stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טעות בחוזה (משפט עברי)
מהות הטעות

לפי המשפט העברי טעות בחוזה גוררת את ביטולו רק אם הטעות היא מהותית, דהיינו טעות כזו שלו הצד הטועה היה יודע את העובדות כהווייתן לא היה מתקשר בחוזה. מדובר בטעות שהיא ביסוד הדברים ולא בטעות קלת ערך.
נראה שהנימוק לדרישת היות הטעות מהותית ויסודית נובעת מהרצון למנוע התחמקות מקיום חוזה בתואנות שווא. באופן מהותי יותר נראה שהסיבה טמונה בעניין גמירת הדעת. כאשר מדובר בטעות יסודית של אחד הצדדים הרי שאין גמירת דעת וממילא נשמטת הקרקע מתחת לבסיס החוזה, זאת לעומת טעות שאינה יסודית שניתן להניח שהצד הטועה היה מתקשר בחוזה גם לו היה יודע את העובדות כהוויתן.
בהתאם לכך פסק הרמב"ם, שאדם שקנה עבד או שפחה ונתגלו בהם מומים - אינו יכול לבטל את העסקה אם המומים נוגעים למראה החיצוני שלהם ('נוי'), משום שהמומים לא פוגעים בכושר העבודה של העבד או השפחה. בנסיבות אלו יש להניח שגם אם הקונה היה יודע על מומים אלו, לא היו חוזר בו מקנייתם, ולכן העסקה תקפה.
לפי המשפט העברי הטעות נבחנת מנקודת מבטם של בני האדם ככלל, ולא מנקודת המבט של הצדדים הספציפיים לחוזה. טעות תיחשב יסודית אם היא טעות אובייקטיבית ולא סובייקטיבית. המבחן לכך הוא, אם טעות כזו היא עילה לביטול העסקה בעיני האדם הסביר. בהתאם לכך פסק המהרש"ם שהמוכר לחברו דבר מאכל האסור באכילה החוזה בטל, אך אם מכר לחברו מאכל שחברו מחמיר על עצמו שלא לאוכלו והמוכר לא ידע על כך, אין לחברו זכות ביטול. אמנם, בעיני האחרון זו טעות יסודית, אולם היא סובייקטיבית ולא אובייקטיבית.
מבחן נוסף בו נקטו הפוסקים להגדרת טעות, הוא מבחן המנהג. כך פסק הרמב"ם:
"כל שהסכימו עליו בני המדינה שהוא מום שמחזיר בו מקח זה, מחזירין. וכל שהסכימו עליו שאינו מום, הרי אינו מחזיר בו אלא אם פירש, שכל הנושא ונותן סתם, על מנהג המדינה הוא סומך"
גם מבחן זה הוא אובייקטיבי, משום שהוא נקבע על פי הנוהג המקובל, ולא על פי היסודיות של הטעות בעיני הטועה. באופן דומה פסקו גם הרי"ף והרדב"ז. הרי"ף פסק לעניין הגדרת מום כי "...כל מידי דקפדי עלה אינשי הרי זה יבטל המקח" (כל דבר שאנשים מקפידים עליו מבטל את המקח). בדומה פסק הרדב"ז "ולעניין מה נקרא מום, כגון כותל רעוע... וכיוצא בדברים אלו, שדרך בני אדם להקפיד עליהם, הוי מום". הר"ן מציע בדרך דומה לבחון את מה "שדרך רוב בני אדם להקפיד".
נראה שיש היררכיה בין המבחנים השונים שקבעו הפוסקים. אם יש מנהג, המנהג קובע. אם אין מנהג, אך ידוע שרוב בני האדם מקפידים על פגם שכזה, הרי שמדובר בטעות יסודית. אם ידוע שרוב בני אדם אינם מקפידים על פגם שכזה, הרי שזו טעות שאינה יסודית. אם לא ידוע מהי דעת רוב בני האדם, פועלים על סמך הערכה הגיונית בדבר הסבירות שטעות שכזו הופכת את העסקה לטעות יסודית, כלומר לעסקה לא טובה. אולם, יש להוסיף שאם בעת כריתת החוזה, היה ידוע לצד השני שהצד הטועה מייחס חשיבות רבה לפגם שכזה, הצד הטועה זכאי לבטל את החוזה גם אם מדובר בטעות יסודית שאינה אובייקטיבית.
דוגמאות לסוגי טעויות

להלן יובאו דוגמאות לסוגי טעויות שונים, ודינן לפי המשפט העברי:
דוגמאות לסוגי טעויות > טעות בדין

