stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דיסק קשיח
היסטוריה

המחשב הראשון שהותקן בו דיסק קשיח היה ה־IBM 305 RAMAC, בשנת 1956. הדיסק שקל קרוב לטונה והיה בעל 50 דיסקיות אלומיניום בקוטר 24 אינץ' המצופות בחלודה (תחמוצת ברזל מגנטית). היו לו שני ראשי קריאה/כתיבה וזמן גישה ממוצע של כ־600 מילישניות. הדיסק היה בעל קיבולת של חמישה מיליון סימני 7bit. הדיסק פותח במעבדות יבמ בסן חוזה שבקליפורניה בידי צוות בראשותו של ריינולד ג'ונסון.
במשך שנים רבות הדיסקים הקשיחים היו מכשירים גדולים ומגושמים, אך בה בעת רגישים מאוד, ולכן התאימו לשימוש רק בחדרי מחשבים או במשרדים גדולים. לפני שנות השמונים המוקדמות, היו רוב הדיסקים בקוטר של 20 ס"מ (8 אינץ') או 35 ס"מ (14 אינץ'). השימוש בהם דרש ארונות ייעודיים או שטח רצפה גדול מאוד, בעיקר בדגמים בעלי מדיה נתיקה, שכונו "מכונות כביסה" בשל גודלם. מסיבות אלה השימוש בהם בשילוב עם מיקרו מחשבים לא היה נפוץ עד שנת 1980, אז הוציאה חברת סיגייט את ה-ST-506, דיסק קשיח בגודל 5.25 אינץ' ובנפח 5 מגה בייט. המחשב האישי (PC) המקורי של חברת IBM, ה-IBM 5150, לא כלל בתצורתו המקורית דיסק קשיח.
בראשית שנות ה-80 לא שווקו הכוננים הקשיחים תחת שם החברה המייצרת אלא כחלק מ"מערכת אחסון קבצים" על ידי חברות כמו אפל. ה-IBM PC/XT כלל אפשרות להתקנת דיסק קשיח פנימי; החלטה זו של IBM הובילה להכללת דיסק קשיח פנימי בכל מחשב אישי כחלק מהמחשב. החל מאמצע שנות ה-90 של המאה העשרים, אפשר היה כבר לרכוש כוננים קשיחים בחנויות קמעוניות, ישירות על ידי הצרכן.
כוננים קשיחים פנימיים הפכו לנורמה במחשבים תואמי IBM-PC, אולם הכוננים החיצוניים המשיכו להיות פופולריים במחשבי מקינטוש עוד זמן רב אחר כך. כל מחשב מקינטוש שיוצר בין 1986 ל-1998 כלל מחבר SCSI שאיפשר חיבור קל ונוח של אביזרים חיצוניים דוגמת דיסק קשיח. במחשבי מקינטוש מדגמים מוקדמים כלל לא היה קיים מקום לדיסק קשיח פנימי. כיום, עם התפשטותם של תקני חיבור חיצוניים מהירים כ-USB ו-FireWire שוב קיימת עלייה בפופולריות של כוננים קשיחים חיצוניים, בעיקר בקרב משתמשים שזקוקים להעברת כמויות גדולות של נתונים ממקום למקום.
מבנה ועקרון פעולה

