stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דני אולמו
קריירת מועדונים > ברצלונה

ב-9 באוגוסט 2024 חתם לשש שנים במועדון ברצלונה מליגת הל הספרדית, בעסקה המוערכת בכ-60 מיליון אירו. ב-28 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו כמחליף ב-1–2 על ראיו ואיקאנו וכבש את שערו הראשון בקבוצה, שהיה גם שער הניצחון במשחק.
ב-1 בינואר 2025 עקב בעיות כלכליות, הוסר דני אולמו מסגל הקבוצה על ידי הליגה הספרדית והוא הפך לשחקן חופשי, אך העניין סודר ובמהלך העונה המשיך לשחק בשורות ברצלונה.
קריירה בינלאומית

לאחר שייצג את הנבחרת הספרדית במגוון גילאים של נבחרות הנערים, הנוער, הצעירה והאולימפית שלה, אולמו זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת של ספרד בנובמבר 2019, לצמד משחקיה נגד מלטה ורומניה במסגרת מוקדמות יורו 2020; טורניר שאליו ספרד כבר העפילה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ב-15 בנובמבר כשנכנס כמחליף של אלברו מוראטה בדקה ה-66 ואף הבקיע כשלוש דקות לאחר כניסתו, בניצחון הבית 0–7 על מלטה
נכלל בסגל נבחרת ספרד לטורניר מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת ספרד בטורניר יורו 2024.
חיים אישיים

אביו של דני, מיקל, הוא גם כדורגלן עבר ששיחק בעמדת החלוץ. אם כי אחיו הגדול של דני, קרלוס, הוא כדורגלן ששיחק בעמדת הבלם עבור דינמו זאגרב II (אנ') (קבוצת המילואים של דינמו זאגרב הקרואטית בהן שיחק גם דני בתחילת דרכו).
תארים > קבוצתיים

אליפות קרואטיה  (5): 2014/15, 2015/16, 2017/18, 2018/19, 2019/20
הגביע הקרואטי (3): 2014/15, 2015/16, 2017/18
הסופר קאפ הקרואטי (1): 2019
ר.ב. לייפציג
הגביע הגרמני: 2021/2022, 2022/2023
הסופר קאפ הגרמני: 2023
ברצלונה
הסופר הקאפ הספרדי: 2025
תארים > בינלאומיים

אליפות אירופה: 2024
ליגת האומות: 2022/2023
אליפות אירופה עד גיל 21: 2019
תארים > אישיים

אליפות אירופה עד גיל 21 – נבחרת הטורניר: 2019
גמר אליפות אירופה עד גיל 21 – שחקן המשחק: 2019
ליגת האלופות – מחזור 6 – שער השבוע – 2019/20
ליגת האלופות – נבחרת תגליות העונה – 2019/20
יורו 2024 – נעל הזהב
איגוד הכדורגל הכל-רוסי

| --- | --- |
האימפריה הרוסית
 ענפי ספורט:  כדורגל
 תחום השיפוט:  ארצי, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 השתייכות:  פיפ"א
 תאריך ההשתייכות:  1912 (פיפ"א)
 מיקום המטה:  סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית
 יושב ראש:  ראו בגוף הערך
 תאריך ייסוד:  19 בינואר 1912
 תאריך סגירה:  1917 
 
איגוד הכדורגל הכל-רוסי (ברוסית: Всеросси́йский футбо́льный сою́з, בראשי תיבות: ВФС) היה שמו של ארגון הכדורגל הלאומי של האימפריה הרוסית. הארגון הוקם ב-19 בינואר 1912 ביוזמת עסקני הכדורגל ארתור מקפרסון, רוברט פולדה וגאורגי דיופרון שעמדו בהמשך בראשה. היה זה ארגון הכדורגל הלאומי הראשון בתולדות רוסיה, שהוחלפה אחר כך על ידי פדרציית הכדורגל הסובייטית ולאחר מכן איגוד הכדורגל הרוסי.
היסטוריה

