stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרס פוליה (החברה המתמטית של לונדון)
זוכים

להלן רשימת הזוכים:
1987 - ג'ון הורטון קונווי
1988 - צ'ארלס טרנס קלגול
1990 - גראם סגל
1991 - יאן מקדונלד
1993 - דייוויד ריס
1994 - דייוויד ויליאמס
1996 - דייוויד אדמונדס
1997 - ג'ון האמרסלי
1999 - סיימון דונלדסון
2000 - טרנס ליונס
2002 - נייג'ל היצ'ין
2003 - אנגוס מקינטיר
2005 - מייקל ברי
2006 - פיטר סווינרטון-דייר
2008 - דייוויד פריז
2009 - רוג'ר הית-בראון
2011 - אדוארד בריאן דייוויס
2012 - דניאל סגל
2014 - מייל ריד
2015 - בוריס זילבר
2017 - אלכס וילקי
2018 - קרן ווגטמן
2020 - מרטין ליבק
2021 - אהוד הרושובסקי
2023 - פרנסס קלייר קירוואן
ראו גם

פרס בריק
פרס וייטהד
פרס פרויליך
הערות שוליים

↑  Pólya Prize - details and regulations.
↑  LMS, lms.ac.uk, LMS prizes - details and regulations.
↑  MacTutor, mathshistory.st-andrews.ac.uk, The Pólya Prize of the London Mathematical Society.
↑  LMS, lms.ac.uk, List of LMS prize winners.
פורמולה 1 עונת 2011

| --- | --- |

סבסטיאן פטל זכה באליפות בפעם השנייה ברציפות
 סוג תחרות:  מרוץ מכוניות
 תאריך התחלה:  27 במרץ 2011
 תאריך סיום:  27 בנובמבר 2011
 מספר עונה:  62
 מספר מרוצים בעונה:  19
 זוכה באליפות הנהגים:  סבסטיאן פטל
 נקודות הנהג הזוכה:  392
 זוכה באליפות היצרנים:  רד בול
 נקודות היצרן הזוכה:  650
 → פורמולה 1 עונת 2010 פורמולה 1 עונת 2012 ← 
עונת 2011 בפורמולה 1 היא העונה ה-62 בה התקיימה האליפות. 28 נהגים המייצגים 12 קבוצות השתתפו ב-19 מרוצים. העונה החלה ב-27 במרץ בגרנד פרי האוסטרלי והסתיימה ב-27 בנובמבר בגרנד פרי בגרנד פרי הברזילאי. סבסטיאן פטל וקבוצת רד בול רייסינג זכו בתואר האליפות בפעם השנייה ברציפות.
קבוצות ונהגים

| קבוצה | יצרן | מספר | נהגים | סיבובים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אוסטריה רד בול | רד בול - רנו | 1 | גרמניה סבסטיאן פטל | 1-19 |
| אוסטריה רד בול | רד בול - רנו | 2 | אוסטרליה מארק ובר | 1-19 |
| בריטניה מקלארן | מקלארן-מרצדס | 3 | בריטניה לואיס המילטון | 1-19 |
| בריטניה מקלארן | מקלארן-מרצדס | 4 | בריטניה ג'נסון באטן | 1-19 |
| איטליה פרארי | פרארי | 5 | ספרד פרננדו אלונסו | 1-19 |
| איטליה פרארי | פרארי | 6 | ברזיל פליפה מאסה | 1-19 |
| גרמניה מרצדס | מרצדס | 7 | גרמניה מיכאל שומאכר | 1-19 |
| גרמניה מרצדס | מרצדס | 8 | גרמניה ניקו רוזברג | 1-19 |
| בריטניה לוטוס רנו | רנו | 9 | גרמניה ניק היידפלד | 1–11 |
| בריטניה לוטוס רנו | רנו | 9 | ברזיל ברונו סנה | 12–19 |
| בריטניה לוטוס רנו | רנו | 10 | רוסיה ויטלי פטרוב | 1-19 |
| בריטניה ויליאמס | ויליאמס-קוסוורת' | 11 | ברזיל רובנס באריקלו | 1-19 |
| בריטניה ויליאמס | ויליאמס-קוסוורת' | 12 | ונצואלה פסטור מלדונדו | 1-19 |
| הודו פורס אינדיה | פורס אינדיה-מרצדס | 14 | גרמניה אדריאן סוטיל | 1-19 |
| הודו פורס אינדיה | פורס אינדיה-מרצדס | 15 | בריטניה פול דה רסטה | 1-19 |
| שווייץ סאובר | סאובר-פרארי | 16 | יפן קאמוי קוביאשי | 1-19 |
| שווייץ סאובר | סאובר-פרארי | 17 | מקסיקו סרחיו פרס | 1–6, 8–19 |
| שווייץ סאובר | סאובר-פרארי | 17 | ספרד פדרו דה לה רוסה | 7 |
| איטליה טורו רוסו | טורו רוסו-פרארי | 18 | שווייץ סבסטיאן בואמי | 1-19 |
| איטליה טורו רוסו | טורו רוסו-פרארי | 19 | ספרד חיימה אלגרסוארי | 1-19 |
| מלזיה לוטוס | לוטוס-רנו | 20 | פינלנד הייקי קובליינן | 1-19 |
| מלזיה לוטוס | לוטוס-רנו | 21 | איטליה יארנו טרולי | 1–9, 11–19 |
| מלזיה לוטוס | לוטוס-רנו | 21 | הודו קרון סאנדוק | 10 |
| ספרד HRT | HRT-קוסוורת' | 22 | הודו נראיין קרטיקיאן | 1–8, 17 |
| ספרד HRT | HRT-קוסוורת' | 22 | אוסטרליה דניאל ריקארדו | 9–16, 18–19 |
| ספרד HRT | HRT-קוסוורת' | 23 | איטליה ויטנטוניו ליוצ'י | 1–16, 18–19 |
| ספרד HRT | HRT-קוסוורת' | 23 | אוסטרליה דניאל ריקארדו | 17 |
| רוסיה וירג'ין מארוסיה | וירג'ין-קוסוורת' | 24 | גרמניה טימו גלוק | 1-19 |
| רוסיה וירג'ין מארוסיה | וירג'ין-קוסוורת' | 25 | בלגיה ג'רום ד'אמברוסיו | 1-19 |
לוח המרוצים

