stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ואדי למון
ארכאולוגיה ושרידי אדם

האקלים הים תיכוני הנוח, השפע היחסי של המשקעים והאדמה הנוחה לעיבוד משכו בני אדם לבקעה וסביבתה מאז ומתמיד, תקופות הפריחה של היישוב האנושי בבקעה היו (כמו במרבית הארץ) התקופות הביזנטית, האסלאמית הקדומה, העותמאנית המאוחרת, המנדט ומדינת ישראל.
ארכאולוגיה ושרידי אדם > באר יעקב

ראשיתה של המושבה באר יעקב הוא בוואדי למון שנתן לה את שמה הראשון, ביר למון שאפשרה את קיום המושבה מצויה כיום ככל הנראה מתחת לרחוב איילה בבאר יעקב, בכיכר ראשונים באר יעקב קיים עדיין בית הבנוי מלבני בוץ ושימש ככל הנראה את ראשוני המושבה.
ארכאולוגיה ושרידי אדם > מעברת חוטר

מעברת חוטר שימשה כביתם הראשון בארץ של אלפי עולים והייתה אחת המעברות הגדולות בארץ, בשנות השמונים של המאה העשרים פונתה המעברה לחלוטין ונבנתה במקומה שכונת חוטר בבאר יעקב.
ארכאולוגיה ושרידי אדם > שרידי סרפנד אל חרב וביר סלים

חלק מהאזור שממזרח לבאר יעקב היה שייך לכפרים סרפנד אל חרב (נכתב גם כצרפנד אל חארב) וביר סלים[דרוש מקור]. באזור הכפר סרפנד אל חרב היה יישוב בתקופות הביזנטית, האסלאמית הקדומה והעותמאנית.
בשדות ובפרדסים שמצפון לוואדי באזור כביש באר יעקב-נס ציונה ניתן עדיין לראות שרידי בתים מאבני כורכר שהחמרה משמשת ביניהם כחומר מלכד ששימשו כבתי אריזה ולמגורים לבעלי הפרדס, בחלק מהבתים ניתן לראות את שלבי התפתחות המבנה שתחילתו במבנה פשוט בן קומה אחת מאבני המקום, המשכו בהוספת חדרים מלבני סיליקט ובחלק מהמבנים הוספת קומה נוספת מבטון.
ארכאולוגיה ושרידי אדם > ואדי חנין

הערוץ המשותף של ואדי למון וואדי פרש נקרא ואדי חנין ובו נוסדה נחלת ראובן ראשיתה של נס ציונה, בית ראשונים עומד בצמוד לאפיק הוואדי ונחלת ראובן היא מדרום לו.
ארכאולוגיה ושרידי אדם > דרכים

תוואי הוואדי הנוח למעבר נוצל על ידי מייסנר לצורך הקמת המסילה המזרחית במלחמת העולם הראשונה באזור שממזרח לרמלה, תוואי שרכבת ישראל משתמשת בו עד היום.

 בוואדי עברה גם הדרך מבקעת אונו (אזור) לכיוון יבנה שהפכה לכביש 412 ושהרחובות הראשיים הרצל בראשון לציון וויצמן בנס ציונה הם חלק ממנה.
חשיבות אקולוגית

הערוץ עובר בנוף של גבעות חמרה שהוא נוף ייחודי לארץ ישראל, שפחות מאחוז אחד ממנו מוגדר כשמורת טבע.
באזור כביש 431, חלק קטן מהערוץ והגבעות שסביבו מיועדים לשימור כריאה ירוקה בתמ"א 35. בנוסף חלק קטן מהאזור הדרומי של ראשון לציון אותר על ידי העירייה כראוי לשימור.
בשדות שבאזור רמלה ובערוץ המגיע מאזור תחנת ראשונים בראשון לציון מצויות שלוליות חורף שבהם צמחים חובבי לחות ומתרבים דו-חיים.
בתחומי נס ציונה מקשר אפיק הנחל בין מספר רב של אתרי טבע עירוני וכך יוצר מסדרון אקולוגי בין מרחב עמק איילון והשפלה למרחב נחל שורק-פלמחים.
בין האתרים הרבים שהנחל עובר בקרבתם מצויה גבעת האירוסים שבכניסה הצפונית לנס ציונה.
מסלולי טיול

אין מסלול מסומן בוואדי אך ניתן ללכת לכל אורכו.
לקריאה נוספת

ארצות החמרה מדריך לטבע של מישור החוף עם התמקדות מיוחדת באזור באר יעקב
בתי הגידול של הכורכר והחמרה החברה להגנת הטבע
הערות שוליים

