stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פסק דין דן בהט

| --- | --- |

 מידע החלטה
 ערכאה:  בית הדין הארצי לעבודה
 תאריך החלטה:  בית הדין האזורי לעבודה בירושלים: 5 במאי 2008 בבית הדין הארצי לעבודה: 18 באפריל 2010
 החלטה
 בהט זכאי לקיצור יום עבודה ולתוספת מעונות בשכרו החל מיום 16.2.03, מועד סיום חופשת הלידה של רעייתו, אך אינו זכאי לתשלום בגין בשעות העודפות (זכות זו נתונה רק לאימהות)
 חברי המותב
 חברי המותב:  בית הדין האזורי לעבודה בבאר שבע:  ר. רוזנפלד, א. פוסט, א. שפירא בבית הדין הארצי לעבודה: סטיב אדלר, עמירם רבינוביץ, ורדה וירט-ליבנה, שלום חבשוש, אבי ברק
 
פסק דין דן בהט קבע, בערעור בבית הדין הארצי לעבודה, כי הזכות לתשלום בגין "שעות עודפות" לאימהות בשירות המדינה אינה בגדר "זכות בקשר להורות" כמשמעה בסעיף 4 לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה, דהיינו התשלום הנוסף בגין שעות עודפות הוא בגדר זכות יתר לאימהות עובדות, המותרת לפי סעיף 3(ב)(3) לחוק הנ"ל. על פי פסיקה זו, אב עובד אינו זכאי לתשלום הנוסף בשיעור 100% בגין השעות העודפות מעבר ליום העבודה המקוצר ועד להשלמת שעות תקן משרתו. לפי פסק-הדין ההטבות להן זכאים אבות עובדים הן הטבות הקשורות להורות, דהיינו אב זוכה לקיצור יום עבודתו במטרה לאפשר לו לחזור מוקדם מהעבודה על מנת לטפל בילדים. גם הספרות הפמיניסטית תומכת ומעודדת הורים להיות שותפים פעילים בגידול ילדיהם ולא לשלוח אותם למעוני יום המחזיקים ומטפלים בילדים בתמורה כספית, אלא לדאוג לטפל בהם באופן משותף של שני ההורים ולא רק האם.
פסק הדין ביטל את קביעת בית הדין האזורי לעבודה בדבר חישוב דמי הכלכלה לאב עובד בהתאם ל"שעות הנוספות" המוכרות לאם עובדת.
פסקי דין קודמים בנושא זה

לפסק דין דן בהט קדמו שני פסקי דין של בית הדין הארצי לעבודה שעסקו בקביעת המשמעות של "זכות בקשר להורות", המופיעה בסעיף 4 לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה. בפסק דין אלכסנדר מוסקלנקו נקבע שעובד (גבר) במקום עבודה שבו ניתנת לנשים זכות לקיצור יום העבודה, שהיא "זכות בקשר להורות", זכאי אף הוא לזכות זו, גם אם אשתו עובדת במקום עבודה שבו לא ניתנת זכות זו.
בפסק דין נוסף, פסק דין מנחם יהב, נקבע שעובד (גבר) במקום עבודה שבו ניתנת לנשים זכות לקיצור יום העבודה, שהיא "זכות בקשר להורות", זכאי אף הוא לזכות זו, גם אם אשתו היא עובדת עצמאית (ולא עובדת שכירה). בעקבות פסק הדין תוקן החוק, ונקבע בו במפורש שהזכות נתונה למי ש"בת זוגו היא עובדת או עובדת עצמאית ולא נעדרה מעבודתה, מעסקה או מעיסוק במשלח ידה".
האירועים שהובילו לתביעה

דן בהט, המשיב בערעור הנ"ל, היה פרקליט העובד במשרד המשפטים, שרעייתו, העובדת בתחום ההייטק, ילדה בת, קיבלה חופשת לידה ועם סיום חופשת הלידה שבה לעבודתה. בהט פנה למשרד המשפטים וביקש לקבל מלוא הזכויות לאם עובדת בשירות המדינה, משום שרעייתו לא הייתה זכאית לזה במקום עבודתה. בפסק דין אלכסנדר מוסקלנקו אימץ בית הדין הארצי פרשנות מרחיבה לסעיף 4(א)(6) לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה, כך שהוכרה זכאות של אב לזכויות בקשר להורות על פי סעיף 4 לחוק, גם כאשר בת זוגו אינה זכאית לזכויות אלה במקום עבודתה.
לפי פסק דין מוסקלנקו זכאי בהט לקיצור יום עבודתו ול"תוספת מעונות" בשכרו – וזה לפי סעיף 4 לחוק הנ"ל, החל מיום 31.8.03 וזה עם מתן פסק דין מוסקלנקו. בנוסף ביקש בהט תוספת תשלום בגין "שעות עודפות" קרי שעות העבודה מעבר ליום העבודה המקוצר, וגם זכאות לשיעור גבוה יותר של דמי כלכלה, וכיוון שהמדינה התנגדה למתן שתי זכויות נוספות אלה, ב-1 בספטמבר 2003 הגיש בהט תביעה לבית הדין האזורי לעבודה בירושלים, וביקש לקבוע שהוא זכאי לאותן זכויות שאם עובדת מקבלת על פי הוראות סעיף 4 לחוק שוויון הזדמנויות בעבודה, החל מ-16 בפברואר 2003.
בית הדין קבע בפסק הדין שהתובע זכאי לקיצור יום עבודה ול "תוספת מעונות" בשכרו, וגם שתי זכויות נוספות שיש בהן מחלוקת והן, תוספת תשלום בגין שעות עודפות וזכאות לשיעור גבוה של יותר של דמי כלכלה, ומכאן ערעור המדינה.
שורש המחלוקת > חקיקה והסכמים רלוונטיים הקשורים לתביעה ולערעור

