stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עידן קלימן
הערות שוליים

1 2  צור עופר, הטיפול בפצועי צה"ל הוא חובה מוסרית ערכית וביטחונית מהמעלה הראשונה, ביטאון ארגון נכי צה"ל גיליון 275 אוגוסט-ספטמבר, צור-טק עיתונות בע"מ, 2019, עמ' 8-12
↑  עו"ד עידן קלימן
↑  עו"ד עידן קלימן נבחר לתפקיד יו"ר ארגון נכי צה"ל, באתר ynet, 14 ביולי 2019
↑  ועידת המשפיענים של חדשות 12
↑  טל כרמון וניצן צבי כהן, ‏צפו: נכי צה"ל חסמו את הכניסה לירושלים: "דורשים לכנס היום ישיבת ממשלה ולאשר את הרפורמה", באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 5 במאי 2021
עלילות ספיידרוויק - סודה של לוסינדה

| --- | --- |
כריכת הספר בעברית
כריכת הספר בעברית
 מידע כללי
 מאת:  טוני דיטרליצי והולי בלק
 איורים:  טוני דיטרליצי
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  מדע בדיוני
 הוצאה
 הוצאה בשפת המקור:  Simon & Schuster
 תאריך הוצאה:  2003 (ארצות הברית)   2004 (ישראל)
 מספר עמודים:  107
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת מטר
 תרגום:  אורי בלסם
 סדרה
 סדרת ספרים:  עלילות ספיידרוויק
 ספר קודם:  עלילות ספיידרוויק - משקף האבן
 הספר הבא:  עלילות ספיידרוויק - עץ הברזל
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002478389
עלילות ספיידרוויק - סודה של לוסינדה (באנגלית: The Spiderwick Chronicles - Lucinda's Secret) הוא ספר מדע בדיוני לילדים ונוער שנכתב על ידי טוני דיטרליצי והולי בלק ואויר על ידי טוני דיטרליצי. הספר ראה אור בארצות הברית בשנת 2003 והוא השלישי במספר בסדרת הספרים עלילות ספיידרוויק. בשנת 2008 יצא סרט המבוסס על הסדרה, וכן יצא גם משחק וידאו המבוסס עליה. הספר ראה אור בהוצאת Simon & Schuster בארצות הברית ובהוצאת מטר בישראל.
עלילה

המדריך השימושי נגנב. ג'ארד, סיימון ומאלורי יוצאים לבקר את לוסינדה דודת אימם בבית החולים, שם הם מגלים עוד על עולם השדונים והפיות. היא מספרת להם את הסיפור שבו גילתה את עולם הפיות והשדונים ואיך ראתה את חטיפת אביה (ארתור ספיידרוויק).
עמוס 5

| --- | --- |

איור של הלוויין עמוס 5
 מידע כללי
 מפעיל:  חלל תקשורת 
 יצרן:  Alcatel Space 
 תאריך שיגור:  11 בדצמבר 2011 
 משגר:  פרוטון
 אתר שיגור:  קוסמודרום בייקונור אתר 81/24 
 משימה
 סוג משימה:  לוויין תקשורת
 מיקום נוכחי:  קו האורך 17° מזרח, מעל יבשת אפריקה
 לוויין של:  כדור הארץ
 תאריך כניסה למסלול:  11 בדצמבר 2011
 מסלול:  מסלול גיאוסטציונרי
 אפואפסיד:  35,786 ק"מ
 פריאפסיד:  35,786 ק"מ
 זמן הקפה:  24 שעות
 הקפות ליום:  1
 משך המשימה הכולל:  11 בדצמבר 2011 – הווה (12 שנים) 
 משך המשימה:  15 שנה
 מידע טכני
 משקל:  1,972 ק"ג 
 ערוצי תקשורת:  18 משיבים בתחום C ו-18 משיבים בתחום ku.
 קישורים חיצוניים
 מספר קטלוג לוויינים:  37950
 מאגר המידע הלאומי:  2011-074A
 
עמוס 5 הוא לוויין תקשורת שפיתח התאגיד הרוסי NPO PM (הקרוי על שם רשטניוב) עבור חברת חלל תקשורת. לוויין זה הוא החמישי בסדרת לווייני התקשורת "עמוס". הלוויין שוגר ב-11 בדצמבר 2011, מאתר השיגור בייקונור שבקזחסטן, ותוכנן לשהות בחגורה הגיאוסטציונרית מעל יבשת אפריקה ולשרת לקוחות, אשר בהיעדר תשתיות כבלים מפותחות באפריקה, תהווה עבורם התקשורת הלוויינית תחליף חשוב. ב-21 בנובמבר 2015 אבד הקשר עם הלוויין. ב-15 בדצמבר הודיעה חברת חלל תקשורת כי אירע בלוויין כשל מוחלט וסופי ותפעול נוסף שלו יהיה בלתי אפשרי, ככל הנראה כתוצאה מקריסת מערכת אספקת החשמל.
חתימה על הסכם לבניית הלוויין

