stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רקוויאם פולני

רקוויאם פולני היא יצירה פרי עטו של המלחין הפולני קשישטוף פנדרצקי, על פי טקסט הרקוויאם הקתולי (עם מזמורים רבים) בתוספת תרגום לפולנית של הטריסגיון - תפילה אותה אומרים בנצרות האורתודוקסית המזרחית. היצירה הולחנה במשך תקופה ארוכה, החל משנות השמונים, ועודכנה לאחרונה בשנת 2005. כל אחד מפרקי היצירה מוקדש לדמות או לאירוע בהיסטוריה הפולנית, ובכך יצירה זו היא יצירה לאומית ופוליטית, דבר זה מתבטא גם בשמה. הרקוויאם הפולני נחשב לאחת היצירות הידועות ביותר של פנדרצקי ולהלחנה חשובה של מיסת הרקוויאם.
חיבור היצירה

בשנת 1980 ביקשה תנועת סולידריות, מפנדרצקי לכתוב יצירה לטקס הסרת הלוט מפסל במספנות גדנסק, לזכר ההרוגים במהומות נגד הממשלה של 1970 בהם נהרגו 42 מפגינים. פנדרצקי נענה לבקשה והלחין יצירה למילות ה"לקרימוסה", אותה הקדיש ללך ואלנסה, מנהיג תנועת סולידריות. את הלקרימוסה הרחיב פנדרצקי לרקוויאם שלם, שכל אחד מפרקיו הוקדש לאירוע או לדמות בהיסטוריה הפולנית. לדוגמה: הדיאס אירה הוקדש למרד ורשה, הרקורדרה למקסימיליאן קולבה וליברה מה לטבח יער קאטין. מוטיב לאומי נוסף קיים ביצירה בדמות אזכור להמנון פולין במהלך הרקורדרה.
היצירה בוצעה בביצוע חלקי (8 פרקים בלבד) ב-1983 בוושינגטון, ובביצוע בכורה מלא ב-28 בספטמבר 1984 בשטוטגרט. בשנת 1993 הוציא פנדרצקי מהדורה חדשה ומעודכנת של הרקוויאם  בתוספת פרק הסנקטוס, וב-2005 הוציא שוב מהדורה חדשה ובה פרק נוסף, "שיאקונה", שהוקדש לאפיפיור הפולני יוחנן פאולוס השני.
חיבור היצירה > ביצועים בישראל

פנדרצקי עצמו הגיע לישראל לנצח על התזמורת הפילהרמונית הישראלית בביצוע של הרקוויאם הפולני פעמיים. הפעם הראשונה  הייתה בדצמבר 1986, והיה זה הביצוע הראשון של הרקוויאם בישראל. לרגל יום הולדתו ה-80 של המלחין, בשנת 2014, הוא הוזמן שוב לישראל וניצח על סדרת קונצרטים של התזמורת הפילהרמונית בביצוע לרקוויאם המעודכן.
הרכב וביצוע

לביצוע היצירה נדרשים ארבעה סולנים: סופרן, מצו סופרן, טנור ובס, מקהלה גדולה של ארבע קולות ותזמורת גדולה הכוללת:
סקיצת כלי קשת.
כלי נשיפה - שלושה חלילים ואחד מהם מוכפל על ידי פיקולו, שלושה אבובים, ארבעה קלרינטים (שלושה ברה ואחד בס), שלושה בסונים, קונטרה-בסון, שש קרנות יער, ארבע חצוצרות, ארבעה טרומבונים וטובה.
מחלקת כלי הקשה גדולה  (19 כלים) לרבות - טימפני, תופים מסוגים שונים, שלוש מצילות ומצילתיים, גונג, קסילופון, שוט, תיבות סיניות, פעמונים מסוגים שונים ועוד.
זמן ביצוע של היצירה בגרסתה הראשונית הוא כ-95 דקות, ובגרסתה המעודכנת מעט יותר משעתיים.
סדר הפרקים

Introitus
Kyrie
Sequence
Dies irae
Tuba mirum
Mors stupedit
Quid sum miser
Rex tremendae
Recordare Jesu pie
Ingemisco tanquam reus
Lacrimosa
Sanctus
Ciaccona
Agnus Dei
Communion Lux aeterna
Libera me, Domine
Offertorium Święty Boże, święty mocny
Finale Libera animas
לקריאה נוספת

עדה ברודסקי (עורכת), ספר הליטורגיקה, (מילים לצלילים חלק ד'), ירושלים: הוצאת כרמל, תשע"ג, עמ' 248-254.
ריימונדו אורסי

