stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לילי ריינהרט
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | Scientastic! | לאה | פרק: "Sticks and Stones" |
| 2011 | חוק וסדר: מדור מיוחד | קורטני ליין | פרק: "Lost Traveller" |
| 2014 | Surviving Jack | הת'ר בלומאייר | 6 פרקים |
| 2017-הווה | ריברדייל | בטי קופר | תפקיד ראשי (6 עונות); 114 פרקים |
| 2020 | משפחת סימפסון | בלה-אלה | דיבוב; פרק: "The Hateful Eight-Year-Olds" |
| TBA | Hal & Harper | הרפר | סדרה עתידית של אפל TV פלוס |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | פרס עבור | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | ניו יורק VisionFest | פריצת הופעת השנה | התקווה הראשונה | מועמדת |
| 2017 | פרסי בחירת הנוער | פריצת השנה | ריברדייל | זכתה |
| 2017 | פרסי בחירת הנוער | זוג השנה (עם קול ספראוס) | ריברדייל | זכתה |
מייקל סטולברג

| --- | --- |

 לידה:  5 ביולי 1968 (בן 56) לונג ביץ', קליפורניה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1992 
 מקום לימודים:  בית הספר ג'וליארד  בית הספר לתאטרון, סרטים וטלוויזיה של UCLA  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס  האקדמיה הליטאית למוזיקה ותיאטרון 
 פרופיל ב-IMDb
 
מייקל סטולברג (באנגלית: Michael S. Stuhlbarg; נולד ב-5 ביוני 1968) הוא שחקן קולנוע ותיאטרון יהודי-אמריקאי. השחקן הראשי בקומדיה השחורה של האחים כהן "יהודי טוב", על תפקידו בסרט היה מועמד לפרס גלובוס הזהב.
ביוגרפיה

