stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אדון הסליחות
הערות שוליים

↑  מובא בסידור רב עמרם גאון דף קנה. ובסידור רב סעדיה גאון בשינויים קלים דף שנג
אדון הסליחות נוסח ספרדים - מקאם נהוונד. שרים מתפללי בית הכנסת עדס (חלבים) בירושלים הוקלט בעת תפילת הסליחות, 1982. מקליטה: חנה אנגלרד.
משולש (כלי שרטוט)

שני משולשים וסרגל
משולש משולב עם מד מעלות
משולש הוא כלי שרטוט עשוי מפלסטיק (ובעבר עשוי מעץ), בצורת משולש ישר-זווית. מקובלים שני דגמים של משולשים:
משולש שווה-שוקיים ("משולש הכסף"): שבו, בנוסף לזווית הישרה, שתי זוויות, כל אחת מהן בת 45 מעלות.
משולש שזוויותיו הן 90 מעלות, 60 מעלות ו-30 מעלות.
בצירוף עם סרגל T מאפשר המשולש שרטוט של קווים אנכיים וכן קווים אלכסוניים שהזווית שהם יוצרים עם קו הבסיס שווה לאחת מזוויות המשולש. הצמדת שני משולשים משני הדגמים זה לזה מאפשרת גם שרטוט זוויות של 75 מעלות ו-15 מעלות.
פעמים רבות יש על אחד מניצבי המשולש שנתות של סרגל, לשם מדידה של אורך הקו המשורטט.
דגם נוסף של משולש הוא משולש ישר-זווית שווה-שוקיים, שחלקו הפנימי, לאורך היתר, הוא מד מעלות. דגם זה נוצר לראשונה בשנת 1964 ונמכר בשם המסחרי Geodreieck.
הערות שוליים

↑  אתר חברת אריסטו (בגרמנית)
משבר צ'נקלה

העיר צ'נקלה, על מצרי הדרדנלים
משבר צ'נקלה או פרשת צ'אנאק (באנגלית: Chanak Crisis, בטורקית: Çanakkale Krizi) היה משבר מדיני שהתרחש בספטמבר 1922. במשבר היו מעורבות טורקיה, בריטניה וצרפת, והוא הוביל לנפילת ממשלתו של דייוויד לויד ג'ורג'.
רקע

בשנת 1920, לאחר מלחמת העולם הראשונה, נחתם הסכם שלום בין מדינות ההסכמה לבין האימפריה העות'מאנית, הוא הסכם סוור. ההסכם קבע, בין היתר, שבריטניה וצרפת יקבלו חזקה משותפת באיסטנבול ובדרדנלים. אזורים אלו הוכרזו אזורים בינלאומיים מפורזים.
התנועה הלאומית הטורקית בראשותו של מוסטפא כמאל דחתה את הסכם סוור, ובמסגרת מלחמת העצמאות הטורקית כבשו כוחותיו של כמאל אזורים שנשלטו באותה עת על ידי היוונים, הארמנים והצרפתים.
מהלך המשבר

תחילתו של המשבר כאשר בספטמבר 1922 התקדמו כוחותיו של כמאל לעבר צ'נקלה (צ'אנאק), העיר שבה הוצבו הכוחות הבריטיים והצרפתיים שנועדו להגן על אזור הדרדנלים המפורז, ואיימו עליהם. בישיבת הקבינט הבריטי מיום 15 בספטמבר הוחלט שהכוח הבריטי לא ייסוג מפני הטורקים, אלא ימשיך להחזיק בעמדותיו. למחרת הישיבה פרסמה קבוצת שרים בריטיים הודעה המאיימת במלחמה על טורקיה עקב הפרתה את הסכם סוור. ההודעה פורסמה בהיעדרו של שר החוץ, הלורד קרזון, וללא ידיעתו.
קרזון שב ללונדון ב-18 בספטמבר, והבהיר שההודעה תגרום זעם רב בצרפת, כיוון שראש הממשלה שלה, רמון פואנקרה, נקט קו פרו-טורקי מובהק. הוא נסע מיד לפריז על מנת ליישב את ההדורים עם פואנקרה, ולהגיע להבנה בין בריטניה וצרפת בעניין טורקיה.
הציבור בבריטניה והעיתונות הבריטית נזעקו לנוכח האפשרות שבריטניה תפתח במלחמה מחודשת בטורקיה. ההודעה החפוזה על איום במלחמה נתפסה כהתנהלות כושלת מצידו של ראש הממשלה לויד-ג'ורג'.
קרזון הגיע לצרפת ב-20 בספטמבר, אבל באותה עת פואנקרה כבר הורה לכוחות הצרפתיים לסגת מצ'נקלה. לאחר מספר פגישות בין שני האישים הוחלט להתחיל במשא ומתן על הפסקת-אש בין טורקיה לבין בריטניה וצרפת.
אבל הפיכה שפרצה בסוף ספטמבר באתונה טרפה את הקלפים, וב-29 בספטמבר הורה הקבינט לצ'ארלס הרינגטון, המפקד העליון של הכוחות הבריטיים בטורקיה, לשגר לטורקים אולטימטום לפיו אם לא ייסוגו תפתח בריטניה במלחמה. ההחלטה התקבלה בניגוד לדעתו של קרזון. הרינגטון, וכן הורס רמבולד, השגריר הבריטי בטורקיה, התעלמו מהוראה זו, ובכך איפשרו את התנאים שהובילו להסכם שביתת הנשק של מודניה כשבועיים מאוחר יותר. קרזון, הרינגטון ורמבולד נתפסו בצדק כמי שהצילו את בריטניה ממלחמה, וזכו להכרת תודה מהקבינט.
תוצאות המשבר

