stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הרשימה השחורה של הוליווד

בתקופת המקארתיזם, הרשימה השחורה של הוליווד (באנגלית: Hollywood blacklist) הייתה רשימה שמית של גברים ונשים מתעשיית הקולנוע האמריקאית (שמרכזה בהוליווד), שנכללו בה בשל נאמנותם המשוערת או המוכחת לרעיונות פוליטיים או אידאולוגיים בעלי זיקה לקומוניזם.
מהנכללים ברשימה נמנעה תעסוקה בתחומם ונמנע מהם פרסום ציבורי.
בשנות החמישים הרשימה הורחבה לכלל תעשיית הבידור האמריקאית, וכללה תסריטאים, במאי קולנוע, שחקנים, מלחינים ומוזיקאים, כתבים ומגישי תוכניות, וכן עובדים נוספים בתעשיית הבידור שהואשמו שהם חברים במפלגה הקומוניסטית של ארצות הברית או משתתפים בפעולותיה ובפרט בריגול לטובת ברית המועצות או הפצת תעמולה קומוניסטית.
הרשימה השחורה ניזונה מהאווירה שסבבה את ועדת בית הנבחרים לפעילות אנטי אמריקנית, וראתה בעיקר בקומוניזם אידאולוגיה מסוכנת הנוגדת את הרוח האמריקאית.
ראו גם

מקארתיזם
הנס כריסטיאן אנדרסן (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  סיפור של מיילס קונולי
 בימוי:  צ'ארלס וידור 
 הופק בידי:  סמואל גולדווין 
 תסריט:  מוס הארט
 עריכה:  דניאל מנדל 
 שחקנים ראשיים:  דני קיי ג'וזף וולש פארלי גריינג'ר זיזי ז'נמר
 מוזיקה:  פרנק לסר, וולטר שרף
 צילום:  הארי סטרדלינג 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סמואל גולדווין הפקות, RKO 
 חברה מפיצה:  RKO
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  25 בנובמבר 1952
 משך הקרנה:  120 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מוזיקלי, סרט רומנטי, סרט ביוגרפי 
 תקציב:  4,000,000 דולר
 הכנסות:  6,000,000 דולר
 דף הסרט ב־IMDb
 
הנס כריסטיאן אנדרסן (באנגלית: Hans Christian Andersen) הוא סרט מוזיקלי אמריקאי משנת 1952 בבימויו של צ'ארלס וידור, עם דני קיי בתפקיד הראשי.
התסריט של מוס הארט מבוסס על סיפור של מיילס קולוני. כפי שנכתב בהתחלת הסרט "זה לא סרט ביוגרפי על הנס כריסטיאן אנדרסן אלא סרט דמיוני (סיפור פיות) על אדם שאהב לספר "סיפורי פיות".
סיפוריו של אנדרסון מסופרים בסרט על ידי שירים כמו "טמבולינה", "בגדי המלך החדשים", "הברווזון המכוער" והבלט "בת הים הקטנה".
בסרט מופיעה רקדנית הבלט הצרפתייה זיזי ז'נמייר. היא רוקדת את בת הים הקטנה ביחד עם בעלה לעתיד הרקדן והכוריאוגרף רולאן פטי.
הסרט היה מועמד לשישה פרסי אוסקר – צילום, עיצוב אמנותי, תלבושות, פסקול מוזיקלי, סאונד ושיר מקורי (טמבולינה).
דני קיי היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי. בשנת 1983 העניקה מרגרטה השנייה, מלכת דנמרק לקיי תואר אבירות על גילומו של הנס כריסטיאן אנדרסן בסרט זה.
תקציר העלילה

