stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פצועים בראש
הפקה

הסדרה רשמה הישג ל-HOT כאשר נמכרה ב-31 באוקטובר 2013 למפיק העל ג'רי ברוקהיימר והיא תשודר ברשת הכבלים האמריקאית Cinemax - רשת האחות של HBO. לאחר סיום כתיבת העונה השנייה, אישרה HOT עונה שלישית לסדרה אך ביטלה אותה לאחר שיוצרי הסדרה עזבו את סוכנות ADD שמפיקה את הסדרה. הדבר נודע חודשיים לאחר תחילת צילומי העונה השנייה. צילומי העונה השנייה הסתיימו ביולי 2015. העונה השנייה צולמה בתל אביב ובבני ברק.
הערות שוליים

↑  רן בוקר, הסדרה "פצועים בראש" נמכרה להוליווד, באתר ynet, 31 באוקטובר 2013
בית המחוקקים של מדינת ניו יורק

| --- | --- |
סמל מדינת ניו יורקסמל מדינת ניו יורק
 מדינה:  ניו יורק ניו יורק
 סוג:  בית מחוקקים דו-ביתי
 הרכב
 מספר מושבים:  150
 בית הנבחרים התפלגות מושבי בית הנבחרים
      המפלגה הדמוקרטית (102)       המפלגה הרפובליקנית (48) הסנאט       המפלגה הדמוקרטית (42)       המפלגה הרפובליקנית (21)
 בחירות
 בחירות קודמות:  2022
 בחירות הבאות:  2024
 משכן
 מליאת בית הנבחרים המדינתי
 קפיטול מדינת ניו יורק, אולבני
 קואורדינטות:  42°39′09″N 73°45′26″W﻿ / ﻿42.6525°N 73.757222222222°W﻿ / 42.6525; -73.757222222222
 אתר אינטרנט
 www.nysenate.gov
 
בית המחוקקים של מדינת ניו יורק (באנגלית: New York State Legislature) מורכב משני הבתים הפועלים כבית המחוקקים של מדינת ניו יורק בארצות הברית: הסנאט של מדינת ניו יורק והאספה המדינתית של ניו יורק. החוקה של ניו יורק (אנ') אינה קובעת מונח רשמי לשני הבתים יחד; היא מציינת רק שסמכות החקיקה של המדינה "תהיה נתונה לסנאט ולאסיפה". חוקי המושב (אנ'), שעברו על ידי בית המחוקקים מתפרסמים בחוקים הרשמיים של ניו יורק (אנ'). חוקי ניו יורק הקבועים בעלי אופי כללי מתוכננים בחוקים המאוחדים של ניו יורק. החל מינואר 2021, המפלגה הדמוקרטית (אנ') מחזיקה ברוב בשני הבתים של בית המחוקקים של מדינת ניו יורק.
בחירות לבית המחוקקים מתקיימות בנובמבר של כל שנה זוגית. גם חברי האספה וגם הסנאטורים מכהנים בתקופת כהונה של שנתיים.
על מנת להיות חבר בכל אחד מהבתים, אדם חייב להיות אזרח ארצות הברית, תושב מדינת ניו יורק לפחות חמש שנים, ותושב המחוז, לפחות שנה אחת לפני הבחירות.
האספה מורכבת מ-150 חברים; כל אחד מהם נבחר ממחוז של חבר אחד. חוקת ניו יורק מאפשרת לשנות את מספר המושבים בסנאט; נכון לשנת 2014, לסנאט היו 63 מושבים.
ראו גם

הקונגרס המחוזי בניו יורק
לקריאה נוספת

"Compiling the Legislative History of a New York State Law". New York State Library. Archived from the original on December 29, 2005. Retrieved June 20, 2014.
הערות שוליים

