stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אירינה אנטוננקו
ביוגרפיה

אנטוננקו נולדה ביקטרינבורג להורים שעבדו במשטרה, במהלך לימודיה בבית הספר השתתפה לראשונה בתחרות יופי.
בשנת 2009 זכתה בתואר "מיס יקטרינבורג" ולאחר מכן עברה למוסקבה על מנת להתחרות בתחרות הלאומית, היא הוכתרה כמיס רוסיה 2010. לאחר זכייתה היא החלה לדגמן למעצב האופנה הגרמני פיליפ פליין והשתתפה בתצוגות אופנה של מספר מעצבים ברוסיה, היא ייצגה את רוסיה בתחרות מיס תבל 2010, שם עלתה לשלב חמש עשרה המועמדות הסופיות.
בשנת 2011 השתתפה אנטוננקו בגרסה הרוסית של התוכנית "רוקדים עם כוכבים". באותה שנה הופיעה בסרט "שעת האופל" המהווה הפקה משותפת רוסית-אמריקאית.
בשנת 2022 שיחקה במותחן הפעולה האמריקאי "רצח משולש" (אנ') בכיכובו של ברוס ויליס.
הערות שוליים

↑  Irina Antonenko from Urals crowned Miss Russia 2010, news.az, ‏10 במרץ 2010'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'(ארכיון)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1147717001  VIAF: 3217151304654449460002   WorldCat (עם VIAF): 3217151304654449460002
רייצ'ל ברוסנהאן

| --- | --- |

ברוסנהאן, 2014
 לידה:  12 ביולי 1990 (בת 34) ארצות הברית מילווקי, ויסקונסין, ארצות הברית
 שם לידה:  Rachel Elizabeth Brosnahan 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2009 
 מקום לימודים:  בית הספר לאמנויות על שם טיש  אוניברסיטת ניו יורק  Highland Park High School  מכון לי סטרסברג לתיאטרון ולקולנוע 
 בן או בת זוג:  ג'ייסון ראלף 
 פרסים והוקרה:  פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת קומדיה או סדרה מוזיקלית (2017)  פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת קומדיה או סדרה מוזיקלית (2018)  פרס אמי לשחקנית הטובה ביותר בסדרה קומית (2018) 
 פרופיל ב-IMDb
 
רייצ'ל אליזבת' ברוסנהאן (באנגלית: Rachel Elizabeth Brosnahan; נולדה ב-12 ביולי 1990) היא שחקנית אמריקאית. היא ידועה בעיקר בתור הסטנדאפיסטית השאפתנית מרים "מידג'" מייזל בסדרת הקומדיה התקופתית "גברת מייזל המופלאה" (2017–2023) של אמזון פריים וידאו; עבורו זכתה בפרס אמי (מתוך ארבע מועמדויות) ובשני פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר.
היא מוכרת גם בשל תפקידה בתור רייצ'ל פוזנר במותחן הפוליטי של נטפליקס "בית הקלפים" (2013–2015), עליו קיבלה מועמדות לפרס אמי, ובהמשך שיחקה בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה "מנהטן" (2014 - 2015).
היא עשתה את הופעת הבכורה שלה בסרט האימה "התאום" (2009), והופיעה בסרטים "יצורים יפהפיים" (2013), "שעה של גיבורים" (2016) ו"הגיבורים של בוסטון" (2016).
ביוגרפיה

ברוסנהאן נולדה במילווקי, ויסקונסין שבארצות הברית, למשפחה מרקע נוצרי. בתם של ארל וקרול ברוסנהאן, שעבדו כמוציאים לאור. יש לה שני אחים גדולים; אח ואחות. אמה בריטית, ואביה אמריקאי ממוצא אירי. בגיל ארבע עברה עם משפחתה להתגורר בהיילנד פארק, אילינוי. ברוסנהאן היא אחייניתה של מעצבת האופנה הידועה קייט ספייד (אנ') שהלכה לעולמה ב-2018.
היא למדה בבית הספר היסודי וויין תומאס ובתיכון נורת'ווד. היא הופיעה בתיאטרון מוזיקלי במהלך חטיבת הביניים והתיכון. בתיכון היילנד פארק (אנ'), היא הייתה בנבחרת ההיאבקות במשך שנתיים והייתה מדריכת סנובורד. כשהייתה בת 16, היא למדה בשיעור אצל קרול דיבו, מנהלת המרכז להכשרת שחקנים של וילמט, שכיום היא המנהלת של ברוסנהאן.
ברוסנהאן סיימה את לימודיה בבית הספר לאמנויות על שם טיש באוניברסיטת ניו יורק בשנת 2012.
קריירה

