stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ק קווייד
קריירה

בשנת 2012 ערך קווייד את הופעת הבכורה שלו בתפקיד מארוול בסרט "משחקי הרעב". בשנת 2013, קווייד חזר לשחק בהופעת קמע בסרט ההמשך "משחקי הרעב: התלקחות".
בעקבות מעורבותו בסדרת בסרטי "משחקי הרעב", השתתף קווייד בסדרת סרטים עצמאיים, כולל בסרט שהוא הפיק וביים Roadies, אשר מומן באמצעות תרומות באתר מיקור המונים. במהלך תקופה זו, קווייד היה חלק מחבורת הקומדיה סקץ'קומדי, שהייתה פעילה בין השנים 2013 ל-2017. הקבוצה הפיקה עשרות סרטוני קומדיה והופיעה בשידור חי באזור לוס אנג'לס.
קווייד הופיע בתפקיד הראשי של סדרת הטלוויזיה של HBO קצרת הימים "ויניל", שהוקרנה לראשונה בפברואר 2016.
בשנת 2017 הוא הופיע בקומדייה של סטיבן סודרברג "לוגן לאקי", ושיחק בתפקיד ג'ורדן וולץ בסרט "נערות הטרגדיה", שהוקרן בבכורה בבתי הקולנוע ב-20 באוקטובר 2017.
ב-6 במרץ 2018 פורסם כי קווייד לוהק לתפקיד הראשי בסדרת הדרמה "הבנים" באמזון. הסדרה הוקרנה בבכורה ביולי 2019. מאז הופעת הבכורה שלו, היא חודשה לעונה שנייה ושלישית.
ביולי 2019, פורסם כי הוא לוהק לתפקיד בסדרת הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: סיפונים תחתונים", בעקבות תפקידו הקולי בסדרת האנימציה של נטפליקס "הילדים מרחוב הארווי!".
בספטמבר 2020 לוהק קווייד לתפקיד, ריצ'י קירש בסרט "צעקה", שייצא לאקרנים ב-14 בינואר 2022.
בשנת 2023 דיבב בסדרה "הרפתקאותיי עם סופרמן" מבית Adult Swim. באותה שנה שיחק באפוס ההיסטורי של כריסטופר נולאן, "אופנהיימר", שם קווייד מגלם את הפיזיקאי ריצ'רד פיינמן.
חיים אישיים

קווייד מתגורר בלוס אנג'לס, קליפורניה. בשנים 2016–2021 הוא היה במערכת יחסים עם השחקנית ליזי מקגרודר. בפברואר 2024 אישר כי הוא במערכת יחסים עם השחקנית קלאודיה דומיט המשחקת לצידו בסדרה "הבנים".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | משחקי הרעב | מארוול |  |
| 2012 | Just 45 Minutes from Broadway | דני |  |
| 2013 | משחקי הרעב: התלקחות | מארוול | הופעת קמע |
| 2014 | הכל הולך (אנ') | דילן |  |
| 2015 | Running Wild | אריק |  |
| 2015 | איתקה (אנ') | מרקוס מקולי |  |
| 2016 | Aberrant | קול |  |
| 2017 | נערות הטרגדיה (אנ') | ג'ורדן וולך |  |
| 2017 | לוגן לאקי (אנ') | פיש באנג |  |
| 2018 | פרא | קונור |  |
| 2018 | מפלצות בשלג | טייס | דיבוב |
| 2019 | עונת החתונות (אנ') | בן קינג |  |
| 2021 | באטמן: ליל כל הקדושים הארוך - חלק 1 | אלברטו פלקונה (אנ') | דיבוב |
| 2021 | באטמן: ליל כל הקדושים הארוך - חלק 2 | אלברטו פלקונה (אנ') | דיבוב |
| 2022 | צעקה | ריצ'י קירש |  |
| 2023 | ספיידרמן: ברחבי ממדי העכביש | פיטר פארקר / ליזרד | דיבוב |
| 2023 | אופנהיימר | ריצ'רד פיינמן |  |
| 2025 | חברה מושלמת | ג'וש |  |
| 2025 | חסין כאב | ניית'ן קיין |  |
| יפורסם בהמשך | ראשי המדינה |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | Criminal Crimes | שוטר | סדרת רשת; פרק: "We Found Semen" |
| 2016 | ויניל | קלארק מורל | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 2016 | The Fantastic Adventures of Foolish Gentlemen | שודד | סדרת רשת; פרק: "Issue 2: Confusion" |
| 2016 | Above Average Presents | פיצ'ר | סדרת רשת; פרק: "The Kicker: For Fans. For Fun." |
| 2017 | עובדים מצטיינים | קלארק | פרק: "Party Gawds" |
| 2019–הווה | הבנים | יו "יואי" קמפבל (אנ') | תפקיד ראשי (3 עונות); 24 פרקים |
| 2019–2020 | בנות הארווי לנצח! (אנ') | ריצ'י ריץ' (אנ') | דיבוב; 27 פרקים |
| 2020–הווה | מסע בין כוכבים: סיפונים תחתונים | ברודורד "בראד" בוימלר | דיבוב; 32 פרקים |
| 2020 | עלילות הבית של דודה דונה (אנ') | קלייד ויטלינג | פרק: 'Lympics" |
| 2021 | הפכים סולארים | טאנר | דיבוב; פרק: "The Rad Awesome Terrific Ray" |
| 2021 | סולוס (אנ') | זן | דיבוב; פרק: "SASHA" |
| 2023 | הרפתקאותיי עם סופרמן | קאל-אל / קלארק קנט / סופרמן | דיבוב; 10 פרקים |
| 2023 | מסע בין כוכבים: עולמות חדשים ומשונים | ברודורד "בראד" בוימלר | דיבוב; פרק: "Those Old Scientists" |
צמד לעניין

