stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנקורג'

אַנְקוֹרֵגּ' (באנגלית: Anchorage) היא העיר הגדולה ביותר במדינת אלסקה שבארצות הברית. מספר תושביה הוא כ-291,247 (נכון ל-2020), המהווים מעל ל-40 אחוז מתושבי המדינה.
היסטוריה

אנקורג' היא עיר מתוכננת. פירוש שמה הוא מעגן או היאחזות. היא החלה להיבנות בשנת 1914 על מנת לספק מגורים לעובדי מסילת הרכבת של אלסקה (אנ'), ואוכלוסייתה גדלה במהירות. הקמת בסיסים צבאיים בסביבותיה ואזורי תעשייה, החישו את קצב גדילתה.
ב-27 במרץ 1964 התרחשה באנקורג' רעידת אדמה קשה, הקרויה רעידת האדמה של יום שישי הטוב. רעש האדמה הגיע לעוצמה 9.2 בסולם ריכטר, והחריב חלק ניכר מהעיר, על אף מאה ועשרים הקילומטרים שהבדילו בין העיר לבין מוקד הרעש. רבים נפצעו ותשעה בני אדם נהרגו. נזק רב נגרם לרכוש ובתים נחרבו. כבישי הגישה לעיר נותקו ומגדל הפיקוח בנמל התעופה הבינלאומי קרס. צינורות מים נותקו, והתושבים שנאלצו להתקיים במשך מספר ימים ללא מי שתייה, שרדו בזכות שימוש בשלג שהופשר.
כיום העיר נחשבת כעיר הראשית באלסקה וכעוגן כלכלי ותחבורתי. למרות שמדובר בעיר שאינה גדולה בקנה מידה אמריקאי, ריחוקה ממקומות ישוב גדולים אחרים חייב את פיתוחה. בעיר ממוקם נמל התעופה הבינלאומי של אלסקה על שם טד סטיבנס (אנ') והיא מהווה צומת חשוב גם לרכבת אלסקה. באנקורג' נמצאים גם בית החולים הגדול באלסקה, ואוניברסיטת אלסקה.
גאוגרפיה

אנקורג' משתרעת על שטח של כ-5,099 קילומטרים רבועים, מתוכם 4,415 קמ"ר שטחים יבשתיים ו-683 קמ"ר שטחי מים. העיר נמצאת בגובה 31 מטר מעל פני הים.
אנקורג' ממוקמת בדרום-מרכז אלסקה, בקו הרוחב בו נמצאות הערים אוסלו, הלסינקי וסנקט פטרבורג. האקלים באנקורג' הוא סובארקטי, לפי ערכי קפן, עם עונת קיץ קצרה וקרה (13 מעלות צלזיוס בממוצע) ועם חורפים קרים ומושלגים (מינוס 15 צלזיוס בממוצע). בעיר התרחשו מספר סופות שלגים קשות. לדוגמה, בחורף 2002 נמשכה סופת שלגים למעלה מ-24 שעות ברציפות, והשלג נערם לגובה 72 ס"מ, דבר ששיתק את העיר למספר ימים. הטמפרטורה הקרה ביותר שנמדדה בעיר הייתה מינוס 38 מעלות צלזיוס.
בגלל מיקומה של אנקורג', שעות האור בקיץ הן ארוכות מאוד, ובחודשי יוני קיימים "לילות לבנים" בהם נראה לעיתים כאילו השמש אינה שוקעת; בחורף שעות האור מעטות מאוד, ובחודשי דצמבר כאשר השמים מעוננים נדמה לעיתים כאילו אין כלל זריחה.
דמוגרפיה

על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, נכון לשנת 2010 היו בעיר 291,826 תושבים, 107,332 משקי בית ו-70,544 משפחות. 66.0% מהתושבים הם לבנים, 5.6% אפרו-אמריקאים, 7.9% אינדיאנים, 8.1% אסיאתים ו-2.3% מגזע אחר ו-8.1% משני גזעים או יותר.
ההכנסה החציונית למשק בית בעיר הייתה $73,004 וההכנסה החציונית למשפחה הייתה $85,829. ההכנסה לנפש הייתה $34,678. בערך 5.1% מהמשפחות ו-7.9% מהאוכלוסייה היו מתחת לקו העוני.
בשנת 1991 נשלח על ידי הרבי מליובאוויטש שליח חב"ד, הרב יוסף גרינברג שפתח באנקורג' מרכז יהודי גדול הכולל בית כנסת, מקווה לגברים ולנשים, מוזיאון ליהדות ולזכר השואה ובית ספר יהודי.
ערים תאומות

דרום קוריאה אינצ'ון, דרום קוריאה
אוסטרליה דרווין, אוסטרליה
רוסיה מגדן, רוסיה
נורווגיה טרומסה, נורווגיה
הממלכה המאוחדת וויטבי, הממלכה המאוחדת
יפן צ'יטוסה, יפן
אייל קורא ברחובות אנקורג', לקראת החורף
אשיו

אשיו באמצע רחוב ביפן.
אשיו (ביפנית: Ashiyu 足湯), הוא בית מרחץ מסורתי המקובל ביפן המיועד לרחיצת כפות הרגליים בלבד. המונח "אשיו" מורכב משתי המילים "אשי" (足 - "כף רגל") ו"יו" (湯 - "מים חמים").
תפוצה

