stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כרכמיש
היסטוריה

על פי הממצאים הארכאולוגיים התקיים במקום יישוב גדול כבר בתקופה הנאוליתית. האזכור הראשון של כרכמיש הוא בתעודות היסטוריות מארכיון אבלה מסוף האלף השלישי לפנה"ס. העיר מוזכרת גם בתעודות שנמצאו בארכיון מארי ואללח' מהמאה ה-18 לפנה"ס. על פי המכתבים שנשלחו על ידי מלכי כרכמיש למארי, מלך בה המלך אפלאהאנדה (Aplahanda) והעיר הייתה מרכז חשוב של מסחר בעצים. חשיבותה של העיר נבעה גם משליטתה על מעבר חשוב על נהר הפרת. העיר ישבה על הנתיב הצפוני של הסחר האשורי בתקופת הממלכה האשורית הקדומה. היא מוזכרת בלוחות החרס שנמצאו בארכיון כנש שבאנטוליה.
תחותמס הראשון יצא בשנת מלכותו השנייה למסע מלחמה כנגד מיתני והגיע עד נהר הפרת. הוא הציב ליד כרכמיש בסמוך לנהר הפרת אסטלת גבול כדי לחגוג את ניצחונו על המדינות מעבר לנהר הפרת.
במאה ה-15 לפנה"ס נכבשה כרכמיש לתקופה קצרה בידי מלך מצרים תחותמס השלישי. לאחר מכן במאות ה-15 וה-14 לפנה"ס השתלטה ממלכת מיתני על כרכמיש. שלטון זה הסתיים לאחר כיבוש מיתני על ידי המלך החתי שופילוליומש הראשון שחי באמצע המאה ה-14 לפנה"ס. בעקבות הכיבוש סופחה כרכמיש לאימפריה החתית. לאחר הסיפוח משלו בה נסיכים שונים וצבא כרכמיש הצטרף לצבא החתי במלחמותיו. צבא זה לחם גם בקרב קדש שהתרחש בשנת 1274 לפנה"ס כחלק מהצבא החתי.
בכתובת שהציב המלך רעמסס השלישי במקדש במדינת האבו, הוא מציין שהעיר נחרבה על ידי גויי הים (בשנת 1200 לפנה"ס) ביחד עם האימפריה החתית, בקריסה הנקראת כיום במונח משבר תקופת הברונזה המאוחרת, אבל היא לא נחרבה.
לאחר חורבן האימפריה החתית, היגרו לכרכמיש יורשי המלכים החתיים והיא הפכה לעיר החשובה והראשית בין הממלכות החתיות החדשות. מלכי כרכמיש אשר נודעו בתואר "המלך הגדול", שלטו באזורים נרחבים באזור סוריה המודרנית.
בסוף המאה ה-10 לפנה"ס החלה הממלכה האשורית החדשה להתעצם, מלכיה קיימו מסעות מלחמה רבים לכרכמיש. בשנת 876 לפנה"ס כבש אותה אַשוּר־נַצִירפַּל השני. הוא הטיל עליה מס כבד שמעיד על עושרה של העיר. בשנת 858 לפנה"ס נכבשה העיר על ידי שלמנאסר השלישי שיצא למסע מלחמה כיבוש המערב. בשנת 717 לפנה"ס יזם מלך כרכמיש "פסיריס" ברית לפריקת עול ממלכת אשור. סרגון השני יצא למסע מלחמה כבש את כרכמיש והוציא להורג את מלכה האחרון פסיריס. בן בריתו של מלך כרכמיש מיטה (מידס) מלך פריגיה שהגיע לעזרתו נחל תבוסה ונאלץ לסגת לארצו. ארץ כרכמיש נהפכה לפחווה אשורית. סרגון השני הושיב בעיר אשורים. בעקבות הכיבוש האשורי הגיע הקץ לתרבות החתית בת אלף השנים.
בשנת 605 לפנה"ס לערך התרחש בעיר קרב כרכמיש. העיר שימשה כמעוז העיקרי של הצבא המצרי באזור שהגיע בשנת 609 לעזרתו של אשור-אובליט השני מלך אשור במאבקו כנגד בבל. הקרב היה בין בבל, בפיקודו של נבוכדנצר השני, לבין מצרים בהנהגתו של פרעה נכו השני. הקרב היה אחד הקרבות המכריעים על השליטה באזור, והוא הסתיים בניצחון בבלי, אשר סלל את הדרך להקמת האימפריה הבבלית. זה הקרב המוזכר בספר ירמיהו. בשכבת החורבן באתר הארכאולוגי המתוארך לתקופה זו נמצאו ממצאים מצריים רבים כולל ארבע טביעות חותם של פרעה נכו השני וטבעת ברונזה של אביו פסמתיך הראשון.
האלה הפטרונית של כרכמיש הייתה קובאבא, אלה שמקורה היה כנראה חורי. היא הוצגה כאשה מכובדת לובשת גלימה ארוכה, עומדת או יושבת ובידה מראה.
אזכורים בתנ"ך

