stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפרוטוקול הנוסף הראשון לאמנות ז'נבה
המעמד המשפטי של הפרוטוקול הראשון

הפרוטוקול הנוסף הראשון אושרר על ידי למעלה מ-170 מדינות. חלקים ממנו מהווים משפט בינלאומי מנהגי, ועל כן מחייבים גם מדינות שאינן צד לפרוטוקול. חלק מהאיסורים הקבועים בפרוטוקול הם מעשים פליליים בנוסף לכך שהם יוצרים אחריות מדינה, והפרתם היא בסיס להעמדה לדין פלילי (ס' 85).עקרונות הפרוטוקול הנוסף הראשון התקבלו באורח נרחב, ולפרוטוקול השפעה עמוקה על הפרקטיקה של מדינות בסכסוכים מזוינים בינלאומיים.
רקע היסטורי לניסוח הפרוטוקול

ניהול סכסוכים מזוינים באזורים צפופי אוכלוסייה מציבים אתגרים רבים, כגון: היטמעות לוחמים ומטרות צבאיות בקרב אזרחים ושימוש בשיטות הגנה הכוללות שימוש באזרחים. הגורמים הללו מקשים על המתקיף להבחין בין מטרות צבאיות וכוחות אויב, לבין אזרחים. כמו כן, ניהול סכסוכים מזוינים באזורים צפופי אוכלוסייה מביאים עימם סבל אנושי כבד: נזקים בהיבט נרחב לבתי אזרחים, פגיעה באמצעי המחיה של האזרחים והרס תשתיות חיוניות. אתגרי הלחימה הללו ותוצאותיהם, הביאו להקמת מסגרת דינים בינלאומית, הפרוטוקול הראשון נוסף לאמנת ז'נבה לצורך הסדרת התנהגות הלוחמים במצבים אלה, ומגן על מי שאינם משתתפים במעשי האיבה. המשא ומתן לעניין ניסוח הכללים התנהל בשנות ה-70, על רקע לוחמת גרילה ותופעות של אסימטריה בלחימה.
תכנים עיקריים

הפרוטוקול מחדד את עקרון ההגנה על אובייקטים אזרחיים, כגון איסור פגיעה בסכרים, הגנה על הסביבה, על מבני תרבות ודת, ועל שדות תבואה. נוסף על כך, הוא אוסר על השתתפות ישירה של ילדים מתחת לגיל 15 בסכסוכים מזוינים. הכללים בפרוטוקול הראשון נוסחו באופן מופשט וכוללני, זאת על מנת שניתן יהיה להחילם על כל מצבי הלחימה ועל כל שיטות הלחימה, ועל מנת להתאימם להתפתחויות הלחמה המודרנית.
תכנים עיקריים > עקרון ההבחנה

על פי סעיפים 48 לפרוטוקול, יש לבצע הבחנה בין שתי קטגוריות של אנשים: אנשים הנמנים עם הכוחות המזוינים, כלומר אנשים המנהלים והמשתתפים בפעולות הלחימה. קטגוריה זו כוללת את כוחות הצבא הסדירים, כוחות הצבא הלא סדירים, חברים בקבוצה חמושה מאורגנת מדינתית ולא מדינתית. על מנת לקדם את ההגנה על האוכלוסייה האזרחית מפני השפעות הלחימה, מחויבים הלוחמים להבחין עצמם בשונה מהאוכלוסייה האזרחית בעת שהם מעורבים בפעולת לחימה.  הקטגוריה השנייה כוללת אזרחים, אשר מוגדרים ככל אלה שאינם נמנים כחלק מאותם האנשים שמנהלים או משתתפים בפעולות הלחימה. הסעיף מרחיב את החובה המוטלת על כוחות לוחמים מעבר להגנה על אזרחיהם, אלא גם בנוסף על אזרחים בצד היריב. חידוד נוסף של פרוטוקול זה הוא ההגנה על אובייקטים אזרחיים והגנה על הסביבה בהם הם חיים, תוך איסור השתתפות ישירה של ילדים מתחת לגיל 15 בסכסוכים מזוינים. רק מי שמשתייכים לקטגוריה הראשונה של האנשים נחשבים ליעד לגיטימי להתקפה בעת סכסוך מזוין. אסור לתקוף אזרחים או אוכלוסייה אזרחית, ואלה זכאים להגנה מהתקפות ישירות.
תכנים עיקריים > עקרון המידתיות

לפי סעיפים 51 ו-54 לפרוטוקול, יש איסור על התקפות של מטרות צבאיות, כאשר ניתן לצפות שיגרמו אובדן נלווה של חיי אזרחים, פציעה נלווית של אזרחים, נזק נלווה לאובייקטים אזרחיים, אשר יהיו מופרזים ביחס ליתרון הצבאי הממשי הישיר והצפוי.
תכנים עיקריים > מנגנון יישום ואכיפה