אי ידיעת הדין נחשבת לטעות המקנה זכות לביטול החוזה לצד הטועה, כדברי המהרשד"ם: "שגיאת הדין נקראת טעות לבטל הקניין". בהתאם לעיקרון זה פסק הרא"ש, שחלוקה של נכסים משותפים ניתנת לביטול כשאחד השותפים הסכים לכך מתוך מחשבה מוטעית שהדין יאפשר לו לפתוח פתח נוסף לרחוב במסגרת החלוקה.
לא רק אי ידיעת הדין על פי ההלכה מקימה עילה לביטול החוזה בגין טענת טעות, אלא גם אי ידיעת החוק האזרחי הנוהג עשוי להקים לטועה עילה לביטול החוזה בגין טעות. כך, למשל, אדם שהשכיר לחברו דירה בהתאם להגבלת דמי השכירות שבחוק, והתברר לאחר מכן שטרם כריתת החוזה החוק השתנה באופן המאפשר לדרוש דמי שכירות גבוהים יותר. הרב עובדיה הדאיה פסק שבנסיבות אלה קמה למשכיר עילה לביטול החוזה בגין טעות, משום שאין ציפייה ממנו להתעדכן בכל שינוי החל בחוקי המדינה. בדומה, הרב משה פיינשטיין פסק שאדם שרכש עורות לצורך מסחר, והתברר לו שטרם הרכישה נחקק חוק חדש האוסר על מסחר בעורות - זכאי לבטל את החוזה בעילת טעות.
הפוסקים נחלקו במצב בו לטוען לטעות שבדין אין הוכחה חיצונית לכך, והצד השני טוען שהוא משקר. יש פוסקים הסבורים שבמקרה כזה לא תתקבל הטענה לטעות, משום שקיימת חזקת ידיעת הדין. החזקה קובעת שאדם סביר עשוי לברר את ההלכות והדינים הקשורים לחוזה בטרם ההתקשרות. עם זאת, אין מדובר בחזקה חלוטה, ולטועה יש אפשרות להוכיח שטעה ואז תעמוד לו זכות הביטול. מאידך, יש שדחו את חזקת ידיעת הדין. לשיטתם הטוען לטעות בדין - נאמן, והוא זכאי לבטל את החוזה לפי טענתו. עם זאת, טענה של טעות שבדין תתקבל רק אם היא מתיישבת היטב עם המציאות וסביר שתעלה בדעתו של אדם. חריג לדעה זו הוא כשהטוען לטעות בדין הוא תלמיד חכם. בנסיבות אלה מתקיימת חזקת ידיעת הדין, ולכן טענת טעות בדין עשויה להידחות. יש שאימצו עמדת ביניים. לדעת הב"ח יש להבחין בין הלכות הידועות לכל לבין הלכות שהן פחות מוכרות. חזקת ידיעת הדין תתקיים לגבי הלכות הידועות, והיא לא תתקיים לגבי ההלכות שאינן מוכרות.
דוגמאות לסוגי טעויות > טעות בעובדות

ניתן לבטל את החוזה גם אם הטעות נוגעת לעובדות שלא היו ניתנות לבירור בזמן כריתת החוזה. אמנם ניתן היה לומר שמדובר בטעות במסגרת הסיכונים שכל צד לוקח על עצמו, ובכל זאת קמה עילה לביטול החוזה לצד הטועה.בהתאם לכך, פסק השולחן ערוך בעניין הרוכש בהמה שנמצאה טרפה, שהדבר נחשב למקח טעות והמוכר צריך להשיב את הכסף לקונה. פסק זה שולל את הטענה שמצב האיברים הפנימיים של הבהמה טרם שחיטתה אינו ידוע לצדדים, ולכן בכל קניית בהמה טמון סיכון שהבהמה תימצא טרפה.
עם זאת נחלקו הפוסקים האם דין זה חל רק במומים נדירים, או שמא גם במומים שכיחים אשר קיים סיכוי סביר למציאתם. לשיטת הרמב"ן, לקונה יש זכות ביטול גם כשמדובר במומים שכיחים. מנגד, לשיטת רבנו אפרים זכות הביטול אינה עומדת לקונה במומים שכיחים, משום שמדובר בסיכון סביר שיש להניח שהוא היה מודע לו מראש, ולכן נטל על עצמו את הסיכון שיפסיד. רק אם התנה מראש עם המוכר, שאם יתגלו מומים ניתן יהיה לבטל את העסקה, תעמוד לו הזכות לבטלה. לפי עיקרון זה פסק ר' יהושע בועז כי אדם שקנה אתרוג או לולב לשם מצוות ארבעת המינים ונמצאו רקובים, אינו זכאי לביטול החוזה משום שבתקופתו היה מדובר בפגם שכיח, ולכן יש לראות את הקונה כמי שנטל את הסיכון על עצמו.
טעות בהערכת התפתחויות עתידיות, יכולה אף היא להקים עילה לביטול החוזה. הגמרא דנה באישה הזקוקה לייבום והיבם הוא מוכה שחין. האישה טוענת שיש לבטל את קידושיה למפרע, משום שלוּ הייתה יודעת שהיא עתידה ליפול לייבום לפני מוכה שחין, לא הייתה מסכימה להינשא מתחילה. הגמרא לא מקבלת טענה זו, משום שיש להניח שהאישה הייתה מוכנה להינשא לבעלה, על אף הסיכון הנזכר.
על סמך תירוץ הגמרא, מסיקים התוספות כי טעות בהערכת העתיד יכולה לשמש כעילה לביטול החוזה, שאם לא כן הגמרא לא הייתה מעלה אפשרות זו כעילה לביטול הנישואין למפרע. אולם, התוספות מוסיפים שני עקרונות המגבילים את זכות הביטול לצד הטועה. ראשית, כאשר יש להניח שהצד הטועה היה מתקשר בחוזה חרף הסיכון העתידי, אין לו זכות לביטול החוזה בגין הטעות. שנית, הטעות בדבר הערכת העתיד מאפשרת ביטול רק במקום בו אין צורך להתחשב בדעתו של הצד השני כבמקרה הנידון בגמרא, שבו רק דעת האישה רלוונטית משום שבעלה נפטר. כלומר, מדובר בחוזה חד-צדדי כגון חוזה מתנה, או כאשר ברור שהצד השני היה מתקשר בחוזה גם לוּ היה תנאי מפורש המקים עילה לביטול החוזה לצד הטועה.
דוגמאות לסוגי טעויות > טעות בהערכת שווי העסקה – אונאה

