stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מזל טוב (תוכנית טלוויזיה)

| --- | --- |
 מנחים:  מיכל ינאי   מיקי גבע (עונה 1)   גיל ססובר (עונה 2)
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 2
 תקופת שידור מקורית:  2002–2003
 
מזל טוב הוא שעשועון טלוויזיה ששודר בערוץ 2 בין 2002–2003, בכל פרק בתוכנית שני זוגות העומדים להינשא, הזוגות ובני משפחתיהם מתמודדים ביניהם במספר משימות שהפרס הגדול בתוכנית הוא מימון מלא של החתונה. התוכנית זכתה להצלחה בטבלאות המדרוג.
בעונה הראשונה הנחו את התוכנית מיכל ינאי ומיקי גבע, בעונה השנייה החליף גיל ססובר את גבע.
הערות שוליים

↑  אביבה קרול, ‏מזל טוב של מיכל ינאי ומיקי גבע בולטת בטבלת הרייטינג, באתר גלובס, 12 באוגוסט 2002
↑  מיקי גבע פורש מ"מזל טוב", באתר וואלה, 11 בנובמבר 2002
מחיר השוק

מחיר השוק הוא המחיר שיקבע בשוק החופשי בין מוכר מרצון לבין קונה מרצון, שאינם קשורים זה בזה, במכירה בתום לב המשקפת את ערכו הריאלי של מוצר, זכות או שירות המועברים במסגרת העסקה.
השימוש במונח מתבצע בהקשרים פיסקאליים בעיקר ככל הנוגע למיסוי ולמחירי העברה, וכן בהקשרים חוזיים שונים.
עיקרון תנאי השוק נועד לנטרל את השפעת היחסים המיוחדים בעסקאות בין צדדים קשורים, ולהבטיח מיסוי היחידות העסקיות השונות בצורה נאותה. במהותו העיקרון קובע כי, בהיעדר נסיבות מיוחדות, אמור כל צד לעסקה בין צדדים קשורים להפיק רווח אשר ישקף באופן הוגן את הפעולות העסקיות אשר הוא מבצע, את סיכוניו העסקיים ואת הנכסים בהם הוא עושה שימוש לצורך עסקיו.
כך לדוגמה, חברה המוכרת לחברת הבת שלה טובין מסוימים צריכה להוכיח כי ביצעה המכירה במחיר השוק (אותו המחיר בו היא הייתה מוכרת הטובין לגורם חיצוני שאינו קשור אליה) וזאת כדי לעמוד בתנאי הוראות מס הכנסה הקובעות כי גם אם המכירה לא בוצעה במחיר השוק, מסיבות פנימיות שונות, עדיין תחול על החברה חובת תשלום מיסים כאילו העסקה נעשתה במחיר השוק.
שימוש במושג זה נעשה בהקשרי ביטוח - במקרים רבות מחיר השוק של הרכב אינו בהכרח מחיר המחירון שלו ועל כן פיצויים בגין גנבת רכב עשויים להיות נמוכים מהנקוב במחירון.
דוגמה

ניקח מצב של חברת אם גדולה אשר לה שתי חברות בנות: חברה לייצור מכוניות וחברת משלוחים.
חברת ייצור המכוניות העבירה לחברת המשלוחים רכב בעלות של 2 ש"ח בלבד. 
מהו מחיר השוק? בעסקה קודמת נמכר לגורם חיצוני רכב זהה בעלות של 30,000 ש"ח, היות שזהו מחיר המשקף עסקה  בין קונה מרצון למוכר מרצון שאינם קשורים זה לזה ונעשה בתום לב כפי הנראה זהו מחיר השוק (זהו כמובן  חישוב כוללני לצורכי המחשה בלבד).
בשל כך, חברת המכוניות תצטרך לשלם מס הכנסה כאילו ההכנסות ממכירת הרכב עומדות על 30,000 ש"ח, על אף שההכנסות בפועל עמדו על שני שקלים חדשים.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558881705171  LCCN: sh94000577
מאגמה (מבנה אלגברי)

במתמטיקה מאגמה היא מבנה אלגברי בסיסי בשימוש באלגברה מופשטת. התכונה היחידה המאפיינת אותו היא הסגירות.
הגדרה

מאגמה  M היא מבנה אלגברי הכולל קבוצה סגורה תחת פעולה בינארית אחת, כך שלכל  a,b\in M מתקיים ש- a\cdot b\in M.
דוגמה למאגמה היא קבוצת השלמים עם פעולת החיסור:  (\mathbb {Z} ,-). במבנה זה כל פעולת חיסור נותנת איבר בקבוצה (כלומר היא סגורה) אך היא חסרה תכונות אחרות כאסוציאטיביות, קומטטטיביות ואיבר יחידה.
ממבנה מאגמה נגזרים יתר המבנים האלגברים. כך למשל חבורה למחצה היא מאגמה עם דרישת אסוציאטיביות ואילו קוואזי-חבורה היא מאגמה בעלת איבר הופכי.
אם • היא פעולה בינארית חלקית אז המאגמה תיקרא מאגמה חלקית.
היסטוריה

