stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גרפיקת תלת-ממד
תהליך יצירת תמונה > תהליך העבודה האופקי

תמונה בגרפיקת תלת־ממד נוצרת בתהליך ארוך ומורכב שעשוי לדרוש זמן רב הן מהאמן והן זמן מחשב: ראשית, על האומן להגדיר אובייקטים תלת־ממדים ולמקם אותם במערכת צירים; שנית, יש להגדיר את החומרים מהם עשויים האובייקטים; שלישית, יש להגדיר את מקורות האור; לסיום, יש להגדיר את מקום המצלמה.
באופן אופקי ניתן להגיד שתהליך העבודה מתחיל מעבודת קונספט בו מעוצבת הסצנה בדו־ממד (בציור רגיל או ציור דיגיטלי בפוטושופ יחד עם תוכנות דו־ממד נוספות). מעצבי קונספט אינם עוסקים באומנות תלת־ממד בהכרח, אבל תפקידם בין השאר הוא עיצוב סצנות אותם יעצבו אומני התלת־ממד (למשל לסרט אנימציה, משחק מחשב, אובייקט תלת־ממדי). עבודת הקונספט משמשת כרפרנס, ואומן התלת "מעתיק" את עבודת הקונספט תוך התחשבות בהיגיון הפנימי של
האובייקט – התחשבות באנטומיה במקרה של גוף חי או בתהליך ההרכבה של החפץ כדי ליצור אובייקט משכנע כמה שיותר.
תהליך בניית המודל בתלת־ממד נקראת מידול. המידול משתמש בצורות ראשוניות פשוטות שאלה מעוצבת לצורה הכללית והבסיסית של האובייקט. המידול הראשוני נקרא פרוקסי. האובייקט מעוצב במלאו ולא חלק ממנו אבל רק באופן כללי בלי פירוט, אחרי שתהליך הפרוקסי מסתיים יש למקבלי ההחלטות יכולת להעריך כיצד הדברים נראים, והם ויכולים להעיר הערות לשיפור המודל, שבשל רמת הפירוט הנמוכה קל מאוד לשנותה. בשלבים מאוחרים יתר תהליך שנוי כזה מסובך בהרבה ופוגע בנראות האובייקט.
לאחר סיום הפרוקסי נעשה תהליך שבו נעשה מידול מדוקדק יותר של ירדה לפרטים ובנראות של כל אחד ואחד מהפרטים שמרכבים אותו, כשהמידול מסתיים האובייקט עובר תהליך של פרישת UV, תהליך שבו האובייקט נחתך ונפרש לתמונה דו־ממדית כדי להלביש עליו מרקמים. להדמיות, ובעיצוב סביבה במיוחד, יש חשיבות רבה מאוד לתאורה ולקומפוזיציית הצילום של הסצנה. אחרי עיצוב הסביבה ברמת התאורה והצילום ופרישת UV מתחיל תהליך החומרים. בתוכנות התלת־ממד השונות יש מערכת של בחירות והגדרות בהם נעשים חישובים פיזיקליים שונים של צפיפות, החזר אור ועוד, שנותן מרקמים ומראה לחומרים שונים כמו פלסטיק, ברזל, מתכת, זכוכית. בעיצוב הסביבות או חפצים כמו עיצוב חדר או הדמיה אדריכלית נעשית עבודה של הגדרת חומרים בסביבה בהתאם לחזון העיצובי. הגדרות החומרים משתנים בהתאם לתכונות של הסביבה.
בעיצוב דמות התהליך מעט שונה, התאורה והחומרים משתנים בהתאם לרמת הפירוט או הריאליזם של הדמות, לאחר השלמת מידול הדמות היא לרוב מועברת לתהליך הנפשה. כדי להניע את הדמות באופן אמין מבוצע תהליך של החדרת עצמות לדמות שנקרא ריגינג. הריגר מלביש ומחבר בתוך הדמות עצמות אותם האנימטור יניע בתהליך ההנפשה ככל שהפרויקט מושקע ומופרט יותר ככה תהליך הריג יהיה מפורט ואיכותי יותר וניתן יהיה להניע כמה שיותר חלקים מגופה של הדמות.
תהליך יצירת תמונה > הגדרת האובייקטים

