stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אופטיקה פיזיקלית

באופטיקה פיזיקלית נעשה שימוש כדי להסביר תופעות כגון עקיפה.
אופטיקה פיזיקלית (או אופטיקת גלים) היא ענף באופטיקה שעוסק בתופעות כמו התאבכות, עקיפה וקיטוב וכן תופעות גליות נוספות שלא יכולות להיות מוסברות במסגרת קירוב הקרניים של האופטיקה הגאומטרית. לרוב לא כוללים בתחום זה תופעות כמו רעש קוונטי בתקשורת אופטית.
קירוב האופטיקה הפיזיקלית

אופטיקה פיזיקלית הוא גם שם של קירוב בו נעשה שימוש תכוף באופטיקה, הנדסת חשמל ופיזיקה יישומית. בהקשר הזה, מדובר על קירוב שנמצא בין אופטיקה גאומטרית, שלא מתחשבת כלל בתכונות הגליות של האור, לבין תיאור גלי מלא בעזרת אלקטרומגנטיות, שהיא תורה מדויקת ולא מקורבת. משמעות המילה "פיזיקלית" היא שקירוב נכון יותר מבחינה פיזיקלית מאשר התיאור הגאומטרי או תיאור הקרניים, ולא שזוהי תורה פיזיקלית מדויקת.
קירוב זה בנוי כך שתחילה יש להשתמש באופטיקה גאומטרית כדי להעריך את השדה על משטח, ואז לבצע אינטגרציה של השדה על פני המשטח כדי לחשב את השדה המוחזר/מועבר. קירוב זה מזכיר את קירוב בורן בכך שפרטי הבעיה מטופלים כהפרעה.
באופטיקה, זו דרך סטנדרטית להעריך אפקטים של עקיפה. בתחום תדרי הרדיו נעשה שימוש בקירוב זה כדי להעריך תופעות שמזכירות תופעות אופטיות. הקירוב מקרב בצורה טובה תופעות של התאבכות, עקיפה וקיטוב, אבל לא מתאר את התלות של העקיפה בקיטוב. מכיוון שקירוב זה מתאים יותר לתדרים גבוהים, הוא לרוב מדויק יותר עבור אופטיקה מאשר עבור גלי רדיו.
באופטיקה, נעשה בקירוב זה שימוש כדי לבצע אינטגרציה של שדה, שהוערך בעזרת אופטיקה גאומטרית, על פני עדשות, מראות או צמצמים כדי לקבל את השדה שעובר/חוזר.
בפיזורים ממכ"ם בדרך כלל יש לקחת את הזרם שהיה מתקבל על משטח משיק מחומר זהה לזרם בכל נקודה בחזית, כלומר, את החלק של המפזר הפונה למכ"ם ושמוקרן על ידו. הזרמים בחלקים ה"חשוכים" (בהם לא פוגעת קרינה) לא נלקחים בחשבון. השדה שמתפזר לרוב מתקבל על ידי אינטגרל על זרמים אלו. טכניקה זו שימושית עבור גופים בעלי צורה חלקה וקמורה או עבור משטחים בעלי הפסד גבוה (החזר נמוך).
הזרם או השדה שמתקבלים בעזרת אופטיקה גאומטרית לא יהיו מדויקים ליד השפות או ליד גבולות האזור החשוך, אלא אם כן יילקחו בחשבון גם תופעות העקיפה והגלים הזוחלים.
התאוריה הקלאסית של אופטיקה פיזיקלית לוקה בהערכה של פיזור שדות, מה שמוביל לירידה בדיוק. שיפור לתיאוריה, שהוצע ב-2004, נותן פתרונות מדויקים לבעיות שמערבות עקיפה של מפזרים מוליכים.
ראו גם

אופטיקה גאומטרית
אופטיקה קוונטית
הערות שוליים

↑  Ufimt︠s︡ev, P. I︠A︡. (Petr I︠A︡kovlevich), Fundamentals of the physical theory of diffraction, Hoboken, N.J.: Wiley-Interscience, 2007
1 2  Yusuf Z. Umul, Modified theory of physical optics, Optics Express 12, 2004, עמ' 4959 doi: 10.1364/opex.12.004959
↑  Tetsu Shijo, Luis Rodriguez, Makoto Ando, The Modified Surface-Normal Vectors in the Physical Optics, IEEE Transactions on Antennas and Propagation 56, 2008-12, עמ' 3714–3722 doi: 10.1109/tap.2008.2007276
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4189552-6  NDL: 00561127  NKC: ph288762
דני מט

| --- | --- |

 לידה:  10 בדצמבר 1927 קלן, רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר 
 פטירה:  5 בדצמבר 2013 (בגיל 85) רמת גן, ישראל ישראל 
 תאריך עלייה:  1934
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   ההגנה  הבריגדה היהודית הבריגדה היהודית   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1943–1982 (כ־39 שנים)
 דרגה:    אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד סיירת צנחנים  מפקד גדוד הנח"ל המוצנח  מפקד  חטיבה 80  מפקד חטיבת הצנחנים הסדירה (חטיבה 35)  מפקד חטיבה 247  מפקד אוגדה 90  נשיא בית הדין הצבאי לערעורים  מתאם הפעולות בשטחים
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה   מלחמת העצמאות   מלחמת סיני   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים
 עיטורים
 יקיר רמת גן (1998) 
 תפקידים אזרחיים
 נציב קבילות החיילים, יו"ר קרן לב"י
 
