stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ללכת
הערות שוליים

1 2  אסף נבו, ‏מילים ולחן: לירן דנינו, באתר ‏מאקו‏, 24 במאי 2011
↑  הפקה עצמית‏, לירן דנינו - "ללכת", באתר וואלה, 24 במאי 2011
1 2   לירן דנינו - ללכת - הקליפ הרשמי!, סרטון בערוץ "Mobile1Music", באתר יוטיוב (אורך: 03:31)
1 2 3  אסף נבו, ‏לירן דנינו עושה רוורס, באתר ‏מאקו‏, 22 ביוני 2011
1 2   Liran Danino Interview לירן דנינו שר הפוך בשידור, סרטון בערוץ "LiranDanino1", באתר יוטיוב (אורך: 08:19)
↑  אסף נבו, ‏דנינולד, באתר ‏מאקו‏, 24 בפברואר 2012
↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 28 ביולי 2011, באתר פזמונט
↑  תשע"א – המצעד השנתי של רשת גימל, באתר פזמונט
↑  המצעד השנתי הישראלי תשע"א, באתר גלגלצ
| לירן דנינו |
| --- | --- | --- |
| אלבומים | "לירן דנינו" |  |
| מיני-אלבומים | "מי שאנחנו" |  |
| סינגלים | "עדיין ריק" • "ללכת" • "כל המילים" • "אין לי כוח" • "חוזר אלייך" • "שמלה כחולה" • "עם הזמן" • "הרבה ממך נשאר" • "יש לך הכל" • "סיפור ישן" (עם עומר אדם) • "יש ימים" • "משאירים לאחרים" • "אחת כמוני" • "צמאה לאהבה" • "לילות באמסטרדם" • "אם מחר אני מת" • "באך" |  |
| השתתפות בסינגלים | "מאושרים" |  |
האיים הפונטיניים

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  הים הטירני 
 קואורדינטות:  40°53′05″N 13°09′15″E﻿ / ﻿40.884722°N 13.154167°E﻿ / 40.884722; 13.154167
 שטח:  11.39 קילומטר רבוע
 נתונים מדיניים
 מדינה:  איטליה 
  (למפת איטליה מוגדלת) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןהאיים הפונטיניים(למפת איטליה רגילה) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןהאיים הפונטיניים(למפת לאציו רגילה) רומא לאטינה גווידוניה מונטצ'ליו פיומיצ'ינו אפריליה ויטרבו פומציה טיבולי צ'יוויטווקיה קמפניה מו. אברוצו אומבריה מארקה טוסקנה הים הטירניהאיים הפונטיניים(למפת לאציו מוגדלת) רומא לאטינה גווידוניה מונטצ'ליו פיומיצ'ינו אפריליה ויטרבו פומציה טיבולי צ'יוויטווקיה קמפניה מו. אברוצו אומבריה מארקה טוסקנה הים הטירניהאיים הפונטיניים
 
מפת האיים הפונטיניים
פלמרולה, אחד האיים בארכיפלג
האיים הפונטיניים או האיים הפונציאניים (באיטלקית: Isole Ponziane או Isole Pontine) הם ארכיפלג בים הטירני, סמוך לחוף לאציו שבאיטליה.
שם האיים נובע משם האי הגדול ביותר בארכיפלג - האי פונצה (Ponza), או משמו בימי קדם, פונטיה (בלטינית: Pontia; ביוונית: Ποντία).
האיים בארכיפלג

פונצה (Ponza) הוא האי הגדול ביותר בארכיפלג; אורכו 8.9 ק"מ ורוחבו, בנקודה הרחבה ביותר, עומד על 2.4 ק"מ. באי מערות רבות וחופיו סלעיים וחוליים. באי נמל דייגים ונמל המאפשר עגינה של מספר ספינות, ובחלקו הצפוני קיימים מספר מכרות קאוליניט ובנטוניט, אשר נסגרו בשנת 1975 עקב פגיעה בערכי הטבע באזור. קיימות עדויות המצביעות על כך שהאי היה מיושב החל מהתקופה הנאוליתית.
ונטוטנה (Ventotene) הוא אי שגודלו כ-1.5 קמ"ר ומאכלס 751 איש. הוא מהווה מוקד משיכה לציפורים ממינים שונים, בין היתר שרקרק מצוי, חטפית טורקית, סבכי קוצים וחרגולן זמירי. מרכז הצפרות באי, שהוקם בשנת 1988, מטבע מדי שנה כ-20,000 ציפורים. באי קיים גם מוזיאון אורניתולוגי. בתקופת מלחמת העולם השנייה האי שימש את ממשלת מוסליני כמחנה מעצר למתנגדי המשטר כמו לואיג'י לונגו, ג'וזפה פינלי ואלטיירו ספינלי.
פלמרולה (Palmarola) הוא אי שאינו מיושב; הוא מכוסה בעצי דקל, חופיו סלעיים וקיימות בו מערות נטיפים רבות. החוקר והאוקיינוגרף הצרפתי ז'אק קוסטו טען כי פלמרולה הוא "האי היפה ביותר בים התיכון".
סנטו סטפאנו (Santo Stefano) הוא אי בגודל של כ-3 קמ"ר ובו בית סוהר נטוש, שנבנה בשנת 1795 ופעל עד לשנת 1965.
גאבי (Gavi) הוא האי הקטן ביותר באיים הפונטיניים. גודלו 0.14 קמ"ר והוא אינו מיושב. באי אוכלוסייה גדולה של לטאות, חלקן מינים בסכנת הכחדה.
דזאנונה (Zannone) הוא האי הדרומי ביותר בארכיפלג. הוא חלק מהפארק הלאומי צ'ירצ'או (אנ') החל משנת 1979, ומשמש כתחנה לציפורים נודדות.
הערות שוליים

