stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית יעקב
עיתונים וביטאונים

בשנת תרפ"ד החלה הרשת להוציא את העיתון בית יעקב ז'ורנאל. עורך העיתון היה אליעזר גרשון פרידנזון, חסיד גור ומפעילי תנועת אגודת ישראל. בעיתון פורסמו מאמריהם של סופרים, מורות ותלמידות בית יעקב. אף שרה שנירר פרסמה בו ממאמריה. לעיתון היה מצורף דף בשם "בנות בלעטער", חדשות מתנועת הנוער של בית יעקב.
ביטאון נוסף היה ביטאון הילדים "קינדער גארטן", בעריכת אליעזר שינדלר.
בארץ ישראל החל לצאת הירחון "בית יעקב", החל משנת תשי"ח. עורך העיתון היה הרב משה פראגר, ובין הכותבים היו דוד זריצקי, פנינה ליכטשיין ("א. מרגלית"), אהרן סורסקי ועוד. הירחון פסק להופיע בשנות התש"מ.
המנון התנועה

המנון התנועה הוא "עבריות אנחנו", אשר נכתב על ידי הרב אלכסנדר זושא פרידמן. המנון נוסף, לילדות, נכתב על ידי אליעזר שינדלר, ופותח במילים (בתרגום לעברית) "אנו כפרחים יפים".
תלבושת

במרבית בתי הספר והתיכונים של בית יעקב מונהגת תלבושת אחידה ברובם היא כוללת חולצה מכופתרת בצבע תכלת וחצאית בצבע כחול, כשעל החולצה רקום לעיתים לוגו המוסד.
ראו גם

סמינר בית יעקב
התשעים ושלוש
בית יעקב הישן
תלמוד תורה לנשים
מעמד האישה ביהדות
הפרדה בין בנים לבנות בחינוך
לקריאה נוספת

Naomi Seiden ‏, Sarah Schenirer and the Bais Yaakov Movement: A Revolution in the Name of Tradition.‏ Littman Library of Jewish Civilization,‏ 2019.
אסתר אטינגר, פלא לילה, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2005, 311 עמודים
פרל בניש, שאוני בלבכן, ירושלים: הוצאת ספרים פלדהיים, 2003, 552 עמודים.
אהרן סורסקי, תולדות החינוך התורתי - תולדות החינוך החרדי בארץ ישראל ובמדינת ישראל במאה העשרים, בני ברק: הוצאת אור החיים, ה'תשכ"ז (1967)
הרב יואל שוורץ, מהפכת חינוך הבנות בדורנו - תולדותיה ופועלה של מרת שרה שנירר, ירושלים: ספריית ליבוביץ-קעסט, תשנ"ח.
חיים זיכרמן, שחור כחול-לבן - מסע אל תוך החברה החרדית בישראל, ידיעות ספרים, 2014, עמ' 156–159.
ספר היובל ה-25 בית יעקב, תל אביב: הוצאת בית יעקב, ה'תשכ"א.
שמואל יצחק רוטשטיין, שרה שנירר, תל אביב: הוצאת נצח.
רות ליכטנשטיין, המהפכה השקטה, מנהיג בסער התקופה, כרך א, ניו יורק, ה'תשפ"ג, עמ' 133–148
הערות שוליים

