stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניק רודס
חיים אישיים

שנתיים לאחר תחילת ההצלחה של דוראן דוראן עבר ניק רודס למרכז לונדון, והוא ממשיך להתגורר בה עד היום. בשנת 1982 פגש את ג'ולי אן פרידמן (היורשת של Younkers Department Store מאיווה, ארצות הברית) במסיבת יאכטה בעת סיבוב הופעות באמריקה, והתחתן אתה ב-18 באוגוסט 1984. יש להם בת אחת ששמה טטיאנה לי אורכיד (נולדה ב 23 באוגוסט 1986). לאחר פרידה קצרה וניסיון להתפייס, הם התגרשו בשנת 1992. רודס ניהל מאז כמה מערכות יחסים ארוכות עם נשים שונות, אך לא נישא בשנית.
כסטודנט לשעבר לאמנות, התלהב רודס מעולם האמנות בתחילת הקריירה שלו. הוא התיידד עם אמן הפופ הידוע אנדי וורהול ו- The Factory שלו, והשתתף בתערוכות ברחבי העולם. בסוף 1984 פרסם ספר משלו לצילומי אמנות מופשטת שנקרא Interference. רבות מהתמונות הוצגו בתערוכה בגלריית המילטון בלונדון. הוא ממשיך להציג צילומים מדי פעם, כולל במגזינים בריטיים כמו טאטלר ומופיע מדי פעם גם בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי בקאן.
בנובמבר 2011, קיבל ניק רודס תואר דוקטור לשם כבוד לאמנויות מאוניברסיטת בדפורדשייר, עבור פעילותו המוזיקלית.
רודס הוא צמחוני שנים רבות, לעיתים פסקאטרי. בריאיון ל- DuranDuran.com ב -2012 ציין אוכל איטלקי, לבנוני והודי כמועדפים עליו.
הערות שוליים

↑  Clark, Pete (14 בדצמבר 1999). "Duran Duran cofounder Nick Rhodes is Tara Palmer-Tomkinson's latest flame". London Evening Standard. נבדק ב-30 בינואר 2010. {{cite news}}:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל)
1 2  George-Warren, Holly; Romanowski, Patricia; Pareles, Jon. The Rolling Stone Encyclopedia of Rock & Roll. Rolling Stone. ISBN 978-0-7432-0120-9. נבדק ב-30 בינואר 2010. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Gillis, Kathy (12 באוקטובר 1985). "Arcadia:The Rest of Duran Duran". נבדק ב-30 בינואר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rees, Dafydd; Crampton, Luke (1991). Rock movers & shakers. ABC-Clio Inc. p. 1944. ISBN 978-0-87436-661-7.
↑  Newman, Melinda (1 בפברואר 1997). "The Beat". ISSN 0006-2510. נבדק ב-30 בינואר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "On The Grid". London Evening Standard. 23 באפריל 2004. נבדק ב-30 בינואר 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Creative camera, Issues 241-52. Creative Camera magazine. p. 36.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX1554755  BnF: cb13964608r (data)  GND: 134496396  ISNI: 0000 0000 7825 0086  LCCN: no2009152241  MusicBrainz: 72935855-cfc9-4e02-a6cc-249fc9d09044  NKC: xx0144485  NTA: 070904979  SNAC: w63013qs  VIAF: 70144793   WorldCat (עם VIAF): 70144793
תומאס פינקני

תומאס פינקני (באנגלית: Thomas Pinckney; ‏23 באוקטובר 1750 - 2 בנובמבר 1828) היה המושל ה-36 של מדינת קרוליינה הדרומית. הוא השתתף במלחמת העצמאות של ארצות הברית כמו גם במלחמת 1812 כקצין ביחידה לוחמת. הוא היה בין חותמי האמנה החוקתית והיה פעמיים מועמד לנשיאות ארצות הברית אך הפסיד בבחירות.
ביוגרפיה

צ'ארלס פינקני נולד בעיר צ'ארלסטון, שבקרוליינה הדרומית, למשפחת אצולה בריטית. אביו, צ'ארלס פינקני האב, כיהן כפקיד גבוה בממשל הבריטי הקולוניאלי ונשיא מערכת המשפט, במדינת דרום קרוליינה. אחיו הצעיר, תומאס, שימש כאלקטור של דרום קרוליינה ושימש גם כדיפלומט בממשל הפדרלי, בראשות ג'ורג' וושינגטון.
פינקני יצא ללימודים באירופה וחזר לדרום קרוליינה עם סיומם.
פינקני היה נשוי לשרה מידלטון, שאביה, הנרי מידלטון, כיהן כנשיא השני של הקונגרס הקונטיננטלי ואחיה, ארתור מידלטון, היה בין חותמי הכרזת העצמאות של ארצות הברית. לאחר ששרה נפטרה הוא נישא בשנית.
רנאן לודי

