stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ייסון אלטמייר
קריירה > קריירה פוליטית

בשנת 2003 עזב את המרכז הרפואי של אוניברסיטת פיטסבורג, כדי להתמודד מול חברת הקונגרס מהמפלגה הרפובליקנית המכהנת מליסה הארט ממחוז הקונגרס הרביעי של פנסילבניה, והפסיד. בשנת 2006, נבחר אלטמייר למפלגה הדמוקרטית ולקראת בחירות בארצות הברית (2006) (אנ') הוא גייס למעלה ממיליון דולר למימון הקמפיין שלו ולבסוף ניצח את הארט, עם 52%, לעומת 48% שבחרו בה. ב-2008, התמודדה מולו הארט והפסידה שוב, עם 56% מהקולות לו, לעומת 44% לה.
בבחירות לבית הנבחרים בשנת 2010, אף על פי שמפלגה הדמוקרטית הפסידה בבחירות אלו 63 מושבים, ביניהם 5 מפנסילבניה, נבחר אלטמייר לכהונה שלישית, לאחר שהתמודד מול קית' רותפוס וניצח אותו, בהפרש של שני אחוזים.
בעקבות מפקד האוכלוסין של 2010, פורק המחוז שמטעמו התמודד אלטמייר ורוב שטחו אוחד עם המחוז ה-12 השכן, המיוצג על ידי חבר הקונגרס הדמוקרטי מארק קריץ, שהביס את אלטמיר, עם 51% מהקולות לעומת 49% שהצביעו לאלטמייר.
אלטמייר לא החמיץ אף הצבעה בבית הנבחרים במשך שש שנות כהונתו. משנת 2007 עד 2010, הוא כיהן כיהן כיושב ראש ועדת המשנה לעסקים קטנים, האחראית על פיקוח וחקירה. כיושב ראש הוועדה, הוא הגיש חוק שייסייע לעסקים קטנים שנפגעו עקב מחסור בעובדים, לאחר שעובדיהם היו במילואים במשמר הלאומי של ארצות הברית. הצעת החוק זכתה לתמיכה דו-מפלגתית נרחבת ונחתמה על ידי הנשיא ג'ורג' בוש ב-2008.
אלטמייר התפטר ב-3 בינואר 2013.
קריירה > לאחר פרישתו מבית הנבחרים

בינואר 2013 החל אלטמייר לעבוד כלוביסט וכמנהל יחסי ציבור בחברת ביטוח הבריאות פלורידה בלו. באוגוסט 2017 הוא עזב את החברה במטרה לקדם את ספרו, מרכז מתים: איך הקיטוב הפוליטי חילק את אמריקה ומה אנחנו יכולים לעשות בקשר לזה".
בפברואר 2019, מונה אלטמיר כיועץ בכיר של חברת הייעוץ הבריאותי "אוואלר בריאות". מאז שעזב את כהונתו הפוליטית, אלטמיר נשאר פעיל בעניינים אזרחיים, וכיהן במספר תפקידים, ביניהם כחבר קואליציית המנהיגות העולמית של ארצות הברית וכחבר מועצת הנאמנים באוניברסיטת ג'קסונוויל. ב-2014 הוא מונה לכהן כחבר במועצת הפיתוח העסקי והכלכלי של המדינה על ידי מושל פלורידה ריק סקוט.
בשנת 2019, הוא עזר לכתוב דו"ח שפרסם המרכז לחקר הנשיאות והקונגרס, והמליץ על רפורמות במערכת הפוליטית האמריקאית. מכהן כיושב ראש המועצה המייעצת לרפורמות פוליטיות בארצות הברית.
מכהן כעמית במכון האירופי למשפט בינלאומי ויחסים בינלאומיים.
הערות שוליים

1 2 3  admin, admin, Jason Altmire (Distinguished Fellow) – United States, The European Institute for International Law and International Relations, ‏2022-06-21 (באנגלית בריטית)
1 2 3  Jason Altmire, DBA, LinkedIn
↑  Jason Altmire, Jason Altmire, www.congress.gov
1 2 3  Jason Altmire, Ballotpedia (באנגלי)
1 2 3 4 5 6 7 8  Allison Alsup, Doctor of Business Administration degree central to former Congressman Jason Altmire’s next chapter, UF Warrington News, ‏2020-10-06 (באנגלית)
↑  Congressional Races, web.archive.org, ‏2008-03-12
↑  Peter Schorsch, Jason Altmire to depart Florida Blue in advance of new book, Florida Politics - Campaigns & Elections. Lobbying & Government., ‏2017-07-31 (באנגלית)
↑  Judy Kurtz, Former House Dem tackles polarized politics in new book, The Hill, ‏2017-10-04 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 120851220X  ISNI: 0000 0003 8736 9734  LCCN: no2012146411  US Congress: A000362  VIAF: 280270771   WorldCat (עם VIAF): 280270771
אוליבר וולקוט, הבן