ריימונדו ביביאני "מומו" אורסי (בספרדית: Raimundo Bibiani "Mumo" Orsi;‏ 2 בדצמבר 1901 – 6 באפריל 1986) היה כדורגלן ארגנטינאי-איטלקי ששיחק בעמדות הקיצוני השמאלי והחלוץ.
אורסי, יליד ארגנטינה, החל את הקריירה בקבוצת אינדפנדיינטה, ולאחר קדנציה מוצלחת במדי יובנטוס חזר לדרום אמריקה שם שיחק במספר קבוצות מארגנטינה, אורוגוואי, ברזיל וצ'ילה. הוא החל את הקריירה הבינלאומית במדי ארגנטינה, עמה זכה בקופה אמריקה, ובעקבות מעברו ליובנטוס ייצג גם את איטליה, עמה זכה במונדיאל 1934 ואף כבש במשחק הגמר. בסך הכל במדי שתי הנבחרות, רשם 48 הופעות ו-16 שערים.
קריירת משחק

אורסי החל את קריירת המשחק בקבוצת אינדפנדיינטה, שם התבטא כישרונו באגף שמאל. אורסי, שהיה שמאלי ברגלו, הפגין מהירות ודיוק. אורסי ניחן בהגבהות מדויקות וכן ביכולת כיבוש שערים, שהפכו אותו למסוכן בשני האגפים וכן בעמדות התקפה מרכזיות. הופעת הבכורה שלו הייתה ב-30 בנובמבר 1919, והוא המשיך לשחק בקבוצה עד לשנת 1928. אורסי זכה עם אינדפנדיינטה בשתי אליפויות ושלושה גביעים בארגנטינה, ויכולתו במדי נבחרת ארגנטינה באולימפיאדת אמסטרדם (1928) שכנעה את ראשי קבוצת יובנטוס האיטלקית להחתים את אורסי.
העברתו של אורסי ליובנטוס לוותה בלא מעט סיבוכים, בעיקר בשל המשא המתן המורכב עם אינדפנדיינטה, וחוקי המשחק באיטליה באותה תקופה שהגבילו שכר לכדורגלנים זרים. בסופו של דבר, הוא עלה לשחק לראשונה בתחילת עונת 1929/1930. אורסי השתלב מצוין בקבוצה, והיה מעמודי התווך של המועדון שזכה בחמש אליפויות איטליה רצופות, החל מעונת 1930/1931. בהתאם לנוהלי המשטר הפאשיסטי באיטליה באותה תקופה, אורסי קיבל באופן מיידי אזרחות איטלקית, ואף זומן לנבחרת איטליה.
ב-1935 חזר אורסי לארגנטינה, שם חתם במדי קבוצתו הראשונה, אינדפנדיינטה, והמשיך לקדנציות קצרות בבוקה ג'וניורס, בפלטנסה ובקלוב אלמגרו, תחנתו האחרונה בארגנטינה. ב-1938 עבר לשחק בפניארול מליגת העל האורוגוואית, וסייע לה לזכות באליפות המקומית. משם עבר אורסי לברזיל, שם חתם במדי פלמנגו עמה זכה באליפות ריו דה ז'ניירו. לאחר קדנציה שנייה בפניארול, וקדנציה קצרה בצ'ילה במדי סנטיאגו נסיונל, פרש אורסי ממשחק פעיל בשנת 1943, כשהיה בן 42.
קריירת משחק > קריירה בינלאומית

