stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קורנליס פלוריס
יצירתו > פיסול

כפסל הוא ידוע בעיקר בזכות עבודותיו על אנדרטאות זיכרון. בשנת 1549 הוא קיבל את המשימה לעצב אנדרטת זיכרון שתוצב בקתדרלת קניגסברג עבור דורותיאה, אשתו של אלברט, הדוכס מפרוסיה ובתו של המלך הדני פרדריק הראשון. זו הייתה תחילתן של עבודות רבות למונומנטים לקברים עבור בני משפחת המלוכה הדנית. אלה כללו את קברו של אלברט, הדוכס בפרוסיה בקתדרלת קניגסברג, המאוזוליאום של המלך כריסטיאן השלישי מדנמרק ושל פרדריק הראשון בקתדרלת שלזוויג. האנדרטאות היו בדרך כלל בשיש עם פסלו של המנוח.
בעיר מולדתו יצר בשנת 1522 עבור כנסיית סנט לאונרד, מבנה אבן בצורת מגדל בגובה 18 מטר עם תשעה מפלסים. המגדל עשוי אבן אבנסנס לבנה שנשלחה בחלקים מבית המלאכה של פלוריס באנטוורפן לכנסייה. עבודה זו משלבת עדיין אלמנטים גותיים. הוא יצר מבנה נוסף לכנסיית סנט קתרינה בז'ורבמדה (חלק מגלבייק) בשנים 1555–1557, בסגנון רנסאנס טהור.
הוא גם עשה פסלים לקתדרלת נוטרדאם בטורנאי ואת מצבת הקבר של ז'אן השני דה מרודה בכנסיית סנט דימפנה בגהל. רצף זה של משימות חשובות מצביע על בית מלאכה גדול עם מספר לא מבוטל של עובדים. קורנליוס פלוריס פעל בעיקר כמארגן ומתכנן. תלמידיו ועוזריו נסעו למקומות השונים (בדרך כלל בצפון אירופה), שם היו אמורים להתקין את האנדרטאות שתוכנן על ידי פלוריס. רבים מהם נשארו לחיות ולעבוד בצפון אירופה, שם הקימו סדנאות משלהם. הם הסתמכו על קשריו של פלוריס כדי למצוא את המשימות שלהם, ולעיתים קרובות המשיכו לסייע בביצוע עיצובים לפלוריס ממקום מגוריהם. חלק מהאמנים האלה, כמו וילם ואן דן בלוקה וגרט ואן אגן, הפכו לאמנים שעבדו בחצר מלוכה מקומית וסייעו להתפשטות סגנון אומנותו פלוריס בצפון אירופה.
יצירתו > ארכיטקטורה

מסוף שנות ה-50 של המאה ה-16 פעל קורנליוס פלוריס כמתכנן מבנים. הוא מופיע בין היתר כאדריכל בית העירייה באנטוורפן. ישנן השקפות שונות בדבר תפקידו המדויק של קורנליוס פלוריס בעיצוב הבניין ובנייתו, מכיוון שהיה זה מבצע משותף אשר כלל מספר רב של אדריכלים ופסלים, כולל, בין השאר, וילם ואן דן ברוק, האנס הנדריק, ויאן דאמס. תרומתו לא הוגבלה לשיתופי פעולה בעיצוב. נראה שהיה לו גם תפקיד חשוב בביצוע המעשי. הוא ביקר במחצבות לבחירת האבן ובאותה עת החזיק בית מלאכה גדול ברחוב אוורדיג' ובו תריסר עוזרים שהיו עסוקים בעיקר בעבודות שקשורות לבניית בית העירייה. פעילותם התמקדה ככל הנראה בפסלים של הפנים והחזית.
בית העירייה באנטוורפן הפך לדוגמה ראשונה של סגנון הרנסאנס החדש באדריכלות בהולנד. אולמות בתי העירייה של פליסינגן והאג בהולנד ובעיצוב בניין העירייה אמדן. כמו כן השפיע על עיצוב בית העירייה בקלן (1557) בגרמניה, והשער הירוק בגדנסק שבפולין. שניהם קיבלו השראה מהסגנון החדש הזה.
קורנליוס פלוריס עיצב באנטוורפן את בניין הגילדה, ואת בית אחיו פרנס (1562–1565). שני הבניינים כבר לא קיימים.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Carl Van de Velde. "Cornelis Floris II." Grove Art Online. Oxford Art Online. Oxford University Press. Web. 15 Jan. 2017
1 2  Carl Van de Velde. "Floris." Grove Art Online. Oxford Art Online. Oxford University Press. Web. 15 Jan. 2017
1 2  Biographical details at the Netherlands Institute for Art History (in Dutch)
1 2 3 4  Rutger Tijs, Renaissance- en barokarchitectuur in België’, Lannoo Uitgeverij, 1999 (in Dutch)
↑  C. Osiecki, 'Rediscovered Cornelis Floris bust in The Pushkin Museum Moscow'
↑  C. Osiecki, 'Forgotten Netherlandish Artists in the Baltic Region: the migration of Dutch and Flemish sculptors to the Baltic region in the second half of the sixteenth century', CODART eZine 2, Spring 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007449840805171  PLWABN: 9810535442205606  BNE: XX1502520  BnF: cb14976846p (data)  BPN: 09476840  GND: 119454858  ISNI: 0000 0000 8109 2015  LCCN: n86090890  NTA: 162397569  RKD: 28384  SELIBR: 334570  SUDOC: 028709640  VcBA: 495/367464  VIAF: 29805900   WorldCat (עם VIAF): 29805900 
קורלנליוס פלוריס, מגדל אבן בתוך כנסייה, גובה 18 מטר.
קורלנליוס פלוריס, פסלה של דורותי מדנמרק נסיכת פרוסיה
קורנליוס פלוריס, בית עיריית אנטוורפן
קיסריה אקספרס

