stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אל תהי צדיק הרבה

"אַל תְּהִי צַדִּיק הַרְבֵּה" היא עצה המופיעה במגילת קהלת, פרק ז', פסוקים ז'–ט"ז; הפסוק השלם הוא ”אַל תְּהִי צַדִּיק הַרְבֵּה, וְאַל תִּתְחַכַּם יוֹתֵר, לָמָּה תִּשּׁוֹמֵם”.
הוראתו הראשית של פסוק זה, לפי רוב המפרשים, היא הנחיה שלא להפריז במידת האדיקות הנדרשת בקיום המצוות. גישה קיצונית מדי בתחום זה עלולה לגרור את האדם המאמין לחסר מגופו ומנפשו דברים נחוצים - עד כדי סיגוף - ולהפוך לנטל על סביבתו.
חז"ל רואים בפסוק אזהרה לאדם שלא יחשוב להיות צדיק יותר מבוראו, כשאול, ש"דימה להיות צדיק וריחם על הרשעים" (כאשר לא קיים בשלמותה את מצוות הנביא על מחיית זכר עמלק):
"[וַיָּבֹא שָׁאוּל עַד עִיר עֲמָלֵק] וַיָּרֶב בַּנָּחַל" (ספר שמואל א', פרק ט"ו, פסוק א'). אמר רבי מני: על עסקי נחל. בשעה שאמ' לו הקב"ה לשאול, "לֵךְ וְהִכִּיתָה אֶת עֲמָלֵק וְהַחֲרַמְתֶּם אֶת כָּל אֲשֶׁר לוֹ וְלֹא תַחְמֹל עָלָיו וְהֵמַתָּה מֵאִישׁ עַד אִשָּׁה מֵעֹלֵל וְעַד יוֹנֵק מִשּׁוֹר וְעַד שֶׂה מִגָּמָל וְעַד חֲמוֹר" (ספר שמואל א', פרק ט"ו, פסוק ג'); ומה נפש אחת אמרה תורה, הבא עגלה בנחל. עכשו אם אדם חטא, בהמה מה חטאה? אם גדולים חטאו, קטנים מה חטאו? יצאה בת קול ואמרה לו: שאול, "אל תהי צדיק הרבה".
"אל תהי צדיק הרבה": יותר מבוראך. מדבר בשאול, דכתיב "ויבא שאול עד עיר עמלק וירב בנחל". רב הונא ורבי בניה אומרים: התחיל מדיין כנגד בוראו, אמר: כך אמר הב"ה: "לך והכית את עמלק"; אם אנשים חטאו – נשים וטף ושור ובקר וצאן מה חטאו? יצתה בת קול ואמרה לו: "אל תהי צדיק הרבה" – יותר מבוראך. ורבנין אמרין: התחיל מדיין כנגד עגלה ערופה, אמר: כתיב "וערפו שם את הָעֶגְלָה בנחל" (ספר דברים, פרק כ"א, פסוק ד') – הוא הורג והיא נערפת; אם אדם חטא – בהמה מה חטאת? יצתה בת קול ואמרה "אל תהי צדיק הרבה". ריש-לקיש אמר: כל מי שנעשה רחמן במקום אכזרי – סוף שיעשה אכזרי במקום רחמן. ומנין שנעשה רחמן במקום אכזרי? שנאמר "ויחמול שאול" (ספר שמואל א', פרק ט"ו, פסוק ט'). ומנין שנעשה אכזרי במקום רחמן? שנאמר "ואת נוב עיר הכהנים הכה לפי חרב" (ספר שמואל א', פרק כ"ב, פסוק י"ט), ולא תהא כזרעו של עמלק. ורבנן אמרין: כל מי שנעשה רחמן במקום אכזרי סוף שמדת הדין פוגעת בו, שנאמר "וימת שאול ושלשת בניו" (ספר דברי הימים א', פרק י', פסוק ו').
לפי פירוש אחר, הפסוק ממליץ שלא להגזים ברדיפת הצדק. פרשנות זאת יוצאת מנקודת המוצא שההפרזה ברדיפת הצדק מפחיתה ממעלת הצדיקות ומורידה את דרגתה. לפיכך ניתן לראות בסיום הפסוק, ”לָמָּה תִּשּׁוֹמֵם”, אזהרה כי רדיפת הצדק המוחלט באופן בלתי מתפשר עלולה להמיט אסון. דוגמה לכך מספרות העולם ניתן למצוא בדמותו של מיכאל קולהאס בנובלה בשם זה מאת היינריך פון קלייסט.
הפסוק העוקב במגילת קהלת שולל גם הליכה בדרך הנגדית: ”אַל תִּרְשַׁע הַרְבֵּה וְאַל תְּהִי סָכָל לָמָּה תָמוּת בְּלֹא עִתֶּךָ”. לסיכום ממליץ קהלת על בחירה בשביל הזהב: ”טוֹב אֲשֶׁר תֶּאֱחֹז בָּזֶה וְגַם מִזֶּה אַל תַּנַּח אֶת יָדֶךָ כִּי יְרֵא אֱלֹהִים יֵצֵא אֶת כֻּלָּם”.
ראו גם