בעיירה אודנסה יושבים הילדים סביב הסנדלר הנס (דני קיי) ומקשיבים לסיפוריו. הפעם הוא מספר להם בשיר על בגדי המלך החדשים. מנהל בית הספר מנסה לשווא בצלצול פעמון בידו להודיע לתלמידים להיכנס לבית הספר.
ליד הנס יושב הנער פיטר (ג'וזף וולש) שהנס הוציא אותו מבית יתומים כדי ללמד אותו להיות סנדלר.
המנהל נותן אולטימטום לראש העיירה שיחליט את מי להשאיר בעיירה, אותו או את הנס. ראש העיירה מתייעץ, יש אזרחים שדווקא אוהבים את סיפוריו של הנס אבל ההחלטה נופלת לגרש אותו. פיטר שומע זאת וכדי לא לבייש את הנס הוא משכנע אותו לצאת לקופנהגן ולעבוד שם כסנדלר. הנס משתכנע צועד ושר בדרכו לנמל ובדרך מצטרף אליו פיטר. הם שרים בספינה את "קופנהגן הנפלאה".
בשוק של קופנהגן עולה הנס על אנדרטת המלך ומציג בשיר את כישוריו כסנדלר. הוא מושלך לכלא על ביזיון המלך. דרך אשנב בתא הוא רואה ילדה, מצייר על אגודלו פרצוף ושר לה את "טמבולינה" (אצבעונית).
פיטר מסתובב בינתיים בעיר ליד תיאטרון הבלט המלכותי ושומע שיחה של מנהל להקת הרקדנים, נילס (פארלי גריינג'ר) הדורש כי יש לתקן את נעלי הבלט של הבלרינה דורו (זיזי ז'נמר) אחרת היא לא תופיע. פיטר מציע את הנס והם משחררים אותו מהכלא. הנס מגיע לתיאטרון, רואה ריקוד של דורו (לצלילי הפתיחה רוזמונדה של שוברט) ונשבה בקסמה. הוא נוכח בוויכוח בו סוטר נילס לדורו ומסתבר לו שהיא אשתו.
הנס מסתגר בחדר וכותב כל הלילה את אגדת "בת הים הקטנה". פיטר נוטל את הדף, מתחיל לקרוא אותו והדף מתעופף ברוח לתוך התיאטרון, שם רואים אותו נילס ודורו וזה מוצא חן בעיניהם והם מחליטים לחבר בלט לסיפור. הנס שבוי בקסמה של דורו ועל רקע זה רב איתו פיטר והם נפרדים.
בינתיים מסתובב הנס בעיר, רואה ילד עם קרחת שחבריו מנדים אותו מחברתם ושר לו על "הברווזון המכוער". הילד שמח ומספר לאביו שהוא עורך העיתון של קופנהגן. הוא מזמין את הנס למערכת ומראה לו את הסיפור בעיתון תחת השם "הנס כריסטיאן אנדרסן".
התיאטרון המלכותי הדני שב לקופנהגן מסיור הופעות. הם מעלים את "בת הים הקטנה" לפי סיפורו של הנס. הנס רוצה להיכנס ולפגוש את דורו לפני ההופעה אך נילס מונע ממנו ונועל אותו בחדר. למחרת נפרד הנס משניהם וחוזר לאודנסה. בדרך מצטרף אליו פיטר והם משלימים.
לבסוף – הנס כבר מפורסם, הוא יושב עם הילדים וכל תושבי העיירה כולל המנהל וראש העיירה וכולם שרים איתו את שיריו המפורסמים.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| דני קיי | הנס כריסטיאן אנדרסן | סנדלר ומספר סיפורים |
| ג'וזף (ג'ואי) וולש | פיטר | השוליה של הנס |
| זיזי ז'נמייר | דורו | רקדנית בלט (בלרינה) |
| פארלי גריינג'ר | נילס | בעלה של דורו |
| ג'ון בראון | מנהל בית ספר |  |
| ג'ון קוואלן | ראש העיר |  |
| רולאן פטי | רקדן בלט |  |
הרי פוסדיק

| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  76°32′00″S 144°45′00″W﻿ / ﻿76.533333333333°S 144.75°W﻿ / -76.533333333333; -144.75
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהרי פוסדיק(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהרי פוסדיק
 
הרי פוסדיק (באנגלית: Fosdick Mountains) הם רכס הרים ברכסי פורד, בארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה.
ההרים משתרעים בכיוון מערב - מזרח, לאורך גדתו הדרומית של קרחון באלצ'ן.
היסטוריה > גילוי ההרים

ההרים התגלו על ידי משלחת החקר של ריצ'רד בירד, בשנת 1929.
היסטוריה > מקור השם

בירד קרא להרים על שמו של ריימונד ב. פוסדיק, נשיא קרן רוקפלר.
לקריאה נוספת

• F. J. Korhonen, S. Saito, M. Brown, C. S. Siddoway, J. M. D. Day, , Journal of Petrology, Volume 51, Issue 3, March 2010, Pages 627–670, https://doi.org/10.1093/petrology/egp0939
• Wilbanks, John Randall, , http://hdl.handle.net/2346/58993
• CLARENCE N. FENNER, , GSA Bulletin (1938) 49 (3): 367–400. https://doi.org/10.1130/GSAB-49-367
• Smith, Christine Helen, , University of California, Santa Barbara
• Richard, S. M., Smith, C. H., Kimbrough, D. L., Fitzgerald, P. G., Luyendyk, B. P., & McWilliams, M. O. (1994), , Tectonics, 13(4), 837-857
הערות שוליים

