stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גמר מונדיאל 1954
מהלך המשחק

נבחרת הונגריה הגיעה למשחק בעמדת עדיפות על הגרמנים. המאמן ההונגרי, גוסטב שבש, החליט להכליל בהרכב את פרנץ פושקש, אף על פי שלא החלים לחלוטין מהפציעה. מנגד, עצם הגעתה של נבחרת גרמניה המערבית אל משחק הגמר נחשבה כהפתעה גדולה. זפ הרברגר, המאמן הגרמני, הכליל בהרכב חמישה שחקנים שלא שותפו בתבוסה 3–8 להונגריה בשלב הבתים.
המשחק התנהל תחת גשם כבד. מזג אוויר מסוג זה כונה במחנה הגרמני "מזג האוויר של פריץ ואלטר", רמז לכך שקפטן הנבחרת הגרמנית הצטיין במיוחד תחת תנאי מזג אוויר מסוג זה. בנוסף, שחקני גרמניה היו מצוידים בנעלי כדורגל של חברת אדידס הגרמנית, שהיו מותאמים לכל מזג אוויר. דבר זה היווה יתרון לגרמניה, ששחקניה עלו לשחק עם נעלי המשחק הקבועות שלהם.
כבר בדקה השישית, ועל אף שלא היה כשיר במאת האחוזים, כבש פושקש את השער הראשון במשחק. שנדור קוצ'יש קיבל כדור בתוך הרחבה ובעט לכיוון השער כדור שהוסט על ידי ההגנה. הכדור התועה הגיע לפושקש, שהכניע את השוער טוני טורק. שתי דקות בלבד אחר כך, השיגה הונגריה את השער השני, בזכות טעות גדולה בהגנה הגרמנית. ורנר קולמאייר ניסה להחזיר במסירה מטווח קרוב את הכדור לשוער טורק, והאחרון לא הצליח להשתלט על הכדור. זולטן צ'יבור חטף את הכדור, ומול השער החשוף העלה את הונגריה ליתרון 0–2.
קצב השערים המהיר נמשך, ושתי דקות בלבד לאחר השער השני, השיגה גרמניה שער מצמק. הלמוט ראן שלח כדור שטוח וחד מהאגף השמאלי אל תוך הרחבה של הונגריה. יוזף בוז'יק גלש לכדור והצליח לגעת בו, אך מקס מורלוק, גם הוא בגלישה, הגיע לכדור שהכניע את גיולה גרושיץ'. בדקה ה-18 השיגה גרמניה את השוויון המפתיע. כדור קרן של הקפטן ואלטר עבר את כל ההגנה והשוער, והלמוט ראן שחיכה סמוך לקורה הרחוק דחק פנימה את שער השוויון.
מאז שער השוויון ולאורך כל דקות המשחק, הפעילה הונגריה לחץ כבד על שערה של גרמניה, שהייתה עסוקה בעיקר במשימות הגנה. מספר הצלות של טורק, הצלה מקו השער של קולמאייר, כדורים שפגעו בקורה ובמשקוף השער, כל אלה מנעו מהונגריה לחזור ליתרון.
בדקה ה-84, שש דקות בלבד לסיום ההתמודדות, השיגה גרמניה את שער הניצחון. כדור שהורחק מרחבת ה-16 של הונגריה הגיע לרגליו של הלמוט ראן. ראן חדר לרחבה, תוך שהוא עובר שחקן הונגרי, ובעט חד ושטוח לפינה השמאלית ופנימה. דקה בלבד לאחר השער המפתיע, קיבל פושקש כדור ברחבה ותוך כדי גלישה הכניע את טורק, אך הנפת דגל לנבדל של הקוון גריפיתס התקבלה על ידי השופט לינג, שפסל את השער. הונגריה לא הצליחה למצוא את השוויון, וגרמניה השיגה לראשונה בתולדותיה את גביע העולם, באחד ממשחקי הגמר המפתיעים בתולדות המפעל.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 4 ביולי 1954 | גרמניה גרמניה המערבית | 3 - 2 | הונגריה (1949–1956) הונגריה | אצטדיון ונקדורף, ברן, שווייץ צופים: 64,000 שיפוט: אנגליה ויליאם לינג |
| 4 ביולי 1954 | מקס מורלוק  10'   הלמוט ראן  84', 18' | (סיקור) | פרנץ פושקש  6'   זולטן צ'יבור  8' | אצטדיון ונקדורף, ברן, שווייץ צופים: 64,000 שיפוט: אנגליה ויליאם לינג |
| --- | --- |
              גרמניה המערבית :               הונגריה 
שופט: אנגליה ויליאם לינג

קוונים: איטליה וינצ'נצו אורלנדיני, וויילס סנדי גריפיתס
בעקבות המשחק > נטילת חומרים אסורים

