stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רשות ניקוז ונחלים שרון

רשות ניקוז ונחלים שרון היא רשות ניקוז ותאגיד סטטוטורי, אשר אחראית על ניקוז וטיפוח הנחלים בשרון. רשות הניקוז כפופה למשרד להגנת הסביבה. הרשות הוקמה בשנת 1997 כתוצאה מהרפורמה שבוצעה ברשויות הניקוז. יושבת ראש הרשות הוא ראש מועצת עמק חפר, ד"ר גלית שאול. המנהל הכללי הוא ניסים אלמון. שטח רשות ניקוז ונחלים שרון הוא 570,000 דונם שמאכלסים 517 אלף תושבים. הנחלים המרכזיים שעוברים בשטח הרשות הם אלכסנדר, חדרה ופולג. משרדי הרשות ממוקמים בכפר ויתקין.
הרשות פועלת מתוקף "חוק הניקוז וההגנה מפני שיטפונות" (1957), צו הניקוז (1960), אכרזת הניקוז (1996), וצו רשויות נחלים ומעיינות (2003).
מבין הפרויקטים שקידמה הרשות, ניתן למנות את:
תפעול ואחזקת פארק הנפתול, פארק צרפת (בסמוך למעברות), פארק איטליה, פארק זיגן ופארק גשר הצבים.
פרויקט מיגון מפני הצפות בחדרה
הקמת שבילי אופניים בנחלים.
רשויות מקומיות בשטח הרשות

ערים: הרצליה, רעננה, כפר סבא, טייבה, נתניה, באקה אל גארביה, קלנסווה, אל טירה, אום אל פחם, כפר יונה וחדרה
מועצות מקומיות: אבן יהודה, כוכב יאיר-צור יגאל, כפר קרע, באקה-ג׳ת, בסמ״ה, פרדסיה, ערערה, כפר שמריהו, חריש, קדימה-צורן, זמר ואליכין
מועצות אזוריות: חוף השרון, עמק חפר, דרום השרון, לב השרון ומנשה
הערות שוליים

1 2  רשות ניקוז ונחלים שרון: 'פרויקט ההגנה מפני הצפות בחדרה - עובד', באתר mynethadera, ‏26 במרץ 2019
↑  מבנה אירגוני - רשות ניקוז ונחלים שרון - מעצבים את הטבע בשבילנו, באתר רשות ניקוז ונחלים שרון
↑  רשויות הניקוז, באתר רשות ניקוז שקמה בשור
↑  https://www.besor.org.il/wp-content/uploads/2017/11/חוק-הניקוז-–-1957.pdf
↑  https://www.besor.org.il/wp-content/uploads/2017/11/צו-הניקוז-הקמת-רשויות-ניקוז-1960.pdf
↑  https://www.besor.org.il/wp-content/uploads/2017/11/אכרזת-איזורי-ניקוז-1996.pdf
↑  https://www.besor.org.il/wp-content/uploads/2017/11/צו-רשויות-נחלים-הטלת-תפקידי-רשות-נחל-על-רשות-ניקוז-2003.pdf
↑  שביל אופניים חדש נולד
רשות ניקוז ונחלים ערבה

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מדינה:  ישראל 
 תאריך הקמה:  1997 
 מנכ"ל:  אורן קורין
 יו"ר:  חנן גינת
 מטה מרכזי:  ספיר 
 www.nikuzarava.co.il
 
רשות ניקוז ונחלים ערבה היא רשות ניקוז ותאגיד סטטוטורי, אשר אחראית על ניקוז וטיפוח הנחלים בערבה ודרום הנגב. רשות הניקוז כפופה למשרד להגנת הסביבה. הרשות הוקמה בשנת 1997 כתוצאה מהרפורמה שבוצעה ברשויות הניקוז. יושב ראש הרשות הוא ראש מועצת חבל אילות, חנן גינת. המנהל הכללי הוא אורן קורין. שטח הרשות הוא 4.9 מיליון דונם (4,900 קמ"ר), והיא השנייה בגודלה בארץ, אחרי רשות ניקוז ונחלים שקמה בשור. הנחל המרכזי בשטח הרשות הוא נחל הערבה. נחלים נוספים הם ביתרון, בת שבע, חולית, יהב, כרמה וצופר.
בשנת 2021 תקציב רשות הניקוז עמד על כ-43 מיליון שקלים חדשים.
הרשות פועלת מתוקף "חוק הניקוז וההגנה מפני שיטפונות" (1957), צו הניקוז (1960), אכרזת הניקוז (1996), וצו רשויות נחלים ומעיינות (2003).
רשויות מקומיות בשטח הרשות

ערים: אילת
מועצות אזוריות: כלל המועצות חבל אילות וערבה תיכונה וחלק משטחן של מועצות אזוריות רמת הנגב ותמר
הערות שוליים

