stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פולה ווגל

| --- | --- |

פולה ווגל, 2010
 לידה:  16 בנובמבר 1951 (בת 72) פרובידנס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת קורנל  High Point High School  האוניברסיטה הקתולית של אמריקה  מכללת ברין מאר 
 תקופת הפעילות:  מ-1974 
 מעסיק:  אוניברסיטת בראון, אוניברסיטת ייל 
 בן או בת זוג:  אן פאוסטו סטרלינג 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1995)  פרס פוליצר לדרמה (1998)  PEN/Laura Pels International Foundation for Theater Award  Hull-Warriner Award  פרס סוזן סמית' בלקברן  star on Playwrights' Sidewalk 
 
פולה ווגל (באנגלית: Paula Vogel; נולדה ב-16 בנובמבר 1951) היא מחזאית יהודייה-אמריקאית, פמיניסטית, לסבית זוכת פרס פוליצר לדרמה לשנת 1998 למחזה "איך למדתי לנהוג". במחזותיה היא עוסקת בסוגיות כגון איידס, אלימות במשפחה ומיניות נשית. ווגל מלמדת תיאטרון במוסדות אקדמיים שונים.
ביוגרפיה > שנים מוקדמות

פולה ווגל נולדה בוושינגטון לדונלד סטיבן פוגל, מנהל פרסום, ולפיליס ריטה, מזכירה בשירות הדואר של ארצות הברית. אביה היה יהודי ואמה קתולית. הוריה התגרשו כשהייתה בת 13 והיא חיה עם אמה ואחיה. בגיל 17 היא יצאה מהארון. ווגל קיבלה תואר בוגר בשנת 1974 מהאוניברסיטה הקתולית של אמריקה והמשיכה את לימודי המוסמך והדוקטורט באוניברסיטת קורנל, אותם השלימה, לאחר הפסקה ארוכה, בשנת 2016.
ביוגרפיה > קריירה

ווגל כותבת מחזות מסוף שנות השבעים. היא זכתה להכרה לאומית ב-1992 עם הטרגיקומדיה The Baltimore Waltz, שעסקה באיידס. המחזה עוקב אחרי אח ואחות שמתכוננים לטיול באירופה ומבוסס על חוויות חיים אמיתיות של פוגל ואחיה קרל. המחזה זכה בפרס אובי למחזה הטוב ביותר לשנת 1992. ב-1998 ווגל זכתה בפוליצר למחזה "איך למדתי לנהוג" (How I Learned to Drive). העלילה עוקבת אחר היחסים המיניים בין ליל ביט (Li'l Bit) לבין בעלה של דודתה, הדוד פק, משנות ההתבגרות שלה דרך שנות העשרה שלה למכללה ומעבר לה. באמצעות מטאפורה של נהיגה, מתוארים גילוי עריות וניצול מיני. 
מחזות ידועים נוספים של פוגל: Desdemona, A Play About A Handkerchief (1993), The Oldest Profession (1981), And Baby Makes Seven (1984), Hot 'N Throbbing (1994), ו-The Mineola Twins (1996). המחזה "מעשייה מגונה" תורגם לעברית על ידי יהושוע סובול ועוסק במחזה השנוי במחלוקת של שלום אש ״אל נקמות״ אשר נכתב בשנת 1906. סך הכל כתבה פוגל 22 מחזות.
אמנם אין נושא העובר כחוט המקשר בכל עבודותיה של פוגל, אך היא לעיתים קרובות בוחנת נושאים שנויים במחלוקת כגון התעללות מינית וזנות. "פוגל נוטה לבחור נושאים רגישים, קשים, ומורכבים ליצירות תיאטרליות כדאי לשזור אותם עם דרמטורגיה, יצירתית, דמיונית כנה ואכזרית." פוגל מסבירה "הכתיבה שלי לא מונחה על ידי נושאים.... אני כותבת רק על דברים שמשפיעים ישירות על החיים שלי."
ביוגרפיה > הוראה

ווגל היא מרצה בעלת שם ללימודי מחזאות. בין השנים 1984 - 2008 לימדה באוניברסיטת בראון, כתיבה יצירתית. החל מ-2008 ועד 2012, ווגל שימשה כפרופסור למחזאות בבית הספר לדרמה באוניברסיטת ייל, כמו כן היא שימשה גם כמחזאית הבית של תיאטרון הרפרטורי של ייל. כיום פרופסור, שלא מן המניין, למחזאות באוניברסיטת ייל ופעילה גם במספר תיאטראות.
פרס על שמה

החל משנת 2008 Vineyard Theatre מעניק פרס על שמה למחזאי להכנת המחזה בשביל התיאטרון. בשנת 2018 פרס זה הוענק לג'רמי האריס להכנת הצגה משחק עבדים.
פרס על שמה > חיים אישיים

