stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמרה סקצ'י
ביוגרפיה > 2021 > שיאן עולם (בריכת 25 מטר)

באליפות טורקיה (בריכת 25 מטר) שנערכה בגזיאנטפ ב-27 בדצמבר אותה שנה הוא קבע במשחה ל-50 מטר חזה שיא עולם חדש של 24.95 שניות, שיפור לשיא הוותיק בן 12 השנים של קמרון ואן דר בורג מדרום אפריקה 25.25 שניות ובכך היה לשחיין הראשון בהיסטוריה ששחה משחה זה מתחת ל-25 שניות.
ביוגרפיה > 2024 > אלוף אירופה

באליפות אירופה שנערכה בבלגרד, סרביה יוני 2024 זכה במדליית זהב במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 26.92 שניות, לפני נואל דה גאוס מגרמניה (26.93 שניות) וכריסטיאן פיצ'וגין מישראל (27.02 שניות).
שיאים אישיים

50 מטר חזה: 26.83 שניות (2021), שיא טורקיה
100 מטר חזה: 58.85 שניות (2019), שיא טורקיה
50 מטר חזה: 24.95 שניות (2021), שיא עולם
100 מטר חזה: 55.74 שניות (2020), שיא טורקיה
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
התפתחות שיא העולם במשחה ל-50 מטר חזה
אנה סוקליץ'

| --- | --- |

 לידה:  10 באפריל 1984 (בת 40) ליובליאנה, סלובניה סלובניה
 שם לידה:  אנה סוקליץ'
 מוקד פעילות:  סלובניה סלובניה
 תקופת הפעילות:  מ-2007
 עיסוק:  זמרת ופזמונאית
 סוגה:  פופ
 שפה מועדפת:  סלובנית 
 כלי נגינה:  קול
 https://www.annasoklich.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
אנה סוקליץ' (בסלובנית: Ana Soklič; נולדה ב-10 באפריל 1984) היא זמרת סלובנית. סוקליץ' ייצגה את סלובניה באירוויזיון 2020 שברוטרדם, הולנד עם שירה Voda.
ביוגרפיה

מגיל צעיר עבדה סוקליץ' בתעשיית המוזיקה. בתחילת דרכה עסקה בקאברים לאמנים ידועים, וזאת בזמן שלמדה בבית ספר מוזיקלי בסלובניה. במהלך הקריירה שלה שיתפה סוקליץ' פעולה עם מקהלת בנות מניו יורק בשם "הארלם", ששרה לכבוד נשיא ארצות הברית, ברק אובמה והאפיפיור בנדיקטוס ה-16 באירועים מסוימים. המקהלה שיתפה פעולה עם אלטון ג'ון, U2 ואמנים רבים אחרים.
בטקס פרסי הפופ הסלובני ("Slovenska popevka") לשנת 2019 זכתה סוקליץ' בשני פרסים על שירה "Temni svet" - השיר עם המילים הטובות ביותר, והשיר הטוב ביותר.
ב-20 בדצמבר 2019 נחשפו האמנים שיופיעו בגמר הלאומי הסלובני "EMA 2020" כאשר סוקליץ' אחת מהם עם השיר "Voda". ב-22 בפברואר 2020 זכתה סוקליץ' בגמר הלאומי הסלובני ונבחרה לשאת את דגל סלובניה באירוויזיון 2020 ברוטרדם, הולנד.
לאחר שהאירוויזיון בוטל בעקבות מגפת הקורונה, הוכרז כי סוקליץ' תייצג את סלובניה. שירה לשנה זו שוחרר במשדר EMA 2021 ב-27 בפברואר 2021 ונקרא "Amen". ב-18 במאי 2021, סוקליץ' ביצעה את השיר בחצי הגמר הראשון של התחרות וכשלה להעפיל לגמר.
דיסקוגרפיה > סינגלים

2004 - "If You"
2007 - "Oče"
2013 - "Naj Muzika Igra"
2019 - "Temni svet"
2020 - "Voda"
הערות שוליים

↑  ANNA SOKLICH - Biography, האתר הרשמי של אנה סוקליץ'
↑  אנתוני קו, Slovenia: Ana Soklich wins EMA 2020 with “Voda”, וויוויבלוגס, 22 בפברואר 2020
↑  פדרו סנטוס, Slovenia: Ana Soklič to Eurovision 2020 after winning EMA, יורוויז'ן וורלד, 22 בפברואר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 9140 0252  MusicBrainz: 53e36f1c-e160-44be-95c6-0fed959e3115  VIAF: 1771163707072529422673   WorldCat (עם VIAF): 1771163707072529422673
אליצור יאיר הרצליה

