stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוהאן סבסטיאן באך
ביוגרפיה

באך נולד ב-1685 בעיירה אייזנך, בירת דוכסות סקסוניה-אייזנך (כיום בתורינגיה שבגרמניה), בן זקונים ליוהאן אמברוסיוס באך ולמריה אליזבטה לאמרהירט. אביו היה נגן העוגב של כנסיית גאורג הקדוש, וכן כנר וויולן, שהדריך את יוהאן הצעיר ביסודות הנגינה בכינור ובצ'מבלו. משפחת באך הוציאה מתוכה במשך כמה דורות עשרות מוזיקאים מקצועיים, כמו נגני חצר, עוגבני כנסייה ומלחינים. דודו של באך, יוהאן כריסטוף, הציג בפניו את אמנות הנגינה בעוגב. באך היה גאה במורשת המשפחתית, וב-1735 חיבר גניאולוגיה משפחתית: "Ursprung der musicalisch-Bachischen Familie“. במאי 1694 נפטרה אמו, ולאחר פחות משנה, בתחילת 1695, נפטר גם אביו.
באך, שטרם מלאו לו עשר שנים, עבר אל חסותו של יוהאן כריסטוף באך, אחיו בן ה-24. זה הביא אותו לביתו באורדורף, שם עבד כנגן עוגב. באך החל אז את לימודיו בבית הספר ועשה חיל בלטינית, ביוונית עתיקה, בחשבון ובשירה. בנוסף, עסק בהעתקה, לימוד וביצוע מוזיקה וייתכן שגם בתחזוקת העוגב. מאחיו קיבל הדרכה שכללה נגינה בקלאוויקורד, ונחשף למלחינים רבים בני ארצו, כמו יוהאן פכלבל (שהיה מורו של יוהאן כריסטוף) ויוהאן יאקוב פרוברגר, וכנראה גם למוזיקה של מלחינים מצפון גרמניה, למלחינים צרפתים כמו לולי, לואי מרשאן ומרן מארה ולמלחין המקלדת האיטלקי ג'ירולאמו פרסקובלדי. לא עבר זמן רב עד שהאח הקטן שלט בכל הידע שהקנה לו האח הגדול. יוהאן סבסטיאן הפציר באחיו ללמדו מוזיקה מתקדמת יותר, אולם יוהאן כריסטוף סבר, שבאך הצעיר עדיין אינו בשל לכך.
בשנת 1700 החל בלימודי מוזיקה בבית הספר היוקרתי מיכאל הקדוש, בעיר לינבורג והשתכר למחייתו מזמרה במקהלת הכנסייה הצמודה, עד שהתחלף קולו. לצד השירה המשיך בנגינה בעוגב, כינור וצ'מבלו. בנוסף ללימודיו המוזיקליים, רכש באך השכלה מקיפה שכללה תאולוגיה, היסטוריה, ופיזיקה וככל הנראה למד גם איטלקית וצרפתית. שהותו בלינבורג נמשכה 3 שנים ובזכותה זכה באך להכיר את מגוון התרבות האירופית, מה שלא היה אפשרי בעיר מולדתו. בית הספר היוקרתי אפשר לו להכיר בני אצולה מצפון גרמניה. הוא ניהל קשר משמעותי עם נגני העוגב בעיר, במיוחד עם המלחין גאורג בהם, נגן עוגב בכנסיית יוחנן המטביל, ואף פגש נגני עוגב מהמבורג הסמוכה, שהייתה מהערים הגדולות בצפון אירופה. קשרים אלו הקנו לו גם גישה לכלים מוזיקליים מעולים. נראה שבאותה עת למד להכיר את אסכולות העוגב הגרמניות, את כתביהם (המוזיקליים והתאורטיים) של מוזיקאים אלו, ובמיוחד את עבודתו של דיטריך בוקסטהודה. בעזרת כל אלה הוא התפתח לעוגבאי מעולה.
ביוגרפיה > תחילת הקריירה המוזיקלית

