stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Immaculate Collection
הצלחה

האלבום זכה להצלחה עולמית בעולם בכך שנמכר בכ-32 מיליון עותקים, מה שהופך אותו לאחד מהאלבומים הנמכרים בהיסטוריה ולאלבום האוסף הנמכר ביותר בהיסטוריה על ידי אמן סולו. הוא הגיע למעמד יהלום בארצות הברית, ובכך הפך לאלבום השני שלה שעשה זאת.
בנוסף, היה האלבום לשני של אמנית אישה, אשר שהה הכי הרבה שבועות במקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי.
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה 11× | 11,000,000 |
| ישראל (IFPI ISR) | — | 50,000 |
| צרפת (SNEP) | יהלום | 1,100,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 30,000,000 |
* נתוני מכירות המבוססים על הסמכה בלבד. ^ נתוני משלוחים המבוססים על הסמכה בלבד.  נתוני מכירות + סטרימינג המבוססים על הסמכה בלבד.
ביאורים

↑  מכירות בישראל נכון לאוגוסט 2001.
↑  מכירות בצרפת נכון למרץ 2012.
סטריאוסקופיה

מצלמה סטריאוסקופית עתיקה, באנציקלופדיית ברוקהאוס, מהדורת 1895
הבדלים בין שני דימויים שצולמו במצלמה סטראוסקופית במלחמת העולם הראשונה
מכשיר צפייה בתצלום סטריאוגראפי, Holmes Stereoscope
מצלמה סטריאוסקופית
ילדה מתבוננת בסטריאוסקופ
הדמיה לתמונה סטריאוסקופית של הכותל המערבי על ידי הצלבת שתי התמונות, אחת בכחול ואחת באדום. ניתן להתבונן בה לעומק על ידי שימוש במשקפי תלת־ממד פשוטות של כחול-אדום
ה-View-Master, להתבוננות בתמונות סטראוסקופיות, נחשב בדרך כלל צעצוע, והיה נפוץ במחצית השנייה של המאה ה-20. בכל גלגל יש 7 תמונות סטראוסקופיות, ביניהן "מדפדפים" בעזרת המנוף שבצד ימין. ניתן היה לרכוש גלגלים כאלו, לעיתים סטים של שניים, שלושה, ואף ארבעה גלגלים שסיפרו סיפור. בגלגל שמחוץ לעטיפה, התמונות ממוספרות מ-8 עד 14, והוא כנראה הגלגל השני בסיפור
צילום סטריאוסקופי הוא שיטת צילום וצפייה בתמונות המורכבות משני דימויים כמעט זהים, אשר מוצבים זה לצד זה (ראו תמונות להלן להמחשה).
מצב זה דומה לאופן המבט הטבעי בעזרת העיניים כאשר שתי העיניים מביטות באובייקט משתי זוויות שונות ונוצרת ראייה תלת-ממדית שהיא טבעית. עצימת עין אחת לאורך זמן תהפוך את הראייה לדו-ממדית בלבד, כפי שקורה לאנשים שאיבדו עין.
מצלמה סטריאוסקופית היא מנגנון המורכב משתי מצלמות סמוכות זו לזו, שהמרחק בין העדשות מקביל למרחק בין העיניים של בן אנוש ממוצע.
סטריאוסקופ הוא מתקן הצפייה בתמונות שצולמו במצלמה סטריאוסקופית; מתקן זה מורכב משתי עדשות צפייה, מולן מוצב הדימוי הסטריאוסקופי, כך שכל עין רואה דימוי אחד מבין השניים שצלמה המצלמה - עין ימין רואה את הדימוי הימני בלבד, עין שמאל רואה את הדימוי השמאלי. כאשר המראות הסטריאוגראפיים נצפים דרך הסטריאוסקופ, המוח האנושי מאחד את שני הדימויים לאחד, והן נראות כתמונות תלת-ממדיות בעלות עומק אשלייתי.
סטריאוסקופ הוא גם מכשיר לפיענוח תצלומי אוויר סמוכים מתוך רצף צילומים אשר יש ביניהם חפיפה בין 60% ל-80% בשטח המצולם. בעזרתו ניתן לראות שטח בצורה תלת-ממדית וללמוד מכך את פרטי הנוף וצורתו.
הסטריאוסקופ היה אחד מהאביזרים האופטיים האופנתיים ביותר במחצית השנייה של המאה ה-19 בצפון אמריקה ובאירופה, ובמשך שנים כונן את אחד ממצבי הצפייה המרכזיים בצילום. עם זאת, הסטריאוסקופ התפתח מתוך מחקרים באופטיקה בלי קשר ישיר להמצאת הצילום.
סוגים

