יוהנס הרביעי, קיסר אתיופיה
ביוגרפיה > מוצא ויחוס > עלייתו לשלטון

דג'אזמאץ' קאסה היה אויב מושבע של תאודרוס,
ותמך פוליטית ולוגיסטית בבריטים שבאו להילחם ולהביס את תאודרוס ב-1868.
לאחר התאבדות תאודרוס, ועזיבת הבריטים את המדינה, רוברט נפיר (sir Robert Napier) הביא לדג'אזמאץ' קאסה כמות רבה של נשק מודרני אשר עזר לבסס את שלטונו במחוז תיגראי, ואפשר לו להיות בין שלושת הנסיכים העוצמתיים באתיופיה (האחרים היו וגשום גובזה גברה מדהין- שליט אמהרה, ולסתה שב-1868 יכתיר עצמו בשם תקלה גיורגיס השני ומנליק נגוס (מלך) שוואה, שב-1889 יוכתר כמנליק השני).
יריבותו של דג'אזמאץ' קאסה עם וגשום גובזה הייתה מורכבת במיוחד, מפני שאחותו דינקינש מירצ'ה הייתה נשואה לווגשום גובזה.
ב-1868 ווגשום גובזה הכריז על עצמו קיסר עם שם המלכות תקלה גיורגיס השני בסקוטה שבמחוז וג. אולם כיוון שלפני זמן קצר נפטר האבונה של הכנסייה האורתודוקסית האתיופית לא היה מי שיכתירו כראוי.
על מנת שקאסה יכיר בו כקיסר הוא נתן לדג'אזמאץ' קאסה את התואר "ראסיה מקונניט"-ראש האצילים,
קאסה התחיל להישתמש בתואר זה, אבל לא קיבל את טענת תקלה גיורגיס לכתר,
וסירב לשלם לו מס.
תקלה גיורגיס השני בא בקשרי נישואין עם ראס אדל של גוג'אם ומנליק נגוס שוואה, הכניע את וואלו בכח ולאחר שחיזק את מעמדו יצא למסע צבאי נגד קאסה בשנת 1871.
שני הצבאות נפגשו לקרב באדווה ב-11 ביולי אותה שנה. קאסה שאימן היטב את צבאו בעזרתו של ההרפתקן הבריטי ג'ון קירקהום (John Kirkham), ואשר היה מצויד בנשק חדיש שהשאירו לו הבריטים, הביס ושבה את תקלה גיורגיס ולבסוף הדיח אותו.
תקלה גיורגיס מת בשבי לאחר שנה; לאחר מותו אלמנתו המלכה דינקינש מרצ'ה עברה להתגורר במקלה בחצר המלוכה של אחיה הקיסר החדש יוהנס הרביעי, והמשיכה לשאת בתואר המלכה כל תקופת מלכותו.
לאחר הבסת תקלה גיורגיס, יוהנס ביקש מהכנסייה הקופטית במצרים לשלוח ארבעה בישופים (דבר יוצא מגדר הרגיל כי בדרך כלל נשלח רק בישוף אחד). הכנסייה הסכימה ושלחה את :אטנטווס (שימש כארכיבישוף של הכנסייה האורתודוקסית האתיופית ומושבו היה בחצר המלוכה במקלה), מתאוס (התמנה לבישוף שואה), פטרוס (התמנה לבישוף של גוג'אם), ומרקוס שיועד לגונדר, אבל כיוון שניפטר זמן קצר אחרי הגעתו לאתיופיה תחום אחריותו נוסף לזה של אטנטווס.
לאחר מכן אטנטווס הכתיר את קאסה ב-12 בינואר 1872 בעיר אקסום.
הוא לקח את שם המלכות והתואר: יוהנס הרביעי, בחיר האלוהים, נגוס ציון, ומלך המלכים של אתיופיה.
כך היה הראשון שהוכתר באותה עיר היסטורית מאז שהוכתר בה פאסילידס ב-1632, ואשר היה האחרון שהשתמש בתואר נגוס ציון (מלך ציון).
ליוהנס הרביעי היה יתרון על פני כל יריביו הפנימיים האחרים. על מנת לפצות ולפייס את אלו שתמכו בו, הקיסר הכתיר את ראס עדל למלך גוג'אם והומלך בשם "תקלה היימנות" וגוג'אם נהפכה לממלכותו שלו ולצאצאיו. לא רק גוג'אם ניתנה לראס עדל אלא הוא מונה גם כ"מלך קאפה" על מנת לעצור את ההגמוניה בדרום של המלך מנליק השני משאווה, מהלך זה של הקיסר כלפי גוג'אם הייתה לעצור את מנליק השני לטעון על הכתר הקיסרי, מנליק השני טען שהוא צאצא של לבנה דנגל דרך קו גברי שלא כמו השושלות של תיגראי וגוג'אם בקו נשי ולכן טענתו לכתר הייתה חזקה מזו של יריביו. כל השטח שבין שתי הממלכות האלו שאווה וגוג'אם התחלק ביניהם, הגוג'אמים כבר היו מעורבים בממלכות האורומו שבולגה ותחום השפעתם הגיע עד לנחל גיב, השאוונים כעסו על הקיסר מכיוון שהם התאמצו לכבוש אזורים בדרום ושלחו מסיונרים לקאפה וכן הכניסו את האזור תחת שליטתם ובאופן קל שכזה מלך גוג'אם זכה לתואר "מלך קאפה" זה היה עלבון למנליק השני, למרות כל זאת מנליק הראה באופן רשמי על תמיכה בקיסר ועל מנת להראות חזית אתיופית אחידה כנגד הפולשים האיטלקים, הסודאנים והמצרים מצפון.