stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ציון צמח
קריירה

צמח החל את דרכו במחלקת הנוער של מכבי תל אביב, וב-6 בנובמבר 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס כמחליף בניצחון 2–1 על מכבי פתח תקווה במסגרת גביע הטוטו. ב-19 בינואר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשנכנס כמחליף בהפסד 0–1 למכבי נתניה. בעונת 2009/2010 צורף באופן קבוע לסגל הקבוצה הבוגרת, וב-3 באוקטובר 2009 כבש את שערו הראשון בליגת העל, במשחק מול הפועל עכו שהסתיים בתיקו 1–1.
בקיץ 2010 עבר צמח בהשאלה לקבוצת סקציה נס ציונה מהליגה הלאומית, ובינואר 2011 הושאל להפועל רמת גן מליגת העל. לקראת עונת 2011/2012 חתם צמח בקבוצת מכבי פתח תקווה, ובעונה שלאחר מכן עבר למועדון ספורט אשדוד.
לקראת עונת 2013/2014 עבר צמח לקבוצת הכח עמידר רמת גן מהליגה הלאומית, ובינואר 2014 חתם בקבוצת פראלימני מליגת העל הקפריסאית. צמח לא הצליח לסייע לקבוצה להינצל מירידה לליגת המשנה בקפריסין, ובתום העונה עזב את המועדון.
לקראת עונת 2014/2015 חזר צמח לישראל וחתם בקבוצת הפועל עכו. כבר במחזור הראשון כבש צמח את שער הבכורה שלו במועדון, במשחק מול הפועל חיפה, אך כמה דקות לאחר מכן נפצע ונעדר כחמישה חודשים מהמגרשים. בעונת 2015/2016 כבש שלושה שערי ליגה, ובסופה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית. בעונת 2016/2017 כבש שמונה שערים בליגה הלאומית.
ב-12 ביוני 2017 חתם צמח בבית"ר ירושלים לשלוש עונות עם אופציה לעונה נוספת. ב-12 באוגוסט 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בהפסד 1–2 להפועל אשקלון במסגרת גביע הטוטו, ובאותו משחק כבש את שער הבכורה שלו. בסך הכל כבש צמח שני שערים בשש הופעות בכל המסגרות במדי בית"ר ירושלים, וב-31 בינואר 2018 הושאל להפועל אשקלון עד תום העונה.
ב-5 ביולי 2018 חתם צמח בהפועל אכסאל, ובעונת 2018/2019 כבש שישה שערים בליגה הלאומית, בנוסף לחמישה שערים בגביע הטוטו.
ב-6 ביוני 2019 חתם צמח בהפועל רמת השרון, אך במדיה שיחק רק שלושה משחקים בגביע הטוטו, וב-21 באוגוסט חזר לקדנציה שנייה בהפועל אשקלון. ב-21 בינואר 2020 חתם בבני לוד. ב-24 באוקטובר 2020 חזר להפועל אשקלון.
ב-3 ביולי 2022 חתם בהפועל ראשון לציון. בנוסף, אימן את קבוצת נערים א' של המועדון. ב-8 בפברואר 2023 חתם במכבי שעריים.
אחרי הפרישה

ביוני 2023 מונה למאמן קבוצת נערים א' של הפועל ניר רמת השרון. ב-5 ביוני 2024 מונה למאמן קבוצת הנוער של בית"ר ירושלים. באוגוסט 2024 ייסד את קבוצת הפועל גן יבנה.
הערות שוליים

↑  דור ביטון, ‏"ציון צמח חתם בהפועל אשקלון עד תום העונה", באתר ONE‏, 31 בינואר 2018
↑  שלומי והבה, ציון צמח חתם בעירוני רמת השרון, באתר דאבל פס, 6 ביוני 2019
↑  ציון צמח חתם בהפועל ראשון לציון, אחמד דראושה חזר לכפר קאסם, באתר וואלה, 3 ביולי 2022
↑  יונתן גינזבורג, ‏ציון צמח חתם בראשון לציון, יאמן גם את נערים א', באתר ONE‏, 3 ביולי 2022
↑  יונתן גינזבורג, ‏החתמה נוצצת: ציון צמח חתם במכבי שעריים, באתר ONE‏, 8 בפברואר 2023
↑  יונתן גינזבורג, ‏ציון צמח יאמן את קבוצת נערים א' של רמת השרון, באתר ONE‏, 2 ביוני 2023
↑  אופיר סער‏, ציון צמח על החתימה בבית"ר ירושלים: "מודה על האמון", באתר וואלה, 4 ביוני 2024
↑  ציון צמח מונה למאמן הנוער של בית"ר ירושלים - בית"ר ירושלים, באתר בית"ר ירושלים, ‏4 ביוני 2024
↑  יונתן גינזבורג, ‏ציון צמח כבר נרשם: קבוצה חדשה בעיר גן יבנה, באתר ONE‏, 12 באוגוסט 2024
דורנבירן (מחוז)

