stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ים קוטלס
עלילת הקומיקס

הקומיקס עוקב אחר דמותו של ג'ים קוטלס, קצין אמריקאי לשעבר שירש מטע כותנה לאחר מלחמת האזרחים האמריקאית. כתושב לואיזיאנה בדרום ארצות הברית של שלהי מלחמת האזרחים, הוא מוצא את עצמו נלחם יחד עם בת דודתו קרולין גרייסון נגד ארגון הקו קלוקס קלאן במטרה להגן על אזרחים כהי עור. במקביל, הוא נאלץ להגן על תושבים לבנים מפני אזרחים שחורים שרוצים לבצע פעולות נקם בלבנים, ועם זאת גם נלחם במספר תופעות על טבעיות שמופיעות סביבו, כדוגמת מכשפים, שדים, זומבים ועוד. בקומיקס מוצגת גם הממשלה הלא-מתפקדת של אותה תקופה, בצורה בעלת ביקורת רבה על התנהלות הממשל האמריקאי.
ספרים > יחד עם ז'אן מישל שרלייה

(Mississippi River (1979
ספרים > יחד עם כריסטיאן רוסי

(L'Homme de La Nouvelle-Orléans (1990
(L'Alligator blanc, septembre (1992
(Tonnerre au Sud (1994
(Jusqu'au cou! (1997.
(Colts, Fantômes et Zombies (1998
(Nuit noire (1999
לקריאה נוספת

פטריק גומר, "Dictionnaire mondial de la BD" פריז 2010 (ISBN 9782035843319), עמ' 454.
הערות שוליים

↑  ז'אן פייר פורי, "Au nom du père, du fils et de St Blueberry", פורסם במגזין BoDoï הצרפתי בנובמבר 1999, עמ' 35–36, 38.
↑  Jean-Michel CHARLIER, scenariste BD - ALAIN ET CHRISTINE, www.jmcharlier.com
↑  Jim Cutlass Series by Mœbius, www.goodreads.com
גטו מונקאץ'

גטו מונקאץ או גטו מוקצ'בו היה גטו שהקימה גרמניה הנאצית במונקאץ' (מוקצ'בו) שבהונגריה. הגטו היה אחד מהגטאות הראשונים בהונגריה, יחד עם עוד מספר גטאות באזור קרפטורוס (כיום זקרפטיה באוקראינה). בעיר הוקמו 2 גטאות, לעיר ולסביבה.
הקמת הגטו

בחודש מרץ 1944, הוקמו שני גטאות במונקאץ', אחד לתושבי העיר ואחד לתושבי האזור. גטו העיר יועד לאכלס 15,000 יהודים, וגטו האזור - 14,000. גטו העיר הוקם בשכונה שהייתה מיושבת בצפיפות ביהודים, הגטו השני הוקם בבית החרושת ללבנים "שיוביץ". לגטו הובאו בהדרגה יהודים מהסביבה דוגמה יהודי קליאצ'נובו.
בתחילת חודש אפריל נערכו התייעצויות ודיונים בין משרד הפנים ההונגרי, קציני אס אס, ז'נדרמריה ומשטרה, בהם דנו ביהודי הונגריה. לבסוף, הוחלט על ריכוז היהודים, שוד רכושם ושילוחם אל מחוץ לגבולות הונגריה. במקור, כל יהודי זקרפטיה היה אמורים להיות בגטו עד 6 באפריל 1944, אך תהליך הכנסת היהודים לטו נדחה משום שצבא הונגריה טען שהליך מהיר ישבש את פעילותו באזור. ב-15 באפריל התקיימה התייעצות במוקצ'בבו בנוכחותו של דיטר ויסליצני, מעוזריו הבכירים של אדולף אייכמן, על ריכוז יהודי העיר בגטו. אייכמן עצמו הגיע לביקור בגטו מונקאץ' בסוף אפריל בליווי לסלו אנדרה. ב-18 באפריל, לאחר פסח.
לאחר יומיים רוכזו כל יהודי מונקאץ' בגטו, חוץ מכמה עשרות יהודים שהצטיינו בצבא ההונגרי במלחמת העולם הראשונה. מאוחר יותר שטחו של הגטו הוקטן.
החיים בגטו

בשבת הראשונה לאחר כניסת היהודים לגטו, אולצו מאות יהודים להחריב את בתי הכנסת שבעיר.
ענייני הגטו נוהלו על ידי היודנראט, שאנשיו התגוררו באזור מיוחד, יחד עם משפחותיהם. באזור זה שכן גם בית החולים היהודי של הגטו. יושב ראש היודנראט היה שאנדור שטיינר.
כל יום הוכנו במטבח הגטו כ-11,000 מנות של אוכל מבושל, אך הן לא הספיקו לכל תושבי הגטו.
גירוש יהודי הגטו

