stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סיפורי ככה סתם

| --- | --- |

 איך קיבל הלוויתן את לועו  איך נוצר האלפבית  איך נכתב המכתב הראשון  הסרטן ששיחק עם הים  החתול שהתהלך לבדו  סיפור הטאבו  תחילתם של הארמדילים  בן הפיל  איך קיבל הגמל את דבשתו  שירו של קנגורו הזקן והטוב  איך קיבל הקרנף את עורו  איך קיבל הנמר את חברבורותיו  The Butterfly that Stamped 
 מידע כללי
 מאת:  רודיארד קיפלינג 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  אוסף סיפורים קצרים 
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת מקמילן 
 תאריך הוצאה:  1902 
 
סיפורי ככה סתם (בגרסאות אחרות: "סיפורי דווקא ככה", "סיפורי ככה וככה", "סיפורי ככה זה", "סיפורי ככה בדיוק"; באנגלית: Just So Stories) לילדים הם מיצירותיו הידועות ביותר של רודיארד קיפלינג.
הסיפורים, שפורסמו לראשונה ב-1902, הם סיפור אטיולוגי המסביר כיצד התהוו תופעות טבע שונות. כל סיפור מלווה בפואמה קצרה. רבים מהסיפורים מופנים אל "אהובתו ביותר" ("Best Beloved") – בתו הבכורה של קיפלינג, ג'וזפין, שנפטרה מספר שנים קודם לכן ממחלת השפעת. הם משתמשים בסגנון קומי גבוה המושפע מצורת הדיבור הרשמית ההודית.
הסיפורים עשירים במילים ארוכות בעלות צלילים מיוחדים, שחלק מהן מומצאות. מילים אלו מגבירות את ההנאה מהקראת הסיפורים בקול ומקלות על שינון קטעים מהם בעל-פה.
איור של קיפלינג לסיפור "ככה קיבל הפיל אף ארוך כזה"
רשימת הסיפורים

איך קיבל הלוויתן את לועו – מספר איך הלוויתן פעם היה מפלצת שאוכלת בני אדם ודגים גדולים, אך השתנה עקב אחד מקורבנותיו.
איך קיבל הגמל את דבשתו – מספר איך הגמל, שלא רצה לעבוד, קיבל את הדבשת כעונש.
איך קיבל הקרנף את עורו – מספר למה לקרנפים יש קפלים בעור ומצב רוח רע.
איך קיבל הנמר את חברבורותיו – מספר איך הנמר קיבל את חברבורותיו ואיך האיש האפריקאי קיבל את עורו השחום.
בן הפיל (נקרא גם: ככה קיבל הפיל אף ארוך שכזה) – מספר איך הפיל קיבל את החדק שלו.
שירו של קנגורו הזקן והטוב – מספר איך הקנגורו הפך מחיה אפורה וצמרית עם רגלים קצרות לחיה שאנו מכירים היום.
תחילתם של הארמדילים – מספר איך נוצרו הארמדילים מצב ומקיפוד.
איך נכתב המכתב הראשון – מספר איך האנשים הקדמונים כתבו את המכתב הראשון.
איך נוצר האלפבית - סיפור המשך לסיפור הקודם בו הדמויות הראשיות ממציאות את האלפבית הלטיני על פי ציורים.
הסרטן ששיחק עם הים – מספר איך הסרטן קיבל את הצבתות שלו.
החתול שהתהלך לבדו - מסופר על ביות הכלב, הסוס, הפרה והחתול.
הפרפר שרקע - מסיפורי שלמה המלך המספר על יחסים בין זוג פרפרים ושל שלמה עם נשותיו.
תרגומים עבריים