| --- | --- |
 סוגה:  דרמה
 שחקנים:  מיסטר טי אלכסנדרה אמיני דייוויד נרמאן קן ג'יימס קתרין דישר ג'קי ריצ'רדסון רייצ'ל קרופורד שון רוברג' דייוויד המבלן
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית קנדה קנדה
 מספר עונות:  3
 מספר פרקים:  65
 הפקה
 הפצה:  האל רואץ' 
 אורך פרק:  25 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ישראלהטלוויזיה החינוכית
 תקופת שידור מקורית:  11 בינואר 1988 – 26 במאי 1990
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
צמד לעניין (באנגלית: .T. and T) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית-קנדית אשר הופקה בין השנים 1988–1990.
שיר הנושא של הסדרה בוצע על ידי מרי קלייטון.
בישראל הסדרה שודרה בשעות אחר הצהריים במסגרת הרצועה היומית "רואים 6/6" ששודרה בטלוויזיה החינוכית בסוף שנות השמונים ותחילת שנות התשעים.
תקציר העלילה

TS טרנר (מגולם על ידי מיסטר טי) הוא מתאגרף אשר הואשם בפשע אותו הוא לא ביצע ונכנס לכלא. בעזרת עורכת דין מצליחה בשם איימי טיילר (מגולמת על ידי אלכסנדרה אמיני), הם מצליחים להוכיח את חפותו והוא חוזר לרחובות בתור בלש פרטי שעובד כשותפה של איימי טיילר.
הדמויות הראשיות

TS טרנר (מיסטר טי) – הדמות הראשית בסדרה. טרנר הוא מתאגרף שעובד בתור בלש פרטי.
אמנדה "איימי" טיילר (אלכסנדרה אמיני) – עורכת דין והשותפה של טרנר.
טרי טיילר (קריסטינה ניקול) – השותפה החדשה של טרנר בעונה האחרונה של הסדרה.
דנפורת' "דיק" דקר (דייוויד נרמאן) – הבעלים של חדר הכושר שבו מיסטר טי נוהג להתאגרף.
בלשים בלילה

| --- | --- |

פתיח הסדרה
 סוגה:  פשע, סדרת טלוויזיה קומית 
 יוצרים:  גלן גורדון קרון 
 שחקנים:  סיביל שפרד ברוס ויליס
 פרסים:  שישה פרסי אמי  שלושה פרסי גלובוס הזהב (שניים לשפרד ואחד לוויליס)
 פסקול:  Moonlighting – The Television Soundtrack Album 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מקום התרחשות:  לוס אנג'לס, קליפורניה 
 מספר עונות:  5 
 מספר פרקים:  67 
 הפקה
 הפצה:  Disney–ABC Domestic Television 
 מוזיקה:  לי הולדרידג' 
 אורך פרק:  50-45 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ABC
 תקופת שידור מקורית:  3 במרץ 1985 – 14 במאי 1989
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
בלשים בלילה (באנגלית: Moonlighting) הייתה סדרת טלוויזיה בכיכובם של סיביל שפרד וברוס ויליס. הסדרה, בהפקת חברת ABC וגלן גורדון קרון שודרה במהלך חמש עונות בין השנים 1985–1989 וכללה 66 פרקים (פרק הפיילוט היה באורך כפול). הסדרה זכתה לשישה פרסי אמי, זיכתה את שפרד בשתי זכיות בפרס גלובוס הזהב ואת ויליס באחת ודורגה בשנת 2007 בין 100 סדרות הטלוויזיה הטובות ביותר בכל הזמנים של טיים מגזין. הסדרה התאפיינה בשילוב של מתח וקומדיה ובדיאלוגים שנונים רוויי מתח מיני בין שני גיבוריה הראשיים, כמו גם בהפקה יוצאת דופן ויצירתית שהפכה כל פרק לסרט קולנוע בזעיר אנפין, כאשר העלילה משמשת רקע לצילום ייחודי, רמזים וקריצות לשלל סרטים וסדרות (בפרט סרטי אלפרד היצ'קוק, קומדיות מטורפות משנות החמישים, סדרות טלוויזיה ישנות ועוד) כמו גם לחייהם האישיים של השחקנים (וגם שבירת הקיר הרביעי) ופרקים שלמים שעוצבו מחוץ למסגרת הטלוויזיונית המקובלת עד אז (כגון "הפרק בשחור לבן" - The Dream Sequence Always Rings Twice, ו"הפרק השייקספירי" - Atomic Shakespeare). שיר הנושא של הסדרה, בביצוע אל ג'ארו היה ללהיט.
תמצית העלילה ומבנה הפרקים

