stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
WWE
היסטוריה > הפריצה הגדולה

בשנת 1982 לקחו וינס מקמהן הבן וחברתו "טיטן ספורט" את השליטה על ה-WWF מאביו. מקמהן האב כבר ביסס את סגנון ההיאבקות בצפון מזרח ארצות הברית ככזה שמתמקד יותר בבידור ופחות בספורט. התחרויות בין המתאבקים כבר מזמן לא היו אירועי ספורט בהם הכשרוני יותר מנצח אלא אירועים מתוסרטים במטרה לגרום לעניין רב יותר בקרב הקהל.
מקמהן הצעיר החל בתהליך התפשטות עבור חברת ה-WWF והחל להעלות מופעים ושידורי טלוויזיה בשווקים של מתחריו בצפון מזרח ארצות הברית. הוא אף מכר את זכויות השידור לרשתות טלוויזיה וכן זכויות הפצה לקלטות וידאו של אירועי ההיאבקות שארגן. הוא הגדיל לעשות והשתמש בכסף שצבר ממכירות אלו כדי לקנות כישרונות ממתחריו. בכך שבר סטטוס קוו בקרב התאחדויות ההיאבקות השונות ופרש למעשה מה-NWA, כמו אביו לפניו ובפעם השנייה והאחרונה בתולדות ה-WWF.
בעקבות צעדים אלה הכריזו שאר ארגוני ההיאבקות מלחמה על ה-WWF. וינסנט מקמהן האב הזהיר את בנו ואף חשש לחייו, אך במקום להקשיב לאזהרות אלו, הגדיל הבן את יומרותיו: ה-WWF החלה לקיים סיורי הופעות במדינות השונות באמריקה. יוזמה נועזת שכזאת דרשה הון גדול, דבר שהביא את ה-WWF לסף קריסה כלכלית.
ה-WWF לא זכה להצלחה רבה עד שווינס מקמהן הבן הגה את "רסלמניה". רסלמניה היה אירוע היאבקות גדול ששילב בין קרבות מתוסרטים על תוארי האליפות לבין מופעי מוזיקת רוק ובידור בכיכובם של ידוענים (בין הידוענים המזוהים ביותר עם אירועים אלו נמצאים מיסטר טי והזמרת סינדי לאופר). השילוב בין רוק להיאבקות הוכיח את עצמו כהצלחה גדולה ומהר מאוד מחירי זכויות השידור של "רסלמניה" הרקיעו שחקים. כמויות עצומות של אנשים צפו ברסלמניה הראשונה, ששודרה מאולם מדיסון סקוור גארדן בסינדיקציה לאולמי קולנוע ברחבי ארצות הברית.
בעקבות ההצלחה אורגנו ערבים דומים, אך האירוע רסלמניה שמר על הבכורה כאירוע השיא בהיאבקות, כאשר באירוע זה התרחשו הקרבות הגדולים ביותר על תוארי האליפות בין "יריבים" מושבעים.
ההצלחה רק גברה ועם פיתוח שיטת שלם וצפה, עברו אירועים אלו להיות משודרים כך באופן קבוע. הכוכב הגדול של אירועי הרסלמניה באמצע שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 היה המתאבק האלק הוגאן, והחל מ-1985 לערך הוא הוביל את תור הזהב השלישי של ההיאבקות בארצות הברית (הראשון היה בתחילת המאה העשרים והשני היה באמצעה, עם כניסת הטלוויזיה).
היסטוריה > הפריצה הגדולה > "הקברן" (The Undertaker) ויוקוזונה

