stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משחק הדמים

| --- | --- |

 מבוסס על:  "First Blood" מאת דייוויד מורל
 בימוי:  טד קוטצ'ף 
 הופק בידי:  מריו קאסר, אנדרו ג'. ואג'נה, באז פייטסהאנס 
 תסריט:  סילבסטר סטאלון, ויליאם סקהיים, מייקל קוזול, דייוויד מורל 
 שחקנים ראשיים:  סילבסטר סטאלון, בריאן דנהי, ריצ'רד קרנה, ביל מקיני, ג'ק סטארט
 מוזיקה:  ג'רי גולדסמית' 
 צילום:  אנדרו לזלו 
 מדינה:  ארצות הברית קנדה
 חברת הפקה:  Carolco Pictures
 חברה מפיצה:  InterCom, נטפליקס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה
 הקרנת בכורה:  22 באוקטובר 1982
 משך הקרנה:  93 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  מותחן אקשן, סרט מלחמה, סרט דרמה, סרט פעולה
 הכנסות באתר מוג'ו:   firstblood
 סרט הבא:  רמבו 2
 דף הסרט ב־IMDb
 
משחק הדמים (באנגלית: First Blood) הוא סרט פעולה אמריקאי-קנדי משנת 1982 בבימויו של טד קוטצ'ף, בו כיכב בתפקיד הראשי סילבסטר סטאלון. זהו הסרט הראשון בסדרת הסרטים בזיכיון רמבו.
הסרט מבוסס על הרומן "First Blood" מאת הסופר הקנדי-אמריקאי דייוויד מורל שיצא לאור במקור בשנת 1972. העלילה מתמקדת בג'ון רמבו, יוצא מלחמת וייטנאם, אשר חייב להסתמך על כישורי הלחימה וההישרדות שלו כאשר סדרה של אירועים מביאים לכך שהוא נאלץ לשרוד מצוד מאסיבי מצד כוחות המשטרה בעיירה קטנה במדינת וושינגטון.
הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה בארצות הברית ב-22 באוקטובר 1982. הסרט, אשר נוצר בתקציב של 15 מיליון דולרים, היה לשובר קופות וגרף מעל ל-125.2 מיליון דולר ברחבי העולם. הסרט דורג במקום השביעי ברשימת הסרטים הרווחיים ביותר בעולם בשנת 1982.
לסרט הייתה השפעה ניכרת על ז'אנר סרטי הפעולה בשנות ה-80 והוביל להפיכתו של סילבסטר סטאלון לאחד מהכוכבים המרכזיים בז'אנר.
הצלחת הסרט תרמה להיווצרות הזיכיון של רמבו, הכולל ארבעה סרטי המשך (אשר נכתבו על ידי סילבסטר סטאלון שגם כיכב בהם בתפקיד הראשי), סדרת טלוויזיה מונפשת, סדרת קומיקס, סדרת ספרים ומספר משחקי וידאו.
תקציר העלילה

עלילת הסרט מתמקדת ביוצא מלחמת וייטנאם ג'ון רמבו, אשר היה לוחם בכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית. רמבו, אשר סובל מהלם קרב, השתחרר מן הצבא האמריקני ומתקשה להסתגל לחיים הרגילים בארצות הברית. הוא נוסע לעיירה קטנה ונידחת במדינת וושינגטון, לאחר שמתברר לו שחברו האחרון שנותר בחיים מיחידתו לשעבר מת ממחלת סרטן בה לקה במלחמה. עם זאת, הנוכחות של רמבו בעיירה גורמת לגילויי עוינות כלפיו מצד השוטרים בעיירה, ובמיוחד מצד השריף וויל טיסל (אותו מגלם בריאן דנהי).
הוא נעצר בעוון "שוטטות". התעללויות הסוהרים מעוררות בו פלאשבקים טראומטיים מהתקופה בה הוא היה שבוי מלחמה בידי הצבא הווייטנאמי. בעקבות כך הוא נמלט אל היערות בהרים הסמוכים ולמרות ניסיונות רשויות החוק והצבא לתפסו ואף להורגו, הוא משתמש בכישורי הלחימה שלו על מנת להגן על עצמו ולהתחמק מהשוטרים מבלי להרוג אותם.
צוות השחקנים הראשי

סילבסטר סטאלון בתפקיד ג'ון רמבו.
בריאן דנהי בתפקיד השריף וויליאם "וויל" טיסל
ריצ'רד קרנה בתפקיד קולונל סמואל "סם" טראוטמן
ביל מקיני בתפקיד קפטן דייב קרן
ג'ק סטארט בתפקיד סגן סמל ארתור גאלט
מוזיקה

