stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תינוזאורים בפעולה

| --- | --- |

 סוגה:  אנימציה
 יוצרים:  סרטי פרד וולף (Fred Wolf Films)
 מדבבים:  Samuel Vincent קתלין בר סקוט מק'ניל שרה סטריינג' אנדריאה ליבמן מט היל 
 מדבבים בעברית:  לימור עופר (סטגו), גבי קרן (ברונטו), איריס זינגר (דיפלו), שמוליק טנא (דאק), יעל נביא (טירנו), עינת גליקסמן (אנאטי), ניקו בר (דמויות אורחות)
 ארץ מקור:  אירלנד
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  26
 הפקה
 הפצה:  Westinghouse Broadcasting 
 אורך פרק:  13 דקות
 שידור
 רשת שידור:  BBC One 
 רשת שידור בישראל:  הטלוויזיה החינוכית
 תקופת שידור מקורית:  28 בספטמבר 1994 – 2 במאי 1996
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
תינוזאורים בפעולה (באנגלית: Dino babies) היא סדרה מצוירת מבית היוצר של ה-BBC, אשר הופקה בין השנים 1994–1996 במשך שתי עונות. הסדרה שודרה בישראל בטלוויזיה החינוכית בין השנים 1995–1996. הסדרה מתמקדת בעלילותיהם של שישה דינוזאורים שעוברים הרפתקאות שונות.
דמויות ראשיות

סטגו (Stanley) – מנהיג החבורה.
ברונטו (Franklin) – אחיו הגדול של טירנו.
טירנו (Marshall) – הדינוזאור הנמוך בחבורה, לובש תחתונים כחולים (שאר הדינוזאורים ערומים לגמרי). אחיו הקטן של ברונטו.
דיפלו (Truman) – הגאון והחנוני שבחבורה שמספר סיפורים. מרכיב משקפיים.
אנאטי (La Brea) – "זאת שיודעת הכול" בחבורה שתמיד "כשלדיפלו יש סיפור היא מתקנת לו את הסוף". היא הנקבה היחידה בחבורה.
דק (Dak) – לדק שני פרצופים, מצד אחד הוא "הרשע" בסדרה שמסבך את החבורה בצרות ומקשה עליהם את החיים, ומצד שני הוא מתגלה בסדרה כיצור רגשי ועדין. הוא מעצבן את אנאטי בקביעות.
בחלק מפרקי הסדרה מופיעים גם עכביש-ענק ודרקון-יורק-אש.
תומך (מתמטיקה)

במתמטיקה ובמיוחד באנליזה מתמטית, תומך של פונקציה הוא קבוצת כל הנקודות שבהן הפונקציה שונה מאפס. לעיתים מגדירים את התומך כסגור של קבוצה זו. פורמלית, עבור פונקציה  \ f:X\to \mathbb {K}  כאשר  \mathbb {K}  שדה כלשהו, התומך מוגדר כך:
{\mbox{Supp}}(f)=\{x\in X|f(x)\neq 0\}
או בחלק מהמקרים כך:
{\mbox{Supp}}(f)={\overline {\{x\in X|f(x)\neq 0\}}}
כאשר הקו העליון מציין סְגוֹר.
בהקשר של תורת המידה ותורת ההסתברות, קיימת הגדרה שונה מעט: עבור התפלגות רציפה מעל מרחב מידה טופולוגי בעל סיגמא אלגברת בורל, תומך של התפלגות היא הקבוצה הסגורה הקטנה ביותר שהמשלים שלה הוא בעל מידה אפס ביחס להתפלגות הנתונה.
שפן עצים

| שפן עצים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: שפנאים
משפחה:: שפניים
סוג:: שפן עצים
שם מדעי
 Dendrohyrax ‏גריי, 1868
תחום תפוצה


שפן עצים (שם מדעי: Dendrohyrax) הוא סוג במשפחת השפניים החי רק באפריקה שמדרום לסהרה. בסוג ישנם 3 מינים שאחד חי במערב אפריקה ואחד בדרום מזרח אפריקה .
שני המינים בעלי כריות שטוחות העוזרות להם לטפס על עצים ביעילות והם יוצאים בלילות לאכול מהעצים עלים, פרחים, זרעים ופירות. הם חיים בלהקות קטנות ומשמיעים בלילה צווחות חזקות. הם נפוצים ואינם בסכנה אם כי יש להם טורפים רבים.
מיון

בסוג זה 3 מינים:
שפן עצים מערבי (Dendrohyrax arboreus)
שפן עצים מזרחי (Dendrohyrax dorsalis)
שפן עצים בניני (Dendrohyrax interfluvialis)
במיונים מסוימים תת-המין (D. a. validus) נחשב למין עצמאי.
שעריים

