stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יהודית קרפ
ביוגרפיה

קרפ נולדה בירושלים, בת למשה וחנה פלאי. למדה בבית הספר התיכון הדתי "מעלה" ושירתה בחיל האוויר, שם הכירה את נתן קרפ, שותפה לחיים במשך יובל שנים. למדה משפטים באוניברסיטה העברית והוסמכה כעורכת דין בשנת 1963.
החלה לעבוד במשרד המשפטים כעוזרת אישית של היועץ המשפטי לממשלה משה בן זאב. בשנות ה-70 נחשבה לאחת מבכירי משרד המשפטים במשפט חוקתי, יחד עם מישאל חשין, יהודית צור ונעמי סלומון. בשנת 1974 השתתפה בצוות משפטנים שערך דו"ח על האחריות המיניסטריאלית במענה לשאלתו של משה דיין האם עליו להתפטר בעקבות מסקנות ועדת אגרנט. בנובמבר 1977 מונתה לראשות ועדה שבחנה את נושא האונס בישראל. ב-1978 מונתה למשנה ליועץ המשפטי לממשלה, תפקיד אותו מילאה עד לפרישתה.
בשנת 1981 מינה אותה היועץ המשפטי לממשלה, יצחק זמיר, לכתוב דו"ח על חקירת עבירות שביצעו אזרחים ישראלים נגד פלסטינים בגדה המערבית. בשנת 1982 הגיש הצוות דו"ח שממנו עלה כי תושבים פלסטינים נמנעים במקרים רבים מהגשת תלונות, הן מחשש פן יבולע להם והן בשל חוסר אמון במערכת אכיפת החוק. תופעות נוספות שהוזכרו הן אי-מניעת עבירות של ישראלים נגד פלסטינים בידי חיילי צה"ל שהיו עדים להן, ושימוש בנשק שסופק לישראלים על ידי צה"ל לצורך הגנה עצמית במסגרת מה שכונה "נטילת סמכויות שמירה" שלא כדין. בסוף שנת 1983 טענה קרפ במכתב פנימי במשרד המשפטים שמצב אכיפת החוק ביהודה ושומרון הולך ומחמיר.
בסוף 1986 כתבה יחד עם עדנה ארבל דו"ח על פרשת קו 300.
בשנת 1980 מונתה לבחון את שאלת קיום משפט חוזר לעמוס ברנס. מונתה גם על ידי שר המשפטים דוד ליבאי לעמוד בראש ועדה לבחינת חמשת המורשעים ברצח דני כץ. קרפ גילתה ממצאים שלא היו מונחים בפני בתי המשפט שדנו בתיק, לרבות חקירת פוליגרף שבה נמצאו שלושה מהנאשמים דוברים אמת בהכחישם את מעורבותם ברצח. בעקבות הדו"ח הורה נשיא בית המשפט העליון אהרן ברק בשנת 1999 על קיום משפט חוזר בפרשה.
בשנת 1989 מונתה לעמוד בראשות ועדה לבחינת מדיניות חקירה, תביעות ומשפט בעבירות אלימות בין בני-זוג. בעקבות הדו"ח שהוציאה הוועדה נחקק החוק למניעת אלימות במשפחה.
בשנת 1990 עמדה בראש משלחת ישראלית לכנס בינלאומי בקובה בנושא "המלחמה בפשע". באירוע זה נפגשה, באורח נדיר עבור אישיות ממשלתית ישראלית רשמית, לשיחה בארבע עיניים עם פידל קסטרו.
שנים 1995-2003 כיהנה קרפ כחברה בוועדת האו"ם לזכויות הילד, והיא נחשבת למומחית בנושאי זכויות אדם ובמיוחד זכויות ילדים.
עם פרישתה לגמלאות בשנת 2003 הצטרפה קרפ להנהלת האגודה לזכויות האזרח, והיא מכהנת כמנהלת האקדמית של התוכנית לאתיקה במשפט במרכז לאתיקה בירושלים. כמו כן משמשת קרפ חברת המועצה הבינלאומית של הקרן החדשה לישראל, יושבת ראש ועדת ההיגוי של "תוכנית המשפטנים" של הקרן וחברת המועצה הציבורית של עמותת "יש דין".
ביולי 2009 מסרה קרפ עדות אופי חיובית לטובת עזרא נאווי במשפט שעסק בהתקהלות אסורה בהר חברון. היא הגדירה את נאווי "הגואל והמושיע" ו"רובין הוד" של האוכלוסייה הערבית, והשוותה בינו ובין לוחמי זכויות אדם שהפרו את החוק, אולם "היום אנו כותבים אותם על דפי זהב".
במרץ 2018 הצטרפה קרפ לעתירה שהוגשה לבג"ץ כנגד גירוש מהגרי עבודה, תוך שהיא מותחת ביקורת על מדיניות הממשלה בנושא.
במאי 2019, לצד בכירים לשעבר בפרקליטות המדינה ובייעוץ המשפטי לממשלה, חתמה על גילוי דעת כנגד חקיקת פסקת התגברות והרחבת חוק החסינות. ביוני 2019 בראיון בגלי צה"ל התבטאה קרפ ביחס למינוי חבר הכנסת אמיר אוחנה לשר המשפטים ואמרה כי הוא "דיכא" אותה. עוד כינתה את תעמולת מפלגת הליכוד ביחס לשינוי מאזן הכוחות בין הרשות המבצעת והרשות המחוקקת "תעמולת כזב".
משפחתה

