stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תיק נעדר (סרט)
תקציר עלילת הסרט

דני, בנה בן העשרה של משפחת ארנו, נעלם. על חקירת ההעלמות מופקד פרנסואה ויסקונטי, בלש מותש וציני, שאשתו נטשה אותו לאחרונה. ויסקונטי חוקר את העלמות הנער הצעיר תוך כדי ניסיון לתקן את מערכת היחסים עם בנו דניס בן ה-16, שמסובך ככל הנראה בעברות סמים. מר יאן בלאל, המורה לצרפתית של דני, שומע על העלמות הנער ומציע לבלש את עזרתו.
צוות השחקנים

ונסן קאסל - פרנסואה, בלש אלכוהוליסט
רומן דוריס - יאן בלאל, מורה לצרפתית
סנדרין קיברלן - סולנז', אמו של דני
שארל ברלינג - מארק, מפקח במשטרה
אלודי בושז - לולה, אשתו של בלאל
חפציה הרצי - שריפה, שוטרת
ג'רום פולי - רפאל ארנו, אביו של דני
לורנה טלייה - מארי ארנו, אחותו של דני
סאדק - תלמידו של פרנסואה
תיעוד עושר הדברים

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  גָ'אנְג חְווָה 
 שפת המקור:  סינית מסורתית 
 סוגה:  קומפנדיום 
 
תיעוד עושר הדברים (סינית מסורתית: 博物志, פין-יין: bó wù zhì בָּוֹ ווּ גְ'ה), הוא ספר פלאות מן המאה השלישית לספירה, מתקופת שושלת ג'ין, שנכתב על ידי גָ'אנְג חְווָה. זהו ספר רחב היקף המכיל ידע גאוגרפי, אגדות פולקלור על דמויות היסטוריות, מידע על צמחים משונים ובעלי חיים משונים, ושיטות כישוף ואלמוות. למעשה מדובר באגדות, היסטוריה עתיקה, תיאורים מדעיים ושלל מסמכים שקובצו כולם לכרך אחד.
פרקי היצירה

שלוש המגילות הראשונות עוסקות בגאוגרפיה, זואולוגיה ובוטניקה. המגילות הרביעית והחמישית עוסקות ברפואה וכישוף. המגילה השישית סוקרת נושאים שונים, והמגילות השביעית עד העשירית עוסקות בשמועות משונות, תיקונים היסטוריים ושלל נושאים.
נושאי עיסוק ידועים

"תיעוד עושר הדברים" מתאר את העצם הבלתי מזוהה "רפסודה צפה", אשר יש הטוענים כי מדובר בעב"ם.
נושא אחר שמתואר בספר הוא דרכי ההכנה של "אבקת השממית", אשר משמשת לאימות בתולין, אך הדברים הכתובים ביצירה בנושא זה נחשבים לא אמינים.
ספרי המשך

"הרחבה לתיעוד עושר הדברים" של לִי שְׁה מתקופת שושלת סונג.
"תיקון תיעוד עושר הדברים" של יוּאוּ צְ'ייֵן מתקופת שושלת מינג.
"תיעוד העושר הנרחב של הדברים" של דונְג סְה-גָ'אנְג מתקופת שושלת מינג.
הערות שוליים

↑  張華
↑  浮槎
↑  守宮砂
↑  續博物志
↑  李石
↑  博物志補
↑  游潛
↑  廣博物志
↑  董斯張
שאול קרקובר

| --- | --- |

 מקום לימודים:  ישיבת פוניבז'  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב  אוניברסיטת מרילנד 
 מוסדות:  האקדמית חמדת 
 
שאול קרקובר (נולד ב-17 באוקטובר 1947, ג' בחשוון תש"ח) הוא גאוגרף ישראלי, פרופסור אמריטוס במחלקה לגאוגרפיה ופיתוח סביבתי באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. הוא חבר סגל המחלקה מאז 1982 ועמד בראשה שתי קדנציות במשך 6 שנים. כיהן כדקאן בקמפוס אוניברסיטת בן-גוריון באילת בין השנים 2006–2010 וכנשיא האגודה הגאוגרפית הישראלית בין השנים 2000 – 2002.  ייסד את המכון למחקר אזורי קטיף ועמד בראשו בשנים 1985–1985. מאז 2007 הוא מכהן כיו"ר הוועד המנהל של מרכז מדע ים המלח והערבה. היה שותף בכיר בעריכת תוכניות פיתוח רבות עבור רשויות מקומיות בישראל בהן: התוכנית לפיתוח באר שבע (1989), תוכנית מתאר לעיר אשקלון (1991), ותוכניות לפיתוח מוסדות חינוך ברשויות מקומיות. משנת 2016 מכהן כנשיא המכללה האקדמית לחינוך חמדת הדרום.
ביוגרפיה

