stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סרגיי לוקיאננקו

| --- | --- |

 לידה:  11 באפריל 1968 (בן 56) קרטאו, קזחסטן 
 שם לידה:  Сергей Васильевич Лукьяненко 
 מדינה:  רוסיה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הרפואית הלאומית של קזחסטן 
 שפות היצירה:  רוסית 
 סוגה:  ספרות מדע בדיוני, ספרות ספקולטיבית 
 יצירות בולטות:  מבוך ההשתקפויות, משמר הלילה 
 תקופת הפעילות:  מ-1986 
 פרסים והוקרה:  פרס בוב מורן (2007)  Star Bridge Festival (1999, 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2009)  פרס אלכסנדר גרין (2010)  Aelita Prize (1999)  בפסקה זו 2 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 www.lukianenko.ru
 
סרגיי וסילייביץ' לוקיאננקו (רוסית: Сергей Васильевич Лукьяненко; נולד ב-11 באפריל 1968) הוא סופר מדע בדיוני ופנטזיה רוסי, בין הפופולריים מבין הסופרים הרוסיים המודרניים הכותבים בתחום. בספריו עלילות המערבות מתח ופעולה לצד הדילמה המוסרית כיצד לשמר את האנושיות כאשר אדם ניחן בכוחות על.
לוקיאננקו הוא סופר פורה הכותב ספר עד שני ספרים בשנה. לאחרונה עובדו מקצת מספריו לקולנוע והוא היה זה שכתב את התסריטים.
חייו

לוקיאננקו נולד בקראטאו, אז חלק מברית המועצות היום קזחסטן, לאב רוסי-אוקראיני ולאם טטארית. אחרי בית הספר למד באלמא אטא לימודי פסיכותרפיה. בסיום לימודיו, ב-1992 הצטרף לבית-חולים והתמחה בפסיכיאטריה של הילד, אך בשל השכר הנמוך נאלץ לעזוב את המקצוע.
ב-1993 מונה לעורך עיתון מדע בדיוני מקומי, שם עבד עד 1996 ואז עבר למוסקבה שם הוא גר עד היום.
כתיבה

בשנות השמונים החל בכתיבת סיפורים קצרים. לאחר המעבר למוסקבה המשיך בכתיבה ופרסם מספר ספרים בהם ביטא את רעיונותיו הראשונים. פריצת הדרך בקריירה שלו הייתה עם פרסום ספרו "משמר הלילה" (Ночной дозор) שיצא לאור על ידי הוצאת ACT, שקיבל הכרה בינלאומית גם מחוץ לקהילת המדע הבדיוני. הספר הקודר המתאר פנטזיה אורבנית ומשופע בדמויות צבעוניות ומלאות מסתורין משך קוראים רבים ברחבי העולם.
ב-2004 עובד הספר לסרט קולנוע תחת אותו השם ונחשב לשובר הקופות הרוסי הראשון. הסרט גרף 16 מיליון דולר ברוסיה ועובד על ידי אולפני פוקס לסרט בארצות הברית. ב-2006 הוקרן ברוסיה הסרט המשך "משמר היום" (Дневной дозор), שהתבסס באופן רופף על ספרו השני בסדרה, וב-2007 יצא הסרט לאקרנים בארצות הברית.
ב-2018 ייצא לאקרנים עיבוד קולנועי נוסף לספרו "הטיוטה".
הסרטים הפכו את סרגיי מסופר, המוכר רק בחוגים המצומצמים של ספרות המדע הבדיוני, לאישיות מוכרת ברחבי העולם, והוא הרבה להופיע בראיונות טלוויזיה ובהופעות פומביות. סרגיי כתב בסדרה זו שישה ספרים בסך הכל, ורובם הפכו רבי-מכר.
מספריו שתורגמו לעברית

"מבוך ההשתקפויות" (1997) בתרגומה של גילה וולדמן מרוסית בהוצאת אופוס בשנת 2017.
עיבודים

| שנה | מדינה | שם | במאי | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 | רוסיה רוסיה | משמר הלילה | טימור בקממבטוב | עיבוד לרומן משמר הלילה |
| 2005 | רוסיה רוסיה | משמר היום | טימור בקממבטוב | סרט המשך למשמר  הלילה |
| 2006 | רוסיה רוסיה | אזיריס נונה | אולג קומפאסוב | עיבוד לרומן של יוליה בורקין וסרגיי לוקיאננקו "היום, אמא!" |
| 2018 | רוסיה רוסיה | הטיוטה | סרגיי מוקריצקי | עיבוד לרומן באותו שם |
| 2020—2021 | רוסיה רוסיה | ביקורי סתיו | גאורגי סאינקו | עיבוד טלוויזיוני לרומן באותו שם |
סעיף 9 לחוקת יפן