↑  רשויות הניקוז, באתר רשות ניקוז שקמה בשור
↑  מפתח התקציב - רשות ניקוז ערבה (רשות ניקוז), באתר מפתח התקציב
↑  https://www.besor.org.il/wp-content/uploads/2017/11/חוק-הניקוז-–-1957.pdf
↑  https://www.besor.org.il/wp-content/uploads/2017/11/צו-הניקוז-הקמת-רשויות-ניקוז-1960.pdf
↑  https://www.besor.org.il/wp-content/uploads/2017/11/אכרזת-איזורי-ניקוז-1996.pdf
↑  https://www.besor.org.il/wp-content/uploads/2017/11/צו-רשויות-נחלים-הטלת-תפקידי-רשות-נחל-על-רשות-ניקוז-2003.pdf
ריצ'רד האקלוט

| --- | --- |
דמותו של ריצ'רד האקלוט בחלון זכוכית צבעונית בקתדרלת בריסטול (1905)
דמותו של ריצ'רד האקלוט בחלון זכוכית צבעונית בקתדרלת בריסטול (1905)
 לידה:  1552 הרפורד, ממלכת אנגליה 
 פטירה:  23 בנובמבר 1616 (בגיל 64 בערך) לונדון, ממלכת אנגליה 
 מדינה:  ממלכת אנגליה, אנגליה 
 מקום קבורה:  מנזר וסטמינסטר 
 עיסוק:  גאוגרף, סופר, מתרגם, דיפלומט, היסטוריון, כומר
 מקום לימודים:  כרייסט צ'רץ', בית הספר וסטמינסטר 
 שפות היצירה:  צרפתית, אנגלית 
 זרם ספרותי:  הומניזם של הרנסאנס 
 יצירות בולטות:  The Principall Navigations, Voiages, Traffiques and Discoueries of the English Nation
 חתימה:   
 
ריצ'רד האקלוט או האקליט (באנגלית: Richard Hakluyt;‏ 1552 או 1553 – 23 בנובמבר 1616) היה סופר וגאוגרף אנגלי. האקלוט ידוע בעיקר בשל מאמציו לקדם את ההתיישבות האנגלית בצפון אמריקה.
האקלוט למד בבית הספר וסטמינסטר (אנ') ובקולג' כרייסטצ'רץ' שבאוניברסיטת אוקספורד בשנים 1583–1588. האקלוט היה הכומר והמזכיר האישי של אדוארד סטפורד (אנ'), איש חצרהּ של אליזבת' הראשונה ושגריר אנגליה בצרפת. האקלוט כיהן בתפקידים נכבדים בקתדרלת בריסטול ובמנזר וסטמינסטר, היה הכומר האישי של  רוברט ססיל, הרוזן הראשון מסולסברי, ומזכיר המדינה בתקופתם של המלכים אליזבת' הראשונה וג'יימס הראשון. האקלוט קידם עצומה לאישור את הקמתה של וירג'יניה, שניתן בשנת 1606. בעקבות הוראה של מזכיר המדינה פרנסיס וולסינגהם. בשהותו בשגרירות אנגליה בפריז הקדיש האקלוט את זמנו לאיסוף מידע על מסעי המחקר של הספרדים והצרפתים בעולם החדש והחל בפרסום כתבי מסעות ותגליות. כתביו שלא ראו אור בחייו נערכו והובאו לדפוס על ידי הגאוגרף בן דורו סמיואל פרצ'ס.
על שמו נקראת אגודת האקלוט, שנוסדה בלונדון ב-1846 ופועלת להפקת מהדורות מדעיות של ספרות מסעות ממקורות ראשוניים.
"ריצ'רד האקלוט מתעד את מסעותיהם של יורדי ים אליזבתנים"; ציור מעשה ידי הצייר הבריטי קֶנֶת שׁוּסמית (Shoesmith); נוצר ב-1933 עבור טרקלין הספרייה באונייה "קווין מרי"
שחייה באולימפיאדת מונטריאול (1976)

אולימפיאדת מונטריאול (1976) נערכה במונטריאול, קנדה. תחרויות השחייה נערכו בין ה-18 ביולי 1976 ל-25 ביולי 1976. 26 משחים נערכו במשחקים אלו (13 לנשים ו-13 לגברים), בהשתתפות 471 משתתפים (208 נשים ו-263 גברים) מ-51 מדינות.
נבחרת הנשים של מזרח גרמניה (מזרח גרמניה) בשחייה זכתה בכל מדליות הזהב פרט לשתיים ונבחרת הגברים של ארצות הברית (ארצות הברית) בשחייה זכתה בכל מדליות הזהב פרט לאחת ובכל מדליות הכסף פרט לאחת.
השחייניות הבולטות