↑  רחל מנקין, בתה של תהילה ומיכלינה אראטין, באתר בית עגנון בירושלים, ‏25/6/2003
↑  ספר מקיץ נרדמים, דבר בעתו פיעטרקוב, ה'תרס"ד. ספר 'זכותא דאברהם' עמ' ק"ע-קע"ט, הרב יעקב ורדיגר, תל אביב ה'תש"ט
↑  רחל מנקין, "משהו חדש לגמרי": התפתחותו של רעיון החינוך הדתי לבנות בעת החדשה, מסכת, תשס"ד.
↑  משה לוונטהל, ‏ביוגרפיה של הרב משה דוד פלעש הי"ד, באתר "דעת"
↑  מנהיג בסער התקופה, עמ' 139
משה פראגר, שרה שנירר אם בישראל, ירושלים, תשכ"א, עמ' 11
↑  רבי חיים עוזר גרודזנסקי, אגרת סה, אגרות רבי חיים עוזר ראשון, ניו יורק, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)
↑  מנהיג בסער התקופה עמוד 145 מפי הרב שמואל בלקין, תלמיד החפץ חיים
↑  מנהיג בסער התקופה, עמ' 146
↑  Naomi Seiden, Legitimizing the Revolution: Sarah Schenirer and Orthodox Girls Education. בתוך: New Directions in the History of the Jews in the Polish Lands, 2018. עמ' 356-365. למקור זמין יותר: Sarah Schenirer and Innovative Change: The Myths and Facts.
↑  הרב אהרן וולקין, יורה דעה סימן סו, זקן אהרן, חלק ב', ניו יורק, תשי"ח, באתר היברובוקס
↑  חיים אלעזר שפירא, אות יא, דברי האגרת, ירושלים, תרצ"ב, באתר היברובוקס
↑  Mame, ‏הסמל של מחאת הנשים: שרה שנירר, באתר כיכר השבת, 16 במרץ 2015
↑  שאוני בלבכן פרק 5
↑  מנהיג בסער התקופה, עמ' 141
↑  שאוני בלבכן, עמ' 42
↑  אהרן סורצקי, תולדות החינוך התורתי, עמוד תכט
↑  מנהיג בסער התקופה, עמ' 144, מתוך גיליון בית יעקב בלודז', ה'תרצ"ג, עמ' קכג קכד
↑  מנהיג בסער התקופה, עמ' 140–141
↑  שלאס חיים, אלפיים שנות היסטוריה יהודית, עמ' 284
↑  במרכז החינוך של אגודת ישראל, דואר היום, 19 באוגוסט 1935
↑  מידיעות מרכז בתי הספר החרדים בית יעקב, דואר היום, 30 באפריל 1936
↑  סמינריון חרדי למורות בית יעקב, הצופה, 19 באוגוסט 1938
↑  הסמינאריון בית יעקב בתל אביב, הצופה, 19 באוקטובר 1938
↑  אנציקלופדיה לבית ישראל, ערך 'בית יעקב'.
| יהדות אורתודוקסית |
| --- | --- | --- |
| זרמים | חרדים (חסידים • ליטאים • חרדים ספרדים) • דתיים לאומיים (חרדים לאומיים) • אורתודוקסיה מודרנית • נאו-אורתודוקסיה |  |
| ארגונים רבניים | ק"ק כנסת ישראל • OU‏ • אגודת הרבנים • מועצת גדולי התורה • הרבנות הראשית לישראל • אגודת הרבנים בפולין • העדה החרדית • התאחדות קהלות החרדים • חבר הרבנים שעל ידי הפועל המזרחי • התאחדות הרבנים • ועידת רבני אירופה • מועצת חכמי התורה • מרכז רבני אירופה |  |
| הגות | עיקרי האמונה היהודית • תורה מן השמים • נצחיות התורה • אמונת חכמים • דעת תורה • טיעון העד (יהדות) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301867505171  LCCN: n2003067945   WorldCat (עם LCCN): n2003-067945 
שרה שנירר
הצווארונים הלבנים
סמינר בית יעקב למורות הראשון. קרקוב, 2016
מאות תלמידות "בית יעקב" בתפילה בכותל המערבי
נמל התעופה בילונד

פנים הטרמינל
תנועת מטוסים בנמל התעופה
מראה הטרמינל מבחוץ
נמל התעופה בילונד (בדנית: Billund Lufthavn) הוא נמל תעופה בדנמרק הממוקם 1.9 ק"מ צפון מזרח לבילונד. הוא אחד העמוסים במדינה מבחינת טיסות מטען, כמו גם יעד מרכזי לחברות לטיסות שכר (צ'רטר). רוב שדות התעופה הגדולים באירופה מחוברים לבילונד באמצעות טיסות סדירות יומיות. פארק לגולנד הסמוך הוא האטרקציה הגדולה ביותר בדנמרק מחוץ לקופנהגן.
היסטוריה

בשנת 1961 בנו של מייסד קבוצת לגו, גודטפרד קירק כריסטיאנסן, הקים מסלול טיסה פרטי באורך 800 מטר והאנגר מצפון למפעל הלגו בבילונד. עם כריסטיאנסן כמנהל מרכזי, יותר מהעיריות השכנות נכללו בקבוצת הבעלים, ותוכנן היה להרחיב את נמל התעופה לנמל תעופה ציבורי רגיל. בניית נמל התעופה החדש בוצעה במהלך שנת 1964 ונמל התעופה נפתח ב-1 בנובמבר, עם מסלול אחד באורך 1660 מטרים וברוחב 45 מטר, פלטפורמה קטנה בה ניתן להחנות מטוסים ומגדל פיקוח. הנס אריק כריסטנסן, המנכ"ל לשעבר בלגו, הפך למנהל, והנוסעים השתמשו בהאנגר עד שנפתח הטרמינל הראשון באביב 1966. נמל התעופה הורחב בשנים הבאות, עם מתקנים חדשים, בנייני טרמינל, טרקלין, דיוטי פרי והאנגרים.
בשנת 1976 התקיימו מספר טיסות שכר ישירות מבילונד לאילת. אולם בגלל העדר סידורי אבטחה מספקים, נדרשו הטיסות מבילונד לנחות בקופנהגן לצורך בדיקה ביטחונית, ובגלל דרישות הדדיות נדרשו הטיסות מאילת לנחות גם הן בקופנהגן, ועל כן הוחלט לבטל את הטיסות הישירות.
יכולות

