stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אימלדה סטונטון

| --- | --- |

אימלדה סטונטון, 2019
 לידה:  9 בינואר 1956 (בת 69) ארצ'ווי, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1986
 עיסוק:  שחקנית
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (1976)  La Sainte Union Catholic School 
 בן או בת זוג:  ג'ים קרטר (1983–?) 
 צאצאים:  בסי
 מספר צאצאים:  1 
 פרסים והוקרה:  פרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר פרס אוליבייה להופעה בתפקיד משנה פרס אוליבייה לשחקנית במחזמר
 פרופיל ב-IMDb
 
דיים אימלדה מרי פילומנה ברנדט סטונטון DBE (באנגלית: Imelda Mary Philomena Bernadette Staunton; ‏נולדה ב־9 בינואר 1956) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון בריטית.
ביוגרפיה

סטונטון נולדה בלונדון למשפחה ממוצא אירי קתולי. הוריה הגיעו ממחוז מאיו שבאירלנד. סטונטון היא בוגרת "האקדמיה המלכותית לאמנויות הדרמה", וזכתה שלוש פעמים בפרס אוליבייה, פרס התיאטרון החשוב ביותר בבריטניה. ב-1986 הופיעה לראשונה בטלוויזיה בסדרה "הבלש המזמר" של דניס פוטר.
ב-1991 הופיעה בסרט "אנטוניה וג'יין", ב-1992 הופיעה בסרטו של קנת בראנה "החברים של פיטר", וב-1993 הופיעה בסרטו "מהומה רבה על לא דבר" על פי המחזה של שייקספיר. בטלוויזיה הופיעה באותה שנה בסדרה If You See God, Tell Him לצידו של ריצ'רד בריירס. סטונטון השתתפה בסדרת תסכיתי רדיו, בדרמה בלשית "ג'ולי אנפילד חוקרת", ובקומדיה  Up the Garden Path, תפקיד שגילמה גם בסדרת טלוויזיה של רשת ITV.
ב-1998 זכתה סטונטון בפרס גילדת שחקני המסך עבור תפקידה ב"שייקספיר מאוהב". ב-2004 קיבלה את פרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הסרטים בוונציה ואת פרס באפט"א על תפקידה בסרטו של מייק לי "וירה דרייק". הסרט מספר את סיפורה של אם ממעמד הפועלים, המבצעת הפלות בלתי חוקיות באנגליה של שנות החמישים. "וירה דרייק" זכה בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים בוונציה. על תפקידה בסרט הייתה סטונטון מועמדת לפרס האוסקר ופרס גלובוס הזהב.
ב-2005 שיחקה בתפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה "בריטניה הקטנה". סטונטון גילמה את דמותה של דולורס אמברידג' בסרט "הארי פוטר ומסדר עוף החול", שיצא לאקרנים ב-2007. בשנת 2012 גילמה את עלמה רוויל בסדרת הטלוויזיה "הילדה".
בשנת 2022 שיחקה בסדרה ״הכתר״ בתור המלכה אליזבת .על תפקיד זה הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה.
סטונטון נשואה לשחקן האנגלי ג'ים קרטר. בתם בסי אף היא שחקנית.
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1986 | הבלש המזמר | The Singing Detective | האחות וייט | 5 פרקים |
| 1986 |  | Ladies in Charge | אדית | בפרק "Double Act" |
| 1988 | תומפסון | Thompson | תפקידים שונים | 6 פרקים |
| 1990–1993 |  | Up the Garden Path | איזי | 18 פרקים |
