stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמילי הווארד סטואו
זכויות נשים

לאורך הקריירה הרפואית שלה, נאבקה סטואו למען שוויון בין גברים לנשים. היא האמינה שלנשים מגיעה ההזדמנות לזכות באותם אישורים כמו גברים, בין אם ברפואה, משפטים או בכל תחום לימודים אחר. סטואו סייעה בהקמת מועדון הספרות לנשים של טורונטו (Toronto Women’s Literary Club TWLC). ה-TWLC עסקה בשיפור הגישה של נשים להשכלה גבוהה ובשיפור תנאי העבודה והזכויות של נשים עובדות. עם הזמן, ה-TWLC החל לתמוך בפומבי בזכותן של נשים להצביע ובזכותן לבעלות על רכוש. בשנת 1883, ה-TWLC שינה את שמה לאגודת זכות הבחירה לנשים קנדית (CWSA the Canadian Women’s Suffrage Association). סטואו הייתה סגנית הנשיאה. בשנת 1889, סטואו סייעה ביצירת ארגון כלל-ארצי המוקדש לזכויות בחירה לנשים בשם Dominion Women's Enfranchisement Association DWEA). סטואו הייתה הנשיאה הראשון של DWEA. בתפקידה השתמשה סטואו באסטרטגיות שונות כדי להשפיע על שינוי פוליטי.
סטואו פעלה לקידום השכלה גבוהה לנשים. היא לחצה על אוניברסיטת טורונטו לשנות את המדיניות שלה לגבי קבלת סטודנטיות לבית הספר לרפואה. במסגרת מאבקה לשוויון נשים וגברים באקדמיה תמכה בקבלתה של קלרה ברט מרטין לאגודת עורכי הדין של טורונטו.
מורשת

בשנת 1883, בתה של סטואו, אן אוגוסטה סטואו-גולן, קיבלה תואר רפואי מאוניברסיטת טורונטו. סטואו-גולן הייתה האישה הראשונה שסיימה בית ספר לרפואה קנדי. עם זאת, הצלחתה של סטואו-גולן לא סללה מיד את הדרך לסטודנטיות לרפואה. גם לאחר שסיימה את לימודיה, אוניברסיטת טורונטו המשיכה לא לקבל ולהפלות סטודנטיות לרפואה. בהשראת הקושי שלה להתקבל לבתי ספר לרפואה, סטואו סייעה בהקמת בית הספר הראשון לרפואה לנשים בקנדה. זה הוביל להקמתה של Woman's Medical College, שנפתחה בשנת 1883 בטורונטו. ד"ר מייקל בארט היה הדיקן הראשון. בשנת 1895, בית הספר שינה את שמו למכללה הרפואית של אונטריו לנשים. בית החולים הציע ייעוץ ושירותים רפואיים בחינם למטופלים, בין אם הם יכלו להרשות לעצמם לשלם ובין אם לא.
פטירתה

אמילי האוורד סטואו נפטרה ב-30 באפריל 1903.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  ביוגרפיה על אודות חייה ועבודתה
1 2 3 4 5 6  ביוגרפיה על אודות חייה ועבודתה
1 2 3 4 5  ביוגרפיה על אודות חייה ועבודתה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 119003783  ISNI: 0000 0000 7375 0401  LCCN: n79004692  SNAC: w6qk1z79  VIAF: 62349211   WorldCat (עם VIAF): 62349211 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אמילי הווארד סטואו".
ארמדיל חשוף-זנב גדול

| ארמדיל חשוף-זנב גדול |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
על־סדרה:: דלשינאים
סדרה:: ארמדילאים
משפחה:: ארמדיליים
סוג:: ארמדיל חשוף-זנב
מין:: ארמדיל חשוף-זנב גדול
שם מדעי
 Cabassous tatouay ‏דמארה, 1804
תחום תפוצה


ארמדיל חשוף-זנב גדול (שם מדעי: Cabassous tatouay) הוא מין של ארמדיל דרום אמריקאי. המין נפוץ בארגנטינה, ברזיל, פרגוואי, פרו ובוליביה. הוא ניזון מחסרי חוליות קטנים וגדול יחסית לארמדילים אחרים.
הערות שוליים

↑  ארמדיל חשוף-זנב גדול באתר הרשימה האדומה של IUCN
ערך זה הוא קצרמרבנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אליפות העולם באתלטיקה

| --- | --- |

 ענף:  אתלטיקה
 תאריך ייסוד:  1983
 ארגון מפעיל:  התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
 הכי הרבה זכיות:  ארצות הברית (170 מדליות זהב ו-381 מדליות בכללי)
 אתר רשמי
 