בשנת 1927 תיאר היינריך ברנדט מבנה בשם גרופואיד לתיאור סוג של קטגוריה. ב-1937 אייסטיין אור וב.א. האוסמן השתמשו במונח במובן של מאגמה, לעיתים תחת הכינוי "הגרופואיד של אור". במאמרים שפורסמו בעיתון המתמטיקה צנטרלבלאט, ברנדט התנגד בחריפות להעמסת משמעות זו על המונח, אך מספר ספרים עדיין משתמשים בגרופואיד במובן של מאגמה עד היום.
המונח מאגמה הוכנס לשימוש על ידי קבוצת בורבאקי. אחד מחבריה ז'אן-פייר סר כתב אותו בספרו "אלגברת לי וחבורות לי".
מורפיזם של מאגמה

מורפיזם של מאגמה  (M,\cdot ) למאגמה  (N,\star ) הוא פונקציה  f\colon M\to N אשר משמרת את הפעולה הבינארית, כלומר לכל זוג איברים  x,y\in M מתקיים  f(x\cdot y)=f(x)\star f(y).
הערות שוליים

↑  A. H. Clifford, G. B. Preston The Algebraic Theory of Semigroups 1961
↑  Alan Paterson Groupoids, Inverse Semigroups, and their Operator Algebras 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph333395 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מדלן לבו

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  10 ביוני 1923 אנטוני, צרפת 
 פטירה:  1 במאי 2016 (בגיל 92) Estepona, ספרד 
 מדינה:  צרפת 
 תקופת הפעילות:  מ-1939 
 בן או בת זוג:  טוליו פינלי (1988–2009)  מרסל דליו (1939–1942) 
 פרופיל ב-IMDb
 
מדלן לבו (בצרפתית: Madeleine Lebeau;‏ 23 ביוני 1923 – 1 במאי 2016) הייתה שחקנית צרפתייה.
ביוגרפיה

לבו נולדה בעיירה אנטוני בצרפת והחלה בקריירת משחק בסוף שנות ה-30. בשנת 1939 הופיעה בסרטה הראשון "נערות במצוקה" (Jeunes filles en détresse) של הבמאי גאורג וילהלם פבסט. היא נישאה לשחקן מרסל דליו, אשר היה ממוצא יהודי.
עם נפילת צרפת לידי הנאצים בשנת 1940, נאלצו דליו ולבו להימלט, בשל יהדותו של דליו, אשר הנאצים השתמשו בו כדוגמן שלא מרצונו בפוסטר אנטישמי המראה את דמות "היהודי הטיפוסי". לאחר תלאות רבות ונדודים דרך ליסבון, צ'ילה, מקסיקו וקנדה הגיעו לארצות הברית. בארצות הברית ניסתה לבו לקדם את קריירת המשחק שלה, ובשנת 1942 הופיעה בתפקיד איבון, ידידתו המקומית של ריק בליין (המפרי בוגרט) בסרט קזבלנקה. לאחר צילום הסרט עלו נישואיהם של דליו ולבו על שרטון, והם נפרדו, כשכל אחד מהם ממשיך בקריירת משחק משלו.
לאחר שחרור אירופה שבה לבו לצרפת, והמשיכה להופיע בסרטים צרפתיים ואירופים. בשנת 1963 הופיעה בתפקיד "שחקנית צרפתייה" בסרטו של פדריקו פליני "שמונה וחצי".
בשנת 1970 חדלה מלשחק. בשנת 1988 נישאה שוב לתסריטאי האיטלקי טוליו פינלי שעבד עם פליני על כמה מסרטיו.
לבו, שהייתה השחקנית האחרונה מהצוות של "קזבלנקה" שנותרה בחיים, הלכה לעולמה בספרד ב-1 במאי 2016.
מבחן Z

בהסקה סטטיסטית, מבחן Z הוא כל מבחן לבדיקת השערות שבו סטטיסטי המבחן מתפלגת נורמלית תחת השערת האפס, בקירוב או במדויק. בזכות משפט הגבול המרכזי הרבה מבחנים סטטיסטיים הם בקירוב בעלי התפלגות נורמלית, עבור גודלי מדגם גדולים. לכן, כאשר שונות האוכלוסייה ידועה או שגודל המדגם גדול מספיק, ניתן לחשב מבחנים סטטיסטיים רבים כמבחני-Z בקירוב. אם, לעומת זאת, שונות האוכלוסייה איננה ידועה (וצריך לאמוד אותה מהמדגם עצמו), גודל המדגם איננו גדול ( n\leq 30), והנתונים מהם מחושב הממוצע מגיעים מהתפלגות נורמלית, אזי מבחן t יתאים יותר.
ביצוע מבחן Z