הופעת הבכורה הבינלאומית של אורסי הייתה במדי נבחרת ארגנטינה ב-10 באוגוסט 1924, במשחק ידידות ביתי מול אורוגוואי שהסתיים בשוויון 0-0. כל ארבעת משחקיו הראשונים במדי הנבחרת היו משחקי ידידות מול הנבחרת השכנה. לאחר מכן, זכה אורסי עם נבחרתו בטורניר הקופה אמריקה בשנת 1927. באולימפיאדת אמסטרדם (1928) שיחק אורסי תפקיד מרכזי בנבחרת. הוא כבש את שערי הבכורה שלו בניצחון 11:2 על ארצות הברית, שם כבש צמד, ומשחק אחר כך כבש את שערו השלישי והאחרון במדי ארגנטינה, בניצחון 6:3 על בלגיה. אורסי ונבחרתו העפילו עד לגמר האולימפי, שם פגשו את אורוגוואי. לאחר שוויון 1:1 במשחק הגמר לאחר הארכה, נקבע משחק חוזר, ובו הפסידה ארגנטינה 2:1 והסתפקה במדליית הכסף. בסך הכל, בקדנציה הראשונה שלו במדי ארגנטינה, כבש אורסי שלושה שערים ב-12 הופעות.
הופעותיו המשכנעות של אורסי באולימפיאדה, הובילה את ראשי יובנטוס להחתים אותו בקבוצה, ובעקבות נוהלי המשטר הפאשיסטי באיטליה, הוא קיבל עד מהרה אזרחות איטלקית וזומן לשחק בנבחרת איטליה. הוא רשם את הופעת הבכורה שלו במדי איטליה ב-1 בדצמבר 1929, וכבר באותו משחק כבש צמד בניצחון 6:1 על פורטוגל במשחק ידידות. הישג השיא של אורסי עם איטליה היה במסגרת מונדיאל 1934 הביתי. לאחר שפתח את הטורניר עם צמד שערים בניצחון 7:1 על ארצות הברית, הוסיף אורסי לפתוח בכל משחקיה של איטליה, עד למשחק הגמר מול צ'כוסלובקיה. אורסי כבש בגמר את שער השוויון לזכות איטליה בדקה ה-81, שהביא את המשחק להארכה, בה ניצחה איטליה 2:1 וזכתה בתואר. בזכות הופעותיו, זכה אורסי למקום בנבחרת הטורניר, לצד חמישה מחברי נבחרתו. בנוסף לזכייה במונדיאל, זכה אורסי עם איטליה פעמיים בתואר הגביע הבינלאומי של מרכז אירופה. משחקו האחרון של אורסי במדי איטליה היה במסגרת אותו הטורניר, ב-24 במרץ 1935, בניצחון 2:0 על אוסטריה. בסך הכל רשם אורסי 35 הופעות במדי איטליה, וכבש 13 שערים.
אורסי היה למתאזרח בעל מספר ההופעות הגבוה ביותר במדי איטליה במשך למעלה מ-70 שנים, עד ששיאו נשבר על ידי מאורו קאמורנזי, בעצמו מתאזרח ארגנטינאי, בשנת 2008. אורסי חזר להופעה אחרונה במדי ארגנטינה ב-9 באוגוסט 1936, במשחק ידידות מול אורוגוואי, שחתם את קריירת המשחק הבינלאומית שלו. בסך הכל, במדי שתי הנבחרות יחד, רשם אורסי 48 הופעות בינלאומיות, בהן כבש 16 שערים.
תארים > תארים כשחקן

אליפויות (2): 1922, 1926
גביעים (3): 1924, 1925, 1926
אליפות איטליה (5): 1930/1931, 1931/1932, 1932/1933, 1933/1934, 1934/1935
אליפות אורוגוואי: 1938
אליפות ריו דה ז'ניירו: 1939
קופה אמריקה: 1927
מדליית כסף אולימפית: 1928
גביע העולם: 1934
הגביע הבינלאומי של מרכז אירופה: 1927 – 1930, 1933 – 1935
נבחרת הטורניר של גביע העולם: 1934
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| שנה> נבחרת ארגנטינה | הופעות> נבחרת ארגנטינה | שערים> נבחרת ארגנטינה |
| --- | --- | --- |
| 1924 | 2 | 0 |
| 1927 | 3 | 0 |
| 1928 | 7 | 3 |
| 1936 | 1 | 0 |
נבחרת איטליה
| 1929 | 1 | 2 |
| 1930 | 5 | 1 |
| 1931 | 8 | 4 |
| 1932 | 6 | 2 |
| 1933 | 7 | 1 |
| 1934 | 7 | 3 |
| 1935 | 1 | 0 |
| סך הכול בארגנטינה | 13 | 3 |
| סך הכול באיטליה | 35 | 13 |
| סך הכול בקריירה | 48 | 16 |
שין קיונג-סוק

זהו שם קוריאני; שם המשפחה הוא .
| --- | --- |

 לידה:  12 בינואר 1963 (בת 61) ג'ונגאופ, קוריאה הדרומית 
 מדינה:  קוריאה הדרומית 
 מקום לימודים:  המכון לאמנות סיאול 
 שפות היצירה:  קוריאנית 
 בן או בת זוג:  Nam Jin-woo 
 פרסים והוקרה:  Manhae Prize (1996)  לי בינג-צ'ול 
 
שין קיונג-סוק (בהנגול: 신경숙; ‏נולדה ב־12 בינואר 1963) היא סופרת דרום קוריאנית, הקוריאנית הראשונה והאישה הראשונה שזכתה בפרס "Man Asian Literary Prize". את הפרס קיבלה בשנת 2011 על ספרה "בבקשה תשגיחי על אמא".
חייה

