stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אקטה קריסטלוגרפיקה
היסטוריה

בתקופה שקדמה למלחמת העולם השנייה היה כתב העת Zeitschrift für Krystallographie (כתב עת לקריסטלוגרפיה), כתב העת העיקרי לפרסום מאמרים מדעיים בתחום. כתב עת זה יצא בהוצאה פרטית ומומן מכספי המינויים. כתב העת נוסד על ידי פאול גרות בשטרסבורג ב-1877 כ-Zeitschrift für Krystallographie und Mineralogie (כתב עת לקריסטלוגרפיה ומינרלוגיה), והשם שונה על מנת להדגיש שכתב העת עוסק בקריסטלוגרפיה בלבד ב-1924. העורך הראשי בתקופה זו היה הקריסטלוגרף פאול ניגלי ובין עורכי המשנה היה גם פאול פטר אוואלד. כתב העת דגל במדיניות של פרסום מאמרים בתחום בשפת המקור של הכותבים, ולמרות שהשפה העיקרית בו הייתה גרמנית, התפרסמו בו מאמרים גם באנגלית ובצרפתית. עובדה זו הפכה את כתב העת בעריכתו של ניגלי לכתב העת החשוב ביותר בתחום הקריסטלוגרפיה בתקופה שקדמה למלחמת העולם השנייה. כתב העת הפסיק את הופעתו בזמן המלחמה.
לקראת סוף מלחמת העולם השנייה הורגש צורך בכתב עת שיחליף את כתב העת הגרמני. במרץ 1944 נאם פאול פטר אוואלד, פיזיקאי וקריסטלוגרף שנמלט מגרמניה בשל היותו "רבע יהודי" ולימד מאז באוניברסיטת קווינס בבלפסט, בפני באי הכנס של הארגון XRAG.‏ בנאומו הציע אוואלד, שהיה בין עורכי המשנה של ה-Zeitschrift für Krystallographie, הקמת כתב עת בינלאומי חדש לקריסטלוגרפיה שיצא לאור על ידי ארגון בינלאומי חדש לקריסטלוגרפיה. ההצעה התקבלה בהתלהבות וויליאם לורנס בראג, יושב ראש ארגון XRAG הבטיח לפעול למענה. אבל הדחיפה האמיתית להקמת הארגון וההוצאה לאור של כתב העת באה רק שבעה חודשים אחר כך מכיוון אחר. באוקטובר 1944 פנה הקריסטלוגרף האמריקני מרטין בורגר (Martin Julian Buerger) להנרי ליפסון ששימש כמזכיר ארגון XRAG בשאלה האם XRAG מעוניינת לשתף פעולה עם ASXRED,‏ הקבוצה המקבילה בארצות הברית, ביסוד כתב עת העוסק במחקר בעזרת עקיפה של קרני רנטגן ועקיפה של אלקטרונים. הוחלט שיש לשלב כוחות ולהקים ארגון בינלאומי שיהיה אחראי על ההוצאה לאור של כתב העת החדש. ביוזמת לורנס בראג אורגן ביולי 1946 כינוס הכנה של הקמת הארגון הבינלאומי בלונדון, שבו השתתפו כ-300 קריסטלוגרפים מ-13 מדינות. בכינוס נבחר אוואלד כיושב ראש הוועדה הזמנית הבינלאומית לקריסטלוגרפיה. ועדה שקמה לבחון את מבנה כתב העת המוצע קיבלה את הטיוטה שהציע ג'ון דזמונד ברנל. שם כתב העת נקבע כ"אקטה קריסטלוגרפיקה" על פי הצעתם של המדענים מברית המועצות שהתנגדו שלכתב עת בינלאומי יהיה שם אנגלי, כפי שהייתה ההצעה המקורית של ועדת כתב העת, ודרשו שם לטיני נייטרלי. את עלות ההפקה קיוו המקימים לכסות על ידי דמי מנוי ותרומות.
הגיליון הראשון של אקטה קריסטלוגרפיקה יצא לאור באפריל 1948, חודשיים לפני כנס הייסוד של האיגוד הבינלאומי לקריסטלוגרפיה, ובמהרה הפך להיות כתב העת החשוב בתחום. ב-1951 כבר התקבלו כה הרבה מאמרים לפרסום והוחלט להגדיל את תדירות הדפסת כתב העת משש פעמים בשנה לשמונה. כעורך הראשי של כתב העת במשך 11 שימש פאול פטר אוואלד, בעל הרעיון. עם השנים הוחלט שבשל כמות המאמרים הגדולה שהגיעה למערכת יש לפצל את כתב העת, ונכון ל-2010 הוא כולל שישה כתבי עת שונים.
רשימת כתבי העת במסגרת אקטה קריסטלוגרפיקה

