stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חפרית אירופית מצויה
הערות שוליים

↑  חפרית אירופית מצויה באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533966405171  GND: 4164278-8  LCCN: sh85099290 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בעלי חיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טריקווטרה

טריקווטרה שזורה או קשר תלתן
טְריקְוֶוטְרָה (מלטינית tri - שלוש ו quetrus - פינה) היא מבנה הבנוי משלוש וסיקה פיסקיס אליו מוסיפים לעיתים מעגל תוחם או פנימי. המשמעות המקורית הייתה משולש והמושג התייחס לכל צורה בעלת 3 פינות, אך המובן הצטמצם לצורה זו.
בטופולוגיה הוא מוכר כקשר התלתן.
הצורה ידועה גם כ"קשר השילוש" (Trinity Knot) שהוא סמל קלטי שאומץ על ידי הנצרות ופעמים רבות שזור בו מעגל.
ביפן הוא מוכר כסמל מון בשם: מוּסוּבִּי מיצוּגָשיווָה (ביפנית: 結び ミツガシワ) שפירושו פרח תלתן המים (Menyanthes trifoliata).
שימוש עתיק

הטריקווטרה חרוטה על אבן רוּנית בצפון אירופה ובמטבעות מוקדמים של שבטים גרמאניים. מעריכים שהייתה לה משמעות דתית והיא דומה לסמל הואלקנוּט (Valknut) של עמים סקנדינבים ומקושר לאל אודין.
הצורה מופיעה לעיתים קרובות באיים הבריטיים לאחר התקופה הרומית על עבודות מתכת ובכתבי-יד מעוטרים כדוגמת הספר של קלס. היא נמצאת על צלבים קלטיים וחפצי מתכת מתקופת הנצרות המוקדמת אם כי נראה ששימשה כאיור ולא כסמל דתי.
הנוצרים השתמשו בסמל לציון השילוש הקדוש בעיקר מהתחייה הקלטית במאה ה-19.
שימוש עכשווי

באירלנד מופיע הסמל בטבעת האירית המסורתית קְלָדֵךְ (באירית: fáinne Chladaigh).
מעצבים אירים מודרניים הציגו אותו לבדו תוך התייחסות לתלתן בו השתמש פטריק הקדוש כמטפורה לשילוש.
האומן הנורווגי הלווארד טרטברג (Hallvard Trætteberg) עיצב בין היתר סמלים המבוססים על הטריקווטרה.
הוא מופיע כלוגו בסדרת הטלוויזיה מכושפות ועל כריכת הספר הבדיוני בה "ספר הצללים".
מופיע כמטפורה לדהז'ה וו בסדרה אפל.
דוגמאות נוספות
סמל יפני ( מון ) של קאשיווזאקי ניאיגטה
קשר תלתן
טריקווטרה כפולה
טריקווטרה הדוקה
טריקווטרה שזורה במעגל כסמל שילוש נוצרי ונצח
הצלב הקרולינגי
אחת מהאבנים הרוניות בפארק של אוניברסיטת אופסלה. מקורה ב פוּנבּוֹ ( אופלנד, שוודיה
תצלום קרוב של האבן
ראו גם

טריסקל
יאגו (אלאדין)

| --- | --- |

הדמויות הראשיות בסרט הראשון. למעלה (מימין לשמאל): ג'יני והמרבד. למטה (מימין לשמאל): ג'אפר, יאגו, אבו, אלאדין, יסמין והסולטאן.
 יוצרים:  וויל פין, רון קלמנטס, ג'ון מסקר, האוורד אשמן 
 גילום הדמות:  גילברט גוטפריד, אלן טודיק 
 מידע
 גזע:  תוכי
 מין:  זכר
 
יאגו (באנגלית: Iago) הוא תוכי בדיוני, המופיע בסרט "אלאדין" של חברת וולט דיסני, ובשני סרטי ההמשך, "שובו של ג'אפר" ו"אלאדין ומלך הגנבים". בסרט הראשון הוא עוזרו של ג'אפר, הנבל הראשי של הסרט, אך בסרטים הבאים דמותו נעשית מורכבת יותר. את דמותו של יאגו דיבב במקור גילברט גוטפריד, ובעברית אוהד שחר.
עיצוב הדמות

לשלושת הגיבורים המרכזיים בסרט הוסיפו חיית מחמד, לאלאדין יש את אבו הקוף, ליסמין יש את ראג'ה הטיגריס ולג'אפר יש את יאגו התוכי. השוני בין יאגו לשאר החיות הוא שהוא מדבר, מה שהופך אותו לדמות החשובה ביותר בסרט שאינה מבוססת על האגדה המקורית.
האנימטור וויל פין ניסה לעצב את דמותו של יאגו בהשראת המדבב גילברט גוטפריד, מה שמתבטא במיוחד בעיניו העצומות למחצה ושיניו הבולטות.
הופעות > אלאדין

בסרט הראשון של הסדרה משמש יאגו בעיקר כאתנחתא קומית, מלבד בשני מקרים: הוא זה שמציע לג'אפר את התוכנית להתחתן עם הנסיכה וכך להפוך לסולטן, והוא גונב את המנורה מאלאדין, כשהוא מחקה את קולה של יסמין ומפתה אותו לצאת מהארמון.
עם סוף הסרט, כאשר ג'אפר הופך לג'יני ונכלא במנורה, גם יאגו נכלא איתו.
הופעות > שובו של ג'אפר