סעיף 9 לחוקת יפן הוא סעיף בחוקת יפן האוסר על המדינה להשתתף במלחמה. החוקה נכנסה לתוקפה ב-3 במאי 1947, לאחר מלחמת העולם השנייה. בסעיף, מגנה המדינה מלחמה באופן רשמי ואוסרת על יישוב סכסוכים בינלאומיים תוך שימוש בכוח. הסעיף אף קובע שעל מנת להשיג מטרות אלה, יפן לא תחזיק כוח בעל יכולות צבאיות, אף על פי שיפן למעשה מחזיקה בכוחות ההגנה העצמית.
הסעיף

לשון הסעיף בתרגום לעברית:
סעיף 9. (1) מתוך שאיפתם הכנה לשלום בינלאומי המבוסס על צדק וסדר, מוותרים אנשי יפן לעולם על מלחמה כזכות ריבונית של אומה ועל האיום או השימוש בכוח כאמצעים ליישוב סכסוכים בינלאומיים. (2) על מנת להגשים את המטרה של הפסקה הקודמת, כוחות יבשה, ים ואוויר, וכמו כן כל פוטנציאל מלחמתי אחר, לא יתקיים לעולם. זכות המדינה לתוקפנות לא תוכר.
רקע היסטורי

כישלון הביטחון הקיבוצי שהנהיג חבר הלאומים הוביל להכרה שמערכת ביטחון בינלאומית יכולה לפעול רק אם מסכימות המדינות להגבלות מסוימות על ריבונותן, בהקשר של מלחמות. בדומה לסעיף 24 לחוקת גרמניה, המאפשרת את הגבלת הריבונות הלאומית לטובת ביטחון קיבוצי, נוסף סעיף 9 לחוקת יפן במהלך תקופת הכיבוש האמריקאי לאחר מלחמת העולם השנייה.
מקור הסעיף אינו ברור. על פי המפקד העליון של כוחות הברית דאגלס מקארתור, את הסעיף הציע ראש ממשלת יפן קיג'ורו שידהרה, שראה בכל גוף צבאי ביפן של אחרי המלחמה חסר משמעות מכיוון שהרעיון של מלחמה יזכה לגינוי מצד הציבור היפני. מצד שני, ייתכן שאת הסעיף הציע צ'ארלס קיידס, אחד מעוזריו של מקארתור. הדיאט של יפן אישר את הסעיף ב-3 בנובמבר 1946.
פירוש הסעיף

זמן קצר לאחר אימוץ חוקת יפן ב-1947, הסתיימה מלחמת האזרחים הסינית בניצחון המפלגה הקומוניסטית של סין ובכינון הרפובליקה העממית של סין ב-1949. כתוצאה מכך, נותרה ארצות הברית ללא בעלת ברית חזקה כנגד התפשטות הקומוניזם במזרח אסיה. לפיכך החל הכיבוש האמריקאי ביפן ללחוץ על המדינה לנקוט פעולות צבאיות יותר במאבק בקומוניזם במהלך המלחמה הקרה.
לאחר פרוץ מלחמת קוריאה ב-1950 נשלחה דיוויזיית הרגלים ה-24 האמריקאית מיפן לחזית בקוריאה, והותירה את יפן ללא הגנה. בתגובה, הורה מקארתור על הקמת כוח שיטור לאומי, שמנה 75,000 חברים, שעליו הוטל לשמור על הסדר בתוך יפן, ולהדוף כל ניסיון פלישה חיצוני. את כוח השיטור הקים קולונל פרנק קוולסקי, תוך שהוא משתמש בעודפי הצבא האמריקני. על מנת להימנע מהפרת החוקה ניתנו לפריטים צבאיים שמות אזרחיים, למשל, טנק נקרא "כלי רכב מיוחד." בתגובה פנה מנהיג המפלגה הסוציאלית, שיגסאבורו סוזוקי, לבית המשפט העליון של יפן בטענה שכוח השיטור הוא לא-חוקתי, אך בית המשפט ביטל את התביעה בטענה שהיא לא רלוונטית.
ב-1 באוגוסט 1952 הוקמה הסוכנות הלאומית להגנה (保安庁), שמטרתה הייתה לפקח על כוח השיטור ועל הזרוע הימית שלו. ראש הממשלה שיגרו יושידה ניהל את הסוכנות החדשה בצורה ישירה. הסוכנות הלאומית להגנה הפכה ב-1954 למשרד ההגנה וכוח השיטור הפך לכוחות ההגנה העצמית של יפן.
תומכי סעיף 9 הדגישו שהסעיף נוגע גם לאנרגיה גרעינית, וכי על יפן להימנע מהקמת תחנות כוח גרעיניות, בייחוד על רקע האסון בתחנת הכוח הגרעינית פוקושימה 1 בעקבות רעידת האדמה בסנדאי ב-2011.
דיון

