stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הגנת "אמת דיברתי" בלשון הרע
סקירת הדין הקיים > יסוד "העניין הציבורי" > העניין הציבורי וצנעת הפרט

בפרשות שונות (דוגמאות יובאו להלן) נקבע כי ככל שהפרסום נוגע לענייניו האינטימיים של אדם, כך ייטה בית המשפט לקבוע כי יש פחות עניין ציבורי בפרסומם. קשה לקבוע מראש מהם הנושאים האינטימיים ביותר שלגביהם זכאי אדם להגנה מיוחדת. עם זאת, לפי שנהר, ניתן להקיש על מהותם של נושאים אלה מחוק הגנת הפרטיות, התשמ"א-1981. על פי פרופ' סגל, הנושאים המוגנים על ידי חוק הגנת הפרטיות הם בעיקר: חיי האהבה והמשפחה של אדם, נטיותיו המיניות, מצבו הבריאותי, תחביביו ומצבו הכלכלי. כאמור, ענייניו האינטימיים של אדם זכו לא פעם להגנה מוגברת על ידי בית המשפט. לדוגמה בפרשת נוף נ' אבנרי נפסק כי אין עניין ציבורי בפרסום פרטיו של סכסוך משפחתי. בפרשת וזנה נקבע כי אין תועלת ציבורית בפרסום על יחסי אישות בין נאשם למתלוננת. בפרשת פלמונית נ' כל הקריות נקבע כי אין עניין ציבורי בפרסום זהותה של נשאית איידס. מאידך גיסא, לעיתים יתקיים היסוד של עניין ציבורי אף אם מדובר בפרסום פרטים אינטימיים. לדוגמה: בפרשת פלמונית נאמר כי אם הייתה הסתברות גבוהה שבהיעדר פרסום זהותה של נשאית האיידס תיווצר סכנת חיים אז היה עניין ציבורי בפרסום זהותה.
סקירת הדין הקיים > יסוד "העניין הציבורי" > העניין הציבורי ודיווח על מאורעות בעלי אופי חדשותי

כאמור, בית המשפט ייטה לקבוע כי יש עניין ציבורי בפרסום ככל שתוכנו נוגע למידע בעל אופי חדשותי שחשוב לציבור. עם זאת, עולה השאלה מהי מידת ההגנה שיש להעניק לאדם הפרטי שנקלע שלא מרצונו ושלא בטובתו לעין הסערה התקשורתית. באנגליה פרסום יזכה להגנה מפאת העניין הציבורי שבו כל עוד מדובר "בעניין ראוי ולגיטימי להתעניינות הציבור" או אפילו "דבר שיש בו משום חדשות לציבור". בארצות הברית, בפס"ד Rosenbloom v. Metromedia, נקבע כי יזכה להגנה כל פרסום שבתחום "ההתעניינות הציבורית הלגיטימית". בפרשות יבין וונטורה בית המשפט נעזר בדין האנגלי והאמריקאי וקבע כי יש עניין ציבורי בפרסום פרטים על אדם אם הם נוגעים "לנושאים חדשותיים". עם זאת, אליבא דשנהר, יהיה ניתן לעיתים לספק את האינטרס הציבורי שבקבלת המידע החדשותי מבלי לציין את זהות המעורבים.
סקירת הדין הקיים > יסוד "העניין הציבורי" > העניין הציבורי ודיווח על דמויות ציבוריות

