stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זכיינות
חסרונות

החסרון העיקרי לזכיין ברכישת זיכיון הוא באיבוד השליטה ועצמאותו. בעוד שהזכיין מקבל גישה למערכת בנויה ומאומנת בתחום העסקי המסוים וכן סימן מסחר ידוע, עזרה עסקית, הדרכה ושיווק, הזכיין נדרש לנהוג על פי דרישות המערכת ולקבל אישור לכל שינוי שהוא מבקש להכניס בעסק מן החברה המזכה. מסיבה זו קיים הבדל מהותי בין זכיינים לבין יזמים.
רכישת זיכיון עשויה אף לעלות ממון רב וזאת כיוון שחברות מזכות רבות מציבות דרישות מחמירות לזכיינים, למשל, בשטח החנות, מדי הצוות ועוד. לעיתים על הזכיין לרכוש שירותים ומוצרים מן החברה המזכה, אשר ניתן לרוכשם במחיר זול יותר בשוק החופשי. נוסף לאלה, דמי הזיכיון והאחוזים מתוך המחזור שיש לשלם לחברה המזכה, נוגסים ברווחיו של הזכיין. הזכיין אף עשוי להיות מחויב מכוח החוזה להוציא כספים לשדרוג בית העסק, או לביצוע שינויים בבית העסק, כל אימת שחברה המזכה תרצה בכך.
בתגובה לעלייה הגדולה בפופולריות של הזכיינות, מספר גובר והולך של קהילות נוקטות בצעדים להגביל את התפשטות רשתות הזכיינים התופסות את מקומם של עסקים מקומיים קטנים, זאת בזכות העוצמה העסקית של החברה המזכה.
בעיה נוספת היא שיחסי החברה המזכה – זכיין עשויים להיקלע לקונפליקט במידה וצד מן הצדדים איננו מסוגל לנהל את עסקו כראוי (או שאינו נוהג בתום לב). לדוגמה, זכיין חסר יכולת עסקית יכול בקלות לפגוע בשמה הטוב של הרשת ושל סימן המסחר שלה, בכך שיספק מוצרים נחותים או שירותים לקויים, מצד שני חברה מזכה גרועה עשויה להביא לחיסולם העסקי של זכייניה אם איננה מסוגלת לקדם את המוצר או את סימן המסחר, או שהיא מפעילה לחץ רב מדי על הזכיינים להגדלת רווחיהם.
מחלוקת בין החברה המזכה לבין זכייניה יכולה להחריף עד כדי "מרד זכיינים", כפי שקרה ב-1998 ברשת "בורגראנץ'", אשר ביקשה להתאחד עם רשת אחרת – "ברגר קינג" – מהלך אשר הזכיינים התנגדו לו והתאגדו כדי לסכלו.
חסרון נוסף שקיים בעיקר בשלב המשא ומתן בזכיינות הוא פערי המידע והידע שישנם בין הרשת המזכה לבין הזכיין, שהוא בדרך כלל בתחילת דרכו העסקית. ישנה רגולציה רבה בעולם בנושא זה שמנסה לצמצם את פערי המידע בשלב זה. בישראל פסיקות חדשות נוטות לכיוון הרגולוציה (הגברת חובת הגילוי על המזכה כלפי הזכיין), ויש מחקר הטוען כי פסיקה זו תואמת את המצב הרצוי, בהיעדר חקיקה.
אתיקה בזכיינות

במדינות רבות ברחבי העולם החלה רגולציה משנות השבעים של המאה הקודמת. בחלק מהמדינות בעולם ואף באמנות בינלאומיות ישנו קוד אתי לזכיינות, אשר מנסה לאפשר דרך מקבילה להתנהלות בין זכיין למזכה.בישראל "קוד אתי לזכיינות" על ידי המרכז לקידום זכיינות בישראל. הקוד מנחיל סטנדרט התנהלות ראוי בין הרשת המזכה וזכייניה. הקוד האתי הישראלי מתבסס על עקרונותיו של קודי האתיקה לזכיינות האירופאים והאמריקאי. למרות שמדובר בקוד וולונטרי רשתות אשר חתמו עליו לקחו על עצמן לנהוג בהתאם לנורמות הקבועות בו.
בישראל נערך מחקר על תועלות קוד אתי לזכיינות בישראל, ונמצא שלמעט בריטניה, שם הקוד האתי פעיל ואכיף, בישראל הקודים האתיים אינם מספקים, ונוצרה קריאה להסדרת הזכיינות בעיקר בשלב המשא ומתן בין הזכיינים למזכים, בשל פערי המידע והידע בין הצדדים, בדומה למה שנעשה בארצות הברית ובאוסטרליה.
זכיינות חברתית