1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי והיסטורי
| אתרים ברכסי פורד |
| --- | --- | --- |
| רכסי הרים | אסמן • דנפלד • היינס • מקיי • סארנוף • פוסדיק • פיליפס • קלארק |  |
| הרים | אלכסנדר • אקבלו • ביואנג'ל • ביטגוד • בירד • ברנהאם • ג'ון • ג'ונס • דאגלס • דרלינג • ואן וולקנברג • לוקהארט • מאליונה • סווארטלי • פייג' • קארבון • קולומבו • קופר • ריאה • ריצ'רדסון |  |
| מצוקים | ביילי |  |
| נונאטאקים | ברידינג • קיידי |  |
| מונוליתים | הבילבורד (לוח המודעות) |  |
| קרחונים | אוקס • ארתור • באלצ'ן • בויד • האמונד |  |
| מעברי הרים | ריס |  |
הקונגרס הבין-לאומי של הברברים

הקונגרס הבין-לאומי של הברברים הוא ארגון בין-לאומי לא ממשלתי העוסק בהגנה ובקידום של הברברים בצפון אפריקה ובפזורתם ברחבי העולם. הארגון עוסק בהגנה ובקידום האינטרסים הכלכלים, התרבותיים, הלשוניים של הברברים.
הארגון הוקם בספטמבר 1995 בצרפת. במהלך הקונגרס נפגשו נציגים ברברים מאירופה ובמיוחד צרפת, מצפון אפריקה ומאמריקה. קונגרסים נוספים התקיימו ב-1999 בליון, ב-2002 ברוביאה, ובשנת 2005 בנאדור שבמרוקו. בדצמבר 2011 התקיים הקונגרס השישי בבריסל שבבלגיה.
בשנת 2009 הגיש הקונגרס מחאה כנגד "מדיניות האפרטהייד" שממנה סובלים הברברים במרוקו.
הקבוצה הראשונה

ג'יימס נייסמית', ממציא משחק הכדורסל ומאמן "הקבוצה הראשונה".
הקבוצה הראשונה (באנגלית: The First Team) הוא כינויה של קבוצת השחקנים הראשונה אי פעם אשר שיחקה כדורסל, בשנת 1891.
קבוצת השחקנים כללה 18 סטודנטים ללימודי מזכירוּת במכללת ימק"א שבספרינגפילד, מסצ'וסטס, אשר במסגרת לימודיהם נדרשו להשלים קורס בחינוך גופני, אותו העביר ממציא משחק הכדורסל ג'יימס נייסמית'. במהלך הקורס שיחקו הסטודנטים במשחק אותו הגה אז נייסמית', על פי כלליו הראשוניים – ללא כדרור – כאשר הסלים במשחק הם סלי אפרסקים. משחק הכדורסל הראשון של הקבוצה נערך ב-21 בדצמבר 1891 בין שתי קבוצות בעלות תשעה שחקנים כל אחת, והסתיים בתוצאה 1–0.
בשנת 1959 הונצחה הקבוצה כחברה בהיכל התהילה של הכדורסל, כחלק מהמחזור הראשון שהוצג בו. שמות 20 השחקנים אשר הוכרו כחברי הקבוצה המקורית הם: ליימן ארצ'יבלד, פרנקלין בארנס, וילברט קרי, ויליאם צ'ייס, ויליאם דייוויס, ג'ורג' דיי, בנג'מין פרנץ', הנרי גלן, ארנסט הילדנר, גנזבורו אישיקווה, ריימונד קיין, דונלד פריס, יוג'ין ליבי, דן כריסטנסן, פינליי מקדונלד, פרנק מאהן, תומאס פאטון, אדווין ראגלס, ג'ון תומפסון וג'ורג' ולר.
הערות שוליים