| --- | --- |
 סוגה:  קומדיה
 יוצרים:  עמי טיר   רם לנדס
 כותבים:  אדר מירום   עומרי עמית
 בימוי:  דניאל אדר
 שחקנים:  אסף אטדגי   עומר בורשטיין   יוסי גבני   גיורא זינגר
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  12
 הפקה
 מפיק:  מפיקה ראשית: טל בראל גיל   מפיק אחראי: רם לנדס
 מפיקים בפועל:  יוגב חג'בי
 חברת הפקה:  קודה תקשורת
 הפצה:  HOT
 עורכים:  עורך ראשי: עמי טיר   עורך אחראי: רם לנדס   עורך משנה: אליהו זיגדון
 צלמים:  צלם ראשי: תום גת     צלמים נוספים:   סשה גבריקוב   עודד הורביץ   רמי קצב   גל דרן   אמנון האס   עופר דורי   איתן חי
 מוזיקה:  טל ירדני
 אורך פרק:  22 דקות
 שידור
 רשת שידור:  HOT 3
 תקופת שידור מקורית:  אוקטובר 2018 – הווה
 
קיסריה אקספרס היא סדרת טלוויזיה קומית המשודרת ב-HOT3 החל מאוקטובר 2018. בסדרה משחקים אסף אטדגי, ושלישיית בערך - עומר בורשטיין, יוסי גבני וגיורא זינגר.
עלילה

אסף אטדגי, הסוכן של עומר אדם, מחתים את "בערך", שלישיית סטנדאפיסטים כושלת. הוא בטוח ביכולותיו ומבטיח להם שאם ילכו אחריו הוא ייקח אותם להופיע בקיסריה, הבמה הגדולה בארץ.
סקירת הסדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 12 | 12 | אוקטובר 2018 | — |
דמויות

אסף אטדגי - הסוכן של הזמר המצליח עומר אדם. מחליט לקחת את על עצמו את הניהול של שלישיית "בערך". רוצה להביא אותם להופיע בקיסריה.
עומר בורשטיין - חבר בשלישיית "בערך". חברם הטוב של יוסי וגיורא. מטיל ספק על ניהולו של אטדגי על השלישייה אך לומד להתרגל לדרכיו.
גיורא זינגר - חבר בשלישיית "בערך". חברם הטוב של עומר ויוסי. מאמין שאטדגי יביא אותם לקיסריה.
יוסי גבני - חבר בשלישיית "בערך". חברם הטוב של עומר וגיורא. מאמין שאטדגי יביא אותם לקיסריה.
צינור עורקי פתוח

| --- | --- |

איור של הלב וכלי הדם הגדולים עם צינור עורקי פתוח
 תחום:  קרדיולוגיה 
 טיפול:  L-lysine  אינדומטצין  alprostadil 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  891096 
 MeSH:  D004374
 MedlinePlus:  001560
 OMIM:  607411
 סיווגים
 ICD-10:  Q25.0
 ICD-11:  LA8B.4 
 
צינור עורקי פתוח (בלועזית: Patent ductus arteriosus, PDA) הוא מום לב מולד בו הצינור העורקי לא נסגר ונשאר פתוח לאחר הלידה. צינור עורקי פתוח נחשב לאחד ממומי הלב הנפוצים ביותר ונגרם כאשר הצינור העורקי לא נסגר כפי שנעשה ברוב המקרים לאחר הלידה. מצב זה משבש את פעילות מערכת הובלת הדם בגוף וגורם להובלת דם מאבי העורקים לעורק הריאה. מצב רפואי זה עלול לגרום לסיבוכים שונים לטווח הקצר והארוך בילוד. אבחון מתבצע על ידי תסמינים אופייניים ובדימות, בעיקר על ידי אקוקרדיוגרפיה. הטיפול במום נע בין טיפול שמרני ועד לניתוח לסגירת הפתח.
אפידמיולוגיה וגורמי סיכון