בתחילת שנות התשעים החלו שידורי ה-WWF להגיע לישראל, ושני מתאבקים אלה, יחד עם מתאבקים כמו טטנקה, לקס לוגר, ברט הארט ורייזור ראמון זכורים לרבים עד היום. בישראל נחשבת בטעות תקופה זאת ל'תור זהב' רק משום שזכתה לחשיפה בארץ, אך למעשה מדובר באחת התקופות הפחות מצליחות של ה-WWF בשלושים השנים האחרונות.
יוקוזונה, שדמותו הייתה של מתאבק סומו יפני, ו"הקברן". באירוע רסלמניה 9 שהתקיים בשנת 1993, יוקוזונה זכה באליפות הראשית של הארגון אחרי שהביס את ברט הארט. יוקוזונה החזיק באליפות במשך דקות ספורות, עד שהאלק הוגאן הביס אותו וזכה בתואר. מאחורי הקלעים הורדת התואר מברט הארט והעברתו להוגאן בדרך עקיפה, פורשה כאי-אמון בברט הארט כאלוף שיכול להוביל את החברה, וחזרה להסתמכות על הוגאן - הכוכב של ימים עברו.
בקרב החוזר שאורגן בין השניים נעזר יוקוזונה במצלמה שהתפוצצה בפניו של הוגאן, על מנת להחזיר לעצמו את התואר.
בסדרת ההישרדות של 1993 הוקמה נבחרת "כל אמריקה", שמנהיגה הייתה דמות המתאבק לקס לוגר, אשר כבר קרא תיגר על יוקוזונה באירוע אחר. בנבחרת היו גם האנדרטייקר וצמד האחים ריק וסקוט סטיינר. מולם הוצבה נבחרת הזרים, שכללה במקור את יוקוזונה, לודוויג בורגה וצמד מתאבקים קנדים - הקוויבקים. באותו קרב נראה שאי אפשר היה לעצור את יוקוזונה עד שהאנדרטייקר נכנס לפעולה. הוא הצליח לשרוד את מהלך הסיום של יוקוזונה, בו הוא קופץ במלוא משקלו על יריבו, והצליח להשליך את יוקוזונה מחוץ לזירה. יוקוזונה ניסה לעצור בכל דרך את אנדרטייקר, אך נכשל. לבסוף שניהם הודחו מהקרב, לאחר שעברו את רף הזמן המותר לשהייה מחוץ לזירה.
בעקבות אירוע זה הוחלט לקיים קרב באירוע הרויאל ראמבל של שנת 1994, בו המפסיד "ימות" ויוכנס לארון מתים. בקרב, כאשר נראה שהקברן הוליך להביסו, התערבו המתאבקים אשר דמותם נחשבת כ"רעה" נגד הקברן ולבסוף הכניסו אותו לתוך ארון המתים. סיפור העלילה גרס ש"הקברן" אכן מת, אך נשמתו נשבעה לנקום. במציאות, "מותו" של הקברן שימש כתירוץ למתאבק שגילם אותו, מארק קאלאווי, להחלים מפציעה.
כעבור חצי שנה החלה ה-WWF להקרין פרסומות לקראת חזרתו של הקברן. לבסוף הוא שב לקרב נגד יוקוזונה, שפורסם על ידי ה-WWF כ"קרב נקמה". גם זה היה קרב "ארון מתים", אך הפעם הקברן ניצח ויוקוזונה "נקבר" בארון המתים. קרב זה סיים את דרכו של יוקוזונה ב-WWF תחת הדמות של מתאבק הסומו היפני (מאוחר יותר חזר יוקוזונה כשותפו של אואן הארט).
בנוסף ל-7 אליפויות יחידים ו-6 תוארי זוגות שברשותו, דמותו של הקברן מחזיקה בשיא ייחודי, מאזן של 2–24 בקרבות באירוע רסלמניה (הקברן הפסיד פעם אחת בקרב מול ברוק לסנר ברסלמניה 30 ופעם שנייה מול רומן ריינס ברסלמניה 33).
היסטוריה > התחרות עם WCW

בעקבות יריבות ארוכת שנים עם וינס מקמהן, קנה המיליונר טד טרנר את חברת קרוקט פרומושנס, ששלטה למעשה בליגת ה-NWA המתחרה, ומאוחר יותר שונה שמה ל-WCW. לחברה היו מנהלים רבים, ביניהם מתאבקי העבר ביל וואטס ואולה אנדרסון. בשנת 1993 נבחר לנהל אותה אריק בישוף, שדרן היאבקות ואיש מכירות בעברו, שנהנה ממשאבים כלכליים גדולים הודות לגב הכלכלי של טרנר. ב-1994 החל בישוף לקנות את כוכבי ה-WWF. בין השאר עברו לחברה שלו האלק הוגאן, רנדי "מאצ'ו מן" סבאג', לקס לוגר, סקוט הול ("רייזר ראמון"), קווין נאש ("דיזל") ורבים אחרים.
ב-1995 עלתה לשידור בימי שני תוכנית היאבקות שבועית ברשת TNT, רשת הכבלים של טרנר. התוכנית נקראה WCW Monday Nitro ושודרה במקביל לתוכנית הדגל של ה-WWF Monday Night Raw תוך תחרות ישירה על קהל הצופים. התוכנית הראשונה של נייטרו שודרה ב-4.9.1995, בשידור חי בערב שבו רו לא שודרה בגלל משחק פוטבול. בעקבות הבחירה החכמה של מועד בכורת התוכנית ובעקבות הופעתו המפתיעה של כוכב ה-WWF לקס לוגר לקראת סוף התוכנית, נייטרו ביססה את עצמה כיריבה ראויה לרו הוותיקה. החל מ-1996, ומשך קרוב לשנתיים, נייטרו הביסה את ה-WWF ברייטינג וזכתה להצלחה רבה, הודות לרכש המסיבי של כוכבי WWF וקווי עלילה שונים, ביניהם ה-nWo) - קבוצת מתאבקים מתוך WCW שבתחילה נראתה כפולשים מה-WWF והציבה לעצמה מטרה להשתלט על WCW.
קווי העלילה המציאותיים של WCW תאמו לשינוי בהלך הרוח האמריקאי, שלא כמו הסיפורים הלא עדכניים והילדותיים של ה-WWF והגימיקים של עידן הרוק-היאבקות.
מקמהן הגיב על ידי יצירת כוכבים חדשים - ביניהם "סטון קולד" סטיב אוסטין, הרוק ומיק פולי - כדי להחזיר לעצמו את השליטה באהדת הקהל, ובאותו זמן הידק את החוזים עם מתאבקי ה-WWF על מנת שיהיה קשה יותר ל-WCW לקנות את כישרונותיו. למרות מהלכים אלה, ה-WWF המשיכה להפסיד לנייטרו ברייטינג. לצד השני היה מומנטום רב, ולקח הרבה זמן עד שמטוטלת הניצחון תחזור לצד השני.
בינתיים, אף על פי שעדיין לא ניצחו את נייטרו, הרייטינג של רו היה בעלייה וכך גם מכירות האביזרים ואירועי השלם וצפה החודשיים של ה-WWF.
לקראת סוף 2014, יצאה תוכנית המשודרת ב-WWE Network, המספרת על התחרות בין שתי החברות. לתוכנית קוראים The Monday Night Wars.
היסטוריה > התחרות עם WCW > "הדפיקה במונטריאול"