אם T הוא סטטיסטי אשר מתפלג בקירוב נורמלי תחת השערת האפס, השלב הבא בביצוע מבחן Z הוא לחשב את התוחלת μ ואת סטיית התקן σ של T תחת השערת האפס. לאחר מכן מחושב ציון התקן  Z=(T-\mu )/\sigma , ממנו ניתן לחשב את ערך-p, אשר מחושב אחרת עבור מבחן חד-צדדי או דו-צדדי:
\Phi (-Z) עבור השערה חד-צדדית עליונה ("ימנית")
\Phi (Z) עבור השערה חד-צדדית תחתונה ("שמאלית")
2\Phi (-|Z|) עבור השערה דו-צדדית
כאשר  \Phi  היא פונקציית ההסתברות המצטברת של ההתפלגות הנורמלית הסטנדרטית.
שימוש עבור בדיקת השערות פשוטות

שימוש נפוץ במבחן Z מצוי בבדיקת השערות פשוטות, כלומר, כאשר ההשערות קובעות במפורש את התוחלת של התפלגות מסוימת לקבוע כלשהו. אם אוסף התצפיות X1,...,Xn הן (i) בלתי תלויות, (ii) בעלות תוחלת זהה  \mu  ו-(iii) בעלות שונות זהה  \sigma ^{2}, אזי ממוצע המדגם X מתפלג נורמלית (בקירוב או במדויק, כתלות בהתפלגות הנתונים) עם תוחלת  \mu  ושונות  \sigma ^{2}/n. 
על מנת לחשב את הסטטיסטי המתוקנן  Z=\left({\bar {X}}-\mu _{0}\right)/\sigma ^{2}, צריך לדעת את השונות. אם השונות איננה ידועה, וגודל המדגם מספיק גדול, ניתן להחליף את השונות בשונות המדגם. המבחן לא יהיה בדיוק מבחן Z, מאחר שאנו לא מתחשבים באי-הוודאות כתוצאה משונות המדגם, אך הוא יהיה קירוב טוב, אלא אם כן גודל המדגם הוא קטן.
דוגמה

נניח שבמדינה מסוימת התוחלת של ציוני מבחנים בלשון היא 90 נקודות, וסטיית התקן שלהם היא 12 נקודות. המדגם שלנו מורכב מ-55 תלמידים בבית ספר מסוים שקיבלו ציון ממוצע של 86. האם ממוצע זה נמוך משמעותית מממוצע הציונים במדינה? השערת האפס שלנו היא כי 55 התלמידים ניתנים להשוואה לאוכלוסיית כל תלמידי המדינה (כלומר, ממוצע זה אינו נמוך משמעותית מממוצע הציונים במדינה).
נתחיל על ידי חישוב שגיאת התקן של הממוצע:
כאשר  \sigma  היא סטיית התקן של האוכלוסייה.
לאחר מכן נחשב את ציון התקן Z:
בדוגמה זו, אנו מתייחסים לתוחלת ושונות האוכלוסייה כאל ידועים, דבר שהיה יכול להתרחש אם כל התלמידים במדינה היו נבדקים. כאשר פרמטרי האוכלוסייה אינם ידועים, ניתן לבצע מבחן t במקום.
כאשר בודקים את התוצאה של ציון התקן Z בטבלה של ההתפלגות הנורמלית הסטנדרטית, אנו מוצאים כי ההסתברות למצוא ערך מתחת ל-2.47- היא בערך 0.0068=0.5-0.4932. זוהי תוצאה עבור ערך-p חד-צדדי. ערך-p דו-צדדי הוא בערך 0.014 (פי שניים מהערך החד-צדדי).
ראו גם

מבחן t
מחיר ההון המשוקלל

מחיר ההון המשוקלל (באנגלית: Weighted average cost of capital, בראשי תיבות: WACC) הוא ערך המבטא את העלות שהחברה נדרשת לשלם בגין ההון המשמש אותה לפעילותה, הריבית, משוקללת בהתאם למשקל ההון העצמי ולמשקל החוב.
הון של חברה מורכב מהון חיצוני - חוב בגין הלוואות שקיבלה החברה, ומהון עצמי - השקעת בעלי המניות. ייתכן מצב שבו לחברה אין חוב ואז כל ההון שלה הוא הון עצמי.
החברה משלמת ריבית לבעלי החוב ותשואה לבעלי המניות. מחיר ההון המשוקלל הוא ממוצע של הריביות שחברה משלמת בגין ההלוואות שהיא נטלה ושל התשואה המשולמת לבעלי המניות, המחושב בהתאם ליחס החוב/הון עצמי בחברה.
יש לשים לב לכך שבעוד שהריבית על ההלוואות שנטלה החברה היא קבועה בתנאי ההלוואות של החברה, התשואה על ההון העצמי היא תוצאה של ביצועי החברה.
מבחן RPR

