stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אורית נוקד
חיים אישיים

נשואה ואם לשלושה ילדים. מתגוררת בשפיים.
הערות שוליים

↑  קשרי משפחה בין חברי כנסת באתר הכנסת
↑  צלי גרינברג, קנביט: אורית נוקד מסיימת תפקידה כדירקטורית, פרופ' איציק אשכנזי יחליף אותה, באתר כלכליסט, 13 באוקטובר 2019
↑  צבי זרחיה, מיום שבת הקרוב: הארכת עסקות מחייבת קבלת הסכמה מפורשת מהלקוח, באתר TheMarker‏, 8 בינואר 2009
↑  אורלי פלג-מזרחי, ‏שורת תיקונים שייטיבו עם הצרכן מול חברות מסחריות יידונו מחר בוועדת הכלכלה, באתר גלובס, 9 ביוני 2009
↑  מאת גדעון אלון, אושר טרומית העלאת אחוז החסימה מ-1.5% ל-2%, באתר הארץ, 9 בדצמבר 2003
↑  שאול אמסטרדמסקי, חד הוריות יוכלו ללמוד ללא אובדן קצבת השלמת הכנסה, באתר כלכליסט, 3 באפריל 2008
↑  משרד החקלאות מציג: תפוח לכל ילד, באתר ישראל היום, 7 ביוני 2012
↑  עמירם כהן, משרד החקלאות נותן מיליון שקל לתחביב העירוני החדש: גינת ירק, באתר TheMarker‏, 6 באוגוסט 2012
↑  אילנית חיות, ‏החשש: עליית מחירים כוללת בשוק המזון, באתר גלובס, 15 באוגוסט 2012
↑  אפרת אהרוני, ‏הצעת חוק חדשה תסדיר את זכויות הצרכנים בעסקה לרכישת שירותי רפואה, באתר גלובס, 30 בספטמבר 2009
↑  שושנה חן, גודל האותיות הקטנות במודעות: לפחות 2 מ"מ, באתר ynet, 22 ביוני 2010
↑  תום&nbsp;זיו, "זה אחד הימים הגדולים לצרכן הישראלי", באתר ynet, 7 ביולי 2010
| סגני שרי הכלכלה והתעשייה בממשלות ישראל |
| --- | --- | --- |
| סגני שרי התעשייה והמסחר  (1948–2003): | זלמן סוזאיב • אריה אליאב • יצחק פרץ • מאשה לובלסקי • אלי בן-מנחם |  |
| סגני שרי התעשייה, המסחר והתעסוקה  (2003–2013): | מיכאל רצון • אלי אפללו • אורית נוקד |  |
| סגני שרי הכלכלה והתעשייה  (2021–2022): | יאיר גולן |  |
הולי האנטר

| --- | --- |

הולי האנטר, קומיק-קון 2015
 לידה:  20 במרץ 1958 (בת 66) קוניירס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1981
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קרנגי מלון  Rockdale County High School 
 בן או בת זוג:  יאנוש קמינסקי (20 במאי 1995–21 בדצמבר 2001) 
 מספר צאצאים:  2
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה פרס אמי לשחקנית הטובה ביותר במיני סדרה או סרט טלוויזיה פרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר
 פרופיל ב-IMDb
 
האנטר ב-2010 במטרופוליטן אופרה
הולי האנטר (באנגלית: Holly Hunter; נולדה ב-20 במרץ 1958) היא שחקנית קולנוע אמריקאית, מועמדת שלושה פרסי אוסקר עבור הופעותיה בסרטים "משדרים חדשות" ב-1987, "הפירמה" ב-1993 ובסרט "שלוש עשרה" מ-2003 והיא זוכת פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר לשנת 1993 עבור תפקידה בסרט "הפסנתר".
ביוגרפיה

האנטר נולדה וגדלה בעיר קוניירס (אנ'), ג'ורג'יה, בתם של מרגריט "די די" (לבית קטלדג'), עקרת בית, וצ'ארלס אדווין האנטר, נציג חברת מוצרי ספורט במשרה חלקית וחקלאי עם חווה בשטח של 250 דונם. היא הצעירה מבין שישה ילדים.
הוריה עודדו את כישרונה בגיל צעיר, ותפקיד המשחק הראשון שלה היה בתור הלן קלר בהצגה בכיתה ה'. היא לא מסוגלת לשמוע באוזן השמאלית בגלל מקרה בילדות של חזרת. היא שיחקה שוב בבית הספר התיכון של מחוז רוקדייל בתחילת שנות ה-70, והופיעה שם בהפקות מקומיות של אוקלהומה!, איש למנשה וכנר על הגג.
האנטר קיבלה תואר ראשון בדרמה מאוניברסיטת קרנגי מלון בפיטסבורג ובמשך זמן מה הופיעה בתיאטרון מקומי. אחר כך עברה לניו יורק, שם חלקה דירה עם השחקנית פרנסס מקדורמנד.
קריירה