מועדון הכדוריד אליצור יאיר הרצליה היא קבוצת כדוריד שכיום אינה פעילה, המועדון היווה חלק מעמותת "אליצור יאיר הרצליה" שהיא עמותה בעלת עקרונות דתיים.
לפני הקפאתה, הקבוצה שיחקה בליגה הלאומית לכדוריד ואירחה באולם ספורט היובל בשנים האחרונות לפני הקפאתה.
שם המועדון

אליצור- ע"ש אגודת הספורט אליצור, יאיר- ע"ש החייל יאיר דורפצאון מהרצליה שנהרג, והרצליה- ע"ש העיר בה התקיימו משחקי הבית של הקבוצה.
היסטוריה

מקים הקבוצה היה יצחק פליישמן. אליצור הרצליה היא עמותה שלא למטרת רווח, התארגנות של אנשים שרצו להקים קבוצת ספורט דתית.
היסטוריה > הנהלה

מנכ"ל הקבוצה הוא יהושע גורא שהיה גם יו"ר הקבוצה.
מנהל הקבוצה הוא אדם פלטקביץ'.
היסטוריה > הישגים

הישגה הגדול של אליצור הרצליה היה בשנת 1988 והוא ההעפלה לאליפות אירופה לערים שהוא התואר הרביעי בחשיבותו באירופה, בו הפסידה אחרי שני משחקים שאירחה בביתה קבוצה משוודיה.
הישג נוסף של הקבוצה הוא זכייה במקום הרביעי בליגה שנתיים ברציפות.
היסטוריה > סוף שנות השישים ושנות השבעים

אליצור הרצליה החלה את דרכה בליגה ג' בכדוריד כשאירחה במגרשים רבים המתאימים לכדוריד ברחבי הרצליה, ומשם הגיעה עד לליגה הלאומית והתחילה לבסס את מקומה בליגה במקומות 5–8.
בשנת 1971 נוסדה העמותה אליצור הרצליה והקבוצה נרשמה כעמותה.
היסטוריה > שנות השמונים

שנות השמונים היו שיא פריחתה של אליצור: קבוצת הכדוריד הפועל הרצליה התפרקה ב-1980 ושחקנים רבים עברו לאליצור ובשנת 1983 הקבוצה התאחדה עם הפועל נוף ים הרצליה ל-15 שנה עד הקפאתה, ובזכות אירועים אילו היא זכתה במקום הרביעי בליגה הלאומית בשנים 1987–1988 והעפילה לאליפות אירופה לערים בשנת 1988.
היסטוריה > שנות התשעים

שנות התשעים היו השנים הקשות של אליצור הרצליה, זאת מכיוון שהקבוצות האחרות בליגה רכשו שחקנים זרים, מה שאליצור הרצליה לא יכלה להרשות לעצמה מכיוון שלא היה לה מספיק כסף כדי להעביר שחקן זר לשורותיה. הקבוצה לא העפילה למקומות הגבוהים ואפילו ירדה ליגה.
ב-1998 הקבוצה הוקפאה לזמן לא ידוע בשל בעיות כספיות.
תלבושת

תלבושת הקבוצה השתנתה עם השנים אך צבעיה העיקריים היו כחול ולבן.
סמל

סמל הקבוצה היה כמו סמל אגודת הספורט אליצור.
מאמנים

לאליצור הרצליה היו ארבעה מאמנים עיקריים שהיו תמיד בתחלופה: עקיבא לפלר, אדם פלטקביץ', רוני נתן, ויוסי שטרק, ומספר רב של מאמנים שאימנו לתקופה קצרה, המאמן הראשון של הקבוצה היה דב פליישמן והמאמן האחרון היה גילי רבן.
העיקרון הדתי

באליצור החליטו שאין משחקים ואימונים בשבת, ואם הקבוצה הולכת ביחד לאכול במקום מסוים הוא חייב להיות כשר, אך אין זה מכליל את השחקנים וההנהלה להיות דתיים. אף על פי שאליצור הרצליה נועדה לשחקנים דתיים, רוב השחקנים באליצור הרצליה היו חילוניים.
הערות שוליים

↑  ראיון עם יהושע גורא
אמבר ראד

אמבר אוגוסטה ראד (באנגלית: Amber Augusta Rudd; נולדה ב-1 באוגוסט 1963) היא פוליטיקאית בריטית חברת המפלגה השמרנית. כיהנה כשרת העבודה והפנסיה, מזכירת הפנים וכשרה לענייני נשים ושוויון הזדמנויות בקבינט ממשלת בריטניה, וכן כנציגת מחוז הייסטינגס וריי בפרלמנט של בריטניה.
ביוגרפיה

