stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מלחמות רוסיה–פרס
1722–1723 > יחס קדם המלחמה

בשנת 1717 תוכננה חתימה של חוזה מסחר שהיה אמור להעניק מונופול רוסי למסחר המשי של פרס הספווית. היחסים בין המעצמות הריעו כאשר זמן קצר מאוחר יותר, במסגרת ההתפשטות הרוסית למרכז אסיה, הגיעו כוחות מצבא האימפריה הרוסית לח'אנות חיווה ואיימו על ח'וראסאן הפרסית. הרוסים, ביודעין כי הפרסים היו בעת משבר, לא התייחסו לאזהרותיהם ברצינות. השושלת הספווית סבלה ממרד אדיר של פשטונים תחת מחמוד הותכ, כמו כן סבלה מגירעון כלכלי, חוסר מיומנות שלטונית ומרידות מרובות על רקע ההפרש הדתי-אזרחי. בשנת 1722, עם הקמתה של האימפריה הרוסית לאחר המלחמה הצפונית הגדולה, פיוטר הגדול, קיסר רוסיה, ראה את המשבר בפרס כהזדמנות פז להאדיר את ההשפעה הרוסית בעבר הקווקז. נוסף על כך, האימפריה העות'מאנית, תחת שלטונו של אהמט השלישי, ניצלה גם היא את החולשה הפרסית ופלשה לתוך פרס דרך הרי הזגרוס לעבר ימת אורמיה, דבר שחידש את המלחמות העות'מאניות–פרסיות ואיים על ההשפעה הרוסית בעבר הקווקז.
1722–1723 > פלישת פיוטר הגדול

האיום העות'מאני על פרס המוחלשת, בשילוב עם הפלישה האפגנית והידרדרות הפנימית העמוקה, שכנעו את פיוטר הגדול להתערב כדי למנוע מהעות'מאנים לכבוש את גבולות דרום-מזרח רוסיה. לפיוטר היה עניין משמעותי במשאבים הרבים של הפרובינציות הפרסיות לחופי הים הכספי, כולל משי, פירות, סוכר, נחושת, ברזל, עופרת ומלח. מתקפה של כמה שבטים קווקזים על שירבן (כיום בצפון אזרבייג'ן), בה נהרגו כמה סוחרים רוסים ואחרים איבדו רכוש, העניקה לפיוטר עילה לתקוף את פרס. חודשיים לפני כן נפלה הבירה הפרסית אספהאן לידי הפשטונים המורדים ושאה חוסיין נפל בשבי בעוד בנו, שאה תהמאספ השני, פעל בניסיון להסדיר את התנגדות הפרסית הספווית לפשטונים. פיוטר הנהיג צבא של 100,000 איש וצעד בראשו לאורך חופי הים הכספי מדאגסטן דרומה. הצבא הרוסי כבש את דארבנד, התקדם לעבר באקו והתכוון לאחד כוחות עם 30,000 חיילים גאורגים תחת וחטנג השישי ו-10,000 חיילים ארמנים. אולם הרוסים איבדו 33,000 חיילים ממחלה בגלל האקלים הלח והלא מוכר, הם איבדו גם את רוב סוסיהם וסבלו ממחסור קשה באספקה. לכן היה על פיוטר לקרוא לנסיגה ולשוב צפונה, האיחוד עם הכוחות הגאורגים והארמנים לא צלח ופיוטר נטש את התוכנית לספח את מחוזות החוף לים הכספי. מאוחר יותר, עם עלייתו לשלטון של נאדיר שאה והשושלת האפשארית הוסדר סטטוס קוו בגבול הרוסי-פרסי.
שאלת גאורגיה > 1796

בשנת 1747 נרצח נאדיר שאה והממלכה הפרסית התפרקה לממלכות שונות שנלחמו לכוח. בתקופה זאת של המאה ה-18 המאוחרת לא היה כוח שמנע מהתפשטות ההשפעה הרוסית בקווקז, בייחוד לא לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1768–1774). ממלכות קטנות ברחבי הקווקז ניתנו לידי השפעת האימפריה הרוסית ועם הזמן התחזקו היחסים בין רוסיה לממלכות הגאורגיות; ממלכת כארתלי וממלכת קאחתי, אשר היו מבין הגדולות בממלכות העצמאיות של עבר הקווקז. במהלך שנות ה-80 של המאה ה-18 עלה כוחו של השבט הקאג'ארי (שמוצאו בהרי האלבורז) תחת אע'א מוחמד ח'אן קאג'אר ואלו כבשו וסבסדו ממשל חדש ויציב בממלכת פרס. השושלת הקאג'ארית החדשה הסדירה את טהראן בתור בירתה והחלה במסעות כיבוש לאיחוד מחודש של כל ממלכת פרס. עוד בשנת 1762, העצמאות שניתן לגאורגים מממלכת פרס המפורקת אפשר את איחוד הממלכות לכדי ממלכת כארתלי-קאחתי תחת מלכותו של ארקלה השני, שהיה מקורב ושמר על יחסים חמים עם הממשל הרוסי של יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה. אע'א מוחמד ח'אן קאג'אר פעל בשביל להשיב את השליטה הפרסית על הקווקז ויצא במסע מלחמה עקוב מדם נגד הגאורגים, במסגרתה נבזזה הבירה הגאורגית טביליסי. בזעם על הביזה של הבירה הגאורגית יקטרינה השנייה הכריזה מלחמה נגד הפרסים בעוד רוב כוחותיהם היו במערכה בח'וראסאן. הכוחות הרוסים לא צלחו במערכה כאשר נפגשו נגד כוחות שבטיים רבים שמרדו נגדם. בסופו של דבר, בנובמבר אותה השנה, נפטרה יקטרינה ובנה, פאבל הראשון, קיסר רוסיה, קרא לשיבת הכוחות ולסיום המלחמה. גאורגיה נותרה לאחר מכן תחת השפעה רוסית שכן כאשר אע'א מוחמד ח'אן קאג'אר ניסה לכבוש מחדש את גאורגיה לאחר הפעילות הרוסית הוא נרצח בעודו בגנג'ה, אזרבייג'ן.
שאלת גאורגיה > 1804–1813

