stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מתנקש אמריקאי

| --- | --- |

כרזת הסרט בארצות הברית
 מבוסס על:  על הספר "American Assassin" מאת וינס פלין
 בימוי:  מייקל קואסטה 
 הופק בידי:  לורנזו די בונוונטורה ניק ווצסלר
 תסריט:  אדוארד זוויק סטיבן שיף מייקל פינץ' מרשל הרשקוביץ
 עריכה:  כריסטיאן ווגנר
 שחקנים ראשיים:  דילן או'בריאן  מייקל קיטון מוחמד בכרי יוסף סוויד סקוט אדקינס טיילור קיטש דייוויד סושה סאנה לאת'ן שרלוט ווגה
 מוזיקה:  סטיבן פרייס 
 צילום:  אנריקה צ'דיאק 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  CBS Films 
 חברה מפיצה:  Lionsgate Films
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 15 בספטמבר 2017
 משך הקרנה:  111 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  מותחן אקשן, סרט פעולה, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  איסטנבול, רומא 
 תקציב:  33 מיליון דולר
 הכנסות:  $62,960,816 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   americanassassin
 www.american-assassin.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
מתנקש אמריקאי (באנגלית: American Assassin) הוא סרט מתח ופעולה משנת 2017 המבוסס על ספר באותו השם מאת וינס פלין, אודות גיבורו הקבוע, סוכן CIA והמתנקש, מיטש ראפ, בכיכובם של דילן או'בריאן, מייקל קיטון, מוחמד בכרי, יוסף סוויד, סקוט אדקינס, טיילור קיטש, דייוויד סושה, סאנה לאת'ן ושרלוט ווגה.
עלילה

עלילת הסרט נפתחת כאשר מיטש ראפ (או'בריאן) הנופש עם ארוסתו, קטרינה, באיביזה נפצע בפיגוע טרור, במהלכו נרצחת אהובתו. כתוצאה מכך נעשה ראפ אובססיבי בנוגע לארגוני טרור ותאב נקמה. לאחר תקופת אימונים בנשק חם ואיגרוף הוא נוסע ללוב במטרה להסתנן לתא הטרור שהוציא לפועל את הפיגוע שגבה את חיי אהובתו. רגע לפני שהוא מספיק לנקום במחבלים פשט על המתחם צוות כוחות מיוחדים מן האגף לפעולות מיוחדות ב-CIA והרגם. סגנית ראש ה-CIA, ד"ר איירין קנדי ׁ(לאת'ן), מציעה לראפ הזדמנות להתגייס לסוכנותו ולעבור את ההכשרה של צוות אוריון, יוזמה מסווגת של הסוכנות שמהווה למעשה יחידת חיסול המתנקשת בבכירי ארגוני הטרור. במשך כחצי שנה הוכשר בידי סטן הרלי (קיטון), סוכן חשאי ותיק ומיומן ובוגר יחידת אריות הים, והפך למומחה בשימוש בנשק קל, קרב מגע, טקטיקה ולוחמה בטרור. במקביל מתברר כי מתנקש הידוע בכינוי "רוח רפאים" (קיטש) הצליח להניח את ידיו על פצצת גרעין. נראה כי "רוח רפאים", שהוכשר גם הוא בידי הרלי ונחשב למת, שואף להביא לפריצתה של מלחמת עולם במזרח התיכון. על ראפ והרלי לעצור בעדו בטרם יצליח במזימתו.
הערות שוליים

↑  ארז דבורה, ביקורת סרט: "מתנקש אמריקאי": הנקמה מוגשת אלימה, באתר ynet, 18 בספטמבר 2017.
קונסטנטין דרייקון

| --- | --- |

קונסטנטין דרייקון, כפי שהוא מופיע על עטיפת החוברת Green Arrow Vol.3 #31 מדצמבר 2003, אמנות מאת מאט ווגנר.
 סוג:  נבל-על
 הוצאה לאור:  DC קומיקס
 הופעה ראשונה:  Green Arrow Vol.3 #27 (אוגוסט 2003)
 יוצרים:  ג'וד ויניק פיל הסטר
 גילום הדמות:  דארן שאלאווי 
 מידע
 סטטוס:  פעיל
 מקצוע:  אמן לחימה, רוצח שכיר
 כוחות:  ללא כוחות-על אמן לחימה מיומן
 אזרחות:  יוון 
 דמויות קשורות
 אויבים:  החץ הירוק 
 