סטריאוסקופ עדשות – מניחים את שני התצלומים על משטח ישר ומביטים דרך זוג עדשות כאשר כל עין צופה בעדשה משלה, מסובבים מעט את הצילומים עד שרואים ששני הצילומים התמזגו והפכו לתמונה אחת תלת-ממדית. משמש לפיענוח פרטי נוף בודדים.
סטריאוסקופ מראות – נועד לתצלומים גדולים מפני שהשטח שניתן לראות בו הוא גדול יותר מזה שבסטריאוסקופ עדשות. משמש לעיון כללי בתצלומים והוא משמש בעיקר לצורך תכנון כמו צירי תנועה ותכנון עירוני.
ראו גם

פוטוגרמטריה
ויו-מאסטר
אנגליף 3D
אוטוסטראוגרמה
לקריאה נוספת

Edward W. Earle, ed., Points of View: The Stereograph in America: A Cultural History Rotchester, 1979
Jonathan Crary, Techniques of the Observer: On Vision and Modernity in the Nineteenth Century, MIT Press, 1992
Wendell Holmes, Oliver, "The Stereoscope and the Stereograph", in: Classic Essays on Photography, ed. Alan Trachtenberg, Leete's Island Books, 1980
הערות שוליים

↑  Helmholtz, Physiological Optics, Vol. 3, p. 303, מצוטט אצל: Crary, Jonathan, Tecniques of the Observer, p. 124
↑  מצוטט אצל: רוזלינד קראוס, "מרחבי השיח של הצילום", בתוך: המדרשה 5, צילום/טקסט/אמנות, מכללת בית ברל 2002, מאנגלית: דפנה רז, עמ' 123
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563851605171  BnF: cb12000213b (data)  GND: 4136734-0  LCCN: sh2001000478  NKC: ph482801
הקונגרס הלאומי העממי ה-13

המפגש הראשון של הקונגרס העממי הלאומי ה-13
לי קצ'יאנג נשבע בפומבי בשבועה לחוקה עם כניסתו רשמית לתפקיד לאחר ש-מונה כראש הממשלה.
הקונגרס הלאומי העממי ה-13 של הרפובליקה העממית של סין נבחר מאוקטובר 2017 עד פברואר 2018 וכיהן בתקופה של חמש שנים מ-2018 עד 2023. הקונגרס אמור לקיים חמישה מפגשים בתקופה זו, שיתקיימו בתחילת חודש מרץ בכל שנה, למעט בשנת 2023, אז יתכנס הקונגרס הלאומי ה-14.
חלוקת מושבים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| מפלגת השלטון | מפלגת השלטון | מזכיר כללי | מושבים |  |  |  |
| 1 | המפלגה הקומוניסטית של סין | שי ג'ינפינג | 2119 |  |  |  |
| מפלגות אחרות | מפלגות אחרות | יושבי ראש | מושבים |  |  |  |
| 2 | אגודת ג'יאסן | וו ווייהואה | 64 |  |  |  |
| 3 | הליגה הדמוקרטית בסין | דינג ז'ונגלי | 58 |  |  |  |
| 4 | האיגוד הלאומי לבנייה דמוקרטית של סין | האו מינגג'ין | 57 |  |  |  |
| 5 | האגודה הסינית לקידום דמוקרטיה | קאי דפנג | 55 |  |  |  |
| 6 | המפלגה הדמוקרטית של איכרים ועובדים סיניים | חן ג'ו | 54 |  |  |  |
| 7 | הוועדה המהפכנית של קוומינטנג הסיני | וואן אקזיאנג | 43 |  |  |  |
| 8 | מפלגת סין ג'י גונג | וואן גאנג | 38 |  |  |  |
| 9 | הליגה הממשלתית הדמוקרטית של טייוואן | סו הוי | 13 |  |  |  |
| 10 | עצמאיים | לא | 479 |  |  |  |
המפגש הראשון

המפגש הראשון נפתח ב-5 במרץ 2018 ונסגר ב-20 במרץ 2018. כלל המשרות הממשלתיות הבחירות נבחרו במפגש זה, כולל הנשיא, סגן הנשיא, ראש מועצת המדינה (ראש הממשלה) ויו"ר הקונגרס.
המפגש השני

המפגש השני נפתח ב-5 במרץ 2019 והסתיים ב-15 במרץ 2019.
המפגש השלישי

המפגש השלישי נקבע ל-5 במרץ 2020, אך עוכב עקב מגפת הקורונה, הפעם הראשונה שדחייה כזו אירעה מזה עשרות שנים. לאחר ההודעה על התאריך באפריל, המושב התקיים בין התאריכים 22 במאי עד 28 במאי 2020.
הערות שוליים