↑   Archived February 7, 2016, at the Wayback Machine New York State Constitution
1 2  Gibson, Ellen M.; Manz, William H. (2004). Gibson's New York Legal Research Guide (PDF) (3rd ed.). Wm. S. Hein Publishing. p. 30. ISBN 1-57588-728-2. LCCN 2004042477. OCLC 54455036.
↑  Gibson & Manz 2004, pp. 47–48.
↑  Consolidated Laws of New York
↑  Gibson & Manz 2004, pp. 56–57.
↑  Warren, Olivia A. "A House Divided in Washington Heights". Gotham Gazette.
↑  "Everything You Need to Know About New York's Primary Election on Thursday". Vogue. September 10, 2018.
↑   Archived February 7, 2016, at the Wayback Machine New York State Constitution, Article III, Section VII
↑  McKinley, Jesse (February 24, 2014). "What Is a Majority Vote in the State Senate? The Answer Goes Beyond Simple Math". The New York Times.
| בתי מחוקקים בארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| הקונגרס | בית הנבחרים של ארצות הברית • הסנאט של ארצות הברית |  |
| מדינות | אוהיו (בית הנבחרים • הסנאט) • אוקלהומה (בית הנבחרים • הסנאט) • אורגון (בית הנבחרים • הסנאט) • איווה (בית הנבחרים • הסנאט) • איידהו (בית הנבחרים • הסנאט) • אילינוי (בית הנבחרים • הסנאט) • אינדיאנה (בית הנבחרים • הסנאט) • אלבמה (בית הנבחרים • הסנאט) • אלסקה (בית הנבחרים • הסנאט) • אריזונה (בית הנבחרים • הסנאט) • ארקנסו (בית הנבחרים • הסנאט) • ג'ורג'יה (בית הנבחרים • הסנאט) • דלאוור (בית הנבחרים • הסנאט) • דקוטה הדרומית (בית הנבחרים • הסנאט) • דקוטה הצפונית (בית הנבחרים • הסנאט) • הוואי (בית הנבחרים • הסנאט) • וושינגטון (בית הנבחרים • הסנאט) • ויומינג (בית הנבחרים • הסנאט) • ויסקונסין (אספת המדינה • הסנאט) • וירג'יניה (בית הנבחרים • הסנאט) • וירג'יניה המערבית (בית הנבחרים • הסנאט) • ורמונט (בית הנבחרים • הסנאט) • טנסי (בית הנבחרים • הסנאט) • טקסס (בית הנבחרים • הסנאט) • יוטה (בית הנבחרים • הסנאט) • לואיזיאנה (בית הנבחרים • הסנאט) • מונטנה (בית הנבחרים • הסנאט) • מיזורי (בית הנבחרים • הסנאט) • מיין (בית הנבחרים • הסנאט) • מינסוטה (בית הנבחרים • הסנאט) • מיסיסיפי (בית הנבחרים • הסנאט) • מישיגן (בית הנבחרים • הסנאט) • מסצ'וסטס (בית הנבחרים • הסנאט) • מרילנד (בית הנבחרים • הסנאט) • נבדה • נברסקה • ניו ג'רזי (האספה הכללית • הסנאט) • ניו המפשייר (בית הנבחרים • הסנאט) • ניו יורק (האספה • הסנאט) • ניו מקסיקו (בית הנבחרים • הסנאט) • פלורידה (בית הנבחרים • הסנאט) • פנסילבניה (בית הנבחרים • הסנאט) • קולורדו (בית הנבחרים • הסנאט) • קונטיקט (בית הנבחרים • הסנאט) • קליפורניה (אספת המדינה • הסנאט) • קנזס (בית הנבחרים • הסנאט) • קנטקי (בית הנבחרים • הסנאט) • קרוליינה הדרומית (בית הנבחרים • הסנאט) • קרוליינה הצפונית (בית הנבחרים • הסנאט) • רוד איילנד (בית הנבחרים • הסנאט) |  |
| אחרים | מחוז קולומביה • איי הבתולה של ארצות הברית • איי מריאנה הצפוניים (בית הנבחרים • הסנאט) • גואם • סמואה האמריקנית (בית הנבחרים • הסנאט) • פוארטו ריקו (בית הנבחרים • הסנאט) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007596963905171  ISNI: 0000 0000 9379 1761  LCCN: n79124975  SNAC: w6z64ktw  VIAF: 137827486   WorldCat (עם VIAF): 137827486
אירוויזיון 2015

| --- | --- |


 מספר התחרות:  60
 חצי גמר 1:  19 במאי
 חצי גמר 2:  21 במאי
 גמר:  23 במאי 2015
 מנחים:  מרים וייקסלבראון, אליס טומלר וארבלה קיסבאוור
 רשת השידור המפיקה:  אוסטריה ORF
 מיקום האירוע:  אוסטריה היכל העיר, וינה, אוסטריה
 המפקח על התחרות:  נורווגיה יון אולה סאנד
 השיר הזוכה:  שוודיה שוודיה – "Heroes"
 מספר משתתפות:  40
 מדינות שמשתתפות לראשונה:  אוסטרליה אוסטרליה (אורחת)
 מדינות שחוזרות לאחר פרישה:  צ'כיה צ'כיה  סרביה סרביה  קפריסין קפריסין
 מדינות שפרשו מהתחרות:  אוקראינה אוקראינה
 מופעי פתיחה/ביניים:  חצי גמר 1: פתיחה – השיר "Rise Like a Phoenix" בוצע על ידי קונצ'יטה וורסט ותזמורת רדיו וינה.  הגמר: פתיחה – השיר "Building Bridges" בוצע על ידי מנחות התחרות; מרים וישלבראון, אליס טומלר, ארבלה קייסבאוור וקונצ'יטה וורסט, יחד עם ילדים מקומיים ותזמורת רדיו וינה.
 סיימו עם 0 נקודות:  אוסטריה אוסטריה גרמניה גרמניה
 המדינות המשתתפות
 