קונסטנטין דרייקון (באנגלית: Constantine Drakon) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס החץ הירוק ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Green Arrow Vol.3 #27 מאוגוסט 2003 ונוצרה על ידי הכותב ג'וד ויניק והמאייר פיל הסטר.
קונסטנטין דרייקון הוא אמן לחימה ומתנקש ממוצא יווני, שהחל להרוג אנשים עוד מגיל עשר רק משום שהיה סקרן בכל הנוגע לגבולות יכולותיו. הוא מוצא כי זהו "יעודו" בחיים ומתעסק בכך למחייתו. כאשר מפלצות החלו להטיל אימה על אתרי בנייה בתאגיד שבעיר סטאר סיטי, אותו תאגיד שכר את שירותיו של דרייקון. משימתו הייתה לחסל את המפלצות המאיימות על עסקי התאגיד ולטייח את קשריהן עמו. חקירתו של אוליבר קווין, הגיבור שידוע בזהותו של החץ הירוק, הובילה אותו לעימות חזיתי עם המתנקש האירופאי. במפגשם הראשון, דרייקון הרג בקלות יתרה חבר של קונור הוק וצלב את החץ הירוק באמצעות חיציו. הוא בחר שלא להרוג את הקשת הלוחם משום שלא שילמו לו מספיק כדי להרוג גיבורים במסכה.
את דמותו של קונסטנטין דרייקון גילם בסדרת הלייב אקשן "החץ" השחקן דארן סחלבי.
קפטן בומרנג

| --- | --- |

קפטן בומרנג, כפי שנראה בחוברת The Flash Secret Files and Origins ממאי 2010, אמנות מאת סקוט קולינס.
 סוג:  נבל-על
 הוצאה לאור:  DC קומיקס
 הופעה ראשונה:  הארקנס: The Flash #117 (דצמבר 1960) מרסר: Identity Crisis #3 (אוקטובר 2004)
 יוצרים:  ג'ון ברום, קרמיין אינפנטינו
 גילום הדמות:  ניק טאראביי ("החץ"), ג'יי קורטני ("יחידת המתאבדים")
 מידע
 שם אמיתי:  ג'ורג' "דיגר" הארקנס אואן מרסר
 כינויים:  דיגר, מאסטר המראות
 סטטוס:  פעיל
 מקצוע:  פושע
 כוחות:  ללא כוחות-על
 כלי נשק:  בומרנג, כולל בומרנגי תכסיס עם פטנטים וטריקים
 חבר בקבוצה:  יחידת המתאבדים (הארקנס)
 חבר לשעבר בקבוצה:  הנבלים, החברה הסודית של נבלי-העל, חיל הפקחים הלבנים, (הארקנס) הנבלים, החברה הסודית של נבלי-העל, אאוטסיידרס (מרסר)
 אזרחות:  אוסטרליה 
 דמויות קשורות
 משפחה:  הארקנס: וילארד וולטר ויגינס ובטי הארקנס (הורים) איאן הארקנס (אב חורג) טום הארקנס (אח חורג) אואן מרסר (בן) מרסר: דיגר הארקנס ומלוני ת'ון (הורים) בארט אלן (אח חורג)
 אויבים:  בארי אלן 
 
קפטן בומרנג (באנגלית: Captain Boomerang) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס פלאש ביקום DC של DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Flash #117 מדצמבר 1960 ונוצרה על ידי הכותב ג'ון ברום והמאייר קרמיין אינפנטינו.
את זהותו של קפטן בומרנג חולקות שתי דמויות, אב ובן - ג'ורג' "דיגר" הארקנס ואואן מרסר. דיגר היה בנו הלא חוקי של חייל אמריקני ואשה אוסטרלית, שגדל בעוני רב והתמחה ביצור בומרנגים ובשימושם ככלי נשק. בבגרותו הוא נשכר כמקדם מכירות כדמותג בשם "קפטן בומרנג" לחברת צעצועים שבבעלותו של אביו הביולוגי, אם כי הוא לא ידע זאת, ומאז פנה לדרכי הפשע לאחר שלא העריכו את כישוריו.
באירועי משבר זהות, הארקנס יוצר קשר עם בנו האובד, אואן מרסר, לאחר שלקח על עצמו חוזה לרציחתו של ג'ק דרייק, אביו של טים דרייק. הוא הצליח לבצע את המשימה, אך נהרג בידי דרייק עצמו. אובדנו הפתאומי של אביו גרם למרסר לנטול את זהות קפטן בומרנג. קפטן קור לקח אותו תחת חסותו לקבוצת "הנבלים", והתברר בהמשך כי מרסר הוא בנה של מלוני ת'ון, מה שהופך את בארט אלן לאחיו החורג. מאז, מרסר עבר לצד הטובים, ואף הצטרף לקבוצת אאוטסיידרס. לבסוף, מרסר נהרג בידי אביו, שהואנש בחזרה לחיים כפקח שחור באירועי "הלילה האפל ביותר".
את דמותו של קפטן בומרנג גילם בסרט הלייב אקשן "יחידת המתאבדים" השחקן ג'יי קורטני, ואילו בסדרה "החץ" גילם את דמותו השחקן ניק טאראביי.
ביקום המצויר של דיסי הדמות מופיעה בסרט "באטמן מתקפה על ארקהם" שם הוא משמש כאחת הדמויות הראשיות
ראו גם

בומרנג (קומיקס) - דמות בדיונית דומה של חברת מארוול קומיקס המתחרה
הערות שוליים

↑  SUICIDE SQUAD Cast Named - WILL SMITH is DEADSHOT, JARED LETO is THE JOKER, More
ערך זה הוא קצרמרבנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
האורהי בושצ'אן

האורהי מיקולאיוביץ' בושצ'אן (באוקראינית: Георгій Миколайович Бущан; נולד ב-31 במאי 1994) הוא כדורגלן אוקראיני המשחק בעמדת השוער בא-שבאב.
קריירת מועדונים