לווגל היו שני אחים: קארל, שנפטר מאיידס ב-1988, ומארק. על שמו של קראל ווגל נפתח בוושינגטון מרכז המספק שירותים לאנשים החיים עם HIV.
ווגל נשואה לאן פאוסטו סטרלינג, פרופסר לסקסולוגיה מאוניבסיטת בראון. השתיים נישאו ב-2004.
הערות שוליים

↑  Fashion & Style (2004-09-26). "Paula Vogel, Anne Fausto-Sterling". The New York Times. נבדק ב-2008-12-25.
↑  https://thejewishnews.com/2017/04/11/indecent/
↑   מיה אשרי, ספר התורה שהעמיד שלום אש בבית זונות, באתר הארץ, 18 בספטמבר 2018
↑  Paula Vogel: How She Keeps Driving, Playbill, ‏Mon Apr 07 02:00:00 EDT 1997 (באנגלית)
↑  Jill Dolan, "How I Learned to Drive" (review), Theatre Journal, Vol. 50, No. 1 (March 1998) p. 127.
↑  Parker, Mary-Louise. "Paula Vogel", BOMB Magazine, Fall 1997.
↑  Rebecca Mead, "Stage Left," The New Yorker, March 22, 2010, p. 25 .
↑  "Playwright Vogel returns to campus for Ph.D. | Cornell Chronicle". news.cornell.edu (באנגלית). נבדק ב-2018-07-26.
↑  "Vogel Bio" yalerep.org, accessed October 4, 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007437187505171  PLWABN: 9810661021105606  BIBSYS: 1002143  BnF: cb141443177 (data)  CiNii: DA13974565  GND: 13338036X  ISNI: 0000 0001 1448 1851  LCCN: n93054387  NKC: xx0257582  NLK: KAC201211187  NTA: 151342229  SNAC: w62r4586  SUDOC: 068900309  VIAF: 75040488   WorldCat (עם VIAF): 75040488
פט מקארתי

| --- | --- |
 שם לידה:  פטריק מקארתי
 מוקד פעילות:  אירלנד 
 
פטריק מקארתי (באנגלית: Pat McCarth) הידוע בתור פט מקארתי הוא מפיק מוזיקלי אירי, שעבד עם אמנים שונים, כולל הווטרבויז, Counting Crows, אר.אי.אם. ו-U2.
קריירה

ב-1998, הוא החליף את סקוט ליט כמפיק הראשי של להקת אר.אי.אם. והיה שותף להפקה של שלושה מאלבומיה Up, Reveal and Around the Sun וכן את פסקול הסרט "איש על הירח" (1999); מקארתי שימש בעבר כטכנאי קול ב-Monster ו-New Adventures in Hi-Fi של הלהקה. בשנת 2007 הוכרז שאלבום האולפן הארבעה-עשר שלה, Accelerate, יופק על ידי ג'קנייף לי (אנ') ולא מקארתי. מקארתי גם אחראי על המיקס של האלבום Ray of Light מאת הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה.
בהמשך הקריירה שלו, הוא תרגם לשפה האנגלית את השיר היפני הפופולרי "Bad Apple!!", שהוקלט בהמשך בידי כריסטינה וי.
הערות שוליים

1 2 3  Pat McCarthy, Discogs (באנגלית)
↑  R.E.M. to Record 14th Studio Album This Spring With Producer Jacknife Lee
↑  Madonna – Ray of Light, נבדק ב-2023-10-16
↑  Pat McCarthy & Christina Vee - "Bad Apple!! (English Version)" (Unofficial Lyric Video), נבדק ב-2023-10-16
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 9a3c96f8-4473-4c91-9f75-1046eed1107d  NKC: xx0108903  VIAF: 103620805   WorldCat (עם VIAF): 103620805
פטישן פגום-חרטום

| פטישן פגום-חרטום |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
על־סדרה:: דמויי כריש
סדרה:: כרישאים
משפחה:: פטישניים
סוג:: פטישן
מין:: פטישן פגום-חרטום
שם מדעי
 Sphyrna mokarran ‏ראפל, 1837
תחום תפוצה

פטישן פגום-חרטום או פטישן גדול (שם מדעי: Sphyrna mokarran) הוא מין כריש ממשפחת הפטישניים והגדול בבני המשפחה.
אורכו יכול להגיע ל-6 מטרים (20 רגל), משקלו עד ל-580 ק"ג והוא בעל "פטיש" ישר וארוך ומתחתיו לסת מלאה שיניים חדות. יש לו סנפיר בולט בצורת מגל.
הכריש מצוי בחופים טרופיים שונים ובסמוך למדפים היבשתיים ומצוי בכל האוקיינוסים.
הוא יצור סוליטרי השוחה במים הרדודים ומחפש טרף. הוא ניזון מדגים שונים, סרטנים, סילוניות ולעיתים גם מעופות ויונקים ימיים ואף כרישים אחרים. הוא עלול לתקוף גם אנשים אך הם אינם חלק מתפריטו.
כריש זה מצוי בסכנת הכחדה חמורה עקב ציד בשביל השוק האסייתי שמשתמש בסנפירי כרישים.
הערות שוליים