במישור הבינלאומי, משבר צ'נקלה רוקן מתוכנו את הסכם סוור, וסלל את הדרך להסכם לוזאן שנחתם שנה לאחר מכן.
בתוך בריטניה הוביל המשבר לנפילת הממשלה: במהלך שנת 1922 התגברה הביקורת כלפי תפקודו של לויד ג'ורג' בראשות הממשלה, ומשבר צ'נקלה היה הקש ששבר את גב הגמל. ב-19 באוקטובר 1922 נפגשה צמרת המפלגה השמרנית במועדון קרלטון, והחליטה להפיל את הממשלה. לויד-ג'ורג', נאלץ להתפטר, ובמקומו התמנה בונר-לו. מאידך עלתה קרנו של שר החוץ קרזון, שנדחק עד אותה עת לקרן זווית בשל מעורבותו הנרחבת של לויד ג'ורג' בענייני חוץ.
המשבר גם הביא לצעד נוסף בעצמאותה של קנדה. בשונה מהצהרת המלחמה ב-1914, לא נועץ ראש הממשלה הבריטי בראש הממשלה הקנדי לפני פרסום ההודעה המאיימת במלחמה. הדבר עורר דיון סוער בפרלמנט הקנדי, וראש הממשלה הקנדי מקנזי-קינג הבהיר נחרצות שרק הפרלמנט הקנדי מוסמך להורות על יציאת קנדה למלחמה. אמנם האיום במלחמה לא מומש, אבל הנקודה הובהרה.
לקריאה נוספת

פרק 9 מתוך ספרו של מזכיר שר החוץ הבריטי, ניקולסון, דן במשבר מנקודת המבט הבריטית:
Harold Nicolson, Curzon: the last phase, 1919-1925, London 1934, Chapter 9 (pp. 246-280)
מרפסת בית הקפה בלילה

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  וינסנט ואן גוך
 תאריך יצירה:  1888
 טכניקה וחומרים:  שמן על בד
 ממדים בס"מ
 רוחב:  65.3 ס״מ 
 גובה:  80.7 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 זרם אמנותי:  פוסט-אימפרסיוניזם 
 מספר יצירה:  KM 108.565 (מוזיאון קרולר-מילר) 
 מיקום:  מוזיאון קרולר-מילר אוטריו שבהולנד
 קואורדינטות:  43°40′39″N 4°37′38″E﻿ / ﻿43.6775°N 4.6272222222222°E﻿ / 43.6775; 4.6272222222222
 
איור מעשה ידי ואן גוך, מספטמבר 1888, אשר נעשה כבסיס לציור התמונה
מראה בית הקפה בשנת 2016
מרפסת בית הקפה בלילה הוא ציור נודע של וינסנט ואן גוך. הציור החל כעבודת רישום על בד קנווס בעיפרון פחם בשלהי שנת 1888.
שיוך תקופתי

רישום הציור נולד בתקופת שהותו של ואן גוך בעיירה ארל שבחבל פרובאנס - תקופה של מחסור, חולי, רעב ודכדוך בקרב האוכלוסייה. ציוריו של ואן גוך מתקופה זו מתאפיינים בקווים פשוטים ובגווני מדרג אפור. התמקדות נושאית, על אף שהייתה דלה בגוונים, רימזה על מבט רחב יותר. כך למשל, בציור "אוכלי תפוחי האדמה" (שנוצר שלוש שנים קודם לכן) ישנה התפרסות של גוני אפור הנתחמים בנושא העיקרי - האכילה סביב השולחן - אולם הציור מרמז ליום שחלף טרם הארוחה.
ואן גוך, שיצירתיותו ניזונה מהמחסור הצורם, הרבה ליצור רישומי עיפרון. באותה תקופה הוא עבד על שלושה רישומים עיקריים: "ליל כוכבים", "המרפסת" ו"צוקים". כבר בתחילת עבודתו ניכר היה שהציור "מרפסת" מושפע מקווים מקוטעים, אסכולת ציור שלא הייתה נהוגה בסוף המאה ה-19.
מבנה הציור