כללי הפרוטוקול הראשון הנוסף לאמנת ז'נבה הם בבחינת משפט הומניטרי בינלאומי מנהגי, ראיה לנוהג כללי שנתקבל בבחינת דין, מתוקף כך מחייבים גם את המדינות שלא אשררו את הפרוטוקול הראשון הנוסף.
תכנים עיקריים > הרחבת דיני הסכסוך המזוין לסכסוכים שבהם משתתפות תנועות שחרור לאומי

הרחבה נוספת של הפרוטוקול הנוסף הראשון היא החלת דיני הסכסוך המזוין גם על סכסוכים שבהם עמים בעלי זכות להגדרה עצמית לוחמים נגד שליטה קולוניאלית,  כיבוש זר או שלטון זר, במטרה למש את זכותם להגדרה עצמית, כפי שעוגנה במגילת האומות המאוחדות ובהכרזה על עקרונות המשפט הבינלאומי בדבר יחסים ידידותיים ושיתוף פעולה בין מדינות ׁ(ס' 1 לפרוטוקול). ארגונים המייצגים עמים כאלו יכולים להצטרף לפרוטקול (ס' 96),  ולוחמים של ארגונים כאלו זכאים למעמד של שבויי מלחמה (ס' 43-44).
סוגיות עיקריות שמתעוררות

לעניין עקרון ההבחנה, מתעוררת הסוגיה: מי משתייך לקבוצות חמושות מאורגנות, כאשר הכוחות המזוינים של צד לסכסוך מורכבים מכל הכוחות המזוינים, הקבוצות והיחידות המאורגנות תחת פיקוד האחראי על אותו צד על ניהול פקודיו, גם אם אותו צד מיוצג על ידי ממשלה או רשות שאינה מוכרת על ידי צד שלישי. כוחות מזוינים אלה יהיו כפופים למערכת משמעת פנימית, אשר בין היתר תאכוף את הציות לכללי המשפט הבינלאומי החלים בסכסוך מזוין. מקבוצות אלו תישלל ההגנה מפני תקיפה ישירה. צוות מומחים בוועד הבינלאומי של הצלב האדום (ICRC) שכל מטרתו היא לפקח על אכיפת המשפט ההומניטרי בעתות מלחמה תוך שהוקם לצורך סיוע לפצועים ולחולים בשטחי מלחמה, וכיום עוסק בפיקוח על כללי המשפט הבין-לאומי ההומניטרי בעת מלחמה, עסק בסוגיה זו, ופרסם מדריך פרשני בעקבותיה.  נקבע שהמונח "קבוצה חמושה מאורגנת" מתייחס באופן בלעדי לעניין החמוש או הצבאי של צד שאינו מדינה בסכסוך מזוין. כלומר, לכוחות מזוינים במובן הפונקציונלי של פעולת הלחימה. רק אלה המקבלים על עצמם תפקידי לחימה פונקציונליים ומתמשכים ויכולים להיחשב כמי ששייכים לקבוצה חמושה מאורגנת ועל כן לגיטימי להתקיפם ואלו אינם זוכים להגנה.
הקשר הישראלי וביקורת על הפרוטוקול

מדינת ישראל לא הצטרפה לפרוטוקול הנוסף הראשון, ואף נחשבת למתנגדת עקבית לחלק מהוראותיו, זאת על אף שהייתה משתתפת פעילה בעת ניסוחו. ישראל היא המדינה היחידה אשר הצביעה נגד אישור הנוסח הסופי של הפרוטוקול, ונגד אימוץ מספר סעיפים מרכזיים שלו. להתנגדותה של ישראל כמה טעמים: תחולת הפרוטוקול על מאבקי שחרור לאומי; הגמשת כללי הזכאות לקבלת מעמד של שבויי מלחמה; ודרכי ההצטרפות של ארגוני שחרור לאומי לפרוטוקול, באופן שלדעת ישראל מעודד ארגוני גרילה לפנות לשימוש בטרור.
לצד ישראל, מספר מדינות נוספות, בהן ארצות הברית, טורקיה, פקיסטן והודו סירבו לאשרר את הפרוטוקול. מדינות נוספות, בהן בריטניה, גרמניה, איטליה וצרפת הביעו הסתייגות כלפי חלק מסעיפי האמנה.
המשלחת האמריקאית נימקה את התנגדותה לפרוטוקול: ”במקרה של הפרות מתמשכות ורחבות היקף של אמנות ז'נבה והפרוטוקול, סדרת האיסורים על פעולות ענישה עלולה להיווכח כבלתי-ניתנת ליישום. תקיפות מסיביות ומתמשכות המכוונות נגד אוכלוסייה אזרחית של מדינה אינן יכולות להיוותר ללא מענה דומה. האיסור להגיב למעשה כזה, בלא שניתנת חלופה סבירה, הופך את הפרוטוקול לבלתי-מתקבל על הדעת ואין לצפות כי יעמוד במבחן המעשה בסכסוכים מזויינים עתידיים.”
עם זאת, לפי שיטת המשפט הישראלית, הוראות מנהגיות של המשפט הבינלאומי הן חלק מהמשפט הישראלי באופן אוטומטי. לפיכך, חלק הוראות הפרוטוקול הנוסף הראשון חלות בישראל, למשל ס' 51(3) השולל הגנה מאזרחים המעורבים בפעולות איבה.
ראו גם

