stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דניס לואיס
ביוגרפיה > אלופת אירופה

באליפות אירופה באתלטיקה, שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט 1998 זכתה לואיס במדליית זהב בקרב שבע בתוצאה של 6,559 נקודות. חודש לאחר מכן, במשחקי חבר העמים שנערכו בקואלה לומפור, מלזיה בספטמבר אותה שנה היא זכתה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בתוצאה של 6,513 נקודות.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בסביליה, ספרד בשנת 1999 זכתה לואיס פעם נוספת במדליית כסף בקרב שבע בתוצאה של 6,724 נקודות, אחרי אוניס בארבה מצרפת (6,861 נקודות) ולפני ע'אדה שועאע (6,500 נקודות).
ביוגרפיה > אלופה אולימפית

באולימפיאדת סידני (2000) זכתה לואיס במדליית זהב בקרב שבע בתוצאה של 6,584 נקודות, לפני ילנה פרוחורובה מרוסיה (6,531 נקודות) ונטליה סזנוביץ' (6,527 נקודות).
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בפריז, צרפת בשנת 2003 סיימה לואיס במקום חמישי בקרב שבע בתוצאה של 6,254 נקודות.
באולימפיאדת אתונה (2004) סבלה לואיס ממספר פציעות ופרשה מהתחרות קרב שבע לאחר הקפיצה לרוחק, המקצוע החמישי.
שיאים אישיים

ריצת 200 מטר: 24.10 שניות (1997)
ריצת 800 מטר: 2:12.20 דקות (2000)
ריצת 110 מטר משוכות: 13.13 שניות (2000)
קפיצה לגובה: 1.87 מטר (1999)
קפיצה לרוחק: 6.69 מטר (2000)
הדיפת כדור ברזל: 16.12 מטר (1999)
הטלת כידון: 51.48 מטר (2004)
קרב שבע: 6,831 נקודות (2000)
דוכסות שלזיה

דוכסות שלזיה (בפולנית: Księstwo śląskie; בגרמנית: Herzogtum Schlesien) עם בירתה ורוצלב הייתה דוכסות בימי הביניים שהייתה ממוקמת באזור שלזיה. זמן קצר לאחר שהוקמה תחת שושלת פיאסט בשנת 1138, היא התפרקה לדוכסויות שלזיה השונות. בשנת 1327 הדוכסות הוותיקה של ורוצלב, כמו גם רוב הדוכסות האחרות שנשלטו על ידי הפיאסטים השלזיים, עברו לממלכת בוהמיה כדוכסות שלזיה. הרכישה הושלמה, כאשר המלך קז'ימייז' השלישי, מלך פולין ויתר על זכויותיו בשלזיה בחוזה טרנצ'ין משנת 1335.
גאוגרפיה

במהלך הקמתן כיסו הארצות השלזיות את אגן נהר האודר העליון והאמצעי. בדרום היוו רכס הרי הסודטים עד לשערי מוראביה הגבול עם אדמות בוהמיה - כולל ארץ קלודז' - ומוראביה. לאחר מאבק שנמשך יותר ממאה שנה, נקבע הגבול בהסכם משנת 1137 עם הדוכס הבוהמי סובסלאב הראשון. במערב שלזיה גבלה עם מרקיזות לוסאטיה (מאוחר יותר לוסאטיה התחתונה) ואדמות Milceni לשעבר סביב באוצן (מאוחר יותר לוסאטיה העליונה) כאשר הגבול נע לאורך הנהרות Bóbr ו-Kwisa. שלזיה הוגבלה על ידי המחוזות הפולניים של פולין גדול בצפון ופולין הקטנה במזרח, המופרדים ביניהם בנהרות פשמשה ובילא.
הגבולות השתנו מעט בעשורים הבאים: לפחות כאשר הוקמה הדוכסות מחדש לבניו של ולדיסלב השני הגולה בשנת 1163 (ראו להלן), היא כללה גם את לובוש מצפון-מערב לקרוסנו, שהיה המאחז המערבי של פולין גדול ועברה למרקיזות ברנדנבורג בשנת 1248. בשנת 1177 צירף הדוכס הגדול הפולני קז'ימייז' השני (הצדיק) את הקסטלניות הפולניות הקטנות לשעבר של Bytom‏, אושוויינצ'ים, Zator‏, Siewierz ו-Pszczyna לשלזיה העליונה לטובת הדוכס מיישקו הרביעי עקום רגליים. לאחר ששלזיה בכללותה הפכה לווסאלית בוהמית על פי חוזה טרנצ'ין משנת 1335, חזרו לורדויות אלו - למעט מחוזות המדינה של ביטום ופשצ'יה - לכתר הפולני.
דוכסים