הדיסק הקשיח מורכב מדיסקות שטוחות העשויות מאלומיניום או זכוכית, מצופות חומר מגנטי ומחוברות יחדיו לציר אחד. בין הדיסקיות מצויה טבעת-רווח צרה החובקת את הציר ומטרתה לשמור על מרחק קבוע ביניהן. לכל צד של דיסקה צמוד ראש קריאה וכתיבה המותקן על זרוע. במהלך פעולת הדיסק, הדיסקות מסתובבות יחד ואילו הראש נע הלוך וחזור כדי לאפשר לו להגיע לכל נקודה ונקודה על פני הדיסקה. כלל הראשים נעים יחדיו, כך שכשראש אחד נמצא על גליל מסוים על גבי הדיסקה, כלל הראשים נמצאים על גליל זה בשאר הדיסקות.
על מנת לאפשר קצבי קריאה וכתיבה גבוהים, מהירות סיבוב הדיסקות מגיעה בדיסקים קשיחים מודרניים עד 15,000 סל"ד. הראש מרחף מעל המשטחים במרחק של כמיליונית הסנטימטר על מנת למנוע חיכוך עם המשטח ושריטה של הציפוי המגנטי. תנועת הזרוע נשלטת על ידי אלקטרומגנט. זמן הנעת הראש באמצעות הזרוע חשוב לקביעת זמן החיפוש (seek time), שהוא מרכיב קריטי לביצועי הכונן. כדי לקצר זמן זה ככל האפשר מונָעים הראשים בתאוצות גבוהות. בכונן מודרני התאוצה של ראש הקריאה-כתיבה יכולה לעלות על 550g (כלומר פי 550 מתאוצת הכבידה של כדור הארץ).
ראש הקריאה והכתיבה מכיל למעשה שני רכיבים נפרדים, אחד לקריאה ואחד לכתיבה. רכיבים אלו קרובים מאוד אחד לשני והם עשויים סליל מתכת זעיר בגודל של פחות ממילימטר. רכיב הכתיבה מחולל שדה מגנטי ובכך ממגנט את שכבת הציפוי שעל הדיסקה במהלך הסיבוב. בזמן הקריאה מושרה השדה המגנטי שנכתב חזרה בסליל רכיב הקריאה. הנתונים נשמרים בשפה בינארית משום שכל שדה מגנטי זעיר מסמן "0" או "1" בהתאם לכיוונו.
עד שנות ה-90 השדה המגנטי נשמר על פני שכבת חומר מגנטי, אלא שפיתוח פיזיקאלי של עיקרון קוואנטי שנקרא "התנגדות מגנטית עצומה" (GMR – Giant-Megnetoresistance) ומשתמש בשכבות מתחלפות דקות של חומרים פרומגנטיים ולא מגנטיים, הביא למהפיכה ביכולת האחסון.
כדי לשלוט בתנועת הזרועות ובהעברת הנתונים מהדיסק הקשיח למחשב בו הוא מותקן קיימים בדיסק מספר רכיבי בקרה אלקטרוניים השולטים על מנועי הדיסק ועל פעולות הקריאה/כתיבה.
המיקום מדויק לכתיבה/קריאה על גבי הדיסק מוגדר באמצעות ארבעה מאפיינים של כתובת פיזית:
ראש (head)
גליל (cylinder)
מסלול (track)
מקטע (sector)
בכוננים מודרניים נעשית הגישה ישירות למקטע המתאים באמצעות המרת המאפיינים הפיזיים למאפיין "כתובת לוגית" (LBA – Logical block addressing). מערכת ההפעלה פונה לנתונים באמצעות מערכת כתובות לוגיות הנקראות אשכולות (Clusters) או בלוקים (Blocks).
בדיסקים חיצוניים הממשקים הם: USB2 FireWire SATA2 ו־SATA3 ו־eSATA. בנוסף לנאמר לעיל.
בשל מבנה הדיסק, מהירות הקריאה והכתיבה תלויים במהירות הזוויתית, ולכן נהוג ומומלץ לצרוב מידע שנמצא בשימוש תדיר בפעולות בין הדיסק לזיכרון (כגון מערכת ההפעלה) בחלק החיצוני יותר מאשר הפנימי, זאת בגלל המהירות הזוויתית הגבוהה שם, כאשר הביצועים משתנים מדגם לדגם.
מדידת נפח

חישוב הנפח (הקיבולת) של דיסק קשיח נעשית על ידי הכפלת מספר הגלילים (cylinders) במספר הראשים (heads) במספר המקטעים (sectors) ובמספר הבתים למקטע (bytes/sector, לרוב 512). בכונני ATA בנפח של מעל 8 גיגהבייט, הערכים נקבעים ל-16,383 גלילים, 16 ראשים ו-63 מקטעים לתאימות עם מערכות הפעלה ישנות.
יצרניות המדיות המגנטיות והאופטיות עושות שימוש בתחיליות מגה, גיגה וטרה וקיצוריהן G, M ו-T בהתאמה – על פי מערכת היחידות הבין-לאומית. בייט מסומן באות B.
מערכות ההפעלה לרוב מדווחות על נפחים באמצעות אותן תחיליות, אך בשיטה הבינארית. כתוצאה מכך יש חוסר התאמה בין הנפח המוצהר על ידי היצרניות לבין זה המדווח על ידי מערכת ההפעלה. לדוגמה,
דיסק בנפח מוצהר של 250GB יזוהה ב-Windows XP כבעל "250,000,000,000 בתים" ו-"232GB", מכיוון שהראשון מחושב לפי 1,000,000,000 בתים (109 בתים) לגיגה והשני מחושב לפי 1,073,741,824 בתים (230 בתים) לגיגה.
סוגים שונים של דיסקים קשיחים

הדיסקים הקשיחים נחלקים לשלוש קטגוריות עיקריות על פי קוטרם הפנימי באינצ'ים והממשק שלהם; רוחבם הפיזי החיצוני גדול במקצת.
דיסקים סטנדרטיים – כוננים בקוטר 3.5 אינץ' – אלה הם הדיסקים הקשיחים הנפוצים כיום, והם נמצאים בתוך מחשבים השולחניים ובשרתים.
דיסקים למחשבים ניידים:
כוננים בקוטר 2.5 אינץ' – דיסקים קשיחים דקים יותר וקטנים יותר אשר נוצרו במיוחד לשימוש במחשבים ניידים. עקב גודלם הקטן הם פולטים פחות חום והשטח הזמין בהם קטן יותר. ברובם מהירות הסיבוב של הדיסק נמוכה יחסית, ועומדת על 5,400 סל"ד (RPM) אך קיימים כוננים במהירות של 7,200 סל"ד.
כוננים בקוטר 1.8/1.6 אינץ' – כוננים קטנים ודקים יותר, שנועדו למחשבים ניידים "קלי משקל" או "אולטרה-ניידים". כמו כן הם משמשים בנגני מוזיקה בעלי נפח קיבולת גבוה (כדוגמת iPod Classic). עקב גודלם הקטן, נפחם מוגבל יחסית לנפח הכוננים שבקוטר 3.5 אינץ'.
כוננים לשרתים ולתחנות עבודה – דיסקים שמותאמים במיוחד לעבודה בסביבה של שרת ולרוב שונים מדיסקים סטנדרטים בתכונות הבאות:
מהירות סיבוב גבוהה של 10,000 או 15,000 סל"ד.
עמידים יותר לתקלות (MTBF ארוך יותר) ובדרך כלל בעלי תקופת אחריות ארוכה יותר.
בעלי ממשק SCSI או SAS במקום IDE או SATA בכוננים במחשבים שולחניים וניידים.
מותאמים להתקנה בשרתים שמאוחסנים במסד שרתים ותומכים בניתוק בלי צורך בכיבוי המחשב (Hot Swap).
פרמטרים חשובים בדיסק הקשיח