הציור, שכאמור נקרא בתחילה "המרפסת", נטה ברישומו לאסכולת ציירי הפוינטיליזם, אף ששימושה היה ידוע רק כעשור לאחר מכן. זהו אחד מהציורים הבודדים שבו נתן ואן גוך ביטוי עז למקטעים וגוונים. הצייר לא פסח על מוטיב "המבט הרחוק" שאפיין את הזרם האימפרסיוניסטי, ויצר מעין תאימות לאחור על אף שהציור מורכב מקווים מרובים. כמו בציוריו בעלי ההטבעה האימפרסיוניסטית, גם ב"מרפסת" - כשמביטים בציור ממרחק מה, העין תופסת מידה של ריאליזם.
הרישומים הראשוניים, שבוצעו בעיפרון פחם, הופרדו לשני חלקים: החלק העליון והחלק התחתון. בחלקו העליון של הציור שולטת הטכניקה הפואנטילית, ולכן המבנים חדים יותר ומודגשים. המשקוף העליון הכחול מאוד מודגש ומרוכז. לעומת זאת חלקו התחתון של הציור משופע בקווים אימפרסיוניסטים, דהויים יותר ומטושטשים, העושים שימוש נרחב ב"הולכת העין בתנועה" (כך למשל, הדמויות האנושיות יוצרות נופך לא מובן מעט, אך עם זאת הן ברורות ומובחנות).
שימוש בצבעים

ב"מרפסת" חרג ואן גוך ממנהגו באותה תקופה, ובחר להשתמש במגוון רחב של צבעים. את מידרגי האפור ששלטו בציוריו מהתקופה הקודמת, החליפו גוונים נועזים. ייתכן כי מעולם לא נעשה בציוריו של ואן גוך שימוש עז כל-כך בגוון הצהוב (אשר עם כל מה שהוא מסמל לא התאים לרוח התקופה והמקום). גם את השמים בחר ואן גוך לצבוע בגוון כחול מרוכז ואחיד. ב"מרפסת" עשה ואן גוך שימוש נוירוטי-משהו בגווני הקשת, ולא השתמש כלל בשחור. למרות שנושא הציור דורש תחושה של לילה, ואן גוך "ברח" מהסימבול השחור המתבקש כל-כך. את ההשלמה לשחור עושה העין לבדה או המוח המתבונן בציור. בכך, יצר ואן גוך אפקט של השלמת גוון עלילתי על ידי הצופה - כלומר, שמירת המוטיב הציורי על חשבון המוטיב העלילתי, מה שמוביל ליצירת חסך בעלילה, ואז השימוש הנכון בצבעים ומיקומם בציור יביאו את המוח המתבונן להשלמת החסך בעצמו. זוהי תעוזה רבת מימד של ואן גוך, שלא נוסתה אצל עמיתיו הציירים.
ואן גוך משתמש גם באפקט ההסמכה, בהצמדת גוונים בהירים סמוך לגוונים כהים - ישנה מעין "קפיצה" מגוון בהיר לכהה ולהפך. לכן, במבט ראשוני מתקבל הרושם שהשמים בהירים, אולם דווקא אפקט ההסמכה שנותן את הגוון הכהה לבניינים מגלה שמים ליליים וקודרים, ומגלה שרק בית הקפה הוא בעצם בהיר ומואר.
נושא הציור הוא ככל הנראה בית קפה מציאותי בעיירה ארל, ולא פרי דמיונו של הצייר. אולם השימוש בצבעים לא מלמד על דרך התבוננותו של ואן גוך. אין לדעת אם הציור הוא רגע ריאליסטי נתפס, או חיזיון פנימי של אותו הרגע. שתי סברות אפשריות: ואן גוך צייר את מה שרואות עיניו ברגע ריאליסטי והשמים זרועי הכוכבים הם תוספת שבאה לאחר מכן, או שמא הציור הוא רישום לחיזיון פנימי ומתוך כך בוחר ואן גוך לפשט את השמים בצורה שכזו. כך או אחרת, במציאות הפיזיקלית אין אפשרות שהעין תבחין, מבעד לתאורה החזקה שמופצת סביב בית הקפה, בכוכבים רבים כל כך הפזורים בשמי הלילה.
מקרן קולנוע

חדר הקרנה של בית קולנוע בשנת 1958. חדר ההקרנה מבודד אקוסטית ותאורתית מאולם בית הקולנוע. מאחורי גבו של המקרין מצוי חלון אל אולם בית הקולנוע המשמש את המקרין כדי לוודא שהסרט מוקרן כהלכה. בחלון נראה קטע מהמסך. המקרנה מקרינה את הסרט דרך חלון אחר המוסתר בתמונה על ידי שורש כף היד של המקרין.
סכמת מקרנת ראינוע. a, b - גלגלי שיניים המושכים את הפילם בקצב קבוע. c - גלגל שיניים שעוצר לרגע כשתמונה שלמה מכסה את אזור הקו המקווקו ומושך את הפילם במהירות גבוהה בשאר הזמן. כאשר c נע קורים הדברים הבאים: לולאת הפילם L מתקצרת, לולאת הפילם M מתארכת, חלקו האטום של גלגל S מסתיר את האור מהעדשה ומסך הקולנוע מוחשך לרגע קצרצר בלא שהצופים שמים לב לדבר.
חלק ממקרנת קולנוע 35 מ"מ. A - הגלגל העליון מכיל את קטע הפילם שטרם הוקרן. I - גלגל תחתון המכיל את הפילם שכבר הוקרן. E העדשה. H קורא הפסקול. B - קופסת נורת ההקרנה. C - גלגל השיניים המושך פילם מהגלגל העליון בקצב קבוע. F - גלגל המושך את הפילם בפולסים אל מול העדשה. D, G קטעי פילם רפויים ששינויי תדירים אורכם מאפשרים לחלק מהפילם לנוע בפולסים בזמן ששאר הפילם נע בקצב קבוע.
סכמת מבנה סרט קולנוע ברוחב 35 מ"מ. הסרט מצוי בין גלגלי שיניים שהמנוע שלהם נמצא בצד המכונה "צד המקרן" והגישה של עובד הקולנוע אליהם היא מהצד המכונה "צד ההפעלה". כאשר צד ההפעלה מימין הסרט וצד המקרן משמאלו, נורת המקרן נמצאת מאחורי הסרט והעדשה ומסך הקולנוע מלפניו.
מקרן קולנוע וראינוע (או מקרנה) הוא מקרן תמונות המכיל מנגנון מכני להקרנה של סרט צילום פוזיטיבי אל מסך, תמונה אחר תמונה, כך שנוצרת על המסך אשליה של תנועה המשכית מתמונה אל תמונה. מקרן קולנוע, בניגוד למקרן ראינוע מכיל גם מנגנון לקריאת הפסקול המוטבע לצד רצף התמונות.
עם המעבר לקולנוע דיגיטלי בתחילת המאה ה-21 חל טשטוש במשמעות המונח ומאז, "מקרן קולנוע" הוא ברוב המקרים מקרן וידאו.
פעולת המקרנה > אופן הקרנת התמונות