דניאל (דני) מט (10 בדצמבר 1927 – 5 בדצמבר 2013) היה קצין בדרגת אלוף, ממפקדי חטיבת הצנחנים, נשיא בית הדין הצבאי לערעורים, מתאם הפעולות בשטחים, נציב קבילות החיילים ויושב ראש קרן לב"י.
ביוגרפיה > ילדות ונעורים

דני מט נולד ב-1927 למשפחה חרדית בקלן שבגרמניה. אביו, מנחם, בן למשפחת רבנים מפולין, שירת בצבא האוסטרו-הונגרי במלחמת העולם הראשונה, לאחר מכן גויס לצבא הפולני, ערק ממנו וברח לגרמניה. בגרמניה הכיר אביו של מט את אשתו, ציפורה, גם היא ילידת פולין. ב-1933, עם עליית היטלר והנאצים לשלטון בגרמניה, נסע האב לארץ ישראל על מנת להכשיר את הקרקע לעליית משפחתו. בזמן זה עבד האב כטפסן בניין ברחובות. ב-1934 הצטרפו מט ומשפחתו לאב בארץ ישראל.
לאחר עליית המשפחה נודע לאב על מושב דתי העומד לקום בעמק חפר. המושב היה כפר הרא"ה. הוא הצטרף למושב והיה החבר החמישי בו, כאשר מט היה לבן הבכור של המושב.
פרנסת המשפחה הייתה דחוקה, ומכיוון שלא הייתה עבודה בחקלאות, עבד האב בסלילת כבישים ובפרדסים בסביבת המושב. כאשר היה בכיתה ז' עזר מט למשפחה ועבד אחרי הלימודים במחסן התבואות. כשהחל המשק להתבסס עזר לאביו ברפת ובלול.
ביוגרפיה > שירות בהגנה ומשמר החופים

ב-1943 לאחר שסיים בית ספר יסודי ושנתיים בתיכון, החליט מט לעזוב את הבית ולהתגייס. באופן רשמי התגייס למשטרת החופים המנדטורית אולם לא היה זה אלא כיסוי לשירות בפלי"ם.
בשנת 1942 היה המצב בחזית הים התיכון קריטי; ביוון ובלוב נחלו בעלות הברית תבוסות ומעצמות הציר שלטו בים וצי הצוללות איים על הצי הבריטי. מצב זה הוביל את הבריטים להחלטה שיש לעבות את מערך ההגנה על חופי הארץ, זאת על מנת למנוע פלישה או נחיתה גרמנית-איטלקית. לשם כך הקימו הבריטים יחידה אשר נקראה בפי היישוב "משמר החופים", ובפי האנגלים "Coastal Watch", וזאת במסגרת משטרת המנדט.
היחידה אשר הוקמה הייתה כפופה לחיל הנוטרים העברי שהיה הצבא ה"לגאלי" של היישוב בארץ ישראל. כך התאפשר אימון חברי ההגנה בנשק ובשדאות, וכך הם רכשו ניסיון בבניית יחידות, בפיקוד ובהפעלה מבצעית שלהן.
כאשר התגייס למשמר החופים זייף מט את גילו במסמכים, גויס והוצב בבסיס בת גלים (NH13A-17), באזור חיפה. את רוב זמנו העביר באימונים ה"בלתי לגאלים" של הפלי"ם, בעיקר בהורדת מעפילים אל החוף.
יום בחודש הראיתי את עצמי באיזו שהיא עמדה, משום שהקצין הבריטי היה עובר לביקורת.
ביוגרפיה > שירות בבריגדה

לאחר מספר חודשי שירות חש מט כי מיצה את פעילותו במשמר החופים ופנה למוסדות שהציעו גיוס לצבא הבריטי במסגרת הבריגדה היהודית. למרות שירותו ותעודה של משמר החופים לא יכול היה להתגייס מפאת גילו הצעיר. הצבא הבריטי הסכים לגייסו אם יביא אישור מאביו שמצהיר כי אכן הגיע לגיל שמונה עשרה. לאחר לחץ כבד הסכים אביו לחתום על הצהרה שכזאת ומט גויס לרגימנט הארץ ישראלי. תחילה שהה זמן מה במצרים ולאחר מכן נשלח לאיטליה. לאחר שהייה בת שבועיים באיטליה נכנעה גרמניה הנאצית והמלחמה באירופה תמה.
בגרמניה עברה היחידה עם נשקה ודגליה בין היהודים הניצולים. הפגישה עם ניצולי המחנות זעזעה אותו ואת שאר החיילים היהודים. מט חילק את זמנו בין תפקידו הצבאי, שכלל בין היתר שמירה על שבויים גרמנים שעסקו בפירוק מוקשים בהולנד, ובין טיפול בניצולים. בשנת  1946 עזב את הצבא הבריטי וחזר לארץ ישראל.
ביוגרפיה > חזרה להגנה