החל משנת 1910 הציגה קהילת הכדורגל הרוסית הרעיון להקים ארגון כדורגל לניהול הענף במדינה, בפרט, הייתה הצעה מליגת הכדורגל הפטרבורגית, כלפי נציגי ליגת הכדורגל המוסקבאית, ליצירת איגוד כדורגל לאומי. השתתפות האימפריה הרוסית בתחרויות בינלאומיות רשמיות יכולה הייתה להתבצע רק לאחר הופעת ארגון כדורגל לאומי וכניסתו לפדרציית הכדורגל הבינלאומית. לקראת המשחקים האולימפיים בסטוקהולם, בתחילת 1912, הוקמה ועדה זמנית להקמת האיגוד, שכללה:
ממוסקבה – קארל ברטרם ורוברט פולדה;
מפטרבורג – ארתור מקפרסון, הרולד הארטלי, א. פירסון וגאורגי דיופרון;
מסבסטופול – ס. נסטרוב.
האספה המכוננת של איגוד הכדורגל הכל-רוסי התקיימה ב-19 בינואר 1912 בעיר סנקט פטרבורג במסעדת וינה בפינת הרחובות מלאיה מורסקאיה וגורוחובאיה. לאחר הפגישה, ארתור מקפרסון נבחר ליושב ראש ולצדו רוברט פולדה והרולד הארטלי כסגניו, למזכירים מונו גאורגי דיופרון וקארל ברטרם, לגזבר מונה שינץ (מפטרבורג), לחברי הדירקטוריון מונו יגור ביינס (מוסקבה), א. פירסון ואלכסנדר שולץ, קיריל בוטוסוב (פטרבורג) ופטרון (אודסה).
תקנון האיגוד הוצב ברוח התקנון של חוג חובבי הספורט של פטרובסקי ומועדון הספורט סוקולניקי, כשעל סמך זה, אושרו רשמית כחמישה עשר מועדוני כדורגל רוסים ואומצה ליגת הסטודנטים בכדורגל של סנקט פטרבורג. בנוסף, האיגוד אימץ את חוקי פיפ"א רשמית.
כבר בשנת הקמתו, ב-1912, התקבל איגוד הכדורגל הכל-רוסי לפיפ"א. באותה תקופה היו חברים באיגוד גופי הכדורגל של פטרבורג, מוסקבה, אודסה, ריגה, קייב ולודז' והיו חברים באיגוד 52 ארגוני ספורט.
ההתאחדות פורקה בשנת 1917, על רקע אירועי מהפכת פברואר ומלחמת האזרחים שבעקבותיה והוחלפה בפדרציית הכדורגל הסובייטית.
יושבי ראש

| שם | שנים בתפקיד |
| --- | --- |
ארתור מקפרסון: 1912–1914
רוברט פולדה: 1914–1915
גאורגי דיופרון: 1915–1917
ראו גם

התאחדות הכדורגל הרוסית
נבחרת האימפריה הרוסית בכדורגל
לקריאה נוספת

Коршак Ю.Ф. Старый, старый, футбол. — М.: ФиС, 1975. — 119 с.
Лукосяк Ю. П. Футбол. Первые шаги 1860—1923. — СПб.: Союз художников, 1998. — С. 240. — ISBN 5-8128-0001-4>.
הערות שוליים

↑  
"«Морозовцы» (страницы истории отечественного футбола)" (ברוסית). www.bogorodsk-noginsk.ru - Богородск-Ногинск. Богородское краеведение. 1992. נבדק ב-2008-06-25.
1 2 3  "«Морозовцы» (страницы истории отечественного футбола)" (ברוסית). www.bogorodsk-noginsk.ru - Богородск-Ногинск. Богородское краеведение. 1992. נבדק ב-2008-06-25.
|  כדורגל באימפריה הרוסית רוסיה |
| --- | --- | --- |
| תחרויות ליגה | אליפות האימפריה הרוסית בכדורגל • גביע טוסמן • ליגת הכדורגל המוסקבאית • ליגת הכדורגל הפטרבורגית • ליגת הכדורגל של אודסה |  |
| הנבחרת וקבוצות כדורגל בולטות | אולימפיה • זאמוסקבורצקי • סוקולניקי • OBAK אודסה • ספורט סנקט פטרבורג • קולומיאגי • מרקורי • מורזינקה • OLLS • ויקטוריה • הנבחרת הלאומית |  |
| ראשי איגוד הכדורגל הכל-רוסי | ארתור מקפרסון (1912—1914) • רוברט פולדה (1914—1915) • גאורגי דיופרון (1915—1917) |  |
OBAK אודסה

הקבוצה בשנת 1912.
OBAK הוא שמו של מועדון הספורט הבריטי של אודסה (ברוסית: Одесский британский атлетический клуб, בראשי תיבות ОБАК בקירילית, מילולית: המועדון האתלטי הבריטי של אודסה) הייתה אחת מקבוצות הכדורגל הראשונות שפעלו ברוסיה בתקופת האימפריה הרוסית. היא נחשבה לאחת הקבוצות החזקות בתקופה שקדמה לפרוץ מלחמת האזרחים ושחקניה הרכיבו את נבחרת אודסה שזכתה באליפות האימפריה הרוסית בכדורגל, בתקופה שלא הייתה אליפות ארצית למועדונים אלא אליפות בין נבחרות הערים.
היסטוריה