בסרט ההמשך הופך יאגו לדמות מרכזית. עם פתיחת הסרט הוא נמלט מהמנורה, מסרב לדרישת ג'אפר שיוציא גם אותו, ומכריז שהוא לא רוצה להיות עבד של אף אחד. כשהוא מגיע לאגרבה, יאגו מציל בטעות את חייו של אלאדין, וכך הם מתיידדים. אלאדין נועל את יאגו בכלוב, ומבטיח לו שישחרר אותו לאחר שיספר ליסמין שהוא חזר למוטב. לפני שהוא מספיק לעשות זאת, הסולטן ויסמין מגלים את יאגו. אלאדין מצליח לשכנע את הסולטן שיאגו ראוי לאמון, אבל יסמין נפגעת מכך שאלאדין הסתיר ממנה מידע. ג'יני משכנע את יאגו להחזיר לאלאדין טובה בכך שישכנע את יסמין לסלוח לאלאדין, ויאגו מצליח לקרב ביניהם שוב.
ג'אפר מצליח לחזור לאגרבה בעזרת שודד בשם אביס מאל, ואומר ליאגו שהוא יסלח לו על בגידתו בתמורה לסיוע בתוכנית הנקמה באלאדין. יאגו נאלץ לשתף פעולה עם ג'אפר, ומוביל אל אלאדין והסולטן למלכודת. ג'אפר לוכד את יסמין והג'יני, ומפליל את אלאדין ברצח הסולטן. יאגו מתחרט על מעשיו, ומשחרר את ג'יני מכדור הכוח שג'אפר כלא אותו בתוכו. הג'יני מציל את אלאדין רגע לפני שהוא מוצא להורג, משחרר את כולם מהצינוק ואומר לבני החבורה שהדרך היחידה להביס את ג'אפר היא להרוס את המנורה שלו.
ג'אפר, שחושב שאלאדין מת, מורה לאביס מאל לבקש במשאלה האחרונה לשחרר אותו מהמנורה. אביס מאל אומר לו שהוא עדיין לא קיבל שום משאלה שרצה באמת. ג'אפר נותן לו אוצרות רבים, אך אביס חושד שאחרי שהוא יביע את המשאלה כל האוצרות יעלמו. בזמן שהשניים מתווכחים, אלאדין מנסה לגנוב את המנורה של ג'אפר, אבל ג'אפר מבחין בו ועוצר אותו, פותח את האדמה ומרחיק את כולם מהמנורה. ברגע האחרון מופיע יאגו וזורק את המנורה ללבה, המנורה נשרפת וג'אפר מושמד באופן סופי.
הופעות > הופעות נוספות

בסרט השלישי, אלאדין ומלך הגנבים, חוזר יאגו לתפקיד קטן. בסרט הוא מתחבר עם קאסים, מלך הגנבים ואביו של אלאדין.
בסדרת הטלוויזיה העוסקת בהרפתקאות אלאדין ויסמין, משתתף יאגו כאחד מבני החבורה.
בסרט "הנסיכות של דיסני - סיפורים מכושפים" יאגו משתתף.
בגרסת הלייב אקשן של אלאדין משנת 2019, דמותו של יאגו צומצמה מאוד, והוא מדבר לעיתים נדירות (כמו תוכי מדבר רגיל).
ב"נסיכות דיסני: ארמון ההרפתקאות", מופיע יאגו שהוא נהיה קפטן של ספינה כשהוא יושב  על כתפו של הקפטן של הספינה, שבה אף מופיע  סמי.
יאגו אספאס

יאגו אספאס חונקאל (בספרדית: Iago Aspas Juncal; נולד ב-1 באוגוסט 1987 במואנה) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת החלוץ בסלטה ויגו, בה הוא גם הקפטן, ובנבחרת ספרד. הוא בילה את רוב הקריירה שלו עם סלטה, הופיע ב-457 משחקים רשמיים לאורך 14 עונות וכבש 204 שערים. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה ב-2012, עבר לליברפול בשנה שלאחר מכן, וחזר לסלטה ב-2015 לאחר השאלה לסביליה.
קריירה