מוערך כי צינור עורקי פתוח קורה אחת לכל 2000 לידות ומהווה 5%-10% מכלל מומי הלב המולדים, אם כי מוערך כי כולל צינור עורקי פתוח "שקט" (לא מאובחן), שיעור ההארעות הוא אחת לכל 500 לידות. צינור עורקי נמצא ב-65% מהלידות של פגים וילודים במשקל נמוך מאוד (מתחת ל-1 ק"ג). המום נפוץ פי 2 יותר בבנות מאשר בבנים. המצב נפוץ גם אצל סובלים ממצוקה נשימתית של הילוד (IRDS), ילודים עם תסמונות גנטיות כמו תסמונת דאון או תינוקות שאימם חלתה באדמת במהלך ההריון. צינור עורקי פתוח נפוץ גם בתינוקות עם מומי לב מולדים אחרים. למחלה גם מאפיינים תורשתיים מסוימים ונמצא כי ישנו סיכוי של 5% של הופעת המחלה אצל אח של ילד שנולד עם המום וכי לתאומים זהים סיכוי גבוהה יותר למום אצל שני הילודים מאשר בתאומים לא זהים.
פתופיזיולוגיה

הצינור העורקי הוא כלי דם המשמש כמעקף לריאות של הדם מעורק הריאה ישירות אל אבי העורקים. לאחר שולד נולד ומתחיל לנשום חמצן, אין כל שימוש לצינור העורקי והוא נסגר ב-90% מהוולדים תוך 48 שעות. מצב בו הוא לא נסגר תוך כמה שבועות נקרא צינור עורקי פתוח והוא מוביל לזרימת דם לא תקינה מאבי העורקים לעורק הריאה. במצב זה כמות רבה של דם מגיעה לריאות ובכך מעמיסה על הלב והריאות וגורמת לגודש ריאתי. מצב זה עלול לגרום לירידה בזילוח ולעודף מעבר של הדם לריאות. מום זה עלול לגרום לאי-ספיקת לב עם גודש ריאתי, דימום מוחי תוך-חדרי, דלקת מעי נמקית, מחלת ריאות כרונית, התפתחות לא תקינה של הריאות והסמפונות ואף מוות. בפגים שנולדו מוקדם במיוחד, נחשב גורם זה כגורם משמעותי לתחלואה ומוות.
אבחון

תסמינים של צינור עורקי פתוח לא מופיעים לרוב בשלב מוקדם. בצינור עורקי פתוח קטן ולא משמעותי לרוב לא נוכל לראות תסמינים למעט איוושה סיסטולית חלשה. תסמינים נפוצים כוללים לחץ דם נמוך, איוושה סיסטולית, תסמונת אייזנמנגר, טכיפניאה וטכיקרדיה. צילום חזה יכול להראות סימנים של הרחבה של הצד השמאלי של הלב ועודף זרימת דם לריאות. האבחון הטוב ביותר נעשה על ידי בדיקת אקוקרדיוגרפיה, אך היא מתקשה להעריך בצורה אמינה את משמעותיות הנפח של העורק הפתוח. לאחרונה התגלו מרקרים בדם כמו BNP ו-NTpBNP שיכולים להעיד על המצאות צינור עורקי פתוח.
טיפול ופרוגנוזה

צורת הטיפול במום שנויה במחלוקת וישנם מספר רב של מחקרים סותרים באשר לטיפול המומלץ. טיפול שמרני בצינור עורקי פתוח נפוץ ונובע מהחשש של מהסיכונים בניתוח ותופעות הלוואי של התרופות ומהצפייה שהצינור ייסגר באופן עצמוני וטבעי. הטיפול השמרני כולל העמסת נוזלים, מתן משתנים, בדרך כלל פוסיד, ואסטרטגיות אוורור כמו העלאת הלחץ הסוף-נשימתי. חסרונות של שיטה זו כוללים גם עומס נפחי של נוזלים על הלב והריאות. טיפול נוסף הוא שימוש בתרופות כמו אינדומטצין, מעכבי ציקלואוקסיגנאז ופרצטמול, תרופות שהראו שיפור במחלה אך מלוות בתופעות לוואי מסוכנות. ניתוח לסגירת הצינור מבוצע לרוב רק לאחר כישלון טיפול תרופתי או התוויות נגד. ניתוח יכול להתבצע על ידי השתלת קפיץ או מכשיר המונע מעבר דם בין כלי הדם או באמצעות תפירה של כלי הדם. ניתוח לסגירת העורק נמצא על ידי מחקרים כמונע תמותה אך מעלה את הסיכוי לבעיות נוירולוגיות-התפתחותיות. מעקב לאחר טיפול/ללא טיפול מתבצע באופן תקופתי על ידי קרדיולוג וברוב המקרים לא ניתנות תרופות קבועות למטופלים.
ראו גם