זה היה מועדון ספורט מהעיר אודסה, שנוסד בשנת 1878 על ידי העובדים הבריטיים של משרד הטלגרף המקומי והוא מהווה למועדון הכדורגל הוותיק ביותר שהוקם באוקראינה. מייסדי המועדון הם האזרחים הבריטיים הנרי ר. רוג'רס ווולטר קרפנטר.
הצו הרשמי לאשרור תקנון מועדון הכדורגל בשמו של ראש עיריית אודסה דאז אפולון גריגורייב, נחתם על ידי צ'ארלס סמית' במרץ 1907.
המועדון היה חלק מאגודת הספורט הבריטית של אודסה (OBAO), שעד 1907 כללה גם מועדוני קריקט וטניס. משחק הקריקט באודסה התקיים לראשונה באוגוסט 1881 בכיכר הסמוכה לגבעת המגפה. משחק שבו השתתפו נציגי המושבות האנגליות באודסה וגאלאץ והסתיים בניצחון אודסה. במשחק נכח גם המושל הכללי של אודסה, הנסיך אלכסנדר מיכאילוביץ' דונדוקוב-קורסקוב וראש העיר של אודסה גריגורי מרזאלי. ב-1884 נבנה באודסה מגרש כדורגל, אשר היה ממוקם בשדרות הצרפתיות שמול המבנה הנוכחי של אולפני הקולנוע של אודסה.
ב-1911 הקבוצה הייתה אחת המייסדות של ליגת הכדורגל של אודסה. המגרש הביתי של המועדון היה ממוקם באזור בכביש המזרקה הקטנה, סמוך לחופי הים השחור. בשנת 1913 מגרש הקבוצה היה היחיד בעיר שיכול היה לקיים משחק בתשלום והוא נבחר כמי שיארח את גמר אליפות האימפריה הרוסית בכדורגל.
נבחרת אודסה שזכתה באליפות 1913 הורכבה משחקני OBAK: גאטון, קאר, בלום, הוברט טאוננד וארנסט ג'ייקובס. בשנת 1917 הקבוצה פורקה, בעקבות פרוץ מלחמת האזרחים ברוסיה שבעקבותיה אזרחים זרים רבים עזבו את המדינה, ביניהם שחקני הקבוצה.
הישגים לפי עונה

| ליגת הכדורגל של אודסה> עונה | ליגת הכדורגל של אודסה> משחקים | ליגת הכדורגל של אודסה> ניצחונות | ליגת הכדורגל של אודסה> שוויונות | ליגת הכדורגל של אודסה> הפסדים | ליגת הכדורגל של אודסה> שערים | ליגת הכדורגל של אודסה> ניקוד | ליגת הכדורגל של אודסה> מיקום | ליגת הכדורגל של אודסה> תארים / הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1911 | 6 | 5 | 0 | 1 | 13-3 | 10 | 1 |  מחזיקת גביע מגזין הספורט |
| 1911/12 | 16 | 11 | 3 | 2 | 41-13 | 25 | 1 |  מחזיקת גביע ג'ייקובס |
| 1912/13 | 14 | 10 | 3 | 1 | 42-8 | 23 | 2 |  סגנית מחזיקת גביע מגן בוחאנוב |
| 1913/14 | 14 | 7 | 1 | 6 | 28-23 | 15 | 4 |  |
| 1914/15 | 16 | 7 | 2 | 7 | 16 | 6 |  |  |
| 1915/16 | 10 | 3 | 1 | 6 | 16-20 | 7 | 4 |  |
| 1916/17 | 10 | 8 | 3 |  |  |  |  | עקב פרוץ מלחמת האזרחים ברוסיה הקבוצה פורקה |
שחקנים ידועים

ארנסט ג'ייקובס
הוברט טאוננד
סרגיי אוטוצ'קין
הקבוצה בשנת 1912
הקבוצה בשנת 1914
תארים

אליפות אודסה: 1911, 1912
ראו גם

ספורט סנקט פטרבורג
לקריאה נוספת

Коршак, Юрий Фёдорович, Старый, старый, футбол, 1975
Галинский, Борис Вениаминович, Черноморцы, 1969
Усатюк, Юрий Иванович. Сто лет в Одессе, 2013
"У истоков украинского футбола в Российской империи". www.kopanyi-myach.info.
הערות שוליים

1 2  תולדות הכדורגל ומקורות הכדורגל האוקראיני תחת האימפריה הרוסית (באוקראינית)
↑  "У истоков украинского футбола в Российской империи". www.kopanyi-myach.info.
זורק אבן למרקוליס

זורק אבן למרקוליס הוא פתגם תלמודי שבא לתאר מי שהתכוון לטוב ונמצא עושה רעה.
מרקוריוס (מרקוליס)
מרקוליס הוא הנוסח התנאי לשמו של האל הרומאי מרקוריוס, שעל-פי המשנה, דרך עבודתו הייתה הוספה לערימת האבנים שליד פסלו. זורק אבן למרקוליס הוא מי שראה את פסלו של האליל, והשליך עליו אבן לאות גנאי, מבלי לדעת שבכך הוא למעשה עובד את האליל.
מקור הביטוי הוא בתלמוד הבבלי, בסיפור על רב מנשה. דוגמה לשימוש בביטוי נמצאת בתלמוד הבבלי, מסכת חולין, בה נאמר: "כל השונה לתלמיד שאינו הגון, כזורק אבן למרקוליס". ועוד על דרך זו נאמר בתוספתא: "כשם שזורק אבן למרקוליס עובד עבודה זרה, כך כל המכבד רשע כאלו עובד עבודה זרה".
שני הביטויים באים לתאר אדם שהתכוון לטוב, ונמצא עושה רע: השונה לתלמיד שאינו הגון התכוון לטוב, שהרי התכוון ללמדו תורה, אך נמצא עושה רע - שכן לימד תורה לאדם שישתמש בה לרעה. וכך גם המכבד רשע התכוון לטוב, שהרי התכוון לכבד אדם, אך נמצא עושה רע - שכן בכך שכיבד רשע הביא להגדלת כוחו בקרב החברה, והגדלת כוחו של רשע בקרב החברה מביאה לרעה.
לתיאור המצב ההפוך, של מי שהתכוון להרע ונמצא עושה טובה, משמש הביטוי "בא לקלל ונמצא מברך", המבוסס על סיפורו של בלעם בן בעור.
הערות שוליים

