stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טיפול מוגבל בזמן בשיטת ג'יימס מאן
הגדרת 'הסוגיה המרכזית'

בראיון קליני (1–3 פגישות שמתקיימות לפני 12 פגישות הטיפול) המטפל לומד על מצוקתו של המטופל, עד כמה הצליח או נכשל בעמידה בקשיים מתמשכים, מדוע הוא חווה רגשות אלו, ובנוסף נאסף מידע על תאריכים ואירועי חיים.
בשלב זה מנסים להבין מהי התחושה שהמטופל חש כלפי עצמו בעבר ובהווה. המטפל מסייע למטופל לתפוס, להבין ולזהות את הרגשתו כלפי עצמו.
הכלי הטיפולי העיקרי הוא האמפתיה – היכולת לחדור לרגשות הזולת ועדיין להישאר מרוחק מספיק כדי להיות ישות טיפולית יעילה (בניגוד ל"הזדהות" מלאה עם רגשותיו). לשם כך, לטענת מאן, מטפל שעובד בשיטה זו חייב להיות אדם שעבר בעצמו תהליך של פסיכואנליזה או פסיכותרפיה ממושכת, וכן רצוי שיהיה לו ניסיון קודם בטיפול פסיכותרפי ממושך כמטפל.
'הסוגיה המרכזית' מנוסחת תמיד עם היגד תמיכתי (התייחסות לכוחות של הפרט) ומורכבת משלושה מרכיבים עיקריים:
מרכיב הזמן (תחושות של המטופל שמתרחשות כעת ולאורך כל חייו)
מרכיב היחס לעצמי (האדם חש בלתי מוערך)
מרכיב הרגש (הרגש המתעורר תמיד)
דוגמה לסוגיה מרכזית: היגד תומך - "אתה אדם חרוץ ונמרץ (מתייחס לכוחות), אך כעת ולאורך כל חייך (מרכיב הזמן), אתה חש שאינך מקבל הכרה על מאמציך (מרכיב היחס לעצמי), ולכן אתה מרגיש ותמיד הרגשת עצוב (הרגש המתעורר בכל פעם מחדש)".
'הסוגיה המרכזית' היא לא פירוש אלא הבהרה של דבר שהמטופל ידע תמיד, אך לא הצליח להגדיר. המטפל מסייע לו להגדיר את הסוגיה המרכזית לאחר הראיון הקליני, ומנסח אותו כהיגד בעל כמה חלקים:
יכולת או תכונה של הפרט להתמודד עם הדימוי הרע של העצמי.
המטפל יודע איך האדם מרגיש והרגיש תמיד, למרות מאמציו להתגבר על זה.
ללמוד עם המטופל מה קרה במשך חייו שהביא אותו לחוש כך כלפי עצמו.
'הסוגיה המרכזית' מביאה את דמות הילד של המטופל הבוגר, שהיה קטן וחסר אונים, ואת המבוגר המתפקד והאחראי שאינו יכול להפסיק להרגיש כפי שהרגיש בעודו ילד.
הטיפול על פי מאן בהשוואה לטיפולים אחרים

שני הבדלים מרכזיים בין טיפול מוגבל בזמן לפי שיטת מאן לבין תהליכים טיפוליים אחרים הם:
ראיה ממוקדת של האירועים והתגובות עליהם, תוך שחרור כמות עצומה של מידע בנוגע למקורות 'הסוגיה המרכזית'; היצמדות של המטפל ל'סוגיה המרכזית'. גם הפירושים וגם ההבהרות נעשים במונחים של 'הסוגיה המרכזית'.
הגבלה ל-12 פגישות. בשיטות אחרות של טיפול קצר מועד לא נוקבים במספר מדויק של פגישות טיפוליות.
המטרה העיקרית של הטיפול היא להפחית ככל האפשר את הדימוי העצמי השלילי של המטופל. הקלה בתסמינים היא תוצר לוואי של התהליך ולא מטרה בפני עצמה.
המודל מבוסס על הבנה פסיכואנליטית של המושג זמן, הן באופן מציאותי והן באופן סמלי.
זמן מוגבל מוקצב על מנת לעבוד על 'הסוגיה המרכזית' באופן אמפתי. המטפל רוצה ליצור חוויה של פרידה מיטיבה באמצעות עבודה על תסכולי המטופל, שלא יכול להגשים את משאלת האיחוד הנצחי.
הגבלת הטיפול היא מעיין פשרה בין השאיפה לתלות, להיות מטופל משוחרר מאחריות, לבין השאיפה לאוטונומיה, עצמאות והערכה עצמית. המטופל מוזמן להיות תלוי במטפל, אך למשך זמן מוגבל וידוע מראש.
המסר הטיפולי של הגבלת מסגרת הטיפול היא שלמטופל יש כוח ויכולת להתמודד, ואם יקבל כלים מתאימים, תהיה לו היכולת לעשות שינוי גם תוך פרק זמן מוגבל.
טכניקת הטיפול