| סיבוב | מיקום | תאריך | פול פוזישן | הקפה מהירה | מנצח |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | אוסטרליה מלבורן, אוסטרליה | 27 במרץ 2011 | גרמניה סבסטיאן פטל | ברזיל פליפה מאסה | גרמניה סבסטיאן פטל |
| 2 | מלזיה קואלה לומפור, מלזיה | 10 באפריל 2011 | גרמניה סבסטיאן פטל | אוסטרליה מארק ובר | גרמניה סבסטיאן פטל |
| 3 | הרפובליקה העממית של סין שנגחאי, סין | 17 באפריל 2011 | גרמניה סבסטיאן פטל | אוסטרליה מארק ובר | בריטניה לואיס המילטון |
| 4 | טורקיה איסטנבול, טורקיה | 8 במאי 2011 | גרמניה סבסטיאן פטל | אוסטרליה מארק ובר | גרמניה סבסטיאן פטל |
| 5 | ספרד ברצלונה, ספרד | 22 במאי 2011 | אוסטרליה מארק ובר | בריטניה לואיס המילטון | גרמניה סבסטיאן פטל |
| 6 | מונקו מונטה קרלו, מונקו | 29 במאי 2011 | גרמניה סבסטיאן פטל | אוסטרליה מארק ובר | גרמניה סבסטיאן פטל |
| 7 | קנדה מונטריאול, קנדה | 12 ביוני 2011 | גרמניה סבסטיאן פטל | בריטניה ג'נסון באטן | בריטניה ג'נסון באטן |
| 8 | ולנסיה ולנסיה, ספרד (גרנד פרי אירופה) | 26 ביוני 2011 | גרמניה סבסטיאן פטל | גרמניה סבסטיאן פטל | גרמניה סבסטיאן פטל |
| 9 | בריטניה סילברסטון, בריטניה | 10 ביולי 2011 | אוסטרליה מארק ובר | ספרד פרננדו אלונסו | ספרד פרננדו אלונסו |
| 10 | גרמניה נורבורגרינג, גרמניה | 24 ביולי 2011 | אוסטרליה מארק ובר | בריטניה לואיס המילטון | בריטניה לואיס המילטון |
| 11 | הונגריה בודפשט, הונגריה | 31 ביולי 2011 | גרמניה סבסטיאן פטל | ברזיל פליפה מאסה | בריטניה ג'נסון באטן |
| 12 | בלגיה סטבלו, בלגיה | 28 באוגוסט 2011 | גרמניה סבסטיאן פטל | אוסטרליה מארק ובר | גרמניה סבסטיאן פטל |
| 13 | איטליה מונזה, איטליה | 11 בספטמבר 2011 | גרמניה סבסטיאן פטל | בריטניה לואיס המילטון | גרמניה סבסטיאן פטל |
| 14 | סינגפור מרינה ביי, סינגפור | 25 בספטמבר 2011 | גרמניה סבסטיאן פטל | בריטניה ג'נסון באטן | גרמניה סבסטיאן פטל |
| 15 | יפן סוזוקה, יפן | 9 באוקטובר 2011 | גרמניה סבסטיאן פטל | בריטניה ג'נסון באטן | בריטניה ג'נסון באטן |
| 16 | קוריאה הדרומית יונגן, קוריאה הדרומית | 16 באוקטובר 2011 | בריטניה לואיס המילטון | גרמניה סבסטיאן פטל | גרמניה סבסטיאן פטל |
| 17 | הודו אוטר פרדש, הודו | 30 באוקטובר 2011 | גרמניה סבסטיאן פטל | גרמניה סבסטיאן פטל | גרמניה סבסטיאן פטל |
| 18 | איחוד האמירויות הערביות אבו דאבי, איחוד האמירויות הערביות | 13 בנובמבר 2011 | גרמניה סבסטיאן פטל | אוסטרליה מארק ובר | בריטניה לואיס המילטון |
| 20 | ברזיל סאו פאולו, ברזיל | 27 בנובמבר 2011 | גרמניה סבסטיאן פטל | אוסטרליה מארק ובר | אוסטרליה מארק ובר |
הערות שוליים