לשיטת פרופ' סגל ניתן לראות בהחלטת אדם ליטול על עצמו מעמד ו/או תפקיד חברתי-ציבורי כהסכמה מכללא מצדו לוויתור על פרטיותו. מכך יוצא שפרסומם של פרטים מסוימים מותר לגבי "איש הציבור" אך לא כך לגבי האדם הפרטי. פרופ' גביזון מבקרת את גישת פרופ' סגל וטוענת כי ייתכן וגישתו הולמת את "המתחם הקלאסי" של הדמויות הציבוריות (רה"מ, שרים, נשיא המדינה וכו') אך בנוגע לדמויות ציבוריות כגון: ספורטאים, עבריינים, אומנים או "סתם אנשים עשירים" קיומה של אותה הסכמה מכללא הוא לעיתים מפוקפק.
בענייננו, ראוי לבחון את "הגנת העניין הציבורי" בחוק הגנת הפרטיות, לגביה נאמר כי אם אדם הוא "דמות ציבורית", אל לו לקבול כי ענייניו הפרטיים נחשפים ברבים ופרטיותו נפגעת במידה מסוימת. לעומת גישה זאת טוען עו"ד חיים פאל, במאמרו "זכות הציבור לא לדעת", כי אם החוק והפסיקה יאפשרו חדירה רבה מדי לפרטיותם של אנשי ציבור, מעטים יהיו מוכנים להיכנס "לקלחת החיים הציבוריים" ודבר זה יפגע ברמתו וצביונו של השירות הציבורי. שאלה נוספת היא מי ייחשב "לדמות ציבורית" לצורך העניין ומי לא. לשאלה זאת לא נקבעו עדיין מבחנים ברורים בפסיקה אך, לגישת שנהר, סביר להניח שבית המשפט יגדיר פלוני כ"דמות ציבורית" לפי מידת השפעתו על החברה ולאור השאלה האם הגיע מרצונו לאותה עמדה חברתית ועד כמה ניתן לראות ברצון זה הסכמה לפרסום דברים אודותיו. אם נבחן את הפסיקה בענייננו נגלה כי, לדוגמה, נדירים המקרים בהם לא יכיר בית המשפט בקיומו של עניין ציבורי כאשר מדובר בחשדות פליליים בנוגע לאנשי ציבור. מאידך, בית המשפט פחות ייטה להכיר בקיום עניין ציבורי בדיווחים רכילותיים אודות דמויות ציבוריות או פרסומים בנוגע ליחסי הזוגיות שלהם. מאידך, בית המשפט כבר פסק (בפרשת אבו חצירא נ' העיתון "חדשות") כי קיים עניין ציבורי בפרסום בעיתון של מכתבים המלמדים על רומן מחוץ לנישואין שניהל אדם הטוען למשרה בעלת אופי דתי.
סקירת הדין הקיים > יסוד "העניין הציבורי" > "העניין הציבורי" ודיווח על חשדות, עבירות והליכים פליליים

מחד גיסא, לפי שנהר, בפרסומים הנוגעים לעבירות פליליות עשויה להיות תועלת חברתית רבה: הציבור זקוק למידע מסוג זה כדי לדעת באיזו חברה הוא חי וכדי לדעת מפני מי ומפני מה עליו לחשוש. בנוסף, באמצעות פרסומים אלו יכול הציבור לקבל מידע אודות דרך טיפול רשויות החקירה והתביעה בעבירות פליליות. מאידך גיסא, קיים החשש כי פרסומים על הליכים משפטיים יהוו "משפט על ידי העיתונות" ויפגעו בזכותו של הנאשם להליך הוגן.
בנוסף, במקרים בהם יסתיים ההליך ללא הגשת כתב אישום או אפילו ללא הרשעה, עצם הדיווח על ההליכים יהווה פגיעה קשה בנאשם. ניתן לומר שככל שההליך הפלילי מצוי בשלב מתקדם יותר כך העניין הציבורי בו יזכה להכרה על ידי בית המשפט. בפרשת בורוכוב נ' יפת נקבע כי אין עניין ציבורי בדיווח על הגשת תלונה במשטרה. העניין הציבורי יגבר כל אימת שהחשוד נחקר, נעצר ו/או מובא בפני שופט. קל וחומר כאשר מוגש כתב אישום ומתנהל הליך משפטי, בדיווח על הליכים משפטיים המתנהלים בדלתיים פתוחות יהיה כמעט תמיד "עניין ציבורי".
על פי פרופ' ש"ז פלר, במאמרו "הרהביליטציה-מוסד משפטי מיוחד מחויב המציאות", העניין הציבורי בפרסום דבר הרשעתו של אדם הולך ופוחת ככל שנוקפות השנים ממועד ההרשעה. פרופ' פלר גורס כי גם מי שחטא בפלילים זכאי להגנה על שמו הטוב והגנה זו הולכת ומתעצמת ככל שחולף יותר זמן מחזרתו למוטב.
אכן, בפרשת פלוני נ' הכתב אלמוני נקבע כי לא היה עניין ציבורי בפרסום פרטיו של פלוני שהורשע בהריגה לפני שנים רבות והרשעתו אף נמחקה. מאידך, לשיטת שנהר, מחיקת ההרשעה לא מקימה חזקה שאין בה עניין ציבורי, לדוגמה אם אדם מתמודד על משרה ציבורית יהיה עניין ציבורי בפרסום הרשעות בעברו גם אם התיישנו.
סקירת הדין הקיים > יסוד "העניין הציבורי" > מבחן התועלת בפרסום אמת ועניין בפרסום