כרכמיש מוזכרת מספר פעמים בתנ"ך, בשלב מאוחר של ההיסטוריה שלה, לאחר הממלכות החתיות החדשות. בספר ישעיהו, מוזכרת כרכמיש בקשר להפיכתה לפחווה אשורית [דרושה הבהרה] בשנת 717 לפנה"ס: ”הֲלֹא כְּכַרְכְּמִישׁ כַּלְנוֹ אִם-לֹא כְאַרְפַּד חֲמָת אִם-לֹא כְדַמֶּשֶׂק שֹׁמְרוֹן”.
אזכור נוסף נמצא בספר ירמיהו, בקשר למלחמות פרעה נכו השני בבבלים בין השנים 605-609 לפנה"ס: ”לְמִצְרַיִם עַל-חֵיל פַּרְעֹה נְכוֹ מֶלֶךְ מִצְרַיִם אֲשֶׁר-הָיָה עַל-נְהַר-פְּרָת בְּכַרְכְּמִשׁ אֲשֶׁר הִכָּה נְבוּכַדְרֶאצַּר מֶלֶךְ בָּבֶל בִּשְׁנַת הָרְבִיעִית לִיהוֹיָקִים בֶּן-יֹאשִׁיָּהוּ מֶלֶךְ יְהוּדָה”.
חפירות ארכאולוגיות

האתר שוכן על הגבול בין סוריה לטורקיה. גודלו 900 דונם, 550 דונם בשטח טורקיה ו-350 דונם בשטח סוריה על הגדה הערבית של הפרת. כ-60 ק"מ דרומית מזרחית לגזיאנטפ בטורקיה. האתר נחצה על ידי מסילת בגדד (Baghdad Railway) המהווה במקום את הגבול בין סוריה לטורקיה.
הצבא הטורקי בנה על האקרופוליס של העיר ועל חלק מהעיר הפנימית בסיס צבאי, והגישה לחלק זה של האתר מוגבלת. רוב העיר החיצונית נמצא בשטח סוריה.
קיומה של העיר היה ידוע מתוך המקרא וכתבים אחרים, אבל מקומה זוהה רק בשנת 1876 על ידי ג'ורג' סמית (George Smith) אשורולוג אנגלי.
האתר נחפר לראשונה על ידי המוזיאון הבריטי בין השנים 1881-1878. חפירה נוספת על ידי המוזיאון התקיימה בין השנים 1914-1911. בתחילה נוהלה החפירה בראשות דייוויד הוגארת. בחפירה זו השתתפו גם האשורולוג רג'ינלד תומפסון ותומאס אדוארד לורנס. בשנת 1912 נוהלה החפירה על ידי לנרד וולי שניהל את החפירה עד 1914. החפירות באתר פסקו בעקבות פרוץ מלחמת העולם הראשונה, ולאחריה מלחמת העצמאות של טורקיה, החפירות חודשו בשנת 1920 בראשות וולי ופיליפ לנגסטף אורד גיא. בחפירות אלה נחשפו שרידים מהתקופה האשורית והתקופה הנאו-חתית, כולל מבני ביצורים, מקדשים, ארמונות, ופסלי בזלת רבים ותבליטים עם הירוגליפים בשפה ההודו אירופית לוּוִית.
החפירות הארכאולוגיות באתר חודשו בספטמבר 2011 על ידי משלחת משותפת איטלקית-טורקית מאוניברסיטת בולוניה באיטליה ואוניברסיטאות מגזיאנטפ ואיסטנבול, מכיוון שחלק מהאתר אינו נגיש, התמקדו החפירות בעיר החיצונית.
הצד הסורי של האתר נמצא בסכנת פגיעה מתמשכת בשל הסגת גבול עירונית והתרחבות חקלאית של העיר הסורית ג'ראבלוס Jerablus השוכנת בקרבתה. החל משנת 2006 מתקיימים באזור מחקרים ארכאולוגים במסגרת "פרויקט ארץ כרכמיש" (Land of Carchemish project) של אוניברסיטת דרהאם (Durham University) האנגלית. אזור העיר החיצוני הוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמי בסכנת הכחדה.
לקריאה נוספת

