stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פסק דין ארצות הברית נגד שיפ
הדיון והשפעתו על התיק

בית המשפט העליון החליט שהפעולה מהווה זילות בית המשפט (אנ') בכך שהשריף שיפ, עם ידיעתו המלאה של פסיקת בית המשפט, בחר להתעלם מחובותיו להגן על אסיר שנמצא תחת טיפולו. בהחלטה שנכתבה על ידי השופט הולמס, בית המשפט קבע כי אין זה צד בשום מובן שייצור ניגוד עניינים, שכן חברי בית המשפט לא הושפעו ממעשיו של שיפ בשום אופן בנפשם (מעשיו של שיפ לא היו מושפעים מאיום על השופטים באופן אישי, אלא על פסיקתם ועל סמכות בית המשפט) ולכן הם לא היו "בעלי עניין" בשום מובן שישפיע על כשירותם בתיק. התביעה של שיפ הורשה להמשיך.
התיק נחשב כתיק הפלילי היחיד של בית המשפט העליון בכל תולדותיו. ההשפעה העיקרית של המקרה הייתה חזרה על העיקרון שלפיו בית המשפט העליון תמיד יוכל להתערב בתיקי הון מדינה, גם אם הייתה שאלה של פגיעה בזכות החוקתית להליך הוגן.
תשעה גברים נשפטו: השריף ג'וזף פ. שיפ, הסגנים מתיו גאלווי וג'רמיה גיבסון, וניק נולאן, וויליאם מייז, הנרי פדג'ט, אלף הנדמן, בארט ג'סטיס ולותר וויליאמס. כולם הואשמו בחלקם בלינץ'. במאי 1909, נמצאו שיפ, וויליאמס, נולאן, גיבסון, פאדג'ט ומייס אשמים. גאלווי, הנדמן וג'סטיס זוכו. כלל המורשעים הגישו עתירות לדיון חוזר שנדחה. ב-15 בנובמבר 1909 גזר בית המשפט העליון את העונשים. שיפ, וויליאמס ונולאן נידונו כל אחד ל-90 ימי מאסר, בעוד גיבסון, פדג'ט ומייס נידונו כל אחד ל-60 ימי מאסר. במילותיו של בית המשפט, "שיפ לא רק הקל על עבודת ההמון, אלא למעשה סייע ותמך בה". עם זאת, כששיפ שוחרר הוא עדיין נשבע כי חף מפשע והתקבל בחזרה כגיבור. שני עורכי הדין השחורים של ג'ונסון נאלצו לעזוב את טנסי לאחר שאוימו.
הנצחה

94 שנים לאחר ביצוע הלינץ', בפברואר 2000, ביטל השופט הפלילי במחוז המילטון, דאג מאייר, את הרשעתו של ג'ונסון לאחר ששמע טיעונים לפיהם ג'ונסון לא קיבל משפט הוגן בשל שחבריו של חבר המושבעים היו כולם לבנים, וכן סירובו של השופט להעביר את המשפט מצ'טנוגה. ב-15 באפריל 2016, האספה הכללית של טנסי (אנ') קיבלה החלטה, המשבחת את גבורתה של ההגנה המשפטית של ג'ונסון ואת ההתערבות הפדרלית של הנשיא תאודור רוזוולט, מחלקת המשפטים ובית המשפט העליון, ומתנצלת על מעשיו של שיפ ועל ההמון שביצע את הלינץ'.
לקריאה נוספת

Stern, M. (1947). "Contempt Liability for Disobedience of Defective Court Order". Brooklyn Law Review. 13: 166.
Slater, Stephanie L. (2018). Edward Terry Sanford: A Tennessean on the US Supreme Court (3, illustrated ed.). University of Tennessee Press. ISBN 9781621903697.
Curriden, Mark (1 ביוני 2009). "A Supreme Case of Contempt: A tragic legal saga paved the way for civil rights protections and federal habeas actions". ABA Journal. נבדק ב-2 בפברואר 2011. {{cite journal}}:  (עזרה)
Curriden, Mark; Phillips, Leroy (2001). Contempt of Court: The Turn of the Century Lynching That Launched a Hundred Years of Federalism. Garden City: Anchor Books. ISBN 0-385-72082-3.
הערות שוליים

↑  Curriden 2009.
↑  Chattanooga Times Article on Shipp Case
↑  "The Trial of Sheriff Joseph F. Shipp et al.: Transcript Excerpts". law2.umkc.edu. נבדק ב-2023-07-16.
↑  "United States v. Shipp, 215 U.S. 580 | Casetext Search + Citator". casetext.com. נבדק ב-2023-07-16.
↑  Curridan, p. 286, 333, 335
↑  "Read about the lynching of Ed Johnson in Chattanooga". Tennessee 4 Me. The Tennessee State Museum.
↑  Green, Amy (25 בפברואר 2000). "1906 Tennessee Conviction Overturned". Associated Press. נבדק ב-13 ביוני 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Legislature Passes Ed Johnson Resolution; Group To Remember Lynching Victim At Walnut Street Bridge Gathering". 16 באפריל 2016. נבדק ב-21 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
יחידת הסייבר הארצית