בושצ'אן, יליד אודסה, התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנערים של צ'רנומורץ אודסה ובגיל 14 הצטרף לזו של דינמו קייב.
משנת 2011 עד שנת 2017 לא היה חלק מסגל הקבוצה ושיחק חלק מהזמן בקבוצת המילואים של המועדון. ב-20 באוגוסט 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 1-4 נגד סטאל קמיאנסקה.
בעונת 2020/2021 הפך לשוער הראשון של הקבוצה וזכה עמה בדאבל.
קריירה בינלאומית

בצעירותו שיחק בכל נבחרות הנוער של אוקראינה, פרט לנבחרת הצעירה.
ב-7 באוקטובר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת, בהפסד 7-1 לצרפת. בושצ'אן נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2020.
הוא נכלל בסגל נבחרת אוקראינה לטורניר יורו 2024.
תארים

ליגת העל האוקראינית: 2020/2021
הגביע האוקראיני: 2019/2020, 2020/2021
הסופר קאפ האוקראיני: 2018, 2019, 2020
הערות שוליים

↑  Сергій Ребров оголосив склад національної команди України на підготовчий збір і товариські матчі перед Євро-2024 באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל האוקראינית, 16 במאי 2024 (באוקראינית)
| נבחרת אוקראינה – יורו 2020 |
| --- | --- | --- |
|  1 בושצ'אן •  2 סובול •  3 סודאקוב •  4 קריבצוב •  5 סידורצ'וק •  6 סטפננקו •  7 ירמולנקו •  8 מלינובסקי •  9 יארמצ'וק •  10 שפרנקו •   11 מרלוס •  12 פיאטוב • 13 זבארני •  14 מקרנקו • 15 ציהנקוב • 16 מיקולנקו • 17 זינצ'נקו • 18 בזוס • 19 בסדין • 20 זובקוב • 21 קרוואייב • 22 מטוויינקו • 23 טרובין • 24 טימצ'יק • 25 פופוב • 26 דובביק • מאמן: שבצ'נקו |  1 בושצ'אן •  2 סובול •  3 סודאקוב •  4 קריבצוב •  5 סידורצ'וק •  6 סטפננקו •  7 ירמולנקו •  8 מלינובסקי •  9 יארמצ'וק •  10 שפרנקו •   11 מרלוס •  12 פיאטוב • 13 זבארני •  14 מקרנקו • 15 ציהנקוב • 16 מיקולנקו • 17 זינצ'נקו • 18 בזוס • 19 בסדין • 20 זובקוב • 21 קרוואייב • 22 מטוויינקו • 23 טרובין • 24 טימצ'יק • 25 פופוב • 26 דובביק • מאמן: שבצ'נקו | אוקראינה |
| נבחרת אוקראינה – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 בושצ'אן •  2 קונופליה •  3 סבאטוק •  4 טלוברוב •  5 סידורצ'וק •  6 סטפננקו •  7 ירמולנקו •  8 מלינובסקי •  9 יארמצ'וק •  10 מודריק •   11 דובביק •  12 טרובין • 13 זבארני •  14 בראז'קו • 15 ציהנקוב • 16 מיקולנקו • 17 זינצ'נקו • 18 שפרנקו • 19 בונדר • 20 זובקוב • 21 סודאקוב • 22 מטוויינקו • 23 לונין • 24 ואנאט • 25 טימצ'יק • 26 מיכאילצ'נקו • מאמן: רברוב |  1 בושצ'אן •  2 קונופליה •  3 סבאטוק •  4 טלוברוב •  5 סידורצ'וק •  6 סטפננקו •  7 ירמולנקו •  8 מלינובסקי •  9 יארמצ'וק •  10 מודריק •   11 דובביק •  12 טרובין • 13 זבארני •  14 בראז'קו • 15 ציהנקוב • 16 מיקולנקו • 17 זינצ'נקו • 18 שפרנקו • 19 בונדר • 20 זובקוב • 21 סודאקוב • 22 מטוויינקו • 23 לונין • 24 ואנאט • 25 טימצ'יק • 26 מיכאילצ'נקו • מאמן: רברוב | אוקראינה |
קבר שמעון

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 נקבר:  שמעון בן יעקב
 תקופה:  המאה ה-15 לפנה"ס
 תאריך גילוי:  המאה ה-2 לפנה"ס (חברון) המאה ה-12 (ארבל) המאה ה-14 (מנדא) המאה ה-15 (מצרים) המאה ה-20 (מג'דל צדק) המאה ה-20 (מחלף אייל) המאה ה-21 (גבעת גד)
 
מקום קברו של שמעון בן יעקב הוא נושא שנוי במחלוקת. מקום קבורתו של שמעון וכן של שאר אחיו השבטים (מלבד יוסף) אינו מתואר בתנ"ך, וקיימות מספר דעות ומסורות לגביו: בחברון (זיהוי מהמאה ה-2 לפנה"ס), ארבל (זיהוי מהמאה ה-12), מנדא (זיהוי מהמאה ה-14), מצרים, לבנון, מג'דל צדק (זיהוי מהמאה ה-20), מחלף אייל (זיהוי מהמאה ה-20) וגבעת גד (זיהוי מהמאה ה-21).
רקע