המשפט ההומניטרי
אמנות ז'נבה
הצלב האדום
לקריאה נוספת

נוסח פרוטוקול הנוסף הראשון לאמנות ז'נבה באתר בצלם.
רות לפידות, יובל שני, עדו רוזנצוייג. ישראל ושני הפרוטוקולים הנוספים לאמנות ז'נבה. 92 מחקר מדיניות. המכון הישראלי לדמוקרטיה. .2011
זכויות האדם והמשפט הבינלאומי ההומניטרי בסכסוכים מזוינים: http://www.acri.org.il/pdf/guns2.pdf
חובות במשפט ההומניטרי והבינלאומי: http://www.inss.org.il/he/wp-content/uploads/sites/2/systemfiles/(FILE)1347525868.pdf
מחקר על המשפט ההומניטרי הבינלאומי המנהגי: https://www.icrc.org/eng/assets/files/other/customary-law-study-irrc-857-hebrew.pdf
רישמת מדינות שחתמו אך לא אשררו את הפרוטוקול I: https://ihl-databases.icrc.org/applic/ihl/ihl.nsf/States.xsp?xp_viewStates=XPages_NORMStatesSign&xp_treatySelected=470
הערות שוליים

↑  דורמן, ק. (2012). חובות במשפט ההומניטרי הבינלאומי. צבא ואסטרטגיה, 4 (2), 15-21.
↑  דורמן, ק. (2012). חובות במשפט ההומניטרי הבינלאומי. צבא ואסטרטגיה, 4 (2), 11 -15.
1 2  פיסו, ר. (2006). זכויות האדם והמשפט הבינלאומי ההומניטרי בסכסוכים מזוינים. ירושלים: האגודה לזכויות האזרח בישראל, 13-14.
↑  פיסו, ר. (2006). זכויות האדם והמשפט הבינלאומי ההומניטרי בסכסוכים מזוינים. ירושלים: האגודה זכויות האזרח בישראל, 14.
↑  International committee of the red cross. (1977). Protocol Additional to the Geneva Conventions of 12 August 1949, and relating to the Protection of Victims of International Armed Conflicts (Protocol I). Article, 44
↑  האנקרטס, ז'. מ. (2005). מחקר על המשפט ההומניטרי הבינלאומי המנהגי: תרומה להבנתו ולכיבודו של שלטון החוק בעת סכסוך מזוין. כתב העת הבינלאומי של הצלב האדום, 857 (87), 13.
↑  Nils Melzer, Interpretive Guidance on the Notion of Direct - Participation in Hostilities under International Humanitarian Law (Geneva: International Committee of the Red Cross, 2009).
↑  [1] לפידות, ר., שני, י. ורוזצוויג, ע. (2011). ישראל ושני הפרוטוקולים הנוספים לאמנת ז'נבה. בתוך: שוופי, ד. (עורכת). המכון הישראלי לדמוקרטיה. ירושלים: המכון הישראלי לדמוקרטיה, 18 -22.
↑  רפאל בן לוי, ‏להשיב את הצדק למלחמה, השילוח, 13, פברואר 2019
↑  בג"ץ 9132/07 אלבסיוני נ' ראש הממשלה (לא פורסם, 30.1.2008)

בג"ץ 769/02 הוועד הציבורי נגד העינויים בישראל נ' ממשלת ישראל (לא פורסם, 14.12.2006)

בג"ץ 201/09 רופאים לזכויות אדם נ' ראש הממשלה (לא פורסם, 19.1.2009).
ח'ולדה

ערך זה עוסק בכפר ערבי לשעבר. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