1 2  The Pontine Islands, Italian National Tourist Board
↑  חופי פונצה, באתר visitponza.it
↑  U.S. Geological Survey, Minerals Yearbook: Mineral industries of Europe and Central Eurasia, עמ' 239
↑  מכרות היסטוריים בפונצה
↑  ההיסטוריה של האי פונצה
↑  ונטוטנה - סטטיסטיקה, באתר comuni-italiani.it
↑  Monitoring activity of the migrating birds in Ventotene, Istituto Superiore per la Protezione e la Ricerca Ambientale, איטלקית
1 2  טבע וציפורים במוזיאון האורניתולוגי בונטוטנה, באתר riservaventotene.it
↑  Spina, Fernando, A guide to the Ventotene Migration Museum and Bird Observatory
↑  Palmarola, al di là delle terre abitate (באיטלקית)
↑  האי סנטו סטפאנו, באתר visitlazio.com
↑  האי גאבי, באתר italyreview
↑  A New Lizard Discovered on the Pontine Islands, Sapienza University, Rome
↑  The Pontine Islands, https://www.italymagazine.com/
↑  דזאנונה והפארק הלאומי, באתר parcocirceo.it
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ge679859  VIAF: 1685145424711086830473   WorldCat (עם VIAF): 1685145424711086830473
Golden Hour (אלבום של קייסי מאסגרייבס)

Golden Hour (בעברית: שעת הזהב) הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת-יוצרת האמריקאית קייסי מאסגרייבס. האלבום יצא לאור ב-30 במרץ 2018 על ידי חברת התקליטים MCA נאשוויל. מתוך האלבום יצאו חמישה סינגלים.
רשימת רצועות

| Golden Hour> מס' | Golden Hour> שם | Golden Hour> משך | Golden Hour>  | Golden Hour>  | Golden Hour>  | Golden Hour>  | Golden Hour>  | Golden Hour>  | Golden Hour>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Slow Burn  | 4:06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Lonely Weekend  | 3:46 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Butterflies  | 3:39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Oh, What A World  | 4:01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Mother  | 1:18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Love Is A Wild Thing  | 4:16 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Space Cowboy  | 3:36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Happy & Sad  | 4:03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Velvet Elvis  | 2:34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Wonder Woman  | 4:00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | High Horse  | 3:33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Golden Hour  | 3:18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Rainbow  | 3:34 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 45:48 |  |  |  |  |  |  |  |
| Golden Hour — מהדורה יפנית> מס' | Golden Hour — מהדורה יפנית> שם | Golden Hour — מהדורה יפנית> משך | Golden Hour — מהדורה יפנית>  | Golden Hour — מהדורה יפנית>  | Golden Hour — מהדורה יפנית>  | Golden Hour — מהדורה יפנית>  | Golden Hour — מהדורה יפנית>  | Golden Hour — מהדורה יפנית>  | Golden Hour — מהדורה יפנית>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 14. | Merry Go 'Round  | 3:28 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Follow Your Arrow  | 3:21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | High Horse (Violents Remix)  | 3:43 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 56:11 |  |  |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 25 |
|  אירלנד | מצעד האלבומים האירי | 27 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 4 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי קאנטרי | 1 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי ה-Folk | 1 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 105 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 6 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד אלבומי קאנטרי | 1 |
|  נורווגיה | VG-lista | 15 |
|  סקוטלנד | מצעד האלבומים הסקוטי | 3 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 111 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 11 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 43 |
נתוני מכירות

| אזור | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית (RIAA) | זהב | 500,000 |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | זהב | 100,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 600,000 |
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ארצות הברית | 30 במרץ 2019 | תקליטור • תקליט • הורדה דיגיטלית | MCA נאשוויל |  |
| יפן | 4 ביולי 2018 | תקליט | יוניברסל מיוזיק יפן |  |
קרב אילאו

