קווין קמפבל
קריירת הכדורגל

קמפבל נולד ברובע למבת' שבלונדון. הוא הצטרף לארסנל ב-1986, בעודו תלמיד בבית הספר. הוא הבקיע שערים בקבוצת הנוער של המועדון (עמה זכה בגביע ה-FA לנוער והבקיע 59 שערים בעונה אחת), אך למרות שערך את הופעת הבכורה בסגל הבכיר במשחק מול אברטון ב-7 במאי 1988 הוא לא זכה למקום קבוע בהרכב, כיוון שעמדות החלוצים במערך המשחק של ארסנל היו תפוסות על ידי פול מרסון ואלן סמית'.
הוא החל לבלוט מעבר למשחקי נוער בזמן שהושאל ללייטון אוריינט ב-1989, והבקיע שם תשעה שערים ב-16 משחקים; מאמן אוריינט פרנק קלארק היה מעוניין להחתימו באופן קבוע, אך נתקל בסירוב של הנהלת ארסנל. לאחר שפתח את עונת 1989/1990 בצורה לא מוצלחת הוא הושאל מארסנל בפעם השנייה, הפעם ללסטר סיטי. אולם, בעונה שלאחר מכן (1990/1991) הוא הצליח לזכות במקום קבוע בהרכב של ארסנל, והבקיע שמונה שערים בעשרה משחקים, שסייעו לארסנל לזכות באליפות.
קמפבל המשיך לשחק פעמים רבות בארסנל למרות החתמתו של איאן רייט בספטמבר 1991, אם כי לעיתים הישגיו לא זכו לתשומת לב מספקת בעקבות הישגיו הרבים של רייט. קמפבל הצליח להבקיע מספר שערים חשובים עבור ארסנל, כגון שערי שוויון בדקה האחרונה מול מילוול ודרבי קאונטי במהלך טורנירי גביע ה-FA וגביע הליגה של עונת 1992/1993. בעונה שלאחר מכן הוא הבקיע 19 שערים (המספר הגבוה ביותר בזמן ששיחק בארסנל) וזכה עם ארסנל בגביע המחזיקות. באותה עונה השתתף בהפסד למילאן בסופר קאפ האירופי. רמת המשחק שלו הייתה פחות טובה בעונת 1994/1995, ומעמדו התדרדר עוד יותר בעקבות הגעתם של ג'ון הארטסון ודניס ברגקאמפ. בסך הכל הוא השתתף ב-224 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם 59 שערים.
בקיץ 1995 הוא הועבר לנוטינגהאם פורסט תמורת 3 מיליון לירות שטרלינג, ושיחק שם במשך שלוש עונות. הוא היה חלק מהסגל שלא הצליח למנוע את הירידה לליגת המשנה ב-1997, אך 23 השערים שלו בעונה שלאחר מכן סייעו לפורסט לחזור לפרמייר ליג בניסיון הראשון. אולם, הוא עזב את פורסט בסיום אותה עונה והצטרף למועדון הטורקי טרבזונספור, שם שיחק במשך זמן קצר בלבד; הוא עזב את המועדון הטורקי לאחר שבעה חודשים בעקבות תקרית גזענית. מחמט עלי ילמאז, נשיא טרבזונספור, כינה את קמפבל "קניבל חסר צבע" ומתח עליו ביקורת כשאמר "קנינו אותו כמכונת שערים, אך התברר כי הוא מכונת רחיצה".
במרץ 1999 הוא חתם במועדון האנגלי אברטון, שנאבק כנגד ירידה מהפרמייר ליג. הוא השפיע על מצב המועדון מיד עם הגעתו לאחר שהבקיע תשעה שערים בשמונה משחקים, ולמרות ששיחק שם במשך חודש אחד באותה עונה הוא היה למלך השערים של המועדון. הוא זכה בתואר "שחקן החודש של הפרמייר ליג" לחודש אפריל לאחר שהבקיע שישה שערים בשלושה משחקים, והיה השחקן המושאל הראשון שזוכה בתואר.
בקיץ 1999 רכשה הנהלת אברטון את כרטיס השחקן שלו תמורת 3 מיליון לירות שטרלינג. הוא היה מלך השערים של אברטון בשתי העונות שלאחר מכן, שבהן הבקיע 12 ו-9 שערים בהתאמה. בעונת 2001/2002 הוא הבקיע ארבעה שערים בלבד, אך בעונה שלאחר מכן הבקיע עשרה שערים והיה פעם נוספת למלך השערים של אברטון. הייתה זו עונתו האחרונה כשחקן קבוע בהרכב של אברטון, כיוון שלאחר מכן נאלץ להתמודד עם מספר פציעות ועם פריחתם של חלוצים אחרים, כגון ויין רוני. בזמן ששיחק באברטון הוא ערך את הופעתו ה-500 בכדורגל האנגלי במשחק מול ארסנל. קמפבל עזב את אברטון בינואר 2005 והצטרף בהעברה חופשית למועדון וסט ברומיץ' אלביון, שנאבק כנגד הירידה מהפרמייר ליג. זמן קצר לאחר הגעתו הוא התמנה לקפטן המועדון, והוביל אותו להישארות בליגה. הייתה זו הפעם הראשונה שבה המועדון שהיה במקום האחרון בחג המולד לא ירד ליגה. בעונה שלאחר מכן הוא הגיע לשתי אבני דרך בקריירה שלו - 450 משחקים בפוטבול ליג/פרמייר ליג ו-600 משחקים בכל הקריירה.
קמפבל שוחרר מאלביון במאי 2006 לאחר הירידה לליגת המשנה. הוא חתם בקארדיף סיטי בהעברה חופשית ב-2 באוגוסט 2006. הוא הבקיע את שערו היחיד במשחק טורניר גביע התאחדות הכדורגל הוולשית ב-13 בפברואר 2007, אך שוחרר מהמועדון במאי 2007 ולאחר מכן פרש כליל מכדורגל ועבר לעולם העסקים.
הוא השתתף במשחק אחד של נבחרת אנגליה עד גיל 21, ובארבעה משחקים של נבחרת אנגליה ב'.