stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אדריאן שמפר
קריירת מועדונים

שמפר נולד בזאגרב שבקרואטיה, וגדל במחלקת הנוער של דינמו זאגרב. בשנת 2015 החל לשחק בדינמו זאגרב II, קבוצת המילואים של המועדון, מהליגה הקרואטית השנייה. ב-6 במאי 2016 ערך שמפר את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, כששיחק 90 דקות בניצחון 0–3 על סלאבן בלופו במסגרת המחזור ה-35 בליגה. זו הייתה הופעתו היחידה בעונת 2015/2016, שהסתיימה באליפות קרואטיה.
ב-14 בספטמבר 2016 ערך שמפר את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כששיחק 90 דקות בהפסד 0–3 לאולימפיק ליון במסגרת המחזור הראשון בשלב הבתים לעונת 2016/2017.
תארים

אליפות קרואטיה (1): 2015/2016
RAID

ערך זה עוסק במושג בחומרה של מחשבים. אם התכוונתם ליחידת עילית צרפתית, ראו .
RAID (באנגלית: Redundant Array of Independent Disks, מערך יתיר של דיסקים עצמאיים, לשעבר Redundant Array of Inexpensive Disks, מערך יתיר של דיסקים זולים) היא שיטה שבה מאחדים מספר דיסקים קשיחים ליחידה לוגית אחת. איחוד זה מאפשר גישה במקביל למספר דיסקים, המשפרת את מהירות העבודה, ושמירת מידע יתיר, המאפשר לשחזר מידע שאבד בתקלה. ישנן שיטות שונות לניהול מערך הדיסקים. שיטות אלו מכונות רמות RAID (באנגלית RAID levels) וכל אחת מהן מספקת יתרונות שונים (כפי שמפורט בהמשך).
מערכת ההפעלה ויישומים הפועלים על המחשב מתייחסים למערך ה-RAID כדיסק קשיח אחד, ואינם צריכים לעסוק בניהולו. לרוב, על ניהול ה-RAID אחראי רכיב חומרה או רכיב תוכנה ייעודי.
בדרך-כלל, כל הדיסקים המחוברים למערך הם מאותו סוג ובפרט בעלי אותו נפח אחסון.
תכונות RAID > מהירות

בעוד השיפור במהירויות המעבדים והזיכרון הנדיף הוא מהיר מאוד לאורך הזמן מדגם אחד לדגם הבא, השיפור במהירויות הדיסקים הקשיחים הוא אטי, יחסית. השימוש במספר דיסקים קשיחים כיחידה אחת מאפשר לבצע קריאה וכתיבה בו-זמנית על ידי מספר תוכנות הרצות על אותו מחשב בריבוי משימות, או אף לבצע פעולה אחת כמספר פעולות בו-זמניות. לדוגמה, אם ב-RAID מחוברים שני דיסקים קשיחים, ניתן לבצע פעולת כתיבה ארוכה אחת כשתי פעולות כתיבה נפרדות ובו-זמניות, כל אחת על דיסק קשיח אחר. כך, הזמן שתיקח הפעולה יהיה, בקירוב, חצי מזמן פעולת כתיבה ארוכה אחת לדיסק קשיח אחד.
תכונות RAID > אמינות

דיסקים קשיחים מרכזים בתוכם מידע רב. לכן, תקלה בדיסק קשיח עשויה לגרום לאיבוד כמות גדולה של מידע. ישנן שלוש שיטות המסייעות להקטין את הסיכוי לאובדן מידע ב-RAID:
שכפול - שמירת כל המידע בשני עותקים (או יותר), כל עותק נשמר בדיסק קשיח אחר. שיטה זו גורמת לבזבוז מקום, שכן לכל כמות של מידע, דרושה כמות כפולה (או יותר) של נפח אחסון על הדיסקים הקשיחים.
שמירת עותק אחד של המידע, בתוספת של קוד תיקון שגיאות, המאפשר שחזור המידע במקרה של אובדן חלקי. לדוגמה: ב-RAID בו מחוברים שבעה דיסקים, ניתן לנהל אותו כך ששישה דיסקים משמשים לשמירת מידע, ובשביעי כל סיבית מכילה את סיבית הזוגיות של הסיביות המאוחסנים באותו מקום בשאר הדיסקים. בצורה זו, אם אחד הדיסקים מתקלקל, ניתן לשחזר כל בית של מידע שהיה עליו באמצעות פעולת XOR בין הבתים שבשאר הדיסקים.
מחליף חם (באנגלית Hot Spare) - מערך ה-RAID יכול להכיל דיסק קשיח נוסף, שבתחילה אינו בשימוש. במקרה של תקלה, המידע שנשמר בדיסק שהתקלקל משוחזר אל הדיסק שלא היה בשימוש עד כה - כל זאת בלי לגרום להפסקה בפעולת המערך. לאחר שדיסק אחד התקלקל, ניתן להחליפו בחדש, כך שהוא יהווה את המחליף הבא.
סוגי RAID > RAID 0