המידול מתחיל בצורה פשוטה כמו צלינדר, ספרה או קופסה, הצורה הפשוטה מחלוקת לאג'ים, קווים החוצים באופן אופקי ורוחבי את האובייקט, האג'ים פרושים כשתי וערב ויוצרים ריבועים, בכל פינה של מפגש הקווים יש קודקוד. האובייקט מחלוק לריבועים כשכל ריבוע נקרא פוליגון. בתוכנת תלת־ממד האובייקט נמצא על מערכת צירים (העולם) וניתן להזיז כל קודקוד, ישר או מצולע וכך לעצב את האובייקט לפי הצורה המתבקשת. ניתן להזיז להרחיב ולכווץ או לסובב לפי הצורך. לכל תוכנה יש מבחר של כלי מידול שונים.
אחרי עיצוב הנפחים הראשוניים נעשה תהליך שנקרא טופולוגיה. טופולוגיה הוא הדרך שבה הפוליגונים נפרשים על גבי המודל. הטופולוגיה חיונית לעיצוב הצורה של האובייקט וחיונית לתהליך הריג וההנפשה.
תהליך הגדרת האובייקטים מכונה מידול. האובייקטים מוגדרים במערכת צירים קרטזית תלת־ממדית. נקודה בודדה מוגדרת על ידי וקטור בן שלושה מספרים המציין את מיקום הנקודה יחסית לשלושת הצירים. פאון (כגון קובייה או פירמידה) מיוצג על ידי רשימת הקודקודים שלו כנקודות במרחב, ולכל פאה שלו רשימת הקודקודים שמשתתפים בפאה.
גופים חלקים כגון כדור או פנים של אדם אפשר לייצג בצורה מקורבת על ידי פאון עם אלפי פאות. קיימות גם שיטות מתקדמות יותר. פאה היא למעשה חלק ממישור שאותו מייצגים בגאומטריה אנליטית בעזרת משוואות ממעלה ראשונה. אפשר לייצג משטחים עקומים על ידי משוואות ממעלה גבוהה יותר וקיימות טכניקות מידול המתבססות על כך.
תהליך יצירת תמונה > הגדרת החומרים

בגרפיקת תלת־ממד "חומר" הוא מונח המתאר אוסף גדול של הגדרות הקובעות כיצד אובייקט מגיב לאור. הגדרות אלה קובעות מהו צבע האובייקט, האם החומר מבריק, האם משתקפות בו בבואות של האובייקטים מסביבו, האם הוא שקוף, האם האור שעובר בו נשבר ועוד.
תהליך יצירת תמונה > מקורות האור

גם עין אנושית וגם מצלמה קולטות קרני אור. קרני האור הללו חייבות להגיע ממקור כלשהו. בהיעדר מקור אור מתקבלת תמונה שחורה לחלוטין.
בגרפיקת תלת־ממד האומן יכול להגדיר מקורות אור ממספר סוגים ולמקם אותם במרחב. מקור אור נקודתי הוא נקודה במרחב ממנה יוצאות קרני אור לכל הכיוונים או לכיוונים מוגדרים. מקור אור כזה מחקה בקירוב נורות קטנות. סוג אחר הוא מקור אור מקבילי, המדמה את אור השמש. במקור אור זה המרחב כולו מכוסה בקרני אור מקבילות המגיעות ממרחק אינסופי.
בנוסף לקביעת מיקום מקור האור והסוג שלו אפשר לקבוע כמובן את עוצמתו ואת צבעו. מקור אור לבן יוצר מראה רגיל, מכיוון שהצבע הלבן מכיל בתוכו את כל שאר הצבעים. כל צבע אור אחר יגרום להטיית צבעי האובייקטים המוצגים בתמונה.
תהליך יצירת תמונה > מיקום המצלמה

המונח מצלמה בגרפיקת תלת־ממד מציין עבור המחשב את הנקודה במרחב ממנה אנו רוצים לצפות בסצנה. בנוסף למיקום יש להגדיר גם את כיוון ההסתכלות ותכונות נוספות המחקות מצלמה אמיתית: אורך מוקד העדשה, עומק השדה, מפתח העדשה ועוד.
תהליך יצירת תמונה > רינדור

לאחר שכל ההגדרות נקבעו המחשב מבצע "רינדור" – חישוב התמונה, הדמות או הסצנה כולה, על סמך ההגדרות. הרינדור אורך בין שבריר שנייה לשעות רבות, כתלות במורכבות ההגדרות, בשיטת הרינדור שנבחרה וביכולות המחשב.
בקולנוע ובטלוויזיה

שימוש בגרפיקה תלת-ממדית באנימציה מכונה אנימציה ממוחשבת.
החל משנות התשעים של המאה ה-20, האנימציה הממוחשבת הפכה לנפוצה ביותר בתעשיית הקולנוע והטלוויזיה. עד אז, בסרטי פנטזיה ומדע בדיוני מצולמים היה נהוג להשתמש בבובות כדי להציג דמויות או מבנים דמיוניים. כך למשל בטרילוגיית סרטי מלחמת הכוכבים שסרטה הראשון יצא בשנת 1977, אחת מדמויות המשנה היא יודה שהוצגה על ידי בובה ולכן בכל הסצנות היא מקובעת למשטח מאחוריו הסתתר המפעיל. בטרילוגיית ההמשך שהחלה בשנת 1999 אותה דמות נעשתה כולה באנימציה ממוחשבת, שאפשרה להציג אותה בצורה חיה וחופשית יותר.
סרט האנימציה הממוחשבת המלא הראשון היה צעצוע של סיפור שיצא בשנת 1995.
במשחקי מחשב

