stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גונן גינת
ביוגרפיה

גינת נולד וגדל בפתח תקווה כבנם הבכור של שולמית וליפא גינת, יוצאי קיבוץ סעד. למד בתיכון עירוני ב'-ג' (צייטלין) בתל אביב. שירת בצה"ל בחיל המודיעין. לאחר שהשתחרר מצה"ל, ובמקביל ללימודיו בחוגים לפסיכולוגיה ויחסים בינלאומיים באוניברסיטת בר-אילן, החל את דרכו העיתונאית כמגיה בעיתון הצופה. בהמשך עבר לעיתון מעריב, שם שימש עורך חדשות והתקדם לתפקיד ראש הדסק וסגן עורך מוסף השבת.
לאחר כ-11 שנות עבודה ב"מעריב" מונה גינת לעורך הראשי של "הצופה". הוא שינה את מראה העיתון, הוסיף צבע לעמודיו והדפיסו בפורמט טבלואיד.
היה ממייסדי החינמון "ישראלי" ועורכו הראשון. כיום הוא בעל טור אקטואלי בעיתון "ישראל היום". בעקבות  הפיגועים בבריסל כתב בטורו:
מ־1 באפריל 2017 גינת כותב בטורו בעיקר ביקורת טלוויזיה. בעקבות שידור פרק ראשון מתוך סדרה על המחזאי חנוך לוין כתב בטורו:
גינת הוא אב לארבעה ותושב בית חורון.
הערות שוליים

↑  גונן גינת, הכל בגלל "הכיבוש", באתר ישראל היום, 25 במרץ 2016
↑  גונן גינת, חנוך לוין: מקהלת מעריצים בלי מילת ביקורת, "חנוך לוין - חיים שכדוגמתם לא ראינו מעולם" ערוץ 1, 22:30, באתר ישראל היום, ‏9 באפריל 2017
ג'ון הלדיין

| --- | --- |

 לידה:  5 בנובמבר 1892 אוקספורד, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  1 בדצמבר 1964 (בגיל 72) בובנשוואר, הודו 
 ענף מדעי:  ביולוגיה 
 מקום מגורים:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  דרגון סקול  אוניברסיטת אוקספורד 
 מנחה לדוקטורט:  פרדריק גואולנד הופקינס 
 מוסדות:  יוניברסיטי קולג' לונדון 
 תלמידי דוקטורט:  ג'ון מיינרד סמית, Dronamraju Krishna Rao 
 פרסים והוקרה:  מדליית דרווין (1952)  הרצאת קרוניאן (1946)  מדליית ביילי (1913)  פרס קימבר לגנטיקה (1961)  מדליית דרווין-וולאס (1958) 
 בן או בת זוג:  שרלוט הלדיין (1926–1945)  הלן ספרווי (1946–?) 
 
שדרה ע"ש ג'ון הלדיין בקולקטה, הודו
ג'ון ברדון סנדרסון הלדיין (באנגלית: John Burdon Sanderson Haldane; 5 בנובמבר 1892 –  1 בדצמבר 1964), שנודע בקיצור כ-JBS Haldane, היה מדען בריטי. עיקר תרומתו המדעית הייתה בשטחי הפיזיולוגיה, הגנטיקה והביולוגיה האבולוציונית. הוא היה מתמטיקאי שתרם תרומות חדשניות בתחומי הסטטיסטיקה והחינוך הביומטרי בהודו. עוד היה פוליטיקאי וכתב ספרות מדע פופולרי. זכה לפרסים רבים, בעיקר בתחומי הביולוגיה.
ביוגרפיה

