stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אודיוקודס
היסטוריה

אודיוקודס נוסדה בשנת 1993 על ידי שבתאי אדלסברג וליאון ביאליק לאחר שעזבו את חברת די.אס.פי. גרופ (DSP Group), אשר אדלסברג נמנה עם מייסדיה ואילו ביאליק שימש בה במשך 5 שנים כראש מחלקת דחיסת הדיבור. למרות ההפסד של שני אנשי מפתח, החליט דוידי גילה אז מנכ"ל ובעלי חברת די.אס.פי גרופ להשקיע באודיוקודס, ודי.אס.פי גרופ הייתה לבעלת המניות הגדולה ביותר בחברה.
בשנים הראשונות לקיומה עסקה אודיוקודס בעיקר בביצוע פרויקטים מוזמנים ובמכירת רישיונות לטכנולוגיה שפיתחה, בעיקר לחברת די.אס.פי גרופ עצמה. בשנת 1996 החלה אודיוקודס לפתח קו מוצרים עצמאי של שבבי דחיסת קול לרשתות תקשורת נתונים, אשר היווה את הבסיס למוצריה של החברה כיום. מוצריה של החברה כוללים חומרה תוכנות ושבבים להמרת אותות אנלוגיים לדיגיטליים (DSP), כרטיסי תקשורת ותוכנות תקשורת. הטכנולוגיה של אודיוקודס מאפשרת לצמצם את רוחב הפס שגוזל אות קול על ידי דחיסתו וצמצומו, וזאת תוך שמירה על איכות קול סבירה.
בשנת 1997 הגיעו הכנסותיה של אודיוקודס ל-5.2 מיליון דולר, ובשנת 1998 הגדילה את מכירותיה ב-77 אחוזים, כשהן מגיעות לרמה של כ-9.2 מיליון דולר.
בשנת 1999 ביצעה אודיוקודס שתי הנפקות בנאסד"ק, גייסה 180 מיליון דולר והפכה לחברה ציבורית, ובהמשך החלו מניות החברה להיסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
בשנת 2007 רכש איל ההון ג'ורג' סורוס 6.4% ממניות החברה.
בשנת 2016 הגיעו הכנסותיה של אודיוקודס ל-145 מיליון דולר.
היסטוריה > רכישות

באפריל 2003, רכשה אודיוקודס מתאגיד נורטל את חטיבת מוצרי Universal Audio Server) UAS), שרתי קול אוניברסליים, לפריסת יישומי שרת מדיה לרשתות מיתוג מנות, קיום שיחות ועידה והאזנה לשיחות המבוצעות ברשתות VoIP. בנוסף קיבלה אודיוקודס בלעדיות ל-3 שנים במכירת מוצרים אלה בחזרה לנורטל, שהפכה ללקוח הגדול ביותר שלה ב-2004.
בשנת 2004 רכשה אודיוקודס את חברת Ai-logix מניו ג'רזי תמורת כ-10 מיליון דולר.
בשנת 2006 רכשה אודיוקודס את חברת נטרייק (Netrake) האמריקנית תמורת 13 מיליון דולר במזומן, וחברת נוארה (Nuera) האמריקנית תמורת 85 מיליון דולר במזומן.
בשנת 2007 רכשה אודיוקודס את חברת CTI2 הישראלית תמורת 10 מיליון דולר.
בשנת 2010, רכשה את הבעלות המלא בחברת NSC - Natural Speech Communication, חברה שפיתחה שרת זיהוי דיבור עבור מפתחי אפליקציות מבוססות ממשק קולי.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  אודיוקודס בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
↑  F-20 לשנת 2015, עמוד 64, באתר מאי"ה של הבורסה לניירות ערך
↑  עומרי כהן, DSPG ניצלה את הגיאות האחרונה במניית אודיוקודס והשלימה מכירת כל אחזקותיה, באתר הארץ, 10 באוקטובר 2004
↑  180 מיליון דולר תוך 5 חודשים אודיוקודס השלימה בסוף השבוע הנפקה שנייה בוול-סטריט, באתר גלובס, 18 באוקטובר 1999
↑  ג'ורג' סורוס מאמין באודיוקודס: מחזיק עתה ב-6.4% ממניות החברה, באתר גלובס, 27 במרץ 2007
↑  שירלי יום-טוב, אודיוקודס על רכישת קבוצת ה-UAS מנורטל: אנו צופים הכנסות של 30 מ' ד' מנורטל ב-3 השנים הבאות, באתר TheMarker‏, 8 באפריל 2003
↑  הדס גייפמן, ‏נורטל, הלקוח הגדול ביותר של אודיוקודס ב-2003, אחראי ל-14.3% ממכירות החברה, באתר גלובס, 7 ביולי 2004
↑  שירלי יום-טוב, אודיוקודס רכשה את חברת Ai-Logix האמריקאית תמורת 10 מיליון דולר במזומן, באתר הארץ, 12 במאי 2004
↑  שירי חביב ולדהורן, ‏האתר Light Reading: אודיוקודס מפטרת את רוב עובדי נטרייק, באתר גלובס, 9 בספטמבר 2008
↑  אלי שמעוני, אודיוקודס רוכשת את נטרייק האמריקנית, באתר ynet, 6 ביולי 2006
↑  אסף מליחי, אודיוקודס משתלטת על CTI, באתר ynet, 4 בפברואר 2007
↑  אורי רבין, ‏NSC תשלב מוצרי זיהוי דיבור במערכות של יבמ, באתר גלובס, 13 ביולי 2003
↑  שירות גלובס, ‏NSC: מספר הלקוחות של מערכת הניתוב הקולי הוכפל, באתר גלובס, 24 ביוני 2013
הייפר גלובל

