stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רוז ויילדר ליין
שיבה לעיתונאות והשקפות חברתיות

במהלך מלחמת העולם השנייה, החלה ליין שלב חדש בקריירת הכתיבה שלה. משנת 1942 עד 1945 כתבה טור שבועי בעיתון The Pittsburgh Courier, שהיה באותה עת העיתון האפרו-אמריקאי הנקרא ביותר. [דרוש מקור]
במקום להסתיר או להגביל את דעותיה המוצקות בעד מדיניות לֵסֶה פֶֿר, ניצלה ליין את ההזדמנות לשווק אותן לקהל קוראיה. היא חיפשה נושאים רלוונטיים במיוחד לקהל שלה. הטור הראשון שלה הגדיר את קמפיין Double V חלק מהמאבק הרחב למען חירות הפרט בארצות הברית, והיא כתבה בו: "הנה, סוף סוף, מקום שאליו אני שייך. הנה האמריקאים שיודעים את ערכם של שוויון וחירות". הטורים שלה הדגישו סיפורי הצלחה של שחורים כדי להמחיש נושאים רחבים יותר: יזמות, חירות, ויצירתיות. בטור אחד השוותה את ההישגים של רוברט לי ואן (מייסד ועורך העיתון) לאלו של התעשיין הנרי פורד. סיפור העלייה לגדולה של ואן נועד להמחיש את היתרונות ב"חברה קפיטליסטית, שבה יתום חסר פרוטה, בן למיעוט מבוזה, יכול ליצור את [העיתון הזה] ולתקוף בפומבי, במרץ, בבטחה, את דעת הרוב", בעוד שפורד הראה כיצד מכונאי עני יכול ליצור "מאות מקומות עבודה, [...] ולהכניס אפילו קבצנים למכוניות".
ליין שילבה תמיכה במדיניות לסה פר עם התנגדות לגזענות. הדעות שהביעה בנושאי גזע היו דומות לאלו של זורה ניל הרסטון, אף היא אינדיבידואליסטית וסופרת, שהייתה אפרו־אמריקאית. הטורים שלה הדגישו את השרירותיות של קטגוריות גזע, ואת מרכזיותו של הפרט. ליין גרסה שבמקום להיכשל ב"כשל המגוחך, האידיוטי והטרגי של גזע, [שבאמצעותו] השלה את עצמו מיעוט מאוכלוסיית כדור הארץ במהלך המאה האחרונה", הגיע הזמן שכל האמריקאים, שחורים כלבנים, "יתכחשו לגזעם". לשיטתה, שיפוט על פי צבע העור דומה לקומוניסטים, שייחסו אשמה או מעלות על בסיס מעמד חברתי. לדעת ליין, הכשלים של גזע ומעמד מקורם ב"הבחנה הישנה של ה'מעמד' האנגלי־פיאודלי". כמו כן האמינה שבקולקטיביסטים, לרבות במי שאימצו את הניו דיל של הנשיא פרנקלין ד' רוזוולט, האשם במילוי "מוחות צעירים באשליות של 'גזעים' ו'מעמדות' ו'המונים', אשר נתונים כולם לשלטון אלילים ששמם דטרמיניזם כלכלי או החברה או הממשלה".
לצד הרסטון ופטרסון, מתחה ליין ביקורת על רוזוולט בשל מדיניות החוץ שלו, והייתה נגד גיוס צעירים למלחמת חוץ.
שלהי חייה ומותה

ליין מילאה תפקיד מעשי במהלך שנות ה־40 וה־50 בהשקת התנועה הליברטריאנית האמריקאית ופתחה בהתכתבות ענפה עם דמויות כמו מנהל תאגיד דופונט ג'ספר קריין, עם הסופר פרנק מאייר, ועם חברתה ועמיתתה איין ראנד. היא פרסמה ביקורות ספרים עבור העיתון "המועצה הלאומית לכלכלה", ולאחר מכן עבור קרן וולקר, שמתוכה צמח המכון למחקרים הומאניים. מאוחר יותר, הרצתה ואף תמכה כספית בבית הספר לחופש בראשותו של הליברטריאן רוברט לפבר.
ליין כינתה את עצמה "הסבתא המאמצת" והחונכת של רוג'ר לאה מקברייד, לימים מועמד המפלגה הליברטריאנית לנשיאות ב־1976. הוא היה בנו של אחד העורכים שלה, והיא יצרה איתו קשר הדוק כשהיה ילד. מאוחר יותר הצהירה ליין שהיא מטפחת אותו להיות מנהיג והוגה דעות ליברטריאני לעתיד. בנוסף להיותו חבר קרוב, הפך מקברייד לימים לעורך הדין ולמנהל העסקים שלה, ובסופו של דבר ליורש הזכויות של סדרת הבית הקטן והעסק בן מיליוני הדולרים שבנה סביב הסדרה לאחר מותה של ליין.
ליין מתה בשנתה בגיל 81, ב־30 באוקטובר 1968, בדיוק כשעמדה לצאת למסע בעולם למשך שלוש שנים. היא נקברה ליד הוריה בבית הקברות מנספילד, במנספילד, מיזורי. [דרוש מקור]
כתביה