הכניסה בחזיתו הראשית של מסגד הכפר המשמש כיום כגלריה לפיסול, 1/10
 טריטוריה:  המנדט הבריטי המנדט הבריטי
 מחוז:  מחוז לוד
 נפה:  נפת רמלה
 שפה רשמית:  ערבית
 שטח:  9,461 דונם עות'מאני (1945)
 סיבת נטישה:  מבצע נחשון
 תאריך נטישה:  6 באפריל 1948
 יישובים יורשים:  משמר דוד
 דת:  מוסלמים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ביישוב לשעבר:  280 (1945)
 קואורדינטות:  31°49′10″N 34°54′14″E﻿ / ﻿31.81944°N 34.90389°E﻿ / 31.81944; 34.90389
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת השפלה מוגדלת) ח'ולדה(למפת השפלה רגילה) ח'ולדה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ח'ולדה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ח'ולדה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
ח'ולדה או חולדה הערבית ( בערבית خلدة) היה כפר ערבי בגבול הרי יהודה ושפלת יהודה כ-12 קילומטרים דרומית לרמלה וכקילומטר דרומית מזרחית לחוות חולדה, בגובה של כ-150 מטר מעל פני הים. הכפר היה שייך לנפת רמלה שבמחוז לוד (1945). על פי סקר הכפרים 1945 שנערך בידי רשויות המנדט שטחי אדמותיו היו 9,461 דונם ובשנת 1945 מנה 280 נפשות. במלחמת העצמאות במהלך מבצע נחשון ב-6 באפריל 1948 הכפר נכבש, והתרוקן מתושביו. ב-20 באפריל הרסו כוחות ה"הגנה" את בתי הכפר באמצעות דחפורים.
במלחמת העצמאות פעלו הערבים לניתוק ירושלים מהשפלה ומנעו העברת אספקה וכוחות צבאיים לעיר ולמעשה העיר הייתה במצב של מצור. הדרך מהשפלה לירושלים דרך לטרון נחסמה כבר באזור רמלה והדרך היחידה לעיר מהשפלה עברה דרך מזכרת בתיה, קיבוץ חולדה וח'ולדה הערבית שם התחברה הדרך לכביש מג'דל-לטרון (כיום כביש 3) שהייתה הדרך הראשית שהובילה ממישור החוף הדרומי לירושלים. הכפר שימש בסיס לערבים ובגלל קרבתו לדרך המובילה לירושלים נכבש בפעולה הראשונה לפריצת הדרך לירושלים במבצע נחשון. במלחמת העצמאות לאזור חולדה היה תפקיד חשוב מאוד בעיקר במערכה לפריצת הדרך לירושלים. המקום היה הבסיס העיקרי של הכוחות שהגיעו מהשפלה ולחמו על פתיחת הדרך לירושלים במבצע נחשון, קרבות לטרון ומשם נערכו הפעולות לפתיחת דרך בורמה. דרך זו הייתה דרך עוקפת ששימשה לפריצת המצור על ירושלים נסללה במהלך מלחמת העצמאות מאחר שהכביש מהשפלה לירושלים נחסם בלטרון.
היום נמצאים שרידים של בתי הכפר על גבעה כ-200 מ' דרומית מזרחית ליישוב משמר דוד שנוסד כקיבוץ בשנת 1949 על אדמות ח'ולדה.
הערות שוליים

1 2  בני מוריס, לידתה של בעיית הפליטים הפלסטינים 1947–1949, עמ' 591.
↑  מפה - גליון Ramleh עם ציון הכפר   Khuldeh בהוצאת הצבא הבריטי, 1918, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  נגה קדמן, בצדי הדרך ובשולי התודעה, ספרי נובמבר, 2008, עמ' 148.
↑  בני מוריס, לידתה של בעיית הפליטים הפלסטינים 1947–1949, עמ' 96, 156.
↑  היום כביש 411 מקריית עקרון לצומת חולדה שם הוא מתחבר לכביש 3
↑  היום כביש 3
↑  כל-מקום, פנקס כיס להכרת הארץ, הוצאת מטכל/אכא, ענף השכלה, אוגוסט 1953 בערך: "חולדה" עמ' 103
שריד מבנה בכפר, 1/10
ויסלו

ויסלו (בהונגרית: Viszló) הוא כפר זעיר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
בוויסלו חיו מעט יהודים ובמקום היה בית קברות יהודי.
| שנה | כמות יהודים | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 6 |  |
| 1880 | 9 | 489 |
| 1910 | 3 |  |
| 1920 | 0 |  |
| 1930 | 0 |  |
| 1941 | 4 | 593 |
ז'רום לרואה

ז'רום לרואה (בצרפתית: Jérôme Leroy; נולד ב-4 בנובמבר 1974) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי.
קריירה