שלושה סעיפים של חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה סעיף 2, סעיף 3, סעיף 4, הקשורים לתביעה.
סעיף 2. איסור הפליה
(א) לא יפלה מעסיק בין עובדיו או בין דורשי עבודה מחמת מינם, נטייתם המינית, מעמדם האישי, הריון, טיפולי פוריות, טיפולי הפריה חוץ- גופנית, היותם הורים, גילם, גזעם, דתם, לאומיותם, ארץ מוצאם, מקום מגוריהם, השקפתם, מפלגתם או שירותם במילואים, קריאתם לשירות מילואים או שירותם הצפוי בשירות מילואים, כהגדרתם בחוק שירות ביטחון [נוסח משולב], תשמ"ו-1988, לרבות מחמת תדירותו או משכו, כמשמעותו בחוק שירות ביטחון [נוסח משולב], תשמ"ו-1986, הצפוי להם, בכל אחד מאלה:
(א1) לא יפלה מעסיק בפועל בין עובדים של קבלן כוח אדם המועסקים אצלו, וכן לא יפלה בין מועמדים לעבודה אצלו שהופנו אליו על ידי קבלן כוח אדם בכל הקשור לקבלה לעבודה, להפסקת עבודה ולתנאים במקום העבודה והכל מחמת הטעמים המפורטים בסעיף קטן (א).
(ב) לעניין סעיפים קטנים (א) ו-(א1) רואים כהפליה גם קביעת תנאים שלא ממין העניין.
(ג) אין רואים הפליה לפי סעיף זה כאשר היא מתחייבת מאפיים או ממהותם של התפקיד או המשרה".
סעיף 3. שמירת זכויות
(א) הוראה שנקבעה בחיקוק, בהסכם קיבוצי או בחוזה עבודה בקשר להריון, לשמירת הריון, ללידה, להנקה או לפוריות, אין בה הפליה.
(ב) אין בחוק זה כדי לגרוע מזכות יתר המוענקת לעובדת לפי חיקוק, לפי הסכם קיבוצי או לפי חוזה עבודה, ואין רואים זכות זו כאפליה.
סעיף 4. זכויות הורה
(א) זכאית עובדת, בהתאם לתנאי העבודה הנהוגים במקום עבודתה, לזכות בקשר להורות, תהא זכות זו נתונה גם לעובד המועסק במקום עבודה שבו נהוגים תנאי עבודה כאמור, אם התקיים בו אחד מאלה:
(ב) בסעיף זה, "זכות בקשר להורות" – אחד מאלה:
בהתאם לסעיף 2 לחוק שוויון הזדמנויות בעבודה, לא תהיה אפליה בעבודה מחמת מין בכל אחד מאלה, קבלה לעבודה, תנאי עבודה, קידום בעבודה, הכשרה או השתלמות מקצועית, פיטורים או פיצויי פיטורים, הטבות בקשר לפרישה מעבודה וכו.
סעיף 3 לחוק שוויון הזדמנויות בעבודה, כותרתו "שמירת זכויות" עניינו בין השאר ב"זכות יתר" המוענקת לעובדת וזה על פי סעיף 3 (ב) לחוק הנ"ל, כמו התשלום עבור השעות העודפות.
סעיף 4 לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה עוסק בזכויות בקשר להורות, ולפיו זכאית עובדת להיעדר מעבודתה, וזה מקנה גם לעובד זכות להיעדר מעבודתו אם בת זוגו לא נעדרה מהעבודה לאותה סיבה, ולפיה חל עניין האחריות המשפחתית והמשותפת לטיפול בילדים, אב עובד בשירות המדינה זכאי לקיצור יום עבודתו אם אשתו לא מקבלת זכות זו במקום עבודתה.
בעקבות פסק דין מוסקלנקו התפרסמה הודעת נש"מ סד/17 מיום 10.2.2004, המציינת תיקון הסעיף הרלוונטי בתקשי"ר העוסק בזכויות בקשר להורות והוא קובע: "עובד יהיה זכאי לזכאות בקשר להורות, אם בת זוגו עובדת שכירה או עצמאית, בין אם במקום עבודתה נהוגות זכויות בקשר להורות כהגדרתן בפסקה 35.112 ובין אם לאו".
סעיף 26.282 לתקשי"ר קובע מתן זכאות לדמי כלכלה למי שעובד עשר שעות רצופות שמתוכן שתי שעות נוספות, להלן נוסח הסעיף: "עובד שעוסק שעתיים נוספות לפחות, שבעדן הוא זכאי לתשלום בהתאם להוראת פרק משנה 27.2, וכתוצאה מכך הועסק עשר שעות רצופות או יותר, מקבל קצבת כלכלה בשיעור כפי שיעודכן ויפורסם מעת לעת על ידי הממונה על השכר והסכמי עבודה במשרד האוצר".
שורש המחלוקת > השנוי במחלוקת