הערך כרכמיש, אנציקלופדיה מקראית, כרך ד, עמ' 317-313
הערות שוליים

↑  זינגר, איתמר, החתים ותרבותם, ירושלים, 2009, 105.
↑  עודד ליפשיץ,ירושלים בין חורבן להתחדשות : יהודה תחת שלטון בבל, הוצאת יד בן צבי, עמ' 60
↑  ספר ישעיהו, פרק י', פסוק ט'.
↑  ספר ירמיהו, פרק מ"ו, פסוק ב'.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007549639805171  GND: 7753065-2  LCCN: sh2007009585  VIAF: 315164261   WorldCat (עם VIAF): 315164261 
בסיס לפסל מבזלת מכרכמיש מהמאה ה-9 לפנה"ס. המוזיאון לתרבויות אנטוליה באנקרה
תבליט של האלה קובאבא 750-850 לפנה"ס, המוזיאון לתרבויות אנטוליה
תוכנית העיר כרכמיש: העיר החיצונית והפנימית
וולי מימין יחד עם לורנס בחפירות בכרכמיש שנת 1913
צווארון לבן

ערך זה עוסק בעובדי צווארון לבן. אם התכוונתם לסדרת הטלוויזיה בשם זה, ראו .
מפתחי תוכנה בחברת היי-טק
עורך דין במשרדו
צווארון לבן הוא כינוי בלתי פורמלי לאנשים המשתייכים למעמד הביניים, אשר עובדים בעבודות מקצועיות הדורשות על פי רוב השכלה אקדמית. בין מקצועות הצווארון הלבן נמנים מקצועות הניהול, עבודות משרד ואדמיניסטרציה, שיווק ומכירות ומקצועות חופשיים כגון עריכת דין ורפואה. אנשי הצווארון הלבן מובחנים מאנשי הצווארון הכחול, שעבודתם מצריכה עבודת כפיים.
מקור המונח

הוגה המונח "צווארון לבן" היה אפטון סינקלר. הוא השתמש בו לראשונה כדי לתאר את העובדים המודרניים בתחומי הפקידות, האדמיניסטרציה והניהול בשנות השלושים של המאה ה-20. השימוש במונח זה דווקא נבע מהעובדה, שבמהלך רוב שנות המאה ה-19 והמאה ה-20, גברים שעבדו בעבודות משרדיות במדינות אירופה ובארצות הברית נדרשו כמעט תמיד לקוד לבוש שכלל חולצות לבנות בעלות צווארון לבן. בנוסף לכך, במגזר התעשייתי של המדינות דוברות האנגלית במאה ה-20, צבעם של הסרבלים או הבגדים העליונים הצביע על מעמדם של העובדים: עובדי הכפיים לבשו כחול, מנהלי העבודה לבשו חום והצוות המקצועי הבכיר, דוגמת המהנדסים, לבשו לבן. איש צווארון לבן הוא זה שעובד במשרד או שאינו עובד בעבודת כפיים.
נתונים דמוגרפיים

שיעורם של עובדי הצווארון הלבן בארצות הברית עלה בהתמדה, מ-17% מכלל העובדים בשנת 1900 ל-59.4% מכלל העובדים בשנת 1998. הסיבות העיקריות לכך הן המהפכה הטכנולוגית והשינויים במבנה הכלכלה בארצות הברית.
עובדי הצווארון הלבן, שהיוו מיעוט בחברה החקלאית ובראשית ימי החברה התעשייתית, הפכו לרוב במדינות המתועשות. המהפכה הטכנולוגית יצרה דרישה רבה לעבודות משרדיות והפחיתה משמעותית את מספר המשרות הדורשות עבודה ידנית במפעלים (ראו: אבטלה טכנולוגית). באופן כללי, רמת השכר של עובדי הצווארון הלבן גבוהה יותר מזו של עובדי הצווארון הכחול, אם כי רבים מעובדים אלה אינם מרוויחים שכר הגבוה משמעותית מהשכר הממוצע במשק. בנוסף, במספר הולך וגדל של חברות לא מועסקים כלל עובדי צווארון כחול, מאחר שפיזית הן אינן מייצרות שום דבר, ובמקום זאת ישנה היררכיה של עובדי צווארון לבן. בסביבת עבודה כזו העובדים מתלבשים לרוב אותו הדבר, והבדלי הדרגות ביניהם באים לידי ביטוי בסמכויות המואצלות להם, בגודל ואיכות מרחב העבודה או המשרד, בהטבות שלהן הם זוכים ובגובה המשכורת עצמה.
כעובדים שכירים, גם עובדי הצווארון הלבן מאוגדים לעיתים באיגודים מקצועיים משלהם, ואף הם עשויים לנקוט בצעדים כגון עיצומים או שביתות, במסגרת מאבקים לשיפור תנאי עבודתם. עם זאת, תופעה זו שכיחה הרבה יותר באירופה מאשר בארצות הברית, שבה פחות מ-10% מכלל העובדים במגזר הפרטי חברים באיגודים מקצועיים.
הסוציולוג האמריקאי סי. רייט מילס ערך מחקר מעמיק על עובדי הצווארון הלבן, ופרסם את מסקנותיו בספר בשנת 1951. בספרו הוא טען שעובדי הצווארון הלבן סובלים מתחושה חזקה של ניכור, הנובעת מכך שהם אינם מוכרים רק את זמנם, אלא הם נאלצים אף למכור את אישיותם ולעשות זאת "עם חיוך על הפנים". הוא הביא כדוגמה את סוכני הביטוח (דוגמה שהייתה קרובה ללבו, מאחר שאביו היה סוכן ביטוח).
עבירות צווארון לבן