בשנת 2009, עוד בעת שהייתה סטודנטית לוהקה ברוסנהאן לתפקיד קטן בסרט האימה "התאום" בהפקתו של מייקל ביי. בזמן לימודיה השתתפה כאורחת בסדרות "האישה הטובה", "אחת שיודעת", "האנטומיה של גריי" ו"בטיפול".
בשנת 2013, לאחר שסיימה את לימודיה, שיחקה ברוסנהאן בסדרת הדרמה המצליחה "בית הקלפים" בתפקיד רייצ'ל פוזנר עליו היא הייתה מועמדת לפרס אמי. באותה שנה, היא התארחה בפרק בסדרה "כתום זה השחור החדש".
ב-2014 היא שיחקה בסדרה "הרשימה השחורה" בתפקיד לוסי ברוקס/ג'ולין פארקר והתארחה בפרק במיני סדרה "אוליב קיטרידג'".
ברוסנהאן שיחקה בנוסף באחד התפקידים הראשיים בסדרת הדרמה "מנהטן" שעסקה בפרויקט מנהטן.
בשנת 2016, שיחקה בסרט "הגיבורים של בוסטון" בכיכובו של מארק וולברג ובמחזה "אותלו".
החל משנת 2017 מככבת בתפקיד הראשי בסדרת הדרמה הקומית "גברת מייזל המופלאה" מבית אמזון פריים וידאו. על משחקה בסדרה בתור עקרת הבית היהודייה מרים מייזל זכתה ברוסנהאן פעמיים ברציפות (2018, 2019) בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת קומדיה או סדרה מוזיקלית, ובספטמבר 2018 זכתה בפרס אמי לשחקנית הטובה ביותר בסדרה קומדיה. בינואר 2019 זכתה גם בפרס גילדת שחקני המסך. באותה שנה דיבבה שני פרקים בסדרת האנימציה "אלנה מאוולור".
בשנת 2021 שיחקה את דמותה של אמילי דונובן בסרט הביוגרפי "השליח האנגלי" לצדם של בנדיקט קמברבאץ' וג'סי באקלי.
ביוני 2023 דווח שברוסנהאן תשחק את דמותה של לויס ליין בסרט "סופרמן" שיבוים על ידי ג׳יימס גאן וצפוי לצאת בשנת 2025 כחלק מהאתחול ליקום הקולנועי של DC.
חיים אישיים

בשנת 2015 החלה בזוגיות עם השחקן ג'ייסון ראלף, לאחר שהכירו בצילומים לסדרה "מנהטן"; הם נישאו כשנה לאחר מכן.
היא קרובת משפחה של השחקן והקומיקאי דייוויד ספייד.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009 | התאום | ליסה |  |
| 2009 | The Truth About Average Guys | מולי |  |
| 2012 | Coming Up Roses | אליס |  |
| 2012 | Nor'easter | אבי גרין |  |
| 2013 | יצורים יפהפיים | ג'נבייב דוקיין |  |
| 2013 | A New York Heartbeat | תמרה |  |
| 2014 | I'm Obsessed with You | נל פיצפטריק |  |
| 2015 | ג'יימס וייט | אלן |  |
| 2015 | השקט שבפנים | ארין |  |
| 2016 | שעה של גיבורים | ביאה הנסן |  |
| 2016 | Burn Country | סנדרה |  |
| 2016 | הגיבורים של בוסטון | ג'סיקה קנסקי |  |
| 2017 | Boomtown | ג'יימי |  |
| 2018 | Change in the Air | וורן |  |
| 2018 | ג'וזף פוליצר - קול העם | נלי בליי | דיבוב |
| 2019 | מרגלים לא רגילים | פנלופה בקט | דיבוב |
| 2020 | אני האישה שלך | ג'ין | גם מפיקה |
| 2021 | השליח האנגלי | אמילי דונובן |  |
| 2022 | למות בעד הדולר (אנ') | רייצ'ל קיד |  |
| 2025 | סופרמן | לויס ליין |  |
| 2025 | החובבן (אנ') | שרה |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | מרסי | סמנת'ה | פרק: "We're All Adults" |
| 2010 | אחת שיודעת | בחורה | פרק: "It's a Dad, Dad, Dad, Dad World" |
| 2010 | האישה הטובה | קייטלין פנטון | פרק: "Poisoned Pill" |
| 2010 | בטיפול | בחורה עם הפרעות אכילה | פרק: "Jesse: Week Six" |
| 2011 | CSI: מיאמי | מלאני גרלנד | פרק: "Countermeasures" |
| 2013 | האנטומיה של גריי | בריאן ווסטון | פרק: "The Face of Change" |
| 2013 | כתום זה השחור החדש | אלי הצעירה | פרק: "Bora Bora Bora" |
| 2013–2015 | בית הקלפים | רייצ'ל פוזנר | תפקיד חוזר (עונות 3-1); 19 פרקים מועמדת פרס אמי לשחקנית אורחת בסדרת דרמה (2015) |
| 2014 | אוליב קיטרידג' | פאטי האו | פרק: "Incoming Tide" |
| 2014 | הרשימה השחורה | ג'ולין פארקר / לוסי ברוקס | 6 פרקים |
| 2014 | קופסה שחורה | דליילה ביוקנן | 5 פרקים |
| 2014–2015 | מנהטן | אבי אייזקס | תפקיד ראשי (2 עונות); 23 פרקים |
| 2015 | נשות מצדה | יעל | מיני-סדרה |
| 2016 | משבר בשש סצנות | אלי | 4 פרקים |
| 2017–2023 | גברת מייזל המופלאה | מרים "מידג'" מייזל | תפקיד ראשי (5 עונות); 43 פרקים זכיות: פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית ראשית בסדרת קומדיה (2018)  פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת קומדיה או סדרה מוזיקלית (2018, 2019) מועמדויות: מועמדת פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית ראשית בסדרת קומדיה (2020-2019; 2022)  מועמדת פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת קומדיה או סדרה מוזיקלית (2020, 2024) |
| 2019–2020 | אלנה מאוולור | הנסיכה קלואי | דיבוב; 3 פרקים |
| 2020 | 50 States of Fright | הת'ר | 3 פרקים |
פילמוגרפיה > תיאטרון

