stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפועל חולון (כדורסל)
היסטוריה > העשור השני של המאה ה-21

אחרי העשור הקודם, שהיה ההפכפך ביותר בתולדות המועדון וכלל ירידה לליגה השלישית וזכייה בשני תארים, פתחה חולון את העשור השני של המאה ה-21 בעונה רעה, בה סיימה במקום ה-12 והאחרון אך לא ירדה ליגה בעקבות ניצחון 3–2 בסדרת הפלייאוף התחתון על עירוני נהריה.
ביולי 2011 הצטרף פיני גרשון לצוות הניהולי של הקבוצה, דן שמיר מונה למאמן ומוטי דניאל מונה למנכ"ל הקבוצה. לעוזרו של שמיר מונה אלעד חסין. עונת 2011/2012 נפתחה בטורניר גביע ווינר בו העפילה חולון לגמר אך הפסידה למכבי תל אביב 74–78. הקבוצה העפילה לחצי גמר גביע המדינה ולחצי גמר הפיינל פור, אך בשניהם הפסידה למכבי תל אביב.
במרץ 2013 עזב גרשון את תפקידו וכחודשיים אחר כך חזר מיקי דורסמן לקבוצה כמנהל מקצועי לאחר שקבוצת רכישה בראשות שלמה אייזיק קנתה את הקבוצה.
בקיץ 2013 עזב דן שמיר את אימון הקבוצה לטובת משרת עוזר מאמן בצסק"א מוסקבה ובמקומו מונה ליאור ליובין. במרץ 2014 התפטר ליובין מתפקידו עקב חוסר גיבוי מצד הקהל וחוסר היכולת של הקבוצה, שהייתה במשך כל העונה במרכז הטבלה, להתקדם לצמרת בהתאם לציפיות. אלעד חסין, שהיה עוזרם של שמיר וליובין, קודם לעמדת המאמן. הקבוצה סיימה את העונה הסדירה במקום השביעי והודחה על ידי הפועל ירושלים ברבע גמר הפלייאוף.
עונת 2014/2015 הייתה העונה האחרונה בה שיחקה הקבוצה באולם הפחים המיתולוגי. הקבוצה סיימה את העונה הסדירה במקום השלישי, אך הפסידה למכבי ראשון לציון ברבע הגמר. בסוף העונה עברה הבעלות על הקבוצה למיקי דורסמן.
את עונת 2015/2016 פתחה הקבוצה בהיכל טוטו חולון, אולמה הביתי החדש, אך לא הצליחה להגיע להישגים על המגרש וחודשיים לאחר פתיחת העונה מצאה עצמה במקום האחרון בטבלה. בסוף נובמבר 2015 פוטר חסין מאימון הקבוצה ובמקומו מונה דן שמיר לקדנציה השנייה שלו. לאחר מאבקי תחתית במשך רוב העונה הצליחה הקבוצה להינצל מירידת ליגה וסיימה את העונה במקום העשירי. בקיץ 2016, לאחר סכסוך בעלות מתוקשר, עברה הבעלות על הקבוצה לאנשי העסקים שלמה אייזיק ואיתן לנציאנו, בעוד דורסמן שמר על הבעלות על מחלקת הנוער של המועדון.
עונת 2016/2017 נפתחה בצל מאבקי הכוחות בהנהלת הקבוצה, אך במהלכה רשמה הקבוצה הישגים כמו הגעה לחצי גמר גביע המדינה (בו הפסידה להפועל ירושלים) וסיום העונה הסדירה במקום הראשון בטבלה, לראשונה מאז עונת 2007/08. הקבוצה הודחה בסופו של דבר ברבע גמר הפלייאוף לאחר הפסד 1–3 למכבי חיפה, הפעם הראשונה בתולדות ליגת העל בה הקבוצה שדורגה ראשונה בתום העונה הסדירה הודחה בפלייאוף על ידי המדורגת שמינית). השחקנים הבולטים בעונה זו היו קאליף וייאט (שקרע את הרצועה הצולבת בפברואר 2017 ולא שב לשחק בשאר העונה), טו הולוואי (שהחליף את וייאט), ג'יימס בל ודריון אטקינס.
בעונת 2017/2018 זכתה חולון בגביע המדינה לאחר שניצחה בגמר את מכבי תל אביב 86–84 מסל ניצחון של גלן רייס ג'וניור 1.6 שניות לסיום. בגמר הליגה הפסידה הקבוצה למכבי תל אביב 75–95. במהלך העונה שוחרר רייס לאחר שהכה את חברו לקבוצה גיא פניני לאחר הפסד להפועל גלבוע גליל, אך לאחר שחולון העפילה לפיינל פור הוחזר לקבוצה. הוא שיחק רק במשחק הגמר וקלע 14 נקודות, אך לא הצליח לעזור לקבוצתו לזכות באליפות.
בעונת 2018/2019 קבעה חולון שיא מועדון כאשר ניצחה ב-24 משחקים בעונה הסדירה, אך בפלייאוף הודחה ברבע הגמר על ידי מכבי ראשון לציון. חולון העפילה לחצי גמר גביע המדינה, שם הודחה על ידי הפועל ירושלים. באותה עונה רשמה חולון את הישג השיא שלה באירופה כאשר העפילה לחצי גמר היורופקאפ 2019, בו הפסידה לדינמו סאסארי (לאחר שנשרה מליגת האלופות בכדורסל). באותה עונה בלט בקבוצה קורי וולדן שנבחר לשחקן העונה בליגת העל בכדורסל.
השתתפות באירופה