בשנים האחרונות צץ הרעיון של יישום מוסד הזכיינות אף בתחום חברות העוסקות בקידום חברתי של אוכלוסיות חלשות, ובכך לפשט ולזרז את פתיחתם של עסקים חדשים. מספר רעיונות עסקיים כאלה כבר יושמו, כך בתחום ייצור סבון, שיווק מזון אורגני, אחזקת אקווריומים וניהול בתי מלון, בחברות המעסיקות נכים ואוכלוסיות חלשות.
דוגמה לזכיינות חברתית היא רשת המרכולים הגרמנית CAP Märkte שלה כבר 40 מרכולים שכונתיים בגרמניה.
הערות שוליים

↑  ליטל דוברוביצקי, לא הכול נוצץ: זיכיון - הדרך אל העושר או לפשיטת רגל?, באתר כלכליסט, 14 באוגוסט 2021
↑  הסכם זיכיון: כיצד לנסח חוזה זכיינות בין רשת לזכיין?, באתר דין - עורכי דין ומידע משפטי בישראל, ‏24 ביולי 2016
↑  Worthidea, The Pros And Cons Of Buying A Franchise, Worth Idea, ‏2023-11-29 (באנגלית אמריקאית)
↑  יעל גרוס, סודות הזכיינות, באתר nrg‏, 24 במאי 2005
↑  זהר הר נוי, חובת הגילוי בדיני זכיינות בישראל, משפטים על אתר כ, 2024, עמ' 1
↑  Something went wrong..., lawjournal.huji.ac.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550759905171  BnF: cb11967875w (data)  GND: 4018062-1  LCCN: sh85051526  NKC: ph120343 
סניף של בורגראנץ'
הארווי (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  מחזה של מרי צ'ייס
 בימוי:  הנרי קוסטר
 הופק בידי:  ג'ון בק
 תסריט:  מרי צ'ייס, אוסקר ברודני
 עריכה:  ראלף דוסון
 שחקנים ראשיים:  ג'יימס סטיוארט ג'וזפין האל ג'ף ברידג'ס
 מוזיקה:  פרנק סקינר
 צילום:  ויליאם דניאלס
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  סרטי יוניברסל 
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  4 בדצמבר 1950
 משך הקרנה:  104 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט פנטזיה, סרט קומדיה 
 מקום התרחשות:  קולורדו 
 תקופת התרחשות:  פסחא 
 הכנסות:  2,6400,000 דולר
 פרסים:  פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (ג'וזפין האל) 
 דף הסרט ב־IMDb
 
הארווי (באנגלית: Harvey) הוא סרט קומדיה אמריקאי בשחור-לבן משנת 1950 בבימויו של הנרי קוסטר, עם ג'יימס סטיוארט וג'וזפין האל בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על המחזה "הארווי" מאת מרי צ'ייס (אנ') שהועלה בברודוויי ב-1944, זכה להצלחה עצומה במשך חמש שנים וזיכה את המחברת בפרס פוליצר.
המחזה עבר עיבוד לטלוויזיה ב-1958, 1972 ו-1996.
תקציר העלילה