| שנה | מחזה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009 | Up | מריה | תיאטרון סטפנוולף (אנ'), שיקגו, אילינוי |
| 2013 | הסכין הגדולה | דיקסי אוונס | Roundabout Theatre Company, מידטאון מנהטן, ניו יורק |
| 2016 | אותלו | דסדמונה | New York Theatre Workshop, אוף ברודוויי |
| 2023 | The Sign in Sidney Brustein's Window | איריס פארודוס ברוסטן | האקדמיה למוזיקה בברוקלין (אנ'), ברוקלין, ניו יורק |
הנרי (מוזיקאי)

| --- | --- |

 לידה:  20 בנובמבר 1978 (בן 46) 
 שם במה:  Henree 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2002 
 שפה מועדפת:  עברית 
 www.henreemusic.com
 
אלי מזרחי, הנודע בשם הבמה הנרי (Henree; נולד ב-20 בנובמבר 1978) הוא מוזיקאי וזמר ישראלי.
קריירה

בשנת 2002 הוחתם על ידי חברת וירג'ין הבינלאומית. שלושת הסינגלים מאלבום הבכורה שלו, Plastic Sound, לוו בווידאו קליפים והגיעו לצמרות מצעדי הסינגלים בצרפת, הולנד ובלגיה. אחד מהם, "Clubbing", יצא גם בישראל.
בשנת 2004 בעקבות מיזוגה של חברת וירג'ין עם EMI, חזר הנרי לישראל והחל לכתוב ולהלחין לאומנים כגון ריטה, עברי לידר, שרית חדד, רוני סופרסטאר, שירי מימון, רמי קלינשטיין, אישתאר, פבלו רוזנברג, רגב, שרון חזיז ועוד. בנוסף הלחין הנרי פסקולים ושירי נושא לסדרות כמו "טלנובלה בע"מ" ו"האלופה".
הוא הכיר את הזמרת ניקה, איתה הקים את הצמד הנרי וניקה. בין הסינגלים שהוציאו השניים: "על המסך שלי", "See Me Now" ו-"Naked in the Wind" וחידוש לשירה של ריטה משנת 1986 – "בגידה", והוציאו אלבום בשם Revolution, שרובו מוקלט באנגלית והופק כולו על ידי הנרי.
בשנת 2006 היה הנרי שותף להפקת שירים במופע הענק של ריטה "One", בהם "עבד של הזמן", "שביל הבריחה" ו"תפתח חלון".
הנרי עבד עם שרית חדד יותר מבין כל האמנים שהנרי עבד איתם, בלהיטיה הגדולים: "חגיגה", "בחום של תל אביב", "בין כל הבלגן", "מיס מיוזיק", "תצאי מהכלים", "חופשייה", "מרוץ החיים", "מאחלת לך", "Do You Love Me", "קומי וצאי" ו"מימי". בנוסף, הנרי לקח חלק פעיל בהפקתם של חמשת אלבומיה האחרונים של חדד והאחרון שבהם 20 ניצח הנרי על יצירתם והפקתם של 12 שירים ושימש מפיק מוזיקלי ראשי.
בשנת 2013 שימש כמפיק מוזיקלי בתוכנית המציאות "פרויקט הלהקה" בערוץ הילדים.
בשנת 2023 הוציא ביחד עם ריקי בן ארי את שיר הגאווה "One Life" שזכה לביקורות חיוביות בדרך כלל. בשנה העוקבת, הוציא עם הזמרת לישי את שיר הגאווה "Israeli Girls" בליווי וידאו קליפ.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2003: Plastic Sound
2006: Revolution
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2020: Off Grid
הערות שוליים

