stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סינבונג
התפרצויות > 2013

ביום ראשון, 15 בספטמבר 2013, התפרץ הר הגעש בסביבות שעה 3 לפנות בוקר זמן מקומי. יותר מ-3,700 תושבים פונו משטח ברדיוס של 3 קילומטרים סביב הר הגעש, 1,500 מתוכם התרכזו בחמישה מרכזי תרבות אזוריים המשמשים לטקסים מסורתיים שהפכו למקלטים זמניים.
ב-5 בנובמבר 2013 התפרץ הר הגעש בפעם השלישית. יותר מ-1,293 תושבים פונו משטח ההתפרצות.
התפרצויות > 2014

ב-28 בדצמבר נוצרה כיפת לבה על הפסגה.
ב-4 בינואר 2014 התפרץ הר הגעש שוב. "הר סינבונג, שהתפרץ למעלה מ-100 פעמים בין 4 בינואר ועד בוקר 5 בינואר, פלט עמוד אפר בגובה 4,000 מטרים תוך גרימת נזקים ליבולים והרעלת בעלי חיים ברדיוס נרחב".
ב-1 בפברואר באותה שנה התפרץ ההר שוב. עמוד האפר הגיע לגובה של 2 ק"מ והשפיע על הכפרים בסביבה. ההתפרצות אירעה מספר ימים לאחר שהותר לתושבים שפונו בהתפרצות בינואר לחזור לכפריהם בסביבת ההר. נטען כי לפחות 16 בני אדם נהרגו בהתפרצות.
ב-5 באוקטובר התפרץ הר הגעש שוב בשעות הבוקר. ההתפרצות שלחה לאוויר עמוד אפר בגובה 2 ק"מ וזרם פירוקלסטי זרם דרומה למרחק של 4.5 ק"מ. ההר המשיך בפעילות והתפרץ מספר פעמים נוספות במהלך החודש.
התפרצויות > 2016

ב-22 במאי נהרגו לפחות שבעה אנשים כתוצאה מהתפרצות נוספת של ההר.
התפרצויות > 2017

ההר החל להראות סימני פעילות מחודשים באפריל 2017, וב-2 באוגוסט אירעה התפרצות. ההר המשיך להיות פעיל ותמרות אפר נראו ממנו בחודשים הבאים. ההתפרצות הגדולה ביותר בשנה זו התרחשה בשבוע האחרון של דצמבר, והפעילות הגעשית המשיכה לתוך 2018.
התפרצויות > 2018

ב-19 בפברואר אירעה התפרצות גדולה. כמויות גדולות של אפר געשי היתמרו לגובה של כ-5 קילומטרים. ההתפרצות הגדולה שינתה את צורת ההר ולפחות 1.6 מיליון מטר מעוקב של סלע עף באוויר מפסגתו. לא דווח על נפגעים בהתפרצות.
התפרצויות > 2019

ב-7 במאי אירעה התפרצות. עמוד של אפר היתמר לגובה של כקילומטר, ותושבים הונחו להיות בכוננות למקרה של החמרת ההתפרצות. ב-9 ביוני ב-16:28 שעון מקומי, פלט ההר ענן אפר וולקני שהגיע לגובה של כ-7 קילומטר, בהמשך אף אירעו מספר רעידות משנה. תושבים הונחו להסתגר בבתיהם מחשש לשאיפת האפר.
התפרצויות > 2020

ב-10 באוגוסט פלט ההר עמוד אפר וולקני שהגיע לגובה כ-5 קילומטרים, האפר השפיע על תנאי הראות במרחק של 20 קילומטר מההר.
התפרצויות > 2021

ב-1 במרץ ארעה התפרצות נוספת, כשלראשונה מזה כחמש שנים פלט ההר לבה רותחת למרחק של כ-5 קילומטרים. למרות זאת לא הוצאו צווי פינוי לתושבים, ועל פי הרשויות לא נשקפת סכנה מיידית לחיי אדם או לרכוש.
הערות שוליים

↑  אתר Global Volcanism Program
↑  Fourpeaked reported activity
↑  Volcanoes of Indonesia: Highlights
↑  לועות הר הגעש
↑  Volcano quiet for 400 years erupts
↑  אינדונזיה: התפרצות עזה של הר הגעש, nrg, ‏7.9.2010
↑  פרטי ההתפרצות
↑  Thousands flee as Mt. Sinabung  erupts
↑  Cloud of Destruction: Mount Sinabung Erupts
↑  Volcanic blast reshaped summit of Indonesia’s Mount Sinabung
↑  "Indonesia's Mt. Sinabung shoots column of smoke and ash into sky". Phys.org. 7 במאי 2019. נבדק ב-10 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ענן בגובה 7 ק"מ: צפו בהתפרצות הר הגעש, באתר ynet, 10 ביוני 2019
↑  "Indonesia's Sinabung volcano ejects towering column of ash". abc news. 10 באוגוסט 2020. נבדק ב-10 באוגוסט 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  מטורף: הר געש התפרץ באינדונזיה; אזרחים חולפים רחובות ליד הלבה, באתר JDN‏, 2 במרץ 2021
↑  N12, ‏צפו בהתפרצות הר הגעש הענק באינדונזיה, באתר ‏מאקו‏, 2 במרץ 2021
סינבונג ב-6 בפברואר 2014
אפר געשי מיתמר מההר לגובה 7,000 מטרים, ב-9 ביוני 2019
דרור אלוני