↑  פטישן פגום-חרטום באתר הרשימה האדומה של IUCN
ערך זה הוא קצרמרבנושא דגים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פטישן

ערך זה עוסק בכריש בעל ראש שטוח. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| פטישן |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
סדרה:: כרישאים
משפחה:: פטישניים
סוג:: פטישן
שם מדעי
 Sphyrna ‏רפינסק, 1810
תחום תפוצה

פטישן (שם מדעי: Sphyrna) הוא סוג של דגי סחוס ממשפחת הפטישניים. בסוג זה 8 מתשעת מיני הפטישניים הידועים היום - כולם למעט המין פטישן מכונף-ראש.
תפוצתו בקרבת החופים בכל היבשות מניו זילנד וארגנטינה בדרום ועד לקו אורך 40 צפון. במפרץ אילת נפוצים שני מינים של פטישנים: פטישן פגום-חרטום שארכו יכול להגיע עד ל-6 מטרים ופטישן כד-חרטום שארכו יכול להגיע עד 4 מטרים.
לכריש זה צורה לא שגרתית, צבעם אפור ויש להם מבנה ראש ייחודי - חלקו הקדמי מתרחב בצורת לוח סחוסי מארך, שבשני קצותיו קבועות העיניים כצורת פטיש ומכאן שמם.
הפטישניים ניזונים מדגים, סרטנים ודיונונים. לצורך איתור טרף הם מסתייעים בחוש ריח מעולה ובקולטנים רבים המצויים על ראשם, אשר מסוגלים לאתר טרף המפיק אותות חשמל.
המין הנפוץ ביותר בסוג זה הוא פטישן תמים-חרטום.
המינים בסוג

Sphyrna corona
Sphyrna couardi
פטישן כד-חרטום (Sphyrna lewini)
Sphyrna media
פטישן פגום-חרטום (Sphyrna mokarran)
פטישן טיבורו (Sphyrna tiburo)
Sphyrna tudes
פטישן תמים-חרטום (Sphyrna zygaena)
עמירם גונן

| --- | --- |

עמירם גונן, 2010
 לידה:  3 באוקטובר 1935 ירושלים, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  1 באוקטובר 2018 (בגיל 82)
 ענף מדעי:  גאוגרפיה
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 תרומות עיקריות
 מחקרים בנושא הגאוגרפיה של העיר ירושלים,  מחקרי גאוגרפיה חברתית-תרבותית של החברה החרדית
 
עמירם גונן (3 באוקטובר 1935 – 1 באוקטובר 2018) היה גאוגרף ישראלי, פרופסור מן המניין לגאוגרפיה באוניברסיטה העברית בירושלים, ראש מכון ירושלים לחקר ישראל, ראש מכון פלורסהיימר למחקרי מדיניות בירושלים, ראש המרכז ללימודי אירופה באוניברסיטה העברית ונשיא האגודה הגאוגרפית הישראלית.
ביוגרפיה

