stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פלגה (חיל ים)
ראו גם

שייטת
פלגות הדבורים
פלגה 916
| יחידות צבאיות |
| --- | --- | --- |
| העת העתיקה | פלנקס • דקוריה • טורמה • מאניפולוס • קנטוריה • קוהורטה • לגיון • מורה |  |
| העת החדשה | חוליה • כיתה • צוות • מחלקה • פלוגה • גדוד • רגימנט • חטיבה (בריגדה) • אוגדה (דיוויזיה) • גיס (קורפוס) • ארמייה • קבוצת ארמיות • זירה • מטה כללי |  |
| יחידות בחיל הים וחיל האוויר | פלגה • שייטת • מספן • טייסת • כנף • בח"א • להק |  |
| יחידות בצה"ל | חטיבה מרחבית • אוגדה מרחבית • פיקוד מרחבי • המטה הכללי של צה"ל |  |
|  זרוע הים  |
| --- | --- | --- |
| מפקדת זרוע הים | מספן הים • מספן המטה • מספן המודיעין • מספן הציוד • מספן כוח האדם |   |
| בסיסים | בסיס חיפה • בסיס אשדוד • בסיס אילת • בסיס עתלית • מספנת זרוע הים • בסיס ציוד ותובלה • בה"ד זרוע הים |   |
| שייטות | שייטת ספינות הטילים (שייטת 3) • שייטת הצוללות (שייטת 7) • שייטת 13 |   |
| פלגות הבט"ש | פלגה 916 • פלגה 915 • פלגה 914 • יחידת סנפיר |   |
| יחידות נוספות | יחידת האיתור התת-מימית • יחידת השליטה הימית • המכון לרפואה ימית • יחידת מפת"ח • יחידה 663 • היחידה למשימות תת-מימיות • שייטת הנחתות • גף סיורי ים |   |
| בתי ספר לפיקוד | קורס חובלים • בית הספר לפיקוד ימי |   |
| יחידות שפורקו | שייטת המשחתות (שייטת 1) • פלגות הטרפדות • פלגה 788 (חוליית הכנרת) • יחידת הנצלה ימית • מרכז תקשו"ב |   |
משט ההצדעה לרגל יום העצמאות השישים של ישראל
פלג ניאגו

| --- | --- |

 לידה:  1970 (בן 54 בערך) אפיקים, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1989–2019 (כ־30 שנה)
 דרגה:   תת-אלוף
 תפקידים בשירות
  מפקד טייסת 117   מפקד טייסת 107  ראש מחלקת הדרכה בלהק האוויר   מפקד בסיס רמון   מפקד בסיס תל נוף
 פעולות ומבצעים
   מלחמת לבנון השנייה   מבצע צוק איתן
 תפקידים אזרחיים
 מנכ"ל מועצה אזורית בני שמעון
 
פלג ניאגו (נולד ב-1970) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף ששירת כמפקד בסיס תל נוף של חיל האוויר הישראלי. מכהן כמנכ"ל מועצה אזורית בני שמעון.
ביוגרפיה

ניאגו נולד וגדל בקיבוץ אפיקים. התגייס לצה"ל ב-1989 וב-1991 סיים קורס טיס (מס' 124) במגמת קרב. שירת כטייס קרב על מטוסי F-4 פנטום, F-16A, ‏F-16C/D, ‏F-15 איגל. שימש סמ"ט ב' בטייסת מטוסי סקייהוק. הוא הדריך פרחי טיס וב-2005 מונה למפקד טייסת מתקדם קרב בבית הספר לטיסה. ב-2006 מונה למפקד טייסת 117 וב-2008 למפקד טייסת 107 - טייסת מטוסי F-16I ("סופה"). ב-2010 מונה למדריך ראשי בבית הספר לטיסה.
באוגוסט 2012 מונה לראש מחלקת הדרכה בלהק האוויר. ב-2014 מונה למפקד בסיס רמון, הוא שירת בתפקיד עד 2016. לאחר מכן היה חניך במכללה לביטחון לאומי במחזור מ"ד (2016–2017).
בספטמבר 2017 מונה למפקד בסיס תל נוף ושימש בתפקיד עד ספטמבר 2019. לאחר מכן פרש משירות הקבע.
בדצמבר 2019 מונה למנכ"ל מועצה אזורית בני שמעון.
השכלה וחיים אישיים

ניאגו בעל תואר ראשון בגיאופיזיקה ומדעים פלנטריים מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני בביטחון לאומי ואסטרטגיה מהמכללה לביטחון לאומי. הוא תושב קיבוץ להב, נשוי ואב לחמישה.
פראדה

