stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הר קירקפטריק

| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה:  4,528 מטרים
 מיקום:   אנטארקטיקה
 רכס הרים:  המלכה אלכסנדרה, ההרים הטראנס-אנטארקטיים
 קואורדינטות:  84°20′0″S 166°25′0″E﻿ / ﻿84.33333°S 166.41667°E﻿ / -84.33333; 166.41667
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקירקפטריק(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקירקפטריק
הר קירקפטריק (באנגלית: Mount Kirkpatrick) הוא ההר הגבוה ביותר ברכס המלכה אלכסנדרה בהרים הטראנס-אנטארקטיים שביבשת אנטארקטיקה. גובהו 4,528 מטרים, כחמישה קילומטרים מערבית לו, שוכן הר דיקסון שגובהו 4,120 מטרים.
שמו של ההר ניתן לו על ידי חברי משלחת נמרוד. הם קראו להר על שם אלכסנדר ברייס קירקפטריק (Alexander Bryce Kirkpatrick) איש עסקים מגלאזגו שבסקוטלנד, שתמך כלכלית במשלחתם.
תגליות המאובנים בהר

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
הספרייה הפנטסטית

לוגו אתר הספרייה הפנטסטית
הספרייה הפנטסטית היא פורטל ישראלי המוקדש לז'אנר הפנטזיה, אך גם עוסק בתחומים נלווים, כגון מדע בדיוני, ספרות ילדים ונוער ועוד. האתר מציע חדשות וסקירות עומק אודות ספרים, קומיקס, סרטי קולנוע, סדרות טלוויזיה, מוזיקה, אירועים מיוחדים ואמנות.
על אודות

הספרייה הפנטסטית החלה את דרכה בשנת 2008 כבלוג פרטי, ומאז צמחה והלכה עד שהגיעה למתכונתה הנוכחית. נכון לשנת 2017 הפעיל האתר צוות של כ-20 כותבות וכותבים. האתר מפרסם ידיעות הקשורות לז'אנרים בהם הוא עוסק על בסיס כמעט יום-יומי. על ניהול הספרייה אמונה דמות בדיונית המתקראת "ספרן הלילה". במרוצת השנים נעשתה הדמות אהודה על ידי חובבים רבים, ואף רואיינה באמצעי תקשורת שונים, לרבות מגזינים מקוונים, גלי צה"ל ועוד. מאחורי דמותו של ספרן הלילה עומד נדב אלמוג, דוקטורנט לספרות אנגלית באוניברסיטת חיפה, עורך ומתרגם.
לדברי יוצריו, האתר הוקם מתוך אמונה מוצקה בכך שגם לחובבים בישראל מגיע ליהנות מאתר חדשות ז'אנרי בסטנדרט בינלאומי, שיעניק במה ליצירה ולקהילה המקומית. כמו כן שואף האתר להוות קונטרה לפרסומים בערוצי תקשורת קונבנציונליים, שבהם חדשות הנוגעות לז'אנרים בהם עוסק האתר (פנטזיה, מדע בדיוני וכדומה) הן נדירות ולעיתים קרובות מציגות נימה סטריאוטיפית לא מכבדת וחוסר היכרות עם הנושאים המדוברים.
פעילות מקומית ובינלאומית

אתר הספרייה הפנטסטית פועל בשיתוף פעולה עם הוצאות ספרים רבות, חברות הפצה של סרטים וארגונים רבים בארץ ובעולם, ומקיים איתם פעילויות ותחרויות שונות. במסגרת זו מקיים האתר גם ראיונות עם אנשי מפתח מן הארץ והעולם, כגון ברנדון סנדרסון, פטריק רות'פס, מייקל מורקוק, קלי לינק, קאזו קיבואישי – יוצר סדרת הרומנים הגרפיים "הקמיע", לי ברדוגו - מחברת טרילוגיית "הגרישה", ג'ונתן סטראוד, מחבר טרילוגיית ברטימאוס וטרילוגיית "לוקווד ושות'" ועוד. כמו כן, האתר מעניק פרס שנתי בינלאומי. הפרס מחולק לקטגוריות ספר הפנטזיה הטוב ביותר, סרט הפנטזיה הטוב ביותר, התרומה לז'אנר הפנטזיה ו"החתול הספרותי הפנטסטי" - פרס היתולי אשר אף על פי כן נלקח ברצינות תהומית. הפרס מחולק ליצירות וליוצרים ישראליים ובינלאומיים כאחד.
כמו כן ידועה הספרייה הפנטסטית כבמה לחשיפה של יצירות בכורה, פרקים ראשונים ועוד, ואף ליוותה יוצרים נבחרים בפרויקטים של גיוס מימון המונים הקשורים לפנטזיה ולמדע בדיוני, לרבות מימון סרטים, ספרים ומשחקי מחשב.
השפעה תרבותית

