stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בנז'מן וואזן
הערות שוליים

↑  "Benjamin Voisin". Moviefone. נבדק ב-13 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Around the 2021 Nominations". Academie Cinema. נבדק ב-2 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "«'Love Affair(s)', 'DNA', 'Two Of Us' top France's Lumière award". Screendaily. נבדק ב-2 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  Keslassy, Elsa (9 בספטמבר 2020). "Music Box Acquires U.S. Rights to Francois Ozon's Cannes 2020 Highlight 'Summer of 85' (EXCLUSIVE)". Variety. נבדק ב-30 בספטמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Poncet, Emmanuel (2020-04-22). "Entretien avec Benjamin Voisin". LExpress.fr.
1 2  "Peru (Short 2017)". IMDb (באנגלית).
↑  "Benjamin Voisin, le jeune français qui séduit Oscar Wilde dans « The Happy Prince »". Komitid. 17 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "BENJAMIN VOISIN, ÊTRE ET AVOIR L'ÉTÉ". Libération. 14 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Pertuy, Laura (7 בינואר 2020). "[LE NOUVEAU] Benjamin Voisin, révélation malicieuse d' « Un vrai bonhomme »". Trois couleurs (בצרפתית). {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Brinaire, Jacques (5 בינואר 2020). "Cinéma : 2020, la bonne année de Benjamin Voisin". La Nouvelle République.fr (בצרפתית). {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Avec "Comédie humaine", Xavier Giannoli tourne une adaptation des "Illusions perdues" de Balzac". Les Inrockuptibles (בצרפתית). 2019-09-03.
↑  "Abusées, prostituées, déviantes: Le Bal des folles plonge dans le XIXe corseté". Sudouest. נבדק ב-2 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Bassin d'Arcachon,: plus de 150 figurants recherchés pour le tournage d'un film avec Marina Foïs". Sudouest. נבדק ב-2 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  Demoulin, Anne (14 בפברואר 2020). "Festival de la fiction TV de La Rochelle 2018: Arte et France 2 remportent les honneurs du palmarès". 20 Minutes (בצרפתית). {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  Mouchel, Nicolas (30 ביוני 2020). "Chiara Mastroianni, Nicolas Bedos et Lambert Wilson primés au 34e festival du film romantique de Cabourg". actu.fr (בצרפתית). {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  Baronnet, Brigitte (30 בנובמבר 2020). "César 2021 : qui sont les révélations de l'année?". AlloCiné (בצרפתית). {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  Goodfellow, Melanie (19 בינואר 2021). "'Love Affair(s)', 'DNA', 'Two Of Us' top France's Lumière awards". Screen Daily. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb17892335b (data)  GND: 1246568020  ISNI: 0000 0004 9410 7203  SUDOC: 248530771  VIAF: 15159939384425251338   WorldCat (עם VIAF): 15159939384425251338
ברבי מעצבת אופנה

|  כללי |
| --- | --- |
 תאריך הוצאה:  נובמבר 1996 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  משחק וידאו למשתתף יחיד 
 פלטפורמות:  Microsoft Windows, Mac OS Classic 
 
ברבי מעצבת אופנה (באנגלית: Barbie Fashion Designer) הוא משחק מחשב לילדים מ-1996 שיצא על ידי מאטל וחברת ההפקות "Digital Domain".
הוא משחק הווידאו הראשון שיצא עבור קהל יעד של בנות שהצליח מסחרית והיה לאחד ממשחקי הווידאו הנכרים ביותר בשנת יציאתו, מה שהוביל ליציאה של משחקים נוספים עבור בנות, על אף הצלחתו המשחק זכה גם לביקורת עקב עיסוקו בנושאים נשיים סטריאוטיפים.
המשתמשים במשחק יכולים לעצב בגדים לפי קריטריונים כמו צבע ותבנית, ישנה אפשרות גם להדפיס את הבגד ולהלביש אותו על בובת הברבי. נאמר שאחד הדברים שהובילו להצלחתו זה עקב כך שהמשחק השלים את הדרך שבה ילדות אהבו לשחק עם בובות הברבי שלהן.
בית גוצ'י

| --- | --- |

כרזת הסרט הרשמית
 מבוסס על:  הספר "בית גוצ'י: סנסציית הרצח, הטירוף, הזוהר והחמדנות" מאת שרה ג'יי פורדן
 בימוי:  רידלי סקוט 
 הופק בידי:  ג'אנינה סקוט רידלי סקוט קווין ג'יי וולש
 תסריט:  רוברט בנטיבנה
 עריכה:  קלייר סימפסון 
 שחקנים ראשיים:  ליידי גאגא אדם דרייבר אל פאצ'ינו ג'ארד לטו ג'רמי איירונס סלמה הייק
 מוזיקה:  הארי גרגסון ויליאמס 
 צילום:  דריוש וולסקי
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  מטרו גולדווין מאייר Scott Free Productions
 חברה מפיצה:  United Artists Releasing
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 24 בנובמבר 2021 ישראל 25 בנובמבר 2021
 משך הקרנה:  157 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  דרמת פשע ביוגרפיה
 דף הסרט ב־IMDb
 