סעיף 9 אינו אוסר רק על שימוש בכוח ליישוב סכסוכים בינלאומיים, אלא אף אוסר על קיום צבא, חיל ים וחיל אוויר. לפיכך, מבחינה משפטית, כוחות ההגנה העצמית של יפן אינם כוחות לוחמים אלא זרועות של המשטרה הלאומית. לחלוקה זו השפעות רבות בנושאי מדיניות חוץ והביטחון. לפי ממשלת יפן, הכוונה ב"פוטנציאל מלחמתי" הוא לכוח העוקף את הצורך הבסיסי בהגנה עצמית, וכל כוח מתחת לצורך זה אינו מהווה פוטנציאל מלחמתי. בית המשפט העליון של יפן חיזק את חוקיות כוחות ההגנה העצמית במהלך השנים במספר פסיקות, וקבע שליפן זכות להחזיק כוחות להגנה עצמית בלבד. המפלגה הליברלית-דמוקרטית פירשה את הסעיף כך שהוא אוסר על שימוש בכוח ליישוב סכסוכים בינלאומיים, אך אינו אוסר על שימוש בו לשמירה על הסדר בתוך המדינה, והמפלגה הדמוקרטית המשיכה קו זה. שתי המפלגות אף קראו לבחינה מחודשת של הסעיף ולהוספת סעיף המאפשר שימוש בכוח למטרות הגנה עצמית כנגד תוקפנות המכוונת כנגד יפן. לעומת זאת, המפלגה הסוציאלית, שהתפרקה, ראתה בכוחות ההגנה של יפן הפרת החוקה, וקראה ליישום מלא של סעיף 9, תוך פירוק כל כוחות הצבא של יפן. כשהצטרפה המפלגה למפלגה הליברלית-דמוקרטית בקואליציה, היא שינתה את עמדתה, והכירה בחוקיותם של כוחות ההגנה העצמית. גם המפלגה הקומוניסטית של יפן מתנגדת לקיום כוחות ההגנה, וקוראת להקמת מיליציה צבאית תחת זאת.
ב-1990 דורגה יפן במקום השלישי בעולם בהוצאות ההגנה שלה, אחרי ברית המועצות וארצות הברית, והאחרונה קראה לה לקחת חלק גדול יותר בהגנה על האוקיינוס השקט. בעקבות זאת איבד סעיף 9 מחשיבותו, אך נותר על כנו על מנת למנוע התרחבות צבאית נוספת. בנוסף, על אף השנים שחלפו מאז המלחמה, נותרה דעת הקהל ביפן בעד הסעיף.
ראש ממשלת יפן שינזו אבה קרא במאי 2007, במלוא שישים שנים לחוקה, לשינויים אמיצים במסמך, שיאפשרו למדינה לקחת חלק גדול יותר במאמצים הבינלאומיים במלחמה בטרור ולטפח שוב גאווה לאומית.
ראו גם

חוקת יפן
כוחות ההגנה העצמית של יפן
הערות שוליים

↑  ניו יורק טיימס, 2007.
עם שלם

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 מנהיגים:  חיים אמסלם
 תקופת הפעילות:  14 באפריל 2011 – הווה (13 שנים) 
 כנסות:  18
 אותיות:  ץ, רף
 שיא כוחה:  מנדט אחד כסיעת פורשים (הכנסת השמונה עשרה)
 שפל כוחה:  לא עברה את אחוז החסימה
 רשימה פוליטית:  זהות (הבחירות לכנסת ה-21)
 נוצרה מתוך:  ש"ס
 
כרזה של חיים אמסלם על בניין בכניסה לירושלים, אוקטובר 2012
עם שלם – תנועה יהודית חברתית היא תנועה רעיונית ופוליטית שהוקמה על ידי הרב חיים אמסלם בשנת 2011. אמסלם פרש ממפלגת ש"ס, וכיהן כח"כ בסיעת יחיד מטעם התנועה. שם התנועה הוא לשון נופל על לשון שנגזר משם משפחתו "אמסלם".
היסטוריה

התנועה התמודדה בבחירות לכנסת התשע עשרה, קיבלה 45,690 שהם כ-1.2%, ולא עברה את אחוז החסימה שעמד אז על 2%. המפלגה לא נרשמה ברשם המפלגות והיא נסמכה על מפלגת המדף "אחיעזר" שמעולם לא התמודדה בבחירות.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת המפלגה חברה למפלגת זהות, והרב אמסלם הוצב במקום 2 ברשימה. הרשימה קבילה 118,031 קולות ולא עברה את אחוז החסימה שהספיק לעלות בינתיים ל-3.25%. לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושתיים, פרש אמסלם מזהות.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע, הרב אמסלם הודיע כי המפלגה תתמודד לכנסת, וכי הפעילה החברתית הילה חסן לבקוביץ' הוצבה במקום השני של הרשימה מלבדה מוצב במקום ה-3 הרב דב הלברטל ובמקום ה-4 הוצב הפעיל החברתי מבאר שבע, יעקב אוחיון. על אף קריאות שקראו לרב אמסלם להתאחד עם רשימת הציונות הדתית או אחת מהמפלגות החרדיות הגיש האחרון את רשימת מפלגתו כמפלגה עצמאית, גם במערכת בחירות זו רצה המפלגה על בסיס מפלגת המדף אחיעזר. בבחירות המפלגה קיבלה 592 קולות בלבד ולא עברה את אחוז החסימה.
מצע