הקבוצה החלה להשתתף במסגרות האירופיות בעונת 1985/1986 כאשר נטלה חלק בגביע קוראץ' ומאז השתתפה מספר פעמים בגביעי אירופה השונים. עם זאת, במספר מקרים לאורך השנים ויתרה הקבוצה על זכותה להשתתף במסגרות בין-לאומיות, בעיקר מסיבות כלכליות. לאחר שזכתה בכרטיס לגביע קוראץ' בתום עונת 1999/2000 ויתרה הקבוצה על זכותה לשחק במפעל בעונת 2000/01. ב-2008, לאחר זכייתה באליפות המדינה ויתרה חולון על השתתפות בגביע יול"ב,, וב-2009 לאחר זכייתה בגביע ויתרה הקבוצה על זכותה להשתתף ביורוצ'לנג'.
בעונת 2020/2021 השתתפה חולון בליגה הבלקנית וזכתה באליפות הליגה לאחר ניצחון על אקדמיק פלובדיב בגמר הפיינל פור שנערך בהיכל טוטו חולון.
להלן פירוט של השתתפות הקבוצה במסגרות אירופיות:
| שנה | מפעל | שלב | מאזן |
| --- | --- | --- | --- |
| 1985/1986 | גביע קוראץ' | הודחה בשלב המוקדמות הראשון על ידי אולימפיק אנטיב | 1–1 |
| 1986/1987 | גביע אירופה למחזיקות | הודחה בשלב המוקדמות השני על ידי וילרבאן | 1–1 |
| 1988/1989 | גביע קוראץ' | הודחה בשלב המוקדמות הראשון על ידי פנאתינאיקוס | 1–1 |
| 1989/1990 | גביע קוראץ' | סיימה במקום הרביעי בבית רבע הגמר | 4–5 |
| 1991/1992 | הגביע האירופי | הודחה בשלב המוקדמות השלישי על ידי הפועל גליל עליון | 2–2 |
| 1995/1996 | גביע קוראץ' | הודחה בשלב המוקדמות השני על ידי טים סיסטם בולוניה | 1–3 |
| 1996/1997 | גביע קוראץ' | סיימה במקום השלישי בשלב הבתים | 2–4 |
| 2012/2013 | יורוצ'לנג' | סיימה במקום הרביעי בשלב הבתים השני | 4–8 |
| 2017/2018 | ליגת האלופות בכדורסל | סיימה במקום השביעי בשלב הבתים | 3–11 |
| 2018/2019 | ליגת האלופות בכדורסל | סיימה במקום החמישי בשלב הבתים ונשרה ליורופקאפ | 7–7 |
| 2018/2019 | יורופקאפ | הודחה בחצי הגמר על ידי דינמו סאסארי | 2–4 |
| 2019/2020 | ליגת האלופות בכדורסל | סיימה את שלב הבתים במקום השישי | 6–8 |
| 2020/2021 | ליגת האלופות בכדורסל | הודחה ברבע הגמר על ידי סן פבלו בורגוס | 8–5 |
| 2020/2021 | הליגה הבלקנית בכדורסל | זכייה | 11–0 |
| 2021/2022 | ליגת האלופות בכדורסל | העפילה לפיינל פור וסיימה במקום ה-4 | 12–7 |
| 2022/2023 | ליגת האלופות בכדורסל | טופ 16 | 7–7 |
| 2023/2024 | ליגת האלופות בכדורסל | טופ 16 | 9–6 |
אולם