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 תקופת הפעילות:  2021–הווה (כ־4 שנים)
 מיקום המטה:  ראש העין 
 משרד ראשי:  פארק התעשייה אפק, ראש העין
 שליטה בחברה:  קרן פימי
 ענפי תעשייה:  טכנולוגיות מידע
 שווי שוק:  930 מיליון ש"ח (26 בינואר 2025)
 הכנסות:  286 מיליון דולר (2023)
 רווח תפעולי:  24.0 מיליון דולר (2023)
 רווח:  14.3 מיליון דולר (2023)
 הון עצמי:  79.5 מיליון דולר (2023)
 סך המאזן:  173 מיליון דולר (2023)
 יו"ר:  יואב וינברג, גילון בק
 מנכ"ל:  שחף שרגר
 עובדים:  339 (בדצמבר 2021)
  
 www.hiper-global.com
 
הייפר גלובל בע"מ היא חברה ציבורית ישראלית, הפועלת בתחום מחשוב OEM. לחברה פעילות בישראל, באירופה ובאמריקה הצפונית.
היסטוריה

החברה הוקמה באוקטובר 2021, וב-8 במרץ 2022 הפכה לחברה ציבורית שמניותיה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב. במועד זה הועברה לחברה פעילות ה-OEM של חברת א.מ.ת. מיחשוב בע"מ והחברות הבנות שלה. פעילות מחשוב OEM של החברה כוללת אפיון, תכנון והרכבה של מערכות ממוחשבות בהתאמה אישית, לשם שילובן במוצרי לקוחותיה הנמכרים על ידיהם ללקוחותיהם. החברה מתארת פעילות זו:
יושבי הראש של החברה הם יואב וינברג וגילון בק. מנכ"ל החברה הוא שחף שרגר. פעילות החברה בישראל מתבצעת בשלושה אתרים – בראש העין, שם שוכן מטה החברה, בחיפה ובאשדוד.
בסוף מאי 2023 נחתם הסכם לשיתוף פעולה בין חברת הייפר גלובל לחברת קנוניקל, מפתחת הפצת הלינוקס אובונטו, שבמסגרתו תספק הייפר גלובל תמיכה למוצרים של קנוניקל המוטמעים במערכות של הייפר גלובל.
חברות בנות

הייפר גלובל CM – עוסקת באינטגרציה והרכבה של מכלולים ומערכות מחשוב במוצרים הסופיים של לקוחותיה.
הייפר גלובל אנטרפריז – מספקת שירותי OEM - שילוב מערכות מחשב במוצרי הלקוחות.
מדיאטק הדרכה – חברה בת בבעלות מלאה של הייפר אנטרפריז. אין בחברה פעילות עסקית.
הייפר גלובל אדג' – מספקת שירותי OEM בעיקר בסקטור הביטחוני והתעשייתי.
ASPERA Electronic Systems – חברה הרשומה בארצות הברית ופועלת שם, ומספקת שירותי חומרה ותוכנה ללקוחות בשוק האמריקאי ולמשלחת משרד הביטחון שם. חברה בת בבעלות מלאה של הייפר גלובל אדג'.
HIPER UK – חברה הרשומה ופועלת באנגליה, מספקת שירותי OEM ללקוחות במגוון סקטורים (תקשורת, הייטק, תעשייה, בריאות ועוד).
EMET Tech – חברה הרשומה בארצות הברית.
Hiper Global US – חברה הרשומה ופועלת בארצות הברית, שוכנת בפרברי בוסטון ומספקת שירותי OEM. חברה בת (70%) של EMET Tech.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  הייפר גלובל בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
1 2  קבוצת הייפר גלובל וחברת קנוניקל חתמו על הסכם שיתוף פעולה, באתר טלקום ניוז, ‏29 למאי 2023
↑  מורן שקד, Hiper Global - החלה להסחר באופן רשמי כחברה ציבורית חדשה בבורסה של ת"א, באתר Funder,‏ 9 במרץ 2022
קבוצת אקרו