↑  משנה, מסכת סנהדרין, פרק ז', משנה ו'
↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף ס"ד, עמוד א'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף קל"ג, עמוד א'
↑  תוספתא ע"ז פ"ז סוף
אטלנט מיטישצ'י

מועדון ההוקי אטלנט מחוז מוסקבה (ברוסית: Хоккейный клуб «Атла́нт» Московская область) הייתה קבוצת הוקי קרח מהעיר מיטישצ'י שבמחוז מוסקבה. נוסדה בשנת 2005 כתוצאה מהעברת קבוצת ההוקי חימיק מהעיר ווסקרסנסק לעיר מיטישצ'י.
המועדון שיחק בליגת ההוקי הקונטיננטלית. מגרש הבית היה "ארנה מיטישצ'י". ב-2015, המועדון התפרק ובמקומה מתמודדת בליגת ה-MHL מועדון "בני אטלנט".
היסטוריה

על הקמת הקבוצה בעיר מיטישצ'י הוכרז באופן רשמי ב-15 ביולי 2005 ביוזמת מושל מחוז מוסקבה.
בעונת 2005/2006 הקבוצה התכוונה לארח את משחקיה בארנה מיטישצ'י אך בשל העדר הכנות מתאימות, הקבוצה נאלצה לשחק תחילה בעיר ווסקרסנסק ובספטמבר-אוקטובר 2005 אירחה את משחקיה בהיכל הקרח מחוז מוסקבה בווסקרסנסק. בתחילת נובמבר 2005 הקבוצה עברה סופית לעיר מיטישצ'י.
ב-2 באפריל 2008 שונה שמו של המועדון ל"אטלנט".
בעונת 2010/2011 הקבוצה העפילה לראשונה בתולדותיה לגמר גביע גגארין, לאחר ניצחון על לוקומוטיב ירוסלבל בתוצאה 8:2, אך בגמר הטורניר הקבוצה הפסידה סלבאט יולאייב אופה שניצחה בתוצאה 1–4.
בשנת 2015, בהיעדר ספונסר הקבוצה פורקה.
סטטיסטיקה

| עונה | משחקים | ניצחונות | ניצחונות בהארכה | ניצחונות בפנדל | הפסדים בהארכה | הפסדים בפנדל | הפסדים | ניקוד | שערים | יחס | תוצאות בהעפלה לפלייאוף | תוצאה בפלייאוף |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008/09 | 56 | 35 | 3 | 4 | 2 | 1 | 10 | 88 | 189-111 | 5 | 3-0 על טרקטור, 1-3 על מטאלורג | העפילה לרבע הגמר |
| 2009/10 | 56 | 24 | 4 | 9 | 1 | 2 | 16 | 101 | 173-137 | 6 | 1-3 ללוקומוטיב | הודחה בשמינית הגמר |
| 2010/11 | 54 | 21 | 4 | 7 | 4 | 2 | 16 | 91 | 138-115 | 8 | 4-2 על סברסטאל, 4-2 על סק"א, 4-2 על לוקומוטיב, 1-4 לסלבאט יולאייב | העפילה לגמר גביע גגארין |
| 2011/12 | 54 | 20 | 4 | 7 | 4 | 0 | 19 | 86 | 130-134 | 9 | 4-2 על סברסטאל, 2-4 לסק"א | הודחה ברבע הגמר |
| 2012/13 | 52 | 19 | 1 | 3 | 4 | 4 | 21 | 73 | 137-141 | 16 | 1-4 לסק"א | הודחה בשמינית הגמר |
| 2013/14 | 54 | 19 | 1 | 7 | 3 | 2 | 22 | 78 | 123-120 | 17 | - | לא העפילה לפלייאוף |
| 2014/15 | 60 | 23 | 1 | 3 | 5 | 3 | 25 | 85 | 158-161 | 16 | - | לא העפילה |
| סך הכל | 326 | 138 | 17 | 37 | 18 | 11 | 105 | 551 | 890-758 | - | העפילה לפלייאוף 5 פעמים. יחס ניצחונות/תבוסות: 25-27 | העפילה לפלייאוף 5 פעמים. יחס ניצחונות/תבוסות: 25-27 |
סגל > מאמנים