   מדינות משתתפות בגמר   מדינות משתתפות שלא העפילו לגמר   מדינות שהשתתפו בעבר, אך לא בשנה זו
 → אירוויזיון 2014 אירוויזיון 2016 ← 
תחרות הזמר של האירוויזיון 2015 הייתה ההפקה ה-60 לתחרות השירים הבינלאומית השנתית של רשת השידור "אירוויזיון" מטעם איגוד השידור האירופי.
התחרות התקיימה בווינה בירת אוסטריה, לאחר ניצחון המדינה באירוויזיון 2014 עם השיר "Rise Like a Phoenix" ("לעלות כמו עוף החול") בביצוע קונצ'יטה וורסט. זו הפעם השנייה שאוסטריה אירחה את התחרות, לאחר אירוח התחרות לשנת 1967.
גמר תחרות זו הוא הגדול בתולדות תחרות הזמר של האירוויזיון, כאשר 27 מדינות משתתפות בו. הזוכה בתחרות זו הייתה שוודיה עם השיר "Heroes" בביצוע מונס סלמרלוב, שהיה גם המועמד לזכייה ("הפייבוריט") של אתרי ההימורים באינטרנט. ניצחון זה הפך את שוודיה לסגנית צמודה מאוד ל"אלופת האירוויזיון" הנוכחית – אירלנד, המחזיקה ב-7 ניצחונות.

המארחת, אוסטריה, סיימה את התחרות במקום האחרון עם 0 נקודות (יחד עם גרמניה), זאת הייתה הפעם הראשונה מאז 2003 שמדינה לא השיגה כלל נקודות והפעם הראשונה בהיסטוריה של התחרות בה המארחת של התחרות סיימה ללא נקודות.
מתכונת

40 שירי המדינות משתתפים באמצעות קביעת 27 שירים בגמר. שבעה מהם נקבעו היישר בגמר ו-20 נוספים עלו לגמר מתוך שאר 33 המשתתפים בשני אירועי חצי-גמר. שבע המשתתפות הישירות בגמר הן חמש מממנות התחרות העיקריות לצד הפקות נוספות של הרשת "אירוויזיון" המכונות "חמש הגדולות" – איטליה, בריטניה, גרמניה, ספרד וצרפת, המארחת שבשנה זו היא אוסטריה, ואוסטרליה אשר הוזמנה כאורחת באופן חד-פעמי. 33 המשתתפות בחצאי הגמר חולקו ל-16 בחצי-גמר הראשון ו-17 בחצי-גמר השני, כאשר מכל אחד עלו עשר לגמר.
ההצבעה בגמר ובחצאי הגמר נעשית באמצעות הענקת 1 עד 8, 10 ו-12 נקודות מכל מדינה לעשרה שירים, על בסיס שקלול שווה של קולות הציבור כחמישים אחוזים עם ועדת שופטים כחמישים אחוזים בכל מדינה, כפי שנעשה משנת 2010. בגמר מצביעות כל המדינות כולל אלו שלא עלו לגמר. בכל חצי-גמר הצביעו המדינות המתחרות בו וארבע מתוך שבע המתחרות היישר בגמר, כאשר אוסטרליה כאורחת הייתה היחידה שהוזמנה להצביע בשני חצאי הגמר, לצד פיצול שש המדינות האחרות המשתתפות היישר בגמר, להצבעת שלוש מהן בחצי הגמר האחד ושלוש מהן בחצי הגמר האחר. הרכבי המשתתפות בחצאי הגמר התבססו גם הם על פיצול מדינות הנחשבות כנוטות להצביע זו לזו. הציבור יכול לשלוח מסרונים מכל קו ולאיזה מתחרה או מספר מתחרים שרוצים, פרט למספר המתחרה אשר חסום בתחומי המדינה אותה הוא מייצג, וחסימת קווי המספרים של חצי הגמר האחד, בתחומי המדינות המשתתפות ובעלות ההצבעה בחצי הגמר האחר. צוותי השיפוט גם הם מדרגים את כל מתחרי הגמר וחצי הגמר בו השתתפה מדינתם, פרט למתחרה המדינה אותה מייצגים כגוף השופט. קווי ההצבעה בטלפון נפתחים לאחר הופעת השירים, במהלך תזכורת של קטעי השירים בלוויית מספר הצבעה לכל אחד ומופע אמנותי נוסף הנערך בגמר ובחצאי הגמר. צוותי השיפוט צפו והצביעו בחזרה גנרלית-אחרונה של הביצועים עם כל פרטי ההעמדה והתלבושות, אשר נערכה יום לפני כל אחד מהמשדרים הטלוויזיוניים.
המדינות המשתתפות > חצי הגמר הראשון