מספר סיבובים לדקה (Rotations Per Minute) – מהירות הסיבוב של משטחי הדיסק. נכון לשנת 2007, רוב הדיסקים מסתובבים בין 5,400 ל־15,000 סיבובים לדקה (סל"ד). רוב הדיסקים הקשיחים הסטנדרטיים מסתובבים במהירות של 7,200 סל"ד. ישנה התאמה בין מהירות הסיבוב למהירות קריאת הנתונים והגישה אליהם – מהירות סיבוב גבוהה יותר משמעה תפקוד מהיר יותר של הדיסק.
זמן חיפוש ממוצע (Average Seek Time) – זהו פרק הזמן שבו ראש הקריאה של הדיסק מגיע לאזור המבוקש. ככל שזמן הגישה קצר יותר, כך הקריאה תתבצע במהירות רבה יותר. נכון לשנת 2007, זמני הגישה האופייניים נעים בין 4 ל-15 מילישניות.
קצב העברת נתונים (Transfer Rate) – קצב העברת הנתונים הוא הקצב שבו הדיסק מעביר נתונים אל זיכרון המחשב, והוא נמדד במגהבייט לשנייה. ככלל, הקצב הוא סכום של מספר הסיבובים בשנייה בצירוף זמן הגישה הממוצע. אף שישנם כמה קצבים שונים של פעולה לכל דיסק, בדרך כלל מודדים את קצב העברת הנתונים בהתפרצות אחת, אף שהוא עשוי להיות מהיר מקצב העברת הנתונים ממושך, שהוא הקצב שבו הנתונים זורמים לאורך זמן.
נפח – נמדד בגיגה-בית (GB) או בטרה-בית (TB).
זמן המתנה סיבובי ‏(rotational latency) – מונח המתאר את הזמן הממוצע עד שהאזור בדיסק המיועד לכתיבה או המכיל את המידע המיועד לקריאה יגיע בסיבוב המשטח אל מתחת לראש הקריאה-כתובה. בממוצע זמן זה הוא מחצית זמן הסיבוב של המשטח. דיסקים ישנים הכילו לפעמים מערכת כפולה של ראשי קריאה-כתיבה כדי להקטין זמן זה. הכוננים המודרניים מקטינים את זמן ההמתנה הסיבובי על ידי שימוש במהירות סיבוב גדולה יותר – כאמור על 15,000 סל"ד, כלומר 250 סל"ש, כדי להגיע לזמן המתנה סיבובי ממוצע של 2 מילישניות.
דיסק קשיח חיצוני

כונן חיצוני הוא כונן שאינו חלק ממארז המחשב, אלא נמצא מחוץ למארז, ומחובר אליו בכבל (בדרך כלל כבל USB). בהתאם לכך, דיסק קשיח חיצוני הוא דיסק קשיח (זהה לדיסקים הפנימיים שבמחשב) בעל מארז משלו, הנמצא מחוץ למארז המחשב. הכונן של הדיסק הקשיח החיצוני מתחבר למחשב בשתי דרכים שונות:
חיבור USB או FireWire – על מנת להמיר דיסק קשיח מחיבורו הסטנדרטי (PATA או SATA) לחיבורים חיצוניים (כמו USB או FireWire) יש צורך בבקר הממיר את הנתונים מחיבור הכונן לחיבור החיצוני. לפיכך, כוננים אלו הם בדרך כלל איטיים מעט ממקביליהם הפנימיים.
חיבור SCSI (נהגה "סקאזי") או eSATA – בשיטה זו הכונן החיצוני מתחבר ישירות לחיבורי הכוננים הקשיחים במחשב, ולכן כוננים אלה לא סובלים מאיטיות או מביצועים שונים מכוננים קשיחים פנימיים.
בדרך כלל, הדיסק והאריזה (הכונן) הם נפרדים, וניתן להתקין את הדיסק החיצוני כפנימי או להחליף את הדיסק שבתוך האריזה בדיסק אחר.
רגישות הדיסק לזעזוע ולאבק

