stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מלחמת המלך ג'ורג'

מלחמת המלך ג'ורג' (באנגלית: King George's War) הוא השם שניתן למבצעים צבאיים בצפון אמריקה שהיוו חלק ממלחמת הירושה האוסטרית (1740–1748). זו הייתה השלישית מארבע מלחמות צרפת והאינדיאנים. האירוע התרחש בעיקר בפרובינציות הבריטיות של ניו יורק, מפרץ מסצ'וסטס (שכלל את מיין ומסצ'וסטס באותה תקופה), ניו המפשייר (שכלל גם את ורמונט באותה תקופה), ונובה סקוטיה. הפעולה המשמעותית ביותר הייתה משלחת שאורגנה על ידי מושל מסצ'וסטס ויליאם שירלי, אשר צר על מצודת לואיסבורג הצרפתית ובסופו של דבר כבש אותה, באיי קייפ ברטון בנובה סקוטיה, בשנת 1745. בצרפתית היא ידועה בשם המלחמה הבין-קולוניאלית השלישית.
הסכם אקס לה שאפל סיים את המלחמה בשנת 1748 והחזיר את לואיסבורג לצרפת, אך לא הצליח לפתור סוגיות טריטוריאליות חשובות.
הרקע

מלחמת "אוזנו של ג'נקינס" (על שם תקרית שקרתה ב-1731 בה מפקד ספרדי חתך את אוזנו של סוחר הבריטי רוברט ג'נקינס ואמר לו לקחת אותו למלכו, ג'ורג' השני, פרצה בשנת 1739 בין ספרד לבריטניה, אך הייתה מוגבלת לים הקריבי ולסכסוך בין פלורידה הספרדית לפרובינציית ג'ורג'יה הבריטית השכנה. "מלחמת הירושה האוסטרית", שהייתה מאבק על הלגיטימיות של הצטרפותה של מריה תרזה לכס המלכות האוסטרי, החלה בשנת 1740, אך בתחילה לא היו מעורבות בה בריטניה וספרד מבחינה צבאית. בריטניה נמשכה דיפלומטית לסכסוך ההוא בשנת 1742 כבעלת ברית של אוסטריה וכמתנגדת לצרפת ופרוסיה, אולם פעולות איבה גלויות ביניהן לא התרחשו עד 1743 בדטינגן.
מלחמה לא הוכרזה רשמית בין בריטניה לצרפת עד מרץ 1744. מסצ'וסטס לא הכריזה מלחמה נגד קוויבק וצרפת עד 2 ביוני.
מהלך המלחמה

הידיעות על הכרזת מלחמה הגיעו לראשונה למבצר הצרפתי בלואיסבורג, ב-3 במאי 1744, והכוחות שם החלו במעשי האיבה. בדאגה לקווי האספקה היבשתיים שלהם לקוויבק, הם פשטו על נמל הדייג הבריטי קנסו ב-23 במאי, ואז ארגנו מתקפה על אנאפוליס רויאל, בירת נובה סקוטיה. אולם הכוחות הצרפתים התעכבו בצאתם מלואיסבורג, אבל בני בריתם המקומיים, יחד עם האב ז'אן-לואי לה לוטר, החליטו לתקוף בעצמם את פורט אן בתחילת יולי.
החדשות על הכרזת המלמה הגיעו לאנאפוליס, והכוחות הבריטיים לא היו מוכנים מספיק כאשר הכוחות המקומיים שתמכו בצרפתים, החלו במצור על פורט אן. בהיעדר אמצעי לחימה כבדים, נסוגו הכוחות האלה לאחר מספר ימים. ואז, באמצע אוגוסט, הגיע כוח צרפתי גדול יותר לפורט אן, אך גם הוא לא הצליח לכבוש או לגרום למצור יעיל נגד חיל המצב. המבצר קיבל אספקות וחיזוקים ממסצ'וסטס.
בשנת 1745 כבשו הכוחות הקולוניאליים הבריטים את מצודת לואיסבורג לאחר מצור של שישה שבועות. כנקמה, הקונפדרציה של עמים מקומיים באזור פתחה את המבצע של החוף צפון-מזרח (1745) נגד ההתיישבויות הבריטיות בגבול אקדיה בצפון מזרח מיין. צרפת שלחה משלחת גדולה לשקם את לואיסבורג בשנת 1746. הודות לסערות, מחלות ולבסוף גם מותו של מפקד המבצע הצרפתי, חזרו ניצולי המשלחת לצרפת מבלי שהשיגו את מטרתם.
המלחמה התרחשה גם בגבולות בין המושבות הצפוניות הבריטיות ל"צרפת החדשה". לכל צד היו בעלי ברית בין הילידים האמריקאים, ואלה פשטו על כפרים מרוחקים ולקחו אנשים בשבי לצורכי כופר, או לעיתים סיפחו אותם לשבטים שסבלו מאובדן אוכלוסייה עקב מחלות או הלוחמה. כתוצאה מהפשיטות התכופות על הגבול הצפוני, הורה המושל ויליאם שירלי לבנות שרשרת מצודות על הגבול המשתרעת מערבה מניו יורק.
ב-28 בנובמבר 1745 פשטו והרסו הצרפתים ובני בריתם האינדיאנים את הכפר סראטוגה שבניו יורק, הרגו או לקחו בשבי יותר ממאה מתושביו. לאחר מכן נטשו הבריטים את יישוביהם בניו יורק צפונית לאולבני, עיר מסחר מרכזית. ביולי 1746 התכנס כוח בריטי ואינדיאני בצפון מדינת ניו יורק לפעולת תגמול כנגד הכוחות הקנדיים.
כשתגבורת כוחות הבריטיים הצפויים מעולם לא הגיעה, הקרבות הופסקו. כוח גדול (יותר מ-1,000 איש) של הכוחות הצרפתים ותומכיהם במקום לפשוט בעמק נהר ההדסון העליון בשנת 1746, פשט בעמק נהר הוסאק, וביצע התקפה על פורט מסצ'וסטס (צפון אדמס, מסצ'וסטס). הפעולה היה כנקמה על הריגתו של מנהיג אינדיאני בתקרית קודמת. פשיטות אחרות כללו את הפשיטות הצרפתיות ב-1747 על גרנד פרי, נובה סקוטיה; ופשיטה בשנת 1748 על ידי בנות הברית הצרפתית-אינדיאנית על שנקטאדי, ניו יורק.
לאחר המלחמה

