stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קן נמלים
סוגי קנים שונים > תלוליות

נמלים מסוגים רבים מקימות תלוליות של אדמה, וחיות בהן. (ראו למעלה בתמונה) לעיתים הקן יהיה גם בתוך תלולית, וגם באדמה שמתחתיה. לרוב, התלולית נבנית על ידי הנמלים באמצעות הדבקת הגרגרים זה לזה באמצעות ריר, אם כי שיטת הבנייה תלויה מאוד בסוג הקרקע שעלייה מוקמת התלולית.
הקמת התלולית קשה יותר מאשר חפירה בקרקע, אבל יש לה יתרונות רבים. העיקרי שבהם הוא שלעיתים קרובות התלולית מאפשרת ספיגה יותר טובה של חום השמש, מה שמקל על המושבה לעבור את החורף. מסיבה זו, התלוליות מוקמות לרוב על ידי נמלים החיות באזורים קרים יותר.
סוגי קנים שונים > קנים בחומר טבעי

נמלים רבות מקימות את הקנים שלהם בתוך חומר טבעי, כמו בתוך גזעי עצים או פירות רקובים. נמלים קטנות יותר מקימות קנים בחללים צרים מתחת לאבנים.
לעיתים הקן מוקם בתוך חלל קיים, ולעיתים נעשית איזו שהיא פעולה על מנת ליצור את החלל, כגון כרייה בעץ, בדומה לטרמיטים, או "חפירה" בתוך הפרי שישמש כקן.
מינים מסוימים, כמו אורגת האשלים, משתמשים בטוויה ואריגה של חוטים, על מנת להקים את הקן שלהם.
קני נמלים במשכנות האדם

נמלים מסוגים רבים מקימות קנים במושבות האדם, וכך מצטרפות לרשימת המזיקים. לרוב מדובר על נמלים קטנות כמו המורית או האצנית, המקימים קנים בחללים צרים, כמו הרווחים בין האריחים, או מאחורי ארונות.
מינים מסוימים של הקמפונית, החיים בתוך עץ, מקימים לעיתים קנים בתוך רהיטים, וכך הופכים למטרד גדול עוד יותר.
הימצאותן של נמלים בתוך מקום מגורים אינה תמיד מעידה על קיומו של קן. לעיתים קרובות הקן נמצא מחוץ לבית, והנמלים רק נכנסות לבית על מנת למצוא מזון.
קנים מלאכותיים

לעיתים מקימים בני האדם קן נמלים מלאכותי, המכונה "נַמלוּל" (בלועזית: פורמיקריום). קנים אלה משמשים גם מירמקולוגים למחקר, וגם אנשים הרוצים לגדל נמלים להנאתם. הנמלול מורכב לרוב מחלק פנימי המדמה את הקן עצמו, וחלק חיצוני המדמה את בית הגידול של הנמלים.
גידול נמלים בנמלול הוא מסובך מאוד, ודורש הדמיה תנאי הסביבה של הנמלים, ויצירת תנאים כמו לחות, טמפרטורה ומזון מספקים.
ראו גם

נמלול (נמלים)
כוורת
נמליים
אורגניזם-על
יציקת גבס של קן נמלים תת-קרקעי. ניתן לראות את המחילות המסועפות ואת העומק הרב.
סולריום של המין בנאית ישראלית. ניתן לראות פתחים רבים, ואת המבנה החרוטי
קן של נמלי אש העשוי מעלה מקופל. הנמלים מדביקות את העלה בעזרת קורים.
קלאוס קונראד (כלכלן)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 באוקטובר 1940 האלה, גרמניה הנאצית 
 פטירה:  7 בינואר 2015 (בגיל 74) דרום אפריקה 
 מדינה:  גרמניה 
 מעסיק:  אוניברסיטת בון, אוניברסיטת מנהיים 
 
קלאוס קונראד (בגרמנית: Klaus Conrad;‏ 4 באוקטובר 1940 – 7 בינואר 2015) היה כלכלן גרמני ומורה לכלכלה ולמתמטיקה עסקית.
ביוגרפיה

בשנת 1960 למד קונראד מתמטיקה עסקית באוניברסיטת מינכן. כמתמטיקאי בוגר ועוזר מדעי, החל את דרכו האקדמית בשנת 1966 באוניברסיטת טיבינגן. בשנת 1970 מונה לדוקטור. בשנת 1972, הוא נסע לאוניברסיטת הרווארד לשנתיים. ביולי 1976 הוא החל לעבוד באזור מחקר מיוחד תחת וילהלם קרל בבון.
בשנת 1980 נענה לבקשתה של אוניברסיטת מנהיים ומונה למנהל המחלקה לכלכלה באוניברסיטה.
היה פרופסור אורח במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס ובאוניברסיטת הרווארד.
ב-2015 טבע קונראד באגם בדרום אפריקה סמוך לקייפטאון בעת שביקר את נכדיו שם.
הערות שוליים