עם שלם דוגלת בהגברת השוויון בנטל הלאומי ושירות צבאי ולאומי לחרדים, קידום נשים חרדיות, הכנסת לימודי ליבה למוסדות החינוך החרדי, צמצום מכסות האברכים בכוללים ושילובם במעגל העבודה, מאבק בגזענות ובאפליה העדתית, שינוי במתכונת הרבנות הראשית וגישה הלכתית מקלה בנושא הגיור המתבססת על המחקר התורני של הרב אמסלם כמובא בספרו "זרע ישראל".
נציגים ומועמדים לכנסת

| כנסת | מועמדים | הערות |
| --- | --- | --- |
| הכנסת ה-18 (2011) | מנדט אחד: הרב חיים אמסלם | לאחר שאמסלם פרש ממפלגת ש"ס הקים את התנועה, כסיעת פורשים. |
| מועמדי המפלגה לכנסת ה-19 (2013) | הרב חיים אמסלם, משה צרפתי, ראובן אגסי, דניאלה יקירה, מקסים אוקנין | הרשימה קיבלה 1.20% מהקולות ולא עברה את אחוז החסימה שעמד על 2%. |
| מועמד המפלגה לכנסת ה-21 (2019) במסגרת זהות | הרב חיים אמסלם | הרב אמסלם שוריין במקום השני אחרי יו"ר המפלגה כנציג יחיד של עם שלם. הרשימה קיבלה 2.75% מהקולות ולא עברה את אחוז החסימה שעמד על 3.25% |
| מועמדי המפלגה לכנסת ה-24 (2021) | הרב חיים אמסלם, הילה חסן לפקוביץ', דב הלברטל, יעקב אבי אוחיון, משה תורג'מן, גדליה בן-יוסף | המפלגה זכתה ב-592 קולות ולא עברה את אחוז החסימה. |
הערות שוליים

↑  שבתי בנדט‏, אמסלם מכחיש טענות לאי סדרים: "עם שלם נקראת למעשה אחיעזר", באתר וואלה, 13 בנובמבר 2012
↑  אריה יואלי, ‏אחרי 5 חודשים: פייגלין והרב אמסלם נפרדים, באתר "סרוגים", 9 ביולי 2019
↑  גיא עזרא, ‏זו מספר 2 במפלגה של הרב חיים אמסלם, באתר "סרוגים", 6 בינואר 2021
↑  גיא עזרא, ‏הרב אמסלם רץ עצמאית: אלה חברי מפלגת 'עם שלם', באתר "סרוגים", 4 בפברואר 2021
↑  מפלגת עם שלם – בראשות הרב חיים אמסלם, באתר ועדת הבחירות המרכזית
↑  תוצאות הבחירות לכנסת ה-24
| רשימות שהתמודדו בבחירות לכנסת התשע עשרה |
| --- | --- | --- |
| מיוצגות בכנסת ה-18 | בל"ד • הבית היהודי • הליכוד - ישראל ביתנו • העבודה • חד"ש • יהדות התורה • מרצ-יחד • קדימה • רע"מ-תע"ל-מד"ע • ש"ס • האיחוד הלאומי |  |
| לא מיוצגות בכנסת ה-18 | אור • אחים אנחנו • ארץ חדשה • ברית עולם • דור • הירוקים • הישראלים • הפיראטים • חיים בכבוד • התקווה לשינוי • כולנו חברים נ נח • כח להשפיע - בהכוונת רבי אמנון יצחק • מורשת אבות • מפלגת כלכלה • מתקדמת ליברלית-דמוקרטית • עוצמה לישראל • עלה ירוק - הרשימה הליברלית • עם שלם • צדק חברתי • התנועה • דעם • יש עתיד |  |
הבחירות לכנסת התשע עשרה • מפלגות בישראל • הכנסת • פוליטיקה של ישראל
| רשימות המתמודדות בבחירות לכנסת העשרים וארבע |
| --- | --- | --- |
| מיוצגות בכנסת ה-23 | הליכוד • יש עתיד • הרשימה המשותפת • כחול לבן • ש"ס • יהדות התורה • ישראל ביתנו • ימינה • הציונות הדתית • העבודה • מרצ • רע"מ • תקווה חדשה |  |
| לא מיוצגות בכנסת ה-23 | עם שלם • צומת • המפלגה הכלכלית החדשה • מפלגת חץ • הפיראטים • דעם • מנהיגות חברתית • רפא רק בריאות • הלב היהודי • הישראלים • משפט צדק • שמע • קמ"ה • המפץ החברתי - הגמלאים • סדר חדש • אנחנו • הגוש התנ"כי • עולם חדש • כבוד האדם • התקווה לשינוי • הברית המשותפת • אני ואתה • עצמנו עצמאים וליברלים • הבלתי אפשרי - אפשרי |  |
רשימות המועמדים לכנסת - באתר הכנסת • מפלגות בישראל • הכנסת • פוליטיקה של ישראל
עונת 2005/2006 בליגת כדורגל נשים

