stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סטנלי בלאק אנד דקר
פלחים עסקיים ומותגים > תעשייה > תשתית

כלים הידראוליים:
Dubuis – כלי חיתוך, כיווץ והארקה
Horst Sprenger GmbH (גרמניה) – חומרים מתכלים חלופיים לציוד לעיבוד גרוטאות
LaBounty – אביזרים הידראוליים ללא פגיעה
Stanley Hydraulic Tools
Stanley Oil & Gas (CRC-Evans International) – ציוד המשמש לבניית צינורות לתעשיית הנפט והגז (O&G)
Stanley – דלתות אוטומטיות לבניינים
Paladin Attachments – ציוד המשמש לחפירה, חקלאות ותשתיות שונות אחרות.
פלחים עסקיים ומותגים > תעשייה > ייצור תעופה וחלל

CAM
פלחים עסקיים ומותגים > פתרונות אבטחה של סטנלי (SSS)

החל מ-22 ביולי 2022, Stanley Security Solutions נרכשה על ידי Securitas Electronic Security ומותגה מחדש כ-Securitas Technology
המטה בצפון אמריקה ממוקם בפישר, אינדיאנה. חטיבה זו של סטנלי בלאק אנד דקר כוללת את היחידות העסקיות העיקריות הבאות:
Convergent Security Solutions
Stanley Access Technologies
Stanley Healthcare Solutions
ל-Stanley Security Solutions פעילות בשווקים הגלובליים הבאים:
אמריקה הלטינית
אירופה
אסיה
שווקים מתעוררים
Stanley Security Solutions היא ספקית של מנעולים, חיישני אש, מצלמות אבטחה וחומרה דומה. הם גם מספקים תוכנה לניטור החומרה הזו. בנוסף הם מספקים תוכנת אבטחת מחשבים להגנה על חומרה, תוכנה או נתונים אלקטרוניים. רשימה חלקית של מוצרי Stanley Security Solutions:
Aero Scout
Sargent and Greenleaf
Access Control Systems
Video Surveillance Systems
Intrusion Alarm Monitoring Systems
Sonitrol
Fire Alarm Monitoring Systems
Video Alarm Verification
Network Security
Cyber Security
Retail Analytics
Integrated Security Solutions
Enterprise Security Solutions
הערות שוליים

↑  "Stanley Black & Decker". Fortune (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-11-25.
↑  "Stanley and Black & Decker Complete Merger" (הודעה לעיתונות). Stanley Black & Decker. 12 במרץ 2010. אורכב מ-המקור ב-15 באפריל 2010. נבדק ב-19 במרץ 2010. {{cite press release}}:  (עזרה)
↑  "Patrick's Blood and Gore". Leach, Leach.
↑  "File:Army-Navy Production Award to Stanley Works, presentation program, January 20, 1943 - New Britain Industrial Museum - DSC09905.JPG". Wikimedia Commons. 27 ביוני 2013. נבדק ב-21 בינואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Spectrum Brands Holdings Completes Acquisition of Stanley Black & Decker’s Hardware & Home Improvement Group, Business Wire, ‏17 בדצמבר 2012 (באנגלית)
↑  Singer, Stephen. "Stanley Black & Decker CEO To Retire". courant.com (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-06-22.
↑  Williams-Alvarez, Jennifer (2022-06-01). "Stanley Black & Decker Elevates Finance Head to Chief Executive". Wall Street Journal (באנגלית אמריקאית). ISSN 0099-9660. נבדק ב-2022-10-04.
↑  "Stanley Black & Decker Annual Report". 2013. נבדק ב-1 במאי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Stanley Black & Decker Products & Services". אורכב מ-המקור ב-26 במרץ 2014. נבדק ב-1 במאי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Stanley Black & Decker: Our Brands". אורכב מ-המקור ב-31 במאי 2014. נבדק ב-1 במאי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Black and Decker shuttering N.C. plant April 13, 2005
↑  "Delta/Porter Cable website. ->About Us/History -> Section Titled: "A New Era"". נבדק ב-31 בדצמבר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "La storia - Pastorino Expert". pastorino-expert.it. נבדק ב-6 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "About Us". Britool Expert. נבדק ב-18 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Stanley Engineered Fastening". נבדק ב-1 במאי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Securitas accelerates its ambition to become an outstanding global security solutions partner" (הודעה לעיתונות). Securitas. 22 ביולי 2022. נבדק ב-24 בדצמבר 2022. {{cite press release}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1090651538  ISNI: 0000 0004 0588 8352  LCCN: nb2013025908  NLA: 49284950  VIAF: 126206487   WorldCat (עם VIAF): 126206487 
פרס הייצור של הצבא-צי של מלחמת העולם השנייה לסטנלי וורקס, תוכנית המצגת, 20 בינואר 1943
מקצוע ידני מתוצרת Stanley Hand Tools.
יסעורון אטלנטי

| יסעורון אטלנטי |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: יסעוראים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: יסעורוניים
סוג:: יסעורון
מין:: יסעורון אטלנטי
שם מדעי
 Hydrobates leucorhous ‏וייו, 1818
תחום תפוצה