פסקול הסרט, כולל נעימת הנושא של הסרט "It's a Long Road", הולחן על ידי ג'רי גולדסמית' ונעשה בו שימוש גם בשלושת סרטי ההמשך של הסרט ובסדרת הטלוויזיה המונפשת של הזיכיון. אלבום הפסקול יצא לשווקים לראשונה בשנת 1982.
| --- | --- |
 התקליטור הראשון "Theme from First Blood" (גרסת תזמורת)  "Home Coming"  "My Town"  "Under Arrest"  "The Razor"  "A Head Start"  "Hanging On"  "Over the Cliff"  "A Stitch in Time"  "Mountain Hunt"  "No Truce"  "First Blood"  "The Tunnel"  "Escape Route"  "The Truck"  "No Power/Night Attack"  "Hide and Seek"  "It's a Long Road" (אינסטרומנטלי)  "It's a Long Road (שיר הנושא של הסרט)":  התקליטור השני "It's a Long Road (שיר הנושא של הסרט)"  "Escape Route"  "First Blood"  "The Tunnel"  "Hanging On"  "Home Coming"  "Mountain Hunt"  "My Town"  "The Razor"  "Over the Cliff"  "It's a Long Road" (אינסטרומנטלי)  "It's a Long Road" (דמו פסנתר/שירה)  "Carolco Logo"  "Rambo" (טריילר מיוחד לקיץ 1984)
ראו גם

רמבו (סדרת סרטים)
הערות שוליים

1 2  שאול שיר חן, קולנוע - בחסרה לג'ונגל - "משחק הדמים" (ארב"ב 1982), כל העיר, 11 בפברואר 1983
↑  "First Blood (1982) - Box Office Mojo". boxofficemojo.com. ארכיון מ-11 ביוני 2019. נבדק ב-28 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Box Office Information for First Blood". The Numbers. ארכיון מ-23 בדצמבר 2011. נבדק ב-29 בינואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n95033240  VIAF: 230659344   WorldCat (עם VIAF): 230659344
מרכז הסחר העולמי (מוסקבה)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מרכז עסקים
 כתובת:  גדת קרסנופרסננסקאיה 12
 מיקום:  מוסקבה
 מדינה:  רוסיה
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1980
 תאריך פתיחה רשמי:  1980 
 אדריכל:  Welton Becket and Associates 
 קואורדינטות:  55°45′18″N 37°33′26″E﻿ / ﻿55.7551°N 37.5573°E﻿ / 55.7551; 37.5573
 wtcmosocw.ru
  (למפת מוסקבה מוגדלת) מרכז הסחר העולמי(למפת מוסקבה רגילה) מרכז הסחר העולמי he
 
מרכז הסחר העולמי (ברוסית: Центр международной торговли) הוא מרכז עסקים הממוקם בגדת קרסנופרסננסקאיה במוסקבה. נבנה בהשתתפות של ארמנד האמר בסוף שנות ה-70.
מרכז הסחר העולמי ממוקם במרכז העסקים המתהווה של מוסקבה, לא רחוק מטבעת התחבורה השלישית, ליד מוסקבה סיטי.
המתחם כולל שלושה בנייני משרדים, מרכז כנסים, מלונות קראון פלאזה, סויוז, ומלונות דירות. השטח הכולל של המתקנים הוא 330 אלף מ"ר. המרכז מארח פגישות עסקיות, ימי עיון, קונגרסים, כנסים ואירועים עסקיים נוספים.
היסטוריה

מרכז הסחר העולמי נבנה בשנת 1980 על פי פרויקט של צוות אדריכלים - מיכאיל פוסוחין (רו') (ראש), ולדימיר קובאסוב (רו') ופיוטר סקוקן (רו') ; עד אמצע שנות ה-90 הוא נקרא סובינצסנטר. בשנים 1988–1989 אירח סובינצנטר משחקים של תוכנית הטלוויזיה "מה? איפה? מתי?".
הערות שוליים

↑  На кого работал "товарищ Арманд", www.kommersant.ru, ‏2000-05-30 (ברוסית)
| רוסיה מרכזי העסקים של רוסיה |
| --- | --- | --- |
| המחוז הפדרלי המרכזי | מוסקבה סיטי • מרכז הסחר העולמי • סברבנק סיטי • קרוקוס סיטי |  |
| המחוז הפדרלי הצפון-מערבי | מרכז לאחטה |  |
| המחוז הפדרלי הדרומי וצפון קווקז | וולגוגרד סיטי • גרוזני סיטי |  |
| המחוז הפדרלי של אורל וסיביר | יקטרינבורג סיטי • אירקוטסק סיטי |  |
ניקולה ריצולי