אליפות העולם באתלטיקה היא תחרות שמאורגנת על ידי התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית (IAAF). התחרות היא אחת מתחרויות הספורט הגדולות בעולם, למרות שהיא קטנה בהשוואה לגביע העולם בכדורגל והמשחקים האולימפיים. במקור, האליפות התקיימה פעם בארבע שנים, אך החל מאליפות העולם ב-1991 הוחלט לקיים את התחרות פעם בשנתיים.
היסטוריה

הרעיון לקיים אליפות עולם באתלטיקה החל עוד הרבה לפני האליפות הראשונה ב-1983. בשנת 1913, הוחלט שאליפות העולם תהיה למעשה תחרויות האתלטיקה במשחקים האולימפיים וכך היה למשך כ-50 שנה. בשנות ה-60 החלו להתעורר רעיונות בקרב חברי האיגוד לייסוד אליפות עולם באתלטיקה, ועם השנים הרעיון הלך וצבר תאוצה. רק בשנת 1976 בישיבת האיגוד שהתקיימה בפוארטו ריקו הוחלט לקיים את אליפות העולם הראשונה ולהפריד אותה מהמשחקים האולימפיים.
איגוד האתלטיקה העולמי קיבל שתי הצעות למכרז על אירוח אליפות העולם הראשונה, משטוטגרט (מערב גרמניה) ומהלסינקי (פינלנד). לבסוף הוחלט כי הלסינקי תארח את התחרויות באצטדיון האולימפי בעיר, שאירח גם את המשחקים האולימפיים ב-1952.
עם השנים הלכה התחרות וגדלה. בשנת 1983 השתתפו כ-1,300 אתלטים מ-154 מדינות, וכעבור 20 שנה השתתפו באליפות שהתקיימה בפריז 1,907 אתלטים מ-203 מדינות, והאליפות שודרה ב-179 מדינות.
השינויים התבטאו גם בתוספת של מקצועות שונים כדי לקדם את השוויון בין המינים. באליפות שנערכה ב-2005 הייתה רק תחרות אחת שנערכה למין אחד, תחרות הליכה למרחק 50 קילומטר לגברים. בנוסף היו שני הבדלים קבועים, קרב שבע לנשים וקרב 10 לגברים, וריצת 100 מטר משוכות לנשים וריצת 110 מטר משוכות לגברים.
זוהי רשימת המקצועות שנוספו לאליפות במשך השנים:
1987, נוספו ריצת 10,000 מטר ותחרות הליכה 10 קילומטר לנשים.
1993, נוספה תחרות קפיצה משולשת לנשים.
1995, ריצת 5,000 מטר לנשים החליפה את ריצת 3,000 מטר.
1999, נוספות תחרויות יידוי פטיש וקפיצה במוט לנשים, תחרות הליכה 20 קילומטר החליפה את תחרות הליכה 10 קילומטר לנשים.
2005, נוספה ריצת 3,000 מטר מכשולים לנשים.
2017, נוספה תחרות הליכה 50 קילומטר לנשים.
2019, נוספה תחרות ריצת שליחים 4X400 מטר משולב (2 אתלטיות ו-2 אתלטים).
2022, תחרויות הליכה ל-35 קילומטר החליפו את תחרויות הליכה ל-50 קילומטר לנשים ולגברים.
האליפויות