ב-8 וב-9 במאי התקיימו דיונים להעברת יהודי זקרפטיה ובעיקר מונקאץ'. נקבע שבכל רכבת יועברו כ-3,000 יהודים. אנשי הגטו בבית הבלנים הועברו לאושוויץ ב-15 במאי 1944, ויהודי גטו העיר הועברו בין 19 ל-24 במאי. סך הכל יצאו 9 רכבות, שבתוכן היו 28,587 יהודים.
לקריאה נוספת

רז סגל (אנ'), מונקאץ', אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך III, עמ' 355–357), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
הערות שוליים

1 2 3 4 5  הגטו במונקאץ', באתר www.yadvashem.org
1 2  מאת Ami, שרה ליבוביץ , בת 15, בגטו מונקאץ' | ילדים בשואהילדים בשואה, ‏2017-06-18
1 2 3 4 5 6  האנציקלופדיה של הגטאות | www.yadvashem.org, באתר www.yadvashem.org
↑  זכור - אמונה בימי השואה, באתר zachor.michlala.edu
↑  חיסול הקהילה היהודית במונקאץ', באתר www.yadvashem.org
גטו מסינה

גטו מסינה הוא כינויים של שני הרבעים בעיר מסינה שבסיציליה, איטליה, אשר יועדו לאורך הדורות למגורי יהודים.
הגטו היהודי נחלק בין שתי שכונות עיקריות: "פרפורטו" (Quartiere Paraporto) בצפון-מערב העיר, ו"טרנובה" (Quartiere Terranova) במערב העיר.
גאוגרפיה

רובע "פרפורטו" נמצא בצפון-מערב העיר, וגבולותיו:
שער "סיניסקלקו" או שער "ג'ודקה" (Porta Siniscalco/Giudecca). עד היום קיים במסינה שער הקרוי בשם שער היהודים "פורטה ג'ודקה" (Porta Giudecca).
פורטלני (Torrente Portalegni). נהר הפורטלני (Portalegni) הוא נהר תת-קרקעי הזורם מתחת לעיר מסינה. הוא חוצה את רובע ה"קוארטיירה פרפורטו".
רחוב קרדיניס (via Cardines)
רובע "טרנובה" נמצא במערב העיר, וגבולותיו:
מנזר סנטה קלרה (Convento Santa Clara)
הארמון המלכותי במסינה (Palazzo Reale)
בית ספר לכמרים במסינה (Seminario)
בתי הכנסת

בגטו היו בתי כנסת עתיקים: בית הכנסת הגדול בשם ה"סינגוגה מג'ורה" (Sinagoga maggiore), ובית הכנסת הקטן בשם ה"סינגוגה מינורה" (Sinagoga minore). בית הכנסת הקטן נמצא בבית החולים היהודי (ospedale degli ebrei) של העיר.
כנסיית סן פיליפו נרי (Chiesa dei padri di San Filippo Neri) הייתה במקור בית הכנסת שנמצא ב"קוארטיירה פרפורטו" והפכה לכנסייה בשנת 1495. בית הכנסת מסינה היה המפורסם ביותר מבין בתי הכנסת העתיקים בסיציליה.
רבנים

הקהילה היהודית במסינה נהנתה משיויון זכויות ואוטונומיה. חיו בה רבנים מפורסמים כמו רב נטרונאי.
תקשרו הרבנים שבמסינה עם הגאונים הם ראשי ישיבות סורא ופומבדיתא שבבבל.
בית המדרש