הסיפורים תורגמו לעברית פעמים רבות. הסיפורים העוסקים בהיווצרות האותיות (הלטיניות) קשים לתרגום לשפה שאינה משתמשת באותיות לטיניות, ולא תמיד תורגמו לעברית.
בסדרת קופת הספר , תל אביב: קופת-הספר:
חוברת טו: מעשה בסרטן ששִׂחק בים; תרגום: חיה ולי, תרפ"ג;
חוברת צז: החתול שהתהלך בגפו; תרגום: נ. ט-ב., תרפ"ז.
כן היה: מעשיות סתם; תרגם מאנגלית: אברהם רגלסון, תל אביב: מצפה, תרצ"ה. (הדפסה נוספת: תל אביב: י' שרברק, [תש"י-].)
חנניה ריכמן (מעבד ומתרגם), הפילון הסקרן: (בעקבות מעשיַּת קיפלינג); הציורים: נחום גוטמן, תל אביב: יבנה, 1941.
סִפורי קיפלינג; תרגם: א' פנחסי; ציֵּר: מ' אריה, תל אביב: ניב, תשי"ח 1957: "הגמל ודבשתו"; "הפילון הסקרן"; "מעשה הקנגורו"; "חיות-השריון הראשונות".
ארבע מעשיות; תרגם: פסח גינזבורג, תל אביב: י' שרברק, תש"ו 1946.
סתם סיפורים ; תרגם: אברהם רגלסון, תל אביב: ספרית פועלים תשל"ח 1978.
מאין לו ללויתן לע שכזה
מאין לו לגמל דבשתו
מאין לו לקרנף עורו
מאין לו לנמר חברבורותיו
פיל בן פילים
שיר מזמור אשר לקנגורו הישיש
ראשיתם של הארמדילים
איך נכתב המכתב הראשון
הסרטן אשר שיחק עם הים
החתול אשר התהלך לבדו
הפרפר אשר רקע ברגלו
סִפורי דַּווקא ככה ; עברית: הראלה סטוצקי, אהרן בר; ציֵּר: דני קרמן, תל אביב: תמוז-מודן (סדרת האגדות הקלסיות), 1988:
שירו של קנגורו הזקן והטוב;
הסרטן ששִׂחק עם הים;
בן הפיל;
איך הקרנף קבל את עורו;
איך הנמר קבל את חברבורותיו;
איך הלוויתן קבל את לֹעוֹ.
מהדורה נוספת: סיפורי דווקא ככה; מאנגלית: אהרון בר; עם איורים מאת המחבר, תל אביב: תמוז מול"ים 1988, 1999.
מהדורה נוספת: בתרגום אהרן בר, תל אביב: תמוז, 2002:
איך הפיל קיבל את החדק שלו;
איך הנמר קיבל את חברבורותיו;
איך הקרנף קיבל את עורו;
תחילתם של הארמדילים;
איך הגמל קיבל את דבשתו;
הסרטן ששיחק עם הים;
איך נכתב המכתב הראשון;
החתול שהתהלך לבדו;
איך הלווייתן קיבל את לועו;
הפרפר שרקע.
מסִּפורי ככה סתם ; תרגמה: תלמה אליגון-רוז, רמת גן: כנרת, 1987:
למה לנמר יש חברבורות?; איורים: קרוליין אבורן;
למה יש לגמל דבשת?; איורים: קוונטין בלייק;
הפילון הסקרן; איורים: לואיז בריירלי.
סִפורי ככה זה; עברית: לאה נאור; ציורים מאת ספיה סלטר, תל אביב: יבנה, תש"ן 1990.
סִפורי ככה וככה: 12 סיפורים; תרגום: אוריאל אופק, תל אביב: אלומות, תשנ"ב 1992.
מהדורה נוספת: סִפורי ככה וככה; תרגום: אוריאל אֹפק; עריכה: עטרה אֹפק; איורים מקוריים של רודיארד קיפלינג, קריית גת: קוראים, 2002.
סיפורי ככה זה; עברית: יערית בן-יעקב; איורים ואיור העטיפה: נועה פרנק; עריכה: הדס מאור, תל אביב: פראג, 1999.
סִפורי ככה בדיוק; נֹסח עברי: תלמה אליגון-רוז; איורים: הלן ווֹרד בתוספת האיורים המקוריים של רודיארד קיפלינג; עורכת: יעל גובר, אור יהודה: כנרת, 2007.
סאמי ג'ומאייל

| --- | --- |

ג'ומאייל, 2020
 לידה:  3 בדצמבר 1980 (בן 43) בכפיא, לבנון 
 מדינה:  לבנון 
 השכלה:  אוניברסיטת סן-ז'וזף 
 מפלגה:  הפלנגות הנוצריות 
 
סאמי ג'ומאייל (בערבית: سامي الجميّل, תעתיק מדויק: סאמי אלג'מיל, בהגייה לבנונית: סַ֫אמִי זְ'מַ֫יֶּל; נולד ב-3 בדצמבר 1980) הוא פוליטיקאי לבנוני וחבר פרלמנט מטעם מפלגת הכתאיב ("הפלנגות הנוצריות"). עורך דין במקצועו.
ביוגרפיה