| תחרות | שנה | המארחת | מדינה | מס' תחרויות | מס' אתלטים | אצטדיון | האלופה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1983 | הלסינקי | פינלנד פינלנד | 41 | 1,355 | האצטדיון האולימפי | מזרח גרמניה מזרח גרמניה |
| 2 | 1987 | רומא | איטליה איטליה | 43 | 1,451 | סטאדיו אולימפיקו | מזרח גרמניה מזרח גרמניה |
| 3 | 1991 | טוקיו | יפן יפן | 43 | 1,517 | האצטדיון האולימפי | ארצות הברית ארצות הברית |
| 4 | 1993 | שטוטגרט | גרמניה גרמניה | 44 | 1,689 | גוטליב דיימלר שטאדיון | ארצות הברית ארצות הברית |
| 5 | 1995 | גטבורג | שוודיה שוודיה | 44 | 1,804 | אצטדיון אולבי | ארצות הברית ארצות הברית |
| 6 | 1997 | אתונה | יוון יוון | 44 | 1,882 | אצטדיון ספירוס לואיס | ארצות הברית ארצות הברית |
| 7 | 1999 | סביליה | ספרד ספרד | 46 | 1,821 | אולימפיקו דה לה קרטוחה | ארצות הברית ארצות הברית |
| 8 | 2001 | אדמונטון | קנדה קנדה | 46 | 1,677 | אצטדיון חבר העמים | רוסיה רוסיה |
| 9 | 2003 | פריז | צרפת צרפת | 46 | 1,679 | סטאד דה פראנס | ארצות הברית ארצות הברית |
| 10 | 2005 | הלסינקי | פינלנד פינלנד | 47 | 1,688 | האצטדיון האולימפי | ארצות הברית ארצות הברית |
| 11 | 2007 | אוסקה | יפן יפן | 47 | 1,978 | אצטדיון נגאי | ארצות הברית ארצות הברית |
| 12 | 2009 | ברלין | גרמניה גרמניה | 47 | 1,895 | אולימפיאשטדיון | ארצות הברית ארצות הברית |
| 13 | 2011 | דאיגו | קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית | 47 | 1,848 | אצטדיון דאיגו | ארצות הברית ארצות הברית |
| 14 | 2013 | מוסקבה | רוסיה רוסיה | 47 | 1,970 | אצטדיון לוז'ניקי | ארצות הברית ארצות הברית |
| 15 | 2015 | בייג'ינג | הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין | 47 | 1,931 | האצטדיון הלאומי בייג'ינג | קניה קניה |
| 16 | 2017 | לונדון | בריטניה בריטניה | 48 | 2,036 | האצטדיון האולימפי | ארצות הברית ארצות הברית |
| 17 | 2019 | דוחה | קטר (מדינה) קטר | 49 | 1,972 | האצטדיון הבין-לאומי ח'ליפה | ארצות הברית ארצות הברית |
| 18 | 2022 | יוג'ין | ארצות הברית ארצות הברית | 49 | 1,705 | הייוורד פילד | ארצות הברית ארצות הברית |
| 19 | 2023 | בודפשט | הונגריה הונגריה | 49 | 2,187 | מרכז האתלטיקה הלאומי | ארצות הברית ארצות הברית |
| 20 | 2025 | טוקיו | יפן יפן |  |  | האצטדיון האולימפי |  |
| 21 | 2027 | בייג'ינג | הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין |  |  | האצטדיון הלאומי בייג'ינג |  |
הספורטאיות והספורטאים בעלי מספר מדליות הזהב הרב ביותר (לפחות 4 מדליות זהב) > נשים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שם הספורטאית | מדינה |   |   |   | סך הכל |
| אליסון פליקס | ארצות הברית ארצות הברית | 14 | 3 | 3 | 20 |
| שלי-אן פרייזר-פרייס | ג'מייקה ג'מייקה | 10 | 5 | 1 | 16 |
| גייל דיברס | ארצות הברית ארצות הברית | 5 | 3 | 0 | 8 |
| סניה ריצ'רדס | ארצות הברית ארצות הברית | 5 | 2 | 0 | 7 |
| טירונש דיבאבה | אתיופיה אתיופיה | 5 | 1 | 0 | 6 |
| ג'סיקה בירד | ארצות הברית ארצות הברית | 5 | 1 | 0 | 6 |
| נטשה הייסטינגס | ארצות הברית ארצות הברית | 5 | 1 | 0 | 6 |
| שריקה ג'קסון | ג'מייקה ג'מייקה | 4 | 4 | 3 | 11 |
| ג'רל מיילס קלארק | ארצות הברית ארצות הברית | 4 | 3 | 2 | 9 |
| פיית' קיפייגון | קניה קניה | 4 | 2 | 0 | 6 |
| ואלרי אדמס | ניו זילנד ניו זילנד | 4 | 0 | 1 | 5 |
| ג'קי ג'וינר קרסי | ארצות הברית ארצות הברית | 4 | 0 | 0 | 4 |
| יולימאר רוחאס | ונצואלה ונצואלה | 4 | 0 | 0 | 4 |
הספורטאיות והספורטאים בעלי מספר מדליות הזהב הרב ביותר (לפחות 4 מדליות זהב) > גברים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שם הספורטאי | מדינה |   |   |   | סך הכל |
| יוסיין בולט | ג'מייקה ג'מייקה | 11 | 2 | 1 | 14 |
| לאשון מריט | ארצות הברית ארצות הברית | 8 | 3 | 0 | 11 |
| קארל לואיס | ארצות הברית ארצות הברית | 8 | 1 | 1 | 10 |
| מייקל ג'ונסון | ארצות הברית ארצות הברית | 8 | 0 | 0 | 8 |
| מו פארח | בריטניה בריטניה | 6 | 2 | 0 | 8 |
| נואה ליילס | ארצות הברית ארצות הברית | 6 | 1 | 0 | 7 |
| סרגיי בובקה | ברית המועצות ברית המועצות/אוקראינה אוקראינה | 6 | 0 | 0 | 6 |
| ג'רמי וורינר | ארצות הברית ארצות הברית | 5 | 1 | 0 | 6 |
| קנניסה בקלה | אתיופיה אתיופיה | 5 | 0 | 1 | 6 |
| לארס רידל | גרמניה גרמניה | 5 | 0 | 1 | 6 |
| מוריס גרין | ארצות הברית ארצות הברית | 5 | 0 | 0 | 5 |
| פאבל פאיידק | פולין פולין | 5 | 0 | 0 | 4 |
| ג'סטין גטלין | ארצות הברית ארצות הברית | 4 | 5 | 0 | 9 |
| אזקייל קמבוי | קניה קניה | 4 | 3 | 0 | 7 |
| היילה גבריסלאסי | אתיופיה אתיופיה | 4 | 2 | 1 | 7 |
| הישאם אל גרוז' | מרוקו מרוקו | 4 | 2 | 0 | 6 |
| אלן ג'ונסון | ארצות הברית ארצות הברית | 4 | 0 | 1 | 5 |
| דווייט פיליפס | ארצות הברית ארצות הברית | 4 | 0 | 1 | 5 |
| קירון קלמנט | ארצות הברית ארצות הברית | 4 | 0 | 1 | 5 |
| איוואן פדרוסו | קובה קובה | 4 | 0 | 0 | 4 |
| כריסטיאן טיילור | ארצות הברית ארצות הברית | 4 | 0 | 0 | 4 |
הספורטאיות והספורטאים בעלי מספר המדליות הרב ביותר (לפחות 7 מדליות) > נשים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שם הספורטאית | מדינה |   |   |   | סך הכל |
| אליסון פליקס | ארצות הברית ארצות הברית | 14 | 3 | 3 | 20 |
| שלי-אן פרייזר-פרייס | ג'מייקה ג'מייקה | 10 | 5 | 1 | 16 |
| מרלין אוטי | ג'מייקה ג'מייקה | 3 | 4 | 7 | 14 |
| שריקה ג'קסון | ג'מייקה ג'מייקה | 4 | 4 | 3 | 11 |
| ורוניקה קמפבל-בראון | ג'מייקה ג'מייקה | 3 | 7 | 1 | 11 |
| ג'רל מיילס קלארק | ארצות הברית ארצות הברית | 4 | 3 | 2 | 9 |
| גייל דיברס | ארצות הברית ארצות הברית | 5 | 3 | 0 | 8 |
| גוון טורנס | ארצות הברית ארצות הברית | 3 | 4 | 1 | 8 |
| גונג ליג'יאו | הרפובליקה העממית של סין  סין | 2 | 2 | 4 | 8 |
| כריסטין אוהורוגו | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | 2 | 1 | 5 | 8 |
| סניה ריצ'רדס | ארצות הברית ארצות הברית | 5 | 2 | 0 | 7 |
| כרמליטה ג'טר | ארצות הברית ארצות הברית | 3 | 1 | 3 | 7 |
| יוליה פצ'ונקינה | רוסיה רוסיה | 2 | 3 | 2 | 7 |
| בוורלי מקדונלד | ג'מייקה ג'מייקה | 1 | 4 | 2 | 7 |
| לוריין פנטון | ג'מייקה ג'מייקה | 1 | 3 | 3 | 7 |
הספורטאיות והספורטאים בעלי מספר המדליות הרב ביותר (לפחות 7 מדליות) > גברים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שם הספורטאי | מדינה |   |   |   | סך הכל |
| יוסיין בולט | ג'מייקה ג'מייקה | 11 | 2 | 1 | 14 |
| לאשון מריט | ארצות הברית ארצות הברית | 8 | 3 | 0 | 11 |
| קארל לואיס | ארצות הברית ארצות הברית | 8 | 1 | 1 | 10 |
| ג'סטין גטלין | ארצות הברית ארצות הברית | 4 | 6 | 0 | 10 |
| מייקל ג'ונסון | ארצות הברית ארצות הברית | 8 | 0 | 0 | 8 |
| מו פארח | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | 6 | 2 | 0 | 8 |
| נואה ליילס | ארצות הברית ארצות הברית | 6 | 1 | 0 | 7 |
| אזקייל קמבוי | קניה קניה | 4 | 3 | 0 | 7 |
| היילה גבריסלאסי | אתיופיה אתיופיה | 4 | 2 | 1 | 7 |
הישגים בולטים של האתלטים הישראלים באליפויות העולם

