stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי בלגיה – הממלכה המאוחדת

| יחסי בלגיה – הממלכה המאוחדת |
| --- | --- |
בלגיה: הממלכה המאוחדת


בלגיה: הממלכה המאוחדת
שטח (בקילומטר רבוע)
30,528: 243,610
אוכלוסייה
11,750,446: 69,381,250
תמ"ג (במיליוני דולרים)
632,217: 3,340,032
תמ"ג לנפש (בדולרים)
53,804: 48,140
משטר
מונרכיה חוקתית

יחסי בלגיה–הממלכה המאוחדת, הן יחסי החוץ בין בלגיה לבין הממלכה המאוחדת.
שתי המדינות הן חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו, עם זאת, בריטניה עזבה את האיחוד האירופי בשנת 2020. בנוסף, משפחות המלוכה בשתי המדינות הם צאצאים של בית סקסה-קובורג-גותה, כאשר הסניף הבריטי מכונה בית וינדזור.
היסטוריה

בשנים הראשונות של מלחמת מאה השנים, אדוארד השלישי, מלך אנגליה היה בברית עם האצילים של ארצות השפלה והעירוניים של פלנדריה נגד צרפת.
בלגיה כוננה את עצמאותה במהלך המהפכה בשנת 1830. כמו שאר מעצמות אירופה, בריטניה לא מיהרה להכיר במדינה החדשה, ואפילו בחירתו של ליאופולד, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה, לשעבר חתנו של המלך ג'ורג' הרביעי ודודה לעתיד המלכה ויקטוריה, כמלך הבלגים, לא הצליחה להשיג הכרה דיפלומטית מלונדון. הקמת בלגיה גרמה להתפרקותה של הממלכה המאוחדת של ארצות השפלה, אחת ממספר מדינות חיץ שהוקמו לאחר תום מלחמת נפוליאון, כמו גם חשש להתרחבות צרפתית בעתיד, ולונדון חששה כי האומה החדשה לא תוכל לשרוד את ההתפשטות העוינת של שכנותיה. קונגרס אירופי שאורגן על ידי בריטניה יצר את הסכם לונדון של 1839, שבה הכריזו המעצמות הגדולות (והולנד) רשמית על עצמאותה של בלגיה, ובהתעקשותה של בריטניה הבטיחו את נייטרליותה.
בועידת ברלין (1884), בריטניה הכירה במדינה החופשית קונגו, כתחום אישי של מלך בלגיה. בריטניה הפכה לאחר מכן למרכז של התנגדות לשלטון האישי של לאופולד השני בשטח, באמצעות ארגונים כגון אגודת הרפורמה בקונגו. בשלב מסוים, בריטניה אף דרשה מ-14 המדינות החתומות על ועידת ברלין להיפגש שוב כדי לדון במצב. בשנת 1908 השתלט הפרלמנט הבלגי על קונגו, שהפכה למושבה אירופית קונבנציונלית.
ערבויות אלה של נייטרליות משנת 1839 לא מנעו את פלישת גרמניה לבלגיה בשנת 1914, והובילו את בריטניה להיכנס למלחמת העולם הראשונה. הכוחות הבריטיים המשיכו להילחם בבלגיה במהלך המלחמה (ראה החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה). במהלך מלחמת העולם השנייה, ממשלת בלגיה הגולה התמקמה בלונדון.
כ-250,000 פליטים בלגים הגיעו לבריטניה במהלך מלחמת העולם הראשונה, וכ-90% מהם חזרו לבלגיה קצר אחרי שהמלחמה הסתיימה.
סחר

מבחינה היסטורית, יש ראיות לסחר בין האזור של דרום מזרח בריטניה ובין האזור של בלגיה כיום, מאז המאה ה-1 וליצוא צמר מבריטניה ויבוא בד לפלנדריה מאז המאה ה-10. לבנים פלמיות שימשו בבניית מגדל לונדון בשנת 1278. כיום, כ-7.8% מהיצוא של בלגיה הוא לבריטניה. וקצת יותר מ-5% של היבוא הבלגי, בשווי מעל ל-12 מיליון אירו מגיע מבריטניה. בלגיה היא שוק הייצוא השישי בגודלו בבריטניה, בשווי של 10 מיליארד ליש"ט בשנה. בריטניה היא שוק הייצוא הרביעי בגודלו בבלגיה עם שווי סחר דו-כיווני באזור של 22 מיליארד ליש"ט, מתוכם כ-2 מיליארד ליש"ט. פרסי גשרי הזהב כוננו בשנת 2012 עבור הצלחת הייצוא הבריטי בבלגיה וכן עבור הכרת החשיבות של פיתוח השוק.
היחסים כיום

