stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'וני האלידיי

| --- | --- |

 לידה:  15 ביוני 1943 הרובע התשיעי של פריז, צרפת 
 פטירה:  5 בדצמבר 2017 (בגיל 74) מארן-לה-קוקט, צרפת 
 שם לידה:  Jean-Philippe Clerc 
 שם במה:  Johnny Hallyday 
 מקום קבורה:  cemetery of Saint-Barthélémy 
 מוקד פעילות:  צרפת 
 תקופת הפעילות:  1957–2017 (כ־60 שנה) 
 סוגה:  רוק, בלוז, בלדה סנטימנטלית, רית'ם אנד בלוז, מוזיקת נשמה, קאנטרי, מוזיקת פופ, קאנטרי רוק, רוק אנד רול, רוק צרפתי, שאנסון, בלוז רוק, רוק פסיכדלי 
 סוג קול:  baryton-Martin 
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 חברת תקליטים:  Disques Vogue, וורנר מיוזיק גרופ, יוניברסל מיוזיק צרפת, פוליגראם 
 בן או בת זוג:  Laeticia Smet (25 במרץ 1996–2017) Babeth Étienne (1 בדצמבר 1981–3 בפברואר 1982) סילבי ורטן (12 באפריל 1965–5 בנובמבר 1980) Adeline Blondieau (9 ביולי 1990–11 ביוני 1992) Adeline Blondieau (19 באפריל 1994–9 במאי 1995)  נטלי ביי (1982–מרץ 1986) Sabina (1981–1981) ג'יזל גאלאנט (1987–1988) Leah (1988–1989) 
 צאצאים:  Joy Smet, Jade Smet, לורה סמט, דיוויד האלידיי 
 פרסים והוקרה:  אביר בלגיון הכבוד (31 בדצמבר 1996)  ניצחונות המוזיקה – זמר השנה (1987)  קצין מסדר הכתר הבלגי (2001)  אביר מסדר האמנויות והספרות  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'וני האלידיי ב-2003
ג'וני האלידיי (בצרפתית: Johnny Hallyday;‏ 15 ביוני 1943 – 6 בדצמבר 2017) היה זמר ושחקן קולנוע צרפתי פופולרי, נודע כ"אלביס פרסלי הצרפתי". במשך 48 שנות קריירה קיים עשרות סיבובי הופעות ומכר למעלה מ-100 מיליון תקליטים, ביניהם 18 אלבומי פלטינה.
ביוגרפיה

האלידיי נולד בשם ז'אן-פיליפ סמט (Jean-Philippe Smet) לאב בלגי ולאם צרפתייה והחל להתפרסם בשנות השישים, כאשר היה אחד הראשונים ששרו רוקנרול בצרפתית, תוך השפעה ברורה של אלביס פרסלי בסגנון ההופעה. כבר תקליטו הראשון Hello Johnny ‏ (1960) זכה להצלחה והפך אותו לכוכב בצרפת. ב-1 ביולי 1962 הופיע בתוכניתו של אד סליבן שהוקלטה במועדון המולן רוז' ושודרה בטלוויזיה בארצות הברית והפך לכוכב בקנה מידה עולמי. חלק משיריו היו מקוריים וחלקם תרגומים של להיטי רוק ידועים מארצות הברית ומבריטניה. הופעתה הראשונה של להקתו של ג'ימי הנדריקס הייתה כהופעת חימום להאלידיי על במת האולימפיה ב-1966.
האלידיי מעולם לא הפסיק להופיע ולהוציא תקליטים ושמר על פופולריות יציבה יחסית לאורך שנות הקריירה הארוכות שלו. הוא הוציא תקליט אולפן כמעט בכל שנה מ-1960 ועד 2008, ו-25 אלבומי הופעות חיות, ביניהן ארבע מהופעותיו באולם האולימפיה (62', 64', 67' ו-2000). מבקרי תרבות טוענים שהלך והשתבח עם השנים. בשנת 2000 הופיע ברחבת מגדל אייפל במופע שנשא את השם "100% ג'וני" (100% Johnny: Live à La Tour Eiffel), מול קהל של כחצי מיליון איש. במופע, שהועבר בשידור חי בטלוויזיה, צפו 9.5 מיליון צופים.
האלידיי הופיע במספר סרטים. הוא הופיע לראשונה בקולנוע בתפקיד קטן ללא קרדיט בסרטו של אנרי ז'ורז' קלוזו, "בנות השטן". הסרט הבולט ביותר בו השתתף הוא "בלש" (Détective ;‏ 1985) בבימוי ז'אן-לוק גודאר. בשנת 2003 הוא בלט בתפקידו בקומדיית הפשע "שיקגו סיטי" (Crime Spree), בה כיכבו גם ז'ראר דפארדיה, הארווי קייטל, הזמר הצרפתי רנו, סעיד טמאורי, רישאר בורינג'ר ואייב ויגודה. בשנת 2005 השתתף בסרט "נהרות הארגמן 2: מלאכי אחרית הימים" לצידם של ז'אן רנו וכריסטופר לי. בשנת 2009 השתתף בסרט "הפנתר הוורוד 2" לצדו של סטיב מרטין. הוא המשיך להשתתף בסרטים עד שנתו האחרונה, בין היתר שיחק בסרטו של קלוד ללוש משנת 2017 "החיים שלנו".
האלידיי זכה לעיטור אות לגיון הכבוד הצרפתי בדרגת "אביר" (Chevalier) בשנת 1997. ב-1998 נעל קונצרט שלו את גמר גביע העולם בכדורגל שהתקיים בפריז, ובו נחגג גם זכייתה של צרפת בגביע.
בריאיון עיתונאי מ-3 בדצמבר 2007, הצהיר שבכוונתו לפרוש מפעילות מוזיקלית עם תום סיבוב ההופעות העולמי האחרון שלו ב-2010.
ג'וני האלידיי היה נשוי לזמרת הצרפתייה סילבי ורטאן משנת 1965 עד 1980. בנם המשותף, דוד האלידיי, יליד 1966, הוא מוזיקאי מצליח.
נפטר ב-6 בדצמבר 2017, בגיל 74, מסרטן הריאה.
הערות שוליים