ערך זה עוסק בשכונה ברחובות. אם התכוונתם לאתר העיר הקדומה שעריים, ראו .
|  מידע |
| --- | --- |
 עיר:  רחובות
 תאריך ייסוד:  1909
 קואורדינטות:  31°53′18″N 34°48′48″E﻿ / ﻿31.88833333°N 34.81333333°E﻿ / 31.88833333; 34.81333333
 שכונות נוספות ברחובות
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) שעריים(למפת גוש דן רגילה) שעריים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שעריים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שעריים  he שערייםhe שערייםמפת  __ רחובות (in English: Rehovot) [‌השפלה וסביבותיה‌]מצפון וממזרח: __ מועצה אזורית גזר (in English: Gezer Regional Council) מדרום: __ קריית עקרון (in English: Kiryat Ekron), __ מועצה אזורית ברנר (in English: Brenner Regional Council) ממערב: __ מועצה אזורית גן רווה (in English: Gan Raveh Regional Council) ממערב ומצפון: __ נס ציונה (in English: Ness Ziona) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בית קועבה בשעריים
שעריים היא שכונה של עולי תימן בדרום העיר רחובות. זוהי הראשונה מבין השכונות שנוסדו ליד המושבות עבור פועלים חקלאים תימנים, והגדולה שבהן.
היסטוריה

השכונה הוקמה בשנת 1909 בידי עולים מתימן. הם נקלטו בעבודה מיד, אך עד הקמת שעריים גרמו להם תנאי מגוריהם סבל רב.  תחילה שוכנו 7 משפחות בבית הוועד, והיתר במחסנים ובאורוות של האיכרים, אולם עם בוא הקיץ לא היו מקומות אלה ראויים, והם הקימו לעצמם כ-15 סוכות אקליפטוס במרכז המושבה.
מצוקת התימנים נגעה לליבו של אפרים זקס, מהאיכרים האמידים במושבה. באותה שנה הוא קנה חלקת אדמה בת 55 דונם, שהייתה שייכת ליעקב ברוידה, ונמסרה לוועד המושבה. החלקה ניתנה לתימנים, דונם למשפחה, במחיר נמוך ובתשלום לשיעורין. נוסף על כך ערב להם בקבלת הלוואות לבניין בתיהם, ואף הלווה להם מכיסו.
ביום ו' בתשרי תר"ע (1909) הונחה אבן הפינה לבתים הראשונים בשכונת שעריים. תחילה נבנו על ידי התימנים עצמם שלושה בתים דו-משפחתיים, מבני חומר (טיט, בוץ). בהמשך נבנו שלושה בתים מאבני כורכר, כבתי המושבה. בהשפעת הרב קוק נרכשה חלקה נוספת שניתנה לתימנים - אדמת כרם "שומרי תורה" של יעקב ברוידא. בסיוע קק"ל נבנו בשכונה צריפים. בשנת 1912 הצטרפה עוד קבוצה של 100 עולים משרעב בראשות הרב יוסף משולם.
גם במהלך השנים שלאחר 1912, כולל בזמן מלחמת העולם הראשונה ואחריה, הגיעו קבוצות של עולים מתימן. נרכשו חלקות אדמה נוספות, והוקמו עליהם עשרות צריפים ובתים, חלקם על ידי קק"ל וחלקם על ידי התימנים עצמם. כך נוצרה בשעריים השכונה הגדולה ביותר של עולי תימן בישראל.
בתיה הראשונים של השכונה נבנו ברחובות קפרא, שבזי והרב משולם. במהלך השנים גדלה השכונה ונוספו בה רחובות ובתים. רוב הצריפים ובתי ה"דבש" (אבני כורכר) פינו מקומם לבתי לבנים. בשכונה בתי כנסת רבים, רובם קטנים ומשפחתיים, אם כי בעשורים האחרונים נבנו גם כמה בתי כנסת ציבוריים גדולים, ביניהם בולטים בית הכנסת הבוכרי, בית הכנסת "יד לשבים", בית הכנסת "קול יהודה" ובית הכנסת "משכן יוסף" ברחוב הרצל בלב השכונה. בחצרות הבתים גדלים עצי פרי וכן צמחי תבלין ובושם המקובלים על בני העדה התימנית. עם תנופת הפיתוח הולך ומשתנה גם אופייה של השכונה ורבים מבתיה הקטנים מפנים את מקומם לבתי דירות.
השכונה מחולקת לשני חלקים - החלק הוותיק, מצדו המזרחי של רחוב הרצל, והחלק החדש יותר, מצדו המערבי. במרכזו של החלק הישן עומדת גבעה הנקראת "גבעת התשעה" שבפסגתה מגדל מים, סביבו נטוע גן נאה, גן נוסף נמצא במורד הגבעה, ידוע כגן ההרפתקאות, בו ישנם מתקני משחק עשויים עץ. בין שני הגנים מחבר גרם מדרגות. במורד הגבעה הפונה לרחוב הרצל שוכן המרכז הקהילתי "תקוותנו" המקיים פעילות לנוער, חוגים ואירועים.
על פי הסבר אחד, שמה של השכונה ניתן לה מתוך פיוטו הידוע של יהוסף בן ישראל "אשאל אלהי יגאלה שבויים": "נראה בני ציון שהם קרויים עם בבליים, יבנה וציפורי ושעריים וירושלמיים". הסבר אחר הוא כי השם "שעריים" ניתן לשכונה משום שבעבר סברו ש"דוראן" (השם הערבי של רחובות) היא "שעריים" - עיר בנחלת שבט יהודה (יהושע ט"ו, ל"ו).
הואיל והמושבה כבר נקראה "רחובות", ניתן השם לבתה הבכורה, לשכונת התימנים. 
מאפיינים מיוחדים: ישנו בית העשוי בוץ באזור, ישנו מדרחוב המרוצף בצורת השרשראות שהתימניות נהגו לענוד, בשכונה בתי כנסת רבים, בחצרות הבתים גדלים עצי פרי וכן צמחי תבלין ובושם המקובלים על בני העדה התימנית.
כתוצאה התפתחותה של רחובות, החל מ-1922 נכללה שעריים בתחום השיפוט של רחובות, אם כי הסיפוח למושבה בוצע רשמית רק ב-1944. בשנת 1947 נחנך בשכונה מגדל מים בגובה 20 מטר וקיבולת של 450 ממ"ק.
בשנת 1950 הוקמה בשכונה קבוצת הכדורגל מכבי שעריים המשחקת כיום (נכון לשנת 2022) בליגה א דרום. הישג שיאה הוא סגנות גביע המדינה.
ראו גם