גונן נולד בירושלים לפרומה ולחיים גוּטֶלֶבסקי, עולים מפולין, וגדל במושבה כרכור. בצבא שירת ביחידת הסיור ובקורס מ"כים של חטיבת גולני, מה שבהמשך הוביל אותו לגלות עניין בגאוגרפיה. סיים לימודי תואר הראשון באוניברסיטה העברית, והשתלם באוניברסיטת טוקיו. למד לתואר שני באוניברסיטת סירקיוז, והשתלם בגאוגרפיה ובמדעי החברה באוניברסיטת שיקגו. עבודת הדוקטור שלו באוניברסיטה העברית עסקה במיקום החרושת בעיר תל אביב-יפו. שהה בשנת שבתון במחלקה לגאוגרפיה באוניברסיטת טורונטו, שם התגבש עניינו בחקר הגאוגרפיה החברתית-תרבותית של העיר. עסק בעיור המושבות ובשיכוני העולים והוותיקים אשר קמו בשולי הערים הוותיקות בישראל. במקביל החל לחקור את הדפוסים הגאוגרפיים של האוכלוסייה הקשישה, במסגרת מכון ברוקדייל לחקר התפתחות האדם והגרונטולוגיה. חקר את מערכות התמיכה של אוכלוסייה בוגרת הסובלת ממוגבלות שכלית התפתחותית בעיר, במסגרת שנת שבתון בבית הספר לארכיטקטורה ותכנון ערים של אוניברסיטת פרינסטון.
בשנת 1978 התמנה לפרופסור חבר באוניברסיטה העברית. בשנים 1979–1981 שימש כראש המחלקה לגאוגרפיה וניהל את העברתה לקמפוס הר הצופים. בשנים 1982–1984 כיהן כדקאן הסטודנטים של האוניברסיטה. בשנת 1985 שהה בשבתון והיה חבר-מחקר אורח בבית הספר לכלכלה של לונדון. בשנים 1986–1989 עמד בראש מכון ירושלים לחקר ישראל. בתקופת ניהולו התרחבו מאוד תחומי הפעילות של המכון. בשנים 1988–1990 היה נשיא האגודה הגאוגרפית הישראלית. ב-1995 הועלה לדרגת פרופסור מן המניין באוניברסיטה העברית.
בשנת 1990[דרוש מקור] נקרא גונן להקים את מכון פלורסהיימר למחקרי מדיניות, ובשנים 2000–2006 עמד בראש המכון. עסק בחקר האוכלוסייה הערבית בישראל. השתתף בצוותי תכנון חשובים, ביניהם צוות הכנת תוכנית אב לשנת 2020, בראשות אדם מזור. בשנת 2000 עסק במחקר מקיף על המעבר של חרדים מעולם הישיבות למעגל העבודה באזור ניו יורק. תיעוד המחקר, המעריך את הניסיון האמריקני בתחום זה והמפיק את הלקחים הרלוונטיים לישראל, יצא לאור כספר. בשנת 2005 היה לפרופסור אמריטוס. עד מותו כיהן כראש המרכז לחקר החברה החרדית במכון ירושלים למחקרי מדיניות, במסגרתו ייסד את כתב העת לחקר החברה החרדית.
משפחתו

גונן היה נשוי לרבקה ואב לשלושה בנים. בנו הבכור הוא נועם גונן, מנהל בכיר בחברת דלויט ישראל.
נפטר בשמחת תורה תשע"ט, ב-1 אוקטובר 2018, בגיל 83. נקבר בבית העלמין בכרכור.
מספריו > ספרים מפרי עטו

ירושלים: התחזקות בהתחברות, ירושלים: מכון פלורסהיימר למחקרי מדיניות, 2007
ישראל: היום אתמול שלשום, ירושלים: הוצאת כתר ומשרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1997 (כן יצאו לספר תרגומים לאנגלית, גרמנית, הולנדית)
חיי חיים, פרוזה המבוססת על חיי אביו, חיים גוטלבסקי. הוצאת כרמל, 1995
Linking Jerusalem to the Global Economy of Higher Education, Jerusalem: The Floersheimer Institute for Policy Studies, 2008
Diccionario de los Pueblos Del Mundo, Madrid: Anaya & Maria Muchnik, 1996 (Spanish)
Between the City and Suburb: Urban and residential Patterns and Processes in Israel, England: Avebury, 1995
מספריו > ספרים בעריכתו

ממשל ופיתוח מקומי: סוגיות והמלצות של מדיניות, ירושלים: מכון פלורסהיימר למחקרי מדיניות, 1998
גאוגרפיה של קליטת עלייה: לקחי העבר ומבט לעתיד, ירושלים: האגודה הגאוגרפית הישראלית והמחלקה לגאוגרפיה של האוניברסיטה, 1990
Peoples of the World: Cultures and Customs, New York: Groliers Educational, 1998
Encyclopedia of the Peoples of the World, New York: Henry Holt and Co., 1993
הערות שוליים

↑  תמר רותם, תנועת ההשכלה, באתר הארץ, 28 בדצמבר 2002.
↑  כתב העת לחקר החברה החרדית, באתר מכון ירושלים למחקרי מדיניות
↑  "פרופ' עמירם גונן (גוטלבסקי) ז"ל | 02.10.18". מודעות אבל. 2018-10-02. נבדק ב-2018-10-02..
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261825905171  BnF: cb13000802g (data)  GND: 122258428  ISNI: 0000 0000 8165 732X  LCCN: n87133439  NTA: 11987024X  SUDOC: 057211191  VIAF: 93235840   WorldCat (עם VIAF): 93235840
פול פטרסון

פול לינטון פטרסון (באנגלית: Paul Linton Patterson;‏ 18 ביולי 1900 –  31 בינואר 1956) היה פוליטיקאי אמריקאי מאורגון, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כנשיא הסנאט של אורגון בשנים 1951–1952, ולאחר מכן ועד למותו כמושל אורגון ה-26. פטרסון היה מושל אורגון הראשון שנולד במאה ה-20, והאחרון מבין מושלי המדינה עד כה שנפטרו בעת כהונתם.
ראשית חייו