↑  Lehrstuhl für VWL, Mikroökonomik Prof. Dr. Klaus Conrad - Startseite, web.archive.org, ‏16 בפברואר 2015
↑  Lehrstuhl für VWL, Mikroökonomik Prof. Dr. Klaus Conrad - Lebenslauf, web.archive.org, ‏5 במרץ 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12343811c (data)  CiNii: DA01067561  GND: 170048063  ISNI: 0000 0000 8147 0100  LCCN: n80145989  NLA: 48864059  NTA: 067895751  RERO: 02-A003130115  SELIBR: 182144  Trove: 1480867  VIAF: 66861398   WorldCat (עם VIAF): 66861398 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים ובנושא גרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קלאוס פוקס

| --- | --- |

 לידה:  29 בדצמבר 1911 ריסלסהיים, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  28 בינואר 1988 (בגיל 76) ברלין המזרחית, גרמניה המזרחית 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, גרמניה המזרחית 
 שם לידה:  Emil Julius Klaus Fuchs 
 מקום קבורה:  אנדרטת הסוציאליסטים 
 מקום מגורים:  פריז, בריטניה הגדולה, גרמניה המזרחית 
 השכלה:  אוניברסיטת לייפציג אוניברסיטת פרידריך וילהלם אוניברסיטת קיל אוניברסיטת בריסטול 
 תקופת הפעילות:  ? – 28 בינואר 1988 
 עיטורים:  מסדר קרל מרקס (1979)  הפרס הלאומי של מזרח גרמניה (1975)  מדען מצטיין של העם (1986) 
 בן או בת זוג:  Grete Keilson (1959–?) 
 
קלאוס פוקס (גרמנית: Klaus Fuchs‏; 29 בדצמבר 1911 – 28 בינואר 1988) היה פיזיקאי גרמני שמצא מקלט בבריטניה מפני הנאצים. העביר מודיעין טכנולוגי אודות הפצצה האטומית לידי ברית המועצות.
ראו גם

תאודור הול
קונסטנטין מוראבייב

קונסטנטין ולאדוב מוראבייב (בבולגרית: Константин Владов Муравиев;‏ 5 במרץ 1893, פאזארדז'יק, נסיכות בולגריה – 31 בינואר 1965, סופיה, הרפובליקה העממית הבולגרית) היה פוליטיקאי בולגרי, אשר כיהן במספר תפקידי שר ולזמן קצר כיהן כראש ממשלת בולגריה.
ראשית הקריירה

מוראבייב היה אחיינו של אלכסנדר סטמבוליסקי שכיהן כראש ממשלה ונרצח ב-1923 במהלך הפיכה. ב-1912 סיים את לימודיו במכללה האמריקנית באיסטנבול וב-1915 סיים את האקדמיה הצבאית הבולגרית בסופיה. הוא לחם במלחמת העולם הראשונה וב-1919 השתחרר מהצבא בדרגת קפטן. ב-1920 הצטרף מוראבייב למפלגת האיכרים הבולגרית וב-1923 כיהן לתקופה קצרה בתפקיד שר המלחמה הבולגרי.
לאחר ההפיכה שבמהלכה נרצח דודו, נעצר מוראבייב, נשפט ונידון ל-3 שנות מאסר. לאחר שחרורו מהכלא חזר לפעילות פוליטית במפלגת האיכרים ובין 1927 ל-1931 כיהן כחבר הפרלמנט הבולגרי. בין 1931 ל-1932 כיהן כשר החינוך בממשלותיהם של אלכסנדר מלינוב ושל ניקולה מושאנוב. בין 1932 ל-1934 כיהן כשר החקלאות בממשלתו של מושאנוב. ב-19 במאי 1934 התחוללה בבולגריה הפיכה צבאית שהובלה על ידי הליגה הצבאית, הפרלמנט פוזר, נאסרה פעילות פוליטית ואת השלטון תפס קימון גאורגייב. בראשית 1935 לאחר פירוק הליגה הצבאית חזר מוראבייב לפעילות במפלגת האיכרים אשר הייתה באופוזיציה במשך שנים אחדות.
כהונת ראש הממשלה

