stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דומוס גלילאה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית ספר 
 מיקום:  הר נחום 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2003
 תאריך פתיחה רשמי:  2003 
 אדריכל:  קיקו ארגואלו 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות מודרנית 
 קואורדינטות:  32°54′08″N 35°33′06″E﻿ / ﻿32.90216389°N 35.55177778°E﻿ / 32.90216389; 35.55177778
  (למפת הגליל העליון מוגדלת) דומוס גלילאה(למפת הגליל העליון רגילה) דומוס גלילאה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום דומוס גלילאה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום דומוס גלילאה
 
מראה המרכז
אגף המגורים של המרכז מעוצב כקלויסטר, ובמרכזו קפלה שעל גגה נראה ישו מוקף בשליחיו במעמד הדרשה על ההר
המרכז הבינלאומי דוֹמוּס גָלִילֶאֶה ("בית הגליל"; לטינית Domus Galilaeae) הוא בית ספר לכמרים, מרכז מפגש ולמידה ומרכז התבודדות של ארגון הדרך הנאוקאטקומנאלית (ספרדית Camino Neocatecumenal) הקתולי. המרכז שוכן על הר האושר ליד כורזים, מעל כנסיית הר האושר, ומשקיף אל חופה הצפוני של הכנרת.
היוזמה להקמת המרכז הייתה של האפיפיור פאולוס השישי במחצית שנות ה-70 של המאה ה-20. ב-15 בינואר 1999 הונחה אבן הפינה בנוכחות הפטריארך הלטיני בירושלים, מישל סבאח, מזכיר מועצת הוותיקן, שגריר הכס הקדוש (הנונציו) בישראל ונכבדים רבים. המרכז נחנך רשמית, לאחר השלמת בנייתו של אגף אחד, בעת ביקורו של האפיפיור יוחנן פאולוס השני בישראל ב-24 במרץ 2000. המרכז החל לפעול בשנת 2003.
מטרת המרכז היא לימוד מסורת ישראל כמקור לנצרות וטקסיה, במטרה להעמיק את הקשר בין הנצרות לבין היהדות, וכן התעמקות בדרשת ההר לאור המסורת והליטורגיה היהודית.
שטח המבנה הוא 12,000 מטר רבוע והוא ניצב באחוזה המשתרעת על-פני שטח של 33 דונם. המבנה מחולק לשלושה מפלסים. במפלס העליון נמצאים אודיטוריום (מרכז התכנסויות), כנסייה, בית כנסת, ספרייה המוגדרת כספרייה תאולוגית בחסות הוותיקן המשלבת ספרי דת נוצריים ויהודיים ובה 12 כיסאות כמספר שבטי ישראל הניצבים מסביב לספר תורה. בשני המפלסים התחתונים שוכנים מאה חדרי מגורים, ובהם מאתיים מקומות לינה בסך הכל.
דגימה (מוזיקה)

די ג'יי פרמייר בוחר מוזיקה לדגימה
דגימה או סימפול במוזיקה היא שימוש חוזר בצלילים מוקלטים ביצירה מוזיקלית אחרת. דגימה יכולה להיות של חריזה, לחן, דיבור, קולות או קטעים מוזיקליים, ולהיבנות על גבי שכבות, לעבור איזון והתאמות מהירות או להשתנות בכל דרך אחרת. דגימות בדרך כלל נעשות על ידי שימוש בדוגם צלילים או על ידי תוכנות עריכה.
דגימות מוזיקליות היוו את הבסיס למוזיקת היפ הופ, שצמחה בשנות ה-80 של המאה ה-20 על ידי מפיקים מוזיקליים שדגמו מוזיקת פאנק ונשמה, ועל גביהם הדביקו קטעי ראפ. דגימות מוזיקליות היוו השראה לכל סוגות המוזיקה, ובעיקר עבור מוזיקה אלקטרונית ופופ. מוזיקאים שונים יצרו אלבומים שלמים על ידי דגימות, לדוגמה האלבום "Endtroducing.....‎" של המפיק המוזיקלי די ג'יי שאדו, המורכב כמעט כולו אך ורק מסימפולים.
דגימת מוזיקה ללא היתר יכולה להפר זכויות יוצרים. התהליך של קבלת היתר לביצוע דגימה מוזיקלית (clearance) עשוי להיות מורכב ויקר.
הערות שוליים

↑  מ"ספרות זולה" ועד "הבוגר": הסרטים שסומפלו לתוך שירים, באתר ynet, 19 באוקטובר 2019
↑  Lexis Montreal-based DJ, the founder MusicIsMySanctuary.com, 24 Hours of Vinyl, The Full List of Samples Used on DJ Shadow's Endtroducing....., Music Is My Sanctuary (באנגלית)
↑  Sample Clearance, www.soundonsound.com
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דגים מזוקנים

| דג מזוקן |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
על־סדרה:: Polymyxiomorpha
סדרה:: דגים מזוקנים
משפחה:: דגים מזקינים
סוג:: דג מזוקן
שם מדעי
 Polymixia