מום לב מולד
הצינור העורקי
הערות שוליים

1 2  Alban-Elouen Baruteau, Sébastien Hascoët, Julien Baruteau, Younes Boudjemline, Virginie Lambert, Claude-Yves Angel, Emre Belli, Jérôme Petit and Robert Pass. Transcatheter closure of patent ductus arteriosus: Past, present and future. Archives of Cardiovascular Diseases, 2014-02-01, Volume 107, Issue 2, Pages 122-132
1 2  MedlinePlus > Patent ductus arteriosus
↑  Tamorah R. Lewis, Elaine L. Shelton, Sara L. Van Driest, Prince J. Kannankeril and Jeff Reese. Genetics of the patent ductus arteriosus (PDA) and pharmacogenetics of PDA treatment. Seminars in Fetal and Neonatal Medicine, 2018-08-01, Volume 23, Issue 4, Pages 232-238
1 2 3 4  AHA https://www.heart.org/en/health-topics/congenital-heart-defects/about-congenital-heart-defects/patent-ductus-arteriosus-pda
1 2  Dany E. Weisz, Kiran More, Patrick J. McNamara, Prakesh S. Shah. PDA Ligation and Health Outcomes: A Meta-analysis. April 2014, VOLUME 133 / ISSUE 4
1 2 3  Amish Jain, MBBS, MRCPCH1; Prakesh S. Shah, MD, MSc, FRCPC. Diagnosis, Evaluation, and Management of Patent Ductus Arteriosus in Preterm Neonates. JAMA Pediatr. 2015;169(9):863-872.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TA98: A12.2.01.221 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
איור הממחיש מעבר דם מאבי העורקים לעורק הריאה דרך צינור עורקי פתוח
תצלום אקוקרדיוגרפיה של מטופל שעבר ניתוח לטיפול בצינור עורקי פתוח. בתצלום ניתן לראות את אבי העורקים (A), עורק הריאה (P) וביניהם סליל ששימש לסגירת העורק
קולסוכוס

| קולסוכוס |
| --- | --- |
 קולסוכוס טורף צעיר של לילינזאורה
תקופה
קרטיקון תחתון 120 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: דו-חיים
סדרה:: טמנוספונדילים
משפחה:: Chigutisauridae
סוג:: קולסוכוס
מין:: Koolasuchus cleelandi
שם מדעי
 Koolasuchus ‏Warren, 1997

איור אפשרי
בהשוואה לאדם
קולסוכוס (שם מדעי: Koolasuchus) הוא סוג נכחד של דו-חיים גדול מקבוצת הטמנוספונדילים שחי בתקופת הקרטיקון בוויקטוריה, אוסטרליה והוא היה מאחרוני בני קבוצתו וגם מהגדולים שבהם.
מאפיינים

דו חי זה הגיע לאורך של 4–5 מטר ושקל 500 ק"ג והיה אחד הדו-חיים הגדולים ביותר מעולם. הוא היה שטוח ומוארך בצורתו והייתה לו גולגולת עבה באורך של 65 ס"מ שהייתה רחבה בהרבה משאר הגוף. היו לו עיניים גדולות בקדמת הראש ופה עצום שבלט מעט אחורה. הגפיים היו קטנות אך הזנב היה עבה והצלעות בלטו החוצה מהגוף.
הקולסוכוס חי במימי אוסטרליה הדרומית של הקרטיקון אך גם נדד דרומה לאנטארקטיקה שבאותה תקופה הייתה חמימה יותר מימינו. הקולסוכוס חי בנהרות מהירי זרימה סמוך לסלעים והתנהג כתנין. הוא היה אוכל בשר שארב לטרף מתחת למים.
יצורים אלה נכחדו כליל לפני 120 מיליון שנה, ככל הנראה כתוצאה מהתקררות אזור מחייתם.
בתרבות

הקולסוכוס מופיע בסדרה "ללכת עם דינוזאורים" כיצור טורף שחי ביערות הקרח האנטארקטי ומאיים על יצורים קטנים יותר כמו דינוזאור הלילינזאורה. בסדרה הוא נודד בחורף לאגמים בתוך יערות וכך נמלט מהקור ובאביב חוזר לנהרות הרחבים.
הקולסוכוס מופיע במשחק "Jurassic World: Alive".
קן תומפסון