1 2  הנתונים המספריים מבוססים על האתר הרשמי של האלידיי
↑  ynet, ג'וני האלידיי, "אלביס הצרפתי", הלך לעולמו בגיל 74, באתר ynet, 6 בדצמבר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007317144405171  PLWABN: 9810550004605606  BIBSYS: 6057005  BNE: XX963252  BnF: cb119067514 (data)  GND: 118863320  ICCU: UBOV776178  ISNI: 0000 0001 1473 2710  LCCN: n82212654  MusicBrainz: 323ed974-8bf6-4f54-9525-b774a659f805  NKC: xx0119451  NLA: 41183719  NLK: KAC2020N2222  NTA: 07221547X  RERO: 02-A003343135  SELIBR: 407527  SNAC: w6d79hw7  SUDOC: 027324273  Trove: 1453335  ULAN: 500374884  VIAF: 59083685   WorldCat (עם VIAF): 59083685
גאון אחזקות

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 תקופת הפעילות:  1998–הווה (כ־26 שנים)
 חברות בנות:  קבוצת גאון
 שליטה בחברה:  קרן ויולה
 שווי שוק:  58.6 מיליון ש"ח (10 באוקטובר 2024)
 הכנסות:  634 מיליון ש"ח (2023)
 רווח תפעולי:  הפסד של 6.81 מיליון ש"ח (2023)
 רווח:  הפסד של 36.1 מיליון ש"ח (2023)
 הון עצמי:  407 מיליון ש"ח (2023)
 סך המאזן:  1.02 מיליארד ש"ח (2023)
 יו"ר:  הראל בית און
 מנכ"ל:  גיא רגב
  
 www.gaon.com
 
ב. גאון אחזקות בע"מ, או גאון אחזקות, היא חברת החזקות והשקעות ישראלית בשליטת קרן ההשקעות ויולה. גאון אחזקות היא חברה ציבורית שמניותיה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
היסטוריה > הרקע להקמת החברה

גאון אחזקות נוסדה באפריל 1998 על ידי איש העסקים בני גאון, לאחר פרש מתפקיד מנכ"ל  קונצרן כור תעשיות. גאון מונה למנכ"ל כור בשנת 1988, לאחר שהקונצרן נקלע לקשיים ועמד בפני הסדר חוב. גאון יישם תוכנית הבראה שכללה תהליכים קשים של פיטורי עובדים (כ-30% מכלל העובדים), שינויים מבניים ומכירת חלק מהמפעלים והחברות שהצילו אותו מהתמוטטות. גאון מצא קונצרן עם חובות בסך 1.4 מיליארד דולר, בעיקר לבנק לאומי ובנק הפועלים, הון עצמי שלילי והפסדים של מעל ל-400 מיליון דולר, והפך את הקונצרן שנית לתאגיד מוביל בכלכלה הישראלית, עם שווי שוק של 2 מיליארד דולר ומכירות שנתיות של כ-4 מיליארד דולר. גאון פרש מכור ב-1998, בעקבות רכישתה בידי קרן ההשקעות "קלארידג'" הקנדי בראשות צ'ארלס ברונפמן, ומינוי יונתן קולבר ליושב ראש. קולבר ביקש לשנות את האסטרטגיה העסקית שהתווה גאון, לפרק את הקונצרן ולמכור או לבצע  ספין-אוף של העסקים הנותרים. חלק מחברות אלו רכשה אחר כך גאון אחזקות, בעיקר חברות תעשייה מסורתית.
היסטוריה > גיוס משקיעים ורכישות

