שירותי בריאות כללית
היסטוריה

קופת חולים כללית נוסדה בחנוכה 1911 על ידי "הסתדרות פועלי יהודה", בעקבות תאונת עבודה בעקבותיה איבד הפועל ברוך פריבר מעין גנים את ידו בעת שעסק בעבודה בפרדס. ההצעה לייסוד הקופה הועלתה על ידי ברל כצנלסון ובדצמבר 1911 הובאה להצבעה בוועידה השנייה של "הסתדרות פועלי יהודה". בהצבעה הוחלט ברוב מוחלט של 25 חברים להקים ארגון לעזרה רפואית לפועלים. הארגון החדש שהוקם זכה לשם "קפת־חולים" (הכתיב החסר במקור). כחברים היו יכולים להצטרף רק פועלים או בעלי מלאכה עצמאיים שאינם מעסיקים שכירים. החברים היו מחויבים בלינה בתורנות ליד חולים וסיוע לחולים עליהם היו ממונים. הסיוע שהעניק הארגון לחבריה כלל בין היתר עזרה הדדית, מציאת מקום לינה לפועל חולה חסר מגורים קבועים, טיפול על ידי רופא או מי שהוא בעל ידע רפואי, תרופות ואשפוז בבית חולים.
המרפאה הראשונה של קופת חולים של הסתדרות הפועלים החקלאים ביהודה הוקמה באוהל בעין גנים, ליד פתח תקווה בשנת 1912. בסמוך לה הוקמה גם מרפאה לפועלים תימנים. בוועידה הרביעית של הסתדרות פועלי יהודה התקבלה הצעה לחייב כל אחד מחברי הסתדרות פועלי יהודה להיות גם חבר בקופת החולים של הסתדרות זו.
בעקבות הקמת קופת החולים של הסתדרות הפועלים החקלאיים ביהודה הוחלט גם בהסתדרות הפועלים החקלאיים בגליל להקים את קופת חולים של פועלי הגליל והסתדרות פועלי השומרון להקים את קופת החולים של פועלי השומרון. קופות אזוריות אלה פעלו בשיתוף מלא עד שנת 1917. בשנים 1917–1918, בעקבות שינויים במערך הפוליטי של מפלגות הפועלים בארץ ישראל, הפכו קופות החולים מארגונים אזוריים לגופים מפלגתיים ומשלוש הקופות האזוריות נוסדו שתי קופות: קופת החולים של אחדות העבודה וקופת חולים של הפועל הצעיר. בשנת 1921, זמן קצר לאחר הקמת ההסתדרות, התאחדו שתי קופות החולים לגוף אחד בחסות ההסתדרות בשם: "קופת חולים הכללית של הפועלים העבריים בארץ ישראל".
הסניף הראשון של שירותי בריאות כללית, אז "קפת החולים של הסתדרות פועלי יהודה", עין גנים, 1914
פועלי העלייה השנייה, אשר התאחדו וייסדו יחד את שירותי בריאות כללית, 1914
קופת החולים הייתה ארגון עצמאי מבחינה כספית עד אמצע שנות ה-30. בפברואר 1935 החליטו ההסתדרות וקופת חולים על הנהגת "המס האחיד" – איחוד דמי החברות בשני הארגונים. במסגרת זו ויתרה קופת חולים על עצמאותה הכלכלית והפכה לגוף הפועל במסגרת ההסתדרות הכללית. יישום ההחלטה על המס האחיד התבצע ב-1937. המסגרת המשותפת הזו התקיימה עד לשנת 1994.
ב-1993 יזם חיים רמון במסגרת תפקידו כשר הבריאות את ניתוק הקשר בין קופת חולים כללית להסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל. עם בחירתו של רמון ליו"ר ההסתדרות הוא פעל לקבלת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (שאותו יזם כשר הבריאות) בכנסת ולניתוק הקשר שבין הקופה להסתדרות. צעדים אלו אפשרו למעשה להשלים את חקיקת חוק ביטוח בריאות ממלכתי, חקיקה אשר ההסתדרות התנגדה לה במשך שנים מתוך רצון לשמור על מעמדה של הקופה שהייתה בבעלותה כארגון המרכזי בשרותי הבריאות בישראל. החלת החוק בשנת 1995 הביאה לביטול המס האחיד, למיסוד עצמאותה של קופת חולים כארגון בריאות עצמאי ולכיסוי הגירעון העצום שאליו היא נקלעה בשנות התשעים. במקום התלות שלה במס האחיד של ההסתדרות, הוסדר חלק ממימון פעולותיה באמצעות מס הבריאות הממלכתי. ניתוק הקשר בין ההסתדרות לקופת חולים הושלם רק בסוף 2016, עם אישור תקנון שנוטל מההסתדרות את הסמכות למנות דירקטורים בקופה.
בשנת 2007 אלי דפס מונה למנכ"ל הקופה ותוך שנה הוא שילם לרופאים תוספת של 400 מיליון ש"ח, בעקבות תוצאות הבוררות.
שירותיה הרפואיים של שירותי בריאות כללית ניתנים, נכון לאוגוסט 2020, באמצעות 1,500 מרפאות, 14 בתי חולים, כ-500 בתי מרקחת, 40 מרכזים לבריאות הילד, 50 מרכזים לבריאות האישה, 365 תחנות טיפות חלב, 50 מרפאות של רפואה משלימה, 100 מרפאות "כללית סמייל", 15 מרכזי "כללית אסתטיקה", 150 מוקדי רפואה דחופה, מרפאות עם התמקדות בספורט, מטיילים ונוער, מרפאות ייעודיות לקהילת הלהט"ב ומאות מעבדות ומכונים נוספים.
בנובמבר 2021 פרסמו קראקרים איראנים מקבוצת "BlackShadow" מאות אלפי מסמכים רפואיים של מטופלי חברת הבת של כללית, מור.
במהלך 2021–2022 סבלה הקופה מתחלופת מנכ"לים מהירה, כשביולי 2021 פרש פרופ' אהוד דודסון שהוחלף באלי כהן, בספטמבר 2021 מונתה רות רלבג למנכ"לית והתפטרה ביוני 2022.