stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נתי רונאל
הערות שוליים

↑  רונאל נ' (1995), כשהכורסה קורסת: קבוצות לעזרה-עצמית, שיחות, 9(3), 221-227.
↑  רונאל, נ' (2000), תפיסת ההתמכרות כמחלה: מטאפורה בשרות ההחלמה, חברה ורווחה כ'(1), 83
↑  רונאל, נ' וגוטר, נ' (2003), ניידות על"ם: שירות יישוג (outreach) לבני נוער במצבי סיכון ומצוקה השוהים ברחוב, חברה ורווחה, כ"ג(1), 27-51.
↑  רונאל, נ' וגוטר, נ' (2003), מתנדבים בניידות על"ם: השפעת ההתנדבות למען בני נוער במצוקה על קהל היעד, חברה ורווחה, כ"ג(4), 435-454.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267120605171  BIBSYS: 15001283  CiNii: DA17840538  GND: 1068237988  ISNI: 0000 0000 7737 0000  LCCN: n00048460  NKC: utb2014829662  NTA: 392855801  VIAF: 72625715   WorldCat (עם VIAF): 72625715
נעמי שלו

| --- | --- |

נעמי שלו (2023)
 לידה:  31 באוקטובר 1976 (בת 47) אודסה, אוקראינה הסובייטית
 תאריך עלייה:  1992
 לאום:  ישראלית
 מקום לימודים:  המכון הטכנולוגי חולון
 תחום יצירה:  קולאז'ים
 אתר רשמי
נעמי שלו (Naomi Shalev; נולדה ב-31 באוקטובר 1976) היא אמנית ישראלית המתמחה בעבודות קולאז'.
ביוגרפיה

שלו נולדה באודסה (אוקראינה), ועלתה עם משפחתה ארצה בשנת 1992. המשפחה השתקעה בחיפה, שם סיימה שלו בהצטיינות את תיכון ויצו במגמת אמנות פלסטית. היא החלה ללמוד הנדסת תעשייה וניהול בטכניון, אך אחרי שנתיים וחצי עזבה ועברה ללמוד במכון הטכנולוגי בחולון, ובשנת 2004 סיימה בהצטיינות את הלימודים בפקולטה לעיצוב ואמנות.
לאחר לימודיה עבדה שלו כעצמאית בתחום העיצוב הגרפי, אך עם התפתחות הקריירה שלה כקולאז'יסטית היא זנחה את העיצוב הגרפי וכיום היא מתמקדת ביצירת קולאז'ים.
שלו מתגוררת בחיפה.
קריירה אומנותית

העיסוק של שלו בקולאז'ים התחיל בסוף שנות ה-90, כאשר קיבלה מחבר אוסף מגזינים שלא נזקק להם יותר. מאחר שלא ידעה מה לעשות עם העיתונים, התחילה שלו לגזור תמונות ולחבר אותן בקומפוזיציות מצחיקות ויצרה קולאז'ים סוריאליסטיים. העיסוק נהפך לתחביב, ועם הזמן חיפשה דרכים לעשות קומפוזיציות גדולות יותר וכך נולדה הטכניקה שבה היא עובדת: שימוש בגזירים של דפי עיתון במקום במברשת וצבעים – ציור באמצעות עיתונים.
הדיוק, הסדר והתכנון הם חלק חשוב בעבודתה של שלו. תהליך היצירה מתחיל בהכנת סקיצה המבוססת על תמונה או מומצאת מהדמיון בגודל הסופי של היצירה. על גבי הרישום בונה שלו את הקולאז׳ כשכבה עצמאית שאינה מודבקת לנייר. היא משתמשת במאגר של גזירי עיתונים הממוינים לתת-גוונים מדויקים. בהתבוננות מקרוב בתמונה הסופית אפשר להבחין בפיסות שהיא מחברת זו לזו, אך הרושם המתקבל הוא שהיא מציירת ציור. לעיתים שלו משלבת בעבודותיה גם נגיעות אקריליק וטושים.
רבים מהקולז'ים של שלו הם דיוקנאות של דמות אחת או שתיים, ובכלל זה דמותה שלה, מה שמאפשר לה לבחון את השינויים שחלים בה עם הזמן. לא מדובר בדיוקנאות סתם, לשם אסתטיקה נטו, שכן שלו משתמשת בדיוקנאות ככלי להבעת רגשות ומחשבות. מבחינתה זו הדרך לספר סיפור. הסיפור הוא הסיבה האמיתית ליצירה, ואילו הדיוקן הוא המדיום שבאמצעותו מסופר הסיפור. הסיפורים ששלו מספרת הם מאוד אישיים ואפילו אינטימיים.
לכאורה הדיוקנאות ששלו יוצרת הם ריאליסטיים, אבל במקרים רבים היא יוצאת מתמונה מציאותית, מעבדת אותה ויוצרת מציאות חדשה, פרי דמיונה. שלו מעידה שכמו לכל אדם גם לה יש הרבה רצונות לא ממומשים, ועבודותיה מאפשרות לה ליצור מציאות חדשה, עשירה יותר ומספקת יותר, "מציאות שבה יש לה שליטה על איך שהדברים ייראו, יתנהלו ויתפתחו".
בעבודותיה של שלו אפשר למצוא מספר סדרות, ובהן:
Not a self portrait – בסדרה זו השתמשה שלו בדמותה שלה כבסיס לדמות גברית דמיונית. הדמות אינה חד-משמעית ולכן מעוררת תהייה, על זהות, על גוף ואולי על מיניות.
Foolish dreams – בסדרה זו מתגברת שלו על התסכול מכך שיש דברים שלעולם לא יתגשמו וסיטואציות שלא יקרו במציאות באמצעות יצירת דימוי ויזואלי, מעין "צילום מזויף", המאפשר לה ליהנות ממנו בדיוק כמו שאנחנו נהנים מצילומים של אירועים אמיתיים מהעבר.
I hate Reality. It sucks – הסדרה עוסקת בפער בין העולם הפרטי של היוצרת – עולם יפה, מגוון, תוסס, פרוע – לבין האפרוריות של המציאות הפיזית היומיומית, פער שמוציא את שלו מדעתה. רוב הזמן היא משתדלת לצחוק על מה שמציק לה, כדי לא לבכות. רוב הזמן היא מצליחה.
I-space – בסדרה זו סותרת שלו את התפיסה שהפכים נמשכים זה לזה. שהם משלימים זה את זה. כל המחשבות שלה הן רק על הזהה.
Amusing Physics – בסדרה זו משלבת שלו דברים כתובים לצד הקולאז'. הטקסט הוא יצירה כתובה בפני עצמה, ואינו מסביר את היצירה הוויזואלית, אלא מכניס את הצופה להלך הרוח הבועט והביקורתי שלה על המציאות.
Miserable Life = cool Art – סדרה המשתמשת בסבל ובעצב כחומר ליצירה, מה שמעניק להם משמעות חדשה, טעונה יותר וכלל-אנושית יותר.
Ghosts of Magnificence – סדרה שעוסקת ביופי שבחורבן ובוחנת היבטים של זיכרון (שהוא מכאיב ויקר ערך בו־זמנית) ואת ההבדל בין זיכרון לדמיון, שכן שניהם לא מוחשיים באותה מידה.
תערוכות > תערוכות יחיד