ב-31 ביולי 2008, פורסם כי חלל תקשורת, המספקת שירותי תקשורת לוויינים באמצעות לווייני עמוס, חתמה על הסכם לבנייה של הלוויין עמוס 5. המחיר עבור אספקת הלוויין במועד הוא כ-157 מיליון דולר. זו הפעם הראשונה בה חברת חלל תקשורת לא מזמינה את לוויין התקשורת מהתעשייה האווירית, שבנתה את לווייני עמוס 1, 2, 3, 4 ו-6. חברת NPO PM הרוסית, יצרנית הלוויין, הייתה אחראית לתכנון, בניה ושיגור של יותר מ-1,160 לוויינים, כולל מערך לווייני הניווט של ברית המועצות (ואחר כך של רוסיה), גלונאס. בחירת יצרנית שונה גרמה לכך שעמוס 5 שוגר לפני עמוס 4.
מיקום בחלל ותחומי תדרים

מיקומו של הלוויין בחלל בקו האורך 17° מזרח, מעל יבשת אפריקה. המטע"ד של הלוויין עמוס 5 נבנה, כקודמיו בלווייני עמוס, על ידי חברת טאלס אלניה ספייס. ללוויין 18 משיבים בתחום C ו-18 משיבים בתחום Ku.
עמוס 5i

ב-25 בנובמבר 2009 הודיעה חברת חלל תקשורת כי על מנת לענות לביקושים מוקדמים עבור שירותי עמוס 5 באפריקה, הגיעה החברה להסכם להעברה ולהצבת לוויין תקשורת שכור מתוצרת אמריקאית באופן זמני, למתן שירותים באפריקה בהקדם עד ששוגר עמוס 5 ב-2011. הלוויין שכינויו עמוס i5, הוצב בדצמבר 2009, בנקודה בחלל אליה הגיע בהמשך הלוויין עמוס 5. החברה החלה לספק באמצעותו שרותי תקשורת לוויינית מוקדמים באפריקה בינואר 2010, ללקוחות הממתינים להפעלתו המסחרית של עמוס 5 ששוגר בסוף 2011. הלוויין איבד את אמינותו התפעולית לפני שעמוס 5 שוגר וחלל תקשורת העבירה את הלקוחות שקיבלו באמצעותו שרות, ללוויינים אחרים. לאחר שהושלמו בדיקות המערכות של עמוס 5, הועברו אליו הלקוחות.
תקלות

במאי 2012 התגלתה תקלה בספק הכוח מספר 1 שגרמה לירידה בביצועי הלווין. בעקבות התקלה החלו בשימוש בספק כוח מספר 2.
בספטמבר 2012 דיווחה חברת חלל תקשורת שהתגלתה תקלה בספק כוח מספר 2, אשר מונעת ממנו להפעיל חלק ממנועי הלוויין, אשר אחראים על יציבותו ושמירת מיקומו בחלל, וכי יש חשש לקיצור חיי הלווין.
תקלה שלישית, אשר דווחה באוקטובר 2013, התגלתה שוב בספק כוח 2 של הלוויין. תקלה זו פוגעת ביכולת להעביר מתח חשמלי לשני מנועים של הלוויין והייתה עלולה, על פי חוות דעתו של היצרן ISS, לגרום לקיצור של 11 חודשים או יותר באורך חיי הלוויין (שתוכנן ל-15 שנים).
ב-21 בנובמבר 2015 בשעה 06:45 בבוקר שעון ישראל אבד הקשר עם הלווין ובעקבות כך הופסקו השירותים שסופקו דרכו. חלל תקשורת מסרה שהלוויין מבוטח בסכום של 158 מיליון דולר. לאחר כשלושה שבועות הודיעה החברה כי הכשל הוא מוחלט וסופי ותפעול נוסף של הלוויין יהיה בלתי אפשרי. על פי תצפיות אופטיות שנערכו, הלוויין נצפה בנקודת המסלול והוא מסתובב בקצב אופייני ללוויין שמערכותיו אבדו באופן מוחלט.
הערות שוליים

↑  אביאל מגנזי, ynet, לוויין התקשורת "עמוס 5" שוגר לחלל, באתר כלכליסט, 11 בדצמבר 2011
1 2  ירון דרוקמן, אבד הקשר עם לוויין התקשורת עמוס 5, באתר ynet, 21 בנובמבר 2015
↑  הודעת עדכון - אובדן הקשר עם הלוויין עמוס 5 - סטטוס הטיפול באירוע
↑  תקלה בספק הכוח של הלוויין עמוס-5: ייתכן קיצור תקופת השירות, באתר TechTime‏, 27 בספטמבר 2012
↑   ערן אזרן, חלל תקשורת נופלת ב-15%; מחקה כ-200 מיליון שקל משווייה, באתר TheMarker‏, 22 באוקטובר 2013
| ישראל לוויינים ישראליים ותוכניות חלל אחרות |
| --- | --- | --- |
| לווייני תקשורת | עמוס (1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6) • דרור 1 |  |
| לווייני צילום מסחריים | ארוס • אופטסאט |  |
| לוויינים צבאיים ולוויינים של צה"ל | אביר • אופק (1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 • 11 • 16 • 13) • טכסאר |  |
| לווייני מחקר וטלסקופים | ULTRASAT‏* • ונוס*  • DIDO  •  *SHALOM  • *SLOSHSAT |  |
| לווייני סטודנטים ואוניברסיטאות | טכסאט  • דוכיפת 1 • דוכיפת 2 • דוכיפת 3 • SAMSON • BGUSAT  • SATLLA-1  • SATLLA-2B |  |
| חלליות וגשושיות | בראשית • בראשית 2 |  |
| יכולות שיגור | משגר שביט • בסיס פלמחים |  |
| משימות אנלוגיות למאדים | D-MARS |  |
| מיזמים שהוקפאו | טאווקס* • ‏MuSAR‏* • דוד* |  |
| ארגונים ישראליים קשורים | סוכנות החלל הישראלית • מפא"ת • מנהלת תוכנית החלל • התעשייה האווירית לישראל • SpaceIL |  |
* שיתופי פעולה בינלאומיים
עקרון ונטורי