דגים מזוקנים (שם מדעי: Polymixiiformes) הם סדרת דגים ימיים בעלי משפחה יחידה, דגים מזקינים ובתוכה סוג יחידי, דג מזוקן. בסוג זה קיימים 10 מינים. הדגים קרויים כך עקב הבינים הארוכים שמתחת ללסתם היוצרים צורת זקן.
דגים אלה נחשבים כיום לסדרה יחידה וגם יחידה בעל-סדרת Polymyxiomorpha, אך מיונם השתנה הרבה פעמים והם שויכו קודם לכן לסדרת הברקנאים.
דגים אלה חיים במצולות האוקיינוסים הטרופיים והסובטרופיים בעומק של עד 800 מטר. הם קטנים ברובם אך נתפסו גם פרטים באורך 40 ס"מ.
מינים

Polymixia berndti
Polymixia busakhini
Polymixia fusca
Polymixia japonica
Polymixia longispina
Polymixia lowei
Polymixia nobilis
Polymixia salagomeziensis
Polymixia sazonovi
Polymixia yuri
דושקו ג'ורישיץ'

דושקו ג'ורישיץ' (בסרבית: Душко Ђуришић; נולד ב-20 בדצמבר 1977) הוא כדורגלן עבר מונטנגרי ששיחק בעמדת הבלם.
קריירה

ג'ורישיץ' התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מורנר בר ובגיל 17 הצטרף ל-OFK בלגרד במדיה שיחק 6 עונות.
בינואר 2001 ג'ורישיץ' חתם בפ.צ. סיון מליגת העל השווייצרית. ב-25 בפברואר 2001 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד לוגאנו.
בשנת 2002 חתם בסדאן הצרפתית. בינואר 2004 הצטרף ללוקרן מליגת העל הבלגית.
בקיץ 2004 הצטרף להפועל פתח תקווה מליגת העל. ב-22 באוגוסט 2004 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-1 נגד הפועל תל אביב. ב-6 במאי 2005 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2-1 להפועל נוף הגליל.
בקיץ 2005 ג'ורישיץ' חתם בפאדרבורן 07 מהבונדסליגה השנייה, בה שיחק שלוש שנים. בקיץ 2008 חתם באפולון לימסול מליגת העל הקפריסאית.
בינואר 2010 חתם בוויבודינה נובי סאד מליגת העל הסרבית. בסיום העונה פרש מכדורגל.
דגימה מוכתמת

דגימה מוכתמת הוא כשל לוגי מסוג שגיאות תצפית, השייך לקבוצת כשלי היקש בו מוקשת מסקנה מתצפית שהושגה באופן שישנה סבירות שיטה או ישחית את התוצאות. בכשל דגימה מוכתמת התצפית היא הבעיה, משום שהיא גורמת לשינוי ועיוות בתוצאות.
דוגמה טיפוסית לדגימה מוכתמת הוא שאלון שבו יש שאלה טעונה, או מתן רמזים חזותיים או אחרים המצביעים על התשובה המועדפת. יש להבחין, עם זאת, בכך שלעיתים הכתמת הדגימה היא חלק מהליך הניסוי. לדוגמה, כאשר בוחנים תגובה של משתתף בניסוי עם ובלי דרבון לפעולה מסוימת (השפעה חברתית), המדגם שאינו מוכתם הוא בקרה לחלק המדגם שהוכתם בכוונה תחילה.
בעיות וכשלי דגימה מוכתמת הן מן החמורות שבבעיות במדעים העוסקים בעיקר בחקר בני אדם בסביבה חברתית, כמו פסיכולוגיה, סוציולוגיה, אנתרופולוגיה וכלכלה. בתחומי חקר אלו, אין למעשה דרך להימנע מהכתמה כלשהי של הדגימה, משום שעצם קיומו של צפיין במהלך ניסוי משנה את תוצאותיו. הדוגמה הבולטת ביותר לכך הוא אפקט הות'ורן, שבו התוצאות משתנות משום שמושאי המחקר משנים את התנהגותם כיוון שהם נצפים. מסיבה זו, בעיקר, נחשבות רוב התצפיות בתחום האנתרופולוגיה או כל סוגי המחקר האיכותי למוכתמות וחשודות בהטייה מראש. דוגמה בולטת אחרת היא אפקט פלצבו, שבו הציפייה של מושא המחקר לתוצאות מסוימות משנה את התוצאות. במחקרים בתחומי הרפואה, לדוגמה, ניתן לבצע מחקר עיוור או סמיות כפולה, אך בתחומים אחרים הדבר בלתי אפשרי או כמעט בלתי אפשרי.
דוגמאות

