משבר תקופת הברונזה המאוחרת
הערות שוליים

1 2  Kaniewski, D., et al (2013). Environmental roots of the Late Bronze Age crisis. PloS one, 8(8), e71004.
↑  Monroe 2009, עמ' 297
↑  Cline 2014, עמ' 56
↑  Cline 2014, עמ' 18-19
↑  Cline 2014, עמ' 60
↑  Cline 2014, עמ' 73-80
↑  Bell, C. 2012. The Merchants of Ugarit: Oligarchs of the Late Bronze Age Trade in Metals? In Eastern Mediterranean Metallurgy and Metalwork in the Second Millennium BC: A Conference in Honour of James D. Muhly; Nicosia, 10th–11th October 2009, ed. V. Kassianidou and G. Papasavvas, 180–87. Oxford: Oxbow Books.
↑  Cline 2014, עמ' 77
↑  Monroe 2009, עמ 276
↑  Kaniuth, K. (2007). The metallurgy of the Late Bronze Age Sapalli culture (southern Uzbekistan) and its implications for the ‘tin question.’. Iranica Antiqua, 42, 23-40.
↑  Nezafati, N., Pernicka, E., & Momenzadeh, M. (2006). Ancient tin: Old question and a new answer. Antiquity, 80(308), 3-6.
↑  Haustein, M., Gillis, C., & Pernicka, E. (2010). Tin isotopy—a new method for solving old questions. Archaeometry, 52(5), 816-832.
1 2 3  Berger, D., et al. (2019). Isotope systematics and chemical composition of tin ingots from Mochlos (Crete) and other Late Bronze Age sites in the eastern Mediterranean Sea: An ultimate key to tin provenance?. PloS one, 14(6), e0218326.
↑  Knapp and Manning 2016, עמ' 127
↑  Knapp and Manning 2016, עמ' 126
↑  Halstead, P. (2011). Redistribution in Aegean Palatial Societies. Redistribution in Aegean Palatial Societies: Terminology, Scale, and Significance. American Journal of Archaeology, 115(2), 229-235.
↑  Cline 2014, 130-132
↑  Cline 2014, 130-131
↑  Cline 2014, 128-129
↑  Knapp and Manning 2016, עמ' 123
↑  Knapp and Manning 2016, עמ' 124
↑  מכתב אל-עמארנה הממוספר EA 35:
Papadopoulou, G. (2018). "Now I have sent you 500 (talents) of copper": the Amarna Letter EA 35 from the King of Alašiya to the King of Egypt. Athens University Review of Archaeology (AURA), 1, 61-67.
↑  Singer, I. 1999. A Political History of Ugarit. In Handbook of Ugaritic Studies, ed. W.G.E. Watson and N. Wyatt, 603–733. Leiden: Brill.
↑  Knapp and Manning 2016, עמ' 128-129
↑  Knapp and Manning 2016, עמ' 119
↑  Knapp and Manning 2016, עמ' 120
↑  Knapp and Manning 2016, עמ' 129
1 2  Knapp and Manning 2016, עמ' 129
↑  Cline 2014, עמ' 142
↑  Beck, P., & Kochavi, M. (1985). A dated assemblage of the late 13th century BCE from the Egyptian residency at Aphek. Tel Aviv, 12(1), 29-42.
↑  Knapp and Manning 2016, עמ' 130
↑  Cline 2014, עמ' 93
↑  Knapp and Manning 2016, עמ' 130-131
↑  עמיחי מזר, עמיחי מזר עושה סדר בארכיאולוגיה והיסטוריה של בני ישראל, 20:53-10:14
↑  האוניברסיטה הפתוחה, מבוא לארכאולוגיה של ארץ־ישראל בתקופת המקרא, עמ' 89 ואילך.
↑  Finkelstein, I. et al (2017). Egyptian imperial economy in Canaan: Reaction to the climate crisis at the end of the Late Bronze Age. Egypt and the Levant, 27, 249-260.
↑  כתובת מן השנה השמינית לשלטון רעמסס השני, על קירות מקדש אמון באתר מדינת האבו
↑  תרגום: אברהם מלמט (עורך): מקורות לתולדות ישראל וארצו בתקופת המקרא אלף השני לפני סה"נ, ירושלים תשכ"ה.
