stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ויאהב אומן
חסרונה של ברכת צמח דוד

בקרובה, ככל הקרובות שמקורן בארץ ישראל, אין מחרוזת המיועדת לברכת מצמיח קרן ישועה. הסיבה לכך היא שבנוסח ארץ ישראל לא נהגו לומר ברכה זו כלל, ובתפלתם היו שמונה עשרה ברכות בלבד, כאשר עניין מלכות בית דוד נכלל בברכת בונה ירושלים. על כך עמד כבר הרי"ד כאשר הוא דן במספר הברכות בתפילת העמידה: ”וטעמא דמלתא שהיו כוללים של דוד בבונה ירושלים. וכך אתה מוצא בקריבות שנתקנו על ח"י ברכות בפורים וביום הושענא ובי"ז בתמוז ובי' בטבת, הוא כולל של דוד בבונה ירושלים” (תוספות הרי"ד, מסכת תענית, י"ג ע"א). בתקופות מאוחרות יותר כתבו הסבר זה גם הגר"א, רוו"ה ועוד. הסבר זה אושש לאחר גילוי הגניזה הקהירית ובה סידורים רבים בנוסח ארץ ישראל וקרובות י"ח רבות, שברבות מהן אין מחרוזת לברכת מצמיח קרן ישועה.
אולם, קהילות אשכנז במשך הדורות הכירו קרובת י"ח אחת בלבד, והיא זו שלפנינו. אי לכך, רבים במשך הדורות ראו בחסרון פיוט לברכת מצמיח קרן ישועה השמטה מכוונת, וניסו למצוא טעמים מדוע השמיט הפייטן ברכה זו. בהגהה על ספר מנהגי מהרא"ק נאמר ”ומה שלא תיקן הפייט קרובוץ באת צמח דוד כו' בפורים, היינו משום דמרדכי בן יאיר בן שמעי בן גרא שצוה דוד להרגו, וזאת הברכה את צמח דוד, לפיכך לא תיקן כלום” (הגהה על ספר המנהגים (קלויזנר), סימן פג). באופנים דומים כתבו רבים אחרים, בעיקר מתנועת החסידות, שמרדכי הוא מצאצאי שאול המלך שנאבק בדוד ואף איבד את מלכותו לטובת דוד, ולכן לא ראוי לתקן פיוט לברכה המיועדת כולה לדוד; או שבמלחמה בעמלק העיקר הם בני רחל ולא שבט יהודה, ולכן דוד אינו שייך למלחמת מרדכי בהמן. בכיוון אחר יש שכתבו שמהותו של פורים היא הציפייה והקיווי לישועת ה', ולכן בברכת מצמיח קרן ישועה, שנאמר בה "לישועתך קוינו כל היום" אין צורך להוסיף שום תוספת מיוחדת לפורים, כי במהותה היא כבר קשורה לפורים. המפרש האנונימי שפירושו לקרובה נדפס בסידור בית יעקב (סידור מהמאה ה-19 המבוסס על סידורו של הרב יעקב עמדין, בהוספת הרבה חומר זר) הציע שהקליר רצה לייסד את הפיוטים על בסיס הפסוקים "ויאהב המלך" ו"ומרדכי יצא", שעניינם גדולת מרדכי ואסתר, והפסוקים הם בני 18 מילים, ולכן לא יכול היה לכתוב 19 בתים.
כאמור, הקרובה נכתבה מראש על פי מנהג ארץ ישראל, שבו היו רק שמונה עשרה ברכות בתפילת העמידה. כאשר הגיעה הקרובה למקומות בהם נהגו לומר תשע עשרה ברכות, נוצר צורך להתמודד עם חסרונה של מחרוזת אחת. הנוהג הרווח היה ועודנו לומר את הפיוט בברכת ירושלים ולהשאיר את ברכת את צמח ה"נוספת" ללא כל פיוט, ובהתאם לכך אנו מוצאים את הטעמים וההסברים דלעיל. אולם, מנהג ייחודי מופיע בסדר טרוייש (נתחבר בטרואה על ידי רבי מנחם בן יוסף חזן), ולפיו יכול שליח הציבור לבחור האם לומר את הפיוט בברכת ירושלים ולהותיר את ברכת את צמח "ריקה", או לומר את ברכת ירושלים ללא פיוט ולהוסיף את הפיוט דווקא בברכת את צמח.
הקרובה בספרות ההלכה והמנהג > ביקורת