בשנת 1801 סופחה ממלכת כארתלי-קאחתי לתוך האימפריה הרוסית ובהמשך הוקמה מתוכה ומתוך ממלכות ונסיכויות שונות שהצטרפו לרוסיה בעבר הקווקז לכדי מלכות המשנה של הקווקז. עם השנים נסיכויות מינוריות רבות עברו מידי השפעתה של ממלכת פרס לריבונות רוסית. הדבר החריף את יחסי המדינות. השאה הפרסי, פתח עלי שאה קאג'אר טיפח יחסים עם הרפובליקה הצרפתית הראשונה תחת הקונסול נפוליאון בונפרטה במטרה להחליש את ההשפעה של הרוסים והאימפריה הבריטית במרכז ומערב אסיה. בשנת 1804 ח'אנות גנג'ה הועברה לחסות רוסית, דבר שעורר את התנגדות המוצב הפרסי במקום והחל מאבק בכוחות הרוסים. מאבק זה החל את מלחמת רוסיה–פרס (1804–1813). ההנהגה הרוסית של אלכסנדר הראשון, קיסר רוסיה התמקדה בעיקר באירועי המלחמות הנפוליאוניות ועל כן התגובה הרוסית להתקדמות הפרסית אל עבר שטחי החסות של עבר הקווקז גיששה לבוא. לבסוף, כאשר הגיעה תגבורת רוסית נראה לראשונה ההפרש הטכנולוגי האדיר בין הצבאות שהיה לטובת הרוסים. למרות זאת הצליחו הפרסים להחזיק את אדמתם למשך זמן רב-נגד הרוסים. ח'אנויות פנימיות נשבעו חסות לקיסרות הרוסית ובכך בגדו בממשל הפרסי, דבר שערער לגמרי את השליטה הפרסית על עבר הקווקז וחיזק את האחיזה הפרסית במקומם. לבסוף נחתם הסכם גוליסטן, שהותיר רק את דרום אזרבייג'ן ומזרח ארמניה בידי הכוחות הפרסים. השטחים שכבשו הרוסים אוחדו עם מלכות המשנה של הקווקז.
1826–1828

הממשל הפרסי זעם על הבגידה שבוצעה בידי שליטי הח'אנויות בקווקז וחוזקו קשרים עם האימפריה הבריטית כדי לחזק את הצבא הפרסי. בתמורה ליחסים עם בריטניה היה על הממשל הפרסי לממן מרד באימפריה הדוראנית נגד זמאן שאה דוראני, שאיים על אחיזת חברת הודו המזרחית הבריטית בתת-היבשת ההודית. לאחר מרד הדקבריסטים שהתרחש באימפריה הרוסית עם עלייתו לשלטון של ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה, הכריזו הפרסים מלחמה על רוסיה ובכך החלה מלחמת רוסיה–פרס (1826–1828). 35,000 חיילים פרסים התקדמו לעבר העיר שושה, עליה הטילו מצור ואיימו על טביליסי. הכוחות הרוסים המעטים הצליחו להביס את הפרסים ולשחרר את המצור על שושה. בהמשך הגיעה תגבורת נרחבת לרוסים והחלה מתקפת נגד מצד האימפריה הרוסית. הכוחות הרוסים התקדמו לעבר ירוואן ומשם הגיעו לצפון הרי הזגרוס. הכוחות הרוסים שינו את תנועתם לחופי הים הכספי ואיימו על טהראן ומרכזי האוכלוסין של פרס. בחצר המלוכה הפרסית החלה חשש להגעת הכוחות לעבר הבירה עם כיבוש העיר תבריז והתקדמות הרוסים לעבר ימת אורמיה. הפרסים נכנעו לכוחות הרוסים ב-1828 וחתמו על הסכם טורקמנצ'אי שקבע את הגבולות המודרניים בין איראן לארמניה ואזרבייג'ן. הכעס האזרחי על ההפסד עורר התקוממות בטהראן שהביאה לטבח בשגרירות רוסיה בטהראן, במסגרתו נרצח השגריר הרוסי אלכסנדר גריבוידוב. השאה פתח עלי פעל להרגיע את הרוחות ושלח את שגרירו בסנקט פטרבורג להביע ניחומים לקיסר הרוסי.
תוצאות ומורשת