בית גוצ'י (באנגלית: House of Gucci) הוא סרט דרמת פשע ביוגרפי אמריקאי, שמבוים על ידי הבמאי רידלי סקוט. הסרט מבוסס על הספר "בית גוצ'י: סנסציית הרצח, הטירוף, הזוהר והחמדנות" שנכתב על ידי שרה ג'יי פורדן והוצא לאור בשנת 2001. בסרט מככבת ליידי גאגא בדמותה של פטריציה רג'יאני, גרושתו של מאוריציו גוצ'י, שדמותו מגולמת על ידי אדם דרייבר. בסרט מככבים גם אל פאצ'ינו, ג'ארד לטו וג'רמי איירונס.
הסרט עלה לאקרנים ב-24 בנובמבר 2021, תחת הפקתם של מטרו גולדווין מאייר.
תקציר העלילה

עלילת הסרט מתארת את האירועים שהובילו לרציחתו של מאוריציו גוצ'י, ראש בית האופנה גוצ'י, בידי גרושתו, פטריציה רג'יאני; שנשפטה והורשעה באשמת תזמור ותכנון חיסולו, ואת התוצאות אליהן הוביל הרצח.
צוות השחקנים והדמויות

ליידי גאגא – פטריציה רג'יאני
אדם דרייבר – מאוריציו גוצ'י
אל פאצ'ינו – אלדו גוצ'י
ג'ארד לטו – פאולו גוצ'י
ג'רמי איירונס – רודולפו גוצ'י
ג'ק יוסטון – דומניקו דה סול
ריב קרני – טום פורד
קאמי קוטן – פולה פרנצ'י
מדלינה דיאנה ג'ניאה – סופיה לורן
מהדי נבבו – סאייד
מילוד מוראד בנמארה – עומאר
סלמה הייק – פינה אוריימה
אדואר פיליפונה – וולטר
הפקה > פיתוח וליהוק

ביוני 2006, דווח על רצונו של רידלי סקוט לביים סרט שיעסוק בנפילתה של שושלת משפחת גוצ'י, שהתסריט לסרט הפוטנציאלי ייכתב על ידי התסריטאית אנדראה ברלוף, ועל פי השמועות, אנג'לינה ג'ולי ולאונרדו דיקפריו התעתדו לגלם את דמויותיהם של פטריציה רג'יאני ומאוריציו גוצ'י, בהתאמה; חדשות אלו התקבלו במורת רוח וחוסר שביעות רצון מצד משפחת גוצ'י. בפברואר 2012, בתו של סקוט, ג'ורדן סקוט, החליפה אותו במלאכת בימוי הסרט וניהלה משא ומתן עם פנלופה קרוז על גילום דמותה של רג'יאני. בנובמבר 2016, דווח שהבמאי וונג קאר-וואי לקח על עצמו את מלאכת בימוי הסרט, שייכתב על ידי התסריטאי צ'ארלס רנדולף בשיתוף פעולה עם ברלוף ונודע שההפקה שוקלת ללהק את מרגו רובי לגילום דמותה של רג'יאני. בנובמבר 2019, אושר רשמית שמושכות הבימוי ישובו לידיו של רידלי סקוט, שהתסריט לסרט ייכתב על ידי התסריטאי רוברטו בנטיבנה, ושליידי גאגא נבחרה לגלם את דמותה של רג'יאני.
באפריל 2020 רכשה חברת ההפקות מטרו גולדווין מאייר את זכויות הפקת הסרט. באוגוסט 2020, אושר שהשחקנים אדם דרייבר, ג'ארד לטו, אל פאצ'ינו, רוברט דה נירו, ג'ק יוסטון וריב קרני נמצאים במגעים ותהליכי משא ומתן על הצטרפות לצוות השחקנים של הסרט. באוקטובר 2020, אושר רשמית שדרייבר, לטו, פאצ'ינו ודה נירו לוהקו לצוות השחקנים. בדצמבר 2020, יוסטון, קרני וג'רמי איירונס לוהקו לצוות השחקנים, ונודע על עזיבתו של דה נירו את הפקת הסרט. באותו החודש, אושר שהצלם דריוש וולסקי יהיה אמון על מלאכת צילום הסרט. בינואר 2021, נודע על ליהוקה של קאמי קוטן לצוות השחקנים. במרץ 2021, דווח על ליהוקם של מדלינה דיאנה ג'ניאה, מהדי נבבו ומילוד מוראד בנמארה, יחד עם ליהוקה של סלמה הייק, הנשואה לפרנסואה-אנרי פינו, ראש חברת "קרינג", התאגיד המחזיק בבעלות המותג "גוצי'".
הפקה > צילומים

