stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אתהלך

| --- | --- |

כריכת הספר
 מידע כללי
 מאת:  אהרן מרגלית, נכתב בידי משה גוטמן
 שפת המקור:  עברית
 תורגם לשפות:  אנגלית, יידיש, צרפתית ורוסית
 סוגה:  אוטוביוגרפיה
 הוצאה
 הוצאה:  המודיע, פלדהיים
 תאריך הופעה ראשונה:  כסלו ה'תשע"א
 עורך:  חנוך ריגל
הכריכה האחורית של 'אתהלך'
אתהלך הוא ספרו האוטוביוגרפי של אהרן מרגלית.
הספר מתאר את התמודדותו בילדותו עם נגיף הפוליו והנכות שבעקבותיו, עם גמגום כבד בנערותו, ובבגרותו עם סרטן מסוג אנגיו-סרקומה בדרגה 5 בראש וסרטן מסוג לימפומה בדרגה 3 ברגל. הספר נותן עצות, כלים וחיזוקים לחולים במחלות אלו וקרוביהם, לחולים בכלל ולהתמודדויות בכלל.
הספר נכתב בידי משה גוטמן, ונערך על ידי חנוך ריגל. הוא יצא לאור בכסלו ה'תשע"א בהוצאות 'המודיע' ו'פלדהיים', ונמכר בלמעלה מ-140,000 עותקים. בתוך שנה מהוצאתו הודפסו תשעה מהדורות, כל אחת גדולה מקודמתה, ונכון לאב ה'תשפ"ג הודפסו למעלה משלושים מהדורות. הספר תורגם לאנגלית, יידיש, צרפתית ורוסית.
בעקבות אתהלך

מספר שנים לאחר הוצאת 'אתהלך' יצא ספר בשם 'בעקבות אתהלך', ובו סיפוריהם של אנשים שחייהם השתנו בעקבות קריאת הספר 'אתהלך' או מפגש עם מרגלית. בהמשך יצא כרך נוסף ('בעקבות אתהלך 2'). שני הכרכים תורגמו לאנגלית ויידיש.
עיבודים

אהר'לה (4 כרכים, הוצאת יפה נוף) – לאחר הוצאת 'אתהלך', עבר הספר עיבוד לילדים בצורת קומיקס. הכרך הראשון מתאר את ההתמודדות עם הפוליו והנכות, השני את ההתמודדות עם הגמגום, והכרכים השלישי והרביעי מתארים התמודדויות של ילדים שקבלו תמיכה ממרגלית. הספרים עובדו בידי הדס אירנשטיין וצויר בידי דוד גולד. ארבעת הכרכים תורגמו לאנגלית ויידיש.
לא מכין קפה למלאך המוות – 'אתהלך' בעיבוד המיועד לקהל יעד חילוני. יצא בשנת ה'תשע"ז, בעריכת עינת יקיר ובהוצאת עם עובד.
הספר עובד להצגה על ידי תיאטרון 'נקודה טובה'.
קטעים מתוך הספר שולבו בסרט 'מי את'.
הערות שוליים

↑  ד"ר גיל יוסף שחר, שני הספרים שישנו לכם את החיים, באתר המרכז לרפואת הרמב"ם, ‏2 באפריל 2021
↑  על פי הקדמת הספר (מהדורה תשיעית ואילך)
↑  לא מכין קפה למלאך המוות – הרב אהרון מרגלית, באתר הידברות שופס
↑  מבט לגיא צלמוות – ביקורת הצגה, באתר ערוץ 7
↑  ההצגה אתהלך, באתר נ"קודה טובה"
↑  מי את?, באתר מרכז הבמה, ‏25 במאי 2018
בימבו קולס

ורנל אופיי "בימבו" קולס (באנגלית: Vernell Eufaye "Bimbo" Coles; נולד ב-22 באפריל 1968) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1990–2004. לאורך 14 עונותיו בליגה רשם ממוצעים כוללים של 7.8 נקודות, 3.9 אסיסטים ו-2.1 ריבאונדים למשחק.
קריירת מכללות

קולס נולד בעיר קובינגטון, וירג'יניה, ובין השנים 1986–1990 למד באוניברסיטת וירג'יניה טק. בכל 3 עונותיו האחרונות בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה – ה"הוקיז" – היה הקלעי, המוסר והחוטף המוביל שלה, עם ממוצעים של 25.3 נקודות, 5.0 אסיסטים ו-2.1 חטיפות למשחק. בעת סיום לימודיו ניצב במקום הראשון בתולדות "מחוז מטרו" בסך נקודות (2,484) ואסיסטים (547) בקריירה.
נבחרת ארצות הברית