2021
"בציפייה למעבר" – הגלריה העירונית, קצרין
2020
"גוזרות ומדביקות" – גלריית "סימן שאלה", קיבוץ עמיר
2019
"תחתונים" – גלריה ND, רמת גן
תערוכת מכירה – חלל תצוגה בקיבוץ חניתה
תערוכות > תערוכות קבוצתיות

2023
"פיסת עולם" – גלריה "ארטורה", כפר מונש, עמק חפר
"מחוץ לקופסה" – גלריית רחוב, יפו העתיקה (במסגרת המיזם “ARTiq”)
2022
"Daddy Issues" – Pan gallery, תל אביב
"מחוץ לקופסה" – גלריית רחוב, יפו העתיקה (במסגרת המיזם “ARTiq”)
2020
“We see you 2” – “Ailrons”, תל אביב. במסגרת מיזם התרמה חברתי
"מחוץ לקופסה" – גלריית רחוב, יפו העתיקה (במסגרת המיזם “ARTiq”)
"דיוקן מעבר ומעבר" – הגלריה העירונית, רחובות
2019
"שמלה – סימלה" – גלריית אגריפס, ירושלים
"מחוץ לקופסה" – גלריית רחוב, יפו העתיקה (במסגרת המיזם “ARTiq”)”
"עבודות של אחרים אני אוהב יותר" – סטודיו פתוח של דן זהבי, חיפה
2018
" פוליטיקלי קורקט" – הגלריה המרכזית של עין הוד
"זמן אישה" – בית יד לבנים, חיפה
"הבתים הפתוחים" – במסגרת פסטיבל בת גלים, חיפה
2017
"אמנות ישראלית עד 2018 ש"ח" – גלריה חנינא, תל אביב
2015
"מטקות הכי ישראלי" – האוניברסיטה העברית, ירושלים
2014
"עשויים לעילא" – מרכז עמיעד, יפו
"2014" – גלריית "מגדלור", יפו
תערוכה בינלאומית "כעבור 20 שנה" – בית הצייר המרכזי, מוסקבה, (רוסיה)
תערוכת "אמנות ישראלית" של בנק הפועלים – הסניף הראשי, תל אביב
פרסים והערכה

Special Collection 2019 – של מגזין האמנות הדיגיטלי "44 Degrees", (2019)
תעודת כבוד בקטגוריית "אמן מקצועי" – LICC תחרות אמנות בינלאומית בלונדון, (2015)
הערות שוליים