הלדיין נולד למשפחת אצולה סקוטית חילונית. מחקרו הראשון פורסם בגיל עשרים, בשיתוף עם אביו, כשהיה סטודנט לתואר ראשון. במלחמת העולם הראשונה לחם בשורות הצבא הבריטי. בתום המלחמה המשיך במחקרו באוקספורד. בשנים 1922–1932 לימד ביוכימיה בטריניטי קולג' שבקיימברידג'. הוא היה פרופסור אורח באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ובשנת 1933 מונה לפרופסור חבר לגנטיקה בקולג' האוניברסיטאי של לונדון. בשנת 1956 היגר להודו ועבד במכון לסטטיסטיקה בכלכותה ולאחר מכן באודישה.
מחקרו הראשון בנושא גנטיקה פורסם בשיתוף עם אחותו נעמי, בשנת 1915, והפך לציון דרך באשר לאופן שבו מודגם קשר גנטי בין יונקים. עבודותיו הבאות עזרו לבסס את האיחוד בין הגנטיקה המנדליאנית לבין האבולוציה הדרווינית בדרך הברירה הטבעית. עם רונלד פישר וסיואל רייט הניח הלדיין את היסודות לסינתזה האבולוציונית המודרנית, מונח שלימים נודע כנאו-דרוויניזם בין היתר בעקבות ספרו של ריצ'רד דוקינס, הגן האנוכי, משנת 1976. עבודתם החלוצית בתחום השילוב בין מתמטיקה וביולוגיה הייתה בסיסו של ענף מדעי חדש, גנטיקה של אוכלוסיות.
מאמרו "מוצא החיים" משנת 1929 היווה בסיס לתאוריית "המרק הקדום", הקרויה כיום אביוגנזה, תאוריה שפותחה באופן בלתי תלוי גם על ידי המדען הסובייטי אלכסנדר אופרין ולימים נודעה בשם "תאוריית אופרין-הלדיין". תאוריה זו היא הבסיס להבנה המודרנית של מוצא החיים שמקורו בתהליכים כימיים.
"תאוריית המלריה" (אנ') שלו, בדבר וריאציה גנטית שהופכת אוכלוסיות אפריקאיות לפגיעות יותר לאנמיה חרמשית אך מגנות עליהן מפני מלריה, זכתה לאישוש מחקרי. דבר זה סייע להפריך אי הבנה נפוצה בקשר לדרך פעולתה של ברירה טבעית - בלבול בין השרדות הכשירים לבין השרדות החזקים - שכן תכונה שיכולה להיות מועילה בהקשר מסוים עשויה להיות חסרון בהקשר אחר. הלדיין היה הראשון למצוא את מקומם של הגנים להמופיליה ולעיוורון צבעים על הגנום האנושי, בכרומוזום X.
כמה מהצהרותיו של האלדן על המחקר המדעי שלו זכו לפופולריות במהלך חייו. אחת מהן היא "מאובן של ארנב בפרקמבריון" כתשובה לשאלה אילו ראיות היו עשויות להרוס את ביטחונו בתאוריית האבולוציה ובתחום המחקר שלה. הדבר נחשב כדוגמה לכך שאבולוציה עומדת במבחן ההפרכה של פופר - שכן לא נמצאו מעולם מאובני ארבנים ב-פרקמבריון, וכן לא נמצא מעולם מאובן שלא היה בתקופה הגאולוגית שבה הוא אמור להמצא לפי התאוריה האבולוצונית ולפי התפתחות עץ החיים, במהלך גילוי אלפי מאובנים על ידי חוקרים בתקופות שונות ובמדינות שונות, כל המאובנים שנמצאו התאימו למקומם הגאולוגי בדיוק. הדבר הוא דוגמה אחת לחיזוי נכון של תורת האבולוציה ודוגמה לאישושים שלה.
הלדיין היה הראשון להעלות את רעיון את הפריות המבחנה, בספרו הבדיוני "דדלוס" (Daedalus). בשנת 1923 הגה, בנאום שנשא באוקספורד, את רעיון השימוש באנרגיה גרעינית. הוא טבע רבים מהביטויים המשמשים כיום בתחום המחקר הביולוגי, בהם "שיבוט" (Clone), "טראנס" (כמו בביטוי "טראנסגני"), "דרווין" (יחידת מדידה של אבולוציה) ועוד.
מבחינת השקפה כלכלית פוליטית, הלדיין היה סוציאליסט ומרקסיסט. הוא היה יושב ראש ועדת המערכת של "העובד היומי" (Daily Worker), עיתון קומוניסטי שיצא לאור בלונדון בשנים 1940–1949. הוא התאכזב מהטוטליטריות של טרופים ליסנקו בברית המועצות וגינה את המפלגה הקומוניסטית, אך המשיך להעריץ את לנין.
הלדיין מת מסרטן המעי הגס וציווה לתרום את גופתו למדע, באמרו שהוא מבקש להישאר שימושי גם אחרי מותו.
אותות הוקרה

זוכה מדליית דרווין בשנת 1952.
ראו גם

המרק הקדום
הערות שוליים

↑  שרון מועלם, דווקא החלשים שורדים, הוצאת אריה ניר, 2009
↑  ריצ'רד דוקינס, ההצגה הגדולה בתבל, עמ' 146-147
↑  Yount, Lisa (2003). A to Z of Biologists. New York, NY: Facts on File, Inc. pp. 113–115
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007462890805171  PLWABN: 9810589642205606  BIBSYS: 9013975  BNE: XX1265608  BnF: cb12277889q (data)  CANTIC: a10414010  CiNii: DA0198535X  GND: 119013436  ICCU: UFIV044999  ISNI: 0000 0001 2135 7277  LCCN: n50018602  MGP: 49250  NDL: 00522327  NKC: mzk2004236692  NLA: 36173536  NLG: 257190  NLK: KAC202276571  NSK: 000064778  NTA: 069136149  RERO: 02-A003341655  SELIBR: 250589  SNAC: w6ft8mtc  SUDOC: 031594352  Trove: 1223944  VcBA: 495/133752  VIAF: 61606828   WorldCat (עם VIAF): 61606828
גריגורי דימשיץ

| --- | --- |

 לידה:  2 במרץ 1943 (בן 81) 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת נובוסיבירסק 
 מנחה לדוקטורט:  רודולף סלגניק 
 מוסדות:  אוניברסיטת נובוסיבירסק 
 
גריגורי דימשיץ (ברוסית: Григорий Моисеевич Дымшиц‏; נולד ב-2 במרץ 1943) הוא ביולוג סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. הוא התמחה בביולוגיה מולקולרית
קורות חיים