תפקידה הקולנועי הראשון של האנטר היה בשנת 1981 בסרט האימה "The Burning". בשנת 1987 הופיעה בסרט "בייבי אריזונה", לצד ניקולס קייג'. באותה שנה כיכבה גם בסרט "משדרים חדשות" לצד ויליאם הרט, והייתה מועמדת על כך לפרס האוסקר.
ב-1993 היא זכתה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר עבור תפקידה בסרט "הפסנתר", בו הפגינה את כישורי הנגינה שלה על פסנתר כשניגנה יצירות מורכבות בפסקול הסרט. בנוסף לזכייתה היא גם הייתה מועמדת לפרס האוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר עבור תפקידה בסרט "הפירמה". ב-1994, זכתה בפרס גלובוס הזהב על השתתפותה בסרט "הפסנתר".
ב-2004 היא קיבלה מועמדות נוספת לפרס האוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר עבור תפקידה בסרט "שלוש עשרה", ודיבבה את הדמות הלן פאר בסרט המצויר "משפחת סופר-על".
בשנת 2005, האנטר כיכבה לצד רובין וויליאמס בדרמה הקומית השחורה "The Big White".
בשנים 2007–2010 כיכבה האנטר במשך שלוש עונות בתפקיד ראשי של הבלשית גרייס הנאדארקו בסדרת הטלוויזיה "להציל את גרייס" של הרשת TNT.  על משחקה, היא קיבלה מועמדות לפרס גלובוס הזהב, שתי מועמדויות לפרס גילדת שחקני המסך ומועמדות לפרס האמי. ב-30 במאי 2008 קיבל האנטר כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
בשנת 2013 שיחקה במיני סדרה האוסטרלית "קצה האגם".
בשנת 2016, האנטר גילמה את הסנאטורית פינץ' בסרט "באטמן נגד סופרמן: שחר הצדק" של זאק סניידר.
בשנת 2017 שיחקה בקומדיה הרומנטית "חולי אהבה" של הבמאי מייקל שווולטר. אשר היה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר.
בשנת 2018 כיכבה בתפקיד הראשי בסדרת הדרמה והקומדיה השחורה "כאן ועכשיו" פרי יצירתו של אלן בול עבור "HBO". היא גילמה את הפסיכולוגית אודרי בייר לצד טים רובינס שגילם את בעלה.
בשנת 2019, היא קיבלה על עצמה תפקיד חוזר בסדרת הדרמה של HBO, "יורשים" בדמותה של המנכ"לית ריאה ג'ארל, מנהיגה של חברת תקשורת מתחרה.
בשנת 2020 גילמה את סאלי ייטס במיני-סדרת הטלוויזיה "חוק קומי" של רשת שואוטיים,  דרמה פוליטית, המבוססת על הספר "נאמנות עליונה: האמת, שקרים, ומנהיגות" מאת ראש ה-FBI לשעבר ג'יימס קומי.
בשנים 2021–2022, שיחקה לצד טד דנסון בקומדיית המצבים "אדוני ראש העיר" ברשת NBC, בתור ארפי מסקימן, סגנית ראש עיריית לוס אנג'לס וחברת מועצת העיר מזה שלושים שנה.
בשנת 2023 לוהקה האנטר לסרט "Hurricanna" לצד סילביה הוקס. זוהי דרמטיזציה של ימיה האחרונים של דוגמנית פלייבוי וכוכבת הריאליטי אנה ניקול סמית'. האנטר תגלם את המטפלת של סמית'. ההפקה התקיימה בסוף 2023.
חיים אישיים