בתי אשיו רבים ממוקמים בפינות הרחוב בעיירות שבהם קיימים מעיינות חמים (אונסן). ניתן למצוא בתי אשיו גם בתחנות רכבת, תחנות צדי הדרך, שדות תעופה, נמלים ופארקים ברחבי יפן. רוב שירותי ה"אשיו" ניתנים בחינם. בחלק מהמקומות נדרש תשלום סמלי או עמלה של עד 200 ין.
ישנם בתי אשיו עם מלתחות לצידם לצורך רחיצת הרגליים והחלפת הבגדים, אולם הם נדירים ביותר בשל כך שמלבד חליצת הנעליים והורדת הגרביים לא נדרשת שום הסרת בגדים או רחצה לפני הכנסת כפות הרגליים למים החמים. חלק מבתי האשיו מאפשרים גם לספוג את הידיים: "טיו" (אמבטיית יד), בנוסף לרגליים.
שימוש

העוברים והשבים יכולים להשתמש באשיו מבלי להסיר את בגדיהם, מלבד נעליהם וגרביהם. לפני תחילת רחיצת הרגליים נדרש לחלוץ נעליים, להסיר את הגרביים ולהישאר ברגליים יחפות. בדרך כלל נהוג גם לגלגל את המכנסיים עד לאזור הברכיים. באשיו לא קיימת דרישה לרחוץ את כפות הרגליים לפני הכנסתן למים החמים.
באשיו האיברים היחידים הנמצאים במים הם כפות הרגליים ולעיתים גם כל החלק התחתון של הרגליים עד הברכיים. רחיצת הרגליים באשיו יכולה לחמם את כלל הגוף בגלל העורקים וכלי הדם הגדולים הנמצאים ברגליים.
ראו גם

אונסן
מעיין חם
אתי קארי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 בינואר 1971 (בת 53) 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 שפה מועדפת:  עברית 
 פרופיל ב-IMDb
 
אתי קארי (נולדה ב-9 בינואר 1971 בשם אסתר יחזקאל) היא זמרת ישראלית.
ביוגרפיה

קארי הייתה חברה בלהקת צעירי תל אביב, בסוף שנות ה-80 וראשית שנות ה-90 החליפה את שלומית אהרון בלהקת "הכל עובר חביבי".
היא התמודדה בקדם אירוויזיון 1993 עם השיר "ישר לתוך עיניי" והגיעה למקום התשיעי. לאחר מכן ייצגה את ישראל בפסטיבל זמר בבולגריה.
היא דיבבה את הפיה בסרט "גן עדן לכלבים", את גלינדה המכשפה הטובה בסרט "בחזרה לארץ עוץ". בסרט "הרקולס" דיבבה ושרה את אחת מהמוזות. בסרט "החרב הקסומה - המסע לקמלוט", ביצעה את קטעי השירה של ג'וליאנה, אמה של הגיבורה קיילי. בנוסף, דיבבה דמויות בסדרה "כוח כריש" ששודרה בערוץ הילדים ובסדרה "אגדות קסומות" בה שימשה תקופה גם כבמאית הדיבוב.
ב-1997 הוציאה את ספר השירים "הרומן שלי עם האהבה".
היא הופיעה במספר מחזות בתיאטרון וביניהם "כריתת ראש" של חנוך לוין ו"קול נדרי", וגם העלתה מופע בבית ליסין.
אנקי באגר

| --- | --- |

 לידה:  30 בספטמבר 1964 (בת 60)
 שם לידה:  אן-כריסטין "אנקי" באגר
 מוקד פעילות:  שוודיה 
 תקופת הפעילות:  מ-1988
 עיסוק:  זמרת
 סוגה:  דיסקו • פופ
 כלי נגינה:  קול
 חברת תקליטים:  תקליטי סונט
 www.ankiebagger.se
 
אן-כריסטין "אנקי" באגר (באנגלית: Ann-Christin "Ankie" Bagger, נולדה ב-30 בספטמבר 1964) היא זמרת-יוצרת שוודית אשר מרבה לשיר שירי פופ ודיסקו. באגר זכתה לתשומת לב ראשונה בשנת 1988, כאשר ביצעה מחדש את השיר "Varje liten droppe regn", של הרייס, בשם החדש "People Say It's in the Air".
כמו כן, היא אחת מיוצרות הסולו שנהנו מיצירותיו של מלחין ומפיק הלהיטים השוודי נורל אוסון בארד. באגר ידועה גם בזכות להיטה הבינלאומי "Where Were You Last Night".
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

1989: Where Were You Last Night
1993: From the Heart
דיסקוגרפיה > אלבומי אוסף

1995: Flashback #01
דיסקוגרפיה > סינגלים

"People Say It's in the Air" (1988)
"I Was Made for Lovin' You" (1989)
"Where Were You Last Night" (1989)
"Love Really Hurts Without You" (1990)
"Fire and Rain" (1990)
"Happy, Happy Year for Us All" (With The Sylvesters) (1990)
"If You're Alone Tonight" (1991)
"Every Day Every Hour" (1992)
"Bang Bang" (1993)
"Where Is Love?" (1993)
"The Way I Dream About You" (1993)
"You Can't Buy My Love" (2009)
(פיטר גוסטפסון בשיתוף אנקי באגר) "Du kan inte lura mig" (2009)
"Because It's Christmas" (2011)
הערות שוליים

