stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אופנת וינטג'
שוק אופנת הווינטג'

נקודות המכירה הנפוצות לבגדי וינטג' הן חנויות לבגדים משומשים, חנויות המתמחות באופנת וינטג', מחסני לבוש חינם (כגון, מחסני הלבשה של ארגון ויצו בישראל), מכירות יד-שנייה של אנשים פרטיים, שוקי פשפשים, מכירות עזבון, ועוד.
עם התפתחות האינטרנט עבר חלק משמעותי משוק אופנת הווינטג' למכירות מקוונות. בשלהי העשור הראשון של המאה ה-21 קיימים באינטרנט פורומים המתמחים באופנת וינטג', המרכזים מידע על סגנון אופנה זה. מכירות פומביות רבות של אופנת וינטג' מתקיימות באתרי מכירות כגון eBay.
בגדי אופנת וינטג' מתוצרתם של בתי אופנה בולטים בזמן עבר (למשל, קוקו שאנל, או פייר קרדן) הם בדרך כלל יקרים יותר. גורם נוסף העשוי להשפיע על מחירו של בגד וינטג' הוא שאלת המקור (באנגלית: Provenance), זהות האדם שהיה בעל הבגד בעבר. מחירו של בגד וינטג' שאותו לבשה דמות ידועה, במיוחד כאשר קיים תיעוד מצולם לעובדה זו, עשוי להאמיר.
עקב עליית הביקוש לאופנת וינטג' הפכו בגדים במצב טוב משנות ה-20 ועד שנות ה-40 של המאה ה-20 לנדירים יחסית ומחירם עלה. בגדים מן העשורים האחרונים של המאה ה-20 נפוצים יותר וקל יותר לשמרם.
מגפת הקורונה, שסגרה מיליוני אנשים בביתם, הפכה רבים לעובדים מהבית, ייתרה את הצורך בקנית בגדים חדשים או הפחיתה את הכמות במידה ניכרת. חברת הייעוץ בוסטון חישבה שבשנת 2020 הפסד חברות האופנה היה 640 מיליארד דולר. בעוד מכירת אופנה חדשה ירדה באפריל 2020 ב-79%, הרי העניין בבגדים ברי קיימא עלתה כפי שניכר עלו ב-35,000 מספר השיטוטים, במנועי החיפוש של מכירות של בגדים שכבר נלבשו, וינטג' או יד שנייה, וערכים של חיפוש מילות מפתח של יד שנייה עלו ב-104%.
בהתאמה חברות האופנה הגדולות התחילו בעצמן לאפשר ללקוחות להחזיר בגדים שכבר לבשו, למשל חברת לוי פתחה את האתר Levy`s Secondhand שבה היא מוכרת ג'ינסים וינטג' ויד שנייה, שנרכשו מלקוחות או מחנויות וינטג'. הדור הצעיר מגלה עניין רב בביגוד שעבר מיחזור משביח, וכן מיד שנייה. כלכלה סיבובית היא העתיד.
וינטג' בישראל

בשנת 2019 פתחו מיכל לסטר ומיטל פלג מזרחי קבוצת פייסבוק בשם 'מתלבשות על נובמבר' הפועלת להעלאת המודעות לנזקי תעשיית האופנה והשפעתם על הסביבה, החברה וצרכני האופנה בישראל. זאת, לצד הצגת אפשרויות לצריכת אופנה הוגנת ובת קיימא. כעבור שנה הצטרפה אליהן אירית דרמון.
התכנים בהם עוסקת הקבוצה: העלאת המודעות לפגיעה של תעשיית האופנה בסביבה, עידוד צמצום רכישת בגדים, העלאת המודעות לאפשרויות נוספות לרכישה / קבלה של בגדים: קנייה בחנויות יד שנייה, החלפת בגדים / דפוסי צריכה אלטרנטיביים ומינימליזם בתחום האופנה והעלאת מודעות לתנאי העבדות המודרנית בהם מועסקים חלק גדול מעובדי המפעלים של תעשיית האופנה.
נכון ליולי 2022, יש לדף ששמו שונה ל'מתלבשות' 12,000 חברות שפעילות בנושא ביגוד מיד שנייה, וינטג' ועצירת זריקת הבגדים שמזהמת את כדור הארץ.
ראו גם

מיחזור משביח לבגדים
שימוש חוזר
אופנה בת קיימא
אפס פסולת
תפירה איטית
איחוי (מלאכת יד)
לקריאה נוספת

Bamford, Trudie (2003). Viva Vintage: Find it, Wear it, Love it. Carroll & Brown. ISBN 1-903258-73-1
Tolkien, Tracy (2000). Vintage: the Art of Dressing up. Pavilion. ISBN 1-86205-305-7
הערות שוליים