אלווין פ. דוואד (ג'יימס סטיוארט), הוא רווק חביב בן 42. לכל אדם שהוא פוגש הוא נותן כרטיס ביקור שלו. יש לו "חבר שקוף" צמוד בשם הארווי שהוא ארנב בגובה 6 רגל ו-3.5 אינץ'. אלווין אוהב גם לשתות בבר של צ'רלי ומזמין כל פעם שתי כוסיות מרטיני ושני כיסאות - עבורו ועבור הארווי. הוא מסביר שהארווי הוא הפוקה שלו, דמות בלתי נראית מהפולקלור הקלטי.
אלווין גר בבית גדול עם אחותו וטה (ג'וזפין האל) ובתה המבוגרת מירטל מיי (ויקטוריה הורן). וטה אוהבת את אלווין אבל מתביישת בו. היא מזמינה אליה לחוג בית נשים נכבדות כאשר אלווין יושב בבר אבל כשהוא חוזר פעם אחת מוקדם יותר הוא עושה לה "בושות" בהציגו לפני כל הנשים הכבודות את חברו הארווי הבלתי נראה וגורם לכולן לעזוב במהירות...
וטה מחליטה שהמצב לא יכול להימשך ובעצת העורך דין, השופט גפני (ויליאם לין), הם מחליטים לאשפז את אלווין בסנטריום לחולי נפש. הם מתקבלים על ידי האחות קלי (פגי דו), הסניטר וילסון (ג'ס ווייט) וד"ר סנדרסון (פרנק דרייק). וילסון דוחף את אלווין לתוך המעלית בדרך לטיפול באמבט. ד"ר סנדרסון משוחח עם וטה המבולבלת שמספרת לו על אלווין והוא משתכנע שהיא החולה ומורה לאשפז אותה ולשחרר את אלווין. אלווין לא נפגע מהאשפוז הוא מחלק לרופא ולאחות כרטיסי ביקור ומזמין אותם לשתות איתו בבר הקבוע שלו.
לאחר זמן מתגלה הטעות למנהל הסנטורים, ד"ר קאמלי (ססיל קלאוויי). וטה מאיימת לתבוע אותו במאה אלף דולר. הוא מפטר את ד"ר סנדרסון והאחות ונזעק למצוא את אלווין. וילסון מחפש את אלווין בדירתו אך במקומו הוא מוצא את מירטל מיי וניצתת ביניהם אהבה.
ד"ר סנדרסון והאחות קלי מגיעים לבר ומוצאים את אלווין ביחד עם "הארווי". הוא מספר שד"ר קאלמי שוחח איתו ונעלם. הם מנהלים שיחה ארוכה ואלווין מספר להם על היכרותו עם הארווי.
הם משכנעים את אלווין ואחותו לקבל טיפול בתרופה 977 שתחזיר אותו לשפיות. כולם מגיעים לסנטוריום שם נמצא ד"ר קאמלי שכעת משוכנע באמיתותו של הארווי ומפחד ממנו. הוא שוכב על המיטה ואלווין מרגיע אותו...
אלווין נכנס לקבל את התרופה. נהג הטקסי (וולאס פורד) מבקש את שכרו ולווטה ולשופט גפני אין כסף. וטה נכנסת לחדר הטיפולים ומבקשת מאלווין כסף לנהג. הוא יוצא ובחביבות ובנימוס משלם לו. הנהג מזהיר את וטה מהזריקה. מניסיונו, כל אלה שקבלו אותה הפכו מאנשים טובים ונימוסיים לאנשים נורמלים מעצבנים וצועקים.
וטה משתכנת ומוציאה את אלווין מחדר הטיפולים. אלווין יוצא מהשער עם ידידו הארוויי בדרך לעוד כוסית בבר של צ'רלי.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ג'יימס סטיוארט | אלווין דוואד |  |
| ג'וזפין האל | וטה לואיז סימונס | אחותו של אלווין |
| ססיל קלאוויי | ד"ר קאמלי | מנהל סנטוריום |
| ויקטוריה הורן | מירטל מיי | בתה של וטה |
| פגי דו | מיס קלי | אחות |
| צ'ארלס דרייק | ד"ר סנדרסון | פסיכיאטר |
| ג'ס וויט | מרווין וילסון | סניטר |
| וולאס פורד |  | נהג מונית |
| ויליאם לין | השופט גפני | עורך דין |
פרסים

ג'וזפין האל זכתה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר. היא זכתה גם בפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע.
ג'יימס סטיוארט היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר ולפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט דרמה.
הסרט היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - דרמה.
Unorthodox Jukebox

Unorthodox Jukebox הוא אלבום האולפן השני של הזמר האמריקאי ברונו מארס, שיצא ב-6 בדצמבר 2012. את האלבום כתב והפיק מארס יחד עם חבריו לסמיזינגטונס. האלבום הגיע למקום השני במצעד האלבומים האמריקאי בילבורד 200.
מהאלבום יצאו חמישה סינגלים: Locked Out of Heaven ששיחזר את הצלחת להיטיו הקודמים והגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים האמריקאי בילבורד הוט 100 ושהה שם במשך שישה שבועות, When I Was Your Man שיצא בינואר 2013 שגם הגיע לראש מצעד הבילבורד הוט 100, ושהה שם במשך שבוע אחד, Treasure שמשמש כסינגל השלישי, Gorilla שמשמש כסינגל הרביעי, והסינגל החמישי Young Girls.
רשימת שירים

| מס' | שם | כותב(ים) | מפיק(ים) | משך |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Young Girls  | הסמיזינגטונס, ג'ף בסקר, אמיל הייני | הסמיזינגטונס, ג'ף בסקר, אמיל הייני | 3:49 |
| 2. | Locked Out of Heaven  | הסמיזינגטונס | הסמיזינגטונס, ג'ף בסקר, אמיל הייני, מארק רונסון | 3:54 |
| 3. | Gorilla  | הסמיזינגטונס | הסמיזינגטונס, ג'ף בסקר, אמיל הייני, מארק רונסון | 4:04 |
| 4. | Treasure  | הסמיזינגטונס, פרדלי בראון | הסמיזינגטונס | 2:59 |
| 5. | Moonshine  | הסמיזינגטונס, אנדרו וויאט | הסמיזינגטונס, ג'ף בסקר, מארק רונסון | 3:49 |
| 6. | When I Was Your Man  | הסמיזינגטונס, אנדרו וויאט | הסמיזינגטונס | 3:34 |
| 7. | Natalie  | הסמיזינגטונס, בנג'מין לוין, פול אפוורט | הסמיזינגטונס, בנג'מין לוין, פול אפוורט | 3:45 |
| 8. | Show Me  | הסמיזינגטונס, דווין צין-קווי, מיצ'ום צ'ין | הסמיזינגטונס, סופה דופס | 3:28 |
| 9. | Money Make Her Smile  | הסמיזינגטונס, כריס בראון | הסמיזינגטונס, דיפלו | 3:24 |
| 10. | If I Knew  | הסמיזינגטונס | הסמיזינגטונס | 2:13 |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 34:53 |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 1  |
הערות שוליים