היכל טוטו חולון הוא אולם הבית של הקבוצה הממוקם במתחם פארק פרס בחולון. האולם נחנך בחודש מרץ 2015.
שטח המבנה בקומפלקס היכל הספורט הוא כ-13,000 מטר רבוע, וההיכל מכיל 5,500 מקומות ישיבה. המושבים באולם בצבע סגול. לאולם יש גם עתודת הרחבה של עוד מאות מקומות ישיבה לצורך גידול עתידי. לצד האולם המרכזי בקומפלקס, הוקם אולם רב תכליתי בשם "האנגר בפארק" בשטח של 1,200 מ"ר שרוצף בפרקט ומשמש כמגרש אימונים בהתעמלות וכאולם אירועים. ההיכל החליף את אולם הפחים כאולמה הביתי של הפועל חולון.
משחקה הרשמי הראשון של הפועל חולון באולם נערך בספטמבר 2015 במסגרת גביע ווינר סל, והחל מאוקטובר אותה שנה מארחת הקבוצה את משחקיה הביתיים במסגרת ליגת העל בכדורסל באולם.
סמל וצבע החולצה

הפועל חולון משחקת בתלבושת צהובה-סגולה שנתרמה במקור בעונת 1983/84 על ידי רוני מן, איש עסקים ישראלי שחי בלוס אנג'לס ואוהד הלוס אנג'לס לייקרס, אשר משחקת בתלבושת דומה. עד אז שיחקה הקבוצה בתלבושת אדומה-לבנה, כמו רוב קבוצות הפועל. בסמל המועדון משולב טיגריס מאז סוף שנות ה-90.
סמל המועדון עד סוף שנות ה-90
סמל המועדון עד שנת 2017
סמל המועדון בשנת 2017 לכבוד 70 שנים להקמת המועדון
סמל המועדון החל משנת 2017
תארים

זכייה (2): 2007/2008, 2021/2022
סגנות (3): 1953/1954, 1954/1955, 2017/2018
זכייה (2): 2008/2009, 2017/2018
סגנות (5): 1958/1959, 1960/1961, 1985/1986, 1990/1991, 1994/1995
סגנות (2): 2011/2012, 2020/2021
חצי גמר (1): 2021/2022
חצי גמר (1): 2018/2019
זכייה (1): 2020/2021
מלך הסלים בכל הזמנים

נכון לסיום עונת 2023/2024. השחקנים המודגשים עדיין פעילים
| # | שחקן | נקודות | הופעות | ממוצע למשחק |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | עופר אשד | 7495 | 323 | 23.2 |
| 2 | רמי צייג-ברק | 3470 | 257 | 13.5 |
| 3 | ישראל אלימלך | 3453 | 334 | 10.3 |
| 4 | ניב בוגין | 2774 | 264 | 10.5 |
| 5 | דזי בארמור | 2087 | 116 | 18 |
| 6 | מוטי דניאל | 1996 | 158 | 12.6 |
| 7 | שלומי הרוש | 1904 | 253 | 7.5 |
| 8 | אבי מאור | 1673 | 178 | 9.4 |
| 9 | צחי פלד | 1587 | 170 | 9.3 |
| 10 | אורי שטרן | 1566 | 84 | 18.6 |
| 11 | דני הדר | 1460 | 115 | 12.7 |
| 12 | מרסל חפץ | 1255 | 100 | 12.6 |
| 13 | מייק קרטר | 1180 | 109 | 10.8 |
| 14 | דייוויד הנדרסון | 1163 | 52 | 22.4 |
| 15 | גיא פניני | 1088 | 138 | 7.9 |
הישגים לפי עונות > הישגים בליגה

הפועל חולון זכתה באליפות המדינה בכדורסל לעונת 2007/2008 לאחר שניצחה את מכבי תל אביב 73–72 בגמר הפיינל פור בהיכל יד אליהו. הקבוצה זכתה באליפות בפעם השנייה בעונת 2021/2022, לאחר שניצחה את בני הרצליה 2–0.
חולון שיחקה 58 עונות בליגת העל (נכון לעונת 2023/24), שלישית אחרי מכבי תל אביב (70 עונות) והפועל תל אביב (60 עונות).
חולון סיימה את העונה הסדירה במקום הראשון פעמיים (2008, 2017) ובמקום השני שבע פעמים (1954, 1955, 1986, 1987, 1995, 2018, 2021).
נכון ל-2024, חולון השתתפה בפלייאוף ב-24 עונות, מתוכן העפילה 11 פעמים לחצי הגמר, עלתה שלוש פעמים לגמר הפלייאוף וזכתה באליפות פעמיים.
הישגים לפי עונות > הישגים בגביע

הפועל חולון הגיעה שש עשרה פעמים לחצי גמר גביע המדינה בכדורסל ושבע פעמים לגמר, וזכתה בו פעמיים.
תוצאות גמרי הגביע בהם השתתפה הקבוצה:
1958/1959: הפסד 47–53 למכבי תל אביב
1960/1961: הפסד 46–74 למכבי תל אביב
1985/1986: הפסד 86–90 למכבי תל אביב
1990/1991: הפסד 90–100 למכבי תל אביב
1994/1995: הפסד 77–88 לבני הרצליה
2008/2009: ניצחון 69–68 על מכבי חיפה
2017/2018 ניצחון 86–84 על מכבי תל אביב
מחלקות הנוער