הטוב מאוד הוא האויב של הטוב
הנהלת בתי המשפט

| --- | --- |

אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 סוכנות אם:  הרשות השופטת
 חוק:  חוק בתי המשפט
 שר:  שר המשפטים, יריב לוין
 מנהל:  צחי עוזיאל
הנהלת בתי המשפט היא רשות ציבורית, המופקדת על הניהול והארגון המנהליים של עבודת בתי המשפט בישראל. תחום פעולתה מתייחס לבית המשפט העליון, בתי המשפט המחוזיים, בתי משפט השלום ובתי הדין לעבודה.
בראש ההנהלה עומד מנהל בתי המשפט. החל מינואר 2024 מכהן בתפקיד השופט צחי עוזיאל.
מעמד הנהלת בתי המשפט

הנהלת בתי המשפט מהווה גוף עצמאי בחלקו, באופן הנותן ביטוי לעיקרון של עצמאות הרשות השופטת ואי תלותה ברשות המבצעת. היא איננה כפופה למשרד המשפטים. עם זאת, על פי החוק קובע שר המשפטים את סדרי המנהל של בתי המשפט, ומנהל בתי המשפט אחראי בפניו על ביצועם של סדרים אלו.
בעבר הביע נשיא בית המשפט העליון אהרן ברק את דעתו כי על הרשות השופטת להיות עצמאית לחלוטין, באופן שינותק הקשר בינה לבין שר המשפטים, אך רעיון זה לא מומש עד כה.
פעילות

תפקידי הנהלת בתי המשפט כוללים את הנושאים הבאים:
איוש וניהול משרות כוח האדם המנהלי של בתי המשפט (פקידים, מזכירים, קלדניות, מתורגמנים ועוד), לרבות עוזרים משפטיים לשופטים. הנהלת בתי המשפט מנהלת גם את תנאי העבודה של השופטים, אך מינוי לכהונת שופט אינו מסמכותה ונתון בידי הוועדה לבחירת שופטים.
פיתוח וניהול מערך המבנים של בתי המשפט, לרבות הקמת מבנים חדשים.
ניהול לוגיסטי כללי של בתי המשפט.
פיתוח וניהול מערך המחשוב של בתי המשפט.
קיום פעילות דוברות עבור בתי המשפט, הנהלתם ושופטיהם.
שמירת הביטחון והסדר הציבורי בבתי המשפט והגנה על שלום השופטים.
הנהלת בתי המשפט מפעילה את סמכויותיה בסיוע מזכירויות בתי המשפט השונים, שבראש כל אחת מהן עומד מזכיר ראשי.
הנהלת בתי המשפט פעלה בין היתר להקים את היכלות המשפט בבאר שבע, בנצרת, בחיפה ועוד, וכן יזמה את פיתוח מערכת המחשוב "נט המשפט" והטמעתה בכל בתי המשפט.
הנהלת בתי המשפט מפעילה "צוות למניעת הכפשות נגד שופטים ברשת", המאתר אנשים המכפישים שופטים או מסיתים נגדם ברשתות החברתיות ופועל נגד אותם אנשים. ב-2020 נחשף בעיתון "הארץ" שהצוות פנה לכלי תקשורת בבקשה להסיר כתובת שנכלל בהן מידע בלתי מחמיא ביחס לשופטים, כגון חשדות פליליים. בעקבות זאת וואלה! NEWS ו-Nrg הסירו כתבות, וגלובס סירב לעשות זאת. הצוות פנה בבקשה דומה גם לגוגל ישראל כי תסיר מתוצאות מנוע החיפוש שלה את הכתבות. החברה סירבה. הצוות מפעיל מאגר ובו נתונים אישיים של אזרחים הכותבים ברשתות החברתיות נגד שופטים. התנועה למשילות ודמוקרטיה פנתה בעניין למשנה ליועץ המשפטי לממשלה, רז נזרי, וטענה בין היתר שהמאגר פעל בניגוד לחוק הגנת הפרטיות. נזרי הסכים כי המאגר בעייתי ובעקבות התערבותו לא פנתה עוד הנהלת בתי המשפט להסרת פרסומים הפוגעים בשופטים.
באפריל 2024 זוהתה מתקפת סייבר רחבת היקף לשרתי הנהלת בתי המשפט. קבוצת אנונימוס הודיעה כי היא עומדת מאחורי המתקפה ומסרה כי השיגה מידע בהיקף של כמעט 300GB.
מנהל בתי המשפט