מאדי הייז (שפרד) ודייוויד אדיסון (ויליס) הם שותפים למשרד חקירות בשם Blue Moon ("ירח כחול") הממוקם בלוס אנג'לס. כל פרק עוסק בפתרון תעלומה אחת, בתבנית של סיפור בלשי. בפרק הפיילוט אנו למדים כי הייז היא דוגמנית-עבר מיליונרית שירדה מנכסיה. אחד הנכסים בהם החזיקה, ושאותם הייתה חייבת למכור במהירות על מנת למזער הפסדים, הייתה סוכנות החקירות הכושלת בניהולו של אדיסון. אדיסון הצליח לשכנע את הייז לא למכור את הסוכנות אלא להיכנס אליה כשותפה ולהתחיל לפענח פשעים יחדיו כצוות.
הפרק מתחיל לרוב באירוע, הנראה בלתי-קשור לעיקר הנושא, שהקשרו לפתרון התעלומה מתברר במהלכו. במהלך הפרק מתקיימת דינמיקה בין שני השותפים לבין עצמם ובינם לבין "הלקוח", דמות בהופעת אורח, שמזמינה פענוח תעלומה מן הסוכנות וגורמים מעורבים נוספים. דמות נוספת המופיעה בכל פרק היא אגנס דיפסטו (בגילומה של אליס ביסלי), פקידת הקבלה של המשרד העונה לטלפון בחרוזים. בעונה השנייה הצטרף לצוות הרברט ויולה (בגילומו של קרטיס ארמסטרונג).
רייטינג, דעיכה וביטול הסדרה

הסדרה, שהייתה יוצאת דופן לזמנה, זכתה לתשומת לב של מומחי התעשייה. בעונתה השנייה זכתה ל-16 מועמדויות שונות לפרסי אמי והגיעה למקום ה-20 במדד נילסן. בעונתה השלישית הגיעה לשיא של המקום ה-9 במדד זה ובעונה הרביעית הגיעה למקום ה-12 בלבד.
הפרק ה-14 בעונה 3, "I Am Curious… Maddie", בו מתממשים לבסוף היחסים בין שתי הדמויות המובילות, נחשב ל"קפיצת הכריש" של הסדרה (הפרק שממנו מתחילה התדרדרות בלתי-נמנעת) ואף הפך למושג "קללת 'בלשים בלילה'" ("The Moonlighting Curse"), לפיה כל סדרה בה מתקיים מתח מיני בין שתי דמויות מובילות תיהרס עם מימוש היחסים ביניהן. סממן נוסף לדעיכה היה פיתוח עלילות-צד בהשתתפות גוברת של אגנס דיפסטו והרברט ויולה.
בעונתה הרביעית סבלה ההפקה מהתפתחויות בחייהם האישיים של שחקניה הראשיים. סיביל שפרד ילדה תאומים וברוס ויליס זכה להצלחה ניכרת כאשר כיכב בסרט הקולנוע "מת לחיות" והחליט לפנות זמן רב יותר לתעשיית הקולנוע. נוסף על כך, עזב המפיק והכותב הראשי של הסדרה, גלן גורדון קרון את ההפקה על רקע חוסר מחויבותם של השחקנים הראשיים, דבר שהוביל לירידה חדה ברמת הכתיבה והיצירתיות התוססת שאפיינה את הסדרה.
התדרדרות הסדרה במדדי הצפייה, חוסר העניין של השחקנים הראשיים ושביתת תסריטאים הובילו לשידור פרק הסיום של הסדרה, המשתלב בסופו במציאות, כאשר נחשף שהמשרד אינו אלא תפאורה הנלקחת מהמקום, תוך שהבמאי, דניס דוגן בתפקיד עצמו, מאשים את ויליס ושפרד בפירוק המשרד. התעלומה האחרונה, בה עסק הפרק, נותרת בלתי מפוענחת.
פרסים עיקריים