1 2 3  כתבה של שולמית וינשטיין ישראל ב"שלולית – מגזין שכולו אמנות", 27 במרץ 2022.
1 2 3  מתוך העמוד של נעמי שלו באתר KOOKOO.
1 2  "פיסת עולם – ארבע דרכים באמנות הקולאז'" באתר ארטורה.
↑  מתוך אתר bidspirit.
נעמי שלו, Having fun with my mom in the nightclub
קולאז', 118X110 ס"מ, 2021
נעמי שלו, עבודה מתוך הסדרה "החיבוק" (The hug)
קולאז', 70X64 ס"מ, 2019
נעמי שלו, Brother’s portrait, מתוך הסדרה "אחים" (Brothers)
קולאז', 115X77 ס"מ, 2017
נירית דודוביץ

| --- | --- |

 לידה:  10 ביוני 1971 (בת 53) ירושלים, ישראל ישראל
 עיסוק:  פיזיקאית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב  מכון ויצמן למדע
 מנחה לדוקטורט:  ירון זילברברג
 מוסדות:  מכון ויצמן למדע
 פרסים והוקרה:  פרס ויצמן למחקר במדעים מדויקים (2021) 
 תרומות עיקריות
 חקר הפיזיקה של אטו-שניות: ספקטרוסקופיית הרמוניות גבוהות, ספקטרוסקופיית פוטו-יוניזציה, הולוגרפיה פוטו-אלקטרונית
נירית דודוביץ (נולדה ב-10 ביוני 1971) היא פיזיקאית ישראלית ופרופסור מן המניין במכון ויצמן למדע, המכהנת כראש המחלקה לפיזיקה של מערכות מורכבות. כלת פרס ויצמן למחקרים במדעים מדויקים לשנת 2021, מומחית לפיזיקה של אטו-שניות.
ביוגרפיה

דודוביץ נולדה בירושלים בשם נירית פרניק, בת לארנולד ואסתר. אביה היה פיזיקאי במרכז למחקר גרעיני שורק.
שירתה בצה"ל בחיל המודיעין בשנים 1989–1993. לאחר שחרורה החלה בלימודי תואר ראשון בפיזיקה ובמדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב, אותם השלימה בהצטיינות בשנת 1996. בשנה האחרונה ללימודי התואר שימשה כעוזרת מחקר של פרופ' שמואל שטריקמן.
לאחר מכן עברה למכון ויצמן למדע ללימודי תואר שני בפיזיקה, בהנחייתו של פרופ' אשר פריזם, ובשנת 1999 המשיכה ללימודי תואר שלישי בהנחיית פרופ' ירון זילברברג. עבודת הדוקטורט שלה, שנשאה את הכותרת "שליטה קוהרנטית קוונטית באמצעות פולסי לייזר מעוצבים", הוגשה בשנת 2004.
עם סיום הדוקטורט יצאה דודוביץ לקנדה, והייתה עמיתה בתר-דוקטורית במרכז המחקר הלאומי באוטווה בהנחיית פרופ' פול קורקם, אבי תחום הפיזיקה של אטו-שניות. עם שובה לישראל בשנת 2007 התקבלה דודוביץ כחברת סגל בדרגת מרצה בכירה במכון ויצמן, וזכתה במלגת אלון לחוקרים צעירים מצטיינים. ב-2014 קודמה לדרגת פרופסור חבר, וב-2020 לפרופסור מן המניין.
בשנים 2019–2024 כיהנה דודוביץ בתפקיד האחראית על לימודי הפיזיקה במסגרת מדרשת פיינברג ובעבר כיהנה בשורה של ועדות פנימיות במכון ויצמן. ב-2024 מונתה לראש המחלקה לפיזיקה של מערכות מורכבות בפקולטה לפיזיקה.
מחקר

במרוצת השנים הוזמנה דודוביץ כדוברת לעשרות כנסים בינלאומיים, פרסמה כ-130 מאמרים (שצוטטו כ-8,000 פעמים) וכן רשומים לזכותה ארבעה פטנטים.
היא נמנית באופן תדיר עם הוועדות המארגנות של כנסים בינלאומיים העוסקים בתהליכים רב-פוטוניים, תופעות אולטרה-מהירות ואופטיקה. נוסף על כך, דודוביץ פעילה בקידום ובעידוד נשים במדע. במסגרת כך, היא יזמה וניהלה תוכנית לקידום תלמידות תיכון במקצועות מדעי הטבע וההנדסה, וכן נמנתה עם יוזמותיה של סדנה לקידום השילוב בין אימהות ומדע.
מחקר > ספקטרוסקופיית הרמוניות גבוהות