הייתה נשואה לצלם הקולנוע הפולני-אמריקאי יאנוש קמינסקי בין 20 במאי 1995 ל-21 בדצמבר 2001.
מאז שנת 2001 בן זוגה הוא השחקן הבריטי גורדון מקדונלד, לצדו שיחקה במחזה "בביצת החתולים". ב-17 בינואר 2006, האנטר ילדה בנים תאומים, קלוד ופרס.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1981 | The Burning | סופי |  |
| 1984 | נשים בעורף (אנ') | ג'יני |  |
| 1984 | רציחות פשוטות | הלנה טרנד |  |
| 1987 | בייבי אריזונה | אדווינה מקדונאף |  |
| 1987 | משדרים חדשות | ג'יין קרייג | מועמדת פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר (1988)  מועמדת פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי (1988)  פרס דוב הכסף לשחקנית הטובה ביותר (אנ') בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין (1988) |
| 1987 | סוף הקו (אנ') | שארלוט האני |  |
| 1989 | אדמונית שכזאת (אנ') | קרנלה סקוט |  |
| 1989 | תמיד | דורינדה דורנסטון |  |
| 1989 | Animal Behavior | קורל גראבל |  |
| 1991 | Once Around | רנטה בלה |  |
| 1993 | הפירמה | תמי האמפיל | מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (1994) מועמדת פרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה (1994) |
| 1993 | הפסנתר | עדה מקגארת | פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר (1994)  פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה (1994)  פרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי (1994)  פרס קאן לשחקנית הטובה ביותר (אנ') (1993) |
| 1995 | חופשה משפחתית (אנ') | קלאודיה לארסון |  |
| 1995 | קופיקאט | אם ג'יי מונהאן |  |
| 1996 | קראש (אנ') | הלן רמינגטון |  |
| 1997 | חיים לא רגילים | אוריילי |  |
| 1998 | לטרוף את החיים (אנ') | ג'ודית מור |  |
| 1999 | הבן של ישו (אנ') | מירה |  |
| 1999 | Woman Wanted | אמה ריילי |  |
| 2000 | טיימקוד (אנ') | רנה פישבין |  |
| 2000 | אחי, איפה אתה? | פני מקגיל |  |
| 2000 | דברים שאפשר לדעת עליה | רבקה ויינון | מועמדת פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית משנה במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה (אנ') (2001) |
| 2001 | Festival in Cannes | עצמה |  |
| 2002 | מייל לאור הירח (אנ') | מונה קאמפ |  |
| 2003 | לוויטי (אנ') | אדל איסליי |  |
| 2003 | שלוש עשרה | מלאני פרילנד | גם מפיקה בפועל מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (2004)  מועמדת פרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר (2004)  מועמדת פרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה (2004) |
| 2004 | יומן האקסיות (אנ') | בארב קמפבל-דאן |  |
| 2004 | משפחת סופר-על | הלן פאר / נערת הגומי | דיבוב |
| 2005 | The Big White | מרגרט ברנל |  |
| 2005 | תשע נשמות (אנ') | סוניה |  |
| 2012 | לא מוכנות לוותר (אנ') | אוולין ריסק |  |
| 2012 | ג'קי (אנ') | ג'קי |  |
| 2013 | פרדייז (אנ') | גברת מאנרהלם |  |
| 2014 | מנגלהורן (אנ') | דון |  |
| 2016 | Strange Weather | דארסי ביילור |  |
| 2016 | באטמן נגד סופרמן: שחר הצדק | הסנטורית פינץ' |  |
| 2017 | חולי אהבה | בת' גרדנר |  |
| 2017 | Breakable You | אלינור וולר |  |
| 2017 | משיר לשיר (אנ') | מירנדה |  |
| 2018 | משפחת סופר-על 2 | הלן פאר / נערת הגומי | דיבוב |
| TBA | Hurricanna |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1983 | Svengali | לזלי | סרט טלוויזיה של CBS |
| 1983 | An Uncommon Love | קארן | סרט טלוויזיה של CBS |
| 1984 | With Intent to Kill | ווין נולאן | סרט טלוויזיה של CBS |
| 1987 | A Gathering of Old Men | קנדי מרשל | סרט טלוויזיה של CBS |
| 1989 | Roe vs. Wade | אלן ראסל | סרט טלוויזיה של NBC פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית ראשית במיני-סדרה או בסרט (אנ') (1989)  מועמדת פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה (1990) |
| 1992 | Crazy in Love | ג'ורג'יה סימונדס | סרט טלוויזיה של TNT |
| 1993 | The Positively True Adventures of the Alleged Texas Cheerleader-Murdering Mom | וונדה הולוויי (אנ') | סרט טלוויזיה של HBO פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית ראשית במיני-סדרה או בסרט (אנ') (1993)  מועמדת פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה (1994) |
| 2000 | Harlan County War | רובי קינקייד | סרט טלוויזיה של שואוטיים מועמדת פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית ראשית במיני-סדרה או בסרט (אנ') (2000)  מועמדת פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה (2001) |
| 2001 | כשבילי ניצחה את בובי (אנ') | בילי ג'ין קינג | סרט טלוויזיה של ABC מועמדת פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית ראשית במיני-סדרה או בסרט (אנ') (2001) |
| 2007 | Peep and the Big Wide World | רובין | דיבוב; פרק: "Big Bird/Chirp Flies the Coop" |
| 2007–2010 | להציל את גרייס (אנ') | גרייס אנהדרקו | תפקיד ראשי (3 עונות); 46 פרקים גם מפיקה בפועל   מועמדת פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה (2008)  מועמדת פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית ראשית בסדרת דרמה (2008–2009) |
| 2013 | בוני וקלייד (אנ') | אמה פארקר | 2 פרקים |
| 2013 | קצה האגם | ג'י ג'י | 6 פרקים |
| 2018 | כאן ועכשיו | אודרי באייר | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 2019 | יורשים | ריאה ג'ארל | 6 פרקים |
| 2019–2020 | Bless the Harts | מרג'ון גאמבל | דיבוב; 3 פרקים |
| 2020 | חוק קומי | סאלי ייטס | 2 פרקים |
| 2021–2022 | אדוני ראש העיר | ארפי מסקימן | תפקיד ראשי (2 עונות); 20 פרקים |
| 2024 | מליגן (אנ') | שיילה | דיבוב; 2 פרקים |
| 2026 | מסע בין כוכבים: אקדמיית צי הכוכבים | מפקדת הצי | סדרה עתידית של פרמאונט+ |
ליאור כלפון