| --- | --- |

 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 מדינה:  פורארלברג פורארלברג
 בירת המחוז:  דורנבירן 
 שטח:  172.37 קמ"ר
 גובה:  956 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  86,272 (1 בינואר 2016)
 קואורדינטות:  47°25′00″N 9°45′00″E﻿ / ﻿47.416667°N 9.75°E﻿ / 47.416667; 9.75
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.vorarlberg.at/bhdornbirn
  מפת מיקום  מפה מפורטת    he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז דורנבירן (בגרמנית: Bezirk Dornbirn) הוא מחוז באוסטריה, במדינת פורארלברג. בירתו היא העיר דורנבירן, שהעניקה למחוז את שמו.
המחוז חולק ממחוז פלדקירך בשנת 1969. שטח המחוז הוא 172.37 קמ"ר ואוכלוסייתו 83,358 נפשות (נכון ל-2012). המחוז מחולק לשלוש מועצות מקומיות, שניים מהן - ערים.
תחנת כוח

תחנת כוח גיאותרמית - איסלנד
תחנת כוח היא מתקן תעשייתי גדול להפקת אנרגיה חשמלית. תחנת כוח מופעלת בדרך כלל באמצעות מקור אנרגיה.
סוגי תחנות כוח

תחנות כוח נחלקות לסוגים אחדים, בהתאם למקור האנרגיה המשמש להפעלתן:
תחנת כוח מבוססת על דלק: מונעת באמצעות שריפת דלק מאובנים לסוגיו: מזוט, פחם, גז טבעי, פצלי שמן
תחנת כוח הידרואלקטרית: מונעת בכוח מים הנופלים בכוח הכובד לאחר שנאגרו בסכר או ממפל מים טבעי דרך טורבינה המניעה את יחידת ייצור החשמל. בשנת 2010 בתחנות כוח מסוג זה יוצרו 16% מכלל החשמל המלאכותי בעולם.[דרוש מקור]
תחנת כוח גרעינית: מונעת על ידי קיטור הנוצר מחום המופק על ידי כור גרעיני.
תחנת כוח גאותרמית: מונעת בכוח מים חמים או קיטור המצויים בקרקע.
תחנת כוח המופעלת באמצעות אנרגיית הרוח, היוצרת חשמל מטורבינות המונעות על ידי הרוח. בדרך כלל מכונה אוסף כזה של טורבינות - "חווה".
תחנת כוח המופעלת מכוחות גאות ושפל של הים.
תחנת כוח פוטו-וולטאית: מופעלת על ידי המרה ישירה של אנרגיית השמש לחשמל.
תחנת כוח סולארית קיטורית: מונעת על ידי קיטור הנוצר מחום השמש.
קיימים גם סוגים נדירים נוספים של תחנות כוח (כמו תחנות הפועלות על תסיסת אשפה).
תחנת הכוח הגדולה בעולם היא תחנת כוח סכר שלושת הערוצים בסין. הספק התחנה עומד על 22.5 ג'יגה ואט.
תחנות כוח בישראל

במדינת ישראל פועלות חמש תחנות כוח חופיות, המתופעלות בידי חברת החשמל לישראל:
תחנת הכוח אורות רבין, הגדולה בישראל - חדרה
תחנת הכוח רוטנברג - אשקלון
תחנת הכוח רדינג - תל אביב-יפו
תחנת הכוח אשכול - אשדוד
תחנת הכוח חיפה - חיפה
טורבינות גז (חברת החשמל) ותחנות כוח פרטיות מופעלות בגז:
תחנת הכוח גזר - מועצה אזורית גזר
תחנת הכוח צפית - כפר מנחם
תחנת הכוח אילת - אילת
תחנת הכוח עטרות - ירושלים
תחנת הכוח אורות יוסף - דרומית לבאר שבע. הוקמה על ידי חברת החשמל ובהמשך נמכרה.
תחנת הכוח חגית - מחלף אליקים. הוקמה על ידי חברת החשמל ובהמשך מחציתה נמכרה.
תחנת הכוח אלון תבור - אזור התעשייה אלון תבור. הוקמה על ידי חברת החשמל ובהמשך נמכרה.
תחנת הכוח דוראד - תחנת הכוח הפרטית השנייה בגודלה בישראל
תחנת הכוח דליה - תחנת הכוח הפרטית הגדולה בישראל שהחלה לפעול ביוני 2015
תחנת הכוח אתגל - תחנת כוח פרטית בינונית הפועלת בישראל
תחנת הכוח דלק אנרגיה - תחנת כוח פרטית (כ-80 מגה ואט) המשולבת עם מתקן התפלה
תחנת הכוח OPC רותם - תחנת כוח פרטית הממוקמת במישור רותם (כ-440 מגה ואט)
תחנת הכוח צומת אנרגיה - תחנת כוח פרטית במחזור פתוח של חברת OPC הממוקמת בסמוך לקריית גת (כ-400 מגה וואט).
תחנות כוח היסטוריות:
תחנת הכוח נהריים - נהריים - תחנת כוח היסטורית ולא פעילה, שהושבתה במהלך מלחמת העצמאות
תחנת הכוח ירושלים - מתחם תחנת הרכבת ירושלים - תחנת כוח היסטורית לא פעילה (כרגע הבניין נמצא ברשות חברת החשמל).
ראו גם

