stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מושבת ניז'ר
שטח צבאי

בעוד שהצרפתים החלו בהשתלטות על כמה מאזורי ניז'ר המודרנית בשנות ה-90 של המאה ה-19, הוקם שטח צבאי בזינדר ב-23 ביולי 1900. שטח צבאי זה שלט רק בדרום ניז'ר של ימינו, עם מזרח זינדר או מצפון ל-Tanout. מפקדו התבסס בכפר סורבו-האוסה ליד ניאמיי, לשם הועבר המטה בשנת 1903. מבחינה אדמיניסטרטיבית, זה היה חלק ממושבת סנגמביה וניז'ר בין השנים 1902–1904 והמושבה סנגל עילית וניז'ר בין השנים 1904 ל-1911. בעוד הפיקוד היה בידי קצין נחתים, תקציבו וממשלו היו תלויים במושל סגן בקאייס (לאחר מכן במקו), וקבלת ההחלטות הצבאיות - כמו גם קשר עם הרשויות במטרופול או במושבות אחרות היה באמצעות המושל הכללי בדקר. האזור מופיע גם במפות צרפתיות כ"טריטוריה הצבאית השלישית". ב-22 ביוני 1910 שונה שם השטח לטריטוריה הצבאית של ניז'ר, וכלל חלקים ממאלי הצפון מזרחית המודרנית (מחוז גאו) וצפון צ'אד (מחוז טיבסטי). ב-21 ביוני 1911 מחוז גאו הועבר לסודאן הצרפתית, ובשנים שלאחר מכן, נעשו מאמצים להקים עמדות קבע צרפתיות מצפון וממזרח, בבילמה, N'guigmi ובמקומות אחרים. בשנת 1911 הועבר המטה לזינדר, המשקף הן את השלווה היחסית במערב השטח והן את החשש לפלישה מהבריטים בדרום ומהאיטלקים מלוב. למרות זאת, השליטה הצרפתית באזורי הצפון והמזרח נותרה מינימלית. יחד עם מאוריטניה, ניז'ר נותרה החלק היחיד באפריקה המערבית הצרפתית שנשאר תחת שלטון צבאי.
שלטון קולוניאלי אזרחי

ב-13 באוקטובר 1922 קיבלה המושבה האזרחית של ניז'ר את השליטה על מרבית אזורי הדרום והמערב, כאשר סגן מושל דיווח למושל הכללי של אפריקה המערבית הצרפתית. הקמתה של וולטה עילית הצרפתית בשנת 1919 כמושבה אזרחית הסירה את אזורי ניז'ר המודרנית ממערב לנהר ניז'ר. בשנת 1926 הועבר הקפיטול שוב לניאמיי מזינדר. בשנת 1930, מחוז טיבסטי הועבר למושבת צ'אד באפריקה המשוונית הצרפתית, ובשנת 1932, וולטה עילית הצרפתית חולקה בקרב שכנותיה, כאשר מחוזות דורוי ופאדה נגורמה הועברו למושבת ניז'ר.
מלחמת העולם השנייה

פקידי מושבת ניז'ר, בניגוד לצ'אד השכנה, נותרו נאמנים לממשלת וישי הצרפתית לאחר 1940, ובכך סגרו את הגבול הדרומי שלה (לניגריה) ואת הגבול המזרחי עד 1944.
דה-קולוניזציה

ב-31 בדצמבר 1946 השטחים הצבאיים של N'Guigmi ואגדז הועברו למושבת ניז'ר, והשאירו רק את מחוז בילמה תחת משטר צבאי, האחרון מבין מחוזות ניז'ר המודרנית. אזור זה בצפון מזרח הרחוק הועבר לממשל אזרחי צרפתי רק בשנת 1956.
בשנת 1947 הוקמה וולטה עילית הצרפתית מחדש, ומחוזות דורי ופאדה נגורמה נמסרו למושבת וולטה עילית.
בעקבות חוקי המסגרת בשנת 1956 נוצרו יסודות שלטון פנימי עם האספה הטריטוריאלית של ניז'ר שנבחרה בהצבעה עממית, אך החזיקה בסמכויות מייעצות ומנהליות בלבד. בשנת 1958 האיחוד הצרפתי ירש את הקהילה הצרפתית, וב-25 באוגוסט 1958 הפך סגן המושל לנציב עליון של ניז'ר.
החוקה של 25 בפברואר 1959 נוצרה על ידי ההצבעה של האספה המכוננת של ניז'ר, שנוצרה מהאסיפה הטריטוריאלית הנבחרת של ניז'ר בדצמבר 1958. ב-12 במרץ 1959 הפכה האספה המכוננת לאספה המחוקקת של ניז'ר, כאשר ראש הממשלה חמני דיורי שמר על תואר נשיא המועצה. סמכויות הביצוע הנומינליות הוקנו באספה, כאשר החוקה הקימה גורמים, כגון דגל ניז'ר, ההמנון הלאומי של ניז'ר וסמל ניז'ר, יחד עם שפה בנושא שמות גופים פוליטיים, זכויות וסמכויות שנשמרו בטקסטים הבאים.
בעקבות מלחמת העצמאות של אלג'יריה וקריסת הרפובליקה הצרפתית הרביעית, מושבות האיחוד הצרפתי הפכו עצמאיות לחלוטין בשנת 1960. ניז'ר אשרר את החוקה העצמאית הראשונה שלה ב-8 בנובמבר 1960 וז'אן קולומבני פרש מתפקידו כנציב עליון ב-10 בנובמבר 1960.
הערות שוליים

