stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוולוקיטשוורה
הערות שוליים

↑  סוטרת הלב, באתר www.buddhism-israel.org
↑  "על חברות טובה – בעקבות סוטרת הלב - יושב וכותב: הבלוג של איתן בולוקן". יושב וכותב: הבלוג של איתן בולוקן. 2015-03-09. נבדק ב-2018-11-10.
1 2 3  דפי הדהרמה של שלמה שנטידווה, באתר דפי הדהרמה של שלמה שנטידווה
↑  Urgyen, אַוַלוֹקיטֶשְוָארָה האדיר, באתר אַוַלוֹקיטֶשְוָארָה האדיר, ‏יום שבת, 22 במאי 2010
1 2  "האומנות הטיבטית". גילי חסקין - מדריך טיולים. 2016-09-04. נבדק ב-2018-11-10.
1 2  הבודהיזם הטיבטי | אור רכלבסקי, באתר pdharma
↑  טנטרית, ואלי - מנחה. "" אום מאני פאדמה הום " - TheMarker Cafe". ואלי - מנחה טנטרית. נבדק ב-2018-11-10.
↑  הבודהיזם הטיבטי באתר פסיכודהרמה
↑  גילי חסקין - עקרונות הבודהיזם הטיבטי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007411147805171  GND: 118996592  LCCN: n2017054713  NKC: jo2016908783  VIAF: 27871855   WorldCat (עם VIAF): 27871855 
פסל של אוולוקיטשוורה בעל אלף הידיים ואחד עשר הראשים
שש ההברות של המנטרה אום מאני פמה הונג בכתב הטיבטי
אוולין בויד גרנוויל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 במאי 1924 וושינגטון די. סי., ארצות הברית 
 פטירה:  27 ביוני 2023 (בגיל 99) סילבר ספרינג, ארצות הברית 
 שם לידה:  Evelyn Boyd Granville 
 ענף מדעי:  numerical calculus 
 מקום לימודים:  תיכון דנבר (1941)  מכללת סמית' (1945)  אוניברסיטת ייל (1949) 
 מנחה לדוקטורט:  Einar Hille 
 מוסדות:  IBM (1956–1960)  University of Texas at Tyler (1988–1997)  אוניברסיטת המדינה של קליפורניה, לוס אנג'לס (1967–1984)  אוניברסיטת ניו יורק (1949–1950)  נורת' אמריקן אוויאיישן (1962–1963)  Texas College (1985–1988)  אוניברסיטת פיסק (1950–1952)  המכון הלאומי לתקנים וטכנולוגיה (1952–1955)  נאס"א (1960–1962)  IBM (1963–1967) 
 פרסים והוקרה:  מדליית וילבור קרוס (2000) 
 
אוולין בויד גרנוויל (באנגלית: Evelyn Boyd Granville,‏ 1 במאי 1924 - 27 ביוני 2023) הייתה האישה האפרו-אמריקאית השנייה שקיבלה דוקטורט במתמטיקה מאוניברסיטה אמריקאית. את הדוקטורט קיבלה ב-1949 מאוניברסיטת ייל. היא סיימה את לימודיה במכללת סמית' ב-1945. בשנים 1956–1960 היא עבדה ב-IBM על ניתוח מסלולים ופיתוח פרוצדורות מחשב לתוכנית ואנגארד לשליחת הלווין הראשון במסלול סביב כדור הארץ ולתוכנית מרקורי לשיגור משימה מאוישת ראשונה לחלל.
השכלה