אקטה קריסטלוגרפיקה פרק A: יסודות הקריסטלוגרפיה
אקטה קריסטלוגרפיקה פרק B: מדע המבנים
אקטה קריסטלוגרפיקה פרק C: מאמרים בנושא מבני הגביש
אקטה קריסטלוגרפיקה פרק D: קריסטלוגרפיה ביולוגית
אקטה קריסטלוגרפיקה פרק E: דוחות מבנה מקוונים
אקטה קריסטלוגרפיקה פרק F: מאמרים בנושא ביולוגיה מבנית והתגבשות
הערות שוליים

↑  X-ray Analysis Group – קבוצת האנליזה של קרני רנטגן הוא ארגון קריסטלוגרפיה בריטי בחסות מכון הפיזיקה, שהוקם על ידי ויליאם לורנס בראג
↑  American Society for X-ray and Electron Diffraction – החברה האמריקנית לעקיפה באמצעות קרני רנטגן ואלקטרונים
נבחרת פולין בכדורסל

| --- | --- |
פולין
 מידע כללי
 הצטרפות:  1934
 השתייכות:  פיב"א אירופה
 דירוג פיב"א (10 באוגוסט 2024):  16       ‎-1‏
  - ניקוד פיב"א:  599.8
 מאמן:  איגור מיליצ'יץ'
 pzkosz.pl
 
 משחק בינלאומי ראשון
 אסטוניה אסטוניה 47 - 19 פולין פולין טאלין, אסטוניה; 16 בפברואר 1935
 הניצחון הכי גדול
 אנגליה אנגליה 44 - 140 פולין פולין בודפשט, הונגריה; 9 ביוני 1955
 ההפסד הכי גדול
 ברית המועצות ברית המועצות 126 - 76 פולין פולין אמסטרדם, הולנד; 30 ביוני 1988
 אליפות העולם בכדורסל
 הופעות:  2 (הראשונה ב-1967)
 ההישג הטוב:  מקום חמישי (1967)
 המשחקים האולימפיים
 הופעות:  6 (הראשונה ב-1936)
 ההישג הטוב:  מקום רביעי (1936)
 אליפות אירופה בכדורסל
 הופעות:  29 (הראשונה ב-1937)
 ההישג הטוב:  כסף: 1963,  ארד: 1939, 1965, 1967
 
נבחרת הכדורסל הלאומית לגברים של פולין מייצגת את מדינתה בתחרויות בינלאומיות.
נבחרת פולין נחשבה בשנות ה-60 של המאה ה-20 לאחת הנבחרות הטובות באירופה. הישג השיא שלה היה מקום שני באליפות אירופה בכדורסל 1963. בנוסף, סיימה הנבחרת 3 פעמים במקום השלישי באליפויות אירופה (בשנים 1939, 1965, 1967).
נבחרת הכדורסל של פולין השתתפה 6 פעמים במשחקים האולימפיים והישג השיא שלה היה מקום רביעי בשנת 1936, ופעמיים באליפות העולם בכדורסל בשנת 1967 ו-2019, בהן סיימה במקום החמישי והשמיני.
כיום, נבחרת פולין נחשבת לנבחרת בינונית למדי באירופה ובעולם.הדירוג הנוכחי של נבחרת פולין ברשימת הדירוג של פיב"א לנבחרות גברים, הוא המקום ה-16 בעולם, נכון ל-10 באוגוסט 2024, ירידה של מקום אחד לעומת דירוג קודם.
כל האולימפיאדות

| כדורסל במשחקים האולימפיים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
| גרמניה הנאצית 1936 | מקום רביעי | 7 | 3 | 4 |
בריטניה 1948: לא נרשמה
פינלנד 1952: לא נרשמה
אוסטרליה 1956: לא העפילה
| איטליה 1960 | מקום שביעי | 8 | 3 | 5 |
| יפן 1964 | מקום שישי | 9 | 5 | 4 |
| מקסיקו 1968 | מקום שישי | 9 | 5 | 4 |
| גרמניה המערבית 1972 | מקום עשירי | 9 | 3 | 6 |
קנדה 1976: לא העפילה
| ברית המועצות 1980 | מקום שביעי | 7 | 4 | 3 |
ארצות הברית 1984: לא נרשמה
קוריאה הדרומית 1988: לא העפילה
ספרד 1992: לא העפילה
ארצות הברית 1996: לא העפילה
אוסטרליה 2000: לא העפילה
יוון 2004: לא העפילה
הרפובליקה העממית של סין 2008: לא העפילה
בריטניה 2012: לא העפילה
ברזיל 2016: לא העפילה
יפן 2020: לא העפילה
צרפת 2024: לא העפילה
ארצות הברית 2028: 
| סך הכל | 6 הופעות | 49 | 23 | 26 |
כל אליפויות העולם

