stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ז'אן בארט
הערות שוליים

↑  Dunmore, John (2002), Monsieur Baret: First Woman Around the World, Heritage Press
↑  Ridley, Glynis (2010), The Discovery of Jeanne Baret, Crown Publisher New York
↑  Ridley, p. 13
↑  Dunmore, John (2002), Monsieur Baret: First Woman Around the World, Heritage Press,p. 12
↑  Dunmore, p. 14
↑  Dunmore, p. 15
↑  Ridley, p. 162
↑  Dunmore, pp. 11–14
↑  Ridley, pp. 14–16
↑  Ridley, pp. 36–38
↑  Dunmore, pp. 27–28
↑  Ridley, pp. 38–389
↑  Dunmore, p. 29
↑  Ridley, pp. 40–41
↑  Dunmore, pp. 29–30
↑  Ridley, p. 68
↑  Dunmore, pp. 31–32
↑  Ridley, pp. 51–56
↑  Dunmore, pp. 32, 36
↑  Ridley, p. 5
↑  Ridley, p. 59
↑  Dunmore, p. 43
↑  Ridley, pp. 66–67
↑  Ridley, p. 71
↑  Ridley, p. 4
↑  Dunmore, pp. 53, 56
↑  Ridley, p. 5
↑  Dunmore, pp. 55–67
↑  Dunmore, p. 72
↑  Dunmore, pp. 72–78
↑  Dunmore, pp. 84–87
↑  Dunmore, pp. 100–101
↑  Salmond, Anne (2010). Aphrodite's Island. Berkeley: University of California Press. pp. 92, 103, 113, 116
↑  Dunmore, p. 59
↑  Ridley, pp. 82–84
↑  Dunmore, pp. 136–13
↑  Dunmore, pp. 96–100
↑  Ridley, pp. 165–169
↑  Anne Salmond, Aphrodite's Island, pp. 164, 255–256
↑  Dunmore, pp. 102, 158–164
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 11028652  BnF: cb12114594b (data)  GND: 1021099562  ISNI: 0000 0001 2027 1762  LCCN: nb2002052350  NLA: 47251137  SUDOC: 241389585  Trove: 1479232  VIAF: 63516463   WorldCat (עם VIAF): 63516463 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ז'אן בארט".
ציור של ז'אן בארט, כנער סיפון
מפת המסע סביב העולם של בונגוויל
האוניה במשלחת של בונגוויל La Boudeuse
הפרח סולניום בארט,על שמה של ז'אן בארט
זיגמונט באומן

| --- | --- |

באומן בפברואר 2005
 לידה:  19 בנובמבר 1925 פוזנן, רפובליקת פולין 
 פטירה:  9 בינואר 2017 (בגיל 91) לידס, הממלכה המאוחדת 
 ענף מדעי:  סוציולוגיה
 מקום לימודים:  בית הספר לכלכלה של לונדון  הפקולטה לפילוסופיה וסוציולוגיה באוניברסיטת ורשה 
 מוסדות:  אוניברסיטת לידס (1972–1990)  אוניברסיטת ורשה (1954–1968)  Internal Security Corps (1945–1953) 
 פרסים והוקרה:  מדליית זהב להצטיינות בתרבות  פרס אמלפי לסוציולוגיה ומדעי החברה (1990)  צלב הגבורה  פרס נסיך אסטוריאס לתקשורת ולמדעי הרוח (2010)  פרס VIZE 97 (2006)  מדליית יום העצמאות ה-10 של פולין העממית  פרס תאודור אדורנו (1998) 
 בן או בת זוג:  יאנינה באומן (1948–2009) 
 צאצאים:  אירנה באומן 
 
זיגמונט באומן (בפולנית: Zygmunt Bauman; ‏19 בנובמבר 1925 – 9 בינואר 2017) היה סוציולוג יהודי רבגוני אשר ידוע בעיקר בשל ניתוחיו על הקשרים בין המודרניות לשואה ועל תרבות הצריכה הפוסט-מודרנית.
באומן, יליד פולין, התגורר באנגליה ושימש כפרופסור לסוציולוגיה באוניברסיטת לידס וכפרופסור אמריטוס משנת 1990.
חיים אישיים

באומן היה נשוי לסופרת יאנינה באומן עד מותה ב-2009. לבני הזוג נולדו שלוש בנות: לידיה באומן, ציירת; אירנה באומן, אדריכלית; ואנה ספרד, פרופסור לחינוך באוניברסיטת חיפה (היא נישאה לליאון, בנו של המשורר היידי דוד ספרד; בנם מיכאל ספרד הוא עורך דין המתמחה בזכויות אדם ופעיל שמאל).
עבודתו