רב נטרונאי גאון, בתשובה העוסקת בשאלת אמירת פיוטים במהלך התפילה, מתיר אמירת פיוטים אם הם שומרים על קשר לנושא הברכה, אולם מסייג את דבריו: ”אבל בקיבוץ גליות ובהקבץ בתולות וכל כיוצא בהן וכל הדומה להן אסור לאומרו, ואם אמר מלמדין אותו עד שלא יאמר כך”. חוקרים שונים ניסו לזהות לאלו פיוטים כיוון רב נטרונאי בביקורתו. אחת ההשערות המקובלות היא שדברי רב נטרונאי מכוונים לקרובה "ויאהב אומן". על פי ההשערה הזו, "קיבוץ גליות" רומז לסיומה של המחרוזת העשירית "נִדָּחִים מְקַבֵּץ" (בסיומה של ברכת קיבוץ גלויות), ו"ובהקבץ בתולות" מכוון לתחילת המחרוזת הבאה, הפותחת "הַבְּתוּלוֹת בְּהִקָּבֵץ שֵׁנִית". אם מקבלים השערה זו, ניכר שרב נטרונאי מצא פסול כלשהו בקרובה, אולם לא ברור מה פסול מצא בה. השערה אחת גורסת שהביקורת היא תוכנית ולא הלכתית, והיא נובעת מכך שרב נטרונאי ראה זלזול בהצמדת קיבוץ הגלויות לקיבוץ הבתולות לארמון אחשוורוש.

מאידך, כאשר רבנו גרשום מאור הגולה (ופוסקים אחרים בעקבותיו) מצטט את תשובת רב נטרונאי גאון, לא מופיע בה המשפט שצוטט לעיל, אלא רק ההיתר העקרוני לומר פיוטים. יש ששיערו שהשמטה זו מכוונת ונובעת מכך שרבנו גרשום הכיר את הקרובה ה"פסולה", ואף נהג לאומרה, ובשל כך בחר שלא לצטט את המשפט הפוסל אותה אלא רק את ההיתר ההלכתי העקרוני.
הקרובה בספרות ההלכה והמנהג > הקרובה במנהגי אשכנז

במרחב האשכנזי, אמירת הקרובה היא מנהג מוסכם ומקובל, המופיע ללא ערעור בספרי המנהגים, כגון: סדר טרוייש (וזאת על אף שפיוטים רבים הוא ממליץ לומר שלא בתוך התפילה), מנהגים דבי מהר"ם, מהרי"ל, ולבוש. יתרה מזאת, הלבוש מנמק את המנהג (המופיע במהרי"ל ללא נימוק) שלא לומר "אשר הניא" לאחר קריאת המגילה ביום, בכך שתוכן אשר הניא כבר הופיע בקרובות שאמרו קודם לכן ולכן ניתן לוותר על אמירתו שנית. לעומת זאת בספר "מעשה רב" נאמר שהגר"א לא אמר את הקרובה, וכיום, כמו מרבית הפיוטים בנוסח אשכנז, היא אינה נאמרת בקהילות רבות. הרב יחיאל מיכל טוקצינסקי מציין שהמנהג בארץ ישראל בקרב הפרושים שלא לומר את הקרובה, אך החסידים אומרים אותה.

עדות למעמדה האיתן של הקרובה בנוסח אשכנז ניתן למצוא בכך שהיא נאמרה אף במקומות שבהם כבר ביטלו את רוב הפיוטים בשאר ימות השנה, כדוגמת ישיבת וולוז'ין, בית המדרש הישן בברלין, וכיום בישיבת לייקווד. הנצי"ב נימק זאת בעקרון של פרסומי ניסא, המצדיק את אמירת הפיוט המפרסם את נס פורים, גם אם בשאר השנה ממעטים באמירת פיוטים.
לקריאה נוספת

שלום שפיגל, "ויאהב אומן", בתוך אבות הפיוט: מקורות ומחקרים לתולדות הפיוט בארץ ישראל (מבחר מעיזבונו) (בעריכת מנחם חיים שמלצר; ניו יורק וירושלים: בית המדרש לרבנים בניו יורק, תשנ"ז), עמ' 187–210.
שולמית אליצור, 'ויאהב אומן' – קרובה קלירית לפורים בעיצוב מורחב, תרביץ סד [ד], תמוז תשנ"ה, עמ' 499–521 (באתר אוצר החכמה), כולל מהדורה מדעית של הקרובה עם מחרוזות המשנה.
עדן הכהן, לבירור זיקתם של מדרשי אסתר לפיוטי ההרחבה הקיליריים לפורים 'אספרה אל חוק' ו'אמל ורבך', נטועים ז, תש"ס, עמ' 45–74, כולל מהדורה מדעית של סדרת ההרחבות השנייה.
אהרן גרינבאום, "קרובץ" לפורים ופיוטים אחרים לשמונה עשרה של חול, טורי ישורון כח, אדר תשל"ב, עמ' 8–14, 26, על חוסרה של ברכת צמח דוד.
משה ארנד, "במעבדתו של פייטן", בתוך: הרב משה גנץ והרב אורי דסברג, כי שרית, ירושלים תשמ"ח, עמ' 261–268. [נדפס מחדש בתוך: אהרן ארנד (עורך), שבעים פנים לתורה, ירושלים תש"ף, עמ' 481–488.]
ביאורים