בין עונתו השנייה לשלישית בווירג'יניה טק השתתף קולס בטורניר הכדורסל של אולימפיאדת סיאול (1988), כשחקן נבחרת ארצות הברית, לצדם של כוכבי מכללות נוספים כגון דייוויד רובינסון, דני מאנינג ודן מארלי. בטורניר זכתה ארצות הברית במדליית הארד "בלבד", לאחר שהפסידה בחצי הגמר מול נבחרת ברית המועצות, בה בלטו רימאס קורטינאיטיס, שארונאס מרצ'ולוניס וארווידאס סאבוניס. לאורך הטורניר שותף קולס בכל שמונת משחקי נבחרתו, וקלע 7.1 נקודות בממוצע למשחק.
קריירת משחק מקצועית

בדראפט ה-NBA‏ 1990 נבחר קולס בבחירה ה-40 על ידי סקרמנטו קינגס, ומיד הועבר בטרייד למיאמי היט. ב-5 וחצי עונותיו במיאמי פתח בכמחצית ממשחקי קבוצתו, וסייע לה להעפיל לפלייאוף בפעמיים הראשונות בתולדות המועדון – בעונות 1992 ו-1994. לאורך התקופה רשם ממוצעים של 9.1 נקודות ו-4.4 אסיסטים למשחק.
באמצע עונת 1995/1996 הועבר עם קווין ויליס בטרייד לגולדן סטייט ווריורס, בתמורה לטים הארדוויי וכריס גאטלינג. גם בתקופתו עם הווריורס שימש לסירוגין כשחקן חמישייה וכשחקן ספסל, וקלע 7.8 נקודות בממוצע למשחק.
בערב דראפט 1999, לאחר כ-3 עונות וחצי בגולדן סטייט, הועבר לצד הבחירה העשירית בדראפט (ג'ייסון טרי) לאטלנטה הוקס, תמורת מוקי בליילוק והבחירה ה-21 (ג'ף פוסטר).
בקיץ 2000 חתם על חוזה בקליבלנד קאבלירס, במדיה שיחק עד מרץ 2003, אז שוחרר וחתם בבוסטון סלטיקס.
בעונת 2003/2004 שב לשחק במיאמי היט, בטרם פרש ממשחק, בגיל 36. לאורך תקופתו הכוללת עם ההיט מסר 1,961 אסיסטים בסך הכול, אשר הציבו אותו בעת פרישתו במקום השני בתולדות המועדון (אחרי טים הארדוויי).
הערות שוליים

↑  הסטטיסטיקות של קולס בליגת ה-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  הסטטיסטיקות של קולס בליגת המכללות, באתר sports-reference.com
↑  נבחרת ארצות הברית באולימפיאדת סיאול, באתר USA Basketball
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1990, באתר basketball-reference.com
↑  הארדוויי נשלח בטרייד למיאמי, באתר לוס אנג'לס טיימס, 23 בפברואר 1996
↑  בליילוק נשלח בטרייד לגולדן סטייט, באתר upi.com,‏ 29 ביוני 1999
↑  קולס חותם על חוזה במיאמי, באתר michigansthumb.com,‏ 7 במרץ 2003
| נבחרת ארצות הברית – מדליסטית הארד - סיאול (1988) |
| --- | --- | --- |
|  1  •  2  •  3  •  4 ריצ'מונד •  5 סמית' •  6 קולס •  7 הוקינס •  8 גרייר •  9 סמית •  10 אנדרסון •   11 אגמון •  12 מארלי • 13 מאנינג •  14 ריד • 15 רובינסון • מאמן: תומפסון |  1  •  2  •  3  •  4 ריצ'מונד •  5 סמית' •  6 קולס •  7 הוקינס •  8 גרייר •  9 סמית •  10 אנדרסון •   11 אגמון •  12 מארלי • 13 מאנינג •  14 ריד • 15 רובינסון • מאמן: תומפסון | ארצות הברית |
בית הקברות של הצבא הסובייטי בוורשה

| --- | --- |

 פרטי בית הקברות
 סוג:  בית קברות צבאי
 תאריך הקמה:  9 במאי 1950 
 שטח:  16.5 הקטאר
 קואורדינטות:  52°12′09″N 20°59′12″E﻿ / ﻿52.2025°N 20.986666666667°E﻿ / 52.2025; 20.986666666667
  (למפת ורשה מוגדלת) בית הקברות הצבאי(למפת ורשה רגילה) בית הקברות הצבאי
 