הקשר של באומן עם המרקסיזם הביא אותו להתמקד בריבוד חברתי ובתנועת הפועלים. לאחר "שחרורו המכובד", כפי שהוא מכנה זאת (בעיתון הבריטי הגארדיאן, מ-5 באפריל 2003), מהגרסה האורתודוקסית של המרקסיזם, גילה באומן את כתבי ההוגה הנאו-מרקסיסט האיטלקי אנטוניו גראמשי. 'גילוי' זה הביא אותו לעבוד על נושאים תאורטיים יותר, בעלי חשיבות היסטורית, ובסופו של דבר גם גלובליים יותר. אלה הם הניתוחים העיקריים, ובמיוחד חלק ניכר מעבודתו שפורסם לאחר פרישתו מהוראה בלידס ב-1990, שהעניקו לו את השם הבינלאומי שיש לו כיום.
כבר באמצע שנות ה-70 של המאה ה-20, בקריאתו (מ-1976 ב"לקראת סוציולוגיה ביקורתית" - Towards a Critical Sociology) להפוך את הסוציולוגיה ליותר משקפת מאשר תיאורית, נראתה בבירור התעניינותו של באומן בהדחת המוסריות הפנימית של צורה מסוימת של רציונליזם ובערעור עליה. לדעתו, במודרניות – אותה הוא מציין כעימות של סדר מצד אחד וכאוס מצד שני (ראו "מודרניות ואמביוולנטיות" (Modernity and Ambivalence ) – יש אלמנט פנימי שמשמש להגבלת האיכויות, האַפּוֹרִיוֹת (כלומר, המעורפלות) בסופו של דבר, של החיים החברתיים. טיעון זה הביא אותו ב-"מודרניות והשואה" (Modernity and the Holocaust) לטעון שהשואה היא לא הדוגמה הטובה ביותר בהיסטוריה לנסיגה ברברית מן המודרנה חזרה לחייתיות קדם-חברתית, אלא שלמעשה היא מתלכדת עם העקרונות המודרניים ושהיא פרסה בפנינו עיקרים רבים מהרציונליזם המודרני, שבתחומים אחרים החברה המערבית גאה בהם באופן חד-משמעי. באומן טען, למשל, שהן החלוקה הביורוקרטית של העבודה (ולפיכך חלוקת החובה המוסרית) והן ההשקפה ההובסיאנית שלפיה בני האדם אינם מוסריים מטבעם, אך מוסריים מבחינה חברתית, היוו בסיס לאידאולוגיה שאפשרה את התרחשות השואה. כן השתמש באומן ברעיונותיהם של ההוגים היהודים דוברי הגרמנית חנה ארנדט ותיאודור אדורנו, וטען בהמשך להם שהרוע שבא לידי ביטוי בשואה היווה למעשה "רציונליות של הרוע".
ההיגיון ב"מודרניות והשואה" מהווה בסיס לעמדות שניתן לראות בעבודות אחרות שלו. אחת העמדות המשמעותיות ביותר היא הרעיון – בעקבות עמנואל לווינס ובניגוד, לדעתו, לפרויד, לדורקהיים ובמידה מסוימת, לוובר – שהחוויה האנושית הראשונה ביותר היא התלות ההדדית בחברה; ולפיכך, הקשרים האנושיים הראשונים הם קשרים מוסריים. אמונה זו ממלאת את הניתוח שלו על הגלובליזציה, שבאופן דומה לז'אן בודריאר, נוקט בעמדה שההפשטה הטכנולוגית שקודמת לקשריו של היחיד עם עולם "הגלובלי" מפלגת באותה מידה שהיא מגשרת. לפיכך, באומן הפגין שוב ושוב ספקנות בנוגע להנדסה חברתית רחבת היקף – בשלה מאשימים אותו שוב ושוב בפסימיות – בה הוא רואה את הדרך המהירה ביותר להשקפה תועלתנית על האנושות.
אחת מעמדותיו הנוספות, שקיימת רק בצורתה הראשונית ב"מודרניות והשואה", היא התאוריה שלו על "האחר" (ראה "מודרניות ואמביוולנטיות", 1991; "אתיקה פוסטמודרנית" [Postmodern Ethics], 1993). בעבודתו של באומן, הדמות ההיפותטית הזו אינה ניכרת בהנחות קיומיות ייחודיות (כמו "האחר" של אלבר קאמי), אלא היא תוצר של עמדתו כלפי החברה המודרנית. האחר של באומן הוא דמות שנוצרת על ידי החברה כל עוד היא מנסה לסדר באופן קוגניטיבי חלל פיזי וחברתי, ובכך היא יוצרת סוג של פסולת אנושית. במקום להיות ידיד או אויב, האחר של באומן הוא אדם שאינו מתאים לאף אחת מהקטגוריות האלה, כזה שנשאר בלתי ניתן להכרעה באופן מעורר חשד (האזכור כאן לחוסר-הניתנות-להכרעה [undecideability] של דרידה הוא מכוון). באופן זה האחר מעורר פחד מעצם קיומו: העובדה שאינו חלק מהסדר (המודרני) של החברה, כאחד שמתאים לעמדה שנקבעה מראש, מעוררת פחד כשהחברה נכשלת שוב ושוב לזהות במדויק את האלמנט הכל-כך לא מוכר הזה.
הפוסט-מודרניות של באומן