בשנת 1996, ה-WCW הציעו לברט הארט לעבור אליהם. מקמהן הציע להארט חוזה עם משכורת נמוכה יותר, אך משך החוזה היה 20 שנה והארט החליט להישאר. אף על פי שהארט נענה לעסקה, מקמהן התחרט על העסקה והציע להארט לחתום ב-WCW. יותר מאוחר טען מקמהן כי הוא לא יכול היה לעמוד בחוזה מבחינה כלכלית ורצה שהארט יישאר, אך כאשר הוא נשאל על קווי העלילה העתידיים של הארט, ענה שהארט לא נכלל בתוכניות ארוכות הטווח שלו. הארט בחר לחתום אצל ה-WCW.
מקמהן החל לחשוש מהאפשרות שהארט יעזוב בעודו מחזיק בתואר האליפות בו זכה בקיץ של אותה שנה. הדאגה התבססה על ניסיון מר, שכן כשנה וחצי קודם לכן אלופת הנשים של ה-WWF, אלונדרה בלייז, עברה ל-WCW בזמן שהאליפות הייתה בידה וזרקה אותה לפח באחד מפרקי WCW Monday Nitro. החשש היה שהארט יופיע ב-WCW כשהוא מחזיק את אליפות ה-WWF. אף על פי שהארט הבטיח שדבר כזה לא יקרה, מקמהן נשאר מודאג ועל כן הוחלט שבקרב האחרון שלו ב-WWF יפסיד הארט את האליפות.
הקרב האחרון של הארט נערך בסדרת ההישרדות 1997 במונטריאול, קנדה נגד שון מייקלס. הארט הקנדי אמר שהוא מוכן להפסיד את האליפות אבל לא למייקלס, שהיה יריבו באותו זמן, ולא במונטריאול, מכיוון שהיה קנדי וזה היה אירוע חד פעמי מחוץ לארצות הברית. הארט הציע להעביר את האליפות למתאבק אחר או למייקלס מחוץ לקנדה, אך מקמהן קבע כי התואר יועבר דווקא באותו ערב וללא אחר מלמייקלס. הוחלט שהקרב יסתיים בפסילה כפולה בעקבות התערבויות חיצוניות, אך ללא ידיעתו של הארט ובשיתוף פעולה עם מייקלס ושופט הקרב שונה הסיום. מייקלס ביצע על הארט את מהלך ההכנעה "שארפשוטר", המזוהה עם הארט, ולפי הוראתו של מקמהן נתן השופט ארל הבנר את האות לסיום הקרב בכניעה וזכייתו של מייקלס באליפות. לאחר הקרב הארט ההמום ירק על מקמהן והשליך מספר מוניטורים בזעם. מאוחר יותר באותו לילה מקמהן נכנס לחדר ההלבשה של ברט הארט, שאמר לו לצאת מהחדר לפני שהוא מסיים להתארגן. כשמקמהן החליט להישאר ולאחר שסיים להתארגן, הארט נתן למקמהן אגרוף שגרם לו לאבד את ההכרה והותיר על פניו חבורה בולטת שנותרה ברורה לעין גם שבועות לאחר מכן. לטענתו של מקמהן, הוא נכנס לחדר כדי לאפשר לברט להוציא עליו את תסכולו.
היסטוריה > התחרות עם WCW > עידן האטיטיוד