ראד נולדה בלונדון. היא בעלת תואר ראשון בהיסטוריה מאוניברסיטת אדינבורו. לאחר לימודיה עבדה בבנק ההשקעות ג'יי. פי. מורגן, שימשה אנליסטית בקרן הון סיכון והקימה משרד בתחום משאבי אנוש.
ב-2005 התמודדה ללא הצלחה בבחירות לנציגות מחוז ליברפול גרסטון בפרלמנט הבריטי. בבחירות הכלליות ב-2010 נבחרה לנציגת מחוז הייסטינגס וריי בפרלמנט. בבחירות ב-2015 נבחרה לתקופת כהונה נוספת בתפקיד. בבחירות ב-2017 שמרה על מושבה לאחר שניצחה ברוב של 0.7%.
בשנים 2010 עד 2012 כיהנה כחברה בוועדת האנרגיה, מזון וענייני הכפר, שימשה עוזרת לשר האוצר ג'ורג' אוסבורן, ב-2013 מונתה לעוזרת מצליף הסיעה וביולי 2014 מונתה לסגנית שר במשרד לענייני אנרגיה ושינוי אקלים. במאי 2015 מונתה לשרה לענייני אנרגיה ושינוי אקלים וחברה בקבינט ממשלת בריטניה. ביולי 2016 מונתה לשרת הפנים בקבינט של תרזה מיי. בינואר 2018 מונתה בנוסף לשרה לענייני נשים ושוויון הזדמנויות. ב-29 באפריל 2018 התפטרה מהקבינט על רקע שערוריית התנהלות משרד הפנים מול מהגרים מהקריביים כלפיהם איים בגירוש (פרשה שזכתה לכינוי Windrush scandal), ולאחר שנחשף כי קבעה יעד להעלאת שיעור המגורשים בניגוד להכחשותיה. בנובמבר 2018 מונתה לשרת העבודה והפנסיה בקבינט. באוקטובר 2019 פרשה מתפקידה על רקע מדיניותו של ראש הממשלה בוריס ג'ונסון בנושא הברקזיט. היא לא התמודדה בבחירות לפרלמנט שנערכו בדצמבר 2019.
ראד גרושה ואם לשניים. היא הייתה נשואה בשנים 1990 ל-1995 למבקר המסעדות אדריאן גיל. היא מתגוררת בהייסטינגס.
אסירי גן עדן

| --- | --- |

כרזת הסרט בישראל
 מבוסס על:  הספר "Heaven's Prisoners" מאת ג'יימס לי ברק
 בימוי:  פיל ג'ואנו 
 הופק בידי:  לסלי גריף אנדרה מורגן אלברט ס. ראדי
 תסריט:  הרלי פייטון סקוט פרנק
 עריכה:  ויליאם שטיינקמפ 
 שחקנים ראשיים:  אלק בולדווין מרי סטיוארט מסטרסון אריק רוברטס דון סטארק טרי האטצ'ר קלי לינץ'
 מוזיקה:  ג'ורג' פנטון 
 צילום:  האריס סביידס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  ניו ליין סינמה 
 חברה מפיצה:  ניו ליין סינמה
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 17 במאי 1996
 משך הקרנה:  132 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט בלשי, סרט ארוטי, סרט פשע, סרט דרמה, סרט מתח, מותחן ארוטי, פילם נואר, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 תקציב:  25 מיליון דולר
 הכנסות:  5 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   heavensprisoners
 דף הסרט ב־IMDb
 
בוליט (באנגלית: Heaven's Prisoners) הוא סרט דרמה ופעולה ומתח אמריקאי משנת 1996 בכיכובם של אלק בולדווין, מרי סטיוארט מסטרסון, אריק רוברטס, דון סטארק, קלי לינץ' וטרי האטצ'ר, המבוסס על ספר המתח "Heaven's Prisoners" מאת ג'יימס לי ברק.
תקציר העלילה

גיבור הסרט הוא דייוויד "דייב" רובישו (אלק בולדווין), שעבד בעבר כבלש משטרה במשטרת ניו אורלינס וקודם לכן שירת כקצין חיל הרגלים בצבא היבשה האמריקני ולחם במלחמת וייטנאם. רובישו, שתיין ומהמר שהשתקם, חי עם אשתו אנני (קלי לינץ') במחוז ניו-איבריה שבלואיזיאנה ומתפרנס ממכירת ציוד לדיג. חייהם השלווים השתנו לאחר שהיו עדים להתרסקות מטוס בנהר. רובישו מחלץ מהריסות המטוס ילדה קטנה ששרדה את התרסקות. הילדה, ששמה אלאפייר, היא פליטה מאל סלוודור. מינוס דוטרייב, סוכן המנהל לאכיפת הסמים, שביקר בביתם של בני הזוג לאחר ההתרסקות הזהיר את רובישו שההתרסקות קשורה קשר הדוק לסחר בסמים ולבאבא רוק (אריק רוברטס), חברו מילדות של רובישו ובכיר בפשע המאורגן בניו אורלינס. רובישו, שחרד לביטחון משפחתו, החליט שלא לשמוע לאזהרתו של דוטרייב ולחקור את ההתרסקות.
הערות שוליים