אוליבר וולקוט, הבן (באנגלית: Oliver Wolcott Jr; 11 בינואר 1760 – 1 ביוני 1833) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, אשר שימש כמזכיר האוצר של ארצות הברית בשנים 1795–1800 וכמושל קונטיקט בשנים 1817–1827.
וולקוט נולד ב-11 בינואר 1760 במערב קונטיקט עוד בתקופת השלטון הבריטי. הוא שירת בצבא הקונטיננטלי בשנים 1777–1779 בזמן מלחמת העצמאות של ארצות הברית. בשנתיים שלאחר מכן וולקוט סיים לימודי משפטים באוניברסיטת ייל. כמשפטן הוא מילא שורה של תפקידים פקידותיים בכירים במחלקת האוצר של ארצות הברית.
וולקוט היה השלישי במשפחתו לכהן כמושל קונטיקט, לאחר אביו וסבו.
בעת כהונתו כמושל קונטיקט כיהן בתור ראש ועדת החוקה, שניסחה חוקה חדשה בקונטיקט בשנת 1818, בין השינויים שכללה החוקה הייתה הרחבת זכות ההצבעה, רפורמה בכלא, והפחתת מיסים
בתקופה שבין עיסוקו כמזכיר האוצר למושל קונטיקט הוא עבד כחקלאי.
נפטר ב-1 ביוני 1833 בניו יורק, ובכך היה לאחרון חברי הקבינט של ג'ורג' וושינגטון
הספרייה המרכזית לעיוורים ולבעלי לקויות קריאה

| --- | --- |


המרכז לתרבות מונגשת
 מיקום:  דרך משה דיין 52א', תל אביב
 תאריך ייסוד:  1951 
 מנהל:  עמוס באר
 קואורדינטות:  32°20′00″N 34°51′21″E﻿ / ﻿32.3332°N 34.8557°E﻿ / 32.3332; 34.8557
 http://www.clfb.org.il/
  (למפת נתניה מוגדלת) הספרייה המרכזית לעיוורים ולבעלי לקויות קריאה(למפת נתניה רגילה) הספרייה המרכזית לעיוורים ולבעלי לקויות קריאה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הספרייה המרכזית לעיוורים ולבעלי לקויות קריאה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הספרייה המרכזית לעיוורים ולבעלי לקויות קריאה
 
המרכז לתרבות מונגשת מיסודה של הספריה לעיוורים נחנך בשנת 2024 ומהווה את משכנה החדש של הספרייה המרכזית לעיוורים ולבעלי לקויות קריאה. הספרייה היא עמותה שנוסדה בשנת 1951 על ידי חיה בם, שהייתה גם המנהלת הראשונה שלה במשך 26 שנים. הספרייה פועלת מתוך מטרה להגשים את זכותם של עיוורים, לקויי ראייה וקריאה להשכיל וליהנות מתרבות, ידע ואקטואליה, ומובילה את תחום הנגשת התרבות, התוכן והמידע בישראל.
משנת 1983 מנוהלת הספרייה על ידי עמותה רשומה. הספרייה שוכנת בשכונת יד אליהו בתל אביב-יפו. שם נמצאים אולפני ההקלטות ומרכז ההפקה וההשאלה, המשרתים את מנוייה בכל רחבי ישראל.
היסטוריה