מחלקות הנוער של הפועל חולון כוללות מעל ל-1,000 ילדים ובני נוער מרחבי העיר חולון. קבוצת הנוער של המועדון זכתה באליפות המדינה ב-1978 וב-1984 ובגביע המדינה ב-1978, 1979, 1986, 1995 וב-1996. קבוצת הנוער של המועדון משחקת, נכון ל-2024, בליגת העל בכדורסל לנוער, ומארחת את משחקיה באולם הפחים בעיר, שעד 2015 היה אולם הבית של הקבוצה.
שחקני עבר בולטים

ישראל אבישי גורדון
ישראל אורי קוקיה
ישראל איתי לב
ישראל מרסל חפץ
ישראל פרדי כהן
ישראל גוני יזרעאלי
ישראל יואב ספר
ישראל ישראל אלימלך
ישראל אבי מאור
ישראל עופר יעקובי
ישראל ניב בוגין
ישראל אליהו עמיאל
ישראל צחי פלד
ישראל מוטי דניאל
ישראל מורן רוט
ישראל משה מזרחי
ישראל חיים זלוטיקמן
ישראל שמואל זיסמן
ישראל עדי גורדון
ישראל עמוס פרישמן
ישראל דני הדר
ישראל אורי שטרן
ישראל רמי צייג
ישראל קובי בלול
ישראל אלי בלול
ישראל עופר אשד
ישראל עמית בן דוד
ישראל אדיר רוזנבלט
ישראל תומר אטלס
ישראל גיא קנטור
ישראל עדי פרג
ישראל עמוס קופפר-תובל
ישראל שלומי הרוש
ארצות הברית ישראל אייזק רוזפלט
ארצות הברית ישראל ארל ויליאמס
ארצות הברית ישראל ג'ו דאוסן
ארצות הברית ישראל ראין לקסר
ארצות הברית ישראל כריס ווטסון
ארצות הברית אלטון בראון
ארצות הברית דרק המילטון
ארצות הברית דרון וושינגטון
ארצות הברית דזי בארמור
ארצות הברית ג'ורג גילמור
ארצות הברית דרק המילטון
ארצות הברית דרון וושינגטון
ארצות הברית דזי בארמור
ארצות הברית ג'ורג גילמור
ארצות הברית בריאן טולברט
ישראל משה דניאל
ישראל גוני יזרעאלי
ארצות הברית אריק קמפבל
ארצות הברית שלטון ג'ונס
ארצות הברית פי ג'יי טאקר
ארצות הברית מייק קרטר
ארצות הברית צ'סטר סימונס
ארצות הברית קן בניסטר
ארצות הברית דייוויד ת'רדקיל
ארצות הברית  דייוויד הנדרסון
ארצות הברית  מילטון וואגנר
ארצות הברית טוני ווישאהם
ארצות הברית מאליק דיקסון
ארצות הברית גלן רייס ג'וניור
ארצות הברית ריצ'י דומאס
ארצות הברית ויל קלייברן
הרפובליקה הדומיניקנית לואיס פלורס
ארצות הברית טו הולוואי
ארצות הברית קורי וולדן
הערות שוליים