ולדיסלב השני, הגולה (1138–1146), אבי הפיאסטים השלזיים, גם הדוכס הגדול של פולין, הודח
בולסלאב הרביעי המתולתל (1146–1163), אח חורג
בולסלאב הראשון, בנו הבכור של ולדיסלב, קיבל מחדש את הנחלה (1163–1201)
הנריק הראשון המזוקן (1201–1238), בנו, גם הוא הדוכס הגדול של פולין משנת 1232
הנריק השני החסוד (1238–1241), בנו, גם הוא הדוכס הגדול של פולין, נהרג בקרב ליגניץ
בולסלאב השני הקרח (1241–1248), בנו, הפך לדוכס לגניצה בחלוקה בשנת 1248.
הנריק השלישי הלבן (1248–1266), אח, יחד עם
ולדיסלב (1248–1270), אח, גם הנסיך-ארכיבישוף של זלצבורג משנת 1265
הנריק הרביעי פרובוס (1266–1290), בנו של הנריק השלישי, דוכס ורוצלב משנת 1270, גם הדוכס הגדול של פולין משנת 1288, אין יורשים
הנריק החמישי השמן (1290–1296), בנו של בולסלאב השני, דוכס לגניצה מאז 1278
הנריק השישי הטוב (1296–1335), בנו השני, בהדרכת:
בולקו הראשון המחמיר (1296–1301), בנו של בולסלאב השני
ואצלב השני, מלך בוהמיה (1301–1305)
בולסלאב השלישי הנדיב (1305–1311), בנו הבכור של הנריק החמישי, דוכס לגניצה מאז 1296.
מאחר שהנריק השישי לא הותיר אחריו יורשים זכרים, ירש את נחלותיו יוהאן, מלך בוהמיה.
מפות

המפות הבאות ממחישות את המשך חלוקת דוכסות שלזיה, והעברת גבולות של הדוכסות הקטנות יותר.
1248–1249
1249–1273
1273–1277
1277–1278
1278–1281
1281–1284
1284–1287
1287–1290
1290–1291
1294–1296
1296–1301
1306–1309
1309–1311
1312–1317
1317–1321
1322–1331
לאחר מכן

בעקבות מעבר נחלות בוהמיה לידי בית הבסבורג בשנת 1526, דוכסויות שלזיה עברו בהדרגה תחת שליטתה של מלכות הבסבורג האוסטרית עד שפרידריך השני מפרוסיה פלש לשלזיה בשנת 1740 וסיפח את רובה במהלך המלחמה השלזית הראשונה. עיקר הדוכסות, שהורחבה על ידי מחוז קלדסקו והשטחים הלוסאטיים העליונים שסופחו מסקסוניה, אורגנה לאחר מכן כחלק ממחוז הפרוסית, בעוד שהדוכסויות שנותרו בשליטת אוסטריה גובשו מחדש כדוכסות שלזיה העליונה והתחתונה ב-1742. הדוכסויות שנשארו בפולין סופחו לאחר מכן על ידי ממלכת פרוסיה (שלזיה החדשה) והמלוכה ההבסבורגית (ממלכת גליציה ולודומריה) במהלך חלוקות פולין בסוף המאה ה-18. דוכסות שלזיה העליונה והתחתונה נמשכה כנחלת כתר של ציסלייטניה האוסטרית עד 1918, ולאחר מכן חולקה בין הרפובליקה הפולנית השנייה (נפת שלזיה האוטונומית) לצ'כוסלובקיה (שלזיה הצ'כית) לאחר מלחמת פולין–צ'כוסלובקיה בשנת 1919.
פיצול פולין בשנת 1138:  דוכסות שלזיה תחת ולדיסלב השני
שלזיה בשנת 1248/49:  דוכסות לגניצה תחת בולסלאב השני  דוכסות ורוצלב תחת הנריק השלישי  דוכסות אופולה תחת ולדיסלב
דומיניק פיר

| --- | --- |

 לידה:  10 בפברואר 1910 בלגיה לף, בלגיה 
 פטירה:  30 בינואר 1969 (בגיל 58) בלגיה לוון, בלגיה 
 שם לידה:  Georges Charles Ghislain Clement Pire 
 מדינה:  בלגיה 
 מקום קבורה:  Cimetière de la Sarte 
 השכלה:  אוניברסיטת לוון  האוניברסיטה האפיפיורית של סנט תומאס אקווינס 
 השקפה דתית:  הכנסייה הקתולית 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לשלום (1958)  צלב המפקד של מסדר המצוינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה  צלב המלחמה הבלגי 1940–1945 
 