בית הכנסת של עולי חידאן
אפרים זקס
לקריאה נוספת

דני בר-מעוז, מגולת תימן לח'רבת דוראן: התיישבות עולי תימן ברחובות 1908-1948, הוצאת אעלה בתמר, 2003.
הערות שוליים

↑  תולדות רחובות, באתר .rehovot.muni.il
↑  שכונת "שעריים" באתר הארכיון לתולדות רחובות
↑  שכונות התימנים ע"י המושבות - אזכור לשטח הקרקעות שנרכש על ידי הקרן הקיימת, במפת ארץ ישראל, 1925, בהוצאת הקרן הקיימת, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  רחובות, הַבֹּקֶר, 10 בפברואר 1947
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007540352205171  LCCN: nr93017967  VIAF: 128281396   WorldCat (עם VIAF): 128281396
שמורת סיחוטה-אלין

שמורת סיחוטה-אלין, רשמית שמורת הטבע הביוספרית הממלכתית על שם ק. ג. אברמוב (ברוסית: Сихотэ́-Али́нский государственный природный биосферный заповедник имени К. Г. Абрамова) היא שמורה ביוספרית במחוז פרימוריה. הוקמה על מנת לשמר ולשקם את הצובל. כיום, השמורה היא המקום הנוח ביותר להשגחה ושמירה על הטיגריסים הסיביריים.
ב-2001 השמורה נכללה ברשימת המורשת העולמית של אונסק"ו כ"אובייקט הכולל את המגוון הביולוגי החשוב והמשמעותי ביותר לטבע, כולל זנים בסכנת הכחדה בעלי ערך אוניברסלי יוצא מהכלל מנקודת מבט של המדע ושימור".
היסטוריה

השמורה נוצרה בצו ממשלתי מ-10 בפברואר 1935., מנהל השמורה הראשון היה קונסטנטין ג. אברמוב, שפעל למען ניקוי היערות ומאבק בציידים לא חוקיים בגבולות השמורה.
ב-1944, שטח השמורה גדל ל-1.8 מיליון הקטאר. בשנת 1951, בעקבות סגירה המונית של שמורות בברית המועצות, שטחה הופחת 18 פעמים — עד 100 אלף הקטאר. ב-1961, הודות ליוזמות של מדענים, שטח השמורה הוגדל חזרה עד ל-310 אלף דונם.
בעשור הראשון של המאה העשרים ואחת, שטח השמורה הגיע ל-397,400 דונם והשטח הכולל של השמורה הוא 401,600 דונם. ב-2006, השמורה נקראה על שם מנהלה הראשון — קונסטנטין ג. אברמוב.
הערות שוליים

↑  השמורה באתר אונסק"ו
↑  s:Постановление ВЦИК и СНК РСФСР от 10.02.1935 об утверждении сети полных заповедников общегосударственного значения
↑  "Сихотэ-Алинский заповедник - История создания". אורכב מ-המקור ב-2018-11-19. נבדק ב-2020-06-21. {{cite web}}: Check |url= value (עזרה)
↑  "Сихотэ-Алинский заповедник переименован". PrimaMedia. 2006-07-25.
תאית

ערך זה עוסק בסוג של פחמימה. אם התכוונתם לשפה הרשמית של תאילנד, ראו .
| --- | --- |