עם סיום לימודיו, בינואר 1703, הועסק באך כמוזיקאי חצר בקפלה של הדוכס יוהאן ארנסט בוויימאר, עיר גדולה בתורינגיה. נראה שמשרתו שם לא הייתה מוזיקלית ביותר, אך המוניטין שלו כנגן מקלדת נודעו ברבים והוא הוזמן לחנוך את העוגב החדש בכנסיית בוניפציוס הקדוש ("הכנסייה החדשה") בארנשטאדט, העיר העתיקה ביותר בתורינגיה עמה קיימה משפחת באך קשר קרוב. בכירי הכנסייה התרשמו מנגינתו, והוא זכה במשרת נגן העוגב שלה. הייתה זו משרה קלה יחסית ונדיבת שכר, ולרשותו עמד עוגב חדיש בעל מערכת מודרנית, המאפשרת שימוש בסולמות רבים. באך פנה להלחנה של פרלודים לעוגב במסורת הצפון גרמנית: וירטואוזיים ואלתוריים. כבר אז ניכרה בפרלודים שכתב שליטה בפיתוח מוטיבי ועם זאת עדיין לא בשלו יכולותיו בארגון בקנה מידה רחב ובקונטרפונקט.
באוקטובר 1705 ניתנה לו חופשה בת חודש, אותה ניצל לעריכת מסע רגלי בן כ-400 קילומטרים לליבק שבצפון גרמניה, כדי להאזין לנגינתו של דיטריך בוקסטהודה. באך האריך לשהות בעיר שלושה חודשים, דבר המעיד על השפעתו הגדולה ורבת הערך של בוקסטהודה עליו. נראה שבאך ראה בו דמות אב, וסגנונו היווה יסוד ליצירותיו המוקדמות. באך חזר לארנשטאדט רק בפברואר 1706, לאחר שהתפטר בשל חילוקי דעות בינו לבין בכירי הכנסייה לגבי צורת נגינתו ורמת הזמרים במקהלה.
שבאך קיבל עליו ב-1707 משרה רווחית כנגן עוגב בכנסיית דיווי בלאסי (Divi Blasii) במילהאוזן, עיר צפונית גדולה וחשובה. ארבעה חודשים לאחר הגעתו נשא באך לאישה את דודניתו מדרגה שנייה, מריה ברברה באך מארנשטאדט. ראשי העיר והכנסייה ששו לממש את תוכניתו של המנהל המוזיקלי החדש לחידוש העוגב בכנסייה, הם אהבו את הקנטטה החגיגית "האל הוא מלכי", רי"ב 71, שכתב לכבוד חנוכת בית המועצה החדש ב-1708, ושילמו לו עבורה ביד נדיבה. הם קיוו שבאך יוסיף וינצח על קנטטה זו גם בעתיד, אך בינתיים הוצעה לו משרה מפתה יותר.
ביוגרפיה > ויימאר