הביצה.
יסעורון אטלנטי נמלט מבז היונים.
יסעורון אטלנטי (שם מדעי: Hydrobates leucorhous) הוא מין של עוף ימי קטן מהסוג יסעורון השייך למשפחת היסעורוניים.
אזורי המחיה

היסעורון האטלנטי מקנן באיים מבודדים ובלתי נגישים באזוריהם הצפוניים והקרים של האוקיינוסים האטלנטי והשקט. מושבותיו ממוקמות סמוך לים, לרוב מוסתרות, כמו סדקים וכוכים של צוקים סלעיים, מאורות קטנות וכדומה.
בעונות הקינון הוא פעיל בשעות הלילה באופן בלעדי, על מנת למנוע טריפה על ידי שחפים וחמסנים.
מחוץ לעונת הקינון הוא מבלה את מרבית זמנו בשוטטות בים הפתוח. בשל עובדה זו, יחד עם העובדה שהוא מקנן באיים די נידחים, קשה לצפות בו מן היבשה. רק בזמן סערות הוא נוטה להתקרב ללשונות יבשה. המושבה הגדולה ביותר של היסעורון האטלנטי נמצאת באי בקאלייה שבמזרח קנדה, שם חיים למעלה משלושה מיליוני זוגות של יסעורונים אלו. היסעורון האטלנטי נצפה גם בחופי ישראל והים התיכון.
תיאור ואורח חיים

אורכו של היסעורון האטלנטי 18 - 21 ס"מ, ומוטת כנפיו - 43 עד 48 ס"מ. ניצוי גופו כהה (חום - שחור), למעט אזור הישבן העליון - הצבוע לבן. מעופו תזזיתי, וכנפיו מטפפות על מי האוקיינוס כאשר הוא צד פלנקטון. יכולת ההליכה שלו, כמו של יתר היסעורונים, היא קצרת טווח - והוא מסוגל ללכת רק מרחק קצר עד למאורתו. נחיריו נראים כצינור כדי למנוע כניסת מים דרכם. 
ליסעורון האטלנטי חוש ריח מפותח ביותר, בעזרתו הוא מוצא את מזונו, הכולל דגים, רכיכות ופלנקטון. כשטורף כלשהו מתקרב ליסעורון האטלנטי, היסעורון פולט מפיו נוזל שמנוני ומסריח, שמבריח את אויביו. הנקבה מטילה ביצה יחידה, שבצדה הרחב יותר טבעת של נקודות דהויות. הנקבה דוגרת על הביצים כחודשיים עד שהן בוקעות. ההורים מאכילים את הגוזלים משך כחודשיים, ולאחר שבועיים, במהלכם כנפיהם מגיעות לאורך המתאים, הגוזלים עוזבים את הקן.
אריכות ימים והתארכות הטלומרים

תוחלת חייו של היסעורון האטלנטי היא 30 שנים ויותר, והיא חריגה באורכה ביחס לעופות בגודל דומה.
ליסעורון האטלנטי תכונה גנטית מיוחדת. ב-2003 הבחינו מדענים שאצל היסעורון האטלנטי, הטלומרים (רצפי DNA בקצוות הכרומוזומים שבין השאר מגנים עליהם מאיבוד מידע גנטי בשכפול) מתארכים עם הגיל, ולא מתקצרים. תופעה זו נצפתה גם בלובסטרים וגם בסוגים מסוימים של צבים. ייתכן שהיא המסבירה את אריכות ימי היסעורון האטלנטי, כמו גם את אריכות ימי הלובסטרים והצבים.
אוכלוסיית היסעורון האטלנטי מצטמצמת. מצב השימור שלו מוגדר כפגיע.
ראו גם

קצב לב ותוחלת חיים
הזדקנות
לובסטר
המדוזה בת האלמוות
צבים
חיי נצח
הערות שוליים

↑  Baccalieu Island reserve homepage
↑  Big Lobsters and Eternal Life
מנהרת התעלה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  תעלה תת ימית, תעלה בינלאומית, תעלת רכבת 
 מיקום:  מצר דובר
 מדינה:  צרפת 
 מיקום ההתחלה:  הממלכה המאוחדת פולקסטון (אנ'), בריטניה
 מיקום הסוף:  צרפת קוקל (אנ'), צרפת
 בעלים:  Getlink 
 מפעיל:  Getlink 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 20 ביוני 1993
 תאריך פתיחה רשמי:  6 במאי 1994 
 עלות:  15,000,000,000 אירו 
 מידות
 אורך:  50,450 מ' 
 קואורדינטות:  51°01′00″N 1°27′00″E﻿ / ﻿51.01667°N 1.45°E﻿ / 51.01667; 1.45
 www.eurotunnel.com/uk/
  (למפת תעלת למאנש מוגדלת) אולדרני גרנזי ג'רזי איי סילי צרפת בריטניהמנהרת התעלה(למפת תעלת למאנש רגילה) אולדרני גרנזי ג'רזי איי סילי צרפת בריטניהמנהרת התעלה מפת מיקום המנהרה
 
