stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טירת ברנשטיין

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  טירה 
 כתובת:  Schloßweg 1 
 מיקום:  ברנשטיין בבורגנלנד 
 מדינה:  אוסטריה 
 הקמה ובנייה
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות גותית 
 
 קואורדינטות:  47°24′25″N 16°15′08″E﻿ / ﻿47.406980555556°N 16.252188888889°E﻿ / 47.406980555556; 16.252188888889
 אתר רשמי
 he
 
טירת ברנשטיין (בגרמנית: Burg Bernstein) היא טירה הממוקמת במקום הגבוהה ביותר בבורגנלנד, אוסטריה, נבנתה כנראה במאה ה-9 או לפני כן. הטירה מוזכרת בשנים 860 כשייכת לארכיבישופות זלצבורג. משנת 1199 הטירה הייתה חלק מממלכת הונגריה ובעליה נקרא אקוס (Ákos).
ב-1236 נכבשה הטירה על ידי בלה הרביעי, מלך הונגריה, שבהמשך העניק אותה לרוזן היינריך השני מגיסין. ב-1260 נכבשה הטירה על ידי קארוי הראשון, מלך הונגריה. ב-1482 הטירה עוברת לזמן קצר לשלטונו של מתיאש הראשון, מלך הונגריה. ב-1487 נתן פרידריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את הטירה להנס קניגסברג.
ב-1529 וב-1532 צר על הטירה, ללא הצלחה, צבא עות'מאני. ב-1604 צר על הטירה צבא המורכב מטורקים, טאטארים ובני טרנסילבניה בפיקודו של אישטוואן בוצ'קאי, אך שוב ללא הצלחה. ב-1617, כתוצאה ממכת ברק, היה פיצוץ במחסן של אבק שרפה והטירה ניזוקה קשה. לודוויג קניגסברג שיקם את הנזקים תוך בנייה בסגנון הבארוק, אך מגדלי הטירה נותרו רעועים. מאוחר יותר, ב-1659, מכר ארנריך כריסטוף קניגסברג את הטירה והאחוזה לרוזן אדם בת'יאני.
כעבור קרוב למאתיים שנה, ב-1864, מכר גוסטב בתיאני את הטירה לאדוארד או'איגן. היורשים מכרו את הטירה, ב-1892, לאדוארד אלמאשי ומאז הטירה בידי אותה משפחה. בטירה נולד מי שעתיד להיות הטייס והחוקר לאסלו אלמאשי. ב-1953 הוסבה הטירה לבית מלון ומסעדה ועברה שיפוץ ב-2007.
רוח הרפאים

במהלך השנים היו עדויות על דמות לבנה של אישה המשוטטת באולמות הטירה. בספר של בנדיקט גרבינסקי "Infestazioni e apparizioni di fantasmi" מסופר, שזאת רוחה של אצילה מהמאה ה-15, ג'ובאנה דה פרסקובלדי בת המשפחה האיטלקייה פלורנטין, שנישאה ב-1485 לאדון הטירה, לורנץ פון אוילוק והאחרון הפתיע אותה יום אחד עם מאהבה, חבר ילדות איטלקי. הבעל דקר את המאהב והשליך את גופתו לבאר ועקבות האישה אבדו מאז.
גלריית תמונות

מבט מדרום מערב
השער החיצוני
השער הפנימי
מגדל הטירה
מבט מהאוויר
הערות שוליים

↑  "The castle - one thousand years of history". www.burgbernstein.at (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-05-01.
↑
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4362257-4  VIAF: 238750055   WorldCat (עם VIAF): 238750055
משחקי מכבי אירופה

משחקי מכבי אירופה, או "המכביה האירופאית" (באנגלית: European Maccabi Games), היא תחרות ספורט רב-ענפית המתקיימת מדי ארבע שנים באירופה בהשתתפות ספורטאים יהודים.
משחקי מכבי אירופה מתקיימים אחת לארבע שנים ובסמיכות למשחקי מכבי פאן אמריקה, שנתיים לאחר המכביה. את המשחקים מארחת אחת ממדינות אירופה, שנבחרת בקונגרס מכבי תנועה עולמית.
היסטוריה