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: סבסטיאן פטל | פורמולה 1 - אלוף העולם לנהגים 2011  סבסטיאן פטל | הבא: סבסטיאן פטל |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: רד בול | פורמולה 1 - אלופת העולם ליצרנים 2011  רד בול | הבא: רד בול |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7853941-9
צ'ילואה

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  מפרץ אנקוד 
 קואורדינטות:  42°40′36″S 73°59′36″W﻿ / ﻿42.676666666667°S 73.993333333333°W﻿ / -42.676666666667; -73.993333333333
 שטח:  8,478 קילומטר רבוע
 אורך:  180 קילומטר
 רוחב:  50 קילומטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  צ'ילה 
 אוכלוסייה:  150,000
 אזור זמן:  UTC-4
 עיר ראשית:  קסטרו 
  (למפת צ'ילה מוגדלת) סנטיאגו איקיקה טמוקו אנטופגסטה לה סרנה ולפראיסו קונספסיון פוארטו מונט פונטה ארנסארגנטינה בוליביה פרו האוקיינוס האטלנטי  האוקיינוס השקט צ'ילואה(למפת צ'ילה רגילה) סנטיאגו איקיקה טמוקו אנטופגסטה לה סרנה ולפראיסו קונספסיון פוארטו מונט פונטה ארנסארגנטינה בוליביה פרו האוקיינוס האטלנטי  האוקיינוס השקט צ'ילואה
 
צ'ילואה, הידוע גם בשם האי הגדול של צ'ילואה (בספרדית: Isla Grande de Chiloé) הוא אי באוקיינוס השקט בסמוך לאמריקה הדרומית, אל מול חופי צ'ילה. האי הוא האי המרכזי בארכיפלג צ'ילואה, והוא שייך למחוז לוס לאגוס. מתגוררים בו, נכון ל-2002, כ-155,000 תושבים.
אורכו של האי צ'ילואה הוא 190 ק"מ מצפון לדרום, ורוחבו נע בין 55 ל-65 ק"מ ממזרח למערב. שטחו משתרע על פני 8,394 קמ"ר והוא האי השני בגודלו בצ'ילה, אחרי ארץ האש, והחמישי בגודלו בדרום אמריקה. האי נפרד מהיבשת בתעלת צ'קאו (Canal de Chacao) בצפון, במפרץ אנקוד (Golfo de Ancud) ומפרץ הקורקובדו (Golfo de Corcovado) במזרח ובארכיפלגו דה לוס צ'ונוס (Archipiélago de los Chonos) בדרום.
בירת האי היא העיר קסטרו, הנמצאת במזרח האי; העיר השנייה בגודלה בו היא אנקוד, הנמצאת בפינתו הצפון מערבית; כן נמצאים באי מספר כפרים ועיירות נמל קטנות יותר, כגון קייון (Quellón), דלקאווה (Dalcahue), וצ'ונצ'י (Chonchi).
ראו גם

כנסיות צ'ילואה
קו עקבה–רפיח

קו עקבה–רפיח, הוא קו גבול שנוצר בשנת 1906 בין מצרים שהייתה בשליטת בריטניה (למרות שייכותה הפורמלית לאימפריה העות'מאנית) לבין ארץ ישראל שהייתה בשליטת האימפריה העות'מאנית, מתוך מגמה למנוע סכסוכים בין הכוחות הטורקיים לכוחות הבריטיים. הקו שרד את השינויים הפוליטיים והמדיניים שחלו במהלך מאה השנים שחלפו מאז שרטוטו, וגם כיום מבוסס עליו גבולה של מדינת ישראל עם מצרים.
הקו שורטט תחילה כקו ישר מעקבה לרפיח, אך בהמשך ההתדיינות בין הצדדים, נוצרו בו כמה שינויים שניתן להבחין בהם במפות גם כיום:
באזור אילת, דרשו הטורקים וקיבלו 15 קילומטרים (שזה קצה הטווח היעיל של ספינת תותחים) של חוף ים וכן את מעיין עין נטפים
הטורקים דרשו וקיבלו את מעיין עין חורשה
הטורקים דרשו וקיבלו את מעיין עין המערה, הסמוך למערב מכתש רמון
בנוסף קשיי סימון בשטח גרמו לסיפוחם של שני הרים לשטח העות'מאני.
מעיין עין המערה
קו זה יצר בהמשך השנים מספר בעיות, עקב התאמתו למציאות בשנת 1906 אך לא למציאות מאוחרת יותר:
בזמן שרטוט הקו, רפיח הייתה נקודה סתמית על חוף הים התיכון, ואילו בשנת 1982 חצתה המפה שליוותה את הסכם השלום בין ישראל למצרים את רפיח שבינתיים הייתה לעיר. מעורבותם של הפלסטינים הקשתה אף יותר (ראו ציר פילדלפי).
אבן הגבול הדרומית בטאבה הוקמה על גבעה המרוחקת כמה מאות מטרים מחוף הים, ונוצרה בהמשך מחלוקת האם יש להמשיך ממנה לחוף בקו ישר הממשיך את הגבול או בקו הניצב לקו החוף. במציאות של שנת 1906 לא הייתה לכך שום חשיבות, אך בהמשך הפכה פיסת חוף קטנה זו למקור כסף ויוקרה. מצב זה גרם לבוררות ממושכת לאחר חתימת הסכם השלום שהסתיימה רק בשנת 1988 בהכרעה כי טאבה שייכת למצרים.
ראו גם