↑  קרובץ הוא שיבוש מקובל בספרות היהודית של המילה "קרובות", כנראה בהשפעת ההגייה האשכנזית או הצרפתית.
↑  במחרוזת האחרונה, המוקדשת לברכת שים שלום, נוספת שורה שביעית. התארכות הקטע האחרון מעבר לתבנית הקבועה היא תופעה נפוצה בפיוט.
↑  כיוון שבפסוק יש 19 מילים, ואילו בתפילה רק 18 ברכות, התייחס הקליר לצמד "אֶת אֶסְתֵּר" כאילו היה מילה אחת, ופתח באמצעותו את הבית השלישי של הפיוט.
↑  המונח "החרוז הקלירי" נטבע בידי בנימין הרשב, שהגדיר את התופעה ואפיין את כלליה.
↑  על פי השערה נפוצה במחקר, נועדו מחרוזות משנה כאלה להקראה מפי מקהלה, לאחר המחרוזת הראשית שנאמרה מפי שליח הציבור.
↑  המילה "הודיה" או "יהודה" מצטרפת פעמים רבות לחתימה אצל הקליר ומובנה אינו ידוע.
↑  כך למשל, קינות לתשעה באב הן במקורן פיוטי הרחבה לקרובות לתשעה באב, פיוטי תפילת גשם ותפילת טל הן הרחבות של קרובות, וישנן דוגמאות נוספות.
↑  במקצת סידורים נדפסה בטעות חתימת הברכה "ברוך אתה ה' שובר אויבים ומכניע זדים" קודם להרחבות, ובכך צורפו כביכול ההרחבות לברכה הבאה, ברכת על הצדיקים. אף על פי שמשה ארנד סבר שהדפסה זו מייצגת את המבנה האמיתי של הקרובה, מדובר כנראה בטעות סופר, כפי שניתן לראות בהדפסות המדעיות, בכתבי היד ובמרבית הדפוסים.
↑  בתקופה מאוחרת, החלו קהילות רבות לדלג על פיוטי ההרחבה ולומר את הקרובה הבסיסית בלבד. כך נהגו בקהילת "עדת ישראל" בברלין ובקהילות רבות במזרח אירופה, וכיום בסידורים רבים הן כלל לא נדפסו.
↑  קרובת י"ח נוספת הנהוגה בחלק מקהילות אשכנז והייתה מוכרת שם, הקרובה "אאביך" לתשעה באב, אינה רלוונטית לדיון זה, כי היא מסתיימת בברכת בונה ירושלים. אמנם לפנים נהגה באשכנז גם קדושתת הי"ח "אעדיף כל שמונה" לחנוכה, אולם היא מופיעה בכתבי היד האשכנזיים בצורה מקוטעת, כקדושתא רגילה, וחלקיה שאחר הקדושה ובהם המחרוזת לברכת בונה ירושלים, לא היו מוכרים באשכנז.
↑  סדר טרוייש מייצג את מנהג צרפת, ושאר ספרי המנהגים המובאים כאן מייצגים את מנהגי אשכנז.
אליהו חיים מייזל

| --- | --- |

רבי אליהו חיים מייזל
 לידה:  9 ביוני 1821 ט' בסיוון ה'תקפ"א הרדוק 
 פטירה:  1 במאי 1912 (בגיל 90) י"ד באייר ה'תרע"ב לודז', האימפריה הרוסית 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי החדש בלודז' 
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 תקופת הפעילות:  ? – 1 במאי 1912 
 
הרב אליהו חיים מייזל (ט' בסיוון ה'תקפ"א, 9 ביוני 1821 – י"ד באייר ה'תרע"ב, 1 במאי 1912) היה רבה של העיר לודז' במשך 35 שנה, ממנהיגי יהדות פולין.
ביוגרפיה

נולד בשנת תקפ"א בעיירה הורודוק הסמוכה לוולוז'ין למשה וחיה מייזל. הוא נקרא על שמם של הגאון מווילנא ותלמידו רבי חיים מוולוז'ין. בגיל 9 התחיל ללמוד בישיבת וולוז'ין. בגיל 13 הוסמך לרבנות[דרוש מקור] וכמה שנים אחר כך כבר נקרא לשמש ברבנות בעירו הורודוק. בהמשך כיהן ברבנות ערים נוספות. בשנת תרל"ז נבחר לרב העיר לודז', העיר התעשייתית המתפתחת, תפקיד שמילא במשך 35 שנה עד לפטירתו. הוא התפרסם ברחמנותו ובטוב לבו והיה ידוע כבעל צדקה.
הרב מייזל נטל חלק פעיל בחיים הציבוריים של יהודי פולין. הוא נלחם בתקיפות נגד המשכילים. יחד עם הרב שמואל מוהליבר והרב יוסף דב סולובצ'יק חתם על ה"קול קורא" הראשון למען ייסוד חברות "ישוב ארץ ישראל". בהמשך הפך לאחד המתנגדים התקיפים לתנועה הציונית החילונית. הוא נמנה עם הרבנים המופיעים בקונטרס "אור לישרים" שיצא בקובנה ב-1900 נגד הציונות.
נפטר ביום י"ד באייר תרע"ב כשהוא קרוב לגיל 91 שנים, ונקבר בבית העלמין בלודז'.
משפחתו

בתו -חנה מושה , נישאה להרב גבריאל סגל
בנה - הרב משה מנחם יוסף הלוי, אב"ד לודז'
לקריאה נוספת