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בהונג קונג (24 ביוני 2011–1913) 
 מייסדים:  מריו פראדה 
 תקופת הפעילות:  1913, איטליה איטליה – הווה
 חברות בנות:  מיו מיו  Church's  The Original Car Shoe 
 מיקום המטה:  מילאנו 
 ענפי תעשייה:  אופנה 
 מוצרים עיקריים:  ביגוד 
  
 www.pradagroup.com
 
פראדה (באיטלקית: Prada) הוא בית אופנה איטלקי המתמחה באופנה עילית לנשים וגברים. פראדה נחשב לאחד מבתי האופנה המשפיעים ביותר בתעשיית האופנה. המותג ידוע בעשר ובאיכות טובה, והפך לסמל סטטוס. כמו שאר מותגי האופנה העילית, פראדה נאבקים בזיופים וניתן להשיג את המותג המקורי רק בבוטיקים הרשמיים של המותג או ברכישה דרך האינטרנט.
ההיסטוריה של פראדה

החברה נוסדה על ידי מריו פראדה ב-1913 כעסק משפחתי במילאנו שעסק בייצור מוצרי עור, עץ, שנהב, קריסטלים ותיקים ונקראה "האחים פראדה". בשנת 1978, נכדתו של מריו, מיוצ'ה פראדה, ירשה את החברה.
בזמן שמיוצ'ה פראדה קיבלה על עצמה את בית האופנה פראדה, היא התחתנה עם פאטריציו ברטלי. ברטלי לקח על עצמו את התפקיד הניהולי של החברה ומיוצ'ה עסקה בעיקר בתחום של העיצוב ויצירת המראה החדש של פראדה. מיוצ'ה ייצרה תיקי גב שחורים אטומים מניילון שנקרא "פוקון" עוד משנת 1970. היא חשפה את תיק היד הקלאסי של פראדה שהיה פשוט, חלק, מבריק, מניילון שחור ואופנתי. מיוצ'ה לראשונה קיבלה את המוניטין שלה על יצירתיות ושימוש בחומרים, פשטות ומודרניות עם הליין שלה בשנת 1985 כשיצרה תיק שחור חלק מניילון. התיק המקורי הפך במהרה לנחשק והתחילו לייצר זיופים לסחורה של פראדה.
בתצוגת אופנה סתיו-חורף, בשנת 1989, בעוד ששאר המותגים עיצבו בגדים שעסקו במיניות (חולצות עם מחשופים, מכנסיים קצרים, תחרה, צבעים בהירים), פראדה הפתיעו את כולם עם קולקציית ה-pret-a-porter (מוכן-ללבוש) בעיצובה של מיוצ'ה פראדה. הם הציגו בגדים קלאסיים, אלגנטיים, גזרות פשוטות עם צבעים נקיים, בדים איכותיים וצבעים בסיסיים. עולם האופנה הבחין בפראדה והפופולריות שלהם עלתה לשחקים.
בשנת 1993 מיוצ'ה פראדה קיבלה מהמועצה למעצבי אופנה פרס על האקססוריז.
מיו מיו

מיו מיו (Miu Miu) היא חברת בת של בית האופנה פראדה עם מחירים נמוכים יותר מהחברה המקורית שמיועדת לקהל יעד צעיר יותר. הליין הוקם ב-1992 על ידי מיוצ'ה פראדה ושם הקולקציה הוא כינוי החיבה של מיוצ'ה פראדה.
החברה ידועה בעיצוביה הנקיים והאופנתיים, שימוש בחומרים איכותיים ומחירים נגישים יותר לכלל האוכלוסייה.
הטלפון הסלולרי של פראדה

במאי 2007, פראדה שיתפו פעולה עם LG אלקטרוניקה בייצור LG Prada (KE850) phone אשר נמכר ב-800$. בשנת 2009 הושקה באירופה הגרסה השנייה של המכשיר, KF900.
בוטיק של פראדה במילאנו, איטליה
חלון ראווה של פראדה בבוטיק ברומא.
פרלמנט נשים

פרלמנט נשים - במה חודשית לפוליטיקה מזווית אחרת הוא במה לדיון ביקורתי ופמיניסטי על המדיניות השלטת והשיח הציבורי הרווח בישראל.
הערות שוליים

↑  סמדר שמואלי ונעם שגב, סופית: אין פורנו בטלוויזיה, באתר ynet, 10 ביולי 2002
↑  http://www.haokets.org/2004/03/16/זכויות-נשים-וילדיםות-בבתי-משפט/
פרלמנט (ממלכת צרפת)

הפרלמנט (‏האזנהקובץ:Parlement.ogg‏Ⓘ‏) היה מוסד פוליטי בעל סמכויות שיפוטיות בעיקר, שפעל בצרפת לפני המהפכה הצרפתית. הפרלמנט הראשון היה הפרלמנט של פריז שהתפתח ממועצת המלך בשנת 1307. הוא נמצא בתוך ארמון המלך מימי הביניים באיל דה לה סיטה שבפריז.
ב-1443, בעקבות מלחמת מאה השנים, העניק שארל השביעי, מלך צרפת פרלמנט לחבל לנגדוק. בהמשך, ועד למהפכה הצרפתית הוקמו בצרפת פרלמנטים רבים בערים אראס, מץ, נאנסי, קולמאר, דיז'ון, בזאנסון, גרנובל, אקס-אן-פרובאנס, פרפיניאן, טולוז, פאו, בורדו, רן ורואן.
חברי הפרלמנט השתייכו ברובם לאצולת הגלימה, והחברות בפרלמנט עברה בירושה.
תפקידי הפרלמנט