אחד המאפיינים החשובים של הדיסק הקשיח הוא רגישותו לאבק ולזעזועים. אף על פי שכל כונן מצויד בבולמי זעזועים, יש להיזהר מלהזיזו בזמן שהוא פועל.
אם חודר להתקן אבק, הוא עלול להימצא בין הראש למשטח ולהוציא מאיזון את תנועת הראש ואף להביא לשריטת המשטח. לפיכך, מיוצרים הכוננים בחדר נקי. כדי להימנע מהפרשי לחצים, מצוי בכונן חריר להשוואת לחץ האוויר. לחריר מוצמד מסנן המונע חדירת אבק.
זעזוע בזמן פעולת הדיסק עלול להביא לפגם בכתיבה או באחזור הנתונים וכן ליצירת Bad sectors(אנ'). כאשר הדיסק במנוחה, הראשים הקוראים/כותבים נוגעים במשטחים, כתוצאה מפעילותו של קפיץ בבסיס הזרוע הדוחף אותם כלפי המשטח. כאשר הדיסק מסתובב במהירות נוצר כוח עילוי על הראשים כתוצאה מדחיסת אוויר. אם דחיסת האוויר אינה גבוהה מספיק, כוח העילוי נמוך מידי ומתוך כך הראשים קרובים מידי לדסקות בעת שהדיסק פועל. במקרה כזה עלול להיווצר מגע בין הראשים לדסקות, שעלול לגרום לקריסת ראשים או לאובדן נתונים.
בדיסקים ישנים נשארים הראשים על המשטחים (באזור הנתונים) לאחר כיבוי המחשב, והזזת הכונן עלולה להביא לשריטת הדסקות. לכן מומלץ להשתמש בתוכנה שמחנה את הראשים בצד בעת כיבוי המחשב. כיום פעולה זו נעשית באופן אוטומטי, אפילו אם אספקת החשמל לדיסק הקשיח פוסקת באופן פתאומי.
קריסת ראשים

קריסת ראשים היא תקלת דיסק קשיח המתרחשת כאשר ראש קריאה/כתיבה נוגע באחד המשטחים ופוגם אותו, לרוב נוצר חיכוך הגורם לחימום המקום ובכך לנזק נוסף ואף שוחק את הדיסק, והחלקים שנשחקו גורמים בתורם לנזקים נוספים.
בתנאי עבודה רגילים ראש הקריאה/כתיבה מרחף מעל המשטח. גורמים עיקריים לתקלת קריסה הם:
מכה שקיבל הדיסק גרמה להזזת ראש הקריאה/כתיבה ולמגע בין הראש למשטח
לחות שהצטברה בדיסק גרמה לחיכוך
אבק, שנכנס אל הדיסק או נוצר מחלקי הדיסק עצמו, נדבק אל הראש וגרם למגע שיצר את הבעיה.
ראו גם

Solid state drive
RAM Drive
זיכרון לטווח ארוך
דיסק און קי
הערות שוליים

↑  Operating Systems: Mass-Storage Structure, www.cs.uic.edu
↑  Yury Velikanov, Hard Drive: Inner or Outer?, Official Pythian® Blog, ‏2013-06-12 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536724405171  BnF: cb120661472 (data)  GND: 4198218-6  LCCN: sh88002126  MusicBrainz: ff7fe5a4-6360-469e-991d-4c1b9b7fd42a  NKC: ph165975 
דיסק קשיח שהמכסה שלו הוסר בזמן פעולה. בחלק השמאלי ניתן לראות את הזרוע עם ראש הקריאה/כתיבה שבקצֵהַ נעה הלוך וחזור
חלקי דיסק קשיח 120GB של WDC
דיסק קשיח תקין בזמן פעולה
דיסק קשיח פגום בזמן פעולה
הזרוע ועליה ראשי קריאה-כתיבה
נדב יעקבי

| --- | --- |

יעקבי, 2006
 לידה:  11 בינואר 1961 (בן 64) באר שבע, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 עיסוק:  עיתונאי, שדרן ופרשן כדורגל
 מעסיק:  ערוץ הספורט
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  nadav.yaacobi
 טוויטר (X):  nimidana
 
נדב יעקבי (משמאל) עם מריו זגאלו וסלבה ברזילאי; פריז, 1994
נדב יעקבי (נולד ב-11 בינואר 1961) הוא עיתונאי ישראלי, בעל טור בתחום הספורט בעיתונים "גלובס" ו"בלייזר", שדרן ספורט ופרשן כדורגל בערוץ הספורט משנת 1991.
ביוגרפיה