המלחמה גבתה מחיר כבד, במיוחד בצפון המושבות הבריטיות. אובדן הגברים של מסצ'וסטס בלבד בשנת 1745–1746 הוערך כ־8% מאוכלוסיית הגברים הבוגרים של המושבה.
על פי הסכם אקס לה שאפל הושבה מצודת לואיסבורג לצרפת כעבור שלוש שנים, בתמורה לעיר מאדרס בהודו שנכבשה על ידי הצרפתים מהבריטים. החלטה זו גרמה לזעם של תושבי ניו אינגלנד, ובמיוחד מתיישבי מסצ'וסטס, אשר תרמו הכי הרבה למבצע הצבאי (מבחינת מימון וכוח אדם). בסופו של דבר הכירה ממשלת בריטניה במאמץ של מסצ'וסטס בתשלום של 180,000 ליש"ט פיצויים לאחר המלחמה. המחוז השתמש בכסף זה כדי להדפיס את מטבע הנייר המוערך שלו.
הסכם השלום שהחזיר את כל הגבולות הקולוניאליים למעמדם לפני המלחמה, לא עשה הרבה כדי לסיים את האיבה המתמשכת בין צרפת, בריטניה למושבות שלהם, ואף לא פתר שום מחלוקות טריטוריאליות. מתחים נותרו גם בצפון אמריקה וגם באירופה. הם פרצו שוב בשנת 1754, עם תחילת מלחמת צרפת והאינדיאנים בצפון אמריקה, שהתפשטה לאירופה שנתיים לאחר מכן כמלחמת שבע השנים.
בשנים 1749–1755 נמשכה הלחימה באקדיה ונובה סקוטיה במסגרת מלחמתו של האב לה לוטר.
לקריאה נוספת

Boyer, Clark, Kett, Salisbury, Sitkoff and Woloch. The Enduring Vision: A History of the American People. Cengage Learning, 2012. ISBN 1111841039
Drake, Samuel Gardner. A+Particular+History+of+the+Five+Years+French+and+Indian+War+in+New+England&hl=iw&source=gbs_navlinks_s A Particular History of the Five Years French and Indian War in New England. Samuel G. Drake, 1870
Kingsford, William. The history of Canada, Volume 3. Creative Media Partners, LLC, 2018. ISBN 0342660322
Peckham, Harry H. The+Colonial+Wars,+1689-1762&hl=iw&source=gbs_navlinks_s The Colonial Wars, 1689-1762. University of Chicago Press, 2014. ISBN 022623035X
הערות שוליים

↑  Lacoursière, Jacques; Provencher, Jean; Vaugeois, Denis (9 May 2018). "Canada-Québec 1534-2000". Les éditions du Septentrion. Archived from the original on 24 August 2017. Retrieved 9 May 2018 – via Google Books.
↑  WILLIAM DOUGLASS, M. D. (9 May 2018). "A SUMMARY, HISTORICAL AND POLITICAL, OF THE FIRST PLANTING, PROGRESSIVE IMPROVEMENTS, AND..." Retrieved 9 May 2018 – via Internet Archive.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563463305171  LCCN: sh85140136 
אזור אקדיה וצפון מזרח ארצות הברית, ערב מלחמת המלך ג'ורג' והשיוך הטריטוריאלי של המקומות השונים
הכיבוש הבריטי של מצודת לואיסבורג, 1745
חיילים בריטים בעת בניית הליפקס, 1749
משרד ההגנה הלאומית (רומניה)

| --- | --- |


בניין משרד ההגנה ברחוב איזבור 13, בוקרשט
 מידע כללי
 מדינה:  רומניה 
 תחום שיפוט:  רומניה 
 תאריך הקמה:  28 בנובמבר 1858
 ממשלה:  ממשלת רומניה
 שר:  אנג'ל טילבר
 תאריך כניסה:  25 בנובמבר 2021
 מטה מרכזי:  בוקרשט 
 mapn.ro
 