האובליסק ופסלי החיילים הפצועים בבית הקברות
בית הקברות של הצבא הסובייטי בוורשה נמצא ברובע מוקוטוב. קבורים בו יותר מ-20,000 חיילים של הצבא הסובייטי (אז - הצבא האדום) שנפלו באזור ורשה וסביבתה בשנים 1944–1945. חלק גדול קבור שם בקברי אחים.
זה אחד מהאתרים הראשונים שנבנו בוורשה מיד לאחר מלחמת העולם השנייה לזכר הנופלים באותה מלחמה. בית הקברות בנוי בסגנון הריאליזם הסוציאליסטי. במרכז ניצב אובליסק בגובה 38 מטר ועליו הכוכב הסובייטי, סמלו של הצבא האדום. בבסיס האובליסק יש כתובת ברוסית ובפולנית:
"לזכר חיילי הצבא הסובייטי שנפלו בשחרור פולין מהכיבוש הגרמני בשנים 1944-1945"
משני צידי הכניסה נמצאים תבליטים המתארים פגישה של פועלים (עם כלי עבודתם) עם החיילים המנצחים.
משני צידי האובליסק נמצאים פסלים המתארים טיפול בחיילים פצועים.
הפולנים מתייחסים לאתר זה בהסתייגות לאור ההיסטוריה העגומה שלהם עם הסובייטים בעיקר בתקופת מרד ורשה. האתר אינו מוכר לרוב התיירים בוורשה.
טיפול בפצוע
טיפול בפצוע
תבליט בכניסה לבית הקברות
בוסטו

| --- | --- |
סמל בוסטוסמל בוסטו
פסל של ורדי במרכז בוסטו
פסל של ורדי במרכז בוסטו
 מדינה:  איטליה איטליה
 מחוז:  אמיליה-רומאניה אמיליה-רומאניה
 נפה:  פארמה
 ראש העיר:  לוקה לוריני
 בירת הקומונה:  בוסטו 
 שטח:  76.44 קמ"ר
 גובה:  40 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בקומונה:  6,763 (1 בינואר 2023)
  ‑ צפיפות:  92.26 נפש לקמ"ר (2010)
 קואורדינטות:  44°59′N 10°03′E﻿ / ﻿44.983°N 10.050°E﻿ / 44.983; 10.050
 אזור זמן:  UTC +1
 www.comune.busseto.pr.it
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת איטליה מוגדלת) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןבוסטו(למפת איטליה רגילה) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןבוסטו(למפת אמיליה-רומאניה רגילה) בולוניה מודנה פארמה רג'ו אמיליה רוונה רימיני פרארה פורלי ונטו לומברדיה ליגוריה טוסקנה מא. הים האד.  הים הליגורי בוסטו(למפת אמיליה-רומאניה מוגדלת) בולוניה מודנה פארמה רג'ו אמיליה רוונה רימיני פרארה פורלי ונטו לומברדיה ליגוריה טוסקנה מא. הים האד.  הים הליגורי בוסטו    שטח העיר בנפת פארמה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בּוּסֶטוֹ (איטלקית: Busseto) היא קומונה בנפת פארמה במחוז אמיליה-רומאניה שבצפון איטליה. בוסטו ידועה כעירו של מלחין האופרה הידוע ג'וזפה ורדי.
אתרים

בעיר ובסביבתה מצויים אתרים רבים הקשורים בורדי. בעיר נמצאות הכנסיות "Santa Maria degli Angeli" ו-"San Michele Arcangelo" בהן ניגן ורדי בעוגב.
אתרים > רונקולה

העיירה רונקולה הסמוכה, מקום הולדתו של ורדי.
אתרים > קאזה בארצי

בסמוך לכיכר המרכזית נמצא ביתו של אנטוניו בַּארֶצִי, סוחר שנעשה לפטרונו של ורדי בשנותיו המוקדמות. בטרקלין שבקומה השנייה הופיע ורדי הצעיר לראשונה בפני קהל בשנת 1830, והוא המשיך לפקוד את הבית עד מות מיטיבו. ורדי נשא לאישה את ביתו, מרגריטה, בשנת 1836, והיא ילדה לו 2 ילדים.
כיום משמש הבית את ארגון "Amici di Verdi" (חברים או ידידים של ורדי), שפיקח על עבודות שיפוץ ושחזור הבית מ-1979 עד 1998. כיום מוצגת בבית תערוכה קבועה, הכוללת מוצגים הקשורים בורדי ובקשריו עם משפחת בארצי. בין היתר מוצגים הפורטרט הראשון של ורדי, ציור שמן של אנטוניו בארצי, וכן מכתבים של ורדי.
אתרים > בתים של ורדי

הבית אותו רכש ורדי בשנת 1845, שם חי עם ג'וזפינה סטרפוני בשנים 1849-1851 (עוד לפני שנישאו). בעודו מתגורר בבית הזה כתב ורדי את האופרות לואיזה מילר, סטיפליו וריגולטו.
בעיירה סמוכה Sant'Agata במחוז פיאצ'נצה, הורה ורדי בשנת 1848, בעודו מתגורר בבוסטו, להקים לו בית - וילה ורדי. הוריו התגוררו בבית עד 1851, אז עבר לשם והתגורר בו עד סוף חייו.
אתרים > תיאטרון ג'וזפה ורדי