יעקבי נולד וגדל בשכונה ה' בבאר שבע ומילדותו אהד את הקבוצה המקומית הפועל באר שבע. החל לכתוב בעיתון "מעריב" בשנת 1982, והחל משנת 1984 כתב במשך שלוש שנים בעיתון "חדשות". היה סגן עורך המקומון "ערים" בשנים 1987–1990, והחל משנת 1988 כתב עבור "הארץ". בשנת 1990 עבר לכתוב ב"ידיעות אחרונות", ועד 2002 שימש ראש דסק הספורט העולמי במדור הספורט של העיתון. לאחר מכן היה בעל טור ב"גלובס" וב"העיר", ומשנת 2001 הוא כותב ב"בלייזר".
יעקבי משמש כשדרן ופרשן בערוץ הספורט מ-1991. הוא ידוע כמומחה לכדורגל עולמי, בעיקר בליגות הלטיניות באירופה ובדרום אמריקה (דוגמת ספרד, פורטוגל, ארגנטינה, ברזיל ואורוגוואי), ולהיסטוריה של הכדורגל. כמו כן הגיש תוכנית ספורט ברדיו תל אביב. יעקבי גם מרצה בקורס "פוטבולוגיה" של האוניברסיטה הפתוחה.
ביורו 2012 השתתף כפרשן בשידורי צ'רלטון, לאחר שקיבל אישור מיוחד מערוץ הספורט להופיע אצל המתחרים. במונדיאל 2014 שידר משחקים עבור הערוץ הראשון, שוב באישור מיוחד מערוץ הספורט. ב-2015 שידר לראשונה את גמר ליגת האלופות. ב-2019 משדר את משחקי מוקדמות היורו של נבחרת ישראל בכדורגל והמשיך לשדר את משחקי הנבחרת גם במוקדמות מונדיאל 2022 (לצד הפרשן אורי אוזן), בכאן 11.
בפברואר 2013 השתתף יעקבי בתוכנית "כלוב הזהב" בערוץ 2 של רשת, יחד עם עמיתו לערוץ הספורט אלי סהר.
לקראת מונדיאל 2014 הוציא יעקבי ספר בשם "ספר המונדיאל".
בשנת 2014 מונה למנהלה המקצועי של מכללת ספורט פאנל - המכללה למקצועות הספורט.
לקראת מונדיאל 2018 הוציא יעקבי ספר שני בסדרת ספרי המונדיאל המסקר את המונדיאל ב-2018. באותה שנה נדב יעקבי שימש בתור צ'ייסר אורח בתוכנית "המרדף" בערוץ כאן 11.
בשנת 2019, נדב יעקבי התארח באולפני עמותת אלמנארה - העמותה לקידום אנשים עם מוגבלות בחברה הערבית, בפודקאסט "בין חברים" בהגשתו של עבאס עבאס.
ביולי 2021 הוציא יעקבי ספר בשם "לא היה כדבר הזה", שבו הוא מתאר ומספר על חוויות שלו במשחקים מנסיעות למדינות שונות בעולם, ועל סיקורים של משחקים בגביע העולם ובאליפות אירופה בכדורגל ובליגת האלופות בהם הוא מתאר את החוויות אשר עבר.
בשנת 2022 עזב יעקבי את ידיעות אחרונות לאחר שנים ארוכות והצטרף לישראל היום. באותה שנה שוב נבחר לשדר מטעם כאן 11 במונדיאל 2022, והפעם היה השדר המוביל בטורניר ושידר לראשונה את משחק הגמר.
חיים אישיים

יעקבי מתגורר כיום בגדרה. נשוי ואב לשניים.
ידוע באהדתו לקבוצות אתלטיקו מדריד והפועל באר שבע.
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007511753105171  LCCN: n2014048378  VIAF: 308281276   WorldCat (עם VIAF): 308281276
חטיבת יואב

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   צה"ל
 סוג:  חטיבה מרחבית
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  26 בדצמבר 2012 (במתכונתה החדשה) – הווה
 פיקוד
 יחידת אם:  עוצבת אדום עוצבת אדום
 יחידות בת:  גדוד 5031  גדוד 5034  גדוד 5073  גדוד 8116  גדוד 9271  פלס״ר  פלחי"ק 696
 דרגת המפקד:    אלוף-משנה
 מפקד נוכחי:  איילון פרץ
 מפקדים:  מפקדי החטיבה
חטיבת יואב (חטיבה 406) (בעבר חטיבת אילת) היא חטיבה מרחבית תחת פיקודה של עוצבת אדום בפיקוד הדרום של צבא ההגנה לישראל.
היסטוריה