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   משטרת ישראל
 בסיס האם:  לוד
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2018–הווה (כ־6 שנים)
 נתוני היחידה
 ייעוד:  מאבק בפשיעה במרחב הקיברנטי
 פיקוד
 יחידת אם:   להב 433
 דרגת המפקד:    ניצב משנה
 מפקד נוכחי:  נצ"מ דודי קץ
משרדי להב 433 בלוד
יחידת הסייבר הארצית, היא יחידה של להב 433, משטרת ישראל, האחראית על המאבק בפשיעה הטכנולוגית במרחב הסייבר.
יחידת הסייבר הארצית הוקמה בלהב 433 במטרה להוביל את המאמץ הלאומי בלחימה בתופעות פשיעה במרחב הקיברנטי. היחידה אמונה על חקירת עבירות מחשב איכותיות ומתוחכמות במיוחד המצריכות מומחיות ואמצעים מתוחכמים, עבירות הנוגעות לתשתיות לאומיות ומוסדות פיננסים, פעילות עבריינית המסתייעת באמצעים מתוחכמים, יצור והפצת נגיף מחשב, סחיטה במרחב הקיברנטי ועוד.
היחידה אמונה על חשיפת פשעי סייבר, איסוף מודיעין ברשת, נטרול גורמי פשיעה במרחב המקוון המאיימים על תשתיות קריטיות, טיפול בתופעות כגון סחיטה במרחב הקיברנטי, גניבת מידע, הפצת רוגלות וחקירת עבירות סייבר מתוחכמות. מטרת היחידה היא להגן על שלום הציבור, רכושו וביטחונו, כל אלה תוך שימוש בשיטות ובאמצעים טכנולוגיים חדשניים ומתקדמים. היחידה עובדת בשיתוף פעולה עם גורמים אזרחיים, ארגוני אכיפה בארץ ובעולם, מוסדות אקדמיים וארגונים בינלאומיים.
תפקידים

ניהול חקירות בתחומי הייעוד של היחידה.
טיפול בפשיעת סייבר המלווה בפגיעה כלכלית.
טיפול בפגיעת סייבר בתשתיות חיוניות/מוסדות פיננסיים.
חשיפת תופעות פשיעה במרחב הקיברנטי לרבות פדופיליה.
פעילות יזומה בנוגע לתרחישי איום מקוונים.
סיוע ושיתוף פעולה בינלאומי בתחום הסייבר.
הערות שוליים

↑  "יחידת הסייבר". GOV.IL. נבדק ב-2023-09-09.
↑  הצצה נדירה ליחידת הסייבר בלהב 433, באתר משטרת ישראל
↑  "יחידת הסייבר". GOV.IL. נבדק ב-2023-09-09.

"נכנס מעזה לישראל והמיר כספים לקריפטו.

פעילות יח' הסייבר כנגד חשבונות קריפטו של חמאס
פעילות יח' הסייבר כנגד מלביני הון בקריפטו
נעצרו מנהלי חברה להונאות משקיעים בקריפטו
| להב 433 |
| --- | --- | --- |
| מפקדי להב 433 | יואב סגלוביץ (ינואר 2008 - ינואר 2009) • יורם הלוי (ינואר-אוקטובר 2009) • דודו מנצור (אפריל 2010 - יולי 2012) • מני יצחקי (יולי 2012 - ספטמבר 2013) • מנשה ארביב (ספטמבר 2013 - פברואר 2014) • רוני ריטמן (אוגוסט 2014 - מאי 2018) • יגאל בן שלום (מרץ 2018 - מאי 2020) • מוטי לוי (מאי 2020 ואילך) |  |
| יחידות בלהב 433 | אתג"ר • יאחב"ל • היחידה הארצית לחקירות הונאה • היחידה הארצית למאבק בפשיעה הכלכלית • היחידה הארצית לחקירת סוהרים • יחידת הגדעונים • יחידת הסייבר הארצית • יחידת פלס |  |
אימפריאל קולג'