תיאטרון ג'וזפה ורדי הוא בית אופרה קטן, המכיל 300 מקומות, שנבנה בידי הרשות המוניציפלית. למרות התנגדותו של ורדי לבניה, בטענה כי היא יקרה מדי וחסרת תועלת, ומקובל כי לא דרך את רגלו מעולם במקום, תרם ורדי מכספו 10 אלפים לירטות להשלמת הבניה. התיאטרון נחנך בשנת 1868 באופרות "ריגולטו" ו"נשף המסכות".
ערים תאומות

צרפת קארי-לה-רואה, צרפת
בימה

בימה עשויה מאבן מתכת וזכוכית, בהיכל ישיבת איתמר, יצירת האמן אסף קדרון
בימה היא מבנה או שולחן שנמצא בבית כנסת. הבימה משמשת בעיקר להנחת ספר התורה עליה בשעת קריאת התורה. בקרב עדות המזרח משמשת הבימה גם כעמוד התפילה, ולפיכך מכונה גם "תיבה", המונח התלמודי לעמוד התפילה.
הבימה עשויה בדרך כלל מעץ או משיש.
צורה

בבתי כנסת רבים כיום, הבימה היא שולחן עץ מרובע. בעבר בדרך כלל הבימה הייתה בנויה משיש, מוגבהת מרצפת בית הכנסת. בקהילות רבות היה נהוג לעשות שלוש מדרגות לבימה. בספר הזוהר נאמר שאין לעשות יותר מ-6 מדרגות לבימה.
שימושים

השימוש העיקרי בבימה הוא להנחת ספר התורה בשעת קריאת התורה. שימושים נוספים הם עמידת ה"בעל תוקע" בראש השנה, הקפתה בחג הסוכות בשעת אמירת ההושענות והקפתה עם ספרי תורה בחג שמחת תורה.
פולמוס מיקום הבימה

בראשית המאה ה-19 שינו הרפורמים את מקום הבימה לחזית בית הכנסת, בסמוך לארון הקודש, כחלק מסדרת שינויים שערכו בסדרי בית הכנסת. רבנים רבים תקפו את ההנהגה הזו, מכיוון שהיא נעשתה במטרה לחקות את הכנסיות. כך למשל רבי יחזקאל לנדא כתב: "המשנים מנהגים ישנים בשביל שרוצים להדמות לבתי הגויים, קורא אני עליהם שכח ישראל עושהו ויבן היכלות". דבריו הועתקו גם בביאור הלכה ובערוך השולחן. החתם סופר התנגד גם בנימוק שהנהגה זו תבטל את מנהגי ההקפות בסוכות ושמחת תורה.
הנצי"ב כתב שארון הקודש הוא זכר לארון הברית, והבימה היא זכר למזבח הפנימי שעמד במרכז ההיכל. כך גם כתב החתם סופר.
גלריה

בימה ישנה מבית הכנסת בושאייף בזליתן שבלוב
הבימה של בית הכנסת בושאייף המועתק ברובו בזיתן שבישראל כאן הבימה היא משיש מעוצב ויקר יותר כפי המקובל אצל רוב קהילות יהודי לוב שלא היו תחת מגבלה כספית
הערות שוליים

↑  ח, ד.
↑  יד החזקה, אהבה, תפילה פרק י"א הלכה ג'.
↑  נודע ביהודה, אורח חיים כ"ה.
↑  סימן ק"נ.
↑  שם.
↑  שו"ת אורח חיים, סימן כ"ח.
↑  משיב דבר חלק א' סימן ט"ו.
בית הקברות של משפחת בנטוויץ'

| --- | --- |

 פרטי בית הקברות
 דת:  יהדות
 קואורדינטות:  31°47′35″N 35°14′30″E﻿ / ﻿31.7931°N 35.24168056°E﻿ / 31.7931; 35.24168056
   לחצו כדי להקטין חזרה   לחצו להגדלה    
 
בית הקברות של משפחת בנטוויץ' הוא בית קברות קטן הנמצא בגן הלאומי והאוניברסיטאי ע"ש טבצ'ניק במורדותיו הדרומיים של הר הצופים, בשטח האוניברסיטה העברית בירושלים.
בית הקברות נמצא בשטח שהיה אחוזת הקבר של משפחתו של הרברט בנטוויץ' שהיה משפטן יהודי בריטי ופעיל ציוני, יועצה המשפטי של התנועה הציונית בשנותיה הראשונות. בצמוד אליו נמצא בית הקברות של המושבה האמריקאית בהר הצופים.
גלריה

