stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משה שטרנברג
ביוגרפיה

נולד באלכסנדריה שבמחוז רובנו באוקראינה לברכה ולרב חיים מרדכי שטרנברג שכיהן כרב העיירה והיה צאצא למשפחת רבנים ותיקה בפולין. למד ב'חדר' המקומי ואחר כך מפי אביו, ובמקביל למד לימודים כלליים אצל מורה פרטי, נסע ללמוד בישיבות הגדולות בפולין והצטיין בלימודיו. לאחר מלחמת העולם הראשונה נפטרו הוריו מטיפוס והותירו אותו עם אח ואחות צעירים, אנשי העיירה שהכירו בידיעותיו התורניות מינו אותו כרב במקום אביו אף על פי שלא הייתה לו סמיכה לרבנות רשמית. זמן קצר אחר כך נבחן וקיבל תעודת בגרות ובמקביל נסמך לרבנות לאחר שעמד בבחינות בפני קבוצת רבנים בראשות הרב שמחה מה יפית מרובנו.
בהשקפתו היה נאמן לציונות הדתית, הצטרף לשורות החלוצים הדתיים ועסק בחינוך, הוא שוחרר משירות בצבא פולין כדי לאפשר לו ללמד תלמוד בכיתות הגבוהות בבית הספר היהודי באלכסנדריה.
הוא השיא את אחותו רחל לבחור תורני והדריך את גיסו לקראת קבלת רבנות העיירה אלכסנדריה, לו עצמו הוצע להתמודד על רבנות בדנציג ובריגה, אך הוא נענה להצעת רבנות בקוסטופיל וכיהן כרב העיר עד עלייתו לארץ ישראל בשנת ה'תרצ"ה, 1935.
בשנת ה'ת"ש, 1940, התמנה כרבו של היישוב המתהווה כפר פינס שבו שימש כרב (לצד אברהם הלל גולדברג) במשך שמונה עשרה שנה עד לפטירתו.
במקביל לתפקידו הרבני בכפר פינס, ראה הרב שטרנברג בעצמו "חלוץ התורה בשדה העבודה", הוא סייר בהתיישבות העובדת ודאג למינוי רבנים ולפעילות תורנית ביישובי המזרחי והפועל המזרחי במסגרת תפקידו בחבר הרבנים של תנועות אלו. כן היה חבר בוועדת החינוך של הרבנות הראשית לישראל ובוועדה למען מצוות התלויות בארץ. לקראת שנת השמיטה ה'תש"ה (1944–1945) השתתף בוועדה הרבנית לענייני שמיטה שקבעה את נוהלי הרבנות הראשית לישראל ליישום מעשי של הלכות השמיטה, יחד עמו היו חברים בוועדה: הרב דוד סלומון מכפר אברהם והרב דוד אוקס, בראש הוועדה ישב הרב שאול ישראלי.
חלק מחידושי תורתו ומחקריו בהלכה התפרסם בגיליונות כתב העת "התורה והמדינה", ורבים מכתביו לא נדפסו.
הרב שטרנברג נפטר בפתאומיות ממחלה בט"ו בשבט ה'תשי"ח, 5 בפברואר 1958. הוא הובא למנוחות בבית העלמין האזורי המשותף לכרכור, כפר פינס ועין עירון . הותיר אחריו את אלמנתו רבקה (נפטרה בתשע"ח) וארבעה ילדים. שנים מהם, תאומים שהיו בני תשע עם פטירתו, הם הרבנים מרדכי ועמיאל שטרנברג, ראשי ישיבת הר המור ומן הרבנים הבולטים בציונות הדתית בישראל בראשית המאה ה-21. שתי בנותיו, חווה וברכה, נשואות לרבנים עודד ולנסקי ויעקב לבנון, בהתאמה, גם הם ממקימי ישיבת הר המור.
לקריאה נוספת

יצחק גולדשלג, אזכרה: מחברים שנפטרו בשנת תשי"ח; הרב משה שטרנברג, בתוך: ארשת: ספר שנה לחקר הספר העברי, כרך א, עמ' 501.
הרב משה שטרנברג - לזכרו, פנקס אלכסנדריא, תל אביב תשל"ב, עמ' 105–126.
הערות שוליים

↑  פנקס אלכסנדריא, תל אביב תשל"ב, עמ' 66.
↑  ש. אבידור, חבר הרבנים של הפועל המזרחי, תפקידיו ופעלו, הצופה, 4 באפריל 1956.
↑  גאון בתורה ובמידות: פרקים לדרכו ולדמותו של ... הרב שאול ישראלי, ירושלים תשנ"ט, עמ' 49.
בית הקברות היהודי העתיק בטבריה

| --- | --- |

 פרטי בית הקברות
 דת:  יהדות
 
 קואורדינטות:  32°46′51″N 35°32′35″E﻿ / ﻿32.78096111°N 35.543°E﻿ / 32.78096111; 35.543
  (למפת הגליל העליון מוגדלת) בית הקברות היהודי העתיק בטבריה(למפת הגליל העליון רגילה) בית הקברות היהודי העתיק בטבריה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית הקברות היהודי העתיק בטבריה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית הקברות היהודי העתיק בטבריה
 