| אליפות העולם בכדורסל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
ארגנטינה 1950: לא נרשמה
ברזיל 1954: לא נרשמה
צ'ילה 1959: לא העפילה
ברזיל 1963: לא העפילה
| אורוגוואי 1967 | מקום חמישי | 9 | 4 | 5 |
יוגוסלביה 1970: לא העפילה
פרגוואי 1974: לא העפילה
הפיליפינים 1978: לא העפילה
קולומביה 1982: לא העפילה
ספרד 1986: לא העפילה
ארגנטינה 1990: לא העפילה
קנדה 1994: לא העפילה
יוון 1998: לא העפילה
ארצות הברית 2002: לא העפילה
יפן 2006: לא העפילה
טורקיה 2010: לא העפילה
ספרד 2014: לא העפילה
| הרפובליקה העממית של סין 2019 | מקום שמיני | 8 | 4 | 4 |
הפיליפיניםיפןאינדונזיה 2023: לא העפילה
קטר (מדינה) 2027: 
| סך הכל | 2 הופעות | 17 | 8 | 9 |
כל אליפויות אירופה

| אליפות אירופה בכדורסל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
שווייץ 1935: לא נרשמה
| לטביה 1937 | מקום רביעי | 5 | 2 | 3 |
| ליטא 1939 | מקום שלישי | 7 | 5 | 2 |
| שווייץ 1946 | מקום תשיעי | 5 | 2 | 3 |
| צ'כוסלובקיה 1947 | מקום שישי | 7 | 3 | 4 |
מצרים 1949: לא נרשמה
צרפת 1951: לא נרשמה
ברית המועצות 1953: לא נרשמה
| הונגריה 1955 | מקום חמישי | 11 | 7 | 4 |
| בולגריה 1957 | מקום שביעי | 10 | 3 | 7 |
| טורקיה 1959 | מקום שישי | 8 | 4 | 4 |
| יוגוסלביה 1961 | מקום תשיעי | 9 | 5 | 4 |
| פולין 1963 | מקום שני | 9 | 7 | 2 |
| ברית המועצות 1965 | מקום שלישי | 9 | 7 | 2 |
| פינלנד 1967 | מקום שלישי | 9 | 7 | 2 |
| איטליה 1969 | מקום רביעי | 7 | 3 | 4 |
| גרמניה המערבית 1971 | מקום רביעי | 7 | 4 | 3 |
| ספרד 1973 | מקום 12 | 7 | 1 | 6 |
| יוגוסלביה 1975 | מקום שמיני | 7 | 3 | 4 |
בלגיה 1977: לא העפילה
| איטליה 1979 | מקום שביעי | 8 | 5 | 3 |
| צ'כוסלובקיה 1981 | מקום שביעי | 8 | 5 | 3 |
| צרפת 1983 | מקום תשיעי | 7 | 3 | 4 |
| גרמניה המערבית 1985 | מקום 11 | 7 | 2 | 5 |
| יוון 1987 | מקום שביעי | 8 | 4 | 4 |
יוגוסלביה 1989: לא העפילה
| איטליה 1991 | מקום שביעי | 5 | 2 | 3 |
גרמניה 1993: לא העפילה
יוון 1995: לא העפילה
| ספרד 1997 | מקום שביעי | 9 | 4 | 5 |
צרפת 1999: לא העפילה
טורקיה 2001: לא העפילה
שוודיה 2003: לא העפילה
סרביה ומונטנגרו 2005: לא העפילה
| ספרד 2007 | מקום 13 | 3 | 0 | 3 |
| פולין 2009 | מקום תשיעי | 6 | 2 | 4 |
| ליטא 2011 | מקום 18 | 5 | 2 | 3 |
| סלובניה 2013 | מקום 24 | 5 | 1 | 4 |
| צרפתקרואטיהגרמניהלטביה 2015 | מקום 11 | 6 | 3 | 3 |
| פינלנדישראלרומניהטורקיה 2017 | מקום 18 | 5 | 1 | 4 |
| צ'כיהגאורגיהאיטליהגרמניה 2022 | מקום רביעי | 9 | 5 | 4 |
| קפריסיןפינלנדפוליןלטביה 2025 | העפילה כמארחת |  |  |  |
| סך הכל | 29 הופעות | 208 | 102 | 106 |
סגל הנבחרת

סגל הנבחרת בטורניר מוקדמות אולימפיאדת טוקיו (עמודת 'קבוצה' מתייחסת למועדון בו שיחק השחקן בזמן הטורניר):
| שם | גובה | עמדה | קבוצה |
| --- | --- | --- | --- |
| לוקאש קושארק | 1.87 | PG | פולין ז'לונה גורה |
| איי. ג'יי. סלוטר | 1.91 | PG/SG | ספרד גראן קנריה |
| לוקאש קולנדה | 1.96 | PG | פולין טרפל סופוט |
| מיכל סוקולובסקי | 1.96 | SG/SF | איטליה אוניברסו טרוויזו |
| מיכל מיכלאק | 1.97 | SG/SF | גרמניה מיטלדויטשר |
| יאקוב גרבאץ | 1.97 | SG/SF | פולין סטאל אוסטרוב ויילקופולסקי |
| מתאוש פוניטקה | 1.98 | SG/SF | רוסיה זניט סנקט פטרבורג |
| ירוסלב זיקאוסקי | 2.05 | SF | ספרד בילבאו באסקט |
| ארון סל | 2.05 | PF | פולין פיירניקי טורון |
| דמיאן קוליג | 2.06 | PF | פולין פיירניקי טורון |
| אדם הריצניוק | 2.06 | C | פולין אסקו גדיניה |
| אלכסנדר בלצרובסקי | 2.15 | C | ספרד גראן קנריה |
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות גברים באתר פיב"א
The Crystal Ship