 
 מספר CAS:  9004-34-6
 צפיפות:  1.5 גרם/סמ"ק
 
קטע מולקולת צלולוזה
תאית (או צלולוזה, מ-Cellulose) היא פחמימה, רב-סוכר, ביופולימר המורכבת משרשראות ארוכות של מולקולות גלוקוז-בטא. התאית היא אחת משתי התרכובות האורגניות הכי נפוצות בטבע, משמשת כמרכיב מרכזי בדפנות התאים בצמחים, ומהווה כשליש מהמסה של הצומח בכדור הארץ.[דרוש מקור]
מספר בעלי חיים, במיוחד טרמיטים ומעלי גירה, מסוגלים לעכל תאית באמצעות חיידקים סימביוטיים, יש גם מספר מינים של בקטריות המסוגלות לייצר צלולוז. תאית אינה ניתנת לעיכול על ידי אדם, ויש לה ערך תזונתי שלילי. עם זאת יש לפיזור שלה במעי ערך כשל "סיבים תזונתיים". תוצר תיעוש תהליך הפקת אנרגיה מתאית (בניגוד למדורה מעץ) נקרא ביו-דלק ונפוץ יותר כביודיזל.[דרוש מקור]
תאית התגלתה כמרכיב מרכזי בדפנות התא הצמחי ב-1838 על ידי הכימאי הצרפתי אנסלם פאיין (אנ'). בצורתה הטהורה ביותר, מופיעה התאית בסיבי כותנה. ברוב הצמחים האחרים היא מופיעה בצירוף ליגנין והמיצלולוז.[דרוש מקור]
מבנה כימי

הנוסחה הכימית של תאית היא C6H10O5)n), כאשר n הוא מספר יחידות הגלוקוז במולקולה. מולקולות הגלוקוז מחוברות בתאית באמצעות קשרים גליקוזידיים בין הפחמנים 1 ו- 4, כלומר קשרי בטא-1,4. המבנה הוא שרשרת ישרה ללא ליפופים. במיקרופיברילות המרכיבות את דפנות התא הצמחי, שרשראות התאית מחוברות יחד על ידי קשרי מימן, מה שתורם למבנה חזק המאפשר לשמור על קשיות התאים הצמחיים. קשיות זו תורמת, בסופו של דבר ליכולת הצמיחה לגובה של הצמחים. הפירוק של התאית לתתי היחידות שלה מתבצע על ידי האנזים צלולאז.
שימושים בתעשייה

התאית משמשת בין השאר לייצור ניטרוצלולוזה, מרכיב מרכזי באבק שרפה נטול ריח. התאית משמשת גם לייצור צלופן וזהורית. תאית משמשת לכרומטוגרפיה במעבדות הכימיות. מתאית מייצרים נייר, ממחטות נייר ונייר טואלט.
ערך תזונתי

רוב בעלי החים אינם מסוגלים לפרק צלולוז ולהפיק ממנו אנרגיה, רוב פירוק התאית בטבע מבוצע על ידי חיידקים ופטריות. בעלי חיים הניזונים מעשב כדוגמת מעלי הגירה חיים בסימביוזה עם חיידקים מפרקי תאית במערכת העיכול. חיידקים אלו מפרישים אנזימים המפרקים את הפולימר לדו סוכר צלוביוז ובהמשך לגלוקוז. באופן דומה מנצלים את התאית גם בעלי חיים אחרים הניזונים מחלקי צמחים עתירי תאית כדוגמת צבים או איגואנות. עיכול באמצעות חיידקים של תאית שמקורה באצות נמצאה גם בפטישן טיבורו, נראה שהמקור האבולוציוני ליכולת פירוק התאית זו של מין שנחשב בעבר לטורף הוא בסימביוזה עם חיידקים מפרקי כיטין הבונה את שריון הסרטנים שהם מרכיב משמעותי בתזונה של כריש זה. כמה מיני טרמיטים הם בעלי החיים היחידים בהם מתקיים פירוק תאית במערכת העיכול ללא תלות בחיידקים. את התאית ניתן למצוא בעיקר בירקות ירוקים, אך היא קיימת בכל תא צמחי. התאית היא אינרטית, אינה מגיבה בבישול, כלומר נשמרת בבישול גם בתנאים חומציים. התרככות הירק בבישול אינה נובעת מהתרככות התאית, אלא מריכוך פולימר נוסף בתא הצמחי - ההמיצלולוז. פולימר זה סופח מים בעת הבישול ותורם לריכוך הירק. הירקות האכילים בעלי תכולת תאית גבוהה הם חסה, כרוב ומלפפון.
ראו גם

ננוצלולוז
הערות שוליים

↑  Horton D. Preface. The two most abundant organic substances on Earth, cellulose and starch. Advances in Carbohydrate Chemistry and Biochemistry. 2010 ;64:xi-xiii. DOI: 10.1016/s0065-2318(10)64011-5.
↑  Microbial Degradation Of Cellulose (Enzymes, Steps, Mechanisms)
↑  Leigh, Samantha C., Yannis P. Papastamatiou, and Donovan P. German, Gut microbial diversity and digestive function of an omnivorous shark, Marine Biology 168.5, 2021, עמ' 1-16
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4147454-5  LNB: 000065643  NDL: 00570674  NKC: ph312589
שיטות חשובות להסדרת העם