טעות בהערכת שווי העסקה במשפט העברי מכונה "אונאה", ולעיתים מקנה לטועה זכות ביטול. המתקשר בעסקה אינו נדרש לברר את מחיר העסקה אלא הוא רשאי לסמוך על הצד השני שיציע לו מחיר הוגן או לפחות שיגלה לו האם יש פער בין המחיר אותו הוא מבקש לבין מחיר השוק. על כן, אם יש פער כזה, הרי שמדובר בפגם בגמירת דעתו של הקונה, הבסיס לעסקה נשמט וקמה לקונה-הטועה זכות ביטול. יש שהסבירו את זכות הביטול באופן אחר: בין הצדדים לחוזה היה תנאי מכללא לתמורה הגונה והולמת, וכאשר התברר שמחיר העסקה אינו הוגן, לא מתקיים התנאי ועל כן קמה לטועה זכות ביטול.
לפי הסבר שלישי, זכות הביטול הקמה לטועה במצב של טעות בהערכת שווי העסקה היא בבחינת עונש - סנקציה כנגד הצד השני לחוזה אשר חרג מהמקובל בשוק ולא וידא שהצד השני יודע על כך. לדעת אסכולה זאת, דוקטרינה זו היא מעין ענף של דיני העושק.
הטעות בהערכת שווי העסקה אינה גורמת לביטול מידי שלה, אלא מקימה זכות לביטולה. השולחן ערוך פסק שזכות הביטול קיימת רק למי שנפגע מהטעות. אם תתאפשר גם לצד השני זכות ביטול ניתנת לו ההזדמנות לברוח מהעסקה ללא סיבה הוגנת (לתפיסתו אין בעסקה כל פגם). מנגד, יש הסוברים שגם לצד המטעה קמה זכות ביטול, משום שחוזה בטעות איננו מחייב. עם זאת, גם לשיטתם זכות הביטול מוגבלת, ולא תעמוד למטעה אם הצד הטועה מעוניין בקיום החוזה).
ישנם שלושה מצבים לטעות בשווי העסקה: במצב הראשון, המחיר ששולם בפועל גבוה בפחות משישית מן המחיר המקובל בשוק לעסקה כזו. בנסיבות אלו לא קמה לקונה זכות ביטול והעסקה שרירה וקיימת. במצב השני, הפער בין המחיר בפועל לבין מחיר השוק עומד בדיוק על שישית. במצב כזה העסקה תקפה, ולקונה הטועה קמה זכות לתביעת ההפרש. במצב השלישי, הקונה שילם מחיר הגבוה בלמעלה משישית בהשוואה למחיר המקובל בשוק, ואז קמה לו זכות לביטול העסקה. פער השישית מחושב ביחס למחיר ששולם בפועל, ולכן שיעור ההונאה הוא, למעשה, עשרים אחוז מהמחיר המקובל. הפרש המחירים (שישית) נקבע על סמך 'סתם בני אדם', ההנחה היא שדרכם למחול עד להפרש של שישית, ואינו נקבע על סמך הטועה הספציפי, שייתכן שלא היה מוכן למחול למשל גם בהפרש קטן יותר. זמן הביטול העומד לטועה, הוא משך זמן שיאפשר לו את בירור הטעות מול אדם המתמצא במחירי העסקה. בחלוף גדר זמן זה, מאבד הטועה את זכותו לתביעת האונאה, משום שיש בכך כדי להוכיח כי הוא מחל על זכותו. אולם אם הקונה סיפק הסבר המניח את הדעת להשתהותו, אזי תעמוד לו זכות ביטול.
השוואה למשפט הישראלי > השיקולים המכריעים בדיני טעות