1985 - זכייה בפרס גילדת הבמאים של אמריקה לסדרת דרמה
1986 - זכייה בפרס גילדת הבמאים של אמריקה לסדרת דרמה; 15 מועמדויות וזכייה אחת בפרס אמי; זכייה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית בסדרת טלוויזיה (לסיביל שפרד) וזכייה של שני השחקנים הראשיים בפרס בחירת הקהל
1987 - 10 מועמדויות לפרס אמי ו-4 זכיות (כולל פרס לשחקן ראשי בסדרת דרמה לברוס ויליס); זכייה בפרס גלובוס הזהב לשחקן ולשחקנית בסדרת טלוויזיה וזכייה של שפרד בפרס בחירת הקהל בשתי קטגוריות (שחקנית ראשית בסדרת טלוויזיה ובדרנית בכל הסוגות)
1988 - 5 מועמדויות וזכייה אחת בפרס אמי; זכייה של שפרד בפרס בחירת הקהל
1989 - 2 מועמדויות וזכייה אחת בפרס אמי
לקריאה נוספת

ערך באתר "מוזיאון הטלוויזיה" (אורכב 01.12.2018 בארכיון Wayback Machine)
הערות שוליים

↑  100 סדרות הטלוויזיה הטובות ביותר בכל הזמנים
↑  פרק 4 בעונה 2 - הפרק ב-IMDb
↑  פרק 7 בעונה 3 - הפרק ב-IMDb
↑  מקום מספר 23 בבילבורד הוט 100 בשנת 1987 ומקום ראשון למשך שבוע במצעד Adult Contemporary
↑  TV's Biggest Jumping The Shark Moments
קרובים רחוקים מאוד

| --- | --- |

פתיח הסדרה
 סוגה:  קומדיית מצבים
 יוצרים:  דייל מק'רייבן
 שחקנים:  ברונסון פינצ'וט   מארק לין-בייקר
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מקום התרחשות:  שיקגו 
 מספר עונות:  8 
 מספר פרקים:  150 
 תוכנית המשך:  אריזה משפחתית 
 הפקה
 חברת הפקה:  לורימר, האחים וורנר טלוויזיה 
 הפצה:  האחים וורנר טלוויזיה, הולו 
 מוזיקה:  ג'סי פרדריק 
 אורך פרק:  21 דקות ו-30 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ABC 
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הילדים   ערוץ 3   ערוץ המזרח התיכון
 תקופת שידור מקורית:  25 במרץ 1986 – 6 באוגוסט 1993
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
קרובים רחוקים מאוד (במקור: Perfect Strangers – "זרים לחלוטין") הייתה קומדיית מצבים אמריקנית מצליחה, שהופקה על ידי חברת לורימר ושודרה ברשת ABC בארצות הברית החל מה-25 במרץ 1986, וכלה ב-6 באוגוסט 1993. בישראל הסדרה שודרה בערוץ 3 ובערוץ הילדים בכבלים בשנות התשעים ומאוחר יותר שודרה בערוץ המזרח התיכון. כיום רק שתי עונות ראשונות יצאו במארז DVD.
הסדרה מספרת את סיפורם של לארי אפלטון (מגולם בידי מארק לין-בייקר), החולק את דירתו בשיקגו עם בן דודו הרחוק באלקי בארטוקומוס (ברונסון פינצ'וט), רועה צאן מהאי הבדיוני מיפוס. באלקי הוא נאיבי ואידיאליסט, ואינו בקי דיו במנהגי אמריקה. הוא מכנה את בן דודו "Cousin Larry" ("בן הדוד לארי"). רבים מהפרקים עוסקים בנסיונותיו של לארי להתעלות מעל באלקי, המסתיימים בסופו של דבר בכך שבאלקי צריך לעזור לו. הסדרה עשירה בהומור סלפסטיק.
נראה שהאי מיפוס הוא בעל קרבה מסוימת ליוון. המבטא המיפוסי שביצע פינצ'וט בסדרה היה מבוסס על מבטא יווני, אולם במהלך הסדרה הוא הפך למבטא בעל גוון רוסי. משפטו הקבוע של באלקי הוא "!Of course not, don't be ridiculous" ("כמובן שלא, אל תהיה מגוחך!"), הנאמר בדרך כלל בתגובה להאשמה בדבר שהוא אכן ביצע. באלקי ולארי חוגגים מדי פעם בריקוד הנקרא "Dance of Joy" ("ריקוד האושר").
עלילת הסדרה

