stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מאיר לוין (עו"ד)
ביוגרפיה

למד במדרשית נעם ובישיבת הר עציון. בעל תואר ראשון במשפטים בהצטיינות ותואר שני במינהל עסקים עם התמחות במימון, שניהם מאוניברסיטת בר-אילן. התמחה אצל שופט בית המשפט העליון אליעזר ריבלין. בין השנים 2012–2002 עבד במשרד עורכי הדין גורניצקי ושות', תחילה כעורך דין ולאחר מכן כשותף. במסגרת זו ייצג פעילות תאגידים בשוק ההון ובעסקאות מיזוג ורכישה (M&A) מימון, בנקאות ומשפט מסחרי.
ביוגרפיה > רשות ניירות ערך

בשנת 2012 החל לעבוד ברשות ניירות ערך כסגן מנהל מחלקת תאגידים. בתחילת שנת 2014 מונה ליועץ המשפטי של מחלקת תאגידים. במסגרת תפקידיו הוביל פרויקטים מרכזיים של הרשות, בהם צוות בין-משרדי לקידום פעילות קרנות הריט והרחבת פעילותן לתחום השכרת דיור, כיהן כיו"ר משותף של ועדה בין-משרדית לבחינת הקמת קרנות נסחרות למימון עסקים קטנים ובינוניים, כיו"ר משותף של ועדה בין-משרדית לבחינת הקמת קרנות נסחרות למימון תשתיות (BOT), כחבר בוועדה בין-משרדית לקידום השקעות בחברות ציבוריות בתחומי מחקר ופיתוח, ושותף בהובלת הקלות לחברות נסחרות ופרויקט לעידוד הנפקות הון בישראל (ה-JOBS ACT הישראלי).
ביולי 2015 מונה לתפקיד יועץ בכיר ליו"ר רשות ניירות ערך שמואל האוזר, ומנהל המחלקה הבינלאומית ברשות.
ביוגרפיה > משנה ליועץ המשפטי לממשלה (משפט כלכלי)

בדצמבר 2016 מונה לתפקיד המשנה ליועץ המשפטי לממשלה (משפט כלכלי), במקומו של אבי ליכט, והחל מינואר 2017 משמש בתפקיד. נחשב למועמדה של שרת המשפטים איילת שקד, אשר ביקשה להקל ברגולציה ובירוקרטיה על הסקטור העסקי. במסגרת תפקידו, בפברואר 2020 מנע את ביטולה של הרפורמה במוניות, בנימוק שהדבר אסור בתקופת בחירות. כמו כן, בפברואר 2021 הביע את עמדתו, כי בתקופת בחירות נאסר על שר הביטחון לסגור את גלי צה"ל. הוא עסק בעניינה של התחנה גם בהמשך ובנובמבר 2021 כתב חוות דעת לפיה סגירת התחנה יכולה להיעשות בהחלטת ממשלה.
באוגוסט 2019 קבע כי ועדת השרים לענייני חקיקה לא תוכל לדון בחוקים שעל סדר היום, ללא אישור אגף התקציבים. בספטמבר 2020 קבע כי חברות דלק וישראמקו הפרו את מתווה הגז. כן עוסק דרך קבע בענייני תאגידים וחברות, חברות ממשלתיות, תקציב המדינה, תקציבי משרדי הממשלה, תקציב משרד הביטחון, רגולציה ובירוקרטיה, ועוד. הוביל מהלך המאפשר לשומרי מצוות לרכוש איגרות חוב באמצעות היתר עסקה.
בנובמבר 2021 השלים מהלך רב שנים לחקיקת "חוק עקרונות האסדרה" (במסגרת חוק ההסדרים), במסגרתו הוקמה רשות האסדרה במשרד ראש הממשלה.
חיים אישיים

מתגורר ברעננה, נשוי לעינת ואב לארבעה. מקיים אורח חיים דתי. הוא חתנו של אשר בהרב, לשעבר מו"ל ישראל היום.
הערות שוליים