משרד ההגנה הלאומית (ברומנית: Ministerul Apărării Naționale או בראשי תיבות: MApN) הוא משרד בממשלה הרומנית, האחראי על יישום מדיניות הביטחון של רומניה. בראשו עומד השר, חבר הממשלה. השר העומד בראש המשרד אחראי על ניהולם השוטף של הכוחות המזוינים של רומניה, כמו גם על גיוסם בשעת הצורך. הוא מדווח ישירות לנשיא אשר משמש כמפקד העליון של הכוחות המזוינים. ראש המטה הכללי מדווח ישירות לשר.
המשרד הוקם לראשונה עם הכרזת העצמאות של רומניה ב-1858, ומאז עבר גלגולים רבים. אנג'ל טילבר מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית מכהן כשר ההגנה הלאומית מאז 31 באוקטובר 2022.
משרד ההגנה הלאומית (יוון)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  יוון 
 תחום שיפוט:  יוון 
 סוכנות בת:  Defence Science and Technology Laboratory 
 תאריך הקמה:  1950
 ממשלה:  ממשלת יוון
 שר:  ניקוס דנדיאס
 תאריך כניסה:  27 ביוני 2023
 מטה מרכזי:  Psychiko 
 שמות קודמים:  משרד הצבא משרד הימייה משרד האווירייה
 www.mod.mil.gr
 
משרד ההגנה הלאומית (ביוונית:  Υπουργείο Εθνικής Άμυνας או בראשי תיבות: ΥΠΕΘΑ) הוא משרד בממשלה היוונית, האחראי על יישום מדיניות הביטחון של יוון. בראשו עומד השר, חבר הממשלה. השר העומד בראש המשרד אחראי על ניהולם השוטף של הכוחות המזוינים של יוון, כמו גם על גיוסם בשעת הצורך. הוא מדווח ישירות לראש הממשלה ולנשיא אשר משמש כמפקד העליון של הכוחות המזוינים. ראש המטה הכללי מדווח ישירות לשר.
המשרד הוקם ב-1950 כתוצאה מאיחוד של שלושה משרדים קיימים: משרד הצבא, משרד הימייה ומשרד האווירייה. ניקוס דנדיאס ממפלגת דמוקרטיה חדשה מכהן כשר ההגנה הלאומית מאז 2023.
מרווין דייוויס

מרווין דייוויס (בשם מלא באנגלית: Evan Mervyn Davies, Baron Davies of Abersoch;‏ נולד ב-21 בנובמבר 1952 בויילס) הוא פוליטיקאי וכלכלן בריטי שכיהן בממשלת בריטניה.
ביוגרפיה

מרווין דייוויס נולד בגדל בויילס. הוא סיים בית ספר לכלכלה בהרווארד וחזר לבריטניה. דייוויס החל לעבוד בבנק בו אביו היה בתפקיד ניהולי ובהמשך עבר ל-Citibank בו עבד כעשר שנים. בהמשך הוא עבר לחברה פיננסית Standard Chartered ובשנים 2006–2009 היה יושב ראש שלה.
בשנת 2009 דייוויס קיבל הצעה של גורדון בראון והתמנה לשר למסחר, השקעות ועסקים בממשלתו. דייוויס כיהן בתפקיד זה עד לשנת 2010. בפברואר 2009 הוא קיבל תואר ברון והתקבל לבית הלורדים.
בשנת 2013 דייוויס התמנה ליושב ראש חברה שקידמה פרויקט "גשר הגן" בלונדון. פרויקט פרטי זה קיבל תמיכה כספית מהמדינה אך בסופו של דבר בוטל.
בשנת 2015 דייוויס מונה ליושב ראש של חברה פיננסית LetterOne. בשנים 2019–2022 הוא היה יושב ראש קרן השקעות Intermediate Capital Group.
כהוקרה לפעילותו הרבה בתחום הכלכלי דייוויס התקבל למסדר האימפריה הבריטית בשנת 2002.
דייוויס שהוא בעצמו שחקן טניס מכהן כיושב ראש איגוד הטניס הבריטי.
משה גרינברג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 ביולי 1928 פילדלפיה, ארצות הברית 
 פטירה:  15 במאי 2010 (בגיל 81) ירושלים 
 מדינה:  ארצות הברית, ישראל 
 השכלה:  בית המדרש לרבנים באמריקה 
 מעסיק:  אוניברסיטת פנסילבניה 
 השקפה דתית:  יהדות 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1960)  פרס ישראל (1994) 
 
משה גרינברג (10 ביולי 1928 – 15 במאי 2010) היה פרופסור בחוג למקרא באוניברסיטה העברית וחתן פרס ישראל לחקר המקרא בשנת תשנ"ד (1994). נודע בין השאר בזכות מחקריו על הדת ועל החוק במקרא. השפיע רבות על התפתחות חקר המקרא בזכות תלמידיו הרבים ואף תרם לחקר השפות השמיות.
ביוגרפיה