המחלוקת היא האם יש עוד שתי זכויות שבהט זכאי להן, הראשונה תוספת תשלום בגין "שעות העודפות" קרי שעות העבודה מעבר ליום העבודה המקוצר, והזכות השנייה היא זכאות לשיעור גבוה יותר של דמי כלכלה, שתי זכויות אלה ניתנות לאם עובדת בשירות המדינה שזכאית ליום עבודה מקוצר, האם זכויות אלה מגיעות לאב עובד בשירות המדינה שבמקום עבודתו נשים מקבלות שתי זכויות הנ"ל.
שורש המחלוקת > עיקרי טענות דן בהט

מדובר בהפליה פסולה בינו לבין אימהות עובדות הזכאיות להטבות אלה לפי התקשי"ר, וכי המדינה לא הוכיחה בזכות ליתר לגיטימציה, עמדת המדינה לפיה ההטבות ניתנו לנשים כזכות יתר, אינה מגובה בראיות ולא הוכחה. לא מדובר בהעדפה מתקנת אלא יצירת השוואה בין תנאי עבודה של נשים לאלה של גברים ומניעת הפליה אסורה, המשיב הסתמך על נשים שעבדו איתו וטען שמכוח סעיף 2 לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה האוסר הפליה על בסיס מין, מגיע לו תשלום של 100% עבור שעות עודפות אם הוא נשאר בעבודה שעות נוספות מעבר ליום המקוצר שהוא זכאי לו, וזאת מכוח סעיף 4 לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה.
שורש המחלוקת > עיקרי טענות המדינה

שעות עודפות ניתנות לאימהות עובדות כזכות יתר המותרת מכוח סעיף 3 לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה, ומאפשרות לנשים עובדות בשירות המדינה להגשים את השוויון המהותי, ואין מדובר בהפליה פסולה, זו העדפה מתקנת המאפשרת לנשים להשיג שוויון, כיוון שנשים מקבלות שכר נמוך, והולכות מוקדם מהעבודה ביום עבודה מקוצר, ועל מנת לתת להן להישאר בעבודה מעבר ליום העבודה המקוצר, ניתנה להן זכות של תשלום עבור השעות העודפות בשיעור של 100%, 125%, 150, 200% וזה לפי הדירוג של כל עובדת בתקשי"ר. סעיף 4 לחוק הנ"ל מאפשר קידום השוויון בין המינים על ידי יצירת שיתוף פעולה בתא המשפחתי. הזכות שניתנה לאבות עובדים היא זכות בעין ולא זכות כספית, כפי שהמשיב בערעור מר דן בהט מבקש, הזכות יום עבודה מקוצר ותשלום בעד מעונות או מעונות יום הניתנת לאב עובד, מטרתה לאפשר לו ללכת מוקדם מהעבודה ולחזור הביתה על מנת לקחת חלק בטיפול בילדים ולאפשר לאשתו לשהות יותר זמן במקום עבודתה, תכליתן של הזכויות שהתובע מבקש היא כלכלית ותוספת שכר ואין בהן כדי לקדם שוויון מהותי אלא ההפך מתן זכויות אלה למשיב תגרום לפסילת עניין ההעדפה המתקנת לנשים.
פסק הדין של בית הדין האזורי לעבודה בירושלים