הגרפיקה התלת-ממדית הייתה אחת ההתפתחויות החשובות ביותר בתעשיית משחקי המחשב ומשחקי הקונסולה. במשחקים הדו-ממדיים יכולת השחקן הייתה מוגבלת ולכן התנועה במשחק התאפשרה בשמונה כיוונים עיקריים: למעלה, למטה, ימינה, שמאלה והאלכסונים שביניהם. מאחר שהתנועה הייתה במישור, קשה מאוד היה ליצור במשחק תחושה מציאותית של עומק. כאשר פותחו מנועי התלת-ממד הפכו המשחקים למציאותיים יותר ולכן התנועה הפכה אפשרית בכל 26 הכיוונים האפשריים (כגון משחק המחשב דיסנט).
כדי להמחיש את גודל השינוי ניתן להשוות בין השינויים שחלו בכותרים של הסדרה Super Mario Bros בקונסולות השונות של Nintendo. ניתן להבחין בהבדלים גרפיים ומשחקיים מינוריים בלבד בין Super Mario Bros. 3 של הקונסולה Nintendo Entertainment System, לבין Super Mario World מהקונסולה של הדור שבא אחריו, Super Nintendo Entertainment System. לעומת זאת, בין Super Mario World לבין הכותר Mario 64 שיצא עבור הקונסולה Nintendo 64 (של הדור הבא), ניכרים הבדלים מהותיים.
גרפיקה תלת-ממדית דורשת משאבי מעבד וזיכרון רבים, ולכן משחקי התלת-ממד הראשונים היוו חיקוי של הסביבה התלת-ממדית. לדוגמה, משחק בו לשחקן הייתה יכולת תנועה מישורית בחיקוי של סביבה תלת-ממדית, ואת היכולת לעלות למישורים גבוהים או נמוכים יותר באמצעות מעליות או מדרגות.
באמצע שנות ה-90 הפכו יישומי התלת-ממד לנפוצים ותובעניים יותר ככל שסימולציית המציאות שלהם השתפרה, דבר שהביא חברות חומרה (כגון nVidia) לפתח כרטיסי מסך למחשבים ביתיים במטרה להוריד את עומס החישוב והזיכרון מהמעבד הראשי אל כרטיס המסך.
ראו גם

מידול תלת-ממדי
אנגליף 3D
גרפיקה ממוחשבת
רשימה של תוכנות גרפיקת תלת־ממד
Computer-generated Imagery
סרט תלת-ממד
ספר פופ-אפ
משחק שחמט בעיבוד של תוכנת Bryce
דווין ואסל

| --- | --- |

ואסל בשנת 2020
 לידה:  23 באוגוסט 2000 (בן 24) לורנסוויל, ג'ורג'יה, ארצות הברית
 עמדה:  קלע, סמול פורוורד
 גובה:  1.96 מטרים
 מספר:  24
 מכללה:  אוניברסיטת המדינה של פלורידה
 דראפט:  בחירה מספר 11, 2020 סן אנטוניו ספרס
 קבוצות כשחקן
 2020–:  סן אנטוניו ספרס
דווין ואסל (באנגלית: Devin Vassell; נולד ב-23 באוגוסט 2000) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בקבוצת סן אנטוניו ספרס מליגת ה-NBA, בעמדות הקלע והסמול פורוורד.
קריירת מכללות

ואסל נולד בעיר לורנסוויל שבג'ורג'יה, ובשנת 2018 החל ללמוד באוניברסיטת המדינה של פלורידה. בעונתו הראשונה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה – "פלורידה סטייט סמינולס" – שימש כשחקן ספסל, וקלע 4.5 נקודות בממוצע למשחק. בעונה הבאה זכה למקום קבוע בחמישיית הקבוצה, וסייע לה לרשום מאזן ניצחונות חיובי 26–5 עד להשבתת ליגת המכללות בשל מגפת הקורונה. ב-1 בפברואר 2020 קבע שיא קריירה של 27 נקודות במשחק מול וירג'יניה טק, בו קלע את כל 7 השלשות שזרק. לאורך העונה הוביל ואסל את קבוצתו בממוצעי נקודות (12.7), ריבאונדים (5.1) וחסימות (1.0) למשחק, וניצב במקום השני בממוצעי אסיסטים (1.6) וחטיפות (1.4) למשחק. במרץ 2020 הודיע על עזיבתו את האוניברסיטה לטובת התמודדות לבחירה בדראפט ה-NBA, יחד עם חברו לקבוצה פטריק ויליאמס.
קריירה מקצועית

בדראפט ה-NBA‏ 2020 נבחר ואסל בבחירה ה-11, על ידי סן אנטוניו ספרס.
סטטיסטיקות הקריירה > בליגת המכללות