עם חזרתו לארץ שב מט להגנה והתנדב לפלמ"ח. לאחר שכל חברי מחלקת הפלמ"ח אשר ישבה בביריה נאסרו ופונו על ידי הבריטים, הגיע מט למקום עם אלו אשר באו להחליפה.
לאחר מכן הצטרף לגרעין אשר התיישב וייסד את היישוב עין צורים אשר בגוש עציון.
ביוגרפיה > מלחמת העצמאות

מלחמת העצמאות החלה למעשה כבר עם ההכרזה על תוכנית החלוקה בכ"ט בנובמבר 1947. במהלך החודשים הראשונים ללחימה תקפו כוחות ערביים, בקנה מידה קטן, את גוש עציון שבו שהה מט. מרבית הכוחות נהדפו על ידי מגני הגוש. במרץ ובעיקר במאי 1948 התגברו ההתקפות על הגוש וכללו גם כוחות מהלגיון הערבי, שבאופן תאורטי היה תחת פיקוד בריטי. הכוחות בגוש נותרו מנותקים וסבלו ממחסור בכוח אדם ובאמצעי לחימה. ביום האחרון להתקפות הערבים על הגוש נשאר מט עם ארבעה לוחמים נוספים שנותרו ממחלקת הפלמ"ח, שבה שימש כמקלען.
במקום ובזמן זה זכה מט לפרסומו הראשון. לאחר החלטת הנהגת היישוב בירושלים לסגת מיישובי גוש עציון על מנת שגורלם לא יהיה זהה למגני כפר עציון אשר נטבחו על ידי הערבים, נערכו מגיני הגוש לכניעה. אולם כוח הלגיון הערבי התמהמה להגיע לגוש ובמקומו מאות ערבים התקרבו אל עמדתו והחלו בהתקפה. מט שכב מאחורי המקלע והניח לערבים להתקרב. כאשר התקרבו פתח באש. הוא הבחין בשורות הנקצרות, החליף מחסניות והמשיך לסחוט את ההדק. במקום אלו אשר נפלו הגיעו אחרים, שהראשונים שבהם כמעט והגיעו לעמדתו. בתגובה שלף רימוני יד ביד ימינו, חילץ את ניצרתן בפיו והשליכן אל הערבים וזאת תוך כדי המשך הירי מהמקלע בידו השמאלית.
הערבים נסוגו, כאשר הם מותירים מאחוריהם כמאה הרוגים. מאוחר יותר שיערו כי בכך הציל מט את חייהם של כשלוש מאות יהודים ממתיישבי ולוחמי גוש עציון. מאוחר יותר באותו יום, מט גילח את זקנו כדי שלא יזוהה בעת הנפילה בשבי. גוש עציון נפל לידי כוחות הלגיון הערבי ב-14 במאי 1948, יום הכרזת העצמאות של מדינת ישראל. מט ומחלקתו נלקחו על ידי חיילי הלגיון הערבי כשבויי מלחמה.
ביוגרפיה > לאחר מלחמת העצמאות

לאחר שחרורו מהשבי ועם סיום מלחמת העצמאות, עזב מט את הצבא. הוא חזר למשק אביו בכפר הרא"ה וירד לנגב לעבד אדמות השייכות לכפר, ליד קיבוץ סעד. הוא חשב כי הסכמי הפסקת האש עם מדינות ערב, הם בעצם הסכמים זמניים שיובילו בסופו של דבר לשלום ועל כן לא ראה בצבא את עתידו.
בפועל החלה בגבולות המדינה החדשה תופעה חדשה – ההסתננות, שגבתה מחיר אנושי וכלכלי כבד מיישובי הספר. בסוף שנת 1949 חש מט כי חקלאות איננה המקום עבורו והוא קיבל החלטה לחזור לצבא. הוא נשלח לקורס קצינים ומונה למפקד יחידת סיור בדרום הארץ, אזור אשר כונה אז "המערב הפרוע" או "טקסס". משימתו הייתה בלימת התקפות המסתננים. במסגרת היחידה קם הקשר הראשון בין מט ובין הנח"ל. הנח"ל נתן לו תגבורות צבאיות והוא סייע לנח"ל כסייר ומורה דרך. ב-1951 נתבקש לעבור לנח"ל והיה ממקימי היאחזות הנח"ל הראשונה "נחלאים א'" (כיום נחל עוז) ואף שימש כמפקדה. לאחר מכן פיקד על פלוגת משקים בנח"ל שהקימה את היאחזות הנח"ל השנייה "קציעות". אחר כך יצא מט לקורס מפקדי פלוגות. ב-1954 התרשם מפקדה של יחידה 101, אריאל שרון, שפעל באזור ניצנה, מהמפקד הצעיר ושכנע אותו להצטרף לגדוד הצנחנים 890 שזה עתה אוחד עם יחידתו.
ביוגרפיה > לאחר מלחמת העצמאות > פעולות התגמול