בשנת 2013 זכה האתר בעיטור "הפנקס" לתרומה לתרבות הילדים והנוער, בנימוק כי היוזמה הפרטית "הפכה מפרויקט אישי שנולד מאהבה גדולה לספרות פנטזיה, לאחד האתרים המובילים, החשובים, המעניינים והרלוונטיים ביותר בתחום".
ספרן הלילה והספרייה הפנטסטית אף היוו השראה לדמות בשם זה בספר הפנטזיה הישראלי "אגם הצללים" מאת רוני גלבפיש, שראה אור ב-2015. בספר שונה שמה של הספרייה הפנטסטית לספריית הלילה.
בשליחות נועזת (ספר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  איאן סטיוארט  (אליסטר מקלין; Alistair MacLean)
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  ריגול
 הוצאה
 הוצאה:  קולינס (בריטניה) סקריבנר (ארצות הברית)
 תאריך הוצאה:  1961 
 מספר עמודים:  236
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת מ. מזרחי
 תאריך:  1961
 תרגום:  שמשון אבידל
 סדרה
 ספר קודם:  Fear Is the Key 
 הספר הבא:  The Golden Rendezvous 
 
בשליחות נועזת (באנגלית: The Dark Crusader) הוא ספר ריגול שכתב הסופר אליסטר מקלין תחת השם איאן סטיוארט. הספר נכתב ב-1961 ומתאר פרשיית ריגול שבמהלכה מנסה איש ביון בריטי לפענח תעלומה הקשורה לטכנולוגיית טילים ולהיעלמותם של מדעני טילים בריטים. הפרשיה מתרחשת באי אקזוטי בדרום מזרח אסיה וזאת בניגוד לרבים מספריו של מקלין בהם העלילה מתרחשת בסביבה של קור וקרח.
על הסופר

אליסטר סטיוארט מקלין נולד ב-1922 בגלאזגו שבסקוטלנד. שירת בתקופת מלחמת העולם השנייה בחיל הים הבריטי (דבר שמסביר את מספר הספרים הרב שכתב שקשור בים). כתב מספר רב של ספרי הרפתקאות (שניים מהם תחת השם "איאן סטיוארט").
הרקע לספר

הספר נכתב בתקופה בה החלו מדינות המערב לחשוש מעלייתן של מדינות מזרח אסיה וכן משקף הספר את הפחד מפני השונה ולכן מתוארת בו מעצמה אסייתית הפועלת לחיסול מדינות המערב
עלילת הספר > מסגרת העלילה

גיבור הספר הוא סוכן ביון בריטי בשם ג'ון בנטאל והספר כתוב בגוף ראשון מנקודת מבטו של הגיבור. לאורך הספר עובר הגיבור (ואיתו הקורא) תהפוכות רבות וכמו בצל הוא חושף שכבה אחר שכבה עד הגיעו לאמת.
עלילת הספר > המשימה

הספר נפתח בפגישה אישית של בנטאל עם מנהל הסוכנות קולונל ריין. בפגישה זו מספר ריין על גורם עלום שם במזרח הרחוק שמגייס מדענים בריטים מתחום בשכר גבוה למטרה לא ברורה. לדברי ריין אותם שמונה מדענים שכבר נענו להצעה נעלמו בדרכם ליעדם באוסטרליה. ריין מציע שבנטאל יענה על אחת ממודעות ויציע את שירותיו. ומכיוון שהמודעה דרשה זוגות מגויסת סוכנת בשם מרי הופמן בתור "אשתו" של בנטאל.
עלילת הספר > הטיסה והחטיפה

ה"זוג" המגויס ממריא מלונדון דרך ניו יורק וסן פרנסיסקו לאיי פיג'י שם הם נוחתים בעיר הבירה סובא שבאי ויטי לוו ומתאחסנים במלון המפואר גראנד פאסיפיק. בשעות הלילה פורצת כנופיה, בפיקודו של קפטן פלק, לחדרם וחוטפת אותם לאונייתו של פלק שעוגנת בנמל שם הם נכלאים בתא קטן ומלוכלך. זמן קצר לאחר הגיעם מפליגה האונייה לדרכה.
במהלך ההפלגה חוקרים בנטאל והופמן את תאם ומגלים בו ציוד שיכול לעזור להם במקרה של בריחה. הם מגלים שמתאם ניתן לשמוע את הקורה בתא הקשר וכך הם שומעים על הכוונה להרגם לאחר שזה שהזמין את חטיפתם אינו זקוק להם יותר. מידע זה מביא אותם לברוח, במהלך הלילה, מהאונייה ולשחות עד הגיעם לאטול.
עלילת הספר > בכפר המשלחת