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018/2019 | פלורידה סטייט | 33 | 0 | 10.7 | 0.437 | 0.419 | 0.679 | 1.5 | 0.6 | 0.5 | 0.3 | 4.5 |
| 2019/2020 | פלורידה סטייט | 30 | 30 | 28.8 | 0.490 | 0.415 | 0.738 | 5.1 | 1.6 | 1.4 | 1.0 | 12.7 |
| קריירה |  | 63 | 30 | 19.3 | 0.475 | 0.417 | 0.720 | 3.2 | 1.1 | 1.0 | 0.6 | 8.4 |
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020/2021 | סן אנטוניו | 62 | 7 | 17.0 | 0.406 | 0.347 | 0.843 | 2.8 | 0.9 | 0.7 | 0.3 | 5.5 |
| 2021/2022 | סן אנטוניו | 71 | 32 | 27.3 | 0.427 | 0.361 | 0.838 | 4.3 | 1.9 | 1.1 | 0.6 | 12.3 |
| 2022/2023 | סן אנטוניו | 38 | 32 | 31.0 | 0.439 | 0.387 | 0.780 | 3.9 | 3.6 | 1.1 | 0.4 | 18.5 |
| קריירה |  | 171 | 71 | 24.4 | 0.427 | 0.367 | 0.816 | 3.7 | 1.9 | 0.9 | 0.4 | 11.2 |
הערות שוליים

↑  סיכום המשחק בין פלורידה סטייט לווירג'יניה טק, באתר tampabay.com,‏ 2 בפברואר 2020
↑  הסטטיסטיקות של ואסל בליגת המכללות, באתר sports-reference.com
↑  ואסל מעמיד את עצמו לבחירה בדראפט 2020, באתר nbcsports.com,‏ 23 במרץ 2020
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 2020, באתר basketball-reference.com
דין צ'ארלס צ'פמן

| --- | --- |

 לידה:  7 בספטמבר 1997 (בן 27) אסקס, אנגליה
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2005
 פרופיל ב-IMDb
 
דין צ'ארלס צ'פמן (באנגלית: Dean-Charles Chapman; נולד ב-7 בספטמבר 1997) הוא שחקן אנגלי.
ביוגרפיה

צ'פמן נולד וגדל באסקס שבמזרח אנגליה.
קריירה

הוא החל לעסוק במשחק כבר כילד, ובשנת 2005 לוהק לתפקיד משני במחזמר "בילי אליוט" שהוצג בווסט אנד. בשנת 2008 קיבל תפקיד בכיר יותר במחזמר - מייקל, חברו הטוב של גיבור המחזמר, בילי אליוט, ובשנת 2009 החל לגלם את דמותו של בילי אליוט עצמו. הוא גילם תפקיד זה עד 2011.
מאז שנת 2007 גילם צ'פמן גם מספר תפקידים קטנים בסדרות טלוויזיה. ב-2012 השתתף בסדרה "The Revolting World of Stanley Brown" וב-2013 במיני סדרה "מלכה לבנה". ב-2014 הצטרף לעונה הרביעית של "משחקי הכס", וגילם את דמותו של טומן ברת'יאון, אחיו הצעיר של המלך ג'ופרי שהיה למלך בעצמו, גם בשתי העונות הבאות.
בשנת 2014 ערך צ'פמן את הופעתו הקולנועית הראשונה, בסרט "לפני השינה", לצדם של ניקול קידמן וקולין פירת'.  ב-2015 השתתף במיני סדרה נוספת, "Fungus the Bogeyman".
בשנת 2017 שיחק בסרט הדרמה הביוגרפי "לנשום" בבימויו של אנדי סירקיס. בשנת 2018 שיחק לצד ליאם ניסן בסרט הפעולה "הנוסע" בבימויו של ז'אומה קולייט-סרה, ובנוסף הצטרף לעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "אדמת הפקר" בתפקיד של קסטור.
בשנת 2019 שיחק בסרט "לחלום בגדול", בסרט "המלך" לצד טימותי שאלאמה, ובסרטו המדובר של סם מנדס "1917".
בשנת 2022 הופיע בסרט הקומדיה ההיסטורי "קתרין, המכונה ציפור קטנה" שביימה וכתבה לינה דנהאם המבוסס על הרומן באותו שם מאת קארן קושמן (אנ').
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | לפני השינה | אדם לוקאס |  |
| 2015 | דייט בהפתעה | הארי |  |
| 2017 | לנשום | ג'ונתן קוונדיש (אנ') |  |
| 2018 | הנוסע | דני מק'ולי |  |
| 2019 | לחלום בגדול | מאט |  |
| 2019 | המלך | תומאס מלנקסטר, דוכס קלרנס |  |
| 2019 | 1917 | תומאס בלייק |  |
| 2020 | Here Are the Young Men | מת'יו קונולי |  |
| 2022 | קתרין, המכונה ציפור קטנה | רוברט |  |
| 2024 | להציל את היער (אנ') | צ'אנס | דיבוב |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | נפגעים | ויליאם מולהרן | פרק:  "A House Divided" |
| 2012 | קוקו (אנ') | צ'ארלי | פרק: "Family Meeting" |
| 2012 | The Revolting World of Stanley Brown | סטנלי בראון | תפקיד ראשי; 13 פרקים |
| 2013 | מלכה לבנה | ריצ'רד גריי | 4 פרקים |
| 2013, 2014–2016 | משחקי הכס | מרטין לאניסטר / טומן באראתיאון | תפקיד חוזר (עונות 2-1&4) תפקיד ראשי (עונות 6-5); 18 פרקים |
| 2014 | מתחת לפני השטח | כריס פולארד | 2 פרקים |
| 2015 | רחוב ריפר | הארי וורד | פרק: "Your Father. My Friend" |
| 2015 | Fungus the Bogeyman | דין | מיני-סדרה |
| 2017 | Will | בילי קופר | 3 פרקים |
| 2018–2019 | אדמת הפקר | קסטור | 7 פרקים |
| 2022 | The Walk-In | ג'ק רנשו (אנ') | תפקיד ראשי; 5 פרקים |
| 2024 | האקוליט | טורבין | 3 פרקים |
| TBA | Too Much |  | סדרת טלוויזיה עתידית של נטפליקס |
דייוויד ביטי