| --- | --- |

 לידה:  5 באוקטובר 1971 (בן 52) מירנדולה שבאיטליה
 עיסוק נוסף:  אדריכל
 ליגות מקומיות
 1998 – 2001   2001 - 2010   2001 - 2017:  ליגה פרו   סרייה ב'   סרייה א'
 מפעלים בינלאומיים
 2007 - 2017   2007 - 2017:  אופ"א   פיפ"א
ניקולה ריצולי (באיטלקית: Nicola Rizzoli; נולד ב-5 באוקטובר 1971) הוא שופט כדורגל איטלקי לשעבר. ריצולי שפט משחקים באיטליה, וכן במסגרות משחקים של אופ"א ופיפ"א. ריצולי שפט בגמר הליגה האירופית 2010, בגמר ליגת האלופות 2013 ובגמר מונדיאל 2014.
ריצולי נולד במירנדולה שבאיטליה. בין השנים 1998 ל-2001 ריצולי שפט בליגה פרו פרימה דיוויז'ון, שהייתה הליגה השלישית באיטליה (כיום ליגה פרו). משנת 2001 החל לשפוט משחקים בסרייה א' וגם בסרייה ב'. בשנת 2010 חדל מלשפוט משחקים בליגה השנייה באיטליה, וכיום שופט משחקים באיטליה בליגה הבכירה בלבד.
ריצולי החל לשפוט במשחקי של פיפ"א בשנת 2007. הוא שפט במשחקו הראשון במסגרת אופ"א באוגוסט 2007, אז שפט משחק מוקדמות ליגת האלופות. ב-1 באוקטובר 2008 שפט במשחקו הראשון בשלב הבתים של ליגת האלופות, בניצחון 0-2 של ספורטינג ליסבון את פ.צ. בזל. יחד עם עיסוקו של ריצולי כשופט כדורגל, הוא עובד גם כאדריכל.
ב-7 באפריל 2010 שפט ריצולי את משחק הגומלין של חצי גמר ליגת האלופות, בין מנצ'סטר יונייטד לבין באיירן מינכן. באותה שנה הוא שפט בגמר הליגה האירופית, בו אתלטיקו מדריד ניצחה 1-2 את פולהאם. ריצולי שפט באליפות העולם לקבוצות 2011.
ברמה הבינלאומית, ריצולי שימש כשופט בטורניר יורו 2012, וכמו כן גם במוקדמות מונדיאל 2010 ובמוקדמות מונדיאל 2014.
ב-25 במאי 2013 ריצולי שפט בגמר ליגת האלופות 2013. בשנת 2013 ריצולי שפט בגביע העולם עד גיל 20.
ריצולי נכלל בסגל השופטים למונדיאל 2014. בטורניר הוא שפט במשחקי שלב הבתים בין ספרד והולנד, ובין ניגריה וארגנטינה. בנוסף הוא שפט במשחק רבע הגמר בין ארגנטינה ובלגיה.
ריצולי אף שפט את משחק הגמר של מונדיאל 2014, בו גרמניה ניצחה את ארגנטינה 0-1 לאחר הארכה. ריצולי היה השופט האיטלקי השלישי ששופט את משחק גמר גביע העולם, אחרי שסרג'יו גונלה שפט את משחק גמר מונדיאל 1978 ואחרי שפיירלואיג'י קולינה שפט את משחק גמר מונדיאל 2002.
בדצמבר 2015 נבחר לסגל השופטים ליורו 2016.
בשנת 2017 הודיע ריצולי על פרישה משיפוט.
נגושור

נגושור היה מלך מיתולוגי של שומר. לפי רשימת המלכים השומרית היה מייסד של השושלת הראשונה של כיש, לפי הרשימה שלט במשך 1,200 שנים והיה מלך ראשון אחרי המבול.
עד היום לא נמצאו הוכחות לקיומו.
ראו גם

רשימת המלכים השומרית
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
מלכי שומר
| הקודם: אובר-תותו | שושלת ראשונה של קיש המאה 26 לפנה"ס | הבא: קולסינה-בל |
מרכז הממלכה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים
 מיקום:  ריאד
 מדינה:  ערב הסעודית ערב הסעודית
 בעלים:  אל-וליד בן טלאל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1999–2002 (כ־3 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  2002 
 אדריכל:  אלרב בקט, בכטל (חברה) 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות מודרנית 
 מידות
 גובה:  302.3 מטר
 שטח:  100,000 מטר רבוע
 קומות:  41
 קואורדינטות:  24°42′41″N 46°40′28″E﻿ / ﻿24.711389°N 46.674444°E﻿ / 24.711389; 46.674444
 http://kingdomcentre.com.sa/
  (למפת ערב הסעודית מוגדלת) ריאד ג'דה מכה אל-מדינה דמאם בוריידה ח'מיס מושייט איראן כווית עיראק ירדן יש. מצרים סודאן ארי. תימן עומאן איחוד האמיר.  ק. המ. הפ.  ים סוף מרכז הממלכה(למפת ערב הסעודית רגילה) ריאד ג'דה מכה אל-מדינה דמאם בוריידה ח'מיס מושייט איראן כ. עיראק ירדן יש. מצ. סודאן ארי. תימן עומאן איחוד האמיר.  ק. המ. הפ.  ים סוף מרכז הממלכה he
 