רנאן אוגוסטו לודי דוס סאנטוס (בפורטוגזית: Renan Augusto Lodi dos Santos; נולד ב-8 באפריל 1998) הידוע בשם רנאן לודי, הוא כדורגלן ברזילאי שמשחק כמגן שמאלי באל-הילאל מליגת העל הסעודית ובנבחרת ברזיל.
קריירה > אתלטיקו פרנאאנסה

רנאן הוא יליד סראנה, שבסאו פאולו. הוא צורף לקבוצת הנוער של אתלטיקו פרנאאנסה בשנת 2012 ועשה את ההופעת הבכורה בסריה א' הברזילאית ובמדי הקבוצה הבוגרת ב-14 באוקטובר 2016, בהפסד 0–1 לגרמיו. לודי שיחק באליפות פרנאננסה עד גיל 23 וכבש את שער הבכורה ב-25 במרץ 2018 כשהבקיע את השער הראשון בניצחון 0–5 בבית על מרינגה. שלושה ימים לאחר מכן הוא האריך את חוזהו בקבוצה עד מרץ 2021. לודי הפך לשחקן הרכב קבוע תחת המאמן החדש טיאגו נונס וסייע לקבוצתו לזכות בגביע סודאמריקנה ב-2018 כשהבקיע דאבל במשחק חצי הגמר נגד קראקס הוונצואלנית. ב-10 באוגוסט 2018 חידש את חוזהו עד לשנת 2022.
קריירה > אתלטיקו מדריד

ביוני 2019 חתם באתלטיקו מדריד.
במהרה הפך לודי לשחקן הרכב קבוע בקבוצה ושיחק ברוב המשחקים של הקבוצה בעונת 2019/2020. את שער הבכורה שלו באתלטיקו הוא כבש במשחק הליגה מול גרנדה ב-23 בנובמבר 2019, משחק שהסתיים בתיקו 1-1.
קריירה > נוטינגהאם פורסט

ב-29 באוגוסט 2022 הושאל לודי לנוטינגהאם פורסט, עם אופציית רכישה ב-30 מיליון אירו. יומיים לאחר מכן, ערך הופעת בכורה בקבוצה, בתבוסה 0–6 למנצ'סטר סיטי.
קריירה > אולימפיק מרסיי

ב-14 ביולי 2023 חתם לודי באולימפיק מרסיי.
תארים > קבוצתיים

אתלטיקו פרנאאנסה
אליפות פרנה: 2018
גביע סודאמריקנה: 2018
תארים > קבוצתיים > אתלטיקו מדריד

אליפות ספרד: 2020/2021
הערות שוליים

↑  Após estreia como profissional, Renan Lodi projeta continuidade do trabalho no Furacão, 14.10.2016
↑  Atlético-PR goleia o Maringá e garante vaga na final da Taça Caio Júnior, 25.03.2018
↑  Atlético Paranaense prorroga o contrato do lateral-esquerdo Renan Lodi, 28.03.2018
↑  Mais tempo: Atlético-PR renova contrato de Renan Lodi até 2022, 10.08.2018
↑  העברות בעולם: רומא בדרך לרכש מאולימפיאקוס, רנאן לודי חתם בנוטינגהאם, באתר וואלה, 29 באוגוסט 2022
| נבחרת ברזיל – קופה אמריקה 2021 |
| --- | --- | --- |
|  1 אליסון •  2 דנילו •  3 טיאגו סילבה •  4 מרקיניוס •  5 קאסמירו •  6 אלכס סנדרו •  7 רישרליסון •  8 פרד •  9 ז'סוס •  10 ניימאר •   11 אברטון ריביירו •  12 וברטון • 13 אמרסון •  14 מיליטאו • 15 פאביניו • 16 רנאן לודי • 17 פאקטה • 18 ויניסיוס • 19 אברטון • 20 פירמינו • 21 ברבוסה • 22 פליפה • 23 אדרסון • 24 דוגלאס לואיז • מאמן: צ'יצ'ה |  1 אליסון •  2 דנילו •  3 טיאגו סילבה •  4 מרקיניוס •  5 קאסמירו •  6 אלכס סנדרו •  7 רישרליסון •  8 פרד •  9 ז'סוס •  10 ניימאר •   11 אברטון ריביירו •  12 וברטון • 13 אמרסון •  14 מיליטאו • 15 פאביניו • 16 רנאן לודי • 17 פאקטה • 18 ויניסיוס • 19 אברטון • 20 פירמינו • 21 ברבוסה • 22 פליפה • 23 אדרסון • 24 דוגלאס לואיז • מאמן: צ'יצ'ה | ברזיל |
ברבי (פסקול)