דיני הטעות בחוק הישראלי משקפים שקלול אינטרסים ועקרונות מנוגדים, הן מההיבט הצר של הצדדים והן מההיבט הרחב של חיי המסחר. כך למשל החוק הישראלי מאזן בין ההכרה ברצון החופשי של הצדדים לחוזה לבין הצורך בשמירה על וודאות וביטחון בעסקאות. בעבר שלטה בדיני החוזים מגמת צמצום בהכרה בביטול חוזה עקב פגמים ברצון, ובמיוחד בדיני הטעות, על מנת לחזק את הביטחון בחוזה. כיום, המגמה המודרנית של דיני החוזים נוטה לכיוון הרחבת אפשרויות ביטול החוזה. ייתכן שהסיבה לכך היא עליית קרנם של עקרונות כמו תום הלב, כבוד האדם ושוויון. ככלל, דיני הטעות במשפט העברי פחות מושפעים מהעקרונות הללו, והשיקול העיקרי והבולט בהם הוא הרצון והסכמת הצדדים לחוזה. עם זאת, לצד שיקול זה, יש גם משמעות רבה להיבט החיצוני-אובייקטיבי של התנהגות הצדדים על פי הכלל "דברים שבלב אינם דברים", מתוך מגמה לייצר ביטחון וודאות בעסקאות. הדרישה להגינות במסחר, על פי עקרונות תום הלב וכיוצא בזה, מתקיימים על ידי מערכת מוסרית מקבילה למערכת החוזית, הקשורה, לפחות בחלקה, למצוות שבין אדם למקום. לפיכך, אין לדרישות אלו ביטוי משמעותי בכללים המשפטיים של דיני הטעות במשפט העברי.
השוואה למשפט הישראלי > טעות שאינה ידועה לצד השני

חוק החוזים קובע כי אם טעה צד לחוזה, אך הטעות לא הייתה ידועה לצד ולא היה עליו לדעת עליה, אין זכות ביטול חד צדדית לטועה אך לבית המשפט נתונה הסמכות לבטל את החוזה והוא יעשה כן אם ראה שמן הצדק לעשות זאת. על פי המשפט העברי, כיוון שהבסיס לחוזה הוא גמירת דעת, אין להבחין בין טעות שהייתה ידועה לצד השני לבין טעות שלא הייתה ידועה לו. בשני המקרים ראוי לתת זכות ביטול לטועה משום שבהיעדר גמירת הדעת מצידו, נשמט הבסיס להתקשרות בחוזה. התוצאה זהה גם לפי ההסבר החלופי שצוין לעיל, לפיו תוקף החוזה מבוסס על תנאי מכללא. ניתן לומר שתנאי זה כולל גם טעות שלא ידועה לצד השני, משום שכל צד יודע שייתכן שיטעה ולא ירצה להיות כבול לחוזה לרעתו במצב דברים שכזה.
לקריאה נוספת

הרב פרופ' נחום רקובר והרב ציון לוז, חוק לישראל – פגמים בחוזה, סעיף 14:טעות, עמ' 109–204. הוצאת מורשת המשפט בישראל (תשע"ב).
הערות שוליים