מנהרת התעלה (אנגלית: Channel Tunnel; צרפתית: Tunnel sous la Manche) היא מנהרת רכבת תת-ימית המקשרת בין בריטניה לצרפת מתחת למימי תעלת למאנש באזור מצר דובר. אורך המנהרה 50.5 ק"מ, מתוכם כ-39 ק"מ משתרעים מתחת לקרקעית הים. זו מנהרת הרכבת הפעילה השלישית באורכה בעולם (לאחר מנהרת סֵייקַן ביפן ומנהרת בסיס הגוטהארד).
חפירת המנהרה החלה בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 לאחר עשרות שנים של כוונות, תכנונים וניסיונות חפירה שונים שנכנסו לפעולה והופסקו לסירוגין. לאחר נתק של כמה אלפי שנים בין האי הבריטי ליבשת אירופה, נוצר המעבר היבש הראשון ב-1 בדצמבר 1990 כאשר שני צוותי החופרים (מהצד הצרפתי ומהצד הבריטי) נפגשו.
חתך של מנהרת התעלה.
 A - מנהרות הרכבת (בקוטר 7.6 מטרים).
 B - מנהרת שירות (לתיקונים וחילוץ, בקוטר 4.8 מטרים).
 C - מעברים בין מנהרות הרכבת למנהרת השירות (מעבר כזה נמצא בכל 375 מטרים, וקוטרו 3.3 מטרים).
 D - תעלה לוויסות הלחץ בין מנהרות הרכבת (הלחץ משתנה בעקבות מעבר הרכבות. קוטר התעלה - 2.2 מטרים)
מיצג של מנהרת התעלה במוזיאון ביורק, אנגליה
פרופיל גאולוגי
בנית המנהרה הושלמה בשנת 1994 ובאותה שנה נפתחה לשימוש הציבור באמצעות שני שירותי רכבות: יורוסטאר, שירות רכבות מהירות בין לונדון לבין פריז ובריסל, ויורוטאנל, שירות רכבות נושאות רכב להעברת כלי רכב בין שני פתחי המנהרה, אחד סמוך לקאלה שבצרפת ושני בקרבת פולקסטון ודובר בבריטניה.
ניסיונות קודמים

ההצעה הראשונה לבניית מנהרה הייתה בשנת 1802 מאת מהנדס צרפתי בשם אלבר מתייה-פאבייה. לפי הצעתו, נוסעים יעברו מצד לצד על גבי כרכרות רתומות לסוסים. הדרך הייתה אמורה להיות מוארת באמצעות מנורות נפט ואיי התעלה ישמשו לפתחי אוורור. העלות של מיזם זה, כפי שחישב מתייה-פאבייה, הייתה מיליון פאונד. הצעה לא יישומית נוספת העלה בשנת 1875 פיטר ברלאו, בונה הרכבת התחתית של לונדון, שהציע להניח צינור מתכת שיצוף במי התעלה. ההצעה נדחתה.
בסוף המאה ה-19, עם התפתחות הרכבות, הפכו היוזמות לבניית המנהרה למעשיות יותר. בשנת 1875 הוציאו הפרלמנטים של בריטניה ושל צרפת זיכיון ליזמים פרטיים לבנות את המנהרה. היזמים לא הצליחו לגייס כסף והזיכיון פקע כעבור שנה. במקביל, נערך בשנת 1876 סקר גאולוגי מקיף על האזור.
בשנת 1880 התחדשו הניסיונות לבנות את המנהרה על ידי מספר חברות רכבת בריטיות. הן ביצעו חפירות ניסיון וניסו לחפור לאורך מספר קילומטרים אבל לא הצליחו לגייס את הכסף. המיזמים טורפדו לבסוף מסיבות צבאיות. הממשל הבריטי חשש כי המנהרה תעודד פלישה של צבאות מהיבשת. כ-40 שנה מאוחר יותר הצליחו בנאים בריטיים לחפור 128 מטר מהתעלה עד שעלתה שנית אותה התנגדות צבאית.
המנהרה הנוכחית > תכנון