קורנליה אנדר (מזרח גרמניה מזרח גרמניה) עם 5 מדליות מהן 4 זהב, אולריקה ריכטר (מזרח גרמניה מזרח גרמניה) עם 3 מדליות זהב, אנדריאה פולק (מזרח גרמניה מזרח גרמניה) עם 4 מדליות מהן 2 זהב ו-2 כסף פטרה תימר (מזרח גרמניה מזרח גרמניה) עם 2 מדליות זהב ושירלי בבשוף (ארצות הברית ארצות הברית) עם 5 מדליות מהן 1 זהב ו-4 כסף.
השחיינים הבולטים

ג'ון נייבר (ארצות הברית ארצות הברית) עם 5 מדליות מהן 4 זהב וג'ים מונטגומרי (ארצות הברית ארצות הברית) עם 4 מדליות מהן 3 זהב ובנוסף היה לשחיין הראשון בהיסטוריה ששחה את המשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי מתחת ל-50 שניות (49.99 שניות) בריאן גודל (ארצות הברית ארצות הברית), ברוס פורניס (ארצות הברית ארצות הברית) ומייק ברונר זכו כל אחד בשתי מדליות זהב.
שיא עולם

בסך הכל נקבעו 21 שיאי עולם חדשים במשחי הגמר, מהם 9 לנשים ו-12 לגברים.
טבלת המדליות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| 1 | ארצות הברית ארצות הברית | 13 | 14 | 7 | 34 |
| 2 | מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 11 | 6 | 2 | 19 |
| 3 | ברית המועצות ברית המועצות | 1 | 3 | 5 | 9 |
| 4 | בריטניה בריטניה | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 5 | קנדה קנדה מארחת | 0 | 2 | 6 | 8 |
| 6 | מערב גרמניה מערב גרמניה | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 6 | הולנד הולנד | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 8 | אוסטרליה אוסטרליה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| סך הכל | סך הכל | 26 | 26 | 26 | 78 |
הזוכים במדליות > נשים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| 100 מטר חופשי | קורנליה אנדר   מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 55.65 שניות   שיא עולם | פטרה פרימר   מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 56.49 שניות | אניט בריגיטה   הולנד הולנד | 56.65 שניות |
| 200 מטר חופשי | קורנליה אנדר   מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 1:59.26 דקות   שיא עולם | שירלי בבשוף   ארצות הברית ארצות הברית | 2:01.22 דקות | אניט בריגיטה   הולנד הולנד | 2:01.40 דקות |
| 400 מטר חופשי | פטרה תימר   מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 4:09.89 דקות   שיא עולם | שירלי בבשוף   ארצות הברית ארצות הברית | 4:10.46 דקות | שנון סמית'   קנדה קנדה | 4:14.60 דקות |
| 800 מטר חופשי | פטרה תימר   מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 8:37.14 דקות   שיא עולם | שירלי בבשוף   ארצות הברית ארצות הברית | 8:37.59 דקות | ונדי ויינברג   ארצות הברית ארצות הברית | 8:42.60 דקות |
| 100 מטר גב | אולריקה ריכטר   מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 1:01.83 דקות   שיא אולימפי | בירגיט טרייבר   מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 1:03.41 דקות | ננסי גרפיק   קנדה קנדה | 1:03.71 דקות |
| 200 מטר גב | אולריקה ריכטר   מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 2:13.43 דקות   שיא אולימפי | בירגיט טרייבר   מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 2:14.97 דקות | ננסי גרפיק   קנדה קנדה | 2:15.60 דקות |
| 100 מטר חזה | הנלורה אנקה   מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 1:11.16 דקות | ליובוב רוסנובה   ברית המועצות ברית המועצות | 1:13.04 דקות | מרינה קושבאיה   ברית המועצות ברית המועצות | 1:13.30 דקות |
| 200 מטר חזה | מרינה קושבאיה   ברית המועצות ברית המועצות | 2:33.35 דקות   שיא עולם | מרינה יורצ'ניה   ברית המועצות ברית המועצות | 2:36.08 דקות | ליובוב רוסנובה   ברית המועצות ברית המועצות | 2:36.22 דקות |
| 100 מטר פרפר | קורנליה אנדר   מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 1:00.13 דקות   השוואת שיא עולם | אנדריאה פולק   מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 1:00.98 דקות | ונדי בוגליולי   ארצות הברית ארצות הברית | 1:01.17 דקות |
| 200 מטר פרפר | אנדריאה פולק   מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 2:11.41 דקות   שיא אולימפי | אולריקה טאובר   מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 2:12.50 דקות | רוזמרי גבריאל   מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 2:12.86 דקות |