↑  Billboard 200™, בילבורד, ‏8 במרץ 2025
| ברונו מארס |
| --- | --- | --- |
| אלבומים | 24K Magic‏ (2016) • Unorthodox Jukebox‏ (2012) • Doo-Wops & Hooligans‏ (2010) |  |
| מיני אלבומים | It's Better If You Don't Understand‏ (2010) |  |
| סדרות טלוויזיה | סאטרדיי נייט לייב • רחוב סומסום • המופע של קליבלנד • ג'יין הבתולה |  |
| סרטים | ירח דבש בווגאס • ריו 2 |  |
| סיבובי הופעות | 24K Magic World Tour‏ (2017-2018) • Moonshine Jungle Tour‏ (2013-2014) • The Doo-Wops & Hooligans Tour‏ (2010-2012) |  |
| הופעות חימום | Hands All Over Tour‏ (2010) |  |
| שונות | הסמיזינגטונס |  |
| ברונו מארס – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| It's Better If You Don't Understand | Talking to the Moon • Count On Me |  |
| Doo-Wops & Hooligans | Just the Way You Are • Grenade • The Lazy Song  • Talking to the Moon • Marry You • Count On Me |  |
| Unorthodox Jukebox | Locked Out of Heaven • When I Was Your Man • Treasure  • Gorilla • Young Girls |  |
| 24K Magic | 24K Magic • That's What I Like • Versace on the Floor |  |
| סינגלים שיווקיים | Liquor Store Blues • Somewhere in Brooklyn • Moonshine |  |
| שיתופי פעולה | Nothin' on You • Billionaire • Lighters • Young, Wild & Free • Mirror • Bubble Butt • Uptown Funk • Please Me • Blow ‏•‏‏ "Apt." |  |
| סינגלים אחרים | It Will Rain |  |
| פרס גראמי לאלבום הפופ הווקאלי הטוב ביותר |
| --- | --- | --- |
| 1968–2009 | 1968: הביטלס – Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band ‏• 1995: בוני רייט – Longing in Their Hearts ‏• 1996: ג'וני מיטשל – Turbulent Indigo ‏• 1997: סלין דיון – Falling into You ‏• 1998: ג'יימס טיילור – Hourglass ‏• 1999: מדונה – Ray of Light ‏• 2000: סטינג – Brand New Day ‏• 2001: סטילי דן – Two Against Nature ‏• 2002: סייד – Lovers Rock ‏• 2003: נורה ג'ונסג'ון מאייר – Come Away with Me ‏• 2004: ג'סטין טימברלייקג'ון מאייר – Justified ‏• 2005: ריי צ'ארלס ואמנים שונים – Genius Loves Company ‏• 2006: קלי קלרקסון – Breakaway ‏• 2007: ג'ון מאייר – Continuum ‏• 2008: איימי ויינהאוס – Back to Black ‏• 2009: דאפי – Rockferry |  |
| 2010–הווה | 2010: בלאק אייד פיז – The E.N.D. ‏• 2011: ליידי גאגא – The Fame Monster ‏• 2012: אדל – 21 ‏• 2013: קלי קלרקסון – Stronger ‏• 2014: ברונו מארס – Unorthodox Jukebox • 2015: סם סמית' – In the Lonely Hour ‏• 2016: טיילור סוויפט – 1989 ‏• 2017: אדל – 25 ‏• 2018: אד שירן – ÷ ‏• 2019: אריאנה גרנדה – Sweetener ‏• 2020: בילי אייליש – When We All Fall Asleep, Where Do We Go? ‏• 2021: דואה ליפה – Future Nostalgia ‏• 2022: אוליביה רודריגו – Sour ‏• 2023: הארי סטיילס – Harry's House ‏• 2024: טיילור סוויפט – Midnights ‏•‏‏ 2025: סברינה קרפנטר – Short n' Sweet |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 978d88db-60ec-41d9-ade7-beea020941b0 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'ון קמפבל