(מדליות וגמרים)
| שנה | מתחרה | מקצוע | מיקום | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1991 | ואדים בביקין | הטלת כידון | מקום 10 | 77.18 מטר |
| 1997 | קונסטנטין מטוסביץ' | קפיצה לגובה | מקום 7 | 2.29 מטר |
| 1997 | דני קרסנוב | קפיצה במוט | מקום 9 | 5.50 מטר |
| 1999 | אלכס אברבוך | קפיצה במוט |  | 5.80 מטר |
| 1999 | דני קרסנוב | קפיצה במוט | מקום 9 | 5.50 מטר |
| 2001 | אלכס אברבוך | קפיצה במוט |  | 5.85 מטר (שיא ישראל) |
| 2007 | אלכס אברבוך | קפיצה במוט | מקום 7 | 5.81 מטר |
| 2013 | חנה קנייזבה-מיננקו | קפיצה משולשת | מקום 6 | 14.33 מטר |
| 2015 | חנה קנייזבה-מיננקו | קפיצה משולשת |  | 14.78 מטר (שיא ישראל) |
| 2017 | חנה קנייזבה-מיננקו | קפיצה משולשת | מקום 4 | 14.42 מטר |
| 2022 | לונה צ'מטאי-סלפטר | ריצת מרתון |  | 2:20:18 שעות |
| 2022 | מארו טפרי | ריצת מרתון | מקום 11 | 2:07:59 שעות |
| 2022 | יונתן קפיטולניק | קפיצה לגובה | מקום 11 | 2.24 מטר |
| 2023 | מארו טפרי | ריצת מרתון |  | 2:09:12 שעות |
| 2023 | לונה צ'מטאי-סלפטר | ריצת מרתון | מקום 4 | 2:25:38 שעות |
אליפויות עולם אחרות

