אסטריקס
ההומור בספר > סטריאוטיפים ורמיזות

הספר מתבסס על ההיסטוריה הרומית, היסטוריה שנחשבה ועוד נחשבת כבסיס לתרבות הצרפתית. בתקופה שבה חוברו רוב הספרים, עדיין היו נהוגים לימודי לטינית ולימודים קלאסיים אחרים בבתי הספר בצרפת. אפשר להשוות את העיסוק ההומוריסטי בהיסטוריה הרומית, לעיסוק ההומוריסטי בתקופת התנ"ך שהיה מקובל מאוד בקרב קומיקאים וסאטיריקנים בישראל.
בכל מקום שבו הם מבקרים נתקלים אסטריקס ואובליקס באנשים ובמצבים מן החיים האמיתיים המוצגים בצורה קריקטורית וסטריאוטיפית. לדוגמה, באחד הספרים הראשונים, אסטריקס והגותים, הגותים מוצגים כמיליטריסטיים ונאמני משטר, המזכירים את הגרמנים של סוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. הקסדות אותן עוטים הגותים מזכירות את קסדות הפיקלהאובה הגרמניות ממלחמת העולם הראשונה, ואחד ממנהיגיהם מזכיר בצורה ברורה את אוטו פון ביסמרק. הבריטים, לעומת זאת, מתוארים כמנומסים, מדברים בשם תואר לפני שם עצם (הבדל ניכר בין התחביר האנגלי לתחביר הצרפתי), שותים בירה חמה ומים חמים (לפני שהובא התה לאנגליה, כביכול על ידי אסטריקס עצמו), ומרתיחים את כל מזונותיהם. ספרד היא מדינה זולה אי שם בדרום, מקום שבו אנשי הצפון נופשים בחופשותיהם (ודורשים לאכול מאכלים הזהים לאלו שבבתיהם).
כמה סטריאוטיפים לגבי אזורי צרפת השונים הם לדוגמה אנשי נורמנדי שאינם מסוגלים לענות תשובה ישירה, אנשי מרסיי המשחקים בפטאנק, והקורסיקנים הנמנעים מכל עבודה, מתרגזים בקלות, ושומרים על נקמות-דם לאורך שנים.
דמויות משניות מייצגות לעיתים אנשים מפורסמים או דמויות דמיוניות, לרוב קריקטורות של תושבי צרפת האופייניים לאותה התקופה, במיוחד מן הטלוויזיה והמופעים. בספר "אובליקס וחבורתו" לדוגמה, הביורוקרט הרומאי הוא קריקטורה של ז'אק שיראק, ושני לגיונרים רומאים דומים לסטנלי לורל ואוליבר הרדי.
דמויות אחרות מתקשרות למקומות שבהם מבקר אסטריקס. דוגמה טובה היא הזמרים הנודדים המפורסמים ביותר בבריטניה, בספר "אסטריקס בבריטניה", המאוירים באופן ברור כחברי להקת הביטלס; זוג לוחמים בלגיים בספר "אסטריקס בבלגיה" הדומים לתומסון ותומפסון מהקומיקס הבלגי טינטין, ודון קיחוטה וסנצ'ו פנצ'ו בספר "אסטריקס בספרד". בספרים חדשים יותר מדובר בדמויות ראשיות גם כן: בספר "אסטריקס וירושלים של זהב שחור" מרגל רומי כשון קונרי בדמות ג'יימס בונד שנושא את השם "אפס-אפס-ששיקס" (Doublosix) שפרושו 006 כפרפרזה על כינויו של ג'יימס בונד - 007. הצעיר, ומפקדו דומה לשחקן הראשון ששיחק את M, ובספר "אסטריקס וילדותו השנייה של אובליקס" מנהיג בריחת העבדים (יווני, הנקרא ספרטקיס) מבוסס על קירק דאגלס כספרטקוס. בספר "אסטריקס בקורסיקה", מנהיג קורסיקני מוצג באופן ברור בתור נפוליאון בונפרטה. נוסף בזאת, בספר "השמיים נופלים לו על הראש", צמד גיבורים המבוססים על שתי דמויות ידועות בסרטים של ארצות הברית: גיבור על בשם "סופר שיבוט" המזכיר במראהו את ארנולד שוורצנגר, וחייזר קטן בשם "טון" (באנגלית: מצויר) בתור מיקי מאוס.
אולם בהיבטים רבים סדרת הספרים מייצגת את חיי המאה הראשונה לפנה"ס בצורה מדויקת למדי. לדוגמה, הבניינים צפופי הקומות והדירות ברומא, עליהן אומר אובליקס כי גגו של אדם אחד הוא רצפתו של אדם אחר (ועל כן "הם מטורפים, הרומאים האלה", המשפט החביב על אובליקס). מצד שני נוכחות הארובות בגגות בתי הכפר הגאלי אינו מדויקת, משום שאצל הגאלים נעשה שימוש בפתחי גג כדי לאפשר לעשן לצאת. בספר "אסטריקס וירושלים של זהב שחור" מבקר אסטריקס בירושלים, שצוירה על פי צילומים של דגם ירושלים שנמצא אז ב"הולילנד" (היום במוזיאון ישראל). את הצילומים צילם אודרזו בעצמו בביקור שערך בארץ, כדי ללמוד לצייר את נופיה בצורה אמינה. ואולם, בציור אחר רואים את שער האריות עם תבליטי הברדלסים אף על פי שהחומה עם שער האריות והברדלסים נבנתה על ידי בייבארס, כלומר רק כ-1200 שנה מאוחר יותר.
הטקסט גם עושה שימוש תדיר בביטויים וניבים לטיניים, וכן ברמיזות לטקסטים לטיניים קלאסיים, בפרט לספר "מלחמת גאליה" מאת יוליוס קיסר. בדיחות רבות מתייחסות לנוהג של יוליוס קיסר לכתוב על עצמו בגוף שלישי. רמיזות כאלה יכלו להתקבל היטב בקרב המגזרים בעלי ההשכלה בצרפת ובלגיה בשנות ה-60 של המאה ה-20, כאשר לימוד לטינית היה עדיין נפוץ בבתי הספר.
אף על פי שהסדרה עושה שימוש בביטוי "אבותינו הגאלים", יוצריה אינם ממוצא צרפתי: רנה גוסיני היה יהודי ממוצא פולני שגדל רוב שנות ילדותו בארגנטינה ואילו אלברט אודרזו הוא ממוצא איטלקי. יש הטוענים, שיהדותו של גוסיני אף השפיעה על כתיבת הספר, והכפר הקטן שמורד ברומאים אינו אלא ייצוג לממלכת יהודה בזמן מרד בר כוכבא, אסטריקס (בלטינית Aster פירושו כוכב) הוא בר כוכבא עצמו אשפיקס הוא רבי עקיבא, יועצו הרוחני של בר כוכבא ושיקוי הפלא הוא אלגוריה לתורה שנותנת ליהודים את כוחם.