| --- | --- |

 מספר משתתפות:  18
 הזוכה:  מכבי חולון
 מספר משחקים:  167
 מספר שערים:  1244 (7.45 בממוצע למשחק)
 מלכת השערים:  ישראל סילבי ז'אן (91 שערים)
 → 2004/20052006/2007 ←
עונת 2005/2006 בליגת כדורגל נשים הייתה העונה ה-8 של ליגות כדורגל הנשים בישראל תחת אחריות הההתאחדות לכדורגל בישראל.
הליגה הסדירה כללה 18 קבוצות שחולקו בשלב הראשון לשתי ליגות אזוריות (צפון ודרום). בכל מחוז נערך סיבוב אחד של משחקים (8 מחזורים) כשארבע הראשונות מכל מחוז עולות לפלייאוף העליון והשאר משחקות בפלייאוף התחתון. לפני תחילת הפלייאוף איפסו את הנקודות. בפלייאוף העליון שיחקו שני סיבובים (14 מחזורים) ובפלייאוף התחתון סיבוב אחד (9 מחזורים). עקב הבדלי הרמות הגדולים בין הקבוצות ומספר הקבוצות הגדל הוחלט בעונה זו כי מהעונה הבאה תוקם ליגת נשים שנייה. כיוון שהיו גם הבדלי רמות בין המחוזות השונים הוחלט כי שתי הקבוצות שיסיימו אחרונות בפלייאוף העליון וארבע הקבוצות שיסיימו אחרונות בפלייאוף התחתון ירדו בסוף העונה לליגה השנייה.
מ.כ. רמת השרון סיימה כאלופת המחוז הצפוני.
מכבי חולון סיימה כאלופת המחוז הדרומי.
מכבי צור שלום ביאליק זכתה באליפות הפלייאוף התחתון.
מכבי חולון, אלופת העונה הקודמת, הגנה על תוארה וזכתה באליפות בפעם השלישית בתולדותיה.
קבוצות בנות הדר יוסף ועירוני בת ים מהפלייאוף העליון וקבוצות בית"ר ירושלים, הכח עמידר רמת גן, בית"ר באר שבע ובנות בית שאן מהפלייאוף התחתון ירדו לליגה השנייה.
טבלאות הליגה הסדירה בסיום העונה > מחוז צפון

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מ.כ. רמת השרון | 8 | 7 | 1 | 0 | 68 | 6 | 62 | 22 | העפילו לפלייאוף העליון |
| 2 | אס"א תל אביב | 8 | 6 | 2 | 0 | 79 | 3 | 76 | 20 | העפילו לפלייאוף העליון |
| 3 | מכבי כישרונות חדרה | 8 | 6 | 1 | 1 | 50 | 13 | 37 | 19 | העפילו לפלייאוף העליון |
| 4 | בנות קיסריה טבעון | 8 | 4 | 1 | 3 | 22 | 26 | 4- | 13 | העפילו לפלייאוף העליון |
| 5 | הכח עמידר רמת גן | 8 | 4 | 0 | 4 | 32 | 34 | 2- | 12 | ירדו לפלייאוף התחתון |
| 6 | בנות סכנין | 8 | 2 | 2 | 4 | 13 | 39 | 26- | 8 | ירדו לפלייאוף התחתון |
| 7 | הפועל עירוני פתח תקווה | 8 | 2 | 0 | 6 | 13 | 30 | 17- | 6 | ירדו לפלייאוף התחתון |
| 8 | מכבי צור שלום ביאליק | 8 | 1 | 1 | 6 | 19 | 35 | 16- | 4 | ירדו לפלייאוף התחתון |
| 9 | בנות בית שאן | 8 | 0 | 0 | 8 | 3 | 113 | 110- | 0 | ירדו לפלייאוף התחתון |
טבלאות הליגה הסדירה בסיום העונה > מחוז דרום

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מכבי חולון | 8 | 8 | 0 | 0 | 131 | 0 | 131 | 24 | העפילו לפלייאוף העליון |
| 2 | הפועל באר שבע | 8 | 7 | 0 | 1 | 40 | 8 | 32 | 21 | העפילו לפלייאוף העליון |
| 3 | בנות הדר יוסף | 8 | 5 | 0 | 3 | 24 | 15 | 9 | 15 | העפילו לפלייאוף העליון |
| 4 | עירוני בת ים | 8 | 5 | 0 | 3 | 20 | 32 | 12- | 15 | העפילו לפלייאוף העליון |
| 5 | הפועל מרמורק | 8 | 4 | 0 | 4 | 20 | 29 | 9- | 12 | ירדו לפלייאוף התחתון |
| 6 | מכבי באר שבע | 8 | 3 | 1 | 4 | 14 | 44 | 30- | 10 | ירדו לפלייאוף התחתון |
| 7 | הפועל ראשון לציון | 8 | 2 | 0 | 6 | 4 | 48 | 44- | 6 | ירדו לפלייאוף התחתון |
| 8 | בית"ר ירושלים | 8 | 1 | 1 | 6 | 6 | 42 | 36- | 4 | ירדו לפלייאוף התחתון |
| 9 | בית"ר באר שבע | 8 | 0 | 0 | 8 | 5 | 46 | 41- | 0 | ירדו לפלייאוף התחתון |
טבלת הליגה בסיום הפלייאוף > פלייאוף עליון