בורג' אל-ממלכה (בערבית: برج المملكة, בתעתיק מדויק: ברג אלממלכה. נקרא גם:مركز المملكة-מרכז הממלכה) הוא גורד שחקים בריאד שבערב הסעודית. בורג' ממלכה הוא השלישי בגובהו בערב הסעודית אחרי אבראג' אל-בית במכה ובורג' ראפאל בריאד.
בבניין ישנם קניון, בית מלון ודירות מגורים. השליש העליון של הבניין בנוי בצורה פרבולה הפוכה, ושני קצותיה מקושרות באמצעות מעבר מקורה באורך של 56 מטר. המעבר המקורה פתוח למבקרים, וניתן להגיע אליו במעלית, שמוחלפת במעלית נוספת המובילה לפתח המעבר.
שטחו של הבניין הוא 100,000 מ"ר, וקיימים בו מקומות חנייה עבור 3,000 רכבים.
עיצוב

המגדל תוכנן על ידי חברת האדריכלות האמריקאית Ellerbe Becket במיזם משותף עם חברת האדריכלות וההנדסה שבסיסה בריאד Omrania and Associates .
המבנה מורכב ממגדל ומבנה היקפי הכולל שני אגפים סימטריים. התוכנית בצורת השקד והצורות המתעקלות של המגדל מעניקות למבנה צורה ייחודית המסייעת לשמור על קרירותו, כאשר הקצוות הצרים פונים מזרחה ומערבה היכן שרווח החום הוא הגדול ביותר. קיר מסך בעל ביצועים גבוהים, העשוי מזיגוג רפלקטיבי כסוף עם חיבורים תחתיים, מסייע גם הוא לשלוט על רווחי החום תוך הסתרת שלוש הקומות המכניות העיקריות ליצירת חזית חלקה.
בראש המגדל, קשת הפוכה מתפרשת על ידי גשר זכוכית שמכיל מרפסת תצפית ציבורית. הפתח הגדול מאפשר לבניין להתרומם גבוה יותר ממגבלת הגובה - 30 קומות מאוכלסות - שמחייב החוקים המקומיים. העיצוב שלו נוצר בהשראת מבנים איקוניים מרחבי העולם, כולל קשת השער בסנט לואיס, גשר הנמל של סידני ומגדל אייפל.
מבסיס הבניין ועד לקומתו העליונה, מכיל המגדל 13 קומות של משרדים, 10 קומות של מלון, חמש קומות של דירות יוקרה ושטחי משרדים נוספים בחלקו העליון.
באגף המזרחי של המבנה שוכן הקניון אל-ממלאקה, הכולל יותר מ-150 חנויות המחולקות על פני שלוש מפלסים - הראשון מיועד לצעירים, השני לאופנה וריהוט, והקומה השלישית מיועדת לנשים. האגף המערבי מכיל חללי אירועים ובידור.
הערות שוליים

↑  מידע על המעבר המקורה, באתר המבנה
↑  "The Sky Bridge at Kingdom Centre".
ערך זה הוא קצרמרבנושא גורדי שחקים ובנושא ערב הסעודית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נורית סיבוני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 באוגוסט 1971 (בת 53) 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 פרופיל ב-IMDb
 
נורית סיבוני (נולדה ב־29 באוגוסט 1971), הידועה בשמה הפרטי נורית, היא זמרת ופזמונאית ישראלית הפעילה ומתגוררת בפריז. היא שרה בעיקר בעברית, צרפתית, אנגלית וערבית.
ביוגרפיה

נורית סיבוני נולדה בבאר-שבע. היא עברה לצרפת בגיל 20. היא למדה שיעורי דרמה בתיאטרון הלאומי דה שאיו, ובשנת 1995 השתתפה בפסקול הסרט האלמנט החמישי מאת לוק בסון .
בשנת 1997 היא התגלתה על ידי חברת התקליטים פולידור רקורדס, בזמן ששרה ברחוב. החוזה עם פולידור רקורדס איפשר לו להוציא שני אלבומי סולו בעברית ובצרפתית, ולשחק את התפקיד של ציפורה במחזמר "עשרת הדברות" של אלי שוראקי.
ב-2014 הוציאה את אלבומה השלישי "Here I am".
כיום נורית מתגוררת בפריז, שם היא מנהלת תזמורת של מוזיקת עולם וכן תזמורת מזרחית לאירועים פרטיים בצרפת ומחוצה לה.
דיסקוגרפיה > אלבומי

1999 : Kôl Yishama
2002 : Nourith
2014 : Here I am
דיסקוגרפיה > כזמרת ליווי

1997 : פסקול הסרט האלמנט החמישי
2000 : Solidays - Qui sait ?, עם אנגגון, פטריק בריאל, סטפן איכר, פאודל, פיטר גבריאל, לאם, לוקואה קאנזה, יוסו נ'דור, אקסל רד וזוצ'רו. השיר הוקלט למען עמותת Solidarité sida
נבחרת ישראל בכדורגל עד גיל 18