פול פטרסון נולד בעיר קנט שבאוהיו, לאביו ג'ורג' א. פטרסון, באותה עת סטודנט בקולג' באוהיו, ולאמו עדה לינטון פטרסון. לאחר סיום לימודיו בקולג' היה פטרסון האב לכומר והמשפחה עברה ב-1908 לפורטלנד, אורגון.
עבודתו הראשונה של פול פטרסון הייתה כמחלק עיתונים ברחובות פורטלנד, ובהמשך היה בבעלותו קו חלוקת עיתונים. הוא השלים את השכלתו וסיים את לימודיו בבית הספר התיכון וושינגטון שבעיר. במלחמת העולם הראשונה הוא שירת זמן קצר בחיל התותחנים של צבא ארצות הברית.
לאחר המלחמה החל פטרסון את לימודיו באוניברסיטת אורגון, שם הוא סיים לימודי תואר בוגר אוניברסיטה במנהל עסקים ב-1923, ותואר במשפטים ב-1926 בעת לימודיו הוא הכיר את ג'ורג'יה סירל בנסון, בת למשפחה מכובדת בפורטלנד. ב-1927 נישאו השניים ובהמשך נולדו להם שלושה ילדים. לאחר סיום לימודיו התקבל פטרסון ללשכת עורכי הדין והוא פתח משרד עורכי דין בעיר הילסבורו. פטרסון המשיך בעיסוקו בעריכת דין במגזר הפרטי עד 1952.
קריירה פוליטית

הקריירה המשפטית של פטרסון הובילה אותו לקריירה פוליטית. בשנים 1926–1933 הוא שימש כסגן התובע המחוזי של מחוז וושינגטון. לאחר מכן הוא שימש בתקופות שונות כפרקליט העירייה של הילסבורו, ושל הערים ביוורטון, גסטון, שרווד וטואלטין. תפקידים אלו הקנו לו מוניטין בקרב הממסד הפוליטי של המחוז.
עד 1944 היה פטרסון יושב ראש המפלגה הרפובליקנית במחוז וושינגטון. באותה שנה הוא ראה שלא הוצג אף מועמד מטעם המחוז לסנאט המדינתי. הוא הסכים להתמודד על מושב זה ובבחירות שהתקיימו בנובמבר אותה שנה הוא ניצח. פטרסון כיהן בסנאט המדינתי בשנים 1945 -1952, ובשנתו האחרונה בסנאט הוא כיהן כנשיאו.
מושל אורגון

ב-1952 התפטר מושל אורגון דאגלס מקיי מתפקידו כדי לקבל להתמנות כמזכיר הפנים בממשלו של הנשיא דווייט אייזנהאואר. באותה עת, פטרסון, מתוקף תפקידו כנשיא הסנאט המדינתי, היה הבא בסדר הירושה למשרת המושל. ב-27 בדצמבר אותה שנה הושבע פטרסון כמושל אורגון ה-26.
פטרסון נכנס לתפקידו כאשר מעמדו הפוליטי במדינה היה חלש, אך הוא הוכיח את עצמו כמושל פופולרי. הוא זכה בקלות במועמדות המפלגה הרפובליקנית וב-1954 נבחר לכהונה שנייה כמושל בזכות עצמו.
כבני תקופתו במפלגה, השקפתו הכלכלית הייתה שמרנית, אך הוא קיבל סיוע מכספי הממשלה הפדרלית לסיוע למובטלים, למיזמי תחבורה ולתוכניות לניהול משק המים. הוא תמך בתשתית התחבורה המדינתית, ועודד את פיתוח מערכת הכבישים המהירים במדינה. בתקופת כהונתו כמושל לא הוצעו הרחבות של תוכניות רווחה.
בחוגי המפלגה הרפובליקנית הוא זכה לאהדה הן ברמה הלאומית והן ברמה המדינתית. הוא זכה לגיבוי של מועדון ארלינגטון בעל ההשפעה בפורטלנד, שרבים מחבריו בעלי ההשפעה סייעו לו במסעות הבחירות שלו.
מותו

ב-1956 קיוו הרפובליקנים לנצח את הסנאטור הדמוקרטי והרפובליקני לשעבר, ויין מורס, ושקלו את מועמדותו של פטרסון כמועמד בעל הסיכויים הטובים ביותר. ב-28 בינואר אותה שנה הכריז פטרסון על מועמדותו, ובאותה עת הפופולריות שלו הייתה בשיאה. ב-31 בינואר, שלושה ימים לאחר מכן, לאחר נאום הבחירות הראשון שלו, התמוטט פטרסון במהלך פגישה עם יועצי מסע הבחירות שלו במועדון ארלינגטון. דווח שהוא צנח לפתע מכיסאו. כאשר הוא נבדק, התברר שהוא סבל מחסימה כלילית.
פול פטרסון נפטר באותה פגישה, וב-3 בפברואר נערכה לו הלוויה מדינתית. אפרו נטמן בבית הקברות ריוור ויו שבפורטלנד. במקומו הושבע כמושל הבא נשיא הסנאט המדינתי אלמו סמית'.
הערות שוליים