אברהם יהודה ברז'ז'ינסקי, תולדות רבי אליהו חיים מייזל, תל אביב תשט"ז
הערות שוליים

↑  אור לישרים, באתר היברובוקס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007291248105171  PLWABN: 9810551438605606  GND: 13147801X  ISNI: 0000 0000 6158 6157  LCCN: nr92038322  VIAF: 31863495   WorldCat (עם VIAF): 31863495 
מסע ההלוויה ההמוני של הרב אליהו חיים מייזל ברחובות לודז'. קיץ 1912
מצבת רבי אליהו חיים מייזל (במרכז) בבית הקברות בלודז'
בית הספר לקציני ים עכו

| --- | --- |
סמל בית הספר

שער הכניסה לבית הספר
 בית ספר ימי
 מוטו:  בים דרכך ושביליך במים רבים (תהילים ע"ז, פסוק כ')
 השתייכות:  המינהל לחינוך התיישבותי במשרד החינוך
 תקופת הפעילות:  18 באוקטובר 1938 – הווה (86 שנים)
 מייסדים:  החבל הימי לישראל, הסוכנות היהודית והטכניון
 התמחות:  בית ספר ימי
 מגמות:  שייט (חובל משמרת, לוגיסטיקת נמלים), מכונה, אלקטרוניקה
 שכבות לימוד:  כיתות ט'–י"ב, כיתות י"ג–י"ד
 בעלי תפקידים
 מנהל:  ישי שוורץ
 מנהלת:  ד"ר עפרה שטיין
 באחריות:  משרד החינוך והתרבות
 מיקום
 מיקום:  עכו
 מדינה:  ישראל ישראל
 www.kzineyam.org.il
בימת הנואמים בטקס פתיחת הלימודים בבית הספר הימי 18 באוקטובר 1938.
קדטים מחזור א על תורן בית הספר לקראת סיום 1942
מדליה לציון 25 שנה לבית הספר, 1981
שער הכניסה לבית הספר לקציני ים עכו, 2015
פרסום בית הספר קציני ים לשנת הלימודים תשע"ח
בית ספר הימי לפיקוד ומנהיגות קציני ים עכו ע"ש כ"ג יורדי הסירה הוא כפר נוער במסגרת המנהל לחינוך התיישבותי, הכולל בית ספר ימי תיכוני, מכללה טכנית ופנימייה, המלמד, מחנך ומכשיר את הנוער בנים ובנות לתפקידי מנהיגות מקצועית בים ובחוף.
מידע

בשנת הלימודים תשע"ט לומדים בו כ-450 תלמידים ותלמידות הנקראים קדטים. כתה א' המקבילה ל-ט' בתיכון. בכתה ב' המקבילה לי' בתיכון נחלקים לפי בחירתם לארבע מגמות לימוד: שייט חובל משמרת, שייט לוגיסטיקת נמלים, מכונה, אלקטרוניקה. ומסיימים בכתה ד' המקבילה לי"ב תיכון. הקדטים יכולים לבחור בלימודי המשך י"ג - י"ד במכללה הטכנית לתואר הנדסאי במגמות מכונה ואלקטרוניקה. בשנת 2025 תפתח לקדטים אפשרות לבצע המשך לימודי הנדסאי במגמות השייט.
ההכשרה למנהיגות נעשית בדרך של ניהול עצמי. הקדטים מנהלים את שגרת החיים בבית הספר בפיקוח מרוחק של הסגל. נתוני ההרשמה לבית הספר עולים על יכולת האכלוס.
בית הספר היווה חלק מהחברה לחינוך ימי. במאי 2022 הוחלט על סגירת החברה לחינוך ימי. כפרי הנוער כולל בית הספר לקצינים הועברו למינהל לחינוך התיישבותי במשרד החינוך.
מידע > מותג איכות

בית הספר מציג נתוני הצלחה של הבוגרים בשנים האחרונות: 90% בעלי הסמכה להשטת כלי שיט קטנים. 87% משרתים בתפקידי פיקוד בצה"ל. 86% זכאות לתעודת בגרות. 50% ממשיכים במכללה הטכנית ורוכשים הסמכה כטכנאי במקצועות מכונה ואלקטרוניקה.
בסגל בית הספר קיימת שאיפה שהמושג "קציני ים" ימשיך להיות "מותג איכות". הבוגרים יהיו אנשים יעילים ואמינים שאפשר לסמוך עליהם בתפקידי הפעלה ומנהיגות.
מבנה בית הספר > גלריה

חלק מחזית הים של בית הספר לקציני ים 2018.
הרשמה ומיון

הרשמת תלמידים חדשים נעשית במהלך השנה. נתוני ההרשמה לבית הספר עולים בהרבה על יכולת האכלוס של הפנימייה ומתקיים מיון. הדרישה היא לבוגרי 8 או 9 כיתות לימוד עם ציונים חיוביים בכל המקצועות. נתוני בריאות טובים. המועמד נדרש להציג אישור לימודים מבית ספרו, תעודת גמר של שנה קודמת ותעודת שליש/מחצית של השנה הנוכחית. סיפור קורות חיים והסבר לבחירה בבית הספר קציני ים.
המועמד יוזמן למבדקי מיון במתמטיקה, אנגלית ומבדקים פסיכוטכניים. מועמד שעבר בהצלחה את מבדקי המיון יידרשו לעבור בדיקות רפואיות להתאמה לבית הספר ולחיים בפנימייה. המועמדים בוגרי 8 שנות לימוד מתקבלים לכיתה ט' ונקראים "אליפים".
מועמדים שסיימו 9 שנות לימוד מתקבלים לכיתה י' נקראים "באליפים". ה"באליפים", עוברים בחופשת הקיץ שלפני תחילת הלימודים, סדרת השתלבות שנמשכת כשבוע ימים. עם תחילת הלימודים נקראים "בטיחים".
תקציב ושכר לימוד