↑  על פי אתר עירית נס ציונה-http://www.toshav.co.il/contents/page.asp?contentPageID=202
↑  סקר טבע עירוני-נס ציונה
↑  מפת סקר טבע עירוני נס ציונה
↑  סקר טבע עירוני פרדסי כפר אהרון
↑  [-http://www.hadashot-esi.org.il/report_detail.aspx?search=&id=1419&mag_id=117 על פי "חדשות ארכאולוגיות]
↑  גבעת האירוסים באתר טיולי
וואדי למון וראשית באר יעקב תצלום אוויר ממלחמת העולם הראשונה
וואדי למון והכפר סרפנד אל חרב, תצלום אוויר מלחמת העולם הראשונה
זרזיר בורמזי

| זרזיר בורמזי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
משפחה:: זרזיריים
סוג:: מיינה
מין:: זרזיר בורמזי
שם מדעי
 Acridotheres leucocephalus

זרזיר בורמזי או מיינה בורמזית (שם מדעי: Acridotheres leucocephalus) הוא מין של זרזיר ממשפחת הזרזיריים. לפעמים היא מסווגת בסוג זרזיר אך לרוב בסוג מיינה.
מקור השם המדעי של הסוג מגיע מיוונית עתיקה, akridos, "ארבה" ו-thēras "צייד". שם המין, leucocephalus, הוא מיוונית עתיקה leukokephalos שמשמעותו "לבן-ראש", מהמילים leukos "לבן"; ו-kephalos "ראש".
הזרזיר הבורמזי, בדומה למיינה מצויה, נפוץ בארץ ונחשב למין פולש. בשונה מהמיינה המצויה מגמת ההתפשטות של הזרזיר הבורמזי איטית יותר.
תיאור

גודלו של הזרזיר הבורמזי הוא 22–25 ס"מ. הניצוי שלו משתנה מאוד בהתאם לעונה. הוא בעל מקור ורגליים כתומים, עינו ממוקמת על פס שחור כהה וקשתית עינו לבנה. נוצות ראשו, צווארו וחזהו העליון הן בצבע בז'. נוצות חזהו התחתון ובטנו הן בצבע אפור-וורדרד וגבו בצבע אפור כהה. מוטת כנפיו 122-112 מ"מ. נוצות התעופה הן בצבע חום כהה בבסיסן ובסופן ומרכזן צבע בז' מנוגד, בעת התעופה הן נראות כהות עם נקודה בהירה באמצע. מקורו בערך באורך ראשו ומעוקל מעט כלפי מטה בקצהו. זכרים ונקבות אינם נבדלים זה מזה במראה החיצוני. לציפורים צעירות יש ראש וגב חומים.
כנפיו שחורות-אפורות. שמו באנגלית, Vinous-breasted Myna (מיינה חזה-ייני) נגזר מכך שנוצות חזהו פעמים רבות בעלות צבע יין.
תפוצה ומרחב מחיה

הוא נמצא בקמבודיה, סין, לאוס, מלזיה, בורמה, תאילנד ווייטנאם.
בתחילת שנות ה-2000 הפך למין פולש בישראל, ביחד עם המיינה המצויה שפלשה לארץ מספר שנים קודם לכן. שתי אוכלוסיות ציפורים אלו התחילו ככל הנראה מפריטים בודדים שברחו מפארק ציפורים בתל אביב.
התנהגות

הזרזיר הבורמזי שוכן לרוב באזור קינונו ולא מרבה לנדוד, אך לעיתים כאשר מזג האוויר הופך קר יותר הוא עלול לנדוד מעט. את מרבית זמנו הוא מבלה על האדמה, במרחבים פתוחים עם צמחייה מרובה. הוא חי בקבוצות ומרבה לבנות קנים בחללי עצים. תזונתו העיקרית היא פירות וחרקים, הוא מלקט את מזונו על האדמה ולעיתים בעצים.
הערות שוליים

↑  זרזיר בורמזי באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  James A. Jobling, The Helm dictionary of scientific bird names [electronic resource : from aalge to zusii], London : Christopher Helm, 2010, עמ' 233, ISBN 978-1-4081-3326-2
1 2  מגדיר הציפורים של ישראל - זרזיר בורמזי, באתר פורטל צפרות
↑  Burmese Myna (Acridotheres burmannicus), www.hbw.com (באנגלית)
ז'אן רנו

| --- | --- |

רנו, 2016
 לידה:  30 ביולי 1948 (בן 76) קזבלנקה, מדינת החסות הצרפתית במרוקו 
 שם במה:  Jean Reno 
 שם לידה:  Juan Moreno Herrera y Jiménez 
 מדינה:  צרפת צרפת
 תקופת הפעילות:  מ-1977 
 מקום לימודים:  תיכון קארנו  Cours Simon  Lycée Lyautey 
 בן או בת זוג:  Genevieve Reno (1977–1995)  Nathalie Dyszkiewicz (1995–2001)  Zofia Borucka (29 ביולי 2006–?) 
 מספר צאצאים:  6 
 פרסים והוקרה:  קצין בלגיון הכבוד (11 ביולי 2008)  פרס פרנסואה טריפו (2012)  פרס הישג בקולנוע העולמי של האקדמיה האירופית לקולנוע (2000)  אביר בלגיון הכבוד (נובמבר 1999)  מפקד בלגיון הכבוד (3 ביולי 2024)  קצין מסדר האמנויות והספרות  קצין במסדר ההצטיינות הלאומי 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
חואן מורנו הררה-חימנז (Juan Moreno y Herrera–Jiménez; נולד ב-30 ביולי 1948), המוכר בשם הבמה ז'אן רנו (בצרפתית: Jean Reno), הוא שחקן צרפתי.
ביוגרפיה