קיונג-סוק נולדה בכפר השוכן בדרום מערב קוריאה הדרומית, ילדה רביעית מבין שישה אחים, לאחר שלושה בנים. הוריה היו חקלאים שלא יכלו לשלוח אותה ללימודים בבית ספר תיכון. בגיל 16 היא עברה לסיאול שם גר אחיה הבכור. לפרנסתה עבדה במפעל אלקטרוניקה ובמקביל למדה בתיכון ערב. קיונג-סוק למדה כתיבה יוצרת באקדמיה לאמניות בסיאול. ספר הביכורים שלה פורסם בשנת 1985.
כתיבתה כוללת נובלות וסיפורים קצרים. במהלך השנים זכתה במספר פרסים.
ספרה המפורסם ביותר הוא "בבקשה תשגיחי על אמא" שיצא לאור בקוריאה הדרומית בשנת 2009, והגיע למיליון עותקים עשרה חודשים לאחר יציאתו לאור. הספר הומחז להצגה. באפריל 2012 הגיע ל-2 מיליון עותקים. הספר יצא לאור ב-19 מדינות ביניהן ארצות הברית וסין. בישראל יצא הספר בשנת 2011 בהוצאת ידיעות אחרונות. המהדורה העברית תורגמה מאנגלית. הספר מספר על אמא שנעלמת ומשפחתה המחפשת אותה. הספר מסופר מזווית הראיה של בני המשפחה השונים. כל בן משפחה בתורו מספר על אמו ועל זיכרונותיו ומערכת יחסיו עם אמו. האמא היא אשה פשוטה שאינה יודעת קרוא וכתוב החיה בכפר שהקדישה את כל חייה לילדיה, בתקופה של שינויים חברתיים רבים. ילדיה המשכילים גרים בסיאול.
נבחרת פקיסטן בכדורגל

נבחרת פקיסטן בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של פקיסטן. הנבחרת מעולם לא העפילה לגביע העולמי או לגביע אסיה. סיבה אפשרית לחולשת הנבחרת היא עדיפות סוגי ספורט כמו קריקט, למרות שבאחרונה השקיעה הממשלה הפקיסטנית תקציבים בנבחרת הכדורגל הלאומית.
הדירוג הנוכחי של נבחרת פקיסטן ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-197 בעולם, נכון ל-19 בספטמבר 2024; הניקוד הוא 842.59 – ללא שינוי לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 141 נמדד לראשונה בפברואר 1994, והדירוג הנמוך ביותר 205 נמדד לראשונה ביוני 2019.
ב-7 בדצמבר 2005, ערך מגן קבוצת פולהאם האנגלית, זשאן רהמן, יליד אנגליה למשפחה מפקיסטן, את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פקיסטן במשחק נגד נבחרת סרי לנקה. רהמן נחשב לשחקן הפקיסטני הבכיר ביותר המשחק כיום בליגות באירופה.
כל גביעי העולם

1930 עד 1986 - לא נכנסה. הייתה חלק מהאימפריה הבריטית עד שנת 1947
1990 עד 2026 - לא העפילה
כל גביעי אסיה

1956 - פרשה
1960 - לא העפילה
1964 - לא נכנסה
1968 - לא העפילה
1972 - לא העפילה
1976 - פרשה
1980 - לא נכנסה
1984 עד 2023 - לא העפילה
כל גביעי האתגר של ה-AFC

2006 - סיבוב ראשון
2008 עד 2014 - לא העפילה
כל גביעי פדרציית הכדורגל של דרום אסיה

1993 - מקום רביעי
1995 - סיבוב ראשון
1997 - מקום שלישי
1999 - סיבוב ראשון
2003 - מקום רביעי
2005 - חצי גמר
2008 עד 2013 - שלב הבתים
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א
1 2  החל מאוגוסט 1993 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות גברים בכלל
שלום בית

שלום בית הוא מונח המתאר יחסי שלום והרמוניה בין בני משפחה, באופן המאפשר חיים משותפים ללא חיכוכים ומריבות קשות. שלום בית נחשב כערך ביהדות, הן מצד מצוות ומידות טובות שבין אדם לחבירו, והן כתשתית לחיי נישואים והקמת משפחה בצורה בריאה ואידיאלית.
שלום בית בנישואים

שלום בית בין בני הזוג חיוני לצורך תפקוד נכון של הבית, ולצורך חינוך הילדים באווירה נעימה ושלווה ונטולת קונפליקטים. כדי להגיע למצב כזה נדרשת עבודה עצמית של בני הזוג, והרבה מוטיבציה מצד שניהם.
מושג זה עולה פעמים רבות במשפטי גירושים, כאשר אחד מבני הזוג מבקש להתגרש, ואילו האחר דורש שלום בית, כלומר חזרה לחיי נישואים הרמוניים.
שלום בית בספרות חז"ל