| --- | --- |

 לידה:  8 ביוני 1910 ניוארק
 פטירה:  11 ביולי 1971 (בגיל 61) מאונטינסייד, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 לאום:  אמריקאי
 שם עט:  Don A. Stuart, Karl van Campen, Arthur McCann 
 עיסוק:  עורך כתבי עת, סופר
 מקום לימודים:  אוניברסיטת דיוק, המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, אקדמיית בלייר 
 שפות היצירה:  אנגלית
 תחום כתיבה:  מדע בדיוני
 סוגה:  מדע בדיוני 
 תקופת הפעילות:  1930–1971 (כ־41 שנים)
 השפיע על:  אייזיק אסימוב
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של המדע הבדיוני והפנטזיה (1996)  פרס הוגו למגזין המקצועי הטוב ביותר (1957)  פרס הוגו למגזין המקצועי הטוב ביותר (1961)  פרס הוגו למגזין המקצועי הטוב ביותר (1962)  פרס הוגו למגזין המקצועי הטוב ביותר (1964)  פרס הוגו למגזין המקצועי הטוב ביותר (1956)  פרס הוגו למגזין המקצועי הטוב ביותר (1953)  פרס הוגו למגזין המקצועי הטוב ביותר (1955)  Retro Hugo Award for Best Novella (2014)  פרס הוגו למגזין המקצועי הטוב ביותר (1965) 
 חתימה:   
 
ג'ון וו. קמפבל (.John Wood Campbell, Jr; ‏8 ביוני 1910 – 11 ביולי 1971) היה דמות משפיעה במדע בדיוני אמריקאי. מסוף 1937 ועד מותו ערך את Astounding Science Fiction, ונחשב למעצב "תור הזהב של המדע הבדיוני".
אייזיק אסימוב הכתיר את קמפבל כ”כח החזק ביותר במדע הבדיוני אי פעם, ובמשך עשר השנים הראשונות שלו כעורך הוא שלט בתחום לגמרי”.
כסופר, קמפבל פרסם אופרת חלל סופר מדעית תחת שמו שלו וסיפורים זולים יותר תחת פסידונים "דון א. סטיוארט". הוא הפסיק לכתוב ספרות אחרי שהפך לעורך של Astounding Science Fiction.
ביוגרפיה

קמפבל נולד בניוארק, ניו ג'רזי בשנת 1910 והחל ללמוד במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT), שם התיידד עם נורברט וינר, שטבע את המונח קיברנטיקה. הוא החל לכתוב מדע בדיוני בגיל 18 והצליח במכירת סיפוריו הראשונים. עד היותו בן 21, כבר היה סופר ספרות זולה ידוע, אך הוא הודח מ-MIT: הוא נכשל בגרמנית. לאחר מכן הוא בילה שנה אחת באוניברסיטת דיוק, שם סיים תואר ראשון בפיזיקה בשנת 1932.
הוא התחתן עם דונה סטיוארט בשנת 1931, והם התגרשו בשנת 1949. קמפבל התחתן עם מרגרט (פג) ווינטר בשנת 1950. הוא בילה את מרבית חייו בניו ג'רזי ומת בביתו.
קריירת כתיבה

סיפורו הראשון של קמפבל שפורסם, "כאשר האטומים נכשלו", הופיע בגיליון ינואר 1930 של Amazing Stories כשהוא היה בן 19. היה לו סיפור קודם, "פולשים מהאינסוף", שהתקבל על ידי עורך המגזין, טי. או'קונור סלואן, אבל סלואן אבד את כתב היד.
סיפוריו המוקדמים של קמפבל כללו שתי סדרות אופרת חלל שבססו את מעמדו של קמפבל כסופר של הרפתקה בחלל. לכן כשהחל, בשנת 1934, לפרסם סיפורים בסגנון שונה, הוא השתמש בשם בדוי שנגזר משם נעוריה של אשתו.
לאורך שנות השלושים, קמפבל היה פורה ומוצלח תחת שני השמות. שלושה סיפורים משמעותיים שפורסמו תחת שם העט הם "דמדומים" (ב"אסטאונדינג" Astounding‏, 1934 בנובמבר). "הלילה" ("אסטאונדינג", אוקטובר 1935), וכן "מי הולך לשם?" ("אסטאונדינג", אוגוסט 1938). הסיפור "מי הולך לשם?" הוא על קבוצת חוקרים באנטארקטיקה המגלים ספינת חייזרים שהתרסקה, ובה חייזר מרושע היכול לשנות צורה. הסיפור עובד לשלושה סרטים: "הדבר מעולם אחר" (The Thing from Another World 1951)‏, הדבר (1982), ושוב כ"הדבר" (The Thing 2011). "מי הולך לשם?" פורסם כאשר קמפבל היה רק בן 28, והיה הסיפור המשמעותי האחרון שלו במדע בדיוני.
קמפבל היה גם חובב רדיו בעל אות קריאה משל עצמו: W2ZGU, וכתב מאמרים רבים על אלקטרוניקה ורדיו עבור מגוון רחב של מגזינים.
בין ה-11 בדצמבר 1957, וה-13 ביוני 1958, הוא ארח תוכנית רדיו שבועית בנושא מדע בדיוני בשם חקר המחר (Exploring Tomorrow). התסריטים נכתבו על ידי מחברים כמו גורדון דיקסון ורוברט סילברברג.
מאמרי מערכת וחוות דעת