גריגורי דימשיץ נולד בשנת 1943 בנובוסיבירסק למשפחה יהודית. אביו היה מתכנן ראשי של מפעל לייצור מטוסים ואמו הייתה רופאה.
לאחר סיום בית ספר דימשיץ החל בשנת 1961 ללמוד ביולוגיה באוניברסיטת נובוסיבירסק אותה סיים בשנת 1966. לאחר סיום הלימודים הוא נותר באוניברסיטה ללימודי תואר שלישי אותם סיים בשנת 1971.
בשנת 1986 דימשיץ החל במקביל לעבודה באוניברסיטה לעבוד במכון לגנטיקה של אקדיה למדעים של ברית המועצות.
בשנת 1992 דימשיץ סיים עבודת פוסט-דוקטורט ובשנת 1993 מונה לפרופסור. בשנת 2001 הוא מונה לראש קתדרה.
מחקרים של דימשיץ התמקדו בחקר דנ"א. בין היתר הוא פיתח שיטות לחקר סיבות למחלות שונות והשפעת שינויים בדנ"א על פיתוח מחלות.
גריגורי דימשיץ כתב כ-250 מאמרים מדעיים ו-2 ספרים. הוא היה שותף לכתיבה ועורך של 5 ספרי לימוד בנושא ביולוגיה.
בשנת 2012 הוא פרש לגמלאות.
גריגורי גרשוני (פיזיולוג)

| --- | --- |

 לידה:  21 ביולי 1905 (יוליאני) מינסק, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  8 באוקטובר 1992 (בגיל 87) סנקט פטרבורג, רוסיה 
 מקום קבורה:  בית הקברות בקומארובו 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת המדינה של סנקט פטרבורג לרפואה 
 מנחה לדוקטורט:  לאון אורבלי 
 מוסדות:  האקדמיה לרפואה צבאית בסנט-פטרסבורג  מכון לפיזיאולוגיה על שם פבלוב  I. M. Sechenov Institute of Evolutionary Physiology and Biochemistry 
 תלמידי דוקטורט:  יעקב אלטמן 
 פרסים והוקרה:  עיטור הדגל האדום של העמל  עיטור אות הכבוד 
 
גריגורי גרשוני  (ברוסית: Григорий Викторович Гершуни‏; 3 באוגוסט 1905 - 8 באוקטובר 1992) היה פיזיולוג סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. הוא היה בן דוד של מהפכן גריגורי גרשוני.
קורות חיים

גריגורי גרשוני נולד בשנת 1905 במינסק (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום בבלארוס) למשפחה יהודית. אביו היה רופא.
בשנת 1921, לאחר סיום בית ספר הוא החל ללמוד רפואה באוניברסיטת מינסק. בשנת 1923 הוא עבר להמשך לימודים במכון לרפואה בלנינגרד. לאחר קבלת התואר גרשוני החל לעבוד בקתדרה לפיזולוגיה תחת לאון אורבלי. בשנים 1927–1932 גרשוני עשה מחקרים בתחום מערכת העצבים הסימפתטית והשפעתה על פעילות שרירים וחקר תפקוד חושים בעיקר שמיעה.
משנת 1931 ועד ל-1936 גרשוני היה מלמד באקדמיה לרפואה צבאית.
בשנת 1935 על בסיס מכלול של עבודות שבצעו לגרשוני הוענק תואר שלישי ובשנת 1936 הוא סיים עבודת פוסט-דוקטורט. בשנת 1939 הוא קודם לדרגת פרופסור.
בשנת 1936 גרשוני החל לעבוד במכון לפיזיולוגיה על שם פבלוב של אקדמיה למדעים של ברית המועצות.
בשנת 1941 הוא עבר לקאזאן ועסק בחקר השפעת פציעות על תפקוד המוח. לאחר סיום המלחמה הוא חזר ללנינגרד.
בשנת 1955 גרשוני היה בין חותמי "מכתב 300" בגנות פעילות של טרופים ליסנקו.
בשנת 1964 גרשוני נבחר כחבר בהתכתבות לאקדמיה למדעים של ברית המועצות.
גרשוני פרסם עבודות רבות במיוחד בחקר שמיעה.
גרשוני הדריך 20 עבודות תואר שלישי ו-10 עבודות פוסט-דוקטורט. על פעילותו הוא קיבל מספר עיטורים ופרסים.
גרשוני נפטר בשנת 1992 בלנינגרד ונטמן בקומרובו בפרברי העיר.
גיום לה ז'נטיל

| --- | --- |
 לידה:  12 בספטמבר 1725 קוטנס, צרפת 
 פטירה:  22 באוקטובר 1792 (בגיל 67) פריז, הרפובליקה הצרפתית הראשונה 
 ענף מדעי:  אסטרונומיה
 מקום מגורים:  צרפת
 מנחה לדוקטורט:  ז'וזף-ניקולא דליל 
 מוסדות:  מצפה הכוכבים של פריז 
 פרסים והוקרה:  גלקסיית לה-ז'נטיל, מכתש לה ז'נטיל על הירח
 תרומות עיקריות
 גילוי ערפיליות, צבירי כוכבים וגלקסיות
 
