stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דידמאיה השנייה, מלכת אפירוס
ביוגרפיה

במקורות מכונה דידמאיה "בת פירוס" ולא ברור באיזה פירוס מדובר. ההערכה הרווחת היא שמדובר בפירוס השני. ייתכן שהייתה לה אחות בשם נראיס, שנישאה לבנו של היירון השני טיראן סירקוסאי (מקובל להאמין שנראיס הייתה למעשה בתו של פירוס הראשון). דידמאיה נולדה בתקופה קשה עבור ממלכת אפירוס. מסעות המלחמה של אבותיה פירוס הראשון ואלכסנדר השני, רוששו את האוצר והקימו לאפירוס אויבים רבים. אביה שלט למשך תקופה קצרה, עד שמת בנסיבות לא וודאיות, ולאחר מכן עלה לשלטון דודה תלמי, שגם הוא לא שלט לאורך זמן (מת ממחלה או נרצח). סבתה אולימפיאס מתה מרוב צער, לפיכך הייתה דידמאיה הנציגה האחרונה של בית המלוכה האייאקדי.
מיד עם עלותה לשלטון בממלכה המפוררת, היא הצליחה להשתלט שוב על עיר הבירה אמבראקיה, שהייתה נתונה בידי המורדים הרפובליקניים, והסכימה לחוס על חיי המורדים בתנאי שהם "יכירו בזכויות התורשתיות שלה". על פי פוליאינוס, מנהיגי המורדים הסכימו "בלי להתבונן כלל בהסכמתם". דידמאיה שלטה למעשה באמבראקיה בלבד, בעוד הרפובליקנים מנהלים את שאר הארץ. היא קיוותה לסיוע מצד מלך מוקדון, שהיה נשוי לדודתה, אך עם זאת הסיוע שקיבלה היה מועט.
היא לא הייתה פופולרית בעיני ההמונים, ומתנגדיה מיד החלו לתכנן תוכניות כדי לרוצחה. הם שיחדו את אחד משומרי ראשה כדי שירצח אותה. עם זאת, ברגע האחרון הוא נרתע מפניה ונסוג בלי להשיג את מטרתו. דידמאיה הבינה שכלתה אליה הרעה, ונמלטה אל מקדש ארטמיס. אולם אדם בשם מילון, שהואשם ברצח אמו שלו, התנפל עליה שם והרג אותה. ההמונים חגגו את הרצח בהוצאת גופתו של סבה פירוס אל מחוץ לקברו, ופיזור עצמותיו ברחבי העיר. על פי יוסטינוס, מילון איבד את שפיות דעתו וקרע את בשרו לגזרים 12 יום לאחר הרצח.
תאריך הרצח אינו ידוע, אולם הוא התרחש בתקופת שלטונו של דמטריוס השני איטוליקוס, מלך מוקדון בין השנים 239-229 לפנה"ס. מנגד, פאוסניאס מספר שדידמאיה מתה ללא ילדים, "ומסרה את השלטון לעם כשהייתה על סף המוות". הן הוא והן יוסטינוס, מציינים שלאחר מותה הפכה אפירוס לרפובליקה, אולם הידרדרה לאנרכיה ומהומות.
לקריאה נוספת

דוד גולן, תולדות העולם ההלניסטי, ירושלים: הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, מהדורה ראשונה תשמ"ג, מהדורה שנייה תשמ"ז.
הערות שוליים

1 2  Smith, Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, "Deidameia", 1873
1 2 3  פוליאינוס, "סטראטגמטה", ספר שמיני, 52.
↑  גולן, עמ' 160.
↑  גולן, עמ' 353.
↑  יוסטינוס, ספר עשרים ושמונה, 3.
↑  פאוסניאס, "תיאורה של יוון", 4.35.3.
דמויי זוחלים

| דמויי זוחלים |
| --- | --- |

תקופה
תחילת קרבון מיסיסיפי-הווה כ-0–340,000,000 שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: דו-חיים
קבוצה:: דמויי זוחלים
שם מדעי
 Reptiliomorpha ‏Säve-Söderbergh, 1934