כיום, יש כ-30,000 בריטים שחיים בבלגיה, ו-30,000 בלגים החיים בבריטניה. בשנת 2014 ממשלת בריטניה הודיעה שתתן 5 מיליון אירו, עבור שחזור הקברים ממלחמת העולם הראשונה בפלנדריה
המלכה אליזבת השנייה, ביקרה ארבע פעמים בבלגיה במהלך שלטונה, בשנים 1966, 1993, 1998, לאחרונה בשנת 2007, כאשר היא התקבלה על ידי המלך אלברט השני.
ב-2020 היחסים עברו משבר, כאשר בריטניה עזבה את האיחוד האירופי, ואחרי שהפרה את הסכם הברקזיט.
יחסים דיפלומטיים

בלגיה מחזיקה בבריטניה שגרירות בלונדון, ו-5 קונסוליות באדינבורו, האל, ג'רזי, מנצ'סטר, וניוקאסל. מאידך, בריטניה מחזיקה בבלגיה שגרירות בבריסל בלבד.
יחסי בנגלדש–קניה

| יחסי בנגלדש–קניה |
| --- | --- |
בנגלדש: קניה


בנגלדש: קניה
שטח (בקילומטר רבוע)
148,460: 580,367
אוכלוסייה
174,810,673: 57,078,053
תמ"ג (במיליוני דולרים)
437,415: 107,441
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,502: 1,882

יחסי בנגלדש–קניה הם היחסים הדו-צדדיים, הפוליטיים, השיתופיים והמדיניים בין בנגלדש לבין קניה.
מפגשים נשיאותיים

שר הטקסטיל והיוטה לשעבר, עבדול לאטיף סידיקי הגיע לביקור רשמי בניירובי בשנת 2012.
שיתופי פעולה חקלאיים

קניה היא אחד היעדים הרצויים עבור בנגלדש לחכור קרקעות שאינם בשימוש על מנת להבטיח עתיד של ביטחון תזונתי. גם קניה הביעה את האינטרס שלה לחכור את אדמות חקלאיות רבות לבנגלדש. הקרקעות ישמשו לגידול אורז וכותנה.
יחסי גאורגיה–טורקיה

| יחסי גאורגיה–טורקיה |
| --- | --- |
גאורגיה: טורקיה


גאורגיה: טורקיה
שטח (בקילומטר רבוע)
69,700: 783,562
אוכלוסייה
3,807,082: 87,598,397
תמ"ג (במיליוני דולרים)
30,536: 1,108,022
תמ"ג לנפש (בדולרים)
8,021: 12,649

יחסי גאורגיה–טורקיה הם היחסים הפוליטיים ושיתופי הפעולה שבין הרפובליקה של גאורגיה לבין מדינת טורקיה. לאחר פירוקה של ברית המועצות, טורקיה הכירה בעצמאות של גאורגיה ב-16 בדצמבר 1991. הגושפנקה הרשמית לכינון יחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות נחתמה ב-21 במאי 1992. שתי המדינות חתמו גם על הסכם הסחר החופשי, שעד היום נמצא בתוקף.
גאורגיה מיוצגת בטורקיה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה באנקרה, ובדרג הקונסולרי באמצעות שתי קונסוליות כלליות הנמצאות באיסטנבול ובטרבזון. טורקיה מיוצגת בגאורגיה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בטביליסי, ובדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה כללית בעיר בתומי.
שתי המדינות הללו הן ריבוניות והן חברות בארגונים: מועצת אירופה, הארגון לביטחון ושיתוף פעולה באירופה, הכוח הימי של הים השחור, ארגון שיתוף הפעולה הכלכלי של הים השחור וארגון הסחר העולמי. טורקיה היא כבר חברה בנאט"ו, בעוד שגאורגיה מועמדת לכך בלבד.
ביוני 2021, ביקר ראש ממשלת גאורגיה, איראקלי ר'אריבאשווילי בטורקיה, במהלך הביקור אמר נשיא טורקיה, רג'פ טאיפ ארדואן כי צריך ליישב את הסכסוך בין אבחזיה ודרום אוסטיה לבין גאורגיה במסגרת שלמותה הטריטוריאלית של האחרונה, דבר הגרר ביקורת מצד הישויות הבדלניות - אבחזיה דרום אוסטיה.
ראו גם

יחסי אבחזיה–טורקיה
יחסי ג'מייקה–מלזיה

| יחסי ג'מייקה–מלזיה |
| --- | --- |
ג'מייקה: מלזיה


ג'מייקה: מלזיה
שטח (בקילומטר רבוע)
10,991: 329,847
אוכלוסייה
2,837,939: 35,804,570
תמ"ג (במיליוני דולרים)
19,423: 399,649
תמ"ג לנפש (בדולרים)
6,844: 11,162
משטר
מונרכיה חוקתית: מונרכיה חוקתית פדרלית