אברהם אבולעפיה הוא הרב המפורסם ביותר של הקהילה היהודית במחוז מסינה. בשנת 1281 הגיע אבולעפיה לאי סיציליה. בין השנים 1281 ל-1291 גר אבולעפיה במחוז מסינה.
שם הקים בית מדרש והצליח לאסוף סביבו עדה גדולה של תלמידים וחסידים במחוז מסינה.
תלמידי בית המדרש של אברהם אבולעפיה במחוז מסינה:
רב אברהם בן שלום
רב סעדיה בן יצחק סיג'ילמסי
רב נתן בן סעדיה
רב יעקב בן אברהם
שם ככל הנראה הכריז אבולעפיה באופן גלוי על משיחיותו. בשל יומרות אלו פנו חלק מנכבדי המקום לרבי שלמה בן אדרת, שהיה מגדולי ההלכה באותה עת ושימש כנציג מעין-ממסדי של הדת, בשאלת נביאותו ומשיחיותו של אברהם אבולעפיה. הרשב"א דחה בתוקף את התפיסה והחל באחד הוויכוחים הראשונים על משיחיות קבלית בימי הביניים.
הרשב"א פתח במלחמת חורמה כנגד אבולעפיה ודחה בבוז את יומרותיו הנבואיות והמשיחיות. נקודת מתח נוספת בין השניים נוצרה בשל העובדה שהרשב"א שהיה אף הוא מקובל, אך החזיק בזרם התיאוסופי-תיאורגי של הקבלה (תורת הספירות), לעומת אבולעפיה שהחזיק בקבלה הנבואית. מאבקו של הרשב"א הצר את צעדיו של אבולעפיה, וכתוצאה מכך איבד קהל גדול מתלמידיו וחסידיו ואף נאלץ לעזוב לזמן מה לאי קומטינו הסמוך. עדות לרדיפה זו נמצאת באיגרת "וזאת ליהודה" שכתב אבולעפיה לרבי יהודה שלמון:
המחלוקת בין הרשב"א לאבולעפיה נמשכה משנת 1285 לערך עד לפטירתו של אבולעפיה. זמן פטירתו המשוער הוא בשלהי 1291 או בראשית 1292, שכן החל מאותה עת אין כל ידיעה על פועלו.
גם לאחר מותו של אבולעפיה השפיע חרם הרשב"א על תורתו, ועדות לכך היא העובדה שעד המאה ה-18 ספרו החשוב "חיי העולם הבא" נשאר בכתב יד.
לקריאה נוספת

Amelia Ioli Gigante „Messina“ .„Le città nella storia d’Italia“ .Roma-Bari 1989 ISBN 88-420-1701-9
E. Mauceri „ Messina nel Settecento“, Messina.
כתובת בבית הכנסת של מסינה
כתובת בבית הכנסת של מסינה
גביע דייוויס 1921

| --- | --- |
 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  23 במאי 1921 – 5 בספטמבר 1921 (106 ימים) 
 מספר תחרות:  16 
 מדינות משתתפות:  12
 עיר מארחת:  ניו יורק 
 זוכה:  ארצות הברית (5)
 → גביע דייוויס 1920 גביע דייוויס 1922 ← 
 
אתגר הטניס הבינלאומי 1921 (באנגלית: 1921 International Lawn Tennis Challenge) הייתה התחרות ה-16 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
מחזיקי הגביע היו נציגי ארצות הברית ומשחק הגמר נערך בארצות הברית. לתחרות נרשמו 12 נבחרות.
המשחק על התואר נערך ב-5-2 בספטמבר 1921 בניו יורק, ארצות הברית. נבחרת יפן שלראשונה נרשמה לתחרות זכתה להתמודד על התואר נגד נבחרת ארצות הברית. המשחק הסתיים עם תוצאה 0:5. בכך האמריקאים זכו בתואר בשנה השנייה ברציפות.
משחקי פלייאוף

לתחרות נרשמו 12 נבחרות, אך נבחרת הפיליפינים לא התייצבה למשחקים. בהתאם לכך, לפני משחקי רבע הגמר נערכו 3 משחקים מוקדמים:
צ'כוסלובקיה - בלגיה, בפראג (3:2)
קנדה - אוסטרליה, בטורונטו (5:0)
בריטניה - ספרד, בהנדון, בריטניה (1:4)
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | רבע הגמר יולי-אוגוסט | רבע הגמר יולי-אוגוסט | רבע הגמר יולי-אוגוסט |  |  | חצי הגמר 18-21 באוגוסט | חצי הגמר 18-21 באוגוסט | חצי הגמר 18-21 באוגוסט |  |  | משחק הגמר 22-27 באוגוסט | משחק הגמר 22-27 באוגוסט | משחק הגמר 22-27 באוגוסט |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |
|   | פריז, צרפת, חימר | פריז, צרפת, חימר | פריז, צרפת, חימר | פריז, צרפת, חימר | פריז, צרפת, חימר |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  צרפת צרפת | 1 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  הודו הבריטית הודו הבריטית | 4 |   |   | שיקגו, ארצות הברית, דשא | שיקגו, ארצות הברית, דשא | שיקגו, ארצות הברית, דשא | שיקגו, ארצות הברית, דשא | שיקגו, ארצות הברית, דשא |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  הודו הבריטית הודו הבריטית | 0 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   |  |  יפן יפן | 5 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  יפן יפן(נ"ט) |  |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  בלגיה בלגיה |  |   |   |   |   |   |   |   | ניופורט, ארצות הברית, דשא | ניופורט, ארצות הברית, דשא | ניופורט, ארצות הברית, דשא | ניופורט, ארצות הברית, דשא | ניופורט, ארצות הברית, דשא |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  יפן יפן | 4 |  |  |
|   | פיטסבורג, ארצות הברית, דשא | פיטסבורג, ארצות הברית, דשא | פיטסבורג, ארצות הברית, דשא | פיטסבורג, ארצות הברית, דשא | פיטסבורג, ארצות הברית, דשא |   |   |   |   |   |  |  אוסטרליה אוסטרליה | 1 |  |  |
|   |  |  אוסטרליה אוסטרליה | 3 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  בריטניה בריטניה | 2 |   |   | קליבלנד, ארצות הברית, דשא | קליבלנד, ארצות הברית, דשא | קליבלנד, ארצות הברית, דשא | קליבלנד, ארצות הברית, דשא | קליבלנד, ארצות הברית, דשא |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  אוסטרליה אוסטרליה | 5 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   |  |  דנמרק דנמרק | 0 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  ארגנטינה ארגנטינה |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  דנמרק דנמרק(נ"ט) |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
משחק על התואר