באוגוסט 2020, האתר "דדליין הוליווד" דיווח כי צילומי הסרט עתידים להתחיל לאחר סיום הפקת הסרט "הדו-קרב האחרון" (2021). ב-3 בפברואר 2021, בראיון ל"וראייטי", אמר לטו כי הסרט עדיין בשלב הקדם הפקה ושצילומיו יחלו באיטליה בשבועות הקרובים. בסוף פברואר, אושר שצילומי הסרט החלו ברומא. בתחילת מרץ, מספר סצנות צולמו בערים גרסוני-סן-ז'אן וגרסוני-לה-טריניטי, במיוחד בהרי האלפים האיטלקיים בואל ד'אוסטה, ששימשו כסט צילומים עבור מתחם התיירות של סנט מוריץ בגבול שווייץ. צילומי הסרט התקיימו גם במקומות שונים ברחבי המדינה כמו פירנצה, אגם קומו ומילאנו. בסוף מרץ, צילומי הסרט התקיימו שוב ברומא לצורך צילום סצנות בוויה קונדוטי. צילומי הסרט הסתיימו ב-8 במאי 2021.
הפצה

הסרט עלה לאקרנים בארצות הברית ב-24 בנובמבר 2021, ובבריטניה ב-26 בנובמבר. לאחר עלייתו לאקרנים, הסרט עתיד להיות זמין גם לצפייה בשירות הזרמת המדיה "פרמאונט+".
בחירות ברשות הפלסטינית

הבחירות ברשות הפלסטינית, שהוקמה ב-1994, נערכות החל משנת 1996, אז נערכו בחירות כלליות לנשיאות הרשות ולמועצה המחוקקת הפלסטינית. בשנים 2004–2005 נערכו הבחירות המוניצפליות הראשונות למועצות המקומיות של הרשות.
מאז 2006 לא נערכו ברשות בחירות לנשיאות הרשות או למועצה המחוקקת שלה.
חוקים ונהלים

ביוני 2005 העבירה המועצה המחוקקת חוק, שנחתם על ידי מחמוד עבאס, שמגדיל את מספר חברי המועצת, שעד אז היה 88, ל-132, כשמחציתם יבחרו בהצבעה לאומית ומחציתם על פי אזורי בחירה.
ב-2007 ביטל צו נשיאותי מושבי המחוז, ואסר על מפלגות שלא הכירו בזכותו של אש"ף לייצג את העם הפלסטיני, ביניהן חמאס, להתמודד בבחירות. סקר דעת קהל העלה כי רוב הפלסטינים תומכים בשינוי, בעוד שחמאס כינה אותו בלתי חוקי.
חוקים ונהלים > ועדת הבחירות

לאחר הקמת הרשות הפלסטינית ב-1994, הוקמה "ועדת הבחירות" לניהול הבחירות לנשיאות ולמועצה המחוקקת ב-1996. הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה קיבלה את משימת רישום הבוחרים.
באוקטובר 2002 הוקמה ועדת הבחירות המרכזית כגוף עצמאי ונייטרלי, על פי חוק הבחירות הכללי משנת 1995. חוק הבחירות, שניתן באוגוסט 2005, קבע כי הוועדה היא הגוף שאחראי הניהול, הפיקוח, הכנה וארגון של בחירות ועליו לנקוט בכל האמצעים הדרושים כדי להבטיח את שלמות הבחירות.
אשרף אל-שוואיבי הוא יושבת ראש הוועדה ממאי 2024.
סיוע בבחירות

קבוצת התמיכה לרפורמות הבחירות הוקמה בתמיכת ארצות הברית והאיחוד האירופי כדי לתמוך בבחירות הפלסטיניות. אחד הארגונים המובילים עבור הארגון הוא הקרן הבינלאומית למערכות בחירות, שסייעה באופן פעיל לוועדת הבחירות המרכזית בשנים 2004–2005, יחד עם הסוכנות האמריקנית לפיתוח בין-לאומי.
בחירות בעזה

בעקבות עימות חמאס–פת"ח ברצועת עזה, שהחל ב-2006, הקים חמאס ממשלה ברצועת עזה ללא בחירות. בספטמבר 2012 הכריז ראש ממשלת עזה אסמאעיל הנייה על הקמת ממשלת חמאס שנייה, גם היא ללא בחירות.
בחירות למועצה המחוקקת > 1996