| --- | --- |
תומפסון (משמאל) יחד עם דניס ריצ'י
תומפסון (משמאל) יחד עם דניס ריצ'י
 לידה:  4 בפברואר 1943 (בן 81) ניו אורלינס, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  מדעי המחשב
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי (1965)  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי (1966) 
 מוסדות:  מעבדות נוקיה בל (1966–2000)  חברת גוגל (2006) 
 פרסים והוקרה:  פרס טיורינג (1983)  פרס ACM למערכת תוכנה (1983)  פרס חלוץ המחשב (1994)  מדליית ריצ'רד המינג של IEEE (1990)  פרס יפן (2011)  היכל התהילה הלאומי לממציאים (2019)  עמית מוזיאון היסטוריית המחשב (1997)  פרס עמנואל פיור מטעם IEEE (1982)  פרס צוטומו כנאי (1999)  המדליה הלאומית לטכנולוגיה וחדשנות (1998)  פרס הארולד פנדר (2003)  עמית ACM (2020) 
 cs.bell-labs.co/who/ken/
 תרומות עיקריות
 פיתוח יוניקס שפת B UTF-8 שפת Go
 
קן תומפסון (אנגלית: Ken Thompson; נולד ב-4 בפברואר 1943) הוא חלוץ אמריקאי בתחום מדעי המחשב ואבי מערכת ההפעלה יוניקס. הוא עבד במעבדות בל, שם תכנן ופיתח את יוניקס, את שפת התכנות B, ואת מערכת ההפעלה Plan 9. מאז שנת 2006 עובד תומפסון בחברת גוגל, שם היה שותף לפיתוח שפת התכנות Go.
בין תרומותיו של תומפסון להתהוותו של תחום המחשבים ניתן למנות גם את עבודתו בנושא הביטויים הרגולריים בעורכי הטקסט הראשונים QED ו-ed, את הגדרת קידוד UTF-8, ואת עבודתיו בתחום ניתוח המצבים במשחק השחמט.
ביוגרפיה

תומפסון נולד בניו אורלינס, במדינת לואיזיאנה שבארצות הברית. הוא סיים תואר ראשון באוניברסיטת קליפורניה בברקלי בשנת 1965 ותואר שני ב-1966, בהנדסת מחשבים. המנחה שלו בכתיבת התזה היה המתמטיקאי אלווין ראלף ברלקמפ.
בשנות ה-60 עבד תומפסון יחד עם דניס ריצ'י על מערכת ההפעלה מולטיקס. בזמן הפיתוח, תומפסון יצר שפת תכנות בשם "Bon". השניים זנחו את הפרויקט כאשר מעבדות בל הפסיקה את הפיתוח, אך הם השתמשו בניסיונם מהפרויקט, ובשנת 1969, הפכו תומפסון וריצ'י ליוצרי מערכת ההפעלה יוניקס. תומפסון חשב שיוניקס זקוקה לשפת תכנות ויצר את שפת התכנות B, אשר לוותה בהמשך בפיתוחו של ריצ'י את שפת C.
תומפסון פיתח את גרסת ה-CTSS של עורך הטקסט QED, וכלל בו את השימוש בביטויים רגולריים לחיפוש טקסט. QED ועורך הטקסט ed שפיתח תומפסון תרמו רבות לפיתוח ולפופולריות של ביטויים רגולריים בתחום המחשבים. ביטויים רגולריים הפכו נפוצים בתוכניות יוניקס לעיבוד טקסט (כגון grep) ובשפות תכנות מודרניות כגון Perl, ורוב הביטויים הרגולרים כיום משתמשים בתחביר שתומפסון יצר. הוא גם פיתח את "אלגוריתם הבנייה של תומפסון", המשמש להמרת ביטוי רגולרי לאוטומט סופי לא דטרמיניסטי על מנת להפוך את ההתאמה למהירה יותר.
בשנת 1992 פיתח תומפסון יחד עם רוב פייק את הקידוד הפופולרי UTF-8.
יחד עם ג'וסף קונדון, פיתח תומפסון את החומרה והתוכנה של "בל", תוכנת שחמט אשר זכתה באליפות העולם לתוכנות שחמט בשנת 1980. נוסף על כך, הוא כתב תוכנה המחשבת סיומות של משחקי שחמט ויצר מאגר נתונים המכיל את כל מצבי הסיום ל-4, 5, ו-6 כלים, עובדה שגרמה לתוכנה לייצר מהלכים "מושלמים" ברגע שהגיעה לסיום.
בשנת 2000, עזב תומפסון את מעבדות בל. הוא עבד בחברת "Entrisphere" עד שנת 2006, וכיום הוא עובד בגוגל, כמהנדס בכיר. בין עבודותיו האחרונות בולט הפיתוח של שפת התכנות Go.
פרסים