בהתאם לחוק בתי המשפט מתמנה מנהל בתי המשפט לתפקידו על ידי שר המשפטים, בהסכמת נשיא בית המשפט העליון. הליך מינוי זה מבטא גם הוא את העיקרון של עצמאות הרשות השופטת, והוא נועד להבטיח ששר המשפטים לא יוכל לכפות על נשיא בית המשפט העליון מינוי מנהל לבתי המשפט שאיננו מקובל עליו.
קביעת זהות מנהל בתי המשפט הייתה לא פעם מקור למחלוקת ולחיכוכים בין שרי המשפטים לבין נשיאי בית המשפט העליון.
מנהל בתי המשפט יכול שלא להיות שופט, אך בפועל מתמנים כמנהלים רק שופטים מכהנים. תוארו הסמלי של מנהל בתי המשפט הוא "שופט בית משפט מחוזי", על אף שאיננו חייב להיות כזה בעבודתו היומיומית.
מנהל בתי המשפט משמש כמזכיר הוועדה לבחירת שופטים.
מנהל בתי המשפט > רשימת המנהלים הכלליים של הנהלת בתי המשפט

| שם | תחילת כהונה | סיום כהונה |
| --- | --- | --- |
| השופט ציון אלוף | 1948 | 1952 |
| השופט יהושע איזנברג | 1952 | 1968 |
| השופט משה נכט | 1968 | 1985 |
| השופט אריה הגר | 1985 | 1989 |
| השופט מרדכי בן דרור | 1989 | 1990 |
| השופט יעקב קדמי | 1990 | 1994 |
| השופט יצחק רביבי | 1994 | 1998 |
| השופט דן ארבל | 1998 | 2004 |
| השופט בעז אוקון | 2005 | 2006 |
| השופט משה גל | 2006 | 2012 |
| השופט מיכאל שפיצר | 2012 | 2018 |
| השופט יגאל מרזל | 2018 | 2022 |
| השופט מיכאל שפיצר | 2022 | 2024 |
| השופט צחי עוזיאל | 2024 | 2029 |
משמר בתי המשפט

משמר בתי המשפט הוא גוף האבטחה הממלכתי של הרשות השופטת במדינת ישראל. המשמר הוקם בשנת 1995 כדי לאפשר את קיומם התקין של סדרי המשפט במדינה ולשמש כגוף האבטחה הממלכתי של בתי המשפט בישראל.
| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:  מערכת הביטחון הישראלית
 סוג:  יחידת אבטחה ממלכתית
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1995–הווה (כ־29 שנים)
 נתוני היחידה
 ייעוד:  לאפשר את קיומם התקין של סדרי המשפט במדינה ולשמש כגוף האבטחה הממלכתי של בתי המשפט בישראל.
 כוח אדם:  800
 פיקוד
 יחידת אם:  הנהלת בתי המשפט
אנשי המשמר המונים כ-800 מאבטחים, נוכחים בכל ערכאות המשפט, כולל ועדות חקירה ממלכתיות, ומאפשרים את קיומם התקין של סדרי הדין במדינת ישראל.
למשמר בתי המשפט ארבע מטרות עיקריות:
להרתיע גורמים עוינים ולמנוע מהם לבצע פיגועים במוסדות בתי המשפט.
להגן על השופטים, עובדי בתי המשפט וקהל באי בתי המשפט, מפני אירועים חבלניים, פליליים ואחרים בשטח בית המשפט וסביבתו הקרובה.
למנוע הפרות סדר במתחם בתי המשפט בכלל ובאולמות המשפט בפרט, ולטפל בתופעות אלו.
להפגין נוכחות המבטיחה את קיום הביטחון ושמירת הסדר הציבורי.
משמר בתי המשפט פועל ברוח "אמנת משמר בתי המשפט" שבה הוגדרו יעדו, מטרותיו וערכי הליבה לפועלו. ב-7 ביוני 2016 מעמד המשמר וסמכויות עובדיו עוגנו בחקיקה.
אנשי המשמר הם לוחמים יוצאי יחידות קרביות ובוגרי קורסים פיקודיים בצה"ל.
יחידות משמר בתי המשפט פועלות במספר מחוזות הפרוסים בכל רחבי הארץ.
משמר בתי המשפט > הכשרה

בית הספר לאבטחה של משמר בתי המשפט, מכשיר ומאמן את מאבטחי משמר בתי המשפט בעבודתם. מקנה למאבטחי המשמר מיומנויות אבטחה ולחימה המותאמות לאופי המציאות האזרחי בו פועלים מאבטחי משמר בתי המשפט.
בית הספר מהווה סמכות הוראה מקצועית, המקנה למאבטחי המשמר מיומנויות אבטחה ולחימה המותאמות לאופי המציאות האזרחי בו פועלים מאבטחי משמר בתי המשפט. בנוסף, מאמן בית הספר את משמר הכנסת.
פרט לאימונים ולקורסי הרענון השגורים הנערכים לאלפי חניכים בבית הספר מדי שנה, מקיים בית הספר את קורס ההכשרה הבסיסי של המועמדים למשמר בתי המשפט, 8 ימי קורס בתנאי פנימייה.
מתכונת ההדרכה של בית הספר כוללת אימוני לחימה, מטווחים טכניים, הרצאות ייעודיות, תרגילים טאקטיים במתקנים הכוללים סימולציות לתרחישים אפשריים, ועוד.
הערות שוליים

