stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אור (אלבום של אליעד נחום)
הערות שוליים

↑  תוצאות דירוג המצעד לשבוע 27/07/2015
↑  חפשו את המצעד השבועי 08.10.2015
↑  המצעד השבועי 15.10.2015
↑  השירים הכי מושמעים ישראלי 2015
↑  המצעד השבועי, שבוע 41, 2015, באתר מדיה פורסט ישראל
↑  תוצאות דירוג המצעד לשבוע 28/12/2015
↑  חפשו את המצעד השבועי 21.01.2016
↑  המצעד השבועי, 7.1.2016
↑  המצעד השבועי, שבוע 53, 2015, באתר מדיה פורסט ישראל
| אליעד נחום |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | סימן • אור • תמיד חלמתי • מסע • בין עולמות |  |
| ערכים קשורים | NMC • שמש |  |
| אליעד נחום - סינגלים |
| --- | --- | --- |
| סימן | "סימן" • "מקלט" • "חופשי" • "אחרון הימים" • "מתוק כשמרלי" |  |
| אור | "אור" • "רוחות" • "אם ניגע" • "מיאמי" • "נוסע" |  |
| תמיד חלמתי | "לנשום" • "תמיד חלמתי" • "זמן" • "סוף השבוע" • "שמיים" • "מקום אחר" |  |
| מסע | "מסע" • "איפה את" • "מורידים את הירח" • "יום הולדת" • "השקט שלך" • "בת 28" • "אל תגלי" • "Never Fall" • "אין מאושר ממני" |  |
| סינגלים אחרים | "רוץ קדימה ילד" • "Cure the Corona" |  |
אאורה

ערך זה עוסק בתחושה מוקדמת הנלווית להפרעות נוירולוגיות. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

תיאור אמן של קווי זיגזג המופיעים כחלק מתופעת האאורה שלו לפני מיגרנה
 תחום:  נוירולוגיה 
 סיווגים
 ICD-10:  G43.1 
 ICD-11:  MB49 
 
אָאוּרָה (Aura; לפי מונחי האקדמיה ללשון העברית: הַרְגָּשָׁה מֻקְדֶּמֶת) או תחושה מוקדמת היא הפרעה תפיסתית שנחווית על ידי חלק מהסובלים ממיגרנה, ותחושה מוזרה שנחווית על ידי חלק מן האנשים שיש להם אפילפסיה לפני פרכוס אפילפטי. פעמים רבות היא מתבטאת כתחושה של אור מוזר, ריח לא נעים, קול חריג או מחשבות ותחושות מבלבלות. יש אנשים שיחוו אאורה ללא מיגרנה או התקף שבאים בעקבותיה.
כאשר הן מתרחשות, נותנות האאורות לאפילפטים שהות להימנע מפציעות. הזמן בין הופעת האאורה והמיגרנה נמשך בין כמה שניות, במקרים רבים, לעד יותר משעה (ולחלק מסוגי האפילסיה גם מעל ליום), בחלק מן המקרים. רוב האנשים שחווים אאורה, חווים את אותו סוג אאורה בכל פעם. אפשר לבלבל בין אאורות לבין התחלת בהלה והתקפי חרדה, מה שמקשה על האבחנה. האבחנה המבדלת של חולים שיש להם תסמינים של נמלול, דה-ריאליזציה, סחרחורת, כאב בחזה, רעד ופעמת יכולה להיות מאתגרת.
דוגמאות

תחושת אאורה יכולה לכלול כמה או שילוב של הבאים:
דוגמאות > שינויים חזותיים

אורות חזקים וכתמים
קווי זיגזג
עיוות בגודל ובצורת חפצים
שדה חזותי רוטט
סקוטומה מרצדת
הבהוב, פועם, לעיתים קרובות עקום
אפקט דמוי וילון על עין אחת
כתמים המתפשטים באיטיות
אפקט קליידוסקופ על שדה הראייה
עיוורון מוחלט זמני בעין אחת (במיגרנה של הרשתית).
דוגמאות > שינויים בשמיעה

שמיעת קולות או צלילים שאינם קיימים: הזיות שמיעתיות.
שינוי של קולות או צלילים בסביבה: זמזום, טרמולו, במשרעת או שינויים אחרים.
דוגמאות > תחושות אחרות

ריחות מוזרים
הזיות של חוש הטעם
תחושת דז'ה וו או בלבול
תחושת נמלול או עקצוץ בצד אחד של הפנים או הגוף
תחושת היפרדות מהגוף
תחושה כאילו הגפיים נעות באופן עצמאי מן הגוף
תחושה כאילו חייבים לאכול או ללכת לשירותים
חרדה או פחד
הצטברות רוק בפה
חוסר יכולת להבין מילים מדוברות בזמן או אחרי האאורה
אפאזיה - חוסר יכולת לדבר בצורה נכונה, דיבור עילג או ג'יבריש, למרות שהמוח מבין מה האדם מנסה לומר
שימושים