בין המשקיעים הראשונים בחברה היו אריסון השקעות, גד זאבי (באמצעות חברת "כלל סחר"), קונצרן אי.די.בי, ואנשי העסקים מרכוס כץ, סמי שמעון וגד רונן.
בשנה הראשונה בוצעה בחברה פעילות מועטה, מאחר שגאון מונה ליושב ראש חברת "דלק", והמשיך בתפקיד יושב ראש קואופ הריבוע הכחול בו החזיק קודם. הרכישה הראשונה שביצע החברה הייתה בסוף שנת 1998 כאשר בשותפות עם קבוצת תעבורה, נרכשה השליטה בחברת "המשביר השקעות" מידי האגודה השיתופית המשביר המרכזי. באותה עת הייתה ל"משביר השקעות", מחזור מכירות שנתי של כ-850 מיליון שקל, באמצעות החזקה במספר חברות בת, ביניהן המשביר סוכנויות, המשביר לחקלאי, המשביר מזון, המשביר מחסני אופנה, וחברת ממסר, יבואנית משאיות איווקו וטרקטורים מתוצרת ג'ון דיר.
ביוני 2007, הפכה גאון אחזקות לחברה ציבורית, לאחר שגייסה 250 מיליון שקל בהנפקת אג"ח ומניות.
היסטוריה > גיוס משקיעים ורכישות > גאון בית השקעות

במרץ 1999, נרכשה קבוצת "כור מימון" מידי קונצרן כור, תמורת 48 מיליון שקל, בשיתוף עם חברת מנורה. קבוצת "כור מימון" החזיקה בחברות "כור שוקי הון", "כור בית השקעות, "נתיבות קרן פנסיה", וכ"כור גמל". זמן קצר לאחר שנרכשה התגלתה מעילה בחברה. בנובמבר 2000, הקימה מנורה גאון בית השקעות, בשיתוף אתר וואלה, חברה למסחר מקוון בניירות ערך. בשנת 2003, רכשה מנורה גאון את מלוא הבעלות בחברת הבת "גאון שוקי הון" (לשעבר "גור שוקי הון"), כאשר רכשה 20% שהוחזקו בידי בנק הפועלים (באמצעות בנק הספנות). בינואר 2005, השלימה גאון אחזקות את רכישת השליטה ב"מנורה גאון בית השקעות", כשרכשה 65% מהמניות שהיו מחוזקים בידי מנורה. חצי שנה אחר כך שונה שם החברה ל "גאון בית השקעות". במרץ 2009, מוזגה "גאון בית השקעות" לתוך חברת מיטב דש. לאחר מכן מכרה בהדרגה את חלקה בחברה הממוזגת.
היסטוריה > גיוס משקיעים ורכישות > גאון אגרו

בשנת 2000 הוקמה חברת הבת "גאון אגרו", שרכשה מידי כור את חברת "צינורות המזרח התיכון". החברה נרכשה בשותפות עם קרן ההשקעות בתעשייה הבריטית "3i" (אנ') לפי שווי חברה של 107 מיליון שקל. היקף ההשקעה של שתי החברות עמד אז על 82 מיליון שקל. עד סוף 2003 חילקה החברה דיבידנדים בהיקף כולל של 95 מיליון שקל והם כיסו למעשה תוך 3 שנים את רוב השקעתם בחברה. בפברואר 2004, מכרה 3i אתר רוב מניותיה, "גאון אגרו" עלתה להחזקה של 53% מהחברה ואיש העסקים סמי שמעון רכש 20%.
היסטוריה > גיוס משקיעים ורכישות > גאון סחר

במאי 2000, הוקמה חברת הבת "גאון סחר" שעסקה בקמעונאות, ייבוא ושיווק מוצרי צריכה וייצג מותגים בינלאומיים בישראל במאי 2001, רכשה 26% מיבואנית המזון פרופ, ו-66% מיצרנית העוגיות קוקימן ישראל מידי קיבוץ עין שמר.
בשנת 2001, רכשה גאון אחזקות, באמצעות "המשביר השקעות", 41% מהון המניות וכ-50% מזכויות ההצבעה של חברת הקוסמטיקה AHAVA לפי שווי שוק של 12 מיליון דולר. בשנת 2007, ניסתה קבוצת גאון להנפיק את חברת AHAVA בבורסת AIM בלונדון אך הדבר לא יצאה לפועל. בפברואר 2008 רכשה קבוצת שמרוק 16.9% מהחברה לפי 72 מיליון דולר.
באוקטובר 2001 רכשה 50% מכפר השעשועים רשת חנויות צעצועים וחנויות הכל בדולר, שהמפעילה בזכיינות עשרות סניפים ברחבי המדינה, מידי מייסדי החברה ברשות אבי כץ. ביולי 2002, הוקמה רשת מוצרי תינוקות פיפו בייביז כחברת בת של רשת כפר השעשועים. ואחרי שנתיים מוזגה עם רשת רב קט. בנובמבר 2002 החלה רשת "הכל בדולר" גם למכור מזון (עד אז מכרה בעיקר מוצרי צריכה שוטפים). בתחילת 2005 "גאון סחר" מכרה את חלקה ברשת כפר השעשועים וחברות הבת שלה חזרה לקבוצת המייסדים.
בינואר 2006, בעקבות פשיטת רגל של איש העסקים גד זאבי, הציע כונס הנכסים של חברת ההחזקות שלו, למכירה את רשת אייס. את החברה רכשה גאון החזקות בשותפות עם ושלמה זבידה. הם הנפיקו את החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב בנובמבר 2007. ב-2012 רכשה אלקטרה מוצרי צריכה את השליטה בחברה.
ביולי 2008, החלה חברת "גאון סחר" לייצג בישראל את רשת חנויות הצעצועים אימג'ינריום הספרדית. הפרויקט היה יוזמה של יואב גאון, בנו הצעיר של בני גאון שגם הצטרף לחברה באות עת. לאחר שהוקמו 8 חניות של הרשת בישראל, הפעילות בישראל נמכרה ביוני 2012 לרשת אימג'ינריום הספרדית, בעלת המותג. חנויות הרשת בישראל נסגרו במרץ 2016.
היסטוריה > שינוי בעלות