מערך של שני דיסקים קשיחים לפחות, שבהם כל המידע מחולק שווה בשווה בין הדיסקים. כאשר יישום שומר פיסת מידע, היא מחולקת לחלקים בגודל קבוע מראש, כך שהחלק הראשון נשמר בדיסק אחד, השני נשמר בדיסק הבא וכו' עד הדיסק האחרון. החלק הבא יישמר שוב בדיסק הראשון, וחוזר חלילה:
כפי שניתן לראות בשרטוט, המדגים מערך RAID 0 בן שני דיסקים, הבלוקים (יחידות המידע הקטנות ביותר שהדיסק מסוגל לקרוא או לכתוב) מאוחסנים לסירוגין על שני הדיסקים.
כלומר, הדיסקים עובדים בו זמנית על פעולת הכתיבה וכל דיסק כותב או קורא חלק מידע אחר מתוך כל המידע. מערך מסוג זה מגביר את ביצועי המערכת, משום שנדרש הרבה פחות זמן על מנת לקרוא או לכתוב מתוך מספר דיסקים בו זמנית מאשר מדיסק אחד. RAID 0 לא היה חלק מרמות ה-RAID בתחילה, משום שהוא לא מוסיף אמינות למערך, אלא רק שיפור ביצועים (להפך - הסיכוי לתקלה באחד משני דיסקים גבוה יותר מהסיכוי לתקלה בדיסק אחד). עם זאת, מערך RAID 0 מנצל את כל השטח של הדיסקים המחוברים לשמירת מידע, בניגוד לרמות אחרות שמשתמשות בחלק מהנפח לאחסון מידע נוסף להגדלת אמינות המערך.
סוגי RAID > RAID 1

מערך של שני דיסקים לפחות, שבהם כל חלק מהמידע נכתב לכל הדיסקים בו זמנית; כלומר, נוצר גיבוי על דיסקים נוספים. נקרא גם בלשון העם "מירור" (mirror) משמעותו "דיסק ראי" מכיוון שהנתונים נכתבים בו זמנית ל־2 הדיסקים בצורה שווה.
מערך מסוג זה מגביר את שרידות המידע משום שכל פיסת מידע כתובה מספר פעמים - המערך מיושם בעיקר כאשר שרידות המידע חשובה יותר מנפח האחסון הכולל. מערך כזה מנצל רק 1 חלקי מספר הדיסקים מנפח האחסון הנתון.
סוגי RAID > RAID 2

מערך של שבעה דיסקים לפחות, בו המידע מחולק בין הדיסקים סיבית אחר סיבית, כלומר הסיבית הראשונה של המערך מאוחסנת בדיסק הראשון, השנייה בשני וכו'. כך, כל קריאה או כתיבה של סיבית אחת, גוררת קריאה וכתיבה מכל הדיסקים.
השיטה כוללת שימוש בקוד המינג כקוד לתיקון שגיאות. קוד זה דורש 3 סיביות על כל 4 סיביות מידע ולכן מנצל רק  {\frac {4}{7}} (כ-57%) מנפח האחסון הנתון (השאר משמש לקוד לתיקון השגיאות).
שיטה זו היא היחידה המאפשרת זיהוי ותיקון מידע משובש (מידע שחלה שגיאה בקריאתו אך לא זוהתה על ידי הדיסק הקורא) תוך-כדי עבודה.
ב-RAID 2 נדרש שכל הדיסקים יסתובבו בסנכרון מלא, זה מול זה, כדי שפעולות הקריאה והכתיבה יתבצעו ביעילות.
הדרישה לשבעה דיסקים לפחות נובעת מכך, שקוד המינג הקטן ביותר בשימוש מקודד 4 סיביות מידע באמצעות 7 סיביות. מכאן, שיחידת המידע הקטנה ביותר היא 7 סיביות. ברמה 2, מערך ה-RAID צריך להכיל דיסק לכל סיבית ביחידת המידע הקטנה ביותר - שגודלה, כאמור, 7 סיביות. בצורה דומה, ניתן להרכיב מערך RAID 2 מ-14 דיסקים, 49 דיסקים וכו', על-פי קוד המינג המתאים.
סוגי RAID > RAID 3

מערך של שלושה דיסקים לפחות, שבו דיסק אחד של זוגיות ושאר הדיסקים מאחסנים מידע.
הבדיקה נכתבת ברמת הבית; כלומר, מול כל בית בדיסקי המידע יישמר בית זוגיות בדיסק הזוגיות.
בדוגמה שבשרטוט, הדיסקים Disk 0, Disk 1, Disk 2 מאחסנים מידע, ולכל שלישיית בתים הנמצאים במיקומים מקבילים, Disk 3 מאחסן את בית הזוגיות. ניתן לראות שלבלוק A, המכיל שני בתים בדיסקים המאחסנים מידע, שני בתי זוגיות ב-Disk 3, שהוא דיסק הזוגיות.
מכיוון שהיחידה הקטנה ביותר אותה ניתן לקרוא או לכתוב בדיסק קשיח היא גזרה שנפחה גדול בהרבה ממספר קטן של בתים, כל קריאה וכתיבה ב-RAID 3 חייבת להתבצע בו-זמנית בכל הדיסקים, כך שיישומים שונים אינם יכולים להשתמש במערך בו-זמנית. עם זאת, פעולות הקריאה והכתיבה עצמן מואצות.
עבור n דיסקים, רמה זו מאפשרת לשמור  {\frac {n-1}{n}} מנפח האחסון הנתון.
סוגי RAID > RAID 4