ערך זה עוסק באדמירל בצי הבריטי. אם התכוונתם למושל הכללי ה-12 של ניו זילנד, ראו .
| --- | --- |

דייוויד ביטי
 לידה:  17 בינואר 1871 ננטוויץ', צ'שייר, אנגליה
 פטירה:  11 במרץ 1936 (בגיל 65) לונדון, אנגליה
 מקום קבורה:  קתדרלת סנט פול בלונדון 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, אירלנד, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 השכלה:  Royal Naval College  קולג' קילקני  Burney's Academy 
 בן או בת זוג:  Ethel Beatty (22 במאי 1901–?) 
 צאצאים:  David Beatty, 2nd Earl Beatty, Peter Beatty 
 השתייכות:  הצי המלכותי הצי המלכותי הבריטי
 תקופת הפעילות:  1884–1927 (כ־43 שנים)
 דרגה:  אדמירל הצי
 תפקידים בשירות
 מפקד צי סיירות המערכה   מפקד ה"גרנד פליט" ("הצי הגדול") לורד הים הראשון
 פעולות ומבצעים
 המלחמה המהדית קרב אומדורמאן  מרד הבוקסרים  מלחמת העולם הראשונה קרב מפרץ הלגולנד  קרב שרטון דוגר  קרב יוטלנד  המערכה באוקיינוס האטלנטי
 עיטורים
 אביר מפואר (Grand Knight)  מסדר האמבט מסדר ההצטיינות אביר הצלב המפואר של מסדר ויקטוריה המלכותי אות השירות המצוין
 
דייוויד ביטי (אנגלית: David Beatty‏; 17 בינואר 1871 – 11 במרץ 1936), הרוזן ביטי הראשון, אביר מפואר של מסדר האמבט (GCB), היה מפקד ה"גרנד פליט" ("הצי הגדול"), היחידה העיקרית של הצי המלכותי הבריטי במחצית השנייה של מלחמת העולם הראשונה, ואדמירל הצי של הצי הבריטי (Admiral of the Fleet), הדרגה הבכירה ביותר בצי.
ילדות ותחילת הקריירה הצבאית