חצי הגמר הראשון התקיים בווינה ושודר בישראל באמצעות רשות השידור הישראלית בשידור חי ב-19 במאי 2015 בערוץ הראשון (וגם בערוץ 33 וברדיו 88FM) בין השעות 22:00-00:00 (שעון ישראל).
16 המדינות אשר הוגרלו לחצי הגמר הראשון, מתוכן עלו עשר לגמר (מודגשות בטבלה בירוק). בחצי גמר זה הצביעו גם המדינות הבאות המשתתפות היישר בגמר: אוסטרליה, אוסטריה, ספרד וצרפת.
בחצי הגמר נכלל השיר הקצר ביותר בתולדות האירוויזיון. היה זה השיר שייצג את פינלנד, אשר אורכו היה 1.27 דקות בלבד.
| סדר | מדינה | שפה | מבצע | שם השיר | משמעות בעברית | מיקום סופי | ניקוד סופי | ניקוד השופטים | ניקוד הקהל |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מולדובה מולדובה | אנגלית | אדוארד רומניוטה | I Want Your Love | אני רוצה את אהבתך | 11 | 41 | 46 | 48 |

| 2 | ארמניה ארמניה | אנגלית | גנאלוגיה | Face The Shadow | התמודד/י עם הצל | 7 | 77 | 54 | 90 |

| 3 | בלגיה בלגיה | אנגלית | לואיק נוטה | Rhythm Inside | קצב בפנים | 2 | 149 | 151 | 124 |
| 4 | הולנד הולנד | אנגלית | טריינצ'יה אוסטרהויס | Walk Along | להתקדם | 13 | 33 | 70 | 23 |
| 5 | פינלנד פינלנד | פינית | Pertti Kurikan Nimipäivät | Aina mun pitää | אני תמיד צריך | 16 | 13 | 1 | 55 |

| 6 | יוון יוון | אנגלית | מריה אלנה קיריאקו | One Last Breath | נשימה אחת אחרונה | 6 | 81 | 99 | 61 |

| 7 | אסטוניה אסטוניה | אנגלית | אלינה בורן וסטיג רסטה | Goodbye to yesterday | להתראות לאתמול | 3 | 105 | 66 | 136 |
| 8 | מקדוניה מקדוניה | אנגלית | דניאל קאימקוסקי | Autumn Leaves | עלי שלכת | 15 | 28 | 42 | 22 |

| 9 | סרביה סרביה | אנגלית | בויאנה סטמנוב | Beauty Never Lies | יופי לעולם אינו משקר | 9 | 63 | 47 | 86 |

| 10 | הונגריה הונגריה | אנגלית | בוגי | Wars for Nothing | מלחמות ללא סיבה | 8 | 67 | 70 | 50 |
| 11 | בלארוס בלארוס | אנגלית | יוזרי ומאימונה | Time | זמן | 12 | 39 | 66 | 32 |

| 12 | רוסיה רוסיה | אנגלית | פולינה גאגארינה | A Million Voices | מיליון קולות | 1 | 182 | 167 | 151 |
| 13 | דנמרק דנמרק | אנגלית | אנטי סושיאל מדיה | The Way You Are | כמו שאת/ה | 14 | 33 | 58 | 23 |

| 14 | אלבניה אלבניה | אנגלית | אלהאידה דני | I'm Alive | אני חיה | 10 | 62 | 61 | 66 |

| 15 | רומניה רומניה | רומנית, אנגלית | וולטאז' | De la capăt (All Over Again) | מההתחלה | 5 | 89 | 67 | 96 |

| 16 | גאורגיה גאורגיה | אנגלית | נינה סובלאטי | Warrior | לוחם / לוחמת | 4 | 98 | 95 | 97 |
המדינות המשתתפות > חצי הגמר השני

חצי הגמר השני התקיים בווינה ושודר בישראל באמצעות רשות השידור הישראלית בשידור חי ב-21 במאי 2015 בערוץ הראשון (וגם בערוץ 33 וברדיו 88FM) בין השעות 22:00-00:00 (שעון ישראל).