המלחמות הביאו לשינוי המערכת הגאו-פוליטית בעבר הקווקז לגמרי. בסופו של דבר הן הביאו לעליית ההשפעה הרוסית באזור ובו בזמן להיחלשות הפרסית. מתוך החלוקה הפנימית של עבר הקווקז באימפריה הרוסית נוצרו היסודות למדינות גאורגיה, אזרבייג'ן וארמניה. לאחר המלחמות עלתה ההשפעה הרוסית על פרס בכל הקשור לכלכתה ופוליטיקה. בהמשך המאה ה-19 הפכה פרס למגרש פעולה במאבק ההשפעה בין האימפריה הרוסית לבין האימפריה הבריטית (ראו המשחק הגדול). המאבק בין הבריטים לרוסים החליש קשות את ההשפעה והסמכות של הממשל הפרסי עצמו אך מנעה את נפילתה הסופי של פרס לקולוניאליזם. במהלך המהפכה החוקתית בפרס כבש הצבא הרוסי את צפון פרס והשיג השפעה מרכזית עליו, השפעה זאת אבדה לבסוף עקב המהפכה הרוסית (1917). במהלך מלחמת העולם השנייה לא צלח רזא שאה פהלווי בניסיונו לשמור על איראן בתור מדינה נייטרלית והפלישה הבריטית-סובייטית לאיראן הביאה לכיבוש מחודש של צפון המדינה בידי ברית המועצות, היורשת של האימפריה הרוסית. כיבוש זה נמשך חמש שנים עד למשבר איראן ומאז לא התרחשו עוד מאבקים מזוינים בין איראן ורוסיה.
ראו גם

האימפריה הספווית
ממלכת כארתלי-קאחתי
הסכם טורקמנצ'אי
הערות שוליים

↑  השושלת הספווית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
↑  רוסיה 1. יחסי רוסיה-איראן עד המהפכה הבולשביקית, באתר אנציקלופדיה איראניקה
↑  הסכם טורקמנצ'אי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
| היסטוריה מודרנית של איראן |
| --- | --- | --- |
| השושלת הקאג'ארית | מלחמות האימפריה הרוסית–פרס • המלחמה האנגלו-פרסית • מרד הטבק באיראן • מודרניזם אסלאמי • המהפכה החוקתית בפרס • המערכה בפרס במלחמת העולם הראשונה • ההסכם האנגלו-איראני • ההפיכה באיראן (1921) • מרד סימקו שיקאק | איראן |
| שושלת פהלווי | רזא שאה פהלווי • העימות במקדש האימאם א-רידא • הפלישה הבריטית-סובייטית לאיראן • משבר אבאדאן • ההפיכה באיראן (1953) • המהפכה הלבנה • חגיגות 2500 שנים לאימפריה הפרסית • תאוריית הקשר על הדחת השאה מאיראן • המהפכה האסלאמית • הממשלה האיראנית הגולה | איראן |
| הרפובליקה האסלאמית | הפיכת נוז'ה • משבר בני הערובה באיראן • מלחמת איראן–עיראק • הסכסוך האיראני-ישראלי • הסכסוך האיראני–סעודי • תוכנית הגרעין האיראנית • טרור אסלאמי • בדלנות כורדית באיראן • ההפגנות באיראן (2018–2019) • ההפגנות באיראן (2022–2023) | איראן |
פורטל איראן
מרצישור

מרצישור פשוט
מרטניצה קשור לעץ פרי בפריחה, בבולגריה
מְרְצִישוׂר (ברומנית: ‏Mărţişorקובץ:Ro-mărțișor.ogg‏Ⓘ‏) הוא חג אביב רומני מסורתי הנחוג בתאריך 1 במרץ בכל שנה.
מרצישור הוא חג המסמל את המעבר מחורף לאביב, ניצחון הטוב על הרע וכדומה. מקובל לתת בחג זה מתנות קטנות לבנות ולנשים בכל הגילאים. המתנה המקובלת היא קישוט קטן הקשור בשרוך בצבעים אדום ולבן (האדום מסמל את האביב והלבן מסמל את החורף). בשווקים יש מבחר עצום של קישוטים כאלה, הקרויים "מרצישור", בדומה לשיווק כרטיסי הברכה לשנה החדשה שהיו מקובלים בישראל לפני שנים.
קיימת אמונה שענידת הקישוטים, בעיקר של השרוכים האדומים-לבנים, היא סגולה למזל טוב.
פרט למרצישור, מקובל לתת במתנה גם צרור קטן של פרחי אביב, מיוחד
גיוצ'ל (ghiocel) (באנגלית snowdrop),
(Galanthus nivalis), מין פרח לבן, הפרח הראשון המופיע עם תחילת הפשרת השלגים.
החג מרצישור מקובל באזורים נוספים של חצי האי הבלקני, באזורים שאוכלסו בימי קדם על ידי שבטים תראקים ואילירים - בבולגריה השכנה שם הוא קרוי מרטניצה (Мартеница) עם אותה המשמעות, כמו כן במקדוניה ואלבניה. על פי ממצאים ארכאולוגיים מסוימים יש שסבורים כי החג תועד כבר לפני אלפי שנים, בתקופת הגטים/דאקים או התראקים.
שם החג, ברומנית ובבולגרית, בא כמובן משמו של החודש מרץ, שמקורו בשם האל מרס, אל המלחמה הרומי שהיה בו זמנית גם אל בעל תפקיד בפוריות, בחקלאות ובתחיית הטבע. מרצישור הוא מילת הקטנה למרץ או מרס.
מראה השנה של עלית