גִיוֹם ז'וֹזֶף יָאסָנְת זָ'אן-בָּאטִיסְט לֶה זֶ'נְטִיל דֶה לָה גָלֶסְיֶיה (בצרפתית: Guillaume Joseph Hyacinthe Jean-Baptiste Le Gentil de la Galaisière‏, 12 בספטמבר 1725 - 22 באוקטובר 1792) היה אסטרונום צרפתי שנודע בשל תצפיותיו בערפיליות ובשל מסע כושל שערך באוקיינוס ההודי כדי לצפות במעבר נוגה על פני השמש בשנים 1761 ו-1769.
קורות חייו

לה ז'נטיל נולד בקוטנס שבמחוז מאנש, חבל נורמנדי תחתית בצרפת ולמד אסטרונומיה בקולז' דה פראנס מהאסטרונום והקרטוגרף ז'וזף-ניקולא דליל. לאחר לימודיו הוא עבד במצפה הכוכבים של פריז כעוזרו של ז'ק קאסיני (בנו של ג'ובאני דומניקו קאסיני) ושם גילה בשנת 1747 את הגלקסיה M32 שנקראת על שמו "גלקסיית לה ז'נטיל". בשנת 1749 הוא צפה גם בצבירים הפתוחים M36,‏ M38 ו-M41 בלי לדעת שכבר התגלו על ידי ג'ובאני בטיסטה אודיירנה. הוא הציג את תצפיותיו ותגליותיו לאקדמיה הצרפתית למדעים (נקראה אז האקדמיה המלכותית למדעים) והתקבל אליה כחבר בשנת 1753.
בשנת 1760 יצא לה ז'נטיל למסע חקר כחלק משיתוף פעולה בינלאומי שאורגן על ידי מיכאיל לומונוסוב ושנועד לצפות במעבר נוגה על פני השמש ממספר רב של מקומות על פני כדור הארץ כדי לקבוע באמצעות טריאנגולציה את מרחקה של השמש מכדור הארץ ולמעשה לחשב את גודלה של יחידה אסטרונומית. לה ז'נטיל התכוון לצפות במעבר מפודוצ'רי שבהודו, אך בשל מלחמת שבע השנים הוא התקשה להגיע אל יעדו וב-6 ביוני 1761, מועד המעבר, הוא היה בלב ים ובשל תנועת האוניה לא היה ביכולתו לבצע מדידות מדויקות. לה ז'נטיל החליט להמתין שמונה שנים עד למעבר הבא של נוגה על פני השמש בשנת 1769 ובינתיים ניצל את כישוריו כקרטוגרף כדי למפות את החוף המזרחי של מדגסקר. לקראת המעבר הוא תכנן לצפות בו ממנילה שבפיליפינים, אך הרשויות הספרדיות היו עוינות כלפיו והוא חזר לפודוצ'ורי, שם הקים מצפה כוכבים קטן והמתין למועד המעבר. ב-4 ביוני 1769, יום האירוע, השמים היו מעוננים ולה ז'נטיל לא הצליח לצפות במעבר. הוא יצא חזרה לצרפת, אך המסע התעכב בשל מגפת דיזנטריה ולאחר מכן נקלעה הספינה לסערה ונאלצה לעגון בראוניון לתיקונים. לה ז'נטיל מצא ספינה אחרת והצליח לחזור לפריז רק באוקטובר 1771.
עם חזרתו הוא גילה שבהיעדרו הוא הוכרז כמת, רכושו חולק בין קרובי משפחתו, אשתו התחתנה עם אחר ומשרתו באקדמיה למדעים לא נשמרה. רק לאחר מאבק משפטי והתערבות של לואי השישה עשר הוא זכה בחזרה ברכושו ובמשרתו. את קורותיו במסע הוא פרסם בספר בן שני כרכים שנקרא "מסע באוקיינוס ההודי" ושיצא לאור בשנת 1779. הוא נפטר בפריז בגיל 67.
הנצחה

על שמו של לה ז'נטיל נקראת הגלקסיה M32 וכן נקרא על שמו מכתש על הירח בשנת 1961.
בשנת 1992 כתבה המחזאית הקנדית מורין האנטר מחזה בשם "המעבר של נוגה" (Transit of Venus) המבוסס על סיפורו. המחזה עובד בשנת 2007 לאופרה עם מוזיקה של המלחין הקנדי ויקטור דייוויס.
תרשים של ערפילית אוריון שבוצע על ידי לה ז'נטיל בשנת 1758
ג'ון ריי

ערך זה עוסק בבוטנאי בריטי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  29 בנובמבר 1627 בלק נוטלי, ממלכת אנגליה 
 פטירה:  17 בינואר 1705 (בגיל 77) בלק נוטלי, ממלכת אנגליה 
 ענף מדעי:  ידיעת הטבע 
 מקום מגורים:  אנגליה 
 מקום קבורה:  בית הקברות בלק נוטלי 
 מקום לימודים:  טריניטי קולג'  סנט קטרינס קולג', קיימברידג' 
 מוסדות:  אוניברסיטת קיימברידג' 
 פרסים והוקרה:  עמית החברה המלכותית 
 
ג'ון ריי (באנגלית: John Ray‏, 29 בנובמבר 1627, בלק נוטלי, אנגליה - 17 בינואר 1705) היה חוקר טבע, כונה אבי תולדות הטבע האנגלי. שיטת סיווג הצמחים שלו, אותה פרסם בספרו "Historia Plantarum" (מלטינית: "ההיסטוריה של הצמחים"), הייתה צעד חשוב בדרך לקראת בניית השיטה המודרנית של מיון עולם הטבע.
גלריה