| 400 מטר מעורב אישי | אולריקה טאובר  מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 4:42.77 דקות   שיא עולם | שריל גיבסון   קנדה קנדה | 4:48.10 דקות | בקי סמית'   קנדה קנדה | 4:50.48 דקות |
| שליחות 4x100 מטר חופשי | ארצות הברית ארצות הברית   קים פייטון   ג'יל סטרקל   שירלי בבשוף   ונדי בוגליולי | 3:44.82 דקות   שיא עולם | מזרח גרמניה מזרח גרמניה   פטרה פרימר   קורנליה אנדר   קלאודיה המפל   אנדריאה פולק | 3:45.50 דקות | קנדה קנדה   בקי סמית'   גייל אמנדרד   ברברה קלארק   אן ג'רדין | 3:48.81 דקות |
| שליחות 4x100 מטר מעורב | מזרח גרמניה מזרח גרמניה   אולריקה ריכטר   הנלורה אנקה   קורנליה אנדר   אנדריאה פולק  | 4:07.95 דקות   שיא עולם | ארצות הברית ארצות הברית   לינדה ג'זק   לורי סיירינג   קמיל וואיט   שירלי בבשוף | 4:14.55 דקות | קנדה קנדה   סוזן סלואן   רובין קורסיגליה   ונדי הוג   אן ג'רדין | 4:15.22 דקות |
הזוכים במדליות > גברים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| 100 מטר חופשי | ג'ים מונטגומרי   ארצות הברית ארצות הברית | 49.99 שניות   שיא עולם | ג'ק בבשוף   ארצות הברית ארצות הברית | 50.81 שניות | פיטר נוקה   מערב גרמניה מערב גרמניה | 51.31 שניות |
| 200 מטר חופשי | ברוס פורניס   ארצות הברית ארצות הברית | 1:50.29 דקות   שיא עולם | ג'ון נייבר   ארצות הברית ארצות הברית | 1:50.50 דקות | ג'ים מונטגומרי   ארצות הברית ארצות הברית | 1:50.58 דקות |
| 400 מטר חופשי | בריאן גודל   ארצות הברית ארצות הברית | 3:51.93 דקות   שיא עולם | טים שו   ארצות הברית ארצות הברית | 3:52.54 דקות | ולדימיר רסקטוב   ברית המועצות ברית המועצות | 3:55.76 דקות |
| 1500 מטר חופשי | בריאן גודל   ארצות הברית ארצות הברית | 15:02.40 דקות   שיא עולם | בובי האקט   ארצות הברית ארצות הברית | 15:03.91 דקות | סטיבן הולנד   אוסטרליה אוסטרליה | 15:04.66 דקות |
| 100 מטר גב | ג'ון נייבר   ארצות הברית ארצות הברית | 55.49 שניות   שיא עולם | פיטר רוקה   ארצות הברית ארצות הברית | 56.34 שניות | רולנד מאתס   מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 57.22 שניות |
| 200 מטר גב | ג'ון נייבר   ארצות הברית ארצות הברית | 1:59.19 דקות   שיא עולם | פיטר רוקה   ארצות הברית ארצות הברית | 2:00.55 דקות | דן הריגן   ארצות הברית ארצות הברית | 2:01.35 דקות |
| 100 מטר חזה | ג'ון הנקן   ארצות הברית ארצות הברית | 1:03.11 דקות   שיא עולם | דייוויד וילקי   בריטניה בריטניה | 1:03.43 דקות | ארבידס ג'וזייטיס   ברית המועצות ברית המועצות | 1:04.23 דקות |
| 200 מטר חזה | דייוויד וילקי   בריטניה בריטניה | 2:15.11 דקות   שיא עולם | ג'ון הנקן   ארצות הברית ארצות הברית | 2:17.26 דקות | ריק קוללה   ארצות הברית ארצות הברית | 2:19.20 דקות |
| 100 מטר פרפר | מאט ווגל   ארצות הברית ארצות הברית | 54.35 שניות | ג'ו בוטם   ארצות הברית ארצות הברית | 54.50 שניות |  גארי הול סניור   ארצות הברית ארצות הברית | 54.65 שניות |
| 200 מטר פרפר | מייק ברונר   ארצות הברית ארצות הברית | 1:59.23 דקות   שיא עולם | סטיבן גרג   ארצות הברית ארצות הברית | 1:59.54 דקות | ביל פורסטר   ארצות הברית ארצות הברית | 1:59.96 דקות |
| 400 מטר מעורב אישי | רוד סטראצ'ן   ארצות הברית ארצות הברית | 4:23.68 דקות   שיא עולם | טים מקי   ארצות הברית ארצות הברית | 4:24.62 דקות | אנדריי סמירנוב   ברית המועצות ברית המועצות | 4:26.90 דקות |
| שליחים 4x200 מטר חופשי | ארצות הברית ארצות הברית   ג'ון נייבר   מייק ברונר   ברוס פורניס   ג'ים מונטגומרי | 7:23.22 דקות   שיא עולם | ברית המועצות ברית המועצות   ולדימיר רסקטוב   אנדריי בוגדנוב   סרגיי קופליאקוב   אנדריי קרילוב | 7:27.97 דקות | בריטניה בריטניה   אלן מקלטצ'י   בריאן ברינקלי   גורדון דאוני   דייוויד דיון | 7:32.11 דקות |
| שליחים 4x100 מטר מעורב | ארצות הברית ארצות הברית   ג'ון נייבר   ג'ון הנקן   מאט ווגל   ג'ים מונטגומרי | 3:42.22 דקות   שיא עולם | קנדה קנדה   סטפן פיקל   גרהם סמית'   קליי אוונס   גרי מקדונלד | 3:45.94 דקות | מערב גרמניה מערב גרמניה   קלאוס שטיינבאך   מייקל קראוס   ולטר קוש   פיטר נוקה | 3:47.29 דקות |
רנואידה ספלנדידה