משק חשמל
חברת החשמל לישראל
לקריאה נוספת

צבי פלטיאל, "ביקוע גרעיני והשימוש בו להפקת חשמל", פי האטום, אפריל 1992.
ריצ'רד ריבס, "אנרגיה גרעינית: שלם עכשיו, שלם מאוחר יותר", פי האטום, אפריל 1992.
ג'. ה. פרמלין, "אנרגיה גרעינית: שלם עכשיו, חסוך בעתיד", פי האטום, אפריל 1992.
לואיס טפר, "תחנות כוח גרעיניות - המצב בארץ ובעולם", פי האטום, אפריל 1992.
גילברט הרברט ואיטה היינצה-גרינברג, ראשית האדריכלות המודרנית בארץ ישראל : תחנות הכוח הראשונות 1921-1932, חיפה : חברת החשמל - היחידה לתקשורת, קשרי הציבור והפרסום, 1997.
מדחף בטורבינה של תחנת כוח
חוות טורבינות רוח באוסטריה
תחנת הכוח אורות רבין, חדרה
תחנת כוח באמצעות רוח
תצוגת נקודות קוונטיות

קולואיד של נקודות קוונטיות שהוקרנו בקרינת UV. גדלים שונים של נקודות קוונטיות יפיקו אור בצבעים שונים.
תצוגת נקודה קוונטית (באנגלית: Quantum dot display) היא התקן תצוגה המשתמש בנקודות קוונטיות (Quantum dots), ננו-קריסטלים של מוליכים למחצה אשר יכולים לייצר אור מונוכרומטי טהור בצבעים אדום, ירוק וכחול.
כיום ישנם שני מימושים של תצוגות נקודות קוונטיות המשתמשים בעקרונות פעולה שונים, האחד הוא נקודות קוונטיות פוטולומינסנטיות המשמשות לשיפור של טכנולוגיות תצוגה קיימות והשני הוא נקודות קוונטיות אלקטרולומנטיות אשר משתמשות בנקודות הקוונטיות כמקור אור ולא כדי לשפר מקור אור אחר.
החל משנת 2019, כל המוצרים המסחריים, כגון טלוויזיות LCD המשתמשים בנקודות קוונטיות וממותגים כ- QLED, משתמשים בתאורת LED בעלת שכבה של נקודות קוונטיות פוטולומינסנטיות. תצוגות מסוג QD-LED המשתמשות בנקודות קוונטיות אלקטרולומנטיות כפיקסלים קיימות במעבדות בלבד, אם כי סמסונג פועלת לשחרור תצוגות QD-LED לשוק "בקרוב", ואף החלה לשווקן  בעוד שחברות אחרות  מטילות ספק בכך שתצוגות QD-LED כאלה יגיעו אי פעם לשוק הרחב.
עקרון הפעולה

הרעיון להשתמש בנקודות קוונטיות כמקור אור עלה בשנות התשעים. יישומים מוקדמים כללו הדמיה אופטית באמצעות גלאים אופטיים אינפרא-אדומים בהם נעשה שימוש בנקודת קוונטיות, דיודות פולטות אור והתקנים הפולטים אור בצבע יחיד.  בתחילת שנות האלפיים, מדענים החלו להבין את הפוטנציאל של שימוש בנקודות קוונטיות עבור מקורות אור ותצוגות.
נקודות קוונטיות יכולות להיות פוטולומינסנטיות (photoluminescent) או אלקטרולומינסנטיות (electroluminescent) דבר המאפשר להן להשתלב בקלות לתוך ארכיטקטורות תצוגה חדשות. נקודות קוונטיות מייצרות באופן טבעי אור מונוכרומטי, ולכן הן יעילות יותר ממקורות אור לבנים כאשר מסננים צבעים ומאפשרות צבעים רוויים יותר שמגיעים כמעט ל 100% מסולם הצבעים Rec. 2020
תצוגות נקודות קוונטיות פוטולומינסנטיות משתמשות בשכבת נקודות קוונטיות המשתמשת באור הכחול מהתאורה האחורית של התקן התצוגה כדי לפלוט צבעים בסיסיים טהורים המשפרים את בהירות התצוגה ואת טווח הצבעים על ידי הפחתת אובדן אור והצטלבות צבעים במסנני הצבע של תצוגות LCD. טכנולוגיה זו משמשת במסכי LCD עם תאורה אחורית של דיודות פולטות אור (LED), אך ניתן ליישם את טכנולוגיה זו גם על טכנולוגיות תצוגה אחרות המשתמשות במסנני צבע, כגון OLED או MicroLED .  היישום העיקרי של נקודות קוונטיות הוא במסכי LCD עם תאורה אחורית מסוג LED, כדי להתחרות במסכי OLED.
תצוגות נקודות קוונטיות אלקטרו-אמולטיביות או אלקטרולומנטיות הן סוג ניסיוני של תצוגה המבוססות על דיודות פולטות אור קוונטיות (QD-LED; או EL-QLED, ELQD, QDEL). תצוגות אלה דומות לתצוגות המשתמשות במטריצה אקטיבית של דיודות אורגניות פולטות אור (AMOLED) ולתצוגות MicroLED, בכך שאור מופק ישירות מכל פיקסל על ידי זרם חשמלי שזורם בחלקיקים. בעזרת תצוגות QD-LED ניתן לייצר תצוגות גדולות וגמישות שלא מתכלות בקלות כמו OLED (שכן החלקיקים אינם אורגניים), יתרון זה הופך את תצוגות אלו למועמדות טובות עבור מסכי טלוויזיה שטוחים, מצלמות דיגיטליות, טלפונים ניידים וקונסולות משחק כף יד .
תצוגות של נקודות קוונטיות אלקטרולומנטיות יכולות להשיג יחס ניגודיות דומה ל- OLED ו- MicroLED עם צבע שחור "מושלם" עבור פיקסלים כבויים. תצוגות המשתמשות בנקודות קוונטיות מסוגלות להציג טווח צבע רחב יותר מאשר OLED עם מכשירים מסוימים שמתקרבים לכיסוי מלא של סולם הצבעים BT.2020.
עקרון הפעולה > שכבת שיפור של נקודות קוונטיות