↑  Discogs: Ankie Bagger, accessed 2010-05-18
↑  Ankie Bagger - People Say Its In The Air, נבדק ב-2020-02-04
↑  Ankie Bagger, Discogs (באנגלית)
↑  Ankie Bagger - Where Were You Last Night, Discogs (באנגלית)
| אנקי באגר |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | Where Were You Last Night • From the Heart |  |
| אלבומי אוסף | Flashback #01 |  |
| סינגלים | "Vågar Du Älska?" • "People Say It's In The Air" • "I Was Made For Loving You" • "Where Were You Last Night" • "Love Really Hurts Without You" • "Fire And Rain" • "If You're Alone Tonight" • "Every Day Every Hour" • "Bang Bang" • "The Way I Dream About You" • "When I Call Your Name" • "Where Is Love?" • "Du Köper Aldrig Mig" • "Because It's Christmas" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Du Kan Inte Lura Mig" • "Secret Weapon" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 5732 3602  MusicBrainz: a980b08b-e5c2-4aaa-af9e-08a1c4190667  VIAF: 79726525   WorldCat (עם VIAF): 79726525
ארטיום לובוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 באוגוסט 1986 (בן 38) ניז'ני נובגורוד, ברה"מ 
 מידע כללי
 מדינה:  רוסיה, אירלנד 
 גובה:  1.75 מטרים
 ספורט
 ענף ספורט:  אמנויות לחימה משולבות 
 תקופת הפעילות:  מ-2010 
 
ארטיום לובוב (ברוסית: Артём Лобов; נולד ב-11 באוגוסט 1986 בגורקי, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות) הוא אמן לחימה מעורבת רוסי-אירי מקצועני המתחרה במשקל נוצה באליפות הלחימה האולטימטיבית. מתחרה באופן מקצועני מאז 2010 כחבר בצוות "הלוחם האולטימטיבי: צוות מקגרגור נגד צוות פאבר" והוא גם התחרה ב-ACB, כמו גם בארגוני ההיאבקות הבריטים. הוא חי בדבלין וחבר בצוות SBG אירלנד.
חברו הטוב של קונור מקגרגור.
אליפויות והישגים > אמנויות לחימה משולבות

אליפות הלחימה האולטימטיבית
קרב הלילה (פעם אחת) נגד קאב סוונסון
ארז מלצר

ערך זה עוסק באתלט ישראלי. אם התכוונתם למנהל ישראלי, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 במרץ 1971 (בן 53)
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 ספורט
 ענף ספורט:  אתלטיקה
 מועדון:  הפועל עמק חפר, מכבי נתניה
 הישגים
 שיאים אישיים:  קרב עשר: 7096 נקודות (1994) שיא ישראל בעבר   110 משוכות: 14.67 שניות (1994) שיא ישראל בעבר   גובה: 2.04 מטר (1989)   מוט: 4.30 מטר (1994)   רוחק: 7.20 מטר (1993)   כידון: 55.36 מטר (1994)
 
ארז מלצר (נולד ב-20 במרץ 1971) הוא אתלט ישראלי בעבר. אלוף ישראל ושיאן ישראל בעבר בקרב עשר. שיאו הישראלי בקרב עשר, 7096 נקודות, החזיק מעמד 26 שנים (1994–2020). הוא האתלט הישראלי הראשון שהשיג במקצוע זה מעל 7000 נקודות.
ביוגרפיה

מלצר גדל במושב כפר הס. הוא שרת בסיירת מטכ"ל ובין היתר השתתף בתרגיל באסון צהלים. התאמן בקבוצת הפועל עמק חפר ואחר כך בקבוצת מכבי נתניה.
ביוגרפיה > 1989

בתחרות שנערכה בתל אביב ב-17 ביוני 1989 זכה מלצר במדליית כסף בקפיצה לגובה בשיא אישי חדש של 2.04 מטר.
ביוגרפיה > 1993 > אלוף ישראל ושיאן ישראל

באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בתל אביב בסוף יוני 1993 זכה מלצר במדליית זהב בקרב עשר בשיא ישראלי חדש של 6610 נקודות (100: 11.87 שניות, רוחק: 7.10 מטר, ברזל: 10.94 מטר, גובה: 1.98 מטר, 400: 52.51 שניות, 110 משוכות: 15.76 שניות, דיסקוס: 31.42 מטר, מוט: 3.95 מטר, כידון: 47.50 מטר, 1500: 4:43.64 דקות).
בתחרות שנערכה בקייזרסלאוטרן שבגרמניה ב-24 ביולי אותה שנה קבע מלצר במסגרת תחרות קרב עשר בקפיצה לרוחק שיא אישי חדש של 7.20 מטר. שבועיים לאחר מכן, בתחרות שנערכה בשו-דה-פון ב-8 באוגוסט הוא סיים במקום תשיעי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.22 מטר אבל בסיוע של רוח גבית מעל 2 מטר לשנייה.
ביוגרפיה > 1994

באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בתל אביב בסוף אפריל 1994 זכה מלצר במדליית זהב בקרב עשר בשיא ישראלי חדש של 7003 נקודות (100: 11.34 שניות, רוחק: 7.00 מטר, ברזל: 11.88 מטר, גובה: 1.99 מטר, 400: 52.58 שניות, 110 משוכות: 14.91 שניות, דיסקוס: 32.72 מטר, מוט: 4.30 מטר, כידון: 49.26 מטר, 1500: 4:44.60 דקות) ובכך היה לאתלט הישראלי הראשון שצבר יותר מ-7000 נקודות בתחרות זו. כחודשיים לאחר מכן, בתחרות שנערכה בתל אביב ב-25 ביוני הוא זכה במדליית ארד בהטלת כידון בשיא אישי חדש של 55.36 מטר. בתחרות שנערכה בניוול ב-23 ביולי הוא זכה במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בשיא ישראלי חדש של 14.67 שניות, שיפור לשיא בן ה-7 שנים של אילן גולדווסר (14.81 שניות). שבוע לאחר מכן, בתחרות שנערכה במארקט-שוובן (Markt Schwaben) שבגרמניה בסוף יולי הוא זכה במדליית זהב בשיא ישראלי חדש של 7096 נקודות, (100: 11.13 שניות, רוחק: 7.08 מטר, ברזל: 11.94 מטר, גובה: 1.92 מטר, 400: 50.94 שניות, 110 משוכות: 14.91 שניות, דיסקוס: 35.96 מטר, מוט: 4.30 מטר, כידון: 47.80 מטר, 1500: 4:49.18 מטר).
חיים אישיים

מלצר גרוש ואב לשניים, מהמומחים המובילים בארץ בהדרכות סיור והישרדות ועוסק בכך במסגרת גופי הביטחון השונים החל משנות ה-90. בוגר קורס הנחיית קבוצות במכון וינגייט.
שיאים אישיים

קרב עשר: 7096 נקודות (1994) שיא ישראל בעבר
ריצת 110 מטר משוכות: 14.67 שניות (1994) שיא ישראל בעבר
קפיצה לגובה: 2.04 מטר (1989)
קפיצה במוט: 4.30 מטר (1994)
קפיצה לרוחק: 7.20 מטר (1993); 7.22 מטר בסיוע רוח גבית מעל 2 מטר/לשנייה (1993)
הטלת כידון: 55.36 מטר (1994)
הערות שוליים

↑  50 התוצאות הטובות ביותר - קרב עשר באתר איגוד האתלטיקה בישראל
↑  50 התוצאות הטובות ביותר - ריצת 110 מטר משוכות באתר איגוד האתלטיקה בישראל
↑  50 התוצאות הטובות ביותר - קפיצה לגובה באתר איגוד האתלטיקה בישראל
↑  50 התוצאות הטובות ביותר - קפיצה במוט באתר איגוד האתלטיקה בישראל
↑  50 התוצאות הטובות ביותר - קפיצה לרוחק באתר איגוד האתלטיקה בישראל
↑  50 התוצאות הטובות ביותר - הטלת כידון באתר איגוד האתלטיקה בישראל
אשכאן דז'אגה

סייד אשכאן דז'אגה (בפרסית: سید اشكان دژآگه; נולד ב-5 ביולי 1986 בטהראן שבאיראן) הוא כדורגלן איראני המשחק בעמדת הקשר, בקבוצת אל-שחאניה. דז'אגה משחק בנבחרת איראן.
קריירת מועדונים

דז'אגה נולד בטהראן, בירת איראן וכאשר היה בן שנה עבר עם משפחתו לברלין. דז'אגה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הרטה ברלין בעמדת הבלם. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במחזור הפתיחה של עונת 2004/2005 נגד בוכום שנגמר בתיקו 2:2, ובכך הפך לשחקן הצעיר ביותר ששיחק במועדון, כאשר הוא בן 18 וחודש. בעונת 2005/2006 הועבר מעמדת הבלם לעמדת הקשר תוקף ובאותה עונה הפך למלך השערים של המועדון עם 10 שערים. בקיץ 2006 זכה עם המועדון בגביע האינטרטוטו.
בקיץ 2007 דז'אגה חתם בוולפסבורג. בעונתו הראשונה הרשים עם 8 שערים, בעונתו השנייה זכה עם המועדון באליפות. בעונת 2009/2010, עזב המאמן פליקס מגאת את המועדון ודז'אגה איבד את מקומו בהרכב. בעונת 2011/2012. בקיץ 2012 הגיע הצעה מפולהאם, דז'אגה הביע את רצונו לעבור, אולם קבוצתו הערימה קשיים אך בסופו של דבר יצא המהלך לפועל.
ב-31 באוגוסט 2012, חתם דז'אגה בפולהאם ל-3 שנים עם אופציה לשנה נוספת, תמורת 2.5 מיליון אירו. בכך הפך להיות האיראני השלישי בפרמייר ליג, אחרי אנדרניק טיימוריאן וכרים בגארי. ב-20 באוקטובר 2012 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 0:1 נגד אסטון וילה. ב-10 בנובמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בהרכב בתיקו 3:3 נגד ארסנל. ב-4 בדצמבר 2013, דז'אגה הבקיע את שערו הראשון בפולהאם נגד טוטנהאם הוטספר. בסיום עונת 2013/2014 נבחר לשחקן העונה על ידי אוהדי הקבוצה, אך ירד עם הקבוצה לפוטבול ליג.
ב-29 ביולי 2014 חתם דז'אגה באל-ערבי הקטארית, שם הבקיע תשעה שערים ב-45 הופעות.
בינואר 2017 חתם דז'אגה בוולפסבורג, ושב לקבוצה המזוהה ביותר עמו. עם זאת, ערך במהלך העונה רק שתי הופעות בקבוצת המילואים, מאחר שסבל מפציעה חמורה. דז'אגה חזר לכשירות לקראת צמד משחקי פלייאוף הירידה מול איינטרכט בראונשווייג, ונכנס כמחליף בשני המשחקים, בהם ניצחה וולפסבורג בתוצאה הזהה 1-0. דז'אגה שוחרר מהקבוצה בקיץ 2017.
קריירה בינלאומית