סטולברג נולד בלונג ביץ', למשפחה שהייתה חברה בקהילה הרפורמית המקומית. למד משחק בבית הספר ג'וליארד, תיאטרון באוניברסיטת לונדון ובאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
לאחר סיום לימודיו הופיע במספר מחזות בהם "מסע ארוך אל תוך הלילה" מאת יוג'ין או'ניל ו-"איש הכריות" עליו זכה בשבחים וב"פרס דרמה דסק".
השתתף בדרמה "אזור אפור", שבמרכזה סיפורו של ניסיון המרד היחיד באושוויץ שיזמה מנהיגות אמיצה של אסירים יהודים שסירבו לצעוד בהכנעה לתאי הגזים.
בסרט גילם אסיר יהודי בשם כהן.
בשנת 2008 גילם את מר ברוק בדרמת הנעורים "אחרי בית ספר" בכיכובו של עזרא מילר. בגיל 41 זכה בתפקיד הראשי בקומדיה השחורה האחים כהן "יהודי טוב". בשל הופעתו המרשימה בסרט היה סטולברג מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסרט קומי או מוזיקלי.
ב-2010 התפרסם סטולברג בתפקיד המאפינר היהודי ארנולד רוטשטיין בסדרה "אימפריית הפשע". ב-2015 השתתף בסרט "שובר את הכלים", בסרטו של דון צ'ידל "לפני כולם" ובסרטו של דני בויל "סטיב ג'ובס", והתארח בסדרת הדגל של אמזון "טרנספרנט".
ב-2015 שיחק בסרט "טרמבו" בתור אדוארד ג'י רובינסון.
בשנת 2016 שיחק בסרט גיבורי-על מבית מארוול קומיקס, "דוקטור סטריינג'" לצידם של בנדיקט קמברבאץ', צ'ואיטל אג'יופור וטילדה סווינטון. באותה שנה שיחק לצד ג'סיקה צ'סטיין וג'ון לית'גו בסרט המתח "מיס סלואן" בבימויו של ג'ון מאדן. באותה שנה שיחק בדרמת המסתורין "המפגש" לצד איימי אדמס, ג'רמי רנר ופורסט ויטאקר.
בשנת 2017 הופיע בסרטים "קרא לי בשמך", "צורת המים" ו"העיתון". בשנת 2018 שיחק במיני-סדרה "המגדלים הגבוהים", ועל תפקידו היה מועמד לפרס אמי לשחקן המשנה הטוב ביותר במיני-סדרה לשנה זו.
בשנת 2019 שיחק במיני-סדרת הדרמה הבריטית "בגידה", בתור רואו, סוכן מבצעי במשרד האמריקאי לשירותים אסטרטגיים בלונדון, הפקה משותפת של ערוץ 4 ונטפליקס.
בשנת 2020 שיחק בסדרת הטלוויזיה של רשת Showtime "כבודו" המבוססת על סדרת ישראלית באותו שם שיצרו רוני ניניו ושלמה משיח, את ראש משפחת הפשע ג'ימי בקסטר.
בשנת 2021 שיחק בסדרה "דופסיק", ובשנת 2022 שיחק בתור דייוויד רודולף במיני-סדרה של רשת HBO Max "המדרגות"; אשר מבוססת על סרט תעודה משנת 2004 באותו השם. בשנה זו שיחק גם בסרט האימה העצמאי "עצמות והכל "(אנ').
בשנת 2024 שיחק בקומדיית השוד "המסיתים" בתור מר באסאגי.
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | פרויקט | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרס טוני | ההופעה הטובה ביותר של שחקן ראשי במחזה | הפטריוטים (אנ') | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  Tony Awards 2024: The complete list of winners, NPR, ‏16 ביוני 2024
| פרס סטלייט לשחקן הטוב ביותר בסרט קולנוע |
| --- | --- | --- |
| דרמה (1996–2010, 2018–הווה) | ג'פרי ראש (1996) ‏•‏‏ רוברט דובאל (1997) ‏•‏‏ אדוארד נורטון (1998) ‏•‏‏ טרנס סטמפ (1999) ‏•‏‏ ג'פרי ראש (2000) ‏•‏‏ בריאן קוקס (2001) ‏•‏‏ מייקל קיין / דניאל דיי-לואיס (2002) ‏•‏‏ שון פן (2003) ‏•‏‏ דון צ'ידל (2004) ‏•‏‏ פיליפ סימור הופמן (2005) ‏•‏‏ פורסט ויטאקר (2006) ‏•‏‏ ויגו מורטנסן (2007) ‏•‏‏ ריצ'רד ג'נקינס (2008) ‏•‏‏ ג'רמי רנר (2009) ‏•‏‏ קולין פירת' (2010) ‏•‏‏ וילם דפו (2018) ‏•‏‏ כריסטיאן בייל (2019) ‏•‏‏ ריז אחמד (2020) ‏•‏‏ בנדיקט קמברבאץ' (2021) ‏•‏‏ ברנדן פרייזר (2022) ‏•‏‏ קיליאן מרפי (2023) ‏•‏‏ קולמן דומינגו (2024) |  |
| מוזיקלי או קומדיה (1996–2010, 2018–הווה) | טום קרוז (1996) ‏•‏‏ ג'ק ניקולסון (1997) ‏•‏‏ איאן באנן / דייוויד קלי (1998) ‏•‏‏ פיליפ סימור הופמן (1999) ‏•‏‏ מייקל דאגלס (2000) ‏•‏‏ יואן מקגרגור (2001) ‏•‏‏ קירן קאלקין (2002) ‏•‏‏ ביל מארי (2003) ‏•‏‏ ג'יימי פוקס (2004) ‏•‏‏ טרנס הווארד (2005) ‏•‏‏ ג'וזף קרוס (2006) ‏•‏‏ ראיין גוסלינג (2007) ‏•‏‏ ריקי ג'רווייס (2008) ‏•‏‏ מייקל סטולברג (2009) ‏•‏‏ מייקל סרה (2010) ‏•‏‏ ראמי מאלק (2018) ‏•‏‏ טארון אגרטון (2019) ‏•‏‏ סשה ברון כהן (2020) ‏•‏‏ אנדרו גארפילד (2021) ‏•‏‏ אוסטין באטלר (2022) ‏•‏‏ פול ג'יאמטי (2023) ‏•‏‏ קית' קופפרר (2024) |  |
| סרט (2011–2017) | ראיין גוסלינג (2011) ‏•‏‏ בראדלי קופר (2012) ‏•‏‏ מתיו מקונוהיי (2013) ‏•‏‏ מייקל קיטון (2014) ‏•‏‏ לאונרדו דיקפריו (2015) ‏•‏‏ אנדרו גארפילד / ויגו מורטנסן (2016) ‏•‏‏ גארי אולדמן / הארי דין סטנטון (2017) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007457667105171  BNE: XX4989133  BnF: cb16959023d (data)  GND: 142731129  ISNI: 0000 0001 0670 041X  LCCN: no2007147758  NKC: xx0193809  NTA: 327572191  SUDOC: 145181782  VIAF: 146063032   WorldCat (עם VIAF): 146063032
אליפות אירופה בכדורסל 2025

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  27 באוגוסט 2025
 תאריך סיום:  14 בספטמבר 2025
 מספר משתתפות:  24 
 מארחת:  לטביה לטביה פולין פולין פינלנד פינלנד קפריסין קפריסין
 ערים מארחות:  לטביה ריגה פולין קטוביץ פינלנד טמפרה קפריסין לימסול
 אתר רשמי
 
 → 20222029 ←
 
אליפות אירופה בכדורסל 2025, המכונה גם יורובאסקט 2025, תהיה האליפות היבשתית ה־42 שמאורגנת על ידי פיב"א אירופה. באליפות ישתתפו 24 נבחרות לאומיות בכדורסל ממדינות אירופה.
בדומה לשלוש המהדורות הקודמות, הטורניר יתארח במשותף במספר מדינות: לטביה, קפריסין, פינלנד ופולין.
בחירת מארחות