במהלך ראשית המאה ה-21 נסוג באומן מהתייחסויות מפורשות לחברה "פוסטמודרנית", תוך שהוא מעדיף את הביטוי "מודרניות נזילה".
באומן לא ראה את הפוסטמודרניות כטכנולוגית או כרלטיביסטית. הוא אפיין את הפוסטמודרניות כצורה "שלאחר-המוות" של המודרניות. כלומר, במודרניות של באומן, החברה נראתה כתהליך סידור והתקדמות לקראת חברה רציונלית. אלא, שזה סותר את האופי הפרקטלי והאָפּוֹרטי של החיים האנושיים, ולכן, עם התמוטטות הקולוניאליזם, האשליות הטכנולוגיות שלהם הפכו לדחויות. אם כן, הרעיון של באומן על הפוסטמודרניות מתבטא בשני אופנים: ראשית, ככוח מניע לקראת מטרה מסודרת בלתי ניתנת לזיהוי, שנמצאת אי-שם בתוך התמוטטות ה- "שייכים" וה-"לא שייכים"/"אחרים" (הווי בו תהליכי הסידור הקוגניטיביים של האחר והשונה והערכת האסתטיקה של האחר והשונה נמצאים בקונפליקט מתמיד); שנית, כדרך חיים המקבלת את ההבחנה האנושית הטבעית הזו ומתחשבת בה. מכאן, שתפיסתו את חיי החברה אינה כזו שמעמתת את המודרני עם הפוסטמודרני, אלא כזו המשבצת שתי לוגיקות שונות בתוך חיי החברה. מכאן גם, האפיון הנוכחי שלו את שתי הלוגיקות האלה כמודרניות דואלית - "מוצקה" ("קשיחה") ו"נוזלית".
הערות שוליים

↑  מוצ'אר תוקף את ויגודסקי ופרופ' באומן, למרחב, 10 בפברואר 1969
↑  הודחו פרופיסורים בווארשה, על המשמר, 26 במרץ 1968
↑  בסבר פנים יפות, על המשמר, 26 בדצמבר 1968
↑  אבנר שפירא, אחרי שדחה פנייה פלסטינית להחרים את ישראל, זיגמונט באומן תוקף את הכיבוש, באתר הארץ, 17 בפברואר 2013
↑  הארץ ורומן פריסטר, כתב "הארץ" בוורשה, הסוציולוג זיגמונט באומן: גדר ההפרדה מזכירה את חומת גטו ורשה, באתר הארץ, 1 בספטמבר 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303652605171  PLWABN: 9810553705105606  BIBSYS: 90103235  BNC: 000210632  BNE: XX1722526  BnF: cb12245850k (data)  CANTIC: a10840461  CiNii: DA01756126  GND: 119486504  ICCU: CFIV073149  ISNI: 0000 0001 2132 7983  LCCN: n50005444  LNB: 000010478  NDL: 00462930  NKC: jn20000600669  NLA: 35015363  NLG: 71203  NLK: KAC200204409  NSK: 000000349  NTA: 068173725  RERO: 02-A002978092  SELIBR: 226556  SNAC: w60g68kv  SUDOC: 031197051  Trove: 790896  VIAF: 51744696   WorldCat (עם VIAF): 51744696 
באומן בוורשה בשנת 2005
איכות פני שטח (אופטיקה)

