stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מבצע חומת מגן
מוקדי המבצע > בית לחם

העיר בית לחם נכבשה על ידי חטיבה 310, חטיבת חי"ר מילואים בפיקוד אל"ם רמי חכם, בסיוע גדוד שריון במילואים 445 בפיקודו של חיים בר סלע מחטיבת יפתח, שהתפרס בחלק הצפוני והמערבי של העיר וגדוד 195 של חטיבה 500 נכנס מדרום. העיר טוהרה על ידי חטיבה 310 וגדוד 21 של חטיבת עציון. במקביל נכבשה העיירה הסמוכה אל-עובידייה על ידי חטיבת הנגב של פיקוד הדרום. לאחר כניסת צה"ל לעיר ומעצר של עשרות מבוקשים, התבצרה ב־2 באפריל 2002 קבוצה של 39 מבוקשים חמושים ברובי סער ובמטעני חבלה בכנסיית המולד. הקבוצה, שבראשה עמד הקולונל עבדאללה דאוד, ראש המודיעין הפלסטיני בבית לחם, לקחה כבני ערובה את 46 הנזירים ששהו בכנסייה ובנוסף כמאתיים אזרחים בהם נערים וילדים. המשא ומתן איתם עורר הד רחב ועניין רב ברחבי העולם, ואף גינויים לישראל. הוותיקן הזהיר את ישראל שלא לפגוע בכנסייה בה על פי אמונת הנוצרים נולד ישו. ב־2 במאי התפרצו למתחם כעשרה פעילי שמאל רדיקלי שאינם תושבי ישראל שהביאו לנצורים אוכל ותמיכה מורלית.
לאחר שבועות ארוכים ומורטי עצבים, שבהם ניסה צה"ל להתיש את המתבצרים באמצעים שונים כמו הרעבה ויצירת רעשים, ולאחר שנכשל ניסיון חילוץ של הימ"מ, הושג ב־9 במאי הסכם על ידי צוות משא ומתן בכיר, והחל פינוי מדורג של אזרחים והגליית 26 מבוקשים מדרג הביניים לעזה. פרשת ההתבצרות הסתיימה ב־23 במאי 2002, לאחר שישראל הסכימה להגליית 13 המבוקשים הבכירים לחו"ל, לאחר שנוצרה נכונות בינלאומית לקלוט אותם בשש מדינות האיחוד האירופי הקתוליות ברובן: איטליה, יוון, אירלנד, בלגיה, פורטוגל וספרד. בשל הרגישות הבינלאומית הגבוהה, כוחות צה"ל נכנסו למקום כדי לפרוק את מטעני החבלה שמלכדו את המקום רק לאחר שהקליטו את ראשי הכנסייה מבקשים מהם לעשות כן. במהלך ההתבצרות נהרגו לפחות שישה פלסטינים, חמושים, מבוקשים, ואנשי הרשות.
מסמכי שלל שנתפסו במהלך המבצע, חשפו כי בשנים שקדמו להתבצרות סבלו תושבי בית לחם, בעיקר תושביה הנוצרים, מהתנכלויות של כנופיות של מיליציות חמושות, שבתוכן בולטים אנשי הפת"ח על זרועותיו וכינוייו השונים ("תנזים-פת"ח", "גדודי חללי אל אקצה").
מוקדי המבצע > חברון

צה"ל פסח במבצע חומת מגן על העיר חברון וסביבתה, פעילי החמאס (בראשות עבדאללה קוואסמה) והגא"פ (בראשות מוחמד סידר) המשיכו לפעול בה ולשלח ממנה מתאבדים. במאי 2003 פתחו צה"ל והשב"כ במבצע נגד פעילי הטרור בעיר, מה שהביא לפגיעה קשה בתשתיות הטרור בחברון וסביבתה. במהלך החודשים אוגוסט וספטמבר 2003 התגברו המאמצים עקב קריסת הפסקת האש, ופעילות צה"ל, הימ"מ והשב"כ באזור הוביל לחיסול הנהגת החמאס בעיר ולמעצר מחבלים רבים, ביניהם פעילי טרור בכירים.
מוקדי המבצע > טול כרם