↑  סעיף 82 לחוק בתי המשפט.
↑  דליה שחורי, "אהרן ברק קורא להבטיח עצמאות מינהלית לרשות השופטת", הארץ, 1 באפריל 1997; אהרן ברק, "עצמאות הרשות השופטת", הארץ, 4 באפריל 1997.
↑  המערכת טרם הופעלה בבית המשפט העליון.
↑  אבישי גרינצייג, ‏הנהלת בתי המשפט ביקשה מגוגל להסיר כתבות שמבקרות שופטים, באתר גלובס, 1 בספטמבר 2020
↑  עמיר קורץ, פריצת סייבר נרחבת במשרד המשפטים, באתר כלכליסט, 5 באפריל 2024
↑  סעיף 82 לחוק בתי המשפט.
↑  הדס מגן, ‏השופט בועז אוקון ימונה למנהל בתי המשפט במקום דן ארבל הפורש, באתר גלובס, 21 בינואר 2004
↑  השופט מיכאל שפיצר מונה לתפקיד מנהל בתי המשפט, באתר גלובס, 25 במרץ 2012
↑  השופט יגאל מרזל מונה למנהל בתי המשפט, באתר ynet, 25 בפברואר 2018
↑  השר לוין מינה את השופט צחי עוזיאל לתפקיד מנהל בתי המשפט, באתר ynet, 8 בנובמבר 2023
↑  חוק בתי המשפט (תיקון מס' 83), התשע"ו - 2016, ס"ח 2554 שחוקק בעקבות הצעת חוק בתי המשפט (תיקון מס' 81) (משמר בתי המשפט), התשע"ו - 2015, ה"ח הממשלה 964.
לוח עם תמונות מנהלי בתי המשפט המוצב בכניסה ללשכת מנהל בתי המשפט
אליפות וימבלדון 1906

| --- | --- |
 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  25 ביוני 1906 – 5 ביולי 1906 (11 ימים) 
 מספר תחרות:  30 
 עיר מארחת:  אצטדיוני הטניס בווימבלדון 
 זוכה:  גברים:לורנס דוהרטי נשים:דורותי דאגלס צ'יימברס זוגות גברים:פרנק ריסלי/סידני סמית'
 → אליפות וימבלדון 1905 אליפות וימבלדון 1907 ← 
 
אליפות וימבלדון 1906 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-25 ביוני והסתיימה ב-5 ביולי. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים. זו הייתה האליפות האחרונה בה השתתפו אחים דוהרטי שבמהלך השתתפותם בתחרויות וימבלדון זכו ב-17 תארים (מהם 8 בתחרויות זוגות).
התחרות > תחרות הגברים

התחרות נערכה בשני שלבים. בשלב הראשון המתחרים חולקו ל-8 בתים. מנצח השלב הראשון היה עולה להתמודד מול מנצח אליפות וימבלדון 1905 על התואר. לתחרות זו נרשמו 69 טניסאים, מהם 61 מבריטניה. בגמר תחרות הגברים ארתור גור ניצח את פרנק ריסלי. במשחק האליפות הוא פגש את לורנס דוהרטי (מנצח אליפות וימבלדון 1905) והפסיד ב-4 מערכות.
התחרות > תחרות הנשים

בתחרות הנשים השתתפו 48 טניסאיות בריטיות שחולקו ל-4 בתים. בגמר התחרות דורותי דאגלס צ'יימברס (מנצחת תחרות בשנים 1903, 1904) נפגשה עם שרלוט קופר (מנצחת בשנים 1895, 1896, 1898, 1901)  וניצחה אותה ב-2 מערכות. במשחק על התואר היא פגשה את מיי סאטון (מנצחת אליפות וימבלדון 1905) וניצחה אותה ב-2 מערכות.
התחרות > תחרות הזוגות

בתחרות הזוגות השתתפו 28 זוגות שהתחרו על הזכות להתמודד על התואר במשחק נגד האחים דוהרטי, מנצחי אליפות וימבלדון 1905. לתחרות נרשמו זוגות טניסאים ממספר מדינות, כמו בתחרות הגברים. בתחרות זו ניצחו פרנק ריסלי וסידני סמית' (מנצחי אליפות וימבלדון 1902). במשחק על האליפות הם ניצחו את האחים דוהרטי (מנצחי אליפות וימבלדון 1905) ב-4 מערכות. בכך הם זכו באליפות בפעם השנייה.
לורנס דוהרטי, מנצח תחרות הגברים
דורותי דאגלס צ'יימברס, מנצחת תחרות הנשים
אליפות וימבלדון 1910

| --- | --- |
 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  20 ביוני 1910 – 2 ביולי 1910 (13 ימים) 
 מספר תחרות:  34 
 מספר מתמודדים:  92 
 עיר מארחת:  אצטדיוני הטניס בווימבלדון 
 זוכה:  גברים:אנתוני וילדינג (ניו זילנד) נשים:דורותי דאגלס צ'יימברס (הממלכה המאוחדת) זוגות גברים:מייג'ור ריצ'י (בריטניה)/אנתוני וילדינג (ניו זילנד)
 → אליפות וימבלדון 1909 אליפות וימבלדון 1911 ← 
 
אליפות וימבלדון 1910 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-20 ביוני והסתיימה ב-30 ביוני. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים.
התחרות > תחרות הגברים

