stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מכינה קדם-צבאית קשת יהודה

בית המדרש של המכינה הקדם צבאית קשת יהודה
מכינת קשת יהודה היא מכינה קדם-צבאית דתית, השוכנת ביישוב קשת שברמת הגולן.
המכינה הוקמה בשנת 1991 לאחר התייעצות עם הרב אלי סדן, ראש המכינה הקדם-צבאית הראשונה שהוקמה 3 שנים קודם לכן. מייסדי המכינה היו הרבנים אהרון בדיחי (רב העיר אבן יהודה), הרב יעקב פייגנבוים, הרב עמוס בדש והרב אילן פרלמן והמנהל הראשון של המכינה הרב יצחק ערמוני מרמת מגשימים.[דרוש מקור]
נשיא המכינה הוא הרב יעקב פיגנבוים (אחד המייסדים). ראש המכינה הוא הרב חיים טייטלבוים. צוות הרמי"ם במכינה כולל את הרבנים: שמי פריינטה, שילה מרום, גלעד אבודרהם ונתנאל רוזן.
במכינה יש גם תוכנית קב"ע - קבוצת עולים. רבני התוכנית הם הרבנים: ארז לוי, יהושע ליס.
כל הרבנים במכינה הם בוגרי ישיבות גבוהות.
במכינה מודגשים לימודי אמונה ומחשבת ישראל לאור תורת הרב קוק כהכנה לקראת המפגש עם החברה החילונית בשירות הצבאי.
כמחצית מן התלמידים מתגייסים לצה"ל לאחר שנה, וכמחציתם נשארים ללמוד שנה נוספת. חלק ניכר מהמתגייסים לצה"ל, ממשיכים במסלול קצונה ובתפקידי פיקוד.
במכינה לומדים מעל 100 תלמידים ויש לה כאלפיים בוגרים.[דרוש מקור]
המכינה משתייכת לישיבות הקו.
הערות שוליים

↑  מכינת קשת יהודה, מכינת קשת יהודה, באתר מכינת קשת יהודה, ‏נצפה בתאריך 1/9/2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312802605171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא חינוך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה, מיני-סדרה או סרט טלוויזיה

| --- | --- |

הזוכה בפרס לשנת 2024, ג'סיקה גאנינג
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפרס:  1971–הווה (כ־54 שנים)
 המספר הרב ביותר של זכיות:  ואלרי ברטינלי, לורה דרן, פיי דאנאוויי ופולי הולידיי (2)
 המספר הרב ביותר של מועמדויות:  ריאה פרלמן (6)
 www.goldenglobes.org
 
פרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה, מיני-סדרה או סרט טלוויזיה הוא פרס המוענק מדי שנה על ידי איגוד העיתונאים הזרים בהוליווד. זהו פרס המוענק לשחקנית שהציגה הופעה יוצאת מן הכלל בתפקיד משנה בסדרת טלוויזיה, מיני סדרה או סרט טלוויזיה. הפרס הוענק לראשונה בטקס פרסי גלובוס הזהב ה-28 ב-5 בפברואר 1971 לגייל פישר על תפקידה במאניקס. הפרס נקרא תחת השם שחקנית המשנה הטובה ביותר - סדרת טלוויזיה לפני ששונה לשם הנוכחי שלה בשנת 1980.
מאז הקמתו הוענק הפרס ל-56 שחקניות. אליזבת דביקי היא הזוכה הנוכחית של הפרס על בתפקיד ב"הכתר". ואלרי ברטינלי, לורה דרן, פיי דאנאווי ופולי הולידיי הן שיאניות הזכיות בקטגוריה זו עם שני פרסים לכל אחת. ריאה פרלמן הייתה מועמדת לפרס בשש הזדמנויות, הכי הרבה בקטגוריה.
זוכות ומועמדות

הערה: הזוכה מסומנת בתכלת
נאביס

| --- | --- |

 לידה:  המאה ה־3 לפנה״ס ספרטה, יוון 
 פטירה:  192 לפנה״ס ספרטה, יוון 
 מדינה:  ספרטה 
 בן או בת זוג:  Apega of Sparta 
 פעולות ומבצעים
 המלחמה המוקדונית הראשונה 
 
דמותו של נאביס על גבי מטבע
נאביס (ביוונית: Νάβις; המאה ה-3 לפנה"ס) היה מצביא ומדינאי בן ספרטה ששלט בעיר בין השנים 207 לפנה"ס - 192 לפנה"ס. והנהיג אותה בתקופת המלחמות המוקדוניות ומלחמת נאביס. היה השליט העצמאי האחרון של ספרטה טרם כיבושה בידי הליגה האכאית.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