הכניסה אל בית הקברות
מראה כללי של בית הקברות
אריה לייב מאלין

| --- | --- |

 לידה:  1906 
 פטירה:  1962 (בגיל 56 בערך) 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 השכלה:  ישיבת מיר (בלארוס) 
 תקופת הפעילות:  ?–1962 
 תפקידים נוספים:  ראש ישיבה 
 תלמידיו:  מרדכי אליפנט 
 
הרב אריה לייב מאלין (1906 - כ"ט בטבת ה'תשכ"ב, 5 בינואר 1962) היה מייסד וראש ישיבת "בית התלמוד" בארצות הברית.
קורות חיים > שנותיו הראשונות

נולד בעיר ביאליסטוק בשנת 1906. אביו היה הרב אברהם משה מאלין, מו"צ בעיר ונכד לרב איסר יהודה מאלין מרבניה הנודעים של בריסק שבאחרית ימיו התגורר בירושלים ואשר כיהן כאב בית דין בה. בצעירותו למד תורה בישיבתו של הרב שמעון שקופ בעיר גרודנה, בישיבתו של הרב אלחנן וסרמן ובישיבתו של הרב ברוך דב לייבוביץ'. כמו כן למד בחברותא עם בן-עירו הרב משה שמואל שפירא.

לאחר שנים אלו פנה ללמוד בישיבת מיר. כאן החל להתפרסם כלמדן מעמיק, ובנוסף נעשה לתלמידו בתורת המוסר של משגיח הישיבה, הרב ירוחם לייבוביץ'. הוא ערך את חלקו השני של ספרו של הרב לייבוביץ', "דעת חכמה ומוסר", כמובא בהקדמה לספר.

על פי בקשתו של הרב איסר זלמן מלצר, נהג ראש ישיבת מיר, הרב אליעזר יהודה פינקל, לשלוח מדי שנה קבוצה מתלמידיו המובחרים לבריסק, על מנת לשמוע את שיעוריו על סדר קדשים של "הרב מבריסק", הרב יצחק זאב הלוי סולובייצ'יק. אחד מתלמידים אלו היה הרב מאלין הצעיר, יחד עם הרב יונה קרפילוב, הרב יחיאל מיכל פיינשטיין ואחרים. בבריסק התקרב הרב מאלין מאוד לרב סולובייצ'יק וקיבל ממנו את דרך הלימוד הידועה כשיטת בריסק. רבים משיעוריו של הרב מבריסק שיצאו לאור אחר כך במהדורת סטנסיל נכתבו על ידו. הרב סולובייצ'יק מצידו הרשה לרב מאלין באופן מיוחד לעיין בכתביו של אביו, רבי חיים מבריסק, ואף שילם לו על מנת שילמד יחד עם בנו יוסף דב, לימים ראש ישיבת בריסק בירושלים.
קורות חיים > במלחמת העולם השנייה

ערב פרוץ מלחמת העולם השנייה, בהיות הרב מאלין בשנות השלושים לחייו, היה מוכר כבר כרב גדול בתורה, ולקח חלק בניהולה של ישיבת מיר. לאחר פרוץ המלחמה, בשנת 1941, דחה הרב מאלין הצעה להימלט לארצות הברית שקיבל מהרב אברהם קלמנוביץ', מראשי ועד ההצלה, והעדיף להישאר עם הישיבה. הוא דחף לפיתוח הקשר בין ישיבת מיר לחסיד אומות העולם צ'יאונה סוגיהארה, אשר סיפק לרבים מבני הישיבה אשרות מעבר ליפן, והיה חבר בוועדה שהחליטה מי יקבל אשרות אלו וישתמש בהן, מי יימלט לאמריקה, ומי ייאלץ להישאר מאחור באירופה.

הרב מאלין עצמו נלווה לישיבת מיר במסעה המפורסם דרך רוסיה לעיר קובה שביפן ולאחר מכן לשאנגחאי שבסין.
קורות חיים > בארצות הברית

אחרי המלחמה עבר הרב מאלין לארצות הברית. מיד לאחר הגעתו לשם דחה הזמנה שקיבל מהרב משה פיינשטיין לעמוד בראשות ישיבת תפארת ירושלים שבניו יורק, וכן הזמנה שקיבל מהרב אברהם קלמנוביץ לעמוד בראשות ישיבת מיר שנפתחה מחדש בברוקלין. הוא נישא אז לבתו של הרב דוד דב קרויזר, הרבנית יפה, (נפטרה בירושלים בג' באב ה'תשע"ז) והקים בברוקלין את בית התלמוד, ישיבה וכולל אותם ביקש לעצב בצביונם ורוחם של הישיבות והיכלי התורה באירופה שלפני המלחמה.

