stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צ'ואהיי נמבו

זהו שם יפני; שם המשפחה הוא .
צ'ואהיי נמבו (ביפנית: 南部 忠平; באנגלית: Chūhei Nambu;‏ 27 במאי 1904 – 23 ביולי 1997) היה אתלט יפני, אלוף אולימפי ושיאן עולם. הוא האתלט היחיד אשר החזיק בו זמנית בשיא העולם בקפיצה לרוחק ובקפיצה משולשת.
ביוגרפיה

נמבו נולד בסאפורו.
באולימפיאדת אמסטרדם (1928) סיים נמבו במקום רביעי בקפיצה משולשת בתוצאה של 15.01 מטר, במדליית זהב זכה בן ארצו מיקיו אודה ובמקום תשיעי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.25 מטר. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 41.3 שניות.
ביוגרפיה > שיאן עולם

בתחרות שנערכה בטוקיו ב-27 באוקטובר 1931 קבע נמבו בקפיצה לרוחק שיא עולם חדש של 7.98 מטר. שיא זה החזיק מעמד 3 שנים ו-7 חודשים עד שנישבר על ידי ג'סי אוונס מארצות הברית (8.13 מטר).
ביוגרפיה > אלוף אולימפי

באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) זכה נמבו בשתי מדליות, זהב וארד. בתחרויות הקפיצה לרוחק קבע נמבו 7.45 מטר, אשר הספיקו לו רק למדליית הארד כשאת מדליות הזהב והכסף קיבלו למברט רד ואד גורדון האמריקאים, בהתאמה. מספר ימים לאחר מכן, זכה נמבו במדליית הזהב בתחרות הקפיצה המשולשת בשיא עולם חדש של 15.72 מטר, והפך לאתלט הראשון שמחזיק בשיאי עולם בשתי קטגוריות הקפיצה לרוחק. שיא זה החזיק מעמד 3 שנים ונישבר על ידי ג'ק מטקלף מאוסטרליה (15.78 מטר).
לאחר פרישתו, הפך לכתב ספורט ואימן את נבחרת האתלטיקה של יפן לאולימפיאדת טוקיו.
נמבו נפטר בביתו שבאוסקה בשנת 1997 בעקבות דלקת ריאות בה חלה.
צ'ו גו-האם

זהו שם קוריאני; שם המשפחה הוא .
צ'ו גו-האם (בקוריאנית: 조구함; נולד ב-30 ביולי 1992) הוא ג'ודוקא דרום קוריאני אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 100 ק"ג, סגן האלוף האולימפי מטוקיו 2020 ואלוף העולם (2018).
קריירה

בדצמבר 2011, צ'ו זכה במדליה הראשונה שלו בתחרות מהסבב העולמי כאשר זכה במדליית כסף בגראנד סלאם טוקיו. בפברואר 2013 הוא זכה במדליית הארד בגראנד סלאם פריז לאחר שניצח את אוסקר בראייסון הקובני בקרב על המדליה. באליפות אסיה 2013 שנערכה בבנגקוק, צ'ו זכה במדליית הארד בקטגוריית המשקל מעל 100 ק"ג.
במשחקי אסיה 2014 שנערכו באינצ'ון, זכה צ'ו במדליית הארד בקטגוריית המשקל עד 100 ק"ג אליה עבר. באותה השנה הוא גם זכה לראשונה במדליית זהב בגראנד סלאם טוקיו לאחר שניצח בגמר את סיריל מארה הצרפתי. באולימפיאדת ריו 2016, צ'ו הודח בשלב שמינית הגמר לאחר ניצחון והפסד.
באליפות העולם 2018 שנערכה בבאקו, צ'ו זכה במדליית זהב בקטגוריית המשקל עד 100 ק"ג ובמדליית ארד בקטגוריית הנבחרות. בקטגוריית המשקל בה הוא מתחרה זכה במדליית הזהב לאחר שניצח את כל 5 קרבותיו. בקרב הראשון הוא ניצח באיפון את סיריל מארה הצרפתי, בשמינית הגמר הוא ניצח את קרוליס באוזה הליטאי בזכות עונשים וברבע הגמר גבר בווזארי על מייקל קורל ההולנדי. בחצי הגמר צ'ו ניצח את ניאז אילייסוב הרוסי בווזארי בזמן ניקוד זהב לאחר שהקרב הסתיים ללא ניקוד. בגמר צ'ו ניצח את ורלאם ליפרטליאני הגיאורגי בווזארי כמעט 5 דקות בתוך זמן ניקוד זהב. בקטגוריית הנבחרות צ'ו זכה עם נבחרת דרום-קוריאה במדליית הארד. באותה השנה הוא גם זכה במדליית כסף במשחקי אסיה שנערכו בג'קרטה.
באולימפיאדת טוקיו 2020, זכה צ'ו במדליית הכסף בקטגוריית המשקל עד 100 ק"ג. הוא הגיע לתחרות האולימפית מדורג במקום ה-12 מבין המתחרים והחל את דרכו בסיבוב השני, שם גבר באיפון על הסרבי אלכסנדר קוקולי. ברבע הגמר הוא ניצח בווזארי את קארל-ריכרד פריי הגרמני בתוך זמן ניקוד זהב ובחצי הגמר ניצח בווזארי את אלוף העולם המכהן, ז'ורז' פונסקה הפורטוגלי. בגמר צ'ו התמודד מול ארון וולף היפני והפסיד באיפון לאחר 9:33 דקות של קרב.
זכיות בתחרויות מהסבב העולמי