| ארצות הברית   ארצות הברית   5 | ארצות הברית   ארצות הברית   5 | ניו יורק, ארצות הברית   2-5 בספטמבר 1921  דשא | ניו יורק, ארצות הברית   2-5 בספטמבר 1921  דשא | יפן   יפן   0 | יפן   יפן   0 | יפן   יפן   0 | יפן   יפן   0 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| . | . | . | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| 1 | ארצות הברית | ביל ג'ונסטון | 6 | 6 | 6 |  |  |
| 1 | יפן | איצ'ייה קומגאה | 2 | 4 | 2 |  |  |
| 2 | ארצות הברית | ביל טילדן | 5 | 4 | 7 | 6 | 6 |
| 2 | יפן | זנזו שימיזו | 7 | 6 | 5 | 2 | 1 |
| 3 | ארצות הברית | ווטסון וושבורן/נוריס ויליאמס | 6 | 7 | 4 | 7 |  |
| 3 | יפן | איצ'ייה קומגאה/זנזו שימיזו | 2 | 5 | 6 | 5 |  |
| 4 | ארצות הברית | ביל טילדן | 9 | 6 | 6 |  |  |
| 4 | יפן | איצ'ייה קומגאה | 7 | 4 | 1 |  |  |
| 5 | ארצות הברית | ביל ג'ונסטון | 6 | 5 | 6 | 6 |  |
| 5 | יפן | זנזו שימיזו | 3 | 7 | 2 | 4 |  |
גאורג איבאנוביץ' גורדייף

| --- | --- |

גאורג איבאנוביץ' גורדייף
 לידה:  13 בינואר 1866 האימפריה הרוסית (1858–1883) גיומרי, האימפריה הרוסית
 פטירה:  29 באוקטובר 1949 (בגיל 83) צרפת ניי-סיר-סן, צרפת
 מקום קבורה:  בית הקברות של אבו 
 מקום לימודים:  הסמינר הרוחני של טביליסי 
 זרם:  אזוטריזם (אנ')
 תחומי עניין:  פסיכולוגיה, פילוסופיה, מדע
 עיסוק:  פילוסוף, תסריטאי, כוריאוגרף, סופר, מלחין, מורה 
 הושפע מ:  ג'לאל א-דין רומי
 השפיע על:  אוספנסקי, אושו
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 יצירות ידועות:  הדרך הרביעית, פגישות עם אנשים מיוחדים 
 אתר רשמי
 
גאורג איבאנוביץ' גורדייף (וכן גורדג'ייף; Georges Ivanovich Gurdjieff‏; 13 בינואר 1866? – 29 באוקטובר 1949) היה מיסטיקן יווני-ארמני ומורה רוחני.
ביוגרפיה