בקרימינולוגיה, "עבירות צווארון לבן" הן עבירות המבוצעות בדרך כלל על ידי אנשים ממעמד הביניים או מהמעמד הגבוה, במסגרת או בקשר למקום עבודתם. עבירות צווארון לבן מבוצעות ללא שימוש באלימות. דוגמאות לעבירות צווארון לבן: מעילה, מרמה והפרת אמונים, שוחד, סחר במידע פנים.
ראו גם

צווארון כחול
צווארון ורוד
עובד ידע
נתניאל גרין טיילור

נתניאל גרין טיילור (באנגלית: Nathaniel Green Taylor‏; 29 בדצמבר 1819 – 1 באפריל 1887) היה עורך דין, חקלאי ופוליטיקאי אמריקאי מטנסי. הוא היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטנסי מ-1854 עד 1855, ושוב מ-1866 עד 1867, ונציב לענייני האינדיאנים מ-1867 עד 1869.
ביוגרפיה > ראשית חייו ומשפחתו

טיילור נולד ב-29 בדצמבר 1819 בהפי ואלי במחוז קרטר, טנסי, והיה בנם של ג'יימס פטון טיילור (1792 – 1833) ואשתו, מרי קרטר לשעבר (1799 –1840). משפחתו הייתה בולטת במחוז קרטר. סבו מצד אביו, גנרל נתניאל טיילור (1771 – 1816), יליד מחוז רוקברידג', וירג'יניה, היה בין המתיישבים הראשונים של האזור והשריף הראשון של המחוז; הוא החל בבניית גבעת סבין באליזבתטון. סבו מצד אמו, לנדון קרטר (1760 – 1800), ותיק מלחמת העצמאות האמריקאית, היה האיש שעל שמו נקרא מחוז קרטר.
נתניאל גרין טיילור קיבל את השכלתו באופן פרטי לפני שנכנס לקולג' וושינגטון ליד ג'ונסבורו, טנסי. הוא סיים את לימודיו בפרינסטון קולג' ב-1840, למד משפטים והתקבל ללשכת עורכי הדין ב-1841. הוא החל את העיסוק המשפטי שלו באליזבתטון, טנסי במחוז קרטר. היו בבעלותו עבדים.
טיילור התחתן עם אמליין (אמה) היינס (1822 – 1890), אחותו של הפוליטיקאי הדמוקרטי לנדון קרטר היינס (יושב ראש בית הנבחרים של טנסי ולאחר מכן סנאטור של הקונפדרציה מטנסי). שניים מששת בניהם, אלפרד א. טיילור (1848 – 1931) ורוברט לאב טיילור (1850 – 1912), נבחרו כל אחד לקונגרס וכמושל טנסי, כמועמדים רפובליקנים ודמוקרטיים, בהתאמה. שבעת הילדים הנותרים ששרדו עד לבגרות כללו את הבנים ג'יימס פטון טיילור (1844 – 1924), נתנאל וינפילד טיילור (1852 – 1904), דייוויד היינס טיילור (1858 – 1890) ויו לוסון מקלונג טיילור (1859 – 1935), והבנות מרי אווה טיילור ג'וב (1855 – 1916), רודה אמה טיילור ריבס (1855 – 1943), וסאנה מקלונג טיילור מילר (1862 – 1941).
ביוגרפיה > קריירה פוליטית