"יש לנו הרגשה טובה מאוד לגבי הבחירות. הפעילים שלנו הסתובבו כל היום וחילקו מדבקות ועלונים ורוב האנשים שהם שאלו אמרו להם שהם יצביעו בעדם, כך שאני משוכנע שנזכה בהצלחה גדולה".
"בדקנו את ההתנהגות בכיתה במהלך שעות הלימודים. המפקחת שהתה בעשרות כיתות ומעולם לא הבחינה במקרה בו מורה נהגה בגסות באחד התלמידים. כמו כן, גם התנהגותם של התלמידים הייתה שקטה ורגועה".
| מסקנות לא-רלוונטיות (איגנורטיו אלנכי) וכשלים לוגיים |
| --- | --- | --- |
| כללי | דיקטו סימפליקיטר • אד נאוסאם • אקס סילנטיו • כשל הסתברות קודמת • בורות בלתי-מנוצחת • איש קש |  |
| פנייה אל הרגש | אד מטום • הסתמכות על החנופה • אד מיסריקורדיאם • בשם הלעג • לא הומצא כאן • אד אודיום • בשם ההומור • בשם הפטריוטיות • בשם הרצינות • בשם התועלת • כבוד בגלל קרבה |  |
| כשל גנטי | אד הומינם • אד ורקונדיאם • פנייה למניעים אישיים• אד אנטיקוויטם • אשמה בגלל קרבה • הרעלת בארות • רדוקטיו אד היטלרום • אד פופולום |  |
| אד קונסקוונטיאם | אד בקולום • בשם המשאלה |  |
| טווח ביניים | אבחנת פנטום • חשיבה בשחור לבן • מדרון חלקלק • דיקטו סימפליקיטר • אד טמפרנטיאם |  |
| כשלי סילוגיזם | איליקיט מיור • איליקיט מינור • כשל אמצע לא מופץ • מסקנה מחייבת מהנחה שוללת • כשל הנחות בלעדיות • כשל קיומי •  אישור מופרד • דיקטו סקונדום |  |
| נון סקוויטור | אישור הסוגר • הכחשת הפותח • חוסר עקביות |  |
| שגיאת דגימה | גורמים לא מבוקרים • היקש עצל • מדגם לא מייצג • היפרבולה היקשית • הכללה נמהרת • הקבלה שגויה • חיוניות מטעה • יותר מדי חריגים • כשל אי הכללה • עיסוי נתונים |  |
| כשלי הסחה | אד איגנורנטיאם • כשל נטורליסטי • פלוריום אינטרוגטיונום • משתי עוולות יוצא צדק • כשל התנגדויות זניחות |  |
| פנייה אל הסמכות | אד אנטיקוויטם • אד לזרום • אד נוביטם • אד קרומנם • בשם האינדיבידואליזם • בשם האמינות • מומחים לא מזוהים  • סמכות בלתי מעורערת • תמיכת המפורסם |  |
| שגיאות תצפית | דגימה מוטה • דגימה מוכתמת • הטיית הנסיין |  |
דאצ'יה ג'וגר

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  דאצ'יה
 שנות ייצור:  2021 - הווה
 הרכבה:  רומניה רומניה
 מודל קודם:  דאצ'יה לודג'י
 חברת אם:  רנו
 סיווג:  MPV קומפקטי
 מרכב:  מיניוואן בעלת חמש דלתות
 פלטפורמה:  רנו CMF-B LS
 אורך:  4,547 מ"מ
 רוחב:  1,784 מ"מ
 גובה:  1,632 מ"מ
 בסיס גלגלים:  2,897 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע בנזין בנפח 1.0 ליטר טורבו המספק 110 כ"ס (ישנה אפשרות לתוספת גז למנוע)
 הילוכים:  תיבת הילוכים ידנית בעלת שישה הילוכים
 קשר:  דאצ'יה סנדרו
 
דאצ'יה ג'וגר (באנגלית: Dacia Jogger) היא מכונית משפחתית במרכב MPV, בעלת חמישה או שבעה מקומות, שמיוצרת על ידי דאצ'יה משנת 2021. היא נחשפה ב-3 בספטמבר 2021, שמה נחשף ב-30 באוגוסט 2021.
הג'וגר הגיעה לישראל ב-29 ביוני 2022.
עיצוב

העיצוב החיצוני הוא במראה SUV ומבוסס על הסנדרו והדאסטר. פנים המכונית עבר שדרוג משמעותי לעומת הדגם הקודם, ומבוסס על תא הנוסעים של הסנדרו 2021.
מפרט טכני

עם תחילת ההשקה הג'וגר ישווק עם מנוע בנזין בנפח 1.0 ליטר טורבו המספק 110 כ"ס ומומנט מרבי של 20.4 קג"מ, משנת 2023 הדגם ישווק גם עם הנעה היברידית.
הערות שוליים

↑  cartube, משפחתית 7 מושבים: 2022 דאצ'יה ג'וגר נחשף - cartube, באתר www.cartube.co.il
↑  cartube, תשננו את השם: דאצ'יה ג'וגר 7 מושבים - cartube, באתר www.cartube.co.il
↑  דאצ'יה ג‘וגר 2023 החדש בארץ – מחיר החל מ-105,000 שקלים, באתר אוטו
↑  Dacia Jogger Debuts As Spacious Seven-Seat Crossover-Van Mashup, Motor1.com (באנגלית)
דוד הורוויץ

