stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שרדינג (מחוז)
ערים ועיירות > עיירות

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  אנדורף  אנגלהרטסצל  קופפינג אים אינקרייס  מינצקירכן  ראב  ריידאו  אלטשוונדט  ברוננטאל  דירסבאך  דורף אן דר פראם |  אגרדינג  אנצנקירכן  אסטרנברג  פריינברג  מאיירהוף  ריינבאך אים אינקרייס  שארדנברג  זיגהרטינג  סנקט אַאֶגידי  סנקט פלוריאן אם אין |  סנקט מארינקירכן ביי שרדינג  סנקט רומאן  סנקט ויליבאלד  זובן  טאופקירכן אן דר פראם  פיכטנשטיין  ולד קירכן אם וזן  וארנשטיין אם אין  צל אן דר פראם |
תהליך גבול כאוס

תהליכי גבול כאוס (Edge of Chaos Processes) הוא שם כללי לקבוצה גדולה ומגוונת של תהליכים דינמיים שהתנהגותם מושפעת משילוב של גורמים אקראיים וכאוטיים. כתוצאה ממאפיין זה, תהליכי גבול כאוס הם בלתי אפשריים לחיזוי או לשליטה באופן מדויק. מצד שני, ישנם תהליכים רבים שבהם התוצאה הטובה ביותר מתקבלת כאשר הם נמצאים במצב של גבול כאוס. השאלה המענינת את המדענים העוסקים בתהליכים כאלה, היא כיצד ניתן להישאר על גבול הכאוס אף על פי שפרוש הדבר הוא המצאות במצב בלתי צפוי ובלתי ניתן לשליטה מלאה. תהליכי גבול כאוס נחקרים בתחומים שונים שלהם הם אופייניים, כמו פיזיקה, ביולוגיה וכלכלה.
גבול הכאוס וכוס הקפה

דוגמה פשוטה אך מייצגת מאוד של תהליך גבול כאוס היא תהליך ההכנה של קפה אספרסו. אספרסו הוא למעשה תמצית של קפה שהתקבלה מבישול של פולי קפה קלויים וטחונים בטמפרטורה של בין 80 ל-92 מעלות, במשך זמן של 18–25 שניות. כאשר הבישול הוא מוצלח, מתקבלת תמצית ארומטית ובעלת מרקם קצפתי (קרמה). הסיבה שזהו תהליך מורכב הרבה יותר משנראה בתחילה היא שלתהליך המיצוי של השמנים הארומטיים מגרגרי הקפה הטחון, ישנן שתי תוצאות "יציבות". הראשונה היא שהתמציות כלל לא ימוצו מתוך הגרגירים, והשנייה שהן יתאיידו. כמובן ששני מצבים אלו אינם מה שאנו מבקשים להשיג. אנו מנסים להשיג תוצאה שלישית והיא המסה של השמנים במים. תוצאה זו היא "בלתי יציבה", והיא תתקבל רק אם יתקיימו תנאים מאוד ספציפיים אשר איננו יכולים לדעת בדיוק מה הם. כל כוס קפה היא ייחודית במובן זה, וזאת משום שהתהליך מערב גורמים אקראיים (התרמודינמיקה של חימום המים, המבנה המולקולרי המדויק של הגרגרים וכדומה) ותהליכים הרגישים מאוד לתנאי סף הנקבעים על ידי הגורמים האקראיים (ההתנהגות של השמנים הארומטיים או לחץ העיבוי של אדי המים).
השאלה, אם כן, היא כיצד מצליח בריסטה מיומן להכין בעקביות כוסות מוצלחות של אספרסו? את התשובה ניתן למצוא באמירה האיטלקית כי קפה מוצלח תלוי בארבע m'ים (באיטלקית): miscela (תערובת), macinazione (טחינה), macchina (מכונה), ו-mano (יד). הרעיון כאן, שניתן להקיש ממנו למקרה הכללי, הוא שבכל אחד מהגורמים ישנם פרמטרים אחדים שאנו יכולים לשלוט בהם בעוד שאיננו יכולים לשלוט באותם הפרמטרים במסגרת הגורמים האחרים. באופן כזה, שילוב של כל הגורמים מביא לצמצום הדדי של חוסר הנשלטות של התהליך. אנחנו יכולים למשל לבחור תערובת שאנחנו יודעים שטחינתה לגודל גרגר מסוים תצמצם את חלון הטמפרטורה הנדרשת לתהליך הבישול מ-12 ל-5 מעלות בלבד, דבר שיאפשר למפעיל המכונה לשלוט טוב יותר בזמן ההכנה. באופן אלגורי ניתן לומר כי אנו מנסים להשיג מצב של "הרמוניה" בין גורמי התהליך. צריך לזכור ש-"הרמוניה" כזו אינה הופכת את התהליך ליציב אלא רק מאפשרת לנו מידה מספקת של שליטה כדי להישאר על גבול הכאוס שבו הוא מניב את התוצאה הטובה ביותר.
שיווי משקל דינמי