בית הקברות בטבריה
בית הקברות היהודי העתיק בטבריה הוא בית קברות יהודי ישן, הנמצא בטבריה. בית הקברות ממוקם על המדרון הצפון מזרחי של הר ברניקי בסמוך לכנרת ובמבואותיה הדרומיים של טבריה.
טבריה כאתר אחרית הימים במסורת ישראל

המסורות הקשורות בקבורה בטבריה מתייחסות למסורת עתיקה ולפיה לטבריה תפקיד חשוב באחרית הימים, וזאת על פי פירושים לאמור בתלמוד הבבלי ולפיו: "טבריה עמוקה מכולן... ומשם עתידין להיגאל", ודברי הרמב"ם ולפיהם: "וקבלה היא שבטבריא עתידין לחזור תחלה, ומשם נעתקין למקדש". מפסוקים אלו, ואחרים, המופיעים במקורות, צמחה מסורת לפיה תחל הגאולה בטבריה, ויש האומרים כי שם תחל אף תחיית המתים. מכאן ניתן להבין את בקשתם של רבים, וביניהם הרמב"ם עצמו, להיקבר בטבריה.
מיקומו העתיק של בית העלמין

האתר בו שוכנת כיום העיר טבריה שימש כבית קברות בימי הורדוס אנטיפס עוד בטרם הוקמה העיר. מסיבה זו נמנעו יהודים שומרי מצוות לגור בה במשך זמן רב. לפי האגדה, רבי שמעון בר יוחאי טיהר את העיר מטומאת המת שבה, בכך שקצץ את צמח התורמוס והשליכו בעיר, ובכל מקום בו הייתה טמונה גווייה, והושלך בה תורמוס, צצה הגווייה ועלתה.
גם לאחר מכן המשיך אזור העיר טבריה לשמש לקבורה. מדרונות ההר בטבריה, עליו בנויות כיום שכונותיה החדשות, שימשו כבית קברות גדול, שנהרס במהלך השנים, וכיום השרידים היחידים לקיומו הם מתחם קבר הרמב"ם בו מצוינים קבריהם של הרמב"ם, אביו מיימון ונכדו רבי דוד הנגיד, השל"ה הקדוש, רבן יוחנן בן זכאי והאמוראים רבי אמי ורבי אסי.
בית העלמין הישן

עם חידוש הנוכחות היהודית בטבריה, במהלך המאה ה-18 החל להתגבש מיקום חדש לבית העלמין, דרומית לעיר, במקום הסמוך למקום בו מצויה כיום שכונת "אחווה". רבי חיים אבולעפיה (השני), שנפטר בשנת 1744, היה מראשוני הנטמנים בבית העלמין במקומו החדש. בית עלמין זה גדל במהלך השנים, ונקברו בו אישים חשובים ורבים, מהם שחיו בטבריה, מהם שבאו למות ולהקבר בה, ומהם ששרידיהם הובאו בה לקבורה לאחר שמתו במקום אחר:
חתנו של רבי חיים אבולעפיה, רבי יעקב בירב (המאה ה-18) (נפטר בטבריה).
הרב נחמן מהורדנקא, תלמיד הבעל שם טוב וסבו של רבי נחמן מברסלב (נפטר בטבריה ב-1756).
הרב ישראל זאב הלוי הורביץ, רב העיירה שאטוראליאויהיי שבהונגריה (נפטר בטבריה ב-1861).
הרב מנחם מנדל מוויטבסק מראשי עליית החסידים (נפטר בטבריה ב-1788).
הרב יעקב שמשון משיפיטובקה (נפטר בטבריה ב-1801).
הרב אברהם הכהן מקליסק, מראשי עליית החסידים (נפטר בטבריה ב-1810).
הרב זאב וולף מצ'רני-אוסטראה (נפטר בטבריה ב-1822).
בתו, הרבנית ציזיא חנה מזל (נפטרה בטברה ב-1837).
הרב ישראל משקלוב (נפטר בטבריה ב-1839).
שמעון ברמן, מחובבי ציון (נפטר בטבריה ב-1884).
הרב אברהם אבוחצירא, בנו של המקובל יעקב אבוחצירא המכונה "אביר יעקב" (נפטר במרוקו ב-1893).
הרב שמחה בונים קאליש (נפטר בטבריה ב-1907).
הרב משה קליערס, מרבותיה של טבריה וכותב קורותיה (נפטר בטבריה ב-1934).
הרב משה יפרח רב הקהילה הספרדית בטבריה וממקימי בית הכנסת "אהבת רעים" בשנת 1898. לצידו נקברו רעייתו (השנייה) אורה יוכבד יפרח ואימו עליא יפרח. כולם טבעו בשיטפון הגדול בטבריה ב-14 במאי 1934.
שלמה פיינגולד, יזם, מוציא לאור ועיתונאי שפעל בארץ ישראל בסוף המאה ה-19 ובעשורים הראשונים של המאה ה-20 (נפטר בטבריה ב-1935)
הרב יוחנן זרחי (זופוביץ) רב העיר טבריה (נפטר בטבריה 1946)
הרב ישראל פרידמן מהוסיאטין (נפטר בתל אביב ב-1948).
הרב יהודה הורוויץ אדמו"ר מסטיטשין (נפטר ט' חשוון תשמ"ב)
הרב מרדכי רוקח (נפטר בתל אביב ב-1949).
הרב שמעון שלום קאליש, האדמו"ר מאמשינוב (נפטר בארצות הברית ב-1954).
הרב יוחנן פרלוב, האדמו"ר מקרלין (נפטר בארצות הברית ב-1955).
הרב יעקב פרידמן מהוסיאטין (נפטר בתל אביב ב-1956).
הרב חיים דב הלפרין, אדמו"ר מווסלוי (נפטר בחיפה ב-1957).
הרב יצחק קאליש, האדמו"ר מאמשינוב ארצות הברית (נפטר בארצות הברית ב-1993).
הרב אברהם דב אוירבך, אב"ד טבריה והמחוז.
קבר אחים לתשעה עשר קרבנות הטבח בטבריה ב-1938, שנרצחו בשכונת קריית שמואל.
בבית העלמין נקברו גם כ-300 מנספי גירוש תל אביב בזמן מלחמת העולם הראשונה.
בית העלמין כיום