כאשר מפרסמים לשון הרע, גם כאשר מדובר באמת, יש לבחון האם מדובר באמת ועניין בפרסום על פי מבחן התועלת:
תרומה ציבורית – האם לפרסום יש ערך אמיתי לציבור? האם הוא מסייע בקידום דיון ציבורי חשוב, בהעלאת מודעות לנושא רלוונטי, או במניעת פגיעה באחרים?ֿ
מידת הפגיעה – האם הפגיעה בשמו הטוב של הנפגע מוצדקת לנוכח החשיבות הציבורית שבפרסום?
זיקה לעובדות – האם הפרסום מבוסס על עובדות אמיתיות, ומהי מידת הדיוק שבהן?
עלות תועלת - האם התועלת בפרסום לשון הרע גוברת על הנזק לשם הטוב של הניזוק?
ראו גם

חוק איסור לשון הרע
הגנת תום הלב בלשון הרע
ההגנה על הפרטיות בנזיקין
לשון הרע על המת ולשון הרע על ציבור
ניכרין דברי אמת
יגאל שוורץ

| --- | --- |

 לידה:  17 באוגוסט 1954 (בן 70) 
 ענף מדעי:  ספרות ובלשנות
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מנחה לדוקטורט:  גרשון שקד 
 מוסדות:  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב  כנרת זמורה-ביתן דביר 
 תלמידי דוקטורט:  תמר הס-סגמן, זהבה כספי, בתיה שמעוני, זיקינג זונג, אליסה קרנדינה, יפעת הכט, מעין הראל, שלומית זערור, יחיל צבן, מיכל גולדוויכט, מיכל ווזנר, אורית מיטל, גיש עמית, הדס שבת-נדיר, מאירה טורצקי, טלי לטוביצקי, חן שטרס, נירית קורמן, חן בר-יצחק, דקל שי-שחורי, תמי ישראלי, רינה ברוך, עלמה כהן ורדי, מי-טל נדלר, יפתח אשכנזי, תמר סתר
 
מגדל מים ובית מגורי משפחת שוורץ ליד כפר אז"ר.
בית משפחת שוורץ בפרדס גוט ליד כפר אז"ר
יגאל שוורץ (נולד ב-17 באוגוסט 1954) הוא פרופסור מן המניין לספרות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. מאז 2007 עובד גם כעורך ספרות בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר.
ספרים שכתב

לחיות כדי לחיות: אהרון ראובני - מונוגרפיה. ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 1993.
קינת היחיד ונצח השבט: אהרן אפלפלד - תמונת עולם. ירושלים: הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, 1996.
תרגום: Aharon Appelfeld: From Individual Lament to Tribal Eternity, Brandeis University Press, 2001
מה שרואים מכאן: סוגיות בהיסטוריוגרפיה של הספרות העברית החדשה. אור יהודה: דביר, 2005.
הידעת את הארץ שם הלימון פורח: הנדסת האדם ומחשבת המרחב בספרות העברית החדשה, דביר 2007.
תרגום: The Zionist Paradox: Hebrew Literature & Israeli Identity, Brandeis University Press, 2014
מאמין בלי כנסייה: ארבע מסות על אהרן אפלפלד, דביר 2009.
ממה באמת עשוי הירח, יחד עם זהר שוורץ, הוצאת כנרת זמורה-ביתן, מאי 2010.
זמר נוגה של עמוס עוז - פולחן הסופר ודת המדינה, כנרת, זמורה-ביתן, דביר, 2011.
האשכנזים: המרכז נגד המזרח, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן / כנרת, זמורה-ביתן, דביר, 2014.
תרגום: The Rebirth of Hebrew Literature, Pegisha - Encounters, Jewish Studies vol. 9, Peter Lang Edition, 2016
תרגום:《希伯来文学的再生》，浙江人民出版社，2022年。
אמנות הסיפור של אהרן אפלפלד, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב / כנרת, זמורה-ביתן, דביר, 2014.
מקהלה הונגרית, כנרת, זמורה-ביתן, דביר, 2014. בעקבות שיחותיו עם הסופרת רות אלמוג על זכרונות הילדות שלו כתבה אלמוג את הסיפור הקצר "גמדים על הפיז'מה", שנכלל בקובץ סיפוריה "תיקון אמנותי" משנת 1993. כעבור עשרים שנה כתב שוורץ את "מקהלה הונגרית", שתחילה מובא בו סיפורה של אלמוג, ולאחריו מופיעה התייחסותו הנרחבת של שוורץ לכל משפט בסיפור זה.
מקוננת במכנסי נמר: אמנות הסיפור של צרויה שלו, יחד עם שי צור ונופר רשקס, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב / ידיעות אחרונות, ספרי חמד, 2017.
מעת לעט: היסטוריה, ביוגרפיה וספרות. הוצאת כנרת זמורה-ביתן, דביר / המכון הישראלי לדמוקרטיה, 2017.
מגש הכסף: הרגע שבו נולדה הסיפורת הישראלית, הוצאת קדימה (סדרת 'פרויקטים'), 2020.
מכאן ומכאן: מסות ומאמרים על ספרות ישראלית, חיפה: פרדס הוצאה לאור, 2020.
למה לחתול יש מגפיים? קריאה במעשיית החיות של שארל פרו, ירושלים ותל אביב: מאגנס ומכללת לוינסקי, 2021.
ללכת ברחובות הפנימיים: היקום של יואל הופמן, יחד עם נילי רחל שרף גולד, ידיעות אחרונות, ספרי חמד, 2024.
ג'ק ואפון הפלא או למה אני מעריץ את האנגלים וגם החלילן מהמלין או סיפורם של אלה שנשארו מאחור, חיפה: פרדס הוצאה לאור, 2024.
נתונים בנדידה, חיפה: פרדס הוצאה לאור, 2024.
ספרים שערך

