stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרנסואה דה מאלרב
קורות חייו

דה מאלרב נולד בעיר קן שבנורמנדיה לאב שהיה שופט מחוזי. הוא למד בקן, בפריז, בהיידלברג ובבזל. בשנת 1576, עם סיום למודיו, נסע לפריז ונכנס לשירותו של אנרי השני דוכס אנגולם שהיה מושל פרובנס. הוא שימש כמזכירו בעיר אקס אן פרובנס ונישא שם ב-1581. ב-1586 פטרונו נפטר ודה מאלרב איבד את משרתו, אך חרז חרוזים שעבורם קיבל מענק כספי ניכר מאנרי השלישי מלך צרפת. הוא התגורר לחליפין בפרובנס ובנורמנדיה במשך כעשרים שנה.
דה מאלרב המשיך לכתוב שירים ובשנת 1596 פרסם "שיר למלך אנרי הגדול" (אנרי הרביעי מלך צרפת). ב-1600 מארי דה מדיצ'י עברה באקס אן פרובנס בדרכה לנישואיה עם המלך אנרי הרביעי בפריז. דה מאלרב כתב לכבודה "שיר קבלת פנים למלכה מארי דה מדיצ'י", שהיה שירו החשוב הראשון. ב-1605 נסע לפריז והתקבל על ידי אנרי הרביעי שהזמין אצלו שיר על מנת לחגוג את המערכה הצבאית שלו בחבל לימוזן. דה מאלרב כתב את השיר "תפילה עבור המלך אנרי הגדול בצאתו ללימוזן". שיר זה זיכה אותו בתואר משורר החצר של המלך. ב-1610, אחרי שאנרי הרביעי נרצח בפריז, הפך דה מאלרב לבן חסותה של מארי דה מדיצ'י ולמשורר החצר של בנה, לואי השלושה עשר מלך צרפת. בשנת 1624, כאשר הקרדינל רישלייה נתמנה לשר הראשי של המלך לואי השלושה עשר, הפך דה מאלרב לבן חסותו של רישלייה שמינה אותו לגזבר אוצר המדינה. ב-1627, בנו של דה מאלרב, מארק אנטואן נהרג בדו-קרב. הוא עשה ככל שביכולתו להביא לדין את האשמים (החל משנת 1626 הפך הדו-קרב לבלתי חוקי בצרפת), אך נפטר ב-1628 בפריז.
לשירתו של דה מאלרב נודעה השפעה רבה על הספרות הצרפתית. בהשפעתו התפתחו בהדרגה כללי השירה הקלאסית ששלטו בכיפה עד הופעתה של השירה הרומנטית. כמבקר ספרותי דה מאלרב דרש יתר שלמות ופשטות באוצר המילים ובחריזה. האקדמיה הצרפתית שנוסדה שבע שנים אחרי מותו הורכבה בחלקה מתלמידיו שאימצו את תפיסתו. המשורר והמבקר הספרותי ניקולה בואלו הרעיף עליו שבחים וכתב בספרו "אמנות הפיוט": "לבסוף הגיע דה מאלרב". לא זו בלבד שדה מאלרב היה אדון השירה, אלא גם אדון הלשון הצרפתית. מספרים כי לפני מותו נזף באחות רחמנייה מפני שאינה מדברת צרפתית כראוי.
פוקואוקה (מחוז)

מחוז פוקואוקה (ביפנית: 福岡県,‏ Fukuoka-ken) הוא מחוז באי קיושו, יפן. בירת המחוז היא העיר פוקואוקה.
היסטוריה

לפני רסטורציית מייג'י התחלק שטח מחוז פוקואוקה בין המחוזות צ'יקוגו, צ'יקוזן ובוזן, וכן חלקים ממחוזות טמבה וסצו. לאחר רסטורציית מייג'י ב-1868, אוחדו מחוזות האלה למחוז אחד, ובשנת 1871, לאחר ביטול שיטת ההאן, קיבל המחוז את שמו הנוכחי.
בסוף המאה ה-13 היה שטח המחוז נקודת הנחיתה עבור הפלישה המונגולית, אך בסופו של דבר הפלישה נמנעה הודות לסופת טייפון שפקדה את האזור.
במהלך מלחמת העולם השנייה הוקם מחנה שבויים פוקואוקה 17 הידוע בתנאים קשים ורבים מהשבויים נפטרו במהלך השבי.
במהלך שנות ה-2010, ובמיוחד בתחילת שנות ה-2020 התפרסמה תושבת המחוז קנה טנקה כאדם המבוגר ביותר שחי בעולם מאז 2018, וכן גם האדם השלישי הכי מבוגר אי פעם וודאית מאז 2020, והאדם השלישי להגיע לגיל 118 ומעלה וודאית במהלך 2021 .
גאוגרפיה