נאביס היה בנו של דימארטוס, נצר לשושלת האאוריפונטידית. לאחר המלחמה הקלאומנית הפכה ספרטה לעיר חלשה בעלת צבא קטן, אוכלוסייה ממורמרת ומשאבים מדולדלים. אם לא די בכך המלך ליקורגוס מת, והותיר אחריו פעוט בשם פלופס. בשמו של פלופס שלט מאכאנידס כעוצר (אפימלטי), אולם הוא נדקר למוות בידי פילופוימן שליט הליגה האכאית, ונאביס הפך לעוצר במקומו. אולם נאביס לא הסתפק בכך, ובעזרת שכירי חרב ואזרחים ממורמרים ביצע הפיכה, רצח את פלופס והפך לשליט של ספרטה. לא ברור מה היה מעמדו, במטבעות הספרטנים מאותה תקופה הוא מכונה "מלך", (בזילאוס) אולם היסטוריונים מאוחרים כדוגמת פוליביוס וטיטוס ליוויוס מכנים אותו טיראן.
ביוגרפיה > שליט ספרטה

שלטונו מתואר כשלטון של עריצות, אימה וטרור. הוא גרש את האזרחים העשירים והמיוחסים, ולאחר מכן ירה בהם למוות דרך חלונות בתיהם. את רכושם ונשותיהם העניק לשכירי החרב שלו. הוא הרשה לשומרי ראשו לבזוז מכל הבא ליד, ונתן מקלט לאנשים ש-"לא הורשו לדרוך בארצותיהם בשל פשעיהם נגד אלוהים ואדם". הוא מימן פיראטים ושודדים בכרתים תמורת השתתפות ברווחים, וכן שודדי דרכים ובוזזי מקדשים. הוא ניסה לחדש את הרפורמות של אגיס הרביעי וקלאומנס השלישי, אם כי בצורה אלימה וברוטלית בהרבה. הוא כינס את אספת העם, אולם היא התכנסה בפיקוח חייליו. מהאפורים והגרוסיה הוא נפטר לגמרי, כמו גם מכל מעמד האצולה. הוא ארגן שמיטת חובות שאפשרה לתושבים שהתרוששו לקבל שוב מעמד של אזרחים. הוא הניח להלוטים לפדות את עצמם, וארגן חלוקת קרקעות מחדש. הוא יצר צי מלחמתי, והקיף את ספרטה בחומות. פוליביוס אף מזכיר תכסיס מוזר שבו השתמש כדי לגבות כסף מהאזרחים. הוא יצר בובת אשה בדמות אשתו, ומתחת לשמלתה הסתיר מסמרי ברזל. כאשר הוא היה זקוק לכסף כינס את כל האזרחים סביב הבובה והסביר להם שהמדינה זקוקה לכסף עבור צבא וטקסים דתיים. כאשר מישהו סירב לשלם נאביס קרב אותו אל הבובה ודקר אותו למוות. פוליביוס מביא עוד מספר אנקדוטות אודות רשעותו ואכזריותו של נאביס, אם כי ייתכן שהגזים משום שהסתמך בעיקר על מקורות אכאיים שהתנגדו לנאביס.
נאביס הוביל מדיניות חוץ אנטי אכאית מובהקת, הוא חתם על ברית צבאית עם הליגה האיטולית, אליס ומסיניאה. מדיניותו האנטי אכאית הובילה אותו בהכרח נגד מוקדון, בעלת בריתם של האכאים. הוא צידד ברומא במהלך המלחמה המוקדונית הראשונה נגד פיליפוס החמישי, מלך מוקדון. הוא נזכר בין החותמים על שלום פויניקי (בשנת 205 לפנה"ס) שסיים את המלחמה. דבר זה אפשר לו להשתלט מחדש על ארץ לאקדמון, הוא הקים צי מלחמתי בעזרת ספנים מכרתים, וכאמור הקיף את ספרטה בחומות חזקות. הוא הטיל מצור על מגלופוליס, אולם נכשל. הוא כבש את מסיניאה, אולם נסוג ממנה לאחר שכוח אכאי תחת פיקודו של פילופוימן איים עליו. בשנת 200 לפנה"ס הוא פשט על ארצם של האכאים, הללו ביקשו עזרה ממוקדון. פיליפוס הבטיח להם הדברה מוחלטת של נאביס בתמורה לוויתור על כמה מצודות ועל הצטרפות למלחמה נגד הרומאים, האכאים סרבו.
ביוגרפיה > מלחמת נאביס