בית הדין האזורי בירושלים קיבל את תביעתו של דן בהט, וקבע כי הוא זכאי לקיצור יום העבודה ולתוספת מעונות החל מ-16 בפברואר 2003, וכי הוא זכאי לתשלום עבור השעות העודפות שעבד בהן ולחישוב דמי הכלכלה ביחס לשעות הנוספות בהן עבד, כזכותה של אם עובדת, כיוון שבשעות העודפות, אין כוונה של העדפה מתקנת, כי זכות התשלום לגבי שעות עודפות נגזרת כפועל יוצא מיום עבודה מקוצר. בית הדין האזורי קבע כי במניעת התשלום בגין השעות העודפות יש משום הפליה אסורה, וקיבל את תביעתו של בהט מכוח עקרון השוויון הקבוע בסעיף 2 לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה, ולכן נדחתה טענת המדינה כי מטרת הזכות לשעות עודפות היא קידומו של השוויון המהותי לעומת השוויון הפורמלי, והמדינה לא הוכיחה קיומו של פער המחייב העדפתה של אם עובדת על פני אב עובד. ולכן העדפה מתקנת של אימהות עובדות על פני אבות עובדים עלולה להנציח קיפוח מסוג חדש, וגם המדינה לא הוכיחה שמתן זכות לאבות עובדים שאימהות עובדות מקבלות תגרום לנטל כלכלי של מאות מיליוני שקלים בשנה כפי שטענה בכתב ההגנה.
פסק הדין של בית הדין הארצי לעבודה > דיון

התשלום לאימהות עבור שעות עודפות הוא מכוח סעיף 3 לחוק שוויון הזדמנויות לפי טענת המדינה, מצד שני לפי טענת המשיב בערעור, נטען שלפי סעיף 2 לחוק הנ"ל יש אפליה אסורה בין אב עובד לאם עובדת בשירות המדינה, כאשר לפי סעיף 2 לחוק הנ"ל, לא תהיה אפליה בעבודה מחמת מין. סעיף 3 לחוק, עניינו בין השאר ב"זכות יתר" המוענקת לעובדת בשירות המדינה, זכות זו מאפשרת לאימהות עובדות בשירות המדינה לקבל תשלום של 100%, 125%, 150%, 200%, וזה לפי הדירוג שלה ולפי ההסכם הקיבוצי שכותרתו הקלות לאם עובדת, מתאריך 14.11.1972 שנחתם בין הממשלה להסתדרות, סעיף 18 בהסכם הנ"ל, בעקבות הלכת מוסקלנקו שונה התקשי"ר בתאריך 10.2.2004 ונקבע בו, "עובד יהיה זכאי לזכות בקשר להורות, אם בת זוגו עובדת שכירה או עצמאית, בין אם במקום עבודתה נהוגות זכויות בקשר להורות כהגדרתן בפסיקה 35.112 ובין אם לאו". לפי סעיף 4 לחוק הנ"ל "זכות בקשר להורות", אב עובד זכאי ליום עבודה קצר, ולכן חל עניין האחריות המשפחתית לטיפול בילדים על שני ההורים האב והאם, הפעלת חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה גורם לכך שתפיסת ההורות תהיה של שני בני הזוג במשותף. פרשנות סעיף 4 לחוק שוויון ההזדמנויות, אין האב זכאי לזכויות שאין להן קשר להורות, והזכות לתשלום בעד שעות עודפות היא "זכות נגזרת מהזכות לקיצור יום עבודה ואין היא באה בגדר זכות בקשר להורות" ולכן אין האב זכאי לה.
בשירות המדינה הזכות ליום מקוצר מוענקת לאם עובדת וכאשר אין היא מנצלת אותה ונשארת לעבוד עד להשלמת משרתה מקבלת תשלום נוסף של 100% וזה לפי הפרשנות של סעיף 4 בהלכת מוסקלנקו, כאשר לאב מוענקת זכויות בקשר להורות, בית הדין הארצי קבע כי, בניגוד לאם האב אינו זכאי בגין השעות עודפות, אם הוא נשאר לאחר תום יום העבודה המקוצר. ההטבה תשלום בשכר על שעות עודפות איננה שייכת למשיב בתביעתו ובערעור נגדו, לפי דבריה של השופטת וירט ליבנה "הטבת שכר מעין זו אינה באה בגד "זכות בקשר להורות" והוא לא זכאי לה לפי סעיף 4 לחוק" כאשר הזכות היא לנשים מכוח סעיף 3(ב)לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה.
בית הדין השתמש ברעיון "ההעדפה המתקנת" והיא מתן זכויות יתר לקבוצה המועדת בהפליה, וזה כיוון שאמא עובדת מטפלת בילדים ולכן עדיפה על אב עובד ואין בזה הפליה על בסיס סעיף 2 לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה אלא להפך מתן זכות יתר לנשים.
הפרשנות בפסק דין מוסקלנקו לסעיף 4 לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה, נקבע כי הזכות הניתנת על פי סעיף 4 לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה, היא זכות שבהורות דהיינו זכות הניתנת לשני בני הזוג בהיותם הורים לילדים.
פסק הדין של בית הדין הארצי לעבודה > החלטה