רשימת ספרי ספרות יפה וספרי מחקר בעריכתו
אהרון ראובני - מבחר מאמרי ביקורת על יצירתו/ ליקט וצירף מבוא וביבליוגרפיה: יגאל שוורץ. תל אביב, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1992.
ספרות וחברה בתרבות העברית החדשה: מאמרים מוגשים לגרשון שקד. עורכים: יהודית בר-אל, יגאל שוורץ ותמר ס.הס. תל אביב, הקיבוץ המאוחד, 2000.
Tre generazioni di scrittori a confronto - Saggi sulla letteratura israeliana. a cura di Yigal Schwartz & Gabriella Steindler Moscati. Napoli 2009
לקסיקון הקשרים לסופרים ישראלים, עורכים: זיסי סתוי ויגאל שוורץ, בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר ואוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 2014.
לקסיקון הקשרים לספרות ישראל, אוניברסיטת בן-גוריון (אתר האון-ליין של לקסיקון הקשרים לסופרים ישראלים)
נסיך ומהפכן: עיונים בפרוזה של סמי מיכאל. עורכים: יגאל שוורץ ויפתח אשכנזי. תל אביב, הוצאת גמא, 2016.
רונית מטלון, סיפור שמתחיל בלוויה של נחש, אחרית דבר: יגאל שוורץ, סדרת רטרו, כנרת זמורה ביתן דביר, 2018.
מילת הכבוד של הרחוב - עיונים בשירתו של רוני סומק, עורכים: נועה שקרג'י, יגאל שוורץ, קציעה עלון. תל אביב, הוצאת גמא, 2019.
תומר לויסמן, בשדה הקרב של הזיכרון. עורך: יגאל שוורץ, הוצאת כנרת, זמורה, דביר, 2020.
נורית גרץ, מה שאבד בזמן. עורכים: שלומציון קינן ויגאל שוורץ, הוצאת כנרת, זמורה, דביר, 2020.
ספר לכבודו

חביבה ישי, חנה סוקר-שווגר, חיים וייס ומוריה דיין-קודיש (עורכים), מן הפרדס: פואטיקה, היסטוריה, מיתולוגיה - מחקרים מוגשים ליגאל שוורץ, חיפה ובאר שבע: פרדס ואוניברסיטת בן-גוריון בנגב, מכאן: כתב-עת לחקר הספרות והתרבות היהודית והישראלית כד (מאי 2023).
לקריאה נוספת

אבנר הולצמן, עין בעין: על עשרים חוקרי ספרות, הוצאת כרמל, ירושלים, 2018, עמ' 302–321
הערות שוליים