בשנת 1849, נתניאל גרין טיילור היה מועמד לבחירה לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של טנסי, והפסיד בסופו של דבר בבחירות הכלליות לדמוקרט אנדרו ג'ונסון ממחוז גרין.
בשנת 1853, טיילור היה אחד משני המועמדים הוויגים לחבר בית הנבחרים במחוז הקונגרס הראשון של טנסי. הוא הפסיד לדמוקרטי ברוקינס קמפבל, ב-138 קולות בלבד מתוך 14,900 שהצביעו במרוץ משולש. (3,988 קולות הצביעו ליריבו הוויגי אלברט ווטקינס, נציג מכהן מהמחוז השני, שהועבר למחוז הראשון על ידי חלוקה מחדש.)
קמפבללא הספיק לתפוס את מקומו בקונגרס, ומת ב-25 בדצמבר 1853. בשנת 1854 נערכו בחירות מיוחדות למילוי שארית הקדנציה. טיילור ניצח וכיהן בקונגרס ה-33 מ-30 במרץ 1854 עד 3 במרץ 1855. למרות שטיילור ביקש להיבחר מחדש ב-1855, הפעם זכה ווטקינס (שהתמודד כעת כדמוקרטי) בניצחון דחוק, ב-270 קולות מתוך 15,292 מצביעים. בשנת 1857, טיילור התמודד כמועמד המפלגה האמריקאית (המפלגה הוויגית התפרקה) נגד ווטקינס. הוא הובס בהפסד דחוק נוסף, ב-170 קולות מתוך 15,118 מצביעים. טיילור לא רץ שוב ב-1859.
בשנת 1860, טיילור שימש כאלקטור לנשיאות עבור מפלגת האיחוד החוקתי של בל ואברט (שניהם ויגים לשעבר).
טנסי התקבלה מחדש לייצוג בקונגרס ב-1866. טיילור נבחר שוב לנציג מהמחוז הראשון, הפעם כמועמד יוניוניסט. זו הייתה תווית המפלגה שאומצה על ידי הקואליציה שתמכה באיחוד במהלך המלחמה, שכללה רפובליקנים ודמוקרטים תומכי מלחמה כמו סגן הנשיא אנדרו ג'ונסון (שהיה ממזרח טנסי). טיילור כיהן בקונגרס ה-39 מ-24 ביולי 1866 עד 3 במרץ 1867.
טיילור לא התמודד לבחירה מחדש ב-1867. במקום זאת, ג'ונסון, כעת הנשיא, מינה את טיילור לנציב לענייני האינדיאנים החל מה-26 במרץ 1867. טיילור כיהן כנציב במשך כשנתיים, עד שפרש. בינתיים, הוא נסע לקנזס כדי לנסות ליישב את מלחמות המישורים, ולקח איתו את בנו בן ה-19 אלפרד. כראש ועדת השלום האינדיאנית, טיילור ניהל משא ומתן על אמנת מדיצין לודג', שבמסגרתו הסכימו האינדיאנים בדרום המישורים (הקיווה, האפאצ'י והקומאנצ'י), לעבור לשמורה בטריטוריה האינדיאנית וויתרו על אדמותיהם המסורתיות כולל קנזס של היום.
עם פרישתו ב-21 באפריל 1869, טיילור חזר לטנסי והתמסר לחקלאות ולהטפה במחוז קרטר.
ב-1886, כאשר בניו אלפרד ורוברט התמודדו על המועמדות לתפקיד מושל טנסי מטעם הרפובליקנים והדמוקרטים, בהתאמה, הציעה מפלגת האיסור את מועמדותה לנתניאל טיילור בתקווה להפוך אותה למרוץ משפחתי משולש, אך טיילור סירב.
ביוגרפיה > מותו

טיילור מת בהפי ואלי, טנסי ב-1 באפריל 1887, ונקבר יחד עם בני משפחה אחרים בבית הקברות אולד טיילור, הממוקם ליד סילבן היל רואד באליזבתטון, טנסי.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  נתניאל גרין טיילור, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
↑  "Congress slaveowners", The Washington Post, 2022-01-13, נבדק ב-2022-07-05
↑  A.A. Taylor, "MEDICINE LODGE PEACE COUNCIL" (אורכב 30.12.2010 בארכיון Wayback Machine), Chronicles of Oklahoma, Volume 2, No. 2, June 1924, accessed 21 January 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1200937457  ISNI: 0000 0000 5089 0639  LCCN: nr92028301  SNAC: w6p59tht  US Congress: T000095  VIAF: 22007247   WorldCat (עם VIAF): 22007247
אוליגופול

מודל ברטראן
אוֹלִיגוֹפּוֹל (מיוונית עתיקה: "מועטים - למכור") הוא מבנה שוק שבו ענף מסוים נשלט על ידי מספר קטן של מוכרים (אוליגופוליסטים). כאשר מדובר בשני גופים השולטים בשוק נקרא המצב דואופול. בגלל שישנם רק מתחרים ספורים בשוק, כל אוליגופוליסט מודע לפעולות רעהו, ושווקים אוליגופוליסטים, לפיכך, מאופיינים במידה רבה של הידודיות (אינטראקטיביות) בין השחקנים העיקריים בשוק, כשכל פעולה מצד אחד האוליגופוליסטים זוכה במהרה לתגובה מן האחרים. בעת תכנון האסטרטגיה שלהם, אוליגופוליסטים תמיד לוקחים בחשבון את צעדיהם הסבירים של שאר השחקנים בשוק, היות שקיימים מועטים כאלו והדבר אפשרי. מסיבה זו שווקים ותעשיות אוליגופולים מועדים בסבירות גבוהה להיווצרות קנוניה כלשהי וקרטל בפרט.
בישראל מספר רב של אוליגופולים בשווקים דוגמת תקשורת סלולרית, שיחות חוץ, דלק, טלוויזיה, ועוד.
אוליגופסון ואוליגופול דו צדדי