החטיבה החלה לתפוס אחריות בגזרתה בדצמבר 2012 והיא החטיבה המרחבית השנייה תחת פיקודה של עוצבת אדום. תחת אחריות החטיבה מרחב הגבול בסמוך לעיר אילת, מועצה אזורית חבל אילות וגזרת הערבה.
מיד לאחר כיבוש אילת במבצע "עובדה" הוקמה באזור מפקדת גוש שהתמקמה בהמשך במחנה "המצודה" מערבית לעיר, שהחלה נבנית. תחת מפקדה זו הועמדו כוחות הגמ"ר מקומיים ונבנו גדודי מילואים, וכן כוח טנקים, יחידות סיוע אש ויחידות חטיבתיות. יחידות אילת גויסו ופעלו באזור במערכת סיני ב-1956, בעת מלחמת ששת הימים תחת פיקודו של אל"ם אביב ברזילי, וכן במהלך מלחמת יום הכיפורים, תחת פיקודו של אל"ם (מיל') אורי בידץ. גדודי המחוז / חטיבה 512 השתלבו גם בפריסת כוחות צה"ל לאחר המלחמה, כולל בעברה המערבי של תעלת סואץ.
בשנים 1980–2003 פעלה חטיבה מרחבית בשם חטיבת אילת תחת עוצבת אדום. החלטה על הקמת היחידה מחדש התקבלה ב-2011 בעקבות ההפיכה במצרים והפיגוע בכביש 12, אולם היא הוקפאה בתחילת 2012, לבסוף החטיבה הוקמה ב-26 בדצמבר 2012.
ביוני 2016 אוחדה חטיבת הערבה (406) עם חטיבת אילת (270) תחת פיקודו של מפקד חטיבת אילת אלוף-משנה מאיר אלמלם, ושם היחידה שונה בהמשך לחטיבת יואב.
סמל החטיבה משלב סמלים הקודמים של חטיבות שהתאחדו, את סמל חטיבת אילת המנציח את הנפת דגל הדיו במלחמת העצמאות על רקע ים סוף והרי אילת, ואת סמל חטיבת הערבה המתאר באופן סימבולי את אזור דרום ים המלח ואת אזור הערבה.
תגי החטיבה בעבר

התג הישן של חטמ"ר אילת עד 2003
התג של חטיבת אילת (270) עד 2016
התג של חטיבת הערבה (406) עד 2016
מפקדי החטיבה

| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| רועי בארי | 26 בדצמבר 2012 – 9 באוקטובר 2013 | מפקד חטיבת אילת |
| אבי דהן | 9 באוקטובר 2013 – 26 באוגוסט 2015 |  |
| מאיר אלמלם | 26 באוגוסט 2015 – 5 ביולי 2017 | תחת פיקודו אוחדו חטיבות הערבה ואילת לחטיבת יואב |
| רז שריג | 5 ביולי 2017 – 19 ביוני 2019 |  |
| יוגב בר-ששת | 19 ביוני 2019 – 12 בספטמבר 2021 |  |
| איתמר דשל | 12 בספטמבר 2021 – 22 בספטמבר 2024 |  |
| איילון פרץ | 22 בספטמבר 2024 – הווה |  |
יחידות חטיבת יואב > גדוד שועלי המדבר (9271)

גדוד שועלי המדבר (9271) הוא גדוד חי"ר מילואים. הגדוד מורכב ברובו מיוצאי חטיבת גבעתי, ובשנים האחרונות הוא מוזן בכוח אדם בעיקר מגדוד "שקד". שמו של הגדוד מסמל את הקשר ההיסטורי לחטיבת גבעתי ולגזרת המדבר, הנגב, שבה פועלת חטיבת יואב. הגדוד פועל בעיקר בגזרת גבול מצרים וירדן, אך גם בגזרת יהודה ושומרון.
יחידות חטיבת יואב > מבנה הגדוד

הגדוד כולל חמש פלוגות:
פלוגה א׳
פלוגה ב׳
פלוגה ג׳
פלוגת מסייעת
פלוגת סיוע מנהלתי
יחידות חטיבת יואב > מוטו

המוטו של הגדוד הוא “משפחה אחת”, אשר מסמל את הלכידות והקהילתיות בקרב חיילי המילואים.
יחידות חטיבת יואב > פעילות מבצעית > מלחמת חרבות ברזל (2023-2025)

הגדוד ביצע תעסוקה מבצעית בגזרת "מגן ערבה" במשך ארבעה חודשים. לאחר מכן, הגדוד עבר לסבב שני בגזרת עותניאל בדרום הר חברון. בין לבין, כוח מפלוגה ב’ וכוח מפלוגה א’ תגברו את הכוחות בפרוזדור נצרים ברצועת עזה. בהמשך, לקראת סוף שנת 2024, הגדוד חזר לסבב נוסף בגזרת "מגן ערבה".
הערות שוליים

↑  בשל המתיחות בגבול המצרי: פיקוד הדרום מקים את חטיבת אילת, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 24 בנובמבר 2011
↑  למרות סיכול הפיגוע בדרום, חטיבת אילת הוקפאה, באתר וואלה, 22 בפברואר 2012
↑  כך נראה תרגיל הפתע של ברדלס, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט)
| ישראל חטיבות מרחביות בצה"ל  |
| --- | --- | --- |
| פיקוד הצפון | עוצבת ברעם  • עוצבת הגולן  • עוצבת חירם  • חטיבת ההרים  |  |
| פיקוד המרכז | חטיבת הבקעה  • חטיבת עציון  • חטיבת מנשה  • חטיבת אפרים  • חטיבת שומרון  • חטיבת בנימין  • חטיבת יהודה  |  |
| פיקוד הדרום | חטיבת יואב  • חטיבת פארן  • חטיבת הגפן  • חטיבת קטיף  |  |
רוצה לראות אתכם במקומי

רוצה לראות אתכם במקומי הוא אלבום הבכורה של הזמר עמיר לב, אשר יצא בשנת 1991. את האלבום הפיק לואי להב, עיבד משה לוי, ודנה ברגר ואתי אנקרי ליוו אותו בקולות רקע.על אף שחברת ההקלטות NMC השקיעה בתקליט הבכורה של לב 80,000 דולרים, האלבום נחל כישלון מסחרי ומכר 600 עותקים.
רקע