↑  Donna  Lawson, Clothes With a Past, Oldies but Goodies, 1977, New York: Butterick, 1977, עמ' 189-197, ISBN 0-88421-032-4. (באנגלית)
1 2  Emily Farra, YEAR IN REVIEW | 2020 Was a Big Year for Old Clothes: How Vintage, Secondhand, and Upcycling Took Off, VOGUE, ‏21/11/2020 (באנגלית)
↑  Emily Farra, Levi’s Launches Its Own Recommerce Site and Buyback Program, Levi’s Secondhand, VOGUE, ‏5/10/2020 (באנגלית)
↑  מתלבשות, באתר Facebook, ‏2019
איי פריזיה המזרחית

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  ים ואדן 
 קואורדינטות:  53°44′00″N 7°25′00″E﻿ / ﻿53.733333333333°N 7.4166666666667°E﻿ / 53.733333333333; 7.4166666666667
 שטח:  134.35 קילומטר רבוע
 נתונים מדיניים
 מדינה:  גרמניה 
  (למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניאיי פריזיה המזרחית(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניאיי פריזיה המזרחית(למפת סקסוניה התחתונה רגילה) הנובר אוסנבריק אולדנבורג גטינגן וולפסבורג זלצגיטר הילדסהיים וילהלמסהאפן דלמנהורסט שלזוויג-הולשטיין ה. מקלנבורג מערב פומרניה  בר. סקסוניה אנהלט  תורינגיה הסן נורדריין וסטפאליה  הולנדאיי פריזיה המזרחית(למפת סקסוניה התחתונה מוגדלת) הנובר אוסנבריק אולדנבורג גטינגן וולפסבורג זלצגיטר הילדסהיים וילהלמסהאפן דלמנהורסט שלזוויג-הולשטיין ה. מקלנבורג מערב פומרניה  בר. סקסוניה אנהלט  תורינגיה הסן נורדריין וסטפאליה  הולנדאיי פריזיה המזרחית
 
איי פריזיה המזרחית (בגרמנית: Ostfriesische Inseln) הם שרשרת איים בים הצפוני, בקו החוף של סקסוניה התחתונה שבגרמניה.
שבעת האיים המאוכלסים הם (מהמערב אל המזרח):
בורקום
יויסט
נורדרנאי
בלטרום
לנגאוג
שפיקרוג
ונגרוגה
בורקום משתייך למחוז ליר; יויסט, נורדרנאי ובלטרום משתייכים למחוז אאוריך; לנגאוג ושפיקרוג משתייכים למחוז וויטמונד; ואנגרוגה משתייך לפריסלנד (אזור בצפון הולנד).
ישנם עוד שני איים שאינם מאוכלסים:
ממרט ליד יויסט
מלום ליד ונגרוג
ישנם עוד שני איים קטנים שנמחקו מעל המפה בעקבות שיטפונות אדירים בים הצפוני:
ליטייהורן (Lütjehörn) ממזרח לבורקום
קכלופלאטה (Kachelotplate)
ברוב האיים אין מכוניות. האיים החריגים הם בורקום ונורדרנאי, שהם גם האיים הצפופים ובעלי האוכלוסייה הגדולה ביותר. אין גשרים שמגשרים בין אי לאי או בין אי ליבשת. האיים נגישים למעבורות.
אוסטריה במשחקים הפאראלימפיים

אוסטריה שלחה משלחת לכל אחד מאירועי המשחקים הפאראלימפיים, הן במשחקי הקיץ, והן במשחקי החורף.
אוסטריה ארחה את המשחקים הפאראלימפיים אינסברוק (1984) והמשחקים הפאראלימפיים אינסברוק (1988), בהן גם הייתה מדורגת במקום הראשון (1984) והשני (1988) בטבלת דירוג המדליות במשחקים.
היסטוריה