תקציב בית הספר לשנת 2018 עמד על כ 40 מיליון ש"ח. עיקר המימון מגיע מממשלת ישראל. איזון בין הצרכים והאמצעים מהווה עיסוק מתמשך למנהל בית הספר.
תשלומי הורים – השתתפות ההורים בהוצאות אחזקת הקדט בפנימיית בית הספר נקבעות על ידי משרד החינוך באמצעות המינהל לחינוך התיישבותי ועליית הנוער על פי הקריטריונים המקובלים במינהל.
הסכום השנתי לקדט יכול להגיע ל-30 אלף ש"ח. אך רק כ-10% מההורים משלמים מחיר מלא. למרבית המשפחות מחושב התשלום בהנחה לפי קריטריון היישוב ויכולת המשפחה.
הווי ופרויקטים > פרויקט יזמים צעירים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
יזמים צעירים ישראל הוקמה כעמותה בשנת 1998 בבית הספר על ידי המדריך יעקב דיכטנברג.
הווי ופרויקטים > מסע ישראלי

כל שנה מקיימת מחלקה ג' מסע ישראלי. מטרות המסע הן: חיזוק הקשר למורשת/עם/מדינה/ארץ ישראל מתוך חשיפת שורשים בארץ תוך כדי מעורבות אישית. חיבור לארץ ישראל כבית וכמולדת וכגורם מאחד לכל יהודי באשר הוא. חיבור לתנ"ך, כספר המהווה תשתית רוחנית, מוסרית וערכית של עם ישראל מהעבר ועד היום; הבנת משמעות להיות חוליה ברצף הדורות והתייחסות למקומם על רצף זה.
במסע שאורך שבוע ימים בתנאים משתנים, עוברים הקדטים תהליך למידה עצמית תוך התנסות חווייתית בשיח מעגלי: אני, הקבוצה, הקהילה, העם, המולדת והיהדות. המסלול כולל בין היתר: טקס פתיחה בחניון נקרות במצפה רמון, הליכה בנחל גוונים, יום ניווט והתנדבות בקהילה בערד, סיור בהר הרצל ופעילות ברובע היהודי בירושלים.
קדטים קציני ים מחזור ס"ה במסגרת מסע ישראלי 2018.
קדטים קציני ים מחזור ס"ה בביקור במוסד סיעודי במסגרת מסע ישראלי, 2018.
קדטים קציני ים מחזור ס"ה בתרגיל אימון גופני במסגרת מסע ישראלי 2018.
קדטים קציני ים מחזור ס"ה בשיחה קבוצתית במסגרת מסע ישראלי 2018.
קדטים קציני ים מחזור ס"ה בכניסה למצבת טביעת הצוללת דקר, בבית העלמין בהר הרצל במסגרת מסע ישראלי, 2018.
בית הספר הימי בחיפה

בשנת 1936 יזם מנהל בסמ"ת ד"ר שלמה ברדין, פתיחה של מגמה ימית בהסתמך על המבנה הקיים של בסמ"ת, אשר הוא היה מנהלו. בוועידת הליגה הימית העברית שהתקיימה ביוני 1937 הציג ברדין את הצורך בבית הספר. כחלק מהתעוררות היישוב לכיבוש הים והעבודה העברית. ב-18 באוקטובר 1938 הוקם על פי חזונו של ד"ר ברדין, בית ספר חדש בתוך מתחם בית הספר המקצועי, בהדר הכרמל. בית הספר פעל תחת אותה הנהלה, ונקרא "בית הספר הימי על יד הטכניון העברי בחיפה" ובאנגלית Haifa Nautical School. בעת הפתיחה חולקה לכל הנאספים סיכות עם סמל החבל הימי.
סיסמת בית הספר בעת פתיחתו הייתה ”אין גאולה לעם בלי גאולת הים”.
בית הספר הימי בחיפה > סגל בית הספר