למחוז פוקואוקה גישה לים ממערב, ממזרח ומצפון. כמו כן, הוא גובל במחוזות הבאים: סאגה, אויטה וקומאמוטו, וצופה לעבר מחוז ימאגוצ'י, מעבר למצר קאנמון. 18% משטח המחוז מוקדש עבור פארקים לאומיים.
במחוז זה שוכנות שתי הערים הגדולות ביותר בקיושו - פוקואוקה וקיטקיושו, וכן מרבית מרכזי התעשייה של האי.
גאוגרפיה > ערים

במחוז פוקואוקה 28 ערים:
| --- | --- |
 אוגורי  אומוטה  אונוג'ו  אוקווה  אוקיה  איאיזוקה  איטושימה  אסקורה  בוזן  דזאיפו  טגווה  יאמה  יוקוהאשי  ינאגווה  מונקאטה:  מיאווקה  מיאמה  נאקמה  נוגטה  פוקואוקה (בירת המחוז)  פוקוצו  צ'יקוגו  צ'יקושינו  קוגה  קורומה  קיטקיושו  קמה  קסוגה
כלכלה

במחוז פוקואוה נמצאים מספר מרכזי תעשייה גדולים, ותעשיית המחוז מהווה 40% מסך התעשייה של האי קיושו. מייסד קונצרן הצמיגים ברידג'סטון, שוג'ירו אישיבאשי, נולד בעיר קורומה שבמחוז, ובה ייסד את חברת הצמיגים שלו.
פשיעה

במחוז פוקואוקה פועל המספר הרב ביותר של ארגוני יקוזה בכל יפן, והמחוז מוביל את המדינה בתקריות ירי.
מחוזות תאומים

ארצות הברית הוואי, ארצות הברית
הרפובליקה העממית של סין ג'יאנגסו, הרפובליקה העממית של סין
הודו דלהי, הודו
תאילנד בנגקוק, תאילנד
וייטנאם האנוי, וייטנאם
נהר הינאגווה
פרנסואה דה מונמורנסי

| --- | --- |

 לידה:  17 ביולי 1530 שנטילי, צרפת 
 פטירה:  6 במאי 1579 (בגיל 48) Écouen, צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 בן או בת זוג:  Diane de France, Duchess of Angoulême 
 פרסים והוקרה
 מרשל צרפת 
 
פרנסואה דה מונמורנסי
פרנסואה דה מונמורנסי (בצרפתית: François de Montmorency;‏ 7 ביוני 1530 - 6 במאי 1579) היה איש צבא ומדינאי צרפתי. בן לבית מונמורנסי.
ביוגרפיה

פרנסואה היה בנו בכורו של אן דה מונמורנסי, המפקד העליון של הצבא הצרפתי בתקופתם של פרנסואה הראשון, אנרי השני, פרנסואה השני ושארל התשיעי מלכי צרפת. במשך 15 שנה לחם פרנסואה לצד אביו, החל במערכה בחבל לורן נגד צבאו של קרל החמישי (1552) ועד קרב סן דני במלחמת הדת השנייה בצרפת, שבו נהרג אביו (1567).
ב-1553, בקרב טרואן (באזור התעלה שבצפון צרפת) נפל בשבי הספרדים. כאשר השתחרר משביו ב-1556, התמנה למושל פריז וחבל איל-דה-פראנס. באותה שנה נשלח לעזרתו של האפיפיור פאולוס הרביעי במערכה נגד הספרדים באיטליה. ב-1557 השתתף בקרב סן-קנטן (בחבל פיקרדי שבצפון צרפת), שבו נפל אביו בשבי הספרדים, וב-1558 השתתף בכיבוש העיר קאלה שלחופי התעלה.
ב-1559 השתתף בשיחות שהביאו לשלום קאטו-קמברסיס בין פליפה השני מלך ספרד לבין אנרי השני מלך צרפת. בהתאם להסכם זה נשארו בידי צרפת ערי המבצר לאורך הנהר סום (בצפון צרפת) והערים מץ, טול וורדן שבחבל לורן. אחרי מות אנרי השני נאלץ פרנסואה דה מונמורנסי לוותר על התואר "גראנד מייטר" (ראש בית המלך) לטובת פרנסואה, דוכס גיז, אך השתתף באספת המעמדות הצרפתית שהתקיימה באורליאן ב-1560 - 1561.
פרנסואה דה מונמורנסי לחם לצד הקתולים בקרב דרה (19 בדצמבר 1562) שהיה הקרב הראשון במלחמות הדת בצרפת. אך היריבות בינו לבין בית גיז התגברה עד כדי דין ודברים וקרבות רחוב בפריז ב-1565 נגד שארל, קרדינל לורן, אחיו של פרנסואה, הדוכס מגיז. ב-1570, כמושל פריז, ניסה ללא הצלחה לשכנע את ההמון הפריזאי לתמוך בשלום סן-ז'רמן-אן-לה, שכלל ויתורים להוגנוטים.
ב-1572 נשלח אל אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה כדי לחתום על ברית בין ממלכת צרפת לבין ממלכת אנגליה, וקיבל שם את אות מסדר הבירית (מסדר אבירים אנגלי). כאשר שב לפריז היה מאוד לא פופולרי בעיני ההמון הפריזאי. באי יכולתו להשתלט על ההמון שהתקומם נגד נישואי אנרי מלך נווארה ההוגנוטי למרגריט דה ולואה הקתולית, נאלץ פרנסואה דה מונמורנסי להתפטר מתפקידו כמושל פריז, מה שהותיר את שדה הפעולה בידי בית גיז. מאורעות אלה הביאו לטבח ליל ברתולומאוס הקדוש שהחל ב-24 באוגוסט 1572.
ב-1574, המלך שארל התשיעי איפשר לפרנסואה דה מונמורנסי לתפוס את מקומו בחצר המלכות, אך היריבות עם בית גיז גרמה לו לנטוש אותה שוב. משום שלא נותר לו דבר להפסיד, הצטרף לקשר של פרנסואה, דוכס אנז'ו, נגד בית המלוכה. הקשר נתגלה והוא נעצר ונכלא בבסטיליה.
הוא השתחרר מכלאו ב-1575, ומאז התגורר בארמונו שבו נפטר ב-1579. פרנסואה דה מונמורנסי נקבר בכנסיית סן מרטן דה מונמורנסי בחבל איל-דה-פראנס.
פליפה סנטנה