↑  "Electoral Calendar - international elections world elections". אורכב מ-המקור ב-26 במאי 2011. נבדק ב-2011-05-12. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "China's national legislature starts annual session". Xinhuanet. 5 במרץ 2019. נבדק ב-5 במרץ 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "China's national legislature concludes annual session". Xinhuanet. 15 במרץ 2019. נבדק ב-16 במרץ 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "China postpones year's biggest political event amid coronavirus outbreak". South China Morning Post (באנגלית). 2020-02-17. נבדק ב-2020-05-28.
בית החינוך ע"ש א"ד גורדון

| --- | --- |

 חטיבת ביניים
 על שם:  אהרן דוד גורדון 
 תקופת הפעילות:  1931–הווה (כ־93 שנים) 
 תלמידים
 :  640 (נכון ל־2009) 
 מיקום
 מיקום:  רחוב הירקון 248 
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°05′31″N 34°46′25″E﻿ / ﻿32.09195556°N 34.77358611°E﻿ / 32.09195556; 34.77358611
 www.adgordon.org
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת תל אביב מוגדלת) בית החינוך ע"ש א"ד גורדון(למפת תל אביב רגילה) בית החינוך ע"ש א"ד גורדון(למפת גוש דן רגילה) בית החינוך ע"ש א"ד גורדון(למפת גוש דן מוגדלת) בית החינוך ע"ש א"ד גורדון  he בית החינוך ע"ש א"ד גורדוןhe בית החינוך ע"ש א"ד גורדוןמפת  צפון __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ רמת השרון (in English: Ramat HaSharon), __ הרצליה (in English: Herzliya) ממזרח: __ פתח תקווה (in English: Petah Tikva), __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
לוחית זיכרון לבית הספר ע"ש א.ד. גורדון במקום משכנו הישן ברח' ברנשטיין פינת לסל
הבניין הישן של בית הספר א.ד. גורדון ברחוב לסל 7 בתל אביב
דגל בית הספר א.ד. גורדון תל אביב
פסל ילד בחדר המדרגות של הבניין הישן של בית הספר א.ד. גורדון בתל אביב.
כיום הפסל ממוקם ברחבת הכניסה אל בית החינוך בבניין החדש
בית החינוך לילדי עובדים בצפון ת"א ע"ש אהרן דוד גורדון ובקיצור א.ד. גורדון הוא בית ספר יסודי וחטיבת ביניים שנוסד ב-1931 בתל אביב. בשנת 2009 למדו בבית הספר כ-640 תלמידים.
בית החינוך הוא מוסד חינוכי בעל מאפיינים ייחודיים, ברוח מורשת "זרם העובדים" של ההסתדרות הכללית. לאחר ביטול הזרמים בחינוך, ב-1953, ניתן לו אישור לפעול כמוסד ניסויי. בניגוד לרוב בתי הספר היסודיים, שהפכו, מאז הרפורמה בחינוך בשנות ה-70, לבתי ספר לכיתות א' עד ו', בבית החינוך נכללות עד היום כיתות א' עד ט'.
היסטוריה

מסגרות חינוך עמלניות לילדים ונוער, ברוח תנועת העבודה, הוקמו בארץ ישראל, מראשית שנות העשרים, בקיבוץ כפר גלעדי ובתל אביב במסגרת ההסתדרות הכללית, ועברו גלגולי צורה רבים, עד להתגבשותם בצורתו של בית החינוך בתל אביב, וביישובים נוספים בארץ.
בית החינוך הוקם בשנת 1931 על ידי קבוצת הורים השייכת לזרם העובדים, מתוך מטרה מוצהרת לאפשר לאמהות העובדות לצאת ולעבוד במהלך יום הלימודים. לשם כך נקבע יום לימודים ארוך, כנהוג בקיבוץ שהתאפשר בזכות הגשת ארוחת צהרים בחדר אוכל. את היום הארוך ניצלו לעבודה בתחומים שונים ובהם בחדר האוכל בו הילדים הכינו את המנות המוגשות (כיום משתתפים התלמידים אך ורק בעזרה במטלות היסוד בחדר האוכל: הגשת המנות, סידור המקום וניקוי המקום).
רוב שנותיו שכן בית החינוך ברחוב לסל פינת רחוב אדוארד ברנשטיין (הצפון הישן של תל אביב). במקור כלל בית הספר בניין בן קומה אחת ובניין עיקרי שכונה "הבניין הישן". בשנות ה-50 הוקם מבנה נוסף, "הבניין החדש", שאיפשר את הגדלת מספר התלמידים. חלק מהמבנים נהרסו בשנות ה-90 והאחרים שופצו והותאמו למרכז תרבות ולאולפן שהוקמו והופעלו במקום. בית הספר הועתק למשכנו הנוכחי, במתחם בית הספר "לדוגמא" לשעבר ברחוב הירקון 248, בקרבת הים ושדרות נורדאו.
צביון בית הספר