לקרפ שני ילדים. ב-2008 נפטר בעלה נתן (נולד ב-1934) שעיצב בין השאר מטבעות, מדליות וכרזות. אחיה איתמר הוא פרופסור בדימוס במחלקה למדעי הגאולוגיה והסביבה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
ממאמריה

'המועצה המשפטית: ראשית עלילות חקיקה', ספר אורי ידין, כרך ב, תש"ן, עמ' 209–255
'חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו - ביוגרפיה של מאבקי כח', משפט וממשל א, אוניברסיטת חיפה הפקולטה למשפטים, 1993, עמ' 323–384
'ענישה גופנית - ההיבט המשפטי', חינוך באלימות - חינוך לאלימות: ענישה גופנית והכאת ילדים, המועצה הלאומית לשלום הילד 1933
'מקצת שאלות על כבוד האדם לפי חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו', משפטים, כה (תשנ"ה), עמ' 129–159
'החקיקה הפלילית לאור חוקי היסוד', מחקרי משפט יג, 275 (1996)
'אמנת האו"ם בדבר זכויות הילד - מטה קסם או מקסם שווא?', בתוך: זכויות הילד והמשפט הישראלי, תמר מורג (עורכת), הוצאת רמות - אוניברסיטת תל אביב 2010, עמ' 81–99
הערות שוליים

↑  הוסמכו 62 עורכי דין, דבר, 1 בנובמבר 1963
↑  ברוך מאירי, שלוש הבנות של זמיר, מעריב, 23 ביוני 1986
↑  הבוקר תוגש לבג"ץ עתירת היועה"מ בעניין שרי הל"ע, דבר, 23 בדצמבר 1976
↑  יוסף חריף, צדוק מוסר היום לגולדה חוות דעת על עקרון האחריות המיניסטריאלית, מעריב, 10 באפריל 1974
↑  היועץ המשפטי מינה צוות לבדוק נושא האונס, דבר, 14 בנובמבר 1977
↑  ברוך מאירי, מצב אכיפת החוק ביו"ש - החמיר, מעריב, 5 בינואר 1984
↑  אמנון אברומוביץ, דו"ח קרפ 2, מעריב, 2 בינואר 1987
↑  ראובן שפירא, היועץ המשפטי בודק תיק עמוס ברנס, דבר, 12 בינואר 1981
↑  ברוך מאירי, יהודית קרפ שוחחה עם פידל קסטרו בארבע עיניים, מעריב, 12 בספטמבר 1990; ברוך מאירי, יהודית קרפ דיווחה למשרד החוץ על שיחתה עם פידל קסטרו, מעריב, 14 בספטמבר 1990
↑  CRC Membership 1991-2003
↑  תוכנית המשפטנים
↑  http://www.yesh-din.org/he//geninfo.asp?gencatid=14
↑  עוזי ברוך, בכירה בפרקליטות למען פעיל השמאל הקיצוני, באתר ערוץ 7, 27 באוגוסט 2009
↑  חיים לוינסון, עו"ד קרפ ועוד 20 אלף מבקשים: אדוני השופט, שחרר את עזרא נאווי, באתר הארץ, 30 באוגוסט 2009
↑  רויטל חובל, הביקורת הקטלנית של יהודית קרפ, המשנה המיתולוגית ליועמ"ש נגד המדינה: הגירוש אכזרי, באתר הארץ, 28 במרץ 2018
↑  גילוי דעת מטעם בכירים לשעבר בפרקליטות המדינה ובייעוץ המשפטי לממשלה, 26 במאי 2019; גיא פלג, ‏"אסור ליטול מבית משפט את הסמכות", באתר ‏מאקו‏, 26 במאי 2019
↑  יהודית קרפ המשנה ליועץ המשפטי לשעבר תוקפת את ניסיונות הממשלה לפגוע בבג"צ והפצת ידיעות כוזבות, באתר youtube, ‏6 ביוני 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007425596805171  VIAF: 75148874667549622545   WorldCat (עם VIAF): 75148874667549622545
טרסיוסיים

| טרסיוסיים |
| --- | --- |
 קופיף פיליפיני
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: קופיפים
משפחה:: טרסיוסיים
סוגים
 קופיף פיליפיני  קופיף מערבי  קופיף
שם מדעי
 Tarsiidae ‏גריי, 1825