סאמי ג'ומאייל נולד בשנת 1980 בעיירה בכפיא (בערבית: بكفيا) למשפחת מדינאים נוצרים מרונים מהמעמד הגבוה. אביו, אמין ג'ומאייל, היה נשיא לבנון, ואמו, ג'ויס, מעורבת בפוליטיקה גם כן. סבו, פייר ג'ומאייל ייסד את מפלגת הכתאיב. דודו, בשיר ג'ומאייל, נבחר לנשיא לבנון אך נרצח ב-14 בספטמבר 1982 בטרם נכנס לתפקידו. אחיו של סאמי, פייר אמין ג'ומאייל, היה שר התעשייה בלבנון ונרצח בהתנקשות ב-21 בנובמבר 2006.
בתום לימודיו התיכוניים פנה ג'ומאייל ללימודי משפטים באוניברסיטת סנט ג'וזף שבביירות, בשנת 2003 הוא סיים את התואר והתמחה במשפט ציבורי. בתקופת לימודיו האקדמיים, עמד בראש תא הכתאיב באוניברסיטת סנט ג'וזף, ובשנת 2006 נבחר לעמוד בראש מועצת הסטודנטים והצעירים של מפלגת הכתאיב, אשר אביו עומד בראשה. ג'ומאייל היה פעיל מאוד במועצת הכתאיב ונטל חלק משמעותי בארגון הפגנות ועצרות נגד הסדר הסורי בלבנון, מה שכונה מאוחר יותר "מהפכת הארזים" והיה לאחד מראשי הקמפיין הלבנוני לשחרור העצירים הפוליטיים הלבנוניים מבתי הכלא בסוריה.
ג'ומאייל הוא פוליטיקאי ימני והוא נחשב לבעל משנה פוליטית לאומית-לבנונית. הוא חבר בקואליציית ה-14 במרץ, מתנגד לנוכחות זרה בלבנון וקורא למימוש ריבונותה של לבנון כמדינה דמוקרטית וחילונית. להבדיל מהקו שנוקטים רבים מהפוליטיקאים הנוצרים בלבנון כיום, ג'ומאייל מתנגד לערביזציה של לבנון ונחשב למקורב למפלגת הימין "שומרי הארזים". בריאיון, אמר ג'ומאייל כי הוא תומך בהסכם שלום עם ישראל שלא במסגרת יוזמת השלום הערבית, מה שהפנה אליו חיצי ביקורת רבים מהגוש הפרו סורי ("קואליציית ה-8 במרץ").
בנוסף לכך, נמנה ג'ומאייל עם המבקרים החריפים ביותר של חזבאללה וחזית השינוי והרפורמה. בריאיון שהעניק ג'ומאייל לאחר מלחמת לבנון השנייה הוא האשים את חזבאללה בחתרנות והתנהגות בריונית. ג'ומאייל טען כי חזבאללה כופר בריבונות לבנון ומתנהג כמדינה לכל דבר; הארגון מחוקק חוקים דה פקטו משל עצמו ומשליט אותם בבריונות על הציבור, וזאת על-מנת להקים בעתיד בלבנון רפובליקה אסלאמית. ג'ומאייל קרא רבות לפירוק חזבאללה מנשקו והכריז כי לא ישתף פעולה עם הזרם הפטריוטי החופשי בהנהגת מישל עאון, כל עוד שזה תומך במיליציית חזבאללה המזוינת.
בבחירות הכלליות שנערכו בשנת 2009 נבחר ג'ומאייל לפרלמנט הלבנוני כנציג מרוני מטעם מפלגת הכתאיב בנפת מתן שבמחוז הר הלבנון עם 47,688 קולות. הוא אחד מחברי הפרלמנט הלבנונים הצעירים ביותר.
הערות שוליים

↑  תוצאות בחירות 2009 בנפת אלמתן, אתר תיאר (בערבית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא פוליטיקאים ובנושא לבנון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סטיבן איילס

סטיבן איילס (באנגלית: Stephen Ailes;‏ 25 במרץ 1912 - 30 ביוני 2001) היה חבר בולט בלשכת עורכי הדין של וושינגטון די. סי. ושותף במשרד עורכי הדין "סטפטו וג'ונסון". הוא כיהן כתת-מזכיר הצבא של ארצות הברית מפברואר 1961 ועד ינואר 1964, ולאחר מכן ועד יולי 1965 הוא כיהן כמזכיר הצבא. את לימודיו האקדמיים הוא החל באוניברסיטת פרינסטון ולאחר מכן המשיך בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת וירג'יניה המערבית, שם הוא היה חבר באחוות "פי-קאפא-פסי".
ראשית חייו

סטיבן איילס נולד ברומני, שבוירג'יניה המערבית. הוא למד בבית הספר סקרבורו, שבניו יורק יחד עם אחיו, ובהמשך למד בבית הספר התיכון ההאפיסקופלי שבאלכסנדריה, וירג'יניה, שם הוא סיים את לימודיו ב-1929. ב-1933 הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת פרינסטון וב-1936 קיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת וירג'יניה המערבית. באותה שנה הוא התקבל ללשכת עורכי הדין של וירג'יניה המערבית.
קריירה משפטית

בין השנים 1937–1940 שימש איילס כעוזר לפרופסור באוניברסיטת וירג'יניה המערבית. הוא שוחרר משירות צבאי עקב עיוורון צבעים, אך מאוחר יותר הוא הועסק על ידי משרד הפיקוח על המחירים של מנהל החירום בין השנים 1942–1946. ב-1947 הוא שימש כיועץ למשלחת הכלכלית האמריקאית ליוון ולאחר מכן שב לעיסוקו הפרטי בעריכת דין החל מ-1948 ועד כניסתו לשירות הממשלתי.
קריירה ממשלתית