| --- | --- |

כלפון, 2014
 לידה:  26 באפריל 1973 (בן 51) חולון, ישראל 
 סוגה מועדפת:  קומדיה
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1995
 עיסוק:  תסריטאי, במאי תיאטרון, מדבב
 מספר צאצאים:  4
 פרופיל ב-IMDb
 
ליאור אלי כלפון (נולד ב-26 באפריל 1973) הוא שחקן, קומיקאי, תסריטאי, צייר, במאי תיאטרון ומדבב ישראלי. יוצר ובמאי המופע המוזיקלי "ווקה פיפל".
ביוגרפיה

כלפון נולד וגדל בחולון למשפחה דתית ויצא בשאלה בתיכון. אמו ממוצא טורקי, אביו ממוצא תוניסאי.
בעת שירותו הצבאי נמנה עם להקת חיל החינוך. עם שחרורו הצטרף לעונה השלישית של תוכנית הטלוויזיה ההומוריסטית "הקומדי סטור", שם נודע בעיקר בזכות הדמות ניסים בוסקילה, כמו כן השתתף בתוכנית ההמשך "פרה פרה". ב-1995 השתתף בסדרת הטלוויזיה "עניין של זמן". ב-1996 הנחה את הפסטיגל ואף התחרה עם השיר "ליצן הקרקס" שזכה במקום הרביעי. ב-1997, הנחה את תחרות כישרונות הצעירים "קולות וצלילים". בנוסף באותה שנה, הם הנחו את אולפן החופש הגדול של החינוכית. ב-1998 השתתף בקלטת הילדים "טמבולינה" בכיכובה של ציפי שביט. באותה שנה כתב (לצידו של אסף אשתר) ושיחק בהצגת הילדים "אלאדין" לצידם של רובי דואניאס, חנה לסלאו, נועה דורי, יניב פולישוק, ואברהם מור. באותה שנה הוא הנחה בערוץ הילדים והשתתף במופע "מותק הילדות התחברו" לצידן של ציפי שביט וחני נחמיאס. ב-2002 שיחק במחזמר "צי.פי חברה מכוכב אחר" לצידם של ציפי שביט, מתי אטלס, שרון דוראני, ניקי גולדשטיין, וגיא פרידמן.
לאחר ירידתה של "הקומדי סטור" מהמסך, נסע כלפון לפראג, שם יצר וביים מופע תיאטרון בטכניקת "התיאטרון השחור" בשם "FunTazi" (שילוב בין "פנטזיה ו"כיף"). המופע זכה להצלחה גדולה ובשנת 2002 העלה אותו גם בישראל. בהמשך יצר גרסה המיועדת לילדים בשם "FunTazi Kids". במקביל יצר את המופע "הענק וגנו הקסום" המיועד לילדים, גם הוא בטכניקת התיאטרון השחור. ב-2006 הועלתה ההצגה אותה כתב וביים: "גבירותיי ורבותי – ידיים למעלה", מופע זה הועלה גם בניו יורק. כמו כן, יצר את המופע "גלואו", גם הוא בטכניקת התיאטרון השחור (Black light theatre).
בשנים 2008–2014 הופיע בסדרת הטלוויזיה "רמזור" בתפקיד אייל, המכונה "איצקו". בקיץ 2008 הנחה את שעשועון הטריוויה לילדים "אוטוגלידה" ששודר בערוץ לוגי. כלפון מופיע גם כמדבב בין השאר כספיידרמן ב"ספיידרמן ללא גבולות", כחמור בסרטי "שרק", כדור הבייסבול בסרט "גיבור של כולם", הדג אוסקר בסרט "תפוס ת'כריש", זוק ב"גיבור על נמלים". ב-2009 הועלה המופע "ווקה פיפל" אותו יצר, ביים והפיק. המופע משלב ווֹקליזות ושירת א-קפלה יחד עם אומנות הביט בוקס מודרנית. המופע זוכה להצלחה רבה על במות בכל רחבי העולם ולצפיות רבות ביוטיוב. בשנת 2010 הנחה את שעשועון הטריוויה "מי שואל אותך?" בערוץ 2. השתתף בסדרה הקומית "דן ומוזלי" בתפקיד קלופס. בנוסף באותה השנה גם השתתף בפרסומת של "המשביר לצרכן" לצידה של השחקנית יעל שרוני שאיתה שיחק ב"רמזור".
החל מ-2015 כלפון הוא הפרזנטור של חברת "מימון ישיר".
בתחילת 2016 הקים סטארט־אפ בשם "BeePost", פלטפורמה לטוקבקים בווידאו, אותו סגר ב-2018.
בשנים 2016 ו-2022 התארח בסדרה "צומת מילר".
בדצמבר 2020 החל להשתתף בעונה ה-11 של תוכנית הריאלטי "האח הגדול", והודח בהדחה ה-13 לאחר 99 ימים.
בשנת 2024 שיחק בסדרה הקומית "אליצורה" שמשודרת בניקלודיאון, בתפקיד דורון בעלה לשעבר של סיגל (ליטל שוורץ).
חיים אישיים