בשנת 1951, הזמין משרד הביטחון את ד"ר לודוויג כהן, עיוור מרוטרדם שבהולנד על מנת לייעץ בנושא שיקום חיילים שנפגעו בעיניהם. בין המלצותיו הייתה ההמלצה להקים ספרייה לעיוורים. חיה בם, מייסדת הספרייה, הייתה זו שמימשה את ההמלצה. היא ארגנה קבוצה של מתנדבים תושבי נתניה, לרבות היא עצמה, בעלה ושני ילדיה. יחד הם החלו, בעזרת סרגלי העתקה מתאימים שכהן שלח להם מהולנד, בלימוד כתיבת ברייל והעתקת ספרים לשפה זו והם אלו שפיתחו את שפת הברייל בעברית. כך הוקמה ב-1951 הספרייה בנתניה, שהחלה במספר מצומצם מאוד של ספרים בודדים ושכנה במרתף ביתה הפרטי של בם.
אט אט התפתחה הפעילות והספרייה גדלה הן בהיקף החומר והן בגיוונו. משהגיעה מכונת ההעתקה הראשונה לכתב ברייל, בנוסף לסרגלים המיושנים, הפך הבעל, ד"ר הנס בם, לפעיל העיקרי בהעתקת הספרים לכתב ברייל. ב-1955 קיבלה הספרייה משכן משלה בנתניה. ב-1959 החלו להקליט ספרים על גבי סרטי הקלטה באולפנים המאוחדים בתל אביב וב-1972 החלו להקליט על קלטות שמע.
ב-1977 פרשה בם והוחלפה על ידי אורי כהן, בעצמו עיוור, שניהל את הספרייה במשך שלושים ושלוש שנים, עד סוף 2010. ב-1980 הקימה הספרייה אולפן הקלטות עצמאי ברח' סמולנסקין 7 בתל אביב. ב-1983 נרשמה הספרייה כעמותה והחלה הפעלת ספרייה ניידת שכללה משאית שנסעה ברחבי ישראל והשאילה ספרי ברייל וספרים מוקלטים לעיוורים ולקשישים. השירות פעל במשך כחמש שנים וסייע לרבים שלא יכלו להגיע לספרייה בכוחות עצמם. כמו כן, החלה הספרייה להפיק ספרים משולבים לילדים - ספרים מודפסים המשלבים בתוכם דפי ברייל. ספרים אלו שימשו הורים עיוורים שהקריאו ספרים לילדיהם הרואים ובכך יכלו ליהנות מחוויית הקריאה המשותפת.
בשנים הבאות השתכללה הספרייה מבחינה טכנולוגית. ב-1987 החלו להסב ספרים לברייל בעזרת מחשב ולא בצורה ידנית. בשלוש השנים הבאות, הפכה הספרייה את תהליך השאלת הספרים לממוחשב, והחלה בהקמת מדורי הפקה שונים שכללו גרפיקה מובלטת - הבלטת שרטוטים, תרשימים ומפות וכן ספרים באותיות גדולות עבור כבדי הראייה. ב-1993 נחנכה שלוחת הספרייה ברחוב לה-גרדיה בתל אביב, שלוחה המכילה ספריית השאלה, חדרי עיון ושני אולפני הקלטה. ב-2001 רכשה הספרייה מדפסת ברייל תעשייתית, יחידה מסוגה בישראל. והחלה הסבה של ההקלטות לתקליטורים. ב-2004 הוכנסה המדיה הדיגיטלית ונוסדה ספריית התקליטורים. מאז, פסק בהדרגה תחום ההקלטה האנלוגית. שני פרויקטים גדולים של הספרייה באותה התקופה היו - הסבת התנ"ך שהוקלט בשנת 1959 על ידי השחקן שלמה ברטונוב לארבעה תקליטורים בטכנולוגיית MP3 והקלטת האנציקלופדיה בריטניקה לנוער. בסוף 2010 פרש כהן לגמלאות והוחלף על ידי יואב חפר שסיים את תפקידו בספטמבר 2011 ובמקומו מונה בדצמבר 2011 עמוס באר.
פעילות הספרייה

בתחום הנגשת ספרים, הספרייה משרתת כ-14,000 קוראים בכל הארץ - עיוורים, כבדי ראייה, בעלי לקויות למידה כגון דיסלקטים, בני 75 ומעלה ובעלי מוגבלויות מוטוריות כדוגמת חולי ALS וכדומה.
בתחום הנגשת תרבות, הספרייה מאפשרת לכל העיוורים וכבדי הראייה בישראל לצרוך את התכנים המונגשים, במרכזי תרבות שונים כמו תיאטראות ובתי קולנוע. בישראל חיים כ-24,000 עיוורים בעלי תעודת עיוור, ועשרות אלפי כבדי ראייה.
באפריל 2019 הנגישה הספרייה לראשונה סרטון פרסומת של חברת קליל חלונות מעוצבים. הפרסומת שודרה לראשונה בטלוויזיה בערוץ 12 בשעות הפריים טיים במקבץ פרסומות בחדשות.
הספרייה יוצרת ומפיקה תוצרים נגישים במגוון תחומי תרבות:
ספרים - הספרייה המרכזית לעיוורים, מנגישה חומרי קריאה ותוכן (ספרי קריאה, לימוד ועיון, עיתונים ומגזינים מודפסים), עבור כל מי שאינו מסוגל לקרוא חומר מודפס סטנדרטי וזאת באמצעות:
קולנוע וסדרות טלוויזיה - פסקול התכנים המונגשים זמין למנויי הספרייה בקטלוג הספרייה המקוון. חלק מהסרטים יוצאים להקרנה בבתי קולנוע ולעיתים נכללים במארזי ה-DVD שנמכרים בחנויות.
תיאטרון - הנגשת ההצגות פתוחה לציבור הרחב ומתבצעת בתיאטראות שונים ברחבי הארץ
הנגשת מידע - במסגרת שירות זה מנגישה הספרייה מוצרים כגון טפסים, דפי מידע, חוזים ועוד לפורמטים השונים; הנגשת תפריטים למסעדות ובתי קפה.
הנגשת אמנות - שירות הנגשה לתערוכות במגוון פורמטים.
פעילות הספרייה מעוגנת בחוק התאמת יצירות, ביצועים ושידורים לאנשים עם מוגבלות (תיקוני חקיקה), התשע"ד 2014.
מימון