החיידק (מין תולעת) טרפנומה, גורם מחלת העגבת
מבחן פלזמה מהירה (באנגלית: Rapid plasma reagin, בראשי תיבות מבחן RPR או RPR titer). (ריאגין הוא החומר, הנוגדן, בדם שאחראי לתגובה חיובית למבחן וסרמן).
מבחן פלזמה ריאגין מהירה הוא סוג של בדיקת אבחון מהירה המחפשת נוגדנים לא ספציפיים בדם המטופל שעלולים להעיד על זיהום על ידי עגבת או טרפונמטוזיס (Treponematosis) שלא קשור למחלת מין. זוהי אחת מכמה בדיקות לא-טרפונמאליות לעגבת (יחד עם מבחן וסרמן ובדיקת VDRL (בקיצור VDRL). משמעות המונח ריאגין (reagin) היא שבדיקה זו אינה מחפשת נוגדנים כנגד החיידק עצמו, ה-Treponema pallidum, אלא נוגדנים כנגד חומרים המשתחררים על ידי תאים כאשר הם ניזוקים על ידי ה-Treponema pallidum (קרדיוליפין (Cardiolipin) ולציטין). באופן מסורתי, בדיקה סרולוגית של עגבת בוצעה באמצעות בדיקה לא-טרפונמלית (NTT) כגון מבחן RPR או  בדיקת VDRL, עם תוצאות חיוביות לאחר מכן אושרו באמצעות בדיקת טרפונמל ספציפית (TT) כגון TPPA ,Treponema pallidum particle agglutination assay) או FTA-ABS (Fluorescent treponemal antibody absorption test). אלגוריתם זה מאושר כיום על ידי המרכז האמריקאי לבקרת ומניעת מחלות (CDC). בנוסף לבדיקת עגבת, ניתן להשתמש בכיל כדי לעקוב אחר התקדמות המחלה לאורך זמן ותגובתה לטיפול. האלגוריתם המסורתי באמצעות NTT ואחריו TT נשאר הסטנדרט בחלקים רבים של העולם.
דיוק

בדיקת RPR היא בדיקת סקר יעילה, שכן היא טובה מאוד באיתור עגבת אצל אנשים ללא תסמינים. כתוצאה מכך, יש לעקוב תמיד אחר שתי בדיקות הסקר הללו בבדיקת טרפונמל ספציפית יותר. בדיקות המבוססות על נוגדנים חד שבטיים ואימונופלואורסצנטיות, כולל בדיקת T. pallidum hemagglutination (TPHA) וספיגת נוגדנים טרפונליים פלואורסצנטיים ( FTA-ABS ) הן ספציפיות יותר ויקרות יותר. בדיקות Nontreponemal (NTT) מודדות רמות של נוגדני אימונוגלובולין המיוצרים על ידי "המארח" בתגובה לחומר ליפואידי (בעיקר קרדיוליפין) המשתחרר מתאי מארח פגומים. כמו כן, מאמינים בדרך כלל שחלק מהקרדיוליפין משתחרר גם על ידי הספירוצ'טים.
אלטרנטיבות

בדיקה נוספת המשמשת לעיתים קרובות לבדיקת עגבת היא בדיקת השקופיות של מעבדת המחקר למחלות מין (VDRL). עם זאת, מבחן RPR מועדף בדרך כלל בשל קלות השימוש בה. סוגים אחרים של בדיקות מוערכים כיום כחלופות אפשריות לבדיקת RPR ידנית סטנדרטית. אחת החלופות הללו היא "מנתח" (אנאלייזר) עגבת RPR אוטומטי לחלוטין. המנתח מסמן חיובי גם עבור טרפונמטוזות אחרות, לא של מין; על כן הומלץ לכלול הסבר זהיר של עובדה זו עם תוצאות הבדיקה.
לקריאה נוספת

Jameson JN, Kasper DL, Harrison TR, Braunwald E, Fauci AS, Hauser SL, Longo DL (2005). Harrison's Principles of Internal Medicine (16th ed.). New York: McGraw-Hill Medical Publishing Division. ISBN 0-07-140235-7.
Sacher, Ronald A.; McPherson, Richard A.; Campos, Joseph M.; Widmann, Frances K. (2000). Widmann's Clinical Interpretation of Laboratory Tests (2nd ed.). Davis. ISBN 978-0-8036-0270-0. OCLC 42890290.
הערות שוליים