↑  הפרדס נקרא על שמו של ארפד גוט.
1 2 3  רחל דנה־פרוכטר, דיוקן העורך כבעל אגו, חדשות, 7 ביולי 1989
↑  פביאנה חפץ, מחלה לא ברורה, חדשות, 3 במרץ 1993
↑  רוני ידור, ‏צומת ספרים, באתר גלובס, 4 בפברואר 2004
↑  יגאל שוורץ, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה".
↑  מורן בר כוכבא והילה ענתבי, ‏אבישי ברוורמן, נשיא אוניברסיטת באר-שבע: "אם לא נפעל מהר נהפוך למדינת סטארט-אפ", באתר גלובס, 10 בספטמבר 2002
↑  פביאנה חפץ, ספרים - כתב עת, חדשות, 11 ביוני 1993
↑  חנה הרציג, המשימה הבלתי-אפשרית של היסטוריון הספרות, באתר הארץ, 22 באוגוסט 2005
יצחק לאור, מרובב בכתמי זיעה ושמן שיזוף ודמעות, באתר הארץ, 10 באוגוסט 2005
↑  שמעון אדף, מאפו והמפלצת התלת-ראשית, באתר הארץ, 5 במאי 2008
על ספרו "הידעת את הארץ שם הלימון פורח", באתר "טקסט"
↑  קציעה עלון, "מאמין בלי כנסיה: 4 מסות על אהרן אפלפלד" | אהבה לאות הבודדת, באתר הארץ, 3 במרץ 2010
↑  יעל דר, "אני לא גברת, רק הילדה שלך", באתר הארץ, 13 ביוני 2010
↑  אבי עופר, סופר,פולחן, באתר הארץ, 16 בנובמבר 2011
אברהם בלבן, למה אנחנו אוהבים-שונאים את עמוס עוז, באתר הארץ, 5 באוגוסט 2011
↑   מתן חרמוני, המלחמות הפנימיות של האשכנזים, באתר הארץ, 28 במאי 2014
↑   אברהם בלבן, יגאל שוורץ חושף את עוצמת הכאב של ילדות מסויטת, באתר הארץ, 2 ביולי 2014
 יפתח אשכנזי, האנטי-אוטוביוגרפיה של יגאל שוורץ, באתר הארץ, 1 בספטמבר 2014
↑   אורן קקון, "מקוננת במכנסי נמר": נחש עקשן ולוליטה מסוכסכת נפגשים בספרי צרויה שלו, באתר הארץ, 7 בנובמבר 2017
↑   רן יגיל, "מעת לעט": יגאל שוורץ מחבר בין היסטוריה לספרות ומתרחק מהבנאלי, באתר הארץ, 18 באפריל 2018
↑   נורית גרץ, מהפכה? אולי אפילו רעידת אדמה?, באתר הארץ, 20 ביולי 2020
 בני ציפר, "מגש הכסף": יגאל שוורץ טועה. הספרות הישראלית לא נולדה עם ס. יזהר ומשה שמיר, באתר הארץ, 3 בספטמבר 2020
↑  ציפי גון גרוס מראיינת את יגאל שוורץ על ספרו "למה לחתול יש מגפיים?", באתר מאגנס
↑   ורד לי, "נסיך ומהפכן": סמי מיכאל - המזרחי הראשון, באתר הארץ, 25 באוקטובר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267991405171  PLWABN: 9810566711105606  BnF: cb14479110m (data)  GND: 123391644  ISNI: 0000 0001 0919 2481  LCCN: n87865568  NTA: 19804836X  SUDOC: 078667887  VIAF: 79185154   WorldCat (עם VIAF): 79185154
לין מרגוליס

| --- | --- |

לין מרגוליס
 לידה:  5 במרץ 1938 שיקגו, ארצות הברית 
 פטירה:  22 בנובמבר 2011 (בגיל 73) אמהרסט, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  ביולוגיה של התא 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון (1960)  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי (1965)  אוניברסיטת מסצ'וסטס אמהרסט  אוניברסיטת הרווארד  בתי הספר המעבדתיים של אוניברסיטת שיקגו 
 מוסדות:  אוניברסיטת מסצ'וסטס אמהרסט  אוניברסיטת בוסטון 
 פרסים והוקרה:  מדליית דרווין-וולאס (2008)  מדליית אדינבורו (2000)  המדליה הלאומית למדעים (1999)  פרס ויליאם פרוקטר להישג מדעי (1999)  מדליית נבאדה (1998)  מלגת גוגנהיים (1978)  Public Service Award  מפקד במסדר הדקל האקדמי 
 בן או בת זוג:  קרל סייגן (16 ביוני 1957–1965) 
 צאצאים:  דוריון סייגן, ג'רמי סייגן 
 אתר רשמי
 