אפשר לכאורה להשתמש בסוג התחושה הספציפי המתקשר עם אאורה על מנת לנסות למקם את מוקד ההתקף. לאאורות יש תסמינים דומים לשל שבץ, אבל ההתחלה שלהם הדרגתית יותר באאורות. אאורות יכולות להימשך מכמה שניות עד יותר משעה ויכולות להסתיים בתחושות של עייפות קיצונית, חולשה, פעמת, הזעה וחום בכל הגוף.
ראו גם

הזיה
אפילפסיה
התקף מוקדי פשוט
התקף מוקדי מורכב
שבץ מוחי
הערות שוליים

↑  הַרְגָּשָׁה מֻקְדֶּמֶת במילון רפואה (תשנ"ט), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  הלן שיינפלד, אמי שופמן, אוצר מושגים פסיכולוגיים ופסיכיאטריים לכל הרוצה לדעת, אח, 2017
↑  Robin Hurley, Donald Fisher, Katherine TaberWindows to the brain.
↑  Robert, Teri.  "Living Well With Migraine Disease and Headaches" New York HarperCollins 2004
↑  Better Health Channel. Stroke and Migraine. Government of Victoria, Australia.  Accessed August 18, 2007.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
איוואן יובאנוביץ'

איוואן יובאנוביץ' (בסרבית: Ивaн Јовановић; נולד ב-8 ביולי 1962) הוא כדורגלן עבר סרבי, וכיום מאמן כדורגל המאמן את נבחרת יוון.
שיחק כקשר בראד בלגרד בליגת העל היוגוסלבית בעונות 1987/88 ו-1988/89. כעבור שנה עבר לאיראקליס סלוניקי היוונית, שם הוא הפך לאחד מהשחקנים הזרים הכי איכותיים ששיחקו אי פעם במועדון.
תארים והישגים כמאמן

אפואל ניקוסיה
אליפות קפריסין (4): 2004, 2009, 2011, 2013
הגביע הקפריסאי: 2008
הסופר קאפ הקפריסאי (4): 1 2004, 2008, 2009, 2011
שלב הבתים של ליגת האלופות (2): 2009/10, 2011/12
רבע גמר של ליגת האלופות: 2011/12
מאמן השנה בקפריסין (6): 2004, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013
המאמן הסרבי של השנה: 2011
אגרתה

הסופרת הרוסייה הלנה בלוואצקי, היוצרת האפשרית של "המיתוס של אגרתה"
לפי אזוטריסיזם, אגרתה (באנגלית: Agartha) הוא אזור תת-קרקעי או בלתי נגיש הנמצא בליבת כדור הארץ. כרגע אין ראיות המאשרות את קיומו. מהקיום לכאורה של הממלכה נובעת האמונה כי כדור הארץ חלול.
היסטוריה

האגדה נותרה מעורפלת ברובה באירופה עד 1910, כאשר דיווח מפורט של האוקולטיסט הצרפתי בן המאה התשע-עשרה אלכסנדר סן-איב ד'אלוויידר פורסם לאחר מותו.
בספרו Beasts, Men and Gods משנת 1922, מספר החוקר פרדיננד אוסנדובסקי סיפור שנמסר לו על ממלכה תת-קרקעית הקיימת בתוך כדור הארץ. ממלכה זו הייתה ידועה לחברה בודהיסטית בדיונית בשם אגהרתי (Agharti).
אמונות באגרתה > מיתולוגיה

במיתולוגיות שונות, בעיקר ביוונית ובנוצרית, מוזכרים קיומם של אזורים תת-קרקעיים כמו האדס וטרטרוס ביוונית, והגיהנום בנוצרית. על פי מספר טענות, למקומות אלה, שאליהם ניתן לגשת לאחר המוות, ניתן להגיע דרך כניסות נסתרות. כמו כן, במיתולוגיה ההינדית מוזכר גיהנום תת-קרקעי הנקרא פטאלה.
קשרים למיתולוגיה

אגרתה מזוהה או מבולבלת לעיתים קרובות עם שמבהלה אשר מופיעה לעיתים קרובה בבודהיזם וג'ריאנה ובתורת הקלאצ'קרה הטיבטית, ואשר התחדשה במערב על ידי הלנה בלוואצקי והאגודה התאוסופית. תאוסופיים במיוחד מתייחסים לאגרתי כמכלול עצום של מערות מתחת לטיבט המאוכלסות על ידי אלים למחצה, המכונים אסורות. הלנה וניקולאי רוריך, שתורתם מקבילה במידה רבה לתאוסופיה, רואים בקיומה של שמבהלה הן רוחני הן וגשמי.
ראו גם