נולד בעיירה הורנה סליבי (אנ') שבסלובקיה בשנת 1947 לנפתלי צבי ורבקה קרקובר. בשנת 1949 עלה לישראל עם הוריו ואחיו הצעיר יעקב באונייה "גלילה" והתגורר תחילה במגדל-גד, לימים - העיר אשקלון. למד בבית הספר הממ"ד ע"ש הרב שמחה אסף בעיר, ולאחר מכן בישיבת פוניבז' לצעירים ובישיבת פוניבז' הגבוהה בבני ברק. השלים בגרות אקסטרנית בטרם החל לימודיו באוניברסיטת הנגב. בשירותו הצבאי לחם בחזית סיני במלחמת ששת הימים.
החל משנת תשכ"ז נשוי למזל לבית גבאי. לזוג ארבעה בנים. בנם השני, הרב אוהד קרקובר, מכהן כרב היישוב כוכב השחר. בעבר התגורר הזוג בנתיבות ועסק בהוראה. לאחר מכן התגוררו שנים רבות ביישוב מיתר, שם התמודד מספר פעמים על מקום במליאת המועצה המקומית מיתר מטעם סיעת "שורשים". כיום מתגורר בירושלים.
ביוגרפיה > קריירה אקדמית

בשנת 1972 השלים את לימודי התואר הראשון בכלכלה וגאוגרפיה באוניברסיטת בן-גוריון (שנקראה אז אוניברסיטת הנגב), ובשנת 1978 קיבל בה תואר שני בגאוגרפיה, על עבודה שכותרתה "חסרונות לגודל ביישובים עירוניים קטנים : בהדגמה - אופקים, נתיבות ושדרות".
השלים את לימודי הדוקטורט שלו בגאוגרפיה אורבנית באוניברסיטת מרילנד שבארצות הברית בשנת 1981, ועשה שנת פוסט-דוקטורט באוניברסיטת אוהיו. שימש מרצה אורח באוניברסיטת אינסברוק שבאוסטריה (1999), באוניברסיטת וויקאטו שבניו זילנד (2000), באוניברסיטת ריו גרנדה דה סול שבברזיל (2004) ובאוניברסיטת מרכז פלורידה, ארצות הברית (2005).
השלים את לימודי המאסטר באוניברסיטה העברית בגאוגרפיה אורבנית בהנחייתו של פרופ' אריה שחר בשנת 1999. באותה שנה קבל גם תעודת מתכנן ערים ואזורים מהמכון ללימודים עירוניים ואזוריים באוניברסיטה העברית.
משנת 2016 מכהן כנשיא המכללה האקדמית לחינוך חמדת הדרום.
פרסם ספרים אחדים ועשרות מאמרים בכתבי עת בארץ ובעולם. משמש כעורך-שותף של כתב העת הבינלאומי Tourism Geographies מאז היווסדו, כמייסד וכעורך ראשי של כתב העת האינטרנטי 'הרשת הגאוגרפית' וכחבר מערכת בכתבי עת אחדים בארץ ובעולם. תחומי מחקריו מתמקדים בפיתוח עיר ואזור מהיבטים אחדים:
פיתוח אזורי פריפריה בארץ ובעולם
דינמיקה מרחבית של התפתחות מטרופולינית
ענף התיירות כאמצעי לפיתוח אזורי-כלכלי
פיתוח תיירות מורשת יהודית באירופה
הערות שוליים

↑  נשיא חדש בחמדת הדרום, באתר ערוץ 7
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264147205171  LCCN: n92108787  VIAF: 113245660   WorldCat (עם VIAF): 113245660
שוק מתעורר

מדד השווקים המתעוררים לפי אינדקס סטנלי מורגן (חברת MSCI) לשנת 2006  שווקים מתעוררים  שווקים מפותחים
שוק מתעורר הוא כינוי למדינה בה התמ"ג לנפש נמוך מזה של מדינה מפותחת, אף על פי שקיימת בה צמיחה כלכלית מהירה ורמת החיים בה קרובה לזו של המדינות המפותחות.
הביטוי שווקים מתעוררים שכיח מאוד בכלכלה בכלל ובבורסות לניירות ערך בפרט.
רוב המדינות בעלות השווקים המתעוררים בדרך כלל מאופיינות בגידול כלכלי מהיר בכמות השקעות גבוהה יחסית (אף על פי שזה לא תמיד הכלל), לכן, הם הופכים אטרקטיביים במיוחד להשקעות הון
(במיוחד דרך הבורסות אשר לעיתים רבות מסוגלות להניב תשואה גבוהה יותר מאשר הבורסות במדינות בעלות השווקים המפותחים).
רשימת מדינות בעלי שווקים מתעוררים