1 2 3  "Paul L. Patterson". NNDB. Soylent Communications.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1194034721  LCCN: no2016153476  VIAF: 9120148209320500460007   WorldCat (עם VIAF): 9120148209320500460007
פט טומי

פטריק ג'וזף טומי (באנגלית: Patrick Joseph Toomey; נולד ב-17 בנובמבר 1961) הוא פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כנציגה של מדינת פנסילבניה בסנאט של ארצות הברית בשנים 2023-2011. טרם בחירתו לסנאט היה איש עסקים ובנקאי בוול סטריט, עד שנבחר לסנאט מטעם פנסילבניה ב-2010 מטעם המפלגה הרפובליקנית. לאחר קריירתו העסקית שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-15 של פנסילבניה במשך שלוש תקופות כהונה, בשנים 1999–2005, אם כי לא התמודד לתקופת כהונה רביעית לאחר שהבטיח לא לכהן למעלה משלוש תקופות כהונה ב-1998.
ביוגרפיה

פטריק טומי נולד בפרובידנס, בירת רוד איילנד לזוג הורים נוצרים קתולים. בילדותו היה חבר בתנועת הצופים. הוא למד באקדמיית לה-סאלה בפרובידנס, זאת לפני שהיה לבוגר מכללת הרווארד בלימודי ממשל. הוא הועסק כסוחר במטבע, תחילה על ידי בנק כמיקל (Chemical Bank) ולאחר מכן על ידי חברת "מורגן, גרנפל ושות'" בשנים 1984 ו-1986 בהתאמה, עד שהתפטר מן האחרונה ב-1991. הוא הפסיד את המועמדות הרפובליקנית לסנאט של ארצות הברית מטעם פנסילבניה בבחירות צמודות ב-2004. בשנים 2005–2009 הוא כיהן כנשיא מועדון הצמיחה, אשר עוסק בקיצוץ מיסים ונושאים כלכליים אחרים.
לאחר שנבחר למועמד הרפובליקני בבחירות 2010 לסנאט של ארצות הברית בפנסילבניה, נבחר טומי לסנאט ב-2 בנובמבר אותה השנה אחרי שהביס את יריבו מן המפלגה הדמוקרטית, לשעבר אדמירל שלוש-כוכבים בצי ארצות הברית ג'ו ססטק. נכון ל-2018, טומי הוא בעל המשרה הרמה ביותר בפנסילבניה המכהן מטעם המפלגה הרפובליקנית. במהלך כהונתו, ישב טומי בשולחן הממתקים של הסנאט.
בסנאט האמריקאי מכהן טומי בוועדת הבנקאות, השיכון והעניינים האורבניים; ועדת התקציב; ועדת הכספים והוועדה הכלכלית המשותפת של הקונגרס, נוסף על חברויותיו בוועדות משנה. בשנת 2011 הוא שירת גם בוועדה המיוחדת המשותפת להצמצום הגירעון. הוא נבחר מחדש ב-8 בנובמבר 2016, לכהונתו השנייה בסנאט. לאחר בחירתו של דונלד טראמפ לנשיאות ארצות הברית, התנצח איתו טומי לא פעם. כאשר הודיע טראמפ ב-1 במרץ 2018 על כוונתו להטיל מכסי מגן של 25% על פלדה מיובאת ו-10% על אלומיניום, כינה טומי את הנשיא "תימהוני". באותו היום דרש טראמפ להעלות את הגיל המינמלי לרכישת כלי נשק, טומי הציע לצמצם את ההגבלות רק על רכישת רובי סער והראשון הטיח באחרון כי הוא מפחד מאיגוד הרובאים הלאומי.
ב-5 באוקטובר 2020 הכריז טומי כי אין בכוונתו להתמודד לתקופת כהונה שלישית בבחירות 2022. כהונתו תמה ב-3 בינואר 2023.
הערות שוליים

↑  AP‏, ‏ד"ר דונלד ומר טראמפ, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 3 במרץ 2018
↑  יורה בנגמ"ש: טראמפ קרא להגביל את הסחר בכלי נשק, באתר ynet, 1 במרץ 2018
↑  מארק לוי, Toomey says he won’t run for another Senate term or governor, באתר AP‏, 6 באוקטובר 2020 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 5269 4279  LCCN: nr2001018687  SNAC: w6qw4cmf  US Congress: T000461  VIAF: 24527825   WorldCat (עם VIAF): 24527825
פטישיזם (סקסולוגיה)