ב-1929 התקיימו "משחקי מכבי אירופה" בפעם הראשונה- המכביה האירופית הראשונה- באוסטרבה, צ'כוסלובקיה, ושנה לאחר נערכה המכביה האירופית השנייה באנטוורפן, בלגיה.
בשנים 1933 ו-1936 התקיימו גם "מכביות חורף" אירופאיות. לאחר מכן חלה הפסקה, בעקבות מלחמת העולם השנייה, ורק לאחר 30 שנים, ב-1959, חודשה מסורת המשחקים האירופאים ביוזמתו של דוקטור רוברט אטלס, שהיה מנהל הספורט של מכבי העולמי.
כיום משתתפות במשחקי מכבי אירופה גם משלחות ממכבי ארצות הברית, קנדה, אוסטרליה ומישראל.
אירופה אירחה גם מכביות חורף. ב-1933 בזאקופנה בפולין - מכביית החורף הראשונה, בהשתתפות כ-400 ספורטאים, וב-1936 בבאנסקה ביסטריצה בצ'כוסלובקיה - מכביית החורף השנייה, בהשתתפות כ-2,000 ספורטאים מ-12 מדינות שונות. מכביית החורף השלישית התקיימה רק בינואר 2023 ברופולדינג, במדינת בוואריה שבגרמניה. במכביה השתתפו כ-500 ספורטאים מ-20 מדינות, ביניהן משלחת ישראלית.
ב-2024 התקיימה לראשונה מכביה אירופאית לנוער European Maccabi Youth Games (EMYG), אותה אירחה לונדון בהשתתפות ספורטאים מ-14 מדינות.
משחקי מכבי אירופה

| מספר | שנה | מיקום | מספר מדינות משתתפות | מספר ספורטאים משתתפים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1929 | אוסטרבה, צ'כוסלובקיה |  |  | משחקי מכבי אירופה 1929 |
| 2 | 1930 | אנטוורפן, בלגיה |  |  | משחקי מכבי אירופה 1930 |
| 3 | 1959 | קופנהגן, דנמרק | 11 | 500 (35 מישראל) | משחקי מכבי אירופה 1959 התקיימה כ-30 שנים לאחר קודמתה. |
| 4 | 1963 | ליון, צרפת | 11 | 450 (79 מישראל) | משחקי מכבי אירופה 1963 |
|  | 1974 | קופנהגן, דנמרק |  |  | משחקי מכבי אירופה 1974 נערכו לרגל 50 שנה ל"הכח", קופנהגן. |
| 5 | 1979 | לסטר, בריטניה |  | 600 | משחקי מכבי אירופה 1979 |
| 6 | 1983 | אנטוורפן, בלגיה | 18 | 700 (53 מישראל) | משחקי מכבי אירופה 1983 |
| 7 | 1987 | קופנהגן, דנמרק |  |  | משחקי מכבי אירופה 1987 |
| 8 | 1991 | מארסיי, צרפת |  |  | משחקי מכבי אירופה 1991 |
| 9 | 1995 | אמסטרדם, הולנד |  |  | משחקי מכבי אירופה 1995 |
| 10 | 1999 | גלאזגו, סקוטלנד |  |  | משחקי מכבי אירופה 1999 |
| 11 | 2003 | אנטוורפן, בלגיה |  |  | משחקי מכבי אירופה 2003 |
| 12 | 2007 | רומא, איטליה |  |  | משחקי מכבי אירופה 2007 |
| 13 | 2011 | וינה, אוסטריה |  |  | משחקי מכבי אירופה 2011 |
| 14 | 2015 | ברלין, גרמניה | 40 | 2300 | משחקי מכבי אירופה 2015 |
| 15 | 2019 | בודפשט, הונגריה | 42 | 3000 | משחקי מכבי אירופה 2019 |
| 16 | 2023 | קרקוב, פולין |  |  | משחקי מכבי אירופה 2023 |
| 17 | 2027 | אגם קומו, איטליה |  |  | משחקי מכבי אירופה 2027 |
סמלי מכבי אירופה

סמל מכבי אירופה 2019
הערות שוליים

↑  מכביה-זוטא בקופנהגן, הבקר 31 במאי 1959
↑  Maccabiah Games before World War II (באנגלית)
↑  35 איש במשלחת מכבי לקופנהגן, הבקר 6 במאי 1959
↑  נקבעה משלחת מכבי לליאון, מעריב 14 במאי 1963
↑  הבוקר: מכבי יפו - הולנד בפתיחת המכביה בליאון, חדשות הספורט (עמוד 4) 2 ביוני 1963
↑  המכביה האירופית השנייה שנסתיימה בליאון חשפה ליקויים ספורט היהודי, מעריב 14 ביוני 1963
↑  בוועידת מכבי: קריאה להימנע מחילול שבת בחו"ל, מעריב 29 באפריל 1979
↑  זהב לישראלים במשחקי לסטר, מעריב 13 באוגוסט 1979
↑  היום יפתחו באנטוורפן משחקי מכבי אירופה, דבר 10 ביולי 1983
↑  יהדות השרירים 2015: משחקי מכבי האירופיים נפתחים בברלין, באתר "שפיץ" 27 ביולי 2015
| משחקי המכביה |
| --- | --- | --- |
| אירופה | המכביה האירופית הראשונה (אוסטרבה 1929) • המכביה האירופית השנייה (אנטוורפן 1930) |  |
| המנדט הבריטי | הראשונה (1932) • השנייה (1935) |  |
| מדינת ישראל | השלישית (1950) • הרביעית (1953) • החמישית (1957) • השישית (1961) • השביעית (1965) • השמינית (1969) • התשיעית (1973) •  העשירית (1977) • ה-11 (1981) • ה-12 (1985) • ה-13 (1989) • ה-14 (1993) • ה-15 (1997) • ה-16 (2001) • ה-17 (2005) • ה-18 (2009) • ה-19 (2013) • ה-20 (2017) • ה-21 (2022) |  |
| מכביות החורף | הראשונה (זאקופנה 1933) • השנייה (באנסקה ביסטריצה 1936) • השלישית (רופולדינג 2023) |  |
| משחקי יהדות התפוצות | משחקי מכבי אירופה • משחקי מכבי פאן אמריקה • משחקי המכביה האוסטרלית • משחקי המכביה האפריקאית •  משחקי מכבי JCC (צפון אמריקה) |  |
שקיפות תקשורתית