The Story of Art Smith (1915, biography)
Charlie Chaplin's Own Story (1916, biography)
Henry Ford's Own Story (1917, biography)
Diverging Roads (1919, fiction)
White Shadows on the South Seas (assisted Frederick O'Brien, 1919, non-fiction travel)
The Making of Herbert Hoover (1920, biography)
The Peaks of Shala (1923, non-fiction travel)
He Was a Man (1925, fiction)
Hill-Billy (1925, fiction)
Gordon Blake (1925, British edition of He Was a Man, fiction)
Cindy; a romance of the Ozarks (1928, fiction)
Let the Hurricane Roar (1932, fiction), better known as Young Pioneers
Old Home Town (1935, fiction)
Give Me Liberty (1936)
Credo (1936) shorter version of Give Me Liberty published in Saturday Evening Post
Free Land (1938, fiction)
The Discovery of Freedom (1943, political history) adapted in 1947 as The Mainspring of Human Progress
"What Is This: The Gestapo?" (1943, pamphlet)
"On the Way Home" (1962)
The Woman's Day Book of American Needlework (1963)
Travels With Zenobia: Paris to Albania by Model T Ford (1983, with Helen Dore Boylston), ed. William Holtz ISBN 978-0826203908
The Rediscovered Writings of Rose Wilder-Lane, Literary Journalist (2007, ed. Amy Mattson Lauters)
לקריאה נוספת

Beito, David T. Beito and Beito, Linda Royster (Spring 2008). "Isabel Paterson, Rose Wilder-Lane, and Zora Neale Hurston on War, Race, the State, and Liberty" Independent Review. pp. 553–573. v. XII, n. 4.
Holtz, William V. (1995). The Ghost in the Little House: A Life of Rose Wilder-Lane. University of Missouri Press.
———, ed. (1991). Dorothy Thompson and Rose Wilder-Lane: Forty Years of Friendship Letters, 1921–1960. University of Missouri Press
Lauters, Amy Mattson (2007). "The Rediscovered Writings of Rose Wilder-Lane, Literary Journalist". University of Missouri Press.
Miller, John E. (1998). Becoming Laura Ingalls Wilder. University of Missouri Press. Contains extensive material on Rose and Wilder's literary collaboration, including facsimiles of their correspondence.
אברהם איטינגא

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  ספטמבר 1874 ברודי, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  1924 (בגיל 49 בערך) 
 מקום מגורים:  דוקלה 
 תקופת הפעילות:  ?–1924 
 
רבי אברהם סג"ל איטינגא (נקרא: עטינגר; י"ח בתשרי תרל"ה, 29 בספטמבר 1874 – תרפ"ד) היה רב גליציאני, מחבר ספרים, גנאלוג ועורך.
ביוגרפיה

נולד בברודי לרבי יונה ולחיה חנה התחנך אצל אביו ואצל דודו רבי אברהם בנימין קלוגר. בתרס"ב נשא את בתו של ר' יונה אונגאר, ועבר להתגורר אצל חמיו בדוקלא שם כיהן כראש ישיבת "קובעי עתים לתורה" ומסר שיעורים בהלכה ובאגדה.
לאחר נישואיו החל לפרסם מאמרים בכתבי עת תורניים, מהם, אהל יצחק, קול מחזיקי הדת, המאסף ווילקט יוסף. פרסם מספר ספרים העוסקים בנושאי יחוס ובנושאי אמרות וסיפורי צדיקים, נפטר בתרפ"ד.
כתביו

יקרא דחיי, הספד על אמו, נאמר בבית הכנסת הגדול בברודי, למברג תר"ס.
שיחת חולין של תלמידי חכמים החדש, לקט אמרות מאישים שונים, מונקאטש תרס"ט; סאניק תרע"ב; ניו יורק תשט"ו. לספר הסכמה מדודו רא"ב קלוגר ונספח לספר קונטרס חידושים בשם כבוד השבת מתוך חיבור עתידי בשם בית אברהם.
דעת זקנים, לקט אמרות, סאניק תרע"א, נספח לספר קונטרס בשם קריית ארבע ובו דרשות לארבע פרשיות. לספר הסכמה מר' יקותיאל יהודה גרינוולד.
אמרי צדיקים , לקט אמרות, דפוס מרגליות, לבוב תרפ"ה.
שלושת הספרים נדפסו בדפוס צילום יחד עם ספר שיחות חכמים של רבי ראובן מרגליות תחת השם "אוצר שיחות חכמים" בני ברק תשל"ב.
גבורות שלמה, ליקוט מכתבי סבו רבי שלמה קלוגר ‏לבוב תרס"ב, באתר היברובוקס
כתביו > קונטרסים