מט התנדב לצנחנים והפך במהרה למפקד פלוגה א', אשר שימשה כסיירת של גדוד 890. מאז שהצטרף לצנחנים הפכה הכומתה האדומה למזוהה עמו מאוד, וכמעט תמיד התהלך וכומתה לראשו. כאשר לאורך מספר התקפות מסתננים הגיעו מים עד נפש, הן אצל הציבור הישראלי והן אצל מקבלי ההחלטות בצבא ובממשלה, היה הדרג המדיני פונה אל צה"ל ומאשר ביצוע פעולת תגמול. רבות מפעולות אלו הוטלו על הצנחנים. בפברואר 1955 השתתף מט בפעולת התגמול הראשונה שלו – מבצע חץ שחור. במבצע פיקד על כוח החסימה שנועד לעצור תגבורות מצריות מלפגוע בכוח הצנחנים המרכזי. כוח החסימה גרם למצרים את מירב האבדות: כעשרים ושניים הרוגים וארבעה עשר פצועים. לאחר הפעולה נטל מט חלק פעיל בכל פעולות התגמול שבוצעו עד מלחמת סיני.
ב-1955 מונה מט על ידי שרון למפקד הראשון של בית הספר לצניחה, בנוסף להיותו מפקד קורס הקומנדו הראשון בצה"ל.
ביוגרפיה > מלחמת סיני

במלחמת סיני היה מט סגן מפקד גדוד 88, גדוד הנח"ל המוצנח, בפיקודו של מוטה גור והשתתף בקרב המיתלה. הקרב התחולל במיצר חיטן, המיצר המזרחי במתלה. כוח סיור מגדוד 88 של מוטה גור ודני מט נכנס למיצר ב-31 באוקטובר בשעה 12:30. לאחר כמה מאות מטרים נכנס הכוח למארב מצרי חמוש בנשק נ"ט שהמטיר עליהם אש כבדה מכל הכיוונים. מהאש נפגע מט בכתפו ובצווארו. מערכת סיני הסתיימה עבורו יומיים לאחר שהחלה.
ביוגרפיה > בין המלחמות

כשהחלים חזר מט לצבא וקיבל את הפיקוד על גדוד צנחנים. ב-1957 יצא למכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה וכעבור שנה נתמנה למפקד גדוד הנח"ל המוצנח. ב-1959 היה למפקד גוש באר שבע ויחידת המיעוטים שהייתה בו. ב-1961 התמנה למפקד קורס מפקדי פלוגות בבית הספר לחי"ר, שבראשו עמד אריק שרון, וב-1962 לסמח"ט חטיבת הצנחנים הסדירה.
ב-1963 נשלח ללמוד ב"בית הספר הגבוה למלחמה" בצרפת (École supérieure de guerre) וסיימו בהצטיינות. עם חזרתו בשנת 1965 עסק בתפקידי הדרכה במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. ב-1966 קיבל את הפיקוד על חטיבת המילואים של הצנחנים, חטיבה 80.
ביוגרפיה > מלחמת ששת הימים > אום כתף

בקרב אום-כתף, משימת חטיבתו של מט, חטיבה 80, הייתה נחיתה ממסוקים בעורף מתחם אום-כתף ושיתוק סוללות הארטילריה הרבות בו. בנוסף כוח חי"ר, שריון, הנדסה וארטילריה בפיקודו של אריאל שרון תוכנן לתקוף את חזית המתחם. ב-18:50, 5 ביוני המריא המסוק הראשון וכשעה לאחר מכן נחת הכוח במרחק של ארבעה קילומטרים מן המתחם. זמן קצר לאחר הנחיתה התפוצצו מעל הצנחנים פגזי תאורה ונשמעו קולות נפץ. מט הורה להרחיק את המסוקים מחשש שיפגעו. בשעה 23:30 כאשר הגיעו הצנחנים למתחם כבר החלה מתקפת כוחותיו של שרון. כשהתקרבו לסוללות הארטילריה נפלו לתוך מארב מצרי. לאחר שחוסלה היחידה המצרית המשיכו הצנחנים אל סוללות הארטילריה.
המצרים לא היו מאורגנים להתקפה משולבת שכזאת ורבים מהם נפגעו או נמלטו. כוח הצנחנים של מט עמד במשימתו וסוללות הארטילריה שותקו.
ביוגרפיה > מלחמת ששת הימים > רמת הגולן

ב-9 ביוני, חטיבתו של מט הועברה צפונה והוטל עליה לכבוש את דרום רמת הגולן. כאלף צנחנים ועשרים כלי רכב נחתו בעומק המערך הסורי בפיק ובצומת בוטמיה. מט סיפר על הנחיתה:
כאשר נחתתי בצומת בוטמיה, עם הליקופטר בודד ומספר קטן של אנשים, בסך הכל עשרה או שנים עשר, התחילו פתאום לרדת סורים, שתי פלוגות סוריות שירדו מהרכב במרחק שלוש מאות מאיתנו – והתחילו להסתער. ופה הייתה בעיה: הליקופטרים נוספים התקרבו, והשאלה הייתה האם להנחית או לא להנחית אותם? החלטתי להמשיך להנחית.
ההחלטה התבררה כנכונה. רבים מהלוחמים הסורים נהרגו, נשבו או ברחו.
ביוגרפיה > מלחמת ההתשה