| --- | --- |
סמליל אימפריאל קולג' לונדון

סמל אימפריאל קולג' לונדון
 אוניברסיטת מחקר ציבורית
 מוטו:  בלטינית: Scientia imperii decus et tutamen   בעברית: "ידע מדעי, הוא גולת הכותרת והשמירה על האימפריה"
 השתייכות:  ACU	  AMBA   EUA    LERU   Global Alliance of Technological Universities   GULF   G5   MedCity   SES   קבוצת ראסל   משולש הזהב
 תקופת הפעילות:  1907–הווה (כ־117 שנים) 
 מייסדים:  אדוארד השביעי 
 בעלי תפקידים
 צוות:  4,075 (2016–2017)
 סגל:  4,435 (2020)
 תלמידים
 כלל הסטודנטים:  19,400 (2019–2020)
 סטודנטים לתואר ראשון:  10,475 (2019–2020)
 סטודנטים לתארים מתקדמים:  8,925 (2019–2020)
 מיקום
 מיקום:  הרובע המלכותי קנזינגטון וצ'לסי
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 קואורדינטות:  51°29′54″N 0°10′37″W﻿ / ﻿51.498308°N 0.176882°W﻿ / 51.498308; -0.176882
 www.imperial.ac.uk
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסאימפריאל קולג'(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסאימפריאל קולג'(למפת הסיטי של וסטמינסטר רגילה) הפרלמנט הבריטיאימפריאל קולג'(למפת הסיטי של וסטמינסטר מוגדלת) הפרלמנט הבריטיאימפריאל קולג'
 
האימפריאל קולג' בלונדון
אימפריאל קולג' לונדון (באנגלית: Imperial College London) או בשמו הרשמי אימפריאל קולג' למדעים, טכנולוגיה ורפואה (באנגלית: The Imperial College of Science, Technology and Medicine) הוא מוסד אוניברסיטאי בריטי בלונדון ואחד ממוסדות הלימוד האקדמיים הטובים בעולם. תחומי הלימוד והמחקר באימפריאל קולג' מתמקדים בתחומי המדעים, הנדסה ורפואה, ואף קם במוסד בית ספר למנהל עסקים ומחלקה למדעי הרוח.
הקמפוס הראשי של האוניברסיטה ממוקם על גבול הרובע המלכותי קנזינגטון וצ'לסי והסיטי של וסטמינסטר שבמרכז לונדון והשער הראשי נמצא בדרך התערוכות. האוניברסיטה נוסדה על פי צו מלכותי מיום 8 ביולי 1907, אולם הייתה כפופה מינהלית לאוניברסיטת לונדון ותלמידיה היו מקבלים את תאריהם עד לשנת 2003 מאוניברסיטת לונדון. היא הפכה למוסד עצמאי רק ב-7 ביולי 2007 עת מלאו לה 100 שנה.
האוניברסיטה חברה במספר ארגונים בין־לאומיים: חברה באיגוד של אוניברסיטאות חבר העמים הבריטי (ACU), באיגוד לתארים שניים במנהל עסקים (אנ') (AMBA), באיגוד האוניברסיטאות האירופאיות (אנ') (EUA), בליגה האירופית לאוניברסיטאות מחקר (LERU), בברית העולמית של אוניברסיטאות טכנולוגיות (GlobalTech Alliance), בפורום מנהיגי האוניברסיטאות העולמי (GULF) והייתה חברה בליגת IDEA עד דצמבר 2012. בנוסף האוניברסיטה חברה במספר ארגונים בבריטניה: חברה בקבוצת G5 (אנ'), ב־MedCity (לונדון) (אנ'), בקונסורציום SES, בקבוצת ראסל ובקבוצת האוניברסיטאות הלא רשמית, "משולש הזהב".
היסטוריה

האימפריאל קולג' נוסד בשנת 1907 עם איחודם של שלושה מוסדות לימוד שנוסדו בעיר במאה ה-19: קולג' העיר והגילדות, בית הספר המלכותי למכרות והקולג' המלכותי למדעים. שלושת המוסדות, אף שלא איבדו את שמם, החלו לפעול תחת האימפריאל קולג', אשר נוסד בצו מלכותי של אדוארד השביעי והפך לחלק מהמערכת המינהלית של אוניברסיטת לונדון.
בשלהי המאה ה-20 צורפו לבית הספר לרפואה של המוסד שלושה מוסדות להוראת רפואה: בית הספר לרפואה של בית החולים סנט מרי (1988), המכון הלאומי ללב וריאות (1995) ובית הספר לרפואה של צ'רינג קרוס ווסטמינסטר (1997). בית הספר לרפואה באימפריאל קולג' גדל עוד יותר בשנת 1997 כאשר צורפו אליו אף בית הספר המלכותי ללימודים מתקדמים ברפואה (Royal Postgraduate Medical School) והמוסד למיילדות וגינקולוגיה. בשנת 2000 מוזג לתוך אף מוסד קנדי לראומטולוגיה.
בשנת 2000 נערך אף מיזוג בין וואי קולג' - בית הספר לחקלאות של אוניברסיטת לונדון, הפועל במחוז קנט - לבין האימפריאל קולג'. באותה עת נטען כי מניעיו של האימפריאל קולג' למיזוג היו קבלת שליטה על קרקעות שהיו ברשות בית הספר לחקלאות, אשר היה בקשיים כלכליים אותה עת. בחודש דצמבר 2005 הכריז האימפריאל קולג' על הקמת פארק מדעים בקמפוס וואי. תוכנית זו ננטשה לאחר כשנה לאור התנגדות תושבים מקומיים מן ההשפעות הסביבתיות של בניית מרכז המחקר. החל מחודש ספטמבר 2007 החל וואי קולג' להיות מנוהל על ידי אוניברסיטת קנט בשיתוף פעולה עם אימפריאל קולג' ובוגריו יקבלו תאריהם מאוניברסיטה זו.
בשנת 1995 נחנכה באימפריאל קולג' הוצאה לאור אקדמית עצמאית: Imperial College Press. בשנת 2002 שונה המבנה המינהלי של האימפריאל קולג' עם ביטולם של הקולג'ים המרכיבים את המוסד.
בשנת 2003 קיבל האימפריאל קולג' ממועצת היועצים המלכותית (Privy Council) את סמכות להעניק תארים. סמכות זו עמדה בסתירה לכפיפות המינהלית של המוסד לאוניברסיטת לונדון וב-9 בדצמבר 2005 הכריז האימפריאל קולג' כי פתח במגעים עם אוניברסיטת לונדון להפרדת שני המוסדות. המוסד זכה רשמית בעצמאותו בחודש יולי 2007. לסטודנטים אשר היו כבר במהלך לימודיהם בעת הפרדת המוסדות ניתנה הבחירה לקבל את תאריהם מאחת משתי האוניברסיטאות.
הקמפוס