מיד לאחר המשחק החלו לעלות האשמות ושמועות על שימוש בסמים אסורים ומשפרי ביצועים בקרב שחקני נבחרת גרמניה המערבית. מספר שחקנים מהנבחרת חלו לאחר הטורניר בצהבת, מה שהגביר את החשד כי מדובר במזרק מזוהם שהדביק את חברי הנבחרת.
מספר משחקני הנבחרת טענו לאחר העלאת ההאשמות כי מדובר היה בזריקות גלוקוז. רופא הנבחרת, פרנץ לוגן, טען כי היו אלה דווקא זריקות של ויטמין C שניתנו לשחקנים.
בשנת 2010 התקיים מחקר באוניברסיטת לייפציג, תחת השם "סמים בגרמניה". במסגרת המחקר נחשף כי קיימת סבירות כי לחברי הנבחרת הגרמנית באותן שנים הוזרק הסם פרביטין, מסוג מתאמפטמין, במסווה של ויטמין C. במחקר צוין גם כי אין המסקנות כוללות את מונדיאל 1954 באופן ספציפי.
בעקבות המשחק > ההשפעה על גרמניה

הניצחון המפתיע התקבל באופוריה ברחבי גרמניה המערבית, שעדיין חוותה קשיים בעקבות תוצאותיה של מלחמת העולם השנייה. במשחק זה הושמע ההמנון הגרמני באירוע ספורט בינלאומי לראשונה מאז המלחמה. הזכייה בגביע העולם והניצחון במשחק הגמר כנקודת מפנה בהיסטוריה של גרמניה לאחר מלחמת העולם השנייה.
שעון המשחק, כפי שהוא מוצג מחוץ לאצטדיון סטאד דה סוויס ונקדורף שהוקם על חורבות אצטדיון ונקדורף
תמונה מפורסמת של הקהל מתחת לשעון המשחק, שצולמה במשחק הגמר ומוצגת מחוץ לסטאד דה סוויס ונקדורף
דייוויד סט. ג'ון

דייוויד סט. ג'ון (אנגלית: David St. John; נולד ב-1949 בפרסנו, קליפורניה), משורר אמריקאי, מרצה ומורה לכתיבה יוצרת.
השלים את לימודי התואר הראשון שלו באוניברסיטת המדינה של קליפורניה בפרזנו. הוא המשיך בלימודי כתיבה יוצרת, וסיים את תוארו השני באוניברסיטה של איווה, בשנת 1974.
דייוויד סט. ג'ון פרסם כשבעה ספרי שירה, שזכו להצלחה בקהל הקוראים, והוא נחשב אחד המשוררים החשובים כיום בארצות הברית. יש מבקרים המשווים אפילו את שירתו, לזו של ת"ס אליוט. הוא זכה על שירתו בכמה פרסים חשובים, עיטורים ומלגות חשובות. סט. ג'ון מלמד ספרות אנגלית וכתיבה יוצרת באוניברסיטה של דרום קליפורניה, בלוס אנג'לס.
שירתו של דייוויד סט. ג'ון אינה מוכרת עדיין בישראל, ורק שירים בודדים משלו תורגמו לעברית בידי המשורר והמתרגם משה דור.
גריגורי אורלוב

גריגורי אורלוב (ברוסית: Григорий Григорьевич Орлов;‏ 17 באוקטובר 1734 - 24 באפריל 1783) היה מדינאי רוסי בתקופת יקטרינה הגדולה והמאהב של יקטרינה.
ביוגרפיה