פיזיקה של אטו-שניות היא אוסף של תהליכים המאפשרים צפייה חיה בדינמיקה של אלקטרונים, מולקולות ומוצקים. התהליך המרכזי הנחקר במסגרת זו הוא יצירת הרמוניות גבוהות, במסגרתו ניתן לקבל מידע מדויק על תנועת האלקטרון במרחב ובזמן. תהליך זה, שהוסבר לראשונה באופן סמי-קלאסי על ידי פול קורקם, מתואר כעקירה של אלקטרון באמצעות שדה לייזר חזק בתדירות נמוכה (בתהליך של מנהור קוונטי) לאחריו מתרחשת תנועה של האלקטרון המיונן בחלל החופשי, ולבסוף התנגשות של האלקטרון ביון שממנו הוא נתלש. ההתנגשות, או הרקומבינציה, של האלקטרון, מלווה בפליטה של פוטונים המצויים בתחום העל-סגול הקיצוני (XUV).
קבוצתה של דודוביץ מפתחת כלים אחדים המשמשים לספקטרוסקופיה בסקאלה של אטו-שניות, בה האינטראקציה בין הפוטונים לאלקטרונים נדגמת באמצעות מספר שדות המסונכרנים ביניהם. האינטגרציה בין השדות מאפשרת את החקר התלת־ממדי של האינטראקציה על מורכבויותיה. באמצעים אלה ניתן להפריד בין הממדים המרחביים השונים של המערכת ובכך לשחזר את התכונות הדינמיות של האלקטרון.
מחקר > ספקטרוסקופיית פוטו-יוניזציה

יינון באמצעות פוטון יחיד מציע התבוננות ייחודית על תופעות קוונטו-מכניות בחומר, באמצעות הטלה של פונקציות הגל הקשורות על פונקציות הגל האלקטרוניות המיוננות אשר יכולות להיות מדומות באופן ניסיוני. התכונות המורכבות של פונקציית גל פוטו-אלקטרונית מוכתבות מכוח כלל השלבים באינטראקציה שבין האור והחומר: המצב ההתחלתי, תכונות הקרינה המייננת והפאזה המרוכבת שנצברת בעת המפגש בין האלקטרון והכוח הקולומבי.
קבוצתה של דודוביץ מפתחה מגוון שיטות בקרה ומדידה אשר נועדו לדגום את תהליך הפוטו-יוניזציה תוך שילוב טכניקות פיזיקליות מתחום האטו-שניות ואינטרפרומטריה בתחום העל-סגול הקיצוני. הפעלת שיטות אלה מאפשרת צפייה בדינמיקה אולטרה-מהירה שנובעת מפוטו-יוניזציה של מערכות אטומיות, אשר לא פוענחה באמצעים אחרים. כך, התאפשר לראשונה שחזור של פונקציית הגל האלקטרונית ממש ברגע יינונה, וזאת בתוך שבריר של מחזור אופטי יחיד; כמו כן, התאפשרה קביעתו של היסט הפאזה המוחלט הנובע מפיזור אלקטרון-יון.
מלבד זאת, פיתחה קבוצתה גישה חדשה המאפשרת לכוון את מצב הקיטוב של אור בתחום ה-XUV, שבו ישנה שורה של תופעות כיראליות שנותרו עלומות. ככלל, אפקטים כיראליים באים לידי ביטוי אך ורק במהלך אינטראקציה עם אור בעל קיטוב מעגלי, אלא שניתן לשלוט בקיטוב זה בצורה מלאה רק כאשר האור הוא בתחום האינפרה-אדום ובתחום האור הנראה (למשל, באמצעות גבישי שבירה כפולה). גישתה של דודוביץ משלבת שני מקורות נפרדים היוצרים הרמוניות גבוהות וקיטובם ניצב זה לזה. בקונפיגורציה ניתן לשלוט על העיכוב היחסי בין שני המקורות ועל יחס העוצמות ביניהם, כך שמתהווה מעין חיקוי של מדיום שבירה כפולה וניתן לבצע מדידות של תופעות כיראליות גם בתחום ה-XUV.
מחקר > הולוגרפיה פוטו-אלקטרונית

הולוגרפיה פוטו-אלקטרונית היא תהליך שמקורו בהתאבכות של שני מסלולים אלקטרוניים שנוצרו כתוצאה מיינון בשדה חזק. מחד, ברגע שהאלקטרון עובר יינון באמצעות מנגנון מנהור, הוא מואץ על ידי שדה הלייזר החזק, בצורה הקובעת את התנע הסופי שלו כך שהמסלול האלקטרוני משמש כאלומת ייחוס. מאידך, האלקטרון עשוי גם להתפזר מפני היון, ומסלול זה משמש כאלומת סיגנל. תבנית ההתאבכות ההולוגרפית של שני המסלולים הללו נצפית בהתפלגות התנע של הפוטו-אלקטרון.
על ידי הוספת שדה חלש הנושא את תדירות ההרמוניה השנייה של שדה הלייזר המקורי, קבוצתה של דודוביץ יוצרת הפרעה בתכונותיה הזמניות של ההולוגרמה ומכך ניתן להסיק את התפקידים הנפרדים של זמן היינון ושל הדינמיקה האלקטרונית ברצף. גישה זו מאפשרת את שחזור הדינמיקה המצויה בבסיסה של ההולוגרמה ומעבר לכך ניתנת ליישום במגוון רחב של תופעות שדה חזק בסקאלת האטו-שניות.
פרסים והוקרה