בחז"ל אנחנו מוצאים אמירות רבות העוסקות ביחס הנכון שצריך להיות בין בני הזוג, וכיצד עליהם לשמור יחד על האחוה והכבוד ההדדי. והרמב"ם בספר משנה תורה מסכם כמה מדברי חז"ל בעניין זה- ”וכן צוו חכמים שיהיה אדם מכבד את אשתו יתר מגופו ואוהבה כגופו, ואם יש לו ממון מרבה בטובתה כפי הממון, ולא יטיל עליה אימה יתירה ויהיה דיבורו עמה בנחת ולא יהיה עצב ולא רוגז” (משנה תורה לרמב"ם, ספר נשים, הלכות אישות, פרק ט"ו, הלכה י"ט).
כמו כן, ישנם סיפורים על רבנים גדולים שעשו מאמצים חריגים כדי לעזור לקיים שלום בית בין בני זוג. דוג' אחת לזה היא בסיפור בו איש אחד כעס על אשתו שהתעכבה בשיעור של רבי מאיר, ועל כן ציווה אותה ללכת ולירוק בפניו של רבי מאיר. רבי מאיר מתוודע לכך ומודיע שהוא זקוק למישהי שתירק לעינו כדי לרפא אותה, ומזמין את האישה כדי שתוכל לקיים את דברי בעלה ולהתפייס עמו.
מקור הביטוי

המושג שלום ביתו מופיע בתלמוד לעניין שלום בבית בכלל (לא דווקא לעניין שלום שבין בני זוג). בתקופה המודרנית, משתמשים במושג זה בעיקר לעניין שלום שבין בני זוג.
לקריאה נוספת

הרב שמחה אהרונוב, שלום ואושר בבית היהודי, ירושלים 2002.
הערות שוליים

↑  ויקרא רבה, ט' סימן ט'; תלמוד ירושלמי, סוטה פ"א, סימן ד'
ערך זה הוא קצרמרבנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תאודור בזה

| --- | --- |

 לידה:  24 ביוני 1519 וזלה, צרפת 
 פטירה:  13 באוקטובר 1605 (יוליאני) (בגיל 86) ז'נבה, רפובליקת ז'נבה 
 מדינה:  צרפת, רפובליקת ז'נבה, שווייץ 
 השכלה:  האוניברסיטה הישנה של אורליאן 
 מעסיק:  אוניברסיטת לוזאן, אוניברסיטת ז'נבה 
 השקפה דתית:  נצרות פרוטסטנטית 
 
תאודור בֶּזָה (בלטינית: Theodorus Beza; בצרפתית: Théodore de Bèze; ‏24 ביוני 1519 – 13 באוקטובר 1605) היה תאולוג קלוויניסט פרוטסטנטי צרפתי, רפורמטור נוצרי ומורה. מתרגם ספר תהילים לצרפתית. הוא פעל בצרפת ובשווייץ.
בזה נטל חלק חשוב ברפורמציה הפרוטסטנטית כתלמידו של ז'אן קלווין, הוא גם היה יורשו של קלווין כמנהיג הדתי של הרפובליקה של ז'נבה שאותה יסד קלווין עצמו.
רנה דרייפוס

| --- | --- |

 לידה:  6 במאי 1905 ניס, צרפת 
 פטירה:  16 באוגוסט 1993 (בגיל 88) מנהטן, ארצות הברית 
 שם לידה:  René Albert Dreyfus 
 לאום:  צרפת 
 תקופת הפעילות:  ? – 16 באוגוסט 1993 
 פרסים והוקרה:  אביר בלגיון הכבוד 
 
רנה דרייפוס (בצרפתית: René Dreyfus;‏ 6 במאי 1905 – 16 באוגוסט 1993) היה נהג מרוצי מכוניות יהודי-צרפתי, זכה ב-36 מרוצים ברחבי אירופה, בין שנות ה-20 לשנות ה-30 של המאה ה-20 השתתף במרוצי הגרנד פרי למכוניות.
דרייפוס נהג במכוניות המרוץ מתוצרת פרארי, בוגאטי, "Delahaye" (אנ') ומזראטי.
ביוגרפיה