ביקור נבחרת הנוער של ישראל בקוריאה
נבחרת ישראל בכדורגל עד גיל 18 (נקראת על ידי ההתאחדות גם בשם נבחרת נוער ב'; בעבר, עד 2002 נודעה בתור "נבחרת הנוער" הרשמית[דרוש מקור]) היא נבחרת הכדורגל הלאומית של ישראל עד גיל 18. סגל הנבחרת מורכב ממיטב שחקני הכדורגל המחזיקים באזרחות ישראלית שגילם מתחת ל-18. כיום נבחרת זו היא בעיקר נבחרת ייצוגית, ומהווה שכבת מעבר לנבחרת ישראל בכדורגל עד גיל 19, שמתחרה בטורנירים הבינלאומיים הבכירים. מאמן הנבחרת ממונה על ידי ההתאחדות לכדורגל בישראל.
היסטוריה

הרעיון על נבחרת בגילאים האלו החלה כבר ב-1957, כאשר ההתאחדות שקלה להכניס נבחרת לאליפות אירופה עד גיל 18, אך בפועל נבחרת הנוער שיחקה את משחקה הראשון נגד נבחרת הנוער של אנגליה ב-20 במאי 1962, בהפסד 1-2. יומיים לאחר מכן הנבחרת רשמה את ניצחונה הראשון על אותה נבחרת אנגלית, כשניצחה 2-1 במשחק חוזר שנערך באנגליה. באותה התקופה, כדי לתת לנבחרת הנוער לשחק במשחקים הבינלאומיים, הקימה ההתאחדות טורניר שנתי לקבוצות עד גיל 18, שנערך בין דצמבר וינואר בין השנים 1974 ועד 1989 (לאחר מכן הפך הטורניר לטורניר עבור נבחרות עד גיל 17).
נבחרת הנוער עד גיל 18, שיחקה משחק רשמי ראשון כחלק מפיפ"א האירופאית, נגד שווייץ ב-1990, משחק שהסתיים ב-2-0 לטובת ישראל.
ב-1992, כשישראל התקבלה לאופ"א באופן מלא, הנבחרת הצעירה החלה להשתתף באליפות אירופה עד גיל 18 (עד שנת 2002), ואף הופיעה בטורניר הגמר של שנת 1997, שם סיימה אחרונה בטבלת-הבית שלה אחרי נבחרות שווייץ, אירלנד וצרפת.(אנ') בהמשך לא הצליחה הנבחרת לשחזר את הצלחתה, ומ-2002, הנבחרת הרשמית והעיקרית המכונה "נבחרת הנוער" היא נבחרת ישראל עד גיל 19, אולם הנבחרת עד גיל 18 ממשיכה להתקיים ועברו בה שחקנים שלבסוף הגיעו לנבחרת עד גיל 19.
כיום נבחרת זו היא בעיקר ייצוגית ומשחקת משחקי ידידות, ובנוסף משתתפת בטורניר בינלאומי שנקרא "טורניר החורף עד גיל 18". ב-12 בדצמבר 2021 שיחקה הנבחרת נגד מקבילתה מאיחוד האמירויות הערביות במסגרת "טורניר החורף עד גיל 18" שהתקיים בישראל, כשישראל הביסה אותה בתוצאה 1–4, במה שלמעשה היה המשחק הראשון של נבחרת המייצגת מדינה ערבית במדינת ישראל.
ראו גם

נבחרת ישראל בכדורגל (נבחרת הגברים בגיל בוגרים)
נבחרת ישראל בכדורגל עד גיל 23 (נקראת גם "הנבחרת האולימפית")
נבחרת ישראל בכדורגל עד גיל 21 (נקראת גם "הנבחרת הצעירה")
נבחרת ישראל בכדורגל עד גיל 20 (ספ')
נבחרת ישראל בכדורגל עד גיל 19 (נבחרת נוער א' של ישראל)
נבחרת ישראל בכדורגל עד גיל 17 (נבחרת נערים א' של ישראל)
נבחרת ישראל בכדורגל עד גיל 16 (נבחרת נערים ב' של ישראל)
הערות שוליים

↑  https://www.football.org.il/association/aboutassociation/faq/nationalteamfaq/
↑  שילה משולם, ‏נבחרת ישראל עד 18 הביסה את איחוד האמירויות, באתר ONE‏, 12 בדצמבר 2021
ניקולו די פיירו למברטי

| --- | --- |

 לידה:  1370 פירנצה, רפובליקת פירנצה 
 פטירה:  1451 (בגיל 81 בערך) פירנצה, רפובליקת פירנצה 
 יצירות ידועות:  Saint Mark, סנטה מריה דל פיורה, Pediment St. Mark's Basilica 
 צאצאים:  Pietro di Niccolò Lamberti 
 
ניקולו די פיירו למברטי (באיטלקית: Niccolò di Piero Lamberti;‏ 1370, פירנצה – 1451), היה פסל ואדריכל איטלקי.
ניקולו ובנו הפסל פיירו די ניקולו למברטי ידועים בהבאת סגנון הפיסול הטוסקני לוונציה. שם פעלו בין השנים 1410 עד 1435.
ניקולו עבד בשנת 1391 על שער המנדורלה של סנטה מריה דל פיורה.
למברטי היה אחד המתמודדים על יצירת השער הצפוני של הבפטיסטריום של פירנצה, תחרות בה זכה לורנצו גיברטי.
למברטי נבחר בשנת 1408 בין שלושת הפסלים שיצרו את פסל מרקוס המבשר היושב עבור סנטה מריה דל פיורה, הפסל הושלם בשנת 1415.
לאחר מכן פעל בו זמנית בבולוניה ובוונציה.
היה מעורב בבניית אורסנמיקלה ויצר שם את פסל יעקב בן זבדי.
גלריה