דרך מקובלת לתאר את תהליך ההשארות בגבול הכאוס היא על ידי שימוש בביטוי "שיווי משקל דינמי". דוגמה טובה למצב כזה היא כאשר מכונית מרוץ נעה במהירות דרך פנייה במסלול. מה שמחזיק את המכונית במסלול הסיבוב הוא החיכוך בין גלגליה לבין הכביש, ויכולת האחיזה של הצמיגים בכביש קובעת בעצם את המהירות המקסימלית שבה יכולה המכונית לנוע במסלול נתון, לא רק מפני שבמהירות גבוהה מאוד היא "תעוף החוצה" אלא מפני שברגע שהיא תתחיל להחליק, מהירותה תקטן. התנועה של מכונית המרוץ בסיבוב היא למעשה תהליך גבול כאוס, מכיוון שלא מדובר בסיבוב בעל רדיוס קבוע על משטח אחיד, אלא בתנועה תזזיתית למדי על משטח בלתי צפוי. גם גורמים משפיעים אחרים כמו משקל המכונית וחום הצמיגים משתנים כל הזמן. לכן, כדי להשיג את המהירות האופטימלית בסיבוב, מכניסים נהגי המירוץ את המכונית למצב שמכונה "החלקה מוכלת" (contained slide)[דרוש מקור] שבו המכונית מחליקה מעט אבל המהירות והאחיזה שלה נמצאים במצב שבו הם משתנים ביחד ושומרים על שיווי משקל דינמי.
דוגמה נוספת לאותו עיקרון הוא המבנה הבלתי יציב של מטוסי קרב מודרניים. המבנה של מטוסים אלו הוא בלתי יציב מבחינה אווירודינמית, כלומר אילו היינו מנסים להטיס אותם ללא התערבות בלתי פוסקת של מערכות ההנע וההיגוי שלהם במהירות וכיוון הטיסה, הם לא היו מסוגלים לטוס. מה שמאפשר למטוסים אלו לטוס בכל זאת היא פעילותם של מערכת מחשבים מתוחכמת המתרגמת את הוראות הטייס לסדרה של פקודות להגאים ולמנועים שיוצרת למעשה שיווי משקל דינמי. גישה משונה לכאורה זו, משפרת במידה רבה מאוד את ביצועיהם של כלי הטיס.
דוגמאות נוספות לתהליכי גבול כאוס

תהליכים רבים בתחומים שונים של הפיזיקה (כמו אסטרונומיה וגאופיזיקה) הם תהליכי גבול כאוס. דוגמה מובהקת היא תהליכים תרמודינמיים-גאופיזיים הקובעים את אופן התרחשותן של רעידות אדמה והתפרצויות של הרי געש. כמו כן, התהליכים המאפיינים תופעות מזג אוויר שונות, כמו למשל סופות טורנדו גם הם תהליכי גבול כאוס.
תהליכי גבול כאוס הם נפוצים ביותר במערכות ביולוגיות ואקולוגיות. למעשה הן אחד המאפיינים המובהקים ביותר של יצורים חיים. ייתכן שהסיבה לכך היא שההתפתחות האבולוציונית של החיים מתרחשת במהירות הרבה ביותר במצבים שבהם היא תהליך גבול כאוס.
תהליכים המבוססים על קבלת החלטות בתנאים של אי ודאות, הופכים פעמים רבות במודע, או שלא במודע, לתהליכי גבול כאוס. הדוגמה המתועדת העתיקה ביותר לאבחנה זו היא בספר אמנות המלחמה של סון דזה. כיום מתרחבת המגמה להשתמש במודלים של תהליכי גבול כאוס בתחומי במדעי החברה והפסיכולוגיה, אולם מידת השימושיות של מודלים אלו שנויה במחלוקת. קיימים מודלים מוצלחים למדי המסבירים תהליכים קוגניטיביים, כמו סמיוזה (מתן משמעות) וזיכרון, כתהליכי גבול כאוס, וניתן גם לראות בתהליכים מסוימים בתחום הכלכלה (כמו המסחר בבורסה) מאפיינים של תהליכים כאלה. מצד שני קיימות טענות על שימוש יתר במושג כדי להצדיק גם סוגים לא רצויים של אי סדר ואנרכיה.
תהילים ל"ח

תהילים ל"ח הוא המזמור השלושים ושמונה בספר תהילים (לפי המספור בוולגטה ובתרגום השבעים, המזמור ממוספר כמזמור ה-37) ומיוחס לדוד המלך.
לאמירתו מיוחסת סגולה להנצל מעצה רעה.
תוכנו של המזמור

מזמור ל"ח מורכב מעשרים ושלושה פסוקים ומחולק לשלושה חלקים:
תוכנו של המזמור > א'-ט'

המשורר מספר על סבל שהוא חווה, סבל גופני: "אֵין מְתֹם בִּבְשָׂרִי מִפְּנֵי זַעְמֶךָ אֵין שָׁלוֹם בַּעֲצָמַי..." (ד) ועל כך שהוא מודע שהסבל אינו מקרי אלא נגרם על ידי אלוהים כעונש על חטאיו: "מִפְּנֵי חַטָּאתִי" (ד). ומתוודה על חטאיו הרבים: "כִּי עֲוֺנֹתַי עָבְרוּ רֹאשִׁי כְּמַשָּׂא כָבֵד יִכְבְּדוּ מִמֶּנִּי" (ה). בנוסף מספר על סבל נפשי שהוא חווה: "נְפוּגוֹתִי וְנִדְכֵּיתִי עַד מְאֹד שָׁאַגְתִּי מִנַּהֲמַת לִבִּי" (ט).
תוכנו של המזמור > י'-ט"ו