17 המדינות אשר הוגרלו לחצי הגמר השני, מתוכן עלו עשר לגמר (מודגשות בטבלה בירוק). בחצי גמר זה הצביעו גם המדינות הבאות המשתתפות היישר בגמר: אוסטרליה, איטליה, בריטניה וגרמניה.
| סדר | מדינה | שפה | מבצע | שם השיר | משמעות בעברית | מיקום סופי | ניקוד סופי | ניקוד השופטים | ניקוד הקהל |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ליטא ליטא | אנגלית | מוניקה לינקיטה וואידאס באומילה | This Time | הפעם | 7 | 67 | 52 | 98 |
| 2 | אירלנד אירלנד | אנגלית | מולי סטרלינג | Playing with Numbers | משחקת עם מספרים | 12 | 35 | 84 | 14 |
| 3 | סן מרינו סן מרינו | אנגלית | מישל פרניולה ואניטה סימונצ'יני | Chain of Light | שרשרת של אור | 16 | 11 | 6 | 16 |
| 4 | מונטנגרו מונטנגרו | מונטנגרית | קנז (ננאד קנזוביץ') | Adio | להתראות | 9 | 57 | 47 | 58 |
| 5 | מלטה מלטה | אנגלית | אמבר (אמבר בונדין) | Warrior | לוחם / לוחמת | 11 | 43 | 84 | 32 |
| 6 | נורווגיה נורווגיה | אנגלית | מורלנד ודברה סקרלט | A Monster Like Me | מפלץ שכמותי | 4 | 129 | 144 | 104 |
| 7 | פורטוגל פורטוגל | פורטוגזית | לאונור אנדרדה | Há um mar que nos separa | יש ים שמפריד בינינו | 14 | 19 | 23 | 24 |
| 8 | צ'כיה צ'כיה | אנגלית | מרטה ינדובה ווצלב נויד ברטה | Hope Never Dies | תקווה אף פעם לא מתה | 13 | 33 | 34 | 51 |
| 9 | ישראל ישראל | אנגלית | נדב גדג' | Golden Boy | נער זהב | 3 | 151 | 114 | 157 |
| 10 | לטביה לטביה | אנגלית | אמינטה סואדוגו | Love Injected | אהבה מוזרקת | 2 | 155 | 155 | 116 |
| 11 | אזרבייג'ן אזרבייג'ן | אנגלית | אלנור חוסיינוב | Hour of the Wolf | שעת הזאב | 10 | 53 | 67 | 37 |
| 12 | איסלנד איסלנד | אנגלית | מריה אולפסדוטיר | Unbroken | בלתי שביר | 15 | 14 | 15 | 21 |
| 13 | שוודיה שוודיה | אנגלית | מונס סלמרלוב | Heroes | גיבורים | 1 | 217 | 208 | 195 |
| 14 | שווייץ שווייץ | אנגלית | מלני רנה | Time to Shine | זמן לזרוח | 17 | 4 | 15 | 6 |
| 15 | קפריסין קפריסין | אנגלית | יאניס קראיאניס | One Thing I Should Have Done | דבר אחד הייתי צריך לעשות | 6 | 87 | 76 | 80 |
| 16 | סלובניה סלובניה | אנגלית | מראיה | Here for You | כאן בשבילך | 5 | 92 | 84 | 95 |
| 17 | פולין פולין | אנגלית | מוניקה קושינסקה | In the Name of Love | בשם האהבה | 8 | 57 | 10 | 114 |
מגישי הניקוד

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
פינלנד פינלנד – קריסטה סיגפרידס
יוון יוון – הלנה פפאריזו
רומניה רומניה – סוניה ארג'ינט-יונסקו
לטביה לטביה – מרקוס ריבה
שווייץ שווייץ – לאטיטיה גוארינו
צרפת צרפת – וירז'יני גילום
גרמניה גרמניה – ברברה שנברגר
אוסטריה אוסטריה – קטרינה בלווויטש
הונגריה הונגריה – צ'ילה טטאר
הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת – נייג'לה לוסון
ישראל ישראל – עופר נחשון
רוסיה רוסיה – דמיטרי שפלב
סן מרינו סן מרינו – ולנטינה מונטה
דנמרק דנמרק – בסים
תוצאות, הצבעות ומחלוקות > הרכב הצבעת כל מדינה

החל מאירוויזיון 2009, שונה יחס (משקל) ההצבעה בין הצבעות קהל הצופים לבין הצבעות חבר השופטים המקצועי של כל מדינה ליחס של 50:50, כך שגם קהל הצופים וגם חבר השופטים אחראים בדיוק לחצי (50%) מהניקוד המשוקלל שמעניקה כל מדינה למדינות האחרות המתחרות.
תוצאות, הצבעות ומחלוקות > פסילת הצבעות חֶברי-שופטים