אל משחקי הבכורה של המשחקים הפאראלימפיים ברומא (1960) שלחה אוסטריה משלחת של 12 ספורטאים (7 גברים ו-5 נשים) שהצליחו להביא למדינה 30 מדליות פאראלימפיות, מהן 11 מדליות זהב. המשלחת האוסטרית סיימה במקום הרביעי בדירוג המדליות במשחקים, ההישג הגבוה ביותר של המשלחת עד היום.
הספורטאית הבולטת במשלחת האוסטרית למשחקים הייתה ברגר-ולדנברג שזכתה בשלוש מדליות זהב בתחרויות השחיה, שתי מדליות זהב בטניס שולחן, במשחקי הזוגות בקטגוריה B ו-C, מדליית כסף אחת בטניס שולחן בתחרות היחידים ושתי מדליות ארד בתחרויות אתלטיקה. גם הספורטאית שארף בלטה עם שתי מדליות זהב בתחרויות השחייה, ומדליית זהב בטניס שולחן, בה זכתה עם ברגר-ולדנברג בקטגוריה C, והוסיפה גם מדליית הכסף בטניס שולחן בתחרות היחידים.
באולימפיאדות הבאות לא הצליחה אוסטריה לשחזר את ההצלחה של המשלחת הראשונה. במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976) הצליחה אוסטריה להגיע לשיא כל הזמנים שלה עם 50 מדליות, בהן שיא לאומי של 17 מדליות זהב פאראלימפיות.
הספורטאית הבולטת בתולדות המשלחת האוסטרית היא רוזה קוהנל המחזיקה בשיא האוסטרי עם שמונה מדליות זהב, מדליית כסף ושלוש מדליות ארד בתחרויות השחייה וטניס השולחן על פני שלוש האולימפיאדות הראשונות. עוד בלטו גולש הסקי האלפיני יוזף מאוסברגר שזכה בשש מדליות זהב ושתי מדליות כסף ורוזה שוויצר שזכתה בחמש מדליות זהב ושלוש מדליות כסף, בטניס שולחן ואתלטיקה.
מדליות לפי אולימפיאדה > משחקי הקיץ

| אולימפיאדה | זהב | כסף | ארד | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| המשחקים הפאראלימפיים רומא (1960) | 11 | 8 | 11 | 30 |
| המשחקים הפאראלימפיים טוקיו (1964) | 4 | 1 | 7 | 12 |
| המשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968) | 2 | 7 | 10 | 19 |
| המשחקים הפאראלימפיים היידלברג (1972) | 6 | 6 | 6 | 18 |
| המשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976) | 18 | 16 | 17 | 51 |
| המשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980) | 14 | 23 | 8 | 45 |
| המשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984) | 14 | 20 | 10 | 44 |
| המשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988) | 13 | 7 | 15 | 35 |
| המשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992) | 5 | 4 | 13 | 22 |
| המשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996) | 6 | 6 | 10 | 22 |
| המשחקים הפאראלימפיים סידני (2000) | 2 | 7 | 6 | 15 |
| המשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004) | 8 | 10 | 4 | 22 |
| המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008) | 4 | 1 | 1 | 6 |
| המשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012) | 4 | 3 | 6 | 13 |
| המשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016) | 1 | 4 | 4 | 9 |
| המשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020) | 1 | 5 | 3 | 9 |
| סה"כ | 113 | 128 | 131 | 372 |
מדליות לפי אולימפיאדה > משחקי החורף

| אולימפיאדה | זהב | כסף | ארד | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| המשחקים הפאראלימפיים אורנסקולדויק (1976) | 5 | 16 | 14 | 35 |
| המשחקים הפאראלימפיים גיילו (1980) | 6 | 10 | 6 | 22 |
| המשחקים הפאראלימפיים אינסברוק (1984) (מארחת) | 34 | 19 | 17 | 70 |
| המשחקים הפאראלימפיים אינסברוק (1988) (מארחת) | 20 | 10 | 14 | 44 |
| המשחקים הפאראלימפיים אלברוויל (1992) | 8 | 3 | 9 | 20 |
| המשחקים הפאראלימפיים לילהאמר (1994) | 7 | 16 | 12 | 35 |
| המשחקים הפאראלימפיים נאגנו (1998) | 7 | 16 | 11 | 34 |
| המשחקים הפאראלימפיים סולט לייק סיטי (2002) | 9 | 10 | 10 | 29 |
| המשחקים הפאראלימפיים טורינו (2006) | 3 | 4 | 7 | 14 |
| המשחקים הפאראלימפיים ונקובר (2010) | 3 | 4 | 4 | 11 |
| המשחקים הפאראלימפיים סוצ'י (2014) | 2 | 5 | 4 | 18 |
| המשחקים הפאראלימפיים פיונגצ'אנג (2018) | 0 | 2 | 5 | 7 |
| המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2022) | 5 | 5 | 3 | 13 |
| סה"כ | 109 | 120 | 116 | 345 |
ראו גם

אוסטריה במשחקים האולימפיים
אוסטריה במשחקים האולימפיים לנוער
הערות שוליים

↑  מספר המשתתפים במשחקים ברומא 1960
↑  דירוג המדליות, רומא 1960
1 2 3  אין תעוד לגבי שמה המלא
↑  Rome 1960 Paralympic Games Table Tennis Women's Doubles C
אבן לבנייה