מנגנון מקרן הקולנוע מעביר את הסרט, תמונה אחר תמונה, כך שכל תמונה בתורה עוצרת לזמן קצר וקצוב ברווח שבין העדשה לבין מקור אור חזק. האור העובר דרך הסרט נשלח דרך ובאמצעות עדשה אל המסך. במהלך שנייה אחת מציג המקרן 24 תמונות על המסך. בזמן בו מתחלפת תמונה אחת באחרת המסך מוחשך. זמן החלפת תמונה אחת ברעותה קצר פי שלושה מזמן תצוגת כל תמונה.
המקרן מקרין כל תמונה רק כאשר השטח שלה תופס את כל המקום שבין מקור האור לבין העדשה. במקרן קיים סגר, אשר נפתח רק כאשר התמונה ממוקמת ונעצרת והוא נסגר במהירות כשהתמונה מפנה את מקומה לטובת התמונה הבאה שתעצר גם כן לזמן קצר. בנוסף לזה, הפילם נע במהירות משתנה בקטע המקרנה שבין העדשה למקור האור: כאשר מוקרנת תמונה הוא נעצר לרגע וכאשר התמונות מתחלפות וקרן האור נחסמת הוא נע מהר.
בתקלה מפורסמת שממחישה את עקרון פעולת המקרנה, מופיע פס שחור לאורך המסך, מעליו מופיע חלקה התחתון של התמונה ומתחתיו מופיע חלקה העליון של התמונה. הגורם לתקלה זו הוא השמה לא נכונה של הפילם במקרנה, כך שבמקום להתעכב ולהאיר על התמונות כאשר הן מופיעות בשלמותן מול העדשה, המקרנה מתעכבת ומאירה במצב בו חצי עליון של תמונה אחת וחצי תחתון של תמונה שנייה מצויות מול העדשה.
משני צדי הפילם ישנם טורים של חורים שאליהן נכנסות שיני גלגלי השיניים של המקרנה המושכים את הפילם. כל תמונה על פילם 35 מ"מ מקבילה לארבעה חורים בכל טור. כדי להגיע בכוונה למצב התקלה המפורסמת שתוארה למעלה, אפשר לעצור את המקרנה ולהזיז את הפילם מרחק של חור או שניים קדימה או אחורה. כדי לגרום לתקלה כזו בכוונה מבלי לעצור את המקרנה אפשר גם להשתמש במנגנון שנועד לתקן תקלות כאלה. למקרנות יש ידית כוונון שזה תפקידה. היא מזיזה את מקום עצירתו של גלגל הפולסים.
ככל שהמקרנה גדולה יותר ומסוגלת להקרין בבירור תמונות אל מסך רחוק יותר, כך גדלה הנורה המקרינה את התמונות. מקרנות גדולות שמשתמשות בפילם ברוחב 35 מ"מ בבתי קולנוע מקצועיים מכילות נורת הקרנה כה חזקה עד שהן צריכות להכיל גם מאוורר מיוחד וארובת קירור כדי לקרר את הנורה. הן מכילות גם מעטפת ממתכת קשיחה למניעת פיזור רסיסי הנורה במקרה שהיא מתפוצצת ואם המקרין רוצה להביט בנורה עצמה, הוא עושה זאת דרך חריץ במקרנה המכוסה בזכוכית כמו זו של מסכת ריתוך.
עד לשנות השמונים של המאה העשרים הפסקול נקרא על ידי Phototube, שפופרת ריק הרגישה לאור, עם הזמן הוחלפה שפופרת זו בפוטורזיסטור. כמו כן, מנורת קשת הפחם, ששימשה להקרנת התמונות, ואשר האלקטרודות שלה התכלו בתוך שעה לכל היותר, הוחלפה בתחילת שנות השישים של המאה העשרים בנורת קסנון קשת קצרה, אשר יכלה לדלוק זמן רב יותר, ולהקרין תמונה בהירה יותר.
פעולת המקרנה > אופן קריאת הפסקול