עם מינויו של איוון בגריאנוב לתפקיד ראש הממשלה, הוחל במשא ומתן מול הבריטים והאמריקנים במטרה להגיע עמם להסכם שלום נפרד. משא ומתן זה גרר איומים מצד ברית המועצות וב-31 באוגוסט התפטר בגריאנוב. מינויו של מוראבייב איש מפלגת האיכרים שלה היו עימותים רבים עם משפחת המלוכה, אמור היה לסמל את נייטרליות השלטון החדש כלפי כל בעלות הברית ובמיוחד כלפי ברית המועצות, אשר צבאה התקדם במהירות אל גבולות בולגריה.
ב-2 בספטמבר החל הצבא הבולגרי לסגת משטחי מקדוניה הווארדארית. ב-4 בספטמבר חצה הצבא האדום את הדנובה וכבש את טוטראקן. ב-5 בספטמבר הכריזה ברית המועצות מלחמה על בולגריה. ב-6 בספטמבר פרצו מהומות בערים מרכזיות בממלכה, תוך קרבות רחוב בין המשטרה הבולגרית לכוחות פרטיזנים עם מניין נפגעים רב. ב-8 בספטמבר הכריזה בולגריה מלחמה על גרמניה הנאצית. ב-9 בספטמבר כבש הצבא האדום את סופיה ובמקביל התחוללה בממלכה הפיכה שהובלה על ידי חזית המולדת הבולגרית. הגנרל קימון גאורגייב מונה לראש הממשלה, מוראבייב ירד למחתרת והסתתר בדירת ידידים בסופיה.
אחריתו

בראשית אוקטובר 1944 נעצר מוראבייב ובהמשך נשפט על ידי בית הדין המיוחד שהוקם לשפיטת חברי מנגנון המשטר הוקדם. הוא הורשע בפשעים נגד העם הבולגרי ונידון למאסר עולם. ב-1955 זכה לחנינה ושוחרר מהכלא. שנה מאוחר יותר נעצר ונכלא שוב. ב-1961 שוחרר מוראבייב מהכלא על רקע בריאות לקויה. הוא הלך לעולמו בסופיה ב-1965 והוא בן 72 שנים. ביוני 1996 ביטל בית המשפט העליון הבולגרי את הרשעתו של מוראבייב וזיכה אותו מכל סעיפי האישום.
מוראבייב והקהילה היהודית

בפועל, היה זה ממשלו של מוראבייב שביטל את החוק להגנת האומה. הצעת החוק לביטול כל התקנות והחוקים שהגבילו את יהודי בולגריה אושרה ב-30 באוגוסט, תקופת כהונתו של איוון בגריאנוב, אך פורסמה ברשומות הממלכה ב-5 בספטמבר. הציבור הבולגרי ויהודי בולגריה יחסו את ביטול החוק לממשלו של קימון גאורגייב, מאחר שגאורגייב ושר התעמולה מטעמו דימו קזאסוב נתנו ביטוי פומבי ומעל גלי האתר לעניין.
הערות שוליים

↑  בר זוהר, מיכאל, הרכבות יצאו ריקות, הוצאת הד ארצי, אור יהודה, 1999, עמוד 213.
↑  קשלס, חיים, קורות יהודי בולגריה, כרך ג' – תקופת השואה, הוצאת דבר, תל אביב, 1969, עמוד 243.
↑  קשלס, חיים, קורות יהודי בולגריה, כרך ג' – תקופת השואה, עמודים 221–222.
| ראשי ממשלת בולגריה |
| --- | --- | --- |
| נסיכות וממלכת בולגריה (1878-1946) | טודור בורמוב • קלמנט טרנובסקי • דראגן צאנקוב • פטקו קרבלוב • יוהאן קזימיר ארנרוט • אלכסנדר באטנברג • לאוניד סובולב • דראגן צאנקוב • פטקו קרבלוב • קלמנט טרנובסקי • פטקו קרבלוב • וסיל רדוסלאבוב • קונסטנטין סטואילוב • סטפן סטאמבולוב •  קונסטנטין סטואילוב • דימיטר גרקוב • טודור איבנצ'וב • ראצ'ו פטרוב • פטקו קרבלוב • סטויאן דאנב • ראצ'ו פטרוב • דימיטר פטקוב • דימיטר סטאנצ'וב • פטר גודב • אלכסנדר מלינוב • איוון גשוב • סטויאן דאנב • וסיל רדוסלאבוב • אלכסנדר מלינוב •  תאודור תאודורוב • אלכסנדר סטמבוליסקי • אלכסנדר צאנקוב • אנדריי ליאפצ'ב • אלכסנדר מלינוב • ניקולה מושאנוב • קימון גאורגייב • פנצ'ו זלאטב • אנדריי טושב • גאורגי קיוסאיבנוב • בוגדאן פילוב • דוברי בוז'ילוב • איוון בגריאנוב • קונסטנטין מוראבייב • קימון גאורגייב |          |
| הרפובליקה העממית הבולגרית | קימון גאורגייב • גאורגי דימיטרוב • וסיל קולארוב • וולקו צ'רבנקוב • אנטון יוגוב • טודור ז'יבקוב • סטאנקו טודורוב • גרישה פיליפוב • גאורגי אטנסוב • אנדריי לוקאנוב |          |
| בולגריה (מאז 1990) | אנדריי לוקאנוב • דימיטר פופוב • פיליפ דימיטרוב • ליובן ברוב • רנטה אינג'ובה • ז'אן וידנוב • סטפן סופיאנסקי • איוואן קוסטוב • סימאון סקסקובורגותסקי • סרגיי סטאנישב • בויקו בוריסוב • מארין רייקוב • פלמן אורשרסקי • גאורגי בליזנאשקי • בויקו בוריסוב • אוגניאן גרג'יקוב • בויקו בוריסוב • סטפן יאנב • קיריל פטקוב • גלב דונב • ניקולאי דנקוב • דימיטר גלבצ'ב |          |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: איוון בגריאנוב | ראש ממשלת ממלכת בולגריה  2 בספטמבר 1944 – 9 בספטמבר 1944 | הבא: קימון גאורגייב |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: פרבאן דרגנוב | שר החוץ של ממלכת בולגריה  2 בספטמבר 1944 – 9 בספטמבר 1944 | הבא: פטקו סטאינוב |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810681256505606  GND: 129194921  ISNI: 0000 0000 8206 4008  LCCN: n92122474  SUDOC: 144718383  VIAF: 23212419   WorldCat (עם VIAF): 23212419
קנאת פין