↑    אלישיב רייכנר, ‏אחרי 45 שנה: שמוליק בר-לבב מנפץ את המיתוסים על מנפ"ח, בעיתון מקור ראשון, 2 במאי 2018;  המשנים ליועץ המשפטי מגייסים את שמוליק בר לבב, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 2:47)
↑  הד עציון, גיליון 19, תשרי תשע"ח, עמ' 14
↑  אלה לוי-וינריב, ‏"התחושה היא כיום שעדיף להיות עורך דין בת"א מאשר בניו-יורק", באתר גלובס, 8 במרץ 2010
↑  '"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'ערן אזרן,'"`UNIQ--nowiki-00000004-QINU`"'שריה אורגד, היועץ המשפטי של מחלקת תאגידים ברשות ני"ע, פורש, באתר TheMarker‏, 8 בינואר 2014
↑  עו"ד אורנית קרביץ, מנהלת המחלקה הבינ"ל והיועצת הבכירה ליו"ר פורשת; במקומה ימונה עו"ד מאיר לוין, יועמ"ש מחלקת תאגידים ברשות, 6 ביולי 2015, באתר רשות ניירות ערך
↑  אלי שמעוני, "העובדה שקמו בישראל רק שתי קרנות ריט היא פספוס", באתר כלכליסט, 15 במאי 2016
↑  חן מענית, ‏עו"ד מאיר לוין יחליף את ליכט כמשנה ליועמ"ש לעניינים כלכליים, באתר גלובס, 28 בנובמבר 2016
↑  משה גורלי,'"`UNIQ--nowiki-00000007-QINU`"'עו"ד לוין מונה למשנה ליועמ"ש בגלל עברו האנטי־רגולטורי, באתר כלכליסט, 4 בדצמבר 2016
↑  אודי עציון, רגע לפני הדד ליין: רפורמת המוניות טרם בוטלה למרות הבטחת נתניהו, באתר כלכליסט, 5 במרץ 2020
↑  מתן וסרמן, ‏המשנה ליועמ"ש למשפט כלכלי: "אין בסמכות גנץ לסגור את גל"צ", באתר מעריב אונליין, 9 בפברואר 2021
↑  אבישי גרינצייג, ‏מחלוקת בצמרת משרד המשפטים: מנדלבליט יכריע בקרוב בעניין סגירת גל"צ, באתר גלובס, 4 באוגוסט 2021
↑  מתן וסרמן, ‏היועמ"ש על הדרישה לסגירת גלי צה"ל: "המהלך דורש החלטת ממשלה", באתר מעריב אונליין, 4 בינואר 2022
↑  גיל ברינגר, ברשות הפקידים, השילוח 24, מרץ 2021
↑  עמירם ברקת, ‏המדינה קבעה שדלק וישראמקו הפרו את מתווה הגז. נובל (עוד) לא, באתר גלובס, 6 בספטמבר 2020
↑  מנחם שטאובר,'"`UNIQ--nowiki-0000000E-QINU`"'‏המשנה ליועמ"ש: חברות בלי בעל שליטה - על הכוונת שלנו, באתר גלובס, 25 בדצמבר 2018
↑  ליטל דוברוביצקי,'"`UNIQ--nowiki-00000010-QINU`"'חברות יקבלו הקלות בהסדרי חוב, חוץ מאלה שעשו "תספורת", באתר ynet, 17 בפברואר 2021
↑   אסא ששון, הוגשו ההמלצות הסופיות להקמת בורסה משנית: "תאפשר לציבור להשתתף בהצלחתן של החברות", באתר TheMarker‏, 18 ביוני 2018
↑  דני זקן, ‏מכשול חדש בדרך להנפקת התעשייה האווירית: הסיווג הביטחוני של המשנה ליועמ"ש, באתר גלובס, 22 ביוני 2021
↑  מעריב אונליין, ‏מתחים בפרקליטות? דיווח: המשנה ליועמ"ש התנגד למתווה התאגיד ומודר, באתר מעריב אונליין, 2 באפריל 2017
↑  עמירם ברקת, ‏"כחלון פנה ליועץ המשפטי לממשלה בניסיון למנוע פרסום נתוני הבור התקציבי", באתר גלובס, 13 בינואר 2019
↑  שחר אילן, חוות דעת של היועמ"ש צפויה להגדיל את הנטו החודשי של נתניהו ב-3,000 שקל, באתר כלכליסט, 15 באוגוסט 2017
↑   משרד האוצר מחריף את המאבק במסע רכש המטוסים של גנץ: "מניעה משפטית", באתר וואלה, 27 באוקטובר 2020
↑    ריקי ממן, ‏צוות בין־משרדי חותר ל"ניקיון אביב" ברגולציה הממשלתית, בעיתון מקור ראשון, 29 במרץ 2021
↑  קובי רוזן, ‏לראשונה: רשות ניירות ערך מאשרת את "היתר העסקה", באתר כיכר השבת, 19 באפריל 2016
↑  שי ניב,'"`UNIQ--nowiki-0000001C-QINU`"'‏מה "שכח" לדווח המשנה ליועמ"ש שנכח בפגישות על התאגיד?, באתר גלובס, 3 באפריל 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009050074505171  VIAF: 3160665156903362238   WorldCat (עם VIAF): 3160665156903362238
מינהל העיר סנקט פטרבורג

ערך זה עוסק בעיריית סנקט פטרבורג. אם התכוונתם למבנה העירייה, ראו .
| --- | --- |


מכון סמולני - מקום מושב הממשלה
 מידע כללי
 מדינה:  רוסיה 
 תחום שיפוט:  סנקט פטרבורג
 סוכנות אם:  ממשלת רוסיה
 תאריך הקמה:  1996
 ראש:  אלכסנדר בגלוב
 מטה מרכזי:  סמולני
 gov.spb.ru
 