מאז הוספת הפסקול לסרטים, המקרנים מסוגלים גם לקרוא ולפענח את קידוד הקול, שגם הוא מוטבע על הפילם, לצד התמונה. הפסקול אומנם נקרא על ידי המקרנה אך החלק הקורא אותו שונה מהחלק של המקרנה המקרין את התמונות על המסך. ככלל, מקרנת קולנוע מכילה ארבעה חלקים. גלגל עליון (או קטע ממגש בהקרנה במגשים) שעליו אסוף חלק הסרט שטרם הוקרן, מערכת הקרנת התמונה, מערכת קריאת הקול והגלגל התחתון (או קטע ממגש בהקרנה במגשים) שאוסף את חלק הסרט שכבר הוקרן. אי אפשר לשלב את קורא הקול במערכת הקרנת התמונה משום שהפילם עובר בפולסים על פני העדשה, אך עובר באופן רציף על פני קורא הקול. הנורה של קורא הקול היא נורה שונה מזו המקרינה את התמונות מהפילם אל המסך.
המושג "פסקול" נוצר עם היווצרות הקולנוע. לפני כן היו סרטים אילמים, אשר לווּ בנגינת פסנתרן או תזמורת. הדיאלוג בסרט הופיע על-גבי כתוביות שהוקרנו על-גבי המסך. בסרטי הקולנוע הקול מוקלט כרצועה צרה לאורך שוליו של הסרט. הפסקול נקרא על ידי קורא אופטי בתוך מכשיר מקרנת הקולנוע. עם המעבר לסרטים בסטריאו הוכפל הפסקול והוא מכיל שתי רצועות. ניתן לעיתים להבחין בפסקול של סרט הקולנוע על המרקע לצד התמונות כאשר המקרין אינו מיומן ושוכח להחזיר אל המקרנה חלק מסוים שלה שנועד להסתיר פס זה מעיני הציבור. נוהגים להוציא חלק זה מהמקרנה בעת שמנקים אותה (תקלה בה מופיעה דמותה של שערה החוצה את המסך נובעת מאי ניקוי חלק זה).
בתחילת שנות ה-90 חל מעבר לשימוש בפסקול דיגיטלי. פסקול המקודד בשיטת SDDS או Dolby Digital עדיין מוטבע על הפילם לצד התמונה, ומקודד כברקוד דו-ממדי (בדומה לקוד QR). חיישן המותקן במקרן סורק את הפסקול וציוד אלקטרוני המחובר אליו מפענח את האינפורמציה. פסקול המקודד בשיטת DTS אינו נמצא על הפילם - הפילם מכיל קוד סנכרון בלבד, המפוענח על ידי המקרן; הפסקול עצמו נמצא על גבי תקליטור מיוחד המלווה את הסרט, ומסונכרן לפילם בחדר ההקרנה.
פעולת המקרנה > הזנת הפילם למקרנה

הסרטים מגיעים אל בית הקולנוע כאשר הם ארוזים בשק המכיל בין ארבע לשמונה קופסאות של פילם מגולגל (תלוי באורך הסרט, יש סרטים שהם יותר משמונה מערכות). קטע הפילם שארוז בכל קופסה נקרא "מערכה" ומכיל פילם שמשך הקרנתו הוא כעשרים דקות. דרך אחסון זו של פילמים מגנה עליהם משריפות כשהם מאוחסנים במחסנים.
בשיטת ההקרנה המסורתית, בעזרת גלגלים, הפילמים של חלק מהמערכות מודבק ומגולגל על גלגל אחד והפילמים של שאר המערכות מודבק ומגולגל על גלגל שני. המקרין מרכיב את הגלגל המכיל את הפילם של המערכות הראשונות בחלקה העליון של המקרנה וכשהוא מקרין אותו, הפילם נאסף על הגלגל התחתון של המקרנה, שבתחילת ההקרנה היה ריק. בזמן זה הגלגל שמכיל את הפילם של המערכות האחרונות מושם בצד.
כשהפילם גומר להיאסף על הגלגל התחתון, הוא צריך לעבור "ריווינד" לפני שמקרינים אותו שנית. הקרנתו במצבו זה תראה את המערכות הראשונות של הסרט מהסוף להתחלה ולא תאפשר לשמוע את פסקול הסרט, כי הפסקול יהיה משמאל במקום מימין לתמונות. תהליך הריווינד נעשה בהפסקה הניתנת במהלך הסרט. על פי רוב ההפסקה ניתנת בין הקרנת שני הגלגלים. ניתן לעשות ריווינד של הגלגל הראשון גם במהלך הקרנת החצי השני של הסרט שמגולגל על גלגל אחר.
את ה-"ריווינד" עושים במכשיר המיוחד לזה ולא בעזרת המקרנה. בחדר הקרנה שיש בו רק מקרנה אחת, חייבים להיות לפחות ארבעה גלגלים שאפשר לפרק ולהרכיב בקלות על המקרנה ועל הריווינדר. במרבית חדרי ההקרנה של אולמות ההקרנה הגדולים יש שתי מקרנות. רק כאשר שתי המקרנות תקינות, המקרין יכול לתת את ההפסקה בזמן הנוח לו.
שיטת ההקרנה במגשים חדישה יותר משיטת ההקרנה בגלגלים. היא מאפשרת לחבר את כל מערכות הסרט ברצף, לתת את ההפסקה בזמן הנוח למקרין, גם אם יש לו מקרנה תקינה בודדת ופוטרת את המקרין מריווינד. ההקרנה במגשים חוסכת גם את בלאי הפילם על ידי הריווינדר.
בהקרנה במגשים, כל הסרט מגולגל לפני ההקרנה על מגש אחד המקביל לרצפה ומצוי בגובה ראש המקרנה. במרכז המגש יש חור והוא מושחל על עמוד המקביל אל המקרנה. הפילם שהוקרן כבר נאסף אל מגש אחר המושחל בתחתית אותו עמוד. בניגוד לפילם שמגולגל על גלגל, כשהפילם מגולגל על מגש, ניתן להגיש את כל אחד מקצוותיו אל למקרנה. כאשר הפילם גומר להיאסף על המגש התחתון, מסירים את המגש העליון מהעמוד ומרימים את המגש התחתון, לאורך העמוד, אל מקומו של המגש העליון.
פעולת המקרנה > הקרנת סינמסקופ