הסדרה מתחילה ב-1986, כשלארי מתגורר בדירה בשיקגו. באלקי עובר לגור עמו בפרק הראשון. הדירה שלהם ממוקמת מעל לחנות "ריץ", שבה שניהם עובדים עבור דונלד טווינקסטי, שהוא גם בעל הבית שלהם. סוזן היא שכנה שלהם, שהופיעה בפרקים הראשונים של הסדרה. בתחילת העונה השנייה מוצגות דמויותיהן של ג'ניפר ליונס ומרי-אן ספנסר, המתגוררות בצוותא מעליהם, כבנות זוגם של לארי ובאלקי, בהתאמה.
בתחילת העונה השלישית מתחילים לארי ובאלקי לעבוד במרתפו של עיתון בדיוני בשם "שיקגו כרוניקל" - לארי כעיתונאי ובאלקי בחדר הדואר. הבוס שלהם הוא הארי ברנס. ביחד עימם עובדים סאם גורפלי, שהוא ראש חדר הדואר והבוס של באלקי, ולידיה, הכותבת טור עצות בעיתון. אישה נוספת העובדת עימם היא הארייט וינסלו, מפעילת המעלית בקומות השלישית והרביעית. השחקנית שגילמה אותה, ג'ו מארי פייטון-נובל, עזבה את התוכנית בשנת 1989 כדי לככב בסדרת הטלוויזיה אריזה משפחתית באותו תפקיד. מר ויינרייט היה הבוס של לארי בעיתון לאחר שהארי ברנס עזב את הסדרה.
בתחילת העונה השביעית חל שינוי באופי הסדרה. לארי וג'ניפר התחתנו בתחילת העונה ועברו לגור בבית גדול, ביחד עם באלקי ומרי-אן, שהתחתנו בסוף העונה. לארי ובאלקי גם קודמו בעבודותיהם.
בפרק האחרון והכפול של הסדרה, ששודר ב-6 באוגוסט 1993, יוצאים לארי, באלקי וג'ניפר לטיסה בכדור פורח, כדי לנסות לזרז את הלידה של ג'ניפר, לאחר שמרי-אן ילדה לפניה. לאחר שלשתי המשפחות נולדו יורשיהן, הסדרה מסתיימת בלקט של סצנות מהסדרה, מלווה במוזיקה.
סקירה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה> הפרק הראשון | שודרה לראשונה> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 6 | 6 | 25 במרץ 1986 | 29 באפריל 1986 |
|  | 2 | 22 | 22 | 17 בספטמבר 1986 | 6 במאי 1987 |
|  | 3 | 22 | 22 | 23 בספטמבר 1987 | 6 במאי 1988 |
|  | 4 | 22 | 22 | 14 באוקטובר 1988 | 5 במאי 1989 |
|  | 5 | 24 | 24 | 22 בספטמבר 1989 | 4 במאי 1990 |
|  | 6 | 24 | 24 | 28 בספטמבר 1990 | 3 במאי 1991 |
|  | 7 | 24 | 24 | 20 בספטמבר 1991 | 18 באפריל 1992 |
|  | 8 | 6 | 6 | 9 ביולי 1993 | 6 באוגוסט 1993 |
טריוויה

סדרת הטלוויזיה "אריזה משפחתית", ששודרה בין השנים 1989 ועד 1998, הייתה סדרה-בת של "קרובים רחוקים מאוד". גם עלילתה התרחשה בשיקגו. בפרק השלישי של "אריזה משפחתית", מגלים כי הארייט וינסלו פוטרה מעבודתה כמפעילת המעלית ב"שיקגו כרוניקל", מפני שהחברה החליטה לעבור למעלית המופעלת אוטומטית. בפרק ששודר בנובמבר 1997, התארח מארק לין-בייקר ב"אריזה משפחתית", אולם בדמות אחרת; הוא גילם את הבוס המרושע של הארייט. כמה פרקים לאחר מכן הוחלפה השחקנית שגילמה את הארייט, ג'ו מארי פייטון, בשחקנית ג'ודיאן אלדר.
משפטו של באלקי "כמובן שלא, אל תהיה מגוחך" מבוסס על המשפט של דמותו של השחקן ברונסון פינצ'וט בהשוטר מבברלי הילס, "כמובן שלא, אל תהיה טיפש".
אחיו הצעיר של ברונסון, ג'סטין פינצ'וט, התארח באחד מפרקי הסדרה. ניקו, הדמות שגילם בפרק, היה זהה לבאלקי, והוא יצא עם מרי-אן בזמן שבאלקי יצא עם בחורה זהה לה.
בסדרת הטלוויזיה משפחת סימפסון היו מספר התייחסויות לסדרה: בפרק "ליל כל הקדושים 15" הוצגה פארודיה על סיטקומי-סלאפסטיק מסוגה של "קרובים רחוקים מאוד", בה החייזרים קאנג וקודוס הכינו ארוחת ערב עבור הבוס, שהורכבה מבני משפחת סימפסון. בסיום המערכון ובסיום הפרק, נוגן שיר הפתיחה של "קרובים רחוקים מאוד" בליווי תמונות מהפרק, דבר שהיה נהוג גם בסדרה המקורית. בפרק "Barting Over" צפו בארט וליסה בפרק בדיוני של הסדרה, בו נתן באלקי טבעת אירוסין לעז, ובשלב אחר רקד על האסלה. לארי אמר "באלקי, אתה רוקד על האסלה!" ולכך השיב באלקי "לא שמעת על 'פלאשדאנס'?" (התרגום המילולי ל-Flushdance הוא "ריקוד הדחת מים").
סדרת-בת