אוולין בויד נולדה ב-1924 בוושינגטון, ארצות הברית; אביה וויליאם בויד עבד בעבודות מזדמנות מאחר שנפגע כלכלית בעקבות השפל הגדול. הוא נפרד מאמה, ג'וליה ווקר בויד, כאשר בויד היה צעירה. בויד ואחותה הגדולה גדלו על ידי אמה ואחותה התאומה של אמה לואיס ווקר. שתיהן עבדו כבוחנות עבור הלשכה האמריקאית לחריטה ודפוס. גרנוויל ואחותה דוריס, שהייתה מבוגרת ממנה בשנה וחצי, בילו לעיתים קרובות את חופשות הקיץ בחווה של חבר משפחה בלינדן, וירג'יניה. אוולין בויד גדלה בוושינגטון הבירה ולמדה בבית הספר התיכון דנבר (Dunbar) שהיה באותה תקופה בית ספר לשחורים בלבד, אך תחרותי מבחינה אקדמית. היא נבחרה לנאום את נאום הסיום בתיכון מול כל הקהל.
בית הספר שמר על סטנדרטים אקדמיים גבוהים. כמה מאנשי הסגל שלה החזיקו בתארים ממכללות מובילות, והם עודדו את הסטודנטים לרדוף אחרי יעדים שאפתניים. המורים למתמטיקה של גרנוויל כללו את יוליסס באסט, בוגר אוניברסיטת ייל, ומרי קרומוול, בוגרת אוניברסיטת פנסילבניה; אחותה של קרומוול, בעלת תואר דוקטור מייל, לימדה במחלקה לאנגלית של דנבר.
עם תמיכה כספית מדודתה ומלגה חלקית קטנה מפי דלתא קאפה, בויד נכנסה למכללת סמית' בסתיו 1941. היא התמחתה במתמטיקה ובפיזיקה, אך גם גילתה עניין רב באסטרונומיה. היא נבחרה ל-פי בטא קפה ול-Sigma Xi וסיימה בהצטיינות את לימודיה בשנת 1945. בעזרת מלגה לתואר שני מארגון הסטודנטים של מכללת סמית', היא הגישה מועמדות לתוכניות לתואר שני במתמטיקה והתקבלה לאוניברסיטת ייל ולאוניברסיטת מישיגן; היא בחרה בייל בגלל הסיוע הכספי שהם הציעו. בויד למדה אנליזה פונקציונלית בהנחייתו של קרל איינר הילה, וסיימה את הדוקטורט שלה בשנת 1949. עבודת הדוקטורט שלה הייתה "על סדרת לגאר בתחום המורכב". זו הייתה הפעם השנייה שבה קיבלה אישה אפרו-אמריקאית תואר דוקטור במתמטיקה. הראשונה הייתה יופימיה לופטון היינס ב-1943. עוד באותה שנה סיימה מרג'ורי לי בראון את הדוקטורט שלה באוניברסיטת מישיגן, אך לא קיבלה את התואר עד פברואר של השנה הבאה, 1950.
קריירה

לאחר לימודי התואר השני, בויד פנתה למכון למתמטיקה של אוניברסיטת ניו יורק וביצעה שם מחקר והוראה.
לאחר מכן, בשנת 1950, היא קיבלה תפקיד הוראה באוניברסיטת פיסק, מכללה לסטודנטים שחורים בנאשוויל, טנסי. שתיים מתלמידותיה שם, ויויאן מאלון-מייס ואטה צובר פלקונר, המשיכו להשיג דוקטורט משלהן במתמטיקה.
ב-1952 היא עזבה את האקדמיה וחזרה לוושינגטון עם תפקיד במעבדות ה-Diamond Ordnance Fuze Laboratories.
בינואר 1956 התחילה לעבוד בחברת IBM כמתכנתת מחשבים; כאשר IBM קיבלה חוזה של נאס"א, היא עברה למרכז הפיתוח בוושינגטון.
בויד עברה מוושינגטון לניו יורק בשנת 1957.
ב-1960, לאחר שהתחתנה עם הכומר ג'י מנספילד קולינס, עברה בויד ללוס אנג'לס. שם היא עבדה עבור מעבדות טכנולוגיות החלל האמריקאיות, שהפכה לחטיבת החלל ומערכות המידע של צפון אמריקה ב-1962. היא עבדה על פרויקטים שונים עבור תוכנית אפולו, כולל מכניקה שמימית, חישוב מסלול ו"טכניקות מחשב דיגיטליות".
ב-1967 הפכה לפרופסור מן המניין למתמטיקה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
לאחר פרישתה מהאוניברסיטה ב-1984 היא לימדה בטקסס קולג' בטיילר, טקסס, במשך ארבע שנים, ולאחר מכן ב-1990 הצטרפה לפקולטה של אוניברסיטת טקסס בטיילר בתור פרופסור למתמטיקה, שם היא פיתחה תוכניות העשרה במתמטיקה עבור בתי הספר היסודיים. מאז 1967, פעלה רבות לחינוך נשים בטכנולוגיה.
חיים אישיים

בויד התחתנה עם הכומר גמליאל מנסיפלד קולינס בשנת 1961. בשנת 1967, בויד וקולינס התגרשו.
היא נישאה למתווך אדוארד ו' גרנוויל ב-1970. השניים עברו לטיילר, טקסס ב-1983 על מנת לגור בחווה.
פרסים והוקרה

ב-1989 הוענק לה תואר דוקטור לשם כבוד על ידי מכללת סמית', הראשון שניתן על ידי מוסד אמריקאי למתמטיקאית אפרו-אמריקאית.
היא מונתה ליו"ר מכון סם א. לינדזי של אוניברסיטת טקסס בטיילר (1990–1991).
בשנת 1998, גרנוויל זכתה לכבוד על ידי האקדמיה הלאומית להנדסה.
בשנת 1999, האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית הכניסה אותה לאוסף הפורטרטים שלה של אפרו-אמריקאים במדע.
בשנת 2000, היא זכתה במדליית צלב וילבור לוציוס, הכבוד הגבוה ביותר של אגודת בוגרי בית הספר לתארים מתקדמים של ייל.
בשנת 2001, היא צוטטה בהחלטה המשותפת מס' 377 של הסנאט של מדינת וירג'יניה, שקבעה את ה-25 בפברואר כ"יום המדען והממציא האפרו-אמריקאי".
בשנת 2006 הוענק לה תואר כבוד מטעם מכללת ספלמן.
בשנת 2016, יוזמת Mount Codemore של חברת הטכנולוגיה New Relic כינתה אותה כאחת מ"ארבע ענקיות התרומות של נשים למדע ולטכנולוגיה".
בשנת 2019, היא הוכרה על ידי Mathematically Gifted & Black בתור הזוכה לחודש ההיסטוריה השחורה.
הערות שוליים