נמל התעופה מטפל בממוצע ביותר משלושה מיליון נוסעים בשנה, ובמיליוני קילוגרמים של מטען. מסלול הטיסה המרכזי יכול להתמודד עם מטוסי נוסעים גדולים כמו בואינג 747, אם כי רוב הנוסעים מגיעים במטוסים קטנים יותר, כגון בואינג 737, ATR-72 ואיירבוס A320. פעילות בואינג 747 בנמל מוגבלת כמעט אך ורק לטיסות מטען.
חברות תעופה ויעדים

| חברת תעופה | יעדים |
| --- | --- |
אייר פראנס הופ: פריז - שארל דה גול
אייר בלטיק: נמל התעופה הבינלאומי של ריגה
Animawings: עונתי: בוקרשט
אטלנטיק איירווייז: ואוגר צ'ארטר עונתי: פוארטוונטורה, אינסברוק
Sun-Air: בריסל, דיסלדורף, לונדון - סיטי, לונדון - הית'רו, מנצ'סטר, אוסלו
בולגריה אייר: צ'ארטר עונתי: בורגס
קורנדון איירליינס: צ'ארטר עונתי: חאניה, רודוס
DAT: עונתי: בורנהולם
Great Dane Airlines: צ'ארטר עונתי: יואנינה, פרבזה/לפקאדה
אייסלנדאייר: רייקיאוויק - קפלאוויק
KLM: אמסטרדם
לוט פוליש איירליינס: ורשה - שופן
לופטהנזה: פרנקפורט
נורוויג'ן אייר שאטל: אוסלו עונתי: ברגן, סטוונגר
נובאייר: צ'ארטר עונתי: חאניה, גראן קנריה, הורגאדה, רודוס
פגאסוס איירליינס: עונתי: אנטליה
ריינאייר: אליקנטה, ברצלונה, ברגמו, בולוניה, בודפשט, שרלרואה (מתחיל ב-1 בנובמבר 2021), דבלין, אדינבורו, גדנסק, גטבורג (מתחיל ב-1 בנובמבר 2021), קרקוב, ליסבון (מתחיל ב-1 בנובמבר 2021), לונדון - סטנסטד, נמל התעופה מאלגה, מנצ'סטר, ממינגן (מתחיל ב-1 בנובמבר 2021), פוזנן, פראג, רומא - צ'אמפינו, סביליה (מתחיל ב-2 בנובמבר 2021), סיביו (מתחיל בנובמבר 2021), טאלין (מתחיל ב-31 באוקטובר 2021), טרוויזו, וינה, וילנה, ורוצלב (מתחיל ב-31 באוקטובר 2021) עונתי: חאניה, פלמה דה מיורקה, פיזה
סקנדינביאן איירליינס: קופנהגן, אוסלו, סטוקהולם - ארלנדה צ'ארטר עונתי: גראן קנריה, טנריף, פוארטוונטורה,
סאנקלאס איירליינס: צ'ארטר עונתי: אנטליה, חאניה, גראן קנריה, הרקליון, לרנקה, פלמה דה מיורקה, רודוס, טנריף
סאן אקספרס: עונתי: אנטליה
סוויס אינטרנשיונל אייר ליינס: עונתי: ציריך
טורקיש איירליינס: איסטנבול עונתי: נמל התעופה גאזיפסה
וולינג איירליינס: עונתי: ברצלונה, מאלגה, פלמה דה מיורקה
Widerøe: ברגן
ויז אייר: בלגרד (מתחיל ב-17 בדצמבר 2021), בוקרשט, קלוז נאפוקה (מתחיל ב-31 באוקטובר 2021), גדנסק, יאשי, קייב - ז'וליאני, קרקוב, לרנקה, לבוב, סרייבו (מתחיל ב-17 בדצמבר 2021), סקופיה (מתחיל ב-19 בדצמבר 2021), סופיה, טירנה (מתחיל ב-9 בדצמבר 2021), טוזלה, וינה, וילנה
הערות שוליים

↑  בוטלה טיסת שכר שבועית מדנמרק לאילת מטעמי בטחון, מעריב, 29 בנובמבר 1976
בענה

בֶּ֫עְנֶה (בערבית: البعنة) היא מועצה מקומית ערבית במחוז הצפון בישראל. בענה יושבת בבקעת בית כרם (בקעת שגור), שהוא מבחינה טופוגרפית הגבול בין הגליל העליון לתחתון. שטח השיפוט שלה הוא 6,000 דונם. כ-92.4% מהתושבים בבענה הם ערבים-מוסלמים – לצד כ-7.4% ערבים-נוצרים. הכפר הוכרז כמועצה מקומית בשנת 1976.
היסטוריה