| שם | לאום | שנות כהונה | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| מילוש רז'יגה | לטביה לטביה | 2005 - 2007 |  |
| פיוטר וורוביוב | רוסיה רוסיה | 2006 - 2007 |  |
| סרגיי בוריסוב | רוסיה רוסיה | 2007 | ממלא מקום |
| יבגני פופיחין | רוסיה רוסיה | 2007 |  |
| פיודור קנארייקין | רוסיה רוסיה | 2008 - 2009 |  |
| ניקולאי בורצ'בסקי | רוסיה רוסיה | 2009 - 2010 |  |
| ויאצ'סלב אובאייב | רוסיה רוסיה | 2010 | ממלא מקום |
| מ.רז'יגה | לטביה לטביה | 2010 - 2011 | קדנציה שנייה |
| בנגט גוסטפסון | שוודיה שוודיה | 2011 |  |
| יאנה קרלסון | שוודיה שוודיה | 2011 - 2012 |  |
| אלכסנדר סמירנוב | רוסיה רוסיה | 2012 | ממלא מקום |
| סרגיי סבטלוב | רוסיה רוסיה | 2012 - 2013 |  |
| אלכסיי קודאשוב | רוסיה רוסיה | 2016 - 2015 |  |
הישגים

ליגת ההוקי הקונטיננטלית
גביע גגארין: גמר 2011
אליפות החטיבה המערבית: 2010/2011
הערות שוליים

↑  עד ה-2 באפריל 2008 נקראה "חימיק"
אורן סתר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת תל אביב 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 ראש ענף במפא"ת  ראש זירה בחטיבת המחקר של אגף המודיעין  ראש החטיבה האסטרטגית
 
אורן סתר הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף. שירת כראש החטיבה האסטרטגית בין השנים 2020–2023.
ביוגרפיה

אורן סתר הוא בוגר תוכנית תלפיות של צה"ל, בעל תואר ראשון בפיזיקה מהאוניברסיטה העברית בירושלים, ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב. ב-2005 סיים דוקטורט בחקר ביצועים באוניברסיטת תל אביב. כותרת עבודת הדוקטורט שלו הייתה "מו"פ ביטחוני בעידן המידע: הקצאת תקציב אופטימלית" והיא נכתבה בהנחיית פרופ' אשר טישלר. בשנים 2013–2014 שימש חוקר במרכז בלפר למדע ויחסים בינלאומיים של אוניברסיטת הרווארד, שם כתב בין השאר מאמר בנושא הסכם הגרעין עם איראן יחד עם פרופ' גרהאם אליסון. סתר הוא חתן פרס ביטחון ישראל לשנת 2012.
סתר החל את שירותו הצבאי בחיל האוויר. בהמשך עמד בראש ענף חקר ביצועים במפא"ת וכן שירת כראש זירה בחטיבת המחקר של אגף המודיעין. במהלך התפרצות נגיף הקורונה בישראל היה חבר בצוות המייעץ לגיבוש אסטרטגיית יציאה ומתווה לחזרה מדורגת לעבודה. בחודש מאי 2020 מונה לראש החטיבה האסטרטגית, שתחת פיקודו עברה מאגף התכנון לאגף אסטרטגיה ומעגל שלישי. במסגרת תפקידו, שימש נציג צה"ל לצוות המשא ומתן על הגבול הימי עם לבנון. במאי 2023 סיים את תפקידו. במהלך מלחמת חרבות ברזל מונה לסגנו של ניצן אלון, מפקד המערך המודיעיני לאיתור החטופים והנעדרים. באוקטובר 2024 פרש מתפקידו זה.
הערות שוליים

↑  נינה פוקס, גלעד מורג, צעקות בדיון על ההסכם עם לבנון: "גורמים באופוזיציה רוצים אירוע ביטחוני בצפון", באתר ynet, 19 באוקטובר 2022
↑  גילי כהן, התפטרות בצמרת צוות המשא ומתן לעסקה לשחרור חטופים, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 28 באוקטובר 2024
ערך זה הוא קצרמרבנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אברהם פינטר

| --- | --- |
הרב אברהם פינטר
הרב אברהם פינטר
 לידה:  1949 ה'תש"ט לונדון, הממלכה המאוחדת
 פטירה:  13 באפריל 2020 (בגיל 71 בערך) י"ט בניסן ה'תש"פ לונדון
 מקום קבורה:  לונדון
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום פעילות:  לונדון
 תקופת הפעילות:  ? – 13 באפריל 2020 
 השתייכות:  חסיד
 תחומי עיסוק:  רב מנהל בית ספר
 בת זוג:  גיטל רחל בק
 
 תפקידים נוספים:  פוליטיקאי
 
אברהם פינטר (באנגלית: Avrohom Pinter) (תש"ט, 1949–י"ט בניסן תש"פ, 13 באפריל 2020) היה רב אנגלי ודמות מובילה בקהילה החרדית בסטמפורד היל, לונדון.
פינטר היה גם פוליטיקאי בממשל המקומי שכיהן כחבר במועצת רובע האקני מטעם הלייבור, נבחר בשנים 1982 (בה ניצח את המועמד טוני בלייר ו-1986). הרב פינטר ייצג את האינטרסים החרדיים בפורום היהודי בלונדון. בשנת 2014 דורג על ידי הג'ואיש כרוניקל במקום ה-32 ברשימת היהודים הבריטים המשפיעים שלהם. הוא ניהל את בית הספר היסודי לבנות "יסודות התורה", תפקיד בו זכה לשבחים רבים.
ילדותו