ב-1708, לאחר פחות משנה במילהאוזן, חזר באך לוויימאר בעקבות הזמנתו של הדוכס מוויימאר. הוא התמנה לעוגבאי ובהמשך למנהל הקונצרטים בבית התפילה הדוכסי, שם עמדו לרשותו מוזיקאים מקצועיים. באך ואשתו עברו לגור בסמוך לארמון הדוכס, וכעבור שנה נולד בנם הבכור. אל משק ביתם הצטרפה אחותה המבוגרת והלא נשואה של מריה ברברה, כדי לסייע לה בגידול הילדים. בסך הכול נולדו לזוג שבעה ילדים, מהם רק ארבעה הגיעו לבגרות. שניים מהם, ילידי ויימאר – וילהלם פרידמן באך וקארל פיליפ עמנואל באך – היו למלחינים חשובים בסגנון הרוקוקו, שבא לאחר הבארוק.
בוויימאר השיג באך רמה טכנית, ביטחון כלכלי והשראה מספיקים כדי להרחיב את המבנים היצירתיים הקיימים ולשלב בהם השפעות מחוץ לארץ, וכך חיבר את יצירותיו הגדולות הראשונות למקלדת ולתזמורת. השפעתם של מוזיקאים איטלקיים כקורלי, טורלי, ובעיקר ויוואלדי ניכרת באופי הבהיר והנינוח של יצירותיו, במקצביהן הדינמיים, בפתיחות הדרמטיות ובתבניות ההרמוניות ההחלטיות. אחת משיטות הלימוד העצמי של באך הייתה תעתוק (transcription) קונצ'רטי של ויוואלדי ליצירות לצ'מבלו ועוגב (יצירות שעודן אהודות בקונצרטים). ייתכן ששאב רעיון זה מהנסיך יוהאן ארנסט, אחד ממעסיקיו, שהיה מוזיקאי מקצועי. בנוסף, ניגן באך מוזיקה קונצרטנטית מגוונת עם האנסמבל של הדוכס. ב-1713 חזר הדוכס מטיול בארצות השפלה ובאמתחתו אוסף גדול של פרטיטורות. באך נמשך במיוחד למבנה האיטלקי של קונצ'רטו גרוסו: תחלופה לסירוגין בין קבוצה של כלי סולו (concertino) לתזמורת שלמה (tutti). מאפיינים איטלקיים אלה אפשר לשמוע ביצירותיו המאוחרות יותר, כמו הסוויטה האנגלית מספר 3 (כאשר התחלופה היא בין המנעד הנמוך למנעד הגבוה של הצ'מבלו) והקונצ'רטי הברנדנבורגיים, המבוססים חלקית על מבנה זה. בתקופה זו החל באך בכתיבת הפוגות שלו, הנשענות על שליטתו הטובה בהלחנה קונטרפונקטית. עיקר יצירתו בתקופה זו הייתה לעוגב. הוא החל באותה עת בכתיבת הספרון לעוגב עבור בנו הבכור, וילהלם פרידמן. הספר כלל כוראלים לותרניים (מזמורים) מעובדים בצורות מורכבות לצורך הדרכת נגני עוגב, וללימוד הרמוניה וקונטרפונקט (והם משמשים למטרה זו מאז ואילך). במשך חייו באך הלחין מוזיקה רבה לעוגב, ומעטים יכולים להתחרות בתרומתו לכלי נגינה זה.
לאחר תשע שנות עבודה בוויימאר החל באך לחפש עבודה יציבה יותר, שתאפשר לו לפתח את רעיונותיו המוזיקליים. הוא נענה להזמנת הנסיך לאופולד מאנהלט-קטן (Anhalt-Cöthen) להתמנות למנהל מוזיקלי (Kapellmeister), אך הדוכס מוויימאר סירב לשחררו ממשרתו, ואף שלח אותו בנובמבר 1717 לכלא, שממנו שוחרר בדצמבר ועבר לקטן. הנסיך לאופולד, שהיה בעצמו מוזיקאי, העריך את כשרונותיו של באך, שילם לו כהלכה והעניק לו חופש ניכר בהלחנה ובנגינה. הנסיך היה קלוויניסט ולא נזקק למוזיקה דתית רבה, ולכן מרבית יצירתו של באך באותה עת הייתה חילונית. הוא חיבר את הסוויטות התזמורתיות, את שש הסונאטות והפרטיטות לכינור, את שש הסוויטות לצ'לו, את הקונצ'רטי הברנדנבורגיים, וכן חלק מיצירותיו למקלדת.
ביולי 1720, בזמן ששהה בקרלסבאד לצד הנסיך לאופולד, פקדה את באך טרגדיה: אשתו, מריה ברברה, מתה במפתיע. זמן לא רב אחר כך, בדצמבר 1721, נשא באך תחתיה את אנה מגדלנה וילקה, הצעירה ממנו ב-16 שנים. אנה מגדלנה הייתה זמרת סופרן מחוננת בחצרו של הנסיך לאופולד, בתו של חצוצרן העיר. נולדו להם 13 ילדים (מה שלא מנע את המשך הקריירה של אנה מגדלנה כזמרת), מהם שרדו והגיעו לבגרות שישה: שלושה בנים – גוטפריד היינריך, יוהאן כריסטוף פרידריך באך ויוהאן כריסטיאן באך, ושלוש בנות – אליזבט יוליאנה פרידריכה, יוהאנה קרולינה ורגינה סוזאנה.
ביוגרפיה > סוף חייו

בשנותיו האחרונות הלחין באך שתי יצירות מופת מורכבות ביותר מבחינה פוליפונית. ב-1747, בעת ביקור בפוטסדאם בארמונו של פרידריך השני, מלך פרוסיה, ניגן המלך, שהיה מוזיקאי חובב, מנגינה קצרה, ואתגר את באך לאלתר עליה פוגה בשישה קולות. באך אלתר בו במקום פוגה בשלושה קולות, אך לאחר שחזר לביתו נענה לאתגר המקורי ואף הרחיבו: הוא שחזר מהזיכרון את הפוגה שניגן מול המלך, הוסיף עוד פוגות וקאנונים על בסיס "הנושא המלכותי", ואף כתב פוגה בשישה קולות. הוא שלח את היצירה למלך תחת הכותרת המנחה המוזיקלית. היצירה השנייה, אמנות הפוגה, גם היא סדרה של פוגות מורכבות וקאנונים על בסיס נושא פשוט, החלה להיכתב בשנת 1742 והעבודה עליה נמשכה עד סמוך למותו של באך.
בריאותו של באך הידרדרה במהלך 1749. כבר באמצע השנה החלו אבות העיר לחפש מועמדים לתפקיד הניהול המוזיקלי של כנסיית תומאס. באך הלך והתעוור. הוא נותח בידי רופא העיניים הבריטי ג'ון טיילור, אך ללא הועיל. עיתון מקומי תלה את סיבת מותו של באך בהשלכות הניתוח הכושל (אותו מנתח ביצע ניתוח כושל גם בהנדל). באך נפטר ב-28 ביולי 1750, בן 65. היסטוריונים משערים שמותו נגרם משבץ, שהוחמר על ידי דלקת ריאות. היצירה האחרונה אותה השלים באך הייתה פרלוד על כוראל, יצירה לעוגב שהוכתבה לחתנו, יוהאן אלטניקול, על ערש דווי. תווי הקדנצה המסיימת מאייתים את ראשי התיבות "JSB". כוראל זה מנוגן לעיתים לאחר הפוגה הארבע עשרה הבלתי גמורה מ"אמנות הפוגה", שבה מופיעים תווי המוטיב "BACH".
מורשתו של באך