הכפר ביענה נוסד בזמן משטר האימפריה העות'מאנית בארץ ישראל על-ידי בנים של תושבים ערבים נוצרים שישבו בדיר אל-אסד שנקרא בעבר ביענה ושגורשו על-ידי הסולטאן העות'מאני, סולימאן הראשון.
הכפר מופיע כבר ברישומי המס העותמ'אניים מ-1596, אז היו בכפר 61 בתי-אב, כש-46 מביניהם - מוסלמים.
בשנת 1838 תועד הכפר כבעל אוכלוסייה ערבית נוצרית-יוונית-אורתודוקסית בעיקרה, אם כי החוקר הצרפתי ויקטור גרן ציין ב-1875 שתושבי הכפר נחלקים גם לדרוזים כשבנוסף גילה על מציאת מסגד וכנסייה בכפר.
לורד הוריישו קיצ'נר ביקר בכפר במסגרת "סקר ארץ-ישראל המערבית" בשנות ה-70 של המאה ה-19, ותיעד שמצא בו באר ובריכת מים.
במפקד האוכלוסין המנדטורי של 1922 מנתה האוכלוסייה 518 תושבים ערביים: 311 נוצרים ו-207 מוסלמים. במפקד האוכלוסין מ-1931 נספרו 651 תושבים, מתוכם 441 ערבים מוסלמים.
בתוכנית החלוקה נועד הכפר להיות חלק מן המדינה הערבית, אולם ב-29 באוקטובר 1948, במהלך מבצע חירם, הוא ננטש על-ידי כוחותיו של פאוזי אל-קאוקג'י, ב-30 באוקטובר משלחת מאנשי הכפר מסרה את כניעתו לצה"ל, וב-31 באוקטובר נכנסה אליו יחידה של צה"ל. חיילי צה"ל ביצעו הפרדה בין התושבים המקומיים לבין הפליטים שמצאו בו מקלט, וציוו על הפליטים לצעוד לכיוון לבנון. רבים מן הכפריים נמלטו צפונה, אולם הנותרים הורשו להישאר.
על הכפר הוטל ממשל צבאי עד שנת 1966.
הערבים הנוצריים בכפר מתחלקים לשני זרמים: נוצרים-מלכיתים ולנוצרים-יוונים-אורתודוקסים.
בשנת 1961 הופקעו חלק מאדמות הכפר לצורך הקמת העיר כרמיאל.
ב-1981 הוקמה על אדמות הכפר שכונה לבדואים מהכפר ראמה.
ב-2003 אוחדה המועצה המקומית הזו עם המועצה המקומית דיר אל-אסד הסמוכה לה מצפון ועם המועצה המקומית מג'ד אל-כרום הסמוכה להן ממערב. כך הוקמה המועצה המקומית שגור, שמאוחר יותר הפכה לעירייה. בנובמבר 2008 אישרה הכנסת חוק המבטל את האיחוד, החל מ-1 בדצמבר 2008, ומשיב את המצב לקדמותו.
אוכלוסייה

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף דצמבר 2024 (אומדן), מתגוררים בבענה 8,719 תושבים, מתוכם 8,689 תושבי ישראל (מקום 192 בדירוג רשויות מקומיות בישראל).  שינוי בגודל האוכלוסייה ‎+0.2% בשנה‏.  אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 73.3%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 6,812 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח).
בבענה מתגוררים הקולנוען והשחקן מוחמד בכרי ובנו השחקן סאלח בכרי, וכמו-כן בני משפחותיהם.
תצורת בענה

היישוב בענה נתן את שמו לתצורה  גאולוגית. תצורת בענה היא תצורה בחבורת יהודה שנחשפת ביישוב בענה בפרט ובצפון ומרכז ישראל. התצורה מורכבת מארבעה פרטים:
1. מיזי אחמר:  גיר, דולומיט וחוואר. 

2. מֶלֶכֶה: גיר דטריטי. 

3. גיר עם צור וחלזונות מאובנים. 

4. מיזי חילו: גיר.
סלעים מתצורה זו פופולריים לחציבה, וחלק נרחב מהבנייה באבן בירושלים נעשה באמצעותה.
הגאולוג אשר שדמון נתן לתצורה את שמה, והיא מתוארכת לתקופת הטורון הנכלל בתור הקרטיקון העליון. גילה המשוער הוא 88–95 מיליון שנה.
ראו גם