| 1990 |  | Screenplay | סטפני | בפרק "The Englishman's Wife" |
| 1991 |  | Screenplay | ג'יין הרטמן | בפרק "Antonia and Jane" |
| 1992 |  | A Masculine Ending | ברידג'ט בנט | סרט טלוויזיה |
| 1993 |  | Don't Leave Me This Way | ברידג'ט בנט | סרט טלוויזיה |
| 1993 |  | If You See God, Tell Him | מיוריאל ספריי | 4 פרקים |
| 1994 |  | Frank Stubbs Promotes | סוזאן | בפרק "Charity" |
| 1994 |  | Woodcock | עדנה | סרט טלוויזיה |
| 1995–1998 |  | Is It Legal? | סטלה פלפס | 21 פרקים |
| 1995 | אזרח X | Citizen X | גברת בורקובה | סרט טלוויזיה |
| 1995 |  | Look at the State We're In! |  | סרט טלוויזיה |
| 1995 |  | The Adventures of Mole | דיבוב | סרט טלוויזיה |
| 1996 | אגדות מעולם המסתורין | Tales From The Crypt | שרה | בפרק "About Face" |
| 1998–2000 | סיפורי קנטרברי | The Canterbury Tales | אם המנזר | 2 פרקים |
| 1999 | דייוויד קופרפילד | David Copperfield | גברת מיקובר | סרט טלוויזיה |
| 1999 | רציחות במידסומר | Midsomer Murders | כריסטין קופר | בפרק "Dead Man's Eleven" |
| 2002 |  | Murder | פקד בילוש בילי דורי | סרט טלוויזיה |
| 2003 | מרגלי קיימברידג' | Cambridge Spies | המלכה | 2 פרקים |
| 2003 | סטריינג' | Strange | הכומר מרי טרוגוד | בפרק "Incubus" |
| 2003 |  | Let's Write A Story | גברת טוויט | סרט טלוויזיה |
| 2005 |  | Fingersmith | גברת סקסבי | 3 פרקים |
| 2005 | הממלכה הקטנה | Little Britain | גברת מיד | 6 פרקים |
| 2006 |  | Dog Town | גוון גרגסון | פרק 1 |
| 2006 | הרוח בערבי הנחל | The Wind in the Willows |  | סרט טלוויזיה |
| 2007 | קרנפורד | Cranford | מיס אוקטביה פול | 5 פרקים מועמדת לפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית המשנה הטובה ביותר |
| 2008 |  | Big & Small | רובי / טוויבה | 14 פרקים |
| 2008 | חמר | Clay | מרי דונאן | סרט טלוויזיה |
| 2009 | השיבה לקרנפורד | Return to Cranford | מיס אוקטביה פול | 2 פרקים |
| 2010–2011 |  | Psychoville | גרייס אנדרוס | 7 פרקים |
| 2011 | דוקטור הו | Doctor Who | המימשק (דיבוב) | בפרק "The Girl Who Waited" |
| 2012 | הנערה של היצ'קוק | The Girl | עלמה היצ'קוק | סרט טלוויזיה מועמדת לפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית המשנה הטובה ביותר |
| 2020 | בשר ודם | Flesh and Blood | מרי | מיני-סדרה |
| 2020-הווה |  | Trying | פני | תפקיד ראשי; 2 עונות |
| 2022–2023 | הכתר | The Crown | אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת |  מועמדת פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה (2024)  מועמדת פרס סטלייט לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה או ז'אנר (2025) |
| 2023 |  | Brassic | דודה אדי | פרק: "A Very Brassic Christmas" |
פרסים והוקרה