דומיניק פיר (שם מלא: ז'ורז' צ'ארלס קלמנט גיזליין פיר; 10 בפברואר 1910 - 30 בינואר 1969) היה נזיר דומיניקני בלגי, שסייע לפליטים באירופה שלאחר מלחמת העולם השנייה ועל כך הוענק לו פרס נובל לשלום בשנת 1958.
ביוגרפיה

פיר נולד בדינאן, בלגיה. הוא היה הילד הבכור מבין ארבעה שנולד לג'ורג' פיר האב, פקיד אזרחי, ולברטה (רווט) פיר.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914 משפחת פיר נמלטה מבלגיה לצרפת בסירה כדי להימלט מהכוחות הגרמנים שהתקדמו לעבר בלגיה. לאחר שביתת הנשק של 1918 הצליחה המשפחה לחזור לדינאן, שהייתה לעיי חורבות.
חינוך

פיר למד לימודים קלאסיים ופילוסופיה בקולג' בלווי ובגיל שמונה עשרה נכנס למסדר הנזירים הדומיניקנים של לה סארט באואי. הוא נדר את נדריו האחרונים ב־23 בספטמבר 1932, ואימץ את השם דומיניק, על שם מייסד המסדר. לאחר מכן למד תאולוגיה ומדעי החברה במכון הבינלאומי האפיפיורי אנג'ליקום, האוניברסיטה האפיפיורית של סנט תומאס אקווינס, אנג'ליקום ברומא, שם קיבל את הדוקטורט שלו בתאולוגיה בשנת 1936 עם תזה שכותרתה "L'Apatheia ou insensibilité irréalisable et destructrice Apatheia". לאחר מכן חזר לסטודיום של לה סארט שם לימד סוציולוגיה.
קריירה

לאחר שסיים את לימודיו חזר פיי לפרורי בלה סארט, בהוי, בלגיה, שם התמסר לסיוע למשפחות עניות לחיות על פי כבודן. במהלך מלחמת העולם השנייה שימש פייר ככומר של תנועת ההתנגדות הבלגית, והשתתף באופן פעיל בפעילותה, כגון סיוע בהברחת טייסי בעלות הברית מחוץ למדינה. הוא קיבל מספר מדליות עבור שירות זה לאחר המלחמה.
בשנת 1949, הוא החל ללמוד סוגיות הנוגעות לפליטים אחרי המלחמה וכתב ספר על העקורים. הוא הקים ארגון שיעזור להם. הארגון נתן חסות למשפחות פליטים, ובמהלך שנות החמישים הקים מספר כפרים באוסטריה ובגרמניה כדי לסייע לפליטים רבים. אף על פי שהיה נזיר דומיניקני, דומיניק פיר תמיד סירב לערבב את אמונתו האישית עם התחייבויותיו למען המקופחים, החלטה שלא תמיד הובנה על ידי הממונים עליו הדתיים.
לאחר שזכה בפרס נובל לשלום, פיר עזר גם בהקמת "אוניברסיטת שלום". מאוחר יותר השתכנע כי לא ניתן יהיה להשיג שלום ללא מיגור העוני, הוא הקים את "איי השלום", ארגון לא ממשלתי המוקדש להתפתחות ארוכת טווח של אוכלוסיות כפריות במדינות מתפתחות. הפרויקטים החלו בבנגלדש ובהודו .
הוא נפטר בבית החולים הרומי-קתולי בלובאן ב־30 בינואר 1969, מסיבוכים בעקבות ניתוח.
יותר מ-30 שנה לאחר מותו, ארבעת הארגונים שהקים עדיין פעילים. בשנת 2008 הוקמה תוכנית לכבוד עבודתו במכון לאס קאסאס באולם בלקפריארס, באוניברסיטת אוקספורד .
ארגונים שהוקמו על ידי דומיניק פייר