ערך זה עוסק בפסקול. אם התכוונתם לאלבום, ראו .
| --- | --- |

 פסקול מאת מארק רונסון ואנדרו וויאט
 יצא לאור:  4 באוגוסט 2023
 הוקלט:  ניו יורק
 שפה:  אנגלית
 אורך:  44:34
 חברת תקליטים:  ווטר-טאוור
 הפקה:  מארק רונסון ואנדרו וויאט
Barbie (Score from the Original Motion Picture Soundtrack) הוא אלבום מוזיקת הרקע של הסרט "ברבי" משנת 2023, בבימויה של גרטה גרוויג, מאת תסריט שכתבה יחד עם בעלה, נואה באומבך, בכיכובם של מרגו רובי וראיין גוסלינג. במקור, התעתד אלכסנדר דספלה להלחין את פסקול הסרט בספטמבר 2022, אך בעקבות פרישתו מהתפקיד, מארק רונסון ואנדרו וויאט הלחינו את פסקול הסרט. ווטר-טאוור מיוזיק הוציאה לאור את הפסקול ב-4 באוגוסט 2023 תחת פורמט הורדה דיגיטלית.
הפסקול הועמד למספר פרסים, בין היתר גם לפרס הגראמי לפסקול הטוב ביותר למדיה החזותית.
רשימת רצועות

| Barbie (Score from the Original Motion Picture Soundtrack)> מס' | Barbie (Score from the Original Motion Picture Soundtrack)> שם | Barbie (Score from the Original Motion Picture Soundtrack)> משך | Barbie (Score from the Original Motion Picture Soundtrack)>  | Barbie (Score from the Original Motion Picture Soundtrack)>  | Barbie (Score from the Original Motion Picture Soundtrack)>  | Barbie (Score from the Original Motion Picture Soundtrack)>  | Barbie (Score from the Original Motion Picture Soundtrack)>  | Barbie (Score from the Original Motion Picture Soundtrack)>  | Barbie (Score from the Original Motion Picture Soundtrack)>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Creation of Barbie  | 2:01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Pink (Barbie Opening Theme)  | 2:57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Beach Off  | 1:47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Ken Thinks  | 1:47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Stairway to Weird Barbie  | 1:47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Thoughts of Death  | 1:57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Send Me Through the Portal  | 1:29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Ken Makes a Discovery  | 1:33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Bus Stop Billie  | 1:32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Mattel  | 2:12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Meeting Ruth  | 2:22 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Lose These Chuckleheads  | 2:09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | You Failed Me!  | 3:37 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Alan vs Kens  | 1:37 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Deprogramming  | 5:12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Warmth of Your Gaze  | 3:51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 17. | An Ending  | 2:25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 18. | I Don't Have an Ending  | 3:36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 19. | What Was I Made For? (Epilogue)  | 1:32 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 44:34 |  |  |  |  |  |  |  |
מועמדויות

| פרס | שנה | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| פרס המוזיקה במדיה של הוליווד | 2023 | פרס המוזיקה במדיה של הווליווד עבור מוזיקת הרקע הטובה ביותר בסרט מדע בדיוני/פנטזיה | מועמדות |
| פרס גראמי | 2024 | פרס הגראמי לפסקול הטוב ביותר למדיה חזותית | מועמדות |
הערות שוליים

↑  "Alexandre Desplat to score Greta Gerwig's Barbie". Cinema Express. Retrieved August 27, 2023.
↑  "Mark Ronson & Andrew Wyatt Scoring Greta Gerwig's 'Barbie'". FilmMusicReporter. Retrieved May 26, 2023.
↑  "The Barbie Film Score Composed by Mark Ronson & Andrew Wyatt Available Now: Streaming/Vinyl/ CD". www.businesswire.com. Retrieved August 14, 2023.
↑  "Watch Composers Mark Ronson & Andrew Wyatt From BARBIE Film Score – Available To Stream Now". We Are Movie Geeks. Retrieved August 27, 2023.
↑  Willman, Chris (November 10, 2023).
"2024 Grammys Nominations Full List: SZA Leads With 9 Noms, Phoebe Bridgers Follows With 7". Variety. Retrieved November 11, 2023.
האפוקליפסה הסינופטית