קמפבל נודע במאמרי המערכת הדעתניים שלו בכל גיליון של המגזין, בו הוא הציג לפעמים השערות די מגוחכות, שנועדו אולי ליצור רעיונות לסיפורים. אנתולוגיה של מאמרי המערכת האלה יצא לאור בשנת 1966.
מאמרי מערכת וחוות דעת > עבדות

גרין כתב כי קמפבל "נהנה לקחת את עמדת 'פרקליטו של השטן' כמעט בכל תחום, מוכן להגן אפילו על נקודות מבט להן הוא לא הסכים, אם זה הוביל לוויכוח ערני." כדוגמה, הוא כתב, קמפבל "ציין כי המוסד המושמץ של העבדות בדרום ארצות הברית למעשה שיפר את חיי השחורים שהובאו לשם, עם רמת חיים גבוהה יותר ממה שהיה להם באפריקה" ..."חשדתי, מפרסומים של אסימוב, בין שאר – ומכמה מאמרי מערכת של אנלוג שקראתי – שלקמפבל היו כמה עמדות גזעניות, לפחות בכל הקשור לשחורים". לבסוף, עם זאת, גרין הסכים עם קמפבל כי "האצת קצב המיכון לאחר 1850 היה הופך את העבדות למיושנת ממילא. וייתכן שהיה עדיף לארצות הברית לשאת זאת עוד מספר שנים ולא לסבול את העלויות הנוראיות באמת של מלחמת האזרחים".
בשנת 1961 מאמר המערכת שג'ון כינה "מאה שנה למלחמת אזרחים", קמפבל טען כי עבדות הייתה צורה דומיננטית של יחסים בין בני אדם במרבית שנות ההיסטוריה ושההווה הוא יוצא הדופן בכך שתרבויות נגד העבדות שולטות בכדור הארץ. הוא כתב, "להערכתי הדרום היה משתלב עד שנת 1910. העבודה הייתה נעשית – ונעשית כמו שצריך – חצי מאה מוקדם יותר, עם הרבה פחות סבל אנושי, וכמעט ללא שפיכות דמים ... הדרך היחידה בה עבדות אי פעם הסתיימה, היא על ידי החדרת התיעוש ... אם אדם הוא מכונאי מיומן ומוסמך – אם המחרטות עובדות גם תחת ידיו – כדי להישאר תחרותיים, מנהלים בתעשייה היו מוכרחים לקבל אותו לעבודה, בין אם האדם הוא שחור, לבן, סגול, או מנוקד."
לפי מייקל מורקוק, "בזמן מהומות וואטס (Watts Riots) באמצע שנות השישים, קמפבל עדיין התייחס ברצינות לכך, שהיו עבדים 'טבעיים' שהיו אומללים אם שחררו אותם. ישבתי בפנל עמו בשנת 1965, והוא הצביע על כך שדבורה פועלת מתה בסבל כאשר אינה יכול לעבוד, ושהמוז'יקים הרוסיים חזרו לאדוניהם לאחר שחרורם והתחננו להיות משועבדים שוב, שהאידיאלים של מתנגדי העבדות שלחמו במלחמת האזרחים היו רק ביטויים של אינטרס עצמי וכי השחורים היו "נגד" האמנציפציה, וזה בעצם היה היסוד למהומות "חסרות ההנהגה" בפרברים של לוס אנג'לס".
מאמרי מערכת וחוות דעת > עישון

קמפבל היה מעשן כבד במשך כל החיים ורק לעיתים נדירות נראה ללא פומית הסיגריה הרגילה שלו. בגיליון ספטמבר 1964 של מגזין אנלוג, תשעה חודשים לאחר האזהרה הגדולה הראשונה על סכנות עישון הסיגריות שהוצאו ב-11 בינואר, קמפבל כתב מאמר מערכת, "A Counterblaste to Tobacco" כמחווה לספר נגד העישון בשם דומה שנכתב על ידי ג'יימס הראשון, מלך אנגליה. במאמר הוא ציין כי החיבור לסרטן הריאות היה "אזוטרי", ודבר על "קשר אפשרי קטן בין עישון סיגריות וסרטן." הוא טען שהשפעתו המרגיעה של הטבק מובילה לחשיבה יעילה יותר.
עם זאת, במאמר בן עמוד אחד על בטיחות רכב בגיליון מאי 1967 של אנלוג, קמפבל כתב "אנשים נעשו פתאום מודעים לעובדה שמכוניות הורגות יותר אנשים מאשר סיגריות, גם אם מעוררי חרדת הטבק צדקו לגמרי ..."
מאמרי מערכת וחוות דעת > פסוודו-מדע ופוליטיקה