↑  Colin Newbury. The formation of the government general of French West Africa. Journal of African history, vol.1, no.1 (1960), pp.111-128.
מלחמת עולם

|  | מלחמת העולם הראשונה | מלחמת העולם השנייה |
| --- | --- | --- |
| מדינות לוחמות | 36 | 62 |
| הרוגים | 15–20 מיליון | 50–72 מיליון או יותר |
| פצועים | 20 מיליון | 35 מיליון |
| מגויסים | 70 מיליון | 110 מיליון |
| גודל שדה הקרב | 4 מיליון קמ"ר | 22 מיליון קמ"ר |
טנק של צבא ארצות הברית בעיר כבושה במלחמת העולם השנייה
מלחמת עולם היא עימות צבאי, שמערב את רוב מדינות העולם. המונח מתייחס בדרך כלל למלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה. מלחמות אלו התרחשו במאה ה-20, והשתתפו בהן במידה כזו או אחרת חלק גדול ממדינות העולם.
למלחמות העולם היו השפעות רבות על מהלך ההיסטוריה העולמית. יש רבים שטוענים כי מלחמת העולם הראשונה גרמה למלחמת העולם השנייה, ומלחמת העולם השנייה גרמה למלחמה הקרה ויצירת יחסי הכוחות המודרניים.
מלחמות העולם התאפיינו בנשק טכנולוגי וחדיש (כגון שימוש בטנקים, צוללות, מטוסים, נשק כימי ונשק גרעיני). מאפיין זה נובע בין השאר מהמהפכה התעשייתית.
לאחר מלחמת העולם השנייה, הוקם האו"ם (אשר החליף את חבר הלאומים), ופעל להקמת והפצת האמנה למניעת הפצת נשק גרעיני.
מלחמת העולם השלישית

מאז הטלת פצצות האטום על הירושימה ועל נגסאקי במלחמת העולם השנייה, חלו חששות כבדים וממושכים בקשר למלחמת עולם שלישית שתיערך בין מעצמות שחמושות בנשק גרעיני, דבר שעלול להביא לחורבן ברחבי העולם.
מלחמות גדולות אחרות

הכינוי ניתן גם בהשאלה למלחמות שעירבו צבאות רבים, גם אם לא מכל העולם. כך לדוגמה, מלחמת קונגו השנייה, אשר הייתה העימות הבין-לאומי הנרחב ביותר באפריקה זכתה לכינוי "מלחמת העולם של אפריקה".
הערות שוליים

↑  ירון זילברשטיין‏, כמה מלחמות עולם היו באמת? התשובה תפתיע אתכם, באתר וואלה, 25 במרץ 2022
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מוחמד ולד אל-ע'זוואני

| --- | --- |

מוחמד אל-ע'זאווני - 2022
 לידה:  31 בדצמבר 1956 (בן 67) Boumdeid, קולוניית מאוריטניה, אפריקה המערבית הצרפתית 
 שם לידה:  محمد ولد محمد اﺣﻤﺪ الشيخ الغزواني 
 מדינה:  מאוריטניה 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית המלכותית מקנס 
 תפקיד:  נשיא מאוריטניה (1 באוגוסט 2019) 
 מפלגה:  Union for the Republic, Equity Party 
 השקפה דתית:  סופיות 
 בן או בת זוג:  Mariem Mint Mohamed Fadel Ould Dah 
 
מוחמד ולד א-שייח' מוחמד אחמד ולד אל-ע'זוואני (בערבית: محمد ولد الشيخ محمد أحمد ولد الغزواني; מכונה בקיצור: אל-ע'זוואני או ע'זוואני; נולד ב-31 בדצמבר 1956, בעיר בּוּמדִיד (אנ'), מאוריטניה) הוא הנשיא הנוכחי והעשירי של מאוריטניה. הוא מכהן בתפקיד הנשיא מאז אוגוסט 2019. הוא שימש בעבר כשר ההגנה תחת קודמו, מוחמד ולד עבד אל-עזיז, וקודם לכן היה הרמטכ"ל, במשך עשר שנים.
ב-1 במרץ 2019 הודיע אל-ע'זוואני על מועמדותו לנשיאות, כירש הנשיא היוצא מוחמד ולד עבד אל-עזיז, וביוני 2019 הודיעה ועדת הבחירות המרכזית כי זכה בנשיאות ברוב של 52%. בעבר כיהן בתפקידים צבאיים וביטחוניים בכירים, ביניהם: המשרד לביטחון לאומי, המטה הכללי והמטה הכללי של הצבאות, שם המשיך עד שמונה לשר הביטחון באוקטובר 2018. הוא בנה את מאוריטניה וקבע את מדיניות ההגנה של מאוריטניה שהפכה את המדינה לחריגה באזור הסאהל, מדינה שלא הותקפה מאז 2011.
ביוגרפיה

