stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וול סטריט
חשיבות > כמנוע כלכלי > מידטאון מנהטן

דרישה של הבורסה לניירות ערך בניו יורק הייתה שלחברות ברוקרים יהיו משרדים "מקובצים ברחבי וול סטריט" כדי שפקידים יוכלו לספק עותקי נייר פיזיים של תעודות מניות בכל שבוע. היו כמה אינדיקציות לכך שמרכז העיר הפך למוקד עסקאות שירותים פיננסיים עד 1911. אך ככל שהטכנולוגיה התקדמה, באמצע ובעשורים המאוחרים יותר של המאה ה-20, מחשבים וטלקומוניקציה החליפו את הודעות הנייר, כלומר ניתן לעקוף את דרישת הקרבה במצבים נוספים. חברות פיננסיות רבות גילו שהן יכולות לעבור למידטאון מנהטן, במרחק של ארבעה קילומטרים בלבד, ועדיין לפעול ביעילות. לדוגמה, חברת ההשקעות לשעבר של דונלדסון, לופקין וג'נרט תוארה כחברה בוול סטריט, אך המטה שלה היה בשדרה הרביעית במידטאון. דו"ח תיאר את ההגירה מוול סטריט:
התעשייה הפיננסית נודדת אט אט מביתה ההיסטורי במרחבי הרחובות סביב וול סטריט אל מגדלי המשרדים המרווחים והזוהרים יותר של מידטאון מנהטן. מורגן סטנלי, ג'יי פי מורגן צ'ייס, סיטיגרופ ובר סטרנס עברו כולם צפונה.

— USA Today, אוקטובר 2001.
עם זאת, מגנט מרכזי לוול סטריט נותר בניין הבורסה לניירות ערך בניו יורק. כמה חברות "שומרות ותיקות" כמו גולדמן זקס ומריל לינץ' (שנקנתה על ידי בנק אוף אמריקה ב-2009), נשארו ב"נאמנות עזה למיקום המחוז הפיננסי", וחברות חדשות כמו דויטשה בנק בחרו בשטחי משרדים במחוז. מה שנקרא "פנים אל פנים" מסחר בין קונים ומוכרים נותר "אבן פינה" של NYSE, עם יתרון של כל שחקני העסקאות בקרבת מקום, כולל בנקי השקעות, עורכי דין ורואי חשבון.
חשיבות > כמנוע כלכלי > כלכלת ניו ג'רזי

בשנות ה-80 של המאה ה-20 החלו חברות בוול סטריט להתפשט מערבה לניו ג'רזי, ההשפעות הכלכליות הישירות של פעילות וול סטריט חרגו מעבר לעיר ניו יורק. התעסוקה בתעשיית השירותים הפיננסיים, בעיקר בתפקידי "בק אופיס", הפכה לחלק חשוב בכלכלת ניו ג'רזי. ב-2009 עמד תשלום שכר העבודה המצרפי בוול סטריט על סכום של כ-18.5 מיליארד דולר. התעשייה שילמה 39.4 מיליארד דולר או 8.4% לתוצר המקומי הגולמי של ניו ג'רזי באותה שנה.
האזור המשמעותי ביותר עם תעסוקה הקשורה לוול סטריט הוא בג'רזי סיטי. בשנת 2008, תעסוקת "מערב וול סטריט" תרמה כשליש מהמשרות במגזר הפרטי (אנ') בג'רזי סיטי. בתוך אשכול השירותים הפיננסיים היו שלושה מגזרים עיקריים: יותר מ-60% היו בענף ניירות הערך; 20 אחוז היו בבנקאות; ו-8 אחוזים בביטוח.
בנוסף, ניו ג'רזי הפכה לתשתית הטכנולוגית העיקרית לתמיכה בפעילות בוול סטריט. כמות ניכרת של ניירות ערך הנסחרים בארצות הברית מבוצעת בניו ג'רזי שכן מרכזי הנתונים של המסחר האלקטרוני בשוק המניות האמריקאי עבור כל הבורסות הגדולות לניירות ערך המוקמים בצפון ובמרכז ג'רזי. כמות משמעותית של כוח אדם בסליקה והסדר ניירות ערך נמצאת גם כן במדינה. זה כולל את רוב כוח העבודה של Depository Trust Company, מאגר ניירות הערך הראשי של ארצות הברית; ו-Depository Trust & Clearing Corporation, החברה האם של National Securities Clearing Corporation, Fixed Income Clearing Corporation ו-Emerging Markets Clearing Corporation.
עם זאת, קשר ישיר לתעסוקה בוול סטריט יכול להיות גם בעייתי עבור ניו ג'רזי בעיתות משבר. המדינה איבדה 7.9 אחוזים מבסיס התעסוקה שלה מ-2007 עד 2010 במגזר השירותים הפיננסיים בעקבות משבר משכנתאות הסאבפריים.
חשיבות > כמנוע כלכלי > מרכזים פיננסיים מתחרים