הבחירות הראשונות למועצה המחוקקת הפלסטינית התקיימו ב-20 בינואר 1996. על 88 המושבים התמודדו 672 מועמדים, חלקם מטעם 16 מפלגות וחלקם מועמדים עצמאים. תנועת הפת"ח זכתה ב-50 מושבים, מועמדים עצמאים זכו ב-35 מושבים ו-3 תנועות נוספות זכו במושב אחד כל אחת.
בחירות למועצה המחוקקת > 2006

בבחירות לרשות המחוקקת הפלסטינית ב-2006 זכה ארגון החמאס ברוב סוחף של 42.9% מהקולות שהתבטא ב-74 מושבים במועצה (כ-56% מסך המושבים), הפת"ח ב-43 (כ-33% מסך המושבים) ומספר רשימות עצמאיות נוספות זכו במספר בודד של מושבים. בין הסיבות לעליית חמאס ניתן למנות את השחיתות והאנרכיה ברשות שמזוהה עם בכירי תנועת הפת"ח, חוסר היעילות של מדיניות אבו מאזן כלפי המחסומים, נוכחות צה"ל בשטחים ובניית גדר ההפרדה בתוך תחומי הגדה, תפישת הציבור הפלסטיני לגבי תרומת המאבק המזוין של חמאס למהלך ההתנתקות ותמיכת הציבור הפלסטיני בהמשך הטרור נגד ישראל.
בחירות למועצה המחוקקת > 2021

הבחירות למועצה המחוקקת לשנת 2021 היו אמורות להתקיים ב-22 במאי, אולם, ב-30 באפריל 2021, הודיע עבאס על דחיית הבחירות למועד לא ידוע, משום שאין לקיים את הבחירות כל עוד לא ניתן לקיימן גם במזרח ירושלים. בחמאס האשימו את עבאס בכניעה לישראל וטענו כי הוא חושש שיפסיד בבחירות.
בחירות לנשיאות > 1996

הבחירות הראשונות לנשיאות הרשות הפלסטינית התקיימו ב-20 בינואר 1996. על התפקיד התמודד יאסר ערפאת, שזכה ב-87.1% מהקולות, נגד סמיחה ח'ליל, שזכתה ב-12.9% מהקולות.
בחירות לנשיאות > 2005

בבחירות לנשיאות הרשות הפלסטינית לשנת 2005, שהתקיימו ב-9 בינואר, התמודדו 7 מתמודדים. המתמודד שזכה במירב הקולות היה מחמוד עבאס, שהתמודד מטעם הפת"ח, וזכה ב-62.52% מהקולות. מתחתיו היה מוסטפא ברגותי, שזכה ב-19.48%. מתחתיו היו תייסיר חאלד, שזכה ב-3.35%, עבד אל-חלים שקיבל 2.76%, בסאם סאלחי שקיבל 2.67%, סייד ברקה שזכה ב-1.30% מן הקולות, ועבד אל-כרים, שקיבל 5717 קולות, כלומר 0.71% מן הקולות.
3.82% מן הפתקים היו פסולים ו-3.39% היו פתקים לבנים.
בחירות לרשויות מקומיות > 2004-2005

בין דצמבר 2004 לדצמבר 2005 נערכו בחירות לרשויות המקומיות ברשות. בבחירות התמודדו רשימות מטעם תנועות פת"ח, חמאס, הג'יהאד האיסלאמי, החזית העממית לשחרור פלסטין ומספר רשימות עצמאיות.
בבחירות היו 4 סבבים, אף על פי שתוכננו 5. הסבב הראשון התחלק לשני חלקים: החלק הראשון נערך בדצמבר 2004 ב-26 יישובים ביהודה ושומרון והשני בינואר 2005 ב-10 יישובים ברצועת עזה. בסבב זה נחל החמאס הצלחה, בעיקר בעזה, אך גם ביהודה ושומרון.
הסיבוב השני נערך ב-5 במאי 2005 ב-76 מחוזות ביהודה ושומרון וב-8 מחוזות ברצועת עזה. בסיבוב זה הוביל הפת"ח, שזכה ב-52 יישובים, לעומת החמאס שזכה ב-24. הסיבוב השלישי ב-29 בספטמבר ב-104 רשויות מקומיות. בסיבוב זה זכה הפת"ח ב-54% מהקולות לעומת 26% לחמאס.
הסיבוב הרביעי נערך בדצמבר 2005 ב-44 יישובים. הסיבוב החמישי לא יצא לפועל בעקבות עליית החמאס לשלטון לאחר הבחירות למועצה המחוקקת הפלסטינית בראשית 2006.
בחירות לרשויות מקומיות > 2012

הבחירות לרשויות המקומיות ב-2012 התקיימו בשני סבבים, הראשון ב-20 באוקטובר והשני ב-24 בנובמבר.
בחירות לרשויות מקומיות > 2017