בשנת 1983 זכו קן תומפסון ודניס ריצ'י בפרס טיורינג "על פיתוחה של תורת מערכות ההפעלה, ובאופן ספציפי ליישום של מערכת ההפעלה יוניקס."
בשנת 1990 זכו קן תומפסון ודניס ריצ'י במדליית ריצ'רד המינג מאגודת ה-IEEE ‏(Institute of Electrical and Electronics Engineers) "על פיתוח מערכת ההפעלה יוניקס ושפת התכנות C".
בשנת 1997, תומפסון וריצ'י הוכתרו כעמיתי מוזיאון היסטוריית המחשב עבור "היצירה המשותפת של מערכת הפעלת יוניקס, ועל פיתוח של שפת התכנות C".
ב-27 באפריל 1999 תומפסון וריצ'י זכו במשותף במדליה הלאומית לטכנולוגיה מנשיא ארצות הברית ביל קלינטון, על המצאת מערכת ההפעלה יוניקס ושפת התכנות C, אשר יחדיו הובילו להתקדמות עצומה בתחומי החומרה, התוכנה, ומערכות תקשורת וגרמו לצמיחה של תעשייה שלמה, אשר שיפרה את ההובלה האמריקאית בעידן המידע.
בשנת 2011 זכו תומפסון וריצ'י בפרס יפן על עבודה חלוצית בפיתוח מערכת ההפעלה יוניקס.
הערות שוליים

↑  "Thesis Students", באתר מחלקת המתמטיקה של אוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
↑  Dennis M. Ritchie - A.M. Turing Award Winner, דניס ריצ'י, זוכה פרס טיורינג, באתר ארגון ACM.
↑  Programming Techniques: Regular expression search algorithm, מאמרו של קן תומפסון, באתר ארגון ACM. פורסם במקור ב-6 ביוני 1968.
↑  UTF-8 history, באתר אוניברסיטת קיימברידג', פורסם ב-30 באפריל 2003.
↑  Frequently Asked Questions - Documents Packages The Project Help Blog Play The Go Programming Language, באתר שפת התכנות Go.
↑  IEEE RICHARD W. HAMMING MEDAL RECIPIENTS, באתר ארגון ה-IEEE.
↑  The National Medal of Technology and Innovation Recipients.
↑  Bell Labs Luminaries Dennis Ritchie And Ken Thompson To Receive National Medal Of Technology, פורסם ב-8 בדצמבר 1998.
↑  2011 Japan Prizes
| זוכי פרס טיורינג |
| --- | --- | --- |
| 1966–1980 | אלן פרליס (1966) • מוריס וינסנט וילקס (1967) • ריצ'רד המינג (1968) • מרווין מינסקי (1969) • ג'יימס וילקנסון (1970) • ג'ון מקארתי (1971) • אדסחר דייקסטרה (1972) • צ'ארלס באקמן (1973) • דונלד קנות' (1974) • אלן ניוול והרברט סיימון (1975) • מיכאל רבין ודנה סקוט (1976) • ג'ון באקוס (1977) • רוברט פלויד (1978) • קנת אייברסון (1979) • טוני הור (1980) |  |
| 1981–2000 | אדגר קוד (1981) • סטיבן קוק (1982) • קן תומפסון ודניס ריצ'י (1983) • ניקלאוס וירת (1984) • ריצ'רד קארפ (1985) • ג'ון הופקרופט ורוברט טרג'אן (1986) • ג'ון קוק (1987) • איוואן סדארלנד (1989) • וילאם קאהן (1990) • פרננדו קורבטו (1991) • רובין מילנר (1992) • באטלר לאמפסון (1993) • יוריס הארטמאניס וריצ'רד סטרנס (1994) • אדוארד פייגנבאום וראג' רדי (1995) • מנואל בלום (1996) • אמיר פנואלי • דאגלס אנגלברט (1997) • ג'ים גריי (1998) • פרד ברוקס (1999) • אנדרו יאו (2000) |  |
| 2001–2020 | אולה יוהאן דאל וקריסטין נייגארד (2001) • רונלד ריבסט, לאונרד אדלמן ועדי שמיר (2002) • אלן קיי (2003) • וינט סרף ובוב קאהן (2004) • פיטר נאור (2005) • פרנסס אלן (2006) • אדמונד קלארק, אלן אמרסון וג'וסף סיפאקיס (2007) • ברברה ליסקוב (2008) • צ'ארלס פ. ת'אקר (2009) • לסלי וליאנט (2010) • יהודה פרל (2011) • שפי גולדווסר וסילביו מיקאלי (2012) • לזלי למפורט (2013) • מייקל סטונברייקר (2014) • ויטפילד דיפי ומרטין הלמן (2015) • טים ברנרס-לי (2016) • ג'ון הנסי ודייוויד פטרסון (2017) יהושע בנג'יו, ג'פרי הינטון ויאן לקון (2018) • אדווין קטמול ופט הנרהן (2019) • אל אהו וג'פרי אולמן (2020) |  |
| 2021 ואילך | ג'ק דונגארה (2021) • רוברט מטקאלף (2022) • אבי ויגדרזון (2023) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ACM DL: 81100436668  dblp: t/KenThompson  GND: 1280596163  ISNI: 0000 0000 7276 9119  LCCN: no2009189713  NTA: 140976515  VIAF: 103083869   WorldCat (עם VIAF): 103083869
קורנליס שוט

| --- | --- |
אנטוני ואן דייק, דיוקן של קורנליס שוט
 לידה:  13 במאי 1597 אנטוורפן, דוכסות בראבנט, ארצות השפלה ההבסבורגיות 
 פטירה:  29 באפריל 1655 (בגיל 57) אנטוורפן, דוכסות בראבנט, ארצות השפלה ההבסבורגיות 
 הושפע על ידי:  ונססלאס קוברחר, פטר פאול רובנס 
 