הרב מאלין קיבץ לבית התלמוד כמה מתלמידי החכמים והלמדנים הגדולים ששרדו את השואה והגיעו לארצות הברית, והנהיג במקום רמה גבוהה של לימוד התורה ושל מוסר. בית התלמוד סבלה באותן שנים ממצוקה תקציבית חמורה, והרב מאלין חילק את זמנו בין אמירת שיעורים לחברי הכולל ולתלמידי הישיבה, לימוד תורה ומוסר בביתו, והשגת מימון למוסדות שהקים.

באותה תקופה נחשב הרב מאלין לאחד מגדולי ראשי הישיבות באמריקה, לצידו של הרב אהרן קוטלר.

בכ"ט טבת תשכ"ב, 5 בינואר 1962, הוזמן הרב מאלין לפגישה עם מספר רבנים נוספים בביתו של הרב שבתי פרנקל. הוא הגיע לפגישה באיחור ניכר, ומיד אחר כך התמוטט ונפל, כנראה בעקבות התקף לב. לאחר זמן קצר נפטר, בגיל חמישים ושש שנים.

פטירתו של הרב מאלין הייתה פתאומית ומפתיעה. הרב קוטלר אמר בשעת הלווייתו שעם מותו איבדה יהדות ארצות הברית אדם שהיה יכול להיות מנהיגו של הדור הבא. ארונו הועלה ארצה, והוא נטמן בבית הקברות שבהר המנוחות, בסמוך לקברו של הרב יצחק זאב הלוי סולובייצ'יק.
דרכו בלימוד התורה

דרך לימוד התורה של הרב מאלין נושאת את מאפייניה של שיטת הלמדנות מבית בריסק – חתירה לעומק היסודות, ההגדרות והכללים של הנידונים המובאים בסוגיה, ועיסוק מרובה בספר משנה תורה של הרמב"ם ובמסכתות סדר קדשים. עם זאת, סגנונו אינו זהה לחלוטין לזה של הרבנים לבית בריסק, ודרכו בהבנת סוגיות רבות היא עצמאית.

כמו כן, היה כאמור תלמידו של הרב ירוחם לייבוביץ', ועסק רבות בתורת המוסר.
ספריו ותלמידיו

חידושי תורתו של הרב מאלין נערכו ויצאו לאור לאחר מותו מתוך הקלטות משיעוריו ורשימות שכתב לעצמו בקיצור. בשנת תשכ"ב יצאו לאור חלק מהם במהדורה ראשונית ומצומצמת. בשנים תשמ"ב - תשמ"ג יצאו לאור על ידי אחיינו של הרב מאלין, הרב ברוך דב פוברסקי, שני כרכיו של הספר "חידושי רבי אריה לייב":
חלק א' - על סדרי זרעים, מועד, נשים ונזיקין
חלק ב' - על סדרי קדשים וטהרות, בתוספת  מלואים ומפתחות
בשנת תשס"ה יצא לאור הספר "מתורתו של הגאון רבי אריה ליב", הכולל שיעורים של הרב מאלין על פרק ראשון ופרק חמישי של מסכת בבא מציעא, ומספר מאמרי מוסר.
בשנת תשע"ב יצא לאור הספר "קובץ שיעורי רבי אריה לייב", הכולל אוסף שיעורים והערות של הרב מאלין במגוון נושאים אשר הופיעו בכתבי עת תורניים ובספרי זיכרון שונים.

על תלמידיו הידועים של הרב מאלין נמנים הרב אלי' חיים סורדלוף, הרב מרדכי אליפנט, הרב שמשון דוד פינקוס והרב אהרן פלדמן.
הערות שוליים

↑  הרב ר' אריה-לייב מאלין זצ"ל, הצופה, 7 בינואר 1962
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301810105171  ISNI: 0000 0000 8338 0096  LCCN: nr2004014722  VIAF: 121342108   WorldCat (עם VIAF): 121342108 
קברו של הרב מאלין בהר המנוחות
ארשר עלי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 באפריל 1984 (בן 40) נוטינגהאם, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2009 
 בן או בת זוג:  Rokhsaneh Ghawam-Shahidi (2010–?) 
 פרופיל ב-IMDb
 