האפוקליפסה הסינופטית היא חזון אחרית הימים שהשמיע ישו על הר הזיתים, והמוזכרת בשלוש הבשורות הסנופטיות.
את הנבואה השמיע ישו אחרי שתלמידיו שיבחו בפניו את מבני המקדש ותיארו אותם כמבנים יפים, תגובתו הייתה שבאחרית הימים יחרב המקדש ולא בו תישאר אבן על אבן.
נבואה זו שימשה את הממסד הכנסייתי הנוצרי להתייחס אל ירושלים במימד הרוחני במקום הגשמי, כי אם העיר לא תתקיים פיזית תהייה במקומה ירושלים של מעלה, הרוחנית, אשר תמלא את תפקידיה של העיר הארצית. מכאן גם שלילת זכותם של היהודים על העיר, כי אם העיר לא מתקיימת אין לה בעלים.
לפי ישו יש להשמיע קודם כל את הבשורה לכל הגויים. אותם שליחים שיפיצו את הבשורה יירדפו, תפרוץ מלחמה בה יילחמו כולם בכולם ויהיה רעב כבד, יקומו משיחי שקר, יהיה חושך בארץ, ולבסוף תהיה גאולה.
הבשורה על-פי מרקוס

ויהי בצאתו מן-המקדש ויאמר אליו אחד מתלמידיו רבי ראה מה-יפו האבנים והבנינים האלה: 2 ויען איתו ישוע ויאמר הראית את-הבנינים הגדולים האלה לא-תישאר אבן על-אבן אשר לא תתפרק: ....(הבשורה על-פי מרקוס פרק 13)
הבשורה על פי מתי

ויצא-ישוע מן-המקדש ללכת לדרכו ויגשו תלמידיו להראותו את-בניני המקדש: ויען ישוע ויאמר אליהם הראיתם את-כל-אלה אמן אמר אני לכם לא-תישאר פה אבן על-אבן אשר לא תתפרק: וישב על-הר הזיתים ויגשו אליו התלמידים לבדם ויאמרו אמר-נא לנו מתי תהיה זאת ומה אות בואך ואות קץ העולם: ויען ישוע ויאמר להם ראו פן-יתעה אתכם איש: כי רבים יבאו בשמי לאמר אני הוא המשיח והתעו רבים: ואתם עתידים לשמע מלחמות ושמעות מלחמה ראו פן-תבהלו כי-היו תהיה כל-זאת אך עדן אין הקץ: כי יקום גוי על-גוי וממלכה על-ממלכה והיה רעב ודבר ורעש הנה והנה: וכל-אלה רק ראשית החבלים: אז יסגירו אתכם לצרה והמיתו אתכם והייתם שנואים לכל-הגוים למען שמי: ואז יכשלו רבים ומסרו איש את-רעהו ושנאו איש את-אחיו: ונביאי שקר רבים יקומו והתעו רבים: ומפני אשר ירבה הפשע תפוג אהבת הרבים: והמחכה עד-עת קץ הוא יושע. (הבשורה על-פי מתי פרק 24)
הבשורה על-פי לוקאס

ויהי באמרם למקדש שהוא מהדר באבנים יפות ובמתנות ויאמר: את אשר אתם ראים הנה ימים באים ולא תישאר אבן על-אבן אשר לא תתפרק: וישאלהו לאמר רבי מתי אפוא תהיה זאת ומה הוא האות לעת היותה:8 ויאמר ראו פן-יתעו אתכם כי רבים יבאו בשמי ואמרו אני הוא והעת קרובה ואתם אל-תלכו אחריהם: ובשמעכם מלחמות ומהומות אל-תחתו כי היו תהיה-זאת לראשונה אך-עוד קץ למועד: ויסף דבר אליהם לאמר גוי על-גוי יקום וממלכה על-ממלכה: והיה רעש גדול כה וכה ורעב ודבר וגם-מוראים ואתות גדלות מן-השמים: (הבשורה על-פי לוקאס פרק 21)
נשים קטנות

ערך זה עוסק בספרה של לואיזה מיי אלקוט. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