Service d'Entraide Familiale : ארגון חברתי
aide aux personnes de placees : פעיל בתחום הפליטים בבלגיה ומעניק חסות לילדים במדינות מתפתחות.
אוניברסיטת השלום : מתמחה במניעת סכסוכים במקום ובמקום העבודה,
איי השלום: מקיים פרויקטים של פיתוח לטווח ארוך עם אוכלוסיות בורקינה פאסו, בנין, מאלי, גינאה ביסאו, אקוודור, בוליביה ופרו.
דיוויזיית הלנדווהר ה-13 (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל מפקדת דיוויזיה בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  17 במאי 1915 – 16 בינואר 1919 (3 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים
דיוויזיית הלנדווהר ה-13 (בגרמנית: 13. Landwehr-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-17 במאי 1915 בחזית המערבית ולחמה שם בקרבות השונים, ובכלל זה מבצע מיכאל, הקרב השלישי על האן וקרב סן-מייל. לאחר תום המלחמה צעדה היחידה חזרה הביתה, שם שוחררה הדיוויזיה לראשונה ולבסוף פורקה בינואר 1919.
מפקדים

הרמן היידבורן (9 במאי 1915 – 18 באוגוסט 1915)
וילהלם באלק (19 באוגוסט 1915 – 4 בספטמבר 1916)
הרמן היידבורן (5 בספטמבר 1916 – 17 במאי 1917)
פאול ליבסקינד (18 במאי 1917 – 23 במאי 1917)
הרמן רומשטל (23 במאי 1917 – 20 באוגוסט 1917)
גאורג פון גייל (20 באוגוסט 1917 – 2 בדצמבר 1918)
קורט וילקה (3 בדצמבר 1918 – 16 בינואר 1919)
לקריאה נוספת

Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים

הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים (באנגלית: Advisory Committee on Antarctic Names,‏ ACAN  או US-ACAN) היא הוועדה המייעצת ל"מועצה של ארצות הברית לשמות גאוגרפיים", האחראית להמלצה על שמות לתוואי נוף באנטארקטיקה. ארצות הברית איננה מכירה בגבולות טריטוריאליים בתוך אנטארקטיקה, כך ש-ACAN מקצה שמות לתוואי נוף בכל מקום שהוא בתחומי היבשת, תוך התייעצות עם גופי נומנקלטורה לאומיים אחרים בשעת הצורך.
ל-ACAN יש מדיניות ידועה לציבור לגבי מתן שמות, בהתבסס על קדימות יישום, נאותות ומידת התקבעות השם בציבור.
ראו גם

ועדת השמות האנטארקטית של ניו זילנד
הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה
הערות שוליים

↑  Policy Covering Antarctic Names
דורבלומאב

| --- | --- |

 שמות מסחריים בישראל
 Imfinzi
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C6052H10018N1742O2024S42 
 מסה מולרית:  146322.36
 נתונים פרמוקוקינטיים
 קשירה לחלבונים:  קיימת אך זניחה
 זמן מחצית חיים:  18~ שעות
 בטיחות
 מעמד חוקי:  נמצא בסל הבריאות
 דרכי מתן:  תוך ורידי (I.V)
 מזהים
 קוד ATC:  L01XC28 
 מספר CAS:  1428935-60-7
 PubChem:  249565666
 ChemSpider:  none
 
דורבלומאב (באנגלית: Durvalumab; שם מסחרי: Imfinzi) היא תרופה המאושרת על ידי ה-FDA, לטיפול בסרטן שפותחה על ידי חברת Medimmune\Astrazenica. זהו נוגדן מונוקלונאלי אנושי (Immunoglobulin G1 Kappa(IgG1k)), אשר חוסם את האינטראקציה בין החלבון החוץ תאי PD-1(Programmed cell death-1) והחלבון PD-L1(Programmed death cell ligand 1).
מנגנון פעולה

אימונותרפיה בתחום הטיפול בסרטן היא גישה חדשנית ופורצת דרך בטיפול בסרטן ומחלות ממאירות. Durvalumab השייך למשפחת מעכבי PD-L1 או למשפחה המורחבת של תרופות ה-Checkpoint inhibitors ופועל על מנגנון חשוב בוויסות המערכת החיסונית אשר תאים סרטניים מנצלים בכדי להתבסס ולחמוק מזיהוי כגורם זר על ידי תאי ה-T של המערכת החיסונית אשר מסוגלים להבדיל בין גורם "עצמי" וגורם "זר", ובכך לסלק גורמים אשר אינם חלק מהגוף באופן טבעי כגון גופים זרים, חיידקים, תאים מודבקים בווירוסים או חיידקים תוך תאיים, ותאים סרטניים.
אותה מוקולה כגון PD-L1, או קרובת משפחתה אשר מהווה בסיס לאימונותרפיה גם - CTLA-4, היא עיכוב, או כיבוי של תאי T, ומניעה מהם לבצע תקיפה על אותו תא. כאשר תא סרטני שאמור להיות מזוהה כזר נקשר לתא T,הוא יכול לבטא חלבון כגון PD-L1 ולמנוע מתא ה-T לזהות אותו ולהתחמק ממנו.
אופן הפעולה של Checkpoint inhibitors היא עיכוב על ידי קישור של חלבון חוץ תאי המבוטא על ממברנת התא הסרטני, ומניעה מיכולתו להיקשר לתאי T של מערכת החיסון, וליצור תגובה חיסונית כנגדו, מה שעשוי לסייע בטיפול במחלה, בעיקר בגידולים עמידים יותר לטיפולים.
התוויות