על חשיבות הרחוב כמרכז פיננסי, כתב אנליסט הניו יורק טיימס, דניאל גרוס (אנ'):
בשווקים הפיננסיים הגלובליים המתפתחים והמשולבים של היום - ספגטי עצום ועצבי של חוטים, אתרי אינטרנט ופלטפורמות מסחר - ברור ש-N.Y.S.E. כבר לא המוקד. גם לא ניו יורק. מתחמי קרנות הנאמנות הגדולים ביותר נמצאים בעמק פורג', פנסילבניה, לוס אנג'לס ובוסטון, בעוד המסחר וניהול הכספים מתפשטים ברחבי העולם. מאז תום המלחמה הקרה נוצרו מצבורי הון עצומים מעבר לים, בחשבונות הבנק השווייצריים של אוליגרכים רוסים, בכספות שנחאי של אילי הייצור הסינים ובקופות הכספים שבשליטת ממשלות בסינגפור, רוסיה, דובאי, קטר וסעודיה שעשויים להסתכם בכ-2.5 טריליון דולר.

— דניאל גרוס בשנת 2007
דוגמה לכך היא פלטפורמת המסחר האלטרנטיבית הידועה בשם BATS, שבסיסה בקנזס סיטי, שהגיעה "משום מקום כדי להשיג נתח של 9% בשוק המסחר במניות ארצות הברית". למשרד מחשבים במדינת ניו ג'רזי בארצות הברית, ושני אנשי מכירות בלבד בניו יורק; 33 העובדים הנותרים עובדים במרכז בקנזס.
חשיבות > בדמיון הציבורי > בתרבות הפופולרית

סיפורו הקצר הקלאסי של הרמן מלוויל "בארטלבי, כותב הבקשות" (פורסם לראשונה ב-1853 ופורסם מחדש במהדורה מתוקנת ב-1856) נושא את כותרת המשנה "סיפור של וול סטריט" ומתאר את הכוחות המנוכרים הפועלים בגבולות וול סטריט.
אירועים רבים ברומן של טום וולף מ-1987 מדורת ההבלים (The Bonfire of the Vanities) מתרכזים בוול סטריט ובתרבותה.
הסרט וול סטריט (1987) וסרט ההמשך שלו וול סטריט: כסף לעולם לא ישן (אנ') (2010) מדגימים תפיסות פופולריות רבות של וול סטריט כמרכז של עסקאות תאגיד מפוקפקות ומידע פנים.
ביקום מסע בין כוכבים, נאמר שהפרנגי עולים לרגל באופן קבוע לוול סטריט, וסוגדים לו כאתר קדוש של מסחר ועסקים.
ב-26 בינואר 2000 צילמה להקת Rage Against the Machine את הקליפ של "Sleep Now in the Fire" (אנ') בוול סטריט, אותו ביים מייקל מור. הבורסה של ניו יורק נסגרה מוקדם באותו יום, בשעה 14:52.
בסרט "עלייתו של האביר האפל" משנת 2012, ביין תוקף את בורסת גות'אם סיטי. הסצנות צולמו בבורסה של ניו יורק ובסביבתה, יחד עם בניין ג'יי. פי. מורגן בוול סטריט ורחוב ברוד סטריט.
הסרט "הזאב מוול סטריט" משנת 2013 הוא קומדיה שחורה על ג'ורדן בלפורט, סוכן מניות בניו יורק שניהל את סטרטון אוקמונט, חברה מלייק סקסס, ניו יורק, שעסקה בהונאות ושחיתות בניירות ערך בוול סטריט בין השנים 1987 ל-1998.
חשיבות > בדמיון הציבורי > אישים הקשורים לרחוב

אנשים רבים הקשורים לוול סטריט התפרסמו; אף על פי שברוב המקרים המוניטין שלהם מוגבל לחברים בקהילות תיווך המניות והבנקאות, אחרים זכו לתהילה לאומית ובינלאומית. עבור חלקם, כמו מנהל קרן הגידור ריי דאליו (אנ'), התהילה שלהם נובעת מאסטרטגיות השקעה מיומנות, מימון, דיווח, פעילויות משפטיות או רגולטוריות, בעוד שאחרים כמו איוון בוסקי, מייקל מילקן וברנרד מיידוף זכורים בשל כישלונותיהם הבולטים או השערוריות שהיו במרכזן.
תחבורה

מכיוון שוול סטריט הוא, מבחינה היסטורית, יעד לנוסעים, פותחו שפע של תשתיות תחבורה כדי לשרת אותו. רציף 11 ליד הקצה המזרחי של וול סטריט הוא טרמינל עמוס עבור ניו יורק ווטרוויי (אנ'), מעבורות NYC (אנ'), מוניות הים של ניו יורק (אנ') וסיסטריק (SeaStreak). הליפורט דאונטאון מנהטן (Downtown Manhattan Heliport) משרת גם את וול סטריט.
מתחת לוול סטריט ישנן שלוש תחנות רכבת תחתית:
תחנת וול סטריט ברחוב וויליאם (קווים 2 ו-3)
תחנת וול סטריט בברודוויי (קווים 4 ו-5)
תחנת ברוד סטריט ברחוב ברוד, עם כניסה בוול סטריט (קווים J ו-Z)
ראו גם