גריגורי אורלוב נולד ב-17 באוקטובר 1734 בנובגורוד, למשפחת מושל האזור. את שרותו הצבאי התחיל בזמן מלחמת שבע השנים ונפצע בקרב. לאחר הפציעה החל לשרת במשרדי הצבא בסנט פטרבורג כקצין תותחנים. הופעתו הרשימה מאוד את הנסיכה הגדולה יקטרינה והם התאהבו. אורלוב היה בין יוזמי ההפיכה שהביא לסילוקו של פיוטר השלישי מהשלטון ומינוי יקטרינה לקיסרית בשנת 1762. באותה השנה נולד ליקטרינה בן מאורלוב- הנסיך אלכסיי בוברינסקי. יקטרינה העניקה לאורלוב תואר רוזן כהוקרה על תרומתו להצלחת ההפיכה נגד השלטון ומינתה אותו למפקד כוחות התותחנים. השפעתו על הקיסרית גדלה עוד יותר כאשר התגלה ניסיון להרוג את כול משפחת אורלוב. במשך תקופה מסוימת יקטרינה אף חשבה להתחתן איתו, אך תוכנית זו בוטלה בהשפעת ניקיטה פנין.
גריגורי אורלוב אמנם לא היה מדינאי בולט, אך ייעץ לקיסרית בשנות שלטונה הראשונות. הוא ע
סק רבות בשאלת מתן אמנציפציה חלקית לצמיתים ובצעדים לשיפור חייהם ועשה זאת הן ממניעים פטריוטיים והן ממניעים כלכליים. כנשיא החברה הכלכלית החופשית היה גם ומך החשוב ביותר בוועדה הגדולה של שנת 1767, אם כי כוונתו הייתה בעיקר לרצות את הקיסרית, שגילתה מידה רבה של ליברליות בשנות שלטונה הראשונות.
אורלוב היה תומך נלהב של התפשטות האימפריה הרוסית תוך שחרור שטחים שמאוכלסים על ידי נוצרים אורתודוקסים ונמצאים בשליטת האימפריה העות'מאנית.
בשנת 1771 ניהל את דיכוי המרד במוסקבה. הוא לא השתתף במלחמת רוסיה-טורקיה (1774-1768) אך נשלח להשתתף בשיחות עם הטורקים. הוא נכשל בתפקידו כראש צוות משא ומתן. כאשר גילה שלקיסרית יש מאהב חדש החליט לחזור ללא תיאום מוקדם לסנקט פטרבורג.
בשנת 1773 העניק לקיסרית את אחד היהלומים הגדולים בעולם - יהלום אורלוב.
לאחר הכישלון במשא ומתן הקיסרית לא שללה ממנו את תואריו ורכוש, אך לא הייתה לו שום השפעה על הנעשה בקרבתה.
אורלוב התחתן עם בת דודתו ובתגובה יקטרינה החליטה לשלוח את בני הזוג למנזר. תוך זמן קצר היא סלחה להם ומספר שנים הם התגוררו באושר. בגיל 24 אשתו נפטרה והוא עצמו איבד את שפיות דעתו ונפטר תוך חצי שנה.
היה תומך של מיכאיל לומונוסוב.
דייב מסטיף

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 ביולי 1984 (בן 40) דאדלי, וסט מידלנדס, אנגליה
 שם במה:  דייב מסטיף דייב מוראלז מוראלז
 משקל:  146 ק"ג
 גובה:  1.78 מטר
 לאום:  אנגלי
 קריירה מקצוענית:  2002–הווה (כ־22 שנים)
 
דייוויד מינטון (באנגלית: David Minton; נולד ב-21 ביולי 1984) הוא מתאבק אנגלי. הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגון ההיאבקות WWE כחלק ממחלקת בריטניה של התוכנית NXT, ה-NXT UK, שבו הופיע תחת שם הבמה דייב מסטיף.
קריירת היאבקות מקצועית > TNA‏ (2014–2015)

מסטיף הופיע בארגון Total Nonstop Action Wrestling‏ (TNA) בשנת 2014 במסגרת העונה השנייה של התוכנית TNA British Boot Camp. בקרב הראשון שלו בתוכנית, ששודר ב-9 בנובמבר, הוא ניצח את רמפייג' בראון. בקרב השני שלו, ששודר בסוף אותו חודש, מסטיף רשם ניצחון, כשהצטוות לצד בראון, אנג'לינה לאב ונועם דר נגד אל סנואו, גראדו, קיי לי ריי ומארק אנדרוז בקרב ארבעה נגד ארבעה. מסטיף העפיל עד לששת הגדולים, אך לבסוף הזוכה בתחרות היה אנדרוז.
במהלך שנת 2015, מסטיף ערך מספר קרבות בתוכנית Xplosion, כשהוא רשם הפסדים למארק אנדרוז וסמואה ג'ו.
קריירת היאבקות מקצועית > World of Sport Wrestling‏ (2016)

ב-11 בנובמבר 2016, מסטיף ניצח את גראדו והפך לאלוף הראשון של WOS. לעומת זאת, הוא הפסיד את התואר באותה התוכנית לאותו גראדו.
קריירת היאבקות מקצועית > NXT UK‏ (2018–2022)