דרייפוס נולד בעיר ניס שבצרפת. בצעירותו הוא עבד בעסק המשפחתי לאספקת נייר, התעניין בעולם המכוניות ולמד לנהוג.
דרייפוס רכש דגם של "בוגאטי" והצטרף למועדון "מוטו דה ניס" לחובבי מכוניות תחרותיים צעירים. בשנים 1924 - 1929 השתתף במרוצי חובבים בליגות שונות. בשנת 1924 הגיע למקום הראשון בקטגוריה שלו ולמקום החמישי הכללי ב-גרנד פרי מונקו. דרייפוס המשיך לזכות בשלוש אליפויות צרפתיות רצופות בחמש השנים הבאות. בשנת 1929 נכנס למרוץ המקצועי הראשון שלו, הגרנד פרי הראשון של מונקו.
בשנת 1930 זכה דרייפוס במרוץ, נוהג בדגם "Type 35B Bugatti" (אנ') לאחר שנקט באסטרטגיה חדשנית: הוספת מכלי דלק. משהבין דרייפוס שמכוניות בוגאטי יהיו תמיד מהירות יותר מהרכבים שבבעלותם של מתחרים פרטיים, טען דרייפוס שהסיכוי היחיד שלו לזכות, הוא בהימנעות מתדלוק, ולכן היו לו עוד מכלי דלק שנוספו למכוניתו.
בהמשך עבר דרייפוס לנהוג במכוניות הרשמיות של בוגאטי, ובשנת 1935 בפרארי.
באוגוסט 1937 במסגרת "המירוץ למיליון" (אנ') שבר דרייפוס את שיא המהירות הקודם, שהשיגה מכונית המירוץ של אלפא רומיאו, כשנהג בדגם ה-דלאהיי 145 (איט'), התחרה כנגד ה"בוגטי", והגיע למהירות של 146.645 קמ"ש. ב"דלאהיי" הורכב מנוע V12, בנפח 4.5 ליטר שהפיק 245 כ"ס. ההפרש לעומת השיא הוקדם היה כעשירית הקמ"ש בלבד, אבל זה הספיק כדי לזכות בפרס – וגם להשפיל את גרמניה הנאצית: לא רק שהשיא החדש נקבע על ידי מכונית צרפתית, אלא גם בידי נהג יהודי.
בשנת 1938 זכה דרייפוס במקום הראשון בגרנד פרי הצרפתי שנערך בעיר פיו בדרום מערב צרפת. אותה אסטרטגיית המרוץ ללא עצירה שהביאה לדרייפוס את הניצחון המשמעותי הראשון שלו שמונה שנים קודם לכן חזר על עצמו. כאשר מסתיים המירוץ הוא חוצה את קו הסיום ראשון בפער של כמעט שתי דקות.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הצטרף דרייפוס לצבא הצרפתי (אנ'), בתפקיד של נהג משאית. בשנת 1940, דרייפוס נשלח בפתאומיות על ידי ממשלת צרפת ל-ארצות הברית כדי לייצג את צרפת על ידי נהיגה על מזראטי במרוץ "אינדיאנפוליס "500. דרייפוס הגיע למקום העשירי.
עם פלישת הגרמנים לפריז דרייפוס התיישב ב-ניו יורק, שם פתח מסעדה צרפתית, "לה גורמה". עם כניסת ארצות הברית למלחמה, ב-1942 התגייס דרייפוס לצבא האמריקאי ושימש באירופה כחוקר בקמפיין האיטלקי. בתום מלחמת העולם השנייה, בשנת 1945, דרייפוס הפך לאזרח אמריקאי הביא את אחיו מוריס לניו יורק, שם פתחו עוד מסעדה צרפתית "לה שאנטקלאיר".
דרייפוס בעל עיטור הלגיון הצרפתי.
דרייפוס נפטר בניו יורק בשנת 1993.
תמונות

רנה דרייפוס במרוץ גרנד פרי מונקו, שנת 1930
רנה דרייפוס ב-"Maserati Tipo 26M" (אנ'), שנת 1932
רנה דרייפוס, במרוץ הגרנד פרי בעיר נים. (מרוץ הגרנד פרי למכוניות של נים (צר') שנת 1932)
רנה דרייפוס, שנת 1935
רנה דרייפוס במרוץ גרנד פרי מונקו, שנת 1935
הערות שוליים

↑  קינן כהן‏, נהג המרוצים היהודי שהשפיל את המפלגה הנאצית, באתר וואלה, 3 במאי 2019
↑  רנה דרייפוס - מרוצי מכוניות racingsportscars.com/driver/results/René-Dreyfus
↑  דלאהיי 145 - המירוץ למיליון אוטו, טל שביט, 31 באוגוסט 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007432924605171  GND: 1138227692  ISNI: 0000 0000 2846 2152  LCCN: n85146987  VIAF: 23576196   WorldCat (עם VIAF): 23576196
שירות ימי ארץ ישראלי

שירות ימי ארץ-ישראלי חברת ספנות עברית שנוסדה בסוף שנת 1932. החברה הוקמה ביוזמתו של רב חובל אליעזר חודורוב שותפיו היו רב חובל ישראלי (ישראליתן), עו"ד פרברשטיין גזבר הנהלת אגודת יורדי ים זבולון וקצין ים מבלגיה.
החברה רכשה בעיראק אוניית 'משא משולבת נוסעים' מבעלים יווני ורשמה אותה בשם 'כרמל', ופתחה קו שיט קבוע בין נמלי ארץ ישראל ומצרים, סוריה וקפריסין.
תחרות קשה מצד ספינות המפרש הערביות, גרמה לחברת הספנות העברית להפסיק פעילותה ובאביב שנת 1934 החברה פורקה. ספינות המפרש הערביות היו מותאמות לסחר חופים והופעלו בצוות קטן. הן הפליגו באיטיות יחסית אך פרקו בכל חוף. אוניות הקיטור מהירות יותר, אך נדרשו בהוצאות גבוהות למכונאים וחומרי דלק. בנוסף נצטרכו למעגן פריקה, שם נפרקו בעלות נוספת על ידי סירות פריקה, או נצטרכו לנמל שם שילמו את עלויותיו. 'כרמל' נמכרה לחברה המצרית מוחמד אמין ומוחמד סרחאן. (Mohamed Ameen & Mohamad Sarhan).
רנה דה נורואה