פיב"א אירופה פתחה שלוש אפשרויות הצעות לאירוח: לארח בית בשלב הבתים, לארח את סיבוב הפלייאוף או לארח את הטורניר כולו. באליפויות 2015, 2017 ו-2022, שנערכו באותו אופן, כל אחד מהטורנירים התארח בארבע מדינות.
שש מדינות הגישו מועמדות נפרדת לארח את יורובאסקט 2025:
אוקראינה אוקראינה (קייב, לבוב ודניפרו)
הונגריה הונגריה (בודפשט)
לטביה לטביה (ריגה)
פינלנד פינלנד (טמפרה)
קפריסין קפריסין (לימסול)
רוסיה רוסיה (פרם)
במהלך פגישתה ב-28 במרץ 2022 בחרה מועצת המנהלים של פיב"א אירופה בלטביה, קפריסין ופינלנד לארח את הטורניר, כאשר לטביה תארח גם את שלב הנוקאאוט. אוקראינה הייתה אופציה להיות המארחת הרביעית בשלב הבתים, אך בשל הפלישה הרוסית לאוקראינה נבחרה פולין למדינה הרביעית שתארח את הטורניר ותארח בקטוביץ.
מוקדמות

תהליך המוקדמות החל בנובמבר 2021, עם עשר נבחרות שהשתתפו בטרום המוקדמות, כולל שמונה הנבחרות שהודחו ממוקדמות גביע העולם 2023. מארחות הטורניר השתתפו במוקדמות, אף על פי שהעיפלו אוטומטית ליורובאסקט.
מוקדמות > נבחרות שהעפילו

| נבחרת | סיבת העפלה | תאריך העפלה | מספר הופעה | הופעה אחרונה | הישג שיא |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  לטביה | מארחת | 29 במרץ 2022 | 15 | 2017 | אלופה (1935) |
|  פינלנד | מארחת | 29 במרץ 2022 | 18 | 2022 | מקום 6 (1967) |
|  קפריסין | מארחת | 29 במרץ 2022 | 1 | — | — |
|  פולין | מארחת | 17 בספטמבר 2022 | 30 | 2022 | סגנית (1963) |
|  סרביה | מוקדמות | 24 בנובמבר 2024 | 14 | 2022 | סגנית (2009, 2017) |
|  ליטא | מוקדמות | 24 בנובמבר 2024 | 16 | 2022 | אלופה (1937, 1939, 2003) |
|  סלובניה | מוקדמות | 25 בנובמבר 2024 | 15 | 2022 | אלופה (2017) |
|  ישראל | מוקדמות | 25 בנובמבר 2024 | 31 | 2022 | סגנית (1979) |
|  טורקיה | מוקדמות | 25 בנובמבר 2024 | 26 | 2022 | סגנית (2001) |
|  איטליה | מוקדמות | 25 בנובמבר 2024 | 39 | 2022 | אלופה (1983, 1999) |
|  ספרד | מוקדמות | 25 בנובמבר 2024 | 33 | 2022 | אלופה (2009, 2011, 2015, 2022) |
|  בלגיה | מוקדמות | 20 בפברואר 2025 | 19 | 2022 | מקום 4 (1947) |
|  יוון | מוקדמות | 21 בפברואר 2025 | 29 | 2022 | אלופה (1987, 2005) |
|  גאורגיה | מוקדמות | 21 בפברואר 2025 | 6 | 2022 | מקום 11 (2011) |
|  אסטוניה | מוקדמות | 21 בפברואר 2025 | 7 | 2022 | מקום 5 (1937, 1939) |
|  בריטניה | מוקדמות | 21 בפברואר 2025 | 6 | 2022 | מקום 13 (2009, 2011, 2013) |
|  צ'כיה | מוקדמות | 21 בפברואר 2025 | 7 | 2022 | מקום 7 (2015) |
|  צרפת | מוקדמות | 21 בפברואר 2025 | 40 | 2022 | אלופה (2013) |
|  בוסניה והרצגובינה | מוקדמות | 21 בפברואר 2025 | 11 | 2022 | מקום 6 (1993) |
|  פורטוגל | מוקדמות | 21 בפברואר 2025 | 4 | 2011 | מקום 9 (2007) |
|  גרמניה | מוקדמות | 23 בפברואר 2025 | 26 | 2022 | אלופה (1993) |
|  מונטנגרו | מוקדמות | 23 בפברואר 2025 | 5 | 2022 | מקום 13 (2017, 2022) |
|  שוודיה | מוקדמות | 23 בפברואר 2025 | 11 | 2015 | מקום 11 (1995) |
|  איסלנד | מוקדמות | 23 בפברואר 2025 | 3 | 2017 | מקום 24 (2015, 2017) |
הערות שוליים