כוח מחטיבת צנחנים במילואים 55 בסיוע כוח שריון כבש את העיר בהתקפה מהירה, כוחות המחבלים שהתבצרו בעיר הוכו בהלם ומרביתם נטמעו באוכלוסייה המקומית תוך הפקרת נשקם. בניין המשטרה הבריטי ששימש כמרכז לכוחות המחבלים נהרס עד היסוד בהתקפת מטוסי חיל האוויר הישראלי, ולמעשה ההגנה על העיר התמוטטה עם תחילת הפעולה. בקרב נהרגו 9 מחבלים. בהמשך כבשו הכוחות גם את הכפרים הסמוכים וטיהרו את מחנות הפליטים תוך מעצר מאות מבוקשים. לאחר המבצע נעצרה בכפר הסמוך לטול כרם המחבלת המתאבדת הראשונה שאפה שנלכדה בבית הוריה בערב טרם יציאה לפיגוע. כוח מהחטיבה המשיך וכבש בקלות רבה את קבטיה, שנחשבה טרם המבצע למעוז בלתי חדיר. לכוחות צה"ל לא היו אבדות בנפש בכל מהלך המבצע בקרבות אלו. על החטיבה פיקד אל"ם יוסי בכר.
מוקדי המבצע > קלקיליה

עיר נוספת שבה פעלו כוחות צה"ל הייתה העיר קלקיליה, בה פעלו כוחות חי"ר, שריון והנדסה בליווי כוחות נוספים. כניסת הכוחות בוצעה בלילה שבין ה־31 במרץ ל־1 באפריל. הכוחות שהו בעיר עד ה־9 באפריל. רוב המבוקשים שהתגוררו בקלקיליה עזבו את העיר טרם כניסת הכוחות, ובעיר התנהלה לחימה מועטת. במהלך המבצע ביצעו הכוחות סריקות מבית לבית ועצרו מספר מבוקשים.
חטיבת ביסלמח כבשה את קלקיליה
מוקדי המבצע > יריחו

גדודי חטיבת הבקעה במילואים נערכו לכיבוש יריחו, אולם מאמצי תיווך של אנשי עסקים פלסטינים הוביל לכניעת העיר ללא קרב. במהלך המבצע לוחמי המילואים של החטיבה סייעו בכתרים על שכם וג׳נין.
לחצים מדיניים

העובדה כי המבצע הגיע לאחר "מרץ השחור" שבו נהרגו ישראלים רבים ובמיוחד לאחר הטבח בליל הסדר הקלה על ישראל את העברת המבצע בדעת הקהל העולמית. עם זאת, ישראל הותקפה בצורה חמורה על ידי הערבים לגבי כניסתה לתחומי שטחי A ועל ידי האירופאים והאו"ם בקשר ל"טבח" בג'נין. גם ארצות הברית, על אף שגילתה הבנה למרבית פעולות ישראל, פעלה נגד המבצע, כך הכריז הנשיא בוש ב־5 באפריל כי "מספיק זה מספיק" ולאחר שבוע הגיע קולין פאוול לאזור במטרה להרגיע את השטח. באופן מעשי לא היו ללחצים אלו השפעה ממשית על המבצע וישראל, שהכריזה כי היא צריכה חודש על מנת להשלים אותו, זכתה לחודש זה.
אבדות

במהלך המבצע נהרגו 30 חיילים ישראלים ו-127 נפצעו.
על פי הנתונים שפרסם האו"ם, נהרגו 497 פלסטינים בין 1 במרץ ל-7 במאי, אך היות שמבצע "חומת מגן" החל רק ב-29 במרץ ונמשך עד 10 במאי, נתונים אלו אינם מספקים. על פי נתוני ארגון "בצלם" נהרגו 244 פלסטינים בתקופת המבצע. פרסומי האו"ם ו"בצלם" לא מציינים כמה מההרוגים הפלסטינים היו לוחמים וכמה אזרחים (ארגון "בצלם" מציין, לפחות ביחס לחלק מהפלסטינים, אם ההרוגים היו מעורבים או לא מעורבים בלחימה כאשר נהרגו).
על פי נתוני שירותי הבריאות הפלסטיניים והצלב האדום הפלסטיני (אנ') כ-1,447 פלסטינים נפצעו, מתוכם 538 פלסטינים נפצעו בתחמושת חיה.
תוצאות המבצע