עם בוקר מגיע הזוג לכפר קטן במרכז האטול שם יושבת משלחת חפירות ארכאולוגית בראשות פרופסור וית'רספון כשיד ימינו הוא ענק בשם יואל ולידם קבוצת סינים שעוזרים בחפירה. הזוג מתקבל בכבוד מלכים ומקבל בקתה משלו ואף זוכה בסיור באתר החפירות במעבה ההר. למרבה צערו של בנטאל אין באי אונייה שתאפשר לצאת מהאי וגם המשדר מקולקל.
על אף האווירה הפסטורלית מתעורר חשדו של בנטאל שמשהו אינו כשורה באי וביושביו. תחושה זו מתחזקת בו כי כבר בתחילת השהות על האי מנסים פרופ' וית'רספון ויואל לנטרל את בנטאל על ידי הפלת כספת על רגלו בתקווה שתישבר. בנטאל חושד במהלך ומצליח למקם את רגלו כך שלא תישבר אבל יוצר תחושה אצל מנהלי הכפר שהוא אינו כשיר יותר ללכת.
ובמהלך הלילות הבאים יוצא בנטאל לסיורים בכפר ובמנהרות המכרה שם הוא מאשש את תחושותיו. הוא מגלה בביתו של הפרופסור משדר רב עוצמה תקין. הוא מגלה שבצידו השני של האי קיים בסיס של הצי הבריטי. בסיירו במנהרות המכרה מגלה בנטאל שאחת המנהרות מגיעה כמעט עד צידו השני של ההר ושבמקצה של מנהרה אחרת נמצאת גופתו של פרופסור וית'רספון האמיתי וכן גופתו של מנהלו של בנטאל במכון המחקר. כמו כן מגלה בנטאל שמנהרה נוספת משמשת כבית כלא לנשות המדענים שנענו למודעות העבודה. בנטאל משדר אות מצוקה למפקדיו ממכשיר הקשר של הפרופסור המזויף (שמתברר בהמשך ששמו לקלרק) וכדי שייצא מביתו הוא מצית את אחד הצריפים של הפועלים.
לאורך ימי שהותם על האי נוצר קשר חזק בין מרי לבנטאל, קשר שהופך לאהבה שגורמת לשניהם לרקום תוכניות על עתיד משותף לאחר שיחזרו ללונדון.
עלילת הספר > השבי בבסיס הבריטי

לאור התחושה שלקלרק וצוותו יפעלו בקרוב בורחים בנטאל ומרי לבסיס הצי בצידו השני של האי שם הם נתפסים על ידי קציני הצי ומספרים את סיפורם. בבסיס הצי הם פוגשים גם את שמונת המדענים שנעלמו ובנטאל מספר להם את כל ממצאיו ואת הימצאות נשותיהם בשבי במעבה ההר. עוד לפני שהצות מספיק להוציא אל הפועל את תוכנית ההגנה שלהם משתלטים לקלרק ויואל על מחנה הצי ושובים את המדענים וחיילי הצי.
בשלב זה לומד בנטאל שהמדענים פיתחו עבור ממשלת בריטניה טיל ארוך טווח בשם "השביט השחור" שהיה מתקדם מכל הטילים של אותה תקופה ושמטרתו של לקלרק, בתור שליח של מעצמה במזרח אסיה, לגנוב את הטיל על מנת שניתן יהיה לייצר ממנו טילים נוספים שיאפשרו את השמדת אוסטרליה ולאחר מכן לפתיחתו של סכסוך אטום בין ארצות הברית לרוסיה. מהמידע שמקבל בנטאל מהמדענים מסתבר ששני טילים כבר מוכנים למעט חיבור מערכת הצתת הדלק. בנטאל מנסה להסתיר את מומחיותו בנושא (מתקופת עבודתו במכון המחקר) אולם לקלרק חוקר את המדענים, מגלה את המומחיות של בנטאל ומאלץ אותו לחמש את שני הטילים תוך מעקב קפדני אחרי כל צעד שלו. על אף המעקב הצמוד מצליח בנטאל לדרוך את מנגנון ההשמדה העצמית בטיל השני. לקלרק מנסה את הטיל הראשון בהצלחה ומתכוון למחרת הניסוי לקחת איתו מהאי את הטיל השני.
עלילת הספר > ההתקוממות

במהלך אותו יום מצליח בנטאל לגייס לטובתו את קפטן פלק (שחטף אותו בפיג'י) וזה עוזר לבנטאל, למדענים, לנשותיהם ולחיילים לברוח בלילה לכוון המנהרה שחפרו לקלרק ועוזריו מצידו השני של ההר. בנטאל מנסה להגיע למקום כלאה של מרי אך נורה ברגלו ומתעלף. נסיונותיו של לקלרק לפרוץ למנהרה עולים לו בחיי מספר מאנשיו (כולל עוזרו יואל) והוא מחליט לברוח מהאי על ספינת מילוט עליה הוטען הטיל השני. לקלרק לוקח איתו את שארית אנשיו וכן את מרי הופמן. בנטאל מגיע למרכז הפיקוד של מתקן השילוח ומפעיל מרחוק את מנגנון הפיצוץ של הטיל והאונייה מתפוצצת על כל יושביה וביניהם גם מרי הופמן שהשאירה אחרי לבנטאל פתק שהיא מסכימה להינשא לו.
עלילת הספר > סופה של הפרשה