נולד למשפחה באלכסנדרופול (כיום גיומרי שבארמניה), לאב יווני ולאם ארמנית.
על ילדותו ונעוריו ידוע מתוך ספרו "פגישות עם אנשים מיוחדים", בו מציג גורדייף את העולם שבו הוא גדל ואת הדמויות שהשפיעו על חייו. ספר זה אף היה לסרט בשנת 1979 בבימויו של פיטר ברוק, הנחשב כיום לאחד ממנהיגי התנועה בפריז.
גורדייף הרבה במסעות ברחבי אסיה והמזרח התיכון, בחיפוש אחר "הידע העתיק", אותו ידע שנשתמר, לדעתו, בתרבויות נסתרות ועתיקות. הוא ביקר ושהה במנזרים בלתי ידועים ובבתי מקדש ממסורות שונות (כמו למשל: מסדר סופי במרכז אסיה הקשור, לטענת גורדייף, לאחוות סרמונג). הוא חקר את העקרונות של אותו ידע, ידע שגילויו עשוי להוביל את האדם להכיר את המציאות האובייקטיבית בה הוא חי.
ב-1913 חזר למוסקבה, שם החל להפיץ את רעיונותיו. הוא התווה את המושג "הדרך הרביעית", שבמרכזו עומד האדם כישות ישנה, אשר אינה מודעת לעצמה ולכוחות הפועלים עליה. על מנת להתפתח, על האדם ללמוד את עצמו תוך התבוננות פנימית באלמנטים המרכיבים אותו, בתהליכים המתרחשים בתוכו, תוך התחשבות בחוקים הקוסמיים השולטים ביקום בכל רמותיו.
לפי תפיסתו של גורדייף, קיימים באדם שלושה מרכזים: המרכז השכלי, המרכז הרגשי, והמרכז הגופני, ושלושה סוגים של עבודה רוחנית בהתאמה: דרך היוגי באמצעות לימוד וכתבים, דרך הנזיר באמצעות התבודדות ותפילות, ודרך הפאקיר באמצעות כאב וסבל. הדרך הרביעית משלבת מאמץ בכל שלושת המרכזים ושלוש דרכי העבודה על מנת להתעורר מהשינה בה הוא שקוע בחייו, ומרכזה הוא "זכירה עצמית": פעולה המאפשרת לאדם לנתב את כוחותיו הנפשיים והפיזיים באופן המאפשר לו "חשיבה ישותית" המפתחת את מהותו. גורדייף הציג את סמל התשיעון (האניאגרם) למערב.
בין ספריו הנוספים (המתורגמים לעברית) ניתן למצוא את:
"סיפורי בעל זבוב לנכדו - ביקורת אובייקטיבית חסרת פניות על חיי האדם".
"פגישות עם אנשים מיוחדים".
"גורדייף מדבר אל תלמידיו".
תלמידו המפורסם של גורדייף, פטר דמיינוביץ' אוספנסקי, חיבר את הספר "חיפוש אחר המופלא", בו הוא מציג את רעיונות "הדרך הרביעית" כפי שלמד במשך שמונה שנות לימודיו עם גורדייף.
בתי ספר של הדרך הרביעית

עד היום ישנן קבוצות, בישראל ובשאר העולם, הלומדות את "הדרך הרביעית", תורתו של גורדייף. ישנן קבוצות הקשורות ישירות ל"בתי-ספר", זו של גורדייף בפריז או זו של אוספנסקי. אלו השתיים קשורות ל"מרכז" רעיונותיו של גורדייף. ישנן גם קבוצות שלא קשורות ל"בתי-הספר" המקוריים אך מתבססות על רעיונות של גורדייף.
בישראל הוקמה ב-1983 עמותת שבילים (גרעין העמותה התקיים כבר משנות השישים תחת שמות שונים), ואיגדה בתוכה את כל אנשי קבוצות גורדייף בישראל אשר היו קשורים למרכזי גורדייף-דה זלצמן בעולם. בשנת 1987 הקימה העמותה מרכז פעילות ארצי ליד קיבוץ צובה, וכיום מחלקת העמותה את פעילותה בין מרכז זה לבין המרכז ביודפת. מלבד עמותת שבילים פועלות כיום בישראל מספר קבוצות נוספות הקשורות ללימוד תורתו של גורדייף.
לקריאות נוספות

פ"ד אוספנסקי חיפוש אחר המופלא: קטעי תורה לא נודעת, תרגום: חברי החוג לחקר משנתו של גורדייף, הוצאת שוקן 1977
הפסיכולוגיה של התפתחותו האפשרית של האדם, מאת פ"ד אוספנסקי, תרגם ש"ה ברגמן, הרצליה, 1995
פגישות עם אנשים מיוחדים, מאת ג"א גורדייף, שוקן ירושלים תשמ"ז 1987
סיפורי בעל זבוב לנכדו, בהוצאת שוקן, ירושלים
ג"א גורדייף על הכול ומן הכל- סיפורי בעל זבוב לנכדו, תרגום מצרפתית: דבורה דימנט, הוצאת שוקן, 2002
הדרך הרביעית, מאת פ"ד אוספנסקי, רשומה של שיחות ושל תשובות לשאלות המבוססות על תורתו של ג.י. גורדייף, מאנגלית - אריה בובר, זמורה ביתן תל אביב 1993.
אילן עמית, גורדייף והעבודה הפנימית, הוצאת מפה, 2005
רוברט ברטון, זכירה עצמית, הוצאת גל, 2002
האדם החופשי- דרך האניאגרם, מאת בני לוז, אלטרנטיבות הוצאה לאור 2006
קבוצות גורדייף - עדות מבפנים - סיפורו של מוזיקאי אשר היה חבר במשך תשע שנים בקבוצת גורדייף ישראלית, 2023
Life is real only then, When I Am/ penguin compass, 1999
Views from the real world: early talks of G.I.Gurdjieff/ penguin comass, 1984
הערות שוליים