מנהלו הראשון של בית הספר הימי היה ד"ר שלמה ברדין וכעבור כשנה החליפו ד"ר גרשון אהרוני. מנהל מגמת השיט שתפקד גם כאחראי למשמעת, היה קפטן רוברט סטיבנסון מילר קצין בריטי בדרגת לפטננט ממילואי הצי המלכותי הבריטי (RNR) שנשא דרגת רב חובל בצי המסחרי הבריטי. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה חזר לצי, סגנו הרברט נתן גרינבלט מילא את מקומו עד שנכנס זאב הים (רב חובל). את השיט המעשי הדריכו שמואל טנקוס, מילה ברנר ויעקב אגייב. כמנהל ההוראה שימש אברהם דוד. כמזכיר בית הספר שימש סול אדלר.
לוטננט סטיבנסון מילר מנהל מחלקת השיט שקדם למפקד הקדטים 1939.
הרברט נתן גרינבלט מנהל מחלקת השיט מחליפו של סטיבנסון מילר 1941.
יעקב אגייב המורה לימאות מעשית 1947.
סול אדלר מזכיר בית הספר הימי בחיפה 1947.
המורים אברהם דוד וצבי הורנשטיין במהלך טיול של בית הספר הימי לים המלח 1953.
בית הספר הימי בחיפה > פעילות

בהקמת בית הספר נטלו חלק שלושה גופים: המחלקה הימית של הסוכנות היהודית, הטכניון והחבל הימי לישראל. הוגיו ומייסדיו ביקשו להקים "בית אולפנא לחינוך קציני-ים עבריים, בעלי רמה מקצועית והשכלה כללית מקיפה, חדורי רצון ולהט חלוצי להקדיש את עמלם ומרצם למען תחיית הימאות העברית, קידומה וביסוסה". בית הספר שכן בחצר הטכניון בהדר הכרמל, ואת שיעורי השיט ערכו התלמידים בנמל חיפה.
במחזור הראשון היו ארבע מגמות: שייט, מכונה, בנין סירות ומפעילי רדיו. מגמת בניית סירות ירדה כבר במחזור השני. מגמת מפעילי רדיו התקיימה בשלושת המחזורים הראשונים ונסגרה. באותה תקופה, נקבע שהשירות בצי הסוחר פוטר משירות חובה בצה"ל. הקדטים במגמת השייט למדו שלוש שנים, עלו לים ולאחר תקופה קצרה הוסמכו לקצין משמרת גשר - קצין שלישי. הקדטים במגמת מכונה למדו 4 שנים ועברו לצי הסוחר ולאחר תקופה קצרה הוסמכו כקציני משמרת מכונה.
בית הספר הימי בחיפה > גלריה

סיכת החבל הימי שחולקה לכל התלמידים בטקס הפתיחה.
סמליל נייר מכתבים של בית הספר הימי.
תלמידים חדשים בבית ספר חדש מחזור א' ביום פתיחת הלימודים, 18 באוקטובר 1938.
בנין בית הספר המקצועי תיכוני שבו נערכו לימודי בית הספר הימי 1939.
צריף הסירות הראשון של בית הספר בנמל חיפה 1939.
קדט בדין משמעתי לפני מנהל מחלקת השיט קומנדר מילר 1939
ביקורת של סטיבנסון מילר במסדר בוקר בחצר הטכניון 1939.
מחזור א' של בית הספר הימי במדרגות מבנה הטכניון 1942.
קדטים ומדריכים מברכים את זאב הים (רב חובל) היוצא לשירות הצי המלכותי הבריטי יוני 1943.
ביקור תורמים מדרום אפריקה עם מנהל בית הספר 1945.
שיעור עבודה מעשית למגמת מכונה בבית המלאכה של בסמ"ת.
קדטים מקבלים בתופים את פרופסור חיים ויצמן בביקורו בבית הספר הימי בחיפה, 1946.
מחזור ח' של בית הספר על סיפון אונית האימונים 'ולדורה' ברודוס ינואר 1947.
גב ויינרייך ותורמים מדרום אפריקה מברכים קדט בבית הספר 1947.
קדטים של בית הספר הימי משתתפים בחגיגות יום הים בחיפה 1949.
קדטים נושאים את דגלי החבל הימי ובית הספר ביום הים 1949.
קדטים ומדריכים לפני בנין הפנימיה החדש מלון וינדזור ברח' ההר (כיום רחוב שדרות הציונות) 82 1950.
מלון וינדזור ברחוב ההר (כיום רחוב שדרות הציונות) 82 שנרכש לשמש כפנימיה.
חדר המגורים בפנימיה מיטות קומתיים.
ארוחה חופשית בחדר האוכל של הפנימיה במלון וינדזור.
ארוחה בחדר אוכל הפנימיה החדשה במלון וינדזור 1950.
ביקור שר התחבורה דוד רמז בבית הספר 1950.
סגל בית הספר בהשקת האונייה השלושה לזכר שלושת הנספים בטביעת 'מסדה' 1950.
תלמידי מחזור א' של בית הספר קציני ים בשנה הראשונה עדין בחיפה 1952.
כתת תלמידים מבית הספר הימי בחיפה במהלך טיול לים המלח 1953.
טיול של בית הספר הימי לים המלח 1953.
בית הספר הימי בחיפה > כלי שיט