בית העלמין הישן סגור כיום לקבורה חדשה, ובמקומו משמש כיום בית עלמין חדש ממערב לטבריה, בסמוך למושב הזורעים. בית העלמין הישן משמש בעיקר כמקום לעלייה על קברי הצדיקים הטמונים בו.
קבר רחל אשת רבי עקיבא

מבנה הקבר של רחל אשת רבי עקיבא נמצא בצידו המערבי של בית הקברות
גלריית תמונות

קבר רבי חיים אבולעפיה (השני)
קברו של הרב אברהם אבוחצירא
קברי נרצחי הטבח בטבריה
קבר הרב מנחם מנדל מוויטבסק
קבר ומצבה משנת תרצ"ב
נוף הכנרת נשקף מבית הקברות העתיק
לקריאה נוספת

בנימין פנטליאט, הקהילה האשכנזית בטבריה, על פי פנקסי הח"ק ומפקדי אוכלוסין, תשע"ה 2015.
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת ראש השנה, דף ל"א, עמוד ב'
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר שופטים, הלכות סנהדרין והעונשין המסורין להם, פרק י"ד, הלכה י"ב
↑  אנציקלופדיה אריאל בערך טבריה, עמ' 2602, מביאה את דברי אשתורי הפרחי "דעתידין מתי עיר הקודש טבריה, תבנה ותכונן, לקום בתחיית המתים, ארבעים שנה קודם כל עולם"
↑  קדמוניות היהודים, יח, ב, ד
↑  תיאור זה מופיע במקורות מספר, וביניהם בראשית רבה, פרשה ע"ט; תלמוד ירושלמי, מסכת שביעית,  פרק ט', הלכה א' (דפוס וילנא: דף ל"ח, עמוד א'); קהלת רבה, פרשה ח', פסקה י', ומקורות נוספים
↑  עודד אבישר, ספר טבריה, ירושלים: כתר בע"מ, 1970, עמ' 154, 300
בית הקברות - מבט מהר ברניקי
דדפול 2