האלבום נוצר עקב כך שלב שלח קלטת שירים שלו לאריאל זילבר. לב העריץ את "תמוז", בה היה חבר זילבר. הוא ניסה להניע קריירה מוזיקלית דרכו, וראה בו השראה. זה התגלגל למפגש בביתו של לב בירושלים ומשם ליצירת האלבום והפקתו על ידי לואי להב ומשה לוי, מהבולטים בתעשייה באותה תקופה. בדיעבד סיפר לב שההפקה הנוצצת של להב הייתה הסיבה לכישלון של האלבום, ושזו לקחה את השירים למקום רחוק וזר שלא אליו הם יועדו להגיע.
ביקורות

עמית שהם מ"חדשות" תיאר את האלבום כ"רע", וכתב כי השירים אינם יוצאי דופן.
רשימת שירים

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | רוצה לראות אתכם במקומי  | 3:22 |
| 2. | יש הכל בבית  | 3:37 |
| 3. | לגעת בדברים  | 4:24 |
| 4. | על הספסל  | 3:42 |
| 5. | טוב שבאת  | 4:32 |
| 6. | פשוט קבענו  | 4:23 |
| 7. | בבוקר  | 3:21 |
| 8. | ככה אני  | 4:05 |
| 9. | פה-סול-לה  | 4:16 |
| 10. | בואי אלי  | 4:30 |
| משך כולל: | משך כולל: | 40:15 |
הערות שוליים

↑  מאת בן זילכה, ביקורת מוזיקה: "נוגע בדרכון" של עמיר לב, באתר טיים אאוט, ‏2014-03-09
1 2  אורי משגב /, איזה פסיכי זה שקוראים לו לב, באתר ynet, 3 ביוני 2009
1 2  יואב קוטנר, עמיר לב חוגג 20, באתר ישראל היום, 25 בינואר 2015
↑  סער גמזו, גיבור הרגעים הקטנים: מסע בין האלבומים של עמיר לב, באתר הארץ, 23 בפברואר 2012
↑  ⁨חדשות⁩ | עמוד 32 | 25 דצמבר 1991 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: d8210653-ffc7-44e9-a1f7-0b06fb5449ea
שלמה וישינסקי

| --- | --- |

שלמה וישינסקי בפסטיגל 2008, חיפה
 לידה:  29 באוקטובר 1943 (בן 81) המנדט הבריטי תל אביב, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1956
 בן או בת זוג:  אסנת וישינסקי (1983–1994) 
 פרסים והוקרה:  פרס מפעל חיים מטעם אמ"י (2013)  פרס לנדאו (2014)
 פרופיל ב-IMDb
 
שלמה וישינסקי (נולד ב-29 באוקטובר 1943) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ישראלי.
ביוגרפיה

וישינסקי נולד, גדל והתחנך בתל אביב. בגיל 13 החל להופיע בתיאטרון השדרה שהקים וניהל מנחם גולן. החל את שירותו הצבאי כלוחם בחיל רגלים ולאחר פירוק הפלוגה הוזמן על ידי שאול ביבר ללהקת פיקוד מרכז. בתוכנית "למה כובע" היה מפקד הלהקה.
ביוגרפיה > קריירה בתיאטרון

לאחר שחרורו מצה"ל בשנת 1964 החל ללמוד משחק ותיאטרון בבית ספר למשחק. לאחר שסיים את לימודי המשחק בשנת 1967 החל לשחק בתיאטרון הקאמרי ומאז ועד היום שיחק בהצגות רבות, גם בתיאטרון בית ליסין ובתיאטרון החאן.
בין ההצגות בהן שיחק ב"תיאטרון הקאמרי": "החילוני האחרון", גילם רב-סמל ב"אמא קוראז'", רוס ב"לשבור את הצופן", המשרת ב"עוץ לי גוץ לי", קובייל ב"גם הוא באצילים", הילד ב"הילד", דוליטל ב"פיגמליון", הונד ב"פליישר", גובו ב"הסוחר מוונציה", אלויס ב"קפריסין", שופט ב"אדון וולף", פרפונט ב"שלוש אחיות" (הפקה משותפת עם הבימה). בתיאטרון בית ליסין - אדי בוכניק ב"קול קטן" ו"החולה ההודי". כמו כן ביים את ההצגה "עוץ לי גוץ לי" בהפקה שהעלה אברהם דשא (פשנל) בשנת 1985.
בשנת 2003 שיחק במחזה "קוויאר ועדשים".
בשנת 2005 העלה את הצגת היחיד "גט TWO 4", מאת דני רווה, בבימוי שמואל וילוז'ני. על גבר בשנות ה-50 לחייו, שעורך חשבון נפש על עברו ומביט לקראת עתידו.
בשנת 2008 הופיע במופע "תפוס ת'פסטיגל" בתפקיד "פרופסור שלוק". באותה שנה העלה בפסטיבל "תיאטרונטו" את הצגת היחיד "אל תעשה לי מסכן פה", בו גילם אב פלסטיני שכול, שכוחות צה"ל הרגו את בתו.
בשנת 2011 שיחק בהצגה "זהר", המבוססת על חייו של זוהר ארגוב ובה הוא משחק את אמרגנו של זוהר בנוסף שיחק במחזה "בעל למופת" מאת יהושע סובול.
בשנת 2012 הופיע בתפקיד פלדמן בהפקה המחודשת של "קזבלן" בתיאטרון הקאמרי.
בשנת 2016 הופיע בהפקה מחודשת של המחזמר "סיפור הפרברים".
בשנת 2018 שיחק בהצגה "אגדת דשא" בה גילם את גרשון אוהד הפועל חיפה.
בשנת 2019 שיחק במחזה "הגלולה" בתיאטרון בית ליסין מאת רוני סיני ובבימויו של רועי שגב.
בשנת 2022, שיחק בהצגה "אני סבתא שלךָ" בתיאטרון הקאמרי, שכתב איתי סונטג.
ביוגרפיה > קריירה בטלוויזיה ובקולנוע