דמויי זוחלים (שם מדעי: Reptiliomorpha) היא קבוצה של מיתרניים יבשתיים בעלי ארבע רגליים שהתפתחו מהדו-חיים והיו אבותיהם של הזוחלים המודרניים ומכאן שמם. הם שייכים לקבוצה הפרפליטית לאבירנתודונטיה.
יצורים אלה התפתחו מהדו-חיים המימיים והפכו ליצורים יבשתיים כדי לשגשג ביבשה, והחלו לפתח עור יבש, רגליים חזקות בעלות אצבעות ולסתות מלאות שיניים. חלקם היו טורפים ואחרים צמחוניים. הם הגיעו לממדים של עד 3 מטר.
הם היו קרובים לדו-חיים ונראה שהם חזרו להטיל ביצים רכות קליפה במים, אך הצאצאים התבגרו מהר ופיתחו עור עבה. המאוחרים ביניהם הטילו ביצים על היבשה.
יצורים אלה נכחדו כולם לאחר עידן הפלאוזואיקון למעט בני קבוצת בעלי שפיר עוברי.
מיון

סוג Solenodonsaurus - נכחד
סדרה Embolomeri - נכחדה. בה האאוגיריניוס
סדרה Chroniosuchia - נכחדה
סדרה Gephyrostegida - נכחדה
סדרה Seymouriamorpha - נכחדה. בה הסיימוריה
סדרה Diadectomorpha - נכחדה. בה הלימנוסקליס
בעלי שפיר עוברי (Amniota)
סינאפסידה (Synapsida)
זאורופסידה (Sauropsida)
הדיוויזיה ה-198 (ורמאכט)

| --- | --- |
סמל הדיוויזיה
סמל הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   ורמאכט
 סוג:  דיוויזיית חיל רגלים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  23 בנובמבר 1939 – 8 במאי 1945 (5 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים
הדיוויזיה ה-198 (בגרמנית: 198. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט אשר לחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-23 בנובמבר 1939 וכמפקדה הראשון מונה הנס וינדק, ובאפריל 1940 נשלחה הדיוויזיה לשלזוויג-הולשטיין, משם יצאה לכיבוש דנמרק במהלך מבצע וסריבונג, ולאחר מכן נשארה שם למשך תקופה קצרה ככוח כיבוש. ביוני אותה שנה נשלחה הדיוויזיה לחזית המערבית, והשתתפה בכיבוש צרפת כחלק מקבוצת ארמיות C. באפריל 1941 נשלחה הדיוויזיה לרומניה, ובמהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-30 אשר היה חלק מהארמייה ה-11, והשתתפה בקרב הראשון על חצי האי קרים ובמצור על סבסטופול. בקיץ 1942 לחמה הדיוויזיה במבצע מקרה כחול, ולאחר מכן השתתפה בקרב על קווקז. בשנת 1943 לחמה הדיוויזיה בקרב חרקוב השלישי, ולאחר מכן השתתפה בקרבות באוקראינה, ובכלל זה בקרב קייב. בשנת 1944 לחמה הדיוויזיה בקרב_קורסון-צ'רקאסי, מבצע יאשי-קישינב הראשון ובמבצע יאשי-קישינב, וביולי הועברה לצרפת, לאחר שמוזגה עם דיוויזיית בוהמיה. הדיוויזיה לחמה במבצע דרגון, ולאחר מכן לחמה באלזס כחלק מהארמייה ה-19, ולאחר מכן השתתפה בקרבות בגרמניה עד סוף המלחמה.
מפקדים

| שם | כהונה |
| --- | --- |
אוברסט הנס וינדק: 23 בנובמבר 1939 - 10 בינואר 1940
גנרל חיל הרגלים אוטו רטיג: 10 בינואר 1940 - 10 באפריל 1942
גנרל-מיור אלברט באק: 10 באפריל 1942 - 6 בספטמבר 1942
גנרל-מיור לודוויג מילר: 6 בספטמבר 1942 - 5 בפברואר 1943
גנרל-לוטננט הנס יואכים פון הורן: 5 בפברואר 1943 - 1 ביוני 1944
גנרל-מיור אוטו ריכטר: 1 ביוני 1944 - 1 באוגוסט 1944
גנרל-לוטננט קורט אופנלנדר: 1 באוגוסט 1944 - 5 באוגוסט 1944
גנרל-מיור אלפרד קונרט: 5 באוגוסט 1944 - 1 בספטמבר 1944
גנרל-מיור אוטו שייל: 1 בספטמבר 1944 - 18 בינואר 1944
גנרל-מיור קונרד בארד: 18 בינואר 1945 - 26 באפריל 1945
גנרל-לוטננט הלמוט שטדקה: 26 באפריל 1945 - 8 במאי 1945
הומובונוס