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מכבי חולון | 14 | 13 | 1 | 0 | 140 | 3 | 137 | 40 | העפילה לשלב המוקדמות של ליגת האלופות בכדורגל נשים |
| 2 | אס"א תל אביב | 14 | 12 | 1 | 1 | 63 | 8 | 55 | 37 |  |
| 3 | מ.כ. רמת השרון | 14 | 10 | 0 | 4 | 76 | 29 | 47 | 30 |  |
| 4 | מכבי כישרונות חדרה | 14 | 7 | 0 | 7 | 40 | 32 | 8 | 21 |  |
| 5 | הפועל באר שבע | 14 | 7 | 0 | 7 | 39 | 38 | 1 | 21 |  |
| 6 | בנות קיסריה טבעון | 14 | 4 | 0 | 10 | 33 | 58 | 25- | 12 |  |
| 7 | בנות הדר יוסף | 14 | 2 | 0 | 12 | 19 | 84 | 65- | 6 | ירדו לליגה השנייה |
| 8 | עירוני בת ים | 14 | 0 | 0 | 14 | 5 | 163 | 158- | 0 | ירדו לליגה השנייה |
טבלת הליגה בסיום הפלייאוף > פלייאוף תחתון

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מכבי צור שלום ביאליק | 9 | 7 | 2 | 0 | 32 | 9 | 23 | 23 |  |
| 2 | הפועל מרמורק | 9 | 6 | 1 | 2 | 52 | 20 | 32 | 19 |  |
| 3 | מכבי באר שבע | 9 | 6 | 0 | 3 | 35 | 14 | 21 | 18 |  |
| 4 | בנות סכנין | 9 | 5 | 2 | 2 | 31 | 12 | 19 | 17 |  |
| 5 | הפועל עירוני פתח תקווה | 9 | 5 | 1 | 3 | 34 | 12 | 22 | 16 |  |
| 6 | הפועל ראשון לציון | 9 | 5 | 0 | 4 | 19 | 16 | 3 | 15 |  |
| 7 | בית"ר ירושלים | 9 | 4 | 1 | 4 | 16 | 22 | 6- | 13 | ירדו לליגה השנייה |
| 8 | הכח עמידר רמת גן | 9 | 1 | 1 | 7 | 20 | 34 | 14- | 4 | ירדו לליגה השנייה |
| 9 | בית"ר באר שבע | 9 | 1 | 0 | 8 | 7 | 51 | 44- | 3 | ירדו לליגה השנייה |
| 10 | בנות בית שאן | 9 | 1 | 0 | 8 | 12 | 68 | 56- | 3 | ירדו לליגה השנייה |
ראו גם

גביע המדינה בכדורגל נשים 2005/2006
עמק גרינווד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  עמק 
 מיקום
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  77°22′00″S 162°51′00″E﻿ / ﻿77.3667°S 162.85°E﻿ / -77.3667; 162.85
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיעמק גרינווד(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיעמק גרינווד
 
עמק גרינווד (באנגלית: Greenwood Valley) הוא עמק מכוסה קרח בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.
העמק ממוקם בין רכס סטאאפלר והר דורלי, בצידו המערבי של מדף הקרח וילסון.
גובהו של העמק 731 מטרים מעל פני הים.
העמק הוא מוצאו של נהר אוניקס.
היסטוריה > מקור השם

שמו של העמק ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
העמק נקרא על שם ראסל א. גרינווד (Russell A. Greenwood), מצי ארצות הברית, שהיה אחראי על תחזוקת הציוד הכבד בתחנת מקמרדו בשנת 1962.
לקריאה נוספת

• R. Bargagly, , Reviews of Environmental Contamination and Toxicology 166, P 151
הערות שוליים

1 2 3 4  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע גאוגרפי
↑  ראו להלן ב"לקריאה נוספת" - מאמרו של בארגאגלי.
ערן לייטרסדורף

אין תמונה חופשית
ערן לייטרסדורף (נולד בשנת 1950) הוא רופא ישראלי, בעבר מנהל מחלקה פנימית (ב') בבית החולים הדסה עין כרם, ודיקן הפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית והדסה.
ביוגרפיה