נכון למאי 2010, כלל מדד השווקים המתעוררים לפי אינדקס סטנלי מורגן את 21 המדינות הבאות:
אינדונזיה אינדונזיה
ברזיל ברזיל
דרום אפריקה דרום אפריקה
קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית
הודו הודו
הונגריה הונגריה
טאיוון טאיוון
טורקיה טורקיה
מקסיקו מקסיקו
מלזיה מלזיה
מצרים מצרים
מרוקו מרוקו
הרפובליקה העממית של סין  סין
פולין פולין
הפיליפינים הפיליפינים
פרו פרו
צ'ילה צ'ילה
צ'כיה צ'כיה
קולומביה קולומביה
רוסיה רוסיה
תאילנד תאילנד
הערות שוליים

↑  MSCI Emerging Markets, תחת EM
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4398432-0 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שוואבית

| --- | --- |
  אזורים שבהם מדוברת השוואבית
  אזורים שבהם מדוברת השוואבית
 מדינות:  גרמניה 
 אזורים:  שוואביה, באדן-וירטמברג, בוואריה 
 דוברים:  820,000 (נכון ל־2006) 
 כתב:  אלפבית לטיני 
 משפחה:  הודו-אירופית גרמאנית מערב גרמאנית גרמאנית עילית אלמאנית שוואבית
 קוד ISO 639-3:  swg 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
שוואבית (בגרמנית: Schwäbisch) היא כינוי לניב הגרמני המדובר באזור שוואביה שבגרמניה. הלהג מדובר במדינת באדן-וירטמברג ובבירתה שטוטגרט, החופפים לאזור שוואביה ההיסטורית. השוואבית היא חלק מקבוצת ניבים גרמניים קרובים בשם אלמאנית.
תל אל-הווא

| --- | --- |

 מידע
 עיר:  עזה
 מדינה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 קואורדינטות:  31°30′33″N 34°26′13″E﻿ / ﻿31.5091°N 34.4369°E﻿ / 31.5091; 34.4369
 שכונות נוספות בעזה
  (למפת עזה מוגדלת) תל אל-הווא(למפת עזה רגילה) תל אל-הווא
 
תל אל־הווא (בערבית: تل الهوى) היא שכונה הנמצאת בדרום־מערב העיר עזה. בגבולה הצפוני של השכונה נמצא מתחם האוניברסיטה האיסלאמית בעזה. כמו כן, נמצאים בשכונה בניין משרד הפנים הפלסטיני ובניין שהיה מפקדת שירות הביטחון המסכל של הרשות הפלסטינית, עד השתלטות חמאס על עזה בשנת 2007. בעקבות ההשתלטות שונה ייעוד המבנה לתחנת משטרה. צמוד למתחם האוניברסיטה האיסלאמית, ממזרח לו, מצוי מתחם גדול של ארגון הסיוע אונר"א, ולידו בית החולים אל-קודס. מאז שנות ה־90 של המאה העשרים התפתחה השכונה ונבנו בה מבני ציבור ובתי מגורים מודרניים. הרחובות בשכונה רחבים, בדרך כלל, בהשוואה לרחובות ברוב שכונות עזה.
העיתונאי הבריטי אלן ג'ונסטון הוחזק בשכונה זו כבן ערובה על ידי משפחת דוע'מוש עד לשחרורו.
היסטוריה

בלילה שבין 28 ו-29 בדצמבר 2008, במסגרת מבצע עופרת יצוקה, הפציץ חיל האוויר הישראלי את מבני האוניברסיטה האיסלאמית וגרם להם נזק רב בטענה כי במקום פותחו ונאגרו אמצעי לחימה. בהמשך המבצע, ב-15 בינואר 2009, בעת שכוחות צה"ל כיתרו את העיר, נפגע מתחם אונר"א משלושה פגזי ארטילריה שגרמו לדליקה במחסני המזון של הסוכנות. צה"ל הודיע כי האש נורתה בעקבות ירי מהמקום על כוח של חטיבת גבעתי שפעל באזור. בסיום המבצע, נמסר על ידי אמצעי תקשורת, כי לשכונה נגרם נזק כבד.
ב-9 במרץ 2012 נהרג זוהיר אל-קייסי, מזכ"ל ועדות ההתנגדות העממית ברצועת עזה, בתקיפה שביצע כלי טיס של צה"ל, בעת שנסע במכוניתו בשכונת תל אל-הווא. יחד איתו נהרג מוחמד אחמד אל-חנני, ששוחרר בעסקת שליט. לדברי צה"ל פעולת סיכול ממוקד זו נעשתה בעת שאל-קייסי עסק בתכנון פיגוע נגד ישראל.
ב-24 במרץ 2017 נורה למוות בראשו, ליד ביתו בשכונה, פעיל החמאס, מאזן פוקהא, ממשוחררי עסקת שליט. חמאס ייחס את ההתנקשות לישראל.
הערות שוליים

↑  יאסר עוקבי, ‏בכיר בזרוע הצבאית של חמאס חוסל בעזה: "ישראל תשלם מחיר", באתר מעריב אונליין, 25 במרץ 2017
↑  אליאור לוי, 4 יריות לראש, עם משתיק קול: כך חוסל בכיר חמאס, באתר ynet, 25 במרץ 2017
רשימת ארגוני הטרור הזרים של מחלקת המדינה של ארצות הברית