משפחת בית הלוי, תולדות משפחת איטינגא, נספח לספר מעלות היוחסין לבוב תר"ס, עמ' סט.
יקרא דשכבי, תולדות משפחת הורביץ, נספח לספר תהלוכות עולם, לבוב תרס"ב.
תפארת אבות, תולדות משפחת בארשטיין, נספח לספר קיצור שולחן ערוך מהדורת הרב שמואל בורשטיין, ורשה תר"ע
אגרת יוחסין, יחוס משפחת שור, נספח לספר תורת מנחם לרבי מנחם מנדל שור, מונקאטש תרס"ג, באתר היברובוקס
כתב מספר חיבורים שנותרו בכתב יד, מהם: שם הגדולים השלישי, תולדות של יותר מ-20,000 רבנים (לדבריו), חלקים נדפסו בתר"ע בספרו בעל אותו שם של משה מרקוביץ; פרחי שושנים; באו חשבון; הלולא דרבי שמעון (רוטשילד); אנשי מופת (תולדות רבני ברודי). ידידו רבי ישראל בערגר (ייד') בספרו זכות ישראל מביא שמועות רבות משמו.
הערות שוליים

↑  בת רבי חיים יהודה קלוגר בנו של רבי שלמה קלוגר. נפטרה כ"ט בסיון תר"ס.
↑  לוח זכרון, מחזיקי הדת, 12 במאי 1905, לדבריו שם הלוח התפרסם ללא רשותו בגיליונות הקול
↑  מאמר לחג הסוכות, המאסף, 3 באוקטובר 1913; המשך מחוברת תשרי, המאסף, 2 בינואר 1914
↑  פרסומת לספר - אברהם איטינגא, יקרא דחי', קול מחזיקי הדת, 9 בנובמבר 1900
↑  שיחת חולין של ת"ח החדש, באתר היברובוקס
↑  דעת זקנים, באתר היברובוקס
↑  אמרי צדיקים, ‏לעמבערג תרפט, באתר היברובוקס
↑  שניהם עמדו בקשרי מכתבים, ראו נספחים לספר תולדות רבי חיים בן עטר, חברת אהבת שלום תשפ"ד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308089405171  LCCN: nr95005757  VIAF: 39264622   WorldCat (עם VIAF): 39264622
אוהד יתום

| --- | --- |

 לידה:  25 ביולי 1970 (בן 54) סאסא, ישראל
 עמדה:  רכז
 קבוצות כשחקן
 1976-1995:  הפועל סאסא
 קבוצות כמאמן
 1992-2007 2000-2007 2007-2008 2008-2009 2004-2010 2009-2011 2011-2013 2012 2013-2014 2014-2018 2018-2019 2021–2020 2021-היום 2023–2021:  הפועל גליל עליון (מחלקת הנוער)  הפועל גליל עליון (עוזר מאמן)  הפועל יקנעם/מגידו (עוזר מאמן)  הפועל עמק המעיינות  נ. ישראל (טרום קדטים)  הפועל יקנעם/מגידו  אליצור נווה-דוד רמלה  נ. ישראל קדטים (עוזר מאמן)  הפועל טבעון/מגידו  אליצור יבנה  מכבי רמת גן  מכבי שוהם  מכבי חדרה (מחלקת הנוער)  מכבי חדרה
 הישגים כמאמן
 2008-2009 - אליפות ליגה א' צפון   2009-2010 - אליפות הליגה הלאומית   2016-2017 - אליפות הליגה הארצית
 קבוצות כג'נרל מנג'ר
 1992-2000 2007-2011 2016-2021 2021-היום:  הפועל סאסא  הפועל יקנעם/מגידו מכבי גדרה  מכבי חדרה
 הישגים כג'נרל מנג'ר
 2022-2023 - אליפות הליגה הלאומית לנוער
אוהד יתום (נולד ב-25 ביולי 1970) הוא מאמן כדורסל ישראלי המשמש כמנהל המקצועי של מועדון הכדורסל מכבי חדרה.
ביוגרפיה