| שנה | קטגוריה | עיר | מדינה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | גראנד פרי | ז'ז'ו | דרום קוריאה דרום קוריאה |
| 2014 | גראנד סלאם | טוקיו | יפן יפן |
| 2015 | גראנד פרי | ז'ז'ו | דרום קוריאה דרום קוריאה |
| 2017 | גראנד סלאם | טוקיו | יפן יפן |
| 2018 | גראנד פרי | חוחחוט | הרפובליקה העממית של סין סין |
| 2019 | גראנד פרי | חוחחוט | הרפובליקה העממית של סין סין |
| 2019 | גראנד סלאם | אבו דאבי | איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות |
הערות שוליים

↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
↑  הקרב נגד ורלאם ליפרטליאני, גמר אליפות העולם 2018, באתר JudoInside
צ'ו אין-צ'ול

צ'ו אין-צ'ול (בקוריאנית: 조인철; נולד ב-4 במרץ 1976) הוא ג'ודוקא עבר דרום-קוריאני אשר התחרה בקטגוריית המשקל עד 81 ק"ג.
קריירה

צ'ו השתתף פעמיים במשחקים האולימפיים בשנים 1996 ו-2000. באטלנטה 1996 הוא זכה במדליית ארד לאחר שניצח בקרב על המדליה את דריו גרסיה הארגנטינאי. בסידני 2000 צ'ו זכה במדליית כסף כאשר הגיע עד שלב הגמר בו הפסיד למקוטו טאקימוטו היפני.
צ'ו מחזיק בשלוש מדליות מאליפויות העולם, שתי מדליות זהב (1997 ו-2001) ומדליית ארד (1999). במשחקי אסיה הוא זכה במדליית זהב (1998) ובאליפויות אסיה הוא זכה בשתי מדליות כסף (1995 ו-1996).
הישגים בטורנירים בסבב העולמי

| שנה | טורניר | מקום | קטגוריית משקל |
| --- | --- | --- | --- |
| 1995 | Sungkop Tournament Seoul | 3 | עד 78 ק"ג |
| 1996 | Tournoi de Paris | 3 | עד 78 ק"ג |
| 1997 | Sungkop Tournament Seoul | 3 | עד 78 ק"ג |
| 1997 | Tournoi de Paris | 1 | עד 78 ק"ג |
| 1999 | Sungkop Tournament Seoul | 3 | עד 81 ק"ג |
| 2000 | Grand Prix Austria 2000 Leonding | 3 | עד 81 ק"ג |
| 2000 | Tournoi de Paris | 5 | עד 81 ק"ג |
| 2001 | Tournoi de Paris | 2 | עד 81 ק"ג |
| 2001 | Grand Prix Austria 2001 Leonding | 3 | עד 81 ק"ג |
| 2001 | Grand Prix Moscow | 3 | עד 81 ק"ג |
הערות שוליים

↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
צ'ו מין-סון

צ'ו מין-סון (בקוריאנית: 조민선; באנגלית: Cho Min-sun;‏ נולדה ב-21 במרץ 1972) היא ג'ודוקא עבר דרום-קוריאנית, האלופה האולימפית מאטלנטה 1996.
ביוגרפיה

צ'ו השתתפה פעמיים במשחקים האולימפיים בשנים 1996 ו-2000. באטלנטה 1996 היא זכתה במדליית זהב. בסיבוב הראשון היא ניצחה את רוזיקליה קמפוס הברזילאית, בשמינית הגמר היא ניצחה את שיאנבו וואנג הסינית וברבע הגמר היא ניצחה את דולסה פינייה. בחצי הגמר צ'ו ניצחה את קלאודיה סווירס ההולנדית ובגמר גברה על אנטה שצ'פנסקה הפולנית.
באולימפיאדת סידני 2000 צ'ו זכתה במדליית הארד בקטגוריית המשקל עד 70 ק"ג. היא התחילה בשלב שמינית הגמר בו ניצחה בניקוד יוקו את אילניה סקפין לאחר תרגיל אוקורי-אשי-בראי. ברבע הגמר צ'ו ניצחה באיפון את יוליה קוזינה הרוסייה לאחר תרגיל אוצ'י-מטה מוצלח. בשלב חצי הגמר היא הפסידה ביוקו לסיבליס וראנס הקובנית ונשרה לקרב על מדליית הארד בו גברה בניקוד ווזארי על אולה ורברוק הבלגית לאחר תרגיל טאני-אוטושי.
צ'ו מחזיקה בארבע מדליות מאליפויות העולם, שתי מדליות זהב (1993 ו-1995) ושתי מדליות ארד (1989 ו-1997). במשחקי אסיה היא זכתה בשתי מדליות, מדליית כסף (1994) ומדליית ארד (1990). באליפויות אסיה היא זכתה בארבע מדליות; מדליית זהב (1993) ושלוש מדליות ארד (1988, 1995 ו-2000).
במהלך הקריירה צ'ו זכתה במדליות רבות בתחרויות מהסבב העולמי בהן מדליות זהב בטורנירי יפן וצרפת היוקרתיים. לאחר אולימפיאדת סידני 2000 היא פרשה מג'ודו תחרותי. לאחר פרישתה היא נמנתה להיות שופטת בתחרויות ג'ודו בסבב העולמי ובשנת 2018 היא נכנסה להיכל התהילה של איגוד הג'ודו העולמי.
רשימת הישגים חלקית מטורנירים בסבב העולמי