קרב אילאו (בגרמנית: Schlacht bei Preußisch Eylau) היה מהקרבות המפורסמים ביותר והעקובים מדם שאירעו במהלך המלחמות הנפוליאוניות. הקרב נערך בין הגרנד ארמה (צבא הקיסרות הצרפתית הראשונה) תחת פיקודו של נפוליאון בונפרטה, קיסר הצרפתים, לבין צבא האימפריה הרוסית בתמיכת כוחות מתוך הצבא הפרוסי תחת פיקודו של גראף לוין אוגוסט פון בניגסן במסגרת מלחמת הקואליציה האנטי-צרפתית הרביעית. הקרב אירע בין 7 ל-8 בפברואר 1807 בפרוסיה המזרחית וכלל מעורבות של יותר מ-150,000 חיילים סך הכל. הקרב היווה ניצחון טקטי צרפתי אך היה חסר הכרעה מבחינת השפעתו האסטרטגית.
רקע

מלחמת הקואליציה האנטי-צרפתית הרביעית (שכללה את ממלכת פרוסיה, האימפריה הרוסית, האימפריה הבריטית, ממלכת שוודיה וממלכת סיציליה) החלה במהלך אוקטובר 1805. לאחר הניצחון המכריע של הצבא הצרפתי במהלך קרב ינה-אאורשטדט, ברלין, בירת ממלכת פרוסיה, נלכדה בידי הצרפתים. למרות ההפסד, פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה, סירב להיכנס למשא ומתן עם הצרפתים בנוגע לכניעתה של פרוסיה, במקום זאת הוא נסג עם ממשלו לקניגסברג ושם הסתמך על תגבורת מצד האימפריה הרוסית שתביא לשינוי סדר הכוחות במערכה. 68,000 חיילים רוסים בגרודנו תחת לוין אוגוסט פון בניגסן ו-40,000 תחת פרידריך וילהלם פון בוכוודן נעו לעבר מזרח פרוסיה כדי לתמוך במאמץ המלחמתי נגד הקיסרות הצרפתית.
רקע > חלוקת הכוחות

האסטרטגיה של נפוליאון הייתה להפיל את הרוסים בקרב מכריע אחד ולהביא אותם לשולחן המשא ומתן. מחסור באספקה עצר את ההתקדמות הצרפתית ממזרח לברנדנבורג, ולפיכך הם המתינו עד להגעת תגבורת בתחילת נובמבר. עם הגעת התגבורת נשלח קורפוס צרפתי תחת לואי ניקולא דאבו מזרחה לנהר האודר כדי למנוע התייצבות קו הגנה רוסי בפרוסיה המזרחית. עוד בנובמבר הגיעה דאבו בראש כוחותיו לפוזנן ומרד גרמני אנטי-צרפתי במגדבורג נמחץ בידי הגרנד ארמה. עם הגעתם של הצרפתים אל המזרח, החלה התקוממות עממית. הפולנים המקומיים רצו להשיב את ממלכתם, האיחוד הפולני-ליטאי, לידי מעמד של אומה ריבונית כפי שהיה לפני חלוקת פולין במאה ה-18 המאוחרת.
עם דעיכת המרד במגדבורג היה נפוליאון יכול להתקדם עם מרכז כוחותיו לעבר מזרח פרוסיה, פעולה שבתגובה הביאה את בניגסן להכין במהרה מערך הגנתי ולעצור את התקדמות צבאו בציפייה להגעת התגבורת מצד בוכוודן. המחסור באספקה מנע את ההתקדמות המהירה של צבא הקיסרות הצרפתית, ולכן נכנס נפוליאון בראש כוחותיו לוורשה רק ב-18 בדצמבר. נפוליאון תכנן להקים מדינה פולנית חדשה - דוכסות ורשה כפי שהיא תקרא מאוחר יותר, שתהווה מדינת חסות צרפתית ואת הבסיס לתחייה הלאומית של העם הפולני. לצורך המערכה העתידית, נפוליאון חילק את הצבא לכוחות תחת פיקודו שנעו ממזוביה, מדרום לפרוסיה המזרחית, ולכוחות נוספים שנעו לעבר פרוסיה המזרחית מפומרניה במערב. הכוחות הרוסים נפרשו מסביב לפולטוסק, במרחק של 60 קילומטר מצפון לורשה.
רקע > פעילות בחורף

