stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי צרפת–קניה
שיתוף פעולה בפיתוח

קניה וצרפת חתמו על הסכמים מרובים על שיתוף פעולה. נכון לעכשיו שתי המדינות עובדות על הסכם דו צדדי חדש לשיתוף פעולה מדעי. החל משנת 2009, הסכם מדעי לחמש שנים קובע את התנאים לשיתוף פעולה מדעי וטכני.
בשנת 2014 חתמו AFD, סוכנות הפיתוח הצרפתית וממשלת קניה על 100 מיליון אירו (11.5 מיליארד שילינג קנייתי) הלוואה רכה. במסגרת העסקה AFD תממן פרויקט להרחבת מערכת המים של ניירובי. בשנת 2013 נחתם פרויקט לחיבור רשת הכוח הקנייתית ושל אתיופיה. במסגרת העסקה AFD תתן הלוואה רכה של 91 מיליון אירו (10.5 מיליארד שילינג קנייתי).
תנאי ההלוואות מ-AFD הם רכים. להלוואות יש תקופת פירעון של 20 עד 25 שנה עם תקופת חסד של 7 שנים ושיעור ריבית כיום נמוך מ-2%. שלא כמו הסכמים רבים שנחתמים על ידי קניה, ההלוואות פתוחות למתן הצעות מחיר תחרותיות. פירוש הדבר שההלוואה אינה תומכת בחברות בבעלות צרפתית. סין שהייתה המממנת הגדולה בקניה בשנים האחרונות אינה מאפשרת הצעות מחיר תחרותיות בעסקות עליה היא חותמת. העסקות נועדו לרוב לתמוך בחברות בבעלות סינית, מכיוון שהן החברות היחידות שמורשות לבצע את הפרויקטים.
בעשור האחרון תרם AFD מימון בשווי של 1 מיליארד אירו (107 מיליארד שילינג קנייתי).
יחסי סחר

קניה היא שותפת הסחר העיקרית של צרפת במזרח אפריקה. משנת 2011 עד 2012 היצוא הצרפתי לקניה גדל ב-35%. הייצוא לקניה בשנת 2011 הסתכם ב-18.4 מיליארד שילינג קנייתי (171 מיליון אירו) בשנת 2012 הוא הסתכם ב-25.3 מיליארד שילינג קנייתי (235 מיליון אירו).
הייצוא לצרפת מקניה היה בשווי 8.3 מיליארד שילינג קנייתי (77 מיליון אירו) בשנת 2012, מול 9.3 מיליארד שילינג קנייתי (86 מיליון אירו) בשנת 2011. הסחר הוא לטובת צרפת במידה רבה, שכן הייצוא הקנייתי מורכב ברובו מתוצרת חקלאית.
יחסי סחר > FDI

נכון לשנת 2011 FDI הצרפתי בקניה היה שווה 21.5 מיליארד שילינג קנייתי (200 מיליון אירו). חברות צרפתיות בולטות בקניה כוללות את Orange SA ו- Total. אייר פראנס-KLM מחזיקה גם ב-26% מחברת קניה איירווייז, חברת התעופה הרביעית בגודלה באפריקה. לקניה איירווייז יש טיסה ישירה מניירובי לפריז.
כמה חברות צרפתיות מחזיקות מטה אזורי בניירובי, קניה, ביניהן: דנונה, אלקטל, אלסטום גריד, סנופי, וריטאס, סבה בריאות בעלי חיים, תאלס, מישלן, סאגם ואגיס. ניירובי היא המטה האזורי של 20 מדינות עבור חלק מפירמות אלה.
חינוך

Lycée Denis Diderot הוא בית ספר צרפתי בבירת קניה.
נציגויות דיפלומטיות

צרפת מחזיקה בקניה שגרירות בניירובי וקונסוליה כללית במומבסה.
קניה מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז.
יפים יזראילביץ' זלאטין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 באוגוסט 1913 מוהילב, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 פטירה:  23 באוגוסט 1965 (בגיל 52) מוסקבה, ברית המועצות ברית המועצות
 מקום קבורה:  בית העלמין דונסקויה החדש
 מדינה:  ברית המועצות 
 השתייכות:  הצבא האדום הצבא האדום
 תקופת הפעילות:  1935–1937   1942 – 1945
 דרגה:   לייטננט (סגן משנה)
 תפקידים בשירות
 מפקד מחלקת מרגמות ברגימנט הסיור מס' 225 המעוטר באוגדת הסיור מס' 78 המעוטרת של בהארמייה ה-64 (לאחר קרב סטלינגרד שונה שמה לארמיית המשמר השביעית)
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה חזית וורונז'  חזית הערבה
 עיטורים
 גיבור ברית המועצות (26.10.1943) עיטור הכוכב הזהב מס' 1360  עיטור לנין (26.10.1943; 26.10.1943)  2 עיטורי הכוכב האדום (22.07.1943; 12.09.1943) 
 