נולד בתל אביב לרגינה ולאדריכל אנדריי לייטרסדורף. בוגר הפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית. בשנות ה-70 התמחה במחלקה פנימית ב' במרכז הרפואי הדסה. הוא השתלם בחקר טרשת העורקים במעבדה של פרופ' יחזקאל שטיין, ולאחר מכן בגנטיקה מולקולרית במעבדה של חתני פרס נובל מייקל ס. בראון וג'וזף גולדשטיין בדאלאס. הוא הקים את המעבדה המולקולרית לחקר טרשת העורקים בהדסה, וכמו כן יסד וניהל את החברה לחקר, מניעה וטיפול בטרשת העורקים.
במשך שנים עמד בראש מחלקה פנימית ב' במרכז הרפואי הדסה בירושלים. ביוני 2009 נבחר לתפקיד דיקן הפקולטה לרפואה.
היה נשוי לעופרה, ולהם שלושה ילדים. בנם יואב לייטרסדורף הוא יזם ואיש עסקים. לאחר מכן נישא לד"ר איריס לייטרסדורף, מנהלת מחלקת בקרה על קופות החולים ומנהל רפואה במשרד הבריאות, ולהם שני ילדים.
אחיו הם האדריכל טומס לייטרסדורף ואיש העסקים גיורא לייטרסדורף.
עונג שבת (ארכיון)

אחד מכדי החלב שבהם הוטמנו חלק ממסמכי הארכיון
עונג שבת היה שם קוד לארגון מחתרתי שפעל בגטו ורשה ואסף מידע על יהודי גטו ורשה, ורשה רבתי וערי פולין האחרות בתקופת מלחמת העולם השנייה. הארגון גם יזם כתיבת עבודות על ההיבטים השונים של חיי הגטו ובכך היה למכון מחקר לצד היותו מיזם מתעד. כתבי הארכיון של עונג שבת שנמצאו לאחר המלחמה, מצויים כיום במכון היהודי ההיסטורי בפולין ומכונים ארכיון רינגלבלום על שם מייסד הארגון.
היסטוריה

הפרויקט הוקם באוקטובר 1939 על ידי עמנואל רינגלבלום (היסטוריון ופעיל חברתי בג'וינט ובייוו"א). רינגלבלום תיעד ביומנו את הידיעות שהגיעו אליו בעת עבודתו במנגנון פעולות סעד יהודיות שהפעיל "המוסד לעזרה הדדית".
בנובמבר 1940 הרחיב רינגלבלום את המיזם וצירף כמה עשרות אנשי רוח (סופרים, מורים, אנשי ציבור השייכים לזרמים הפוליטיים השונים בגטו והיסטוריונים) לכתיבת הארכיון. קבוצה זו, במסווה של ארגון סיוע, אספה את המידע הגולמי לארכיון וכתבה רישומים. מרכז פעילות הקבוצה באותה עת היה הרב שמעון הוברבנד שהגיע לגטו ורשה מפיוטרקוב.
הפרויקט שם לעצמו למטרה לשמר תמונה היסטורית שלמה ואמינה של הגטו, כזאת שתעמוד באמות מידה היסטוריוגרפיות. בין מסמכיו תיאורים של המחתרת, ההתנגדות ומה שנודע בדיעבד כסימנים מתריעים לכיליון (עיתונות חשאית, פרוטוקולים מישיבות, סקירות על פעילות הגופים החשאיים היהודיים בגטו ועדויות מפי פליטים מגטאות אחרים, מחנות עבודה ומחנות שבויים), כך גם תיעד את חיי היום-יום של שוכני הגטו והאווירה ברחובותיו (כרזות, ציורים ועדויות). המימון לתפעול המיזם הגיע מארגון ה"ג'וינט".
פעולת הארגון שינתה את כיוונה ביוני 1942, כאשר החלו רציחות המוניות באזורים הכבושים במזרח. החל מאותה תקופה ניסו פעילי הארכיון להניח את ידיהם על כל תעודה גרמנית הקשורה לגירוש ולתהליך ההכחדה. בתחילת שנת 1942 נגבתה עדות משלמה בר וינר, שהצליח לברוח ממחנה ההשמדה חלמנו. העדות שנודעה כדו"ח גרויאנובסקי, הועברה לממשלה הפולנית הגולה בלונדון.
בעיצומו של גירוש גטו ורשה, רינגלבלום ניסה לשכנע את תושבי הגטו למסור לו את צוואותיהם ויומניהם האישיים המתארים את חייהם בגטו, אבל ניסיון זה הצליח באופן חלקי בלבד, מאחר שרבים חשו שלאחר שנספו יקיריהם, נותרה להם רק כתיבתם. בין היתר השתמרו בארכיון זה והתפרסמו אחר כך חלק מכתבי רבי קלונימוס קלמיש שפירא (האדמו"ר מפיאסצנה).
חברי הארכיון