| --- | --- |

 תאריך ייסוד:  1983 
 ארגון מפעיל:  סוכנות הדוגמנות עלית 
 תקופת התחרות:  1983–הווה (כ־41 שנים) 
 www.elitemodellook.com
 
מראה השנה של עלית (אנגלית: Elite Model Look) היא תחרות דוגמנות הנערכת מדי שנה על ידי סוכנות הדוגמנות עלית. מטרת התחרות היא לגלות דוגמניות חדשות שיעבדו בשוק האופנה הבינלאומי ויהוו פנים חדשות בתעשייה. בתחרות משתתפות מדי שנה בערך 350,000 מתמודדות מבערך 70 מדינות המתמודדות בדרך כלל לפני זה בתחרויות ארציות על מנת לייצג את מדינתן בתחרות.
לראשונה נערכה התחרות בשנת 1983 ומשנת 1985 היא נערכת בכל שנה.
משתתפות ידועות בתחרות

היידי אלברטסן
אלסנדרה אמברוזיו
אנה באטריס בארוס
ג'יזל בונדשן
נטשה הנסטרידג'
פרדריק ואן דר ול
הלנה כריסטנסן
קריסטנה לוקן
קארן מולדר
פטרה נמצובה
אינגריד סיינהייב
ייפקה סטורם
פטרישה פאסלר
אלינה פושקאו
סטפני סימור
אינס ססטרה
אשלי סקוט
איזבלי פונטאנה
טטיאנה פטיץ
דיאן קרוגר
סינדי קרופורד
אינס ריברו
סלע שרלין
נציגות ישראל בתחרות

ישראל שולחת מדי שנה נציגות לתחרות. אלה, נבחרות בטקס "טופ מודל עלית", שעורכת הסוכנות "עלית ישראל" (Elite Models Israel) הסניף הישראלי של הסוכנות העולמית ובשנים מסוימות הזוכה בתחרות תגלית השנה נסעה לייצג את ישראל בתחרות. בין הדוגמניות שייצגו את ישראל בתחרות נמנות, (הקישור אינו פעיל):
תמר בית יעקב
מאיה שפירר
אלונה קאופמן
מיה רובין
שמרית מליק
שלומית ילין
עמית מכטינגר
מיטל ויינברג
נופר קון
דיאנה נורמן
גילי סער
מאי אקרמן
ישראלה אבתאו
קסניה סטפנוב
קטיה אנטונוב
סלע שרלין
נציגות ישראל בתחרות > טופ מודל 2003

תחרות טופ מודל 2003 של עלית שודרה בערוץ 2 על ידי טלעד והונחתה על ידי מיכל ינאי ובין השופטים בתחרות נמנתה מלכת היופי ניקול הלפרין. שתי הזוכות במקומות הראשונים נסעו לייצג את ישראל בתחרות בסינגפור שסוקרה גם היא על ידי הערוץ,.
| תוצאה סופית | מתמודדת |
| --- | --- |
טופ מודל 2003:  ישראלה אבתאו
סגנית ראשונה:  מאי אקרמן
סגנית שנייה:  מיטל גל
5 המועמדות הסופיות:  שיר שומרון  חן רוט
10 המועמדות הסופיות:  ניבה שוויצר  טניה
נציגות ישראל בתחרות > עלית מודל 2004

ב-2004 התחרות הונחתה על ידי שירז טל ובין המתמודדות היו השחקנית יעל גרובגלס. הזוכה במקום הראשון ייצגה את ישראל בתחרות שנערכה בסין באותה שנה.
| תוצאה סופית | מתמודדת |
| --- | --- |
עלית מודל 2004:  קסניה סטפנוב
סגנית ראשונה:  מריה סמנץ
סגנית שנייה:  שרית אלר
מרוצללים