דז'אגה שיחק בכל הנבחרות הצעירות של גרמניה ואף זכה עימה באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2009. לפי חוקי פיפ"א הוא לא היה זכאי לשחק עבור איראן, עם זאת לאחר שינויים בהחלטות פיפ"א אופשר לו לשחק בנבחרת איראן. ב-21 בפברואר 2011 זומן לנבחרת הבוגרת של איראן על ידי המאמן קרלוס קיירוש. ב-29 בפברואר 2012 ערך את הופעתו הבכורה במדי הנבחרת במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014 נגד קטאר בה הבקיע שני שערים. במוקדמות גביע אסיה בכדורגל 2015 הבקיע שני שערים נוספים נגד נבחרות תאילנד ולבנון. דז'אגה נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2014.
סטטיסטיקה > מועדונים

| מועדון> עונה.גרמניה | מועדון> מועדון.גרמניה | מועדון> ליגה.גרמניה | ליגה> משחקים.ליגה | ליגה> שערים.ליגה | גביע> משחקים.גביע | גביע> שערים.גביע | אחרים> משחקים.אירופה | אחרים> שערים.אירופה | סה"כ> משחקים.סה"כ | סה"כ> שערים.סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004/2005 | הרטה ברלין | בונדסליגה | 1 | 0 | 0 | 0 | — | — | 1 | 0 |
| 2005/2006 | הרטה ברלין | בונדסליגה | 3 | 0 | 0 | 0 | 3 | 0 | 6 | 0 |
| 2006/2007 | הרטה ברלין | בונדסליגה | 22 | 1 | 2 | 0 | 1 | 0 | 25 | 1 |
| 2007/2008 | וולפסבורג | בונדסליגה | 31 | 8 | 5 | 1 | — | — | 36 | 9 |
| 2008/2009 | וולפסבורג | בונדסליגה | 27 | 3 | 4 | 1 | 7 | 0 | 38 | 4 |
| 2009/2010 | וולפסבורג | בונדסליגה | 24 | 1 | 1 | 0 | 8 | 0 | 33 | 1 |
| 2010/2011 | וולפסבורג | בונדסליגה | 23 | 3 | 0 | 0 | — | — | 23 | 3 |
| 2011/2012 | וולפסבורג | בונדסליגה | 26 | 3 | 1 | 0 | — | — | 27 | 3 |
| 2012/2013 | וולפסבורג | בונדסליגה | 1 | 0 | 0 | 0 | — | — | 1 | 0 |
| אנגליה | אנגליה | אנגליה | ליגה | ליגה | גביע ה-FA | גביע ה-FA | גביע הפוטבול ליג | גביע הפוטבול ליג | סה"כ | סה"כ |
| 2012/2013 | פולהאם | הפרמייר ליג | 21 | 0 | 3 | 0 | 0 | 0 | 24 | 0 |
| 2013/2014 | פולהאם | הפרמייר ליג | 22 | 5 | 2 | 1 | 1 | 0 | 25 | 6 |
| סה"כ | גרמניה | גרמניה | 158 | 19 | 13 | 2 | 19 | 0 | 190 | 21 |
| סה"כ | אנגליה | אנגליה | 43 | 5 | 5 | 1 | 1 | 0 | 49 | 6 |
תארים

וולפסבורג
אליפות גרמניה: 2008/2009
נבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21: 2009
אתי מלבנון

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  יורם יאיר 
 שפת המקור:  עברית 
 סוגה:  מלחמה
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת משרד הביטחון
 תאריך הוצאה:  1990
 מספר עמודים:  170
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001103815
 
אתי מלבנון, ספרו של אלוף יורם יאיר (יה-יה), בעברו מפקד חטיבת הצנחנים, עוצבת הגליל וראש אכ"א, מתאר את לחימת חטיבת הצנחנים במלחמת שלום הגליל. הספר, שיצא לאור ב-1990, כולל הקדמה משר הביטחון דאז, יצחק רבין. הספר ניתן בצה"ל כשי לבוגרי קורסי פיקוד בחיל הרגלים, ובהם קורס קצינים וקורס מפקדי כיתות, וללוחמי ומפקדי יחידות מובחרות.
בספר