מסטיף ערך את הופעת הבכורה שלו ב-WWE ב-9 ביוני 2018, שבו השתתף בטורניר אליפות בריטניה אשר יקבע את זהות המועמד לתואר אליפות בריטניה של פיט דאן. מסטיף ניצח את קני ויליאמס בסיבוב הראשון, אך הודח בשלב רבע הגמר על ידי ג'ו קופי. מסטיף ערך את קרב הבכורה שלו בתוכנית NXT UK כבר בפרק הראשון, ששודר ב-17 באוקטובר ובו ניצח את סיד סקאלה.
ב-2 בינואר 2019, מסטיף התחרה נגד אדי דניס בקרב שהסתיים בפסילה כפולה. תוצאה זו הובילה לקיום קרב חוזר מסוג קרב ללא פסילות באירוע NXT UK TakeOver: Blackpool, שנערך ב-12 בינואר, ובו מסטיף ניצח. ב-5 ביוני, מסטיף לקח חלק בקרב מרובע אשר קבע את הטוען לכתר לאליפות בריטניה נגד ג'ו קופי, ג'ורדן דבלין וטראוויס בנקס. בקרב זה, בנקס ניצח, ובכך מסטיף ספג את הפסד הבכורה שלו בתוכנית. לאחר שהקרב בין מסטיף לקופי הסתיים בספירת חוץ כפולה ב-7 באוגוסט, נקבע קרב חוזר בין השניים, כשהפעם הקרב יהיה מסוג מי שעומד אחרון. קרב זה התקיים באירוע NXT UK TakeOver: Cardiff, שנערך ב-31 באוגוסט, ובו מסטיף נחל הפסד. ב-16 בינואר 2020, מסטיף ניצח את קסיוס אונו. שבועיים לאחר מכן, מסטיף חבר לשורות מארק אנדרוז ופלאש מורגן ובסטר וביחד הם הפסידו לאימפריום (פביאן אייכנר, מרסל ברטל ואלכסנדר וולף). ב-13 בפברואר, מסטיף ניצח את סקסון האקסלי. ב-5 במרץ, מסטיף כשל בניסיונו לזכות באליפות בריטניה לאחר שהפסיד לאלוף, וולטר. ב-19 במרץ, מסטיף, פלאש מורגן ובסטר וטרנט סבן הפסידו בקרב שלושה נגד שלושה ל-Gallus (ג'ו קופי, מארק קופי ווולפגנג). ב-15 באוקטובר, מסטיף ניצח את ג'וסף קונרס כתוצאה מנוקאאוט והעפיל לסיבוב השני של אליפות גביע המורשת של NXT UK. ב-12 בנובמבר, מסטיף כשל בניסיונו להתקדם אל עבר גמר הגביע לאחר שנחל הפסד לטרנט סבן בתוצאה 2–1. ב-7 בינואר 2021, מסטיף השיג ניצחון על פני סקסון האקסלי. כעבור שבועיים, הוא הפסיד לרמפייג' בראון. ב-4 בפברואר, מסטיף ספג הפסד לג'ורדן דבלין. ב-11 במרץ, מסטיף הפסיד לטיילר בייט בתוצאה 2–1 בקרב חוקי סיבובים בריטים. ב-22 באפריל, מסטיף הפסיד פעם נוספת, הפעם לסם גראדוול.
ב-18 באוגוסט 2022, מסטיף שוחרר מחוזהו בארגון.
אליפויות והישגים

הישגים בארגון ההיאבקות Anti-Watershed Wrestling – AWW
אליפות במשקל כבד של AWW (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות Athletik Club Wrestling – ACW
אליפות העולם של ACW (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות Attack! Pro Wrestling
אליפות Attack! 24/7 (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות Be. Catch Company – BCC
אליפות BCC (פעם אחת)
טורניר אליפות BCC‏ (2010)
הישגים בארגון ההיאבקות Big League Wrestling – BLW
אליפות הזוגות של BLW (פעם אחת)  - עם ביג גריזלי
הישגים בארגון ההיאבקות Fight Club: Pro – FCP
אליפות FCP (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות International Pro Wrestling: United Kingdom – IPW: UK
אליפות העולם של IPW:UK (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות Power of Wrestling – POW
אליפות הזוגות של POW (פעם אחת)  - עם דאגלס ויליאמס
הישגים בארגון ההיאבקות Preston City Wrestling – PCW
אליפות במשקל כבד של PCW (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות Pro Wrestling Elite – PWE
אליפות במשקל כבד של PWE (פעם אחת)
הישגים במגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated – PWI
PWI דירג אותו במקום ה-307 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2019
הישגים בארגון ההיאבקות Real Quality Wrestling – RQW
אליפות הזוגות של RQW (פעם אחת)  - עם ג'ק סטורם
טורניר אליפות הזוגות של RQW (2007)‏  - עם ג'ק סטורם
הישגים בארגון ההיאבקות Vertigo Pro Wrestling – VPW
אליפות במשקל כבד של VPW (פעם אחת)
טורניר אליפות במשקל כבד של VPW‏ (2015)
הישגים בארגון ההיאבקות World of Sport Wrestling – WOS
אליפות WOS (פעם אחת)
הערות שוליים

↑  ארגון ההיאבקות ה-WWE מבצע קיצוצים בחברה
דוד ססולי

דַוִד מַרִיַה סַסוֹלִי (באיטלקית: David Maria Sassoli;‏ 30 במאי 1956 – 11 בינואר 2022) היה פוליטיקאי ועיתונאי איטלקי, חבר המפלגה הדמוקרטית האיטלקית. כיהן כחבר הפרלמנט האירופי משנת 2009, והחל מיולי 2019 כיהן כנשיא הפרלמנט האירופי עד לפטירתו.
ביוגרפיה

