדיניות הכפולה של הממשלה "מפחיתה את האמינות של ממשלות המערב".
ב-5 באוקטובר 2007 ביקר ויליאמס פליטים עיראקים בסוריה. בראיון ל-BBC לאחר ביקורו תיאר את התומכים בתקיפה אמריקאית על סוריה או איראן כ"פליליים, בורים וקטלניים פוטנציאלית". הוא אמר, "כשאנשים מדברים על חוסר יציבות נוסף באזור ואתה קורא כמה יועצים פוליטיים אמריקאים מדברים על פעולה נגד סוריה ואיראן, אני יכול רק לומר שאני רואה זאת כפשע, בורות ואיוולת קטלנית פוטנציאלית".
עמדותיו > עמדותיו בנושא הבונים החופשיים

במכתב פרטי שהודלף אמר ויליאמס כי יש לו "ספקות רציניים לגבי התאמת הבונים החופשיים והאמונה הנוצרית" וכי בזמן שהיה הבישוף של מונמות' מנע את מינויים של בונים חופשיים לתפקידים בכירים בתוך דיוקסיה שלו. הדלפת המכתב בשנת 2003 גרמה למחלוקת, אשר הוא ניסה להפיג על ידי התנצלות על המצוקה שנגרמה והצהרה כי הוא אינו מפקפק "באמונה הטובה ובנדיבות של בונים חופשיים בודדים", לא פחות מכך משום שאביו היה בונה חופשי. עם זאת, הוא הביע דאגה מכך שכמרים ישבעו נאמנות לגוף אחר.
עמדותיו > עמדותיו בנושא חיג'אב וטרור

ויליאמס התנגד לחוק הצרפתי המוצע האוסר על לבישת חיג'אב בבתי ספר צרפתיים. הוא אמר כי אין לאסור חיג'אב וכל סמלים דתיים אחרים. הוא גם דיבר נגד הכוונה של מוסלמים בעקבות פיגועי ה-7 ביולי 2005 בלונדון, שהרגו 52 ופצעו כ-700. האשמה הראשונית הוטלה על אל-קאעידה, אך מוסלמים בכללותם היוו יעד לנקמה. ויליאמס גינה את הפיגועים וטען כי הם אינם יכולים להיות מוצדקים. עם זאת, הוא הוסיף כי "כל אדם יכול לבצע פשע בשם הדת וזה לא במיוחד האסלאם שיש להאשים".
עמדותיו > בריאתנות

ויליאמס התייחס למחלוקת לגבי הוראת הבריאתנות בבתי ספר פרטיים ואמר שאין להציג את הבריאתנות כחלופה לאבולוציה בבתי ספר. כשנשאל אם הוא מרוצה מהוראת הבריאתנות, אמר "אני חושב שהבריאתנות היא, במובן מסוים, סוג של טעות קטגורית, כאילו התנ"ך הוא תאוריה כמו תאוריות אחרות" ו"הדאגה שלי היא שהבריאתנות יכולה בסופו של דבר להקטין את דוקטרינת הבריאה במקום להעצים אותה". ויליאמס, כמקובל בכנסייה מאז אמצע ה-19, הוסיף לגרוס שהאבולוציה מתיישבת עם הנצרות וכי יש ללמדה.
עמדותיו > ראיון במגזין אמל

בנובמבר 2007, העניק ויליאמס ראיון למגזין אמל, מגזין מוסלמי בריטי. ויליאמס גינה את ארצות הברית וקבוצות נוצריות מסוימות על תפקידם במזרח התיכון, בעוד הביקורת שלו על מגמות מסוימות באסלאם כמעט ולא דווחה. כפי שדווח על ידי הטיימס, הוא היה ביקורתי ביותר כלפי ארצות הברית, מלחמת עיראק והציונות נוצרית, אך אמר רק ביקורת קלה על העולם האסלאמי. הוא טען כי "ארצות הברית מפעילה את כוחה בצורה גרועה יותר מבריטניה בתקופת האימפריה". הוא השווה את המוסלמים בבריטניה לשומרוני הטוב ושיבח את טקס התפילה המוסלמית חמש פעמים ביום, אך אמר שבמדינות מוסלמיות "הפתרונות הפוליטיים הנוכחיים אינם תמיד מרשימים מאוד".
עמדותיו > חוקי השריעה