שקיפות תקשורתית היא עקרון בניהול מערכות תקשורת במדינות דמוקרטיות, המבטיח זרימה חופשית של מידע מהימן ושיתוף פעולה פתוח בין המדיה לציבור. עיקרון זה עוסק בהבטחה שהמדיה תפעל בשקיפות כלפי הציבור, תספק מידע מהימן בצורה נגישה ותשמור על אחריות כלפי החברה והדמוקרטיה. שקיפות תקשורתית היא כלי חשוב שתורם לחיזוק האמון במוסדות הדמוקרטיים ומסייע במניעת שחיתות.
הגדרות ותיאוריות > שקיפות תקשורתית

שקיפות תקשורתית מתייחסת לנהלים ולמדיניות שמטרתם להבטיח את זרימת המידע בין גופי התקשורת לבין הציבור. עיקרון זה כולל חשיפה פומבית של תהליכי קבלת ההחלטות, נגישות למידע עבור הציבור, ואחריות של גופי התקשורת למיד המפורסם על ידם. השקיפות במדיה נחשבת לכלי מרכזי בהפחתת שחיתות ובחיזוק הדמוקרטיה באמצעות הבטחת זרימה חופשית של מידע ואחריות של המוסדות הפוליטיים.
הגדרות ותיאוריות > שקיפות בתהליכי קבלת החלטות

שקיפות בתהליכי קבלת החלטות במדיה הציבורית כוללת חשיפה של מקורות מימון, שיקולים פוליטיים ומדיניות מאחורי החלטות כלכליות של גופי תקשורת. בישראל, לדוגמה, מימון רשות השידור התבסס על דמי רישיון, פרסומות ותמיכה ממשלתית, אך היה נתון ללחצים פוליטיים ושינויים חקיקתיים, מה שהוביל לבעיות תפקודיות ולירידה באמון הציבור. היעדר נהלים עקביים במבנה המימון יצר קשיים במערכת השידור הציבורית, והוביל להקמת תאגיד השידור הציבורי כדי לשפר את השקיפות ואת תפקוד המדיה הציבורית.
הגדרות ותיאוריות > נגישות למידע עבור הציבור

נגישות למידע היא עקרון מרכזי בשקיפות תקשורתית, המחייב הבטחת גישה פתוחה למידע חיוני המפורסם במדיה. עיקרון זה מאפשר לציבור להיות מעורב בתהליכי קבלת החלטות פוליטיות וחברתיות. מדדים להערכת נגישות ואיכות המידע מהווים חלק חשוב בהבטחת שקיפות זו.
הגדרות ותיאוריות > אחריות ציבורית כלפי גופי התקשורת

אחריות ציבורית כלפי גופי התקשורת מתמקדת בדרישה לשקיפות בפעילותם ובתכנים המפורסמים על ידם. עיקרון זה כולל חשיפת מקורות מידע, נוהלי קבלת החלטות והאינטרסים שעומדים מאחורי הסיקור התקשורתי. שקיפות זו מאפשרת לציבור לעקוב אחר פעולות גופי התקשורת, לבחון את אמינות המידע ולהבטיח שהתקשורת פועלת באופן הוגן ואחראי. המגמה להנגיש מידע ציבורי דרך האינטרנט והרחבת הגישה למידע מתוך גופי התקשורת עצמם מגבירה את הביקורת הציבורית ואת הדרישה לאחריותיות בגופי התקשורת, ומסייעת להבטיח פעולה אתית ונאמנה לציבור.
הגדרות ותיאוריות > השפעת השקיפות על הדמוקרטיה

השקיפות מחזקת את הדמוקרטיה על ידי כך שהיא מאפשרת זרימה חופשית של מידע, מה שמאפשר לציבור לקבל החלטות מושכלות ולהשתתף בתהליכים דמוקרטיים. השקיפות עשויה להגביר את האמון במוסדות הפוליטיים, בתנאי שהמידע שמפורסם מהימן ותומך במעשיהם בעיני הציבור.
הגדרות ותיאוריות > שקיפות אלגוריתמית