בשנות חייו האחרונות, ועוד יותר מכך לאחר מותו, ירדה הפופולריות של יצירתו של באך והיא נחשבה למיושנת בהשוואה לסגנון הקלאסי שהחל להופיע באירופה, אולם באך לא נשכח לגמרי, בעיקר בזכות ילדיו (במיוחד קרל פיליפ עמנואל באך), שכמוזיקאים נשאו את המורשת המוזיקלית של שושלתם. יצירותיו של באך לכלי מקלדת המשיכו להוות דוגמת מופת ליכולות הטכניות של הכלים השונים. ב-1774 התוודע שגריר ממלכת הבסבורג בברלין, גוטפריד ואן סוויטן, ליצירותיו של באך, שלא היו מוכרות לו לפני כן. עם שובו לווינה ב-1777 הביא עמו דפי תווים של באך (והנדל) והמריץ את מוצרט ומאוחר יותר את בטהובן להכיר ולנתח את עבודתו של באך. כך הפכו מוצרט ובטהובן למעריציו של באך וכתבו יצירות ברוחו.
חזרתו של באך לתודעת הציבור הרחב התרחשה בשנת 1829, כאשר פליקס מנדלסון-ברתולדי ביצע בפעם הראשונה את המתאוס פסיון בקונצרט פומבי. אמנם יצירה זו בוצעה לאחר מותו של באך במסגרת הכנסייה, אך מנדלסון היה הראשון שערך גרסת ביצוע של המתאוס פסיון עבור אולם הקונצרטים. היה בכך חידוש גדול: הבאת מוזיקה ליטורגית, שמעולם לא בוצעה מחוץ לכנסייה, אל אולם הקונצרטים ואל קהל שאינו דתי. בעקבות הקונצרט התעורר מחדש העניין בבאך ובמוזיקה שלו, והוא חזר לתודעה הציבורית כאחד מגדולי המלחינים בכל הדורות. ב-1850 הוקמה "חברת באך" (Bach Gesellschaft), שעסקה בפרסום יצירותיו של המלחין.
במהלך המאה ה-20 המשיכו חוקרי המוזיקה לגלות עוד ועוד רבדים ביצירותיו של באך, חלקם בעלי ערך לימודי רב לעוסקים בלימודי המוזיקה. התעוררות העניין בבאך ובמוזיקה שלו תרמה להופעת מגמה של ביצוע יצירות באופן אותנטי, בכלים עתיקים ובהרכבים המקוריים עבורם כתב המלחין.
יצירותיו של באך מצוטטות לעיתים במוזיקה הפופולרית:
להקת ג'ת'רו טאל הקליטה עיבוד ליצירה בורה במי מינור. היצירה אריה על מיתר סול הייתה השראה לליווי האורגן בלהיט של פרוקול הארום "בהיר יותר מחוורון" והבסיס ללהיט הפופ "Everything's gonna be alright" משנת 1997.
להקת הצ'רצ'ילים הישראלית עיבדה מספר יצירות של באך להרכב של להקת רוק וב-1969 ביצעה את העיבודים האלה בליווי התזמורת הפילהרמונית הישראלית ובניצוחו של זובין מהטה בהיכל התרבות (תל אביב). השיר "אל נא תלך" של הזמר והמלחין שלמה גרוניך מבוסס על הפרלוד מס' 1 בפסנתר המושווה מאת באך.
בג'אז – ההרכב הקולי "סווינגל סינגרס" הקליט עיבודים ג'אזיים ליצירות באך וב-1962 הוציא אלבום "ג'אז סבסטיאן באך" שהפך ללהיט בכל העולם. הפסנתרן הצרפתי ז'אק לוסייה התמחה בביצוע יצירות באך בסגנון ג'אז. רביעיית הג'אז המודרני הקדישה אלבום לבאך ובלוז.
בקולנוע נעשה שימוש נרחב בטוקטה ופוגה ברה מינור – לדוגמה, כקטע הפתיחה בסרט המצויר "פנטסיה" של וולט דיסני משנת 1940; כפס הקול לסצנת הפתיחה של הסרט "רולרבול" משנת 1975; וכפתיח של סדרת הטלוויזיה "היה היה – האדם".
מדף הקרח באך באי אלכסנדר שבאנטארקטיקה נקרא על שמו של יוהאן סבסטיאן באך.
יצירות