| --- | --- |
אל"ם דרור אלוני מפקד בה"ד חיל הים.
אל"ם דרור אלוני מפקד בה"ד חיל הים.
 לידה:  20 באפריל 1953 (בן 71) ה' באייר ה'תשי"ג כפר סבא ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל חיל הים הישראלי חיל הים הישראלי
 תקופת הפעילות:  1970–1993 (כ־23 שנים)
 דרגה:   אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד בה"ד חיל הים
 פעולות ומבצעים
   מלחמת יום הכיפורים   מלחמת לבנון הראשונה
 תפקידים אזרחיים
 מנהל בחברת מחשבים  מנהל הגימנסיה העברית "הרצליה"  ראש המועצה המקומית כפר שמריהו  מנכ"ל מדרשת שדה בוקר
 
דרור אלוני (נולד ב-20 באפריל 1953) לשעבר איש חיל הים, מנהל הגימנסיה העברית "הרצליה" וראש המועצה המקומית כפר שמריהו לשעבר.
ביוגרפיה

נולד בשנת 1953 בבית היולדות בכפר סבא וגדל בכפר שמריהו, בנם של ראובן ושולמית אלוני, אח לפרופסור נמרוד אלוני ולבמאי אודי אלוני.
אלוני הוא בוגר בית הספר לקציני ים בעכו, והפליג בסיום לימודיו וטרם גיוסו לצה"ל כצוער באוניות צי הסוחר. סיים את קורס החובלים של חיל הים בהצטיינות ביוני 1973, ושירת כעשרים ושלוש שנים בחיל הים. תפקידו הראשון היה קצין באח"י קשת, כחלק מצוות הקליטה של ספינות סער 4 החדשות. השתתף בקרב דמייט במלחמת יום הכיפורים. בהמשך שירת במגוון תפקידי פיקוד; כמפקד פלגה השתתף במבצע לכידתו של בכיר בכוח 17 תוך כדי השתלטות על ספינה בה שהה, במבצע משה להעלאת יהודי אתיופיה ובמבצעים להברחת יהודים מסוריה. שירת כמפקד בה"ד חיל הים. השתחרר משירות קבע בדרגת אלוף-משנה.
לאחר שחרורו מצה"ל כיהן כמנהל בחברת מחשבים. בשנת 1998 מונה למנהל הגימנסיה העברית "הרצליה", ונשא בתפקיד זה עד 2001.
משנת 2005 עד שנת 2018 היה ראש המועצה המקומית כפר שמריהו. במהלך שתי מערכות בחירות, בנובמבר 2008 ובאוקטובר 2013 היה אלוני המועמד היחיד לתפקיד ראש המועצה המקומית והעמיד רשימה מוסכמת, דבר שייתר את הצורך בבחירות.
ב-12 יוני 2019 נדחתה תביעת לשון הרע שהגיש אלוני על סך 75 אש"ח כנגד העיתונאי צבי אייל בעקבות פרסום ידיעה שבה נכתב: "לקראת הבחירות לראשות מועצת כפר שמריהו אומרים בכפר כי מול נושא אחד קיימת הסכמה בין המועמדים לבין התושבים בכפר, יש להחליף את ראש המועצה הקיים דרור אלוני שנכשל בתפקידו וגם ואינו מתמודד". התביעה נדחתה על ידי בית המשפט לאחר הסכמה כי הנתבע יפרסם במקומון: "מובהר כי הדברים משקפים את עמדתו של עורך העיתון מר צבי אייל בלבד, ואין מדובר בדברים שהובאו מפי המועמדים בבחירות". בא כח הנתבע טען, כי מבקר המועצה קבע כי היו כשלים בתפקוד ראש המועצה היוצא וכן טען כי העיתונאי הנתבע פעל במסגרת סיקור עיתונאי הוגן.
בדוח של מבקר מועצת כפר שמריהו, נמתחה עליו ביקורת, לפיו תכנון תקציבי לוקה שהוביל, גרם להפרש של 21 מיליון שקל, בין התחזית שהציג לבין המצב בסוף שנת 2018.
ב-1 באפריל 2020 התחיל בתפקיד מנכ"ל מדרשת שדה בוקר בנגב.
אלוני בעל תואר ראשון בכלכלה ובמדע המדינה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני באסטרטגיה וביטחון לאומי מאוניברסיטת חיפה. בוגר מכללת המלחמה של הצי של חיל הים האמריקאי.
בית ספר 'חברותא'