גידול מסוג Non-small lung cell carcinoma (NSCLC) STAGE III אשר אינו יכול להיות מנותח, והמחלה אינה החומרה בשילוב טיפול בכימותרפיה על בסיס פלטינום או טיפול בהקרנות.
Non-small lung cell carcinoma (NSCLC) ללא הראות של מוטציות ב-Epidermal growth factor receptor (EGFR) או גידול ללא אברציות כרומוזומאליות גנומיות ב-Anaplastic lymphoma Kinase (ALK), בשילוב עם טיפול ב-Trememilumab וכימותרפיה מבוססת פלטינום.
בשילוב עם Etoposide ושילוב של Carboplatine או Cisplatin כטיפול קו ראשון בטיפול בסרטן ריאתי מתקדם מפושט (ES-SCLC).
בשילוב עם Gemcitabine ו-Cisplatin במבוגרים עם גידול מתקדם או גרורתי בדרכי המרה - Billiary tract cancer (BTC)
גידול מסוג Hepatocellular carcinoma(uHCC) שאינו יכול להיות מנותח, בשילוב עם Trememilumab
שימוש בהריון והנקה

בהתבססות על מחקר בחיות מעבדה ועל בסיס מנגנון הפעולה, תרופה זו עלולה לגרום לנזק. אך למרות זאת אין עדות מבוססת מחקרית בנשים בהריון. אימונוגלובולינים ממקור אנושי G1 (IgG1) יכולים לחצות את השלייה, לכן Durvalumab עשוי להיות גורם פוטנציאלי מזיק לעובר מתפתח.
דרך המתן

ניתן בשילוב עם D5W או NaCl 0.9%, התרופה משולבת עם אחת מתמיסות אלו, ובעזרת עירוי I.V - תוך ורידי, ניתנת בטפטוף למשך שעה. קבלת התרופה ניתנת פעם בשבועיים, כאשר המינון משתנה בין חולה לחולה, ובהתאם להוראות הרופא המטפל.
תופעות לוואי