בשיא פעילותו כלל הארגון כ 50–60 עובדים בשכר. חברי הארכיון פעלו תחת מידור כאמצעי זהירות ורובם לא ידעו על היקף הפעילות שלו ועל זהותם של רוב הפעילים.
עמנואל רינגלבלום- מייסד ומנהל הארכיון. כתב חומר רב, גייס את מרבית העובדים וכתב קווים מנחים לעבודתם.
אליהו גוטקובסקי והרש וואסר- מזכירים. חלוקת מלגות קיום לפעילים. קישור בין הארכיון למחתרת הלוחמת.
מנחם מנדל קון, שייע רבינוביץ', שמואל וינטר, אלכסנדר לנדאו, אליעזר ליפא בלוך, יצחק גיטרמן, דניאל גוז'יק ואברהם לוין- גיוס כספים, קשרים והגנה על חיי הפעילים.
יוסף קפלן ושמואל ברסלב- חברי השומר הצעיר, הצטרפו ל'עונג שבת' ב-1942.
הרב שמעון הוברבנד- מהכותבים המרכזיים והפוריים ביותר, ראש המדור הדתי. העביר לארכיון חלק מכתבי בן דודו- האדמו"ר מפיאסצ'נה.
מורים: ישראל ליכטנשטיין- מנהל 'בית הספר בורכוב' ברחוב נובוליפקי 68- הסתיר את מרבית הארכיון בבניין בית הספר ובו גם את ציוריה של אשתו- גלה סקשטיין. ברנארד קמפלמאכר, אהרן קוניסקי, נתן סמולר.
מנחם לינדר ויז'י וינקלר- סטטיסטיקה ומחקר כלכלי.
ססיליה סלפק- כתבה מחקרים על נשים בגטו.
הנריקה לזוברט, גוסטבה יארצקה - כתבו בפולנית. לזוברט כתבה את השיר -'המבריח הקטן' שתורגם ליידיש ולעברית והולחן לאחר המלחמה.
סופרים ועיתונאים: רחל אוירבך, פרץ אופוצ'ינסקי, יהושע פרלה.
פעילים נוספים: נחמיה טייטלמן, מרדכי שוורצברד, יחיאל גורני, דניאל פליגלמן, בלומה וואסר, דוד גרבר, נחום גז'יוואץ'.
מבין כל חברי הארכיון, שרדו את המלחמה רק שלושה- רחל אוירבך, הרש וואסר ואשתו- בלומה.
גורל הארכיון

באוגוסט 1942, בעיצומו של הגירוש מוורשה וכן בפברואר 1943, הוטמנו שני חלקי הארכיון בעשר תיבות מתכת ובשני כדי חלב. החלק השלישי הוטמן באפריל 1943. שני החלקים הראשונים של הארכיון נמצאו ב־1946 וב־1950 והיוו עדות חשובה על אורח החיים בגטו ורשה. ב־2003 היה ניסיון למצוא את החלק השלישי במתחם השגרירות הסינית בוורשה, ללא הצלחה. לקראת יום השואה 2009 הודיע מוזיאון בית לוחמי הגטאות כי בסבירות גבוהה מאוד נמצא במחסניו החלק השלישי, שנחשב לאבוד, של ארכיון 'עונג שבת'.
בשנת 1999, הארכיון הוכר ונכלל במסגרת Memory of the World ("תוכנית זיכרון עולם") לתיעוד ולשימור אוספים שתרמו להתפתחות האנושית, על ידי אונסק"ו.
ב-19 באפריל 2021 נחנכה אנדרטה לזכר הארכיון ברחוב נובוליפקי בוורשה, במקום שבו הוא הוסתר במהלך המלחמה.
ראו גם

רחל אוירבך
גלה סקשטיין, שציוריה נמצאו טמונים בארכיון
אש קודש, כתבי דרשותיו של הרבי מפיאסצנה שהוטמנו בארכיון ושרדו את השואה
לקריאה נוספת

עמנואל רינגלבלום, יומן ורשימות מתקופת המלחמה - גטו ורשה: ספטמבר 1939–דצמבר 1942 - סדרת הספרים המבוססת על תוכן הארכיון
לאה פרייס (עורכת), בערפל הנדודים - אסופת עדויות של פליטים יהודים מארכיון עונג שבת, 1939 – 1942, הוצאת יד ושם, 2015
שמואל ד' קאסוב, מי יכתוב את ההיסטוריה שלנו?, תרגמה מאנגלית: עדי מרקוזה-הס, הוצאת יד ושם וכנרת, זמורה-ביתן, דביר, 2015
הערות שוליים

↑  ג'קי חורי, בית לוחמי הגטאות חשף את החלקים האבודים של הארכיון מגטו ורשה, באתר הארץ, 22 באפריל 2009
↑  Memory of the World,‏ Warsaw Ghetto Archives (Emanuel Ringelblum Archives)‎, באתר אונסק"ו
↑  OSSER, BERNARD (2021-04-19). "Monument unveiled to remember Warsaw Ghetto's buried archive of anguish". The Times of Israel. נבדק ב-2022-07-13.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311868405171  BnF: cb15903635f (data)  GND: 1239042-2  ISNI: 0000 0001 0740 1446  LCCN: n87887847  NKC: kn20131030007  SELIBR: 331568  SUDOC: 123105498  VIAF: 128216377   WorldCat (עם VIAF): 128216377 
אנדרטה לזכר הארכיון בוורשה