↑  רון מיברג, עם הספר: האמריקאים קוראים ספרים, באתר nrg‏, 24 ביולי 2009.
ערך זה הוא קצרמרבנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אנטי-ארמניזם

אנטי-ארמניאניזם או אנטי-ארמניזם (באנגלית: Anti-Armenianism, Armenophobia וAnti-Armenian sentiment) מבטא ספקטרום רחב של רגשות שליליים, חוסר חיבה, פחד, שנאה, לעג ודעה קדומה כלפי הארמנים, ארמניה, והתרבות הארמנית. בעת המודרנית אנטי-ארמניאניזם בדרך כלל באה לידי ביטוי בהתנגדות לקיומה או לפעילותה של מדינת ארמניה, הכחשת רצח העם הארמני או אמונה בתאוריית קשר לפיה הארמנים פיברקו את ההיסטוריה למטרות רווח פוליטי דרך מניפולציה והשפעה על דעת הקהל.
לפי מיקום > טורקיה

למרות שהיה באפשרות הארמנים לשגשג תחת האימפריה העות'מאנית לרוב זכו ליחס של אזרחים סוג ב' וכזרים המנוכרים מהאימפריה המוסלמית. בעקבות המרידה הארמנית בשנת 1895 הורה עבדול חמיד השני על דיכויו דבר שהוביל לטבח חמידיאן(אנ') בו נהרגו אלפי ארמנים.
במהלך מלחמת העולם הראשונה האימפריה העות'מאנית הורתה על רצח של כמיליון עד מיליון וחצי ארמנים בתחומה. מאז הממשלה הטורקית מכחישה את הרצח(אנ'), למרות הביקורת מצד האיגוד הבינלאומי לחוקרי ג'נוסייד על מדיניותו של רג'פ טאיפ ארדואן.
לפי סקר משנת 2011 כ-73.9% מהטורקים מחזיקים בדעות שליליות כלפי הארמנים. לפי MRG (אנ') הארמנים בטורקיה כיום עדיין זוכים ליחס של אזרחים סוג ב'.
לפי מיקום > אזרבייג'ן

אנטי-ארמניאניזם קיימת ברמה המוסדית והחברתית באזרבייג'ן. כשהארמנים הם "הקבוצה הפגיעה ביותר באזרבייג'ן בתחום הגזענות והאפליה הגזעית." לאורך המאה ה-20, ארמנים והתושבים המוסלמים באזור הקווקז (אזרבייג'ן  נחשב לחלק מהקווקזי או האזור הטטארי לפני 1918) היו מעורבים במספר רב של סכסוכים, הכוללים פוגרומים, מעשי טבח ומלחמות. שהעצימו את "חוסר האמון הדדי" בין שתי הקבוצות והובילו לעימותים לאורך המאה ה-20 ש"היו לגורמים משמעותיים בעיצוב התודעה העצמית הלאומית של שני העמים." [58] מ-1918-1920 הרג מאורגן של הארמנים התרחש באזרבייג'ן, כולל בערי באקו ושושה, המרכזים של חיי תרבות ארמנים בתקופת האימפריה הרוסית.
שנאת הארמנים הקיימת כיום באזרבייג'ן התעצבה בעיקר בשנים האחרונות של ברית המועצות לאחד בין הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הארמנית למחוז האוטונומי של נגורנו קרבאך(אנ') שיושב בעיקרו על ידי ארמנים. בתגובה לבקשה זו לאומנים אזארים, ובמיוחד מפלגת החזית העממית(אנ') ביצעו פוגרומים בארמנים שחיו באזורי סומקיית (אנ'), קירובאבאד (אנ') ובאקו (אנ'). כתוצאה כ- 350,000 ארמנים נאלצו לעזוב את אזור מגוריהם בשני גלי אלימות ב-1988 וב-1990.
לפי מיקום > גאורגיה

בשנת 1989 נשיא גאורגיה, זוויאד גמסחורדיה אמר: "היום אנו עומדים מול בעיה רצינית הטטרים, הארמנים והאוסטים נעמדו על רגליהם. עלינו להגן על קאחתי - אדמתנו הקדומה מזרים. לקראת הבחירות לפרלמנט הגאורגי בשנת 2007 עלו הזהרות שונות מכלי התקשורת לסכנה שבבחירות נשיא או נציג ארמני.
לפי מיקום > פקיסטן