↑  "Latvia, Cyprus and Finland named FIBA EuroBasket 2025 hosts". 29 במרץ 2022. נבדק ב-2023-07-27. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Six countries bid to host FIBA EuroBasket 2025". Eurohoops. 20 בספטמבר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Poland named FIBA EuroBasket 2025 co-host". פיב"א. 17 בספטמבר 2022. נבדק ב-2023-07-27. {{cite news}}:  (עזרה)
ג'ולייט לואיס

| --- | --- |

לואיס בפסטיבל טרייבקה, 2010
 לידה:  21 ביוני 1973 (בת 51) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 סוגה מועדפת:  רוק 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1987 
 בן או בת זוג:  Steve Berra (1999–2003)   בראד פיט (1990–1993) 
 http://juliettelewis.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ולייט לייק לואיס (באנגלית: Juliette Lake Lewis; נולדה ב-21 ביוני 1973) היא שחקנית קולנוע ומוזיקאית אמריקאית.
ביוגרפיה

לואיס נולדה בלוס אנג'לס, קליפורניה שבארצות הברית. אביה הוא המוזיקאי ושחקן הקולנוע ג'פרי לואיס ואמה היא אשתו הראשונה מעצבת גרפית בשם גלאניס (דאגן) באטלי. לה שמונה אחים ואחיות, חלקם למחצה. בגיל 14 עזבה לואיס את ביתה ועברה לגור יחד עם חברת משפחה, השחקנית קארן בלאק.
לואיס לא-סיימה את לימודיה, ונשרה מבית הספר התיכון, דבר שגרם לה להסתבך לא פעם עם המשטרה. בגיל 15 נעצרה כשנהגה ברכב שלא כחוק, ובגיל 16 נעצרה במועדון לילה על היותה קטינה. בנוסף נשלחה בצעירותה למכון גמילה מסמים.
קריירה > משחק

לואיס החלה להתעניין בתחום המשחק בגיל 6 ומאז הופיעה במעל 40 סרטים וסדרות טלוויזיה. היא התפרסמה לראשונה כשהשתתפה בשלושה פרקים בסדרת הטלוויזיה "שנות הקסם". את תפקידה הקולנועי הראשון עשתה בשנת 1989 בקומדיית חג המולד "כיף של חופשה".
בשנת 1991 שיחקה לואיס במותחן האימה של מרטין סקורסזה "פסגת הפחד", הגרסה המחודשת לסרט משנת 1962. בסרט הופיעה לואיס בתור דניאל בוואדן, בתו של סם (ניק נולטה) עו"ד מצליח ואיש משפחה למופת, במהלך הסרט מתפתה דניאל לחיזוריו של פסיכופת רצחני בשם מקס קיידי (רוברט דה נירו) אשר לו חשבון ארוך עם אביה. לואיס הדהימה את מבקרי הקולנוע במשחקה ומועמדותה הוגשה לפרסים שונים. באותה שנה שיחקה לואיס בסרטו של וודי אלן "בעלים ונשים". היא הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב ולפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על משחקה בסרט "פסגת הפחד".
בשנת 1994 שיחקה בסרט הפשע האלים של אוליבר סטון "רוצחים מלידה", שם התפרסמה בדמות הראשית של מלורי וילסון נוקס שיוצאת למסע רציחות המוני כשהיא בורחת מהביתה עם בן זוגה למעשי הזוועה מיקי נוקס (וודי הארלסון). על תפקידה בסרט קיבלה לואיס פרס בפסטיבל הסרטים של ונציה בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר.
תפקידה הבולט הבא היה בסרט האימה של רוברט רודריגז וקוונטין טרנטינו "מצאת החמה עד צאת הנשמה", בסרט גילמה לואיס את קייט פולאר הנחטפת יחד עם אחיה ואביה ג'ייקוב (הרווי קייטל) בידי שני אחים סת' (ג'ורג' קלוני) וריצ'י (טרנטינו) ומוברחת בעל כורחה למקסיקו.
ב-2001 כיכבה בסרט לכל המשפחה "My Louisiana Sky". על משחקה בסרט זה הייתה מועמדת לפרס אמי לבידור בשעות היום.
ב-2002 שיחקה בתפקיד משנה בסרט הדרמה הקומית "עיוורון היסטרי", לצד אומה ת'ורמן. על משחקה בסרט זה הייתה מועמדת לפרס אמי לבידור בפריים טיים.
בשנת 2010 שיחקה בקומדיה הרומנטית "אהבה בהחלפה" בכיכובה של ג'ניפר אניסטון. בדצמבר 2011 השתתפה לואיס בסדרת רשת ויראלית בהפקת גריידון שפרד בשם "שטויות שבנות אומרות".
ב- 2015 שיחקה בסדרה האמריקאית "סודות ושקרים" בתפקיד בלשית המשטרה אנדריאה קורנל.
בשנת 2016 שיחקה בסרט הפשע עתיר האפקטים "משחקי חובה", בכיכובם של דייב פרנקו ואמה רוברטס.
בשנת 2019 שיחקה בסדרת הפשע הביוגרפית "הפשע: ג'יפסי רוז" ב-Hulu, לצידן של פטרישה ארקט וג'ואי קינג.
לואיס שיתפה פעולה שוב עם טייט טיילור בסרטו חדשות חמות במחוז יובה, בכיכובן של אליסון ג'ני, מילה קוניס ורג'ינה הול שצולם בקיץ 2019.
קריירה > מוזיקה