כאשר פרצה המלחמה המוקדונית השנייה הצטרף בתחילה נאביס אל פיליפוס. אותה תקופה לפיליפוס הייתה בעיה שכן הוא כרת ברית צבאית עם ארגוס, אולם עד מהרה התברר שברית זו היא נטל עבורו ותו לא. היה באפשרותו למסור אותה לאכאים, אולם פיליפוס חשש מפני הגדלת כוחם. על כן העניק אותה באופן זמני לנאביס, והבטיח לו שבמקרה וינוצח בידי הרומאים העיר תישאר שלו, אולם במקרה שלא העיר תוחזר למוקדון. סוכם אף שבניו של נאביס ינשאו לבנותיו של פיליפוס. אולם לנאביס היו תוכניות משלו, ומיד כשקיבל את העיר לידיו ערך בה רפורמות מהסוג שערך בספרטה. לאחר מכן הוא פנה אל מפקד הכוחות הרומאיים בזירה טיטוס קווינקטיוס פלמינינוס בהצעת שלום. פלמינינוס הביא עמו למפגש גם את אטאלוס הראשון, מלך פרגמון, וניקוסטראטוס סטרטגוס האכאים. אטאלוס וניקוסטראטוס תמכו בהענקת ארגוס לאכאים, אולם פלמינינוס החליט להשאיר אותה בידיו של נאביס והבטיח לבדוק שוב את הנושא לאחר שתיגמר המלחמה בפיליפוס.
לאחר המלחמה פנו האכאים אל פלמינינוס בבקשה שיקיים את הבטחתו. פלמינינוס כינס ב-195 לפנה"ס בקורינתוס ועדה של כל נציגי הערים היווניות, מרבית הערים תמכו בסילוק נאביס מארגוס. אולם נאביס סרב, ופלמינינוס החל לארגן קואליציה בהיקף עצום נגדו. האכאים העמידו לרשותו 10,000 רגליים ו-1,000 פרשים, כמו כן הגיעו אליו עוד 1,500 מוקדונים ו-400 תסאלים. רודוס הציבה 18 ספינות מלחמה, פרגמון 30 ומרומא הגיעו 40. נאביס הובס בקלות, והכוח המשולב החל להשחית את היישובים מסביב לספרטה. נאביס הציע שלום, בעלי הברית של פלמינינוס דרשו את סילוקו הסופי של נאביס, אולם פלמינינוס הצביע להם על הקושי הרב הכרוך במצור ממושך על ספרטה והם קיבלו את דעתו. פלמינינוס דרש ויתור מלא על ארגוס ולהחזיר לעיר כל שהיה שייך לה לרבות עבדים. הצי הספרטני יפורק ויצומצם לכדי 2 ספינות קלות בלבד. יהיה על נאביס להשיב גולים ושבויים מהערים שהן בנות ברית של רומא, הוא יאפשר לנשים וילדים ספרטנים להתאחד עם אבותיהם שמחוץ לעיר. ייאסר על נאביס לבנות מבצרים או חומות אפילו בתוככי ספרטה. הוא יאלץ למסור לרומא חמישה בני ערובה ביניהם בנו, וישלם מאה כיכרות כסף מיד ועוד ארבע מאות בתשלומים שנתיים. נאביס ניסה בתחילה להתמקח, אולם כשהחיילים הרומאים החלו לזרום לתוך ספרטה נכנע מיד.
ביוגרפיה > מותו

בשנת 192 לפנה"ס הציעה הליגה האיטולית ברית לנאביס. נאביס שהיה כעת שליט של ספרטה בלבד, ניצל את העובדה שדעתה של רומא מוסחת בשל המלחמה הקרבה עם אנטיוכוס השלישי מלך האימפריה הסלווקית, והסיק שבעזרת האיטולים יוכל לגבור על האכאים, הוא תקף את גיתיון עיר נמל שהייתה חיונית לו. סטרטגוס הליגה האכאית לשנה זו פילופוימן, שיגר תגבורת לגיתיון שהצליחה להדוף את התקפותיו של נאביס, ושליחים אכאים התלוננו ברומא על התוקפנות הספרטנית. נאביס הצליח להביס את האכאים בקרב ימי קטן ליד גיתיון, אולם פילופוימן הצעיד את צבאו והשמים את השדות הספרטניים. הוא אף היה יכול להטיל מצור על ספרטה עצמה, אולם בלחץ הרומאים לא עשה זאת. הרומאים הגיעו להסדר חדש עם נאביס לפיו יחזיר נאביס את כל ערי החוף שלו לאכאים. האיטולים שחששו שנאביס יפסיק את מלחמתו באכאים, שלחו גיס בן 1,000 אנשים תחת פיקודו של אלכסאמינוס לעזרתו. אולם נאביס השתהה וסירב לפתוח במלחמה חדשה, בתגובה רצחוהו האיטולים, והכריזו על עצמם כמשחררי העיר מטיראניה. בתגובה לכך התקוממו האזרחים בספרטה נגד האיטוליים והמליכו במקום את לאקוניקוס. מנהיג הליגה האכאית ניצל את שעת הכושר מהמשבר בספרטה ועל לכבוש אותה ליסד בה הנהגת בובות נאמנה לו מאז עברה ספרטה עוד מספר טלטלות וסופה שנכבשה בידי הרומאים כחלק מכיבוש כלל הלגה האכאית.
לקריאה נוספת