ארשר עלי (באנגלית: Arsher Ali; נולד ב-9 באפריל 1984) הוא שחקן אנגלי.
ביוגרפיה

עלי נולד בנוטינגהאם שבאנגליה. הוא בוגר בית הספר למשחק איסט 15 (East 15 Acting School).
תפקידו המוכר ביותר הוא בדמות חסן מאליק בסרט הקומדיה "ארבע אריות" בבימויו של כריס מוריס. תפקידים ידועים נוספים שלו הם אדיל "א-ראב" חוסיין בדרמה הקומית "Beaver Falls", ואליד אחמד בדרמה "Complicit" של ערוץ 4, ומאליק סורי בסדרת הדרמה "הנעדר" של ה-BBC.
בתיאטרון שיחק עלי עם הלהקה השייקספירית המלכותית בסטרטפורד על האייבון.
עלי הביע מורת רוח תקיפה בנוגע לאתגרים העומדים בפני שחקן מרקע אתני שונה בתעשיית הבידור, וממשיך להיאבק נגד טייפקאסטינג גזעני.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ב-2010 נישא עלי לשחקנית רוקסי שהידי בטקס פרטי. בינואר 2018 נולדה לבני הזוג בתם הבכורה.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | ארבע אריות | Four Lions | חסן |  |
| 2012 |  | All in Good Time | אטאש |  |
| 2015 |  | A Patch of Fog | טרוי גריפין |  |
| 2015 | שאריות של זיכרון | Remainder | נאז |  |
| 2017 | הריטואל | The Ritual | פיל |  |
| 2018 | עבר זמן רב | Been So Long | ג'ייק |  |
| 2019 |  | The Flood | נסראת |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009 | וולנדר | Wallander | ג'מאל |  |
| 2011 | עדות אילמת | Silent Witness | זאק קהן |  |
| 2011–2012 |  | Beaver Falls | אדיל "א-ראב" חוסיין |  |
| 2013 |  | The Guilty | סמל בילוש וינש רוי |  |
| 2013 |  | Complicit | ואליד אחמד | סרט טלוויזיה של ערוץ 4 |
| 2014 | הנעדר | The Missing | מאליק סורי |  |
| 2015 | ארתור וג'ורג' | Arthur & George | ג'ורג' |  |
| 2015 | דוקטור הו | Doctor Who | בנט | בפרקים "Under the Lake" / "Before the Flood" |
| 2016 | שחיתות | Line of Duty | השוטר הארי ביינס | סדרת טלוויזיה; 4 פרקים |
| 2017–2018 |  | Ackley Bridge | סמיר קורשי | עונות 1–2 |
| 2018 | המודיע | Informer | אימרן עזיז | סדרת טלוויזיה |
| 2022 | מדד הפחד | The Fear Index | הוגו | מיני-סדרה |
| 2023 | מצחיקה אחת | Funny Woman | דניס מהינדרה | תפקיד ראשי; 6 פרקים |
| 2023 |  | Everyone Else Burns | סאמסון | 5 פרקים |
הערות שוליים

↑  Emm, Alison. "Arsher Ali talks terrorism with Alison Emm". LeftLion. אורכב מ-המקור ב-2016-03-04. נבדק ב-16 בספטמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Dowell, Ben (14 בפברואר 2013). "Arsher Ali complains of TV typecasting of Asian actors". The Stage. נבדק ב-16 בספטמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Tate, Gabriel (13 בפברואר 2013). "The cast system: is racism still an issue for TV drama?". Time Out London. נבדק ב-16 בספטמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Emmerdale's Roxy Shahidi: 'My husband proposed before we'd even kissed'
↑  Roxy Shahidi: 'There's a lot more drama to come'
↑  The Doctor Who Team (14 בינואר 2015). "Filming Begins on Doctor Who, Series 9". Doctor Who. BBC One. נבדק ב-14 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5310556  GND: 1081961619  ISNI: 0000 0001 2035 2976  LCCN: no2010177535  MusicBrainz: 403ea238-f7a3-414b-b543-80c12d3b5e69  SUDOC: 16403787X  VIAF: 160219149   WorldCat (עם VIAF): 160219149
אתר הנצחה לחללי מערכות ישראל ופעולות איבה (באר שבע)

| --- | --- |

קיר הנופלים באתר ההנצחה בבאר שבע
 מידע כללי
 סוג:  אתר הנצחה 
 מיקום:  באר שבע 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 26 ביוני 2023
 תאריך פתיחה רשמי:  26 ביוני 2023 
 אדריכל:  אדריכל נוף אריאל סדרה
 מידות
 שטח:  9.5 דונם 
 קואורדינטות:  31°14′35″N 34°46′26″E﻿ / ﻿31.243162869871°N 34.773919168479°E﻿ / 31.243162869871; 34.773919168479
 he
 
אתר הנצחה לחללי מערכות ישראל ופעולות איבה בבאר שבע, אתר הנצחה עירוני לזכר תושבות ותושבי באר שבע שנפלו במערכות ישראל, בפעולות האיבה וחללים שנפטרו עקב נכותם. האתר נחנך ב-26 ביוני 2023.
תיאור האתר

האתר נבנה על ידי אדריכל נוף, אריאל סדרה. האתר משתרע על שטח של 9.5 דונם. לאתר 3 כניסות. במרכז האתר רחבה גדולה וחשופה שבקצה הדרומי שלה קיר הנצחה ארוך, המחולק לשלושה חלקים ועליו חקוקים שמות הנופלים. על הקיר הגדול אלמנט הקרנה והוא מיועד לזכר חללי מערכות ישראל, החלק המרכזי לחללי פעולות האיבה והחלק השלישי הוא לחללי מערכות ישראל שנפלו עקב נכותם. בקצה הצפוני של הרחבה, טרסות ישיבה המיועדות לכ-180 אנשים. באתר, פארק עם שבילי הליכה וספסלים שבו מפוזרים סלעים גדולים, שכל אחד מהם מייצג חיל אחר של צה"ל.
מיקום

