stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מערכת מורכבת
ארגון כמערכת פתוחה ומורכבת

ארגון הוא מערכת פתוחה, מערכת המתקיימת ופועלת כתוצאה מקשרי חליפין עם הסביבה. הארגון בנוי לרוב ממספר רב של תתי-מערכות, הפועלות באופן עצמאי למחצה (מבחינת הפקה, אחזקה, חליפין, הסתגלות וניהול הארגון). ארגון מוכרח לנהל קשרי גומלין מתמשכים עם סביבתו (אחרת אין לו קיום) הכוללת משקיעים, ספקים, משאבים ולקוחות. מערכת זו מקיימת שיווי משקל דינאמי המאפשר למערכת להתאזן אחרת לאחר השינוי הארגוני, שינוי ברכיב כלשהו במערכת גורר שינויים ברכיבי מערכת אחרים. פקטור המשפיע על שיווי המשקל הדינאמי הוא סוג הצימוד:
צימוד הדוק: יש תלות חזקה בין חלקי המערכת.
צימוד רופף: קיימת תלות חלשה בין חלקי המערכת, והרכיבים השונים בה פועלים באופן עצמאי למדי.
ככל שרמת הצימוד הדוקה יותר, כך עולה הסבירות שיתקיימו יותר שינויים מסדר שני (שינויים המייצרים תופעות וקטגוריות חדשות בהתנהלות הארגונית).
ראו גם

שכפול עצמי
גישת המערכות
לודויג פון ברטלנפי
הערות שוליים

↑  Special Issue - Complex Systems, Science, April 2, 1999. Vol 284, Issue 5411
↑  תהליכים בסיסיים במערכות, באתר המדריך לחשיבה מערכתית
↑  אלטמן, אברהם, לחשוב מערכת: גישות להבנה ולניהול של מערכות מורכבות, משרד הביטחון, 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4114261-5  NDL: 00972819  NKC: ph644344
אלברכט, דוכס פרוסיה

אלברכט, דוכס פרוסיה (בגרמנית: ‏Albrecht, von Preußenקובץ:De-Albrecht von Hohenzollern.ogg‏Ⓘ‏; 17 במאי 1490 – 20 במרץ 1568), היה ראש המסדר הטבטוני בין השנים 1510–1525, ולאחר מכן הצטרף לדת הלותרנית והקים את דוכסות פרוסיה עליה שלט בין השנים 1525 - 1568.
ביוגרפיה > ילדותו

אלברכט נולד ב-17 במאי 1490 באנסבך כבנם השלישי של פרידריך הראשון, מרקיז ברנדנבורג-אנסבך וסופיה יגלו, מרקיזת ברנדנבורג-אנסבך, בתו של קז'ימייז' הרביעי, מלך פולין. אלברכט נשלח ללימודי כמורה, ומילא תפקידים שונים בחצרו של הרמן הרביעי מהסן ארכיבישוף קלן. בשנת 1508 ליווה אלברכט את מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לאיטליה, ולאחר שובו בילה זמן מה בממלכת הונגריה.
ביוגרפיה > ראש המסדר הטבטוני

בדצמבר 1510 מת פרידריך, דוכס סקסוניה שהיה ראש המסדר הטבטוני, ואלברכט מונה ליורשו, בתקווה שיחסיו עם דודו זיגמונט הראשון, מלך פולין יועילו לפתרון הסכסוך בפרוסיה המזרחית, שהוחזקה על ידי הפולנים מחתימת האמנה השנייה של תורן בשנת 1466. אלברכט ניסה ליצור ברית עם מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, וסירב להישבע אמונים לזיגמונט הראשון, מלך פולין. בעקבות כך פרצה בשנת 1519 שוב מלחמה בין פולין למסדר הטבטוני, שגרמה להרס רב בפרוסיה. בשנת 1521 הביא אלברכט להסכם הפסקת אש לארבע שנים, ובמהלכה ניסה לקבל סיוע מקרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ונסיכים אחרים, ואף ביקר לשם כך בדיאט של נירנברג בשנת 1522, אך לא הצליח לקבל סיוע.
בשנת 1522 נפגש אלברכט עם מרטין לותר, ששכנע אותו להמיר את דתו ללותרניזם, להתחתן ולהפוך את נחלותיו לדוכסות שתישמר בידי יורשיו. אולם אלברכט התקדם בזהירות, ואף הבטיח לאפיפיור אדריאנוס השישי שהוא יעניש את האצילים שעברו לדת הלותרנית.
ביוגרפיה > דוכס פרוסיה

