stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בג"ץ לוזון
רקע

חוק ביטוח בריאות ממלכתי קובע, בין היתר, מהם השירותים הרפואיים הנכללים בסל שירותי הבריאות שמבוטחי קופות החולים זכאים לקבל. השירותים הרפואיים הכלולים בסל השירותים מפורטים בחוק וכוללים אלפי תרופות, אביזרים רפואיים, פרוצדורות ועוד.
משרד הבריאות שואף ליצור סל שירותי בריאות שייתן מענה מאוזן לכלל החברה, באופן שיבטיח תשתית רחבה להענקת טיפול רפואי הולם ומענה רחב לצרכים השונים והרבים הקיימים בחברה. משרד הבריאות עושה זאת תוך הקצאת המשאבים המוגבלים הקיימים לרשותו באופן היעיל ביותר.
החוק קובע מנגנון המאפשר עדכון, הרחבה ושינוי של סל שירותי הבריאות מעת לעת, זאת בהתאם להתפתחויות טכנולוגיות מסוימות, בכפוף לסדרי העדיפויות של הממשלה בתקציב המדינה. לאורך השנים התעורר הצורך במנגנון שיסייע לממשלה בגיבוש החלטה אלו טכנולוגיות ספציפיות ניתן להוסיף לסל שירותי הבריאות, במסגרת התקציב שנקבע לכך. כמענה לכך, הוחלט על הקמת ועדה ציבורית מיוחדת – היא "הוועדה הציבורית להרחבת הסל" או בקיצור "ועדת הסל".
העובדות

בשנת 2005, בזמן הגשת העתירות, התקבלו במשרד הבריאות 400 בקשות שונות להוספת תרופות וטכנולוגיות חדשות לסל הבריאות. הבקשות הועברו לוועדה הציבורית להרחבת הסל וזו קיימה מספר ישיבות שבסופן דירגה את התרופות לפי סדר קדימויות.
ביום 21 במרץ 2005 הציגה ועדת הסל את המלצותיה בפני הממשלה וביום 13 באפריל 2005 התקבלה החלטת ממשלה שבמסגרתה אושרה הוספה של תרופות וטכנולוגיות חדשות לסל בהתאם לטבלה שצורפה לאותה החלטה. עם זאת, תרופות מסוימות, לסוגים שונים של מחלת הסרטן, אשר לא דורגו בעדיפות גבוהה על ידי חברי הוועדה נותרו מחוץ לסל ועל רקע זה הוגשו העתירות.
העותרים, חולים בסוגים שונים של מחלת הסרטן, התקשו לממן את רכישתן של התרופות עליהן המליצו רופאיהם:
העתירה בבג"ץ לוזון הוגשה על ידי חולים בסרטן המעי הגס אשר ביקשו לכלול בסל את תרופת האווסטין (Avastin).
העתירה בבג"ץ בר-און הוגשה על ידי חולים בסרטן הערמונית אשר ביקשו לכלול בסל את תרופת הטאקסוטר (Taxotere).
העתירה בבג"ץ שיבר הוגשה על ידי חולים בסרטן המעי הגס אשר ביקשו לכלול בסל את תרופת הארביטוקס (Erbitux).
שלוש העתירות אוחדו לדיון אחד.
ממועד הגשת העתירות ועד קיום הדיון בהן הספיקה ממשלת ישראל לבצע הרחבה נוספת של הסל. בהתאם, החל מיום 20 בספטמבר 2006 נוספו לסל התרופות אווסטין וטקסוטר. תרופת הארביטוקס אליו התייחסה העתירה בבג"ץ שיבר נותרה מחוץ לסל.
לאור ההרחבה האחרונה, הסעדים שביקשו העותרים לוזון ובר-און הפכו לא רלוונטיות ולכן העתירות נמחקו ואילו העתירה בבג"ץ שיבר נותרה להכרעה.
טענות הצדדים > טענות העותרים

אי הכללתה של תרופת הארביטוקס בסל מהווה פגיעה בזכותם החוקתית של העותרים לחיים, לשלמות הגוף ולכבוד, זכויות המעוגנות בחוק יסוד כבוד האדם וחירותו.
שיקול דעתה של ועדת הסל והחלטתה שלא לכלול את תרופת הארביטוקס בסל לקתה בחוסר סבירות ומהווה אפליה לרעה של העותרים אל מול חולים אחרים אשר תרופתם כן נכללה בסל.
העותרים טענו שמחיר התרופות גבוה מידי והציעו מספר פתרונות בניסיון להפחית את מחיר התרופות שאינן נכללות בסל לרווחת ציבור החולים הזקוק להן.
טענות הצדדים > תשובת המדינה