מבצע חומת מגן היה הצלחה צבאית ברורה. ישראל הצליחה תוך זמן קצר, במחיר דמים לא גדול יחסית לנפגעים בפיגועי ההתאבדות, לבלום את גל הטרור, להפסיק את אווירת הטרור ששלטה ברחובות ישראל, ולמוטט עד היסוד את כוחם הצבאי של ארגוני הטרור ברחבי יהודה ושומרון, אגב פגיעה קשה בכוחה הצבאי של הרשות הפלסטינית. במבצע נכבשו חמש מתוך שש הערים הפלסטיניות הגדולות ביהודה ושומרון, ועוד מספר רב של כפרים, ונשבר המחסום הפסיכולוגי שעצר את צה"ל מלהיכנס לשטחי הרשות.
בתקופת המבצע ישראל עצרה כשבעת אלפים חשודים בטרור, מתוכם כאלף חמש מאות שנאסרו לתקופות ארוכות. בנוסף, ישראל הרגה או עצרה בכירים רבים בארגוני הטרור: ב־5 באפריל נהרג קייס עדואן, מחבל בכיר בחמאס ומתכנן הפיגוע במלון פארק ("טבח ליל הסדר"), אחרי מצור על ביתו שבכפר טובאס, יחד איתו נהרגו עוד 5 מחבלים מירי צלפי הימ"מ ולוחמי צה"ל ועל ידי דחפור ה־D9 המשוריין שהרס את הבית; ב־15 באפריל לכד כוח של לוחמי יחידת דובדבן וסיירת שריון 500 את מרואן ברגותי, ראש התנזים ואחד מבין המבוקשים הפלסטינים הבכירים ביותר; בג'נין הרג דחפור D9 משוריין את מחמוד טואלבה, מפקד הזרוע הצבאית של הג'יהאד האסלאמי ומפקד המחבלים הפלסטינים במחנה; במהלך הקרב בג'נין נעצרו סגניו של טואלבה, תאבת מרדאווי והשייח' עלי ספורי.
את התפישה המקובלת בציבור בהקשר לסיבה לירידת מספר פיגועי ההתאבדות בשטחי ישראל בעשרות אחוזים בשנת 2003 לעומת 2002 ייצגו אנשים כמו האלוף (מיל') יעקב עמידרור, האלוף (מיל') אורן שחור, והפרשן הצבאי רון בן ישי שזקפו עובדה זו לכניסה הקרקעית: למיטוט תשתיות החמאס ביו"ש, שהיו אחראיים למרבית פיגועי ההתאבדות הקשים, לתפיסת מבוקשים, לפרישת מחסומים, כתרים וסגרים שהקשו על ניוד מחבלים וחומרי חבלה, וגרמו לתפיסתם, ואכן, במחסום חווארה נתפסו במהלך השנים מספר רב של מחבלים (בהם קטינים) וחומרי נפץ שתכננו להגיע לערים ישראליות בתחומי הקו הירוק.
הפרשן עפר שלח כתב ב־2008:
אחרי "חומת מגן" אמרו אנשי תנזים לחוקריהם מהשב"כ, שעד שלא נתקלו בחיילי צה"ל פנים אל פנים לא הייתה להם תחושה אמיתית של עוצמת ישראל. הפצצות ממטוסים נתפסו בעיניהם לא רק כהוכחה שהישראלים חוששים להילחם, אלא גם כלגיטימציה לפיגועי התאבדות: אתם פוגעים בנו בכלים שאין לנו מה לעשות נגדם, גם אנחנו נשתמש בכאלה.
תוצאות המבצע > הישגים מבצעיים-צבאיים

במבצע עצמו הרשות הפלסטינית עצמה פורקה מנשקה, סמלי שלטונה כולל ה"מוקטעה" נהרסו, ערפאת הושם במצור ובבידוד, תשתיות החמאס נהרסו, נתפס מספר רב של מבוקשים ואנשי טרור, נתפסו כמויות גדולות של חומרי נפץ וכלי נשק, והופסק ירי הצלפים על שכונת גילה בדרום ירושלים ועל היישוב פסגות שמצפון לעיר.
כמו כן, תוצאה עיקרית של המבצע, הייתה הגברת חופש הפעולה של צה"ל בשטחי יהודה ושומרון. אם בתקופה שקדמה למבצע כל כניסה לשטחי הרשות הפלסטינית הייתה כרוכה באישור ממשלה, הרי שלאחריו כל מג"ד יכול להחליט לפי שיקול דעתו המבצעי על כניסה לשטחי הרשות. בנוסף, בעקבות המבצע התשתית המרכזית של הטרור נפגעה קשות ואיומי המטענים, טילי הנ"ט ורקטות ה־RPG-7 צומצמו באופן משמעותי. חודש אחרי "חומת מגן" פתח צה"ל במבצע "דרך נחושה" - סדרת פעולות אינטנסיבית שנועדה להמשיך את הישגי מבצע חומת מגן ולפגוע בתשתית הטרור המוכה והחבולה. עד לשנת 2021, צה"ל נכנס לשטחי A באופן כמעט חופשי מדי לילה כדי לעצור מבוקשים; לערים כמו שכם, בית לחם וג'נין - שפעם אפשר היה להיכנס אליהן רק בליווי טנקים וכלים כבדים - נכנסו מדי לילה כוחות חי"ר בג'יפים ממוגנים או ברגל. נכון לנובמבר 2023 כניסת צה"ל לעיר שכם, ועוד יותר מכך לעיר ג'נין כרוכה במבצע קצת יותר מורכב, לאור התבססות מחדש של הטרור שם, אך הכניסה לערים ושטחי A נותרה עניין יומיומי.
בעקבות המבצע, שכלל צה"ל את טקטיקות הלש"ב (לוחמה בשטח בנוי) והלוחמה בטרור שלו והפיק לקחים מבצעיים רבים. חלק מהלקחים יושמו על ידי צבא ארצות הברית במלחמת עיראק, בשנת 2003.
מפקד חטיבת גולני במבצע "חומת מגן", תא"ל משה (צ'יקו) תמיר, כתב בספרו מלחמה ללא אות, כי החברה בישראל הפגינה חוזקה נוכח אירועי הטרור באינתיפאדה השנייה ותמכה בפעולות צה"ל, דבר שאפשר ליחידות השדה שלו לבצע פעולות התקפיות רבות כנגד תשתיות הטרור באיו"ש, פעולות שהיו לשיטתו של תמיר מורכבות ונועזות ומעידות על יכולתן הגבוהה של יחידות השדה של צה"ל בשדה הקרב. תא"ל תמיר, יחד עם קבוצת מפקדים נוספים מיחידות השדה, ובהם מח"ט הנח"ל יאיר גולן ומח"ט הצנחנים אביב כוכבי וכן מפקדי החטיבות המרחביות באיו"ש גל הירש ונעם תיבון, היה מהדוחפים לפעול כנגד מקורות הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה, בקסבות ובמחנות הפליטים, למרות היותם מרחבים עירוניים צפופים ומסובכים ללחימה, וזאת למרות היסוסי הפיקוד הבכיר של צה"ל.
תוצאות המבצע > השגים מדיניים