"The Crystal Ship" (בעברית: "ספינת הקריסטל") הוא שיר של להקת הרוק האמריקאית הדלתות, מתוך אלבום הבכורה שלהם מ-1967, The Doors, והבי-סייד של הלהיט "Light My Fire". הוא נכתב כשיר אהבה לחברתו הרצינית הראשונה של ג'ים מוריסון, מרי וורבלוו, זמן קצר לאחר סיום הקשר.
השיר לוקח אלמנטים ממוזיקת הבארוק. המילים בבית הפותח מזכירות שיר אהבה קונבנציונלי, ואילו הבתים המאוחרים מעורפלים בכוונתם ומכילים דימויים מאתגרים יותר. מאוחר יותר הורכב וידאו קליפ מצילומים של הלהקה מופיעה ב-American Bandstand, יחד עם סרטונים של מוריסון ופמלה קורסון בנהר קרן, ליד בייקרספילד, קליפורניה.
מילים

המילים של מוריסון לעיתים קרובות מעורפלות בכוונה, וזה, יחד עם האווירה החלומית של השיר, הוביל לספקולציות לגבי המשמעות של "The Crystal Ship". לדברי גרייל מרקוס, שורות הפתיחה "לפני שאת מחליקה לתוך חוסר הכרה, אני רוצה לקבל נשיקה נוספת" יכול להיות על "לישון, זה יכול להיות מנת יתר, שנגרם על ידי הזמר או האדם שהוא פונה; זה יכול להיות רצח, התאבדות, או ברית התאבדות". המבקר ג'יימס פרון ציין כי שם השיר פתוח לפרשנויות רחבות, וכי ספינת הבדולח "יכולה לייצג שינה באותה קלות כמו מסע סמים". הוא הודה כי "ב-1967 זו הייתה כנראה הפרשנות הנפוצה יותר". הסופרים דייוויד לורסן ומייקל לארסון מנסחים בספרם כי סקס יכול לבוא לידי ביטוי כ"חלום צלול של 'ספינת הבדולח'".
במכתב שנשלח בינואר 1990 ללוס אנג'לס טיימס נטען כי השיר עוסק בקריסטל מתאמפטמין, כאשר הספינה מייצגת מחט היפודרמית, והנשיקה היא פעולת הזרקת הסמים. ג'ון דנסמור הגיב באומרו כי למרות שמוריסון היה מודע לכך ש"קריסטל" הוא סלנג למתדרין, הוא "כתב את 'The Crystal Ship' עבור מרי וורבר, חברה שעמה הוא נפרד: לכן הוא נועד להיות שיר אהבה לשלום". על פי מבקר הרולינג סטון נרנדרה קוסנור, השורות "הימים בהירים ומלאים בכאב, סגרי אותי בגשם העדין שלך, הזמן שרצת היה מטורף מדי, ניפגש שוב, ניפגש שוב" משקפות את הפרידה.
בהשראת שירו של ויליאם בלייק, "ארון הבדולח", הוא אחד משיריו הרבים של מוריסון בהשראת שירתו של בלייק. חלק ממילות השיר מוצע כי הוא שואל מכתב היד האירי מהמאה ה-12 Lebor na hUidre (ספר הפרה הדאן). מוריסון כתב את השיר לאחר שלקח LSD בחוף איסלה ויסטה לילה אחד, בעודו בוהה באורות המהבהבים של אסדת נפט ימית בשם פלטפורם הולי.
ביקורות

המבקרים ריצ'י אונטרברגר, סאמב היקס וג'ניפר דמפסי הכריזו על "The Crystal Ship" כאחת מהופעות הלהקה הגדולות של הדלתות. קוסנור החשיב את השיר כאחד מ-10 השירים הפחות מוערכים של מוריסון, ושיבח במיוחד את ביצועיו הקוליים מלאי הנשמה ואת "הפסקת הקלידים היציבה של [ריי] מנזרק וההצטברות ההדרגתית של השיר". מייקל נלסון מ-PopMatters כתב גם הוא כי השיר "מתהדר באחת ההופעות הווקאליות הטובות ביותר של מוריסון". קאש בוקס כינה אותו "רוקר איטי עם מילים מלאות דמיון". BBC Music שיבח את השיר כאחת הפנינים ה"נוצצות" של האלבום.
Louder Sound דירג את "The Crystal Ship" במקום ה-14 ברשימת הדלתות הטובות ביותר, בעוד שהגרדיאן מיקם אותו במקום השני ברשימה שלהם לשנת 2015, רק אחרי "Light My Fire".
משתתפים

