stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פירושי התורה לרבי יהודה החסיד
תוכן הספר > ביקורת המקרא

החיבור מכיל פרשנות ודעות הנראות חורגות מהאמונה בתורה מן השמים בנוגע להשלמות לטקסט המקראי בנוסח ביקורת המקרא. כך בשלושת קטעים הבאים:
חלק מפרשת שמונה המלכים שמלכו באדום (בספר בראשית) נכתבה על ידי אנשי כנסת הגדולה.
הפסוק "וישם את אפרים לפני מנשה" (ספר בראשית, פרק מ"ח, פסוק כ') נכתב על ידי יהושע בן-נון או אנשי כנסת הגדולה.
שירת ישראל על הבאר (בספר במדבר) הייתה בעצם 'הלל הגדול' הנמצא בתהלים (קלו), ודוד הסיר אותה מהתורה והכניסה לספר תהלים.
קטעים אלה עוררו סערה בחוגים אורתודוקסיים. בעקבות לחצים של רבנים חרדיים (למשל הרב משה פיינשטיין), נאלצה הוצאת הספרים לאסוף את הספרים מהמדפים, ולהוציא את הספר מחדש כששלושת הקטעים הביקורתיים נמחקו.
אף על פי שנהוג ליחס את ראשית ביקורת המקרא לשפינוזה, חוקרים רבים ראו את פירושו של רבי יהודה החסיד כמעיד על מגמה ביקורתית שהייתה קיימת בקרב חסידות אשכנז במאה ה-11 עד המאה ה-13, וטענו שניתן למוצאה אצל הוגים נוספים מהתקופה. עם זאת, פרופסור ערן ויזל הצביע על כשלים מתודיים מהותיים במחקרים אלו, כולל מחקרי עבר שלו, ולדעתו הם דורשים חשיבה מחודשת. ויזל טען גם שהמגמה התחילה קודם לכן אצל תלמידי רשב"ם.
לגבי שאלת הכפירה במסורת המקובלת ניתנו מספר יישובים: האמונה היא בתורה משמיים ולאו דווקא בתורת משה משמיים, הכפירה היא ביישום של פעולות על פי הטענה של אי תורה משמיים ולא במחשבה, ועוד.
חיים סולובייצ'יק ויהושע ברמן טענו שפרשנויות אלו החורגות מהאמונה המקובלת (כיום) בתורה מן השמיים נכתבו רק על ידי הוגים שחיו בסביבה נוצרית, אשר האמינה בקדושת כתבי הקודש. הוגים אחרים שהבולט בהם הוא הרמב"ם, חיו בסביבה מוסלמית שלא קיבלה את התורה בשלמותה, ועל כן הוצרכו להגן על התורה ולטעון שכל מילה בתורה נכתבה על ידי משה.
טענות לזיוף

בעקבות הדפסת הספר ופניית הרב דניאל לוי, רב קהילת "עדת ישורון" בציריך, טען הרב משה פיינשטיין כי הקטעים ה"בעייתיים" נכתבו על ידי כופר מתקופת הראשונים שייחס אותם לרבי יהודה החסיד, וייתכן שאף שאר הספר זויף על ידו. כלפי הטענה שהפירוש על שירת הבאר מופיע בשם רבי יהודה החסיד גם בְפירוש הציוני על התורה, השיב: "לא ידוע לנו בבירור מי הוא ר' מנחם ציוני וכנראה שהעתיק מה שנמצא באיזה ספר על שם רבי יהודה החסיד בלא עיון, ואני הייתי אומר שאסור למכור ולקנות גם ספר ציוני מאחר שנמצא בו דבר כפירה זו"..
הרב יוסף שלום אלישיב והרב שלמה זלמן אוירבך הציעו להסיר את הקטעים הנזכרים ולפרסם את הספר מחדש, מה שאכן נעשה, הרב פיינשטיין התנגד לפתרון זה תוך הסתמכות על מקורות מהתלמוד.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | סליק זה הספר. האמור באמרי שפר. שבח לאשכול הכופר. הוא עונתינו יכפר. ולא נכלים ונחפיר. ועצת אויבנו יפר. בזכות אם אנכי עפר ואפר. | “ |

|  – חתימת הספר |  – חתימת הספר |  |
מנגד, הרב מנשה קליין כתב שמעדות הציוני ניתן ללמוד שאכן כתב היד מקורו ברבי יהודה החסיד, ושניתן ליישב את דבריו. הוא ציין שגדולי האחרונים החשיבו את הציוני כאחד מגדולי המקובלים וסמכו עליו הן בהלכה והן בקבלה, וכתב באירוניה על התייחסותו של הרב משה פיינשטיין לפירוש הציוני: "לא אאמין אשר דברים אלו יצאו מפי הגאון רבי משה פיינשטיין, אלא נראה לפי עניות דעתי שאיזה תלמיד טועה כתבו והכניסו בין מכתביו לאחר פטירתו".
לדעת ערן ויזל, שלושת הקטעים המאחרים כתיבת פסוקים מהתורה הם פירושים עצמאיים של רבי משה זלטמן, והוא מציע שכך הדבר אף בנוגע לפירוש על שירת הבאר.
בצלאל דבליצקי טען שיש טעויות נוספות בספר שנוספו על ידי תלמיד טועה, אך לאחר זמן קצר חזר בו.
פירושים נוספים