יתום נולד בקיבוץ סאסא ובצעירותו שיחק במחלקת הנוער של הפועל סאסא והפועל גליל עליון. שימש כמטפל ומחנך בפנימייה בקיבוץ סאסא במשך 3 שנים. למד בתיכון ברנקו וייס ע"ש אנה פרנק בקיבוץ סאסא. בשנת 1976 החל לשחק בקבוצת הקט-סל בקיבוץ. שירת בצה"ל כסגן מפקד ספינת דבורה בחיל הים וכחובש קרבי בחיל. לפני כן ביצע שנת שירות בתנועת נוער. כיום מתגורר בתל אביב-יפו.
בשנת 1993 השלים קורס מאמנים במכון וינגייט והוסמך כמאמן כדורסל. בין השנים 2006–2008 השלים את מסלול "מוח ותודעה" במסגרת החוג לפסיכולוגיה במכללה האקדמית תל-חי. בשנת 2021 השלים את הקורס להכשרת מנהלים מקצועיים של איגוד הכדורסל. בשנת 2023 השלים את הקורס למנהלים בכירים במכללה האקדמית וינגייט.
ליתום למעלה מ-30 שנות אימון כדורסל תחרותי בכל הרמות והגילאים ובכל רחבי הארץ. זכה בין היתר בכ-30 אליפויות ותארים במסגרת איגוד הכדורסל, כולל עלייה לליגת העל עם יקנעם/מגידו ועלייה לליגה הלאומית עם אליצור יבנה. במשך 8 שנים אימן בנבחרות טרום הקדטים של ישראל, כולל שנה בנבחרת הקדטים של ישראל.
בין היתר הקים 4 אגודות כדורסל ופיתח 6 פרויקטים ייחודיים בכדורסל הישראלי. כמו כן אימן באקדמיה של איגודל הכדורסל בווינגייט והקים את האקדמיה לכדורסל בבן שמן.
ליתום התמחות רבת שנים בפיתוח וקידום שחקנים צעירים ובוגרים. אימן וליווה מעל 2000 שחקנים צעירים במסגרות שונות כולל אימונים אישיים, מתוכם עשרות צעירים אשר הפכו לשחקנים ושחקניות בליגת העל, הליגה הלאומית ונבחרות ישראל.
קריירה > 1992-2000 – הקמת אגודת כדורסל בקיבוץ סאסא

בשנת 1992 לאחר שהשתחרר מצה"ל חזר יתום לקיבוץ סאסא והקים את אגודת הכדורסל בהר-בקיבוץ סאסא, אשר מאוחר יותר סונפה לאגודת הכדורסל הפועל גליל עליון. יתום ניהל מקצועית וארגונית את האגודה ואימן את הקבוצות במחלקת הנוער.
קריירה > 2000-2007 – הפועל גליל עליון ונבחרת ישראל

בשנת 2000 החל יתום לאמן בקבוצות שונות באגודת הפועל גליל עליון. בין היתר אימן את קבוצות הנוער, קבוצת הנערים הלאומית הבכירה ואת קבוצות הבוגרות. בנוסף, הקים את מחקלת הנערות באגודה ואימן את קבוצת הנערות הבכירה. לצד זה היה יתום עוזר מאמן בקבוצת הבוגרים של הפועל גליל עליון שהשתתפה בליגת העל בכדורסל. החל משנת 2004 ועד לשנת 2010 שימש כמאמן בנבחרת ישראל לגילאי טרום קדטים באזורי הגליל, גבת, חיפה ולב השרון. בתום עונת 2006/2007 החליט יתום לעזוב את גליל עליון ולצאת לדרך חדשה.
קריירה > 2007-2011 – הפועל יקנעם/מגידו, הפועל עמק המעיינות ונבחרת ישראל בטרום קדטים

לאחר 15 שנות עשייה והישגים בהפועל גליל עליון, הגיע יתום להפועל יקנעם/מגידו, הקים את מחלקת הנוער באגודה ושימש כמנהל המקצועי של מחלקת הנוער עד לשנת 2011. אימן מספר קבוצות במחלקת הנוער. בעונת 2007–2008 שימש כעוזר מאמן קבוצת הבוגרים ששיחקה בליגה הלאומית.
לקראת עונת 2008/09 הצטרף יתום למועדון הפועל עמק המעיינות כמאמן ראשי. בסיום אותה עונה העפיל עם הקבוצה לליגה הארצית.
לקראת עונת 2009/2010 מונה יתום כמאמנה הראשי של הפועל יקנעם/מגידו אשר השתתפה בליגה הלאומית. בתום עונה היסטורית העפיל עם הקבוצה לליגת העל.
בעונת 2010/2011 המשיך יתום כמאמן ראשי של הקבוצה. באותה עונה הקים ופיתח פרויקט קולג' בקבוצה הבוגרת בשיתוף פעולה בין מועדון הכדורסל של מכבי תל אביב לבין הפועל יקנעם/מגידו. יקנעם/מגידו שימשה באותה עונה כקבוצת הבת של מכבי תל אביב. הקבוצה העפילה באותה העונה אל חצי גמר פלייאוך הליגה הלאומית, מרחק סדרה אחת מעלייה אל ליגת העל. באותה עונה הקבוצה הורכבה ברובה המוחלט משחקנים צעירים מסיימי גיל נוער, כמעט ללא תקציב.
קריירה > 2011-2013 – אליצור רמלה ונבחרת ישראל קדטים