עיקר פעילות הלימוד והמחקר באימפריאל קולג' מתקיימים בקמפוס המרכזי בדרום קנזינגטון שבלונדון, אזור בעל ריכוז גבוה של מוסדות תרבות והוראה: המוזיאון להיסטוריה של הטבע, מוזיאון המדע, מוזיאון ויקטוריה ואלברט, הקולג' המלכותי למוזיקה, הקולג' המלכותי לאמנות, אלברט הול. כל אלה נמצאים במרחק קצר מן הקמפוס. לאימפריאל קולג' שני קמפוסים נוספים, האחד בסילווד פארק במחוז ברקשייר והשני בוואי שבמחוז קנט. האימפריאל קולג' מנהל פעילות הוראה במספר רב של בתי חולים במטרופולין של לונדון.
בשנות ה-60 הורחב הקמפוס המרכזי כדי שיכלול אף את אתר המכון האימפריאלי (Imperial Institute) אשר ממנו נותר היום רק מבנה מגדל המלכה בגובה 87 מטר.
בתחילת המאה ה-21 נמצא הקמפוס בתנופת בנייה וחידוש מבנים, בין השאר נבנה בית הספר לעסקים, מרכז ספורט ומעונות סטודנטים.
מדיניות קבלה ללימודים

האימפריאל קולג' נוקט במדיניות בררנית של קבלת תלמידים ללימודי תואר. על פי נתוני המוסד בין השנים 1999–2007 שיעור הקבלה הכללי ללימודים בתוכניות התואר במוסד היה מתחת ל-20%. בשנת 2007 היחס בין מספר הבקשות להתקבל ללימודים לתואר ראשון לבין הסטודנטים שהתקבלו בפועל היה 1:6.5‏. שיעור הקבלה לתוכניות לימודים לתארים מתקדמים בשנת 2007 היה 20%.
מבנה אקדמי

האימפריאל קולג' מציע לתלמידיו תוכניות לימודים ברמת תואר ראשון ותארים מתקדמים. פעילות ההוראה והמחקר מאורגנת בשלוש פקולטות: הפקולטה להנדסה (אנ'), הפקולטה לרפואה (אנ') והפקולטה למדעי הטבע (אנ'). בנוסף לשלוש הפקולטות קיים בית הספר למנהל עסקים (אנ') וכן מחלקה למדעי הרוח. אולם, מטרתה העיקרית של המחלקה למדעי הרוח היא קיום הוראה בקורסי בחירה וקורסים בשפות זרות לתלמידי הפקולטות. האוניברסיטה מעודדת את תלמידי המדעים ללמוד קורסי בחירה בתחום מדעי הרוח, במגוון רחב של נושאים: פילוסופיה, אתיקה במדע וטכנולוגיה, היסטוריה, ספרות מודרנית ותיאטרון, אמנות המאה ה-20, לימודי קולנוע, ועוד. קיימים אף קורסים ללימוד מגוון גדול של שפות זרות, ביניהם: צרפתית, גרמנית, איטלקית, יפנית, רוסית, ספרדית, ערבית, הולנדית, סינית מנדרינית, ואורדו. המחלקה למדעי הרוח אף מנהלת תוכנית לתואר בתרגום מדעי.
בשנת הלימודים 2007–2008 למדו באימפריאל קולג' 12,319 תלמידים, מהם 8,419 תלמידים לתואר ראשון ויתרתם לתארים מתקדמים. למעלה משליש מתלמידי האימפריאל קולג' אינם בריטים, רבים מהם אף אינם מארצות האיחוד האירופי. בשנת הלימודים 2007–2008 29% מכלל תלמידי המוסד באו ממדינות שאינן חברות באיחוד האירופי. עשר המדינות מהן מגיע המספר הגדול ביותר של תלמידים זרים, נכון לשנת הלימודים 2007–2008, הן: סין, סינגפור, ניגריה, מלזיה, איטליה, הודו, יוון, גרמניה, צרפת וקפריסין.
תלמידות היוו רק 36.5% מכלל ציבור הסטודנטים בשנת הלימודים 2007–2008 ובחלק מתוכניות הלימוד בהנדסה מספר התלמידות קטן מאוד.
מבנה אקדמי > דירוג אקדמי