מינהל העיר סנקט פטרבורג, רשמית: ממשלת סנקט פטרבורג (ברוסית: Правительство Санкт-Петербурга), היא הרשות המבצעת והגוף הניהולי של העיר סנקט פטרבורג, שבין 1991 ועד 1996 נודעה בשם "משרד ראש העירייה".
מקום מושבו של המינהל הוא במכון סמולני, המשמש בניין העירייה והמינהל מאז תחילת המאה ה-20 והיה לו חלק חשוב בתולדות רוסיה.
תולדות מינהל העיר

בתקופת הקמת העיר נוהלה העיר על ידי מועצה מקורבת לגנרל-מושל אלכסנדר מנשיקוב. לאחר פטירתו של פיוטר הגדול, יקטרינה הגדולה ערכה רפורמות בשלטון המקומי, וב-1786 הוקמה הדומה העירונית של פטרבורג, שכיהנה הן כגוף ניהול והן כגוף מחוקק.
ב-1798 החליט הקיסר פאבל הראשון לפרק את הדומה, ובמקומה הוקמה מועצת העיר (Ратгауз, מהמילה הגרמנית Rathaus, "עירייה"). ב-1802 הקיסר אלכסנדר הראשון החזיר את הדומה העירונית, וזו התמקמה בבית הדומה העירונית שבמרכז נבסקי פרוספקט. ב-1826 עברה העירייה לרחוב סדובאיה, ובבית העירייה התמקמה לשכת ראש העיר ומחלקות שונות. בשנת 1846 נערכו שינויים במעמד הדומה, והיא הורכבה מ-12 נבחרים ובני משפחות אצולה.
בשנת 1873 פוצלו סמכויות הדומה, והוקמה מינהלת העיר (Городская управа), שסמכויותיה גדלו, והיא הייתה אחראית לניהולה התקין של הדומה כגוף עירוני מחוקק.
לאחר מהפכת פברואר 1917 הוקמה הדומה המרכזית ובנובמבר אותה שנה הדומה פוזרה והוכרזו בחירות חדשות. בינואר 1918 אומנם הוכרז על ביטול הדומה העירונית, אך הלכה למעשה המשיכה להתקיים עד ספטמבר אותה שנה והוחלפה על ידי סובייט פטרוגרד.
בתקופת הסובייטית, מועצות נבחרי העם והסניפים האזוריים של המפלגה הקומוניסטית תיפקדו כגופי הניהול של העיר, אולם הגוף הניהולי הבכיר הייתה הוועדה העירונית של המפלגה, כאשר המזכיר הראשון כיהן כראש העיר.
ב-26 בינואר 1924 העיר פטרוגרד הפכה ללנינגרד, וסובייט פטרוגרד שינה שמו למועצת העיר לנינגרד, לנסובייט בקצרה (Ленсовет, Ленгорсовет). לנסובייט ניהלה את העיר עד לפרוץ מלחמת העולם השנייה, ובתקופת המלחמה הוכפפה למחוז הצבאי של לנינגרד. במאי 1944, לאחר הסרת המצור על לנינגרד, חידשה לנסובייט את פעילותה. ב-1977 הפכה המועצה למועצה העירונית של נבחרי העם.
ב-6 בספטמבר 1991 הושב שמה של העיר לשם ההיסטורי פטרבורג, וב-30 בספטמבר אותה שנה שינתה המועצה את שמה לפטרוסובייט (Петросовет), מועצת נבחרי העם של סנקט פטרבורג (Санкт-Петербургский городской Совет народных депутатов). בדצמבר 1993 פורקה המועצה, ובמקומה הוקמה האספה העירונית המחוקקת של פטרבורג (ЗакС) ועיריית פטרבורג (Мэрия).
בשנת 1996 הוקם מינהל העיר (שכונה באופן רשמי ממשלת סנקט פטרבורג).
מבנה המינהל

הוועדה ליחסי חוץ
הוועדה לעיתונות ושיתוף פעולה עם תקשורת ההמונים
ועדת המדע וההשכלה הגבוהה
הוועדה לבריאות הציבור
הוועדה להשקעות ומדיניות מסחר
ועדת המימון
ועדת הארכיון
ועדת השיכון
הוועדה לפיקוח פיננסי ממלכתי
הוועדה לענייני רכוש
הוועדה לענייני חוק, סדר וביטחון (בראשה עומד מפקד משטרת העיר)
הוועדה להזמנות
הוועדה לפיקוח ממלכתי, שימוש והגנה על תרבות ואנדרטאות היסטוריות
ועדת האדריכלות והבנייה
הוועדה לרישומי תקנות ומעמד אזרחי
ועדת ההשקעות
ועדת המידע והתקשורת
ועדת התרבות
הוועדה ליחסי לאום ויישום מדיניות ההגירה
הוועדה לענייני נוער וארגונים חברתיים
הוועדה להגנת הסביבה וביטחון אקולוגי
הוועדה לפיתוח עסקים ושוק הצרכן
הוועדה לפיתוח התחבורה והתשתיות
הוועדה לפיתוח התיירות
ועדת הרווחה
ועדת הבנייה
ועדת התעריפים
ועדת הספורט
ועדת העבודה והתעסוקה
הוועדה לתכנון אסטרטגי ומדיניות כלכלית
ועדת האנרגיה
מינהלת השירותים הוטרינריים
מינהלת הגינון
מינהלת המזון
הפיקוח הטכני הממלכתי
הפיקוח הממלכתי על מגורים
הפיקוח הממלכתי לשימוש בנדל"ן
השירות לפיקוח ממלכתי על הבנייה וניתוח
מושל העיר