↑  ציון לוז (בעריכת נחום רקובר), חוק לישראל: פגמים בחוזה, עמ' 116 (2011). יצוין כי זו הגישה הרווחת גם לעניין הקניין, ראה: רון קליינמן דרכי קניין ומנהגי מסחר במשפט העברי עמ' 14 (2013).
1 2 3  שילם ורהפטיג דיני חוזים במשפט העברי, עמ' 52 (1974).
↑  לוז, חוק לישראל: פגמים בחוזה, עמ' 117 (2011).
↑  תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף מ"ט עמוד ב'.
↑  איתמר ורהפטיג "דברים שבלב וטעות בהלכה" דיני ישראל, עמ' 191, 195-194 (1971).
1 2  איתמר ורהפטיג "דברים שבלב וטעות בהלכה" דיני ישראל 191, 193 (1971).
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף קמ"ו עמוד ב'.
↑  ר"ן, קידושין מט, ע"ב ד"ה "אמר"
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף קמ"ו עמוד ב'.
↑  שילם ורהפטיג דיני חוזים במשפט העברי 54 (1974).
↑  לוז, חוק לישראל: פגמים בחוזה, עמ' 136 (2011).
↑  לוז, חוק לישראל: פגמים בחוזה, עמ' 138 (2011).
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר קניין, הלכות מכירה, פרק ט"ו, הלכה י"ב., כך נפסק גם בשולחן ערוך, חושן משפט, סימן רל"ב סעיף י'.
↑  לוז, חוק לישראל: פגמים בחוזה, עמ' 239 (2011).
↑  שו"ת מהרש"ם, חלק ג, סימן קצד, ד"ה ומ"ש רו"מ.
1 2  לוז, חוק לישראל: פגמים בחוזה, עמ' 141 (2011).
↑  תשובות הרי"ף, סימן קנג; שילם ורהפטיג דיני חוזים במשפט העברי 56 (1974)
↑  שו"ת הרדב"ז, ח"א, סימן ש"ב.
↑  ר"ן, בבלי, כתובות לג, ע"א, ד"ה "גמ".
↑  שו"ת תרומת הדשן, סימן שכב ; כך פסק הרמ"א, חושן משפט, סימן רל"ג סעיף א'.
↑  לוז, חוק לישראל: פגמים בחוזה, עמ' 159 (2011).
↑  שו"ת מהרשד"ם, חושן משפט, סימן קט"ז
↑  שו"ת הרא"ש, כלל צח, סימן ה; לוז, חוק לישראל: פגמים בחוזה, עמ' 160 (2011).
1 2 3  לוז, חוק לישראל: פגמים בחוזה, עמ' 162 (2011).
↑  שו"ת ישכיל עבדי, חלק ו, חושן משפט, סימן ח
↑  שו"ת איגרות משה, אבן העזר, חלק א, סימן קיא, ד"ה "ובדבר מי"
1 2 3 4  לוז, חוק לישראל: פגמים בחוזה, עמ' 168 (2011).
↑  שו"ת מהרש"ם, חלק ד, סימן ס
↑  ב"ח, חושן משפט, סימן קנד, סעיף לח
1 2  לוז, חוק לישראל: פגמים בחוזה, עמ' 173 (2011).
↑  שולחן ערוך, חושן משפט, סימן רל"ב סעיף י"א.
↑  חידושי הרמב"ן, בבלי, חולין נא, ע"א.
↑  שלטי הגיבורים, בבלי, בבא מציעא ל, ע"ב; לוז, חוק לישראל: פגמים בחוזה, עמ' 174 (2011).
↑  לוז, חוק לישראל: פגמים בחוזה, עמ' 175 (2011).
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף ק"י עמוד ב'.
↑  תוספות, בבלי, בבא קמא קי, ע"ב; תוספות, בבלי, כתובות מז, ע"ב.
↑  לוז, חוק לישראל: פגמים בחוזה, עמ' 175–179 (2011).
↑  לוז, חוק לישראל: פגמים בחוזה, עמ' 193 (2011).
1 2 3  לוז, חוק לישראל: פגמים בחוזה, עמ' 194 (2011).
↑  שולחן ערוך, חושן משפט, סימן רכ"ז סעיף ד', י'.
↑  שולחן ערוך, חושן משפט, סימן רכ"ז סעיף ד'.
↑  בבלי, בבא מציעא נ, ע"ב; כן נפסק בשולחן ערוך, חושן משפט, סימן רכז, סעיפים ב-ד.
↑  שם, מט, ע"ב; לוז, חוק לישראל: פגמים בחוזה, עמ' 197 (2011).
↑  שלום אלבק, "עקרונות הטעות בדיני ממונות של המשפט התלמודי" משפטים כרך ה 61, 62 (1971).
↑  פרופ' גבריאלה שלו דיני חוזים 275-273 (2005).
↑  דניאל פרידמן ונילי כהן חוזים  40, 53 (1992).
↑  פרופ' גבריאלה שלו דיני חוזים 56-58 (2005).
1 2  לוז, חוק לישראל: פגמים בחוזה, עמ' 113 (2011).
↑  סעיף 14(ב) לחוק החוזים, התשל"ג-1973.
↑  לוז, חוק לישראל: פגמים בחוזה, עמ' 143 (2011).
↑  לוז, חוק לישראל: פגמים בחוזה, עמ' 144 (2011).
אוליבר בירהוף

אוליבר בירהוף
אוליבר בירהוף (בגרמנית: Oliver Bierhoff; נולד ב-1 במאי 1968 בקרלסרוהה שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת החלוץ. בירהוף החל את קריירת המועדונים שלו בבונדסליגה, אך עיקר הצלחתו של בירהוף היה דווקא באיטליה, שם שיחק בהצלחה באסקולי, באודינזה ובמילאן. בירהוף הוא הכדורגלן הראשון שהבקיע שער זהב בטורניר בינלאומי, כאשר עשה זאת בגמר יורו 1996 מול נבחרת צ'כיה, וזכה בתואר עם נבחרת גרמניה, במדיה הבקיע 37 שערים ב-70 הופעות.
קריירת מועדונים > תחילת הקריירה בגרמניה ובאוסטריה