בשנת 1525 חתם אלברכט יחד עם זיגמונט הראשון, מלך פולין על אמנת קרקוב, שלפיה נקבע שהנחלות שבחזקת אלברכט ייהפכו לדוכסות פרוסיה, שתהיה פייף פולני, ותעבור ליורשיו אחריו. לאחר מכן המיר אלברכט את דתו ללותרנית, וכשהוזמן לבית המשפט הקיסרי סירב להופיע. בעקבות סירובו להופיע הוחרם אלברכט ואף מונה ראש חדש למסדר הטבטוני, אולם בעקבות מרד האיכרים של אלזס והמלחמות עם הטורקים לא נאכף החרם, והדוכסות נשארה בידי אלברכט. בשנת 1526 הצטרף אלברכט לברית טורגאו, אולם לא נטל חלק במלחמות השונות נגד קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
בשנת 1526 התחתן אלברכט עם דורותיאה מדנמרק, דוכסית פרוסיה, בתם של פרדריק הראשון, מלך דנמרק ואנה מברנדנבורג, ובשנת 1550 התחתן אלברכט עם אנה מריה מבראונשווייג-לינבורג, בתם של אריך הראשון, דוכס בראונשווייג-לינבורג ואליזבת מברנדנבורג, דוכסית בראונשווייג-קאלנברג-גטינגן.
בשנת 1544 הוא יזם הקמת אוניברסיטה בעיר קניגסברג.
ב-20 במרץ 1568 מת אלברכט בטפיאוב כתוצאה ממגפה, ובמקומו עלה לשלטון בנו אלברכט פרידריך, דוכס פרוסיה.
משפחתו

בשנת 1526 התחתן אלברכט עם דורותיאה מדנמרק, דוכסית פרוסיה, בתם של פרדריק הראשון, מלך דנמרק ואנה מברנדנבורג, ממנה נולדו לו 6 ילדים:
אנה סופיה (1527–1591), התחתנה עם יוהאן אלברכט הראשון, דוכס מקלנבורג
קתרינה (1528)
פרידריך אלברכט (1529–1530)
לוציה דורותיאה (1531–1532)
לוציה (1537–1539)
אלברכט (1539)
בשנת 1550 התחתן אלברכט עם אנה מריה מבראונשווייג-לינבורג, בתם של אריך הראשון, דוכס בראונשווייג-לינבורג ואליזבת מברנדנבורג, דוכסית בראונשווייג-קאלנברג-גטינגן, ממנה נולדו לו 2 ילדים:
אליזבת (1551–1596
אלברכט פרידריך (1553–1618)
פאול פרייר

סלבומיר פאול פרייר (בגרמנית: Slawomir Paul Freier; נולד ב-26 ביולי 1979 בביטום שבפולין) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בבוכום ובבאייר לברקוזן בעמדת הקשר הימני. לפרייר 17 הופעות במדי נבחרת גרמניה.
קריירת מועדונים > קדנציה ראשונה בבוכום

פרייר נולד בביטום שבפולין, ובגיל 11 היגר עם הוריו לגרמניה, שם התמקמה משפחתו בעיר ארנסברג. פרייר החל לשחק כדורגל כילד עוד בפולין, וכאשר עבר לגרמניה כישרונו בלט לכל, והוא אף קיבל הצעה מבורוסיה דורטמונד, אך אביו סירב לעבור לדורטמונד. לכן, חתם פרייר בגיל 16 בקבוצת הנוער של בוכום. בעונת 1997/98 החל פרייר לשחק בקבוצת המילואים של בוכום. בנובמבר 1999 ערך פרייר את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבכירה של בוכום, ששיחקה אז בבונדסליגה השנייה, במשחק ליגה מול וולדהוף מנהיים, כאשר החליף את דלרון באקלי בדקה ה-89. בסיום אותה עונה, 1999/00, חגג פרייר עם בוכום העפלה לבונדסליגה, בעונה בה ערך שש הופעות בקבוצה הבכירה, אך הצטיין בעיקר בקבוצת המילואים, בה הבקיע 11 שערים. בעונת 2000/01 הפך פרייר לשחקן הרכב קבוע בבוכום ששיחקה בבונדסליגה, ושיתף פעולה בקישור עם סורן קולדינג, סבסטיאן שינדצילורץ ויילדיריי בשטורק. באוגוסט 2000, במחזור הראשון של עונה זו, ערך פרייר את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה, בניצחון 1-0 על קייזרסלאוטרן. באפריל 2001 הבקיע פרייר את שער הבכורה שלו בבונדסליגה, בתיקו 1-1 מול שאלקה 04. פרייר ובוכום נשרו בתום עונה זו בחזרה לבונדסליגה השנייה מהמקום האחרון, אך חזרו לבונדסליגה כעבור עונה אחת, 2001/02, בה פרייר הצטיין והבקיע שבעה שערי ליגה, וסייע לבוכום לסיים במקום השלישי המוביל לבונדסליגה. בעונת 2002/03 פרייר הבקיע שוב שבעה שערים, וסייע לבוכום לסיים במקום התשיעי בבונדסליגה. בעונת 2003/04 ירדה תפוקתו של פרייר לשער אחד בלבד, אך הוא היה חלק חשוב בעונה מצוינת של בוכום, שסיימה במקום החמישי בבונדסליגה והשיגה כרטיס לגביע אופ"א. פרייר שיתף פעולה בעונה זו עם סאנדיי אוליסה, דריוש ווש ותומאש זדבל. בסיום עונה זו, עבר פרייר לבאייר לברקוזן.
קריירת מועדונים > באייר לברקוזן