פליפה אאוגוסטו סנטנה (בפורטוגזית: Felipe Augusto Santana, נולד ב-17 במרץ 1986 בריו קלארו שבמדינת סאו פאולו שבברזיל) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בשאפקואנסה מליגת העל הברזילאית בעמדת הבלם.
קריירת מועדונים

סנטנה הצטרף לקבוצה הברזילאית פיגיירנסה בשנת 1996, כאשר היה בן עשר, ובשנת 2006 קיבל חוזה מקצועני בקבוצה הבוגרת. במאי 2007 ערך את הופעת הבכורה במועדון, בהפסד 6-3 לאתלטיקו פרנאאנסה. בעונתו הראשונה בקבוצה ערך סנטנה 34 הופעות והבקיע שלושה שערים. במחזור הראשון של עונת 2008, ערך סנטנה את הופעתו האחרונה במדי פיגיירנסה, והבקיע צמד בתיקו 5-5 מול פורטוגזה. במאי 2008 הצטרף סנטנה לבורוסיה דורטמונד תמורת שני מיליון אירו, וחתם על חוזה לחמש שנים. בספטמבר 2008 ערך את הופעת הבכורה בבורוסיה דורטמונד, והבקיע את שער הכבוד בהפסד 4-1 להופנהיים, וסך הכל ארבעה שערים בעונת 2008/09. בעונות 2009/10, 2010/11 ו-2011/12 סנטנה מיעט לשחק באופן יחסי, מאחר שהייתה תחרות על המקום בהרכב עם הבלמים נבן סובוטיץ' ומאטס הומלס. בעונת 2010/11 זכה סנטנה עם דורטמונד באליפות הראשונה של המועדון מזה תשע עונות, ובעונת 2011/12 הגן עם בורוסיה דורטמונד על תואר האליפות בהצלחה, ואף זכה עמה בגביע הגרמני לאחר ניצחון 5-2 בגמר על באיירן מינכן, אם כי לא שותף בגמר. סנטנה ביקש לעזוב את המועדון בתום עונה זו מאחר שלא קיבל הזדמנויות רבות, אך המנהל המקצועי של בורוסיה דורטמונד, מיכאל צורק, דחה את ההצעות שקיבל עבור סנטנה, שהאריך את חוזהו עד לתום עונת 2013/14.
בעונת 2012/13, סבלו הן סובוטיץ' והן הומלס מפציעות רבות, וסנטנה זכה להזדמנויות רבות יותר בהרכב הקבוצה, שסיימה במקום השני בבונדסליגה בפער של 25 נקודות מהאלופה באיירן מינכן. במרץ 2013 הבקיע את השער הראשון בניצחון 3-0 על שחטאר דונצק בשמינית גמר ליגת האלופות. ברבע הגמר, כבש סנטנה שער ניצחון דרמטי מול מאלגה שהעלה את בורוסיה דורטמונד לחצי הגמר מול ריאל מדריד, שגם אותו צלחה הקבוצה. סנטנה ישב על הספסל בגמר ליגת האלופות 2013 ולא שיחק בהפסד של בורוסיה דורטמונד 2-1 לבאיירן מינכן. בתום עונה זו, ביקש שוב סנטנה לעזוב את בורוסיה דורטמונד, והסתכסך עם מאמנו יורגן קלופ, אותו כינה "טיפש". בתגובה, אמר נשיא המועדון האנס-יואכים ואצקה על סנטנה שהוא מתנהג בחוסר מקצוענות. על אף שעזב את המועדון, טען סנטנה שזו הייתה עבורו החלטה קשה.
ב-28 במאי 2013 חתם אצל היריבה הגדולה ביותר של בורוסיה דורטמונד, שאלקה 04, על חוזה לשלוש עונות, תמורת סכום של מיליון אירו. סנטנה קיבל את החולצה מספר חמש. סנטנה ערך 20 הופעות בשאלקה בעונת 2013/14 וסיים עם המועדון במקום השלישי בבונדסליגה. סנטנה התחיל בשאלקה 04 את עונת 2014/15, אך מיעט מאוד לשחק בעונה זו, ובפגרת החורף הושאל לחצי עונה לאולימפיאקוס מליגת העל היוונית, שם שותף בחמישה משחקים בלבד, אך זכה עם הקבוצה בדאבל. סנטנה טען שביקש להיות מושאל לאולימפיאקוס על מנת שיהיה לו סיכוי לצבור מספיק דקות ולהיכלל בסגל של נבחרת ברזיל למונדיאל 2014, אך הוא לא זומן לבסוף. בתום ההשאלה חזר סנטנה לשאלקה 04, אך לא שותף כלל בעונת 2015/16.
בינואר 2016 חתם סנטנה על חוזה בקובאן קרסנודאר מליגת העל הרוסית עד לתום עונת 2017/18, וגילה כי ארי וקווין קוראני שכנעו אותו לחתום בליגה הרוסית. את הבכורה שלו בקבוצה ערך סנטנה בהפסד 1-0 לרובין קאזאן במרץ 2016. סנטנה ערך 12 הופעות במדי הקבוצה בכל המסגרות, אך לא הצליח למנוע את נשירתה לליגת המשנה.
בינואר 2017 עזב סנטנה את קובאן קרסנודאר לאחר שהקבוצה ירדה ליגה, וחתם באתלטיקו מיניירו הברזילאית.
סגנון משחק