על פי הסיפור המקראי לא ברור אם בני יעקב הובאו לקבורה ממצרים אל ארץ ישראל. על אף שהכתוב מציין את עליית עצמות יוסף בלבד, החלו להיווצר מסורות קבורה שונות לשאר אחיו השבטים.
החל מסוף תקופת הכנסת הגדולה (תקופת בית שני, סביב המאה ה-2 לפנה"ס), ועד סוף תקופת הזוגות (המאה ה-1 לספירה), נראה כי הייתה מסורת עברית על קבורת השבטים במערת המכפלה שבחברון. אמנם, החל מתקופת התנאים (המאה ה-2 לספירה), לא השתמרה מסורת זו ונראה כי חז"ל לא צידדו בה. חז"ל סברו כי בני ישראל העלו, מלבד את עצמות יוסף, את כל בני יעקב לארץ ישראל. בכל הגרסאות הרבות למאמר זה לא מופיעה התייחסות למקום קבורתם הספציפי, מלבד של יהודה בן יעקב. נושא קבורת יהודה במערת המכפלה אף הוא נמצא במחלוקת בין שניים מגדולי התנאים בדור הרביעי: רבי יהודה ורבי מאיר. לדעת רבי יהודה נקבר יהודה עם אבותיו במערת המכפלה, ואילו דעת רבי מאיר שלא.
בימי הביניים (סביב המאה ה-11) אנו עדים לתופעה רחבה בכתבי עולי הרגל, של תיעוד קברי השבטים, בפרט באזור הגליל. בתקופה הממלוכית בארץ ישראל (סביב המאה ה-13), המוסלמים החלו לקדש קברים רבים ברחבי הארץ ובכללותם את קברי השבטים.
המקורות > חברון (המאה ה-2 לפנה"ס)

במספר מקורות מהמאה השנייה לפנה"ס עד המאה הראשונה לספירה מזכירות את קבורת שמעון בחברון, בתוך שאר בני יעקב בספר צוואות השבטים נאמר במפורש כי שמעון נקבר בחברון, ואילו בספר היובלים ובקדמוניות היהודים ליוסף בן מתתיהו נאמר כך באופן כללי על בני יעקב.
המקורות > ארץ ישראל (המאה ה-2)

על פי חז"ל העלו בני ישראל את כל בני יעקב לארץ ישראל להיקבר שם:
מה תלמוד לומר "גם עלה"? אמר: אותך אני מעלה ושאר כל השבטים אני מעלה; מלמד שכל שבט ושבט העלה עצמות ראש שבטו עמו.
דעה זו מופיעה בנוסחים שונים במכילתא דרבי ישמעאל, ספרי, מכילתא דרשב"י, בראשית רבה, מדרש תנאים לדברים, ילקוט שמעוני, מדרש אגדה ומדרש הגדול.
המקורות > ארבל (המאה ה-12)

מסורת קבר שמעון ביישוב ארבל הסמוכה לטבריה, מצויה בכתבי עולי הרגל החל מהמאה ה-12. אמנם, מסורת על קברי השבטים בארבל מצויה בכתבי עולי רגל מהמאה ה-11 המציינים את "קבורת ג' שבטים ודינה אחותם", ללא ציון מי מהם.
רבי יעקב בן נתנאל הכהן, סביב שנת 1187 לספירה:
ארבל... קברות ראובן שמעון לוי ודינה, וקברם מכוסה כל כך עד שאין אדם יכול להכניס ידו שם
ספר "ציוני קברים בארץ ישראל", סביב שנת 1440 לספירה:
ארבל שם קבורת שלושה שבטים שהם שמעון ולוי אחי דינה. והשלישי לא נודע מי הוא. ועליהם ציונים על פני השדה סמוך לכפר, אשר שם קבריהם. ובצידם קבורת דינה אחותם. ועל קבר דינה, הדס. חופף עליו ציון כיפה החופה כעננה
רבי יצחק בן אלפרא, בספר "קבלת צדיקי ארץ ישראל, איגרת ר' יצחק בן אלפרא לר' שלמה בן ר' שמעון דוראן", סביב שנת 1441 לספירה:
ומשם עד ראובן בן יעקב ושמעון ולוי ויהודה ודינה ובנימין, ובין כל אחד ואחד מהלך יום או יומיים
ספר "אלה מסעי בני ישראל", סביב שנת 1450 לספירה:
ארבל... ולמטה על פני השדה קבורים שמעון ולוי ודינה אחותם
ספר "איגרת יחוס האבות", לפני 1537 לספירה:
ארבל... ולמטה על פני השדה קבורים שמעון ולוי ודינה אחותם
רבי משה מטראני (המבי"ט), בספרו "בית אלהים" (המאה ה-16):
ועוד היום ציונה מסוים אצל שמעון ולוי אחיה בכפר ארבאל שהוא כמו מהלך שעה מטבריה
רבי אשר אנשיל גרינוואלד, בספרו "טוב ירושלים", סביב שנת 1934 לספירה:
ארבל, קרוב לטבריא חצי שעה, שם קבר ראובן שמעון לוי ודינה
בשנת 2007 ביצעו הארכאולוג יוסי סטפנסקי, ישראל הרצברג וישראל מאיר גבאי מחקר בו גילו על פי כתבי יד עולי הרגל, מפות ותמונות - את תיאור עולי הרגל כקברם של ראובן, שמעון, לוי, דינה ושת בן אדם הראשון בארבל.
המקורות > מנדא (המאה ה-14)