סינמה סקופ היא שיטת צילום והקרנה של סרטים כך שתמונות הסרט מנצלות טוב יותר הן את שטח הפילם והן את שטח מסך הקולנוע. בפילם של סינמה סקופ אין קטע של רווח שחור בין התמונות ובעת ההקרנה הסרט תופס שטח רחב יותר על מסך בית הקולנוע. כדי להקרין סרט בסינמה סקופ, בית הקולנוע צריך להצטייד במסך רחב ובעדשות סינמה סקופ למקרנה. אם סרט סינמה סקופ מוקרן בעזרת עדשה רגילה, התמונות נראות מעוותות על המסך – השחקנים נראים כאילו הם גבוהים ורזים מאוד.
פעולת המקרנה > קולנוע דיגיטלי

בעשור הראשון של שנות ה-2000 החל מעבר ברחבי העולם לקולנוע דיגיטלי, ללא שימוש בסרטי צילום. בבית קולנוע דיגיטלי מוחלפת המקרנה המסורתית במקרן וידאו מקצועי ושרת וידאו, והסרט נשלח מחברת ההפצה על גבי דיסק קשיח מוצפן. הטכנולוגיה זהה בעיקרה למקרני וידאו ביתיים, אך בשל הצורך להציג תמונה איכותית על מסך גדול בהרבה, מקרנים אלו עדיין עושים שימוש באותן מנורות קסנון קשת קצרה ששימשו את המקרנות המסורתיות. מסיבה זו ואחרות, מקרן קולנוע דיגיטלי עשוי גם הוא, לשקול מאות קילוגרמים ולהזדקק לארובת קירור, בדומה למקרנות המסורתיות.
נכון למרץ 2015, 97% מ-40,000 מסכי הקולנוע המסחריים בארצות הברית עברו להקרנה דיגיטלית. בשאר העולם הוחלפו יותר מ-96,000 מקרני קולנוע מסורתיים במקרני וידאו דיגיטליים.
הערות שוליים

↑  ראו Phototube בוויקיפדיה האנגלית
↑  איגוד בעלי בתי הקולנוע בארצות הברית, The Digital Transition: We’re Almost Done!‎
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4154373-7  NDL: 01239471  NKC: ph114537 
מקרין סרטים
משה דוד טייטלבוים

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1855 
 פטירה:  1935 (בגיל 80 בערך) 
 תקופת הפעילות:  ?–1935 
 
רבי משה דוד טייטלבוים (ה'תרט"ו - כ"א באדר ב' ה'תרצ"ה) בן לשושלת הרבנים של משפחת טייטלבוים, היה רב העיירה מודיור-לופוש (אנ') שברומניה.
תולדותיו

נולד ברומניה בשנת ה'תרט"ו לרבי ישראל יעקב יוקיל טייטלבוים (רבה הראשי של וואלווא) ולהענדל בתו של רבי יקותיאל יהודה טייטלבוים הייטב לב. בצעירותו היה תלמידם של סבו ה"ייטב לב" ושל רבי חיים הלברשטאם מצאנז. נישא לחיה בתו של רבי אריה לייבוש הלברשטאם רבה של דוקלא.
לאחר נישואיו כיהן כמה שנים כרב בעיר צאנז, ובשנת ה'תרמ"ב החל לכהן כרבה של מודיור-לופוש. במודיור-לופוש עמד בראשות ישיבה בת כמאה בחורים. בסוף ימיו היגר לארצות הברית שם כיהן כאדמו"ר מוואלווא.
הוציא לאור את ספרו של סבו יטב לב. נפטר בכ"א באדר ב' ה'תרצ"ה.
צאצאיו

