הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1948
הבחירות הכלליות > תוצאות

בליל הבחירות, 2 בנובמבר, הגיע דיואי למלון רוזוולט עם משפחתו וחיכה לתוצאות. טרומן הגיע למלון אימס, מלווה באנשי השירות החשאי. משהגיעו התוצאות הראשוניות, התברר שטרומן מוביל ולא איבד את ההובלה גם בהמשך. דעת הפרשנים המובילים הייתה שכשהקולות האחרים יגיעו, יתברר שדיואי ניצח. בחצות שמע טרומן ברדיו שהוא אמנם עדיין מוביל אולם לא יצליח. ב-4 לפנות בוקר, דווח שהוא מוביל בכמעט שני מיליון קולות והוביל מבחינת האלקטורים. הוא דרש מאנשי השירות החשאי להחזיר אותו לקנזס סיטי בשל ניצחונו ולעג לכתבים. גם התוצאות מניו אינגלנד ואף מניו יורק לא היו טובות לדיואי. ב-10:30, דיואי היה משוכנע שהפסיד ובירך את טרומן.
השיקגו טריביון, עיתון שהיה מזוהה באותה תקופה עם המפלגה הרפובליקנית, היה כל כך בטוח בניצחונו של דיואי עד שהוציא עיתון עם הכותרת "Dewey Defeats Truman" (אנ') ("דיואי מביס את טרומן"). למחרת היום, טרומן צולם כשהוא מחזיק בעיתון. הסקרים היו שגויים מכיוון שהעיתונים הפסיקו לערוך סקרים שבועות לפני הבחירות והחמיצו את העלייה בכוחם של הדמוקרטים. יועצו של פרנקלין רוזוולט טען בעבר שהבחירות הוכרעו כבר בוועידות, ושמסעות הבחירות לא השפיעו. העיתונים הסכימו עם כך ולכן לא התייחסו למסע הבחירות של טרומן, ולשינוי במצב הרוח הלאומי. התברר ש-14% מתומכי טרומן החליטו לתמוך בו ממש בשנייה האחרונה. בנוסף, שביעית מהבוחרים החליטו שבועיים לפני הבחירות במי יתמכו, ורובם תמכו בטרומן. במערכות הבחירות הבאות, הסקרים נערכו עד ליום לפני הבחירות.
מדינות המפתח היו אוהיו, קליפורניה ואילינוי. טרומן ניצח בכולן בהפרש של אחוז אחד. ביחד, למדינות הללו היו 78 אלקטורים. אם דיואי היה זוכה בהן, הוא אמנם היה מקבל פחות קולות מטרומן, אך יותר אלקטורים והיה זוכה בבחירות. אם דיואי היה זוכה רק בשתיים מהמדינות הללו, אמנם לטרומן היו יותר אלקטורים, אולם הדיקסיקרטים היו מצליחים במטרתם להביא את הבחירות לבית הנבחרים. ההפרש הצמוד היה הסיבה בגללה דיואי היה בטוח בהפסד שלו רק בבוקר 3 בנובמבר. טרומן גם ניצח בהפרש זעום באיידהו ונבאדה, ואילו דיואי ניצח בהפרש זעום בניו יורק ופנסילבניה, המדינות עם מספר האלקטורים הרב ביותר באותו הזמן, וגם במישיגן, אולם זה לא הספיק כדי לזכות במערכת הבחירות. דיואי האמין שהוא הפסיד בגלל שלא זכה בקולות החקלאים במערב התיכון, בניגוד ל-1944.
סקר שנערך לאחר מערכת הבחירות הוכיח שטרומן נחשב למועמד הבטוח יותר למעמד הבינוני החדש שנוצר מאז השפל הגדול. הדמוקרטים נחשבו למפלגת השגשוג, ודרישתו של דיואי לניקוי אורוות בוושינגטון הדאיגה רבים שדאגו שיבטל את הסובסידיות שלהם. טרומן השיג תמיכת שיא מצד הקתולים, והשיג אף יותר תמיכה מאל סמית' במהלך הבחירות של 1928, בעיקר כיוון שוולאס הרחיק את האגף השמאלי מהדמוקרטים.