את צביונו עיצב בעיקר גרשון זק, ששימש מנהלו שנים אחדות. מנהלים נוספים שהשפיעו על העקרונות החינוכיים והחברתיים, שרובם מנחים אותו עד היום, היו אליהו בילס (הקים יחד עם הצייר אהרון אבני את המדרשה לציור למורים), יצחק שטיין, דימה לוין, מדלנה טרייסטר, אלי נחמה, הראל גוטשטיין, שרון לוינהר-בכור, וכיום ענת זיידמן.
התלמידים מתחלקים לשכבה הבוגרת, עמה נמנים תלמידי הכיתות ה' עד ט', והשכבה הצעירה. חלוקה זו התאימה לגודלו של חדר האוכל, שבמשך שנים היה האולם היחיד בבית הספר שבו ניתן היה לכנס תלמידים רבים תחת קורת גג אחת.
מדי יום שישי מגיעים התלמידים לבושים בחולצה הכחולה שאפיינה את תנועות הנוער הסוציאליסטיות. בראשית שנות המדינה עיצב המורה והמלחין מאיר נוי את מסורת פתיחת שבוע הלימודים בשעה של שירה בציבור בחדר האוכל. כיום נוהגים לערוך בחדר האוכל ביום שישי בצהריים מעין קבלת שבת ושירה בציבור. לכל תלמיד נמסר שירון עם השירים שנבחרו לאותו היום. בסוף השנה נאגדים הדפים לחוברת ונמסרים לתלמידים לפני היציאה לחופשת הקיץ. בסיום השירה בציבור, טרם תחילת הארוחה, התלמידים שרים את המנון בית הספר מחרוזת בית חינוך.
בבית הספר  מתקיים פעם בשנה "יום כחול", שהוא יום עבודה מחוץ לבית הספר, כגון : עזרה בעמותה כלשהי, ניקוי חופים וכו'. כל שכבה נשלחת למשימה נפרדת. בפעילות משתתפים כל התלמידים.
בית החינוך שילב במסגרתו גם תלמידים לקויי ראייה ועיוורים שקיבלו תמיכה ממורים מומחים לנושא והשתלבו בכל השיעורים ובכל פעילויות בית הספר. בבית ספר הוקם גם "מרכז קש"ת", האחראי על התלמידים לקויי הראייה.[דרושה הבהרה]
חברת הילדים והוועד הפועל

בבית הספר קיימת "חברת ילדים" - בדומה לחברת הילדים והנוער בקיבוץ- גוף המורכב מתלמידי בית הספר ותפקידו לארגן את החיים בבית הספר באמצעות ועדות: ועדת תרבות, ועדת נוי וקישוט ועדת ספורט, ועדת חדר אוכל, ועדת פינת חי וועדות נוספות.
ראו גם

רשימת בוגרי בית הספר
שיעור מולדת (שיר)
פונקציה רציפה (אנליזה)

.
.
פונקציית הסינוס רציפה בכל נקודה
פונקציית המדרגה אינה רציפה בנקודה  x=0
בחשבון אינפיניטסימלי, רְצִיפוּת היא תכונה של פונקציה ממשית. נאמר על פונקציה שהיא רציפה אם לכל נקודה בתחום הגבול שווה לערך הפונקציה באותה נקודה. באופן אינטואיטיבי, פונקציה רציפה היא פונקציה שאפשר לצייר את הגרף שלה מבלי להרים את העיפרון מהדף.
רציפות היא תנאי הכרחי לגזירות, אך לא תנאי מספיק. בנוסף, כל פונקציה אלמנטרית היא פוקנציה רציפה בתחום הגדרתה.
רעיונות דומים מופיעים באופן כללי יותר במרחבים מטריים ואפילו מרחבים טופולוגיים כלליים, ראו: רציפות (טופולוגיה).
הגדרות

פונקציה רציפה בנקודה אם יש לה גבול באותה נקודה והוא שווה לערך הפונקציה, כלומר  \lim _{x\to x_{0}}f(x)=f(x_{0}). לפיכך, ניתן להגדיר רציפות בשתי גישות שונות, כמו בהגדרת גבול.
תהי  f פונקציה המקבלת ומחזירה ערכים ממשיים, המוגדרת בסביבה של  \ x_{0}.
הגדרת הרציפות על-פי ויירשטראס באפסילון ודלתא ( \varepsilon ,\delta ):
הגדרת הרציפות על-פי היינה, בלשון הסדרות:
כאמור לעיל, שתי ההגדרות לרציפות שקולות.
פעולות בין פונקציות

סכום והפרש של שתי פונקציות רציפות הן פונקציות רציפות (דהיינו, בכל נקודה בה שתי הפונקציות רציפות, גם פונקציות הסכום וההפרש רציפות).
מכפלה של שתי פונקציות רציפות היא פונקציה רציפה.
מנה של שתי פונקציות רציפות היא פונקציה רציפה בתחום הגדרתה, דהיינו בכל נקודה בה הפונקציה במכנה אינה מתאפסת.
הרכבה של פונקציות רציפות היא פונקציה רציפה.
רציפות בקטע