ביוני 2008, לאחר מותו של בני גאון, מונה בנו משה גאון ליושב ראש. משה גאון עזב את התפקיד ב-2012. בינואר 2011 מונה אבי הוכמן למנכ"ל.
במהלך 2009 הפרידו משפחת לבנת וגאון אחזקות את ההחזקות המשותפות שלהם, כאשר משפחת לבנת קיבלה את הבעלות המלאה על רשת H&O (לשעבר המשביר מחסני אופנה).
בפברואר 2013, קרן ויולה רכשה כ-56% ממניות החברה והפכה לבעלת השליטה בה, תמורת 70 מיליון שקל שהוזרמו לחברה. לאחר הרכישה מכרה קרן ההשקעות ויולה את רוב החזקות הקבוצה למעט הפעילות בתחום המים התשתיות והחקלאות, המרוכזת בחברת הבת קבוצת גאון (לשעבר חברת "צינורות המזרח התיכון").
גביע מוחמד החמישי

| --- | --- |
שחקני בוקה ג'וניורס מניפים את הגביע בשנת 1964

 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  1962
 ארגון מפעיל:  התאחדות הכדורגל של מרוקו 
 תקופת התחרות:  ?–1989
 מספר מתמודדים:  4
 מדינות משתתפות:  מרוקו מרוקו
 עיר מארחת:  מרוקו 
 הכי הרבה זכיות:  ספרד אתלטיקו מדריד (3)
 
גביע מוחמד החמישי (בערבית: كأس الملك محمد الخامس) היה טורניר כדורגל בינלאומי שנערך במרוקו ושוחק בשנים 1962–1989. הטורניר נקרא על שמו של מוחמד החמישי, מלך מרוקו, שמת בשנת 1961, והשתתפו בו חלק ממועדוני הכדורגל הבכירים ביותר מרחבי העולם.
שיאנית הזכיות היא אתלטיקו מדריד, שזכתה בגביע שלוש פעמים.
הערים המארחות של הטורניר היו רבאט, קזבלנקה ומרקש.
זכיות

משחקי הגמר ששוחקו:
| עונה | זוכה | סגנית | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1962 | צרפת סטאד ריימס | איטליה אינטר מילאנו | 2–1 |
| 1963 | הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה פרטיזן בלגרד | ספרד ריאל סרגוסה | 2–0 |
| 1964 | ארגנטינה בוקה ג'וניורס | ספרד ריאל מדריד | 2–1 |
| 1965 | ספרד אתלטיקו מדריד | הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה פרטיזן בלגרד | 5–0 |
| 1966 | ספרד ריאל מדריד | ארגנטינה בוקה ג'וניורס | (4)1–1(2) |
| 1967 | בולגריה צסק"א סופיה | מרוקו איי.אס. פאר | 1–0 |
| 1968 | ברזיל פלמנגו | ארגנטינה ראסינג קלוב | 2–3 |
| 1969 | ספרד ברצלונה | גרמניה באיירן מינכן | (4)2–2(3) |
| 1970 | ספרד אתלטיקו מדריד | מרוקו איי.אס. פאר | 4–1 |
| 1972 | גרמניה באיירן מינכן | הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה פרטיזן בלגרד | 3–2 |
| 1974 | אורוגוואי פניארול | פולין רוך חוז'וב | 1–0 |
| 1975 | ברית המועצות דינמו קייב | הונגריה אויפשט | 3–2 |
| 1976 | בלגיה אנדרלכט | צרפת ניס | 2–1 |
| 1977 | רומניה רומניה | צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 3–1 |
| 1979 | מרוקו וידאד קזבלנקה | קמרון קאנון יאונדה | (5)1–1(4) |
| 1980 | ספרד אתלטיקו מדריד | ברזיל אינטר | (5)1–1(4) |
| 1986 | בלגיה סטנדרד לייז' | ברזיל גרמיו | 2–0 |
| 1988 | מונקו מונקו | מרוקו חסאניה אגאדיר | 1–0 |
| 1989 | צרפת סושו | מרוקו אולימפיק | (4)0–0(3) |
↑  באותה שנה התחרו במסגרת הגביע שתי נבחרות, ולא שתי קבוצות.
הערות שוליים