| רנואידה ספלנדידה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: דו-חיים
סדרה:: חסרי זנב
משפחה:: אילניתיים
סוג:: ליטוריה
מין:: רנואידה ספלנדידה
שם מדעי
 Litoria splendida
תחום תפוצה


רנואידה ספלנדידה (שם מדעי: Ranoidea splendida) היא מין של צפרדע ממשפחת האילניתיים (תת-משפחת הפלודריאדיים), המצויה בטבע בצפון אוסטרליה. חלק מהחוקרים משייכים אותה לסוג ליטוריה, לצד האילנית האוסטרלית הלבנה, הקרובה לה מאוד. צפרדע זו חיה רק בשטחים הלחים של אזור קימברלי שבצפון אוסטרליה המערבית וצפון-מערב הטריטוריה הצפונית. הצפרדע נחשבת לחיית מחמד נפוצה באוסטרליה.
תיאור

אורך הצפרדע הירוקה הוא 10.4 ס"מ בזכרים, בעוד הנקבות גדולות מעט יותר באורך 10.6 ס"מ, גדול יחסית לצפרדע. צבעה ירוק-זית עם גוונים צהובים על הבטן והצידיים ולאורך הגוף ישנם נקודות לבנות רבות. הרגליים שלה ארוכות מאוד ועוזרות לצפרדע לזנק בין העצים. על ראשה של הצפרדע ישנה בליטה היכולה להפריש רעלים נוירוטוקסינים בעת מתקפה.
הצפרדעים מצויות במגוון סביבות לחות לרבות ביערות גשם, נהרות איטיים ובמערות אליהם הן נכנסות במשך היום כדי להתקרר. באזורים בקרבת האדם הן יכולות להיכנס לפתחי ניקוז ואף לשירותים, אך יימנעו מאזורי מים מלוחים המסוכנים להם. הצפרדע היא פעילה ליילית, אז היא מחפשת חרקים למאכל, אותם היא תופסת בלשונה הדביקה.
לא ידוע הרבה על הרגלי הרבייה של צפרדע זו, אך היא מתרבה בעונה הרטובה, אז הזכרים פולטים קריאות קולניות עמוקות החוזרות על עצמם מספר פעמים עד שנקבה מגיעה ואז הזכרים קופצים עליה ומתרבים.
הערות שוליים

↑  רנואידה ספלנדידה באתר הרשימה האדומה של IUCN
ריצ'רד הל

| --- | --- |

ריצ'רד הל, אפריל 2008
 לידה:  2 באוקטובר 1949 (בן 75) לקסינגטון, ארצות הברית 
 שם לידה:  Richard Lester Meyers 
 שם במה:  Richard Hell 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1973 
 מקום לימודים:  בית ספר סנפורד 
 סוגה:  רוק 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה בס 
 חברת תקליטים:  סייר רקורדס 
 בן או בת זוג:  פטי סמית (1985–1987) 
 www.richardhell.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ריצ'רד הל (באנגלית: Richard Hell; נולד ב-2 באוקטובר 1949, בלקסינגטון, קנטקי), בעבר ריצ'רד מאיירס, הוא זמר אמריקאי.
ביוגרפיה

הל הוא אחת הדמויות המשמעותיות ביותר בסצנת הפאנק בניו יורק ואחד הפאנקיסטים הראשונים (הוא נהג ללבוש בגדים קרועים).
ב-1974 הקים את להקת הנאון בויס עם טום ורליין, וכעבור זמן קצר שונה שמה של הלהקה לטלוויז'ן. הוא עזב את הלהקה ב-1975, ומיד הקים את להקת ההרטברייקרס עם ג'וני ת'נדרס וג'רי נולן מניו יורק דולס. גם את הלהקה הזאת עזב לאחר זמן קצר, והקים את להקת הליווי שלו, הווידוידס (Voidoids). יחד עם הלהקה הזו הוציא ב-1977 את אלבום הבכורה שלו, Blank Generation. אלבומו הבא, Destiny Street, יצא רק ב-1982, ולאחריו התעסק הל בשירה ובתפקידים קטנים בסרטים בשנות ה-80, ובהם "אין פיקניק", סרטו העצמאי של פיליפ הארטמן, לצד סטיב בושמי ולואיס גוזמן. ב-1992 חזר למוזיקה כחבר בלהקת הדים סטארס, יחד עם חברים מסוניק יות', שהוציאה אלבום יחיד על שמה. ב-1995 הוציא דיסק בו הוא קורא את סיפורו "Go Now", והמשיך לעסוק בשירה, להוציא ספרי שירה ולקרוא באירועים ציבוריים. ב-2000 איחד את הווידוידס להקלטת שיר חדש, "Oh".
בין שיריו המוכרים: "Blank Generation", "Love Comes in Spurts", "Chinese Rocks", "The Kid with the Replaceable Head"
שדה אוקלידי