פרס מבקרי הקולנוע של ניו יורק לשחקנית הטובה ביותר (2004)
פרס איגוד המבקרים האמריקאי לשחקנית הטובה ביותר (2004)
פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לשחקנית הטובה ביותר (2004)
פרס אגודת מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס לשחקנית הטובה ביותר (2004)
פרס איגוד מבקרי הקולנוע של טורונטו לשחקנית הטובה ביותר (2004)
פרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר (2005)
פרס חוג מבקרי הסרטים של לונדון לשחקנית השנה (2004)
פרס גילדת שחקני המסך לצוות השחקנים הטוב ביותר בסרט קולנוע (1999)
מפקדת במסדר האימפריה הבריטית (2024)
פרס הקולנוע הבריטי העצמאי לשחקנית הטובה ביותר (2004)
פרס לורנס אוליבייה להופעה הטובה ביותר בתפקיד משנה (1985)
פרס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר במחזמר (1991)
פרס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר במחזמר (2013)
קצינה במסדר האימפריה הבריטית
גביע וולפי לשחקנית הטובה ביותר
הערות שוליים

↑  AwardsWatch - 2024 International Press Academy Satellite Awards Nominations: ‘The Brutalist,’ ‘Shōgun’ Lead, AwardsWatch, ‏2024-12-16 (באנגלית אמריקאית)
| זוכות פרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר |
| --- | --- | --- |
| 1952–1960 | ויוויאן לי (בריטית)/סימון סיניורה (זרה) (1952) • אודרי הפבורן (בריטית)/לסלי קארון (זרה) (1953) • איבון מיטשל (בריטית)/קורנל בורקס (זרה) (1954) • קייטי ג'ונסון (בריטית)/בטסי בלייר (זרה) (1955) • וירג'יניה מק'קנה (בריטית)/אנה מניאני (זרה) (1956) • הת'ר סירס (בריטית)/סימון סיניורה (זרה) (1957) • איירין וורת' (בריטית)/סימון סיניורה (זרה) (1958) • אודרי הפבורן (בריטית)/שירלי מקליין (זרה) (1959) • רייצ'ל רוברטס (בריטית)/שירלי מקליין (זרה) (1960) |  |
| 1961–1980 | דורה בריאן (בריטית)/סופיה לורן (זרה) (1961) • לסלי קארון (בריטית)/אן בנקרופט (זרה) (1962) • רייצ'ל רוברטס (בריטית)/פטרישה ניל (זרה) (1963) • אודרי הפבורן (בריטית)/אן בנקרופט (זרה) (1964) • ג'ולי כריסטי (בריטית)/פטרישה ניל (זרה) (1965) • אליזבת טיילור (בריטית)/ז'אן מורו (זרה) (1966) • אדית אוונס (בריטית)/אנוק איימה (זרה) (1967) • קתרין הפבורן (1968) • מגי סמית' (1969) • קתרין רוס (1970) • גלנדה ג'קסון (1971) • לייזה מינלי (1972) • סטפאן אודראן (1973) • ג'ואן וודוורד (1974) • אלן בורסטין (1975) • לואיז פלטשר (1976) • דיאן קיטון (1977) • ג'יין פונדה (1978) • ג'יין פונדה (1979) • ג'ודי דייוויס (1980) |  |
| 1981–2000 | מריל סטריפ (1981) • קתרין הפבורן (1982) • ג'ולי וולטרס (1983) • מגי סמית' (1984) • פגי אשקרופט (1985) • מגי סמית' (1986) • אן בנקרופט (1987) • מגי סמית' (1988) • פולין קולינס (1989) • ג'סיקה טנדי (1990) • ג'ודי פוסטר (1991) • אמה תומפסון (1992) • הולי האנטר (1993) • סוזן סרנדון (1994) • אמה תומפסון (1995) • ברנדה בלתין (1996) • ג'ודי דנץ' (1997) • קייט בלאנשט (1998) • אנט בנינג (1999) • ג'וליה רוברטס (2000) |  |
| 2001–היום | ג'ודי דנץ' (2001) • ניקול קידמן (2002) • סקרלט ג'והנסון (2003) • אימלדה סטונטון (2004) • ריס וית'רספון (2005) הלן מירן (2006) • מריון קוטיאר (2007) • קייט וינסלט (2008) • קארי מאליגן (2009) • נטלי פורטמן (2010) • מריל סטריפ (2011) • עמנואל ריבה (2012) • קייט בלאנשט (2013) • ג'וליאן מור (2014) • ברי לארסון (2015) • אמה סטון (2016) • פרנסס מקדורמנד (2017) • אוליביה קולמן (2018) • רנה זלווגר (2019)  • פרנסס מקדורמנד (2020) • ג'ואנה סקנלן (2021) • קייט בלאנשט (2022) ‏•‏‏ מייקי מדיסון (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007597119805171  PLWABN: 9810581454505606  BIBSYS: 5022029  BNE: XX1260288  BnF: cb14229646m (data)  CANTIC: a11803381  GND: 1013372425  ISNI: 0000 0001 1507 2400  LCCN: n93025803  MusicBrainz: ddf3af4f-17b3-4a0b-8e3c-dbda6861b393  NKC: xx0153137  NLK: KAC2020N9654  NTA: 239847601  SUDOC: 09530343X  VIAF: 100241250   WorldCat (עם VIAF): 100241250
כפר א-לבד

| --- | --- |

 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  טולכרם
 שטח:  11.917 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  4,074 (2007)
 קואורדינטות:  32°17′51″N 35°06′34″E﻿ / ﻿32.297513888889°N 35.109383333333°E﻿ / 32.297513888889; 35.109383333333 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צפון השומרון מוגדלת) כפר א-לבד(למפת צפון השומרון רגילה) כפר א-לבד(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כפר א-לבד(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כפר א-לבד  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
כפר א-לַבַּד (בערבית: كفراللبد) הוא כפר פלסטיני בנפת טולכרם בצפון מזרח יהודה ושומרון, כ-9 ק"מ מזרחית לטולכרם וסמוך לענבתא., בגובה של כ- 340 מטר מעל פני הים.
מקור השם