↑  "List of international friendly tournaments". RSSSF website. נבדק ב-15 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  CEMI Investigación, Marruecos y el fútbol madrileño, Centro de Estudios del Madrid Islámico, ‏2020-12-19 (בספרדית)
↑  Los precedentes del Barcelona en Marruecos, Mundo Deportivo, ‏2018-08-11 (בספרדית)
↑  Boca Juniors 2 - Real Madrid (España) 1 - Amistosos 1964 - Historia de Boca Juniors, www.historiadeboca.com.ar (בספרדית)
↑  :: Peña Atletica Aniano :: www.peñatleticaniano.es > Museo > Historia, xn--peatleticaniano-zqb.es
↑  "Coupe Mohamed V (Casablanca, Morocco)". RSSSF website.
ג'וני היינס

ג'ון נורמן "ג'וני" היינס (באנגלית: John Norman Haynes;‏ 17 באוקטובר 1934 - 18 באוקטובר 2005) היה כדורגלן אנגלי ששיחק כקשר התקפי (inside forward באותה תקופה), ונודע ביכולת המסירה המצוינת ובקריאת המשחק שלו. הוא התפרסם במיוחד בשל תקופת 18 השנים שלו בפולהאם והופעותיו במדי נבחרת אנגליה, אשר בחלקם הגדול שימש כקפטן. הכדורגלן הנודע פלה אמר עליו: "הוא היה המוסר הטוב ביותר שראיתי מעולם".
ביוגרפיה

היינס נולד באזור קנטיש טאון שבצפון לונדון. בצעירותו למד בבתי ספר באדמונטון, ועוד בתקופת לימודיו הצטרף למחלקת הנוער של פולהאם (1950). לאחר מכן שיחק כמושאל במספר מועדונים חובבים, ובהם וימבלדון שעתידה להפוך למקצוענית. במאי 1952 חתם היינס על חוזהו המקצועני הראשון בפולהאם, כשהוא בן 17, וכעבור שנה ערך את הופעת הבכורה בקבוצה. על אף הצעות מקבוצות רבות שהתעיינו בשירותיו, היינס נשאר נאמן לפולהאם ושיחק בה 18 שנים, במשך כל הקריירה המקצוענית שלו. כשהצטרף לקבוצה עדיין שיחקה פולהאם בליגה השנייה, אך היינס, שהפך מיידית לאחד משחקניה הבולטים, הוביל אותה להעפלה לליגה הבכירה ב-1959. ב-1961 הוא הפך לשחקן הראשון שמרוויח 100 לירות שטרלינג בשבוע, מיד לאחר שהתאחדות הכדורגל האנגלית הסירה את ההגבלה של 20 ליש"ט.
לאחר שהופיע בכל נבחרות הגילאים השונות של אנגליה, ערך היינס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הלאומית באוקטובר 1954, עוד כאשר שהה עם פולהאם בליגת המשנה. באותו משחק הבקיע שער בניצחון על צפון אירלנד. הוא המשיך ושיחק 55 פעמים במדי הנבחרת במהלך הקריירה שלו. היינס הפך במהירות לאחד מכוכביו הבולטים של הכדורגל האנגלי לצידו של סטנלי מתיוס. הוא היה לשחקן הקישור המוביל של הנבחרת לקראת מונדיאל 1958, ותרומתו הרבה למשחק, שהתבטאה בין היתר במסירותיו המדויקות ובקריאת המשחק, זכתה להערכה מיוחדת מהמאמן וולטר וינטרבוטום. הנבחרת כשלה באותו טורניר והודחה כבר בשלב הבתים. בהמשך השנה הבקיע שלושער בניצחון 0-5 על ברית המועצות החזקה, במה שנחשב לאחד ממשחקיו הטובים במדי הנבחרת.
היינס מונה לקפטן נבחרת אנגליה ב-1960, וכעבור שנה הוביל אותה לניצחון המפורסם 3-9 על נבחרת סקוטלנד באליפות הבית הבריטית. הוא השתתף כקפטן הנבחרת במונדיאל 1962, והופיע במדיה בפעם האחרונה בהפסד 3-1 לנבחרת ברזיל ברבע הגמר. באותה שנה הוא עבר תאונת דרכים שבעקבותיה סבל מקרע ברצועות, והושבת ממשחק למשך כשנה. פציעה זו הביאה לסיום הקריירה שלו בנבחרת, והוא לא השתתף במונדיאל 1966 שבו זכתה אנגליה.
במשך כל תקופתו בפולהאם ערך היינס 658 הופעות (מתוכם 594 במסגרת הליגה), שיא של המועדון. על אף שלא היה כובש שערים טיפוסי והתמקד בעיקר ביצירת מצבים לחבריו ובישולים, הוא הבקיע 158 שערים במדי המועדון, שיא נוסף שנשבר רק על ידי גורדון דייוויס ב-1991. לאורך הקריירה הבקיע תשע פעמים שלושער, ועונתו הטובה ביותר מבחינת כיבושים הייתה 1958/1959, שנה בה הבקיע 26 שערים והוביל את פולהאם להעפלה לליגה הראשונה. הוא שימש לתקופה קצרה גם כמאמן הזמני של פולהאם בנובמבר 1968, כמחליפו של בובי רובסון שפוטר. ב-1970 הוא עזב את הקבוצה ועבר לדרום אפריקה, שם זכה באליפות עם דרבן סיטי (תוארו היחיד במסגרת המועדונים) ושיחק במספר קבוצות נוספות עד שפרש ב-1975. שנים רבות לאחר פרישתו עדיין היה נערץ מאוד בקרב אוהדי פולהאם, שכינו אותו "המאסטרו".
ב-2002 הוכנס היינס להיכל התהילה של הכדורגל האנגלי כהוקרה על תרומתו הרבה למשחק.
ב-17 באוקטובר 2005 נהג היינס במכוניתו באדינבורו כשהוא סובל מדימום במערכת העצבים, ונקלע לתאונה שבה נפצע באורח אנוש. הרופאים הצליחו להשאיר את לבו חי במשך 30 שעות, אך ביום שלמחרת הוא נפטר בגיל 71.
הערות שוליים