גרינברג נולד בפילדלפיה וגדל במשפחה ציונית קונסרבטיבית. בהיעדר בית ספר יהודי שכרה את שמואל-לייב בלנק כמורה פרטי, כדי שילמדו עברית, מקרא וספרות עברית מנעוריו.
בבגרותו החל ללמוד מקרא וחקר תרבות אשור בהדרכת אפרים שפייזר באוניברסיטת פנסילבניה, שם סיים את הדוקטורט שלו בשנת 1954. בו בזמן למד לימודי יהדות במוסד הקונסרבטיבי בית המדרש לרבנים באמריקה (ה-JTS). גרינברג הושפע רבות מגישותיהם של שפייזר ושל יחזקאל קויפמן, המדגישות את שילוב חקר תרבות אשור בחקר המקרא.
גרינברג לימד מקרא ולימודי היהדות באוניברסיטת פנסילבניה בשנים 1964–1970. בסיום תקופה זו הצטרף לאוניברסיטה העברית, שם לימד מקרא עד שנת 1996. מאז 1970 התגורר בירושלים.
במשך הקריירה האקדמית שלו שימש גרינברג בתפקידים במוסדות הבאים: קולג' סוורת'מור, ה-JTS ואוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
בנוסף לפרס ישראל, זכה גרינברג בעמיתות גוגנהיים בשנת 1961, בפרס הריסון למצוינות בלימוד ובמחקר מאת מוסד דנפורת' ובפרס למחקרים טקסטואליים מאת המוסד הלאומי לתרבות יהודית באמריקה בשנת 2000, נבחר כחבר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים ב-1987.
משה גרינברג נפטר ב-15 במאי 2010 בביתו בירושלים, והותיר אחריו אישה, אוולין, ושלושה בנים. בנו רפי הוא ארכאולוג באוניברסיטת תל אביב, ובנו יואל עובד כעיתונאי ומפרסם מפרי עטו גם בעיתונות האמריקאית, בנו איתן עובד בפרסום.
ארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית.
ספרים

(רשימה חלקית)
The Hab/piru. New Haven: American Oriental Society, 1955
The Religion of Israel, abridged English translation of vols. 1-7 Yehezkel Kaufmann's Toldot ha'Emuna ha-Yisre'lit. Chicago: University of Chicago Press, 1960
Introduction to Hebrew. Englewood, NJ: Prentice Hall, 1965
Understanding Exodus New York: Behrman House, 1969
Ezekiel 1-20 and Ezekiel 21-37 (Anchor Bible. Garden City: Doubleday, 1983, 1997)
Biblical Prose Prayer. University of California, 1983
Studies in the Bible and Jewish Thought (Philadelphia: Jewish Publication Society, 1995)
על המקרא ועל היהדות, עם עובד
יהושע (מקרא לישראל), ירושלים הוצאת מאגנס 1996
הערות שוליים

↑  תהילה למשה
↑  ארכיון משה גרינברג, בספרייה הלאומית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262187305171  PLWABN: 9810585788205606  BIBSYS: 90720894  BnF: cb120329032 (data)  CiNii: DA04277243  GND: 119554186  ISNI: 0000 0000 8344 4205  LCCN: n82087766  LNB: 000100110  NKC: xx0265895  NLA: 54957003  NTA: 069496463  RERO: 02-A003317394  SNAC: w6hq5b33  SUDOC: 028506537  VcBA: 495/170113  VIAF: 68945340   WorldCat (עם VIAF): 68945340
משרד ההגנה הלאומית (הרפובליקה הסינית)

| --- | --- |

מטה משרד ההגנה
 מידע כללי
 מדינה:  טאיוואן 
 תחום שיפוט:  טאיוואן 
 סוכנות אם:  Executive Yuan 
 סוכנות בת:  All-Out Defense Mobilization Agency, MND 
 תאריך הקמה:  1912
 ממשלה:  ממשלת הרפובליקה הסינית
 שר:  צ'יו קואו-צ'נג
 תאריך כניסה:  23 בפברואר 2021
 מנהל:  ok 
 מטה מרכזי:  Bo'Ai Barrack 
 שמות קודמים:  משרד המלחמה
 www.mnd.gov.tw
 