אדוארד הנרי פאלמר מציין בספרו משנת 1881 מתרגם את שם הכפר לאנגלית 1881 (The village of the felt-cloth)  הכפר של בד לֶבֶד .  הסבר זה מקובל גם על דעתו של וילנאי.
היסטוריה

בכפר א-לבד נמצאה קרמיקה ביזנטית.
בשנת 1863 ביקר בכפר א-לבד ויקטור גרן ומצא: "חורבותיה של עיר עתיקה, שאינה מוזכרת בשום מקום (לפחות בשם זה) בספרי הקודש. ישנם שרידים חשובים שעדיין קיימים – כמו נדבכים נמוכים יותר של כמה מבנים מאבן חתוכה, המונחים זה בזה בדיוק רב וללא מלט. אחד מהם. הוא בעל צורה מלבנית, ובנוי מזרח ומערב. אורכו 22 צעדים ורוחבו 15. הדלת עוטרה בפילסטרים מונוליטים, שעדיין עומדים... . מבנים אחרים, גם הם באבן מסותתת... פה ושם יש בורות חצובים בסלע"
במפת הקרן לחקר ארץ ישראל שפורסמה ב-1882 כפר א-לבד תואר כ"כפר אבן קטן על קרקע גבוהה, עם כמה עצי זיתים. בעמק מצפון, ליד ענבתא, זורם עם נחל אכזב באביב."
בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20 ציינה גרייס מרי קרופוט כיצד הנשים של כפר אל-לבאד ואל-ג'יב ייצרו כלי חרס (ללא גלגל), ונראו כמו כלים שיוצרו במאה ה-7 לפנה"ס.
אוכלוסייה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
מפקדי אוכלוסין - כפר לבד
| שנה | תושבים | מקור | הערות |
| סוף המאה ה-16 |  |   | 57 משפחות ו-6 רווקים – כולם מוסלמים. |
| 1922 | 540 |  |  |
| 1931 | 663 |  | בהם נוצרי אחד. תושבי הכפר התגוררו ב-167 בתים |
| 1945 | 940 |  |  |
| 1961 | 1,126 |  |  |
| 1967 | 1,163 |  |  |
| 1987 | 2,100 |  |  |
| 1997 | 3,009 |  |  |
| 2005 | 3,915 |  |  |
| 2007 | 4,143 |  |  |
| 2017 | 4,747 |  |  |
אדמה, חקלאות ומים

בסוף המאה ה-16 התושבים שילמו שיעור מס קבוע של 33.3% על מוצרים חקלאיים, בנוסף על הכנסות מזדמנות. בסך הכל תושבי הכפר שילמו כ-6,500 אקצ'ות.
בשנת 1945  שטח הכפר היה 14,757 דונם. 5,587 דונם היו מטעים וקרקע להשקיה, 2,257 שימשו לגידולי דגנים, ואילו 18 דונם היו אדמות בנויות.
שטחו כולל של 11,917 דונם, מתוכם 25% משמשים למטרות חקלאיות. המוצרים החקלאיים העיקריים של העיירה הם זיתים, פירות וחיטה.[3]
בשנת 2007, על פי הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה. שטח הכפר הוא כ- 11,917 דונם, מתוכם 25% משמשים למטרות חקלאיות. התוצרת החקלאית העיקרית של העיר היא זיתים, פירות וחיטה.
בשנת 1995 הופקעו כ-200 דונם מאדמות הכפר, לטובת היישוב הישראלי הסמוך - אבני חפץ וכ- 20 דונם לטובת היישוב ענב. בהמשך, הופקעו עוד כ- 155 דונם נוספים לטובת אבני חפץ.
הערות שוליים