במהלך המבצע נתפסו מסמכים רבים מהם עלה כי ערפאת קשור לטרור ומממן אותו, וכי ערב הסעודית מממנת פעילות טרור פלסטינית ותומכת במשפחות המחבלים המתאבדים.
בעקבות התוצאות ההרסניות של מבצע זה כלפי הטרור הפלסטיני, היו גורמים פלסטינים שביקרו את דרכי התנהלותו השלטונית של ערפאת וקראו לעשות חשבון נפש. ברם, ערפאת המשיך בעידוד הטרור כאשר הוא נצור במוקטעה.
בעקבות החומר המודיעיני שנתפס בחומת מגן, שלל הנשק הבלתי חוקי שנמצא במוקטעה, מעורבות ערפאת בפרשת אוניית הנשק קארין איי ומסמכים של הרשות הפלסטינית שיירט המודיעין הישראלי הקושרים אותו לפעילויות טרור, ובהם הוראות של ערפאת לתשלום 20,000 דולר לגדודי חללי אל-אקצא (ארגון טרור המסונף לפת"ח), השתכנע נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש שערפאת אינו פרטנר והחליט להחרימו. הבידוד המדיני של ערפאת (שאילץ אותו למנות שני ראשי ממשלה, מחמוד עבאס ואחמד קריע, שאת כהונתם הוא ניסה לטרפד) נמשך עד למותו ב־11 בנובמבר 2004.
תוצאות המבצע > צל"שים

לאחר המבצע קיבלו מספר לוחמים ויחידות של צה"ל צל"שים על לחימתם. חלק מהצל"שים הוענקו ללוחמים שהותקלו במארב הקטלני במחנה הפליטים ג'נין וחילצו תחת אש את חבריהם. אופק בוכריס, שפיקד על גדוד 51 של חטיבת גולני בקרבות בג'נין ובשכם זכה לצל"ש הרמטכ"ל. בין היחידות שקיבלו צל"ש רמטכ"ל נמנים גדוד הנדסה קרבית 605 (גדוד המח"ץ), יהל"ם וגדוד 932 של חטיבת הנח"ל. יחידות נוספות קיבלו צל"ש אלוף, בהן יחידת הצמ"ה של אוגדה 340, שהפעילה את דחפורי ה-D9 בג'נין, והפלוגה המסייעת של גדוד נחשון, שנלחמה אף היא בג'נין.
לקריאה נוספת

עופר סגל-עז-כאריאל, "חומת מגן" שלי, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2006.
משה יעלון, "דרך ארוכה קצרה", ידיעות ספרים, 2008, פרק י'.
עמוס הראל ואבי יששכרוף, "המלחמה השביעית", תל אביב: ידיעות ספרים, 2004.
רביב דרוקר, עפר שלח, "בומרנג: כישלון המנהיגות באינתיפאדה השנייה", ירושלים: כתר, 2005.
חגי סגל, מבצע שפוך חמתך, בתוך: שטחים תמורת חלום, הוצאת ידיעות אחרונות, 2013.
דור דני, מאחורי חומת מגן, הוצאת בבל (עוסק בסיקור התקשורתי של המבצע).
שאול מופז, המסע הישראלי שלי, ידיעות ספרים, 2022, עמודים 287–305
מחקר, באתר צה"ל, 1 בפברואר 2022
הקרב על מחנה הפליטים ג'נין במבצע "חומת מגן", באתר צה"ל, 14 באפריל 2022
ההסלמה בגבול לבנון במהלך מבצע "חומת מגן" - תהליך קבלת ההחלטות בצה"ל, באתר צה"ל, 14 באפריל 2022
חומת מגן - הסקירה המלאה, באתר צה"ל, 1 בפברואר 2022
הקרב במחנה ג'נין: מהפסד למיתוס; לידתו מחדש של מחנה ג'נין - אורי זינגר \ אתר מחלקת היסטוריה
נוטינגהאם פורסט