בארצות הברית, המונח ארגון טרור זר (באנגלית: Foreign Terrorist Organization (FTO) הוא מונח המגדיר התארגנויות שמקורן מחוץ לארצות הברית ומוגדרות על ידי מזכיר המדינה של ארצות הברית כמעורבות בפעולות טרור בהתאם לחוק ההגירה והאזרחות משנת 1965. נכון ל-2020, הרשימה מורכבת בעיקרה מארגוני טרור אסלאמי, קבוצות בדלניות/לאומניות וקבוצות מרקסיסטיות.
בנוסף לכך, מחלקת המדינה, ביחד עם מחלקת האוצר, רשאיות על פי החוק להגדיר יחידים או ישויות שונות ככאלה שניתן להחיל עליהן סנקציות כלכליות בהתאם לצו הנשיאותי מס' 13224 (אנ'). המשרד לבקרה על נכסים זרים שבמחלקת האוצר מנהל רשימה נפרדת של אלו שהוטלו עליהן סנקציות בגין מעורבות בטרור.
הגדרה

הסוכנות למניעת טרור וקיצוניות אלימה (אנ') של מחלקת המדינה של ארצות הברית עורכת מעקב מתמשך אחר התארגנויות שונות ברחבי העולם ומנטרת את פעילותן במטרה לזהות פעילות טרור. הניטור אינו כולל רק פעולות טרור שבוצעו בפועל על ידי ההתארגנויות הנ"ל; מחלקת המדינה מנטרת גם תכנון פעולות עתידיות או בוחנת את היכולת של אותן התארגנויות להוציא לפועל פעולות טרור.
קבוצות שהוגדרו כ"ארגוני טרור זרים" בעבר והוסרו מהרשימה

| תאריך הוספה | תאריך הסרה | שם | אזור בעולם | אזורי פעילות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 8 באוקטובר 1997 | 8 באוקטובר 1999 | החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין | המזרח התיכון | הרשות הפלסטינית | הכרזה מס' 52650 במרשם הפדרלי |
| 8 באוקטובר 1997 | 8 באוקטובר 1999 | קמר רוז' | אסיה | קמבודיה | הכרזה מס' 52650 במרשם הפדרלי |
| 8 באוקטובר 1997 | 8 באוקטובר 1999 | החזית הפטריוטית של מנואל רודריגז (אנ') | אמריקה הדרומית | צ'ילה | הכרזה מס' 52650 במרשם הפדרלי |
| 8 באוקטובר 1997 | 8 באוקטובר 2001 | הצבא האדום היפני | אסיה | יפן | הכרזה מס' 52650 במרשם הפדרלי |
| 8 באוקטובר 1997 | 8 באוקטובר 2001 | התנועה המהפכנית טופאק אמארו | אמריקה הדרומית | פרו | הכרזה מס' 52650 במרשם הפדרלי |
| 8 באוקטובר 1997 | 8 באוקטובר 2001 | הגרעין המהפכני (אנ') | אירופה | יוון | הכרזה מס' 52650 במרשם הפדרלי |
| 8 באוקטובר 1997 | 15 באוקטובר 2010 | הקבוצה האסלאמית החמושה | אפריקה | אלג'יריה | הכרזה מס' 52650 במרשם הפדרלי |
| 8 באוקטובר 1997 | 28 בספטמבר 2012 | מוג'אהדין ח'לק | אסיה | איראן | הכרזה מס' 52650 במרשם הפדרלי |
| 11 באוקטובר 2005 | 28 במאי 2013 | קבוצת הלוחמים האסלאמיים המרוקנים (אנ') | אפריקה | מרוקו |  |
| 10 בספטמבר 2001 | 15 ביולי 2014 | כוחות ההגנה העצמית של קולומביה (אנ') | אמריקה הדרומית | קולומביה |  |
| 8 באוקטובר 1997 | 3 בספטמבר 2015 | ארגון ה-17 בנובמבר | אירופה | יוון | הכרזה מס' 52650 במרשם הפדרלי |
| 27 במרץ 2002 | 9 בדצמבר 2015 | חזית המאבק האסלאמי בלוב | אפריקה | לוב |  |
| 8 באוקטובר 1997 | 1 ביוני 2017 | פת"ח - המועצה המהפכנית | המזרח התיכון | הרשות הפלסטינית | הכרזה מס' 52650 במרשם הפדרלי |
| 11 בינואר 2021 | 16 בפברואר 2021 | אנצאר אללה (חות'ים) | המזרח התיכון | תימן | הארגון הוחזר לרשימה בפברואר 2024. |
| 8 באוקטובר 1997 | 30 בנובמבר 2021 | הכוחות המזוינים המהפכניים של קולומביה | אמריקה הדרומית | קולומביה | הכרזה מס' 52650 במרשם הפדרלי |
| 20 באוגוסט 2014 | 20 במאי 2022 | מועצת השורא של לוחמי הג'יהאד בסביבות ירושלים | המזרח התיכון | הרשות הפלסטינית | הזרוע של הארגון שפועלת במצרים עודנה ברשימה. |
| 8 באוקטובר 1997 | 20 במאי 2022 | כך / כהנא חי | המזרח התיכון | ישראל |  |
| 8 באוקטובר 1997 | 20 במאי 2022 | אל-ג'אמעה אל-אסלאמיה (מצרים) (אנ') | המזרח התיכון | מצרים |  |
| 8 באוקטובר 1997 | 20 במאי 2022 | אט"א | אירופה | חצי האי האיברי |  |
| 8 באוקטובר 1997 | 20 במאי 2022 | אום שינריקיו | אסיה | יפן |  |
ראו גם