תשישות ועייפות: תשישות ועייפות הן תופעות לוואי נפוצות אצל אנשים המתמודדים עם מחלת הסרטן. חשוב להקדיש זמן למנוחה, כמו גם לנסות לאמץ פעילות גופנית מתונה, כגון הליכות קצרות. אם העייפות גורמת לך לתחושת נמנום, אל תנהג או תפעיל מכשור כבד. מרבית המטופלים מדווחים על חזרה למצב תקין לאחר כ-6 חודשים. אם אתה מרגיש חולשה ועייפות רבה שאינם חולפים - יידע את הרופא על כך.
נפיחות ובצקת בפנים ובגפיים: התרופה עלולה לגרום לנפיחות בפנים ובגפיים, תסמין זה יכול להיות סימן לבעיות אחרות, ולכן עליך לדווח לצוות הרפואי על כל נפיחות חריגה לשם הערכה נוספת.
כאבי שרירים ופרקים :במהלך הטיפול ייתכן שתחווה כאבי שרירים, מפרקים או עצמות. הרופא המטפל יוכל לרשום עבורך תרופות לשיכוך כאבים. חשוב לדווח לרופא שלך אם הכאב אינו חולף. נסה לנוח ככל שתידרש לכך. אמבטיות חמות עשויות להקל על הכאבים.
חוסר תיאבון: התרופה עלולה לגרום לאובדן תיאבון. נסה לאכול ארוחות קטנות באופן סדיר. אל תדאג אם תאכל מעט יחסית במשך יום או יומיים. אם לאחר מכן לא חל שיפור בתיאבון שלך, מומלץ לפנות לאחות או הדיאטנית במרכז הרפואי בו אתה מטופל לקבלת ייעוץ תזונתי ועצות מעשיות בכדי להתמודד עם תופעה זו.
עצירות: קיימת אפשרות שתסבול מעצירות. ניתן להקל על התופעה באמצעות שתייה מרובה של נוזלים, תוספת של סיבים תזונתיים למזון ופעילות גופנית מתונה עשויים לסייע לטפל בתופעה. ייתכן שתצטרך ליטול תרופות משלשלות לטיפול בבעיה. תוכל לרכוש את התרופות בבית המרקחת גם ללא מרשם רופא. עדכן את הרופא אם אתה סובל מעצירות הנמשכת יותר מיומיים-שלושה.
בחילות: יש כיום תרופות יעילות ביותר נגד בחילות העשויות למנוע או להחליש את עוצמתן. אם לא ניתן לשלוט בבחילה, או שהיא נמשכת, דווח על כך לרופא שלך והוא יוכל לרשום לך תרופות אחרות שייתכן כי יהיו יעילות יותר.
אלרגיה בזמן העירוי: בעת העירוי ייתכן ותסבול מחום, צמרמורת,,לחץ דם נמוך, קוצר נשימה, כאבי גב או בטן, גלי חום. תרופות שיינתנו לך לפני מתן העירוי אמורות להפחית תסמינים אלו עד כמה שניתן. הצוות הרפואי יפחית את מינון התרופה או יפסיק את הטיפול בהתאם למידת הסבילות שלך לתופעות אלו.
דלקת בדרכי השתן: בזמן הטיפול ייתכן שתסבול מדלקת בדרכי השתן, וכתוצאה מכך תחוש בתסמיני כאב ועלייה בתכיפות מתן שתן. במקרים אלו יש לדווח לרופא המטפל בך על מנת שירשום לך תרופות לטיפול בדלקת.
סיכון לזיהומים: הטיפול בתרופה עלול להפחית את ייצור תאי הדם הלבנים המיוצרים על ידי מח העצם (תופעה המכונה נויטרופניה), ובכך להגביר את הסיכון להופעת זיהומים ומחלות. במהלך הטיפול בתרופה רמת כדוריות הדם הלבנות תיבדק בקביעות על ידי הצוות הרפואי. אם יתברר שהיא נמוכה, ייתכן והטיפול בתרופה יידחה או שיופחת המינון שניתן לך.
תופעות פחות שכיחות:
תגובה של המערכת החיסונית: דורבלומאב עלולה לגרום לתגובה אוטואימונית עם השלכות בריאותיות קשות, בה מערכת החיסון תוקפת איברים ורקמות בריאים בגוף. התגובה עלולה להתרחש במהלך הטיפול בתרופה או שבועות ואף חודשים לאחר סיום הטיפול.
הערות שוליים

↑  Research, Center for Drug Evaluation and. "Approved Drugs - Durvalumab (Imfinzi)". www.fda.gov. ארכיון מ-8 במאי 2017. נבדק ב-2017-05-06. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hashem O. Alsaab, Samaresh Sau, Rami Alzhrani, Katyayani Tatiparti, Ketki Bhise, Sushil K. Kashaw, Arun K. Iyer, PD-1 and PD-L1 Checkpoint Signaling Inhibition for Cancer Immunotherapy: Mechanism, Combinations, and Clinical Outcome, Frontiers in Pharmacology 8, 2017 doi: 10.3389/fphar.2017.00561/full
↑  Arlene H. Sharpe, Kristen E. Pauken, The diverse functions of the PD1 inhibitory pathway, Nature Reviews Immunology 18, 2018-03, עמ' 153–167 doi: 10.1038/nri.2017.108
↑  Clemence Granier, Eleonore De Guillebon, Charlotte Blanc, Helene Roussel, Cecile Badoual, Elia Colin, Antonin Saldmann, Alain Gey, Stephane Oudard, Eric Tartour, Mechanisms of action and rationale for the use of checkpoint inhibitors in cancer, ESMO Open 2, 2017-01-01, עמ' e000213 doi: 10.1136/esmoopen-2017-000213
↑  Akintunde Akinleye, Zoaib Rasool, Immune checkpoint inhibitors of PD-L1 as cancer therapeutics, Journal of Hematology & Oncology 12, 2019-09-05, עמ' 92 doi: 10.1186/s13045-019-0779-5
↑  Durvalumab, go.drugbank.com
↑  Imfinzi (durvalumab) dosing, indications, interactions, adverse effects, and more, reference.medscape.com
↑  דורבלומאב - Durvalumab (אימפינזי®-Imfinzi®)*, באתר האגודה למלחמה בסרטן
דוכסות שלזוויג