בשלב הזה מבין כבר בנטאל את כל התמונה ושכל החוטים מוליכים למפקד שלו קולונל ריין המשמש כסוכן של אותה מעצמה במזרח אסיה. בנטאל מגיע למשרדו של ריין ופורש בפניו את סיפור בגידתו של ריין. בנטאל מספר על כל החיסולים שביצע ריין בדרכו לצמרת ארגון הביון ועל פעילותו לגנבת "השביט השחור" וכשהיה צורך לשלוח מרגלים לבדיקת העלמות המדענים בחר בבנטאל ומרי בתור הזוג עם הסיכויים הכי נמוכים לברר את האמת. בנטאל מגלה גם שריין הוא זה שארגן את חטיפתו שלו ושל מרי והוא זה שארגן את השתלטותו של לקלרק על כפר המשלחת הארכאולוגית והוא זה שדאג שיתעלמו משדר המצוקה שנשלח מהאי. בסיום חשיפת כל הפרטים מנסה ריין לשלוף אקדח אולם בנטאל מקדים אותו, יורה בו למוות והופך את זירת האירוע לזירת התאבדות.
לקריאה נוספת

בשליחות נועזת (The Dark Crusader בשם איאן סטיוארט 1961), תרגם שמשון אבידל בהוצאת מ. מזרחי
הערות שוליים

↑  בספר לא נותן הסופר שם לאותה מדינה
↑  ריין מתואר בספר כאדם יבש וחסר חוש הומור העובד בחדר מלוכלך ומאובק
↑  לפני הצטרפותו לשירות החשאי עבד בנטאל במכון מחקר בתחום ההנעה הרקטית כך שהיה יכול להציג ניסיון מקצועי
↑  בעבר פעל באתר מכרה לכריית פוספט אורגני ולכן היו במעבה ההר מנהרות רבות ששימשו את הכורים
↑  בנטאל משתכנע לאחר שמרי אהובתו מוכה עד אובדן חושים
בלה רווס

| --- | --- |

 לידה:  17 בפברואר 1876 אסטרגום, הונגריה 
 פטירה:  1944 (בגיל 67 בערך) גרמניה הנאצית אושוויץ, גרמניה הנאצית 
 שם לידה:  Róth Benjámin 
 מדינה:  הונגריה 
 שפות היצירה:  הונגרית 
 צאצאים:  Imre Révész, אנדריי רבס 
 פרסים והוקרה:  פרס באומגרטן (1931) 
 
בֵּלָה רֵוֵוס (במקור בנימין רוט, בהונגרית: Révész Béla, אסטרגום, 17 בפברואר 1876 - אושוויץ 1944) היה סופר ועיתונאי הונגרי-יהודי, סוציאליסט ומפעילי אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך. נספה בשואה.
ביוגרפיה

לאחר שנות חניכתו כמתלמד בחנות למסחר בדים בנימין רוט המשיך וסיים את לימודיו בגימנסיה באסטרגום ובבודפשט. בשנת 1905 הכיר את המשורר ההונגרי אנדרה אדי, הפך לאחד ממעגל חבריו ולקח על עצמו את קידום שירתו המהפכנית של אדי. משנת 1907 עד 1908 היה עורך חוג הקריאה של העיתון היומי נפסבה (קול העם-Népszava). הוא ערך גם את כתב העת "רנסאנס". משנת 1908 עבד ב"ניוגט". בשנת 1912 ייסד את "הבמה החדשה" (Új Szinpad) ביחד עם ארתור בארדוש. בשנת 1919, בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית, היה חבר בדירקטורט הסופרים, ולאחר דיכוי הרפובליקה היגר לווינה. הוא שב להונגריה בשנת 1922, התמנה לעורך העיתון נפסבה, "קול העם" ובשנת 1925 התפטר מעבודתו עקב מחלתו. בשנת 1931 קיבל את פרס באומגרטן. בין 1930 לבין 1940 פרסם כתבות בכתב העת "העתיד היהודי" (Zsidó Jövő) בטרנסילבניה. פעל במסגרת האומנותית של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך ובשנת 1944 נחטף על ידי הגסטפו ומת במחנה השמדה אושוויץ.
עבודותיו

בסיפוריו הקצרים הוא תיאר את הדמויות הדחויות, החולות והמדוכאות של החברה ההונגרית. כרך סיפוריו בשם "הכלא הגדול" (1907), הראה עקבות של הנטורליזם של אמיל זולה. הנטורליזם שלו היה רווי באלמנטים בסגנון אקספרסיוניסטי. ברומן "הכפרים המפרכסים" (1914) תיאר את הסבל החברתי והמיני של הגירת האיכרים הכפויה. בלה רווס קטע באומץ את מבנה הרומן המסורתי, וחידש את שפת הפרוזה ברוח השירה, המוזיקה והביטוי הדינמי; הוא כתב טקסטים פואטיים כ"בטהובן" (1917) וב"המיניאטורות" (1919).
מידע נוסףראו גם