הספרייה המרכזית לעיוורים, ולבעלי לקויות קריאה ממומנת כיום בעיקר על ידי משרד התרבות והספורט. יתר המימון מגיע מתרומות והכנסות נוספות כגון דמי שירות התנדבותיים שנותנים המנויים. העמותה מבוקרת על ידי רשם העמותות.
לאורך שנים רבות, עקב קיצוצים חוזרים בתמיכה הממשלתית, הייתה הספרייה על סף סגירה מחוסר תקציב מספיק והיא אף נסגרה למעשה ב-1991, 1992, 1999 ו-2007 ונפתחה כל פעם מחדש לאחר התערבות ועדת החינוך והתרבות של הכנסת
.
הוספת התקציב אף הייתה ההסתייגות היחידה שהתקבלה לחוק התקציב לשנת 2000 וזו התקבלה ברוב של 80 ח"כים וללא מתנגדים.
ב-2010 עמדה הספרייה שוב בסכנת סגירה, הפעם בשל אי-סדרים כספיים שבעקבותיהם לא נתן רשם העמותות לעמותה אישור "ניהול תקין" ומשרד התרבות לא העביר לספרייה תקציבים. בהתערבות ועדת החינוך והתרבות של הכנסת ולאחר חתימה על הסכם הבראה, הוסר האיום.
לאחר המשבר שחוותה בשנת 2010, עברה הספרייה מספר שינויים אסטרטגיים וארגוניים, ואף מותגה מחדש. כלל הפעולות ייצבו אותה וצרפו לה שותפים חדשים לדרך.
הפקת ספרים

הספרייה לעיוורים היא אחת מהספריות הבודדות בישראל המיועדות לעיוורים.
הספרייה עצמה מפיקה ומוציאה לאור את החומרים הדרושים לה. תהליך ההפקה מתחיל בבחירת החומרים בהובלת ועדת רפרטואר בהתאם לרשימות רבי המכר המתפרסמות לקהל הרחב, לצורכי המנויים ואפשרויות ההפקה. בסניף הספרייה בתל אביב ישנם שני אולפני הקלטות, בהם מוקלטים הספרים על ידי קריינים מקצועיים.
הספרים הוקלטו בעבר על גבי סרטים מגנטיים וקלטות שמע, ועם התפתחות הטכנולוגיה החלו להקליט בצורה דיגיטלית גם על גבי תקליטורים בפורמט MP3. התפתחות זו, שבזכותה ניתן לגשת למידע בצורה לא רציפה, אפשרה הקלטה של ספרי עזר כדוגמת ספרי לימוד, ספרי קודש, מילונים ואנציקלופדיות. בנוסף, מודפסים ספרים בכתב ברייל ובאותיות גדולות.
בשנה גדל מאגר הספרים הזמין לקוראים בפורמט מוקלט, בכתב ברייל ובאותיות גדולות באלפי כותרים. הדפסת הספרים מתבצעת כולה בנתניה והקלטת הספרים ועריכתם מתבצעת בתל אביב.
הספרייה מפיקה ספרים בעברית, בערבית וברוסית, וכן ספרי לימוד באנגלית. ספרים בשפות אחרות ניתנים להשגה באמצעות הסכמים עם ספריות באירופה וארצות הברית.
הספרייה מנהלת שיתופי פעולה עם ספריות מקבילות בחו"ל ובמסגרת זו מקבלת לעיתים ספרים נוספים לטובת קוראיה.
האוסף כולל מגוון רחב של תחומים ומופקת ספרות יפה, ספרי לימוד, ספרי עיון, ספרי הגות, ספרות מקצועית, כתבי עת ועיתונים. בין השאר, הוקלטו התנ"ך (קריין: שלמה ברטונוב), המשנה (קריין: צבי פלורנטל), בריטניקה לנוער ומדריך ישראל החדש.
השאלה

הספרים מושאלים לקוראים בעלי אישורים מתאימים והם מועברים לקוראים ומוחזרים לספרייה באמצעות דואר ישראל ללא תשלום וחלקם הגדול ניתנים אף להשאלה באמצעים מקוונים ישירות מאתר הספרייה. הספרים המבוקשים נשלחים מסניף נתניה ובנוסף ניתנים שירותי השאלה במקום בשני הסניפים.
היקפי ההשאלה גדולים יחסית, ובשנת 2015 הושאלו כ-200,000 פריטים למנויים.
ניתן לגשת לקטלוג הספרייה באמצעות האינטרנט ובאמצעות קטלוג קולי בשיחת טלפון (ה"טלספר").
הערות שוליים