ע'זוואני נולד בעיר בומדיד, 108 ק"מ צפונית לעיר קיפה, בירת אזור עסאבה (אנ') שבמרכז החלק הדרומי של המדינה. הוא בן למשפחה של שייח'ים סוּפיים, בעלת השפעה חברתית, רוחנית וכלכלית, בכל מדינות שבדרום ומערב המדינה. הוא קיבל את חינוכו בבתי הספר וכן בקרב משפחתו וידע לשנן בעל פה את כל הקוראן.
ע'זוואני סיים את בחינות הבגרות ב-1977, וב-1978 התגייס לצבא.
הוא התקדם ונשלח לקורס קצינים באקדמיה הצבאית המלכותית במקנס, מרוקו. שירת בצבא ובמקביל המשיך ללמוד באקדמיה והשלים תואר שני במדעי המינהל והצבא. הוא הנשיא המאוריטני הראשון שמחזיק בתואר שני, ודובר שלוש שפות: ערבית, אנגלית וצרפתית.
ביוגרפיה > תחילת דרכו הפוליטית

מ-1987 עד 1991, ע'זוואני היה עוזרו של הנשיא מעאוויה ולד סידאחמד טאייע. בתחילת שנות ה-90 נסע לעיראק לאימון בבית הספר לשריון וכשחזר פיקד על גדוד השריון בצבא. בהמשך, הוא מונה לראש המודיעין הצבאי בצבא מאוריטניה.
ב-6 באוגוסט 2008 מונה ע'זוואני לרמטכ"ל הכוחות המזוינים, ולאחר כמה חודשים בתפקיד, מונה על ידי הנשיא עבד אל-עזיז גם למנכ"ל משרד הביטחון הלאומי בממשלה, ושימש בכהונות אלו עשר שנים (2008 עד 2018). הוא נחשב לשחקן הראשי בהצלחות הצבא המאוריטני. מתקפת הטרור האחרונה במאוריטניה הייתה ביולי 2011.
שר הביטחון

ע'זוואני פיקד על הצבא המאוריטני והוביל אותו במשך 10 שנים, עד שהתמנה לשר ההגנה מ-2018 עד 2019.
בחירות לנשיאות בשנת 2019

ע'זוואני נחשב למועמד שנתמך על ידי הנשיא היוצא עבד אל-עזיז, וכבר בסיבוב הראשון הוא ניצח ברוב של 52.01% מהקולות, לפני ביראם דאה עביד (אנ'), שקיבל 18.59%. ב-11 אוגוסט 2019 הושבע ע'זוואני והפך לנשיא מאוריטניה. זה היה המהלך הדמוקרטי הראשון לבחירת נשיא במאוריטניה. קודם לכן, היו מספר הפיכות צבאיות ברציפות.
נשיאות

עם כניסתו לארמון הנשיא – "הארמון האפור" (אנ') – ע'זוואני שם את האחדות והדיאלוג הלאומי בראש סדר העדיפויות, וקיווה "להשיג קונצנזוס לאומי בסוגיות היסוד העומדות בפני המדינה, ולבצע רפורמות למען שלטון החוק, שיובילו לפיתוח החיים הפוליטיים". ואכן זמן קצר לאחר קבלת תפקיד הנשיא, ע'זוואני החל בסדרת פגישות והגיע להסכמות רחבות, עם כלל הגורמים בחברה האזרחית, לרבות מפלגות האופוזיציה. בהמשך חזרו למדינה אמנים ואנשי עסקים מאוריטנים חשובים כמו מוחמד ולד בּוּעמאטו (محمد ولد بوعماتو), כמו גם בירם דאה עביד, יריבו לשעבר בבחירות לנשיאות, שהכריז כי "הבחין בהרבה מתינות ואיזון" בנשיא החדש.
ע'זוואני קידם יחסים דיפלומטיים עם מדינות המערב שכמותו נלחמו בטרור באזור הסאהל, שכן מאוריטניה ממשיכה לספק מודל ליציבות באזור. הוא הצליח להשיג קידמה חברתית משמעותית על ידי הקמת ביטוח בריאות מקיף למאוריטנים בעלי הכנסה נמוכה. מאוריטניה מחזיקה בעמדה מובילה בתחום החינוך בכל האזור, וע'זוואני עומד בראש ועידת החינוך של G5 Sahel בסאהל.
המשפחה