כריכת המהדורה החמישית
 Good Wives 
 מידע כללי
 מאת:  לואיזה מיי אלקוט
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  רומן 
 נושא:  משפחה, עוני, אושר, התבגרות, תלות הדדית 
 מקום התרחשות:  ווה, ניס, Quartier de Valrose, וינה, ניו יורק, פריז, היידלברג, לונדון, מסצ'וסטס 
 תקופת התרחשות:  מלחמת האזרחים האמריקנית 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1868
 מספר עמודים:  467 (מהדורה ראשונה)
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת י. צ'צ'יק (מהדורה ראשונה)
 תאריך:  1954 (מהדורה ראשונה)
 תרגום:  שלמה ערב (מהדורה ראשונה)
 מהדורות נוספות
 תאריך מהדורות נוספות:  ראה מהדורות בעברית
 סדרה
 הספר הבא:  Little Men: Life at Plumfield with Jo’s Boys 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001161745, 001223095, 001223094, 001223096, 001223093, 001225217, 001842169, 002210235, 002168106, 002692548, 002903491, 002906854, 001336314, 002786654, 003758125
 
עמוד השער של "נשים קטנות" מ-1868
כריכת הספר נשים קטנות
נשים קטנות (באנגלית: Little Women) הוא ספרה המפורסם ביותר של לואיזה מיי אלקוט. הספר מגולל את קורותיה של משפחה בקונקורד, עיירה סמוכה לבוסטון שבמסצ'וסטס בארצות הברית. הסיפור מתרחש בזמן מלחמת האזרחים האמריקנית ולאחריה. גיבורותיו הן ארבע האחיות מארץ׳ - מרגרט (מג) הבכורה, שחלומה הוא להקים משפחה ולקחת חלק בחברה הגבוהה, ג'וזפין (ג'ו) המרדנית והפרועה, שחלומה הוא להיות סופרת עצמאית וחופשייה, אליזבת' (בת') המוזיקלית, הצייתנית וטובת הלב, ואיימי הצעירה ביותר והמפונקת ביותר, שחלומה להיות ציירת ולחיות חיי מותרות.
בגוף הספר מתייחסת אליו המספרת כאל ״דרמה משפחתית״. ניתן לראות בספר רומן חניכה נשי, והוא מסווג לרוב כרומן אוטוביוגרפי או אוטוביוגרפי למחצה, שבו אלקוט ביססה את דמותה של ג׳ו על עצמה.
הספר תורגם לשפות רבות וזכה לעיבודים רבים לקולנוע, טלוויזיה, רדיו, קומיקס ועוד.
רקע לכתיבת הספר

בשנת 1868, המליץ ללואיזה מיי אלקוט תומאס ניילס, המוציא לאור שלה, לכתוב ספר על בנות שיפנה לקהל קוראים רחב.
אלקוט התנגדה תחילה, והעדיפה לפרסם אוסף של סיפורים קצרים שכתבה. ניילס לחץ עליה לכתוב קודם את הספר על הבנות ולשכנועה נעזר באביה, עמוס ברונסון אלקוט, שקרא לה גם הוא לעשות זאת.
במאי 1868, כתבה אלקוט ביומנה: "ניילס, שותפו של רוברטס, ביקש ממני לכתוב ספר בנות. אמרתי שאנסה." אלקוט קבעה את התרחשות הרומן שלה בבית אורצ'רד הדמיוני, שנושא את שם מקום מגוריה בעת כתיבת הרומן: בית אורצ'רד בקונקורד, מסצ'וסטס. מאוחר יותר כתבה בזכרונותיה שהיא לא חשבה שהיא יכולה לכתוב ספר מוצלח לבנות ולא נהנתה לכתוב אותו. "אני ממשיכה לדשדש משם", כתבה ביומנה, "אם כי אני לא נהנית מסוג זה של דברים".
בחודש יוני באותה השנה, שלחה אלקוט את תריסר הפרקים הראשונים לניילס, ושניהם הסכימו כי אלה היו משעממים. אבל אחייניתו של ניילס, לילי אלמי, קראה אותם ואמרה שנהנתה מהם. כתב היד השלם הוצג לכמה בנות, שהסכימו שזה היה "נפלא". אלקוט כתבה "הן המבקרות הטובות ביותר, כך שאני בהחלט צריכה להיות מרוצה." היא כתבה את "נשים קטנות" "במהירות שיא בשביל הכסף", אך הצלחתו המידית של הספר הפתיעה גם אותה.
לדברי מבקרת הספרות שרה אלברט, במונח "נשים קטנות", התכוונה אלקוט למשמעותו הדיקנסית; הוא ייצג את התקופה בחייה של אישה צעירה שבו ילדות ונערות היו "חופפות" עם נשיות צעירה. כל אחת מהאחיות מארץ', גיבורות העלילה, עברה חוויה מחרידה שמזכירה לה ולקורא כי "תום הילדות" היה בעבר, וכי "בעיית האישה הבלתי נמנעת" היא כל מה שנשאר. מבטים אחרים מצביעים על כך שהכותרת נועדה להדגיש את נחיתותן של נשים בהשוואה לגברים, פירוש מוקשה לאור יציאת הספר "גברים קטנים" על ידי אותה מחברת ממש. לחלופין, שם זה נועד לתאר את חייהם של אנשים פשוטים, "לא חשוב" במובן החברתי.
מהדורות בעברית