יישום מעשי נרחב של נקודות קוונטיות הוא בשכבת סרט של נקודות קוונטיות (QDEF) לשיפור תאורת הלד האחורית בטלוויזיות LCD . אור כחול מתאורת LED אחורית מומר על ידי הנקודות הקוונטיות לאור בצבעים טהורים יחסית של אדום וירוק, כך ששילוב זה של אור כחול, ירוק ואדום מביא לצמצום זליגה של כחול-ירוק ולספיגה מופחתת של אור במסנני הצבע של מסכי ה- LCD, יתרונות אלו מגדילים את כמות האור השמיש ומספקים תצוגות עם טווח צבעים רחב יותר.
היצרנית הראשונה שהביאה לשוק טלוויזיות מסוג זה הייתה סוני בשנת 2013 תחת השם טרילומינוס (Triluminos), הסימן המסחרי של סוני לטכנולוגיה.  בתערוכת האלקטרוניקה הצרכנית 2015, סמסונג, LG, TCL וסוני הציגו טלוויזיות LCD עם תאורת לד אחורית אשר משתמשות בסרט שיפור של נקודות קוונטיות.  ב- CES 2017 מיתגה סמסונג מחדש את טלוויזיות 'SUHD' שלה כ- 'QLED'; מאוחר יותר באפריל 2017, סמסונג הקימה את ברית ה- QLED עם Hisense ו- TCL כדי לייצר ולשווק טלוויזיות השמתמשות טכנולוגיה זאת .
נקודה קוונטית על זכוכית (QDOG) מחליפה את הסרט עליו ממומשת שכבת השיפור של הנקודות הקוונטיות בשכבת נקודות קוונטיות דקה המצופה על גבי פלטה מנחת אור (LGP), ובכך מפחיתה את עלויות הייצור ומשפרת את היעילות של התצוגה.
עקרון הפעולה > מסנני צבע של נקודות קוונטיות

צגי LCD עם תאורת לד אחורית יכולים להשתמש במסנן / ממיר צבע (QDCF / QDCC) של נקודות קוונטיות הממומש בעזרת סרט נקודות קוונטיות או בשכבת נקודות קוונטיות המודפסת בדיו אשר מכילה תבנית של תת-פיקסלים אדומים וירוקים כך שתת-פיקסלים אלו מתאימים במדויק לתת-פיקסלים האדומים והירוקים של הצג כדי להפיק אור טהור בצבע אדום וירוק; תת-הפיקסלים הכחולים יכולים להיות שקופים כך שהאור הכחול הטהור של התאורה האחורית עובר דרכם, או שניתן לממש אותם בעזרת נקודות קוונטיות בצבע כחול (בדומה לאדום וירוק) במקרה של תאורה אחורית מסוג UV-LED. תצורה זו מחליפה למעשה את מסנני בצבע הפסיביים הנפוצים בצגי LCD, אשר יעילים פחות בצורה משמעותית מכיוון שהם חוסמים כ־2/3 מהאור העובר דרכם, החלפה זו משפרת את היעולות של התצוגה, את הבהירות המרבית שהתצודה מסוגלת להפיק ואת הטוהר של הצבעים המופקים על ידי התצוגה.  מכיוון שנקודות קוונטיות גורמות לדפולריזציה של האור, יש להעביר את מקטב הפלט אל מאחורי מסנן הצבע ולהטמיע אותו בתא הזכוכית של צג ה- LCD; דבר שיוביל לשיפור זוויות הצפייה ובנוסף יפחית את השפעות הדפולריזציה בשכבת הגביש הנוזלי, ויגדל יחס הניגודיות. כדי לשפר את היעילות עוד יותר, ניתן לחסום את האור מהסביבה באמצעות מסנני צבע מסורתיים, ומקטבים רפלקטיביים יכולים להפנות אור ממסנני הנקודות הקוונטיות לעבר הצופה. מכיוון שרק אור כחול או אולטרה-סגול יכול לעבור דרך שכבת הגביש הנוזלית, ניתן לגרום לשכבה זאת להיות דקה יותר, וכתוצאה מכך זמני התגובה של הפיקסלים משתפרים
חברת ננוסיס (Nanosys) ערכה תצוגה של טכנולוגיית מסנן הצבעים של נקודות קוונטיות במהלך 2017; מוצרים מסחריים היו צפויים להגיע לשוק עד 2019, אם כי התמאת המקטב בתוך התאים של הLCD נותרה אתגר גדול ומונעת את הגעתן של תצוגות המשתמשות בטכנולוגיה זאת לשוק.
ניתן להשתמש במסנני צבע של נקודות קוונטיות גם עם תצוגות מסוג OLED או micro-LED, ובכך לשפר את היעילות ואת טווח הצבעים הצבעים שצגים אלו מסוגלים להפיק.צגים כאלו נחקרים על ידי סמסונג ו- TCL; החל ממאי 2019, סמסונג מתכוונת להתחיל בייצור בשנת 2021.  באוקטובר 2019 הודיעה סמסונג על השקעה של 10.8 מיליארד דולר הן במחקר והן בייצור, במטרה להמיר מפעלים רבים לייצור צגי OLED המשופרים בעזרת מסננים של נקודות קוונטיות עד שנת 2025.
עקרון הפעולה > דיודות פולטות אור של נקודות קוונטיות