מוחמד ולד אל-ע'זוואני נשוי למרים בינת מוחמד פאד'ל ולד א-דאה, רופאה לכירורגיית שיניים ששרתה בצבא מאוריטניה. יש להם שלושה בנים ושלוש בנות.
מרים, ילידת 1980, למדה רפואת שיניים בדמשק, וכשחזרה למאוריטניה התגייסה לצבא ושם פגשה את ע'זוואני, כשהוא היה מפקד גדוד שריון. בנם השני לוקה באוטיזם, והיא הודיעה על התחייבותה לטפל בילדים עם צרכים מיוחדים בכל רחבי המדינה. היא תרמה לפתיחת מרכז זאיד (مركز زايد) בעיר הבירה נואקשוט (نواكشوط), שהוא המרכז הראשון לטיפול בילדים עם אוטיזם במערב אפריקה.
חייו הפרטיים

מוצאו של מוחמד ולד אל-ע'זוואני הוא משושלת מוסלמית סופית, עתיקה במאוריטניה, הוא בן לשבט האידיבּוסאת (ער') העשיר והמשפיע, שממנו הגיע גם מוכתאר ולד דאדה, הנשיא הראשון של מאוריטניה העצמאית.
ע'זוואני מגדיר את עצמו כמי שדבק בערכי האסלאם, באסכולה המאלכית. שנושאת על דגלה ערכים כמו מתינות, הקרבה, ענווה ותחושת השתתפות וסולידריות.
הערות שוליים

↑  اباه أحمد بدي - אבאה אחמד בדי, غزواني يعلن ترشحه للانتخابات الرئاسية, saharamedias, 1 מרץ 2019
↑  , الانتخابات الرئاسية بموريتانيا.. جنرال قد يخفي آخر, aljazeera, 25 יוני 2019
↑  , لجنة الانتخابات تعلن فوز الغزواني برئاسة موريتانيا والمعارضة ترفض النتائج, aljazeera, 23 יוני 2019
↑  , رئيس الحكومة الموريتانية يستلم مهامه رسمياً, alaraby, 06 אוגוסט 2019
↑  , رسميا... محمد ولد الغزواني رئيسا لموريتانيا, arabic.sputniknews, 24 יוני 2019
↑  Paul Sugy, Avec les méharistes, sentinelles du Sahel à dos de dromadaire, LeFigaro, 2 ספטמבר 2021
↑  Pascal Airault, Mohamed Ould Ghazouani, président de la Mauritanie: «Nous avons créé un équilibre de la peur avec les terroristes, Lopinion, 3 אוקטובר 2021
↑  , صديق الرئيس وزيرا للدفاع.. ماذا يرتّب جنرالات موريتانيا قبيل الرئاسيات؟, aljazeera, 7 נובמבר 2011
↑  أحمد ولد سيدي, من هو الرئيس الموريتاني الجديد؟, alaraby, 24 יוני 2019
↑  , Mohamed Ould Cheikh El Ghazouani, militaire de carrière, soufi et président de la Mauritanie, LalibreAfrique, 2 אוגוסט 2019
↑  محمد الامين عبدو, محمد ولد الشيخ الغزواني.. من هو رئيس موريتانيا الجديد؟, skynews - arabia, 23 יוני 2019
↑  , Mauritania: Former General Mohamed Ould Ghazouani wins presidential election, DW, 23 יוני 2019
1 2  Biographie du président, אתר הנשיא המאוריטני, ‏נראה ב-26 נובמבר 2023
1 2  , Mohamed Ould Cheikh El Ghazouani, militaire de carrière, soufi et président de la Mauritanie, LaLibreAafrique, 2 אוגוסט 2019
↑  Biographie du président, אתר הנשיא המאוריטני, ‏נראה ב-26 נובמבר 2023
↑  , Le candidat du pouvoir, Mohamed Ould Ghazouani, élu président de Mauritanie, LeMonde, 24 יוני 2019
↑  , Mauritanie: défis et promesses du nouveau président Mohamed Ould Ghazouani, afrique, 1 אוגוסט 2019
↑  , "Mauritanie : vers un dialogue narional traitant tous les maux du pays", afrique, 27 פברואר 2021
↑  Lassaad Ben Ahmed, Les dirigeants du G5 Sahel adoptent la "déclaration de Nouakchott" sur l'éducation, afrique, 6 דצמבר 2021
↑  , Mauritanie : Mohamed Ould Ghazouani, l'homme de l'ombre, jeuneafrique, 20 נובמבר 2012
↑  Antoine Fourneyron, Mauritanie : qui est Mariem Mint Mohamed Fadel Ould Dah, la Première dame qui bouleverse la perception de l’autisme en Afrique ?, Billet de France, 13 מאי 2022
↑  Justine Spiegel, Ce qu’il faut savoir sur la très discrète madame Ghazouani, Première dame de Mauritanie, jeuneafrique, 22 מאי 2021
↑  , Pose de la première pierre d’un centre pour les enfants autistes, saharamedias, 23 דצמבר 2021
↑  , Mauritanie : Mohamed Ould Ghazouani, l’homme de l’ombre, jeuneafrique, 20 נובמבר 2012
↑  Pascal Airault, Le président mauritanien Mohamed Ould Ghazouani, un général pétri de culture religieuse, Lopinion, 3 אוקטובר 2021
↑  , رئيس موريتانيا الجديد.. حفظ القرآن مبكرا وهو أول "فريق" في الجيش, alakhbar, 3 אוגוסט 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1252535902  VIAF: 17164600133037671073   WorldCat (עם VIAF): 17164600133037671073
מד רוח