אספאס נולד במואנה שבגליסיה ומגיל צעיר הצטרף למחלקת הנוער של סלטה ויגו לאחר שעבר במספר מועדונים מקומיים בעיר הולדתו. את הופעת הבכורה שלו במדי סלטה ויגו ערך אספאס בעונת 2007/08 כשויגו שיחקה אז בליגה הספרדית השנייה. ב-6 ביוני 2009 בהופעתו השנייה במדי הקבוצה הבוגרת, עלה אספאס כמחליף וכבש צמד שערי בכורה בניצחון קבוצתו 1–2 על דפורטיבו אלבס. בגיל 17 הושאל אספאס לראפידו דה בוזאס המקומית ולאחר מכן חזר לסגל קבוצת המילואים של סלטה ויגו. ב-2009 נכלל אספאס באופן קבוע בסגל הקבוצה הבוגרת של סלטה ויגו במדיה ערך 139 הופעות ליגה במהלכן כבש 46 שערים.
בחודש מאי 2013, נרכש אספאס על ידי ליברפול תמורת סכום שנע בין שבעה לתשעה מיליון אירו בהתאם לבדיקות רפואיות. ב-23 ביוני הושלמה העסקה באופן רשמי ואספאס חתם על החוזה בליברפול וקיבל את החולצה עם המספר 9. ב-17 באוגוסט, ערך אספאס את הופעת הבכורה שלו במדי ליברפול ובישל את שער הניצחון במשחק לראהים סטרלינג בניצחון 0–1 על סטוק סיטי. ב-5 בינואר 2014, כבש אספאס את שער הבכורה שלו במדי ליברפול בניצחון 0–2 על אולדהאם אתלטיק במסגרת הגביע האנגלי.
ב-14 ביולי 2014, חזר אספאס לספרד כשהושאל לעונה אחת עם אופציה לרכישה לסביליה. ב-12 באוגוסט, ערך אספאס את הופעת הבכורה שלו במדי סביליה כשעלה כמחליף בהפסד קבוצתו 0–2 לריאל מדריד במסגרת הסופר קאפ האירופי. ב-14 בספטמבר, ערך אספאס את הופעת הבכורה שלו בליגה הספרדית כשעלה כמחליף בניצחון קבוצתו 0–2 על חטאפה. ב-2 באוקטובר, כבש אספאס את שער הבכורה שלו במדי סביליה בתיקו 2-2 של קבוצתו עם רייקה הקרואטית במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית.
ב-29 באוקטובר, כבש אספאס שלושער בניצחון החוץ של סביליה 1–6 על סבאדל במסגרת גביע המלך הספרדי כשלאחר מכן נבחר יחד עם ניימאר מברצלונה למלכי השערים של הגביע הספרדי עם שבעה כיבושים. ב-1 בפברואר 2015, כבש אספאס את שער הליגה הראשון שלו במדי סביליה בניצחון 2–3 על אספניול.
ב-12 ביוני 2015, מכרה ליברפול את אספאס בחזרה לסלטה ויגו במסגרת ההסכם בין הקבוצות לזכות ראשונים בה החזיקה ויגו על השחקן ורכשה אותו בחזרה בסכום של חמישה מיליון אירו כשהוא חתם על חוזה לחמש שנים עם אופציה לשנה נוספת. ב-23 בספטמבר כבש אספאס צמד שערי בכורה מחודשת במדי ויגו בניצחון 1–4 על ברצלונה. אספאס נבחר לשחקן החודש של הליגה הספרדית לחודש אוקטובר 2016, לאחר שכבש חמישה שערים. בחודש פברואר שלאחר מכן כבש אספאס שער בבעיטת עונשין בדקות הסיום של המשחק בין סביליה לשחטאר דונצק במסגרת שלב 32 האחרונות של הליגה האירופית שער שהעניק לקבוצה מקום בשלב הבא.
קריירה בינלאומית

בחודש דצמבר 2012, זכה אספאס על ידי המאמן ויסנטה דל בוסקה לזימון בכורה לסגל הרחב של נבחרת ספרד לקראת משחק ידידות נגד נבחרת אורוגוואי בדוחא אך אספאס לא נכלל בסגל הסופי למשחק.
ב-15 בנובמבר 2016, תחת המאמן ז'ולן לופטגי ערך אספאס את הופעת הבכורה שלו במדי ספרד כשעלה כמחליף בתיקו 2-2 עם נבחרת אנגליה, וגם כבש גם שער בכורה שעזר לנבחרתו להשלים שוויון דרמטי.
ב-17 במרץ 2017, זומן אספאס לסגל נבחרת ספרד לקראת המשחק עם נבחרת ישראל בגיחון במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. אספאס נכלל בסגל גם למשחק השני נגד ישראל בתאריך 9 באוקטובר 2017 ואף שיחק בכל המחצית השנייה.
ב-5 בספטמבר 2017, כבש אספאס צמד ובישל שער לאלברו מוראטה במשחק שהסתיים בתוצאה 0–8 לספרד, משחק שהיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018 נגד נבחרת ליכטנשטיין.
ב-28 במרץ 2018, כבש אספאס את שערו הרביעי בנבחרת ספרד בניצחון 1–6 על נבחרת ארגנטינה, משחק שהיה במסגרת הכנה למונדיאל 2018. באותו משחק נרשמו לזכותו גם שני בישולים.
אספאס זומן לסגל הנבחרת למונדיאל 2018 ברוסיה, ואף כבש את שער השוויון הדרמטי מול נבחרת מרוקו בתוספת הזמן. באותו הטורניר החמיץ אספאס את הפנדל המכריע במשחק שמינית גמר נגד רוסיה, אשר הביא להדחת נבחרתו מהטורניר.
תארים > סביליה

הליגה האירופית: 2014/15
תארים > אישיים

פרס סארה: 2016/17, 2017/18, 2018/19
פרס סארה (הליגה השנייה): 2011/12
החלוץ הטוב ביותר בליגה השנייה: 2011/12
שחקן החודש בלה ליגה: אוקטובר 2016, נובמבר 2017, אפריל 2019, דצמבר 2020
נבחרת העונה של לה ליגה: 2017/18, 2018/19
חשש