בתקופתו בבאייר לברקוזן, שיתף פרייר פעולה בקישור עם שחקנים כקרסטן ראמלו, יאצק קז'ינובק, ברנד שניידר ואחרים. פרייר הבקיע שישה שערים בעונת הבכורה שלו בבאייר לברקוזן, 2004/05, וסיים עם הקבוצה במקום השישי בבונדסליגה. באותה עונה השתתף פרייר עם לברקוזן בליגת האלופות לראשונה בקריירה שלו, והיה חלק מהגעתה של הקבוצה לשמינית הגמר, שם הודחה על ידי ליברפול במפגש כפול. בעונת 2005/06 שוב הבקיע פרייר שישה שערי ליגה, וסייע ללברקוזן לסיים חמישית. באותה עונה הודחו פרייר ולברקוזן כבר בסיבוב הראשון של גביע אופ"א באופן מפתיע, על ידי הקבוצה הבולגרית צסק"א סופיה. גם בעונת 2006/07 סיימה לברקוזן חמישית, כשפרייר מבקיע שלושה שערי ליגה. בעונה זו ערך פרייר 11 הופעות בגביע אופ"א, שם הגיעה הקבוצה לרבע הגמר, והודחה על ידי אוסאסונה. בעונת 2007/08 ירד מעמדו של פרייר בקבוצה, כאשר הוא ערך 19 הופעות ליגה בלבד, והבקיע שני שערים. את העונה הזו סיימה לברקוזן במקום השביעי. באותה עונה, הבקיע פרייר את שער הבכורה שלו במסגרות אירופאיות, בהפסד 2-1 לספרטק מוסקבה במסגרת שלב הבתים. לברקוזן ופרייר הגיעו בעונה זו עד לרבע הגמר, שם הודחו על ידי זניט סנט פטרסבורג. בתום עונת 2007/08 עזב פרייר את באייר לברקוזן לאחר ארבע עונות, ושב למועדון נעוריו בוכום.
קריירת מועדונים > קדנציה שנייה בבוכום

עם חזרתו לבוכום, חתם פרייר במועדון על חוזה לחמש שנים. בעונת 2008/09 סיימו בוכום ופרייר במקום ה-14 בבונדסליגה, כשפרייר הבקיע שער אחד, ושיתף פעולה בקישור עם כריסטוף דברובסקי, כריסטיאן פוקס, מימון אזאוג ואחרים. בעונת 2009/10 הבקיע פרייר שני שערי ליגה, אך הקבוצה נשרה לבונדסליגה השנייה. פרייר המשיך לשחק בבוכום ארבע עונות מלאות נוספות, בכולן היה שחקן הרכב קבוע, אך לא הצליח להעפיל איתה בחזרה לבונדסליגה. במקביל ערך פרייר מספר הופעות בקבוצת המילואים. בתום עונת 2013/14 פרש פרייר ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית

במאי 2002 ערך פרייר את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת גרמניה, במשחק הכנה למונדיאל 2002, בו הביסה גרמניה את נבחרת כווית בתוצאה 7-0. למונדיאל עצמו פרייר לא זומן. לאחר המונדיאל, פרייר היה שחקן חשוב בנבחרת גרמניה, וביוני 2003 הבקיע את שערו היחיד במדים הלאומיים, בניצחון 4-1 על נבחרת קנדה במשחק ידידות. פרייר נכלל בסגל ההתחלתי של גרמניה ליורו 2004, אך נופה לקראת הטורניר בגין פציעה. פרייר זומן גם לסגל הגרמני ההתחלתי למונדיאל 2006, אך נופה מהסגל לקראת הטורניר. במרץ 2007 ערך פרייר את הופעתו ה-17 והאחרונה במדים הלאומיים, בהפסד 1-0 לנבחרת דנמרק.
קריירת אימון