סנטנה ניחן במהירות גבוהה, יכולת לקפוץ לגובה רב ובכוח פיזי עצום. כישוריו ההגנתיים והבנת המשחק שלו הביאו להשוואות עם בלמים כמו ליליאן תוראם, נאלדו ולוסיו.
תארים

עם בורוסיה דורטמונד:
אליפות הבונדסליגה (2): 2010/11, 2011/12
הגביע הגרמני: 2011/12
עם אולימפיאקוס:
אליפות ליגת העל היוונית: 2014/15
הגביע היווני: 2014/15
פפרידג' פארם

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 מייסדים:  Margaret Rudkin 
 תקופת הפעילות:  1937–הווה (כ־87 שנים) 
 חברת אם:  Campbell Soup Company 
 מיקום המטה:  נורווק, קונטיקט 
 ענפי תעשייה:  עיבוד מזון 
 מוצרים עיקריים:  ביסקוויט 
  
 www.pepperidgefarm.com
 
פפרידג' פארם (באנגלית: Pepperidge Farm) היא חברה אמריקאית לייצור ומכירת מוצרי מאפה. החברה נוסדה בשנת 1937 בידי מרגרט ראדקין, ונרכשה כעבור כ-25 שנים בידי חברת המזון "Campbell's" (בשמה המלא Campbell Soup Company, חברת מרק קמפבל (אנ')).
היסטוריה

ראשיתה של החברה בשנת 1937, כאשר מרגרט ראדקין החלה לאפות לחם עבוד בנה הצעיר שהיה אסתמטי, ואלרגי ביותר למזון מעובד תעשייתי, ולכן אפתה ראדקין לחם מיוחד שבנה יוכל לאכלו. הרופא של בנה המליץ על כך למטופליו האחרים ועודד אותה לאפות עוד לחם. היא פנתה אל פרדריק מרשל, בעל חנות מכולת בסטמפורד שבקונטיקט, והציעה לו את מכירת לחמה. לאחר שטעם ממנו, קנה ממנה את כל הכיכרות שהיו באמתחתה והזמין עוד. במקביל, הנרי, בעלה של מרגרט, החל לקחת עימו ככרות לחם למכור לחנויות. ב-1947 פתחה מרגרט מאפייה תעשייתית מודרנית בנורוולק.
ב-1961 מכרה ראדקין את פפרידג' פארם לחברת מרק קמפבל.
פנטיום

מעבד פנטיום על לוח אם
פנטיום (באנגלית: Pentium) הוא שם מסחרי למעבדי הדור החמישי ממשפחת ה־x86 מתוצרת חברת אינטל.
מעבד זה יצא לשוק לראשונה ב־22 במרץ 1993.
היסטוריה