D2 החלק הצר (בעל מהירות הזרימה הגבוהה ביותר) D1 החלק הרחב ביותר (בעל מהירות הזרימה הקטנה ביותר
עקרון ונטורי הוא מקרה מיוחד של עקרון ברנולי כאשר נוזל או גז זורם דרך צינור עם חלק צר בקטע מסוים. במקרה זה, בתנאי שמתקים חוק שימור החומר, הזורם נאלץ לזרום במהירות רבה יותר, דבר הגורם לירידת לחץ (תת לחץ) בחלק זה, וליצירתו של ואקום חלקי אשר יכול לשמש לפעולת יניקה. העיקרון קרוא על שמו של הפיזיקאי האיטלקי ג'יובני באטיסטה ונטורי.
העיקרון הונטורי מתרחש במקרה בו נוזל זורם בצורה חלקה דרך צינור עם חלק צר בקטע מסוים. הנוזל במקרה זה משנה את מהירותו ואת לחצו על פי עקרון שמירת מסת הזרימה אשר מבוסס על חוק שימור האנרגיה. הירידה בלחץ הנוזל הזורם בקטע הצר נובעת מהעובדה שהאנרגיה הקינטית של הנוזל עולה, ואת האנרגיה הזו מספק גרדיאנט של לחץ מאחור, כלומר מהקטע שלפני הקטע הצר. גרדיאנט הלחץ מוריד את לחץ הנוזל כתוצאה מהתאוצה, ובצורה דומה, כאשר הנוזל יוצא מהקטע הצר הוא נעצר או מאט, כתוצאה מגרדיאנט לחץ הפוך אשר שוב מעלה את לחץ הנוזל הזורם.
עמנו

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית 
 מטה הארגון:  ניו יורק 
 תקופת הפעילות:  2004–הווה (כ־20 שנה) 
 מוטו:  ערכים ליברלים, ישראל פרוגרסיבית
 www.ameinu.net
 
עמנו (מאנגלית: Ameinu) היא תנועת ציונית יהודית אמריקאית. התנועה הוקמה ב-2004 כיורשתה של איגוד ציונות העבודה (Labor Zionist Alliance), נציגתה של תנועת העבודה בארצות הברית.
בשנת 1903 הוקמה תנועת פועלי ציון בארצות הברית (Poale Zion), שמטרתה הייתה לקדם התאגדויות עובדים, חינוך חילוני יהודי ביידיש. במהלך מלחמת העולם הראשונה פעל הארגון להקמת הגדודים העבריים בארצות הברית ורבים מהמגויסים מארצות הברית היו שייכים לתנועה. התנועה הקימה את ארגון הנוער הLabor zionist youth organization, שהיה לימים תנועת הבונים דרור. במשך שנים הוציאה את השבועון היידי "Yiddisher Kemfer" ואת השבועון באנגלית "the Jewish Frontier".
בשנת 1912 הוקם בארצות הברית ארגון פארדבאנד (Farband Labor Zionist Order), ביידיש "התאגדות", כאיגוד הפועלים היהודי הלאומי, ששימש כמסדר אחווה ציוני סוציאליסטי. ב-1971 והתאחד עם "פועלי ציון" בארצות הברית ועם תנועת בוגרי הבונים דרור (American Habonim Association) כדי ליצור את "ארגון איגוד ציונות העבודה" (Labor Zionist Alliance). ב-2004 שונה שם הארגון ל"עמנו".
התנועה נקטה עמדה תומכת בעבר במגוון יוזמות לקידום השלום בין ישראל לבין הפלסטינים. התנועה תומכת ביוזמת ז'נבה. התנועה הייתה בעד תוכנית ההתנתקות. התנועה יצאה בקמפיין הסברה נגד השמאל הרדיקלי, והוציאה חוברת הסברה בשם "Progressive Zionist Answers to the Anti-Israel Left" (תשובה ציונית מתקדמת לשמאל האנטי ציוני). התנועה גינתה את מחמוד אחמדינז'אד, נשיא איראן על התבטאויותיו בנוגע להשמדת ישראל.
הסניף המרכזי של התנועה שוכן בעיר ניו יורק, וסניפים נוספים נמצאים בלוס אנג'לס, שיקגו, דטרויט, פילדלפיה, סנט לואיס ובוושינגטון די. סי. התנועה מוציאה לאור מידי כמה חודשים ביטאון בשם "Revival - The English Newsletter of the Israeli Labor Party".
התנועה תומכת כספית ואידיאולגית בתנועת הנוער הבונים דרור בצפון אמריקה. התנועה מנוהלת על ידי ועד הנבחר על ידי הפעילים, ובראשות נשיא הארגון, שכיום משמש בתפקיד בוב קנת'. התנועה חברה בתנועה הציונית האמריקאית ובועידת הנשיאים.
לקריאה נוספת