| --- | --- |
כרזת הסרט בישראל
כרזת הסרט בישראל
 מבוסס על:  "דדפול" (קומיקס)
 בימוי:  דייוויד לייץ' 
 הופק בידי:  סיימון קינברג, ראיין ריינולדס, לורן שולר דונר 
 תסריט:  ראיין ריינולדס, רט ריס, פול ורניק 
 עריכה:  דירק ווסטרוולט קרייג אלפרט אליסבת רונלדשטרת
 שחקנים ראשיים:  ראיין ריינולדס ג'וש ברולין מורנה בקארין ג'וליאן דניסון זאזי ביטס טי. ג'יי. מילר
 מוזיקה:  טיילר בייטס 
 צילום:  יונתן סלע 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  מארוול אנטרטיינמט
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, הפצה לאולמות הקולנוע 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 18 במאי 2018 ישראל 16 במאי 2018
 משך הקרנה:  119 דק' 
 משך הקרנה של גרסה מורחבת:  134 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט קומדיה שחורה, סרט להט"בי, סרט בסוגת ספרות עלילה ספקולטיבית, סרט גיבורי-על, סרט מסע בזמן 
 מקום התרחשות:  ניו יורק, קנדה 
 תקציב:  $110,000,000
 הכנסות:  $785,794,179
 הכנסות באתר מוג'ו:   foxmarvel18
 סרט קודם:  "דדפול (סרט)" (2016)
 סרט הבא:  דדפול & וולברין 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
דדפול 2 (באנגלית: Deadpool 2) הוא סרט גיבורי-על אמריקאי בלייב אקשן מבית פוקס ומארוול קומיקס שיצא לאקרנים ב-2018. את הסרט ביים דייוויד ליטץ', ואת התסריט כתבו פול ורניק, רט ריז, וראיין ריינולדס שגם הפיק את הסרט יחד עם סיימון קינברג ולורן שולר דונר. הסרט מבוסס באופן רופף על הקומיקס "דדפול" בהוצאת חברת מארוול קומיקס, ומהווה חלק מסדרת סרטי "אקס-מן", ומהווה המשך לסרט "דדפול" שהופץ ב-2016.
בסרט וויד וילסון (דדפול) וחבריו מהסרט הקודם, חוזרים והם מתייצבים מול אויב חזק במיוחד - קייבל. על מנת להגן על הילד שקייבל חזר בזמן כדי להרוג, דדפול מגייס מוטנטים שיעזרו לו, וביחד הם מהווים את חבורת "אקס פורס" (בתרגום מילולי: כוח אקס).
הסרט עלה לאקרנים בדצמבר 2018 בגרסה שנערכה אחרת, עם דירוג צפייה PG-13, תחת השם "Once Upon a Deadpool".
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות | אודות הדמות |
| --- | --- | --- |
| ראיין ריינולדס | וייד וילסון/דדפול | חייל מובחר לשעבר בכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית אשר לאחר שחרורו החל לפעול כשכיר חרב, ובעקבות סרטן סופני שהתגלה בו עבר טיפולי מוטציה ניסיוניים וקיבל יכולת ריפוי עצמית במחיר צילוק פיזי קשה. |
| מורנה בקארין | ונסה קרלייל | בת זוגו של וייד. |
| טי. ג'יי. מילר | ג'ק האמר | חברו הטוב ביותר של וייד, פושע ומוזג מקומי. |
| ג'וש ברולין | נייתן סאמרס/קייבל | מוטאנט מסתורי הנוסע בזמן ומגיע מהעתיד אשר לו יכולות פיזיות משודרגות. |
| ג'וליאן דניסון | ראסל/פייר פיסט | מוטנט מתבגר דחוי חברתית עם בעיית משקל, ובעל יכולת להבעיר אש. |
| זאזי ביטס | נינה תורמן/דומינו | בעלת יכולת מוטאנטית לתמרן מזל. |
| סטפן קפיצ'יק (דיבוב) | פיטר רספוטין/קולוסוס | מוטאנט רוסי המשמש כמפקח בכיר ב"אקס-מן" בעל היכולת להפוך את עורו לפלדה אורגנית מה שמקנה לו כוח וסיבולת על-אנושיים. |
| בריאנה הילדבראנד | אלי פימיסטר/נערה נגאסונית נפיצה | מוטאנטית הצעירה הלומדת כסטודנטית ב"אקס-מן" ובעלת היכולת לשחרר פרצי אנרגיה מגופה. |
| שיורי קוטסונה | יוקיו | חברתה של אלי פימיסטר/נערה נגאסונית נפיצה |
| ג'ק קסי | טום קאסידי השחור | מוטאנט המסוגל לתפעל אנרגיה דרך צמחים. |
| אדי מארסן | מנהל בית היתומים | מנהל את בית היתומים למוטנטים. |
| ביל סקארסגארד | זאיטגאיסט | משחק תפקיד קטן כחבר זמני באקס פורס. בעל יכולת לירוק חומצה מהפה. |
| טרי קרוז | בדלאם | משחק תפקיד קטן כחבר זמני באקס פורס. בעל כח רב. |
| לואיס טאן | שאטרסטאר | משחק תפקיד קטן כחבר זמני באקס פורס. חייזר. |
| לזלי אגאמס | אלתיאה | קשישה עיוורת |
| קאראן סוני | דופינדר | נהג מונית |
| אלן טודיק |  | הופעת קמע |
| מאט דיימון |  | הופעת קמע |
| בראד פיט | "הנעלם" | הופעת קמע |
| ג'יימס מק'אבוי | צ'ארלס אקסבייר | הופעת קמע |
| ניקולס הולט | חיה | הופעת קמע |
| אוון פיטרס | קוויקסילבר | הופעת קמע |
| טיי שרידן | סייקלופס | הופעת קמע |
| אלכסנדרה שיפ | סטורם | הופעת קמע |
| קודי סמית'-מקפי | נייטקרולר | הופעת קמע |
| יו ג'קמן | וולברין | הופעת קמע |
| סטן לי |  | הופעת קמע בציור קיר |
הפקה > פיתוח ופרה-פרודקשן