חזית בניין מאבן בעלת עיטורים וקישוטים, דרך חברון ירושלים
בניית אבן לחיפוי קירות בשיטה הרטובה, ממילא, ירושלים
אבן לבנייה היא אבן טבעית המשמשת לבנייה. היא הייתה אחד מחומרי הבנייה הנפוצים בשימוש בעת העתיקה וניתן למצוא דוגמאות לשימוש בה ברחבי העולם החל מהאלף החמישי לפני הספירה. עם התפתחות טכנולוגיות הבנייה החליפו את הבנייה באבן הפלדה והבטון המזוין. כיום השימוש באבן כמרכיב עיקרי בבנייה הצטמצם לחיפוי בלבד, וכמעט שאינו קיים מחוץ לפרויקטים מיוחדים של שימור ושיחזור מבנים. שימוש כזה מכונה בנייה באבן.
בבנייה המודרנית משתמשים באבן טבעית לחיפוי חיצוני ופנימי של קירות מבנים, לריצוף בתוך מבנים ומחוצה להם ומשטחי עבודה בחדרי מטבח.
אפיון של סוגי אבן לבנייה

ישנם מספר קריטריונים לפיהן מאופיינת האבן המשמשת לעבודות הבנייה השונות.
אפיון של סוגי אבן לבנייה > אפיון גאוגרפי

האפיון הגאוגרפי הוא האינדיקציה העיקרית לקביעת סוג האבן. בדרך כלל מקובל לכנות את האבן בשם המתאים לאזור בו נחצבה. אבן מסוג "חברון" (בערבית: "חָלִילָא") מוצאה מאזור צפון הר חברון. אבן "מצפה" מקורה במחצבות המצויות במצפה רמון בנגב.
האפיון הגאוגרפי נפוץ גם בהתייחסות לאבן במדינות אחרות, כמו שיש קרארה, שיש מרמרה ושיש ג'ורג'יה.
אפיון של סוגי אבן לבנייה > סוגי אבן הנפוצים בישראל

חברון – אבן גיר צהובה לבנה הנחצבת בעיקר באזור הכפר תפוח ממערב לעיר חברון.
חלחולה – אבן גיר רכה, בצבע קרם או לבן, הנחצבת באזור חלחול צפונית לחברון.
חלילא – אבן לבנה צהבהבה מאזור דרום חברון, בעלת מרקם נקבובי כמעט קירטוני, מה שגורם לקבלת גידים שקועים בגוון בז' לאחר הסיתות.
ביר זית – אבן דולמיטית קשה, צהובה אפרפרה הנכרית מצפון מערב לירושלים. לאבן מסוג "ביר זית" תכונות מכניות מצוינות ולפיכך נחשבת מתאימה לשימושים רבים בבנייה. האבן מופיעה במספר רב של גוונים החל מצהוב בהיר וכלה בחום כהה.
קבטיה – אבן גיר בהירה שמקורה באזורי הרי השומרון. נחשבת לאבן במראה אחיד למדי, בעלת מקדם ספיגה ושחיקה גבוה ונותה להתיישנות ולכן זקוקה לתחזוקה שוטפת, בעלת מרקם הומוגני בגוון בהיר של פנינה המשולב בגווני חלודה, שמה על שם הכפר הפלסטיני קבאטיה באזורו האבן נפוצה.
גָ'את – אבן בגווני אפור בעלת מאפייני מוליכות חום נמוכה, קשיחות גבוהה ועמידות בפני שריטות, מכונה על שמו של הכפר הערבי ג'ת או גִ'ית אשר באזורו נחצבת האבן.
עצמון – אבן גיר צפופה וקשה הניתנת לליטוש בקלות ולפיכך משמשת גם כתחליף לשיש. אבן עצמון נחצבת בגליל באזור הכפר הדרוזי ירכא ומופיעה בגווני לבן וחום בהיר.
בזלת – אבן געשית קשה ובדרך כלל שחורה, המצויה בארץ באזור הבקע הסורי-אפריקני ונחצבת ברמת בגולן, באצבע הגליל ובחוף הדרומי של הכנרת.
צפחה – אבן בעלת קשיחות בינונית בעלת גוונים כההים, נפוצה באזור אילת (נחל שלמה)
סלָאיֶיבּ – האבן הירושלמית המקורית. אבן דולומיטית קשה בצבע אדום או צהוב, ממנה בנויים מרבית המבנים בעיר העתיקה ובסביבותיה. מקור השם הוא גבעה שעליה בנויה כיום שכונת גילה ושבה הייתה מחצבה מפורסמת. לעיתים מכונה אבן מסוג "סלאייב" גם בשם "מיזי יהודי".
מצפה – אבן גיר צהובה או אפורה שנחצבת בנגב באזור מצפה רמון.
רותם – חלוקי נחל שחורים ונקבוביים שמקורם באזור מכתש רמון.
שיוך – אבן גיר לבנה ונוחה לסיתות המצויה בעיקר באזור מזרח גוש עציון, מכונה גם אינג'יזה.
אבן חאמי – אבן גיר רכה, בדרך כלל תוצר של עבודות חציבה בצפון הארץ ובשומרון. האבן מסופקת בצורת גושים בגודל ראש ומשמשת בעיקר לבניית גדרות וקירות תומכים.
כורכר – אבן חול צהובה שמוצאה מאזור מישור החוף, ממנה בנויים מבנים רבים בעיר העתיקה ביפו. כיום נחצבת בעיקר בסביבת הכפר ג'סר א-זרקא.
נקב – אבן גיר קשה בצבע צהוב אפור הנחצבת באזור בין דאהרייה לבאר שבע.
אפיון של סוגי אבן לבנייה > סוגים נפוצים של אבן לבנייה המיובאים לישראל