↑  Palmer, E.H. (1881). The Survey of Western Palestine: Arabic and English Name Lists Collected During the Survey by Lieutenants Conder and Kitchener, R. E. Transliterated and Explained by E.H. Palmer, p. 184. Committee of the Palestine Exploration Fund ראה: https://archive.org/details/surveyofwesternp00conduoft/page/184/mode/1up?view=theater
1 2 3  זאב וילנאי, אריאל - אנציקלופדיה לידיעת א"י, 1976, עמ' 3700
↑  Dauphin, 1998, p. 763
↑  Guérin, V., Description Géographique Historique et Archéologique de la Palestine (in French). Vol. 2: Samarie, pt. 2., Paris: L'Imprimerie Nationale, 1875, עמ' 213-212
↑  Conder and Kitchener, 1882, SWP II, p. 159
↑  Crowfoot, 1932, pp. 179–187
↑  al-Salim, Farid. Landed Property and Elite Conflict in Ottoman Tulkarm. Jerusalem Quarterly. Autumn 2011.
↑  Hütteroth and Abdulfattah, 1977, p. 128
↑  Barron, 1923, Table XI, Sub-district of Tulkarm, p. 27
↑  Mills, 1932, p. 55
↑  Government of Palestine, Department of Statistics, 1945, p. 21
↑  Government of Jordan,  p. 27, 27 Jordan Census Pages/JordanCensus1961, Government of Jordan, 1964, עמ' 27
↑  PCBS,  Palestinian Central Bureau of Statistics, Preliminary Results of the Population, Housing and  Establishments Census, 2017

ראה: https://www.pcbs.gov.ps/Downloads/book2364-1.pdf
↑  al-Salim, Farid. Landed Property and Elite Conflict in Ottoman Tulkarm. Jerusalem Quarterly. Autumn 2011.
↑  Hütteroth and Abdulfattah, 1977, p. 128
↑  Government of Palestine, Department of Statistics. Village Statistics, April, 1945. Quoted in Hadawi, 1970, p. 75
↑  Government of Palestine, Department of Statistics. Village Statistics, April, 1945. Quoted in Hadawi, 1970, p. 126
↑  Government of Palestine, Department of Statistics. Village Statistics, April, 1945. Quoted in Hadawi, 1970, p. 176
↑  The Middle East: Abstracts and Indexes. Library Information and Research Service, 1999. Vol. 23, p. 280.
↑  The Expansion of Avni Hefets colony at the Expense of Kufr Al Labbad village Archived 2020-06-17 at the Wayback Machine. Applied Research Institute-Jerusalem (ARIJ).
↑  POICA, The Expansion of Avni Hefets colony at the Expense of Kufr Al Labbad village, poica.org, 2009
| Flag of Senegalיישובי נפת טולכרם |
| --- | --- | --- |
| ערים | טולכרם (מכילה את השכונות: שוויכה, אירתח) |  |
| מועצות מקומיות | ענבתא • עתיל • בלעא • באקה א-שרקייה • בית ליד • דיר אל-ע'וסון • קפין |  |
| כפרים | פרעון • איכתאבא • עילאר • עזבת שופה • אל-ג'ארושיה • כפר עבוש • כפר ג'מאל • כפר א-לבד • כפר רמאן • כפר סור • כפר זיבאד • ח'ירבת חורייש • כור • א-נזלה אל-ע'רביה • א-נזלה א-שרקיה • נזלה אל-ווסטא • נזלת אבו נאר • נזלת עיסא • רמל זיתא • רמין  • א-ראס • ספארין • סידא • שופא • סיר • זיתא |  |
| מחנות פליטים | נור שמס |  |
נפות הרשות הפלסטינית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007584324005171  VIAF: 32146462666927771907   WorldCat (עם VIAF): 32146462666927771907
ריף אוריינטלי

דוגמה מופשטת של הריף האוריינטלי
הריף האוריינטלי, בו מוספת הקווינטה של כל צליל בהיפוך
הריף האוריינטלי הוא ריף המופיע בקטעים מוזיקליים רבים העוסקים בתרבות המזרח הרחוק, בסין, ביפן ובשאר המדינות והארצות הנמצאות באזור המזרח הרחוק. הריף ידוע גם בשמות "מלודיה סינית", "הלחן האסייתי", "Chinese Girl" וכדומה.
כיום, לא ידוע אם מקורו האמיתי של הריף הוא באזור המזרח הרחוק או שהוא המצאה מערבית שנועדה לייצג את המזרח הרחוק. המלודיה כתובה בסולם הפנטטוני, סולם המאפיין (בין היתר) מוזיקה אוריינטלית.
שימושים במוזיקה פופולרית