האוניברסיטה נחשבת לאחת הטובות בעולם, ומדורגת בעקביות בין המוסדות המובילים בבריטניה ובעולם. דירוגים לשנת 2024:
דירוגים בריטיים: מקום 5 לפי הטיימס/סאנדיי טיימס, מקום 5 לפי הגרדיאן, מקום 3 לפי QS, מקום 3 לפי Times Higher Education, מקום 4 לפי "דירוג שאנגחאי".
דירוגים עולמיים: מקום 6 לפי QS, מקום 58 לפי CWTS Leiden, מקום 8 לפי Times Higher Education, מקום 23 לפי "דירוג שאנגחאי".
מחקר

הכנסות האימפריאל קולג' ממענקי מחקר וחוזי מחקר הן בין הגבוהות ביותר בבריטניה, בשנת הלימודים 2006–2007 הכניס המוסד למעלה מ-230 מיליון ליש"ט במענקים ובחוזי מחקר.
בהערכת רמת המחקר של חברי הסגל של האימפריאל קולג' שנערכה בדצמבר 2001 השיגו 75% מן הסגל את הציון 5, יותר מכל אוניברסיטה אחרת בבריטניה. בדרוג הכללי של רמת המחקר של הסגל דורג האימפריאל קולג' במקום השני בבריטניה עם ציון של 6.68 מתוך 7.
בבעלות האימפריאל קולג' חברה ליישומים מסחריים של פיתוחים טכנולוגיים בשם Imperial Innovations. האימפריאל קולג' מעודד את סגל המחקר למסחר את פירות המחקר.
הערות שוליים

↑  http://www3.imperial.ac.uk/pls/portallive/docs/1/21735699.DOC(הקישור אינו פעיל, 5.3.2020)
↑  Imperial College Leaves University of London. University of London.(הקישור אינו פעיל, 5.3.2020)
↑  New GBP1 billion world-class scientific research centre and facilities planned for Kent
↑  Wye campus
↑  Imperial College London to begin negotiations to withdraw from the University of London. Imperial College London, December 9, 2005.
↑  College Statistics
↑  Imperial College London, Statistics Pocket Guide 2007-08,‏
| פורום מנהיגי האוניברסיטאות העולמי​ |
| --- | --- | --- |
| אירופה | איטליה: בוקוני; הממלכה המאוחדת: אוקספורד • אימפריאל קולג' • קיימברידג'; שווייץ: בית הספר הפוליטכני הפדרלי של לוזאן • המכון הטכנולוגי של ציריך |  |
| אמריקה הצפונית | ארצות הברית: ברקלי • ג'ורג'טאון • הרווארד • ייל • MIT • מקגיל • סטנפורד • פנסילבניה • פרינסטון • Caltech • קולומביה • קרנגי מלון • שיקגו |  |
| אסיה | הונג קונג: אוניברסיטת הונג קונג למדע וטכנולוגיה​; הרפובליקה העממית של סין:​ ג'ג'יאנג • האוניברסיטה הטכנולוגית של נאניאנג • פקין • צינגהואה; יפן: טוקיו • קיו; סינגפור: האוניברסיטה הלאומית של סינגפור; קוריאה הדרומית: המכון המתקדם למדע וטכנולוגיה של קוריאה |  |
| אפריקה | דרום אפריקה: קייפטאון |  |
| קבוצת ראסל |
| --- | --- | --- |
|  | אדינבורו • אוקספורד • אימפריאל קולג' • אקסטר • בירמינגהם • בית הספר לכלכלה של לונדון • בריסטול • גלאזגו • דרהאם • המלכה בבלפסט • ווריק • יוניברסיטי קולג' לונדון • יורק • ליברפול • לידס • מנצ'סטר • נוטינגהאם • ניוקאסל • סאות'המפטון • קארדיף • קווין מרי • קיימברידג' • קינגס קולג' לונדון • שפילד |  |
| הליגה האירופית לאוניברסיטאות מחקר |
| --- | --- | --- |
|  | אדינבורו • אוטרכט • אוניברסיטת סורבון • אוקספורד • אימפריאל קולג' • אמסטרדם • ברצלונה • דבלין • היידלברג • הלסינקי • ז'נבה • יוניברסיטי קולג' לונדון • לוון • לונד • ליידן • מילאנו • מינכן • פרייבורג • פריז-סאקלה • ציריך • קופנהגן • קיימברידג' • שטרסבורג |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007366383505171  BnF: cb12513776d (data)  GND: 5026864-8  ISNI: 0000 0001 2113 8111  LCCN: nb2009025127  MusicBrainz: b3d63adc-aacf-40cc-894a-de2763158fc4  NKC: ko2006325332  SUDOC: 184767644  VIAF: 153870607   WorldCat (עם VIAF): 153870607 
בניין בית הספר למנהל עסקים של האימפריאל קולג'
פלישות יוליוס קיסר לבריטניה