מונח מקושר, אך הפוך במשמעותו, הוא אוֹלִיגוֹפְּסוֹן – מצב המתרחש כאשר בשוק כלכלי פעיל מספר קטן של קונים, כאשר מספר המוכרים עשוי להיות גדול. מצב כזה מתרחש בדרך כלל בשווקים שבהם הקונים הם הממשלה או גופים עסקיים גדולים מאוד. דוגמה טיפוסית לאוליגופסון הוא השווקים לקניית רכיבים המשמשים לייצור כלי רכב, מטוסים ואניות.
שוק שבו יש מוכרים מועטים וקונים מועטים נקרא אוליגופול דו-צדדי.
הופעת אוליגופולים

ישנם חילוקי דעות רבים ביחס לסיבות המביאות להופעתם של אוליגופולים. לפי אחת התאוריות, לשווקים הפועלים על פי עקרונות קפיטליסטיים יש נטייה טבעית, אחרי שלב של צמיחה מהירה, לקונסולידציה והתרכזות הייצור או המכירה של מוצרים מסוימים בידיים מועטות. תופעה זו מקושרת לעיתים גם לגלובליזציה – מכירת מוצרי חברה אחת במקומות רבים בעולם. הסיבה העיקרית לאותה קונסולידציה והגברת הריכוזיות בשוק חופשי, טוענים התומכים בדעה זו, היא היתרון שיש בייצור בסדרי-גודל רחבים של מוצרי צריכה סטנדרטיים.
תאוריה אחרת, הפוכה, אינה רואה הכרח בהיווצרות אוליגופולים, למרות היתרון שיש לייצור בסדרי-גודל רחבים וטוענת כי אוליגופולים, ובמיוחד מבנה אוליגופולי יציב, הוא כמעט תמיד תוצר של מעורבות ממשלתית, במיוחד באמצעות רישיונות ורגולציה של שוק. על-פי תפישה זו, גם כאשר ישנו יתרון לייצור בסדרי-גודל, הענקת רישיונות או זיכיונות בלעדיים ורגולציה מעלים את חסם הכניסה לשוק ובכך מונעים כניסת יצרנים חדשים לתחום והופכים את האוליגופול ליציב.
העימות בין שתי הדעות הסותרות נוגע במיוחד למצב נפוץ בו אוליגופול הופך לקרטל ומצליח בהעלאת מחירים או הפחתת איכות השירות לצרכנים (או שתיהן) באמצעות השגת הסכמה בין כל היצרנים באוליגופול על תיאום מחירים.
אסטרטגיות באוליגופול

בחירת אסטרטגיית פעולה באוליגופול נעשית תוך התבססות אינטנסיבית על תורת המשחקים, מאחר שזו מאפשרת מידול של התנהגות השחקנים האחרים בשוק:
מודל סטקלברג – מודל בו החברות המתחרות פועלות בזו אחר זו (רלוונטי למשל בשוק בו יש חברה דומיננטית אחת, ושאר החברות ממתינות להחלטתה כדי לגזור משמעויות ורק אז לפעול).
מודל קורנו – מודל בו החברות המתחרות בוחרות בו-זמנית את הכמויות.
מודל ברטראן – מודל בו החברות המתחרות בוחרות בו-זמנית את המחירים.
ראו גם

כלל השלושה
שוק העבודה – מונחים
רשות ההגבלים העסקיים
מונופול
תורת המשחקים
ג'ואנה ניוסם

| --- | --- |
ניוסם בהופעה בפסטיבל ססקווץ', 2005
ניוסם בהופעה בפסטיבל ססקווץ', 2005
 לידה:  18 בינואר 1982 (בת 42) ארצות הברית נבאדה סיטי, קליפורניה
 שם לידה:  Joanna Caroline Newsom 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2002 
 מקום לימודים:  קולג' מילס, תיכון נבאדה יונון 
 עיסוק:  זמרת-יוצרת, מנגנת בנבל ובפסנתר
 סוגה:  מוזיקה עממית, מוזיקה אוונגרדית 
 סוג קול:  סופרן 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר, נבל 
 חברת תקליטים:  דראג סיטי 
 בן או בת זוג:  אנדי סמברג (21 בספטמבר 2013–?)  
 צאצאים:  Rachel Samberg 
 מספר צאצאים:  2
 אתר רשמי
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ואנה קרוליין ניוסם (באנגלית: Joanna Caroline Newsom; נולדה ב-18 בינואר 1982) היא מוזיקאית אמריקאית מנבאדה סיטי שבקליפורניה, הידועה בקולה הייחודי, סגנון כתיבתה המוזיקלי והמילולי, ונגינתה על נבל.
קריירה