משרד ההגנה הלאומית (במנדרינית: 中華民國國防部) הוא משרד בממשלת הרפובליקה הסינית, האחראי על יישום מדיניות הביטחון של הרפובליקה הסינית. בראשו עומד השר, חבר הממשלה. השר העומד בראש המשרד אחראי על ניהולם השוטף של הכוחות המזוינים של הרפובליקה הסינית, כמו גם על גיוסם בשעת הצורך. הוא מדווח ישירות לנשיא המדינה המשמש גם כמפקד העליון של הצבא. ראש המטה הכללי מדווח ישירות לשר.
עם כינוס הממשלה הסינית הראשונה של סון יאט-סן ב-1912, הוקם לראשונה "משרד המלחמה". ב-1946 שינה צ'יאנג קאי-שק את שם המשרד ל"משרד ההגנה הלאומית". המשרד שכן בתחילה במזרח נאנג'ינג ליד ארמון מינג. לאחר שממשלת הרפובליקה ומפלגת הקוומינטנג עברו לטאיוואן בסיום מלחמת האזרחים הסינית, הועבר המשרד לבניין בואי במחוז ג'ונגג'נג שבטאיפיי. משכן זה נועד להיות זמני עד שתסתיים בנייתו של בניין מיוחד עבור משרד ההגנה. הבנייה התעכבה במשך קרוב לשני עשורים בגלל הארכיטקטורה הייחודים שלו ופשיטת רגל של הקבלן המקורי. המשרד הועבר למשכנו החדש במחוז ג'ונגשאן ב-2014.
משרד ההגנה הלאומית (פולין)

| --- | --- |


בניין משרד ההגנה ברחוב קלונווה 1, ורשה
 מידע כללי
 מדינה:  פולין 
 תחום שיפוט:  פולין 
 תאריך הקמה:  1918
 סוכנות קודמת:  Ministry of Military Affairs 
 ממשלה:  ממשלת פולין
 שר:  מאריוש בלשצ'אק
 תאריך כניסה:  9 בינואר 2018
 מטה מרכזי:  218 Niepodległości Avenue in Warsaw 
 תקציב:  45.4 מיליארד זלוטי
 שמות קודמים:  משרד הצבא
 אתר רשמי
 
משרד ההגנה הלאומית (בפולנית: Ministerstwo Obrony Narodowej) הוא משרד בממשלה הפולנית, האחראי על יישום מדיניות הביטחון של פולין. בראשו עומד השר, חבר הממשלה. השר העומד בראש המשרד אחראי על ניהולם השוטף של הכוחות המזוינים של פולין, כמו גם על גיוסם בשעת הצורך. הוא מדווח ישירות לנשיא אשר משמש כמפקד העליון של הכוחות המזוינים. ראש המטה הכללי מדווח ישירות לשר.
המשרד הוקם לראשונה עם הכרזת העצמאות של פולין ב-1918, ומאז עבר, כמו פולין עצמה, גלגולים רבים. מאריוש בלשצ'אק ממפלגת חוק וצדק מכהן כשר ההגנה הלאומית מאז 9 בינואר 2018.
משרד ההגנה הלאומית (הרפובליקה העממית של סין)

| --- | --- |


 מידע כללי
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין 
 תחום שיפוט:  הרפובליקה העממית של סין 
 סוכנות אם:  המועצה הלאומית של הרפובליקה של סין 
 תאריך הקמה:  28 בספטמבר 1958
 ממשלה:  ממשלת סין
 שר:  ויי פנגחה
 תאריך כניסה:  19 במרץ 2018
 מטה מרכזי:  Bayi Building 
 www.mod.gov.cn
 קואורדינטות:  39°54′28″N 116°19′15″E﻿ / ﻿39.90777778°N 116.32083333°E﻿ / 39.90777778; 116.32083333
 he
 
משרד ההגנה הלאומית (במנדרינית: 中华人民共和国国防部) הוא משרד בממשלת סין. בראש המשרד עומד גנרל אשר נבחר לתפקיד שר ההגנה בידי ראש הממשלה ומאושר בידי הקונגרס הלאומי העממי. בניגוד למקובל במרבית מדינות העולם, למשרד ההגנה אין סמכויות פיקודיות מעשיות. הפיקוד על הצבא מסור בידי הוועדה הצבאית המרכזית, ותפקידו של משרד ההגנה מתמצה בתיאום בין הצבא להנהגת המפלגה הקומוניסטית, ובייצוג דיפלומטי של הצבא במגעים עם צבאות אחרים.
גנרל ויי פנגחה מכהן כשר ההגנה מאז 19 במרץ 2018. הוא שר ההגנה הראשון שמגיע משורות חיל הטילים של צבא השחרור העממי ולא משורות הכוח הקרקעי של צבא השחרור העממי.
משרד ההגנה הלאומית (פורטוגל)

| --- | --- |


 מידע כללי
 מדינה:  פורטוגל 
 תחום שיפוט:  פורטוגל 
 סוכנות אם:  ממשלת פורטוגל 
 סוכנות בת:  National Defense Institute 
 תאריך הקמה:  1974
 ממשלה:  ממשלת פורטוגל
 שר:  הלנה קאריירס
 תאריך כניסה:  30 במרץ 2022
 מטה מרכזי:  ליסבון 
 שמות קודמים:  שר ההגנה הלאומית
 