ב-26 בדצמבר תקפו הצרפתים מצפון, מערב ודרום אך כשלו בניסיון לאגף את הכוחות הרוסים. בניגסן הצליח להנהיג את הצבא ולשמור על סדרו במהלך הנסיגה לביאליסטוק. הכוחות הרוסים תחת בניגסן החליטו לחנות בביאליסטוק למהלך המשך החורף ולהתאחד עם כוחותיו של בוכוודן במקום. נפוליאון לא הצליח בתוכניתו לרדוף אחר הרוסים עקב השלג הכבד, והיה עליו לקרוא לכוחותיו לשוב למחנות החורף. במהלך ינואר המצב הפך קריטי כאשר בניגסן, בהנחה כי נפוליאון לא יוכל לרדוף אחריו בחורף הקשה, נע לעבר דנציג כדי לאחד כוחות עם הפרוסים. באותה העת, מרשל צרפת, מישל ניי, תכנן פשיטה לעבר היילסברג ב-17 בינואר. נפוליאון הזועם דרש את שיבתו של ניי חזרה לקו הצרפתי המוסכם והאחרון נענה לדרישתו.
באותה העת התקרבו הרוסים הנעים לדנציג אל עבר הכוחות הצרפתים בפומרניה. המרשל הצרפתי, ניקולא אודינו, נסג דרומה לפני שחשף את כוחותיו בפני התנועה הרוסית. ניסיונו של בניגסן לנוע לעבר הכוחות תחת אודינו הביא לקרב על מרונגן שאיפשר נסיגה צרפתית דרומה. נפוליאון בתגובה קרא לאודינו וניי להמשיך לסגת לעבר דרום-מערב, בעוד מרכז הכוחות תחת פייר אוז'רו, ז'אן-דה-דייה סו ולואי ניקולא דאבו קיבלו הוראה לנוע צפונה במטרה לחתוך את קו האספקה בין הכוחות של בניגסן ובוכוודן. מזג האוויר הגשום מנע את האפשרות לנוע צפונה והתוכנית נאלצה להתעכב.
ב-31 בינואר, שליח מנפוליאון לאודינו נתפס בידי קוזאקים רוסים וגילה את תוכניתו של נפוליאון. כך, בניגסן היה יכול לסגת לעבר צפון-מזרח ובכך סיכל את התוכנית הצרפתית. בתחילת פברואר נסוגו הרוסים ונמנעו מקרב נגד הצרפתים שנעו צפונה, אך בסופו של דבר היה עליהם להתעמת עם הצרפתים שכן נסיגה ממושכת פתחה את הדרך של הצרפתים לקניגסברג. בניגסן הורה לכוחותיו לעצור מנסיגתם ולחנות בעיירה פרוסיץ'-אילאו ובעודם שם חבר אליהם קורפוס פרוסי בן 12,000 איש תחת פיקודו של אנטון וילהלם פון ל'סטוק. נפוליאון, ביודעו על הכוחות הפרוסים באזור, הורה לניי למנוע את הצטרפותם לצבא הרוסי אך ללא הצלחה מצד המרשל הצרפתי. הקרב על אילאו התרחש בין 7 ל-8 בפברואר 1807 ובתחילתו מנו הכוחות הרוסים 66,000 איש ועוד 9,000 תחת ל'סטוק (חלק מהכוחות הפרוסים נעו תחת הפיקוד הרוסי) בעוד לנפוליאון היו 45,000 איש ועוד כוחותיהם של ניי ודאבו שהיו באזור ומנו סך הכל 30,000 חיילים נוספים. לרוסים הייתה עליונות בנוגע ליכולת הארטילריה, כאשר כוחותיהם החזיקו 450 תותחים לעומת 200 תותחים צרפתים.
הקרב > 7 בפברואר

כוחות הקורפוס הרביעי של מרשל ז'אן-דה-דייה סו היו הראשונים שנתקלו בחיל הרגלים הרוסים באילאו בשעה שתיים אחר הצהריים ב-7 בפברואר. בעוד הרוסים נלחמו בעוז, השליטה בעיר עברה הלוך ושוב בין שני הצדדים, והמרשל הצרפתי ז'ואקים מירא הצטרף למאבק בעת שהורה לפרשיו לסייע בכיבוש העיר. לבסוף בעשר באותו לילה, הרוסים המותשים נסוגו צפונה והעיירה הייתה בידי הצרפתים. עם שחר למחרת החל שלג לרדת והגביל את הראות ואת יכולת הפעולה. הצבא הצרפתי היה בעמדת נחיתות חמורה מבחינת כוח האדם והארטילריה, אבל נפוליאון המשיך להסתמך על תגבורות שהיו בדרכן: הקורפוס השלישי של דאבו אמור היה לחזק את האגף הימני הצרפתי, בעוד הקורפוס השישי תחת ניי אמור היה לחזק את האגף השמאלי. תוכניתו של נפוליאון הייתה למנוע את הרוסים מלהתקדם עד ששני הקורפוסים הללו יגיעו לכל אגף, ואז ישלימו הכוחות הצרפתים המאוחדים תנועת מלקחיים, המקיפה את האויב משני הצדדים.
הקרב > 8 בפברואר