בשנת 1950 פרסם וולפגנג שמידר קטלוג של יצירות באך (רי"ב או BWV). בהוצאה הראשונה של הקטלוג נכללו 1,080 יצירות. הקטלוג מסודר על פי סוג היצירה וכלי הנגינה לו מיועדת היצירה. בחלוקה גסה ניתן לומר שכחמש מאות המספרים הראשונים מיוחדים למוזיקה קולית, חמש מאות המספרים הבאים מיוחדים לכלי מקלדת שונים, והמאה האחרונים מיוחדים לכלים אחרים ולהרכבים קאמריים ותזמורתיים.
חלוקה מפורטת יותר היא: רי"ב 1–222 – קנטטות; רי"ב 225–248 – מוזיקה מקהלתית בהיקף גדול; רי"ב 250–524 – כוראלים ושירים; רי"ב 525–771 – יצירות לעוגב; רי"ב 772–994 – יצירות לכלי מקלדת; רי"ב 995–1012 – יצירות לכלי מיתר; רי"ב 1013–1040 – מוזיקה קאמרית; רי"ב 1041–1071 – מוזיקה תזמורתית; רי"ב 1072–1078 – קאנונים, פוגות ועוד. יצוין שבמחקר המודרני נמצאו או שוחזרו יצירות רבות של באך שלא נכללו ברשימה המקורית, וכן התגלה שיצירות רבות שנכללו ברשימה המקורית לא נכתבו על ידי באך. ראו רשימת יצירות מאת יוהאן סבסטיאן באך.
בין יצירותיו הנודעות:
אמנות הפוגה (Die Kunst der Fuge) רי"ב 1080
המנחה המוזיקלית (Musikalisches Opfer) רי"ב 1079
"לב ופה ומעשה וחיים" (Herz und Mund und Tat und Leben), רי"ב 147, ובמיוחד הפרק האחרון שלה, "Jesu, Joy of Man's Desiring".
אורטוריה לחג המולד (Weihnachts-Oratorium) רי"ב 248
מיסה בסי מינור רי"ב 232
מגניפיקט ברה מז'ור רי"ב 243
מתאוס פסיון (Matthäus-Passion) רי"ב 244
יוהנס פסיון (Johannes-Passion) רי"ב 245
4 סוויטות לתזמורת רי"ב 1066–1069
14 קונצ'רטים לצ'מבלו רי"ב 1052–1065
2 קונצ'רטים לכינור סולו רי"ב 1041–1045
6 הקונצ'רטי הברנדנבורגיים רי"ב 1046–1051
קונצ'רטו לשני כינורות ברה מינור רי"ב 1043
טוקטה ופוגה ברה מינור רי"ב 565
פרלוד ופוגה במי מינור "קטנה" רי"ב 533
פנטזיה ופוגה בסול מינור "גדולה" רי"ב 542
פסקליה ופוגה בדו מינור רי"ב 582
פרלוד לכוראל "התעוררו, הקולות קוראים לנו" (Wachet auf, ruft uns die Stimme) רי"ב 645
הפסנתר המושווה (Das wohltemperierte Klavier) ספרים 1 ו-2, 48 פרלודים ופוגות רי"ב 846–893
וריאציות גולדברג רי"ב 988
6 סוויטות אנגליות רי"ב 806–811
6 סוויטות צרפתיות רי"ב 812–817
אינוונציות בשנים ושלושה קולות רי"ב 772–801
המחברת של אנה מגדלנה באך
סונאטות ופרטיטות לכינור סולו רי"ב 1001–1006
6 סוויטות לצ'לו סולו רי"ב 1007–1012
פרטיטה לחליל סולו רי"ב 1013
לקריאה נוספת

טים דולי, באך, תרגום: הד סלע, הוצאת דביר, 1989.
מלקולם בויד, באך, תרגום: גבי פלג, כתר, 1990.
אלברט שווייצר, באך - חיים של מוזיקה, תרגום: יצחק הירשברג, הוצאת חותם תרבות, 2010.
דאגלס הופשטטר, גדל, אשר, באך - גביש בן-אלמוות, תרגמו: טל כהן וירדן ניר בוכבינדר, הוצאת דביר, 2011.
הערות שוליים