בתקופת מלחמת ההתשה לאחר מלחמת ששת הימים, קיבל מט את הפיקוד על חטיבת הצנחנים הסדירה, חטיבה 35. אחת הפעולות הראשונות של החטיבה עליה פיקד הייתה פעולת כראמה, בה ספגה החטיבה אבדות קשות, שמונה צנחנים נהרגו ועשרים ושניים נפצעו. בנוסף, פיקד מט על החטיבה בפשיטת העומק לנגע חמאדי, בעמק הנילוס, להשמדת תחנת כוח מצרית, שתי פשיטות ופגיעה בקו המתח המרכזי מאסואן לקהיר; פשיטה על גשרי הרכבת בין מען לעקבה והריסתם ופעילות שוטפת נגד המחבלים ב"ארץ המרדפים" באזור הירדן.
ביוגרפיה > תקופת לימודים

ב-1969 קיבל את הפיקוד על חטיבה 247 (כיום חטיבה 55) אשר כבשה את ירושלים במלחמת ששת הימים. ב-1970 פיקד על בית הספר לחי"ר. בזמן זה השלים את בחינות הבגרות האקסטרניות. ב-1971 יצא לחופשת לימודים. במשך שנתיים הצליח לסיים תואר ראשון במדעי המזרח באוניברסיטת תל אביב, תוך שהוא לומד ברציפות גם בחודשי הקיץ. לימודיו התרכזו בשני נושאים: מהפכת הקצינים החופשיים במצרים ב-1952 ובמשפחות הערביות והמנהיגות הערבית בארץ ישראל בתקופת המנדט. לימודיו ובייחוד נושא התמחותו השני, סייעו לו רבות בתפקידו המאוחר יותר כמתאם הפעולות בשטחים.
ב-1973, ערב מלחמת יום הכיפורים, סיים את לימודיו בהצטיינות וחזר לפקד על החטיבה.
ביוגרפיה > מלחמת יום הכיפורים

חטיבת המילואים של הצנחנים 247, עליה פיקד מט, נשארה במרכז הארץ בשלושת ימי הלחימה הראשונים ושימשה כעתודה מטכ"לית. רק ב-9 באוקטובר החלה החטיבה לנוע לחזית; החטיבה, למעט גדוד אחד שהוקצה לפיקוד דרום, הוטסה בלילה שבין ה-9 ל-10 באוקטובר לרפידים, שם הייתה לעתודת פיקוד הדרום. יחידות של החטיבה הוצבו במקומות שונים בסיני על מנת לחסום צירי התקדמות אפשריים של המצרים ולהגן על בסיסים מפני התקפות קומנדו.
ב-15 באוקטובר הובילה החטיבה את צליחת תעלת סואץ במבצע אבירי לב. מט סיפר על הצליחה:
מעולם לא הרגשתי באחריות כה כבדה כמו אותו לילה. הרגשתי שאנו מובילים מהלך גורלי שיכול לשנות את פני המלחמה. הרגשתי כאילו עיני כל עם ישראל נשואות אלינו. ידעתי שכולם: המטה הכללי, הפיקוד, בוודאי האוגדה – ומי יודע מי עוד – מאזינים לרשת שלנו וממתינים לשמוע את מילת הקוד הגואלת – "אקפולקו".
כשנכנסה לתוקפה הפסקת האש קיבלה החטיבה את הגזרה הצפונית מול אסמאעיליה, והיא יצאה אחרונה ב-21 בפברואר 1974 את ראש הגשר במצרים (שכונה בפי החיילים "אפריקה" או "ארץ גושן"), כאשר מט עמד על כך כי יהיה, פיזית, האדם האחרון שיעזוב.
ביוגרפיה > תפקידים צבאיים נוספים

לאחר המלחמה פיקד על אוגדת שריון מילואים, אוגדה 90. ב-1974 מונה לנשיא בית הדין הצבאי לערעורים, קודם לדרגת אלוף בדצמבר 1978. ב-1979 התמנה למתאם הפעולות בשטחים. תפקידו היה לשמור על הסדר הציבורי, על המנהל התקין ולדאוג לרווחתם של התושבים. במסגרת תפקידו הציע מדיניות חדשה המבוססת על עקרונות של "מותר" ו"אסור", כאשר מדובר באישי ציבור. עיקרה של המדיניות שהציע הייתה ניתוק היחסים בין אנשי ציבור לבין אש"ף, איסור הכנסת כספים לחיזוק "העמידה האיתנה" ומאבק נגד ארגונים פוליטיים. מטרת המדיניות הייתה לנתק את אישי הציבור הפלסטינים מאש"ף והבאתם לשיתוף פעולה עם השלטונות הישראליים.
ביוגרפיה > לאחר השחרור מצה"ל