אם פונקציה היא רציפה בכל נקודה  x_{0} בקטע, אומרים שהיא רציפה בקטע. במקרה כזה מותר למהירות שבה מתקרבים הערכים של  f(x) לערכים של  f(x_{0}) (כשהיא נמדדת בגודל של  \delta  עבור  \varepsilon  נתון) להיות תלויה ב-  x_{0}. הפונקציה רציפה במידה שווה אם לכל  \varepsilon >0 אפשר לבחור את  \delta  באופן שאינו תלוי ב-  x_{0}; זוהי תכונה חזקה יותר. מאידך, לפי משפט קנטור, אם פונקציה רציפה בכל נקודה של קטע סגור (ובאופן כללי יותר קבוצה קומפקטית במרחב מטרי), אז היא רציפה במידה שווה.
מקובל לומר שפונקציה רציפה היא פונקציה בקטע ש"אפשר לצייר בלי להרים את העפרון מהדף". תיאור זה נכון לפונקציות רציפות במידה שווה, אבל סתם פונקציה רציפה (המוגדרת על קטע סופי שאינו סגור) עלולה להיות בעלת אורך אינסופי בקטע; למשל הפונקציה  f(x)=\sin(1/x) בקטע  (0,1].
תכונות של פונקציות רציפות

משפט ויירשטראס הראשון אומר כי כל פונקציה שרציפה בקטע סגור חסומה בקטע.
משפט ויירשטראס השני אומר שפונקציה שרציפה בקטע סגור מקבלת בו את המקסימום והמינימום שלה.
שני המשפטים נכונים באופן כללי יותר, עבור פונקציה ממשית רציפה המוגדרת על קבוצה קומפקטית (בכל מרחב טופולוגי).
משפט ערך הביניים אומר כי פונקציה רציפה בקטע מקבלת כל ערך שבין הערכים אותם היא מקבלת בקצות הקטע.
פונקציה רציפה בקטע סגור אינטגרבילית בו.
רציפות בנקודה היא תנאי הכרחי (אך לא מספיק) לקיום נגזרת באותה נקודה.
נקודות אי רציפות

נקודה שבה הפונקציה אינה רציפה נקראת נקודת אי רציפות. ניתן למיין את נקודות אי הרציפות לשלושה סוגים:
אי רציפות סליקה: יש לפונקציה גבול בנקודה אך ערך הפונקציה שם שונה מן הגבול, או שהפונקציה כלל אינה מוגדרת באותה נקודה.
אי רציפות מהסוג הראשון: אין בנקודה גבול, אך קיימים גבולות חלקיים. למשל, אם הפונקציה היא פונקציה ממשית במשתנה יחיד, קיים הגבול מימין, וקיים הגבול משמאל, אך הם שונים זה מזה.
אי רציפות מהסוג השני: לפחות אחד מהגבולות, משמאל או מימין, אינו קיים.
אפיון קבוצת נקודות הרציפות של פונקציה

אם  f\colon X\to Y פונקציה, כאשר  X,Y מרחבים מטריים, אזי קבוצת נקודות הרציפות של  f היא קבוצת  G_{\delta }, דהיינו חיתוך בן מנייה של קבוצות פתוחות. ממשפט הקטגוריה של בר ניתן להראות שקבוצת המספרים הרציונליים אינה קבוצת  G_{\delta }, ולכן אין פונקציה ממשית שרציפה רק במספרים הרציונליים, ואינה רציפה במספרים האי-רציונליים.
דוגמאות

כל פולינום הוא פונקציה רציפה.
הפונקציה ערך מוחלט היא רציפה בכל מקום, אך לא גזירה בנקודה  x=0.
פונקציה מעריכית היא פונקציה רציפה (וגזירה אינסוף פעמים).
סינוס וקוסינוס הן פונקציות רציפות (וגזירות אינסוף פעמים).
פונקציית מדרגה (שמחזירה  1 למספרים אי-שליליים ו- 0 למספרים שליליים) איננה רציפה בנקודה  x=0.
פונקציית הערך השלם (המחזירה את הערך הגדול ביותר מבין כל המספרים השלמים הקטנים או שווים ל- x) אינה רציפה לכל  x שלם.
פונקציית דיריכלה אינה רציפה באף נקודה על הישר.
פונקציית רימן רציפה בכל הנקודות האי רציונליות ואינה רציפה בכל הנקודות הרציונליות.
ראו גם