איילס כיהן כתת-מזכיר הצבא של ארצות הברית מה-9 בפברואר 1961 ועד ה-28 בינואר 1964. לאחר מכן הוא מונה כמזכיר הצבא, תפקיד בו הוא כיהן עד 1 ביולי 1965. לעיתים קרובות נזקפת לזכותו הקמתה של תוכנית סמלי האימונים של צבא ארצות הברית. הוא ניהל סקירה מרחיקת לכת במשך זמן שכללה מגע עם מגוון רחב של אנשים מנוסים בכל זרועות הכוחות המזוינים וממצאיו כללו חמישה עקרונות מרכזיים, עם המלצות והצעות לחיסול הבעיות בהן הוא נתקל. פרס סמל האימונים השנתי של פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית נקרא על שמו.
בראשית 1965 נמתחה על איילס ביקורת קשה, הן מצד הדמוקרטים והן מצד הרפובליקנים, כאשר הוא ביקש מימון מתת-ועדת ההקצבות של הסנאט להגנה למה שעד מהרה הושם ללעג כ"תוכנית הווטרנים המהירה". כפי שהמבקרים סיכמו את הצעתו של איילס, עד "8,000 גברים צעירים שלא מסוגלים לעמוד בדרישות הפיזיות והמנטליות לשירות צבאי", עדיין יגויסו ו"יוכלו לשרת יום אחד ואז להשתחרר כווטרנים, יהיו זכאים לזכויות של וטרנים שהשלימו תקופות ארוכות במדים". איילס העיד שהתוכנית (שתת-הוועדה סירבה לאשר) תעלה בשנה הראשונה 31.3 מיליון דולר בערכים של 1965, שווי של 235 מיליון דולר חמישים שנה לאחר מכן.
לאחר סיום כהונתו כמזכיר הצבא ועד 1970 שימש איילס כראש מועצת העיר הפדרלית, קבוצה של אנשי עסקים, מנהיגים אזרחיים, אנשי חינוך ואחרים שמקדמת את הפיתוח הכלכלי של וושינגטון הבירה.
חיים אישיים

ב-24 ביוני 1939 נשא איילס את הלן "נלי" וילס ונולדו להם ארבעה ילדים. הוא נפטר משבץ מוחי בביתו שבבת'סדה, מרילנד ב-30 ביוני 2001. הוא נקבר בעיר הולדתו.
הערות שוליים

↑  Barnes, Bart (July 8, 2001). "Stephen Ailes; Army Secretary in '60s". Los Angeles Times.
↑  "History of the Drill Sergeant". United States Army.
↑  "Stephen Ailes Award". Association of the United States Army. Archived from the original on October 18, 2006.
↑  Department of Defense Appropriations for 1966: Hearings ... Eighty-ninth Congress, First Session, U.S. Government Printing Office, 1965, p. 631.
↑  "Stephen Ailes '33". Princeton Alumni Weekly. October 24, 2001. Archived from the original on October 5, 2012.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 2611 8008  LCCN: n86099098  NARA: 10570644  SNAC: w63z0zwn  VIAF: 11329476   WorldCat (עם VIAF): 11329476
סאדיר ג'פארוב

סאדיר נורגוג'וייביץ' ג'פארוב (בקירגיזית: Садыр Нургожоевич Жапаров; נולד ב-6 בדצמבר 1968, קן-סו, מחוז איסיק-קול, הרפובליקה הקירגיזית, ברית המועצות) הוא מדינאי קירגיזי, המכהן כנשיא קירגיזסטן מאז אוקטובר 2020.
הוא חבר המועצה העליונה, שהיה ממלא מקומו של הנשיא הקודם, סואורונבאי ג'נבקוב מאז התפטרותו ב-15 באוקטובר ולאחר מכן נבחר לנשיאות בינואר 2021. במהלך ההפגנות באוקטובר 2020 נבחר לראשות ממשלת קירגיזסטן בנסיבות שנויות במחלוקת עד נובמבר 2020 עת הוחלף על ידי ארטיום נוביקוב.
ביוגרפיה

נולד ב-6 בדצמבר 1968 בכפר קן-סו, מחוז טיופ, איזיק -קול, בשנת 1986 סיים את לימודיו בתיכון ובאותה שנה נכנס לאוניברסיטה לתרבות גופנית בפרונזה, רוסיה. בשנת 1987 גויס לשורות הצבא האדום, עד 1989 שימש כראש מחלקת הרדיוגרפיה בנובוסיבירסק וזכה בתואר "עובד מצטיין של הצבא הסובייטי". מ-1989 עד 1991, המשיך את לימודיו במכון לתרבות גופנית. מ-1991 עד 1994 עבד כיו"ר חוות סולטונקול ובשנים 1994–1996 הוא היה מנהל חברת הנפט "קרגיי" בעיר קרקול.
בשנים 1996–1997 (בהזמנת משטרת מרחב איסיק-קול) עבד כפקח של המשטרה המיוחדת במחוז איסיק-קול. לאחר מכן כיהן משנת 1996 עד 2001 כמנכ"ל חברת Guzel.
בשנים 2001–2005 היה מנכ"ל בית הזיקוק לנפט נורנבטגאז בבאליקצ'י ובשנים 2001–2005 היה מנכ"ל חברת הנפט נורמניאגז. בשנת 2006 השלים את לימודיו בפקולטה למשפטים של האוניברסיטה הסלאבית הקירגיזית-רוסית על שם בוריס ילצין, וקיבל השכלה גבוהה שנייה.
קריירה פוליטית