חברת אינטל החלה לייצר מיקרו-מעבדים כבר בשנת 1971 ואת יחידת העיבוד המרכזית הראשונה למחשב האישי ייצרה בשנת 1981 עבור חברת יבמ.
יחידת עיבוד מרכזית זו קיבלה את הקוד המספרי 8088 והיא הייתה פיתוח של המעבד 8086.
ב־1982 פיתחה אינטל מעבד משוכלל יותר, שקיבל את הקוד 80186, ואת המעבד בארכיטקטורת 16 סיביות בשם המסחרי 80286 ששימש במחשבי AT של יבמ.
אינטל, שרצתה להתמקד בפיתוח מעבדים מתקדמים, וכן בגלל דרישת יבמ לשני ספקים לפחות לפריטים נרכשים, יצרה שיתף פעולה עם חברת AMD ואפשרה לה לייצר מעבדים מסוג 8086 ו־80286, אולם ביטלה את ההסכם לאחר זמן קצר.
ב־1985 זמן קצר אחרי שאינטל הוציאה לשוק מעבד בעל ארכיטקטורת 32 סיביות בשם המסחרי 80386 (שנודע בכינויו 386), הופיעו בשוק מעבדים של חברות מתחרות (Cyrix ,AMD ואף יבמ) שהשתמשו בספרות 386 (או am386 במקרה של AMD) כחלק משמם, כדי להדגיש את העובדה כי מעבדים אלו תואמים למעבד של אינטל, ויכולים להריץ כל תוכנה שנכתבה עבורו.
אינטל, שכבר הייתה בשלבי הפיתוח האחרונים של המעבד 80486 (המוכר כ־486), והחלה בפיתוחו של המעבד 80586, פנתה לבית המשפט בתביעה לאסור על מתחרותיה (AMD ואחרות) לשווק מעבדים בשמות דומים לשמות המסחריים שלה.
בתי המשפט בערכאות שונות דחו את התביעה, בהחלטה שמספר לא יכול להיות סימן מסחר.
אנשי השיווק של אינטל, שקיבלו ייעוץ מחברת שמתמחה בשמות מסחריים, לקחו את המילה ביוונית עתיקה לחמש – פנטה, בתוספת הסיומת הלטינית "יום" ויצרו סימן מסחרי ייחודי – פנטיום, והשתמשו בשם זה במקום להשתמש בשם ה"טבעי" אחרי 80386 ו־80486, כלומר 80586.
כאשר צוותי הפיתוח פיתחו את המעבד 80686 נוצרה בעיה כפולה, מצד אחד אינטל השקיעה כספים רבים בהחדרת המותג ובבידולו מהמתחרים, ומצד שני אם רצו לשמור על רצף היו צריכים לקרוא למעבד החדש סקסיום או הקסיום/אֶקְסיום, שני השמות נפסלו מסיבות שיווקיות ולכן החליטו לקרוא למעבד פנטיום פרו. ולגרסאות נוספות:
הדור החמישי
פנטיום OverDrive (גרסה שהתאימה ללוחות אם של 486)
פנטיום MMX (הראשון שתמך בטכנולוגיית ה-MMX)
פנטיום 2
הדור השישי
פנטיום פרו
פנטיום 2 זיאון (Xeon) המעבד הראשון מהדור השישי של מעבדי x86, מיועד למחשבים מרובי מעבדים.
פנטיום 3
פנטיום 3 זיאון (מיועד בעיקר לשרתים)
פנטיום M, זוהי גרסת דור שישי למחשבים ניידים המבוססת על פנטיום 3, כאשר פותח במרכז הפיתוח בחיפה שם הקוד שלו היה "בניאס" ולגרסה השנייה קראו "דותן". מעבד זה מוכר גם כ"סנטורינו", אם כי סנטורינו הוא מכלול שלם ולא המעבד בלבד.
אינטל core המוכר גם כמעבד "יונה" (מבוסס על פנטיום M)
בסדרה זו נכללים: Core Duo (שתי ליבות) ו־Core Solo (ליבה אחת)
הדור השביעי
פנטיום 4
פנטיום D - גרסת שתי ליבות לוגיות של פנטיום 4. זהו המעבד האחרון מסדרה זו. (המעבד תמך ב־64 ביט)
פנטיום XE - גרסה ששילבה שני מעבדי פנטיום D. (מעבד כפול הליבה הראשון של אינטל)
הדור השמיני (שכבר אינו בארכיטקטורת הפנטיום)
Core 2 (כולל: Pentium Dual-Core ,‏Core 2 Duo ואת Core 2 Quad). דור זה מבוסס על ארכיטקטורת Core. כולל מעבדים כפולי ליבה ומרובעי ליבה. (הסדרה תמכה ב־64 ביט בדומה למעבדי הפנטיום האחרונים)
הדור התשיעי
Core I3
Core I5
Core I7 (ארכיטקטורת Nehalem).
Core I9
גרסאות מוחלשות של מעבדי פנטיום יצאו לשוק בשם המסחרי סלרון והמשיכו בכך את מסורת המעבדים המוחלשים כדוגמת 386sx ו־486sx.
מעבדים מתקדמים יותר, שפותחו בשיתוף פעולה עם HP נקראים איטניום. מעבדים אלו פועלים רק כמעבדי 64 ביט ומיועדים בעיקר לשרתים.
חברת AMD עדיין שומרת על סדר המספרים, כאשר פותח המעבד 80786 הוחלט לקרוא לו אתלון (Athlon) ולמעבד 80886 קראו Opteron.
תכונות > עד גרסה D