ישבו בצמרת המדרג השיפוט, ששימשו בית משפט עליון וערכאה סופית לערעורים באזוריהם. לפרלמנטים היו גם סמכויות מנהליות נרחבות, שהציבו אותם בעמדת עימות קבוע עם המושלים והנציבים המקומיים. מעל לכל, היה להם תפקידי מכריע בתהלי החקיקה. על מנת לקבל תוקף משפטי היה כל מחוק חייב להירשם ברשומות הפרלמנט, ולפרלמנט הייתה הזכות לשלוח למלך מכתבי מחאה המצביעים על כל הפגמים שמצאו בחקיקה החדשה. באמצעות הליך זה של דחיית חובת רישום החוק ברשומות, הפרלמנט בעת ההמתנה לתשובת המלך, יכלו הפרלמנטים לעכב ולהכשיל את מדיניות הממשלה.ומאז מותו של לואי הארבעה עשר הם שכללו את הטכניקה והפכו אותה למנגנון התנגדות מרכזי. מכתבי המחאה מנוסחים בקפידה היו חילופי תקשורת חשאית בין המלך לבין מערכת בתי המשפט שלו, אבל באותה תקופה נהגו הפרלמנטים לרתום לצדם את דעת הקהל באמצעות הדפסת המכתבים ומכירתם. במקרים רבים נהגו גם לכתבו את המכתב מחדש לאחר שהתקבלה תשובת המלך, ומאוחר יותר באותה מאה אף הרחיבו את אמצעי ההתנגדות ונקטו גם שביתו ולעיתים היו אפילו התפטרויות המוניות. עם זאת, כולם ידעו כי בסופו של דבר המלך הוא הפוסק האחרון.
שופטי הפרלמנטים מנו כ-1,200 איש. יחד עם כ-1,000 בעלי תפקידים בערכאות ריבוניות אחרות בממלכה, שעסקו בעיקר בשיפוט מיוחד בתחומי מימון וכספים. הם היו "אצולת הגלימה". כל הכהונות בבתי המשפט הריבוניים הקנו למחזיקיהן תואר אצולה, אבל באותה עת רק קומץ מחברי הפרלמנטים עדיין חבו את מעמדם כאצילים למשרותיהם. לרוב כבר עמצדו לזכותם במשפחתם כמה דורות של אצילים, ובתקופה זו החליטו פרלמנטים אחדים שלא לקבל לשורותיהם אף אדם שלא היה לו ייוחס כזה. האצילים המיוחסים האלה שלטו בפרובינציות שלהם בכל העניינים המקומיים, ומשום כך התפתחו לעיתים תכופות עימותים בינם לבין הנציבים והמושלים. בפריז הם שלטו בעניינים הנוגעים לכלל המדינה. לא זו בלבד שהפרלמנט ובתי משפט ריבוניים נוספים בעיר הגדולה נהנו מסמכויות ומתחומי שיפוט נרחבים יותר בהשוואה למקביליהם בפרובינציות. אצולת הגלימה הפריזאית אף סיפקה את מרבית האצילים שהתקדמו למשרות נציבים יועצים מדיניים ושרים.
ראו גם

אן רובר ז'אק טורגו
הערות שוליים

1 2  ויליאם דויל, המהפכה הצרפתית פרק 1 צרפת תחת שלטון לואי השישה עשר, בית ההוצאה לאור של האוניברסיטה הפתוחה: האוניברסיטה הפתוחה, 2016
פרנסס קונרוי

| --- | --- |

קונרוי, 2014
 לידה:  3 בנובמבר 1953  (בת 70) מונרו, ג'ורג'יה, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1978
 מקום לימודים:  בית הספר ג'וליארד  Ward Melville High School 
 בן או בת זוג:  יאן מונרו (1992–?) 
 פרסים והוקרה:  פרס גלובוס הזהב  פרס גילדת שחקני המסך 
 פרופיל ב-IMDb
 
פרנסס קונרוי (באנגלית: Frances Conroy; נולדה ב-3 בנובמבר 1953) היא שחקנית אמריקאית, הידועה בעיקר בזכות גילום דמותה של אימו של ברני סטינסון בקומדיית המצבים המצליחה "איך פגשתי את אמא, וכרות' אוקונור פישר בסדרת הדרמה "עמוק באדמה" שאף זיכתה אותה בפרס גלובוס הזהב בשנת 2004 על תפקידה בסדרה.
ביוגרפיה