אום רשרש
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עוולת הפרת חובה חקוקה

עוולת הפרת חובה חקוקה היא עוולת מסגרת בדיני נזיקין. העוולה יוצרת חבות בנזיקין לנתבע שהפר חובה החלה עליו על פי חיקוק בתנאים המפורטים בסעיף 63 לפקודת הנזיקין.
הגדרה > יסודות העוולה

קיומה של חובה המוטלת על המזיק מכוח חיקוק - כלומר קיים חיקוק המחייב את הנתבע בהתנהגות מסוימת.
החובה החקוקה נועדה לטובת/הגנת הנפגע.
המזיק הפר את החובה המוטלת עליו.
ההפרה גרמה לניזוק נזק - כלומר נדרש להוכיח: נזק, קשר סיבתי עובדתי וקשר סיבתי משפטי.
הנזק הוא מסוג הנזקים אליהם התכוון החיקוק- על הנזק שנגרם להיות מסוג הנזק שהחובה החקוקה נועדה למנוע.
בנוסף לקיום חמשת יסודות אלו, כוללת הגדרת העוולה יסוד נגטיבי, לפיו החיקוק לא התכוון, לפי פירושו הנכון, לשלול את התרופה המבוקשת.
הגדרה > מקומו הגאומטרי של הנושא בתאוריה של דיני הנזיקין

עוולת הפרת חובה חקוקה היא עוולת מסגרת המעוגנת ב-ס' 63 לפקודת הנזיקין. עוולת המסגרת אינה יוצרת את החובה, אלא היא יוצרת עילת תביעה בנזיקין לחובות הנשאבות מחיקוקים אחרים. החובות החקוקות שונות זו מזו במהותן והיקפן, הנקבעים על פי הוראותיו של החיקוק הספציפי העומד לדיון.
הקריטריונים לעוולת הפרת חובה חקוקה אינם סגורים, מספרם כמספר החובות החקוקות, אולם הם כפופים לתנאי המסגרת הקבועים ב-§63 לפקודה.
הגדרה > ההתפתחות ההיסטורית של הדוקטרינה

במשפט המנדטורי, החיקוק הרלוונטי אינו רק המקור לחובה החקוקה, אלא הוא המקור לאחריות בנזיקין. התביעה מכונה Action of statute, כיוון שעילת התביעה נובעת מהחוק הרלוונטי ולא מעוולה כללית של הפרת חובה חקוקה, ולכן מספר העוולות של הפרת חובה חקוקה הוא כמספר החיקוקים.
בישראל, פקודת הנזיקין בנוסחה המקורי משנת 1944 לא הזכירה את עוולת הפרת חובה חקוקה. ב-1947 הוכנסה העוולה לפקודה ונוסחה ברוח הפסיקה האנגלית בכללותה.
במשך שנים רבות לא ניצלו בתי המשפט באופן מלא את האפשרויות הגלומות בעוולה. ניתן לה פירוש מצמצם שנבע במידה רבה מאימוץ הלכות אנגליות. דוגמה לפירוש המצמצם ניתן לראות בפרשנות הפסיקה המיוחסת ל§63(ב).
הגדרה > §63(ב) והרקע שלו במשפט האנגלי

בפס"ד Phillips התעוררה מחלוקת בנוגע לשאלה מתי חיקוק הוא לטובתו של "אדם אחר". דעת הרוב גרסה שחיקוק המגן על כלל הציבור אינו לטובת כל אדם ואדם מן הציבור. לעומת זאת השופט אטקין גרס שחיקוק יכול להיות לטובת כלל הציבור ועם זאת גם לטובת כל אחד ואחד מן הציבור.
§63(ב) לפקודת הנזיקין מציין שהביטוי "אדם אחר" כולל גם בני אדם מסוגו של התובע או בני אדם בכלל. לכאורה סעיף זה נראה מיותר כיוון ש-§63(א) אינו מטיל כל מגבלה לגבי מיהו אותו "אדם אחר".
נראה ש-§63(ב) הוכנס לפקודה נוכח חילוקי הדעות בפס"ד Phillips לגבי השאלה מתי חיקוק הוא לטובתו של אדם. נוסח הסעיף יוצר רושם שכוונת המחוקק הישראלי הייתה לאמץ את גישת דעת המיעוט של השופט אטקין, המרחיבה את היקף האנשים שהחיקוק יחשב לטובתם.
למרות זאת, בעבר פורש הסעיף בפסיקה הישראלית לפי הגישה הצרה של דעת הרוב בפס"ד Phillips. בעקבות מגמה זו הפסיקה סירבה להכיר באחריות נזיקית דרך עוולת הפרת חובה חקוקה בכל הקשור לחובות גופים ציבוריים, כמו גם בחוקים שנועדו להגן על כלל האוכלוסייה כגון דיני התעבורה, דיני העונשין ועוד.
בפס"ד ועקנין חל המפנה. השופט ברק קבע שבסעיף 63(ב) לפקודה אומצה דעת המיעוט של השופט אטקין.
הגדרה > מקרים טיפוסיים בהם עוסק המשפט ביישום הדוקטרינה