ב-1982 פרש מט מצה"ל ומונה לנציב קבילות החיילים. מט כיהן בתפקיד בתקופה בה מספר קבילות החיילים היה בעלייה מתמדת. בתקופתו התרחשה מלחמת לבנון הראשונה ותקופת האינתיפאדה, אשר הביאו לעליית מספר הקבילות. בתפקיד זה כיהן מט כעשר שנים, עד סוף 1992.
עמותת "אמיתי" – אזרחים למען מנהל תקין וטוהר המידות – העניקה לו את אות העמותה לשנת 1992, על פועלו למען מנהל תקין בצה"ל. במאי 1993 זכה לאות מופת ואיש השנה של ארגון הליונס בישראל על מפעל חייו כאיש התיישבות, כמחנך, כלוחם ומפקד. באותה השנה התמנה כחבר המועצה הבין-לאומית המייעצת של מרכז בגין-סאדאת למחקרים אסטרטגיים.
ביולי 1993 התמנה מט, על ידי ראש הממשלה, יצחק רבין, ליושב ראש קרן לב"י, תפקיד אותו ביצע בהתנדבות. בתפקיד זה כיהן כ-15 שנים עד למאי 2008.
מט נפטר בגיל 86.
הנצחה

עיריית רמת גן בנתה כיכר בצומת הרחובות פרץ ברנשטיין ושדרות בן צבי – בכניסה לשיכון הצנחנים וקראה אותה על שם דני מט שהתגורר בשיכון הצנחנים.
משפחה

מט היה נשוי לנדיבה לבית פסטר (נצר למשפחת וילדר – ממייסדי זכרון יעקב), אב לארבעה וסב לשבעה. בנו הבכור ירון מט שירת בשריון והגיע לתפקיד מג"ד טנקים. במלחמת יום הכיפורים, שבה לקח חלק (בעת שהיה צוער) בקרבות הבלימה באזור קנטרה ודרומה, נפצע ויחידתו ספגה אבדות, אך פציעתו לא הייתה קשה והוא חזר לשרת ואף זכה בעיטור המופת. בתו, תמר, שירתה כסמלת בצנחנים, בתו שרית, שירתה כקצינה בצנחנים, והבן עציון סיים את שירותו כקצין ביחידה מובחרת. חתנו, סגן דניאל פינטו, הורשע ברצח ארבעה אזרחים בכפר הלבנוני עין-בעל במהלך מבצע ליטני
התגורר בשיכון הצנחנים ברמת גן. יקיר רמת גן לשנת 1998.
לקריאה נוספת

אורי מילשטיין, ההיסטוריה של הצנחנים : ממלחמת העצמאות עד מלחמת לבנון, (תל אביב) : שלגי, (1985–1987).
אילן כפיר, "אחי גיבורי התעלה", הוצאת ידיעות ספרים, 2003.
רונן ברגמן וגיל מלצר, מלחמת יום כיפור – זמן אמת, הוצאת משכל, 2004.
ד"ר עמירם אזוב, צליחה, הוצאת דביר, 2011.
אורי מילשטיין, פרוץ המלחמה – מלחמת יום הכיפורים, המערך המוצנח, קו-הדם, תל אביב תשנ"ב.
חיים הרצוג, מלחמת יום הדין, הוצאת עידנים, 1975.
אלישיב שמשי, אליהם נשואות העיניים: על מפקדי חטיבות בשדה הקרב, תל אביב: משרד הביטחון, 2006.
אלישיב שמשי, בכוחם להכריע: על מפקדי אוגדות בשדה הקרב, תל אביב: משרד הביטחון, 2007.
ביאורים

↑  מימין לשמאל: אלוף יהושע שגיא ראש אגף מודיעין, אלוף יעקב אבן מפקד המכללה לביטחון לאומי, אלוף דני מט מתאם הפעולות בשטחים, תא"ל צבי שור (קצין) היועץ הכספי לרמטכ"ל, אלוף יוחנן גור ראש אגף אפסנאות. צילום: דובר צה"ל, ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון.
הערות שוליים