יפים איזריילביץ' זלאטין (20 באוגוסט 1913 – 23 באוגוסט 1965) היה גיבור ברית המועצות.
ביוגרפיה

נולד ב-20 באוגוסט 1913 במוגילב במשפחת פועלים יהודיים. בוגר הפקולטה לעבודה. שירת בצבא האדום ב-1935–1937. עם תחילת פלישת ורמאכט לשטח ברית המועצות שוב גויס לצבא. בחזית - מאז דצמבר 1942.
מפקד כיתת המרגמות של רגימנט הסיור המעוטר מס' 225 (דיוויזיית הסיור המעוטרת מס ה-78, בארמיית המשמר השביעית, שלחמה בחזית הערבה), כסמל המעוטר הצטיין בספטמבר 1943 בעת צליחת דנייפר ליד העיר ורכנדנפרובסק. לאחר שצלח לאי גלינסק-בורודאייבסקי באפיק הנהר, תפסה כיתתו עמדת ירי ובסיוע האש שלה הדפה כמה התקפות נגד של האויב. 25 בספטמבר 1943 זלאטין היה בין נפגעי הלם ונפצע, אך נשאר בשירות.
ב-26 באוקטובר 1943, בצו של הנשיאות של הסובייט העליון של ברית המועצות, הוענק לו עיטור גיבור ברית המועצות.
ב-1944 סיים את לימודיו בבית הספר הצבאי-פוליטי בלנינגרד הקרוי על שם אנגלס.
ב-1945, בשל מצבו הבריאותי, השתחרר מהשירות הצבאי בדרגת לייטננט (סגן משנה).
חי ועבד במוסקבה. נפטר ב-1965 ונקבר בית העלמין דונסקויה החדש.
הערות שוליים

↑  דף הקבר באתר קארטארף.רו (ברוסית)
↑  דף על שמו באתר "גיבורי המדינה" (ברוסית)
↑  דף הענקת העיטור ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
↑  דף הענקת העיטור ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
↑  דף הענקת העיטור ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
↑  דף הענקת העיטור ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
יחסי בלגיה–צ'כיה

| יחסי בלגיה–צ'כיה |
| --- | --- |
בלגיה: צ'כיה


בלגיה: צ'כיה
שטח (בקילומטר רבוע)
30,528: 78,867
אוכלוסייה
11,743,761: 10,703,802
תמ"ג (במיליוני דולרים)
632,217: 330,858
תמ"ג לנפש (בדולרים)
53,834: 30,910
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

יחסי בלגיה–צ'כיה הם היחסים הדיפלומטיים בין בלגיה לצ'כיה.
סקירה כללית

שתי המדינות היו בעבר נחלות של בית הבסבורג, כחלק ממלוכת הבסבורג. חודש לאחר הכרזת העצמאות של צ'כוסלובקיה ב-1918 הייתה בלגיה אחת המדינות הראשונות שהכירו בעצמאותה. במהלך מלחמת העולם השנייה, ממשלות בלגיה וצ'כוסלובקיה מצאו מקלט בלונדון כדי להמשיך במאבק לצד בעלות הברית. חיילים צ'כוסלובקים השתתפו בשחרור בלגיה, בעוד חיילים בלגים השתתפו בשחרור צ'כוסלובקיה. לאחר מכן, בלגיה קיבלה בברכה צ'כוסלובקים רבים שנמלטו מדיכוי קומוניסטי.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים עם פירוק צ'כוסלובקיה ב-1 בינואר 1993. ארגון יוצאי צ'כיה בסדה נוסד בבריסל כבר בשנת 1904. במהלך המאה ה-20 סיפקה בסדה לצ'כים החיים בבלגיה אמצעים לשמור על תרבותם. בסדה מארגנת מפגשים קבועים של חברי הקהילה, כמו גם אירועים שונים עבור הקהילה הצ'כית המתגוררת בבלגיה. כיום, שתי המדינות חברות מלאות באיחוד האירופי ובנאט"ו.
נציגויות דיפלומטיות

בלגיה מחזיקה בצ'כיה שגרירות בפראג.
צ'כיה מחזיקה בבלגיה שגרירות בבריסל.
יפים חזנוב

| --- | --- |

 לידה:  12 בנובמבר 1965 (בן 58) ניז'ני נובגורוד, ברה"מ 
 ענף מדעי:  מדע הלייזר, אופטיקה לא לינארית, פיזיקה 
 מקום לימודים:  Nizhny Novgorod State Technical University (1988) 
 מוסדות:  A. V. Gaponov-Grekhov Institute of Applied Physics RAS (1988)  A. V. Gaponov-Grekhov Institute of Applied Physics RAS 
 פרסים והוקרה:  Medal of Russian Academy of Sciences for Young Scientists in General Physics and Astronomy (1999)  פרס ממשלת רוסיה למדע ולטכנולוגיה (2012) 
 