בספטמבר 2015, עוד בטרם צאתו לאקרנים של "דדפול", המפיק סיימון קינברג ציין שישנן תוכניות להפקתו של המשך והוסיף כי הוא נמצא בשלבי פיתוח מוקדמים. בפברואר 2016, לאחר הפצתו המוצלחת למדי של "דדפול", פוקס המאה ה-20 אישרה באופן רשמי כי החלה הפקתו של המשך. פול ורניק ורט ריז נשכרו לשוב למלאכת התסריט וטים מילר נשכר לשוב למלאכת הבימוי, והוכרז כי ראיין ריינולדס ישוב לגלם את דמותו של דדפול. בנוסף, הוכרז כי עתידות להופיע דמויותיהם של קייבל ודומינו.
ביוני 2016, קינברג הכריז כי טיוטה ראשונה הושלמה וכי שלב הצילומים עתיד להתחיל ב-2017. באוגוסט, קייל צ'נדלר ציין כי הוא נמצא במשא ומתן מתקדם לגילום דמותו של קייבל. באוקטובר, החלו המגעים לליהוק דמותה של דומינו, כשהמועמדות היו ליזי קפלן, מרי אליזבת' וינסטד, סיינה מילר, סופיה בוטלה, סטפני סיגמן, סילביה הוקס, מקנזי דייוויס, רובי רוז, איב היוסון וקלי רוהרבך. החיפושים, בעיקרם, היו אחר שחקניות שחורות או לטיניות.
באוקטובר, מילר עזב את הסרט בעקבות חילוקי דעות יצירתיים בלתי ניתנים לגישור עם ריינולדס, אלו על הכיוון אליו ההמשך צריך להתקדם ועל זהות השחקן שיגלם את דמותו של קייבל. בעקבות כך, החליט המוזיקאי "Junkie XL", אשר הלחין את הפסקול של "דדפול", כי לא ישוב להמשך. כבר כמה ימים לאחר מכן, החלו החיפושים אחר במאי חדש, כשעבור התפקיד נשקלו דייוויד ליטץ', רופרט סנדרס, דרו גודארד ומגנוס מרטנס. בנובמבר, הוכרז כי ליטץ' נבחר לתפקיד ונשכר לכך.
בינואר 2017, ורניק וריז אישרו את שיבת דמויותיהם של נערה נגאסונית נפיצה ודופינדר להמשך. כמו כן, נודע כי שלב הצילומים מיועד להמשך 2017, ככל הנראה אמצע השנה. לאחר מכן, בתחילת פברואר, הוכרז כי ריינולדס וגודארד הצטרפו למלאכת הכתיבה. במרץ, הוכרז כי זאזי ביטס לוהקה לגלם את דמותה של דומינו, ומורנה בקארין אישרה כי תשוב לגלם את דמותה של ונסה קרלייל. באפריל, הוכרז כי ג'וש ברולין לוהק לגלם את דמותו של קייבל ולזלי אגאמס אישרה כי תשוב לגלם את דמותה של אלתיאה. כמו כן, באותו החודש הוכרז כי הסרט ייצא לאקרנים ב-1 ביוני 2018. בסוף מאי, טי. ג'יי. מילר אישר כי ישוב לגלם את דמותו של ג'ק האמר, והוכרז כי ג'ק קסי לוהק לגלם דמות נבל. בסוף החודש, הוכרז כי שיורי קוטסונה לוהקה ל"תפקיד מפתח".
הפקה > צילומים

ב-16 וב-17 ביוני, נערכו בסתר צילומים ראשוניים בטירת האטלי, וסטפן קפיצ'יק אישר כי יתרום את קולו פעם נוספת בדיבוב לדמותו של קולוסוס. יונתן סלע (אנ') נשכר לשמש כצלם ודוד שיינמן כמעצב הפקה. שלב הצילומים החל ב-26 ביוני בוונקובר, תחת השם "Love Machine". בסוף יוני, ג'וליאן דניסון לוהק לתפקיד שטרם נחשף.
ב-14 באוגוסט, הפעלולנית ג'וי "SJ" האריס, רוכבת אופנועים מקצועית, נהרגה במהלך צילומי פעלול אופנוע לדמותה של דומינו, במהלכו לא חבשה קסדה, לאחר שאיבדה שליטה בנהיגתה והתרסקה לתוך בניין. היא התכוננה לפעלול במשך יומיים מלאים קודם לכן וביצעה לו עוד באותו היום חמישה ניסיונות, אך עצם כך שלא חבשה קסדה ברגע האמת הוביל למותה. את הפעלול הייתה אמורה לבצע הפעלולנית המומחית מליסה סטאבס, אך מכיוון שצבע עורה של האריס התאים יותר לדמותה של דומינו היא נבחרה לו, על כן האשמה הוטלה על מקבלי ההחלטות שבחרו במישהי חסרת ניסיון יחסית על פני מומחית לביצוע פעלול מסוכן. שלב הצילומים נפסק מיד לאחר האירוע אך חודש כעבור יומיים, והפיגור בלוח הזמנים הוביל להארכת ימי העבודה בצורה ניכרת, מ-10 ל-15 שעות ביום אחד. רק לאחר ארבעה ימים מתישים, הצוות הצליח להשלים את הפערים ולחזור ל"שגרה".
שלב הצילומים היה עתיד להימשך עד ה-6 באוקטובר.
הפקה > פוסט-פרודקשן

