אוסטרלופיתקוס
תולדות התגליות > מיני אוסטרלופיתקנים חדשים

בנוסף למינים הנ"ל, המבוססים והמוכרים היטב, התגלו בשני העשורים האחרונים מאובנים רבים נוספים השייכים כנראה לסוגים אוסטרלופיתקוס, פרנתרופוס וסוגים קרובים, אך סיווגם המדויק עדיין שנוי במחלוקת, לרוב בגלל איכות בעייתית של הממצאים או תיארוך מסופק. למשל, מספר מאובנים שנמצאו לאורך השנים בקניה, טנזניה ואתיופיה דומים מאוד לאפרנסיס אבל כנראה עתיקים יותר, ועקב הבדלים קטנים מסווגים על ידי כמה אנתרופולוגים כמין נפרד: אוסטרלופיתקוס אנמנסיס. באוגוסט 2019 פרסם צוות בינלאומי בראשות הפלאואנתרופולוג האתיופי יוהאנס היילה סלאסי גולגולת כמעט שלמה של אוסטרלופיתקוס אנמנסיס שגילו במשולש עפר באתיופיה בשנת 2016, ותוארכה על-ידם לתקופה של 3.78 עד 3.80 מיליון שנה לפני זמננו. הגולגולת מסומנת בסימון הקטלוגי MRD-VP-1/1 ובפי מגליה כונתה בקיצור MRD הצוות מצא שאנמנסיס נבדל מן המין אפרנסיס יותר מכפי ששוער לפני-כן, וכן ששני המינים חיו יחד באותם אזורים באתיופיה במשך כ-100 אלף שנה לפחות.
עשרות שברי עצם מאובנים שנמצאו על ידי הפליאואנתרופולוג טים וייט ועמיתים בארמיס שבאתיופיה החל משנת 1993 תוארכו לתקופה עוד יותר עתיקה - 4.4 מיליון שנה לפני זמננו - וסווגו בתחילה כמין אוסטרלופיתקוס רמידוס. ואולם בשנת 1995 הציע וייט עצמו כי רמידוס שונה מספיק מהאוסטרלופיתקנים על מנת לשייך אותו לסוג נפרד, ולכן שינה את שמו לארדיפיתקוס רמידוס. ב-2009 פורסמו לבסוף ממצאי רמידוס הכוללים שלד מושלם אף יותר מ"לוסי" שקיבל את הכינוי "ארדי". מקובל כיום שארדיפיתקוס רמידוס היה האב הקדמון של כל האוסטרלופיתקנים ודרכם גם אבי האדם המודרני.
בשנת 1993 גילה צוות בראשות הפלאואנתרופולוג הצרפתי מישל ברונה באזור בהר-אל-גזלי בצ'אד לסת תחתונה ומספר שיניים הדומים מאוד לאלו של אפרנסיס ומתוארכים לתקופה דומה. הממצא ראוי לציון בשל היותו מרוחק גאוגרפית כ- 2500 ק"מ מערבה מריכוז ממצאי אוסטרלופיתקוס במזרח אפריקה. עקב כמה הבדלים בשיניים סיווג ברונה את הממצא למין חדש שהוא מכנה אוסטרלופיתקוס בהרלגזלי, אבל כמה פלאונטולוגים אחרים סבורים שזוהי פשוט עדות שתפוצתו של אפרנסיס הייתה רחבה ממה שהיה נהוג לחשוב.
בשנת 1996 הגדירו הפלאואנתרופולוג האתיופי ברהאנה אספאו וטים וייט מספר מאובני אוסטרלופיתקוס מאתיופיה כמין חדש, אוסטרלופיתקוס גרהי. גם מין זה דומה מאוד לאפרנסיס אבל בעל תארוך מאוחר יותר, כ- 2.6 מיליון שנה לפני זמננו. על פי סברה מקובלת היום המינים רמידוס, אנמנסיס, אפרנסיס וגרהי השתלשלו זה מזה והחליפו האחד את קודמו באתיופיה.
בשנת 1999 גילה צוותה של מייב ליקי באגם טורקאנה גולגולת בת כ- 3.3 מיליון שנים בעלת פנים שטוחות ייחודיות, שליקי סיווגה כסוג חדש קניאנתרופוס פלטיאופס (Kenyanthropus platyops כלומר "אדם קנייתי שטוח פנים"), אבל רק פרט אחד כזה התגלה ופלאונטולוגים אחרים סבורים שזוהי גולגולת של אפרנסיס שהשתטחה מעט תחת לחץ השכבות.
בשנת 2007 גילו שני חוקרים דרום אפריקנים, הפלאואנתרופולוג לי ברגר והגאולוג פול דירקס, מאובנים של שני פרטים לפחות במערת מאלאפה באתר ערש המין האנושי בדרום אפריקה, וסיווגו אותם כמין חדש אוסטרלופיתקוס סדיבה. סדיבה דומה בגודלו ובצורתו לאוסטרלופיתקוס אפריקנוס, אך הוא מאוחר ממנו (מתוארך לגיל של כ-1.9 מיליון שנה) ובעל מאפייני גולגולת המזכירים מינים מוקדמים של סוג האדם.
בשנת 1992 הבחין הפלאואנתרופולוג הדרום-אפריקני רונלד קלארק שמספר שברי מאובנים שנחפרו כבר בשנת 1980 ממערת סטרקפונטיין באזור ערש המין האנושי הם חלק מכף-רגל של אוסטרלופיתקוס, שקיבלו את השם הקטלוגי Stw 573 וידועות בכינוי הפופולרי "ליטל פוט" (Little Foot, מילולית: "כף-רגל קטנה", משחק מילים באנגלית על ביגפוט). קלארק שלח את עוזריו למערה לנסות להתאים את העצמות למגרעות ברצפה או בקירות, ותוך יומיים הם איתרו את עצמות הרגליים המתאימות, שמאוחר יותר הסתברו כמחוברות גם לשאר השלד. ליטל פוט טמון עמוק בתוך סלע קשה מאוד של נטיף אבן גיר שהתמצק מעליו וסביבו, ולכן חשיפתו אורכת שנים רבות של עבודה זהירה, ובשנת 2016 עדיין לא הסתיימה לחלוטין. אך ידוע כבר שזהו שלד אוסטרלופיתקוס המפורט ביותר שנמצא, שלם בהרבה משלדה של לוסי. התארוך של ליטל פוט בעייתי, אך מספר מחקרים בשיטות שונות מצאו תאריכים שבין 3.36 ל-2.2 מיליון שנה, וייתכן איפוא שהוא עתיק כמו לוסי. קלארק סבור שליטל פוט שונה מעט ממאובני אוסטרלופיתקוס אפריקנוס שנמצאו באזור ערש המין האנושי, ומסווג אותו כ"אוסטרלופיתקוס פרומתאוס" (Australopithecus prometheus), מין שבמקורו הוצע על ידי ריימונד דארט לתיאור כמה מאובני אוסטרלופיתקוס, אך לא התקבל בזמנו על דעת החוקרים בתחום.