stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אולטרה רקורדס
אמנים החתומים בלייבל

פדה לה גרנד
Adventure Club
אנאבל אנגלונד
אוסטין מילז
בני בנסי
Deadmau5
בוריס וואי
קאש קאש
צ'ט פורטר
Dvbbs
ארה איסטרפי
Gattüso
Good Times Ahead
גורדו
Haux
איקונה פופ
ג'יי. וורה
Klingande
מהמוט אורהן
MK
Party Favor
Solardo
טומי ג'נסיס
Tripolism
Twoxi
Joezi
אלבומי אוסף

החברה נוהגת מעת לעת להוציא אלבומי אוסף העוסקים במוזיקת דאנס. חלק מאלבומי האוסף שהוציאה החברה כוללים את:
Club Anthems
Club Anthems Vol. 1 (ספטמבר 2004)
Club Anthems Vol. 2 (מרץ 2005)
Club Anthems Vol. 3 (מרץ 2006)
Ultra.Chilled
Ultra.Chilled 01 (נובמבר 2001)
Ultra.Chilled 02 (April 30, 2002)
Ultra.Chilled 03 (אוקטובר 2002)
Ultra.Chilled 04 (יולי 2003)
Ultra.Chilled 05 (מרץ 2005)
Ultra.Chilled 06 (נובמבר 2009)
Ultra Chilled 2016 (מאי 2016)
Ultra Electro
Ultra Electro (אפריל 2006)
Ultra Electro 2 (אוגוסט 2007)
Ultra Electro 3 (דצמבר 2009)
Ultra.Summer 01-02
Ultra.Dance 01 – 18
Ultra.Dance 01 (ינואר 2002)
Ultra.Dance 02 (יוני 2002)
Ultra.Dance 03 (פברואר 2003)
Ultra.Dance 04 (אוגוסט 2003)
Ultra.Dance 05 (אפריל 2004)
Ultra.Dance 06 (ינואר 2005)
Ultra.Dance 07 (ינואר 2006)
Ultra.Dance 08 (ינואר 2007)
Ultra.Dance 09 (ינואר 2008)
Ultra.Dance 10 (ינואר 2009)
Ultra.Dance 11 (ינואר 2010)
Ultra.Dance 12 (ינואר 2011)
Ultra.Dance 13 (פברואר 2012)
Ultra.Dance 14 (פברואר 2013)
Ultra.Dance 15 (ינואר 2014)
Ultra.Dance 16 (פברואר 2015)
Ultra.Dance 17 (ינואר 2016)
Ultra.Dance 18 (ינואר 2017)
Ultra.Dance 19 (ינואר 2018)
Ultra.Dance 20 (פברואר 2019)
Ultra.Dance 21 (פברואר 2020)
Ultra.Dance 22 (פברואר 2021)
Ultra.Trance 1 – 10
Ultra.Trance:1  (2 באוקטובר 2002)
Ultra.Trance:2  (20 במאי 2003)
Ultra.Trance:3 (27 בינואר 2004)
Ultra.Trance:4 (7 בספטמבר 2004)
Ultra.Trance:5 (20 בספטמבר 2005)
Ultra.Trance 06 (26 בספטמבר 2006)
Ultra.Trance 07 (9 באוקטובר 2007)
Ultra.Trance 08 (22 באפריל 2008)
Ultra.Trance 09 (21 באפריל 2009)
Ultra.Trance 10 (3 באפריל 2012)
Out.Anthems Vol. 1 – 8
Out.Anthems (מאי 2006)
Out.Anthems 2 (מאי 2007)
Out.Anthems 3 (מאי 2008)
Out Anthems 4 (יולי 2009)
Out Anthems 5 (יוני 2010)
Out Anthems 6 (יוני 2011)
Out Anthems 7 (יוני 2012)
Out Anthems 8 (יוני 2013)
Ultra.80's vs Electro 1
Ultra.Club Classics: '90s 1
Ultra.Video (DVD) 1 – 2
Ultra.Weekend 1 – 9
Ultra.Rock Remixed
Ultra.2008
Ultra.2009
Ultra.2010
Ultra.2011
Ultra.2012
Ultra.2013
Ultra.2014
Ultra 2015
Ultra 2016
Ultra.10 1
Ultra Deep House 1
Ultra Dubstep 1
Ultra Trap 1
Ultra Hits 1 – 2
Ultra.Mix 1 – 8
Just Dance 1 – 3
Ultra.Latino 1
The Jersey Shore 1 – 3
Electric Daisy Carnival Vol. 1 – 3
Ultra Music Festival Compilation 2013 – 2017
הערות שוליים