שחם (גרניט) – אבן קשה וצפופה שמוצאה מסלעי יסוד בעלי הרכב מינרלי מגוון ולפיכך מוצעת במספר רב של צבעים ודוגמאות. עיקר השימוש בה היה במשטחי עבודה במטבחים, אך כיום משתמשים בה גם לריצוף ולחיפוי מבנים.
שיש מארמרה – סוג של שיש לבן ונוצץ שמקורו בטורקיה ומשמש בעיקר לריצוף.
טרוורטין – אבן המכילה בעיקר מינרל מסוג פחמת הסידן, מקורה בסלעי משקע הנמצאים בסביבה רוויית מים הממסים את האבן ויוצרים בה חורים מפותלים ומכורסמים המעניקים לה מראה מתולע.
וורדֶה – אבן ירוקה שמוצאה מסין או הודו.
פורטואורו – שיש שחור בעל גידים זהובים הנכרה במקור באיטליה, אך ניתן למצוא מסלעים דומים לו בפקיסטן.
קוורציט – אבן שקופה וקשה מאוד העשויה מתחמוצת הצורן, אבן זו משמשת כחומר גלם עיקרי לשיש מלאכותי מסוג אבן קיסר.
גברו – אבן מגמתית שחורה, פריכה וכבדה המשמשת בעיקר לריצוף כבישים ומדרכות. כיום מיובאת לארץ בכמויות גדולות לצורך ריצוף פרויקטים תחבורתיים כמו ריצוף רחוב יפו בירושלים כחלק מפרויקט הרכבת הקלה.
קרֶמָה – שיש רך בגוונים חומים בהירים, מיובא מטורקיה ומשמש לריצוף.
אפיון של סוגי אבן לבנייה > אפיון גוון

מאפיין זה נותן אינדיקציה לגבי צבע האבן, כלומר צהוב, לבן, אפור, אדום וכן הלאה. בדרך כלל משתמשים באפיון הצבע יחד עם האפיון הגאוגרפי, לדוגמה: מצפה צהוב או סלייב אדום.
אפיון של סוגי אבן לבנייה > אפיון גאולוגי

יש מקרים בהם אבן לבנייה מוגדרת על פי מוצאה הגאולוגי מינרלוגי כדוגמת שיש, אבן חול או בזלת. גם במקרה הזה תיתכן הגדרה המשלבת מספר סוגים של אפיונים כמו "שיש חברון" או "שיש איטלקי לבן".
אפיון של סוגי אבן לבנייה > אפיון קטלוגי

בעקבות התפתחות תעשיית האבן הסינית החלה מגמה של הגדרת סוגי אבן לפי מספר קטלוגי, במיוחד בנוגע לאבנים מסוג שחם (גרניט) הנכרות בסין במגוון של צבעים ודוגמאות. לדוגמה, שחם סיני מספר GWT02, היא אבן בצבע בהיר מכוסה בנקודות קטנות אפורות ושחורות ואילו G562 הוא מספרה הקטלוגי של אבן שחם סינית בעלת כתמים גדולים אפורים בהירים ואדומים ומעט נקודות בהירות זעירות.
אפיון של סוגי אבן לבנייה > אבן גוויל ואבן גזית