אחרי ההצלחה של "קרובים רחוקים מאוד" החלה סדרת-בת בשם "אריזה משפחתית", ששודרה בין השנים 1989 ועד 1998 ברשת ABC, גם עלילתה התרחשה בשיקגו. על דמותו של קרל וינסלו שוטר מקומי שעשה הופעה אחת בקרובים רחוקים מאוד שגם הארייט וינסלו (אשתו) עשתה הופעות רבות בסדרה, משום שהופעתם מאוד הצליחה אז הם קיבלו את הסדרה משלהם, על משפחת וינסלו האפרו אמריקאית שמנסים לחיות בשלווה (עלילה דומה למשפחת קוסבי) למרות שהדמות סטיב ארקל החנון המפוזר, תמיד הורס את יומם של משפחת וינסלו במיוחד של קרל.
כל ילדיי

| --- | --- |

 סוגה:  אופרת סבון
 יוצרים:  אגנס ניקסון
 שחקנים:  סוזאן לוסי (Erica Kane)  קוריולינוס סמית' הבן  ג'יל לארסון  מייקל נורי  דבי מורגן  Mary Fickett  רות ווריק  Elizabeth Hendrickson  Natalie Hall  בובי איקס  Jeffrey Byron  דניאל קוסגרוב  Rebecca Budig  טוניה פינקינס  קמרון מתיסון  לינדזי קורמן  Alicia Minshew  Cady McClain  קריסשל סטאוס  אלכסה האווינס  בפסקה זו 3 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 פרסים:  פרסי התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה, Daytime Emmy Award for Outstanding Drama Series 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  43 
 מספר פרקים:  10,755 
 הפקה
 הפצה:  ABC 
 טכניקת צילום:  מערך מרובה מצלמות 
 אורך פרק:  60 דק' 
 שידור
 רשת שידור:  ABC, Hulu
 רשת שידור בישראל:  ערוץ 2, ערוץ 1
 תקופת שידור מקורית:  5 בינואר 1970 – 23 בספטמבר 2011   29 באפריל 2013 – 2 בספטמבר 2013
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
כל ילדיי (באנגלית: All My Children) היא אופרת סבון של רשת ABC האמריקאית ששודרה מ-5 בינואר 1970. הסדרה מביאה את סיפורם של תושבי עיירה בורגנית בדיונית בשם "פיין ואלי" הממוקמת בפנסילבניה.
במספר מקרים הסדרה פרצה דרך בעיסוק בנושאים שהיוו טאבו בתעשיית הבידור האמריקאית. ב-1983 היא הייתה אופרת הסבון הראשונה שעסקה בגלוי בהומוסקסואליות והציגה דמות לסבית, וב-1987 הייתה בין הראשונות שעסקו במחלת האיידס וביחס החברה לחולים במחלה.
הסדרה היוותה קרש קפיצה לכמה ממשתתפיה, ובראשם שרה מישל גלר ששיחקה בתור קנדל הארט, ולאחר מכן כיכבה בסדרה באפי ציידת הערפדים. ג'סי מקרטני, ששיחק בסדרה מ-1998 ועד ל-2001, זכה על תפקידו בשני פרסי אמי. בסדרה שיחקה גם שאנון קיין. אחת הדמויות האייקוניות של הסדרה היא אריקה קיין, אותה גילמה סוזן לוצ'י במשך 41 שנה, מ-1970 ועד ביטול הסדרה ב-2011.
בישראל, שודרה הסדרה החל מיוני 1999 ועד 2004 באופן יומי בערוץ 2. לאחר הפסקה של מספר חודשים, הסדרה חזרה לשידור בערוץ 1 מנובמבר 2004 עד אמצע ינואר 2006.
באפריל 2011 הודיעה רשת ABC על הפסקת שידורה של הסדרה ב-23 בספטמבר 2011, לאחר 41 שנים.
בחודש אפריל 2013 כל ילדיי ולחיות את החיים חזרו לשדר פרקים חדשים לאחר שחברת PROSPECT PARK שרכשה את הזכויות וההיסטוריה של אופרות הסבון מרשת ABC החלה לשדר פרקים חדשים באמצעות iTunes ו-Hulu בארצות הברית. שידורי הסדרה הסתיימו ב-2 בספטמבר 2013.
יאנוש פאסטור

| --- | --- |

צילום מ-1938
 לידה:  29 בינואר 1881 דיומה, ממלכת הונגריה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  7 בינואר 1945 (בגיל 63) בודפשט, ממלכת הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות קרפשי 
 צאצאים:  János Pásztor 
 
יאנוש פאסטור (בהונגרית:Pásztor János ‏ 29 בינואר 1881 - 7 בינואר 1945) היה פסל הונגרי מן הזרם האקדמיסטי שחי ופעל במחצית הראשונה של המאה ה-20. גישתו האמנותית דומה לזו של ציירי אסכולת אלפלד.
קורות חייו