כמו RAID 3, מערך של שלושה דיסקים לפחות, שבו דיסק אחד של זוגיות ושאר הדיסקים מאחסנים מידע. בניגוד ל-RAID 3, כאן המידע מחולק ברמה של בלוק בגודל מסילה (מעגל על הדיסק ברדיוס מסוים) או גזרה (חלק ממסילה). בשיטה זו, קריאה של בלוק אחד תיגש לדיסק אחד בלבד. כתיבה של בלוק דורשת קריאה של הבלוק שיוחלף ושל בלוק הזוגיות המתאים וכתיבה של הבלוק החדש ושל בלוק הזוגיות החדש.
גם בדוגמה זו, כמו בדוגמה שהובאה עבור RAID 3, שלושת הדיסקים הראשונים מאחסנים מידע, והרביעי את הזוגיות, אלא שכאן ניתן לראות כי הזוגיות נשמרת לכל בלוק ולא לכל בית - הבלוקים המקבילים בצבע אחד, ולכל קבוצת בלוקים מקבילים בלוק זוגיות משלה ב-Disk 3.
חיסרון עיקרי של שיטה זו היא שכל כתיבה גורמת גם לכתיבה לדיסק הזוגיות, דבר היוצר עומס גדול יותר עליו ומגדיל את הסיכוי לתקלה בו וגם יוצר בו תלות בכל פעולת כתיבה, כך שלא ניתן לבצע מספר כתיבות בו-זמנית.
ניצול המקום הוא כמו במערך RAID 3.
סוגי RAID > RAID 5

מערך של שלושה דיסקים לפחות, שבהם המידע והזוגיות מפוזרים בין כל הדיסקים, והזוגיות נכתבת ברמת הבלוק כמו ב-RAID 4. מכיוון שהזוגיות מפוזרת בין כל הדיסקים, הכתיבה אינה תלויה בדיסק אחד וניתן לבצע מספר פעולות כתיבה בו-זמנית. גם כאן, ניצול המקום הוא כמו במערך RAID 3.
כפי שהשרטוט מדגים, לכל קבוצת בלוקים מקבילים, בלוק הזוגיות נשמר בדיסק אחר: בלוק הזוגיות של השורה הראשונה יישמר ב-Disk 3, של השורה השנייה ב-Disk 2 וכו', בצורה מחזורית, כלומר בלוק הזוגיות של בלוק E יישמר ב-Disk 3.
סוגי RAID > RAID 6

מערך של ארבעה דיסקים לפחות, בו על כל מספר בלוקים כמספר הדיסקים נשמרים שני בלוקים של תיקון שגיאות בקוד ריד-סולומון. פיזור המידע נעשה כמו ב-RAID 5.
כפי שניתן לראות בשרטוט, לכל קבוצת בלוקים יש שני בלוקים של זוגיות, המפוזרים בדיסקים השונים בצורה מחזורית.
שיטה זו מאפשרת התאוששות מתקלה בו-זמנית בשני דיסקים, ולא רק מתקלה בדיסק אחד כמו בשיטות האחרות.
עבור n דיסקים, רמה זו מאפשרת לשמור  {\frac {n-2}{n}} מנפח האחסון הנתון.
סוגי RAID > רמות RAID מקוננות

ברמות RAID מקוננות, הדיסקים מחולקים לקבוצות שוות המנוהלות בשיטה אחת וכל קבוצה מהווה דיסק ב-RAID המנוהל בשיטה אחרת. גם RAID זה עשוי להיות חלק מקבוצה יותר גדולה.
שיטות מקוננות בשימוש:
סוגי RAID > רמות RAID מקוננות > RAID 0+1

הדיסקים מקובצים למערכי RAID 0 המנוהלים כדיסקים במערך RAID 1. כלומר, המידע מחולק לקטעים כדי לאפשר גישה מקבילית ומשוכפל בין קבוצות הדיסקים.
שיטה זו מכונה גם RAID 01.
סוגי RAID > רמות RAID מקוננות > RAID 10

הדיסקים מקובצים למערכי RAID 1 המנוהלים כדיסקים במערך RAID 0. כלומר, המידע משוכפל בכל קבוצה בין הדיסקים ומחולק לקטעים בין הקבוצות. כלומר, הקטע הראשון במערך יישמר בקבוצה אחת, הבא יישמר בקבוצה הבאה וכו'. כאמור, כל קבוצה משכפלת את המידע כמספר הדיסקים בקבוצה.
שיטה זו מכונה גם RAID 1+0 ו-1E
סוגי RAID > רמות RAID מקוננות > RAID 100