לאחר פרישתו החל פרייר לעבוד בבוכום כעוזר מאמן. בשנת 2015 שימש פרייר עוזר מאמן בקבוצת הנוער עד גיל 16 של בוכום, ובאותה שנה מונה כעוזר המאמן של קבוצת הנוער עד גיל 19.
אראם חאצ'טוריאן

| --- | --- |

 לידה:  24 במאי 1903 (יוליאני) טביליסי, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית 
 פטירה:  1 במאי 1978 (בגיל 74) מוסקבה, ברית המועצות ברית המועצות 
 מקום קבורה:  הפנתאון על שם קומיטס 
 מוקד פעילות:  ברית המועצות 
 תקופת הפעילות:  1926–1978 (כ־52 שנים) 
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון של מוסקבה, הקונסרבטוריון של מוסקבה, Gnessin State Musical College, אוניברסיטת מוסקבה, האקדמיה הרוסית למוזיקה על שם גנסין 
 עיסוק:  מלחין, מנצח
 סוגה:  אמנות מוזיקלית, סימפוניה, קונצ'רטו, בלט, מוזיקה קאמרית 
 שפה מועדפת:  רוסית, ארמנית, אנגלית 
 כלי נגינה:  צ'לו, פסנתר, כינור 
 בן או בת זוג:  Nina Makarova (1933–1976) 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס סטלין (1941)  אמן העם של הרפובליקה הסובייטית הסוציליסטית של גאורגיה (1963)  אמן העם של הרפובליקה הסובייטית הסוציליסטית  של אזרבייג'ן (1973)  אמן העם של הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית (1947)  פרס סטלין, דרגה 1 (1946)  פרס סטלין, דרגה 1 (1950)  פרס סטלין, דרגה 1 (1943)  פעיל מצטיין באמנויות  של הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית של רוסיה (1944)  מסדר ההצטיינות בתרבות של פולין (1972)  מסדר האמנויות והספרות (1974)  מפקד מסדר האמנויות והספרות (1974)  מסדר קירילוס ומתודיוס (1971)  מסדר העמל (1970)  עיטור הדגל האדום של העמל (24 בנובמבר 1945)  עיטור הדגל האדום של העמל (14 באוקטובר 1966)  פרס לנין (1959)  אמן העם של ברית המועצות (1954)  עיטור לנין (5 ביוני 1963)  עיטור מהפכת אוקטובר (1971)  עיטור לנין (5 ביוני 1973)  גיבור העמל הסוציאליסטי (5 ביוני 1973)  פרס ברית המועצות (1971)  אמן של כבוד של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הארמנית (1938)  מדליית ההגנה על מוסקבה (1944)  עיטור לנין (4 בנובמבר 1939)  אמן העם של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הארמנית (1955)  מדליה לגבורת העמל במלחמת המולדת הגדולה 1941–1945 (1945)  מדליה על הגנת הקווקז (1944)  מדליה להנצחת 100 שנים להולדתו של לנין  מדליה להנצחת 30 שנים לניצחון במלחמת המולדתה הגדולה 1941–1945  מדליה להנצחת 800 שנים לייסוד מוסקבה 
 www.khachaturian.am
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
אראם איליץ חאצ׳טוריאן (בארמנית: Արամ Խաչատրյան, בגאורגית: არამ ხაჩატურიანი, ברוסית: Аpaм Ильич Xaчaтypян‏; 6 ביוני 1903 ‒ 1 במאי 1978) היה מלחין ומנצח ממוצא ארמני, שהושפע מהזרם הלאומי במוזיקה הקלאסית ושילב ביצירותיו סממנים עממיים ממולדתו גאורגיה.
ביוגרפיה