לין מרגוליס (באנגלית: Lynn Margulis‏; 5 במרץ 1938 – 22 בנובמבר 2011) הייתה ביולוגית יהודייה-אמריקאית ופרופסור במחלקה למדעי כדור הארץ באוניברסיטת מסצ'וסטס אמהרסט. מרגוליס נודעת בעיקר בזכות התאוריה שפיתחה על מקור אברוני התא האיקריוטיים הקרויה אנדוסימביוזה. היא מזוהה גם עם השערת גאיה המבוססת על רעיונות של ד"ר ג'יימס לאבלוק, והייתה אשתו הראשונה של קרל סייגן.
לאורך הקריירה שלה, עבודתה של מרגוליס עוררה התנגדות עזה. בקשת מענק אחת שלה זכתה לתגובה "המחקר שלך הוא חרא. אל תטרחי להגיש מועמדות שוב", והמאמר פורץ הדרך שלה, "על מקור תאי המיטוזה" ("On the Origin of Mitosing Cells") הופיע ב-1967 לאחר שנדחה על ידי כ-15 כתבי עת, וכיום מקוטלג כמאמר מדעי קלאסי במכונים הלאומיים לבריאות בארצות הברית.
בשנת פרסום המאמר, 1967, עדיין הייתה מרגוליס חברת סגל זוטר באוניברסיטת בוסטון. התיאוריה שלה, שאברוני תאים כמו מיטוכונדריה וכלורופלסטים היו פעם חיידקים עצמאיים, זכתה להתעלמות במשך עשור נוסף, והפכה למקובלת רק לאחר שהוכחה באמצעות ראיות גנטיות.
מרגוליס נבחרה לחברה באקדמיה הלאומית למדעים בארצות הברית בשנת 1983. הנשיא ביל קלינטון העניק לה את המדליה הלאומית למדעים בשנת 1999. האגודה הליניאית של לונדון העניקה לה את מדליית דרווין-ואלאס (אנ') בשנת 2008.
ההיסטוריון יאן סאפ אמר כי "שמה הוא שם נרדף לסימביוזה כמו שמו של צ'ארלס דרווין לאבולוציה." מרגוליס שינתה את הבנת האבולוציה של תאים בעלי גרעין – אירוע שארנסט מאייר כינה "אולי האירוע החשוב והדרמטי ביותר בתולדות החיים" – בכך שהציעה שאירוע זה היה תוצאה של מיזוגים סימביוטיים של חיידקים.
בשנת 2002, מגזין Discover (אנ') קבע שמרגוליס היא אחת מ-50 הנשים החשובות ביותר במדע.
הערות שוליים

↑    Lynn Margulis (Obituary), The Telegraph, 13 December 2011
↑  Margulis, Lynn, Gaia Is a Tough Bitch (אורכב 22.11.2017 בארכיון Wayback Machine). Chapter 7 in The Third Culture: Beyond the Scientific Revolution by John Brockman (Simon & Schuster, 1995)(הקישור אינו פעיל)
↑  On the Origin of Mitosing Cells
↑  Sagan, Dorion, ed. (2012). Lynn Margulis: The Life and Legacy of a Scientific Rebel. White River Junction: Chelsea Green. ISBN 978-1603584470.
↑  Mayr, Ernst (2001). What Evolution Is. New York, NY: Basic Books. pp. 48. ISBN 978-0-465-04426-9.
↑  Svitil, Kathy (13 בנובמבר 2002). "The 50 Most Important Women in Science". Discover Magazine. נבדק ב-1 במאי 2019. {{cite journal}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264898205171  PLWABN: 9810701276005606  BIBSYS: 90096061  BNE: XX858180  BnF: cb121400593 (data)  Botanist: Margulis  CANTIC: a11637286  CiNii: DA0016054X  GND: 115464654  ISNI: 0000 0001 2146 8196  LCCN: n50040791  LNB: 000351283  NDL: 00448831  NKC: xx0029890  NLA: 35327886  NLG: 73073  NLK: KAC199617724  NSK: 000178493  NTA: 069277842  RERO: 02-A003561611  SNAC: w6n04c51  SUDOC: 029863651  S2AuthorId: 6829889  VIAF: 108159261   WorldCat (עם VIAF): 108159261 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יורם שיפטן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1958 (בן 67 בערך) 
 ענף מדעי:  מערכות תחבורה, התנהגות נוסעים
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  הטכניון, MIT
 מנחה לדוקטורט:  נייג'ל וילסון
 מוסדות:  הטכניון
 תלמידי דוקטורט:  סיגל קפלן 
 
יורם שיפטן (נולד ב-1958) הוא פרופסור מן המניין בפקולטה להנדסה אזרחית וסביבתית בטכניון ומחזיק הקתדרה בתכנון עירוני ואזורי על שם יוסף מאירהוף. מחקריו של שיפטן עוסקים בהתנהגות נוסעים, מדיניות וכלכלת תחבורה, ובניתוח של מערכות תחבורה. הוא מכהן כראש המרכז הישראלי לקידום המחקר בתחבורה חכמה ומשמש כיועץ לפרויקטים תחבורתיים רחבי היקף בישראל ובעולם.
השכלה