הקרב ב-8 לחודש נפתח באש ארטילריה של הצדדים היריבים. בשעה תשע בבוקר החל האגף הימני הרוסי לתקוף, והדף את הדיוויזיה של הגנרל לבאל חזרה לאילאו. בינתיים ניתן היה לראות מהאופק את הפרשים המובילים של דיוויזיית פריאנט מהקורפוס השלישי של דאבו מדרום לאילאו, אך הם נאבקו כדי להתקדם כאשר הפרשים תחת פיקודו של הגנרל הרוסי אוסטרמן-טולסטוי מנעו את התקדמותם ותנועתם לעבר הכוחות שתחת נפוליאון. הקיסר הצרפתי החליט להפעיל את הקורפוס השביעי נגד מרכז אגף השמאל הרוסי כדי להוריד את הלחץ מפריאנט ולהבטיח שהקורפוס השלישי יוכל להגיע ולהתחבר לצבא. מפקד הקורפוס השביעי היה מרשל פייר אוז'רו, שהיה חולה באותה העת וביקש לוותר על הפיקוד ביום הקודם, אך נפוליאון שכנע אותו להישאר בפיקוד עוד יום אחד. אוז'רו, למרות החולי, הנהיג את הפרשים של הקורפוס השביעי. מזג האוויר הפך גרוע יותר ויותר וסופת שלגים צמצמה את הראות לאפס, ולא אפשרה לצדדים היריבים לראות את כוחות האויב. בריגדות הקורפוס השביעי החלו להיפרד ופנו בצורה שגויה שמאלה, ישירות לעבר המרכז הרוסי שם נתקלו בריכוז כוח ארטילרי שכלל 70 תותחים. כאשר התותחים הרוסיים פתחו באש, הקורפוס השביעי ספג אבדות כבדות וחדל לתפקד ככוח לוחם מאורגן. השורדים המעטים מההתקפה הזו נסוגו לאחור וניסו להתכנס בבית העלמין של אילאו.
בינתיים הימין הרוסי המשיך לדחוף לעבר אילאו, בשלב מסוים הגיע עד לרחובות העיירה ואיים על נפוליאון עצמו, לפני שהמשמר הקיסרי הגיב והדף אותם לאחור. נפוליאון חש בסכנה בה נמצא צבאו ופנה למירא בבקשה לתקוף. תחילה הם הסתערו על הכוחות הרוסים שתקפו את אילאו, ואז התפצלו לשני כוחות משנה, כאשר האחד מסתער דרך הכוחות שתקפו את דיוויזיית סנט הילייר והשני פונה לעברם של הכוחות שזה עתה השמידו את הקורפוס השביעי. דבר לא הצליח להאט אותם, והם התחילו לנוע לעבר המרכז הרוסי. עם זאת, נפתח פער לאורך הקווים שלהם. כעת נפוליאון ראה כי הפרשים נמצאים במצב מסוכן, והורה לפרשי המשמר הקיסרי להקדים את הרוסים. מירא כינס שוב את כוח הפרשים ונסוג בעוד המשמר הקיסרי מביס את הכוחות הרוסים שמולו. נפוליאון יכול היה לשלוח את כל המשמר הקיסרי לקרב כדי לנצל עוד את הבלבול הרוסי, אך הוא בחר להחזיק אותם בתור כוחות העתודה האחרונים. לא התקבלו כל כוחות ממרשל ניי ומהקורפוס השישי, וניי ניסה למנוע מחייליו של הגנרל הפרוסי ל'סטוק להגיע לקרב. למעשה, ניי רדף אחרי ל'סטוק בכיוון הלא נכון וקיבל פקודה לצעוד לאילאו רק בשתיים אחר הצהריים. בינתיים הגיעו כל שלוש הדיוויזיות של הקורפוס השלישי של דאבו והחלו לדחוק את השמאל הרוסי.
בשעות אחר הצהריים המאוחרות הצליח דאבו להתקדם משמעותית נגד השמאל הרוסי כשלפתע הוא נעצר בגלל הופעתם של הכוחות הפרוסים הטריים של ל'סטוק. ל'סטוק נותר מאחור כדי לעכב את ניי ואז הסתובב מאחורי הקווים הרוסיים, ועזר לגייס כמה מהרוסים המובסים לפני שצלל לקרב עם דאבו. לא עבר זמן רב, אנשי דאבו היו אלה שנסוגו ותוצאת הקרב שוב הייתה בספק. לבסוף בשבע באותו הערב הופיעו ניי וחייליו של הקורפוס השישי בשמאל הצרפתי. ניי שיגר מיד את אנשיו להתקפה, דחף את הימין הרוסי והמריץ מחדש את הצבא הצרפתי. הלחימה נמשכה עד עשר באותו הלילה, כאשר חושך ותשישות הביאו את הקרב לסיומו. שני הצבאות ספגו אבדות מחרידות, ושניהם שקלו לסגת ולא להמשיך את הקרב למחרת. בסופו של דבר החליט בניגסן לסגת, אך נפוליאון לא ניסה לרדוף אחריו, אלא הסתפק בחזרה למחנות החורף. שני הצדדים טענו לניצחון, אך מנקודת מבט אסטרטגית או פוליטית שום צד לא השיג דבר. בהמשך, קרב פרידלנד, שהיווה ניצחון צרפתי מכריע, הביא לכניעתה של רוסיה, הפיכתה של פרוסיה לבעלת ברית צרפתית ולהקמתה של דוכסות ורשה.
ראו גם