פסל הנצחה של ג'ון ריי
בית הולדתו של ג'ון ריי בבלק נוטלי
אנדרטה לג'ון ריי בחצר הכנסייה של סנט פיטר וסנט פול בבלאק נוטלי
גוגה ביתאדזה

| --- | --- |

 לידה:  20 ביולי 1999 (בן 25) סָגָארֶג'וֹ, גאורגיה
 עמדה:  סנטר
 גובה:  2.08 מטרים
 מספר:  35
 דראפט:  בחירה מספר 18, 2019 אינדיאנה פייסרס
 קבוצות כשחקן
 2015–2016 2016–2019 2016–2017 2018–2019 2019–2023   2023–:  ויטה טביליסי מגה לקס ←סמדרבו ←בודוצ'נוסט פודגוריצה אינדיאנה פייסרס   אורלנדו מג'יק
 הישגים כשחקן
 הכוכב העולה של היורוליג (2019) MVP של הליגה האדריאטית (2019) זכייה בגביע המונטנגרי (2019)
גּוֹגָה בִּיתַאדְּזֶה (בגאורגית: გოგა ბითაძე; נולד ב-20 ביולי 1999) הוא כדורסלן גאורגי, שמשחק בקבוצת אורלנדו מג'יק מליגת ה-NBA, בעמדת הסנטר.
קריירת משחק מקצועית > השנים הראשונות

ביתאדזה נולד בעיר סָגָארֶג'וֹ (אנ') שבמזרח גאורגיה. בשנת 2015 החל לשחק בקבוצת ויטה טביליסי מליגת VTB, ובכך הפך לשחקן הצעיר ביותר בתולדות הליגה – בגיל 16.
בדצמבר 2015 עבר לשחק בקבוצת מגה לקס, אשר השתתפה בליגת העל הסרבית ובליגה האדריאטית. לקראת עונת 2016/2017 הושאל על ידי מגה לקס לקבוצת סמדרבו, ולאורך אותה עונה שותף ב-19 משחקים, והעמיד ממוצעים של 10.6 נקודות ו-4.4 ריבאונדים למשחק בליגה הסרבית.
קריירת משחק מקצועית > הפריצה במגה לקס ובודוצ'נוסט

בעונת 2017/2018 חזר לשחק במגה לקס, ולאחר שפתח את העונה העוקבת עם ממוצעים של 20.2 נקודות, 7.9 ריבאונדים ו-2.6 חסימות למשחק, הושאל לבודוצ'נוסט פודגוריצה.
בעונתו היחידה בבודוצ'נוסט, 2018/2019, הציג ביתאדזה יכולת מצוינת, וזכה בתואר הכוכב העולה של היורוליג לאחר שרשם במפעל ממוצעים של 12.1 נקודות, 6.4 ריבאונדים ו-2.3 חסימות למשחק. על אף יכולתו הגבוהה, סיימה הקבוצה את עונת היורוליג עם מאזן שלילי 6–24. כמו כן זכה ביתאדזה עם בודוצ'נוסט בגביע המונטנגרי, והעפיל עמה למעמד גמר הליגה האדריאטית, בו הפסידה מול הכוכב האדום בלגרד בתוצאה 2–3. בסיום העונה זכה ביתאדזה בתואר ה-MVP של הליגה האדריאטית, בה רשם ממוצעים של 16.3 נקודות ו-6.4 ריבאונדים למשחק.
בעקבות הדחתה של בודוצ'נוסט מהיורוליג, חזר ביתאדזה לשחק במגה לקס. עד לסיום אותה עונה המשיך להצטיין בליגה הסרבית, עם ממוצעים של 16.7 נקודות, 7.6 ריבאונדים ו-2.1 חסימות למשחק.
קריירת משחק מקצועית > אינדיאנה פייסרס

ביולי 2019 חתם על חוזה באינדיאנה פייסרס מליגת ה-NBA, לאחר שנבחר על ידה בבחירה ה-18 של דראפט ה-NBA‏ 2019. בשתי עונותיו הראשונות באינדיאנה קלע 4.1 נקודות בממוצע למשחק, כשחקן ספסל. ב-9 בפברואר 2023 שוחרר מאינדיאנה.
קריירת משחק מקצועית > אורלנדו מג'יק