התחרות נערכה בשני שלבים. בשלב הראשון המתחרים חולקו ל-8 בתים. מנצח השלב הראשון קיבל זכות להתמודד מול מנצח אליפות וימבלדון 1909 על התואר. לתחרות זו נרשמו 92 טניסאים, מהם 68 מבריטניה. בגמר תחרות הגברים טוני וילדינג (ניו זילנד) ניצח את בילס רייט (ארצות הברית)  ב-5 מערכות. במשחק על האליפות הוא שיחק נגד ארתור גור (מנצח אליפות וימבלדון 1909) וניצח ב-4 מערכות.
התחרות > תחרות הנשים

בתחרות הנשים השתתפו 34 טניסאיות (מהם 30 בריטיות) שחולקו ל-4 בתים. בגמר התחרות דורותי דאגלס צ'יימברס (מנצחת בשנים 1903, 1904 ו-1906) נפגשה עם אדית ג'ונסון הבריטית וניצחה אותה ב-2 מערכות. במשחק האליפות היא שיחקה נגד דורה בוטבי (מנצחת אליפות וימבלדון 1909) וניצחה אותה ב-2 מערכות. בכך דורותי דאגלס צ'יימברס זכתה בתואר הרביעי.
התחרות > תחרות הזוגות

בתחרות הזוגות השתתפו 39 זוגות שהתחרו על הזכות להתמודד על התואר במשחק נגד מנצחי אליפות וימבלדון 1909. לתחרות נרשמו זוגות טניסאים ממספר מדינות, כמו בתחרות הגברים. בגמר התחרות של השלב הראשון נפגשו קנט פאואל (בריטניה)/רוברט פאואל (קנדה) עם מייג'ור ריצ'י (אנ') (בריטניה)/אנתוני וילדינג (ניו זילנד) שהיו מנצחי תחרות זוגות בשנת 1908. המשחק הסתיים בניצחון של זוג ריצ'י/וילדינג והם נפגשו עם מנצחי השנה הקודמת ארתור גור והרברט רופר-בארט במשחק שהסתיים בניצחונם ב-3 מערכות. לטוני וילדינג זה היה התואר השני באליפות זו ותואר שלישי בתחרויות זוגות.
אנתוני וילדינג, מנצח תחרות הגברים
דורותי דאגלס צ'יימברס, מנצחת תחרות הנשים
גביע דייוויס 1919

| --- | --- |
 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  11 ביולי 1919 – 21 בינואר 1919 
 מספר תחרות:  14 
 מדינות משתתפות:  5
 עיר מארחת:  סידני 
 זוכה:  אוסטרליה
 → גביע דייוויס 1914 גביע דייוויס 1920 ← 
 
אתגר הטניס הבינלאומי 1919 (באנגלית: 1919 International Lawn Tennis Challenge) הייתה התחרות ה-14 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
מחזיקי הגביע היו נציגי אוסטרלאסיה ובעקבות כך המשחקים חזרו לאוסטרליה. במהלך מלחמת העולם הראשונה התחרות לא נערכה. לתחרות נרשמו בריטניה, בלגיה, דרום אפריקה וצרפת. לאור כך משחקי הפלייאוף נערכו במסגרת חצי הגמר ומשחק הגמר בלבד.
משחק על התואר נערך ב-16-21 בינואר 1920 בסידני, אוסטרליה. המשחק הסתיים בניצחון של אוסטרליה עם תוצאה 1:4.
משחקי פלייאוף

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |

|  | בריסל, בלגיה | בריסל, בלגיה |  |  |  |  |
|  |  צרפת צרפת | 3 |   |  |  |  |
|  |  בלגיה בלגיה | 0 |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  | דוביל, צרפת, חימר | דוביל, צרפת, חימר |
|  |  |  |   |  |  צרפת צרפת | 2 |
|  |  |  |   |   |  בריטניה בריטניה | 3 |
|  |  |  |   |   |  |  |
|  | איסטבורן, בריטניה, דשא | איסטבורן, בריטניה, דשא |   |   |  |  |
|  |  דרום אפריקה (1910–1928) דרום אפריקה | 1 |   |   |  |  |
|  |  בריטניה בריטניה | 4 |   |   |  |  |
משחק על התואר

| אוסטרליה   אוסטרליה   4 | אוסטרליה   אוסטרליה   4 | סידני, אוסטרליה   16-21 בינואר 1920  דשא | סידני, אוסטרליה   16-21 בינואר 1920  דשא | בריטניה   בריטניה   1 | בריטניה   בריטניה   1 | בריטניה   בריטניה   1 | בריטניה   בריטניה   1 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| . | . | . | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| 1 | אוסטרליה | ג'יימס אנדרסון | 5 | 4 | 2 |  |  |
| 1 | בריטניה | אלג'רנון קינגסקוט | 7 | 6 | 6 |  |  |
| 2 | אוסטרליה | ג'רלד פטרסון | 6 | 6 | 2 | 6 |  |
| 2 | בריטניה | ארתור לוו | 4 | 3 | 6 | 3 |  |
| 3 | אוסטרליה | נורמן ברוקס/ג'רלד פטרסון | 6 | 6 | 6 |  |  |
| 3 | בריטניה | אלפרד בימיש/אלג'רנון קינגסקוט | 0 | 0 | 2 |  |  |
| 4 | אוסטרליה | ג'רלד פטרסון | 6 | 6 | 8 |  |  |
| 4 | בריטניה | אלג'רנון קינגסקוט | 4 | 6 | 6 |  |  |
| 5 | אוסטרליה | ג'יימס אנדרסון | 6 | 5 | 6 | 4 | 12 |
| 5 | בריטניה | ארתור לוו | 4 | 7 | 3 | 6 | 10 |
ארטורס קרישיאניס קרינש