הריף האוריינטלי כלול במספר רב של קטעים מוזיקליים מוערכים. הקטע המפורסם ביותר, קרוב לוודאי, בו משתמשים בריף האוריינטלי, הוא "Kung Fu Fightning" שנכתב על ידי קארל דאגלס. בנוסף, הריף מנוגן בשירים מוכרים אחרים, כגון "A passage to Bangkok" של להקת Rush ומנגינה הפותחת את השיר "סיני או יפני" של להקת הפסולייה של דייזי.
להקת הבילויים השתמשה בריף האוריינטלי כמוטיב מרכזי בשיר "מה שלום הזקן של צ'ין קו צ'ן"
מרים גבריאלי

| --- | --- |

מרים גבריאלי בשנת 1982
 לידה:  26 בינואר 1935 (בת 90) כ"ב בשבט ה'תרצ"ה תל אביב, פלשתינה (א"י) המנדט הבריטי
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1960
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  סטודיו למשחק ניסן נתיב 
 פרופיל ב-IMDb
 
מרים גבריאלי (במקור: גלייצמן; נולדה ב-26 בינואר 1935) היא שחקנית קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה ישראלית. כלת פרס אמ"י.
ביוגרפיה

גבריאלי נולדה בתל אביב לאליעזר וצילה גלייצמן, אשר עלו מאושוויינצ'ים בעלייה השלישית ב-1920, היו חברי הפועל הצעיר וגדוד העבודה, ובין מייסדי דגניה ב'. אחר כך חזרו הוריה בתשובה וגבריאלי גדלה כדתייה. בגיל 24 יצאה בשאלה.
היא למדה באוניברסיטה העברית היסטוריה ומדעי המדינה ואת דרכה בתחום המשחק החלה בחוג דרמה של ניסן נתיב.
ביוגרפיה > קריירה בתיאטרון

גבריאלי הייתה חברה קרובה של חנוך לוין ושיחקה בכמה ממחזותיו בתיאטרון הקאמרי. בשנת 1984 שיחקה בהצגת יחיד "שש שעה רקובה", על פי סיפורים של חנוך לוין. בתיאטרון חיפה שיחקה במחזות "חפץ", "נישואי פיגארו", "לילה במאי" ו"נעורי אדם". בתיאטרון באר שבע לקחה חלק במחזה "אותו ואת בנו" ב-1985. בתיאטרון בית ליסין שיחקה במחזות "סיפור אהבה בשלושה פרקים", "אורח בא", "מקווה" ו"תשוקה".
כמו כן, שיחקה גבריאלי בתיאטרון הקאמרי במחזות "גן הדובדבנים", "הכושי עשה את שלו", "מרי מרי", "המטאור", "בשפל", "נעורי ורדה`לה", "זמנים אחרים", "פיגמליון", "ריצ'רד השלישי", "פליישר", "קומדיה של טעויות", "סיפור משפחתי" ו"דבורה בארון".
בתיאטרון פיטר פריי שיחקה במחזה "רוחות".
בתיאטרון הבימה שיחקה במחזמר "גבירתי הנאווה" בתפקיד גברת היגינס, אמו של הפרופסור הנרי היגינס. ובמחזה "אוגוסט: מחוז אוסייג'" ב-2009.
ב-2017 שיחקה בהפקה משותפת של הקאמרי והבימה במחזה "שלוש אחיות" בתפקיד המשרתת אנפיסה.
ביוגרפיה > קריירת בקולנוע ובטלוויזיה