גמד
האדס
שיבלבה
הערות שוליים

↑  Eco, Umberto (5 באוגוסט 2006). "Commentary: Spheres of influence". The Observer. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Tamas, Mircea Alexandru (2003), Agarttha, the invisible center, Rose-Cross Books, ISBN 978-0-9731191-1-4
↑  Guenon, Rene (1958), Le Roi du Monde, Gallimard, ISBN 9780900588587
↑  Ferdynand Ossendowski (1922). Beasts, Men and Gods. New York: E. P. Dutton & Company.
↑  Greer, John Michael (2003), The New Encyclopedia of the Occult, Llewellyn Publications, ISBN 1-56718-336-0
↑  File:"About Shambala" N.Roerich.ogg
אור-נמו

אור נמו (יושב)
אוּר-נַמּוּ היה מלך שומרי של העיר אור. לפי הכרונולוגיה התיכונה הוא שלט בין השנים 2094–2111 לפני הספירה. הוא היה מייסד שושלת אור 3 ושלט על שומר ואכד.
היסטוריה

במהלך מאות שנים במסופוטמיה שלטו אכדים וגותים. מושל העיר ארך אותו-ח'גל מרד בהם בעזרת מושלים שומריים אחרים. בתקופת שלטונו של אותו-ח'גל אור נמו היה מושל של אור. השתמרה כתובת שבה אור נמו מבקש חיים ארוכים לאותו-ח'גל. בסוף אור נמו מרד באותו-ח'גל והפך למלך ארץ שומר ואכד.
כשהוא הפך למלך ארץ שומר ואכד הוא העביר לאור את מרכז השלטון, מה שהפך את אור לעיר המרכזית של מסופוטמיה. הוא נהרג במלחמה נגד עם הגותי לאחר שצבאו נטש אותו. בנו שולגי ירש את השלטון.
מפעל בנייה

בהתאם למסורת של מלכים קודמים, אור נמו בנה מקדשים, כולל זיקורתים בערים דרום מסופוטמיות שהיו תחת שליטתו: אור (הזיקורת הגדול של אור), ארידו, ארך וניפור. הוא נפטר טרם השלמת הזיקורת באור (בנו שולגי השלים את הבניה). בזמן חפירות בארך, ביסודות של המקדש נמצא לוח שבו כתוב שאור נמו בנה מקדש לכבוד האל ננה. לבנים עם חותמת של אור נמו נמצאו בארידו, ניפור ואומה.
ארידו העיר של אל אנכי, עניינה אותו כמרכז דתי וכנמל חשוב. הוא ציווה לחפור תעלה מאור לארידו, התעלה שימשה גם להשקיה וגם לחיבור אור עם המפרץ הפרסי.
בניפור הוא התחיל לשקם את המקדש של האל אנליל, זה גרם לשיפור יחסים בין אור נמו לבין הכוהנים.
אור נמו שיפר את תעלות ההשקיה הקיימות ובנה תעלות חדשות.
פוליטיקה פנימית

אור נמו המשיך בצורת השלטון של האכדים. הוא מינה את המושלים, לעיתים מקרב מקורביו. יוצאים מן הכלל היו אזורים מרוחקים וכן העיר הקדושה ניפור, שם תפקיד אנסי המשיך לעבור בירושה מאב לבן.
אור נמו ארגן מחדש את הצבא. הוא חיבר קודקס חוקים, שנקרא במחקר חוקי אור-נמו, ממנו נשמר עד ימינו חלק קטן והוא נחשב לעתיק ביותר שנותר.
ראו גם

תקופת אור 3
שומר
רשימת המלכים השומרית
חוקי אור-נמו
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
מלכי שומר
| הקודם: אותו-ח'גל | שושלת אור 3 2111-2094 לפנה"ס | הבא: שולגי |
הערות שוליים

1 2  Department of Ancient Near Eastern Art, “Ur: The Ziggurat.” In Heilbrunn Timeline of Art History, New York: The Metropolitan Museum of Art, 2000
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007453408805171  GND: 12139672X  ISNI: 0000 0000 9925 4772  LCCN: n99266223  VIAF: 69783482   WorldCat (עם VIAF): 69783482
אוליגואנצפאליה

אוֹלִיגוֹאֶנְצֶפַאלְיָה (באנגלית: Oligoencephaly) הוא מונח פסיכיאטרי המתאר מצב של אדם הלוקה בשכלו כתוצאה ממוח שלא התפתח פיזית כראוי. ישנם מספר מקרים רפואיים אשר נמצאים תחת המונח אוליגואנצפאליה.
היסטוריה ואטימולוגיה