כלפון נשוי לרויטל וילנאי כלפון, שיאנית ישראל בשחייה בעבר ומפיקת תיאטרון בהווה. לזוג ארבעה ילדים. הם מתגוררים בבנימינה.
הערות שוליים

↑  ליאור כלפון, באתר חדשות 13, 5 בדצמבר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310703005171  VIAF: 297391896   WorldCat (עם VIAF): 297391896
עיריית הרצליה

| --- | --- |


בניין עיריית הרצליה
 תחום:  הרצליה
 מדינה:  ישראל
 מטה הארגון:  שדרות בן-גוריון 22, הרצליה
 יושב ראש:  יריב פישר
 מנכ"ל:  אלכס גולדשטיין
 תקופת הפעילות:  1964–הווה (כ־61 שנים)
עיריית הרצליה היא גוף השלטון המקומי, במעמד של עירייה, האחראי לניהולה השוטף של העיר הרצליה. ככל רשות מקומית, עוסקת עיריית הרצליה בעניינים מוניציפליים מסוג הסדרת שירותי חינוך, תרבות, רווחה, תשתיות, ניקיון, תברואה וכדומה.
הרצליה הוכרזה כעיר באפריל 1960. קודם לכן היה היישוב מועצה מקומית.
ראש העיר הנוכחי של הרצליה הוא יריב פישר.
מבנה פוליטי > מועצת העיר

מועצת העיר הרצליה מונה כיום 21 חברות וחברים (כולל ראש העירייה), שנבחרו בבחירות האחרונות לרשויות המקומיות. בדומה לכנסת במישור הלאומי, מועצת העיר היא פרלמנט מקומי המורכב מחברי הרשימות השונות שהתמודדו בבחירות. כך גם יש סיעות שחברו לפעול כקואליציה, ומולן סיעות אופוזיציה.
המועצה אחראית על ניהול העיר בתחומים שונים כגון: קביעת התקציב העירוני, חקיקת חוקי עזר, מתן היתרים שונים, פיתוח העיר וכדומה.
מועצת העיר שואבת את כוחה מ'פקודת העיריות', ומחויבת בדיווח לשר הפנים. ב'פקודת העיריות' אפשר למצוא פירוט באשר לתחומי הסמכות של המועצה וועדותיה השונות.
| הרכב מועצת העיר הרצליה> סיעה.קואליציה (14) | הרכב מועצת העיר הרצליה> מושבים.קואליציה (14) | הרכב מועצת העיר הרצליה> חברים.קואליציה (14) |
| --- | --- | --- |
| יש עתיד ליברלי | 6 | יריב פישר, גלילה יבין, איל פביאן, דניאל צ'רטוק, שירלי גדניר, תומר וינר |
| חוזה חדש | 3 | דנה אורן-ינאי, ניבה בז'ז'ינסקי, גוני לצטר |
| מרצ - הירוקה | 3 | עופר לוי, עדי אולמרט, דרור בן עמי |
| ש"ס | 1 | משה ועקנין |
| אחדות מסורת וציונות | 1 | צבי וייס |
אופוזיציה (7)
| המחנה הממלכתי | 5 | מאיה כץ, פזית בכר, איתי צור, יונתן יעקובוביץ, ענת רודינה |
| הליכוד | 2 | רפי חיים קדושים, אתי נחום |
מבנה פוליטי > ראש העירייה