↑  הספריה המרכזית לעיוורים ולבעלי לקויות קריאה, באתר "גיידסטאר ישראל"
↑  אלכס ינאי, הלן קלר שלחה ברכה חמה לספרית העוורים בנתניה, מעריב, 10 באפריל 1961
1 2  דף לקורא, דצמבר 2010
↑  דף לקורא, ינואר 2011
↑  דף לקורא, אוקטובר 2011 באתר הספרייה.
↑  דף לקורא, מרץ 2012 באתר הספרייה.
↑  עיוורים ולקויי ראייה, באתר משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים
↑  מבזק חדשות, הנגשת פרסומת טלוויזיה לעוורים, באתר גלי צהל, ‏24.4.19 (ארכיון)
↑  תקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (התאמות נגישות לשירות), תשע"ג-2013, באתר משרד המשפטים
↑  מקור התקציב באגף התרבות, שהיה שייך במשך שנים רבות למשרד החינוך. משרד הביטחון תומך גם הוא בספרייה בסכום קטן יחסית ובעבר ניתנה תמיכה גם ממשרד הרווחה.
↑  פרוטוקול מס' 17 מישיבת ועדת החינוך והתרבות, יום שני, ח' בחשוון התש"ס (18 באוקטובר 1999)
↑  פרוטוקול מס' 26 מישיבת ועדת החינוך והתרבות, יום ג', ל' בחשון התש"ס (9 בנובמבר 1999)
↑  פרוטוקול מספר 118 מישיבת הוועדה לחינוך ולתרבות, יום ד', י"ח בסיוון התש"ס, (21 ביוני 2000)
↑  פרוטוקול מס' 275 מישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט, יום שני, כ"ו בתשרי התשס"ח (8 באוקטובר 2007)
↑  נוהג בו סוגר מוסד ציבורי פעילות חיונית כדי למנוע קיצוצים בתקציבו מכונה לעיתים חוק צ'יץ'.
↑  תומר ולמר, הספרייה לעיוורים לא תיסגר: "מפעל חשוב", באתר ynet, 26 באוקטובר 2010.
↑  בנוסף קיימות ספריית בית חינוך עיוורים בירושלים שמפעילה אולפן הקלטות בשטחה בשיתוף פעולה עם הספרייה המרכזית לעיוורים ולבעלי לקויות קריאה, "מסילה" (מכון לספרי יהדות) בבני ברק המתמחה בספרות תורנית, על"ה שבהר הצופים המיועד לסטודנטים, הספרייה הלאומית לעיוורים בשועפאט ומספר גורמים נוספים בסדרי גודל קטנים.
↑  מרבית הקריינים עובדים בשכר ומיעוטם מתנדבים. לעיתים מקליט הסופר עצמו את הספר אותו כתב.
אולפני ההקלטות של הספרייה
קריאת ספר ברייל
הספר המוקלט בפורמט תקליטור
ספר ילדים משולב בכתב ברייל
אקאליזה קזה גארה

| --- | --- |
 לידה:  אוגנדה
 מדינה:  רואנדה 
 השכלה:  Kobe Institute Of Computing  אוניברסיטת קנט 
 
אקאליזה קזה גארה היא פעילת טכנולוגיות מידע ויזמית מרואנדה. גארה פעילה בהנגשת התחום לנשים וזכתה בפרסים מממשלת רואנדה ומאיגוד הטלקומוניקציה הבין-לאומי על פעילותה. גארה הקימה חברת ייעוץ טכנולוגי ועיצוב אתרים כמו גם סטודיו לאנימציה. היא תוארה כ"אחת מהנשים הרואנדיות הבודדות שעשו צעדים משמעותיים לינוי פני הטכנולוגיה במדינה" והיא חברת קהילת המעצבים הגלובלית של הפורום הכלכלי העולמי.
קריירה