בתורת השדות, שדה אוקלידי הוא שדה סדור, שבו לכל איבר חיובי יש שורש. לדוגמה, שדה המספרים הממשיים הוא אוקלידי, אבל שדה המספרים הרציונליים אינו אוקלידי. למרות הדמיון בשמות, אין לשדות אוקלידיים כל קשר עם חוגים אוקלידיים. השדות האוקלידיים הם מעין אנלוג סדור לשדות סגורים ריבועית, שבהם לכל האיברים יש שורש.
אם אפשר לסדר שדה נתון באופן שהוא יעשה אוקלידי, אז יש רק דרך אחת לסדר אותו (משום שריבוע מוכרח להיות חיובי בכל סדר אפשרי). כל שדה אוקלידי הוא שדה פיתגורי (סדור), משום שסכום של ריבועים הוא תמיד ריבועי. לעומת זאת, לא כל שדה פיתגורי סדור הוא אוקלידי. כל שדה סגור ממשית הוא אוקלידי.
כשמרחיבים שדה סדור בכל השורשים של איברים חיוביים, התוצאה היא שדה שגם אותו ניתן לסדר. אם חוזרים על התהליך, מתקבל באינדוקציה טרנספיניטית שדה אוקלידי, הנקרא הסגור האוקלידי של השדה המקורי. לדוגמה, הסגור האוקלידי של שדה המספרים הרציונליים מוכל בשדה המספרים הניתנים לבניה.
שבירת סימטריית CP

סימטריית CP היא סימטריה מקורבת בין חלקיקים לאנטי-חלקיקים. בעבר חשבו שהסימטריה מדויקת ושעולם שמורכב מחומר יהיה שיקוף מלא בתכונותיו לעולם של אנטי-חומר, אך בשנות ה-60 נתגלתה שבירת הסימטריה הזו בניסוי התפרקות של קאונים. על גילוי זה זכו ג'יימס קרונין וואל פיץ' בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1980.
CP באנגלית מייצג מטען וזוגיות (Charge Parity) שהן שתי תכונות של חלקיקים. אנטי-חלקיק הוא אותו חלקיק עם מטען וזוגיות הפוכים (הזוגיות היא תכונה הקובעת איך מתנהג חלקיק בהיפוך המרחב).
שבירת סימטריית CP פירושה שכוחות בטבע פועלים באופן שונה על חלקיקים מאשר על אנטי-חלקיקים. התופעה נתגלתה מאוחר יחסית, כי הסימטריה נשמרת תחת מרבית הכוחות: הכח האלקטרומגנטי, הכוח הגרעיני החזק, כוח הכבידה. רק הכוח הגרעיני החלש שובר את סימטריית CP.
כיום כאמור ידוע ש-CP היא סימטריה לא מדויקת (אם כי עדיין משמשת קירוב טוב לתהליכים רבים) והסימטריה השלמה יותר היא סימטריית CPT, שכל הכוחות בטבע משמרים, עובדה שאושרה בכל הניסויים עד כה.
משמעות

עולם בעל סימטריית CP יכיל כמויות שוות של חומר ואנטי חומר. כפי שידוע לנו מתצפיות אסטרונומיות בכל היקום הנראה, היקום מכיל כמות גדולה בהרבה של חומר מאשר של אנטי-חומר, ולכן אינו סימטרי תחת CP. שבירת הסימטריה נמדדת גם באופן ישיר במאיצי חלקיקים. נכון להיום, השבירה של סימטריית CP במודל הסטנדרטי, שתואמת לתוצאות במאיצים, קטנה מכדי להסביר את כמות החומר ביקום. זו אחת מהבעיות התאורטיות העיקריות של המודל הסטנדרטי, הנקראת גם בעיית הבאריוגנזה (יצירת חומר באריוני).
ראו גם

אנטי-חומר
בעיות פתוחות בפיזיקה#קוסמולוגיה ויחסות כללית
הערות שוליים

↑  CP-Violation
 in C. Amsler et al. (Particle Data Group), Physics Letters B667, 1 (2008);

 J.H. Christenson et al., Phys. Rev. Lett. 13, 138 (1964)
ערך זה הוא קצרמרבנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רנו ריינאסטלה