מדד דאו ג'ונס
לקריאה נוספת

Atwood, Albert W. and Erickson, Erling A. "Morgan, John Pierpont, (April 17, 1837 – March 31, 1913)," in Dictionary of American Biography, Volume 7 (1934)
Caplan, Sheri J. Petticoats and Pinstripes: Portraits of Women in Wall Street's History. Praeger, 2013. ISBN 978-1-4408-0265-2
Carosso, Vincent P. The Morgans: Private International Bankers, 1854–1913. Harvard University Press, 1987. 888 pp. ISBN 978-0-674-58729-8
Carosso, Vincent P. Investment Banking in America: A History Harvard University Press (1970)
Chernow, Ron. The House of Morgan: An American Banking Dynasty and the Rise of Modern Finance, (2001) ISBN 0-8021-3829-2
Fraser, Steve. Every Man a Speculator: A History of Wall Street in American Life HarperCollins (2005)
Geisst, Charles R. Wall Street: A History from Its Beginnings to the Fall of Enron. Oxford University Press, 2004. online edition
Jaffe, Stephen H. & Lautin, Jessica. Capital of Capital: Money, Banking, and Power in New York City, 1784–2012 (2014)
Moody, John. The Masters of Capital: A Chronicle of Wall Street Yale University Press, (1921) online edition
Morris, Charles R. The Tycoons: How Andrew Carnegie, John D. Rockefeller, Jay Gould, and J. P. Morgan Invented the American Supereconomy (2005) ISBN 978-0-8050-8134-3
Perkins, Edwin J. Wall Street to Main Street: Charles Merrill and Middle-class Investors (1999)
Sobel, Robert. The Big Board: A History of the New York Stock Market (1962)
Sobel, Robert. The Great Bull Market: Wall Street in the 1920s (1968)
Sobel, Robert. Inside Wall Street: Continuity & Change in the Financial District (1977)
Strouse, Jean. Morgan: American Financier. Random House, 1999. 796 pp. ISBN 978-0-679-46275-0
Finkelman, Paul. Encyclopedia of African American History 1896 to the present. Oxford University Press Inc, (2009)
Kindleberger, Charles. The world in Depression 1929–1939. Berkeley and Los Angeles: University of California Press, (1973)
Gordon, John Steele. The Great Game: The Emergence of Wall Street as a World Power: 1653–2000. Scribner, (1999)
מפת העיר המקורית משנת 1660, שנקראת תוכנית קסטלו, מציגה את החומה בצד ימין.
תיאור החומה של ניו אמסטרדם על אריח בתחנת הרכבת התחתית בוול סטריט, המשרתת את הרכבות 4 ו-5
שוק העבדים של ניו יורק בסביבות 1730
מבט על וול סטריט מפינת רחוב ברוד (1867). משמאל נמצא בניין האוצר, כיום האנדרטה הלאומית של היכל הפדרלי.
תחריט משנת 1855, המראה מבט משוער על וול סטריט, כולל האולם הפדרלי המקורי, כפי שהוא כנראה נראה בזמן השבעתו של ג'ורג' וושינגטון (1789)
וול סטריט בסביבות 1870-1887.
הפצצה בוול סטריט, 1920. האנדרטה הלאומית של ההיכל הפדרלי נמצא מימין.
קהל ברחובות וול סטריט וברוד לאחר התרסקות שוק המניות של 1929, כאשר בניין הבורסה של ניו יורק נמצא מימין. רוב האנשים מתאספים בוול סטריט משמאל בין "בית מורגן" (וול סטריט 23) והאנדרטה הלאומית של היכל הפדרלי (וול סטריט 26).
וול סטריט 1, בצומת וול סטריט וברודוויי
כנסיית השילוש הקדוש מבט מערבה על וול סטריט.
האנדרטה הלאומית של ההיכל הפדרלי
פרט של בניין הבורסה בניו יורק
הרובע הפיננסי של מנהטן תחתית כולל וול סטריט, המרכז הפיננסי העיקרי בעולם
המטה האמריקאי של דויטשה בנק בוול סטריט ב-2010
שלט רחוב לוול סטריט בפינת ברודוויי, מול וול סטריט 1
רציף 11
ירון בן נון

| --- | --- |

בן נון במטה חברת נוסטרומו
 לידה:  19 במאי 1970 (בן 54) י״ג באייר ה׳תש״ל
 מדינה:  ישראל ישראל
ירון בן נון (נולד ב-19 במאי 1970) הוא מייסד חברת נוסטרומו, יזם, במאי סרטים, משורר ואקטיביסט. כיום מכהן כחבר בדירקטוריון וכמנהל הטכנולוגי של חברת נוסטרומו. זוכה פרס אקו"ם לשנת 1995.
ביוגרפיה