עם התחזקות המגמה של איחוד אירופה חזר ועלה הרעיון של חיבור בריטניה ליבשת. בשנת 1957 הוקמה קבוצת מחקר בנושא שפרסמה את ממצאיה לאחר שלוש שנים. הקבוצה הציעה את המתווה שבוצע לבסוף, של שתי מנהרות רכבת שביניהן מנהרת שרות קטנה יותר לצורכי תחזוקה וחירום. בשנת 1973 ניסו להתחיל את המיזם אולם הוא נעצר שנתיים מאוחר יותר לאחר חפירה של 250 מטרים בלבד.
בשנת 1984 פרסמו ממשלות בריטניה וצרפת מכרז לבניית המנהרה במימון פרטי. מתוך ארבע הצעות נבחרה ההצעה שדמתה ביותר לתוכנית משנת 1973. הזוכה במכרז, קונסורציום של חברות בניה בריטיות וצרפתיות בשם "Anglo-French Transmanche Link", הוכרז ב-20 בינואר 1986. באותה שנה נחתמה גם האמנה בין בריטניה וצרפת שהסדירה את פעולת המנהרה.
הנתיב שנבחר למנהרה הוא לא הקצר ביותר. המנהרה נחפרה בנתיב שלאורכו שכבת סלע גירי, שאינו חדיר למים (ולכן הסלע שעוטף את המנהרה מגן עליה מפני מי האוקיינוס האטלנטי). מסיבה זו התעלה גם עמוקה יותר מניסיונות החפירה הקודמים ועומקה הממוצע הוא כ-40 מטרים מתחת לקרקעית הים.
המנהרה הנוכחית > בנייה

חפירת המנהרות ארכה שבע שנים, בהן עבדו 15,000 פועלים שחפרו בו זמנית משני צדי התעלה. החפירה התבצעה באמצעות מכונות חפירה מיוחדות אשר במקביל למנגנון חפירה כללו גם מנגנונים לסילוק חומרי הכריה וליציקת שכבת בטון על קירות המנהרה, כדי להפוך אותה לתעלה ועל מנת למנוע ממנה לקרוס.
ב-1 בדצמבר 1990 נפגשו לראשונה מכונות החפירה מהצד הצרפתי והבריטי, 40 מטר מתחת לקרקעית תעלת למאנש. זה היה החיבור היבשתי הראשון בין בריטניה לאירופה מאז עידן הקרח האחרון לפני כ-13,000 שנים. חפירת התעלה הייתה כה מדויקת שכאשר נפגשו החופרים מן הצד הצרפתי עם החופרים מהצד הבריטי הייתה סטייה של שני סנטימטרים בלבד בין שני חלקי התעלה[דרוש מקור]. אתר המפגש הפך להיות אחד מהאולמות שמאפשר מעבר בין שתי המנהרות. לאחר המפגש פורקה מכונת החפירה הצרפתית ואילו מכונת החפירה הבריטית הוסטה כך שנקברה בשולי המנהרה.
במהלך החפירה הוצאו מהצד הבריטי ארבעה מיליון מטר מעוקב של סלע. פסולת זו הוטמנה בחוף הבריטי כך שנוצר שטח חדש של 360 דונם שנכבש מהים.
המנהרה הנוכחית > פעילות

המנהרה נחנכה בטקס רשמי על ידי מלכת בריטניה אליזבת השנייה ונשיא צרפת דאז פרנסואה מיטראן ב-6 במאי 1994 ובסוף שנה זו החלה לפעול באופן סדיר.
ראו גם

יורוסטאר
ולנטין סילבסטרוב

| --- | --- |

 לידה:  30 בספטמבר 1937 (בן 87) קייב, אוקראינה הסובייטית, ברית המועצות 
 מוקד פעילות:  ברית המועצות, אוקראינה 
 מקום לימודים:  האקדמיה הלאומית למוזיקה של אוקראינה על שם צ'ייקובסקי 
 סוגה:  סימפוניה, מוזיקה קלאסית עכשווית, piano music 
 שפה מועדפת:  אוקראינית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 חברת תקליטים:  ECM 
 פרסים והוקרה:  פרס שבצ'נקו (1995)  אמן העם של אוקראינה  מסדר ההצטיינות האוקראיני, דרגה 2  אמן העם של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית  מסדר הנסיך יארוסלאב הנבון, דרגה 4 
 פרופיל ב-IMDb
 
ולנטין וסיליוביץ' סילבסטרוב (באוקראינית:Валенти́н Васи́льович Сильве́стров, נולד ב-30 בספטמבר 1937) הוא מלחין ופסנתרן אוקראיני, בתחום המוזיקה הקלאסית העכשווית.
קורות חייו

ולנטין סילבסטרוב נולד ב-1937 בקייב, אז בירת הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית, חלק מברית המועצות.
הוא קיבל שיעורים פרטיים למוזיקה החל מגיל חמש עשרה. בנוסף למב לבד לנגן בפסנתר ובין 1958-1955במקביל ללימודי הנדסת בניין למד בבית ספר ערב למוזיקה בעירו.
בשנים 1958–1964 למד באקדמיה למוזיקה בקייב כתלמיד של בוריס ליאטושינסקי
(הלחנה) ולבקו רבוצקי (הרמוניה וקונטרפונקט). באותה תקופה הוא לימד באולפן למוזיקה בקייב.
בין השנים 1970–2022 פעל כמלחין פרילנסר בקייב. הוא נמלט מאוקראינה בעקבות הפלישה הרוסית בפברואר 1922. מאז הוא חי בברלין.
סגנון מוזיקלי