| --- | --- |

 לידה:  המאה ה-12 קרמונה, איטליה
 פטירה:  13 בנובמבר 1197 קרמונה, איטליה
 קדוש עבור:  הכנסייה הקתולית
 קאנוניזציה:  12 בינואר 1999, רומא על ידי האפיפיור אינוקנטיוס השלישי
 חג:  13 בנובמבר
 פטרון של:  אנשי עסקים, חייטים, סנדלרים, קרמונה
הומובונוס (נולד בתחילת המאה ה-12 - מת ב-13 בנובמבר 1197) הוא קדוש נוצרי. משמעות שמו בלטינית היא "איש טוב" (homo bonus) הומובונוס היה סוחר מקרמונה שבצפון איטליה, ששמו אומבונו טיצ'ינגו. הוא לא השתייך לדרג הכנסייתי והיה איש נשוי שהאמין שעבודתו ניתנה לו על ידי האל, כך שהוא יוכל לתמוך בעניים. הומובונוס הוא הקדוש המגן של החייטים ויום חגו ב-13 בנובמבר.
הומובונוס ירש הון מאביו (שהיה איש עסקים וחייט מצליח בקרמונה). הוא הקדיש חלק ניכר מהכנסותיו לעזרה לנזקקים והיה ידוע כאיש עסקים ישר.
הדיוויזיה ה-195 (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל מפקדת דיוויזיה בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  4 באוגוסט 1916 – ינואר 1919 (כשנתיים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים
הדיוויזיה ה-195 (בגרמנית: 195. Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-4 באוגוסט 1916 בחזית המזרחית ולחמה במהלך מתקפת ברוסילוב. באפריל 1917 עברה לחזית המערבית, שם לחמה בקרב איפר השלישי. בנובמבר 1917 הועברה הדיוויזיה לחזית האיטלקית, שם לחמה בקרב קפורטו כחלק מהארמייה הגרמנית ה-14. בדצמבר 1917 חזרה הדיוויזיה לחזית המערבית, שם לחמה במהלך מבצע מיכאל ובמהלך הקרב השני על המארן. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה במתקפת מאה הימים, ובכלל זה בקרב סן-מייל ובמתקפת מז-ארגון עד סוף המלחמה בינואר 1919 חזרה הדיוויזיה לגרמניה ופורקה.
מפקדים

אברהרד פון שמטוב (4 באוגוסט 1916–31 באוגוסט 1916)
היינריך פון הופמן (1 בספטמבר 1916–31 בדצמבר 1916)
ריינהרד פון וכמר (1 בינואר 1917–21 בפברואר 1918)
גאורג ויידנר (22 בפברואר 1918–19 באוקטובר 1918)
קרל פון לוינסקי (20 באוקטובר 1918–ינואר 1919)
לקריאה נוספת

Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
הודעה אדומה

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 בימוי:  ראוסון מרשל טורבר 
 הופק בידי:  ביו פלין, היראם גרסיה, דני גרסייה, דוויין ג'ונסון, ראוסון מרשל טורבר 
 תסריט:  ראוסון מרשל טורבר 
 שחקנים ראשיים:  דוויין ג'ונסון  גל גדות  ראיין ריינולדס
 מוזיקה:  סטיב ג'בלונסקי 
 צילום:  Markus Förderer 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Seven Bucks Productions 
 חברה מפיצה:  נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  12 בנובמבר 2021 
 משך הקרנה:  118 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מתח, מותחן אקשן, סרט קומדיה 
 תקציב:  125–150 מיליון דולר
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
הודעה אדומה (באנגלית: Red Notice) הוא סרט קומדיה-פעולה אמריקאי בבימויו של רואוסון מרשל ת'ורבר שגם כתב אותו. סרטי יוניברסל רכשה את זכויות ההפצה והסרט יצא לאקרנים ב-13 בנובמבר 2021. עם זאת, ב-8 ביולי 2019, כאשר יוניברסל לא הסכימה לתקציב המוצע, נטפליקס רכשה את זכויות ההפצה של הסרט. הסרט יצא לאור בנובמבר 2021. לאחר 28 יום משחרורו, קבע שיא בנטפליקס כסרט הנצפה ביותר בכל הזמנים עם 328.8 מיליון שעות צפייה. בינואר 2022, הכריזה נטפליקס כי בעקבות ההצלחה יופקו לסרט שני סרטי המשך.
שחקנים ודמויות