בין השנים 2011–2013 היה מאמן אליצור רמלה. מהליגה הלאומית.
בעונת 2011/2012 שימש כעוזר מאמן נבחרת הקדטים של ישראל. בנוסף אימן בפרויקט המצוינות של איגוד הכדורסל במסגרת האקדמיה לכדורסל במכון וינגייט. כמו כן אימן בפרויקט השחקנים הגבוהים של האקדמיה.
במהלך עונת 2012/2023 עבר לאמן את הפועל טבעון/מגידו מהליגה הלאומית והצליח להשאיר אותה בליגה בתום העונה. בעונה זאת סייע בהקמת אקדמיה חדשה לכדורסל בבן שמן. כמאמן ראשי באקדמיה זכה באליפות עם קבוצת הנערים בליגה הארצית ובנוסף הגיע איתם אל גמר הגביע.
קריירה > 2013-2014 – חזרה למגידו

בעונת 2013/2014 היה מאמן הפועל טבעון/מגידו ששיחקה בליגה הלאומית.
קריירה > 2014-2018 – אליצור יבנה

ב-25 במאי 2014 מונה למאמן הראשי של אליצור יבנה לקראת עונת 2014/2015 בה השתתפה הקבוצה בליגה הלאומית. יתום השאיר לעונה נוספת את יוני דוד, יובל רחמילביץ' ומתן יובל וצירף מגוון שחקנים צעירים ומוכשרים בהתאם לחזונו. בין היתר הצטרפו איגור מאיור ואבי פוגל שהגיעו ממכבי הוד השרון, תמיר שמחוני, בן שוהם וחיים אליאספור שהצטרפו מהפועל טבעון/מגידו, בן אייזנהארט וכריס אדופיה שהגיעו מליגת המכללות בארצות הברית וריי וויליס שהגיע ליגת הכדורסל בפינלנד. במרץ 2018 נפרד מהקבוצה.
קריירה > 2018-2021 – ניהול מקצועי במכבי גדרה, אימון קבוצות הבוגרים של "שחקן אמיתי" מכבי רמת גן ומכבי שוהם > מכבי עירוני רמת גן

לקראת עונת 2018/2019 מונה יתום למאמן הראשי של מכבי עירוני רמת גן אשר שיחקה במחוז הדרומי של הליגה הארצית באותה העת. במסגרת חזון פרויקט "שחקן אמיתי" בנה יתום סגל ישראלי צעיר ורעב שכלל בין היתר את איתי מושקוביץ, חן אחרק, נווה בן שמן, יובל וימן, עידו בן הרוש, דביר רינגוולד, יוסף חסון ג'ונסון, אמיר אבנרי, עומרי סולל, טיילר דאוסון, בני אלעזר, גיא טל וארז רפאלי. ולרי לברוב מונה לעוזרו. בתום העונה סיימה הקבוצה במקום ה-6 כאשר במאזנה 11 ניצחונות ו-11 הפסדים.
לקראת עונת 2016/2017 מונה יתום למנהל המקצועי של מועדון מכבי גדרה. ב-1 ביולי 2021 פרש מתפקידו.
לקראת עונת 2020/2021 מונה יתום למאמן הראשי של מכבי שוהם מהליגה הארצית.
קריירה > 2021-היום – שחקן אמיתי ומכבי חדרה

ב-6 באוגוסט 2021 הכריז מועדון הכדורסל מכבי חדרה בשיתוף פעולה עם חברת "שחקן אמיתי" על מינויו של אוהד יתום למנהל המקצועי של האגודה (מחלקות הנוער והבוגרים) ולמאמן הראשי של קבוצת הבוגרים המשתתפת המחוז הצפוני של הליגה הארצית.
לקראת עונת 2024/2025 מינה יתום את תמיר שמחוני למאמן הראשי של מכבי חדרה.
הערות שוליים