בעשורים האחרונים, תעשיית התקשורת עברה שינויים נרחבים עם התגברות השימוש באלגוריתמים בתהליכי תיווך המידע. אלגוריתמים אלה, המיושמים ברשתות חברתיות, מנועי חיפוש ופלטפורמות מדיה דיגיטליות, מכתיבים את התכנים שמוצגים לציבור על בסיס ניתוחי נתונים, התנהגות משתמשים, שיקולים כלכליים ולעיתים אף לחצים פוליטיים. שינוי זה שינה את תפקידה המסורתי של המדיה כשומרת סף, והעלה את הצורך בהגברת השקיפות האלגוריתמית.
שקיפות אלגוריתמית מתמקדת בחשיפת אופן פעולתם של האלגוריתמים, הקריטריונים עליהם הם מבוססים וההחלטות המתקבלות על ידיהם בתהליכי ייצור התוכן והפצתו. בעידן הדיגיטלי, האלגוריתמים משפיעים ישירות על החשיפה של תכנים, על הבחירה של פרסומות, ועל עיצוב דעת הקהל. שקיפות זו מאפשרת לציבור להבין את הסיבות לכך שתוכן מסוים מקודם ואחר פחות נגיש, וכיצד המידע האישי של המשתמשים משפיע על סוגי התכנים והפרסומות שהם רואים.
מעבר לכך, שקיפות אלגוריתמית מחזקת את האמון בתקשורת הדיגיטלית, במיוחד לאור השינויים המהירים בתחום. כאשר הציבור מקבל גישה להבנה של האופן שבו מתקבלות החלטות לגבי התכנים שהוא נחשף אליהם, הדבר מסייע לשמור על אתיקה בתהליכי ייצור התוכן, ומאפשר לציבור לבחון את ההשפעות של הטכנולוגיה על המידע שהוא צורך.
שקיפות במדיה הציבורית

שקיפות במדיה הציבורית היא עקרון חשוב שמאפשר לציבור להבין כיצד מנוהלים המשאבים הציבוריים ומהם השיקולים שמובילים להחלטות בתחום השידור הציבורי. בישראל, נושא זה קיבל חשיבות רבה בעקבות שינויים פוליטיים וחוקיים שהשפיעו על המדיה הציבורית לאורך השנים, כולל המעבר מרשות השידור לתאגיד השידור הציבורי בעקבות לחצים פוליטיים וכלכליים מתמשכים.
השקיפות במדיה הציבורית עומדת בפני אתגרים ואיומים שונים, כולל לחצים פוליטיים וכלכליים העלולים להשפיע על עצמאותם של גופי השידור הציבוריים ועל יכולתם לפעול באופן שקוף ואובייקטיבי. חשש מפני התערבות פוליטית בהחלטות הקשורות בעריכה וניהול עשוי להוות איום על האובייקטיביות והאמינות של המדיה הציבורית.
בישראל, שקיפות במדיה הציבורית מתבטאת בפרסום דוחות כספיים שנתיים, חשיפת פרוטוקולים של ישיבות, ושקיפות בתהליכי מינוי חברי המועצה הציבורית המפקחת. צעדים אלו מחזקים את הקשר בין הציבור לגופי השידור הציבוריים ומגבירים את אמון הציבור ומעורבותו בתהליכי קבלת ההחלטות.
בנוסף, שקיפות בתהליכי הפקת התכנים כוללת גילוי הקריטריונים לבחירת תכנים ותהליכי עריכה ובקרה. חשיפת מקורות המימון של הפקות מאפשרת לציבור להבין את ההשפעות הכלכליות על תוכן המדיה, ומסייעת להבטיח תפקוד הוגן ושקוף של גופי השידור הציבוריים.
ביקורת על השקיפות ואתגריה

למרות היתרונות הרבים של שקיפות, לא כל השפעותיה הן חיוביות. קיימת ביקורת על כך שהמדיה לעיתים מציגה מידע בצורה שטחית ולא מבצעת חקירה מעמיקה, בעיקר בנושאים רגישים כמו שחיתות והפרות זכויות אדם. במקרים רבים, המדיה עשויה להסתמך על גרסאות רשמיות מבלי לבדוק אותן לעומק, מה שעלול להוביל לכך שאירועים חמורים אינם נחשפים לציבור בצורה מספקת. בנוסף, שקיפות יכולה להיתקל בלחצים פוליטיים וכלכליים שעלולים לפגוע בעצמאות העיתונות וביכולתה לתפקד כראוי, ולעיתים המדיה נמנעת מחשיפת עוולות מחשש ללחצים חיצוניים.
בהודו, לדוגמה, קיימות טענות על כך שהתקשורת לעיתים מקבלת את הגרסאות הרשמיות של הממשלה מבלי לבחון אותן בצורה ביקורתית. מקרים אלו ממחישים כיצד המדיה אינה תמיד מצליחה לחשוף מחדלים והפרות בצורה מעמיקה, ולעיתים אף נמנעת מחשיפת מידע קריטי עקב לחצים פוליטיים. כך, התקשורת עלולה לאבד את תפקידה כ"שומר הסף" של הדמוקרטיה ולהפוך לכלי בידי השלטון במקום לפעול למען הציבור.
המאבק בשחיתות