שיטות חשובות להסדרת העם (בסינית מסורתית: 齊民要術; בסינית מפושטת: 齐民要术; בפין-יין: qímín yàoshù, צִ'ימִין יָאושׁוּ) הוא הספר השמור ביותר מבין הספרים העוסקים בחקלאות סינית עתיקה. הוא נכתב בשנת 544, ימי שלטונו של הקיסר ווּ דִינְג משושלת ווי המזרחית, ויש המקדימים זאת לתקופה שבין 533 ל-544. הספר נכתב על ידי גְ'יָה סְה-שְׂיֵה, שהיה פקיד בממשלת שושלת ווי הצפונית.
הרקע ליצירה

ב-200 השנים שלאחר שושלת האן המזרחית, פרצו שריפות רבות, ונגרם נזק רב לייצור החקלאי. אולם טכנולוגיות הייצור החקלאי לא קפאו על השמרים. מחרשות שפותחו בתקופת שושלות ווי וג'ין פיתחו את צורת העבודה החקלאית ואת היכולת להתמודד עם בצורת, ובתקופת שושלת ווי הצפונית המשיכו השיטות להתפתח.
במסגרת התפתחות זו חווה גְ'יָה סְה-שְׂיֵה בנעוריו את שיאה של הרפורמה של הקיסר שְׂיָאווֶן מווי הצפונית. הרפורמה הביאה את החקלאות לראש הנושאים אשר על סדר היום בחצר הקיסרית, בעוד שהפיקוח על החקלאות הביא את מתנגדיו להימלט מן הארמון. בשנת 485 גם יושמה שיטת השדות השווים במסגרתה חולקו שטחים בלתי מעובדים לחקלאים שלא הייתה להם אדמה משלהם או שהייתה להם מעט אדמה, על מנת שיגדלו דגנים או ירקות, או יעסקו בייעור. וגְ'יָה סְה-שְׂיֵה, יליד מחוז שאנדונג של היום, תיעד את הייצור החקלאי של שפך הנהר הצהוב, כמו גם את טכנולוגיות ששימשו בייצור חקלאי, בייעור, בגידול בהמות, בדייג וכו'.
מעבר לתיעוד חקלאי גם תוקפת היצירה את הסוחרים המתעלמים מצרכי הפרנסה של העם ו"קונים בזול ומוכרים ביוקר", אך במקביל משבחת את השווקים על חלקם בהפצת טובין ובהפחתת השפעתם של אסונות מקומיים, אם כי ייתכן שמדובר בתוספת מאוחרת. היא גם מצדדת בשיטות "אסמי האיזון התדיר" של גֶנְג שׁוֹאוּצֶ'נְג שבה אסמים ממשלתיים שימשו לאיזון מחירי הדגן, ו"שיטת האספקה המאוזנת" של סָאנְג חונְגְיָאנְג בה נעשה שינוע סחורות על מנת לאזן חוסרים, ואומרת על שתיהן "מועילות למדינה ורווחיות לעם, שיטות שלא יתיישנו".
מבנה היצירה

הספר בנוי מ-92 פרקים בשש מגילות, ומתעד טכניקות חקלאיות, גננות, ייעור, גידול זחלי משי וגידול חיות משק, רפואה וטרינרית, בישול שיכר, בישול מזון ואחסונו, כמו גם טיפול באדמה בלתי פורייה. היצירה מכילה ציטוטים מתוך כ-200 ספרים.
חשיבות