יחסי ג'מייקה-מלזיה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ג'מייקה לבין מלזיה. כל אחת מהמדינות אינה מחזיקה שגרירות בשנייה.
ראש הממשלה של ג'מייקה, פורשיה סימפסון-מילר וראש הממשלה של מלזיה, דאטו סרי עבדאללה אחמד בדאווי, הביעו שביעות רצון עם התקדמות היחסים הדו-צדדיים בין שתי המדינות, הם חזרו ואישר את מחויבותן של שתי המדינות לחיזוק קשרים אלה באמצעות חילופי ביקורים ושיתופי פעולה בתחומי הכלכלה, הטכנולוגיה, הקניינות, הבריאות והחינוך. שתי המדינות הן ריבוניות וחברות בחבר העמים הבריטי, G-77, קבוצת החמישה עשר והמדינות הבלתי-מזדהות.
יחסים כלכליים

ב-1995, הייצוא הג'מייקני למלזיה עמד על 18,570 דולר אמריקאי בלבד בזמן שהייצוא המלזי לג'מייקה עמד על שלושה מיליון דולר אמריקאי מאז גדל הסחר בין שתי המדינות באופן משמעותי. משקיעים מלזים החלו להשקיע בג'מייקה לא רק בתחום התיירות אלא גם בתחומי תעשיות אחרים. שתי המדינות הקימו יחד את כביש 2000 שמחבר את קינגסטון בירת ג'מייקה עם מונטיגו ביי. מספר מאמנים ג'מייקנים עובדים בקבוצות איכותיות במלזיה בענפי הספורט כדורעף, הוקי ובדמינטון.
יחסי בנגלדש–קטר

| יחסי בנגלדש–קטר |
| --- | --- |
בנגלדש: קטר (מדינה)


בנגלדש: קטר
שטח (בקילומטר רבוע)
148,460: 11,586
אוכלוסייה
174,810,673: 3,087,984
תמ"ג (במיליוני דולרים)
437,415: 235,770
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,502: 76,351
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: מונרכיה אבסולוטית

יחסי בנגלדש–קטר הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין מדינת קטר.
היסטוריה

בנגלדש מיוצגת בקטר באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בעיר הבירה דוחה. בנגלדש וקטר חתמו על ברית הגנה ומאוחר יותר הגבירו אותה והרחיבו את סמכויותיה. ארגון הצדקה הקטרי מחזיק יש בתי ספר, פנימיות, בתי יתומים ומרכזי ספורט בבנגלדש. ב-2014 האיגוד למען זכויות נשים בנגלדש-קטר הוקם בדוחה. שר החוץ של בנגלדש אבו חסן מחמוד עלי ביקר בקטר ב-2016 כדי לדון על הסחר הבילטרלי בין שתי המדינות.
יחסים כלכליים

בנגלדש וקטר חתמו בנובמבר 2013 על עסקה בה הוסכם כי בנגלדש תייבא גז טבעי נוזלי מקטר. בנגלדש ייצאה לקטר באותה השנה סחורות בסך 1.8 מיליון דולר אמריקאי. העיתון הבנגלי פרוטום אלו התחיל לפרסם באופן שבועי בקטר באוקטובר 2014, היומון הבנגלי הראשון לפרסם מחוץ למדינה. ביוני 2017, בנגלדש חתמה על הסכם עם החברה הקטרית ראסגז לייבוא של 2.5 מיליון טונות של גז טבעי נוזלי למשך כל 15 השנים הבאות. המשלוחים אמורים להתחיל ב-2018.
ב-2015 הקבוצה הגדולה ביותר של מהגרים מבנגלדש הייתה הקבוצה תושבת קטר. נכון ל-2015, כ-123,000 בנגלים גולים עובדים בקטר, בעיקר בענף הבנייה.
יחסי בנגלדש–קובה

| יחסי בנגלדש–קובה |
| --- | --- |
בנגלדש: קובה


בנגלדש: קובה
שטח (בקילומטר רבוע)
148,460: 110,860
אוכלוסייה
174,810,673: 10,954,682
תמ"ג (במיליוני דולרים)
437,415: 107,352
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,502: 9,800
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה סוציאליסטית

יחסי בנגלדש–קובה הם היחסים הדו-צדדיים שבין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין הרפובליקה של קובה. היחסים בין שתי המדינות מתוארים כחמים.
היסטוריה

שתי המדינות כוננו באופן רשמי יחסים ביניהן ב-1972, זמן קצר אחרי שבנגלדש זכתה בעצמאות מפקיסטן. היחסים עברו נקודת מפנה ב-1974 כשבנגלדש חתמה עם קובה על הסכם שנוי במחלוקת לייצוא שקי יוטה, ושהוביל את ארצות הברית - שניהלה יחסים עוינים עם קובה - להשעות את סיוע המזון האמריקאי לבנגלדש. באותה שנה, בנגלדש סבלה משיטפון הרסני בחודשים יולי-אוגוסט, ושהביא לנזקים חמורים ברחבי בנגלדש, ולנזק חמור לייצור המזון המקומי. הפגיעה האנושה בבנגלדש לוותה ברעב המוני ולמותם של כמיליון תושבים. כדי להתמודד עם הרעב, וכדי לאפשר סיוע ומזון מארצות הברית, ממשלת בנגלדש ניתקה את כל הקשרים עם קובה, והיחסים בין שתי המדינות הגיעו לשפל. היחסים חודשו כשנשיא בנגלדש זיאור רחמן היה ראש המדינה הראשון שביקר בהוואנה ב-1979.
יחסים פוליטיים