ירון בן נון הוא בנם של אריאלה ואביהו בן נון והוא השלישי בגילו בין חמשת ילדיהם. בן נון שירת בצה"ל כטייס סקייהוק בטייסת 116 שבחיל האוויר בתקופת כהונתו של אביו כמפקד החיל. במהלך שירותו הצבאי פרסם בן נון ספר שירים בשם "גיחה מעל לביצה הטובענית" תחת שם העט סגן יב"ן.
ביוגרפיה > קריירה אומנותית

לאחר שירותו הצבאי החל בקריירת בימוי. הוא ביים מספר סרטים דוקומנטאריים, וביניהם "נופל וקם - סיפורה של שב"ק ס'", ו"מלאך הגיהנום". הוא ביים קליפים רבים, בהם את הקליפ של השיר "קסם" של עמיר לב, עליו זכה בפרס אקום בקטגוריית הוידיוקליפ לשנת 1995. ואת הקליפים של השירים "לא יודע" של יהודה פוליקר, ״אל תגידו לי״, ״אימפריה״ ו״נופל וקם״ של להקת שב"ק ס׳ וכן את ״מדברים על שלום״ ו״תספור את החבר׳ה״ של מוקי. כמו כן ירון ביים את הקליפ לשיר ״מנועים קדימה״ של אביב גדג׳. כשצילם את ״מלאך הגיהנום״ באמסטרדם (סרט שעוסק בג׳יגולו ישראלי-אמריקאי) הכיר את אנה שפור, במאית הולנדית שפיתחה פורמט דוקומנטארי בו היא נתנה לילדי מהגרים מצלמות ושלחה אותם לצלם את חייהם. בשנת 2005, ירון הביא את הפורמט לישראל ויזם יחד עם המפיק משה לווינסון צילום סדרה כזאת עם נוער ברמלה. לסדרה, שכללה 10 פרקים, קראו "גלויות מכאן". ערוץ רשת (כיום ערוץ 13) מימן את הסדרה ודורון צברי היה המנהל האמנותי שלה. העבודה בשיטה זו העניקה לדורון צברי (ב-2006–2007) את ההשראה לתת לדנה ספקטור מצלמה ולשלוח אותה לצלם בעצמה את חייה. לימים, פיתח צברי עם רם לנדס את הסדרה "מחוברים" שעשתה לראשונה שימוש בטכניקה הזו בפריים טיים. הפורמט נמכר למדינות רבות בעולם.
ביוגרפיה > קריירה בתחום האנרגיה

בשנת 2009 החל לעבוד בחברות הזנק בתחום האנרגיה, ובשנת 2017 הקים, יחד עם חברו מילדות, אייל זיו את חברת נוסטרומו, המפתחת פתרון לאגירת אנרגיה למערכות מיזוג אוויר באמצעות קרח. המשקיעים הראשונים בנוסטרומו היו חברת ״תעבורה״ (שי לבנת), קובי ריכטר ורמי אונגר ומנורה-מבטחים. בינואר 2021 התמזגה נוסטרומו עם חברת סומוטו והחלה להיסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
פעילות חברתית

ירון היה ממובילי מחאת הגז ומראשי הליכודניקים החדשים. כמו כן, הוא היה פעיל מרכזי במחאה נגד היועץ המשפטי לממשלה, ואף נעצר במהלך אחת ההפגנות בכיכר גורן בפתח תקווה.
הערות שוליים

↑  טל שחף, ‏הכירו את ירון בן נון: יזם, איש שיווק, משורר, טייס, אקטיביסט. רוצה לשנות את העולם, באתר גלובס, 25 בינואר 2019
↑  גיחה מעל לבצה הטובענית : שירים / סגן יב"ן | יב"ן | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  עכבר העיר, האזינו: שב"ק ס' חוזרים מחאתיים מתמיד, באתר הארץ, 10 ביוני 2012
↑  kesem - amir lev קסם - עמיר לב, נבדק ב-2021-08-04
↑  יהודה פוליקר - לא יודע, נבדק ב-2021-08-05
↑  חדש על המסך, באתר הארץ, 23 במרץ 2005
↑  עכבר העיר, "מחוברים" נמכרה לארצות הברית: "זו טלוויזיה פורצת דרך", באתר הארץ, 5 באוקטובר 2010
לי-אור אברבך, ‏הצלחה ישראלית במיפ: "מחוברים" נמכרה לשידור בארה"ב, באתר גלובס, 5 באוקטובר 2010
↑  אביב לוי, ‏אוגרים אנרגיה: נוסטרומו של קובי ריכטר, רמי אונגר ותעבורה מגיעה לבורסה דרך מיזוג עם סומוטו, באתר גלובס, 12 באוגוסט 2020
 יורם גביזון, נוסטרומו תתקין מערכת לאגירת אנרגיה בבניין משרדים בלוס אנג'לס, באתר TheMarker‏, 13 בספטמבר 2020
↑   יורם גביזון, סומוטו חתמה על הסכם מחייב למיזוגה עם נוסטרומו - ולפיצול פעילותה, באתר TheMarker‏, 27 בדצמבר 2020
TASE, נוסטרומו אנרגיה לימיטד - מאיה – מערכת אינטרנט להודעות | הבורסה לניירות ערך, באתר מאיה (הודעות לבורסה)
↑   שוקי שדה, ירון בן נון רצה להיות מהפכן - ובסוף הקים סטארט-אפ חדשני, באתר TheMarker‏, 28 באוגוסט 2020
↑  יונתן קירשנבאום, ‏מוצ"ש אצל היועמ"ש / אלפים הפגינו אמש (ש') בפתח תקווה - "השחיתות תשמיד אותנו", באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 6 באוגוסט 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007438486305171  VIAF: 119148874379549620646   WorldCat (עם VIAF): 119148874379549620646
רים יונס