↑  Evelyn Boyd Granville, mathwomen.agnesscott.org
↑  Evelyn Boyd Granville, second african american woman mathematican, www.math.buffalo.edu
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007354581405171  ISNI: 0000 0000 4762 1390  LCCN: nr00037283  MGP: 7500  VIAF: 76157097   WorldCat (עם VIAF): 76157097
איגרת ירמיהו

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  מיוחס לירמיהו הנביא
 שפת המקור:  עברית
 תורגם לשפות:  יוונית, לטינית, אתיופית, אנגלית
 סוגה:  ספרות דתית, פסאודואפיגרפיה
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  המאה ה-4 לפנה"ס
 
איגרת ירמיהו, אחד מן הספרים החיצוניים לתנ"ך ומיוחס לנביא ירמיהו ששלח אותו כביכול לעתידים לגלות בבלה. באיגרת 72 פסוקים.
איגרת ירמיהו כלולה בביבליה של הכנסייה הרומית והיוונית ובכתבי יד של תרגום השבעים הוא נכלל יחד עם מגילת איכה וספר ברוך בספר ירמיהו. בתרגום התנ"ך של לותר כלולה האיגרת כפרק שישי של ספר ברוך. חלק מהאיגרת, בנוסח יווני, נמצא במגילות מדבר יהודה.
שפת המקור וזהות המחבר

הדעות בין החוקרים חלוקות אם הספר נכתב במקורו בעברית או ביוונית. המצדדים בהיות מקורו עברי נסמכים על איכותו המכנית והגרועה של הנוסח שנשמר בידינו ביוונית. המצדדים במקורו ביוונית מסתמכים על ייחוס הכותב ליהודי אלכסנדריה במצרים ועל הקטע היווני שנמצא במגילות מדבר יהודה.
אברהם כהנא מזהה את המחבר כיהודי וסבור כי האיגרת נכתבה במקורה עברית ויועדה ליהודים. זמן חיבורה של האיגרת הוא כנראה קדום יחסית. אברהם כהנא משער כי הספר חובר בין השנים 380 לפנה"ס - 330 לפנה"ס. הוא סבור כי האיגרת נכתבה בזמן שלטון מלכות פרס, וכבר ספר חשמונאים א' שחובר במאה השנייה לפנה"ס משתמש בה. עמדות אחרות מקדימות את כתיבת האיגרת למאה ה-5 לפנה"ס או מאחרות למאה ה-2 לפנה"ס. יחזקאל לויט מייחס את כתיבת האיגרת למצרים, על סמך התיאור של עובדי עבודה זרה כ"נרות רבות ידליקו לפניהם", אותו הוא מזהה כיום ההדלקה לפני סאיס.
הספר מיוחס לירמיהו הנביא אולם ברור כי הזיהוי אינו נכון, ויש הטוענים כי הזיהוי השגוי נעשה מאות שנים לאחר חיבור הספר, על ידי אחד המתרגמים.
תוכן הספר ומשמעותו

האיגרת המיוחסת לירמיהו היא אזהרה אל בני ישראל היושבים בגלות בבל שלא יעבדו את אלילי הגויים, והוכחה על אפסותם של האלילים ואין-אונותם.
תמצית דבריו של המחבר הם: האלילים הם חסרי חיים, נטולי כוח, אינם יכולים לנוע ואף לא להציל את עצמם, וכל שכן להציל את העובדים אותם, או את העשוקים. האלילים נחותים אפילו מבעלי החיים המאוסים ביותר, שבכוחם להזיק, ולכן אין לעבוד אותם, ואין לקרוא להם בשם אלוהים. פולחן האלילים הוא בלתי מוסרי ומגונה.
הספר מסתיים בפסוק: "על כן אשרי איש צדיק אין אלילים לו כי לא תשיגהו כלימה".
האיגרת מהווה מעין הרחבה של פרק י' בספר ירמיהו. החוקרים חלוקים איזה נוסח של ספר ירמיהו, נוסח המסורה או נוסח תרגום השבעים, עמד בפני מחבר האיגרת. היו שטענו ששני הנוסחים עמדו בפני המחבר.
לקריאה נוספת

אליה שמואל הרטום, איגרת ירמיהו, ספרים החיצונים כרך א -חלק שני, תל אביב, תרצ"ז, עמ' 10–23.
איגרת ירמיה, בתוך: הספרים החיצונים, כרך "כתובים אחרונים", מתורגמים ומפורשים על ידי א. ש. הרטום, הוצאת יבנה תל אביב. עמ' 15–24.
הערות שוליים