ארבע מראות מסוגים שונים. בפינה הימנית התחתונה מצולמת מראה עם שריטה קרובה למרכז ושפע של שבבי-קצה (edge chips)
איכות פני שטח הוא מדד לפגמים על פני השטח של משטחים אופטיים כמו עדשות או מראות, שמקורם ביצור החלק או לעיתים במגע וטיפול (handling). פגמים אלו הם חלק מפני השטח ואינם ניתנים להסרה על ידי ניקוי. פעמים רבות משתמשים באפיון שנשמע סטנדרטי, כמו 60-40 ו-RMS (שורש ממוצע הריבועים) של 3 אנגסטרום, בלי לתת את הדעת לעלות השגתו או לנזק שיגרם אם לא יושג. תקן תובעני גורם כמובן לעלות גבוהה יותר של הרכיבים האופטיים, לכן חשוב להבין מה דרוש ולהימנע מאפיון-יתר.
פגמים אלו נקראים בשם ההיסטורי "פגמים קוסמטיים", אבל הם לא תמיד קוסמטיים בלבד: אופטיקה המיועדת לאפליקציות ליזרים נוטה להיות רגישה יותר לאיכות פני שטח כי פגמים אלו יכולים להיות נקודות התחלה להתפתחות נזקים מושרי קרינת ליזר (laser-induced damage). סיבה נוספת לחשיבות הפגמים היא, כי במקרים מסוימים, פגמים באלמנטים אופטיים יודמו ישירות כפגמים במישור התמונה. בנוסף, מערכות אופטיות שעבורן עצמת קרינה מרבית היא הכרחית, נוטות להיות רגישות לאבדן עצמה כתוצאה מפיזור מפני השטח שנגרם מפגמים כאלו. באופן כללי, מערכות הפועלות בתחום העל-סגול דורשות תקן תובעני יותר מאשר מערכות באור נראה או בתת-אדום, כיוון שאורך הגל הקצר יותר של הקרינה העל-סגולה מושפע יותר מפיזור.
ישנם תקנים רבים ושונים הנמצאים בשימוש על ידי קהילת יצרני האלמנטים האופטיים, המתכננים והמשתמשים. כל התקנים מגדירים כיצד לאפיין וכיצד לבדוק את האלמנטים האופטיים השונים. אולם אזורים גאוגרפיים שונים ותעשיות שונות נוטים להשתמש בתקנים שונים, למשל יצרנים גרמניים ידועים בחיבתם ל-ISO 10110 בעוד הצבא האמריקאי פיתח את MIL-PRF-13830 והשתמש בו לאורך עשורים רבים, מה שהפך אותו לסטנדרד העולמי, דה פקטו. נושא השריטות סבוך במיוחד כי לא בכל מקרה ניתן לתרגם את רמת השריטות מתקן אחד למישנהו ולעיתים התרגום הוא סטטיסטי (תוך בדיקה על מדגם של פגמים כדי להבטיח שסטטיסטית, אחוז האלמנטים שיפסלו בשתי השיטות יהיה דומה).
בחינת איכות פני שטח בהיבט שריטות וחפירות של אלמנטים אופטיים היא מיומנות והתמחות שלוקח זמן לא מבוטל כדי לפתח אותה. השימוש המקובל הוא תוך השוואת אלמנט נבדק עם מאסטר (רפרנס) סטנדרטי. כיום יש מערכות אוטומטיות שמחליפות את הטכנאי האנושי, בעיקר עבור אופטיקה שטוחה אבל לאחרונה גם לעדשות קמורות וקעורות.
אפיון חיספוס מתבצע באמצעים מדויקים וקלים יותר לכימות.
סוגי פגמים

התקנים השונים מפרידים בין שתי קטגוריות עיקריים לאיכות פני השטח: שריטה וחפירה (Scratch and Dig) וחיספוס (roughness).
שריטה (scratch) מוגדרת כפגם ארוך וצר הקורע את פני השטח של הזכוכית או הציפוי. ישנם תקנים המתייחסים למידת הניראות, שהיא הבהירות היחסית של השריטה. במקרים אלו ישנו תקן גם לתנאי התאורה המשמשים לבחינה. תקנים אחרים מאפינים שריטות לפי ממדיהן.
חפירה (dig) מוגדרת כבור, אזור מחוספס או מכתש קטן על פני הזכוכית (או כל חומר אופטי אחר). כל סוגי התקנים מודדים את גודלה הפיזי של החפירה.
חיספוס, טקסטורה או גימור (optical finish) הוא פגם שמקורו בצורת יצור האלמנט. טקסטורה היא תופעה מחזורית בתדר מרחבי (אנ') גבוה (או במילים אחרות, בממדים קטנים), המשפיעה על כל המשטח וגורמת לפיזור הקרינה. ערך גבוה יותר משמעותו משטח מחוספס יותר. הטקסטורה חשובה בעיקר במקרים בהם הליטוש מתבצע בשיטות עיבוד חדשות כמו diamond turning, המשאירות חתימה מחזורית שיורית על פני השטח המשפיעה על איכות התמונה המושגת או על רמת הפיזור מפני השטח. כמות האור המפוזר פרופורציונלית לריבוע ה-RMS של החיספוס.
סוגי תקנים - שריטה וחפירה > תקן צבאי אמריקאי MIL-PRF-13830B