דוויין ג'ונסון – סוכן מיוחד ג'ון הרטלי, פרופילאי ב-FBI.
גל גדות – שרה בלאק ("הרץ"), גנבת מוכרת בעולם האמנות.
ראיין ריינולדס – נולאן בות', הגנב הגדול בעולם.
ריטו אריה – אורבאשי דאס, מפקחת מטעם האינטרפול.
כריס דיאמנטופולוס – סוטו ווצ'ה, סוחר נשק בינלאומי.
אד שירן – מופיע בתפקיד עצמו כזמר בחתונה בסוף הסרט.
הפקה

על הזכות לביים את הסרט היה מאבק בין האולפנים הגדולים ביותר – סרטי יוניברסל, האחים וורנר, סרטי פרמאונט, אולפני לג'נדרי, נטפליקס וסרטי סוני. את הסרט בסך תקציב של 125–150 מיליון דולר הפיק ביו פלין באמצעות חברת Flynn Picture שבבעלותו, עם ג'ונסון, דני גרסיה והירם גרסיה כשותפיו. ב-9 בפברואר 2018 פורסם כי יוניברסל ואולפני לגנ'דרי זכו במכרז על הפקת הסרט.
התמלוגים של ג'ונסון יעמדו לראשונה על 20 מיליון דולר לפחות. מאוחר יותר נחשף כי גדות תקבל גם 20 מיליון דולר עבור תפקידה בסרט, מה שהופך אותה לשחקנית השלישית בשכר הגבוה ביותר בעולם בשנת 2020.
הצילומים החלו ב-3 בינואר 2020 באטלנטה, ג'ורג'יה. ההפקה הייתה צפויה בעבר להתחיל באפריל 2019 לאחר שג'ונסון השלים את הצילומים עבור ג'ומנג'י: השלב הבא. ב-8 ביולי 2019, הצילומים נדחו לתחילת 2020. אך הצילומים שתוכננו באיטליה בוטלו עקב מגפת הקורונה במדינה. ב-14 במרץ הוכרז שההפקה תושעה ללא הגבלת זמן בגלל המגפה.
הצילומים חודשו עד אמצע ספטמבר והם הסתיימו בחודש נובמבר. גל גדות וראיין ריינולדס סיימו לצלם את תפקידיהם בסוף אוקטובר. במקור תכננה יוניברסל להוציא את הסרט ב-12 ביוני 2020 ואז, ב-8 ביולי 2019, נטפליקס קנתה את הזכויות על ההפצה והודיעה שהסרט ייצא בנובמבר 2021.
הערות שוליים