| שנה | טורניר | מקום | קטגוריית משקל |
| --- | --- | --- | --- |
| 1990 | Tournoi de Paris | 1 | עד 56 ק"ג |
| 1992 | Tournoi de Paris | 1 | עד 66 ק"ג |
| 1993 | Fukuoka tournament Japan | 1 | עד 66 ק"ג |
| 1994 | World Masters Munich | 1 | עד 66 ק"ג |
| 1995 | Tournoi de Paris | 1 | עד 66 ק"ג |
| 1996 | ASKO World Tournament Leonding | 1 | עד 66 ק"ג |
| 1996 | Fukuoka tournament Japan | 1 | עד 66 ק"ג |
| 1997 | World Masters Munich | 1 | עד 66 ק"ג |
| 1997 | US Open Colorado Springs | 1 | עד 72 ק"ג |
| 1999 | Trofeo Guido Sieni Sassari | 1 | עד 60 ק"ג |
הערות שוליים

↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
↑  ‏ "IJF celebrates new Hall of Fame Class of 2018 with spectacular gala in Baku", ‏ 18 בספטמבר 2018, אתר איגוד הג'ודו העולמי
|  אלופות אולימפיות בג'ודו – משקל בינוני (נשים) |
| --- | --- | --- |
| עד 66 ק"ג | 1992: קובה אודאליס רווה   •   1996: קוריאה הדרומית צ'ו מין-סון |  |
| עד 70 ק"ג | 2000: קובה סיבליס וראנס   •   2004: יפן מסאה אואנו   •   2008: יפן מסאה אואנו   •   2012: צרפת לוסי דקוס   •   2016: יפן הרוקה טאצ'ימוטו   •   2020: יפן צ'יזורו אראי   •   2024: קרואטיה ברברה מאטיץ' |  |
פרידריך קרל לודוויג, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק

פרידריך קרל לודוויג, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק (בגרמנית: Friedrich Wilhelm von Schleswig-Holstein-Sonderburg-Bec;‏ 20 באוגוסט 1757 – 24 באפריל 1816), היה דוכס גרמני וסבו של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק.
ביוגרפיה

פרידריך קרל לודוויג נולד ב-20 באוגוסט 1757 בקניגסברג, לקרל אנטון אוגוסט, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק ולשרלוטה, רוזנת דוהנה-שלודיין, בתם של אלברכט כריסטוף, רוזן העיר דוהנה-שלודיין וסופיה הנרייטה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק. בשנת 1759 מת אביו קרל אנטון אוגוסט, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק, ופרידריך קרל לודוויג גודל על ידי סבתו סופיה הנרייטה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק. בשנת 1762 רצה פיוטר השלישי, קיסר רוסיה למנות את אבי סבתו - פרידריך לודוויג, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק לפילדמרשל, אולם הלה סירב ובקיץ אותה שנה נרצח פיוטר השלישי, וההצעה הפכה לבלתי רלוונטית. בשנת 1774 מת אבי סבו פרידריך לודוויג, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק, וסבו פטר אוגוסט, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק ירש את תאריו. פרידריך קרל לודוויג רצה להצטרף לסבו שהיה מושל אסטוניה, ולהצטרף לצבא האימפריה הרוסית, אולם בשנת 1775 מת סבו ופרידריך קרל לודוויג ירש את נחלותיו ותאריו.
בשנת 1777 הצטרף פרידריך קרל לודוויג לצבא הפרוסי, על פי בקשתו של פרידריך השני, מלך פרוסיה, והועלה לדרגת מיור ברגימנט הרגלים ה-27 - "פון קנובלסדורף", ואף לחם עמו במלחמת הירושה הבווארית. לאחר המלחמה מונה פרידריך קרל לודוויג לקצין מטה ברגימנט הרגלים ה-22 - "פון שליבן", ובשנת 1781 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. בשנת 1786 העלה אותו פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה לדרגת אוברסט, ומינה אותו למפקד גדוד הגרנדירים ה-3 - "פון קלינגספור", ובשנת 1789 אף העלה אותו לדרגת גנרל מיור. בשנת 1790 מונה פרידריך קרל לודוויג למפקד רגימנט הרגלים ה-11 - "פון ווס", עמו השתתף בשנת 1794 בדיכוי מרד קושצ'יושקו, ובשנת 1795 מונה למושל העיר קרקוב.
בשנת 1797 פרש פרידריך קרל לודוויג מהצבא הפרוסי, ולאחר מכן הצטרף בדרגת גנרל לצבא האימפריה הרוסית, ומונה למפקד רגימנט הגרנדירים פאבלובסק. במרץ 1798 הוא החל ללמוד בלייפציג פיזיקה, מתמטיקה וכימיה, ובשנת 1800 הוא חזר לאחוזתו בלינדנאו בפרוסיה המזרחית. בשנת 1808 הוא מונה לסגן המושל של פרוסיה המזרחית, ובשנת 1810 הוא ביקר בקופנהגן, דנמרק, ולאחר מכן התיישב בהולשטיין, שם בילה את שנותיו האחרונות. ב-24 באפריל 1816 מת פרידריך קרל לודוויג, ובנו פרידריך וילהלם, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק ירש את נחלותיו ותאריו. בשנת 1825 שינה פרידריך וילהלם את תוארו לדוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, שלא היה בשימוש משנת 1779, שבה מת פרידריך היינריך וילהלם, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג.
משפחתו