יפים חזנוב  (ברוסית: Ефим Аркадьевич Хазанов‏; נולד ב-12 בנובמבר 1965, גורקי) הוא פיזיקאי רוסי ממוצא יהודי. הוא מתמחה בתחום אופטיקה ולייזרים. חזנוב בעל מדד הירש 79.
קורות חיים

יפים חזנוב נולד בשנת 1965 בגורקי למשפחה יהודית.
לאחר סיום בית ספר חזנוב החל ללמוד במכון הפוליטכני בגורקי ובשנת 1988 סיים את הלימודים בהצטיינות תוך התמחות באלקטרופיזיקה. הוא התחיל לעבוד במכון לפיזיקה שימושית של אקדמיה רוסית למדעים. בשנת 1990 הוא התחיל לעבוד על תואר שלישי וסיים את העבודה בשנת 1992. בשנת 2005 חזנוב סיים עבודת פוסט-דוקטורט.
בשנת 2008 חזנוב התקבל כחבר בהתכתבות לאקדמיה הרוסית למדעים ובשנת 2016 קודם למעמד של חבר בפועל.
משנת 2012 ועד לשנת 2022 חזנוב היה סגן מנהל המכון בו עבד.
במקביל לעבודה במכון מחקר חזנוב מלמד באוניברסיטה הממלכתית של ניז'ני נובגורוד ומבהן בדרגת פרופסור.
חזנוב חבר באגודת "אופטיקה" ו-SPIE.
חזנוב מתחמה בניית מערכות לייזר. הוא הציע שיטות לבניית לייזרים בעלי הספק גבוה. על בסיס שיטות שפיתוח הוא הציע לבנות ברוסיה לייזר בעל הספק הגבוה בעולם. הפרויקט קיבל תמיכה ממשלתית אך בסופו של דבר לא מומש. חזנוב היה שותף בפיתוח פרויקט LIGO.
חזנוב פרסם כ-160 מאמרים מדעים. הוא הדריך 7 עבודות תואר שלישי. חזנות הוא חבר מערכת של מספר כתבי עת בתחום התמחותו.
על פעילותו הוא קיבל מספר עיטורים לרבות פרס הפדרציה הרוסית בשנת 2018.
פעילות ציבורית

חזנות פעיל בזירה הציבורית. בשנת 2013 הוא התנגד לרפורמה של האקדמיה הרוסית. בשנת 2016 הוא חתם על מכתב בו הועברה בקשה לבחינה מחודשת של הענקת תואר מדעי לולדימיר מדינסקי.
באפריל 2021 חזנוב נעצר על פוסט בפייסבוק עם פירוט המצב הרפואי של אלכסיי נבלני. הוא שוחרר תוך זמן קצר. זה היה המקרה הראשון בו חבר אקדמיה למדעים נעצר על פעילות ציבורית.
בשנת 2022 חזנוב חתם על מכתב בגנות פלישת רוסיה לאוקראינה.
יוסף יוזל הורוביץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1850 ה'תר"י האימפריה הרוסית פלונגה, האימפריה הרוסית
 פטירה:  9 בדצמבר 1919  (בגיל 69 בערך) י"ז בכסלו ה'תר"פ אוקראינה קייב, הרפובליקה העממית של אוקראינה
 כינוי:  הסבא מנובהרדוק
 מקום קבורה:  ישראל הר המנוחות, ירושלים
 מקום פעילות:  נובהרדוק, הומל
 תקופת הפעילות:  ? – 9 בדצמבר 1919 
 תחומי עיסוק:  הפצת תנועת המוסר, ראשות ישיבות נובהרדוק
 תפקידים נוספים:  ראש ישיבה 
 רבותיו:  הרב ישראל מסלנט   הסבא מקלם   הרב אברהם שינקר
 תלמידיו:  אברהם יפה'ן, שמואל וינטרוב 
 חיבוריו:  מדרגת האדם
 
רבי יוסף יוזל הורוביץ (1850, פלונגה – י"ז בכסלו ה'תר"ף, 9 בדצמבר 1919, קייב), מגדולי מפיצי תנועת המוסר, תלמידו של הרב ישראל מסלנט, ומייסד ישיבת נובהרדוק, שביססה את בניית אישיותם של חניכיה על מוסר ועבודת מידות מעשית. התפרסם בכינוי "הסבא מנובהרדוק".
ביוגרפיה