המדיה משחקת תפקיד מכריע במאבק בשחיתות על ידי חשיפת מקרי שחיתות והעלאת המודעות הציבורית להשלכותיה. יכולתה של המדיה לתפקד ככלי יעיל במאבק בשחיתות תלויה במידה רבה בחופש המדיה ובעצמאותה, שכן הם מאפשרים לה לחשוף עבירות של אנשי ציבור ובעלי עסקים, ולשמש כערוץ פיקוח חיצוני משמעותי. עיתונאות חוקרת ומדיה עצמאית מחזקות את תהליכי הדמוקרטיזציה ואת איכות הממשל, בכך שהן מגדילות את הסיכון הפוליטי של המעורבים בשחיתות ומקדמות מעורבות אזרחית בביקורת על השלטון.
השפעת השקיפות על אמון הציבור

השקיפות במדיה היא כלי חשוב לשמירה על אמון הציבור במוסדות הפוליטיים ובמנהיגים. עיתונאים רואים את עצמם כממלאי תפקיד מוסרי מרכזי, ומטרתם להפוך אירועים ודמויות לשקופים ולנגישים יותר לבחינה ולשיפוט ציבורי. בכך, הם שואפים להבטיח שהמידע המועבר לציבור יהיה אמין ונגיש, ולסייע לציבור להבין את השיקולים והמניעים מאחורי החלטות פוליטיות וחברתיות. גישה זו מאפשרת לעיתונות לשמש כמערכת בקרה על פעולות המוסדות, ובכך להגביר את תחושת ההוגנות והאובייקטיביות של המוסדות בעיני הציבור.
אחת ההשפעות המשמעותיות של שקיפות במדיה היא היכולת להפוך אירועים ודמויות בשלטון לנגישים יותר לציבור הרחב, ולאפשר להם להיחשף לשיפוט וביקורת ציבורית. העיתונות, במיוחד בסוגות רציניות יותר, מתמקדת בחשיפת מידע חשוב ובחקירת פעולות המוסדות הציבוריים, על מנת להנגיש אותן לציבור ולהגביר את המודעות והמעורבות בפעילות המוסדות ובחיים הדמוקרטיים. גישה זו מסייעת להפוך את המידע לנגיש ורלוונטי יותר עבור הציבור, ובכך לחזק את המעורבות והביקורתיות של החברה כלפי הגופים השלטוניים.
שקיפות במדיה הציבורית חשובה במיוחד לחיזוק הדמוקרטיה, שכן היא מאפשרת לציבור להבין את השיקולים מאחורי החלטות מימון וניהול של גופי השידור הציבוריים. בישראל, המורכבות של מימון רשות השידור, שהתבססה על דמי רישיון, פרסומות ותמיכה ממשלתית, הביאה לתלות משמעותית בממשלה ולחשש מהשפעות פוליטיות על תוכן השידורים. מצב זה פגע באמון הציבורי וביכולת השידור הציבורי לפעול באופן עצמאי ושקוף, והוביל לתהליך של רפורמות ומעברים מבניים כמו הקמת תאגיד השידור הציבורי במטרה לשפר את תפקודו ושקיפותו של השידור הציבורי בישראל.
מדידת שקיפות במדיה

היכולת למדוד שקיפות במדיה חשובה כדי להעריך את רמת השקיפות ואת השפעותיה על אמון הציבור. קיימים כלים ומדדים כמותיים ואיכותיים להערכת רמת השקיפות, הכוללים ניתוח של כמות המידע הזמין לציבור, כמו גם את איכותו. מדידת השקיפות כוללת בין היתר ניתוח של פרסומים פומביים, דוחות כספיים, והאופן שבו המידע מוצג לציבור. כך ניתן לזהות אתגרים וכשלים בשקיפות ולפתח דרכים לשיפור השקיפות במדיה.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  Amit Schejter, Israel: A Critical-Legal History of Public Broadcasting Financing, Wiesbaden: Springer, 2017-07, עמ' 119–132, ISBN 978-3-658-17996-0
1 2  James R. Hollyer, B. Peter Rosendorff, James Raymond Vreeland, Measuring transparency, Political Analysis 22, 2014, עמ' 413–434 doi: 10.1093/pan/mpu001
↑  Transparency in Politics and the Media | Reuters Institute for the Study of Journalism, reutersinstitute.politics.ox.ac.uk (באנגלית)
1 2 3  Nicholas Diakopoulos, Michael Koliska, Algorithmic Transparency in the News Media, Digital Journalism 5, 2017-08-09, עמ' 809–828 doi: 10.1080/21670811.2016.1208053
↑  A. G. Noorani, Farce of Transparency and Media's Lapses, Economic and Political Weekly 35, 2000, עמ' 2803–2805
↑  Media and corruption, U4 Anti-Corruption Resource Centre (באנגלית)
1 2  Grisel Salazar Rebolledo, Transparency in Politics and the Media. Accountability and Open Government, de Nigel Bowles, James Hamilton y David Levy (eds.), Oxford, I.B. Tauris-Reuters Institute for the Study of Journalism, University of Oxford, 2014, 240 pp. (versión electrónica)., Gestión y Política Pública XXIV, 2015, עמ' 275–283
דוגם צלילים