מרקוס המבשר במוזיאון הדואומו
יעקב בן זבדי באורסנמיקלה
שער המנדרולה
תבליט משפט שלמה מאת למברטי ונני די ברטולו בארמון הדוג'ה בוונציה.
מורי הכנסייה מאת למברטי ופיירו די ג'ובאני טדסקו במוזיאון הדואומו
נבחרת ישראל בכדורגל עד גיל 16

נבחרת ישראל בכדורגל עד גיל 16 (נקראת על ידי ההתאחדות גם בשם נבחרת נערים ב') מייצגת את ישראל בטורנירי כדורגל בינלאומיים לשחקנים עד גיל 16. הנבחרת מנוהלת על ידי ההתאחדות לכדורגל בישראל שמשתייכת לאופ"א ולפיפ"א. עד 2001 הייתה הנבחרת מכונה "נבחרת הנערים" של ישראל והייתה משתתפת בטורנירים בינלאומיים בכירים שהיו קיימים עבור שכבת הגיל הזו. מ-2002 הפכו הטורנירים הבכירים להיות עבור שכבת "עד גיל 17", ומאז נבחרת הנערים של ישראל היא עד גיל 17.
לאורך שנותיה השתתפה הנבחרת שבע פעמים בטורניר הגמר של אליפות אירופה. והישג השיא של הנבחרת היה ב-1996, כאשר זכתה במקום השלישי באליפות אירופה עד גיל 16 שנערכה באוסטריה (אנ').
כיום הנבחרת עד גיל 16 משחקת בעיקר משחקי ידידות, טורנירי פיתוח, טורנירי ידידות וטורנירי חורף לשכבת הגיל, ומשתתפת גם בין היתר במכביה לשכבת הגיל הזו, ובעיקר מהווה נבחרת מעבר לנבחרת עד גיל 17 שמתחרה בטורנירים הבינלאומיים הבכירים. מאמן הנבחרת ממונה על ידי ההתאחדות לכדורגל בישראל.
ראו גם

נבחרת ישראל בכדורגל (נבחרת הגברים בגיל בוגרים)
הנבחרת הצעירה של ישראל בכדורגל (נבחרת הגברים עד גיל 21 – נקראת גם "הנבחרת האולימפית" עד גיל 23)
נבחרת ישראל בכדורגל עד גיל 20 (ספ')
נבחרת ישראל בכדורגל עד גיל 19 (נבחרת נוער א' של ישראל)
נבחרת ישראל בכדורגל עד גיל 18 (נבחרת נוער ב' של ישראל)
נבחרת ישראל בכדורגל עד גיל 17 (נבחרת נערים א' של ישראל)
הערות שוליים

↑  https://www.football.org.il/association/aboutassociation/faq/nationalteamfaq/
ניקולו אמאטי

| --- | --- |

 לידה:  3 בדצמבר 1596 קרמונה, דוכסות מילאנו, האימפריה הספרדית 
 פטירה:  12 באפריל 1684 (בגיל 87) קרמונה, דוכסות מילאנו, האימפריה הספרדית 
 מדינה:  דוכסות מילאנו 
 
קונטרבס אמאטי
ניקולו אמאטי (באיטלקית: Nicolò Amati‏; 1596 - 12 באפריל 1684) היה בונה כלי קשת מקרמונה, בן למשפחת אמאטי.
היסטוריה

מייסד אסכולת קרמונה היה אנדראה אמאטי, שהכינורות הקדומים ביותר שלו מתוארכים לסביבות 1564. סמלו המסחרי נשא את השם אמאדוס, ומייחסים לו את העיצוב הבסיסי של הכינור המודרני. בניו היו אנטוניו אמאטי וג'ירולאמו או ג'רונימו אמאטי, שעבדו כצוות ושמרו אמונים לדגמים של אביהם בבניית כינורות, שהצטיינו בעיצובם רב החן ובצלילם הערב.
כלי אמאטי התאפיינו במתארים שמקורם במתמטיקה ובלכה שקופה בגון ענבר. ניקולו אמאטי, בנו של ג'ירולאמו, הביא את כינור אמאטי לשיאו אחרי שנת 1645 בקירוב. אנדראה גוארנרי, סבו של ג'וזפה "דל ג'זו" גוארנרי היה תלמידו של ניקולו. כמו כן, לפחות כינור אחד של אנטוניו סטרדיווארי, משנת 1666, נושא את הכתובת "אלומנוס ניקולאיס אמאטי" - תלמיד של ניקולו אמאטי. עוד תלמידים מתועדים של ניקולו היו יאקוב רייליך, ברתולומאו פאסטה, ברתולומאו כריסטופורי, ג'אקומו ג'נארו וג'ובאני בטיסטה רוג'רי. בנו של ניקולו, ג'ירולאמו (1649–1740) היה האחרון לעשות לו שם בשושלת בני אמאטי.
הצורות הלטיניות של השמות הפרטיים, אנדריאס, אנטוניוס, הירונימוס וניקולאוס, הופיעו בדרך כלל על תוויות הכינורות.
מרי סידני, רוזנת פמברוק