Szemelvények a bírálatokról, melyeket Révész Béla "Régi hárfa" című könyvéről írtak; Világosság Ny., Bp., 1943
Sziklay János: Dunántúli kulturmunkások. A Dunántúl művelődéstörténete életrajzokban. Bp., Dunántúli Közművelődési Egyesület, 1941.
Ki-kicsoda? Kortársak lexikona. [Bp.], Béta Irodalmi Rt., [1937].
Révai Új Lexikona. Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd, Babits, 1996.
לקריאה נוספת

לקסיקון ביוגרפי הונגרי
מאה שנה לניוגט
לקסיקון יהודי הונגרי - בלה רווס
לוח לזכרו בעיר אסטרגום
גארי מרשל

| --- | --- |

 לידה:  13 בנובמבר 1934 הברונקס, ניו יורקארצות הברית
 פטירה:  19 ביולי 2016 (בגיל 81) לוס אנג'לס, קליפורניהארצות הברית
 מקום קבורה:  פארק הזכרון פורסט לוון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1959–2016 (כ־57 שנים)
 עיסוק:  מפיק, תסריטאי ובמאי טלוויזיה וקולנוע
 מקום לימודים:  תיכון דוויט קלינטון (1952)  אוניברסיטת נורת'ווסטרן  בית הספר מדיל לעיתונות 
 יצירות בולטות:  אישה יפה ימים מאושרים יומני הנסיכה חופים
 בן או בת זוג:  Barbara Sue Wells 
 צאצאים:  סקוט מרשל 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  פרס לורל על כתיבה לטלוויזיה (2014)  פרס לוסי (1996)  אגדות דיסני (2017)  פרס ולנטין דייויס (1995)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 פרופיל ב-IMDb
 
גארי מרשל (באנגלית: Gary Kent Marshall;‏ 13 בנובמבר 1934 - 19 ביולי 2016) היה שחקן, מדבב, במאי קולנוע וטלוויזיה, תסריטאי ומפיק טלוויזיה אמריקאי. הוא נודע בבימוי הסרטים "אישה יפה", "יומני הנסיכה" וביצירת קומדיית המצבים "ימים מאושרים".
ביוגרפיה

מארשל נולד בברונקס שבניו יורק, אימו הייתה רקדנית סטפס ואביו היה במאי קולנוע. לו שתי אחיות: פני מרשל - שחקנית ובמאית, ורוני האלין - מפיקת תוכניות טלוויזיה.
הוא החל את הקריירה בעולם הבידור ככותב בדיחות עבור קומיקאים כמו ג'ואי בישופ ופיל פוסטר.
בשנת 1961, הוא עבר להוליווד, שם חבר לג'רי בלסון והשניים החלו לכתוב עבור תוכניות טלוויזיה. הם כתבו עבור תוכניותיהם של דיק ואן דייק, ג'ואי בישופ ודני תומאס.
סדרת הטלוויזיה הראשונה שלהם כמפיקים יוצרים הייתה "היי, בעל הבית" (באנגלית: "Hey, Landlord") אשר שרדה עונה אחת בלבד (1966 - 1967).
מרשל יצר את קומדיית המצבים "ימים מאושרים" שזכתה להצלחה רבה ושודרה במשך 11 עונות (בתאריכים 15 בינואר 1974 – 12 ביולי 1984). בשנת 1984 ביים וכתב את הלהיט הקולנועי "הפלמינגו קיד" (באנגלית: "The Flamingo Kid").
ב-1985 שיחק בסרטו של אלברט ברוקס "אבודים באמריקה" בתור מנהל קזינו.
ב-1991 הפיק וביים את "פרנקי וג'וני" בהשתתפות אל פצ'ינו ומישל פייפר והשתתף בסרט "בועות של אהבה".
בשנת 1999 ביים וכתב (לצד בוב ברונר) את הקומדיה הרומנטית "יותר מאהבה" בכיכובן של ג'ולייט לואיס ודיאן קיטון ושיחק בסרט "אף פעם לא התנשקה".
מאמצע שנות השמונים החל מרשל לביים מספר להיטים קופתיים כגון: "חופים", "אישה יפה", "אלוהים היקר", "יומני הנסיכה", "יום האהבה", ואת "סילבסטר בניו יורק".
ב-19 ביולי 2016, מרשל נפטר בבית חולים ברבנק בקליפורניה, בגיל 81 כתוצאה מסיבוך של דלקת ריאות לאחר שסבל משבץ. הוא נקבר בהוליווד הילס בלוס אנג'לס.
בנו, סקוט מרשל, עוסק גם הוא בבימוי קולנוע.
פרסים והוקרה

בשנת 1996 קיבל מרשל את פרס לוסי לקידום נשים בסרטי קולנוע כהוקרה לתרומתו בתפיסת הנשים במדיום הטלוויזיוני.
בשנת 1997 נכנס להיכל התהילה הטלוויזיוני על תרומתו לטלוויזיה.
בשנת 2014 קיבל את פרס לורל על כתיבה לטלוויזיה שהוענק לו מגילדת הכותבים של אמריקה.
ב-23 בנובמבר 1983, קיבל מרשל כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד עבור עבודתו בתעשיית הטלוויזיה.
הרטוריקה החדשה