קורנליוס שוט (בהולנדית: Cornelis Schut;‏ 13 במאי 1597 באנטוורפן – 29 באפריל 1655 באנטוורפן) היה צייר פלמי, חרט ומעצב שטיחים שהתמחה בסצנות דתיות ומיתולוגיות. ישנה ההערכה שהוא התמחה אצל רובנס. הוא טיפל בנושאים נגד הרפורמציה בסגנון הבארוק המאוחר. לאחר שהות באיטליה עבד בעיקר באנטוורפן שם היה אחד מציירי הנושאים ההיסטוריים המובילים במחצית הראשונה של המאה ה-17.
ביוגרפיה

קורנליוס שוט נולד באנטוורפן כבנם של וילם שוט וסוזנה שרנילה. אין רישומים על הכשרתו האמנותית. הוא מוזכר לראשונה כתלמידו של פיטר פול רובנס על ידי ההיסטוריון מהמאה ה-18 ג'ייקוב קמפו ויירמן. אף שהרלוונטיות של מקורותיו של וויירמן לא ברורה, עדיין מניחים כי שוט היה תלמידו של רובנס מאחר שרובנס היה פטור מרישום תלמידיו בגילדת האמנים באנטוורפן. יצירותיו המוקדמות של שוט קרובות יותר לסגנון של צייר מוביל אחר בהיסטוריה של אנטוורפן אברהם יאנסנס, וייתכן והיה קשר כלשהו עם הסדנה שלו. שוט הפך לחבר בגילדה באנטוורפן בשנת 1618.
שוט נסע לאיטליה לאחר 1618. כשהיה ברומא היה חבר מייסד בנטפוכלס, אגודה של אמנים הולנדים ופלמיים שעבדו ברומא. שם היה נהוג לאמץ כינוי בנוסף לשם הרשמי, שוט קיבל את הכינוי ״ברודזק״ (שקית לחם).
מ־13 בינואר 1627 עבד על ציורי קיר בווילה "קזינו פסקאטורה" שנמצא בפרסקטי, בבעלות ג'ורג'יו פסקאטורי בנקאי איטלקי עשיר ופטרון ממוצא פלמי. הוא שיתף פעולה בפרויקט זה עם הצייר ההולנדי וגם חבר הבנטפוכלס טימן ארנץ קרכט. משימה זו סייעה לביסוס הקריירה של שוט באיטליה, שכן פסקאטורי היה איש עשיר ובעל השפעה, ונלהב לסייע לבן ארצו באיטליה. פטרון חשוב נוסף ברומא היה הבנקאי האיטלקי האצילי ואספן האמנות וינצ'נזו ג'וסטיניאני שהזמין ממנו שתי יצירות דתיות גדולות. חסות זו הראתה בבירור את ההערכה ממנה נהנה שוט ברומא. הוא גם משך את תשומת ליבו של פוסין הצעיר שהתגורר אז ברומא במעונו של הפסל הפלמי פרנסואה דוקזנוי. עבודותיו המוקדמות של פוסין השאילו כמה מוטיבים מיצירותיו של שוט שנעשו עבור וינצ'נזו ג'וסטיניאני.
תוכניותיו של שוט ברומא הופרעו כאשר ב־16 בספטמבר 1627 הוא נכלא בגין הרג של אמן בשם ג'וסטו. זמן הכלא שלו היה קצר שכן ב־2 באוקטובר הוא כבר שוחרר בזכות התערבותה של האקדמיה די סן לוקה, אגודת האמנים ברומא. לאחר מכן עזב את רומא והיה בשנים 28–1627 בפירנצה. ידוע כי הוא עיצב שטיחי קיר עבור מפעל השטיחים החשוב ביותר באיטליה שנוסד בשנת 1546 בפירנצה על ידי הדוכס הגדול מדיצ'י קוסימו הראשון.
קורותיו לאחר זמן זה אינן ברורות. הוא מוזכר שוב בספטמבר 1631 באנטוורפן כאשר הופיע בפני נוטריון לעריכת חוזה נישואים. ב־7 באוקטובר 1631 נשא קורנליוס שוט את קתרינה ג'נסינס, שהייתה ממשפחה אמידה. אשתו נפטרה ב־29 בספטמבר 1637 והותירה את האמן עם שלושה ילדים, שניים מהם מתו צעירים. האמן נישא בשנית בשנה לאחריה עם אנסטסיה סקליארס איתה נולדו לו שני בנים ושתי בנות.
שוט נהנה מהצלחה אמנותית עם שובו לאנטוורפן שם ייצר בעיקר יצירות לכנסיות המקומיות. הוא צייר בסגנון הבארוק שהפך לפופולרי אז בפלנדריה. במיוחד גדולתו הייתה לייצר קישוטים לתקרה בסגנון האיטלקי המונומנטלי, יכולת קישוט שנחשבה מאוד על ידי פטרונים במולדתו. דוגמה לכך היא הקתדרלה באנטוורפן.
שוט מילא תפקיד בולט בפרויקט הדקורטיבי לרגל הכניסה המלכותית של הקרדינל אינפנטה פרדיננד בשנת 1635 לאנטוורפן ובגנט. (אירוע בו היה רובנס אחראי על העיצוב האמנותי הכולל). הוא שיתף פעולה עם גספארד דה קרייר, ניקולא רוזה, יאן סטאדיוס ואחרים בפרויקטים אלה. בגנט שוט צייר את כל הקישוטים שנעשו לכניסה המלכותית לעיר. שוט סיפק יותר ממאה תחריטים עבור משימה זו.
בשנת 1643 הכריזו ראשי המיליציה האזרחית באנטוורפן, על תחרות למזבח חדש בקתדרלת אנטוורפן. שוט ותומאס וילבוארטס בוסצ'רט הוזמנו להגיש לתחרות זו ציור בנושא מות הקדושים של סנט ג'ורג'. שתי העבודות הוצגו ולבסוף פסק צוות של שישה שופטים אמנים לטובת שוט.
שוט נפטר באנטוורפן ב־29 באפריל 1655 זמן קצר לאחר מות אשתו השנייה. הוא נקבר ב -1 במאי 1655 בכנסיית סנט וויברורד באנטוורפן בקבר שחולק עם אשתו השנייה. הקבר וכיסוי השיש שלו עדיין קיימים בכנסייה.
יצירתו > כללי