מד רוח בעל ארבע כפות מהסוג אותו המציא ב-1846 ג'ון תומאס רומני רובינסון
מד רוח (אנמומטר - Anemometer) הוא מכשיר מדידה למדידת מהירות הרוח. מקור המונח במילה היוונית אנמוס (Anemos) - רוח. זהו אחד המכשירים המותקנים בתחנה מטאורולוגית, ולו גם שימושים במתקנים תעשייתיים, כגון מדידת מהירות זרימה בתעלות אוורור ובמנהרת רוח. מדי רוח מסוימים מספקים מדידה בו זמנית של מהירות הרוח וכיוונה.
התיאור הראשון הידוע של מד הרוח הוא של לאון בטיסטה אלברטי.
עקרונות מדידה

על מנת לספק מידע על מהירות הזרימה על החיישן להיות באינטראקציה עם זרם הגז (או הנוזל). להלן מובא תיאור מקוצר של מספר עקרונות פעולה אותם מנצלים מדי רוח שונים, אשר חלקם יתוארו בהרחבה בהמשך.
אינטראקציה באמצעות העברת מומנט (כוח): דוגמה לעיקרון זה הוא מד רוח כפות, בו הזרימה מסובבת התקן מכני; או מד רוח מבוסס גרר, בו הזרימה מסיטה ממקומו עצם כגון כדור או גליל, כנגד כוח היחסי למידת ההיסט (למשל קפיץ או כבידה). בסווג זה נכללים גם מדי רוח המבוססים על עליית הלחץ בתוך צינור החוסם את הזרימה (לדוגמה צינור פיטו).
התפשטות קול: מד רוח אולטרה-סוני אשר מודד את מהירות הרוח על ידי מדידת הבדל מהירות הקול בכיוון הזרימה ובניגוד לכיוון הזרימה.
אינטראקציה באמצעות העברת חום: חיישן חוט להט, אשר מאבד חום לסביבה ביחס למהירות הגז (או הנוזל) הזורם סביבו. הקצב בו יש לספק אנרגיה לחוט הלהט על מנת לשמור על טמפרטורה קבועה משמש מדידה עקיפה למהירות הרוח.
סחיפת חלקיקי עקיבה: בסווג זה נכללים חיישן המודד את מהירות תנועתו של חלקיק עוקב הנסחף בזרימה. הסקת מהירות הרוח על ידי סדרת תצלומי לוויין ומיקום העננים היא דוגמה לעיקרון זה, וכן גם מד רוח לייזר דופלר.
מד רוח כפות

מד רוח כפות הומצא ב-1846 על ידי ג'ון תומאס רומני רובינסון. הוא מורכב מארבע כפות בצורת חצי כדור המורכבות על ארבע זרועות הניצבות זו לזו, המותקנות על ציר אנכי. זרימת אוויר בכל כיוון אופקי מסובבת את הכפות במהירות יחסית למהירות הרוח. מניית מספר הסיבובים בפרק זמן נתון משמשת הערכה למהירות הרוח הממוצעת בטווח רחב של מהירויות.
כאשר רובינסון תכנן את מד הרוח לראשונה, הוא טען שהיחס בין מהירות הרוח למהירות הכפות הוא שלוש, ללא קשר לקוטר הכפות או אורך הזרועות. דבר זה אומת כנראה במספר תצפיות מוקדמות, אולם התברר כשגוי. למעשה, היחס בין מהירות הרוח למהירות הכפות תלוי בממדי הכפות והזרועות, ונע בין שתיים למעט מעל שלוש.
מד רוח בעל שלוש כפות פותח על ידי הקנדי ג'ון פטרסון (Dr. John Patterson) בשנת 1926, ובהמשך עיצוב משופר של הכף על ידי ברוורט וג'וינר (Brevoort & Joiner) מארצות הברית בשנת 1936, הסתכם במד הרוח המודרני המוכר, שלו תגובה ליניארית ושגיאה של פחות מ-3% עד למהירויות של כ-100 קמ"ש. למד רוח זה גם מומנט סיבוב קבוע יותר ותגובה טובה יותר למשבים מאשר למד רוח בן ארבע כפות. מהירות הסיבוב של הכפות אינה תלויה בצפיפות האוויר, ולכן אינה מושפעת משינויי טמפרטורה, לחות, גובה, ולחץ ברומטרי.
מד רוח מדחף