↑  אנה פרנק סאסא, באתר ברנקו וייס
↑  אוהד יתום, אוהד יתום, באתר facebook
↑  ‏יו"ר הועדה המקצועית באיגוד: "מקווים שתוך שלוש שנים לכל מועדון יהיה מנהל מקצועי", באתר ספורט1, 7 ביוני 2020
↑  אוהד יתום עזב את הגליל, באתר www.safsal-archive.co.il
↑  זיו אמויאל, ‏היסטוריה בעמק: יקנעם/מגידו עלתה לליגת העל, באתר ONE‏, 10 במאי 2010
↑  "אני לא נופל מאף מאמן בליגת העל", באתר www.safsal-archive.co.il
↑  אור קיסר, ‏יתום: העונה שלנו חלומית, כולם חשבו שנרד ליגה, באתר ‏מאקו‏, 13 באפריל 2011
↑  רועי צדיקפור, ‏יתום יאמן ברמלה: הצעירים הכי טובים על הכוונת, באתר ‏מאקו‏, 31 במאי 2011
↑  אליצור יבנה החתימה את המאמן אוהד יתום - פורטל יבנה שלי, באתר www.myavne.co.il
↑  זעזוע באליצור: המאמן אוהד יתום סיים את תפקידו, באתר www.yavnenet.co.il
↑  שחקן אמיתי - מכבי עירוני רמת גן פתחה היום באופן רשמי את אימוניה, באתר he-il.facebook.com
↑  מערכת חדשות 08, החלום הענק של סהר רווח התגשם: מכבי גדרה, שהורכבה משחקנים מקומיים עלתה ליגה!!, באתר חדשות אפס שמונה 08, ‏2021-07-01
↑  מכבי שוהם - ותודה לקורונה 2, באתר mynetmodiin, ‏2020-11-20
↑  hen_admin, בחדרה, ראש העיר בפועל בירך את קבוצות מכבי חדרה בכדורסל, באתר Digital Age, ‏2023-06-22
↑  בחדרה מכוונים רחוק, באתר ספסל
↑  פייסבוק מכבי חדרה - ברוך הבא למשפחה תמיר שמחוני!
דניאל סאנדרס

דניאל סאנדרס (באנגלית: Daniel Sanders, נולד ב-30 באוגוסט 1994) הוא רוכב אופנועים אוסטרלי, המתחרה בתחרויות ראלי רייד. מנצח ראלי דקר 2025 בקטגוריית האופנועים.
קריירת מרוצים

סאנדרס החל את קריירת הספורט המוטורי שלו בגיל 13, השתתף במרוצי אנדורו ומוטוקרוס שונים ומאוחר יותר באליפויות מקומיות. עד לעלייה לבוגרים, הוא היה מדורג בין 3 המובילים, אך לא הצליח לזכות במקום הראשון. ב-2014 הוא ניצח באליפות אוסטרליה באנדורו עד גיל 19 וסיים באותה שנה במקום השישי באליפות אוסטרליה במרוצי שטח. ב-2015, סאנדרס סיים במקום הרביעי באליפות אוסטרליה ובמקום השני בקטגוריית האנדורו 3 אחרי טובי פרייס. באותה שנה, הוא זכה בגביע העולם לנוער של FIM עם נבחרת אוסטרליה, דורג ראשון בקטגוריית הצעירים ורביעי בדירוג הכולל במרוץ אנדורו ששת הימים הבין-לאומי.
בשנת 2018 ניצח את מרוץ ששת הימים בדירוג הכולל ואת מרוץ מדבר האטה, אירוע הראלי רייד השנתי הגדול באוסטרליה. בשנת 2019 זכה באליפות אוסטרליה באנדורו. בשנת 2020 סיים במקום האחד-עשר בראלי אנדלוסיה ובשנת 2021, סיים שלישי באבו דאבי דזרט צ'אלנג' ורביעי בראלי מרוקו וגם בראלי דרך המשי.
קריירת מרוצים > ראלי דקר

סאנדרס השתתף לראשונה בראלי דקר בשנת 2021 כרוכב פרטי על אופנוע של KTM. הוא סיים רביעי בדירוג הכולל בקטגוריית האופנועים וזכה בתואר הרוכב הרוקי.
בעקבות ההצלחה הצטרף כרוכב בקבוצת המפעל של גאס גאס והתחרה עבורה בשלוש השנים הבאות. בשנת 2022 ניצח שלושה מששת הסטייג'ים הראשונים במרוץ לפני שנאלץ לפרוש בעקבות תאונה בסטייג' השביעי. שנה לאחר מכן הצליח לסיים את המרוץ במקום השביעי לאחר שסבל מהרעלת מזון במהלך התחרות. ראלי דקר 2024 נפתח עם ניצחון בקטע הפרולוג, אבל הסתיים במקום השמיני בלבד בפער של כמעט שעה ורבע אחרי ריקי בראבק, המנצח.
שנה לאחר מכן ניצח את הפרולוג ואת שני הסטייג'ים הבאים בשביל לבסס את היתרון. בהמשך המרוץ ניצח 2 סטייג'ים נוספים שומר על ההובלה לאורך כל ימי המרוץ עד שסיים כמנצח.
תוצאות > ראלי דקר

| שנה | קטגוריה | אופנוע | מקום | ניצחונות בסטייג'ים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2021 | אופנועים | KTM 450 ראלי | 4 | 0 |
| 2022 | אופנועים | גאס גאס 450 ראלי | פרש | 3 |
| 2023 | אופנועים | גאס גאס 450 ראלי | 7 | 1 |
| 2024 | אופנועים | גאס גאס 450 ראלי | 8 | 0 |
| 2025 | אופנועים | KTM 450 ראלי | 1 | 5 |
הערות שוליים