בירהוף החל את הקריירה כנער במועדונים בעיר אסן, ובשנת 1985 החל לשחק בבאייר אורדינגן, כאשר תוך שנה החל כבר לשחק בקבוצה הבוגרת, ששיחקה אז בבונדסליגה, במקביל לכך ששיחק בקבוצת הנוער. בעונתו הראשונה של בירהוף בבוגרים של אורדינגן, הוא הבקיע שלושה שערים, והיה חלק מחוליה התקפית מרשימה שכללה גם את שטפן קונץ, מרסל ויטצ'ק ופרידהלם פונקל. את העונה הזו סיימו בירהוף ואורדינגן במקום השמיני בבונדסליגה. בעונת 1987/88 הבקיע בירהוף שער בודד ופחת מספר ההופעות שלו, שכן הגיעו לקבוצה שחקני התקפה נוספים כריינהולד מאתי. בתום עונה זו, בה סיימה אורדינגן במקום ה-11 בבונדסליגה, עזב בירהוף את המועדון וחתם בהמבורג. בעונתו הראשונה בהמבורג הבקיע בירהוף שישה שערי ליגה, כשהוא משתף פעולה בהתקפה עם אובה ביין, תומאס פון היסן ויאן פורטוק. המבורג סיימה את עונת 1988/89 במקום ה-11. את עונת 1989/90 החל בירהוף בהמבורג, אך לא מצא את הרשת ולו פעם אחת בעשר הופעות ליגה, ובפגרת החורף חתם בתחנה האחרונה שלו בגרמניה בקריירה, בורוסיה מנשנגלדבך. גם בגלדבאך לא מצא בירהוף את הרשת בשמונה הופעות, והקבוצה סיימה את העונה במקום ה-15 לאחר מאבקי תחתית. בתום עונת 1989/90 עזב בירהוף את גלדבאך, ועבר לליגת הבונדסליגה האוסטרית, שם חתם באוסטריה זצלבורג. בירהוף שיחק עונה אחת בלבד בקבוצה, בה הציג יכולת מצוינת והבקיע 23 שערי ליגה ב-32 הופעות.
קריירת מועדונים > המעבר לאיטליה

בקיץ 1991 חתם בירהוף באסקולי, העולה הטרייה לליגת הסרייה א' האיטלקית. בירהוף ואסקולי נשרו לליגת הסרייה ב' כבר לאחר עונה אחת, כאשר סיימו במקום האחרון. בירהוף הבקיע בעונת הבכורה שלו במועדון שני שערי ליגה. בשתי העונות הבאות, בירהוף ואסקולי סיימו במקום השישי בסרייה ב', כאשר את עונת 1992/93 סיים בירהוף כמלך השערים של הסרייה ב', עם 20 הבקעות, ואת עונת 1993/94 סיים בירהוף עם 17 הבקעות. בעונת 1994/95 נשרו בירהוף ואסקולי אל הליגה האיטלקית השלישית, כאשר בירהוף הבקיע בעונה זו, שהייתה האחרונה שלו בקבוצה, תשעה שערי ליגה. בתום העונה, עזב בירהוף את אסקולי לאחר שהבקיע במדיה 48 שערי ליגה ב-117 הופעות, וחתם באודינזה.
בירהוף הוחתם על ידי אודינזה של המאמן אלברטו זאקרוני בקיץ 1995, ובקבוצה זו ביצע את הפריצה הגדולה שלו. בעונתו הראשונה בקבוצה, הבקיע בירהוף 17 שערי ליגה, וסייע לאודינזה לסיים במקום ה-11. הצלחתו של בירהוף הקנתה לו מקום בסגל הגרמני ליורו 1996. בעונת 1996/97, כאשר בירהוף זכה להכרה בעקבות שער הניצחון שלו בגמר יורו 1996, הבקיע בירהוף 13 שערים ואודינזה סיימה את הליגה במקום החמישי המפתיע. עונת 1997/98 הייתה האחרונה שלבירהוף באודינזה. בעונה זו, הוכתר בירהוף כמלך השערים של הסרייה א' כאשר הבקיע 27 שערי ליגה, ואודינזה סיימה את העונה במקום השלישי. הצלחתו של בירהוף הן באודינזה והן בנבחרת גרמניה במונדיאל 1998 הקנתה לבירהוף את תואר כדורגלן השנה בגרמניה, על אף שלא שיחק בבונדסליגה. הצלחה זו אף גררה התעניינות ממועדוני פאר, ובקיץ 1998 חתם בירהוף במילאן.
העונה הראשונה של בירהוף במילאן, 1998/99, הייתה מוצלחת במיוחד, כאשר בירהוף הבקיע 20 שערי ליגה, שניים פחות ממלך השערים מרסיו אמורוזו, ואחד פחות מסגנו גבריאל בטיסטוטה. בירהוף היה חלק בלתי נפרד מזכייתה של מילאן באליפות הסרייה א', מרחק נקודה אחת מסגניתה לאציו. בעונתו השנייה במילאן, 1999/00, הבקיע בירהוף 11 שערים, ומילאן סיימה במקום השלישי. בעונת 2000/01 בירהוף הבקיע שישה שערים בלבד, בעונה חלשה מאוד של מילאן, שסיימה במקום השישי, מרחק של 26 נקודות מהאלופה רומא. בתום עונה זו, עזב בירהוף את מילאן, לאחר שהבקיע במדיה 37 שערי ליגה ב-91 הופעות. בשנת 2015 נכנס בירהוף להיכל התהילה של מילאן.
קריירת מועדונים > שלהי הקריירה