↑  המונח הקיבוצי "גויי הים" הוא מודרני ונטבע על-ידי האגיפטולוג הצרפתי גסטון מספרו, בעוד המצרים כינו אותם "אלה שבאו מהירוק העמוק" כינויו של הים התיכון בפיהם. קליין
↑  לדעת רוב החוקרים כיום הם הפלשתים הנזכרים במקרא.
↑  ככל הידוע כיום נכבשה ממלכת ארזווה על-ידי האימפריה החתית עשרות שנים לפני זמנו של רעמסס השלישי, אך ייתכן שהכתובות מתייחסות באופן גאוגרפי לחוף המערבי של אנטוליה בשם הממלכה ששלטה שם קודם לכן.
↑  כוונת הכתובת ככל הנראה לעיר קדש בסוריה, אף כי לא נמצאה בקדש שכבת חורבן מתקופת המשבר.
↑  Knapp and Manning 2016, עמ' 118, עמ' 134
↑  ככל הנראה עם מגויי הים, אולי התכ'ר או השקלש
↑  Knapp and Manning 2016, עמ' 118-120
1 2  קנאפ ומאנינג 2016, עמ' 112
↑  Nur, A., & Cline, E. H. (2000). Poseidon's horses: plate tectonics and earthquake storms in the Late Bronze Age Aegean and Eastern Mediterranean. Journal of Archaeological Science, 27(1), 43-63.
↑  Langgut, D., Finkelstein, I., & Litt, T. (2013). Climate and the Late Bronze Collapse: new evidence from the Southern Levant. Tel Aviv, 40(2), 149-175.
↑  Kaniewski, D. et al (2010). Late second–early first millennium BC abrupt climate changes in coastal Syria and their possible significance for the history of the Eastern Mediterranean. Quaternary Research, 74(2), 207-215.
↑  Kaniewski, et al (2019). 300-year drought frames Late Bronze Age to Early Iron Age transition in the Near East: new palaeoecological data from Cyprus and Syria. Regional Environmental Change, 19(8), 2287-2297.
↑  Knapp and Manning 2016, עמ' 113-118
↑  Manning, S. W. et al (2023). Severe multi-year drought coincident with Hittite collapse around 1198–1196 bc. Nature, 1-6.
↑  תעודה המסומנת KUB 21.38.
 Cline 2014, עמ' 142-147
↑  תעודות מצריות מסומנות KRI VI 3 ו-KRI VI 5. 
Cline 2014, עמ' 142-147
↑  תעודה חתית המסומנת KBo 2810.
Cline 2014, עמ' 142-147
↑  פענוח: איתמר זינגר,משה כוכבי, אפק-אנטיפטריס: חמשת אלפים שנות היסטוריה, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תל אביב, 1987, עמ' 72.
↑  תעודה מאוגרית מסומנת RS 20.212.
, Cline 2014, עמ' 142-147
↑  תעודה מתורגמת לאוגריתית המסומנת KTU 2.39/RS 18.038.
Cline 2014, עמ' 142-147
↑  RS94.2002.
Cline 2014, עמ' 147
↑  RS 18.147.
Cline 2014, עמ' 147
↑  משה כוכבי, אפק-אנטיפטריס: חמשת אלפים שנות היסטוריה, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תל אביב, 1987, עמ' 73-74.
↑  Cline 2014, עמ' 148
↑  Zuckerman, S. 2007. Anatomy of a Destruction: Crisis Architecture, Termination Rituals and the Fall of Canaanite Hazor. Journal of Mediterranean Archaeology 20/1: 3–32.
↑  Luxor, Karnak, la Valle Dei Re. Ediz. Inglese מאת Giovanna Magi עמ' 113
↑  Management History: Text and Cases מאת Morgen Witzel עמ' 37
↑  Monroe 2009, עמ' 361-363
↑  Cline 2014, עמ' 152
1 2  Eliyahu-Behar, A., et al (2012). Iron and bronze production in Iron Age IIA Philistia: new evidence from Tell es-Safi/Gath, Israel. Journal of Archaeological Science, 39(2), 255-267.
↑  Bell 2005, עמ' 227
↑  Bell 2005, עמ' 176-177
↑  Bell 2005, עמ' 226
↑  Yahalom-Mack, N., et al. (2014). New insights into Levantine copper trade: analysis of ingots from the Bronze and Iron Ages in Israel. Journal of Archaeological Science, 45, 159-177.