↑  "Social Blade". 13 באוקטובר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Facebook". 13 באוקטובר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Instagram". 13 באוקטובר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Social Blade". 13 באוקטובר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kerri Mason, Exclusive: Ultra Music, Ultra Music Festival Announce ‘Global Alliance’, Billboard, ‏2012-08-10 (באנגלית אמריקאית)
↑  "Ultra Music and Sony Announce Partnership, Patrick Moxey Named President of Electronic Music". Billboard (באנגלית). 23 בינואר 2013. נבדק ב-27 במרץ 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Sony Music fully acquired Ultra Records from Patrick Moxey". 13 בדצמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "David Waxman Named President of Ultra Records". 20 בינואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ultra Records LinkedIN". 13 באוקטובר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2011030731  MusicBrainz: 9e799347-c185-4e49-a96f-c462d649013d  VIAF: 168484928   WorldCat (עם VIAF): 168484928
אימה אמריקאית: הכישוף

| --- | --- |

 סוגה:  אימה
 יוצרים:  ראיין מרפי בראד פלצ'ק
 שחקנים:  שרה פולסון טאיסה פרמיגה פרנסס קונרוי אוון פיטרס לילי רייב אמה רוברטס דניס או'הר קתי בייטס ג'סיקה לאנג
 ארץ מקור:  ארצות הברית
 שפות:  אנגלית
 מספר פרקים:  13
 שידור
 רשת שידור:  FX Networks
 תקופת שידור מקורית:  9 באוקטובר 2013 – 29 בינואר 2014
 קישורים חיצוניים
 www.fxnetworks.com/ahs
 דף התוכנית ב-IMDb
"אימה אמריקאית: הכישוף" (באנגלית: American Horror Story: Coven) היא העונה השלישית של סדרת האימה האמריקאית "אימה אמריקאית", שנוצרה והופקה על ידי ראיין מרפי ובראד פלצ'ק, ואשר עלתה לשידור לראשונה ב-9 בספטמבר 2013 ברשת FX Networks. חלק מהאירועים המתרחשים בסדרה הושראו באופן רופף מאירועים אמיתיים.
העונה השלישית מתמקדת ביריבותן של מכשפות צאצאיות סיילם לבין מכשפות הוודו בניו אורלינס. הנושאים שבהן מתמקדת העונה הם ציד מכשפות, גילוי עריות, מיעוטים, עבדות, אמהות ובנות וכישופי וודו. העלילה מתרחשת במקביל בימינו אנו ובשנת 1830.
רקע העלילה

העונה מביאה את סיפורה של נערה בשם זואי בנסון (טאיסה פרמיגה) שלאחר תקרית טרגית שבה היא מעורבת, לומדת על היותה מכשפה, ונשלחת על ידי אמה לניו אורלינס לפנימייה לבנות בשם "האקדמיה של גברת רובישואו לנערות יוצאות דופן", הלא הוא מסדר מכשפות שפועל במסווה. מנהלת בית הספר היא קורדליה פוקס (שרה פולסון), מכשפה נעימה ומסבירת פנים. לאחר רצח מסתורי של מכשפה צעירה, מגיעה מלוס אנג'לס אמה של קורדליה, פיונה גוד (ג'סיקה לאנג), אישה אמידה ומרשימה שמשמשת כמכשפה עליונה של הדור הזה, נחושה להשיב את הסדר במסדר, להגן עליו, ולחנך את הנערות הסוררות, וכמו כן, לאחות את הקרעים עם בתה קורדליה, לאחר שנים רבות של ניכור וניתוק.
פרקים

| מס' בסדרה | מס' בעונה | שם הפרק | בימוי | תסריט | תאריך שידור מקורי | רייטינג |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 26 | 1 | ביצ'קראפט | אלפונסו גומז-רג'ון | ריאן מרפי ובראד פלצ'וק | 9 באוקטובר 2013 | 5.54 |
| 27 | 2 | איברים של בחורים | מייקל ריימר | טים מיניר | 16 באוקטובר 2013 | 4.51 |
| 28 | 3 | המחליפה | אלפונסו גומז-רג'ון | ג'יימס וונג | 23 באוקטובר 2013 | 3.78 |
| 29 | 4 | מתיחות מפחידות מתחוללות | מייקל אופנדל | ג'ניפר סולט | 30 באוקטובר 2013 | 3.71 |
| 30 | 5 | הישרפי, מכשפה, הישרפי! | ג'רמי פודסווה | ג'סיקה שרזר | 6 בנובמבר 2013 | 3.80 |
| 31 | 6 | בואו של איש הגרזן | מייקל אופנדל | דאגלס פטרי | 13 בנובמבר 2013 | 4.16 |
| 32 | 7 | המתים | בראדלי בואקר | בראד פלצ'וק | 20 בנובמבר 2013 | 4.00 |
| 33 | 8 | הנטילה הקדושה | אלפונסו גומז-רג'ון | ריאן מרפי | 4 בדצמבר 2013 | 4.07 |
| 34 | 9 | ראש | הווארד דויטש | טים מיניר | 11 בדצמבר 2013 | 3.94 |
| 35 | 10 | התענוגות הקסומות של סטיבי ניקס | אלפונסו גומז-רג'ון | ג'יימס וונג | 8 בינואר 2014 | 3.49 |
| 36 | 11 | הגנו על המסדר | בראדלי בואקר | ג'ניפר סולט | 15 בינואר 2014 | 3.46 |
| 37 | 12 | לכו לגיהנום | אלפונסו גומז-רג'ון | ג'סיקה שרזר | 22 בינואר 2014 | 3.35 |
| 38 | 13 | שבעת הפלאים | אלפונסו גומז-רג'ון | דאגלס פטרי | 29 בינואר 2014 | 4.24 |
הפקה > ליהוק