לטיפול שלושה שלבים ובכל שלב למטפל יש תפקידים מוגדרים:
השלב הראשון – 'ירח הדבש' (3-4 הפגישות הראשונות) – ההנחה היא כי בשלב זה המטופל באווירה אופורית של תקווה, ומצפה שהבעיות שלו ייפתרו בעזרת הטיפול. המטפל בשלב הזה עוסק בחיזוק הברית הטיפולית ובשמירה על מוקד הטיפול. המטפל מגייס את המטופל לעבודה דרך שיקוף, הקשבה מכבדת ובדיקה. הקשבה מעין זו גורמת למטופל לצפות, שכל האכזבות מן העבר יקבלו פתרון. בשלב הזה נוצרת ברית טיפולית. המטופל מביא רגשות, חוויות ופנטזיות שמעשירים את הידע האנמנסטי מהראיון הקליני. לעיתים מספר תסמינים נעלמים בשלב הזה. המטפל מפרש העברה באופן ישיר; תפקידו בשלב הזה הוא לשמור על כך שהמטופל יעסוק ב'סוגיה המרכזית', דבר שמשרת גם את הגבלת הנטייה לרגרסיה.
השלב השני – השלב האמביוולנטי (פגישה 5–9) – ההנחה היא כי בשלב זה המטופל מבין ש'ירח הדבש' איננו נצחי; עולים ספקות לגבי היכולת להביא לשינוי, ויש תחושה שהזמן אוזל. המטופל מבין שלא כל בעיותיו ייפתרו, צצה אכזבה מן הקשר ועולים רגשות של אמביוולנטיות, פסימיות וספק. המטפל מעמת את המטופל עם היענות יתר, תלות בו, תוך עידוד לבטוח בעצמו. הנפרדות של המטופל והמטפל הופכים לעובדה. המטפל לא נותן בשלב הזה למטופל להתייחס אליו כמו אל "אובייקט", שהוא יכול לסגת ולהיבלע בתוכו. המטפל ישיר יותר, מעודד את המטופל להיות אמיתי וכן עם עצמו ועם שאיפותיו, בניסיון להגביר את תחושת האוטונומיה ולבנות את הדימוי העצמי וההערכה העצמית.
השלב השלישי – פרידה (פגישות 10–12) – המטפל מפגיש את המטופל עם קשייו וכאביו להיפרד מן הטיפול ומן המטפל. בשלב זה המטופל לעיתים מבטא זיכרונות מפרידות קודמות. אם המטופל מתעלם מנושא הפרידה, המטפל מעלה את הנושא לדיון. בשלב הזה להעברה יש תפקיד משמעותי; צפוי שיעלו רגשות כמו עצב, יגון, כעס ואשמה כלפי המטפל – רגשות שנחוו כלפי אנשים קרובים למטופל ודמויות משמעותיות בהווה ובעבר. התעלמות מרגשות אלה לא תאפשר הפנמה חיובית ופרידה בוגרת. פעמים רבות המטפל וכן המטופל מתקשים להיפרד. בשלב הזה מאן מנסה להשריש את תחושת השליטה והיכולת העצמית שתומכים בחיפוש אחר עצמאות. ניתן לצפות לעצב בשלב הזה, שמאפשר פרידה ללא עלבון. אמביוולנטיות שבעבר הביאה לכעס או לדיכאון, הופכת למודעות לרגשות חיוביים גם בשעת פרידה ואובדן.
בתחילת הטיפול המטפל מזהה את הקשיים והכוחות של המטופל. השאלות בשלב הזה נועדו כדי להבין את הבעיה לעומקה, ולעודד רגרסיה תוך שמירה על רווחה רגשית (well being). ככל שהטיפול מתקדם, יש יותר ויותר הבהרות, עימותים קלים ופרשנות, בעיקר כלפי מצבים בהווה. לקראת סיום הטיפול תדירות ההתערבויות הטיפוליות סביב מושג הזמן והפרידה עולות, וכן יש התייחסות מפורשת ל'סוגיה המרכזית'. יש פרשנות מוגברת של העברה והקשר שלה עם דמויות בהווה ובעבר. בנוסף יש יותר הצהרות מעוררות מחשבה, הערות חינוכיות ותמיכתיות, שבאות כדי לחזק את ההערכה העצמית ואת העצמאות ולהכין את המטופל לסיום הטיפול.
האוכלוסייה לה מתאים טיפול דינמי קצר מועד בגישת מאן

טיפול בבעיה אקוטית - מטופלים אשר התסמינים שלהם הופיעו באופן פתאומי וחריף, מתאימים יותר לטיפול מאלה שסובלים מתסמינים כרוניים.
יכולת הסתגלות גבוהה – אם לאדם כוחות אגו חזקים, יש סיכוי טוב יותר שהטיפול קצר המועד יהיה אפקטיבי.
יכולת טובה להתייחס לאחר – ככל שהתקשורת של האדם טובה יותר, כך היכולת שלו ליהנות מסוג זה של טיפול תהיה גבוהה יותר.
מוטיבציה גבוהה לטיפול וכן נכונות להתמודד עם פירוש מוקדם.
כלומר, הטכניקה לא מתאימה לכל מטופל, אך יכולה להתאים לרבים. היא מתאימה במיוחד להתערבות במשבר, אבל גם למצבים רבים אחרים. פסיכותרפיה ממושכת מתאימה יותר במצבים בהם הנזק הפסיכולוגי נגרם בגיל צעיר יותר, והוא בעל אופי כרוני יותר.
תאוריית השינוי לפי מאן