יורם שיפטן נולד בירושלים ולמד בבית הספר התיכון שליד האוניברסיטה (ליד"ה). הוא שירת בצה"ל כקצין מודיעין בתותחנים והשתחרר בדרגת סרן. שיפטן למד הנדסה אזרחית בטכניון וסיים תואר ראשון בהצטיינות בשנת 1986. הוא המשיך לתואר שני בפקולטה, אותו קיבל בשנת 1988. את הדוקטורט קיבל שיפטן מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT) בשנת 1991, בהנחייתו של פרופ' נייג'ל וילסון. נושא עבודת הדוקטורט: Transportation Workforce Planning in the Transit Industry: Incorporating Absence, Overtime, and Reliability Relationships
קריירה אקדמית

בשנת 1991 החל שיפטן לעבוד ב-Cambridge Systematics, חברה אמריקאית לייעוץ תחבורתי ובהמשך הפך לשותף בכיר בה. בשנת 1996 הוא הצטרף לפקולטה להנדסה אזרחית בטכניון כמרצה, וקודם למרצה בכיר ב-1996. שיפטן קודם לפרופסור חבר בשנת 2005 ולפרופסור מן המניין ב-2016. משנת 2019 הוא מחזיק הקתדרה בתכנון עירוני ואזורי על שם יוסף מאירהוף בפקולטה.
במהלך השנים שיפטן היה פרופסור אורח במחלקות להנדסה אזרחית וסביבתית של אוניברסיטת נורת'ווסטרן, אוניברסיטת אילינוי בשיקגו, האוניברסיטה של אוהיו, ETH בציריך, במחלקה לתכנון עירוני באוניברסיטת מישיגן, ובמחלקה למדיניות ציבורית באוניברסיטת ג'ורג' מייסון בווירג'יניה ולימד קורסים במידול הביקוש והערכת פרויקטים תחבורתיים.
שיפטן הנחה 20 דוקטורנטים ו-50 סטודנטים לתואר שני.
מחקריו

שיפטן מתמקד במחקריו בביקוש לתחבורה ובהתנהגות נוסעים ובהשפעתם על המדיניות ועל קבלת ההחלטות. הוא מפתח מודלים לחיזוי, תכנון וניתוח של הביקוש לתחבורה באמצעות תיאוריות כלכליות, אקונומטריות, פסיכולוגיות והנדסיות. המודלים מנתחים את מערכות התחבורה כדי לשפר את היעילות והשוויונית שלהן, וכן מאפשרים בחינה של ההשפעות הכלכליות, סביבתיות, בטיחותיות, וחברתיות שלהן.
שיפטן פיתח את מודל הביקוש מבוסס פעילויות, ה-(Activity-Based Models (ABM. במקום לחזות ישירות את הנסיעות אותם אנשים יבחרו לעשות, המודל אומד את הפעולות שהנוסעים מעוניינים לבצע וגוזר מכך את תבניות הנסיעה שיבחרו בהם. מודלים אלה משפרים במידה ניכרת את ההבנה של התנהגות הנוסעים ומעניקים כלים טובים יותר לתכנון תחבורתי. שיפטן פיתח את הכלים למימוש המודל מבוסס הפעילות של מטרופולין תל אביב.
בשנים האחרונות מתמקדים מחקריו של שיפטן בהשלכות של תחבורה חכמה ומכוניות ללא נהג על התנהגות נוסעים ומאפייני הפעילות שלהם והשפעתן הפוטנציאלית על הערים.
פעילות מקצועית

שיפטן עומד בראש המרכז הישראלי לקידום המחקר בתחבורה חכמה מאז הקמתו בשנת 2019. הוא כיהן כנשיא האגודה הישראלית למחקר תחבורה בשנים 2004-2007. שיפטן היה גם עורך של Transport Policy בשנים 2010–2017, ועמד בראש האגודה הבינלאומית לחקר התנהגות נוסעים בשנים 2014–2015 (IATBR).
הוא משמש גם כחבר מערכת במספר כתבי עת מקצועיים בתחום התחבורה. שיפטן ייעץ בפרויקטי תחבורה גדולים בארצות הברית ובישראל בנושאי מדיניות תחבורתית, הביקוש לתחבורה, ההשפעה הסביבתית, וכדאיות ההשקעות. בין השאר, הוא פיתח את המודלים של הביקוש התחבורתי עבור לוס אנג'לס ומפרץ סן פרנסיסקו, וכן עבור הרכבת התחתית של השדרה השנייה בניו יורק.
בישראל היה שיפטן היועץ האקדמי של המדריך הישראלי להערכת פרויקטי תחבורה (נוהל פר"ת) וייעץ בנושאים של מודלי הביקוש, תכנון וכדאיות של מיזמי תחבורה שונים. בכלל זה: המטרו של תל אביב, התכנון האסטרטגי של רכבת ישראל והרכבת הקלה בירושלים. בין לקוחותיו: משרדי התחבורה והאוצר, מחלקת התחבורה של ארצות הברית, מינהל הכבישים הפדרלי, וכמה מדינות ומטרופולינים גדולים בארצות הברית.
פרסומים