דוכסות שלזוויג (בדנית: Hertugdømmet Slesvig; בגרמנית: Herzogtum Schleswig) הייתה דוכסות בדרום יוטלנד (Sønderjylland) המכסה את השטח בין כ-60 ק"מ צפונה ו-70 ק"מ מדרום לגבול הנוכחי בין גרמניה לדנמרק. השטח חולק בין שתי המדינות מאז 1920, עם צפון שלזוויג בדנמרק ודרום שלזוויג בגרמניה. האזור נקרא גם באנגלית Sleswick.
בניגוד להולשטיין ולאוונבורג, שלזוויג מעולם לא הייתה חלק מהקונפדרציה הגרמנית. שלזוויג הייתה פייף של דנמרק, ותושביה דיברו דנית, גרמנית וצפון פריזית. גם הליברלים הלאומיים הדנים וגם הגרמנים רצו ששלזוויג תהיה חלק ממדינה לאומית דנית או גרמנית במהלך המאה ה-19. מרד גרמני במרץ 1848 גרם למלחמת שלזוויג הראשונה שהסתיימה ב-1852. מלחמת שלזוויג השנייה (1864) הסתיימה בכך ששלוש הדוכסויות נשלטו במשותף על ידי אוסטריה ופרוסיה. ב-1866 הם הפכו לחלק מפרוסיה לאחר מלחמת אוסטריה–פרוסיה.
היסטוריה

מימי הביניים המוקדמים, חשיבותו של האזור הייתה בהיותו מחוז החיץ של סקנדינביה והממלכה הדנית לבין האימפריה הרומית הקדושה החזקה מדרום, וכן בהיותו אזור מעבר להעברת סחורות בין הים הצפוני לים הבלטי, המחבר את נתיב הסחר מרוסיה עם דרכי הסחר לאורך הריין והחוף האטלנטי (ראו גם תעלת קיל).
היסטוריה > היסטוריה מוקדמת

מקורות רומיים מציבים את מולדתם של שבט היוטים מצפון לנהר האידר ואת זו של האנגלים מדרום לו. האנגלים בתורם גבלו בסקסונים השכנים. בתחילת ימי הביניים, האזור היה מאוכלס על ידי שלוש קבוצות:
דנים (כולל יוטים מתבוללים), שגרו מצפון לדנווירק ולמפרץ אקרנפורדה
צפון פריזים, שחיו ברוב צפון פריזיה, כולל באיי צפון פריזיה
סקסונים (כולל ווגרים וונדים גרמנים), שחיו באזור שמדרום לדנים ולפריזים.
במהלך המאה ה-14, האוכלוסייה בשואנסן החלה לדבר גרמנית נמוכה לצד דנית, אך חוץ מזה הגבולות האתנו-לשוניים נותרו יציבים להפליא עד בסביבות שנת 1800, למעט האוכלוסייה בעיירות שהפכה ליותר ויותר גרמנית מהמאה ה-14 ואילך.
בתקופת הוויקינגים המוקדמת, הדבי – מרכז המסחר הגדול ביותר של סקנדינביה – הייתה ממוקמת באזור זה, שהוא גם המיקום של הביצורים המשתלבים הידועים בשם דנווירגה. בנייתו, ובמיוחד התרחבותו הגדולה סביב 737, פורשו כאינדיקציה להופעתה של מדינה דנית מאוחדת. במאי 1931 הודיעו מדענים מהמוזיאון הלאומי של דנמרק שהם חשפו שמונה עשר קברים ויקינגיים ובהם שרידים של שמונה עשר גברים. התגלית הגיעה במהלך חפירות בשלזוויג. השלדים הצביעו על כך שהגברים היו בעלי פרופורציה גדולה יותר מגברים דנים במאה העשרים. כל אחד מהקברים הונח ממזרח למערב. החוקרים שיערו שהגופות היו קבורות בארונות קבורה מעץ במקור, אך נותרו רק מסמרי הברזל. לקראת סוף ימי הביניים המוקדמים, שלזוויג היוותה חלק מהארצות ההיסטוריות של דנמרק כאשר דנמרק התאחדה מתוך מספר מדינות קטנות במאות ה-8 עד ה-10 בעקבות התפשטות הוויקינגים.
הגבול הדרומי של דנמרק באזור נהר האידר והדנווירק היווה מקור למחלוקת מתמשכת. הסכם הייליגן נחתם בשנת 811 בין המלך הדני המינג וקרל הגדול, שבאמצעותו נקבע הגבול באידר. במהלך המאה ה-10, היו מספר מלחמות בין פרנקיה המזרחית לדנמרק. בשנת 1027, קונרד השני וקנוט הגדול שוב תיקנו את הגבול ההדדי שלהם באידר.
בשנת 1115, המלך נילס מינה את אחיינו קנוט לאווארד – בנו של קודמו אריק הראשון – לרוזן שלזוויג, תואר ששימש רק זמן קצר לפני שהלה החל להגדיר את עצמו כדוכס.
בשנות ה-30 של המאה ה-13, דרום יוטלנד (דוכסות שלזוויג) הוקצתה כאפנגה לאבל ולדמרסן, נינו של קנוט, בנו הצעיר של ולדמר השני, מלך דנמרק. אבל, לאחר שתפס לעצמו את כס המלכות הדני לתקופה קצרה, השאיר את הדוכסות שלו לבניו ולממשיכי דרכו, אשר לחצו על תביעות על כס המלכות של דנמרק במשך רוב המאה הבאה, כך שמלכי דנמרק היו מסוכסכים עם בני דודיהם, הדוכסים משלזוויג. סכסוכים ובריתות זוגיות הביאו את שושלת אבל לקשר הדוק עם דוכסות הולשטיין הגרמנית עד המאה ה-15. זו האחרונה הייתה פייף כפוף לאימפריה הרומית הקדושה, בעוד שלזוויג נשארה פייף דני. נאמנויות כפולות אלו היו אמורות להפוך לשורש עיקרי של המחלוקת בין מדינות גרמניה לדנמרק במאה ה-19, כאשר רעיונות הלאומיות הרומנטית ומדינת הלאום זכו לתמיכה עממית.
היסטוריה > העת החדשה המוקדמת