פעולת פוטג'וב: ייחוס פטישיזם לרגליים, מאת אנדריי למברט, 1917
בתחום הפסיכולוגיה והסקסולוגיה, המונח פֶטִישִׁיזם מתאר משמעות מיוחדת הניתנת על ידי אדם לגורם כלשהו, בעיקר על רקע מיני. האדם משיג הנאה מינית על ידי חפץ דומם או איבר גוף של אותו אדם שאינו רגיש לגירוי מיני (ארוגני). הפטישים הנפוצים ביותר הם פטיש לכפות רגליים ונעליים.
הסיפוק והריגוש מגיעים תוך מישושו, הרחתו, נישוקו, טעימתו, הסתכלות עליו ואוננות תוך מגע בחפץ או הסתכלות על החפץ או באיבר הגוף. חלקי גוף וחפצים המשמשים כמושא לפטישיזם הם לדוגמה שיער, כפות רגליים, בגדים תחתונים, נעליים, מוצצים, בקבוקי תינוקות, בשמים, בגדי עור וחפצים דומים הקשורים למין המועדף, אך פטיש לא חייב להיות חפץ. פטיש יכול להיות מעשה מסוים, פנטזיות פעולות שמעלות את עוררות המינית של האדם. אדם בעל פטיש מבקש לעיתים משותפו ליחסי המין לענוד את החפץ בזמן האקט המיני. אדם בעל פטיש מבטא לא רק הנאה משימוש בחפצים, אלא החפץ משמש עבורו באופן מובהק לשם עוררות מינית.
לרוב, אין כל נזק בפטישיזם. לעיתים נדירות, האדם עלול לבצע פריצה, גנבה או תקיפה כדי להשיג את החפץ הדרוש. במקרים אלו הריגוש והמתח שבמעשה הפשע מחזקים בדרך כלל את הריגוש המיני ולפעמים הם הפטיש עצמו, ואילו לפריט עצמו יש חשיבות מועטה, או שזו הדרך היחידה שבה האדם יכול לממש את הפטיש שלו.
רוב התאוריות על פטישיזם מדגישות את למידת הפטיש באמצעות התניה קלאסית. לבני נשים, למשל, עשויים להיות לפטיש ארוטי עקב הקישור שלהם למין ולגוף נשי. ישנה השערה שגברים מסוימים הם בעלי אפשרות התניה גבוהה ולכן הם מועדים יותר לפתח פטיש.
הערות שוליים

↑  בפ"א רפה. אין לבלבל עם המילה לכלי העבודה "פָּטִיש".
↑  C. Scorolli, S. Ghirlanda, M. Enquist, S. Zattoni, Relative prevalence of different fetishes, International Journal of Impotence Research 19, 2007-08, עמ' 432–437 doi: 10.1038/sj.ijir.3901547
| מיניות האדם |
| --- | --- | --- |
| תופעות פיזיולוגיות | זוויג • עוררות מינית • זקפה • נוזל טרום-שפיכה • סיכוך נרתיקי • אורגזמה (שפיכה נשית / שפיכה גברית) • היריון |  |
| בגרות מינית וחינוך מיני | התבגרות מינית • מניעת הריון • קונדום • מין בטוח • חינוך מיני • טיפול מיני • סרוגייט • מדריך למיניות |  |
| זהות | זהות מגדרית • זהות מינית • נטייה מינית (הומוסקסואליות / ביסקסואליות / לסביות / א-מיניות) • הטרוסקסואליות • אינטרסקס • טיפול המרה • גברים המקיימים יחסי מין עם גברים • נשים המקיימות יחסי מין עם נשים • יחסי מין הומוסקסואליים • יחסי מין לסביים |  |
| מין וחוק | חוק למניעת הטרדה מינית • גיל ההסכמה • הדבקת HIV במזיד‏ • גילוי עריות • מעשה מגונה • חוסר צניעות בציבור • מעשה מגונה בפומבי • אונס • התעללות מינית • ניצול מיני • הטרדה מינית • התנהגות מינית פסולה • אלימות מינית • מעשה סדום • בעילה אסורה בהסכמה • פדופיליה • חטיפת נשים |  |
| סקסולוגיה ותופעות היסטוריות | האבולוציה של הרבייה המינית • היסטוריה של ייצוגים מיניים • מיניות ברומא העתיקה • זנות ביוון העתיקה • זנות ברומא העתיקה • פדרסטיה ביוון העתיקה • המהפכה המינית |  |
| זוגיות וחברה | חיי מין • משיכה מינית • אהבה • מונוגמיה • פוליאמוריה • מין מזדמן • סווינגינג • נישואים • פיקוח ילודה • פאראפיליה • מופקרות • דת ומיניות • התנזרות ממין • הון ארוטי • אתיקה מינית • אובייקטיפיקציה מינית • מתאם אינטימיות • דיבור ארוטי • סלנג מיני |  |
| יחסי מין | מין קבוצתי • מזמוז • אוננות • משחק מקדים • החדרת אצבעות • תנוחות מין • יחסי מין מחוץ לנישואים • יחסי מין ללא נישואים • יחסי מין ללא חדירה • מין אוראלי • מין אנאלי • מציצה עצמית • BDSM • פטיש לכפות רגליים • פטישיזם (סקסולוגיה) • פטיש לכפות ידיים • פוטג'וב • הנדג'וב • אורגיה • גאנג באנג • שלישייה • רביעייה • סייברסקס • שיחה ארוטית • חנק ארוטי • מעגל מאוננים • יחסי מין בפומבי • קשירה • קונילינגוס |  |
| שירותי מין | תעשיית המין • ארוטיקה • פורנוגרפיה • סרט פורנוגרפי • תיירות מין • מוזיאון מין • מועדון מין • מועדון חשפנות • חשפנות • זנות (זנות קטינים / זנות גברית / בית בושת / עבדות מין) • יחסי מין תמורתיים • חנות מין • אביזר מין • בובת מין • מכונת מין • רובוט מיני |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007530246205171  BnF: cb11940796g (data)  LCCN: sh95000216
פטליאקוב Pe-8