↑  אודות עמותת שבילים, באתר שבילים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007277604805171  PLWABN: 9810542619305606  BIBSYS: 90079597  BNE: XX1019406  BnF: cb13894837b (data)  CANTIC: a11011877  CiNii: DA01442886  GND: 118543679  ICCU: CFIV011069  ISNI: 0000 0000 8075 3512  LCCN: n81081347  LNB: 000094371  MusicBrainz: 494c401e-328c-4e6b-8926-a7bad28b4eb8  NDL: 00441999  NKC: jn20000602733  NLA: 35158040  NLG: 258873  NLK: KAC199611081  NSK: 000236923  NTA: 068991630  RERO: 02-A003332108  SELIBR: 251800  SUDOC: 026910624  Trove: 845802  VIAF: 122368978   WorldCat (עם VIAF): 122368978
גאורג אלכסנדר, דוכס מקלנבורג

גאורג אלכסנדר, דוכס מקלנבורג (בגרמנית: Georg Alexander Herzog zu Mecklenburg;‏ 27 באוגוסט 1921 - 26 בינואר 1996) היה ראש בית מקלנבורג-שטרליץ משנת 1963 ועד מותו.
ביוגרפיה

גיאורג אלכסנדר נולד ב-27 באוגוסט 1921 בניס שבצרפת, והיה בנם הבכור של גאורג, רוזן קרלוב ואשתו הראשונה אירינה מיכאילובנה רייבסקיה. אביו קיבל את התואר "דוכס מקלנבורג", בעקבות אימוצו על ידי ראש בית מקלנבורג-שטרליץ ודודו קרל מיכאל, דוכס מקלנבורג. אימוץ התואר אושר על ידי ראש שושלת רומנוב, הדוכס הגדול קיריל ולדימירוביץ ב-18 ביולי 1929 והוכר ב-23 בדצמבר על ידי פרידריך פרנץ הרביעי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין.
עם מותו של הדוכס קרל מיכאל ב-6 בדצמבר 1934 ירש אביו את ראשות בית מקלנבורג-שטרליץ, וכך הפך גאורג אלכסנדר ליורשו. משפחת הדוכס התגוררה בטירת רמפלין שבמקלנבורג, עד שנחרבה בשריפה באפריל 1940. במהלך מלחמת העולם השנייה, גאורג אלכסנדר ואביו נכלאו בידי הגסטפו.
גאורג אלכסנדר למד משפטים בפרייבורג לפני שסיים את לימודיו בבנקאות. ב-18 בדצמבר 1950 אושר התואר שלו כראש הבית על ידי בית מקלנבורג-שוורין ולאחר מכן הוא גם קיבל את הסגנון של הוד מעלתו.[דרושה הבהרה] באותו זמן התואר רוזן קרלוב בוטל. גאורג אלכסנדר חי זמן מה באירלנד, שם ניהל מספר נכסים, ובשובו לגרמניה עבד עשרים שנה בחברת פרסום.
ב-6 ביולי 1963 מת אביו, והוא ירש אותו כראש בית מקלנבורג-שטרליץ. בשנת 1990 הוא עבר למקלנבורג, וקיבל את טירת מירוב מהשלטון המקומי, ואף היה מעורב בשיקומה. גאורג אלכסנדר מת ב-26 בינואר 1996 במירוב, ובנו בורווין, דוכס מקלנבורג ירש את תאריו.
משפחתו

ב-20 בפברואר 1946 התחתן גאורג אלכסנדר עם אילונה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של יוזף פרנץ, ארכידוכס אוסטריה ואנה, נסיכת סקסוניה, ממנה נולדו לו ארבעה ילדים:
אליזבת כריסטינה, דוכסית מקלנבורג (נולדה ב-1947)
מריה קתרינה, דוכסית מקלנבורג (נולדה ב-1949)
אירנה, דוכסית מקלנבורג (נולדה ב-1952)
בורווין, דוכס מקלנבורג (נולד ב-1956)
הערות שוליים