זהו התקן הנפוץ ביותר, שמקורו בתקן שהוצע במקור על ידי מקלאוד ושרווד מחברת קודאק ב־1945, והתגלגל ב-1954 לתקן הצבאי MIL-O-13830A. הוא מגדיר את איכות פני השטח על ידי צמד מספרים, הראשון הוא מדד לניראות השריטה והשני הוא גודל החפירה.
מדדי נראות השריטה מתוארים על ידי סדרת מספרים שרירותיים: 10,20,40,60,80 כאשר השריטות הבהירות ביותר, שקל ביותר לראותן בעיין בלתי מזוינת, הן ברמה 80, והקשות ביותר לאבחנה הן ברמה 10. המספר משמש להשוואה עם סטנדרד תעשייתי או צבאי (מאסטר) שעליו שריטות בדרגות ניראות שונות וההשוואה מתבצעת בעיין בלתי מזוינת תחת תנאי תאורה מבוקרים. חשוב להכיר בעובדה שזו בדיקה סוביקטיבית ותוצאותיה יכולות להשתנות בין בודקים שונים. הניראות של שריטות תלויה במידה רבה בצורה שלהן, ובניגוד לאמונה הרווחת, יש קורלציה מעטה בין דרגת ניראות השריטה לרוחב שלה. חשוב לחזור ולהדגיש: אין אפשרות למדוד את רוחב השריטה כדי לקבוע את מדד הניראות שלה.
לעומת זאת, גודל החפירה הוא מדד מדויק ומדיד. זהו הקוטר של החפירה הגדולה ביותר המופיעה על האלמנט הנבדק, ביחידות של מאית מ"מ. מקובל להשתמש ב־5, 10, 20, 40 או 50, כאשר כמובן המספרים הגדולים יותר מתארים פגמים גדולים יותר.
בתקן ישנן הגדרות ברירת מחדל רבות, למשל המדד שיש לדרוש מחוץ למפתח הנקי - "free aperture" (חלק העדשה שעליו חל התקן, קרוי גם "clear aperture","effective diameter" או CA) הוא, בהיעדר הגדרה אחרת, 80-50. 80-50 הוא אפיון פני שטח מאד בסיסי וקל ליצור, והוא מתאר שריטה שבהירותה פחותה מזו של שריטה ברמת נראות 80 וחפירה בקוטר של עד 0.5 מ"מ (50/100=0.5). מדד שנחשב מסחרי הוא 60-40 בעוד שעבור אפליקציות ליזר תובעניות משתמשים ב-20-10 או אפילו ב־10-5. שני האחרונים, 10-5 ו-20-10, לא מומלצים כיום לשימוש כי הנראות שלהם מאד נמוכה. עובדה נוספת שמקשה על השימוש בתקן של נראות השריטות היא שהציפוי האופטי יכול לשנות את הנראות. לדוגמה אלמנט שעובר 40-20 לפני ציפוי יכול להכשל ב-60-40 לאחר הציפוי.
חוקי הצטברות וריכוז (accumulation and concentration rules) מסדירים את המצבים השכיחים, בהם יש יותר מפגם אחד על פני השטח של אלמנט אופטי, ומבהירים כיצד יש לסכם אותם. למשל, אם נמצאה שריטה אחת או יותר בנראות המקסימלית המותרת, כדי לעבור את הבדיקה, סכום אורך השריטות הללו מוגבל לרבע קוטר האלמנט. מספר החפירות ברמה המקסימלית המותרת נקבע על ידי חלוקת קוטר המפתח הנקי המדוד המילימטר ב-20, ועיגול כלפי מעלה. למשל, עבור מפתח נקי של 81 מ"מ, מותרות 5 חפירות ברמה המרבית.
כיוון שהמאסטר שמשמש להשוואה מצוי רק ברשות הצבא האמריקאי, פותחו מספר מאסטרים מסחריים שנועדו להיות תואמים, אבל בגלל מורכבות הגורמים לנראות שריטה מאסטרים אלו לא תמיד תואמים למקור ואין דרך להתאים סט אחד למשנהו. לדוגמה, שריטה בנראות 10 במאסטר אחד יכולה להראות בהירה יותר משריטה בנראות 60 במאסטר אחר. מסיבה זו מומלץ לציין על השרטוט גם את סוג המאסטר אליו יש להשוות בזמן הבדיקה.
דוגמאות לסטים כאלו העשויים פלסטיק או זכוכית הן דוידסון, ברייסן, וג'נאופטיק שנמכר על ידי אדמונד אופטיק ותורלאבס.
סוגי תקנים - שריטה וחפירה > ISO 10110-7