כבית ספר ימי היה חשוב לתרגל את הקדטים בהפלגה בים ותפעול כלי שיט. מנהלי בית הספר ראו צורך בהפלגות בים ככלי חינוכי מדרגה ראשונה. בתחילה השתמשו בסירות האגודות הימיות בנמל חיפה.
מיד לאחר הקמת בית הספר, תרם לו ד"ר זליגמן, נדבן יהודי מבריטניה, אוניית מפרשים תלת-תרנית שנשאה את השם "קאפ פילאר". האונייה בגודל 395 טון השלימה מסע סביב העולם ונמצאה בבריטניה. ד"ר ברדין יצא לאנגליה לפקח על ההכנות. נבחרו 8 קדטים שיצטרפו לצוות. ב-1 בספטמבר 1939 פרצה מלחמת העולם השנייה והכנות להשטה בוטלו והאנייה נשארה בהמתנה בבריטניה. כאשר נגמרה מלחמת העולם נבדקה האונייה ונמצא כי בשנות המלחמה העלתה זקן וגידולים ימיים והכשרתה להפלגות תהיה יקרה.
כלי שיט גדולים של בית הספר היו "ארלוזורוב", ספינת האימונים של הפועל חיפה, ו"פיניצה" ממועדון שייטים כרמל.
ביוני 1946 יצאו הקדטים על הספינה 'ארלוזורוב' לאלכסנדריה וקיבלו שם את הספינה 'ולדורה' שנרכשה על ידי החבל הימי לישראל. ה'ולדורה' ספינת מפרשים באורך 27 מטר נבנתה מעץ בסקוטלנד ב-1903 תחתיתה הייתה מצופה בלוחות נחושת. סידור החדרים לשינה כולל מטבח ומקלחות, והייתה יכולה להשיט תלמידים. הספינה שירתה עד פסח 1950 ומאז עמדה ונזקקה למבדוק. בישיבת ועד הנאמנים בנובמבר 1951 והוחלט למוכרה.
בית הספר הימי בחיפה > כלי שיט > גלריה

אימוני שיט כתצוגה למבקרים בסירת בית הספר בנמל חיפה 1939.
אניית המפרשים "קאפ פילאר" שנתרמה לבית הספר על ידי הנדבן היהודי ד"ר זליגמן, אך נשארה בבריטניה, עקב פרוץ מלחמת העולם השנייה 1939.
אימוני חתירה בנמל חיפה 1940
אימוני שיט מפרשים בספינה "ארלוזורוב" של "הפועל" בנמל חיפה 1941.
ספינת האימונים 'ולדורה' שנרכשה על ידי החבל הימי לישראל לשימוש בית הספר בנמל חיפה 1947.
מחזור ח' של בית הספר הימי על סיפון אונית האימונים "ולדורה" ברודוס ינואר 1947.
מחזור וו של בית הספר הימי בשיוט בחוף נווה ים 1947.
הכשרת אנשי הפלי"ם

אוניות המעפילים היו מאוישות בצוות מקצועי שהיה צוות זר. הוברר שיש צורך שבין מלווי האוניות יהיה בעל מקצוע הבקיא באמצעי ההנעה ומערכות ההשטה של הספינות. לצורך הכשרת בעלי מקצוע כאלה נפתח בבית הספר המקצועי טיץ בקיבוץ יגור קורס למכונאות ימית, והנושאים העיוניים נלמדו בבית הספר בסמ"ת בחיפה.
בתחילת שנת 1945 התקיים קורס חובלים ראשון של הפלי"ם בבית הספר הימי בחיפה בקורס שארך שישה חודשים הוקנה ידע תאורטי ומעשי בהשטת אוניות ברמה של חובל שני בצי הסוחר. כן הוחדרו נושאי ההעפלה והיחס למעפילים. המדריך הראשי בקורס היה שמואל טנקוס. אחד החניכים בו היה אברהם זכאי שנעשה מפקד ראשון של הפלי"ם. נערכו 5 קורסים ברצף בהם הוכשרו כ-80 חניכים. בוגרי קורס חובלים של הפלי"ם היו נכונים ליציאה מחוץ לארץ ישראל, למפגש עם העולים פליטי השואה, להכנת אוניות לקליטתם, להפלגה ים והורדת העולים בחוף.
הקדטים במגמת מפעילי רדיו משלושת המחזורים הראשונים הצטרפו לגדעונים ותרמו רבות להצלחת מפעלי ההעפלה. ביניהם יואש צידון.
ועד הנאמנים

קבוצת מקימי בית הספר הימי בחרה את עצמה כ"ועד הנאמנים" - גוף שפעל להנחית בית הספר וחשוב מכל למצוא לו מימון. חברי הוועד הראשונים היו: ד"ר סולובייטשיק יו"ר, בן נחום ואבא חושי מטעם החבל הימי לישראל. ד"ר שלמה קפלנסקי וד"ר שלמה ברדין מטעם הטכניון. מנהל הטכניון, מטעם הסוכנות היהודית: יצחק גרינבאום, בר-כוכבא מאירוביץ ו ד"ר נפתלי וידרא.
ועד הנאמנים המשיך בתפקידו גם מול בית הספר לקציני ים בעכו עד שהוחלף על ידי הדירקטוריון של החברה לחינוך ימי.
תקופת אנריקו לוי

ב-4 בספטמבר 1951 קיבל רב חובל אנריקו לוי את ניהול בית הספר הימי. לוי בוגר אקדמיה ימית בוונציה ניתב את בית הספר לעצמאות. תוך חודש מתחילת כהונתו הגיש הצעה לשדרוג בית הספר לבית ספר עצמאי שיתנהל באניית אימונים ומגורים שתעגון דרך קבע בנמל חיפה. התוכנית לא התקבלה מחשש שתחזוקת האנייה תיעשה על חשבון ההכשרה והלימודים.
הייתה זו תקופת הרחבה לצי הסוחר הישראלי במסגרת הסכם השילומים התקבלו אניות מגרמניה ונוצר צורך בקציני ים וצוותים לאיושן. 