הרטוריקה החדשה היא תפיסתו של הפילוסוף הבלגי חיים פרלמן לגבי מקומה החדש של הרטוריקה בשיח הפילוסופי-רציונלי, המבקשת להחיות את מעמדה כתאוריה של ארגומנטציה.
מעמדה של הרטוריקה "הישנה"

מעמדה של הרטוריקה כתורת נאום התדרדר מאוד במהלך ההיסטוריה הפילוסופית. היא הוצגה בעיקר ככלי סגנוני גרידא, אומנות שפה והבעה שאינה יפה לחקר האמת- דמגוגיה (ראו למשל את דעתו של סוקרטס בדיאלוג גורגיאס). מקובל היה לראות ברטוריקה כלי מסוכן המסמא את עיני האדם מן האמת. מאידך, הדיאלקטיקה והלוגיקה תמיד נתפסו ככלים רציונליים להשגת האמת, וכנציגים של המחשבה הביקורתית.
חיים פרלמן והרטוריקה החדשה

חיים פרלמן ביקש להחיות את מעמדה של הרטוריקה כתאוריה של ארגומנטציה, קרי כמתודה להעלאת טיעונים. לשיטתו, הרטוריקה אינה רק כלי סגנוני אלא אמצעי להפעלת חשיבה לוגית שהיא בסיס לבניית גוף הידע האנושי. הנימוק שלו לכך שהרטוריקה היא שיטת מחשבה רציונלית מתבסס על שתי הנחות:
פרלמן מזכיר לנו שהרטוריקה מבקשת לשכנע את הנמען בעזרת נימוקים ובהסברים, כלומר שימוש בדיאלקטיקה ולוגיקה. בנוסף, לפי פרלמן כל מהלך רטורי מחייב נקודת הסכמה התחלתית בין הצדדים ("meeting of the minds") שכן ללא הנחות יסוד משותפות איש אינו טורח לשכנע בנימוקים רטוריים.
משתמע משתי ההנחות הללו, כי כיוון שהרטוריקה היא מפגש של סובייקטים המוכנים להקשיב זה לזה, ומתאמצים להציג נימוקים לעמדותיהם, הרי שלפנינו תחום רציונלי. במילים אחרות, מעצם הניסיון הרטורי לשכנע את הנמען ניתן ללמוד על היותה כלי רציונלי.
פרלמן מבחין בין הלוגיקה כשלעצמה לבין רטוריקה. לדבריו הלוגיקה עצמה, אינה מספיקה לשם הדיון הרציונלי, שכן היא מהווה צורה ללא תוכן. לוגיקה עשויה להניב מסקנות תקפות אך שקריות (כל היוונים יכולים לעוף + סוקרטס הוא יווני --> סוקרטס יכול לעוף). בנוסף, תחומים רבים כלל אינם ניתנים להצרנה (דיונים ערכיים למשל). לכן ניתן לומר, כי בתחומים רבים הרטוריקה היא הכלי היחידי המאפשר את השגת האמת.
חיים פרלמן והרטוריקה החדשה > הרטוריקה החדשה והאמת

כדי שהרטוריקה אכן תהווה כלי רציונלי למציאת האמת, היה על פרלמן להגדיר את מושג "האמת" באופן חדש.
על פי ההגדרה המסורתית, "אמת" הוא טיעון בעל פן אחד בלבד (בעוד טיעון ההפכי ממנו הוא "שקר"). פרלמן, לעומת זאת, מציג תפיסת אמת פלורליסטית, או, בהגדרה הלקוחה מהתלמוד – "אלה ואלה דברי אלוהים חיים". לפי פרלמן, שתי עמדות מנוגדות עשויות להיות הגיוניות באות מידה, וכדי להכריע ביניהן יש לבחון באופן רציונלי את טיב הנימוקים המבסס אותן.
חשוב להבחין בין תפיסת אמת פלורליסטית לתפיסת אמת רלטיביסטית: לפי תפיסת האמת הרלטיביסטית דעות שונות מלמדות על אמיתות שונות שאינן "נפגשות", ואין כל טעם בדיון רטורי לגביהן- או שתקבל את הדעה שמולך או שלא. לעומת זאת, תפיסת אמת פלורליסטית רואה את הדעות השונות כחלק מאותו עולם, ועל כן קוראת להן לדון ולהתעמת בהעלאת נימוקים רציונליים ושכנוע.
הרטוריקה מחייבת פנייה אל נמען כלשהו (בחקירה הלוגית אין כל פניה לנמען, שכן ההוכחה עומדת בפני עצמה). הנמען עשוי להיות קהל ממשי או "הקהל האוניברסלי" קרי כל בר דעת באשר הוא – ההיגיון והתודעה כשלעצמם. הפילוסוף, למשל, מניח שהוא פונה לקהל אוניברסלי שכזה, ושטיעוניו תקפים עבור כל בר-דעת באשר הוא, ללא תלות בזמן מקום וכו'.
חיים פרלמן והרטוריקה החדשה > הרטוריקה החדשה והאתיקה