המילה אוֹלִיגוֹאֶנְצֶפַאלְיָה מקורה ביוונית עתיקה ומשמעותה המילולית היא "מוח קטן". למעשה מילה זו מורכבת ממילה ותחילית, המילה אליגו- היא תחילית בשפה היוונית (oligos - ὀλιγο) שתרגומה "קטן" (small / little). המילה השנייה היא אֶנְצֶפַאלְיָה (ἐγκέφαλος - אנצפַלוס) שאף היא מיונית עתיקה ופירושה "מוח". המונח נמצא בספרות הרפואה זמן רב ולא ברור זמן תחילתו.
ראו גם

מוח
הפרעה אורגנית
לקריאה נוספת

Harvey A. Stevens,Mental retardation: a review of research ,University of Chicago Press, 1964 עמ' 430-438
Abe Bert Baker, Clinical neurology (כרך 4) עמ' 1959.
Joseph Godwin Greenfield, William Blackwood, Greenfield's Neuropathology, עמ' 372.
Max L. Hutt, Robert Gwyn Gibby, The mentally retarded child: development, education, and treatment, Allyn and Bacon, 1976  עמ' 56.
The British encyclopaedia of medical practice: Medical progress, עמ' 295.
Hans Mautner, Mental retardation: its care, treatment, and physiological base, Pergamon Press, 1959 עמ' 234.
M. Basavanna, Dictionary Of Psychology, 2000, עמ' 282.
Clemens Ernst Benda, Developmental disorders of mentation and cerebral palsies, Grune & Stratton, 1952  (עמ' 16 וכן עמ' 163)
Harvey A. Stevens, a review of research Mental retardation, University of Chicago Press, 1964 (עמ' 430)
הערות שוליים

↑  American Psychopathological Association, Paul H. Hoch, Joseph Zubin, Psychopathology of childhood, Grune & Stratton, 1955, עמ' 62
ערך זה הוא קצרמרבנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אחד משלנו (ספר)

| --- | --- |
עטיפת הספר, 2014
עטיפת הספר, 2014
 מידע כללי
 מאת:  ימימה אבידר-טשרנוביץ 
 איורים:  נחום גוטמן
 הוצאה
 הוצאה:  כנרת זמורה ביתן
 תאריך הוצאה:  1947-הוצאה ראשונה 2014-הוצאה אחרונה
 מספר עמודים:  190
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  003749541, 001000789, 002051624, 002051617, 003764723
אחד משלנו הוא ספר ילדים ונוער של ימימה אבידר-טשרנוביץ שיצא לראשונה ב-1947 בהוצאת נחום טברסקי עם איוריו של נחום גוטמן. הספר זכה להצלחה רבה ויצא במהדורות נוספות בהוצאות לאור שונות עם מאיירים שונים.
ב-2014 ערכו בנותיה של ימימה, רמה זוטא ודנה אבידר את הספר תוך כדי שינויים קלים של מילים ומשפטים כדי להתאים את הכתוב לשפה המובנת של הילדים כיום. הספר יצא עם איוריו המקוריים של נחום גוטמן.
ימימה טשרנוביץ כתבה בהקדמה כי הספר הוא המשך לספרה שמונה בעקבות אחד ובו ממשיך הילד חגי את הרפתקאותיו במקומות אחרים. אם בספר הקודם ה"אחד" היה מרגל גרמני שנלחמו בו הרי ב"אחד משלנו" ה"אחד" הוא ילד יהודי ניצול שואה ומתבודד שחגי וחבורתו משתדלים לעזור לו כדי שיהיה "אחד משלנו". בספר יש תיאורים של נופים ואתרים בארץ שאז היו לא כל כך נגישים.
תקציר העלילה