השילוב של הצהרת המטפל על 'הסוגיה המרכזית' וקביעת תאריך סיום הטיפול בתחילת הטיפול, יוצרים את המבנה של הטיפול המוביל לשינוי. האופן שבו המטפל מציג את 'הסוגיה המרכזית' מפתח את הברית הטיפולית וההעברה החיובית, ומאפשר למטופל לבדוק רגשות שליליים לגבי עצמו, שהוא חווה כמטרד. המטופל מקבל עידוד מן המטפל להתמודד עם העבר על מנת להשיג שליטה בהווה וכדי להיות חופשי לעצב את העתיד.
לגבי מושג הזמן בטיפול, טוען מאן, כי המטופל נכנס לטיפול עם ציפייה לקסם, ציפייה שניתן יהיה להחזיר את הזמן לאחור ולתקן. תפיסת הזמן הילדי (הציפייה לעונג ולזמן מתמשך בלתי נגמר) צריכה לפנות מקום לתפיסה מציאותית יותר של זמן בוגר קלנדרי. פרידה ואובדן קורים בין אם האדם רוצה ובין אם לאו.
בשלב הפרידה או הסיום, המטופל יגיב באותו רגש שאפיין פרידה קודמת. שינוי קורה בכך שעוזרים למטופל להשיג נפרדות עם מידה של פתרון וצורה חדשה של הפנמה משוחררת מרגשות שליליים. לפי מאן, תהליך זה מחזק את האגו, מעצים את תחושת העצמי, וממתן את הסופר אגו. מאן מדבר על פרידה בטיפול כאירוע מבגר.
תאוריית השינוי בטיפול דינמי מוגבל בזמן כוללת הפחת תקווה ואופטימיות. המטפל מאמין ביכולת של המטופל לנהל קונפליקט. מאן נוקשה בתפיסת הזמן ומדגיש את האמפתיה של המטפל כגורם המרפא, שעוזר למטופל לתפוס ולקבל פרידה וסיום. הטיפול לא עוסק בכל סוגיות החיים של המטופל אלא ב'סוגיה המרכזית'. לעיתים לאחר מספר שנים ייתכן טיפול נוסף מסוג זה, שיעסוק בסוגיה מרכזית אחרת.
לעיתים הבחירה של המטופל בטיפול קצר מועד נעשית מהסיבות הלא נכונות – רצון לא להעמיק, התנגדות לשינוי. גם מטפלים עלולים לבחור בטיפול קצר מועד מסיבות לא מודעות כמו פנטזיה לריפוי מהיר, אומניפוטנטיות, תחרות עם מטפלים "איטיים" ועוד. מאן לא שולל את הפסיכותרפיה הממושכת והוא אף ממליץ למטפלים להתנסות בה הן כמטופלים והן כמטפלים. עם זאת, הוא טוען שהטיפול הקצר והמוגבל בזמן יכול לתת מענה טוב במקרים רבים.
ראו גם

טיפול קצר מועד ממוקד על פי באלינט
טיפול קוגניטיבי התנהגותי
עיוותי חשיבה
לקריאה נוספת

שפלר, ג. (תשנ"ד) פסיכותרפיה מוגבלת בזמן – תאוריה, טיפול, מחקר הוצאת ספרים ע"ש מאגנס, האוניברסיטה העברית, ירושלים.
Mander, G. (2000) A Psychodynamic Approach to Brief Therapy. Sega Publications.
Mann, J. (1973) Time-limited Psychotherapy . Cambridge Mass.: Harvard University Press.
Malnos, A. (1995) A Question of Time: Essentials of Brief Dynamic Psychotherapy. Karnac Books.
Messer S. B., Warren C. S., (1995) Brief Models of Comparative Approach. The Guilford Press.
Peak, T. H., Borduin, C. M., Archer, R. P., (1988) Brief Psychotherapies - Changing Frames of Mind. Sega Publications
Shefler, G. (2001) Time-limited Psychotherapy in Practice. Philadelphia, P.A : Brunner-Rutledge
הערות שוליים