עידן ה"אטיטיוד" (Attitude, "גישה") היה מבוסס בעיקר על הפופולריות של "סטון קולד" סטיב אוסטין (כינוי שמקורו בסרט תיעודי בו צפה המתאבק, שעסק ברוצח הסדרתי ריצ'רד קקלינסקי), שהיה אהוב על המעריצים מאז זכייתו בתחרות "מלך הזירה" ב-1996, אז שיחק כחלק מהמתאבקים ה"רעים". בעזרת הגישה הקשוחה והאנטי-ממסדית שאומצה לדמותו זכה אוסטין באהדתם של המעריצים, ומנהלי ה-WWF החליטו לעשות לו שינוי תדמית שיהפוך אותו לאחד מה"טובים" ב"רסלמניה 13". במובן הזה אוסטין היה פורץ דרך - "טוב" שהתנהג במידה רבה כמו "רע" - פרוע, אלכוהוליסט וחסר כבוד - ובכל זאת זכה לאהדת הקהל. הגישה שלו כמתאבק סללה את הדרך לתקופה שלמה באותה הרוח, ולאימוצה על ידי כל מתאבקי החברה.
במשך שנת 1997 פיתח אוסטין את ה"סטאנר" (מהלך הסיום האופייני שלו). בתחילה נעשה המהלך רק כתפיסה בצוואר, אך לאחר עצה של אחד ממתאבקי העבר העובדים בחברה הוסיף אוסטין בעיטה מקדימה לבטן וכך נולד אחד ממהלכי הסיום האיקוניים ביותר בהיאבקות. אוסטין ביצע את המהלך על השדרן ג'ים רוס, על מתאבק העבר "סרג’נט סלוטר", ובסופו של דבר גם על בעלי ה-WWF בעצמו, וינס מקמהן, בתו, סטפני, בנו שיין, ואשתו, לינדה מקמהן. בנוסף, פוזרו הצהרות ואמירות מבין גורמים ב-WWF שיצרו את הרושם שישנו ריב אישי בין מקמהן לאוסטין.
עידן ה"אטיטיוד" התחיל רשמית באירוע המרכזי של "רסלמניה 14", בו סטיב אוסטין זכה באליפות ה-WWF. באותו אירוע (מרץ 1998) נלחם אוסטין נגד שון מייקלס על אליפות ה-WWF, כאשר המתאגרף מייק טייסון שימש כשופט מיוחד. שיאו של הקרב תוכנן להיות הוויכוח המילולי בין אוסטין לטייסון, כאשר בסופו אוסטין הניף "אצבע משולשת" לעבר טייסון. המטרה הייתה להדהים את המעריצים שרכשו את האירוע במסגרת שידורי "שלם וצפה" ממה שהם ראו, לשנות את התדמית הילדותית לה הם ציפו מה-WWF.
לאחר אירוע זה מעריצים רבים של הענף החלו להעדיף את ה-WWF על פני ה-WCW. עלילה זו הצליחה לגרום לכך שבפעם הראשונה מזה 18 חודשים ה-WWF הביסו את ה-WCW ברייטינג.
במשך שנת 1998 החלו לפרוץ מתאבקים פופולריים אחרים ב-WWF (כמו דה-רוֹק). הרייטינג והפופולריות של ה-WWF עלו בהתמדה והביאו לארגון חשיפה תקשורתית גדולה יותר.
עידן ה"אטיטיוד" הסתיים ב"רסלמניה 17", כאשר התסריט הציג את אוסטין כמוכר את נשמתו ל"שטן" (וינס מקמהן) כדי לזכות באליפות ה-WWF מידי "הרוק". זאת הייתה רמאות בשביל לעשות היל טרן לאוסטין וכך שונתה שוב התדמית של סטיב אוסטין - הפעם לרעה.
היסטוריה > מותו של אואן הארט

ב-23 במאי 1999 בקנזס סיטי, מיזורי, המתאבק אואן הארט (אחיו של ברט הארט), בדמות ה“בּלוּ בלֵייזר", נתבקש לעשות כניסה מרשימה, שבה הוא היה אמור “לעוף” לתוך הזירה ע”י השתלשלות מגג האולם באמצעות כבל. באמצע הפעלול הרתמה של הארט ניתקה בפתאומיות והוא צנח מגובה 17 מטר לתוך הזירה. הוא הובהל לבית החולים הקרוב, אך נפטר מפצעיו.
השדרן ג'ים רוס הודיע על הטרגדיה הנוראית הזאת לקהל באירוע ברגע שהחדשות על מותו של הארט החלו להגיע, אך כמו כן הכריז שלמרות האסון, המופע יימשך. ההחלטה להמשיך את האירוע שנויה במחלוקת, שכן הטשטוש בין האלימות המתוסרטת והמזויפת שעל הבמה למציאות גרם למותו של הארט להראות כעוד פיתול בעלילה.
לילה לאחר מכן תוכנית ה-RAW הוקדשה לאואן הארט והופק שידור מיוחד בן שעתיים שבו היו קרבות שמוקדשים לו. במהלך הערב הובאו מספר אנשים שדיברו והעלו זיכרונות על אואן הארט. פרק זה של רו נחשב לאחד המיוחדים בתולדות התוכנית, וזכה לרייטינג שיא בשל האהבה הרבה למתאבק המנוח.
היסטוריה > שדרוג עסקי > סמאקדאון

ב-23 באפריל 1999 WWF הציגה סדרה חדשה שנקראה "סמאקדאון" (Smackdown, "הטחה לרצפה" בתרגום חופשי). ב-24 באוגוסט הפכה "סמאקדאון" לתוכנית שבועית ומאז נשארה התוכנית המצליחה ברשת השידור הארצית UPN. "סמאקדאון" צולמה ושודרה במקביל לתוכנית המקורית של ה-WWF, Monday Night Raw.
בתוכנית מופיעים מדי שבוע מתאבקים בקרבות מבוימים, על פי רוב במסגרת עלילת מסגרת כלשהי אל מול קהל של אלפים באצטדיון בו הם מופיעים, ומיליוני צופים בטלוויזיה. לעיתים שכיחות התסריט מדמה קרבות על תארים ואליפויות, המיוצגות על ידי חגורות אליפות.
היסטוריה > שדרוג עסקי > XFL

בשנת 2000 הכריזה ה-WWF, יחד עם רשת הטלוויזיה NBC, על הקמת ה-XFL, ליגת פוטבול מקצוענית חדשה שבה ישחקו 'אנשים רגילים', כלומר בעלי מקצוע מהשורה שאינם שחקני פוטבול במקצועם. הליגה נכשלה כישלון חרוץ ורשת NBC הורידה את שידורי הליגה מהמסכים בעונתה הראשונה.
היסטוריה > שדרוג עסקי > רכישת WCW