יוצרי ומפיקי הסדרה הצהירו שבדומה לעונה השנייה, "שחקנים רבים" יחזרו לעונה השלישית בתפקידים שונים, החל בג'סיקה לאנג, אוון פיטרס ושרה פולסון שאישרו את השתתפותם בעונה החדשה. מרפי הוסיף כי לאנג תגלם "אשת-חתול זוהרת". טאיסה פרמיגה (ויולט בעונה הראשונה) תגלם דמות המעורבת ברומן בולט במהלך העונה השלישית. לילי רייב אף היא לוהקה לתפקיד ראשי בעונה זו. השחקנית פרנסס קונרוי הצטרפה לעונה השלישית בתפקיד לא ידוע. זוכת פרס אוסקר קתי בייטס אישרה שגם היא תשתתף בעונה החדשה, בייטס תגלם אישה שבתחילה תהיה חברתה הטובה ביותר של דמותה של לאנג, אך לאחר מכן תהפוך לאויבתה המרה ביותר. מרפי הצהיר כי דמותה של בייטס תהיה "גרועה פי חמישה מדמותה בסרט 'מיזרי'" וגם תהיה בהשראת אירוע אמיתי. ב-29 באפריל הכריז מרפי על הצטרפותה של השחקנית גבורי סידיבי לעונה השלישית כאשר דמותה עדיין לא ידועה.
במאי 2013 נודע על הצטרפותה של אמה רוברטס שתגלם דמות בשם מדיסון מונטגומרי, מכשפה ונערת מסיבות פרועה, שלה כוח הטלקינזיס, ועל הצטרפותן של השחקניות אנג'לה באסט ופטי לופון לקאסט.
כשבועיים לאחר הצטרפותה, סיפרה פטי לופון בראיון, שלא תגלם מכשפה אלא מסיונרית נוצרייה רדיקלית.
באוגוסט 2013 החל מרפי לטפטף עוד פרטים קטנים על הדמויות שיגלמו השחקנים: באסט לוהקה לתפקיד מארי לאבו, דמות היסטורית שנודעה בתור מכשפת וודו נערצת ומטילת אימה בניו אורלינס, ואילו קתי בייטס לוהקה לתפקיד של עוד דמות היסטורית - מאדם מרי דלפין לאלורי, דמות של אשת חברה מכובדת שנודעה לשמצה ולקלון, לאחר שבביתה נמצאו עשרות עבדים שחורים שעונו ונרצחו בסאדיסטיות על ידה. עוד נחשף, כי ג'סיקה לאנג תגלם את פיונה גוד, המכשפה "העליונה" של הדור הזה שנחשבת ליחידה בעלת כוחות רבים ומשפיעים יותר משאר המכשפות שקיימות, וששרה פולסון תגלם את בתה קורדליה פוקס (זוהי הפעם השנייה שלאנג ופולסון משחקות אם ובת, הראשונה הייתה בהפקת ברודוויי של "ביבר הזכוכית" ב-2005).
בספטמבר 2013 נחשף כי טאיסה פרמיגה תגלם דמות בשם זואי בנסון, מכשפה צעירה וחדשה בעולם המכשפות שכוחה הרסני במיוחד, המאוהבת בקייל (אוון פיטרס), נער אחווה מהקולג' הסמוך. ג'יימי ברואר (הזכורה כאדי לנגדון מהעונה הראשונה) מגלמת דמות בשם נאן, מכשפה עם תסמונת דאון שביכולתה לשמוע מחשבות והרהורי לבם של אנשים. השחקן דניס או'הר שגילם את דמותו של לארי הארווי בעונה הראשונה, שב לקאסט של העונה השלישית ומגלם הפעם את ספולדינג, המשרת האילם באקדמיית המכשפות.

גבורי סידיבי לוהקה לתפקיד קוויני, נערה קשוחה מהגטו וצאצאית של טיטובה (השפחה השחורה שבגינה החלה פרשת סיילם). קוויני היא בובת וודו אנושית שביכולתה לגרום לאנשים אחרים פציעות, בזמן שהיא פוצעת את עצמה.
האחרונות ששם הדמות שהן מגלמות ואופיין נחשף, היו לילי רייב ופרנסס קונרוי, כאשר לילי רייב מגלמת מכשפה היפית וחסרת בית בשם מיסטי דיי, שמבלה את זמנה בהתבודדות בערבות והביצות של לואיזיאנה וביכולתה להקים מתים לתחייה, בעוד שפרנסס קונרוי מגלמת את מירטל סנו, ראש מועצת המכשפות, ויריבתה המושבעת של פיונה מימי נערותן.
בעונה זו התארחו השחקנים לזלי ג'ורדן, מייר וינינגהם, גרייס גאמר והזמרת סטיבי ניקס.
הפקה > כותרות הפתיחה