נולד בקזבלנקה שבמרוקו הצרפתית, להורים אנדלוסים (ספרדים) נוצרים-קתולים. היגר לצרפת כשהיה בן 17, כדי ללמוד משחק. לאחר מכן, שירת בצבא צרפת, דבר שהיה חובה אחרי שמשפחתו קיבלה את אזרחותה הצרפתית.
קריירה

הקריירה של רנו החלה ב-1983, כאשר לוהק לסרטו הראשון של לוק בסון, "הקרב האחרון", סרט מדע בדיוני בשחור לבן ללא אף מילה מדוברת. רנו הפך לשחקן קבוע של בסון ושיחק גם ב"הכחול הגדול" (1988), "ניקיטה" (1990) ו"לאון" (1994), שבו כיכב לצדה של נטלי פורטמן בת ה-13. רנו מוכר בעיקר כשחקן בסרטי פעולה או כדמות קשוחה, בעיקר עקב מבנה גופו גדול הממדים (מתנשא לגובה של 191 סנטימטרים).
בשנת 1995 שיחק בסרטם המשותף של וים ונדרס ומיכלאנג'לו אנטוניוני "מעבר לעננים", לצד אנסמבל שחקנים כמו אירן ז'קוב, ג'ון מלקוביץ', סופי מרסו ומרצ'לו מסטרויאני.
פרט לקולנוע, רנו הוא גם שחקן תיאטרון מצליח בארצות הברית, ושיחק במחזמר המצליח "קאטס".
בשנת 2004 רנו הופיע במשחק הווידאו "Onimusha 3: Demon Siege" מבית Capcom, בתור אחת משתי הדמויות הראשיות.
ב-2006 שיחק ב"צופן דה וינצ'י", העיבוד הקולנועי לספר באותו השם של דן בראון, לצד טום הנקס, אודרי טוטו, איאן מקלן, אלפרד מולינה ופול בטאני.
בשנת 2016 שיחק בסרטו של שון פן "הפנים האחרונות", לצדם של חאווייר ברדם, שרליז ת'רון, וג'ארד האריס.
בשנת 2022 הצטרף לעונתה השלישית של סדרת המסתורין המקסיקנית "מי הרג את שרה?" שם גילם את ריינלדו גומז לצדם של מנולו קרדונה, אאוחניו סייר ופולו מורין.
חיים אישיים

רנו נישא 3 פעמים, יש לו 2 ילדים מכל אישה, סה"כ 6 ילדים.
הוא דובר: ספרדית, צרפתית, ערבית, אנגלית ואיטלקית.
פילמוגרפיה נבחרת

הכחול הגדול (1988)
ניקיטה (1990)
אורחים מטורפים (1993)
לאון (1994)
מעבר לעננים (1995)
משימה בלתי אפשרית (1996)
אורחים מטורפים 2 (1998)
גודזילה (1998)
רונין (1998)
נהרות הארגמן (2000)
אורחים מטורפים באמריקה (2001)
וואסאבי (2001)
סתום ת'פה (2003)
נהרות הארגמן 2: מלאכי האפוקליפסה (2004)
אמפרית הזאבים (2005)
צופן דה וינצ'י (2006)
הפנתר הוורוד (2006)
חיים בזרם - דיבוב (2006)
22 קליעים
משוריין (2009)
הפנתר הוורוד 2 (2009)
נקודת איסוף (2010)
מרגרט (2011)
פנטומס (2012)[דרוש מקור]
אלכס קרוס (2012)
השף (2012)
יום וליל (2013)
הקטור והחיפוש אחר האושר (2014)
החופשה שלי בפרובנס (2014)
הפנים האחרונות (2016)
אורחים מטורפים 3 (2016)
גרוטאה בסהרה (2019)
דם קר (2019)
הזהב של נורמן (2020)
ברונקס (2020)
מחכים לאניה (2020)
התנגשות בלתי נמנעת (2020)
המסע האחרון (2020)
ליפט (2024)
BirdsEye‏ (TBA)
Babygirl‏ (TBA)
The Man Who Saved Paris‏ (TBA)
פילמוגרפיה נבחרת > טלוויזיה