↑  Australia Crowned 2018 ISDE World Trophy Champions, 18 November 2018
↑  Hattah Desert Race Feature Daniel Sanders the victor, MCnews,con,au, 8 July 2018
↑  Rookie Daniel Sanders Vs 2021 Dakar Rally, Ultimate MotorBikes, 21 January 2021
↑  Daniel Sanders Out Of 2022 Dakar Rally With Injured Left Arm Following Stage Seven Crash, 9 January 2022
↑  Australia’s Daniel Sanders on the verge of historic Dakar Rally triumph, The Guardian, 16 January 2025
פרד רוי האריס

פרד רוי האריס (באנגלית: Fred Roy Harris;‏ 13 בנובמבר 1930 - 23 בנובמבר 2024) היה פוליטיקאי אמריקאי מאוקלהומה,. חבר במפלגה הדמוקרטית, כיהן בסנאט של ארצות הברית מ-1964 עד 1973.
האריס, שנולד בוולטרס, אוקלהומה, נבחר לסנאט של אוקלהומה לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת אוקלהומה. הוא הדיח את הסנאטור האמריקני שמונה, ג'. הווארד אדמונדסון, וניצח בבחירות מיוחדות ב-1964 כדי לסיים את כהונתו של רוברט ס. קר, וניצח בדוחק את מאמן הכדורגל באד וילקינסון. האריס תמך מאוד בתוכניות החברה הגדולה, אך מתח ביקורת על הטיפול של הנשיא לינדון ב. ג'ונסון במלחמת וייטנאם. הוא נבחר מחדש ב-1966 וסירב לכהונה נוספת ב-1972.
מ-1969 עד 1970, האריס כיהן כיו"ר הוועדה הדמוקרטית הלאומית. בבחירות לנשיאות של 1968, המועמד הדמוקרטי יוברט האמפרי, החשיב אותו בתוקף כשותפו למרוץ לנשיאות. האריס ביקש ללא הצלחה את המועמדות הדמוקרטית לנשיאות ב-1972 וב-1976. לאחר 1976, הוא היה פרופסור באוניברסיטת ניו מקסיקו.
ביוגרפיה > ראשית חייו

האריס נולד ב-13 בנובמבר 1930 בוולטרס, אוקלהומה, עיירה במחוז קוטון, והיה בנם של יוניס אלן (פירסון) ופרד ביירון האריס, בעל מניות. ב-1952 סיים את לימודיו באוניברסיטת אוקלהומה (OU) עם תואר ראשון בהיסטוריה ובמדעי המדינה. לאחר מכן הוא נכנס לבית הספר למשפטים ב-OU, שם שימש עוזר אדמיניסטרטיבי של הדיקן ועורך הספרים והעורך הראשי של Law Review. הוא קיבל את התואר במשפטים בהצטיינות והתקבל ללשכת עורכי הדין ב-1954. הוא נבחר לסנאט של מדינת אוקלהומה ב-1956 וכיהן בו עד 1964. במשך רוב הזמן, הוא היה אחד מהחברים הצעירים ביותר. הוא ניסה להיבחר למושל אוקלהומה ב-1962 ללא הצלחה, מה שגרם לו להיות מוכר יותר ברחבי המדינה.
ביוגרפיה > אחרית חייו

האריס לא חיפש כהונה נוספת בסנאט ב-1972, במקום זאת התמודד לנשיאות במצע של "דמוקרטיה כלכלית". ההצעה הייתה קצרת מועד, אבל הוא התמודד שוב ב-1976. כדי להפחית את ההוצאות, הוא נסע ברחבי ארצות הברית ברכב מעונוע ונשאר בבתים פרטיים, ונתן למארחיו כרטיס שניתן לפדות עבור שהייה של לילה אחד בבית הלבן עם בחירתו. הוא הדגיש נושאים המשפיעים על האינדיאנים ועל מעמד הפועלים. העניין שלו בזכויות האינדיאנים היה קשור למוצאו שלו ושל אשתו לשעבר, לדונה האריס, בת שבט קומאנצ'י שהייתה מעורבת עמוקות באקטיביזם האינדיאני. יתר על כן, הוא היה ממדינה שהחלה את קיומה הפוליטי כטריטוריה האינדיאנית.
לאחר סיום מפתיע במקום הרביעי בבחירות 1976 באיווה, האריס טבע את המונח "מנצח" באומרו, "תהליך הניצחון החל ובדיוק 'נכנסנו פנימה'". הוא זכה ביותר מ-10% מהקולות, והוריד את מו יודול, שבשלב מסוים הוביל את הסקרים, למקום החמישי. האריס "פרש" רק יותר מחודש לאחר מכן. הוא סיים במקום הרביעי בפריימריז בניו המפשייר, ושבוע לאחר מכן, שלישי בוורמונט וחמישי במסצ'וסטס. האריס נשאר בתחרות חודש נוסף, כשהמיטב שלו הראה מקום רביעי באילינוי, עם 8%.
האריס עזב את הפוליטיקה ופרש לאקדמיה לאחר 1976. הוא הפך לפרופסור למדעי המדינה באוניברסיטת ניו מקסיקו וכתב ספרים רבים בנושאים פוליטיים, כולל "קדחת פוטומאק" (נורטון, 1977) ו"מבוי סתום או החלטה: הסנאט האמריקאי ועלייתה של פוליטיקה לאומית" (אוניברסיטת אוקספורד, 1993). בשנת 2003, האריס נבחר לוועד המנהל הלאומי של המטרה המשותפת. הוא גם חיבר שלושה רומנים.
נפטר ב-23 בנובמבר 2024. התגורר בקורלס, ניו מקסיקו.
ביוגרפיה > ג'ו ביידן ודונלד טראמפ