1 2  יצחק רינג, מבוא לספרות התנ"ך, הוצאת יבנה, 1967, ערך: איגרת ירמיהו, עמוד 10
↑  אנציקלופדיה מקראית, כרך ה', עמודים 367-368
↑  תוכן המגילות, מגילות מדבר יהודה, רשות העתיקות
שפה וכתב, מגילות מדבר יהודה, רשות העתיקות
1 2  יחזקאל לויט, ירמיה, איגרת ירמיה, אוצר ישראל, כרך ה', עמ' 225, באתר היברובוקס
↑  נועם מזרחי, ממימרת חכמה להמנון תהילה, שנתון לחקר המקרא והמזרח הקדום, כה (תשע"ז), עמ' 96–59, עמ' 89
↑  נועם מזרחי, ממימרת חכמה להמנון תהילה, שנתון לחקר המקרא והמזרח הקדום, כה (תשע"ז), עמ' 90, הערת שוליים 83
| הספרים החיצוניים |
| --- | --- | --- |
| לתורה | מגילה חיצונית לבראשית • ספר אדם וחוה • צוואת קהת • חזון עמרם • ספר היובלים • ספר חנוך א' • ספר חנוך ב' • ספר חנוך ג' • צוואות השבטים • צוואת אברהם • חזון אחרית הימים של אברהם • עליית משה • יוסף ואסנת |  |
| לנביאים | צוואת יהושע • חכמת שלמה • מזמורי שלמה • איגרת ירמיהו • עליית ישעיהו • ספר ברוך • חזון ברוך א' • חזון ברוך ב' |  |
| לכתובים | דברי איוב • חזון עזרא • עזרא החיצוני • תהילים קנ"א • מזמורים קנ"ב–קנ"ה • תוספות למגילת אסתר • תוספות לספר דניאל • תפילת מנשה |  |
| שאר הספרים | ספר בן סירא • ספר יהודית • ספר טוביה • ספר מקבים א' • ספר מקבים ב' • ספר מקבים ג' • ספר מקבים ד' • איגרת אריסטיאס • חזיונות הסיבילות • קדמוניות המקרא |  |
| ספרי הברית הישנה |
| --- | --- | --- |
| החומש | בראשית • שמות • ויקרא • במדבר • דברים |  |
| ספרות ההיסטוריה | יהושע • שופטים  • רות • שמואל (א' וב') • מלכים (א' וב') • דברי הימים (א' וב') • עזרא החיצוני2 • עזרא • נחמיה • טוביה1 • יהודית1 • אסתר • ספר מקבים: א'1, ב'1, ג'2, ד'2 |  |
| ספרות החכמה | איוב • תהילים • ספר האודות (אנ')2 • משלי • קהלת • שיר השירים • חכמת שלמה1 • משלי בן סירא1 |  |
| נביאים גדולים | ישעיה • ירמיה • איכה • ברוך1 • איגרת ירמיהו2 • יחזקאל • דניאל |  |
| נביאים קטנים | הושע • יואל • עמוס • עובדיה • יונה • מיכה • נחום • חבקוק • חגי • צפניה • זכריה • מלאכי |  |
1 מצוי בקאנון הקתולי והאורתודוקסי, אך לא בקאנון הפרוטסטנטי.   2 מצוי רק בקאנון האורתודוקסי.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007286645105171  GND: 4410018-8  LCCN: nr96043235  VIAF: 2268151002103230280008   WorldCat (עם VIAF): 2268151002103230280008
אאוג'ן פילוטי

| --- | --- |

 לידה:  28 ביולי 1896 בוקרשט, ממלכת רומניה 
 פטירה:  1 ביוני 1975 (בגיל 78) פריז, צרפת 
 מדינה:  רומניה 
 מקום קבורה:  בית הקברות בלו 
 השכלה:  אוניברסיטת בוקרשט  המכללה הלאומית "גאורגה לאזר" 
 תפקיד:  שגריר רומניה בבולגריה (1938–1941)  שגריר רומניה בטורקיה (1935–1936)  שגריר רומניה בהונגריה (1941–1944)  שגריר רומניה ביוון (1936–1938) 
 
אֵאוּגֵ'ן פִילוֹטִי (ברומנית: Eugen Filotti;‏ 28 ביולי 1896 – 1 ביוני 1975) היה פובליציסט, דיפלומט, עורך ומתרגם רומני.
ביוגרפיה