כותרות הפתיחה של העונה השלישית נשארו עם אותה נעימת פתיחה מהעונות הקודמות. צילומי הפתיחה נעשו הפעם במיקומי חוץ ברובם, ופחות במיקומים סגורים (להבדיל מן העונות הקודמות). הצילומים כוללים שבט של קו קלוקס קלאן בגלימות שחורות, יצור שלדי מכונף מתהלך ביער, צילומי עזים מתות ותמונות חוזרות של מינוטאור (חלק מסמלי העונה הנוכחית) בובות וודו ואנשים מתפרעים בטקס וודו אפריקאי. לראשונה גם שמות השחקנים לא מופעים עם רקע שחור בלבד, אלא עם ציורי רקע של מכשפות תלויות, איכר עם רובה, חתול שחור ועוד כל מיני אלמנטים חזותיים בהשראת ציד המכשפות בסיילם. כותרות הפתיחה מסתיימות בצילום של מכשפות רוקדות סביב מדורה.
בכל חמש העונות, השתמשו בגופן המזכיר את סגנונו של האדריכל צ'ארלס רני מקינטוש.
הערות שוליים

↑  Pehanick, Maggie (24 באפריל 2016). "The True Stories Behind 18 American Horror Story Characters". Popsugar.com. נבדק ב-8 במאי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wood, Lucy (18 באוקטובר 2015). "DID YOU KNOW THESE AMERICAN HORROR STORY PLOTLINES ARE BASED ON TRUE EVENTS?". Sugarscape.com. נבדק ב-8 במאי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gennis, Sadie (20 באוקטובר 2015). "The Real-Life Inspirations Behind American Horror Story: Hotel". TV Guide. נבדק ב-8 במאי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  AHS: COVEN MAIN TITLE, upload in 25, Seftember, 2013
| אימה אמריקאית |
| --- | --- | --- |
| יוצרים | ראיין מרפי • בראד פלצ'וק |  |
| עונות | "בית הרצח" · דמויות (2011) • "המוסד הסגור" · דמויות (2012–2013) • "הכישוף" · דמויות (2013–2014) • "פריק שואו" · דמויות (2014–2015) • "המלון" · דמויות (2015–2016) • "רואנוק" · דמויות (2016) • "הכת" · דמויות (2017) • "אפוקליפסה" · דמויות (2018) • 1984 · דמויות (2019) • "דאבל פיצ'ר" · דמויות (2021) • "ניו יורק" · דמויות (2022) • "רגישות גבוהה" · דמויות (2023–2024) |  |
| ערכים קשורים | צוות השחקנים • "סיפור פשע אמריקאי" ("אמריקה נגד או. ג'יי. סימפסון" · "הרצח של ורסצ'ה" · "הדחה") • "סיפורי אימה אמריקאים" |  |
אזור היסטורי

אזורים היסטוריים הם אזורים גאוגרפיים שבשלב כלשהו בהיסטוריה, היה בהם בסיס תרבותי, אתני, לשוני או פוליטי, ללא קשר לגבולות של ימינו. ישנם כמה אזורים היסטוריים שניתן להחשיב כ"פעילים", לדוגמה: מוראביה, המוחזקת על ידי הרפובליקה הצ'כית, היא גם חלק מוכר במדינה וגם אזור היסטורי. האזורים ההיסטוריים משמשים להגדיר אזורים ללימוד וניתוח התפתחות חברתית של תרבויות ספציפיות ללא כל התייחסות למצב הקיים כיום.
ההגדרות של אזורים משתנות, ואזורים יכולים לכלול אזורי מאקרו כגון אירופה, טריטוריות של מדינות ריבוניות מסורתיות או אזורים מיקרו- אזוריים קטנים יותר. אזורים מסוימים הומצאו לחלוטין, ללא סיבה היסטורית, כמו המזרח התיכון, מושג שהומצא ב-1902 על ידי האסטרטג צבאי, אלפרד תאיר מאהן, שמתייחס לאזור המפרץ הפרסי.
איזופלוראן

| --- | --- |

איזופלורן - מבנה תלת ממדי
 נתונים כימיים
 מסה מולרית:  183.971 יחידת מסה אטומית מאוחדת 
 מזהים
 קוד ATC:  N01AB06 
 מספר CAS:  26675-46-7
 PubChem:  3763
 ChemSpider:  3631
 