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 סימול:  אקרו
 מייסדים:  צחי ארבוב
 תקופת הפעילות:  6 ביולי 1994 – הווה (30 שנה)
 מיקום המטה:  הרצליה 
 משרד ראשי:  הרצליה
 שליטה בחברה:  צחי ארבוב
 ענפי תעשייה:  ייזום ופיתוח מקרקעין, קבלנות בנין, נדל״ן מניב
 שווי שוק:  3.77 מיליארד ש"ח (26 בינואר 2025)
 הכנסות:  898 מיליון ש"ח (2023)
 רווח תפעולי:  112 מיליון ש"ח (2023)
 רווח:  63.8 מיליון ש"ח (2023)
 הון עצמי:  2.14 מיליארד ש"ח (2023)
 סך המאזן:  6.27 מיליארד ש"ח (2023)
 יו"ר:  צחי ארבוב
 מנכ"ל:  זיו יעקובי
 עובדים:  55 (ספטמבר 2021)
  
 acronadlan.com
 
בית מיקרוסופט ישראל
בניין Sea View בהרצליה
בניין Sea View 2 בהרצליה
קבוצת אקרו בע"מ היא חברה ציבורית ישראלית הפועלת, באמצעות חברות בנות, בתחום הנדל"ן היזמי והנדל"ן המניב. החברה מוכרת במותג אקרו נדל"ן. מייסד, בעל השליטה ויו"ר החברה הוא צחי ארבוב.
היסטוריה

החברה נוסדה ביולי 1994 על ידי יצחק (צחי) ארבוב, ונקראה ארבוב השקעות בע"מ. בדצמבר 2021 שינתה החברה את שמה לשם הנוכחי, קבוצת אקרו בע"מ.
בשנת 2006 החלה החברה בפעילות בקבוצות רכישה, אך פעילותה בתחום זה מצטמצמת. בשנת 2014 הקימה החברה את שני המגדלים הדרומיים במגדלי תל אביב. בשנת 2016 החלה החברה בפעילות בתחום הנדל"ן המניב.
מיזמים בולטים של החברה בשנים 2020–2021: מגדלי דה וינצ'י, למגורים, מסחר ומשרדים בתל אביב (בשותפות עם ישראל קנדה), קומפלקס גולף בנאות אפקה, מיזם פינוי בינוי בשכונת נווה שרת, קמפוס מיקרוסופט בהרצליה (בשותפות עם קבוצת תדהר, ישראל קנדה וקבוצת אלייד) ופארק עסקים בצומת סביון.
מיזמים בולטים בשנת 2022: מגדל מזא"ה בתל אביב, ONE TOWER במתחם הבורסה ברמת גן (בשותפות עם רוגובין).
בעל השליטה בחברה הוא מייסדה, יצחק ארבוב. בעלי מניות עיקריים נוספים הם רעיה שטראוס (מ-2011) והפניקס חברה לביטוח (מ-2018).
בפברואר 2022 נרשמו ניירות הערך של החברה למסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב, והיא גייסה כ-500 מיליון ש"ח לפי שווי (לאחר הכסף) של כארבעה מיליארד ש"ח.
תחומי פעילות

החברה פועלת בתחום הנדל"ן בישראל (בעיקר בתל אביב-יפו) החל משנת 2006, בשני מגזרי פעילות:
נדל"ן יזמי: איתור מקרקעין, השבחתם וייזום של פרויקטים בנדל"ן, לרבות התחדשות עירונית.
נדל"ן מניב: בנייה של בניינים להשכרה, למטרות משרדים, מסחר ומלונאות.
חברות בנות

חברות עיקריות של החברה:
אקרו השבחת מקרקעין בע"מ (100%). הוקמה ביולי 1997.
אקרו נכסים בע"מ (100%). הוקמה בפברואר 2016. עוסקת בהקמה ובהשכרה של נדל"ן מניב.
אקרו נדל"ן ייזום בע"מ (100%). הוקמה באוגוסט 2011. עוסקת בהקמה ומכירה של מבנים, וכן במיזמי פינוי בינוי במסגרת תמ"א 38.
מגדלי אקרו, שותפות מוגבלת (99.9%).
טריפל איי 1 אחזקות בע"מ.
לחברות אלה יש חברות בנות ושותפויות רבות משלהן.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  קבוצת אקרו בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
↑  מגדלי דה וינצ'י
↑  קומפלקס גולף
↑  YARD TEL-AVIV
↑  ACRO BUSINESS CAMPUS
↑  ONE TOWER
↑  מצגת של קבוצת אקרו, פברואר 2022, באתר "מאיה"
↑  אביב לוי, ‏צחי ארבוב נכנס לבורסה בסערה: אקרו מונפקת לפי שווי של כ-4 מיליארד שקל, באתר גלובס, 14 בפברואר 2022
דיפלומט אחזקות

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 סימול:  דיפל
 תקופת הפעילות:  1963–הווה (כ־62 שנים)
 חברות בנות:  דיפלומט מפיצים (1968) בע"מ
 משרד ראשי:  קריית שדה התעופה
 שווי שוק:  1.39 מיליארד ש"ח (26 בינואר 2025)
 הכנסות:  3.37 מיליארד ש"ח (2023)
 רווח תפעולי:  139 מיליון ש"ח (2023)
 רווח:  80.3 מיליון ש"ח (2023)
 הון עצמי:  835 מיליון ש"ח (2023)
 סך המאזן:  1.85 מיליארד ש"ח (2023)
 יו"ר:  מנדל ג'פרי
 מנכ"ל:  נועם וימן
  