תצוגות של נקודות קוונטיות פולטות אור ישתמשו בחלקיקים אלקטרולומנטיים המתפקדים כ נוריות לד המבוססות על נקודות קוונטיות (נוריות QD או QLED) המסודרות מטריצה פעילה או במטריצה פסיבית. במקום לדרוש תאורת LED אחורית נפרדת, תצוגות QLED אלה ישלטו על האור הנפלט מכל תת-הפיקסלים הצבעוניים (כחול אדום וירוק),  ובכך זמני התגובה של הפיקסלים קטנים בצורה משמעותית שכן אין צורך בשכבת הגביש הנוזלי כדי להפיק את הצבעים הרצויים. טכנולוגיה זו נקראה גם תצוגת QLED אמיתית,.
מבנה ה- QD-LED דומה ברמה הבסיסית למבנה של תצוגות OLED. ההבדל העיקרי הוא שהתקנים הפולטים אור הם נקודות קוונטיות, כגון ננו-קריסטלים העשויים מקדמיום סלניד (CdSe). שכבת הנקודות הקוונטיות דחוקה בין שתי שכבות של חומרים אורגניים, האחת מובילה אלקטרונים והשנייה מובילה חורים. שדה חשמלי שמופעל על שכבות אלו גורם לאלקטרונים ולחורים לנוע לשכבת הנקודות הקוונטיות, שם הם נלכדים בנקודה הקוונטית ומבצעים רקומבינציה וכתוצאה מכך נפלטים פוטונים.  טווח הצבעים המופק על ידי תצוגות בטכנולוגיה זו עולה על הביצועים של טכנולוגיות התצוגה LCD ו- OLED.
ייצור המוני של תצוגות QLED אמתיות צפוי להתחיל בשנים 2020–2021.
התכונות האופטיות של נקודות קוונטיות

ביצועי נקודות קוונטיות נקבעים על פי הגודל וההרכב של מבנה הנקודות הקוונטיות. בניגוד למבנים אטומיים פשוטים, למבנה של נקודות קוונטיות יש את התכונה יוצאת הדופן שרמות האנרגיה תלויות מאוד בגודל המבנה. לדוגמה, ניתן לכוון את צבע האור הנפלט מנקודות קוונטיות העשויות מ- CdSe מאדום (קוטר של 5 ננומטר) לסגול (1.5 ננומטר). הסיבה הפיזית לכך שנקודות קוונטיות יכולות להפיק צבעים שונים היא אפקט הכליאה הקוונטית וקשורה ישירות לרמות האנרגיה שלהם. אנרגיית הפער האסור היא זאת שקובעת את האנרגיה של האור המופק (ומכאן גם את הצבע) והיא מצויה ביחס הפוך לגודל הנקודה הקוונטית בריבוע. לנקודות קוונטיות גדולות יש יותר רמות אנרגיה והן גם צפופות יותר, ומאפשרות ל-נקודות הקוונטיות לפלוט (או לספוג) פוטונים בעלי אנרגיה נמוכה יותר (צבע אדום יותר). במילים אחרות, אנרגיית הפוטון הנפלטת גדלה ככל שגודל הנקודה פוחת, מכיוון שנדרשת אנרגיה גדולה יותר כדי להגביל את עירור המוליכים למחצה לנפח קטן יותר.
מבני נקודה קוונטיים חדשים משתמשים ב-אינדיום במקום ב-קדמיום, שכן האחרון אינו אסור לשימוש בתאורה על פי הנחיית ה-RoHS  וגם בגלל היותו של קדמיום חומר רעיל.
QD-LED מאופיינות בפליטת צבעים טהורים ורוויים עם רוחב פס צר, עם רוחב מלא בחצי מקסימום בטווח של 20–40 ננומטר. ניתן לשלוט בקלות יחסית על אורך גל הניפלט על ידי שינוי גודל הנקודות הקוונטיות. יתר על כן, QD-LED מפיקים צבעים טהורים והן בעלי עמידות גבוה בנוסף על יעילות, גמישות ועלות נמוכה שדומה לטכנולוגיות מתחרות המשתמשות ברכיבים אורגניים פולטי אור. ניתן לכוון את מבנה ה- QD-LED על כל טווח האור הנראה שנמצא בין 460ננומטר (כחול) עד 650ננומטר (אדום) (העין האנושית יכולה לזהות אור בין 380 ל-750ננומטר). אורכי גל הפליטה הורחבו גם לטווחי UV ו- NIR על ידי התאמת ההרכב הכימי והמבנה של הנקודות הקוונטיות.
תהליך הייצור