הבחירות לרשויות המקומיות ב-2017 התקיימו ב-13 במאי. הבחירות התקיימו רק ביהודה ושומרון ולא בעזה, משום שהחמאס, ששולט בעזה, החרים אותן. הפת"ח זכה ברוב הקולות (52%), ומתמודדים עצמאיים זכו ב-37%. במועצות בהן התקיים הליך הצבעה ולא נקבעה רשימה מוסכמת זכו המועמדים העצמאיים ל-65% מן הקולות.
בחירות לרשויות מקומיות > 2021-2022

בבחירות 2021–2022 לרשויות המקומיות היו 2 סבבים: הסבב הראשון היה ב-11 בדצמבר 2021, למועצות, והסבב השני ב-26 במרץ 2022, בו היו בחירות לראשי הערים. הבחירות התקיימו רק ביהודה ושומרון, ולא בעזה.
הערות שוליים

↑  Palestinians Support Electoral Reforms | Angus Reid Public Opinion, archive.ph, ‏2012-07-19
↑  المعيقات الإسرائيلية- الانتخابات العامة 2005-2006, www.elections.ps
↑  Ashraf Al-Shuaibi assumes his duties as CEO of the Central Elections Commission, Central Elections Commission-Palestine, ‏14 במאי 2024 (באנגלית)
↑  IFES - West Bank/Gaza, web.archive.org, ‏2008-11-28
↑  https://www.elections.ps/Portals/0/pdf/Resultselection1996.pdf
1 2 3 4  Congress observers say marked improvement in organization of Palestinian local elections - Council of Europe press release/Non-UN document - Question of Palestine, www.un.org (באנגלית)
↑  https://www.elections.ps/Portals/30/pdf/CEC_ElectionsMap2011.pdf
1 2  Deutsche Welle, Palestinians vote in West Bank elections amid growing anger, DW, ‏11.12.2021 (באנגלית)
| בחירות ברשות הפלסטינית |
| --- | --- | --- |
| בחירות לנשיאות | 1996 • 2005 • 2021 (לא התקיימו) |  |
| בחירות למועצה המחוקקת | 1996 • 2006 • 2021 (לא התקיימו) |  |
| בחירות לרשויות מקומיות | 2004–05 • 2012 • 2017 • 2021–22 |  |
בדיקת נוזל חודר

1. חלק סדוק, כאשר אי הרציפות אינה גלויה לעין.
2. נוזל חודר מיושם על החלק.
3. עודפי הנוזל החודר מוסרים.
4. מיושם מפתח, החושף את הסדק על פני השטח.
בדיקה בעזרת נוזל חודר, המוכרת לרוב כ-"בדיקת נוזלים חודרים זוהרים" (Dye/Liquid penetrant inspection), היא שיטת בדיקה לא הורסת המאפשרת איתור אי רציפויות הפתוחות על פני השטח, לרוב בחומר מתכתי. השיטה משמשת כאשר לא ניתן לבצע בדיקת חלקיקים מגנטיים או על מנת לאמת תוצאות בדיקה באמצעות זרמי ערבולת.
השיטה מוכרת גם כזייגלו (Zyglo), שהיה המותג הראשון שהתבסס על השיטה.
שיטה זו התפתחה מבדיקת נוזל חודר שמנוני, שיטת בדיקה בה יוצקים נוזל שמנוני על פני החומר, מנגבים אותו ומפזרים אבקת גיר. במקום בו יש סדק מצטבר שומן הנספח אל הגיר ויוצר בו כתם, וכך מבחינים בסדק.
עקרונות ותכונות

השיטה משתמשת בנוזל מיוחד (Penetrant) המוחדר אל תוך אי רציפויות בחלק הנבדק ומאפשר את זיהויים.
נוזל הבדיקה מתאפיין בשילוב התכונות הבאות:
צמיגות - מידת ההתנגדות של החומר לשינוי צורה או זרימה.
מתח פנים - כוחות האחיזה בין-מולקולריים של הנוזל.
כושר הרטבה - יכולת הנוזל להמרח על פני השטח ולהרטיבו.
קפילריות - יכולת הנוזל לחדור לתוך אי רציפויות זעירות ולמקומות צרים. הקפילריות מבטאת את שילוב שלוש התכונות הבסיסיות, ולמעשה קובעת את רגישות הבדיקה.
עקרונות ותכונות > סיווג חומרי הבדיקה