| --- | --- |

דיוקן שצויר בידי ניקולס היליארד ב-1590. גלריה: גלריית הדיוקנאות הלאומית (לונדון)
 לידה:  27 באוקטובר 1561 ביודלי, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  25 בספטמבר 1621 (בגיל 59) לונדון, ממלכת אנגליה 
 שם לידה:  Mary Sidney 
 מדינה:  ממלכת אנגליה 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 תחום כתיבה:  דרמה, תרגום ותאולוגיה
 בן או בת זוג:  Robert Wroth (1604–?)  Henry Herbert, 2nd Earl of Pembroke (21 באפריל 1577–1600) 
 צאצאים:  Philip Herbert, 4th Earl of Pembroke, William Herbert, 3rd Earl of Pembroke, unknown daughter Herbert 
 
מרי הרברט, רוזנת פמברוק (באנגלית: Mary Herbert, Countess of Pembroke, נולדה מרי סידני [Sydney]‏; 27 באוקטובר 1561 – 25 בספטמבר 1621) הייתה מחשובי המשוררים האנגלים בתקופה האליזבטנית ופטרונית של השירה. אחותו של המשורר פיליפ סידני.
משפחה

מרי סידני נולדה בארמון תיקנהיל, ביוודלי, ווסטרשייר ביום 27 באוקטובר 1561. היא הייתה אחת מארבע בנותיהם של סר הנרי סידני ומרי דאדלי, בתו של ג'ון דאדלי, דוכס נורת'מברלנד. מרי גדלה בעיקר בטירת לדלו, מקום מושבו של נשיא הכוחות הוולשים, תפקיד בו החזיק אביה עד 1586. כמו אחיה, סר פיליפ סידני, היא קיבלה חינוך קלוויניסטי, שכלל לימודים קלאסיים, צרפתית, איטלקית, עברית, מוזיקה ורקמה.
בעקבות מותה של אחותה הצעירה, אמברוזיה, בשנת 1575, מרי זומנה ללונדון כדי לשמש כבת לוויה למלכה, אליזבת הראשונה. בשנת 1577, דודה, רוברט דאדלי, סייע אביה, לסר הנרי סידני, להסדיר את נישואיה לבעל בריתם, הנרי הרברט, רוזן פמברוק ה-2. כרוזנת של פמברוק, מרי הייתה אחראית על מספר אחוזות כולל: רמסבורי, מנזר כנסיית הקיסוס, בית וילטון וטירת ביינארד שבה, כך מסופר, הם אירחו את המלכה אליזבת לארוחת ערב. הטירה מוזכרת במחזה "ריצ'רד השלישי" של המחזאי האנגלי ויליאם שייקספיר. הסצנה השביעית במערכה השלישית מתרחשת בטירה.
היא ילדה לפמברוק ארבעה ילדים. הבן הבכור, ויליאם (1580-1630) עשוי להיות האיש הצעיר המתואר בסונטות של שייקספיר. בנם השני, פיליפ, הפך לרוזן פמברוק ה-4, עם מותו של אחיו בשנת 1630. בנים אלה היו "הזוג שאין דומה לו" שלהם הוקדש הפוליו הראשון של ויליאם שייקספיר. בזמנים שונים, שניהם היו פטרונים של אנשי המלך. למרי היו גם שתי בנות, קתרין (1581-1584) ואן.
חייה ועבודתה