ארטורס קרישיאניס קרינש (בלטבית: Arturs Krišjānis Kariņš;‏ נולד ב-13 בדצמבר 1964) הוא פוליטיקאי לטבי שמכהן כשר החוץ של לטביה מ-2023. כיהן ראש ממשלת לטביה בין השנים 2019–2023.
ביוגרפיה

נולד בוילמינגטון, דלאוור, ארצות הברית, לאחר שהוריו עזבו את לטביה עקב הכיבוש הסובייטי (אנ'). בצעירותו היה פעיל בקהילת הלטבים האמריקאים.
לאחר שסיים תואר בבלשנות באוניברסיטת פנסילבניה, בשנת 1997 היגר קרינש ללטביה ועסק בתעשיית המזון הקפוא. בשנת 2002 היה ממייסדי מפלגת העידן החדש (אנ'), אשר בשנת 2011 מוזגה יחד עם מפלגות נוספות למפלגת האיחוד החדש (אנ').
קרינש כיהן כחבר פרלמנט, שר הכלכלה וחבר בפרלמנט האירופי. בשנת 2018 נבחר על ידי מפלגתו כמועמד לתפקיד ראש ממשלת לטביה במסגרת הבחירות הכלליות. בתום הבחירות, לאחר שמספר מועמדים לא הצליחו להקים ממשלה, הטיל הנשיא ריימונדס ויוניס בינואר 2019 את הרכבת הממשלה על קרינש, ואכן קרינש התקבל כמועמד פשרה מטעם המפלגות.
בינואר 2019 נכנס קרינש לתפקידו באופן רשמי. באפריל 2019 הוגשה הצעת אי אמון בממשלה שנפלה ברוב של 33–58.
ב-2023 התפטר מתפקידו והוחלף על ידי אוויקה סיליניה. הוא מונה לשר החוץ בממשלתה החדשה.
הערות שוליים

↑  "Precise shape of proposed new Latvian government revealed". LSM (באנגלית). 2023-09-13. נבדק ב-2023-09-26.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9812620085105606  CiNii: DA11065802  GND: 1176082655  LNB: 000198082  VIAF: 306294875   WorldCat (עם VIAF): 306294875
ליגת העל האזרית

| --- | --- |

 תחום:  כדורגל
 ארגון:  התאחדות הכדורגל של אזרבייג'ן 
 מדינות:  אזרבייג'ן אזרבייג'ן
 קונפדרציה:  אופ"א
 קבוצות:  8
 תקופת הפעילות:  1992–הווה (כ־32 שנים)
 שמות קודמים:  ליגת הכדורגל המקצוענית
 אלופה נוכחית:  קרבאך (2023/2024)
 מירב הזכיות:  קרבאך (11)
 מפעל מקביל:  גביע אזרבייג'ן
 מפעל נמוך:  הליגה האזרית הראשונה
 pfl.az
 
סמליל הליגה בעבר
ליגת העל האזרית בכדורגל (באזרית: Azərbaycan Premyer Liqası) היא ליגת הכדורגל הבכירה באזרבייג'ן. הליגה הוקמה בשנת 1992 בשם "הליגה האזרית העליונה" עם השתחררות אזרבייג'ן מברית המועצות, והחל מ-2007 היא נקראת "ליגת העל האזרית".
כיום מתמודדות בה 8 קבוצות והיא נמשכת מאוגוסט עד מאי. הזוכה באליפות משתתפת במוקדמות ליגת האלופות. בשל סכסוך שהתגלע בין כמעט כל מועדוני הכדורגל באזרבייג'ן לבין ההתאחדות לכדורגל האזרית, הליגה בעונת 2001/2002 הוקפאה באמצע והליגה בעונת 2002/2003 לא נערכה כלל.
הקבוצות בליגה

להלן הקבוצות המתמודדות בליגת העל האזרית בעונת 2024/2025:
| קבוצה | עיר | אצטדיון | מספר מושבים |
| --- | --- | --- | --- |
| אראז נחצ'יבאן | נחצ'יבאן | אצטדיון העיר נחצ'יבאן | 12,800 |
| זירה | זירה, באקו | הקומפלקס האולימפי של זירה | 1,300 |
| טוראן-טובוז | טובוז | אצטדיון העיר טובוז | 6,800 |
| נפטצ'י באקו | באקו | באקסל ארנה | 11,000 |
| סאבאיל | סאבאיל, באקו | ASCO ארנה | 3,200 |
| סבאך | מסאזיר | בנק רספובליקה ארנה | 13,000 |
| סומגאיט | סומגאיט | קפיטל בנק ארנה | 1,400 |
| קפאז | גנג'ה | אצטדיון העיר גנג'ה | 27,000 |
| קרבאך | באקו | אזרסאן ארנה | 5,200 |
| שמאחי | שמאחי | אצטדיון העיר שמאחי | 2,220 |
היסטוריה > אליפות אזרבייג'ן הסובייטית (1928 - 1991)