הוריו של חגי שולחים אותו ל"כפר הזורעים" שם יבלה את חופשת הפסח אצל ידידיהם ובתם רוני. הוריה של רוני מקבלים לאירוח בביתם את יוסי - נער ניצול שואה, שקט, מנוכר ומדוכא.
רוני לוקחת את חגי לסבא מנחם שהוא מומחה לטיפול בצמחים. הם מספרים לו על יוסף והוא אומר להם שמניסיונו יש רק פרח אחד שיוכל לעזור לו וזה העדעד הפורח בסביבת סלע אשת לוט.
לשיחה מאזין יחיעם, נכדו של סבא מנחם וחייל משוחרר מהצבא הבריטי והוא מחליט לעזור להם במסע המסוכן בבחינת "רואה ואינו נראה". לחבורה של חגי, רוני ויוסף מתווסף גם עוזי הלבקן.
לאחר שניסיונם לחדור לשדה תעופה (רמת דוד?) נכשל הם עולים על משאית תנובה שמביאה אותם לירושלים שם הם מתקבלים על ידי חבורת ילדים.
הם עוברים בנחל קדרון ובמכונית לוקחת אותם לעבר יריחו אך מתקלקלת באמצע הדרך והם נאלצים לרדת לוואדי (נחל פרת?) ועולים למנוחה במנזר מעל הנחל (מנזר סנט ג'ורג'?). הם ממשיכים לערבות יריחו ומתארחים אצל בדואים.
לבסוף הם מגיעים למפעל האשלג בצפון ים המלח ומתקבלים בשמחה על ידי בני העובדים. הם ממשיכים דרומה אך מותקפים על ידי שודדים ערביים. חגי ויוסף נופלים בשבי אך משוחררים על ידי לוחמים בפיקודו של אביו של חגי. הם מפנים את יוסף הקודח מחום וחגי מגיע עם חברים נוספים בסירה לסדום שם הוא מוצא את יחיעם המכוון אותו לפריחת העדעד התכול. העדעד נקטף וכולם חוזרים בסירה למפעל הצפוני, יחיעם כותש את עלי העדעד ומפזר על מים אותם שותה יוסף.
כעבור חודשיים מבקר חגי שוב בכפר ולהפתעתו רואה את יוסי בעת משחק כדור עומד בשער נלהב ומשלהב את כל הילדים. הוא הפך ל"אחד משלנו".
אור (אי, אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק באי בארכיפלג מרשל, בארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
|  נתונים גאוגרפיים |
| --- | --- |
 קואורדינטות:  77°38′00″S 149°36′00″W﻿ / ﻿77.6333°S 149.6°W﻿ / -77.6333; -149.6
 אורך:  8 קילומטר
 נתונים מדיניים
 אוכלוסייה:  0
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיאור(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיאור
 
האי אור (באנגלית: Orr Island) הוא אי מכוסה קרח, הממוקם בארכיפלג מרשל, למול חופי ארץ מרי בירד, שבאנטארקטיקה.
האי ממוקם 5.9 קילומטרים מדרום-מערב מהאי גריינדר.
אורכו של האי 9.3 קילומטרים.
היסטוריה > גילוי ומיפוי האי

האי מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960–1962.
היסטוריה > מקור השם

שמו של האי ניתן לו בשנת 1968, על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים (US-ACAN).
האי נקרא על שמו של לוטננט קומנדר תומאס אי. אור (Thomas E. Orr), קצין אספקה בצי ארצות הברית, ואחראי על צוות חילוץ, בטייסת VX-6 במהלך מבצע דיפ פריז, בשנת 1968.
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7 8 9  מידע גאוגרפי והיסטורי
| איים בארכיפלג מרשל |
| --- | --- | --- |
| איים | אור • בנטון • גריינדר • האנה • האצ'ינסון • וולמר • מאדן • פשבישבסקי • קרוננווט • קרמר • ת'ואוד |  |
אדוארד, רוזן פפאלץ-זימרן

אדוארד, רוזן פפאלץ-זימרן (בגרמנית: Eduard von der Pfalz; ‏5 באוקטובר 1625 - 13 במרץ 1663), היה בנו של פרידריך החמישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ.
ביוגרפיה

אדוארד נולד בהאג ב-5 באוקטובר 1625, לפרידריך החמישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ המודח ולאליזבת סטיוארט, נסיכת אנגליה וסקוטלנד, בתם של ג'יימס הראשון, מלך אנגליה ואן, נסיכת דנמרק. בשנת 1632 מת אביו, ואחיו קרל הראשון לודוויג, הנסיך הבוחר מפפאלץ ירש את זכות הטענה על נסיכות הבוחר מפפאלץ.
ב-24 באפריל 1645 התחתן אדוארד עם אנה גונזאגה, בתם של קרלו גונזאגה, דוכס נוור וקתרין דה מיין, ומכיוון שהיא הייתה קתולית המיר אדוארד בחשאי את דתו. בתחילה ניתקה אמו את הקשר ביניהם, אולם לאחר זמן השלימה עמו בחזרה. אדוארד ואשתו זכו למעמד נכבד בחצר המלוכה הצרפתית, ונולדו להם 3 בנות. בשנת 1649 קיבל אדוארד תואר אביר של מסדר הבירית, וב-13 במרץ 1663 הוא מת בביתו בפריז.
משפחתו

ב-24 באפריל 1645 התחתן אדוארד עם אנה גונזאגה, בתם של קרלו גונזאגה, דוכס מנטובה ומונטפראט וקתרין דה מיין, ממנה נולדו לו 3 בנות:
לואיז מארי מפפאלץ-זימרן (1651–1685), התחתנה עם קרל תאודור, נסיך זאלם
אן הנרייט מפפאלץ-זימרן (1651–1685), התחתנה עם אנרי ז'ול, נסיך קונדה
בנדיקטה הנרייטה מפפאלץ-זימרן (1651–1685), התחתנה עם יוהאן פרידריך, דוכס בראונשווייג-לינבורג
איוואן ליסאצ'ק