דוד גולן, תולדות העולם ההלניסטי, תשמ"ג (מהדורה ראשונה) תשמ"ז (מהדורה שנייה), ירושלים: מאגנס, מסת"ב 9652234109
אלכסנדר פוקס, מדינה וחברה ביוון: מחקרים בתולדות יוון הקלאסית וההלניסטית, ירושלים: מוסד ביאליק, תשל"ו 1976
ישראל שצמן, תולדות הרפובליקה הרומית, ירושלים: מאגנס, תש"ן 1989, מסת"ב 9652236799
תאודור מומזן, דברי ימי רומא: תל אביב, מסדה. תרגמו צ’ ויסלבסקי, דוד קלעי, צ’ רודי. עורכים: פ. לחובר, צ’ וויסלבסקי.
טיטוס ליוויוס, תרגום: שרה דבורצקי, תולדות רומא, כרך א, ב, כא, כב, ל., ירושלים: מוסד ביאליק, תשל"ב
Paul Cartledge and Antony Spawforth, Hellenistic and Roman Sparta, Routledge, second ed, 2002.
F. W. Walbank, E. A. Astin, M. W. Frederiksen, R. M. Ogilvie (ed), The Cambridge Ancient history, vol 7, Cambridge university press, 1984.
F. W. Walbank, A Historical Commentary on Polybius, 3 vols (1957, 1967, 1979).
F. W. Walbank, The Hellenistic World, Harvard University Press, 1981.
Peter Green. Alexander to Actium: The Historical Evolution of the Hellenistic Age. Los Angeles, ,California: University of California Press 1990
Plutarch. Lives. Translated by Bernadotte Perrin. Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1914-1926. 11 vols. Digitized copy in: penelope.uchicago.edu
Polybius. Translated by W.R. Paton. The Loeb Classical Library. London, William Heinemann, 1922-1925.
Maurice Holleaux, (1930). Cambridge Ancient History: Rome and the Mediterranean; 218-133 B.C., (1st edition) Vol VIII. Los Angeles: Cambridge University Press.
Jones, A.H.M. (1967). Sparta. Oxford: Basil Blackwell.
William Smith, (1873). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. London: John Murray.
Diodorus Siculus. Library of History. Translated by C.H. Oldfather and others. Loeb Classical Library. Cambridge, MA, Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1933-1967.
הערות שוליים

↑  דיודורוס, ספר עשרים ושבעה, 1.
↑  .Jones, A.H.M. (1967). Sparta. Oxford: Basil Blackwell. p. 158
↑  טיטוס ליוויוס, ספר עשרים ותשעה, 12.
↑  פוליביוס, ספר שלושה עשר, 7.
↑  דוד גולן, "תולדות העולם ההלניסטי", עמ' 405.
↑  דוד גולן, "תולדות העולם ההלניסטי", עמ' 453.
↑  דוד גולן, "תולדות העולם ההלניסטי", עמ' 463.
↑  דוד גולן, "תולדות העולם ההלניסטי", עמ' 464.
↑  אלכסנדר פוקס, מדינה וחברה ביוון: מחקרים בתולדות יוון הקלאסית וההלניסטית. ירושלים: מוסד ביאליק, תשל"ו 1976. עמ' 112.
↑  טיטוס ליוויוס, ספר שלושים ושניים, 40.
↑  דוד גולן, "תולדות העולם ההלניסטי", עמ' 474.
↑  טיטוס ליוויוס, ספר שלושים וארבעה, 33.
↑  דוד גולן, "תולדות העולם ההלניסטי", עמ' 476.
↑  דוד גולן, "תולדות העולם ההלניסטי", עמ' 496.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007393218105171  GND: 118785540  ISNI: 0000 0003 9075 2013  LCCN: nr97037274  NLG: 48729  NTA: 186395515  RERO: 02-A010121963  SELIBR: 195774  SUDOC: 07970655X  VIAF: 284426771   WorldCat (עם VIAF): 284426771
Wrecking Ball

Wrecking Ball (בעברית: כדור הריסה) הוא שיר של הזמרת האמריקאית מיילי סיירוס מתוך אלבומה הרביעי, Bangerz. השיר יצא לאור ב-25 באוגוסט 2013, בתור הסינגל השני מהאלבום. הוא נכתב על ידי מוזלה, סטפן מוצ'יו, סשה סקרבק, ד"ר לוק וסירקט. והופק על ידי ד"ר לוק וסירקט.
השיר הוא מסוג פופ ומדבר על התדרדרות של מערכת יחסים, הוא מיוחס לפרידה עם הארוס לשעבר של סיירוס, השחקן האוסטרלי ליאם המסוורת'. השיר לווה בווידאו קליפ בו הופיעה סיירוס בעירום רוכבת על כדור הריסה. השיר זכה לביקורות טובות. הווידאו קליפ זכה בפרס "הווידאו קליפ של שנה" ב-VMA.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ בוים על ידי טרי ריצ'רדסון ועלה לערוץ ה-VEVO של סיירוס ב-9 בספטמבר 2013. הקליפ מתחיל בתקריב על סיירוס עומדת מול רקע לבן לחלוטין ובוכה כאשר היא מבצעת את השיר. בהמשך מיילי שוברת קירות עם פטיש (שאותו היא מלקקת, פעולה שמסמלת את המשיכה לכאב שהיא חשה, אך מפורשת על ידי רבים כפעולה מינית) ורוכבת בעירום מצד לצד על כדור הריסה. ב-24 בספטמבר 2013 שוחררה גרסת במאי לקליפ, בו לאורך כל השיר נראית סיירוס בוכה ושרה בתקריב.
ביקורת ופרסום