מסורת קבר שמעון ב"מנדא" מוזכרת לראשונה ככל הנראה בספר הישר. אמנם, מלשונו עולה לכאורה כי אין הכוונה למנדא הגלילית:
ויקברו את ארונות מטות אבותיהם אשר העלו ממצרים איש בנחלת בניו. את שנים עשר בני יעקב קברו בני ישראל, איש באחוזת בניו. ואלה שמות הערים אשר קברו בהם את שנים עשר בני יעקב אשר העלו בני ישראל ממצרים... ואת שמעון ולוי קברו בעיר מנדא אשר נתנה לבני שמעון
רבי יעקב ברוך בספרו "חיבת ירושלים", סביב שנת 1785 לספירה:
שמעון... מנוחתו בעיר מנדא אשר נתנה לבני שמעון
רבי משה טננבוים בספרו "מסעות משה", סביב שנת 1924 לספירה:
שמעון... מקום קבורתו במנדו, בחבל נחלתו
המקורות > מצרים

רבי יצחק אברבנאל (סוף המאה ה-15) טוען כי לפי הפשט, בני יעקב, בהם שמעון, נקברו במצרים. את דברי חז"ל שצמות השבטים הועלו לארץ ישראל הוא דוחה כ"דרש":
אמנם שאר השבטים נשארו במצרים כי נדונו בגלות בחייהם ובמותם לא נפרדו ממנו וכמו שכתבו חז"ל שאף עצמות של כל השבטים העלו עמהם, דרש הוא. כי הכתוב מעיד (שמות י"ג) "ויקח משה את עצמות יוסף עמו" וגו'. ובסוף ספר יהושע (כד) "ואת עצמות יוסף אשר העלו בני ישראל ממצרים קברו בשכם", ואם עצמות שאר השבטים העלו גם כן איך לא נזכרו לא בעליה ולא בקבורה
המקורות > לבנון

לפי מסורת מוסלמית, קבור שמעון בכפר שמע, שבנפת צור.
המקורות > מג'דל צדק (המאה ה-20)

רבי אשר אנשיל גרינוואלד (בספרו "טוב ירושלים", סביב שנת 1934 לספירה), אמנם מציין את קבורת שמעון בארבל, אך הוא גם דואג לתעד מסורת מוסלמית המראה את קבר אשר, או שמעון, או לוי, בדרך אל הכפר מגד'ל צדק במרכז הארץ:
אל יהודיא, סמוך לפתח תקוה, במזרח דרום. שם מראים הערבים קבר יהודא בן יעקב, ובמזרח צפון, בדרך אל הכפר מגד'ל צדק, מראים קבר אשר, ויש אומרים שמעון, ויש אומרים לוי"
המקורות > מחלף אייל (המאה ה-20)

בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 זוהה קברו של שמעון מערבית לכביש 6 - דרומית לצומת אייל מול קלקיליה, באתר הנקרא "נבי שמעון", שם על-פי מסורת שומרונית וערבית, מצוי קברו של "הנביא שמעון". זיהוי זה נעשה ללא כל מקור או מסורת קדומה. העובר בכביש לאייל ובכביש 6 יכול לראותו, נחבא מעט בצל תאנה לא גדולה הצומחת לידו.
המקורות > גבעת גד (המאה ה-21)

החל מהמאה ה-21[דרוש מקור] קברו מצוין בגבעת גד ליד אמציה בראש ההר הקבר המכונה "שייח עלי", אך זיהוי זה נעשה ללא כל מקור או מסורת קדומה. קבר שייח עלי מתוארך למאות 7-8 לספירה וכנראה שופץ בשלהי המאה ה-13.
לקריאה נוספת

ישראל מאיר גבאי מקומות קדושים וקברי צדיקים בגליל, ועד אהלי צדיקים, מהדורות: 2007, 2011. כרך א'
הצדיקים חיים: מראה מקומות לקברי הצדיקים ואתרים קדושים
מדריך כרטא: קברי צדיקים בארץ ישראל
הערות שוליים