↑  Mecklenburg-Strelitz, Beiträge zur Geschichte einer Region. p. 191. ...Die Nachfolge als Oberhaupt des Strelitzer Hauses trat Georgs ältester Sohn, Herzog Georg Alexander...
1 2  L'Allemagne Dynastique, Tome VI : Bade-Mecklembourg. p. 235.
↑  Le Petit Gotha. p. 198. ISBN 2-9507974-3-1.
↑  Mecklenburg-Strelitz, Beiträge zur Geschichte einer Region. p. 191. ...Herzog Georg Alexander verwaltete viele Jahre ein Gut in Irland und war danach 20 Jahre für eine Werbemittelfirma in Deutschland tätig....
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1051943892  VIAF: 308741944   WorldCat (עם VIAF): 308741944
גביע אפריקה לאומות 1980

| --- | --- |
 מארחת:  ניגריה ניגריה
 תקופת התחרות:  8 במרץ 1980 – 22 במרץ 1980 (15 ימים)
 מספר משתתפות:  8
 הזוכה:   ניגריה (זכייה ראשונה)
 מספר משחקים:  16
 מספר שערים:  33 (2.06 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  מרוקו חלד לביאד (Khaled Labied)  ניגריה סגון אודגבאמי (Segun Odegbami)  (3 שערים)
 השחקן המצטיין:  ניגריה כריסטיאן שוקוו (Christian Chukwu)
 → 19781982 ←
 
גביע אפריקה לאומות 1980 היה הטורניר השנים עשר של אליפות אפריקה לאומות, אליפות הכדורגל של אפריקה שמאורגנת על ידי קונפדרציית הכדורגל של אפריקה (CAF). הטורניר נערך בניגריה בין ה־8 ל-22 במרץ 1980. בטורניר הגמר השתתפו 8 קבוצות שחולקו לשני בתים של ארבע נבחרות כל אחד. שתי הראשונות בכל בית עלו לחצי הגמר. ניגריה זכתה באליפות הראשונה בתולדותיה לאחר שנצחה במשחק הגמר את אלג'יריה 3–0.
הנבחרות

| נבחרת | סיבת העפלה | מספר הופעות בטורניר | הופעה אחרונה בטורניר | הישג שיא (עד תחילת הטורניר) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  ניגריה | מארחת הטורניר | 3 | 1978 | מקום שלישי (1976, 1978) |
|  גאנה | מנצחת גביע אפריקה לאומות 1978 | 5 | 1978 | אלופת אפריקה (1963, 1965, 1978) |
|  מרוקו | העפלה מהמוקדמות | 3 | 1978 | אלופת אפריקה (1976) |
|  מצרים | העפלה מהמוקדמות | 7 | 1976 | אלופת אפריקה (1957, 1959) |
|  גינאה | העפלה מהמוקדמות | 3 | 1976 | מקום שני (1976) |
|  חוף השנהב | העפלה מהמוקדמות | 4 | 1974 | מקום שלישי (1965, 1968, 1970) |
|  אלג'יריה | העפלה מהמוקדמות | 1 | 1968 | שלב הבתים (1968) |
|  טנזניה | העפלה מהמוקדמות | 0 |  |  |
שלב הבתים > בית א'

המשחקים שוחקו באצטדיון הלאומי לאגוס, לאגוס.
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ניגריה | 5 | 3 | 2 | 1 | 0 | 4 | 1 | 3 |
|  מצרים | 4 | 3 | 2 | 0 | 1 | 4 | 3 | 1 |
|  חוף השנהב | 2 | 3 | 0 | 2 | 1 | 2 | 3 | -1 |
|  טנזניה | 1 | 3 | 0 | 1 | 2 | 3 | 6 | -3 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  ניגריה | 3 – 1 | טנזניה   |
|  מצרים | 2 – 1 | חוף השנהב   |
|  מצרים | 2 – 1 | טנזניה   |
|  ניגריה | 0 – 0 | חוף השנהב   |
|  חוף השנהב | 1 – 1 | טנזניה   |
|  ניגריה | 1 – 0 | מצרים   |
שלב הבתים > בית ב'

המשחקים שוחקו באצטדיון אובאפמי אוולווו (Obafemi Awolowo), איבדאן.
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  אלג'יריה | 5 | 3 | 2 | 1 | 0 | 4 | 2 | 2 |
|  מרוקו | 3 | 3 | 1 | 1 | 1 | 2 | 2 | 0 |
|  גאנה | 3 | 3 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 0 |
|  גינאה | 1 | 3 | 0 | 1 | 2 | 3 | 5 | -2 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  גאנה | 0 – 0 | אלג'יריה   |
|  מרוקו | 1 – 1 | גינאה   |
|  אלג'יריה | 1 – 0 | מרוקו   |
|  גאנה | 1 – 0 | גינאה   |
|  אלג'יריה | 3 – 2 | גינאה   |
|  מרוקו | 1 – 0 | גאנה   |
שלבי הנוק-אאוט