ביטי היה הילד השני מבין ארבעה, בנם של דייוויד לונגפלו ביטי וקת'רין (או קתרין) אדית ביטי. שניהם היו במקורם מאירלנד. אביו של ביטי היה קצין בגדוד ההוסרים הרביעי, ושניים מאחיו הלכו בעקבותיו ושירתו בצבא הבריטי; לעומתם, גילה דייוויד הצעיר עניין רב בים והביע את רצונו להצטרף לצי המלכותי. ב-1883 החל בהכנות למבחני הכניסה, ובינואר 1884 עבר את בחינות הקבלה לאוניית אימוני הקצינים בריטניה, שעגנה בדרתמות', במקום העשירי מתוך תשעים ותשעה מועמדים. במשך שתי שנות האימונים נרשמו לביטי עשרים וחמש "עברות קלות" והוא הולקה שלוש פעמים בשל עבירות חמורות יותר. לסיום הקורס, בסוף שנת 1885, הגיעו שלושים ושלושה חניכים, וביטי סיים במקום השמונה עשר מתוכם. הודות להשפעתה של אימו זכה ביטי למינוי על האונייה אה"מ אלכסנדרה, שהייתה אוניית הדגל של אדמירל אלפרד, הדוכס מאדינבורו, מפקד הצי המלכותי בים התיכון.
ב-1889 עזב ביטי את אלכסנדרה ומונה כסגן משנה בקורבטת המפרשים אה"מ רובי, לאימוני ימאות. משם הועבר אל האונייה אה"מ קרוזר (Cruiser). הוא המשיך בשירותו באוניית האימונים אקסלנט, שהייתה בית ספר לתותחנות, שם למד בין השנים 1890–1892, ואז קודם לדרגת סגן. הוא חזר לאונייה רובי, בה שירת עד 1893; לאחר מכן הועבר לאוניית המערכה אה"מ קמפרדאון, בה שירת עד 1895. אחריה שירת באוניית המערכה טרפלגר; ב-1897 קיבל את הפיקוד העצמאי הראשון שלו, על המשחתת ריינג'ר.
ביטי השתתף במלחמה המהדית (1897–1899) בה כבשה בריטניה מחדש את סודאן מידי המורדים המוסלמים שכבשו אותה. הוא נבחר על ידי לורד קיצ'נר, מפקד הצבא הבריטי במלחמה, להיות סגן המפקד של שייטת ספינות התותחים שהשתתפה במלחמה. ביטי פיקד על ספינת תותחים בקרב אומדורמאן שבו הביס הצבא הבריטי את צבא המורדים תבוסה מוחצת. במהלך המלחמה קודם ביטי לדרגת קומנדר, המקבילה לדרגת סגן-אלוף; הוא היה רק בן 27 כאשר זכה לדרגה זו, ובקידום זה דילג על עשרות קצינים ותיקים ממנו.
ביטי זכה לתהילה נוספת כאשר נטל חלק בדיכוי מרד הבוקסרים בסין (1900). הוא היה מוצב על אוניית המערכה בארפלור (Barfleur) בבסיס הבריטי בסין, ויחד עם הצוות היה חלק מהחטיבה הבריטית שלחמה במורדים הסיניים, ביבשה. במהלך הקרב על טיינג'ין נפצע פעמיים בזרועו, וכהערכה לאומץ ליבו קודם שוב בדרגה, ועלה לדרגת קפטן. הוא היה בן 29 בלבד, והיה הקצין הצעיר ביותר בצי הבריטי לזכות בדרגה זו. הגיל הממוצע באותה תקופה לקצינים בדרגה זו היה 43.
מלחמת העולם הראשונה

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, היה ביטי האדמירל הנערץ והאהוב ביותר בבריטניה. הוא נתפס בציבור כנלסון חדש - אגרסיבי, נועז, יוזם, ולא כבול במגבלות מיושנות. דמותו של ביטי הודפסה על מיליוני גלויות שנחטפו בכל רחבי בריטניה. בקרב מפרץ הלגולנד, הקרב הימי הראשון במלחמה, שנערך כחודשיים לאחר תחילתה (28 באוגוסט 1914), התערב ביטי בקרב מבולבל שנערך בין משחתות וסיירות משני הצדדים, ואוניותיו הצליחו להטביע 3 סיירות קלות, שתי ספינות טורפדו, ומשחתת אחת; כמו כן נפגעו קשות שלוש משחתות וסיירת קלה אחת, ועוד שתי סיירות קלות נפגעו באורח בינוני. מן הצד הבריטי היו האבדות קלות בהרבה: סיירת קלה אחת שנפגעה קשות. בקרב הימי הבא שהתחולל בין הציים, קרב שרטון דוגר, הצליח ביטי להפתיע את יריבו, פרנץ פון היפר, בעקבות מידע מודיעיני שהועבר אליו (התשדורות הגרמניות פוענחו כבר מתחילת המלחמה על ידי חדר 40 באדמירליות). בקרב שהתחולל הצליחו הבריטים להטביע את הסיירת המשוריינת בליכר. ואולם, חוסר מזל וטעויות בריטיות מנעו מביטי להגיע להשמדה מלאה של שייטת סיירות המערכה הגרמניות. ב-11 בפברואר 1915 מונה ביטי למפקד צי סיירות המערכה.
הקרב הגדול ביותר במלחמה (ואחד הגדולים בהיסטוריה) ניטש בין הצי הגרמני ("צי הים הפתוח", Hochseeflotte) לבין הצי הבריטי (ה"גרנד פליט") ב-31 במאי 1916, עד לשעות הבוקר של היום שלמחרת. השלב הראשון של הקרב היה קרב בין ביטי למקבילו הגרמני, פרנץ פון היפר. בשלב זה של הקרב איבד ביטי שתיים מסיירות המערכה שלו, שנפגעו מאש גרמנית והתפוצצו, כנראה בשל טיפול לא נכון בתחמושת על סיפונן. מסופר שכאשר היה נדמה לביטי שאונייה שלישית התפוצצה, הוא פלט: "נראה שיש משהו לא בסדר עם האוניות הארורות שלנו היום" (There seems to be something wrong with our bloody ships today). היפר משך את ביטי למלכודת, אל תותחיו של הצי הגרמני העיקרי, בפיקודו של ריינהרד שר, ואולם ביטי הצליח לפנות ולמשוך את כל הכוח הגרמני לקרב עם הצי הבריטי העיקרי, בפיקודו של ג'ליקו.
תוצאות הקרב לא היו חד משמעיות. הבריטים איבדו פי שלושה מלחים וקצינים מאשר הגרמנים, ואיבדו אוניות בהדחק כולל של פי שניים מהאבדות הגרמניות. ואולם, הצי הגרמני נכשל במשימתו, ולא הצליח לפרוץ את המצור הימי שהטילה בריטניה. לאחר הקרב לא יצא יותר הצי הגרמני לקרב משמעותי נגד הבריטים.
לאחר הקרב נתפס ג'ליקו כמי שהחמיץ הזדמנות חד פעמית, החמצה בלתי נסלחת. הוא הועבר להיות לורד הים הראשון, מפקד הצי אך ללא פיקוד פעיל. ביטי ירש את מקומו והועלה לדרגת אדמירל. הוא היה בן 45 בלבד.
כמפקד צי הים הגדול קיבל ביטי את כניעת הצי הגרמני בנובמבר 1918. על פי ההסכם, אוניות הצי הגרמני היו אמורות להפליג למפרץ פירת' (Firth of forth), שם ייכנעו לביטי, ומשם יפליגו לסקפה פלו, מעגנו של ה"גרנד פליט", שם תהיינה בהסגר עד סיום שיחות השלום. במקום לנהוג ברוחב לב כלפי המובסים, השפיל ביטי את נציגי הגרמנים ונהג כלפיהם באדנות. הוא אמר לאנשיו: "אל תשכחו שהאויב הוא חיה מתועבת", וערך את כל מפגן הכניעה בדרך שתשפיל את הגרמנים. הגרמנים מעולם לא סלחו לביטי על יחסו זה, וכאשר הלך לעולמו התעלמו הגרמנים מכך לגמרי. מפקד הצי הגרמני בעת פטירתו של ביטי, אריך רדר, סירב להשתתף בהלוייתו למרות שהשתתף בזו של ג'ליקו, ושלח רק את הנספח הימי.
לאחר המלחמה