| --- | --- |

 לידה:  13 בספטמבר 1964 (בת 60) נצרת, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 בן או בת זוג:  עימאד יונס 
 מספר צאצאים:  3 
 
רים יונס (בערבית: ريم يونس; נולדה ב-13 בספטמבר 1964) היא יזמת טכנולוגיה ופעילה חברתית ערבייה-ישראלית. בעלים ומייסדת משותפת של חברת הטכנולוגיה הרפואית “אלפא אומגה”. מכהנת כחברת ועד מנהל במספר עמותות שמטרתן קידום חינוך, תעסוקה ויזמות.
ביוגרפיה

רים יונס היא בת אמצעית, נולדה וגדלה בנצרת. למדה בבית הספר הבפטיסטי בעיר. בוגרת הנדסה אזרחית בטכניון (1987).

בשנת 1993 שבה יחד עם בעלה, עימאד יונס (אותו הכירה בטכניון), מחיפה לנצרת כדי להקים במשותף בעיר את חברת “אלפא אומגה” , חברה גלובלית שמפתחת, מייצרת ומשווקת ציוד רפואי המסייע למנתחי מוח לנווט תוך כדי הניתוח. הציוד מבוסס על טכנולוגיה של החדרת אלקטרודה דקה לתוך המוח המאפשרת למנתח לזהות אזור ספציפי במערכת העצבים המרכזית, על ידי רישום, פיענח וניתוח של הפעילות התאית. הציוד משמש גם למחקר במדעי המוח.
היישום המרכזי של הטכנולוגיה הוא בניתוחים לטיפול בסימפטומים של מחלת פרקינסון. הכיוון המקצועי של החברה הושפע מכך שאביה של רים נפטר מהמחלה.
זו חברת ההיי-טק הראשונה בחברה הערבית בישראל. החברה זכתה באות הוקרה על מובילות חברתית סביבתית בתעשייה בצפון לשנת 2014 מטעם התאחדות התעשיינים בישראל. עם השנים הפכה החברה לגלובלית ונכון לשנת 2019 היא מעסיקה קרוב ל-100 עובדים.


בין השנים 2003-1994 ייסדה עם בעלה גם את חברת “אלפא קאד”, המתמחה באספקת פתרונות תיב"ם לתחום הבניה והאדריכלות.
חברת הוועד המנהל של הקרן החדשה לישראל.
חיים אישיים

רים מתגוררת בנצרת עם בעלה עימאד יונס, ואם לשלושה. משפחה ערבית-נוצרית.
פרסים והוקרה

זכתה בפרס "נשים בחזית" בקטגוריית יזמות טכנולוגית מטעם אתר סלונה (2015). בנימוקים לפרס נכתב: "על הובלה בחזית הפיתוח הטכנולוגית, על היותה דוגמה ומופת לקהילות המיעוטים בישראל בכלל ולנשים בפרט ועל פריצת תקרת הזכוכית
נבחרה לאחת מ-50 הנשים המשפיעות של ליידי גלובס (2015)
זכתה באות התעשיין בבית הנשיא 2018.
חברויות ציבוריות

חברה במועצת המנהלים וועד מנהל של מכללת אורט בראודה
חברה בוועד המנהל של עמותת קו משווה
חברה בוועד המנהל של רשת היזמות העולמית (עד 2016 - שבוע היזמות הגלובלי)
חברה בוועד מנהל של קו אימפקט - חל"צ
חברה בוועד המנהל של הקרן החדשה לישראל
חברה בוועדה המייעצת לפריסה אוניברסלית מטעם משרד התקשורת
בחלק מעמותות בהן יונס חברה בוועד המנהל או במועצת המנהלים היא האדם הערבי הראשון בתפקיד.
הערות שוליים

↑  אתר חברת אלפא אומגה
↑  אות הוקרה על מובילות חברתית סביבתית בתעשייה בצפון לשנת 2014, באתר התאחדות התעשיינים
↑  8 הזוכות בפרס נשים בחזית 2015, באתר סלונה, 3 בדצמבר 2015
↑  נורית רות, ‏32 רים יונס מייסדת ובעלי אלפא אומגא, באתר גלובס, 8 בספטמבר 2015
↑  "החוצפה הישראלית המבורכת", באתר ערוץ 7, 8 ביולי 2018
עיטור נשיא מדינת ישראל

| --- | --- |

 
 עיטור נשיא המדינה, בעיצוב שרי סרולוביץ'
 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 סוג:  עיטור אזרחי
 המעניק:  נשיא מדינת ישראל
 זכאות:  כל אדם או ארגון
 סטטוס:  פעיל
 נוסד:  2012
 הענקות
 הוענק לראשונה:  2012
 הוענק לאחרונה:  2023 
 סה"כ הוענקו:  47
עיטור נשיא מדינת ישראל עד לשנת 2022
עיטור נשיא מדינת ישראל (בקצרה: עיטור הנשיא) הוא עיטור אזרחי המוענק החל משנת 2012, על ידי נשיא מדינת ישראל למי "שתרמו תרומה יוצאת דופן למדינת ישראל או לאנושות, בכישרונם, בשירותם או בדרך אחרת".
היסטוריה