↑  Artzy, M. 1998. Routes, Trade, Boats and "Nomads of the Sea." In Mediterranean Peoples in Transition: Thirteenth to Early Tenth Centuries BCE, ed. S. Gitin, A. Mazar, and E. Stern, 439–48. Jerusalem: Israel Exploration Society.
↑  Bell 2005, עמ' 231-237
↑  אדם זרטל, סודו של סיסרא - מסע בעקבות גויי הים ושירת דבורה, הוצאת דביר, 2010, עמוד 139
↑  Yasur-Landau, Assaf. The Philistines and Aegean migration at the end of the Late Bronze Age. Cambridge University Press, 2014.
↑  Cline 2014, עמ' 152-160
↑  Knapp and Manning 2016, עמ' 136-135
↑  Middleton, Guy D. Understanding collapse: Ancient history and modern myths. Cambridge University Press, 2017. pp. 160-163.
↑  Waldbaum, J. C. (1978). From bronze to iron. The transition from the Bronze Age to the Iron Age in the Eastern Mediterranean. In Studies in Mediterranean archaeology (Vol. 54, pp. 106-106).
1 2 3  Drews, Robert. The end of the Bronze Age: changes in warfare and the catastrophe ca. 1200 BC. Princeton University Press, 1993.
↑  Cline 2014, עמ' 164
↑  Middleton, Guy D. Understanding collapse: Ancient history and modern myths. Cambridge University Press, 2017, pp.146-147.
↑  Cline 2014, עמ' 161
↑  Monroe 2009, עמ' 292
1 2  Cline 2014, עמ' 270-273
↑  Cline 2014, עמ' 272
↑  קנאפ ומאנינג 2016, עמ' 101
↑  Cline 2014, עמ' 83-96
↑  Eric H. Cline, The Collapse of Civilizations: It’s Complicated, Huffpost, 03/19/2014
חורבות הארמון המלכותי באוגרית
מכתב אל-עמארנה מס' 161, מעַזירוּ מלך ממלכת אמורו לפרעה.
סידור הסחורות בדגם בגודל טבעי של הספינה מאולו-בורון, במוזיאון הספינה בטורקיה. בתחתית הספינה נראים מטילי נחושת רבים.
האימפריה החתית (כתום) והאימפריה המצרית (ירוק) במאה ה-13 לפנה"ס
אבנים קיקלופיות בשער של מיקנה
מודל של ספינת הסוחר הטבועה מאולו-בורון. הספינה נשאה כ-10 טון נחושת, ככל הנראה מקפריסין
סוריה באלף השני לפנה"ס
פסל רעמסס השלישי שהתגלה בתל בית שאן, עשוי מאבן בזלת מקומית, מראה כי הוא הצליח לשמור על שלטונו בכנען עד כמחצית המאה ה-12 לפנה"ס.
תבליט מחתושש החרבה, מתאר את שופילוליומש השני, המלך האחרון של האימפריה החתית.
מפה של חפצי בדיל (עיגולים ירוקים) שהתגלו מסוף תקופת הברונזה ותחילת תקופת הברזל באגן המזרחי של הים התיכון, ושל מקורות בדיל חשובים (אליפסות אדומות) וקטנים יותר (עיגולים אדומים). כמעט כל מקורות הבדיל היו מרוחקים מאוד מן התרבויות של תקופת הברונזה המאוחרת.
שרטוט תבליט הקרב הימי בין רעמסס השלישי לגויי הים במדינת האבו. ספינות גויי הים (חסרות משוטים) נראות מצד שמאל, ומימין הכוחות המצריים: הספינות (בעלות משוטים) וקשתי החוף.
שרטוט של קטע תבליט ממדינת האבו המתאר את קרב היבשה בין המצרים וגויי הים. עגלות רתומות לשוורים נושאות גם נשים וילדים.
ציור של תבליט ברעמסאום: רעמסס השני במרכבתו נלחם במרכבות חתיות בקרב קדש
נאופטולמוס הורג את פריאמוס מלך טרויה, ציור על כד מיוון הקלאסית, המאה ה-6 לפנה"ס