לכן בית הדין הארצי בערעור קיבל כי הלכת מוסקלנקו, וקבע כי היא חלה הן רטרואקטיבית והן פרוספקטיבית, הפרשנות לסעיף 4 לחוק הנ"ל אפשר למשיב בהט לקבל תחולה רטרואקטיבית, ולכן דין ערעור המדינה בעניין זה נדחה והמשיב מקבל מה שקבע בית הדין האזורי והוא יהיה זכאי לקיצור יום עבודה ולתוספת מעונות בשכרו החל מיום 16.2.03, מועד סיום חופשת הלידה של רעייתו.
השופטת וירט-ליבנה, קובעת כי מר דן בהט אינו זכאי לתשלום הנוסף בשיעור 100% בגין השעות העודפות מעבר ליום העבודה המקוצר ועד להשלמת שעות תקן משרתו, ולכן תבוטל קביעת בית הדין האזורי בדבר חישוב דמי הכלכלה בהתאם ל"שעות הנוספות" המוכרות לאם עובדת. קביעת בית הדין האזורי כי המשיב זכאי לקיצור יום עבודה ותשלום תוספת המעונות בשכר החל מיום 16.2.03 מתקבלת וערעור המדינה נדחה.
השופטת ורדה וירט-ליבנה הביעה דעה כי אולי בעתיד ישתנה המצב, ובפסק דין דומה תהיה החלטה שונה מזו שבפסק דין זה, "לא נותר אלא להביע תקווה כי בעתיד ישתנה מצב הדברים ויקודם ערך השוויון בין המינים בעבודה, כך שלא יהיה צורך במתן זכויות יתר לנשים. ייתכן שבעתיד תשתנה המציאות כך שהכרעה בתיק דומה תהא אחרת".
השופט עמירם רבינוביץ תמך בדחיית כל הערעור של המדינה, ולחייב אותה בהוצאות של 5000 ₪, טען כי אין הבדל בין עובד לעובדת, ולי דבריו "משהכירו החוק והפסיקה בעיקרון לפיו ההורים מוחזקים כמי שאחראים באופן שווה לטיפול בילדיהם. שוויון זה צריך לחול על כל הזכויות הנובעות מההורות, ובכללן הזכויות מושא ערעור זה."
הנשיא סטיב אדלר תמך בעמדתה של השופטת וירט-לבנה, כי התוצאה הכללית אינה יוצרת הפליה אסורה. נציג עובדים מר שלום חבשוש הצטרף לדעתם של הנשיא והשופטת וירט- ליבנה. נציג מעבידים מר אבי ברק הצטרף להחלטה של וירט-ליבנה.
פסק הדין של בית הדין הארצי לעבודה > פסק הדין

ערעור המדינה התקבל בחלקו בדעת רוב, ונדחה בחלקו השני. בנסיבות העניין לא ניתן צו להוצאות.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  עע 361/08 מדינת ישראל נגד דן בהט, ניתן ב-18 באפריל 2010
↑  דפנה הקר ומיכל פרנקל, "הורות פעילה ושוויון הזדמנויות בעבודה: הצורך בשינוי מאפייני שוק העבודה", 'עבודה, חברה ומשפט י"א (תשס"ו) 276
1 2 3  עע 1155/02 מדינת ישראל נגד אלכסנדר מוסקלנקו, ניתן ב-31 באוגוסט 2003
↑  עב (ירושלים) 2456/03 – דן בהט נ' מדינת ישראל- משרד המשפטים
פרינסטון (ניו ג'רזי)