↑  21 במרץ 1685 לפי הלוח היוליאני
↑  Johann Sebastian Bach: a detailed informative biography. The Baroque Music Site. Archived from the original on 20 February 2012. Retrieved 19 February 2012
↑  Wolff, Christoph, ed. (1997). The World of the Bach Cantatas: Johann Sebastian Bach's Early Sacred Cantatas. New York: W. W. Norton, p. 5
↑  אלפרד איינשטיין, מוצרט: אפיו ויצירתו, תרגם יצחק הירשברג, הוצאת עידית 1957 עמ' 168-172
↑  הצ'רצ'לים מנגנים באך - 1969, נבדק ב-2021-09-28
↑  אל נא תלך - רבינדרט טאגורי-גרוניך/עפ"י פרלוד מס'1 בך, נבדק ב-2021-09-28
↑  jazz sebastian bach les swingle singers, www.youtube.com
↑  JACQUES LOUSSIER "The best of Play Bach" (1985) (FULL ALBUM), נבדק ב-2021-09-28
↑  Regret?, נבדק ב-2021-09-28
↑  מקור שמו של מדף הקרח באך באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258038005171  PLWABN: 9810596477705606  BIBSYS: 90970064  BNC: 000052383  BNE: XX992838  BnF: cb118897907 (data)  CANTIC: a10446825  CiNii: DA01098882  GND: 11850553X  ICCU: CFIV077206  ISNI: 0000 0001 2276 4157  KulturNav: b1e5022d-e57d-44cb-8b9c-c04823ae90cb  LCCN: n79021425  LNB: 000033946  MusicBrainz: 24f1766e-9635-4d58-a4d4-9413f9f98a4c  NDL: 00432003  NKC: jn19990000367  NLA: 35011573  NLG: 64295  NLK: KAC200000301  NLR:   NSK: 000100047  NTA: 068721781  RERO: 02-A000015097  SELIBR: 176434  SNAC: w63x84mt  SUDOC: 026699656  TePapa: 63020  Trove: 789063  VcBA: 495/92983  VIAF: 12304462   WorldCat (עם VIAF): 12304462 
פסל של באך לפני כנסיית תומאס הקדוש בלייפציג
ריצ'רקר בשישה קולות מתוך המנחה המוזיקלית, בכתב-ידו של באך.
אנדרה הולנד

| --- | --- |

אנדרה הולנד ב-2019
 לידה:  28 בדצמבר 1979 (בן 45) בסמר, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2006 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ניו יורק  אוניברסיטת המדינה של פלורידה  John Carroll Catholic High School 
 פרופיל ב-IMDb
 
אנדרה הולנד (באנגלית: André Holland; נולד ב-28 בדצמבר 1979) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי.
ביוגרפיה

הולנד נולד וגדל בעיר בסמר (אנ'), אלבמה והתחנך בבית הספר התיכון הקתולי ע"ש ג'ון קרול (אנ') בברמינגהאם, אלבמה. בגיל 11 השתתף לראשונה בהצגה אוליבר! בתיאטרון הקיץ של ברמינגהאם.
הוא בוגר לימודי תואר ראשון בחוג לדרמה באוניברסיטת המדינה של פלורידה ובהמשך למד בתוכנית בת שנה ללימודים בינלאומיים בלונדון. בשנת 2006 קיבל תואר שני באמנויות יפות מאוניברסיטת ניו יורק.
קריירה

הוא הופיע החל מ-2006, אז שיחק באחד מפרקי הסדרה המשטרתית "חוק וסדר" ובאותה עת עבד על מחזות תיאטרון שונות. סרטו הקולנועי הראשון היה "Sugar" מ-2008.
בשנת 2016 השתתף בסרטו של בארי ג'נקינס "אור ירח" בתפקיד "קווין", הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - דרמה ובשלושה פרסי אוסקר והולנד קיבל שבחים וביקורות טובות על משחקו.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2008 | Sugar | בראד ג'ונסון |  |
| 2008 | Miracle at St. Anna | טוראי נידלס |  |
| 2008 | Last Call | פיט |  |
| 2009 | מלחמת הכלות (אנ') | די.ג'יי ג'אזלס |  |
| 2011 | Small, Beautifully Moving Parts | לאון |  |
| 2013 | 42 | ונדל סמית' (אנ') |  |
| 2014 | שחור או לבן (אנ') | רג'י דייוויס |  |
| 2014 | סלמה (אנ') | אנדרו יאנג |  |
| 2016 | אור ירח | קווין ג'ונס |  |
| 2018 | קמט בזמן | ג'יימס ג'נקינס |  |
| 2019 | ציפור בשחקים (אנ') | ריי בורק |  |
| 2019 | הקרב בביג רוק | דניס |  |
| 2021 | חוצָה את הקו (אנ') | בריאן רדפילד |  |
| 2022 | עצמות והכל (אנ') | פרנק אירלי |  |
| 2024 | Exhibiting Forgiveness | טארל |  |
| TBA | The Actor | פול קול |  |
| TBA | Shirley |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | חוק וסדר | דייוויד זקס | פרק: "Public Service Homicide" |
| 2007 | האחים דונלי | פרנק תומאס | פרק: "Wasn't That Enough?" |
| 2010 | Damages | מנהל בנק | פרק: "You Haven't Replaced Me" |
| 2011 | Friends with Benefits | ג'וליאן "פיץ" פיצג'רלד | תפקיד ראשי; 13 פרקים |
| 2011 | סוכן מחוק | דיון קארבר | פרק: "Breaking Point" |
| 2012–2013 | 1600 Penn | מרשל מאלוי | תפקיד ראשי; 13 פרקים |
| 2014–2015 | הניק | ד"ר אלגרנון אדוורדס | תפקיד ראשי (2 עונות): 20 פרקים מועמד פרס סטלייט לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה (2014) |
| 2016 | אימה אמריקאית: רואנוק | מאט מילר | 8 פרקים |
| 2018 | קאסל רוק | הנרי דיבר | תפקיד ראשי (עונה 1); 10 פרקים |
| 2020 | מועדון בפריז (אנ') | אליוט אודו | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
| 2024 | הסיגר הגדול (אנ') | יואי פ. ניוטון | מיני-סדרה |
צבי בן הבעל שם טוב