במד רוח מדחף, הנקרא גם מד "טחנת רוח", מספר כנפיים המותקנות על ציר סיבוב אשר מקביל לכיוון הזרימה. בנוסף, מכיוון שלרוב כיוון הרוח משתנה, מצויד לעיתים מכשיר זה בזנב כיוון (שבשבת) אשר מציב את ציר המדחף במקביל לרוח. צירוף זה מאפשר לקבל מדידה משולבת של מהירות הרוח וכיוונה מהתקן אחד. מהירות הסיבוב של המדחף היא יחסית למהירות הזרימה, כאשר היחס נקבע על ידי פסיעת המדחף (זווית התקיפה של להבי המדחף ביחס למישור ציר הסיבוב). מהירות הסיבוב של המדחף אינה תלויה בצפיפות האוויר, ולכן אינה מושפעת משינויי טמפרטורה, לחות, גובה, ולחץ ברומטרי.
צינור פיטו

צינור פיטו הוא צינור דק אשר פיתחו מופנה אל כיוון הזרימה. קצהו האחר של הצינור מובל אל מכשיר למדידת הפרש לחצים, והוא חסום, כך שאין זרימה בצינור. בפתח הצינור, בנקודה אשר נקראת נקודת הסטגנציה, מתפתח לחץ המורכב מסכום הלחץ הסטטי (הלחץ של הסביבה) והלחץ הדינמי (כתוצאה ממהירות הזרימה). לחץ זה נקרא הלחץ הטוטלי. הלחץ הסטטי נמדד על ידי צינור אשר פיתחו מקביל לזרימה, ומובל למד הפרש הלחצים גם הוא. הפרש הלחצים הנמדד הוא הלחץ הדינמי, אשר יחסי לריבוע מהירות הזרימה. הלחץ הדינמי יחסי גם לצפיפות האוויר, ולכן מושפע מהגובה, טמפרטורה, לחץ ברומטרי, ולחות.
צינור פיטו משמש בעיקר למדידת מהירות כלי טיס ולמדידת מהירויות של אוויר וגז בהתקנים תעשייתיים.
מד רוח אולטרה-סוני

מד רוח אולטרה-סוני, אשר פותח לראשונה בשנות השבעים, עושה שימוש בגלי קול למדידת מהירות הרוח. מד זה מודד את מהירות הרוח על בסיס  מדידת זמן המעבר של פעימה אולטרה-סונית בין זוג חיישנים. ניתן לשלב בין מדידות של מספר זוגות במרחב על מנת לקבל מדידה של מהירות וכיוון הזרימה בממד אחד, שניים, או שלושה ממדים.
הרזולוציה המרחבית של המד נתונה על ידי המרחק בין זוג חיישנים, 10 - 20 סנטימטרים באופן טיפוסי. מד רוח אולטרה-סוני מסוגל למדוד ברזולוציה זמנית טובה, 20 הרץ או יותר, מה שמכשיר אותו למדידת זרימה מערבולית. היעדר חלקים נעים ואמינות מופלגת תורמים להתאמת מד רוח זה לתחנות מדידה מרוחקות ושימוש במצופי מזג אוויר בלב ים, שם מד רוח כפות או מדחף סובלים מאמינות נמוכה עקב חשיפה למי מלח ואבק.
חסרונם העיקרי הוא עוות הזרימה עצמה על ידי המבנה אשר תומך בחיישנים, דבר הדורש כיול המכשיר במנהרת רוח. חיסרון נוסף הוא ירידה בדיוק עקב משקעים, מכיוון שטיפות גשם עלולות לשנות את מהירות הקול.
מכיוון שמהירות הקול תלויה בטמפרטורה, והיא כמעט קבועה בשינויי לחץ, משמש מכשיר זה גם כמד טמפרטורה.
מדי רוח אולטרה-סוניים דו־ממדיים, למדידת מהירות רוח וכיוונה במישור האופקי, משמשים בתחנות מזג אוויר, ספינות, טורבינות רוח, תעופה, ובמצופי מזג אוויר בלב ים.
חוט להט