איוואן פרנק ליסאצ'ק (באנגלית: Evan Frank Lysacek; נולד ב-4 ביוני 1985 בשיקגו) הוא מחליק אמנותי על קרח אמריקאי. אלוף אולימפי (ונקובר 2010) ואלוף עולם (2009) בהחלקה אמנותית על הקרח ליחידים. היה למחליק האמנותי האמריקאי הראשון מזה 22 שנה, אחרי בריאן בויטנו, שזוכה במדליית זהב אולימפית.
בשנת 2010 זכה ליסאצ'ק בפרס ג'יימס א' סאליבן, פרס לספורטאי החובבן הטוב ביותר.
הישגים בולטים

| אירוע | 2000/01 | 2001/02 | 2002/03 | 2003/04 | 2004/05 | 2005/06 | 2006/07 | 2007/08 | 2008/09 | 2009/10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אולימפיאדת החורף |  |  |  |  |  | מקום 4 |  |  |  | אלוף |
| אליפות העולם |  |  |  |  | מקום 3 | מקום 3 | מקום 5 |  | אלוף |  |
| אליפות ארצות הברית | מקום 12 | מקום 12 | מקום 7 | מקום 5 | מקום 3 | מקום 2 | אלוף | אלוף | מקום 3 | מקום 2 |
הערות שוליים

↑  Evan Lysacek wins Sullivan Award for top amateur athlete באתר USA TODAY (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 1101 3964  LCCN: no2011011276  VIAF: 161208708   WorldCat (עם VIAF): 161208708
איוואן יוליץ'

איוואן יוליץ' (בבוסנית: Ivan Jolić; נולד ב-18 במאי 1980) הוא כדורגלן עבר בוסני ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירה

יוליץ' החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של טרוגלאב ליבנו, ובגיל 17 שיחק לראשונה עבור הקבוצה הבוגרת. בשנת 2000 עבר לעונה אחת לקבוצת שירוקי ולאחר מכן חזר לקבוצת נעוריו. בשנת 2002 עבר לקבוצת וארטקס הקרואטית, במדיה שיחק ארבע שנים ועמה העפיל פעמיים לגמר הגביע הקרואטי.
בקיץ 2006 הגיע יוליץ' לישראל וחתם בקבוצת הפועל תל אביב. ב-5 באוגוסט 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה, בניצחון 2–1 על בית"ר ירושלים באצטדיון בלומפילד, במסגרת גביע הטוטו. את שער הבכורה שלו במדי הפועל תל אביב הבקיע יוליץ' ב-24 באוגוסט 2006, בניצחון קבוצתו 3–0 על דומז'אלה בסלובניה במסגרת גביע אופ"א. במחזור השני של עונת 2006/2007 הבקיע את שער הליגה היחיד שלו במדי הפועל תל אביב, בהפסד 1–2 לבית"ר ירושלים באצטדיון טדי. בחלון ההעברות של ינואר 2007 הוחתם בקבוצה החלוץ מנואל ניירה על מנת שיחליף את יוליץ' המאכזב, אך ניירה נפצע מייד לאחר שהגיע, ויוליץ' נשאר לבסוף בקבוצה עד תום העונה, וזכה עם הפועל תל אביב בגביע המדינה.
בקיץ 2007 עבר יוליץ' לשחק בקבוצה הסלובנית אינטרבלוק ליובליאנה, עמה זכה בשני גביעים ברציפות, ולאחר שנתיים חזר לוארטקס, במדיה שיחק שנה נוספת. לאחר מכן שיחק יוליץ' בקבוצה האלבנית סקנדרבו קורצ'ה, עמה זכה באליפות אלבניה בעונתו היחידה בקבוצה. בקיץ 2011 חתם בקבוצה הקפריסאית אנגניסי דריניה. בקיץ 2012 חזר יוליץ' לקרואטיה, וחתם בקבוצה המקומית של העיר זאדר. באפריל 2013 עבר לקבוצת NK סולין מהליגה השנייה בקרואטיה, ובתום העונה פרש ממשחק פעיל.
לזכותו של איוואן יוליץ' הופעה אחת במדי נבחרת בוסניה והרצגובינה, אותה ערך ב-16 באוגוסט 2006, מייד לאחר שהגיע להפועל תל אביב, במשחק ידידות מול נבחרת צרפת שנערך בסרייבו.
תארים

גביע המדינה: 2006/2007
הגביע הסלובני: 2007/2008, 2008/2009
הסופר קאפ הסלובני: 2008
אליפות אלבניה: 2010/2011
אובדורודון

| אובדורודון |
| --- | --- |
 Obdurodon dicksoni
תקופה
סוף אוליגוקן- סוף מיוקן 21–5 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: יונקי הביב
משפחה:: ברווזניים
סוג:: אובדורודון
מינים
 Obdurodon dicksoni  Obdurodon insignis  Obdurodon tharalkooschild  Obdurodon sudamericanum
שם מדעי
 Obdurodon