↑  לירוי פיניאן,'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'‏"פרובוקטיבית" או "בורחת בזריחה": מהו שיר הגאווה הטוב ביותר לשנת 2023?, באתר ‏מאקו‏, 7 ביוני 2023
↑  Leeshay - לישי (2024-05-30), Israeli Girls- Leeshay X Henree (mako official Pride song 2024), נבדק ב-2024-06-01
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311820505171  MusicBrainz: 6e263e49-260d-4350-81ad-354e42196f89  VIAF: 297115460   WorldCat (עם VIAF): 297115460
גנט

ערך זה עוסק בעיר בבלגיה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
.
גֶּנְט (בהולנדית: Gent - "חֶנְט"; בצרפתית: Gand - "גָאן") היא עיר באזור פלנדריה שבבלגיה, בירת מחוז פלנדריה המזרחית. תחילת העיר ביישוב במפגש הנהרות סכלדה ולייה, ובימי הביניים היא הפכה לאחת הערים הגדולות והחשובות באירופה.
כיום גנט היא אחת הערים הגדולות בבלגיה, ויש בה נמל ואוניברסיטה חשובה.
היסטוריה > ראשית ההתיישבות

על פי עדויות ארכאולוגיות ישבו בני אדם באזור מפגש הנהרות סכלדה ולַיֶיה מאז תקופת האבן. רוב ההיסטוריונים מסכימים כי מקור השם "גנט" במילה הקלטית גָנְדָה שפירושה מפגש נהרות. אין עדויות כתובות על המקום מהתקופה הרומית, אך מחקר ארכאולוגי מראה כי האזור היה מיושב גם אז.
פלישת הפרנקים לאזור בסוף המאה הרביעית הביאה להשלטת ההולנדית העתיקה באזור, שדחקה את רגליהן של הלטינית והקלטית.
היסטוריה > ימי הביניים

באמצע המאה השביעית החלה העיר להתפתח סביב שני מנזרים גדולים שהקים אמנדוס הקדוש, האחד מוקדש לפטרוס והשני לבּאווֹ הקדוש. סביב המנזרים התפתחה תשתית כפרית ועירונית שנועדה תחילה לספק שירותים למנזרים. בסביבות שנת 800 מינה לואי החסיד, בנו של קרל הגדול, את איינהארד, הביוגרף של קרל הגדול, להיות אבי המנזרים. בשנים 851 ו-879 הותקפה העיר ונבזזה בידי הוויקינגים.
במאה האחת-עשרה שגשגה העיר מבחינה כלכלית ותרבותית, ועד המאה ה-13 נשארה העיר הגדולה ביותר באירופה, אחרי פריז. בין חומות העיר חיו כ-65,000 תושבים. בין הנהרות היו שטחים רבים של אדמת ביצה, המהווים אזור אידיאלי לגידול בקר, בעיקר כבשים, בזכות העשבים הצומחים בהם. כתוצאה מכך, הייתה גנט בימי הביניים המרכז החשוב ביותר לייצור אריגים וצמר. ככל שהתפתחה תעשיית הצמר והטקסטיל התעורר הצורך לייבא צמר, בעיקר מאנגליה, דרך נמל ברוז'. קשרי המסחר ההדוקים היו אחת הסיבות העיקריות ליחסים הטובים בין פלנדריה ואנגליה; יחסים אלה סבלו מכה קשה בזמן מלחמת מאה השנה, וערים אחרות (בראשן אנטוורפן ואמסטרדם) החלו לתפוס את מקומן של גנט וברוז'.
בשנת 1500 ילדה חואנה המשוגעת את קרל החמישי, שהפך לקיסר האימפריה הרומית הקדושה ומלך ספרד. אף כי היה יליד גנט, הוא העניש את העיר בחומרה לאחר שהתמרדה נגדו, והכריח את ראשי המורדים לצעוד מולו יחפים, כאשר טבעת חנק תלויה בצווארם. כיום המילה Stroppendrager ("עונד טבעת חנק") היא כינוי לבן העיר גנט.
היסטוריה > העת החדשה