פרס גד רשף להצטיינות במחקר, מטעם מכון ויצמן למדע (2003)
פרס הכנסת לסטודנטים מצטיינים (2003)
פרס קרן כורפס להישגים מצוינים (2003)
מלגת רוטשילד (2004)
מלגת ויצמן לבתר-דוקטורנטיות (2004)
מלגה NSREC לחוקרת אורחת (2005)
מלגת אלון לחוקרים צעירים מצטיינים (2008)
פרס IUPAP לחוקר צעיר (2012)
פרס האגודה הישראלית לפיזיקה לחוקר צעיר (2012)
פרס קריל מטעם קרן וולף (2013)
מלגת ERC מטעם מועצת המחקר של האיחוד האירופי (2013, 2019)
חברת האקדמיה הצעירה הישראלית (2015)
חברת האגודה האמריקאית לפיזיקה (2016)
פרס ברונו (2017)
פרס קימל למחקר חדשני (2017)
מלגת ERC מטעם מועצת המחקר של האיחוד האירופי (2013)
פרס ויצמן למדעים מדויקים, מטעם עיריית תל אביב יפו (2021)
עמיתת החברה הישראלית לפיזיקה (2024)
חיים אישיים

דודוביץ נשואה לבועז ואם לשלושה.
הערות שוליים

↑  ארנולד פרניק ז"ל, באתר אבלים, ‏4 ביולי 2021
1 2  דינה חלוץ, פרופ' נירית דודוביץ', זוכת פרס ויצמן למדעים מדויקים, סוגרת מעגל, באתר ynet, 26 בדצמבר 2021
↑  Weizmann Institute, X (לשעבר טוויטר), ‏1 בפברואר 2024
↑  Nirit Dudovich's Lab for Attosecond Science, מכון ויצמן למדע
↑  ליידי גלובס מציג: 50 המשפיעות 2019 - פרופ’ נירית דודוביץ, באתר גלובס, 12 בספטמבר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012461875205171  ORCID: 0000-0003-4996-4743  SUDOC: 263347915  VIAF: 7367169639251396580003   WorldCat (עם VIAF): 7367169639251396580003
עידן אלרום

| --- | --- |

 לידה:  19 ביוני 1982 (בן 42) חיפה
 מדינה:  ישראל
 תפקיד:  מנכ"ל קבוצת וואלה! תקשורת
עידן אלרום (נולד ב-19 ביוני 1982) הוא מנהל ישראלי, מנכ"ל חברת וואלה! תקשורת, המפעילה בין היתר את אתר התוכן והחדשות וואלה!.
ביוגרפיה

אלרום נולד בשנת 1982 בחיפה, וגדל בתל אביב-יפו. הוא שירת בצה"ל כקצין ושימש כראש מדור מילואים. הוא רב-סרן במילואים.
קריירה

לאחר שירותו הצבאי הקים אלרום אתר אינטרנט הפונה לחיילים משוחררים, והיה מעורב בהקמת מיזם נוסף לשיתוף נסיעות חברתי בשם Pick App. את אתר החיילים מכר בשנת 2014, ובאותה שנה הצטרף לגלובס, בה שימש כמנכ"ל פלטפורמת המסחר הפיננסי המקוון של הקבוצה.
בתפקידו הבא, באוקטובר 2015, מונה לסמנכ"ל משרד הפרסום יהושע\TBWA ולמנכ"ל TBWA Digital.
בתפקידו הבא שימש כסמנכ"ל השיווק וכמשנה למנכ"ל במאקו מקבוצת קשת 12, אליה הגיע ב-2017 בתקופה בה נערכו גופי השידור לפיצול הערוץ השני, וקיבל את האחריות לשיווק וקידום מיזמי הדיגיטל ונכסי הקבוצה השונים, לצד ניהול קידום תוכניות קשת בדיגיטל.
בתחילת שנת 2022 מונה למנכ"ל קבוצת וואלה! תקשורת. בחודשים הראשונים לתפקידו ביצע מספר שינויים ארגוניים ועסקיים ובהם צירוף סמנכ"לית ומנהלת הפקה כחברות הנהלה, והקמת ערוץ טלוויזיה בשם "וואלה פלוס".
הערות שוליים

1 2  משה בנימין, תחל שנה ומינוייה ביהושע: חזקוש ישורון ואבישי קשת מצטרפים - עידן אלרום מונה לסמנכ"ל הדיגיטל, באתר אייס, 6 באוקטובר 2015
↑  משה בנימין, מבאומן ויהושע: mako מתכוננת לפיצול עם גיוסים מענף הפרסום, באתר אייס, 16 באוקטובר 2017
↑  עידן אלרום מונה לתפקיד מנכ"ל וואלה! ויעזוב את קבוצת קשת, באתר מעריב אונליין, 17 באוקטובר 2021
↑  מנכ"ל וואלה החדש בשינויים בהנהלת החברה, באתר אייס, 16 בינואר 2022
↑  ענת ביין-לובוביץ', ‏נערכים לשוק התקשורת החדש: וואלה ו-ynet ישיקו ערוצי טלוויזיה, באתר גלובס, 17 במאי 2022
נירית טקלה