אין תמונה חופשית
הרב דוד הלוי איש הורוויץ (כ"ט בחשוון ה'תרכ"א – ז' בתשרי ה'תרצ"ה, 1860 – 1934) היה רב בגליציה אשר שימש כרבן של קוזלוב (אנ') וסטניסלב אשר במערב אוקראינה של היום. מחבר ספר השו"ת "אמרי דוד". נודע גם בתמיכתו בתנועה הציונית ובמזרחי.
ביוגרפיה

דוד הלוי הורוויץ נולד בכ"ט בחשוון ה'תרכ"א (1860) ברוהאטין, גליציה, לאביו הרב אלעזר הורוויץ (ה'תקפ"ז – ז' בסיוון ה'תרכ"ט, 1869) שכיהן כרב העיירה. בהיותו כבן שמונה שנים נפטר אביו, והוא גדל בבית סבו, הרב משולם יששכר הורוויץ (מחבר "בר ליוואי") רבה של סטניסלב, והיה לתלמידו המובהק. הוא נינו של הרב אריה ליבוש הורוויץ, ששימש אף הוא ברבנות העיר. הרב אלעזר הורוויץ, אבי סבא רבה שלו, שימש רבה של זלוזיץ, והיה בנו של הרב יצחק הלוי הורוויץ רבה של המבורג.
בשנת ה'תרמ"ח (1888~) החל לכהן כרבה של קוזלוב (אנ'), מחוז טרנופול. בשנת ה'תרע"א נבחר לכהן כרבה של סטניסלב ברוב קולות, במקומו של קרובו הרב אריה לייבוש הורוביץ (מחבר "הרי בשמים"), כנגד מועמדותו של קרוב משפחתו הרב פנחס הורוויץ, רבה של ברודטשין. בחסותו נפתחה מחדש ישיבת "דברי תורה" בעיר; הוא העמיד בה תלמידים רבים, וכן סמך לרבנות רבנים. נודע כלמדן גדול ובעל כוח זיכרון יוצא מן הכלל בדייקנותו, ולצד זאת – באופן נדיר ביחס לרבני ארצו ודורו – בקי בתנ"ך ומפרשיו, דובר בשטף עברית וגרמנית (אותה למד אוטודידקטית מתוך מילון), ובעל ידע כללי רחב.
נודע כפוסק הלכה ומשיב מרכזי במדינתו. תשובותיו פורסמו בספר השו"ת "אמרי דוד" (בילגוריי ה'תרצ"ד), בהן עיסוק בשאלות העגונות שבעקבות מלחמת העולם הראשונה, ובהן נטייתו להקל. כתב שירים שונים בסגנון מקראי. לאחר מלחמת העולם חיבר ספר שירי מיוחד על תלאותיו ותלאות בני עדתו במהלך המלחמה, אשר אבד.
הרב הורוויץ היה אוהד מובהק של התנועה הציונית. הוא השתתף באספה הראשונה של תנועת המזרחי אחרי מלחמת העולם הראשונה נשא בה את נאום הפתיחה, ותמך בתנועה בכל הזדמנות. בשנת ה'תרפ"ט (1929) השתתף בקונגרס הציוני העולמי ה-16 בציריך, זאת חרף פניית האדמו"ר מגור אליו בבקשה שלא ישתתף בקונגרס. לצד זאת, בשובו מהקונגרס השתתף בכנסייה הגדולה של אגודת ישראל בווינה. בוועידת הרבנים בגליציה בלבוב, בשנת ה'תרפ"ח, הביע התנגדות להתרפסות בפני תכתיבי השלטונות. החל משנת ה'תרפ"א כיהן כנשיא קרן היסוד בעירו. בשנת ה'תרפ"ט נבחר לחבר מועצת הסוכנות היהודית. בשנת ה'תרפ"ה (1925) נאם לרגל פתיחת האוניברסיטה העברית בירושלים.
הרב הורוויץ נפטר ביום ז' בתשרי ה'תרצ"ה (1934).
ביוגרפיה > משפחתו

היה נשוי לבתו של הרב חיים באב"ד רבה של מיקולינצה. בנו הבכור הרב משה הורוויץ (ה'תרמ"א – ה'תש"ג) שימש במקומו כרבן של קוזלוב (אנ') (ה'תרע"ב – ה'תרע"ד) והחל מתרצ"ד של סטניסלב. לצד למדנותו נודע כתומך בתנועה הציונית ונואם למענה, וכן כבעל ידע בהיסטוריה, פילוסופיה ומדעים מדויקים. היה הרב האחרון בסטניסלב, האחרון בנצר לשושלת ארוכת שנים של רבני משפחת הורוויץ בעיר, ונספה עם בני משפחתו בשואה.
בנים נוספים הם: הרב נחמן (ה'תרמ"ג – ה'תש"ג) ששימש כאב"ד קוזלוב, ליסיץ והאליץ'. נספה בשואה. הרב אפרים פישל (ה'תר"ן – ה'תש"ג), נישא ללאה רחל בתו של הרב אברהם יהושע השיל האדמו"ר מקופיטשניץ, שימש כאב"ד בליסיץ ונספה עם משפחתו בשואה. והרב אליהו ששימש כאב"ד בחודורוב.
ספריו