מושל סנקט פטרבורג הוא ראש הרשות המבצעת של העיר סנקט פטרבורג העומד בראש ממשלת סנקט פטרבורג, מאז 1996. בזמן השלטון הקומוניסטי כונה ראש עיריית לנינגרד (שמה של סנקט פטרבורג בזמן השלטון הסובייטי) "המזכיר הראשון של המפלגה הקומוניסטית" עם שינוי שם העיר לסנקט פטרבורג הוקמה עיריית סנקט פטרבורג ובראשה עמד אנאטולי סובצ'אק.
ב-1996 מעמד העיר הועלה למעמד שווה לזה של הבירה מוסקבה ותפקיד ראש העיר הפך למושל עם הפיכת העירייה לממשלת העיר. ב-2002 העיר הפכה לעיר פדרלית לצד מוסקבה וב-2003 מונתה ולנטינה מטוויינקו למושלת העיר והיא הייתה לאישה הראשונה בתפקיד ראש העיר סנקט פטרבורג ולמושלת אישה היחידה ברוסיה. ב-31 באוגוסט 2011, היא הוחלפה על ידי גאורגי פולטאבצ'נקו. באוקטובר 2018 מונה אלכסנדר בגלוב במקום פולטאבצ'נקו ומינוייו אושרר גם בבחירות 2019.
בית העירייה ההיסטורי ברחוב סדובאיה, 1910
סמל העיר לנינגרד
לוחמה נגד צוללות

פיצוץ תת-מימי שנוצר מירי פצצות מרגמה נגד צוללות הדג'הוג (קיפוד). הירי נעשה מהפריגטה מוברלי (USS Moberly) והטביע את הצוללת הגרמנית U-853 ב-6 במאי 1945
נד מים עולה מפיצוץ פצצת עומק שהוטלה על ידי משחתת של חיל הים הישראלי במהלך אימון
לוחמה נגד צוללות (בראשי תיבות: נצ"ל; באנגלית: Anti Submarine Warfare, בראשי תיבות: ASW) היא ענף של הלוחמה התת-ימית, שבה פועלים כלי שיט ומטוסים כדי לגלות, להרתיע ואף לפגוע ולהטביע צוללות אויב. לוחמה מוצלחת נגד צוללות מתבססת על שילוב של אמצעים טכנולוגיים - חיישנים, מערכות גילוי וכלי נשק שונים, יכולת אנושית - כוח אדם מיומן ומנוסה, ואף מזל. אמצעי מפתח הוא מכשירי סונאר מתוחכמים, שבעזרתם ניתן לגלות את הצוללת, לזהות את טיבה, לאתר אותה ולעקוב אחריה. השמדת צוללות נעשית באמצעות טורפדו, פצצות עומק ומוקשים, המשוגרים מפלטפורמות באוויר, על פני הים ומתחת למים.
היסטוריה > צעדים ראשונים