↑  Frederick Crews, The Verdict on Freud, Psychological Science 7, 1996-03, עמ' 63–68 doi: 10.1111/j.1467-9280.1996.tb00331.x
↑  Mario Bunge, The philosophy behind pseudoscience, Skeptical Inquirer, 2006, עמ' 29-37
↑  Evan Mayo-Wilson et al, Psychological and pharmacological interventions for social anxiety disorder in adults: a systematic review and network meta-analysis, The Lancet Psychiatry 1, 2014-10, עמ' 368–376 doi: 10.1016/S2215-0366(14)70329-3
↑  Xinyu Zhou et al, Comparative efficacy and acceptability of psychotherapies for depression in children and adolescents: A systematic review and network meta-analysis, World Psychiatry 14, 2015-06, עמ' 207–222 doi: 10.1002/wps.20217
↑  התערבות במשבר בוויקיפדיה האנגלית
טורי קלי

| --- | --- |
קלי מופיעה ב-Cafe Hotel בשנת 2015
קלי מופיעה ב-Cafe Hotel בשנת 2015
 לידה:  14 בדצמבר 1992 (בת 31) ווילדומר, קליפורניה, ארצות הברית
 שם לידה:  ויקטוריה לורן קלי
 שם במה:  Tori Kelly 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2004
 עיסוק:  זמרת,
 סוגה:  פופ, סול
 סוג קול:  סופרן קולורטורה 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה, פסנתר, תופים
 חברת תקליטים:  קפיטול רקורדס
 torikellymusic.com
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
ויקטוריה לורן "טורי" קלי (נולדה ב-14 בדצמבר 1992) היא זמרת וכותבת שירים אמריקאית. היא צברה פרסום לאט לאט דרך העלאת סרטונים ליוטיוב החל מגיל 14. כאשר הייתה בת 16 נבחנה לתחרות השירה הטלוויזיונית "אמריקן איידול". לאחר שהודחה מהתחרות, קלי התחילה לעבוד על המוזיקה שלה. בשנת 2012 פרסמה את אלבום ה-EP הראשון שלה שאותו כתבה והפיקה בעצמה. האלבום נקרא: "Handmade Songs By Tori Kelly". באותה השנה, סקוטר בראון נהפך להיות הסוכן שלה לאחר שצפה בסרטונים שלה ביוטיוב והכיר אותה לקפיטול רקורדס, איתם היא חתמה על חוזה בספטמבר של אותה השנה. אלבום ה-EP השני שלה, Foreword יצא ב ספטמבר 2013 כשחרור השירים הראשון הראשון שלה. ב-23 ביוני 2015 יצא אלבום האולפן הראשון שלה: "Unbreakable Smile". הסינגל שיצא במטרה לקדם את האלבום, "Nobody Love", יצא באביב של אותה השנה. זה השיר הראשון שלה שהגיע ל "טופ 100 ארצות הברית של בילבורד".
ביוגרפיה וקריירה > 1992–2007: ילדות ותחילת הקריירה

קלי נולדה בעיר Wildomar בקליפורניה, ארצות הברית. אביה הוא ממוצא ג'מייקי וחצי פוארטו ריקי. אמה היא ממוצא אירי וגרמני. קלי נחשפה בבית למגוון רב של סוגי מוזיקה על ידי הוריה. "אני נותנת להם קרדיט ענק רק כי הם חשפו אותי לכל הז'אנרים השונים של מוזיקה, ואף ז'אנר לא היה מחוץ לתחום", היא אמרה כאשר נשאלה על החינוך שהוריה העניקו לה. קלי הופיעה בתוכנית "Star Show" (בעברית: מחפשים כוכב).
בשנת 2004, היא השתתפה בתוכנית "America's Most Talented Kids" (בעברית: הילדים הכי מוכשרים באמריקה), ושם שרה את "Keep on Singin' My Song" של כריסטינה אגילרה, היא הביסה את המוזיקאי 'האנטר הייס', וזכתה בתחרות. היא השתתפה בתחרות הזוכים, אך הפסידה לאנטוניו פונטרלי, רוקיסט. בגיל 12 קיבלה הצעה ל חוזה הקלטות, והסכימה להצעה. בשנת 2007 התחילה להעלות סרטונים ליוטיוב בגיל 14. הסרטון הראשון שהעלתה היה קאבר לשיר "Go Tell It On The Mountain", שאותו במקור הופיעה בדצמבר 2004. קלי צברה פרסום על ידי גרסת הכיסוי האקוסטית שלה לשיר "Thinkin Bout You" עם חברתה היוטיוברית - "Angie Girl".
ביוגרפיה וקריירה > 2008–2013: Handmade Songs by Tori Kelly