| --- | --- |
רנה דה נורואה, כומר בקומנדו קיפר בשנת 1944
רנה דה נורואה, כומר בקומנדו קיפר בשנת 1944
 לידה:  24 בנובמבר 1906 הרובע התשיעי של פריז, צרפת 
 פטירה:  12 בינואר 2006 (בגיל 99) ברינואה, צרפת 
 מקום קבורה:  קלבדוס 
 מדינה:  צרפת 
 השתייכות:  Free French Forces, הקומנדו של קיפר 
 פעולות ומבצעים
 הפלישה לנורמנדי 
 עיטורים
 חסיד אומות העולם (26 בדצמבר 1988)  הצלב הצבאי  צלב המלחמה 1939-1945  חבר מסדר השחרור  מפקד בלגיון הכבוד 
 
רנה דה נורואה (בצרפתית: René de Naurois;‏ 24 בנובמבר 1906 – 12 בינואר 2006) היה כומר צרפתי קתולי, אורניתולוג וחסיד אומות העולם.
מלחמת העולם השנייה

במהלך מלחמת העולם השנייה סייע נורואה למחתרת הצרפתית, סייע לארגן את בריחת היהודים מצרפת הכבושה לשווייץ ולספרד והיה אחד מ-177 חיילי הקומנדו של קיפר (אנ') שהשתתפו בפלישה לנורמנדי ב-6 ביוני 1944. על פעילותו בתקופת המלחמה זכה דה נורואה ל"אות מסדר השחרור" ולתואר חסיד אומות העולם.
אורניתולוגיה

לאחר המלחמה החל נורואה לעסוק באורניתולוגיה, בייחוד בחופי מערב אפריקה ובאייה. עבודת הדוקטורט שלו, עליה הגן ב-1969 בגיל 63, נקראה "אוכלוסיות ומחזורי גידול של ציפורים בחוף המערבי של אפריקה מקייפ ברבס שבסהרה הספרדית ועד גבול הרפובליקה של גינאה".
פרסומים

דה נורואה כתב מאמרים רבים שהתפרסמו בספרות המדעית, וכן מספר ספרים, לבדו או בשיתוף חוקרים אחרים, ובהם:
1994 - ציפורי האיים של מפרץ גינאה: סאו טומה, איי הנסיך ואנובון. Ministerio do Planeamento e da Administracao do Territorio, Secretaria de Estado da Ciencia e Tecnologia, Instituto de Investigacao Cientifica Tropical. ISBN 978-972-672-629-6. (בצרפתית ובפורטוגזית).
2004 - כומר של צרפת החופשית (Aumônier de la France Libre) - זכרונות. ISBN 2-262-02118-X ISBN 2-262-02118-X
לקריאה נוספת

Blondel, Jacques (2007). "In memoriam: René de Naurois, 1906-2006". The Auk. 124 (2): 723. doi:10.1642/0004-8038(2007)124[723:imrdn]2.0.co;2.
ביצים של Anonymus Cisticola שנאספו על ידי רנה דה נורואה ונמצאות במוזיאון טולוז (אנ')
שלום בבית

ערך זה עוסק בשיר של עקיבא תורג'מן. אם התכוונתם למונח המתאר יחסי שלום והרמוניה בין בני משפחה, ראו .
| --- | --- |

עטיפת הסינגל עוצבה על ידי אלעד הלוי
 סינגל בביצוע עקיבא תורג'מן
 מתוך האלבום אל תעזבי ידיים
 יצא לאור:  21 ביולי 2021
 מקום הקלטה:  ישראל
 שפה:  עברית
 אורך:  3:34
 כתיבה:  עקיבא תורג'מן ודולי ופן
 לחן:  עקיבא תורג'מן ודולי ופן
 הפקה:  דולי ופן
 עיבוד:  דולי ופן
שלום בבית הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי עקיבא תורג'מן אשר יצא בתור סינגל ב-21 ביולי 2021 והוקדש לחיילי המילואים בצה"ל.
רקע וכתיבה