לאחר הקרנת מבחן, בה תגובות הקהל היו מעורבות, הוחלט לצאת לצילומי השלמה נרחבים. צילומים אלו נערכו בפברואר ובמרץ, גם כן בוונקובר, תחת השם "Daisy".
אסון מעבורת החלל קולומביה

| --- | --- |
מעבורת החלל "קולומביה" בעת שיגורה למשימתה האחרונה, STS-107
מעבורת החלל "קולומביה" בעת שיגורה למשימתה האחרונה, STS-107
 תאריך:  1 בפברואר 2003
 שעה:  7:59 שעון טקסס
 מיקום:  טקסס
 גורם:  כשל מבני והתפרקות בחזרה לאטמוספירה בעקבות פגיעת פיסת קצף בידוד מהצד השמאלי של הדו-רגל המחבר את מכל הדלק החיצוני למעבורת, בהמראה
 קואורדינטות:  33°34′00″N 101°52′59″W﻿ / ﻿33.5667°N 101.883°W﻿ / 33.5667; -101.883
 הרוגים:  7
 המעורבים באסון

מעבורת החלל קולומביה
 שייכות:  נאס"א
 מוצא:  קייפ קנאוורל
 יעד:  קייפ קנאוורל
 סוכנות חלל:  נאס"א
 אנשי צוות:  7
 הרוגים:  7
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה מקום ההתפרקות(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה מקום ההתפרקות(למפת טקסס רגילה) אוסטין יוסטון סן אנטוניו דאלאס פורט וורת' אל פאסו קורפוס כריסטי פלאנו לארדו לאבק אמרילו בראונסוויל קילין וייקו אבילין מידלנד סן אנג'לו לו. ארק. אוקלהומה ניו מקסיקו  מקסיקו מפרץ מקסיקומקום ההתפרקות(למפת טקסס מוגדלת) אוסטין יוסטון סן אנטוניו דאלאס פורט וורת' אל פאסו קורפוס כריסטי פלאנו לארדו לאבק אמרילו בראונסוויל קילין וייקו אבילין מידלנד סן אנג'לו לו. ארק. אוקלהומה ניו מקסיקו  מקסיקו מפרץ מקסיקומקום ההתפרקות
 
אסון מעבורת החלל קולומביה מתייחס להתפרקות מעבורת החלל קולומביה מעל טקסס ב-1 בפברואר 2003 בעת חזרתה לכדור הארץ ממשימה STS-107. באסון נספו שבעת אנשי צוות המעבורת: ריק האסבנד, מפקד; ויליאם מק'קול, טייס; מייקל אנדרסון, מפקד מטען ואחראי על הניסויים המדעיים; קלפנה צ'אולה, מומחית משימה, ילידת הודו; לורל קלארק, קצינת רפואה ימית בצי האמריקני ומנתחת מוטסת; דייוויד בראון, רופא וטייס מהצי האמריקני; ואילן רמון, מומחה מטען והאסטרונאוט הישראלי הראשון בחלל.
בעקבות אסון זה שהתרחש במשימה 113 של מעבורות החלל, קורקעו כל הטיסות של מעבורות החלל במשך כשנתיים וחצי, ולא חודשו עד יולי 2005. לאחר אסון זה, שהצטרף לאסון הצ'לנג'ר, נותרה נאס"א עם שלוש מעבורות מבצעיות בלבד. להנצחת הנספים באסון זה נקראו גבעות קולומביה במאדים.
סדר האירועים