בשנות החמישים, קמפבל פיתח עניין רב בתאוריות אזוטריות כמו פראפסיכולוגיה, מה שגרם לחלק מהסופרים איתם עבד להתרחק ממנו. הוא כתב בחיוב על המצאות כמו "הכונן של דין" (Dean drive), מכשיר שלכאורה פיתח דחף בניגוד לחוק השלישי של ניוטון, ועל "מכונת הירונימוס", המסתמכת על רדיוניקס ויכולה לכאורה להגביר כוחות פסי (פאראפסיכולוגיה). הוא פרסם סיפורים רבים על טלפתיה ויכולות פסיוניות (psionic) אחרות.
בשנת 1949, קמפבל החל להתעניין בדיאנטיקה. הוא כתב על מאמרו הראשון של ל. רון האברד באסטאונדינג כי "זה הוא, אני מבטיח לכם בכנות מלאה ומוחלטת, אחד המאמרים החשובים ביותר שפורסמו אי פעם". הוא גם טען שהשתמש בעצמו בטכניקות דיאנטיקה בהצלחה.
אסימוב כתב: "מספר סופרים כתבו דברים פסוודו-מדעיים עבור קמפבל, אבל מיטב הסופרים נסוגו, ואני ביניהם ....". ובמקום אחר אסימוב המשיך והסביר "קמפבל דגל ברעיונות מרחיקי לכת... הוא הכאיב בכך לאנשים רבים מאוד אותם חנך (ואני ביניהם), אבל הרגיש שזו חובתו לעורר את דעת הקוראים ואת סקרנותם לחצות את הקווים. הוא החל בסדרה של מאמרי מערכת בהם דגל בנקודת מבט חברתית, שיכולה הייתה להיות מתוארות כימין קיצוני (למשל, הוא הביע אהדה לג'ורג' וולאס בבחירות של 1968) רבים התנגדו בחריפות לכך (כולל אותי – כמעט אף פעם לא הצלחתי לקרוא מאמר מערכת של קמפבל ולשמור על שלוות רוחי)".
פרסים והנצחה

זמן קצר לאחר מותו של קמפבל, המרכז לחקר המדע בדיוני באוניברסיטת קנזס ייסד פרס שנתי לזכר ג'ון קמפבל לרומן המדע הבדיוני, וכן קרא על שמו את הוועידה השנתית שלה.
אגודת המדע הבדיוני העולמית ייסדה פרס שנתי על שם ג'ון קמפבל לסופר החדש הטוב ביותר.
היכל התהילה למדע בדיוני ופנטזיה שנוסד ב-1996 בחר את קמפבל וכן את ג'ק ויליאמסון, את הוגו גרנסבק ואת א. א. ואן ווגט במעמד הבכורה שלו.
מעבודותיו > מתורגמים

דמדומים בתוך מבחר הסיפורת הבדיונית בעריכת רוברט סילברברג, בתרגום עמנואל לוטם, הוצאת עם עובד, 1981
מעבודותיו > נובלות

The Mightiest Machine (1947)
The Incredible Planet (1949)
The Black Star Passes (1953)
Islands of Space (1956)
Invaders from the Infinite (1961)
The Ultimate Weapon (1966)
מעבודותיו > אסופות של סיפורים קצרים

Who Goes There? (1948)
The Moon is Hell (1951)
Cloak of Aesir (1952)
The Planeteers (1966)
The Best of John W. Campbell (1973)
The Space Beyond (1976)
The Best of John W. Campbell (1976) (Differs from 1973 version)
A New Dawn: The Don A. Stuart Stories of John W. Campbell, Jr. (2003)
מעבודותיו > ספר יובל

Astounding: The John W. Campbell Memorial Anthology (1973) edited by Harry Harrison
הערות שוליים

↑  ביום של הפצצה – כיצד האיום הגרעיני מעצב את חיינו?
↑  http://www.sfcenter.ku.edu/campbell-conference.htm
↑  Astounding Award for Best New Writer Eligibility Page, www.writertopia.com
↑  http://www.midamericon.org/halloffame
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007379445105171  PLWABN: 9810557797305606  BIBSYS: 13011470  BNE: XX4730079  BnF: cb11894966x (data)  CiNii: DA07513331  GND: 119375192  ICCU: SBLV137772  ISNI: 0000 0001 2130 2321  LCCN: n81063251  NDL: 00435176  NKC: xx0002539  NLA: 35025204  NLK: KAC201115635  NSK: 000168428  NTA: 255769350  RERO: 02-A003072530  SNAC: w6mg7s7j  SUDOC: 026764369  Trove: 798946  VIAF: 44296334   WorldCat (עם VIAF): 44296334
עופות טמאים

| --- | --- |
 מקרא:  ספר ויקרא, פרק י"א, פסוקים י"ג–י"ט ספר דברים, פרק י"ד, פסוקים י"ב–י"ח
 משנה תורה:  ספר קדושה, הלכות מאכלות אסורות, פרק ב', הלכה ד'
 שולחן ערוך:  יורה דעה, סימן פ"ב
 ספרי מניין המצוות:  ספר המצוות, לאו קע"ד ספר החינוך, מצווה קנ"ז
 