ב-9 במרץ 1780 התחתן פרידריך קרל לודוויג עם פרדריקה, רוזנת שליבן, בתם של קרל לאופולד, רוזן שליבן ומריה אלאונורה, רוזנת להנדורף, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
פרדריקה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק (1780–1862)
לואיזה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק (1783–1803), התחתנה עם פרידריך פרדיננד, דוכס אנהלט-קתן
פרידריך וילהלם, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג (1785–1831)
צ'ואו

צ'וּאוֹ (ביפנית: 中央区 – רובע מרכזי) הוא אחד מ-23 הרבעים של טוקיו, אשר יחדיו מהווים את לבה של טוקיו, בירת יפן. הרובע עצמו נקרא "העיר צ'ואו". כפי ששמו מעיד, מבחינה היסטורית זהו הרובע המסחרי המרכזי של טוקיו, אף על פי ששינג'וקו הפך למתחרה רציני על התואר, מאז סוף מלחמת העולם השנייה. השכונה המפורסמת ביותר ברובע היא גינזה, אשר נבנתה סביב מטבעה של מטבעות זהב ועל שמה היא קרויה. מטבעת הזהב, או בשמה היפני קינזה, שכנה בעבר באתר בו נמצא כיום המטה המרכזי של בנק יפן, אשר שוכן גם הוא בצ'ואו.
ההערכה המקובלת, נכון ל-2008, היא שברובע מתגוררים 108,943 אנשים, והצפיפות בו היא 9,654 אנשים לקמ"ר. עם זאת, בגלל הריכוז הרב של עסקים, בנייני משרדים, וחלל קמעונאי, האוכלוסייה גדלה בשעות היום לכ-650,000 נפשות.
היסטוריה

בשנת 1612 התחיל השוגון טוקוגאווה איאיאסו, שתכנן לבסס את אדו כבירתה דה פקטו של יפן, בעבודה על מחוז מסחרי שיקיף את הקצה המערבי של דרך טוקיאדו, אחת מחמש הדרכים של אדו, אשר חיברה בין טוקיו לקנסאי. במהלך תקופת אדו נודע אזור זה כ"אדומאצ'י" – מרכז העיר אדו. חלק גדול מהאזור, בעיקר גינזה וצוקיג'י, היה חול שנערם על הדלתא של נהר סומידה, עד אשר מולאה בידי השוגון. ב-1657, אחרי ששרפה כילתה את מרבית העיר, תוכנן הרובע מחדש עם תעלות נוספות, כדי להתאים יותר לסחר הימי.
ב-1869 התיישבו זרים בצוקיג'י, מושבה אשר פעלה עד 1899 לערך. ב-1872 כילתה שרפה נוספת מרבית מאזור גינזה. בעקבות זאת, תכנן המושל של טוקיו מחדש את גינזה, כדי שתהיה מרכז מסחרי בסגנון אירופאי, בין שינבשי, שהיה באותם ימים המסוף המרכזי של הרכבות בעיר מדרום וניהונבשי, אזור המסחר והכלכלה העיקרי, מצפון. ב-1878, תחת חוק ארגון מקומי חדש, הוקמו תחת ממשלת העיר טוקיו הרבעים של ניהונבשי וקיובשי, אשר חלשו על האזור אשר קרוי כיום צ'ואו.
בעקבות תבוסתה של יפן במלחמת העולם השנייה הופקעו מספר בניינים לטובת המפקד העליון של כוחות הברית, כמרכזי אספקה לכוחות הכיבוש. בניינים אלה כללו את מטה חברת השעונים "האטורי", את הכלבו "מצויה" ואת בניין טושיבה. כל הבניינים הוחזרו לשליטה אזרחית יפנית בשלבים עד 1951.
ב-15 במרץ 1947 הוקם רובע צ'ואו תחת חוק האוטונומיה המחוזית החדש, ממיזוג של רובעי ניהונבשי וקיובשי שקדמו לו.
גאוגרפיה