יצחק שמשון לנגה הדפיס פירוש נוסף לתורה מאת רבי יהודה החסיד תחת השם "טעמי מסורת המקרא לרבי יהודה החסיד".
הרב יעקב ישראל סטל הדפיס בתשס"ה חיבור בשם "ספר גימטריאות לרבי יהודה החסיד"; החלק הראשון של הספר הוא חיבור על התורה ובו גימטריאות פירושים הלכות ואגדות על סדר חמישה חומשי תורה. כמו כן הדפיס סטל 13 קטעי פירוש נוספים מכתב יד.
ביאורים

בכתב יד זה מופיעה כותרת המייחסת את החיבור לרבי יהודה החסיד, אך להשערת פרופסור ערן ויזל כותרת זו לא יצאה מתחת ידו של רבי משה זלטמן, אלא נוספה במהלך הדורות על ידי אלמוני, שהבחין בהזכרתו התכופה של רבי יהודה החסיד בכתב היד.
↑  בכתב יד זה מופיעה כותרת המייחסת את החיבור לרבי יהודה החסיד, אך להשערת פרופסור ערן ויזל כותרת זו לא יצאה מתחת ידו של רבי משה זלטמן, אלא נוספה במהלך הדורות על ידי אלמוני, שהבחין בהזכרתו התכופה של רבי יהודה החסיד בכתב היד.
↑  פירושו של ריה"ח על מנשה ואפרים צוטט על ידי תלמידי הרוקח ללא הטענה שזוהי הוספה מאוחרת, את מחבר פירוש זה כינה הרב משה פיינשטיין "שוטה" יש שציינו באירוניה שהרב פיינשטיין נתן את הסכמתו לספר
↑  בספר שמות הסדר הוא דצ"ך עד"ש באח"ב ואילו בתהילים ע"ח הסדר מעט שונה.
↑  ספר הברית, ספר מלחמות ה' ועוד.
↑  פירוש זה מופיע גם בשם הרשב"ם בפירוש מושב זקנים לבעלי התוספות במקום, כך גם בפירושו של רבי אביגדור כ"ץ אשר מביא גם את שאר "הקטעים בעייתיים" וכך גם בפירוש הרוקח המקור הקדום ביותר הוא מדרש שכל טוב לרבי מנחם בן שלמה
↑  המהדיר התריע בהקדמת הספר ש"דבר שאינו צריך להיאמר הוא שלא ראיתי כל רשות לעצמי להימנע מלכלול את מעט הפירושים שאולי יתמיהו את הקורא בן ימינו" (עמ' יב)
↑  יש שטענו שדבריו של ריה"ח העוסקים בשאלת טעם איסור משכב זכר היוו משקל בהחלטתו לפסול את הספר בשל תפיסתו שעיון בשאלה זו הוא לא לגיטימי מפני שמקליש את חומר האיסור
↑  הפירוש נדפס על ידי מוציא לאור חרדי (אמנון גרוס (עורך), "ספר ציוני" הוצאת ברזאני, תל אביב תשס"ה), ההדפסה לא עוררה פולמוס כלל.
↑  המהדיר אף הוסיף התנצלות  "מוצא אני לנכון להודיע שאחרי התייעצות עם גדולי התורה ועל פי דעתם השמטתי קטעים מועטים שאסור להעלות על הדעת שיצאו מפיו הקדוש של רבנו יהודה החסיד ז"ל ושיש להניח שזרים שלטו בכתבים ושלחו יד בהם"
↑  הרב פיינשטיין הסתמך על הגמרא במסכת חגיגה, דף י"ג, עמוד א' המספרת שחז"ל רצו לגנוז את ספר יחזקאל בשל קטעים בעייתיים, לאחר שחנניה בן חזקיה הסביר את הקטעים חכמים חזרו בהם. הרב פיינשטיין מדייק שחז"ל לא העלו אופציה להסיר את הקטעים הבעייתיים מהספר.
↑  לדבריו, הכוונה של ריה"ח היא לספר חומש פרטי שכתב משה ולא נכלל בחמישה חומשי תורה, הספר היה בידי דוד והוא העתיק משם את ההלל. לביאור דבריו עם סימוכין ראו: הרב שלום הכהן וויס, ספר צפוני ציוני, ברוקלין, תשמ"ה, בהקדמה
↑  יעקב שמואל שפיגל הבין את דבריו כפשוטם ושלל את דבריו בטענה שהרב פיינשטיין היה חי עת כתיבת הדברים.
↑  יש לציין שהרב משה פיינשטיין טען על קטעים בספרים רבים שהם תוספת מאוחרת או זיוף ואף בוּקר על כך
↑  דניאל אברמס וישראל תא שמע הדפיסו את הספר במהדורת פקסימיליה בהוצאת כרוב, לוס אנג'לס תשנ"ח
↑  מהדורה לא מצונזרת
The Sims (סדרת משחקים)