תקן זה נמצא בשימוש בארצות הברית, סין, יפן, רוסיה וכל אירופה. הסימון המקובל החל מ-2007 הוא:
5/ N x A; C N' x A'; L N" x A"; E A'''
כאשר N ו-A מיצגים את מספר הפגמים ואת גודל הפגם המרבי, 'N ו-'A מספר הפגמים על הציפוי וגודלם המרבי, "N ו-"A מיצגים את מספר השריטות המותר וגודלן המרבי ו-'''A מייצג את גודלו המרבי של שבב קצה (פגם על שפת האלמנט האופטי, edge chip). שריטה במקרה זה מוגדרת בפגם ארוך מ-2 מ"מ. רק החלק הראשון של האפיון, N x A הוא הכרחי, ויתר הפרטים ניתנים להשמטה, לפי הצורך. A ו-'A נתונים כשורש ריבועי של שטח הפגם ומצוין על ידי מספרים מהסדרה: 4,2.5,1.6,1,0.63,0.4,0.25.
בנוסף למגבלה על כמות הפגמים וגודלם, השטח הכולל של כל הפגמים אסור שיעלה על A2*N. פגמים ארוכים (שריטות) מוגבלים על ידי רוחבם, ללא תלות באורך. אין כל מגבלה על כמות שבבי הקצה, וריכוז פגמים מוגבל על ידי הכלל שלכל היותר 20% מהפגמים יכולים להיות מרוכזים בשטח של 5% מהמפתח הנקי.
יתרון מהותי של ISO הוא תרגום פשוט יחסית בין אחוז האור המפוזר ממשטח לבין אפיון פני השטח שלו, על פי הנוסחה:
Scatter % = 4 x [(N x A2)+(N' x A'2)+ N" x A" x Φ]/(π x Φ2)
בניגוד ל-MIL-PRF-13830B שהשימוש בו זול ומהיר, אבל לוקה באי דיוקים, השימוש בתקן הממדי של ISO 10110-7 מדויק יותר אבל גוזל זמן בדיקה ארוך ולכן יקר. זמן הבדיקה הארוך יחסית נגזר מכך שבדיקה על פי תקן זה מתבצעת בשימוש במיקרוסקופ, בהשוואת גדלים ביחס לפגמים על מאסטר, ובגלל ההגדלה הגדולה ושדה הראיה הקטן שהיא מכתיבה, נדרשות מספר מדידות כדי למפות כל אלמנט אופטי.
במאמר שפרסם דייוויד אייקנס, דירקטור תקינה באופטיקה ואלקטרואופטיקה, הוא מציג טבלת המרה מומלצת המשמרת את רמת בקרת האיכות, או אחוז הנפל, בבדיקת שריטות וחפירות לפי ISO לעומת התקן הצבאי. לדוגמה 5/2x0.40; L 3 x0.010 הוא תקן מקביל סטטיסטית ל-60-40 של התקו הצבאי המחמיר, על פני מיפתח של 20 מ"מ.
החיסרון הלוגי של תקן ממדי זה הוא בהגדרת שריטה על פי רוחבה בלבד. למשל, אם על עדשה בקוטר 100 מ"מ ישנה דרישה של L 1 x 0.025, מותרת שריטה יחידה בעובי של עד 25 מיקרון, גם אם היא משתרעת לאורך של 100 מ"מ. אם היצרן ילטש את פני השטח ויסיר את השריטה מ-95 המילימטרים המרכזיים של העדשה, תיוותרנה שתי שריטות כל אחת באורך של 2.5 מ"מ ועכשיו העדשה תיכשל בבדיקות הקבלה, כי האפיון מתיר שריטה אחת בלבד. חוסר ההגיון פה ברור כי לא מקובל לפסול רכיב בעקבות תהליך שמשפר את איכותו.
כדי לתמוך גם במדידות מהירות המיועדות למשטחים פחות רגישים, החל משנת 2017 ISO 10110-7 מאפשר גם הגדרת שריטות על פי מידת ניראותן, והגדרת חפירות על פי קוטרן, בדיוק כמו MIL-PRF-13830B, תוך שימוש באותם סימונים, למשל 60-40. יש אפשרות להרחיב ולסמן פגמים על ציפוי ושבבי קצה באופן דומה לזה שהוגדר לתקן הממדי:
  5 / S - D; C S' - D'; E A'''
כאשר S ו-D הם ההגדרות לשריטה ולחפירה, 'S ו-'D לפגמים אלו על הציפוי ו-'''A מאפיין שבב קצה כפי שהוגדר למעלה. כפי שהוסבר לגבי התקן הצבאי, חשוב לציין מפורשות לפי איזה מאסטר מבצעים את השוואת בהירות השריטות.
סוגי תקנים - שריטה וחפירה > MIL-C-48497A ו-MIF-F-48616

אלו תקנים פופולריים כמעט כמו MIL-PRF-13830B אבל חשוב לציין שהשימוש בהם הולך ופוחת.
תקנים אלו מגדירים שריטות וחפירות על פי גודלם הפיזי ומסמנים את רמתן באותיות: A, B, C, D, E, F, G (ו-H שמשמשת רק לחפירות). האות A מיצגת את השריטה הצרה ביותר, שרוחבה 0.005 מ"מ ואת החפירה הקטנה ביותר, שקוטרה 0.05 מ"מ ומצד שני האות G מיצגת שריטה שרוחבה 0.12 מ"מ וחפירה שקוטרה 0.7 מ"מ. לבדיקה משתמשים במיקרוסקופ או זכוכית מגדלת, או בהשוואה למאסטר בעין בלתי מזוינת.
סוגי תקנים - שריטה וחפירה > ANSI OP1.002