לפני שנערכה אליפות העולם הראשונה נערכו שתי אליפויות קטנות כדי לקבוע את אלופי העולם במקצועות הלא אולימפיים. בשנת 1976 נערכה התחרות הראשונה במאלמה, כשנערכה אז רק תחרות של הליכה 50 קילומטר לגברים. התחרות השנייה, שהתקיימה בשנת 1980 בעיירה סיטארד שבהולנד, נערכו ריצת 3,000 מטר וריצת 400 מטר משוכות, שתיהן לנשים.
ראו גם

אליפות העולם באתלטיקה באולם
הערות שוליים

↑  בתום האליפות סיימה ארצות הברית שוב כאלופה אבל לאחר מספר שנים נשללו ממנה 3 מדליות זהב, 3 כסף ו-1 ארד והיא דורגה לבסוף במקום שני
|  אליפויות העולם באתלטיקה |
| --- | --- | --- |
| אליפות העולם באתלטיקה | הלסינקי 1983 • רומא 1987 • טוקיו 1991 • שטוטגרט 1993 • גטבורג 1995 • אתונה 1997 • סביליה 1999 • אדמונטון 2001 • פריז 2003 • הלסינקי 2005 • אוסאקה 2007 • ברלין 2009 • טגו 2011 • מוסקבה 2013 • בייג'ינג 2015 • לונדון 2017 • דוחה 2019 • יוג'ין 2022 • בודפשט 2023 |  |
| אליפות העולם באתלטיקה באולם | פריז 1985 • אינדיאנפוליס 1987 • בודפשט 1989 • סביליה 1991 • טורונטו 1993 • ברצלונה 1995 • פריז 1997 • מאבאשי 1999 • ליסבון 2001 • בירמינגהם 2003 • בודפשט 2004 • מוסקבה 2006 • ולנסיה 2008 • דוחה 2010 • איסטנבול 2012 • סופוט 2014 • פורטלנד 2016 • בירמינגהם 2018 • בלגרד 2022 • גלאזגו 2024 |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 2106005-8  VIAF: 150779723   WorldCat (עם VIAF): 150779723
אפרים די-זהב

אפרים די זהב
שלט כיכר די-זהב בירושלים
אפרים די-זהב (גולדשטיין) (1902 – ג' בחשוון תשי"ח, 28 באוקטובר 1957) היה קריין וחזן, מוזיקאי וסופר ישראלי. נולד בירושלים ומת בה.
נולד בשם אפרים גולדשטיין (בשנת תש"ט עִברת את שם משפחתו)
להוריו אביו אברהם משה ואמו חסיה מרים בעיר העתיקה בירושלים. כילד עבר עם משפחתו למשך ארבע שנים ללונדון. למד בחדרים וב"עזרה". בשנת 1914 שב לירושלים והשלים בה את לימודיו התיכוניים. עבד כמדפיס וכפקיד בממשלת המנדט והיה גם עיתונאי וחזן. עם הקמת תחנת השידור העברית "קול ירושלים" בשנת 1936, מילא בה שורה של תפקידים. היה קריין ועורך תוכניות וזמר בתוכניות זמר מסורתיות.
די-זהב התפרסם בשל ביצועו לפיוטים למוצאי שבת, "המבדיל בין קודש לחול" ו"אליהו הנביא", שבהם נפתחו במשך עשרות שנים שידורי מוצאי השבת של קול ישראל. ב-2005 החזירה רשות השידור את שירו לתוכניות מוצאי השבת של רשת ב'.
אפרים די-זהב היה גם סופר לילדים ובני נוער, וכתב כתריסר ספרים. הוא עיבד סיפורים לילדים מספרות העולם, וכתב גם ספרי מוזיקה לילדים ולבני הנוער.
היו נשוי לשרה עד פטירתה בשנת 1950, אב לשתי בנות ובן.
נפטר בשנת 1957 בביתו לאחר מחלת לב קצרה. בן 55 במותו, ונקבר בהר המנוחות.
על שמו נקרא רחוב בבאר שבע וכיכר בירושלים.
מספריו