.
| --- | --- |

לוגו סדרת המשחקים
 כללי
 תאריך הוצאה:  4 בפברואר 2000
 סוגה:  משחקי סימולציה חברתית
 פיתוח:  Maxis
 הוצאה לאור:  EA Games
 הפצה:  EA Games
 סדרה:  סימס 1
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  שחקן יחיד
 דירוג:  12+
 פלטפורמות:  Windows, OS X, אנדרואיד, גיים בוי אדוונס, נינטנדו גיימקיוב, iOS, נינטנדו 3DS, נינטנדו DS, PlayStation 4,פלייסטיישן 2, PlayStation 3, PlayStation Portable, Wii, Windows Phone, Xbox, Xbox 360,Xbox one, סלולרי
 
 www.ea.com/games/the-sims
The Sims (בעברית: הסימס) היא סדרת משחקי מחשב שפותחה על ידי ויל רייט וחברת "Maxis" והופצה על ידי חברת EA Games. במשחק ניתן להתנהל בתור דמות וירטואלית המכונה "סים" בסביבת חיים משתנה בהתאם למשחק ולהרחבות שנקנו או התקבלו.
נכון לשנת 2017, הזיכיון כולו מכר 200 מיליון עותקים ברחבי העולם, והוא זיכיון המשחקים הנמכר ביותר למחשב האישי והשמיני הנמכר ביותר בכל הזמנים.
בישראל משווק המשחק על ידי חברת הד ארצי (המשחק לא תורגם לעברית) ובחנויות הדיגיטליות "Origin" ו-"סטים".
רקע

את הרעיון למשחק הגה ויל רייט בשנת 1990 לאחר שאיבד את ביתו ורכושו בשרפה. בזמן שבנה בית חדש, רייט החל לחשוב על משחק שמדמה את החיים. הוא האמין שביכולתו לתכנת ולעצב משחק כזה, "בית בובות דיגיטלי", כפי שהגדיר אותו.
בשנת 1993 פנה רייט לחברת "Maxis" והציע להם את הרעיון. הרעיון נדחה בשל חוסר אמונם של אנשי החברה במוצר, ומתוך הנחה שהמחשבים של אותה תקופה אינם מסוגלים לתמוך במשחק. בשנת 1995 חברת EA Games (שהפכה ב-1997 לחברת האם של "Maxis") הציעה לרייט להמשיך לפתח את המשחק.
באותה שנה החל תהליך פיתוחו של המשחק, שזכה לשם "Project X" (בעברית: פרויקט X). כעבור שנתיים המשחק קיבל את שמו הרשמי - "The Sims", שם שנועד להציג את המשחק כשלב נוסף בשורת משחקי הסימולציה הקודמים שפיתח רייט (כגון סים סיטי).
המשחקים המרכזיים בסדרה

| המשחק | שנה | פלטפורמות |
| --- | --- | --- |
| The Sims | 2000 | Microsoft Windows, MacOS, PlayStation 2, GameCube, Xbox |
| The Sims Online (אנ') | 2002 | Microsoft Windows |
| The Sims 2 | 2004 | Microsoft Windows, OS X, Game Boy Advance, GameCube, Nintendo DS, PlayStation 2, Xbox, PlayStation Portable, הטלפון הנייד |
| The Sims Life Stories (אנ') | 2007 | Mac OS X, Microsoft Windows |
| The Sims Pet Stories (אנ') | 2007 | Microsoft Windows, Mac OS X |
| The Sims Castaway (אנ') + Stories (אנ') | 2008 | The Sims Castaway Stories: Microsoft Windows, Mac OS X  The Sims Castaway: PlayStation 2 |
| The Sims Carnival (אנ') | 2008 | Microsoft Windows |
| The Sims 3 (אנ') | 2009 | Microsoft Windows, Mac OS X, Android, BlackBerry OS, Windows Phone, PlayStation 3, Xbox 360, Nintendo DS, Wii, Nintendo 3DS |
| The Sims Medieval (אנ') | 2011 | Microsoft Windows, Mac OS X, iOS, Windows Phone |
| The Sims Social (אנ') | 2011 | פלטפורמת פייסבוק |
| The Sims FreePlay (אנ') | 2011 | iOS, Android, BlackBerry 10, Kindle Fire, WebOS, Windows Phone |
| The Sims 4 | 2014 | Microsoft Windows, macOS, PlayStation 4, Xbox One |
| The Sims Mobile (אנ') | 2017 | iOS, Android |
קונסולות משחקים