נקודות קוונטיות הן פתרון המתאים לטכניקות עיבוד רטוב. שתי טכניקות הייצור העיקריות עבור QD-LED נקראות הפרדת פאזות והדפסת מגע.
הפרדת פאזות:
הפרדת פאזות מתאימה ליצירת שכבות חד-שכבתיות מסודרות של שטח גדול. השכבה היחידה QD נוצרת על ידי יציקת תמיסה מעורבת של QD ומוליכים למחצה אורגניים כגון TPD (N, N'-Bis (3-methylphenyl) -N, N'-diphenylbenzidine). תהליך זה גורם בו זמנית לשכבות חד-שכבתיות של QD בהרכבים ארוזים משושים ומציב שכבת-על זו על גבי מגע משותף. במהלך ייבוש ממס, שלב ה- QDs נפרד מחומר המצע האורגני (TPD) ועולה לכיוון פני השטח של הסרט. מבנה ה- QD המתקבל מושפע מפרמטרים רבים: ריכוז תמיסה, יחס ממס, חלוקת נפח QD ויחס גובה-רוחב. חשוב גם הם תמיסת ה- QD וטוהר הממיס האורגני.
הדפסת מגע:
תהליך הדפסת המגע ליצירת סרטים דקים של QD הוא שיטת השעיה מבוססת מים ללא ממס, שהיא פשוטה וחסכונית עם תפוקה גבוהה. במהלך הפעולה מבנה המכשיר אינו חשוף לממיסים. מכיוון ששכבות העברת המטען במבני QD-LED הן סרטים דקים אורגניים הרגישים לממיסים, הימנעות ממיסים במהלך התהליך היא יתרון גדול. שיטה זו יכולה לייצר מבני RGB מוארים ברזולוציה של 1000 dpi (פיקסלים לאינץ ').
בהשוואה לטכנולוגיות תצוגה אחרות

תצוגות ננו-קריסטליות יביאו לגידול של 30% בספקטרום הגלוי, תוך שימוש באנרגיה של 30 עד 50% פחות מ- LCD, במידה רבה מכיוון שננו-קריסטלים לא ידרשו תאורה אחורית. נוריות ה- QD בהירות פי 50–100 מתצוגות CRT ו- LC, ופולטות 40,000 ניטים (cd / m2). QDs מפוזרים בממיסים מימיים ולא במים, המספקים תצוגות גמישות להדפסה בכל הגדלים, כולל טלוויזיות שטח גדול. QDs יכולים להיות אורגניים, מה שמציע פוטנציאל לשפר את תוחלת החיים בהשוואה ל- OLED (אולם מכיוון שחלקים רבים של QD-LED עשויים לעיתים קרובות מחומרים אורגניים, נדרשת פיתוח נוסף כדי לשפר את חיי התפקוד.) בנוסף למסכי OLED, בחרו בתצוגות MicroLED. והמיקומים מתגלים כטכנולוגיות מתחרות לתצוגות ננו-גבישיות. סמסונג פיתחה שיטה לייצור דיודות נקודה המפלטות את עצמן באורך חיים של עד מיליון שעות.
יתרונות אחרים כוללים צבעים ירוקים רוויים יותר, יכולת עבודה בפולימרים, מסך דק יותר ושימוש באותו חומר ליצירת צבעים שונים.
חסרון אחד הוא שנקודות קוונטיות כחולות דורשות בקרת תזמון מדויקת מאוד במהלך האינטראקציה, מכיוון שהנקודות הקוונטיות הכחולות הן מעט גבוהות יותר מהגודל המינימלי. מכיוון שאור השמש בעל בהירות שווה בערך של אדום, ירוק וכחול על פני כל הספקטרום, על המסך גם לייצר בהירות שווה בערך של אדום, ירוק וכחול כדי להשיג לבן טהור כמוגדר על ידי תקן CIE הזוהר D65. עם זאת, הרכיב הכחול במסך יכול להיות בעל דיוק נמוך יותר ו / או דיוק צבעים (טווח דינמי) בהשוואה לירוק ואדום, מכיוון שהעין האנושית רגישה פי שלושה עד חמש לכחול בתנאי אור יום על פי בהירות ה- CIE. פוּנקצִיָה.
ראו גם