אין תמונה חופשית
נירית טקלה (נולדה ב-1985) היא אמנית ישראלית, מהאמניות הבולטות בדור הצעיר של אמני ישראל, ובפרט אמניות ואמנים יוצאי אתיופיה הפועלים בישראל. זוכת פרס האמן הצעיר מטעם משרד התרבות והספורט, לשנת 2019. ציוריה נרכשו בין היתר על ידי מוזיאון ישראל, מוזיאון תל אביב ועל ידי אספנים בולטים בישראל ובעולם.
ביוגרפיה

טקלה נולדה בכפר קונזלה שבאתיופיה. אביה היה חקלאי שעסק גם באריגת בדים ואמה יצרה בבית סלים צבעוניים קלועים מקש. בגיל שש עלתה עם משפחתה לישראל במסגרת מבצע שלמה, ושוכנה במרכז קליטה ברחובות. לאחר כשנה עברה עם משפחתה לאופקים. היא למדה בבית ספר יסודי ממלכתי־דתי ובתיכון למדה באולפנה לבנות בהתנחלות עפרה. כשהשתחררה מהשירות הצבאי עבדה כשנה וחצי במפעל לייצור שבבים ביבנה.
בשנת 2011 החלה את לימודיה בשנקר וב-2015 סיימה אותם בהצטיינות. בתערוכת הגמר שלה בשנקר הציגה טקלה חמישה ציורים גדולים (2.50 על 1.80). ארבעה מהם נרכשו מיידית בידי אספן האמנות סרג' תירוש. במקביל זכתה למלגת יצירה מידי אספן אחר. ב-2017 זכתה ב"פרס הפטיש" של סותבי'ס בחממת האמנים הצעירים ביריד האמנות "צבע טרי", על ציורה "שבת אחרי תפילה". הייתה זאת הפעם הראשונה שפרס זה הוענק ליצירת אמנות שהיא ציור. בנימוקי השופטים נכתב: "נירית טקלה קושרת את הביוגרפיה הפרטית של משפחתה וסיפור מאבקי העדה האתיופית לציור מרגש ורב הבעה. ציוריה הם פואטיים וסימבוליים, תוך שימוש מדויק בשפה אישית שפיתחה של צבע וקומפוזיציה". בהמשך נמכרה היצירה במכירה פומבית בינלאומית של סותבי'ס.
ב-2018 השתתפה בתוכנית שהות־אמן באדיס אבבה, אתיופיה שם עבדה ויצרה במשך חודשיים. בשנת 2019 זכתה בפרס האמן הצעיר מטעם משרד התרבות והספורט.
בשנת 2023 נערכה במוזיאון הנגב לאמנות התערוכה נירית טקלה: כרומטיק, תערוכת יחיד מוזיאלית ראשונה לאמנית שאצר רון ברטוש. התערוכה וקטלוג התערוכה שנלווה לה, הציגו מבט מקיף על העשור הראשון ליצירתה של טקלה.
טקלה מתגוררת ויוצרת בתל אביב.
תערוכות יחיד

2023 - נירית טקלה: כרומטיק, מוזיאון הנגב לאמנות, באר שבע. אוצר: רון ברטוש
2018 - Flying with Angels, ב-Addis Fine Art Gallery, לונדון
2019 - גלריה חזי כהן, תל אביב, שלוש צפיות, אוצרות: חגית פלג רותם ושולמית נוס
2021 - THE SPACE BETWEEN US, ב-Addis Fine Art Gallery, לונדון.
מבחר תערוכות קבוצתיות

2014, "בוא לבת-ים" תערוכה קבוצתית במוזיאון בית ריבק בבת-ים. אוצר לארי אברמסון ויהושע סימון.
2016, מוזיאון ישראל, ירושלים, זום 2016: אמנים ישראלים צעירים – תערוכה קבוצתית. אוצרות: גילה לימון, טל בכלר תמנע זליגמן. 3 יוני – 28 אוקטובר, 2016
2016, מוזיאון הנגב לאמנות, באר שבע, מחנה ציור 2016 פעילים – תערוכה קבוצתית. אוצרים: דליה מנור ודוד וקשטיין. 14 ספטמבר – 12 נובמבר, 2016
2017, צבע טרי, היריד לאמנות עכשווית, תל אביב, חממת האמנים – תערוכה קבוצתית, 4 ינואר–28 מרץ 2017
2017, צבע טרי, היריד לאמנות עכשווית, תל אביב, שוות – תערוכה קבוצתית. אוצרות: שירלי ברוזה וקרן ברוזה, 4 ינואר – 28 מרץ 2017
2018, גלריה טרומפלדור - מרכז אמנות, באר שבע, 70 שנה: פרט – מדינה – תערוכה קבוצתית. אוצרת: כוכבה פטרמן-ליפשיץ, 21 יוני – 26 אוגוסט, 2018
2020 You Belong Here, c24 Gallery, New York, US. Curator: David C.Terry
2020-21, גלריה נסימה-לנדאו, תל אביב. מתח גבוה, תערוכה קבוצתית. אוצרת סוזן לנדאו. 20 בנובמבר 2021 – 15 בינואר 2021
ספרים וקטלוגים