דברי דוד הראשונים – דרשתו הראשונה בסטניסלב, דרוהוביץ' תרע"א
שפת אמת – שני קונטרסים בהם "תשובה ומענה נמרצה לקיום הפסק דין" על דבר סכסוך בהנהגת קהילת מחזיקי הדת באנטוורפן, תרצ"ב ותרצ"ג
אמרי דוד – שאלות ותשובות, בילגוריי תרצ"ד
לקריאה נוספת

ישעיה הלוי איש הורוויץ, 'לתולדות הרבנות בסטניסלאב', בתוך: ערים ואמהות בישראל, ירושלים תשל"ב, עמ' 93–95
מנחם גלרטר, 'הורוויץ, דוד הלוי', בתוך: אנציקלופדיה של הציונות הדתית, כרך ב, ירושלים תשמ"ג, עמ' 40–41
'ר' דוד ב"ר אלעזר הורביץ', בתוך: מאיר וונדר, אנציקלופדיה לחכמי גליציה, כרך ב, ירושלים תשנ"ז, עמ' 196–199; שם, כרך ו, ירושלים תשס"ה, עמ' 472
יצחק אלפסי, מאורות מעולם התורה, ירושלים תשס"ה, עמ' 277–279
הערות שוליים

↑  מנחם גלרטר, 'קהילת סטניסלאב בשנות תרע"ט-תרצ"ט', בתוך: ערים ואמהות בישראל, ירושלים תשל"ב, עמ' 258
↑  על אודותיו ראו: ישעיה הלוי איש הורוויץ, 'לתולדות הרבנות בסטניסלאב', בתוך: ערים ואמהות בישראל, ירושלים תשל"ב, עמ' 95; מאיר וונדר, אנציקלופדיה לחכמי גליציה, כרך ב, ירושלים תשנ"ז, עמ' 278–279
↑  על אודותיו ראו: קובץ שפתי צדיקים, יא, ירושלים תש"ס, עמ' כג
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302609405171  VIAF: 97497055   WorldCat (עם VIAF): 97497055
דושקו מרקוביץ'

דושקו מרקוביץ' (במונטנגרית: Душко Марковић; נולד ב-6 ביולי 1958) הוא פוליטיקאי מונטנגרי, ראש ממשלת מונטנגרו מנובמבר 2016 עד נובמבר 2020. בעבר כיהן גם כסגן ראש הממשלה וכשר המשפטים. בשנים 2005–2010 כיהן מרקוביץ' כראש הסוכנות לביטחון לאומי.
ביוגרפיה

מרקוביץ' נולד ב-6 ביולי 1958 ברפובליקה הסוציאליסטית של מונטנגרו שהייתה חלק מרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. בשנת 1997 נבחר מרקוביץ' לכהן בפרלמנט הלאומי. בשנים שלאחר מכן שימש גם כעוזר לשר הפנים.
ב-28 בנובמבר 2016 נבחר לכהן כראש הממשלה, עם רוב של כ-41 קולות מקרב 81 חברי הפרלמנט כאשר האופוזיציה החרימה את ההצבעה ועם תמיכה של המיעוטים הבוסניאקים, הקרואטים והאלבנים. מרקוביץ' עורר מחלוקת כאשר קידם הטלת קנסות של אלפי אירו על אזרחים שלא יעמדו בזמן השמעת ההמנון וכאשר העביר את הבעלות על מבני הכנסייה לידי המדינה.
מרקוביץ' נשוי ואב לשלושה ילדים.
גשר מישר

גשר מישר פשוט, 2017
דחפור D9 משוריין של חיל ההנדסה הישראלי חוצה תעלת נ"ט על גבי גשר מישר
גשר מישר במוזיאון יד לשריון
גשר מישר הוא אמצעי גישור הנגרר על ידי טנקים ורכבי הנדסה קרבית, אותו אפשר לדחוף באמצעות הכלים מעל תעלות נ"ט צרות.
גשר מישר

גשר המישר מורכב מפלטת מתכת הנגררת על הקרקע מאחורי כלי גורר. במרכז הפלטה מצויה רגלית אשר עם השקתו לתעלה נופלת לתוכה ומייצבת את הגשר.
לגשר המישר מספר יתרונות:
השקת גשר מישר מהירה ונעשית מבלי שיהיה צורך לצאת מהרק"ם אשר גורר אותו.
ההתנתקות מהגשר מהירה מאוד והרק"מ הגורר יכול להתפנות במהירות ללחימה במידת הצורך.
הגשר עמיד מאוד ועבירותו גבוהה.
חסרונותיו:
הגשר מאט מאוד את הכלי שגורר אותו.
הגשר קטן מאוד.
גשר מישר > השקת הגשר

על מנת להשיק את הגשר מעל תעלת נ"ט, מתקרב הרק"ם לתעלה ככל שניתן, מתנתק מהגשר, עובר עליו ומתיישר כשהוא מאחורי הגשר. בשלב זה, בעזרת שרשרת, דוחף הרק"ם את הגשר לתוך התעלה. הרגלית נופלת לתוך התעלה והרק"ם ממשיך לדחוף את הגשר עד אשר שפתו הרחוקה נוחתת על הגדה השנייה של התעלה. קצין הנדסה שהוסמך לכך מאשר כי הגשר יציב בטרם יעברו עליו כלי רכב.
גשר P