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  רנו
 שנות ייצור:  1929–1934
 הרכבה:  צרפת צרפת
 מודל קודם:  רנו 40CV
 מודל אחריו:  רנו נרוואסטלה
 סיווג:  מכונית סלון
 אורך:  5,500 מ"מ
 רוחב:  1,920 מ"מ
 משקל:  2550 ק"ג
 בסיס גלגלים:  3,710 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  8 צילינדרים, בטור, 7,125 סמ"ק המפיק 110 כ"ס ו-130 כ"ס
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות
 מהירות מרבית:  125 קמ"ש
 
רנו ריינאסטלה (בצרפתית: Renault Reinastella) הייתה מכונית סלון מפוארת מתוצרת חברת רנו הצרפתית, אשר יוצרה ושווקה בין השנים 1929–1934. אורכה היה 5.7 מטר, רוחבה כ-2 מטר ומשקלה 2.5 טון. לשם השוואה, רכב משפחתי שכיח בימינו משקלו כ-1 טון. סך הכול יוצרו 304 יחידות בתצורות סלון, לנדולט וקבריולה.
דגמים

Type RM (1928–1930) (יוצרו 219 יחידות)
Type RM 1 (1930–1931) (יוצרו 15 יחידות)
Type RM 2 (1931–1932) (יוצרו 50 יחידות)
Type RM 3 (1931–1932) (יוצרו 40 יחידות)
Type RM 4 (1933)
RM5 Type (יוצרו 60 יחידות)
ZS1 Type (הדגם יוצר מינואר 1934, יוצרו 20 יחידות)
גלריה

רנו ריינאסטלה
רנו סוג "RM 2", שנת 1932
רנו סוג "RM 2", שנת 1932
שדה (פיזיקה)

איור שמדמה שדה וקטורי – לכל נקודה מותאם וקטור. אפשר לחשוב על זה כשדה המהירויות של האוויר בהוריקן – בכל נקודה מצוירת מהירות האוויר, בחוץ הוא חזק וקרוב למרכז הוא חלש.
שָׂדֶה בפיזיקה הוא תכונה (במינוח מתמטי פונקציה) של המרחב, כלומר התאמה של מספר/וקטור/טנזור לכל נקודה במרחב. לדוגמה, טמפרטורה היא שדה משום שלכל נקודה במרחב מותאם מספר – הטמפרטורה שלה. שדה הוא מונח כללי הכולל סוגים רבים של פונקציות.
שדה יכול להיות בעל ממד אחד ואז יכונה השדה שדה סקלרי, השדה יכול להיות וקטור (ואז יהיה זה שדה וקטורי), טנזור, או גם פונקציה מורכבת יותר.
לעיתים נהוג לקרוא לשדה סקלרי פוטנציאל בגלל האנלוגיה לפוטנציאל חשמלי ואילו לשדה וקטורי נהוג לקרוא לעיתים שדה כוח או סתם "שדה".
דוגמאות לשדות:
שדה-כוח הוא שדה אשר מבטא את הכוח בין שני גופים, לדוגמה:
שדה אלקטרומגנטי שהוא שילוב של
שדה מגנטי (וקטורי)
שדה חשמלי (וקטורי)
שדה כבידה (וקטורי במכניקה הקלאסית וטנזורי במקרה הכללי בתורת היחסות הכללית)
שדה טמפרטורה (סקלרי)
שדה בתורת השדות הקוונטית הוא הכללה של חלקיק ושל גל יחד עם תורת היחסות הפרטית, ולכן הוא פונקציה מהמרחב הארבעה ממדי אל מרחב מורכב יותר, התלוי בסוג השדה. בתורה זו קיימים סוגים שונים של שדות, והחלקיקים נתפסים כעירורים של שדות.
ראו גם

שטף
שביתה כללית

שביתה כללית היא שביתה של מסה קריטית מתוך כוח העבודה בעיר, אזור, מגזר או מדינה. לחלופין, כאשר איגוד עובדים גדול, כמו ההסתדרות, מורה לכל חבריו לשבות, נהוג לכנות את השביתה "כללית". מטרות השביתה יכולות להיות כלכליות או פוליטיות, וכאשר המניע לה אינו מסתכם בהוראה מלמעלה, הוא בדרך כלל מתבסס על סולידריות מעמדית או אחרת של המשתתפים. גם בשביתות בעלות מטרות כלכליות, בדרך כלל לרוב העובדים המשתתפים, העובדים בעסקים שונים, אין אינטרס כלכלי מיידי בהצלחתה. שביתות כלליות מערבות את כלל האוכלוסייה, ולכן הוגים שונים ותנועות מהפכניות (כגון הסינדיקליזם) ראו בהן הקדמה אפשרית למהפכה.
שובתים מפגינים במהלך השביתה הכללית בויניפג
שימוש