The New Jewish encyclopedia, David Bridger,Samuel Wolk
עיצור וילוני, סותם, קולי

| עיצור וילוני, סותם, קולי |
| --- | --- |
 ɡ
 מספר IPA:  110
קידוד
 דצימלי:  &#609;
 יוניקוד:  U+0261
 X-SAMPA:  g
 Kirshenbaum:  g
 ברייל:  
להקשבה
 
רשימת עיצורים
עיצור וילוני סותם קולי הוא צליל עיצורי המצוי בשפות מדוברות רבות. סימן ה-IPA לעיצור הוא G לטינית קטנה /ɡ/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-g. זהו הצליל לאות ג.
התרחשות

| שפה | מילה | IPA | משמעות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אנגלית | gold | [goʊ̯ɫd] | 'זהב' |  |
| עברית | גמל | [gäˈmäl] | 'גמל' |  |
| ערבית | جمال | [ɡæˈmæːl] | 'גמאל' (שם) | בהגייה מצרית, החוף תימני, דרום מערב עומאן |
| צ'רקסית | егьэн | [jagan] | 'ללמוד' | רק בניב השפסוגים |
מגוון

| IPA | תיאור | להקשבה |
| --- | --- | --- |
| ‏ɡ | ɡ רגילה | (נמצא בצד שמאל בתחתית תיבת העיצור) |
| ‏ɡʱ‏ או ‏ɡ | ɡ "מנושפת" |  |
| ‏ɡʲ | g "מחונככת" |  |
| ‏ɡʷ | g "משופתתת" |  |
| ‏ɡ̚ | g "ללא שחרור קול" |  |
| ‏ɡ̊ | g "אטומה" |  |
מגוון > עיצור וילוני משופתת, סותם, קולי [ɡʷ]

עיצור וילוני משופתת סותם קולי הוא צליל עיצורי הקיים במספר שפות מדוברות. סימן ה-IPA לעיצור הוא /ɡʷ/.
| שפה | מילה | IPA | משמעות |
| --- | --- | --- | --- |
| צ'רקסית | гуы | [ɡʷ] | 'לב' |
ראו גם

ערך זה הוא קצרמרבנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סקיאפארלי (נחתת)

| --- | --- |

הדמיית הנחיתה של סקיאפארלי על מאדים
 מידע כללי
 סוכנות חלל:  סוכנות החלל האירופית
 מפעיל:  סוכנות החלל האירופית, רוסקוסמוס 
 יצרן:  ת'לאס אליניה ספייס 
 תאריך שיגור:  14 במרץ 2016 
 משגר:  פרוטון M
 אתר שיגור:  200/39 בקוסמודרום בייקונור
 סקיאפארלי באתר ESA
 משימה
 סוג משימה:  נחתת
 אתר נחיתה:  מישור מרידיאני
 תאריך נחיתה:  19 באוקטובר 2016
 משך המשימה הכולל:  19 באוקטובר 2016
 סיבת סיום משימה:  התרסקות
 משך המשימה:  תוכנן: 2–8 סול   בפועל: התרסקות במהלך הנחיתה
 מידע טכני
 משקל:  577 ק"ג 
 כוח:  בחלל: 2000 וואט (מהלוחות הסולאריים של הגשושית TGO) על פני מאדים: שתי סוללות ליתיום־יון בעלות אנרגיה של 5100 וואט־שעה
 קוטר:  2.4 מטרים ללא מגן החום - 1.65 מטרים
 גובה:  1.8 מטרים
 
סקיאפארלי (Schiaparelli; שם טכני: Entry, Descent and Landing Demonstrator Module או EDM, "מודול הדגמת חדירה, הנמכה ונחיתה") היא נחתת שפותחה על ידי סוכנות החלל האירופאית כחלק מפרויקט אקסו מארס, ומטרתה הייתה לשמש מדגים טכנולוגי ליכולת אירופאית לנחות על פני השטח של כוכב הלכת מאדים. הנחתת נכשלה בניסיון הנחיתה שלה על מאדים והתרסקה על הקרקע שלו ב־19 באוקטובר 2016.
משימת הנחתת הייתה הניסיון השני של סוכנות החלל האירופאית להנחית רכב ולהפעילו על פני מאדים בהצלחה, לאחר שהמשימה האירופאית הקודמת לכוכב הלכת, ביגל 2, אמנם נחתה עליו ב־2003, אך לא הצליחה ליצור קשר עם מפעיליה. סקיאפארלי כללה ציוד מדעי מצומצם ותוכננה לפעול באמצעות סוללות חשמליות במשך 2–8 סול (יום מאדימי).
הנחתת מכונה על שמו של האסטרונום האיטלקי ג'ובאני סקיאפארלי, שחקר את מאדים.
מסלול ושלבי הנחיתה