בשיטה זו נעשה קינון כפול - הדיסקים מקובצים למערכי RAID 1, הקבוצות מקובצות למערכי RAID 0 שמקובצים בתורם למערך RAID 0. בשיטה זו יש שיפור בזמן הקריאה האקראית יחסית ל-RAID 10.
סוגי RAID > רמות RAID מקוננות > רמות מקוננות נוספות

בצורה דומה לרמות שתוארו, קיימות גם רמות RAID 0+3, RAID 30, RAID 50 ו-RAID 60.
סוגי RAID > סיכום רמות RAID

| רמה | שיטה | שיפור מהירות | אמינות | יחידת פיזור | מינימום דיסקים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 0  | פיזור מידע  | כן  | לא  | בלוק  | 2 |
| 1  | שכפול  | לא  | כן  | אין  | 2 |
| 2  | פיזור סיבית בכל דיסק+קוד המינג  | כן  | כן  | סיבית  | 7 |
| 3  | בית בכל דיסק+זוגיות  | כן  | כן  | בית  | 3 |
| 4  | פיזור+זוגיות בדיסק ייעודי  | כן  | כן  | בלוק  | 3 |
| 5  | פיזור+זוגיות מפוזרת  | כן  | כן  | בלוק  | 3 |
| 6  | פיזור+קוד ריד-סולומון  | כן  | כן  | בלוק  | 4 |
| 0+1  | 1 בתוך 0  | כן  | כן  | בלוק  | 4 |
| 10  | 0 בתוך 1  | כן  | כן  | בלוק  | 4 |
| 100  | 1 בתוך 0 בתוך 0  | כן  | כן  | בלוק  | 8 |
יישום מערך RAID > יישום בתוכנה

בתוכנה, המערך מיושם על ידי מערכת ההפעלה - מערכת הקבצים היא האחראית הבלעדית על מערך ה-RAID והכל יתבצע דרכה. מימוש כזה קיים כיום (2007) ברוב מערכות ההפעלה.
מערך מסוג זה גוזל משאבי מעבד הנדרשים לצורכי הקלט/פלט, מכיוון שנדרשת הפעלה של שכבת תוכנה נוספת בכל גישה לדיסקים: בכל פעולת קריאה או כתיבה למערך ה-RAID, מערכת ההפעלה צריכה לחשב את מיקום המידע שיש לקרוא או את המיקום אליו יש לכתוב ואולי גם לחשב זוגיות מתאימה. זאת, בניגוד לגישה לדיסק קשיח רגיל, בה ההוראה מועברת ישירות לדיסק.
יישום מערך RAID > יישום בחומרה

בחומרה, המערך מיושם על ידי בקר, שדרכו מתקשרת מערכת ההפעלה עם הדיסקים הקשיחים. בקר כזה יכול להיות חלק מלוח האם של המחשב, או כרטיס הרחבה נפרד.
כאשר מערך ה-RAID מיושם בחומרה, מערכת ההפעלה אינה עוסקת בניהולו (ומכך, גם המעבד המרכזי). בזמן פעולת קריאה או כתיבה, הבקר מחשב בעצמו את מיקום המידע וכן את הזוגיות - אם יש צורך - ובכך חוסך עבודה למעבד הראשי של המחשב.
יישום מערך RAID > יישום בחומרה > זיכרון מטמון

למערך RAID המיושם בחומרה ניתן להוסיף גם זיכרון מטמון כדי להאיץ את הגישה אליו: בכל גישת כתיבה, המידע נכתב ראשית לזיכרון המטמון, שהגישה אליו מהירה יותר מן הגישה לדיסקים הקשיחים, ולאחר מכן נכתב לדיסקים עצמם. במקרה ומתקבלת בקשה לקריאה מאותו המיקום אליו נכתב מידע שקיים בזיכרון המטמון, מערך ה-RAID יכול להחזיר את המידע למערכת ההפעלה ללא גישה איטית לדיסקים הקשיחים עצמם. אף על פי שזיכרון המטמון קטן בהרבה מגודל הדיסקים הקשיחים במערך - ולכן רק חלק קטן מהמידע נשמר בו - שיטה זו משפרת את ביצועי מערך ה־RAID במידה ניכרת, מכיוון שבמקרים רבים יישומים ניגשים למידע שנכתב לדיסקים בזמן האחרון.
כדי למנוע מקרה בו כיבוי פתאומי של המתח למערך ה-RAID (למשל, בעת הפסקת חשמל) גורם לאיבוד מידע, המידע שהיה נמצא בזיכרון המטמון היה נשמר באמצעות בטריה עד 72 שעות בדומה לבטריה של ה־BIOS, כיום מקובל להשתמש בזיכרון לא נדיף, כדוגמת זיכרון הבזק (Flash) בתור גיבוי ברגע שהמתח נופל כל המידע שנמצא בזיכרון המטמון נשמר שם, בדרך הזאת אתה לא מוגבל בזמן וכו'.
היסטוריה