שוט היה אמן רב גוני שהפיק ציורי שמן, פרסקו, חריטות, רישומים. בעיקר היה צייר סצנות היסטוריות של נושאים דתיים ומיתולוגיים.
בעבודתו המוקדמת רואים את השפעתו של אברהם יאנסנס. בשהייתו ברומא במהלך 1624 ופירנצה בשנת 1627, הוא אימץ אלמנטים מסגנון הבארוק של פייטרו דה קורטונה, גרוצ'ינו. סגנון זה מאופיין בין היתר בתחושה חזקה של פאתוס, שבה אור וצבע ממלאים תפקיד חשוב. בסגנונו של שוט, המאופיין על ידי עיצובים חזקים, ישנם ניגודים חדים של אור והבעות פנים קיצוניות. יש זיקה מסוימת ליצירתו של פדריקו בארוצ'י, שמילא תפקיד מרכזי בהתפתחות הציור הבארוקי. הדבר בולט במיוחד בעבודתו באנטוורפן החל משנת 1630 (או אולי קודם לכן), שם ניתן לזהות את הסגנון של בארוצ'י בהשפעות המרחביות, בתנוחות הבלתי יציבות והרגשניות של הדמויות ובאפקטים של האור. הסגנון של שוט כמעט ולא השתנה בקריירה המאוחרת שלו, אלא שהצבעים שהשתמש בהם נעשו פחות אינטנסיביים ועבודות המברשת שלו מעט יותר משוחררות.
מלבד כמה מוטיבים וסידורי קומפוזיציה, עבודתו של שוט מציגה מעט דמיון סגנוני לזה של רובנס. מיומנותו של שוט בפרשנות הנושאים של הרפורמציה הובילה לקבלת משימות רבות בכנסיות ובמנזרים באנטוורפן, בריסל, גנט, ברוז' וקלן.
שוט יצר כמה עיצובים מלאי דמיון בנושאים מיתולוגיים ואלגוריים בציורים שלו לסדרת שטיחי קיר בנושא שבע האומנויות. הסדרה כללה שמונה שטיחים, שבעה שהוקדשו לכל אחת מהאמנויות ועוד אחת המתארת את יכולת השילוב שלהן. ניתן לפרש את הסדרה כאלגוריה של מלחמה ושלום. דוגמה לשטיחים בסדרה היא האלגוריה למוזיקה. במרכז הגבול העליון של שטיח קיר זה נמצא פס עם הכיתוב בלטינית: "מלחמה מדכאת את האומנויות התומכות בה". השטיח תוכנן גם על ידי קורנליוס שוט. הציורים נשזרו בברוז' בין השנים 1655–1675. וגם נארגו בסדנאות בריסל.