רציפות במידה שווה
פונקציה
נגזרת
דיסקוגרפיה של שרית חדד

| דיסקוגרפיה של שרית חדד |
| --- | --- |
 
 אלבומי אולפן ↙:  24
 אלבומי הופעה ↙:  4
 אלבומי אוסף ↙:  4
 אלבומי וידאו ↙:  10 (DVD)
 קלטות וידאו ↙:  4
 קלטות אודיו ↙:  13
 אלבומי רמיקס ↙:  1
שרית חדד היא זמרת-יוצרת ישראלית, שהוציאה 23 אלבומי אולפן, 4 אלבומי הופעה, 4 אלבומי אוסף, אלבום רמיקס ו-10 אלבומי וידאו. חדד מכרה מאות אלפי עותקים של אלבומיה, ואף מחזיקה בשניים מתוך עשרת האלבומים הישראלים הנמכרים ביותר בכל הזמנים. אלבומה העשירי ילדה של אהבה, נמכר ביומיים בכ-80 אלף עותקים בסך הכל. אלבומה ה-12 חגיגה נמכר בחודשיים בסך של 140 אלף עותקים. אלבום הבכורה שלה, ניצוץ החיים, הפך לאלבום הבכורה השלישי הנמכר ביותר בישראל.
בשנת 2008 הוציאה חדד שני אלבומי אולפן (שנחשבו גם לשני אלבומי האוסף הראשונים שלה), האוסף הקצבי והאוסף השקט. בשני האלבומים ניתן למצוא חידושים לפזמונים "שיר הפרחה", "שיר של יום חולין", ו-"אדון עולם", ואף רמיקס ללהיט "זה ששומר עליי". לאחר שנה מצאת שני האלבומים, הוציאה חדד את אלבומה מרוץ החיים, שנמכר בכלמעלה מ-40 אלף עותקים בתוך שבועיים. באלבום נכללים שלושת השירים "מקודשת", שנמכר בכלמעלה מ-120,000 עותקים, "אהבה בתוכי", שמכר 50,000 עותקים, ושיר הנושא "מרוץ החיים", שכבש את כל פסגות המצעדים בישראל.
בעשור השני של המאה ה-21 הוציאה חדד את ארבעה אלבומים. הראשון מביניהם היה 20, שזכה לתואר הפלטינה, השני הוא ימים של שמחה – חלק א', שהנפיק את הלהיט "תחזרי". השלישי שהוציאה בשנת 2015, נקרא על שמה, שרית חדד. מהאלבום יצאו הלהיטים "חיכיתי לו", "מימי" ו-"אינתה דאיימן". מאוחר יותר, בשנת 2017, הוציאה את אלבומה ה-23 שרה שרה, שנמכר בכלמעלה מ-80 אלף עותקים בתוך כמה שבועות.
אלבומים > אלבומי אולפן

| שם האלבום | תאריך יציאה | חברת תקליטים | נתוני מכירות |
| --- | --- | --- | --- |
| ניצוץ החיים | 8 בנובמבר 1995 | אבי גואטה הפקות בע"מ | 80,000 עותקים |
| בהופעה חיה בצרפת | 23 ביוני 1996 | אבי גואטה הפקות בע"מ | — |
| הדרך שבחרתי | 12 באפריל 1997 | אבי גואטה הפקות בע"מ | 20,000 עותקים |
| שרה בערבית | 28 באוקטובר 1997 | אבי גואטה הפקות בע"מ | — |
| חוק החיים | 28 בינואר 1998 | אבי גואטה הפקות בע"מ | 80,000 עותקים |
| כמו סינדרלה | 21 בינואר 1999 | אבי גואטה הפקות בע"מ | 180,000 עותקים |
| ההופעה | 30 באוגוסט 1999 | אבי גואטה הפקות בע"מ | — |
| לעשות מה שבא לי | 8 באפריל 2000 | אבי גואטה הפקות בע"מ | 140,000 עותקים |
| אשליות מתוקות | 3 באפריל 2001 | אבי גואטה הפקות בע"מ | 180,000 עותקים |
| ילדה של אהבה | 24 במרץ 2002 | אבי גואטה הפקות בע"מ | 200,000 עותקים |
| רק אהבה תביא אהבה | 11 במרץ 2003 | אבי גואטה הפקות בע"מ | 200,000 עותקים |
| חגיגה | 28 ביולי 2004 | אבי גואטה הפקות בע"מ | 160,000 עותקים |
| מיס מיוזיק | 20 בדצמבר 2005 | מיס מיוזיק בע"מ אבי גואטה הפקות בע"מ | 40,000 עותקים |
| נסיכה של שמחה | 12 בדצמבר 2006 | מיס מיוזיק בע"מ אבי גואטה הפקות בע"מ | — |
| זה ששומר עליי | 6 ביוני 2007 | מיס מיוזיק בע"מ אבי גואטה הפקות בע"מ | 45,000 עותקים |
| האוסף הקצבי | 5 במאי 2008 | מיס מיוזיק בע"מ אבי גואטה הפקות בע"מ | — |
| האוסף השקט | 5 במאי 2008 | מיס מיוזיק בע"מ אבי גואטה הפקות בע"מ | — |
| מרוץ החיים | 2 באפריל 2009 | הד ארצי | 40,000 עותקים |
| שרית חדד בקיסריה, מרוץ החיים 2009 | 15 בינואר 2010 | NMC | — |
| 20 | 23 במרץ 2011 | אבי גואטה הפקות בע"מ | 40,000 עותקים |
| ימים של שמחה – חלק א' | 31 במאי 2013 | אבי גואטה הפקות בע"מ | 15,000 עותקים |
| שרית חדד | 6 בינואר 2015 | אבי גואטה הפקות בע"מ | 30,000 עותקים |
| שרה שרה | 28 במרץ 2017 | אבי גואטה הפקות בע"מ | 80,000 עותקים |
| 24 | 4 בספטמבר 2022 | שרית חדד הפקות | — |
אלבומים > אלבומי הופעה