בראש המבנה הפוליטי של עיריית הרצליה עומד ראש העירייה, הנבחר אחת לחמש שנים בבחירות אישיות. במקביל לבחירת ראש העירייה, נבחרים בפתק הצבעה נוסף ובמעטפה נפרדת חברי מועצת העיר, המתמודדים ברשימות שונות שאינן בהכרח מקבילות לרשימות המתמודדות בפוליטיקה הלאומית. ראש העירייה, בדומה לראש ממשלה, נזקק לתמיכת רוב של חברי המועצה שנבחרה, ועל כן ירכיב בדרך כלל קואליציה עירונית ליצירת רוב במועצת העיר, אשר יעניק לו גיבוי וחופש פעולה לניהול ענייני העיר. בכירי רשימות הקואליציה מתמנים על פי רוב לסגניו, אוחזים בתיקים נושאיים שונים של אחריות לניהול ענייני העיר, ומהווים יחד עם ראש העירייה את "הנהלת העירייה" – היא ה"קבינט" המוניציפלי. יתר חברי המועצה שאינם חברי הנהלה, פועלים בוועדות השונות, המורכבות מאנשי רשימות שונות מן הקואליציה והאופוזיציה.
| מס' | שם | תקופת כהונה | הערה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | פסח יפהר | 1959–1966 | החל את כהונתו כראש המועצה המקומית |
| 2 | נתן רוזנטל | 1966–1967 |  |
| 3 | משולם לנגרמן | 1967–1969 | ראש ועדה קרואה |
| 4 | יוסף נבו | 1969–1983 |  |
| 5 | אלי לנדאו | 1983–1998 |  |
| 6 | יעל גרמן | 1998–2013 |  |
| 7 | יהונתן יסעור | 2013 |  |
| 8 | משה פדלון | 2013–2024 |  |
| 9 | יריב פישר | 2024- |  |
יחידות העירייה

לשכת ראש העירייה
לשכות סגני ראש העיר
לשכת הדוברות
אגף ביטחון, פיקוח וסדר ציבורי
אגף שפ"ע – שיפור פני העיר
אגף שירות, ארגון ומינהל
אגף החינוך
אגף הספורט
אגף תב"ל – תחזוקה, בטיחות ולוגיסטיקה
אגף משאבי אנוש
אגף תרבות, נוער וקהילה
האגף לשירותים חברתיים
המחלקה לתכנון רב שנתי (אסטרטגי)
המנהל הכספי
מינהל הנדסה
מינהלת אזור התעסוקה
היחידה לאיכות הסביבה
בית המשפט לעניינים מקומיים
חברות עירוניות

מי הרצליה בע"מ- תאגיד המים והביוב העירוני
החברה העירונית לפיתוח תיירות בהרצליה בע"מ – אחראית על קידום ופיתוח תחום התיירות, החופים, והאטרקציות העירוניות ביניהם – המרינה, חופי הרחצה, המלונות, ואתרי מורשת בעיר.
החברה לפיתוח הרצליה – הזרוע הביצועית של העירייה, נוסדה ב-1994 מטרות החברה הן ליזום, לקיים, להפעיל, לפתח, לתכנן, להקים, לבנות, לייעץ ולעודד הקמתם, תכנונם, בנייתם ופיתוחם של פרויקטים לקידומה, רווחתה ופיתוחה של העיר הרצליה, עיריית הרצליה, תושבי העיר, המשקיעים והעוסקים בהרצליה.
בניין העירייה

במשך שנים רבות שכנה העירייה בבניין ברחוב הנדיב פינת רחוב סוקולוב, בבניין ששימש קודם לכן את בית הספר העממי הראשון בעיר. מחמת חוסר מקום היו לעירייה משרדים במקומות נוספים בעיר. בשנות ה-90 של המאה ה-20 החלה בנייתו של בניין חדש לעירייה, במסגרת בנייתו של מתחם "שער העיר" בשדרות בן-גוריון. במשך שנים רבים התעכבה השלמת הבנייה, ורק בשנת 2017 עברה העירייה למשכנה החדש. מול הבניין החדש יש רחבה גדולה, המשמשת מפעם לפעם לאירועים.
הערות שוליים