אקאליזה קזה גארה נולדה באוגנדה וחיה בתקופות שונות בחייה בדרום אפריקה, קניה, ארצות הברית, צרפת, שווייץ ואיטליה. יש לה תואר ראשון בטכנולוגיה ועיצוב של מולטימדיה מאוניברסיטת קנט בקנטרברי, אנגליה. עם סיום התואר השתקעה גארה בקיגאלי בירת רואנדה והתקבלה לעבודה ראשונה ב־2009 בעקבות מכרז תחרותי לעיצוב אתר למזכירות בניית הקיבולת של הסקטור ציבורי בממשלה. גארה היה אז בת 23 ונאלצה להשאיל מחשב נייד מהלקוח כדי להשלים את המשימה. גארה הקימה את חברת המולטימדיה "שייקינג סאן" כדי לגייס לקוחות נוספים בתחומי העיצוב הגרפי, עיצוב האתרים והכשרת רואנדים צעירים בתחומים הללו. החברה עיצבה אתרים למשרד התכנון הפיננסי והכלכלי ולמשרד המשאבים הטבעיים של רואנדה.
מאז ספטמבר 2012 גארה עבדה כמנטורית ב־kLab, ארגון שמספק תמיכה ומנטורינג טכנולוגיים לתושבי קיגאלי, והייתה פעילה ב־ICT רואנדה שמאגדת נשים שמתמחות בתחומי טכנולוגיות מידע ותקשורת ומקדמת את התחום כמסלול קריירה לנשים. גארה היא חברה בהאב של קהילת המעצבים העולמית של הפורום הכלכלי העולמי בקיגאלי. בשנת 2012 היא קיבלה את פרס הנשים היזמות הבולטות במידע, תקשורת וכלכלה דיגיטלית מטעם משרד הנוער והמידע, התקשורת והכלכלה הדיגיטלית. באותה שנה היא הייתה אחת מארבע יזמיות רואנדיות שהוכרו כבולטות בתחומן על ידי איגוד הטלקומוניקציה הבין-לאומי. היא הייתה חלוצה בשימוש בהאשטאג RwOT# (רואנדים בטוויטר).
בשנת 2013 מינתה מיקרוסופט את גארה כנציגת נוער למזרח אפריקה, מינוי ראשו של אדם מרואנדה לתפקיד. היא שימשה אחת מארבע חברי מועצת הנוער המייעצת ליוזמת 4Africa של מיקרוסופט.
גארה ייסדה את סטודיו האנימציה יאמבי. פרויקט האנימציה הראשון שביצעה גארה ב־2014 היה סידרה של סיפורים חינוכיים לילדים. נכון לשנת 2024 האתר של סטודיו יאמבי אינו פעיל.
ב-2018 צירף מזכ"ל האו"ם אנטוניו גוטרש את גארה פאנל הגבוה לשיתוף פעולה דיגיטלי. לדבריו של גוטרש "טכנולוגיות דיגיטליות תורמות משמעותית למימוש מטרות של פיתוח בר-קיימא והן חוצות גבולות בין לאומיים בצורה ייחודית. לפיכך, שיתוף פעולה חוצה תחומים וחוצה גבולות הוא קריטי למימוש הפוטנציאל החברתי והכלכלי של טכנולוגיות דיגיטליות, להקטנת הסיכונים הכרוכים בהן ולצימצום תופעות לוואי בלתי צפויות."
גארה מתוארת כ"אחת מקומץ נשים רואנדיות צעירות שעשו צעדים משמעותיים בשינוי פני הטכנולוגיה במדינה". היא לקחה חלק בקורסים "שלום דרך עסקים" ו"אקדמיה למנהיגות בתחרותיות ושגשוג" במכון קובה למחשוב.
פרסים

דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת קנט.
חברת ועדת הייעוץ 4Africa של מיקרוסופט.
חברת פאנל מזכ"ל האו"ם לשיתוף פעולה דיגיטלי.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  "Akaliza Keza Gara, Rwanda's ICT woman". The East African (באנגלית). 7 במרץ 2014. נבדק ב-8 בנובמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5  "Akaliza Keza Gara". kLab. נבדק ב-8 בנובמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4  "Built in Africa: Shaking Sun's Akaliza Keza Gara on using tech to tell African stories". Ventureburn. 23 באפריל 2014. נבדק ב-8 בנובמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Twahirwa, Aimable (4 באוגוסט 2014). "Tech Entrepreneur Encourages Rwanda's Young Women to Venture into ICT". Inter Press Service. נבדק ב-8 בנובמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Migisha, Magnifique (17 במאי 2015). "10 Young Rwandan Entrepreneurs You Should Follow On Twitter". The Kigalian. אורכב מ-המקור ב-15 בספטמבר 2018. נבדק ב-8 בנובמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Akariza Keza Gara, Umunyarwandakazi watowe mu buyobozi bwa Microsoft muri Afurika #Rwanda" (בשונה). Kigali Today. 20 בפברואר 2014. נבדק ב-8 בנובמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Secretary-General Appoints High-Level Panel on Digital Cooperation | Meetings Coverage and Press Releases". United Nations. 12 ביולי 2018. נבדק ב-6 ביוני 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Akaliza Keza Gara - Google Scholar Citations". Google Scholar. נבדק ב-8 בנובמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
אדולף ריבה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 במאי 1896 קרלסרוהה, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  23 ביוני 1974 (בגיל 78) קרלסרוהה, גרמניה המערבית 
 מדינה:  גרמניה 
 מפלגה:  המפלגה הנאצית 
 