 www.diplomat.co.il/he
 
משאית הפצה של החברה
דיפלומט אחזקות בע"מ היא חברה ציבורית ישראלית לייבוא והפצה של מוצרי מזון וטיפוח אישי. החברה נוסדה בשנת 1963 ובשנת 2021 הפכה לחברה ציבורית. עיקר פעילותה נעשית באמצעות החברה הבת דיפלומט מפיצים (1968) בע"מ, המוכרת במותג דיפלומט, וחברות בנות שלה. החברה מפיצה את מוצריהן של חברת פרוקטר אנד גמבל וחברות נוספות, ובנוסף לשוק הישראלי פועלת בשוק הייבוא בגאורגיה, בדרום אפריקה, בניו זילנד ובקפריסין.
נכון לתחילת שנת 2021, דיפלומט מפיצים היא חברת ההפצה הגדולה בישראל עם מחזור של כ-1.2 מיליארד שקלים ב-9 החודשים הראשונים של שנת 2020.
היסטוריה

"דיפלומט אחזקות" הוקמה בשנת 1963 על ידי רוברט (בוב) מנדל, ועסקה בייצור ומכירה של סכיני גילוח תחת המותגים "פרמה-שרפ", "דיפלומט", "בונד" ועוד, ובייצא תחת מותגי הלקוחות. בשנת 1968 הוקמה החברה הבת "דיפלומט מפיצים (1968)" כעסק משותף של משפחת וימן ומשפחת מנדל, על מנת לשמש כזרוע ההפצה בישראל של החברה. בשנת 1996 מכרה החברה את פעילות ייצור סכיני הגילוח.
בשנת 1992 החלה החברה לייבא ולהפיץ את מוצרי הענקית האמריקאית פרוקטר אנד גמבל, שבאמתחתה מותגי ג'ילט, אותם רכשה פרוקטר אנד גמבל ב־2005 מהמיליארדר וורן באפט. בשנת 1995 הפכה החברה למפיצה הבלעדית של פרוקטר אנד גמבל בישראל. בנוסף, דיפלומט היא היבואנית הרשמית של חברת המזון היינץ, אבקות הכביסה טייד ואריאל, השוקולד מילקה, קפה ג'ייקובס, מותג הצ'יפס פרינגלס, סוללות דורסל ודגני הבוקר קלוגס.
הפעילות בישראל, שהיא תחום הפעילות העיקרי של החברה, נעשית באמצעות שלושה תאגידים: דיפלומט מפיצים (1968) בע"מ, סטארקיסט פודור בע"מ וראקוטו דיפלומט אינטרנשיונל – שותפות מוגבלת. בנוסף לישראל, החברה פועלת בשוק הייבוא בגאורגיה (החל מ-2008), בדרום אפריקה (החל מ-2011), בקפריסין (החל מ-2011) ובניו זילנד (החל מ-2016), ומפיצה גם שם את מוצרי פרוקטר אנד גמבל. הפעילות במדינות אלה נעשית באמצעות חברות בנות (חברה נפרדת לכל מדינה) שבבעלותה המלאה או בשליטתה של "דיפלומט מפיצים (1968)".
מוצרי החברה נמכרים לרשתות מזון קמעונאיות גדולות וקטנות, רשתות בתי מרקחת, מינימרקטים, מכולות, סיטונאים, מסעדות ועוד.
במרץ 2021 נרשמו ניירות הערך של החברה למסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב, והחברה גייסה כ-300 מיליון ש"ח תמורת כ-20% ממניותיה.
ב-1 באוגוסט 2023, התראיין מנכ"ל החברה, ובעל שליטה מרכזי בה, נועם וימן, לראשונה, לעיתונאי שאול אמסטרדמסקי בהסכת "המנגנון" המופק על ידי תאגיד השידור הציבורי. בראיון ציין וימן כי נמנע בעבר מלהתראיין לתקשורת, וכי שינה את דעתו עקב שורת פרסומים שהחלה על ידי אמסטרדמסקי עצמו על החברה בעקבות ההנפקה ב-2021, ולשיטתו יצרה תפיסה ציבורית מוטעה של אופן פעולת החברה, והשפעתה על יוקר המחיה בישראל. בראיון פירט וימן את משנתו על האופן בו ניתן להילחם ביוקר המחיה, ואף טען כי עליות המחירים במותגי החברה נבעו מהחלטת היצרנים, וכי תחרות נוספת בשוק עשויה להביא את היצרנים להורדת מחירים, וכי רבים מהחסמים לתחרות הזו הם תוצאה של מדיניות הממשלה. בנוסף, וימן טען כי רווחי החברה נפגעו כתוצאה מהחלטות שלקח במטרה למנוע עליות מחירים, וכי לחברה אין מונופול בתחומי פעילות רבים אשר יוחס לה בהם מונופול. עוד טען כי החברה נמנעה בעבר מניצול כוח מונופוליסטי כנגד קמעונאים, הן בשל אי החוקיות של מהלכים אלו, והן בשל מדיניות החברה המתנגדת לכך. הוא התייחס בנוסף לסוגיית שכרו, ולהנפקה שנערכה, וטען כי מועד ההנפקה היה שגוי בדיעבד.
מותגים מיובאים