תרגם שלמה ערב, צייר אלברט דה מי ז'וסה, הוצאת י. צ'צ'יק תל אביב, 467 עמודים, 1954. הודפס שוב בשנת 1979 בהוצאת יבנה, ובשנת 2001 בהוצאת י. אורנשטיין.
תרגם חיים תדמון, הוצאת ש. פרידמן תל אביב, 104 עמודים, 1962.
תרגמה עליזה נצר, הוצאת מ. מזרחי תל אביב, 48 עמודים, 1967.
תרגם אליעזר כרמי, הוצאה מעובדת לילדים, הוצאת רביבים תל אביב, 28 עמודים. 1980.
תרגמה טלי נתיב-עירוני, הוצאת כתר ירושלים, 519 עמודים, 1992. הודפס שוב בשנים 1993 ו-2014. (הספר בקטלוג ULI)
תרגמה שולה מודן, מקוצר לילדים, הוצאת מודן תל אביב, 96 עמודים, 1995.
תרגום בינה אופק, הוצאת עופרים תל אביב, 135 עמודים, 1997.
תרגם עשי וינשטיין, הוצאת קוראים קריית גת, 93 עמודים, 2001.
תרגום איטלה רימיני, איורים ג'ינטה, הוצאת דני ספרים תל אביב, 32 עמודים, 2002.
תרגמה שרון פרמינגר, אייר לואיס ג'מבור, הוצאת משכל תל אביב, 636 עמודים, 2011
עיבודים > קולנוע

מלבד הגרסאות האילמות בשנת 1917 ו-1918, נשים קטנות עובד לקולנוע חמש פעמים נוספות: על ידי ג'ורג' קיוקור ב-1933, מרווין לרוי ב-1949, גורדון הסלר ב-1978, גיליאן ארמסטרונג בשנת 1994 וגרטה גרוויג ב-2019.
עיבודים > טלוויזיה

ה-BBC הפיק ארבעה עיבודים טלוויזיוניים לספר: האחד בשנת 1950, בשנת 1958 ובשנת 1970.
בדצמבר 2017 שודרה מיני-סדרה בשלושה פרקים בהפקת ה-BBC בהשתתפות אמילי ווטסון, מייקל גמבון ואנג'לה לאנסברי.
ב-1978 שודרה מיני-סדרה בשני חלקים, "נשים קטנות", בכיכובה של סוזן דיי בתפקיד ג'ו מארץ'.
בשנות השמונים הספר עובד שוב לטלוויזיה, הפעם ביפן, בגרסת האנימה. הראשונה, "Little Women" שודרה ב-1981, והשנייה - "Tales of Little women" שיצאה בשנת 1987 ושודרה בישראל בטלוויזיה החינוכית בתחילת שנות התשעים תחת השם "נשים קטנות".
עיבודים > מחזות זמר ואופרה

המחזמר "נשים קטנות" עלה בברודוויי בשנת 2005, ולאחר מכן יצא לסיור הופעות ברחבי ארצות הברית. ההצגה עלתה גם בסידני, אוסטרליה, ב-2008
אופרת יוסטון גרנד הזמינה וביצעה את האופרה "נשים קטנות" ב-1998, והביצוע אף שודר ברדיו ברשת NPR בארצות הברית. האופרה שודרה בטלוויזיה ב-2001, וכבר עלתה בבתי אופרה נוספים מאז הבכורה.
עיבודים > במה

גרסאות בנות מערכה אחת כבר הופקו בארצות הברית, בריטניה, איטליה, אוסטרליה, אירלנד, סינגפור מאז 2010.
מרישה צ'מברלין גם יצרה עיבוד למחזה באורך מלא.
עיבודים > וידאו בלוג

עיבוד מודרני של הרומן, שכותרתו "מכתבי משפחת מארץ'", הופק על ידי Cherrydale productions ומופץ על ידי Pemberly Digital ב-YouTube. ההרצה המקורית החלה ב-25 בדצמבר 2014.
עיבודים > תסכית רדיו