בשבת, 1 בפברואר 2003, לאחר שהייה של הקולומביה בחלל במשך 15 ימים, 22 שעות, 20 דקות, ו-32 שניות, כ 16 דקות לפני מועד נחיתתה המתוכנן של המעבורת, היא התפרקה מעל מדינת טקסס מעט לאחר כניסתה לאטמוספירה. תושבים רבים בטקסס שמעו את קול הפיצוץ וחלקי המעבורת התפזרו במזרח טקסס ומערב לואיזיאנה. בתחילה לא היה ברור מה הייתה סיבת התקלה, אך בנאס"א פסלו מיד את האפשרות שהיה זה פיגוע. מהדורות חדשות מיוחדות שנועדו לסקר את הנחיתה החגיגית הפכו למהדורות לסיקור האסון. כבר בתחילה היה ברור כי איש מצוות המעבורת לא ניצל.
מיד כשהתברר שהמעבורת התרסקה, הופעל נוהל חירום שנקבע בעקבות אסון צ'לנג'ר: דלתות חדר הבקרה ננעלו, אנשי הבקרה אירכבו את כל המידע, כן השיגור 39A במרכז החלל ע"ש קנדי הושם תחת שמירה, וציוד אחר הושם במחסנים מאובטחים.
כלקח מאסון הצ'לנג'ר, הייתה בנאס"א ועדת חקירה בכוננות מתמדת, בראשות אדמירל בדימוס הרולד גיימן. דקות לאחר התאונה צוות החקירה הופעל כדי לתאם את פעולות חיפוש השברים בין הרשויות הפדרליות והמקומיות השונות. שעתיים לאחר מכן, התכנסה הוועדה והחלה לאסוף עדויות.
במשך זמן רב נאספו אלפי פיסות מן המעבורת שהתפזרו ברחבי טקסס ולואיזיאנה, החל מברגים וכלה בחלקים בגודל מטרים אחדים. צוותי מחפשים שכללו אלפי אנשים – מתנדבים, אנשי סוכנויות פדרליות, רשויות מקומיות ואף אסירים – סרקו רצועה של שטחי בור ויערות ברוחב של 3.2 ק"מ (2 מייל) סביב אזור פיזור השברים העיקרי. עשרות כלי טיס קלים ומסוקים סרקו מהאוויר רצועה נוספת במרחק שבין 3.2 ק"מ ל־8 ק"מ מאזור הפיזור העיקרי. בתחילה נעשה שימוש בציוד גילוי מתוחכם, כולל מטוסי לוקהיד U-2, אך התברר שקשה להבחין בין שברי המעבורת לעצמים אחרים, והמטוסים הסתפקו בסריקה חזותית. בסך הכול נמצאו מעל 84,000 פיסות מן המעבורת, המהוות 38% מן המשקל היבש המקורי של המעבורת. החיפושים התמקדו בקופסת איסוף הנתונים של המעבורת אף על פי שהסיכוי שהנתונים נשמרו אחרי נפילה של 60 קילומטר היה קלוש. ועדת החקירה מיפתה את כל המקומות שבהם נמצאו שרידים ואת משקלם. לאחר מכן עבר מחשב על הנתונים וחישב באיזה אזור אמור היה ליפול עצם במשקל של קופסת הנתונים. צוות חיפוש שנשלח לאזור מצא את הקופסה שבניגוד למצופה לא ניזוקה באופן משמעותי. בין שאר השרידים נמצא גם יומנו האישי של אילן רמון והוא שוחזר במעבדת המסמכים של מז"פ משטרת ישראל.
גם שרידיהם של האסטרונאוטים, שנפלו מגובה 60 קילומטר, נאספו והובאו לקבורה. בנוסף אספה הוועדה הקלטות של התקשורת בתוך חדר הבקרה על הטיסה, של התקשורת עם המעבורת, ואת נתוני הטיסה שנאספו בזמן הנחיתה. מנהל פרויקט מעבורות החלל של נאס"א אמר כי הסימן הראשון לכך שמשהו אינו כשורה היה איבוד חיישני הטמפרטורה והחיישנים ההידראוליים בכנף השמאלית של המעבורת.
בשנת 2013, בתחקיר של רשת ABC במלאת עשור לאסון המעבורת, נחשף כי עוד קודם להתרסקות, ידעו גורמים בנאס"א על התקלה בכלי הטיס. הם בחרו שלא ליידע את צוות המעבורת על כך.
ועדת החקירה

ועדת החקירה לתאונת הקולומביה, שמונתה לחקור את התאונה, מנתה את החברים הבאים:
אדמירל בדימוס הרולד גיימן, יו"ר. חקר בעבר את ההתקפה על USS Cole.
מייג'ור ג'נרל ג'ון בארי, מנכ"ל. חקר מספר תאונות מטוסים בחיל האוויר בעבר.
בריגדיר ג'נרל דוויין דיל. חקר בעבר תאונות משגרים ותאונות טיסה.
ד"ר ג'יימס האלוק. דוקטור לפיזיקה מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. מומחה לבטיחות תעופה.
מייג'ור ג'נרל קנת הס. מפקד מרכז הבטיחות בחיל האוויר.
סקוט האבארד, מנהל מרכז המחקר ע"ש איימס של נאס"א.
ד"ר ג'ון לונגסדון. מנהל המכון למדיניות חלל באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון.
פרופ' דאגלס אושרוף. חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1996.
פרופ' סאלי רייד. האסטרונאוטית האמריקאית הראשונה. הייתה חברה בוועדה הנשיאותית לחקירת אסון צ'לנג'ר.
רוג'ר טטרוט. בעבר סגן נשיא ג'נרל דיינמיקס.
ריר אדמירל סטיבן טרקוט. מפקד מרכז הבטיחות של הצי.
סטיבן וואלס. מנהל המשרד לחקירת תאונות, רשות התעופה הפדרלית.
פרופ' שילה וידנל. פרופסור לאווירונאוטיקה, אסטרונאוטיקה ומערכות הנדסיות, המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. בעבר הייתה מזכירת חיל האוויר של ארצות הברית.
בתום קרוב לשבעה חודשי חקירה, מצאה הוועדה הן כשלים הנדסיים שגרמו ישירות לתאונה, והן כשלים ארגוניים בנאס"א, שהביאו ליצירת הכשלים ההנדסיים.
ועדת החקירה > סיבות הנדסיות