התקנים מבדילים בין שני סוגי אבן עיקריים, אבן גוויל ואבן גזית.
אבן גוויל – אבן במצבה הטבעי, כפי שהיא מצויה בשטחים הפתוחים או בשדות, או שהיא נוצרת כפסולת מעבודות חציבה ואין לה צורה וגודל מוגדרים.
אבן גזית – אבן מנוסרת ומסותתת, המונח אבן גזית מיוחד לאבנים מלבניות בעלות פאות צדדיות הניצבות זו לזו.
עיבוד אבן טבעית

ישנם מספר שיטות לעיבוד אבן טבעית לבנייה. שיטות העיבוד מקנות לאבן את תצורתה הסופית והן משפיעות על השימוש האפשרי בה ובמידה מסוימת גם על תכונותיה המכניות. בין שיטות העיבוד ניתן למנות שיקוף, התזת חול, הברשה, ניסור, סיתות, ליטוש, ביקוע ושימוש במכונת טרומל.
עיבוד אבן טבעית > שיקוף

שיקוף הוא שיטת עיבוד פשוטה ומהירה, ועניינו שבירת קצוות בולטים באבן לקט כדי לשלב אותה בלי הפרעה בתוך ציפוי האבן של הקיר.
עיבוד אבן טבעית > התזת חול

ניתן לשוות לאבן מרקם מחוספס וגרגרי על ידי התזת חול על האבן באמצעות מדחס אוויר, באותו אופן שבו מנקים חלודה לפני גלוון.
עיבוד אבן טבעית > מכונת טרומל

מכונת טרומל היא דוד מתכת שמרטט בתדירות גבוהה. אל הדוד מכניסים אריחי אבן מנוסרים ומדיה קרמית (שברי קרמיקה בגדלים וצורות שונות) ובזמן הסיבוב, אריחי האבן מתנגשים זה בזה ובשבבי הקרמיקה ומקבלים מראה שחוק ומיוחד שנחשב לסגנון עתיק ושמאופיין בעיקר בקצוות שבורים ומיושנים.
עיבוד אבן טבעית > ביקוע

שבירת גושי אבן, או לוחות אבן מנוסרים באמצעות גיליוטינה. חלקי האבן המתקבלים לאחר הביקוע הם בעלי שוליים משונים וצורה לא אחידה. אבן מבוקעת משמשת בעיקר לריצוף וטכניקת הביקוע משמשת גם לעיבוד אבנים מלאכותיות כמו אבן משתלבת מסוג "פורטו" תוצרת קבוצת אקרשטיין, או אבן משתלבת מסוג "פקיעין" תוצרת חברת נתיבי נוי.
עיבוד אבן טבעית > הברשה

בסוג העיבוד הזה, מעבירים על פני לוחות אבן מברשות פלדה הסובבות במהירות גבוהה מה שמקנה ללוחות האבן גמר מחוספס וגרגירי.
עיבוד אבן טבעית > ניסור

בשיטה זו מנסרים גושי אבן, בדרך כלל לאריחים בצורת מלבן. האבן המנוסרת, בדרך כלל לא עוברת עיבוד נוסף ומכונה בשם אבן נסורה.
עיבוד אבן טבעית > סיתות

קילוף פני האבן באמצעות אזמלים שונים או פטישים מיוחדים ליצירת פני אבן מחורצים או נקודים. הסיתות הוא סוג הגימור המסורתי של אבן והוא המקובל ביותר בחיפוי אבן בישראל.
אבן טבעית ובנייה ירוקה

השימוש באבן טבעית לחיפוי ולריצוף נחשב ידידותי לסביבה, כיוון שייצור האבן חסכוני בהרבה מאשר ייצור חומרי בנייה מודרניים כמו בטון, פלדה, חמרן וקרמיקה.
בדיקות אבן

האבן היא חומר טבעי המיושם בתעשיית הבנייה ללא שינוי מהותי של התכונות המקוריות שלה. כדי להתאים את האבן לשימושים בפרויקטים מודרניים, מציעים התקנים בדיקות שונות, על מנת לאפיין את התכונות הפיזיקליות של האבן הטבעית ולהתאים אותה לשימושי הבנייה השונים. בין הבדיקות העיקריות נכללות בדיקת חוזק המתיחה, חוזק הלחיצה, הנקבוביות והמשקל הסגולי.
בדיקות אבן > בדיקות ספקטוגרפיות

בדיקות ספקטרוגרפיות הן מיון קפדני ומפורט של אבן באמצעות בחינת דגימת אבן במיקרוסקופ אלקטרוני. בדיקות אלו נדרשות כאשר ישנו צורך לאפיין את האבן בצורה מדויקת יותר מאשר על פי תכונות פיזיקליות, למשל כאשר נדרשת עמידות לתנאים סביבה קשים.
ראו גם