תקן אמריקאי זה פורסם לראשונה ב-2006. הוא מגדיר חפירות על פי קוטרן, בדיוק כמו בתקן MIL-PRF-13830B.
ANSI OP1.002 תומך גם הוא בשתי שיטות נפרדות לגבי שריטות: ניראות (visibility) וממדיות (dimentional).
מדד הניראות מגדיר שריטות על פי ניראותן, והוא זהה בתכנו ובטרמינולוגיה בה הוא משתמש לתקן MIL-PRF-13830B. בדיוק כמוהו, הוא משתמש בשני מספרים, הראשון לשריטות והשני לחפירות כאשר הוא נאמן למשמעותן בתקן הצבאי. דוגמאות: 80-50, 60-40. שיטה זו מנצלת את המהירות והעלות הנמוכה של הבדיקה הוויזואלית, לאלמנטים עם טולרנסים (אנ') פחות תובעניים.
מדד הממדיות לשריטות מתבסס על תקן MIL-C-48497A הנחשב קל לשימוש ופונקצונלי. הוא משתמש בשתי אותיות, הראשונה לשריטות והשניה לחפירות. לדוגמה: A-A או E-E. מדד זה מיועד לשימושים בעלי טולרנסים הדוקים על איכות פני השטח כמו זכוכיות כיסוי ל-CCD ואפליקציות ליזרים תובעניות.
במדד OP1.002 ניתן להשתמש במיקרוסקופ על מנת להשוות למאסטר.
מדד זה מאפשר גם תרגום קל יחסית מרמת הפיזור המבוקשת לאפיון איכות פני השטח.
סוגי תקנים - חיספוס > תקן צבאי אמריקאי MIL-STD-10A

תקן מקורי זה היה כללי, לא יועד לאפיון של משטחים מלוטשים פר סה, ואפיין פרמטרים שאינם בשימוש באפיון אלמנטים אופטיים כמו כמו חיספוס ממוצע.
סוגי תקנים - חיספוס > ASME B46.1-2002

תקן זה החליף את MIL-STD-10A ומגדיר יותר מארבעים פרמטרים שונים כולל RMS, שיפוע (slope), צידוד (skew), PSD) power spectral density, שהוא המאפיין המקיף ביותר) ועוד. יש בתקן זה שיפור משמעותי כי הוא מאפשר אפיונים של משטחים מעובדים, בתדרים מרחביים שונים, מה שחשוב במיוחד במקרים בהם האופטיקה יוצרה בטכניקות שמשאירות עקבות מחזוריים כמו בעיבוד בחוד יהלום. יצוין שלמרבית השימושים מספיק להשתמש ב-RMS. בכל המקרים, חשוב להקפיד לציין את תחום הממדים שעליו מתבצע החישוב כי ללא הגדרת תחום התדר המרחבי עליו מתבצעת המדידה, התקן חסר משמעות.
סוגי תקנים - חיספוס > ISO 10110-8 (2010)

תקן פופולרי זה, בדומה ל־ASME B46.1, גם תקן זה מגדיר את ה-RMS של פני השטח בסקלת אורכים ספציפית, PSD ועוד, הוא רק משתמש בסמלים במקום במילים.
ראו גם

חספוס משטחים
ביקורת איכות
בדיקה ויזואלית
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18  David M. Aikens, Meaningful Roughness & Quality IODC - Savvy Optics, www.savvyoptics.com, [ברשימה שנפתחת אחרי לחיצה על הלינק, יש ללחוץ על שם המאמר], ‏2010 (באנגלית)
1 2 3 4 5 6 7 8  Understanding Surface Quality Specifications, www.edmundoptics.ca (באנגלית)
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  Dave Aikens, Optics Surface Quality Solutions:The scratch and dig revolution, www.savvyoptics.com, ‏מאי 2019 (באנגלית)
1 2 3 4 5 6 7 8  Dave Aikens, New Options for Optical Quality Tolerances, www.savvyoptics.com (באנגלית)
↑  Scratch/Dig Measurement - Optics Metrology - Metrology & Microscopy, www.lambdaphoto.co.uk
↑  תקן איכות משטח זכוכית - תקן שריטה וחפירה, באתר https://www.saidaglass.com/, ‏11 ספטמבר 2019
1 2 3  Optical Surfaces, www.newport.com
1 2 3 4  Understanding Surface Roughness, www.edmundoptics.ca (באנגלית)
1 2 3  MIL-PRF-13830B, eksmaoptics.com, תקן צבאי אמריקאי, בשימוש חופשי, ‏9 January 1997 (באנגלית)
↑  OEOSC Officers, Directors & Sponsors – OEOSC, www.oeosc.org
דוגמה למדידת חיספוס פני שטח. Rq הוא RMS
פראה (מחוז)

| --- | --- |
חיילים בכוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי עוזבים בהליקופטר את נפת דוליסתאן, במחוז פראה.
חיילים בכוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי עוזבים בהליקופטר את נפת דוליסתאן, במחוז פראה.
 מדינה:  אפגניסטן אפגניסטן
 מושל:  מוחמד אסיף שאה ג'אהן
 בירת המחוז:  פראה
 שפה רשמית:  פשטו, דארי
 שטח:  48,470.9 קמ"ר
 גובה:  1,081 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  925,016 (2015)
 קואורדינטות:  32°30′N 63°30′E﻿ / ﻿32.5°N 63.5°E﻿ / 32.5; 63.5 
 אזור זמן:  UTC+4:30
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
פראה (בפשטו, בדארי ובפרסית: فراه) היא אחת מבין 34 מחוזות אפגניסטן. מחוז פראה, ביחד עם המחוזות הראת, באדגיס וגור, מרכיבים את אזור צפון-מערב אפגניסטן. בירת מחוז פראה היא העיר פראה, הנמצאת בערך במרכז המחוז. למחוז גבול עם הרפובליקה האסלאמית של איראן ונכון לשנת 2015 אוכלוסייה של 925,016 איש על גבי שטח של 48,470.9 קילומטר רבוע.
נתונים כלליים > גאוגרפיה