פנטיום עובד בארכיטקטורת 32 סיביות, במנגנון הפעולות IA-32.
המיקרו־ארכיטקטורה של הפנטיום היא (NetBurst), המאפשרת עבודה במהירות השעון עד 4 GHz.
עובד בטכנולוגיית ריבוי נימים (עיבוד מקבילי במעבד אחד).
תכונות > פנטיום D

סדרת מעבדים כפולי ליבה מהדור השביעי של מעבדי אינטל, יצאה לשוק ברבע השני של שנת 2005. יצאו דגמים שונים בטווח התדרים 2667 עד 3733 MHz.
מעבדים שנחשבו כפולי ליבה מטכנולוגיית ה־HT של אינטל שחזרה לשימוש במעבדי ה־Core I7.
הסדרה כוללת:
Smithfield (ליתוגרפיה 90 ננומטר)
Presler (ליתוגרפיה 65 ננומטר)
Presler XE (ליתוגרפיה 65 ננומטר, המעבד הראשון מסדרת האקסטרים של אינטל שכלל שתי ליבות פיזיות וארבע ליבות לוגיות, המעבד היה כפול ליבה אמיתי ועבד בתדר של 3.2 GHz, 3.46 GHz ו־3.73 GHz אך מעבדים אלו לא כללו את הטכנולוגיה של מעבדי ה־Pentium D ולכן לא הכילו את טכנולוגיית ה־HT)
תכונות > פנטיום Dual-Core

סדרה זו מבוססת על גבי ארכיטקטורת ה־Core הקיימת במעבדים כפולי הליבה של אינטל, הסדרה נועדה לשוק הנמוך. השוני הוא מהירות שעון נמוכה יותר וזיכרון מטמון נמוך לעומת מעבדי ה־Core 2. מעבדים אלו לא בנויים על הארכיטקטורה של פנטיום 4 ו־D ולכן אינם מכילים ליבות לוגיות אך מכילים 2 ליבות פיזיות הודות לארכיטקטורת ה־Core. למעבדי E2000 יש 1MB של זיכרון מטמון וליתוגרפיה של 65 ננומטר, למעבדי ה־E5000 וה־E6000 יש 2MB של זיכרון מטמון והם יוצרו בליתוגרפיה של 45 ננומטר. מהירות השעון נעה בין 1.6 GHZ עד ל־2.4 GHZ במעבדי ה־E2000. ובמעבדי ה־E5000 וה־E6000 מהירות השעון נעה בין 2.5 GHZ לגרסת ה־E5200 עד ל־2.93 למעבד ה־E6500.
סוגי תושבות למעבד

למעבדים השונים היו תושבות (Socket) מסוגים שונים:
Socket 4 שימש את מעבדי הפנטיום במהירות 60–66 MHz
Socket 5 שימש את הדור השני - מעבדי הפנטיום במהירות 75–133 MHz
Socket 7 שימש את מעבדי הפנטיום במהירויות 75–233 MHz, תמך גם במעבדים שתוכננו עבור Socket 5 ושימש גם מעבדי פנטיום MMX
Socket 8 שימש את מעבדי פנטיום פרו
Slot 1 תושבת אליה נכנס כרטיסון שעליו הורכב המעבד, שימשה את הפנטיום 2, פנטיום 3 וגרסאות סלרון במהירות שעד 466 MHz
Socket 370 שימש את מעבדי פנטיום 3 במהירויות 500–1400 וגרסאות סלרון במהירויות 300–1400, (370 היה מספר הפינים של המעבד)
Socket 423 שימש את מעבדי פנטיום 4 וסלרון (במהירויות 1300–2000 MHz) מהירות FSB של 100 MHz
Socket 478 תומך במעבדי פנטיום 4 במהירויות 1400 עד 3400 MHz, שהם 1.4-3.4 GHz, במעבדי סלרון במהירויות 1.7-3.2G Hz ובמעבדי סלרון D. תומך במהירות FSB של 400, 533 ו־800
Socket T (LGA775) תומך במעבדי פנטיום D, מעבדי Core 2 וכן בגרסאות סלרון ופנטיום 4
Socket 1366 הוא התושבת שעליה מורכבים מעבדי ה־Bloomfield כחלק מפלטפורמת ה־Core I7 (סדרה 900) שיצאה לשוק בנובמבר 2008
Socket 1156 הוא התושבת שעליה מורכבים מעבדי ה־Lynfield וה-Clarcksfield כחלק מפלטפורמת ה־Core I5 שיצאה לשוק בספטמבר 2009. כמו כן משמשת גם למעבדי ה־Lynfield בפלטפורמת Core I7 בסדרה 800.
Socket 1155 הוא התושבת שעליה מורכבים מעבדי ה־Sandy Bridge ו־Ivy Bridge ל־I7, I5, I3 ופנטיום.
Socket 1150 הוא התושבת שעליה מורכבים מעבדי ה־Haswell ו־Broarwell ל־I7, I5, I3 ופנטיום.
2011 הוא התושבת שעליה מורכבים מעבדים מהדור השני של I7 בעלי שש ליבות.
Socket 1151 הוא התושבת שעליה מורכבים מעבדי ה־Skylake ו־Canonlake העתידיים ל־I7, I5, I3 ופנטיום.
ראו גם