חאצ׳טוריאן נולד בטביליסי שבאימפריה הרוסית (בימינו בירת גאורגיה), למשפחה ארמנית ענייה.
בשנת 1921 נסע אל אחיו במוסקבה והחל ללמוד ביולוגיה בלי לדעת את השפה הרוסית, אך הכישרון המוזיקלי הטבעי שהראה היה גדול כל כך, עד שהסכימו לקבלו למכון גנסין. שם למד חאצ׳טוריאן נגינה בצ׳לו אצל מיכאיל גנסין, ובשנת 1925 התקבל ללימודי ההלחנה.
בשנת 1929 עבר חאצ׳טוריאן לקונסרבטוריון של מוסקבה ולמד אצל המלחין ניקולאי מיאסקובסקי. בשנת 1930 נישא למלחינה נינה מאקארובה, חברה ללימודים אצל מיאסקובסקי. בשנת 1951 קיבל משרת פרופסור במכון גנסין למוזיקה ולפדגוגיה בקונסרבטוריון של מוסקבה. כמו כן החזיק גם במשרות חשובות באיגוד המלחינים. איגוד זה עתיד היה בתחילת 1948 להוקיע בחריפות כמה מיצירותיו באשמת "פורמליזם", האשמה שהוטחה גם במלחינים גדולים אחרים בתקופת המשטר הסטליניסטי, בהם סרגיי פרוקופייב ודמיטרי שוסטקוביץ׳. שלושתם נודעו בכינוי "ענקי המוזיקה הסובייטית", והם נמנים עם גדולי המלחינים במאה ה־20. שלא כשני האחרים הופתע חאצ׳טוריאן מן ההאשמות כלפיו, שכן היה תומך נלהב של האידאולוגיה הסובייטית והלחין יצירות חשובות ברוח הריאליזם הסוציאליסטי. היצירה החשובה ביותר שכתב ברוח זו הייתה הבלט גאינה (Գայանե) משנת 1941. נושא הבלט תעמולתי במובהק, והוא בא לתאר את חיי הקולחוז. הקטע המפורסם ביותר מתוכו (ומיצירתו של חאצ׳טוריאן בכללותה) הוא מחול החרבות הנודע.
מעמדו של חאצ׳טוריאן התייצב במהירות יחסית, וכבר לפני תום 1948 קיבל שבחים על המוזיקה שהלחין לסרט ביוגרפי על אודות לנין. אף על פי כן רוב היצירות שהביאו לידי פרסומו הולחנו לפני 1948, ולאחריה רק מעטות התפרסמו בקנה מידה נרחב. יצירתו הבולטת ביותר לאחר 1948 היא בלא עוררין הבלט "ספרטקוס" (שקטע האדג׳ו מתוכו מוכר לרבים ממוזיקת הפתיחה לסדרת הטלוויזיה "קו אונידין"), משנת 1954. אף כי אין ספק שהביקורת הגסה שהוטחה בו השפיעה במידת מה על תפוקתו של חאצ׳טוריאן (הוא לא הלחין עוד סימפוניות, לאחר שהסימפוניה השלישית שלו גונתה בחריפות והוגדרה פורמליסטית), אפשר לזקוף את הירידה בהיקף היצירה ובאיכותה גם לחובת הזמן שהוא נאלץ להשקיע הן בהוראה הן בניצוח על יצירותיו (דבר שהחל לעשות משנת 1950 ועד סמוך למותו).
המנון הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הארמנית נכתב למנגינה שהלחין חאצ׳טוריאן למטרה זו בשנת 1944.
חאצ׳טוריאן מת במוסקבה, מעט לפני יום הולדתו ה־75.
מיצירותיו > לתזמורת

סימפוניה מס׳ 1 במי מינור (1934)
סימפוניה מס׳ 2 במי מינור "הפעמון" (1943‒1944)
סימפוניה מס׳ 3 בדו מז׳ור "פואמה סימפונית" (1947)
סוויטת מסקרד (1944)
מיצירותיו > בלטים

גאינה, בלט בארבע מערכות (1939‒1941, גרסה שנייה מורחבת ב־1957)
ספרטקוס, בלט בשלוש מערכות (1954)
מיצירותיו > קונצ׳רטי

קונצ׳רטו לפסנתר ולתזמורת, ברה־במול מז׳ור (1936)
קונצ׳רטו לכינור ולתזמורת, ברה מינור (1940)
קונצ׳רטו לצ׳לו ולתזמורת, במי מינור (1946)
קונצ׳רטו־רפסודיה לכינור ולתזמורת, בסי־במול מינור (1961)
קונצ׳רטו־רפסודיה לצ׳לו ולתזמורת, ברה מינור (1963)
קונצ׳רטו־רפסודיה לפסנתר ולתזמורת, ברה־במול מז׳ור (1968)
מיצירותיו > מוזיקה קאמרית וסולו

שלישייה לקלרינט, לכינור ולפסנתר (1932)
טוקטה במי־במול מינור, לפסנתר (1932)
אלבום לילדים, 19 קטעים לפסנתר (כרך ראשון 1947, כרך שני 1964–1965)
סונאטה לפסנתר במי־במול מז׳ור (1961, גרסה שנייה וסופית 1976)
סונאטה־פנטזיה, לצ׳לו בלא ליווי (1974)
סונאטה־מונולוג, לכינור בלא ליווי (1975)
סונאטה־שיר, לוויולה בלא ליווי (1976)
לקריאה נוספת