המשורר סובל גם מחוסר תמיכה חברתית. חבריו מתרחקים ממנו: "אֹהֲבַי וְרֵעַי מִנֶּגֶד נִגְעִי יַעֲמֹדוּ וּקְרוֹבַי מֵרָחֹק עָמָדוּ" (יב). ושונאיו מנצלים זאת ללכוד אותו: "וַיְנַקְשׁוּ מְבַקְשֵׁי נַפְשִׁי" (י"ג). ולהאשים אותו בהאשמות שווא: "וְדֹרְשֵׁי רָעָתִי דִּבְּרוּ הַוּוֹת" (י"ג).
המשורר לא מצליח להגיב כלפי המבקשים רעתו: "וַאֲנִי כְחֵרֵשׁ לֹא אֶשְׁמָע וּכְאִלֵּם לֹא יִפְתַּח פִּיו" (ט"ו).
תוכנו של המזמור > ט"ז-כ"ג

בסופו של דבר, היחיד שיכול לעזור למשורר הוא אלוהים בעצמו: "כִּי לְךָ ה' הוֹחָלְתִּי" (ט"ז). ולכן גם מסיים את המזמור בתפילה: "אַל תַּעַזְבֵנִי ה' אֱלֹהַי אַל תִּרְחַק מִמֶּנִּי. חוּשָׁה לְעֶזְרָתִי אֲדֹנָי תְּשׁוּעָתִי" (כ"ב-כ"ג).
הערות שוליים

↑  מזמור לח במוקד התהילים הארצי
תצורת מאליח

נוף טרשי של סלעים מתקופת היורה בבורג' אל-מלח
תצורת מאליח היא תצורה של סלע אבן גיר מתקופת היורה שנחשפה במורדות המצודה הצלבנית בורג' אל-מלח. זה המקום היחיד בארץ ישראל בו נחשפו סלעים מתקופת היורה, בין הר החרמון לבין מכתש רמון.
בגבעה בה מצויים סלעי התצורה ניכרת השפעת הסחיפה. כך נוצרת צורה מינאטורית של קרחונים, תופעה המוסברת במבנה המיוחד של אבן הגיר מתקופת היורה. צילום מקרוב של הסלע יוצר את הרושם כאילו הצילום נעשה באזורים לא מוכרים בארץ. מנחם מרקוס כותב כי מבנה דומה של סלעים, המכונה טרשונים (Lapie's), מצוי באזור רמתא - כפר שובא - הר דב, במורדות החרמון, אף הוא מתקופת היורה.
לקריאה נוספת

מנחם מרקוס, בקעת הירדן ומזרח השומרון, רשות שמורות הטבע, 1992.
צבי אילן, בקעת הירדן ומדבר שומרון, הוצאת עם עובד - תרבות וחינוך, תל אביב, 1973
י' מימרן, מחקרים גאולוגיים חדשים ביהודה ושומרון, החברה הגאולוגית הישראלית, מרץ 1972 ערך זה הוא קצרמר בנושא גאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שמאל הירדן

סמל האצ"ל ממחיש את העמדה (בסמל ניתן לראות את שטחי ארץ ישראל וכלל השטחים של ירדן כיישות ריבונית אחת) ”שׁתֵּי גָדוֹת לַיַּרדֵּן: זוֹ שֶׁלָּנוּ – זוֹ גַם-כֵּן!”
"שמאל הירדן" הוא שיר מאת זאב ז'בוטינסקי, מהנודעים ביותר בשירי בית"ר. כל זוג מארבעת בתיו מסתיים בשורה ”שְׁתֵּי גָּדוֹת לַיַּרְדֵּן – זוֹ שֶׁלָּנוּ, זוֹ גַּם כֵּן” – שורה שהיא המסר העיקרי של שיר פוליטי זה.
השיר חובר על ידי ז'בוטינסקי בשנת תרפ"ט, בעת ששהה בפריז. על פי פרופ' דן מירון הוא אחד מ"שמונת ההמנונים ושירי הזמר הציונים הפוליטיים, שהם חלקה האחר של תרומת ז'בוטינסקי לשירה העברית".
יצירת השיר

גרסתו הראשונה של השיר נשלחה על ידי ז'בוטינסקי לאגודת הסטודנטים "ירדניה" בקובנה ב-18 בנובמבר 1929, והוא פורסם בדו-שבועון "נתיבות", שיצא לאור בקובנה, בגיליונו מיום ה' באדר תר"ץ. אל השיר נלוותה ההערה הבאה:
לפני נסיעתו של ז. ז'בוטינסקי לארץ ישראל תיכף אחרי המאורעות, שלחו לו עסקנים ציונים מקובנה מכתבים ובקשוהו לא לסכן את חייו בשעה קשה זו. גם התאגדות הסטודנטים הריביזיוניסטים "ירדניה" שלחה לו מברק ובקשתו לבלי לנסוע. בתשובה לזה קבלה "ירדניה" את המכתב דלהלן:
במכתב זה היה הבית הראשון בנוסח הבא:
כָּעַמּוּד שֶׁבַּתָּוֶךְ לַגֶּשֶׁר,