ג'ו (2013)
Die Hart‏ (2020)
מי הרג את שרה? (2022)
הערות שוליים

↑  Dawson, Angela (10 במאי 2006). "Jean Reno cracks the 'Code'". AllBusiness.com. Nielsen Business Media, Inc. אורכב מ-המקור ב-10 באוגוסט 2011. נבדק ב-30 באפריל 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007447319805171  PLWABN: 9810627208905606  BIBSYS: 98062358  BNE: XX1176280  BnF: cb12546231d (data)  CANTIC: a10456016  GND: 123644674  ISNI: 0000 0003 6859 2447  LCCN: nr98029530  LNB: 000263653  MusicBrainz: 46c50e2d-8283-4e8e-9a92-f51f12f90599  NDL: 00656020  NKC: xx0040595  NLA: 40946589  NTA: 126044597  SNAC: w6611vvz  SUDOC: 034739874  Trove: 1209553  VIAF: 85555199   WorldCat (עם VIAF): 85555199 
רנו בפסטיבל קאן, 2002
זולטאן ואש (רופא שיניים)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 בספטמבר 1898 Lipova, רומניה 
 פטירה:  13 ביוני 1970 (בגיל 71) קלוז'-נאפוקה, הרפובליקה הסוציאליסטית של רומניה 
 תפקידים:  רופא, רופא שיניים, כותב רפואי 
 
זולטאן ואש (בהונגרית: Vass Zoltán;‏ ליפה, 14 בספטמבר 1898 – קלוז', 13 ביוני 1970) היה רופא יהודי-הונגרי -רומני, טרנסילבני, רופא שיניים, סופר רפואי, מנהל בית חולים, פרופסור באוניברסיטה.
קורות חייו

זולטאן ואש נולד במשפחה יהודית ואת לימודיו התיכוניים סיים בעיר ארד ב-1917. הוא קיבל את התואר דוקטור לרפואה ב-1923 באוניברסיטת פרדיננד הראשון בקלוז' (שמה היום בהונגרית: Babeș–Bolyai Tudományegyetem, ברומנית: Universitatea Babeș-Bolyai, בקיצור BBTE) הוא קיבל את ההסמכה שלו לאחר מכן ברפואת שיניים במרפאת השיניים באוניברסיטה. במהלך אותה תקופה ולאחריה, הוא היה מתמחה ולאחר מכן מרצה ועוזר רופא אצל פרופסור בילאשקו (1923–1931), ובמקביל ניהל פרקטיקה פרטית. בין השנים 1931-1944 היה הרופא הראשי של מחלקת השיניים של בית החולים היהודי בקולוז'וואר. הוא שיכלל את כישוריו ברפואת שיניים בבודפשט, בציריך ובוינה. הוא היה חבר באגודה הרפואית פאול ארליך. ואש גורש במאי 1944 למחנה ריכוז, הצליח לשרוד, חזר הביתה מאושוויץ-בירקנאו ופתח מחדש פרקטיקה פרטית בקלוז'. בעת הקמת אוניברסיטת באבש-בויאי מונה לפרופסור בפקולטה לרפואת שיניים ומשנת 1948 היה גם מנהל בית החולים היהודי במשך שנה אחת. בין השנים 1950-1961 עבד במרפאת השיניים של משרד התחבורה בקלוז', במקביל מ-1959 ועד פרישתו (1961) היה מנהל מחלקת השיניים של הפוליקליניקה מס' 1.
תחום המחקר שלו

תחומי המחקר שלו היו מבני שיניים, טיפולי שורש, כתרי חרסינה, זיהומים מוקדיים ותאונות ברפואת השיניים.
עבודתו כסופר ועורך מומחה

ואש השתלב בשלב מוקדם בעבודת העריכה של כתבי עת שונים לרפואת שיניים. הוא היה:
בשנת 1925, הוא היה חבר בוועדת המערכת של כתב העת "סקירת רפואת השינייים" (ברומנית: Revista Stomatologică, בהונגרית: Stomatológia Szemle ; עורך כתב העת משנת 1927 ועד לסגירתו (1940).
חבר מערכת בכיר ועורך של המוסף "רפואת שיניים" של כתב העת "הסקירה הרפואית" (1929–1937).
חבר מערכת של Revista Română de Stomatologie (מ-1937)
חבר מערכת של הRevista Dentară Română (מ-1948)
הפרסום הראשון שלו ראה אור ב-Revista Stomatologică Stomatológia Szemle (1925/10)
מחקריו פורסמו בנוסף לנ"ל גם ב:
סקירת רפואת השיניים של בודפשט,
ב-Zeitschrift für Stomatologie (ברלין-וינה)
ב-Österreichische Zeitschrift für Stomatologie (כתב העת האוסטרי לרפואת שיניים)
לקריאה נוספת

Romániai magyar irodalmi lexikon: Szépirodalom, közírás, tudományos irodalom, művelődés V. (S–Zs). Főszerk. Dávid Gyula. Bukarest–Kolozsvár: Kriterion; Kolozsvár: Erdélyi Múzeum-Egyesület. 2010. (לקסיקון ספרותי הונגרי של רומניה: ספרות, כתיבה ציבורית, ספרות מדעית, תרבות. עורך ראשי. דיולה דויד. בוקרשט–קלוז': קריטריון)
Szabó Imre: Erdély zsidói. Kolozsvár: Kadima. 1938. (אימרה סאבו: היהודים של טרנסילבניה, קולוז'וואר הוצאת קדימה) (בהונגרית)
ראו גם