מונחים בחומרה
הערות שוליים

↑  למעבדי ה־E6000 יש שם דומה למעבדי ה־E6000 של משפחת ה־Core 2 אך התדר שונה וכך גם הטכנולוגיה.
↑  Core I5 מול Core I7
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007534633905171  BnF: cb12319113z (data)  LCCN: sh93005797 
מעבד פנטיום MMX
הלוגו הרשמי של סדרת מעבדי פנטיום D
פנטיום Dual-Core
תושבת 2011
פרידריך וילהלם, רוזן ברנדנבורג

פרידריך וילהלם, רוזן ברנדנבורג (בגרמנית: Friedrich Wilhelm von Brandenburg‏; 24 בינואר 1792 – 6 בנובמבר 1850) היה בנו הלא חוקי של פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה ופוליטיקאי, שכיהן כראש ממשלת פרוסיה מ-1848 ועד מותו.
ביוגרפיה

פרידריך וילהלם נולד ב-24 בינואר 1792 בבירת פרוסיה, ברלין, והיה בנו של פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה מנישואיו המורגנטיים עם סופיה פון דהנהוף. הוא ואחותו הצעירה יוליה קיבלו את התואר המסורתי פון ברנדנבורג ב-1794, וגדלו עם בניו של הופמרשל ולנטין פון מאסוב. אחותו נישאה לפרידריך פרדיננד, דוכס אנהלט-קתן ב-1816.
ב-18 באפריל 1806, פרידריך וילהלם התגייס לצבא הפרוסי והצטרף לרגימנט משמר החיים, ומהשנה לאחר מכן השתתף במלחמת הקואליציה האנטי-צרפתית הרביעית. בשנת 1812 הוא קודם לדרגת ריטמייסטר במטה של לודוויג יורק פון וארטנבורג, שהוביל את כוחות העזר הפרוסיים בתמיכה בפלישה הצרפתית לרוסיה. בשנת 1839 הוא הועלה לדרגת גנרל-לויטננט ומונה למפקד הקורפוס השישי. עד 1848, הוא השתתף בכמה קרבות והועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים.
במהלך המהפכות הגרמניות של 1848–1849, בנובמבר 1848, קרא לו אחיינו למחצה פרידריך וילהלם הרביעי, מלך פרוסיה לחזור לברלין כדי לרשת את ארנסט פון פפול כראש ממשלת פרוסיה. המינוי שיקף את כוונת המלך לדכא את ההתקוממויות המתמשכות. יחד עם שר הפנים אוטו תאודור פון מנטויפל, הוא דיכא את האספה הלאומית הפרוסית המהפכנית ופיזרה ב-5 בדצמבר, בזמן שנקבעה חוקה ריאקציונרית.
באוקטובר 1850, הוא נסע לוועידת ורשה כדי להיפגש עם ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה ולשמוע את העמדה הרוסית ביריבות אוסטריה-פרוסיה. על אף שתמך בתחילה ביישום איחוד ארפורט בהנהגת פרוסיה, הוא נמנע מסכסוך מזוין עם אוסטריה מכיוון שקנצלר המדינה פליקס, נסיך שוורצנברג הצליח לחזק את הברית עם האימפריה הרוסית המבודדת את הצד הפרוסי. לאחר שובו, התבטא פרידריך וילהלם נגד גיוס הצבא הפרוסי כפי שדרש שר החוץ יוזף פון רדוביץ. זמן קצר לאחר מכן, חלה במחלה קשה ומת, כך מספרים מההשפלה של נטישת הצאר את מדיניות ארפורט. הוא נקבר בקריפטה של קתדרלת ברלין.
משפחתו

פרידריך וילהלם פון ברנדנבורג התחתן עם מתילדה אורורה פון מאסנבך ב-24 במאי 1818 בפוטסדאם. נולדו להם שמונה ילדים:
פרידריך (1819–1892), גנרל פרוסי
וילהלם (1819–1892), גנרל פרוסי
פרידריך וילהלם גוסטב (1820–1909), דיפלומט פרוסי בבריסל ובליסבון
וילהלמינה שרלוטה פרדריקה יוליה אלכסנדרינה (1821–1902), גברת כבוד ב-Heiligengrabe
לואיזה יוליה (1823–1884), גברת כבוד ב-Heiligengrabe
פרדריקה וילהלמינה אליזבת מתילדה (1825–1900), התחתנה עם ארדמן אלכסנדר גאורג פון פוקלר
פרדריקה וילהלמינה גאורגינה אליזבת (1828–1893)
אלכסנדרה פרדריקה וילהלמינה מריאנה (1834–1885), היא הייתה הגברת המשרתת של הקיסרית אוגוסטה
השרים ברנדנבורג, מנטויפל, רדוביץ
פליפה מוניוס