החל משנת 2003 משחק "הסימס" יצא גם בגרסאות שונות עבור קונסולות משחקים:
"The Sims"- משחק דומה למשחק הבסיס. יצאה בגרסאות פלייסטיישן 2, Xbox ונינטנדו גיימקיוב.
"The Sims: Bustin' Out" – משחק אשר מתמקד במעבר בין בתים. יצא בגרסאות פלייסטיישן, Xbox, נינטנדו גיימקיוב, וגיים בוי אדוונס.
"The Sims: Urbz"– משחק אשר מתמקד בקבוצות חברתיות. יצא בגרסאות עבור כל הקונסולות המוזכרות לעיל וגם בגרסת נינטנדו DS.
The Sims Bowling – מותאם לאייפוד, הסימס יוצאים לעיר לשחק באולינג.
The Sims Pool – מותאם לאייפוד, הסימס יוצאים לעיר לשחק סנוקר.
The Sims 2 Apartment Pets – מותאם לנינטנדו DS, הסימס חיות מחמד בגרסה לקונסולה הניידת DS.
The Sims 2 Castaway- משחק עבור פלייסטיישן 2, Wii, NDS, ו-PSP. במשחק זה, בדומה ל-The Sims Castaway Stories, מנהל השחקן את חיי הסים באי בודד, אולם משחק זה אינו בעל עלילה.
The Sims 3 – מותאם לאיפוד ואייפון, הסימס 3 - גרסה דומה למקור אבל בעלת אפשרויות מועטות יחסית למשחק המקורי במחשב.
The Sims 3: Ambitions – מותאם לאיפוד ואייפון, הסימס 3: שאיפות - גרסה דומה לחבילת ההרחבה שקיימת לסימס 3 אבל בעלת אפשרויות מועטות יחסית למשחק המקורי במחשב (המשחק משלב את The Sims 3 לאייפון בתוכו)
The Sims 3: World Adventures – מותאם לאיפוד ואייפון, הסימס 3: חוויות עולם - גרסה דומה לחבילת ההרחבה שקיימת לסימס 3 אבל בעלת אפשרויות מועטות יחסית למשחק המקורי במחשב. (המשחק משלב את The Sims 3 לאייפון בתוכו).
"The Sims 3" - בשנת 2010 יצאו שתי גרסאות לסימס 3 ל-PS3 ול-Wii.
סימס 4 שווק מלכתחילה גם בגרסה לקונסולות משחק, במקביל למשחק המחשב.
ביקורות

במשך השנים הוקמו אתרי אינטרנט ופורומים רבים המוקדשים למשחק. רוב האתרים אף מציעים תוספות שונות למשחק (חלקן תמורת תשלום). עם זאת, במהלך השנים הועלו גם ביקורות שונות כנגד המשחק. בין היתר חברת "Maxis" הואשמה במסחור יתר של המשחק בשל פיתוח חבילות הרחבה רבות ויקרות. בנוסף, הושמעה גם ביקורת על כך שהמשחק משדר מסר חינוכי שגוי לפיו הכסף הוא גורם ישיר ומרכזי בדרך לאושר.
בקולנוע

במאי 2007 הודיעה חברת פוקס המאה ה-20 כי רכשה את הזכויות לסרט על "הסימס". החברה הודיעה כי בסרט ישחקו שחקנים חיים (לא סרט אנימציה) הפקת הסרט התעכבה במשך שנים ואף לוותה בשמועות על ביטולה האפשרי, לאחר רכישת פוקס על ידי דיסני בשנת 2019 בוטל הסרט באופן סופי.
ב-21 במרץ 2024 נודע כי מרגו רובי תפיק סרט על "הסימס". בספטמבר 2024, פורסם כי הסרט יבוים על ידי קייט הרון, שביימה את "לוקי", והיא גם תכתוב את התסריט יחד עם בריוני רדמן. הוצהר כי הסרט יהיה "שיקוף אותנטי" של חוויית המשחק ב-"The Sims" ויכלול אלמנטים מההיסטוריה הארוכה של המשחק, בניסיון להפוך אותו לחלק מהתרבות הפופולרית. הסרט יכלול "הרבה סיפור רקע" מתוך עולם המשחק, ויכיל אזכורים לדמויות קלאסיות כמו בלה גות'. חוויות מוכרות מהמשחק, כמו בריכות ללא סולמות, יופיעו בסרט.
בעולם המוזיקה

ידוע כי הרבה זמרים מפורסמים הקליטו שירים בשפה הדמיונית של המשחק. יש גם זמרים שעשו שירים המבוססים על המשחק כמו קייטי פרי ונלי. בנובמבר 2020, הזמרת ביני שחררה את השיר שלה "KOOL", יחד עם הווידאו קליפ, אשר מבוסס על המשחק ואפילו מראה את המשחק מנקודת המבט של הדמויות, אשר כביכול מבולבלות וכועסות ממי ששולט בהן בחיים האמיתיים.
בישראל להקת הדג נחש הקליטו בשפה הסימית את שירם ״זה לא מספיק״.
הערות שוליים