בפסיכואנליזה, קנאת פין מתייחסת לשלב בהתפתחותן של בנות, על פי המודל הפסיכוסקסואלי של זיגמונד פרויד, בו ילדות חוות חרדה כשהן מגיעות להבנה כי אין להן פין כמו לבנים. במסגרת תאוריה זו קנאת הפין מקושרת לתסביך אלקטרה.
פרויד טען כי הבנה זו מביאה לשינויים רבים בהתנהגותן לכיוון פיתוח זהות מגדרית נשית. בתאוריה הפרוידיאנית, שלב קנאת הפין מתחיל את השינוי מחיבור רגשי לאם, לתחרות עם האם עבור תשומת לבו, הכרתו וחיבתו של האב. התנהגות מקבילה קיימת אצל בנים כאשר הם מגיעים להבנה כי לנשים אין פין; פרויד כינה אותה חרדת סירוס (אנ').
למרות שהתאוריה הפסיכואנליטית מוכרת בפסיכולוגיה הפופולרית, מופנית כלפיה ביקורת לא מעטה. יש הטוענים כי היא אינה מבוססת מדעית, ואף יכולה להיחשב לפסאודו־מדע. קיימת גם ביקורת על האפקטיביות הנמוכה של הטיפול הפסיכואנליטי.
בתרבות העכשווית משתמשים לעיתים במונח זה על מנת להתייחס לנשים שלכאורה היו רוצות להיות גברים; זאת למרות שבמקור אין הכוונה לקנאת פין של בנות במובן הפשטני והקונקרטי, אלא לחלק טבעי בהתפתחותם של ילדים.
התאוריה של פרויד

פרויד הציג לראשונה את תאוריית העיקרון של העניין והקנאה בפין בכתבתו "על התאוריות המיניות של ילדים" (1908). העיקרון לא הוצג במהדורה הראשונה של ספרו המוקדם יותר "שלוש תרומות לתאוריית המין" (1905), אך תקציר של הכתבה משנת 1908 הוסף למהדורה השלישית של הספר בשנת 1915. בספר "על הנרקיסיזם" (1914) הוא מתאר כיצד כמה נשים מפתחות אידיאל גברי כ"הישרדות הטבע הגברי שהיה פעם בבעלותן".[דרוש מקור] חשיבות המונח גברה כאשר פרויד פיתח בהדרגה את רעיונותיו על התפתחות המיניות של הילד, בין השאר את התאוריה על המעבר מהשלב הפאלי לשלב החביון (ראו המודל הפסיכוסקסואלי).
ראו גם

טרנסג'נדר
קנאה
מיניות
לקריאה נוספת

Ferrell, Robyn (1996). Passion in Theory: Conceptions of Freud and Lacan. London: Routledge. ISBN 0203012267.
Friedan, Betty (2013) [1963]. "The Sexual Solipsism of Sigmund Freud". The Feminine Mystique (50th anniversary ed.). New York: W.W. Norton. ISBN 9780393063790.
Kaplan, H.; Saddock, B.; Grebb, J. (1994). Kaplan and Saddock's Synopsis of Psychiatry (7th ed.). Baltimore: Williams and Wilkins. ISBN 0-683-04530-X.
Irigaray, Luce (1985). This Sex Which is Not One. Ithaka: Cornell University Press. ISBN 0801415462.
הערות שוליים