| --- | --- |
 לידה:  1725 
 פטירה:  12 בדצמבר 1779 (בגיל 54 בערך) 
 תקופת הפעילות:  ? – 12 בדצמבר 1779 
 רבותיו:  אברהם גרשון מקיטוב, הבעל שם טוב 
 אב:  הבעל שם טוב 
 צאצאים:  אהרן מטיטיוב 
 
רבי צבי בן רבי ישראל (ה'תפ"ה בערך – ז' בטבת תק"ם) היה בנו ותלמידו של רבי ישראל בעל שם טוב מייסד תנועת החסידות.
תולדותיו

נולד בשנת ה'תפ"ה, לערך. היה תלמידם של אביו וכן של דודו, רבי אברהם גרשון מקיטוב. קיימת מסורת חב"דית מאוחרת שלפיה, לאחר פטירת הבעל שם טוב בשנת ה'תק"ך, הנהיג את תלמידי אביו שנה אחת, ואז העביר את ההנהגה לתלמידו של אביו, רבי דב בער ממעזריטש.
רבי צבי נישא למלכה, ממנה נולדו לו ילדיו. לאחר פטירת אשתו הראשונה נישא לביילא, בתו של רבי שמואל חסיד מפינסק. אחר נישואיו עבר לגור בפינסק על יד חותנו ופתח שם בית כנסת. נפטר בז' בטבת תק"מ ונקבר בפינסק.
שושלתו

בנו, רבי דב בער, כיהן כאדמו"ר באולינוב, והיה בעל מופת גדול. בנו של רבי דב בער היה רבי צבי הירש שכיהן כאדמו"ר בצ'ודנוב. בתו סימא הייתה נשואה פעמיים. שמו של בעלה הראשון לא ידוע וממנו ילדה את בתם אדל ליבא. בעלה השני היה רבי צבי מנחם אוירבך בנו של רבי זושא מאניפולי. בתה אדל ליבא נישאה לאחיה החורג רבי אלימלך, בנו של רבי צבי מנחם ולאה בתו של רבי משה מאיבניץ. בנו של בנו רבי צבי היה רבי אהרן מסלחוב חתן רבי דב בער מטלוסט.
בנו רבי אהרן מטיטיוב לא שימש כאדמו"ר. התגורר בקונסטנטין ולאחר מכן עבר לטיטיוב. בסוף ימיו עבר לפאבלוץ'. על צאצאיו נמנים חלק מאדמו"רי צ'רנוביל.
בנו רבי ישראל כיהן כאדמו"ר בפבלוץ'. כונה רבי ישראל השותק.
בתו שיינא רחל אשת רבי יעקב בנו של הרב מנחם מן ('מנלה') מקרלין (דודו של רבי אהרן הגדול מקרלין). גדל אצל רבי שלמה מקרלין. עלה בסוף ימיו לטבריה עם בנו רבי נפתלי צבי (שהיה מכונה בטבריה 'ר' הערש בעלשמ'ס' על שם היותו נינו של הבעל שם טוב). אחיו של רבי יעקב, רבי יצחק (ארצ'ייק) נסע אף הוא לארץ ישראל אך אונייתו טבעה בדרך. רבי יעקב נפטר בכ"א בכסלו תקצ"ד. בנו רבי צבי נפטר בכ"ז באלול תרכ"ד.
בתו רייזל אשת רבי משה זאב אוירבך  אשר התגורר בחמלניק. חתנו של רבי משה זאב היה רבי דב בער מחווסטוב בנו של רבי ישראל חיים מלודמיר (בנו של רבי אברהם המלאך וחתנו של רבי שלמה מקרלין).
לקריאה נוספת

יוסף ירוחם פישל הגר, אבן ישראל: תולדותיהם של צדיקים ראשונים כמלאכים הקדוש רבי צבי ממעזיבוז-פינסק זי"ע... ובנו הקדוש רבי אהרן מטיטיוב זי"ע, ירושלים, תש"ס.
הערות שוליים