1 2  Morshed, Muhammad G.; Singh, Ameeta E. (2015). "Recent Trends in the Serologic Diagnosis of Syphilis". Clinical and Vaccine Immunology. 22 (2): 137–147. doi:10.1128/CVI.00681-14. PMC 4308867. PMID 25428245.
↑  Pickering, Larry K., ed. (2006). "Syphilis". Red Book: 2006 Report of the Committee on Infectious Diseases. American Academy of Pediatrics. pp. 631–644. ISBN 1581101945. OCLC 70819143.
↑  "Arlington Scientific | ASI Evolution®| ASI". www.arlingtonscientific.com. אורכב מ-המקור ב-2019-11-18.
↑  Marks, M; Lebari, D; Solomon, AW; Higgins, SP (בספטמבר 2015). "Yaws". International Journal of STD & AIDS. 26 (10): 696–703. doi:10.1177/0956462414549036. PMC 4655361. PMID 25193248. {{cite journal}}:  (עזרה)
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
| בקטריולוגיה |
| --- | --- | --- |
| מונחי יסוד | פרוקריוטים • ארכאונים (חיידקים קדומים) • חיידקים אמיתיים • אנדוטוקסין |  |
| חלקי התא החיידקי ואברוניו | נוקלאואיד • פלסמיד • ציטופלזמה • ריבוזום • קרום התא • דופן התא: פפטידוגליקן (חומצה טיכואית) • פריפלזמה • קרום חיצוני: ליפופוליסכריד • קפסולה ו-Slime layer • שוטון • פילי • פימבריה • ביופילם |  |
| מורפולוגיה | נקד • מתג • סלילון |  |
| פיזיולוגיה | פליגה • קוניוגציה • טרנספורמציה • עמידות לאנטיביוטיקה |  |
| מטבוליזם | חיידקים אירוביים (אווירניים אובליגטוריים, אווירניים פקולטטיביים, מיקרואירופילים) • חיידקים אנאירוביים (אל-אווירניים אובליגטוריים, אל-אווירניים פקולטטיביים, אל-אווירני סובל אוויר) • תסיסה • חיזור סולפט מיקרוביאלי • חיידקים סגולים |  |
| שיטות בקטריולוגיות | צביעת גראם (חיידקים גראם-חיוביים, חיידקים גראם-שליליים) • צביעה יציבת חומצה • מבחן קטלאז • מבחן אוקסידאז • מבחן קואגולאז • סיווג לנספילד • מבחן CAMP |  |
| מיגור חיידקים | חיטוי • פסטור • עיקור • אנטיביוטיקה |  |
מוריס מרלו-פונטי

| --- | --- |

 לידה:  14 במרץ 1908 רושפור (אנ'), צרפת 
 פטירה:  3 במאי 1961 (בגיל 53) הרובע השישי של פריז, צרפת 
 שם לידה:  Jean Jacques Maurice Merleau-Ponty 
 מקום קבורה:  פר לשז 
 מקום לימודים:  אקול נורמל סופרייר, תיכון לואי הגדול, סורבון 
 מוסדות:  קולז' דה פראנס  סורבון  אוניברסיטת ליון (1896-1969) 
 זרם:  פנומנולוגיה, סטרוקטורליזם 
 תחומי עניין:  פילוסופיה 
 עיסוק:  פילוסוף, תאורטיקן אמנות, פרופסור, aesthetician 
 מדינה:  צרפת צרפת
 בן או בת זוג:  Suzanne Merleau-Ponty 
 צאצאים:  Marianne Merleau-Ponty 
 
מוריס מרלו-פונטי (בצרפתית: Maurice Merleau-Ponty;‏ 14 במרץ 1908 – 3 במאי 1961) היה פילוסוף צרפתי.
מרלו-פונטי שימש כפרופסור לפסיכולוגיה בסורבון וכפרופסור לפילוסופיה בקולג' דה פרנס. הגותו של מרלו-פונטי הושפעה מהפנומנולוגיה של אדמונד הוסרל ומתורתו של קרל מרקס. בספרו החשוב "פנומנולוגיה של התפיסה" שהתפרסם בשנת 1945, מרלו-פונטי ניסח את היחס שבין התפיסה האנושית לבין ההכרה. העין שימשה לו כמטפורה לבדיקת יחס זה.
ביבליוגרפיה נבחרת > בתרגום לעברית

העין והרוח, תרגום: עירן דורפמן, תל אביב: רסלינג, 2004.
ביבליוגרפיה נבחרת > בצרפתית