משרד ההגנה הלאומית (בפורטוגזית: Ministério da Defesa Nacional או בראשי תיבות MDN) הוא משרד בממשלה הפורטוגזית, האחראי על יישום מדיניות הביטחון של פורטוגל. בראשו עומד השר, חבר הממשלה.
ב-1950 בעקבות הצטרפותה של פורטוגל לנאט"ו, נוצרו בפורטוגל שני תפקידים חדשים: שר ההגנה, וראש המטה הכללי של הכוחות המזוינים (מקביל לרמטכ"ל). תפקיד שר ההגנה שימש במשך 20 שנה כתפקיד נלווה לתיקים אחרים בממשלה. ב-1974 פוצל משרד ההגנה והפך למשרד בפני עצמו.
הלנה קאריירס מכהנת כשרת ההגנה מאז 30 במרץ 2022. היא אחראית על ניהולו השוטף של הצבא כמו גם על גיוסו בשעת הצורך. היא מדווחת ישירות לראש ממשלת פורטוגל. ראש המטה הכללי מדווח ישירות לשרה.
מעיין שחף

מעיין פורמן שחף (נולדה ב-9 בנובמבר 1986) היא אתלטית ישראלית, אלופת ישראל ושותפה לתוצאה הטובה ביותר באצטדיון פתוח בקפיצה לגובה. ייצגה את ישראל באליפות העולם באתלטיקה (מוסקבה 2013).
ביוגרפיה

פורמן התאמנה בילדותה בהתעמלות אומנותית. בגיל 17 היא זכתה באליפות ישראל בהתעמלות אמנותית בתרגיל החבל. לאחר מכן פרשה מהענף ועברה לאתלטיקה. כיום היא מתאמנת בקבוצת מכבי חיפה תחת הדרכתו של אלברט פונגין.
בתחרות בינלאומית שנערכה בבלארוס בפברואר 2009 קבעה שחף שיא ישראלי חדש בקפיצה לגובה באולם כשקבעה 1.83 מטר, שיפור בס"מ אחד לשיאה של אולגה קורקולינה.
בתחרויות האתלטיקה של המכביה השמונה-עשרה שנערכו ביולי 2009 זכתה שחף במדליית זהב, בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.81 מטר, לפני יוליה פושקריוב (1.78 מטר) ושחף ברני (1.60 מטר), שתיהן מישראל.
באליפות מוסקבה עד גיל 22 שנערכה בפברואר 2010 קבעה שחף שיא ישראלי חדש בקפיצה לגובה באולם כשקפצה 1.86 מטר, שיפור של 3 ס"מ לשיאה האישי.
בתחרות גראנד פרי של חיפה במאי אותה שנה קבעה שחף שיא ישראלי חדש של 1.88 מטר ושברה את השיא הקודם של קורקולינה (1.87 מטר) בן השמונה שנים. באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בהדר יוסף בסוף יוני אותה שנה זכתה שחף במדליית כסף בקפיצה לגובה אחרי דניאל פרנקל שקבעה שיא ישראלי חדש של 1.91 מטר.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בברצלונה ביולי אותה שנה עברה שחף גובה של 1.78 מטר, אך פסלה בגובה של 1.83 מטר וסיימה במקום האחרון בתחרות.
באוגוסט 2011 השוותה שחף את ההישג הישראלי הטוב ביותר באצטדיון פתוח, כאשר קבעה תוצאה של 1.92 מטר בתחרות שנערכה בהדסה נעורים.
בתחרות הגראנד פרי שנערכה בתל אביב, קפצה שחף לגובה של 1.92 מטר, השוותה את שיאה האישי והבטיחה את השתתפותה באליפות העולם שנערכה במוסקבה באוגוסט 2013. באליפות עצמה היא סיימה במקום 16 לאחר שקפצה לגובה של 1.88 מטר.
חייה האישיים

שם משפחתה המקורי הוא פורמן. לאחר נישואיה הוא שונה לשחף.
שיאים אישיים > אצטדיון

קפיצה לגובה: 1.92 מטר (2011, 2013)
שיאים אישיים > אולם

קפיצה לגובה: 1.90 מטר (2012)
משרד ההגנה הלאומית (ליטא)

| --- | --- |


בניין משרד ההגנה ברחוב טאטוריו 25, וילנה
 מידע כללי
 מדינה:  ליטא 
 תחום שיפוט:  ליטא 
 תאריך הקמה:  13 בינואר 1991
 ממשלה:  ממשלת ליטא
 שר:  ארבידס אנושאוסקס
 תאריך כניסה:  11 בדצמבר 2020
 מנהל:  Raimundas Karoblis 
 מטה מרכזי:  וילנה 
 תקציב:  1.028 מיליארד יורו
 www.kam.lt
 
משרד ההגנה הלאומית (בליטאית: Respublikos krašto apsaugos ministerija) הוא משרד בממשלה הליטאית, האחראי על יישום מדיניות הביטחון של ליטא. בראשו עומד השר, חבר הממשלה. השר העומד בראש המשרד אחראי על ניהולם השוטף של הכוחות המזוינים של ליטא, כמו גם על גיוסם בשעת הצורך. הוא מדווח ישירות לנשיא אשר משמש כמפקד העליון של הכוחות המזוינים. ראש ההגנה מדווח ישירות לשר.
ארווידאס אנושאוסקאס ממפלגת איחוד המולדת מכהן כשר ההגנה הלאומית מאז 11 בדצמבר 2020.
מציל