אובדורודון (שם מדעי: Obdurodon) הוא סוג יונק נכחד קדום שהיה קרוב משפחתו של הברווזן, המודרני אך היה גדול ממנו. מאובני גולגולת של היצור התגלו באזורים שונים באוסטרליה ונתגלו 4 מינים שלו, אך יש המשייכים חלק מהם לסוג אחר - מונוטרימטום.
האובדורודון היה גדול יותר מהברווזן המודרני והגיע עד אורך של 1 מטר. הוא הכיל בלסתותיו דמויות המקור הברווזי חורים של שיניים טוחנות, החסרות לברווזן המודרני. בעזרת שיניים אלה הוא היה יכול לטרוף יצורים גדולים יותר מסרטנים וחרקים כמו זוחלים קטנים ואף יונקים קטנים שהתקרבו מדי למים.
הוא חי בין האוליגוקן למיוקן מלפני 21 מיליון שנה ל-5 מיליון שנה. תפוצתו ככל הנראה הייתה במים והוא הטיל ביצים בדומה לברווזן ולקיפודניים, בניגוד לכל יונק אחר.
אוליגודנדרוציטים

| --- | --- |

 שיוך:  תאי גלייה, macroglial cell, set of macroglial cells 
 מזהים
 לטינית (TA98):  oligodendrocytus 
 טרמינולוגיה היסטולוגיקה:  H2.00.06.2.00003 
 FMA:  54540 
 קוד MeSH:  A08.637.600 
 מזהה MeSH:  D009836 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0028944 
 
| --- | --- |

מידע כללי
סוג רקמה: רקמה עצבית
סוג התא: גליה
מיקום: מערכת העצבים המרכזית
תפקיד: בידוד חשמלי של קרום תא העצב
זיהוי: רוברטסון, 1899
מאפיינים מבניים
גודל גוף התא: 20–10 מיקרון
אברונים ייחודיים: אין
מאפיין ייחודי: מבודד
האוליגודנדרוציטים או אוליגודנדרוגליה הם מגוון תאי גלייה היוצרים את מעטה המיאלין מסביב לסיבים עצביים במערכת העצבים המרכזית של בעלי חוליות. כל תא אוליגודנדרוציטי שולח זרועותיו לעבר מספר אקסונים, עד 50 במספר, המתלפפות כל אחת למעטה מיאלין באורך כמיקרומטר. המרווחים בין המקטעים על אותו האקסון, נקראים מרווח ראנוויה. שמם בא מיוונית, בה משמעו "מספר תאים עציים" (Oligodendrocytes) או "מספר עצי דבק" (oligodendroglia). על אף שמם הדומה לזה של דנדריטים, אין מגע בין השניים והדמיון הוא רק בצורתם. המקבילים לתאים אלה במערכת העצבים ההיקפית הם תאי שוואן. אוליגודנדרוציטים יכולים להחליף את עצמם במהלך חייו של אדם.
תפקיד

מעטה המיאלין שיוצרים האוליגודנדרוציטים מקטין באופן ניכר את המוליכות והקיבול החשמליים של קרום הסיב העצבי. כתוצאה מכך מתארך קבוע הזמן האופייני לזליגת זרם חשמלי מהסיב, ומצטמצמת הנחתת הזרם החשמלי העובר בסיב. בפרט, בסיבים מצופי מיאלין מהירות הדחף העצבי גדלה ביחס ישר לקוטר הסיב, בעוד שבסיבים חשופים היא גדלה ביחס לשורש הריבועי של קוטר הסיב. כמו כן, מעטפת המיאלין מונעת קצרים בין הנוירונים. הודות לכך, סיבי עצב העטופים במיאלין מסוגלים להעביר דחפים עצביים במהירות דומה לזו של סיבים חשופים עבים הרבה יותר. המזעור המושג מאפשר למוחם של בעלי חוליות להכיל מספר גדול הרבה יותר של תאי עצב וסיבים המקשרים ביניהם.
מחלות