אַף כְּחוּט-הַשִּׁדרָה לֶאֱנוֹשׁ,

לְאַרצִי קַו-הַצִּיר וְהַקֶּשֶׁר

הוּא יַרדֵּן, הַיַּרדֵּן הַקָּדוֹשׁ.
בנוסח זה פורסם השיר גם בעיתון "דואר היום", שעורכו הראשי באותה עת היה ז'בוטינסקי עצמו, ב-11 באפריל 1930 (י"ג בניסן תר"ץ).
בגרסה שונה מעט, המוצגת משמאל, פורסם השיר בקובץ שירי ז'בוטינסקי שהוציא לאור בנו, ערי ז'בוטינסקי, בשנת תש"ז 1947. בהערות לשיר מובאת הגרסה המקורית, ומצוין: "אך ב. לובוצקי מעיד, כי זאב ז'בוטינסקי שינה אחרי-כן את הבית לפי הנוסח הניתן בספר זה".
עבר הירדן המזרחי קרוי בשיר זה "שמאל הירדן" בהתאם לאופן שבו רואה אותו מי ששט בנהר הירדן מצפון לדרום, עם כיוון הזרם (בדומה לגדה השמאלית של נהר הסן בפריז).
עמדתו הלשונית של ז'בוטינסקי הייתה שבכתיב מנוקד אין צורך לציין שווא נח, ועמדה זו ניכרת גם בניקודו של שיר זה.
הלחן המקורי והפופולרי לשיר נכתב על ידי צבי גירש ליבשין. לחן נוסף נכתב בשנת 1932 על ידי המלחין מרדכי זעירא.
תכנים ורקע היסטורי

השיר נכתב כשבע שנים לאחר ההחלטה של ממשלת בריטניה לפצל את שטח המנדט הבריטי לשניים, ולהקים באחד החלקים, עבר הירדן המזרחי, את האמירות ההאשמית של עבר הירדן. קודם לקבלת ההחלטה העלה חיים ויצמן נימוקים רבים, היסטוריים ומעשיים, בזכות שמירת שלמות הארץ משני עברי הירדן. לאחר מעשה קיבלה ההסתדרות הציונית את הגבולות שהתוו הבריטים לארץ ישראל, ואת הוצאת עבר הירדן מתחום המנדט הבריטי, והעדיפה להתמקד בפיתוח ארץ ישראל שממערב לירדן. התנועה הרוויזיוניסטית ומקימה זאב ז'בוטינסקי וחלק מתנועת אחדות העבודה, המשיכו לראות את עבר הירדן כחלק מארץ ישראל וכמתאים להתיישבות יהודית וראוי להיכלל במדינה היהודית המתוכננת. סמל האצ"ל כלל תמונת רובה על רקע מפת ארץ ישראל בגבולות המנדט המקורי, בשני צדי הירדן.
השיר "שמאל הירדן" משקף את האידאולוגיה של מדינת היהודים השואפת להשתרע גם בעבר הירדן המזרחי. בבית הראשון של השיר מדמה ז'בוטינסקי את נהר הירדן לחוט השדרה. גם הבית השני מדגיש שהירדן נמצא באמצע הארץ. הבית השלישי מכיל מסר אידאולוגי נוסף, לפיו בארץ ישראל השלמה יחיו בשלום ובכבוד כל תושביה:
שָׁם יִרְוֶה לוֹ מִשֶּׁפַע וָאֹשֶׁר

בֶּן-עֲרָב, בֶּן-נָצֶרֶת וּבְנִי.
הבית הרביעי והאחרון מסתיים בשבועה, ששורשיה בפסוק מספר תהלים, פרק קל"ז, פסוק ה': "אם אשכחך ירושלים, תשכח ימיני":
אַךְ תִּשְׁכַּח יְמִינִי הַבּוֹגֶדֶת

אִם אֶשְׁכַּח אֶת שְׂמֹאל הַיַּרְדֵּן.
המסר העיקרי של השיר "שמאל הירדן" מופיע גם בשיר "עלי בריקדות" מאת מיכאל אשבל, אף הוא מהנודעים שבשירי תנועת הנוער בית"ר, שבו נאמר: "את המדינה לכונן, על שתי גדות הירדן".
ראו גם

ארץ ישראל השלמה
על קיר הברזל
לקריאה נוספת

דן מירון (הקדמה), יוסף קיסטר (מבוא), אילן מצל בגיא, זאב ז'בוטינסקי ושירתו, תל אביב: הוצאת המסדר על־שם זאב ז'בוטינסקי, תשס"ו-2005.
הערות שוליים