וישינסקי השתתף במספר תוכניות טלוויזיה, ובהן: תוכנית הילדים "קרוסלה", בתפקיד שלמה הדוור, בסדרת הטלוויזיה משנת 1984 ״אנשים במיל״ ובסדרה הקומית "החיים זה לא הכל" בתפקיד מאיר נוימן. גילם את רוני ויגלר בסדרה "15 דקות". כמו כן השתתף בסרטי הקולנוע רבים, בהם "סאלח שבתי" (1964) חור בלבנה" (1964), "שמונה בעקבות אחד" (1964), "דליה והמלחים" (1964), "מבצע קהיר" (1966), "שני קוני למל" (1966), "ארבינקא" (1967), "השכונה שלנו" (1968), "תעלת בלאומילך" (1969), "לופו" (1970), "קזבלן" (1973), "מבצע יונתן" (1977), "השועל בלול התרנגולות" (1977), "הקוסם מלובלין" (1979), "המשחק האמיתי" (1980), "בובה" (1987), "המובטל בטיטו" (1987), "שמיכה חשמלית ושמה משה" (1995), "החגיגה נמשכת" ו"שרמן בחורף" (2001), "קרוב לבית" (2005), "הכתובה" (2008), "סוף שבוע בתל אביב" (2008), "ד"ר פומרנץ" (2012), "שושק'ה" (2020) ו"שמלת השבת של חנהל'ה" (2021). ב-1992 דיבב את החתול החייכן בסרט "עליסה בארץ הפלאות".
חיים אישיים

וישינסקי היה נשוי פעמיים. בפעם הראשונה לתלמה וישינסקי, דיילת אל על שחזרה בתשובה, ובפעם השנייה היה נשוי לשחקנית אסנת וישינסקי, אם שני ילדיו.
ב-12 במאי 2004 שכל את בנו ליאור, לוחם צוות המנהרות בפעילות מבצעית ברפיח, כשנגמ"ש עמוס חומרי נפץ בו נסע, התפוצץ בציר פילדלפי מפגיעת טיל פלסטיני.
בן דודו של וישינסקי הוא הפזמונאי יענקל'ה רוטבליט.
חיים אישיים > פעילות פוליטית

מיד לאחר האסון בו נפל בנו, החל וישינסקי להתבטא בציבור ובאמצעי התקשורת נגד הנוכחות של ישראל ברצועת עזה ובעד ההתנתקות. התבטאויות אלו זכו לתגובות אוהדות בקרב התומכים בהתנתקות, אך מנגד עוררו כעס בקרב המתנגדים, וכתוצאה מכך סבל מהתנכלויות אישיות ופגיעה ברכושו. מאוחר יותר הצטרף למאבק שהתנהל נגד משתמטים מגיוס ונשא דברים בגנותם וכן הביע עמדות פוליטיות אשר סוקרו בהרחבה בכלי התקשורת. לאחר חטיפת שלשת הנערים בגוש עציון, ובעיצומו של מבצע "שובו אחים" שנועד למצוא אותם, אמר וישינסקי כי "גם אנחנו חטפנו קצינים בריטים" (רמז על אירוע תליית הסרג'נטים בידי האצ"ל, שהפסיק את מדיניות הגרדומים של שלטונות המנדט הבריטי).
וישינסקי עזר להקים את "קרן ליאור", שנועדה לקרב את התרבות והאמנות לחיילי צה"ל.
ביולי 2014 היה שותף לערב שארגנו קבוצה של יוצרי תיאטרון למען חופש הביטוי ונגד אירועי השטנה והגזענות בישראל.
פרסים והוקרה

ב-2001 זכה בפרס התיאטרון על שם אברהם בן-יוסף על תפקידו בהצגה "כטוב בעיניכם".
ב-2013 זכה בפרס מפעל חיים מטעם אמ"י.
ב-2014 זכה בפרס מפעל הפיס לאמנויות על שם לנדאו.
ב-2023 קיבל את אות יקיר העיר תל אביב-יפו.