הווידאו קליפ קיבל ביקורות מעורבות ושונות. הוא זכה לתהודה ודנו בו בכלי תקשורת רבים, בעיקר בגלל אופיו הפרובוקטיבי. הקליפ היה חלק ביצירת התדמית הפרובוקטיבית של סיירוס וזכה לפרודיות ולחיקויים רבים. כאשר השיר פורסם לראשונה ב-YouTube הוא נחל הצלחה עולמית חסרת תקדים ושבר את השיא של VEVO בקטגוריה "שיא הצפיות ל-24 השעות הראשונות" עם 19.3 מיליון צפיות. כיום עומד הקליפ על למעלה 1,100,000,000 צפיות ומעל ל-7 מיליון לייקים. השיר הוא הנצפה ביותר של סיירוס, ומדורג כיום במקום השני בקטגוריית "הסרטון הכי נצפה לשנת 2013".
ביקורת ופרסום > רשימות כל הזמנים

| ארגון | רשימה | מיקום | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| בילבורד | 500 שירי הפופ הטובים ביותר בכל הזמנים | 156 |  |
הצלחה מסחרית

בשבוע הראשון לצאתו, "Wrecking Ball" הגיע למקום ה-50 במצעד הבילבורד האמריקאי. לאחר שיצא כסינגל באופן רשמי, קפץ למקום הראשון וכבש את מצעדי ITunes ברחבי העולם והוא מהווה את הסינגל הראשון והיחיד של סיירוס שהגיע למקום הראשון בבילבורד. בממלכה המאוחדת, סיירוס הייתה האמנית הראשונה ב-2013 שהגיעה למקום ראשון כפול בכך שהשיר ואלבומה "Bangerz" היו במקום הראשון בו-זמנית.
הקלטה חוזרת עם דולי פרטון

| --- | --- |
 סינגל בביצוע דולי פרטון
 מתוך האלבום Rockstar
 יצא לאור:  20 באוקטובר 2023
 פורמט:  תקליטור, הזרמת מוזיקה, הפצה דיגיטלית, הורדת מוזיקה 
 סוגה:  סינת'-פופ, מוזיקת פופ, רוק 
 שפה:  אנגלית 
 אורך:  3:55
 חברת תקליטים:  RCA רקורדס 
 כתיבה:  ד"ר לוק, סשה סקרבק, סטפן מוצ'יו, מוזלה, סירקט 
 לחן:  סטפן מוצ'יו, סשה סקרבק, ד"ר לוק, מוזלה, סירקט 
 הפקה:  ד"ר לוק 
 
ב-30 בנובמבר 2022, הודיעה זמרת הקאנטרי דולי פרטון על כוונתה להוציא לאור את אלבום הרוק הראשון שלה, וכי בכוונתה לבקש מסיירוס להופיע בו. במהלך מסיבת סילבסטר שערכה סיירוס בביתה, אשר שודרה ברשת NBC, ביצעו השניים את "Wrecking Ball" ואת "I Will Always Love You" של פרטון.
לימים, חשפה פרטון שהביצוע המשותף של שתיהן נתן לה השראה להקליט את השיר כדואט. ב-20 באוקטובר 2023, השיר יצא לאור כסינגל.
שרדר (צבי הנינג'ה)