חשש הוא מצב מנטלי הקשור לרגשות פחד או דאגה, או שילוב ביניהם. לעיתים המילה משמשת לתיאור מצבים הדומים לחשד או לספק. בכך נבדלת המילה מכל אחת מהמילים הנ"ל. היות שחשש מתקשר גם לדאגה, יש לו קונוטציה עתידית יותר מאשר לפחד, שממוקד לעיתים קרובות יותר בהווה.
הבדל נוסף או קשור, בין חשש לבין פחד, הוא שחשש היא מילה מעט בוגרת או מפותחת יותר ושכלתנית או מרוחקת ורשמית יותר: ילדים לומדים את המילה 'חשש' ומשתמשים בה זמן רב אחרי שהם לומדים את המילה 'פחד', וגופים רשמיים כגון פוליטיקאים, ומנהלי ארגונים יבטאו לרוב חששות ולא פחדים, בהתבטאויותיהם הרשמיות.
דוגמאות

המילה חשש נמצאת בשימוש שכיח בתקשורת, לעיתים קרובות בכותרות של כתבות או ידיעות העוסקות באירועים עתידיים שליליים שעלולים להתרחש או שהתרחשו ועשויים להתגלות, לרוב חשש לחיי אדם שנעדר או נחטף.
המילה משמשת לרישום כשרות של מוצרים או יצרנים, בניסוח "ללא חשש ערלה", "ללא חשש חמץ", "ללא חשש טבל ושביעית" וכו'.
ברפואה, המילה משמשת לרישום רפואי של אבחנות ראשוניות או משוערות, שאותן יש לבדוק בהמשך, או לעקוב אחריהן, בניסוח: "חשש ל...", כשלאחר מכן מצוינת האבחנה המשוערת. לדוגמה: "חשש לזיהום בתוספתן", "חשש לסרטן מעי הגס", וכו'.
הערות שוליים

↑  שירות גלובס, ‏"לחקור את בעל השליטה הקודם באינוונטק - חשש לפרט מטעה בדיווח", באתר גלובס, 27 באוגוסט 2014
↑  http://www.snopi.com/xDic/HHdic.aspx?txtId=13185
↑  דוגמאות: חשש להפיכה צבאית בלסוטו שבדרום אפריקה: ראש הממשלה נמלט מהמדינה, באתר ynet, 30 באוגוסט 2014
GTA V: חשש לביטול גרסת ה־PC ועיכוב גרסת הקונסולות של הדור הנוכחי, באתר FXP
↑  דוגמה: חשש לחטיפה: צעיר חרדי נעדר מאז יום שישי
יוהאן פון דר שולנבורג

| --- | --- |

 לידה:  8 באוגוסט 1661 Emden, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  14 במרץ 1747 (בגיל 85) ורונה, איטליה 
 מדינה:  גרמניה 
 
פסל לכבודו בעיר קורפו
יוהאן מתיאס פון דר שולנבורג (גרמנית Johann Matthias von der Schulenburg;‏ 7 באוגוסט 1661 באמדן ליד מגדבורג – 14 במרץ 1747 בוורונה), היה אציל ואיש צבא ממוצא פרוסי, ששירת במספר צבאות במאה ה-18, ולאחר מכן פרש והתגורר בוונציה, מקום בו עסק באיסוף יצירות אומנות.
פון דר שוולנברג שירת בצבא דוכסות בראונשוויג-לינבורג (Herzogtum Braunschweig-Lüneburg) ונלחם כנגד הצבא העות'מאני בשנים 1687-1688. ב-1699 היה לקצין בכיר בצבאו של ויקטור אמדאוס השני (Vittorio Amedeo II), עת האחרון היה עדיין דוכס סבויה. ב-1701 נפצע, אך שנה לאחר מכן הצטרף לצבא סקסוניה ונלחם במלחמה הצפונית הגדולה. ב-1707 שב למערב אירופה, הצטרף לצבאו של הנסיך אויגן מסבויה ונלחם במלחמת הירושה הספרדית. לאחר מכן גויס לצבא הרפובליקה של ונציה, וארגן בהצלחה את הגנתה של העיר קורפו, עת העות'מאנים שמו עליה מצור ב-1716. אנטוניו ויוואלדי חיבר מאוחר יותר את האופרה ג'ודיטה טריאומפאנס (Juditha triumphans) לזכר הניצחון. לאחר מכן המשיך פון דר שולנבורג ועסק בהשלמת ביצוריה של קורפו במשך שנתיים, וב-1718 עקר לוונציה, והיה לאספן יצירות אומנות. הוא ציווה כי אוסף יצירות האומנות שלו יישאר בחטיבה אחת, אך לאחר מותו צוואתו לא כובדה והאוסף נמכר לרוכשים שונים.
חסקה (שיר)

| --- | --- |
 סינגל בביצוע להקת חיל הים
 מתוך האלבום "שירת הים"
 יצא לאור:  אוגוסט 1971
 סוגה:  זמר עברי
 שפה:  עברית
 אורך:  3:22
 חברת תקליטים:  הד ארצי
 כתיבה:  יורם טהרלב
 לחן:  משה וילנסקי
 עיבוד:  בני נגרי
 