Salamon Henrik: A magyar stomatológia (fogászat) története a legrégibb időktől napjainkig. Budapest, 1942.
Marton Lili: Elment egy ember. Igazság, 1970. június 20.
Péter Mihály: Magyar nyelvű vagy magyar nyelven is közlő fogorvostudományi szakfolyóiratok Erdélyben 1919–1940 között. Fogorvosi Szemle, 2003/2;
Péter Mihály: Az erdélyi fogorvoslás történetéből. Marosvásárhely, 2006.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "זולטאן ואש (רופא שיניים)".
חיל רגלים כבד

פסל של הופליט יווני - דוגמה מובהקת לחיל רגלים כבד. בתמונה החייל חובש קסדה קורינתית ומוגן במגן, מוקיים ושריון גוף מארד. ככל הנראה מתואר הופליט מהמאה ה-8 או ה-7 לפנה"ס
ציודו של החיל רגלים הכבד בסוף ימי הביניים ותחילת הרנסאנס: שלושה שריוני לוחות וברקע כלי נשק מהתקופה (קופיץ, רובה קשת ושלל נשקי מוט - חניתות, רנסואר, מוטות-גרזן והאלברדות) שפותחו במיוחד כדי לחדור את קופסאות הפלדה המשוריינות.
חייל רגלי כבד הוא סוג של חייל רגלים המוגן בשריון כבד. השריון כלל בדרך כלל שריון גוף, מגן, קסדה ופרטי מיגון נוספים. החיילים חומשו בדרך כלל בחנית דקירה חזקה או נשק מוט אחר, מוט-גרזן וחרב.
חיילים רגליים כבדים ידועים עוד מהתקופה העתיקה. החיל רגלים הכבד הופיע לראשונה בשומר. למרות כושר ההבקעה ושרידותו הרבה, צבאות הסהר הפורה לא השתמשו בחיילי חיל רגלים כבד, למעט הצבא המצרי וצבא אשור. הסיבה לכך היא מחירה הגבוה של המתכת בעולם העתיק.
בהתחלה חיילי חיל רגלים כבד נלחמו בגושים גדולים שנקראים פלנקס והיו חמושים במגן גדול, חנית או רומח רגלים וחרב קצרה. הפלנקס הומצאה לראשונה בשומר והתפתחה מאוד במצרים העתיקה, אך שיאה היה ביוון הקלאסית שם היא הורכבה מחיילים שנקראים הופליטים. הצבא הספרטני היה ידוע בהופליטים המצוינים שלו ויצאו לו מוניטין ששרדו עד עצם היום הזה. חיל הרגלים הכבד קיבל תנופה רבה ברומא העתיקה והצבא הרומי השתמש במספר גדול של חיילי חיל רגלים כבד במערך הלגיון. בהתחלה, הלגיונרים היו חמושים בדומה להופליטים בחניתות, אך עם הזמן הם זנחו את החנית ואימצו את חרב הגלדיוס בתור נשקם העיקרי.
בעקבות משבר המאה ה-3 האימפריה הרומית החלה לאבד מכוחה ונפלה תחת ההתקפות הברבריות. החיל רגלים הכבד פינה את מקומו לחיל הפרשים בתור הזרוע העיקרית של הצבא, אך עדיין שמר על יוקרתו במקומות שונים בעולם דוגמת שווייץ. לרוב שריונם של החיילים הרגלים היה דל יחסית לפרשים וכלל בדרך כלל מעיל מחוזק בפיסות מתחת שריון קשקשים או שרשראות.
חיל הרגלים הכבד בימי הביניים היה חמוש בדומה לפרשים, תלוי במעמדם ובעושרם של החיילים בו. לעיתים, חיל הרגלים הכבד הורכב מאבירים פרשים שאיבדו את סוסם ולא יכלו לממן או להשיג סוס אחר. חיל רגלים זה היה עטוי בשריון כבד (בדרך כלל שריון שרשראות או שריון לוחות) והיה חמוש בחרב, מגן וכלי נשק ייעודי בהתאם לצורך. עם שיפור ברמת המיגון, ובייחוד עקב כניסת שריון הלוחות שסיפק הגנה טובה כנגד מרבית כלי הנשק, המגן הוקטן ואף נזנח לטובת האפשרות לתת ללוחם להשתמש בנשק דו-ידני שתוכנן במיוחד לחדירת שריון: חרב דו-ידנית כבדה וארוכה, נשקי מוט (שנועדו בעיקר כנגד פרשים משוריינים), פטיש קרב ומוט-גרזן (Pollaxe). בנוסף לכלי נשק אלה רווח השימוש באלות, פטישי קרב ואף כוכב השחר שעקפו את בעיית חדירת השריון על ידי ריסוק העצמות שמתחתיו על ידי מכות כבדות וחזקות.
לוחמי החיל רגלים השווייצרי היו לבושים בשריון לוחות וחמושים בנשקי מוט (בעיקר בהאלברדות ורמחים), דבר שסייע להם בתוואי ההררי להדוף את הפרשים ההבסבורגים ויצר להם מוניטין רב באירופה.
עם התפתחות כלי הירי השריון האישי איבד מיעילותו, בשל כושר החדירה הרב של קליעי כלי-ירייה, המנטרל כל שריון שפותח בחשיבה הצבאית הקונבנציונית הישנה. בשל כך, הוא נזנח בהדרגה עד שנעלם כלל.
חוות החרקים והפרפרים הישראלית