שבטי הבריטונים בדרום האי הבריטי
פלישות יוליוס קיסר לבריטניה (באנגלית: Caesar's invasions of Britain) הוא השם שניתן במחקר ההיסטורי לשתי פלישות שערך יוליוס קיסר אל האי הבריטי במהלך מלחמתו בגאליה, הראשונה ב-55 לפנה"ס והשנייה ב-54 לפנה"ס.
הפלישה הראשונה נערכה בשלהי הקיץ, ואין לדעת אם תוכננה להיות פעולה בקנה מידה רחב – כי אז הסתיימה בכישלון ולא השיגה דבר זולת ראש גשר בחוף קנט, או שנועדה רק לאיסוף מודיעיני לקראת פלישה רחבה יותר בעתיד, כפי שלומדים מגודלו של חיל המשלוח. הפלישה השנייה הייתה מוצלחת יותר. קיסר הכניע את שבטי הבריטאנים שהתייצבו מולו בהנהגת קסיוולאונוס והשיב אל כסאו את יריבו מנדוברקיוס, ראש שבט הטרינובנטים, שהיה ידיד לרומא. הוא אומנם לא כונן שלטון רומי בשטחים שכבש, אך רומא רכשה לראשונה בעלי ברית באי והטילה בפעם הראשונה מיסים על שבטים בבריטניה.
הערות שוליים

↑  יוליוס קיסר, מלחמת גאליה, 4.20-35, 5.1, 5.8-23; דיו קאסיוס, היסטוריה רומית, 39.50-53, 40.1-3; פלורוס, תקציר של מלחמות העם הרומי, 1.45 .
| מלחמת גאליה |
| --- | --- | --- |
| אזורים גאוגרפיים | הרפובליקה הרומית • גאליה • גאליה בלגיקה • גאליה אקוויטניה • האי הבריטי • גרמאניה |  |
| קרבות | קרב אראר • קרב ביבראקטה • קרב ווז' • קרב אקסונה • קרב סאביס • המצור על האופידום של האדוואטוקים • קרב אוקטודורוס • קרב מפרץ קיברון (56 לפנה"ס) • כיבוש גאליה אקוויטניה במלחמת גאליה  •  כיבוש שטחי האונלים • פלישות יוליוס קיסר לבריטניה • קרב אטואטוקה • המצור על מחנהו של קיקרו • המצור על אוואריקום • המצור על גרגוביה • קרב לוטטיה • המצור על אלסיה • המצור על אוקסלודונום |  |
| שבטים גאלים, בריטונים וגרמאנים | הלווטים • איידואים • סואבים • נרווים • רמים • בלובאקים • אדוואטוקים • מנפים • מורינים • ונטים • אונלים • קוריוסוליטים • לקסובים • פיקטונים • קטובלאונים • אבורונים • אוסיפטים  • טנקטרים • קארנוטים • ארוורנים • סקוואנים • טרינובנטים |  |
| מנהיגים בולטים | מנהיגים בולטים |  |
| רומאים | יוליוס קיסר • טיטוס לאביינוס • פובליוס וטניוס • אולוס הירטיוס • סרוויוס גלבה • קווינטוס פדיוס • סאבינוס • לוקיוס קוטה • קווינטוס קיקרו • קראסוס • אלבינוס • רבילוס • מרקוס מאמורה • מרקוס קראסוס • מרקוס אנטוניוס • לוקיוס וורנוס  • דיוויקיאקוס • ולריוס פרוקילוס • טאסגטיוס |  |
| גאלים | ורקינגטוריקס • אורגטוריקס • דיוויקו • אריוביסטוס • גלבה • בודואוגנטוס • וירידוביקס • קסיוולאונוס • אינדוטיומארוס • אמביוריקס • קאטיבולקוס • אקו • קומיוס • ליטוויקוס • סדולוס • ורקאסיוולנוס • אפורידוריקס |  |
| ערכים נוספים | מלחמת גאליה (ספר) |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אן בנקרופט