יוזמות לייצור כלי שיט תת-ימי עלו כבר במאה ה-16 וייתכן שעוד לפני כן. הצוללת הצבאית הראשונה הייתה הצוללת צב שנבנתה על ידי דייוויד בושנל, מקונטיקט, ב-1775. למרות, ואולי בשל ראשוניותה, תרומתה של הצוללת למאמץ הצבאי של 13 המושבות במלחמת האזרחים האמריקנית הייתה שולית. הפעם הראשונה שבה הוטבע כלי שיט על ימי על ידי כלי שיט תת-מימי הייתה כנראה במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, שבה הצליחה הצוללת האנלי להטביע את הסלופ האוזטוניק ב-17 בפברואר 1864. אמצעי הלחימה שבה השתמשה הצוללת היה מטען נפץ שהיה מוצמד למוט שבלט מחרטומה; המטען הוצמד לאונייה ואז התנתקה ממנו הצוללת ונסוגה לאחור.
ב-1863 הומצא אמצעי לחימה יעיל יותר עבור הצוללת, הטורפדו, שבתחילה נורה מאוניות שטח. ב-1884 נבנתה הצוללת הראשונה שנשאה טורפדו, ובמלחמת רוסיה–יפן ב-1904–1905 כבר היו הצוללות איום משמעותי. עם זאת, מפקדי הציים הגדולים בעולם לא היו בטוחים באשר ליכולתה ותפקידה של הצוללת, מה גם שהופעתה עלולה הייתה להוריד לטמיון השקעות עתק באוניות מערכה ואוניות שטח אחרות. אדמירלים בריטיים ראו בצוללת כלי שיט "לא גברי, לא אתי ולא אנגלי (Un-manly, Un-ethical and Un-english) של פחדנים שאינם מוכנים להילחם על פני השטח כמו גברים" ופרד ת. ג'יין, מן המומחים החשובים ללוחמה ימית בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 (שייסד את החברה הידועה כיום כג'יינס אינפורמיישן גרופ) סבר ב-1902 שצוללת המסוגלת להפליג בלב ים היא "מיתוס". לעומתם, אדמירל הצי הבריטי ג'קי פישר הזהיר עוד בעשור הראשון של המאה ה-20 כי הצוללת היא נשק מסוכן ומהפכני. הוא הזהיר כי:
...(הצוללת תביא עמה) מוות קרוב - בן רגע - מיידי - איום - בלתי נראה - בלתי ניתן למניעה! אין להעלות על הדעת דבר מייאש יותר!

...אינני סבור שהדבר מובן אפילו באופן קלוש - (מהי) המהפכה העצומה העומדת להתרחש, אותה מביאה עמה הצוללת, כנשק מלחמתי התקפי.
הוא דחף לבניית צוללות רבות, אך נתקל בלגלוג ובחשד.
כמענה ראשוני נגד איום הצוללות הוחל בהוספת שריון לאוניות השטח, ואולם לא היה כל אמצעי לגילוי צוללת מתחת המים. הדרך היחידה לפגוע בצוללת הייתה כאשר זו עלתה על פני המים, והמחשבה במהלך העשור הראשון ותחילת העשור השני של המאה ה-20 הייתה במציאת דרכים לפגוע בפריסקופ של הצוללת. הוצעו דרכים רבות ושונות לכך: רעיון אחד היה לצייד סירות משמר, שסיירו לאורך רשת שנפרשה בפתח נמל, בפטישים כבדים; אלו נועדו לתקוף את הפריסקופ של הצוללת כאשר זה יצוף מעל המים. הוצעו מטעני ניטרוצלולוזה במשקל כ-8 ק"ג שיושלכו על הפריסקופים; מטענים קטנים יותר, במשקל 1.1 קילוגרם, שחוברו למעין ווים שנגררו מתחת למים, והיו אמורים להתפוצץ כאשר הגיעו למגע עם צוללת; רשת באורך 220 מטר, בעומק 11 מטר, שחלקה העליון צף על פני המים, שתיגרר לאורך נתיבים אפשריים שבהם אמורות צוללות לעבור. הצוללת הייתה אמורה להילכד ברשת, ואז לספוג מטעני נפץ שיושלכו עליה. הוצע לחבר למשחתות מעין קורה ארוכה שבקצהַ מטען חומר נפץ, שיופעל עם המגע בצוללת; והצעות נוספות, ברוח זו. בבית הספר לטורפדו של הצי המלכותי הבריטי, אה"מ ורנון, נבחן שימוש בעוגנים קלים שהיו מחוברים למטעני נפץ. העוגנים נגררו על ידי אונייה לאורך קרקעית הים, ואם פגעו בצוללת הייתה הפגיעה מפעילה את המטען ומטביעה אותה. 4 או 5 צוללות הוטבעו בדרך זו במהלך המלחמה. ניסיון דומה נעשה על ידי חיבור מטענים במשקל 32 ק"ג לכבל שצף על המים, והופעלו חשמלית עם מעבר צוללת.
היסטוריה > מלחמת העולם הראשונה > הצוללות בשתי מלחמות העולם