בעקבות ההצלחה הגדולה של עידן ה"אטיטיוד" הרייטינג של ה-WWF החל לעלות ו-WCW, מתחרתה העיקרית, התקשתה להשיב מלחמה והחלה לדעוך. מצבה הכספי של ה-WCW היה גרוע ובעליה החדשים, החברה AOL טיים וורנר, חיפשו דרך לצמצם את ההפסדים. לאחר חילופי מנהלים וכשלונות רבים - יצירתית ומסחרית - בשנת 2001 קנתה ה-WWF את WCW ב-10 מיליון דולר בלבד.
בעקבות זאת, הוחלט להציג 'פלישה' של WCW ל-WWF, אך בשל אילוצים חוזיים ופציעות הוקדמה הפלישה, לא כללה את מיטב כוכביה של WCW ורוב המעריצים רואים בה כיום פספוס גדול.
מספר חודשים לאחר הרכישה מקמהן ומנהל ה-WCW, אריק בישוף, דיברו והשלימו. ב-2002 בישוף הוחתם ב-WWE, שמה החדש של ה-WWF, כשחקן שיגלם את דמות המנהל של התוכנית Raw.
היסטוריה > שדרוג עסקי > World Wrestling Entertainment

בעקבות התביעה המשפטית של הקרן העולמית לשימור חיות הבר, הידועה גם כ-WWF, פדרציית ההיאבקות שינתה את שמה ל-World Wrestling Entertainment, או בקיצור WWE. ההפסד המשפטי של פדרציית ההיאבקות נבע מהפרת החוזה שלה עם הקרן לגבי שימוש בשם WWF בבריטניה בלבד. ברגע שהפדרציה החלה להיות חברה בינלאומית, היא הפרה את ההסכם ועל כן פנו הצדדים להכרעת בית המשפט, אשר הכריע לטובת הקרן.
בלי ה-WCW כמתחרים, ה-WWE החליטו לפצל את סגל המתאבקים לשני מותגים: Raw ו"סמאקדאון". לכל תוכנית יש את המנהל שלה, סגל ייחודי וכן אלופים ואליפויות שונים.
לדוגמה, לסמאקדאון יש את אליפות הWWE המאוחדת בעוד של-Raw יש את אליפות העולם במשקל כבד. מדי פעם ״מערבבים״ את הסגלים מחדש על מנת ליצור גיוון ועניין בקרבות (״ערבוב״ זה נקרא Draft. השינוי הגביר את ההצלחה והעלה את הרייטינג של שתי התוכניות).
היסטוריה > שדרוג עסקי > אבולוציה

בשנים האחרונות עלתה קרנו של המתאבק האנטר הרסט הלמסלי, שידוע יותר בראשי התיבות שלו "טריפל H" (בתרגום חופשי: H משולש, שכן ראשי התיבות של שמו הם HHH). דמותו של טריפל H זכתה ב-13 תוארי "אליפות העולם" תוך שהיא מאגדת חבורה של כישרונות ששימשו כשומרי ראשו, ואף סייעו לו "לנצח" בקרבות. לסטייבל (קבוצה) זה הוא קרא "אבולוציה" (Evolution) ועל פי קו העלילה, מטרת הסטייבל הייתה לשלוט בענף ולזכות בכל התארים. הסטייבל המקורי כלל את טריפל H, את "נער הטבע" ריק פלייר (שדמותו, בעלת 16 תוארי אליפות, נחשב למתאבק המלוכלך ביותר בענף), "מחסל האגדות" רנדי אורטון ובטיסטה. מולם עמדו כריס בנואה, שלטון בנג'מין ואדג'.
בשנת 2004 החל הסטייבל להתפרק כאשר רנדי אורטון זכה בתואר האליפות מכריס בנואה וכתוצאה מכך תקף אותו טריפל H הזועם. שבועיים אחר כך הפסיד אורטון את התואר לטריפל H. בעקבות התקפה זו פרש אורטון מהסטייבל ויחד עם כריס בנואה וכריס ג'ריקו החלו להטריד את חבריה שנותרו. חרף ניסיונותיהם הרבים לזכות בתואר האליפות של טריפל H הם נכשלו ו"אבולוציה" רק התחזקה.
המפנה הגדול התרחש בעקבות ה"רויאל ראמבל" של 2005. דייב בטיסטה מ"אבולוציה", שדמותו נחשבה למתאבק החזק ביותר ב-Raw, זכה בקרב הרויאל ראמבל המסורתי של 30 איש כדי לקבל זכות להתמודד על אחד משני תוארי האליפות, אשר באחד מהם החזיק טריפל H. באותה שנה, ב"רסלמניה 21", הביס בטיסטה את טריפל H וזכה בתואר. גם בקרבות החוזרים מול בטיסטה לא הצליח טריפל H לזכות בחזרה בתואר, שבינתיים עבר ל"סמאקדאון" במסגרת ערבוב מחדש של סגלי המתאבקים.
עד סוף השנה הסתיים קו העלילה הזה ו"אבולוציה" התפרקה לחלוטין, כאשר בטיסטה ואורטון עברו ל"סמאקדאון" (אחרי שכל אחד מהם הסתכסך עוד קודם לכן עם טריפל H) ואילו טריפל אייץ' וריק פלייר הסתכסכו ביניהם והפכו לאויבים מרים.
ב-2014, "אבולוציה" קמה מחדש ובאירוע חוקי אקסטרים הם נלחמו מול המגן (The Shield) אבל הפסידו. לאחר חודש באירוע פייבאק הפסידו שוב לשלישיית המגן.
היסטוריה > שדרוג עסקי > עידן ה-PG