שיפטן כתב כ-150 מאמרים מקצועיים וערך חמישה ספרים.
פרסומים > ספרים

Shiftan Y., K. Button and P. Nijkamp (Eds.), Transportation Planning, as part of the Button K. and Nijkamp P. (Ed.) “Classics in Planning” series, 642 pages, Edward Elgar Publishing Ltd., 2007
Geerlings, H., Shiftan, Y., and Stead, D., (Eds.) Transition towards Sustainable Mobility: the Role of Instruments, Individuals and Institutions, 406 pages, Ashgate, Surrey, England, 2012
Attard, M., and Shiftan, Y., (Eds.), Sustainable Urban Transport, Volume 7 of the Transport and Sustainability series, Emerald Group Publishing Limited, 2015
Hakim, S., Albert, G., and Shiftan, Y., (Eds.), Securing Transportation Systems, John Wiley & Sons Inc., NJ, 2015
Shiftan, Y. and Kamargianni, M., (Eds.) Preparing for the New Era of Transportation Policies: Learning from Experience. The first book of the Van Wee (Ed.) “Advances in Transport Policy and Planning” series, Elsevier, Academic Press, 2018
פרסומים > מאמרים נבחרים

Kogus, A., Brůhová Foltýnová, H., Gal-Tzur, A., Shiftan, Y., Vejchodská, E., Shiftan, Y., Will COVID-19 accelerate telecommuting? A cross-country evaluation for Israel and Czechia, Transportation Research A: Policy and Practice  Vol. 164, pp. 291-309, 2022
Cohen-Blankshtain, G., Bar-Gera, H., Shiftan, Y., “Congestion pricing and positive incentives: conceptual analysis and empirical findings from Israel” Transportation, on-line 2022
Tenenboim E., Munichor, N., Shiftan, Y., “Justifying toll payment with biased travel time estimates: Behavioral findings and route choice modeling, Transportation, 2022
Etzioni, S., Daziano, R., Ben-Elia, E, & Shiftan, Y., “Preferences for Shared Automated Vehicles: A Hybrid Latent Class Modeling Approach” Transportation Research C, 125, 2021
Harb, M., Stathopoulos, A., Shiftan, Y., & Walker, J., “What Do We (Not) Know About Our Future with Automated Vehicles”, Transportation Research C, 123, 2021
Etzioni, S., Hamadneh, J., Elvarsson, A.B., Esztergár-Kiss, D., Djukanovic, M., Neophytou, S.N., Sodnik, J., Polydoropoulou, A., Tsouros, I., Pronello, C., Thomopoulos, N., and Shiftan, Y., “Modeling Cross-National Differences in Automated Vehicle Acceptance” Sustainability, 12(22), 2020
DiCiommo, F., and Shiftan, Y., Transport Equity Analysis, Transport Reviews, Vol. 37, No. 2, pp 139-151, 2017
Haboucha, C. J., Ishaq, R., Shiftan, Y., “User preferences regarding autonomous vehicles, Transportation Research C No. 78, pp. 37-49, 2017
Ben-Elia, E2., Di Pace, R., Bifulco, G.N., and Shiftan, Y., “The impact of travel information’s accuracy on route-choice.” Transportation Research C, Vol. 26, pp. 146-159, 2013
Sharaby, N.3, and Shiftan, Y., “The impact of fare integration on travel behavior and transit ridership.” Transport Policy, Vol. 21, pp. 63-70, 2012
Shiftan, Y., and Ben-Akiva, M., “A practical policy-sensitive, activity-based, travel-demand model.” the Annals of Regional Science, Vol. 47, No. 3, pp. 517-541, 2011
Ben Elia, E.1, and Shiftan Y., “Which road do I take? A learning-based model of route-choice behavior with real-time information.” Transportation Research Part A: Policy and Practice, Vol. 44, No. 4, pp. 249-264, 2010
Shiftan Y., Outwater, M.L3., and Zhou, Y.3, "Transit market research using structural equation modeling and attitudinal market segmentation.” Transport Policy, Vol. 15, No. 3, pp. 186-195, 2008
Shiftan Y., Kaplan S1., and Hakkert S., “Scenario building as a tool for planning a sustainable transportation system.” Transportation Research D: Transport and Environment, No 8, pp. 323-342, 2003