| --- | --- |

אן בנקרופט, 1964
 לידה:  17 בספטמבר 1931 הברונקס, ארצות הברית 
 פטירה:  6 ביוני 2005 (בגיל 73) ניו יורק, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות קנסיקו 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1950–2005 (כ־55 שנים)
 מקום לימודים:  האקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה (1950)  תיכון כריסטופר קולומבוס  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס  אולפן השחקנים  סטודיו אייץ' בי 
 בן או בת זוג:  מל ברוקס (5 באוגוסט 1964–6 ביוני 2005) 
 צאצאים:  מקס ברוקס 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר  פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה  פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי  פרס טוני לשחקנית המומלצת במחזה  ראו פרסים
 פרופיל ב-IMDb
 
בנקרופט, 1987
אן בנקרופט (באנגלית: Anne Bancroft; ‏17 בספטמבר 1931 – 6 ביוני 2005) הייתה שחקנית אמריקנית, מהמעוטרות בכוכבות הוליווד: זכתה בפרס האוסקר, פעמיים בפרס אמי, פעמיים בפרס גלובוס הזהב, פעמיים בפרס טוני ובפרס השחקנית בפסטיבל קאן.
ילדותה ונעוריה

בנקרופט נולדה כאנה מריה לוסייה איטליאנו. היא נולדה ברובע הברונקס, ניו יורק, למייקל ולמילדרד איטליאנו, שניהם דור שני למהגרים איטלקים. לאחר לימודיה התיכוניים למדה בנקרופט משחק בכמה מוסדות יוקרתיים, ביניהם האקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה. בתחילת שנות החמישים כיכבה בשורה של סדרות טלוויזיה בשם אן מרנו, עד להופעת הבכורה הקולנועית הראשונה שלה בדרמת המתח "הדלת פתוחה" (1952), בו כיכבה מרילין מונרו בתפקיד הראשי. אז שינתה את שם משפחתה לבנקרופט, כי סברה שזהו שם אלגנטי.
הקריירה

בנקרופט, שהייתה שחקנית הצמודה לחוזה של האולפנים, עברה כעבור זמן לניו יורק, כדי לפתח עצמה כשחקנית על פי ראות עיניה. היא הופיעה לצד הנרי פונדה בהפקת ברודוויי למחזה "נדנדה בשניים" אותו ביים ארתור פן, עליו זכתה בפרס טוני כשחקנית משנה במחזה. שנתיים אחר כך זכתה פעם נוספת בפרס הטוני על ההצגה "עושת הנפלאות", שהתבסס על האוטוביוגרפיה של הסופרת הלן קלר. היא זכתה בפרס כשחקנית ראשית במחזה דרמה, אותו תפקיד בו זכתה בפרס האוסקר שנתיים אחר כך בגרסה הקולנועית לסרט, אותו ביים ארתור פן, שביים גם את המחזה. ב-1970 השתתפה בספיישל טלוויזיוני בשם "Annie: the Women in the Life of a Man", שזיכה אותה בפרס אמי, ובכך הייתה לאחת מרשימה מצומצמת של שחקנים שזכו בשלושה מארבעת הפרסים החשובים ביותר של תעשיית הבידור האמריקנית: פרס האוסקר, האמי והטוני.
תפקידיה הגדולים בקולנוע היו, בין השאר, בסרטים "אוכל הדלעת" (1964), עליו קיבלה את פרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל קאן 1964, כמו גם את פרס גלובוס הזהב, "שבע נשים" (1966), שביים ג'ון פורד ותפקידה הידוע מכל, כגברת רובינסון, לצד דסטין הופמן ב"הבוגר" (1967). היא גילמה בסרט אישה המנהלת רומן עם בחור בן 21. השיר המפורסם של סיימון וגרפונקל "Mrs. Robinson", הותאם לדמותה של בנקרופט (במקור התייחס לגברת רוזוולט, אשתו של נשיא ארה״ב), ואף הופיע בפסקול הסרט. על תפקידה בסרט קיבלה בנקרופט פרס גלובוס הזהב שני, כשחקנית הקומית\מוזיקלית הטובה ביותר. היא הייתה גם מועמדת לפרס אוסקר כשחקנית הטובה ביותר על תפקידה אך הפסידה לקתרין הפבורן על "נחש מי בא לסעוד".
סרטים בולטים אחרים בו כיכבה בנקרופט לאחר "הבוגר" היו: "וינסטון הצעיר", סרט בריטי שביים ריצ'רד אטנבורו, על צעירותו של וינסטון צ'רצ'יל, בו בנקרופט גילמה את אימו, ג'ני; "ההינדנבורג" (1975), סרט אסונות שביים רוברט וייז, כשלצידה כיכב ג'ורג' סי. סקוט; "האסיר מהשדרה השנייה" לצידו של ג'ק למון (1975); "סרט אילם", קומדיה של מל ברוקס, בו הופיעה בתפקיד עצמה; "ישו מנצרת", מיני סדרה היסטורית של פרנקו זפירלי, בו גילמה בנקרופט את מרים המגדלית; "נקודת מפנה", דרמה שביים הרברט רוס, שקיבלה 11 מועמדויות לפרס האוסקר, כולל לבנקרופט עצמה; "פאטסו", קומדיה שהייתה הפעם היחידה בה בנקרופט ביימה וכתבה; "איש הפיל", סרטו עטור השבחים של דייוויד לינץ'; "להיות או לא להיות", עיבוד מחודש לסרטו של ארנסט לוביטש משנת 1942, בכיכובו של מל ברוקס; ו"פגישות עם גארבו", סרטו של סידני לומט בה גילמה אישה על ערש דווי, שמשאלתה האחרונה היא לפגוש את גרטה גרבו. על תפקידה בסרט קיבלה מועמדות לגלובוס הזהב. בשנת 1985 הייתה מועמדת לגלובוס הזהב ולאוסקר על תפקידה בסרט "סיפורה של אגנס", שביים נורמן ג'ואיסון ובו כיכבה לצד ג'יין פונדה.
בשנות התשעים הרבתה להופיע בסרטי טלוויזיה. היא קיבלה ארבע מועמדויות לפרס אמי בעשור זה, כשב-1999 זכתה בפרס על הסרט "עמוק בלבי", כשחקנית משנה בסרט טלוויזיה, ובנוסף השתתפה בפרויקטים הוליוודים כ"ירח דבש בלאס וגאס" (לצד ניקולס קייג'), "מיסטר ג'ונס", עם ריצ'רד גיר, "מרדף השמש" של הבמאי זוכה האוסקר מייקל צ'ימינו, "ג'י איי ג'יין" של רידלי סקוט, "תקוות גדולות", "לשמור אמונים" ו"עבודת נמלים", סרט אנימציה לו תרמה את קולה.
בשנות האלפיים המשיכה להופיע בסרטים הוליוודיים וקיבלה מועמדות נוספת לפרס אמי על תפקידה בסרט הטלוויזיה "רומן אביבי", על פי המחזה של טנסי ויליאמס, כשחקנית המשנה. באותה תקופה חלתה בנקרופט בסרטן הרחם אך החליטה להסתיר זאת מפני מעריציה וחבריה הקרובים.
מותה