סקיאפארלי שוגרה על גבי הגשושית TGO ב־14 במרץ 2016 על ידי משגר פרוטון M רוסי מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן.
לאחר שבעה חודשים, ב־16 באוקטובר 2016, שלושה ימים לפני הנחיתה על מאדים, היא התנתקה מחללית האם שלה והמשיכה במסלול התנגשות עם מאדים, בעוד הגשושית תיקנה את מסלולה למסלול סביב כוכב הלכת. תוך כדי מסלול ההתנגשות, החללית נכנסה למוד שיוט אשר חוסך בניצול החשמל. היא שהתה במצב זה עד כשעה לפני הנחיתה, ותופעלה מחדש בגובה של 122.5 ק"מ.
מסלול ושלבי הנחיתה > מהלך הנחיתה המתוכנן

אופן הנחיתה של סקיאפארלי תוכנן להתרחש כדלקמן: לאחר החדירה לאטמוספירה היא תשתמש במגן החום שלה כדי להאט את מהירותה העצומה של כ־21,000 קמ"ש. בגובה של 11 ק"מ מעל פני הקרקע, ובמהירות של 1,650 קמ"ש, הגשושית תפרוס מצנח שיאט גם הוא את מהירותה.
בגובה של 7 ק"מ הגשושית תתנתק ממגן החום ותפעיל מכ"ם אלטימטרי כדי למדוד את נתוני הגובה והמהירות המדויקים שלה.
בגובה של 1.3 ק"מ הגשושית תתנתק מהמגן האחורי והמצנח שלה, ותפעיל שלוש קבוצות בנות שלושה מנועים רקטיים שיאטו את מהירותה מ־270 קמ"ש ל־7 קמ"ש עד שתגיע לגובה של 2 מטר מעל פני הקרקע. בשלב זה המנועים יחדלו מלפעול והנחתת תיפול על הקרקע, כאשר מבנה פריך בתחתית הנחתת יספוג את עוצמת ההתנגשות הסופית.
אתר הנחיתה של הנחתת נקבע באזור מישור מרידיאני שנמצא בקרבת קו המשווה של מאדים, שם גם נחת הרובר אופורטוניטי של נאס"א.
מסלול ושלבי הנחיתה > מהלך הנחיתה בפועל

ב־19 באוקטובר סקיאפארלי חדרה לאטמוספירה של מאדים והשתמשה במגן החום שלה כדי להאט את מהירותה, אולם הקשר עימה אבד במהלך הנחיתה. מהמידע המתקבל נראה כי החללית הגיעה בהצלחה לאטמוספירה העליונה והגיעה לשלב פריסת המצנח. בשלב זה המצנח נפרש ותפקד כצפוי, אך נותק מהנחתת מוקדם מדי. לאחר מכן מנועי הבלימה פעלו, אך גבוה מהצפוי ולזמן קצר מאוד של 3–4 שניות. הקשר עם הנחתת המשיך 19 שניות אחרי שהמנועים פסקו לעבוד, ואז אבד. מכ"ם הנחתת עבד בשלב הירידה, והנחתת הצליחה לשדר כ־600 מגה־בייט של מידע ונתונים מהנחיתה, דבר שמהווה חלק מרכזי מיעדי המשימה.
ב־21 באוקטובר הצליחה המקפת MRO של נאס"א לזהות את אתר הפגיעה המשוער של הנחתת. בתמונות של הגשושית זוהה מכתש פגיעה בקוטר של כ־2.4 מטר ובעומק של 50 סנטימטר. לאחר שמנועיה חדלו מלפעול, הנחתת ככל הנראה החלה בנפילה חופשית מגובה של 2–4 ק"מ והתרסקה על הקרקע במהירות של יותר מ־300 קמ"ש. כיוון שמכלי הדלק היו מלאים, ולאור מאפייני אתר הפגיעה, נראה כי המכלים התפוצצו תוך כדי התנגשות עם הקרקע.
חקירה של סוכנות החלל האירופאית גילתה כי מגן החום עבד כנדרש, וכי פתיחת המצנח הייתה כצפוי. עם פתיחת המצנח, מכ"ם הדופלר עבד כנדרש, אולם יחידת המדידה האינרציאלית עבדה שנייה אחת מעל למצופה. כתוצאה מכך, המכשיר נכנס לרוויה ונתן ערך שלילי. הדבר גרם לתוכנת הניווט והשיערוך לקבל חישוב המעיד כביכול על גובה שהוא מתחת לפני השטח, אף על פי שבפועל הנחתת הייתה בגובה 3.7 ק"מ מעל פני השטח. כתוצאה מכך שוחרר המצנח מוקדם, המנועים עבדו זמן קצר, והמערכות אשר היו אמורות להתחיל לפעול עם הגעה אל הקרקע התחילו לעבוד. כדי לאשר את ההנחה, החוקרים הצליחו לשחזר בסימולציה מהלך אירועים זהה בתגובה לתרחיש כזה.
פעילות שתוכננה תוך כדי ירידה ועל פני השטח