רון ברטוש, נירית טקלה: כרומטיק, הוצאת מוזיאון הנגב לאמנות, באר שבע, 2023.
פרסים

פרס אמן צעיר מטעם משרד התרבות והספורט, 2019
"פרס הפטיש" של סותבי'ס בחממת האמנים הצעירים ביריד "צבע טרי" 2017
פרס ע"ש האמנית טלי סידי למצוינות אקדמית, מכללת שנקר, 2014
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7   ורד לי, "אני מציירת בגדול כי אני גם רואה את בני הקהילה האתיופית כמלאי עוצמה", באתר הארץ, 4 במאי 2019
↑  מערכת ערב רב, נירית טקלה זוכת "פרס הפטיש" של סותבי'ס 28 מרץ 2017
1 2  שמות הזוכים והזוכות בפרסי משרד התרבות לשנת 2019 | איגוד האמנים הפלסטיים, ‏2020-05-19
↑  Arttelling, כשאמנות והגירה נפגשים 3 אמניות ישראליות מציירות חיי מהגרים, 24 אוקטובר2021
1 2 3  Charles Moore, Artist Interview: Nirit Takele, Artis, ‏2020 (באנגלית)
↑  רון ברטוש, נירית טקלה: כרומטיק, באר שבע: מוזאון הנגב לאמנות, 2023, עמ' 12
↑  Ringler Rachel, The Grand Canvases of Nirit Takele’s Ethiopian-Israeli Experience January 16, 2019
↑  Charles Moore, artists Israel's Transformative Black Artists, 2020
↑  דקל טל "ייצוגים של גבריות: ישראלים יוצאי אתיופיה בראי האמנות החזותית" בתוך: טל דקל, אפרת ירדאי, אסתי עלמו וקסלר, שולה קשת (קשי (עורכות) (2017) הנזיר והאריה אמנות אתיופית חזותית עכשווית בישראל תל אביב, אחותי – למען נשים בישראל הוצאה לאור.
↑   שני ליטמן, מוזיאון ישראל ומוזיאון ת"א רכשו יצירות אמנות ישראלית עכשווית, באתר הארץ, 29 ביוני 2016
1 2  Addis Fine Art London The space between us | Nirit Takele, 8-31 October 2021
↑  Flying with Angels | 25 October - 17 November 2018, Addis Fine Art (באנגלית)
↑  רונית טסלר עדן- פסלת, נירית טקלה בגלריה חזי כהן, באתר מגזין פורטפוליו, ‏2019-01-01
↑  פרסי הצטיינות האמנית ע"ש טליה סידי ז"ל הוענקו ל-3 סטודנטים מהמחלקה לאמנות רב-תחומית על הישגיהם האקדמיים והיצירתיים, באתר מכללת שנקר, ‏18-11-2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012651248905171
נעמי הדס לידור

| --- | --- |

 לידה:  15 במאי 1951 (בת 73) נווה עמל, ישראל 
 ענף מדעי:  ריפוי בעיסוק, שיקום 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב  הקריה האקדמית אונו 
 
נעמי הדס לידור, (נולדה ב-14 במאי 1951), היא ד"ר לפילוסופיה (PhD) מהפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב ופרופ' חבר מהמל”ג בתחום מדעי החיים הרפואה והבריאות בקריה האקדמית אונו.
ביוגרפיה

נעמי הדס לידור נולדה במאי 1951 בשכונת נווה עמל בהרצליה להוריה, שרה (לבית קלוגהופט) ויצחק (לבית הנדלסמן) שעסקו כל חייהם בחינוך בתחומי הוראה, ניהול, הדרכת מורים ופיקוח. שרה ויצחק נולדו ביאסי שברומניה. עם תחילת מלחמת העולם השנייה, אליעזר, אביה של שרה, שהיה ציוני וחלם כל חייו לחיות בישראל, שלח אותה בגיל 14 עם אחותה הבכורה בת ה-16 לארץ עם עליית הנוער. אליעזר, אביה, נרצח בפוגרום ביאסי, ואמה ואחותה הצעירה הגיעו לארץ בסוף המלחמה. יצחק, הגיע לבדו בגיל 17 עם עליית הנוער לארץ. בתחילת חייהם בארץ עסקו שרה ויצחק בחקלאות ובהמשך התחתנו, למדו הוראה ובנו את ביתם בהרצליה.
חייה האישיים