גשר "P" הוא סוג של גשר מישר. גשר זה ארוך יותר ורכוב על גלגלים, ובדומה למישר, נגרר על ידי רק"ם.
יתרונות:
בתנאי שטח טובים תנועת הגשר מהירה מאוד.
הגשר גדול יחסית.
חסרונות:
לצורך השקת גשר P יש לצאת מהרק"מ אשר גורר אותו.
תהליך ההשקה איטי.
לא ניתן להתנתק מהגשר במהירות.
עבירות הגשר בינונית.
תהליך חיבור הרק"ם לגשר ארוך ודורש מנוף.
גשר P > השקת הגשר

הגשר תמיד רתום לחלקו הקדמי של הרק"ם. על מנת להשיק את הגשר מעל תעלה דוחף הרק"ם את הגשר עד שקרני הגשר מונחות בחלקה הרחוק של התעלה. בעזרת חבל ניתן לנתק את הגשר מהרק"ם מבלי לצאת ממנו. גם גשר זה יאושר על ידי קצין הנדסה.
דגבואדזה

דגֶבּוּאדזֶה (בגאורגית: დგებუაძე) הייתה משפחת אצולה גאורגית מסמגרלו. בשנת 1804 בהחלטת פאבל ציציאנוב השליטה באזור שכיום מהווה נפת מרטווילי העוברה לנציגי משפחת. בשנת 1903 התקבלה המשפחה לאצולה הנסיכית של האימפריה הרוסית ונציגיה קיבלו את התואר קניאז.
הערות שוליים

↑  Toumanoff, Cyril, Studies in Christian Caucasian History, Georgetown University Press, 1967, עמ' 272
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאורגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דוד היינץ גומבל

| --- | --- |

דוד היינץ גומבל בסטודיו, בעת בניית קערת ליל הסדר.
 לידה:  10 באוקטובר 1906 זינסהיים, גרמניה 
 פטירה:  1992 (בגיל 85 בערך) ישראל 
 לאום:  ישראלי
 תחום יצירה:  צורפות
 
דוד היינץ גוּמבֶּל (בגרמנית: David Heinz Gumbel;‏ 10 באוקטובר 1906 – 1992) היה מעצב וצורף ישראלי יליד גרמניה; מראשוני אמני היודאיקה המודרניים.
ביוגרפיה

גומבל נולד בשם דטלף היינץ גומבל (Detlev Heinz Gumbel) בזינסהיים שבגרמניה, למשפחה חילונית שעסקה בייצור כלי מתכת וכסף ותמכה בתיעוש תעשייתי באזור. בשנת 1918 עברה המשפחה להיילברון, שם עבד גומבל כשוליה במפעל "ברוקמן ובניו", והתמחה כחרט פלדה. בסוף שנות ה-20 של המאה ה-20 למד צורפות בבית ספר לאמנות ואומנות (Kunstgewerbeschule) בשרלוטנבורג שבברלין. לאחר סיום לימודיו עבד בסדנאות בדיסלדורף ובסטוקהולם ובמפעל המשפחתי בהיילברון. שם, עיצב כלי כסף בעיצוב מודרניסטי ובעבודת יד. באותה עת יצר גם תשמישי קדושה יהודיים כגון חנוכיות או פמוטות. יצירותיו עשו שימוש בכסף מלוטש ושילבו חומרים נוספים כגון שנהב.
בשנת 1936 עלה גומבל לארץ ישראל והצטרף ל"בצלאל החדש" כמורה וכמנהל המחלקה למתכת לצד לודוויג יהודה וולפרט. לאחר עלייתו החל לשלב בעבודותיו טיפוגרפיה, כנראה בהשפעת וולפרט. למרות גישתו המודרניסטית בעיצוב, המשיך גומבל ללמד ולייצר במסורות ייצור ידניות כגון ריקוע (מקשה). בראשית שנות ה-40 פתח סדנה עצמאית ובה יצר עבודות מתכת וכלי יודאיקה בטכניקות אלו. בשנת 1955 פרש מעבודתו בבצלאל. דויד היינץ גומבל השאיר בצוואתו את המשכיות מפעלו לתלמידתו, מורה בבצלאל, האומנית מלכה כוכבי.
בין יצירותיו הידועות: פמוט בעל שלוש זרועות (1930), נרתיק כסף למגילת העצמאות (1949), בית מזוזה (1960) קופסה לאתרוג (1975) ומזוזות לבניין בית המשפט העליון (1992) ועוד.
בשנים 2012–2013 נערכה במוזיאון ישראל תערוכה מיצירותיו של גומבל ושל וולפרט תחת השכותר "וולפּרט וגומבּל: חלוצי הצורפות המודרנית בישראל".
לימודים

שוליה במפעל "ברוקמן ובניו", היילברון, גרמניה
1927 תחילת לימודי צורפות, בית ספר לאמנות ואומנות, שרלוטנבורג, ברלין
הוראה