דַוִד מַרִיַה סַסוֹלִי נולד בפירנצה בשנת 1956. במהלך שנות השבעים סיים את לימודי מדעי המדינה באוניברסיטת פירנצה. את הקריירה העיתונאית שלו החל בעבודה עם עיתונים מקומיים וסוכנויות חדשות קטנות ואז החל לעבוד עם מערכת העיתון "Il Giorno" ברומא. ביולי 1986 קיבל את תעודת העיתונאי שלו. במשך כשבע שנים סיקר את האירועים החדשותיים והפוליטיים המרכזיים, והיה עד לאירועים היסטוריים כמו נפילת חומת ברלין ב-9 בנובמבר 1989.
בשנת 1992 החל בקריירה הטלוויזיונית שלו כשהחל לעבוד ככתב חדשות ברשת TG3 (אנ'). בשנת 1996 הוא הנחה את התוכנית " Cronaca in diretta" (בתרגום חופשי לעברית: "סיקור חי"). לאחר מספר שנים הוא מונה לקריין ברשת TG1 (אנ'), תפקיד שבעקבותיו הפך לאחד העיתונאים הבולטים והפופולריים באיטליה. בשנת 2007, כאשר ג'יאני ריוטה (אנ') מונה למנהל החדש של TG1, ססולי מונה לסגנו.
קריירה פוליטית

בשנת 2009 עזב ססולי את הקריירה העיתונאית שלו כדי להיכנס לפוליטיקה האירופית. הוא הצטרף למפלגת המרכז-שמאל, המפלגה הדמוקרטית (PD) והתמודד בבחירות 2009 לפרלמנט האירופי באיטליה, מטעם מחוז מרכז איטליה. ב־7 ביוני הוא נבחר לחבר הפרלמנט, והיה למועמד בעל מספר הקולות הגבוה ביותר במחוז בחירתו. משנת 2009 עד שנת 2014 שימש כמנהיג משלחת המפלגה הדמוקרטית האיטלקית בפרלמנט.
ב-9 באוקטובר 2012, הציג ססולי את מועמדותו בבחירות המקדימות למועמד השמאל-מרכז לראשות העיר רומא בבחירות המוניציפליות באיטליה 2013. הוא סיים במקום השני עם 26% מהקולות, מאחורי הסנטור איגנאציו מרינו (אנ') שקיבל 55%, ולפני שר התקשורת לשעבר פאולו ג'נטילוני. מרינו שנבחר למועמד השמאל מרכז נבחר לבסוף לאחר שהביס את מועמד הימין המכהן ג'יאני אלמנו (אנ').
בבחירות 2014 לפרלמנט האירופי באיטליה נבחר ססולי מחדש לפרלמנט האירופי. מפלגתו, המפלגה הדמוקרטית השיגה הישג גדול בבחירות אלו וקיבלה 41% מסך קולות הבוחרים.
ב-1 ביולי 2014 נבחר ססולי לסגן נשיא הפרלמנט האירופי ברוב של 393 קולות, נתון הצבעה שהפך אותו למועמד הסוציאליסטי הנבחר השני בכמות הקולות שקיבל בהיסטוריה.
קריירה פוליטית > נשיא הפרלמנט האירופי

בבחירות 2019 לפרלמנט האירופי באיטליה נבחר ססולי פעם נוספת לפרלמנט האירופי, עם 128,533 קולות. ב-2 ביולי 2019 הוא הוצע כמועמדה של הברית הפרוגרסיבית של הסוציאליסטים והדמוקרטים (S&D) לנשיא הפרלמנט האירופי החדש. למחרת נבחר ססולי לנשיא על ידי האספה עם 345 קולות בעדו, והחליף את קודמו אנטוניו טאיאני. הוא היה האיטלקי השביעי שכיהן בתפקיד.
בנאום כניסתו לתפקיד דיבר על הפרויקט האירופי כחלום של שלום ודמוקרטיה. לדבריו, אזרחי אירופה הראו שהם עדיין מאמינים בפרויקט ודיברו על כך שהם גאים בגיוון האירופי. הוא הוסיף כי "אירופה תהיה חזקה יותר רק עם פרלמנט שממלא תפקיד חשוב יותר".
פעולתו הראשונה בתפקיד הייתה לחלוק כבוד לכל קורבנות הטרור באירופה, כשהוא נכח באחד מאתרי פיגועי מרץ 2016 בבריסל. הוא אמר: "עלינו לחלוק כבוד לקורבנות בבירת אירופה. עלינו להנציח את אזרחי אירופה שהיו קורבנות להתקפות אלה. זוהי מחווה לכל קורבנות הטרור. רציתי להתחיל את תקופתי כנשיא במעשה סמלי זה."
ב-19 בדצמבר 2019 ססולי דרש את שחרורו של אוריול ז'ונקראס (אנ'), סגן נשיא קטלוניה לשעבר שנבחר לחבר הפרלמנט האירופי ונכלא לאחר המשבר החוקתי בספרד (אנ') בשנת 2017. כחבר הפרלמנט האירופי, ז'ונקראס זוכה לחסינות פרלמנטרית. ססולי דרש משלטונות ספרד לציית לפסק הדין של הפרלמנט האירופי ולשחררו.
חיים אישיים