את התואר דוכס שלזוויג ירשו ב-1460 מלכי נורווגיה התורשתיים, שגם נבחרו באופן קבוע למלכי דנמרק במקביל, ובניהם (בניגוד לדנמרק, שלא הייתה תורשתית). זו הייתה חריגה – מלך בעל תואר דוכסי שהוא כמלך היה האדון שלו. התואר והחריגות שרדו ככל הנראה מכיוון שכבר הוחזקו בשיתוף מלכותי על ידי בני המלך. בין השנים 1544 ו-1713/1720, השלטון הדוכסי הפך לבית משותף, כאשר בית אולדנבורג והענף הצעיר שלו, בית הולשטיין-גוטורפ, החזיקו במשותף. ענף שלישי בבית המשותף, בית הדרסלב קצר מועד, נכחד כבר בשנת 1580 בתקופת יוהאן האב.
בעקבות הרפורמציה הפרוטסטנטית, כאשר הלטינית הוחלפה כמדיום השירות הכנסייה בשפות העם, חולקה בישופות שלזוויג והוקמה ארכי-דיקונום אוטונומי של הדרסלב. בחוף המערבי הסתיימה הדיוקסיה הדנית ריבה בערך ב-5 ק"מ מצפון לגבול הנוכחי. זה יצר קו הפרדה תרבותי חדש בדוכסות מכיוון שהגרמנית שימשה לשירותי כנסייה והוראה במחוז שלזוויג ודנית שימשה בדיוקסיה של ריבה והארכי-דיקונה של הדרסלב. קו זה מתאים להפליא עם הגבול הנוכחי.
במאה ה-17, סדרה של מלחמות בין דנמרק לשוודיה – שדנמרק הפסידה בה – הרסה את האזור מבחינה כלכלית. עם זאת, האצולה הגיבה בשיטה חקלאית חדשה שהחזירה את השגשוג. בתקופה שבין 1600 ל-1800 חווה האזור צמיחת מנוריאליזם מהסוג הנפוץ באזורי גידול השיפון של מזרח גרמניה. האחוזות היו אחזקות גדולות עם העבודה שנעשתה על ידי איכרים פיאודליים. הם התמחו במוצרי חלב באיכות גבוהה. אדנות פיאודלית שולבה עם מודרניזציה טכנית, וההבחנה בין עבודת כפייה לעבודה בתשלום הייתה לעיתים קרובות מעורפלת. השיטה הפיאודלית בוטלה בהדרגה בסוף המאה ה-18, החל באדמות הכתר ב-1765 ומאוחר יותר באחוזות האצולה. בשנת 1805 בוטלה כל צמיתות ורפורמות בעלות על הקרקע אפשרו לאיכרים לשעבר להחזיק בחוות משלהם.