↑  "Dwayne Johnson Eyes $20M Payday for Action Thriller 'Red Notice' (Exclusive)". The Hollywood Reporter. נבדק ב-7 בפברואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fleming, Mike (8 ביולי 2019). "Netflix Takes 'Red Notice'; Ryan Reynolds Joins Dwayne Johnson & Gal Gadot In Rawson Marshall Thurber-Directed Global Heist Film". Deadline Hollywood. נבדק ב-7 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fleming Jr., Mike (12 בינואר 2021). "Netflix Unveils A 2021 Film Slate With Bigger Volume & Star Wattage; Scott Stuber On The Escalating Film Ambition". Deadline Hollywood. ארכיון מ-12 בינואר 2021. נבדק ב-12 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  כרמל שטרן, ‏"הודעה אדומה" של נטפליקס מקבל שני סרטי המשך, באתר ‏מאקו‏, 13 בינואר 2022
↑  "Day 1 of shooting our RED NOTICE has officially begun for @Netflix". Dwayne Johnson – Instagram. 21 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Dwayne Johnson Eyes Big Payday for Action/Comedy Red Notice". Screen Rant. נבדק ב-8 בפברואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Universal, Legendary Land 'Red Notice' After Ferocious Auction For Dwayne Johnson Vehicle". Deadline. נבדק ב-9 בפברואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Highest-Paid Actresses 2020: Small Screen Stars Like Sofia Vergara, Ellen Pompeo And Elisabeth Moss Shine". Forbes. נבדק ב-4 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Dwayne Johnson's 'Red Notice' Atlanta Extras Casting Call for Prisoners". Project Casting. 3 בינואר 2020. נבדק ב-13 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Dennis, Ryan (16 בדצמבר 2019). "Casting Call: Upcoming Netflix drama 'Red Notice' hiring actors". 11alive.com. נבדק ב-13 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Gal Gadot Teaming with Dwayne Johnson for Actioner 'Red Notice'". Collider. נבדק ב-11 ביוני 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ramos, Dino-Ray (1 במרץ 2020). "Coronavirus Prompts Netflix To Explore Options Outside Of Italy For Dwayne Johnson's 'Red Notice'". Deadline. נבדק ב-2 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bennett, Anita (14 במרץ 2020). "Netflix Film 'Red Notice' Temporarily Halts Production Over Coronavirus". Deadline Hollywood. נבדק ב-15 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wagmeister, Elizabeth (11 בספטמבר 2020). "The Rock's Producing Partner Hiram Garcia on 'Black Adam,' Finishing 'Red Notice' During COVID-19 and His New Book". Variety. נבדק ב-12 בספטמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Del Rocio, Elexandra (12 בספטמבר 2020). "Ryan Reynolds Confirms 'Red Notice' Production Restart, Shares COVID-19 Nose Swab Test Experience". Deadline. נבדק ב-14 בספטמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jirak, Jamie (1 בנובמבר 2020). "Red Notice: Gal Gadot Reflects on Her Time Filming with The Rock and Ryan Reynolds". ComicBook. נבדק ב-2 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Dwayne Johnson's Action-Thriller 'Red Notice' Gets 2020 Release Date". Variety. נבדק ב-16 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  קדימון הסרט (באנגלית)
הדיוויזיה ה-199 (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל מפקדת דיוויזיה בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  21 באוגוסט 1916 – ינואר 1919 (כשנתיים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים
הדיוויזיה ה-199 (בגרמנית: 199. Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-21 באוגוסט 1916 בחזית המזרחית ולחמה במהלך מתקפת ברוסילוב. באוקטובר 1916 עברה הדיוויזיה לחזית המערבית, שם לחמה באפריל 1917 בקרב אראס ומיוני עד דצמבר 1917 היא לחמה בקרב איפר השלישי. באביב 1918 לחמה הדיוויזיה במתקפת האביב, ולאחר מכן לחמה הדיוויזיה במתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה חזרה הדיוויזיה לגרמניה, ובינואר 1919 פורקה הדיוויזיה.
מפקדים

וילהלם פון פוטקאמר (21 באוגוסט 1916–ינואר 1919)
לקריאה נוספת

Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
הדיוויזיה ה-197 (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל מפקדת דיוויזיה בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  4 באוגוסט 1916 – 22 באוקטובר 1918 (שנתיים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים
הדיוויזיה ה-197 (בגרמנית: 197. Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-4 באוגוסט 1916 בחזית המזרחית ולחמה במהלך מתקפת ברוסילוב כחלק מהארמייה האוסטרית השנייה. לאחר שביתת הנשק בחזית המזרחית, בדצמבר 1917 עברה הדיוויזיה לחזית המערבית, שם לחמה במתקפת האביב, ובכלל זה הקרב השלישי על האן. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה במתקפת מאה הימים, וב-22 באוקטובר 1918 פורקה הדיוויזיה.
מפקדים

קרל וילהלמי (4 באוגוסט 1916–12 ביולי 1918)
גאורג דיטריך פון אלט-זוטנהיים (13 ביולי 1918–22 באוקטובר 1918)
לקריאה נוספת

Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
הדיוויזיה ה-192 (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל מפקדת דיוויזיה בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  6 ביוני 1916 – ינואר 1919 (כשנתיים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים
הדיוויזיה ה-192 (הסקסונית ה-8) (בגרמנית: 192. Infanterie-Division (8. Königlich Sächsische)) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-6 ביוני 1916 בחזית המערבית ולחמה במהלך קרב ורדן. לאחר מכן נותרה הדיוויזיה באזור ורדן, עד לקיץ 1918. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה במתקפת מאה הימים, ובכלל זה בקרב סן-מייל וקרבות בשמפאן עד סוף המלחמה. בינואר 1919 חזרה הדיוויזיה לגרמניה ופורקה.
מפקדים