↑  צוואות השבטים, צוואת שמעון הבן השני ליעקב וללאה פרק ח
↑  ספר היובלים פרק מו, טז
↑  קדמוניות היהודים, 199 - 200 (מהדורת אברהם שליט, תשל"ג)
1 2  שמות, פרשת בשלח פרק יג, פסוק יט
↑  דברים, וזאת הברכה, פרק לג פסוק ז (פיסקה שמח)
↑  ויחי ק, יא
↑  דברים, וזאת הברכה, פרק לג פסוק ז
↑  דברים, וזאת הברכה, תתקנד
↑  שמות, בא-בשלח פרק יג
↑  דברים, וזאת הברכה, פרק לג פסוק ז
↑  יחוס הצדיקים, רשימת אילן ג' (המאה ה-11 - המאה ה-12)
↑  כתב יד מוסקבה
↑  רשימת אילן ה'
↑  או "איגרת יחוס האבות והנביאים"
↑  שער היסודות, פרק מח
↑  של דינה בת יעקב
↑  נדב שרגאי, ז'אבו, מגדולי חוקרי ארץ ישראל בדורנו, נהרג בלבנון: "אבידה גדולה לעולם המחקר", באתר ישראל היום, 20 בנובמבר 2024
↑  1997 לערך
↑  ספי בן יוסף, מחלף אייל: אין דרך חזרה, באתר ynet, 23 במרץ 2006
↑  שמעון בן יעקב - הנגב והערבה - חבל לכיש - קברי צדיקים | SYT אטרקציות, טיולים וקברי צדיקים בארץ(הקישור אינו פעיל, 9 באוקטובר 2017)
מערת המכפלה, חברון
תצלום לוויין של ארץ ישראל וסביבתה משנת 2003
קבר שמעון בן יעקב במחלף אייל
ספידי (מיה דירדן)

| --- | --- |

מיה דירדן (במרכז), כפי שהיא מופיעה לצד הטיטאנים הצעירים על עטיפת החוברת Green Arrow Vol.3 #46 ממרץ 2005, אמנות מאת ג'יימס ג'ין.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  DC קומיקס
 תוכנית טלוויזיה:  "סמולוויל" "החץ"
 הופעה ראשונה:  Green Arrow Vol.3 #2 (מאי 2001)
 יוצרים:  קווין סמית' פיל הסטר
 גילום הדמות:  אליס גייטיאן ("סמולוויל") וילה הולנד ("החץ", דמות דומה)
 מידע
 שם אמיתי:  מיה דירדן
 כינויים:  ספידי
 סטטוס:  פעילה
 גזע:  בת אנוש
 מין:  נקבה
 מקצוע:  קשתית גיבורת על
 נטייה:  טובה
 כוחות:  ללא כוחות-על קשתית מיומנת, בעלת מגוון של חיצי תכסיס. צלפית ולוחמת מעולה.
 חברה בקבוצה:  צוות החץ
 חברה לשעבר בקבוצה:  הטיטאנים הצעירים
 אזרחות:  ארצות הברית 
 דמויות קשורות
 חברים:  אוליבר קווין
 
מִיה דירדן (באנגלית: Mia Dearden) הידועה בכינוי ספידי (Speedy) היא דמות משנה בדיונית של גיבורת-על המופיעה בחוברות הקומיקס החץ הירוק ביקום DC של DC קומיקס. מיה דירדן היא הדמות השנייה שנטלה את הזהות ספידי, אחרי רוי הרפר. היא הופיעה לראשונה בחוברת Green Arrow Vol.3 #2 ממאי 2001 ונוצרה על ידי הכותב קווין סמית' והמאייר פיל הסטר.
ספידי היא האלטר אגו של מיה דירדן, נערה מתבגרת שברחה מביתה לאחר שאביה התעלל בה. היא לא הייתה מסוגלת לשרוד לבדה, ולכן התאהבה בגבר שהבטיח לדאוג למחסורה תמורת עבודה בזנות. מיה היא נשאית HIV. החץ הירוק, שחזר לאחרונה מהמתים באירועי החץ הירוק: אשפת חצים, הציל את מיה מידי אחד מלקוחותיה. החץ הירוק שלח אותה לבקש עזרה מאוליבר קווין (זהותו הסודית). קווין היה עסוק בארגון מחדש של חייו כעת משחזר לחיים, ועד מהרה, דירדן גילתה את זהותו של המיליארדר והפכה לאשת סודו. הוא החל לאמן אותה בשימוש בחץ וקשת, אולם סירב להפכה לשותפתו למרות תחינותיה הרבות משום שלא רצה להעמיד אותה בפני הסכנות הכרוכות בלחימה בפשע.
עיבודים > החץ

בסדרת הטלוויזיה "החץ" מופיעה דמותה של ת'יאה קווין, צעירה מרדנית ואחותו של אוליבר קווין, בגילומה של השחקנית וילה הולנד. בהמשך מתגלה ששמה האמצעי הוא דירדן ושהיא למעשה בתו הביולוגית של מלקולם מרלין. כשמרלין לוקח אותה לקורטו מלטיז, הוא מאמן אותה כישורי קרב והיא מאמצת לעצמה את השם הבדוי מיה. עם חזרתה לסטארלינג סיטי היא מגלה את סודו של אחיה, מפנה עורף לאביה בשל מעשיו הנפשעים, ומתחילה באימונים עם אוליבר. בנוסף, שותפו הקודם של אוליבר רוי הרפר משאיר לה את חליפתו של ארסנל.
אקוולאד