La Structure du comportement, Paris, PUF, 1942  éd. en 1972
La Phénoménologie de la perception, Paris, NRF, Gallimard, 1945
Humanisme et terreur, Paris, Gallimard, 1947
L’Union de l’âme et du corps, chez Malebranche, Biran et Bergson, Vrin, 1968, cours présentés par J. Deprun
Sens et non-sens, Paris, Nagel, 1948
Les Aventures de la dialectique, Gallimard, 1955
Les Sciences de l’homme et la phénoménologie, Centre de documentation universitaire, réédité en 1975
Les Relations avec autrui chez l’enfant, Paris, Centre de documentation universitaire, réédité en 1975
Éloge de la philosophie, leçon inaugurale faite au Collège de France, le jeudi, NRF, Gallimard, 1953
Signes, NRF, Gallimard, 1960
Le Visible et l’invisible, publié par Cl. Lefort, Gallimard, 1964
L’Œil et l’esprit, Gallimard, 1960
Résumé de cours (1952-1960), Gallimard, 1968
La Prose du monde, Gallimard, 1969
Œuvres, édition établie et préfacée par Claude Lefort, Paris, Gallimard, 2010
Le monde sensible et le monde de l'expression : cours au Collège de France : notes, 1953, texte établi et annoté par Emmanuel de Saint-Aubert et Stefan Kristensen, Genève, Métis Presses, 2011
Recherches sur l'usage littéraire du langage : cours au Collège de France : notes, 1953, texte établi par Benedetta Zaccarello et Emmanuel de Saint-Aubert, annotations et avant-propos de Benedetta Zaccarello, Genève, Métis Presses, 2013
Entretiens avec Georges Charbonnier et autres dialogues, 1946-1959, transcription, avant-propos et annotations de Jérôme Melançon, Lagrasse, Verdier, 2016
Le Problème de la parole. Cours au Collège de France. Notes 1953-1954, édition par Lovisa Andén, Franck Robert et Emmanuel de Saint Aubert, Genève, MētisPresses, 2020,
Simone de Beauvoir, Élisabeth Lacoin & Maurice Merleau-Ponty, Lettres d’amitié. 1920-1959, 2022, Paris, Gallimard, Blanche, 2022
Conférences en Europe et Premiers Cours à Lyon. Inédits I (1946-1947), édition par Michel Dalissier, avec la participation de Shôichi Matsuba, Paris & Milan, Mimésis, L’œil et l’esprit, 2022
Conférences en Amérique. Notes de cours et autres textes. Inédits II (1947-1949), édition par Michel Dalissier, avec la participation de Shôichi Matsuba, Paris & Milan, Mimésis, L’œil et l’esprit, 2022
לקריאה נוספת

שלומית תמרי, מוריס מרלו-פונטי והחינוך הסביבתי, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, 2008.
מוניקה לווינסקי

| --- | --- |

לווינסקי, 2014
 לידה:  23 ביולי 1973 (בת 51) סן פרנסיסקו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  בית הספר לכלכלה של לונדון  תיכון בוורלי הילס  מכללת סנטה מוניקה  בית ספר ג'ון תומס די  מכללת לוויס וקלארק  בית הספר פסיפיק הילס 
 תקופת הפעילות:  מ-1995 
 
מוניקה לווינסקי בתעודה הממשלתית שלה, בה הוצגה לראשונה בתקשורת, מאי 1997
מוניקה סמיל לווינסקי (באנגלית: Monica Samille Lewinsky; נולדה ב-23 ביולי 1973) היא אקטיביסטית, אישיות טלוויזיונית ומעצבת אופנה אמריקאית-יהודייה. התפרסמה בעקבות פרשת יחסי מין עם נשיא ארצות הברית ביל קלינטון. הפרשה החלה כשלווינסקי עבדה כמתמחה בבית הלבן באמצע שנות ה-90. הפרשה והשלכותיה על הנשיא קלינטון ידועה בתור "פרשת מוניקה לווינסקי".
ביוגרפיה

לווינסקי נולדה בסן פרנסיסקו, קליפורניה, שבארצות הברית להורים יהודים. היא גדלה בדרום קליפורניה בצידה המערבי של לוס אנג'לס ובבוורלי הילס. היא סיימה את לימודיה ב-1995 עם תואר בפסיכולוגיה ממכללת לואיס וקלארק בפורטלנד שבאורגון. לאחר מכן עברה לווינסקי לוושינגטון די. סי., שם עבדה בבית הלבן בזמן הקדנציה הראשונה של קלינטון.
פרשת מוניקה לווינסקי