Ehrenburg, I., Khachaturian, A., and Pomerantsev, V. (1953). "שלושה אמנים סובייטיים על צורכי האמנות הסובייטית". Soviet Studies, 5(4), 427–434.
Yuzefovich, V. (1985). Aram Khachaturyan (N. Kournokoff & V. Bobrov, Trans.). New York: Sphinx Press. ISBN 0823686582.
טייסת מאמני כטב"ם ומסוקים

| --- | --- |
סמל הטייסת
סמל הטייסת
 פרטים
 כינוי:  טייסת מאמני כטמ"מ ומסוקים
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   חיל האוויר הישראלי
 סוג:  מדמי טיסה - כטמ״מים ומסוקים
 בסיס האם:   בסיס פלמחים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  16 בספטמבר 2010 – הווה (14 שנים)
 נתוני היחידה
 ייעוד:  יחידת הדרכה ואימון
טייסת מאמני כטב"ם ומסוקים או טייסת 320, היא יחידת הדרכה ואימון בחיל האוויר הישראלי, המפעילה מדמי טיסה (הידועים גם בשמות "מאמני טיסה" או סימולטורים) של כטמ"מים ומסוקים. הטייסת מוצבת בבסיס פלמחים.
הטייסת מורכבת משני מרכזי הדרכה: "מרכז הדרכה מסוקים" ו"מרכז הדרכה לכלי טיס מאוישים מרחוק". במרכז הדרכה מסוקים, מופעלים מאמני מסוקי הסער ינשוף ויסעור. במרכז ההדרכה לכלי הטיס המאוישים מרחוק, מופעלים מאמנים למטוסי מערך הכטמ״ם: מאמן לשובל, מאמן לזיק ומאמן לאיתן.
דומיניק גרייף

דומיניק גְרַייף (בסלובקית: Dominik Greif; נולד ב-6 באפריל 1997) הוא כדורגלן סלובקי המשחק בעמדת השוער בקבוצת מיורקה מהלה ליגה ובנבחרת סלובקיה. שיחק ברוב הקריירה שלו בסלובן ברטיסלאבה, וצבר בה מעל 100 הופעות.
קריירה

גרייף שימש כשוער קבוע במועדון סלובן בראטיסלאבה מהליגה הסלובקית. הוא התחיל את דרכו בקבוצת הנוער של המועדון מגיל 7. בגיל 21 בלבד נחשב לאחד השוערים המבטיחים ביותר בסלובקיה, ועורר עניין בקבוצות גדולות באירופה.
ב-1 בפברואר 2021, עמד גרייף לחתום במועדון מיורקה, אך העסקה נכשלה ברגע האחרון עקב פציעה של השוער השני בקבוצתו הסלובקית. לבסוף, העסקה הושלמה ביולי באותה שנה.
צ'ארלס טריפלט אופרול

צ'ארלס טריפלט אופרול (באנגלית: Charles Triplett O'Ferrall;‏ 21 באוקטובר 1840 –  22 בספטמבר 1905) היה עורך דין, שופט ופוליטיקאי אמריקאי מווירג'יניה, איש המפלגה הדמוקרטית, שלחם בשורות צבא הקונפדרציה במלחמת האזרחים האמריקאית כקצין פרשים, וכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1883–1893, וכמושל וירג'יניה ה-42 בשנים 1894–1898.
ראשית חייו

צ'ארלס טריפלט אופרול נולד בעיירה ברוסטאון שבמחוז פרדריק שבווירג'יניה (כיום ליד ברקלי ספרינגס שבווירג'יניה המערבית), כבנם של ג'ון וג'יין לאורנס גרין אופרול. אביו היה פונדקאי וחבר לשעבר בבית הנבחרים של וירג'יניה שנבחר ב-1851 כפקיד בית המשפט של מחוז מורגן, והכשיר את בנו לתפקיד זה, שאותו הוא קיבל בגיל 17 בשל מותו בטרם עת של אביו. אופרול קיבל חינוך שהתאים למעמדו בבתי ספר פרטיים, שכן בווירג'יניה לא היו בתי ספר ציבוריים עד לאחר מלחמת האזרחים.
ראשית הקריירה

ב-1855, כאשר נפטר ג'ון אופרול באופן פתאומי, העריך השופט המקומי את צ'ארלס אופרול עד כדי כך שהוא החליט למנות את הנער בן ה-15 כפקיד בית המשפט עד לעריכת בחירות לתפקיד. שנתיים לאחר מכן, כשהיה בן 17, נבחר אופרול לתפקיד לתקופת כהונה של שש שנים. עם זאת, הוא שירת בתפקיד פחות ממחצית התקופה שאליה נבחר עקב פרוץ מלחמת האזרחים האמריקאית.
מלחמת האזרחים