אשכול יישובי בית הכרם
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
1 2 3 4 5  הנתונים לפי טבלת רשויות מקומיות של למ"ס עבור 
סוף 2022
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  בני מוריס, לידתה של בעיית הפליטים הפלסטינים 1947–1949, עמ' 303.
↑  דן הורביץ, ועדת הכספים אישרה הפקעות, דבר, 30 באוקטובר 1962
שמואל שגב, נוטרי האיבה בכרמיאל, מעריב, 8 בפברואר 1963
↑  חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות מג'ד אל כרום, דיר אל אסד ובענה), התשס"ט-2008, ס"ח 2193 מיום 19.11.2008
↑  פרופיל בענה באתר הלמ"ס
| דגל ישראל מחוז הצפון |
| --- | --- | --- |
| נפות | נפת רמת הגולן • נפת צפת • נפת עכו • נפת כנרת • נפת יזרעאל | מפת מחוז הצפון |
| ערים | בית שאן • טבריה • טמרה • יקנעם עילית • כרמיאל • מגדל העמק • מעלות-תרשיחא • נהריה • נוף הגליל • נצרת • סח'נין • עכו • עפולה • עראבה • צפת • קריית שמונה • שפרעם • מע'אר | מפת מחוז הצפון |
| מועצות מקומיות | אבו סנאן • אכסאל • אעבלין • בועיינה-נוג'ידאת • בוקעאתא • ביר אל-מכסור • בית ג'ן • בסמת טבעון • בענה • ג'דיידה-מכר • ג'וליס • ג'ש (גוש חלב) • דבורייה • דיר חנא • דיר אל-אסד • זרזיר • חורפיש • חצור הגלילית • טובא-זנגרייה • טורעאן • יאנוח-ג'ת • יבנאל • יסוד המעלה • יפיע • ירכא • כאבול • כאוכב אבו אל-היג'א • כסרא-סמיע • כעביה-טבאש-חג'אג'רה • כפר ורדים • כפר יאסיף • כפר כמא • כפר כנא • כפר מנדא • כפר תבור • מג'ד אל-כרום • מג'דל שמס • מגדל • מזרעה • מטולה • מסעדה • מעיליא • משהד • נחף • סאג'ור • ע'ג'ר • עיילבון • עילוט • עין מאהל • עין קנייא • פסוטה • פקיעין • קצרין • ראמה • ראש פינה • ריינה • רמת ישי • שבלי - אום אל-גנם • שלומי • שעב | מפת מחוז הצפון |
| מועצות אזוריות | אל-בטוף • בוסתאן אל-מרג' • גולן • הגלבוע • הגליל העליון • הגליל התחתון • מבואות החרמון • מגידו • מטה אשר • מעלה יוסף • מרום הגליל • משגב • עמק הירדן • עמק המעיינות • עמק יזרעאל | מפת מחוז הצפון |
| מועצה מקומית תעשייתית | מגדל תפן | מפת מחוז הצפון |
| יישובים לשעבר | אבוקה • אחוזת נפתלי • אתגר • גבעות זייד • מחנה ישראל • שייח' בראק | מפת מחוז הצפון |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007475488305171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ברוך ויסבקר

| --- | --- |

הרב ברוך ויסבקר (ינואר 2014)
 לידה:  21 בנובמבר 1940 כ' בחשוון ה'תש"א תל אביב, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  2 בפברואר 2024 (בגיל 83) כ"ג בשבט ה'תשפ"ד מרכז רפואי מעיני הישועה, ישראל 
 מקום קבורה:  בית החיים פונוביז בבני ברק
 השכלה:  ישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה  ישיבת פוניבז' 
 מקום מגורים:  בני ברק
 מקום פעילות:  ראש ישיבת בית מתתיהו, בני ברק
 תקופת הפעילות:  ? – 2 בפברואר 2024 
 השתייכות:  חרדים ליטאים 
 רבותיו:  הרב שמואל רוזובסקי, הרב אלעזר מנחם מן שך, הרב משה צבי נריה
 חיבוריו:  קונטרס 'כפרת החטא והחוטא'- עוסק בעניין גדרי ומהות מצות התשובה חוברות שיעורים כלליים- סיכומים של השיעורים שנמסרו לבני הישיבה, בדרך כלל ביסודות ובבסיס הסוגיא.
 צאצאים:  צבי ויסבקר 
 
הרב ברוך ויסבקר בשיעור כללי בהיכל ישיבת בית מתתיהו
הרב ברוך ויסבקר (כ' בחשוון ה'תש"א, 21 בנובמבר 1940 – כ"ג בשבט ה'תשפ"ד, 2 בפברואר 2024) היה ראש ישיבת בית מתתיהו בבני ברק וראש ישיבת מאור יצחק שבמושב חמ"ד וחבר מועצת גדולי התורה.
ביוגרפיה

נולד בשכונת נחלת יצחק בתל אביב למשה וצביה ויסבקר. למד בישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה, ולאחר מכן בעידודו של הרב משה צבי נריה המשיך את לימודיו בישיבת פוניבז' בבני ברק והיה תלמידם של ראשי הישיבה הרב שך והרב שמואל רוזובסקי. בהיותו בחור מבוגר שימש גם ה"אילן" (חברותא בוגר של תלמיד צעיר) של הרב שמואל מרקוביץ', מראשי ישיבת פוניבז'. כאברך למד בחברותא עם הרב אליהו ברוך פינקל, מראשי ישיבת מיר.
בתחילת שנות השישים נישא לשרה לאה דרבקין, בתו של הרב אליהו ירוחם דרבקין, שכיהן כרבה של הוד השרון ואחותו של הרב צבי דרבקין ראש ישיבת גרודנא באר יעקב.
בתחילת דרכו שימש הרב ויסבקר 12 שנה כר"מ בישיבת קול תורה שבשכונת בית וגן בירושלים. בשנת ה'תשמ"ב הקים את ישיבת בית מתתיהו.
הרב ויסבקר הקים שתי ישיבות נוספות, האחת היא מאור יצחק שבמושב חמ"ד, בראשה עומד חתנו הרב מנחם יעקובזון, והשנייה היא ישיבת תפארת חיים המיועדת לבני עדות המזרח, אשר שכנה במוסדות ישיבת הרמב"ם בתל אביב ונסגרה בתשע"ד.
בחודש תמוז תשע"ט נעדר מהישיבה בעקבות כאבים עזים בגבו. בהמשך אושפז לבדיקות בבית החולים מעיני הישועה בבני ברק, לצורך קביעת דרך הטיפול במחלתו, ולאחר מכן חשף במכתב לבני הישיבה כי הוא חולה בסרטן וביקש מהבחורים לא לעשן, לאחר שטיפול שהוצע לו התברר כלא רלוונטי עבורו משום שבעברו נחשף למעשנים. בחודש תשרי תש"פ אושפז שוב בשל חשש לאירוע מוחי קל ובחודש חשוון נותח בגבו לצורך הסרת הגידול בבית החולים אסותא.
בכסלו תשפ"א מונה לחבר במועצת גדולי התורה.
נפטר בליל כ"ג בשבט ה'תשפ"ד, 1 בפברואר 2024, בבית החולים מעייני הישועה, לאחר מחלה ממושכת. את דרכו בהנהגת הישיבה ממשיכים שני בניו הגדולים כשהבכור מהשניים, הרב צבי ויסבקר, עומד בראשות הישיבה.
דרכו החינוכית והלימודית