לואיס התחילה את הקריירה המוזיקלית שלה בשנת 2003 בתור זמרת סולו, סולנית להקת "Juliette and the Licks".
לואיס ששרה בסגנון רוק הוציאה ביחד עם להקתה שלושה אלבומים עד היום הנקראים "You're Speaking My Language", "Four on the Floor" ו"...Like a Bolt of Lightning". במהלך השנים האחרונות הופיעה לואיס עם להקתה במקומות רבים בעולם, ביניהם גם בישראל בשנת 2007 וצברה לעצמה קהל מעריצים מכובד.
לואיס פרשה מהלהקה בשנת 2009 והקימה לעצמה הרכב חדש הנקרא "The New Romantiques"
חיים אישיים

לואיס ניהלה מערכת יחסים מתוקשרת עם השחקן בראד פיט אותו הכירה בשני הסרטים "קליפורניה" ו"נערה נבגדת". בשנת 1999 התחתנה לואיס עם הסקייטר המקצועי, סטיב ברה, אולם בשנת 2003 התגרש הזוג.
לואיס היא סיינטולוגית.
חיים אישיים > אקטיביזם

באוקטובר 2023, לואיס, יחד עם עוד מאות שחקנים, קומיקאים ומנהלי בידור מהוליווד חתמו על מכתב פתוח לנשיא ביידן. הם קראו לשחרור בני ערובה המוחזקים על ידי ארגון הטרור חמאס בעקבות טבח שבעה באוקטובר. הקמפיין שהושק לצד המכתב נקרא #NoHostageLeftBehind. המכתב מדגיש את הרצון לחופש הן לישראלים והן לפלסטינים לחיות בשלום ומגנה את האלימות של חמאס.
פילמוגרפיה > קולנוע

כלה מכוכב אחר (1988)
כיף של חופשה (1989)
נערה נבגדת (1990)
פסגת הפחד (1991)
בעלים ונשים (1992)
הלילה הזה (1992)
מה עובר על גילברט (1993)
רומיאו בן זונה (1993)
קליפורניה (1993)
משפחתה מעורבת (1994)
רוצחים מלידה (1994)
ימים משונים (1995)
יומן נעורים (1995)
כוכב של ערב (1996)
מצאת החמה עד צאת הנשמה (1996)
Some Girl‏ (1998)
יותר מאהבה (1999)
הקומה הרביעית (1999)
דרכו של אקדח (2000)
הברחה מסוכנת (2001)
עד כאן (2002)
עיוורון היסטרי (2002)
המפתח לפחד (2003)
מועדון החברים (2003)
בלוברי (2004)
סטארסקי והאץ' (2004)
דאלטרי קאלהון (2005)
תפוס ושחרר (2006)
פרס של טיפשים (2006)
תחליקי (2009)
הפרקליטה (2010)
סימפתיה למתוק (2010)
אהבה בהחלפה (2010)
נערה כפרית (2011)
Foreverland ‏(2011)
Open Road ‏(2013)
אוגוסט: מחוז אוסייג' (2013)
הליון (2014)
Kelly & Cal‏ (2014)
ג'ם וההולוגרמות (2015)
משחקי חובה (2016)
Back Road‏ (2018)
מיליון רסיסים קטנים (2019)
מיוזיק (2021)
חדשות חמות במחוז יובה (2021)
Mayday‏ (2021)
Opus ‏(2025)
פילמוגרפיה > טלוויזיה

My Louisiana Sky‏ (2001) - סרט טלוויזיה של שואוטיים
הפירמה (2012)
עיירה ללא מוצא (2015)
קמפינג (2018)
הקונרים (2018)
הפשע: ג'יפסי רוז (2019)
שומר אחי (2020)
שקרים קדושים (2020)
Filthy Rich‏ (2020)
הצהובות (2021-הווה)
הכי גאים שיש (2022)
ברוכים הבאים לצ’יפנדיילס (2022)
אני מזל בתולה (אנ') (2023)
Immigrant‏ (TBA)
הערות שוליים