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | הגמר | הגמר |  |

|  | 19 במרץ - לאגוס | 19 במרץ - לאגוס |  |  |  |  |  |
|  |   ניגריה |  1 |   |  |  |  |  |
|  |   מרוקו |  0 |   |  |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 22 במרץ - לאגוס | 22 במרץ - לאגוס |  |
|  |   |   |   |   |   ניגריה |  3 |  |
|  |   |   |   |   |   אלג'יריה |  0 |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | המשחק על המקום השלישי | המשחק על המקום השלישי |  |
|  | 19 במרץ - איבדאן | 19 במרץ - איבדאן |   |  | 21 במרץ - לאגוס | 21 במרץ - לאגוס |  |
|  |   אלג'יריה (פנדלים) |  2 (4) |   |  |   מרוקו |  2 |  |
|  |   מצרים |  2 (2) |   |  |   מצרים |  0 |  |
גני הצדיקים

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  א-נוואווי 
 שפת המקור:  ערבית
 
גני הצדיקים (בערבית: رياض الصالحين, תעתיק: ריאצ' א-צאלִחין) הוא אוסף של חדית', אשר אוגד וחובר על ידי האימאם אבו זכּריא יחיא בן שרף אל-נוואווי.
הספר מכיל 1,896 חדית'ים, המחולקים ל-344 פרקים. לחלק מהפרקים מצורפים גם פסוקים מהקוראן.
ראו גם

צחיח אל-בוח'ארי
צחיח מוסלם
הערות שוליים

↑  About Riyad as-Saliheen — Muflihun, muflihun.com (באנגלית)
↑  Hadith Of The Prophet MUHAMMAD, youtube
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007524935905171  BNE: XX3437979  GND: 1080132449  LCCN: n85235146  TDVİA: riyazus-salihin  VIAF: 177435559   WorldCat (עם VIAF): 177435559 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אסלאם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גביע אפריקה לאומות 1976

| --- | --- |
 מארחת:  אתיופיה (1975–1987, 1991–1996)אתיופיה
 תקופת התחרות:  29 בפברואר 1976 – 14 במרץ 1976 (15 ימים)
 מספר משתתפות:  8
 הזוכה:   מרוקו (זכייה ראשונה)
 מספר משחקים:  18
 מספר שערים:  54 (3 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  גינאה נ'ז'ו לאה (N'Jo Léa)‏ (5 שערים)
 השחקן המצטיין:  מרוקו אחמד פארא
 → 19741978 ←
 
גביע אפריקה לאומות 1976 היה הטורניר העשירי של אליפות אפריקה לאומות, אליפות הכדורגל של אפריקה שמאורגנת על ידי קונפדרציית הכדורגל של אפריקה (CAF). הטורניר נערך בפעם השלישי באתיופיה בין ה־29 בפברואר ל־14 במרץ 1976. בטורניר הגמר השתתפו 8 קבוצות שחולקו לשני בתים של ארבע נבחרות כל אחד. שתי הראשונות בכל בית עלו לבית הגמר. מרוקו סיימה ראשונה בבית הגמר וזכתה באליפות הראשונה בתולדותיה.
הנבחרות

| נבחרת | סיבת העפלה | מספר הופעות בטורניר | הופעה אחרונה בטורניר | הישג שיא (עד תחילת הטורניר) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אתיופיה (1975–1987, 1991–1996)אתיופיה | מארחת | 7 | 1970 | אלופת אפריקה (1962) |
| זאיר זאיר | מנצחת גביע אפריקה לאומות 1974 | 5 | 1974 | אלופת אפריקה (1968, 1974) |
|  מצרים | העפלה מהמוקדמות | 6 | 1974 | אלופת אפריקה (1957, 1959) |
|  ניגריה | העפלה מהמוקדמות | 1 | 1963 | שלב הבתים (1963) |
|  גינאה | העפלה מהמוקדמות | 2 | 1974 | שלב הבתים (1970, 1974) |
|  סודאן | העפלה מהמוקדמות | 5 | 1972 | אלופת אפריקה (1970) |
|  אוגנדה | העפלה מהמוקדמות | 3 | 1974 | מקום רביעי (1962) |
|  מרוקו | העפלה מהמוקדמות | 1 | 1972 | שלב הבתים (1972) |
שלב הבתים > בית א'

המשחקים שוחקו באצטדיון אדיס אבבה, אדיס אבבה.
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  גינאה | 5 | 3 | 2 | 1 | 0 | 5 | 3 | 2 |
|  מצרים | 4 | 3 | 1 | 2 | 0 | 4 | 3 | 1 |
|  אתיופיה | 3 | 3 | 1 | 1 | 1 | 4 | 3 | 1 |
|  אוגנדה | 0 | 3 | 0 | 0 | 3 | 2 | 6 | -4 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  אתיופיה | 2 – 0 | אוגנדה   |
|  מצרים | 1 – 1 | גינאה   |
|  מצרים | 2 – 1 | אוגנדה   |
|  אתיופיה | 1 – 2 | גינאה   |
|  גינאה | 2 – 1 | אוגנדה   |
|  אתיופיה | 1 – 1 | מצרים   |