↑  fulhamfc.com, Johnny Haynes 1934-2005
↑  The Times, Johnny Haynes, 20.10.2005
↑  Sir Bobby Charlton, The Autobiography: My England Years, p, 35
| נבחרת אנגליה – מונדיאל 1954 |
| --- | --- | --- |
|  1 מריק •  2 סטניפורת' •  3 ביירן •  4 רייט •  5 אואן •  6 דיקינסון •  7 מתיוס •  8 ברודיס •  9 לופטהאוס •  10 טיילור •   11 פיני •  12 ברגין • 13 גרין •  14 מקגרי • 15 וילשו • 16 קוויקסול • 17 מאלן • 18 צ'ילטון • 19 ארמסטרונג • 20 ג'זארד • 21 היינס • 22 הופר • מאמן: וינטרבוטום |  1 מריק •  2 סטניפורת' •  3 ביירן •  4 רייט •  5 אואן •  6 דיקינסון •  7 מתיוס •  8 ברודיס •  9 לופטהאוס •  10 טיילור •   11 פיני •  12 ברגין • 13 גרין •  14 מקגרי • 15 וילשו • 16 קוויקסול • 17 מאלן • 18 צ'ילטון • 19 ארמסטרונג • 20 ג'זארד • 21 היינס • 22 הופר • מאמן: וינטרבוטום | אנגליה |
| נבחרת אנגליה – מונדיאל 1958 |
| --- | --- | --- |
|  1 מקדונלד •  2 האו •  3 בנקס •  4 קלמפ •  5 רייט •  6 סלייטר •  7 דגלאס •  8 רובסון •  9 קבאן •  10 היינס •   11 פיני •  12 הופקינסון • 13 הודג'קינסון •  14 סילט • 15 קלייטון • 16 נורמן • 17 בראברוק • 18 ברודבנט • 19 סמית' • 20 צ'רלטון • 21 א'קורט • 22 סטרס • מאמן: וינטרבוטום |  1 מקדונלד •  2 האו •  3 בנקס •  4 קלמפ •  5 רייט •  6 סלייטר •  7 דגלאס •  8 רובסון •  9 קבאן •  10 היינס •   11 פיני •  12 הופקינסון • 13 הודג'קינסון •  14 סילט • 15 קלייטון • 16 נורמן • 17 בראברוק • 18 ברודבנט • 19 סמית' • 20 צ'רלטון • 21 א'קורט • 22 סטרס • מאמן: וינטרבוטום | אנגליה |
| נבחרת אנגליה – מונדיאל 1962 |
| --- | --- | --- |
|  1 ספרינגט •  2 ארמפילד •  3 וילסון •  4 רובסון •  5 סואן •  6 פלאוארס •  7 קונלי •  8 גריבס •  9 היצ'נס •  10 היינס •   11 צ'רלטון •  12 הודג'קינסון • 13 קבאן •  14 אנדרסון • 15 נורמן • 16 מור • 17 דאגלס • 18 האנט • 19 פיקוק • 20 איסטהאם • 21 האו • 22 אדמסון • מאמן: וינטרבוטום |  1 ספרינגט •  2 ארמפילד •  3 וילסון •  4 רובסון •  5 סואן •  6 פלאוארס •  7 קונלי •  8 גריבס •  9 היצ'נס •  10 היינס •   11 צ'רלטון •  12 הודג'קינסון • 13 קבאן •  14 אנדרסון • 15 נורמן • 16 מור • 17 דאגלס • 18 האנט • 19 פיקוק • 20 איסטהאם • 21 האו • 22 אדמסון • מאמן: וינטרבוטום | אנגליה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 17370980X  ISNI: 0000 0000 8276 5912  LCCN: nb2009017477  NTA: 167257463  VIAF: 91096005   WorldCat (עם VIAF): 91096005
ג'פרסון סיטי