סל המוצרים שהחברה משווקת, מוכרת ומפיצה כולל יותר מאלפיים מוצרים. עם המותגים המיובאים על ידי החברה נמנים:
פרינגלס – חטיף תפוחי אדמה (החל משנת 2013)
דגני הבוקר של קלוגס (כנ"ל)
טונה סטארקיסט
היינץ – רטבים
מוצרי אוראו
מוצרי מילקה
פרוקטר & גמבל – (פנטן, האד אנד שולדרס, פרוקטיס, אריאל, טייד, פיירי, פמפרס, אולוויז, הרבל אסנס)
ג'ילט – סכיני גילוח
בונזו – מזון לכלבים
אולוויז – היגיינה נשית
טמפקס – היגיינה נשית
פיירי – נוזל כלים
סוללות דורסל
Rein dijone – חרדל
Lotus – ביסקוויטים וממרח מבוסס על הביסקוויטים
Kikoman – רוטב סויה
Marchio L'antico – חומץ בלסמי
Mestemacher – לחמי בריאות. גרנולה ומוזלי
Hermesetas – ממתיק מלאכותי
פסטה rummo
עם מותגי העבר של החברה נמנים Old Spice, (של פרוקטר & גמבל) אשר הוסר מהמדפים בישראל בתחילת שנת 2014.
מותגים ישראליים

ג'השאן - זיתים כבושים ושמן זית
טבע נוטרילון - תרכובת מזון לתינוקות
מודל עסקי

דיפלומט היא בין החברות הבולטות מבין היבואנים והמפיצים בישראל והיא מסתייעת בגודלה ובדומיננטיות שלה כדי להגביר את רווחיה, שעומדים, על פי תשקיף של החברה על שיעור רווחיות גולמית של כ-21.2% בישראל וכ-15.6% בדרום אפריקה (הרווחיות היא ממוצעת, ומשתנה בין תחומי המוצרים השונים).
בתחום הייבוא, דיפלומט מתחרה בעיקר ביבואנים מקבילים, ונהנית מדומיננטיות רבה לעומתם בשוק הישראלי. בזכות דומיננטיות זו, מייצרים דיפלומט הסכמי בלעדיות להפצה של מותגים מובילים, מה שפוגע ביכולתם של ייבואנים אחרים לשווקם. הדומיננטיות הרבה של דיפלומט בישראל סייעה לחברה ליצור שיתופי פעולה מול רשתות המרכולים שקונות את מוצריהן מדיפלומט, בטענה שלמרות המחיר הגבוה יותר מדובר בהפצה אמינה ויציבה. זאת להבדיל מהשוק הדרום-אפריקאי בו דיפלומט אינה נהנית מייתרון זה, ומרכולים רבים מייבאים דרך ערוצים מוזלים יותר. בדרום אפריקה מגדילה דיפלומט את רווחיה העסקיים באמצעות עבודה מול נקודות מכירה רבות (כ-19,000, לעומת כ-3,000 בישראל), וכן מכירה בשולי רווח נמוכים יותר. ייבואנים מקבילים שהתראיינו בתקשורת הישראלית פרטו שיטות שונות שלטענתם מיישמת דיפלומט כדי לנצל את שליטתה בשוק להגברת הרווחיות, לדוגמה, מונעת מחירים נמוכים מהקמעונאים אם הם לא יעניקו לה בלעדיות בתחומי הייבוא האחרים שלה, או מעלה את המחירים עבור חלק ממוצריה הרבים אם רשת מרכולים רוצה להפסיק רכישה של מוצר בודד שביכולתה לרכוש במחיר זול יותר.
בתחום ההפצה, דיפלומט מתחרה בעיקר בחברת ההפצה העצמאית שהקימה שופרסל בשנת 2018, והפכה בתוך זמן קצר לדומיננטית בזכות הפריסה הרחבה של מרכולי שופרסל בישראל, והדומיננטיות שלהם בשוק המזון. על אף שדיפלומט מפיצים בפריסה ארצית בסכום גדול יותר משופרסל, החיסרון של דיפלומט מול שופרסל הוא בהיעדר הכדאיות להפיץ את מוצריה בהיקפים מסוימים לאזורים מרוחקים יחסית. כדי להתגבר על פער זה, בשנת 2021 קיבלה דיפלומט אישור מרשות התחרות לאחד את מערך ההפצה שלה עם אלו של החברות ליימן שליסל וגורי, וליצור מערך משותף בשם "נילוס", שיבצע הפצות מרוכזות עבור שלוש החברות למקומות מרוחקים או נקודות מכירה קטנות. ברשות התחרות חייבו את ההתאחדות בהסתייגות מסוימות, אולם הזהירה ש"החשש מהפעלת כוח שוק כאמור עשוי לגדול ככל שהמיזם יגדל".
פערי השכר בחברה הם בין הגדולים בחברות הבורסאיות בישראל - ב-2021 הייתה עלות העסקתו של המנכ"ל ובעל השליטה, גבי וימן, 24.8 מיליון ש"ח, פי 290 מעלות השכר הממוצעת לעובד.
ראו גם