ב-1919 עלה ביטי לדרגת אדמירל הצי, וזכה לתואר אצולה, רוזן. הוא מונה לתפקיד הלורד הראשון של הצי, ושימש בו עד 1927. זו הייתה תקופה קשה עבור הצי המלכותי. לא היה לצי המלכותי יריב משמעותי, עם היעלמו של הצי הגרמני; ובאמנת וושינגטון שנחתמה ב-1922 הוסכם על יחס קבוע שיישמר בין שלושת הציים הגדולים בעולם, צי ארצות הברית, הצי המלכותי והצי הקיסרי היפני; היחס שהוסכם עליו היה 5 (ארצות הברית):5 (בריטניה):3 (יפן). איטליה וצרפת הסכימו גם הן להגבלת הציים שלהן על פי יחס קבוע, שאיפשר להן ציים קטנים יותר. הדבר הביא לכך שבריטניה נאלצה להוציא משירות מספר רב של אוניות, והצי קטן באופן משמעותי. תוצאה נוספת של הסכם זה היה עלבונה של יפן; כמדינה שהייתה בעלת ברית של בריטניה מאז 1900, לא ראו היפנים בעין יפה את ההתייחסות אליהם כאל כוח ימי מדרג שני, והיחסים בין שתי המדינות החלו להידרדר מאותה שנה והלאה. בשנות השלושים החלה ארצות הברית להגדיל את הצי שלה, ובריטניה איבדה את עליונותה הימית.
מעבר להתמודדות הדיפלומטית במישור הבינלאומי, נאלץ ביטי להתמודד גם עם קיצוצים מבית. צ'רצ'יל, כעת שר האוצר, רצה בקיצוצים נרחבים; למרות שבתחילת המאה תמך צ'רצ'יל בהגדלת הצי, הרי שכעת לא היה לבריטניה אויב נראה לעין, ולא הייתה סיבה לממן צי גדול ויקר. ביטי ניבא שיפן תהיה אויב בעתיד, אך נבואתו לא התקבלה אז. הוויכוח נמשך עד פרישתו של ביטי, ובהסכם ימי נוסף, אמנת לונדון הראשונה, שנחתם ב-1930, הוטלו הגבלות גם על מספר הסיירות של כל צי.
לאחר המלחמה > הוויכוח על יוטלנד