אף על פי שמחוז מורגן, והחלקים של וירג'יניה שהפכו בהמשך לווירג'יניה המערבית היו ברובם נאמנים לארצות הברית, תמך אופרול בהחלטת הפרישה של וירג'יניה מהאיחוד, והוא התגייס לצבא הקונפדרציה. הוא התגייס כטוראי לרגימנט הפרשים ה-12 של וירג'יניה, ומיד הוצע לו קידום לדרגת סמל. בהמשך הוא הצטין בכמה קרבות, וכך קודם לדרגת מייג'ור, והותר לו להקים יחידת פרשים, רגימנט הפרשים ה-23 של וירג'יניה. שמונה פעמים נפצע אופרול בקרבות, מתוכן פעמיים באורח קשה. פציעתו הקשה הראשונה הייתה כאשר הוא נורה בסמוך לליבו ב-21 ביוני 1863 בסמוך למקום בו התנהל קרב אפרוויל (אנ') במחוז פאוקוויר. הרופא הראשון שטיפל בו בישר לו על מותו הקרב, אך אימו, שנולדה במחוז פאוקוויר, נסעה 60 מילים (96 ק"מ) כדי לטפל בו באופן אישי, ובעזרתו של ד"ר תומאס סטל מהכפר פריז הסמוך, שרד אופרול ושב לשירות פעיל. ב-22 בספטמבר 1864, בקרב פישרס היל (אנ'), נפצע אופרול קשה ליד ברכו הימנית, פציעה שהגבילה אותו למשך כמה חודשים.
בתום המלחמה, היה אופרול כבר בדרגת קולונל ופיקד על כל כוחות הפרשים בקרב בעמק שננדואה (אנ'). הרגימנט שלו היה מעורב בקרב האחרון שהתנהל על אדמת וירג'יניה, והניס את כוחות צבא האיחוד שחנו בפוס ראן ליד העיירה וודסטוק.
עורך דין ומחוקק

לאחר המלחמה שב אופרול לפונדק של משפחתו. עם זאת, הוא ראה בפעילות בפונדק כלא מספקת מבחינה אישית ומבחינה כספית. הוא החליט ללמוד לתואר במשפטים בוושינגטון קולג' (כיום אוניברסיטת וושינגטון ולי). ב-1869 הוא סיים את לימודיו והחל לעסוק בעריכת דין בעיר הריסונבורג. עיר זו תמשיך להיות מקום מגוריו עד 1893, כאשר הוא עבר לריצ'מונד כדי לכהן כמושל.
לאחר שהושבו לאנשי הקונפדרציה זכויותיהם האזרחיות, שב אופרול עד מהרה לפוליטיקה והתמודד ב-1871 בהצלחה על מושב בבית הנבחרים של וירג'יניה. בשנה שלאחר מכן הוא נוצח בבחירות כאשר ניסה להתמודד על מושב בבית הנבחרים של ארצות הברית. ב-1874, בחרו בו חבריו לבית הנבחרים כשופט במחוז רוקינגהאם, אך הוא ראה בתפקיד זה כמשמעמם וחד-גוני, ושב לעיסוקו בעריכת דין במגזר הפרטי כאשר תמה תקופת כהונתו על כס השיפוט בת שש השנים.
לאחר כמה שנים בעריכת דין ובסיוע לכמה מועמדים דמוקרטים שמרנים, התמודד אופרול ב-1883 מול חבר בית הנבחרים של ארצות הברית המכהן, ג'ון פול (אנ') (לשעבר התובע של מחוז רוקינגהאם וחבר הסנאט המדינתי שהתמודד מטעם "מפלגת המתאמים מחדש" (Readjuster Party)), על מושב הקונגרס מטעם מחוז הבחירה השביעי של וירג'יניה. ספירת הקולות הראשונית הראתה שאופרול נוצח בהפרש של 200 קולות מתוך 24,000 במרוץ בו התמודדו שלושה מועמדים. אך בסופו של דבר הוא ערער על התוצאות וזכה במושב. בשנים הבאות נבחר אופרול חמש פעמים לתקופות כהונה נוספות וכיהן בסך הכול כעשר שנים. מנגד, נבחר פול כשופט פדרלי מחוזי. הקריירה של אופרול בבית הנבחרים עברה ברובה ללא אירועים מיוחדים ראויים לציון, אם כי הוא זכה במוניטין כמי שקידם צעדים לטובתה של וירג'יניה וכמי שתמך בנשיא הדמוקרטי גרובר קליבלנד.
מושל וירג'יניה