המקרים שנידונו בפסיקה הם כל אותם מקרים בהם החוק מטיל חבות לטובתו של אדם. ניתן להבחין במקרים טיפוסיים העוסקים בחובות המעביד כלפי עובדיו, תקנות רישוי עסקים, חוק התכנון והבנייה, חוק העונשין ופקודות התעבורה. למשל בפס"ד עובדיה המעביד הפר את חובת הגידור של מכונה מסוכנת וכתוצאה מכך נגרם לאחד העובדים נזק בידו. בית המשפט קבע כי אף על פי שהעובד התרשל בכך שהכניס את ידו למכונה, אשמתו המוסרית של המעביד, גדולה מזו של העובד ולכן עליו לפצותו.
בפס"ד ועקנין בית המשפט חייב בפיצויים את הבעלים והמפעילים של בריכה עירונית כיוון שהפרו את תקנות רישוי עסקים ולא הציבו שלט המורה שהקפיצה למים הרדודים אסורה.
פס"ד סולטאן דן במוסלמי שגירש את אשתו בעל כורחה בלא שהיה בידו פס"ד של בית משפט שרעי המחייב את האישה להתיר את הנישואים, זאת בניגוד להוראות §181 לחוק העונשין. בית המשפט חייב את הבעל לשלם פיצויים לרעייתו מכוח עוולת הפרת חובה חקוקה.
סקירת הדין - הצגת התשתית הנורמטיבית > הוראות החוק הרלוונטיות

סימן י' לפקודת הנזיקין שכותרתו "הפרת חובה חקוקה" קובע:
63 (א) מפר חובה חקוקה הוא מי שאינו מקיים חובה המוטלת עליו על פי כל חיקוק - למעט פקודה זו - והחיקוק, לפי פירושו הנכון, נועד לטובתו או להגנתו של אדם אחר, וההפרה גרמה לאותו אדם נזק מסוגו או מטבעו של הנזק שאליו נתכוון החיקוק; אולם אין האדם האחר זכאי בשל ההפרה לתרופה המפורשת בפקודה זו, אם החיקוק, לפי  פירושו הנכון, התכוון להוציא תרופה זו.
(ב) לעניין סעיף זה רואים חיקוק כאילו נעשה לטובתו או להגנתו של פלוני, אם לפי פירושו הנכון הוא נועד לטובתו או להגנתו של אותו פלוני או לטובתם או להגנתם של בני-אדם בכלל או של בני-אדם מסוג או הגדר שעמם נמנה אותו פלוני.
סקירת הדין - הצגת התשתית הנורמטיבית > יסוד ראשון: הפרת חובה חקוקה על ידי המזיק

לקיום יסוד זה נדרש כי הנתבע הפר חובה המוטלת עליו בחיקוק והחיקוק אינו פקודת הנזיקין. לפי ההגדרה בפקודת הפרשנות חיקוק הוא: חוק, תקנות, צווים וכל הוראה בת פועל תחיקתי. אין צורך שהחיקוק יזכיר אפשרות של תביעה אזרחית על הפרתו. מספיק שהחיקוק מטיל חובה כלשהי, העונה על דרישות §63, כדי שלנפגע תהיה זכות תביעה אזרחית על הפרתה. חיקוק פורש ככולל גם חלק של חיקוק. גם כאשר רק סעיף מסוים מתוך החיקוק עומד בתנאי העוולה, ניתן להגיש תביעה נזיקית, מכיוון שהתביעה אינה על הפרת חיקוק אלא על הפרת חובה שבחיקוק. עם זאת, בפרשנות הסעיף בית המשפט נעזר בהוראות החיקוק כולו.
יש להבין "חובה חקוקה" כחובה אשר תוכנה הוגדר בחיקוק ולא כחובה השואבת את תוקפה מהחיקוק ואילו את תוכנה ממקור אחר, כגון מחוזה או מפסק דין. בנוסף, כדי לחייב אדם בגין הפרתה של חובה חקוקה, על החובה להיות חובה מפורשת, כפי שנקבע בפס"ד סהר.
סקירת הדין - הצגת התשתית הנורמטיבית > האם חיקוק המטיל סמכות שבשיקול דעת על רשויות ציבור יכול להוות "חובה" לעניין העוולה?