"חסקה" הוא שיר שכתב יורם טהרלב, הלחין משה וילנסקי וביצעה להקת חיל הים. השיר התפרסם ב־1971 כאחד משיריה של תוכנית הלהקה "שירת הים". בני נגרי עיבד את השיר, והסולן היה עודד בן חור.
להקת "אתניקס" ביצעה לשיר גרסת כיסוי.
רקע וכתיבה

ב־1971 נמשך שיתוף הפעולה של דני ליטאי ובני נגרי גם בתוכנית החדשה "שירת הים", שבה נכללו שירים מצליחים כ"חסקה" (על כלי השיט), "בוא לים" ו"דוגית נוסעת". נושאי התוכנית והשירים התמקדו בהווי החיל ובים עצמו ובכך תרמה הלהקה לטיפוח המורל והרגשת הייחוד של הלהקה. הסולנית החדשה הייתה חיה ארד, ששרה את השיר הבולט ביותר בתוכנית — "על אם הדרך", שכתב נתן אלתרמן והלחינה נעמי שמר.
השירים "על אם הדרך" ו"חסקה" הצליחו במצעדי הפזמונים, והלהקה זכתה בתואר "הלהקה הצבאית של השנה" במצעד השנתי של קול ישראל בשנת תשל"ב.
בתום התוכנית "שירת הים" עזב בני נגרי את ההפקה. את מקומו החליף מתי כספי, בוגר להקת פיקוד הדרום.
טהרלב סיפר:
החסקה היה כלי השיט ה"גברי" ביותר על חופי הארץ, שעליו, בשעת חירום, היה מפליג המציל לחלץ טובעים מהים, ובשעת בילוי היו גברברי ישראל השזופים והשריריים מוכיחים את כישוריהם הגופניים. אני מעולם לא עליתי על חסקה. מה באמת הייתי עושה על שפת הים, תיארתי בשיר קצרצר שהופיע בספר "שיישאר בינינו": על שפת הים אני יודע/ שאינני דמות הגבר האידיאלי/ לכן אני מביא איתי ספר/ ועושה פרצוף אינטלקטואלי...
הצלחה

השיר ערך את הופעת הבכורה שלו במצעד הפזמונים העברי השבועי של גלי צה"ל ב־29 באוגוסט 1971 במקום ה־14. ב־26 בספטמבר הוא הגיע למקום הרביעי, מיקום השיא שלו במצעד. ב־24 באוקטובר 1971 יצא השיר מהמצעד בתום שבעה שבועות צעידה.
"חסקה" שהה במצעדי הפזמונים השבועיים של הגל הקל תשעה שבועות, מ־30 באוגוסט 1971 עד 8 בנובמבר 1971, ועמד שבוע אחד בראש המצעד (11 באוקטובר 1971). במצעד העברי השנתי (תשל"ב) של התחנה דורג השיר במקום התשיעי, ולהקת חיל הים זכתה בתואר "להקת השנה" (הצבאית).
במצעד השנתי תשל"ב (1972) הוחלט באופן חד פעמי להפריד בין הלהקות הצבאיות והלהקות האזרחיות בתואר "להקת השנה", וזאת עקב מספרם הרב של הלהקות הצבאיות וצוותי ההווי בצה"ל שהגיעו באותה השנה לשיאם. בהם הייתה שלישיית פיקוד המרכז, ששירה "היום היום" עם הסולנית דורית ראובני זכה בתואר "שיר השנה".
הלהקה הצבאית שזכתה בתואר להקת השנה הייתה להקת חיל הים, בעקבות תוכניתה המצליחה "שירת הים". ללהקה האזרחית של השנה נבחרה "אחרית הימים", שהוציאה באותה שנה את אלבומה היחיד, "אחרית הימים".
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1971)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1971)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1971)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1971)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | הגל הקל | 1 |  |
|  ישראל | גלי צה"ל | 4 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (תשל"ב)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (תשל"ב)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (תשל"ב)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (תשל"ב)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | הגל הקל | 9 |  |
ביאורים

↑  סולן הלהקה, זאב נחמה, שירת בחיל הים.
↑  שיתוף פעולה שהחל ב־1969, כאשר נגרי החליף את מקומו של יאיר רוזנבלום.
הערות שוליים