נוטינגהאם פורסט (באנגלית: Nottingham Forest F.C) היא קבוצת כדורגל אנגלית אשר משחקת בפרמייר ליג. נוטינגהאם היא הקבוצה היחידה באירופה שיש לה יותר זכיות בגביע אירופה לאלופות מאשר זכיות באליפות המקומית של מדינתה.
יריבתה העירונית של נוטינגהאם היא נוטס קאונטי, אך השתיים לא נפגשו לשום משחק דרבי מאז עונת 94–1993.
תארים > תארים מקומיים

אליפות אנגליה (1) :
1977/1978
גביע ה-FA‏ (2) :
1897/98, 1958/59
גביע הליגה‏ (4) :
1977/78, 1978/79, 1988/89, 1989/90
מגן הצדקה :
1978
תארים > תארים אירופים

גביע אירופה לאלופות (2) :
1978/1979, 1979/1980
הסופר קאפ האירופי :
1979
הערות שוליים

↑  ניב דברת‏, במעבה היער: הפריחה המדהימה של נוטינגהאם פורסט, באתר וואלה, 23 בנובמבר 2024
↑  Nottingham Forest Football Club, Nottingham Forest FC - First Team, Nottingham Forest FC
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: nb2007001958  MusicBrainz: 1dbd1281-d64f-419d-8108-ba2f63bb7ab4  NKC: ko2016917333  VIAF: 156194490   WorldCat (עם VIAF): 156194490
TKN

"TKN" (ראשי תיבות: "Tekken") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית רוסליה, בשיתוף עם הראפר טראוויס סקוט. השיר יצא לאור ב-28 במאי 2020, על ידי חברות התקליטים אפיק רקורדס וקולומביה רקורדס, כסינגל שלא מתוך אלבום.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד השירים של קולומביה.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי אלחנדרו רמירז, די. ג'יי. נלסון, מרקו מסיס, אל גינצ'ו, רוסליה וטראוויס סקוט והופק על ידי רוסליה, אל גינצ'ו, סקיי רומפיאנדו, טייני וטאו הלם. שלדון פירס מפיצ'פורק כתב כי: "ב-"TKN" השניים שרים באחדות, תוך שהם מממשים את הפוטנציאל שלהם. כמו כן, יש בשיר אווירה תוססת".
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-100 מיליון השמעות.
הצלחה

השיר זכה להצלחה רבה, כאשר הגיע למקום הראשון במצעד השירים של קולומביה, ולמקום הראשון במצעד השירים של ספרד. השיר הגיע למקום השני במצעד השירים הלטיניים של בילבורד, אך לא הצליח לכבוש את פסגת המצעד. גם בפורטוגל, הצליח השיר להגיע למקום השני.
איגוד תעשיית ההקלטות הספרדי העניק לשיר את תואר הזהב, על מכירות של למעלה מ-20,000 עותקים במדינה.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 31 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 16 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 43 |  |
|  ארגנטינה | ארגנטינה הוט 100 | 40 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 66 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הלטיניים | 2 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 43 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | - |  |
|  הולנד | מצעד 100 הסינגלים ההולנדיים | 20 |  |
|  הונגריה | Rádiós Top 40 | 35 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 41 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 12 |  |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 15 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 4 |  |
|  מקסיקו | טופ 100 – מקסיקו | 33 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 8 |  |
|  ספרד | PROMUSICAE | 1 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 2 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 3 |  |
|  פנמה | מוניטור לטינו | 3 |  |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 66 |  |
|  צרפת | SNEP | 52 |  |
|  קולומביה | נשיונל-רפורט | 1 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 57 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 86 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 6 |  |
נתוני מכירות

| אזור | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ספרד (PROMUSICAE) | זהב | 10,000 |
| פורטוגל (AFP) | זהב | 5,000 |
| צרפת (SNEP) | זהב | 100,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 115,000 |
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 28 במאי 2020 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | אפיק • קולומביה |  |
הערות שוליים