1936–1955 – המחלקה למתכת, בצלאל החדש, ירושלים
פרסים

1986 פרס יסלזון לעיצוב תשמישי קדושה מודרניים, מוזיאון ישראל, ירושלים
לקריאה נוספת

פרגוסון, שרון וייזר (אוצרת), וולפּרט וגומבּל: חלוצי הצורפות המודרנית בישראל, מוזיאון ישראל, ירושלים, 2012.
הערות שוליים

↑  ארכיון המדינה, Gumbel Heinz – בקשה לקבלת אזרחות פלשתינה (א"י), באתר archives.gov.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 456017  NLI: 987007290289205171  GND: 1033156485  ISNI: 0000 0004 0171 825X  LCCN: no2013015949  ULAN: 500129466  VIAF: 296558564   WorldCat (עם VIAF): 296558564
גשר מנהטן

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גשר תלוי, גשר, גשר דו־מפלסי, גשר רכבת 
 מיקום:  מנהטן 
 מדינה:  ארצות הברית 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – יולי 1910
 תאריך פתיחה רשמי:  31 בדצמבר 1909 
 חומרי בנייה:  פלדה 
 אדריכל:  Carrère and Hastings 
 מידות
 אורך:  2,090 מ' 
 רוחב:  37 מ' 
 גובה:  102 מ' 
 מידע טכני
 מפתחים:  3 
 מִפְתָּח מרבי:  451 מ' 
 קואורדינטות:  40°42′26″N 73°59′27″W﻿ / ﻿40.707222222222°N 73.990833333333°W﻿ / 40.707222222222; -73.990833333333
  (למפת מנהטן מוגדלת) גשר מנהטן(למפת מנהטן רגילה) גשר מנהטן
 
חתך של הגשר: במפלס העליון, מצד ימין בחתך שני נתיבים הפונים לכיוון מנהטן ובצד שמאל שני נתיבים הפונים לכיוון ברוקלין. במפלס התחתון: שני מעברים להולכי רגל (מסומנים בירוק), שני קווי מסילות ברזל (מצד ימין - לכיוון צפון, ומשמאל - לכיוון דרום) - מסומנים בשחור, ושלושה נתיבי כלי רכב שכיוון התנועה בהם משתנה - מסומנים באדום.
גשר מנהטן (באנגלית: Manhattan Bridge) הוא גשר תלוי החוצה את איסט ריבר שבארצות הברית. הגשר מחבר בין שני רבעים בניו יורק: אזור מנהטן תחתית שברובע מנהטן ורובע ברוקלין.
היסטוריה

הגשר תוכנן ונבנה בפיקוח של המהנדס הפולני ראלף מודג'סקי. כבלי המתיחה של הגשר תוכננו על ידי לאון מויסייף, אשר תכנן גם את גשר מצר טקומה בשנת 1940. בנייתו של הגשר הסתיימה והגשר נפתח לתנועת כלי רכב ב- 31 בדצמבר 1909.
מבנה הגשר

לגשר ארבעה נתיבי כלי רכב במפלסו העליון, ושלושה במפלסו התחתון (אחד בכל כיוון, ואחד משתנה בהתאם לשעת העומס). במפלס התחתון מצויים גם ארבע מסילות ברזל (שתיים בכל כיוון) ושני מעברים להולכי רגל ורוכבי אופניים.
אורכו של מרכז הגשר 448 מטרים, אורכו מקצה לקצה - 890 מטרים, ואורכו הכולל (לרבות כבישי הגישה) - 2,089 מטרים.
מסילות הרכבת התחתית

על הגשר עוברות ארבע מסילות רכבת תחתית - שתי המסילות הצפוניות משמשות רכבות הנוסעות לכיוון צפון, ושתי הדרומיות משמשות רכבות הנוסעות לכיוון דרום.
בשל העובדה שהרכבות מצויות משני צדי הגשר, מעבר הרכבות גורם לגשר להיטלטל. בשל עובדה זו נזקקות המסילות לשיפוצים תכופים. המסילות הצפוניות שופצו בין השנים 1986–1988 (במסילות אלה עוברות יותר רכבות), והמסילות הדרומיות נסגרו בשנת 1988 ולמעט זמן קצר בשנת 1990 היו סגורות לתנועת רכבות עד ה-22 ביולי 2001. המסילות הצפוניות פעלו רק בשעות עומס בין 1995–2001 ובשנת 2001 נפתחו לתנועת רכבות בכל שעות היום.
גלריה

הגשר בזריחה
הגשר בעת בנייתו, בשנת 1909.
מבט על הגשר מכיוון איסט ריבר
דוד החקיין

| --- | --- |
דוד החקיין, 2015
דוד החקיין, 2015
 לידה:  15 במאי 1971 (בן 53) ציריך, שווייץ
 שם במה:  דוד החקיין
 סוגה מועדפת:  קומדיה
 מדינה:  ישראל 
 https://davidm.yoterberama.com
 