| --- | --- |

דנאית הדורה בחווה
 סוג:  גינת פרפרים
 מיקום:  בית אלעזרי, ישראלישראל
 תקופת הפעילות:  2004–הווה (כ־21 שנים)
 שטח:  5 דונם 
 קואורדינטות:  31°50′50″N 34°47′57″E﻿ / ﻿31.847135518219°N 34.799163201168°E﻿ / 31.847135518219; 34.799163201168
 butterflies.co.il
 
  (למפת השפלה מוגדלת) חוות החרקים והפרפרים הישראלית(למפת השפלה רגילה) חוות החרקים והפרפרים הישראלית(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חוות החרקים והפרפרים הישראלית(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חוות החרקים והפרפרים הישראלית
 
חוות החרקים והפרפרים הישראלית היא חוות גידול חרקים, בעיקר פרפרים, הממוקמת בין היישובים קדרון ובית אלעזרי ליד נחל שורק.
היסטוריה

החווה הוקמה בשנת 2004 על שטח חקלאי פרטי של כחמישה דונם, מתוך רצון שגם בישראל תהיה גינת פרפרים, בדומה לחממות הקיימות בעולם, המציגות פרפרים טרופיים.
אישור להקמת חווה טרופית לא הושג, אך ייחודה של חווה זו הוא בכך שיש בה פרפרים ארץ-ישראליים, ובכך שזוהי החווה הראשונה בארץ המגדלת פרפרים. ניתן למצוא בה בעיקר את הפרפרים: דנאית הדורה ולבנין הכרוב, וגם חרקים למיניהם, כגון: מקלונאים, תיקנים וכן פרוקי-רגליים אחרים כגון עכבישים ועוד.
עד שנת 2009 היה בחווה מרכז מבקרים. כיום מקיים צוות החווה חוגי בית למבוגרים וחוגים בגני ילדים וכיתות נמוכות, משכיר אוהל פרפרים ומוכר ערכות הפרחת פרפרים לאירועים.
פרפרים הם חרקים בעלי גלגול מלא. כלומר, הם מאופיינים במחזור החיים הייחודי של: ביצה, זחל, גולם, בוגר. נקבת הפרפר מטילה בעונה כ-200 ביצים. כיום, רק כ-2% מהביצים שהוטלו משלימות את מחזור החיים והופכות, בסופו של דבר, לפרפרים. כל השאר אינן שורדות את השלבים המוקדמים של מחזור החיים. בין אם בשל פגיעה בשלב הביצה או הגולם, כאשר צרעות או מזיקים שונים מטילים לתוכם; ובין אם בשלב הזחל, כתוצאה ממחסור במזון, כתוצאה מאכילת מזון מורעל, או כתוצאה מכך שנטרפו על ידי טורפים למיניהם.
המטרה העיקרית של העמותה ושל החווה היא להעלות ל-40% את שיעור הפרפרים שישלימו את הגלגול המלא, ולאפשר לפרפרים לשוב אל מקומם בטבע הישראלי.
עמותת החזרת הפרפר אל הטבע

החווה היא חלק מעמותת "החזרת הפרפר אל הטבע" הדוגלת בשמירה על אוכלוסיית הפרפרים הארץ-ישראליים ועוסקת בפיתוח אוכלוסייה זו. העמותה הוקמה בשנת 2004 על ידי נילי שחר מתוך רצון להגן על הפרפרים בארץ ישראל, אשר נמצאים בסכנת הכחדה. הגורמים להכחדה הם: הבנייה הענפה, הנוגסת בשטחים הפתוחים, בהם חיים הפרפרים; שרשרת המזון הטבעית; מחלות. העמותה נסגרה בשנת 2019.
דנאית הדורה - ביצה
דנאית הדורה - גולם
דנאית הדורה - זחל
הערות שוליים