איזופלוראן (בלועזית: isoflurane) היא תרופה להרדמה כללית. משמשת להתחלת התהליך ההרדמה (induction) או לתיחזוקה (maintenance). איזופלורן ניתנת באינהלציה. עבור התחלת ההרדמה, איזופלוראן ניתנת בריכוזים של 1.5-3% ופועלת תוך 7–10 דקות. נדרשים 1-2.5% בלבד לצורך תחזוקת ההרדמה כאשר האיזופלוראן ניתנת ביחד עם תחמוצת חנקן (NO), אך בהיעדר NO יש צורך בתוספת של מעט יותר מאחוזי התחזוקה אלו (כ-1% יותר). אחד החסרונות במתן איזופלוראן לצורך החלת הרדמה היא הזמן הארוך שלוקח לה לפעול, ולכן יש העדפה למתן תרופות הרדמה תוך-וורידיות לצורך זה. בנוסף, איזופלוראן יכול לגרום לגירוי בדרכי הנשימה ולכן כיום יש יותר שימוש בחומרי הרדמה נשאפים חילופיים כגון דזפלוראן וסבופלוראן.
איזופלוראן יכולה לגרום לתופעות לוואי כגון ירידה בלחץ דם, דיכוי נשימתי, הפרעות קצב, בחילות, הקאות, בלבול, היפרתרמיה ממאירה (Malignant hyperthermia), רעד וצמרמורות. נכון להיום, אין מספיק מידע אודות בטיחות השימוש בתרופה בהריון או אצל ילודים, אך היא נמצאה כבטוחה בשימוש בניתוח קיסרי. באופן כללי, הנקה לאחר מתן איוזפלורן אפשרית כאשר התינוק בריא ואינו בקבוצת סיכון. תינוקות עם סכנה לדום נשימה, תת-לחץ הדם או היפוטוניה חייבים להיות יציבים טרם קבלת חלב האם לאחר שזאת טופלה עם איזופלוראן, וייתכן ועדיף מתן כלכלה חילופית עד שהתרופה תעבור מהחלב (6–12 שעות).
היסטוריה

ד"ר רוס טרל (Ross Terrell) היה מחלוצי האנסתזיה המודרנית. הוא סינתז את רוב סוגי התרופות המרדימות הקיימות כיום. בשנת 1965, טרל ועמיתיו סנתזו את תרכובת מספר 469 שלהם, הלא היא איזופלוראן. בדיקות ראשוניות בבעלי חיים וכן בבני אדם הוכיחו אותו כיעיל במיוחד, אך בשל חששות לרעילות כבדית, נמשכו בדיקות עד להפרכת חששות אלה. איזופלוראן מאושר על ידי ה־FDA מאז 1979.
מנגנון פעילות

תהליך של הרדמה כללית חשוב מאוד עבור הליכים רפואיים וכירורגיים. אתרי פעילות מולקולריות שונות זוהו כמטרות לחומרי הרדמה, אך המנגנון ההרדמה עצמו אינו מובן במלואו. בתוך מערכת העצבים המרכזית, מטרות אלה כוללים בין היתר תעלות יונים של GABA ורצפטורים של NMDA. עיכוב אתרים אלה גורם לאמנזיה וסדציה, אשר מהווים חלק ממאפייני ההרדמה הכללית. עבור חומרי הרדמה נדיפים, וביניהם איזופלוראן, ישנם גם אתרי מטרה בתוך חוט השדרה, מה שתורם להרפיית שרירי שלד על ידי עיכוב קולטנים דמויי NMDA לגלוטמאט וגליצין. כיום מחקרים מראים שאחת המנגנוני הפעילות של איזופלוראן היא הגברת פעילות רצפטור הנקראת GABAAR. מולקולת GABA הוא הנוירוטרנסמיטר המעכב השכיח ביותר במערכת העצבים המרכזית ובמוח. כאשר רצפטור GABAAR עובר גירוי, הדבר גורם לזרימת כלוריד לתוך התא. איזופלוראן מגביר את הזרימה הזאת המתווכת אגוניסט, ובכך מעצים רצפטור זה, מה שיכול להסביר באופן חלקי את ההשפעה הקלינית שלה.
מתן (אדמיניסטרציה)

איזופלוראן היא תרופה הניתנת בשאיפה. מדד הזהב (gold standard) לקביעת חוזקתם של תרופות מסוג זה הוא minimum alveolar concentration (MAC), כלומר, ריכוז המינימלי בנאדיות הריאה שבו אצל 50% מהאנשים לא תהיה תגובה לגירוי מכאיב. כל סטייה של 0.1 מעל או מתחת ל־MAC משמעו סטיית תקן אחת של העלאה או הורדת מינון בהתאמה. ככל שה-MAC גבוה יותר, כך חוזק החומר הדרוש לסדציה יורדת. מהירות החלת הסדציה היא פועל יוצא של הריכוז בנאדיות הריאה (FA) והריכוז הנשאף (FI). הקצב שבו יחס זה שואף לאחד נקרא "מהירות האינדוקציה". לאיזופלוראן יש MAC של 1.2% בגובה פני הים. עם זאת, ה־MAC יכול להשתנות כתלות בגורמים שונים. היפותרמיה, גיל מבוגר, ונטילת רמות גבוהות של תרופות מרדימות אחרות, יכולות להוריד את ה־MAC. היפרתרמיה ושימוש כרוני בקוקאין ואלכוהול יכולות להעלות את MAC. בנוגע לגיל, אחרי גיל 40 יש ירידה של 6% ב־MAC עבור כל עשור שמתווסף.
השפעות