↑  רגאטון אלטרנטיבי • גנגסטה ראפ • טראפ
↑  אלחנדרו רמירז, די. ג'יי. נלסון, מרקו מסיס, אל גינצ'ו, רוסליה, טראוויס סקוט
↑  רוסליה, אל גינצ'ו, סקיי רומפיאנדו, טייני, טאו הלם
1 2 3 4  TKN (feat. Travis Scott), נבדק ב-2020-07-22
1 2  Top 100 Colombia – national-REPORT, web.archive.org, ‏2020-07-17
↑  ROSALÍA & Travis Scott – TKN (באנגלית), נבדק ב-2020-07-22
↑  Listen to “TKN” by Rosalía / Travis Scott (באנגלית), נבדק ב-2020-07-22
↑  El portal de Música, www.elportaldemusica.es
↑  Travis Scott, Billboard
↑  portuguesecharts.com - Portuguese charts portal, portuguesecharts.com
1 2  Música, El portal de, TKN - ROSALÍA & Travis Scott | EPDM (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2020-07-22
↑  "Top AFP/Audigest - Semana 06 de 2020" (PDF) (in Portuguese). Associação Fonográfica Portuguesa. p. 6. Retrieved 24 April 2020.
↑  Les certifications, SNEP (בצרפתית)
| רוסליה |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | Los Ángeles • El Mal Querer • Motomami |  |
| מיני-אלבומים | RR |  |
| סינגלים | "Catalina"‏ • "De Plata"‏ • "Aunque es de noche"‏ • "Malamente"‏ • "Pienso en tu mirá"‏ • "Di mi nombre"‏ • "Bagdad"‏ • "De aquí no sales"‏ • "Con altura"‏ • "Aute Cuture"‏ • "Milionària"‏ • "Yo x Ti, Tu x Mi"‏ • "A Palé"‏ • "Juro Que"‏ • "TKN"‏ • "Lo Vas a Olvidar"‏ • "La Noche de Anoche"‏ • "Linda"‏ • "La Fama"‏ • "Saoko"‏ • "Chicken Teriyaki"‏ • "Despechá"‏ • "El Pañuelo"‏ • "Besos Moja2"‏ • "LLYLM" • "Beso" • "Tuya" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Antes de morirme" • "Barefoot in the Park" • "Highest in the Room (Remix)" • "KLK" • "Relación (Remix)" |  |
| סינגלים שיווקים | "Dolerme"‏ • "Blinding Lights (remix)"‏ • "Hentai" |  |
| סיבובי הופעות | El Mal Querer Tour • Motomami World Tour |  |
| טראוויס סקוט |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | Rodeo • Birds in the Trap Sing McKnight • Huncho Jack, Jack Huncho • Astroworld • Utopia |  |
| אלבומי אוסף | JackBoys |  |
| מיקסטייפים | Owl Pharaoh • Days Before Rodeo |  |
| סינגלים | "3500" • "Antidote" • "Pick Up the Phone" • "Champions" • "Goosebumps" • "Butterfly Effect" • "Watch" • "Sicko Mode" • "Yosemite" • "Wake Up" • "Chopstix" • "Power Is Power" • "Antisocial" • "Highest in the Room" • "Out West" • "The Scotts" • "TKN" • "The Plan" • "Franchise" • "Goosebumps (Remix)" • "Durag Activity" • "Escape Plan" • "Mafia" • "K-pop" • "Delresto (Echoes)" • "Meltdown" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Chimes" (RMX) • "Workin" • "Whole Lotta Lovin'" • "Bake Sale" • "Love Galore" • "Portland" • "4 AM" • "Know No Better" • "Sky Walker" • "Krippy Kush" (Remix) • "Dark Knight Dummo" • "Champion" • "Zeze" • "Mile High" • "First Off" • "The London" • "Take What You Want" • "Give No Fxk" • "Turks" • "Wash Us in the Blood" • "Buss It" (Remix) • "Hold That Heat" • "Never Sleep" |  |
| שירים אחרים | "Fair Trade" • "Pussy & Millions" • "Cinderella" |  |
| סיבובי הופעות | Astroworld – Wish You Were Here Tour |  |
| ערכים קשורים | קקטוס ג'ק רקורדס • האנצ'ו ג'ק • טראוויס סקוט: Look Mom I Can Fly • אסון פסטיבל אסטרו-וורלד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 986c9fff-27ac-45bd-9f8a-6296f1c4bcad
ג'ודית שיינדלין

| --- | --- |

שיינדלין בפסטיבל טרייבקה, 2012
 לידה:  21 באוקטובר 1942 (בת 82) ברוקלין, ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Judith Susan Blum 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  בית הספר למשפט של ניו יורק  אמריקן יוניברסיטי  בית ספר תיכון ג'יימס מדיסון 
 תפקיד:  שופטת 
 בן או בת זוג:  ג'רי שיינדלין (1977–1990)  ג'רי שיינדלין (1991–?) 
 פרסים והוקרה:  פרס אמי לבידור בשעות היום  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 www.whatwouldjudysay.com
 