יוסף יוזל נולד בעיר פלונגיאן, הסמוכה לשאוול בליטא לרבה של העיירה ר' שלמה זלמן הורוביץ. בנעוריו גילה כישרונות מיוחדים. התחתן בגיל שמונה עשרה עם בת העיירה שווקשנה (אנ'), אך בין אירוסיו לנישואיו נפטר חותנו, ור' יוסף יוזל לקח את פרנסת כל משפחתו על שכמו.
הוא התחיל להתעסק במסחר והיה נוסע לרגל עיסוקיו לעיר קליפדה (ממל). שם פגש את ר' ישראל מסלנט שהיה לרבו. רבי יוסף יוזל עזב את כל עיסוקיו והתמסר כולו ללימוד המוסר בהדרכת רבו החדש. הוא הצטרף לכולל שהקים בעיר קובנה, ולמד שם כל זמנו ללא הפסקה.
לאחר מכן הסתגר בבית בעיירה סלובודקה הסמוכה לקובנה, שנה ותשעה חודשים. ולא הניח לאיש להיכנס אליו. לקראת סוף התקופה הזאת החל להיפגש עם רבי שמחה זיסל זיו, "הסבא מקלם", ולדון איתו בענייני מוסר ולימוד, אך בשיטות עבודה עצמית ודרך חיים הם נחלקו מהיסוד. רבי שמחה זיסל בסוף שכנע את רבי יוסף יוזל שאין להסתגר לבד ולהתפתח, אלא חייבים להשפיע על העולם. בעקבות שינוי דעתו ערך מסע בקהילות היהודיות הגדולות בתחומי המושב והקים בתי מדרש ללימוד הגמרא עם מוסר לפי שיטתו מקרן הנדיב עובדיה לחמן מברלין.
כמו כן היה תלמידו של רבי אברהם שינקר והביא תורות רבות בשמו. במלחמת העולם הראשונה כשהגיע עם ישיבתו להומל, קבע סדר לימוד קבלה עם המקובל הרב שלמה אלישיב, אך זו החזיקה חודשיים בלבד.
בשנת 1896 החליט שכדי להשפיע באמת על בני דורו יש לפתוח ישיבה, שתהיה מרכז רוחני לכל פעילותו להפצת המוסר והשכלה יהודית לבני העם. מיקום הישיבה נבחר בעיר נובהרדוק, ועל שמה הישיבה נקראה ישיבת נובהרדוק, כמו כן שיטתו החינוכית של ר' יוסף יוזל נשאה שם זה. בנוסף פעל לייסד ישיבות ובתי מדרש דומים בערים עם אוכלוסייה יהודית גדולה במטרה להוות מרכז רוחני ליהודי כל ערי האזור. כך נוסדו בתי מדרש בערים: ברדיצ'ב, באלטה, אודסה, מיקולאייב, חרסון ומוהיליב-פודילסקי.
בשיאה מנתה רשת הישיבות של ישיבת נובהרדוק כ-4,000 תלמידים.
בשנת 1915 עבר יחד עם ישיבתו לעיר הומל, שהייתה רחוקה יותר משדות הקרב של מלחמת העולם הראשונה. ב-1919 עבר עם חלק מתלמידיו לקייב לחזק את הפליטים שנמצאו שם. בקייב התנאים הסניטריים היו קשים ורבים נספו במגפה. רבי יוסף ניסה לעזור כפי יכולתו, אך נדבק בעצמו במחלה ונפטר בקייב בי"ז בכסלו ה'תר"ף (9 בדצמבר 1919). לימים הובא לקבורה בהר המנוחות בירושלים.
על דמותו כתב הסופר דוד זריצקי את ספרו גשר צר.
מתלמידיו

הרב אברהם יפה'ן, חתנו
הרב יואל ברנצ'יק - ראש ישיבת נובהרדוק בצריצין
הרב ישראל יעקב ליובצ'נסקי, חתנו
הרב אברהם זלמנ'ס - ראש ישיבת נובהרדוק ברוסטוב
הרב אהרן וינשטיין - ראש ישיבת בית יוסף בתל אביב
הרב דוד בודניק
הרב דוד בליאכר - ראש ישיבת בית יוסף במזריץ' ומקים רשת ישיבות "בית יוסף" ברחבי פולין
הרב שבתי נחומוביץ - ראש ישיבת בית יוסף בשדליץ ובחיפה ומשגיח בישיבת תפארת ישראל
הרב הלל ויטקינד - מייסד ישיבת בית יוסף בתל אביב
הרב חיים זייצ'יק
הרב יהושע לב - ראש ישיבת נובהרדוק בלובר
הרב ירחמיאל אליהו בוצ'קו - ראש ישיבת עץ חיים במונטרה
הרב יעקב ישראל קניבסקי - ר"מ בישיבת בית יוסף בפינסק וראש ישיבת בית יוסף בבני ברק
הרב שלמה בלוך - מאישי תנועת המוסר ותלמיד החפץ חיים
הרב שמואל וינטרוב - ראש ישיבת בית יוסף בפינסק
הרב משה ימיני (סקרובון) - מגדולי תלמידיו
צאצאיו

בנו - ר' יצחק הורוויץ, (סלובודקה, 1885 - ניו יורק, 1953)
צאצאיו > חתניו

הרב רפאל אלתר שמואלביץ, רבה של סטוצ'ין, בנו הוא הרב חיים שמואלביץ ראש ישיבת מיר
הרב ישראל יעקב ליובצ'נסקי, משגיח בישיבת אהל תורה, ברנוביץ
הרב ראובן סילבר (שליוואנסקי)
הרב אברהם יפה'ן, ראש ישיבת נובהרדוק
ספריו

מדרגת האדם, חלק א, פולטבה 1918, הספר כלל 6 פרקים: א) בתקופת העולם, ב) בתיקון המידות, ג) בבירור המידות, ד) בדרכי התשובה, ה) ובחרת בחיים, ו) בדרכי הביטחון. 