קופיף גורסקי באי סולאווסי באינדונזיה.
טַּרְסְיוּסִיִּים המכונים גם קופיפיים (שם מדעי: Tarsiidae) היא משפחה של פרימטים ננסיים החיים ביערות דרום-מזרח אסיה והם קרובים רחוקים של הקופים.
לקופיפיים גוף קטן (אורך גופם כ-10–15 סנטימטרים) עם רגליים, עיניים ואזניים גדולות יחסית לגופם. הם מותאמים לחיים בחשכה ביערות. פרימטים אלה הם היחידים בסדרה שאינם ניזונים כלל מצמחים ומשיגים את מזונם על ידי טריפת בעלי חיים אחרים - בעיקר מחרקים. הם ישנים בחבורות בחללים בעץ במשך היום.
מיון

משפחה טרסיוסיים (Tarsiidae)
סוג ומין יחיד Xanthorhysis tabrumi - נכחד
סוג Afrotarsius - נכחד
סוג ומין יחיד קופיף פיליפיני (Carlito syrichta)
סוג ומין יחיד קופיף מערבי (Cephalopachus bancanus)
סוג קופיף (Tarsius )
מין קופיף ממושקף (T. tarsier)
מין קופיף דיאנה (T. dentatus)
מין קופיף לאריאג (T. lariang)
מין קופיף האי פלנג (T. pelengensis)
מין קופיף האי סנגיהה (T. sangirensis)
מין קופיף ננסי (T. pumilus)
מין קופיף וולאס (T. wallacei)
מין קופיף גורסקי (T. spectrumgurskyae)
מין קופיף מקאסאר (T. fuscus)
מין קופיף ניימיץ (T. niemitzi)
מין קופיף ג'נטה (T. supriatnai)
מין קופיף סיאאו (T. tumpara)
הערות שוליים

↑  מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560848805171  GND: 4164341-0  LCCN: sh85132696  NKC: ph475846
דויד גרסיה

דויד גרסיה סוביריה (בספרדית: David García Zubiria; נולד ב-14 בפברואר 1994 בפמפלונה שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת אל ראיאן מליגת העל הקטרית. הוא בילה את מרבית הקריירה שלו באוססונה, בה רשם למעלה מ-275 הופעות, והיה שותף לזכייתה באליפות הליגה השנייה ב-2019.
קריירת מועדונים

גרסיה גדל במחלקת הנוער של אוססונה. בשנת 2011 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון, ובשנת 2014 החל לשחק בקבוצה הראשונה של המועדון במסגרת לה ליגה.
ב-17 בינואר 2018 הושאל גרסיה עד לתום עונת 2017/2018 לקולטורל לאונסה מהליגה הספרדית השנייה. הוא ערך 18 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים. בתום תקופת ההשאלה חזר לאוססונה.
ב-1 באוגוסט 2024 חתם באל ראיאן הקטרית.
הערות שוליים

↑  David García, nuevo jugador de la Cultural y Deportiva Leonesa באתר הרשמי של קולטורל לאונסה, 17 בינואר 2018 (בספרדית)
היטל מרקטור

מפת העולם, כפי ששרטט מרקטור בשנת 1569.
שינוי המרחק בין קווי הרוחב ככל שמתרחקים מקו המשווה
היטל מרקטור (באנגלית: Mercator projection) הוא היטל גלילי קונפורמי (שומר זווית), שהומצא על ידי הגאוגרף הפלמי גרארדוס מרקטור בשנת 1569.
היטל זה הפך לנפוץ בשרטוט מפות בעיקר בקרב ימאים, כיוון שהניווט בעזרתו נוח. ניתן למדוד אזימוט בין נקודת המוצא ליעד ולשוט במסלול קבוע לאורך אזימוט זה, למרות שהוא לא הקצר ביותר.
היטל גלילי נוצר על ידי "עטיפת" כדור הארץ בגליל, השלכת כל נקודה מהכדור אל הגליל ופריסת הגליל, כך שנוצרת מפה מלבנית, שבה קווי האורך והרוחב מאונכים זה לזה. כמו בכל ההיטלים הגליליים, בהיטל מרקטור קיים עיוות גדול בצורה ובגודל אלמנטים שונים ככל שמתרחקים ממרכז ההיטל (קו המשיק). במפת העולם של מרקטור, העיוות גדל ככל שמתרחקים מקו המשווה, אך אין עיוות כלל בשינוי קווי האורך. זו הסיבה לכך שבמפות המשתמשות בהיטל זה גרינלנד נראית כמעט שווה בגודלה ליבשת אפריקה, בעוד שבמציאות אפריקה גדולה ממנה פי 13 לערך.
בשנת 1722 הוצג היטל מרקטור רוחבי (Transverse Mercator), הדומה להיטל מרקטור, פרט לעובדה שהגליל המשמש להשלכה מונח לרוחב כדור הארץ במקום לאורכו, כך שקו ההשקה מקביל לקו אורך במקום לקו רוחב. היטל זה טוב להצגת אזורים צרים המתפרשים לאורך קווי אורך, כדוגמת ישראל. רשת ישראל החדשה ורשת UTM העולמית מבוססות על היטל מרקטור רוחבי.
ראו גם