הערות לאלבום The Doors:
ג'ים מוריסון - שירה
רובי קריגר - גיטרה חשמלית
ריי מנזרק - פסנתר חשמלי או עוגב, פסנתר
ג'ון דנסמורה - תופים
שלמה חביליו

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1 באפריל 1921 ירושלים, פלשתינה (א"י) המנדט הבריטי
 פטירה:  23 במאי 2017 (בגיל 96) ירושלים, ישראל ישראל
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   ההגנה  צבא הגנה לישראל  המוסד
 תקופת הפעילות:  1935–1948 (ההגנה) 1948–1954 (צה"ל) 1954 – 1961 (המוסד)
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד חטיבה 10 מפקד "מסגרת"
 פעולות ומבצעים
   מלחמת העצמאות מבצע יכין
 תפקידים אזרחיים
 שגריר ישראל בקמרון ובקולומביה וראש המרכז לשיתוף פעולה בינלאומי
 
שלמה חביליו (1 באפריל 1921 – 23 במאי 2017) היה איש מערכת הביטחון ודיפלומט ישראלי, שירת כקצין בארגון ההגנה ובצה"ל. במוסד היה ראש יחידת "מסגרת" ופעל בצפון אפריקה להגנה על הקהילות היהודיות המקומיות והעלאת היהודים. כיהן כשגריר ישראל בקמרון ובקולומביה וראש המרכז לשיתוף פעולה בינלאומי במשרד החוץ.
ביוגרפיה

חביליו נולד בעיר העתיקה בירושלים, בן למשפחה ספרדייה ותיקה. אביו היה בעל מפעל לייצור ממתקים. הוא למד בבית ספר אליאנס. בגיל 14 הצטרף לארגון ההגנה. בגיל 18 הצטרף למנגנון הקבע של ההגנה ושימש בתקופת המרד הערבי הגדול כנוטר. הוא היה מפקד הגדנ"ע בירושלים, עבר קורס מפקדי מחלקות בג'וערה וקורס קשרים הראשון ושימש מפקד החי"ש בירושלים. ב-1945 נשלח במסווה של סוחר ארמני למצרים במטרה להקים את שלוחת ההגנה במקום, שתפעל כמחתרת להגנה על הקהילה היהודית המקומית. חביליו נישא ב-1947 לחיה לבית רוזנבלט אותה הכיר בעת שליחותו למצרים כשהייתה פעילה בתנועת החלוץ וגויסה על ידו להגנה. לזוג נולדו ארבעה ילדים.
במלחמת העצמאות שירת כמפקד גדוד בחטיבת ירושלים ומפקד מרחב דרום ירושלים. הוא פיקד על החלק הדרומי של מבצע קלשון. במהלך המלחמה נפצע באורח קשה בקרבות באזור בעיר העתיקה. ב-1950 מונה לסגן מפקד חטיבת ירושלים וב-1953 מונה למפקד חטיבה 10.
בעקבות ניסיונו במצרים, גויס ב-1954 למוסד ונשלח לצפון אפריקה לבחינת הקמת מחתרות שיגנו על היהודים המקומיים. הוא ערך סיור של מספר חודשים במרוקו, אלג'יריה ותוניסיה, בשובו לישראל ייסד את יחידת "מסגרת", שהתבססה תחילה על קבוצה של כ-20 מפקדים בעלי עבר ביטחוני, כולל רעייתו של חביליו. הקבוצה בראשותו נשלחה לצרפת וממנה עברו אנשיה למדינות היעד השונות בצפון אפריקה לסיוע לקהילות המקומיות. במשך שש שנים פיקד חביליו על שליחי המוסד וארגן את מבצע יכין להעלאתם החשאית של יהודי מרוקו.
ב-1961 שב לישראל והצטרף למשרד החוץ בו שירת עד 1978. ב-1962 מונה לקונסול כללי באיסטנבול, ב-1964 מונה לשגריר בקמרון וב-1969 מונה בנוסף גם לשגריר ישראל (לא תושב) בגינאה המשוונית. ב-1971 מונה לראש המרכז לשיתוף פעולה בינלאומי וכן שימש שגריר ישראל בקולומביה. לאחר פרישתו שימש יושב ראש ארגון המחתרת והעפלה בצפון אפריקה וחבר הנהלת עמותת "ביחד", תנועה רעיונית של יוצאי צפון אפריקה. ב-1997 הוענק לו תואר יקיר ירושלים.
חביליו היה בוגר החוג להיסטוריה והחוג ליחסים בינלאומיים באוניברסיטה העברית.
ספרים שערך