סיווג חומרי הבדיקה הוא לפי סוג החומר (type) שיטת הסרתו מפני השטח (method) ורמת רגישותו (level או sensitivity level):
עקרונות ותכונות > לפי סוג

type I - נוזל בעל פיגמנטים של צבע פלואורסצנטי.
type II - נוזל בעל פיגמנטים של צבע נראה לעין - לרוב אדום (מכונה "נוזל חודר צבעוני" או "צבע חודר").
הצבע הפלואורסצנטי עולה בסדר גודל אחד לפחות על הצבע הנראה לעין מבחינת רגישות הבדיקה (יכולת גילו פגמים קטנים) אך דורש תנאי בדיקה מיוחדים - חושך ומנורת אור אולטרה סגול, לעומתו הצבע החודר מתאים יותר לעבודות שטח כגון בדיקת ריתוכים, אך הוא אסור לשימושים תעופתיים.
עקרונות ותכונות > לפי שיטת ההסרה

החומר צריך להתאים לאופן בו יוסר:
method A - צבע חודר שטיף במים
method B - צבע חודר המוסר על ידי חומר מתחלב ליפופילי (על בסיס שמן).
method C - צבע חודר המוסר על ידי ממס (אצטון, לדוגמה).
method D - צבע חודר המוסר על ידי מתחלב הידרופילי (מהול במים).
שיטה C מתאימה בעיקר לבדיקה מקומית כגון בדיקת ריתוכים, בדיקות בתחזוקת מבנה המטוס וכדומה, והיא הנפוצה ביותר בבדיקות שטח כי ניתן ליישמה בקלות מתרסיסים.
שיטה B היא שיטה ישנה אשר כמעט ואינה בשימוש והוחלפה על ידי שיטה D.
בתעשייה השימוש הוא בשיטות A ו-D. הבחירה בין השיטות היא בהתאם לחשיבות החלק הנבדק וחספוס פני השטח שלו, לשיטת D ישנו יתרון בבקרה טובה יותר למניעת שטיפת יתר של הנוזל (הוצאתו מהפגם) אך בדרך כלל הצבע יהיה קשה יותר להסרה מפני השטח.
דוגמאות ליישומים:
A - בדיקת יציקות, ריתוכים וחלקים שאינם קריטיים.
D - בדיקת להבים וחלקים אחרים במנוע המטוס.
עקרונות ותכונות > רמות רגישות

חלוקה זו קיימת רק לחומרים הפלואורסצנטיים. להלן חמש דרגות הרגישות הקיימות:
0.5 – רמת רגישות נמוכה מאוד
1 – רמת רגישות נמוכה.
2 – רמת רגישות בינונית.
3 – רמת רגישות גבוהה.
4 – רמת רגישות גבוהה מאוד.
גם בבחירת רמת הרגישות של החומר השיקולים הם חשיבות החלק וחספוס פני השטח שלו. כך לדוגמה חלקי מנוע המטוס יבדקו ברמת רגישות 3 או 4, ואילו חלקי מבנה יבדקו ברמת רגישות 2, רוב החלקים המיוצרים בתהליך יציקה יבדקו ברמת רגישות 2 או פחות.
סיווג זה מגדיר הן את תהליך הבדיקה הנדרש (בחוזה, שרטוט או כל מסמך דרישות אחר), והן את החומר הספציפי שישמש לבדיקה. בחירת החומר הספציפי (שם מסחרי) תהיה לפי QPL AMS 2644.
עקרונות ותכונות > דוגמאות

להלן דוגמאות לשימוש בסיווג:
TYPE I METHOD A LEVEL 2 - צבע פלואורסצנטי, שטיף במים, ברגישות בינונית.
TYPE I METHOD D LEVEL 3 - צבע פלואורסצנטי המוסר באמצעות מתחלב הידרופילי ברמת רגישות גבוהה.
TYPE II METHOD C - צבע חודר אדום המוסר על ידי ממס (אין חלוקה לרמות רגישות).
תהליך העבודה והבדיקה > הכנה ראשונית - ניקוי

ניקוי החלק הנבדק משמנים, לכלוך וכדומה, ובעיקר הסרת ציפויים וצבעים.
הניקוי חייב להתבצע באמצעים ידניים או כימיים שלא פוגמים בחלק (כך לדוגמה אין לבצע שיוף של החלק הנבדק לצורך ניקוי משיתוך). פגיעות מכניות בחלק יוצגו בעת הבדיקה כפגם (חיווי שווא), או יסתירו פגמים אמיתיים.
יש לבצע צריבה למתכות שעברו עיבוד שבבי או נפגעו מכנית.
תהליך העבודה והבדיקה > יישום הנוזל