ב-1998 נעצרו בארצות הברית חמישה קציני ביון קובנים שזכו לכינוי החמישייה הקובנית. לאחר מעצרם נערכה בבנגלדש עצרת למען שחרור הקצינים, ונאספו 10,000 חתימות. במקרה אחר, ספינה של חברה בבעלות קוריאה הצפונית הייתה מעורבת בהברחת נשק לקובה, והורחקה מנמל צ'יטגונג על ידי הצי הבנגלדשי. על החברה הוטלו סנקציות של האו"ם בשל ניסיון ההברחה.
יחסים כלכליים

בנגלדש וקובה הביעו עניין בהרחבת שיתוף הפעולה הכלכלי ביניהן. נכון ל-2013, בין הסחורות המרכזיות שמיוצאות מבנגלדש לקובה קיימים טקסטיל, תרופות וחולצות. הסחורות שקובה מייצאת לבנגלדש כוללות תרופות.
אוניית מעוט אזרחית

צילום של ניסוי הזנקת מטוס קרב מדגם הוריקן מסיפונה של אוניית מעוט אזרחית, 1941
אוניית מָעוֹט אזרחית (באנגלית: Catapult Aircraft Merchant Ship, ובראשי תיבות CAM Ship) הייתה טיפוס של אונייה אזרחית נושאת מטוס, ששימשה לצורך ליווי של שיירות אוניות בריטיות באוקיינוס האטלנטי בשנים הראשונות למלחמת העולם השנייה. באוניות אלו הותקן מעוט – כבש שיגור קצר, שממנו הוזנק מטוס קרב בסיוע של ירי רקטות לשם הגברת מהירות ההמראה שלו. משימתו הייתה יירוט של מטוסי אויב שניסו לעקוב אחרי שיירה או לתקוף אותה. אוניות אלו שימשו לליווי עד אשר נבנו נושאות מטוסים ייעודיות לליווי שיירות במספר מספיק.
האוניות

לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה ונוכח הסכנה של תקיפת אוניות אזרחיות על ידי צוללות גרמניות הוחל בשימוש בשיטה של הפלגת אוניות אל בריטניה וממנה בשיירות שאליהן הצטרפו אוניות מלחמה לליווי.
אחד מאמצעי הלחימה שהופעלו על ידי גרמניה נגד השיירות היה מפציצים ימיים מדגם קונדור, שתקפו את האוניות בלב ים. לאחר נפילת צרפת באביב 1940 גברה הסכנה מצד מטוסים אלו, שפעלו עתה מבסיסים קדמיים בצרפת. למטוס הקונדור היה טווח של 3,700 קילומטר, שאיפשר לו לתקוף אוניות בעומק האוקיינוס האטלנטי ולכוון לעברן צוללות כשהוא מחוץ לטווח של מטוסי קרב מחפים של בעלות הברית שפעלו מבסיסים ביבשה.
מפציץ הקונדור הגרמני היה גדול ואיטי ועל כן קל יחסית ליירוט, אך לצי המלכותי הבריטי חסרו נושאות מטוסים לליווי במספר מספיק לצורך מתן חיפוי אווירי לשיירות. על כן פיתחה האדמירליות יכולת הזנקת מטוסים מסיפונן של אוניות אזרחיות מוסבות, שעליהן הותקן מעוט שיגור למטוסים בסיוען של רקטות. באוניות אלו שירתו מטוסי קרב מותאמים מדגם הוריקן.
כבש השיגור ששימש כמעוט והותקן על סיפוני האוניות היה באורך של 25.9 מטר. המטוס הועלה על גבי משטח נע שהוצב על הכבש ואורך ריצת ההמראה שביצע היה 18.2 מטר, בסיוע של ירי רקטות בקוטר של שלושה אינץ' (7.62 סנטימטר). לקראת ההזנקה הייתה האונייה פונה בכיוון הרוח וטייס המטוס היה מציב את דשי המטוס בזווית של 30 מעלות. שיטה מוגדרת של אותות בתנועות ידיים ונפנוף דגלים שימשה את הטייסים ואנשי הצוות שהשתתפו בהזנקת המטוס. המטוס היה מוזנק מאונייה כאשר אותר מטוס גרמני בקרבת השיירה. המטוסים שהוצבו באוניות היו מטוסים משומשים, שהתקרבו למועד סיום השירות המבצעי שלהם.
שיטה זו של הפעלת מטוסים הייתה בזבזנית וכרוכה בסיכון, שכן גיחה באמצעותה הייתה מסתיימת לרוב באובדן המטוס: לאחר תום משימתו והתרוקנות מכל הדלק שלו ובהיעדר יכולת לנחות על סיפונה של אונייה (או במסלול טיסה ביבשה) היה טייס מטוס ההוריקן נוטש אותו בלית ברירה וצונח, או מנחית את מטוסו על פני האוקיינוס, והכל בתקווה להיאסף לאחר מכן מהמים. מלבד סכנת הנטישה והצניחה למים או הנחיתה על פניהם ארבה לטייס הסכנה של קפיאה במים הקרים, במיוחד במשימות בשיירות באוקיינוס הארקטי. כמו כן במצב של איתור צוללת אורבת הייתה אפשרות שהאוניות ייאלצו למהר לדרכן מבלי שיוכלו להתעכב לאסוף את הטייס.
האוניות נושאות המעוט היו אזרחיות ושירתו בהן ימאים אזרחים, אך הטייסים ששירתו באוניות המעוט היו אנשי חיל האוויר המלכותי. יחידת חיל האוויר המלכותי שהפעילה את המטוסים (אנ') הוקמה במאי 1941 בקרבת העיר ליברפול, שנמלה היה נקודת מוצא חשובה לשיירות האטלנטיות. לאחר הכשרה ביחידה היו הטייסים מוצבים בנמל ליברפול ובשני נמלי מוצא נוספים. הם היו מסייעים בהעמסת מטוסיהם על האוניות המוסבות. אל הטייסים, שהיו מתנדבים, הצטרפו אנשי צוות נוספים לשם טיפול במטוס והזנקתו. ההזנקה נעשתה גם בסיועם של אנשי צוות אזרחיים של האונייה.
כאשר הגיעה שיירה ליעדה היה המטוס שעל אוניית המעוט משוגר ונוחת בבסיס ביבשה, שם יכול היה טייסו לערוך אימוני ריענון בטיסה בטרם הצטרף לאוניית מעוט שיצאה עם שיירה בדרכה חזרה לבריטניה. הטייסים ששירתו באוניות המעוט הוחלפו לאחר שתי הפלגות הלוך ושוב, כדי למנוע מכישורי הטיסה שלהם להתנוון עקב מחסור באימונים כתוצאה מהשיט.
היסטוריה מבצעית