קרב ינה-אאורשטדט
הקואליציה האנטי-צרפתית הרביעית
קרב פרידלנד
אנדרטה לזכר הקרב, שהוקמה על ידי הגרמנים באמצע המאה ה-19. נמצאת בעיר בגרטיונובסק
יצחק ברדא

| --- | --- |

 לידה:  9 במאי 1952  (בן 72) י"ד באייר תשי"ב טבריה, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 מקום פעילות:  אשקלון
 השתייכות:  חרדים ספרדים
 תחומי עיסוק:  הלכה
 רבותיו:  רבי שלום יעיש רבי מאיר ועקנין, רבי יוסף ילוז, רבי משה חדאד
 חיבוריו:  שו"ת יצחק ירנן, קנין תורה
 
הרב חיים יצחק ברדא (נולד בי"ד באייר תשי"ב, 9 במאי 1952) הוא רב חרדי ספרדי, פוסק ומחבר ספרי הלכה. עומד בראש מוסדות 'יצחק ירנן' באשקלון.
קורות חייו

נולד בי"ד באייר ה'תשי"ב בטבריה. הוריו הרב ישראל ואסתר, ילידי תוניסיה. מצד אביו, הוא צאצא לרב משה ברדע מרבני תוניס וחבר בבית הדין של הרב ישועה בסיס. ייחוסו מגיע גם לרבי יוסף אלבו מחבר ספר העיקרים. מצד אמו - שהיא אחות הרב כרייף אלגבסי - לרבי אברהם אסכנדרי.
בילדותו למד בתלמוד תורה על שם הרב רפאל ביבאס. מגיל 12 ולמשך שנים רבות למד אצל הרב יוסף ילוז. בגיל 15 נתמנה כמלמד בתלמוד התורה. בגיל 17 שימש בהוראה אצל הרב מאיר ועקנין, רבה הראשי של טבריה, אותו הוא רואה כרבו.
בשנת ה'תשל"ד (1973) התחתן עם אביבה מרים, בת הרב מצליח מאזוז מחבר שו"ת 'איש מצליח' ומייסד ישיבת כסא רחמים בתוניס. בגלגולה של ישיבה זו בבני ברק, שבראשות גיסו הרב מאיר מאזוז, הוא לימד.
הרב ברדא נסמך לרבנות על ידי הרב הראשי לישראל איסר יהודה אונטרמן, הרב סלמן חוגי עבודי, הרב מאיר ועקנין, הרב שריה דבליצקי, וגיסו הרב מאיר מאזוז.
בשנת ה'תשל"ו (1975) בהיותו בן 24, נתמנה לרב מושב שרשרת הסמוך לעיר נתיבות, למלא את מקום הרב נסים הכהן שנפטר בתשל"ד. שם החל בפעילות ציבורית נרחבת, במסירת שיעורי תורה לנוער ולמבוגרים, ואף הקים ישיבה לבעלי תשובה.
החל משנת ה'תש"ם (1979) הוא עורך את הירחון התורני 'אור תורה', היוצא לאור על ידי ישיבת 'כסא רחמים'.
בשנת ה'תשמ"א החל בהוצאת סדרת ספרי השו"ת 'יצחק ירנן'. בשנת תשד"מ (1983) זכה על חיבורו זה בפרס הרב טולידאנו לספרות תורנית. וכך נכתב בנימוקי החלטת הוועדה:
בהסכמה לחלק השני של הספר (שנת תשד"מ), כתב הרב עובדיה יוסף:
מאבקים שניהלו נגדו במושב, גרמו לו לבעיות לב, והוא חלה ואושפז בטיפול נמרץ באור לז' באדר תשמ"ב. כשחלה גורש מהמושב, וחזר להתגורר בבני ברק, שם המשיך להוציא את ספריו.
בשנת תשנ"ז (1996) עבר להתגורר באשקלון, שם הקים את מוסדות 'יצחק ירנן', הכוללים: גני ילדים, תלמוד תורה, ישיבת 'יצחק ירנן', כולל אברכים, מדרשה לבעלי תשובה, ארגון נשים 'אם בישראל', ובית דין לענייני ממונות 'צדקתך ירננו'.
הרב גם מעורב פוליטית בעיר, והקים בה את סיעת 'אחדות בתכלית', שמנתה שלושה נציגים במועצת העירייה, ראש העירייה כיום הוא תומר גלאם מסיעתו.
בבחירות לכנסת העשרים תמך במפלגת 'יחד' שמנהיגה הרוחני הוא גיסו הרב מאיר מאזוז, בעקבות כך כאשר נפטר רבה של אשקלון, הרב יוסף שרביט, רבנים המזוהים עם המפלגה קראו לו להתמודד על רבנות העיר אשקלון, בעוד מפלגת ש"ס העמידה מתמודד אחר מולו. בבחירות לכנסת ה-23 תמך ביהדות התורה. בבחירות לכנסת ה-24 תמך במפלגת 'הציונות הדתית של בצלאל סמוטריץ' ואף השתתף בכינוס של המפלגה בעיר לקראת מערכת הבחירות לכנסת ה-25.
פסיקתו ההלכתית