שער המהדורה השלישית של מרוצללים באנגלית
מרוצללים (במקור האנגלי: Shadowrun) הוא משחק תפקידים שולחני ועולם מערכה שנוצר ושווק במקור על ידי חברת FASA בשנת 1989. עולם המערכה הוא יקום בדיוני עתידני, כביכול עולמנו בשנת 2050 עד 2075, בו סייבורגים, כישוף ויצורים פנטסטיים מתקיימים זה לצד זה. עולם המערכה משלב את הסוגות סייברפאנק והפנטזיה האורבנית, ולפעמים אלמנטים של תאוריית קשר, אימה וספרות בלשית.
שם המשחק לקוח מאחד מהנחות המוצא של עולם המערכה- עולם הנשלט על ידי תאגידי ענק ולא על ידי מדינות, ושלכן תחום הריגול התעשייתי יתפתח ויעשה פרקטיקה מרכזית בכלכלה העולמית. תופעה זו הולידה מקצוע חדש, "רצי צללים", שהם צוותי עבריינים המתמחים בפרקטיקות אלו. במשחק הדמויות תופסות את תפקידיהם של רצי צללים פרילנסרים.
עולם המערכה

במציאות של מרוצללים העולם עבר תהליך שינוי הנקרא "גובליניזציה", בו חלק מאוכלוסיית העולם הפכה ליצורים פנטנסיים: אורקים, טרולים, אלפים וגמדים. עולם החי השתנה אף הוא ויצורים מתוך המיתוסים והאגדות, כמו דרקונים, שבו והופיעו. עמים עתיקים שמעולם לא איבדו את הקשר עם העבר המיסטי שלהם (לדוגמה אצטקים) תפסו להם את מקומם בעולם בעזרת כוחות הקסם ששבו להופיע. קוסמים ושאמאנים מטילים לחשים, מזמנים רוחות טבע, רותמים לצידם את יסודות הטבע. תאגידי הענק מפתחים טכנולוגיות המתבססות על חזרתו של הקסם לעולם.
הטכנולוגיה התפתחה אף היא. האנשים אינם עוד בשר ודם בלבד. רכיבים ביוניים הם בהישג יד והאנשים הופכים להיות לחזקים יותר, מהירים יותר וטובים יותר.
עולם המחשוב השתנה לחלוטין על ידי ה"מקלעת", רשת בעלת ממשק מציאות מדומה המחליפה את רשת האינטרנט הישנה ו"דֶקֶרים" (האקרים שהושתל במוחם ממשק למחשב המכונה "דֶק" Deck) מתחברים לעולם המציאות המדומה בעזרת ציוד טכנולוגי משוכלל.
תאגידי העל הפכו לכוח פוליטי החזק ביותר בעולם. הם מכתיבים את החוקים ומחזיקים בכוחות צבא כדי להטיל את מרותם ולשמור על האינטרסים הכלכליים שלהם. מחוץ למתחמי התאגידים בריונים וכנופיות רחוב שולטים ומארגנים את החיים בהתאם לצרכיהם.
שם, מחוץ לחומות מתחמי תאגידי העל ובין צללי המגה-מטרופולין חיים רצי הצללים - שכירי חרב המשכירים את כישרונותיהם והידע שלהם לכל המרבה במחיר.
רצי הצללים

השחקנים המגלמים את רצי הצללים יכולים לבחור בשלב בניית הדמות שלהם את הגזע שאליו משתייכת הדמות שלהם, אורק, טרול, אלף, גמד או אדם וכן את הכישורים והתכונות של הדמות שלהם. כמו כן הם בוחרים את יכולת הכישוף של הדמות ואת המשאבים הפיננסיים העומדים לרשותה. בחירות אלה מוגבלות על ידי מערכת חוקים בסיסית הגורמת לאיזון מסוים בין הדמויות כך שדמות שהיא בעלת יכולת קסם גבוהה אינה יכולה להיות גם בעלת כישורי לחימה גבוהים ולהפך. כך גם לגבי הגזע, המשאבים והתכונות. במהלך המשחק יכולים השחקנים ללמוד כישורים חדשים ולשפר את משאביהם ותכונותיהם אך לעולם אין הם יכולים לשנות את גזעם או את סוג יכולת הקסם שלהם, אם כי קוסמים ושאמאנים יכולים ללמוד כשפים וקסמים חדשים.
מרדכי לנדינסקי

אין תמונה חופשית
הרב מרדכי לנדינסקי (י"ז בכסלו תרס"ו, 15 בדצמבר 1905 – י"ז בסיוון תשנ"ה, 15 ביוני 1995) היה רב פולני אמריקאי, כיהן כרב בעיר נובופוסט שבפולין ובברוקלין שבניו יורק. היה חבר באגודת הרבנים של ארצות הברית ופעיל בועד ההצלה. הקים וניהל את ישיבת "חפץ חיים" בניו יורק וישיבת ראדין בנתניה.
ביוגרפיה