דוד נתן ברוקנר (ידוע יותר בשם הבמה דוד החקיין; נולד בכ' באייר ה'תשל"א, 15 במאי 1971) הוא שחקן, שדרן, מגיש, ובדרן חרדי. בשנת 2012 הורשע בביצוע עבירות מין בקטין.
קורות חיים

דוד נתן ברוקנר נולד בציריך שבשווייץ. הוא בן זקונים לאב יליד פולין ניצול שואה ואם שהייתה שחקנית בילדותה. ב-1982 עלתה משפחתו לישראל והתגוררה בירושלים. למד בממ"ד "מימון", בישיבה התיכונית חורב שם למד אצל הרב מרדכי אלון, בישיבת מרכז הרב, ובישיבת מאורות התורה שם למד אצל הרב מרדכי נויגרשל.
במשך כ-10 שנים עבד בארגוני קירוב ליהדות כגון "ערכים" ו"צעירי אגודת חב"ד". השתתף כבדרן ילדים בסופי שבוע לאנשי קבע. היו לו תוכניות רדיו בערוצים "רדיו מכל הלב", "רדיו 10", "ערוץ קול הנשמה", "רדיו כל האמת", "קול שמחה", ערוץ 7, ורדיו קול חי.
ב-2010 נעצר ברוקנר, וב-2012 הורשע בבית המשפט השלום בירושלים בביצוע ארבע עבירות מין בקטין. נגזרו עליו שבעה חודשי מאסר, אותם ריצה. בנוסף קיבל צו הרחקה מקטינים, אותו הפר וישב בשל כך תקופה נוספת בכלא.
בפורים 2020 היה אמור לקיים שתי הופעות בפני קטינים בשכונת קטמון בירושלים, אך ההופעות בוטלו לאחר מחאה ציבורית.
בנובמבר 2021 הופיע ברוקנר באירוע לילדי העיר צפת. גורמים מהעירייה היו חתומים על הזמנה לקריאת תהילים שנערכה במסגרת האירוע במימון האגף לתרבות תורנית. ההזמנה ציינה גם את הופעת ברוקנר.
קורות חיים > חיים אישיים

נשוי מאז 2001, מתגורר בנחלאות בירושלים ולומד בכולל אברכים.
קלטות ודיסקים לשמיעה

ברוקנר הוציא כ-900 סיפורים ו-40 שידורים חיים ביחד עם מאזינים וגם עם ר' יעקב ממערכת שבתי. הוא השתתף בעשרות סרטים, אשר חלקם הופצו בקלטות ודיסקים של תסכיתים, אחרים באתר ניצוצות של קדושה, ורובם בקו המידע הקולי.
בתקופה שלאחר הרשעתו נאסר עליו להופיע בפני ילדים, ובעקבות כך פתח קו מידע קולי בו מושמעים הסיפורים מהקלטות וכן סיפורים חדשים.
משחק בסרטי קולנוע חרדי

ברוקנר שיחק בכ-40 סרטים בקולנוע חרדי, בכ-15 מתוכם כשחקן ראשי.
שיחק בסרטים של האחים גרובייס (בין השאר היה מגיש בסדרת "הפונצ'יקים"), יהודה גרובייס, "ניצוצות של קדושה", "חסידישקייט" (בה הנחה פינה קבועה) ועוד.
ב-1999 שיחק בסרט "מאחורי הקיר" שביים אבי רופל. שיחק בסרט "מאחורי הקיר 2" שכתבו אודי מור ואבי רופל שגם ביים. שיחק בסרט "השופט הקטן" שכתב אבי חן שגם ביים לצד שושנה דוח. שיחק בסרט "שבוע בלי אמא" שכתב וביים איז'ו ליבוביץ'. שיחק בסרט "הפנימיה" שכתב וביים איז'ו ליבוביץ'.
באולפני דינור: גילם את ניסים מלאכי, בלש פרטי בסדרת הסרטים: "חבל"ש - בלשים חבל על הזמן" שכתבה וביימה ליבי אסתר, "חבל"ש 2 - תעלומת הגביע מברדיצ'ב" שכתבה וביימה ליבי אסתר, "חבל"ש 3 - הבלש המטושטש" שכתבה ליבי אסתר וגם ביימה לצד שלמה קבקוב, ו"חבל"ש 4 - חקירה צולעת" שכתבה ליבי אסתר וביים שלמה קבקוב. ב-2002 גילם את ברוך הבובנאי בסרט "השב תשיבם" שכתבה וביימה ליבי אסתר. שיחק בסדרת הסרטים "מעייש'ס 1", "מעייש'ס 2" ו"מעייש'ס 3" שכתבה וביימה ליבי אסתר. שיחק בסרט "מבצע מתגלגל מצחוק" שכתבה וביימה ליבי אסתר. שיחק בסרט "תעלומת המעיליונר" שכתבה ליבי אסתר. שיחק בסדרת הסרטים "דוד החקיין בטיפול נמרץ" (4 סרטים, את הרביעי כתב וביים איז'ו ליבוביץ').
ב-2019 הוא חזר להציג בסרטים של ניצוצות של קדושה ועוד סרטונים שאותם הוא מעלה לערוץ שלו ביוטיוב.
ראו גם

שאול חיון