הטרוריסטים המבוקשים ביותר על ידי ה-FBI
הערות שוליים

↑  Foreign Terrorist Organizations, U.S. Department of State
↑  "Revolutionary Guard Corps: US labels Iran force as terrorists". BBC News (באנגלית בריטית). 2019-04-08. נבדק ב-2023-09-26.
תאוריית הברבור השחור

ברבור שחור
הברבור השחור היא מטפורה המשמשת להדגמת מספר עקרונות אפיסטמולוגיים.
למטפורה שורשים היסטוריים. בעבר לא היה ידוע בעולם המערבי על קיום ברבורים שחורים ועל כן הסברה הייתה כי צבעם הוא תמיד לבן. מצב זה השתנה במאה ה-17 עם גילויים של ברבורים שחורים באוסטרליה.
דייוויד יום השתמש בדוגמה זו בספרו "מסכת טבע האדם" כדי להמחיש את בעיית האינדוקציה. ג'ון סטיוארט מיל המחיש בעזרתה את עקרון ההפרכה. קרל פופר התמקד בבעיית האינדוקציה מבחינה לוגית, בפרט באפשרות להסיק מסקנות כלליות מתוך אירועים ספציפיים. נאסים טאלב פיתח זאת ל"תאוריה" לפיה דווקא אירועים שלא היו ניתנים לניבוי הם בעלי השפעה מכרעת על השתלשלות האירועים העתידית, מה שמגביל את היכולת להבין את העולם.
תאוריית הברבור השחור של טאלב

טאלב טוען שרוב האירועים המכוננים בהיסטוריה היו בלתי צפויים בשעתם, בעוד שבדיעבד אנו מביטים לאחור ומסבירים אותם באמצעות סיבתיות רציונלית. טאלב מגדיר ככשל לוגי את האמונה (השגויה) כי האקראיות הכאוטית בעולם האמיתי מתנהגת כמו אקראיות של משחקים המוגדרים באופן מכני וטכני (כזריקת קובייה), בעוד שהמציאות היא הרבה יותר מורכבת ומבלבלת. אמונה זו נובעת מהתפישה כי גם הבלתי-צפוי ניתן היה לצפייה מראש, באמצעות ניתוח סטטיסטי של אירועי העבר, בפרט הודות להנחה שאירועים נוטים להתפלג באופן נורמלי. טאלב מציין כי בניגוד להתפלגות נורמלית, לעיתים רבות פונקציות אחרות מתארות טוב יותר את המציאות. הפונקציות האלה מתאפיינות על ידי דעיכה אטית של ההתפלגות עבור ערכים גדולים - לכן הסתברות של חריגות גדולות מן הממוצע די גבוהה. מקובל לומר שלהתפלגויות אלה יש זנב ארוך. טאלב גם מזכיר בהקשר זה את האובייקטים שיש להם אותו המבנה (ואותה התנהגות) בסקאלות שונות - פרקטלים. הוא גם מרחיב את המושג של סקלביליות (scalability) על תופעות מגוונות בחיים. לדוגמה, מקצועות - סופרת מוצלחת (כמו ג'יי קיי רולינג) לא צריכה לכתוב פי עשרה ספרים כדי להוסיף עוד אפס לסכום הרווחים שלה. חשיבותם של האובייקטים הפרקטליים במדע המודרני, כולל סטטיסטיקה ותורת האקראיות, נתגלתה על ידי בנואה מנדלברוט. מעבר לכך, הוא מדגיש כי אירועים מסוימים הם חסרי תקדים לחלוטין ולא ניתן היה להסיקם בשום אופן מתוך אירועי העבר. הסיבה לכך שבמערכות רבות (למשל, במערכת של אטמוספירה, שקובעת את מזג האוויר) מספיק לעשות שגיאה קטנה מאוד בהערכה של תנאי ההתחלה כדי לאבד לגמרי את יכולת החיזוי.
טאלב רואה הרבה מהתגליות המדעיות החשובות בהיסטוריה כברבורים שחורים, לא מכוונים ובלתי צפויים. דוגמאות אחרות של טאלב לאירועי ברבור שחור הם פיגועי 11 בספטמבר, מלחמת העולם הראשונה, פירוקה של ברית המועצות, תחילת השימוש באינטרנט והתמוטטויות בורסה שונות ואסונות טבע. למשל, גל הצונאמי המתרחש רק לאחר רעידת אדמה משמעותית הוא אירוע נדיר כל כך, שנוטים להתעלם מאפשרות התרחשותו. אלא שהשפעותיו עשויות להיות כה כבדות, עד שהתעלמות שכזו תוביל בהכרח ובוודאות של מאה אחוזים לאסון רב נפגעים, ביום שבו תתרחש רעידת האדמה. טאלב ממליץ, לפיכך, להתייחס לאפשרות של התמוטטות הרת-אסון בתחום מסוים כאל ודאות, ולהיות מוכן להתמודד איתה.
בתחילת 2020, היו שראו בהתפרצות מגפת הקורונה ברבור שחור, אך טאלב עצמו התנגד לתיאור זה וטען שהמגפה הייתה צפויה מראש.
ראו גם