תפקידה של הרטוריקה חשוב, לפי פרלמן, ככלי הכרחי להצלת הדיון האתי. בעיניו, הדיון הערכי נמצא במשבר בתחילת המאה ה-20, עקב הזהות שהתגבשה בין מדע ורציונליות, והגישה האמפרציסטית לוגית שמשלה בכיפה. לפי גישה זו, כיוון שלא ניתן לספק הוכחות אמפיריות לדיון המוסרי, אין הוא תחום רציונלי. מכאן הסכנה המוסרית כפולה:
סובייקטיביזם קיצוני – ספקנות ערכית, הגורסת שאין אפשרות להעדיף תפיסת מוסר אחת על השנייה, ולפיכך הכל מוסרי / אין כל טעם בדיון מוסרי.
אבסולוטיזם- התבססות על אינטואיציה, ודבקות באידאולוגיות ללא צורך בנימוק. הסתמכות על בעלי אינטואיציות שכאלה בעיוורון.
שתי הסכנות התממשו במאה ה-20, במהלך חייו של פרלמן (ואולם ניתן לראות כבר בניטשה ממבשרי הפוסט-מודרניזם שכה הפחיד את פרלמן). הרטוריקה החדשה מנסה להציג את הדיון המוסרי כדיון רציונלי, חרף מוגבלותו לספק תשובות אבסולוטיות.
מטרתו המקורית של פרלמן הייתה למצוא כללי הכרעה וצדק לוגיים-כמותיים. כישלונו הביא אותו למסקנה כי יש לחפש דרך הכרעה רציונלית אחרת לשאלות ערכיות. הרטוריקה החדשה מאפשרת לדידו לכונן דיון ערכי בלי לוותר מראש על הכרעות אתיות, כפי שמורה הפוסטמודרניזם או האבסולוטיזם. נקודה זו בוודאי ראויה לביקורת – אי הנוחות יכולה אולי להוות מוטיבציה פסיכולוגית, אך כשלעצמה היא אינה מתקפת את מסקנותיו של פרלמן.
לקריאה נוספת

יורם רבובסקי, "הרטוריקה החדשה" כלגיטימציה לחינוך לערכים, בתוך: "זמן חינוך - כתב עת לעיון ומחקר בחינוך", גיליון 2, מכללת אוהלו, תשע"ז 2016
גארי מקאליסטר

גארי מקאליסטר (באנגלית: Gary McAllister; נולד ב-25 בדצמבר 1964) הוא כדורגלן עבר סקוטי ששיחק תקופות ארוכות במדי לסטר סיטי, לידס יונייטד וקובנטרי סיטי, אך ברוב תאריו זכה בליברפול בעונת 2000/2001.
קריירה

מקאליסטר שיחק במועדון עיר הולדתו, מאת'רוול, עד שקמפיין מוצלח בגביע הסקוטי ב-1985 הביא אותו לתשומת לבה של לסטר סיטי. לאחר כחצי עשור בלסטר, רכשה אותו לידס יונייטד תמורת מיליון לירות שטרלינג. עם לידס הוא זכה באליפות הפרמייר ליג ב-1992. בסוף תקופת לידס היה קפטן נבחרת סקוטלנד ליורו 1996, אך מה שנחרת בזיכרון האוהדים הייתה בעיטת אחד עשר מטרים שהחטיא מול נבחרת אנגליה בכדורגל. בדרך כלל היה מקאליסטר מבצע בעיטות עונשין, בעיטות חופשיות וקרנות ברגל בוטחת.
ב-1996 עבר לקובנטרי סיטי תמורת שלושה מיליון ליש"ט, וסייע לקבוצה הצנועה להישאר עונה אחר עונה בפרמייר ליג. בשנת 2000 ויתרה עליו קובנטרי, בהנחה שלא היה לו עוד מה להציע על במת הליגה הבכירה. אז החתימה אותו ליברפול בשורותיה, בהעברה חופשית. בדיעבד אמר מנג'ר ליברפול ז'ראר הוייה, שמקאליסטר היה "מעורר השראה" (Inspirational) יותר מכל השחקנים (הרבים) שהביא למועדון.
ההתחלה של מקאליסטר בליברפול לא הייתה מבטיחה: הוא הורחק בכרטיס אדום במשחק הראשון שבו פתח בהרכב. אולם במהרה התברר כי ניסיונו הרב, יכולתו לשחק ביעילות בקישור המרכזי או בצידי המגרש, ובעיקר ההוצאה לפועל של מצבים נייחים, הפכו אותו לשחקן מפתח בקבוצה שזכתה ב-2001 בשלושה גביעים: גביע אופ"א, גביע ה-FA וגביע הליגה. מקאלסיטר הבקיע את הפנדל שעל חודו עברה ליברפול את ברצלונה בחצי גמר גביע אופ"א. במשחק הגמר, שבו גברה ליברפול על דפורטיבו אלבס, הבקיע פנדל נוסף, וגם בישל שלושה מארבעת השערים האחרים, כולל שער הזהב שקבע את תוצאה המשחק: 5-4.
בעונת 2000/2001 הוסיף עוד שני תארים - הסופר קאפ האירופי וגביע הצדקה. הניצחון על מנצ'סטר יונייטד במשחק המסורתי של פתיחת העונה גם הוא הושג הודות לפנדל מוצלח שלו. בתום 2001 העניקה לו המלכה אליזבת השנייה תואר חבר במסדר האימפריה הבריטית (MBE), על תרומתו לכדורגל.
ב-2002 עזב את ליברפול כדי לשמש מנג'ר-שחקן בקבוצתו הקודמת, קובנטרי סיטי. את עמדת המנג'ר בקובנטרי עזב לאחר זמן לא רב, כדי להקדיש את זמנו לטיפול באשתו דניס, שחלתה בסרטן השד. ב-3 במרץ 2006 גברה עליה מחלתה, בגיל 39.
הערות שוליים