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ניו ג'רזי ניו ג'רזי
 מחוז:  מרסר
 מושל:  מארק פרדה
 שפה רשמית:  אנגלית
 תאריך ייסוד:  המאה ה־17? 
 שטח:  4.8 קמ"ר
 גובה:  58 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  30,681 (1 באפריל 2020)
  ‑ צפיפות:  6,250 נפש לקמ"ר (2010)
 קואורדינטות:  40°21′08″N 74°39′25″W﻿ / ﻿40.352222222222°N 74.656944444444°W﻿ / 40.352222222222; -74.656944444444 
 אזור זמן:  UTC -5
 https://www.princetonnj.gov/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה פרינסטון(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה פרינסטון(למפת ניו ג'רזי רגילה) טרנטון ניוארק ג'רזי סיטי פטרסון לייקווד טומס ריבר קמדן ויינלנד פרסיפני-טרוי הילס אטלנטיק סיטי ניו יורק פנסילבניה דלאוור האוקיינוס האטלנטיפרינסטון(למפת ניו ג'רזי מוגדלת) טרנטון ניוארק ג'רזי סיטי פטרסון לייקווד טומס ריבר קמדן ויינלנד פרסיפני-טרוי הילס אטלנטיק סיטי ניו יורק פנסילבניה דלאוור האוקיינוס האטלנטיפרינסטון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פרינסטון (באנגלית: Princeton) היא עיירה במחוז מרסר שבמדינת ניו ג'רזי בארצות הברית. בעיירה כ-30,700 תושבים לפי נתוני 2020.
פרינסטון היא מקום מושבה של אוניברסיטת פרינסטון, אוניברסיטת מחקר יוקרתית החברה בליגת הקיסוס, ונחשבת לעיר אוניברסיטאית הבנויה במידה רבה סביב האוניברסיטה. בנוסף, נמצא בפרינסטון המכון למחקר מתקדם, ובעיירה ובסביבתה נמצאים מוסדות מחקר וחינוך נוספים, וכן מטות של מספר חברות גדולות, ביניהן המטה הראשי של בריסטול מאיירס סקוויב. על אף שבירת ניו ג'רזי היא העיר טרנטון, מעונו הרשמי של המושל נמצא בפרינסטון מאז 1945.
פרינסטון ממוקמת בערך בחצי הדרך בין ניו יורק לפילדלפיה, בסמוך לכבישים הראשיים המחברים את שתי הערים האלה, וכן בסמוך לקו הרכבת העובר בין שתיהן. קו הרכבת עוצר בתחנת "צומת פרינסטון" (Princeton Junction), ומשם יש קו רכבת נפרד לתחנת פרינסטון. הקו הקצר בין צומת פרינסטון לפרינסטון, באורך 4.3 ק"מ, מוכר בכינוי "הדינקי" (The Dinky), והוא קו הרכבת הפעיל הקצר ביותר בארצות הברית.
היסטוריה

המתיישבים האירופים הראשונים הגיעו לאזור פרינסטון בסוף המאה השבע-עשרה, אזור שהיה אז באזורי הספר בין פרובינציית ג'רזי המזרחית ופרובינציית ג'רזי המערבית. השם פרינסטון תועד לראשונה ב-1724. על אף שאין לכך תיעוד רשמי, מקובל לחשוב שפרניסטון קרויה על שם ויליאם, נסיך אורנז'.
בשנת 1756 עבר מניוארק לפרינסטון הקולג' של ניו ג'רזי (The College of New Jersey), מוסד הלימודים שהפך לאוניברסיטת פרינסטון ב-1896.
ב-3 בינואר 1777, כחלק ממלחמת העצמאות של ארצות הברית, התרחש הקרב על פרינסטון (אנ') שבמסגרתו זכו יחידות הצבא הקונטיננטלי בפיקודו של ג'ורג' וושינגטון בניצחון על הכוחות הבריטים.
אזור פרינסטון הוכר על ידי בית המחוקקים של ניו-ג'רזי כיישוב נפרד ב-1813. בשנת 1894 פוצלה העיירה לשתי רשויות: לב העיירה, בשטח של כ-4.8 קמ"ר, נקרא הבורו של פרינסטון (באנגלית: Borough of Princeton), ואילו השטח המקיף את לב העיירה כטבעת, בשטח של 42.8 קמ"ר, נקרא פרינסטון טאונשיפ (באנגלית: Princeton Township).. הפיצול התרחש בשל סכסוך על מיסוי לטובת בתי הספר, וכחלק מגל של פיצולים והתאגדויות ששטף את יישובי ניו-ג'רזי בסוף המאה ה-19. ב־1 בינואר 2013, אוחדו שתי הרשויות מחדש לאחר משאל שנערך בין תושבי שתי הרשויות.
ערים תאומות

צרפת קולמר, גראנד אסט, צרפת
איטליה פטורנלו דל מוליזה (אנ'), מוליזה, איטליה
הערות שוליים

↑  בורו (Borough) וטאונשיפ (Township) הם סוגים של שלטון מקומי במדינת ניו ג'רזי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559517505171  BNE: XX5557967  BnF: cb119515893 (data)  GND: 4103300-0  LCCN: n79041954  MusicBrainz: 61a9459b-05ee-483d-a364-785dfb6232e9  NARA: 10046496  NKC: ge426724  SUDOC: 085967998  VIAF: 146878659   WorldCat (עם VIAF): 146878659 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פנול

ערך זה עוסק בקבוצה הפונקציונלית פנול. אם התכוונתם לתרכובות המבוססות על פנול, ראו .
| --- | --- |

שתי דרכים להצגת המבנה הכימי של פנול
 שמות נוספים:  חומצה קרבולית
 כתיב כימי:  C₆H₆O 
 מסה מולרית:  94.11 גרם/מול
 מראה:  מוצק גבישי שקוף
 מספר CAS:  108-95-2
 צפיפות:  1.07 גרם/סמ"ק
 מצב צבירה:  מוצק
 מסיסות:  8.3 g/100 mL (20 °C)
 טמפרטורת היתוך:  40.5 °C   313.65 K
 טמפרטורת רתיחה:  181.7 °C   454.85 K
 חומציות:  9.95 ‏pKa
 נקודת הבזק:  79 °C   352.15 K
 אנתלפיית התהוות סטנדרטית:  −162.944 קילוג'ול למול
 NFPA 704:       2 ‏ 3 0 
 