המדינה דחתה את טענת העותרים לפגיעה בזכות חוקתית. בהקשר זה המדינה ביקשה מבית המשפט להימנע מקביעת זכות חוקתית כללית לבריאות וזאת כי חוק יסוד כבוד האדם וחירותו מגדיר רק את המסגרת לזכויות ולא מגדיר זכות ספציפית לבריאות ולטיפול רפואי.
החלטת ועדת הסל כפופה למגבלות תקציב. במקרה הספציפי של תרופת הארביטוקס מדובר בתרופה חדשה אשר באותה העת לא היה ידוע אם יש בתרופה כדי לתת מענה לחולים בסרטן המעי הגס. בהתחשב בכל אלו הוועדה לא הפלתה לרעה את העותרים וקיבלה החלטה סבירה, עניינית וכדין.
בכל הנוגע להצעות העותרים להוזלת מחיר התרופות שאינן נכללות בסל, השיבה המדינה כי העותרים היו צריכים קודם כל לפעול למימוש ההצעות בדרכים הפורמליות המקובלות אל מול הרגולטור הרלוונטי ומשלא עשו כך יש לדחות את הצעותיהן.
הכרעה

העתירה נדחתה – בג"ץ קבע כי העותרים לא הוכיחו פגיעה בזכות חוקתית וכמו כן נקבע כי לא נפל פגם בהתנהלות ועד הסל ובאמות המידה המנחות אותה בעת קביעת סדרי העדיפויות בין התרופות והטכנולוגיות שהתבקשו להיכלל בסל.
דיון משפטי – הנמקה

השופטת דורית ביניש בדיון בטענה לפגיעה בזכות חוקתית: העתירה עוסקת בזכות לטיפול רפואי ובקבלת טיפול רפואי-תרופתי במימון ציבורי – הזכויות הנ"ל אינן מנויות במפורש במסגרת חוקי היסוד.
השופטת מפנה לשורה של פסקי דין של בג"ץ שם ניתן לראות שהזכויות החוקתיות שחוק יסוד כבוד האדם וחירותו מונה עשויות לכלול היבטים מתחום הבריאות, אבל טרם נידונה השאלה מהם אותם שירותי בריאות שיבואו בגדר אותן זכויות חוקתיות ומה היקפן, אם היקפן יהיה הרמה הבסיסית המינימלית של שירותים הדרושים לקיום אנושי בחברה או רמה גבוהה יותר של שירותים (העניין נותר ב"צריך עיון").
התפיסה המקובלת של בית המשפט העליון היא זהירות מהתערבות בנושאים של מדיניות כלכלית וקביעת סדרי עדיפויות לאומיים שהרי זו אחריותן של הרשות המחוקקת והרשות המבצעת, כך קובעת השופטת ביניש.
בחינה השוואתית של האמנות הבין-לאומיות וחוקותיהן של מדינות שונות מלמד שהיקף הזכות לבריאות, מידת ההגנה עליה ואופן מימושה משתנה ממקום למקום אבל מאופיין בגישה זהירה המושפעת מזמינות המשאבים הציבוריים ומיכולותיה הכלכליות של כל מדינה ומדינה – כך גם בישראל.
תרופת הארביטוקס היא תרופה חדשנית, הנתונים הידועים בדבר יכולתה להציל חיים או להאריך אותם אינם ברורים ואף שנויים במחלוקת וזאת לצד עלותה הגבוהה. משכך, היא אינה יכולה להיכלל בגדר שירותי בריאות בסיסיים הנדרשים לשם קיום אנושי מינימלי בחברה. לאור האמור קבעה השופטת, כי לא הוכחה פגיעה בזכות חוקתית של העותרים לקבלת שירותי בריאות.
גם בחינת המישור החוקי (להבדיל מהמישור החוקתי) הביא את השופטת לקבוע כי לא הוכחה פגיעה שלא כדין בזכות העותרים לקבל שירותי בריאות ציבוריים.
במצב החוקי הקיים, היקף הזכות החוקית לשירותי בריאות ציבוריים (שירותים שמעבר לסל היסוד) נגזרת מחוק התקציב. ועדת הסל היא המייעצת לגורמים הרלוונטיים בעניין קביעת סדרי העדיפויות בין הטכנולוגיות החדשות לצורך הרחבת הסל ובית המשפט לא יעמיד את עצמו במקום אותה הוועדה בשעה שהמלצות הוועדה התקבלו בהליך תקין וענייני – וכך היה במקרה שבעתירה.
השופטת ביניש בדיון בעניין שיקול דעתה של ועדת הסל: ועדת הסל כרשות ציבורית חייבת להתחשב במגבלות תקציביות במסגרת שיקול הדעת שנתון לה. כמו כן, חוק ביטוח בריאות ממלכתי אוסר על הוספת שירותים לסל ללא מציאת מימון מתאים. בהתחשב בכל אלו, השיקול התקציבי לגיטימי, אמות המידה שוועדת הסל שמה לנגד עיניה הן ענייניות וסבירות ואין בהן זלזול בחיי אדם.
המלצתה של ועדת הסל שלא לכלול את תרופת הארביטוקס בסל אינה מהווה הפליה פסולה של העותרים שכן בנסיבות בהן המשאבים הציבוריים מוגבלים ולא מספיקים לכל הצרכים והנצרכים קיים צורך בקביעת סדר עדיפויות שמעצם טבעו יוצר הבדלים בין אדם לאדם ובין קבוצה לקבוצה – השופטת ביניש קובעת כי הבדלים אלו אינם מהווים אפליה פסולה כל עוד הם מבוססים על שיקולים עניינים וסבירים.
השופטת ביניש בדיון בהצעות העותרים להוזלת מחירי התרופות: השופטת ביניש מתייחסת בקצרה להצעות העותרים ומעלה תהיות לגבי מימוש הרעיונות שהועלו. הצעות העותרים עשויות להעלות סוגיות משפטיות שונות. כמו כן, הדבר ידרוש בדיקה מקיפה ומעמיקה של כל ההיבטים הנוגעים בדבר על ידי משרד הבריאות ושאר הגורמים הרלוונטיים. בהתחשב בכל אלו פסקה השופטת כי לא ניתן לדון בכל ההצעות ולא ניתן להעניק את הסעד הנ"ל שביקשו העותרים.
החלטת יתר חברי המותב:
השופט אשר גרוניס – מסכים עם פסיקתה של השופטת ביניש.
השופטת מרים נאור – מסכימה ומדגישה כי טווח התערבותו של בית המשפט בעניין תיעדוף התרופות והטכנולוגיות צריך להיות צר. בנוסף, היא מדגישה כי בפני ועדת הסל עמדה התמונה הרחבה והיא שקללה את מירב הנתונים ובמקרה זה אין מקום להתערב בהחלטת ועדת הסל.
בעקבות פסק הדין