עופות טמאים הם עופות אסורים באכילה על פי היהדות.
טעם המצווה

לפי הרמב"ם במורה הנבוכים חלק מהמאכלים הטמאים נבחרו להרחקת עבודה זרה משום שהיו בעלי מעמד מיוחד אצל העמים הסובבים. שמעון בודנהיימר מציין סיבה זו להכללת הדוכיפת, היען והחסידה ברשימה זו משום שנחשבו לעופות נערצים במצריים העתיקה.
פירוט העופות הטמאים בתורה

רשימת העופות האסורים מופיעה בתורה פעמיים: בפרשת שמיני ובפרשת ראה. בפרשת שמיני היא מופיעה בפרק שבו מוזכרים כל בעלי החיים האסורים באכילה:
וְאֶת אֵלֶּה תְּשַׁקְּצוּ מִן הָעוֹף, לֹא יֵאָכְלוּ, שֶׁקֶץ הֵם:
אֶת הַנֶּשֶׁר
וְאֶת הַפֶּרֶס
וְאֵת הָעָזְנִיָּה
וְאֶת הַדָּאָה
וְאֶת הָאַיָּה לְמִינָהּ
אֵת כָּל עֹרֵב לְמִינוֹ
וְאֵת בַּת הַיַּעֲנָה
וְאֶת הַתַּחְמָס
וְאֶת הַשָּׁחַף
וְאֶת הַנֵּץ לְמִינֵהוּ
וְאֶת הַכּוֹס
וְאֶת הַשָּׁלָךְ
וְאֶת הַיַּנְשׁוּף
וְאֶת הַתִּנְשֶׁמֶת
וְאֶת הַקָּאָת
וְאֶת הָרָחָם
וְאֵת הַחֲסִידָה
הָאֲנָפָה לְמִינָהּ
וְאֶת הַדּוּכִיפַת
וְאֶת הָעֲטַלֵּף
התלמוד הבבלי מוסיף עוד כמה שמות עופות כפי שהיו מוכרים בזמנם, ובהם הזרזיר שאינו כתוב במפורש, אך הוא מסתובב בחברת עורבים, ולכן הוא בכלל "כָּל עֹרֵב לְמִינוֹ", כפי שאומר הפתגם - "לא לחינם הלך זרזיר אצל עורב" כלומר שהוא קרוב אליו ואסור כמוהו באכילה.
סימני כשרות בעופות

בניגוד לבהמות ולדגים, להם קבע המקרא כללים ברורים לזיהוי טומאה או טהרה, כללים כאלו לגבי העופות קיימים רק במשנה:
סִימָנֵי בְּהֵמָה וְחַיָּה נֶאֶמְרוּ מִן הַתּוֹרָה, וְסִימָנֵי הָעוֹף לֹא נֶאֶמְרוּ.

אֲבָל אָמְרוּ חֲכָמִים: "כָּל עוֹף הַדּוֹרֵס, טָמֵא; כֹּל שֶׁיֵּשׁ לוֹ אֶצְבַּע יְתֵרָה, וְזֶפֶק, וְקֻרְקְבָנוֹ נִקְלָף, טָהוֹר."

רַבִּי אֱלִיעֶזֶר בְּרַבִּי צָדוֹק אוֹמֵר: "כָּל עוֹף הַחוֹלֵק אֶת רַגְלָיו, טָמֵא."
הספרי לומד כל זאת מן הנשר - שהנשר דורס, אין לו אצבע יתירה, אין לו זפק, וקרקבנו אינו נקלף. וכל הדומים לו - טמאים. חלק מהראשונים, ובראשם הרמב"ם, הסתפקו בסימנים אלו כדי להתיר עופות באכילה. לעומת זאת, ראשונים אחרים קבעו שעוף שאין עליו מסורת שהוא נאכל - אסור באכילה, ושיטה זו נפסקה להלכה בשולחן ערוך.
לדעת ענן בן דוד והקראים אין ממש בכללים המוזכרים למעלה, ובעיקרון כל העופות טהורים חוץ מהעופות מהרשימה שבספר ויקרא; אלא שזיהוי רוב העופות הללו אינו ידוע, ולכן מותר לאכול רק תרנגולים, ברבורים, אווזים, יונים, תורים, קוראים ושלווים - שכן רק על עופות אלו יש לקראים מסורת (בלשונם 'סבל הירושה') שהם טהורים.