מרי סידני גודלה על פי המסורת ההומניסטית. במאה ה-16, נשות האצולה חונכו כך שיהיו להן היכולות הבאות:
הבנה טובה של נושאים תאולוגיים וקלאסיקות
פירוש טקסטים מקוריים.
מילוי מקום בעליהן, במידת הצורך.
השכלתה של מרי סידני אפשרה לה לתרגם את "ניצחון המוות" של פטרארקה וכמה יצירות אחרות באירופה. היה לה עניין רב בכימיה והיא הקימה מעבדה לכימיה בבית וילטון, שנוהלה על ידי אחיה החורג סר וולטר ראלי. עוד תחומי עניין שלה היו ייצור תרופות, קודים מוזיקליים ודיו סתרים. היא הפכה את בית וילטון, ל"גן עדן למשוררים", שנודע בשם "מעגל וילטון", חוג סלון של ספרות ושירה תחת חסות הרוזנת, שכלל את אדמונד ספנסר, סמואל דניאל, מייקל דרייטון, וסר ג'ון דייוויס. מטרתה המשותפת עם אחיה סר פיליפ סידני הייתה לחזק את השפה, הספרות והשירה האנגלית ואת התמיכה בדת ה"אמיתית", שהיא לדעתם, שילוב של קלוויניזם עם העקרונות של קסטיליון ומעשי צדקה. היא עצמה הייתה תאולוגית קלוויניסטית ואישיותה הציבורית (לפחות) נתפסה כאדוקה, מוסרית ומשכילה. היא נחשבה למוזה של סמואל דניאל בשירו "דליה" (Delia) - חילוף אותיות של המילה אידיאל (Ideal).
מרי סידני עוררה יצירתיות בכל הסובבים אותה, כוללים המעגל, קרובי המשפחה ומשרתיה. פיליפ סידני כתב את "ארקאדיה" על מנת לשעשע אותה בבית וילטון. מרי גם לקחה על עצמה את המשימה של עריכה והוצאה לאור של "ארקאדיה", שחיבר אחיה פיליפ, כ"ארקאדיה של הרוזנת מפמברוק", מהספרים הנקראים ביותר באנגלית ב-200 השנים הבאות.
בעלה של מרי נפטר ב-1600 והותיר אותה, על פי דיווחו של ג'ון אוברי, עם תמיכה פיננסית קטנה מהצפוי. צוואת בעלה דרשה שהיא לא תינשא בשנית. לאחר מכן, זמנה הוקדש לניהול וילטון ואחוזות פמברוק האחרות, בשמו של בנה, ויליאם הרברט, רוזן פמברוק ה-3, שלגמרי השתלט על תפקידה כפטרונית של האמנויות. אחרי ביקורו של המלך ג'יימס בשנת 1603 בבית וילטון, שבו הופיעה להקתו של שייקספיר "אנשי המלך", מרי יצאה מווילטון ושכרה מספר בתים בלונדון. אף על פי שאין ספק כי אנשי המלך הופיעו בווילטון לפני המלך ומרי סידני, לא ברור אם ויליאם שייקספיר בעצמו היה איתם. עם זאת, הוא ביקר בווילטון לפחות פעם אחת, כפי שעולה ממכתבה של מרי לבנה, בו היא מפצירה בו לבוא לוילטון, כי "האיש שייקספיר איתנו".
בין השנים 1609–1615 מרי גרה בקרוסבי הול, סמוך לצ'לסי, לונדון. קיימת השערה כי היא התחתנה בחשאי עם הרופא שלה, סר מתיו ליסטר, ונסעה לספא ביבשת עמו, שם העבירה את זמנה בירי באקדחים ומשחק בקלפים. היא בנתה אכסניית ציד בבדפורדשייר עם נופים יפים, בית יוג'טון, שג'ון בניאן מתייחס אליה ביצירותיו, כ"בית היופי".
מרי סידני מתה מאבעבועות שחורות, בגיל 59, בביתה ברחוב אלדרסגייט, לונדון, זמן קצר לאחר שהמלך ג'יימס ביקר אותה ביוג'טון הול. לאחר לוויה גדולה בקתדרלת סנט פול, נקברה לצד הרוזן, בחלקת הקבר המשפחתית, מתחת למדרגות המובילות לשורת המקהלה בקתדרלת סולסברי והונצחה בשלט זיכרון בסמוך.
תרגום ספר תהלים

בשנותיו האחרונות פיליפ סידני עסק בהכנת תרגום חדש לספר תהילים. הוא הספיק לתרגם 43 מתוך 150 מזמורי תהילים עד נפילתו בשנת 1586 במערכה צבאית נגד הספרדים בהולנד. מרי סיימה את תרגומו של פיליפ לתהילים, על פי עקרונות התרגום של אחיה, ותרגמה את פרקים 44–150. מרי מצליחה להתעלות על אחיה במחשבה ולפעמים גם בנעימה, אם כי סגנונו הפשוט של פיליפ נאמן יותר למקור. פיליפ סידני ואחותו, ככל הנראה לא ידעו את השפה העברית, אולם בעזרת השוואה של תרגומים שונים לספר תהלים, כגון תנ"ך ז'נבה (1560) ומפרשים כגון ג'ון קלווין ותיאודור בזה, השתדלו להגיע למשמעות של המקור העברי ולבטא רגש אינטימי במלוא כחו השירי. תרגום תהלים של סידני הוא תרגום חופשי היוצר מחדש את הספר ברוח אסתטית אנגלית רעננה תוך שימוש עשיר בצורות שיר רבות, כל אחת מהן בהתאם למחשבה ולרגש שבמזמור. העותק השלם של התהילים הוצג לאליזבת הראשונה של אנגליה ב-1599. עבודה זו נקראת בדרך כלל בשם "Sidney Psalms" או "The Sidneian Psalms" (התהילים של סידני). אף על פי שהופץ בכתבי יד ולא יצא לאור בדפוס אלא כעבור כ-200 שנה, התרגום נחשב לאחת מיצירות המופת של הספרות האליזבתנית, והשפיע על התפתחות השירה האנגלית במאה ה-16 ותחילת המאה ה-17. ג'ון דאן כתב שיר המשבח תרגום זה.