בתקופת עבודתה בפנטגון, קיימה לווינסקי מערכת יחסים קצרה עם הנשיא. קלינטון ולווינסקי הכחישו שיחסיהם ערבו מגע מיני.
אשת סודה של מוניקה לווינסקי, לינדה טריפ (אנ'), הקליטה בחשאי את שיחות הטלפון שניהלה עם לווינסקי בזמן הרומן עם קלינטון. מאוחר יותר, טריפ נתנה את ההקלטות לקנת' סטאר, שהיה עסוק באותה עת בחקירת "פרשת Whitewater".
לווינסקי הודתה שבמערכת יחסיה עם קלינטון התקיים מין אוראלי בחדר הסגלגל. הודאה זו תועדה בדיווחו של סטאר, שבסופו של דבר הובילה לניסיון הדחתו של קלינטון באשמת עדות שקר ושיבוש הליכי משפט בנוגע לפרשה. קלינטון הכחיש כל מגע מיני עם לווינסקי תחת שבועה במשפט אחר. בשידור טלוויזיה רשמי מהבית הלבן טען קלינטון "לא קיימתי יחסי מין עם האישה הזו, גברת לווינסקי" (I did not have sexual relations with that woman, Miss Lewinsky). תחת לחץ של סטאר, קלינטון, שידע שלסטאר יש שמלה כחולה עם כתם מנוזל הזרע שלו ושלווינסקי נתנה עדות שהנשיא השתמש בסיגר בזמן פגישתם, הודה שהטעה את העם האמריקני ושיחסיו עם לווינסקי היו "בלתי הולמים", בנאום שנתן ב-18 באוגוסט 1998. קלינטון הכחיש שנתן עדות שקר מפני שלפי דעתו, מין אוראלי אינו מגע מיני. קלינטון הורשע על ידי בית הנבחרים של ארצות הברית אך זוכה על ידי הסנאט של ארצות הברית כך שלא הודח מתפקידו.
פרשת מוניקה לווינסקי > המשך חייה

הרומן הביא לכך שלווינסקי הפכה ידוענית, שכן היא הייתה במוקד הסערה הפוליטית. הסכם החסינות שלה הגביל את מה שהיא יכולה לדבר עליו בפומבי, אך היא הצליחה לשתף פעולה עם מחבר הביוגרפיות אנדרו מורטון בכתיבתו של הספר "סיפורה של מוניקה', הביוגרפיה שלה, שכללה את הצד שלה בפרשת קלינטון. הספר ראה אור במרץ 1999. הוא גם יצאה כסיפור שער במגזין "טיים". ב-3 במרץ 1999 ראיינה ברברה וולטרס את לוינסקי בתוכנית מיוחדת של "20/20" ברשת ABC. התוכנית נצפתה על ידי 70 מיליון אמריקאים, שלדברי ABC הייתה שיא לתוכנית חדשות. לוינסקי הרוויחה כ-500,000 דולר מהביוגרפיה שלה ועוד מיליון דולר מהזכויות הבינלאומיות לראיון עם וולטרס, אך עדיין נאלצה להתמודד עם חשבונות משפטיים גבוהים ועלויות מחיה עם שמירה.
לווינסקי סיפרה כי שרדה את תשומת הלב התקשורתית העזה, בתקופת השערורייה, על ידי סריגה. בספטמבר 1999 היא החלה למכור שורה של תיקים הנושאים את שמה, תחת שם החברה The Real Monica, Inc. הם נמכרו באינטרנט וגם במספר חנויות יוקרה בניו יורק, בקליפורניה, ובלונדון. לוינסקי עיצבה את התיקים ונסעה לעיתים קרובות לפקח על ייצורם בלואיזיאנה.
בתחילת שנת 2000, לוינסקי החלה להופיע בפרסומות בטלוויזיה עבור חברת הדיאטה "ג'ני קרייג", תמורת מיליון דולר. ההסכם עם החברה חייב את לוינסקי להוריד כ-18 קילוגרם או יותר תוך שישה חודשים. לוינסקי אמרה כי למרות רצונה לחזור לחיים פרטיים יותר, היא זקוקה לכסף כדי לשלם שכר טרחה משפטי, והיא האמינה במוצר. דוברת חברת "ג'ני קרייג" אמרה על לוינסקי, "היא מייצגת אישה פעילה של ימינו עם אורח חיים קדחתני. ויש לה בעיות משקל ומאבקי משקל במשך זמן רב. זה מייצג הרבה נשים באמריקה". החברה הפסיקה לפרסם מודעות עם לוינסקי בפברואר 2000, סיימה את הקמפיין שלה לחלוטין באפריל 2000, ושילמה לה רק 300,000 דולר מתוך מיליון הדולרים שהובטחו לה.
במרץ 2002 הופיעה לוינסקי, שכבר לא מחויבת לתנאי הסכם החסינות שלה, בתוכנית ספיישל ברשת HBO, "מוניקה בשחור לבן". בה היא ענתה לשאלות הקהל באולפן על חייה ועל פרשת קלינטון.
בשנת 2003, לוינסקי אירחה תוכנית הכרויות בטלוויזיה, ברשת פוקס, שם ייעצה למתחרות צעירות שבחרו גברים שהוסתרו במסכות. כמה אמריקאים ניסו לארגן חרם על מפרסמים בתוכנית, כדי למחות על ניצולה של לווינסקי. אף על פי כן, התוכנית שודרה וזכתה תחילה לרייטינג גבוה מאוד. אך הרייטינג של התוכנית ירד במהירות, ולאחר עונה אחת בוטלה התוכנית.
בשנת 2005, לווינסקי מצאה שהיא לא יכולה להימלט מאור הזרקורים בארצות הברית, מה שהקשה על חייה המקצועיים והאישיים. היא הפסיקה למכור את קו התיקים שלה ועברה ללונדון, ללמוד פסיכולוגיה חברתית בבית הספר לכלכלה של לונדון. בדצמבר 2006 סיימה תואר שני. כותרתה של התזה שלה הייתה "בחיפוש אחר המושך הבלתי-חלקי: חקר השפעת צד שלישי ופרסום לפני משפט".
פרשת מוניקה לווינסקי > חזרה לפעילות ציבורית