ראשית הקריירה של לרואה בעונת 1994/1995, בקבוצה הצרפתית פריז סן-ז'רמן תחת הדרכתו של לואיס פרננדז. בעונת 1995/1996 זכה עם הקבוצה בגביע אירופה למחזיקות גביע.
בעונת 1997/1998 עבר לקבוצה לאבל הצרפתית, ובעונה שלאחר מכן חזר לפריז סן-ז'רמן. בעונת 1999/2000 עבר לאולימפיק מרסיי, ולאחר עונה וחצי חזר שוב לפריז סן-ז'רמן. בעונת 2002/2003 עבר לשחק בקבוצה גנגאן, עמה הגיע לגמר הגביע הצרפתי. בעונת 2004/2005 עבר ללאנס.
את עונת 2005/2006 החל בלאנס, ובאמצע העונה הגיע לישראל וחתם בבית"ר ירושלים, בתחילת דרכו של ארקדי גאידמק בקבוצה. את שער הבכורה שלו בליגת העל כבש לאחר שבעה משחקים במדי בית"ר, בניצחון 0-1 על מכבי פתח תקווה. במחזור לאחר מכן כבש שער נגד בני סכנין.
בסוף יוני 2006 חזר לרואה לצרפת, למועדון סושו, שם שיחק עונה אחת. בעונה שלאחריה שיחק בסטאד רן והיה מלך הבישולים לעונת 2007/2008. לרואה שיחק בקבוצה עד לשנת 2011 בה עבר לקבוצת אוויאן. בקיץ 2012 פרש ממשחק פעיל.
ב-29 ביוני 2013, לאחר שנה שלא שיחק, החליט לחזור מפרישה וחתם בקבוצת איסטר מהליגה השנייה בצרפת.
זהב פוספיד

| --- | --- |
 כתיב כימי:  AuP
 מסה מולרית:  227.940332 גרם/מול
 מצב צבירה:  מוצק
 
זהב פוספיד הוא תרכובת אי-אורגנית בינארית המורכבת מזהב ומזרחן, שהנוסחה הכימית שלו היא  {\ce {AuP}}.
הכנה

ניתן להכין זהב פוספיד על ידי תגובה ישירה של זרחן וזהב ספוגי.
ניתן להשיג אותו גם על ידי העברת פוספין לתמיסה של זהב(III) כלוריד באתר או אלכוהול:
{\ce {AuCl_3 +PH_3->AuP + 3HCl}}
תכונות

זהב פוספיד מופיע בתור מסה אפורה, שהוא בר-התכה יותר מזהב טהור.
הערות שוליים

↑  American Elements, Gold Phosphide, American Elements (באנגלית)
↑  Louis, Henry (1894). A Handbook of Gold Milling (באנגלית). Macmillan. p. 40. נבדק ב-18 במרץ 2024. {{cite book}}:  (עזרה)
1 2  Ramsay, William (1891). A System of Inorganic Chemistry (באנגלית). J. & A. Churchill. p. 557. נבדק ב-18 במרץ 2024. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Journal - Chemical Society, London (באנגלית). Chemical Society. 1885. p. 875. נבדק ב-18 במרץ 2024. {{cite book}}:  (עזרה)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "זהב פוספיד".
ויסלה קרקוב

האצטדיון הבית של הקבוצה, האצטדיון העירוני של קראקוב
ויסלה קרקוב (בפולנית: Wisła Kraków, נהגה ויסווה קרקוּף) היא קבוצת כדורגל מהעיר קרקוב שבפולין אשר שיחקה במשך רוב תולדותיה בליגת העל הפולנית וכיום משחקת בליגת המשנה. הקבוצה נוסדה בשנת 1906, והיא נקראת על שם נהר הוויסלה הזורם בעיר. לזכותה 13 אליפויות, והיא אחת מקבוצת הכדורגל הבולטות והמצליחות בפולין. הקבוצה אף זכתה 5 פעמים בגביע הפולני והגיעה לגמר 6 פעמים נוספות.
הישגי השיא של הקבוצה בזירה האירופית הם 3 זכיות בגביע האינטרטוטו (בשנים 1969, 1970 ו-1973), העפלה לשלב רבע גמר גביע אירופה לאלופות בשנת 1979, העפלה לשמינית גמר גביע אירופה למחזיקות גביע בשנת 1968 ובשנת 1985, והעפלה לשמינית גמר גביע אופ"א בשנת 2003.
בתום עונת 2021/2022 נשרה הקבוצה לליגת המשנה.
תארים

אליפות הליגה הפולנית (13): 1927, 1928, 1949, 1950, 1951, 1978, 1999, 2001, 2003, 2004, 2005, 2008, 2009, 2011
הגביע הפולני (5): 1926, 1967, 2002, 2003, 2024
גביע האינטרטוטו (3): 1969, 1970, 1973
גביע הליגה הפולנית: 2001
הסופרקאפ הפולני: 2001
↑  ב-1951 זכתה ויסלה באליפות הליגה, אך התואר הוענק בעונה זו למחזיקת הגביע
שחקני עבר בולטים

פולין זג'יזלב קאפקה
פולין הנריק מאצולביץ'
פולין אנדז'יי איוואן
פולין תומאש קולאביק
פולין תומאש פרנקובסקי
פולין קז'ימיש קמיצ'יק
פולין קז'ימיש מוסקאל
פולין פיוטר ברוז'ק
פולין ארקדיוש גלובצקי
פולין מאצ'יי זוראבסקי
פולין ראדוסלב סובולבסקי
פולין יקוב בלשצ'יקובסקי
סלובניה אנדרז' קירם
צ'כיה תומאש יירסאק
ישראל מאור מליקסון
וולבי סבך מערבי

| וולבי סבך מערבי |
| --- | --- |
 וולבי סבך מערבי
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: קנגוראים
תת־סדרה:: דמויי-קנגורו
משפחה:: קנגוריים
סוג:: Notamacropus
מין:: וולבי סבך מערבי
שם מדעי
 Notamacropus irma
תחום תפוצה