הקונספציה (מלחמת יום הכיפורים)
לקריאה נוספת

נאסים ניקולס טאלב, הברבור השחור - השפעתו המטלטלת של הבלתי צפוי על הכלכלה והחיים, דביר, 2009
חיים שפירא וגייל גלבוע-פרידמן, אני חושב משמע אני טועה, כנרת זמורה-ביתן, 2015
הערות שוליים

↑   דפנה מאור, הברבור השחור מפיל את הבורסות - האם הכלכלה הריאלית בסכנה?, באתר TheMarker‏, 28 בפברואר 2020
↑  The Corona Crisis is Not a Black Swan: Nassim Nicholas Taleb, ‏31.3.2020
תרמה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 היסטוריה
 תרבויות:  יוון העתיקה 
 נבנה:  המאה ה־7 לפנה״ס 
 מיקום
 מדינה:  יוון 
 קואורדינטות:  40°33′00″N 23°01′00″E﻿ / ﻿40.55°N 23.016611111111°E﻿ / 40.55; 23.016611111111
  (למפת יוון מוגדלת) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןתרמה(למפת יוון רגילה) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןתרמה
 
תֶרְמָה או תֶרְמֵה (ביוונית:  Θέρμα,  Θέρμη) הייתה עיר יוונית עתיקה, שהוקמה בסוף המאה ה-7 לפנה"ס על ידי מתיישבים מארטריה או מקורינתוס בחופו הצפון-מזרחי של מפרץ בצפון הים האגאי הנושא אותו שם. ב-316 לפנה"ס הקים קסאנדרוס מלך מוקדון בסמיכות מקום עיר חדשה ושמה תסאלוניקיאה (Thessalonikeia), היא סלוניקי של ימינו.
בתרמה חנו הצבא והצי של קסרקסס מלך פרס, בעת מסע המלחמה ליוון שערך ב-480 לפנה"ס, לפני קרבות תרמופילאי וארטמיסיון.
הערות שוליים

↑  הרודוטוס, ספר ז', 121.
ערך זה הוא קצרמרבנושא יוון העתיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שוק סנט לורנס

שוק סנט לורנס הדרומי
שוק סנט לורנס הדרומי - מבט מבפנים
שוק האיכרים הזמני
שוק סנט לורנס (באנגלית: St. Lawrence Market) הוא שוק ציבורי עיקרי בטורונטו, אונטריו, קנדה. הוא ממוקם בצומת הרחובות פרונט המזרחי וג'רוויס, ברובע "העיר העתיקה" של טורונטו. עד 2015 היו במתחם שני מבנים למטרות שונות - הצפוני והדרומי. עד הריסתו של שוק סנט לורנס הצפוני ברחוב פרונט הצפוני, במטרה לפנות שטח לחידוש עירוני, הוא אירח שוקי איכרים ועתיקות על בסיס שבועי בעוד השוק הדרומי פעל על בסיס יומי.
הבניין הדרומי, שנבנה מחדש פעמיים והוא משלב קטע מהבניין המקורי ששימש כבניין העירייה הזמני של טורונטו עד שנת 1845.
שוק סנט לורנס נבחר לשוק המזון הטוב ביותר בעולם על ידי נשיונל ג'יאוגרפיק באפריל 2012.
היסטוריה