בשנת 2010, קלי נבחנה לעונה ה-9 של התוכנית "American idol" בעיר דנבר, קולורדו ועברה לשבוע הוליווד אך לא הגיעה ל-"טופ 24" זמרים. היא טענה כי "היא הייתה הרוסה" אך היא "נתנה את הכול". היא מיד התחילה לכתוב עוד שירים וקיבלה הצעה להשתתף בגרסת נוער לשיר הצדקה משנת 1985 "We Are the World" ושם הפרויקט היה "We Are the World: The Next Generation".
באחד במאי 2012 הוציאה את אלבום ה-EP הראשון שלה - Handmade Songs by Tori Kelly שכלל 6 שירים. קלי כתבה, הפיקה, תכננה והקליטה בעצמה את האלבום בבית שלה. כאשר האלבום יצא לאייטונס הוא הגיע ל-"טופ 10 אלבומי הפופ". היא אמרה שהאלבום הזה היה רק "התחממות" לקראת אלבום באורך מלא שיצא בעתיד. האלבום מכר למעלה מ-14,000 עותקים והגיע למקום התשיעי במצעדי ארצות הברית.
בפברואר 2013, קלי הוציאה סינגל בשם "Fill a Heart" שכתבה אותו לקמפיין העמותה "Child Hunger Ends Here". להקת בנים בריטית, בשם The Wanted שרו את השיר הזה בתוכנית "רוקדים עם כוכבים". החל מאפריל 2013 קלי יצאה סיבוב הופעות בשמונה מקומות שונים ברחבי ארצות הברית במטרה לעזור לעמותות לספק אוכל ושתייה לילדים רעבים.
באמצע שנת 2013, הסוכן של קלי הציג אותה בפני חברת ההקלטות "קפיטול רקורדס". היא הייתה "מאוד סקפטית" בקשר לחתימה עם חברת תקליטים ופחדה שדברים לא יעבדו כמו שהיא תרצה, כפי שקרה מוקדם יותר בקריירה שלה. "אני נשרפתי לפני, אך כשהכרתי את הבחורים האלה, לא הרגשתי כך בכלל, הם העריצו אותי ומאוד הבינו אותי". ולבסוף ב-6 בספטמבר חתמה ועברה רשמית לקפיטול רקורדס.
ביוגרפיה וקריירה > 2013–הווה: Foreword, Unbreakable Smile and Hollow

בספטמבר 2013, קלי הודיעה בתוכנית האירוח "The Today Show" על הוצאת אלבום EP חדש ששמו יהיה "Foreword" וייצא ב-22 באוקטובר 2013. האלבום מכר מעל 16,000 עותקים, והגיע למקום 16 במצעד האמריקאי "טופ 200" של בילבורד. קלי תמכה רבות בזמר אד שירן בהופעתו במדיסון סקוור גארדן בראשון לנובמבר 2013, ובנוסף תמכה גם בזמר הבריטי סם סמית' בסיבוב ההופעות שלו באוקטובר 2014.
ב-12 באוקטובר 2015 קלי חשפה בסנאפצ'אט שהאלבום Unbreakable Smile יסודר מחדש וייצא מחדש. "Hollow" יצא ב-22 באוקטובר 2015 בתור הסינגל הראשון מתוך הגרסה החדשה של האלבום. בשנת 2016 זכתה למועמדות בפרס גראמי לתגלית השנה.
בשנת 2021 דיבבה את מינה, הפילה ההודית בסרט האנימציה "לשיר 2".
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2015: Unbreakable Smile
2018: Hiding Place
2019: Inspired by True Events
2020: A Tori Kelly Christmas
2024: Tori.
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2012: Handmade Songs by Tori Kelly
2013: Foreword
2020: Solitude
2023: Tori
הופעות > סיבובי הופעות

2015–2016: Where I Belong Tour
2016–2017: Unbreakable Tour
מאה שערים

ערך זה עוסק בשכונה בירושלים. אם התכוונתם לשכונה בתל אביב או ספר בשם זה, ראו .
| --- | --- |

 מידע
 עיר:  ירושלים
 מדינה:  מדינת ישראל ישראל
 תאריך ייסוד:  1874
 קואורדינטות:  31°47′13″N 35°13′20″E﻿ / ﻿31.786944444444°N 35.222222222222°E﻿ / 31.786944444444; 35.222222222222
 שכונות נוספות בירושלים
 he
 
מפת התפתחות כרונולוגית של בניית גרעין השכונה
כיכר השבת במאה שערים
שוק מאה שערים, 1964–1965
מאה שערים היא שכונה יהודית אשכנזית ותיקה במרכז ירושלים, בקרבת מרכז העיר והעיר העתיקה ואחת השכונות היהודיות הראשונות שנבנו מחוץ לחומות ירושלים העתיקה. מקור השם הוא מפרשת תולדות, בפסוק: "וַיִּזְרַע יִצְחָק בָּאָרֶץ הַהִוא וַיִּמְצָא בַּשָּׁנָה הַהִוא מֵאָה שְׁעָרִים וַיְבָרֲכֵהוּ ה'" (ספר בראשית, פרק כ"ו, פסוק י"ב)
גבולות השכונה כיום: במערב – רחוב נתן שטראוס, בדרום – רחוב בני ברית ורחוב הרב שמואל סלנט, במזרח – רחוב שבטי ישראל, ובצפון - רחוב מאה שערים ורחוב שומרי אמונים.
כעיר בתוך עיר שרויה מאה שערים בתוך ירושלים. אין בה לא בירניות ופלטריות (ארמונות), ולא גנים ופרדסים ולא שאר דברים המרחיבים את הדעת. ברם זכורה מאה שערים לטוב שאלמלא היא היינו לחוצים ודחוקים בין החומות ולא היינו מוצאים בית מושב לנו ולבנינו
ייסוד השכונה > מטרת השכונה

מאה שערים הייתה השכונה החמישית שנבנתה מחוץ לחומות העיר העתיקה, והייתה אז הגדולה והמרוחקת ביותר. הוקמה בידי אנשי היישוב הישן היוצאים מהעיר העתיקה. קדמו לה משכנות שאננים, מחנה ישראל, נחלת שבעה ובית דוד.
ייסוד השכונה > כרם כדכוד