שבעה בנים, ציורים יוסי שטרן, קריית ספר ירושלים, תשט"ו 1955.
החבר ארנב ומר צב, ועוד סיפורים, לילדים, י. צ'ציק, תל אביב, תשט"ז 1956.
יעקב הקטן בלב ים, סיפור, תל אביב, תשט"ו 1955.
הכושי וצהבהב, סיפורים לילדים, קריית ספר, ירושלים, 1953.
תולדות גדולי הקומפוזיטורים, מסופרים על ידי אפרים די זהב, תל אביב 1952.
עלי כינור ועלי פסנתר, חיי גדולי הכנרים והפסנתרנים, תל אביב, תשכ"ה, 1965.
ספורי ירושלים, סיפורים מן העבר הקרוב, ראובן מס, 1955.
מסיפורי הדוד אפרים, כתב א’ גולדשטין די זהב, צייר נחום גוטמן, ירושלים 1944.
לקריאה נוספת

יצחק גולדשלג, אזכרה: מחברים שנפטרו בשנת תשי"ח; אפרים די־זהב (גולדשטיין), בתוך: ארשת: ספר שנה לחקר הספר העברי, כרך א, עמ' 496.
הערות שוליים

↑  אפרים די-זהב באתר GRAVEZ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310208305171  ISNI: 0000 0000 7152 1891  LCCN: n2002054932  VIAF: 97205103   WorldCat (עם VIAF): 97205103
אסנובגראד

| --- | --- |
סמל אסנובגראדסמל אסנובגראד
מדרחוב במרכז העיר
מדרחוב במרכז העיר
 מדינה:  בולגריה בולגריה
 מחוז:  פלובדיב
 ראש העיר:  חריסטו גרודב
 תאריך ייסוד:  המאה ה-3 לפנה"ס
 על שם:  איוואן אסן השני, קיסר בולגריה 
 שטח:  78.012 קמ"ר
 גובה:  232 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  59,031 (15 במרץ 2024)
  ‑ צפיפות:  103 נפש לקמ"ר (2009)
 קואורדינטות:  42°1′N 24°52′E﻿ / ﻿42.017°N 24.867°E﻿ / 42.017; 24.867
 אזור זמן:  UTC +2
 http://www.assenovgrad.com
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בולגריה מוגדלת) סופיה פלובדיב וארנה בורגס רוסה פלבן סטארה זאגורה טורקיה יוון מקדונ. הצפו.  סרביה רומניה הים השחור אסנובגראד(למפת בולגריה רגילה) סופיה פלובדיב וארנה בורגס רוסה פלבן סטארה זאגורה טורקיה יוון מקדונ. הצפו.  סרביה רומניה הים השחור אסנובגראד(למפת מחוז פלובדיב רגילה) פלובדיב קרלובו ראקובסקי פרבומאי סטמבוליסקי סופוט לובץ' גברובו סטארה זאגורה  חאסקובו קרדז'אלי סמוליאן פאזארד. סופיהאסנובגראד(למפת מחוז פלובדיב מוגדלת) פלובדיב קרלובו ראקובסקי פרבומאי סטמבוליסקי סופוט לובץ' גברובו סטארה זאגורה  חאסקובו קרדז'אלי סמוליאן פאזארד. סופיהאסנובגראד  . tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מראה העיר ב-1900
אסנובגראד (בבולגרית: Асеновград) היא עיר בדרום מרכז בולגריה, השנייה בגודלה מבחינת כמות אוכלוסין במחוז פלובדיב וממוקמת 169 ק"מ מהבירה סופיה ו-15 ק"מ מבירת המחוז פלובדיב. העיר שוכנת במורדותיו הצפוניים של הרכס המערבי ברודופי, במוצאו של הנהר צ'פראסקה.
היסטוריה

ישוב מאורגן נוסד במקום במהלך המאה ה-3 לפנה"ס, עידן הממלכה התראקית ונודע בשם סטאנימאכוס. ב-72 נכבש היישוב על ידי אספסיאנוס קיסר האימפריה הרומית. ב-251 נחרבה סטאנימאכוס במהלך פשיטה של שבטים גותים וב-395 עברה לחזקת האימפריה הרומית המזרחית. במהלך המאה ה-6 היגרו לאזור שבטים סלאבים ובהמשך נכבש היישוב על ידי האימפריה הבולגרית הראשונה, העיר בוצרה ובמקום הוקמה מצודה. ב-1230 איוון אסן השני קיסר האימפריה הבולגרית השנייה הרחיב את המצודה באופן משמעותי והיא נודעה מאז בשם "המצודה של אסן".
ב-1259 נפלה המצודה בידי האימפריה הלטינית, בהמשך חזרה לידיים ביזנטיות וב-1344 הצליח איוון אלכסנדר, קיסר בולגריה להחזירה לחזקת הבולגרים. ב-26 בספטמבר 1371 לאחר תבוסת הבולגרים בקרב הנהר מריצה נפלה העיר בידי צבאו של הסולטאן מוראט הראשון שליט האימפריה העות'מאנית.
ב-6 בינואר 1878 במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכבשה העיר על ידי צבא האימפריה הרוסית. מתוקף סיכומי קונגרס ברלין נותר היישוב בשטח המחוז העות'מאני האוטונומי רומליה המזרחית וב-1885 עבר לשליטת נסיכות בולגריה. ב-1934 שונה שמה של העיר מסטאנימאקה לאסנובגראד לזכרו של הצאר איוון אסן השני.
כלכלה ודמוגרפיה