| --- | --- |

שרדר, כפי שהופיע על עטיפת החוברת TMNT Microseries Villains #8: Shredder בהוצאת IDW Publishing מנובמבר 2013. אמנות מאת טיילר וולפול
 סוג:  נבל-על
 הוצאה לאור:  מיראז' סטודיו (1984–1995, 2001–2010) IDW Publishing (2011 ואילך)
 הופעה ראשונה:  מיראז': Teenage Mutant Ninja Turtles #1 (מאי 1984) IDW: TMNT Microseries #1: Raphael (אוקטובר 2011)
 הופעה אחרונה:  מיראז': Teenage Mutant Ninja Turtles #21 (מאי 1989)
 יוצרים:  קווין איסטמן ופיטר ליירד
 גילום הדמות:  ג'יימס סייטו, Tohoru Masamune, קווין נאש, פרנסואה צ'או, בריאן טי 
 דיבוב בשפה העברית:  מוטי דיכנה
 מידע
 שם אמיתי:  אורוקו סאקי
 כינויים:  בן האלמוות, השטן, שרדר
 סטטוס:  פעיל
 מקום לידה:  מימד איקס
 מקצוע:  ראש ארגון פשע, נינג'ה בדיוני, טרוריסט, סייף
 כוחות:  כוח, עמידות וסיבולת על-אנושיים, כושר ואתלטיות ברמה אולימפית, אינטליגנציה גבוהה ומהנדס מוכשר, חיי נצח.
 חבר בקבוצה:  שבט הרגל
 סגנון לחימה:  מיומנות גבוהה בנינג'יטסו, שליטה מלאה בקטאנה
 אזרחות:  יפן
 מקום מגורים:  ניו יורק
 דמויות קשורות
 משפחה:  טאקשי טאטסוו (גלגול נשמות) אורוקו מאג'י (אב) קיטסון (אישה) אורוקו קראי (צאצא)
 חברים:  שבט הרגל
 אויבים:  מאסטר ספילנטר אפריל אוניל קייסי ג'ונס לאונרדו דונטלו רפאל מיכלאנג'לו
 
שרדר (באנגלית: Shredder - "מרטש") הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיע בחוברות הקומיקס צבי הנינג'ה. דמותו של שרדר הופיעה במקור לראשונה בחוברת Teenage Mutant Ninja Turtles #1 בהוצאת מיראז' סטודיו ממאי 1984 ובמחודש בחוברת TMNT Microseries #1: Raphael בהוצאת IDW Publishing מאוקטובר 2011, ונוצרה על ידי הכותב קווין איסטמן והמאייר פיטר ליירד.
שרדר הוא האלטר-אגו של אורוקו סאקי (Oroku Saki), ראש ארגון הפשע והנינג'ות היפני "שבט הרגל" ואויבם המושבע של צבי הנינג'ה. הוא בעל מיומנות גבוהה בנינג'וטסו ושליטה מלאה בקטאנה, והוא נחשב לאחד הלוחמים החזקים ביותר שידע העולם בהיסטוריה כולה. גופו של סאקי בן כ-300 שנה, וכוחו וצעירותו נשתמרו לאורך השנים בעזרת מוטגן של גזע האוטרום המקנה חיי נצח. כמו כן, הוא גלגול הנשמות של טאקשי טאטסוו (Takeshi Tatsuo), מייסדו המקורי של "שבט הרגל".
דמותו של שרדר מדורגת במקום ה-39 ברשימת מאה נבלי-העל הגדולים ביותר בכל הזמנים של IGN, ובמקום ה-13 ברשימת 25 נבלי-העל הגדולים ביותר בכל הזמנים בקומיקס של CollegeHumor. דמותו הופיעה במרבית סרטיהם של צבי הנינג'ה - בסרט הלייב אקשן מ-1990 בגילומו של ג'יימס סייטו ובהמשכו מ-1991 בגילומו של פרנסואה צ'או, ובסרט הלכידת תנועה מ-2014 בגילומו של טוהורו מסמונה ובהמשכו מ-2016 בגילומו של בריאן טי. כמו כן, דמותו הופיעה בכל סדרותיהם של צבי הנינג'ה - בסדרה מ-1987 בדיבובו של ג'יימס אייברי, בסדרה מ-1997 בגילומו של פיונה סקוט ובדיבובו של סטיבן מנדל, בסדרה מ-2003 בדיבובו של סקוט ראיוו ובסדרה מ-2012 בדיבובו של קווין מייקל ריצ'רדסון.
ביוגרפיה בדיונית > מיראז' סטודיו