נורמן קן אוצ'י מ-IBM, רשם בשנת 1978 פטנט

על RAID תחת הכותרת "מערכת לשחזור מידע שאוחסן ביחידת זיכרון שכשלה". תוכן הפטנט מתאר מערכת RAID בה המידע מחולק לרצועות, בדומה ל-RAID רמה 5. בנוסף, מתוארת מערכת עם שכפול ומערכת עם הגנת זוגיות, כפי שתוארה לעיל.
המונח "RAID" נטבע בשנת 1987 על ידי דוד פטרסון, גארת' גיבסון ורנדי כץ באוניברסיטת ברקלי שבקליפורניה, ארצות הברית. במאמר של השלושה משנת 1988 הוגדרו לראשונה רמות ה-RAID התאורטיות בין 1 ל-5. למעשה, מימושי ה-RAID שבאו מאוחר יותר שונים מהותית מההגדרות המקוריות, אף שהם עדיין מסומנים במספרים הרמות המקוריים.
ראו גם

דיסק קשיח
SAN
מערך יתיר של זיכרון עצמאי
הערות שוליים

↑  RAID 2 באתר The PC Guide
↑  קישור לפטנט "מערכת לשחזור מידע שאוחסן ביחידת זיכרון שכשלה" ("System for recovering data stored in failed memory unit") באתר משרד הפטנטים של ארצות הברית (באנגלית).
↑  המאמר "A Case for Redundant Arrays of Inexpensive Disks"  מאת דוד פטרסון, גארת' גיבסון ורנדי כץ (באנגלית).
Young, Gay and Proud

| --- | --- |

הספר במהדורתו המקורית
 מידע כללי
 מאת:  סשה אליסון 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  ספרות להט"ב 
 הוצאה
 הוצאה:  ספרי אליסון 
 הוצאה בשפת המקור:  ספרי אליסון (אנ')
 תאריך הוצאה:  1980 
 מספר עמודים:  95 
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  978-0-932870-01-8
 
Young, Gay and Proud (בעברית: צעיר, גיי וגאה) הוא ספר שנכתב עבור בני נוער ב-1980 על ידי הסופר האמריקאי סשה אליסון והסופרת לין ימגוצ'י פלטשר (Lynne Yamaguchi Fletcher). הספר חקר את זהותו של הגיי. כותר הספר פורסם ב-1977 על ידי קבוצת מורים וסטודנטים הגאים (GTSG) במלבורן, ויקטוריה.
הספר נאסר לשימוש במספר ספריות ציבוריות שונות ברחבי העולם. ספר זה התבסס על אדם בשם ג'ק וודהאוס.
ב-1987 פרסמה ממשלת בריטניה (שהייתה תחת שלטונה של מרגרט תאצ'ר) כרזות אזהרה שטוענות כי מפלגת הלייבור מוציאה את הספר הזה לקריאה בבתי הספר, כמו גם את הספרים "משטרה: מחוץ לבית הספר", "הפלייבוק לילדים על סקס" (שנכתב על ידי הסופר האמריקאי ג'ואני בלנק (אנ'))‏, ו"החלבן בדרכו" (שנכתב על ידי הסופר הבריטי דוד ריס (אנ'))‏.
הערות שוליים

↑  LAGNA Reference Library.
↑  "Lesbian Gay Bisexual Transgender Center". University of Pennsylvania. אורכב מ-המקור ב-3 בפברואר 2004. נבדק ב-22 במאי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Books Banned or Challenged in Michigan". 2001. אורכב מ-המקור ב-6 בספטמבר 2001. נבדק ב-22 במאי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kester, Norman. Liberating Minds: The Stories and Professional Lives of Gay, Lesbian, and Bisexual Librarians and Their Advocates. McFarland, 1997. ISBN 0-7864-0363-2. p.152.
↑  Sanders, Sue; Spraggs, Gill (1989). "SECTION 28 AND EDUCATION" (PDF). נבדק ב-22 במאי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Booth, Janine (בדצמבר 1997). "The story of Section 28". Workers' Liberty. נבדק ב-22 במאי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Knight, Jill. Quoted in Hansard, , 6 December 1999, Column 1102.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרים ובנושא להט"ב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אודון טהאני