בשונה מהמקובל בפסיקה הרבנית, לפסוק כדעת השולחן ערוך והבאים אחריו, הרב ברדא סבור שפסיקת ההלכה למעשה היא כדעת הרמב"ם (משנה תורה), ושהוראותיו התקבלו בכל העולם היהודי מעין הלכה למשה מסיני. לדבריו, שיטת פסיקתו היא שיטת רבו הרב מאיר ועקנין. כמו כן, לדעתו דעת האר"י, מכריעה אף את דעת הראשונים והאחרונים, ואילו הם ראו את דבריו היו חוזרים בהם, ולא עליו נאמר הכלל "תורה לא בשמים היא".
שיטתו ההלכתית של הרב ברדא עוררה עליו התנגדות, הרב עובדיה יוסף - שכאמור נתן הסכמה לספריו - תקף אותו במילים חריפות ביותר, בגלל מאמר הלכתי שכתב בקובץ 'ויען שמואל' (תשס"ה, הוצאת ישיבת כסא רחמים) שבו כתב שאדם ששכח לספור ספירת העומר יום אחד יכול להמשיך לספור בברכה, נגד דעת השולחן ערוך.
לימים נתקף הרב ברדא בספרו של הרב עובדיה יוסף 'חזון עובדיה' – חנוכה (עמוד סג), בגלל פסיקתו בעניין צאת הכוכבים, כינו אותו "אברך צעיר" ש"הרהיב עוז לצאת נגד מרן והאחרונים", וכתוב: "וידעתי בני ידעתי כי הנ"ל עומד במרדו וממשיך לפסוק גם בעניינים אחרים נגד פסקי מרן השולחן ערוך, וכל יראי ה' יתרחקו מהוראותיו". בעוד יש הטוענים שלא הרב עובדיה כתב את זה. אחרי הדברים אמר הרב ברדא במסגרת שיעורו הקבוע, שהרב עובדיה יוסף נשאל על הדבר, והכחיש לאברכים השואלים שהוא כתב את זה וכשהראו לו את הדברים שכתב בספר שלו, קרא למי שקרא, ושאל אותו מי כתב את הדברים בספר שלו? לטענת הרב ברדא הדברים האלו מוקלטים ומוסרטים. ואז אמר דברי שבח עליו, ואף שלח עמם אליו ספר, הנמצא ברשותו, עם הקדשה.
אחרי מותו של הרב עובדיה יוסף, תקף בנו, הראשון לציון הרב יצחק יוסף, את הרב ברדא במסגרת שיעורו השבועי בערב חג הפסח ה'תשע"ז (2017), זאת בעקבות הלכות שכתב נגד דעת השולחן ערוך בהגדה של פסח שהוציא לאור והפיץ באשקלון. הרב יוסף כינה את הרב ברדא "חצוף" ו"מחטיא את הרבים", טען שאילו אביו היה חי לא היה מעז לנהוג כך, ואף תקף את ראש העיר אשקלון איתמר שמעוני על שסייע בהפצת החוברת. גם הרב ציון בוארון התייצב לצד הראשון לציון והתנגד לרב ברדא, ואמר "שאצל האשכנזים היו רוגמים אותו באבנים".
ספריו