רבי אברהם חיים, רב בקרמניץ (נרצח בשואה)
רבי יצחק שמואל, רב בלופוש (נרצח בשואה)
רבי יקותיאל יהודה, רב באויהעל וברובע הברונקס (חתן רבי נפתלי הלברשטאם)
הרבנית גראס, אשת הרב אהרן גראס מלופוש
הערות שוליים

↑  בן רבי שמואל טייטלבוים אב"ד גורליץ בן רבי אלעזר ניסן טייטלבוים האדמו"ר מסיגעט בן הישמח משה
↑  נפטרה ה'תרפ"ט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007578791605171  VIAF: 317130298   WorldCat (עם VIAF): 317130298
משבר קודורי (2006)

משבר קודורי של שנת 2006 התפרץ בסוף יולי 2006 בעמק קודורי, החלק היחיד של אבחזיה שנמצא בשליטת גאורגיה, כאשר אמזר קוויציאני (אנ'), מנהיג המיליציה המקומית, הכריז על אי ציות לשלטון הגאורגי. לאחר שהשלטון המרכזי בגאורגיה החליט להחזיר את שלטון החוק באזור עמק קודורי.
רקע

עמק קודורי, בעל תוואי הנוף המיוער והרים סלעיים, שוכן בהרי הקווקז הגדול בפינה הצפון-מזרחית של אבחזיה. האזור מאוכלס בסוואנים, שהם קבוצה האתנית של הגאורגים. חרף מספר ניסיונות של הבדלנים האבחזים לזכות בשליטה על האזור האסטרטגי, לא היה האזור בשליטת מאז מלחמת אבחזיה (1992-1994). במהלך התקופה עד להתפרצות המשבר נוהל האזור על ידי הלוחם אמזר קוויציאני, שהנהיג את ההגנה הגאורגית כנגד כוחות הבדלנים האבחזים בבחינת מפקד כוח המיליציה בשם "מוֹנאדירֶה" ("צייד") כשליח של הנשיא הגאורגי הקודם אדוארד שוורדנדזה. לאחר הפלתו של שוורדנדזה במהפכת הוורדים, בשנת 2003, פירקה הממשלה החדשה את "מונאדירה" מנשקה, וביטלה את תפקידו של קוויציאני. התקיימו גם חשדות כבדים למעורבותו של קוויציאני בהברחות, פעילויות בלתי חוקיות אחרות ומתן מחסה למספר פושעים שהיו מבוקשים על ידי המשטרה הגאורגית.
המשבר

המשבר החל ב-22 ביולי 2006, כאשר קוויציאני חימש מחדש את המיליציה שהנהיג וקרא תיגר כנגד השלטון המרכזי בטביליסי והצהיר כי יתנגד לפירוק המיליציה מנשקה. המאמצים למשא ומתן על כניעה עלו בתוהו והמיליציה סרבה להענות לאולטימטום שהציב בפניו שר הפנים הגאורגי, ואנו מראבישווילי. ב-25 ביולי שלחה הממשלה הגאורגית פלוגה חזקה של המשטרה הגאורגית וכוחות ביטחון נוספים, במטרה לפרק את מנשקו את מנהיג המיליציה החצי-צבאית הסורר.
האינפורמציה על שהתרחש בקודורי מועטה ולא ניתנת לאימות, והשלטונות סירבו בתחילה לפרסם תגובה כלשהי. מאוחר יותר, ב-25 ביולי, אישר, שר החינוך והמדע של גאורגיה, אלכסנדר לומאיה, כי המבצע המשטרתי כבר בדרך, ומטרתו להחזיר את הסדר החוקתי באזור קודורי. על פי הטלוויזיה הגאורגית, רוסתווי 2, סיפקו לכאורה, הצבא האבחזי וכוחות שמירת השלום הרוסיים באבחזיה, מזון ותחמושת. רוסתווי 2 דיווחה גם כי הליקופטר של כוחות שמירת השלום הרוסיים נחת באזור שהיה בשליטת המיליציה כדי לספק להם מזון, אולם לא הצליח לטוס בחזרה כיוון שהצד הגאורגי איים להפיל אותו.
על פי הדוחות הגאורגיים הרשמיים, שלטו כוחות הממשלה, ב-26 ביולי, ברוב עמק קודורי, וכפו את כניעת של מספר מורדים. המורדים האחרים, כולל קוויציאני, התחבאו ביערות המקיפים את העמק; מספר פצועים דווחו בשני הצדדים. כמו כן דווח על אזרחים שנהרגו במהלך חילופי הירי בין הצדדים. ב-27 ביולי, סיפר, שר ההגנה הגאורגי, איראקלי אוכרואשווילי, בריאיון לטלוויזיה כי השלב העיקרי של המבצע הושלם בהצלחה ורוב במורדים נכנעו או נתפסו. כמו כן האשים כי המרידה היא התגרות שתוכננה על ידי "מדינה זרה".
עד ל-28 ביולי, נשלטו כל הכפרים בעמק על ידי כוחות השלטון המרכזי. כמות גדולה של נשק ותחמושת נתגלתה. קוויציאני עצמו הצליח להימלט. השלטונות הגאורגיים טענו כי נמלט לסוחומי, בירת הבדלנים האבחזים.
ב-27 ביולי 2006, הכריז הנשיא סאקשווילי, על הקמת ממשלה אבחזית גולה בעמק קודורי שבאבחזיה עילית, שבסיסה בטביליסי.
תגובות