פקיסטן היא החברה היחידה באומות המאוחדות שטרם הכירה בקיומה של ארמניה, זאת מתוך שלילת החזקה הארמנית על אזור נגורנו קרבאך.[דרושה הבהרה]
אל אף שהאזור הוחזר רשמית לשליטה אזרית, פקיסטן עדיין לא מכירה בקיומה של ארמניה, ככל הנראה עקב תמיכתה בהודו בסכסוך בחבל קשמיר.
ראו גם

רצח העם הארמני
הערות שוליים

↑  .Wyszomirski, Margaret J. "Communal Violence: The Armenians and the Copts as Case Studies." World Politics 27.03 (1975): p. 438
↑  Hamidian Massacres, Armenian Genocide.
↑  Archived at the Wayback Machine from the International Association of Genocide Scholars to Prime Minister Recep Tayyip Erdoğan, June 13, 2005
↑  "Turkish citizens mistrust foreigners, opinion poll says". Hürriyet Daily News. 2 May 2011.
↑  Minority Rights Group International : Turkey : Armenians". Retrieved 6 April 2015.
↑  "Second report on Azerbaijan" (PDF). Strasbourg: European Commission against Racism and Intolerance. 24 May 2007. Retrieved 18 June 2013.
↑  "Human Rights in the OSCE Region: Europe, Central Asia and North America, Report 2005 (Events of 2004)". International Helsinki Federation for Human Rights. Archived from the original on 18 June 2015. Retrieved 19 January 2013.
↑  Human Rights Watch (1994). Azerbaijan: seven years of conflict in Nagorno-Karabakh. New York: Humans Rights Watch
↑  "Aris Kazinyan: “Own game” of Mikhail Saakashvili and Armenian factor". Regnum. 9 September 2006. Archived from the original on 9 October 2014.
↑  "Focus on Faction: Georgian media stirs Abkhazian-Armenian “conflict” - News - ArmeniaNow.com". Retrieved 6 April 2015.
↑  12 March 2012, Pakistani President: “Islamabad will support Azerbaijan in Nagorno Karabakh issue”
אצל הדודה והדוד

| --- | --- |

 סינגל בביצוע דני סנדרסון
 מתוך האלבום חכם על קטנים
 יצא לאור:  1987
 סוגה:  אלקטרופופ
 שפה:  עברית
 אורך:  3:18
 חברת תקליטים:  CBS
 כתיבה:  דני סנדרסון
 לחן:  דני סנדרסון
"אצל הדודה והדוד" הוא שיר שכתב, הלחין וביצע דני סנדרסון בשנת 1987. השיר, המשלב אלמנטים של מוזיקה אלקטרונית, נכלל באלבומו חכם על קטנים והגיע למקום השישי במצעד השנתי של רשת ג' בשנת תשמ"ז (במצעדים השבועיים של התחנה הגיע למקום הראשון ביולי 1987).
רקע

השיר נכלל באלבומו השלישי של סנדרסון, "חכם על קטנים". סנדרסון הבהיר שהעלילה מומצאת ולא נובעת מניסיון אישי. השיר התחיל מאליטרציה שמצאה חן בעיניו ("הדודה והדוד"), וסביב זה הוא בנה את כל הסיפור. הוא סיפר:
פעם הייתי במלון ופינטזתי שאני חבר בלהקת רוק כבד ולפני שאני עושה צ'ק אאוט, אני זורק את הטלוויזיה מהחלון. אבל איכשהו תמיד מצאתי את עצמי למטה בקבלה, מדווח שאכלתי קצת מהבוטנים שבמיני־בר ושואל אם יש תוספת תשלום. אהבתי את האליטרציה של הדודה והדוד. התחלתי עם המשפט הזה ואז, כמו כל עיתונאי טוב, חיפשתי את חמש המ"מים: מה קרה, למי קרה, מתי, באיזה מקום ומדוע.
וידאו קליפ

לשיר הופק וידאו קליפ בבימויו של מוטי קירשנבאום ובהשתתפות ירון לונדון וצחי בוקששתר. הקליפ מציג דוד ודודה היוצאים לחופשה ביוון ומשאירים בידי סנדרסון את ביתם. סנדרסון עורך מסיבה רבת משתתפים שהורסת את הבית, וכשהדודה והדוד חוזרים מן החופשה הם נדהמים לגלות את כל אשר נעשה. קטעים מהקליפ צולמו בפארק המים אשקלונה, שנפתח באותה תקופה. הקליפ, שהופק בעלות של 10,000 דולר, היה אחד הקליפים היקרים שנוצרו עד אז בישראל. הוא שודר פעמים רבות וקידם את אלבומו של סנדרסון ואת המופע שלו. הוא זכה בתואר "קליפ השנה".[דרושה הבהרה]
סנדרסון ציין שנעשו פניות לכמה אישים להשתתף בקליפ לפני שהגיעו לירון לונדון, אך כולם סירבו.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1987)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1987)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1987)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1987)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | – |  |
|  ישראל | רשת ג' | 1 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (תשמ"ז)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (תשמ"ז)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (תשמ"ז)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (תשמ"ז)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | – |  |
|  ישראל | רשת ג' | 6 |  |
גרסתן של נועה קירל ואגם בוחבוט