מד רוח מסוג חוט להט עושה שימוש בתיל דק מאוד (סדר גודל של מיקרומטרים בודדים) אותו מחממים באמצעות זרם חשמלי לטמפרטורה מעל טמפרטורת הסביבה. אוויר אשר זורם מסביב לתיל מקרר את התיל. ככל שהאוויר זורם מהר יותר, כך הוא מקרר יותר מהר את התיל. ניתן למדוד את מהירות הקירור באמצעות השינויים בהתנגדות החשמלית של התיל, זאת כיוון שההתנגדות החשמלית של התיל המתכתי תלויה בטמפרטורה (טונגסטן היא בחירה נפוצה). כך שניתן למצוא קשר בין התנגדות התיל ומהירות הזרימה סביבו.
קיימות מספר דרכים לממש עיקרון זה, וחיישני חוט הלהט ניתנים לסיווג נוסף: זרם קבוע, מתח קבוע, או טמפרטורה קבועה. כלומר, יציאת המתח של מד זה היא תוצאתו של מעגל אלקטרוני המנסה לשמור על אחד ממשתנים אלה (זרם, מתח או טמפרטורה) קבוע.
עקרון פעולה נוסף הוא איפנון רוחב פעימה (PWM - Pulse Width Modulation), אשר בו פעימת זרם נמשכת עד אשר התיל מגיע לטמפרטורה מסוימת, אז היא נפסקת, עד אשר התנגדות התיל יורדת מתחת לערך סף מסוים. את רוחב הפולס ניתן לקשר למהירות הזרימה.
חיישני חוט להט עדינים מאוד, אולם יתרונם הגדול הוא בתגובת התדר הרחבה (היכולת להגיב לשינויים מהירים במהירות) והרזולוציה המרחבית העדינה שלהם בהשוואה לשיטות מדידה אחרות. הם בעצמם דקים וכמעט ולא מפריעים לזרימה, ולכן הם משמשים בעיקר לצורכי מחקר של מקומות שונים בתוך זרימות מערבוליות, וכן במדידת שינויים מהירים במהירות הזרימה.
מד רוח לייזר-דופלר

מד רוח לייזר-דופלר מורכב מקרן לייזר המפוצלת לשתי קרניים, אחת מהם מוקרנת אל מחוץ למכשיר. אור אשר מוחזר מחלקיקים אשר נעים ביחד עם האוויר (או חלקיקי מעקב אשר מוספים לזרימה במכוון) נכנס חזרה למכשיר המדידה ומנותב על ידי מערכת מראות אל הגלאי. כאשר החלקיקים נעים במהירות גבוהה, נוצר אפקט דופלר ביחס לקרן המקורית, אשר נמדד על ידי הגלאי. אפקט זה משמש למדידת מהירות החלקיקים, ולכן מודד את מהירות הרוח סביב מכשיר המדידה.
ראו גם

היסטוריה של המטאורולוגיה
אנרגיית רוח
שרוול רוח
הערות שוליים

↑  Invention of the Meteorological Instruments, W.E. Knowles Middleton, Johns Hopkins Press, Baltimore, 1969
↑  "Hot-wire Anemometer explanation". eFunda. נבדק ב-8 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Iten, Paul D. (29 ביוני 1976). "Laser doppler anemometer". United States Patent and Trademark Office. נבדק ב-8 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007294856305171  BnF: cb11987254p (data)  GND: 4001977-9  LCCN: sh85004947  NARA: 10675414  NKC: ph309633 
מד רוח כפות מודרני, בעל שלוש כפות חרוטיות
מד רוח מדחף עם זנב כיוון (שבשבת)
תרשים של צינור פיטו-סטטי.
Pt (בלבן) - לחץ טוטלי.
Ps (בצהוב) - לחץ סטטי.
מד רוח אולטרה-סוני תלת־ממדי
מד רוח מסוג חוט להט
איור של מד רוח לייזר-דופלר. הלייזר (1) מוקרן דרך העדשה הקדמית (6), ומוחזר על ידי מולקולות אוויר או חלקיקי מעקב הנעים עם האוויר (7). הקרינה המוחזרת (נקודות) נכנסת אל המתקן ומנותבת על ידי מערכת מראות (8, 9) אל הגלאי (12).
מייק רוקנפלר

מייק "רוקי" רוקנפלר (בגרמנית: Mike "Rocky" Rockenfeller; נולד ב-31 באוקטובר 1983) הוא נהג מרוצים גרמני מקצועני המתחרה כיום עבור קבוצת אאודי בסבב המרוצים DTM.
בשנת 2010 זכה תחת אאודי במרוץ 24 השעות של לה מאן ובשנת 2013 זכה עם הקבוצה באליפות ה-DTM.
קריירה מוקדמת