| שם האלבום | שם האלבום | שם האלבום | שם האלבום | תאריך יציאה | תאריך יציאה | תאריך יציאה | תאריך יציאה | חברת תקליטים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| בהופעה חיה בצרפת | בהופעה חיה בצרפת | בהופעה חיה בצרפת | בהופעה חיה בצרפת | 23 ביוני 1996 | 23 ביוני 1996 | 23 ביוני 1996 | 23 ביוני 1996 | אבי גואטה הפקות בע"מ |
| ההופעה | ההופעה | ההופעה | ההופעה | 30 באוגוסט 1999 | 30 באוגוסט 1999 | 30 באוגוסט 1999 | 30 באוגוסט 1999 | אבי גואטה הפקות בע"מ |
| שרית חדד בקיסריה, מרוץ החיים 2009 | שרית חדד בקיסריה, מרוץ החיים 2009 | שרית חדד בקיסריה, מרוץ החיים 2009 | שרית חדד בקיסריה, מרוץ החיים 2009 | 15 בינואר 2010 | 15 בינואר 2010 | 15 בינואר 2010 | 15 בינואר 2010 | אבי גואטה הפקות בע"מ |
| פעם בחיים | פעם בחיים | פעם בחיים | פעם בחיים | 1 באוקטובר 2014 | 1 באוקטובר 2014 | 1 באוקטובר 2014 | 1 באוקטובר 2014 | אבי גואטה הפקות בע"מ |
אלבומים > אלבומי אוסף

| שם האלבום | שם האלבום | שם האלבום | שם האלבום | תאריך יציאה | חברת תקליטים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| האוסף הקצבי | האוסף הקצבי | האוסף הקצבי | האוסף הקצבי | 5 במאי 2008 | אבי גואטה הפקות בע"מ |
| האוסף השקט | האוסף השקט | האוסף השקט | האוסף השקט | 5 במאי 2008 | אבי גואטה הפקות בע"מ |
| האוסף | האוסף | האוסף | האוסף | 2008 | אבי גואטה הפקות בע"מ |
| המיטב | המיטב | המיטב | המיטב | 11 בספטמבר 2012 | אבי גואטה הפקות בע"מ |
אלבומים > אלבומי רמיקס

| שם האלבום | תאריך יציאה | חברת תקליטים |
| --- | --- | --- |
| מגה-מיX | מאי 1999 | אבי גואטה הפקות בע"מ הד ארצי |
לנגור המישורים הדרומיים

| לנגור המישורים הדרומיים |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
משפחה:: קופים בעלי זנב
תת־משפחה:: קולובים
סוג:: לנגור אפור
מין:: לנגור המישורים הדרומיים
שם מדעי
 Semnopithecus dussumieri ‏סנט-אילר, 1843
תחום תפוצה


לנגור המישורים הדרומיים (שם מדעי: Semnopithecus dussumieri) הוא מין של קוף מהסוג לנגור אפור שבקבוצת הקולובים במשפחה קופים בעלי זנב. הלנגור אנדמי למישורים הדרומיים של דרום הודו והוא גם הנפוץ שבלנגורים בהודו.
מאפיינים

לנגור זה קרוב מאוד למין לנגור מצוי ובעבר היה תת-מין שלו אך הופרד. הוא דומה לו בגודל ובמראה והוא בעל פרווה לבנה עם ראש כהה וציצה על ראשו וסביב לחיים. הזנב ארוך ועוזר לקוף להתאזן בריצה.
קוף זה הוא מטפס עצים מומחה אך הוא יכול לנוע מהר גם על הקרקע. הוא חי בקבוצות שיכולות לכלול 15–150 פרטים, תלוי בכמות המזון ובהם זכרים ונקבות עם צעירים. בראש הקבוצה עומד זכר אלפא.
הקוף חי ביערות, יערות הרריים, ערבות עציות ושיחיות ברחבי הודו אך נפוצים יותר ויותר בערים הגדולות של הודו. מכיוון שהקוף נחשב לקדוש התושבים לא פוגעים בו ומביאים ללהקות קופים מזונות שונים. כתוצאה מכך הם משגשגים בערים.
הערות שוליים

↑  לנגור המישורים הדרומיים באתר הרשימה האדומה של IUCN
נקבת לנגור על עץ
מיכאל גרוס (אמן)

| --- | --- |

מיכאל גרוס
 לידה:  1920 טבריה
 פטירה:  4 בנובמבר 2004 (בגיל 84 בערך) ישראל
 לאום:  יהודי, ישראלי
 מקום לימודים:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל  בית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות 
 תחום יצירה:  ציור, פיסול
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל (2000)  פרס דיזנגוף לאמנות הציור והפיסול 
 בן או בת זוג:  ויקטוריה גרוס 
 