בפרק הפותח את הספר מתאר יאיר את הלחימה בדרום לבנון בטרם מלחמת לבנון ואת מבצע צלצל, שהתרחש ב-19 ביולי 1981. בעקבות מספר ימי קרב ארטילרי בין אש"ף לצה"ל, שבהם הופגזו יישובי הצפון, פיקד יאיר על פשיטה שביצעו הצנחנים מדרום ל"מזרעת- אל- מצילה", כחמישה קילומטרים מדרום למזרח לשפך הזהרני שבלבנון. הכוח הוטס במסוקי "יסעור" לקרבת היעד, ופשט על מפקדת מחבלים מארגון החזית העממית לשחרור פלסטין - המפקדה הכללית של אחמד ג'יבריל. בקרב שהתפתח נהרגו חמישה מחבלים. לכוח הפושט, בפיקוד יאיר, היו שבעה פצועים והרוג, קצין האג"ם החטיבתי יוסי טהר. יאיר ואנשיו חולצו תחת אש מן השטח במסוקים לאחר שהמשימה בוצעה והיעד הושמד.
לאחר מכן נפנה יאיר לתאר את מבנה החטיבה ואת ההכנות שביצעה בפיקודו לקראת המלחמה. ב-6 ביוני 1982 הפליגו לוחמי החטיבה על גבי נחתות טנקים של חיל הים ושטו לכיוון לבנון. החטיבה, ויאיר בראשה, ביצעה נחיתת סער אמפיבית בשפך האוואלי והובילה את אוגדות צה"ל עד מבואות ביירות. עם תחילת הלחימה בחר יאיר להוביל את חטיבתו בציר ההררי לאורך הרי השוף. יאיר לחם בראש הצנחנים במסע קרבות קשה ומפרך, שכלל קרבות בעיירה דאמור ובכפרים מתא, שמלאן, קבר שמון וסיל. אף על פי שלכאורה הבחירה בציר ההררי הייתה אמורה לעכב את כוחות החטיבה, הרי שבמבחן התוצאה החלטתו של יאיר השתלמה והצנחנים היו לכוח הראשון שהגיע לביירות וחבר לכוחות הנוצרים בציר ביירות-דמשק. בתחילה הוביל את החטיבה גדוד 890 בפיקוד מתי הררי, עד הקרב על העיירה דאמור. לאחר מכן נטל את ההובלה גדוד הסיור של חטיבת הצנחנים, עליו פיקד דורון אלמוג, שאיגד תחתיו לראשונה את היחידות החטיבתיות תחת השם "כוח עוגן". כן מתוארים בספר הקרבות שניהל גדוד 202, בפיקוד ישראל רמות, בגזרת ראס זייתון וכפר סיל.
במהלך הקרבות נפצע יאיר באורח קל.
הערות שוליים