ניוסם נולדה בקליפורניה שבארצות הברית. ניוסם הוציאה לאור אלבום באופן עצמאי EP בשם "Walnut Whales" בשנת 2002, ו-EP בשם "Yarn and Glue" בשנת 2003.
לאחר שהופיעה עם בוני פרינס בילי חתמה בלייבל "דראג סיטי", הוציאה ניוסם את אלבום הבכורה שלה, "The Milk-Eyed Mender" שהורכב ברובו מביצועים חדשים לשירים שיצאו בהקלטות הקודמות שלה, ב-2004, ממנו יצא הסינגל היחיד שלה נכון להיום, "Sprout and the Bean". לאחר מכן הופיעה בין השאר עם דוונדרה בנהארט.
שיר של ניוסם בשם "Bridges and Balloons" נכלל באוסף הפולק "Golden Apples of the Sun" שערך בנהארט.
המוזיקה של ניוסם בלטה בסצנת האינדי, והיא נעשתה פופולרית.
אלבומה השני, "Ys", יצא בנובמבר 2006, בהפקה גרנדיוזית יותר - באלבום השתתפו נגני תזמורת, ונכללו בו חמישה שירים, כשאורכו של הקצר ביניהם, "Cosmia", הוא 7 ורבע דקות ושל הארוך מביניהם, "Only Skin", כ-17 דקות. לאלבום תרם קולות הזמר סמוג.
בשנת 2007 הוציאה ניוסם EP בשם "Joanna Newsom and the Ys Street Band" בלייבל "דראג סיטי". ב-EP שלושה שירים בלבד: חידושים לשירים "Cosmia" ו"Clam, Crab, Cockle, Cowrie", ושיר חדש בשם "Coleen".
בפברואר 2010 יצא לחנויות אלבומה השלישי, Have One on Me, כאלבום משולש שאורכו כשלוש שעות.
ניוסם הופיעה עם להקתה במשכן לאמנויות הבמה בתל אביב ב-30 בספטמבר 2010, בהופעה שנעלה את סיבוב ההופעות הבינלאומי שלה.
בדצמבר 2014 יצא לאקרנים הסרט "מידות רעות" המבוסס על ספרו של תומאס פינצ'ון בו היא קריינה ושיחקה את דמותה של סורטילאג'.
אלבום האולפן הרביעי של ניוסם, "Divers", הושק ב-23 באוקטובר 2015. אל השקת האלבום התלווה סיבוב הופעות של ניוסם שכלל כ-20 הופעות ברחבי אירופה וארצות הברית. סיבוב ההופעות החל בתחילת נובמבר בעיר ברייטון, אנגליה וננעל ב-18 בדצמבר במדינת וויסקונסין, ארצות הברית.
סגנון

התקשורת כינתה את ניוסם אחד הקולות הבולטים של סצנת הפסיכו-פולק, אף על פי שהיא עצמה לא הזדהתה מעולם עם אף סגנון מוזיקלי.
אפשר לתאר את סגנון המוזיקה שלה כאקספרימנטלי. בשיריה ניתן למצוא אלמנטים של פולק אמריקני, מוזיקת אוונגרד ומקצבים אפריקאיים.
חיים אישיים

ב-2013 נישאה לשחקן והקומיקאי האמריקאי-יהודי אנדי סמברג. להם 2 בנות משותפות שנולדו ב-2017 ו-2023.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

| שנה | אלבום | מדרגים> ארצות הברית | מדרגים> אנגליה | מדרגים> קנדה | מדרגים> אירלנד | מדרגים> נורווגיה | מדרגים> צרפת | מכירות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 | The Milk-Eyed Mender תאריך השקה: 23 במרץ 2004  חברת תקליטים: Drag City | — | — | — | — | — | — |  US: 200,000  |
| 2006 | Ys תאריך השקה: 14 בנובמבר 2006  חברת תקליטים: Drag City | 134 | 41 | — | 50 | 29 | 168 |  US: 250,000  |
| 2010 | Have One On Me תאריך השקה: 23 בפברואר 2010  חברת תקליטים: Drag City | 75 | 28 | 80 | 24 | 16 | 171 |  US: 30,000  |
| 2015 | Divers תאריך השקה: 23 באוקטובר 2015  חברת תקליטים: Drag City |  |  |  |  |  |  |  |
"—" מסמל אלבום שלא דורג.
דיסקוגרפיה > מיני אלבומים