נולד בראדין שבפולין, לרחל ולרב משה לנדינסקי, ראש ישיבת ראדין. בבחרותו למד בישיבת ראדין אצל החפץ חיים ואצל אביו. בשנת תרצ"ז (1926) נסמך להוראה על ידי רבי נפתלי טרופ ורבי אהרן וולקין. לאחר נישואיו שימש ברבנות בעיר נובופוסט שבפולין. בתקופת מלחמת העולם השנייה, לפני כיבוש ליטא הצליח להגר לארצות הברית והתיישב בברוקלין, ניו יורק, שם מונה לרב קהילת "אגודת אחים בני יעקב".
לאחר בואו לארצות הברית הצטרף לפעילות ועד ההצלה של אגודת הרבנים באמריקה. עם סיום המלחמה יצא יחד עם הרב שמחה וסרמן והרב יצחק הרצוג לאירופה לחיפוש אחר ילדים שהושארו בבתי יתומים ובמנזרים קתוליים.
הקים יחד עם הרב מנחם מנדל זקס, חתנו של החפץ חיים, את ישיבת חפץ חיים בניו יורק. הוא עמד לצידו בראשות הישיבה וניהל אותה עד לפטירתו. בנוסף, הקים בארץ ישראל את ישיבת ראדין בנתניה וניהל אותה עד לסגירתה.
היה חבר באגודת הרבנים של ארצות הברית וקנדה. ופעיל בארגון עזרת תורה שעל ידי האגודה.
נפטר בי"ז בסיוון תשנ"ה, הלווייתו התקיימה בישיבת חפץ חיים בניו יורק ולאחר מכן הועלה ארונו לישראל.
מרוצי רחוב

מרוץ רחוב לא חוקי
מֵרוֹצֵי רחוב (באנגלית: Street Racing) הם מרוצי מכוניות לא מאושרים ולא חוקיים המתקיימים בכבישים ציבוריים. מקורם של מרוצי הרחוב הוא בארצות הברית, בשנות החמישים. מרוצי רחוב מתקיימים בכבישים צרים בפאתי העיר באזורים הכפריים. מרוצי רחוב יכולים להיות ספונטניים או מתוכננים היטב ומתואמים.
היסטוריה

מרוצי רחוב החלו עם התפתחות תעשיית הרכב בדטרויט בארצות הברית. מרוצי רחוב החלו כשמכוניות הפכו ליותר זולות ופופולריות. ישנם שתי צורות עיקריות של מרוצי דראג (Drag racing) או ספרינט שהיא תחרות בין שתי מכוניות הנמצאות במצב סטטי ומאיצות בקו ישר למרחק של 400 מטר ומרוץ כבישים צרים ומעקולים - הידוע בכינוי היפני Tōge.
מרוצי רחוב בישראל

מרוצים לא חוקיים בכבישי ישראל היא תופעה שהופכת להיות מוכרת יותר עם השנים בקרב בני נוער ובקרב אנשים מבוגרים אשר מחפשים ריגושים על הכביש אך במקביל עוברים על חוקי התנועה ומסכנים את חייהם של הולכי רגל ושל נהגים נוספים בכך שנוהגים עם מטרה לנצח ואיבוד שליטה יכול לפגוע בחברה הסובבת את המרוץ. ככל הנראה המודעות למרוצי רחוב ושיפורי מכוניות עלתה אחרי היציאה לאקרנים של סדרת הסרטים "מהיר ועצבני" העוסקים במרוצי מכוניות.
הערות שוליים

↑  Summers, Chris (2013-12-31). "Why the US is addicted to fast cars and street racing". BBC News (באנגלית בריטית). נבדק ב-2017-05-31.
↑  מירוצי רחוב - תופעת המירוצים, באתר aux.shenkar.ac.il (ארכיון)
↑  "What the heck is a Tōge??". daily tōge (באנגלית אמריקאית). 2016-06-30. נבדק ב-2017-06-01.
↑  רועי אייל ומיכאל יושר, מירוצי רחוב – מה זה ?, באתר מירוצי רחוב (ארכיון)
מריו ונזאגו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 ביולי 1948 (בן 76) ציריך, שווייץ 
 מוקד פעילות:  שווייץ 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של וינה 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 www.mariovenzago.com
 
מריו ונזאגו (באיטלקית: Mario Venzago; נולד ב-1948) הוא מנצח ופסנתרן שווייצרי.
חייו

ונזאגו החל לנגן בפסנתר בגיל חמש והמשיך בלימודי המוזיקה בקונסרבטוריון ובאוניברסיטה של ציריך. אחר כך השתלם בניצוח אצל הנס סווארובסקי בווינה.
מריו ונזאגו היה מנהל מוזיקלי בתזמורות שונות בווינטרטור ובבזל, שווייץ; בהיידלברג, גראץ ופרנקפורט/ברמן, גרמניה; ובספרד, בשנים 1978-2001.
משנת 2002 ועד שנת 2011 כיהן ונזאגו כמנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית של אינדיאנפוליס
מאז 2004 ונזאגו מכהן גם כמנצח ראשי של התזמורת הסימפונית של גטבורג. בשנת 2007 יחליף אותו בתפקידו גוסטבו דודאמל
בארצות הברית עבד גם כמנהל אמנותי של פסטיבל המוזיקה הקיצי של תזמורת בולטימור.
למריו ונזאגו ולאשתו מריאן יש בן אחד, גבריאל.
כיום הוא משמש כמנהל המוזיקלי והמנצח הראשי של התזמורת הסימפונית של ברן.
הערות שוליים