פליפה "פפה" מוניוס קפמס (בספרדית: Felipe "Pepe" Muñoz Kapamas; ‏ נולד ב-3 בפברואר 1951) הוא שחיין מקסיקני בעבר. אלוף אולימפי במשחה ל-200 מטר חזה. השחיין המקסיקני היחידי שזכה במדליית זהב אולימפית. כמו כן משמש כנשיא הוועד האולימפי של מקסיקו משנת 2008.
ביוגרפיה

מוניוס נולד במקסיקו סיטי. אביו נולד באגואסקליינטס ואמו, שהיא ממוצא יווני נולדה בריו פריו שבמקסיקו.
ביוגרפיה > אלוף אולימפי

באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) זכה מוניוס במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:28.7 דקות, לפני ולדימיר קוזינסקי מברית המועצות (2:29.2 דקות) ובריאן ג'וב מארצות הברית (2:29.9 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום עשירי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:09.4 דקות ובמקום 12 במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:10.0 דקות, את סגנון החזה הוא שחה ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 1:08.8 דקות.
במשחקי מרכז אמריקה והקריביים שנערכו בפנמה סיטי שבפנמה בשנת 1970 זכה מוניוס ב-5 מדליות, מהן 3 זהב ו-2 כסף, במשחה ל-100 מטר חזה (1:10.1 דקות), במשחה ל-200 מטר חזה (2:27.7 דקות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב (4:10.4 דקות). מדליות כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי (2:16.8 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי (4:52.0 דקות).
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בסנטיאגו דה קאלי שבקולומביה בשנת 1971 זכה מוניוס בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:27.22 דקות ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:16.28 דקות.
באולימפיאדת מינכן (1972) סיים מוניוס במקום חמישי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:26.44 דקות ולא הצליח להגן על תוארו. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 2:25.99 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 19 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:08.95 דקות ובמקום 13 במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:05.61 דקות, את סגנון החזה הוא שחה ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 1:08.05 דקות.
במשחקי מרכז אמריקה והקריביים שנערכו בסנטו דומינגו שברפובליקה הדומיניקנית בשנת 1974 זכה מוניוס ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. במשחה ל-100 מטר חזה (1:08.39 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חזה (2:28.84 דקות). מדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי (2:15.33 דקות).
הערות שוליים

1 2  Central American and Caribbean Games, results
↑  PAN AMERICAN GAMES - SWIMMING AND DIVING, באתר gbrathletics
פצ'אטניקי

פצ'אטניקי (ברוסית: Печатники) הוא נפה של המחוז הדרום-מזרחי של העיר הפדרלית מוסקבה, שברוסיה. שטחה 20.07 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 86,706 תושבים (2020).
האדמות שהיו פעם בפלך מוסקבה, החל משנות החמישים, החלו להיספח לעיר מוסקבה. בשנת 1960, חלק משמעותי מהשטח המודרני של מחוז הדרום, שכלל גם את פצ'טניקי, נכלל בגבולות העיר של הבירה. בשנות השבעים והשמונים החלה בניית בנייני מגורים. אזור התעשייה בפצ'אטניקי מהווה 67% מהשטח ויש בו כ-230 מפעלים וארגונים תעשייתיים. בנפה יש 13 רחובות ו-12 כבישים.
אתרים ראויים לציון

נמל הנהר הדרומי, נמל המטען הגדול ביותר במוסקבה (רו')
מנזר ניקולו-פררווינסקי (אנ')
פארק פצ'אטניקי (פארק טאלינסקי) (רו')
מפעל מוסקביץ' (נסגר)
פרנסואה דה נוויל, דוכס וילרואה

| --- | --- |

 לידה:  7 באפריל 1644 ליון, ממלכת צרפת ממלכת צרפת 
 פטירה:  18 ביולי 1730 (בגיל 86) פריז, ממלכת צרפת ממלכת צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 בן או בת זוג:  Marie Marguerite de Cossé-Brissac 
 צאצאים:  Louis Nicolas de Neufville de Villeroy, François Paul de Neufville de Villeroy 
 תקופת הפעילות:  מ-1693 
 דרגה:  מרשל צרפת 
 פעולות ומבצעים
 המלחמה האוסטרית-טורקית 
 עיטורים
 אבירי מסדר הרוח הקדושה  אביר במסדר סן-מישל  מרשל צרפת 
 
פרנסואה דה נוויל, דוכס וילרואה השני (בצרפתית: François de Neufville, 2ème duc de Villeroy‏; 7 באפריל 1644, ליון - 18 ביולי 1730, פריז) היה אציל ואיש צבא צרפתי.