פנול (באנגלית: Phenol; שמות מיושנים: חומצה קרבולית, קרבול) הוא שמה של תרכובת אורגנית ארומטית אשר נוסחתה C6H5OH. לפנול מבנה פשוט יחסית: טבעת בנזן אליה קשורה הידרוקסיל, והיא קבוצה פונקציונלית חשובה בתרכובות אורגניות רבות. לעיתים קרובות השם פנול מתייחס לכל תרכובת המבוססת על פנול. בהתאם, פוליפנולים (אנ') זו קבוצת תרכובות המבוססות על ריבוי פנולים.
הפנול, כקבוצה פונקציונלית, יכול להית קשור באורינטציות שונות, המשפיעות בין השאר על מידת החומציות של המולקולה בכללותה. כל מצב כזה, מוסיף קידומת שונה לפנול, בשם התקני של המולקולה: כאשר הפנול קשור למולקולה דרך הפחמן הסמוך לפחמן של ההידרוקסיל, נוספת הקידומת "אורתו", כאשר בין שני הפחמנים הללו פחמן אחד נוסף "מטא", וכאשר יש שני פחמנים ביניהם, מצב בו הפחמן ההידרוקסילי הוא בדיוק מול הפחמן הקשור למולקולה, נוספת התחילית "פארא".
פיזור האלקטרונים של מולקולת פנול
היסטוריה

בשנת 1834 גילה פרידליב פרדיננד רונגה (אנ') (Friedlieb Ferdinand Runge) את הפנול. אותה מיצה בצורה לא טהורה מזפת פחם (אנ') . רונגה קרא לחומר בשם Karbolsäure שמשמעותו "חומצת שמן פחם", ומשם זה נגזר השם האנגלי carbolic acid שהיה בשימוש שנים רבות. הכימאי הצרפתי אוגוסט לורן (אנ') הפיק פנול טהור בשנת 1841, לאחר שבשנת 1836 טבע את השם "פן" (phéne, מיוונית φαινω "אני מאיר") לקבוצת הבנזן הנפוצה בתרכובות רבות ונמצאת גם בפנול. השם פנול ניתן על ידי הכימאי הצרפתי צ'ארלס פרדריק גרהארדט (אנ') בשנת 1843, ואומץ מאוחר יותר כשם הכימי המקובל.
בשנים הראשונות לאחר גילויו לא הייתה הבחנה ברורה בין פנול לבין קריאוזוט (אנ') (Creosote) - תערובת של חומרים כימיים שהופקה מפחם או מעץ, ושימשה להגנת קורות-עץ של ספינות ואדני-רכבת כטיפול מונע נגד ריקבון. הקריאוזוט מכיל גם פנול, ולעיתים נמכר פנול תחת השם קריאוזוט.
היסטוריה > שימוש כחומר חיטוי

עד אמצע המאה ה-19 חשבו רופאים כי "אוויר רע" הוא הגורם המרכזי ליצירת זיהומים. מחלקות בתי חולים אווררו, אבל מנתחים לא טרחו לשטוף ידיים כשעברו בין מנותח למנותח. כתוצאה מכך מנותחים רבים או פצועים פיתחו דלקות בפצעים, שהובילו לעיתים קרובות לנמק או מוות.
המנתח האנגלי ג'וזף ליסטר קרא את מחקריו של לואי פסטר על חיידקים כגורמי מחלות. פסטר הציע למנוע התרבות חיידקים על ידי שיטות כמו חימום, סינון או תמיסה כימית. בעקבות שימוש בקריאוזוט כחומר טיפול בשפכים חשב ליסטר על שימוש בחומר הטהור (אותו הכיר כחומצה קרבולית) לשם חיטוי פצעים. בשנות ה-60 של המאה ה-19 הוא החל לבדוק את התוצאות של ריסוס בתמיסת פנול על ציוד, חתכים כירורגיים ותחבושות. ליסטר גילה כי שטיפת הפצעים בתמיסה הפחיתה באופן יוצא דופן את השכיחות של נמק עקב זיהום. באוגוסט 1865 בבית המרפאה המלכותית בגלאזגו (אנ'), מרח ליסטר חתיכת מוך טבולה בתמיסת פנול על פצעו של ילד בן שבע, שספג שבר מורכב לאחר שגלגל עגלה דרס את רגלו. כעבור ארבעה ימים הוא חידש את הרפידה וגילה כי לא התפתח שום זיהום, וכעבור שישה שבועות נדהם לגלות שעצמותיו של הילד התאחו, ללא פגיעה ברקמה או מוגלה. לאחר מכן הוא פרסם את תוצאות מחקריו בירחון המדעי לאנסט (The Lancet) בסדרה של שישה מאמרים, בין מרץ ל-יולי 1867. ליסטר הורה למנתחים שנמצאו תחת אחריותו ללבוש כפפות נקיות, ולשטוף את הידיים לפני ואחרי ניתוחים בתמיסת פנול בריכוז של 5%. מכשירים נשטפו גם הם באותה תמיסה, ועוזרים ריססו את התמיסה בחדרי הניתוח. שיטותיו של ליסטר לחיטוי באמצעות פנול הובילו לירידה משמעותית בזיהום דלקתי בקרב מנותחים וזכו לפופולריות גוברת. כיום הוא נחשב "אבי הניתוח המודרני".
רעילות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
פילוסופיה של האדריכלות