מדרגת האדם, חלק ב, פיוטרקוב 1921, 6 פרקים נוספים: ז) ביראה ואהבה, ח) בבקשת השלמות, ט) בנקודת האמת, י) בדרכי החיים, י"א) בחשבון הצדק, י"ב) במזכה הרבים.
מאמר מזכה הרבים
הערות שוליים

↑  הרב נתן קמינצקי, המעין ניסן ה'תשס"ו, עמוד 89, הערה 22
↑  צילום מצבתו
| תנועת המוסר |
| --- | --- | --- |
| אישים | יוסף זונדל מסלנט • ישראל מסלנט • יצחק בלאזר • נפתלי אמסטרדם • אברהם שינקר • הסבא מקלם • הסבא מסלבודקה • הסבא מנובהרדוק • אליעזר גורדון • ירוחם ליבוביץ • יצחק אייזיק שר • אליהו לופיאן  • אברהם אליהו קפלן • יחזקאל לוינשטיין • אליהו דסלר |  |
| ישיבות | ישיבת סלבודקה • תלמוד תורה (קלם) • ישיבת נובהרדוק |  |
| ערכים נוספים | גדלות האדם • תנועת המוסר (ספר) • משגיח |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262846705171  LCCN: no95013119  VIAF: 58661286   WorldCat (עם VIAF): 58661286
יחסי בלגיה–רומניה

| יחסי בלגיה–רומניה |
| --- | --- |
בלגיה: רומניה


בלגיה: רומניה
שטח (בקילומטר רבוע)
30,528: 238,391
אוכלוסייה
11,743,761: 18,988,203
תמ"ג (במיליוני דולרים)
632,217: 351,003
תמ"ג לנפש (בדולרים)
53,834: 18,485
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

שגרירות רומניה בבריסל
יחסי בלגיה–רומניה הם היחסים הבילטרליים בין בלגיה ורומניה.
סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים בין ממלכת בלגיה לנסיכויות הרומניות כוננו בשנת 1880. במהלך מלחמת העולם הראשונה לחמו שתי המדינות כחלק ממדינות ההסכמה, אולם במהלך מלחמת העולם השנייה הייתה ממלכת רומניה חלק ממדינות הציר, בעוד בלגיה הייתה חלק מבעלות הברית ונכבשה על ידי גרמניה הנאצית. כיום, שתי המדינות הן חלק מנאט"ו והאיחוד האירופי.
ב-1 באוקטובר 2019, נשיא רומניה קלאוס יוהאניס התקבל בבלגיה על ידי פיליפ, מלך הבלגים, לרגל פתיחת פסטיבל Europalia (אנ') שהוקדש לרומניה באותה שנה. במהלך ביקורו לווה הנשיא יוהאניס על ידי שרת החוץ, רמונה מנסקו.
כבר יותר מעשרים שנה, היחסים הבילטרליים כוללים היבט נוסף כאות סולידריות בין אזרחים בלגים ורומנים, כלומר התמיכה שניתנה לכפרים רומניים באזורים הכפריים מאז השנים האחרונות של הדיקטטורה של צ'אושסקו, שבשנים האחרונות תועלה בעיקר באמצעות Actie Dorpen Romania / Operation Villages Roumains ('קמפיין הכפרים הרומניים').
יחסי סחר

רומניה רואה בבלגיה שותפה אמינה באיחוד האירופי ובנאט"ו, ויחסי הסחר, כמו גם ההשקעות הבלגיות ברומניה, נמצאים במגמת עלייה. בלגיה מחזיקה במקום ה-9 כמשקיע זר. בשנת 2018, סך ההשקעות הבלגיות ברומניה הסתכמו ב-2.276 מיליארד יורו.
בשנת 2020, רומניה הייתה הלקוחה ה-27 בגודלה של בלגיה (יצוא לרומניה: 2.0 מיליארד אירו) והספקית ה-37 בגודלה (יבוא מרומניה: 1.1 מיליארד אירו). בלגיה רשמה מאזן סחר חיובי של 873.2 מיליון אירו.
נציגויות דיפלומטיות