ויליאמס היה נתון לסערה תקשורתית ופומבית בפברואר 2008 בעקבות הרצאה שנשא במוסד המשפט המלכותי בנושא "האסלאם והחוק האנגלי". הוא העלה את השאלה של נאמנויות סותרות שעלולות להיות לקהילות, תרבותיות, דתיות ואזרחיות. הוא גם טען שהתאולוגיה צריכה להיות חלק מהדיונים על טבע החוק "למרות שהתרבות שלנו מנסה להרחיק אותה". הוא דיבר על "שיפוטים משלימים" לחוק האזרחי. בהתייחסו לחששות שהמילה שריעה מעוררת במערב, הוא ציין כי יש ויכוח בתוך האסלאם בין מה שהוא כינה "פרימיטיביסטים" שמאמינים כי יש להעניש המרת דת לבין מוסלמים הטוענים כי השריעה היא מערכת מתפתחת של המשפט אסלאמי ושדעה זו כבר אינה מקובלת.
דבריו של ויליאמס פורשו באופן ביקורתי כהצעה להקמת שיפוט מקביל לחוק האזרחי עבור מוסלמים (שריעה) והיו נתונים לדרישות מצד גורמים בתקשורת להתפטרותו.
עמדותיו > הערותיו על ממשלת בריטניה

ב-8 ביוני 2011 אמר ויליאמס כי ממשלת בריטניה מחויבת למדיניות רדיקלית וארוכת טווח שלמען היא לא נבחרה. במאמרו במגזין ניו סטייטסמן העלה חששות לגבי הרפורמות של הממשלה בתחום הבריאות, החינוך והרווחה. הוא טען כי יש "זעם" בשל היעדר "ויכוח ציבורי ראוי". הוא גם הביע דאגה לגבי רעיון "החברה הגדולה" וניסיונות הממשלה להוריד את האחריות לטיפול בעוני ילדים, אנאלפביתיות ונגישות לבתי ספר טובים ביותר.
עמדותיו > עמדותיו בנוגע לאנטישמיות

באוגוסט 2017 גינה ויליאמס את האנטישמיות ותמך בעצומה להסרת עבודות של דייוויד אירווינג וספרי הכחשת שואה אחרים מאוניברסיטת מנצ'סטר. במכתב לאוניברסיטה אמר ויליאמס "בזמן שבו יש עלייה ניכרת בהבעת דעות קיצוניות אני מאמין כי יש לטפל בשאלה זו בדחיפות".
עמדותיו > משבר האקלים והסביבה

באוקטובר 2018 חתם ויליאמס על קריאה לפעולה בתמיכה במרד ההכחדה.
עמדותיו > הפלישה הרוסית לאוקראינה 2022

במרץ 2022, בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה, קרא ויליאמס למנהיגים הבכירים של הכנסייה האורתודוקסית הרוסית הגולה לקרוא להפסקת אש מיידית באוקראינה ולפתוח במגעים דיפלומטיים מחדש. ב-3 באפריל, בתוכנית של BBC Radio 4, אמר ויליאמס כי יש בסיס חזק להוצאת הכנסייה הרוסית האורתודוקסית מהמועצה העולמית של הכנסיות.
עמדותיו > זכויות להט"ב

באפריל 2022 חתם ויליאמס יחד עם מספר מנהיגים דתיים נוספים בבריטניה על מכתב פתוח לראש הממשלה בוריס ג'ונסון, הקורא לכלול איסור על טיפול המרה לטרנסג'נדרים לצד החקיקה המתוכננת לאיסור על טיפולי המרה המיועדים לנטייה מינית.
חיים אישיים