בפס"ד גרובנר השופט שמגר קובע כי אין מניעה לתבוע בעוולת הפרת חובה חקוקה בגין הפרת סמכות שבשיקול דעת המוטלת על גופים ציבוריים.
אולם בפס"ד לוי השופט שמגר חוזר מדבריו בפס"ד גרובנר ואומר שניתן להטיל אחריות על הרשות בגין הפרת חובה חקוקה רק לגבי סמכויות חובה ולא לגבי סמכויות שבשיקול דעת.
בפסה"ד מציין שמגר כי התוצאה אליה הגיע אינה נוחה לפרט אולם אין מנוס מכך כיוון שתוצאה הפוכה עשויה להפוך את המדינה למעין מבטחת משנה של כל התחומים שבהם מוטלת על המדינה חובת פיקוח.
עמדת השופט ברק, בספרו פרשנות למשפט, תואמת את עמדת השופט שמגר בפס"ד גרובנר. לדעתו ניתן לתבוע בגין הפרת חוקי יסוד, שהם חובות שבשיקול דעת, את הרשות הציבורית בגין עוולת הפרת חובה חקוקה.
בפס"ד חוות צברי (08.2006) של בית המשפט המחוזי קבע בית המשפט, בדומה לפס"ד גרובנר, כי משהחליטה רשות להפעיל את סמכותה, מחדל בהפעלתו של פיקוח יהווה הפרה של חובה חקוקה. מכאן שגם סמכות שבשיקול דעת (פיקוח) יכולה להוות "חובה" לעניין העוולה.
סקירת הדין - הצגת התשתית הנורמטיבית > יסוד שני: החובה החקוקה נועדה לטובת/הגנת הנפגע

לקיום יסוד זה נדרש שהחובה החקוקה, אותה הנתבע הפר, תהיה לטובתו או להגנתו של התובע. יסוד זה הוא אחד התנאים המרכזיים לעוולה ומשמש לה מסננת.
לרוב החיקוק לא מציין לטובתו של מי הוא נועד, לכן על בית המשפט להסיק מסקנה זו בדרך של פרשנות. בית המשפט לא נדרש לבחון את הוראות החיקוק כולו אלא רק את ההוראה הספציפית עליה מבקשים לבסס את ההפרה של החובה, הוראה זו נבחנת על רקע החקיקה כולה.
במלאכת פרשנות החיקוק, בית המשפט נדרש לשתי הבחנות:
הבחנה בין חובה פרטית לחובה ציבורית – חובה פרטית היא חובה אשר נועדה להגן על האינטרסים של הפרט, בעוד שחובה ציבורית נועדה להגנת האינטרסים של המדינה, הממשלה, ומרקם החיים הקולקטיביים ואורחות חיי האומה.
הבחנה בין חובה מסוימת לחובה כללית – חובה מסוימת היא חובה לטובתו או להגנתו של פרט ספציפי או חבר בני אדם ספציפיים בעוד שחובה כללית היא לטובתו או להגנתו של הציבור בכללותו.
סקירת הדין - הצגת התשתית הנורמטיבית > יסוד שלישי: הנזק הוא מהסוג אליו התכוון החיקוק

הקביעה מה הוא אותו נזק שהחובה החקוקה נועדה למנוע ומהו מרחב הגמישות שמשאיר החיקוק לגבי אופן התרחשותו של הנזק הוא עניין של פרשנות החיקוק המופר. יסוד זה משמש מסננת עיקרית לעוולה.
בפס"ד בלומנטל בית המשפט קבע שפקודת בריאות העם וחוק התכנון והבנייה התכוונו למנוע נזק כגון מניעת מטרד עקב התנהגות חריגה של חולי הנפש והגנה על החולים עצמם- ולא למנוע נזק של אי נוחות לשכנים מעצם הקרבה לחולי הנפש.
בפס"ד בריגה בית המשפט קבע כי תקנות התעבורה האוסרות על טרקטור לנסוע בכביש מהיר נועדו למנוע נזק כלכלי כתוצאה מעומסי תנועה ולא נזק פיזי שנגרם בתאונת דרכים.
בעבר, הפסיקה נתנה פירוש צר לדרישת היסוד השלישי ודרשה שדרך התרחשות הנזק תהיה באותה צורה שהחיקוק נתכוון אליה ולא הסתפקה בכך שסוג הנזק שאירע משתייך לסוג הנזק אליו התכוון החיקוק. לעומת זאת, הפסיקה גילתה יותר ליברליות בנושא של הפרת חיקוקי בטיחות בעבודה.
למשל בפס"ד גבריאל שיטרית שדן בגידור חלק מסוכן במכונה, נקבע שאף על פי שהנזק נגרם לעובד בדרך חריגה, מידית שהתנתקה מהמכונה ולא מחלק שהיה מחובר למכונה בעת גרימת הנזק, המעביד חב בפיצויים מכוח הפרת חובה חקוקה.
כיום, המגמה היא שלא להחמיר בדרישות ביחס להליך הגרימה במידה ואכן התרחש הנזק שהחיקוק רצה למנוע.
סקירת הדין - הצגת התשתית הנורמטיבית > יסוד רביעי: נזק הנובע מהפרת חובה חקוקה- קשר סיבתי עובדתי ומשפטי > קשר סיבתי עובדתי

המבחן לקשר סיבתי עובדתי הוא מבחן ה-"גורם בלעדיו אין"- על התובע להראות שאילולא ההפרה של החובה החקוקה הנזק לא היה נגרם.
סקירת הדין - הצגת התשתית הנורמטיבית > יסוד רביעי: נזק הנובע מהפרת חובה חקוקה- קשר סיבתי עובדתי ומשפטי > קשר סיבתי משפטי