בלגיה מחזיקה ברומניה שגרירות בבוקרשט.
רומניה מחזיקה בבלגיה שגרירות בבריסל.
יפים סמיונוביץ' בלינסקי

| --- | --- |

 לידה:  25 במרץ 1925 כפר זאוזרנאיה, סיביר, ברית המועצות ברית המועצות
 פטירה:  16 בדצמבר 1944 (בגיל 19) ממל, הרייך הגרמני גרמניה הנאצית
 השתייכות:  הצבא האדום הצבא האדום
 תקופת הפעילות:  1943–1944
 דרגה:   לייטננט (סגן משנה)
 תפקידים בשירות
 מפקד מחלקת הריגול ברגימנט מס' 133 באוגדת סיור מס' 32 בארמייה ה-43
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
 גיבור ברית המועצות  עיטור כוכב הזהב  עיטור לנין  עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה מדרגה שנייה  עיטור הכוכב האדום
 הנצחה
 יד זיכרון במקום בו נהרג   על שמו קרויים בתי ספר במקום בו נולד (כעת עיר) ובעיר לסוסיבירסק   בסברו-יניסייסק ובלסוסיבירסק מוצבים פסלים בדמותו   על שמו קרויים רחובות בלסוסיבירסק ובקרסנויארסק   בבית ספר במקום הולדתו יש מוזאיון על פועלו  
 
יֵפִים סֵמיוֹנוֹבִיץ' בֵלִינְסְקִי (ברוסית: Ефим Семёнович Белинский; ‏25 במרץ 1925 – 16 בדצמבר 1944) היה קצין עברי-סובייטי במהלך מלחמת העולם השנייה, גיבור ברית המועצות.
ביוגרפיה

נולד בכפר זאוזרנאיה שבמחוז סיביר בברית המועצות. ב-1936 משפחתו עברה ליישוב סברו-יניסייסקי. הצטרף למפלגה הקומוניסטית בשנת 1938. ב-1939 הוכר כתלמיד מצטיין וכך סיים את בית הספר ב-1942.
ב-8 בינואר 1943 גויס לצבא האדום ונשלח למכללה לארטילריה אותה סיים בספטמבר 1943 בדרגת סגן-משנה. מיוני 1944 נמצא בחזית. את מעשה הגבורה הראשון שלו ביצע בצליחת נהר פרוניה ב-23 ביוני באותה השנה, שבמהלכה נפצע. עוטר בעיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה מדרגה שנייה, כשחזר ליחידה לאחר שהתאושש.
באוקטובר נטל על עצמו פיקוד בקרב, כשמפקדו נפצע קשה. זכה באות הכוכב האדום.
במהלך ביצוע פעולת סיור בקרבת העיר קלייפדה, הטיל את עצמו על חרך ירי בעמדה של יחידת ורמאכט כדי לחסום את האש, ונהרג. נקבר בקבר אחים בכפר קאיריאי.
בצו הפרזידיום של הסובייט העליון מ-28 בינואר 1945, הוענק לבלינסקי לאחר מותו עיטור "גיבור ברית המועצות", בהוקרה על הקרבתו העצמית, בנוסף לעיטור לנין ועיטור "כוכב הזהב".
הערות שוליים

↑  דף הענקת העיטור ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
↑  דף הענקת העיטור ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
↑  דף על שמו באתר "גיבורי המדינה" (ברוסית)
יחסי המלדיביים–רוסיה

| יחסי המלדיביים–רוסיה |
| --- | --- |
המלדיביים: רוסיה


המלדיביים: רוסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
298: 17,098,242
אוכלוסייה
528,271: 144,612,532
תמ"ג (במיליוני דולרים)
6,600: 2,021,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
12,494: 13,978
משטר
רפובליקה: רפובליקה פדרלית נשיאותית

יחסי המלדיביים–רוסיה הם היחסים הדו-צדדיים בין המלדיביים לרוסיה.
היסטוריה

ברית המועצות כוננה יחסים דיפלומטיים עם המלדיביים ב-14 בספטמבר 1966, וב-31 בדצמבר 1991 הכירה המלדיביים בפדרציה הרוסית כיורשתה של ברית המועצות. האינטרסים של הרפובליקה של המלדיביים מיוצגים על ידי שגרירות הפדרציה הרוסית בסרי לנקה.
במרץ 2004 נחתם פרוטוקול דו צדדי על התייעצויות פוליטיות (בין-MFA). בספטמבר 2011, בשולי המושב ה-66 של העצרת הכללית של האו"ם בניו יורק, נערכה פגישה בין סגן שר החוץ של הפדרציה הרוסית מ. בוגדנוב ושר החוץ של הרפובליקה המלדיבית א' נאסים.
שיתוף פעולה בתחום אכיפת החוק מתפתח. ב-6 בנובמבר 2014, נערך ביקור רשמי בעיר מאלה, על ידי התובע הכללי של הפדרציה הרוסית. מאז שנות ה-70 של המאה ה-20 הצד הרוסי מסייע לאיים המלדיביים בהכשרת כוח אדם לאומי. מחזור סחר החוץ בין רוסיה לבין האיים המלדיביים מוגבל (בהתאם לתוצאות של 2014, הוא לא עלה על 2 מיליון דולר).
באופן מסורתי, תיירים המבקרים באיים ובאטלולים של רפובליקת המלדיביים עד 30 יום אינם צריכים לבקש ויזה לפני ההגעה, ללא קשר לארץ מוצאם, אך בתנאי שיש להם דרכון תקף, הם יכולים לאשר את מטרת נסיעתם ויש להם מספיק מזומן. החל מה-25 ביולי 2019 אזרחים רוסים יכולים להישאר כתיירים ברפובליקה המלדיבית עד 90 יום ללא ויזה.
יחסי הונג קונג – רוסיה

| יחסי הונג קונג – רוסיה |
| --- | --- |
הונג קונג: רוסיה


הונג קונג: רוסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
1,108: 17,098,242
אוכלוסייה
7,410,158: 144,612,532
תמ"ג (במיליוני דולרים)
382,055: 2,021,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
51,558: 13,978
משטר
אזור מנהלי מיוחד: רפובליקה פדרלית נשיאותית