הערכים על ה"הגנה" במצרים אצל מרדכי נאור בלקסיקון כח המגן – ההגנה, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1992
איזי ינוקא

| --- | --- |

 לידה:  9 בספטמבר 1965 
 פטירה:  8 באפריל 2023 (בגיל 57) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת רייכמן 
 מעסיק:  משרד החוץ 
 
איזי (יצחק) ינוקא (9 בספטמבר 1965 - 8 באפריל 2023) היה איש משרד החוץ, כיהן במספר רב של תפקידים שהאחרון בהם שגריר ישראל בקמרון.
ביוגרפיה

בשנים 1991–1994 למד לתואר ראשון. ב-1993 עד 1995 היה צוער במשרד החוץ. ב-1995 היה לקונסול בריו דה ז'ניירו. בשנים 1999 עד 2001 שימש כסגן ראש הנציגות הישראלית ביאונדה בירת קמרון. בשנים 2004 עד 2007 שימש יועץ בשגרירות הישראלית בדבלין.
בשנים 2008 עד 2010 למד לתואר שני בממשל ודיפלומטיה ציבורית במרכז הבינתחומי הרצליה.
ב-2010 היה ראש הדסק המערב אפריקאי במחלקת אפריקה. ב-2009 הוחלט למנותו לשגריר ישראל באנגולה ובכך קודם מאיש מינהלה ישירות לתפקיד בכיר בשירות דיפלומטי, אך אנגולה סירבה לקבלו כשגריר ישראל במדינה, בשל נטייתו המינית. מ-2010 ועד 2013 היה ליועץ במשלחת הישראלית לאו"ם בניו יורק. בשנים 2013 עד 2016 היה לשגריר ישראל בחוף השנהב, טוגו, בנין ובורקינה פאסו. מ-2016 ועד 2018 היה לראש הדסק הברזילאי במחלקת מרכז ודרום אמריקה והקריביים.
באוגוסט 2019 מונה כשגריר ישראל בקמרון ושגריר לא תושב לגינאה המשוונית, לרפובליקה של קונגו, לגבון ולרפובליקה המרכז אפריקאית. בתפקידו זה נפגש עם שר האוצר של קמרון והדגיש את תמיכתה של ישראל בפרויקטי מים במדינה. בתקופתו כשגריר התחוללה מגפת הקורונה, והוא פעל לסייע לקמרון בהתמודדות עם המגפה.
ב-1995 נישא למייקי גולדשטיין, רב קונסרבטיבי ופעיל בקהילת הלהט"ב. אחותו היא העיתונאית ענת טלשיר.
הערות שוליים

↑  אבלים על לכתו בטרם עת של השגריר איזי ינוקא ז"ל, באתר GOV.IL
1 2  H.E Isi YANOUKA, embassies.gov.il
↑  יוסי מלמן, איש מהבכירים של משרד החוץ אינו רוצה לשרת במדינות אפריקה, באתר הארץ, 26 בנובמבר 2009
1 2  Was diplomat denied post in Angola because he is openly gay?, The Jerusalem Post | JPost.com (באנגלית אמריקאית)
1 2   ג'ודי מלץ, הומו מונה לראשונה לרב בית כנסת קונסרבטיבי בישראל, באתר הארץ, 9 בספטמבר 2014
↑  מינויים בשירות החוץ | מספר החלטה 4713, באתר GOV.IL
↑  Jean Marie Takouleu, CAMEROON: Israel wishes to invest in water projects in the country, Afrik 21, ‏2020-06-03 (באנגלית אמריקאית)
↑  איתמר אייכנר, גם בזמן המגפה: נמשך הסיוע של ישראל למדינות באפריקה, באתר ynet, 8 באפריל 2020
End of the Night

"End of the Night" (בעברית: "סוף הלילה") היא בלדת רוק של להקת הרוק האמריקאית הדלתות. השיר הופיע באלבום הבכורה של הלהקה, The Doors, ולאחר מכן יצא כבי-סייד לסינגל הראשון מהאלבום, "Break On Through (To the Other Side)" בינואר 1967. מילות השיר נכתבו על ידי ג'ים מוריסון, אך הקרדיט על השיר ניתן לכל חברי הלהקה.
רפרנטים בשיר

מוריסון, שהושפע רבות ממשוררים בני המאות ה-18 וה-19, מצטט בשיר את שירו של המשורר ויליאם בלייק "Auguries of Innocence":
| End of the Night | Auguries of Innocence |
| --- | --- |
 Realms of bliss, realms of light  Some are born to sweet delight  Some are born to sweet delight  Some are born to the endless night  End of the night. :  Every night and every morn  Some to misery are born,  Every morn and every night  Some are born to sweet delight.  Some are born to sweet delight,  Some are born to endless night. 
כמו כן נראה שמוריסון הושפע מספרו של הסופר הצרפתי לואי פרדינאן סלין, "Journey to the End of the Night" (מסע אל קץ הלילה). הספר מציג פילוסופית חיים ניהיליסטית שתאמה ככל הנראה את זו של מוריסון.
השיר מתייחס לשם הספר בשתי שורות:
"Take a Journey to the bright midnight", וכן: "End of the Night".
מאפיינים מוזיקליים