בנקרופט נפטרה ביוני 2005 מסרטן הרחם, בגיל 73, בבית החולים מאונט סיני בניו יורק. רבים (ובהם חבריה הקרובים של בנקרופט) הופתעו מדבר מחלתה, כיוון שהיא שמרה בקנאות על חייה הפרטיים.
בעלה השני היה במאי הקומדיות היהודי מל ברוקס, משנת 1964 ועד ליום מותה. לזוג נולד ילד אחד. שמה מוטבע ככוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד על הישגיה הטלוויזיוניים.
פרסים והוקרה

פרס טוני לשחקנית משנה במחזה (1958)
פרס מועצת המבקרים הלאומית לשחקנית הטובה ביותר (1977)
פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי (1967)
פרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר (1988)
פרס עולם התיאטרון (1958)
פרס אמי לשחקנית הטובה ביותר במיני סדרה או בסרט טלוויזיה (1999)
פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה (1964)
פרס מועצת המבקרים הלאומית לשחקנית הטובה ביותר (1962)
פרס השחקנית הטובה ביותר (1964)
פרס טוני לשחקן הטוב ביותר (1960)
פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר (1963)
כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד (8 בפברואר 1960)
הליגה האמריקאית (בייסבול)

| --- | --- |


 ענף:  בייסבול
 תאריך ייסוד:  28 בינואר,1901
 ארגון מפעיל:  MLB 
 מספר מתמודדים:  15
 מדינות משתתפות:  ארצות הברית ארצות הברית   קנדה קנדה
 זוכה:  ניו יורק יאנקיז
 הכי הרבה זכיות:  ניו יורק יאנקיז (41)
 www.mlb.com
 → Western League 
 
הליגה האמריקאית (באנגלית: American League, בתעתיק: אמריקן ליג) היא הצעירה מבין שתי הליגות שמרכיבות את ליגת ה-MLB, ובין ליגות הבייסבול המקצועניות הוותיקות בעולם. בתום העונה הסדירה והפלייאוף שאחריה, נפגשת אלופת הליגה עם אלופת הליגה הלאומית לסדרת גמר בשם הוורלד סיריס, שמכריעה מי תהיה אלופת ליגת ה-MLB.