כיוון שהיעד המרכזי של הנחתת היה להדגים את טכנולוגיית הנחיתה על פני מאדים, לנחתת לא היה מקור אנרגיה מתחדש כגון לוחות סולאריים. היא הייתה אמורה לפעול על פני מאדים רק באמצעות סוללות חשמליות אשר יכלו לספק אנרגיה לתקופה של בין 2 עד 8 סול (יום מאדימי).
ניסיון הנחיתה התבצע במהלך עונה של סופות חול על פני מאדים, דבר שלא נוסה עד אז ואמור לספק נתונים חשובים כדי לשפר את היכולת לנחות בתקופות כאלו.
לנחתת היו מספר מטע"דים:
פעילות שתוכננה תוך כדי ירידה ועל פני השטח > DREAMS

מטען מדעי מצומצם המכונה DREAMS, שכלל מספר חיישנים: מכשיר למדידת עוצמת הרוח וכיוונה (MetWind), מדידת לחות (DREAMS-H), מדיד לחץ אטמוספירי (DREAMS-P), מדיד טמפרטורה קרוב לפני השטח (MarsTem), שקיפות האטמוספירה והחזרת קרני השמש (Solar Irradiance Sensor=SIS), ומדיד להערכת השדות חשמליים באטמוספירה (Atmospheric Radiation and Electricity Sensor; MicroARES).
פעילות שתוכננה תוך כדי ירידה ועל פני השטח > AMELIA

מטע"ד נוסף, הנקרא (AMELIA (Atmospheric Mars Entry and Landing Investigation and Analysis הוא אסופת חיישני הנחתת הנועדו למדוד את שלבי הנחיתה על מנת שיהיה ניתן לשחזר את מסלול הנחיתה במלואו, בעיקר מבחינת צפיפות האטמוספירה והערכת גובה הנחתת בשלבי הנחיתה השונים. נתונים אטמוספיריים אלו נועדו לשמש עבור משימות עתידיות למאדים
פעילות שתוכננה תוך כדי ירידה ועל פני השטח > COMARS+

מכשיר ה-COMARS+ ‏(Combined Aerothermal Sensor Package) נועד למדוד את שטף האטמוספירה על מגן החום במהלך הירידה. המטעד הורכב משלושה חיישנים בקוטר 22 מ"מ, אשר הורכבו על מגן החום האחורי, משדר מידע וקופסת אלקטרוניקה.
המטע"ד שקל 1.73 ק"ג. מדידותיו נועדו עד לשלב התנתקות מגן החום האחורי מהנחתת, בגובה צפוי של 1200 מטר.
פעילות שתוכננה תוך כדי ירידה ועל פני השטח > DECA

לנחתת הייתה מצלמת נחיתה (DECA= Descent Camera) שהורכבה בתחתיתה, אשר אמורה הייתה לצלם 15 תמונות של אתר הנחיתה. לא היו לה מצלמות נוספות. המצלמה שבמקור הייתה הגיבוי למצלמת הניטור בטלסקופ החלל הרשל, הייתה בממדים של קופסה בנפח 9 סמ"ק ושקלה 0.6 ק"ג. המצלמה צילמה בשחור לבן, עם מפתח ראייה של °60. התמונות היו אמורות להיות משודרות רק לאחר השלמת הנחיתה.
פעילות שתוכננה תוך כדי ירידה ועל פני השטח > INRRI

מטע"ד INRRI נועד להיות מחזיר לייזר (רטרורפלקטור) אשר מודד את המרחק תוך כדי נחיתה ומאפשר המשך מדידות גם לאחר השלמת המשימה. בקוטר 54 מ"מ ושקל 25 גרם.
מבנה הנחתת

הנחתת נבנתה ותוכננה על ידי סוכנות החלל האירופאית. הקבלן הראשי היא חברת ת'אלס אלניה. המאפיינים העיקריים של הנחתת הם:
| --- | --- |
קוטר: 2.4 מטר יחד עם מגן החום, 1.65 מטר ללא מגן החום
גובה: 1.8 מטר
משקל: 577 ק"ג (כולל דלק)
החומר ממנו עשוי מגן החום: Norcoat Liège
קוטר המצנח: 12 מטר
מבנה: חומר מרוכב - סנדוויץ' אלומיניום המחוזק סיבי פחמן מחוזקים
הנעה: 3 מקבצים של מנועי הדרזין - כל אחד מכיל 3 מנועים של 400 ניוטון אשר יופעלו לסירוגין.   3 מכלי דלק של הידרזין (מכלי הדלק יוצרו ברפאל)
תקשורת: 2 אנטנות UHF לתקשורת עם מקפת TGO
עמנואל-ז'וזף סיאייס

| --- | --- |

 לידה:  3 במאי 1748 פרז'וס, ממלכת צרפת 
 פטירה:  20 ביוני 1836 (בגיל 88) פריז, ממלכת צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 מקום קבורה:  פר לשז  Grave of Sieyès 
 השכלה:  סורבון  סמינר סנט סולפיס 
 מפלגה:  The Plain 
 
 חתימה:   
 