End of the Night הוא שיר בעל מפעם איטי, המנוגן בסולם מינורי וכולל סולו גיטרה מלודי ואווירה מלנכונלית. כל אלו הם מאפיינים נפוצים בבלדות רוק.
משתתפים

הנתונים לקוחים ממהדורת יום השנה ה-50 של The Doors ומהספר משנת 2001 The Doors – Sounds for Your Soul – Die Musik Der Doors:
ג'ים מוריסון - שירה
ריי מנזרק - אורגן ווקס קונטיננטל, קלידי בס, פסנתר
רובי קריגר - גיטרת סלייד
ג'ון דנסמור - תופים
גרסאות כיסוי

הלהקה הקנדית "Rhea's Obsession" ביצעה גרסת כיסוי לשיר בסגנון רוק גותי, באלבום שיצא בשנת 2000 וכלל גרסאות כיסוי של להקת הדלתות.
גרסה נוספת לשיר, גם כן בסגנון רוק גותי, הופיעה בשנת 2005 באלבום של הלהקה הבריטית "The Mission U.K".
הערות שוליים

↑  Eddy Bamyasi, Log #102–4 Doors Albums, 6 Album Sunday, ‏2020-10-07 (באנגלית)
↑  William Cook, Jim Morrison: A "Serious" Poet?, Literary Kicks, ‏2003-07-13 (באנגלית אמריקאית)
↑  Heinz Gerstenmeyer, The Doors - Sounds for your Soul - Die Musik der Doors, BoD – Books on Demand, 2001-09, ISBN 978-3-8311-2057-4. (בגרמנית)
↑  Darken My Fire: A Gothic Tribute to the Doors — Various Artists, Last.fm, ‏2023-10-22 (באנגלית)
↑  Napster: Kenny Rogers, web.napster.com (באנגלית)
| הדלתות |
| --- | --- | --- |
ג'ים מוריסון • ריי מנזרק • רובי קריגר • ג'ון דנסמור
| אלבומי אולפן | The Doors‏ (1967) • Strange Days‏ (1967) • Waiting For The Sun‏ (1968) • The Soft Parade‏ (1969) • Morrison Hotel‏ (1970) • L.A. Woman‏ (1971) • Other Voices‏ (1971) • Full Circle‏ (1972) • An American Prayer‏ (1978) |  |
| אלבומי הופעה | Absolutely Live‏ (1970) • Alive, She Cried‏ (1983) • Live at the Hollywood Bowl‏ (1987) • In Concert‏ (1991) |  |
| אלבומי אוסף | 13‏ (1970) • Weird Scenes Inside the Gold Mine‏ (1972) • The Best of the Doors‏ (1973) • Greatest Hits‏ (1980) • The Doors Classics‏ (1985) • The Best of The Doors‏ (1985) • Essential Rarities‏ (1999) • The Best of The Doors‏ (2000) • The Very Best of The Doors‏ (2001) • Legacy: The Absolute Best‏ (2003) • The Very Best of The Doors‏ (2007) • The Future Starts Here: The Essential Doors Hits‏ (2008) • The Platinum Collection‏ (2008) • The Singles‏ (2017) |  |
| אלבומי פסקול | The Doors‏ (1991) • When You're Strange: Music from the Motion Picture‏ (2010) |  |
| סינגלים | "Break on Through (To The Other Side)" / "End of the Night"‏ • "Light My Fire" / "The Crystal Ship"‏ • "People Are Strange"‏ • "Love Me Two Times" / "Moonlight Drive"‏ • "The Unknown Soldier" / "Waiting For The Sun"‏ • "Hello, I Love You" / "Love Street"‏ • "Touch Me"‏ • "Wishful Sinful"‏ • "Tell All the People"‏ • "Runnin' Blue"‏ • "You Make Me Real" / "Roadhouse Blues"‏ • "Love Her Madly" / "Riders on the Storm"‏ • "The Mosquito" / "Treetrunk"‏ • "Gloria" / "Moonlight Drive"‏ |  |
| ערכים נוספים | ערכים נוספים |  |
|  | הדלתות • פמלה קורסון • פול רוטשילד |  |
דיסקוגרפיה של הדלתות • שירי הדלתות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 808f23c3-8e59-3d26-a173-c4cb453414b6
קאנטו

ערך זה עוסק בחבל ארץ ביפן. אם התכוונתם לקבוצת כדורסל באיטליה, ראו .
| --- | --- |

 מדינה:  יפן יפן
 על שם:  קאנטו 
 שטח:  32,423.9 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בחבל:  43,284,547 (1 באוקטובר 2017)
 קואורדינטות:  36°10′00″N 139°47′00″E﻿ / ﻿36.166666666667°N 139.78333333333°E﻿ / 36.166666666667; 139.78333333333 
 אזור זמן:  UTC +9
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קאנטו (ביפנית: Kantō-chihō) הוא חבל ארץ ביפן שנמצא על האי הונשו.
גאוגרפיה