הסמפלר המסחרי הראשון שהונפק באוסטרליה ב-1979 וחובר למקלדת מחשב ומחירו נסחר ב־20 אלף דולר ארצות הברית
סמפלר מקצועי של חברת AKAI מדגם MPC2000 הכולל כונן תקליטונים
מוזיקאי המשתמש בדוגם צלילים סמפלר, 2007
דוגם צלילים או סמפלר (באנגלית: Sampler) הוא כלי מוזיקלי אלקטרוני המייצר את צליליו על בסיס צלילים שונים המצויים בזכרונו.
מכשיר זה מאפשר לדגום צליל כלשהו, מציוץ של ציפור ועד לקטע מוזיקלי שלם. את הצליל ניתן לעוות ולשנות במגוון פרמטרים ולנגנו באמצעות מקלדת אלקטרונית השולטת על הסמפלר. פעולה זו נקראת סמפול.
מכשיר אלקטרוני זה התפתח עם המוזיקה האלקטרונית, שבה "מומצאים" צלילים חדשים ומתחקים אחרי צלילים קיימים. הסמפלר הראשון היה המלוטרון שהיה מבוסס על מאגר צלילים שהוקלטו על סלילים מגנטיים ואורכם היה עד שמונה שניות. בשנות השמונים התחילו לצוץ דוגמים דיגיטליים מסחריים ראשוניים, הראשון מהם ה-CMI של חברת פיירלייט האוסטרלית, שהדגם הראשון שלו הושק ב-1979, והיה מבין הסמפלרים הראשונים שאפשרו הקלטה ואחסון של צלילים חדשים על ידי המשתמשים. בימינו לרוב תופס הסמפלר הווירטואלי הממוחשב את מקומו של הסמפלר הממומש בחומרה.
מלבד במוזיקה אלקטרונית, נעשה בסמפלר שימוש נרחב גם במוזיקת היפ הופ, והוא כלי בסיס ביצירת מוזיקת האוס וטראנס.
מתוך הסמפלר התפתח הלופר, המשכפל ומשמיע בלולאה קטע מוקלט.
איפור

כלי איפור ותכשירי איפור לפנים
איפור אפקטים לקולנוע
חדר איפור מאחורי הקלעים של תצוגת אופנה
בתמונה מוצגים מגוון תכשירי איפור כגון: מברשות איפור, סומק, צלליות, אודם.
איפור הוא שם כולל לחומרים קוסמטיים המשמשים לצביעת הפנים (ולעיתים הגוף), בדרך-כלל במטרה לשפר את המראה. המילה "איפור" משמשת גם כשם הפעולה לשימוש בחומרים אלה, ולתיאור תוצאת הפעולה.
תכשירי האיפור השונים כוללים אודם, שפתון (ליפסטיק), מייק-אפ, קונסילר, פודרה, מסקרה, צלליות לעיניים, אייליינר, סומק,טינט, ברונזר
ועוד.
איפור קבוע הוא למעשה כתובת קעקע זמנית שנועדה לחקות גבות, קו תוחם שפתיים, שפתון, צלליות ואייליינר לעיניים ואפילו נקודות חן. ההבדל בין קעקוע לאיפור קבוע הוא עומק חדירת המחט, קעקוע מוחדר מתחת לשכבת הדרמיס ואילו האיפור הקבוע מעליה, כך הוא מחזיק 3–5 שנים.
מטרות האיפור