ב-1803, האוכלוסייה ב-York, Upper Canada גדלה לנקודה שבה היה צורך בשוק ציבורי. סגן מושל של Upper Canada, פיטר האנטר, הקים שוק שבועי המיועד לאזור. הכרזתו הופיעה בגיליון העיתון Upper Canada Gazette‏ ב-3 בנובמבר 1803, ובה היה כתוב: "כיוון שקולות רבים עלו מצד תושבי העיירת יורק ועיירות סמוכות אחרות, בכך שאין מקום או יום מוסדר למכירת בקר, צאן, עופות, דגים, טובין וסחורות, שהובאו על ידי סוחרים, חקלאים ואחרים, עבור האספקה הדרושה לעיר יורק, ואילו תועלת רבה ויתרון יכולים להיות לתושבים ולאחרים על ידי הקמת שוק שבועי במקום וביום מסוים למטרה האמורה".
השוק המקורי היה ידוע בשם "כיכר השוק" ואנשים התאספו בו בשבתות בפינת רחוב קינג וניו סטריט (רחוב ג'רוויס של היום) המשתרע מערבה לרחוב צ'רץ' ודרומה לרחוב פאלאס (רחוב פרונט של היום), עם ערוץ שרץ במרכז מן רחוב קינג, דרומה אל המפרץ. כיכר השוק הייתה מרכז החיים החברתיים בעיר, שם נערכו מכירות פומביות ואף התבצעו בו עונשים ציבוריים. בימיה הראשונים של העיר, כאשר העבדות הייתה עדיין חוקית, השוק כלל מכירות פומביות של עבדים שחורים. חוקי העזר העירוניים אסרו על מכירת חמאה, ביצים, דגים, בשר, עופות וירקות בין השעות 06:00 ל-16:00 בשבתות, למעט בשוק, במטרה לעודד ולהגדיל את הפעילות בו.
הבניין הראשון של השוק, שהוגדר מראש כזמני, היה באורך 11 מטרים וברוחב 7.3 מטרים ונבנה בשנת 1814. מבנה הקבע הראשון נבנה מעץ בשנת 1820. בשנת 1823 נחפרה הבאר הציבורית הראשונה בעיר. ב-1831 מבנה העץ של השוק פורק ובמקומו נבנה מבנה לבנים מרובע עם כניסות בעלות קשתות בצדדים. שטח המשרדים של הבניין שימש כביתה הזמני של מועצת העיר עד 1845. מבנה זה שירת את ייעודו עד השריפה הגדולה של טורונטו בשנת 1849, שכילתה את הצדו הצפוני של המבנה, ולאחר מכן נהרס ברובו לטובת בניית מבנה חדש. בנייני השוק נהרסו ונבנו מחדש עוד פעמיים, ב-1904 וב-1968.
אחרי השריפה, נבנה הסנט לורנס הול יחד עם בניין שוק חדש, בינו לבין רחוב פרונט. בניין שוק סנט לורנס הדרומי הנוכחי נבנה בשנת 1845 כבית העירייה של טורונטו ונבנה מחדש בשנת 1850 ו-1904 ושופץ בשנת 1972. קירוי נבנה בין המבנה הצפוני לדרומי והוא נהרס בשנות החמישים. המבנה הצפוני האחרון של שוק סנט לורנס היה בניין קומה אחת שנבנה בשנת 1968, במקום המתחם של 1904, שנוצר על מנת להידמות למבנה השוק הדרומי. הוא נהרס בשנת 2015 ובניין חדש ייבנה באותו מגרש. שוק חקלאים זמני ממוקם במגרש החנייה מדרום למבנה השוק הדרומי.
במאה התשע עשרה היו לטורונטו שלושה שווקים ציבוריים, ששמם נקרא על שם הרבעים שבהם היו ממוקמים. שוק סנט לורנס, שהוקם בשנת 1803, היה הראשון, שוק סנט פטריק בקווין סטריט ווסט 238 היה השני והוקם בשנת 1836. הוא עדיין מתקיים ומתפקד כביתו של המזון האורגני ונבנה עבורו מבנה קבע בשנת 1912, ושוק סנט אנדרו בבלוק בין רחובות ריצ'מונד, אדלייד, בראנט ומוד שנבנה בשנת 1850 וכיום קיים פארק על שטחו.
טורונטו מתקדמת לעבר בניין שוק נוסף באתר של הבניין הצפוני. בניין חדש בן ארבע קומות עם אטריום המיועד להחליף את המבנה הצפוני של 1968. שוק האיכרים הועבר לרחוב הטיילת 125, מדרום לבניין הדרומי. מתחת לרצפת המבנה של שנת 1968 נמצאו יסודות של המבנים מ-1831, 1851 ו-1904.
גלריה

מבט על המבנה הראשון (1820-1831) שנבנה כדי לצרף את שוק האיכרים בקינג וג'רוויס
הבניין משנת 1831 בקינג וג'רוויס
מבט לצפון על רחוב ג'רוויס ב-1907.
שוק סנט לורנס הצפוני (נהרס)
הערות שוליים