קונרוי נולדה בעיר מונרו שבג'ורג'יה, למדה דרמה ב"בית הספר ג'וליארד" בניו יורק.
קונרוי החלה בתור שחקנית תיאטרון, הופיעה ב"תיאטרון דילאקורט" שבסנטרל פארק, מנהטן בהצגה "אותלו".
את הופעתה הראשונה בברודוויי ערכה במחזה של אדוארד אלבי "הלידי מדיובוק", הייתה מועמדת בשנת 2000 לפרס הטוני עבור הופעתה במחזה "The Ride Down Mt. Morgan".
את הופעתה הקולנועית הראשונה עשתה בסרטו של וודי אלן "מנהטן".
קונרוי השתתפה בשני סרטים נוספים של אלן "פשעים ועבירות קלות" ו"אשה אחרת".
התפרסמה בשנות ה-90 בזכות תפקידים משניים בסרטים "נדודי שינה בסיאטל", "ניחוח אישה", "בילי באת'גייט" ו"צייד המכשפות".
ב-2001 נבחרה קונרוי על ידי אלן בול לשחק באחד מתפקידי המפתח בסדרת הדרמה "עמוק באדמה".
קונרוי גילמה את דמותה של רות' פישר, אם המשפחה ואלמנתו של נתניאל (ריצ'רד ג'נקינס).
קונרוי הופיעה לכל אורך 5 עונות הסדרה, זכתה על הופעתה בפרס גלובוס הזהב ב-2004 והייתה מועמדת לפרס אמי.
לאחר הפסקה של כ-6 שנים מתעשיית הקולנוע חזרה קונרוי ב-2002 ושיחקה בקומדיה "יפה במנהטן". ב-2004 השתתפה בשתי הפקות של "האחים וורנר", "אשה חתול" ו"הטייס" של מרטין סקורסזה בו גילמה את השחקנית קת'רין האדג'טון.
ב-2005 הופיעה בדרמה הקומית של ג'ים ג'ארמוש "פרחים שבורים" בדמותה של דורה אהובתו לשעבר של דון ג'ונסטון (ביל מארי) ובמותחן האימה בהפקתו של ניקולס קייג' "איש הקש".
ב-2009 שיחקה בקומדיות "אהבה בהפתעה" שם גילמה את אמה של אלואיז (ג'ניפר אניסטון) ו"חדשה בעיר". מ-2011 קונרוי היא חלק מהקאסט הקבוע של סדרת האנתולוגיה, אימה אמריקאית ושיחקה במרבית עונות הסדרה.
פילמוגרפיה

מנהטן (1979)
להתאהב (1984)
נוכלים עם סגנון (1986)
אשה אחרת (1987)
פשעים ועבירות קלות (1988)
בילי באת'גייט (1991)
ניחוח אישה (1992)
נדודי שינה בסיאטל (1993)
הרפתקאותיו של האקלברי פין (1993)
Journey‏ (1995) - סרט טלוויזיה של CBS
The Neon Bible‏ (1995)
ציד המכשפות (1996)
יפה במנהטן (2002)
Die, Mommie, Die!‏ (2003)
אשה חתול (2004)
הטייס (2004)
זבנית (2005)
פרחים שבורים (2005)
איירה ואבי (2006)
איש הקש (2006)
זריחת האפלה (2007)
הזדמנות אחרונה לאהבה (2008)
מחוז המבולדט (2008)
אהבה בהפתעה (2009)
חדשה בעיר (2009)
תישאר קול (2009)
שאלטר (2009)
Bloodworth‏ (2010)
Stone‏ (2010)
Waking Madison‏ (2011)
Tom and Jerry and the Wizard of Oz‏ (2011)
All-Star Superman‏ (2011)
Superman: Unbound‏ (2013)
Making the Rules‏ (2014)
Chasing Ghosts‏ (2014)
ברוכים הבאים לאושר (2015)
No Pay, Nudity‏ (2016)
Tom and Jerry: Back to Oz‏ (2016)
הסיפור‏ (2018)
Mountain Rest‏ (2018)
ג'וקר (2019)
כוחו של הכלב (2021)
טלוויזיה

קנדי (1983)
1-2-3 מגע (1986)
בלוז לכחולי המדים (1986)
המלכה של אלכס היילי (1993)
חוק וסדר (1999)
עמוק באדמה (2001-05)
ER‏ (2007-08)
עקרות בית נואשות (2008)
איך פגשתי את אמא (2009-14)
ניפ/טאק (2010)
האנטומיה של גריי (2010)
עיירה שמחה (2010)
טרה (2011)
המנטליסט (2011)
נשיכות אהבה (2011)
אימה אמריקאית: בית הרצח (2011)
אימה אמריקאית: המוסד הסגור (2012-13)
רופא להשכיר (2013)
אימה אמריקאית: הכישוף (2013-14)
אימה אמריקאית: פריק שואו (2014-15)
מחזיקות מעמד (2015)
ברוכים הבאים לאושר (2015)
אימה אמריקאית: רואנוק (2016) (פרק אורח).
We Bare Bears‏ (2017)
הערפל (2017)
אימה אמריקאית: הכת (2017)
שלדון הצעיר (2018)
משפחה בהפרעה (2018)
קאסל רוק (2018)
אימה אמריקאית: אפוקליפסה (2018)
בשבילי אתם מתים (2022-2020)
אימה אמריקאית 10 (2021-2022)
הבנים מציגים: שטני (2022) - דיבוב
קווין מיראלס