השיר נכתב והולחן על ידי עקיבא תורג'מן יחד עם הצמד "דולי ופן" אשר גם הפיקו את השיר. עם יציאת השיר ב-21 ביולי 2021 פרסם עקיבא פוסט באינסטגרם בו כתב:
דולי ופן ואני באים מעולמות שונות מאוד, השיר הזה נוצר דרך המפגש בין העולמות האלה וזו בדיוק הבשורה שהוא מביא לעולם: יש כל כך הרבה יותר מה שמאחד בינינו מאשר מה שמפריד. אל תאמינו למי שאומר אחרת! לעשות שלום ביבשות אחרים אחלה, אבל בואו נתחיל עם שלום בבית, פה הכל מתחיל את הסיפור הזה הוא שלנו, של הישראליות היפה, פסיפס אנושי מגוון ומזהיר ביופיו.
ובסיומו כתב הקדשה:
אני מקדיש את השיר הזה למערך המילואים ובפרט לחברים שלי מגדוד 7006 בחטיבת עודד
קבלה ביקורתית

הדס סיוון מאתר "סרוגים" כתבה על השיר כי הוא: "עוסק בנושא מאוד רלוונטי, עשיית שלום בין החלקים השונים שמרכיבים את החברה הישראלית". יוסי חרסונסקי כתב: "השיר כתוב כולו בגוף ראשון רבים כאילו מייצג מפלגת העם הלאומית השואפת לחיבור טוטאלי בין כל חלקי העם" אך הדגיש כי המציאות אותה מתאר עקיבא היא כמעט אוטופית ואינה משקפת את המציאות המפולגת בחברה הישראלית.
וידאו קליפ

הוידאו-קליפ של השיר בוים על ידי יעקב אסרף והופק על ידי סולם יעקב, בעוד התסריט נכתב בידי מתן צור ויעקב אסרף. בקליפ נראים עקיבא תורג'מן, מאור מויאל, יהודה פריד וניר רובין כשהם מוצגים בתור מורה, קבלן בניין ואיש משרד כשהם נאלצים לעזוב זמנית את מקום עיסוקם ואת משפחותיהם בעקבות יציאה למילואים. בסוף הקליפ עורכים החיילים וניצבים נוספים קומזיץ בו מנגן להם עקיבא תורג'מן בגיטרה ושר.
בפוסט שפרסם הסביר עקיבא על תהליך הפקת הקליפ:
כשסיימנו לעבוד על השיר, יצאתי לתקופת מילואים. זה כל כך מתאים שמהמקום הזה נצלם את הקליפ שלו במילואים, כל אחד שם את העולם שלו רגע בצד לטובת ישראל.
הקליפ הועלה לערוץ היוטיוב של עקיבא ביום יציאת השיר, 21 ביולי 2021, וזכה להצלחה רבה כשבתוך שלושה שבועות, ב-15 באוגוסט, צבר הקליפ מעל למיליון צפיות ונכון לאפריל 2023 צבר מעל ל-5 מיליון צפיות.
מיקומי שיא > מצעדים שבועיים

|   ‏‏‏  2022> מדינה |   ‏‏‏  2022> מצעד |   ‏‏‏  2022> מיקום שיא |   ‏‏‏  2022>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 14 |  |
מיקומי שיא > מצעדים שנתיים

|   ‏‏‏  2021> מדינה |   ‏‏‏  2021> מצעד |   ‏‏‏  2021> מיקום שיא |   ‏‏‏  2021>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | מיוזיק | 14 |  |
הערות שוליים

1 2 3   עקיבא - שלום בבית (Prod. by Doli & Penn) | Akiva - Shalom Babait, סרטון בערוץ "עקיבא - Akiva", באתר יוטיוב (אורך: 03:35)
↑  הדס סיון, ‏עקיבא בשיר חדש – לחיילי המילואים | שלום בבית, באתר "סרוגים", 21 ביולי 2021
↑  יוסי חרסונסקי, עקיבא שלום בבית, באתר יוסמיוזיק, ‏3 ביוני 2021
↑  עקיבא תורג'מן, מיליון גורמים לשמוח! תודה עליכם, באתר אינסטגרם, ‏15 באוגוסט 2021
↑  niv the tool, המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר mediaforest-group
↑  המצעד הישראלי השנתי תשפ"א (2020–2021) • 100 השירים הגדולים! - מיוזיק, באתר מיוזיק Muzic, ‏2021-09-03
| עקיבא תורג'מן |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | עולמות • אל תעזבי ידיים |  |
| סינגלים | "הכל עוד אפשרי" • "לך לך"  • "אל תעזבי ידיים" • "פשוטים" • "רק עוד רגע"  • "אתה הולך איתי" • "שלום בבית" • "כמו שאת" • "יש בך הכל" • "בשעה אחת" • "צעדים" |  |