↑  הרב ד"ר יצחק אלפסי, רבי ישראל בעל שם טוב - חייו ותורתו, באתר דעת
↑  'תורת שלום – ספר השיחות', עמ' 83–84.
↑  יש השערה שאחותה הייתה אשת רבי אברהם שמשון מרשקוב בנו של רבי יעקב יוסף מפולנאה אך אינה מבוססת. ראו גם באידישע וועלט פארומס בסוף העמוד.
↑  לפי מקור אחר (מובא במאמר בקובץ בית אהרן וישראל) בתו רייזיל נולדה מאשתו השנייה.
↑  יחד עם רבי שלום שכנא ורבי ישראל חיים בני רבי אברהם המלאך ורבי אשר מסטולין (הראשון).
↑  כאן כתוב שהיה חתנו של רבי ישראל מפיקוב בנו של רבי לוי יצחק מברדיצ'ב.
↑  אביו של רבי משה זאב היה רבי אברהם דב מפולנאה חתנו של רבי יעקב יוסף מפולנאה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310565105171  LCCN: no2002022068  VIAF: 155105660   WorldCat (עם VIAF): 155105660
גאי הנרי (שחקן)

| --- | --- |

גאי הנרי, 2018
 לידה:  17 באוקטובר 1960 (בן 64) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 סוגה מועדפת:  קומדיה שייקספירית 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 תקופת הפעילות:  מ-1987
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (1981)  Brockenhurst College  Homefield School 
 פרופיל ב-IMDb
 
גאי הנרי (באנגלית: Guy Henry; נולד ב-17 באוקטובר 1960) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אנגלי. בין תפקידיו הידועים היו פיוס תיקנס בסרטים "הארי פוטר ואוצרות המוות" חלק ראשון ושני, גאיוס קסיוס לונגינוס בסדרת הטלוויזיה "רומא", וגראנד מוף טארקין בסרט "רוג אחת: סיפור מלחמת הכוכבים".
ביוגרפיה

הנרי נולד בלונדון. הוא למד בבית הספר הומפילד ואחר כך בברוקנהרסט קולג' שבהמפשייר. בין 1979 ל-1981 למד משחק באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA). ב-1982 שיחק בסדרת הטלוויזיה של ITV "שרלוק הולמס הצעיר" בתפקיד שרלוק הולמס בן העשרה (על אף שהיה אז בן 22).
בפברואר 2015 הוכרז הנרי כתומך של להקת התיאטרון צ'אפל ליין שבסיסה בסטרטפורד על האייבון.
ביוגרפיה > תיאטרון

הופעת הבכורה של הנרי בתיאטרון הייתה כשהיה בן 11 והופיע בתפקיד משרת בהפקת חובבים של Highcliffe Charity Players למחזה "סינדרלה".
עיקר עבודתו של הנרי בתיאטרון הייתה עם הלהקה השייקספירית המלכותית, בהם התפקידים הבאים:
1991 – תוריו ("שני אדונים מוורונה"), פוג'ו ("Tis Pity She's a Whore") אנניאס ("האלכימאי")
1992 – אורסיק ("המלט"), סר פורמל טרייפל ("The Virtuoso")
1993 – המפתה האביר השני ("רצח בקתדרלה"), לליו ("התאומים מוונציה")
1994 – במאי (שם הדמות) ("A Life in the Theatre")
1996 – סר אנדרו אגיצ'יק ("הלילה השנים עשר")
1997 – קלוטן ("סימבלין"), ד"ר קיוס ("נשות וינדזור העליזות")
1998 – לורד צ'מברלין ("הנרי השמיני")
1999 – רוסאייב ("יורי גגארין"), אוקטביוס קיסר ("אנטוניוס וקלאופטרה")
2001 – מלווליו ("הלילה השנים עשר"), המלך ג'ון ("המלך ג'ון"), מוסקה ("וולפונה")
2003 – פארולס ("סוף טוב הכול טוב")
2013 – קפטן הוק ("ונדי ופיטר פן")
עוד שיחק הנרי עם להקת התיאטרון Cheek by Jowl ועם התיאטרון המלכותי הלאומי, בהם בתפקיד טורגנייב במחזה "חוף אוטופיה" מאת טום סטופארד משנת 2002.
בשנים 2005 ו-2006 הופיע הנרי בתפקיד רוזן לסטר בהפקה של דונמאר ורהאוס למחזה "מרי סטיוארט" מאת שילר, שהועברה לווסט אנד. ב-1986 הוא גילם את אותה דמות גם בסרט הקולנוע "ליידי ג'יין". מדצמבר 2008 עד מרץ 2009 הופיע הנרי בתפקיד אנדרו אגיצ'יק (לצדו של דרק ג'קובי) בהפקה של דונמאר למחזה "הלילה השנים עשר". באפריל ובמאי 2009 הופיע במחזה "Hay Fever" בתיאטרון פסטיבל צ'יצ'סטר.