↑  אמיר בוגן, הסרט על הסיינטולוגיה שמסעיר את הוליווד, באתר ynet, 29 במאי 2012
↑  Matt Donnelly, Hollywood Stars and Executives Thank President Biden for Leadership, Call for Release of All Hamas Hostages, Variety, ‏2023-10-23 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007428876705171  PLWABN: 9810538653405606  BIBSYS: 98014257  BNE: XX1167601  BnF: cb13987379k (data)  CANTIC: a11821553  CiNii: DA18760172  GND: 135137659  ISNI: 0000 0001 1450 2026  LCCN: no95029009  MusicBrainz: 607dec4a-3efc-44ae-ba52-6d5cabcdd1cc  NKC: pna2005261865  NLK: KAC2020K8845  NTA: 138438056  RERO: 02-A017536315  SNAC: w61n8mp4  SUDOC: 069323135  VIAF: 85081037   WorldCat (עם VIAF): 85081037 
ג'ולייט לואיס בהופעה, (2007)
חוקת צרפת

| --- | --- |

 פרטי החוק
 מדינה:  צרפת 
 שם רשמי:  Constitution française du 4 octobre 1958
 סוג:  חוקה
 שטחים שעליהם חל החוק:  צרפת 
 תאריך תחולה:  4 באוקטובר 1958 
 אתר רשמי
 
חוקת צרפת הנוכחית אומצה ב-4 באוקטובר 1958. היא נקראת בדרך כלל חוקת הרפובליקה החמישית (בצרפתית: Constitution de la Ve République), והיא החליפה את חוקת הרפובליקה הרביעית של 1946. החוקה הנוכחית כוללת את הפרדת הדת מהמדינה, דמוקרטיה ורווחה חברתית כעקרונות הליבה של המדינה הצרפתית.
נשיא צרפת הראשון בתקופת הרפובליקה הצרפתית החמישית, שארל דה גול, היה הכוח המניע העיקרי בהצגת החוקה החדשה וביצירת הרפובליקה החמישית, בעוד שהטקסט נוסח על ידי מישל דברה. מאז תוקנה החוקה עשרים וחמש פעמים, האחרונה ב-2024.
הוראות > הקדמה

ההקדמה לחוקה מזכירה את הצהרת זכויות האדם והאזרח משנת 1789, ומבססת את צרפת כמדינה חילונית ודמוקרטית השואבת את ריבונותה מהעם.
מאז 2005 היא כוללת את עשרת הסעיפים של אמנת הסביבה.
הוראות > מוסדות ונהלים ממשלתיים

החוקה הצרפתית קבעה שיטת משטר חצי-נשיאותית, עם שתי משרות "מתחרות": לרשות המבצעת יש גם נשיא וגם ראש ממשלה, ובניגוד לדמוקרטיות פרלמנטריות (בהן לנשיא יש תפקיד סמלי וראש הממשלה מנהל את הממשלה) שני התפקידים הם ביצועיים באופיים. תפקידים אלו נתמכים בסעיפים 5 ו-21 לחוקה, הקובעים בהתאמה כי הנשיא הוא שומר המדינה והחוקה, ולראש הממשלה הסמכות להחליט על פעולות ומדיניות הממשלה.
הפרלמנט הצרפתי חלש יחסית למערכות פרלמנטריות, ויש לו סמכות חקיקה מוגבלת: סעיף 34 של החוקה מפרט תחומים בלעדיים לחקיקה פרלמנטרית, אך שאר התחומים נותרים לתקנות ההנהלה. לנשיא יש גם את הסמכויות המכריעות לערוך משאל עם ולפזר את האספה הלאומית. בעוד שהפרלמנט עשוי להעביר הצעת אי-אמון בממשלה.
שארל דה גול, הנשיא הראשון של הרפובליקה החמישית, היה גורם מרכזי באימוץ החוקה החדשה, שכן הוא נקרא לחזור בו מפרישה ונמנע בקושי מהפיכה כתוצאה ממלחמת העצמאות של אלג'יריה. דה גול תמך בפרשנות של החוקה התומכת בנשיא חזק. הנשיא הסוציאליסטי הראשון, פרנסואה מיטראן, שנבחר ב-1981, תמך גם הוא בפרשנות זו.
החל משנת 1986 נבחרו מעת לעת פרלמנטים עם רוב שלא תמך בנשיא. תקופות כאלה מכונות בצרפת חיים משותפים (Cohabitation), ובהן הנשיא ממנה ראש ממשלה מהרוב הפרלמנטרי החדש. במהלך החיים המשותפים, מלבד הסמכויות השמורות לנשיא על פי החוקה, כל שאר סמכויות הממשלה מופעלות על ידי ראש הממשלה. בשנת 2000 תוקנה החוקה על ידי קיצור כהונתו של הנשיא משבע שנים לחמש, במקביל לתקופת כהונת הפרלמנט. משמעות התיקון היא שהבחירות לנשיאות צרפת יתקיימו בסביבות הבחירות לפרלמנט, מה שמגדיל את הסיכוי לבחירת נשיא ופרלמנט שיסכימו זה עם זה ומפחית את הסיכוי לחיים משותפים.
החוקה קובעת את בחירת הנשיא והפרלמנט, בחירת הממשלה, הסמכויות של כל אחד מהם והיחסים ביניהם. הוא מבטיח סמכות שיפוטית ויוצר בית משפט גבוה, מועצה חוקתית ומועצה כלכלית וחברתית.
הוראות > אמנות והאיחוד האירופי