↑  יורם יאיר, אתי מלבנון - סיפורה של חטיבת הצנחנים במלחמת לבנון, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1990, עמודים 7–8, "בתוך כוחות החי"ר של צה"ל בולטת חטיבת הצנחנים הסדירה משכמה ומעלה. הצנחנות בצה"ל אינה רק מקצוע צבאי. צנחנות היא אופי. היא מגלמת את התגשמות חלומה של הציונות לאו דווקא בהקשר הביטחוני- צבאי: אנשים יפים שמפעמת בהם אהבת האדם והארץ, בעלי רמה אישית גבוהה, נחישות עד תום, נכונות להקרבה. זוהי הרוח המייחדת את כל המתנדבים והנחשונים מאז ימי ראשית היישוב ועד עצם היום הזה. זוהי הרוח שהוליכה את ישראל, בוודאי את צה"ל, לשעותיהם היפות ביותר".
↑  מבצע צלצל, באתר סיירת צנחנים
↑  עמוס הראל, עשה לך קרב, הארץ 10.03.2000.
↑  "אתי מלבנון" - עמודים 13–14: "הכוח מצליח להתגנב אל היעד ולהיכנס לתוכו, מתחילה הסתערות. צרור ארוך פוגע בכוח של פלוגת החה"ן המסתער על הצריף. חמישה נפגעים, ביניהם אהרל'ה המ"פ. חפ"ק המח"ט, הנמצא במרחק קטן מאחור, מבחין במתרחש ומסתער קדימה במקומם, כשהוא עובר מעל הנפגעים. בהסתערות זו נהרג קצין האג"ם רס"ן יוסי טהר ז"ל, ונפצע זאביק קצין הקשר. אני מצליח להגיע עד למחבל, היורה מתוך עמדה מוסווית, ולחסל אותו. רופא החטיבה, ד"ר איתן פרידמן, המגיע במרוצה כדי לטפל בנפגעים, נפצע קשה. על אף המספר הרב של הנפגעים ולמרות האש הניתכת מכל עבר מצליח הכוח להשלים את המשימה. הכוח משתלט על בסיס המחבלים ומחסל את יושביו, מפוצץ את המבנים, העמדות וכלי- הנשק".
↑  "אתי מלבנון" - עמוד 19: "מה אומר להם ברגעים כאלה? רק דברים פשוטים. אין צורך בדברי 'ציונות' ואף לא בדברי כיבושין: רק שיקפידו ללבוש שכפ"צים, שלא יצטופפו, שישמרו רווחים, שיזכרו איך תופסים מחסות ועמדות. שיצאו חיים מן התופת".
↑  עמנואל רוזן, גיא בניוביץ', לשם ובחזרה, באתר ynet, 15 במאי 2009
↑  "אתי מלבנון" - עמוד 52.
↑  אביחי בקר, מלחמות ישראל, באתר הארץ, 24 באוקטובר 2001
↑  משה (בוגי) יעלון, דרך ארוכה קצרה, ידיעות ספרים, 2008, עמודים 53.
↑  "אתי מלבנון" - עמוד 73: "מאז שעות הבוקר נמצאת הסיירת בתנועה. החבר'ה עמוסים לעייפה והטיפוס בהר קשה ביותר. השכפ"צים מתחת לאפודי הקרב מחממים וגורמים להזעה ולאיבוד נוזלים. דורון מביט סביבו, המקום אינו נראה לו מתאים לשהיית לילה. הוא מרים משקפת, בודק את השטח לפנים. לשבר שנייה, ואולי זה רק נדמה לו, הוא מזהה מחבל שנע מאחורי הטרסה ככמאתיים מטרים לפנים. 'שני מקלענים אלי, אר. פי. ג'י אלי! אויב ישר לפנים מאחורי הטרסה- אש!' פוקד דורון. 'ישראל, קח חצי מהכוח והסתער לאורך השלוחה, אני אנוע במקביל לכביש!' תוך כמה שניות נשכחות כל בעיות המים, והסיירת נמצאת בעיצומה של הסתערות. ישראל מסתער עם חלק מן הכוח לאורך השלוחה מלמעלה, ודורון רץ עם חלק מן האנשים לאורך הכביש. תוך כמה דקות מסתיימת ההסתערות: עשרה מחבלים הרוגים, עשרה מחבלים שבויים, חלקם פצועים, כמה ברחו לעבר הגיאיות העמוקים. אין נפגעים לכוחותינו".
↑  חוויותיו של דורון ספיר, מ"מ מגדוד 202 מהקרב על רכס ראס זייתון במלחמת שלום הגליל, באתר הגבורה דורון ספיר מתוך הספר "אתי מלבנון" מאת אלוף במיל' יורם יאיר, עמודים 118–122, כפי שהועלה באתר הגבורה.
אנדרטת הצוללת אח"י דקר

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית קברות, אנדרטה 
 על שם:  69 חללי הצוללת אח"י דקר שאבדה בים התיכון ביום ה' בטבת תשכ"ח
 כתובת:  הר הרצל 
 מיקום:  הר הרצל, ירושלים שבישראל
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1970
 תאריך פתיחה רשמי:  1970 
 יוצר:  דוד אנטול ברוצקוס
 מידות
 גובה:  3 מ' 
 קואורדינטות:  31°46′34.50″N 35°10′47.26″E﻿ / ﻿31.7762500°N 35.1797944°E﻿ / 31.7762500; 35.1797944
  (למפת ירושלים מוגדלת) אנדרטת הצוללת אח"י דקר(למפת ירושלים רגילה) אנדרטת הצוללת אח"י דקר(למפת הרי ירושלים רגילה) אנדרטת הצוללת אח"י דקר(למפת הרי ירושלים מוגדלת) אנדרטת הצוללת אח"י דקר
 
האנדרטה המרכזית לזכר הצוללת אח"י דקר היא אתר הזיכרון המרכזי לזכר 69 חללי הצוללת אח"י דקר שאבדה בים התיכון ביום כ"ד בטבת תשכ"ח, 25 בינואר 1968, ושרידיה נמצאו ביום 28 במאי 1999. האנדרטה מוצבת בגן הנעדרים לזכר חללי צה"ל שמקום קבורתם לא נודע בבית הקברות הצבאי בהר הרצל בירושלים. האנדרטה בנויה מבטון חשוף.
מבנה ופרטים

האנדרטה בנויה בטון מזוין ומעוצבת כצוללת שחלקה טמון בתוך ההר כאשר סיפונה העליון בולט כלפי מעלה ודפנותיו של החלק העליון מכוסות לוחות שיש לבן ומלוטש. על הדופן בצד הכניסה לכיוון גן הנעדרים חקוקה הכתובת: "לזכר אח"י דקר צ-77" ולצדה פסוק מתהילים: ”בים דרכך ושבילך במים רבים, ועקבותיך לא נודעו” (תהילים, ע"ז, כ'). הגישה אל פנים האנדרטה, המשמש כחדר זיכרון, היא באמצעות מעבר מקורה וארוך המקביל אל אנדרטת מגיני הרובע היהודי במלחמת השחרור הסמוכה. בקירות חדר הזיכרון קבועים לוחות זיכרון לזכר 69 חללי הצוללת שטבעו בים. הקירות התוחמים את החלל הפנימי התת-קרקעי יוצרים גוש שצורתו דומה לצריח של צוללת. אל תוך החלל חודר אור מבעד לחריץ שנוצר במפגש תקרת האנדרטה והגוש שנמצא במרכז האנדרטה.
לאחר מציאת שרידי הצוללת נוספו לאנדרטה גם בית מצוף ההצלה שלה שנמצא במקום הטביעה והותקן באתר באוקטובר 2000 ונוסף שלט זיכרון המספר את סיפורה של הצוללת עד מציאתה. ביזמת המאתרים והחוקרים הוצב ליד שברי הצוללת במעמקים שלט זיכרון.
האדריכל דוד אנטול ברוצקוס, שעיצב ותכנן את האנדרטה, קבע כי ”במצב שבו החלל נהפך למונומנט מתוך המשכיות בתחימה, ניתן ביטוי לזיקה בין הכיליון להמשך הקיום”.
חללי הצוללת דקר מונצחים גם באנדרטת חללי חיל הים שבאשדוד.