ישנם שלושה מבחנים מקובלים לבחינת הקשר הסיבתי המשפטי: מבחן הסיכון, מבחן הצפיות ומבחן השכל הישר. המבחן הדומיננטי בעוולת הפרת חובה חקוקה הוא מבחן הסיכון.
מבחן הסיכון- בית המשפט בוחן האם הנזק שנגרם והליך הגרימה הם מסוג הסיכון אותו המחוקק רצה למנוע.
סקירת הדין - הצגת התשתית הנורמטיבית > יסוד רביעי: נזק הנובע מהפרת חובה חקוקה- קשר סיבתי עובדתי ומשפטי > היחס בין הוראות הנוגעות לקשר סיבתי בפקודת הנזיקין להוראות החיקוק המופר

בתביעה של הפרת חובה חקוקה אנו יכולים להיתקל בשתי מערכות של הוראות העוסקות בנושא הסיבתיות- אחת בפקודת הנזיקין ואחת בחיקוק המופר. בעוד שפקודת הנזיקין מכירה בניתוק הקשר הסיבתי עקב פעולת טבע בלתי צפויה לפי §64(1) או עקב אשם של אדם אחר לפי §64(2), עשוי החיקוק המופר להטיל אחריות מוחלטת על מפר החובה גם במקרה של התערבות צד שלישי או פעולת טבע. נקודת המוצא היא החיקוק המופר, ואין צורך לפנות להוראות הסיבתיות שבפקודה.
סקירת הדין - הצגת התשתית הנורמטיבית > יסוד חמישי: החיקוק לא התכוון לשלול את התרופה הנזיקית

מקור האחריות הנזיקית הוא פקודת הנזיקין ולא החיקוק עצמו ולכן אין לחפש בחיקוק כוונה להטיל אחריות נזיקית אלא רק לבדוק האם החיקוק התכוון לשלול תביעה נזיקית. ההנחה היא שכל עוד לא נשללה זכות התביעה היא קיימת.
סקירת הדין - הצגת התשתית הנורמטיבית > יסוד חמישי: החיקוק לא התכוון לשלול את התרופה הנזיקית > סעד אזרחי

כאשר החיקוק המופר קובע סעד אזרחי על הפרתו ניתן עקרונית להסיק מכך שהמחוקק התכוון שסעד זה יהיה התרופה הבלעדית שתינתן לפרט הניזוק. אולם, יהיו מקרים שפירושו של החיקוק המופר יביאנו למסקנה שהסעד האזרחי שבחיקוק לא נועד למנוע תביעה בעילה של הפרת חובה חקוקה. הדבר תלוי בטיבו של הסעד האזרחי הקבוע בחיקוק. כך למשל, כאשר החיקוק המופר מעניק סעד של פיצויים שנועד לפצות את הניזוק על נזקיו- לא נאפשר לניזוק לעקוף את המגבלות שבחיקוק על ידי תביעת פיצויים בהפרת חובה חקוקה. שונה המצב כאשר הסעד האזרחי מתבטא באכיפת החובה בלבד או בסעד מצומצם כמו תיקון, החזר הוצאות וכדומה.
בפס"ד לסלאו נאמר כי עצם קיומו של סעד של עזרה עצמית, המתיר לניזוק לפעול בעצמו על מנת להביא דברים על תיקונם, איננו שולל את האפשרות, כי ייגרם נזק עקב הפרת החובה, ולכן, עקרונית, אינו שולל את זכותו לפיצוי בגין נזקים כאלה.
סקירת הדין - הצגת התשתית הנורמטיבית > יסוד חמישי: החיקוק לא התכוון לשלול את התרופה הנזיקית > עילת תביעה נזיקית חלופית

הפסיקה מכירה בקיומה של עוולת הפרת חובה חקוקה לצד קיומן של עוולות נזיקיות אחרות
סקירת הדין - הצגת התשתית הנורמטיבית > יסוד חמישי: החיקוק לא התכוון לשלול את התרופה הנזיקית > סעד מנהלי

קיום סעד מנהלי אינו מהווה עילה לדחיית תביעה בהפרת חובה חקוקה.
סקירת הדין - הצגת התשתית הנורמטיבית > יסוד חמישי: החיקוק לא התכוון לשלול את התרופה הנזיקית > עונש פלילי כ"סעד" השולל תרופה אזרחית

הפסיקה התאפיינה בחוסר עקביות בסוגיית העונש הפלילי והתרופה האזרחית.
בעבר הועלתה טענה שקיומו של עונש פלילי בחיקוק מונע תביעה בעוולת הפרת חובה חקוקה כיוון שהמחוקק התכוון להסתפק בעונש הפלילי ולהוציא תרופה אזרחית. עם זאת, לעיתים פסקי דין כלל לא התייחסו לעונש הפלילי כבעל השפעה על התרופה האזרחית ולפעמים אף נאמר שאם המעשה הוא כל כך חמור עד שהוא גורר אישום פלילי  קל וחומר שצריכה להיות תביעה אזרחית בגינו.
בפס"ד סולטאן קבעה השופטת נתניהו חזקה- משנקבע כי חיקוק נועד לטובתו של פלוני חזקה היא כי הפרתו מקנה עילת תביעה בהפרת חובה חקוקה אלא אם "החיקוק לפי פירושו הנכון, התכוון להוציא תרופה זו". נתניהו מציינת שסנקציה פלילית אינה בהכרח מצביעה על כוונה לשלול תרופה אזרחית.
סקירת הדין - הצגת התשתית הנורמטיבית > יסוד חמישי: החיקוק לא התכוון לשלול את התרופה הנזיקית > חובות חקוקות המוטלות על רשות ציבורית