↑  2016 World Video Game Hall of Fame Inductees Announced, www.museumofplay.org, ‏2016-05-04 (באנגלית)
↑  The Sims Coming to the Big Screen, comingsoon., ‏25.5.2007
↑  Disney Just Scrapped Mega Man, Magic: The Gathering, And Sims Movies, thegamer, ‏8.8.2019
↑   "הסימס:הסרט", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
↑  "סימס", אחד ממשחקי המחשב הנמכרים בהיסטוריה, בדרך לקולנוע, באתר מאקו, ‏21 במרץ 2024
↑  Jennifer Maas, Amazon’s ‘The Sims’ Movie Will Include Freezer Bunnies, Pools Without Ladders and ‘A Lot of Lore,’ Says Video Game Boss, Variety, ‏2024-09-17 (באנגלית אמריקאית)
| Electronic Arts |
| --- | --- | --- |
| עובדים | עובדים |  |
| בכירים | טריפ האווקינס (מייסד), לארי פרובסט • פטר מור • ויל רייט • ג'ו יברה |  |
| חברות בת | חברות בת |  |
| חברות בת נוכחיות | BioWare ‏ • Criterion Games ‏ • EA Black Box ‏ • EA Brazil ‏ • EA Canada ‏ • EA Casual Entertainment ‏ • EA China ‏ • EA Deutschland ‏ • EA Digital Illusions CE ‏ • EA France ‏ • EA Freestyle ‏ • EA India ‏ • EA Korea ‏ • DICE Los Angeles ‏ • EA Romania ‏ • EA Russia ‏ • EA Mobile ‏ • EA Montreal ‏ • EA North Carolina ‏ • EA Phenomic ‏ • EA Philippines ‏ • EA Salt Lake ‏ • EA Singapore ‏ • EA Sports ‏ • EA Tiburon ‏ • Easy Studios ‏ • European Integration Studio ‏ • Maxis ‏ • Mythic Entertainment ‏ • North American Testing Center ‏ • Playfish ‏ • PopCap Games ‏ • Visceral Games |  |
| חברות בת שנסגרו | Bullfrog Productions ‏ • DICE Canada ‏ • EA Baltimore ‏ • EA Bright Light ‏ • EA Chicago ‏ • EA Japan ‏ • EA Pacific ‏ • EA Sports Big ‏ • EA Seattle ‏ • EA UK ‏ • Kesmai ‏ • Origin Systems ‏ • Pandemic Studios ‏ • Westwood Studios |  |
| משחקים | משחקים |  |
| משחקים | Battlefield ‏ • Burnout ‏ • Command & Conquer ‏ • Dead Space ‏ • DeathSpank ‏ • Dragon Age ‏ • FIFA ‏ • Mass Effect ‏ • Medal of Honor ‏ • Mirror's Edge ‏ • Need for Speed ‏ • Shank ‏ • SimCity ‏ • Spore ‏ • SSX ‏ • The Lord of the Rings ‏ • The Sims |  |
| אחרים | אחרים |  |
| קישורים | Origin ‏ • Pogo.com |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb165799557 (data)  VIAF: 294215440   WorldCat (עם VIAF): 294215440 
הסימס כתופעה אוניברסלית, על בול צרפתי
געגוע (סרט, 2024)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  הסרט געגוע
 בימוי:  שבי גביזון
 הופק בידי:  דניאל בקרמן
 תסריט:  שבי גביזון
 עריכה:  טלי הלטר שנקר
 שחקנים ראשיים:  ריצ'רד גיר דיאן קרוגר סוזן קלמנט
 מוזיקה:  אוון פאלט
 צילום:  פול סרוסי
 מדינה:  ישראל ישראל קנדה קנדה
 חברת הפקה:  Scythia Films, Telefilm Canada, משרד התרבות והספורט 
 חברה מפיצה:  יונייטד קינג
 הקרנת בכורה:  7 ביוני 2024
 משך הקרנה:  111 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  דרמה קומית 
 דף הסרט ב־IMDb
 
געגוע (Longing) הוא סרט קולנוע, קופרודוקציה ישראלית קנדית משנת 2024 בכתיבה ובימוי של שבי גביזון, עם ריצ'רד גיר, דיאן קרוגר וסוזן קלמנט בתפקידים הראשיים.
זה רימייק לסרט הישראלי  געגוע משנת 2017 גם הוא בכתיבה ובימויו של שבי גביזון. העלילה כאן הועברה מישראל לקנדה.
הסרט היה מועמד לפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה.
תקציר העלילה