במהלך ריב על ליבה של אישה בשם טאנג שן, שני המתחרים עליה, המאטו יושי ואורוקו נאגי, הגיעו לסכסוך מזוין, שבסופו נאגי מצא את מותו. אחיו של נאגי, סאקי, שמע אודות מות אחיו והתמלא זעם חסר מעצורים כלפי יושי. בחשש ממשי לחייו, יושי נמלט יחדיו עם שן וחולדת המחמד שלו לארצות הברית. בינתיים, סאקי הצטרף לארגון הפשע מאורגן "שבט הרגל" ועבר הכשרת נינג'ות, ובמהרה הוא הפך לאחד הלוחמים הקטלניים ביותר בארגון ובסופו של דבר גם למנהיג סניפו האמריקאי שבניו יורק, בו הוא פעל בשם "שרדר". תוך זמן קצר סאקי הוביל את הארגון לשליטה בלתי-מעורערת בעולם התחתון של מנהטן, וזכה למעמד רם. סאקי לא שכח את הסיבה שגרמה לו להצטרף לארגון מלכתחילה, והוא החל במאמץ מודיעי נרחב לאיתורו של יושי. בסופו של דבר, הוא מצא את יושי ואת שן יחדיו, ורצח אותם ללא רחמים.
כעבור חמש עשרה שנים, שליטת "שבט הרגל" החלה להתערער כאשר קבוצת גיבורים עלומה החלה לסכל את פעולות הסחר בסמים ובנשק של הארגון. הכנופיה התגלתה כארבעה צבים מוטאנטים דמויי-אנוש בעלי אינטלקט מפותח – דונטלו, לאונרדו, מיכלאנג'לו ורפאל – אשר בהנהגת חולדה מוטאנטית דמוית-אנוש – ספלינטר, חולדת המחמד של יושי. ברצון עז ל"נקמת דם" עבור בעליו המתים, ספלינטר שלח את ארבעת הצבים להיאבק בסאקי. בין הצדדים התפתח קרב אלים למדי, שבסופו סאקי מצא את מותו, זאת כאשר ארבעת הצבים הדפו אותו מגורד שחקים באמצעות פצצה.
סאקי שרד את הפיצוץ, במחיר שכל גופו הצטלק קשות. זועם למדי, סאקי החל במעקב אחר הצבים וספלינטר, על מנת לנקום על שעשו לו. כאשר הצבים וספלינטר חגגו את ערב חג המולד יחד עם בני-בריתם האנושיים אפריל או'ניל וקייסי ג'ונס, סאקי תקף אותם והצליח להביסם. ספלינטר והצבים, יחד עם או'ניל וג'ונס, נאלצו לברוח, והם נמלטו לבית הנופש של או'ניל בנורת'המפטון, זאת כשהם מושפלים וחלשים, הן פיזית והן נפשית. כעבור שנה, בכוחות מחודשים, ארבעת הצבים וספלינטר חזרו לניו יורק, ומלאי זעם הם תקפו את סאקי. במהלך קרב שהתפתח בין שני הצדדים, הצבים הכניעו את שרדר בזעם עיוור, שרפו אותו למוות בעודו בחיים והשליכו את אפר גופתו לנהר הדסון.
גרסאות אחרות > רפאל וליידי שרדר

בהרצת הקומיקס של "Image Comics", אשר התפרסה בין 1996 ל-1999 והייתה קאנון להרצת מיראז', מוצגות שתי גרסאות של שרדר - רפאל, אחד מצבי הנינג'ה, ו"ליידי שרדר", אישה עלומה שזהותה לא נקבעה. בעת סיומה של הרצת הקומיקס עם החוברת ה-24, קו העלילה נקטע באמצעו והסיפור נשאר לא שלם.
במהלך אחד מקרבותיו של רפאל עם אחיו, הוא הותקף באכזריות ופניו הושחתו. על מנת להסתיר את צלקותיו ואת עינו השמאלית שאיבד, הוא עטה את אחד ממסכותיו של קייסי ג'ונס ולאחר מכן הסתפק ברטייה בלבד. לאחר שמצא את קסדתו הישנה והאבודה של שרדר, רפאל החליט לעטות אותה, יחד עם שריון מחודש אשר עיצב בעצמו, והוא שיטה בחיילי "שבט הרגל" לחשוב כי הוא למעשה שרדר. רפאל ניצל את מצבו החדש על מנת להפעיל את חיילי הארגון לטובתו ובאמצעותם להשיג שליטה במנהטן, דבר שגרם לו להסתבך עם אחיו ואף להילחם עם ספלינטר. רפאל מפעיל אודות חיילי הארגון ובכיריו מניפולציות, ולבסוף נחשף בידי קראי ומודח במידית מתפקידו. אז, בכירי הארגון עורכים בחינות מטובי חייליו של הארגון עבור קבלת הנהגתו, בהן זוכה אישה עלומה המכנה עצמה "ליידי שרדר".
אזכור במדיות אחרות > סרטי קולנוע

בסרט הלייב אקשן מ-1990, שרדר הופיע בגילומו של ג'יימס סייטו. גרסה זו הציגה את שרדר בצורה אפלה למדי, משוגע צמא נקמה מלאת דם, והיא הייתה נאמנה למדי לגרסת הקומיקס של מיראז' סטודיו.
בסרט ההמשך מ-1991, שרדר הופיע בגילומו של פרנסואה צ'או. בניגוד לגרסה האפלה בסרט הקודם, סרט זה הציג גרסה קומית יותר של שרדר, והיא הושפעה למדי מהסדרה מ-1987.
בסרט השלישי, המהווה חתימה לטרילוגיה, שרדר אינו הופיע, ומותו בסרט הקודם נשמר.
בסרט ההנפשה ממוחשבת מ-2007, שרדר שימש ככלי עלילתי ללא הופעה כלשהי. בתחילת הסרט, הוא הוזכר בפלשבק כגורם העזיבה של לאונרדו את צבי הנינג'ה לדרום אמריקה, ובסוף הסרט, הוא הוזכר על ידי קראי בחשיפת קסדתו כמה שאמור להיות "תחייה".
בסרט הלכידת תנועה מ-2014, המהווה מעין ריבוט לסרט המקורי, שרדר הופיע בגילומו של טוהורו מסמונה. גרסה זו שונה מכל אחרת של הדמות שהופיעה אי-פעם בקומיקס או במדיות השונות, והיא משנה את סיפור המקור של הדמות בצורה כל כך קיצונית, עד כדי כך שהיא אינה מספרת אותו.
בסרט ההמשך מ-2016, שרדר מופיע בגילומו של בריאן טי. גרסה זו שונה כמעט לחלוטין מזו של הסרט הקודם, ומציגה את הדמות בפן שונה לחלוטין.
שרדר מופיע בהופעת קמע בצבי הנינג'ה: טירוף המוטנטים בסצנה שאחרי הכתוביות.
אזכור במדיות אחרות > סדרות טלוויזיה