1 2 3  בהתבסס על שיחה שנערכה עם דני מט בתאריך 1 ביוני 2009
1 2 3 4  ביילין, י. (20 בספטמבר 1974), "תא"ל דני מט שיבה אל השורשים". דבר השבוע, עמודים 6–7, 20
↑  גופר, ח. (1995). המשמר על החוף. רמת אפעל : תג. עמוד 15
1 2 3  דיין, ד. (27 ביוני 1979). "דיפלומט במדים". במחנה, גיליון 39, עמודים 34–35, 50–51
1 2 3 4  לויאב, ר. (20 בינואר 1982). "דני מט: תיק שירות". במחנה, גיליון 17, עמודים 20–22, 48
↑  גוש עציון – אתר ההיסטוריה וההנצחה, העדות המלאה של דני מט, באתר etzion-bloc.org.il
↑  כפיר, א. (1981). צה"ל בחילו: אנציקלופדיה לצבא ולביטחון, כרך 4, צנחנים, חי"ר מוצנח. תל אביב: רבידים. עמוד 184
↑  יוסי ביילין, תא"ל דני מט שיבה אל השורשים, דבר, 20 בספטמבר 1974
↑  יוסי יהושוע וראובן וייס, "הגדוד של המדינה", ידיעות אחרונות, מוסף 7 ימים, 7 באוקטובר 2011
↑  מוריס, ב. (1996). מלחמות הגבול של ישראל. תל אביב: עם עובד. עמודים 210–213, 353–355
↑  רון בן ישי, זה לא הפאשלות. זה אנחנו, באתר ynet, 5 ביוני 2007
↑  סטיבן פרספילד, "שער האריות", ידיעות ספרים, 2017, עמודים 266–269
↑  מילשטיין, א. (1985). ההיסטוריה של הצנחנים, כרך ב'. תל אביב: שלגי. עמודים 563, 567–568, 857–864
↑  אורי מילשטיין, ההיסטוריה של הצנחנים, כרך ג'. תל אביב: שלגי, 1985, עמודים 1276–1280
↑  מילשטיין, א. (1992). מלחמת יום הכיפורים, המערך המוצנח, קו הדם: פרוץ המלחמה. תל אביב: ירון גולן. עמודים 236–237
↑  גל פרל, "אקפולקו", הבלוג על הכוונת, ‏ 29 בדצמבר 2012.
↑  כפיר, א. (2003). אחי גיבורי התעלה. תל אביב: ידיעות אחרונות: ספרי חמד. עמודים 211–212
↑  קהלני, א. (2004). אני נשבע לך. תל אביב: משרד הביטחון: כתר. עמודים 97–103
↑  הראל, י. (1978). אבירי הלב. ירושלים: קרן חטיבת הצנחנים. עמודים 13–14
↑  עלייה גדולה בתלונות, חדשות, 5 במרץ 1992
↑  גלנטי, י. ולהט, א.ל. (23 בדצמבר 1992). "בתקופת האינתיפאדה הגיעו קבילות אותן לא הכרנו קודם", במחנה, גיליון 14, עמודים 17–19, 42
↑  אלוף (מיל.) דני מט, נציב קבילות חיילים היוצא, ואלוף (מיל.) אהרון דורון, נציב הקבילות החדש, נפגשו אתמול בלשכת נציב קבילות חיילים לתדריכים והחלפת ברכות, חדשות, 13 בינואר 1993
↑  אלוף (מיל ) דני מט, לשעבר נציב קבילות החיילים, מונה על ידי ראש הממשלה ושר הביטחון, יצחק רבין, למנהל קרן ליב"י, חדשות, 28 ביוני 1993
↑  חיים ברעם, פינטו ניצח, כל העיר, 6 באוקטובר 1989
↑  יריב פלג, ‏מבצע ליטני: שלב אחר שלב, באתר ‏מאקו‏, 12 בספטמבר 2013.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007578848405171  VIAF: 316747268   WorldCat (עם VIAF): 316747268 
שלט הנצחה בכיכר דני מט ברמת גן
הרמטכ"ל, משה דיין, יחד עם לוחמי גדוד 890 של הצנחנים, נובמבר 1955.
 עומדים, מימין לשמאל: אל"ם אסף שמחוני, סגן משה עפרון, סרן דני מט, רא"ל משה דיין, סא"ל אריק שרון, סגן מאיר הר-ציון.
יושבים, מימין לשמאל: סרן רפאל איתן, סגן יעקב יעקב, סרן אהרן דוידי.
פורום פרישה לאלופים במחנה מטכ"ל, 6 באפריל 1981.
קטלין נובאק

קטלין אווה ורשנה נובאק (בהונגרית: Katalin Éva Veresné Novák;‏ נולדה ב-6 בספטמבר 1977) היא פוליטיקאית הונגרייה שכיהנה כנשיאת הונגריה, לאחר שנבחרה בבחירות לנשיאות ב-2022. היא האישה הראשונה שנבחרה לנשיאות הונגריה, ואף הנשיאה הצעירה ביותר בתולדות הונגריה, שנבחרה בגיל 44. היא חברה במפלגת פידס. היא כיהנה כחברה באספה הלאומית מ-2018 עד 2022, וכשרה לענייני משפחה בממשלת אורבן הרביעית מ-2020 עד 2021.
ביוגרפיה > חינוך

לאחר שסיימה את לימודיה התיכוניים בבית הספר התיכון שאגווארי אנדרה בסגד ב-1996, נובאק למדה כלכלה באוניברסיטת קורווינוס בבודפשט (אנ') ומשפטים באוניברסיטת סגד. בעודה סטודנטית, היא למדה מחוץ להונגריה באוניברסיטת פריז ננטר (אנ'). בנוסף להונגרית, היא דוברת צרפתית, אנגלית, גרמנית וספרדית.
ביוגרפיה > קריירה