מחוז פראה ממוקם באזור דרום מערב אפגניסטן וחולק את גבולותיו עם המחוזות הלמנד בדרום מזרח, נימרוז בדרום, גור ממזרח, הראת מצפון ואיראן ממערב. פראה היא אחד המחוזות הגדולים ביותר באפגניסטן (48,471 קמ"ר) אך היא מיושבת בדלילות יחסית לגודלה. כביש 1 המחבר בין הערים הגדולות ביותר במדינה; הראת, קאבול וקנדהאר עובר דרך המחוז מצפון לדרום. כל מעבר דרך כביש 1 נחסם עקב נוכחותם הגבוהה של עבריינים ומורדים הפועלים ברחבי המחוז, על פי דו"ח של האו"ם שגובש באוקטובר 2008.
נתונים כלליים > אוכלוסייה

אוכלוסיית פראה מחולקת ברובה עם 80% פתאנים אם כי ניתן למצוא טג'יקים ומיעוטים קטנים נוספים, לרוב באזור הכפרי. פראה קיבל עדיפות בתור המחוז בעל כמות ייצור היבול מספר אחד בכל המדינה. בין לבין המחוז, במיוחד חלקו המזרחי, קריטי לפיתוח האופיום באפגניסטן ועוד על גבי "סהר הזהב", אזור ייצור מרכזי של אופיום. השחיתות במשטרה מילאה גם תפקיד משמעותי בהידרדרות ביטחונו של פראה, אם כי פעולותיהם האחרונות של ממשלת אפגניסטן וכוחות הקואליציה הקשו על התנהגות כזו.
הטליבאן במחוז

לטאליבן נוכחות חזקה במחוז פראה, ישנם מקורות המדווחים כי כוחות הממשלה האפגנים שולטים רק בבירת המחוז ובעשרה מרכזים עירוניים. נוכחות כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי ירדה עם השנים מאז 2014 והטליבאן הוא ראש הכוח הכללי במחוז נכון לשנת 2020.
שישה מהנפות במחוז מסווגות כמחלוקת בין הממשלה האפגנית ותומכיה לבין הטליבאן, ארבע נפות מסווגות תחת שליטת הטליבאן ונפה אחת מסווגת תחת שליטה ממשלתית. דווח על 215 אירועי פיגועים הקשורים למורדים בתקופת ינואר 2018 – פברואר 2019. דוגמאות לתקריות כוללות התקפות טליבאן על עמדות צבאיות ומחסומים, תקיפה וכיבוש זמני של בירת המחוז, העיר פראה במאי 2018, תקיפות אוויריות של כוחות ארצות הברית וכוחות הממשלה, הפצצות דרכים שגרמו לאבידות אזרחיות, וחטיפה והריגת אזרחים.
ישנם תיעודים של 275 נפגעים אזרחיים (122 הרוגים ו-153 פצועים) בשנת 2018, המייצגים 51 קורבנות אזרחיים לכל 100,000 תושבים. מדובר בירידה של 19% בהשוואה לשנת 2017. הסיבות העיקריות לנפגעים אזרחיים היו קודם כל התנגשויות צבאיות מעל פני הקרקע, ואחריהם הטלת מטענים על מרכזי אוכלוסין והרג ממוקד. בתקופה שבין 1 בינואר 2018 ל-28 בפברואר 2019 נעקרו 26,809 אנשים מבתיהם בכלל מחוז פראה.
חלוקה מנהלית

מחוזות אפגניסטן מחולקות ליחידות שלטוניות בשם "נפות", להלן הנפות של מחוז פראה ואוכלוסייתן.
אנאר דרה – 65,573
בכוואה – 39,871
באלא בולוק – 100,429
פראה – 104,300
גוליסתאן – 49,774
ח'אכ-י ספיד – 37,000
לאש וג'ווין – 27,100
פור צ'מאן – 51,626
פושת רוד – 39,500
קלעה-י כאה – 30,653
שיב כוה – 23,013
ראו גם

אופיום
טליבאן
הערות שוליים

↑  פראה, באתר EASO
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560017805171  LCCN: n86066474  NARA: 10036779   WorldCat (עם LCCN): n86-066474 
נפות מחוז פראה