בהרבה מיצירותיו סגנונו המוזיקלי מוגדר כנאוקלאסי או כפוסטמודרניסטי.
הוא משתמש בטכניקות טונליות ומודליות תוך יצירת שילוב ייחודי ועדין של מרקמים דרמטיים ורגשיים, תכונות שלדבריו הולכים אחרת לאיבוד במוזיקה המשכילה העכשווית. לדבריו "אינני כותב מוזיקה חדשה. המוזיקה שלי היא תגובה והד למה שהיה כבר קיים".
ב-1974 הוציא סילבסטרוב את עצמו מאור הזרקורים אחרי שהופעלו עליו לחצים להתיישר עם כללי הריאליזם הסוציאליסטי ולהתנצל על אי השתתפותו בכנס של המלחינים כאות מחאה נגד הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה ב-1968.
באותן שנים התחיל להסתייג מסגנונו המודרניסטי הקודם. ב-1977 הוא הלחין את המחזור Тихі Пісні ("שירים שקטים") שנועד להיות מבוצע במסגרת פרטית. מאוחר יותר, אחרי נפילת השלטון הקומוניסטי והתפרקות ברית המועצות, הוא התחיל להלחין יצירות רוחניות ודתיות בהשראת המוזיקה הכנסייתית האורתודוקסית הרוסית והאוקראינית.
את דחייתו את טכניקות האוונגרד שאב סילבסטרוב מזמן לימודיו באקדמיה למוזיקה בקייב. כשהציג לליאטוזינסקי אחצ מיצירותיו הרדיקליות, כאשר המורה שאל אותו אם מוצא חן בעיניו הוא השיב שכן, אך כפי שתוודה לימים "השאלה נותרה עמוק בנשמתו".
עם יצירותיו נמנה גם מחזור המנגינות לכינור ופסנתר "Мелодії Миттєвостей"
(מנגינות של רגעים), שבע יצירות הכוללות 22 חלקים שמנוגנות ברצף ונמשכות שבעים דקות. לדברי המלחין מנגינות אלה הן על הגבול בין "נוכחות והעלמות".
סילבסטרוב הושפע גם על ידי רגשי הפטריוטיות האוקראינית, כמו ביצירה המקהלתית "דיפטיך". היא מבוססת על מילות השיר Заповіт ("צוואה") שכתב טאראס שבצ'נקו ב-1845 שיש לו מעמד לאומי מיוחד באוקראינה והיא הוקדשה ב-2014 לזיכרונו של סרהי ניגויאן, ארמני-אוקראיני שנפל באותה שנה במהומות ברחוב הרושבסקי והנחשב לקרבן הראשון של אירועי יברומאידאן שהובילו לשינוי שלטוני במדינה.
יצירות > יצירות לתזמורת

9 סימפוניות
1963 - הסימפוניה מס.1 (גרסה חדשה ב-1974)
1965 - סימפוניה מס.2 לחליל, תופים, פסנתר ותזמורת מיתרים
1966 - סימפוניה מס.3 "אסכטופוניה"
1976 - סימפוניה מס.4 לכלי נשיפה ממתכת ומיתרים
1982 - סימפוניה מס.5
1995-1994 - סימפוניה מס.6
2003-2002 - סימפוניה מס. 7
2013-2012 - סימפוניה מס.8
2019 - סימפוניה מס.9
1964 - פתיחה קלאסית
1965 - מונודיה לפסנתר ותזמורת
1968 - פואמה לתזמורת לזכרו של בוריס ליאטושינסקי
פואמות לפסנתר ותזמורת
1984 - פוסטלודיום לפסנתר ותזמורת
1991-1990 - Widmung (הקדשה), סימפוניה לכינור ולתזמורת
1992 - מטאמוזיקה - פואמה סימפונית לפסנתר ולתזמורת
יצירות > יצירות לפסנתר

שלוש סונאטות לפסנתר
יצירות לפסנתר
1960 - סונטינה לפסנתר (גרסה חדשה - 1965)
1961 - "טריאדה" לפסנתר
יצירות > יצירות לכינור

1981 - פוסט לודיום לכינור סולו
יצירות > יצירות לוויולה או צ'לו

2004 - לקרימוזה - לוויולה (או צ'לו) סולו
יצירות > מוזיקה קאמרית

שלוש רביעיות למיתרים
1961 - רביעייה קטנה (Quartetto Piccolo) למיתרים
1974 - רביעיית מיתרים מס.1
1988 - רביעיית מיתרים מס. 2
2011 - רביעיית מיתרים מס.3
1961 - חמישייה עם פסנתר
1977 - "מוזיקת קיטש" - מחזור חמישה קטעים לפסנתר
1962 - שלישייה לחליל, חצוצרה וסלסטה
1964 - "מיסתריום" לחליל אלטו ושש קבוצות כלי הקשה
1965 - "ספקטרום" לתזמורת קאמרית
1971-1969 - "דרמה" לכינור, צ'לו ופסנתר
"מדיטציה" לצ'לו ולפסנתר
1978-1977 - "מוזיקת יער" לפי גנאדי אייגי לקרן, סופרן ופסנתר
1982 - פוסטלודיום לצ'לו ולפסנתר
1997-1996 השליח - לסינתסייזר, פסנתר ותזמורת מיתרים
1999 - אפיטף לפסנתר ולתזמורת מיתרים
1999 - אפיטף ל.ב. לוויולה (או צ'לו) ופסנתר
2000 - "סרנדת סתיו " לתזמורת קאמרית
יצירות > מוזיקה קולית