נכון לשנת 2017 עמדה אוכלוסיית החבל על כ-43,285,000 תושבים. בשטח החבל נמצאות הערים טוקיו, בירת יפן ויוקוהמה, העיר השנייה בגודלה מבחינת אוכלוסייה ביפן. החבל מחולק לשבעה מחוזות: צ'יבה, גונמה, איבראקי, קנאגאווה, סאיטאמה, טוצ'יגי וטוקיו.
בשטח החבל זורם נהר טונה, השני באורכו ביפן.
ב-1 בספטמבר 1923 התרחשה רעידת אדמה גדולה בקאנטו.
נבחרת ספרד בכדורסל

| --- | --- |
ספרד

 מידע כללי
 התאחדות:  התאחדות הכדורסל הספרדית
 הצטרפות:  1934
 השתייכות:  פיב"א אירופה
 דירוג פיב"א (10 באוגוסט 2024):  6       ‎-4‏
  - ניקוד פיב"א:  746.7
 מאמן:  סרג'יו סקאריולו
 אתר רשמי
 
 משחק בינלאומי ראשון
 ספרד ספרד 33 - 12 פורטוגל פורטוגל מדריד, ספרד; 15 באפריל 1935
 הניצחון הכי גדול
 ספרד ספרד 118 - 32 לוב לוב מדריד, ספרד; 9 במאי 1963
 ההפסד הכי גדול
 ברית המועצות ברית המועצות 118 - 58 ספרד ספרד אסן, מערב גרמניה; 12 בספטמבר 1971
 אליפות העולם בכדורסל
 הופעות:  13 (הראשונה ב-1950)
 ההישג הטוב:  זהב: 2006, 2019
 המשחקים האולימפיים
 הופעות:  14 (הראשונה ב-1960)
 ההישג הטוב:  כסף: 1984, 2008, 2012 ארד: 2016
 אליפות אירופה בכדורסל
 הופעות:  32 (הראשונה ב-1935)
 ההישג הטוב:  זהב: 2009, 2011, 2015, 2022   כסף: 1935, 1973, 1983, 1999, 2003, 2007   ארד: 1991, 2001, 2013, 2017
נבחרת ספרד חוגגת את זכייתה באליפות העולם ב-2006
נבחרת ספרד בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של ספרד. הנבחרת מנוהלת על ידי התאחדות הכדורסל הספרדית. הדירוג הנוכחי של נבחרת ספרד ברשימת הדירוג של פיב"א לנבחרות גברים, הוא המקום ה-6 בעולם, נכון ל-10 באוגוסט 2024, ירידה של 4 מקומות לעומת דירוג קודם.
נבחרת ספרד נחשבת לאחת מנבחרות הכדורסל הטובות בעולם. היא זכתה פעמיים באליפות העולם בכדורסל בשנים 2006 ו-2019, ופעמיים רצופות באליפות אירופה בכדורסל בשנים 2009 ו-2011, ופעמיים נוספות ב-2015 ו-2022.
כמו כן, ספרד סיימה שנייה באולימפיאדת לונדון (2012), אולימפיאדת בייג'ינג (2008) ובאולימפיאדת לוס אנג'לס (1984), לאחר שהפסידה בשלוש האולימפיאדות לנבחרתה של ארצות הברית במשחק הגמר.
המשחקים האולימפיים

כאשר ספרד העפילה לאולימפיאדת 1936, שבה הכדורסל היה חלק מהמשחקים בפעם הראשונה, הציפיות היו גבוהות אחרי שסיימו במקום השני ביורובאסקט 1935. ספרד שהייתה אחת המועדפות לזכות במדליות לא יכלה להשתתף במשחקים בגלל פרוץ מלחמת האזרחים בספרד ימים ספורים לפני תחילת המשחקים.
לפני שהנבחרת הלאומית של ספרד זכתה במדליית הזהב באליפות העולם ב-2006, ההצלחה הבינלאומית הגדולה ביותר הייתה להגיע לגמר באולימפיאדת 1984 שהתקיימה בלוס אנג'לס. בגמר הם הפסידו לנבחרת ארצות הברית (בראשות פטריק יואינג ומייקל ג'ורדן הצעיר), וספרד זכתה במדליית הכסף האולימפית.
לאחר ההצלחה באליפות העולם ב-2006, ספרד שוב הגיע לגמר באולימפיאדת 2008. הפעם, נבחרת ארצות הברית הובלה על ידי קובי בראיינט. האמריקאים ניצחו שוב. ארבע שנים לאחר מכן, באולימפיאדת לונדון, ארצות הברית ניצבה מול ספרד שוב עם תוצאה של 100-107 עבור האמריקאים, וספרד לקחו את מדליית הכסף האולימפית בפעם השלישית .