היטל גל-פטרס
היטל פולר
אנדרה גומש

אנדרה פיליפה טווארש גומש (בפורטוגזית: André Filipe Tavares Gomes; נולד ב-30 ביולי 1993) הוא כדורגלן פורטוגלי המשחק בעמדת הקשר בליל.
קריירת מועדונים

גומש הגיע בגיל 18 לאקדמיה לכדורגל של בנפיקה ליסבון. ב-28 ביולי 2012 שיחק לראשונה בקבוצה הבוגרת במשחק ידידות נגד ז'יל ויסנטה ובמהלך העונה שיחק לרוב בקבוצת המילואים. ב-18 באוקטובר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק רשמי בקבוצה הבוגרת בניצחון 0–4 נגד פראמונדה במסגרת הגביע הפורטוגלי. 9 ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בה גם הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק שנגמר בניצחון 0–3 נגד ז'יל ויסנטה. ב-31 בינואר 2014 מכרה בנפיקה את כרטיס השחקן של גומש לחברה פרטית תמורת 15 מיליון אירו ו-25% ממכירה עתידית וגומש נשאר במועדון עד לסיום העונה. ב-16 באפריל 2014 גומש הבקיע את שער הניצחון בדקה ה-80 במסגרת חצי גמר הגביע נגד פורטו ובכך קבוצתו העפילה לגמר הגביע לאחר ניצחון 2–3 בסיכום. בסיום העונה גומש זכה עם המועדון בטרבל ראשון בתולדות המועדון (ליגה, גביע וגביע הליגה).
ב-17 ביולי 2014 הושאל גומש לוולנסיה הספרדית עד לסיום העונה. ב-23 באוגוסט 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בוולנסיה בתיקו 1-1 נגד סביליה. ב-22 בספטמבר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 0–3 נגד חטאפה. ב-12 ביוני 2015 גומש חתם רשמית במועדון עד שנת 2020.
ב-22 ביולי 2016 חתם גומש בברצלונה. ב-9 באוגוסט 2018 הושאל לאברטון לעונה אחת.
ב-25 ביוני 2019, לאחר עונת השאלה מוצלחת, חתם גומש באברטון על חוזה לחמש שנים, לאחר שברצלונה הסכימה למכור אותו תמורת 22 מיליון אירו. ב-3 בנובמבר 2019 שבר גומש את קרסולו במשחק נגד טוטנהאם הוטספר.
ב-1 בספטמבר 2022 הושאל גומש לליל לעונה אחת.
ב-6 בספטמבר 2024 חזר גומש לליל וחתם לשנתיים.
קריירה בינלאומית

גומש זומן לראשונה לסגל נבחרת פורטוגל בפברואר 2013 לקראת משחק ידידות נגד אקוודור, אך הוא לא שותף במשחק. ב-7 בספטמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 0–1 לאלבניה.
תארים

ליגת העל הפורטוגלית: 2013/2014
הגביע הפורטוגלי: 2013/2014
גביע הליגה הפורטוגלי: 2013/2014
ליגה ספרדית 2017/2018
גביע המלך הספרדי: 2016/2017, 2017/2018
הסופר קאפ הספרדי: 2016
יורו 2016
נבחרי העונה בליגה האירופית: 2013/2014
הערות שוליים

↑  ‏יספר סילסן חתם בוולנסיה, נטו יעשה את הדרך לברצלונה?, באתר ספורט1, 25 ביוני 2019
↑  אנדרה גומש שבר את הקרסול ויעבור ניתוח, טוסון: "הוא היה בשוק טוטאלי", באתר וואלה, 4 בנובמבר 2019
| נבחרת פורטוגל – יורו 2016 (אלופת אירופה) |
| --- | --- | --- |
|  1 פטריסיו •  2 אלווש •  3 פפה •  4 פונטה •  5 גריירו •  6 קרבאליו •  7 רונאלדו •  8 מאוטיניו •  9 אדר •  10 סאנצ'ס •   11 וייריניה •  12 לופש • 13 דנילו •  14 ויליאם • 15 גומש • 16 מריו • 17 נאני • 18 רפא • 19 אליסאו • 20 קווארסמה • 21 סדריק • 22 אדוארדו • 23 אדריאן • מאמן: סנטוש |  1 פטריסיו •  2 אלווש •  3 פפה •  4 פונטה •  5 גריירו •  6 קרבאליו •  7 רונאלדו •  8 מאוטיניו •  9 אדר •  10 סאנצ'ס •   11 וייריניה •  12 לופש • 13 דנילו •  14 ויליאם • 15 גומש • 16 מריו • 17 נאני • 18 רפא • 19 אליסאו • 20 קווארסמה • 21 סדריק • 22 אדוארדו • 23 אדריאן • מאמן: סנטוש | פורטוגל |
| נבחרת פורטוגל – גביע הקונפדרציות 2017 (מקום שלישי) |
| --- | --- | --- |
|  1 פטריסיו •  2 אלווש •  3 פפה •  4 נטו •  5 גריירו •  6 פונטה •  7 רונאלדו •  8 מאוטיניו •  9 א. סילבה •  10 ב. סילבה •   11 סמדו •  12 סה • 13 דנילו •  14 ויליאם • 15 גומש • 16 פיזי • 17 נאני • 18 ז'לסון • 19 אליסאו • 20 קווארסמה • 21 סדריק • 22 בטו • 23 אדריאן • מאמן: סנטוש |  1 פטריסיו •  2 אלווש •  3 פפה •  4 נטו •  5 גריירו •  6 פונטה •  7 רונאלדו •  8 מאוטיניו •  9 א. סילבה •  10 ב. סילבה •   11 סמדו •  12 סה • 13 דנילו •  14 ויליאם • 15 גומש • 16 פיזי • 17 נאני • 18 ז'לסון • 19 אליסאו • 20 קווארסמה • 21 סדריק • 22 בטו • 23 אדריאן • מאמן: סנטוש | פורטוגל |
וורלד סיריס