בשנת 2008 הקים אלוני, בשיתוף עם יזמים אחרים, "בית ספר למנהיגות ותרבות" שמכונה "חברותא" במדרשת רופין. שכר הלימוד בבית הספר נחשב גבוה במיוחד, אך אחוז נכבד של התלמידים מקבלים מלגת לימודים. כנגד בית הספר הועלו טענות בדבר חינוך משופר לעשירים בלבד. כמו כן הסתבר כי תוצאות בחינות הבגרות של התלמידים במחזורים הראשונים היו נמוכות מאוד.
הערות שוליים

↑  תא"מ 44903-12-18 : אלוני נ' אייל תולעת המשפט, באתר tl8.me
↑  פס"ד תא"מ 44903-12-18 : אלוני נ' אייל
↑  ד"ר שמואל סעדיה עו"ד - ניצחון לתקשורת: ייצוג משפטי של העיתונאי מר צבי אייל, באתר ד"ר שמואל סעדיה עו"ד, ‏2019-03-17
↑  בני קימרון, דוח חריף של מבקר מועצת כפר שמריהו: תקציב ללא אישורה של הגזברית שגרם לגירעון של מיליונים, באתר Mynet, ‏13/05/2019
↑  עינת צוברי, בית ספר פרטי - פרטי למי?, 15 בדצמבר 2008, אתר אומדיה
↑  עמרי מניב, שיעור פרטי: איך התנפץ חלום בית הספר היוקרתי "חברותא"?, nrg,‏ 2.12.2011
סג"ם דרור אלוני קצין גשר באח"י קשת  במלחמת יום הכיפורים, אוקטובר 1973.
אורגת האשלים

| אורגת האשלים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: דבוראים
תת־סדרה:: Apocrita
משפחה:: נמליים
סוג:: נמלה אורגת
מין:: אורגת האשלים
שם מדעי
 Polyrhachis simplex

אורגת האשלים (שם מדעי: Polyrhachis simplex נכון להיום נחשב למין אחוד תחת השם Polyrhachis lacteipennis) היא מין של נמלה הנפוץ בהודו ומבורמה במזרח, צפונה עד איראן ומערבה עד סיני וישראל. בארץ ישראל היא מצויה בנאות מדבר ליד ים המלח, בערבה ובנגב המזרחי, ושכיחה במיוחד בנחל ערוגות ובעינות צוקים.
מאפיינים

אורך גוף הפועלת 5-7 מילימטרים, צבע גופה שחור עמום. על הגוף קבועים 3 זוגות קוצים ארוכים: זוג בחזה הקדמי, זוג בעל-חזה וזוג ארוך במיוחד, בצורת קרניים, בבליטה של הגבעולון. המלכה דומה לפועלת, אורך גופה כ-5-8 מילמטרים, היא מכונפת, והקוצים שלה קצרים יותר. אורך הגוף של הזכר רק 5.5 מ"מ; על הבליטה של הגבעולון קבוע זוג קוצים קצרים.
הפועלות אורגות בעזרת הזחלים מטווים המשמשים להן למטרות שונות, ומכאן נגזר שמן. לזחלים יש בלוטות משי מפותחות מאוד. המשי נפרש בצורת קור דק מפתח בבליטה בשפה התחתונה. הוא משמש לזחל לטוויית פקעת לפני ההתגלמות, והפועלות טוות ממנו מטווים. בעת הטוויה תופסת הפועלת בזחל מאחוריו, בקדמת גבו, נושאת אותו ממקום למקום ומכוונת אותו כך שיכופף את ראשו כלפי המצע. תוך לחיצה על הזחל היא מגרה אותו להפריש קורי משי. המשי היוצא מן הבלוטה הוא דביק, והקור נדבק למצע. אחר-כך מרחיקה הפועלת את הזחל, הממשיך להפריש את הקור למקום החדש, שם היא מקרבת שוב את הזחל למצע ושוב נדבק הקור. כך היא נושאת את הזחל בתנועות שתי וערב ויוצרת מטווה.
בישראל בונה אורגת האשלים את קניה בעיקר בחללים בקרקע ולעיתים מתחת לסלעים. המטווים משמשים לריפוד הקן, לציפוי הקירות ואף ליצירת וילון בפתח הכניסה. יש שהקן נבנה ממטווים על צמרת העץ, למשל על עצי האשל בעינות צוקים.
אורגת האשלים ניזונה גם מן הצומח וגם מן החי. היא מבקרת פרחים כמו רכפתן מדברי בחיפוש אחר צוף. כמו כן היא ניזונה מטל דבש שהיא אוספת בעיקר על אשלים, מהפרשותיהן של כנימות עלה, כנימות מגן וציקדות. יש שאורגת האשלים טווה בעזרת הזחלים מטווים סביב כנימות, כעין "רפתות", לשם הגנה עליהן ושמירת טל הדבש לשימושן. בנוסף, היא טורפת גם חרקים קטנים.
הערות שוליים