נעמי היא בתם הבכורה של הוריה ולה אחות צעירה ב-5 שנים, ד"ר אורית דהן. נשואה בשנית משנת 1985 לד"ר רמי לידור הדס, כימאי אורגני במקצועו.
לנעמי שלשה ילדים: אמיר הבכור שלה ושל בעלה הראשון, מייק. נועה שהיא בתו של בן זוגה רמי, ובן שהוא בנם המשותף של נעמי ורמי מנישואיהם השניים.
לנעמי ורמי יש יחד 7 נכדים.
קריירה אקדמית

את השכלתה האקדמית רכשה נעמי באוניברסיטה תל אביב. היא בוגרת תואר ראשון בפילוסופיה וספרות עברית, למדה לימודי תעודה בריפוי בעיסוק, עשתה תואר שני בבריאות תעסוקתית בהתמחות בשיקום ובשנת 1998 קיבלה תואר דוקטור לפילוסופיה בפקולטה לרפואה. מחקרה עסק בבדיקת יעילות הטיפול הקוגניטיבי דינאמי באמצעות העשרה אינסטרומנטלית באוכלוסיית משתקמים המתמודדים עם מחלת הסכיזופרניה וחיים בקהילה.
בעברה, עם סיום לימודי התואר הראשון, עסקה 3 שנים במחקר שיריו של שאול טשרניחובסקי במכון כץ באוניברסיטת תל אביב בהנחייתו של פרופ' יוסף האפרתי. לאחר שסיימה את לימודי הריפוי בעיסוק עבדה 7 שנים בתחום השיקום המקצועי לאנשים עם מוגבלויות שונות והתמחתה באבחון תעסוקתי וקוגניטיבי על פי התיאוריה של פרופ' ראובן פוירשטיין. מאז, במשך למעלה מ-30 שנה, הקימה ולימדה בחוג לריפוי בעיסוק באוניברסיטת תל אביב את תחום השיקום והשילוב בקהילה, הקימה בו את מסלול לימודי התעודה בנושא ההתערבות הקוגניטיבית דינאמית שמבוססת על תורתו של פרופ' ראובן פוירשטיין ואת מסלול ההתמחות בבריאות הנפש בקהילה לתואר השני אותו ניהלה במשך 7 שנים. לאחר חקיקת חוק שיקום נכי נפש בקהילה בשנת 2000, הייתה נעמי היו"ר הראשון של המועצה הארצית לשיקום נכה הנפש בקהילה ויועצת שר הבריאות בין השנים 2001 ל-2006. בתפקידה האחרון באקדמיה ניהלה נעמי את "בית הספר הארצי לשיקום שילוב והחלמה בבריאות הנפש" בקריה האקדמית אונו ובנתה שם את ההתמחות בבריאות הנפש בקהילה בתואר השני במדעי הבריאות והשיקום בפקולטה למקצועות הבריאות.
פעילות בתחום השיקום בבריאות הנפש

פרופ' נעמי הדס לידור היא בין המובילים את תחום השיקום בבריאות הנפש בארץ. כבר בשנות ה-80 האמינה נעמי שאנשים המתמודדים עם מחלה נפשית יכולים להשתלב ולחיות חיים מלאים ומשמעותיים בקהילתם באם יינתנו להם התנאים המתאימים לכך ולשם זה פעלה רבות. בסוף שנות ה-80 הייתה נעמי, עם מספר חברים, ממקימי האגודה הישראלית לשיקום נכה הנפש בקהילה. האגודה הייתה פעילה בין השנים 1988-1995, קיימה שלושה כינוסים גדולים והוציאה ספר ראשון בעברית בנושא השיקום בבריאות הנפש, ספר שערכה ביחד עם פרופ' מקס לכמן והפסיכולוג חיים דויטש. נעמי שימשה כיו"ר האגודה באזור המרכז בין השנים 1990- 1995. פעילותה של האגודה הסתיימה עם תחילת העבודה על חקיקת "חוק שיקום נכה הנפש בקהילה" בשנת 2000.
עם חקיקת "חוק שיקום נכה הנפש בקהילה" מונתה פרופ' נעמי הדס לידור לתפקיד יו"ר המועצה הסטטוטורית הארצית לשיקום נכה הנפש בקהילה, הקימה אותה וניהלה אותה בין השנים 2001- 2006. בשנים אלו שימשה נעמי גם כיועצת שר הבריאות בנושא חוק השיקום. במועצה השתתפו נציגים של כל משרדי הממשלה במדינה, נציגי המקצועות העוסקים בשיקום בבריאות הנפש, נציגי המתמודדים בעצמם ומשפחותיהם, דבר שלפני כן לא היה מקובל בשום מועצה אחרת של משרד הבריאות. בשנים 2002- 2004 הקימה בכנסת ביחד עם שר הבריאות וחה"כ לשעבר, הרב נסים דהן, ושותפים נוספים, את השדולה לשילוב אנשים עם מוגבלות בחברה, השדולה שיזמה לראשונה בארץ את היום הבינלאומי לזכויות אנשים עם מוגבלות. ומדי שנה ביום זה כל ועדות הכנסת עסקו בנושאים הנוגעים לשילוב של אנשים עם מוגבלויות בחברה.