↑  ברנרד הולנד. "מקדמים בברכה מנצח חדש באקוסטיקה חדשה ומשוכללת ובאולם מלא עד אפס מקום", ניו יורק טיימס, 5 בנובמבר 2002.
↑  ברנרד הולנד. "תזכורת למוח שמפעיל את גלגלי השיניים והשסתומים", ניו יורק טיימס, 25 במרץ 2004
↑  נורמן לברכט, "הישמר מן המנצח המהיר כברק", לה סצנה מוזיקלה, 19 באפריל 2006
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: ריימונד לפארד | מנהל מוזיקלי, התזמורת הסימפונית של אינדיאנפוליס 2002 - 2011  | הבא: קשישטוף אורבנסקי |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007315756805171  BnF: cb13938764v (data)  GND: 134546490  ISNI: 0000 0000 5516 8901  LCCN: n82163826  MusicBrainz: 4a55df79-1e5d-40d1-b3a6-efc61800c913  SUDOC: 150738277  TLS: Mario_Venzago  VIAF: 29722143   WorldCat (עם VIAF): 29722143
מרציג

מרציג (בגרמנית: Merzig) היא בירת מחוז מרציג-ורדן שבמדינת חבל הסאר שבגרמניה. העיר שוכנת על גדות הנהר סאר, במרחק של כ-35 ק"מ מדרום לטריר ו-35 ק"מ מצפון-מערב לזארבריקן.
העיר מרציג נוסדה ב-369 על פי האזכורים הכי מוקדמים. ב-1974, במסגרת רפורמה טריטוריאלית שבוצעה בגרמניה הוכרזה כעיר. העיר של היום כוללת בתוכה את העיירה מרציג ו-16 רשויות מקומות הסובבות אותה.
בקרבת העיר נמצא מוזיאון Besseringen B-Werk שבו ניתן לראות קטע מקו זיגפריד ממלחמת העולם השנייה.
מסכת מעילה

מסכת מעילה, ש"ס ונציה
מסכת מעילה היא המסכת השמינית בסדר קדשים, הסדר החמישי במשנה ובתלמוד. יש בה שישה פרקים אשר עוסקים בפרטי הדינים של מעילה (דהיינו הנאה מהקדש). הפרק השישי מדבר מדיני שליחות במעילה (אדם השולח אדם אחר שיעשה מעשה הנאה מהקדש) והמיוחדות בגדר שליחות משאר דיני שליחות בהלכה, בכך שהיא סוטה מהכלל "אין שליח לדבר עבירה", ומחייבת את המשלח ופוטרת את השליח (כל עוד הוא איננו סוטה מהוראות שולחו).
בתלמוד הבבלי יש למסכת זו 21 דפים.
מיקומה של המסכת בסדר קדשים

בהקדמתו של הרמב"ם למשנה מופיעה מסכת זו אחר מסכת כריתות "מפני שהדברים שחייבין עליהם מעילה, יותר קלים מהדברים שחייבים עליהם חטאת" (העבירות שמתחייבים עליהם קרבן חטאת חמורות מעבירות מעילה).
פרקי המסכת

קדשי קדשים (ארבע משניות).
חטאת העוף (תשע משניות).
ולד חטאת (שמונה משניות).
קדשי מזבח (שש משניות).
הנהנה מן ההקדש (חמש משניות).
השליח שעשה (שש משניות).
בסך הכל במסכת 38 משניות.
הערות שוליים

↑  מספר המשניות בכל פרק הוא לפי הספירה במשניות קהתי. בדפוסים אחרים תיתכן חלוקה שונה.
| מסכתות ששה סדרי משנה |
| --- | --- | --- |
| זרעים | ברכות (ב י) • פאה (י) • דמאי (י) • כלאיים (י) • שביעית (י) • תרומות (י) • מעשרות (י) • מעשר שני (י) • חלה (י) • ערלה (י) • ביכורים (י) |  |
| מועד | שבת (ב י) • עירובין (ב י) • פסחים (ב י) • שקלים (י) • יומא (ב י) • סוכה (ב י) • ביצה (ב י) • ראש השנה (ב י) • תענית (ב י) • מגילה (ב י) • מועד קטן (ב י) • חגיגה (ב י) |  |
| נשים | יבמות (ב י) • כתובות (ב י) • נדרים (ב י) • נזיר (ב י) • סוטה (ב י) • גיטין (ב י) • קידושין (ב י) |  |
| נזיקין | מסכת נזיקין: בבא קמא (ב י) • בבא מציעא (ב י) • בבא בתרא (ב י) • סנהדרין (ב י) • מכות (ב י) • שבועות (ב י) • עדיות • עבודה זרה (ב י) • אבות • הוריות (ב י) |  |
| קדשים | זבחים (ב) • מנחות (ב) • חולין (ב) • בכורות (ב) • ערכין (ב) • תמורה (ב) • כריתות (ב) • מעילה (ב) • תמיד (ב) • מידות • קינים |  |
| טהרות | כלים • אהלות • נגעים • פרה • טהרות • מקואות • נידה (ב י) • מכשירין • זבים • טבול יום • ידיים • עוקצים |  |
ב – מסכת שיש עליה תלמוד בבלי     י – מסכת שיש עליה תלמוד ירושלמי
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרות תורנית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מקצוע