↑  Frederick Crews, The Verdict on Freud, Psychological Science 7, 1996-03, עמ' 63–68 doi: 10.1111/j.1467-9280.1996.tb00331.x
↑  Mario Bunge, The philosophy behind pseudoscience, Skeptical Inquirer, 2006, עמ' 29-37
↑  Evan Mayo-Wilson et al, Psychological and pharmacological interventions for social anxiety disorder in adults: a systematic review and network meta-analysis, The Lancet Psychiatry 1, 2014-10, עמ' 368–376 doi: 10.1016/S2215-0366(14)70329-3
↑  Xinyu Zhou et al, Comparative efficacy and acceptability of psychotherapies for depression in children and adolescents: A systematic review and network meta-analysis, World Psychiatry 14, 2015-06, עמ' 207–222 doi: 10.1002/wps.20217
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4529882-8
קלאוס קונראד (היסטוריון)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 באפריל 1930 היידלברג, רפובליקת ויימאר 
 פטירה:  10 בפברואר 2002 (בגיל 71) גטינגן, גרמניה 
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 עיסוק:  היסטוריה
 
קלאוס קונראד (בגרמנית: Klaus Conrad;‏ 16 באפריל 1930, היידלברג – 10 בפברואר 2002, גטינגן) היה היסטוריון ודיפלומט גרמני. הוא היה היסטוריון אזורי של פומרניה, פרוסיה המזרחית ופרוסיה המערבית ועסק בעיקר בהיסטוריה של ימי הביניים.
ביוגרפיה

קונראד נולד בהיידלברג לפיזיקאי ריצ'רד קונראד. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון בשנת 1949, הוא נרשם לאוניברסיטת פרייבורג ללימודי אמנות, ארכאולוגיה והיסטוריה.
בספטמבר 1950 הוא לקה בשיתוק ילדים בבולוניה. הוא סבל מהמחלה לאורך כל חייו.
בסתיו 1959 עבר את בחינת המדינה למורים בתיכון. הוכשר בסמינר היידלברג לתלמידי חניכים ועבר את בחינת המעריך בשנת 1961; עם זאת, הוא לא נכנס לשירותי בית הספר, אך היה מזוהה היטב בלימודי ימי הביניים.
הוא עבד בוועדה ההיסטורית לפומרניה ובוועדה ההיסטורית לחקר מדינות פרוסיה המזרחית והמערבית, כעוזר מחקר. משימתו העיקרית הייתה עיבוד נוסף של ספרי המסמכים. מקום עבודתו היה מחנה הארכיון הממלכתי גטינגן.
ב-30 באפריל 1995, כשהוא אלמן ונכה הוא פרש מתפקידו.
הערות שוליים

1 2  Grabsteine: Parkfriedhof Junkerberg, Göttingen, grabsteine.genealogy.net
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810685771805606  GND: 1033282847  LCCN: n85370536  NTA: 073886491  SELIBR: 182143  SUDOC: 08414825X  VIAF: 100161780   WorldCat (עם VIAF): 100161780 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים ובנושא גרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קלאוס צ'יצ'ר

קלאוס צ'יצ'ר (בגרמנית: Klaus Tschütscher; נולד ב-8 ביולי 1967) הוא פוליטיקאי מליכטנשטיין שכיהן כראש הממשלה ה-12 של ליכטנשטיין מטעם מפלגת האיחוד הפטריוטי (אנ') מ-25 במרץ 2009 ל-27 במרץ 2013.
רקע ופוליטיקה