קווין מיראלס (בצרפתית: Kevin Mirallas; נולד ב-5 באוקטובר 1987 בלייז') הוא כדורגלן בלגי, המשחק כחלוץ בא.א.ל. לימסול ובנבחרת בלגיה.
קריירה > קריירת מועדונים

מיראלס החל לשחק במועדון עיר הולדתו סטנדרד לייז' במחלקות הנוער השונות. מאז עונת 2004–2005, שיחק במועדון הצרפתי ליל. בעונת 2008-2009, חתם מיראלס בקבוצת סנט אטיין, תמורת 4 מיליון אירו, וכבש את שערו הראשון כבר במשחק הבכורה שלו בקבוצה, בדרבי המקומי מול אולימפיק ליון. בשנת 2012 חתם מיראלס בקבוצת אברטון. בינואר 2018 חזר לאולימפיאקוס והושאל עד לסוף העונה. ב-7 באוגוסט 2018 הושאל לפיורנטינה לעונה אחת. ב-30 באוגוסט 2019 חזר לאחר 15 שנה לבלגיה וחתם ברויאל אנטוורפן.
ב-5 באוקטובר 2020 חתם בגזיאנטפ מליגת העל הטורקית. ב-24 בינואר 2022 לאחר חצי עונה ללא קבוצה חתם במוריירנסה הפורטוגזית.
קריירה > נבחרת

מיראלס ייצג את נבחרות בלגיה הצעירות עד גיל 17, עד גיל 19 ועד גיל 21, והיה אחד משחקני המפתח של הנבחרת הבלגית הצעירה שהעפילה עד לחצי גמר באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2007. הוא כבש שני שערים במהלך טורניר הכדורגל באולימפיאדת 2008, בו בלגיה סיימה במקום הרביעי. הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת בלגיה הבכירה הייתה ב-2007.
פרנסס רדאי

| --- | --- |

רדאי, 2010
 לידה:  29 בינואר 1944 (בת 80) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  בית הספר לכלכלה של לונדון  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מספר צאצאים:  3 
 
פרנסס רדאי (נולדה ב-29 בינואר 1944) היא פרופסור אמריטה בקתדרה לדיני עבודה ע"ש ליברמן, בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית ומשמשת כפרופסור מן המניין במסלול האקדמי המכללה למינהל, שם היא מכהנת גם כיושבת ראש תוכנית המוסמך וכנשיאה של כבוד במרכז קונקורד לחקר קליטת המשפט הבינלאומי בישראל. נכון ל-2011, רדאי חברה בקבוצת עבודה של מועצת זכויות האדם של האו"ם לעניין הפליה נגד נשים. נוסף על כך, היא פעילת זכויות אדם ופמיניסטית.
ביוגרפיה