↑  הקבוצה הראשונה, באתר היכל התהילה של הכדורסל
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הר ערפאת

| --- | --- |
עולי רגל מתקבצים על הר ערפאת וסביבו במסגרת החג'
עולי רגל מתקבצים על הר ערפאת וסביבו במסגרת החג'
 מידע כללי
 גובה:  454 מטר
 מדינה:  ערב הסעודית ערב הסעודית
 מיקום:  מחוז מכה
 רכס הרים:  הרי סרוואת 
 קואורדינטות:  21°21′17″N 39°59′02″E﻿ / ﻿21.354831°N 39.983886°E﻿ / 21.354831; 39.983886
 he
 
הר ערפאת (جبل عرفات), הקרוי כיום גם הר ערפה (ערבית: جبل عرفة), הוא גבעת גרניט בגובה כ-70 מטר הממוקמת דרום-מזרחית לעיר מכה שבערב הסעודית. ידוע באסלאם גם בשם הר הרחמים (جبل الرحمة).
על פי המסורת המוסלמית, זהו המקום שבו נשא מוחמד את נאום הפרידה מן המאמינים שליוו אותו בחג' לקראת סוף חייו. מקום זה מזוהה גם כמקום ההתרחשות של סיפור עקדת ישמעאל (או יצחק, לפי השיעה) וכמקום שאליו הגיעו אדם וחוה לאחר גירושם מגן עדן, הכרתם זה בזו מחדש, והאתר שבו נסלח להם על חטאיהם. סיפור זה מסביר את שמות ההר, ערפאת (ביחיד ערפה) מהשורש ע.ר.פ. שפירושו ידע, הכיר, ו"הר הרחמים", שכן שם נסלח להם על חטאיהם. בראש ההר מצוי עמוד המציין את האירועים שקרו בו על פי המסורת האסלאמית.
במעמד העלייה לרגל בחג' המוסלמים מתפללים בעמידה על ההר, ומבקשים מחילה על חטאיהם ומתפללים לחוסן נפשי. עם סיום התפילות הם יורדים מן ההר ואוספים אבנים לסקילת השטן ולביצוע הווקוף. התחנה הבאה בחג' היא מוזדליפה.
השהייה במישור ערפה ביום התשיעי של חודש ד'ו אל-חיג'ה, הידוע בשם יום ערפה, נחשבת לתנאי הכרחי לקיום מצוות החג', על אף שמקור מנהג העלייה על ההר הוא עוד בתקופה הקדם-אסלאמית.
בעבר רוב עולי הרגל הגיעו מן הכעבה להר ערפה בהליכה של 21 קילומטרים. ב-2010 נחנכה רכבת מכה (אנ'), אשר מקשרת בעת החג' בין המוקדים השונים.
הערות שוליים

↑  שם זה מופיע בקוראן, בסורה 2 (סורת אל-בקרה), פסוק 192
↑  ראו הערה 94 בתרגום ריבלין של פרשת הפרה בקוראן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2008036995  VIAF: 143295005   WorldCat (עם VIAF): 143295005 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של ערב הסעודית ובנושא אסלאם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הר עוזרר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  538 מ' 
 מדינה:  ישראל 
 מיקום:  ישראלישראל
 רכס הרים:  הרי יהודה 
 קואורדינטות:  31°50′36″N 35°04′17″E﻿ / ﻿31.8433333°N 35.0713889°E﻿ / 31.8433333; 35.0713889
  (למפת הרי ירושלים מוגדלת) הר עוזרר(למפת הרי ירושלים רגילה) הר עוזרר(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הר עוזרר(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הר עוזרר
 
הר עוזרר מתנשא לגובה של 538 מ', שהוא חלק משרשרת הררית היורדת מגבעון שבהר בית אל, צפונית לירושלים, ומאזור בית אענאן אל עמק איילון.
להר עוזרר ניתן להגיע דרך הפטרולים הישנה, המגיעה מנטף. במסגרת מבצע דני לאחר שהניסיונות לכבוש את משטרת לטרון נכשלו הוחלט לנסות את  חירבת אבו לאחם. פלוגה מחטיבת יפתח כבשה את חירבת כוריכור אך נאלצה לסגת באבידות כבדות. ממזרח כבשו כוחות מחטיבת הראל את הכפר בית ת'ול ואת פסגת ההר ועמדו בהצלחה בהתקפות קשות של הלגיון הערבי. במסגרת זו הוחלט לשלוח מחלקה מפלוגה א' מגדוד מוריה שהיה אז תחת פיקוד חטיבת הראל, לכבוש את פסגת חירבת אבו לאחם כדי לאבטח ולחזק את כוחות הפלמ"ח המחזיקים בפסגת הר עוזרר (משלטי בית נובה) לקראת כניסת ההפוגה השנייה לתקפה.
הר עוזרר נמצא בין הכפר הערבי קטנה ובין מבוא חורון ובתחום שמורת נחל כפירה.
הערות שוליים