| --- | --- |
חותם אודון טהאניחותם אודון טהאני
צילום אווירי של העיר
צילום אווירי של העיר
 מדינה:  תאילנד תאילנד
 מחוז:  אודון טהאני
 חבל ארץ:  איסאן
 שטח:  47.7 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  130,274 (31 בדצמבר 2017)
  ‑ צפיפות:  361 נפש לקמ"ר (2012)
 קואורדינטות:  17°25′31″N 102°47′25″E﻿ / ﻿17.4253°N 102.7902°E﻿ / 17.4253; 102.7902 
 אזור זמן:  UTC +7
 www.udoncity.go.th
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת תאילנד מוגדלת) בנגקוק האד-יאי צ'יאנג מאי נאקון ראטצ'אסימה סוראט טהאני קון קאן נאקון סי טמרט פאטאיה פוקט קמבודיה וייטנאם וייטנאם לאוס מיאנמר מלזיה מפרץ תאילנד  ים אנדמן אודון טהאני(למפת תאילנד רגילה) בנגקוק האד-יאי צ'יאנג מאי נאקון ראטצ'אסימה סוראט טהאני קון קאן נאקון סי טמרט פאטאיה פוקט קמבודיה וייטנאם וייטנאם לאוס מיאנמר מלזיה מפרץ תאילנד  ים אנדמן אודון טהאני  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
אודון טהָאנִי (בתאית: อุดรธานี; בתעתיק לטיני: Udon Thani) היא העיר החמישית בגודלה בתאילנד, ומשמשת כבירת מחוז אודון טהאני. שוכנת בצפון-מזרח המדינה, בחבל ארץ איסאן.
אודון טהאני מרוחקת כ-560 קילומטרים מעיר הבירה בנגקוק, העיר היא מרכז מסחרי חשוב ומשמשת כשער ללאוס, צפון וייטנאם, ודרום סין.
היסטוריה

היישוב העתיק ביותר בתאילנד, אתר המורשת העולמית באן צ'יאנג, ממוקם כ-47 קילומטרים מזרחית לעיר. באתר נמצאו ממצאים ארכאולוגיים שתוארכו למאה ה-21 לפנה"ס.
בתקופת מלחמת וייטנאם השתמש חיל האוויר של ארצות הברית, בבסיס חיל האוויר המלכותי התאילנדי הסמוך לעיר. החיילים האמריקאים הרבים שהוצבו בבסיס, הביאו להקמת בתי מלון, בארים, ובתי קפה.
פליטים וייטנאמים רבים הגיעו לעיר, צאצאיהם עדיין מתגוררים בה, הם דוברים ביניהם וייטנאמית, וכיום נמצא בעיר הריכוז הגדול ביותר של וייטנאמים בתאילנד.
אודון

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  Japanese noodles 
 מטבח:  המטבח היפני 
 מוצא:  יפן 
 מרכיבים עיקריים:  קמח חיטה 
 
קערת אודון

אודון הוא תבשיל אטריות עבות מחיטה מלאה, שמקורו במטבח היפני.
אטריות אודון מוגשות כשהן חמות, בקערת מרק. בהעברה למטבח הישראלי, בצורה הפשוטה והבסיסית הן מוגשות כמרק אטריות. אולם בצורתן המסורתית, הן מהוות חלק עיקרי ממרקם טעמים המוגשים ביחד. בצורה המסורתית מוגשות אטריות אודון עם ציר דאשי, כאשר בקערות נפרדות מוגשים בצל ירוק, מירין (ליקר אורז מהמטבח היפני), טמפורה ורוטב סויה חם. ניתן לשלב רק חלק מהמרכיבים או להוסיף מרכיבים נוספים לפי הטעם.
יחודו של תבשיל אודון, בניגוד למרקים ומאכלי אטריות בסגנון אירופי, הוא בכך שמרכיביהם לא משתדכים יחד במהלך הבישול או ההגשה. למעשה, הכנתם הנכונה היא בנפרד, בכלי בישול נפרדים, כאשר כל אחד מהם שומר על טעמו ועל אופיו הייחודי. מרכיבי המנה מוגשים בקערות נפרדות, ונוגעים זה בזה לראשונה בצלחת.
הערות שוליים

↑  דאשי הוא ציר או נוזל הנוצר מהרתחת אצות קומבו ושבבי דג Bonito ממשפחת המקרלים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 00573962
אדריכלות מצרים העתיקה

אדריכלות מצרים העתיקה התפתחה עם תרבות מצרים, שהייתה אחת הקדומות בעולם והחלה להתפתח כבר לפני כעשרת אלפים שנה לאורך הנילוס. חלק גדול מבנייני אדריכלות זו ניצבים עד היום במצרים, והם מהעתיקים והמפורסמים ביותר בעולם. גילם של חלק מהמבנים אשר עומדים עד היום הוא עד כ-5,000 שנה.
מקצוע האדריכלות התחיל במצרים העתיקה ולמעשה נהוג להחשיב את אמחותפ, האדריכל המצרי, כאדריכל הראשון בעולם.
מאפיינים