קרב יוטלנד נתפס בציבור הבריטי, מיד לאחר שנודעו בציבור תוצאותיו, כתבוסה; דעת הקהל הבריטי ציפתה לקרב טרפלגר חדש, שבו יושמד האויב, ומשהתברר שאבדות הבריטים היו גדולות בהרבה, הייתה האכזבה רבה. ג'ליקו, מפקד הצי, נתפס כאחראי לכישלון, ואילו ביטי נחשב כמי שהוביל לניצחון שהוחמץ בשל טעויות של ג'ליקו. זאת, למרות העובדה שהאבדות העיקריות היו בשייטת של ביטי. עם הזמן הלך והסתבר, שלמרות האבדות הבריטיות לא הצליחו הגרמנים לפרוץ את המצור הבריטי, ותדמית הקרב הלכה והשתנתה. ואולם, הוויכוח על האחריות להחמצת האפשרות לניצחון בקרב היה רק בתחילתו.
לאחר המלחמה הוכן באדמירליות דין וחשבון על קרב יוטלנד, עבור לורד הים הראשון. ואולם, לפני פרסום הדו"ח קיבל ביטי את התפקיד, והוא הורה מיד לעשות תיקונים שונים בדו"ח. מחברי הדו"ח לא הסכימו לעשות תיקונים אלו, ולכן הורה ביטי להשמיד את הדו"ח ופרסם דו"ח חלופי, שהיה ביקורתי מאוד כלפי ג'ליקו. פרסום הדו"ח עורר ביקורת עזה וויכוח ציבורי, וספרים רבים התפרסמו בתמיכה באחד מן הצדדים בוויכוח. ביטי ותומכיו ביקרו את זהירותו הרבה של ג'ליקו בהפעלת ה"גרנד פליט"; תומכיו של ג'ליקו ציינו שהוא שמר על כוחו של הצי, וזו הייתה מטרתו העיקרית; מה גם, שכל הטקטיקות שבהן נקט בקרב נידונו לפני הקרב, וכל הנוגעים בדבר הסכימו עליהן.
מבקריו של ביטי הצביעו על כמה וכמה טעויות שעשה במהלך הקרב:
לשייטת סיירות המערכה של ביטי צורפה שייטת של אוניות מערכה, שכללה את אוניות המערכה החדישות והחזקות בעולם באותה עת. ואולם, ביטי לא הקפיד שאוניות המערכה יהיו קרובות אליו, ובעת הקרב מול סיירות המערכה של היפר היו אוניות המערכה מחוץ לקרב במשך רוב הזמן, ובכך החמיץ ביטי הזדמנות ליצור מאזן כוחות שיכריע לטובתו.
תותחי אוניותיו של ביטי היו בעלי טווח גדול מזה של הגרמנים, ולפיכך יכול היה ביטי לפתוח באש על האויב מבלי שזה יוכל להשיב. ואולם, ביטי החמיץ יתרון זה והקרב החל כאשר הגרמנים היו בטווח הירי היעיל שלהם על הבריטים; מעבר לכך, ביטי נתן את הפקודה לפתוח באש מאוחר, ואוניותיו לא היו במבנה המתאים לפני שהגרמנים פתחו באש. כתוצאה מכך, השיגו הגרמנים פגיעות טובות באוניותיו של ביטי בשלב הראשון של הקרב.
הדיווח והאיתות מאונייתו של ביטי היו גרועים; האיתותים לא הועברו בזמן, ולא בצורה נכונה.
רמת התותחנות באוניותיו של ביטי הייתה ירודה. ביטי העדיף לשים את הדגש על ירי מהיר ולא על דיוק, ולכן השיגו אוניותיו שיעור פגיעה נמוך. רוב הפגיעות בסיירות המערכה הגרמניות היו מידי אוניות המערכה הבריטיות, בהמשך הקרב.
ביטי נכשל בתפקידו כמפקד כוחות הסיור של ה"גרנד פליט"; הוא לא העביר לג'ליקו את המידע שהיה דרוש לו כדי להיערך בצורה הנכונה לקראת ההתנגשות עם הצי הגרמני. ג'ליקו אמנם נערך באופן הנכון, אך זאת הודות למידע שהושג מסיירות שהיו בקרבת מקום.
ימיו האחרונים

ביטי חי בשארית ימיו בליסטיירשייר, במרכז אנגליה. הוא נפטר לאחר שהצטנן כשהיה אחד מנושאי הארון בהלווייתו של ג'ליקו. הוא היה חולה עוד לפני כן, ורופאיו המליצו לו שלא יצא מביתו, אך הוא אמר: "מה יגידו בצי אם לא אהיה בהלווייתו של ג'ליקו?". ביטי ביקש להיקבר ליד אשתו, אך נקבר בקתדרלת סנט פול.
פרוטומה של ביטי מוצבת בכיכר טרפלגר, לצד פרוטומות של ג'ליקו ושל אנדרו קנינגהם, אדמירל הצי בעת מלחמת העולם השנייה.
לביטי היו שני בנים, פיטר ודייוויד. דייוויד פילד ביטי היה חבר בית הנבחרים הבריטי מטעם המפלגה השמרנית הבריטית. כאשר נפטר אביו, ירש את תואר האצולה שלו, ועבר לבית הלורדים.
הערות שוליים

↑  על פי ויקיציטוט.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007274949205171  BnF: cb12173005h (data)  GND: 118849999  ISNI: 0000 0000 6305 4074  LCCN: n80089641  NARA: 10568191  NLA: 35942356  NTA: 071718761  SELIBR: 177028  SNAC: w6tt7j0t  SUDOC: 030280338  TePapa: 48032  Trove: 1156625  VIAF: 39418778   WorldCat (עם VIAF): 39418778 
אדמירל משנה דייוויד ביטי
ציור של ביטי, מאת ויליאם אורפן