וולדמר ויצטום פון אקשטדט (6 ביוני 1916–14 באפריל 1917)
אוטו לפלר (15 באפריל 1917–11 בספטמבר 1918)
מקס לוטהולד (12 בספטמבר 1918–ינואר 1919)
לקריאה נוספת

Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
הבחירות ללוק סבהה (2009)

הבחירות ללוק סבהה ב-2009 התקיימו בחמש פעימות מ-16 באפריל ועד ל-13 במאי, ונקבע בהם הרכבו של הלוק סבהה ה-15. הבחירות, בהם היו 716 מיליון בעלי זכות הצבעה, היו הבחירות הגדולות בעולם בעת עריכתן, והתמודדו בהם 8,070 מועמדים על 543 המושבים שבלוק סבהה.
בבחירות ניצחה קואליציית הברית הפרוגרסיבית הלאומית שבהובלת מפלגת הקונגרס הלאומי ההודי, שזכתה ב-322 מושבים.
רקע

הבחירות ללוק סבהה נערכות אחת לחמש שנים, אלא אם כן הלוק סבהה מפוזר קודם לכן. הבחירות הקודמות לוק סבהה התקיימו במאי עד אפריל 2004, וכהונתה עמדה לתום ב-1 ביוני 2009. ההצבעה נוהלה על ידי ועדת הבחירות של הודו, ובעקבות היקפה הגדול נוהלה בחמישה פעימות.
לקראת הבחירות ב-2009 אומצה מפת מחוזות בחירה חדשה, שהתבססה על מפקד האוכלוסין שנערך ב-2001. גבולות 499 מתוך 543 מחוזות הבחירה שורטטו מחדש, כשהשינוי מקיף את כלל מדינות הודו פרט לארונאצ'ל פרדש, אסאם, ג'אמו וקשמיר, ג'הרקנד, מניפור ונאגאלנד, ואת שתי טריטוריות האיחוד דלהי ופודוצ'רי (דאמאן ודיו, דאדרה ונאגר האוולי וצ'אנדיגאר הן בעלות מחוז בחירה יחיד ולא נעשה בו שינוי).
מועמד הקונגרס בבחירות אלו היה מאנמוהאן סינג, ראש ממשלת הודו המכהן.
מפלגת העם ההודית והברית הדמוקרטית הלאומית, קואליציית המפלגות שבראשותה, הודיעו בספטמבר 2007 כי לאל קרישנה אדוואני יהיה מועמד המפלגה לראשות הממשלה בבחירות.
תוצאות הבחירות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| מפלגה | מפלגה | מושבים | קולות | אחוזים | שינוי |
|  | הקונגרס הלאומי ההודי | 206 | 119,111,019 | 28.55% | 61 |
|  | מפלגת העם ההודית | 116 | 78,435,381 | 18.80% | 22 |
|  | בהוג'אן סמג' | 21 | 25,728,920 | 6.17% | 2  |
|  | המפלגה הקומוניסטית של הודו (מרקסיסטית) | 16 | 22,219,111 | 5.33% | 27 |
|  | מפלגת סמג'וואדי | 23 | 14,284,638 | 3.42% | 12 |
|  | טרינמול קונגרס | 19 | 13,356,510 | 3.20% | 17 |
|  | טלוגו דזאם | 6 | 10,481,659 | 2.51% | 10 |
|  | מפלגת הקונגרס הלאומית | 6 | 8,521,502 | 2.04% | 1  |
|  | דראווידה מונטרה קזגאם | 18 | 7,625,397 | 1.83% | 2  |
|  | אנה דראווידה מונטרה קזגאם הכלל הודית | 9 | 6,953,591 | 1.67% | 9  |
|  | ביג'ו ג'נטה דאל | 14 | 6,612,552 | 1.59% | 2  |
|  | מפלגת פרג'ה ראג'יאם | 0 | 6,590,046 | 1.58% | חדש |
|  | שיוו סנה | 11 | 6,454,950 | 1.55% | 1  |
|  | ג'נטה דאל (מאוחדת) | 20 | 6,331,201 | 1.52% | 12 |