ב-4 בספטמבר 2012 יצאה גרסת שמע מומחזת בהפקת Focus ב-Family Radio Theatre.
עיבודים > רומן גרפי

בשנת 2019 יצא בעברית הרומן הגרפי ״מג, ג׳ו, בת׳ ואיימי״ בהשראת הספר. הרומן מתאר את חיי משפחת מארץ׳ בברוקלין המודרנית, כאשר אבי המשפחה חייל בצבא ארה״ב המשרת מחוץ לארה״ב. הרומן הגרפי מתאים לחלק הראשון של הספר.
ראו גם

נשים קטנות (אנימה)
לנצח נשים קטנות (טלנובלה)
לקריאה נוספת

שי רודין, "'אל תסתגרי רק מפני שאת אשה': על פמיניזם רדיקלי, ליברלי ומטריאליסטי ברומן נשים קטנות ללואיזה מיי אלקוט". ספרות ילדים ונוער, חוברת 133, יולי 2012, עמ' 56–75.
הערות שוליים

↑  Cullen Sizer, Lyde (2000). The Political Work of Northern Women Writers and the Civil War, 1850-1872. Univ of North Carolina Press. p. 45. ISBN 9780807860984.
↑  Reisen, Harriet (2010). Louisa May Alcott: The Woman Behind Little Women. Macmillan. ISBN 9780312658878.
1 2 3  Cheever, Susan (2011). Louisa May Alcott: A Personal Biography. Simon and Schuster. ISBN 978-1416569923.
1 2 3  Madison, Charles A. (1974). Irving to Irving: Author-Publisher Relations 1800–1974. New York: R. R. Bowker Company. ISBN 0-8352-0772-2.
1 2  Matteson, John (2007). Eden's Outcasts: The Story of Louisa May Alcott and Her Father. New York: W. W. Norton & Company. ISBN 978-0-393-33359-6.
1 2  Elbert, Sarah (1987). A Hunger for Home: Louisa May Alcott's Place in American Culture. New Brunswick: Rutgers University Press. ISBN 0-8135-1199-2.
↑  Little Women-Foreword. HarperCollins UK. 2010. p. vi. ISBN 9780007382644.
↑  Murphy, Gerald P. "Little Women". Lazy Bee Scripts.
↑  "Little Women (full-length)". Playscripts.com.
↑  "Little Women (Audio Drama) by Focus on the Family Radio Theatre on iTunes". iTunes.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007583403405171  PLWABN: 9810567900405606  BnF: cb133277918 (data)  GND: 4368763-5  LCCN: no2007155436  NLA: 35758111  SUDOC: 076638863  VIAF: 174058143   WorldCat (עם VIAF): 174058143 
מתוך העיבוד הקולנועי ל"נשים קטנות משנת 1933
שממל

| --- | --- |
 סוגה:  אוונגרד 
 חברת תקליטים:  נענע דיסק 
 www.shmemel.com
 חברים
 דרור ויידמן, יניב רווה, שם חממי, אייל רווה, יוגב גבאי, אורי טבצ'ניק, ברק הנר, גל דהן, מעיין מילוא, מיכאל שוורץ
 
שְמֶמֶל היא להקת אוונגרד ישראלית, המשלבת סגנונות מוזיקליים שונים לרבות קברט, ג'אז, רוק, פופ, גרוב, סקא, פולק ומוזיקה חסידית - או כפי שסולן הלהקה, דרור ויידמן, הגדיר זאת, "פאנק יהודי במזרח התיכון".
היסטוריה