איזופלוראן, בדומה לחומרי הרדמה נשאפות שונות, משפיע על מערכות שונות בגוף.
מוח: חומרים מרדימים נשאפים מורידים את הקצב המטאבולי של המוח. עם זאת, איזופלוראן גם גורמת להורדה של התנגודת הווסקולרית המוחית, מה שיכול להעלות את זרימת הדם המוחית. כתוצאה, יכולה להיות עלייה בלחץ תוך-גולגולתי, דבר לא רצוי במיוחד אצל מטופלים הסובלים מפגיעת ראש, גידול בראש ולחץ תוך-גולגולתי גבוה.
מערכת קרדיווסקולרית (לב): איזופלורן, כמו תרופות הרדמה נשאפות אחרות, גורם לירידה בלחץ העורקי הממוצע, ביחס ישר לריכוזו בנאדית הריאה. אצל איזופלוראן, תופעה זאת נובעת מהירידה בתנגודת הוסקולרית הסיסטמית. בנוסף, הוא גורם לעלייה בקצב הלב.
מערכת הנשימה: איזופלוראן גורם לירידה בנפח החילופי וכן עלייה בקצב הנשימה, כתלות במינון. אך העלייה בקצב אינו מפצה על הירידה בנפח, ולכן יש ירידה באוורור הדקתי. כתוצאה, יש דיכוי נשימתי, כלומר יש דיכוי בתגובה הרגילה של הגוף לרמות פחמן-דו-חמצני גבוהות. איזופלוראן ודומהו אנאפלוראן, הם בעלי השפעה מדכאת-נשימה המשמעותית ביותר מכל תרופות ההרדמה הנשאפות. בסביבה הניתוחית, מתגברים על תופעה זאת על ידי הנשמה מכנית.
כליות: כתלות בריכוז, איזופלוראן יכולה לגרום לירידה בקצב הסינון הגלומרולי ואספקת הדם הכלייתית.
תופעות לוואי

ירידה פתאומית בלחץ הדם עקב הרחבת כלי דם פריפריים (סיכון הולך וגובר במינונים גבוהים). סיכון זה גבוה יותר במטופלים בשוק בכלל ובהיפוולמיה בפרט.
להלן תופעות לוואי על פי שחיכותן
מעל 10%:
מערכת עיכול: בחילות
מערכת העצבים: אי-שקט, רעד וצמרמורות.
מערכת הנשימה: דום נשימה, שיעול (במיוחד בתחילת ההרדמה)
1-10%:
ירידה בלחץ הדם (dose dependent)
הפרעות קצב
בלבול וחוסר התמצאות בסביבה
לרינגוספזם
פחות מ־1%:
Malignant hyperthermia - מצב אקוטי מסכן חיים
אורגנון

| --- | --- |

אורגנון משנת 1570
 הקטגוריות  Posterior Analytics  Topics  Prior Analytics  De Interpretatione  Sophistical Refutations 
 מידע כללי
 מאת:  אריסטו 
 שפת המקור:  יוונית עתיקה 
 נושא:  הלוגיקה של אריסטו 
 
אורגנון
האורגנון (ביוונית όργανον, דהיינו "כלי"), הוא השם שניתן על ידי אנדוניקוס ואלכסנדר מאפרודיסיאס לכתבים של אריסטו והאסכולה הפריפטטית, וכללה את החיבורים המניחים את יסודות הלוגיקה האריסטוטלית. בעברית של ימי הביניים כונה הספר "כל מלאכת ההגיון". לספרים אלו נספחה בימי הביניים הקדמתו של פורפיריוס הצורי (234-305?), שנקראה בפשטות ה"מבוא" ושולבה לפני הקטגוריות.
הרכב האורגנון