↑  ספי בן יוסף, מדריך ישראל החדש - כרך 11 : הרי יהודה, כתר, ירושלים, 2001, עמ' 124
↑  https://deshe.org.il/wp-content/uploads/2019/01/jerusalem_small.pdf
הרי פראמנס

| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  67°50′00″S 62°35′00″E﻿ / ﻿67.833333333333°S 62.583333333333°E﻿ / -67.833333333333; 62.583333333333
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהרי פראמנס(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהרי פראמנס
 
הרי פראמנס (באנגלית: Framnes Mountains) הם רכס הרים באדמת מק. רוברטסון, שבאנטארקטיקה.
הרכס כולל את תת-הרכסים הבאים: רכס קייסי, רכס מאסון, רכס דייוויד ורכס בראון.
ברכס מצויים גם פסגת שארק, פסגות טרילינג ונונאטאקי ואן הולסן, פרייס ו-ווטסון.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הרכס

הרכס התגלה לראשונה ב-4 בינואר 1930, ולאחר מכן, ב-14 בפברואר 1931 מופה לראשונה על ידי משלחת החקר הבריטית, אוסטרלית וניו זילנדית לאנטארקטיקה, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1929–1931 בפיקודו של דאגלס מוסון.
באותה שנה ההרים נצפו גם על ידי ציידי ליוויתנים נורווגיים.
הרכס מופה על ידי קרטוגרפים נורווגיים, בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת לארס כריסטנסן בין השנים 1936–1937.
היסטוריה > מקור השם

שמם של ההרים (וכן הרים נוספים באזור) ניתן להם על ידי לארס כריסטנסן.
הקרטוגרפים הנורווגים שמיפו את ההרים קראו להם "הרי פראמנס" (בנורווגית: "Framnes Fjella" - פראמנס פיילה").
הרכס נקרא על שם גבעת פראמנס (בנורווגית: Framnesfjellet) גבעה בסמוך לעיר סנדפיורד שבנורווגיה.
לקריאה נוספת

• James P. Minard, United States. Antarctic Projects Office, , P 19
• J.L.C. CHAMBERS, J.L. WILSON, D.A. ADAMSON, , Journal of Glaciology, Vol. 32, No. 112, 1986
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע על גילוי ההרים ומקור שמם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007530099005171  LCCN: sh97004703  VIAF: 315528238   WorldCat (עם VIAF): 315528238
הרי פיליפס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  76°16′00″S 145°00′00″W﻿ / ﻿76.26666667°S 145°W﻿ / -76.26666667; -145
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהרי פיליפס(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהרי פיליפס
 
הרי פיליפס (באנגלית: Phillips Mountains) המכונים לעיתים גם הרי אלבאנוס פיליפס הם רכס הרים ברכסי פורד, בארץ מרי בירד, שבאנטארקטיקה.
רכס ההרים נמצא מצידו הצפוני של קרחון באלצ'ן ושל מפרץ בלוק.
היסטוריה > גילוי ההרים

ההרים התגלו ב־5 בדצמבר 1929 על ידי ריצ'רד בירד, במסגרת משלחת בירד לחקר אנטארקטיקה.
היסטוריה > מקור השם

בירד נתן לרכסים את שמם.
בירד קרא להרים על שמו של אלבאנוס פיליפס, האב (Albanus Phillips) תעשיין מקיימברידג' שבמדינת מרילנד שבארצות הברית, שסייע במימון המשלחת.
לקריאה נוספת

• Donna Whitney, Christian Teyssier, Christine S. Siddoway, , P 271
• Bruce Luyendy, Stan Cisowski, Christine Smith, Steve Richard, David Kimbrough, , https://doi.org/10.1029/95TC02524
• S. M. Richard, C. H. Smith, D. L. Kimbrough, Paul G Fitzgerald, B. P. Luyendyk, M. O. McWilliams, , Tectonics, 13(4), 837-857.
• , P 37 - 38
הערות שוליים