שיטת הלימוד של הרב ויסבקר אותה ביקש להנחיל לתלמידיו התאפיינה בחתירה להבנה אישית הגיונית וכנה של היסודות והחידושים שנלמדים 'בסוגיות ההלכה, וכן ביכולת לבקר אותם, זאת לעומת דרך הלימוד בישיבות רבות אחרות בהן מיוחסת חשיבות רבה לעצם ההכרה והידע של היסודות והחידושים שנכתבו במרחבי הספרות התלמודית - לא בהכרח תוך ביקורת לגביהם או תוך הסכמה אישית אותנטית של הלומד עם רעיונותיהם.
כפועל יוצא, ניתן בישיבה דגש רב על לימוד עיון שמאופיין בחשיבה ביקורתית יותר, על פני לימוד בקיאות המאופיין בצבירת ידע כללי ללא הקדשת זמן רב להבנה עמוקה שלו.
הרב ויסבקר פיקח אישית על תלמידיו[דרוש מקור], ומילא במידה מסוימת גם תפקידים שבישיבות אחרות מוטלים על המשגיח[דרוש מקור]. בישיבתו קיימת מדיניות פיקוח מחמירה (באופן יחסי) הכוללת איסור גורף על שימוש במכשירי טלפון סלולרי (כולל כאלו המאושרים על ידי ועדת הרבנים לענייני תקשורת), איסור הוצאת רישיון נהיגה, הקפדה על תפילה בישיבה, איסור על נסיעה מחוץ לישראל ואיסור על עישון סיגריות לבני השיעורים הנמוכים. לדעתו, הקפדות אלה תורמות להתעלותם הרוחנית ולהתמדתם של התלמידים.
תלמידיו הדפיסו קונטרסים שונים של שיעורים ושיחות שלו.
הערות שוליים

↑  שאול כהנא, דאגה: הגר"ב ויסבקר נעדר כשבוע מישיבתו, באתר כיכר השבת, ‏11 ביולי 2019
↑  יענקי כץ, המשגיח התחנן לתלמידיו: "ראש הישיבה במצב של פיקוח נפש", באתר כיכר השבת, ‏3 בספטמבר 2019
↑  אבי רבינא, ראש הישיבה שחלה במכתב חריג לתלמידיו: הפסיקו לעשן, באתר כיכר השבת, ‏13 בספטמר 2019
↑  ,יענקי כץ, הגאון רבי ברוך ויסבקר אושפז בבית החולים, באתר כיכר השבת, ‏11 באוקטובר 2019
↑  יענקי כץ, הסתיים בהצלחה הניתוח של הגר"ב ויסבקר, באתר כיכר השבת, ‏27 בנובמבר 2019
↑  משה ויסברג, אחרי עשור: אלו תשעת חברי ה'מועצת' החדשים של 'דגל התורה', 4 בדצמבר 2020, באתר בחדרי חרדים
↑  איצלה כץ ויהודה גל, ‏ברוך דיין האמת: ראש הישיבה וחבר מועצת גדולי התורה הגאון רבי ברוך ויסבקר זצ"ל, באתר כיכר השבת, 1 בפברואר 2024
| מועצת גדולי התורה של דגל התורה |
| --- | --- | --- |
מנהיג: 
| מנהיגים בעבר | הרב אלעזר מנחם מן שך • הרב יוסף שלום אלישיב (דה פקטו) • הרב אהרן יהודה ליב שטינמן • הרב חיים קניבסקי (דה פקטו) • הרב גרשון אדלשטיין |  |
| חברים בעבר | הרב ישכר דב רוקח • הרב נסים קרליץ • הרב אברהם יעקב זלזניק • הרב מיכל יהודה ליפקוביץ • הרב מרדכי מן • הרב צבי מרקוביץ • הרב חיים פינחס שיינברג • הרב זלמן רוטברג • הרב בנימין ביינוש פינקל • הרב אברהם פרבשטין • הרב נתן צבי פינקל • הרב נסים טולדנו • הרב ברוך רוזנברג • הרב יצחק שיינר • הרב דב יפה • הרב אריה פינקל • הרב ברוך מרדכי אזרחי • הרב ברוך ויסבקר |  |
| חברים בהווה | הרב מאיר צבי ברגמן • הרב ברוך דב פוברסקי • הרב יצחק זילברשטיין • הרב משה יהודה שלזינגר •  הרב משה הלל הירש • הרב דוד כהן • הרב אברהם יצחק קוק • הרב אביעזר פילץ • הרב צבי דרבקין • הרב יצחק הקר • הרב אריה לוי • הרב שרגא שטינמן • הרב אליעזר יהודה פינקל |  |
| חברים שפרשו מהמועצה | הרב שמואל אוירבך • הרב יהודה עדס • הרב משה שמואל שפירא |  |
| מזכירים | אפרים צמל • אברהם רובינשטיין |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304417005171  VIAF: 97216825   WorldCat (עם VIAF): 97216825
יער גשם טרופי