ב־28 באוגוסט 2017 יצאה גרסת כיסוי לשיר בביצוע הזמרות הישראליות נועה קירל ואגם בוחבוט. את השיר הפיק תומר בירן והוא יצא בחסות "רוברטו מיוזיק". לאחר יציאתו דורג השיר במקום השלישי במצעד ההשמעות הישראלי של מדיה פורסט, הראשון במצעד ה-TV של מדיה פורסט, והשביעי במצעד של גלגלצ.
במקור יצא השיר כפרסומת לבזק, שבה שחזרו קירל ובוחבוט את עלילת הקליפ המקורי של סנדרסון, עם גידי גוב בתפקיד הדוד שיוצא לחופשה. בעקבות הצלחתו הארצית של הסרטון, העלתה קירל מחדש את הפרסומת כווידאו קליפ בערוץ היוטיוב שלה, ובמהרה הוא הפך לוויראלי ולכן יצא כסינגל רשמי.
נכון למרץ 2023, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ־21 מיליון צפיות, מה שהופך אותו לשלישי הנצפה ביותר של קירל ושל בוחבוט.
סנדרסון הגיב על הביצוע של קירל ובוחבוט: ”ביצוע מעולה. עשה טוב לשיר.”
גרסתן של נועה קירל ואגם בוחבוט > מיקומי שיא > מצעדים שבועיים

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 3 |  |
|  ישראל | מדיה פורסט TV | 1 |  |
|  ישראל | גלגלצ | 7 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (תשע"ח)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (תשע"ח)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (תשע"ח)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (תשע"ח)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | – |  |
|  ישראל | רשת ג' | 29 |  |
גרסתן של נועה קירל ואגם בוחבוט > הופעות חיות

בדצמבר 2017 הופיעה קירל לבדה עם השיר בתוכנית "מחר שבת" ברשת 13.
אראגונית יהודית

| --- | --- |
 מדינות:  אראגון
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
אראגונית יהודית הייתה שפה יהודית שדוברה על ידי קהילות יהודיות באזור אראגון שבצפון ספרד, החל מהמאה השמינית עד גירוש יהודי ספרד (בשנת 1492), השפה ידועה גם בשם ג'ודאו-אראגונז (בספרדית: Judeoaragonés). ככל הנראה השתלבה השפה עם הלאדינו בעת שהתפשטה לאזורים דרומיים לאראגון. לקראת הגירוש ועקב גודלה של הקהילה דוברת הלאדינו חדלו היהודים האראגוניים לדבר בשפה זו, והלאדינו תפסה את מקומה הרשמי של האראגונית בקהילות היהודיות.
ערך זה הוא קצרמרבנושא שפות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אליהו מפריז

| --- | --- |
 השתייכות:  בעלי התוספות 
 תלמידיו:  הריצב"א 
 בני דורו:  רשב"ם, רבנו תם
 
רבי אליהו מפריז (המאה ה-12. מכונה גם רבי אליהו הצרפתי ורבינו התשבי) היה מראשוני בעלי התוספות בצרפת. חי בפריז ולימד בה תורה בזמנם של רבינו תם ורשב"ם.
בני דורו ותלמידיו

אביו של רבי אליהו היה רבי יהודה, ובנו רבי מאיר.
אפרים אלימלך אורבך כתב כי בפריז היה רבי אליהו חברו של רבי יום טוב ב"ר יהודה מפריז, בנו של הריב"ן, ואולי גם שימשו שניהם יחדיו כדיינים בבית הדין של פריז. בסוף ימיו חי בפריז רבינו חיים כהן, תלמידו של רבנו תם, ורבי אליהו שאל ממנו את דעת רבנו תם.
מתלמידיו היה רבי משה מפונטייזא (Pontoise) וככל הנראה גם הריצב"א, לימים מגדולי הדור הבא.
הראב"ן כינה את רבינו אליהו "אלופי ומיודעי", ורבי משולם ממילואן כותב עליו "אין עזרה ננעלת בישראל על אדם כמותו בענווה וביראת חטא".
חיבוריו

פירושיו ותשובותיו מובאים בתוספות למסכתות רבות, וכן במחזור ויטרי, בספר העיטור, ספר היראים, ספר הרוקח, ספר המנהיג, ספר הראב"ן, הראבי"ה, תשובות מהר"ם מרוטנבורג, ובמרדכי.
מלבד פסקיו ותשובותיו בהלכה ובפלפול, שלח רבי אליהו את ידו גם בפיוט.
הערות שוליים