אתר ההנצחה נמצא בשכונה ט' בדרום מערב באר שבע, בסמוך לבית הקברות הצבאי העירוני. הפארק תחום ברחוב מגידו בצפון, דרך ג'ו אלון בדרום, רחוב בית אל במערב וארבעת מאגרי המים של חברת מקורות במזרח.
בחירות בהאיטי

בבחירות בהאיטי בוחרים בנשיא ובפרלמנט. הנשיא נבחר לתקופה של חמש שנים על ידי העם, וכל נשיא יכול לכהן כנשיא 2 קדנציות, אך עם הפסקה של 5 שנים לפחות בין כל קדנציה..
כיום אין נשיא מבחינה רשמית, אך בפועל הנשיא הוא אריאל אנרי, המשמש כנשיא זמני, עקב הירצחו של ז'ובנל מואיז.
חוקים ונהלים

הבחירות נערכות ביום ראשון האחרון בנובמבר בשנה החמישית לכהונתו של הנשיא הנוכחי. עם זאת, זמן ההצבעה אינו קבוע.
אם אף מפלגה אינה מקבלת רוב קולות, נערכות בחירות בין שתי המפלגות שקיבלו הכי הרבה קולות, וראש המפלגה הזוכה יתמנה לנשיא.
כל כהונה לנשיאות מתחילה ומסתיימת ב-7 בפברואר הראשון לאחר קיום הבחירות לנשיאות, אך בבחירות בשנים 2010–2011, מישל מרטלי מונה לנשיא ב-11 במאי.
בחירות אחרונות

הבחירות האחרונות בהאיטי נערכו ב-15 באוקטובר 2015. בסבב הבחירות הראשון, אף מפלגה לא קיבלה רוב קולות, ולכן נערך סבב בחירות שני. אחוז ההצבעה באותן הבחירות עמד על 28.8%.
על פי תוצאות ראשוניות שפורסמה על ידי מועצת הבחירות הזמנית, שני ראשי המפלגות בעלי מספר הקולות הרבים ביותר הם ז'ובנל מואיז וג'וד סליסטין, שזכו ב-32.81% ו-25.27 מהקולות, בהתאמה.
| מפלגה | ראש מפלגה | קולות | אחוזים |
| --- | --- | --- | --- |
| המפלגה ההאיטית טט קאלה | ז'ובנל מואיז | 508,761 | 32.81 |
| הליגה האלטרנטיבית לקדמה ולאמנציפציה של האיטי | ג'וד סליסטין | 392,782 | 25.27 |
| פלטפורמת בניו של דסלין | ז'אן צ'ארלס מואיז | 222,109 | 14.27 |
| משפחת לוואלאס | מאריס נרקיס | 108,844 | 7.05 |
| תנועת הפעולה הסוציאליסטית | אריק ז'אן בפטיסט | 56,427 | 3.63 |
| אוהבים את האיטי | ז'אן אנרי סנט | 38,898 | 2.50 |
| ארגון הנאבקים | סובור פון אטיין | 30,144 | 1.94 |
ראו גם

הבחירות הכלליות בהאיטי 2022
הערות שוליים

↑  DJ Kamal Mustafa, Jovenel Moise Haiti President Killed at his Private Residence, Europe, Africa, Middle East, Tribune, Breaking News, World News, ‏2021-07-07 (באנגלית אמריקאית)
↑  חוקת האיטי משנת 1987, סעיף 134-2
↑  חוקת האיטי משנת 1987, סעיף 134
↑  חוקת האיטי משנת 1987, סעיף 134-1
בית הקברות של מונמארטר

| --- | --- |

 פרטי בית הקברות
 תאריך הקמה:  1 בינואר 1825 
 שטח:  11 הקטאר
 מספר קבורים:  20,000 
 מיקום:  37, Avenue Samson 
 קואורדינטות:  48°53′16″N 2°19′49″E﻿ / ﻿48.887777777778°N 2.3302777777778°E﻿ / 48.887777777778; 2.3302777777778
  (למפת פריז מוגדלת) בית הקברות של מונמארטר(למפת פריז רגילה) בית הקברות של מונמארטר
 
קברו של לאון פוקו
קברו של סטנדאל
בית הקברות של מונמארטר (בצרפתית: Cimetière de Montmartre) הוא אחד מבתי הקברות המפורסמים בעולם. בית קברות זה מצוי ברובע ה-18, בפריז, צרפת.