↑  דן מירון (הקדמה), יוסף קיסטר (מבוא), אילן מצל בגיא, זאב ז'בוטינסקי ושירתו, תל אביב: הוצאת המסדר על־שם זאב ז'בוטינסקי, תשס"ו-2005, עמ' 111.
↑  שמאל הירדן, באתר זמרשת
↑  דן מירון (הקדמה), יוסף קיסטר (מבוא), אילן מצל בגיא, זאב ז'בוטינסקי ושירתו, תל אביב: הוצאת המסדר על־שם זאב ז'בוטינסקי, תשס"ו-2005, עמ' 114-113.
1 2  זאב ז'בוטינסקי, שְׂמֹאל הַיַּרדֵּן, דואר היום, 11 באפריל 1930
↑  זאב ז'בוטינסקי, שירים, ירושלים: ערי ז'בוטינסקי (הוצאת ספרים), בע"מ, תש"ז, עמ' שו.
↑  ראו: אליהו הכהן, "'ליוית אותי, ארצי' - על מרדכי זעירא ושיריו", מבוא לספר לילה לילה - משירי המלחין מרדכי זעירא, הספריה למוסיקה, 1998.
| זאב ז'בוטינסקי |
| --- | --- | --- |
| פעילות פוליטית וחברתית | גדוד נהגי הפרדות • הגדודים העבריים • ברית החייל  • ציונות רוויזיוניסטית • ברית הציונים הרוויזיוניסטים • בית"ר • ארגון צבאי לאומי • הסתדרות ציונית חדשה • הסכמי בן-גוריון–ז'בוטינסקי • הסתדרות העובדים הלאומית • תוכנית האווקואציה |  |
| משפחתו | יוענה ז'בוטינסקי (אשתו) • ערי ז'בוטינסקי (בנו) • זאב ז'בוטינסקי (נכדו) |  |
| כתביו | מגילת הגדוד • שמשון (ספר) • חמשתם • כן, לשבור! • על קיר הברזל • האתיקה של קיר הברזל • מתוך קרירות ואיתנות |  |
| שיריו | שיר אסירי עכו • שיר הדגל • שיר תל-חי • שמאל הירדן • שיר בית"ר • הנדר • שיר אל-על • כולה שלי • תרגום: העורב (פואמה) |  |
| הנצחה | יום זאב ז'בוטינסקי • פארק ז'בוטינסקי • מצודת זאב • גבעת זאב • פסגת זאב • כפר הנוער יוענה ז'בוטינסקי • מכון ז'בוטינסקי • ארכיון מכון ז'בוטינסקי • כביש 481 • כביש 441 • נחלת ז'בוטינסקי • תחנת ז'בוטינסקי • הילכו שניים יחדיו |  |
| שונות | קבורה בישראל • חלקת משפחת ז'בוטינסקי • מסדר ע"ש זאב ז'בוטינסקי • פרס ז'בוטינסקי לספרות ומחקר |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 6c606232-904f-45ea-b6dc-e32e33e9af1e
תצורת הלשון

תצורת הלשון בנחל פרצים
תצורת הלשון (באנגלית: Lisan formation) היא תצורה גאולוגית הנמנית עם חבורת ים המלח. סימנה במפה גאולוגית הוא Qli. התצורה הושקעה משני צידי נהר הירדן בעת קיומה של ימת הלשון, ומכאן שמה. לעיתים נקראת התצורה גם בשם "חוואר הלשון" בשל צבעה ופריכותה, אולם מדובר בטעות שכן תצורת הלשון אינה מורכבת מחוואר.
סלעי התצורה כוללים וָרווֹת – שכבות ריבוד עונתיות או שנתיות של סלעי משקע. בעונות החורף שקעו בימה חרסיות וחומרי סחף שנשטפו לימה על ידי מערכת נחלים ויצרו את השכבות הכהות. בעונת הקיץ פסקה זרימת המים לאגם, והחלה התאדות אשר הביאה לעליית מליחות המים. בתנאים אלה החלו לשקוע ארגוניט וגבס אשר יצרו את השכבות הבהירות.
עובי התצורה הוא כ-45 מטרים. שכבות תצורת הלשון הורבדו במהלך הפליסטוקן בימת הלשון בתקופה שבין 14–70 אלפי שנים לפני זמננו.
הקמטים בשכבות תצורת הלשון נוצרו כתוצאה מרעידות אדמה, שעירבלו את שכבות הבוץ בהם שקעו שכבות חרסית וארגוניט צעירות שלא הספיקו להתגבש לגמרי. בדרך זו נוצרו הקימוטים המאפיינים את שכבות הלשון בנחל.
המים מתחתרים בקלות בסלע הפריך של תצורת הלשון ויוצרים את הבתרונות של דרום ים המלח. מערת הקמח בערוץ נחל פרצים היא דוגמה טובה לתהליכי הבליה החלים על הסלע.
גלריה

גבעה של התצורה - ברקע גשר אלנבי וירדן
מחשוף מהתצורה למעלה קונגלומרט
קימוטים בשכבות חוואר הלשון
תקריב על שכבות תצורת הלשון
תקריב על תצורת הלשון
תצורת הלשון באזור מצדה
תנו לעבוד

| --- | --- |
 סוגה:  מציאות תיעודית
 בימוי:  מיטל בבילה
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 שידור
 רשת שידור:  כאן 11
 תקופת שידור מקורית:  יולי 2021 – הווה
 
תנו לעבוד היא תוכנית מציאות תיעודית ישראלית ששודרה בערוץ כאן 11 ועסקה בשילוב אנשים עם מוגבלות במעגל העבודה. הסדרה עלתה לשידור ביולי 2021.
רקע