וולבי סבך מערבי (שם מדעי: Macropus irma; קרוי גם וולבי שחור-כפפות או קווארה), הוא מין של חית כיס בינונית בסוג קנגורו האנדמית לחוף המערבי של אוסטרליה. מין זה של וולבי תואר מדעית לראשונה בשנת 1837 על ידי הזואולוג הצרפתי קלוד ז'ורדן (Claude Jourdan), והוא משויך לתת-הסוג Notamacropus. מבחינה חיצונית וולבי הסבך המערבי דומה מאוד למין הנכחד - וולבי גריי וכן לוולבי זנב-שוט.
טקסונומיה

וולבי הסבך המערבי תואר מדעית על ידי קלוד ז'ורדן בשנת 1837. הוא משויך לסדרת הקנגוראים שכל המינים בה מתאפיינים בזוג שיניים חותכות גדולות בלסת התחתונה, ושלושה זוגות שיניים חותכות בלסת העליונה ללא ניבים תחתונים. מערכת שיניים זאת היא התאמה ברורה עבור אכילת עשבים. וולבי הסבך ממוקם בסוג קנגורו הכולל 13 מינים מלבדו, בהם כאלו הגדולים ממנו פי כמה דוגמת קנגורו אדום וקנגורו אפור מערבי, והוא דומה חיצונית לוולבי זנב-שוט ולוולבי גריי שנכחד מן העולם. מבחינה אקולוגית, הוא חולק אורח חיים דומה לזה של קרובו וולבי טמר החופף איתו בטווח התפוצה.
וולבי הסבך מוכר גם בשם וולבי שחור-כפפות המציין את סימן ההיכר הבולט שלו, וכן בכינוי האבוריג'יני "קווארה" שהיה מפורסם במושבת נהר הברבורים שהוקמה על ידי האירופאים. בחלקים הפנימיים יותר במערב אוסטרליה, שמו מבוטא כ"קורה".
אנטומיה ומראה > מאפיינים פיזיים

אף שוולבי הסבך בין הקטנים בסוגו, הוא היונק השני בגודלו בדרום-מערב אוסטרליה המערבית: אורכו הכולל מקצה החוטם עד לקצה הזנב מטר וחצי ומשקלו נע בין 7 ל-9 קילוגרם. האורך הספציפי של הראש והגוף 45–52 סנטימטרים, ואורך הזנב 54–97 סנטימטרים. אף שיש הבדלים בגודל בין הזכרים לנקבות, אין דו-צורתיות זוויגית משמעותית. מבנה גופו של וולבי הסבך עגול ומוצק, כאשר פלג גופו האחורי רחב משמעותית מהקדמי. ראשו הרחב בגודל בינוני, עם חרטום קצר ומרובע. חוטמו גדול, עיניו בינוניות, והלוע שלו קטן וצר עם שפה שסועה. האוזניים גדולות ועגולות בדומה לארנב עם משטח פנים רחב ושעיר.
הרגליים האחוריות של וולבי הסבך חזקות ומפותחות, עם קרסוליים ארוכים המותאמים לתנועה מהירה ולקפיצה, ואילו הגפיים הקדמיות קטנות ודקיקות בצורה לא פרופורציונלית. הרגל האחורית היא חסרת בוהן (אצבע ראשונה), ואילו האצבע השנייה והשלישית מתמזגות ליצירת אצבע סינדקטילית בעלת זוג טפרים קטנים; האצבע הרביעית ארוכה ועבה במיוחד, והיא מוליכה את עיקר האנרגיה המועברת מהרגל לקרקע במהלך הקפיצה. האצבע החמישית עבה למדי אך קצרה משמעותית מהרביעית; לשתי האצבעות האחרונות יש טפרים גדולים ועבים. הזנב השרירי ארוך ועבה במיוחד יחסית לגוף. בהילוך רגיל שאינו כולל קפיצות, הוולבי משתמש בזנבו העבה כרגל חמישית כדי לתמוך במשקל הגוף בעת שהרגליים האחוריות מדדות קדימה.
אנטומיה ומראה > כסות