עם תחילת המבצע המשטרתי הגאורגי, הביעו השלטונות הרוסיים ומנהיגי הבדלנים האבחזים, את דאגתם מהכוח הגאורגי באזור הסכסוך השכן. שלטונות הבדלנים האבחזים הצהירו כי כל חדירה של כוחות גאורגיים חמושים לשטחה יהיו הפרה גסה של הסכם הפסקת האש והפרדת הכוחות מה-14 במאי 1994, ופרוטוקול מאי 1998, שלפיהם התחייבה גאורגיה לא לשלוח צבא לעמק. פקידים רשמיים רוסיים ואבחזים הזהירו, ב-25 ביולי וב-26 ביולי, כי שימוש בכוח צבאי בעמק קודורי יכול להוביל לסכסוך חדש באזור. סרגיי בגאפש, נשיא הרפובליקה הבדלנית של אבחזיה הגיב לאירועי קודורי ואמר כי:
אם חיילים גאורגיים יחצו את גבול אבחזיה, ייתכן ויתחולל סכסוך חדש מכיוון שהחיילים האבחזים יפתחו באש.
.
השלטונות הגאורגיים הכחישו את ההאשמות כי השתמשו בכוח צבאי בקודורי, וטענו כי הכוח היחיד שהשתתף במבצע היה כוח משטרתי וכוחות שירותי הביטחון הכללי של גאורגיה (השב"כ הגאורגי), שהשימוש בהם אינו הפרה של ההסכמים עליהם חתומה גאורגיה. כמו כן הכחישו השלטונות הגאורגיים את ההאשמות כי הכוחות הגאורגיים תכננו להמשיך במבצע ולחדור לשטחים שבשליטת הבדלנים האבחזים. ב-26 ביולי, הביע, מזכ"ל נאט"ו  יאפ דה-הופ שפר, את תמיכתו בעמדה הגאורגית בעניין האבחזי ואוסטי, במהלך פגישתו עם ראש ממשלת גאורגיה, זוראב נור'אידלי.
הערות שוליים

↑  ‏מנהיג מיליציה בקודורי קורא תיגר על השלטונות, 22.7.2006, "סיביל גאורגיה", (באנגלית)
↑  ‏פקיד רשמי:כוחות הממשלה שולטים על רוב עמק קודורי, 26.7.2006, "סיביל גאורגיה", (באנגלית)
|  יחסי גאורגיה–רוסיה  |
| --- | --- | --- |
| כללי | האובלסט האוטונומי של דרום אוסטיה • המחוז הצבאי של עבר הקווקז • כוח שמירת השלום הרוסי בגאורגיה • קונפדרציית עמי ההר של הקווקז |  |
| סכסוכים פנימיים בגאורגיה | מלחמת האזרחים הגאורגית (1991-1993) • מלחמת דרום אוסטיה (1991–1992) • מלחמת אבחזיה (1992-1993) • מלחמת אבחזיה (1998) • משבר קודורי (2001) • מהפכת הוורדים (2003) • משבר אג'ריה (2004) |  |
| משבר רוסיה-גאורגיה (2006) | החבלה בצינור הגז הצפון-אוסטי • חרם היין • משבר קודורי • מחלוקת הריגול • גירוש הגאורגים מרוסיה |  |
| טענות לחדירה למרחב האווירי | תקרית תקיפת המסוקים • תקרית הטילים • תקרית הפלת המטוס בגאורגיה |  |
| שונות | מחלוקת השגריר הרוסי (2007) • הפגנות גאורגיה (2007) • משבר רוסיה-גאורגיה (2008) • מלחמת גאורגיה-רוסיה (2008) |  |
נורי יאמוט

| --- | --- |

 לידה:  1890 סלוניקי, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  5 ביוני 1961 (בגיל 71 בערך) איסטנבול, טורקיה 
 מדינה:  טורקיה 
 מקום קבורה:  בית הקברות זינג'ירליקויו 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית הטורקית 
 תקופת הפעילות:  מ-1908 
 תפקיד:  Chief of the Turkish General Staff (5 ביוני 1950–10 באפריל 1954)  חבר האספה הלאומית הגדולה של טורקיה 
 מפלגה:  המפלגה הדמוקרטית (טורקיה, 1946) 
 
נורי יאמוט (בטורקית: Mehmet Nuri Yamut‏; 1890 – 5 ביוני 1961) היה איש צבא טורקי, ששימש בו כרמטכ"ל.
נורי נולד בסלוניקי. הוא השתתף במלחמת העולם הראשונה בקרבות גליפולי ולאחריה במלחמת העצמאות של טורקיה.
בין השנים 1925–1928 שימש כמנהל האקדמיה הצבאית של טורקיה. משנת 1949 היה סגן הרמטכ"ל הטורקי ומשנת 1950 עד שנת 1954 היה הרמטכ"ל (במקומו מונה נורטין בראנסל). במהלך מהפכה שלטונית של שנת 1960 בטורקיה הוא נעצר והוצא להורג בשנת 1961.