האיפור משמש בימינו כדי לשוות לפני המאופר מראה צעיר, בריא ומושך. עיקר השימוש באיפור בעולם המערבי הוא בידי נשים אך לא רק.
האיפור משמש גם כדי להסתיר פגמים בעור, בין אם מדובר בפגמים קלים (כגון פצעי בגרות) או פגמים קשים (כגון צלקות או ואקנה כוויות).
איפור מאפשר לפסל את הפנים בעזרת שיטת הקונטורינג (הארות והצללות), בה ניתן להבליט ולחטב אזורים כגון עצמות הלחיים, גשר האף ועצם הלסת. בנוסף, איפור מאפשר לתקן חוסר סימטריות במקומות כמו שפתיים או עיניים א-סימטריות, וכן גם להגדיל או להקטין עיניים בעזרת טכניקות שונות.
בתיאטרון ובקולנוע נעשה שימוש נרחב באיפור, כדי לשפר את מראם של השחקנים וגם, לעיתים, כדי לשוות להם מראה השונה מהותית ממראם הטבעי. כך למשל, בעזרת שימוש באיפור יכול שחקן בהיר-עור לגלם דמות כהת-עור או להראות כאילו הוא נפצע מאסון למשל. כמו כן איפור משמש ליצירת אשליה של פגמים במקרה הצורך (כוויות, צלקות וכו'), איפור מסוג זה נקרא איפור אפקטים. סגנונות התיאטרון, שבהם בולט האיפור: פנטומימה, נו, קבוקי, קתקאלי.
ליצנים עושים שימוש נרחב באיפור מודגש, במטרה לשוות להם מראה עליז.
מראיינים ומרואיינים בתוכניות טלוויזיה מאופרים כחלק סטנדרטי של ההכנה לשידור, כדי למנוע מעור הפנים להבריק באור שבאולפן (ולעיתים לשם הסתרת פגמים בעור). דוגמה קיצונית לחשיבות האיפור בעת הופעה בטלוויזיה ניתנה בעימות הבחירות הטלוויזיוני הראשון, שנערך ב-26 בספטמבר 1960 בין ג'ון קנדי וריצ'רד ניקסון. לפני העימות סירב ניקסון להתאפר, והיה ניתן לראות את זיפי הגילוח על פניו, דבר שתרם לכשלונו בעימות.
איפור לצרכים אישיים נעשה במרבית המקרים על ידי המתאפר עצמו, למעט אירועים חגיגיים (כגון חתונה, חינה ובר/בת מצווה), שבהם מופקדת מלאכת האיפור בידי מאפר מקצועי. בטלוויזיה נעשה האיפור על ידי מאפר מקצועי, שהוא חלק מצוות האולפן.
בתרבויות בהן נהוג לשים את גופת המת בארון פתוח, בדרך כלל במדינות מערביות, מקובל לאפר את פני המת כדי לשוות לו צורה קרובה ככל שניתן למראהו בחיים. מקובל גם לכסות פגמים קלים שהיו על פני המת בחייו. האיפור מתבצע לאחר החניטה, בידי עובדי בית הלוויות.
ההיסטוריה של האיפור

השימוש באיפור נפוץ בחברות אנושיות עוד משחר ימי האנושות; ידוע על שימוש באיפור ברומא העתיקה, ביוון העתיקה וגם במצרים העתיקה(בה השתמרו כלי איפור וחומרי איפור), כ-6,000 שנה לפני זמננו. גם ביפן ובסין נעשה שימוש באיפור זה אלפי שנים.
גם בתנ"ך מוזכר איפור, למשל בפסוק: "כִּי-תִקְרְעִי בַפּוּךְ עֵינַיִךְ--לַשָּׁוְא, תִּתְיַפִּי" (ירמיהו, ד', ל').
ארכאולוגים מאיטליה ומאיראן דיווחו כי בשנת 2001 נמצא חפץ בדרום-מזרח איראן בן 4,000 שנה (תקופת הברונזה) הנראה כשפתון והוא כנראה שייך לתקופה הקדומה ביותר של שימוש בשפתונים. הבקבוקון שנמצא עשוי מכלוריט ירקרק ועליו חריטות והכיל אבקה בצבע סגול כהה והמרכיב הדומיננטי בה היה המטיט, שהוא מינרל של ברזל ועוד מינרלים אחרים.
במאה ה-19 הכריזה המלכה ויקטוריה כי איפור "אינו מנומס"; האיפור נתפס אז כהמוני וראוי לשימוש רק בידי שחקנים ופרוצות. עד אמצע המאה ה-20 כבר הפך האיפור למקובל במערב גם בזכות אליזבת ארדן שבתחילת המאה ה-20 שיווקה את מוצרי האיפור והטיפוח כמרכיב חשוב בזהות הנשית נורמטיבית.
תכשירי איפור מיוצרים בעיקר על ידי יצרני קוסמטיקה.
החל משנת 1986 פועל בישראל "בית הספר למקצועות היופי ירין שחף". בשנת 1996 נפתחה רשת בתי ספר לאיפור שייסדה גלית ורטהיים ומשנת 1999 בית הספר "סטודיו עדה לזורגן" ו- "בית הספר רוית אסף"
כיום פועלים בתי ספר נוספים ורבים בישראל, כגון "בית ספר לאיפור נטאשה דנונה" שנפתח בשנת 2002.
ראו גם

איפור מינרלי
הערות שוליים

↑  רחל קדרס, עשו זאת בעצמכן: מוצרי איפור לפיסול הפנים, באתר ynet, 24 בינואר 2017
↑  Israel Antiquities Authority, www.antiquities.org.il
↑  "World's oldest known lipstick traced back 5,000 years" (באנגלית בריטית). 2024-03-13. נבדק ב-2024-03-19.
↑  Susan McMillanStaff Writer, Former Elizabeth Arden estate on Long Pond for sale - CentralMaine.com, Kennebec Journal & Morning Sentinel, ‏2014-06-12
↑  Elizabeth Arden, Biography (באנגלית)
↑  ירין שחף בית הספר מס 1 למקצועות היופי, באתר ירין שחף
↑  רוית אסף | לובי אודות
↑  בית ספר לאיפור - לימודי איפור מהטובים ביותר | נטאשה דנונה, באתר studio.natashadenona.co.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX530936  BnF: cb119324153 (data)  GND: 4299876-1  NDL: 00565662  NKC: ph249413 
שחקן אופרה סינית באיפור מסורתי
אמילי ארמסטרונג