| --- | --- |

גביע הקומישנייר - המוענק לקבוצה המנצחת
 ענף:  בייסבול
 תאריך ייסוד:  1903
 ארגון מפעיל:  MLB
 מספר משחקים:  הטוב מ-7
 מדינות משתתפות:  ארצות הברית, קנדה
 זוכה:  לוס אנג'לס דודג'רס
 הכי הרבה זכיות:  ניו יורק יאנקיז (27)
 
נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש זורק את הגשת הפתיחה של הוורלד סיריס ב-2001
צילום מסדרת הגמר הראשונה, בוסטון, 1903
וורלד סיריס (באנגלית: World Series; בתרגום חופשי: סדרת העולם) היא סדרת הגמר של אליפות ליגת ה-MLB. בסדרה זו נפגשות אלופות הליגה האמריקאית והליגה הלאומית לסדרה של הטוב משבעה משחקים. הסדרה משוחקת מדי שנה בחודש אוקטובר. החל מהסדרה הראשונה שהתקיימה בבוסטון בתום עונת 1903, הסדרה שוחקה מדי עונה, למעט בעונות 1904 ו-1994.
הקבוצה בעלת מספר הזכיות וההופעות הרבות ביותר בוורלד סיריס היא הניו יורק יאנקיז שזכתה ב-27 אליפויות מתוך 40 פעמים בהן הופיעה בסדרת הגמר. נכון לעונת 2023 הסיאטל מארינרס היא הקבוצה היחידה בליגה אשר מעולם לא העפילה לסדרת הגמר.
פירוש מילולי של שם הסדרה באנגלית הוא סדרת העולם, מקורו של השם בכינוי של המשחקים בתור "אליפות העולם בבייסבול", על אף שהקבוצות המשתתפות היו מארצות הברית בלבד, זאת כיוון שבשאר העולם החלו לפעול ליגות מקצועניות רק בשנות ה-40. שם זה קוצר מאוחר יותר לסדרת העולם ונותר כך גם כיום בתור שם מותג.
מבנה הסדרה