דייוויד ססולי היה נשוי לאלסנדרה ויטוריני, ולהם שני ילדים.
בריאותו של ססולי התדרדרה בספטמבר 2021 והוא אושפז לאחר שחלה במחלת הלגיונרים ולקה בדלקת ריאות. בדצמבר 2021 אושפז שוב עקב סיבוכים של מיאלומה נפוצה. הוא נפטר ב-11 בינואר 2022.
הערות שוליים

↑  "Home | David Maria SASSOLI | MEPs | European Parliament". European Parliament. נבדק ב-13 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Baume, Maïa de La (3 ביולי 2019). "David Sassoli elected European Parliament president". POLITICO. נבדק ב-13 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  BIOGRAFIA, David Sassoli, ‏2017-12-06 (באיטלקית) (ארכיון)
↑  "David Sassoli eletto presidente dell'Europarlamento al 2° scrutinio". L'HuffPost (באיטלקית). 3 ביולי 2019. נבדק ב-13 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "David Sassoli – biografia Raiuno Raidue". 22 ביוני 2008. אורכב מ-המקור ב-22 ביוני 2008. נבדק ב-13 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Berlusconi fallisce l'obiettivo tre milioni Nell'Idv De Magistris batte Di Pietro". La Repubblica. נבדק ב-13 ביולי 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Europee: le preferenze raccolte dai candidati del Pd". Sky TG24. נבדק ב-13 ביולי 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Elezioni Comunali 2013, Liste e risultati: Roma". La Repubblica. 10 ביוני 2013. נבדק ב-10 ביוני 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Partito Democratico – Liste e candidati – Italia – Elezioni Europee – 25 maggio 2014". la Repubblica (באיטלקית). נבדק ב-13 ביולי 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Renzi stravince il "derby" con Grillo Pd al 40,8%, M5S 20 punti indietro". Corriere della Sera (באיטלקית). 25 במאי 2014. נבדק ב-13 ביולי 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "I nuovi vicepresidenti del Parlamento europeo". Il Post (באיטלקית). 2 ביולי 2014. נבדק ב-13 ביולי 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Sassoli David". Eurodeputatipd.eu (באיטלקית). אורכב מ-המקור ב-2019-07-03. נבדק ב-13 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Speciale Elezioni Ue: liste, candidati ed eletti in Italia". la Repubblica. נבדק ב-13 ביולי 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Parlamento Ue, in corso la votazione. Sassoli in pole per la presidenza". Il Sole 24 ORE (באיטלקית). נבדק ב-13 ביולי 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Italian chosen as European Parliament president". BBC. 3 ביולי 2019. נבדק ב-3 ביולי 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Who is the new European Parliament president David-Maria Sassoli?". euronews.com. 3 ביולי 2019. נבדק ב-13 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "European Parliament: Who is David Sassoli". Deutsche Welle. 3 ביולי 2019. נבדק ב-13 ביולי 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "EP President Sassoli paid tribute to victims of terrorism in Europe | News | European Parliament". European Parliament. 7 במאי 2019. נבדק ב-13 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Junqueras immunity: European Parliament President calls on Spanish authorities to comply ruling". euronews. 19 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Biografia di David Sassoli". www.cinquantamila.it.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810814362405606  BnF: cb16757074g (data)  GND: 1189810077  ICCU: CFIV283774  ISNI: 0000 0004 0846 6972  LCCN: no2013056710  LNB: 000277565  SUDOC: 250348217  VcBA: 495/382367  VIAF: 300968938   WorldCat (עם VIAF): 300968938 
ססולי, 2010
ססולי עם עבדאללה השני, מלך ירדן בבריסל, 2019
ססולי בפגישה עם מזכיר המדינה של ארצות הברית, מייק פומפאו בבריסל, 2019
ססולי בפגישה עם ראש ממשלת בריטניה, בוריס ג'ונסון במעונו ברחוב דאונינג 10 בלונדון, 2019
דינר