גבריאלי שיחקה בסרטים רבים בקולנוע הישראלי, בהם: "תעלת בלאומילך", "לאן נעלם דניאל וקס?", "חגיגה לעיניים", "לופו בניו יורק", "אחרי החגים", "סרט וארוחת בוקר", "סוסעץ", "אבא גנוב 2", "אש צולבת", "שחור", "אחרי החגים", "שחקנים", "שמיכה חשמלית ושמה משה", "רווקה פלוס", "מישהו לרוץ איתו" ו"העדות".
בשנת 2005 דיבבה בסרטים "נני מקפי - קסם של אומנת" ובסרט "מרי פופינס".
גבריאלי עשתה גם מספר תפקידים בסדרות טלוויזיה ישראליות. בשנים 1996–1998 שחקה בסדרה "קפה פריז". בשנת 2000 הופיעה גבריאלי בתפקיד אורח בקומדיית המצבים "שמש" בתפקיד סבתא של עוגן (אורלי ויינרמן).
בשנת 2003 השתתפה בתפקיד מרכזי בטלנובלה "משחק החיים"בתפקיד סוניה שחורי, אמה של מיכל שחורי (חגית דסברג) וסבתא של ירון (גיא אריאלי). כמו כן, בשנת 2006 השתתפה בטלנובלה "האלופה".
בשנת 2010 השתתפה גבריאלי בפרק של הסדרה "חטופים", ושיחקה בסדרות הטלוויזיה "נבלות" ו"מתים לרגע" עבור HOT3.
פרסים והוקרה

ב-2017 זכתה בפרס מפעל חיים מטעם אמ"י.
משפחתה

הייתה נשואה לאוריאל גבריאלי בשנים 1954–1975, ולזוג נולדו שלושה ילדים.
הערות שוליים

↑  ליקי אגינסקי, יותר ורודה מרוזה, חדשות, 1 ביוני 1993
↑  שוש אביגל, שחקנית עם ביצים - מרים גבריאלי מבצעת מסיפורי חנוך לוין, כותרת ראשית, 4 בינואר 1984
↑  אורן כהן, השחקנית מרים גבריאלי הצטרפה בימים אלו אל צוות שחקני התיאטרון העירוני בבאר־שבע, תשתתף בהצגה "אותו ואת בנו", חדשות, 18 בנובמבר 1985
↑  עירית לינור, צילום: יוסי צבקר, תיכף שלאגר - 'אורח בא' בבית ליסין, חדשות, 21 ביוני 1989
↑  מיכאל הנדלזלץ, אפשרויות לא ממומשות, באתר הארץ, 29 באוקטובר 2001
↑  מיכאל הנדלזלץ, "ריצ'רד השלישי" בקאמרי: ניצחון שייקספירי גדול, באתר הארץ, 13 ביולי 2012
↑  נרי ליבנה, אני אנטישמי?, חדשות, 11 ביוני 1993
↑  טל לוין, עכבר העיר, גברתי הנאווה: בית ספר למחזמר, באתר הארץ, 14 בנובמבר 2013
↑  איתן בר-יוסף, גילה אלמגור מגישה הופעה פנטסטית, באתר הארץ, 15 בפברואר 2009
↑  יאיר אשכנזי, "שלוש אחיות": זה פוליטי גם כשכן קוראים צ'כוב, באתר הארץ, 23 באפריל 2017
↑  יעל ישראל, קולנוע - דלות החומר - "אש צולבת" (ישראל, 1989), במאי: גדעון גנני, תסריט: בני ברבש, כל העיר, 19 באפריל 1989
 עדנה פיינרו, על אש קנטה - "אש צולבת" (גורדון, תל אביב), "העולם הזה", גיליון 2694 מ-18 באפריל 1989, עמוד 41
↑  אורי קליין, "רווקה פלוס": קומדיה שמסרבת להצחיק, באתר הארץ, 23 באוגוסט 2012
↑  "משחק החיים" - טלנובלה ישראלית חדשה בכבלים, באתר הארץ, 12 בפברואר 2003
↑  אורן פרסיקו, ‏בדיוק מה שחשבתם, באתר גלובס, 3 באפריל 2006
↑  גילי איזיקוביץ, הסרט "נבלות" התקבל לפסטיבל הסרטים בטורונטו, באתר הארץ, 12 באוגוסט 2012
↑  ynet, רבקה מיכאלי ושייקה פייקוב בין זוכי פרס מפעל חיים של אמ"י, באתר ynet, 14 בדצמבר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008756851105171  LCCN: no2001075030  VIAF: 34111501   WorldCat (עם VIAF): 34111501
ענת וקסמן

| --- | --- |

 לידה:  26 ביוני 1961 (בת 63) יפו, ישראל ישראל
 סוגה מועדפת:  קולנוע תיאטרון בידור
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1984
 מקום לימודים:  בית צבי
 בן או בת זוג:  אוהד שחר (1985–2007) 
 צאצאים:  יונתן שחר 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  שלושה פרסי אופיר: שניים על תפקידים משניים ואחד על תפקיד ראשי
 פרופיל ב-IMDb
 