גם בחיל הים הישראלי נעשתה הערכת הצרכים בקציני ים. והמסקנה הראשונית הייתה לקיים הכשרה משותפת לשירות בים לצי הסוחר ולחיל הים. בחודש אפריל 1952, מונתה ועדה משותפת לחיל הים בראשות קצין ההדרכה, סא"ל שלמה אראל, והנהלת בית הספר. שהגישה את תוכניתה ביוני 1952 לשלב הכשרה הצבאית בפעילות בית הספר. הוועדה ביקשה לבדוק את מוכנות בית הספר ליצור את טיפוס הקצין הימי הישראלי אשר יהיה, בין היתר, ”מוכשר ומאומן לתפקידי הקצין בצי המסחרי ובחיל הים כאחד, חדור רגש אחריות, כבוד עצמי ואהבת המולדת והעם, בעל כושר מנהיגות, פקוד וניהול אדמיניסטרטיבי, בעל התנהגות מופתית, הדר ונימוסין כיאות לקצין צה"ל ומייצג את העם ברחבי העולם...”.
הוועדה הגישה הצעה לתוכנית לימוד בת חמש שנים, כשהשנה האחרונה נלמדת במסגרת שירות החובה. ההשכלה משלבת לימודי בגרות במגמה ריאלית, עם מקצועות ימיים ברמה של קצין שני בסיפון, וקצין מכונה שני. הציעה כי כל החניכים יעברו קורס קצינים בסיסי במסגרת בית הספר ויוכלו להשתמש במתקני חיל הים לצורכי אימונים. ההצעה התקבלה.
אנריקו לוי וסגל בית הספר חיפשו מקום והגיעו למפרץ עכו. כאן גילו רצועת חוף ארוכה יחסית ממזרח למערב שאינה מושפעת מגלי חוף בכל כיווני הרוחות. ראש העיר עכו יוסף גדיש תמך ותרם את גן העיר ובניני תחנת הרכבת שעמדו ללא שימוש.

בשנת 1954 נפרד בית הספר מהטכניון ועבר למשכנו הנוכחי בחוף עכו. בית הספר קיבל מעמד ממלכתי תחת משרד החינוך, משרד הביטחון ומשרד התחבורה. שמו החדש "בית הספר לקציני ים עכו". השם בנוסח הלועזי השתנה מ”Haifa Nautical School” ל”Israel Nautical College”.

המחזור שהחל את לימודיו בשנת הלימודים תשי"ג בחיפה הוגדר כמחזור א' של בית הספר המשודרג. למד שנתיים בעכו והצטרף לקורס חובלים ה' בחיל הים. הסמכתו ב-7 בדצמבר 1957 ציינה את התפוקה הראשונה מבית הספר המשודרג.
תקופת אנריקו לוי > סגל בית הספר

לעזרתו של אנריקו לוי מונה כמפקד הקדטים סא"ל מיל יהודה קלאוז שהגיע מחיל התותחנים לאחר שירות קודם בצבא הבריטי. את הניהול האדמיניסטרטיבי ביצע סא"ל דימ' יעקב יפה. כמנהל ההוראה שימש שמעון מהרש"ק ואחריו צבי וכס המורה לאנגלית. הניווט החופי והאסטרונומי על ידי רב חובל עמנואל קלמפרר ואת השיט המעשי ניהל יעקב אגייב בצריף הסירות.
ראש הממשלה דוד בן-גוריון בשיחה עם סגל בית הספר לקציני ים, 1955
המורה לאנגלית ומנהל ההוראה ד"ר צבי וכס, עם מחזור גימל 1957.
אינג' פיינגולד המורה לתרמודינמיקה, יציבות ובנין אוניות עם מחזור ג' מגמת מכונה, 1957
המורה לפיזיקה אברהם דוד בשנת 1960.
רב חובל אנריקו לוי נפרד מסגל המדריכים החינוכיים של בית הספר, מרץ 1960.
תקופת אנריקו לוי > ביקורים בבית הספר

בית הספר העצמאי במתכונתו ומיקומו הייחודי משכו תשומת לב של אנשים חשובים רבים. שבאו מתוך סקרנות או רצון ללמידה. הקדטים בבית הספר נערכו לכל ביקור כמו למבצע והפגינו הופעה נאה וגאוות יחידה. האורחים התקבלו בהתאם לחשיבותם על ידי משמר כבוד ושריקות בצפצפת רב המלחים. קדט זקיף בשער היה הראשון להצדיע לאורחים.