רוחב סרט
חור
רמת אנרגיה
ננוטכנולוגיה
OLED
בור פוטנציאל
נקודה קוונטית
מוליך למחצה
השרפה בתיאטרון אירוקווי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  שריפה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מיקום:  Colonial Theatre, שיקגו 
 קואורדינטות:  41°53′05″N 87°37′43″W﻿ / ﻿41.884722222222°N 87.628611111111°W﻿ / 41.884722222222; -87.628611111111
 תאריך:  30 בדצמבר 1903 
 נפגעים
 הרוגים:  605 
 
 he
 
השרפה בתיאטרון אירוקווי התרחשה ב-30 בדצמבר 1903, בשיקגו, אילינוי. זוהי שרפת התיאטרון הקטלנית ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית. לפחות 602 בני אדם נהרגו כתוצאה מהשרפה, אך לא כל ההרוגים דווחו מכיוון שחלק מהגופות נלקחו ממקום האירוע.
התיאטרון

תיאטרון האירוקווי מוקם ליד אזור הלופ שסיירו בו כוחות משטרה, מתוך מחשבה שכך נשים ירגישו בטוחות יותר לבקר בתיאטרון. התיאטרון נפתח בנובמבר 1903 לאחר עיכובים רבים. עם פתיחתו הוא זכה לתשבחות על ידי מבקרי דרמה, אחד מהם כתב בוראייטי שהאירוקווי "היפה ביותר... בשיקגו".
לתיאטרון הייתה קיבולת של 1,602 מבקרים עם 3 אזורי ישיבה. באולם המרכזי (ה-orchestra), היו 700 מושבים. באזור השני, היציע, היו 400 מושבים ובאזור השלישי, הגלריה, היו 500 מושבים. בנוסף היו 6 תאים פרטיים.
כולם השתמשו באותה כניסה, והמדרגות שימשו להגעה לכל אזורי הישיבה. מעצבי תיאטרון טענו שהדבר נתן אפשרות למבקרים "לראות ולהיראות", ללא קשר למחיר מושביהם. אך תכנון המדרגות התעלם מהוראות כיבוי האש של שיקגו שדרשו מדרגות ויציאות נפרדות לכל יציע. העיצוב הוכח כהרסני כאשר אנשים שיצאו מהגלריה נתקלו בקהל שיצא מהיציע, וכל מי שירד מהקומות העליונות נתקל באלה שיצאו מאזור האולם המרכזי.
אזור מאחורי הקלעים היה גדול באופן חריג, עם חדרי הלבשה ב-5 קומות ואף מעלית על מנת להוביל את השחקנים לקומת הבמה.
מדוע התיאטרון היה מסוכן > ליקויים במוכנות לאש שצוינו לפני השרפה

על אף ששווק כ"חסין אש לחלוטין" בפרסומות ובכרטיסי התיאטרון, נרשמו מספר רב של ליקויים לכאורה:
עורך של המגזין "חסין אש" סייר במבנה במהלך הבנייה וציין מספר ליקויים "החיזוק החשוף של פרוסניום; הנוכחות של עיטורי עץ בכל, ומספר מועט של יציאות".
קפטן של מחלקת כיבוי האש של שיקגו ערך סיור לא רשמי במקום מספר ימים לפני הפתיחה הרשמית. הוא הבחין שלא היו מתזים, אזעקות שרפה, טלפונים או חיבורי מים. הקפטן הדגיש את הליקויים בפני אחראי כיבוי האש של התיאטרון, אך נאמר לו כי לא ניתן לעשות דבר ושאחראי כיבוי האש פשוט יפוטר אם יעלה את הנושא בפני בעלי התיאטרון. כאשר הקפטן העלה את הנושא בפני המפקד שלו, נאמר לו שוב כי אין מה לעשות מכיוון שלתיאטרון יש אחראי כיבוי אש.
הציוד לכיבוי אש הכיל 6 מטפי כיבוי מסוג Kilfyre. Kilfyre היה צורה פרימיטיבית של כימיקל יבש לכיבוי לשרפות אשר נמכר גם לכיבוי שרפות ארובה בבתים פרטיים. הוא הכיל אבקה לבנה בתוך צינור פח שבסיסה היה בעיקר סודה לשתייה. המשתמשים הונחו "להשליך בכוח" את תוכן צינור הפח לבסיס הלהבות. השרפה החלה גבוה מעל הבמה, כך שהשלכת המטף הייתה חסרת תועלת.
מדוע התיאטרון היה מסוכן > הגנה על הקהל מפני חומרים מסוכנים על הבמה