בשל אי-סדירויות, שהתגלו בהצבעות חֶברי-השופטים של מקדוניה ומונטנגרו, נפסלו הצבעות חֶברי-השופטים של המדינות הללו. לפי תקנון התחרות, ניקודי המדינות מקדוניה ומונטנגרו נקבעו בלעדית (משקל של 100%) לפי הצבעת קהל הצופים. בהודעה לעיתונות, שפורסמה מטעם האירוויזיון נמסר: "הצבעות הגמר של חֶברי-השופטים של מקדוניה ומונטנגרו לא נכללו, לאחר התייעצות עם גוף עצמאי המפקח על תקינות ההצבעות, ולפי החלטה של המפקח התפעולי ויושב ראש קבוצת הייחוס. בשתי המדינות, הצבעת הצופים אחראית ל-100% (מההצבעה). אי-הכללתם של שני חֶברי-שופטים תמשיך להידון בישיבת קבוצת הייחוס הבאה ביוני". פסילה זו, בדיעבד, לא השפיעה על ניצחונה של שוודיה באירוויזיון.
תוצאות, הצבעות ומחלוקות > השפעת שיטת ההצבעה על תוצאות התחרות

בקרב המעורבים בהפקת תחרות האירוויזיון, המדינות המשתתפות (כולל משתתפות עבר), וקהל הצופים והאוהדים, ניטש ויכוח מתמיד אודות שיטת ההצבעה "הנכונה" וההוגנת לתחרות. בתחרות הנוכחית, נמצא שהיה פער משמעותי בין הניקוד וזהות המנצחת על-פי תוצאות חֶברי-השופטים בלבד (שוודיה – מקום ראשון עם 353 נקודות; איטליה – מקום שישי עם 171 נקודות) לבין זהות המנצחת על-פי תוצאות קהל הצופים בלבד (איטליה – מקום ראשון עם 366 נקודות; שוודיה – מקום שלישי עם 279 נקודות).
תוצאות, הצבעות ומחלוקות > מחלוקת סביב מקוריות השיר הזוכה

עוד בטרם החלה תחרות אירוויזיון 2015, צצו טענות ברשת האינטרנט, שקיים דמיון רב בין השיר הזוכה "Heroes" של הזמר מונס סלמרלוב לבין השיר "Lovers On The Sun" של ה-DJ דייוויד גטה.

בין המאפיינים הדומים:
נעימת פתיחה וליווי דומה בבנג'ו
שירה וקריינות / סיפור סיפור אישי של גבר בעל קול נמוך (לא בס) וסמכותי
עלייה באוקטבה, כבר במהלך הבית הראשון, זמן לא רב מתחילת השיר
אלמנט קריאות מהדהדות דומה, החוזר לאורך כל השיר: "ווֹ-אוּ-אוֹ-הוּ..." / "ווֹ-הוּ-ווֹ-אוֹ-הוֹ..."
למרות זאת, בדיקה פשוטה של העובדות מעלה, כי שירו של גואטה שוחרר ביוני 2014, בעוד ששירו של סלמרלוב נכתב כבר בשנת 2013, אך שוחרר רק בשנת 2015.
רקע > היערכות המדינה המארחת

שלושה אולמות בשלוש ערים באוסטריה קידמו הצעות רשמיות לאירוח התחרות, לאחר מספר הצעות ראשוניות:
וינר סטאד הול (הול D), וינה – מארח את טורניר הטניס השנתי של "בנק ארסטה" ואירועים רבים נוספים לאורך כל השנה; מכיל 16,000 מושבים.
גראץ סטאד הול, גראץ – אירח את אליפות אירופה בכדוריד לגברים בשנת 2010; מכיל 10,000 מושבים.
אולימפיה הול, אינסברוק – אירח את אולימפיאדת אינסבורק בשנת 1976, אירועי החלקה אמנותית על הקרח ואירועי הוקי קרח רבים; מכיל 13,000 מושבים.
רקע > מדינות

בולגריה בולגריה – ב-18 בדצמבר 2014, רשות השידור הבולגרית, BNT, אישרה כי בולגריה לא תשתתף.
אוקראינה אוקראינה – רשות השידור האוקראינית, NTU, הודיעה כי אוקראינה לא תשתתף מסיבות כלכליות ופוליטיות.
בוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובינה – הודיעה על תכנון לחזור להשתתף בתחרות זו, אך התחרטה.
משתתפים חוזרים

| מדינה | מבצע | שנה | מקום |
| --- | --- | --- | --- |
| אזרבייג'ן אזרבייג'ן | אלנור חוסיינוב (חלק מהצמד אלנור וסמיר) | 2008 | 8 |
| ארמניה ארמניה | אינגה ארשיקיאן (חלק מהצמד אינגה ואנוש) | 2009 | 10 |
| מלטה מלטה | אמבר בונדין (כזמרת ליווי) | 2012 | 21 |
ישראל באירוויזיון 2015

ישראל באירוויזיון 2015 השתתפה עם השיר "Golden Boy", שנכתב על ידי דורון מדלי ובוצע על ידי נדב גדג' (זוכה "הכוכב הבא לאירוויזיון"). רשות השידור לראשונה שיתפה פעולה עם שידורי קשת, על מנת לבחור את הנציג הישראלי לאירוויזיון בעזרת תוכנית מציאות מוזיקלית.
"Golden Boy" שהצליח להעפיל לגמר, סיים במקום ה-9 וקיבל 97 נקודות.
הערות שוליים