על הענקת העיטור הוכרז לראשונה ב-2012, והוא הוענק לחמישה אנשים ולארגון אחד, על ידי הנשיא שמעון פרס במסגרת ועידת הנשיא, לאחר המלצת ועדה בראשות נשיא בית המשפט העליון בדימוס מאיר שמגר.
עד סיום כהונתו של פרס בתפקיד הנשיא הוענק העיטור 26 פעמים. בתקופת כהונת הנשיא ראובן ריבלין (2014 עד 2021) לא הוענק העיטור. ב-2022, לאחר כניסתו לתפקיד של הנשיא יצחק הרצוג פורסם קול קורא להגשת מועמדויות לעיטור. באותה השנה נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן קיבל את עיטור הנשיא בביקורו בישראל בשנת 2022.
קריטריונים

לפי התקנון, העיטור יוענק לאדם או ארגון שקיים לפחות אחת מאמות המידה שנקבעו במעשה בודד או בפעילות מתמשכת:

(א) המועמד תרם תרומה ייחודית למדינת ישראל או לתיקון עולם או הטביע חותם על החברה בתחום פעילותו או בהישגיו.

(ב) המועמד העלה את קרנה של מדינת ישראל ותרם תרומה ייחודית לתדמיתה בעולם.

(ג) המועמד מהווה דוגמה ומופת ליזמות, חדשנות, יצירתיות וחזון.
העיטור מוענק בטקס על ידי הנשיא בהמלצת ועדה מייעצת שבה 5–9 אישי ציבור, הממונים לתקופות של שנתיים הניתנות להארכה ופוקעות עם סיום כהונת הנשיא הממנה. העיטור מוענק לאנשים חיים, אך יכול להיות מוענק למי שנפטר אם מועמדותו הוגשה בעודו בחיים. את המועמדות יכול להציע כל תושב מדינת ישראל וכל ארגון הפועל בישראל, בצירוף מסמכים והמלצות.
עיצוב העיטור

העיטור הראשון עוצב על ידי יוסי מתתיהו והוא מורכב ממדליית זהב עגולה, עליה שילוב בין העגלה הקטנה שבראשה כוכב הצפון וסמל המנורה. בראשה הכיתוב עיטור נשיא מדינת ישראל ובתחתיתה "משכמו ומעלה" (שמואל א' ט', ב').
ב-2023 לכבוד חגיגות שנת ה-75 למדינת ישראל, פרסם בית הנשיא קול קורא לעיצוב מחדש של עיטור הנשיא.
העיטור שנבחר, בעיצובה של האמנית שרי סרולוביץ', מעוצב בצורת דסקית קמורה בצבע זהב, ובשני צדיה מנוסרות אותיות הא'-ב' העברי בכתב רש"י באופן שמאפשר מעבר של אור מבעד לחיתוכי האותיות. האור הוא אלמנט שעובר כחוט השני בייצוגי התרבות האנושית, היהודית והישראלית. בגב העיטור חרוט סמל המנורה.
רשימת מעוטרים

| שנה | מעוטרים |
| --- | --- |
‏2012: הרב עדין אבן ישראל-שטיינזלץ
‏2012: זובין מהטה
‏2012: עו"ד אורי סלונים
‏2012: ג'ודי פלד קאר
‏2012: הנרי קיסינג'ר
‏2012: קרן רש"י
‏2013: ברק אובמה
‏2013: ביל קלינטון
‏2013: אביגדור קהלני
‏2013: אלי ויזל
‏2013: הרב אלימלך פירר
‏2013: צבי תבור
‏2013: אבי נאור
‏2013: מעוטר שפרטיו לא פורסמו
‏2013: סטיבן ספילברג
‏2013: הרב יצחק דוד גרוסמן
‏2013: אבנר שלו
‏2013: ליה ון ליר
‏2013: ז'אק מאהפר
‏2014: אנגלה מרקל
‏2014: ג'ורג'ו נפוליטנו
‏2014: הרב ישראל מאיר לאו
‏2014: ראובן פוירשטיין
‏2014: סטף ורטהיימר
‏2014: רות דיין
‏2014: כמאל מנצור
‏2022:  מילוש זמאן
‏2022: ג'ו ביידן
‏2022: ניקוס אנסטסיאדס
‏2022: רחל שפירא
‏2022: פנחס בוכריס
‏2022: דליה פדילה
‏2022: חיים פרי
‏2022: מייקל סיגל (Michael D. Siegal)
‏2023:  חוה אלברשטיין
‏2023: עדי אלטשולר
‏2023: מאיר בוזגלו
‏2023: מנחם הכהן
‏2023: מונא חורי
‏2023: דן טולקובסקי
‏2023: כרמלה מנשה
‏2023: ביברס נאתכו
‏2023: אסעד עראידה
‏2023: לנה שטרן
‏2023: אנדרה אזולאי
‏2023: אירווין קוטלר
‏2023: קרן קמח
ראו גם