↑  משחק נוסף הסתיים בשוויון
↑  מנחם כהן, חתיכת היסטוריה: חוויות ממשחק ה-1,000 של הפועל חולון, באתר nrg‏, 20 בינואר 2011
↑  אורי שטרק, חולון רוצה לחדש ימיה כקדם, מעריב, 25 באפריל 1978
↑  אריה ליבנת, ליאור ליובין התפטר מהפועל חולון, אלעד חסין יחליפו, באתר הארץ, 18 במרץ 2014
↑  יעל שחרור, דן שמיר חתם לעונה וחצי בהפועל חולון, באתר ynet, 27 בנובמבר 2015
↑  ברק חקלאי, עשן לבן: הפועל חולון תעבור לאייזיק, באתר ynet, 5 ביולי 2016
↑  אור שקדי‏, גלן רייס ג'וניור היכה את גיא פניני ושוחרר מהפועל חולון: "היה לו רצח בעיניים", באתר וואלה, 9 באפריל 2018
↑  אייזיק נתן אור ירוק: רייס ג'וניור חוזר לחולון, באתר ONE‏, 7 ביוני 2018
↑  נבחרת מצטייני העונה בליגת ווינר סל, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, ‏15 ביוני 2021
↑  Star Lineup revealed, Bortolani Best Young Player, ליגת האלופות בכדורסל, ‏7 במאי 2023
↑  ג'ו רגלנד נבחר לחמישיית מצטייני העונה, באתר מנהלת הליגה, ‏27 במאי 2023
↑  סתיו איפרגן, בעקבות המצב הבטחוני: אמד קייבר סיים את דרכו בהפועל חולון, באתר ynet, 28 באוקטובר 2023
↑  סתיו איפרגן, רשמית: אמין נואה עוזב את הפועל חולון, באתר ynet, 2 בדצמבר 2023
↑  גביע אירופה לשיקולים כלכליים, באתר ynet, 2 ביולי 2000
↑  דנה סידי, חולון ויתרה על היול"ב, הבעלות עברה מדורסמן לטובי שוורץ, באתר ynet, 26 ביוני 2008
↑  אבי אורנן, מכבי חיפה לא תתמודד באירופה, הפועל ירושלים תקבל את מקומה ביורוקאפ, באתר nrg‏, 24 ביוני 2009
↑  אהרל'ה ויסברג‏, סודות מחדר ההלבשה: סיפורי התלבושות המוזרים בכדורסל הישראלי, באתר וואלה, 9 באוקטובר 2015
↑  הפועל חולון, קלעי כל הזמנים, באתר מנהלת הליגה
↑  אלופות ומחזיקות גביע הנוער בכל הזמנים, באתר ספסל
| ליגת האלופות בכדורסל 2024/2025 – שלב הבתים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| בית א'  ישראל הפועל חולון  בוסניה והרצגובינה איגוקאה  צרפת נאנטר  גרמניה ס.אוליבר וירצבורג | בית ב'  ספרד אוניקאחה מאלגה  בלגיה אוסטנדה  פולין קינג שצ'צ'ין  טורקיה פטקים ספור | בית ג'  ספרד לנובו טנריפה  טורקיה פינאר קרשיאקה  צרפת סן-קנטן  יוון קולוסוס רודוס | בית ד'  טורקיה גלאטסראיי  יוון פרומיתאס פטרס  גרמניה רסטה פכטה  צ'כיה נימבורק | בית ה'  יוון א.א.ק. אתונה  לטביה VEF ריגה  ישראל מכבי עירוני רמת גן  גרמניה טלקום בון | בית ו'  ליטא ריטאס וילנה  הונגריה פלקו סומבטהי  איטליה פלקנסטרו רג'אנה  פולין שלונסק ורוצלב | בית ז'  ספרד באסקט מנרסה  איטליה דרטונה באסקט  גרמניה ניינרס קמניץ  פורטוגל בנפיקה ליסבון | בית ח'  ספרד UCAM מורסיה  יוון פריסטרי אתונה  טורקיה מניסה  סרביה FMP בלגרד |  |  |  |  |  |  |
הפועל חולון, 1951
הפועל חולון בעונת 1999/2000: עומדים (מימין לשמאל) - ישראל לב (מאמן), עופר נעים, משה מזרחי, דושאן בוצ'בסקי, עופר פליישר, אלי בלול, רועי שידלצקי (עוזר מאמן). יושבים (מימין לשמאל) - רפי פלוצקי, מוטי דניאל, עמית בן-דוד, ג'ורג' גילמור, איתי לב, אור בן גורן, טיירון מייז.
נשיא מדינת ישראל ראובן ריבלין בפגישה עם שחקני הקבוצה לאחר זכייתה בגביע המדינה בכדורסל 2017/2018
היכל טוטו חולון, המשמש כאולמה הביתי של הקבוצה
משחק של הפועל חולון נגד מכבי ראשון לציון בהיכל הטוטו
מחלקת הנוער של הפועל חולון
היכל האחד במאי, הידוע בכינויו "אולם הפחים", שימש כאולמה הביתי של הפועל חולון בין השנים 1953–2015 וכיום משמש אולם הבית של מחלקת הנוער של המועדון
אלי נדלמן

| --- | --- |

 לידה:  20 בפברואר 1882 ורשה, האימפריה הרוסית 
 התאבד:  28 בדצמבר 1946 (בגיל 64) ניו יורק, ארצות הברית 
 
אלי נדלמן, באנגלית: Elie Nadelman (20 בפברואר 1882 - 28 בדצמבר 1946) היה פסל פולני-אמריקאי, מאסכולת פריז ואספן אמנות עממית.
שנים מוקדמות