1 2  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי והיסטורי
| אתרים ברכסי פורד |
| --- | --- | --- |
| רכסי הרים | אסמן • דנפלד • היינס • מקיי • סארנוף • פוסדיק • פיליפס • קלארק |  |
| הרים | אלכסנדר • אקבלו • ביואנג'ל • ביטגוד • בירד • ברנהאם • ג'ון • ג'ונס • דאגלס • דרלינג • ואן וולקנברג • לוקהארט • מאליונה • סווארטלי • פייג' • קארבון • קולומבו • קופר • ריאה • ריצ'רדסון |  |
| מצוקים | ביילי |  |
| נונאטאקים | ברידינג • קיידי |  |
| מונוליתים | הבילבורד (לוח המודעות) |  |
| קרחונים | אוקס • ארתור • באלצ'ן • בויד • האמונד |  |
| מעברי הרים | ריס |  |
הר עיט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  כ־480 מטר
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  בקרבת נווה חריף, דרום הנגב
 רכס הרים:  הרי אילת
 קואורדינטות:  30°00′54″N 35°03′13″E﻿ / ﻿30.015°N 35.053611111111°E﻿ / 30.015; 35.053611111111
  (למפת דרום הנגב מוגדלת) הר עיט(למפת דרום הנגב רגילה) הר עיט(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הר עיט(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הר עיט
 
הר עיט הוא הר בגובה כ־480 מטרים מעל פני הים הממוקם בצוקי שיירות, בדרום הנגב, כשלושה קילומטרים מדרום־מזרח לקיבוץ נווה חריף.
ההר נמצא על גבול עמק הערבה, בסמיכות לקילומטר ה־5 של כביש 40, כ־51 קילומטרים צפונית לאילת.
על ההר ממוקמות אנטנות הנראות ממרחק.
תצפית

ההר נישא לגובה של מעל 300 מטרים מעל עמק הערבה, ולכן ניתן לתצפת ממנו למרחק. ניתן לראות מפסגתו את דרום הערבה, כביש 90, הרי אדום בירדן ועוד.
ערך זה הוא קצרמרבנושא הרים ובנושא גאוגרפיה של ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הנס כריסטיאן גראם

| --- | --- |

 לידה:  13 בספטמבר 1853 קופנהגן, דנמרק
 פטירה:  14 בנובמבר 1938 (בגיל 85) קופנהגן, דנמרק
 ענף מדעי:  רפואה, בקטריולוגיה
 מקום מגורים:  דנמרק דנמרק
 מקום קבורה:  בית הקברות אסיסטנס 
 מקום לימודים:  Metropolitanskolen (1871)  אוניברסיטת קופנהגן 
 מנחה לדוקטורט:  יפיטוס סטינטרופ 
 מוסדות:  אוניברסיטת קופנהגן 
 פרסים והוקרה:  מפקד דרגה 1 במסדר דנבורג (1912)  צלב הכבוד של מסדר דנבורג (1907)  Medal of Merit in Gold (1924)  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 צאצאים:  Kai Gram, H. C. Gram 
 תרומות עיקריות
 פיתוח שיטת צביעת גראם
 
הנס כריסטיאן גראם (בדנית: Hans Christian Joachim Gram‏; 13 בספטמבר 1853 - 14 בנובמבר 1938) היה רופא ובקטריולוג דני, שעל שמו קרויה צביעת גראם, שיטה המשמשת להבדלה ראשונית בין חיידקים ואחת השיטות השכיחות ביותר שפותחו במדע המיקרוביולוגיה עד היום.
ביוגרפיה