Hounsom, Eric Wilfrid (1970). Toronto in 1810. Toronto: Ryerson Press. ISBN 978-0770003111.
↑  "St. Lawrence Market in Toronto named world's best food market by National Geographic". Yahoo! News. April 5, 2012.
↑  Goldberg, Lina (February 24, 2013). "10 of the world's best fresh markets". CNN Travel. Retrieved February 24, 2013.
1 2 3  Peppiatt, Liam. "Chapter 29: The Public Markets". Robertson's Landmarks of Toronto Revisited.
↑  Hounsom 1970, p. 168.
1 2 3 4  Hounsom 1970, p. 169.
↑  "Toronto's First City Hall and The St.Lawence South Market". Lost Rivers. Retrieved September 1, 2017.
↑  "Heritage Property Detail". City of Toronto. Retrieved September 1, 2017.
↑  "Toronto's Farmers' Markets". Historic Toronto. Retrieved September 1, 2017.
↑  Mitanis, Marcus (September 17, 2015). "Touring the Archaeological Finds at St. Lawrence Market North". UrbanToronto. Retrieved November 11, 2015.
שטיח אדום

שטיח אדום נפרשׂ לכבוד אורחי פסטיבל הקולנוע הבינלאומי באשדוד, אפריל 2006
שטיח אדום הוא שטיח שצבעו אדום, אשר נפרשׂ לכבודם של האורחים בכניסה לאירוע חגיגי, ובפרט לכבודם של אח"מים, למשל בעת רדתם מהמטוס.
שטיח זה הוא מקור הביטוי "לפרושׂ שטיח אדום", שפירושו: להעניק כבוד רב.
מקור המנהג ככל הנראה בעת העתיקה. במחזה אגממנון מתואר כיצד אשתו של אגממנון מצווה עליו ללכת על שטיח אדום ולא על האדמה, דבר אשר יעורר עליו את חמת האלים - שכן שטיח אדום נחשב, לאור נדירות הצבע האדום, למיועד לאלים בלבד. באירופה של ימי הביניים נפרש שטיח לכבוד אורחים חשובים, על מנת שלא יצעדו על הרצפה הקרה; ומכיוון שאדום היה צבע יקר ערך, הוא סימל את האירוח המכובד ביותר.
המונח ידוע במיוחד בהקשר של טקס האוסקר, בו קיים שידור ארוך וקפדני, אשר נקרא לרוב "על השטיח האדום", בו מצלמים, מראיינים ובוחנים את לבושם של הסלבריטאים המגיעים לטקס, אשר הולכים על השטיח האדום בכניסה למבנה בו הוא משודר.
תריסניתיים

| תריסניתיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
על־סדרה:: בטאים
סדרה:: תריסנאים
משפחה:: תריסניתיים
שם מדעי
 Rajidae ‏בלנוויל, 1816
Leucoraja naevus
תריסניתיים (שם מדעי: Rajidae) היא משפחה בסדרה תריסנאים.
בני משפחה זו הם דגים שטוחים החיים בסמוך לקרקעית הים. הם בעלי סנפירי חזה מעוגלים ובעלי חוטם צר.
הגדולה בבני המשפחה היא תריסנית כחולה שאורכה עד 5.85 מטרים ושוקלת עד 113 קילוגרמים.
הסוגים במשפחה

Amblyraja
Beringraja - בו ברינגרג'ה בינוקולטה
Breviraja
Dactylobatus
Dentiraja
Dipturus - בו תריסנית כחולה ותריסנית חלקה ניו זילנדית
סוג ומין יחיד Hongeo koreana
Leucoraja
Malacoraja
Neoraja
Okamejei
Orbiraja
תריסנית (Raja) - בו תריסנית קוצנית
Rajella
Rostroraja
סוג ומין יחיד Spiniraja whitleyi
Zearaja
תל אל מליחה

| --- | --- |

מפגש של שבטי הבדואים מהסביבה בתל 1940.
 שמות נוספים:  תל מלחה, תל מילכה
 מידות
 שטח:  8 דונם
 גובה מעל פני הים:  237 מטר
 היסטוריה
 תרבויות:  התרבות הכנענית התרבות הפלישתית.
 תקופות:  ברונזה בייניימית תקופת הברונזה המאוחרת תקופת הברזל I תקופת הברזל II התקופה ההלניסטית בארץ ישראל התקופה הביזנטית בארץ ישראל
 סוג:  תל
 אתר ארכאולוגי
 חפירות:  רשות העתיקות
 מצב:  הרוס
 גישה לציבור:  כן
 מיקום
 מדינה:  ישראל 
 מיקום:  בקרבת בית קמה
 קואורדינטות:  31°27′44″N 34°46′35″E﻿ / ﻿31.462135°N 34.776516°E﻿ / 31.462135; 34.776516
  (למפת מערב הנגב מוגדלת) תל אל מליחה(למפת מערב הנגב רגילה) תל אל מליחה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תל אל מליחה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תל אל מליחה
 
תל אל מליחה (נכתב גם כ-"תל מלחה") הוא תל ארכאולוגי בדרום שפלת יהודה, בצד כביש 6 כ-2 ק"מ מצפון מזרח ליישוב בית קמה. התל משתרע על שטח של 8 דונמים בקירוב, על גדת נחל שקמה, ליד מסילת הדרום.