הצוללות שפעלו בשתי מלחמות העולם היו בעלות כושר צלילה מוגבל, מבחינת משך הזמן שבו היו יכולות להיות מתחת למים ויכולתן לגלות אוניות אויב ולתקוף אותן. לצוללות היו שני מנועים: מנוע דיזל ומנוע חשמלי. מנוע הדיזל יכול היה לפעול רק כאשר הצוללת הייתה בציפה, שכן לצורך פעולת המנוע יש צורך בחמצן. המנוע החשמלי, שהונע על ידי מצברי הצוללת הוא שהניע את הצוללת מתחת לפני המים. משך זמן פעילותו היה מוגבל, בשל מגבלת הקיבול של המצברים. טעינת המצברים נעשתה על ידי מנוע הדיזל, ולכן היה צורך לעשותה בהפלגה בציפה. בנוסף, המנוע החשמלי היה חלש והמהירות בצלילה הייתה איטית יחסית: מהירותה של הצוללת U-100, ששירתה בצי הקיסרי הגרמני במלחמת העולם הראשונה, הייתה 16.5 קשר (כ-30 קמ"ש) בהפלגה על מימית, אך רק 8.5 קשר (כ-16 קמ"ש) בצלילה. בנוסף, מתחת לפני הים הייתה הצוללת למעשה עיוורת: לא היו לה אמצעי גילוי שיאפשרו לה לזהות מטרות אויב. מגבלות אלה הכתיבו את דרך פעולת הצוללות: מפקדי הצוללות העדיפו הפלגה על מימית עד אזור הלוחמה, זיהוי מטרות, וצלילה רק לקראת התקפה.
בתחילת מלחמת העולם הראשונה היו לציי העולם כ-300 צוללות, ואולם רובן היו צוללות קטנות. לשני הציים הגדולים והעיקריים, הצי המלכותי הבריטי והצי הקיסרי הגרמני לא היה ברור מה יכולתה של הצוללת ומה תפקידיה. ואולם, כוחה הקטלני של הצוללת הוכח ללא ספק, כאשר כחודש וחצי לאחר תחילת מלחמת העולם הראשונה תקפה הצוללת הגרמנית U-9 שלוש סיירות בריטיות כבדות. בתוך שעה הצליחה צוללת גרמנית קטנה להטביע שלוש סיירות כבדות של הצי הבריטי, שכל אחת מהן הייתה גדולה ממנה פי עשרים ויותר, ולגרום למותם של 1,459 קצינים ומלחים בריטיים, כמעט פי חמישים ממספר אנשי צוותה. הזעזוע הבריטי היה גדול, ועוצמתה של הצוללת החלה להתבהר.
ככל שהתקדמה המלחמה היו הצוללות לאיום גדל והולך. בניגוד להערכה בתחילת המלחמה כי הצוללות תהיינה טובות לפעולה במים רדודים וסמוכים לחוף, פעלו הצוללות בפועל ברוב חזיתות המלחמה: בים הבלטי, בים הצפוני, בים השחור, בים התיכון, בצפון האוקיינוס האטלנטי ובמבואות המערביים לבריטניה. בשנים הראשונות של המלחמה לא הייתה למעשה תשובה לאיום התת-מימי. בריטניה גייסה מאות ספינות קטנות, כולל ספינות דיג לסוגיהן השונים. ספינות אלה שייטו סביב מימיה של בריטניה, וחימושן כלל לא יותר מרובים או מקלע קל. התקווה הייתה להפתיע את הצוללת כאשר זו תעלה על פני המים, וזאת מכיוון שהצוללת של אותן שנים נאלצה לעלות לעיתים קרובות יחסית כדי להטעין את מצבריה, וגם משום שמתחת למים הייתה עיוורת וללא אפשרות לדעת את מקומה, לזהות אויב ולירות. למעשה, עד הופעת הצוללות הגרמניות מדגם XXI לקראת סוף מלחמת העולם השנייה, העדיפו הצוללות לשייט על פני המים רחוק ככל הניתן, משום שבדרך זו נעו מהר יותר ונמנעו מלנצל את המצברים שהיו נחוצים לשלב ההתקרבות אל האויב מתחת למים. בשל סיבות אלה ניתן היה לקוות ללכוד את הצוללות מעל פני המים, ואולם תקווה זו הייתה תלויה במידה רבה במזל, שכן לא הייתה דרך כלשהי לדעת היכן נמצאת הצוללות, ורק במגע אקראי ניתן היה לפגוע בה.
היסטוריה > מלחמת העולם הראשונה > רשתות ומוקשים

צעד ראשון להגנה מפני צוללות נעשה שימוש ברשתות. לצידי אוניות מערכה הותקנו רשתות שנפרשו בעת שהאוניות עגנו, ונועדו לבלום את הטורפדו לפני שיפגע באונייה. שיטה זו לא הייתה יעילה, כאשר הסתבר שהטורפדו אינם נבלמים ברשתות. עם זאת, מחסומים ורשתות הותקנו בכניסה לנמלים. הוצבו אוניות דמה כדי להטעות את מפקדי הצוללות, הותקנו זרקורים חזקים שנועדו לסנוור את הצוללות והאוניות נצבעו בצבעי הסוואה ובסכמות צביעה שיבלבלו את הצופים בהם. אמצעי נוסף שבו נעשה שימוש היה מוקשים ימיים. המוקשים שיוצרו בבריטניה בתחילת המלחמה לא היו יעילים, ורבים מהם התפוצצו בטרם עת או שלא התפוצצו כלל. עם התקדמות הלחימה שוכללו המוקשים, והבריטים השתמשו בהם כדי להניח מכשולים בפני הצוללות, לרוחב תעלת למאנש, בין דובר לחוף צרפת, לרוחב המצר בין איי אורקני לנורווגיה וגם בים התיכון, ביציאה מהים האדריאטי. יעילות המכשולים הללו הייתה חלקית, אך בסך הכל היוו המוקשים אמצעי חשוב במלחמה נגד הצוללות, ובסך הכל הוטבעו 48 צוללות בידי מוקשים, כ-27%.
היסטוריה > מלחמת העולם הראשונה > אמצעי גילוי ומודיעין