סוכת המציל, חוף השרון, הרצליה
מציל הוא אדם העובד בחוף הים או בבריכת שחייה ותפקידו פיקוח על הרחצה במקומות אלה, ובפרט הצלת טובע מן המים, והגשת עזרה ראשונה עד להגעת צוות חרום.
בדרך כלל נמצא המציל בעמדת תצפית נוחה בסמוך למים, המאפשרת לו לראות את כל קהל המתרחצים.
מצילים בישראל

עבודת המצילים מוסדרת בחוק הסדרת מקומות רחצה, תשכ"ד-1964, ובין השאר נקבע בו קנס המוטל על המפיר הוראות של מציל בעניין מניעת סכנה לחיי המתרחצים.
פעולתם של מצילים בחוף הים מוסדרת בצו הסדרת מקומות רחצה (מצילים, סדרנים, פקחים ומגישי עזרה ראשונה), תשכ"ו-1965. הצו עוסק בשלוש דרגות של מצילים: מציל אחראי, מציל משנה, מציל עוזר – הסיווג לדרגות אלה הוא בסמכותו של משרד התעשייה המסחר והתעסוקה.
תקן המצילים בשעות הרחצה:
בתחנת הצלה גדולה (כזו הפועלת בתחום שטח שיפוטה של עירייה): שלושה מצילים, שלפחות שניים מהם בדרגת מציל אחראי.
בתחנת הצלה קטנה (כזו הפועלת בתחום שטח שיפוטה של מועצה מקומית): שני מצילים, כשאחד מהם בדרגת מציל אחראי.
חובות המציל:
פעולתם של מצילים בבריכות שחייה מוסדרת בצו הסדרת מקומות רחצה (בריכות שחיה מוכרזות), תש"ל-1970.
במסגרת הפיקוח על הרחצה מסמן המציל בחוף הים את המקומות המותרים לרחצה (או האסורים לרחצה), ומציין, באמצעות דגל מתאים המונף על סוכת המציל, את מצב הים:
דגל לבן – ים שקט
דגל אדום – ים סוער, שהרחצה בו מותרת
דגל שחור – ים סוער מאוד, שהרחצה בו אסורה.
מציל בחוף הים מועסק על ידי הרשות המקומית שבמסגרתה נמצא חוף ים זה. מציל בבריכת שחייה מועסק על ידי בעליה של הבריכה. בדרך כלל מועסקים גברים בתפקיד זה.
עבודת המצילים בחוף הים היא עבודה עונתית, המתקיימת בדרך כלל באביב ובקיץ, שבהם פעילים חופי הרחצה. גם עבודתם של המצילים בבריכות השחייה היא עבודה עונתית – אף שרבות מהבריכות פעילות במשך כל השנה, הרי הפעילות בהן בחודשי הסתיו והחורף יורדת במידה ניכרת.
בשנת 2016, התווסף דגל לסימול מדוזות במים.
המציל בקולנוע ובטלוויזיה

לפרסום רב זכתה עבודת המציל בסדרת הטלוויזיה "משמר המפרץ" בכיכובה של פמלה אנדרסון.
הסרט הישראלי "הצילו את המציל", שבוים בידי אורי זוהר מתאר את התלבטויותיו של מציל תל אביבי, בין נאמנותו לאשתו ולילדיו לבין הפיתויים במקום עבודתו.
ראו גם

חסקה
הערות שוליים

↑  יורי ילון, רגע לפני המדוזות: דגל סגול יזהיר, באתר ישראל היום, 5 באפריל 2016
↑  אלעד זוהר, חזאי חדשות 2, ‏הכירו את דגל המדוזות החדש בחוף, באתר ‏מאקו‏, 4 באפריל 2016
דגלי הרחצה בישראל
דגל אזהרה ממדוזות
משרד האנרגיה של רוסיה

| --- | --- |


 מידע כללי
 מדינה:  רוסיה 
 תחום שיפוט:  רוסיה 
 תאריך הקמה:  2008
 שר:  סרגיי ציביליוב
 תאריך כניסה:  13 במאי 2024
 מטה מרכזי:  Schepkina Street 
 עובדים:  379 (נכון ל־2012) 
 http://minenergo.com
 
משרד האנרגיה הרוסי (Министерство энергетики Российской Федерации) הוא משרד ממשלתי ברוסיה שהוקם מחדש במאי 2008 עם פיצולו של משרד התעשייה והאנרגיה הקודם. הארגון אחראי לתפעול מערכת תחנות החשמל והאנרגיה במדינה ועל תעשיות האנרגיה: פחם, גז טבעי, נפט, מוצרים תעשייתיים ופיתוח התעשייה הפטרו כימית. הארגון אחראי להסדרת השימוש במשאבי אנרגיה ברוסיה.
שר האנרגיה הנוכחי (מאז 2020) הוא ניקולאי שולגינוב.
מבנה