במהדורה היוונית המקובלת של כתבי אריסטו, מהדורתו של עמנואל בקר, כולל האורגנון האריסטוטלי שישה חיבורים:
הקטגוריות (Κατηγορίαι), הממיין את המציאות לכעשר קטגוריות: "עצם" ותשעה מקרים: כמות, איכות, יחסות, מקום, זמן, מצב, קניין, פעילות, והתפעלות. בנוסף החיבור עוסק בקצרה במספר נושאים שלא קשורים ישירות לקטגוריזציה: שמות רבי-משמעות, סוגים של הפכים, סוגים של קדימות וסימולטניות, וסוגים של שינוי.
על הפירוש (Περὶ Ἑρμηνείας), בו מפרט אריסטו את דרכי תקפותם הפורמלית של משפטים, בוחן את דרכי השכנוע, את ההחברים הרטוריים ואת האמצעים הרטוריים.
האנליטיקה שמלכתחילה (Ἀναλυτικὰ Πρότερα), בו מפתח אריסטו את הסילוגיזם (היקש) שלו לתקפותם של היקשים לוגיים.
האנליטיקה שבדיעבד (Ἀναλυτικὰ Ὕστερα), מכיל את הלוגיקה של המדע לפי אריסטו, ובו משרטט אריסטו תמונת מצב אידיאלית שבה כל חקירת כל ענף של מדע תתחיל בבירור האקסיומות והעקרונות המיוחדות לו, ובהגדרות של המושאים הנחקרים, ואז תבוא ההוכחה, באמצעות היקשים, שתכונות מסוימות שייכות בהכרח לתחום הנידון.
טופיקה (Τοπικά), העוסק באומנות הדיאלקטיקה בין שני מתדיינים.
התנצחויות סופיסטיות (Σοφιστικοὶ Ἔλεγχοι), העוסק בסיווגם של כשלים לוגיים.
סידור החיבורים לא נקבע על ידי אריסטו עצמו, והוא לא מבטא את סדר חיבורם. הסידור נקבע על ידי תיאופרסטוס, עמיתו של אריסטו, על פי שיקולים מבניים ופדגוגיים. למעשה יש סבירות גבוהה שהחיבורים הועלו על הכתב על ידי תלמידיו של אריסטו על בסיס סיכומים של הרצאותיו.
חיבורי האורגנון, ובייחוד ה"מבוא" והקטגוריות, קשורים לרעיונות שאריסטו מפתח במטאפיזיקה שלו, אך ספרו על הנושא שהוא ארוך יחסית לא נחשב לחלק מן האורגנון.
בימי הביניים, בעיקר אצל הפילוסופים הערביים, ובהשפעתם גם אצל הפילוסופים היהודיים והסכולסטיקנים, הכיל האורגנון תשעה ספרים, ואלו שמותיהם בעברית של ימי הביניים (גם הם, בהשפעת השמות הערביים), בהשוואה לשמותיהם המקוריים: א. המבוא של פורפוריוס; ב. ספר המאמרות (הקטגוריות, Categories); ג. ספר המליצה (On Interpretation); ד. ספר ההיקש (האנליטיקה שמלכתחילה, Prior Analytics); ה. ספר המופת (האנליטיקה שבדיעבד, Posterior Analytics); ו. ספר הניצוח (דיאלקטיקה, Topics); ז. ספר ההטעאה (Sophistical Refutations); ח. ספר ההלצה (רטוריקה, Rhetoric; ט. ספר השיר (פואטיקה, Poetics).
תפוצתו של האורגנון וחיבורים סביבו

הלוגיקה האריסטוטלית נתפסה כדיסציפלינה פילוסופית ואוניברסלית, שנוסדה מחוץ לגבולותיה של דת כלשהי או מערכת אמונות. היא נלמדה בימי הביניים בערבית, בלטינית ובעברית, והחכמים המוסמכים שבה היו יוונים ורומיים, מוסלמים, נוצרים ויהודים. גם הוגים שהתנגדו לפילוסופיה אימצו במקרים רבים את האורגנון והלוגיקה שהוא כולל.
תרגומו הלטיני השלם של בואתיוס למכלול חיבוריו של אריסטו בנושא לוגיקה היה הטקסט היחיד של אריסטו שעמד לרשות קוראי הלטינית באירופה עד המאה ה-12.
שמות הספרים שבאורגנון נזכרים בין היתר על ידי אל-פאראבי, רבי יהודה הלוי, הרמב"ם, שם טוב בן יוסף אבן פלקירה, משה ריאטי ועוד.
הפילוסופים האריסטוטליים בימי הביניים כתבו ביאורים וקיצורים לאורגנון. בין המפורסמים שבהם הם "מילות הגיון" של הרמב"ם, וקיצור ו"ביאור אמצעי" של אבן רושד. חלק מחיבורים אלו של אבן רושד תורגמו לעברית בימי הביניים, ויצאו לאור על ידי האקדמיה האמריקאית של ימי הביניים בשנת 1969, בעריכת חיים דוידסון.
גם רמח"ל, בראשיתה של העת החדשה, כתב תקציר משלו לאורגנון, בשם "ספר ההגיון".
לקריאה נוספת

אבירם רביצקי, לוגיקה אריסטוטלית ומתודולוגיה תלמודית, מאנגס, ירושלים 2009
הערות שוליים

↑  למשמעותה הפילוסופית של הכללת הרטוריקה והפואטיקה בספרי ההגיון, ראו צבי וולפסון, המחשבה היהודית בימי הביניים, עמודים 167-168
↑  האנציקלופדיה של הייסטינגס, IX, עמוד 880
↑  הכוזרי, ה, יב
↑  מילות ההגיון שער י ויד
↑  ראשית חכמה, עמוד 37 והלאה
↑  מקדש מעט, א, ג
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007520678405171  PLWABN: 9810637129605606  BNE: XX1867751  BnF: cb122452680 (data)  GND: 4246253-8  LCCN: n84192285  NLA: 51643774  NSK: 000350200  SUDOC: 027573648  VcBA: 492/4020  VIAF: 182288392   WorldCat (עם VIAF): 182288392
אל-נאיר

| --- | --- |
   
 מיקומו של אל-נאיר בקבוצת עגור
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  עגור
 שמות נוספים:  α בעגור, גליזה 848.2
 סוג:  תת-ענק כחול
 בהירות נראית:  1.73
 סיווג ספקטרלי:  B7 IV
 עלייה ישרה:  22ʰ 08ᵐ 14.0ˢ מילי-שניות קשת בשנה
 נטייה:  ‏39.5″ ‏57′ ‏46°‏- מילי-שניות קשת בשנה
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  0.72-
 מרחק:  101  שנות אור 30.97  פארסק
 רדיוס:  3.5 רדיוסי שמש
 מסה:  4 מסות שמש
 עוצמת הארה:  פי 165 מהשמש
 טמפרטורה:  13,500 K
 מהירות סיבוב:  236 ק"מ/שנייה
 מהירות רדיאלית:  10.9±1.7 קילומטר לשנייה
 היסט:  32.29±0.21 אלפיות של שניות קשת
 