אמצעי הגילוי שנכנס לשימוש הצי היה ההידרופון, מעין מיקרופון המסוגל לקלוט קולות מתחת למים. ההידרופון היה קיים עוד לפני מלחמת העולם, אך בגרסתו הראשונית לא ניתן היה להשתמש בו מאונייה הנמצאת בתנועה, משום שהרעש מתנועותיה וממכשיריה חסמו קליטת רעשים אחרים. היה צורך לשכלל את המכשיר כך שניתן יהיה להשתמש בו גם תוך כדי תנועה וגם כדי שניתן יהיה לא רק לשמוע את הצוללת אלא גם לקבל נתונים על כיוון תנועתה. פיתוחים ראשוניים של הידרופונים הוטמעו בצרפת ובבריטניה, בעקבות מחקרים של שארל פברי ובמיוחד של ארנסט רתרפורד. לאחר פגישה ביוני 1917 בין מדענים צרפתים, בריטים ואמריקאים אודות פיתוחים אפשריים להתמודדות עם איום הצוללות, החל בארצות הברית מחקר מדעי וטכנולוגי משמעותי, על ידי המועצה הלאומית למחקר והוועד המייעץ לצי. לקראת סוף 1917 החלו לייצר מערכות מבצעיות בארצות הברית, ולהטמיע אותן בקרב ציי מדינות ההסכמה. בקרב במצר אוטרנטו ביולי 1918, זיהו באמצעות ההידרופונים החדישים שמונה צוללות אוסטריות, במהלך שהוביל להשמדת ככל הנראה ארבע מתוכן, תוך מניעה מוחלטת של מעבר של צוללות דרך המיצר לכיוון הים התיכון. לקראת סוף 1917 הומצא מכשיר הסונאר על ידי הפיזיקאי הצרפתי פול לנז'בן (Paul Langevin) והמהנדס הגולה הרוסי קונסטנטין צ'ילווסקי (Constantin Chilowsky), וניסוי מוצלח לאב-טיפוס לסונר נערך בטולון ביוני-יולי 1918. הצי בריטי כינה את הסונאר "אסדיק" לאחר הטמעתו (במקור: ASDIC, נגזר מתוך הביטוי "Anti-Submarine Division"), אף על פי שהשם הזה לא ניתן לו על ידי ממציאיו הצרפתיים. עד סוף המלחמה צוידו בסונר רק שבע אוניות, והשפעתו על המלחמה הייתה נמוכה.
אמצעי גילוי נוסף היה זרוע האוויר, שהלכה והתפתחה במהירות. והסתבר שכלי הטיס הם אמצעי יעיל נגד צוללות. לקרב נגד הצוללות הוקצו מספרים גדלים והולכים של כלי טיס, ובהם ספינות אוויר, שבזכות יכולתן לטוס במשך שעות רבות היו יעילות מאוד לסיורים ארוכים, ולצידן מטוסי ים מסוגים שונים. כלי הטיס שימשו בעיקר לגילוי הצוללות כאשר היו בציפה ולהתריע על נוכחותן. למטוסים של אותה תקופה הייתה יכולת מוגבלת בלבד לתקיפה, ובסך הכל נזקפה לזכות כלי טיס הטבעה של צוללת אחת, מתוך 178 הצוללות שטובעו במלחמה.
הבריטים עשו מאמץ רב גם בתחום המודיעין, ובו הצליחו להשיג יתרון גדול, כאשר הצליחו לפצח את הקודים הגרמניים חודשים ספורים לאחר תחילת המלחמה. האדמירליות הבריטית הקימה מחלקה חדשה שנקראה חדר 40 (Room 40) שעסקה בקריפטוגרפיה, ופיצחה את התשדורות הגרמניות. בנוסף הקימו הבריטים תחנות האזנה רבות שקלטו את השדרים הגרמניים והיו יכולות, באמצעות טריאנגולציה, לזהות את מקור השידור וכך לזהות את מיקומן של הצוללות הגרמניות. הגרמנים היו מודעים לסכנה שבשידורים מרובים, אך העדיפו את היתרונות של מהירות העברת ההודעות באמצעות הרדיו.
היסטוריה > מלחמת העולם הראשונה > שיירות ועבודת מטה