↑  יחסי זכייה של 27 המדינות המתחרות בגמר אירוויזיון 2015 ב-21 אתרי הימורים באינטרנט, מעודכנים ליום התחרות (23 במאי 2015).
↑  מור לוי, ‏הגיבורה של אירופה: שוודיה ניצחה באירוויזיון 2015, באתר ‏מאקו‏, 24 במאי 2015
↑  Finland sets a new record, באתר הרשמי של האירוויזיון, 11 במאי 2015 (באנגלית)
↑  סרטון קצר, המסביר איך מתנהלת, הלכה למעשה, הצבעת הצופים באירוויזיון.
↑  Eurovision 2015: Montenegro and FYR Macedonia’s jury votes were disqualified
↑  אירוויזיון 2015 – תוצאות חצויות: במי פגעו הצבעות השופטים? (כולל טבלת תוצאות חצויה השוואתית) (באנגלית)
↑  Did Måns Zelmerlöw Borrow from David Guetta?
↑  "Wiener Locations rittern um Song Contest". ORF. 12 במאי 2014. נבדק ב-7 ביוני 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bulgaria: BNT will not participate in Eurovision 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1075735459  VIAF: 317071979   WorldCat (עם VIAF): 317071979
ארנסט פרידריך השלישי, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן

ארנסט פרידריך השלישי, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן (בגרמנית: Ernst Friedrich III. von Sachsen-Hildburghausen;‏ 10 ביוני 1727 – 23 בספטמבר 1780) היה דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן בין השנים 1745–1780.
ביוגרפיה

ארנסט פרידריך נולד ב-10 ביוני 1727 בקניגסברג שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-קובורג-זאלפלד, לארנסט פרידריך השני, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן, ולקרולינה, רוזנת ארבאך-פירסטנוי, בתו של פיליפ קרל, רוזן ארבאך-פירסטנוי.
בשנת 1745 מת אביו ארנסט פרידריך השני, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן, ובמקומו עלה ארנסט פרידריך לשלטון, תוך שאמו קרולינה, רוזנת ארבאך-פירסטנוי משמשת כעוצרת עד לשנת 1748.
ארנסט פרידריך נחשב אינטליגנטי, מוכשר, ואחד הנסיכים הנאים ביותר של זמנו. הוא תרם ספרייה לעיר הילדבורגהאוזן, אך לבסוף הפזרנות המוגזמת שלו בחצרו, משכה את תשומת לבו של יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ובשנת 1769 הוא מינה את שרלוטה אמליה, נסיכת הסן-פיליפסטאל לעוצרת הדוכסות, ולממונה על ענייני הכספים. בשנת 1779 פרצה שריפת ענק בהילבורגהאוזן, ובשל כך עבר ארנסט פרידריך להתגורר בדירת הציד שלו בשטראופהיין.
ב-23 בספטמבר 1780 מת ארנסט פרידריך בשטראופהיין, ובמקומו עלה לשלטון בנו פרידריך, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן.
משפחתו

ב-1 באוקטובר 1749 התחתן ארנסט פרידריך עם לואיזה, נסיכת דנמרק, בתם של כריסטיאן השישי, מלך דנמרק וסופיה מגדלנה מברנדנבורג-קולמבך, ממנה נולדה לו בת אחת:
יוליאנה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן (1755–1756)
ב-20 בינואר 1757 התחתן ארנסט פרידריך עם כריסטינה סופיה שרלוטה מברנדנבורג-ביירוית, בתם של פרידריך כריסטיאן, מרקיז ברנדנבורג-ביירוית וויקטוריה שרלוטה מאנהלט-צייץ-הוים, ממנה נולדה לו בת אחת:
מריה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן (1757)
ב-1 ביולי 1758 התחתן ארנסט פרידריך עם ארנסטינה, נסיכת סקסוניה-ויימאר, בתם של ארנסט אוגוסט הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך וסופיה שרלוטה מברנדנבורג-ביירוית, ממנה היו לו 3 ילדים:
סופיה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן (1760–1776), התחתנה עם פרנץ, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד.
כריסטינה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן (1761 -1790), התחתנה עם אויגן, נסיך סקסוניה-הילדבורגהאוזן.
פרידריך, דוכס סקסוניה-אלטנבורג (1763–1834.
שריף (זמר)

| --- | --- |

 לידה:  6 באפריל 1979 (בן 45) אילת, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 סוגה:  מוזיקה ערבית, מוזיקה מזרחית
 