וקסמן (באמצע) בתפקיד טליה רוט בהצגה "סוף טוב" מאת ענת גוב בתיאטרון הקאמרי
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
ענת וקסמן ומשה איבגי בהצגה "ריבים ואוהבים", המוצגת גם בשם: "רוני רוני ורוני", שכתב יהונתן גפן
ענת וקסמן (נולדה ב-26 ביוני 1961) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון, מדבבת וקומיקאית ישראלית. זוכת שלושה פרסי אופיר למשחק.
ביוגרפיה > התבטאות לאחר הבחירות לכנסת העשרים

באפריל 2015, שלושה שבועות לאחר הבחירות לכנסת העשרים, שודר בערוץ 2 הסרט התיעודי "שתי מדינות, עם אחד" של דני קושמרו, שבו התראיינה וקסמן. במסגרת הראיון, התייחסה לתוצאות הבחירות וטענה כי בניגוד להצבעה לשמאל, הצבעה לימין אינה רציונלית. בתוך כך אפיינה את המצביעים לליכוד: "סליחה אבל השוקולדים (בהתייחסות לטיסת השוקולד)... זה האלה שצועקים 'רק ביבי! רק ביבי! וקללה. הוא אומר להם "ערבים" והם יוצאים מהחורים... אין עם מי לדבר, זה עמים אחרים לצערי".
דבריה של וקסמן עוררו סערה ציבורית ותקשורתית רבה, והיא הואשמה בגזענות כלפי המזרחים, באטימות ובהתנשאות על תושבי הפריפריה. וקסמן הגיבה לסערה: "דיברתי מתוך כאב אמיתי. אני בת ללוחם אצ"ל נכה צה"ל. אמי ממוצא עיראקי, אני דור עשירי למשפחה ירושלמית. גזענית אני לא! אני דואגת למדינה שלי ורוצה שינוי כמו רבים". בנוסף, התראיינה בתוכנית "פגוש את העיתונות", כשנשאלה האם היא מתנצלת, לא התנצלה מפורשות וטענה כי דבריה לא היו גזעניים והיא אף בעצמה מגיעה מבית ימני, אך הטון היה מתנשא ועל כך היא מתנצלת. עוד הוסיפה: "בתמימות לב נפלתי למקום שלא התכוונתי [...] כשסוף סוף אני מגבשת לעצמי דעה, שוב סותמים לי את הפה ומחרימים אותי [...] על מה עושים לי פה לינץ'? לא הייתי צריכה להתראיין ואני לצערי לא אתראיין יותר". את הראיון סיימה בדמעות: "זה סיוט ואני רוצה שהוא יגמר".
משפחתה

וקסמן הייתה נשואה לשחקן אוהד שחר ולהם שני ילדים. מתגוררת בשכונת שיכון בבלי בתל אביב.
אחיה, הסופר יוסי וקסמן, כתב את הרומן "השחקנית" המבוסס על מערכת היחסים ביניהם.
פילמוגרפיה

השיגעון הגדול (1986)
לא שם זין (1987)
חבצלת (1989)
סיפורי תל אביב (1992)
גולם במעגל (1993)
האיש שאהב עברית (1994)
לילסדה (1995)
האסונות של נינה (2003)
על הקו (2003)
נודל (2007)
ד"ר פומרנץ (2012)
בננות (2013)
כלבי ציד (2015)
ילד טוב ירושלים (2016)
מתחתנת (2022)
פרסים והוקרה

פרס אופיר לשחקנית הראשית הטובה ביותר על "סיפורי תל אביב" (1992)
פרס השחקנית המצטיינת ע"ש אבנר חזקיהו על משחקה ב"מלון פלזה" (2000)
פרס אופיר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על "האסונות של נינה" (2003)
פרס מגוליה על משחקה ב"על הקו" (2004)
פרס מוגרבי על משחקה ב"חבצלת" (2004)
פרס מסך הזהב לשחקנית הקומית של השנה על "החיים זה לא הכל" (2005)
פרס קלצ'קין על משחקה ב"מלון פלזה" (2005)
פרס אופיר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על "נודל" (2007)