ערך זה עוסק במטבע המשמש במספר מדינות. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
דינר הוא יחידת מטבע של מדינות מוסלמיות רבות במזרח התיכון ובצפון אפריקה וכמו כן במדינות סלאביות במערב הבלקן, כולל סרביה וצפון מקדוניה של היום. המילה "דינר" (دينار בערבית ובפרסית, משם גם Динар או Dinar בסרבית-קרואטית ובמקדונית) נובעת מהמילה denarius, שמו של מטבע רומי, שבעברית ובארץ ישראל נקרא "דינר" (וגם "זוז"), ובשם זה הוא נזכר בספרות חז"ל.
מדינות שמשתמשות בדינר כמטבע שלהן

ירדן: דינר ירדני
אלג'יריה: דינר אלג'ירי
איראן: ריאל איראני מתחלק ל-100 דינר
עיראק: דינר עיראקי
בחריין: דינר בחרייני
כווית: דינר כוויתי
לוב: דינר לובי
סרביה: דינר סרבי
מקדוניה: דינר מקדוני
תוניסיה: דינר תוניסאי
מדינות שהשתמשו בעבר בדינר כמטבע שלהן

אבו דאבי: דינר אבו דאבי
בוסניה והרצגובינה: דינר בוסניה והרצגובינה
קרואטיה: דינר קרואטי
האזור האוטונומי של קריינה הסרבית: דינר קריינה
רפובליקה סרפסקה: דינר רפובליקה סרפסקה
פדרציית דרום ערב: דינר דרום ערב
דרום תימן: דינר דרום תימני
סודאן: דינר סודאני
יוגוסלביה: דינר יוגוסלבי
אזור כורדיסטן: "דינר שווייצרי"
דינר פרנקי היה בשימוש במספר מדינות בימי הביניים.
הערות שוליים

↑  למשל משנה, מסכת כתובות, פרק י', משנה ב'; תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף ח', עמוד א'.
| מידות, שיעורים ומשקלות בהלכה |
| --- | --- | --- |
| מידות אורך | אצבע • סיט • טפח • זרת • אמה • ריס • מיל • פרסה |  |
| מידות נפח | כור • לתך • איפה • סאה • הין • עשרון • קב • לוג • מלוא לוגמיו • רביעית • כביצה • ככותבת • כגרוגרת • כזית • משורה • קורטוב • כעדשה |  |
| מידות מטבעות | כיכר של קודש • כיכר של חול • מנה • דינר זהב • סלע • שקל • זוז (דינר כסף) • סלע מדינה (טרפעיק) • מעה • פונדיון • איסר • מסמס • קונטרק • פרוטה |  |
| מידות שטח | בית כור • בית לתך • בית סאה • בית קב • בית רובע |  |
| מידות זמן | חלק • שיתין נשמין • תוך כדי דיבור • כדי אכילת פרס • כדי הילוך • שעה זמנית • מעת לעת |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TDVİA: dinar
גרהם קלארק

| --- | --- |

גרהם קלארק, 1990
 לידה:  28 ביולי 1907 ברומלי, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  12 בספטמבר 1995 (בגיל 88) קיימברידג', הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  John Grahame Douglas Clark 
 ענף מדעי:  ארכאולוגיה
 מקום מגורים:  אנגליה
 מקום לימודים:  קולג' פרטהאוס  מרלבורו קולג' 
 מוסדות:  קולג' פרטהאוס 
 תלמידי דוקטורט:  David L. Clarke 
 פרסים והוקרה:  מנהיגות במסדר דנבורג (1961)  מדליית הודג'קין (1967)  פרס ארסמוס (1990)  עמית האקדמיה הבריטית  Knight Bachelor  מפקד במסדר האימפריה הבריטית 
 בן או בת זוג:  Gwladys Maud White 
 תרומות עיקריות
 חפירות בסטאר קאר, מחקר התקופה המזוליתית
 
ג'ון גרהם דאגלס קלארק (באנגלית: Sir John Grahame Douglas Clark;‏ 28 ביולי 1907 – 12 בספטמבר 1995) היה ארכאולוג בריטי ומומחה לפרהיסטוריה, הידוע על עבודתו בנושא התקופה המזוליתית.
ביוגרפיה

הוא נולד בברומלי שבמחוז קנט (כיום חלק מלונדון), אנגליה, והתחנך במרלבורו ובקיימברידג'. מונה לפרופסור לארכאולוגיה על שם דיסני בשנת 1950 ולאחר שנתיים נוספות נהיה לראש מחלקת הארכאולוגיה והאנתרופולוגיה באוניברסיטת קיימברידג'.
לאורך הקריירה שלו, הוא התפרסם בעיקר על עבודתו בנושא התקופה המזוליתית בצפון אירופה. הוא ערך חפירות בסטאר קאר בין השנים 1949-1951. עבודתו נשארה כעבודה המשמעותית ביותר על תקופה זו. הוא כתב גם עבודות כלליות על הפרהיסטוריה של העולם, שיועדו לקהל הרחב, ובשביל לעודד ארכאולוגים לבחון את המרכיבים הכלכליים הרלוונטיים של החברה בעבר. הם קובצו לספר בשם: "אירופה הפרהיסטורית: הבסיס הכלכלי" (1952).
הוא גם היה עורך ה-Proceedings של האגודה לפרהיסטוריה, והנשיא של האגודה בין השנים 1958-1962. בשנת 1951 הוא נעשה חבר באקדמיה הבריטית. בשנת 1971 קיבל את אות מסדר האימפריה הבריטית (CBE), ובשנת 1992 הוא קיבל תואר אבירות.
בשנים 1952-1974 היה פרופסור דיסני לארכאולוגיה (בשנת 1974 גלין דניאל מונה במקומו).
לקריאה נוספת