קנטטות
Ode to the Nightingale 1983 - " אודה לזמיר" - קנטטה על טקסט מאת ג'ון קיטס לסופרן ולתזמורת קטנה
רקוויאמים
1999-1997 - רקוויאם ללריסה - למקהלה ולתזמורת
2000 - רקוויאם
2001 - המננון
שירים
1975-1973 שלושה עשר שירי אסטרדה
1975-1974 - שירים שקטים - על טקסטים מאת פושקין, לרמונטוב, קיטס, יסנין, טאראס שבצ'נקו ואחרים - לבריטון ופסנתר
1987-1985 - סימפוניה Exegi Monumentum לבריטון ולתזמורת - לפי פושקין ("הקמתי לי גלעד")
2008 - חמישה שירים ליטורגיים למקהלת SATB (קולות סופרן, מצוסופרן, טנור, בריטון) - בכורה עולמית באירלנד ב-24 בספטמבר 2009
2014 - תפילה עבור אוקראינה
סילבסטרוב הקליט 10 אלבומים בבית ההקלטות ECM
הערות שוליים

↑  Louth Contemporary Music Society
↑  https://www.ecmrecords.com/artists/1435047071/valentin-silvestrov באתר ECM]
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007418195305171  PLWABN: 9810688865705606  BIBSYS: 4090130  BNE: XX1604523  BnF: cb13947496m (data)  CiNii: DA12586775  GND: 118917501  ISNI: 0000 0001 1488 1548  LCCN: n91066862  LNB: 000262743  MusicBrainz: a4f94049-7b13-4308-9a19-c50348df5825  NKC: js20020617020  NTA: 245948430  SUDOC: 080786219  VIAF: 14963832   WorldCat (עם VIAF): 14963832
מתכון למפלצות

| --- | --- |
  
 מבוסס על:  "Shaker Monster" מאת אנטואן דול ומתילד דומק
 סוגה:  סדרת טלוויזיה קומית, סדרת טלוויזיה לילדים 
 יוצרים:  Antoine Dole, Mathilde Domecq 
 מדבבים:  ראו כאן
 מדבבים בעברית:  ראו כאן
 ארץ מקור:  צרפת צרפת בלגיה בלגיה ספרד ספרד
 שפות:  צרפתית (דובבה לנוספות, ביניהן אנגלית, ספרדית ועברית)
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  51
 הפקה
 חברת הפקה:  GO-N Productions UMEDIA DeAPlaneta Entertainment
 הפצה:  Federation Studios 
 אורך פרק:  11 דק' 
 שידור
 רשת שידור:  צרפת Gulli ספרד Clan
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הילדים FreeTV BIGI HOT באזז
 תקופת שידור מקורית:  8 ביולי 2024 – הווה
 תקופת שידור בישראל:  28 ביולי 2024 – הווה
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
מתכון למפלצות (בצרפתית: Shaker Monster) היא סדרת טלוויזיה מונפשת צרפתית-בלגית-ספרדית, המבוססת על זיכיון קומיקס באותו השם מאת אנטואן דול (מוכר לפי שם העט שלו, מר טאן) ומתילד דומק. הסדרה הופקה על ידי GO-N Productions, UMEDIA ו-DeAPlaneta Entertainment; היא בעלת עונה אחת ו-51 פרקים, כל אחד מהם 11 דקות, כאשר האחרון בהם הוא באורך כפול של 22 דקות.
הסדרה עלתה לשידור בצרפת בערוץ Gulli ב-8 ביולי 2024. בספרד, היא עלתה לשידור בערוץ Clan (אנ') ב-16 בספטמבר, כאשר היא משודרת עם דיבובים באנגלית וספרדית-קסטיליאנית.
בישראל, הסדרה עלתה לשידור בדיבוב עברי בערוץ הילדים ב-28 ביולי 2024 בשעה 14:25, זמן קצר לאחר שידורה המקורי. הסדרה עלתה גם לספקי הזרמת המדיה FreeTV ו-BIGI בחצות אותו היום, מספר שעות לפני השידור בטלוויזיה. היא סיימה את שידורי העונה הראשונה ב-8 באוקטובר.
תקציר העלילה