.
יער גשם טרופי בסבה
יער האמזונאס בברזיל
תפוצת יערות הגשם הטרופיים
יער גשם טרופי, הידוע גם כיער משווני לח או ג'ונגל, הוא מערכת אקולוגית הנפוצה באזור קו המשווה. יערות הגשם הטרופיים הם ירוקי עד, וגדלים בהם בעיקר עצים רחבי-עלים ובגובה שונה שצמרותיהם יוצרות כמה רבדים אופקיים. יערות גשם טרופיים, המשתרעים על שטחים נרחבים סביב קו המשווה, יוצרים את אחת המערכות האקולוגיות המורכבות ביותר על פני כדור הארץ.
תפוצה

יערות גשם טרופיים מהווים רצועה רחבה משני צידי קו המשווה, באזורים החמים והלחים של כדור הארץ. הם משתרעים על פני שלושה גושים עיקריים. הגוש הגדול מכולם נמצא באגני האמזונאס, הגוש השני שוכן במערב אפריקה והגוש השלישי נמצא בדרום-מזרח אסיה. שטחם הכולל של כל יערות הגשם הטרופיים הוא כעשרים מיליון קמ"ר (יותר משמינית מהשטח היבשתי של כדור הארץ). בנוסף ישנם יערות גשם גם בצפון אוסטרליה ובניו זילנד.
האקלים

חגורת הצומח שמשני צידי קו המשווה לא עברה תקופת קרח, כמו אלו שהשמידו חבלי יער רבים בצפון כדור הארץ, וזאת אחת הסיבות שהרכב יער הגשם הטרופי מגוון מאוד מבחינת ריבוי המינים ליחידת שטח. סיבה נוספת היא התנאים האופטימליים של שפע גשמים וטמפרטורות גבוהות, שהביאו להתפתחות הצמחייה העשירה ביותר בעולם. כמות המשקעים השנתית באזורים אלו היא למעלה מ-3,000 מ"מ, וזו מתפזרת על פני כל השנה. גשם יורד כל יום בשעות הצהריים, והפוגות בגשמים שאורכן ימים אחדים מתרחשות לעיתים רחוקות בלבד. הטמפרטורה יציבה מאוד ונעה בין 20 ל-30 מעלות צלזיוס, כמוה גם לחות האוויר הגבוהה, המגיעה ל-90 אחוזים. יערות העד תורמים במידה ניכרת ליצירת האקלים המשווני הלח: המים שמתנדפים מצמחיית היער העצומה, בהשפעת השמש הטרופית, שבים אליה כגשמים והדבר חוזר ונשנה ללא הפסקה.
מבנה יער הגשם