פטליאקוב Pe-8 (ברוסית: Петляков Пе-8) היה מפציץ כבד ששירת בחיל האוויר הסובייטי בימי מלחמת העולם השנייה. המטוס נחשב למפציץ האסטרטגי הראשון שנבנה בברית המועצות. הוא התחיל לפעל בשנת 1941 ושמש לתקיפת שדות תעופה גרמניים, חצרות הרכבת ומתקנים אחרים.עם תום המלחמה, רוב המטוסים הועברו מיחידות קרביות ליחידות שפעלו להעברת מטען.
פיתוח

פיתוח המטוס החל לאחר דרישת חיל האוויר הסובייטי למפציץ חדש יחליף את המפציצים הכבדים אשר היו מיושנים ומסורבלים. דרישות אלה כללו יכולת נשיאת פצצות במשקל 2,000 ק"ג וטווח פעולה של 4,500 ק"מ. פיתוח המטוס החל בשנת 1934, כאשר הפיתוח של המטוס הוקצה ללשכת עיצוב שבה עשה את העבודה צוות TB-3 מייל. למטוס היו זוג כנפיים עשויות מוטות פלדה, אשר היו מכוסות בד. צורת הישיבה של הטייסים הייתה זה לצד זה. המטילן ישב בחרטום המטוס בצוותא עם איש צריח החמוש בתותח בקוטר 20 מ"מ. תוספת דמוית גונדולה בצבצה מתחת לחרטום. תותחן הזנב ישב בחלק האחורי עם מקלע ועוד תותח רכוב בתוך צוהר. התא הפנימי של הפצצות החזיק עד 4,000 ק"ג של פצצות. בניית אב טיפוס שני החלה באפריל 1936. אף על פי מתקני הייצור במפעל מספר 124 היו מוכנים כבר ב-1937, ההוראה להתחיל לא ניתנה עד 1939.
פטלאר

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  הים הצפוני 
 קואורדינטות:  60°36′N 0°52′W﻿ / ﻿60.6°N 0.87°W﻿ / 60.6; -0.87
 שטח:  4,078 הקטאר
 גובה מרבי:  וורד היל
 נתונים מדיניים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 אוכלוסייה:  61 (2011)
 אזור זמן:  UTC+0
  (למפת סקוטלנד מוגדלת) אדינבורו גלאזגו אברדין פייזלי אייר פרת' אינוורנס לוכגילפהד דנדי איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים  אנגליה צפון אירלנד  אירלנד האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני פטלאר(למפת סקוטלנד רגילה) אדינבורו גלאזגו אברדין פייזלי אייר פרת' אינוורנס לוכגילפהד דנדי איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים  אנגליה צפון אירלנד  אירלנד האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני פטלאר
 
מבנה ביובי
פטלאר (באנגלית: Fetlar) הוא אי בשרשרת איי נורת', באיי שטלנד, שבסקוטלנד.
גאוגרפיה

שטחו של האי 41 קמ"ר (האי הרביעי בגודלו באיי שטלנד) ומתגוררים בו כ-60 תושבים, מרביתם בכפר יובי (Hubie) שבחופו הדרומי של האי.
חלקו הצפוני של האי מהווה שמורת טבע ובו מושבות קינון של לציפורי ים (ובהם ה-Arctic Skua, ה-Whimbrel וה-Red-necked Phalarope).
מעבורת מקשרת בין נמל האמראז נס שבאי לנמל גוטצ'ר באי יל ולנמל בלמונט באי אונסט.
סר ויליאם ווטסון שאיין אשר נולד באי היה פרופסור לרפואה בקינגס קולג' לונדון ומראשוני השימוש בחומרי חיטוי בניתוחים.