צ'ואו הוא הרובע המרכזי של טוקיו, מוקף בחמשת הרבעים צ'יודה, מינאטו, טאייטו, סומידה וקוטו. מבחינה מנהלית, מחולק צ'ואו לשלושה חלקים: ניהונבשי, קיובשי וצוקישימה. ניהונבשי וקיובשי הם בעיקר אזורים מסחריים מהצד המזרחי של תחנת רכבת טוקיו, אשר מפגישים בין השכונות המפורסמות גינזה וצוקיג'י. צוקישימה הוא אי נפרד במפרץ טוקיו, אשר בולטים בו בעיקר מגדלי הדירות.
עד מלחמת העולם השנייה היה האזור שתי וערב של נהרות ותעלות, שבהם השתמשו בסירות קטנות אשר היו אז כלי המסחר העיקרי. לאחר המלחמה נסתמו דרכי מים רבות, על מנת ליצור מקום לכבישים, בניינים ואוטוסטרדות. עם זאת, נתיבי המים שהועלמו הם הבסיס לחלק מהותי בחלוקה לשכונות בתוך הרובע. נהר הסמידה הוא הגבול המזרחי של הרובע.
מבחינה פיזית צ'ואו הוא הרובע השני הכי קטן בטוקיו, עם שטח כולל של 10.15 קמ"ר בלבד. רק רובע טאייטו קטן יותר ממנו.
ראו גם

23 הרבעים של טוקיו
פראן ואסקס

| --- | --- |

ואסקס במדי ברצלונה
 לידה:  1 במאי 1983 (בן 41) לוגו שבגליסיה
 עמדה:  פאוור פורוורד, סנטר
 גובה:  2.09 מטרים
 דראפט:  בחירה מספר 11, 2005
 קבוצות כשחקן
 2001–2005   2003   2003–2004   2005–2006   2006–2012   2012–2016   2016–2018   2018–2020:  אוניקאחה מאלגה   ←בילבאו   ←גראן קנריה   ז'ירונה   ברצלונה   אוניקאחה מאלגה   איברוסטאר טנריפה   סרגוסה באסקט
 הישגים כשחקן
 MVP של גביע המלך הספרדי (2010)
פרנסיסקו "פראן" ואסקס גונסאלס (בספרדית: Francisco "Fran" Vázquez González; נולד ב-1 במאי 1983 בלוגו, גליסיה) הוא כדורסלן עבר ספרדי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 2001–2020. שיחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר, וגובהו 2.09 מטרים.
קריירה

ואסקס שיחק בילדותו כדורסל אצל מחלקות הנוער השונות של אוניקאחה מאלגה. בהגיעו לגיל 18 הוקפץ לקבוצה הבוגרת ושיחק עימה בליגת הכדורסל הבכירה - ה-ACB. ואסקס שיחק במשך כשנתיים ללא הצלחה רבה. לכן, הושאל בשתי העונות הבאות לבילבאו בעונת 2002/03 ולגראן קנריה בעונת 2003/04.
בעונתו בגראן קנריה, השתלב פעמים רבות בחמישייה הראשונה. הוא הפך לשחקן מפתח של הקבוצה, ואף נבחר בסיום העונה למצטיין הקבוצה באתר גראן קנריה ובעיתון ספורטס ג'י המקומי. בעקבות זאת, חזר לאוניקאחה מאלגה ואצל קבוצת היורוליג הצטיין עוד יותר, יכולת זו הביאה אותו להיבחר במקום ה-11 בדראפט ה-NBA על ידי האורלנדו מג'יק שנה לאחר מכן, בדראפט 2005. למרות בחירה גבוהה זאת, ואסקס כמעט ואינו שיחק כלל במסגרת משחקי תחילת העונה של הקבוצה ב-NBA וחזר לספרד, למדיה של ג'ירונה, בה שיחק עונה אחת בלבד. ואסקס עזב את הקבוצה הקטנה, לאחר שקיבל הצעה לעבור למועדון הפאר של ברצלונה, הקבוצה הקטלונית.
בכמה שנות משחק בברצלונה, ואסקס קנה את מעמדו כאחד הקלעים הטובים והיעילים באירופה, למרות זאת, תרומתו נמדדת במספר נקודות לא גבוה במיוחד למרות כישרונו. (ממוצעיו בכל המסגרות בעונת 2008/09 - 7.7 נקודות, 4.9 כדורים חוזרים וכ-1.3 אסיסטים; 82% אחוזי קליעה בזריקות לשתי נקודות).
ב-17 ביולי 2012 עבר ואסקס בטרייד לקבוצת נעוריו, אוניקאחה מאלגה, בתמורה לאלכס אברינס שעבר לברצלונה. ב-29 ביולי 2016 חתם ואסקס באיברוסטאר טנריפה לשנתיים. ב-18 ביולי 2018 חתם ואסקס בסרגוסה באסקט.
במאי 2020 הודיע על פרישתו ממשחק.
הערות שוליים