עוד סיבה לתבוסתו של דיואי הייתה ריחוקו ממסע הבחירות וחוסר התגובה שלו לטרומן. אסטרטגיית ההרדמה של דיואי הייתה מחושבת והוא לא סטה ממנה. בנוסף לכך, סיבות אחרות לניצחונו של טרומן היו סגנון מסע הבחירות שלו, תמיכה במדיניות החוץ שלו, בעיקר ברכבת האווירית לברלין, וחוסר תמיכה בקונגרס הרפובליקני. בנוסף, לאחר מיתון בין 1946 ל-1947 (במהלכו ירד התוצר ב-12% והאינפלציה עלתה למעל 15%), החלה הכלכלה להתאושש ב-1948, וההתאוששות התקשרה לטרומן.
התברר ש-14% מתומכי דיואי האמינו לטענתו של טרומן שהשפל הכלכלי יחזור בהנהגת הרפובליקנים, ולכן תמכו בו. במערכות הבחירות הבאות, הסקרים נערכו עד ליום לפני הבחירות.
המפלגה הדמוקרטית לא רק שמרה על הנשיאות, אלא גם הצליחה להשיג מחדש את הרוב בשני בתי הקונגרס. היה זה הניצחון הדמוקרטי החמישי ברציפות. מאז 1948, לא הצליחו הדמוקרטים לנצח ביותר משתי מערכות בחירות רצופות, ואילו הרפובליקנים זכו בשלוש מערכות בחירות רצופות רק פעם אחת.
שתי המפלגות החדשות לא לקחו יותר מדי קולות מטרומן. הדיקסיקרטים ות'ורמונד ניצחו רק בארבע מדינות דרומיות. טרומן הצליח להשיג תמיכה מצד השחורים בצפון ובמערב התיכון בשל תמיכתו בזכויות האזרח, ואולי בשל כך זכה באילינוי ובאוהיו. הפרוגרסיבים השיגו רק 2.4% מהקולות, ולא פגעו בתמיכת הליברלים בטרומן. אחרים טענו שהמועמדויות הללו דווקא עזרו לטרומן- הם נחשבו למייצגי הקומוניזם והגזענות במפלגה הדמוקרטית, ובלעדיהם היה לרבים קל יותר להצביע בעבורה. ת'ורמונד הוא המועמד שזכה בהכי מעט קולות לעומת האלקטורים שזכה בהם.
הבחירות ב-1948 היו חריגות יחסית, כיוון שטרומן היה בין המנהיגים היחידים של בעלות הברית שהצליח להיבחר מחדש (וינסטון צ'רצ'יל ושארל דה גול עזבו את תפקידם מעט לאחר המלחמה).
| המועמד לנשיאות | מפלגה | מדינה | כמות האלקטורים | השותף | מדינת השותף | כמות האלקטורים של השותף |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הארי טרומן | דמוקרטית | מיזורי | 303 | אלבן ברקלי | קנטקי | 303 |
| תומאס דיואי | רפובליקנית | ניו יורק | 189 | ארל וורן | קליפורניה | 189 |
| סטרום ת'ורמונד | דיקסיקרטית | קרוליינה הדרומית | 39 | פילדינג רייט | מיסיסיפי | 39 |
| הנרי וולאס | פרוגרסיבית/העובדים האמריקנית | איווה | 0 | גלן טיילור | איידהו | 0 |
| נורמן תומאס | סוציאליסטית | ניו יורק | 0 | טאקר סמית' | מישיגן | 0 |
| קלאוד ווטסון | האיסור | קליפורניה | 0 | דייל לרן | פנסילבניה | 0 |
| אדוארד טייכרט | העבודה הסוציאליסטית | פנסילבניה | 0 | סטפן אמרי | ניו יורק | 0 |
| פארל דובס | העובדים הסוציאליסטים | מינסוטה | 0 | גרייס קרלסון | מינסוטה | 0 |