גשר הצוללת המוצב ליד מוזיאון ההעפלה וחיל הים בחיפה נחשב כחלק ממוצגי המוזיאון ולא כאנדרטה.
רשימת החללים המונצחים באנדרטה

מקור הרשימה: מוזיאון ההעפלה וחיל הים
רב"ט אהרון (דוגה) אהרון
סרן אופק (אופוצ'ינסקי) שלמה (צ'ופ)
רב"ט אלמוג (סויסה) יוסף חיים
סמל אראל (אנגל) משה
סמל בז (בוזנה) אברהם
רב"ט בן צבי (בז'ז'נסקי) אליעזר
סמל בן שלום (ידלובקר) דוד
סמל בר זאב (רייכברגר) חיים
סמל ברנע יוסף
רס"ן ברקאי אברהם (בומי)
רב"ט גל הפנר מיכאל (מיקי))
סמל גל גלמן ראובן
רב"ט גדיש משה
רב"ט גלילי יהודה
סמל דבי יוסף
רב"ט דגני מנחם
רס"ר דוניוס עזריאל דרור
רב"ט דרורי נמרוד
רס"ל הדר דהן מיכאל
סגן הר אבן (הריבן) צבי (מיקי)
רב"ט ורדי (וידרמן) שלמה
רב"ט זהבי (גולדשטיין) צבי
רב"ט זוהר (קלר) יוסף
רס"ר טל (טייטלר) צבי
סמ"ר טרשי מרדכי
רב"ט יוחאי ישעיהו
רב"ט ינאי דוד
רב"ט ירום מאיר
רס"ר כהן ניסים
רב"ט כרמי (ויינשטיין) ישראל
סגן להב (סיקורל) יוסף (ג'ו)
סגן ד"ר מאור (פולרביץ') שב"י יעקב
סמל מדמון עודד
רס"ל מזרחי יחזקאל
רב"ט מזרחי יעקב
רס"ן מימון (וסרמן) בנימין (בני)
רס"ל מנור (מנס) דן
רב"ט נצר (וולברג) יוסף (יוסי)
רב"ט נרקיס (נרגוס) מנחם
סגן סגל גדעון
סגן סנפיר (שנפר) ראובן
רב"ט ספרן מאיר
רב"ט עוגן (מרקוביץ') יצחק
רב"ט עוזרי בצלאל
רס"ל עטרי אברהם
רב"ט פז אמנון
סגן פז (פיינגולד) אריה
רב"ט פז (פומרה) צבי דוב
סמ"ר פרג צבי
סמל פרחי יוסף (ג'וג'ו)
רב"ט קדוש אלי
רס"ל קול (קלורי) בנימין זאב
רב"ט רון אברהם (אבי)
רס"ל רון (רינגולד) אמנון
רס"ל רון (שוקרון) יעקב
סמ"ר רונן (שטיין) יהודה
רב"ט רונן (וקנין) יעקב
רס"ן רענן יעקב
רס"ל רפאלי (פדידה) רפאל
סמ"ר שחר אברהם
סמל שליו (פרידמן) יוסף
סרן שמעון רן
רב"ט שני (שניאורזון) חיים
רב"ט שמואלי יובל
רב"ט שרוני (קנדל) אלכסנדר
רב"ט שרוני אליעזר (לוזי)
רב"ט ששון יחזקאל
רב"ט שקד (מנדל) בנימין (בני)
סמ"ר תמיר (קפלן) אמנון
גלריה

בית מצוף ההצלה של הצוללת דקר
השלט "לא נשכחתם" שהוצב על שבר חרטום הדקר במעמקים.
גשר הפיקוד של דקר מוצב בפתח מוזיאון ההעפלה וחיל הים בחיפה.
ראו גם

המשט לזכר הצוללת דקר
הערות שוליים

↑  במקור תוכנן להביא את יתר שברי הצוללת לאתר האנדרטה אך לכך נדרשו אמצעים רבים שאינם בנמצא בישראל, לכן הוחלט להשאירה בלב ים.
ארוונייש

ארוונייש (בהונגרית: Örvényes) הוא כפר על גדות אגם בלטון במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם בארוונייש מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 185 תושבים, ובשנת 2020 132 תושבים.