| שנה | אלבום | דירוגים> ארצות הברית | דירוגים> אנגליה | דירוגים> קנדה | דירוגים> אירלנד | דירוגים> נורווגיה | דירוגים> דנמרק |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2002 | Walnut Whales שנה: 2002  חברת תקליטים: הופק עצמאית | — | — | — | — | — | — |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 2003 | Yarn and Glue שנה: 2003  חברת תקליטים: הופק עצמאית | — | — | — | — | — | — |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 2007 | Joanna Newsom and the Ys Street Band תאריך השקה: 9 באפריל 2007  חברת תקליטים: Drag City | — | 135 | — | — | — | 7 |  |  |  |  |  |  |  |  |
"—" מייצג אלבום שלא דורג.
דיסקוגרפיה > סינגלים

| שנה | סינגל | דירוג> ארצות הברית | דירוג> אנגליה | דירוג> קנדה | דירוג> אירלנד | דירוג> נורווגיה | דירוג> דנמרק | אלבום |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 | "Sprout and the Bean" | — | — | — | — | — | — | The Milk-Eyed Mender |  |  |  |  |  |  |  |
"—" מייצג סינגל שלא דורג.
דיסקוגרפיה > תרומה לאוספים

האוסף The Golden Apples of the Sun (2004) עם השיר "Bridges and Ballons" (שיצא לאור במקור באלבום "The Milk-Eyed Mender")
להקות, שיתופי פעולה והופעות אורח

Golden Shoulders - Let My Burden Be (Doppler, 2002)
The Pleased - One Piece From The Middle (self-released, 2002)
The Pleased - Don't Make Things (Big Wheel Recreation, 2003)
Nervous Cop - Nervous Cop (5 Rue Christine, 2003)
Vetiver - Vetiver (Dicristina Stair, 2004)
Smog - A River Ain't Too Much To Love (Drag City, 2005)
Vashti Bunyan - Lookaftering (Fat Cat Records, 2005)
RF & Lili De La Mora - 'Eleven Continents' (Rowing At Sea / Time Release Records, 2007)
Moore Brothers - 'Aptos' (American Dust, 2009)
Golden Shoulders - Get Reasonable (2009)
Kevin Barker - You and Me (Gnomonsong, 2010)
דה רוטס - (How I Got Over, 2010)
הערות שוליים

↑  עינב שיף‏, השדה האדומה: על ההופעה של ג'ואנה ניוסום, באתר וואלה, 1 באוקטובר 2010
1 2
↑  On the charts: Johnny Cash, Joanna Newsom make their debuts; Sade still leads - latimes.com
↑  Barker, Kevin: You And Me, Midheaven Mailorder (באנגלית אמריקאית)
↑  The Roots enlist Joanna Newsom, John Legend, Jim James for new album | The Music Mix | EW.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007418470305171  BIBSYS: 10025685  GND: 1252812116  ISNI: 0000 0003 6456 7885  LCCN: no2005017320  MusicBrainz: cb69e1f1-bc76-4df5-93c9-cf97dd8a3b5c  NKC: xx0069035  RERO: 02-A013582266  VIAF: 226565574   WorldCat (עם VIAF): 226565574
מארטון קארינתי

| --- | --- |

 לידה:  1 בספטמבר 1949 בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 פטירה:  6 בנובמבר 2019 (בגיל 70) 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות קרפשי 
 השכלה:  גימנסיה מיהאי פזקש (1968)  האוניברסיטה לתאטרון ולקולנוע (1973) 
 מספר צאצאים:  1 
 פרסים והוקרה:  אות מסדר ההצטיינות של הונגריה בדרגת קצין (1997)  אזרחות כבוד (המחוז השישי של בודפשט, 2013)  פרס קושוט (2013)  Pro Budapest award (2003)  Prima Primissima Prize (2013) 
 
כמנהל תיאטרון קארינתי
מארטון קארינתי (בהונגרית: Karinthy Márton; בודפשט, 1 בספטמבר 1949 – 6 בנובמבר 2019) היה במאי תיאטרון הונגרי ממוצא יהודי זוכה פרס קושוט, מנהל תיאטרון, סופר, מנהל מייסד של "תיאטרון קארינתי" (ושל קודמו, בימת הקם-Hököm). בשנת 2002 קיבל תואר דוקטור לאמנויות ליברליות (( Doctor of Liberal Arts (DLA)) מהאוניברסיטה לתיאטרון וקולנוע עם תעודת הצטיינות (summa cum laude). הוא בנו של הסופר פרנץ קארינתי, נכדו של הסופר פרידייש קארינתי. בתו היא ורה קארינתי