מייק שריף (בערבית: مايك شريف; נולד ב-6 באפריל 1979 באילת), שנודע בעבר בשם הבמה שריף ילד הפלא הדרוזי, הוא זמר דרוזי-ישראלי השר מוזיקה ערבית ומוזיקה מזרחית. שריף מנגן על דרבוקה, עוד וקלידים.
חיים אישיים

שריף נישא בפעם השנייה, לניבאל, בשנת 2019, והוא אב לארבע בנות ובן אחד, שתיים מהבנות מזוגיות קודמת, עם בת זוג יהודייה.
דיסקוגרפיה

הילד הדרוזי (1992)
תני לי סימן (1992)
אלינור (בשירי זוהר ארגוב) (1992)
הזוהר לארגוב (1994) אלבום ו־DVD
באהבה לאמא (1994)
נולדתי לשיר (1995)
הופעה חיה בירדן - חלק א' (1996)
הופעה חיה בירדן - חלק ב' (1996)
אהבה תמימה (1996) אלבום וקלטת וידאו
המיטב
הלהיטים בערבית\מהמיטב בערבית
להיטי זהב (1998)
חפלה עם שריף (1998)
לאהוב (1999)
לאורך הדרך (2000)
שריף בחפלה עם יהודה קיסר (2002)
אחלה חפלה עם שריף
חגיגה משולשת
המיטב
כייף של שירים
המיטב בערבית
האושר שלי (2007) כולל את הלהיט "מג'נון"
את תהיי מלכה (2010)
אחלה חפלה עם שריף (2014) - אלבום מחרוזות
הערות שוליים

↑  מייק שריף במסר לבנותיו שניתקו עימו קשר: "הפכתי את העולם בשביל לראות אתכן", באתר ‏מאקו‏, 8 באוגוסט 2018
↑  יפעת הללי אברהם, ‏כבר לא ילד: שריף נישא לבת זוגו, באתר ‏מאקו‏, 29 באוקטובר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313120805171  VIAF: 97439586   WorldCat (עם VIAF): 97439586
פרנקו בזאלייה

| --- | --- |
צילום מ-1979
 לידה:  11 במרץ 1924 ונציה, איטליה 
 פטירה:  29 באוגוסט 1980 (בגיל 56) ונציה, איטליה 
 מקום קבורה:  בית הקברות סן מיקלה 
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת פדובה 
 תפקידים:  פסיכיאטר, אנתרופולוג, נוירולוג, existential therapist 
 
פרנקו בזאלייה (באיטלקית: Franco Basaglia;‏ 11 במרץ 1924 - 29 באוגוסט 1980) היה פסיכיאטר ונוירולוג איטלקי שהביא לביטול בתי החולים הפסיכיאטריים הממשלתיים באיטליה, חלוץ התפיסה המודרנית של בריאות הנפש, מנהיג ומחולל רפורמה בפסיכיאטריה האיטלקית, המייסד והמוביל של "פסיכיאטריה דמוקרטית", הוגה ויוזם של חוק איטלקי ושמו 180 (או "חוק בזאלייה"), שהוביל לפירוקם של בתי החולים הפסיכיאטריים הממשלתיים באיטליה ולסגירתם; היה הפסיכיאטר האיטלקי בעל ההשפעה הרבה ביותר במאה ה-20.
קורות חיים

נולד בוונציה. סיים לימודי רפואה באוניברסיטת פדובה ב-1949, והתמחה בפדובה בבית הספר לפסיכיאטריה. שם התוודע לרעיונותיהם של קרל יאספרס, לודוויג בינסוונגר (Ludwig Binswanger) ויוג'ין מינקובסקי (Eugène Minkowski), שהציתו בו עניין בפילוסופים פנומנולוגיים כדוגמת אדמונד הוסרל, מרטין היידגר ומוריס מרלו-פונטי. מאוחר יותר ניתח עבודות סוציולוגיות והיסטוריות שביקרו את הפסיכיאטריה כדוגמת אלה של מישל פוקו וארווינג גופמן.
ב-1979, שנה לפני מותו ושנה לאחר העברת החוק שנקרא על שמו, מונה בזאלייה לראש מערכת בריאות הנפש של מחוז לאציו שבירתו היא רומא.
ב-1980 חלה ומת מסרטן מערות האף.
רעייתו פרנקה אונגרו (Franca Ongaro) פעלה לצדו, ולאחר מותו המשיכה את דרכו, בעיקר ברמה הפוליטית. מ-1984 עד 1991 כיהנה כסנטורית בבית המחוקקים האיטלקי, ובתפקיד זה הנהיגה את המאבק הפרלמנטרי ליישום העקרונות של הרפורמה הפסיכיאטרית שהנהיג בזאלייה. ב-2005 – שנת מותה - יצא לאור ספר ביוגרפי של פרנקו בזאלייה בעריכתה - "האוטופיה של המציאות".