בשנת 2009 המליצה ועדת הסל לראשונה לכלול את תרופת הארביטוקס (Erbitux) בסל התרופות.
פסק הדין בעניין לוזון אוזכר בפסיקות שונות ובערכאות שונות 36 פעמים בהקשרים שונים ושימש כהלכה פסוקה. כך למשל בבג"ץ 434/09 מיכאל דוידוב נגד שר הבריאות פסק השופט יורם דנציגר (בהסכמת השופטות דורית ביניש ואילה פרוקצ'יה), בעניין דומה למקרה לוזון, כי אין להתערב באמות-המידה המנחות את ועדת הסל בקביעת סדרי העדיפויות. בהתאם, דחה השופט את עתירת דוידוב להורות על הכללת תרופת הרבלימיד לטיפול בסרטן מסוג מיאלומה נפוצה בסל שירותי הבריאות.
ראו גם

סל הבריאות
חוק יסוד כבוד האדם וחירותו
משרד הבריאות
תקציב המדינה
לקריאה נוספת

זוהר יהלום ושגב שני, רוקחות ומשפט, "היבטים משפטיים של עדכון סל התרופות", רפואה ומשפט, גיליון 24 (מאי 2001) עמודים 97-103 (אורכב 09.12.2015 בארכיון Wayback Machine)
רוני קציר, "טיפול שורש לסל הבריאות: מרחיבים את גבולות הדיון", מעשי משפט, כרך ג' 2010 עמודים 229-256. (אורכב 28.08.2014 בארכיון Wayback Machine)
הערות שוליים

1 2  חוק ביטוח בריאות ממלכתי, תשנ"ד-1994
↑  http://www.health.gov.il/Services/Committee/vsal/Pages/default.aspx
↑  חוק יסוד כבוד האדם וחירותו, התשנ"ב–1992
↑  בג"ץ 494/03 עמותת רופאים לזכויות אדם נ' שר האוצר, פ"ד נט(3) 322, פס' 16 ו-18 מפי הנשיא א' ברק (2004)
↑  רע"א 4905/98 גמזו נ' ישעיהו, פ"ד נה(3) 360, פס' 20 (2001)
↑  כתבי האמנה הבינלאומית בדבר זכויות כלכליות, חברתיות ותרבותיות, 1966, סעיף 12 ו-2
↑  הש' בייניש מפנה לנוסח החוקה של דרום אפריקה: http://www.gov.za/documents/constitution-republic-south-africa-1996
↑  אהרון ברק, "הקדמה" זכויות כלכליות, חברתיות ותרבותיות בישראל 8–9 (יורם רבין ויובל שני עורכים, 2004)
↑  חוק זכויות החולה, תשנ"ו-1996
גלית גאון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 ביולי 1965 (בת 59) ירושלים
 מדינה:  ישראל 
 פעילות בולטת:  מנהלת המוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס, מייסדת ואוצרת ראשית של מוזיאון העיצוב חולון, מייסדת ומנהלת התוכנית לאוצרות בעיצוב במחלקה ללימודי המשך במכללת שנקר
 השכלה:  בצלאל, אוניברסיטת תל אביב
 עיסוק:  אוצרת, מעצבת
 