צ'יצ'ר נולד בואדוץ, נסיכות ליכטנשטיין ב-8 ביולי 1967. הוא למד בבית ספר יסודי ותיכון בואדוץ ולאחר מכן בין השנים 1987 ל-1993 למד משפטים באוניברסיטת סנט גאלן. הוא השלים את הדוקטורט במשפטים בשנת 1996. בתקופת לימודי הדוקטורט עבד באוניברסיטה כעמית מחקר במשך כשנתיים (עד שנת 1995). לאחר מכן התמנה לראש המחלקה המינהלית לשירותים משפטיים וכלכלה ברשות הפיסקלית של ליכטנשטיין. לאחר כחודשיים היה גם לסגן מנהל הרשות הפיסקלית. בין השנים 1998–2005 לימד צ'יצ'ר כמרצה במשרה חלקית באוניברסיטת ליכטנשטיין. בין השנים 2002–2005 עשה תואר שני במשפטים, עם התמתחות במשפט עסקי בינלאומי באוניברסיטת ציריך.
לקראת הבחירות לפרלמנט בשנת 2005 הצטרף למפלגת האיחוד הפטריוטי. בבחירות איבדה מפלגת האזרחים הפרוגרסיבית (אנ') את הרוב המוחלט שלה בפרלמנט ולכן נאלצה להקים קואליציה עם האיחוד הפטריוטי כדי להקים ממשלה. עם הקמת הממשלה, צ'יצ'ר מונה לסגן ראש הממשלה בממשלתו של אוטמר הסלר. בתפקידו זה היה מופקד על משרדי המשפטים, כלכלה וספורט. בבחירות 2009 לפרלמנט, ניצחה מפלגת האיחוד הפטריוטי. לאחר הבחירות, הגיש אוטמר הסלר את התפטרותו וצ'יצ'ר מונה לראש ממשלת ליכטנשטיין ב-25 במרץ 2009. צ'יצ'ר לא התמודד לכהונה נוספת בבחירות לפרלמנט של שנת 2013 ובמקומו מונה כראש ממשלה, אדריאן הסלר.
מאז פרישתו מהפוליטיקה בשנת 2013 מכהן כחבר בדירקטוריון חברת ביטוח החיים הגדולה בשווייץ, סוויס לייף (אנ') והחל מינואר 2014 הוא הבעלים ויושב ראש הדירקטוריון של חברת "Tschütscher Networks&Expertise AG". בנוסף משמש החל משנת 2014 כקונסול כבוד של הפדרציה הרוסית בליכטנשטיין וכחבר הוועד המנהל של "יוניס"ף שווייץ" וכחבר מועצת אוניברסיטת ליכטנשטיין משנת 2018.
צ'יצ'ר נשוי לארזו צ'יצ'ר-אלניורט, טורקיה-אוסטרית, ולהם שני ילדים. מתגורר ברוגל.
הערות שוליים

1 2 3  Klaus Tschütscher, Swiss Life-Gruppe (בגרמנית (שוויץ)) (ארכיון)
1 2 3  Tschütscher, Klaus – Historisches Lexikon, historisches-lexikon.li (בגרמנית)
↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2012-12-06. נבדק ב-2013-01-01. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  http://www.presseportal.de/pm/81381/2941158
↑  עותק בארכיון (ארכיון)
↑  "Archived copy" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2015-04-09. נבדק ב-2015-06-20. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 172984327  ISNI: 0000 0003 5654 2899  VIAF: 189873758   WorldCat (עם VIAF): 189873758
קנארד

מטוס סאאב 37 ויגן המציג את משטחי הקנארד המותקנים לפני הכנף.
קנארד (בצרפתית: Canard) הוא משטח אווירודינמי אופקי במטוסים המותקן בקדמת המטוס, לפני הכנף ואופייני למטוסים בעלי כנף דלתא. משטחי קנארד מסוגלים לשמש תפקיד דומה לכנף קדמית על ידי הוספת עילוי לפני מרכז המסה במטוסים שנוטים להיות יציבים מדי כמו כן הוא מסוגל לייצב זרימת אוויר על גבי הכנף.
היסטוריה

האחים רייט החלו להתנסות בדגמים בעלי משטח ייצוב קדמי כבר בשנת 1900 והם התייחסו בחשדנות להתקנת משטחי ייצוב גובה מאחורי הכנפיים (יחסית לכיוון טיסה) בשל מותו של אוטו ליליינטל שנהרג בעוד הוא טס בדאון בעל משטח ייצוב אחורי. הם שיערו שהגה הגובה יטה להוציא את כלי הטיס מיציבות אבל היו משוכנעים שהוא מהווה משטח שליטה טוב יותר. כמו כן, הם היו בטוחים שלא יהיה ניתן לשלב יכולות ייצוב ושליטה במשטח בודד ולכן בחרו להקדיש אותו לשליטה.
רבים מחלוצי התעופה בזמנו האמינו, בדומה לאחים רייט, שמשטחי ההיגוי אמורים להיות בקדמת כלי הטיס רבות בשל כך שהם השתמשו בעיצוב של פרופלור מדחף — מדחף המותקן באחורי המטוס ודוחף את המטוס, בניגוד למטוסים המאוחרים יותר שכללו פרופלור מסחב המותקן בקדמת כלי הטיס ומושך אותו.
המושג קנארד הופיע לראשונה בשנת 1903 בהתייחסות למטוס סנטוס דימון ‏14 ביס אשר כונה Canard (ברווז בצרפתית) בשל צלליתו המזכירה ברווז. המטוס התאפיין בכנפיים ומשטחי בקרה קובייתיים ובשביל לשפר ראות משטחי הייצוב הקדמיים היו נמוכים יותר משאר גוף המטוס. מושג זה התייחס בזמנו לכלי טיס בעל משטחי הגה גובה בקדמת המטוס.
בשנת 1911 החל הלך הרוח הזה להשתנות, בעיקר משום שתצורת ההתקנה של פרופלור מסוג מסחב הפכה נפוצה בגלל נתוני היציבות שלהם. עם מעבר המנוע לקדמת כלי הטיס, משטחי הניהוג והייצוב שלא כלולים בכנפיים היו צריכים לעבור אחורה בשביל להקטין אותם, לשם זה נדרשת זרוע ארוכה יחסית. מספר חלוצים כולל את האחים רייט התנסו בתצורה תלת משטחית, עם משטח בקדמת כלי הטיס ובאחוריו. בשנת 1914 נכתב במגזין פלייט: "לסוג [מטוסי] קנארד ניתנה מכה קטלנית בכל הקשור לדגמים המדעיים."
משנת 1914 ועד כניסת עידן הסילון נעשה בקנארד שימוש במספר מוגבל של מטוסי ניסוי, רובם היו מטוסי קרב עם מנוע שהותקן באחורי המטוס עם פרופלור מדחף.
היסטוריה > התחייה