ילד בן 9 בשם ג'אסטין מוצא שייקר קסום, ובעזרת ספר אנציקלופדי הוא מזמן מפלצות במטרה לפתור את בעיותיו היום-יומיות. במהרה, ג'אסטין נקלע לבעיות בעקבות המפלצת שזימן ונדרש להחזיר אותה לשייקר. בעזרת שיתוף פעולה מאחותו הגדולה גוון וסבו ההרפתקן לשעבר, הוא יוצר רצף מיוחד של סימנים על השייקר, ומצליח להחזיר את המצב לקדמותו.
קיום השייקר והמפלצות חייב להישאר בסוד מפני הציבור, בייחוד הוריהם של ג'אסטין וגוון, אליס ואוליבר, ושכנתם החטטנית גברת קיני.
מדבבים > גרסה צרפתית צרפת

| שם הדמות | מדבב/ת בצרפתית |
| --- | --- |
ג'אסטין: רמי גוטון
סטאן: טום טרופייר
מדבבים > גרסה עברית ישראל

| שם הדמות | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- |
ג'אסטין: יובל גרסיוק
גוון: ליאור נמני
סבא: יובל גרבש
אליס: שרון שחל
אוליבר: ניר רון
גברת קיני: טליה ברקאי
פני: שחר ירימי
מאדי: שחר ירימי
סטאן: דור סרוגו
סטלה: נעמה כתבי
ביצוע שיר פתיחה: רוני אהרונוב
ביצוע שיר פתיחה: יובל גרסיוק
ביצוע שיר פתיחה: ליאור נמני
ביצוע שיר פתיחה: טליה ברקאי
קולות נוספים: נעמה כתבי
קולות נוספים: דור סרוגו
קולות נוספים: רוני אהרונוב
מדבבים > גרסה עברית ישראל > צוות טכני

| הפקת הדיבוב | וידאופילם אינטרנשיונל |
| --- | --- |
תרגום: עמרי כהן
תרגום: אפי בן ישראל
ייעוץ לשוני: שירה שטיינמץ
בימוי הגרסה העבריתטכנאי הקלטה וערבול: רוני אהרונוב
טכנאי עריכת תמונה: אמיר פרי
מנהלי הפקה: תומר קאופמן
מנהלי הפקה: טוני ברמן
מנהלי הפקה: דן שצברג
שידור

| עונה | עונה | מספר פרקים | תקופת שידור מקורית צרפת> שידור ראשון | תקופת שידור מקורית צרפת> שידור אחרון | תקופת שידור בספרד ספרד> שידור ראשון | תקופת שידור בספרד ספרד> שידור אחרון | תקופת שידור בישראל ישראל> שידור ראשון | תקופת שידור בישראל ישראל> שידור אחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 51 | 8 ביולי 2024 | יפורסם בהמשך | 16 בספטמבר 2024 | 14 באוקטובר 2024 | 28 ביולי 2024 | 7 באוקטובר 2024 (VOD)8 באוקטובר 2024 (טלוויזיה) |
פרקים

סדר שידור הפרקים בהפצה העולמית, כולל בישראל, שונה מסדר השידור המקורי במדינות דוברות צרפתית. החצי השני של הסדרה (מפרק 26 ואילך) שודר לראשונה בישראל ובשווייץ לפני השידור בצרפת.
הערות שוליים

↑  Monster Shaker, GO-N (באנגלית אמריקאית)
↑  Shaker Monster - Season 1 - TheTVDB.com, thetvdb.com
טנק חילוץ M-88

| --- | --- |

טנק חילוץ מסוג M88
 מידע כללי
 סוג:  טנק חילוץ
 מדינה מייצרת:  ארצות הברית ארצות הברית
 יצרן:  United Defense 
 משתמשים עיקריים:  ראו משתמשים
 שנת ייצור:  1961
 תקופת השימוש:  1961–הווה (כ־63 שנים) 
 דגם קודם:  M74 / M32
 מערכה מרכזית:  מלחמת וייטנאם, מלחמות ישראל, מלחמת המפרץ, מלחמת עיראק
 מידע טכני
 אורך:  8.27 מטר
 רוחב:  3.43 מטר
 גובה:  3.12 מטר
 משקל:  56 טון
 מהירות:  42 קמ"ש על כביש
 טווח פעולה:  450 ק"מ
 מנוע:  מנוע דיזל, 750 כוחות סוס
 צוות:  5
 מערכות נשק
 חימוש עיקרי:  מקלע M2 בראונינג בקוטר 12.7
 
טנק חילוץ M88 עם שיפורים ישראליים הכוללים מיגון כלוב וצריחון מפקד מוגבה. הטחל"ץ שבתמונה מניף מנוע של מרכבה סימן 4.
טנק החילוץ M88 הוא טנק חילוץ (טחל"ץ) בינוני-כבד ונחשב לאחד מטנקי החילוץ הגדולים ביותר הנמצאים בשירות כיום בעולם. מטרת הטחל"ץ היא חילוץ כלי רכב ובעיקר רכב קרבי משוריין וטנקים הנפגעים בשדה הקרב. הטחל"ץ יכול לפעול בכל מזג אוויר ומבוסס על טנק ה-M60 פטון האמריקאי. ייצורו הסדרתי של ה-M88 החל בשנת 1961 וכיום הוא משמש צבאות רבים, כולל צה"ל.
השימוש הניכר ביותר בטנק חילוץ זה היה במלחמת וייטנאם, מלחמת המפרץ, מלחמת עיראק ובמלחמת קוסובו.
תפקידו של ה-M88