הסדרה עסקה בתשעה צעירים ישראלים על הרצף האוטיסטי, תסמונת טורט ושיתוק מוחין המנסים להשתלב במעגל העבודה. היא מבוססת על פורמט בריטי.
בתוכנית שולבו שני מומחים: פרופסור עופר גולן המומחה באוטיזם וד"ר מינה רז, המומחית בשיקום תעסוקתי.
הערות שוליים

↑  הבחירה של החברה היא להתבונן על הלקות באתר 103fm
מאיה כהן, "הרבה מעסיקים לא מעלים בדעתם להעסיק אנשים עם מגבלות", באתר ישראל היום
↑  תנו לעבוד, אודות הסדרה, באתר תאגיד השידור הציבורי
שקע קרחוני

שקעים קרחוניים בסיביר, בסמוך למפרץ אוב (בימין התמונה). הגוונים השונים של האגמים נובעים מכמות המשקעים במים או מעומק האגם, ככל שהמים צלולים או עמוקים יותר, כך הגוון של מי האגם הופך כחול יותר.
שקע קרחוני הוא שקע רדוד, המכיל משקעים ומים, שנוצר כתוצאה מנסיגת קרחונים או משיטפונות שמקורם קרחוני.
התהוות

שקעים קרחוניים הם צורות נוף שנוצרו כתוצאה מפעילות של קרחונים כאשר גושי קרח גדולים ניתקו מחזיתו של קרחון נסוג, ונקברו באופן חלקי או מלא על ידי סחופת שמקורה במימי הפשרת הקרחון הנסוג. סחופת זו יוצרת מִישׁוֹרי נַהֲרֵי קַרְחוֹן המכונים סנדוּר (sandur). כאשר גושי הקרח אלו נמסים בסופו של דבר, נותרים שקעים בפני הסנדור. כאשר מתפתחים בפני הסנדור מספר רב של שקעים קרחוניים, הופכים פני השטח לערב של רכסים (שמקורם בסחופת של קרחון, באנגלית kame) ושקעים, צורת נוף המכונה באנגלית kame and kettle topography. הכינוי "הֲדוּרֵי מוֹרֵנוֹת" (באנגלית knob and kettle topography) מתייחס לתופעה כללית יותר כאשר הרכסים יכולים להיות גם מורנות. שקעים קרחוניים יכולים להתהוות גם בתלים הבנויים משברי סלעים רופפים המכונים "מִרְבַּץ מוֹרֵנָה" או גם טיל.
תהליך נוסף הגורם ליצירת שקעים קרחוניים מתרחש כתוצאה משיטפונות הנגרמים כאשר מי אגם הסכורים על ידי קרח פורצים את המחסום. שיטפונות אלו, הידועים בעוצמתם, מכונים מרוצת קרחון או יוקולהלופ (מאיסלנדית jökulhlaup - התפרצות קרחון), והם מסוגלים להסיע סלעים, וגושי קרח גדולים למרחק רב וכן להשקיע כמויות גדולות של סחופות על פני הסנדור. שקעים קרחוניים נוצרים מגושים גדולים של קרח עשיר במשקעים המוסעים ואחר כך נקברים על ידי מרוצת הקרחון. בתצפיות בשדה ובסימולציות שביצעה ג'ודית מייזלס (Judith Maizels) במעבדה ב-1992 התברר שנוצרים כמה סוגים של שקעים בתהליך, כאשר הגורמים המרכזיים לצורת השקע הם ריכוז שברי הסלעים המוכלים בגוש הקרח ועד כמה גוש הקרח נקבר על ידי המשקעים:
שקע קרחוני רגיל (normal kettle hole) – נוצר כאשר גוש הקרח חופשי ממשקעים וסחופת.
שקע קרחוני בעל שוליים (rimmed kettle) – שקע קרחוני עמוק יחסית המוקף בקירות מגן צרים שאינם רצופים.
מכתש שקע קרחוני (crater kettle) – שקע קרחוני רדוד המוקף קירות מגן גבוהים ורחבים.
תל שקע קרחוני (till-fill kettles או kettle mounds) – שבו קירות המגן גדולים מספיק על מנת להתמזג משני צדי השקע וליצור תל של סחופת.
לעיתים גורמים שיטפונות נוספים הגורפים איתם סחופת למילוי מלא של השקע שנוצר לאחר שגוש הקרח נמס לחלוטין, אך עדיין ניתן לזהות את קיומו לפי שכבות המשקעים. מכמות וגודל השקעים במישור הסנדור ניתן להסיק על התהליכים שגרמו להם, דוגמת גודל וכיוון השיטפון שגרם להם.
תיאור