ג'פרסון סיטי (באנגלית: Jefferson City) היא עיר הבירה של מדינת מיזורי שבארצות הברית. העיר מהווה בירת מחוז קול, ומתגוררים בה 43,000 תושבים (2010).
העיר קרויה על שם נשיא ארצות הברית תומאס ג'פרסון.
בעיר פועלת אוניברסיטת לינקולן.
היסטוריה

אזור זה של אמריקה היה מיושב בתקופה הפרה היסטורית על ידי מתיישבים המכונים כיום בוני התילים. לפני הגעת המתיישבים האירופים לאזור התגוררו בו אינדיאנים משבט האוסייג'.
בשנת 1812, עם הקמת טריטוריית מיזורי נבחרה העיר סנט צ'ארלס כבירתה. בשנת 1821 נבחרה העיר לומנ'ז לנדינג (באנגלית: Lohman's Landing), עיירת סחר קטנה, כבירת המדינה, והוחלט על שינוי שמה של העיר. בין השמות שהוצעו היו "מיזוריפוליס" (Missouriopolis), אולם לבסוף נבחר השם "ג'פרסון סיטי" - "עירו של ג'פרסון".
בשנת 1826 התכנס לראשונה בית המחוקקים של מיזורי בעיירה הקטנה, ובשנת 1839 הפכה לעיר. במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית נכבשה העיר על ידי צבא האיחוד.
ב-22 במאי 2019, מעט לפני חצות סופת טורנדו הרסנית EF-3 תקפה את העיר וגרמה לנזק נרחב בצד הדרום-מערבי של העיר. לפחות 20 בני אדם נפצעו וגבר אחד מת מפצעיו למחרת האירוע.
גאוגרפיה

שטחה של העיר 73.2 קמ"ר מהם 70.6 קמ"ר שטחי יבשה ו-2.6 קמ"ר שטחי מים (3.61%).
גאוגרפיה > אקלים

בג'פרסון סיטי ישנו אקלים יבשתי ולח עם קיץ חם וגשום וחורפים קרים. סופות רעמים נפוצות גם באביב וגם בקיץ. שלג קל נפוץ במהלך החורף.
דמוגרפיה

נכון לשנת 2010 גרים בעיר כ-43,000 תושבים. 78% מהאוכלוסייה לבנה, 16.9% אפרו-אמריקאים, 1.8% אסייתים, 2.2% משני גזעים או יותר, ו-1.2% מגזעים אחרים.
פוליטיקה וממשל

במועצת העיר חברים כ-10 נציגים הנבחרים מחמשת המחוזות בעיר- שניים מכל מחוז.
אתרים בעלי חשיבות

בעיר ממוקם בניין קפיטול מדינת מיזורי ובנייני הממשל של המדינה.
כמו כן ממוקמים בעיר מוזיאון מדינת מיזורי, המוזיאון להיסטוריה צבאית של מיזורי
הערות שוליים

↑  
McMillen, Margot Ford & Murphy, Dennis. A to Z: The Dictionary of Missouri Place Names. Columbia, MO. Pebble Publishing, 1996. ISBN 0-9646625-4-X
| דגל מיזורי מדינת מיזורי |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | ג'פרסון סיטי |  |
| אזורים גאוגרפיים | המטרופולין של קנזס סיטי • רמת אוזרק • הרי סנט פרנסואה |  |
| היישובים הגדולים ביותר | קנזס סיטי • סנט לואיס • ספרינגפילד • אינדפנדנס • קולומביה • לי'ס סאמיט • או'פאלון • סנט ג'וזף • סנט צ'ארלס • סנט פיטרס • בלו ספרינגס • פלוריסאנט • ג'ופלין • צ'סטרפילד • ג'פרסון סיטי • קייפ ג'ירארדו • ווילדווד • יוניברסיטי סיטי • וונטסוויל • בולווין |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות מיזורי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564352605171  GND: 4232047-1  LCCN: n79063986  MusicBrainz: 47019f62-736a-4c6e-8c8f-b3ec0534e068  NARA: 10046022  NKC: ge946690  VIAF: 264239222   WorldCat (עם VIAF): 264239222 
בניין קפיטול מדינת מיזורי
ג'ורג' ארמסטרונג (כדורגלן)