ב-4 ביולי 1981, ויליאמס נישא לג'יין פול, סופרת ומרצה בתאולוגיה. לאחר שפרש מתפקיד הארכיבישוף, ויליאמס שימש כנגיד אוניברסיטת דרום ויילס החל משנת 2014 וכמאסטר של קולג' מגדלן בקיימברידג' בין השנים 2013 ל-2020.
הערות שוליים

↑  Arab West Report (26 ביולי 2008). "(Arab West Report: art. 38, 52 – 2003)". Arabwestreport.info. נבדק ב-30 באפריל 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Stephen Bates, religious affairs correspondent (21 במרץ 2006). "Archbishop: stop teaching creationism". Education.guardian.co.uk. London. נבדק ב-18 במאי 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304905305171  PLWABN: 9810543176005606  BIBSYS: 90349251  BNE: XX1160374  BnF: cb12188959b (data)  CANTIC: a11137381  CiNii: DA04056969  GND: 124692400  ICCU: RAVV033741  ISNI: 0000 0001 2147 7340  LCCN: n80101047  LNB: 000031543  MusicBrainz: e7cd1bcc-96cb-425f-9b8b-69b67a5b08be  NDL: 001288723  NKC: skuk0005959  NLA: 35239730  NLK: KAC201515283  NTA: 075100061  RERO: 02-A017931659  SELIBR: 344622  SUDOC: 030484154  UKPARL: cwWbHi7M  VcBA: 495/294045  VIAF: 110810708   WorldCat (עם VIAF): 110810708 
וויליאמס מבקר בפרלמנט הוולשי, מרץ 2012
וויליאמס בשיחה עם בורהנודין, מנהיג אסלאמי הודי, בלונדון (2010)
GConf

| --- | --- |


תמונה מעורך GConf
 מפתח:  האבוק פנינגטון
 גרסה אחרונה:  3.2.6 (22 בדצמבר 2017) 
 מערכת הפעלה:  מערכות דמויות יוניקס
 נכתבה בשפות:  C
 סוג רישיון:  הרישיון הציבורי הכללי המוקטן של גנו גרסה 2
 קוד מקור:  https://gitlab.gnome.org/Archive/gconf 
 קטגוריה:  תצורה
 projects.gnome.org/gconf
 
Gconf היא תוכנה לאחסון הגדרות מערכת בה משתמש שולחן העבודה של GNOME ותוכנותיו כדוגמת הרישום במערכות ההפעלה חלונות.
המערכת נשלטת על ידי ה־Daemon Gconfd, הסורק שינויים בתוכנת ה-Gconf וכשאלו קורים הוא שומר אותם אוטומטית. טכניקה זו נקראת "auto-apply" (שמירה אוטומטית), בניגוד לטכניקת ה-"explicit-apply" (שמירה מפורשת) הדורשת מהמשתמש אישור מפורש להחלת השינוי.
ה-Gconf בנוי כעץ תיקיות המכיל קובצי XML. במערכת הקבצים של המחשב הקבצים נמצאים בנתיב ‎~/.gconf
לעיתים עשוי תוכן ה-Gconf להיות מאוחסן בצורות נוספות אך רובו נמצא בקובצי XML.
ה-Gconf נועד לשינוי הגדרות ידני של המערכת, אך משתמש רגיל לא נדרש למגע ישיר עם התוכנה, אלא משנה אותה ללא ידיעתו באמצעות תוכנות תיווך שונות.
dconf

ספריית GTK+‎, החל מגרסה 3.0, מספקת מנגנון חלופי לשמירת תצורה בשם dconf. הוא שומר את המידע על הדיסק בפורמט יעיל יותר מ-XML. קריאה יכולה להעשות באמצעות גישה ישירה לקובץ, אולם כתיבה דורשת תיווך של תהליך שירות בשם dconfd.
מלך זילברשלג

| --- | --- |

 לידה:  12 באוגוסט 1996 (בן 28) ירושלים, ישראל 
 שם לידה:  צבי אלימלך זילברשלג 
 מדינה:  ישראל ישראל
 עיסוק:  אושיית רשת ניו מדיה  דוגמן
 מעסיק:  חברת החדשות
 בן או בת זוג:  אלונה סער (2021–2022) 
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  MelechZilbershlag
 טוויטר:  ze_lama
 טלגרם:  ze_lama
 