| --- | --- |

אקוולאד (ג'קסון הייד), כפי שהופיע על עטיפת החוברת Aquaman Vol.8 #62 מאוקטובר 2020, אמנות מאת רובסון רוחה.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  DC קומיקס
 הופעה ראשונה:  גרסת תור הכסף של הקומיקס: Adventure Comics #269 (פברואר 1960) גרסת היום הבהיר ביותר: Brightest Day #4 (יוני 2010) לאחר פלאשפוינט: Aquaman Vol.7 #42 (ספטמבר 2015)
 הופעה אחרונה:  גרסת תור הכסף של הקומיקס: Blackest Night #2 (אוקטובר 2009)
 יוצרים:  רוברט ברנשטיין, רמונה פריידון (גארת') ג'ף ג'ונס, אייבן רייז (ג'קסון הייד)
 מידע
 שם אמיתי:  גארת' קאלדור'אהם/ג'קסון הייד
 כינויים:  טמפסט (גארת')
 סטטוס:  פעיל
 כוחות:  כוח על-אנושי, שחייה במהירות על-קולית, יכולת נשימה מתחת למים, תימרון זרמי ים, יצירת מערבולות מים, שינוי טמפרטורת המים, טלפתיה עם חיי הים.
 חבר בקבוצה:  הטיטאנים (גארת') הטיטאנים הצעירים (ג'קסון)
 חבר לשעבר בקבוצה:  משפחת אקוומן, חיל הפקחים השחורים, הטיטאנים הצעירים (גארת')
 דמויות קשורות
 משפחה:  דייוויד הייד (אב)
אקוולאד (באנגלית: Aqualad) הוא דמות משנה בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס אקוומן והטיטאנים הצעירים ביקום DC קומיקס. אקוולאד הראשון - גארת' - הופיע לראשונה בתור הכסף של הקומיקס בחוברת Adventure Comics #269 מפברואר 1960 ונוצר על ידי הכותב רוברט ברנשטיין והמאיירת רמונה פריידון. אקוולאד השני - "קאלדור" קאלדור'אהם - הופיע לראשונה בסדרת האנימציה "ליגת הצדק - הדור הבא", ונכתב לתוך הקומיקס תחת השם ג'קסון הייד בחוברת Brightest Day #4 מאוגוסט 2010 בידי הכותב ג'ף ג'ונס והמאייר אייבן רייז.
ביוגרפיה בדיונית

לפני שנים רבות, המלך טאר והמלכה ברה הפכו לשליטים על שאייריס - עיר הבירה של מושבות אידיאליסטיות בעמק החבוי. קבוצת קיצוניים מתוכם רצחו את המלך וגירשו את המלכה ההרה לפוסידוניס, עיר הבירה של אטלנטיס, היכן שהיא ילדה את בנה גארת' סגול העיניים. תושבי אטלנטיס בעלי האמונות הטפלות קבעו שגארת' היה נחות מבחינה גנטית עקב כך וגירשו אותו לחוף נטוש הרחק מאטלנטיס. אולם, הוא הצליח לשרוד והתחבר לאקוומן, מלך אטלנטיס שגם הוא גורש מממלכתו. גארת' הפך לשותפו הצעיר ובן טיפוחיו של אקוומן, והוא נושא את אותם כוחות-על כמו מורהו הרוחני, כמו נשימה מתחת למים ותקשורת עם עולם החי שגדל מתחת לפני הים. הוא מחזיק בכוח על-אנושי ובמהירות גבוהה שמאפשרת לו לנוע במרחבי האוקיינוס העצומים בקלות יחסית, ובנוסף לעמוד בפני הלחצים הגדולים של מעמקי האוקיינוס. בתור טמפסט, הוא מחזיק ביכולות מיסטיות המאפשרות לו שליטה בטמפרטורת המים ובלחות שמסביבו, כמו גם הפקת פרצי אנרגיה רבי עוצמה מעיניו. כבנו המאומץ של נסיך אטלנטיס, גארת' נאלץ מדי פעם לרשת את מקומו של אקוומן בזמן היעדרו ולמלוך על הממלכה התת-ימית באחריות ותבונה רבה. בשנים האחרונות הוא תיפקד כשגריר אטלנטיס בעולם היבשה עד אשר נהרג באירועי "הלילה האפל ביותר" של שנת 2009 והוחזר לחיים כחבר בחיל הפקחים השחורים.
ג'קסון הייד הוא נער אפרו-אמריקני מסילבר סיטי, ניו מקסיקו שלמד מהוריו לפחד ממים מאז ילדותו. התברר שהוריו לא רצו שיתקרב לאזורי החוף כדי שהוא לא יאותר בידי הוריו האמיתיים, וגם משום שהפיזיולוגיה שלו משתנה כאשר הוא מתקרב למקורות מים. הוא שמר על סודו במשך שנים, שיקר לחברתו על כך שפחד מטביעה ושאינו יודע לשחות, וסוד הקעקועים המסתוריים שעל גופו נשמר ממנו מאז לידתו. באירועי "היום הבהיר ביותר", סוללת כוח לבנה נוחתת בסילבר סיטי וכשהיא מתחילה לדבר לגיבורים דדמן והנץ והיונה, הקעקועים שעל זרועו הימנית של ג'קסון מתחילים לזהור. הוא מגלה לראשונה את כוחותיו במהלך סופת גשמים ומתחיל לשלוט במי הגשמים, כשקעקועיו ועיניו זוהרים. בזמן זה מתגלה כי יש לו זימים וידי קורים, שמנטה שחורה הוא למעשה אביו האמיתי ושיש לו חיבור מסתורי למרה.
הופעות בסדרות טלוויזיה