בשנת 2023, כשנשאל האם גילו של הנשיא ג'ו ביידן מנע ממנו להיות מנהיג יעיל, אמר האריס, "כמובן שלא". הוא הוסיף ש"אנשים חיים יותר היום" ושביידן הוא אדם בריא. כשנשאל האם הדמוקרטיה בסכנה, אמר האריס: "כן, בוודאות. אנו יודעים כי מההתקוממות וההתקפה על הקפיטול שהוביל טראמפ ב-6 בינואר 2021, שהיו חלק מהניסיון המאורגן והבלתי חוקתי שלו לשבש את תוצאות הבחירות לנשיאות 2020, כמו גם התמיכה הנמרצת והחצופה שלו, מעריצת הדיקטטור, ומאמצים כלפי כל סוג של סמכותיות וכל סוג אפשרי של התקפה על המוסדות הדמוקרטיים של ארצנו".
הערות שוליים

↑  "Alene Harris". geni_family_tree (באנגלית אמריקאית). 2014-10-27. נבדק ב-2024-07-18.
↑  "TO PASS S. 1564, THE VOTING RIGHTS ACT OF 1965".
↑  "Our Campaigns - Supreme Court - Associate Justice Race". ourcampaigns.com. נבדק ב-30 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Walker, Jesse (1 בנובמבר 2009). "Five Faces of Jerry Brown". The American Conservative (November 2009). נבדק ב-22 ביולי 2019. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "WINNOWED IN!... BUT FOR JUST HOW LONG? ... Looking forward to the second month of Primary/Caucus season 2004". thegreenpapers.com. נבדק ב-30 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "SERIOUS WINNOWING ... both on and after 'Super Duper' Tuesday". thegreenpapers.com. נבדק ב-30 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Party, Sandoval County Democratic. "Optimism with Action Makes It Happen: An Interview with Sen. Fred Harris | Democratic Party of Sandoval County" (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2024-07-22.
| חברי הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אוקלהומה אוקלהומה |
| --- | --- | --- |
| קבוצה 2 | רוברט ל. אוון • ויליאם פיין • תומאס גור • ג'ושוע לי • אדוארד מור • רוברט קר • ג'. הווארד אדמונדסון • פרד רוי האריס • דייוויד בורן • ג'ים אינהוף • מארקוויין מולין |  |
| קבוצה 3 | תומאס גור • ג'ון הארלד • אלמר תומאס • מייק מונרוני • הנרי בלמון • דון ניקלס • טום קובורן • ג'יימס לנקפורד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007422471405171  PLWABN: 9810635572605606  BnF: cb12367487w (data)  GND: 124383637  ISNI: 0000 0000 8174 6736  LCCN: n79117243  NKC: jn20010601108  NTA: 071149376  SNAC: w6h139mr  SUDOC: 032694210  US Congress: H000237  VIAF: 109406634   WorldCat (עם VIAF): 109406634 
האריס בספרייה הנשיאותית על שם לינדון ג'ונסון, 2018
יחסי אקוודור–ישראל

| יחסי ישראל–אקוודור |
| --- | --- |
ישראל: אקוודור
   לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה   

ישראל: אקוודור
שטח (בקילומטר רבוע)
22,072: 283,561
אוכלוסייה
10,023,983: 18,226,278
תמ"ג (במיליוני דולרים)
509,901: 118,845
תמ"ג לנפש (בדולרים)
50,868: 6,521
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: דמוקרטיה נשיאותית
שגרירים
[[צח שריד] (נכון ל-2024): וורוניקה אבאד (נכון ל-2024)
יחסי אקוודור–ישראל הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שמתקיימים בין רפובליקת אקוודור לבין מדינת ישראל.
לישראל יש שגרירות בקיטו ולאקוודור יש שגרירות בתל אביב.