גלית גאון (נולדה ב-23 ביולי 1965) היא אוצרת וחוקרת עצמאית בתחום העיצוב הישראלי העכשווי, הפועלת לקידום העיצוב בישראל מזה למעלה משלושה עשורים. שותפה לחשיפת העשייה המקומית בעיצוב בזירות הבינלאומיות, יזמה ואצרה מאות תערוכות. מאז 2020 משמשת כראש מרכז שנקר לחקר ותיעוד העיצוב בישראל, וכראש התכנית ללימודי אוצרות עיצוב בשנקר, אותה ייסדה בשנת 2016. בעבר שימשה אוצרת ראשית של המוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס ושל מוזיאון העיצוב חולון - מוזיאון העיצוב הראשון בישראל, מראשית הקמתם ובמשך כעשור.
חברת סגל בכירה ומרצה בשנקר, מרצה באקדמיה לעיצוב ואמנות בצלאל ובמוסדות אקדמיים רבים בארץ ובעולם. יו"ר ועדת ההיגוי לפרס אדמונד דה רוטשילד לעיצוב. שותפה ומובילה פרויקטי תרבות ממשלתיים ופרטיים, וחברה בוועדות לקידום, לשיפוט ולהנעת תחום העיצוב בישראל ובעולם. כמו כן מלווה מעצבים, אוצרים, חוקרים, מוסדות, מועצות מקומיות וגופים שונים בפיתוח תוכן ופרוגרמות תרבות.
ביוגרפיה

גלית גאון נולדה בירושלים וגדלה בשכונת ארנונה, בתם של יפה ואיזיקה גאון. אמה היא חוקרת, מחנכת ומפתחת טכניקות לחשיבה יצירתית. אביה, איזיקה גאון, היה אוצר העיצוב והאדריכלות הראשון בישראל, אוצר המחלקה לעיצוב ואדריכלות במוזיאון ישראל מיום הקמתה בשנת 1973 ועד לפטירתו בשנת 1997. צמיחתה במוזיאון ישראל התוותה את דרכה של גאון להתפתח כמעצבת ואוצרת עצמאית לעיצוב מן התערוכה הראשונה בראשית שנות ה-90 ועד היום.
לגאון שני אחים צעירים: גל גאון הוא אדריכל ומרצה, מייסד ובעל גלריה לעיצוב הנושאת את שמו. גילי גאון היא במאית ומנהלת מחלקת התעודה בכאן 11. גלית נשואה למיקי היימן, מייסד ושותף לחברת Taga Innovation, ולהם שני ילדים.
קריירה מוקדמת

גאון למדה אדריכלות ועיצוב תעשייתי בבצלאל, אקדמיה לעיצוב ואמנות (1990). לאחר סיום לימודיה, יזמה ואצרה שתי סדרות של תערוכות: "עיצוב מקומי" במוזיאון מגדל דוד  ו-"חברים של הרמוני" בחנות הרהיטים הירושלמית 'הרמוני'. בתערוכות השתתפו יוצרים, מעצבים ואמנים ישראלים רבים, ביניהם כיעקב קאופמן, אלכס וורד, אסתר קנובל, יואל גילינסקי, אילון ערמון ואחרים. תערוכות אלו היו מהזירות החוץ-מוזיאליות הראשונות בארץ שהציגו עיצוב מקומי עכשווי, ורבים ממשתתפיהן בגרו להיות מהמעצבים החשובים בתולדות התחום בישראל.
עם פתיחתו של בית הספר הפרטי לעיצוב אסכולה (1993), ביוזמתם וניהולם של עמנואל רפופורט ואופיר פז, התמנתה גאון לאוצרת הגלריה לעיצוב של אסכולה ושימשה כראש המחלקה לעיצוב תעשייתי (1994-2000). בין הפרויקטים שהובילה בתקופה זו היו התערוכות 'תוצרת העיר', 'האיש ההולך', 'רותו מודן ואיציק רנרט', 'אספרסו', 'איסה מיאקה  - ארון פרטי', 'אופנת נייר', 'עמוס בידרמן' ועוד.
מאוחר יותר סיימה בהצטיינות לימודי מוזאולוגיה ואוצרות ביקורתית בפקולטה לאמנויות באוניברסיטת תל אביב. תערוכת הגמר שאצרה בשיתוף איריס פז, "נוף מקומי", הוצגה בגלריה האוניברסיטאית וסקרה ארבעה דורות של אדריכלי נוף בישראל.
בשותפות עם יעל עמית-סנקר הקימה את סטודיו "ויטרא" לתכנון מוזיאונים (1994-2000). במהלך שנים אלו ניהלה ועיצבה פרויקטים ותערוכות במוזיאונים רבים בארץ ובעולם, בהם מוזיאון העם הטיבטי ותצוגות במוזיאון יד ושם. בשנים 1995-1996 יזמה וניהלה אמנותית את שבוע העיצוב הראשון בתל אביב, אצרה והפיקה את הביתן לעיצוב עכשווי במסגרת תערוכת ריהוטים ופלאסטו ישפאק, שימשה כאוצרת מלווה להתאחדות התעשיינים, משרד התעשייה והמסחר והייתה שותפה ליוזמות הראשונות לגיבוש מענקים ופרסים לעיצוב ישראלי מטעם משרדי הממשלה.
בתקופת לימודיה לתואר השני במסלול לאמנות ויהדות במכון שכטר למדעי היהדות החלה את עבודתה בחולון, שם ייסדה וניהלה את המוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס, ונמנתה על צוות ההקמה והניהול של מוזיאון העיצוב בו שימשה כאוצרת ראשית מהקמתו ולמשך כעשור.
קריירה מאוחרת