בסדרה מ-1987, שרדר הופיע בדיבובו של ג'יימס אייברי. גרסה זו, כפי שעשתה גם לכל שאר הדמויות בה, הציגה את שרדר בצורה קומית וטיפשית, והתרחקה לחלוטין מהאופי האפל של הדמות בקומיקס.
בסדרה מ-1997, שרדר הופיע בגילומו של פיונה סקוט ובדיבובו של סטיבן מנדל. במובנים מסוימים, עלילת הסדרה ממשיכה את עלילת הסרט מ-1990 (#).
בסדרה מ-2003, שרדר הופיע בדיבובו של סקוט ראיוו. בסדרה זו, שרדר הופיע בשלוש גרסאות שונות, שהתקשרו כולן בסופו של דבר לאותו הסיפור, והן כולן היו שונות למדי מהקומיקס והציגו לדמות סיפור מקור חדש.
בסדרה מ-2012, שרדר מופיע בדיבובו של קווין מייקל ריצ'רדסון. גרסה זו שואבת אלמנטים רבים מאפילת הדמות בקומיקס, והיא מציגה לדמות אופי בוגר יותר מאשר כל שאר גרסאותיה בסדרות הטלוויזיה השונות, אך גם היא, כאחרות, משנה את סיפור המקור של הדמות.
בעלייתם של צבי הנינג'ה אורוקו סאקי היה לוחם שעשה עסקה עם שד שנתן לו את השריון שלו. דבר שגרם לו להפוך ליצור מפלצתי ואת שבט הרגל לפושעים, אחרי שקראי ביתו כלאה את שניהם בממד אחד, חלקי שריונו התפזרו. שבט הרגל ניצל את דרקסום שהיה מוטאנט מממד אחר שיצר הרבה מוטציות, ביניהם את ספלינטר וצבי הנינג'ה, מתוך אמונה שהאנושות היא נחותה, על מנת שיעזור להם בחיפוש אחר חלקי השריון האפל שבזכותו דרקסום היה יכול להיות שרדר. אך לאחר שנשלמה הבנייה, השריון שאב את האנרגיה מדרקסום והשיב את שרדר האמיתי לחיים. שרדר תקף את שלושת הבכירים של שבט הרגל (אשר למעשה ניצלו את דרקסום למטרתם) והחל להשתולל בכל ניו יורק. הצבים עצרו בעדו בעזרת צמיד מיוחד שנתרם על ידי מוטנטית מרושעת והאקסית של ספלינטר, מתוך עסקה שלאונרדו סגר איתה, והגלו את שרדר לממד שלו. בהמשך שבט הרגל משיב אותו, ואחרי שהצבים וספלינטר משחררים את קראי, שוחרר גם הוא והחליט לנקום בביתו ובהמשך בשרדר ודרקסום. אחרי שניסה לקחת הכוח המיסטי של ספלינטר, הצבים ביחד עם אפריל, ספלינטר וקייסי הבת הביסו אותו וטיהרו את נשמתו. דובב בעברית על ידי צביקה פורמן.
פרסי בחירת מבקרי הטלוויזיה

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית 
 הגוף המעניק:  Broadcast Television Journalists Association 
 תקופת הפרס:  2011–הווה (כ־14 שנים) 
 www.criticschoice.com
 
פרסי בחירת מבקרי הטלוויזיה הם פרסים המוענקים מדי שנה על ידי איגוד בחירת המבקרים (CCA). הם הוקמו בשנת 2011, והטקס הראשון נערך ב-20 ביוני 2011.
ראו גם

פרסי איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי
הערות שוליים

↑  2012 // Winners of the 2nd Annual Critics’ Choice Television Awards | Critics Choice Awards (באנגלית אמריקאית)
↑  Ethan Shanfeld, ‘Oppenheimer’ Leads Critics Choice Awards With 8 Wins, ‘Barbie’ Scores 6 — Full Winners List, Variety, ‏2024-01-15 (באנגלית אמריקאית)