↑  להקת חיל הים – "שירת הים", באתר Discogs, בדיקה אחרונה ב־23 באוקטובר 2022
↑  "שירת הים", באתר סטריאו ומונו, בדיקה אחרונה ב־23 באוקטובר 2022
↑  נתוני היצירה, באתר אקו"ם, בדיקה אחרונה ב־23 באוקטובר 2022
1 2  חסקה, באוסף המוזיקה הישראלית
↑  אתניקס: "הים הכי מתחבר לישראליות", באתר ynet, 21 במאי 2015
1 2  להקת חיל הים, באתר nostal.co.il, בדיקה אחרונה ב־23 באוקטובר 2022
↑  תוכנית י' – "שירת הים", באתר army-bands.co.il, בדיקה אחרונה ב־23 באוקטובר 2022
↑  יורם טהרלב, חסקה, באתר יורם טהרלב, בדיקה אחרונה ב־23 באוקטובר 2022
↑  הופעת בכורה במצעד גלי צה"ל, באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־8 במאי 1972
1 2  מיקום שיא במצעד גלי צה"ל (4), באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־15 במאי 2023
↑  השיר יוצא ממצעד גלי צה"ל, באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־8 במאי 1972
↑  "חסקה", באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־23 באוקטובר 2022
↑  מיקום שיא במצעד השבועי של הגל הקל (1), 11 באוקטובר 1971, באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־23 באוקטובר 2022
↑  דירוג במצעד השנתי של הגל הקל (9), באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־23 באוקטובר 2022
חיים ע. קוליץ

| --- | --- |

 לידה:  1919 אליטא, ליטא 
 פטירה:  ינואר 1993 (בגיל 74 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 פרסים והוקרה:  יקיר ירושלים (1989) 
 
חיים ע. (עמנואל) קוליץ (תרע"ט, 1919 – תשנ"ג, ינואר 1993) היה סופר, איש עסקים, והוגה דעות ישראלי. יקיר ירושלים.
ביוגרפיה

נולד באליטא שבמחוז קובנה, ליטא, בנם של חנה פייגה והרב דוד נחמן קולידצקי, ששימש כרב העיר. בהיותו בן שש התייתם מאביו. באלול תרצ"ד (1934) עלה עם אמו וחלק ממשפחתו לארץ ישראל. עם הגיעו נכנס ללמוד בישיבת חברון בירושלים ולמד בה עד נישואיו. הוסמך לרבנות על ידי הרבנים איסר זלמן מלצר והרב הראשי יצחק אייזיק הלוי הרצוג.
בשנת תש"ב (1942) נישא לזלדה זוננפלד, בת יפה ואליהו מרדכי, בנו של הרב יוסף חיים זוננפלד. מאז 1947 היה איש אצ"ל, וחבר תנועת החרות מראשיתה.
במשך כארבעים שנה ניהל מירושלים פעילות תעשייתית ומסחרית בינלאומית ענפה בתחומי העורות, העצים והתיירות.
בסוף שנות ה-70 חיסל את עסקיו כדי להתרכז במחקר וכתיבה בנושאים עיוניים. התמקד בתקופת התנאים, שאודותיה פרסם סדרת ספרים.
ביתו בירושלים שימש בית ועד לדיונים וויכוחים בנושאים פוליטיים, חברתיים ותרבותיים. בין המשתתפים היה מנחם בגין.
נבחר כ"יקיר ירושלים" לשנת תשמ"ט (1989).
לאחר מותו, בינואר 1993, נקראה על שמו דרך מרכזית בדרום ירושלים.
משפחתו

אחיו הרב יצחק קוליץ היה הרב הראשי של ירושלים (1983–2002). אחיו צבי קוליץ היה סופר, פובליציסט, מחזאי ומרצה בישיבה יוניברסיטי בניו יורק. אחיו, לואי קוליץ, היה טייס בחיל האוויר המלכותי הבריטי במלחמת העולם השנייה ונהרג בהפצצה מעל ברסט בשנת 1941. מקום קבורתו לא נודע. אחותו רחל מרגליות הייתה מורה, סופרת וחוקרת המקרא.
בנו, דוד קוליץ, הוא איש עסקים, חתנו של אליהו סחרוב. בנו, יוסף קוליץ, הוא מומחה בתחום האנרגיה.
נכדו, סמ"ר אביעד קוליץ, נהרג באפריל 2001 בעת שירותו בצה"ל בהר חברון.
ספריו

ראש לחכמים - רבי עקיבא בפולמוס בר כוכבא במשנת הגאולה וקידוש השם
בן העליה - רבי שמעון בן יוחאי בעל הקבלה ואב הסוד ה"ארי שבחבורה"
רבינו הקדוש - דן בחמש מאות שנות תנאות שנסתיימו עם חתימת המשנה בידי רבי יהודה הנשיא
שפירי ירושלים - לתולדות חכמי התלמוד הירושלמי
סרבני גאולה - הוגדר על ידו כחיבור "על המוצא של מחדל ואחריות מתוך שיקול דעת וסברות רציונליות" והוקדש על-ידו לירושלים
החוזה מליטא - תיאור חיי החזון איש, שהיה קרוב משפחתו ושמר על קשר הדוק עם משפחתו.
שלילה לשמה כלפי ישעיהו ליבוביץ: קובץ עיונים ורשימות - עורך חיים קוליץ (עם ח. בן ירוחם), הוצאת אל השורשים, 1983. מתפלמס עם משנת פרופ' ישעיהו ליבוביץ, בספר שהשתתף בעריכתו
הערות שוליים

↑  אשת החזון איש, בתיה (באשע), הייתה בת דודתה של אמו הרבנית חנה פייגה קוליץ. במשך תקופה למדו החזון איש והרב דוד נחמן קולידצקי בחברותא בעיירה כווידאן ולאחר מותו של הרב קולידצקי המשיך החזון איש לדאוג לילדיו היתומים.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303498505171  BnF: cb14579229g (data)  GND: 1142273903  ISNI: 0000 0000 6656 7297  LCCN: n81067653  VIAF: 15017848   WorldCat (עם VIAF): 15017848
טום בויד