ב-13 בפברואר 2023 חתם באורלנדו מג'יק.
נבחרת גאורגיה

בין השנים 2015–2017 שיחק ביתאדזה עבור נבחרות גאורגיה הצעירות, ולקראת יורובאסקט 2017 הצטרף לנבחרת גאורגיה הבוגרת. בשל פציעה ברגלו החמיץ את טורניר היורובאסקט, ורשם את משחק הבכורה שלו בטורניר מוקדמות גביע העולם בכדורסל 2019, בנובמבר 2017. בעשרת משחקיו בטורניר קלע 11.5 נקודות ואסף 5.9 ריבאונדים בממוצע למשחק.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019/2020 | אינדיאנה | 54 | 2 | 8.7 | 0.467 | 0.190 | 0.727 | 2.0 | 0.4 | 0.2 | 0.7 | 3.2 |
| 2020/2021 | אינדיאנה | 45 | 3 | 12.5 | 0.428 | 0.253 | 0.738 | 3.3 | 0.8 | 0.2 | 1.3 | 5.1 |
| 2021/2022 | אינדיאנה | 50 | 16 | 14.6 | 0.520 | 0.288 | 0.681 | 3.5 | 1.1 | 0.4 | 0.8 | 7.0 |
| 2022/2023 | אינדיאנה | 21 | 0 | 9.6 | 0.519 | 0.286 | 0.458 | 2.3 | 0.9 | 0.4 | 0.5 | 3.3 |
| 2022/2023 | אורלנדו | 17 | 1 | 15.0 | 0.575 | 0.167 | 0.667 | 5.2 | 1.2 | 0.4 | 0.9 | 5.8 |
| קריירה |  | 187 | 22 | 11.9 | 0.490 | 0.251 | 0.678 | 3.0 | 0.8 | 0.3 | 0.9 | 4.9 |
הערות שוליים

1 2  סטטיסטיקות הקריירה של ביתאדזה, באתר realgm.com
↑  בודוצ'נוסט מצרפת את ביתאדזה, באתר היורוליג, 20 בדצמבר 2018
↑  ביתאדזה זוכה בתואר הכוכב העולה של היורוליג, באתר eurohoops.net,‏ 7 במאי 2019
↑  ביתאדזה זוכה בתואר ה-MVP של הליגה האדריאטית, באתר הרשמי, 21 במרץ 2019
↑  ביתאדזה חותם על חוזה באינדיאנה, באתר הקבוצה, 15 ביולי 2019
גיבסון (קוקטייל)

| --- | --- |

 נתונים
 אופן ההכנה:  ערבול בשייקר
 כוס:   כוס מרטיני
 קישוט:  בצלצל פנינה
 
גיבסון (באנגלית: Gibson) הוא קוקטייל המורכב מ-60 מ"ל ג'ין ו-10 מ"ל ורמוט יבש. את כל המרכיבים יש למזוג לשייקר, לערבל קלות, למזוג לכוס מרטיני ולקשט בבצלצל פנינה. המשקה זהה למרטיני, עם הבדל בקישוט (מרטיני מקושט בזית).
אזכורים במדיה

בסרט מזימות בינלאומיות, קרי גרנט מזמין גיבסון במהלך ארוחת ערב כשהוא משוחח עם אווה מארי סיינט ברכבת. בסרט הרשת, מזמין ג'רמי נורת'ם גיבסון לפני ארוחת צהריים תוך כדי שיחה עם סנדרה בולוק במהלך חופשה בקוזומל. בסדרת הטלוויזיה מד מן, גיבסון הוא המשקה המועדף על רוג'ר סטרלינג.
| קוקטיילים |
| --- | --- | --- |
| סוגי קוקטיילים | קוקטייל יין • קוקטיילי שלהבת • קוקטיילי חנקן נוזלי • סאוור • פונץ' |  |
| ציוד וכלים לקוקטיילים | שייקר •  כפית בר • מבחש • מסננת קוקטיילים • מגרסת קרח • ג'יגר |  |
| עיטורי קוקטייל | דובדבן מסוכר • מטריית קוקטייל • קשית שתייה |  |
| סירופים וציוד נוסף | מי סוכר • גרנדין • מכונת קפה • מסחטה • בלנדר |  |
| כוסות לקוקטיילים |  כוס מרטיני •  כוס אולד פאשנד •  כוס ברנדי סניפטר •  כוס הייבול •    כוס יין •  כוס מרגריטה •  כוס קולינס •  כוס שמפניה |  |
| אחר | בר • מסיבת קוקטייל • פליירינג • מוזג • איגוד הברמנים הבינלאומי • אנגוסטורה ביטרס • שמלת קוקטייל |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא משקאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גלית ברמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 ביוני 1966 (בת 58)
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  סטודיו למשחק ניסן נתיב 
 פרופיל ב-IMDb
 
גלית ברמן (נולדה ב-14 ביוני 1966) היא שחקנית ישראלית.
ביוגרפיה

ברמן היא בוגרת הסטודיו למשחק ניסן נתיב.
לאחר לימודיה הופיעה במספר הפקות בתיאטרון הקאמרי ובתיאטרון בית לסין.
ב-1994 שיחקה תפקיד קטן בסרט "הגמל המעופף".
היא גילמה את קארין לינוביץ בשתי העונות הראשונות של אופרת הסבון "רמת אביב גימל".
ב-1995 הופיעה כשדרנית ב"הלו פנינה", סדרה ללימוד עברית לעולים חדשים של הטלוויזיה החינוכית.
ב-2001 הופיעה כאחות בסדרה "הבורגנים".
ב-2003 גילמה מורה בסדרה "מיי פירסט סוני" על פי ספר של בני ברבש.
היא המייסדת והמפתחת של שיטת "דרך הבחירה" ומעבירה הרצאות על כך בארץ ובעולם.
הערות שוליים

↑  גלית ברמן - מאיר קוטלר | מולי שש - יצוג וניהול אומנים ויוצרים, באתר www.kotler.co.il (ארכיון)
↑  דרך הבחירה חלק א'.VOB, נבדק ב-2019-12-18
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גבעה