עם התפתחות ההנעה הסילונית והתפשטות השימוש בכנפי דלתא ללא זנב — כנף דלתא הנמשכת לאורך מרבית הגוף ועד לזנב ללא משטחי מייצב והגה גובה, עלה כי כנף זאת התקשתה לתפקד במהירויות נמוכות וכן המטוס נוטה להפוך ליציבה מדי במהירויות על־קוליות. בשנות ה־50 המאוחרות חברת נורת' אמריקן אוויאשן כללה משטח קנארד במטוס XB-70 ולקירי, יריבו הסובייטי הסוחוי T2 כלל משטח קנארד גם כן, אבל בעיות שליטה ויציבות שנבעו ממשטח זה בתצורתו הקבועה במטוסים קטנים יותר מנעו שימוש נרחב בו. בשנת 1963 חברת סאאב הגישה פטנט למשטחי קנארד המותקנת בצמוד לכנף ומעט מעליה שמאז כונתה קנארד מוצמד. בדגמים מתקדמים של מטוסי המיראז' III ו־VI וכן במטוסים שפותחו על בסיסם, כגון התע"א כפיר והאטלס צ'יטה כללו משטחי קנארד מוצמדים קבועים.
משטחי קנארד עדיין כללו תכונות בעייתיות במהלך הזדקרות שכן המשטח נטה להזדקר באופן שונה מהכנף, בשביל לפצות על זה החלו לשלב משטחי קנארד נעים הנשלטים על ידי מערכות בקרת טיסה דיגיטליות. מטוסים כגון הדאסו רפאל והסאאב גריפן היו הראשונים לכלול משטחים אלו בשנים 1986 ו־1988 בהתאמה.
מאפיינים

משטח קנארד מסוגל לסייע במספר תחומים כגון עילוי, יציבות, זרימת אוויר, ואפילו קיזוז. עם כל זאת, משטח קנארד אינו כנף קדמית תפקידו הוא להוסיף מעט עילוי, אבל בעיקר לשפר ביצועים.
משטחי קנארד מסוגלים להוסיף מעט עילוי בקדמת כלי הטיס ובכך להזיז את מרכז העילוי מעט קדימה (יחסית למרכז המסה) ועל ידי כך לתרום למטוסים שנוטים להיות יציבים מדי – כלומר דורשים הטיה גדולה מאוד של משטחי ההיגוי בשביל להגיב ולבצע תמרונים. כמו כן משטח קנארד מייצר מערבולות שניתן לנצלן בשביל לדרבן ולייצב זרימת אוויר מעל הכנף, זה דורש התקנת המשטח בצמוד לכנף ומעט מעליה מה שמכונה קנארד מוצמד.
במהלך נחיתה מטוס בעלת כנף דלתא ללא זנב לרוב לא משתמש במשטחי מדף שכן אלה יטו להוריד את אף המטוס בצורה חדה, משטח קנארד נע מסוגל "לקזז" נטייה זאת על ידי הוספת עילוי שיאזן את פעולת המדף.
חלק מהסיכונים הנובעים ממשטח קנארד הוא שהמשטח חייב להתנהג בצורה עקבית ואחידה עם הכנף של המטוס. אם לדוגמה כנף המטוס מזדקרת אבל הקנארד לא מזדקר, המטוס מסוגל להרים את אפו ולהחמיר את ההזדקרות ולהקשות על היחלצות. בשביל לייצר התנהגות עקבית כזאת ניתן לכוון את משטח הקנארד. לעיתים זה מתבצע על ידי משטח היגוי בשפת הזרימה של המשטח או על ידי הנעת כל הקנארד, אם כי זה דורש מערכת בקרה מורכבת. אבל עם בקרה מתאימה המשטח יכול לשלוט בצורה דינמית על מרכז העילוי ועל ידי זה לסייע ביכולת התמרון במטוסי קרב.
ראו גם