ג'ורג' "ג'ורדי" ארמסטרונג (אנגלית: George "Geordie" Armstrong‏; 9 באוגוסט 1944 – 1 בנובמבר 2000) היה שחקן ומאמן כדורגל אנגלי, ששיחק לאורך שנים רבות בארסנל.
בתחילת הקריירה שלו כשחקן נוער ארמסטרונג נדחה על ידי ניוקאסל יונייטד ועל ידי גרימסבי טאון. למרות זאת הוא הצליח באוגוסט 1961 להצטרף לארסנל כשחקן נוער. בתחילת דרכו בארסנל הוא שיחק בעמדת החלוץ, אך תוך זמן קצר הפך לשחקן כנף. הופעת הבכורה שלו במדי ארסנל הייתה ב-24 בפברואר 1962, בניצחון 1-0 נגד בלקפול. בעונת הבכורה שלו הוא היה המחליף של אלן סקירטון וג'וני מקלאוד, ובעונת 1963/1964 הוא הפך לחלק קבוע מהסגל הבכיר של ארסנל. בעונה שלאחר מכן הוא החמיץ רק שני משחקים.
ארמסטרונג היה ידוע כשחקן עקבי לאורך רוב הקריירה שלו בארסנל, והוא היה ידוע בזכות האיכות והדיוק של מסירותיו, בעיטות הקרן, וריצותיו הארוכות במגרש; הוא שיחק בעיקר בצד שמאל, אך לעיתים גם בצד ימין של המגרש. לאחר שנים אחדות הוא היה אחד מהשחקנים הבודדים מתקופת בילי רייט (ביחד עם ג'ון סמלס ופיטר סטורי) שהיו חלק מהסגל של ברטי מי, שהחליף את רייט וקטע את בצורת התארים הארוכה של ארסנל.
ארמסטרונג היה אחד משחקני המפתח של ההרכב שזכה בגביע ערי הירידים בעונת 1969/1970 ובדאבל בעונה שלאחר מכן; ארמסטרונג בישל מספר שערים בעונת הדאבל, כולל הבישול לשער של ריי קנדי במשחק נגד טוטנהאם הוטספר, שהיה המשחק שבו הבטיח המועדון את זכייתו באליפות. הוא נבחר לשחקן השנה של המועדון ב-1970.
ארמסטרונג שיחק בארסנל לאורך שנות ה-70, כאשר בין הזכייה בדאבל לסוף העשור המועדון לא מצליח לזכות בתואר נוסף; הוא שיחק בכל עונה כ-30 משחקים. ארמסטרונג לא שיחק רבות תחת טרי ניל, יורשו של מי, ולפיכך החליט בקיץ 1977 לעבור ללסטר סיטי תמורת סכום של 15,000 לירות שטרלינג. הוא הופיע ב-14 משחקים בעונתו היחידה בלסטר, ולפני פרישתו ב-1979 שיחק מספר משחקנים בסטוקפורט קאונטי.
ארמסטרונג הופיע במדי ארסנל במשך 15 עונות מלאות, ולמשך תקופה מסוימת הוא החזיק בשיא ההופעות עבור שחקן – 621 משחקים רשמיים, מתוכן 500 בדיוק בליגה; שיאו נשבר על ידי דייוויד אולירי ועל ידי טוני אדמס. במשחקיו הוא הבקיע 68 שערים עבור ארסנל. ארמסטרונג מעולם לא זומן לנבחרת אנגליה הבוגרת, אף על פי שהופיע פעמים רבות במדי הנבחרות הצעירות; אחת הסיבות העיקריות לכך הייתה שאלף רמזי, מאמן הנבחרת, לא העלה בהרכב שחקני כנף.
ארמסטרונג החל לעסוק באימון לאחר פרישתו, ועבד עבור מספר מועדונים כגון פולהאם, אסטון וילה, מידלסברו, קווינס פארק ריינג'רס, אנדרבי טאון (מאמן), ופ.ק מולנר מהליגה השלישית בנורווגיה (מאמן). ארמסטרונג אימן את נבחרת כווית בין 1988 ל-1989. הוא חזר לאנגליה זמן קצר לפני הפלישה העיראקית לכווית שבעקבותיה פרצה מלחמת המפרץ, והצטרף לארסנל כמאמן קבוצת המילואים, תפקיד שבו החזיק עד מותו.
בזמן שעבד בארסנל ארמסטרונג דאג להגעתם של שחקנים צעירים כגון סטיב מורו, ריי פארלור ופול דיקוב. ב-31 באוקטובר 2000 הוא התמוטט כתוצאה מדימום מוחי פתאומי בזמן אימון; הוא מת בבוקר יום המחרת בבית החולים המל המפסטד.
ג'יימס באומן

| --- | --- |

 לידה:  1793 מחוז אלגני, ארצות הברית 
 פטירה:  18 במאי 1842 (בגיל 49 בערך) רוצ'סטר, ארצות הברית 
 
ג'יימס באומן (באנגלית: James Bowman;‏ 1793 – 1842) היה אמן נודד אמריקאי שצייר פורטרטים. הוא נולד במרסר מחוז אלגני, פנסילבניה ליד פיטסבורג. כאמן מתחיל לא יכול היה להתפרנס בסביבה תחרותית והפך לצייר פורטרטים נודד.