אקוואלד הוא מהדמויות הראשיות בסדרת האנימציה ליגת הצדק - הדור הבא, שם הוא מופיע כבן חסותו של אקוומן ועונה לשם קאלדור'אם.
עיבוד הלייב אקשן הראשון של אקוולאד - בדמותו של גארת' - היה בסדרת הטלוויזיה "טיטאנים" בגילומו של השחקן דרו ואן אקר.
המלך צ'ארלס השלישי (מחזה)

| --- | --- |
 הפקה:  תיאטרון אלמידה
 כתיבה:  מייק ברטלט
 דמויות:  המלך צ'ארלס הנסיך ויליאם הנסיך הארי
 מקום ההתרחשות:  לונדון
 תקופת ההתרחשות:  המאה ה-21
 מדינה:  בריטניה בריטניה
 סוגה:  דרמה
 הצגת בכורה:  10 באפריל 2014
 משך ההצגה:  כשעתיים וארבעים וחמש דקות
 שפה:  אנגלית
 פרסים:  פרס אוליבייה 
 
המלך צ'ארלס השלישי (King Charles III) הוא מחזה מאת מייק ברטלט(אנ') שעלה לבמה ב-2014. העלילה, הכתובה בחרוז לבן ויונקת מהמסורת השייקספירית, עוסקת בקורות מלכותו העתידית של צ'ארלס השלישי. "צ'ארלס השלישי" זכה בפרס לורנס אוליבייה למחזה החדש הטוב ביותר ב-2015, וה-BBC הפיק לו עיבוד טלוויזיוני ב-2017.
דמויות

המלך צ'ארלס – מונרך בריטניה וממלכות חבר העמים.
הנסיך ויליאם – בן המלך הבכור.
הדוכסית קתרין – אשת ויליאם.
הנסיך הארי – בן המלך הצעיר.
הדוכסית קמילה – אשת המלך.
גֶ'ס אדוארדס – צעירה רפובליקנית, מאהבתו של הנסיך הארי.
ג'יימס רייס – מזכיר העיתונות המלכותי.
טריסטרם אוונס – ראש ממשלת הוד מלכותו.
מרק סטיבנס – מנהיג האופוזיציה הנאמנה של הוד מלכותו.
רוח רפאים.
הארכיבישוף מקנטרברי, חברי הפרלמנט, רפובליקנים, מפגינים.
הפקה וקבלה

הכותב מייק ברטלט סיפר כי הרעיון של מחזה היסטורי כמו-שייקספירי אודות מלכות צ'ארלס הגיח במוחו באופן כמעט שלם, אך ההבנה שיידרש לכתוב את הטקסט בפנטמטר יאמבי הרתיעה אותו מלעבוד עליו במשך שנתיים תמימות. רק מפגש עם הבמאי לעתיד רופרט גולד, ששמע את המתווה והזמין בו במקום את "צ'ארלס השלישי", הניעה אותו לפנות למלאכה.
המחזה שואב מוטיבים רבים וברורים משייקספיר: מלבד המשקל, שם ההצגה הוא שם מלך. הנסיכה דיאנה טורדת את החיים כמו רוחות הרפאים הרבות, הארי מתחפש לפשוט עם ומתהלך בין ההמון כמו נושא שמו הנרי החמישי ערב קרב אז'נקור, ויליאם זוכה בכתר בעזרת אחרים כמו הנרי הרביעי, וקתרין התככנית הדוחפת את בעלה אל השלטון היא מחווה לגבירה מָקבֶּת. מוטיב נוסף הבולט בעלילה, המאפיין את העיסוק האמנותי בבית המלוכה בכל העשורים האחרונים לשבח ולגנאי, הוא הדגשת חוסר הפניות הפוליטי המושלם של המלכה אליזבת, ההופך אותה לסמל מאחד. ב"צ'ארלס השלישי", הדבר מוצג על ידי הנגדתו לפעלתנות ולמעורבות של המלך החדש בענייני המדינה, המובילה לאסון.
ב-10 באפריל 2014 המחזה עלה לבימה בתיאטרון האמנותי אלמיידה שבלונדון, בכיכוב טים פיגוט-סמית בתפקיד המלך. לאחר שבחים מהביקורת במשך כשלושה חודשים, הוא עבר להצגה מסחרית בווסט אנד, בתיאטרון וינדהאם. במהלך 2015 הועלו הפקות בכל ברחבי המדינה, ובסופה הוצג "צ'ארלס השלישי" גם מחוץ לבריטניה. בנובמבר 2015 נערכה בכורה בתיאטרון המיוזיק בוקס בברודוויי ובמרץ 2016 בסידני. המחזה היה מועמד לחמישה פרסי אוליבייה ל-2015, וזכה בפרס למחזה החדש הטוב ביותר. ב-2016 היה מועמד לחמישה פרסי טוני, אך לא זכה.