פאסטור נולד ב-1881 בעיירה דיומה, במחוז בקש, כיום חלק מהעיירה דיומארדד.
הוריו היו יוז'ף פאסטור ותרזיה לבית בורדה (Bordé).
הוא למד פיסול בבית הספר לאמנויות ומלאכות, כיום אוניברסיטת מוהולי-נאג' לאמנות ועיצוב בבודפשט. הוא היה תלמידו של לאיוש מאטראי.
יצירותיו הראשונות היו פסלים של דמויות צדדיות באנדרטה שפיסל לאיוש מאראי למהנדס פאל ואשארהיי בסגד.
ב-1903–1905 למד עם מלגת לימודים ממלכתית באקדמיה ז'וליאן בפריז. ב-1905 הוא התיישב בהודמזוושרהיי, בה התיידד עם הצייר דיולה רודנאי, וכעבור חמש שנים עבר לגור בבודפשט.
שמו כאמן הלך לפניו עקב השתתפותו בתערוכות פופולריות ב-1925,1918,1911 ו-1930.
ב-1929 זכה בגראן פרי בתערוכה העולמית של ברצלונה.
נהרג ב-7 בינואר 1945 בשלהי מלחמת העולם השנייה בהפצצות הסובייטיות על בודפשט.
נקבר בבית הקברות קרפשי.
יצירתו

פאסטור יצר פיסלי ז'אנר קטנים, פסלי עירום נשי, פסלי פרוטומה וטורסו ופסלי מצבות.
בשנות ה-1930 ו-1940 פיסל פאסטור מספר אנדרטאות ציבוריות חשובות בבודפשט.
מהחשובות שבעבודותיו יש לציין את הממוריאל פרנץ קזינצי ברובע המצודה בבודה והפסל הנאו-קלאסי של פרנץ ראקוצי השני רכוב על הסוס, שהוצב ב-1937 מול חזית הפרלמנט ההונגרי בככר לאיוש קושוט.
עם תלמידיו נמנים אישטוואן קמוצאי ודיולה נירה (Nyírő)
חייו הפרטיים

בנו הוא שחקן התיאטרון והקולנוע ההונגרי באותו שם: יאנוש פאסטור (1984-1914)
הוקרה

1930 - כתר קורבינוס
1941 - השרשרת קורבינוס של הונגריה
מבחר יצירותיו

פסלי זיכרון ואנדרטאות:
1905 - הדמויות הצדדיות באנדרטת המהנדס ההידרולוג פאל ושרהיי מאת לאיוש מאטראי בסגד
1921"מזרח" בבודפשט
1929 -אנדרטה לגבורה במאקו
אנדרטה לגבורה בעיר סקשפהרוואר יחד עם הפסל רז'ה היקיש
אנדרטה לזכר מלחמת העולם הראשונה בהומזושרהיי
1923 - אנדרטה לזכר מלחמת העולם הראשונה בסנטש
1933 - הפסל של שליט טרנסילבניה, אישטוואן באטורי בבודפשט, הוצבה במקומה בשנות ה-1950
1936 - פסלו של פרנץ קזינצי בבודפשט
1937 - האנדרטה של פרנץ ראקוצי השני הורכב על הסוס, בבודפשט
1942 - פסלו של דיולה גמבש, הופל ב-1944
פסלו של לודוויג ואן בטהובן במארטונואשאר
פסלו של דיולה רודנאי באי מרגיט בבודפשט, הוצב ב-1966
פסלים קטנים
1906 - Búcsúzkodás פרידה, פסל מעץ, בגרליה הלאומית ההונגרית בבודשפט
1913 - Az elűzött - המגורשים - משיש, בהגלריה הלאומית ההונגרית
מצבות על קברים
1930 - פסלו של קארוי לוץ - מצבה בבית הקברות קרפשי, בדרך פיומה, בבודפשט
גלריה

הנערה עם כד, בככר קושוט בהודמזוושרהיי
המזרקה עם קבוצת הפסלים "טיסה של הברכה ושל ההרס" בסגד
פסלו של פאל קיניז'י בבודפשט
קברו של קארוי לוץ בבית הקברות קרפשי
פסלו של פרנץ ראקוצי השני מול חזית הפרלמנט ההונגרי בבודפשט
הערות שוליים

↑  Köztérkép. Gömbös Gyula szobra.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "יאנוש פאסטור".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb126503606 (data)  CiNii: DA06309690  GND: 133389219  ISNI: 0000 0000 6688 6095  LCCN: nr98033580  RKD: 442548  SUDOC: 252872258  ULAN: 500122461  VIAF: 67654447   WorldCat (עם VIAF): 67654447
COPS

| --- | --- |

 סוגה:  docu-soap, טלוויזיה תיעודית 
 יוצרים:  John Langley, Malcolm Barbour 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  35 (נכון ל-1 בספטמבר 2024)
 מספר פרקים:  1,175 (נכון ל-1 בספטמבר 2024)
 הפקה
 מפיק:  Paul Stojanovich, Bertram van Munster, Morgan Langley 
 מפיקים בפועל:  John Langley 
 הפצה:  פוקס המאה ה-20 בטלוויזיה 
 מוזיקה:  נייתן וונג 
 אורך פרק:  22 דק' 
 שידור
 רשת שידור:  פוקס 
 תקופת שידור מקורית:  11 במרץ 1989 – הווה 
 קישורים חיצוניים
 www.cops.com
 דף התוכנית ב-IMDb
 