פילוטי נולד בבוקרשט, ילדם השני של ניקולאה פילוטי, רוקח צבאי בעל דרגת סגן, ואאורליה, בתו של ד"ר יעקב פליקס. שנתיים לאחר לידתו מת האב משחפת, והאם גידלה את ילדיה מגמלה צנועה. אאוג'ן ניסה להמשיך בדרכו של אביו, ובשנת 1914 נרשם לפקולטה לרוקחות. עוד בהיותו בבית הספר התיכון החל פילוטי לכתוב בעיתונים, בעיקר בנושאי מדיניות חוץ. בשנת 1916, עם כניסת רומניה למלחמת העולם הראשונה, גויס ומונה לרוקח צבאי בדרגת סגן. בסיום המלחמה זנח את לימודי הרוקחות ונרשם לפקולטה למשפטים של אוניברסיטת בוקרשט, לימודים שסיים בהצלחה בשנת 1922. גם בתקופת לימודי המשפטים המשיך בעבודתו הפובליציסטית, ובסיום לימודיו נכנס לעבוד כעורך בעיתון "האמת". בעבודתו כעורך המשיך להתמקד בנושאי מדיניות חוץ וגם, הפעם בתפקיד מנהל, פרסם את השבועון "המילה החופשית".
בשנת 1927 עבר פילוטי לתחום הדיפלומטיה ומונה לנספח עיתונות בצ'כוסלובקיה. שנה מאוחר יותר צורף למשלחת הרומנית שליד חבר הלאומים בז'נבה, שם פעל עד 1930, עת מונה למנהל מדור העיתונות והמידע במשרד החוץ הרומני. בשנת 1935 מונה לשגריר רומניה בטורקיה, אולם לאחר שנה, עם חילופי הממשלה ברומניה, העבירו שר החוץ החדש להיות שגריר ביוון, עמדה חשובה פחות מנקודת מבט רומנית. בסתיו 1938 עבר להיות שגריר בבולגריה, מדינה עוינת לרומניה באותה תקופה, ופעל להשגת הסכם חילופי אוכלוסין בדוברוג'ה. לאחר תכתיב וינה מונה פילוטי לשגריר בהונגריה, ובמהלך תפקידו זה פעל למען האוכלוסייה הלא-הונגרית של צפון טרנסילבניה, אשר הועברה מרומניה להונגריה. החל משנת 1942 סיפקה המשלחת הדיפלומטית הרומנית בראשותו של פילוטי כמויות גדולות של דרכונים ליהודים הונגרים שמוצאם מטרנסילבניה, דרכונים שאפשרו להם מעבר לרומניה והצילו אותם מהגורל המר של יהודי הונגריה. לאחר שינוי השלטון באוגוסט 1944 ברומניה, מונה פילוטי למנהל משרד החוץ הרומני, עד ששוב התחלפה הממשלה במרץ 1945, מועד בו העדיף להתפטר. בשנים 1946–1947 פעל במשלחת הרומנית לשיחות השלום בפריז בתפקיד מומחה, ובסיומה מונה לשגריר באיטליה, תפקיד שלא הצליח לממש בגלל וטו סובייטי שהביא לפרישתו לגמלאות. בהמשך חייו עסק פילוטי בעריכה ותרגום, ואף מונה בשנת 1957 למנהל "ההוצאה לאור בשפות זרות".
הערות שוליים

↑  לפי הלוח היוליאני
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007424205705171  BnF: cb16531094w (data)  ISNI: 0000 0001 1097 1853  LCCN: no2014106959  SUDOC: 197748236  VIAF: 161138949   WorldCat (עם VIAF): 161138949
איגוד האוניברסיטאות הרוסיות

| --- | --- |

 מדינה:  רוסיה רוסיה
 www.acur.msu.ru
 
איגוד האוניברסיטאות הרוסיות, או בשמו הרשמי התאחדות האוניברסיטאות הקלאסיות של רוסיה; (ברוסית: Ассоциация классических университетов России; בראשי תיבות: ACUR) הוא ארגון ללא כוונת רווח המאגד את 47 האוניברסיטאות הקלאסיות ברוסיה. האיגוד נוסד ב־25 ביוני 2001 על פי החלטה של 24 אוניברסיטאות רוסיות. מאז הקמתה, 23 אוניברסיטאות נוספות, העומדות בקריטריונים של אוניברסיטה קלאסית, התקבלו כחברים ב־ACUR. האיגוד הוקם על ידי ראשי אוניברסיטת מוסקבה ומשום כך, דקאן האוניברסיטה הוא גם יושב ראש האיגוד.
ראשי האיגוד

יו"ר האיגוד: ויקטור סדובניצ'י, דקאן אוניברסיטת מוסקבה
סגנית: יבגניה ולדימירובנה, נשיאת אוניברסיטת סנקט פטרבורג
מזכ"ל: איגור קוטלובובסקי, רקטור אוניברסיטת מוסקבה
פעילות