מצרים אינה שופעת בעצים רבים אשר יכולים לשמש לבנייה אך האבן מצויה בה בשפע. כל הבנייה המצרית עשויה מאבן ומלבני בוץ. מצרים נודעה והתפארה באבנים שלה ובמשך תקופה ארוכה בעת העתיקה אף ייצאה אבנים לבנייה לארצות אחרות סביב הים התיכון כגון יוון ורומא.
גורם ההשפעה המשמעותי ביותר על סגנון האדריכלות המצרית הוא הנילוס. תפיסת החיים של מצרים התבססה על קיומו של נהר ארוך החוצה את המדבר ומאפשר את קיומם של החיים סביבו. הגדה המערבית של הנהר התקשרה עם "המוות" בשל המדבר האינסופי הנמצא מעבר לנהר וכיוון שקיעתה של השמש ואילו הגדה המזרחית הייתה הגדה "החיה". בהתאם לתפיסה זו נבנו בגדה המזרחית הארמונות והמקדשים ובגדה המערבית נבנו הפירמידות וערי מתים (נקרופוליס).
האדריכלות הושפעה מאוד מתפיסה זו ובאה לידי ביטוי בתכנון ליניארי ובהדרת כבוד לנהר. המקדשים לדוגמה, נבנו כמבנה ליניארי לאורך קו מאוד ברור הבא לשרת מסלול של טקס מסוים. מסלול הטקס והחוויה האדריכלית הליניארית, מקורם באופיו של הנילוס.
הפירמידות של מצרים

הפירמידות הן הסמל הידוע ביותר של הבנייה והתרבות מצרים העתיקה. חלקן נמנות עם המבנים הגדולים ביותר שנבנו בידי אדם. הפירמידות נבנו על ידי המצרים הקדמונים בגדתו המערבית של נהר הנילוס - ארץ המתים לפי אמונתם. הפירמידות נבנו בתקופת הממלכה הקדומה.
הפירמידות הן מבני קבורה גדולים שבתוכם קבורים מלכי מצרים. קיימות תאוריות שונות לגבי תפיסות דתיות שונות של המצרים הקדמונים באשר לתפקידה של הפירמידה. מה שידוע כי היו חונטים את הפרעונים וקוברים אותם בארונות קבורה אשר היו ממוקמים מתחת לבסיס. מערכת של מסדרונות היו מאפשרים מעבר למקום הקבר.
הפירמידות במצרים בנויות בצורה של פירמידה עם בסיס בצורת ריבוע. צדדיה של הפירמידות קיימים בכמה צורות.
הפירמידות של מצרים > בניית הפירמידות

שיטות הבניה של הפירמידות החלו בשיטת "ניסוי וטעייה", ומאוחר יותר התפתחו בהתאם ליכולות הכלכליות ומשאבי הטבע שעמדו לטובת בוני הפירמידות בתקופה בת 2,000 השנים שבה נבנו מבנים אלו במצרים. בניגוד לדעה הרווחת, הפירמידות במצרים לא נבנו על ידי העבדים היהודים ולמעשה לא נבנו על ידי עבדים כלל. ככל הנראה, בוני הפירמידות היו פועלים בשכר.
עם תחילת בנייתן של הפירמידות, בתקופת השושלת השלישית והרביעית, נבנו הפירמידות במלואן מאבן. סלע הגרניט שימש כחומר הבנייה העיקרי לגוף הפירמידה, והושט במיוחד לצורך זה במורד הנילוס על-גבי דוברות מיוחדות. הציפוי והגימור החיצוני של הפירמידה סותת בעיקר מאבן גיר בוהקת. הפירמידות הראשונות נבנו כשגושי הסלע מונחים בנטייה קלה לעבר פנים המבנה, אולם עד מהרה הסתבר כי צורה זו גורמת למבנה להיות לא יציב דיו ובעקבות כך שונתה שיטת הבניה להנחה אופקית של שכבות סלע זו על גבי זו.
במהלך תקופת השושלת החמישית, קטנו ממדי הפירמידות במידה משמעותית, ואיכות הבניה שלהן פחתה גם היא, וזאת עקב השימוש בסלעי גיר רכים כאבני היסוד לפירמידה, במקום הגרניט הקשה אך היקרה. בתקופה זו נוסה לראשונה השימוש בחלוקי אבן וחצץ כחומר מילוי בין קוביות האבן הגדולות, דבר שהוזיל והחיש את בניית המבנה.
בתקופת הממלכה התיכונה שונתה שיטת הבנייה פעם נוספת. בתקופה זו נבנו מרבית הפירמידות כלא יותר מערמות בוץ גדולות, אשר צופו בלוחות אבני גיר מלוטשים. בחלק מהמקרים ניצלו הבונים גבעות טבעיות כבסיס לפירמידה, שיטה שהביאה לחיסכון גדול בכמות החומר הנדרש להקמת המבנה ובתסבוכות הקשורות בשינוע חומר זה לאתר הבניה.
באופן פרדוקסלי משהו, החומרים אשר שימשו בבניית הפירמידות העתיקות ביותר, הבטיחו את המשך שימורן לאורך זמן ארוך יותר משל אלו אשר נבנו בתקופות המאוחרות.
מקדשים מצריים