הנס כריסטיאן גראם היה בנו של פרדריק טרקל יוליוס גראם (Frederik Terkel Julius Gram), פרופסור למשפטים ולואיז כריסטיאן רולונד (Louise Christiane Roulund).
גראם למד בוטניקה באוניברסיטת קופנהגן והיה עוזר בתחום הבוטניקה לזואולוג יפטוס סטיינסטרופ (Japetus Steenstrup). תוך כדי מחקריו על הצמחים הוא התמחה ביסודות הפרמקולוגיה ובשימוש במיקרוסקופ.
הוא החל ללמוד בבית ספר לרפואה של אוניברסיטת קופנהגן וקיבל את תואר הרופא (MD) בשנת 1878.
בין השנים 1878 ל-1883 עבד כרופא מתמחה בבית החולים העירוני של קופנהגן (Kommunehospitalet).
גראם טייל ברחבי אירופה בין 1883 ל-1885, כשהוא לומד פרמקולוגיה בשטרסבורג, מרבורג וברלין. עבודת המחקר הראשונה שלו עסקה במחקר תאי דם אדומים בגברים. הוא היה בין הראשונים להבחין שמקרוציטים היו מאפיינים של אנמיה ממארת.
ב-1884, כאשר עבד בבית החולים העירוני של ברלין יחד עם קרל פרידלנדר (Carl Friedländer‏; 1887-1847) הוא פיתח שיטה להבחנה בין שתי מחלקות עיקריות של חיידקים. שיטה זו, צביעת גראם ממשיכה להיות פרוצדורה תקנית במיקרוביולוגיה רפואית.
ב-1891 החל לעבוד במרצה בפרמקולוגיה, ומאוחר יותר באותה שנה מונה לפרופסור באוניברסיטת קופנהגן.
ב-1900 הוא התפטר ממשרתו כפרופסור בפרמקולוגיה, על מנת לקבל משרת פרופסור לרפואה.
לאחר מינויו לפרופסור לרפואה ב-1900, פרסם גראם ארבעה כרכים של הרצאות קליניות, בהם נעשה שימוש נרחב בדנמרק.
ב-1923 הוא פרש לגמלאות.
ביוגרפיה > צביעת גראם

העבודה שפרסמה אותו בעולם הייתה פיתוח השיטה לצבוע חיידקים. הצביעה מילאה אחר כך תפקיד מרכזי בסיווג חיידקים. גראם היה איש צנוע, בפרסום הראשון של השיטה הוא ציין "משום כך פרסמתי את השיטה, אם כי היא עדיין לקויה מאוד ופגומה, אך אני מקווה גם שתחת ידיהם של חוקרים אחרים היא תהפך למועילה". צביעת גראם נעשית בעזרת גביש סגול. חיידקים הנצבעים בסגול מכונים "חיידקים גראם-חיוביים", וחיידקים שאינם נצבעים מכונים חיידקים גראם-שליליים (-g) כלומר בעלי דופן-תא עבה או דקה, בהתאמה. הצביעה הנגדית, המאפשרת לראות גם את החיידקים הגראם-שליליים באדום, הוספה מאוחר יותר.
הערות שוליים

↑  Hans Christian Joachim Gram, באתר "WhoNamedIt.com" (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 11755328X  ISNI: 0000 0000 7857 7353  NKC: xx0106219  NTA: 123502543  VIAF: 32776800   WorldCat (עם VIAF): 32776800
הנס יורדן

| --- | --- |

גנרל הנס יורדן
 לידה:  27 בדצמבר 1892 שויירן, האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית
 פטירה:  20 באפריל 1975 (בגיל 82) מינכן, גרמניה המערבית גרמניה המערבית
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1912–1945 (כ־33 שנים)
 דרגה:   גנרל חיל הרגלים (וורמאכט)
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-7   מפקד הקורפוס ה-6   מפקד הארמייה התשיעית
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון וחרבות   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה   הצלב הגרמני בזהב
 
גנרל הנס יורדן (בגרמנית: Hans Jordan;‏ 27 בדצמבר 1892 – 20 באפריל 1975) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