הניסוי הראשון בהזנקת מטוס הוריקן מאוניית מעוט נעשה בסקוטלנד ב-31 במאי 1941. בחודש יוני הצטרפו לשיירות שש אוניות המעוט הראשונות.
בתחילה הוגבלו משימות אוניות המעוט לשיירות שהפליגו מבריטניה לצפון אמריקה. בהגיע השיירות לשם היה הטיפול במטוסים מתבצע בבסיס של חיל האוויר המלכותי הקנדי בדרטמות' (אנ'). בספטמבר 1941 החלו אוניות המעוט ללוות גם שיירות לגיברלטר, לאחר שהוקמה שם יחידת תחזוקה עבור מטוסיהן. בינואר ופברואר 1942 לא נערכו משימות של אוניות מעוט לאחר שהתברר חוסר היכולת להחזיק את מטוסיהן במצב כשיר לטיסה במהלך החורף באוקיינוס האטלנטי. במרץ 1942 הופעלו האוניות ומטוסיהן מחדש ובאפריל החלו האוניות להצטרף לשיירות לברית המועצות, לאחר שהוקם מתקן תחזוקה למטוסיהן בארכנגלסק.
בסך הכל הופעלו במהלך המלחמה 35 אוניות מעוט אזרחיות מוסבות, ו-12 מתוכן טבעו. על שתי אוניות נוספות הותקנו מעוטי דמה ומטוסי דמה לצורכי הטעייה. מסיפוני האוניות בוצעו תשע הזנקות מבצעיות של מטוסים בתקופה שמאוגוסט 1941 ועד סוף יולי 1943. במשימות אלו הושמדו תשעה מטוסי אויב - ארבעה מפציצי קונדור, ארבעה מפציצי היינקל 111 ומטוס יונקרס 88 אחד. שמונה ממטוסי ההוריקן ננטשו באוקיינוס בסיום הפעולות שבהן השתתפו ואחד נחת ביבשה בברית המועצות. אחד מטייסי המטוסים נספה.
הפעלת אוניות המעוט ומטוסיהן החלה להצטמצם בהדרגה החל מחודש אוגוסט 1942, לאחר שניבנו נושאות מטוסים ייעודיות לליווי במספר מספיק. אז הופסקו משימות האוניות בשיירות לצפון אמריקה ולברית המועצות. יחידת האחזקה בארכנגלסק נסגרה בספטמבר 1942. 16 אוניות בלבד הוסיפו ללוות שיירות לים התיכון ולנמל פריטאון שבאפריקה. ביוני 1943 יצאה הפקודה להפסיק את כל משימות אוניות המעוט, אך ביולי נערכו עוד שתי הזנקות מבצעיות אחרונות של מטוסים מאוניות שליוו שיירות שהיו בדרכן לבריטניה. תוכניות אוניות המעוט נסגרה סופית בספטמבר.
יחסי גינאה המשוונית – רוסיה

| יחסי גינאה המשוונית – רוסיה |
| --- | --- |
גינאה המשוונית: רוסיה


גינאה המשוונית: רוסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
28,051: 17,098,242
אוכלוסייה
1,919,429: 144,335,057
תמ"ג (במיליוני דולרים)
12,117: 2,021,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
6,313: 14,005
משטר
רפובליקה: רפובליקה פדרלית