הסדרה משוחקת במתכונת של 2-3-2, כלומר שני המשחקים הראשונים נערכים במגרש הביתי של הקבוצה שזכתה ביתרון ביתיות בסדרה, שלושת המשחקים האחרים באצטדיון של יריבתה, ושני המשחקים האחרונים שוב במגרש הביתי. עד 2002 התחלף יתרון הביתיות משנה לשנה בין הליגות, ללא קשר למאזני הקבוצות שהעפילו לסדרת הגמר. בשנים 2002 עד 2016 יתרון הביתיות נקבע על פי משחק האולסטאר, שמתקיים באמצע העונה ובו נפגשות נבחרות משתי הליגות. נציגת הליגה שניצחה במשחק היא זו שאירחה את שני המשחקים הראשונים בוורלד סיריס. החל מעונת 2017 יתרון הביתיות ניתן לקבוצה עם המאזן הכללי הטוב ביותר, במקרה ולשתי הקבוצות מאזן דומה, היתרון הולך לקבוצה שלה מאזן טוב יותר במשחקים בין שתי הקבוצות, ובמקרה של שוויון גם בפרמטר זה, על פי המאזן בבית בו הקבוצה משחקת.
תוצאות וזכיות > זכיות לפי קבוצה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
להצגת הטבלה לחצו על "הצגה" משמאל           
| דירוג זכיות | קבוצה | מספר הופעות | מספר ניצחונות | הופעות |
| 1 | ניו יורק יאנקיז | 41 | 27 | 1921, 1922, 1923, 1926, 1927, 1928, 1932, 1936, 1937, 1938, 1939, 1941, 1942, 1943, 1947, 1949, 1950, 1951, 1952, 1953, 1955, 1956, 1957, 1958, 1960, 1961, 1962, 1963, 1964, 1976, 1977, 1978, 1981, 1996, 1998, 1999, 2000, 2001, 2003, 2009, 2024 |
| 2 | סנט לואיס קרדינלס | 19 | 11 | 1926, 1928, 1930, 1931, 1934, 1942, 1943, 1944, 1946, 1964, 1967, 1968, 1982, 1985, 1987, 2004, 2006, 2011, 2013 |
| 3 | אוקלנד אתלטיקס | 14 | 9 | 1905, 1910, 1911, 1913, 1914, 1929, 1930, 1931, 1972, 1973, 1974, 1988, 1989, 1990 |
| 3 | בוסטון רד סוקס | 13 | 9 | 1903, 1912, 1915, 1916, 1918, 1946, 1967, 1975, 1986, 2004, 2007, 2013, 2018 |
| 5 | סן פרנסיסקו ג'איינטס | 20 | 8 | 1905, 1911, 1912, 1913, 1917, 1921, 1922, 1923, 1924, 1933, 1936, 1937, 1951, 1954, 1962, 1989, 2002, 2010, 2012, 2014 |
| 6 | לוס אנג'לס דודג'רס | 22 | 8 | 1916, 1920, 1941, 1947, 1949, 1952, 1953, 1955, 1956, 1959, 1963, 1965, 1966, 1974, 1977, 1978, 1981, 1988, 2017, 2018, 2020, 2024 |
| 7 | סינסינטי רדס | 9 | 5 | 1919, 1939, 1940, 1961, 1970, 1972, 1975, 1976, 1990 |
| 7 | פיטסבורג פיירטס | 7 | 5 | 1903, 1909, 1925, 1927, 1960, 1971, 1979 |
| 9 | דטרויט טייגרס | 11 | 4 | 1907, 1908, 1909, 1934, 1935, 1940, 1945, 1968, 1984, 2006, 2012 |
| 10 | אטלנטה ברייבס | 10 | 4 | 1914, 1948, 1957, 1958, 1991, 1992, 1995, 1996, 1999, 2021 |
| 10 | שיקגו קאבס | 11 | 3 | 1906, 1907, 1908, 1910, 1918, 1929, 1932, 1935, 1938, 1945, 2016 |
| 10 | בולטימור אוריולס | 7 | 3 | 1944, 1966, 1969, 1970, 1971, 1979, 1983 |
| 10 | מינסוטה טווינס | 6 | 3 | 1924, 1925, 1933, 1965, 1987, 1991 |
| 10 | שיקגו וייט סוקס | 5 | 3 | 1906, 1917, 1919, 1959, 2005 |
| 15 | פילדלפיה פיליז | 8 | 2 | 1915, 1950, 1980, 1983, 1993, 2008, 2009, 2022 |
| 15 | קליבלנד גרדיאנס | 6 | 2 | 1920, 1948, 1954, 1995, 1997, 2016 |
| 15 | ניו יורק מטס | 5 | 2 | 1969, 1973, 1986, 2000, 2015 |
| 15 | יוסטון אסטרוס | 5 | 2 | 2005, 2017, 2019, 2021, 2022 |
| 15 | קנזס סיטי רויאלס | 4 | 2 | 1980, 1985, 2014, 2015 |
| 15 | טורונטו בלו ג'ייז | 2 | 2 | 1992, 1993 |
| 15 | מיאמי מארלינס | 2 | 2 | 1997, 2003 |
| 22 | טקסס ריינג'רס | 3 | 1 | 2010, 2011, 2023 |
| 22 | אריזונה דיאמונדבקס | 2 | 1 | 2001, 2023 |
| 22 | לוס אנג'לס איינג'לס | 1 | 1 | 2002 |
| 22 | וושינגטון נשיונאלס | 1 | 1 | 2019 |
| 26 | טמפה ביי רייס | 2 | 0 | 2008, 2020 |
| 26 | סן דייגו פאדרס | 2 | 0 | 1984, 1998 |
| 26 | מילווקי ברוארס | 1 | 0 | 1982 |
| 26 | קולורדו רוקיס | 1 | 0 | 2007 |
|  | סיאטל מארינרס | 0 | 0 | — |
תוצאות וזכיות > מפגשים חוזרים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
להצגת הטבלה לחצו על "הצגה" משמאל           
| מספר מפגשים | קבוצה א' | מאזן ניצחונות | קבוצה ב' | שנים |
| 12 | ניו יורק יאנקיז | 8–4 | לוס אנג'לס דודג'רס | 1941, 1947, 1949, 1952, 1953, 1955, 1956, 1963, 1977, 1978, 1981, 2024 |
| 7 | ניו יורק יאנקיז | 5–2 | סן פרנסיסקו ג'איינטס | 1921, 1922, 1923, 1936, 1937, 1951, 1962 |
| 5 | סנט לואיס קרדינלס | 3–2 | ניו יורק יאנקיז | 1926, 1928, 1942, 1943, 1964 |
| 4 | אוקלנד אתלטיקס | 3–1 | סן פרנסיסקו ג'איינטס | 1905, 1911, 1913, 1989 |
| 4 | ניו יורק יאנקיז | 3–1 | אטלנטה ברייבס | 1957, 1958, 1996, 1999 |
| 4 | דטרויט טייגרס | 2–2 | שיקגו קאבס | 1907, 1908, 1935, 1945 |
| 4 | בוסטון רד סוקס | 2–2 | סנט לואיס קרדינלס | 1946, 1967, 2004, 2013 |
| 3 | סנט לואיס קרדינלס | 2–1 | דטרויט טייגרס | 1934, 1968, 2006 |
| 3 | ניו יורק יאנקיז | 2–1 | סינסינטי רדס | 1939, 1961, 1976 |
| 2 | אוקלנד אתלטיקס | 2–0 | שיקגו קאבס | 1910, 1929 |
| 2 | בוסטון רד סוקס | 2–0 | לוס אנג'לס דודג'רס | 1916, 2018 |
| 2 | ניו יורק יאנקיז | 2–0 | שיקגו קאבס | 1932, 1938 |
| 2 | ניו יורק יאנקיז | 2–0 | פילדלפיה פיליז | 1950, 2009 |
| 2 | פיטסבורג פיירטס | 2–0 | בולטימור אוריולס | 1971, 1979 |
| 2 | מינסוטה טווינס | 1–1 | סן פרנסיסקו ג'איינטס | 1924, 1933 |
| 2 | ניו יורק יאנקיז | 1–1 | פיטסבורג פיירטס | 1927, 1960 |
| 2 | אוקלנד אתלטיקס | 1–1 | סנט לואיס קרדינלס | 1930, 1931 |
| 2 | אטלנטה ברייבס | 1–1 | קליבלנד גרדיאנס | 1948, 1995 |
| 2 | אוקלנד אתלטיקס | 1–1 | סינסינטי רדס | 1972, 1990 |
| 2 | אוקלנד אתלטיקס | 1–1 | לוס אנג'לס דודג'רס | 1974, 1988 |
ראו גם