קבוצת שסטוביץ
ליימן שליסל
יוניליוור
הערות שוליים

1 2 3 4 5  דיפלומט אחזקות בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
↑   עדי דברת-מזריץ, "זה יהיה הם מול שופרסל - וכל השאר יפסידו", באתר TheMarker‏, 2 במרץ 2021
↑  גולן חזני, דיפלומט מתרחבת ועוברת לאזור התעשייה יד חנה, באתר כלכליסט, 27 במאי 2018
1 2   למה יקר פה? המנגנון של מנכ"ל דיפלומט נועם וימן, ראיון  באתר יוטיוב, 1 באוגוסט 2023
↑  נורית קדוש, הסתערות על דיפלומט: השלימה הנפקה ראשונית לפי שווי של 1.5 מיליארד שקל, באתר כלכליסט, 4 במרץ 2021
↑  אורנה יפת, בוקר חדש לדיפלומט: הכרעה בקרב התרנגולים, באתר כלכליסט, 4 ביולי 2013
1 2  נורית קדוש, מרוויחים ובוכים: ביטול הבונוס למנכ"ל דיפלומט היה מכסה יותר מ־4 שנים של התייקרויות, באתר כלכליסט, 23 באוגוסט 2022
↑  נורית קדוש, "לא נזמין אולד ספייס, אין למותג יותר ביקוש", באתר כלכליסט, 26 בפברואר 2014
1 2   עדי דברת-מזריץ, אם שופרסל ורמי לוי נכנעו ליבואנים — איזה סיכוי יש לצרכן?, באתר TheMarker‏, 18 בפברואר 2021
1 2 3   עדי דברת-מזריץ, "זה יהיה הם מול שופרסל - וכל השאר יפסידו", באתר TheMarker‏, 2 במרץ 2021
↑  אילנית חיות, ‏"הייתי מבעיר את הממשלה שתפתח השוק ליבוא ותוריד מחירים", באתר גלובס, 11 בספטמבר 2014
↑  דורון ברויטמן, פערי שכר חריגים בדיפלומט משאירים אבק לשאר החברות הגדולות בבורסה, באתר כלכליסט, 31 במאי 2022
סטראטיס מיריביליס

| --- | --- |

 לידה:  30 ביוני 1892 לסבוס, יוון 
 פטירה:  19 ביולי 1969 (בגיל 77) אתונה, ממלכת יוון 
 שם לידה:  Efstratios Stamatopoulos 
 מדינה:  האימפריה העות'מאנית, יוון 
 שם עט:  Stratis Myrivilis, Στρατής Μυριβήλης 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אתונה 
 שפות היצירה:  יוונית מודרנית 
 זרם ספרותי:  דור שנות השלושים 
 יצירות בולטות:  Vasilis Arvanitis, החיים בקבר 
 חתימה:   
 
ספרי מיריביליס שראו אור בעברית
סטראטיס מיריביליס (ביוונית:  Στρατής Μυριβήλης; ‏ 30 ביוני 1890‏ – 19 ביולי 1969) היה סופר יווני מרכזי, בספרות היוונית של המאה ה-20. השם סטראטיס מיריביליס הוא שם עט. שמו של הסופר הוא אפסטרטיוס סטמטופולוס (ביוונית: Ευστράτιος Σταματόπουλος). ספריו החשובים (שתורגמו לעברית וראו אור ב"ספריה לעם" של הוצאת עם עובד) הם החיים בקבר, בתולת הים הקדושה והמורה זהובת העיניים. היה נשיא המועצה האמנותית של התיאטרון היווני הלאומי, נשיא אגודת הסופרים בארצו, חבר האקדמיה הלאומית של יוון ("האקדמיה של אתונה") וחבר האקדמיה הבינלאומית לספרות ולאמנות. ב-1958 הוצע כמועמד לפרס נובל לספרות.
תולדות חייו