| --- | --- |

ארמסטרונג, 2024
 לידה:  6 במאי 1986 (בת 38) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 שם לידה:  אמילי מרסיה ארמסטרונג
 מוקד פעילות:  ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1997
 עיסוק:  מוזיקאית, זמרת, פזמונאית
 סוגה:  רוק כבד, רוק אלטרנטיבי, מטאל אלטרנטיבי, פאנק בלוז, גראנג'
 שפה מועדפת:  אנגלית
 כלי נגינה:  זמרה, גיטרה
 חברת תקליטים:  פרוקט קיד, וורנר
 חלק מההרכבים המוזיקליים:  דד שרה, לינקין פארק
 פרופיל ב-IMDb
אמילי מרסיה ארמסטרונג (באנגלית: Emily Marcia Armstrong; נולדה ב-6 במאי 1986) היא מוזיקאית וזמרת-יוצרת אמריקאית, מייסדת להקת הרוק הכבד דד שרה, והחל משנת 2024 סולנית להקת הרוק האלטרנטיבי המצליחה לינקין פארק.
ביוגרפיה > ילדות

ארמסטרונג נולדה בלוס אנג'לס. הוריה היו חברים בולטים בכנסיית הסיינטולוגיה, והיא גדלה כסיינטולוגית. היא התחילה לכתוב שירים וללמוד נגינה בגיטרה בגיל 11. ברגע שהרימה את הגיטרה בפעם הראשונה בחייה, הבינה כי רוצה לעסוק בתחום המוזיקה בלבד, דבר שמאוחר יותר הוביל לנשירתה מבית הספר התיכון בו למדה. ארמסטרונג החלה לשיר בגיל 15.
ביוגרפיה > דד שרה

בשנת 2002 החלה לשתף פעולה עם הגיטריסטית סיוקסי מדלי, אותה הכירה דרך חבר משותף. לשתיים הייתה כימיה מעולה, מאחר שלאלה היה טעם דומה במוזיקה (שתיהן הושפעו בין היתר מג'וני מיטשל, סטיבי ניקס, פליטווד מק, לד זפלין, L7 ונירוונה). בתור פזמונאית, הושפעה ארמסטרונג מסוגת הפולק רוק, ובתור פרפורמרית הושפעה בעיקר מאיגי פופ וג'ניס ג'ופלין. יחד הקימו השתיים להקה בשם אפיפני (לימים דד שרה). הופעתה הראשונה של הלהקה התקיימה במועדון המינט, לוס אנג'לס במרץ 2005. בנוסף לתפקיד הזמרה, ארמסטרונג הייתה בתפקיד הבס בהופעה זו.
לאורך השנים זכתה ארמסטרונג לתשומת לב בתור מודל לחיקוי והערכה, כפי שציינה גרייס סליק את "הקול החזק והדחוף" שלה. בשנת 2010 צורפה על ידי אלמנתו של קורט קוביין (סולן להקת נירוונה, אותה העריצה ארמסטרונג בילדותה), קורטני לאב להקלטות Nobody's Daughter, אלבום האולפן האחרון של להקת הגראנג' בה הייתה חברה אז, הול.
טרם הצטרפותה ללינקין פארק, שיתפה פעולה (הן בהקלטות והן בהופעות) עם אמנים רבים, בהם האופספרינג, בק, דמי לובאטו, אוולניישן ורובי קריגר.
ביוגרפיה > לינקין פארק

ב-5 בספטמבר 2024 שידרה לינקין פארק בשידור חי הופעה סגורה באולפני האחים וורנר. הייתה זו הופעתה הראשונה של הלהקה מאז מופע המחווה לזכרו של סולן הלהקה המנוח צ'סטר בנינגטון ב-27 באוקטובר 2017. במהלך ההופעה הוצגה ארמסטרונג בתור הסולנית החדשה של לינקין פארק, וזו כללה ביצוע של שיר חדש בשם "The Emptiness Machine", הסינגל המוביל מתוך אלבום עתידי בשם From Zero, אשר יצא לאור ב-15 בנובמבר 2024.
ב-11 בספטמבר 2024 התקיימה הופעתה הראשונה של הלהקה, אשר נפתחה לקהל הרחב. ההופעה התקיימה בפורום קיה, לוס אנג'לס. ההופעה זכתה לביקורות מעולות הן מהמעריצים והן מהמבקרים.
כמו בנינגטון, ארמסטרונג מסתדרת עם מנגינות עשירות כמו שירה קורעת גרון, שמשתלבת בטבעיות בסאונד המבוסס של לינקין פארק.
כ-17,000 המעריצים בפורום סימנו בבירור את הסכמתה להצטרפותה ללהקה בשאגה מתמדת שתואמת בערך לזו שהיא הוציאה.