הוא החל את הקריירה הפוליטית שלו לאחר מהפכת הצבעונים בשנת 2005. במרץ 2005 נבחר לחבר פרלמנט מטעם מחוז טיופ ועמד בראש סיעת קלצ'ק. הוא היה תומך של הנשיא קורמנבק בקייב. בשנת 2006 היה חבר בוועדת פרסי המדינה. בשנת 2007 היה סגן יו"ר ועדת אמנסטי. ב-22 באוקטובר 2007 הוא עזב את הפרלמנט. בבחירות 2007 השתתף במסגרת רשימת המפלגה הפרו-נשיאותית אק זול, שזכתה ברוב המושבים בפרלמנט, אך המשיך לעבוד כיועץ לנשיא. מ-2008 עד 2010 עבד כנציג מורשה של הסוכנות הלאומית למניעת שחיתות.
בשנת 2010 היה מעורב בהדחת הנשיא במהפכה. בעימותים הבין-עדתיים שהתרחשו באוש ובדחלאל-עבד, לקחו ג'פרוב ושותפיו חלק פעיל, על פי הצהרותיהם - הם ניסו למנוע עימותים, אך מתנגדיהם טוענים שהם תמכו בלאומנים הקירגיזים. בבחירות באוקטובר 2010 הוא נבחר מחדש כחבר המועצה העליונה ברשימת המפלגה הדמוקרטית אטא-ג'ורט, בראשות קמצ'יבק טאשייב, שזכתה ברוב המושבים. הוא מונה בהמשך ליו"ר הוועדה לעניינים משפטיים. מאז 2012 הוא דוגל בהלאמת מכרה הזהב קומטור הממוקם במחוז איסיק-קול מולדתו, והאשים את חברת הניהול בהפרות סביבתיות ובשחיתות. בהקשר זה הוא צבר פופולריות רבה.
קריירה פוליטית > רדיפתו

באחת העצרות להלאמת קומטור בסתיו 2012 ניסו המפגינים להשתלט על הבית הלבן בבישקק (בית הפרלמנט). טאשייב וג'פארוב הואשמו על פי סעיף 295 לחוק הפלילי של הרפובליקה הקירגיזית ב"תפיסת שלטון בכוח אלים." במרץ 2013 בית המשפט המחוזי בעיר בישקק מצא אותם אשמים וגזר עליהם עונש מאסר של שנה וחצי שנה, בהתאמה. אולם ביוני 2013 זיכה בית המשפט העירוני בבישקק זיכה אותם והם שוחררו.
ב-27 ביוני 2013, במהלך ההפגנות נגד קומטור בקארקול (המרכז האדמיניסטרטיבי של מחוז איסיק-קול), המפגינים ניסו לחטוף את מושל המחוז, אמילבק קפטגאייב. הממשלה האשימה את סאדיר ג'אפרוב וקובניצ'בק קדירוב בארגון החטיפה. מנהיגי המחאה עוכבו, אך סאדיר ג'פארוב, שהכחיש את מעורבותו, עזב את המדינה. התגורר זמן מה בקפריסין. בשנת 2017 ניסה לחזור לקירגיזסטן. ב-25 במרץ 2017 הוא נעצר בגבול קירגיזסטן-קזחסטן. באשמת ארגון חטיפת אמילבק קפטאגייב, נגזרו עליו 11 שנות מאסר וששה חודשי מאסר נוספים.
קריירה פוליטית > ראשות הממשלה ונשיאות המדינה

| --- | --- |
 :  ראו גם – המחאות בקירגיזסטן (2020)
ב-5 באוקטובר 2020 החלו בקירגיזסטן הפגנות המוניות נגד תוצאות הבחירות לפרלמנט. בבוקרו של 6 באוקטובר מפגינים בראשות קמצ'יבק טאשייב שחררו את סאדיר ג'פארוב ולקחו אותו לכיכר המרכזית של בישקק, שם הוא נשא נאום. בערב 6 באוקטובר 2020 אישרו חברי פרלמנט במלון דוסטוק את מינויו של ג'פארוב לתפקיד ראש ממשלת המדינה. עם זאת, מועמד אחר לראשות ממשלת קירגיזסטן ממפלגת אטא-מקן, טילק טוקטוגאזייב, אמר בעצרת ליד בית הממשלה כי הוא היה ראש הממשלה החוקי, מכיוון שהוא נבחר לתפקיד זה בישיבת מועצת התיאום שהוקמה על ידי מנהיגי מפלגות האופוזיציה. טוקטוגאזייב ראה במינויו של ג'פארוב כבלתי חוקי, שכן הצירים אישרו אותו בלחץ של כמה מאות תומכי ג'פארוב, שהתאספו בסמוך למלון דוסטוק במהלך פגישת חברי הפרלמנט. כמו כן, מתנגדי ג'פארוב הצביעו על היעדר מניין פרלמנטרי והפרת נוהלי בחירת ראש ממשלה.
ב-15 באוקטובר 2020 הוא מונה זמנית לתפקיד נשיא קירגיזסטן לאחר התפטרותו של סואורונבאי ג'נבקוב. הוא מונה במינוי קבוע לנשיא קירגיזסטן לאחר שנבחר ברוב קולות ב-10 בינואר 2021.
חיים אישיים