אל-נאיר (בכתיב לועזי: Al-Nair) או α בעגור (נקרא גם גליזה 848.2) הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים עגור והוא אחד הכוכבים הבהירים בשמים. מקור שמו של הכוכב הוא מערבית, (النائر - אל-נאיר), קיצור של "אל נאיר אל דנב" - "הבהיר שבזנב" שכן קבוצת עגור נחשבה בחצי האי ערב לחלק האחורי של קבוצת דג דרומי ואל-נאיר ייצג חלק מזנב הדג.
תכונות

אל-נאיר הוא תת-ענק כחול, מטיפוס ספקטרלי B7 IV במרחק של 101 שנות אור עם טמפרטורה של 13,500 קלווין, מסה של כ-4 מסות שמש ורדיוס פי 3.5 מרדיוס השמש. בהירות נראיתו היא מדרגה 1.73 כך שהוא מאיר בעוצמה של פי 165 מעוצמת ההארה של השמש בתחום האור הנראה ופי 380 אם כוללים גם את התחום העל-סגול. לאל-נאיר מהירות סיבוב גבוהה ואופיינית לכוכבים מסוגו - 236 ק"מ לשנייה כך שהוא משלים סיבוב סביב עצמו בכ-18 שעות.
ספקטרום הפליטה של אל-נאיר הוא פשוט ביותר וכמעט ללא פסי בליעה ולכן מדידתו באמצעות ספקטרוסקופ מאפשרת את ניתוח הרכב החומר הבין-כוכבי בסביבת מערכת השמש.
אל-נאיר נמצא בשלבי סיום התכת המימן שבליבתו להליום והוא יוצא מהסדרה הראשית בתהליך של התקררות והתנפחות עד שיהפוך לענק אדום.
אזור ההימלאיה של הודו

המיקום של אזור מזרח הודו בהודו
אזור ההימלאיה של הודו (בהינדי: उत्तर भारत) כולל שנים ממדינות הודו: הימאצ'ל פרדש, ואוטראקהאנד וכן את טריטוריות האיחוד ג'אמו וקשמיר ולדאק.
חלק גדול מאספקת המים שמגיעה לאזורים נרחבים בתת-היבשת ההודית מגיעים במקור מאזור זה.
כמה מההרים הגבוהים ביותר על פני כדור הארץ נמצאים באזור זה.
לאורך השנים אירעו מספר מלחמות, סכסוכים והתקוממויות באזור ההימלאיה של הודו, ובמיוחד קשמיר.
ערים בולטות באזור ההימלאיה של הודו כוללות בין היתר את דרמסאלה, לה, דהראדון, ג'אמו, מנאלי, שימלה, וסרינגאר.
ראו גם

גאוגרפיה של הודו
איי קוקו

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס ההודי 
 קואורדינטות:  14°03′N 93°21′E﻿ / ﻿14.05°N 93.35°E﻿ / 14.05; 93.35
 שטח:  20.54 קילומטר רבוע
 נתונים מדיניים
 מדינה:  מיאנמר מיאנמר
 אוכלוסייה:  950
  (למפת מיאנמר מוגדלת) נייפידאו יאנגון מנדליי מוולמיין באגו פאטיין מוניווה מיקיטלה סיטווה תאילנד לאוס סין הודו בנ. בהוטן ים אנדמן  מפרץ תאילנד  איי אנדמן איי קוקו(למפת מיאנמר רגילה) נייפידאו יאנגון מנדליי מוולמיין באגו פאטיין מוניווה מיקיטלה סיטווה תאילנד לאוס סין הודו בנ. בהוטן ים אנדמן  מפרץ תאילנד  איי אנדמן איי קוקו
 
איי קוקו  הם קבוצת איים קטנה, במפרץ בנגל הצפון-מזרחי. מנהלית, הם חלק מהאזור האדמיניסטרטיבי יאנגון של מיאנמר. האיים ממוקמים 414 ק"מ דרומית ליאנגון (העיר). איי קוקו מורכבים  מ-5 איים, 4 על שונית קוקו הגדולה, ועוד אי בודד על שונית קוקו הקטנה. צפונית לאיי קוקו, שוכנים איי פרפריס השייכים אף הם למיאנמר, ומדרומם, האי לנדפול השייך להודו.
באיי קוקו הוקם בסיס מודיעין של הרפובליקה העממית של סין.