הלהקה הוקמה רשמית בשנת 2007, לאחר מספר שנות פעילות באתרי יצירה כגון יוטיוב ו"במה חדשה", לשם הועלו חומריה הראשונים וטיוטות של שירייה העתידיים (טיוטה לשיר מלחמה/נסלי, שיר המחק, סופרמן, גלגלצ ועוד). במהלך הופעותיה משלבת הלהקה שירים מקוריים, חלקם סאטירים ואף פוליטיים, יחד עם מערכונים קצרים והומוריסטים.
בעשור השני של המאה ה-21 התפרסמה הלהקה בקרב הקהל הרחב בזכות מספר שירים חדשים אשר ליוו מהלכים חברתיים ופוליטיים מדוברים, כגון: "אל תגעו לנו בערק" (המתייחס להעלאה של מחירי המשקה במשק), "שיר אהבה חברתי" (שנכתב ובוצע בתקופת מחאת האוהלים בשנת 2012) וקאבר בשם "Talking about an arab revolution" (שמביע תמיכה במחאות האביב הערבי). שירים אלו התפרסמו בתפוצה רחבה, בין השאר בעקבות הקשרם האקטואלי-חברתי ושיתופי פעולה עם אמנים מוכרים בביצועם.
ב-24 ביוני 2014 שחררה הלהקה את גרסת האודיו של שירה החדש "ישבני". מספר ימים לאחר מכן פרסמה הלהקה את הקליפ המלא לשיר זה, המבוסס על טכניקת הצילום וואן-שוט.
ב-8 בספטמבר 2014 שחררה שממל קליפ נוסף בשם "ברלין", אשר מבקר את המצב הכלכלי ובעיית הדירות בארץ ומציין כי במצב כזה המעבר לחו"ל מפתה ואף הגיוני. הקליפ נכתב זמן רב לפני מבצע צוק איתן, אך יציאתו נדחתה בשל האירועים המדיניים והביטחוניים בארץ. הקליפ עורר דיון ציבורי והתבלט במיוחד על רקע מחאת המילקי.
בשנת 2014 הם הוצאיו אלבום חדש בהפקה של מרקיסיו.
אלבומי הלהקה

EP הליום להמונים (פברואר 2008)
EP מעשה בלביבות (דצמבר 2008)
הליום להמונים (2011)
2011–2014 (2014)
חברי הלהקה

דרור ויידמן – שירה וסקסופון
יניב רווה – גיטרה, יוקולילי ושירה
שם חממי – גיטרה, בנג'ו ושירה
אייל רווה – גיטרה באס
יוגב גבאי – תופים
אורי טבצ'ניק – סקסופון, בריטון ושירה
ברק הנר – חצוצרה
גל דהן - סקסופון וקלרינט
מעיין מילוא – טרומבון ושירה
מיכאל שוורץ, לשעבר[דרוש מקור] - קלידים
זאת בנוסף לשלוש דמויות פיקטיביות המשמשות לקטעי הנונסנס והסאטירה של הלהקה: בלה ברטוק - ברווזת יד, חזירסקי חזירוביץ' - חזיר יד ותרצה שחורציאניטיס - תרנגולת גומי.
מלבד כלי הנגינה המוצהרים של חברי הלהקה, חלק מחבריה יודעים לנגן גם על כלים נוספים (בין השאר חליל וסקסופון).
למרות מספרם הרב של חבריי הלהקה, מרבית הופעותיה כוללות הרכב קבוע של 10 חברי להקה, אליו מצטרפים אמנים אורחים משתנים. בין האורחים שהופיעו עם הלהקה נמנים: דודו זר, גורי אלפי, לירון לב, תמר אייזנמן, קובי אוז, אפרים שמיר, תומש ואבי גרייניק.
הערות שוליים

↑  מתוך תוכנית הרדיו "מדפי המוזיקה", שבתחנת קול הקמפוס
↑   אשר שכטר, "אני נפולת של נמושות גאה", באתר TheMarker‏, 24 בספטמבר 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007592839505171  MusicBrainz: a67791c1-17d3-4cd6-ae40-32042f8b9ed2
פרנק ריברי

פרנק הנרי פייר ריברי (בצרפתית: Franck Henry Pierre Ribéry; נולד ב־7 באפריל 1983 בבולון-סור-מר, צרפת) הוא כדורגלן עבר צרפתי, ששיחק בעמדת הקשר והקיצוני.
ריברי שיחק לאורך מרבית הקריירה שלו בבאיירן מינכן, שם שיחק החל מעונת 2007/08, בה נבחר ככדורגלן השנה בגרמניה, ועד לעונת 2018/19. הוא זכה עם הקבוצה ב-24 תארים קבוצתיים, לרבות זכייה בעונת 2012/2013 בליגת האלופות, כאשר במשחק הגמר מול בורוסיה דורטמונד בישל את שער הניצחון לאריין רובן בדקה ה-89.
ריברי ערך 81 הופעות במדי נבחרת צרפת, והגיע עמה לגמר מונדיאל 2006 בו הפסידה הנבחרת לאיטליה בבעיטות הכרעה. בנוסף, ריברי השתתף גם ביורו 2008, מונדיאל 2010 ויורו 2012.
בפניו של ריברי ישנה צלקת בולטת, זכר לתאונת דרכים שעבר בגיל שנתיים, במהלכה נזרק דרך חלון המכונית בה נסע.