מלך זילברשלג בעת צילום כתבה בינואר 2018
צבי אלימלך (מלך) זילברשלג (נולד בכ"ז באב ה'תשנ"ו, 12 באוגוסט 1996) הוא עיתונאי בחברת החדשות הישראלית, אושיית רשת ואיש ניו מדיה חרדי ישראלי.
ביוגרפיה

נולד בשכונת רמת שלמה בירושלים, כבן השביעי למשפחה המשתייכת לחסידות סרט ויז'ניץ, לרבקה ולעיתונאי והפרסומאי דודי זילברשלג. למד בתלמוד תורה בירושלים ובישיבות של החסידות שאליה הוא משתייך. בגיל 16 עבר עם משפחתו למושב כפר יחזקאל ולאחר מכן לחיפה.
זילברשלג החל לכתוב סטטוסים בפייסבוק, אשר זכו לתפוצה. תחילה כתב תוך שימוש בשם עט, אולם לאחר שחשבונו בפייסבוק נסגר החל לפרסם בשמו וצבר אלפי עוקבים בפייסבוק, טוויטר ואינסטגרם.
בבחירות לכנסת ה-20 עבד עם אביו בקמפיין התקשורתי של מפלגת "יחד - העם איתנו" בראשות אלי ישי.
ב-2016 הצטרף לחטיבת הדיגיטל של תאגיד השידור הציבורי כמגיש סרטונים הומוריסטיים העוסקים בעיקר במגזר החרדי. ב-2017 נבחר על ידי ארגון הדיגיטל הישראלי לאחד המשפיעים בדיגיטל בישראל ולאחד מהצעירים המבטיחים של אתר האינטרנט "אייס"[דרושה הבהרה].
בינואר 2018 החל להגיש סדרת רשת בשם "עב"מ (עולם בעלי מלאכה)" העוסקת במקצועות ייחודיים במגזר החרדי. באותה שנה כיכב בסרט הקצר "מז'ינקע", בבימויה של רחל אליצור, יחד עם סמדר קילצ'ינסקי ודניאל גל.
גיוסו לצה"ל התעכב בשל מחלה גנטית משפחתית. בסופו של דבר הוחלט כי ישרת בדובר צה"ל ובמקביל ימשיך את עבודתו בכאן. באפריל 2018 החל בשירותו הצבאי.
בפברואר 2020 סיים במקביל שנה ועשרה חודשים של שירותו הצבאי ותפקידו ב"כאן".
באוקטובר 2021 עלתה העונה השנייה של התוכנית "יס מן", בה זילברשלג משתתף. בנוסף הופיע בסרטון הרשת "מכבית וחנאל" בתור יועדיאל.
בינואר 2022 הצטרף לחדשות 12 ככתב ב"חדשות סוף השבוע".
חיים אישיים

במאי 2021 פרסם זילברשלג כי הוא בזוגיות עם השחקנית אלונה סער. באפריל 2022 הודיעו השניים כי החליטו להיפרד. באוקטובר 2022 חשף מלך כי הוא בזוגיות עם דוגמנית בשם מיה שחר, חצי שנה לאחר מכן פרסם כי נפרדו.
הערות שוליים