דרכה המקצועית של גאון בעולם המוזיאונים כאוצרת עיצוב, קיבלה תפנית משמעותית עם ייסוד המוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס בדצמבר 2007, ותחילת עבודתה כאוצרת ראשית למוזיאון העיצוב בחולון בשנת 2008. במסגרת תפקידה כאוצרת ראשית של שני המוזיאונים, עסקה בשנים הראשונות בגיבוש חזון, תוכנית עבודה, תוכניות חינוך אוספים עבור מוזיאונים ייחודיים אלה בישראל. תוך ביסוס מסגרות מוזיאליות בנושא אוספים, תערוכות, קשרי עבודה בינלאומיים, זכו שני המוזיאונים להכרה ממשלתית מטעם מועצת המוזאונים וכן להכרה ולהערכה בארץ ובעולם.
בעשור בו כיהנה גאון בתפקידה, הובילה למעלה ממאה תערוכות בתחומי האיור, הקריקטורה, העיצוב, האופנה, המוצר, האומנות ומלאכת היד, קרמיקה, עבודות ייחודיות ועבודות תעשייתיות. התערוכות הציגו נרטיבים תהליכיים, חומריים, טכנולוגים, חדשניים ואנתרופולוגיים. עבודתה כאוצרת ראשית מאופיינת מחד בשיתוף אוצרים רבים ובינלאומיים בתהליך היצירה ומאידך מעורבות לפרטים בתכני התערוכות ועד האופן בו הוצגו לקהל המבקרים.
בשנת 2019 ייסדה גאון את פורום העיצוב באיגוד המוזיאונים הישראלי ועמדה בראשו עד 2022. בשני העשורים האחרונים גאון מרצה בתחומי החינוך לעיצוב ותרבות, אוצרות, היסטוריה תצוגתית, מתודולוגיה, חקר ותהליכי עבודה, כתיבה ופרזנטציה באקדמיות בישראל ובכנסים בינלאומיים. משמשת כאוצרת מלווה למשרד התרבות, למפעל הפיס, ולגופים ציבוריים ופרטיים בארץ ובעולם. יזמת תערוכות וכנסים בנושאי עיצוב ישראלי ובינלאומי, יועצת למוזיאונים בהקמה בארץ ובעולם, חברה בוועדות היגוי ושיפוט של תחרויות ותערוכות עיצוב בינלאומיות, מנטורית וחברת ועדת היגוי בתוכניות האצה של קרן רוטשילד, מפעל הפיס, משרד התרבות, משרד ירושלים ומורשת, עמותת לצאת מהקופסה וחברות פרטיות. גאון חברת בוועדות פרסי עיצוב בינלאומיים בהם Designboom Award ופרס Beazley  מטעם מוזיאון העיצוב בלונדון, ומאז 2019 משמשת כיו"ר ועדת פרס אדמונד דה רוטשילד לעיצוב.
קריירה מאוחרת > בין עבודותיה הבולטות כאוצרת ראשית במוזיאון העיצוב ובמוזיאון לקריקטורה ולקומיקס > יעקב קאופמן, שרפרפים, תערוכת יחיד במוזיאון העיצוב חולון, 2015