הפרווה של וולבי הסבך קצרה וצפופה. צבע הפרווה הכללי הוא אפור-כסוף מחוספס, הנובע משילוב של שערות אפורות, צהובות, שחורות וחומות; אזור הגב, הכתפיים, הירכיים ופלג הגוף האחורי, נוטים לקבל גוון אפל ושחרחר אשר בשילוב עם השיער האפור מעניק לפרווה מראה כחלחל. אצל וולבים מסוימים, עשוי להיות דפוס של פסים שחרחרים קלושים על הגב. החלק התחתון הכולל את החזה, הבטן והמפשעה, עשוי להיות אפור-כסוף בדומה לגוף, אולם בדרך כלל יהיה בצבע לבן-קרמי. הזרועות והקרסוליים של וולבי הסבך בצבע צהבהב, ואילו כפות הידיים והרגליים בצבע שחור מבריק אשר מהווה סימן היכר בולט של המין. זנבו של הוולבי בצבע אפרפר, לבנבן או כחלחל, והוא מסתיים בקצהו בציצת שיער שחורה.
ראשו של וולבי הסבך בצבע אפור-כסוף עם צביעה ייחודית: הפנים בצבע אפור-פיח ועל הקודקוד יש מעין כיפה שחורה; מעל הלחיים האפורות, יש לו זוג פסים עבים בצבע לבן בוהק שנמשכים מהאוזן עד לשפתיים, ומעליהם זוג פסים שחורים עבים. במקרים רבים, הפנים עשויות להיות שחורות לחלוטין, והן מבליטות עוד יותר את הניגודיות החדה בינם לבין הפסים הלבנים והלחיים הבהירות. האוזניים כחלחלות בצידן החיצוני וצהבהבות עם סימונים שחורים בצידן הפנימי, והקצוות שלהן שחורות.
תפוצה

וולבי הסבך המערבי אנדמי לאוסטרליה המערבית, בה הוא מוגבל לאזור החוף הדרום-מערבי (מצפונית לעיר קאלברי עד לכף אריד). בית הגידול שלו מגוון למדי, וכולל פסיפס של סבכים ושטחי מרעה, לצד יערות ג'ארח ויערות אקליפטוס דלילים המנוקדים בכרי דשא, וסבכי הית המתאפיינים בצמחייה מגוונת להפליא. עם זאת, הוא נדיר יחסית ביערות הקארי הייחודיים למערב אוסטרליה, בשל הצפיפות היחסית של העצים המקשה עליו למצוא את מזונו העשבי. הוולבי נוהג לפקוד עונתית שטחים פתוחים לחים בתורו אחר הצמחייה האהובה עליו.
אקולוגיה

וולבי הסבך המערבי הוא יונק פעיל דמדומים התר אחר מזון בשעות הבוקר המוקדמות ושעות אחר הצהריים, ובמהלך היום הוא נוטה לנוח בסבך המוגן והמוצל על מנת למנוע אובדן אנרגיה. אף על פי שעיקר הפעילות היא בדמדומים, אין זה נדיר לראות אותו לפרקים גם באמצע היום. אין מידע כל כך אודות המבנה החברתי שלו, והוא ככל הנראה חי בגפו או בזוגות בשטח קבוע, אולם אינו טריטוריאלי. הוולבי מתקשר עם בני מינו באמצעות נהמות צרודות וקולות דמויי שיעול המשמשים כהפגנת תוקפנות, רקיעה עם הרגליים על האדמה המשמשת כסימן אזהרה, וקרקור רך המבוצע על ידי הזכרים במהלך החיזור.
וולבי הסבך הוא יונק צמחוני, אך לא ברור האם הוא לוחך עשב או לוחך עלים (של שיחים) שכן לא נעשה מחקר מקיף אודות התזונה שלו. פריטי מזון העיקריים שנצרכים על ידו הם יבלית, צלקנית והעלים הדביקים של המוג'אר (Nuytsia floribunda - מההרנוגיים). על מנת להתמודד עם האקלים האוסטרלי היבש, הוולבי מסוגל לשרוד ללא שתיית מים במשך זמן ממושך; בנוסף, יש לו קצב חילוף חומרים נמוך.
הוולבי נוהג לצאת ממקום מחבואו בסבך לעבר השטח הפתוח, כדי לקבל גישה טובה יותר לדשא טרי. ההימצאות שלו בשטחים פתוחים, הובילה אותו לאמץ סגנון הליכה שפוף כדי למנוע את גילויו על ידי טורפים. הטורף העיקרי של וולבי הסבך הוא שועל האדום שהובא על ידי המתיישבים האירופאים; לטאת כוח ונחשים עשויים לטרוף את הגורים.
התנהגות הרבייה של וולבי הסבך אינה ידועה כל כך, והיא ככל הנראה דומה לזו של קרובו וולבי טמר החי אף הוא במערב אוסטרליה. סביר להניח שהוא פוליגמי, כאשר יש מדרג חברתי ברור בין הזכרים הקובע את הגישה לנקבות. המדרג נקבע באמצעות גודל והתגוששויות. הנקבות מעדיפות להתרבות עם זכרי אלפא גדולים וחזקים, אך לעיתים קרובות גם עם זכרים במדרג נמוך יותר.
הנקבה ממליטה צאצא יחיד באפריל או במאי לאחר תקופת היריון של חודש, והיא מסוגלת לעכב את התפתחות העובר שלה עד שהכיס יתפנה או במקרה שיש מחסור במזון. תופעה זאת מאפשרת לנקבה להתמקד בגידול צאצא אחד בכל פעם ללא גזילת אנרגיה על גידול שניים בו זמנית. הגור מבלה 7 חודשים בכיס, ואז עוזב אותו לצמיתות אך עדיין יונק ממנה לתקופה נוספת. הנקבות מגיעות לבגרות בגיל 8 חודשים חודשים, והזכרים בגיל שנתיים.
תוחלת החיים המשוערת של המין היא עד 11 שנים.
מצב