המגרש הראשון נקנה ונבנה בשנת תרל“ד (1874), על ידי קבוצה בראשות הרב שלמה זלמן לוי (לעווי) ומר בן ציון ליאון. ונקרא: “כרם כדכוד”. שטח המגרש היה: "25,000 אמות מרובעות".
על פי "ותיקים מראשוני מאה שערים" החלק הראשונה של “כרם כדכוד” נקנתה מוקדם יותר, בשנת תרכ"ג (1863), מייד לאחר שהעות'מאנים נתנו אישור שנתינים זרים רשאים לקנות נחלות מחוץ לחומת ירושלים. בהמשך, נקנתה עוד חלקת אדמה בתרל"ד וכן בשנת תרמ"ט (1889).
ייסוד השכונה > ייסוד השכונה

השכונה נוסדה על ידי "חברת בוני ירושלים". קבוצת המייסדים “הנבחרים לראש החברה 'בוני ירושלים'" היו:
הרבנים: הרב אליעזר דן רלב”ג, הרב שלמה זלמן בהר"ן, הרב שלמה זלמן לעווי, הרב אברהם בריסקר (ר‘ אברהם ב“ר ראובן רובינזון),
ה"נגידים" בנציון ליאון, הר' משה גראף מבריינסק, יעקב (אליעזר) רייפמן, ישעיה בהר' אורי, יואל משה סלומון, אריה ליב הורביץ (חתנו של רבי אליהו יוסף ריבלין), ר' יעקב יוסף גאלדשמיט מאמסטרדם, ויוסף ריבלין.
בראש הקבוצה עמד גם הרב שמואל הומינר, שבנה בה את הבית הראשון והיה הראשון שהעז לעבור לגור שם גם בלילה. חבר נוסף היה משה צבי לוינזון  ממיסדי פתח תקווה, כתב את תקנון השכונה. הייתה זו "שכונת אגודה", אחת ממספר שכונות שנבנו אז על ידי התאגדות תושבים שביקשו להקים בתי מגורים בתנאים חברתיים וכלכליים נוחים. מאה חברי האגודה היו עניים ורובם התפרנסו מכספי החלוקה, ולכן, ככל הנראה, רכשו לעצמם מגרש מרוחק יחסית מדרך המלך של אותה תקופה – רחוב יפו, שבסביבתו הקרובה היו מחירי הקרקעות גבוהים יותר. הקרקע נרכשה בשלושה שלבים מערביי הכפר ליפתא, סה"כ כ-32 דונם.
ייסוד השכונה > שם השכונה

מייסדי השכונה בחרו לה שם מפסוק מפרשת תולדות, שהייתה פרשת השבוע בזמן ייסוד החבורה: ”וַיִּזְרַע יִצְחָק בָּאָרֶץ הַהִוא וַיִּמְצָא בַּשָּׁנָה הַהִוא מֵאָה שְׁעָרִים וַיְבָרֲכֵהוּ ה'” (בראשית, כו, יב), וכן משום שמייסדיה מנו מאה חברים. השם נבחר גם כיוון ש"מאה שערים" שווה בגימטריה ל-666. מספר זה מסמל, על פי הגר"א, שמקימי השכונה היו צאצאי תלמידיו, את משיח בן יוסף וקיבוץ גלויות.
ייסוד השכונה > הקמת השכונה והתפתחותה

מתכנן השכונה היה האדריכל והארכאולוג הגרמני תושב ירושלים קונרד שיק. באייר ה'תרל"ד (מאי 1874) הונחה אבן הפינה לשכונה ובראש חודש כסלו ה'תרל"ה (דצמבר 1874) הושלמה בנייתם של עשרת הבתים הראשונים בשכונה. בה'תרמ"א (1880) חגגו את חנוכת השכונה כולה, ובמהלכה הוגרלו בתי השכונה בין חברי הקבוצה.
בשנת ה'תר"ן (1890) כללה השכונה 200 בתים וכ-800 תושבים והוקמה שוק מאה שערים, שלוש שנים לאחר מכן עלה מניין הבתים ל-300 ומספר התושבים לכ-1,500, כתוצאה משיעור הילודה הגבוה וגלי העלייה ממזרח אירופה. הגידול המהיר באוכלוסייה פגע בסטנדרטים התברואתיים והיא הפכה למקום מגורים צפוף ומוזנח. לכך תרמה גם העובדה שלאחר מלחמת העצמאות וחלוקת ירושלים הייתה השכונה לשכונת ספר הסמוכה לגבול הירדני.
ניהול השכונה הופקד בידי ועד אשר מנה 7 חברים ואכף את התקנון הנוקשה של השכונה. בצד הקפדתו היתרה על ניקיון השכונה וקביעת תקנות באשר לניקוז מים באמצעות מרזבים אל בורות המים, דאג הוועד גם לשמר את אופייה האדוק בתקנות מסוג "אסור להשכיר דירה למי שאינו מוחזק לישראל כשר". כדי למנוע חשש שברבות הימים ישתנה אופי האוכלוסייה, נקבע מראש כי התקנות הן לדורות ואין לשנותן.
כרבני השכונה כיהנו, בין השאר, הרב שאול חיים הלוי הורוויץ שייסד את ישיבת מאה שערים יחד עם הרב זרח ברוורמן וכיהן כרב השכונה וראש הישיבה בשנים (ה'תרמ"ה-ה'תרס"ה), וכן בן אחותו הרב יוסף גרשון הורביץ שכיהן בתפקידים אלו כ-46 שנים (ה'תרס"ה-ה'תשי"א).
בשנים האחרונות מתרבות החנויות בשכונה ורחוב מאה שערים הפך לשדרת מסחר. ישנם המנסים להיאבק בתופעה ולמנוע מכירת דירות לבתי עסק.
מבנה השכונה