MVP של הוורלד סיריס
נחל בית העמק

| --- | --- |

נחל בית העמק
 מידע כללי
 יובלים:  נחל חשק, נחל יחיעם, נחל ינוח, נחל גיתה, נחל כישור 
 שפך:  הים התיכון 
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל 
  (למפת הגליל המערבי מוגדלת) נחל בית העמק(למפת הגליל המערבי רגילה) נחל בית העמק(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל בית העמק(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל בית העמק
 
נַחַל בֵּית הָעֵמֶק הוא נחל אכזב בגליל המערבי. הוא נקרא על שם היישוב בית העמק בו הוא עובר. תחילתו של הנחל בין היישובים הר חלוץ וכיסרא-סומיע, חוצה את הכפר מזרעה ונשפך לים תיכון בין היישוב שבי ציון לעיר נהריה. תוואי הנחל הוא מפותל והוא עובר דרך חורשים ים תיכוניים רבים.
מקור השם

הנחל קרוי על שם היישוב הקדום בית העמק, המוזכר כנקודת ציון בגבול נחלת שבט אשר. בערבית נקרא הנחל ואדי מג'נונה על שם המעיין שבערוצו.
היסטוריה

בשנים 1959–1961 בוצעו עבודות לניקוז הנחל, על ידי המועצה האזורית געתון בשיתוף הקרן הקיימת לישראל, כדי למנוע הצפות של השדות שסביבו.
בשנת 1964 סומנו שבילי טיולים לאורך הנחל.
יובלי הנחל

נחל חשק, נחל כישור, נחל גיתה, נחל ינוח, נחל זיתון ונחל יחיעם
שמורת הנחל

כ-2.5 ק"מ מאפיק נחל בית העמק באזור בו הנחל חולף בין מדרונות תלולים המתנשאים לגובה 200 מ' מעל לערוץ נכללים בשמורת נחל בית העמק.
צמחייה בנחל

כרמי זיתים, עצי בוסתן, חורש טבעי: אלון מצוי ואלה ארצישראלית. מורן החורש, אדר סורי, חרוב, כליל החורש, איריס נצרתי, צמחיית נחלים: סוף, קנה ואשל. שפן הסלעים, שועל מצוי בז מצוי, עקב עיטי, לילית מצויה, חזירי בר, תנים ודלקים.
הערות שוליים