למלחמות הדת שבאו בעקבות הרפורמציה הייתה השפעה דרמטית על גנט ועל פלנדריה כולה; העיר נשלטה תחילה בידי הקלוויניסטים, אך לבסוף חזרה לשלטון ספרד, שכפתה עליה קתוליות.
תעשיית הטקסטיל חזרה לתפוס מקום חשוב בכלכלת העיר במאה התשע-עשרה, והמהפכה התעשייתית נתנה בה את אותותיה לאחר שהוברחו אליה התוכניות הראשונות למכונות טווייה מבריטניה. גנט הייתה מקום הולדתם של האיגודים המקצועיים הראשונים בבלגיה, ויש לה מסורת ארוכה של תנועות שמאל.
הסכם גנט, אשר סיים באופן פורמלי את מלחמת 1812 בין בריטניה לארצות הברית, נחתם בעיר ב-1814. לאחר קרב ווטרלו הייתה גנט, עם שאר פלנדריה, חלק מהממלכה המאוחדת של ארצות השפלה במשך 15 שנה, עד המהפכה הבלגית של 1830. במשך תקופה זו זכתה גנט לאוניברסיטה חדשה (1817) ולתעלה המחברת אותה לים.
כלכלת העיר מתבססת על הנמל, שהוא השלישי בגודלו בבלגיה, על האוניברסיטה ועל התיירות, התופסת מקום חשוב יותר ויותר בכלכלת העיר. סביב הנמל פועלות כמה חברות גדולות, ביניהן וולוו והונדה.
גנט הייתה העיר הראשונה שהכריזה באופן רשמי על יום שבועי ללא בשר בשנת 2009.
תיירות

תחום התיירות מתחיל להתפתח בגנט, אם כי רוב התיירים עדיין מדלגים על העיר ומעדיפים את בריסל, ברוז' ואנטוורפן. העיר העתיקה של גנט מפורסמת ביופיה, ומרכז העיר הוא האזור-ללא-מכוניות הגדול בבלגיה. כמו ברוב הערים הבלגיות, גם בגנט יש מגוון רחב של מסעדות, ברים ובתי קפה, ואזור פּאטֶרְסְהוֹל הוא מוקד למסעדות וחיי לילה.
בעיר נותרו עדיין מבנים רבים מימי הביניים, ומבנים רבים אחרים, מתקופות שונות, שוחזרו או שוקמו. המבנים המפורסמים ביותר הם קתדרלת באווֹ הקדוש, כנסייה גותית עם תוספות רבות מתקופת הבארוק, ובה מוצג לראווה הציור הערצת השה הקדוש מאת האחים הוברט ויאן ואן אייק, ציור הנחשב לאחת מיצירות המופת בהיסטוריה של האמנות. בעיר שלושה בגינאז'ים (מתחמים שבהם חיו הנשים הבגיניות), והחראפנסטֵן, טירה גדולה מימי הביניים, הבנויה אבן. מחוץ למרכז העתיק אפשר למצוא דוגמאות רבות לבניינים בסגנון אר נובו וארכיטקטורה מודרנית משובחת.
במוזיאון לאומנויות יש ציורים של הירונימוס בוש, ז'אן פוקה וציירים פלמיים רבים; במוזיאון לאמנות מודרנית (הנקרא בראשי התיבות שלו בהולנדית, SMAK, כלומר "מכה" או "חבטה") מוצגות עבודות מאת יוזף בויס ואחרים.
מימין לשמאל: מגדל הפעמונים של גנט, כנסיית ניקולס הקדוש, ובניין הדואר הישן
יהודה אבנר

יהודה אבנר (30 בדצמבר 1928 - 24 במרץ 2015) היה דיפלומט ישראלי, יועצם של ארבעה ראשי ממשלה ישראלים, כיהן כשגריר ישראל בבריטניה, אירלנד ובאוסטרליה.
קורות חיים