74% מתושבי העיר הם ממוצא בולגרי, 20% הם מוסלמים סונים ו-5% הם צוענים. העיר וסביבתה ידועות ביקביה. כמו כן קיימים בה מפעלים לעיבוד מתכות, למיחזור פסולת פלסטיק ולטקסטיל. הטרמינל החדש הנבנה בשדה התעופה בפלובדיב ממוקם כ-9 קילומטרים מהעיר ובסמיכות אליה מצויים מספר כבישים מהירים. באסנובגראד תחנת רכבת ובה קו ישיר לפלובדיב.
אקלים

באסנובגראד שורר אקלים ממוזג, הטמפרטורה הממוצעת היא 13.5oc כשערכי הקיצון הממוצעים נעים מ-0oc בינואר עד 24oc ביולי ואוגוסט. כמות המשקעים השנתית הממוצעת עומדת על 242 מילימטרים והחודש הגשום בשנה הוא מאי עם 66 מילימטרים הפרושים על פני 13 ימים גשומים בממוצע. בעיר ישנם 22 ימים מושלגים כאשר דצמבר וינואר הם החודשים המושלגים ביותר.
הקהילה היהודית

קיימות עדויות מעטות על קהילת יהודי אסנובגראד ומניחים שנוסדה או על ידי פליטים יהודים שנמלטו מחמת הקרבות וההתקפות האנטישמיות במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), או על ידי פליטים יהודים שהיגרו מאדירנה לאחר השריפה הגדולה שהחריבה את הרובע היהודי ב-1835. בשלהי 1878 מנתה הקהילה 59 נפשות. בני הקהילה היו במצב כלכלי ירוד וזאת בניגוד לשאר תושבי העיירה שהיו בני המעמד הבינוני ובעלי אדמות אשר התפרנסו מייצור ומכירת יין. ב-1888 מנתה הקהילה 140 נפשות ובראשית המאה ה-20 נכללה קהילת אסנובגראד ברשימת 34 הקהילות המאורגנות בבולגריה ומנתה 111 נפשות.
לאחר מלחמת הבלקן הראשונה היה גל הגירה של יהודים מאדירנה לפלובדיב וסביבתה, חלקם הגיעו לאסנובגראד ומספר בני הקהילה עלה ל-150 נפשות. ב-16 בספטמבר 1939 גירשו הבולגרים אלפי יהודים, רובם מהמחוז ההיסטורי רומליה המזרחית במסגרת המסע לגירוש נתינים זרים. מפקד המשטרה הבולגרית הקולונל אטאנאס פאנטב ציין כי מפלובדיב וסביבתה גורשו כ-1,000 יהודים, מרביתם פליטי מלחמות הבלקן שלא עלה בידם לרכוש אזרחות בולגרית. לאחר מועד זה אין תיעוד נוסף לבני הקהילה ומניחים שאלו שלא גורשו היגרו לפלובדיב.
ערים תאומות

טורקיה פרגמון, טורקיה.
יוון קילקיס, יוון.
יוון נאוסה, יוון.
מקדוניה פרילפ, מקדוניה.
רוסיה סטארי אוסקול, רוסיה.
הערות שוליים

↑  "אסנובגראד-פרופיל אקלימי", באתר myweather2.com (באנגלית).
↑  גבריאל אריה, בן בסט אסתר, אהרון רודריג, "חיי הקהילות הספרדיות בדרום מזרח אירופה-סטאנימאקה", עמוד 90, באתר גוגל ספרים (באנגלית).
↑  "יהדות בולגריה-סטאנימאקה", באתר jewishencyclopedia.com (באנגלית).
↑  חיים קשלס, דורות הראשונים, בתוך:אנצקלופדיה של גלויות-יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמוד 65, בהתייחס לשמה הקודם סטאנימאקה.
↑  הקהילות היהודיות במלחמות הבלקן, באתר ajcarchives.org (באנגלית) .
↑  אלברט רומנו, יהדות בולגריה, בתוך אנצקלופדיה של גלויות-יהדות בולגריה, ירושלים, עמודים 591-592.
↑  חיים קשלס, קורות יהודי בולגריה, הוצאת דבר, 1969, עמוד 233.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564911605171  BnF: cb13607668k (data)  LCCN: n88266106  MusicBrainz: d87f731f-4467-49d0-a493-70d8c5d3322f  NKC: ge216295  VIAF: 156051506   WorldCat (עם VIAF): 156051506
ארמדיל החולד