עמנואל-ז'וזף סְיֵאיֵיס (בצרפתית: Emmanuel-Joseph Sieyès‏; 3 במאי 1748 – 20 ביוני 1836) היה כומר, פוליטיקאי והוגה דעות צרפתי, מנהיג בולט בעת המהפכה הצרפתית. ב-1799 נבחר לדירקטוריון ושלט בפועל במדינה למספר חודשים. ארגן את הפיכת 18 בברימר, אך נפוליאון הדיח אותו מכל עמדת השפעה ממשית.
חייו

סיאייס נולד בדרום צרפת, והוכשר לכמורה בסורבון. במהלך לימודיו העדיף נושאי מחשבה מדינית (כגון כתביו של ג'ון לוק) על פני תאולוגיה. עם סיום לימודיו הצטרף בכל זאת למערך הכמורה, התקדם במהירות בתפקידיו, ומונה לכומר הראשי של מחוז שארטר.
הוא תמך ברעיונות ההשכלה ופרסם את המאמר המפורסם "מהו המעמד השלישי?" (?Qu’est-ce que le tiers-état). תשובתו לשאלה זו התחילה במילים: "הכול. מה הוא היה עד כה מבחינה פוליטית? לא כלום. למה הוא משתוקק? להיות משהו". במאמר זה הוא טען שהמעמד השלישי (הבורגנות והאיכרוּת) הוא הרוב והכוח במדינה, ועל כן צריך לקבל את הזכות להשתתף בקבלת ההחלטות ולשרת בתפקידים צבאיים מתקדמים.
סיאייס היה מגדולי הרדיקלים בשלב הראשון של המהפכה: הוא היה מיוזמי "שבועת מגרש הטניס" שבעקבותיה קמה האספה הלאומית תוך מרי נגד המלך, תרם רבות לניסוח הצהרת זכויות האדם והאזרח, התנגד למתן סמכות וטו כלשהי ללואי השישה-עשר, ועוד. בהמשך, כשכוחות רדיקליים עקפו אותו משמאל, הפכו עמדותיו למתונות ביחס למפה הפוליטית סביבו. בהתאמה, נעשה לאחד הכוחות שעמדו מאחורי מועדון הפייאנטים השמרני, שקם ב-1791. מעמדו שקע בהדרגה, אך הוא נותר ציר בוועידה לאומית גם לאחר הפיכת ה-10 באוגוסט 1792.
עם קץ שלטון הטרור שב לאיטו למרכז הבמה, בתחילה כדיפלומט ולאחר מכן כנשיא הרשות המחוקקת. ב-1799 נבחר לדירקטוריון, הגוף העליון ברשות המבצעת, שם הדיח במהרה את פול בראס מעמדת הבכורה והפך לאיש החזק ביותר בצרפת. פרוץ מלחמת הקואליציה האנטי-צרפתית השנייה, שכנע אותו עוד יותר שהמשטר הקיים חסר תוחלת ויש להפילו באמצעות הפיכה צבאית. הוא גייס למזימתו את נפוליאון בונפרטה, שבו ראה חייל חסר ניסיון פוליטי, ויחדיו ביצעו את הפיכת 18 בברימר ב-1799. סיאייס היה לאחד משלושת הקונסולים ששלטו בצרפת, אך נפוליאון התגלה במהרה כמוכשר הרבה יותר משציפה ותפס את הכוח לעצמו. סיאייס שירת כנשיא הסנאט וקיבל תואר אצולה וכיבודים אחרים בימי האימפריה הצרפתית הראשונה, אך היה חסר השפעה ממשית. עם הרסטורציה יצא לגלות בבריסל, בשל תמיכתו בשעתו בהוצאה להורג של לואי השישה-עשר. הוא חזר למולדתו לאחר מהפכת יולי 1830, ומת בפריז ב-1836.
סמית'סון טננט

| --- | --- |
 לידה:  30 בנובמבר 1761 סלבי, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  22 בפברואר 1815 (בגיל 53) בולון-סור-מר, צרפת 
 ענף מדעי:  כימיה
 מקום מגורים:  אנגליה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אדינבורו  כרייסט'ס קולג'  Beverley Grammar School 
 מוסדות:  אוניברסיטת קיימברידג' 
 פרסים והוקרה:  מדליית קופלי (1804)  עמית החברה המלכותית 
 הערות:  המינרל טננטיט (Tennantite) קרוי על שמו
 תרומות עיקריות
 גילוי היסודות אירידיום ואוסמיום
 
סמית'סון טננט (אנגלית: Smithson Tennant‏ 30 בנובמבר 1761 - 22 בפברואר 1815). היה כימאי אנגלי, שנודע בזכות גילוי היסודות אירידיום ואוסמיום.
קורות חייו

טננט נולד ב-1761 בעיירה סלבי (Selby) שבמחוז יורקשייר שבאנגליה. הוריו היו הכומר קלברט טננט ומרי דונט. אביו נפטר כשהיה בן 10, אמו נהרגה בתאונת רכיבה כשהיה בן 20. בגיל 21 ירש את אחוזת הוריו שהכנסותיה פטרו אותו מדאגות פרנסה. כנראה בשל כך לא עבד מעולם כרופא. ב-1793 עבר לגור בלונדון. ב-1796 רכש אחוזה חקלאית בעיירה במחוז סאמרסט, ומאז חלק את זמנו בין ביתו בלונדון לאחוזתו הכפרית. ב-1813 התמנה לפרופסור לכימיה באוניברסיטת קיימברידג'.
טננט לא נישא מעולם.
ב-1815 נהרג במהלך חופשה בצרפת, בתאונת רכיבה בעת סיור עם הגנרל בילוב בבולון-סור-מר שבמחוז פה-דה-קאלה.
השכלתו