בתי השכונה נבנו במקור כחומה רציפה, מטעמי ביטחון, וקירותיהם החיצוניים מקיפים חצר פנימית גדולה. כמו בעיר העתיקה באותם ימים, השערים נסגרו עם רדת הלילה ונפתחו שוב עם בוקר. בחצר מוקמו בורות המים המרכזיים של השכונה. עם גידול אוכלוסיית השכונה נבנו בתים נוספים בתוך אותה חצר, כך שאיבדה במידה רבה את אופייה המקורי.
כחלק מגידולה של השכונה נבנו סביבה "שכונות לוויין", ובהן בתי ורשה, בתי אונגרין, בתי נייטין, בית ישראל. סביב השכונה נבנו גם קריות ושיכונים חרדיים נוספים. הכיכר המרכזית באזור היא כיכר השבת, המחברת את מאה שערים עם שכונת גאולה הסמוכה. לאחרונה מסתמנת מגמה של שיפוץ והרחבה של בתים בשכונה תחת פיקוח עיריית ירושלים והמועצה לשימור אתרים.
אוכלוסיית השכונה

השכונה מורכבת כיום מרוב מוחלט של חרדים המשתייכים לזרמים שונים, בעיקר חסידים וליטאים, וכוללת עשרות ישיבות, בתי כנסת וכוללים. נכון ל-2016, מתגוררים בה כ-9,400 בני אדם.
השכונה מהווה מעוז למספר רב של קהילות המשתייכות לעדה החרדית: תולדות אהרן, תולדות אברהם יצחק, קהילת סאטמר בירושלים ועוד, וכן נטורי קרתא, המוכרות בהתנגדותם החריפה למדינת ישראל ולציונות. הן בחרו בדרך חיים של הסתגרות והתבדלות, כמעין "גטו" מרצון. אנשי העדה החרדית מארגנים לעיתים הפגנות נגד מדינת ישראל על רקע נושאים כמו חפירות קברים עתיקים על ידי ארכאולוגים, גיוס בני ישיבות לצה"ל ואי שמירת השבת בעיר.
לצד קהילות אלה מתגוררות בשכונה גם קהילות המשתייכות לאגודת ישראל כדוגמת חסידות קרלין וסלונים.
אוכלוסיית השכונה > מתיחות דתית

אופייה המיוחד של השכונה מושך קבוצות תיירים הבאים להתרשם ממנה או לקנות ספרי קודש, תשמישי קדושה ויודאיקה בחנויות ברחובה הראשי. ביקורים אלה גורמים לעיתים לחיכוכים בין המבקרים לבין חלק מהתושבים, המתנגדים בעיקר לכניסת נשים בלבוש שנתפס על ידם כבלתי צנוע. בשבתות וחגים סגורה השכונה לכניסת כלי רכב. חברת אגד אינה נכנסת לשכונה עקב הפגנות של מיעוט קיצוני הטוען שהחברה מחללת שבת.
באוקטובר 2011 פסק בג"ץ כי בשכונה לא תתאפשר עוד הקמת גדרות, מתיחת בדי יוטה או הצבת סדרנים פרטיים, כדי לאכוף הפרדה בין גברים לנשים, וכי ימונה איש קשר בין המשטרה לתושבים, שירכז תלונות שיופנו בעניין.
תעודה על בניין בשכונה, המאשרת כי דייריו נבדקו ונמצאו מתאימים לצביון השכונה
רחוב מאה שערים
שלט בכניסה לשכונה הקורא לנשים לא להיכנס בלבוש לא צנוע
לקריאה נוספת

יוסף יואל ריבלין, מאה שערים, ירושלים: המחלקה לענייני הנוער - המדור הדתי של ההסתדרות הציונית, תש"ז.
גבריאל ברקאי ואלי שילר (עורכים), מאה שערים וסביבתה, אריאל, 163-164, תשס"ד, עמ' 121–135.
בנימין קלוגר, מאה שערים שלי, תשע"ו.
בנימין קלוגר, מאה שערים ושכנותיה השכונות שעשו את ירושלים החדשה, בהוצאת "המודיע" תשע"ו
בנימין קלוגר, מאה שערים - ההתייסדות וההתפתחות, בהוצאת "המודיע" תשפ"ב
ראו גם