נובאק החלה לעבוד במשרד החוץ ההונגרי בשנת 2001. היא התמחתה בענייני האיחוד האירופי ואירופה. בשנת 2010 הפכה ליועצת לשרים ובשנת 2012 מונתה לראש הקבינט של משרד משאבי אנוש.
ב-2014 נובאק מונתה לתפקיד מזכירת המדינה לענייני משפחה ונוער במשרד להון האנושי, באוקטובר 2020 הפכה לשרה לענייני משפחה, תפקיד שמילאה עד דצמבר 2021.
היא כיהנה כסגנית נשיא מפלגת פידס בין 2017 ל-2021.
ב-21 בדצמבר 2021 הכריז ראש הממשלה ויקטור אורבן שנובאק תהיה המועמדת שלו בבחירות לנשיאות ב-2022. ב-10 במרץ 2022, היא זכתה ב-137 מתוך 188 קולות באספה הלאומית.
ב-10 בפברואר 2024 הודיעה על התפטרותה עקב ביקורת שספגה לאחר שהעניקה חנינה לעבריין שהורשע בסיוע לביצוע עבירות מין בקטינים.
ביוגרפיה > דעות פוליטיות

באפריל 2023 היא הטילה וטו על חוק שכלל פסקה המפלה לרעה להט"בים.
ב-18 בנובמבר 2022 ביקרה נובאק בכותל המערבי וביד ושם.
חיים אישיים

קטלין נובאק היא נוצרייה רפורמית. היא נשואה ואם לשלושה ילדים. בעלה, אישטוואן ורש, הוא כלכלן, מנהל מנהלת השוק הפיננסי ושוק המט"ח בבנק הלאומי ההונגרי (MNB).
הוקרה ופרסים > אותות ביתיים

חברת המסדר ההונגרי של סטפן הקדוש (2022)
הצלב הגדול עם שרשרת מסדר ההצטיינות ההונגרי.
הוקרה ופרסים > אותות זרים

צרפת: Knight ("Chevalier") of the National Order of the Legion of Honour (2019)
פולין: Commander's Cross of the Order of Merit of the Republic of Poland (2019)
פורטוגל: Grand Collar of the Order of Prince Henry (2023)
הערות שוליים

↑  "EMMI vezetők elérhetősége" (PDF). Magyarország Kormánya (בהונגרית). p. 8. ארכיון (PDF) מ-26 במאי 2021. נבדק ב-20 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Horowitz, Jason; Povoledo, Elisabetta (2023-04-28). "Pope Returns to Hungary, to Delight of Viktor Orban". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2023-05-03.
↑  Csuhaj, Ildikó (5 באוקטובר 2021). "Novák Katalin bejelentette: Nem indul a Fidesz alelnöki posztjáért". ATV (בהונגרית). ארכיון מ-14 במאי 2022. נבדק ב-10 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Tóth-Szenesi, Attila (2021-12-21). "Novák Katalin lesz a Fidesz államfőjelöltje". Telex (בהונגרית). ארכיון מ-22 בדצמבר 2021. נבדק ב-2021-12-21. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "'Nejdůležitější jsou pro mě rodiny a děti.' Maďarsko má novou prezidentku Katalin Novákovou". iROZHLAS (בצ׳כית). ארכיון מ-21 באפריל 2022. נבדק ב-2022-03-10. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  AP, נשיאת הונגריה העניקה חנינה לשותף בהתעללות מינית בילדים - והתפטרה, באתר ynet, 10 בפברואר 2024
↑   בלומברג, רויטרס והארץ, בצעד חריג, נשיאת הונגריה הטילה וטו על חקיקה שפוגעת בלהט"בים, באתר הארץ, 22 באפריל 2023
↑  Hungary’s President Vetoes Bill on Reporting Same-Sex Families - Bloomberg, 2023-04-22
↑  לשכת העיתונות הממשלתית, נשיאת הונגריה בכותל המערבי, 20 בנובמבר 2022
↑  "Curriculum Vitae". Republic of Hungary. נבדק ב-31 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The President's husband – Hungary gets its first ever first gentleman". Telex.hu. 12 במאי 2022. ארכיון מ-12 במאי 2022. נבדק ב-12 במאי 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Lajos, Csordás (8 במאי 2014). "A zöld szárú kereszt lovagjai". נבדק ב-21 באוגוסט 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gauquelin, Blaise (31 בינואר 2019). "Une proche d'Orban reçoit la Légion d'honneur" [Orban's friend receives the Legion of Honour]. Le Monde (בצרפתית). ארכיון מ-7 בפברואר 2019. נבדק ב-7 במרץ 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Nadanie orderów" [Giving orders]. Prawo.pl (בפולנית). 14 בינואר 2020 [4 October 2019]. ארכיון מ-15 בינואר 2020. נבדק ב-7 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "President Novák meets Portuguese counterpart in Lisbon". About Hungary. 24 בפברואר 2023. נבדק ב-14 במרץ 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810603129205606  GND: 1318743222  LCCN: nb2021014326  NKC: pna20211128516  VIAF: 45156009841249580195   WorldCat (עם VIAF): 45156009841249580195