שנים רבות נטיית הפסיקה הייתה שלא להטיל אחריות בנזיקין במסגרת עוולת חובה חקוקה על חובות המוטלות על גופים ציבוריים ועובדי ציבור.
בעבר הפסיקה פירשה חיקוקים המטילים חובות על רשויות ציבוריות כמתכוונים להוציא את הסעד האזרחי אלא אם נאמר בפירוש שבגין הפרת החובה תהיה תביעה בנזיקין.
בפס"ד סרג עדין נקבע כי העובדה שהנתבע הוא גוף ציבורי והחובה המוטלת עליו נושאת אופי ציבורי מובהק, מחייבת את המסקנה כי המחוקק התכוון לשלול את התרופה הנזיקית.
בית המשפט נטה להימנע מהתערבות בהחלטות הגוף הציבורי בקביעה כי החלטות אלו הן פוליטיות באופיין, ותלויות במסגרת התקציב העומד לרשות הגוף הציבורי ובסדר העדיפויות של החובות המוטלות עליו.
לאור פס"ד שניתנו לאחרונה הנוטים להחיל אחריות בנזיקין גם על גופים ציבוריים נראה כי מגמת הפסיקה היא להשוות בין אחריות הגוף הציבורי והפרט.
בפס"ד קני בתים נקבע כי חובות שהופרו על ידי גופים ציבוריים  אינן מצומצמות לתביעה במסגרת המשפט המנהלי בלבד ומהוות בסיס נכון וראוי גם לעוולת הפרת חובה חקוקה.
סקירת הדין - הצגת התשתית הנורמטיבית > סעיף 5 לפקודת הנזיקין – הסתכנות מרצון

הסתכנות מרצון מהווה טענת הגנה לנתבע מפני האחריות הנזיקית, במקרים בהם התובע חשף עצמו לסיכון שגרם לנזק מרצונו.
לפי סעיף קטן ב – הגנת הסעיף לא חלה בעוולת הפרת חובה חקוקה.
לשון הסעיף:
5. הסתכנות מרצון
(א) בתובענה שהוגשה על עוולה תהא הגנה שהתובע ידע והעריך, או יש להניח שידע והעריך, את מצב הדברים שגרמו לנזק וכי חשף עצמו  או רכושו למצב זה מרצונו.
(ב) הוראות סעיף זה לא יחולו על תובענה שהוגשה על עוולה הנובעת מאי-מילוי חובה שהייתה מוטלת על הנתבע מכוח חיקוק.
סקירת הדין - הצגת התשתית הנורמטיבית > היחס בין עוולת הרשלנות לעוולת הפרת חובה חקוקה

קיים דמיון בין עוולת הפרת חובה חקוקה ועוולת הרשלנות, שתיהן עוולות מסגרת המאפשרות הרחבה פוטנציאלית מתמדת ומגוונת של האחריות בנזיקין. לשתי העוולות יסודות דומים- הצורך בקיום חובה, בהפרתה ובנזק שנגרם כתוצאה מההפרה. אולם התוכן של יסודות אלה בשתי העוולות שונה זה מזה. העוולה של הפרת חובה חקוקה דורשת שהחובה תהיה קבועה בחיקוק והיא משתנה מחיקוק לחיקוק בעוד שהחובה לעניין עוולת הרשלנות נגזרת ממבחן אחד- מבחן הצפיות.
רמת ההתנהגות הקבועה בעוולת הרשלנות היא זו של האדם הסביר בנסיבות העניין ואילו הרמה הנדרשת בחובה החקוקה עשויה להשתנות. ישנו שוני גם ביסוד הנזק- עוולת הפרת חובה חקוקה דורשת שהנזק יהיה מהסוג שאליו התכוון החיקוק. כמו כן, יש לבדוק האם החיקוק המופר התכוון להוציא את התביעה בהפרת חובה חקוקה.
נמצא, שאין חפיפה מלאה בין שתי העוולות ולכן אין בהפרת חובה חקוקה כדי ליצור חזקה או ראיה מכרעת לרשלנות. זאת בניגוד לשיטה האמריקאית בו מיקומה הגאומטרי של הפרת החובה החקוקה הוא במסגרת עוולת הרשלנות. לפי גישתם, הסטנדרט הקבוע בחובה החקוקה הוא הסטנדרט שלפיו האדם הסביר צריך לנהוג ולכן הפרתו מהווה רשלנות.
במשפט הישראלי, הפרת חובה חקוקה אינה מהווה בהכרח רשלנות ולהפך, מילוי הוראותיה של חובה חקוקה אין פירושו העדר רשלנות. לעומת זאת, ייתכן שקיומה של חובה חקוקה והפרתה ישליכו וישפיעו על עצם קיומה של חובת זהירות ברשלנות או על השאלה האם הייתה התרשלות.