תומאס בויד (באנגלית: Thomas Boyd; נולד ב-24 בנובמבר 1965 בגלאזגו) הוא כדורגלן עבר סקוטי ששיחק בעמדת המגן השמאלי.
בויד רשם קריירה ארוכה בסקוטלנד, במדיהן של מאת'רוול ושל סלטיק, ובתווך שיחק לתקופה קצרה בצ'לסי האנגלית. הוא זכה לאורך הקריירה בשלוש אליפויות סקוטלנד ובשלושה גביעים.
בויד הוא משיאני ההופעות בנבחרת סקוטלנד. הוא רשם 72 הופעות במדי הנבחרת, שממקמות אותו בחמישייה המובילה במדי הנבחרת מאז ומעולם. בין היתר, ייצג בויד את נבחרתו בשני טורנירי אליפות אירופה, וכן במונדיאל 1998.
קריירה מקצועית

בויד החל את הקריירה המקצועית בקבוצת מאת'רוול מליגת העל הסקוטית. במהלך עונת 1983/1984, עונת הבכורה שלו בקבוצה, רשם בויד 13 הופעות ליגה, אך לא הצליח לסייע לקבוצתו להימלט מירידת ליגה, והיא סיימה במקום העשירי והאחרון בטבלה. ירידת הליגה אפשרה לבויד להפוך לשחקן הרכב משמעותי, וכבר בתום עונה אחת בליגת המשנה סיימה מאת'רוול במקום הראשון, זכתה באליפות ליגת המשנה וחזרה לליגה הבכירה. בויד נותר שחקן מפתח עבור הקבוצה בעונות הבאות, שהביאו אותו עד למקום בנבחרת סקוטלנד.
בסיום עונת 1990/1991, עונתו השמינית והאחרונה במועדון, הצליח בויד לזכות עם קבוצתו לראשונה בתואר. בויד הוביל כקפטן את קבוצתו לגמר הגביע הסקוטי, לאחר שהדיחה בחצי הגמר את סלטיק. במשחק הגמר הדרמטי גברה מאת'רוול 4-3 על דנדי יונייטד לאחר הארכה, וזכתה בגביע השני בתולדותיה והראשון מזה קרוב לחמישים שנים. בסך הכול בשמונה עונות במדי מאת'רוול רשם בויד 252 הופעות ליגה, בהן כבש שישה שערים.
יכולותיו של בויד כמגן שמאלי מוכשר שתומך היטב גם בחלק ההתקפי, הביאה אותו לחתימה בצ'לסי מהליגה האנגלית הבכירה, תחת המאמן בן ארצו איאן פורטרפילד. עם זאת, החוויה האנגלית הייתה קצרה עבור בויד. הוא התקשה להשתלב בקבוצה ועזב לאחר כמחצית העונה, עם 23 הופעות ליגה בלבד במדי הקבוצה.
בחציה השני של עונת 1991/1992 עבר בויד לסלטיק, הקבוצה אותה אהד מילדות, בעסקת חליפין במסגרתה עשה טוני קסקרינו האנגלי את הדרך ההפוכה. בויד השתלב באופן מיידי והיה לאחד משחקני ההגנה הבולטים של סלטיק, שסבלה באותן שנים מרצף אליפויות של היריבה העירונית גלאזגו ריינג'רס. רק בעונת 1994/1995 זכה בויד בתואר ראשון עם קבוצתו, לאחר שסלטיק זכתה בגביע הסקוטי. בויד פתח בהרכב למשחק הגמר, בו גברה סלטיק 1-0 על איירדריוניאנס.
החל מעונת 1997/1998, בעקבות פרישתו של פול מקסטיי, קיבל בויד ממאמנו החדש וים יאנסן את סרט הקפטן של הקבוצה, תפקיד בו אחז עד לפרישתו ממשחק פעיל. כבר בעונתו הראשונה כקפטן זכה בויד לראשונה בקריירה באליפות סקוטלנד. הזכייה באליפות הייתה מיוחדת עוד יותר, בכך שהיא מנעה מריינג'רס זכייה באליפות עשירית ברצף וניפוץ שיאה העתיק של סלטיק עצמה. בויד עצמו דאג לגוון את משחקו ובמקביל לתפקודו כמגן שמאלי, מילא בהצלחה גם את תפקיד הבלם והמגן הימני לפי הצורך, והוסיף עומק וניסיון לחוליית ההגנה של סלטיק.
בויד, כאמור, נותר בתפקיד הקפטן גם עם הגיעו של מרטין אוניל למשרת המאמן לקראת עונת 2000/2001. באותה עונה זכתה סלטיק בטרבל השלישי בתולדותיה, ובויד היה לקפטן השני בלבד בהיסטוריה של המועדון שמוביל את הקבוצה בעונת טרבל (בילי מקניל זכה בטרבל פעמיים כקפטן). לאחר שזכה עם הקבוצה באליפות השנייה ברצף והשלישית בקריירה בעונת 2001/2002, פרש בויד ממשחק פעיל בגיל 37. מאחוריו 306 הופעות ליגה במדי סלטיק, בהן כבש שני שערים.
בויד נותר בסלטיק לאחר הפרישה כמאמן קבוצת הנוער עד גיל 17 של המועדון.
קריירה מקצועית > נבחרת סקוטלנד