↑  NBA: פראן ואסקס בחר בג'ירונה במקום אורלנדו, באתר ynet, 30 ביולי 2005
↑  שי לוי, ‏פראן ואסקס עבר למלאגה, אלכס אברינס לברצלונה, באתר ONE‏, 17 ביולי 2012
| נבחרת ספרד – גביע העולם בכדורסל 2010 |
| --- | --- | --- |
|  1  •  2  •  3  •  4 סן אמטריו •  5 פרננדס •  6 רוביו •  7 נבארו •  8 לופס •  9 רייס •  10 קלאבר •   11 ואסקס •  12 יוי • 13 גאסול •  14 מומברו • 15 גרבאחוסה • מאמן: סקאריולו |  1  •  2  •  3  •  4 סן אמטריו •  5 פרננדס •  6 רוביו •  7 נבארו •  8 לופס •  9 רייס •  10 קלאבר •   11 ואסקס •  12 יוי • 13 גאסול •  14 מומברו • 15 גרבאחוסה • מאמן: סקאריולו | ספרד |
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פסה (חברה)

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1995–הווה (כ־29 שנים) 
 מיקום המטה:  בידגושץ' 
 ענפי תעשייה:  הנדסת רכב, rail vehicle manufacturer 
 מוצרים עיקריים:  רכב מסילתי 
 עובדים:  2,000 
  
 pesa.pl
 
פסה (בפולנית: Pojazdy Szynowe Pesa Bydgoszcz) היא יצרנית פתרונות תחבורה וציוד נייד פולנית שבסיסה בבידגושץ'.
פסה Elf בשירות Koleje Śląskie
פסה התחילה את דרכה בשנות ה-50 של המאה ה-20 כסדנת תיקונים ושיפוצים לקטרי קיטור וקרונות משא בשם ZNTK Bydgoszc (ראשי תיבות של "Zakłady Naprawcze Taboru Kolejowego - " מפעלי תיקון ציוד נייד). לאחר התמוטטות המשטר הקומוניסטי בפולין ב-1989 התפצלה החברה וב-1991 הוקמה חברה עצמאית שסיפקה שירותי אחזקה ל-PKP חברת הרכבות הפולניות הממלכתיות. בשנת 2001 שונה שמה של החברה ל-Pojazdy Szynowe Pesa Spólka Akcyjna Holding. החברה הפסיקה את שירותי התיקונים ומיקדה את פעילותה בבניית רכבות חדשות.
פסה Dart בשירות PKP
פסה twist בצ'נסטוחובה, פולין
פסה Swing בסגד, הונגריה
מאז 2001 השיגה פסה חוזים לאספקת רכבות קלות לוורשה, גדנסק וערים אחרות בפולין, הונגריה, גרמניה וקזחסטן, וכן רכבות חשמליות ודיזל מרובות יחידות, קרונועים, (EMU ו-DMUs) למפעילים בפולין, איטליה, קזחסטן גאנה גרמניה ועוד.
עיקר הפעילות של פסה היא במזרח אירופה שם היא חתומה על מספר עסקאות בולטות.
ב-29 במאי 2009 חתמה על חוזה לאספקת 186 חשמליות לוורשה, שנועדו להחליף 40 אחוז ממלאי החשמליות של העיר. העסקה בשווי 1.5 מיליארד זלוטי (כ - 460 מיליון דולר). ובשנת 2012 חתמה על חוזה נוסף לאספקת עוד 45 רכבות בעסקה של כ-380 מיליון זלוטי.
ב-19 בספטמבר 2012, פסה חתמה על שני הסכמי מסגרת עם חברת הרכבות הלאומיות של גרמניה, דויטשה באן, לאספקת עד 470 רכבות דיזל מרובי יחידות (DMU) לשירותים אזוריים ומקומיים, בשווי כולל של עד 1.2 מיליארד אירו (1.5 מיליארד דולר).
היסטוריה > המאה ה-19: התקופה הפרוסית