לבנה (בנייה)
אבן ראשה
אבן פינה
כוחלה
ריצוף (בינוי)
לקריאה נוספת

תקן ישראלי 2378 – "חיפוי קירות באבן טבעית"
"מדריך להנדסה אזרחית" – פרופסור מקס רייס
תקן ישראלי 5566 – "מערכת רצפה מאבן טבעית: לוחות ואריחים לריצוף"
תקן ישראלי 1554 חלק 2 – "לוחות לציפוי מדרגות:לוחות מאבן טבעית"
הערות שוליים

↑  אריקה עוזרמן, כיצד לקנות שיש, דבר, 15 באוקטובר 1981
↑  ראו המפרט הבינמשרדי לעבודות בנייה פרק 14 סעיף 14002 הוצאת משרד הביטחון 2003
↑  U.S. Green Building Council (USBC)(1993)‎
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4041417-6 
קיר האבן של מוזיאון העיר חיפה.
חיפוי קיר באבן דמוית סלאייב צהוב ואדום, ממילא ירושלים
מחצבת שיש בקאררה איטליה
ריצוף גרניט אדום מתוצרת סין, על יד משכן הכנסת
קיר מאבן גוויל מלוקטת מודבקת במלט צמנטי. בחוות היערן על יד בית שמש
מבנה מסחרי, מחופה בצידו החיצוני באבן נסורה
אייד'י

| --- | --- |
סמל אייד'יסמל אייד'י

 מונרכיה חוקתית:  ממלכת דנמרק ממלכת דנמרק
 טריטוריה אוטונומית:  איי פארו איי פארו
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  688 (2021)
 קואורדינטות:  62°17′57″N 7°05′25″W﻿ / ﻿62.299166666667°N 7.0902777777778°W﻿ / 62.299166666667; -7.0902777777778 
 אזור זמן:  UTC+0
 http://www.eidi.fo
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת איי פארו מוגדלת) טורסהאבן קלאקסוויק סאנדוראייד'י(למפת איי פארו רגילה) טורסהאבן קלאקסוויק סאנדוראייד'י  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אייד'י (בפארואזית: Eiði; תעתיק IPA: aiːjɪ; בתעתיק לעברית: אָיְיִי) הוא כפר הממוקם בקצה הצפון מערבי של האי אסטורוי באיי פארו. הכפר הוא מקום הבירה של עיריית אייד'י. הכפר ממוקם 4 ק"מ צפונית לליוסאו ו-6 ק"מ מערבית לפונינקור.
היסטוריה

אייד'י הוזכר לראשונה בכתבים מתחילת המאה ה-14, זאת אף על פי שתיארוך פחמני מצביע על כך שהכפר יושב על ידי ויקינגים עוד במאה ה-9. במרכז הכפר נמצאת כנסיית הכפר. הכנסייה תוכננה בשנת 1879 על ידי האדריכל הדני הנס כריסטיאן אמברג. הכנסייה נוסדה ב-18 בספטמבר 1881.
על יד הכפר נמצאת תחנת תשדורת והנחיית צוללות שהייתה פעילה במהלך המלחמה הקרה. אולם הציוד התיישן והתחנה פעלה בפעם האחרונה ב-1 בינואר 2016 ונסגרה סופית שלוש שנים לאחר מכן. בשיאה בשנות ה-60 עמד מספר העובדים בתחנה על 32.
ספורט

קבוצת הכדורגל של הכפר היא EB/Streymur. הקבוצה נוסדה בשנת 1933 מאיחוד בין הקבוצות Eiðis Bóltfelag ו-Ítróttarfelagið Streymur.
בני כפר ידועים

גרגריס ינסן (1835–1897), מורה, פוליטיקאי וראש העירייה הראשון
האנס פאולי סמואלסן (נולד 1984), שחקן כדורגל
ארנביירן האנסן (נולד 1986), שחקן כדורגל
דוריס אולפסדוטיר (נולדה 1986), שחקנית כדורגל
הערות שוליים

↑  היסטוריית המקום. Eidi.fo.
↑  כנסיית איי. Danske-kirker.dk. (בדנית)
↑  מאה שנים ל-Eiðis Bóltfelag. (בדנית)
↑  אתר הבית הרשמי של EB/Streymur. (באנגלית)
אלבניה באירוויזיון לרוקדים צעירים

| --- | --- |
 מדינה:  אלבניה אלבניה
 רשת שידור:  RTSH
 השתתפות ראשונה:  צ'כיה פלזן, 2015
 זכיות:  0
 השתתפויות:  1 (0 גמר)
 היעדרויות:  1
 אירוח האירוויזיון:  לא אירחה
 השתתפות אחרונה:  צ'כיה פלזן, 2015
 