↑  אכרזה על היותם של תושבי הרצליה לעיריה, קובץ התקנות 1007, 22 באפריל 1960, עמ' 1041;
גיורא עילם, הרצליה - העיר ה־24 בישראל, למרחב, 5 במאי 1960
↑  עיריית הרצליה, מועצת העיר, באתר עיריית הרצליה
↑  שחר קהלני, תתחדשו: עיריית הרצליה עברה למשכנה החדש, באתר צומת השרון, ‏8 ביוני 2017;
אסנת גורארי טייב, כעבור 20 שנה: עיריית הרצליה עברה למתחם "שער העיר", באתר mynet‏ הרצליה, 8 ביוני 2017
סמל העיר הרצליה
יורם טהרלב

| --- | --- |

יורם טהרלב, 2016
 לידה:  24 בינואר 1938 כ"ב בשבט ה'תרצ"ח המנדט הבריטי יגור, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  6 בינואר 2022 (בגיל 83) ד' בשבט ה'תשפ"ב ישראל תל אביב-יפו, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 לאום:  יהודי
 מקום קבורה:  קיבוץ יגור
 עיסוק:  משורר, פזמונאי, סופר, קומיקאי
 שפות היצירה:  עברית
 תחום כתיבה:  שירה, פרוזה
 סוגה:  ארץ ישראל, יהדות
 יצירות בולטות:  "גבעת התחמושת", "הבלדה על יואל משה סלומון", "היה לי חבר היה לי אח", "בפרדס ליד השוקת", "ישנן בנות", "אינך יכולה", "הדרך אל הכפר", "קום והתהלך בארץ", "על כפיו יביא", "הורה", "חסקה", "ההר הירוק תמיד", "שירו של צנחן", "את עיניך שא מזרחה", "בלילה", "ברבאבא", "אתה לי ארץ", "שהשמש תעבור עלי", "בלדה על סוס עם כתם על המצח", "בשביל אל הבריכות", "הגביע", "שמע בני", "אין כבר דרך חזרה", "משק יגור טיוטה", "הנשיקה הראשונה", "ואהבת", "שמחת תורה", "על ברכי אבות", "עוד לא תמו כל פלאייך", "תמיד עולה המנגינה", "אנשי הדממה".
 תקופת הפעילות:  1963–2022 (כ־59 שנים)
 צאצאים:  רוני טהרלב, אראלה טהרלב בן-שחר
 מספר צאצאים:  4 
 פרסים והוקרה:  פרס שר החינוך לתרבות יהודית, פרס תמוז תעשיית המוזיקה הישראלית, אות כבוד אוניברסיטת בר-אילן
 www.taharlev.com
 
טהרלב ב-1970
טהרלב ב-2014
קברו של יורם טהרלב ושל רעייתו השנייה לינדה, בבית הקברות בקיבוץ יגור, יום לאחר הלווייתו של טהרלב
יוֹרָם טַהַרְלֵב (24 בינואר 1938 – 6 בינואר 2022) היה משורר, פזמונאי, עורך, מחזאי, סופר, מתרגם וסטנדאפיסט ישראלי. נחשב לאחד המעצבים החשובים של הזהות והאתוס הישראליים.
במהלך הקריירה של טהרלב, אשר נמשכה קרוב ל-60 שנה, כתב קרוב ל-1,000 שירים, שבוצעו על ידי מיטב הזמרים והמבצעים בישראל.
ביוגרפיה

נולד וגדל בקיבוץ יגור ליפה ולסופר והמשורר חיים טהרלב. אביו זיהה את הכישרון של בנו וקנה לו מחברת מקושטת בה כתב את שיריו הראשונים. השירים אבדו עם אירועי השבת השחורה בקיבוץ יגור.
יורם כילד ונער הושפע מגדולי השירה והזמר מביאליק ועד נתן אלתרמן וחיים חפר.
בעת שירותו הצבאי, שימש כתב בעיתון "במחנה גדנ"ע" ולאחר מכן שימש עורך עיתון זה ו"במחנה נח"ל". במשך שנים רבות עבד כעורך בהוצאה לאור של משרד הביטחון.
במאה ה-21 הרבה להופיע בפני קהל בסיפורים ובשירים מפרי עטו בלוויית זמרת, בתוכניות כמו "וטהר ליבנו" ו"קום והתהלך בארץ". בעת מגפת הקורונה המשיך טהרלב לפרסם סיפורים ושירים פרי עטו עם פן הומוריסטי, כדוגמה, פואמה לכנרת בשם "ממשלי הקורונה - הכנרת".
טהרלב תחזק אתר אינטרנט, בו ניתן לעיין במבחר גדול משיריו וספריו. בנוסף פורסמו בו מדריכים לכתיבת שירים, מקאמות, ועוד.
טהרלב נפטר בביתו לאחר מאבק במחלת הסרטן. למחרת נערך לו טקס אשכבה בתיאטרון הבימה, בו נשאו דברים, בין היתר, שר הביטחון בני גנץ ושר התרבות והספורט חילי טרופר. נקבר בבית העלמין בקיבוץ יגור.
ביוגרפיה > משפחתו