לפני הקמתה מחדש של פולין כמדינה ריבונית בשנת 1918, העיר בידגושץ', ששמה הגרמני היה ברומברג, הייתה חלק מפרוסיה.
בית המלאכה Bydgoszcz נוסד בשנת 1851 כ"סדנת התיקון של מסילת הרכבת המזרחית הפרוסית" (Reparaturbetrieb der östlichen Eisenbahn). היא הייתה ממוקמת ליד תחנת הרכבת Bydgoszcz Główna, מול התחנה המקורית שנבנתה באותה שנה. במקור הוא כלל דפו ונפחיה. עד 1855 נוסף בניין מנהלה, וב-1856 סככה לתיקון קטרים. בשנות ה-70 בית המלאכה עבר הרחבה נוספת. בתקופה זו נבנתה נפחייה חדשה, סככה חדשה לתיקון קטרים בת 44 מפרצים, סככה לתיקון קרונות, סדנאות פח צבע ומתכת, וכן בניית מסוטים. בשנת 1867 הוכנסה לשירות מנהרה המובילה מרחוב זיגמונט אוגוסט הנוכחי אל המפעל, ועוברת מתחת לפסי הרכבת.
ככל שהסדנה התפתחה, היא תפסה שטח הולך וגדל. במקור, שטחה היה רק דונם אחד, בתחילת המאה ה-20 התרחב האתר ל-17 דונם.
היסטוריה > התקופה שבין המלחמות 1918–1939

לפני 1918, במשך יותר ממאה שנה היה שטחה של פולין מחולק על ידי האוסטרים, הפרוסים והרוסים. לאחר מלחמת העולם הראשונה (1914–1918) הוקמה פולין מחדש כמדינה ריבונית עצמאית.
לאחר 1920 שונה שמה של ZNTK Bydgoszc ל-"PKP Class 1 Main Workshop" תחת הדירקטוריון האזורי של PKP בגדנסק, ואחרי אוקטובר 1933 תחת הדירקטוריון האזורי בטורון. בתקופה בין המלחמות, מתקן בידגושץ' היה אחד מ-13 בתי מלאכה מרכזיים לתחזוקת רכבת בפולין, ומבחינת גודל כוח האדם וגודל התקציב, בית המלאכה בידגושץ' היה השני בגודלו בפולין, אחרי ZNTK Poznań בפוזנה.
בשנות ה-20 הושפע בית המלאכה לרעה מעזיבת העובדים הגרמנים (1500 עובדים) שהוחלפו בפולנים, ביניהם מהגרים שחזרו מווסטפליה וחבל הריין.
היסטוריה > הכיבוש הגרמני 1939–1945

בפלישה הגרמנית לפולין בספטמבר 1939 לא נגרם נזק משמעותי לבית המלאכה לרכבת בידגושץ'. לאחר ההשתלטות עליו בידי הממשל הגרמני, היא נקראה "סדנה לתיקון מסילות הרכבת הממלכתית של Bydgoszcz". (בגרמנית: Reichsbahnausbesserungswerk Bromberg) כל תפקידי הניהול נלקחו על ידי גרמנים, ורוב מנהלי העבודה וראשי המחלקות היו פולקסדויטשה. פועלים פולנים נאלצו לעבוד במשמרות כפולות, כאשר כל משמרת נמשכה כ-10 שעות. אופי פעילות הסדנה לא השתנה בתקופה זו. בית המלאכה ביצע שיפוץ קטרים וקרונות משא.
היסטוריה > התקופה שלאחר המלחמה 1945–1989

לאחר שחרור בידגושץ' הסדנה חזרה לשמה הקודם "PKP Class 1 Main Workshop".
בשנות ה-40 וה-50 נבנו מחדש מתקנים ונוספו חדשים. בין היתר נוספו סדנאות דוודים, ריתוך, סדנת מודלים, מגורים למכבי האש, מחסנים ומלון עובדים. בשנים 1961–1973 נבנו מפעל מים חדש, מרפאה רפואית, מרכז תרבות וחדר אוכל, ומבנה המטה הורחב. ב-10 בדצמבר 1975 בוצעה יציקת ברזל ראשונה במפעל יציקה שנותר בפעילות היום. עד 1970 טופלו בסדנה בסך הכל 14,701 קטרי קיטור ו-272,494 קרונות משא. קטר הקיטור האחרון שטופל יצא מהסדנה ב-18 באוקטובר 1985. קטר הדיזל הראשון התקבל לתיקון ב-1977. תיקונים של כלים חשמליים החלו ב-1990.
תחת הרפובליקה העממית של פולין (1952–1989) כבעבר, בית המלאכה היה אחד המעסיקים הגדולים בבידגושץ'. ב-28 בנובמבר 1981 הונף במפעל דגל ועדת המפעל לסולידריות. הסולידריות מילאה תפקיד מרכזי באזור. סדנת בידגושץ הייתה אחד משבעה עשר 'מפעלי מפתח' במבנה של הסולידריות, ולסולידריות היו כמה אלפי חברים בסדנה, כולל בהנהלה. הוועדה לקחה חלק בכל הפעולות הארציות שאורגנו על ידי ה'סולידריות'. מנהיג הסולידריות לך ולנסה אף ביקר במפעל ב-1981.
ב-13 בדצמבר 1981 לאחר שממשלתו של ירוזלסקי השליטה משטר צבאי בפולין, נעצרו חברי המועצה האזורית על ידי מיליצ'ה אוביוואטלסקה (אנ') של המדינה ונכלאו, ורכוש ועדת המפעל הוחרם. נציג ועד המפעל במועצה האזורית נאלץ להגר מפולין.
בשנת 1982 סדנת בידגושץ' אוחדה יחד עם ZNTK אחרים ושולבו בתוך חברת PKP, המטרה הייתה לבסס את האחיזה הצבאית בחברות התעשייה.
היסטוריה > אחרי 1990