שו"ת יצחק ירנן – שלושה עשר חלקים.
ספר קנין תורה (בעניין פסיקת ההלכה כהרמב"ם וקבלת הוראותיו כהלכה למשה מסיני) – חמישה חלקים.
ערך והגיה את הספר אשר לשלמה – שו"ת על ארבעת חלקי השולחן ערוך, מאת הרב שלמה ילוז.
הערות שוליים

↑  ע"פ, קובץ 'אור הגנוז', שנה ד' חוברת ח'.
↑  ילקוט הפרסומים 2420 רשומה 88
↑  "כשהרב אמר שאהיה ראש עיר אף אחד לא האמין", באתר אשקלונים
↑  ישי כהן, ‏הרב יצחק ברדא הודיע על תמיכה ב'יחד' של אלי ישי, באתר כיכר השבת, 7 בפברואר 2015
↑  חיים בוזגלו, רבנים פנו לגר"י ברדא: תתמודד על רבנות העיר אשקלון, באתר כל הזמן
↑  ישראל פריי, האם ש"ס מעדיפה מועמד ללא חתימת זקן על פני רב מוכר?, באתר קול חי
↑  גיסו של הגר"מ מאזוז: לבחור ביהדות התורה, באתר כיכר השבת, ‏2020-02-24
↑  הרב יצחק ברדא: מצווה להצביע לסמוטריץ, באתר כיכר השבת, ‏2021-03-22
↑  אסף אוהב ציון, סמוטריץ: ״מפלגת ציונות דתית גדולה שתהיה הבית של הימין המאמין, האידיאולוגי והערכי", באתר דתילי אתר חדשות, ‏2022-07-13
↑  אבישי בן חיים, אין עוד מלבדו, באתר nrg‏, 29 בדצמבר 2007
↑  הרב יצחק ברדא הם לא מעיינים!! בספרי הרב עובדיה בחלו בו ידיים, נבדק ב-2022-08-03
↑  ישי כהן, ‏הראשון לציון נגד הרב ברדא: "מחטיא את הרבים, חצוף", באתר כיכר השבת, 8 באפריל 2017
10.04.17 י"ד בניסן תשעז, ‏ראש העיר לרב יצחק יוסף: "אין לי קשר להגדה", באתר "סרוגים", 10 באפריל 2017
↑  ישי כהן, ‏הרב בוארון נגד הרב ברדא: "האשכנזים היו רוגמים אותו באבנים", באתר כיכר השבת, 18 באפריל 2017
↑  הכרכים שנמצאים באתר hebrewbooks: חלק א, חלק ב, חלק ג, חלק ד, חלק ה. ספרים נוספים הנמצאים באתר מוסדות הרב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007585776805171  ISNI: 0000 0000 2476 513X  LCCN: n85045692  VIAF: 35877284   WorldCat (עם VIAF): 35877284 
הרב ברדא נואם בהילולת הרב נתן בוקובזה בנתיבות
הרב יצחק ברדא בשיעור בישיבת תורת החיים כ"ג שבט תש"פ
אמריק פרסבורגר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 בדצמבר 1902 מישקולץ, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  5 בפברואר 1988 (בגיל 85) Saxtead, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, הונגריה 
 השכלה:  אוניברסיטת קארל בפראג  אוניברסיטת שטוטגרט 
 בן או בת זוג:  Ági Donáth (1947–1971) 
 פרסים והוקרה:  פרס האוסקר לסיפור הטוב ביותר (1942)  פרס באפט"א למפעל חיים (1981)  Silver Bear for best original music (1951) 
 
אימרה פרסבורגר או אמריק פרסבורגר (בהונגרית: Pressburger Imre; מישקולץ, 5 בדצמבר 1902 – סאקססטד, סאפוק, אנגליה, 5 בפברואר 1988) היה תסריטאי זוכה פרס אוסקר, במאי קולנוע ומפיק ממוצא יהודי-הונגרי, שפעל בבריטניה ועשה את עבודותיו המשמעותיות ביותר עם שותפו-לבימוי מייקל פאוול, איתו הקים חברת הפקות משותפת בשנת 1943.