וולבי הסבך המערבי מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), בשל תפוצה רחבה ואוכלוסייה גדולה ויציבה. בעבר, וולבי הסבך היה אחד היונקים הנפוצים ביותר במערב אוסטרליה, וניצוד בכמויות מסחריות על ידי המתיישבים האירופאים עבור פרוותו (לדוגמה: 122,000 ניצודו בשנת 1923, ו-105,000 בשנת 1924). למרות הציד האינטנסיבי, הוולבי נותר למין נפוץ באזורים הלא מיושבים, עד 1970 כאשר אוכלוסיית השועל האדום באזור החלה לגדול בצורה דרמטית. בין שנות ה-70 לשנות ה-90, אוכלוסיית הוולבי פחתה מאוד כתוצאה מטריפה על ידי השועל לצד אובדן בית הגידול למטרות חקלאות, אולם לקראת שלהי המאה ה-21 היא החלה לגדול שוב כתוצאה מתוכנית מקיפה לציד השועל במערב אוסטרליה ומהקמת אזורים מוגנים. כיום, האוכלוסייה העולמית מוערכת בכ-100,000 פרטים.
הערות שוליים

↑  וולבי סבך מערבי באתר הרשימה האדומה של IUCN
| קנגוריים |
| --- | --- | --- |
| וולביים ארנביים מפוספסים | וולביים ארנביים מפוספסים |  |
| וולבי ארנבי מפוספס | וולבי ארנבי מפוספס (סוג ומין יחיד) |   |
| קנגורים | קנגורים |   |
| קנגורו | קנגורו אפור מזרחי • קנגורו אפור מערבי • קנגורו אדום • וולארו האנטילופה • וולארו מצוי • וולארו שחור • וולבי אגיל • וולבי שחור-פס • וולבי טמר • וולבי סבך מערבי • וולבי פרמה • וולבי זנב-שוט • וולבי אדום-צוואר |   |
| קנגורו אילני | קנגורו אילני אפרורי • קנגורו אילני לומהולץ • קנגורו אילני בנט • קנגורו אילני דובי • קנגורו אילני הואון • קנגורו אילני דוריה • קנגורו אילני סרי • קנגורו אילני גודפלו • קנגורו אילני עטוי-זהב • קנגורו אילני שפלתי • קנגורו אילני הוזר • קנגורו אילני וונדיוואי • איפולה • דינגיסו • טנקיל |   |
| וולבי הצבי | וולבי צבי שחור • וולבי צבי לבן-פס • וולבי צבי אפור • וולבי צבי חום |   |
| וולבי יערוני | וולבי יערוני מקלאי • וולבי יערוני זוטר |   |
| וולבי ארנבי | וולבי ארנבי ממושקף • וולבי ארנבי אדמוני |   |
| וולבי זנב-מסמר | וולבי זנב-מסמר מרוסן • וולבי זנב-מסמר צפוני |   |
| וולבי הסלע | וולבי סלע קצר-אוזן • וולבי סלע וילקינס • וולבי סלע פרוסרפיני • וולבי סלע רוטשילד • וולבי סלע צהוב-רגל • וולבי סלע אלייד • וולבי סלע כף-יורק • וולבי סלע גודמן • וולבי סלע הרברט • וולבי סלע חדגוני • וולבי סלע שחור-צד • וולבי סלע מאריבה • וולבי סלע זנב-מברשת • וולבי סלע סגול-צוואר • וולבי סלע שרמן • מונג'ון • נברלק |   |
| פדמלון | פדמלון טסמני • פדמלון בראון • פדמלון כהה • פדמלון קלבי • פדמלון ההרים • פדמלון אדום-רגל • פדמלון אדום-צוואר |   |
| וולבי ביצות | וולבי ביצות (סוג ומין יחיד) |   |
| קווקה | קווקה (סוג ומין יחיד) |   |
זוג וולביי סבך. איור של ג'ון גולד.
וולבי סבך אוכל עלים בגן חיות.
המוג'אר (עץ חג המולד האוסטרלי), משמש כמקור מזון חשוב לוולבי הסבך.