ג'ודית סוזן שַיינדלין (לבית בלום; באנגלית: Judith Susan Sheindlin; נולדה ב-21 באוקטובר 1942), הידועה בכינוי השופטת ג'ודי (Judge Judy), היא עורכת דין, שופטת, אישיות טלוויזיונית וסופרת יהודייה-אמריקאית. היא השתתפה כשופטת מספטמבר 1996 עד יולי 2021 בתוכנית הריאליטי המשפטית "השופטת ג'ודי". בנובמבר 2021 הייתה צפויה לעלות תוכנית חדשה בכיכובה, "Judy Justice", בערוץ IMDb.
שיינדלין עברה את בחינת הלשכה בניו יורק בשנת 1965, הפכה לתובעת במערכת המשפט למשפחה. בשנת 1982 מינה אותה ראש עיריית ניו יורק אד קוץ' כשופטת, תחילה בבית משפט פלילי, וב-1986 כשופטת המפקחת על בית המשפט למשפחה של מנהטן.
קורות חיים > ראשית חייה וחינוכה

שיינדלין נולדה בברוקלין, ניו יורק לזוג הורים יהודים, מארי בלום, רופא שיניים שהוריו היגרו מרוסיה, ואתל סילברמן. למדה בתיכון ג'יימס מדיסון בברוקלין, ולאחר מכן למדה באמריקן יוניברסיטי בוושינגטון הבירה, שם היא סיימה את התואר ראשון עם התמחות בממשל. היא נרשמה ללימודים במכללת וושינגטון למשפטים של האוניברסיטה האמריקנית, שם הייתה האישה היחידה בכיתה של 126 תלמידים. היא סיימה את לימודיה בבית הספר למשפטים בניו יורק וקיבלה תואר ראשון במשפטים בשנת 1965.
קורות חיים > קריירה משפטית

בשנת 1965, בשנה שבה סיימה את לימודיה, עברה שיינדלין את בחינת הלשכה בניו יורק והתקבלה לעבודה כעורכת דין תאגידית של חברת קוסמטיקה. בתוך שנתיים מאסה בעבודתה ועזבה כדי לגדל את שני ילדיה. זמן קצר לאחר מכן החלה לעבוד כתובעת בבתי המשפט למשפחה. במסגרת תפקידה כעורכת דין, שיינדלין העמידה לדין מקרים של התעללות בילדים, אלימות במשפחה ועבריינות נוער. בשנת 1982 מונתה כשופטת בבית משפט פלילי. כעבור ארבע שנים קודמה לשופטת מפקחת של בית המשפט למשפחה במנהטן. היא זכתה למוניטין כשופטת "קשוחה" (אם כי היא עצמה התנגדה לתיוגה כ"קשוחה" ו"נוקשה") הידועה בקבלת החלטות מהירה ובשנינות חריפה.
בעקבות המוניטין שזכתה לו, הייתה שיינדלין בפברואר 1993 למושאה של כתבה בעיתון "לוס אנג'לס טיימס", שהציגה אותה כאישה הנחושה בדעתה להפוך את מערכת בתי המשפט לפועלת לטובת הכלל. לאחר מכן היא הופיעה בתוכנית "60 דקות" של CBS וזכתה להכרה ארצית. בשנת 1996 פרסמה את ספרה הראשון, Don't Pee on My Leg and Tell Me It's Raining ("אל תשתין לי על הרגל ותאמר לי שיורד גשם"). באותה שנה פרשה מתפקידה כשופטת בבית המשפט למשפחה. במהלך תפקידה שפטה יותר מ-20,000 מקרים. לאחר פרישתה המשיכה לזכות לתשומת לב ציבורית ניכרת.
תוכנית הטלוויזיה "השופטת ג'ודי"

התוכנית עלתה על מסך הטלוויזיה ב-16 בספטמבר 1996, ועד היום השלימה עשרים וחמש עונות. שיינדלין הצהירה כי מטרתה העיקרית בכיבובה בתוכנית היא לעודד את הציבור לעשות את הדבר הנכון, וכי כל אדם חייב לקחת אחריות על מעשיו.
תוכנית הטלוויזיה "השופטת ג'ודי" > רייטינג