עידן ה-PG הוא עידן שבו תוכניות ה-WWE הם לכל המשפחה ("Parental Guidance"). עידן ה-PG נכנס לפעולה בשנת 2008 כאשר הארגון חתם על חוזה עם חברת הצעצועים המוכרת ביותר בארצות הברית - מטאל. החוזה אומר כי ה-WWE חייב להיות מוצר לכל המשפחה. עידן ה-PG נגמר ב-2013 כאשר רנדי אורטון הוכתר כ-"אלוף האלופים". לאחר מכן עם צאת WWE Network התחיל העידן החדש שהוכרז על ידי טריפל H, עידן הריאליטי (Reality Era). כיום ה-WWE משודר ב-PG, אך טריפל H מכנה את העידן הנוכחי בתור עידן האוטוריטה (The Authority Era) מאז שובם לתפקיד בסוף 2014.
בנוסף לכך, בעידן ה-PG התרחש אחד הקרבות הגדולים מבחינת רייטינג אשר נערך ברסלמניה 28 - הרוק נגד ג'ון סינה. ברסלמניה 28 הפסיד ג'ון סינה לדה רוק וחלק מן המעריצים ראו זאת בסיומה של תקופה והתחלה של עידן חדש שבו מתאבקים צעירים כגון שיימוס, וייד בארט, קודי רודס, דניאל בריאן, זאק ריידר, אלברטו דל ריו, סין קארה ודולף זיגלר יהפכו לכוכבים הראשיים של הארגון, אך לעומת זאת, סינה נשאר במרכז העניינים וככוכב הראשי בארגון.
היסטוריה > שדרוג עסקי > מותו של אדי גאררו

בסוף שנת 2005 נפטר המתאבק אדי גאררו בשל התקף לב שנגרם כנראה כתוצאה משימוש לא מבוקר בתרופות והיסטוריה של שימוש סמים, שגרמה בעבר להשעייתו מחברת ההיאבקות מספר פעמים. גאררו הופיע במופעי ההיאבקות בסמאקדאון ודמותו נעשתה פופולרית מאוד. ה-WWE הקדישה תוכנית מיוחדת לזכרו של גאררו, אך הוסיף והנציח את דמותו בזו של ריי מיסטריו. דמותו של מיסטריו הייתה דמות פופולרית עוד קודם לכן ואף שולבה בעלילות עם זו של גאררו, לעיתים כיריבים. עם זאת, זמן מה לאחר מותו החלו לשלב בדמותו של מיסטריו מאפיינים מובהקים של גאררו. בתקופה זו גדלה הפופולריות של מיסטריו והתסריט ניווט אותו לניצחון בקרב הרויאל ראמבל של אותה שנה, מה שהוביל אותו לקרב על אליפות העולם במשקל כבד ברסלמניה 22 ולבסוף לזכייה בתואר.
היסטוריה > שדרוג עסקי > ECW

Extreme Championship Wrestling הייתה ליגת היאבקות מקצועית שפעלה בארצות הברית בין השנים 1992–2001. הליגה הפיקה תוכניות טלוויזיה ששודרו בתחנות טלוויזיה ארציות, וכן אירועים אשר שודרו בשיטת "שלם וצפה" וזכו לפופולריות רבה.
באפריל 2001 הכריז הבעלים, פול היימן, על פשיטת רגל, משבצת השידור שלה בוטלה והיא לא הפיקה עוד אירועים. וינס מקמהן, נשיא ה-WWE, רכש את הליגה וצירף אותה לתאגיד הבידור שלו. כתוצאה מכך חלק מהמתאבקים אשר כיכבו בעלילות של ECW עברו ל-WWE.
ביוני 2005, התקיים אירוע איחוד של הארגון ECW אשר כלל מתאבקי בעלי עבר בארגון. אירוע זה נקרא ECW One Night Stand.
מנגד, גם המותג עצמו נותר קיים, כאשר ב-2006 הודיעה ה-WWE על החזרת ליגת ה-ECW למתכונת פעילה החל מ-13 ביוני של אותה השנה, ושידורה בתחנת טלוויזיה ארצית. בכך הצטרפו מופעי ה-ECW ל"סמאקדאון" ו-"Raw".
החל מ-16 בפברואר 2010 הופסק שידורה של ECW.
היסטוריה > שדרוג עסקי > WWE NXT

ב-23 בפברואר 2010, שודרה תוכנית היאבקות חדשה של ה-WWE בשם "WWE NXT". בתוכנית משתתפים מתאבקים מתחילים (Rookies) ומתאבקים מקצוענים (Pros). בכל עונה כל מתאבקי הרוקיז (יחד עם מתאבקי הפרו) מתחרים זה בזה. המתאבקים במקומות האחרונים מודחים. בשבוע האחרון 2 מתאבקים שנותרו אחרונים מתאבקים זה בזה בגמר. הראשון שמנצח מוכרז כזוכה עונת ה-NXT. הרוקיז של העונה הראשונה יצרו קבוצה הנקראת "הנקסוס" (באנגלית: The Nexus). לאחר פילוג בקבוצה, שלושה מתאבקים (וייד בארט, הית' סלייטר וג'סטין גבריאל) הקימו עם המתאבק איזיקאל ג'קסון קבוצה בשם הקור (The Corre) ולאחר 6 חודשים התפרקו.
המנצח בעונה הראשונה הוא וייד בארט.
המנצח בעונה השנייה הוא קוואל (Kaval).
המנצחת בעונה השלישית (עונת הדיוות) היא קייטלין.
המנצח בעונה הרביעית הוא ג'וני קרטיס (כיום מופיע תחת השם "פאנדנגו").
העונה החמישית נקראה "NXT Redemption", שבה התחרו מתאבקים מעונות קודמות ואף אחד לא ניצח. העונה השישית שודרה באתר Hulu Plus.
היסטוריה > שדרוג עסקי > WWE NXT > NXT Wrestling