רדאי גדלה במנצ'סטר. למדה משפטים בבית הספר לכלכלה של לונדון. היא עבדה כחוקרת במכון הבריטי למשפט בינלאומי ומשפט משווה. בין השנים 1966 עד 1968 שהתה באוניברסיטת מזרח אפריקה ויצרה שם את הקורס לדיני עבודה. בשנת 1968 עלתה לישראל וכתבה דוקטורט באוניברסיטה העברית. הייתה פרופסור אורח באוניברסיטאות דרום קליפורניה וטוליין.
בעבר עמדה רדאי בראש הקתדרה לדיני עבודה ע"ש ליברמן באוניברסיטה העברית ושימשה עורכת ראשית של Israel Law Review. כיום, היא מכהנת כנשיאה של כבוד במרכז קונקורד לחקר קליטת המשפט הבינלאומי בישראל במסלול האקדמי המכללה למינהל וחברה בתוכנית לכלכלה וחברה במכון ון ליר בירושלים. בשנים 1992–1996 כיהנה רדאי כיו"ר מרכז לייפר ללימודי נשים בארץ ובעולם. בשנים 1996–2000 כיהנה כיו"ר הוועדה האקדמית של מרכז מינרבה לזכויות אדם, ובשנים 2000–2007 כיהנה כיו"ר האגודה הישראלית ללימודים פמיניסטיים וחקר המגדר, כחברת הוועד המנהל של קשב - מרכז להגנת הדמוקרטיה בישראל, חברת המועצה הציבורית של אמון הציבור. החל משנת 2005 מכהנת רדאי כחברת ההנהלה הבינלאומית של הקרן החדשה לישראל. נוסף על פעילויותיה אלה, רדאי מרצה גם במכללה החברתית כלכלית.
במחקריה בדיני עבודה פיתחה רדאי תאוריות בתחום שוויון והשתתפות אוכלוסיות שהיא מגדירה כמוחלשות: נשים, עובדים ומיעוטים, בכלל האוכלוסייה. היא פעילה ציבורית בתחום ומרבה להרצות ולתת חוות דעת משפטיות בפני ועדות ובפורומים שונים. בשנים 1986–1992 כיהנה כיו"ר מייסדת של המרכז המשפטי של שדולת הנשים, בשנים 2000–2001 כיהנה כחברת הוועדה הממלכתית לקביעת גיל הפרישה, בשנים 2007–2010 כיהנה כיו"ר הוועדה לקידום מעמד האישה בלשכת עורכי הדין, והחל משנת 2010 מכהנת כיו"ר הוועדה המייעצת לנציבות שוויון הזדמנויות העבודה. מאז שנת 1979 עוסקת רדאי גם בייצוג תובעים בבתי הדין לעבודה בסוגיות של זכויות עובדים, וכן עותרים בבג"ץ בסוגיות של זכויות אדם. בין היתר, ייצגה רדאי את נשות הכותל במאבקן למען זכויות תפילה ואת ד"ר נעמי נבו במאבקה למען גיל פרישה שווה לנשים ולגברים.
רדאי קיבלה מאת לשכת עורכי הדין את אות "נשים במשפט", על תרומה מיוחדת לקידום מעמד האשה לשנת 2002.
בין השנים 2000–2003, התמנתה לחברה מומחית, בוועדת האו"ם לביעור כל צורות ההפליה כנגד נשים. ב-2011 נבחרה כחברה בוועדה במסגרת "המועצה לזכויות האדם" של האו"ם, שמקום מושבה ז'נבה.
רדאי הוצבה במקום ה-100 ברשימת מרצ בבחירות לכנסת הארבע עשרה ובמקום ה-96 בבחירות לכנסת התשע עשרה ב-2013.
פרנסס רדאי נשואה ואם לשלושה ילדים.
מבחר מספריה

זכויות נשים, הוצאת האגודה לזכויות האזרח בישראל, 1989.
העסקת עובדים באמצעות קבלני כוח אדם: היבטים חוקיים והסדרים משפטיים, תל אביב: הוצאת הסתדרות העובדים הכללית החדשה, 1998.
מבחר מספריה > ספרים שערכה

עם אופיר קשת, קובץ מקורות במשפט וחברה, ירושלים : הוצאת אקדמון, תשנ"ב 1991.
עם כרמל שלו, מיכל ליבן קובי, מעמד האשה בחברה ובמשפט, תל אביב וירושלים : שוקן, תשנ"ה-1995.
עם דניאל אילן, ואברהם (רמי) פרידמן, חושפי שחיתויות ובתי הדין לעבודה: האם נשמעת השריקה?, ירושלים: מכון ירושלים לחקר ישראל, 2003.
עם יובל שני ונעם וינר, מתחם ההפרדה: מבט רב-תחומי, תל אביב: מכון קונקורד לחקר יחסי הגומלין בין הדין הבינלאומי למשפט הישראלי, 2004.
אביתר קנולר (עורך), מקראה בדיני עבודה, ירושלים : אקדמון, תשנ"ו-תשנ"ח-1998.
הערות שוליים

↑  שלמה שמיר, פרופסור פרנסס רדאי הישראלית תצטרף לוועדת האו"ם למעקב אחר אפליית נשים, באתר הארץ, 24 במרץ 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007272230905171  BnF: cb15896392v (data)  ISNI: 0000 0000 6666 509X  LCCN: n87810814  NTA: 132199629  SUDOC: 103721797  VIAF: 32333184   WorldCat (עם VIAF): 32333184
פרינצסה