מאז עלייתה ועד היום מדורגת התוכנית במקום הראשון מבין תוכניות הריאליטי המשפטיות. מראשיתה היה הרייטינג שלה גבוה במיוחד, והוא עומד על בין 9 ל-10 מיליון צופים יומיים בממוצע. במהלך השנים 2009–2010 עלה הרייטינג שלה על זה של "המופע של אופרה וינפרי" במהלך שעות היום. מאז הפכה התוכנית לראשונה במדרג תוכניות הטלוויזיה בשעות היום. רצף זה המשיך גם בעונת 2012-13.
כתוצאה מרייטינג גבוה מתמשך ופופולריות, העונות חודשו מספר רב של פעמים. התוכנית חודשה ב-4 באפריל 2013 לאחר הארכת החוזה של שיינדלין לעונת 2016-17. התוכנית פופולרית במיוחד בקרב נשים בגילי 25–54.
הסופר ברנדן אי. קרנר, בדבריו על הפופולריות של התוכנית, ציין כי
סקר של Reader's Digest מ-2013 תמך בדברים אלה, וגילה שהאמריקנים סומכים על השופטת ג'ודי יותר מעל כל תשעת שופטי בית המשפט העליון של ארצות הברית.
תוכנית הטלוויזיה "השופטת ג'ודי" > תרבות הפופ האמריקנית

התוכנית השתלבה בתרבות הפופ האמריקנית. בשנת 2003 הכתיר VH1 את שיינדלין כאחד מבין "200 מאושיות תרבות הפופ הגדולות". נעשו אזכורים רבים של שיינדלין (בדרך כלל בכינוי "השופטת ג'ודי") במספר תוכניות, בהן "ג'ימי קימל בשידור חי!" ברשת ABC, "משפחת סימפסון" (בדמותה של Judge Constance Harm, בדיבוב ג'יין קצ'מארק), ויל וגרייס (ב-NBC), "הטופ המודל הבאה" (ברשת UPN שמוזגה לרשת CW), "החוליה החלשה", "הפרקליטים" וספרו של ג'ון סטיוארט America: A Citizen's Guide to Democracy Inaction. לפני העונה ה-18 יצאו לרחובות אלפים בתלבושות של השופטת ג'ודי ויצרו וידאו קליפ שלה.
עד מהרה החלו להופיע גם אזכורים סאטיריים שלה, בהן ב"סאטרדיי נייט לייב", ב"משפחת סימפסון" וב"תוכנית של אמנדה", וכן ב-Celebrity Smacktalker's Competition, שכוללת פארודיות מרובות על שיינדלין כנגד אישיות פופולריות ציבוריות אחרות.
תוכנית הטלוויזיה "השופטת ג'ודי" > שכר

בשנת 2012 דווח כי שיינדלין היא האישיות הטלוויזיונית בעלת השכר הגבוהה ביותר. היא הרוויחה 123,000 דולר לכל פרק של התוכנית, ובסך הכול $45,000,000 בשנה ל-52 ימי צילומים. מאוחר יותר, בדיווח של אוקטובר 2013, שכרה של שיינדלין נותר הגבוה ביותר: $47,000,000 בשנה לשופטת ג'ודי, או כ-$900,000 ליום עבודה.
אקטיביזם

באוקטובר 2023, שיינדלין, יחד עם שחקנים, קומיקאים ומנהלי בידור מהוליווד חתמו על מכתב פתוח לנשיא ביידן. הם קראו לשחרור בני ערובה המוחזקים על ידי ארגון הטרור חמאס. הקמפיין שהושק לצד המכתב נקרא #NoHostageLeftBehind. המכתב מדגיש את הרצון לחופש הן לישראלים והן לפלסטינים לחיות בשלום ומגנה את האלימות של חמאס.
ספריה

1996: Don't Pee on My Leg and Tell Me It's Raining, Harper Collins
1999: Beauty Fades, Dumb is Forever, Harper Paperbacks
2000: Keep It Simple, Stupid: You're Smarter Than You Look, Cliff Street Books
2000: Win or Lose by How You Choose, Harper Collins
2001: You're Smarter Than You Look: Uncomplicating Relationships in Complicated Times, Harper Paperbacks
2014: What Would Judy Say? Be the Hero of your Own story
הערות שוליים

↑  Mikey O'Connell, "Judy Sheindlin on Ending ‘Judge Judy,’ Her New Show and the Legal System’s Biggest Flaw", The Hollywood Reporter, May 13 2021
↑  Weldon, Fay (9 באוקטובר 2008). "Judy, madly, deeply". The Guardian. London. נבדק ב-14 בדצמבר 2008. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Getlin, Josh (14 בפברואר 1993). "Law and Disorder". Los Angeles Times. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Matt Donnelly, Hollywood Stars and Executives Thank President Biden for Leadership, Call for Release of All Hamas Hostages, Variety, ‏2023-10-23 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  CiNii: DA09881755  ISNI: 0000 0001 1449 3350  LCCN: n95103878  NDL: 00764561  NLK: KAC201753617  VIAF: 79459348   WorldCat (עם VIAF): 79459348