Fagan, Brian. Grahame Clark: An Intellectual Biography of an Archaeologist. Boulder, CO: Westview Press, 2001 (hardcover, ISBN 0-8133-3602-3); 2003 (paperback, ISBN 0-8133-4113-2).
Arkadiusz Marciniak and John Coles (eds.): Grahame Clark and his legacy. Cambridge: Cambridge Scholars Publishing 2010 (hardcover, ISBN 1-4438-2222-1).
דינר יוגוסלבי

| --- | --- |
שטר של 1,000 דינרים (1920) מטבע של דינר אחד (1938)
 משתמשים:  ממלכת יוגוסלביה ממלכת יוגוסלביה יוגוסלביה הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה  סרביה ומונטנגרו
 ISO 4217:  YUM
 לשון רבים:  דינרים
 פָּארָה (para):  פארות
 יחידות משנה
 פארה:  פָּארָה (para)
 מטבעות ושטרות
 שטרות בשימוש:  1, 5, 10, 20, 50, 100, 200, 1,000, 5,000 דינר
 מטבעות בשימוש:  1, 5, 10, 50 פארה; 1, 2, 5, 10 דינר
 בנק מרכזי
 בנק מרכזי:  הבנק הלאומי היוגוסלבי
 → Triestine lira Bosnia and Herzegovina dinar ← 
דינר יוגוסלבי (בסרבו-קרואטית: Jugoslavenski dinar, ברבים: dinari, קוד המטבע: YUM) היה ההילך החוקי של ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים, ממלכת יוגוסלביה, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה וסרביה ומונטנגרו בין השנים 1918–2006. הוא התחלק ל-100 פָּארָה (para). מקורו של השם דינר הוא משמן של מטבעות הכסף של רומא העתיקה, הדינאריוס.
היסטוריה

עד לסיום מלחמת העולם הראשונה היה הדינר ההילך החוקי של ממלכת סרביה. לאחר המלחמה, עם כינון ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים היה הדינר למטבע הרשמי של הממלכה וערכו עמד על 4 קרונות. ב-1920 הונפקו שטרות ומטבעות הנושאים את שם הממלכה והם החליפו את הדינר הסרבי בהדרגה עד ליציאתו מהמחזור. ב-1929 עם כינון ממלכת יוגוסלביה הונפקו שטרות ומטבעות חדשים. ב-1933 עמד שער החליפין על 44 דינרים יוגוסלביים לכל דולר אמריקני וב-1937 עמד שער החליפין על 250 דינרים יוגוסלביים לכל לירה שטרלינג.
במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשה יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית וחולקה לאזורי כיבוש בין מדינות הציר. הדינר נותר הילך חוקי רק באזור סרביה הכבושה תחת שלטון הבובות של מילאן נדיץ'. לאחר סיום המלחמה וכינון הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה היה הדינר הפדרלי היוגוסלבי להילך החוקי של המדינה. בשלהי שנות ה-80 של המאה ה-20 גבר הפיחות בערכו של הדינר היוגוסלבי, במקביל לאינפלציה גואה במשק היוגוסלבי. בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 חוותה יוגוסלביה היפר-אינפלציה, עניין שהוביל את הבנק המרכזי היוגוסלבי לשנות מספר פעמים את ערך המטבע.
תהליך התפרקותה של יוגוסלביה הוביל לכך שבראשית העשור הראשון של המאה ה-21 נותר הדינר היוגוסלבי הילך חוקי רק בסרביה ומונטנגרו. ב-2006 פסק השימוש בדינר היוגוסלבי והוא הוחלף בדינר הסרבי בסרביה.
ערכי המטבעות והשטרות

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| סוג המטבע | ערכי המטבעות | ערכי השטרות |
| פארה | 1, 5, 10, 50 | לא הונפקו |
| דינר יוגוסלבי | 1, 2, 5 | 1, 5, 10, 20, 50, 100, 200, 1000, 5000 |
הערות שוליים

1 2  The Complicated History of the Serbian Dinar, באתר issuesthatmatter.co (באנגלית).