אדולף פרידריך וילהלם ריבה (בגרמנית: Adolf Friedrich Wilhelm Rübe;‏ 18 במאי 1896 – 23 ביוני 1974) היה איש אס אס, פושע מלחמה נאצי.
חייו > משפחה, מלחמת העולם הראשונה ושירותו במשטרה

כבנם של הנגר אדולף ריבה ואשתו וילהלמינה מאייר, החל להתמחות כמעצב בשנת 1910. בשנים 1914–1918 השתתף במלחמת העולם הראשונה. משנת 1920 שינה את נטייתו המקצועית ונכנס לשירות המשטרה בלוראך, שם עבד במשרד הדרכונים.
בשנת 1923 עבר למשרד המשטרה של באדן בקרלסרוה. שנה לאחר מכן נשא לאישה את אלזה ולדמן, אם כי נישואים אלה נותרו חשוכי ילדים. בשנת 1929 שימש כמזכיר במשטרה. במהלך הארגון מחדש של המשטרה משנת 1933, שולבה מחלקתו במשטרה הפלילית.
חייו > העברה לרוסיה

משימתו הרשמית הייתה לנהל תיק לחפצי ערך. עם תחילת מלחמת העולם השנייה, הוא היה אמור גם להיות מגויס לורמאכט, אבל הוא הצליח להימנע מגיוס. על פי מקורות זמינים, לא ידוע מתי הועבר לרוסיה. היינץ רוזנברג, שגורש מהמבורג למינסק, דיווח על רובה בתאריך 31 באוגוסט 1942. בנובמבר 1942 הועבר לעבוד תחת מפקד משטרת הביטחון והאס דה של רותניה הלבנה (KdS) אדוארד שטראוך.
חייו > גטו מינסק

בחודשיים הראשונים של 1943 הוצב תחילה במינסק במחלקה V, המחלקה לחקירות פליליות. לאחר מכן הועבר למחלקה הרביעית לענייני יהודים. כאן שירת תחת פיקודו של האופטשטורמפיהרר אוטו מילר, שפיקד על גטו מינסק כמפקד המחנה. לקראת סוף 1942 החל חיסול גטו מינסק. ב-5 בפברואר 1943 הוציא האס-אס אוברשטורמפיהרר אדוארד שטראוך "פקודת קומנדו" לפיה יש "ליישב מחדש" את יהודי העיר סלוצק ב-8 וב-9 בפברואר 1943. רובה היה חבר בקבוצה 2 בפיקודו של האס-אס אוברשטורמפיהרר יאקוב אוסוולד. הוכיח עצמו בהצלחה בעת חיסול גטו סלוצק.
מאפריל 1943 היה רובה ראש המשמר בגטו מינסק. כמו כן ערך סיורים בגטו. מאוחר יותר טען בבית המשפט כי מעולם לא הכה יהודים. כשהוא ירה ביהודים, זה תמיד היה בגלל שהם ביצעו פשעים. בחקירות פליליות כביכול, הוא עצמו ביצע את "העונש" בבית קברות סמוך. מכיוון שעובד תחבורה השמיע הערות גנאי על הנציונל-סוציאליזם, הוא ירה בו. הוא גם ירה בציירת מריון ברוך (ילידת 19 במרץ 1919) באשמת גניבה לכאורה לאחר ששלט שציירה משך את תשומת לבו.
כמו בתקופתו בקרלסרוה, הוא הקדיש את עצמו במיוחד למה שמכונה "עבירות מוסריות". מכיוון שהיריון בגטו היה פשע שדינו עונש מוות, הוא אסף 30 נשים הרות מבית החולים של הגטו במינסק וירה בהן. כאשר פונה אותו בית חולים ביולי 1943, הומתו החולים במשאיות גז.
לאחר פינוי גטו מינסק הוצב ב"חוליית פירוק עפר", "זונדרקומנדו 1005". בתחילת נובמבר 1943 נחפרו ונשרפו גופות הנרצחים ליד בלאגובשצ'ינה כדי לטשטש את עקבות הרציחות ההמוניות. ביולי 1944 חזר לשירות המשטרה בבאדן.
חייו > כתב אישום ומעצר

רובה דווח בסוף 1946 על ידי ניצול שואה מפרנקפורט על המיין. הוא הואשם במעורבות ב-436 מעשי רצח, ועדי ראייה הוכיחו 26 מקרי רצח. בתיק בית המשפט הוצגו נגדו שני דו"חות פסיכולוגיים. האחד בו אובחן כסכיזואיד ובעל הפרעת אישיות, השני אבחן אותו כסדיסט מיני-פתולוגי. בגזר הדין מיום 15 בדצמבר 1949 הוא נידון למאסר עולם. הוא נשאר כלוא בכלא ברוכסל עד 1962. לאחר מכן חי בקרלסרוהה עד מותו בשנת 1974. זאת לפני שהמשרד המרכזי לחקירת פשעי הנאצים במשרד המשפטים הגרמני, הצליח לאסוף חומר מפליל חדש נגדו, שיכול היה להוביל לאישומים נוספים נגדו.
לקריאה נוספת