הציטוטים בספר לקוחים בין השאר גם מספרים חשובים שכבר אבדו מאז, ביניהם ספר פָאן שֶׁנְג גְ'ה, ו"מצוות החודשים של ארבעת המעמדות" מימי שושלות האן וג'ין, ובכך יכלו דורות מאוחרים יותר ללמוד מ"שיטות חשובות להסדרת העם" את השיטות החקלאיות של ימי קדם.
רבות מן הטכנולוגיות המוזכרות בספר אינן מופיעות בטקסטים קודמים. לפני שנכתב "שיטות חשובות להסדרת העם", הטקסט העיקרי ללימודי חקלאות היה הפרק "על החקלאות" ב"אביבים והסתוים של מר לוּ'", אך עיקר עיסוקו היה בגידולים. מתוך "ספר פָאן שֶׁנְגְגְ'ה" של תקופת האן המערבית שרדו רק כ-3000 סימנים, אך ידוע כי התוכן שלו כלל עיסוק במטעים. ו"מצוות החודשים של ארבעת המעמדות", על אף שכבר כלל דברים בנוגע לחקלאות, ייעור וגידול חיות משק, הרי שהתמקד בטכנולוגיות ונתן משקל רב לארגון ענייני חקלאות.
מאז כתיבתו ייחסו הממשלות הסיניות לאורך ההיסטוריה חשיבות רבה לספר, ובכך גרמו לתפוצתו העולמית, עד כדי שנהוג היה להתייחס אליו כטקסט קלאסי ללמידת השתנות המינים. גם כאשר חקר צ'ארלס דרווין את תורת האבולוציה, התייחס ל"אנציקלופדיה סינית עתיקה", ויש הטוענים כי הכוונה ל"שיטות חשובות להסדרת העם".
בתקופת שושלת סונג ושושלת טאנג שקדמה לה החלו לצאת לאור ספרי חקלאות רבים, וכולם הושפעו מ"שיטות חשובות להסדרת העם". בין היצירות:  "תקציר חקלאות עצי תות" מתקופת שושלת יואן, "ספר החקלאות של וָאנְג גֶ'ן", "הספר המלא למינהל חקלאי" של שׂ'וּ גוָאנְגְצִ'י משושלת מינג ו"בחינה כוללת של הוראות העיתים" מתקופת שושלת צ'ינג. הספר תמיד שמר על פופולריות - בתקופת שושלת סונג הצפונית הוא לא הופיע ברשימה המוסדית של ספרים נדירים, ונאמר עליו שכל פקיד יכול להשיג אותו. בתקופת שושלת מינג אמר עליו ההוגה והמדינאי וָאנְג טִינְגְשְׂיָאנְג כי יש בו "ממשל המועיל לעם, ושיטות ללמד חקלאות ולהעשיר את המדינה".
בסוף תקופת שושלת טאנג הגיע הספר גם ליפן, ועד היום נמצא שם העותק הקדום ביותר של הספר - מתקופת סונג הצפונית.
במהלך השנים יצאו מספר מהדורות של הספר, ונכתבו עליו גם שתי פרשנויות.
הספר אף נכלל באוסף "כלל הספרים של ארבעת האוצרות", וגם באוסף הסלקטיבי יותר "עיקרי לבלוב כלל הספרים של ארבעת האוצרות".
שם היצירה

עקב תפוצתה נקלטו במערב תרגומים שונים לשם היצירה, ביניהם "דרכי פרנסה לעם הפשוט" או "דרכים לרתימת פרנסת העם".
תוכן היצירה

כל פרק ביצירה מכיל הצהרת נושא, וטקסט עיקרי שכולל תיעוד מטקסט קלאסי. הצהרת הנושא מצטטת מסמכים היסטוריים, ומספקת פרשנות לגבי שמות מוזרים, שמות נוספים, סיווגים, מקומות ייצור, מקורות זנים, ותכונות. הספר מכיל גם רשמים של הכותב עצמו, כגון יתרונה של הריגת גלמי זחלי משי באמצעות מלח במקום באמצעות חשיפה לאור חזק.
אלו הם פרקי היצירה:
| מס' | שם פרק | מגילה |
| --- | --- | --- |
| 1 | חריש | א |
| 2 | קציר | א |
| 3 | מיני גרעינים | א |
| 4 | דוחן | ב |
| 5 | דורה ואורז דביק | ב |
| 6 | סויה | ב |
| 7 | שעועית אזוקי | ב |
| 8 | גידול קנאביס | ב |
| 9 | גידול זרעי קנאביס | ב |
| 10 | חיטה ושעורה | ב |
| 11 | אורז רטוב | ב |
| 12 | אורז יבש | ב |
| 13 | פשתן | ב |
| 14 | גידול מלונים | ב |
| 15 | גידול דלעות | ב |
| 16 | גידול טארו | ב |
| 17 | גידול חמניות | ג |
| 18 | לפתות | ג |
| 19 | גידול שום | ג |
| 20 | גידול בצל | ג |
| 21 | גידול בצל ירוק | ג |
| 22 | גידול כרישה | ג |
| 23 | גידול חרדל סצ'ואן, לפתית וזרעי חרדל | ג |
| 24 | גידול כוסברה | ג |
| 25 | גידול סחלבים | ג |
| 26 | גידול פרילה וארכובית | ג |
| 27 | גידול ג'ינג'ר | ג |
| 28 | גידול מיוגה, פטרוזיליה ואנדיב | ג |
| 29 | גידול אספסת | ג |
| 30 | מגוון מאמרים | ג |
| 31 | גידור גנים | ד |
| 32 | גידול עצים | ד |
| 33 | גידול חוחובה | ד |
| 34 | גידול אפרסקים ותפוח בר | ד |
| 35 | גידול שזיפים | ד |
| 36 | גידול משמשים | ד |
| 37 | הרכבת אגסים | ד |
| 38 | גידול ערמונים | ד |
| 39 | גידול עוזרר | ד |
| 40 | גידול אפרסמונים | ד |
| 41 | גידול רימונים | ד |
| 42 | גידול פאפאיה | ד |
| 43 | גידול פלפלים | ד |
| 44 | גידול קרנית | ד |
| 45 | גידול עצי תות | ה |
| 46 | גידול בוקיצות וצפצפות | ה |
| 47 | גידול אגסי בטוליפוליה | ה |
| 48 | גידול גרעיני ברוסונתיה | ה |
| 49 | גידול אוג | ה |
| 50 | גידול סופורה יפנית, ערבה, קטאלפה, פירמיאנה פשוטה ואלון | ה |
| 51 | גידול במבוק | ה |
| 52 | גידול חריע וגרדניה | ה |
| 53 | גידול ניל | ה |
| 54 | גידול גלעינית (אנ') | ה |
| 55 | חטיבת עצים | ה |
| 56 | גידול פרות, סוסים, חמורים ופרדות | ו |
| 57 | גידול כבשים | ו |
| 58 | גידול חזירים | ו |
| 59 | גידול תרנגולות | ו |
| 60 | גידול אווזים וברווזים | ו |
| 61 | גידול דגים | ו |
| 62 | מסחר | ז |
| 63 | ציפוי כדים | ז |
| 64 | הכנת שמרי-אלים ומשקאות אלכוהוליים | ז |
| 65 | שמרי באיג'יו | ז |
| 66 | שמרים גסים ויין | ז |
| 67 | יין רגיל | ז |
| 68 | שמרים מכסות צהובה ואידוי צהוב | ח |
| 69 | מלח בלתי מתכלה ומלח דק | ח |
| 70 | שיטות להכנת עיסת סויה | ח |
| 71 | שיטות להכנת חומץ | ח |
| 72 | שיטות להכנת שעועית מותססת | ח |
| 73 | תערובת שמונת המרכיבים | ח |
| 74 | הכנת דגים משומרים | ח |
| 75 | בשר מיובש | ח |
| 76 | מרקים ונזידים | ח |
| 77 | אידוי ובישול | ח |
| 78 | צלייה, בישול בשר, צליית דגים, צליית בשר טחון | ח |
| 79 | המלחה והורקה | ח |
| 80 | שיטות צלייה | ט |
| 81 | שימור בכד,  שימור בהשריה, שימור ביין ועיטוף | ט |
| 82 | בצק | ט |
| 83 | שיטות לכופתאות אורז | ט |
| 84 | בישול גרגרי אורז | ט |
| 85 | בישול יין וגבינה | ט |
| 86 | דייסת אורז ואורז מבושל | ט |
| 87 | ירקות | ט |
| 88 | הכנת חמוצים ושימורי בשר וירקות | ט |
| 89 | סוכרים | ט |
| 90 | בישול דבק | ט |
| 91 | קליגרפיה ודיו | ט |
| 92 | הדגנים, הפירות והירקות שמיוצרים מחוץ לסין | י |
הערות שוליים