COPS היא תוכנית מציאות אמריקאית אשר מופקת על ידי חברת Langley Productions. הסדרה עלתה לשידור לראשונה ברשת פוקס ב-11 במרץ 1989. הסדרה נוצרה על ידי ג'ון לנגלי ומלקולם ברבור והיא אחת מתוכניות הטלוויזיה הוותיקות ביותר בארצות הברית שעדיין מופקות עבורן פרקים חדשים, אשר מכילה 36 עונות נכון ל-2024.
שיר הנושא האיקוני של הסדרה, "Bad Boys" (אנ') בביצוע להקת Inner Circle, מנוגן בפתיח של כל פרקי הסדרה ובסיום של כל הפרקים.
פורמט

הסדרה מתעדת את חייהם של שוטרים, סגני שריף ופקידי אכיפת חוק אחרים בארצות הברית במהלך פעילויות משטרתיות שונות, כולל עצירות של כלי רכב אקראיים לאורך הכבישים, מעצרים של חשודים, ועוד. כל פרק בדרך כלל מורכב משלושה קטעים עצמאיים אשר לרוב מסתיימים במעצר אחד או יותר.
הסדרה צולמה בעונות הראשונות בעיקר בפלורידה, אך בעם השנים היא צולמה במיקומים מרובים ברחבי ארצות הברית, וכמו גם במספר מדינות אחרות ברחבי העולם.
רקע

הקונספט של הסדרה נהגה במהלך שביתת איגוד התסריטאים האמריקני ב-1988, כאשר ההפקה של תוכניות מציאות החלה להפוך לאופציה אטרקטיבית יותר עבור רשתות הטלוויזיה האמריקניות.
בעקבות מחאות ג'ורג' פלויד, אשר החלו בעקבות פרסום סרטון המתעד את רצח ג'ורג' פלויד על ידי שוטר במשטרת מיניאפוליס, ביוני 2020 רשת פארמונט החליטה לבטל את התוכנית. משנת 2021 ואילך התוכנית מופקת על ידי רשת פוקס.
אבנר פיינגלרנט

| --- | --- |

 לידה:  22 בדצמבר 1961 (בן 63) קיבוץ ברור חיל, ישראל
 סוגה מועדפת:  סרט תיעודי
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1993 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 יצירות בולטות:  האחו הקטן במדבר - דיפטיך תיעודי גברים על הקצה - יומן דייגים
 פרסים והוקרה:  פרס הסרט הישראלי הטוב ביותר בפסטיבל דוקאביב 2024  פרס הבימוי בתחרות הישראלית מטעם פיפרסקי ופרס הצילום בפסטיבל דוקאביב, 2018  הסרט הארוך הטוב ביותר, פסטיבל טרנזיט לסרטים תיעודיים, פולין, 2012  פרס חבר השופטים, פסטיבל "דייגי העולם", 2008
 https://skeneborder.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
אבנר פיינגלרנט (נולד ב-22 בדצמבר 1961) הוא במאי ויוצר קולנוע עצמאי ישראלי. פרופסור מן המניין ודקאן הפקולטה לאמנויות בסמינר הקיבוצים. מיוזמי ומייסדי בית-הספר לאמנות הקול והמסך ופסטיבל קולנוע דרום במכללה האקדמית ספיר, ועמד בראשם במשך שמונה עשרה שנים. שימש כעורך אחראי של כתבי העת לקולנוע - מחברות קולנוע דרום, אוצרות דרום. מרצה אורח באוניברסיטת קולומביה בניו יורק, האקדמיה לאמנויות הבמה של פראג "FAMU", בית הספר לקולנוע בלודוויגסבורג, Filmakademie Baden Württemberg (אנ') והתוכנית לתואר שני בתרבות הקולנוע באוניברסיטת חיפה. עבודת הדוקטורט שלו באוניברסיטת מזרח לונדון (אנ') היא קריאה לאקניאנית של סרטי המסע בקולנוע האירופי. הקים עם הגר סעד שלום את חברת ההפקה סקינה בורדר פילמס במושב נתיב העשרה. יחד יצרו את הסרטים הדוקומנטריים האחו הקטן, זוכה הפרס לסרט הישראלי הטוב ביותר בפסטיבל דוקאביב 2024, ובמדבר - דיפטיך תיעודי, זוכה פרס הבימוי מטעם פיפרסקי ופרס הצילום בפסטיבל דוקאביב 2018.