| --- | --- |

חסידה לבנה
 לידה:  1992
 מוות:  23 בדצמבר 2006 (בגיל 14 בערך) דרום אפריקה
 מין:  חסידה לבנה
 זוויג:  נקבה
 ידועה בשל:  היותה מושא מחקר על נדידת עופות
פרינצסה (בגרמנית: Prinzesschen - נסיכה קטנה; נולדה במשוער ב-1992, מתה ב-23 בדצמבר 2006) הייתה חסידה לבנה ממין נקבה ששימשה מושא למחקר מדעי, מהארוכים ביותר שנעשו בעולם החי, שנמשך למעלה מ-12 שנים והתפרס על פני שלוש יבשות. המעקב אחר החסידה התבצע בשיתוף פעולה בין מכון מקס פלאנק לאורניתולוגיה והמרכז הבינלאומי לחקר נדידת ציפורים בלטרון של החברה להגנת הטבע ואוניברסיטת תל אביב.
פרינצסה אותרה ותויגה לראשונה ב-9 ביולי 1994, במסגרת פרויקט מעקב אחר נדידת עופות בעזרת לוויין. הצוות שעקב אחר פרינצסה הצליח להחליף את הסוללה שבמכשיר המעקב שלה כל כמה שנים, והמעקב אחריה היה לתצפית הארוכה ביותר שנערכה אי פעם אחר ציפור. התצפיות ארוכות השנים אחר פרינצסה אפשרו לגבש השערות לגבי מנהגי הנדידה והרבייה של החסידה הלבנה והגבירו את המודעות הציבורית לשימור חיי הטבע וההגנה על ציפורים נודדות.
בחודשי הקיץ נהגה לקנן בחצר בית פרטי בעיירה הגרמנית לובורג, ובחודשי החורף נדדה מדי שנה מרחק של כ-12,000 ק"מ במסלול קבוע לאפריקה דרך דרום-מזרח אירופה והמזרח התיכון. בניגוד לסברה כי חסידות דבקות בבן זוג יחיד במהלך חייהן, פרינצסה החליפה שלושה בני זוג במהלך חייה והייתה אם ל-25 צאצאים לפחות. היא נמצאה מתה ב-23 בדצמבר 2006 ליד העיירה הופסטד שבדרום אפריקה, לאחר שהזואולוג יוסי לשם, שעקב אחר נדודיה מישראל, הבחין, על פי שידורי הלוויין ממכשיר המעקב שלגופה, כי הפסיקה לנוע. על פי הערכות, פרינצסה גמאה למעלה מ-240 אלף קילומטרים במהלך מסעותיה.
פרינצסה משכה תשומת לב ציבורית רבה בגרמניה ותועדה במספר מאמרים מדעיים, בסרט טבע באורך מלא, אשר עקב אחר נדודיה במשך שנתיים ("מסע החסידה", בגרמנית: Die Reise der Störche), בספר המתאר את מסעותיה, בבול דואר גרמני ובכתבות רבות בעיתונות. במסעותיה דרומה עברה פרינצסה גם בישראל, וביקוריה וחייה סוקרו בעיתונות המקומית. אחד המאמרים, באתר ynet, נפתח במשפט "המלחמה בלבנון הפחיתה בצורה דרמטית את מספר התיירים המגיעים לישראל בתקופה האחרונה, אך נראה כי ישנה תיירת ותיקה, המתעקשת לבקר בארץ זו השנה ה-13 ברציפות".
לקריאה נוספת

Volker Schmidt, Katja Schupp: Mit den Störchen unterwegs. Storch Prinzesschen auf Weltreise. Franckh-Kosmos, 2006
Peter Berthold, Michael Kaatz and Ulrich Querner, Long-term satellite tracking of white stork (Ciconia ciconia) migration: constancy versus variability, Journal of Ornithology, 2004, 145: 356–359
הערות שוליים

↑  ארז ארליכמן, נסיכה חובקת עולם, באתר ynet, 4 בספטמבר 2006
פרנק שוסטק

| --- | --- |

 לידה:  המאה ה־20 ריגה, לטביה 
 ענף מדעי:  כלכלה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת ראנד אפריקאנס 
 מוסדות:  מכון מיזס 
 
פרנק שוסטק, יולי 2017
פרנק שוסטק (באנגלית: Frank Shostak) הוא כלכלן נחשב מהאסכולה האוסטרית. הוא עמית מחקר במכון מיזס ומנהל פירמת ייעוץ עסקי אשר מנתחת באמצעות הכלכלה האוסטרית את השוק העולמי.
שוסטק פרסם מעל 350 מאמרים בנושאים הקשורים לכלכלה, רובם פורסמו באתר מכון מיזס.
ביוגרפיה

שוסטק נולד בריגה, לטביה. בשנת 1970 קיבל תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטה העברית. בשנת 1978 קיבל תואר שני בכלכלה מאוניברסיטת ראנד באפריקאנס (אנ'). ב-1983 קיבל דוקטורט בכלכלה מאוניברסיטת ראנד באפריקאנס.
בין השנים 1974–1980 עבד כראש מחלקת אקונומטריקה בסטנדרד בנק ביוהנסבורג. בין השנים 1981–1985 היה יושב ראש פירמת הייעוץ עסקי אקונומטריקס. בין השנים 1986–2010 עבד ככלכלן ראשי ואסטרטג שוק בפירמת MF Global. בין 2010–2012 עבד ככלכלן ראשי בפירמת AAS Economics. בין השנים 2012–2015 עבד ככלכלן ראשי בפירמת MMG economic research Switzerland. ביוני 2015 שב לעבוד ב-AAS Economics.
מאמרים נבחרים

פרנק שוסטק, In defense of fundamental analysis: A critique of the efficient market hypothesis‏, The Review of Austrian Economics‏ 10, 1997, עמ' 27–45(הקישור אינו פעיל).
פרנק שוסטק, Economic growth and its causes: Comment on holcombe‏, The Quarterly Journal of Austrian Economics‏ 2, 1999, עמ' 67–71(הקישור אינו פעיל).
פרנק שוסטק, The mystery of the money supply definition‏, The Quarterly Journal of Austrian Economics‏ 3, 2000, עמ' 69–76.
הערות שוליים