↑  贾思勰
1 2  氾勝之書
↑  四民月令
↑  呂氏春秋
↑  农桑辑要
↑  王祯农书
↑  徐光啟《農政全書》
↑  授时通考
↑  王廷相
↑  四库全书
↑  四库全书荟要
שברולט אימפלה
דורות > דור ראשון

1957
הדגם יוצר ב-ארצות הברית ובקנדה
2 דלתות - הרדטופ
2 דלתות - קבריולה
6 מקומות ישיבה (3+3)
דורות > דור שני

1958–1960 (משנת הדגם 1959)
2 דלתות - הרדטופ
2 דלתות - קבריולה
4 דלתות - סלון
הדגם קרוי גם: Impala SS (Serien 1300/1400/1700/1800, 1959–1964)
6 מקומות ישיבה (3+3)
דורות > דור שלישי

יוצר בין השנים 1960 – 1964 (משנת המודל 1961)
2 דלתות - הרדטופ
4 דלתות - הרדטופ
2 דלתות - קבריולה
2 דלתות - קופה
4 דלתות - סדאן
4 דלתות - סטיישן
הדגם קרוי גם: (Impala SS (Serien 1300/1400/1700/1800
6 מקומות ישיבה (3+3)
דורות > דור רביעי

1964–1970 (משנת המודל 1965)
2 דלתות - הרדטופ
4 דלתות - הרדטופ
2 דלתות - קבריולה
2 דלתות - קופה
4 דלתות - סדאן
4 דלתות - סטיישן
הדגם קרוי גם: Impala SS (Serien 163/164/165/166/167/168
6 מקומות ישיבה (3+3)
דורות > דור חמישי

1970-1976 (יוצר משנת המודל 1971)
2 דלתות - קבריולה
2 דלתות - ספורט קופה (הרדטופ)
2 דלתות - קוסטום קופה
4 דלתות - הרדטופ
4 דלתות - סדאן
4 דלתות - סטיישן
הדגם קרוי גם: Impala (Serien 163/164/1B/1L/1M, 1971–1976)
6 מקומות ישיבה (3+3)
דורות > דור שישי

1976–1985 (יוצר משנת המודל 1977)
2 דלתות - קופה
4 דלתות - סדאן
4 דלתות - סטיישן
הדגם קרוי גם: Impala (Serie 1B, 1977–1985)
6 מקומות ישיבה (3+3)
דורות > דור שביעי