↑   חיות רשת עם מלך זילברשלג, סרטון  באתר יוטיוב
↑  מנדי גרוזמן, התוועדות עם מנדי גרוזמן, מלך זילברשלג מתארח, באתר כאן, 27 ביוני 2017
↑  כיכר השבת, ‏מלך זילברשלג מגיש סדרה חדשה: "עב"מ" • צפו, באתר כיכר השבת, 11 בינואר 2018
↑  מז'ינקע(הקישור אינו פעיל, 8.3.2021), באתר מעלה - בית הספר לטלוויזיה לקולנוע ולאמנויות
↑  ערן סויסה, בקרוב על מדים: מלך זילברשלג מתגייס, באתר ישראל היום, 15 בפברואר 2018
↑  "מלך מתגייס" פרק ראשון: מטווח ערוץ כאן באתר יוטיוב, 13 במרץ 2018
↑  מערכת ישראל היום, מברוק: מלך זילברשלג השתחרר מצה"ל, באתר ישראל היום, 10 בפברואר 2020
↑  לא רק בן הזוג של אלונה סער: מלך זילברשלג מצטרף לחדשות 12,  באתר כיפה, 27 בינואר 2022
↑  יפעת הללי אברהם, ‏אלונה סער ומלך זילברשלג יצאו מהארון כזוג, באתר ‏מאקו‏, 20 במאי 2021
↑  אלונה סער ומלך זילברשלג נפרדו, באתר כיפה, ‏2022-04-05
↑  יפעת הללי אברהם, ‏אחרי אלונה: מלך זילברשלג בזוגיות חדשה, באתר ‏מאקו‏, 6 בנובמבר 2022
סריקה לוליינית

הצגה סכמטית של סריקה לוליינית
התוף המסתובב עם ראשי הקריאה/כתיבה, ומסלול הסרט. חלק ממערכת VHS
סריקה לוליינית (באנגלית: Helical scan) היא שיטת הקלטה על סרט מגנטי שמאפשרת הקלטת אות בעל מרכיבי תדר גבוהים, בלי להסיע את הסרט עצמו במהירויות גבוהות. שיטה זו נמצאת בשימוש במכשירי הקלטה שמשתמשים בסלילים ("Reel to reel") ובמכשירים המשתמשים בקלטות. סריקה לוליינית משמשת בעיקר בהקלטת אות וידאו, אך גם בהקלטת אודיו באיכות גבוהה ובאחסון נתונים.
מסלול הסרט

כדי לממש סריקה לוליינית, קיימות שתי גישות למסלול הסרט: הראשונה נקראת "אלפא", על שם צורת האות היוונית α קטנה, והשנייה "אומגה", על שם צורת האות היוונית Ω גדולה.
בשיטת "אלפא", הסרט מקיף את התוף לחלוטין, במסלול לולייני, דמוי כריכה יחידה של בורג, והתוף המסתובב מכיל ראש כתיבה/קריאה יחיד. לשיטה זו מספר בעיות: כשהראש היחיד מסיים לסרוק את החלק התחתון של הסרט ועובר לסרוק את החלק העליון של פס הסריקה הבא, נוצר פער זמן בו לא מגיע כל אות מהראש, ומכשיר ההקלטה צריך לספק אות סינתטי בזמן הזה. קושי נוסף הוא שאין דרך מעשית לכרוך את הסרט סביב התוף כריכה מלאה כאשר הסרט עצמו מגיע מקלטת, להבדיל ממערכת המשתמשת בסלילים נפרדים כשהסרט עובר מאחד לשני.
שיטת "Ω" פותרת את שתי הבעיות האלו: הסרט מקיף רק מחצית מהתוף, דבר שמתאפשר משום שהתוף מכיל זוג ראשי קריאה/כתיבה במקום ראש יחיד. כריכה סביב מחצית התוף מתאימה טוב יותר למערכת טעינה אוטומטית, בייחוד כאשר סרט ההקלטה נמצא בקלטת. גם בעיית פער הזמן בין סיום הסריקה של פס אחד לתחילת הסריקה של הפס הבא נפתרת: כאשר אחד הראשים מסיים לסרוק את הסרט, הראש השני נמצא בדיוק במצב בו הוא מתחיל את סריקת הפס הבא. כל מכשירי הסריקה הלוליינית המודרניים משתמשים במסלול סרט מסוג "Ω".