↑  תוספות, מסכת סוטה, דף י"ז, עמוד ב', ד"ה כתבה איגרת, ותוספות ר"י לברכות ז' ע"א.
↑  מחזור ויטרי סימן תק"ד.
↑  תשובות מהרש"ל, סימן כ"ט.
↑  אורבך, בעלי התוספות, עמ' 121.
↑  ראב"ן, סימן תתתס"א.
↑  ספר הישר (רבנו תם), תשובה נ"א.
↑  אורבך, בעלי התוספות, עמ' 124.
↑  אורבך, בעלי התוספות, עמ' 124.
ערך זה הוא קצרמרבנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אליהו מפיסארו

אליהו מפיסארו היה נוסע ועולה רגל יהודי, סוחר אמיד מהעיר פזארו באיטליה בשנות ה-60 של המאה ה-16. איגרתו ממסעו אל ארץ ישראל היא מקור על "דרכי העלייה לארץ ישראל מאיטליה" בימיו.
מסעו לארץ ישראל

אליהו מפיסארו יצא לדרכו לאחר שרצה לקיים את נדרו לעלות ביום מן הימים לארץ ישראל. הוא יצא לדרכו מלווה בבני משפחתו ביום ט"ו באב שכ"ג 4 באוגוסט 1563. מנמל ונציה הפליגו על סיפונה של אונייה בבעלות ונציאנית. המסע ארך חמישה שבועות, האונייה שטה אל פולה, משם לאי כרתים, ממנו אל האי קורפו, האי זנטי (באיטלקית: (Zante), וביום 11 בספטמבר 1563, עגנו בנמל פמגוסטה בקפריסין. שם נודע להם על מגפה שפרצה בארץ ישראל, ועל כן, דחו את המשך נסיעתם.
באיגרתו לאחיו באיטליה, בעת היותו באי קפריסין בא' בחשוון ה'שכ"ד, 18 באוקטובר 1563, תיאר את דרכם של בני המשפחה מהנמל הוונציאני אל ארץ ישראל. שפתו היא עברית מליצית, אשר משובצים בה שברי פסוקים מהתנ"ך, אמרות חז"ל, ומונחים רבים באיטלקית בת זמנו כתובים באותיות אלפבית עברי.
הוא מתאר את תנאי הנסיעה, מחירי המקומות באונייה, את דמותם של הנוסעים האחרים; הוא מוסר מידע על קהילות היהודים שבהן נפגש במסע ההפלגה, בין השאר את יהודי קהילת קורפו. הוא מצא בקפריסין קהילה יהודית קטנה שכללה 25 משפחות, בהן יהודים רומניוטים ("מזרחיים"), "ספרדים" ויהודים דוברי איטלקית מסיציליה; היהודים הספרדים היו מפזורת מגורשי ספרד, אשר מצאו מקלט בקפריסין, ועמהם הרב אליעזר אשכנזי ממצרים. ומוסר כי פרנסת היהודים בין השאר על הלוואה בריבית. הוא מתאר את האוכלוסייה הקפריסאית הכללית ואת האקלים והכלכלה, מגוון המקצועות ואף הכלים והמאכלים השכיחים, ומייעץ לנמעניו לקנות נכסים באי.
הוא מעודד את נמעניו באיטליה, לעשות כמוהו ולנסוע ארץ ישראל, במילותיו בסיום האיגרת: "מתי יבוא ואראה פני מעלתכם בארץ הקדושה?".
לקריאה נוספת

מסע אליהו מפיסארו, אברהם יערי (עורך), מסעות ארץ ישראל, גבעתיים: הוצאת מסדה, 1976, עמ' 165–196.
הערות שוליים

↑  אברהם יערי (עורך), מסעות ארץ ישראל, גבעתיים: הוצאת מסדה, 1976, עמ' 166.
↑  אברהם יערי (עורך), מסעות ארץ ישראל, גבעתיים: הוצאת מסדה, 1976, עמ' 166.
מפת המזרח התיכון, בסביבות 1570
אנה סטרשנבאום

| --- | --- |

 לידה:  26 באפריל 1989 (בת 35) מוסקבה, ברה"מ 
 מדינה:  רוסיה 
 תקופת הפעילות:  מ-2005
 פרופיל ב-IMDb
 
אנה גנאדייבנה סטארשנבאום (ברוסית: А́нна Генна́дьевна Старшенба́ум; נולדה ב-26 באפריל 1987, מוסקבה, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות) היא שחקנית תיאטרון וקולנוע רוסייה.
ביוגרפיה