ב-1781 החל לימודי רפואה באוניברסיטת אדינבורו. אולם באוקטובר 1782 עבר ללמוד באוניברסיטת קיימברידג' בקריסט קולג'. בקיימברידג' היה במעמד של Fellow Commoner כלומר תלמיד שזכאי להטבות של חבר fellow למשל ישיבה ליד ה"שולחן הגבוה" (High table). בסוף-1786 עבר לעמנואל קולג'. שם למד כימיה ובוטניקה. ב-1788 קיבל תואר MB, וב-1796 השלים למודי רפואה וקיבל תואר MD. בקיימברידג' הכיר את ויליאם הייד וולאסטון שאתו קיים כל חייו שיתוף פעולה מדעי הדוק.
פעילותו המדעית > גילוי היסודות אוסמיום ואירידיום מקבוצת הפלטינה

עניינו של טננט בפלטינה החל עוד בהיותו סטודנט בקיימברידג'. מאוחר יותר עבד יחד עם ידידו וולאסטון על מחקר קבוצת הפלטינה. לשם כך רכשו יחד, בשנת 1800, כמות גדולה של בצר פלטינה. וולאסטון עבד על מרכיבי הבצר המסיסים במי מלך וגילה את היסודות פלדיום ורודיום. טננט עבד על האבקה השחורה שנשארה לאחר הטיפול במי המלך. הדעה המקובלת הייתה שהיא מורכבת מגרפיט, אולם טננט הסיק על פי הצפיפות הגבוהה שלה, שמדובר במתכת ולא בגרפיט. בקיץ 1803 גילה שמדובר בשני יסודות מתכתיים, בלתי מוכרים עד אז, האוסמיום והאירידיום. את הגילוי הציג בפגישה של החברה המלכותית ב-21 ביוני 1804.
פעילותו המדעית > תרומות עיקריות נוספות

חקר היהלום. ב-1796 (לפי מקור אחד ב-1797) טננט מצא שיהלום הוא פחמן ולא תרכובת של פחמן מאחר שתוצר שריפתו הוא פחמן דו-חמצני בלבד, במשקל זהה למשקל היהלום שנשרף. טננט גם הראה שיהלום ופחם עץ הם זהים כימית (אלוטרופים במונחים עכשוויים) כי כששורפים כמויות זהות מקבלים כמות זהה של פחמן דו-חמצני.
שלילת תאוריית הפלוגיסטון. טננט תמך בשלב מוקדם מאוד בפרדיגמה החדשה והבלתי מקובלת השוללת את תאוריית הפלוגיסטון. זאת כבר ב-1785 שנתיים בלבד לאחר פרסום המאמר של לבואזיה.
מחקרים חקלאיים. באחוזתו שבסאמרסט עסק במחקרים חקלאיים. בין השאר הראה שאבן גיר מגנזית (magnesian limestone) 
. אינו יעיל כדשן.
התגלית שאבדה. על פי מכתבו של נשיא החברה המלכותית, המודיע על מותו של טננט, הוא עמד להודיע על גילוי חשוב נוסף אולם הדבר נמנע עקב מותו הפתאומי.
פעילותו המדעית > קשרים מדעיים

טננט עמד בקשר עם גדולי הכימאים של תקופתו. ב-1784 נפגש עם הכימאים השוודיים המובילים קרל שלה ויוהאן גאן ועם הכימאי הגרמני לורנץ פון קרל. ב-1786 נפגש עם הכימאי הצרפתי קלוד ברטולט, שהיה שותף עם לבואזיה בהמצאת השיטה למינוח חמרים כימיים. ואולי גם נפגש עם לבואזיה עצמו. ב-1812 הכימאי השוודי הידוע ברצליוס ביקר אצלו בחווה בסומרסט.
אותות הוקרה

חבר החברה המלכותית של לונדון - 1785.
זוכה מדליית קופלי לשנת 1804.
המינרל טננטיט (Tennantite) קרוי על שמו.
הערות שוליים

↑  טננט בזכרונותיו של צ'ארלס בבג'
↑  בבג' אמנם כותב רק "הגנרל בילוב", אבל לפי המועד והמקום מדובר כנראה בגנרל הפרוסי פרידריך וילהלם פון בילוב
1 2  chemicool - אתר מידע בכימיה
↑  הערך על magnesian limestone בוויקיפדיה האנגלית
↑  וידאו המתאר את גילוי האירידיום והאוסמיום
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 13370808X  ISNI: 0000 0000 5149 6481  LCCN: nr93012837  NTA: 339707399  RERO: 02-A022796263  SNAC: w6f91jng  VIAF: 43034850   WorldCat (עם VIAF): 43034850