ארמדיל החולד (שם מדעי: Chlamyphorus truncatus) הוא מין יחיד בסוגו של ארמדיל קטן שחי במדבריות בארגנטינה.
מאפיינים

ארמדיל החולד נבדל במבנה גופו מכל הארמדילים האחרים מלבד ארמדיל החולד הגדול. בעקבות התאמתו לחיים במדבר השריון מכסה רק חלק קטן יחסית מגופו והצדדים שלו חשופים, ובנוסף לכך השריון יחסית רך, כל זה כדי לאפשר תנועה קלה במדבר ואיבוד חום יעיל יותר. ארמדיל החולד הוא בעל חיים לילי ובדרך כלל מתבודד, שניזון מחרקים, תולעים וחלזונות. אוכלוסיית ארמדיל החולד מידלדלת בשנים האחרונות עקב פעילות חקלאית, וטריפה על ידי כלבים וחתולים, אך מצב שימורו טרם נקבע עקב חוסר נתונים מספיקים באשר למצב האוכלוסייה.
הערות שוליים

↑  ארמדיל החולד באתר הרשימה האדומה של IUCN
ערך זה הוא קצרמרבנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אסנת בלקינד שפס

אסנת בלקינד שפס
אסנת בלקינד שפס (נולדה ב-10 באוקטובר 1961) היא אמנית ישראלית.
ביוגרפיה

נולדה וגדלה בסביון.
בצה"ל שירתה בלקינד שפס בחיל האוויר, עם שחרורה נסעה לארצות הברית, שם למדה אמנות יפה באוניברסיטה מקומית בניו ג'רזי, לאחר שובה לישראל חיפשה נישה פרגמטית לביטוי אמנותי-יצירתי והצטרפה ל"הסביבה", בית הספר חדש לארכיטקטורה שהוקם על ידי הארכיטקט אליעזר פרנקל, כתשובה ללימודי הארכיטקטורה בטכניון, שהתבססו יותר על הצד הטכני של המקצוע. בבית הספר "הסביבה" לימדו מרצים מתחומי הארכיטקטורה, העיצוב והאמנות.
בשנת 1987 נישאה לילון שפס, בנו של מנהל מוזיאון תל אביב דאז מרק שפס, והזוג עבר להתגורר בז'נבה, שווייץ, עיר הולדתו של ילון.
באותה עת החלה תודעת המיחזור להתפשט באירופה, בלקינד שפס עיצבה תכשיטים מחומרים ממוחזרים, קומפוזיציות ארכיטקטוניות - על רקע זה התקבלה לאגודת האמנים בז'נבה כחברה מן המניין בקטגוריית עיצוב תכשיטים.
תכשיטיה הוצגו ונמכרו בגלריה של אגודת האמנים בז'נבה, בגלריות בלוזאן, באמסטרדם, ובחנויות אופנה של המעצבים קנזו ויממוטו בפריז.
בישראל הציגה את תכשיטיה בגלריה טאמרו בהרצליה בניהולה של רות דיין בגלריה מילר, בחנויות גלריה לעיצוב ועבדה עם מעצבת האופנה אורנה עלמי מ"מודאדא".
בראשית שנות התשעים שבה לישראל והחלה בעיצוב כרטיסי ברכה אמנותיים, הם נמכרו בחנויות עיצוב ברחבי הארץ.
ב-2008 נבחרה בין 30 המועמדים הסופיים מרחבי העולם להשתתף בתחרות Arte Lagune שהתקיימה בטרוויסו, איטליה.
בשנת 2009 הציגה בתערוכה הקבוצתית "עולמות מקבילים" בגלריה סקלמטה בוונציה במסגרת הביאנלה ה-53 בוונציה.
בשנים 2011-2009 עבדה עם מגזין העיצוב "בית ונוי" בייעוץ אמנותי בהפקת הכנסים והתערוכות המקצועיות מטעם המגזין.
בשנת 2011 זכתה במקום השני בתחרות העיצוב "לראות את האור".
בשנת 2012 הוזמנה לזאגרב לקחת חלק במיזם אמנותי בינלאומי בחזון של שלום וסובלנות, פרי יוזמתם של Jasminka B ו-peter wises בחסות משרד השלום של האו"ם.
בשנת 2013 זכתה במקום ראשון בתחרות העוסקת בקשר בין אמנות וכלכלה, שנערכה במוזיאון תל אביב.
תמונות מתערוכות

עיר מקלט-2014, צילום לתערוכה קבוצתית Food Processor
צילום בעדשת תלת מימד-2014