הוועדה מצאה ש־81.7 שניות לאחר השיגור, נפרדה פיסת קצף בידוד מהצד השמאלי של הדו-רגל המחבר את מכל הדלק החיצוני למעבורת, ושתי עשיריות שנייה מאוחר יותר פגעה בשפת הכנף בחצי התחתון של לוח הפחמן-פחמן המחוזק מספר 8, ויצרה פרצה. פיסת הקצף הייתה באורך 50–70 ס"מ, ברוחב 30–45 ס"מ ובמשקל כ־760 גרם. היא פגעה במעבורת במהירות 600–900 קמ"ש.
הפגיעה לא נראתה במהלך השיגור, והתגלתה רק יום למחרת, במהלך ניתוח של צילומי השיגור. במהלך הנחיתה חדר אוויר לוהט (כנראה בטמפרטורה של יותר מ־2,700 מעלות צלזיוס) אל הפרצה, התיך את שלדת האלומיניום של הכנף השמאלית וגרם להחלשתה. בסופו של דבר העומסים האווירודינמיים גרמו לקריסת הכנף ולאובדן שליטה על המעבורת. גוף המעבורת התגלגל באוויר ללא שליטה, כאשר מגיני החום שלו, הנמצאים בעיקר בתחתיתו, כבר לא מופנים אל האזורים החמים ביותר. כתוצאה מכך התפרקה המעבורת.
על-פי ניתוח של נתוני מכ"ם פיקוד החלל של חיל האוויר, ניתק מן המעבורת עצם במהלך יום הטיסה השני, התרחק ממנה וחזר לאטמוספירה ונשרף כעבור יומיים וחצי. ניתוח של המידע מראה שסביר שהעצם היה לוח פחמן-פחמן מחוזק.
הוועדה מצאה שכדי שקצף בידוד ייפרד מהדו-רגל, צריכים היו להיות פגמים קיימים בשכבת הקצף על המכל. כמו כן, בעת תכנון מכל הדלק החיצוני במחצית שנות ה-70', הכלים ההנדסיים שעמדו לרשות המתכננים היו חלשים מאוד יחסית לכלים העומדים לרשות מהנדסים כיום. שיטות הפיתוח אז היו שונות מהמקובל כיום – כל היבט של הפיתוח נעשה בנפרד, בעוד כיום מקובל לפתח את כל צדדי הפיתוח – מבני, תרמי וכדומה ביחד. קצף הבידוד עצמו הוא רכיב מורכב מאוד, בעל התנהגות שונה בכיוונים שונים. כיוון שהוא עשוי מתאי אוויר רבים, גם ההרכב שלו אינו זהה בכל נקודה. מעט מדי מאמץ נעשה כדי להבין את התנהגות הקצף בעת השיגור וההמראה.
הקצף מיושם על חיבור הדו-רגל באופן ידני, מה שגורם לשונות רבה בין מכלים שונים. חיתוכים בקצף שנעשו בהוראת ועדת החקירה, מצאו כיסים, חללים ושברים בתוך הקצף באזור זה. אף כי הקצף יושם בהתאם לנהלים, נהלים אלה נכתבו על ידי אנשים שלא הבינו לאשורן את תכונות הקצף.
הסיבה הישירה להיפרדות קצף הבידוד מגוף המכל אינה ברורה. ככל הנראה מדובר בצירוף של לחצים אווירודינמיים, רעידות בגוף מכל הדלק, מתחים במבנה המכל, רוחות צד וגורמים נוספים.
מפרט התכנון המקורי של לוחות הפחמן-פחמן המחוזק המרכיבות את שפת הכנף, לא דרש כלל עמידות בפני פגיעות, מתוך הנחה שלא יהיו כאלה. בנוסף, נמצא שהחוזק המבני של הלוחות יורד עם השנים, כתוצאה מתהליכי חמצון. החמצון מוגבר עוד יותר על ידי אבץ שנשטף אל הלוחות מכן השיגור עם מי גשמים. עוד נמצא שתהליכי הבדיקה של חוזק הלוחות היו לא מספקים.
כדי לאמת את פגיעוּת לוחות המגן לפגיעוֹת קצף, השתמשה הוועדה במתקן המשמש לבדיקת עמידות מטוסים בפני פגיעת ציפורים. במתקן בוצעו שינויים מתאימים, כדי לירות פיסות קצף בגודל המשוער של פיסת הקצף שפגעה בקולומביה בדגם של כנף המעבורת, הבנוי מחלקי כנף של המעבורות אטלנטיס ודיסקברי בנות גיל דומה. הבדיקה הראתה פגיעות משמעותיות, ואף פרצות של ממש, שנוצרו בדגם הכנף על ידי הקצף. בנוסף, חלק מן השברים נשארו בתוך הכנף, דבר שתואם את התצפית של עצם שניתק מן המעבורת ביום הטיסה השני. מסקנה נוספת מבדיקה זו היא שמידת הנזק שתיגרם לכנף תלויה במשתנים רבים, שאת ערך חלקם לא ניתן לדעת, מה שהופך חיזויים אנליטיים של מידת הנזק לקשים מאוד. עוד הוכח שהכלים העומדים לרשות נאס"א כדי לבצע חיזויים אלה אינם מתאימים למשימה.