דניאל בלוך (ריצ'רד גיר) הוא אדם אמיד בעל מפעל שגר בניו יורק. בעבר היה בן זוגה של רייצ'ל (סוזן קלמנט). השניים נפרדו לפני 20 שנה מכיוון שדניאל לא רצה ילדים בגלל שהוכה ע"י אביו. רייצ'ל עברה לגור בטורונטו ונישאה לרוברט. רייצ'ל מבקשת ממנו להיפגש והוא טס לקנדה לזמן קצוב כדי לפגוש אותה.
בפגישה מגלה לו רייצ'ל כי הייתה בהיריון ממנו ונולד לה בן בשם אלן אך הוא נהרג בתאונת דרכים שאירעה שבועיים מקודם. דניאל המופתע מתחיל לחקור על בנו ודוחה את חזרתו לניו יורק. הוא נפגש עם חבר של אלן, מייקי, שמגלה לו שהם עסקו בהפצת סמים. לאחר מכן הוא נפגש עם מנהל בית הספר בו למד אלן שמגלה לו כי אלן גורש לאחר שכתב על קיר בית הספר שיר אירוטי למורתו לצרפתית אליס בה התאהב.
דניאל נפגש עם אליס (דיאן קרוגר) שמגלה לו כי אלן התאהב בה והיא דחתה אותו. הוא היה מציק לה והיא הגישה נגדו תלונה במשטרה. רייצ'ל מאשימה את המורה במותו של אלן.
דניאל מגלה גם כי אלן רב עם אמו רייצ'ל ואביו החורג רוברט ועבר לגור בביתה של חברתו בת ה-16 ליליאן. ליליאן מגלה לדניאל כי היא בהיריון מאלן. דניאל נפגש עם הוריה אך הם מסרבים להמשך ההיריון.
דניאל מבקר בבית הקברות שם קבור אלן ונפגש עם ג'ייקוב שבתו אביגיל בת ה-18 סבלה מדיכאון והתאבדה. דניאל מציע לקיים טקס דאואיסטי ו"לחתן" את נשמותיהן של אלן ואביגיל. דניאל ורייצ'ל נפגשים עם ג'ייקוב ואשתו סוניה ולאחר לבטים הם מסכימים.
צוות השחקנים

| שם השחקן | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ריצ'רד גיר | דניאל בלוך |  |
| דיאן קרוגר | אליס |  |
| סוזן קלמנט | רייצ'ל |  |
| קווין הנצ'רד | רוברט |  |
| לארי דיי | ג'ייקוב |  |
| ג'סיקה קלמנט | ליליאן |  |
| תומסו סאנלי | אלן |  |
| מרני מקפיי | סוניה |  |
| סטיוארט יוז | מנהל בית ספר |  |
| ווין ברנס | מייקי |  |
לגעת בקטיפה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  שרה ווטרס
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  רומן 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1998 
 
לגעת בקטיפה (באנגלית: Tipping the Velvet) הוא רומן פיקרסקי מאת שרה ווטרס. הרומן יצא לאור ב-1998 ועובד לסדרת דרמה על ידי ה-BBC. הרומן מתאר את סיפור התבגרותה של נאן שמתאהבת בשחקנית דארג ונוסעת אחריה ללונדון. בלונדון היא מוצאת דרכים שונות להתפרנס על מנת לשרוד. לגעת בקטיפה הוא רומן לסבי עם מאפיינים ארוטיים וגילוי עצמי.
עלילת הספר

העלילה מתרחשת בתקופה הוויקטוריאנית ב-1880. ננסי "נאן" אשלי בת ה-18 מתגוררת עם משפחתה בקנט ועוזרת במסעדת צדפות שבבעלות המשפחה. היא מתאהבת בשחקנית קיטי בטלר המציגה הופעת מופע דראג בתיאטרון המקומי. הקשר בין השתים מעמיק לאחר שקיטי מקבלת הצעה להציג בלונדון ומציעה לנאן להצטרף אליה. וולטרס, מנהלה של קיטי מציעה כי נאן תתאים לתפקיד לצידה של קיטי ומצרף את נאן להצגה. במקביל מתפתח רומן בין השתים. לאחר כשישה חודשים, חוזרת נאן לבקר את משפחתה. היא מעניקה להם מתנות יקרות ערך ונתקלת בקבלת פנים צוננת מאחותה, לאחר שגילתה לה את סיפור אהבתה לקיטי. היא חוזרת ללונדון ומגלה כי קיטי מנהלת רומן עם וולטרס.
לאחר שקיטי ווולטרס מודיעים לנאן על כוונתם להינשא, נאן עוזבת למלון זול ומסתגרת בחדרה עד שכספה אוזל. היא מחליטה לצאת מחדרה כשהיא מתחזה לגבר. נאן משוטטת ברחובות לונדון ובמהרה מוצאת עצמה מתפרנסת מזנות לגברים, בעודה מתחזה לבחור. נאן מכירה את פלורנס, פעילה בארגון סוציאלי אך בוחרת שלא לחשוף בפניה את חייה. היא נשכרת על ידי אלמנה בשם דיאנה והופכת לאובייקט מיני לה ולחבריה. נאן מתגוררת באחוזה של דיאנה כשנה ולאחר אירוע אלים בביתה של דיאנה, נאן נזרקת לרחוב. היא משוטטת ללא רכוש ומחפשת עזרה. נאן מחפשת ומוצאת את פלורנס שמתגוררת עם אחיה ראלף. היא מתגוררת בביתם ועובדת כמנהלת משק הבית. נאן מוצאת את דרכה חזרה לתיאטרון ובמקביל עוזרת לראלף בנאומים לארגון סוציאלי. בהופעתה הראשונה נאן מגיעה להחלטה ובוחרת את פלורנס על פני קיטי.
עיבודים