|  | המפלגה הקומוניסטית של הודו | 4 | 5,951,888 | 1.43% | 6  |
|  | ראשטריה ג'נטה דאל | 4 | 5,280,084 | 1.27% | 20 |
|  | שירומאני אקאלי דאל | 4 | 4,004,789 | 0.96% | 4 |
|  | ג'נטה דאל (חילונית) | 3 | 3,434,082 | 0.82% | 1  |
|  | דזיה מופוקו דראווידה קזגאם | 0 | 3,126,117 | 0.75% | חדש |
|  | טלנגאנה רשטרה סמיתי | 2 | 2,582,326 | 0.62% | 3  |
|  | החזית הדמוקרטית המאוחדת של אסאם | 1 | 2,184,553 | 0.52% | חדש |
|  | פטאלי מקאל קטצ'י | 0 | 1,944,619 | 0.47% | 5  |
|  | לוק ג'אן שקטי | 0 | 1,891,963 | 0.45% | 4 |
|  | ראשטריה לוק דאל | 5 | 1,821,054 | 0.44% | 2 |
|  | אסום ג'אנה פרישד | 1 | 1,773,103 | 0.43% | 1  |
|  | ג'הרקאנד מוקטי מורצ'ה | 2 | 1,665,173 | 0.40% | 3  |
|  | המפלגה סוציאליסטית המהפכנית | 2 | 1,573,650 | 0.38% | 1  |
|  | מהאראשטרה נבנירמאן סנה | 0 | 1,503,863 | 0.36% |  |
|  | גוש הקדמה הכלל הודי | 2 | 1,345,803 | 0.32% | 1  |
|  | לוק דאל ההודית הלאומית | 0 | 1,286,573 | 0.31% |  |
|  | מרמולרצ'י דראווידה מונטרה קזגאם | 1 | 1,112,908 | 0.27% | 3  |
|  | המפלגה הקומוניסטית של הודו (מרקסיסטית-לנינסטית) שחרור | 0 | 1,044,510 | 0.25% |  |
|  | ג'הרקנד ויקאס מורכה (פרג'טנטריק) | 1 | 963,274 | 0.23% |  |
|  | ועדת מדינת קרלה של הליגה המוסלמית | 2 | 877,494 | 0.21% | 1  |
|  | החזית העממית של נגאלאנד | 1 | 832,224 | 0.20% |  |
|  | הריאנה ג'נהיט קונגרס (BL) | 1 | 816,395 | 0.20% |  |
|  | וידותלאי צ'ירותאיגאל קטצ'י | 1 | 816,395 | 0.20% |  |
|  | החזית העממית של בודולנד | 1 | 656,430 | 0.16% |  |
|  | הוועדה הלאומית של ג'מו וקשמיר | 3 | 498,374 | 0.12% | 1  |
|  | סוואבהימאני פקשה | 1 | 481,025 | 0.12% |  |
|  | קרלה קונגרס (M) | 1 | 404,962 | 0.10% |  |
|  | כל הודו מג'ילס-א-איתאהדול מוסלמין | 1 | 308,061 | 0.07% |  |
|  | בהוג'אן ויקאס אאגדי | 1 | 223,234 | 0.05% |  |
|  | החזית הדמוקרטית של סיקים | 1 | 159,351 | 0.04% |  |
| 318 מפלגות נוספות | 318 מפלגות נוספות | 0 | 12,073,985 | 2.89% |  |
|  | עצמאיים | 9 | 21,647,686 | 5.19% |  |
| שני נציגי הקהילה האנגלית-הודית (ממונים) | שני נציגי הקהילה האנגלית-הודית (ממונים) | 2 | – |  |  |
| סך הכל | סך הכל | 545 | 417,159,281 | 100.00 |  |
לאחר הבחירות

מאנמוהאן סינג הושבע לראשות הממשלה בשנית ב-22 במאי 2009.
הערות שוליים

↑  Dipu Rai, The rise of BJP and the shifting political landscape in India, India Today, ‏14 בדצמבר 2023
↑  Advani is BJP's Prime Ministerial candidate, טיימס אוף אינדיה, ‏10 בדצמבר 2007
הודעת הקיסר הירוהיטו על כניעת יפן