רוקנפלר החל להתחרות בגיל 11 במרוצי קארטינג בהם היה פעיל עד לשנת 2000. בשנת 2001 עבר לקטגוריית המכוניות החד מושביות כאשר התחרה בפורמולה קוניג וסיים את העונה במקום הרביעי לאחר שהשיג ניצחון אחד. בשנת 2002 הצטרף לנבחרת הנערים של פורשה והשתתף בתחרות הקאררה קאפ הגרמנית ובסבב המרוצים הבין-לאומי פורשה סופרקאפ. בשנת 2003 סיים במקום השני באליפות הקאררה קאפ הגרמנית, וערך את הופעת הבכורה שלו בסדרת הלה מאן האמריקני לאחר שהשתתף בקטגוריית ה-GT2 במרוץ פטי לה מאן שנערך באטלנטה. בשנת 2004 זכה רוקנפלר באליפות הקאררה קאפ הגרמנית ובנוסף ניצח בשני מרוצים בסבב הפורשה סופרקאפ.
בנוסף בשנת 2004 השתתף רוקנפלר במרוץ 12 השעות של סברינג וסיים את המרוץ במקום ה-13. בנוסף השתתף במרוץ פטי לה מאן באותה שנה וסיים במקום ה-14, ובנוסף גם השתתף במרוץ 1000 הק"מ של נורבורגרינג במהלכו הוא וצוותו נאלצו לפרוש.
שנת 2005 הייתה עונת הפריצה של רוקנפלר כאשר הוחתם על ידי פורשה לשמש כנהג קבוצת המרוצים הרשמית של החברה, עמה זכה בתואר אליפות קטגוריית ה-GT2 בסדרת האליפות למכוניות GT של ה-FIA לצד שותפו הנהג מארק ליב. בעונה זו רשם 6 ניצחונות קטגוריה כולל במרוץ 24 השעות של ספא. בנוסף בשנה זו יחד עם הנהגים מארק ליב וליאו הינדרי ניצח רוקנפלר עבור קבוצת אלכס ג'וב רייסינג את קטגוריית GT2 במרוץ 24 השעות של לה מאן במכונית הפורשה 911 GT3-RSR.
בשנת 2006 התחרה שוב בסדרת הלה מאן האמריקני עבור אלכס ג'וב רייסינג, ניצח במרוץ שנערך ביוסטון וסיים שני בקטגוריית LMP2 במרוץ פטי לה מאן שנערך באטלנטה כאשר נהג במכונית הפורשה RS ספיידר עבור קבוצת פנסקי רייסינג.
אאודי

בשנת 2007 חתם רוקנפלר בקבוצת אאודי והחל להתחרות עבורה במרוצי ה-DTM. באותה שנה השתתף גם במרוץ 24 השעות של לה מאן כאשר נהג במכונית האאודי R10 בקטגוריית LMP1 הבכירה. בשנת 2008 החל במקביל להשתתפותו ב-DTM להתחרות עבור אאודי גם בסדרת הלה מאן האירופית לצדו של הנהג הצרפתי אלכסנדרה פרימה. בסוף עונה זו רוקנפלר ופרימה זכו באליפות הסדרה אף על פי שלא הצליחו לנצח מרוץ אחד במהלך כל העונה, זאת לאחר תאונה שבעקבותיה פרשו יריביהם במכונית הפיג'ו 908 HDi במהלך ההקפה ה-46 במרוץ 6 השעות של סילברסטון. בנוסף בשנה זו סיים במקום הרביעי במרוץ לה מאן. בעונת 2009 המשיך רוקנפלר להתחרות ב-DTM.
בשנת 2010 השתתף במרוץ 24 השעות של לה מאן במכונית האאודי R15 מס' 9 לצד הנהגים השותפים טימו ברנהרד ורומן דיומא. רוקנפלר וצוותו ניצחו במרוץ לאחר שהקיפו את המסלול 397 פעמים ורשמו שיא חדש של כל הזמנים במרחק שהושג במרוץ לה מאן לאחר שכיסו 5,410 ק"מ, ובכך שברו את שיא 5,335 הק"מ משנת 1971 של מכונית הפורשה 917.
במהלך מרוץ לה מאן שנערך בשנת 2011 היה מעורב רוקנפלר בתאונה קשה מאוד בשעות הלילה המוקדמות כאשר התנגש בגדר הבטיחות במכונית האאודי ה-R18 מס' 1 לאחר ניסיון עקיפה לא מוצלח של מכונית פרארי איטית יותר מקטגוריית ה-GT בישורת המולסאן המהירה. רוקנפלר וצוותו נאלצו לפרוש מן המרוץ לאחר שמכוניתם התרסקה לחלוטין. את מרוץ 2012 סיים במקום השלישי בפודיום.
תארים בולטים

זכייה בקטגוריית GT2 באליפות למכוניות GT של ה-FIA‏ (2005)
ניצחון קטגוריית GT2 במרוץ 24 השעות של לה מאן (2005)
ניצחון קטגוריית GT2 במרוץ 24 השעות של ספא (2005)
זכייה בניצחון הכללי במרוץ 24 השעות של נורבורגרינג (2006)
זכייה באליפות סדרת הלה מאן האירופית (2008)
זכייה בניצחון הכללי במרוץ 24 השעות של דייטונה (2010)
זכייה בניצחון הכללי במרוץ 24 השעות של לה מאן (2010)
זכייה באליפות ה-DTM‏ (2013)
רוקנפלר במכונית אאודי A4 במסלול הוקנהיימרינג במהלך עונת 2009 בסבב ה-DTM
מכונית האאודי R15 מס' 9 עמה זכו רוקנפלר וצוותו במרוץ לה מאן 2010
מיאט גאצ'ינוביץ'

מיאט גאצ'ינוביץ' (בסרבו-קרואטית: Mijat Gaćinović, בסרבית-קירילית: Мијат Гаћиновић, נולד ב-8 בפברואר 1995 בנובי סאד שביוגוסלביה, כיום בסרביה) הוא כדורגלן סרבי המשחק בא.א.ק. אתונה ובנבחרת סרביה בעמדת הקשר.