ארגון אינטראקציה בין האוניברסיטאות החברות ב־ACUR על מנת לשמר ולשפר את הפעילויות החינוכיות והמתודולוגיות של האוניברסיטאות הקלאסיות של הפדרציה הרוסית ולקדם שיתוף פעולה בין־לאומי של חברי האיגוד עם אוניברסיטאות של מדינות אחרות בתחום החינוך, המדע והתרבות.
ארגון התהליך החינוכי באוניברסיטאות ברוסיה.
השתתפות בפרויקטים חינוכיים רוסיים ובין־לאומיים.
מחקר ופיתוח מדעיים בתחום מדעי הטבע וההנדסה.
מחקר ופיתוח מדעיים בתחום מדעי החברה והרוח.
השתתפות בפיתוח ויישום תוכניות הכשרה ותוכניות השתלמות למומחים בעלי השכלה גבוהה.
ביצוע הסמכה מקצועית וציבורית של תוכניות חינוך בהתאם לקריטריונים, לנהלים ולתקנות שנקבעו על ידי האיגוד.
האוניברסיטאות החברות באיגוד

הערה: # - אוניברסיטאות מייסדות
אוניברסיטת אלטאיי #
אוניברסיטת בשקיריה #
אוניברסיטת וולגוגרד #
אוניברסיטת וורונז' #
אוניברסיטת דגסטאן #
אוניברסיטת אירקוצק #
אוניברסיטת קברדינו-בלקריה #
האוניברסיטה הפדרלית של קאזאן #
אוניברסיטת קמרובו #
אוניברסיטת קרסנויארסק #
אוניברסיטת קובאן #
אוניברסיטת מוסקבה #
האוניברסיטה הממלכתית של ניז'ני נובגורוד #
אוניברסיטת נובוסיבירסק #
אוניברסיטת פרם #
אוניברסיטת פטרוזאבודסק #
אוניברסיטת רוסטוב #
אוניברסיטת סנקט פטרבורג #
אוניברסיטת סראטוב #
אוניברסיטת טומסק #
אוניברסיטת אודמורטיה #
אוניברסיטת אורל הפדרלית #
אוניברסיטת צ'ליאבינסק #
אוניברסיטת צ'ובאשיה #
אוניברסיטת בלגורוד
אוניברסיטת בריאנסק
אוניברסיטת איוואנובו
אוניברסיטת אינגושטיה
אוניברסיטת קוסטרומה
אוניברסיטת מריי אל
אוניברסיטת מורדוביה
אוניברסיטת נובגורוד
אוניברסיטת אומסק
אוניברסיטת אורלוב
האוניברסיטה הרוסית ע"ש קאנט
אוניברסיטת סמרה
אוניברסיטת סטברופול
אוניברסיטת טבר
אוניברסיטת אוליאנובסק
אוניברסיטת יארוסלבל
האוניברסיטה הפדרלית של המזרח הרחוק הרוסי
האוניברסיטה הפדרלית הדרומית
האוניברסיטה הפדרלית הצפון מזרחית
האוניברסיטה הפדרלית שסביב הוולגה
האוניברסיטה הפדרלית הארקטית
האוניברסיטה הפדרלית באוראל
האוניברסיטה הפדרלית הצפון קווקזית
אדולף, רוזן הפלטינט שעל הריין

אדולף, רוזן הפלטינט שעל הריין (בגרמנית: Adolf, von der Pfalz; ‏27 בספטמבר 1300 - 29 בינואר 1327), היה רוזן הפלטינט שעל הריין בין השנים 1319–1327.
ביוגרפיה

אדולף נולד בוולפראטסהאוזן, לרודולף הראשון, דוכס בוואריה ולמכטילד מנסאו, בתם של אדולף, מלך גרמניה ואימאגינה מאיזנבורג-לימבורג.
בילדותו נאבקו אביו ודודו לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה על הירושה, ובשנת 1317 ויתר אביו על נחלותיו לדודו לודוויג הרביעי ועבר להתגורר באנגליה, שם מת בשנת 1319. לאחר מות אביו הועמד לאדולף ואחיו האפוטרופוס יוהאן פון נסאו, שהיה תומך של בית הבסבורג. בשנת 1322 הסתיימה המלחמה בין האחים ללודוויג הרביעי, ולאחר מות אמם מכטילד מנסאו בשנת 1323 אף חלה התקרבות ביניהם.
ב-29 בינואר 1327 מת אדולף בנוישטאדט אן דר ויינשטראסה, ובשנת 1329 חתם לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה יחד עם אחיו רודולף השני ורופרכט הראשון ואחיינו רופרכט השני על אמנת פאביה, ולפיה הם קיבלו את רוזנות הפלטינט שעל הריין, ואילו לודוויג נשאר עם דוכסות בוואריה.
משפחתו