יחסי גינאה המשוונית–רוסיה הם יחסי החוץ בין רוסיה לבין גינאה המשוונית.
היסטוריה

בשנות ה-70 ברית המועצות וגינאה המשוונית חתמו על מספר הסכמים, בעיקר כאלו הנוגעים לזכויות דיג, אשר נתן להם זכויות בלעדיות באזור, ובתמורה הסובייטים נתנו לגינאה המשוונית 4,000 טונות של סחורות, אשר כללו אפילו דגים רקובים.
בשנות ה-70 בסיס המעקב שהוקם על ידי הספרדים בתקופה הקולוניאלית על גבי הר הגעש פיקו באסילה, הוחזק על ידי שירותי המודיעין הסובייטי.
גזפרום הייתה מעורבת בשנים האחרונות בחיפושי גז בגינאה המשוונית.
יחסי בנגלדש–צרפת

| יחסי בנגלדש–צרפת |
| --- | --- |
בנגלדש: צרפת


בנגלדש: צרפת
שטח (בקילומטר רבוע)
148,460: 643,801
אוכלוסייה
174,810,673: 66,608,755
תמ"ג (במיליוני דולרים)
437,415: 3,030,904
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,502: 45,503
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה נשיאותית למחצה

יחסי בנגלדש–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין הרפובליקה הצרפתית.
היסטוריה

הצרפתים הגיעו לראשונה לבנגלדש במהלך סוף המאה ה-17 הם שמרו על מסחר מתמיד בדאקה וסחרו לפעמים גם בערים אחרות. בשנת 1757, צרפת שלחה נציגות סמלית של חיילים מבנגלדש להילחם נגד הבריטים בקרב פלסי
ביקורים מדרג גבוה

ב-1990, נשיא צרפת, פרנסואה מיטראן, נסע לביקור רשמי בבנגלדש. שק הסינה ואזד, ראש ממשלת בנגלדש, נסעה לביקור רשמי בפריז בשנת 1999. שרי החוץ הבנגלים מורשד ח'אן ודיפו מוני נסוע לביקורים רשמיים בצרפת בשנים 2006 ו-2010 בהתאמה.
יחסי תרבות

אליאנס פראנסייז (החברה לתרבות הצרפתית) נכנסה לבנגלדש בשנת 1959. ארכאולוגים צרפתים פעילים במגוון חפירות ארכאולוגיות בבנגלדש ומצאו בהן חומרים שונים.
יחסי ג'מייקה–קנדה

| יחסי ג'מייקה–קנדה |
| --- | --- |
ג'מייקה: קנדה


ג'מייקה: קנדה
שטח (בקילומטר רבוע)
10,991: 9,984,670
אוכלוסייה
2,837,939: 39,968,347
תמ"ג (במיליוני דולרים)
19,423: 2,140,086
תמ"ג לנפש (בדולרים)
6,844: 53,545
משטר
מונרכיה חוקתית ודמוקרטיה פרלמנטרית

יחסי ג'מייקה-קנדה הם יחסי החוץ הדו-צדדיים, הפוליטיים והמדיניים שבין קנדה לבין ג'מייקה. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1962, מיד לאחר עצמאותה של ג'מייקה. מאז 4 במרץ 1963, הנציב העליון של קנדה הוא תושב קינגסטון, והנציב העליון של ג'מייקה הוא תושב אוטווה.
סקירה כללית

שתי המדינות הן חברות מלאות בארגון מדינות אמריקה ובחבר העמים הבריטי.
ב-20 באפריל 2009, ראש ממשלת קנדה, סטיבן הרפר היה לראשון מראשי ממשלת קנדה שפנה לפרלמנט של ג'מייקה.
בקנדה חיים כ-231,000 אנשים ממוצא ג'מייקני. ג'מייקנים-קנדים רבים חוגגים את יום העצמאות של האי שלהם באמצעות פסטיבלים בערים מרכזיות בקנדה. המוכר שבאלה הוא פסטיבל הקריבנה. פסטיבל קריבנה מתרחש בטורונטו שבאונטריו מדי אוגוסט ומושך יותר ממיליון מבקרים לאזור, רבים מהם טסים אליו כל הדרך מג'מייקה.
בין קנדה לממשלת ג'מייקה ישנו הסכם שמטרתו לאפשר לכוחות הקנדיים לפרוס כוחות עבור סיוע הומניטרי והגנה נגד פעולות טרור.
ראו גם