נולד באי לסבוס שהיה אז תחת שלטון האימפריה העות'מאנית. עד שנת 1905 חי בכפר סיקמיה (Συκαμιά), המתואר לפרטיו בספרו "בתולת הים הקדושה". ב-1905 עבר להתגורר בבירת האי, מיטילנה, שם למד בבית הספר התיכון והוכשר כמורה כפרי. למרות כוונתו להרשם ללימודי משפטים באוניברסיטת אתונה, נקטעו תוכניותיו כאשר פרצה מלחמת הבלקן הראשונה ב-1912 והוא התנדב לצבא יוון. לאחר שובו משדה הקרב החל לפרסם טורים בעיתונות וכן פואמות וסיפורים קצרים שראו אור ב-1915 באסופה בשם "סיפורים אדומים".
ב-1915, במסגרת מלחמת העולם הראשונה, שב והתגייס לצבאו של אלפתריוס וניזלוס (שנלחם, למרות הנייטרליות המוצהרת של יוון לצד בריטניה וצרפת כנגד בולגריה, גרמניה וטורקיה) ולחם כסמל (אנ') בחזית המקדונית ובמלחמת יוון–טורקיה שפרצה מיד לאחר תום מלחמת העולם הראשונה ובה נחלו היוונים תבוסה קשה. ב-1922 שב ללסבוס לאחר עשר שנים כמעט רצופות של שירות קרבי פעיל.
מוראות המלחמה שחווה הותירו בו משקעים קשים ובין אפריל 1923 לינואר 1924 פרסם בשבועון קמבאנה (Καμπάνα; "הפעמון") כתבים שכתב במהלך המלחמה ואחריה. בכתביו הביע את חוסר התוחלת שבמלחמה ותיאר את זוועותיה. ב-1930 אוחדו פרסומים אלה וראו אור באתונה בספר "החיים בקבר". הספר, המוזכר לרוב יחד עם "במערב אין כל חדש" מאת אריך מריה רמרק כאחד מספרי החיילים המשובחים אודות מלחמת העולם הראשונה, הפך מיד את מיריביליס לסופר חשוב בארצו ולסמל של הפרוזה היוונית המודרנית.
ב-1932 עבר מיריביליס עם משפחתו לאתונה ועבד כעורך וכותב במספר כתבי עת. התפקיד הבכיר ביותר אליו הגיע היה מנהל התוכניות של שירות השידור הלאומי, ממנו התפטר בעת כיבוש יוון על ידי הגרמנים (1941-1944) ואליו שב לאחר מכן וכיהן בו עד פרישתו ב-1951. כן היה מנהל ספריית הפרלמנט. במהלך מלחמת האזרחים ביוון (1946-1949) היה בין המתנגדים החריפים לקומוניסטים.
ב-1933 ראה אור ספרו "המורה זהובת העיניים". הספר מתרחש באי לסבוס ומספר את סיפורו של קצין השב ממלחמת יוון–טורקיה המבקש להימלט מסיוטי המלחמה באמצעות עיסוק באמנות הציור ומחפש את אלמנת חברו שמת לצידו על מנת למסור לה דרישת שלום אחרונה וארנק של מזכרות.
בשנת 1949 התפרסם ספרו "בתולת הים הקדושה", המתרחש בכפר ילדותו בשנים שמחילופי האוכלוסין בין יוון וטורקיה (1922) עד לפרוץ מלחמת העולם השנייה (1945). המאורעות ההיסטוריים המסעירים (בעיקר הטיפול בפליטים היוונים מאסיה הקטנה) מסופרים מבעד לעיניה של ילדה אסופית כפרית ומשולבים בה זכרונות מילדותו של מיריביליס עצמו. התיאורים הפיזיים כה חדים ומדויקים, עד כי תיירים מגיעים לכפר ומזהים בו אתרים המוזכרים בספר. ספרו זה מושווה עם ספריו של ניקוס קאזאנצאקיס על אי-ילדותו, כרתים.
בנוסף לרומנים פרסם קובצי סיפורים קצרים ("הספר הירוק", 1936; "הכחול", 1939; "האדום", 1952 ו"הוורוד", 1959) ונובלות.
ספריו בעברית

בתולת הים הקדושה, מאנגלית: רנה שני, ספריה לעם 46, 1962
המורה זהובת העיניים, מיוונית: יחיאל קמחי, ספריה לעם 362, 1990
החיים בקבר: ספר המלחמה, מיוונית: יחיאל קמחי, ספריה לעם 434, 1997
הערות שוליים

↑  יש מקורות הגורסים 1892 וראו גם הערה [1] בביוגרפיה זו
↑  ספרי מלחמה ושלום
↑  הספר החיים בקבר באתר ספריית עם עובד
↑  על הספר "החיים בקבר" באתר סימניה
↑  המורה זהובת העיניים, באתר עם עובד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007459812705171  PLWABN: 9810575405105606  BIBSYS: 90797652  BNE: XX1376336  BnF: cb12014463m (data)  CiNii: DA07811919  GND: 120681145  ISNI: 0000 0003 5482 2993  LCCN: n85001783  NKC: xx0003718  NLA: 36045782  NLG: 25300  NSK: 000734586  NTA: 070030529  RERO: 02-A013506252  SELIBR: 350755  SUDOC: 028274989  Trove: 1200169  VcBA: 495/317490  VIAF: 79041300   WorldCat (עם VIAF): 79041300
אלקו

| --- | --- |


מגדל אמפא בו ממוקם מטה החברה
 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב (ELCO) 
 מייסדים:  אלכסנדר זלקינד, י. שפילברגר ודיסקונט השקעות
 תקופת הפעילות:  1949–הווה (כ־76 שנים)
 מיקום המטה:  מגדל אמפא, רחוב יגאל אלון 98, תל אביב
 שליטה בחברה:  דניאל ומיכאל זלקינד
 ענפי תעשייה:  חברת החזקות
 מוצרים עיקריים:  מיזוג אוויר 
 שווי שוק:  4.32 מיליארד ש"ח (26 בינואר 2025)
 הכנסות:  18.7 מיליארד ש"ח (2023)
 רווח תפעולי:  85.9 מיליון ש"ח (2023)
 רווח:  הפסד של 511 מיליון ש"ח (2023)
 הון עצמי:  4.99 מיליארד ש"ח (2023)
 סך המאזן:  24.0 מיליארד ש"ח (2023)
 יו"ר:  מרדכי פרידמן
 מנכ"ל:  דניאל ומיכאל זלקינד
  