נשוי. אב לארבעה ילדים.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  Admin, Почему осужденного Садыра Жапарова так продвигают в премьер-министры и как он стал так популярен среди некоторых протестующих, KLOOP.KG - Новости Кыргызстана, ‏2020-10-07 (ב־)
↑  Нурия Рыскулова, Нуржамал Джанибекова, Шахида Дюшеева, Суд оправдал лидеров "Ата-Журта" [+ видео], KLOOP.KG - Новости Кыргызстана, ‏2013-06-17 (ב־)
1 2  Р. И. А. Новости, Биография Садыра Жапарова, РИА Новости, ‏20201006T2024 (ברוסית)
↑  В Киргизии за право управлять страной борются два «премьер-министра»
↑  "Исаев отказался быть и.о. президента, полномочия передали мне — Жапаров". Sputnik Кыргызстан (ברוסית). נבדק ב-2020-10-15.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811721043905606  GND: 1224792467  VIAF: 3318161030922523920000   WorldCat (עם VIAF): 3318161030922523920000
סטיביה

סטביה (שם מדעי: Stevia) הוא סוג של צמחים בעלי פרחים ממשפחת המורכבים. הסוג כולל כ-240 מינים של שיחים וצמחים עשבוניים, הנפוצים בדרום ומרכז אמריקה. אחד ממיניו, סטביה רבאודיאנה (Stevia rebaudiana), מגודל לשם מיצוי חומרי המתקה המצויים בעליו. מין זה של סטביה כולל מספר חומרי המתקה סטביולים - Steviol glycoside בעלי עוצמת המתקה הנעה מפי 100 ועד פי 300 מסוכרוז. ניתן לייצר ממתיקים טבעיים מחומר המתקה אחד או יותר, לפי עוצמת ההמתקה וטעם הלוואי. למיצוי עלי סטביה השפעה זניחה על רמת הגלוקוז בדם של אדם הצורך את החומר, ועל כן נחשב כממתיק נטול קלוריות. סטביה נחשב למקור לגליקוזידים בעלי תכונות מיטיבות לבריאות האדם-נאוטרציקל - Nutraceutical. על פי מחקרים מדעיים הגליקוזידים המופקים מהסטביה נחשבים כגורמים מיטיבים כנגד השמנת יתר, סכרת, יתר לחץ דם, בעלי פעילות נוגדת חימצון, כנגד עששת, כנגד סרטן ובעלי השפעה מועטה על המיקרוביוטה של דרכי העיכול.
מקור השם

הסוג נקרא על שמו של הרופא והבוטנאי הקטלני (Pedro Jaime Esteve)) בן המאה ה-16. הסוג תועד לראשונה בשנת 1797 על ידי הבוטנאי והאומן הספרדי אנטוניו חוזה קאוונילס (Antonio José Cavanilles)
שימוש כממתיק