ישנם שלושה סוגי יישום עיקריים של חומרי הבדיקה - טבילה באמבט נוזל, הברשה והתזה בעזרת תרסיס. בנוסף, צורת היישום מתחלקת גם לשיטה יבשה (שבה לא מבוצעת שטיפה של החלק לאחר יישום הנוזל) ושיטה רטובה (שבה נשטף הנוזל החודר כשלב מקדים ליישום המפתח).
יש להשאיר את החלק בהמתנה, על מנת שתכונת הקפילריות תבוא לידי ביטוי, והנוזל יחדור לתוך אי הרציפויות שבחומר. זמן ההמתנה משתנה על פי סוג החומר ורמת רגישות הנוזל, ונע על פי רוב בין 30 ל-45 דקות, על פי צפי גודל הפגמים וצפיפות החומר הנבדק. המתנה של כ-60 דקות ומעלה תגרום להתייבשות הנוזל החודר, ויהיה צורך לחדשו (יישום חוזר) בפרקי זמן קבועים (בתלות בחומר המדויק), ולהמתין כעשר דקות נוספות לפני המעבר לשלב הבא.
תהליך העבודה והבדיקה > ניקוי וייבוש הנוזל

לאחר ההמתנה מנקים את הנוזל מעל פני השטח. את הניקוי מבצעים בעזרת חומר ניקוי (כגון אצטון או חומר ניקוי ייעודי) או בעזרת שטיפה מים.
ישנם סוגי נוזלים שאינם מתנקים בעזרת מים בלבד ומחייבים שימוש במתחלב [אמולסיפייר]. נוזל שיושם בטבילה באמבט עובר ייבוש בתנור.
אם החומר נשטף במים, יש להקפיד להשתמש בלחץ מים בינוני ולא חזק מדי (תחום מקובל הוא בין 20 ל-40 PSI), ולהתיז את המים בזווית קהה (בין 40° ל-70°) על מנת שלא להוציא את הנוזל החודר מתוך אי הרציפויות עצמן. מים חמים או קרים מדי ייפגעו בתכונות הכימיות של הנוזל החודר, ולכן יש לבדוק את הגדרות היצרן הנוגעות לחום המים הרצוי.
ניקוי טוב של החלק יאפשר למפתח להציג בצורה ברורה וחדה את אי הרציפויות, אם הן קיימות בחומר.
תהליך העבודה והבדיקה > יישום חומר מפתח

תפקיד המפתח (Developer) הוא לספוח אליו את נוזל הבדיקה מתוך אי הרציפויות, והוא מורכב מחומרים סופחים, כגון אבקת גיר. המפתח יוצר רקע בהיר וקונטרסטי לנוזל החודר שיצא החוצה מתוך אי הרציפויות.
את המפתח יש לפזר בצורה אחידה ככל האפשר, ולהימנע מיצירת שכבת מפתח עבה מדי. ישנם שלושה סוגי מפתחים:
מפתח אבקתי, שמפוזר באמצעות אמבט אוורור מיוחד המפזר את האבקה בצורה אחידה על כל פני החלק.
מפתח רטוב בתרסיס.
מפתח רטוב המשולב בנוזל השטיפה או באמבט מיוחד, שנדרש לייבש בתנור לאחר יישומו.
המפתחים הרטובים ניחנים בתכונה המעוררת את הנוזל החודר, אם הוא התחיל להתייבש.
זמן ההמתנה לפיתוח הוא כמחצית מזמן חדירת הנוזל.
תהליך העבודה והבדיקה > בדיקה ופענוח ממצאים

אם נעשה שימוש במפתח, יוצגו על פני השטח חיוויים שונים, שנדרש לפענח ולסווג. לצורך כך יש לנקות את פני השטח ידנית בעזרת ספוגית/צמר גפן טבול בחומר ממיס (לרוב אצטון). אי רציפות מתגלה לרוב כפס מזוגזג ודק של נוזל זוהר המופיע בחזרה מיד לאחר ניגוב פני השטח. אי רציפויות גדולות הפתוחות אל פני השטח יוצגו גם ללא מפתח, אך על פי התקנים הבינלאומיים והוראות היצרנים השימוש במפתח הוא חובה.
תהליך העבודה והבדיקה > ניקוי שלאחר הבדיקה

לאחר הבדיקה ובחינת תוצאותיה, יש לנקות את משטח הבדיקה על מנת למנוע פגימה בחומר ויצירת נזקי שיתוך עקב הלכדות נוזל חודר וחומרי בדיקה רטובים אחרים בתוך חללים בחומר.
יתרונות וחסרונות

לשיטה מספר יתרונות וחסרונות ביחס לבדיקות לא הרסניות אחרות.
יתרונות וחסרונות > יתרונות

צבע הנוזל הוא בעל ניגודיות גבוהה ביחס לפני השטח וקל להבחין בו.
השיטה מאפשרת להעריך את אורך אי הרציפות.
ברמות הרגישות הגבוהות יוצגו כל הפגמים הפתוחים על פני השטח, באמינות גבוהה.
יתרונות וחסרונות > חסרונות