בנוסף למשמעויות שהוזכרו, לעיתים משתמשים במושג גם בהקשר של שביתות גדולות־ממדים של כל הפועלים בתעשייה מסוימת, כגון שביתת הטקסטיל של 1934. השביתה הכללית הקלאסית, עם זאת, כוללת גם פועלים (וחברים אחרים במעמד הפועלים) שאין להם אינטרס מיידי בתוצאות השביתה; למשל, בשביתה הכללית בסן פרנסיסקו ב־1934 שבתו פועלים מאוגדים ובלתי־מאוגדים במשך ארבעה ימים במחאה על פעולות המשטרה והמעסיקים, שבהן נהרגו שני שובתים, ובתמיכה בדרישות הסוורים והימאים.
לא תמיד ברור מהי שביתה כללית. בשביתת הטימסטרס במיניאפוליס ב־1934, לדוגמה, איגודי עובדים וכמה ארגוני מובטלים שהועסקו בעבודות יזומות שבתו מתוך סולידריות עם נהגי המשאיות השובתים ובמחאה על אלימות המשטרה נגד השובתים. אלפי אחרים השתתפו בהפגנות לתמיכה בשובתים. שביתות הזדהות אלה, על אף גודלן, לא צברו סדר גודל שניתן לכנותו "שביתה כללית", ויוזמי השביתה אף לא השתמשו במונח.
השביתה הכללית ככלי מהפכני

לפי התפיסה הסוציאליסטית, העובדים הם שמייצרים את כל עושר החברה. השביתה הכללית היא עבורם כלי פוליטי ממדרגה ראשונה, כיוון שהיא מוכיחה לכאורה את הטענה הזאת: כאשר שביתה היא כללית באמת, המשק אינו מתפקד כלל ובעלי ההון והמדינה חסרי אונים, לפחות זמנית. סוציאליסטים מהפכניים בתנועת העבודה, ובעיקר בזרם הסינדיקליסטי, ראו בשביתה הכללית את הכלי המרכזי העומד לראשות העובדים בהגשמת המהפכה, וטענו שלאחר שביתה כללית מוחלטת וממושכת לבעלי ההון לא תהיה בררה אלא "לתת את המפתחות" לפועלים, כדי להבטיח את שרידתם שלהם. ז'ורז' סורל, המהפכן הצרפתי הסינדיקליסט והאנטי־רציונליסט, הגדיר את השביתה הכללית בתור מיתוס שחשיבותו איננה בסבירות הגשמתו האובייקטיבית אלא בכוחו לגייס את ההמונים למחשבה ופעולה מהפכנית.
ניתן לראות קשר בין חוזק תנועות סינדיקליסטיות ושביתות כלליות. בארצות הברית, קנדה ואוסטרליה נטייה זאת התגלמה באיגוד ה־IWW, ששיחק תפקיד בשביתה הכללית בסיאטל. שביתות כלליות היו נפוצות בתחילת המאה העשרים גם בספרד, הפסגה העולמית של השפעת התנועה האנרכו־סינדיקליסטית. השביתה הכללית הגדולה בעשורים האחרונים, והשביתה הבלתי־מאושרת הגדולה בהיסטוריה, הייתה בצרפת במאי 1968, והיא הושפעה מזרמים אוטונומיסטיים ואנרכיסטיים ומחשיבה שמאלית לא־אורתודוקסית.
שביתות כלליות חשובות

התקוממות 1820 בסקוטלנד
שביתה כללית בבלגיה ב־1893 שהשיגה זכות בחירה לפרלמנט
השביתה הכללית של 1824 באנגליה, בהנהגת הצ'רטיסטים
מהפכת 1905 ברוסיה
השביתה הכללית בבריזבן ב־1912
השביתה נגד הגיוס באירלנד ב־1918
השביתה הכללית בשווייץ בשנת 1918
השביתה הכללית בברצלונה (1919)
השביתות הכלליות בוינייפג ובסיאטל ב־1919.
השביתה הכללית בגרמניה 1920 כנגד הפוּטש של קאפ
השביתה הכללית בבריטניה ב־1926
"השביתות הגדולות" בסן פרנסיסקו, טולידו ומיניאפוליס ב־1934
המרד הערבי הגדול ב־1936
השביתה הכללית בפינלנד ב־1956
השביתה הכללית בצרפת במאי 1968
השביתה הכללית באורוגוואי ב־1973
השביתה הכללית באתיופיה בשנת 1974
השביתה הכללית בצפון אירלנד במאי 1974
השביתה הכללית בספרד ב־1988
השביתה הכללית באיטליה ב־1994
ימי הפעולה של אונטריו ב־1995
השביתה הכללית באיטליה ב־2002
השביתה הכללית בוונצואלה 2002–2003.
המהפכה הכתומה באוקראינה ב־2004
המאורעות בוואחאקה שבמקסיקו ב־2006.
השביתה הכללית בניגריה בינואר 2012