ערך זה עוסק בתצורת נוף גאוגרפית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
גבעה בסקוטלנד
גבעות בוויקטוריה שבאוסטרליה
גבעה בשדה
גבעה היא תצורת נוף המתנשאת לגובה מועט יחסית מעל סביבתה. הר נחשב לצורת נוף גבוהה יותר מאשר גבעה, אך ההבדל ביניהם אינו מוגדר בצורה חד משמעית.
הגדרה

אין הגדרה ברורה של המונח "גבעה" ולעיתים נעשה במונח "גבעה" ובמונח "הר" שימוש חלופי. גבעת המורה והר תבור לדוגמה, יכולים להחשב שניהם גבעות או הרים, כמו גם הר הכרמל. מדובר בהגדרה גאוגרפית, זו יכולה להשתנות מארץ לארץ, בהתאם לתנאי השטח, כך למשל, בעבר הוגדרה "גבעה" בבריטניה כתצורת נוף שגובהה למטה מ-305 מטרים (1,000 רגל) – הגדרה ששיחקה תפקיד מרכזי בסרט "האיש שעלה על גבעה וירד הר". ישנם מילונים הממשיכים להגדיר גבעה לפי הגדרה זו.
מילון אוקספורד מגדיר "הר" כתצורת נוף שגובהו עולה על 610 מטרים (2,000 רגל), וגבעה כנמוכה מגובה זה.
היווצרות גבעות

גבעות יכולות להיווצר ממספר סיבות שונות – השכיחה שבהן היא סחיפה של צורות נוף גדולות יותר – הרים על ידי מים (נחלים, קרחונים או משקעים). סיבה אחרת להיווצרות גבעות היא פעולות ססמיות – לחץ בין לוחות טקטוניים יכול להביא להיווצרות גבעות באזור הלחץ. סיבה שלישית להיווצרות גבעות היא הצטברות של עפר או חולות (הצטברות זו יכולה להיות מעשה ידי אדם – ראה תל).
השפעות היסטוריות ותרבותיות

היות הגבעות גבוהות מסביבתן הקרובה הביאה לניצול השטח לאורך ההיסטוריה. בדומה לחשיבות מקור מים להקמת יישוב, להימצאות במקום אסטרטגי בר הגנה הייתה חשיבות מרבית בבחירת מקום היישוב. לכל אורך ההיסטוריה יישובים רבים נבנו על גבעות שנמצאות במרכז מישור, דבר שהקל את ההגנה על היישוב. השילוב של גבעה ומקור מים לרגליה נחשב לשילוב אידיאלי בבחירת מקום התיישבות. היישוב הוקם בראש הגבעה, בשאיפה לכך שמקור המים ימצא בתוך האזור המוגן (לעיתים, בעת העתיקה נחפרה מנהרה המכניסה את מקור המים אל תוך העיר – דוגמאות לבחירת מיקום זו הם הערים ירושלים ששכנה באותה עת על גבעת עיר דוד ותל מגידו השוכנת על גבעה בעמק יזרעאל. העיר רומא נבנתה על שבע גבעות שבמרכזן מקור מים). דוגמה לשימוש בגבעה כאתר אסטרטגי ניתן לראות בספר ישעיהו:
"תנוסו: עד אם-נותרתם, כתורן על-ראש ההר, וכנס, על-הגבעה."
בעת העתיקה האמינו כי הגבעות הן אתר פולחן – בספר מלכים מופיע תיאורי התנ"ך וממצאים ארכאולוגיים בכל רחבי העולם מדגימים זאת:
"ויבנו גם-המה להם במות ומצבות ואשרים; על כל-גבעה גבהה, ותחת כל-עץ רענן"
גם כיום, מעדיפים לבנות אתרי דת ופולחן בראשי גבעות (כך למשל הקתדרלה הלאומית של וושינגטון ממוקמת בראש הגבעה הגבוהה בעיר, וכנסיית הסקרה קר מוקמה בראש הגבעה הגבוהה ביותר של פריז).
אסטרטגיה צבאית

עד העת החדשה והלוחמה המודרנית, למיקום כוחות צבאיים בראש גבעה הייתה חשיבות אסטרטגית רבה ביותר. המיקום הגבוה איפשר לכוחות הקשתים (ובהמשך, לאחר תחילת השימוש באבק שרפה, לרובאים) לפגוע בכוחות האויב תוך פגיעות מועטות. האסטרטגיה הקלאסית העדיפה תמיד להילחם במורד גבעה, הקלה יותר להגנה, מאשר במעלה גבעה. קרבות רבים נערכו לרגלי גבעות ונקראים על שמם – לדוגמה, בספר שופטים מתואר הקרב בין ברק בן אבינועם לסיסרא, כאשר ברק מיקם את כוחותיו על הר תבור (גבעה בלב עמק יזרעאל) בעוד שסיסרא מיקם את כוחותיו במישור.
וַיֵּרֶד בָּרָק מֵהַר תָּבוֹר וַעֲשֶׂרֶת אֲלָפִים אִישׁ אַחֲרָיו
דוגמאות מודרניות לשימוש אסטרטגיים בגבעה הן קרב בנקר היל, במלחמת האזרחים האמריקנית, נקרא על שם הגבעה הסמוכה, קרב נוסף בו היה שימוש האסטרטגי בפני השטח נעשה בקרב גטיסברג – אחד הקרבות החשובים במלחמת האזרחים האמריקנית. בארץ ישראל היה קרב במלחמת העולם הראשונה בשם הקרב על גבעות מע'אר התקיים ב-1917 באזור גבעות הכורכר עליהן שכן הכפר הערבי מע'אר בין גדרה ורחובות. הקרב היה בין כוחות חיל המשלוח המצרי של הצבא הבריטי ובין הצבא העות'מאני.
ראו גם