החוקה מאפשרת אשרור של אמנות בינלאומיות וכאלה הקשורות לאיחוד האירופי. לא ברור אם הנוסח תואם את משפט האיחוד האירופי.
הוראות > תיקון

החוקה גם קובעת שיטות לתיקון של עצמה: משאל עם (סעיף 11) או הליך פרלמנטרי בהסכמת הנשיא. התיקון חייב להיות מאומץ על ידי שני בתי הפרלמנט ולאחר מכן לעבור ברוב רגיל במשאל עם או ברוב של שלוש חמישיות בקונגרס הצרפתי, מושב משותף של שני בתי הפרלמנט (סעיף 89).
עקרונות

לפני 1971, אף על פי שהחלטות ביצועיות, מינהליות ושיפוטיות היו חייבות לעמוד בעקרונות הכלליים של המשפט, לא היו הגבלות על החקיקה. ההנחה הייתה ששופטים לא נבחרים ופקידים ממונים אחרים לא יהיו מסוגלים לבטל חוקים שעברו בפרלמנט הצרפתי שנבחר ישירות.
עקרונות > חסימה חוקתית

בשנת 1971 ציינה החלטה של המועצה החוקתית את ההקדמה לחוקה והתייחסויותיה לעקרונות שנקבעו בהצהרת זכויות האדם והאזרח כסיבה לדחיית חוק, שלטענת המועצה הפר את אחד העקרונות הללו. למרות שנחשבה אז כהפיכה משפטית, ההחלטה היוותה היום את הבסיס של המועצה החוקתית.
מאז "החסימה החוקתית" כוללת לא רק את החוקה, אלא גם את שאר המסמכים הנזכרים בהקדמה שלה:
הצהרת זכויות האדם והאזרח משנת 1789
ההקדמה לחוקת 1946 (המוסיפה מספר "זכויות חברתיות", כמו גם שוויון בין גברים לנשים)
האמנה לאיכות הסביבה משנת 2004
מאז ניתנה האפשרות לעתור נגד חוקים בפני המועצה. בפועל האופוזיציה עותרת נגד החוקים השנויים במחלוקת.
התהליך מזכיר את הביקורת השיפוטית בישראל, בה נפסלים חוקים על ידי בית המשפט הגבוה לצדק מאז המהפכה החוקתית.
עקרונות > עקרונות הרפובליקה

בחוקה כתובים עקרונות הרפובליקה הצרפתית:
רווחה סוציאלית, כלומר כל אזרחי המדינה חייבים להיות מסוגלים לגשת לשירותים ציבוריים בחינם ולהיעזר בהם בעת הצורך.
חילוניות (בצרפתית: Laïcité), כלומר הכנסיות מופרדות מהמדינה והחופש מהדת מוגן.
דמוקרטיה, כלומר הפרלמנט והממשלה נבחרים על ידי העם.
אי-חלוקה, כלומר העם הצרפתי מאוחד במדינה ריבונית אחת עם שפה אחת, השפה הצרפתית, וכל האנשים שווים.
מבנה

החוקה של 1958, הידועה גם כחוקת הרפובליקה הצרפתית החמישית, מקיימת את המבנה השלטוני הנוכחי של צרפת. היא מספקת יציבות פוליטית וכוללת את העקרונות של הדמוקרטיה, זכויות האדם, הפרדת הרשויות, והתחייבות למדינה אחת מאוחדת עם מערכת פוליטית פרלמנטרית ונשיאותית. החוקה חותרת לשלב בין שלטון מרכזי חזק לבין דמוקרטיה פרלמנטרית.
מבנה > פרק 1 - תיאור המדינה > סעיף 1 - עקרונות הרפובליקה הצרפתית