אבנר נולד בשם לורנס האפנר (Lawrence Hafner) במנצ'סטר שבאנגליה, שם היה חבר בתנועת בני עקיבא. בנובמבר 1947 עלה לארץ ישראל ונלחם במערכה על ירושלים במלחמת העצמאות. היה ממקימי קיבוץ לביא בגליל התחתון. נישא למימי, אחותה של אסתר ציילנגולד, שנהרגה כשלחמה ברובע היהודי בירושלים, בעת מלחמת העצמאות. היה אב לארבעה ילדים. בראשית שנות ה-50 שימש שליח של בני עקיבא באנגליה. כשחזר לישראל אחרי השליחות שב לקיבוץ לביא, אולם אשתו לא הסכימה לנתק בינה לבין בנה ולכן הם עזבו את הקיבוץ. תחילה עבד אבנר כעיתונאי, וב-1958 הצטרף למשרד החוץ. מיד לאחר מלחמת ששת הימים יצא לארצות הברית לשמש קונסול לענייני הסברה של ישראל בניו יורק. בהמשך עבר לשמש יועץ לענייני הסברה בשגרירות ישראל בוושינגטון. בשנת 1974 היה ראש הלשכה ליחסי חוץ במשרד החוץ.
אבנר כיהן כמזכיר ויועץ של ראשי הממשלה לוי אשכול, גולדה מאיר ויצחק רבין. בתפקידו אצל רבין היה יועץ לענייני תפוצות וכותב נאומים, השתתף בשיחות על הסכם הביניים בין ישראל למצרים 1975 והיה חבר בוועדה משותפת של ישראל ונציגי יהודת ארצות הברית שדנה בעלייה מברית המועצות.
לאחר המהפך נשאר כיועץ של מנחם בגין, שימש יועצו לענייני יהדות התפוצות, רושם שיחות דיפלומטיות ומנסח התכתבות דיפלומטית של ראש הממשלה מנחם בגין. בגין נהג לכנות אותו "שקספיר שלי". בין השאר, הכין אבנר את הנאום שנשא בגין בחתימת הסכם השלום בין ישראל למצרים.
ב-1983 מונה לשגריר ישראל בבריטניה ולצורך כך ויתר על אזרחותו הבריטית. הוא כיהן בתפקיד עד 1988, ובמקביל כיהן כשגריר לא תושב באירלנד. על תקופת כהונתו בלונדון נכתב במעריב: "כאשר אבנר, חובש הכיפה, שב ללונדון כשגריר, לא התקשה למצוא שפה משותפת עם אנשי הקהילה. הוא קרבם אליו והצליח ליצור תחושת שייכות בין הקהילה לשגרירות." בשובו לישראל כיהן כמפקח הכללי על שירות החוץ. בשנים 1992 עד 1995 כיהן כשגריר ישראל באוסטרליה.
ב-1995 נוסדה על שמו קתדרה לדת ומדינה באוניברסיטת בר-אילן.
הוא כיהן כעמית מחקר במרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה וכמנהל פרויקט שמטרתו אספקת פרספקטיבות מעמיקות על המזרח התיכון לקהל בריטי ואירופאי.
אבנר נפטר ב-24 במרץ 2015 מסרטן.
ספריו

The young inheritors: a portrait of Israel's children (1982)
The Prime Ministers: An Intimate Narrative of Israeli Leadership (2010), גרסה בעברית משנת 2018 יצאה בהוצאת טובי (אדוני ראש הממשלה: מאחורי הקלעים של הנהגת ישראל)
The Ambassador (2015; נכתב עם מאט ריס (אנ'); פורסם לאחר מותו)
הערות שוליים