הר
תל
הערות שוליים

↑  מילון ממפיס למונחים גאולוגיים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4135744-9 
גבעות סטנפורד בקליפורניה
עננים מעל גבעה
קרב בנקר היל
גוגול: ויי

| --- | --- |

 מבוסס על:  כתבי ניקולאי גוגול
 בימוי:  יגור בראנוב 
 הופק בידי:  אלכסנדר צקאלו ארתור ז'אניבקיאן ואלרי פיודורוביץ' יבגני ניקישוב אלכסנדרה רמיזובה
 תסריט:  טיכון קורנב קים בלוב אלכסיי צ'ופוב נטליה מרקולובה אלכסיי קראולוב פיליפ קוניאשוב
 עריכה:  אלכסנדר איוואנוב
 שחקנים ראשיים:  אלכסנדר פטרוב טאיסיה וילקובה יבגני סטיצ'קין אולג מנשיקוב יאן צפניק 
 מוזיקה:  ריאן אוטר
 צילום:  סרגיי טרופימוב 
 מדינה:  רוסיה 
 חברת הפקה:  Sreda
 חברה מפיצה:  TV-3   Karoprokat
 הקרנת בכורה:  5 באפריל 2018
 משך הקרנה:  99 דק' 
 שפת הסרט:  רוסית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט אימה, סרט בלשים, סרט בלשי, סרט קומדיה 
 תקציב:  450,000,000 מיליון רובלים
 הכנסות:  417,772,020 מיליון רובלים
 סרט קודם:  גוגול: ההתחלה 
 סרט הבא:  גוגול: נקמה נוראית
 דף הסרט ב־IMDb
 
גוגול: ויי (ברוסית: Гоголь. Вий) הוא סרט אימה רוסי משנת 2018, אשר בוים על ידי יגור בראנוב והופק על ידי אלכסנדר צקאלו. בסרט מככב אלכסנדר פטרוב כניקולאי גוגול. זהו סרט המשך לסרט "גוגול: ההתחלה" והוא מהווה פנטזיה היסטורית המבוססת על כתביו של ניקולאי גוגול. זהו הסרט השני מתוך שלושה, הסדרה הראשונה ברוסיה שמוקרנת תחילה בקולנוע ורק לאחר מכן בטלוויזיה.
הסרט יצא לאקרנים ב-5 באפריל 2018. סרט המשך בשם "גוגול: נקמה נוראית" ייצא ב-31 באוגוסט 2018.
תקציר עלילת הסרט

לאחר אירועי הסרט הקודם בין חפציו של יאקוב גורו גוגול מוצא פתק ובו המילים: "סוד הלידה - אפל?" («Тайна рождения — тёмный?»), חמישה מאחיו של גוגול מתו בלידה או מיד לאחר הלידה; מאוחר יותר, בחזיונותיו של ניקולאי ובזיכרונותיו של יקים (שאינו מעז לחשוף את האמת לאדונו), וסילי גוגול-יאנובסקי מקבל מתוך ייאוש את הצעתו של זר עם מסכה על פניו. הזר מבטיח שהתינוק הבא שלו ישרוד, אך עליו לשלם על כך במחיר סיכון מסוים; וסילי משיב שהוא מוכן לכל דבר, רק כדי לא לקבור את ילדיו עוד. כאשר ניקולאי נולד, הזר מחייה את התינוק שנולד מת.
תקציר עלילת הסרט > פרק 3. מקום רדוף

בבוקר בדיקאנקה, קוסם מגיע לעיירה: האנשים המקומיים מכירים אותו ופוחדים, כי המוניטין הולך לפניו כצייד נשמות. עם זאת, אין כל בסיס למעצרו והכומר מזהיר את גוגול להתרחק ממנו.
כאשר שוב נעלמת נערה בדיקאנקה והחיפושים אחרים לא מובילים לדבר, גוגול מבחין ברשימה על גבי נייר שהשאיר יאקוב גורו — חגים נוצריים כשכל חג תואם לקורבן אחד של אותו פרש אפל שהופיע גם בסרט הקודם בסדרה. גוגול מנסה לשלוט בחזיונות שלו אך ללא הצלחה ורותם את אוקסנה שתסייע לו. גוגול מצליח למצוא את הנערה ואת החוטף שלה וביחד עם ד"ר לאופולד בומגארט מחלץ את הנערה והורג את החוטף.
אלא שהפרשה לא מסתיימת בזה. קורבן נוסף נופלת לרשתו של הפרש האפל וגוגול מבין שאין לו ברירה אלא להמתין לחג הבא על מנת ללכוד אותו.