חומרי הבדיקה רעילים, ויש להשתמש באמצעי מגן על מנת להימנע מחשיפת יתר אליהם.
בשיטות מסוימות יש שימוש בתאורה אולטרה סגולה, המסוכנת לאדם.
לא ניתן להעריך חד משמעית את גודל הסדק, וכמעט בלתי אפשרי להעריך את עומקו.
תהליך הבדיקה ארוך וגוזל זמן רב.
לא ניתן לבדוק כל סוג חומר. מתכת יצוקה וכל משטח מחוספס יציגו אינדיקציות מוטעות.
תקנים ומפרטי עבודה

MIL MIL-HDBK-728/3 - liquid Penetrant Testing
SAE J426 - Liquid Penetrant Test Methods
ASTM E1417-05e1 - Standard Practice for Liquid Penetrant Testing
ISO/SS-EN 3452 - Non-destructive testing - Penetrant testing
בית המסתורין של וינצ'סטר

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אחוזה, אטרקציה תיירותית 
 על שם:  שרה וינצ'סטר 
 כתובת:  525 South Winchester Boulevard 
 מיקום:  סן חוזה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1922
 תאריך פתיחה רשמי:  2024 
 חומרי בנייה:  עץ 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות ויקטוריאנית 
 קואורדינטות:  37°19′06″N 121°57′03″W﻿ / ﻿37.31836°N 121.95076°W﻿ / 37.31836; -121.95076
 אתר רשמי
  (למפת סן חוזה (קליפורניה) מוגדלת) בית המסתורין(למפת סן חוזה (קליפורניה) רגילה) בית המסתורין
 
בית המסתורין של וינצ'סטר (באנגלית: The Winchester Mystery House) הוא בית באחוזה בסן חוזה שבקליפורניה, הידועה בתכנון אדריכלי לקוי ובגודלה הרב. האחוזה הייתה בבעלות שרה וינצ'סטר, אשתו של ויליאם וירט וינצ'סטר, שפיתח רובה צלפים מצליח הקרוי על שמו. האחוזה הייתה בבניה ובשיפוצים במשך 38 שנים ברציפות, כל יום מסביב לשעון וללא הפסקה, משנת 1884 ועד למותה של שרה ב-5 בספטמבר 1922, כאשר חדלה הבניה באופן מיידי. עלות הבנייה הוערכה ב-5.5 מיליון דולרים. בעשור השני של המאה ה-21 שווייה של האחוזה מוערך ביותר מ-75 מיליון דולרים, והיא משמשת כאטרקציה תיירותית. האחוזה הבנויה בסגנון ויקטוריאני ידועה בגודלה הרב ובחוסר מוחלט של כל תוכנית בנייה.
מדרגות באחוזה שמובילות לתקרה
הרקע לבנייה

שרה וינצ'סטר איבדה את בתה, אנה, את חותנה (אביו של ויליאם) אוליבר, ואת ויליאם בתוך זמן קצר בנסיבות טרגיות. לאחר מותם, שקעה שרה וינצ'סטר בדיכאון ודכדוך. היא פנתה למדיום שקבעה כי קללה רובצת על משפחת וינצ'סטר בגלל הרובים שפיתח אבי המשפחה. המדיום טענה כי הרובים גרמו למותם של אנשים רבים, שנשמותיהם אינן מוצאות מנוח ומחפשות נקמה. המדיום יעצה לשרה לעקור מביתה, לעבור מערבה ולבנות בית חדש לה ולרוחות ההרוגים. המדיום הזהירה כי הפסקת בניית הבית תביא למותה של וינצ'סטר.
ההסבר התקבל על דעתה של שרה וינצ'סטר. היא עברה מערבה והשתקעה במחוז סנטה קלרה בקליפורניה. בניית אחוזתה בסן חוזה החלה בשנת 1884. מאחר שווינצ'סטר האמינה כי רוחות רפאים רודפות את ביתה ואינן נותנות לה מנוח, וכי שיפוץ האחוזה ירחיק את הרוחות, לא פסקו הבנייה והשיפוצים באחוזה במשך 38 שנים, עד מותה של וינצ'סטר ב-5 בספטמבר 1922. ההערכה היא כי הבנייה המתמדת עלתה חמישה מיליון דולר.
עם השנים התפתחה האחוזה ליצירת מופת מבחינה ויזואלית, אך לכישלון מבחינת תכנון אדריכלי. האחוזה מטופחת ומסודרת מבחוץ, אך בפנים אין בה סדר הגיוני. ככל הנראה רצתה וינצ'סטר לבלבל את הרוחות, לכן הורתה לבנאים לבנות ללא כל תכלית ותכנון. בין היתר, ישנן בבית מדרגות המובילות לתקרה ללא פתח, גרמי מדרגות המובילים למדרגות אחרות בכיוון הפוך ואף ישנה דלת שמאחוריה יש קיר אטום.