יורדן נולד ב-27 בדצמבר 1892 בשויירן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1912 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-93 (אנהלט). במלחמת העולם הראשונה לחם במסגרת הרגימנט בחזית המערבית, ובאוגוסט 1914 נפצע בקרב. באביב 1915 חזר יורדן לחזית ולחם במסגרת רגימנט המילואים ה-264, ובמרץ 1916 נפצע שוב. לאחר החלמתו חזר יורדן לרגימנט המילואים ה-264, וב-18 באוגוסט 1916 קודם לדרגת אובר לוטננט. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בכסף, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף יורדן לפרייקור, ולאחר מכן הצטרף לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1926 מונה יורדן למפקד פלוגה 4 (מקלעים) ברגימנט הרגלים ה-6, וב-1 באוקטובר 1930 מונה למפקד פלוגה ברגימנט הפרשים ה-5 (הפרוסי). ב-1 באוקטובר 1931 מונה למדריך בבית הספר לחי"ר בדרזדן, וב-1 ביולי 1933 הועלה לדרגת מיור. ב-1 באוקטובר 1934 מונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הרגלים ה-45, וב-15 באוקטובר 1935 מונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט ההוא. ב-1 במרץ 1936 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-12 באוקטובר 1937 מונה למפקד חטיבת ההדרכה C בבית הספר הצבאי במינכן. ב-1 באוגוסט 1938 הועלה לדרגת אוברסט, וב-10 בנובמבר 1938 מונה למפקד חטיבת ההדרכה B בבית הספר הצבאי וינר נוישטאדט.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה היה יורדן מפקד חטיבת ההדרכה B בבית הספר הצבאי וינר נוישטאדט, ובשל כך לא השתתף במהלך המערכה בפולין. ב-1 בנובמבר 1939 מונה יורדן למפקד רגימנט הרגלים ה-49, והשתתף עמו במהלך המערכה על צרפת כחלק מהדיוויזיה ה-28 במסגרת הקורפוס ה-8, ועל פעולותיו קיבל ב-5 ביוני 1940 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. במהלך מבצע ברברוסה ובמהלך הקרב על מוסקבה לחם יורדן עם הרגימנט שבפיקודו כחלק מהדיוויזיה ה-28 במסגרת הקורפוס ה-8, וב-1 באוקטובר 1940 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-13 בדצמבר 1941 מונה יורדן למפקד הדיוויזיה ה-7 שהייתה חלק מהקורפוס ה-7 במסגרת ארמיית הפאנצר הרביעית, ולחם עמה בבלימת מתקפת הנגד הרוסית. ב-16 בינואר 1942 קיבל יורדן על פעולותיו בקרבות תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-20 באפריל 1942 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הקורפוס ה-9 במסגרת ארמיית הפאנצר השלישית.
ב-1 בנובמבר 1942 הועלה יורדן לדרגת גנרל לוטננט, ומונה למפקד הקורפוס ה-6, שהיה חלק מהארמייה התשיעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז. ב-1 בינואר 1943 הועלה יורדן לדרגת גנרל חיל הרגלים, והוביל את הקורפוס שבפיקודו בקרבות הקשים ברז'ב ובויטבסק, ועל כך קיבל ב-23 בדצמבר 1943 את עיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-20 באפריל 1944 קיבל יורדן על פעולותיו בקרבות תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-20 במאי 1944 מונה למפקד הארמייה התשיעית. ב-22 ביוני 1944 הותקפה הארמייה על ידי הרוסים במסגרת מבצע בגרטיון וכמעט הושמדה, ובשל כך הודח יורדן ב-26 ביוני מתפקידו. במרץ 1945 מונה יורדן לתפקיד פיקודי בקבוצת ארמיות C, ובאפריל מונה למפקד הכוחות בטירול. בתחילת מאי 1945 נכנע יורדן לכוחות האמריקניים ונלקח בשבי.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

יורדן שוחרר מהשבי בשנת 1947. לאחר שחרורו התגורר יורדן במינכן עד למותו ב-20 באפריל 1975.
הקבינט הראשון של מרקל

| --- | --- |
 
 
 אנגלה מרקל, 2007
 מידע כללי
 22 בנובמבר 2005 – 27 באוקטובר 2009 (4 שנים)
 תחום שיפוט:  גרמניה גרמניה
 קנצלרית:  אנגלה מרקל
 סגן הקנצלרית:  פרנץ מונטפרינג (עד 21 בנובמבר 2007) פרנק-וולטר שטיינמאייר (מ-21 בנובמבר 2007)
 סיעות הקבינט:  אנגלה מרקל אורסולה פון דר ליין פרנץ יוזף יונג Ilse Aigner וולפגנג טיפנסי זיגמר גבריאל Ulla Schmidt אנט שוואן היידמארי ויצ'ורק-צול הורסט זהופר קרל-תיאודור צו גוטנברג פרנק-ואלטר שטיינמאייר פרנץ מינטרפרינג אולף שולץ וולפגנג שויבלה פיר שטיינבריק בריגיטה ציפריס Michael Glos תומאס דה מזייר 
 הקבינט הקודם:  הקבינט השני של שרדר
 הקבינט הבא:  הקבינט השני של מרקל
 
קבינט מרקל הראשון הוא הקבינט ה-20 של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה, הוא הושבע ב-22 בנובמבר 2005, והפסיק לכהן עם הקמת הקבינט השני של מרקל שהושבע ב-28 באוקטובר 2009.