מאפיית בריזל
הערות שוליים

↑  פנחס גריבסקי, הישוב החדש מחוץ לחומת העיר: מגרשי השכונות והמוסדות, זמן קנייתם, על ידי מי, ומחירם., באתר פרויקט בן־יהודה (מגנזי ירושלים, חוברת קכ"ה: בשעריך ירושלם: ירושלים הבנויה, חוברת א–ב), ‏תרצ"ז
↑  כדכוד הוא מין אבן יקרה (בלשון המקרא). האקדמיה ללשון העברית, https://hebrew-academy.org.il/keyword/%D7%9B%D6%BC%D6%B7%D7%93%D6%B0%D7%9B%D6%BC%D7%95%D6%B9%D7%93/
1 2  יוסף יואל ריבלין, תולדות שכונת מאה שערים, באתר פרויקט בן יהודה, ‏מהדורת מקור: תשנ"ט 1999
↑  מאה שערים וכמה השערות ; כסלו תרל"ד (1873)
↑  אזיען, עברי אנכי, 24 בנובמבר 1876.
↑  'ליקוטי הגר"א' וכן 'באר יצחק', ובביאור הגר"א על "תיקוני זוהר חדש" דף ה'. המקורות מובאים בספר 'מוסד היסוד' בהערות שוליים בעמוד 204-205
↑  שכונת מאה שערים, באתר האתר הרשמי של עיריית ירושלים
| שכונות חרדיות בירושלים |
| --- | --- | --- |
| תחילת היציאה מהחומות, לפני 1890 | בית ישראל • בתי ויטנברג • מאה שערים |  |
| בנייה בתקופה הטורקית, מ-1890 | בתי אונגרין • בתי הורנשטיין • בתי ורשה • בתי נייטין • בתי ברוידא • בתי ראנד • כנסת ישראל • זיכרון משה (התחרדה) • חצר שטרויס • שכונת אחווה (התחרדה) • גבעת שאול (התחרדה) • כרם אברהם (התחרדה) • שערי חסד • רוחמה |  |
| בנייה במנדט הבריטי | בתי מונקאטש • גאולה • מחניים • סנהדריה • שיכון פאג"י • תל ארזה (התחרדה) • בית וגן (התחרדה) • מקור ברוך (התחרדה) |  |
| בנייה ישראלית לפני מלחמת ששת הימים | קריית אונסדורף • קריית מטרסדורף • קריית צאנז • קריית שומרי אמונים • שיכון חב"ד • שמואל הנביא (התחרדה) • כרם • רוממה (התחרדה) |  |
| בנייה ישראלית אחרי מלחמת ששת הימים | גבעת משה • הר נוף • קריית איתרי • סנהדריה המורחבת • נוה יעקב מזרח • עזרת תורה • קריית בעלז • רמת אשכול (התחרדה) • רמות פולין • רמת שלמה • רמות אלון (התחרדה)  |  |
שכונות ירושלים
| היציאה מן החומות |
| --- | --- | --- |
| היציאה הנוצרית מהחומות | בית הספר התיכון של הבישוף סמואל גובאט בהר ציון (1850) • החווה החקלאית כרם אברהם ובית הקיץ של ג'יימס פין (1850) • מגרש הרוסים (1860) |  |
| היציאה היהודית מהחומות | משכנות שאננים (1860) • מחנה ישראל (1865) • נחלת שבעה (1869) • בית דוד (1873) • מאה שערים (1874) |  |
| שכונת מאה שערים |
| --- | --- | --- |
| אישים | שלמה זלמן בהר"ן • יוסף ריבלין • קונרד שיק • שמואל הומינר • שאול חיים הלוי הורוביץ • יוסף גרשון הורביץ • זרח ראובן ברוורמן • יצחק יעקב וכטפויגל • ישראל טויסיג |  |
| מוסדות ואתרים | בית מדרש תורה ויראה • שטיבלך מאה שערים • בית הכנסת אהל שרה • הישיבה הגדולה ותלמוד תורה מאה שערים • שוק מאה שערים • בית בערגער |  |
| שכונות לוויין | בתי אונגרין • בתי נייטין • בתי ורשה |  |
| ערכים נוספים | ועד מאה שערים • נטורי קרתא |  |
קטגוריה: שכונת מאה שערים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007542720305171  GND: 4192192-6  LCCN: n97048079  NKC: ge1020649   WorldCat (עם LCCN): n97-048079 
ידיעה בעיתון הלבנון משנת 1874 אודות השכונה ההולכת ונבנית
פרסום של ועד מאה שערים ב-1919
חצר במאה שערים, 1940
חלון ראווה ולוח מודעות ברחוב מאה שערים
לוקהיד YF-12

לוקהיד YF-12 הוא מטוס ניסוי של לוקהיד לגרסת היירוט של ה-A-12. המטוס היה לראשון ממשפחת הציפור השחורה שהוצג לציבור. כמו שאר המטוסים במשפחה המטוס היה בין מטוסי הסילון המאוישים המהירים ומגביהי הטוס בהיסטוריה של התעופה. אף על פי שהמטוס לא נכנס לייצור סדרתי הוא הופעל על ידי נאס"א למטרות מחקר בין השנים 1969 ל-1979.