מיכאל גרוס (1920 – 4 בנובמבר 2004) היה צייר ופסל ישראלי, חתן פרס ישראל.
גלריה

לזכר יורדי הים, 1969
מתכת צבועה
אוניברסיטת תל אביב
כתר וגלימה, 1969
פלדה צבועה
רח' פנקס מס' 30, תל אביב-יפו
מלכה, 1969-70
מתכת צבועה
אוסף מוזיאון ישראל
תפילה לרכסים, 1974
קריית יובל, ירושלים
פרק ראשון של עבודת קיר, 1977
מבנה עץ ובד
אוסף מוזיאון ישראל
אתר הנצחה, 1985
אבן
אוניברסיטת תל אביב
זעקה, תפילה, 1992
ברזל צבוע
אוסף מוזיאון ישראל
טריו, 1993
ברזל צבוע
אוסף מוזיאון תל אביב לאמנות
מראה תערוכה מעבודותיו של גרוס בגלריה דביר
2009
רישום אופייני לתמצות המציאות שיצר גרוס
נר זיכרון, 1998
ברזל צבוע ובטון, גובה 600 ס"מ, תל נוף
פסל סביבתי ללא שם
ארבעה אבני בזלת
גן הפסלים, בסיס חיל האוויר תל נוף, 1987–1997
פסל סביבתי ללא שם
ארבעה אבני בזלת
גן הפסלים, בסיס חיל האוויר תל נוף, 1987–1997
פסל סביבתי ללא שם
ארבעה אבני בזלת
גן הפסלים, בסיס חיל האוויר תל נוף, 1987–1997
פסל סביבתי ללא שם
ארבעה אבני בזלת
גן הפסלים, בסיס חיל האוויר תל נוף, 1987–1997
השכלה

סמינר למורים, ירושלים 1936–1940
אדריכלות, הטכניון, חיפה 1943–1945 פיסול אצל משה ציפר
בוזאר פאריס, 1951-1954, אצל מישל ז'מון
הוראה

1954 - 1954 בית חינוך תיכון, חיפה
1957 - 1960 בצלאל, ירושלים
1960 - 1986 סמינר "אורנים" טבעון
אמנות במרחב הציבורי

1974 "מבנה בבטון לבן" גן סימון בוליבר, קריית היובל, ירושלים.
1980 "פינת זיכרון" עבודה סביבתי, קיבוץ מסילות.
1982 "לזכר יורדי הים" 1969, אוניברסיטת תל אביב.
1985 "אתר הנצחה" אוניברסיטת תל אביב.
1993 "טריו" - רחבת מוזיאון תל אביב לאמנות
פרסים

1964 - פרס שטרוק, עיריית חיפה
1967 - פרס דיזנגוף, לאמנות הציור והפיסול עיריית תל אביב-יפו
1971 - מדליית זהב מטעם הביאנאלה של סאן פאולו, ברזיל
1977 - פרס סנדברג לאמנות, מוזיאון ישראל, ירושלים
1987 - פרס שר החינוך והתרבות לציור ופיסול תשמ"ז
1995 - פרס גמזו, מוזיאון תל אביב
2000 - פרס ישראל לציור ופיסול, תש"ס
ספרים וקטלוגים אודות יצירתו

פריץ שיף, מיכאל גרוס: ציורים ופסלים, מוזיאון חיפה לאמנות, 1964.
מארק שפס, יונה פישר, מיכאל גרוס: 1975-1977, מוזיאון תל אביב לאמנות, 1977.
מרדכי עומר, מיכאל גרוס "נוכחות 1980-81", גלריה הלל, ירושלים, 1981.
מיכאל גרוס, גלריה דביר אינטרטור, 1988.
גבריאל תדמור, מיכאל גרוס - פסלים, ציורים, רישומים, הדפסים, מוזיאון חיפה לאמנות חדשה, 1989.
מרדכי עומר, מיכאל גרוס, הגלריה האוניברסיטאית לאמנות ע"ש גניה שרייבר, בשיתוף עם מוזיאון תל אביב לאמנות, 1993.
מיכאל גרוס: מפגש, גלריה דביר, 1995.
יגאל צלמונה, מיכאל גרוס: עבודות מאוחרות, מוזיאון ישראל, ירושלים, 2002.
לקריאה נוספת

מרדכי עומר, דיוקנאות, מוזיאון תל אביב לאמנות, 1996.
גליה בר-אור, מבחר אמנות ישראלית מאוסף גבי ועמי בראון, משכן לאמנות עין חרוד, 2009.
אליק מישורי, מ"אפקים חדשים" ל"רוח אחרת" אמנות ישראלית 1988-1948, למדא ספרי האוניברסיטה הפתוחה, 2019.