נדלמן נולד למשפחה יהודית בוורשה 1882. הוא למד זמן קצר בורשה ולאחר מכן ביקר במינכן ב-1902, שם החל להתעניין בעתיקות קלאסיות. הוא התגורר בפריז בין השנים 1904 ל-1914, מעורב באופן הדוק עם האוונגרד, והציג בבסלון הסתיו בפריז מ-1905 עד 1908. תערוכת היחיד הראשונה שלו הייתה ב-1909 בפריז. שם הציג סדרה של ראשי נשים קלאסיים מגבס וברונזה וציורים קוביסטים. הציור הקוביסטי נרכש על ידי ליאו שטיין, שהביא את פיקאסו לסטודיו של נדלמן ב-1908. לעבודתו של נדלמן בתקופה מוקדמת זו (1905–12) הייתה חשיבות מכרעת בפיסול המודרני של תחילת המאה ה-20.
לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, הוא עבר לארצות הברית והפך לאזרח אמריקאי ב-1927. הוא נישא לגברת ויולה פלנרי, יורשת עשירה, ב-1920. הוא ואשתו הרכיבו אוסף גדול של אמנות עממית והקימו מוזיאון לאמנויות עממיות בריברדייל, ניו יורק ב-1925. עם זאת, הסגנון שלו היה לפעמים קלאסי, לפעמים דקורטיבי, ולפעמים סוג חדש של אמנות עממית אורבנית מתוחכמת. הוא ניסה ליצור מהדורות גדולות ולא יקרות של דמויות קטנות, פשוטות, קלאסיות. בסך הכל, נדלמן אסף אלפי יצירות אמנות עממית והוסיף אותן לאוסף העצום שלו.
שנים מוקדמות > השפל הגדול

משנות ה-20, ועד מותו, חי ועבד נדלמן בשכונת ריברדייל בברונקס.
כאשר עושרו נעלם בשפל הגדול, עבודותיו לא הצליחו לעניין את עולם האמנות. הוא לא קיבל הזמנות מלבד דיוקנאות. בשנת 1937 נמכר האוסף של המוזיאון לאמנויות עממיות לחברה ההיסטורית של ניו יורק.[2] הוא ערך את תערוכת היחיד האחרונה שלו ב-1930 (בפריז). ב-1935 רבים מדמויות הגבס ומגילופי העץ שלו נהרסו על ידי פועלים שנשלחו לשפץ את הסטודיו שלו. נדלמן שמר את כל עבודתיו שלפני 1935 בעליית הגג ובמרתף ביתו בריברדייל והשאיר אותה שם כדי שיתפוררו.
לאחר מותו, בריברדייל, ב-28 בדצמבר 1946, שוחזר הפסל שלו "דמות באוויר הפתוח", והוצג מחדש ברטרוספקטיבה ב-MOMA, ניו יורק. המוניטין שלו גדל מאז מותו, ועבודתו נמצאת במוזיאונים מרכזיים רבים והוא מוזכר בתולדות האמנות האמריקאית.
הערות שוליים

↑  Elie NADELMAN, Bureau d’art Ecole de Paris, ‏2019-01-05 (באנגלית אמריקאית)
1 2  "ELIE NADELMAN, 64, A SCULPTOR HERE; Co-Founder in '26 of Museum of Folk Arts Dies--Work Caused Stir in Paris". The New York Times (באנגלית). נבדק ב-2024-02-20.
↑  The Sculpture of Elie Nadelman (exhibit catalogue by L. Kirstein, New York, MOMA, 1948
↑  Elie Nadelman, The sculpture and drawings of Elie Nadelman, 1882-1946., Whitney Museum of American Art, 1975. (בenglish)
↑  "Wed sculptor Nadelman: Mrs. Flannery a bride a week when her daughter married"
↑  Glueck, Grace (1982-02-05). "ART: PERU'S 'NAZCA LINES' AS SEEN FROM AIR". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2024-02-20.
↑  Haskell, Barbara, Elie Nadelman: Sculptor of Modern Life, Whitney Museum: New York, 2003
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007279127305171  PLWABN: 9810683980005606  BIBSYS: 15042510  BnF: cb13541054f (data)  GND: 122844742  ISNI: 0000 0000 8380 2391  LCCN: n80010194  NKC: mub20241239678  NTA: 069031967  RKD: 58716  SNAC: w6pr8282  SUDOC: 050719068  ULAN: 500032388  VIAF: 47654143   WorldCat (עם VIAF): 47654143 
בלרינה, 1920
קלמן מגן

| --- | --- |

 לידה:  6 בנובמבר 1929 וינה, אוסטריה אוסטריה
 פטירה:  10 במרץ 1974 (בגיל 44) סיני
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   אצ"ל  צה"ל
 תקופת הפעילות:  1948–1974 (כ־26 שנים)
 דרגה:    אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד חטיבה 14  מפקד המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה  מפקד עוצבת סיני
 פעולות ומבצעים
   מלחמת העצמאות   מלחמת סיני   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים
 עיטורים
   עיטור העוז
 הנצחה
 מחנה מגן סיירים  רחובות על שמו בתל אביב, בבאר שבע ובבית שמש
 