השימוש בצמח כממתיק נעשה במספר אופנים: שימוש בעלים טריים או מיובשים, מיצוי מימי של העלים ואבקות. המתיקות של העלים המיובשים היא פי 10–15 משל סוכר. באמצעות תהליכים כימיים ניתן לבודד את חומרי ההמתקה שבסטביה. לחלק מחומרי ההמתקה טעם לוואי ניכר של אניס, שומר פשוט או שוש.
מבין חומרי ההמתקה המצויים בסטיביה, ארבעה חומרים המשמשים לייצור תחליפי סוכר שייכים לקבוצת הגליקוזידים:
סטיביוזיד - Stevioside (מתוק פי 250–300 מסוכרוז). מהווה כ-5-10% ממשקלו היבש של הצמח
רבודיוזיד - Rebaudioside A (מתוק פי 240 מסוכרוז) יחסית בעל פחות טעם לוואי מריר. מהווה 2-4% ממשקלו היבש של הצמח.
רבודיוזיד - Rebaudioside C (המכונה גם דולקוזיד B), מהווה בין אחוז לשני אחוזים ממשקלו היבש של הצמח.
דולקוזיד Dulcoside A, מהווה בין חצי אחוז לאחוז ממשקלו היבש של הצמח.
רבודיוזיד B, D ו-E מצויים אף הם בעלי הסטיביה, אך לרוב אינם בשימוש בייצור תחליפי סוכר. הסטיביוזיד והרבודיוזיד בודדו לראשונה על ידי שני כימאים צרפתים בשנת 1931. תחליף הסוכר הראשון שיוצר מהם לשימוש מסחרי היה ב-1971 ביפן, על ידי התאגיד מוריטה קגאקו קוגיו Morita Kagaku Kogyo Co., Ltd התחליף עדיין מצוי בשימוש פופולרי ביפן, וקיים בגרסת תוסף מזון מאושר בקנדה. בחלקים מסוימים בדרום אמריקה, נוהגים להמתיק את משקה המאטה בעזרת עלי הסטיביה.
רביאנה-Rebiana הוא שמו המסחרי של ממתיק נטול קלוריות המבוסס בעיקר על רבודיוזיד A. טרוביה Truvia הוא שם המותג של ממתיק המופק מרביאנה ומכיל רבי-כהלים נוספים, שפותח על ידי תאגיד המזון האמריקאי קרגיל Cargill וחברת קוקה-קולה. Pure Via® הוא שמו של מותג מקביל שפותח בשיתוף פפסי קולה. ארגון המזון העולמי WHO-אישר את השימוש בגליקוזידים של סטביה כממתיקים למזון בשנת 2007. נכון לדצמבר 2008 אישר ה-FDA האמריקני תוספי מזון המכילים REB-A וממתיקי סטיביה אחרים על בסיס ההגדרה כ- "נחשב כבטוח" (GRAS-Generally Recognized as Safe). האישור גרם לחברות משקאות גדולות בארצות הברית כמו קוקה-קולה ופפסיקו לצרוך כמויות גדולות מהצמח להמתקת מוצריהן. שוק הסטיביה העולמי, שלא היה ערוך דיו לשינוי בצריכה, נקלע למחסור שהשפיע גם על צרכני הסטיביה לתעשיית תוספי המזון בישראל. כדי לפתור את המחסור הקימו בארץ שדות גידול מסודרים של סטיביה במושב דלתון, במושבה יבנאל, ובקיבוץ מירב שיספקו חומרי גלם עבור יצרני תוספי מזון מקומיים. מחקרים שבוצעו בעשור השני של המאה ה-21 לא מצאו סיכונים בשימוש בסטיביה בכמויות סבירות. עם זאת, יש הטוענים כי תמציות הסטיביה המרוכזות עלולות לגרום נזק בריאותי חמור.
משרד הבריאות הישראלי אישר את השימוש של גליקוזידים שמקורם הוא מצמח הסטיביה. כלל הגליקוזידים קיבלו את הסימון E960 ברשימת תוספי המזון המותרים לשימוש. כמו כן, עודכנה רשימת מוצרים בהם מותר להשתמש בתוסף זה על פי הרמה המרבית המותרת.
מחקר על אנשים בריאים שהתפרסם באוגוסט 2022 טוען שסוכרלוז גרם לשינוי משמעותי ביכולת הגוף להתמודד עם סוכר. הוא שינה את הרכב חיידקי המעי ופעילותם וכתוצאה מכך נפגע חילוף החומרים. החוקר מציין, כי שינויים אלה משתנים מאוד מאדם לאדם, שכן לכל אדם יש הרכב חיידקי מעי שונה וייחודי. לצד זאת החוקר ציין כי "יש להדגיש שאין להסיק מהממצאים שצריכת סוכר עדיפה על צריכה של תחליפי סוכר, וכי הנזקים לבריאות האדם מצריכת סוכר מגובים בעדויות ממחקרים רבים”
תפוצה

סוג הסטביה כולל כ-240 מינים, רובם באזור דרום ומרכז אמריקה וחלקם פרושים עד צפון מקסיקו, ואף חלקים דרומיים בארצות הברית, כגון ניו מקסיקו, אריזונה וטקסס. המין סטיביה רבודיאנה מגודל למטרות חקלאיות בסין, קוריאה, יפן ומלזיה ונמכר למאכל (כתוסף מזון או ממתיק) גם בחלק מארצות דרום אמריקה (ברזיל, קולומביה, פרו, אורוגוואי ופרגוואי), איי סנט קיטס ונוויס וישראל.
מינים בולטים

שם קיצור הבוטניקאי המגדיר בסוגריים.
Stevia amambayensis (B.L.Rob).b
Stevia ammotropha (B.L.Rob).b
Stevia amplexicaulis (Hassl).b
Stevia apensis (B.L.Rob).b
Stevia aristata (D. Don ex Hook. & Arn).b
Stevia villaricensis (B.L.Rob).b
Stevia balansae (Hieron).b
Stevia breviaristata (Hook. & Arn).b
Stevia catharinensis (Cabrera).b
Stevia commixta (B.L.Rob).b
Stevia cuneata (Hassl).b
Stevia entreriensis (Hieron).b
Stevia estrellensis (Hassl. ex B.L.Rob).b
Stevia eupatoria (Spreng).b
Stevia leptophylla (Baker).b
Stevia selloi (Spreng).b
Stevia parvifolia (Hassl).b
Stevia purpurea (Pers).b
Stevia rebaudiana (Bertoni).b
Stevia rojasii (Hassl).b
Stevia sabulonis (B.L.Rob).b
Stevia satureiifolia (Lam.).b
Stevia selloi (Spreng).b
Stevia serrata (Cav).b
Stevia spathulata (Cabrera).b
Stevia sphacelata (Nutt. ex Torr).b
Stevia veronicae (DC).b
Stevia villaricensis (B.L.Rob).b
הערות שוליים