"שרפרפים" הייתה תערוכת יחיד לאחד מבכירי המעצבים החיים היום בישראל. בתערוכה הוצגו כ-450 שנוצרו בסטודיו של יעקב קאופמן בשני העשורים האחרונים. התערוכה הציגה אותם כמהלך מחקרי שלם ורציף הדומה לתהליך הפיתוח שלהם. התערוכה ביטאה את השקפתה של גאון אודות חשיבותו של תהליך העיצוב כשווה ערך תצוגתי לחפץ הסופי. ההזדמנות לחשוף בפני הקהל הרחב תהליכי עיצוב וחשיבה עיצובית, שהם משמעותיים להרחבת השיח המקצועי של הקהילה כמו ההזדמנות בעבור המבקרים ללמוד על המורכבויות ורבדי התוכן השונים המרכיבים את תהליכי העיצוב. תערוכתו של קאופמן הייתה הזדמנות עבור גאון לחזור ולהיפגש עם יוצר אחד, לדיאלוג אינטימי-מקצועי כעשרים שנה אחרי התערוכה הראשונה שלהם יחד בירושלים. עוצמתה של התערוכה, כך סוברת גאון, טמונה בעונג החזותי והרעיוני במפגש עם עוצמה אדירה זו של עיצוב, חוויה אישית שאיננה דורשת מהצופה להיות בקיא בשפת העיצוב או ברזי המקצוע.
קריירה מאוחרת > בין עבודותיה הבולטות כאוצרת ראשית במוזיאון העיצוב ובמוזיאון לקריקטורה ולקומיקס > סטודיו ננדו, תערוכת יחיד ראשונה בינלאומית במוזיאון העיצוב חולון, 2019

תערוכת יחיד מוזאילית ראשונה זו הציגה את האתגרים והפתרונות בהם נתקל סטודיו Nendo - בראשותו של אוקי סאטו, תוך אינטראקציה עם הטיפולוגיות השונות של אובייקטים ושל האזורים הלא-נחקרים בהם. התערוכה חקרה את החלל היחיד בו לא יכול סאטו להתערב, החלל שבין לבין. מה ש'בין לבין', הוא חלל של 'אי-עיצוב', ה'אזור האופרטיבי' המחושב בקפידה, אותו מותירים לטובת אור ואוויר. כאוצרת שותפה בחרה גאון את האוצרת האיטלקייה מריה כריסטינה דידרו. סטודיו ננדו נוסד בשנת 2002 על ידי האדריכל והמעצב היפני אוקי סאטו (Oki Sato) וכיום פועל בטוקיו ובמילאנו. הסטודיו מאופיין בסגנון עיצוב מינימליסטי וידוע בשימוש בחומרים חדשניים. התערוכה הציגה שישה נושאים קונספטואליים נפרדים. כל חלק גילם פרשנות ייחודית של החלל שבין לבין: "חלל בין תהליכים" עומד בניגוד לתהליכי ייצור על ידי שילובן של שיטות שונות זו מזו בתוך יצירה אחת; "חלל בין מרקמים" מציע רעיון חדשני לגבי משטחים, מעטפות, ודוגמאות; "חלל בין גבולות" שכל העת נחצים או נפרצים; "חלל בין אובייקטים" מתעמק בחללים וברווחים בינינו לביניהם; "חלל בין החושים" מאפשר את האינטראקציה עם אובייקטים יומיומיים; "חלל בין מערכות יחסים" מציג את הרעיונות הפואטיים והרגשיים של המעצב.
קריירה מאוחרת > בין עבודותיה הבולטות כאוצרת ראשית במוזיאון העיצוב ובמוזיאון לקריקטורה ולקומיקס > יוז'י ימאמוטו, תערוכת יחיד במוזיאון העיצוב חולון, 2012

תערוכת יחיד של מעצב האופנה היפני יוז'י ימאמוטו, אחד ממעצבי האופנה המשפיעים כיום. בתערוכה הוצגו 80 דגמים שמייצגים את תפיסותיו לגבי עיצוב בגדים כיצירות אומנות. הייתה זו הפעם הראשונה בה ימאמוטו שיתף פעולה עם מוזיאון ישראלי. על תערוכה זו אמרה גאון: "האתגר העצום הטמון בהזמנת יוצר כימאמוטו למוזיאון נמצא בין הרצון להציג תערוכה שתתאר את עשייתו החשובה כל כך בעולם האופנה, לצד ההכרה כי כל דבר שנציג, יהיה פחות מעניין מהפרויקט הבא. מהלך העבודה על התערוכה היה אחד התהליכים המורכבים, המאתגרים והמרתקים שעברנו בשנתיים של פעילות המוזיאון. הדרך לקשור שני יוצרים כרון ארד ויוז'י ימאמוטו, לא הייתה מובנת מאליה ולוותה בבחינה מדויקת של תנועה ומרחב תצוגה חיצונית ופנימית כאחד."
קריירה מאוחרת > בין עבודותיה הבולטות כאוצרת ראשית במוזיאון העיצוב ובמוזיאון לקריקטורה ולקומיקס > קומיקס עברי א' - 1935-1975, תערוכה היסטורית במוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס, 2008