אנה סטרשנבאום נולדה ב-26 באפריל 1987 במוסקבה. אביה גנאדי ולדימירוביץ' סטרשנבאום הוא רופא ופסיכותרפיסט מומחה לאובדנות.
היא החלה את הקריירה שלה בגיל ארבע עשרה כשנשרה מבית הספר ונכנסה לתיאטרון הנוער במוסקבה בניהולו של ויאצ'סלב ספסיווצב, שם השתתפה בעיקר בסצנות המוניות כניצבת. בשנת 2004 נכנסה ללימודים במכון GITIS. לאחר פגישה עם ולדימיר נזארוב, סטרשנבאום כיכבה בתפקיד קטן בסרט "גלאי שקר למכירה" (2005). לאחר שמעולם לא סיימה את לימודיה ב-GITIS, בשנת 2006 עזבה סטרשנבאום את המכון והגיעה לעבוד במרכז הדרמה והבימוי בניהולם של אלכסיי קאזאנצב ומיכאיל רושצ'ין.
אנה שיחקה את התפקיד הראשי הראשון שלה בסרטו משנת 2008 של ליאוניד ריבקוב "תגיד ליאו", שזכה באותה שנה בפרס פסטיבל הסרטים הבינלאומי פסיפיק מרידיאן בוולדיווסטוק בקטגוריית "פרס הקהל לסרט הרוסי הטוב ביותר". בקיץ 2010, סטרשנבאום בת ה-21 השתתפה בצילום אירוטי בדהב ונתנה ריאיון למגזין מקסים, שם הושוותה למילה יובוביץ' ונטלי פורטמן. ברם בהמשך, היא התחרטה על הצילום ההוא.
בשנת 2011 הייתה אנה חברה בחבר השופטים של פסטיבל הקולנוע הרוסי השנתי "חלון לאירופה" בוויבורג, בבחירת הזוכים בקטגוריית "הסרט העלילתי". בשנת 2012 השתתפה סטרשנבאום בפרויקט החינוכי "פוליגלוט" של ערוץ הטלוויזיה "תרבות" (מבית VGTRK), שם, יחד עם אמנים, סופרים ובמאים צעירים אחרים, תחת הנהגתו של דמיטרי פטרוב, ניסתה ללמוד איטלקית מאפס תוך 16 שעות.
בשנת 2017, אנה לקחה חלק בדיבוב אחת הדמויות במשחק המחשב מבית MOBA, "League of Legends" והפכה לקולה של האלופה אוולין.
ביוגרפיה > חיים אישיים

מאז 2009, אנה סטרשנבאום נשואה לשחקן הרוסי אלכסיי ברדוקוב. לשניים בן - איוואן (שנולד בנובמבר 2011).
העיתונות הרוסית הזכירה גם רומן שהיה לסטרשנבאום עם השחקן ולדימיר יאגליץ', שכמעט הרס את משפחתה. באוגוסט 2017, השחקנית הודיעה על גירושיה מברדוקוב.
היא אחייניתה של השחקנית אירינה סטרשנבאום. אירינה היא בתו של אחיה הגדול של אנה מנישואיהם הקודמים של אביהם.
פילמוגרפיה נבחרת

2005 — גלאי שקר למכירה
2008 — תגיד ללאו
2009 — המשמר החשאי
2010 — רשומותיו של שליח הלשכה החשאית
2010 — בית ספר לשמנות
2011 — הבחור שלי, מלאך
2011 — סקס, קפה וסיגריות
2013 — שלושת המוסקטרים
2014 — פורט רוס: בחיפוש אחר הרפתקאות
2014 — עסק משפחתי
2018 — סודות מוסקבה
2019 — דיפלומט
הערות שוליים

↑  "«Меридианы Тихого» завершились. Вручены награды кинофестиваля Pacific Meridian (ФОТО) – Новости Владивостока на VL.ru". www.newsvl.ru. נבדק ב-2019-07-01.
↑  "Старшенбаум, к доске!". «Максим». 2010-07-01. אורכב מ-המקור ב-2016-11-25. נבדק ב-2016-12-07.
1 2  Егор Арефьев. (18 באוקטובר 2014). "Анна Старшенбаум: «Мы с мужем разошлись тихо и без истерик»". Газета «קומסומולסקאיה פראבדה». נבדק ב-2014-11-04. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Культура и досуг. В Выборге открыли "Окно в Европу"" (ברוסית). www.oreanda.ru. 2011-08-08. נבדק ב-2019-07-01.
↑  «Культура»: Полиглот. Итальянский язык
1 2  "Анна Старшенбаум и Алексей Бардуков расстались". 2014-10-30.
1 2  "Муж Анны Старшенбаум простил её измену". 7 במאי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Анна Старшенбаум подала в суд документы на развод" (ברוסית). Женский журнал Домашний Очаг. נבדק ב-2017-12-01.
ערך זה הוא קצרמרבנושא רוסיה ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.