עיטורי נשיא מדינת ישראל
הערות שוליים

1 2  שלמה פיוטרקובסקי, פורסמו שמות ששת מקבלי "עיטור הנשיא", באתר ערוץ 7, 9 בפברואר 2012
1 2  אריק בנדר, מדליה מפרס: הוכרזו הזוכים בעיטור הנשיא, באתר nrg‏, 9 בפברואר 2012
↑  יצחק גולדמן, “עיטור הנשיא” יוענק לראשונה מאז 2014, באתר חדשות מבזק לייב, ‏14 באפריל 2022
1 2  עדו בן פורת, הרצוג יעניק לביידן את "עיטור הנשיא" בעת ביקורו בישראל, באתר ערוץ 7, 7 ביולי 2022.
↑  קול קורא לעיצוב ׳עיטור נשיא המדינה׳, 21 במרץ 2023, פרסומי בית הנשיא.
1 2 3 4 5 6  מערכת כיפה, עיטור נשיא המדינה יוענק לרב אלימלך פירר, 12 בספטמבר 2013, באתר כיפה.
1 2 3 4 5 6 7 8  אורלי הררי, עיטור הנשיא הוענק לשמונת החתנים, באתר ערוץ 7, 30 בינואר 2014
↑  מבזק, הנשיא פרס יעניק לקנצלרית גרמניה מרקל את 'עיטור הנשיא', באתר ערוץ 7, 20 בפברואר 2014
1 2 3 4 5  הנשיא העניק את עיטור הנשיא לרב ישראל מאיר לאו ולרב רפי פויירשטיין,  באתר כיפה, 10 ביולי 2014
1 2 3 4 5 6  איתמר אייכנר, עיטור הנשיא למנהיג קפריסין: "ידידות של אמת", באתר ynet, 8 בנובמבר 2022
↑  יורי ילון, חוה אלברשטיין, כרמלה מנשה וביברס נאתכו: פורסמו שמות מקבלי עיטור הנשיא, באתר ישראל היום, 2 ביולי 2023
נשיא מדינת ישראל יצחק הרצוג מעניק את עיטור הנשיא לנשיא ארצות הברית, ג'ו ביידן, 2022
הנשיא הרצוג מעניק את עיטור הנשיא למקבילו הצ'כי מילוש זמאן בעת ביקור בצ'כיה, 2022
קובי מאור

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 בדצמבר 1977 (בן 46) ירושלים, ישראל ישראל
 שם לידה:  יעקב מרציאנו
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2005
 מקום לימודים:  בית צבי 
 מספר צאצאים:  2
 פרופיל ב-IMDb
 
קובי מאור (נולד ב-23 בדצמבר 1977) הוא שחקן, תסריטאי, וסטנדאפיסט ישראלי.
ביוגרפיה

נולד בשם יעקב מרציאנו וגדל בירושלים. בוגר בית הספר התיכון "אורט אולייסקי". בוגר בית הספר לאמנויות הבמה "בית צבי" (2004), וסדנת רותי דייכס למשחק מול מצלמה.
קריירה > בטלוויזיה