בקיץ 2001 עזב בירהוף את איטליה לאחר עשור, וחתם במונקו הצרפתית, שם שיחק עונה אחת, בה הבקיע חמישה שערים. מונקו סיימה עונה זו במקום ה-15 בליגה הצרפתית, מרחק שש נקודות מהקו האדום. בתום עונה זו, עזב בירהוף את מונקו וחזר לאיטליה, שם חתם בקייבו ורונה, העולה הטרייה לסרייה א'. בירהוף הבקיע בעונה זו שבעה שערי ליגה, וסייע לקייבו לסיים במקום השביעי המפתיע. בתום עונה זו, פרש בירהוף ממשחק פעיל, כאשר במשחקו האחרון בקריירה, הבקיע שלושער בהפסד 4-3 ליובנטוס.
קריירה בינלאומית

בירהוף ערך את הופעת הבכורה במדי נבחרת גרמניה בפברואר 1996, במשחק ידידות מול נבחרת פורטוגל. כעבור חודש, מצא את הרשת לראשונה במדים הלאומיים, כאשר הבקיע צמד במשחק ידידות מול נבחרת דנמרק, שהסתיים בתוצאה 2-0 לגרמניה. בהמשך שנה זו, זומן בירהוף לסגל גרמניה ליורו 1996, שכלל חלוצים נוספים כיורגן קלינסמן, שטפן קונץ ופרדי בוביץ'. בירהוף לא קיבל הזדמנויות רבות במהלך היורו, כאשר נכנס כמחליף חמש דקות לסיום במשחק הראשון של גרמניה בשלב הבתים, ופתח בהרכב במשחק הניצחון 3-0 על נבחרת רוסיה, אך לא שיחק כלל במשחק השלישי של שלב הבתים, ברבע הגמר ובחצי הגמר. משחק הגמר של יורו 1996 מול נבחרת צ'כיה היה שעתו הגדולה של בירהוף, כאשר נכנס כמחליף במקומו של מהמט שול בדקה ה-69, במצב של 1-0 לנבחרת צ'כיה. בירהוף הבקיע את שער השוויון כעבור ארבע עשרה דקות, והביא את המשחק להארכה. חמש דקות מפתיחת ההארכה, הבקיע בירהוף שער זהב, שמשמעותו שהמשחק הסתיים מיד, וגרמניה זכתה ביורו 1996. בירהוף היה הראשון שהבקיע שער זהב בטורניר בינלאומי, ואף יצר דיון מחודש בנושא, שכן שיטת שער הזהב נתפסה כשיטה אכזרית שאין שום אפשרות לקבוצה הסופגת להינצל מההפסד. ואמנם, כעבור מספר שנים שונה החוק.
באוגוסט 1997, במשחק מול נבחרת צפון אירלנד במסגרת מוקדמות מונדיאל 1998, פיגרה גרמניה בתוצאה 1-0. 20 דקות לסיום, הכניס המאמן ברטי פוגטס את בירהוף ואת תומאס הסלר כמחליפים. הסלר בישל לבירהוף שלוש פעמים תוך שבע דקות, וגרמניה ניצחה 3-1. זה היה השלושער המהיר ביותר בתולדות נבחרת גרמניה. במונדיאל 1998 בירהוף כבר היה שחקן מוכר הרבה יותר, ומקומו בהרכב היה קבוע. בירהוף הבקיע בשלב הבתים של המונדיאל את השער השני בתיקו 2-2 מול נבחרת יוגוסלביה, ואת השער הראשון בניצחון 2-0 על נבחרת איראן. בשמינית הגמר, הבקיע בירהוף שער ניצחון דרמטי בדקה ה-86 של המשחק מול נבחרת מקסיקו, לאחר שגרמניה פיגרה 1-0 ויורגן קלינסמן השווה כמה דקות קודם לכן. למרות זאת, הופעתה של גרמניה במונדיאל זה הסתיימה במפח נפש, כאשר גרמניה הפסידה 3-0 לנבחרת קרואטיה ברבע הגמר. לאחר מונדיאל 1998, ירש בירהוף את סרט הקפטן מיורגן קלינסמן שפרש מהנבחרת.
בירהוף נכלל בסגל הגרמני ליורו 2000, אך ערך בו הופעה אחת בלבד, בתיקו 1-1 מול נבחרת רומניה. גרמניה הודחה בתום שלב הבתים של הטורניר. בשנת 2001 בירהוף העביר את סרט הקפטן לאוליבר קאן. בשנת 2002 השתתף בירהוף עם גרמניה בטורניר הגדול האחרון שלו, מונדיאל 2002. בירהוף נכנס כמחליף בשני משחקים בשלב הבתים, באחד מהם הבקיע שער, בניצחון 8-0 על נבחרת ערב הסעודית. גם בשלבי הנוק אאוט בירהוף עלה שלוש פעמים מהספסל, ולא שיחק יותר מעשרים דקות באף משחק. עם זאת, בירהוף קיבל הזדמנות בגמר מונדיאל 2002 מול נבחרת ברזיל, כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-74 במקומו של מירוסלב קלוזה, במצב של 1-0 לברזיל. ברזיל לבסוף ניצחה 2-0 וזכתה במונדיאל. משחק זה היה ה-70 והאחרון של בירהוף במדים הלאומיים, בהם הבקיע 37 שערים.
לאחר פרישתו, בירהוף המשיך לעבוד בנבחרת גרמניה, בתפקידים ניהוליים בעיקר, ואף היה עוזרו של יואכים לב.
חיים אישיים