לאחר שפעמיים לא עלה בידו להיבחר כמועמד המפלגה הדמוקרטית למשרת מושל וירג'יניה, היה אופרול נחוש בדעתו לנצח בבחירות של 1893. בתמיכה ברחבי המדינה של המנגנון של המפלגה הדמוקרטית שהובל על ידי הסנאטור תומאס ס. מרטין (אנ'), זכה אופרול בקלות במועמדות. הרפובליקנים החליטו שלא להתמודד בבחירות אלו, כך שיריבו היחידי של אופרול היה מועמד המפלגה הפופוליסטית אדמונד ר. קוק (אנ'), שאותו הוא ניצח לאחר שזכה ב-59.71 אחוזים מהקולות. בבחירות הפיק אופרול תועלת מהחשש מהפופוליזם ומהשוויון לאפרו-אמריקאים, וכך הוא ניצח ברוב הגדול ביותר שזכה בו מי מכל מושלי וירג'יניה לדורותיהם.
המחצית הראשונה של תקופת כהונתו של אופרול כמושל עמדה בסימן רצונו לנקוט בצעדים חזקים כדי לשמור על החוק ועל הסדר במדינה. הוא שיגר כוחות צבא כדי להגן על הכורים שלא השתתפו בשביתות וכדי לשמור על השקט במהלך שביתת כורים וכדי לגרש את הצועדים המוחים של "צבא קוקסי" (Coxey's Army) אל מחוץ למדינה. על אף השקפתו הפומבית כאיש העליונות הלבנה, הוא הזדרז גם לשלוח כוחות כדי לדכא את אלימות ההמון וכדי למנוע מעשי לינץ'. צעדיו עם כך נטרלו מצבים קשים, ובאופן כללי הוא נותר מושל פופולרי עד לסוף שנת 1895.
ב-1896, שהייתה שנת בחירות לנשיאות, סוגיית הבסיס הדו-מתכתי וסוגיית ההטבעה החופשית של מטבעות הכסף (Free silver) בלטו מאוד בקרב הפוליטיקאים הדמוקרטים, וגרמו לניכור כלפיהם מצדו של אופרול, שתמיד אהד באדיקות את תקן הזהב. סוגיית הכסף הגיעה לשיאה עם בחירתו של ויליאם ג'נינגס ברייאן כמועמד הדמוקרטים בבחירות לנשיאות של 1896. אופרול היה לאחד האישים בקבוצה קטנה של דמוקרטים בווירג'יניה שתמכו בתקן הזהב והתנגדו למועמדותו של ברייאן. עמדה זו ערערה את הפופולריות של אופרול ואת התמיכה הפוליטית בו וגרמה לכך שהוא הפך לברווז צולע ללא כל הישגים פוליטיים משמעותיים לשארית תקופת כהונתו כמושל. למעשה, התנגדותו של אופרול לסוגיית הכסף הובילה לפרישתו מהחיים הפוליטיים.
חיים אישיים

בתקופה בה החלים אופרול מפציעותיו מהמלחמה באנטרפרייז שבמיסיסיפי, הכיר אופרול את אנני הנד, שאותה הוא נשא לאישה בפברואר 1865, לפני ששב לשירות פעיל. לשניים נולדו שני ילדים. לאחר מותה של אנני, נישא אופרול בשנית ב-1881 לג'ני ויקליף נייט, ואיתה הוא הביא לעולם ארבעה ילדים נוספים.
שנותיו האחרונות

אף על פי שאופרול ניסה לחדש את עיסוקו בעריכת דין, הוא נאלץ להתמודד עם בעיות בריאות קשות, שרבות מהן נבעו מפציעותיו במלחמה. ב-1904 הוא פרסם את האוטוביוגרפיה שלו, "ארבעים שנות שירות פעיל", שיצא לאור זמן קצר לפני מותו.
צ'ארלס טריפלט אופרול נפטר בריצ'מונד ב-22 בספטמבר 1905. הוא נטמן בבית הקברות הוליווד שבעיר.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1652-1653
הערות שוליים

↑  O'Ferrall, Charles Triplett (1904). Forty Years of Active Service. The Neale publishing company. pp. 183–184.
↑  O'Ferrall, Charles Triplett (1904). Forty Years of Active Service. The Neale publishing company. p. 185.
↑  O'Ferrall, Charles Triplett (1904). Forty Years of Active Service. The Neale publishing company. pp. 21-22.
↑  O'Ferrall, Charles Triplett (1904). Forty Years of Active Service. The Neale publishing company. pp. 86-87.
↑  John W. Wayland, A History of Rockingham County, Virginia (1912, republished C.j. Carrier Company, Harrisonburg 1996) p. 359
↑  Moger, Allen (1968). Virginia: Bourbonism to Byrd, 1870–1925. University Press of Virginia. pp. 109–111.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1175930598  ISNI: 0000 0000 3117 6958  LCCN: n88274244  SNAC: w6pn9j4d  US Congress: O000040  VIAF: 40947124   WorldCat (עם VIAF): 40947124
נאשוויל פרדטורס

נאשוויל פרדטורס (באנגלית: Nashville Predators) היא קבוצת הוקי קרח מקצוענית מנאשוויל, טנסי, ארצות הברית, המשחקת בליגת ה-NHL בה היא חברה בבית המרכזי שבחטיבה המערבית.
הקבוצה נוסדה ב-1998 והחלה לשחק ב-NHL בעונת 1998/99.
הפרדטורס לא זכו מעולם בגביע סטנלי.