דגם הדור השביעי יוצר בין 14 בפברואר 1994 - 13 בדצמבר 1996
יוצרו 69,783 יחידות
4 דלתות - סדאן
4 דלתות - סטיישן
מנוע אחיד - 8V צילינדרים, 5,700 סמ"ק
הדגם קרוי גם: Impala (Serie 1B)
דורות > דור שמיני

יוצר ב-קנדה בין השנים 2000–2005
קרוי גם: "Impala SS - Serie 1W"
4 דלתות - סדאן
מעצב: John Cafaro
תאוצה 0–97 קמ"ש - 6.5 שניות (מנוע 3,800 סמ"ק המפיק 240 כ"ס)
הדגם קרו גם: Impala SS (Serie 1W, 1999–2005)
דורות > דור תשיעי

הדגם יוצר ב-קנדה
בין השנים 2006–2013
בין השנים 2014–2016 (Impala Limited)
4 דלתות - סדאן
מעצב: Louis "Chip" Thole
מנוע 6V צילינדר, 3,500 סמ"ק, 3,600 סמ"ק, 3,900 סמ"ק
מנוע 8V צילינדר, 5,300 סמ"ק
הדגם קרו גם: Impala (Serie 1W, 2005–2016)
דורות > דור עשירי

הדגם מיוצר ב-קנדה משנת 2013 עד היום
הדגם מיוצר בארצות הברית משנת 2014 עד היום
4 דלתות - סדאן
נפח תא מטען - 532 ליטר
בלמים קדמיים - דיסק מאוורר, בלמים אחוריים - דיסק
מתלים קדמיים - תמוכות מקפרסון, קפיצי סליל, מוט מייצב
מתלים אחוריים - רב חיבורי, קפיצי סליל, מוט מייצב
תאוצת הדגם: 0-100 קמ"ש - 6.8 שניות
עיצוב: Steve McCabe
יצור בארצות הברית בשנים 2010-2016

בשנת 2010 יוצרו 172,078 יחידות
בשנת 2011 יוצרו 171,434 יחידות
בשנת 2012 יוצרו 169,351 יחידות
בשנת 2013 יוצרו 156,797 יחידות
בשנת 2014 יוצרו 140,280 יחידות
בשנת 2015 יוצרו 116,825 יחידות
בשנת 2016 יוצרו 97,006 יחידות
תמונות

שברולט אימפלה - דור ראשון
שברולט אימפלה קבריולט, 1958 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
שברולט אימפלה קבריולט, 1958 - מבט ללוח הבקרה
שברולט אימפלה קבריולט, 1958
שברולט אימפלה קבריולט, 1958
שברולט אימפלה קבריולט, 1958
שברולט אימפלה - דור שני
שברולט אימפלה 1959 (דור שני)
שברולט אימפלה 1959 (דור שני)
שברולט אימפלה 1960 (דור שני)
שברולט אימפלה 1960 (דור שני)
שברולט אימפלה - דור שלישי
שברולט אימפלה 1961 (דור שלישי) - מבט לתא הנהג
שברולט אימפלה 1961
שברולט אימפלה 1962
שברולט אימפלה הרדטופ סדאן 1962
שברולט אימפלה סטיישן 1964
שברולט אימפלה 1964
שברולט אימפלה - דור רביעי
שברולט אימפלה סטיישן 1966
שברולט אימפלה 1967
שברולט אימפלה קבריולט 1968
שברולט אימפלה קופה 1969
שברולט אימפלה - דור חמישי
שברולט אימפלה קופה - דור חמישי
שברולט אימפלה קופה, שנת 1973 - דור חמישי
שברולט אימפלה סדאן, שנת 1974 - דור חמישי
שברולט אימפלה סטיישן, שנת 1975
שברולט אימפלה - דור שישי
שברולט אימפלה סטיישן, שנת 1976
שברולט אימפלה קופה - דור שישי
שברולט אימפלה קופה - דור שישי
שברולט אימפלה - דור שביעי
שברולט אימפלה - דור שביעי
שברולט אימפלה - דור שביעי
שברולט אימפלה - דור שמונה
שברולט אימפלה - דור שמונה
שברולט אימפלה, שנת 2002 - דור שמונה
שברולט אימפלה - דור תשיעי
שברולט אימפלה - דור תשיעי - מבט לתוך הרכב
שברולט אימפלה, דגם LS - דור תשיעי
שברולט אימפלה - דור תשיעי - מבט לתא הנהג
מנוע שברולט אימפלה (3,500 סמ"ק) - דור תשיעי
שברולט אימפלה - דור עשירי
שברולט אימפלה, שנת 2014 - דור עשירי
שברולט אימפלה, שנת 2014 - דור עשירי
שברולט אימפלה, שנת 2014 - דור עשירי
שברולט אימפלה - ניידות משטרה
שברולט אימפאלה - ניידת משטרה
שברולט אימפאלה - ניידת משטרה בשרות משטרת פנסילבניה
שברולט אימפאלה - ניידת משטרה
שברולט אימפאלה - ניידת משטרה
ראו גם

שברולט
שברולט בל אייר
שברולט נומד