הספר עובד לסדרה טלוויזיונית שהוקרנה ב-2002 על ידי ה-BBC. ב-2009 הספר עובד להצגת תיאטרון ומוצג עד היום בתיאטרון ברידוול בלונדון.
הערות שוליים

↑  Tipping the Velvet by Sarah Waters, באתר Barbican
אסטוריאס

ערך זה עוסק בקהילה האוטונומית. אם התכוונתם לממלכה ההיסטורית, ראו .
נסיכות אסטוריאס (באסטורית: Principáu d'Asturies; בספרדית: Principado de Asturias) היא קהילה אוטונומית וחבל ארץ בצפון ספרד.
אסטוריאס שוכנת על חופו הדרומי של מפרץ ביסקיה (הנקרא בספרד "הים הקנטברי"). במזרח היא גובלת בקנטבריה, בדרום בקסטיליה ולאון ובמערב בגליסיה. היא מורכבת ממחוז יחיד בעל אותו שם.
בירתה של אסטוריאס היא אוביידו (Oviedo), ושתי הערים הגדולות האחרות בה הן חיחון (Gijón), הנמצאת לחוף הים, והעיר התעשייתית אבילס (Avilés). שטחה של הנסיכות הוא 10,604 קמ"ר, והאוכלוסייה מוערכת בכ-1,070,000 תושבים.
החקלאות באסטוריאס איננה מפותחת כל כך, אך האזור עשיר ביותר במכרות ולכן התפתחה שם תעשיית המטלורגיה..
היסטוריה

עקב הטופוגרפיה ההררית של צפון ספרד, אסטוריאס מעולם לא נכבשה על ידי המוסלמים ואף היוותה את הגרעין ממנו יצאו הנוצרים לכיבוש מחודש של ספרד המוסלמית. לאחר התמוטטות הממלכה הוויזיגותית הספרדית וכיבושה של ספרד על ידי המוסלמים, נוסדה ממלכת אסטוריאס על ידי פלגיוס. פלגיוס ניהל מלחמת גרילה נגד המוסלמים ואף הביס אותם בקרב גדול בעמק קובדונגה, כאשר באו לנסות לחסל את לוחמי הגרילה האסטוריאנים. לאחר קרב זה הצליח פלגיוס להרחיב את גבולות ממלכתו עד אשר השתרעה על שטחי אסטוריאס וקנטבריה. יורשיו של פלגיוס המשיכו את מסכת כיבושיו לכל צפון מערב חצי האי האיברי. אלפונסו השני, שמלך בממלכת אסטוריאס בין 791–842, כבש את גליסיה ואת חבל הבסקים, ואף הרחיב את גבולות הממלכה עד שערי ליסבון. באותה תקופה הכירו קרל הגדול והאפיפיור באלפונסו השני כמלך אסטוריאס.
בשנת 924 שינתה ממלכת אסטוריאס את שמה לממלכת לאון ובשנת 1230 התאחדה עם ממלכת קסטיליה כאשר קסטיליה ולאון התאחדו. בשנת 1388 הפכה אסטוריאס למחוז אוטונומי בממלכת קסטיליה, עם ממשל עצמי משלה.
במהלך המאה ה-18 הייתה אסטוריאס אחד המרכזים של ההשכלה הספרדית. הפילוסוף הידוע בניטו דה פייג'ו התגורר באוביידו, והפילוסוף גספר מלצור דה חובלנוס התגורר בחיחון. במהלך מלחמת האזרחים הספרדית נכבשה אסטוריאס שהייתה שייכת לכתר הספרדי בידי כוחותיו של הדיקטטור פרנסיסקו פרנקו ששינה את שמה ל"פרובינציית אוביידו" ב-1939, עד למותו של הרודן ב-1975.
יהודי אסטוריאס

יהודים חיו באסטוריאס ככל הנראה מהתקופה הרומית עת הגיעו היהודים לראשונה לחצי האי האיברי עד לגירוש ספרד, שמות משפחותיהם של יהודים מרחבי העולם כגון "לוגסי" מעידים על שורשיהם מחבל הארץ הזה.
ב-1999 העניקה מועצת העיר אוביידו את הבניין המכונה "La Casina" בכיכר אל-פונטיין לקהילה היהודית בקהילה האוטונומית אסטוריאס והכריזו על המקום כמרכז מחקר וקידום התרבות היהודית שזכה להתקרא "בית אמונה".
ראו גם