בויד ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סקוטלנד ב-12 בספטמבר 1990, תחת המאמן אנדי רוקסברג, כשעלה כמחליף במהלך ניצחונה של סקוטלנד 2-1 על רומניה, משחקה הראשון של סקוטלנד במסגרת מוקדמות יורו 1992.
בויד היה שותף לחמישה משחקים בטורניר המוקדמות (מתוך שמונה של נבחרתו), וסייע לה להעפיל לראשונה בתולדותיה לטורניר גמר אליפות אירופה. בויד זומן על ידי רוקסברג לסגל סקוטלנד לקראת טורניר הגמר בשוודיה. סקוטלנד הודחה בתום שלב הבתים, ובויד רשם הופעה אחת בטורניר, כשעלה בהרכב במשחקה האחרון של סקוטלנד בטורניר, ניצחון 3-0 על חבר המדינות העצמאיות.
בויד היה לשחקן הרכב קבוע בנבחרת תחת מאמן הנבחרת הבא, קרייג בראון. הוא סייע לנבחרתו להעפיל לטורניר יורו שני ברציפות, יורו 1996 באנגליה בו פתח בכל שלושת משחקיה של סקוטלנד בשלב הבתים, בסיומו הודחה מהטורניר.
בויד העפיל עם נבחרתו לטורניר מונדיאל 1998 בצרפת. במהלך טורניר המוקדמות, בניצחון הביתי 2-0 על אסטוניה במרץ 1997, כבש בויד את שערו היחיד במדי הנבחרת. הוא זומן לסגל סקוטלנד לטורניר המונדיאל ופתח בהרכב בכל משחקיה בשלב הבתים, במשחק הפתיחה של הטורניר כבש בויד שער עצמי שהביא להפסדה של סקוטלנד 2-1 לברזיל.
משחקו האחרון של בויד במדי סקוטלנד היה בטורניר מוקדמות מונדיאל 2002, בהפסדה של סקוטלנד 2-0 לבלגיה ב-5 בספטמבר 2001. בסך הכול ערך בויד 72 הופעות (מקום חמישי בטבלת ההופעות בנבחרת בכל הזמנים), וכבש שער אחד.
תארים > תארים כשחקן

הגביע הסקוטי: 1990/1991
אליפות סקוטלנד (3): 1997/1998, 2000/2001, 2001/2002
הגביע הסקוטי (2): 1994/1995, 2000/2001
גביע הליגה הסקוטית (3): 1996/1997, 1999/2000, 2000/2001
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | מועדון | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1983/1984 | מאת'רוול | סקוטלנדליגת העל הסקוטית | 13 | 0 |
| 1984/1985 | מאת'רוול | סקוטלנדליגת המשנה הסקוטית | 36 | 0 |
| 1985/1986 | מאת'רוול | סקוטלנדליגת העל הסקוטית | 31 | 0 |
| 1986/1987 | מאת'רוול | סקוטלנדליגת העל הסקוטית | 31 | 0 |
| 1987/1988 | מאת'רוול | סקוטלנדליגת העל הסקוטית | 42 | 2 |
| 1988/1989 | מאת'רוול | סקוטלנדליגת העל הסקוטית | 36 | 1 |
| 1989/1990 | מאת'רוול | סקוטלנדליגת העל הסקוטית | 33 | 1 |
| 1990/1991 | מאת'רוול | סקוטלנדליגת העל הסקוטית | 30 | 2 |
| 1991/1992 | צ'לסי | אנגליההליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 23 | 0 |
| 1991/1992 | סלטיק | סקוטלנדליגת העל הסקוטית | 13 | 1 |
| 1992/1993 | סלטיק | סקוטלנדליגת העל הסקוטית | 42 | 0 |
| 1993/1994 | סלטיק | סקוטלנדליגת העל הסקוטית | 38 | 0 |
| 1994/1995 | סלטיק | סקוטלנדליגת העל הסקוטית | 35 | 1 |
| 1995/1996 | סלטיק | סקוטלנדליגת העל הסקוטית | 34 | 0 |
| 1996/1997 | סלטיק | סקוטלנדליגת העל הסקוטית | 31 | 0 |
| 1997/1998 | סלטיק | סקוטלנדליגת העל הסקוטית | 33 | 0 |
| 1998/1999 | סלטיק | סקוטלנדליגת העל הסקוטית | 31 | 0 |
| 1999/2000 | סלטיק | סקוטלנדליגת העל הסקוטית | 10 | 0 |
| 2000/2001 | סלטיק | סקוטלנדליגת העל הסקוטית | 30 | 0 |
| 2001/2002 | סלטיק | סקוטלנדליגת העל הסקוטית | 9 | 0 |
| סך הכול קריירה | סך הכול קריירה | סך הכול קריירה | 581 | 8 |