בזמן שליטת ברית המועצות באזרבייג'ן SSR, לכל רפובליקה סובייטית הייתה אליפות רפובליקה אזורית, ומעליה הייתה ליגת המשנה הסובייטית, ממנה היו מעפילות הקבוצות מכל ברית המועצות הסובייטית לליגה הבכירה, ליגת העל הסובייטית. הקבוצות האזריות לא הצליחו כמעט להעפיל לליגה הבכירה, למעט שלוש קבוצות אזריות: נפטצ'י באקו (27 עונות), וטמפ באקו ודינמו קירובאבד ששיחקו עונה אחת כל אחת.
שאר הקבוצות האזריות הגיעו רק לליגת המשנה אחרי שזכו באליפות המקומית אך לא ביססו את מעמדן בליגת העל הסובייטית.
היסטוריה > אליפות אזרבייג'ן הסובייטית (1928 - 1991) > אלופות הליגה האזרית המחוזית בתקופה הסובייטית (1928 - 1991)

קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בגביע אזרבייג'ן הסובייטית באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.
היסטוריה > אליפות אזרבייג'ן הסובייטית (1928 - 1991) > טבלת אליפויות הליגה הסובייטית האזורית לפי קבוצה

אלו הקבוצות שזכו באליפויות המקומיות באזרבייג'ן הסובייטית בין השנים 1928 - 1991.
| קבוצה | זכיות | שנות זכייה |
| --- | --- | --- |
| (NPU) אורדג'וניקידזנפט באקו | 7 | 1951, 1952, 1953, 1955, 1956, 1957, 1958 |
| אראז באקו | 7 | 1963, 1967, 1969, 1973, 1974, 1975, 1976 |
| לוקומוטיב באקו | 5 | 1937, 1938, 1939, 1940, 1946 |
| SKA באקו | 5 | 1960, 1962, 1968, 1970, 1979 |
| פולאד (חאזאר) סומגאייט | 3 | 1964, 1985, 1991 |
| סטרויטל יוגה באקו | 2 | 1935, 1936 |
| KKF באקו | 2 | 1948, 1949 |
| ווסטוק באקו | 2 | 1965, 1966 |
| טרמיסט באקו | 2 | 1982, 1983 |
| קרבאך אגדאם | 2 | 1988, 1990 |
| פרוגרס-2 באקו | 1 | 1928 |
| פרופסויוז באקו | 1 | 1934 |
| דינמו באקו | 1 | 1944 |
| טורדובייה רזרבי באקו | 1 | 1947 |
| איסקרה באקו | 1 | 1950 |
| זאבוד בודנוגו באקו | 1 | 1954 |
| קבוצות באקו (ספורטקיאדה) | 1 | 1959 |
| ספרטק גובה | 1 | 1961 |
| חימיק סליאני | 1 | 1971 |
| סוראהנץ באקו | 1 | 1972 |
| קרבאך קחאנקדי | 1 | 1977 |
| SKIF באקו | 1 | 1978 |
| אנרג'טיק עלי-ביראמלי | 1 | 1980 |
| גראנדז'ליק באקו | 1 | 1981 |
| טוקהודג'ו באקו | 1 | 1982 |
| גויאזאן חאזאק | 1 | 1986 |
| אראז נאקצ'יבאן | 1 | 1987 |
| סטוריטל סביראבאד | 1 | 1989 |
היסטוריה > הליגה האזרית הבכירה העצמאית (החל מ-1992)