↑  עמותה מחוקה | החזרת הפרפר אל הטבע (ע"ר) | גיידסטאר - אתר העמותות של ישראל | משרד המשפטים, באתר www.guidestar.org.il
| גני חיות ואתרים זואולוגיים בישראל  |
| --- | --- | --- |
| ארגון גני החיות הישראלי | הספארי ברמת גן • גן החיות התנ"כי • חי פארק • חי-כיף • גן החיות הלימודי חיפה • גן גורו • מדבריום |   |
| גני חיות נוספים | הגן הזואולוגי של אוניברסיטת תל אביב • גן החי בפתח תקווה • פארק החי • פארק ארץ הצבי |   |
| גנים קטנים | ג'ונגל כיף • הגן הבוטני-זואולוגי בנהריה • יער הקופים • מקלט הקופים הישראלי • פארק לכיש •  מרכז הזוחלים בקצרין • מרכז הזוחלים המדברי • פארק אוטופיה |   |
| חוות זואולוגיות | חוות התנינים בחמת גדר • חוות אל היען • חוות האלפקות • חוות האנטילופות בערבה • חוות קרוקולוקו • חוות בולוטין • חוות החרקים והפרפרים הישראלית |   |
| מרכזי צפרות | פארק הצפרות אילת • התחנה לחקר ציפורי ירושלים • המרכז הבינלאומי לחקר נדידת הציפורים בלטרון • פארק ראש ציפור • מרכז צפרות רמת הנגב • מרכז צפרות החולה • מקור החסידה • מרכז הצפרות וחקר הזנבנים בחצבה |   |
| אקווריומים בישראל | פארק המצפה התת-ימי באילת • אקווריום ישראל • ריף הדולפינים |   |
| החי-בר | חי-בר יטבתה • חי-בר כרמל |   |
| מקומות שנסגרו | גן החיות של תל אביב  • גני הטבע  • הדולפינריום בתל אביב • צפארי • קטיפארי • נגב Zoo • חי רמון • חוות פצאל |   |
חואן לסקאנו

חואן אדוארדו לסקאנו (בספרדית: Juan Eduardo Lescano; נולד ב-29 באוקטובר 1992 בראוץ', בואנוס איירס, ארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת החלוץ בבריזבן רואר.
קריירה

הוא התחיל לשחק כדורגל בגיל 5, בבית הספר של בוקה ג'וניורס בבואנוס איירס. אז, בגיל 13, הוא עבר לספרד, שם הוא שיחק בקבוצת הנוער של אינטרנסיונל מדריד. שלוש שנים מאוחר יותר, הבחין בו מאמן ליברפול רפאל בניטס, שהזמין אותו למועדון הבריטי. בגיל 17 עבר לקבוצת הנוער של מדריד ריאל מדריד . לאחר שנתיים שבהן מיעט לשחק, עבר לליגת העל של איחוד האמירויות הערביות וכעבור חצי שנה עבר לקבוצת הנוער של לוגאנו השווייצרית.
ב-2013 הוא עבר לרוסיה, שם חתם על חוזה לשנתיים עם מועדון ליגת המשנה יניסיי והופיע לראשונה במדיה ב-7 ביולי 2013 במחזור הראשון כששיחק מול רוטור וולגוגרד (1:4) — כשעלה כמחליף בדקה ה-60 ואחרי 3 דקות הבקיע את שער הבכורה שלו. שיחק 79 משחקים והבקיע 19 שערים במגירה יניסיי. ביולי 2016 הפך לשחקן בהרכב של סק"א חברובסק, שאיתה העפיל בסוף העונה לליגת העל. ב-26 ביולי 2017 חתם באנז'י מחצ'קלה. ביוני 2018 הושאל למועדון טובול מליגת העל הקזחית.
באוגוסט 2019 סיכם את תנאיו בקבוצת הפועל תל אביב. הוא שותף באימוני הקבוצה ואף לקח חלק במשחק במסגרת גביע הטוטו, אך לא הרשים ושוחרר כעבור שבוע. בהמשך חתם בקבוצת יניסיי קרסנויארסק מליגת המשנה ברוסיה.
סטטיסטיקה

נכון ליולי 2018:
| מועדון | עונה | ליגה | ליגה> הופעות | ליגה> שערים | גביע> הופעות | גביע> שערים | טורנירים אחרים> הופעות | טורנירים אחרים> שערים | סך הכל> הופעות | סך הכל> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| יניסיי | 2013/14 | ליגה לאומית | 27 | 7 | 1 | 0 | - | - | 28 | 7 |
| יניסיי | 2014/15 | ליגה לאומית | 22 | 4 | 2 | 0 | - | - | 24 | 4 |
| יניסיי | 2015/16 | ליגה לאומית | 25 | 7 | 2 | 1 | - | - | 27 | 8 |
| יניסיי | סך הכל | סך הכל | 74 | 18 | 5 | 1 | - | - | 79 | 19 |
| סק"א חברובסק | 2016/17 | ליגה לאומית | 30 | 8 | 2 | 0 | 2 | 0 | 34 | 8 |
| סק"א חברובסק | 2017/18 | ליגת העל | 2 | 0 | 0 | 0 | - | - | 2 | 0 |
| סק"א חברובסק | סך הכל | סך הכל | 32 | 8 | 2 | 0 | 2 | 0 | 36 | 8 |
| אנז'י מחצ'קלה | 2017/18 | ליגת העל | 9 | 4 | 0 | 0 | ‏- | ‏- | 9 | 4 |
| טובול | 2018/19 | ליגת העל | 0 | 0 | 0 | 0 | ‏- | ‏- | 0 | 0 |
הערות שוליים