↑  י. פינקלסטון,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'לונדון: הקרע מתאחה, מעריב, 1 בנובמבר 1985
↑  הלל פנדל, יהודה אבנר ז"ל: שגריר, יועץ, ואוהב ישראל, באתר ערוץ 7, 24 במרץ 2015
↑  אישים ומוסדות, הצופה, 2 בינואר 1955
↑  רות דגן,'"`UNIQ--nowiki-00000006-QINU`"'לונדון לא מה שהיתה פעם, מעריב, 14 בנובמבר 1984
↑  אישים ומוסדות, הצופה, 8 ביוני 1967
↑  כנס המזרחי - הפועהמ"ז בניו-יורק קורא להגשמה אישית בעלייה, הצופה, 15 ביולי 1969
↑  שינויים בסגל שגרירות ישראל בוושינגטון, דבר, 12 במאי 1972
↑  עופר אשד,'"`UNIQ--nowiki-0000000B-QINU`"'איך אורגן סיור עורכי העיתונים, מעריב, 30 ביוני 1974
↑  ארה"ב רואה בישראל, דבר, 30 בדצמבר 1974
↑  דיוני רבין בארה"ב, דבר, 22 בינואר 1976
↑  שמואל שגב,'"`UNIQ--nowiki-0000000F-QINU`"'"המקור הבכיר" עכר את רוחו של רבין, מעריב, 5 בפברואר 1976
↑  ישראל תסכים, מעריב, 24 באוגוסט 1974
↑  פיליפ בן,'"`UNIQ--nowiki-00000012-QINU`"'אשרה ישראלית - רק ליהודי שיחליט לפני צאתו מרוסיה כי יעלה ארצה, מעריב, 19 בנובמבר 1976
↑  יוסף וקסמן,'"`UNIQ--nowiki-00000014-QINU`"'נמשך המאמץ למנוע סיוע מן העולים הנושרים בדרך, מעריב, 22 בנובמבר 1976
↑  נחום ברנע,'"`UNIQ--nowiki-00000016-QINU`"'יהודה אבנר למסע בארה"ב, דבר, 24 ביולי 1977
↑  השגריר לואיס בא לבגין, מעריב, 26 ביוני 1980
↑  נחום ברנע,'"`UNIQ--nowiki-00000019-QINU`"'הבית הלבן בקרן שדרות פנסילבניה, דבר, 12 ביולי 1977
↑  ישראל לנדרס,'"`UNIQ--nowiki-0000001B-QINU`"'דרכו של בגין אל נובל, דבר, 8 בדצמבר 1978אברהם תירוש,'"`UNIQ--nowiki-0000001C-QINU`"'האיש שהכין את ביקור סאדאת בירושלים, מעריב, 13 באפריל 1979
אבנר משקספר את בגין, מעריב, 10 באוגוסט 1980
↑  הנאום נתקע בפקק תנועה, מעריב, 27 במרץ 1979
↑  מחפשים שגרירים, דבר, 24 באפריל 1983
יהודה אבנר יהיה שגריר בלונדון, מעריב, 26 במאי 1983
↑  ישראל סגל,'"`UNIQ--nowiki-00000020-QINU`"'תפוצי בחצר סט. ג'יימס, כותרת ראשית, 27 באפריל 1983
↑  ויתר על הדרכון, דבר, 19 ביוני 1983
↑  דפנה בת משה,'"`UNIQ--nowiki-00000023-QINU`"'בית השגריר סגור. יואב בירן עסוק, מעריב, 8 באוקטובר 1989
↑  אילן בכר ותמר גולן,'"`UNIQ--nowiki-00000025-QINU`"'הבוקר הבירור עם שני הדיפלומטים מפריס, מעריב, 10 בינואר 1990
משה פרל,'"`UNIQ--nowiki-00000026-QINU`"'משוד החוץ: לא העבוט לסופד את העדות המבקרת, חדשות, 24 באפריל 1991
↑  מדיני - שורה של מינויים, חדשות, 7 באוגוסט 1992
↑  Avi Lewis, Yehuda Avner, diplomat and political icon, dies at 86, The Times of Israel, March 24 2015
↑  אדוני ראש הממשלה מאחורי הקלעים של הנהגת ישראל באתר הספרייה הלאומית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258175205171  BnF: cb12963435q (data)  GND: 102048179X  ISNI: 0000 0000 2457 3509  LCCN: n81057808  NTA: 274795191  SUDOC: 148732739  VIAF: 25925752   WorldCat (עם VIAF): 25925752
יוסון אן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 ביוני 1992 (בן 32) מקאו, האימפריה הפורטוגזית 
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין, ניו זילנד 
 תקופת הפעילות:  מ-2012
 מקום לימודים:  מכללת סנט קנטיגרן 
 פרופיל ב-IMDb
 
יוסון אן (בסינית: 安柚鑫; נולד ב-23 ביוני 1992) הוא שחקן וקולנוען מקאני-ניו זילנדי.
ביוגרפיה

אן נולד וגדל במקאו ברפובליקה העממית של סין. הוא למד בבית ספר בינלאומי שם ובין היתר למד אנגלית. כשהיה בן 7 עבר עם משפחתו לאוקלנד, ניו זילנד. יש לו שלוש אחיות צעירות, אחת מהן נולדה באוקלנד כשהיה בן 13. הוא מדבר קנטונזית ומנדרינית, אך אינו יודע לכתוב סינית. הייתה לו חברה לשעבר מטייוואן שליטשה את המנדרינית שלו, מה שעזר לו לקבל הצעות משחק.
אן למד במכללת סנט קנטיגרן (אנ'), בית ספר תיכון פרסביטריאני-פרטי לחינוך משותף בצדה המזרחי של אוקלנד, ניו זילנד, שם למד במגמת מוזיקה והשתתף בהפקות רבות של בית הספר.
קריירה

הוא החל לשחק בשנת 2012 בתפקידים קטנים לפני שקיבל את תפקיד הפריצה הגדולה הראשונה שלו בסרט דובר הסינית "Ghost Bride". בסופו של דבר הוא החליט לעבור לאוסטרליה כדי לחפש הזדמנויות משחק נוספות.
בשנת 2018, אן לוהק לתפקיד בסדרת הטלוויזיה "Dead Lucky" לצד רייצ'ל גריפית'ס. בשנת 2020, הוא עשה את הקפיצה לקולנוע האמריקאי עם העיבוד הקולנועי של וולט דיסני "מולאן", לצד, זאנה טאנג.
חיים אישיים