קלמן מגן (6 בנובמבר 1929 – 10 במרץ 1974) היה אלוף בצה"ל, שזכה בעיטור העוז. במהלך מלחמת יום הכיפורים, קיבל את הפיקוד על עוצבת סיני (אוגדה 252) שלחמה בחזית הדרום, לאחר שנהרג מפקדה הקודם, האלוף אלברט מנדלר.
שלט הרחוב בתל אביב, המציין שהרחוב על שם קלמן מגן
ביוגרפיה

נולד בשם קורט להינדה ולדוד בג' בחשון תר"ץ בווינה שבאוסטריה. משפחתו עלתה לישראל ב-1933 והשתקעה בקריית חיים. בגיל ארבע נהרגה אמו בתאונת דרכים. בגן הילדים החליפה הגננת את שמו לקלמן.
מגן למד בבית הספר המקצועי שליד הטכניון ומשנת 1946 שיחק בקבוצת הכדורסל של מכבי קריית מוצקין. הוא היה פעיל מנעוריו בארגון האצ"ל, עבר במסגרתו קורס מ"כים, נטל חלק במבצעי הארגון וישב במחנה המעצר בלטרון. ביולי 1948, הצטרף לחטיבת גבעתי של צה"ל. זכה לכינוי "שפנדאו" בשל דיבורו המהיר והרהוט, בדומה למקלע הגרמני בעל אותו השם.
במסגרת שירותו בחטיבת גבעתי, עבר קורס קצינים וקורס קציני קשר. לאחר מכן, עבר לשרת בחטיבת הצנחנים, בה שימש קצין קשר, מפקד פלוגת מפקדה ו"קצין ספורט", לאור העובדה שהיה ספורטאי מצטיין. בשנת 1954 עבר לפקד על פלוגה בחטיבת גולני. בתקופה זאת נישא לרינה, ולזוג נולדו בן ובת.
בשנת 1955, בקרב על מוצבי א-צבחה שבאזור ניצנה הישראלי, פיקד מגן על יחידתו במשך שלוש שעות לאחר שנפצע בירכו, ופונה רק לאחר פינוי אחרון פקודיו. בשל כך זכה בצל"ש הרמטכ"ל שהומר באפריל 1973 לעיטור העוז.
בשנת 1956, במהלך מלחמת סיני, שירת כקצין סיוע אוויר במוצב הפיקוד העליון. לאחר מלחמת סיני, ב-1957, עבר הסבה לשריון, שימש מפקד פלוגה ובשנת 1961 מונה למפקד קורס קציני שריון (קק"ש), ובהמשך, שימש כסגן-מפקד גדוד 82 וכמפקד הגדוד. שימש סגן מפקד חטיבה וב-1965 מונה לתפקיד קצין אג"ם במפקדת גייסות השריון.
במהלך מלחמת ששת הימים שימש מגן כקצין אג"ם של אוגדה 84 ("עוצבת הפלדה"), תחת פיקודו של האלוף ישראל טל. בשנת 1968 מונה למפקד חטיבת שריון (חטיבה 14), שאחת ממשימותיה הייתה החזקת קו התעלה. במאי 1969, במהלך מלחמת ההתשה, נפצע מרסיסי פגז ואושפז לחודש ימים. בקיץ 1970 מונה לסגן מפקד אוגדה בסיני והועלה לדרגת תת-אלוף.
ביולי 1971 יצא ללימודי היסטוריה כללית באוניברסיטת תל אביב. כעבור שנה מינה אותו הרמטכ"ל למפקד המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה.
ביוגרפיה > במלחמת יום הכיפורים