יחסי ג'מייקה-האיטי
יחסי ארצות הברית-ג'מייקה
יחסי ג'מייקה-גרמניה
יחסי בנגלדש–גרמניה

| יחסי בנגלדש–גרמניה |
| --- | --- |
בנגלדש: גרמניה


בנגלדש: גרמניה
שטח (בקילומטר רבוע)
148,460: 357,022
אוכלוסייה
174,810,673: 84,270,844
תמ"ג (במיליוני דולרים)
437,415: 4,456,081
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,502: 52,878
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה פדרלית

יחסי בנגלדש–גרמניה הם היחסים הבילטרליים בין בנגלדש לגרמניה.
היסטוריה

לאחר עצמאותה של בנגלדש בשנת 1971, הייתה גרמניה המזרחית המדינה השלישית בעולם, והמדינה הראשונה באירופה, שהכירה בבנגלדש בשנת 1972. לאחר כינון היחסים הדיפלומטיים, התרחבו בהתמדה היחסים בין המדינות.
שיתוף פעולה תרבותי

לעם הגרמני והבנגלי יש היסטוריה תרבותית בת מאות שנים. התעניינות גרמנית בתרבות הבנגלית חוזרת לביקורים בגרמניה על ידי המשורר הלאומי הבנגלי וחתן פרס נובל לספרות רבינדרנת טאגור בשנות ה-20 וה-30. סופרים, אנשי רוח ואמנים רבים בנגלים, התעניינו בספרות, האמנות, האדריכלות והפילוסופיה הגרמנית. המגעים ההולכים וגדלים בקרב אמנים גרמניים ובנגלדשיים, בעיקר באמנות, בצילום, בקולנוע התקבלו בברכה בשתי המדינות . ב-6 באוקטובר 2010 דויטשה ולה (DW), השיקה רשמית תוכניות בבנגלית באמצעות תדרי FM של תחנת הרדיו הממלכתית הבנגלית .
שיתוף הפעולה התרבותי בין שתי המדינות מתקיים בעיקר באמצעות מכון גתה, הפועל על פיתוח קשרי התרבות באמצעות תמיכה בפעילות התרבותית המקומית והגרמנית. זהו גם מקום מפגש מרכזי לכל המעוניינים בגרמניה. כדי להחליף את הניסיון בחינוך היסודי, הוצגה תוכנית חדשנית בשם "בתי ספר: שותפים לעתיד", על ידי מכון גתה, המאפשרת את הכשרת המורים בבתי הספר היסודי, בגרמניה.
יחסים כלכליים

ככוח כלכלי, כמו גם חבר חשוב של האיחוד האירופי (EU), גרמניה היא שותפה אמינה של בנגלדש בפיתוח.
גרמניה היא שוק הייצוא השני בגודלו של בנגלדש לאחר ארצות הברית, והסחר הבילטרלי הסתכם כ-4.5 מיליארד אירו ב-2012. בשנת 1986 נחתם הסכם לקידום השקעות והגנה, והסכם למניעת כפל מס נחתם בשנת 1993. עד כה ההשקעות הגרמניות הישירות בבנגלדש מסתכמים בכמעט 60 מיליון אירו.
ביקורים רשמיים

ב-25 באוקטובר 2011 ראש ממשלת בנגלדש שק הסינה ואזד נפגשה עם קנצלרית גרמניה אנגלה מרקל בגרמניה, בביקור רשמי בן ארבעה ימים בוועידת הבריאות העולמית 2011, יחד עם מפגש על שני העמים. נשיא גרמניה, כריסטיאן וולף, ביקר בבנגלדש בין ה-28 בנובמבר ל-30 בנובמבר 2011, בליווי חברי הפרלמנט הגרמני, שר החוץ הגרמני ושר הכלכלה והטכנולוגיה הגרמני, ומשלחת עסקית ברמה גבוהה.
יחסי ברוניי–יפן

| יחסי ברוניי–יפן |
| --- | --- |
ברוניי: יפן


ברוניי: יפן
שטח (בקילומטר רבוע)
5,765: 377,915
אוכלוסייה
464,844: 123,370,009
תמ"ג (במיליוני דולרים)
15,128: 4,212,945
תמ"ג לנפש (בדולרים)
32,545: 34,149
משטר
מונרכיה מלאית איסלאמית: מונרכיה חוקתית

יחסי ברוניי–יפן (במלאית: Hubungan Brunei - Jepun, ביפנית: 日本とブルネイの関係) הם היחסים הדיפומטיים בין ברוניי לבין יפן. לברוניי יש שגרירות בטוקיו, בירת יפן, וליפן יש שגרירות בבנדר סרי בגוואן, בירת ברוניי.
היסטוריה

היחסים בין שתי המדינות נוסדו לראשונה ב-2 באפריל 1984. הקשרים בין יפן וברוניי הדוקים וחזקים מאוד, במיוחד בתחום הכלכלה. ברוניי מסתמכת על יפן לצורך ייבוא של כלי רכב, ציוד בנייה, מוצרים אלקטרוניים ומוצרי חשמל לבית השולטים בשוק בברוניי.
ביקורים רמי דרג