בשנת 1320 התחתן אדולף עם אירמנגארד מאטינגן, בתם של לודוויג השישי, רוזן אטינגן ואגנס מווירטמברג, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
רופרכט השני, הנסיך הבוחר מפפאלץ (1325–1398)
אדולף
פרידריך
בת, התחתנה עם מיינהארד הראשון, רוזן אורטנבורג
אוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית

| --- | --- |


 אוניברסיטת מחקר ציבורית
 מוטו:  תחשוב ותעשה
 תקופת הפעילות:  7 במרץ 1887 – הווה (137 שנים)
 בעלי תפקידים
 סגל:  2,336
 סטודנטים
 כלל הסטודנטים:  32,113
 סטודנטים לתואר ראשון:  22,686
 סטודנטים לתארים מתקדמים:  9,427
 שונות
 הון עצמי:  1.4 מיליארד דולר
 מיקום
 מיקום:  2101 Hillsborough Street, Raleigh, NC, 27695-7001 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 קואורדינטות:  35°47′14″N 78°40′14″W﻿ / ﻿35.787222222222°N 78.670555555556°W﻿ / 35.787222222222; -78.670555555556
 https://www.ncsu.edu/
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה האוניברסיטה(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה האוניברסיטה(למפת קרוליינה הצפונית רגילה) ראלי שארלוט גרינסבורו פאייטוויל וילמינגטון גרינוויל וירג'יניה טנסי קרוליינה הדרומית  ג'ורג'יה האוקיינוס האטלנטי האוניברסיטה(למפת קרוליינה הצפונית מוגדלת) ראלי שארלוט גרינסבורו פאייטוויל וילמינגטון גרינוויל וירג'יניה טנסי קרוליינה הדרומית  ג'ורג'יה האוקיינוס האטלנטי האוניברסיטה
 
אוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית (באנגלית: North Carolina State University, או בקיצור NCSU) היא אוניברסיטה ציבורית הממוקמת בראלי, בירת קרוליינה הצפונית, ארצות הברית. באביב 2017 למדו באוניברסיטה כ-32,000 סטודנטים, מתוכם כ-23,000 לתואר ראשון וכ-9,000 לתארים מתקדמים. מספר זה הופך את NCSU לאוניברסיטה הגדולה ביותר במדינה. מבין בוגרי האוניברסיטה הידועים ניתן למנות את רוברט גיבס, ג'ון אדוארדס וראסל וילסון.
האוניברסיטה לרוב נמצאת במאה המקומות הראשונים של דירוג שאנגחאי ושל המגזין U.S. News & World Report.
היסטוריה

האוניברסיטה נוסדה במרץ 1887 על ידי המדינה בשם "מכללת צפון קרוליינה לחקלאות ואמנות מכנית". בתקופה זו המכללה הייתה פתוחה אך ורק לגברים לבנים. בשנת 1918 שנה של המכללה שונה ל"מכללת המדינה לחקלאות והנדסה". בשנת 1931 השם שונה שוב והמכללה הפכה לאוניברסיטת המדינה. בשנת 1947 הוקם באוניברסיטה בית ספר לעיצוב ולאדריכלות ובשנת 1950 הוקם גם בית הספר לחינוך.
בקיץ 1956, בעקבות פסק דין בראון נגד מועצת החינוך (1954), החלו ללמוד באוניברסיטה גם תלמידים אפרו-אמריקאים. בשנת 1966 כבר למדו באוניברסיטה למעלה מ-10,000 תלמידים, ובשנות ה-70 הוקם בית הספר למדעי הרוח והחברה. בשנת 1987, במלאת 100 שנה למוסד, ה-NCSU עברה שיפוץ רחב-היקף בהשקעה של מאות מיליוני דולרים.
אוולין בארינג, הרוזן הראשון מקרומר

אוולין בארינג, הרוזן הראשון מקרומר (באנגלית: Evelyn Baring;‏ 26 בפברואר 1841 - 29 בינואר 1917) היה קצין ולאחר מכן דיפלומט בריטי אשר בין היתר שימש קונסול כללי במצרים ולמעשה ניהל אותה מטעם האימפריה הבריטית.
קריירה צבאית

בארינג נולד ב-26 בפברואר 1841 בקרומר, נורפוק שבאנגליה. בגיל 14 החל בארינג את לימודיו באקדמיה הצבאית המלכותית בוולויץ' ובגיל 17 התגייס לרגימנט הארטילריה המלכותי בדרגת לוטננט. בתחילת שירותו הוצב בארינג באי קורפו ביוון, בתקופה זו הוא לימד את עצמו יוונית עתיקה ואיטלקית, לאחר כשנתיים קיבל את המשרה של קצין במטהו של הנרי סטורקס מושל האיים היוניים. בשנת 1864 המשיך לשרת בארינג במטה של סטרורקס כאשר זה עבר למשרת מושל מלטה. בשנת 1868 נבחר בארינג ללמוד במכללת המטה של הצבא הבריטי, כשהוא מסיים את לימודיו שנה לאחר מכן ועובר לשרת במשרד המלחמה למשך בשנתיים. בתקופה זו הוא עזר ליישם את מסקנות מלחמת קרים.
בשנת 1872 עבר בארינג לשרת כמזכירו של בן דודו המשנה למלך בהודו, תומאס בארינג. בזמן שירותו בהודו הבין בארינג שהקריירה הצבאית כנראה לא מתאימה לו ושהוא נמשך לעבודה האדמיניסטרטיבית. עם סיום תפקידו של תומאס, בארינג חזר בשנת 1876 לאנגליה, שם הועלה לדרגת מייג'ור ונישא לאת'ל ארינגטון, שנה לאחר מכן הוא פרש מהצבא והחל בקריירה דיפלומטית.
שנים אחרונות