סעיף זה מהווה את לב החוקה ומכיל את עקרונות היסוד של הרפובליקה הצרפתית. החוקה קובעת את היסודות הדמוקרטיים של הרפובליקה הצרפתית.
החוקה הצרפתית כמוסד דמוקרטי :
סעיף 1 קובע כי צרפת היא רפובליקה דמוקרטית, וללא כל קשר לצורת המשטר, הממשל יהיה ריבוני ויתנהל על פי עקרונות של חירות, שוויון ואחווה.
עקרון הריבונות: הריבונות הצרפתית שייכת לעם הצרפתי בלבד, ולא לשום מוסד או אדם. כלומר, השלטון מבוצע בשם העם, והעם הוא שמקבל את ההחלטות הפוליטיות.
עקרון השוויון והחירות :
שוויון: החוקה קובעת כי כל האזרחים יהיו שווים בפני החוק ללא קשר למעמד חברתי, גזע, דת או מין. כל אזרח זכאי למעמד משפטי זהה.
חירות: כל אדם בצרפת זכאי לחופש אישי, חופש הביטוי, חופש ההתאגדות, חופש הדת, וחופש הביטוי.
עקרון האחווה :
החוקה מצהירה כי צרפת היא לא רק מדינה של חוקים וצרכים פוליטיים, אלא גם קהילת אזרחים האוחזת באחווה. עקרון האחווה מבטיח סולידריות בין האזרחים והגנה על הקשרים החברתיים בין כל חלקי החברה הצרפתית.
החוקה הצרפתית מבטיחה זכויות :
סעיף 1 מבהיר כי זכויות האדם והחירויות האוניברסליות הם חלק מהותי מהחוקה. החוקה מבטיחה את ההגנה על זכויות פרטיות, זכויות פוליטיות ואזרחיות עבור כל האזרחים, כך שהיא מחויבת לספק ביטחון אישי לכל אדם במדינה.
החוק הצרפתי כחוק העליון :
החוקה הצרפתית קובעת כי כל האזרחים, המוסדות, והממשלה כפופים לחוקה ולחוקי המדינה, ושהם אינם יכולים לפעול בניגוד לעקרונות היסוד המובילים את המדינה.
מבנה > פרק 1 - תיאור המדינה > סעיף 2 - ריבונות העם

סעיף זה עוסק בריבונות העם, שהיא עקרון יסוד בחוקה הצרפתית. כל הכוח השלטוני מקורו בעם, והחוקה מבטיחה שהרפובליקה הצרפתית תתנהל בהתאם לרצון העם ובצורה דמוקרטית.
ריבונות העם :
הכוח השלטוני שייך לעם הצרפתי. כל השלטון במדינה מופעל בשם העם, ושום רשות או מוסד לא יכולים לפעול בניגוד לרצון העם. העם הוא המקור לכל הסמכויות השלטוניות.
ביצוע ריבונות העם :
ריבונות העם מתבצעת דרך הבחירות הדמוקרטיות. עם קיום הבחירות הכלליות והציבוריות, העם בוחר את נציגיו, ובכך מכתיב את כיוון השלטון במדינה.
השתתפות העם בשלטון :
דרך האספה הלאומית והסנאט, דרך הבחירות המנהליות, והמשאלים הציבוריים, העם מבצע את שלטונו באופן ישיר ועקיף.
מבנה > פרק 1 - תיאור המדינה > סעיף 3 - עקרון שלטון החוק

סעיף 3 קובע את עקרון שלטון החוק במדינה, לפיו כל פעולה של השלטון חייבת להיות על פי החוק, והאזרחים חייבים לציית לחוקים שנחקקו.
הגבלת פעולתה של הרשות המבצעת: כל פעולה של המדינה חייבת להסתמך על חוקים שנחקקו על ידי הרשות המחוקקת, ולא ייתכנו פעולות שרירותיות של השלטון או פגיעות בזכויות פרטיות ללא בסיס חקיקתי ברור.
מבנה > פרק 1 - תיאור המדינה > סעיף 4 - צורת המדינה

סעיף זה מבהיר את צורת המשטר של המדינה, שהיא רפובליקה. החוקה שותפה בהכרה בעקרונות הרפובליקה הצרפתית, שבהם השלטון מצוי בידיים של העם. אין מקום למשטר מלוכני או למשטרים של אוליגרכיה. סעיף זה גם מגדיר את הקווים המרכזיים של הסדר החברתי והפוליטי בצרפת.
מבנה > פרק 1 - תיאור המדינה > סעיף 5 - שימור שלמות הטריטוריה

סעיף 5 קובע כי שלמות הטריטוריה הצרפתית לא תישחק או תיפגע. אם יש לאיומים על הגבולות או על שלמות המדינה, תהיה חובה על הרפובליקה להפעיל אמצעים דחופים לשמירה על הטריטוריה.
מבנה > פרק 1 - תיאור המדינה > סעיף 6 - בחירות כלליות

החוקה קובעת את הבחירות הכלליות, בהן כל אזרח מעל גיל 18 זכאי לבחור ולהיבחר. בחירות אלה הן חופשיות, שוות, חשאיות וכוללות. הבחירות מתקיימות באופן תקופתי ובאמצעות הצבעה ישירה כדי להבטיח את הדמוקרטיה הייצוגית במדינה.
מבנה > פרק 2: מוסד הנשיאות

הרשות המבצעת בצרפת מורכבת מהנשיא וההמשלה, כאשר לכל אחד מהם תפקידים וסמכויות ברורים. הרשות המבצעת אחראית על ניהול המדינה, קביעת מדיניות, ביצוע חוקים וייצוג המדינה בזירה הבינלאומית. הנשיא מכהן כראש הרשות המבצעת, ויש לו סמכויות נרחבות, בעוד שראש הממשלה והממשלה כולה פועלים בניהול השוטף של ענייני המדינה.