בשנת 1963 הכיר טהרלב את המשוררת נורית זרחי, בהיותם סטודנטים בחוג לפילוסופיה באוניברסיטת תל אביב. באוגוסט 1963, הם נישאו. לאחר 12 שנות נישואים התגרשו. לשניים נולדו שתי בנות: הציירת רוני טהרלב והעיתונאית וחוקרת ההיסטוריה של הרפואה, ד"ר אראלה טהרלב בן-שחר.
בשנת 1978 נישא ללינדה, עולה מארצות הברית ומורה לאנגלית, וב-2011 התאלמן ממנה. לזוג נולדו שני ילדים.
בשנת 2014 נישא לבתיה קינן, מי שהייתה דוברת בית הנשיא בימי עזר ויצמן.
נכדתו של טהרלב (מבתו הבכורה, רוני) היא הזמרת והיוצרת קמה ורדי.
טהרלב התגורר בקיבוץ יגור עד אמצע שנות השישים. במהלך השנים התגורר בפתח תקווה, בראשון לציון ובהרצליה. בשנותיו האחרונות התגורר סמוך לכיכר המדינה בתל אביב.
ספריו

גברת אחת מרחוב בצלאל (תל אביב: ביתן, 1974) <איורים – דני קרמן>
אייזיק ניוטון הקטן (תל אביב: עם עובד, תשל"ח) <איורים – דני קרמן>
אלכסנדר הגדול הקטן (תל אביב: עם עובד, תשל"ח) <איורים – דני קרמן>
ארכימדס הקטן (תל אביב: עם עובד, תשל"ח) <איורים – דני קרמן>
הדודה שלי מרחוב הנביאים (תל אביב: עם עובד, תשל"ט 1979)
הגוזל (גבעתיים: מסדה, 1980) <איורים – אלונה פרנקל>
הנשיקה הראשונה (תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תש"ם)
אני בריא: אל"ף בי"ת של בריאות (תל אביב: שבא, 1982) <איורים - אבנר גלילי>
הנשיקה השנייה (תל אביב: הוצאה מוכרת, 1985) <איורים – דני קרמן>
בפרדס ליד השוקת: שירי יורם טהרלב (תל אביב: משרד הביטחון - ההוצאה לאור, תשנ"א 1991)
אלף בית של אהבה (תל אביב: שבא, 1991) <איורים – אבנר גלילי>
אלף בית לנהג הצעיר (אור יהודה: שבא, 1995) <איורים – בני קורי>
אי-טי הצב האיטי בעולם (תל אביב: ספרי צמרת, 1996) <איורים – חיים רון>
אקח אותך לשם: נופים ושירי אהבה (תל אביב: ההוצאה לאור של משרד הביטחון, תשנ"ז 1997) <צילומים - חנן גטריידה>
אהבת חיי (בני ברק: הקיבוץ המאוחד, תשנ"ח 1998) <עיצוב ואיור - הילה חבקין>
מצע אשה מצע טוב (תל אביב: בבל, תשס"ג 2003) <ציורים - רוני טהרלב>
אין כבר דרך חזרה: שירים וסיפורים על ישראל אחרת (תל אביב: משרד הביטחון - ההוצאה לאור, תשס"ה 2004)
איזו מדינה! : החוויה הישראלית בשירים (תל אביב: משרד הביטחון - ההוצאה לאור, תשס"ח 2007)
חמור-עף (אור יהודה: כנרת, זמורה-ביתן, דביר, תש"ע 2010) <סיפר וצייר אבנר כץ ; חרז יורם טהרלב ; עורכת הספר - תמי הראל>
שמחת תורה: דרשות נחמדות מפז מלאות הומור וחוכמה על כל פרשות השבוע (אור יהודה: כנרת: זמורה-ביתן, תשע"ד 2014) <עריכה והפקה - גלית גינסברג-גולדרייך>
ספריו > ספרים בעקבות חקר תולדות היישוב בארץ

מלבד קובצי פזמונים וספרי יהדות, חקר טהרלב את הזמר העברי והוציא לאור ספרים הסוקרים את תולדותיו, ביניהם "שירו הביטו וראו" יחד עם ד"ר מרדכי נאור ו"איזו מדינה!", בו התאים שירים ישראליים ידועים לסיפורים וחוויות שונות שהתרחשו בחברה הישראלית בימי היישוב והמדינה (אותו הוציא לרגל חגיגות ה-60 לישראל). ספר השירה הראשון שלו "משק יגור טיוטה" מביא תמונות קצרצרות על ימי ילדותו, קובץ פזמונים שלו לנוער המתבגר הוא כינס בספר "הנשיקה הראשונה", שמלבד השירים, הכתובים בסגנון ההייקו היפני, המתאימים לקהל היעד, יש בו דפים מתוך ספרי לימוד במקצועות שונים שנלמדו בבית ספר תיכון. כמו כן הוציא את ספר הילדים "הדודה שלי מרחוב הנביאים" ועוד כשישים ספרי ילדים על נושאים שונים.