יחסי הונג קונג–רוסיה הם היחסים הדיפלומטיים שבין הונג קונג ורוסיה.
היסטוריה

לאחר הקמת הרפובליקה העממית של סין בשנת 1949, רוב הרוסים הלבנים שחיו בסין, והיו מרוכזים בעיקר באזור שנגחאי, החלו לעשות את דרכם לעבר הונג קונג שהייתה אז תחת שליטת בריטניה, אולם נתקלו בקשיים רבים מצד השלטונות הסיניים. אף על פי כן, עד 1980 למעלה מ-20,000 רוסים לבנים עברו להונג קונג, כאשר רובם המשיך משם לארצות אחרות. סירוב הסינים להחזירם לברית המועצות, היה אחד הגורמים אשר הביאו לפרוץ הפיצול הסיני-סובייטי בשנת 1969.
נציגויות דיפלומטיות

רוסיה מחזיקה בהונג קונג קונסוליה כללית, בעוד להונג קונג אין ייצוג דיפלומטי ברוסיה.
יפים זלמנוב

| --- | --- |

 לידה:  7 בספטמבר 1955 (בן 69) חברובסק, ברה"מ 
 ענף מדעי:  מתמטיקה
 מקום מגורים:  ברית המועצות, ארצות הברית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת נובוסיבירסק (1977) 
 מנחה לדוקטורט:  Anatoly Shirshov, Leonid Arkadievich Bokut 
 מוסדות:  אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו (2002–2022)  אוניברסיטת ייל (1995–2002)  אוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון (1990–1994)  Southern University of Science and Technology (2022)  אוניברסיטת שיקגו (1994–1995)  Sobolev Institute of Mathematics SB RAS (1980–1987) 
 תלמידי דוקטורט:  Mikhail V. Ershov, Alexander Young, Michele D'Adderio, Christopher Briggs, Zezhou Zhang, Johanna Hennig, Thomas B. Voden, Youngsun Yoon, Michael Roitman, Pavel Sergeevich Kolesnikov, Alexander Retakh, Sergei Krutelevich, Martin Kassabov 
 פרסים והוקרה:  מדליית פילדס (1994) 
 תרומות עיקריות
 שימוש באלגברת ז'ורדן לפתרון בעיית ברנסייד המצומצמת; תרומות לתורת החוגים ולתורת החבורות
 
יפים איסקוביץ' זלמנוב (ברוסית: Ефим Исаакович Зельманов; נולד ב-7 בספטמבר 1955) הוא מתמטיקאי יהודי יליד רוסיה. הוא נודע בזכות עבודתו על בעיות קומבינטוריקה באלגברת ז'ורדן ובתורת החבורות. פתרונו לבעיית ברנסייד המצומצמת זיכה אותו במדליית פילדס בשנת 1994.
קורות חיים

זלמנוב נולד למשפחה יהודית בחברובסק, ברית המועצות. הוא למד לתואר דוקטור באוניברסיטת נובוסיבירסק בהנחייתם של לאוניד בוקוט ואנטולי שירשוב. והמשיך את לימודיו באוניברסיטת לנינגרד ב-1985. עד 1987 החזיק במשרת מרצה בנובוסיבירסק, אז עזב את ברית המועצות.
בשנת 1990 היה לפרופסור באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון, לאחר מכן עבר לאוניברסיטת שיקגו וב-1995 השתקע באוניברסיטת ייל. בשנת 2001 מונה לחבר באקדמיה הלאומית האמריקנית למדעים, ובכך היה למתמטיקאי הצעיר ביותר שחבר בה. משנת 2002 הוא פרופסור באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו.
זלמנוב משמש כעורך במספר כתבי עת מקצועיים, ובין היתר שימש כעורך ב-Annals of Mathematics וב-Journal of the American Mathematical Society - שניים מכתבי העת המתמטיים היוקרתיים ביותר. הוא חבר באגודות המתמטיות של מספר מדינות ברחבי העולם, וזכה לתוארי דוקטור לשם כבוד ממספר אוניברסיטאות (בקנדה, באוקראינה ובספרד). זלמנוב הוזמן להרצות שלוש פעמים בכנס הבינלאומי של המתמטיקאים - האירוע המרכזי והיוקרתי ביותר של העולם המתמטי, המתרחש אחת לארבע שנים.
עבודתו המתמטית