בשנת 2001, בירהוף נשא לאישה את קלרה שלנצי, דוגמנית ממינכן, שהייתה בעבר חברתו לחיים של הכדורסלן המנוח דראז'ן פטרוביץ', והייתה הנהגת בתאונה הקטלנית בה פטרוביץ' קיפח את חייו. בשנת 2007 נולדה להם בת.
בירהוף הוא נוצרי קתולי.
בירהוף מופיע במשחק פיפ"א 2014 כשחקן בקבוצת אגדות העבר.
בשנת 2015 חתם בירהוף על עצומה של עיתון הבילד הגרמני נגד הארגון האנטי-אסלאמי הגרמני PEGIDA.
תארים

עם מילאן:
אליפות הסרייה א': 1998/99
עם נבחרת גרמניה:
יורו 1996
תארים אישיים:
מלך השערים של הסרייה ב': 1992/93
מלך השערים של הסרייה א': 1997/98
כדורגלן השנה בגרמניה: 1998
היכל התהילה של מילאן
תיקן לוחש

| תיקן לוחש |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: תיקנאים
משפחה:: תיקני ענק
סוג:: Gromphadorhina
מין:: תיקן לוחש
שם מדעי
 Gromphadorhina portentosa

התיקן הלוחש (שם מדעי: Gromphadorhina portentosa) הוא אחד ממיני התיקן הגדולים ביותר, ומגיע עד לגודל של 5–7.5 ס"מ. התיקנים הלוחשים חיים במדגסקר בלבד, וניתן למצוא אותם בעצים נרקבים. זהו אחד מעשרים מינים ידועים של תיקנים גדולים ממדגסקר אשר רבים מהם מוחזקים כחיות מחמד, ולעיתים קרובות סוחרים לחיות מחמד מבלבלים ביניהם.
התיקן הלוחש
שלא כמו רוב התיקנים, לתיקנים לוחשים אין כנפיים. הם מטפסים מעולים ויכולים לטפס אף על זכוכית חלקה. ניתן להבדיל בין זכרים לנקבות בכך שלזכרים יש קרני מחושים קטנות ומלפנים מעוך. בשבי, חרקים אלה יכולים לחיות עד חמש שנים. הם ניזונים בעיקר מחומר צמחי.
"לחישות" התיקן

כפי שהשם מרמז, התיקן הלוחש מאופיין בקול שריקה הנוצר כאשר הם דוחפים אוויר דרך דרכי הנשימה. התיקן הלוחש הוא מין אחד מקבוצה של תיקנים שיכולים להפיק קול שריקה. לשריקת התיקן יש מספר סיבות: הגנה, הזדווגות, ולחימה אגרסיבית. כל התיקנים הלוחשים מסוגלים לעשות את שריקת ההגנה, אך רק זכרים יכולים להשתמש בלחישת הלחימה כדי למשוך את הנקבות.
בתרבות

התיקן הלוחש הוצג בסרטים הוליוודיים, לדוגמה, הסרט "Bug" משנת 1975, שם הוצגו התיקנים ככאלו שביכולתם להצית שריפות על ידי שפשוף רגליהם אחת בשנייה, וב-"Damnation Alley" משנת 1977 כמקק-על פוסט-אפוקליפטי מצופה-שריון, מוטציה כתוצאה ממלחמה גרעינית. ב"גברים בחלל", סרט מדע בדיוני בו בני אנוש נלחמים ביצורים דמויי חרקים, מורה מעודדת את תלמידיה לדרוך על מין זה כחלק משידור תעמולה בטלוויזיה.
במהלך תוכנית הטלוויזיה "אפקט הפחד" השתמשו בתיקנים לוחשים, הוא גם הופיע בסרט "גברים בשחור (1997) ובסרט הפרודיה - הקומדיה "טים אמריקה: משטרת העולם" (2004), שבו תיקן אחד עולה מקים ג'ונג-איל לאחר מותו, נכנס לחללית זעירה, ועף משם.
חיית מחמד

יש המחזיקים את התיקן הלוחש כחיית מחמד אקזוטית. הם זקוקים לאזור מגורים קטן ואינם אוהבים את האור. בשל נטייתם לטפס, אזור המגורים חייב להיבדק כדי לראות אם הם יכולים לטפס עליו כפי שהם עושים בסביבתם הטבעית. הם יכולים לחיות על ירקות טריים יחד עם כל סוג מזון גלולה אשר עשיר בחלבון, כגון מזון כלבים יבש.
התיקן הלוחש כחיית מחמד