↑  אופיין על ידי הבוטניקאי השווייצרי מויסס סנטיאגו ברטוני (Moisés Santiago Bertoni) וקרוי לעיתים על שמו.
↑  Jamil Ahmad, Imran Khan, Renald Blundell, Joseph Azzopardi, Mohamad Fawzi Mahomoodally, Stevia rebaudiana Bertoni.: an updated review of its health benefits, industrial applications and safety, Trends in Food Science & Technology 100, 2020-06-01, עמ' 177–189 doi: 10.1016/j.tifs.2020.04.030
↑  Mustafa M. Amin, Alzheimer’s Disease: The Features and Quality of Life, Journal of Biology, Agriculture and Healthcare, 2014 doi: 10.7176/jbah/18237
↑  סטיביה, מתיקות טבעית רבת עוצמה מאת יעל קחל. עבודה המוגשת למדען הראשי
↑  Stefanie Wallace, Stevia receives final approval for use in Canada, Bakers Journal, ‏2012-12-04 (באנגלית אמריקאית)
↑  G.Th. Kroyer, The Low Calorie Sweetener Stevioside: Stability and Interaction with Food Ingredients, LWT - Food Science and Technology 32, 1999-12, עמ' 509–512 doi: 10.1006/fstl.1999.0585
↑  WHO | JECFA, apps.who.int
↑  Stevia sweetener gets US FDA go-ahead
↑  Center for Food Safety and Applied Nutrition, Generally Recognized as Safe (GRAS), FDA, ‏2020-08-04 (באנגלית)
↑  Goyal, S.K.; Samsher; Goyal, R.K. (בפברואר 2010). "Stevia (Stevia rebaudiana) a bio-sweetener: A review". Int J Food Sci Nutr. 61 (1): 1–10. doi:10.3109/09637480903193049. PMID 19961353. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Ulbricht, C.; Isaac, R.; Milkin, T.; Poole, E.A.; Rusie, E.;  et al. (באפריל 2010). "An evidence-based systematic review of stevia by the Natural Standard Research Collaboration". Cardiovasc Hematol Agents Med Chem. 8 (2): 113–127. doi:10.2174/187152510791170960. PMID 20370653. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  סטיביה – האמנם תחליף הסוכר "הטבעי" הטוב ביותר? מאת הפרופ' חיים גמליאל
↑  משרד הבריאות, [משרד הבריאות הישראלי, שרות המזון עדכון רשימת תוספי מזון - גליקוזידים של סטיביול (glycosides steviol)], באתר https://www.health.gov.il/UnitsOffice/HD/PH/FCS/Documents/list/51463311.pdf, ‏28.12.2011
↑  מכון ויצמן, בלי קלוריות אבל לא בלי מחיר: איך משפיעים תחליפי הסוכר על גוף האדם, באתר הידען - Hayadan, ‏2022-08-20
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536307205171  LCCN: sh85128078  NKC: ph740368 
* מבנה מולקולה של רבאודיאוזיד A
* מבנה מולקולה של רבאודיאוסיד C
סמל פינלנד

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  פינלנד 
 תאריך אימוץ:  1978 
 
סמל פינלנד הוצג בעת הקבורה של גוסטב ואסה, בשנת 1560. הסמל שימש גם כסמל דוכסות פינלנד, כאשר היא הייתה חלק מהאימפריה הרוסית.
הסמל מוגדר בחוק הפיני כדלקמן:
אדום, עם תשעה ורדי כסף, אריה זועם ולראשו כתר זהב, אשר יש לו יד אדם במקום כפו הימנית-קדמית, האוחזת בחרב, ובבסיס הסמל - חרב פלכיון.
בפועל, האריה הוא סמל שושלת בית בְּיֶילְבוֹ המופיע גם בסמל שוודיה. האריה היה בשימוש גם בסמל הדוכסות של פינלנד במאה ה-14. החרבות מופיעות גם בסמלים עתיקים של חבל קרליה. החרב המעוקלת המונחת מתחת לאריה מסמלת את המתיחות ששררה במאה ה-16 בין שוודיה לרוסיה. קיימת טענה כי תשעת הוורדים מייצגים את תשעת המחוזות הקדומים של פינלנד; אך למעשה לפלנד ומחוז אוסטרובותניה לא היו חלק מפינלנד ההיסטורית. לעומת זאת, תשע ערים בדיוק היה חלק מדוכסות פינלנד בזמן עיצוב הסמל המקורי: טורקו, פורבו, ראומה, נאנטלי, פורי, ויבורג, אקנס, הלסינקי ופריוזרסק, שנכבשה מידי רוסיה בשנה קודם לכן. במהלך השנים חל שינוי במספר הוורדים, אך במאה ה-20 הוחלט לשוב לגרסה המקורית.
סמל פינלנד מופיע על הדגל הטקסי של המדינה.
ראו גם

דגל פינלנד
המנון פינלנד
סאמי אל-עלאגוי

סאמי אל-עלאגוי (בערבית: سامي العلاقي, בגרמנית: Sami Allagui, נולד ב-28 במאי 1986 בדיסלדורף שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר תוניסאי-גרמני ששיחק בעמדת החלוץ.
אל-עלאגוי שיחק בנבחרת תוניסיה בכדורגל, במדיה ערך 28 הופעות והבקיע חמישה שערים.