↑  “Austrian Investing & Finance” (How) can the Austrian School of Economics provide Value to Investors? (עמ' 7), ‏29 באוקטובר 2014 (באנגלית).
↑  Frank Shostak, באתר מכון מיזס (באנגלית).
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פרנק שוסטק".
קווין מק אליסטר

קווין מק אליסטר (בספרדית: Kevin Mac Allister; נולד ב-7 בנובמבר 1997 בבואנוס איירס שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת רויאל אוניון סן-ז'ילואז מליגת העל הבלגית.
קריירת מועדונים

מק אליסטר גדל במחלקת הנוער של ארחנטינוס ג'וניורס. הוא ערך 136 הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הארגנטינאית וליגת המשנה הארגנטינאית, בהן הבקיע 12 שערים.
ב-28 בינואר 2019 הושאל מק אליסטר לבוקה ג'וניורס מליגת העל הארגנטינאית, במדיה ערך שתי הופעות.
ב-12 ביולי 2023 חתם מק אליסטר על חוזה לשלוש שנים ברויאל אוניון סן-ז'ילואז מליגת העל הבלגית.
חיים אישיים

מק אליסטר הוא ממוצא סקוטי ואירי. אחיו אלכסיס מק אליסטר ופרנסיס מק אליסטר (אנ') הם כדורגלנים מקצוענים, וכך היו גם אביו קרלוס מק אליסטר (אנ') ודודו פטריסיו מק אליסטר (אנ').
הערות שוליים

↑  ¡Bienvenido, Kevin! באתר הרשמי של בוקה ג'וניורס, 28 בינואר 2019 (בספרדית)
↑  Kevin Mac Allister signe pour trois saisons à l'Union באתר רויאל אוניון סן-ז'ילואז, 12 ביולי 2023 (בצרפתית)
↑  Triple Mac באתר Olé, ‏ 23 בספטמבר 2017 (בספרדית)
פרנק רמזי (כדורסלן)

| --- | --- |

רמזי במדי בוסטון סלטיקס
 לידה:  13 ביולי 1931 קורידון שבקנטקי, ארצות הברית
 פטירה:  8 ביולי 2018 (בגיל 86) מדיסונוויל שבקנטקי, ארצות הברית
 עמדה:  קלע, סמול פורוורד
 גובה:  1.91 מטר
 מספר:  23
 מכללה:  אוניברסיטת קנטקי
 דראפט:  בחירה חמישית, 1953 בוסטון סלטיקס
 היכל התהילה:  נבחר כשחקן בשנת 1981
 קבוצות כשחקן
 1954–1955   1956–1964:  בוסטון סלטיקס   בוסטון סלטיקס
 הישגים כשחקן
 7 אליפויות NBA‏ (1957, 1959–1964)   זכייה באליפות המכללות (1951)
 קבוצות כמאמן
 1970–1971:  קנטקי קולונלס
פרנק ורנון רמזי הבן (באנגלית: .Frank Vernon Ramsey Jr;‏ 13 ביולי 1931 – 8 ביולי 2018) היה כדורסלן אמריקאי אשר שיחק בקבוצת בוסטון סלטיקס מליגת ה-NBA בין העונות 1955–1964, וזכה עמה ב-7 אליפויות NBA. לאורך קריירת המשחק ב-NBA העמיד ממוצעים של 13.4 נקודות, 5.5 ריבאונדים ו-1.8 אסיסטים למשחק.
בשנת 1964 הופרשה גופייתו עם המספר "23" על ידי הסלטיקס, ובשנת 1981 הוצג בהיכל התהילה של הכדורסל.
קריירת מכללות

רמזי נולד בעיר קורידון שבקנטקי, ובין השנים 1950–1954 למד באוניברסיטת קנטקי. בעונתו הראשונה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע 10.1 נקודות בממוצע למשחק, ועזר לה לזכות באליפות המכללות השלישית בתולדותיה. בסיום עונתו השנייה בקנטקי נחשפה שערוריית הימורים שהיו מעורבים בה מספר שחקני אוניברסיטת קנטקי בעבר (ביניהם שחקני ה-NBA אלכס גרוזה וראלף בירד), מה שהביא להשעיית הקבוצה מליגת המכללות בעונת 1952/1953. משסיים את לימודיו האקדמיים נלקח רמזי בבחירה החמישית של דראפט ה-NBA 1953 על ידי בוסטון סלטיקס, אך אף על פי כן, בחר לחזור לשחק עבור קבוצת האוניברסיטה בעונת 1953/1954. לצד הסמול פורוורד קליף הייגן, הוביל רמזי את קנטקי למאזן ניצחונות מושלם 25–0, אך לא הורשה להשתתף בטורניר אליפות המכללות מכיוון שסיים את לימודיו. באותה עונה קלע רמזי 19.6 נקודות בממוצע למשחק, ונבחר לחמישיית העונה של ליגת המכללות.