לאן יש חגורה שחורה בקראטה, והוא מתרגל גם קיקבוקס, נינג'וטסו, הרמת כוח והרמת משקולות אולימפיות.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | Ghost Bride | ג'ייסון |  |
| 2014 | Bemuse | ---- | סרט קצר; מפיק בפועל |
| 2016 | נמר דרקון: חרב הגורל | מתאגרף מס' 2 | גם עוזר ליהוק לניצבים |
| 2018 | Between the Parallel | ---- | סרט קצר; במאי, תסריטאי, מפיק בפועל ועורך |
| 2018 | אימה במצולות | טייס מסוק |  |
| 2018 | ערי טרף | מייג'ור צ'ן |  |
| 2018 | Mega Time Squad | וון |  |
| 2020 | Weirdoes | דייוויד |  |
| 2020 | מולאן | צ'ן הונגווי |  |
| 2023 | נחיתת חירום | דיל |  |
| 2024 | חמש פגישות עיוורות (אנ') | ריצ'רד |  |
| 2025 | Heart Eyes | דיוויד שואו |  |
| 2025 | Shadow Force |  |  |
| TBA | Site | ג'יאן |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | Flat3 | יוסון | סדרת רשת; 5 פרקים |
| 2014 | Grace | ריקי | מיני סדרה |
| 2018 | Dead Lucky | צ'רלי פונג | תפקיד ראשי; 4 פרקים |
| 2019 | Fresh Eggs | ג'סטין | תפקיד ראשי; 6 פרקים |
| 2019 | Tales of Nai Nai | שיזי | דיבוב; פרק:  "Seems Dramatic" |
| 2020 | המאורות | סוק יונגשנג | מיני-סדרה |
| 2021 | New Gold Mountain | ליאונג ווא שינג | מיני סדרה |
| 2021 | Creamerie | ג'קסון | 5 פרקים |
פילמוגרפיה > תיאטרון

| שנה | מחזה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | The Mooncake and the Kumara | יי | בימוי: קייטי וולף |
הערות שוליים

↑  https://www.youtube.com/watch?v=CxzE14KMbjQ
↑  "Yoson An". NZ on Screen. נבדק ב-6 ביוני 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Huang, Chye-Ling (13 באוקטובר 2017). "Dead Lucky - Kiwi actor Yoson An talks about his role on a new SBS series and sharing the screen with Rachel Griffiths". Proudly Asian Theatre. נבדק ב-6 ביוני 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ford, Rebecca (6 ביוני 2018). "Disney Casts 'Mulan' Love Interest (Exclusive)". The Hollywood Reporter. נבדק ב-6 ביוני 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Barclay, Keith (23 באוגוסט 2017). "Tang and An get Dead Lucky". Screenz. נבדק ב-6 ביוני 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  https://www.aucklandactors.co.nz/actors/details/yoson-an
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9812371595105606  LCCN: no2020136167  NKC: xx0263353  VIAF: 7876160668245003560000   WorldCat (עם VIAF): 7876160668245003560000
כרוניקה של גטו לודז'

| --- | --- |

כרוניקה של גטו לודז', כרך א'
 מידע כללי
 שפת המקור:  פולנית, גרמנית
 תורגם לשפות:  אנגלית
 סוגה:  עיון
 נושא:  גטו לודז'
 הוצאה
 הוצאה:  יד ושם
 מקום הוצאה:  ירושלים
 תאריך הוצאה:  תשמ"ז - 1986
 עורך:  אריה בן-מנחם, יוסף רב
 מהדורות נוספות
 מספר כרכים:  4
 מקורות לכתיבת הספר:  ארכיון היודנראט בגטו לודז'
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001029446
כרוניקה של גטו לודז' הוא סדרה בת ארבעה כרכים שיצאה לאור בעברית בשנת תשמ"ז-1986 בהוצאת יד ושם ובה תרגום מסמכי כרוניקה שנרשמו בגטו לודז' בפולנית ובגרמנית. הכרוניקה מהווה תיעוד יומיומי של החיים בגטו. היא נרשמה על ידי צוות מחברים ביוזמת היודנראט והתבססה על מקורות רשמיים של מנהלת הגטו. תרגום המסמכים, עריכתם להוצאה לאור והוספת ביאורים נעשו על ידי אריה בן-מנחם ויוסף רב. מבואות מאת לוציאן דוברושיצקי (Lucjan Dobroszycki) וישראל גוטמן, עורך לשוני: יורם וֶרֶטֶה.