המקדשים המצריים נבנו בצורה של מסלול המתחיל על גדת הנילוס המזרחית ומסתיים בהיכל בו התקיים טקס דתי ומנחה לאל. המסלול כולל סדרה של מקומות בעלי סדר כמעט קבוע בכל המקדשים. המקדשים שמרו על סימטריה מושלמת סביב הציר הליניארי שלהם. מקדש כרנך הוא דוגמה טיפוסית למקדש מצרי - ניתן לראות זאת בחלק המרכזי העליון בתוכנית של המתחם כולו.
תיאור חלקי המקדש (לפי סדרם במסלול הטקס):
שביל מגדת הנילוס הממשיך מזרחה שלצידיו שורות של פסלים, בדרך כלל בדמות ספינקס.
זוג אובליסקים.
פילון - מבנה אבן מאסיבי בצורת טרפז -  המהווה את השער של המקדש, ומורכב משני מגדלים ששער הכניסה נמצא ביניהם. המעבר היה כמו כניסה לתוך נקיק תלול ועמוק במדבר. בסמוך לשער הכניסה היו מציבים לעיתים פסלים נוספים המגדירים את הכניסה למקדש.
חצר פריסטילית - חצר פתוחה מוקפת בעמודים.
אולם היפוסטילי - אולם מלא עמודים. האולם היה מלא בעמודים שנתנו תחושה מסתורית כמו של הליכה ביער. העמודים היו מאסיביים מאוד (בקוטר של יותר ממטר) והמרווחים ביניהם היו לרוב אף יותר קטנים מרוחב העמוד עצמו. השביל המרכזי היה רחב יותר והעמודים הצמודים לו היו מעט גבוהים יותר עם פתחים מעליהם. שאר האולם היו מקורה וחשוך מעט.
אולם ובמרכזו חדר קטן יחסית שבו הונח פסל האל. סביב החדר היו חדרי שירות שונים עבור הכוהנים.
להבדיל מהפירמידות, המקדשים המצריים נשתמרו פחות עם השנים. המפורסמים שבין אלו הקיימים עד ימינו הם מקדש לוקסור, מקדש כרנך וכן כמה מקדשים הנמצאים באבו סימבל.
פילונים בכניסה למקדש לוקסור
קישוטי העמודים הפריסטילים במדינת האבו
שורת פסלי ספינקס
מקדשים מצריים > לוקסור

אחד המקדשים המפורסמים ביותר שנשתמרו הנמצא בסמוך לעיר לוקסור. נבנה במאה ה-14 לפנה"ס על ידי רעמסס השני. אחד מזוג האובליסקים שניצבו בחזית המקדש, בגובה 25 מטרים, הועבר לפריז בשנת 1833 וניצב היום בפלאס דה לה קונקורד.
מקדשים מצריים > מקדש אדפו

המקדש שוכן בעיר אדפו ונחשב למקדש השמור ביותר במצרים. הוא מוקדש לאל הורוס. בנייתו החלה בשנת 237 לפנה"ס והבנייה הסתיימה לאחר 180 שנים בשנת 57 לפנה"ס.
מקדשים מצריים > כרנך

נמצא רק כ-2.5 ק"מ צפונית ללוקסור. מתחם מקדש כרנך הוא מהגדולים והמורכבים שבמקדשים והוא נבנה בשלבים רבים. בנייתו החלה במאה ה-16 לפנה"ס וכ-30 פרעונים השאירו בו את חותמם על ידי תוספות בנייה ופסלים. הוא מורכב מארבעה חלקים (ראה תוכנית המתחם).
מקדשים מצריים > אבו סימבל

המקדש נבנה בידי הפרעונים סתי הראשון ורעמסס השני בין השנים 1284-1264 לפנה"ס. בין השנים 1964-1968 התרחש מבצע ההצלה של מקדש אבו סימבל: פירוק המקדש לבלוקים, כינוסו באתר חדש ובנייתו מחדש.
ראו גם

אמנות מצרים העתיקה
פירמידות במצרים
הפירמידה הגדולה של גיזה
הספינקס הגדול של גיזה
עמק המלכים
הפירמידות בגיזה, מצרים
תוכנית מקדש אדפו, מקדש מצרי טיפוסי
פסלי פרעונים בלוקסור
תוכנית המתחם של מקדש כרנך
אודונטופריניים

| אודונטופריניים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: דו-חיים
סדרה:: חסרי זנב
משפחה:: אודונטופריניים
שם מדעי
 Odontophrynidae ‏Lynch, 1969

אודונטופריניים (שם מדעי: Odontophrynidae) היא משפחה של דו-חיים מסדרת חסרי זנב.
בני משפחה זו חיים ביערות אמריקה הדרומית והמרכזית. הם סווגו לראשונה בשנת 1969, כחלק ממשפחת הלפטודקטיליים (Leptodactylidae) הגדולה. ב-2006 עברו על פי בדיקות מולקולריות למשפחת הקיקלורמפידיים (Cycloramphidae), וב-2011 סווגו כמשפחה עצמאית.
משפחת קרפדות אלו חיים ביערות הלחים, הם בעלי גוף מגושם ורגליים קצרות מאוד, לסת גדולה ולחלקם ישנם "קרניים" מעל עיניהם.
מיון

המשפחה כוללת 52 מינים ב-3 סוגים:
משפחה אודונטופריניים (Odontophrynidae)
סוג ומין יחיד Macrogenioglottus alipioi
סוג Odontophrynus - בו 11 מינים
סוג Proceratophrys - בו 40 מינים