ההודעה על כניעת יפן שודרה ברדיו היפני בנאום מפי הקיסר היפני הירוהיטו (Shōwa) ב-15 באוגוסט 1945. בנאום הודיע הירוהיטו לעמו שממשלת יפן קיבלה את הצהרת פוטסדאם הדורשת את כניעתו ללא תנאי של הצבא היפני כתנאי לסיום מלחמת העולם השנייה. הנאום נישא בעקבות הפצצת הירושימה ב-6 באוגוסט, הכרזת המלחמה הסובייטית והפצצת נגסאקי ב-9 באוגוסט. הוא שודר בצהריים על פי שעון יפן ב-15 באוגוסט 1945. הקיסר נימק בו את הכניעה כנובעת מהשימוש של האויב בפצצות האטום, וכתוצאה ממצב המלחמה הכללי "שהוא לאו דווקא לטובת יפן".
הנאום הוא המקרה הידוע הראשון שבו קיסר יפן דיבר אל פשוטי העם (אם כי באמצעות הקלטה). הוא נמסר ביפנית קלאסית רשמית, בהגייה שקשה להבנה ליפנים מן השורה. הנאום לא התייחס ישירות לכניעה של יפן, אלא ציין כי הממשלה צוותה על ידי הקיסר לקבל את "ההצהרה המשותפת" של ארצות הברית, בריטניה, סין וברית המועצות (המעצמה האחרונה שהצטרפה למלחמה על יפן). הדבר בלבל מאזינים רבים שלא הכירו את ההכרזה ולא הבינו שיפן אכן נכנעה. גם איכות השמע הירודה של שידור הרדיו וגם השפה הרשמית החמירו את הבלבול. גרסה מחודשת דיגיטלית של השידור שוחררה ביוני 2015.
הקלטה

טקסט הנאום חובר בידי חברים בממשלת יפן, לאור החלטת ראש הממשלה קנטרו סוזוקי שאין ליפן עוד סיכוי להימנע מתבוסה, והנוסח קיבל את הסכמת הקיסר. הקיסר הסכים לקבל את ההודאה בתבוסה אחרי שבחן את הצהרת פוטסדאם ומצא שהיא ניתנת לעיכול. בהצהרה הבהירו בעלות הברית שאין הן מחפשות את השמדתה או את שעבודה של האומה היפנית, ובתום שלב ראשוני של כיבוש תינתן ליפן עצמאותה אחרי שתופקד בידי ממשלה יפנית נבחרת שוחרת שלום המחויבת לזכויות האדם. עם זאת, ההצהרה הזהירה שהאחראים לפשעי מלחמה ייענשו בחומרה, ולא הייתה ודאות שהקיסר לא ייכלל בקטגוריה זו. ההחלטה לפטור את הקיסר מאחריות התקבלה מאוחר יותר בידי הגנרל דאגלס מקארתור שחשב שהקיסר יוכל למלא תפקיד חיובי בהרגעת האוכלוסייה אחרי הכיבוש ובהפיכת יפן למדינה שלווה.
אחרי שהוחלט שהקיסר יישא את הנאום בעצמו התקיים דיון לגבי משלב השפה שבו ינאם הקיסר, ולבסוף הוחלט להשתמש בשפה יפנית ספרותית, מאחר ששימוש בגוף ראשון ובפניות בגוף שני בצורתן הפשוטה בידי הקיסר בנאומו היה נראה לא ראוי.
הנאום לא שודר ישירות, אלא הושמע מחדש מתוך הקלטת פונוגרף. ב-14 באוגוסט 1945, תאגיד השידור היפני שיגר טכנאי סאונד לארמון הקיסרי כדי להקליט את השידור. מיקרופונים הוצבו בבונקר משרדי תחת משרד משק הבית הקיסרי, והקיסר הירוהיטו שידר את דבריו בין 11:25 אחר הצהריים ל-11:30 אחר הצהריים. במהלך ההקלטה הראשונה הוא דיבר בטון רך מדי, ובעצת הטכנאים הוצע להקליט אותו מחדש. בניסיון השני הקול שלו נדמה גבוה מדי, וכמה הברות בדבריו הובלעו. עם זאת, הגרסה השנייה נחשבה לרשמית, ואילו הראשונה שימשה כגיבוי.