במאי 2014, לוינסקי כתבה מאמר למגזין "ואניטי פייר" שכותרתו "בושה והישרדות", ובו דנה בחייה ובשערוריה. היא המשיכה לטעון כי היחסים היו הדדיים וכתבה שבעוד שקלינטון ניצל אותה, מדובר היה בקשר בהסכמה. היא הוסיפה וכתבה: "אני בעצמי מתחרטת מאוד על מה שקרה ביני לבין הנשיא קלינטון...הגיע הזמן לשרוף את כובע הבארט ולקבור את השמלה הכחולה...כדי שאוכל להחזיר את הנרטיב שלי". זמן קצר אחר כך הכריז המגזין "ואניטי פייר", שהיא תהיה בעלת טור, ותכתוב על נושאים רלוונטיים שמעניינים אותה. היא גם החלה להיות פעילה נגד בריונות רשת, ופתחה חשבון טוויטר בו כתבה על עצמה כי היא: "פעילה חברתית, מרצה, כותבת ל'ואניטי פייר' וסורגת דברים בלי שרוולים".
באוקטובר 2017 צייצה לוינסקי את ההאשטג "Me Too", כדי לציין שהיא קורבן להטרדות מיניות ו/או תקיפה מינית, אך לא מסרה פרטים. היא כתבה מאמר ארוך ואישי בגיליון של "ואניטי פייר" במרץ 2018, ובו היא לא הסבירה ישירות מדוע השתמשה בהאשטג #MeToo באוקטובר. אך כתבה כי במבט לאחור על מערכת היחסים שלה עם ביל קלינטון, אף על פי שהיה בהסכמה, מכיוון שהוא היה מבוגר ממנה ב-27 שנים ובתפקיד עם הרבה יותר כוח משלה, לדעתה היחסים היוו "ניצול לרעה" מצד קלינטון. היא הוסיפה כי היא אובחנה כחולה בהפרעת דחק פוסט-טראומטית עקב החוויות שעברה לאחר גילוי היחסים.
בספטמבר 2018, נאמה לוינסקי בכנס בירושלים. לאחר נאומה היא ישבה עם המארחת, העיתונאית יונית לוי לסדרה של שאלות ותשובות. השאלה הראשונה ששאלה לוי הייתה האם לוינסקי חושבת שקלינטון חייבת לה התנצלות פרטית. לוינסקי סירבה לענות על השאלה וירדה מהבמה. בהמשך צייצה כי השאלה הועלתה בפגישה שקדמה לאירוע עם לוי, ולווינסקי אמרה לה ששאלה כזו אינה מקובלת ושלוי "הפרה את ההסכם בינינו". דובר חברת החדשות, שאירחה את הכנס ומעסיקה של לוי, הגיב כי לוי קיימה את כל ההסכמים שערכה עם לוינסקי ונענתה לבקשותיה.
בנובמבר 2018 לוינסקי חשפה בסדרת דוקמנטרית, "The Clinton Affair", בערוץ A&E, פרטים שטרם סופרו אודות הרומן שניהלה עם קלינטון. הסדרה מעמידה במרכזה את גרסת לוינסקי לפרשייה.
בשנת 2019 היא התראיינה בתוכניתו של ג'ון אוליבר בערוץ HBO, שם הם דנו בחשיבות של פתרון בעיית השיימינג הציבורי, וכיצד מצבה היה שונה אם המדיה החברתית הייתה קיימת בתקופה בה השערורייה פרצה בסוף שנות התשעים.
לוינסקי הייתה שותפה בהפקתה של מיני סדרה על הפרשה, 'סיפור פשע אמריקאי: מוניקה לוינסקי", ששודרה בספטמבר 2021.