התוכנית עוסקת בכוכבים חדשים הרוצים להשיג מקום ברוסטר הנוכחי של WWE. העונה הראשונה שודרה ב-2010. כיום משודרת התוכנית ב-WWE Network, מדי יום רביעי.
ב-1 ביולי 2012 הציגו בפעם הראשונה את אליפות ה-NXT. המתאבק הראשון שזכה באליפות היה סת' רולינס. האלוף הנוכחי הוא ברון ברייקר.
ב-23 בינואר 2013 הציגו בפעם הראשונה את אליפות הזוגות של NXT. הצמד הראשון שזכה בתואר הם הברטיש אמבישן (אדריאן נוויל ואוליבר גריי). האלופים הנוכחיים הם פריטי דדלי (אלטון פרינס וקיט וילסון).
ב-5 באפריל 2013 הציגו בפעם הראשונה את אליפות הנשים של NXT. המתאבקת הראשונה שזכתה באליפות היא פייג'. האלופה הנוכחית היא מנדי רוז.
היסטוריה > שדרוג עסקי > חילופי תפקידים בצמרת הארגון

ב-8 ביולי 2011, נשיא ה-WWE וינס מקמהן פוטר מתפקידו כיושב ראש הארגון ולתפקידו נכנס חתנו, טריפל H. וינס מקמהן פינה את תפקידו כחלק מהעלילה, אך במציאות המשיך להיות נשיא החברה ובעל רוב המניות, בעוד טריפל H משמש בפועל כמנכ"ל ה-WWE. טריפל H, בנוסף להיותו מנכ"ל החברה, שימש כמנג'ר הראשי של תוכנית Raw!, עד שהוחלף בתפקיד זה על ידי ג'ון לורינייטיס, אחראי הכישרונות של ה-WWE, והוא נהיה גם למנהל התוכנית סמאקדאון, לאחר שהקבוצה של טדי לונג (מנהל סמאקדאון לשעבר) הפסידה לקבוצה של לורינייטיס ברסלמניה 28, ובכך נהיה המנהל של שתי התוכניות. באירוע No Way Out ניצח ג'ון סינה את ביג שואו. בעקבות כך, וינס מקמהן פיטר את ג'ון לורינייטיס, כפי שהובטח לסינה אם ינצח.
לאחר שטדי לונג, המנהל הסודי ווויקי גאררו היו המנהלים של Raw ליום אחד, הוחלט כי הכי ראויה לתפקיד היא המתאבקת AJ לי, ובתפקיד המנהל של סמאקדאון ימונה בוקר טי.
ב-22 באוקטובר 2012, AJ לי פוטרה מתפקיד המנהלת של Raw, בגלל ראיות שמראות שהיא ניהלה רומן עם ג'ון סינה, ווויקי גאררו מונתה למנהלת התוכנית Raw.
ב-7 ביולי 2013, בתוכנית Raw, ג'רי לולר אמר לוויקי גאררו שמשפחת מקמהן ערכה הצבעה שתקבע אם וויקי גאררו תמשיך להיות המנהלת הממונה על Raw. בסוף התוכנית, חשפו את תוצאות ההצבעה וסטפני מקמהן פיטרה את גאררו מתפקיד מנהלת Raw ומה-WWE בכלל, ובמקומה, וינס מקמהן מינה את העוזר שלה, בראד מאדוקס, למנהל הכללי של Raw.
ב-19 ביולי 2013, בתוכנית סמאקדאון, וינס מקמהן החזיר את וויקי גאררו ל-WWE ומינה אותה למנהלת הכללית של התוכנית סמאקדאון.
ב-26 במאי 2014, בתוכנית Raw, סטפני מקמהן פיטרה את בראד מאדוקס.
ב-23 ביוני 2014, סטפני מקמהן פיטרה את וויקי גאררו.
ב-23 בנובמבר 2014 בסדרת ההישרדות, קבוצתם של טריפל H וסטפני מקמהן הפסידה לקבוצתו של ג'ון סינה, לאחר התערבותו של סטינג וכפי שנקבע, סטפני וטריפל H איבדו את השליטה על ה-WWE.
ב-29 בדצמבר 2014 ב-Raw, הסכים ג'ון סינה להחזיר לסטפני מקמהן וטריפל H את שליטתם על ה-WWE, לאחר שסת' רולינס איים לפגוע באדג', שהיה המנהל האורח יחד עם כריסטיאן באותו לילה.
היסטוריה > שדרוג עסקי > Saturday Morning Slam