התערוכה קומיקס עברי אלף, חשפה לראשונה את ההיסטוריה של הקומיקס בישראל בין השנים 1935-1975, כאבן יסוד להתפתחות הקומיקס הישראלי עד היום. לקראת התערוכה יצאו למסע מחקרי גלית גאון, צחי פרבר ואלי אשד, שהתחקו אחר המאיירים הראשונים והתפתחות שפת הקומיקס בישראל, בחיפוש אחר הרגע שבו הפכו איורים עבריים לקומיקס . תערוכה זו הובילה לסדרה ארוכה של תערוכות קומיקס, החל בקומיקס עברי פרק ב'  ופרק ג' והמשך בתערוכות 'אשת חיל וגיבורות על', 'תנ"ך וקומיקס', 'בקיצור ישראלית', ' איזהו גיבור', 'היהודי הנודד', 'שלפוחיות' ועוד. עד לסוף תקופת כהונתה נפתחו במוזיאון כ-70 תערוכות בתחומי האיור, הקריקטורה והקומיקס ביניהן תערוכתו של אחד מגדולי יוצרי הקומיקס ג'ו קיוברט וכן גדולי הקומיקס הישראלים, בהם מישל קישקה, פרידל שטרן וניסים חזקיהו.
קריירה מאוחרת > בין עבודותיה הבולטות כאוצרת ראשית במוזיאון העיצוב ובמוזיאון לקריקטורה ולקומיקס > אוסף כיסאות: ספר האוסף הראשון של מוזיאון העיצוב

ספר האוסף שיצא עם מלאת חמש שנים למוזיאון עוסק באחת השאלות המענינות בתחום המוזאלי – היא שאלת האוסף, הרלוונטיות שלו, שאלת אוספי חפצים בעידן דיגיטלי, שאלות פרקטיות כמו תמיכה במעצבים ושאלו מורכבות כמו החובה לשמור-לשמר או הזכות להישכח. עם פתיחתו של מוזיאון העיצוב בחולון, קיבל המוזיאון במתנה את 'כסא הכרוב' של המעצב אוקי סאטו מסטודיו ננדו, הכיסא נתרם על ידי גלריה פרידמן-בנדה (ניו יורק) וסימן את תחילתו של אוסף המוזיאון. במשך השנים נבנה האוסף דרך מפגשים של גאון עם מעצבים ואוצרים. כשניצבה בפני גאון השאלה על מה ידון הספר הראשון של אוסף המוזיאון זה היה ברור כי הבחירה תהיה בחפץ האייקוני, השכיח ומושא תשוקת יצירתם של מעצבים - הכסא. הכיסא המאפשר לאוצרים, מעצבים, לומדים ומבקרים כאחד לפתח שיח תרבותי-חומרי-טכנולוגי-אנושי עכשווי והיסטורי כאחד תוך שהוא מכיל בתוכו שימושיות, חומריות, טכנולוגיה, נרטיב ומערכת הקשרים מסועפת של זמן, מקום ותרבות חומרית.
קריירה מאוחרת > בין עבודותיה הבולטות כאוצרת ראשית במוזיאון העיצוב ובמוזיאון לקריקטורה ולקומיקס > אירועי הלווין של שבוע העיצוב 2005

בחודש דצמבר 2005, התקיימו שישה ימים של אירועי לווין, תערוכות בגלריות וחללים אלטרנטיביים בתל אביב וגוש דן שהיו חלק מתערוכת עיצוב06 המסחרית בגני התערוכה. בתקופה שבה נדמה היה והנה סצנת העיצוב הולכת ותופסת סוף סוף תאוצה, עסקה גאון בייזמות ואוצרות של פרויקט נסיוני זה. כעשרים תערוכות חדשות הוצגו החל בתערוכות בגלריה פריסקופ, גלריית החווה בחולון, דרך תערוכת מחווה לאדר' דורה גד, תערוכות חדשות של סטודיו אוממי, טל-תדמור, פאזה, גרובי, אוטוטו, ארבע תערוכות מחווה לארבע נשים פורצות דרך בעיצוב בגלריה סוהו, השקות של אתר עיצוב חדש ועד תערוכת פרס אות האדריכלות ואות העיצוב. את השבוע ליוו הרצאות, מפגשים עם המעצבים והאוצרות של התערוכות.
פעילת אקדמית ותפקידים ציבוריים