מגן אמור היה לקבל את הפיקוד על עוצבת סיני (אוגדה 252) מידי האלוף אברהם (אלברט) מנדלר ב-8 באוקטובר 1973, אולם בצהרי יום שישי, 5 באוקטובר, הוכרזה כוננות בגזרה, והמינוי נדחה. עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים, ב-6 באוקטובר, פיקד מגן על הגזרה הצפונית. לאחר שמפקד האוגדה, האלוף אברהם (אלברט) מנדלר נהרג בקרבות בסיני ב-13 באוקטובר, מונה מגן למפקד והועלה לדרגת אלוף בטקס קצר בחמ"ל הפיקוד.
מגן שירת בעוצבה מאז הקמתה ונחשב למפקד מוערך. לכן, עם הגיעו לפקד על העוצבה, הצליח להחזיר את כוחות העוצבה לעשתונותיהם ולנסוך בהם ביטחון, על אף ששכלו את מפקדם. האוגדה התחילה את המלחמה עם 292 טנקים וביומיים הראשונה כמעט והושמדה כשנותרו ממנה רק 70 טנקים.
עם אוגדתו פרץ ב-18 באוקטובר אל מעבר לתעלת סואץ וסייע לכיתור הארמייה השלישית של מצרים. הוא הגיע עם כוחותיו לנמל אל-אדביה והתייצב עם מפקדתו על הקילומטר ה-101 מקהיר, על כביש קהיר-סואץ. הסופר ס. יזהר, שהסתובב בסיני ובאפריקה כמרצה באוגדה של מגן בזמן המלחמה, כתב עליו בספרו גילוי אליהו: ”הנה קלמן הגיע. האוהל נעשה פתאום גדול יותר, מואר יותר וסביבו שקט יותר וגם נוח יותר, ופשוט כולם יודעים שקלמן חזר, שהנה הוא כאן.” ובהמשך: ”פתאום רוצים אל קלמן. אל קומתו הגדולה אל רוחב כתפיו ואל דיבורו השקט הנקי שלעולם ברור שלא יוליך אותך שולל. קלמן הטוב שלנו.”
עם הגעת הרגיעה, התמסר מגן לתנופת בנייה ושיקום. ב-18 בינואר 1974 נחתם הסכם הפרדת הכוחות בין ישראל למצרים בקילומטר ה-101. אחריו נרתמה העוצבה ליצירת הקו החדש, 10 ק"מ מזרחית לתעלת סואץ, ולקליטת טנקים חדשים.
בבוקר יום ראשון, 10 במרץ 1974, מצאו אותו חייליו של מגן בקרונו ללא רוח חיים, לאחר שנדם לבו. הוא נטמן בבית הקברות הצבאי קריית שאול, סמוך לקודמו בתפקיד, האלוף אלברט מנדלר. הותיר אחריו את רעייתו, רינה, בן ובת.
הנצחתו

על שמו של מגן נקרא בסיס שריון בסיני. לאחר פינוי סיני נקרא על שמו של מגן "מחנה מגן סיירים" בבקעת סיירים, ששימש עד שנת 2009 כבסיס בית הספר לשריון (ביסל"ש), ומשמש מאז כבית הספר לאיסוף קרבי (ביסל"ק).
על שמו של נקרא גם אולם כנסים במכללות הצבאיות במתחם ההכשרות של פו"ם אפק.
מגן הונצח גם ברחובות על שמו בערים באר שבע, בית שמש ותל אביב.
הערות שוליים

↑  יהודה גורן, חוסר תקציב בולם פעולות כדורסלני קרית מוצקין, מעריב, 3 בפברואר 1964
1 2 3  תא"ל קלמן מגן מונה מפקד פו"מ, דבר, 13 באוקטובר 1972
↑  ציון לשבח, על המשמר, 29 בדצמבר 1955
↑  עיטור העוז לקלמן מגן
↑  תא"ל קלמן מגן יתמנה למפקד הכוחות בסיני, דבר, 2 באוקטובר 1973
↑  אלי לנדאו, קלמן מגן הועלה לדרגת אלוף, דבר, 28 באוקטובר 1973
↑  חנוך ברטוב, דדו - 48 שנה ועוד 20 יום, כרך שני, עמ' 205: האלוף אריק שרון תיאר את הטקס בספר שיצא לזכרו של מגן: "קראו לקלמן במכשיר הקשר, שיגיע אלינו, שלחנו אליו הליקופטר להביאו... הוא לא ידע לשם־מה נקרא לבוא... זה היה בתא צדדי ליד הבונקר – שם נאמר לו, שאלברט נהרג. הוענקו לו הדרגות. אני חושב, שהייתה זו הענקת־הדרגות העצובה ביותר, שאני ראיתי אי־פעם. נעשתה בדממה ובשקט. רק עזר ויצמן נתן מלת־עידוד, גם תרם דרגותיו לקלמן, כי לא נמצאו לו דרגות."
↑  ס. יזהר, גילוי אליהו, עמ' 92
↑  ס. יזהר, גילוי אליהו, עמ' 128
↑  יגאל לב, האלוף מגן - הלוחם שהוכרע על־ידי ליבו, מעריב, 11 במרץ 1974
↑  אלוף קלמן מגן הובא למנוחות, דבר, 12 במרץ 1974
↑  בסיס שריון על שמו של אלוף קלמן מגן, דבר, 13 באוגוסט 1976
↑  קלמן מגן היה אלוף המדות הטובות, דבר, 2 בנובמבר 1978
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305954005171  ISNI: 0000 0000 6836 2324  LCCN: n80028813  VIAF: 97485018   WorldCat (עם VIAF): 97485018