מספר מחלות אוטואימוניות, כגון טרשת נפוצה, כרוכות בפגיעה במעטה המיאלין שיוצרים האוליגודנדרוציטים, תהליך המכונה דמיאלינציה. איבוד המיאלין עשוי להביא לביטוי גנים ייעודיים הרותמים תאי גזע להתמיין לאוליגודנדרוציטים שישקמו חלקית את מעטה המיאלין. מנגנון שיקום זה אינו מצליח להתמודד עם התקפות חוזרות ונשנות של תאי T על האוליגודנדרוציטים, ונוצרת רקמה צלקתית על הסיבים העצביים.
ALD היא דוגמה למחלה נוספת הנובעת מליקוי תורשתי בהתפתחות מעטה המיאלין.
אוליגודנדרוציטים פגיעים גם להידבקות בנגיף JC, המביא להתפרצות חולי מוח מתקדם רב-מוקדי. מרבית האוכלוסייה האנושית (70%-90%) נדבקת בנגיף עד גיל ההתבגרות, הנותר רדום עד להיחלשות המערכת החיסונית. התפרצות המחלה כרוכה בהרס אוליגודנדרוציטים, המביא לתסמינים השונים של איבוד מעטה המיאלין. מעריכים כי כחמישה אחוזים מחולי האיידס עשויים ללקות במחלה זו.
קיימים טיפולים העשויים להאט את אובדן מעטה המיאלין ולשכך כמה מתסמיני המחלות. בשלב זה לא קיים טיפול המשקם את מעטה המיאלין מחדש, אך זהו נושא ער למחקר.
גידולים באוליגודנדרוציטים מכונים אוליגודנדרוגליומות ((אנ')).
ראו גם

חומר לבן
תאי שוואן
אוליגודנדרוגליומה אנפלסטית
הערות שוליים

↑  כיצד אוֹלִיגוֹדֶנְדְרוֹצִיטִים מסייעים למוח לתפקד, באתר Frontiers for Young Minds
↑  Adrenoleukodystrophy - Symptoms and causes, Mayo Clinic (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TH: H2.00.06.2.00003
אדוארד, נסיך סקסוניה-אלטנבורג

אדוארד, נסיך סקסוניה-אלטנבורג (בגרמנית: Eduard von Sachsen-Altenburg; 3 ביולי 1804 – 16 במאי 1852), היה נסיך גרמני ומפקד בכיר בצבא הבווארי.
ביוגרפיה

אדוארד נולד ב-3 ביולי 1804 בהילדבורגהאוזן שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-הילדבורגהאוזן, לפרידריך, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן ולשרלוטה גאורגינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ, בתם של קרל השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ ופרדריקה, נסיכת הסן-דרמשטדט, וסנדקו היה הנסיך אדוארד אוגוסטוס, דוכס קנט וסטרת'רן, אביה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת.
אדוארד התגייס לצבא הבווארי כריטמייסטר ברגימנט הפרשים הקלים ה-6 (דוכס לוכטנברג), ובהמשך מונה למפקד רגימנט הפרשים הקלים ה-1. בשנת 1832 נשלח אדוארד בראש משלחת צבאית, ללוות את אחיינו אוטו ליוון, שם הוכתר אוטו למלך יוון.
בשובו לבוואריה בשנת 1834, המשיך אדוארד לשרת בצבא הבווארי, ובשנת 1841 מונה למפקד חטיבת הפרשים הבווארית ה-1. בשנת 1848 פיקד אדוארד על חיל המשלוח הבווארי במלחמת שלזוויג הראשונה, ולחם עמו בקרב דיפל. לאחר מכן הוא הועלה אדוארד לדרגת גנרל לוטננט, ומונה למפקד דיוויזיית הפרשים הבווארית ה-1 במינכן, והחזיק בתפקיד זה עד לשנת 1851.
אדוארד היה ביחסים קרובים מאוד עם גיסו לודוויג הראשון, מלך בוואריה, ומשנת 1843 היה יו"ר התאחדות מינכן נגד התעללות בבעלי חיים. כמו כן היה אדוארד קרוב מאוד לאחותו תרזה, מלכת בוואריה, ותמך בה במיוחד בפרשת לולה מונטז.
ב-16 במאי 1852 מת אדוארד במינכן, והוא בן 48 שנים.
משפחתו

ב-25 ביולי 1835 התחתן אדוארד עם אמליה, נסיכת הוהנצולרן-זיגמרינגן, בתם של קרל, נסיך הוהנצולרן-זיגמרינגן ומארי אנטואנט מירא, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
תרזה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג (1836–1914), התחתנה עם הנסיך אוגוסט, דוכס דלרנה
אנטוינטה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג (1838–1908), התחתנה עם פרידריך הראשון, דוכס אנהלט
לודוויג, נסיך סקסוניה-אלטנבורג (1839–1844)
יוהאן, נסיך סקסוניה-אלטנבורג (1841–1844)
ב-8 במרץ 1842 התחתן אדוארד עם לואיזה קרולינה, נסיכת רויס-גרייץ, בתם של היינריך התשעה עשר, נסיך רויס-גרייץ וגספרינה, נסיכת רוהאן-רוכפורט, ממנה נולדו לו 2 ילדים:
אלברט, נסיך סקסוניה-אלטנבורג (1843–1902)
מריה גספרינה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג (1845–1930), התחתנה עם קרל גינטר, נסיך שוורצבורג-זונדרסהאוזן