הסיכונים הגלומים בתפאורה ואביזרים דליקים היו ידועים גם בשנת 1903. בתכנון הבמה שולבו בדרך כלל שני מאפיינים שנועדו על מנת להגביר את הבטיחות מפני שרפות בתיאטראות, מסך ברזל שמגביל את האש לאזור הבמה ודלתות עשן שאפשרו לחום ולעשן לצאת דרך הגג שמעל הבמה דבר שתכליתו ליצור לחץ שלילי כאשר אזור הבמה יהפוך לארובה ואוויר נקי הניתן לנשימה נכנס דרך דלתות היציאה לאזור הקהל.
באירוקווי דלתות העשן היו מהודקות וסגורות. המשמעות היא כי העשן זרם מחוץ לבניין דרך אותם פתחים מהם יצאו האנשים שניסו להימלט.
החלונות מעל הבמה שהיו מתוכננים להיפתח באופן אוטומטי במקרה שרפה, היו סגורים ולא ניתנים לפתיחה.
בניגוד לתקנות, המסך לא נבדק מעת לעת, והוא נתקע כאשר אנשי התיאטרון ניסו להוריד אותו.
המסך לא היה חסין אש. על אף שכיום ידוע שאזבסט גורם לסרטן, הוא יכול להיות משולב בתוך המסך על מנת ליצור מחסום אפקטיבי לאש. המסך באירוקווי לא רק כשל בירידה, אלה התגלה גם כחלש ודליק.
מדוע התיאטרון היה מסוכן > מילוט במקרה שרפה

הבעלים של התיאטרון טענו כי יש 30 יציאות שיאפשרו לכל מי שנמצא בפנים להימלט מהבניין תוך 5 דקות.
יציאות החירום נפתחו כלפי פנים, אל תוך האולם. האנשים שניסו להימלט דחפו את הדלתות החוצה ובכך גרמו להן להישאר סגורות. כיום, יציאות חירום נפתחות כלפי חוץ, כך שאנשים שנמלטים יפתחו את הדלתות בקלות.
לא היו שלטי יציאה, יציאות רבות הוסתרו על ידי וילונות דליקים, וחלק מהיציאות היו נעולות.
צוות התיאטרון מעולם לא ביצע תרגיל שרפה. הם לא הכירו את יציאות החירום וחלק מהם אף סירבו לפתוח את הדלתות הנעולות.
לא הייתה תאורת חירום. האורות הראשיים של האולם מעולם לא הודלקו כך שהתיאטרון נשאר באורות עמומים, כפי שהיה במהלך ההופעה. כאשר התפאורה הבוערת קרסה על הבמה, לוח החשמל נהרס וכל האורות כבו.
במהלך ההופעה המדרגות נחסמו בעזרת שערי ברזל למנוע מאנשים שקנו כרטיסים זולים לעבור ולשבת במקומות היקרים יותר. (ביום השרפה לא נשארו מקומות פנויים).
היו מספר דלתות שנראו כמו יציאת חירום אך הן לא היו כאלה למעשה. כ-200 בני אדם נהרגו באחד המעברים שנדמה כיציאה חירום.
מדרגות חירום על הקיר הצפוני החיצוני הובילו ל-125 הרוגים לפחות. אנשים נתקעו על המדרגות הקפואות והצרות והיה מסוכן להשתמש בסולמות מטה בגלל שעשן ולהבות חסמו את הדרך למטה.
תוצאות האירוע

ההערכה היא כי 575 בני אדם נהרגו ביום השרפה, ועוד 30 לפחות מתו מהפציעות בשבועות שלאחר מכן.
מתוך 300 השחקנים, רקדנים ועוזרי הבמה, רק 5 נהרגו.
חלק מהתיאטראות בניו יורק ביטלו את המקומות בעמידה בערב השנה החדשה. תקנות בנייה וכיבוי אש שונו במידה משמעותית, תיאטראות נסגרו לתיקון הליקויים בכל רחבי ארצות הברית ובמספר ערים באירופה. כולם נדרשו לסמן בצורה ברורה את יציאות החירום וכן לתכנן את הדלתות כך שיפתחו כלפי חוץ.
לאחר השרפה, נטען כי פקחי אש שוחדו עם כרטיסים חינם במטרה להתעלם מהפרות התקנות. ראש עיריית שיקגו הורה על סגירת כל התיאטראות למשך 6 שבועות לאחר השרפה.
כתוצאה מהזעם הציבורי, רבים הואשמו בפשעים כולל ראש העיר קרטר הריסון ג'וניור. רוב האישומים בוטלו 3 שנים מאוחר יותר.
החלק החיצוני של האירוקווי היה שלם ברובו. הבניין נפתח מחדש מאוחר יותר כ-Colonial Theater, אשר נהרס ב-1926 במטרה לבנות את התיאטרון המזרחי.
הנצחה

לוח ברונזה ללא סימנים מזהים בכניסה לבניין העירייה.
העיר קיימה עצרת זיכרון שנתית בבניין העירייה, עד שאחרון השורדים מת.
פיתוחים

השרפה האיצה את התקנה של ידית חירום (מוט מתכת לרוחב כל הדלת המאפשר יציאה באמצעות דחיפתו) בדלתות חירום, הידית הומצאה בבריטניה בעקבות אסון אולם ויקטוריה. ידיות חירום הן אמצעי חובה כיום.
מסקנה נוספת כתוצאה מהשרפה הייתה שכל הדלתות בבניינים ציבוריים חייבות להיפתח כלפי חוץ.
ראו גם

השרפה במועדון קוקונט גרוב
פנים התיאטרון לפני השרפה
אמבולנס עם גופות הקורבנות.
שוטרים שומרים על גופות הקורבנות.
מנהל התיאטרון דייוויס נעצר בינואר 1904, והואשם בהזנחה פושעת, אך זוכה.