עבודתו המוקדמת של זלמנוב הייתה באלגברת ז'ורדן בממדים אינסופיים. בפרט, מיין אלגברות ז'ורדן ראשוניות לא מנוונות ומכך גזר תשובה שלילית להשערה של פון נוימן, יורדן וויגנר לגבי קיומן של אלגברות ז'ורדן פשוטות לא מיוחדות מממד אינסופי. בנוסף, הראה כי אלגברת ז'ורדן החופשית מכילה מחלקי אפס (בניגוד למתרחש באלגברות אסוציאטיביות), ובכך התיר בעיה של ג'ייקובסון. הוא הראה כי אלגברת ז'ורדן פרימיטיבית למחצה מקיימת את הזהויות של אלגברות ז'ורדן מיוחדות, אם ורק אם היא מקיימת את זהות גלני.
ב-1987 פתר זלמנוב את אחת הבעיות הפתוחות הגדולות בתורה של אלגברות לי באותה תקופה, והוכיח כי אלגברת לי המקיימת את זהות אנגל היא נילפוטנטית מקומית (במקרה הסוף-ממדי זוהי תוצאה קלאסית וקלה). זלמנוב הוסיף והראה כי אלגברת לי הנפרשת על ידי איברים נילפוטנטיים ומקיימת זהות פולינומית היא נילפוטנטית מקומית. זוהי תוצאה מכרעת בפתרון בעיית ברנסייד המצומצמת, והיא נשענת על עבודותיו באלגברות ז'ורדן.
ואמנם, בהמשך לעבודה זו הצליח זלמנוב לקשר בין תוצאות קומבינטוריות מרחיקות לכת בתורת הזהויות של אלגברה לא-אסוציאטיבית (ובפרט באלגברות לי) לבעיית ברנסייד המצומצמת (ב-1989) וגזר מקשר זה תשובה חיובית עבורה (פתרון שזיכה אותו במדליית פילדס).
זלמנוב הוסיף והכליל תוצאה זו בכך שהראה כי חבורה נוצרת סופית,  p-שאריתית שההשלמה הפרו- p שלה מקיימת זהות פרו- p, מוכרחה להיות סופית, וכן שחבורה קומפקטית ומפותלת היא בהכרח סופית.
יחסי הונגריה – ערב הסעודית

| יחסי הונגריה – ערב הסעודית |
| --- | --- |
הונגריה: ערב הסעודית


הונגריה: ערב הסעודית
שטח (בקילומטר רבוע)
93,028: 2,149,690
אוכלוסייה
9,665,063: 34,113,889
תמ"ג (במיליוני דולרים)
212,389: 1,067,583
תמ"ג לנפש (בדולרים)
21,975: 31,295
משטר
רפובליקה: מונרכיה אבסולוטית

יחסי הונגריה–ערב הסעודית הם היחסים הדיפלומטיים בין הונגריה לערב הסעודית.
סקירה כללית

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-4 באפריל 1995. בינואר 2020 נפגשו שרי החוץ של שתי המדינות בבודפשט לציון 25 שנה לכינון היחסים בין המדינות. שר החוץ ההונגרי פיטר סייארטו אמר במסיבת עיתונאים שהוא דן בקשרים דו-צדדיים עם עאדל אחמד אל-ג'ובייר והם זיהו תחומים שבהם הונגריה וסעודיה חלקו עמדות משותפות. תחומים אלו כוללים הגירה ומלחמה בטרור, אמר סייארטו, והוסיף כי עמדתה הנחרצת של הונגריה היא שיש למנוע את הופעתה של מדינה גרעינית חדשה. בכל הנוגע להגירה, הוא הדגיש את הצורך במתן סיוע הומניטרי כדי לחסל את הסיבות השורשיות שלה ודן עם הצד הסעודי באפשרות של פרויקטי סיוע משותפים. סייארטו אמר שהם בחנו את האפשרות של שיתוף פעולה בפיתוח תשתיות במגזר ניהול המים של ערב הסעודית. הוא ציין עוד את קו האשראי של 600 מיליון אירו שפתח בנק Exim של הונגריה כדי לקדם שיתוף פעולה כלכלי דו-צדדי. השר הסעודי הדגיש סיכויים לשיתוף פעולה מועיל הדדי בתחומי המדע והחינוך.
נציגויות דיפלומטיות

הונגריה מחזיקה בערב הסעודית שגרירות בריאד.
ערב הסעודית מחזיקה בהונגריה שגרירות בבודפשט.
יפים וולקוב

| --- | --- |

 לידה:  4 באפריל 1844 (יוליאני) סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  17 בפברואר 1920 (בגיל 75) סנקט פטרבורג, הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית 
 מקום קבורה:  בית עלמין סמולנסקי 
 מקום לימודים:  האקדמיה הקיסרית לאמנויות 
 תחום יצירה:  ציור 
 
יפים יפימוביץ' וולקוב (ברוסית: Ефим Ефимович Волков;‏ 4 באפריל 1844 – 17 בפברואר 1920) היה צייר נוף רוסי.