ב-25 באוגוסט 2012, וינס מקמהן פתח תוכנית חדשה שמשודרת ביום שבת בבוקר שנקראת "Saturday Morning Slam". התוכנית מיועדת לילדים והיא מציגה פרופילי כוכבים, שידורים מאחורי הקלעים, קרב בלעדי, כמו כן גם הדגשת היוזמות הקהילתיות של WWE כמו "Be A Star" (קמפיין נגד בריונות בקרב בני נוער). ב-11 במאי 2013, הופסקו שידורי התוכנית והיו צפויים להתחדש בסתיו 2013, אבל לבסוף הוחלט להפסיקם לצמיתות.
היסטוריה > שדרוג עסקי > WWE Main Event

ב-3 באוקטובר 2012, וינס מקמהן הכריז על תוכנית חדשה שנקראת "WWE Main Event". התוכנית כוללת מתאבקים ודיוות של ה-WWE, קרבות בלעדיים בין מתאבקי Raw ומתאבקי סמאקדאון ושידורים מאחורי הקלעים. ב-1 ביוני 2013, ערוץ "Trace ספורט" קנה את הזכויות של התוכנית והחל לשדר את התוכנית בישראל.
היסטוריה > שדרוג עסקי > Total Divas

ב-28 ביולי 2013, החלה תוכנית מציאות שנקראת "Total Divas". התוכנית מתרכזת בחיים האישיים של הדיוות ב-WWE. בשונה משאר התוכניות של הארגון, בתוכנית זאת הדיוות משתמשות בשמן האמיתי ולא בשם הבמה שלהן. בעונה הראשונה הדיוות שהשתתפו בתוכנית היו ברי בלה, ניקי בלה, קמרון, נעמי, נטליה, ושתי דיוות חדשות, איווה מרי וג'וג'ו. ב-16 במרץ 2014, החלה העונה השנייה, והדיווה סאמר ריי החליפה את ג'וג'ו. ב-7 בספטמבר 2014 החלה העונה השלישית ובה הצטרפה רוזה מנדז אל שאר הדיוות האחרות. לאחר הפסקה קצרה, Total Divas המשיכה העונה השלישית מינואר 2015, כשפייג' החליפה את נעמי. בעונה הרביעית המשתתפות הן: פייג', אלישיה פוקס, ניקי בלה, ברי בלה, נטליה, נעמי, איווה מארי, קמרון וג'וג'ו.
היסטוריה > שדרוג עסקי > אליפות ה-WWE העולמית במשקל כבד

בדצמבר 2013, הנהלת ה-WWE החליטה לאחד את האליפויות המרכזיות של הארגון - אליפות ה-WWE ואליפות העולם במשקל כבד לאליפות אחת שתיקרא אליפות ה-WWE העולמית במשקל כבד. מועד איחוד התארים נקבע ל-17 בדצמבר, באירוע TLC, בקרב שבו אלוף העולם במשקל כבד ג'ון סינה נלחם נגד אלוף ה-WWE, רנדי אורטון. בקרב ניצח אורטון והפך לאלוף ה-WWE העולמי במשקל כבד השני בהיסטוריה. הראשון היה כריס ג'ריקו כאשר החזיק באליפות ה-WCW ואליפות ה-WWE.
ב-2016 קוצר שמה לאליפות ה-WWE העולמית.
ב-19 ביולי 2016, לאחר פיצול הבראנדים, האליפות נהייתה בלעדית לסמאקדאון.
היסטוריה > WWE Network

ב-8 בינואר 2014, הוכרז על מוצר חדש בשם "WWE Network" שהחל את דרכו ב-24 בפברואר 2014 בארצות הברית, ובשאר העולם בסוף שנת 2014 או תחילת 2015. המוצר הוא ערוץ שמשדר תוכני WWE שונים, וביניהם משודרים תכנים ישנים משנת 1985 ועד היום, פרקים מלאים של תוכניות של WWE, תוכניות של WCW, תוכניות ECW, תוכניות WCCW וכל אירועי אירועי שלם וצפה שהיו באותן שנים. התכנים לא מצונזרים וכן מלאים וכוללים תכנים שמוגדרים כ-TV-14 ו-TV-MA, וליגת הפיתוח של הארגון, WWE NXT. בנוסף, משודרות תוכניות חדשות של WWE, כגון "Wrestlemania Rewind" שמציג רגעים זכורים מרסלמניה, "The Monday Night War" שעוסק בתחרות הרייטינג בין WWE ל-WCW באותן שנים ו-"WWE Legends' House" שהיא תוכנית מציאות חדשה שישתתפו בה אגדות מהארגון. בתאריך 15 באוגוסט 2014 ארגון ה-WWE שינה את הלוגו שלו ללוגו של WWE Network. ה-WWE Network זמין ב-170 מדינות שונות כולל ישראל מ-12 באוגוסט 2014 וב-1 באוקטובר 2014 נקבע שה-WWE Network יהיה זמין בבריטניה, אך תאריך הוצאתו של המוצר בבריטניה נדחה ל-1 בנובמבר 2014. באירועים המצולמים בבריטניה, בד ה-WWE Network שמקיף את הזירה, יוחלף עם WWE Live. ב-4 בינואר 2015 ה-WWE הודיעו שה-WWE Network יוצא לבריטניה ולאירלנד ביחד, ביום שני ב-19 בינואר 2015. כיום מספר הרשומים ל-WWE Network הוא כ-2 מיליון.