המחלקה למדיניות אנרגיה ממלכתית וחסכון באנרגיה (Департамент государственной энергетической политики и энергоэффективности)
המחלקה להפקת נפט וגאז והשינועם (Департамент добычи и транспортировки нефти и газа)
המחלקה לזיקוק נפט וגז (Департамент переработки нефти и газа)
המכון לענייני מכרות ע"ש סקוצ'ינסקי (Институт горного дела имени А. А. Скочинского)
סוכנות האנרגיה הרוסית (Российское энергетическое агентство)
שרי האנרגיה

סרגיי שמאטקו (12 במאי 2008 — 21 במאי 2012)
אלכסנדר נובאק (21 במאי 2012 — 9 בנובמבר 2020)
ניקולאי שולגינוב (10 בנובמבר 2020 — 13 במאי 2024)
סרגיי ציביליוב (13 במאי 2024 – )
מרווה צחורה

| מרווה צחורה |
| --- | --- |
 מרווה צחורה 'מידנייט'
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: צינוראים
משפחה:: שפתניים
סוג:: מרווה
מין:: מרווה צחורה
שם מדעי
 Salvia leucantha ‏קאוונילס, 1791
מַרְוָה צְחוֹרָה (שם מדעי: .Salvia leucantha Cav, שם נפוץ: Mexican bush sage) היא בן-שיח ריחני מאוד, אחד מ-986 מינים בסוג מרווה (.Salvia L) ממשפחת השִׂפְתָנִיִּים (Lamiaceae), שרובם הגדול נפוצים באזורים הסובטרופיים והממוזגים ברום 50 מ' עד 2,300 מ'. מרווה צחורה הובאה ממקסיקו, ארץ מוצאה, ומאמריקה הטרופית לישראל ולשאר העולם, כצמח גן ונוי, נוח לגידול. כל חלקי הצמח ובכללם הגביע והכותרת צמירים מאוד, מלבד הצד העליון של העלה, שמכוסה בצפיפות בשערות רב-תאיות. הפרחים, שצבעם סגול, מְשַׁוִּים לעמודי התפרחת הארוכים והזקופים מראה ויופי מיוחד. במקומות שונים בעולם צבע עלי הכותרת לבן או סגול ומכאן נגזר שמו (leucantha משמעותו פרח לבן, פרח צחור).
תפוצה ובית גדול בישראל

מרווה צחורה הובאה לישראל בשנות השביעים [חסר מקור] בגלל עמידותה בתנאים קשים וחסכנותה במים. היא נפוצה כצמח נוי וגינון בכל אזורי הארץ: בהר, בעמק בשפלה ובנגב, פרט לבקעת הירדן והערבה. למרווה הצחורה, שפרחיה לבנים וגביעיה סגולים, מספר "זנים" בישראל: 'מידנייט' (`Salvia leucantha 'Midnight) שפרחיה וגביעיה סגולים מסן פרנסיסקו, פנסילבניה; 'דניאלס דרים' ( Salvia leucantha Danielle's Dream ['Ferpink']), שפרחיה ורודים וגביעיה לבנים, היא תוצא של מכלוא מדרום אפריקה; 'וויט מיסצ'יף' (Salvia leucantha 'White Mischief'), שפרחיה וגביעיה לבנים, היא תוצא של מכלוא מדרום אפריקה.
טמפרטורה ועוצמת קרינת השמש - מרווה צחורה משגשגת בקרינת שמש מלאה, אך גם חלקית, במיוחד באזורים חמים. היא עמידה בקרה ובשרב ובמקומות גבוהים.
סוגי קרקע - מרווה צחורה משגשגת במיוחד בקרקעות כבדות, לחות ומנוקזות היטב, ועמידה בקרקע גיר ובכל סוגי הקרקע (בסיסית, חומצית ונייטרלית), אך רגישה למליחות בקרקע.
הטיפול במרווה כצמח נוי

התחדשות הצימוח - גיזום אגרסיבי עד לקרקע, ל-30 עד 50 ס"מ בתחילת החורף לאחר הפריחה כשגבעולי הפריחה יבשים. המרווה מהירת צימוח והיא תתחדש מהבסיס. את הגיזום לצורך חידוש רצוי לעשות במישור החוף בסתיו לפני התחדשות הצימוח, אלא אם היא נמצאת עדיין בשיא הפריחה ואילו באזורי ההר בתחילת האביב אם השיח דליל ופריחתו אינה מזדקפת.
הריבוי המלאכותי נעשה באמצעות זרעים בתקופת הסתיו, ובאמצעות ייחורים בתקופת סוף האביב ותחילת הקיץ. והחלוקה בסוף החורף ותחילת האביב.
שמות

השם המדעי של הסוג "Salvia" נגזר מלטינית, שפירושו "מרפא". זהו השם הישן למרווה (sage) בעלת סגולות רפואיות, והוא קרוב מבחינה לשונית למילה "Salve" שמשמעותה "'משחה". מקור המילה "leucantha" מיוונית שפירושה "פרח לבן".
גלריית תמונות

מרווה צחורה כצמח גינה
מרווה צחורה עם עלי כותרת לבנים
עלי כותרת לבנים
קודקוד צמיחה של עלים במרווה צחורה
קודקוד צמיחה של עלים בראש עמוד תפרחת במרווה צחורה