כל האמצעים הללו היו אמצעים התקפיים, שנהגו מתוך האתוס ההתקפי של הצי המלכותי הבריטי שהיה עקרון מרכזי בפעולותיו במשך מאות שנים. ואולם, עם ההכרזה הגרמנית ב-1917 על חידוש מלחמת הצוללות הבלתי מוגבלת הסתבר שהאמצעים ההתקפיים אינם נותנים מענה. אבדות מדינות ההסכמה, ובמיוחד צי הסוחר הבריטי, זינקו בתלילות, ולצי הבריטי לא היה מענה. הפתרון נמצא במעבר לשיטה הגנתית: ארגון אוניות הסוחר בשיירות. בשנים הראשונות של המלחמה התנגדה האדמירליות להפעלת שיירות מסיבות שונות. הטענה העיקרית הייתה ששיירה תהיה מטרה גדולה בהרבה מאונייה בודדת ותסכן את האוניות הרבה יותר, שכן די למפקד הצוללת לירות טורפדו בכיוון כללי של השיירה, והוא יפגע. בנוסף, האדמירליות חששה שהנהגת שיירות תיצור שורה של קשיים, שיעכבו עוד יותר את הגעת הסחורה לבריטניה: ארגון השיירה וסידורה, וההפלגה האיטית (שכן השיירה מפליגה במהירותה של האונייה האיטית ביותר) ייצרו קצב איטי עוד יותר של הגעת האוניות לבריטניה. למעשה, לא היה ממש בטיעונים אלה. אמנם השיירה גדולה בהרבה מאונייה בודדת, אך השיירה מתגמדת מאוד מול גודלו העצום של האוקיינוס. כל עוד הפליגו האוניות כבודדות, היה האוקיינוס מלא במטרות בודדות; ומכיוון שנתיבי השיט התכנסו לכמה נתיבים לכניסה אל נמלי בריטניה, כל שעל מפקד הצוללת לעשות היה להתמקם באחד מן הנתיבים הללו, ולהמתין לאונייה שתגיע. כאשר הונהגו שיירות, התרוקן הים מאוניות, ולמפקדי הצוללות נעלמו המטרות. מציאת השיירה לא הייתה מטלה קלה כלל; מול גודלו העצום של האוקיינוס, הייתה השיירה מטרה קטנה מאוד. במאי 1917 הונהגו שיירות, והיקף האבדות החל לרדת.
המעבר לשיטת השיירות היה למעשה שינוי עמוק בתפיסת העולם של הצי הבריטי. במקום לנקוט בגישה ההתקפית, שבמרכזה חיפוש הצוללות ותקיפתן, עבר הצי לדרך לוחמה אחרת. המטרה העליונה הייתה העברת השיירות ליעדן בבטחה, והטבעת צוללות נחשבה "בונוס" ולא המטרה העיקרית. הצלחת הלוחמה בצוללות לא הייתה הטבעתן, אלא למנוע מהן להשיג את מטרתן - פגיעה בהעברת אספקה, ציוד וחיילים לבריטניה. השינוי התודעתי היה עמוק, אך בסופו של דבר הוכיח את עצמו.
בנוסף לצעדים הישירים כנגד הצוללות הובן שיש צורך בארגון מחדש באדמירליות. מינויים חדשים אפשרו תיאום מוצלח יותר בין הצי המלכותי לצי הסוחר הבריטי, וכך התאפשרה תנופת בינוי אוניות מתואמת יותר, שהצליחה בסופו של דבר להביא את אחת מנקודות התפנית של המערכה, בה עלתה התפוסה של האוניות שנבנו על אלו שהוטבעו. חדר 40, יחידת ההאזנה, שולבה במטה האדמירליות כדי להביא לזרימה טובה יותר של המודיעין בין היחידות השונות, וכך ניתן היה להזהיר מראש שיירות שבנתיבן נמצאו צוללות, ומאידך להפנות יחידות קרביות כדי לפגוע בצוללות שאותרו. נעשו לא מעט חילופי גברי באדמירליות, החל בפיטוריו של ג'ליקו, הלורד הראשון, וכלה בהחלפת כמה וכמה מבעלי התפקידים. נוצרו מחלקות חדשות, ונוהלי העבודה שונו. למעשה, נוצר מטה חדש ששינה את כל נוהל העבודה באדמירליות
היסטוריה > מלחמת העולם הראשונה > אבדות צוללות גרמניות במלחמת העולם הראשונה

בסך הכל הוטבעו במלחמת עולם הראשונה 178 צוללות גרמניות, על פי הפירוט הבא:
| גורם | מספר הצוללות שהוטבעו | אחוז מסך הצוללות שהוטבעו |
| --- | --- | --- |
| נגיחה | 20 | 11% |
| אש תותחים | 20 | 11% |
| מטעני נפץ על רשתות נגד צוללות | 3 | 1.7% |
| פצצות ממטוסים | 1 | 0.6% |
| טורפדות | 18 | 10% |
| פצצות עומק | 30 | 17% |
| טורפדו גרמני (תקלות) | 2 | 1.2% |
| מוקשים | 48 | 27% |
| מוקשים גרמניים | 9 | 5% |
| סיבות אחרות | 27 | 15% |