גאון פועלת באקדמיה מראשית שנות ה-90 ועד היום ושותפה לפיתוח תוכניות חדשות, פרויקטים ייחודיים וקבוצות מחקר. בשנת 1993 התמנתה לראש המחלקה לעיצוב תעשייתי ב"אסכולה" ומשנת 2000 היא מרצה במוסדות האקדמיים לעיצוב בישראל, בניהם שנקר, האקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל, המכון הטכנולוגי חולון, הגלריה האוניברסיטאית, אוניברסיטת תל אביב, המכללה האקדמית תל אביב יפו.
בשנת 2016 ייסדה בשנקר את התוכנית הבינלאומית לאוצרות בעיצוב, המכשירה אוצרות ואוצרים בהתמחות לעיסוק בעיצוב, אדריכלות, באיור ובאופנה כתחומי ידע ומחקר. במסגרת עבודתה האקדמית בשנקר הובילה גאון את פרויקט "מרקחה" - שבוע יזמות וחשיבה נגישה המשלב מרצים מובילים מהארץ ומהעולם, לפיתוח תחום הנגישות והשוויון באמצעות עיצוב. כמו כן, לקחה חלק בגיבוש היחידה ללימודים בין-תחומים בה היא מכהנת כחברת סגל בכירה, ומדי שנה מנחה סטודנטים במחלקות לתאר הראשון והשני בפרויקטי גמר בעיצוב.
גאון משמשת כראש מרכז שנקר לחקר ולתיעוד העיצוב ישראל מאז 2020. המרכז, שייסד בשנת 2006 המעצב והמרצה ראובן כהן, מחזיק באוסף דיגיטלי גדול וותיק לפרטי עיצוב ישראלי, ובו כ-40,000 פריטים מגוונים, שעוצבו בין אמצע המאה ה-19 ועד ימינו. לצד עבודת האיסוף, הקטלוג וההנגשה הדיגיטלית של האוסף, עוסק המרכז במחקר אקדמי, בכנסים, הרצאות, תערוכות ופרסומים מגוונים.
מאז 2005 שותפה גאון לוועדות היגוי, שיפוט ותקצוב רבות בתחומי בתרבות והעיצוב, ביניהן ועדות של משרד התרבות, החינוך, משרד התמ"ת, משרד החוץ, מנהל התכנון ומוסדות תרבות כמו מכון שכטר, בית התפוצות, מוזיאון לוחמי הגטאות, יריד צבע טרי, מפעל הפיס, עמותת לצאת מהקופסה ועוד. גאון שותפה לייסוד פרס אדמונד דה רוטשילד לעיצוב, מבית קרן אדמונד דה רוטשילד, ומשמשת כיו"ר ועדת ההיגוי לפרס.
ראו גם

איזיקה גאון
אוצר (מקצוע)
הערות שוליים

↑  גאון, גלית, בלוג מוזיאלי עברי - הקמתו של המוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס חולון | בצלאל כתב עת, באתר journal.bezalel.ac.il
↑  בקרוב: מוזיאון ישראלי לקריקטורה וקומיקס, באתר ynet, 22 בנובמבר 2007
↑  סער, יובל, האישה שהפכה את מוזיאון העיצוב בחולון למוסד מוערך, באתר טיים אאוט, ‏26.3.15
↑  פורום עיצוב -מפגש ראשון | איגוד המוזאונים ואיקו"ם ישראל, באתר www.icom.org.il
↑  גאון, גלית, "מבוא לשרפרף" בתוך:יעקב קאופמן-שרפרפים: קטלוג (2015), מוזיאון העיצוב חולון, באתר www.dmh.org.il
↑  מוזיאון העיצוב חולון - עבר - יעקב קאופמן - שרפרפים, באתר www.dmh.org.il
↑  מוזיאון העיצוב חולון - עבר - יוז'י ימאמוטו במוזיאון העיצוב חולון, באתר www.dmh.org.il
↑  קומיקס עברי - פרק א': השנים הראשונות, באתר www.cartoon.org.il
↑  גאון, גלית, צחי פרבר ואלי אשד, קומיקס עברי - פרק א' השנים הראשונות. קטלוג
↑  קומיקס ישראלי - חלק ג, באתר www.cartoon.org.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298843205171  LCCN: n2009010050  VIAF: 3916160668013403560002   WorldCat (עם VIAF): 3916160668013403560002
רוברט וקסלר

רוברט איי. וקסלר (באנגלית: Robert I. Wexler; נולד ב-2 בינואר 1961) הוא פוליטיקאי יהודי-אמריקאי, חבר המפלגה הדמוקרטית. כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז ה-19 של פלורידה בשנים 1997–2010.
תחילת דרכו

וקסלר נולד בקווינס, ניו יורק, לסוני וסנדרה וקסלר. משפחתו עברה מניו יורק לדרום פלורידה כשהוא היה בן עשר. וקסלר סיים את תיכון הוליווד הילס בהוליווד, ויותר מאוחר הלך ללמוד באוניברסיטת אמורי למשך שנתיים. משם עבר לאוניברסיטת פלורידה, שם סיים את התואר הראשון שלו במדע המדינה ב-1982. וקסלר קיבל את תואר במשפטים מבית ספר למשפטים של אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון ב-1985 והיה עורך דין פרטי לפני שכיהן בבית הנבחרים של ארצות הברית.
קריירה פוליטית > הסנאט של פלורידה

וקסלר שירת בסנאט מדינת פלורידה משנת 1990 ועד 1996, לפני שנבחר לבית הנבחרים הארצי של ארצות הברית בבחירות 1996, כשהוא ממלא את המושב הפתוח שהתפנה על ידי הארי ג'ונסון, דמוקרט.