הוריו של הרב פינטר היו הרב שמואל שמעלקא פינטר, שהגיע ללונדון מווינה בשנת 1938 כנער, ואשתו גיטל מרגוליס, בתו של הרבי מפרמישלאן. הוא נולד בבית הוריו בסטמפורד היל בשנת 1949 והיו לו שלושה אחים ושתי אחיות.
פעילותו הציבורית

הרב פינטר דאג רבות לרווחת הקהילה החרדית בלונדון על כל גווניה, וכן לכל יהודי שביקש את עזרתו, וכן לצרכיה הרוחניים.
ביולי 2018, יחד עם 67 רבנים נוספים, חתם על מכתב פתוח למנהיג מפלגת הלייבור הבריטית דאז, ג'רמי קורבין, ובו ביקש כי ההגדרה המלאה של אנטישמיות שנוסחה על ידי כוח המשימה הבין-לאומי להנצחת זכר השואה (IHRA) תיכלל בקוד ההתנהגות של המפלגה.
חיי משפחה

פינטר נישא לגיטל רחל בק בשנת תשל"א (1971). נולדו להם שני בנים וחמש בנות.
חיי משפחה > בניו

הרב ישראל פינטער, חתן הרב מטעטש בורו פארק, גר בארצות הברית.
הרב חיים פינטער מלונדון, חתן ר' גרשון האגר רב בית המדרש "בית ישכר דוב" בגולדרס גרין, לונדון.
חיי משפחה > חתניו

הרב שלמה קוטיינר, רב בית המדרש יסוד העבודה סלונים בלונדון.
הרב מנחם וינברג, בן הרב משה בצלאל ראש ישיבת סוכטשוב, גר בירושלים.
הרב בנימין הלברשטאם, בן הרבי מגארליץ, גר בלונדון.
הרב אהרן שוחט, בן הרבי מקארלין סטולין, גר בירושלים.
הרב אשר יוסף בורנשטיין, בן הרבי מסוכטשוב, גר בלונדון.
מותו ומורשתו

הרב פינטר נפטר בלונדון מנגיף הקורונה ב-13 באפריל 2020. ב"אינדיפנדנט" נכתב כי פינטר ”הקריב את חייו כדי להציל את שכניו. כשממשלת בריטניה הורתה על סגר כדי להאט את התפשטות נגיף הקורונה, פינטר עבר מדלת לדלת בצפון מזרח לונדון כדי למסור את "אזהרת בריאות הציבור" לחרדים בקהילתו. בתוך ימים ספורים הרב בן ה-71 נדבק בקורונה ונפטר”.
לאחר מותו, תואר על ידי ועד שליחי הקהילות של יהודי בריטניה כ"דמות אהובה מאוד ברחבי הקהילה, בניית גשרים בין קבוצות שונות של יהודים, הממשלה והחברה הבריטית הרחבה". רבים מכל קשתות הציבור האנגלי, היהודי והלא יהודי, ביכו את מותו.
בינואר 2022 הוכרז על הקמת ארגון חדש, פינטר טראסט (באנגלית: "Pinter Trust"), על שמו של הרב המנוח. בראשו עומד הרב אברהם שוגרמן, ומטרתו לשפר את התפיסה הציבורית כלפי יהודים חרדים בבריטניה.
הערות שוליים

1 2 3  הרב הבריטי הנודע אברהם פינטר נפטר מקורונה ynetNews ב-13 באפריל 2020 (באנגלית)
1 2  האדם היחיד שניצח אי פעם את טוני בלייר בבחירות מוריס גלסמן "הרב פינטר: איש נאמן ביותר" בג'ואיש כרוניקל 17 באפריל 2020 (באנגלית)
↑  תוצאות הבחירות 1964–2010 (באנגלית)
↑  JC Power 100: Numbers 50 - 11 (באנגלית)
↑  חגית קלימן, לונדון, המצטינות בבריטניה: תלמידות בית-ספר חרדי, באתר ynet, 6 במרץ 2007
↑  ראו דברים לזכרו ‘God bless the compromisers’ – a personal tribute to Rabbi Pinter שכתב Stephen Oryszczuk (באנגלית)
↑  השופטים דחו את טענת ההטיה נגד התאחדות הדיור היהודית הגארדיאן הבריטי, 6 בפברואר 2019 (באנגלית)
↑  "הקורבנות הופכים לתוקפים": הרב וחבר מועצת הלייבור לשעבר תוקף את האווירה ה"רעילה" במפלגה המקומית Max Eckersley באתר Hackney-citizen, בתאריך 21 באפריל 2021 (באנגלית)
↑  חיים אבודים: הרב בלונדון פעל לסיום הבידוד של הקהילה (באנגלית)
↑  מנהיגים פוליטיים, דתיים וקהילתיים חולקים כבוד לרב, מחנך ופוליטיקאי מקומי בסטמפורד היל Jewish-News מ-13 באפריל 2020 (באנגלית)
↑  זאב בלוי, ‏הגה"צ רבי אברהם פינטר זצ"ל – האבא הרחום של היהדות החרדית בלונדון, באתר JDN‏, 16 באפריל 2020
↑  לראשונה במגזר החרדי: חמש קהילות התאחדו לגוף אחד נגד התקשורת כל רגע, 25 בינואר 2022
↑  הושק מיזם יחסי ציבור חרדי חדש לזכרו של הרב אברהם פינטר בג'ואיש כרוניקל 24 בינואר 2022 (באנגלית)
אוזו מוריירה