↑  הלונדון גאזט, מספר 56430, עמוד 19, 31 בדצמבר 2001
| נבחרת סקוטלנד – יורו 1992 |
| --- | --- | --- |
|  1 גוראם •  2 גוף •  3 מקסטיי •  4 מלפאס •  5 מקויסט •  6 מקלייר •  7 דיורי •  8 מקפירסון •  9 מקימי •  10 מקול •   11 מקאליסטר •  12 סמית' • 13 נווין •  14 גלאקר • 15 בויד • 16 מקינלי • 17 וויט • 18 באומן • 19 מקלארן • 20 פרגוסון • מאמן: רוקסברג |  1 גוראם •  2 גוף •  3 מקסטיי •  4 מלפאס •  5 מקויסט •  6 מקלייר •  7 דיורי •  8 מקפירסון •  9 מקימי •  10 מקול •   11 מקאליסטר •  12 סמית' • 13 נווין •  14 גלאקר • 15 בויד • 16 מקינלי • 17 וויט • 18 באומן • 19 מקלארן • 20 פרגוסון • מאמן: רוקסברג | סקוטלנד |
| נבחרת סקוטלנד – יורו 1996 |
| --- | --- | --- |
|  1 לייטון •  2 מקימי •  3 בויד •  4 קלדרווד •  5 הנדרי •  6 וויט •  7 ספנסר •  8 מקול •  9 מקויסט •  10 מקאליסטר •   11 קולינס •  12 גוראם • 13 ט. מקינלי •  14 דיורי • 15 ג'ס • 16 ברלי • 17 ב. מקינלי • 18 גלאקר • 19 ג'קסון • 20 בות' • 21 גמיל • 22 ווקר • מאמן: בראון |  1 לייטון •  2 מקימי •  3 בויד •  4 קלדרווד •  5 הנדרי •  6 וויט •  7 ספנסר •  8 מקול •  9 מקויסט •  10 מקאליסטר •   11 קולינס •  12 גוראם • 13 ט. מקינלי •  14 דיורי • 15 ג'ס • 16 ברלי • 17 ב. מקינלי • 18 גלאקר • 19 ג'קסון • 20 בות' • 21 גמיל • 22 ווקר • מאמן: בראון | סקוטלנד |
| נבחרת סקוטלנד – מונדיאל 1990 |
| --- | --- | --- |
|  1 לייטון •  2 מקליש •  3 אייטקן •  4 גוף •  5 מקסטיי •  6 מלפאס •  7 ג'ונסטון •  8 בט •  9 מקויסט •  10 מקלאוד •   11 גילספי •  12 גוראם • 13 דיורי •  14 מקינלי • 15 לווין • 16 מקול • 17 מקימי • 18 קולינס • 19 מקפירסון • 20 מקאליסטר • 21 פלק • 22 גאן • מאמן: רוקסברג |  1 לייטון •  2 מקליש •  3 אייטקן •  4 גוף •  5 מקסטיי •  6 מלפאס •  7 ג'ונסטון •  8 בט •  9 מקויסט •  10 מקלאוד •   11 גילספי •  12 גוראם • 13 דיורי •  14 מקינלי • 15 לווין • 16 מקול • 17 מקימי • 18 קולינס • 19 מקפירסון • 20 מקאליסטר • 21 פלק • 22 גאן • מאמן: רוקסברג | סקוטלנד |
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הר קלירי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  1,400 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  רכס קירקווד 
 קואורדינטות:  76°27′00″S 161°58′01″E﻿ / ﻿76.45°S 161.967°E﻿ / -76.45; 161.967
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר קלירי(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר קלירי
 
הר קלירי (באנגלית: Mount Cleary) הוא פסגה ברכס קירקווד, באזור חוף סקוט של ארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
הפסגה ממוקמת בקצה הצפוני של מסיב אנדוור.
גובהה של הפסגה 1,400 מטרים מעל פני הים; הפסגה היא ההר ה-3,189 בגובהו באנטארקטיקה.
הפסגה מתנשאת מעל בקע פא טיו טיו, שמצפון לפסגה.