אלבניה השתתפה בתחרות האירוויזיון לרוקדים צעירים פעם אחת בלבד, ב-2015.
הרקדנים והריקודים שייצגו את אלבניה באירוויזיון לרוקדים צעירים

| שנה | אמן | ריקוד | כוריאגרף | חצי גמר | גמר |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015 | קלאודיו בגאי | "Scream of Life" | אריאן סוקניקי | - | לא העפיל לדואט הגמר |
ראו גם

האירוויזיון לרוקדים צעירים
אלבניה באירוויזיון
אלבניה באירוויזיון למוזיקאים צעירים
איי קוק במשחקים האולימפיים

איי קוק משתתפים במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת סיאול (1988). אף שהאיים הם שטח חסות של ניו זילנד, יש להם ועד אולימפי נפרד. שטחי החסות האחרים של ניו זילנד, ניואה וטוקלאו, לא הקימו ועדים אולימפיים עצמאיים, ותושביהם רשאים להתחרות במסגרת המשלחת הניו זילנדית.
הישגי המשלחת של איי קוק לאורך השנים היו צנועים למדי, ואיש מהם לא זכה במדליה אולימפית. המתאגרף ריצ'רד פיטמן הצליח להעפיל לסיבוב השלישי באולימפיאדת סיאול, אך הודח על ידי יעקב שמואל.
איי קוק מעולם לא השתתפו במשחקי החורף.
ראו גם

איי קוק במשחקים האולימפיים לנוער
איכתיובנטור

| איכתיובנטור |
| --- | --- |
 
תקופה
קרטיקון תחתון 125 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: ספינוזאוריים
סוג:: איכתיובנטור
מינים
 Ichthyovenator laosensis
שם מדעי
 Ichthyovenator ‏Allain & Xaisanavong & Richir & Khentavong, 2012

הממצאים של האיכתיובנטור שהתגלו
איכתיובנטור (שם מדעי: Ichthyovenator; מילולית: "צייד דגים") הוא סוג דינוזאור ממשפחת הספינוזאוריים, אשר התקיים במהלך הקרטיקון התחתון בדרום-מזרח אסיה. המאובנים שלו התגלו בלאוס בתצורות גרס סופריוס (אנ'), לצד מיני זאורופודים כמו הטיטאנוזאורוס וההדרוזאור מנדסצ'ורוזאורוס (Mandschurosaurus).
האיכתיובנטור הוא השני שבספינוזאור שהתגלו באסיה, לצד הסיאמוזאורוס. הוא תואר בשנת 2012 בידי רונאן איילין וצוותו. הסוג כלל מין אחד - Ichthyovenator laosensis, אשר נקרא על שם הימצאותו בלאוס.
מין זה דמה מעט לספינוזאורוס אך היה קטן בהרבה, באורך 8.5 מטר ומשקל של 2 טון בממוצע. הוא ידוע מחוליות מגודלות מגבו, החלק הקדמי של הזנב והחוליות שמעל אגן הירכיים. הממצאים משווים לו מראה בעל "מפרש" נמוך שהיה שונה מזה של הספינוזאורוס והיה נמוך יותר ומופרד לשני חלקים: אחד שהחל מהעורף עד האגן ואחד בחלק האחורי של האגן עד לחלק העליון של הזנב. מראה זה עשה אותו דומה למין הקרכרודונטוזאור קונקוונטור וחלק מהחוקרים סברו שהיה שייך למשפחה האחרונה. אולם שאר החלקים מזכירים את עצמות הספינוזאורוס.
ככל הנראה הוא היה צייד דגים שארב במים הרדודים ואף שחה במרדף אחרי דגים בנהרות של לאוס הקרטיקונית.
אוסקר פיסטוריוס

אוסקר לאונרד קארל פיסטוריוס (באנגלית: Oscar Leonard Carl Pistorius; נולד ב-22 בנובמבר 1986) הוא אצן לשעבר, אלוף פאראלימפי ורוצח מורשע מדרום אפריקה. הוא ידוע בכינויים "בלייד ראנר" (blade runner) ו"האיש המהיר ביותר ללא רגליים". פיסטוריוס, המחזיק בשיאי העולם לריצת 100, 200 ו-400 מטרים לקטועי רגליים, רץ בעזרת רגליים תותבות העשויות סיבי פחמן. השתתף באולימפיאדת לונדון, והיה הספורטאי הראשון בתולדות המשחקים האולימפיים שהתחרה באתלטיקה כשהוא קטוע שתי רגליים.
ב-2015 הורשע פיסטוריוס ברצח חברתו ב-2013.