↑  "Work Permit Problems See Real Madrid Snatch 'New Didier Drogba' Juan Lescano From Liverpool". www.goal.com/. Goal.com.
↑  "Juan Lescano se incorporó al Lugano de Suiza". www.abchoy.com. abchoy.
↑  "ria.ru". ria.ru. ria.
↑  ХУАН ЛЕСКАНО ПОКИДАЕТ «СКА-ХАБАРОВСК». FC SKA-Khabarovsk.
↑  "В Анжи перешел Лескано". fc-anji.ru. FC Anzhi Makhachkala.
↑  דוד נתן, "שלושה ימים הספיקו לאוהדים להחזיר את דמארי", באתר ynet, 12 באוגוסט 2019
↑  שי ארצי, "שחקנים לא נותנים מעצמם. מי שציפינו ממנו לא תורם כלום", באתר ישראל היום, 20 באוגוסט 2019
↑  "J.Lescano". Soccerway.
הפרעות הליכה באבחון מחלות

ישנם מדדים לניתוח תבנית הליכה תקינה אצל מבוגרים.
סדר פעולות:
הצעד מתחיל במגע עקב הרגל הקדמית עם הקרקע
הגוף מעביר את המשקל מהעקב אל כריות האצבעות הרגל הקדמית והרגל האחורית מתכוננת להתרומם.
הרגל האחורית מתנתקת מהקרקע ומתכוננת לצעד הבא.
הרגל האחורית מתרוממת, מובלת קדימה ומבצעת את הצעד הבא.
מחזור הליכה
אורך הצעד ומרחק בין הרגליים:
אורך צעד בממוצע מעקב רגל שמאל לעקב רגל ימין הוא 70–80 ס"מ, תלוי בגובה, גיל, משקל ומין.
הצעדים בין שתי הרגליים שווים.
הפיסוק בהליכה בין כף רגל שמאל לכף רגל ימין הוא בממוצע 5–10 ס"מ.
הליכה סימטרית, יציבה ותנועה מתואמת בין הידיים והרגליים.
תנועה סיבובית קלה של האגן.
בבדיקות ההליכה נבדקים גם:
הזמן הממוצע לביצוע שלבי הצעד.
מספר הצעדים הנעשים לאורך זמן הבדיקה.
זוויות הצעדים.
הליכה יציבה דורשת תיאום בין מערכת שלד-שריר לבין מערכת העצבים.
כאשר תבנית ההליכה אינה תקינה היא יכולה לשמש באבחון הימצאותה של מחלה.
כל המצבים הלא תקינים מצריכים אבחון על-ידי נוירולוג.
הליכה בצעדים קטנים (גייט פסטיננטי או הליכה פרקינסונית)

דוגמאות למחלות שיכולות לגרום לצעדים קטנים:
הליכה בצעדים קטנים (גייט פסטיננטי או הליכה פרקינסונית) > פרקינסון

מחלת פרקינסון היא הפרעה ניוונית במערכת העצבים אשר בה נפגעים התאים במוח המייצרים דופמין, חומר המסייע לפעולות המוטוריות.
המחלה ידועה כמחלה תורשתית, וכן השפעה סביבתית יכולה לגרום להעלאת הסיכון לחלות בה כמו חשיפה לחומרי ריסוס והדברה.
תסמינים: במרבית המקרים המחלה מתחילה ברעד בזמן מנוחה באחת מכפות הידיים. עם התקדמות המחלה הרעד יכול לעבור לכף היד השנייה, אל הרגליים, לסת, לשון, עפעפיים. מתפתחים קשיים בהתחלת תנועה ונוקשות שרירים ונגרם קושי בתפקוד בשימוש בידיים. ההליכה נעשית בצעדים קטנים, בגרירת רגליים ולא יציבה.
פניו של החולה נעשות חסרות הבעה בגלל פגיעה בשרירי הפנים ויכולה להיות הפרעה בדיבור.
חשוב לשמור על פעילות יומיומית והתעמלות סדירה. פיזיותרפיה ועזרים מכניים להליכה יכולים לסייע בשמירה על עצמאות וניידות.
הליכה בצעדים קטנים (גייט פסטיננטי או הליכה פרקינסונית) > אירועים מוחיים (שבץ)

לאחר שבץ מוחי, אם נפגעת מערכת העצבים המרכזית, יכולים להופיע שינויים בהליכה, הכוללים צעדים קטנים ולא סימטריים.