אוסמר "אוזו" מוריירה (ביפנית: 茂怜羅 オズ; באנגלית: Osmar "Ozu" Moreira; נולד ב-21 בינואר 1986) הוא כדורגלן חופים ברזילאי-יפני המשחק בעמדת הבלם בנבחרת יפן בכדורגל חופים.
ביוגרפיה > תחילת הקריירה

אוזו נולד בריו דה ז'ניירו, ברזיל והחל לשחק כדורגל חופים בחוף הקופקבנה. כשהיה ילד, הוא זומן לקחת חלק במשחק ראווה לפני משחק של נבחרת ברזיל באזור החוף ובהמשך הצטרף לקבוצת ואסקו דה גאמה. לעומת זאת, הוא החליט לרדוף אחר חלומו להיות כדורגלן חופים מקצועי לאחר שהיה צופה הדוק בענף זה. בשנת 2004, הוא חתם על החוזה הראשון שלו בענף, כשהצטרף לקבוצת סאו פאולו.
ביוגרפיה > הפיכתו ליפני

אוזו הצהיר שאף פעם לא שאף לשחק בנבחרת ברזיל. במקום זאת, החלום שלו היה לחיות מחוץ למדינה, ללמוד תרבות חדשה ולשחק כדורגל חופים שם.
בשנת 2006, הוא עבר לגרמניה. שנה לאחר מכן, הוא הצטרף ללקיוס באוקינאווה, יפן. אף על פי שלא היה לו שום ניסיון או חוויה עם התרבות היפנית, הוא הסתגל לאורח החיים במדינה ואף הרגיש שייך אליה. בשנת 2009, הוא עבר ממחוז זה לטוקיו. לאחר מכן, הוא פגש את חברו הברזילאי, ריי ראמוס, מאמן נבחרת יפן. למרות הצעות לייצג את ברזיל, אוזו הביע בפני ראמוס את רצונו לקבל אזרחות יפנית על מנת שיוכל לייצג את הנבחרת היפנית. ראמוס החליט לסייע לו ולעזור לו במבוקשו. אוזו לבסוף למד את השפה היפנית ולאחר חמש שנות שהייה במדינה, הוא קיבל אזרחות ב-12 בדצמבר 2012 ושינה את שמו מאוסמר לאוזו. כתוצאה מכך, הוא זומן באופן מיידי לנבחרת החופים המקומית.
ביוגרפיה > ייצוג ככדורגלן יפני בינלאומי

בטורניר הבינלאומי הראשון שלו בענף כדורגל החופים, שהיה אליפות אסיה בכדורגל חופים לשנת 2013, הוא הוכתר לשחקן הטוב ביותר, כשנבחרתו סיימה כסגנית האלופה. במסגרת טורניר זה הוא כבש שבעה שערים. אוזו שימש כקפטן הנבחרת בגביע העולם בכדורגל חופים של אותה השנה והצעיד אותה עד לשלב רבע הגמר, שם נעצרה על ידי נבחרת מולדתו, ברזיל. בתום גביע העולם, הוא זכה בכדור הכסף (השחקן השני הטוב ביותר). במסגרת טקס כוכבי כדורגל החופים הראשון אשר התקיים בשנת 2014, הוא נמנה בנבחרת החלומות העולמית לצד השוער הספרדי דונה, איליה לאונוב מרוסיה, ברונו שאבייר מברזיל ולורנס גומז הספרדי. הוא זכה בתואר זה ארבע פעמים נוספות (2015, 2016, 2018, 2019).
בשנת 2015, הוא נבחר פעם נוספת כשחקן הטוב ביותר של אליפות אסיה ואף היה מלך השערים של הטורניר עם שמונה. באותה השנה, הוא הצטרף לברצלונה ושיחק במונדיאלטו דה קלאב (שפירושו: "גביע העולם למועדונים") ואף היה שותף לזכייה במפעל זה. כמו כן, הוא הקים בית ספר כדורגל חופים לילדים באוקינאווה בשם "בית ספר קופקבנה בכדורגל חופים". בשנת 2016, הוא שיחק עבור מספר מועדוני כדורגל חופים אירופים כמו ויארג'יו ואף היה שותף לזכייה בגביע אירופה לאלופות. בנוסף, הוא שיחק ב-FC סיטי ולוקומוטיב מוסקבה הרוסיות, ספורטינג ליסבון מפורטוגל ובני "פלפלה" כפר קאסם מישראל. בשנת 2017, הוא חתם לראשונה בשורות מועדון כדורגל חופים יפני, טוקיו ורדי, עימה זכה במספר אליפויות מקומיות. אוזו נבחר לשחקן הטוב ביותר ולכובש המצטיין גם באליפות אסיה של שנת 2019. אף על פי שהחמיץ פנדל בשלב חצי הגמר של גביע העולם בכדורגל חופים לשנת 2019 מול נבחרת פורטוגל, אוזו הוביל את נבחרתו לסיום במקום הרביעי בטורניר זה. הוא מצא נחמה בזכייה בכדור הזהב (השחקן הטוב ביותר) של אותו גביע עולם.
ביולי 2020, אוזו מונה למאמן הנבחרת היפנית, כאשר הפך לשחקן-מאמן.
תארים > לאומיים