הסולטן מברוניי ערך ביקור ממלכתי ביפן באפריל 1984. במהלך ביקורו ביפן ערך הסולטן פגישה ממלכתית עם קיסר יפן דאז הירוהיטו בארמון הקיסר של טוקיו. בזמן הפגישה בין הסולטן מברוניי לבין הירוהיטו שני המלכים החליפו תוארי כבוד בין שתי המדינות.
בשנת 1989 ביקר שוב הסולטן מברוניי ביפן כדי להשתתף בהלווייתו של הירוהיטו. שנה לאחר מכן ב-12 בנובמבר 1990 נכח הסולטן בטקס הכתרתו של אקיהיטו לקיסרות יפן.
בספטמבר 1996 ביקר נסיך היטאצ'י, מאסהיטו ואשתו הנאקו בברוניי. זוהי הייתה הפעם הראשונה שמישהו מהמשפחה הקיסרית של יפן ביקר בברוניי.
ב-9 בספטמבר 2004, בין אורחי המלוכה שהוזמנו, השתתף נסיך הכתר נארוהיטו (כיום קיסר יפן) בחתונתו המלכותית של נסיך הכתר של ברוניי.
ב-5 באוקטובר 2017, לרגל יובל הזהב של הסולטאן מברוניי לכס המלוכה, חתמו הקיסר אקיהיטו והקיסרית מיצ'יקו על ספר הברכה כדי להעביר את ברכתם לסולטן. החתימה התקיימה בשגרירות ברוניי בטוקיו.
יחסים כלכליים

במהלך השנים נחתמו הסכמים כלכליים בין שתי המדינות, כגוון: השותפות הכלכלית ברוניי–יפן. בתעשיית הנפט והגז נמכרו ליפן למעלה מ־82% גז טבעי נוזלי ברונאי (LNG). חברות יפניות פעלו בהשקעות בברוניי ותכננו פרויקטים חדשים בתחומים אחרים כגון פטרוכימיה ואוכל. שתי המדינות גם רקמו שיתופי פעולה בתחום האנרגיה המתחדשת ובחסכון באנרגיה. בנוסף, שתי המדינות אשררו את הסכם השותפות הכלכלית האזורית המקיפה שצפוי להיכנס לתוקף בינואר 2022.
יחסי ברוניי – קוריאה הדרומית

| יחסי ברוניי – קוריאה הדרומית |
| --- | --- |
ברוניי: קוריאה הדרומית


ברוניי: קוריאה הדרומית
שטח (בקילומטר רבוע)
5,765: 99,720
אוכלוסייה
464,844: 51,687,802
תמ"ג (במיליוני דולרים)
15,128: 1,712,793
תמ"ג לנפש (בדולרים)
32,545: 33,137

יחסי ברוניי–קוריאה הדרומית הם היחסים הדיפלומטיים שבין ברוניי לבין הרפובליקה של קוריאה.
היסטוריה

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-1 ביוני 1984, מייד לאחר שברוניי קיבלה את עצמאותה מבריטניה. קוריאה הדרומית פתחה את הקונסוליה הכללית בבנדר סרי בגוואן ב-1983, ושנה לאחר מכן, קונסוליה זו הפכה לשגרירות המייצגת את קוריאה הדרומית בברוניי. בשנת 2012, שר החינוך של ברוניי ביקר בקוריאה הדרומית כחלק מביקור עבודה. באותה שנה, סגן שר הבנייה הקוריאני ביקר בברוניי.
יחסים כלכליים

בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה מברוניי לקוריאה הדרומית הגיעה לסך 707 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר גזי נפט ונפט גולמי. באותה שנה שווי הסחורה שיוצאה מקוריאה הדרומית לברוניי הגיעה לסך 116 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר מכוניות, פסטה, צינורות ברזל, רכבות, בטון ועוד.
בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה מברוניי לקוריאה הדרומית הגיעה לסך 941 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר גזי נפט, בטריות חשמליות, נפט גולמי ועוד. באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מקוריאה הדרומית לברוניי הגיעה לסך 305 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר אוניות נוסעים, ברזל, מכוניות, אוטובוסים ועוד.
ייצוג

קוריאה הדרומית מיוצגת בברוניי על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בבנדר סרי בגוואן, בירת ברוניי.
ברוניי מיוצגת בקוריאה הדרומית על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בסיאול, בירת קוריאה הדרומית.
יחסי ברזיל–שוודיה

| יחסי ברזיל–שוודיה |
| --- | --- |
ברזיל: שוודיה


ברזיל: שוודיה
שטח (בקילומטר רבוע)
8,515,770: 450,295
אוכלוסייה
212,477,576: 10,636,207
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,173,666: 593,268
תמ"ג לנפש (בדולרים)
10,230: 55,778
משטר
רפובליקה פדרלית דמוקרטית: מונרכיה חוקתית

שגרירות ברזיל בסטוקהולם
יחסי ברזיל–שוודיה הם יחסי החוץ בין ברזיל לבין שוודיה.