תפקידו העיקרי של טנק החילוץ M-88 הוא לתקן או להחליף חלקים פגועים בכלי רכב צבאיים (בעיקר רכב קרבי משוריין) בזמן שהם מותקפים. בנוסף, ה-M88 משמש לחלץ כלי רכב תקועים (למשל רכב אשר הופל לאדמה בוצית ואיבד יכולת לנוע). ל-M88 יש מנוף עם כננת המאפשר החלפת חלקים פגומים ברק"מ (בעיקר החלפת המנוע). המנוף מרים את החלק הפגום ומוריד במקומו חלק חילוף תקין. ל-M88 יש גם כננת לגרירת רכבים תקועים. ל-M88 מחובר APU ("יחידת כוח עזר") המאפשר לו להעביר כוח הידראולי וכוח חשמלי לרכבים אחרים.
במלחמת עיראק השתמש צבא ארצות הברית במנוף ובכננת של ה-M88 למשימות בנייה והנדסה קרבית, בעיקר הצבת חומות המורכבות ממקטעי בטון מודולריים.
בצה"ל, ה-M88 משרת לצד דחפורי D9 משוריינים המסייעים בחילוצים. רוב תפקידי הגרירה הועברו לדחפור, שמשמש גם לחילוץ כלי רכב שהתהפכו. ב-2008 הוסבו מספר דחפורי D9L לחילוץ אחרי שהמעקר האחורי שלהם הוחלף בכננת חילוץ. בעקבות התגברות איום הנ"ט בלבנון ורצועת עזה מוגנו חלק מטנקי ה-M88 במיגון כלוב.
תפקידו של ה-M88 > דגמים

M88 : הדגם המקורי הנחשב לטנק חילוץ בינוני, בעל צוות של 5 חיילים.
M88A1: דגם משודרג, בעל מערכת אב"כ ומשגרים למדוכות עשן, בעל צוות של 3–4 חיילים.
M88A2 "הרקולס": דגם גדול יותר במידות ומשקל, בעל יכולות הרמה משופרות ונחשב לטנק חילוץ כבד, בעל צוות של 3 חיילים.
מדינות המשתמשות בטנק החילוץ M-88

ארצות הברית ארצות הברית: צבא ארצות הברית וחיל הנחתים של ארצות הברית
ישראל ישראל: צה"ל (מופעל על ידי חיל הטכנולוגיה והאחזקה)
אוסטרליה אוסטרליה: צבא אוסטרליה
אוסטריה אוסטריה: צבא אוסטריה
מצרים מצרים: הצבא המצרי
גרמניה גרמניה: הצבא הגרמני
יוון יוון: הצבא היווני
לבנון לבנון: צבא לבנון
פקיסטן פקיסטן: צבא פקיסטן
פורטוגל פורטוגל: הצבא הפורטוגזי
טורקיה טורקיה: צבא טורקיה
הרפובליקה הסינית הרפובליקה הסינית: צבא טאיוואן
ספרד ספרד: צבא ספרד
מחמרה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מזון, ממרח 
 מוצא:  סוריה 
 מרכיבים עיקריים:  אגוזי מלך, פלפל, פלפל חלבי, רימון מצוי 
 
מְחַמַּרַה (בערבית: محمرة, "מואדם") או מוחמרה נקרא בשוגג גם מוהמרה הוא מטבל חריף העשוי מאגוזי מלך, פלפל אדום, דבשת רימונים ופירורי לחם. הוא מזוהה עם העיר חלב בסוריה, אך ניתן למצוא אותו גם בטורקיה, במיוחד באזורים דרום-מזרחיים, שם מאכלים ערביים נפוצים יותר במטבח המקומי בגלל ההשפעה התרבותית הסורית, כך גם במטבח הארמני המערבי. בטורקיה, מחמרה נקראת אקוקה והיא מוגשת כמתאבן.
מרכיבים

המרכיבים העיקריים הם בדרך כלל פלפלים טריים או יבשים, מסורתית פלפל חלבי, אגוזי מלך טחונים, פירורי לחם ושמן זית. הוא עשוי להכיל גם שום, מלח, מיץ לימון, דבשת רימונים, ולפעמים תבלינים (כגון כמון). ניתן לקשט אותו בעלי נענע או פטרוזיליה.
שימושים

את המחמרה אוכלים כמטבל עם לחם, כממרח לטוסט וכרוטב לקבב, בשרים על האש ודגים.