קוטרם של מרבית השקעים הקרחוניים פחות משני קילומטרים, אם כי קוטרם של כמה שקעים במערב התיכון של ארצות הברית עולה על עשרה קילומטרים. השקע הקרחוני הגדול ביותר בקנדה הוא אגם פוסלינץ' (Puslinch Lake) באונטריו ששטח פניו כ-1.56 קמ"ר. שטח פניו של אגם פיש (Fish Lake) בצפון מרכז רכס קסקייד של מדינת וושינגטון בארצות הברית הוא כ-2 קמ"ר.
עומקם של מרבית השקעים הקרחונים פחות מ-10 מטרים. לדוגמה, העומק הממוצע של אגם פוסלינץ' הוא 1.4 מטרים ועומקו המקסימלי 5.5, כשהאזור העמוק מהווה רק 0.4% משטח האגם. במרבית המקרים מתמלאים השקעים בסופו של דבר במים, במשקעים או בצמחייה. אם השקע הקרחוני ניזון מנהרות או פלגים עיליים או תת-קרקעיים הוא הופך לאגם שקע קרחוני (kettle lake). אם השקע ניזון ממי גשמים או מי תהום או מצירוף של שניהם הוא מכונה "בריכת שקע קרחוני" (kettle pond) או "שקע קרחוני מוצף" (kettle wetland). שקעים שאינם ניזונים ממי תהום יתייבשו בדרך כלל בתקופות הקיץ החמות, ואז הם מכונים "שקע קרחוני יבש" (dry kettle).
ריקבון של חומר אורגני צמחי יגרום למים בשקע הקרחוני להיות חומציים. אם הקרקע מתחת לשקע הוא בסיסית באופייה ומנטרלת במידת מה את החומציות הופך השקע לביצת כבול (bog) או "שקע כבול קרחוני" (kettle peatland). ביצות כבול בשקעים קרחוניים הם מערכת אקולוגית סגורה משום שמקור המים היחיד שלהם הם מי גשמים.
אתרים וחשיבות

קטל מוריין (Kettle Moraine – "מורנת שקע קרחוני") הוא אזור בוויסקונסין, המשתרע ממפרץ גרין (Green Bay), זרוע של ימת מישיגן לדרום מרכז ויסקונסין, ויש בו שפע שקעים קרחוניים, מורנות וצורות נוף קרחוניות אחרות. ברבים מהשקעים יש אגמים, חלקם מגיעים לעומקים שבין 30 ל-60 מטרים. בקטל פוינט (Kettle Point – "נקודת שקע קרחוני") קהילה של האומות הראשונות על ימת יורון באונטריו שבקנדה יש דוגמאות רבות של שקעים קרחוניים ומכאן שם המקום.
הן שקעים המכילים מים מתוקים או שקעים המכילים ביצות כבול חומציות הם גומחות אקולוגיות חשובות לכמה מינים של פלורה ופאונה.
אגמי שקעים קרחוניים מנמרים את פני השטח בחצי הכדור הצפוני בערבות של ארצות הברית, קנדה ורוסיה, ובכל רחבי צפון סיביר. רבים מאגמים אלו רחוקים מאזורים חקלאיים או מיושבים, ולכן בדרך כלל מימיהם נקיים מזיהומים וצלולים. מדענים משתמשים בתצלומי לוויין של אגמי שקעים קרחוניים אלו על מנת למדוד את צלילות המים ולהעריך את תנאי הסביבה. אגמים אלו מנוטרים על מנת לחקור את שינוי האקלים. כתב העת Science דיווח כי במרוצת 30 השנים האחרונות התייבשו כמה מאגמי השקעים הקרחוניים בצפון סיביר כאשר האזור התחמם והקרקע הקפואת עד מתחת לאגמים "נסדקה" ואפשרה בכך למי האגמים להתנקז.
הערות שוליים

↑  לתופעה אין שם רשמי בעברית. במילון המונחים של האקדמיה ללשון העברית קרוי אזור שבשל פעילות הקרחונים בנוי מגבעות קטנות ושקעים קרחוניים "הֲדוּרֵי מוֹרֵנוֹת" (באנגלית knob and kettle topography). אין לתופעה גם שם לועזי מקובל, באנגלית מכונה התופעה Kettle, כלומר קומקום. שפות אחרות כמו הצרפתית, הספרדית והאיטלקית שאלו מהאנגלית את המונח ישירות. בגרמנית היא מכונה Toteissee, כלומר "אגם קרח מת".
1 2 3  השם שהאקדמיה נתנה ל-outwash plains, יש ללחוץ על "אחזור תיבה אנגלי" ולהקליד את המונח האנגלי
↑  Encyclopedia of paleoclimatology and ancient environments מאת Vivien Gornitz, עמ' 483
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554384605171  LCCN: sh99011630 
שקע קרחוני ברמת איסוננגה (Isunngua), צפון מרכז גרינלנד
בריכת שקע קרחוני באזור הסיורים הרגליים של סואומוסלמי (Suomussalmi ) פינלנד
אגמי שקע קרחוני מנמרים את הנוף בשולי דרך דנלי שבאלסקה
Let's Twist Again

Let's Twist Again הוא שיר שנכתב על ידי קאל מאן ודייב אפל, ובוצע על ידי צ'אבי צ'קר. הסינגל הפך לאחד הלהיטים הגדולים ביותר של 1961, כאשר הוא הגיע למקום השני במצעד הבריטי ולמקום השמיני במצעד הסינגלים האמריקני. השיר עוסק בשיגעון ריקוד הטוויסט ולשירו של צ'קר משנת 1960 "The Twist" אשר הגיע למקום הראשון הן במצעד הבריטי והן במצעד האמריקני.
בשנת 1962 השיר זכה בפרס גראמי בקטגוריית שיר הרוק אנד רול הטוב ביותר. צ'קר הקליט גם גרסה נוספת של השיר בגרמנית בשם "Der Twist Beginnt".
הצלחה