משנת 2011 עד שנת 2021, גילם את מני חסון בנם של סילבן ורחל חסון, בסדרה הקומית "סברי מרנן" במסגרת שידורי קשת בערוץ 12.
משנת 2013 משחק בסדרה הקומית "חברות" של ליטל שוורץ כניסים חכם בעלה של פזית (לירית בלבן).
בסדרה "מטומטמת" של  בת חן סבג מגלם "ריבי" טראנסג'נדרית ב-HOT3.
ב "טקסי דרייבר" שיחק את "חרא" (מיכה לילך), מהתפקידים הראשיים בסדרה.
בסדרה "כפולה" המשודרת ב־KidZ, מגלם את אבא של נועה קירל, לצד שלום אסייג, עפר שכטר ואחרים.
דיבב את בנימין נתניהו בסאטירה של ערוץ כאן 11 "מדינת הגמדים".
בתוכנית הסאטירה "זה המצב" בערוץ 2 (רשת), בהשתתפותם של ירון ברובינסקי, מולי שולמן, אסף פריינטא, גיתית פישר ואחרים.
בערוץ הילדים "סופשלי" בכיכובם של שחר חסון, זאב רווח, עדי הימלבלוי ואחרים.
בדרמת הפשע "עספור" ב־HOT בתפקיד משטאווה, יד ימינו של קובי (אביב אלוש).
"פרופיל 64" בערוץ 10 גילם את רס"ר רצאבי.
"השועלים" בתפקיד ראשי, מנחם, מנהל המשמרת. בYes.
שיחק בסדרה הקומית "כאן גרים בכיף" בערוץ 10 בתפקיד קובי, חברו של יאיר (גיא לואל) ושותפו לעסק.
סדרת הנוער "סוסי פרא" בערוץ זום, גילם את דמותו של אליקו אביטל, אביו של נתי אביטל (דניאל גד) מאור משחק לצד כוכבי נוער מוכרים כגון: דניאל גד, יון תומרקין, ניב סולטן, שירה נאור ואחרים.
ילדות רעות בתפקיד קובי לוי, אחיו של שימי (אורי בנאי) שמנהל רומן סודי עם סוזי (אוולין הגואל).
תפקידי אורח בסדרות: דאוס ערוץ הילדים, "שולץ" בתוכנית הבידור של רועי בר-נתן, "החיים זה לא הכל" ורמזור", "בובה של לילה" בערוץ הספורט, "הפיג'מות" בערוץ הילדים, "70 מיליון סיבות לעושר" בערוץ 2, משפחה שולטת" ערוץ הילדים למנויי Yes, "בנות הזהב" בתפקיד אבשה, בנה של שוש.
בשנת 2019, שיחק בתוכנית הראליטי 2025 את ראש העיר - מר בלאק.
בשנת 2019, התחיל לשחק את המספר בסדרת ״בת אל הבתולה" של חברת HOT.
בשנת 2021 שיחק בסדרה מלכת היופי של ירושלים שמבוססת על ספר בעל אותו השם.
באותה שנה השתתף בתוכנית הריאליטי "הישרדות VIP 4", והודח עשירי ביום-23 למשחק, והפך למושבע הראשון.
קריירה > בתיאטרון

בתיאטרון הבימה: גבעת חלפון אינה עונה בתפקיד ויקטור חסון, הצמה של אבא, ז'ק, פאניקה, החייל האמיץ שוייק, ליזיסטרטה, סופה של בדיחה.
בתיאטרון הקאמרי: המלט, בית ספר לנשים, משרתם של שני אדונים, זה הים הגדול.
בתיאטרון בית ליסין: תמונות יפואיות, חלום ליל קיץ
תיאטרון צוותא: מלחמה - אופרת רוק.
תיאטרון אורנה פורת: הלילה הזה.
תיאטרון מדיטק: שמשון בר לשון.
בתיאטרון הספרייה: "עד התביעה", כשאנו המתים מתעוררים, מקבת', קייטנים, הקרון, קאמיל, האחים קרמזוב, דירתה של זוויה, ניקולס ניקלבי, טלמכוס קליי, הצל, יוסף וכתונת הפסים האריה, המכשפה וארון הבגדים, משחקי חופשה, הצודקים, כולם היו בני, הים, מסעותיו של פרישון, אמדיאוס, גברים צריכים לבכות, נשות וינדזור העליזות וריצ'רד השני.
קריירה > בקולנוע

ב-2006 שיחק בסרט ידיים קשורות בבימויו של דן וולמן. ב-2007 שיחק בסרט וסרמיל שביים מושון סלמונה. ב-2009 השתתף בסרט אצבע אלוהים בבימויו של יגאל בורשטיין. ב-2010 שיחק בסרט חצי טון ברונזה שכתב וביים יפתח חוצב לצידם של מיכאל הנגבי ושלמה בראבא.
ב-2014 שיחק בסרט כיפה אדומה בבימויו של ארנון צדוק. באותה השנה השתתף בסרט הדילרים בבימויו של עודד דוידוף, לצד איתי תורג'מן, אלון אבוטבול, יובל שרף וצחי גראד. ב-2014 שיחק בסרט שושנה חלוץ מרכזי בבימויו של שי כנות תחת השם קובי מורן. ב-2015 השתתף בסרט הדרמה סוף עידן התמימות שכתבה וביימה וידי בילו. ב-2017 שיחק בסרט להציל את נטע, סרט של ניר ברגמן בכיכובם של רותם אבוהב, בני אבני, ועירית קפלן. ב-2021 שיחק בסרט "הרפסודה" בתפקיד משנה בתור ראובן כספי אבו של עידו.
קריירה > בקולנוע > דיבוב

בשנת 2008 דיבב בסרט וול-E את קולו של הקפטן. בשנת 2016 דיבב בסרטים: זוטרופוליס קולו של פיטר מוסברידג' / עכבר מנהל עבודה), החיים הסודיים של חיות המחמד (קולו של דיוק), אנגרי בירדס - הסרט (קולו של לאונרד). הוא שב לדובב את דמותו של לאונרד גם בסרט ההמשך "אנגרי בירדס - הסרט 2" בשנת 2019.
חיים אישיים

הוא נשוי לדנה ואב לאריאל ולהלני.
הערות שוליים

↑  איתי שטרן, קובי מאור: "רוצח אתה רוצה לשחק, אבל הומו לא?", באתר הארץ, 4 בנובמבר 2019