ערך זה עוסק בתחום הניתן להתמחות בו במטרה להשיג פרנסה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
מקצוע הוא תחום פעילות שאדם מתמחה בו ועוסק בו לפרנסתו. גישה מצמצמת מבדילה בין מקצוע לבין עיסוק, כאשר מקצוע דורש הכשרה מקצועית נרחבת, ועיסוק הוא פעילות של אדם לפרנסתו, גם כזו שאינה דורשת הכשרה מקצועית.
מקצועות מוגדרים היטב החלו להיווצר עם המעבר מציד ולקט לחקלאות. בחברות של ציידים-לקטים, מוגדר תפקידו של כל אדם על פי מינו וגילו, ובדרך כלל יודע כל אדם לבצע מגוון של תפקידים. עם התפתחות החקלאות, החלה התמקצעות בתחומים מסוימים, שהלכה וגברה עם הזמן. החקלאות אפשרה למספר קטן יותר של אנשים בכל קהילה לעסוק בייצור מזון, וכן אפשרה יצירת מאגרי מזון שנשמרים לאורך זמן. בתנאים כאלה, התפנו בני אדם לפתח מקצועות שאינם מייצרים מזון באופן ישיר. ככל שהחברה מתקדמת יותר, כך גדל בה שיעור ההתמקצעות. הדחיפה הגדולה ביותר להתמקצעות התרחשה בתהליך העיור.
מקצוע שנלמד באורח פורמלי במערכת החינוך או באקדמיה מכונה דיסציפלינה.
שכרו של עובד שיש לו מקצוע (במשמעות המצומצמת של המושג) גדול במידה ניכרת מזה של אדם שאין לו מקצוע. הבדל נוסף ברמות השכר במקצועות השונים נקבע לפי שיקולי היצע וביקוש בשוק העבודה.
סיווג המקצועות

מקובלת חלוקה של המקצועות לשלוש קטגוריות:
מקצועות של "צווארון כחול" – מקצועותיהם של פועלי הייצור, העוסקים בעבודת כפיים. קרוי כך על שמו של סרבל העבודה הכחול.
מקצועות של "צווארון לבן" – מקצועותיהם של עובדי המשרד: מנהלים, פקידים, מהנדסים וכדומה.
"מקצועות חופשיים" – מקצועות כגון עריכת דין, מקצועות הרפואה וראיית חשבון.
הכשרה מקצועית

הכשרה מקצועית, כלומר לימודים המובילים לרכישת מקצוע, נעשית במגוון רחב של בתי ספר: אוניברסיטאות, מכללות, בתי ספר להנדסאים, מוסדות להכשרה מקצועית, וכן בדרך של חניכות - הצטרפות לבעל מקצוע מנוסה ולימוד המקצוע ממנו תוך כדי עבודה.
לעיסוק במקצועות מסוימים נדרש, בנוסף להכשרה מקצועית נאותה, גם רישיון לעסוק בהם, ולעיתים נדרשת גם תקופת התמחות כתנאי לקבלת הרישיון.
הדינמיקה של מגוון המקצועות

מגוון המקצועות בשוק העבודה משתנה במהלך הזמן, בעיקר כתוצאה משינויים טכנולוגיים וחברתיים. התפתחות הטכנולוגיה מביאה ליצירת מקצועות חדשים, של בעלי מקצוע המפעילים ומתחזקים את המכשירים החדשים, ובאותה מידה הופכת מקצועות אחרים למיותרים. המצאת המטוס, למשל, יצרה שלל מקצועות הקשורים בו, אך בהדרגה צמצמה את הצורך במקצועות הקשורים בהפעלתן של אוניות נוסעים, שחלקן הפכו לכמעט מיותרות.
עלייה ברמת החיים מביאה לצמצום הביקוש למקצועות האופייניים לרמת חיים נמוכה, ולעליית הביקוש למקצועות שצריכת שירותיהם מתאפשרת ברמת חיים גבוהה. דוגמה לכך היא מקצועו של הסנדלר, העוסק בתיקון נעליים שהתבלו. אדם החי ברמת חיים גבוהה יעדיף לרכוש נעליים חדשות, במקום למסור את נעליו הבלויות לתיקון.
דעיכתו של מקצוע מחייבת את העוסקים בו לעבור הסבה מקצועית על מנת להמשיך ולהתפרנס.
מקצועות קיימים משתנים אף הם במהלך השנים. המקצוע מתכנת, למשל, קיים מראשית ימי המחשב, אך שפות התכנות והמתודולוגיות עברו שינויים רבים במהלך עשרות שנות קיומו של המקצוע. מקצועות המתפתחים ומשתנים במהירות מחייבים את העוסקים בהם להקדיש זמן ניכר להשתלמות, לשם שמירה על הרמה המקצועית שלהם.