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 11 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 8 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 3 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 2 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 10 |  |
תהילים ל"ז

תהילים ל"ז הוא הפרק השלושים ושבעה בספר תהילים (על פי הוולגטה הוא ה-36). הפרק בנוי באקרוסטיכון אלפביתי. מסרו של המזמור הוא שהרשעים עושי העוול סופם להכרת, והצדיקים ישכנו לעד בארץ. המזמור הוא אחד מארבעה עשר מזמורים הפותחים במילה 'לְדָוִד'.
תוכן המזמור

המזמור הוא מזמור חכמה, המיוחס על פי כותרתו לדוד והוא סובב סביב נושא אחד – קריאה לשומעים לבטוח בה' ובישועתו, כי הרשעים עוד מעט ייכרתו והצלחתם היא רגעית, ואת עושי הטוב ה' שומר והם יירשו את הארץ. ביטויים מהמזמור דומים לביטויים בספר משלי ובספר איוב, שגם הם עסוקים באותו הנושא.
רבים עמדו על הקשר בין מזמור זה למזמור שלפניו: מזמור ל"ו מעמיד את דרך החטאים למול דרך הצדיקים, ומזמורנו משלים את התמונה ומברר את העדיפות של דרך הצדיקים שתתקיים.
המזמור ערוך באקרוסטיכון אלפביתי, כשלכל אות פתגם בן ארבע צלעות. חלוקת הפרק לפסוקים ולטעמי המקרא לא מתחשבת, כדרכה, במבנה זה, אלא תלויה באורך הצלעות ובשיקולים אחרים.
מלבד זאת, יש המחלקים מזמור זה כך:
| פסוקים | תוכן |
| --- | --- |
א'–י"א: פתיחה – קריאה לבטוח בה' שישמור את הצדיק ויכרית את הרשע.
י"ב–י"ז: הצלת הצדיק מחרב הרשע.
י"ח–כ"ט: הבטחת פרנסה לצדיק.
ל'–ל"ג: הצלת הצדיק מעלילה שרשעים טופלים עליו.
ל"ד–מ: סיום.
המזמור בליטורגיה > ביהדות

פסוק כ"ה, ובנוסח הספרדים גם הפסוק שאחריו, נאמרים לאחר ברכת המזון יחד עם עוד פסוקים העוסקים בהודאה על המזון.
המילים ”מֵה' מִצְעֲדֵי גֶבֶר כּוֹנָנוּ” שבפסוק כ"ג משמשות יסוד לברכת המכין מצעדי גבר, אחת מברכות השחר, העוסקת בהודאה לה' על היכולת להלך.
שני הפסוקים שבסוף המזמור נאמרים עם פסוקים אחרים בקהילות רבות לפני תפילת ערבית, כבקשת ישועה בלילה שנמשל לצרה.
בהלכה

פסוק כ"א נלמד להלכות מלווה ולווה ומהנאמר "לֹוֶה רָשָׁע וְלֹא יְשַׁלֵּם" לומדים חז"ל שעל הלווה יש חובה מוסרית להחזיר את חובותיו.
בתרבות

להתענג זאנוויל ויינברגר באלבום מן השמיים.
ותשועת צדיקים - מוטי גולמן ושרוליק מנדלסון.
נאר מיט אמונה - יעקב יהודה דסקל באלבומו נאר מיט אמונה.
הערות שוליים

↑  ראו פרקים: כ"ד, כ"ה, כ"ו, כ"ז, כ"ח, ל"ב, ל"ד, ל"ה, ל"ז, ק"א, ק"ג, ק"י, קל"ח, קמ"ד.
↑  נחום סרנה (עורך),אנציקלופדיה עולם התנ"ך, הוצאת דברי הימים תל אביב 2002
↑  רד"ק, דעת מקרא
↑  דעת מקרא
↑  דעת מקרא
↑  ערוך השולחן אורח חיים רלז ב. עטרת אבות, הוצאת מכון מורשת אבות להאדרת מורשת יהדות מרוקו, עמוד ריב.
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף מ"ה, עמוד א'. הרב אליעזר מלמד, מצוות הלוואה באתר פניני הלכה
↑   ותשועת צדיקים, בביצוע מוטי גולדמן ושרוליק מנדלסון, וידאו קליפ של השיר  באתר יוטיוב (אורך: 3:43)
שמאל רדיקלי

שלט שהונף במהלך הפגנה בפריז הנושא את הכיתוב "יחי המרקסיזם-לניניזם!"
שמאל רדיקלי, או שמאל קיצוני, הוא מונח מקובל לתיאור אידאולוגיה פוליטית שמאלית ורדיקלית הדוגלת בשינויים שורשיים ומעמיקים במבנה השלטון והחברה, במיוחד בתחומי הכלכלה, הלאומיות, התרבות, ויחסי הכוח בחברה. כל זאת תוך כדי שאיפה לפירוק ההיררכיות ה"לא צודקות" המתקיימות מאז המהפכות הקודמות (ההגדרה של היררכיה לא צודקת משתנה ממקום למקום). במהלך ההיסטוריה, תנועות שמאל רדיקלי באירופה ובברית המועצות היו קשורות לרוב לקומוניזם ואנרכיזם.