פרסי נסיך אסטוריאס
הערות שוליים

↑  Vicente Rodriguez, ENCYCLOPÆDIA BRITANNICA, Asturias
region, Spain
↑  מידע על הקהילה היהודית באתר "ספרד-אסטוריאס" של קהילת יהודי אסטוריאס
| הקהילות האוטונומיות של ספרד |
| --- | --- | --- |
| קהילות אוטונומיות | אנדלוסיה • אסטוריאס • אקסטרמדורה • אראגון • גליסיה • האיים הבלאריים • האיים הקנריים • ולנסיה • חבל הבסקים • לה ריוחה • נווארה • מדריד • מורסיה • קטלוניה • קנטבריה • קסטיליה-לה מנצ'ה • קסטיליה ולאון |  |
| ערים אוטונומיות | סאוטה • מלייה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555121905171  BNE: XX4575357  BnF: cb119333679 (data)  GND: 4003329-6  LCCN: n83059286  MusicBrainz: 08b11c30-becb-4f53-8f0f-b645d66eedf8  NKC: ge128689  SUDOC: 24421493X  VIAF: 153195509   WorldCat (עם VIAF): 153195509
גאורג, דוכס מקלנבורג

גאורג, דוכס מקלנבורג (בגרמנית: Georg Herzog zu Mecklenburg;‏ 5 באוקטובר (לפי הלוח היוליאני 22 בספטמבר) 1899 – 6 ביולי 1963), היה ראש בית מקלנבורג-שטרליץ משנת 1934 עד מותו. דרך אביו, הוא היה צאצא של פאבל הראשון, קיסר רוסיה.
ביוגרפיה

גאורג נולד באורניינבאום, רוסיה, והיה הילד הצעיר והבן היחיד של גאורג אלכסנדר, דוכס מקלנבורג-שטרליץ ואשתו המורגנטית נטליה פיודרובנה ואנלריאסקיה, רוזנת קרלוב, בתו של פיודור ארדאליונוביץ' ואנלריאסקי ומריה פיודורובנה אובארובה, ועם לידתו קיבל את התואר רוזן קרלוב, אותה קיבלה אמו ב-18 במרץ 1890 על ידי דוד בעלה פרידריך וילהלם, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ. כאשר אביו נפטר בשנת 1909, דודו, קרל מיכאל, דוכס מקלנבורג מונה לאפוטרופוס על גאורג ואחיותיו קתרינה, מריה ונטליה על ידי אדולף פרידריך החמישי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ. לאחר מהפכת אוקטובר בשנת 1917 גאורג ומשפחתו ברחו מרוסיה לצרפת, ומשם עברו לגרמניה.
ב-11 בספטמבר 1928 גאורג אומץ על ידי דודו, הדוכס קרל מיכאל, אשר היה ראש בית מקלנבורג-שטרליץ. האימוץ אושר בבית המשפט במאלצ'ין ב-5 באוקטובר 1928, וכתוצאה מכך, הוא הפך ליורש של דודו, ואימץ את שם המשפחה של מקלנבורג. בעקבות האימוץ, גאורג קיבל את התואר דוכס מקלנבורג עם סגנון הוד מעלתו. זו אושרה על ידי הראש של שושלת רומנוב, הדוכס הגדול קיריל ולדימירוביץ' ב-18 ביולי 1929, וכן הוכרה ב-23 בדצמבר על ידי פרידריך פרנץ הרביעי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין. גאורג למד מדעי המדינה באוניברסיטת פרייבורג, וקיבל תואר דוקטור לכלכלה ומדעי החברה.
ב-6 בדצמבר 1934 מת דודו, הדוכס קרל מיכאל, וגאורג ירש את תאריו כראש בית מקלנבורג-שטרליץ. הוא חי עם משפחתו בארמון רמפלין עד אפריל 1940, כאשר החלק העיקרי של הארמון נשרף. לאחר מכן עברה המשפחה לגרונוואלד, שם הם חיו עד שהבית שלהם נהרס בהפצצה של בעלות הברית בפברואר 1944. באוגוסט 1944, גאורג נעצר על ידי הגסטפו ונשלח לזקסנהאוזן על ידי הנאצים, שם הוא נשאר עד פברואר 1945. בעקבות שחרורו, הדוכס גאורג ומשפחתו עברו לזיגמרינגן בהזמנתה של מרגרטה קרולה, נסיכת סקסוניה (אשתו של פרידריך, נסיך הוהנצולרן) בחודש מרץ 1945.
ב-18 בדצמבר 1950 בית מקלנבורג-שוורין אישר את ההחלטות שנעשו בשנת 1929 לגבי התואר של גאורג, והוא קיבל את הסגנון של הוד מעלתו, ואושר מעמדו כראש בית מקלנבורג-שטרליץ. באותו הזמן, בוטל התואר רוזן קרלוב שהיה לו.
ב-6 ביוני 1963 מת גאורג בזיגמרינגן, גרמניה כתוצאה מהתקף לב, ובנו הבכור גאורג אלכסנדר, דוכס מקלנבורג ירש את תאריו.