↑  מפעלי פיתוח בגעתון, על המשמר, 26 באוגוסט 1964
↑  מניעת שטפונות באזור געתון, הארץ, 17 בספטמבר 1959
מסתיים ניקוז ואדי בית העמק, הצופה, 1 ביולי 1960
עבודות ניקוז לקראת הגשמים, הצופה, 26 בספטמבר 1961
↑  במסגרת סימון שבילים, הארץ, 1 בספטמבר 1964
1 2  נחל בית העמק
↑  מנחם מרקוס, יובל אלעזרי, אנציקלופדיה מפה, כרך 5, מפה, 2001
| נחלי הגליל |
| --- | --- | --- |
| הגליל העליון | נחל עמוד • נחל עכברה • נחל אביב • נחל גוש חלב • נחל דישון • נחל חצור • נחל יראון • נחל מורן • נחל מחניים • נחל מירון • נחל נריה • נחל צבעון • נחל ראש פינה • נחל רבי ינאי • נחל פשחור • נחל סתר • נחל חנניה • נחל ליבנים • נחל הוזים • נחל שכוי • נחל שמאי • נחל חוקוק • נחל רזים • נחל עצבונית • נחל חלב • נחל עלמון • נחל קציון • נחל ברעם • נחל בן זמרה • נחל מרות • נחל פרוד • נחל עפאים • נחל פקיעין • נחל זבד • נחל זווית • נחל ברתות • נחל חירם • נחל אדמונית • נחל שפנים • נחל זוך • נחל יצהר • נחל אזהב • נחל דלתון • נחל סוד • נחל בר יוחאי • נחל בירנית • נחל משמש • נחל מתת • נחל שרך • נחל בצת • נחל חניתה • נחל נמר • נחל גליל • נחל מצובה • נחל שעל • נחל אשחר • נחל נחת  • נחל יסף • נחל כזיב • נחל מרווה • נחל מירב • נחל אשרת • נחל געתון • נחל ביריה |  |
| הגליל התחתון | נחל אבליים • נחל אדמי • נחל ארבל • נחל גדורה • נחל דנה • נחל השבעה • נחל חילזון • נחל חרוד • נחל יבנאל • נחל ימה • נחל יששכר • נחל כבול • נחל נהלל • נחל נון • נחל ציפורי • נחל צלמון • נחל שונם • נחל שיזפים • נחל שכניה • נחל שרונה • נחל תבור • נחל קנקן • נחל כמון • נחל חזון • נחל שבע • נחל הארי • נחל ממלח • נחל אוזנית • נחל סביונה • נחל נמרים • נחל מזגה • נחל עקב • נחל חמוד • נחל אזנות • נחל קשת  • ואדי אל-חסין • נחל מורסן • נחל נעיאל • נחל סח'נין • נחל שגב • נחל תמרה • נחל חנינה • נחל צוף • נחל עביד • נחל חנה • נחל שזור • נחל יפתחאל • נחל סרגונה • נחל זורעים • נחל שובב • נחל פוריה • נחל חרצית • נחל צידתה • נחל אלות • נחל ברית • נחל תולע • נחל יחמי • נחל גבול • נחל צבאים • נחל זיקה • נחל גבע • נחל נעורה • נחל עכין • נחל רכש • נחל כוכב • נחל סליל • נחל הקוסמת • נחל אוכל • נחל קיש • נחל יזיר • נחל ברק בן אבינעם • נחל קמה • נחל חמוד • נחל עין דור • נחל דבורה • נחל שומר |  |
| אצבע הגליל | נחל דן • נחל שניר • נחל חרמון • נחל עיון • נחל קדש • נחל משגב • נחל השומר • נחל מרגליות • נחל קורן |  |
| הגליל המערבי | נחל בית העמק • נחל בצת • נחל געתון • נחל יחיעם • נחל ינוח • נחל יסף • נחל כזיב • נחל שעל • נחל שרך |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007475966505171  VIAF: 316601948   WorldCat (עם VIAF): 316601948
Monato

שער גיליון אוגוסט-ספטמבר 2015 של המגזין
מונטו (אספרנטו: Monato, בתרגום: 'חודש') הוא ירחון חודשי באספרנטו הכולל מאמרים בנושאי פוליטיקה, תרבות וכלכלה. הוא יוצא לאור בבלגיה על ידי האגודה לאספרנטו בפלנדריה ונשלח לקוראים בכ-65 מדינות.
למגזין כ-100 כותבים מ-45 מדינות והוא מפרסם רק כתבות מקור באספרנטו. בסגנונו, תוכנו ומראהו הוא מזכיר את מגזין טיימס או ניוזוויק. ייחודו של המגזין בכך שהוא שם דגש על כך שאת המאמרים יכתבו תושבי המדינות הנוגעות לכתבות - ולא כותבים ממדינות זרות.
מאז שנת 2001 יכולים מנויי העיתון לקבל את מאמרי העיתון גם במייל, והחל משנת 2008 הוא זמין להם גם בפורמט PDF ובפורמטים נוספים.
היסטוריה > semajno

ב-1977 לקח על עצמו סטפן מאול, עורך העיתון הגרמני וולטבילד לפתח עיתון חדש עבור בני הגיל השלישי. על אף שהפרויקט כשל, רכש מאול את הידע להפקת מגזין - והדבר דחף אותו לנסות ולהגשים חלום ישן - פרסום שבועון באספרנטו שלא יעסוק בשפה עצמה אלא בנושאים כלליים כמו פוליטיקה, כלכלה, מדע וכו'.
ב-1978 הגשים מאול את חלומו והוציא לאור לראשונה את מגזין Semajno (שבוע, באספרנטו). המגזין היה בן 40 עמודי A4, עם ציורים בשחור לבן וכלל מאמרים על טרור, המשחקים האולימפיים במוסקבה, המצב הפוליטי בספרד, גרונטולוגיה ועוד. את הוצאת המהדורה הראשונה מימן מכיסו. הוא העריך שהעיתון יוכל להחזיק את עצמו במידה ויהיו לו כ-10,000 מנויים - אך בפועל הצליח לגייס פחות מאלף מנויים ולבסוף החליט לוותר על חלום השבועון.