קיים מבנה ברור של מפלסים בגבהים השונים של יער הגשם הטרופי: מפלס-העל ומתחתיו שני מפלסים עליונים של עצים ושני מפלסים נוספים הקרובים לפני הקרקע. מפלסים אלה הן גומחות אקולוגיות שונות זו מזו, המשתלבות בסביבתן ומהוות מקום חיות למגוון עשיר של בעלי חיים. בשל התופעה המעניינת שבגבהים שונים של אותו עץ מתקיימים תנאי טמפרטורה, אור ולחות השונים זה מזה, ניתן למצוא עצים מאותו מין שהם בעלי מקצב פעילות שונה ותכונות מורפולוגיות שונות.
מפלס העל, הקרוי מפלס א', הוא קבוצה של עצים ענקיים, שמיתמרים עד לגובה של 40–50 מטר ויש שיגיעו אף לגובה של 60 מטר ויותר. עצים אלה, שיוצרים חופה בלתי רציפה המתנשאת מעל היער, הם היחידים שיכולים לצמוח גם לרוחב. צמיחת הענפים הצדדיים מתחילה אצלם בגובה רב, סמוך לראש הגזע ולצמרת העץ. זוהי אחת התוצאות של התחרות הקשה על האור, המתקיימת בין מיני העצים המרובים. מפלס-העל מורכב ממינים רבים. הוא גם זה החשוף למרבית קרינת השמש. אולם מאחר שנוף העצים אינו רציף, הוא מאפשר לרבע מכמות קרני השמש לחדור למפלס הנוף שמתחתיו, זה קרוי מפלס ב'.
מפלס ב', שגובהו הממוצע כ-25 מטר, הוא קבוצה של עצים מוארכים שעלוותם מרוכזת בקודקודם, כיוון שהם גדלים בצפיפות רבה ועליהם להיאבק על כל פיסת מקום וקרן אור. עם המינים המופיעים במפלס זה נמנים גם מיני עצים המשתייכים למפלס א' ונאלצים להמתין לעיתים עשרות שנים עד שעצים אחרים מהמפלס שמעליהם ימותו ואז יוכלו הם לפרוץ אל על ולתפוס את מקומם.
מפלס ג' הוא מפלס צפוף מאוד של עצים שגובהם הממוצע כ-12 מטר. זהו מפלס רצוף ואטום במיוחד. המפלס הזה מקבל פחות מעשירית מקרינת השמש. בשני המפלסים הנמוכים ממנו גדלים עצים צעירים, עצים נמוכים, שיחים מטפסים וצמחים עשבוניים, שביכולתם לנבוט ולהתקיים בעוצמת הארה נמוכה ביותר.
מפלס ד' הוא מפלס של עצים נמוכים ושיחים שגובהם הממוצע כחמישה מטרים ובכללם גם עצי שרך, דקלים ועצים צעירים אחרים. עוצמת הקרינה המגיעה אליהם היא כחמישה אחוזים מסך קרינת האור הכללית.
מפלס ה' הוא המפלס הנמוך ביותר. זהו מפלס פני הקרקע המכוסה בצורה בלתי רציפה בצמחים עשבוניים, בשרכים ובנבטי עצים. כל אלה יכולים לעיתים לתפוס את מקומו של צמח שמת ולעלות מעט מעלה. המפלס התחתון מקבל כאחוז בלבד מסך קרני האור ובדרך כלל הוא עני בכסות צמחית משום שמעט צמחים מסוגלים לגדול ולהתקיים בתנאים שכאלה.
שכבת הקרקע ביער הגשם הטרופי נקראת לטוסול, והיא רדודה יחסית ליערות מחטניים וליערות נשירים. עקב הלחות והחום השוררים באזור המשווני, יונקים העצים את המים ואת חומרי המזון המומסים בהם במהירות רבה. בתהליך פירוק כה מהיר אין סיכוי להצטברות כה רבה של רקבובית, וכמות הגשם הגדולה, השוטפת את הקרקע הרדודה והדלה, מותירה מצע דל שעליו צריך העץ להתקיים. שכבת הקרקע הרדודה היא האחראית לכך שהבליה ביערות הגשם הטרופיים שנכרתים היא כה מהירה והרסנית, מכיוון שלאחר שהעצים נכרתים, נשטפת האדמה הדקה ומותירה רק מצע סלע שומם. שורשי העצים ביער הגשם הטרופי הם השומרים למעשה על שכבת הקרקע שעליו הוא מתקיים. חרף דקותן של האדמה ופסולת העלים, הן שוקקות חיים והרבה מצורות החיים שניתן למצוא שם, אינן מצויות בשום מקום אחר, וחלקן ייחודיות ומותאמות לחיים בחוסר אור. ניתן למצוא שם תולעים ונחשים המתחפרים בקרקע, דו-חיים במחילותיהם, עכבישים, המשחרים לטרפם בין העלים, וגם חלזונות, אקריות, ציקדות ושאר מיני חיפושיות.
בעיות הקרקע

בשל דקות הקרקע, מתגלה בעיה טיפוסית לכל עץ ועץ, שנאלצים להצמיח גזעים לגובה של עשרות מטרים. עצים שכאלה זקוקים לבסיס איתן שהקרקע הרדודה אינה מסוגלת לעגן. בשכבת קרקע שכזו מערכת השורשים אינה עמוקה והעץ נאלץ לעבות את בסיס הגזע - הדק יחסית לגובהו - ולתמוך בו. על כן עצים רבים מצמיחים חוטרים המתפצלים בבסיס הגזע, בגובה של מטר או שניים מן הקרקע, לשורשי-קביים שננעצים באדמה וחודרים לתוכה על מנת לתמוך בגזע המרכזי. כך נוצר לגזע בסיס משולש של קביים תומכים.
התופעה הזו רווחת בין מינים שונים של דקלים ממפלסים ג' ו-ד'. תופעה אחרת של תמיכות נוצרת בעזרת שורשי לוחות, שהם צימוח עילי של חלקי השורש האופקי העליון, הממלאים את הנפח המשולש שבין הגזע לשורשים ויוצרים עוגני גזע גדולים. שורשי הלוחות אופייניים לעצים הגבוהים ביער כמו אלה הצומחים במפלסים א' ו-ב'. סמוך לגזעים בעלי שורשי לוחות כמעט שלא מתבססים צמחים אחרים. יש ובבסיסי העצים נותרים פתחים קטנים המשמשים משכן לציפורים, זוחלים, פרוקי-רגליים ויונקים כגון עטלפים ומכרסמים.