אליפות אסיה בכדורגל חופים (1): 2019
משחקי החוף האסייתים (1): 2016
תארים > קבוצתיים

גביע אירופה לאלופות בכדורגל חופים (1): 2016
מונדיאליטו למועדונים (2): 2015, 2017
תארים > אישיים

גביע העולם בכדורגל חופים (2):
כדור הזהב: 2019
כדור הכסף: 2013
כוכבי כדורגל החופים (5):
נבחרת החלומות העולמית: 2014, 2015, 2016, 2018, 2019
אליפות אסיה בכדורגל חופים (5):
השחקן הטוב ביותר: 2013, 2015, 2019
מלך השערים: 2015, 2019
מונדיאליטו למועדונים (1):
השחקן הטוב ביותר: 2015
סטטיסטיקות

| תחרות | שנה | הופעות | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| גביע העולם בכדורגל חופים | טהיטי 2013 | 4 | 4 |
| גביע העולם בכדורגל חופים | פורטוגל 2015 | 4 | 1 |
| גביע העולם בכדורגל חופים | איי בהאמה 2017 | 3 | 0 |
| גביע העולם בכדורגל חופים | פרגוואי 2019 | 6 | 7 |
| גביע העולם בכדורגל חופים | רוסיה 2021 | 6 | 1 |
| סך הכל | סך הכל | 23 | 13 |
| תחרות | שנה | הופעות | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| אליפות אסיה בכדורגל חופים | קטר (מדינה) 2013 | 5 | 7 |
| אליפות אסיה בכדורגל חופים | קטר (מדינה) 2015 | 6 | 8 |
| אליפות אסיה בכדורגל חופים | מלזיה 2017 | 5 | 7 |
| אליפות אסיה בכדורגל חופים | תאילנד 2019 | 6 | 9 |
| סך הכל | סך הכל | 22 | 31 |
| תחרות | שנה | קבוצה | הופעות | שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
גביע אירופה לאלופות: 
| גביע אירופה לאלופות | איטליה 2016 | איטליה ויארג'יו | 7 | 2 |
| גביע אירופה לאלופות | פורטוגל 2017 | איטליה ויארג'יו | 7 | 8 |
| גביע אירופה לאלופות | פורטוגל 2018 | ישראל בני "פלפלה" כפר קאסם | 6 | 7 |
| גביע אירופה לאלופות | פורטוגל 2019 | רוסיה לוקומוטיב מוסקבה | 7 | 5 |
| גביע אירופה לאלופות | פורטוגל 2022 | ישראל בני "פלפלה" כפר קאסם | 7 | 2 |
| סך הכל | סך הכל | סך הכל | 34 | 24 |
הערות שוליים

↑  מיהו יליד ריו וקפטן נבחרת יפן בכדורגל חופים? (ביפנית)
↑  אוזו: "אני רוצה להצעיד את יפן לזכייה בגביע העולם בכדורגל חופים"
↑  אוזו: "אני דחיתי את ברזיל כדי התאהבתי ביפן"
↑  אוזו, "סמוראי" מהקופקבנה, שחולם להפוך לאלוף עולם (בפורטוגזית)
↑  אוזו מקים מוסד לילדים באוקינאווה
↑  הכדורגלן שהפך לטוב בעולם, אוזו מוריירה (ביפנית)
↑  אוזו היוצא מן הכלל זכה בתואר השחקן הטוב ביותר ובתואר הכובש המצטיין
↑  .html רוסיה משלימה מהפך ומונעת מיפן סיום במקום השלישי, אוזו זוכה בכדור הזהב
↑  אוזו מוצג כמאמן הנבחרת החדש
Bedtime Stories

Bedtime Stories (בעברית: סיפורים לפני השינה) הוא אלבום האולפן השישי של הזמרת האמריקאית מדונה. האלבום יצא ב-25 באוקטובר 1994 על ידי חברת התקליטים מאבריק רקורדס. ב-1995 האלבום היה מועמד לזכייה בפרס גראמי כאלבום הפופ הטוב ביותר באותה שנה. ההתאחדות האמריקאית של יצרני התקליטים העניקה לו את התארים אלבום זהב ואלבום פלטינה ב-5 בינואר 1995, ושלושה אלבומי פלטינה נפרדים ב-21 בנובמבר 2005, לציון מכירת שלושה מיליון עותקים של האלבום בארצות הברית. בסך-הכול, נמכרו ברחבי העולם קרוב לשמונה מיליון עותקים של האלבום.