Paul Kohl: Der Krieg der deutschen Wehrmacht und der Polizei 1941–1944. Frankfurt/Main 1995
Reinhard Rürup: Topographie des Terrors. Berlin 1993.
Christian Gerlach: Kalkulierte Morde – Die deutsche Wirtschafts- und Vernichtungspolitik in Weißrußland 1941–1944. Hamburg 1999
Fred Ludwig Sepainter (Hrsg.): Baden-Württembergische Biographien., Band III, Stuttgart 2002
חוק מכוני כושר

| --- | --- |

 פרטי החוק
 תאריך חקיקה:  24 במרץ 1994
 תאריך חקיקה עברי:  ג' ניסן תשנד
 גוף מחוקק:  הכנסת ה-13
 תומכים:  17
 מתנגדים:  אין
 נמנעים:  אין
 חוברת פרסום:  ספר החוקים 1457, עמ' 110
 הצעת חוק:  פרטית
 משרד ממונה:  משרד המדע, התרבות והספורט
 מספר תיקונים:  2
 
חוק מכוני כושר, תשנ"ד 1994 נחקק במטרה להגדיר תנאים לפעילות תקינה של מכון כושר ועובדיו. החוק נחקק בכנסת ה-13, בתקופת כהונתו של אמנון רובינשטיין שהיה אז שר החינוך, התרבות והספורט. יוזמי החוק היו: יורם לס, דוד צוקר, ענת מאור, תמר גוז'נסקי, האשם מחאמיד ותופיק זיאד. בזמנו של אמנון רובינשטיין החוק עבר שני תיקונים, בשנת 2002 ובשנת 2015.
הגדרות בחוק

החוק קובע שמדריך הוא בעל תעודת הסמכה או היתר זמני לפי חוק הספורט להדרכה בענף הספורט של כושר גופני ובריאות. מדריך לאימון קטינים מדריך שתעודת ההסמכה או ההיתר הזמני שניתנו לו מעידים שעבר הכשרה מתאימה להדרכת קטינים במכון כושר. עוד מגדיר החוק, שמכון כושר הוא מקום שבו מתאמנים במכשירים המפעילים את השרירים בתנאים של מאמץ גופני.
עיקרי החוק

מטרת חוק מכוני הכושר לפקח על מכוני הכושר ולוודא שמתקיימים בהם מספר תנאים, כגון נוכחות מדריך ובדיקת הכשירות הרפואית של המתאמנים. החוק מחייב נוכחות של מדריך בכל משך הפעילות בו המלמד את דרכי ההפעלה של המכשירים ומפקח על המתאמנים בו. בנוסף, מדריך חדר כושר רשאי להדריך במקומות המוגדרים כחדר כושר, אך לא בתחומים אחרים, כגון כדורגל, כדורסל ותחומי ספורט נוספים. החוק מגביל את מספר הקטינים שמדריך יכול לאמן באותו זמן. בנוסף, מדריך הרשאי לאמן קטינים חייב להיות מוסמך ובעל תעודה מתאימה לאימון קטינים.
עיקרי החוק > מתאמנים

החוק קובע שמתאמן קבוע יתקבל לאימון במכון הכושר בתנאי שיציג הצהרת בריאות שנחתמה על ידו. אך אם השיב בחיוב על אחד הסעיפים בהצהרה המעידים על בריאות בלתי תקינה הוא יתקבל לאימון בחדר הכושר רק לאחר שיציג תעודה רפואית המאשרת את כשירותו להתאמן במכון. יש להציג חידוש של הצהרת הבריאות פעם לשנתיים, ואם נדרש גם תיעוד רפואי אחת לשנה.
החוק מחייב את הוריהם של המתאמנים הקטינים להצהרת בריאות או לתעודה רפואית עדכנית של הקטין, אשר לה תצורף הסכמה בכתב לאימון במכון כושר החתומה בידי הורה או אפוטרופוס. הסכמה זו תקפה לאימון מסוים או לסוגים שונים של אימונים המתבצעים במכון כושר. בנוסף, מכון כושר לא יאפשר לקטין להתאמן באמצעות מכשירים מסוימים אלא אם כן המכשיר מתאים גם לאימונם ולממדיהם של קטינים.
עיקרי החוק > אכיפה ועונשין

מי שמאפשר לאדם להתאמן במכון כושר בניגוד להוראות אלו, דינו – כפל הקנס הקבוע בחוק העונשין, תשל"ז-1977.