בארינג חזר לאנגליה בשנת 1907, בגיל 66. עבור שירותו במצרים העניק לו הפרלמנט של בריטניה מענק בסך 50,000 לירה שטרלינג והוא זכה להערכה רבה על הצלחתו בייצוב וניהול מצרים. מרגע חזרתו החל בארינג לכתוב שורה של ספרים בנושאים שונים על ענייני מצרים וכאמור הח'דיו עבאס השני, כמו גם ספר המשווה בין האימפריה הבריטית לזו הרומית.
במהלך תקופה זו היה בארינג פעיל כנגד התנועה הסופרג'יסטית שקראה להעניק שוויון זכויות והזדמנויות לנשים. לאורך חיו נחשב בארינג לתדמית האדמיניסטרטור הקולוניאליסטי הבריטי, בעל מוסר עבודה, נאמן, פטריוטי אך גם חסר חוש הומר, מחוספס ומעט מתנשא. הוא האמין, כמו בכירים רבים באימפריה, בעליונותם, מוסריותם וערכיהם של האנגלו-סקסים המערביים.
אוולין בארינג נפטר ב-29 בינואר 1917 בווסטמינסטר, לונדון, בן 75 במותו.
ספריו העיקריים

Modern Egypt (מצרים המודרנית), הוצאת מקמילן, ניו-יורק, 1908. ספר העוסק בסקירת האירועים במצרים ובסודאן מנקודת מבטו משנת 1876 עד תחילת המאה ה-20.
Ancient and Modern Imperialism (אמפריאליזם עתיק ומודרני), הוצאת ג'י מארי, לונדון, 1910. ספר העוסק בהשוואה בין האימפריה הרומית העתיקה לבין האימפריה הבריטית המודרנית.
Political & literary essays (חיבורים פוליטיים וספרותיים), הוצאת מקמילן ושות', לונדון, 1914.
Abbas II (עבאס השני), הוצאת מקמילן ושות', לונדון, 1915. ספר אשר יצא רק אחרי סוף כהונתו של עבאס השני הח'דיו ועסק בעמדותיו של בארינג כלפיו.
הערות שוליים

↑  תפקיד הקונסול-הכללי במצרים היה המשך ישיר לתפקיד המפקח הכללי, מלבד שוני ביחסי האימפריה הבריטית ומצרים שלאחר המלחמה האנגלו-מצרית.
↑  Evelyn Baring Earl of Cromer, Modern Egypt, Macmillan, 1916, עמ' 146-148
↑  עם תחילת מלחמת העולם הראשונה, תמך עבאס השני באימפריה העות'מאנית שהייתה אויבת בריטניה במהלך המלחמה, לכן הודח על ידי הבריטים.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007463079805171  BnF: cb121160964 (data)  CiNii: DA02176074  GND: 11766474X  ISNI: 0000 0001 0855 0304  LCCN: n50017861  NDL: 00520941  NKC: xx0220921  NLG: 150004  NTA: 071218726  SELIBR: 47286  SNAC: w6d5229w  SUDOC: 029560799  Trove: 935930  VcBA: 495/304247  VIAF: 9879377   WorldCat (עם VIAF): 9879377 
פורטרט של בארינג מאת ג'ון סינגר סרג'נט
אהרון שאטל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 ספורט
 ענף ספורט:  טניס שולחן פאראלימפי, אתלטיקה פאראלימפית 
 
אהרון שאטל הוא ספורטאי ספורט נכים ישראלי.
שאטל נולד להורים עולים מתימן ובשנת 1949 סיפרה אימו שהיה קשור בפרשת ילדי תימן והוא נמצא בבית החולים לאחר מספר שבועות, אז גילתה שהוא סובל משיתוק ברגלו.
שאטל היה פעיל במסגרת איל"ן בפתח תקווה ובמרכז הספורט לנכים.
בשנות השבעים היה לסירוגין אלוף ישראל בטניס שולחן. הוא זכה בתחרויות טניס שולחן בעמידה ותחרויות טניס שולחן בישיבה. בהמשך החזיק בתואר 13 שנים ברציפות עד 1988.
פעמיים התחרה במשחקים הפאראלימפיים:
במשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968) התחרה בטניס שולחן בדרגת נכות C. בתחרות יחידים לא עלה משלבים מוקדמים לשלבי הגמר ובתחרות הזוגות (עם שלמה בלן) סיים בשמינית הגמר.
במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976) התחרה בטניס שולחן ובאתלטיקה בדרגת נכות 5. בתחרות ריצה ל-100 מטר סיים בשלב המוקדמות עם תוצאה של 25.40 שניות ולא העפיל לשלב הגמר. בטניס שולחן התחרה בתחרות היחידים וסיים במקום ה-21 ובתחרות הזוגות (עם ברוך חגאי) סיים במקום השישי.