לאחר שאזרבייג'ן החזירה עצמאות מלאה התאחדות הכדורגל האזרית העצמאית החדשה (ה-AFFA) פתחה את הליגה האזרית הבכירה ובאותה העונה הפכה ההתאחדות לחברה רשמית בפיפ"א ואופ"א, והליגה מתקיימת מאז. בתחילה הקבוצות הבכירות בליגה היו נפטצ'י באקו, קפאז גנדיה, טוראן טאבוז ושמקיר. מועדונים אחרים קטנים יותר נקלעו לחובות כבדים והקובצות התחלפו בתכיפות. בעונת 1997/1998 ביצעה קפאז גנדיה שיא ליגה מפורסם מקומית כשהצליחה לנצח 22 משחקים ולעשות 4 תיקו, וסיימה את הליגה ללא הפסדים (מתוך 26 משחקים) כשזכתה באליפות, שיא שאף קבוצה בליגה לא השוותה עד היום.
בתחילת שנות ה-2000 זכתה שמקיר בשתי אליפויות רצופות. הכדורגל ספג מכה גדולה מאוד בשנת 2002 כאשר אופ"א הטילה איסור של שנתיים על המועדונים האזרים בגלל סכסוך ארוך בין פדרציית הכדורגל (ההתאחדות) האזרית לבין רוב המועדונים הגדולים בליגה. האליפות המקומית של עונת 2001/2002 ננטשה והתחרות העונתית של עונת 2002/2003 בוטלה עקב סכסוך זה, והמועדונים מנעו משחקניהם בנוסף לשחק עבור הנבחרת האזרית, כאשר פקידי מס בודקים טענות שחיתות ומרמה בהתאחדות האזרית.
הסכסוך הסתיים והמפעל חזר לפעילות בעונת 2003/2004 כאשר נפטצ'י באקו זוכה באליפות הרביעית ועונה לאחר מכן בחמישית. שתי עונות לאחר מכן זכו שתי אלופות חדשות: באקו וחזר לנצ'ראן שזכתה גם בגביע המדינה האזרי והשלימה דאבל. ב-2007/2008 וב-2009/2010 זכתה אינטר באקו בצמד אליפויות ראשון משלה, שבתווך זוכה באקו באליפות השנייה שלה. קרבאך הייתה הקבוצה הראשונה מאזרבייג'ן שמגיעה לשלב הפלייאוף של הליגה האירופית בעונות 2009/2010 ו-2010/2011. נפטצ'י באקו זכתה בשלוש אליפויות רצופות בין השנין 2010 - 2013 והוכתרה כשיאנית האליפויות עם 8 תארים. החל מ-2013 ועד 2020 זכתה קבראך ב-7 אליפויות רצופות והצליחה להדביק את הפער והשלימה גם היא 8 אליפויות היסטוריות וכך השוותה את השיא של נפטצ'י בסיום עונת 2019/2020, עונה שהוקפאה כשהיא מובילה ולבסוף לא חודשה עקב המצב המחמיר של מגפת הקורונה שהתפשטה במדינה. בעונה הבאה נפטצ'י הצליחה לזכות באליפות ולתפוס פער נוסף עם שיא אליפויות של 9 זכיות.
אלופות הליגה לפי עונות

קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בגביע אזרבייג'ן באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.
אליפויות לפי קבוצות

| קבוצה | זכיות | סגנויות | מקום שלישי | שנות זכייה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| קרבאך אגדאם | 11 | 4 | 3 | 1993, 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016, 2016/2017, 2017/2018, 2018/2019, 2019/2020, 2021/2022, 2022/2023, 2023/2024 |
| נפטצ'י באקו | 9 | 6 | 7 | 1992, 1995/1996, 1996/1997, 2003/2004, 2004/2005, 2010/2011, 2011/2012, 2012/2013, 2020/2021 |
| קפאז גנדיה | 3 | 1 | 2 | 1994/1995, 1997/1998, 1998/1999 |
| אינטר באקו / קשלה | 2 | 3 | 4 | 2007/2008, 2009/2010 |
| באקו | 2 | 2 | 1 | 2005/2006, 2008/2009 |
| שמקיר | 2 | 2 | 1 | 1999/2000, 2000/2001 |
| חזר לנצ'ראן | 1 | 3 | - | 2006/2007 |
| טוראן טאבוז | 1 | 1 | 2 | 1993/1994 |
| גבאלה | - | 2 | 3 | – |
| חאזאר סומגאייט | - | 2 | - | – |
| סבאח | - | 1 | 1 | – |
| חאזרי בוזובנה | - | 1 | 1 | – |
| קארבאן | - | 1 | 1 | – |
| AZAL | - | 1 | - | – |
| זירא | - | 1 | 1 | – |
| סימורק | - | - | 1 | – |
| וילאש מסאלי | - | - | 1 | – |
| סומגאיט | - | - | 1 | – |
הערות שוליים

↑  עקב סכסוך בין ההתאחדות לקבוצות האזריות בליגה
↑  עקב המשך הסכסוך בין ההתאחדות האזרית לקבוצות
| ליגות הכדורגל העליונות של אירופה (אופ"א) |
| --- | --- | --- |
| מפעלי הווה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איי פארו • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנגליה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גיברלטר • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • ויילס • טורקיה • יוון • ישראל • לוקסמבורג • לטביה • ליטא •  מולדובה • מונטנגרו • מלטה • צפון מקדוניה • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סקוטלנד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צפון אירלנד • צרפת • קוסובו • קזחסטן • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| מפעלי עבר | הפוטבול ליג (אנגליה) • ברית המועצות • יוגוסלביה • מזרח גרמניה • סרביה ומונטנגרו • צ'כוסלובקיה |  |
יצחק יעקב וייס

הרב יצחק יעקב וייס (ח' באדר א' ה'תרס"ב, 15 בפברואר 1902 – י"א בסיוון ה'תשמ"ט, 14 ביוני 1989) רב ופוסק, מחבר סדרת ספרי השו"ת מנחת יצחק. היה רבה של העדה החרדית, אולם השפעתו ההלכתית חרגה גם מעבר לגבולות העדה.