חילופי השלטון ב-1989, כלומר קץ הקומוניזם בפולין, אילצו את סדנת בידגושץ' לנקוט בצעדים כדי למצוא לעצמה מקום בתנאים הכלכליים החדשים בפולין. ב-24 ביולי 1991, ZNTK Bydgoszcz יצאה מ-PKP (הרכבות הפולניות הממלכתיות) והפכה לחברה עצמאית, אשר סיפקה שירותי תיקון קרונות נוסעים עבור PKP וגם עבור Warszawska Kolej Dojazdowa, מערכת הפרברים של ורשה, ובהמשך גם עם חברות מחוץ לפולין.
בעלות תאגידית

לפני הלאמתה ב-2018, פסה הייתה חברת מניות משותפת. 92% ממניות פסה היו בבעלות שמונה משקיעים פרטיים, בהם חברי הנהלת החברה ביניהם יו"ר פסה תומאש זבוקליקי. כאשר הממשלה השתלטה על החברה כל המניות הועברו לקרן הפיתוח הפולנית.
פסה היא הבעלים של כמה חברות תעשייתיות, מה שהופך אותה לקונסורציום לייצור תשתיות תחבורה.
באוגוסט 2008 רכשה פסה 60% ממניות ZNTK Mińsk Mazowiecki ממינסק מזובייצקי הממוקמת כ-40 ק"מ מזרחית לוורשה. החברה עם כ-800 עובדים מבצעת שיפוצים ומודרניזציה של קרונות נוסעים, קרונות מטרו, חשמליות, אוטובוסים וקטרים. המיקום ליד ורשה מאפשר ל-ZNTK Mińsk Mazowiecki לספק שירות לחשמליות שפסה מספקת לוורשה.
Zakład Mechaniczny SKRAW-MECH (SKRAW-MECH מפעל מכני בע"מ) בבידגושץ', יצרנית פלדה, ברזל, רכיבי מכונות לחקלאות, מפעלי כרייה ותחומים נוספים בתעשיית הרכב.
Zakład Produkcyjno - Remontowy "REM-SUW" ("REM-SUW" ייצור ותיקון בע"מ) בבידגושץ' - ייצור מגבהים מכניים לרכבות, רכיבי נירוסטה לרכבות, עיבוד שבבי לפלדה ועוד.
Zakład Produkcyjno-Usługowy EKO-PARTNER (EKO-PARTNER ייצור ושירותים בע"מ) - מספקת שירותי נפחות ויציקה.
רכבות מתוצרת פסה

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| סוג | דגם | משתמשים |
|  קרונועי דיזל | 214M Partner ('אנ) | פולין פולין |
|  קרונועי דיזל | 218M ('אנ) | פולין פולין |
|  קרונועי דיזל | 219M Atribo ('אנ) | פולין פולין איטליה איטליה |
|  קרונועי דיזל | 223M Link ('אנ) | פולין פולין גרמניה גרמניה צ'כיה צ'כיה |
|  קרונועי דיזל | 610M |  |
|  קרונועי דיזל | 611M (אנ') | פולין פולין רוסיה רוסיה |
|  קרונועי דיזל | 620M (אנ') | אוקראינה אוקראינה ליטא ליטא בלארוס בלארוס גאנה גאנה |
|  קרונועי דיזל | 630M |  |
|  קרונועים חשמליים | 308B |  |
|  קרונועים חשמליים | 13WE Mazovia | פולין פולין |
|  קרונועים חשמליים | 15WE Acatus (אנ') | פולין פולין |
|  קרונועים חשמליים | 16WE Bydgosita | פולין פולין |
|  קרונועים חשמליים | Elf (אנ') | פולין פולין צ'כיה צ'כיה |
|  קרונועים חשמליים | 32WE Acatus 2 (אנ') | פולין פולין |
|  קרונועים חשמליים | 33WE |  |
|  קטרים | 111E Gama (אנ') | פולין פולין |
|  קרונות ניהוג | 401M (אנ') | פולין פולין |
|  רכבות קלות | Tramicus (אנ') | פולין פולין |
|  רכבות קלות | Swing (אנ') | פולין פולין  הונגריה הונגריה  בולגריה בולגריה רומניה רומניה  רוסיה רוסיה |
|  רכבות קלות | Twist (אנ') | פולין פולין  אוקראינה אוקראינה  רומניה רומניה  אסטוניה אסטוניה  רוסיה רוסיה |
|  רכבות קלות | Jazz (אנ') | פולין פולין |