פילוסופיה של האדריכלות היא ענף בפילוסופיה של האמנות, העוסק בערך האסתטי של האדריכלות, הסמנטיקה שלה ויחסיה עם התפתחות התרבות.
היסטוריה > היסטוריה מוקדמת

אפלטון, שהשפעתו על האדריכלות מתועדת בהרחבה (למשל, "אידיאליזם", אדריכלות "נאו-אפלטונית"), עשוי להיחשב כחלק מתומכי מודל גאומטרי קלאסי של קוסמולוגיה, שאת הפופולריות שלו ניתן לייחס להוגים קדומים יותר, כמו פיתגורס. בהיסטוריה המוקדמת, פילוסופים הבחינו בין אדריכלות ('טכניון') לבניין ('דמיורגוס'), וייחסו את הראשונה לתכונות נפשיות, ואת השנייה לאלוהי או הטבעי. הנוכחות של מידה מסוימת של פורמליזם ממשיכה להיות תכונה חשובה בהבחנה בין סגנון אדריכלי אחד למשנהו, ובכך בהבחנה בין הפילוסופיה של סגנון.
בשל אופייה של הביקורת, הפילוסופיה של האדריכלות היא פועל יוצא של הפילוסופיה של האמנות, שהחלה לבוא לידי ביטוי בספרי אדריכלות ותולדות האדריכלות במהלך המחצית השנייה של המאה העשרים. לפני כן, בעיקר בשל הסתמכותה על טכנולוגיה והנדסה, אדריכלות נתפסה כבלתי תואמת, או מתחת, לתחומי הנושא הנכונים של האסתטיקה הקלאסית כפי שתוחם על ידי, במיוחד, עמנואל קאנט ואלכסנדר גוטליב באומגרטן, עם האידיאל שלהם ל"אמנות טהורה".
היסטוריה > התקופה המודרנית

כפי שציין הפילוסוף הפוסט-מודרני מישל פוקו, האדריכלות מסוגלת לקבוע את חיי החברה, ולכן היא חשובה במיוחד להבנת ערכיו ותרבותו של האדם. בספרו "לפקח ולהעניש" ניתח פוקו את התרבות העכשווית באמצעות השוואות לפנאופטיקון. הפנאופטיקון, שתוכנן על ידי ג'רמי בנת'ם, תיאר סביבה שקופה מיוחדת עבור אסירים, שבה כולם יהיו תחת מעקב מתמיד. למרות שהפרויקט לא מומש, מחשבתו של בנת'ם השפיעה עמוקות על האידאולוגיה של בתי הכלא, ושינתה פרקטיקות חברתיות של ענישה. במקביל למסקנותיו העיקריות, פוקו הגיע למטרה אחרת - השימוש האינסטרומנטלי שלו באדריכלות במחקרי תרבות הראה את הפוטנציאל של נושא פילוסופי זה.[דרוש מקור]
עם זאת, הפילוסופיה של האדריכלות כחלק מן המניין מהפילוסופיה של האמנות לא הייתה אפשרית ללא שינוי הפרדיגמה האסתטית של האוונגרד. האמנות, שנקבעה בתנאים של שכפול מכני של התמונה, נאלצה לחפש דרכים חדשות. באותה תקופה בערך, סגנונות אדריכליים כמו קונסטרוקטיביזם ופונקציונליזם מצאו דרך להצדיק אסתטיקה חדשה, הנדסית לחלוטין. הצד הזה של האדריכלות, שנחשב מגונה (כסימן לקשר שלו עם הצרכים הפרגמטיים של האדם והחברה), הפך ליתרון מרכזי, לחלק מרכזי במערכת הערכים האסתטית החדשה. קוביזם ופוטוריזם קבעו אסתטיקה, מלאה בצורות ממוכנות וברוטליות, מה שהיה קרוב מאוד לאותו אידיאל הנדסי. כל זה יצר יותר מאשר סביבה נוחה לשינוי מעמדה של אדריכלות במערכת האמנות שלנו, כמו גם את ההבנה שלנו את האמנות בפני עצמה.[דרוש מקור]