 elco.co.il
 
אלקו בע"מ היא חברת החזקות ישראלית, שנוסדה בשנת 1949 על ידי אלכסנדר זלקינד. נשיא החברה ובעל השליטה בה עד לפטירתו היה גרשון זלקינד, ומנהליה הם בניו, דניאל ומיכאל זלקינד. אלקו היא חברת האם של אלקטרה, אלקטרה מוצרי צריכה, אלקטרה נדל"ן, אלקטרה פאוור ואחרות. עד שנת 2021 חברות הבת של אלקו היו פעילות ב-17 מדינות, עם יותר מ-21,000 עובדים. מניות החברה נכללות במדד תל אביב 90 של הבורסה לניירות ערך בתל אביב.
היסטוריה > רקע

בשנת 1933 עלה אלכסנדר זלקינד עם משפחתו מגרמניה לארץ ישראל. לפני כן היו בבעלותו מפעלים בגרמניה ובאנגליה לייצור חלקים למכשירי רדיו. אביו של אלכסנדר היה תעשיין ברוסיה, ובבעלותו היו מפעלים המייצרים מנועי קיטור.
בנו של אלכסנדר, גרשון למד בגימנסיה הרצליה בתל אביב ולאחר מכן במכון הטכנולוגי של ציריך שם סיים תואר שני בפיזיקה גרעינית.
היסטוריה > היסטוריה מוקדמת

אלכסנדר זלקינד הקים את אלקו, חרושת אלקטרו מכנית ישראלית בע"מ ב-1949, עם המהנדס יוסף שפילברגר ודיסקונט השקעות, כמפעל אלקטרומכני ברמת גן. החברה הפכה לספקית הבלעדית של שנאי כוח לחברת החשמל לישראל, וגם ייצאה את מוצריה. בשנת 1963, ניירות הערך של החברה נרשמו בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
בנו של אלכסנדר, גרשון זלקינד, הצטרף לחברה בתחילת שנות ה-50, ובתחילת שנות ה-70 הועבר אליו ניהול החברה.
בתחילת שנות ה-70 פתחה החברה מפעל ייצור חדש ברמת השרון. בהמשך הוקם בצפת מפעל לייצור מוני חשמל תחת החברה הבת אלקומט. בשנת 1973 הוקמה החברה הבת "אלקו התקנות ושירותים", שבסיסה בהרצליה, ועסקה בהתקנת ציוד חשמלי ואלקטרומכני. בשנת 1975 נוסדה חטיבת הבקרה והמחשבים "אלקונטרול". חברת הבת "אלקו מגלי אש" עסקה בהרכבה ובתחזוקה של מערכות לגילוי אש ולכיבוי אוטומטי.
ב-1987 ניסו מספר בעלי מניות לרכוש את השליטה באלקו. ברכישת המניות, שבבעלות דיסקונט השקעות וחברת ההשקעות דנות, סיכל גרשון זלקינד את ניסיון ההשתלטות, והגדיל את חלקו בחברה ל-80%. מנקודה זו ואילך ביצע זלקינד מיזוגים ורכישות, כאסטרטגיית ליבה של העסק.
בשנת 1989 רכשה החברה את החברה המתחרה "קצנשטיין אדלר". באותה שנה החלה החברה במהלך לשינוי אופי פעילותה, במסגרתו רכשה החברה במשך השנים חברות שונות, מימשה החזקות וביצעה רה-ארגון במבנה הקבוצה, כך שבסוף התהליך הפכה לחברת החזקות.
היסטוריה > 1990 - 2009

בשנת 1992 רכשה אלקו את חברת "אלקטרה" מידי "כלל תעשיות", והרחיבה פעילותה לתחום המעליות ומיזוג אוויר.
בסוף שנות ה-90 הוקמה חברת הבת "אלקטרה נדל"ן", שרכשה נדל"ן מניב באירופה ובארצות הברית.
בשנת 2002 רכשה אלקו, תמורת 250 מיליון אירו, את הקונצרן הצרפתי ברנדט (Brandt), שנכנס להליכי פשיטת רגל, עם איגודי עובדים, אשר בירכו על ההשתלטות. הקונצרן היה אחד מייצרני מוצרי חשמל הלבנים הגדולים בעולם, ועסק בייצור ושיווק של מוצרים כגון תנורים, כיריים, מכונות כביסה, מייבשי כביסה, מקררים ומקפיאים. הקונצרן פעל תחת השם "אלקו-ברנדט" מספר שנים, ונמכר ביוני 2005 תמורת 891 מיליון ש"ח, ברווח של 100 מיליון יורו.
בשנת 2008 נמכרה פעילות ייצור השנאים של הקבוצה לקבוצת התעשייה השווייצרית וון רול הולדינג (Von Roll Holding) תמורת 290 מיליון ש"ח, עם רווח הון לפני מס של 120 מיליון ש"ח, למרות משבר כלכלי עולמי.