תצורת כנף
הגה גובה
הגה כיוון
מאזנות
מדף (תעופה)
המטוס סנטוס דימון 14 ביס שכונה Canard, ‏1906
הג'אס גריפן בטיסה, מציג את משטחי הקנארד המוצמדים שלו
מטוס XB-70 ולקירי, חלק ממשטחי האלוון שלו שימשו כמדפים היו יורדים ומוסיפים עילוי בנחיתה, ושפת הזרימה של הקנארד יורדת בשביל לאזן את הנטייה של המטוס להוריד אף
קלאוס פיכטל

קלאוס פיכטל (בגרמנית: Klaus Fichtel, נולד ב-19 בנובמבר 1944 בקאסטרופ-ראוקסל שבגרמניה) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעיקר בשאלקה 04, בורדר ברמן ובנבחרת גרמניה המערבית בעמדת המגן.
פיכטל הוא שיאן ההופעות של שאלקה 04 בכל הזמנים, עם 477 הופעות בבונדסליגה במדי הקבוצה. פיכטל ממוקם רביעי בטבלת שיאני ההופעות בבונדסליגה בכל הזמנים עם 552 הופעות, 477 במדי שאלקה 04 ועוד 75 במדי ורדר ברמן.
קריירת מועדונים

פיכטל החל לשחק בקבוצה הבוגרת של שאלקה 04 בשנת 1965 כאשר היה בן 21. פיכטל שיחק בקבוצה במשך 15 עונות ברציפות, בהן כבש 14 שערים ב-437 הופעות. עם שאלקה זכה פיכטל בגביע מקומי בשנת 1972, לאחר ניצחון 5-0 בגמר על קייזרסלאוטרן.
בשנת 1980 עבר פיכטל לורדר ברמן, שנשרה בעונה הקודמת לליגת הבונדסליגה השנייה. פיכטל עלה עם הקבוצה לבונדסליגה בעונת 1982, וכבר בעונת הבכורה המחודשת של הקבוצה בבונדסליגה, סייע לה לסיים במקום השני, ובעונה העוקבת במקום החמישי. פיכטל עזב את ורדר ברמן לאחר ארבע עונות, בהן ערך 75 הופעות בבונדסליגה ועוד 42 הופעות בבונדסליגה השנייה, שבהן לא הבקיע.
בשנת 1984 חזר פיכטל לשאלקה 04, והוסיף 40 הופעות נוספות בארבע עונות במדי הקבוצה. בשנת 1988 פרש פיכטל ממשחק פעיל, כשהוא בן 44.
קריירה בינלאומית

לפיכטל 23 הופעות ושער אחד במדי נבחרת גרמניה המערבית. פיכטל השתתף עם הנבחרת במונדיאל 1970, בו סיימה נבחרתו במקום השלישי.
תארים

עם שאלקה 04:
הגביע הגרמני: 1972
קניאז סובורוב (אוניית מערכה, 1902)

| --- | --- |
קניאז סובורוב בצילום מ-1905
קניאז סובורוב בצילום מ-1905
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  אניית מערכה
 צי:  הצי הרוסי הקיסרי
 דגל הצי:  
 סדרה:  בורודינו
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  המספנות הבלטיות סנקט פטרבורג
 הוזמנה:  יולי 1901
 הושקה:  ספטמבר 1902
 תקופת הפעילות:  ספטמבר 1904 – 27 במאי 1905 (כ־269 ימים)
 אחריתה:  טובעה בקרב צושימה 27 במאי 1905
 מידות
 הֶדְחֶק:  13,516 טון, 14,151 טון מרבי
 אורך:  121 מטר
 רוחב:  23.2 מטר
 שוקע:  7.9 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  18 קשר (33 קמ"ש)
 גודל הצוות:  28 קצינים, 754 ימאים
 הנעה:  מנועי קיטור, 12 דוודים מסוג בלוויל בהספק 15,800 כ"ס
 כמות הדלק:  1,580 טון פחם
 אמצעי לחימה
 שריון:  דופן 193 מ"מ   צריחים 254 מ"מ   סיפון 51 מ"מ   מחיצה נגד טורפדו 25 מ"מ
 חימוש:  4 תותחי 305 מ"מ בשני צריחים   6 תותחי 152 מ"מ בשני צריחים   20 תותחי 75 מ"מ   20 תותחי 47 מ"מ   4 צינורות טורפדו 381 מ"מ
קניאז סובורוב (רוסית Князь Суворов) הייתה אניית מערכה רוסית מסוג פרה-דרדנוט מסדרת בורודינו שהשתתפה במלחמת רוסיה–יפן.