↑  הנמלה האורגת בישראל, עלון למורי הביולוגיה מס' 155, חוברת ג', סיוון התשנ"ח, האוניברסיטה העברית בירושלים
מבצע חוק וסדר

מבצע חוק וסדר היה מבצע צבאי שנערך על ידי צה"ל ב-2–4 במאי 1988, ובמסגרתו פשטו כוחות צנחנים, הנדסה ושריון על בסיס מחבלי החזבאללה בכפר מיידון שבדרום לבנון.
רקע

ב-26 באפריל 1988 נהרגו מפקד גדוד צבר של חטיבת גבעתי, סגן-אלוף שמואל (שמוליק) אדיב, והגשש רמזי וחש במרדף אחר מחבלי חזבאללה בהר דב. בעקבות ההיתקלות החליט מפקד פיקוד הצפון, אלוף יוסי פלד, על ביצוע פשיטה חטיבתית על בסיס חזבאללה בכפר מיידון, כ-3 קילומטרים מצפון לריחן, בקצה המזרחי של רצועת הביטחון בדרום לבנון. את הפשיטה אישר שר הביטחון, יצחק רבין.
בצה"ל החליטו לתקוף ולהשמיד את מפקדת המחבלים ויושביה. תכנון המבצע כלל למעשה שני מבצעים בדרום לבנון. במבצע הראשון, מבצע חוק עליו פיקד סגן מפקד חטיבת הצנחנים, סא"ל עמוס בן-חיים, בוצעו סריקות באזור הסמוך להר דב: וואדי שבעא והכפרים הסמוכים, שבעא, מימס, כפר א-זית ועין עטא. הסריקות נועדו ללכוד מחבלים ולתפוס אמצעי לחימה, וכן להפגין את נוכחות צה"ל באזור זה. הסריקות בוצעו על ידי גדוד 890 וגדוד 50 של חטיבת הצנחנים.
מבצע חוק נועד למעשה להוות הסחת דעת והטעייה. המבצע העיקרי נקרא מבצע סדר, ועליו פיקד מפקד חטיבת הצנחנים, אלוף-משנה שאול מופז. המבצע הוטל על גדוד 202, בפיקודו של סא"ל יצחק גרשון (ג'רי). הגדוד תוגבר בפלחה"ן צנחנים, שעליה פיקדו מפקדה היוצא רוני אלשיך, ומחליפו סרן גל הירש, סיירת צנחנים, בפיקודו של רב-סרן גדי שמני, ופלוגת העורב של הצנחנים בפיקודו של סרן מתי הורוביץ. בנוסף לכוחות החי"ר השתתפה במבצע פלוגת טנקים (פל ו + מחלקה מפל ח) מגדוד 77 בפיקודו של סרן עמרי שדה מחטיבה 7 (גדוד נוסף, גדוד 75, היה בעתודה), גדוד 605 של חיל ההנדסה הקרבית, גדוד התותחנים 402 בפיקוד צביקה פוקס, ומסוקי תקיפה של חיל האוויר.
הצנחנים והשריון וחיל ההנדסה היו אמורים לכבוש את הכפר, ועם גמר משימת הכיבוש היו כוחות חיל ההנדסה אמורים לפוצץ את המבנים שבשימוש המחבלים. הפשיטה הייתה הפעולה הגדולה ביותר של צה"ל בלבנון מאז מבצע שלום הגליל. חטיבת הצנחנים, בפיקודו של אל"ם שאול מופז, התכוננה לפעולה בנוהל קרב מזורז אך יסודי ביותר תוך שמירה על מעטה סודיות כבד. כאשר קיבלו מפקדי החטיבה את הפקודה היו כוחות החטיבה באימון בגולן, ואילו מפקדיה מרמת מ"פ ומעלה היו באימון צניחה למפקדים.
חלקם של הטנקים במבצע

כבר בשלב נוהל הקרב אשר בוצע ברמת הגולן הצטרפו מפקדי פלוגה ו (ומחלקה נוספת מפלוגה ח בפיקודו של ליעד כהן) מגדוד 77 בחטיבה 7 לחטיבת הצנחנים ולגדוד 202. בשלב ההכנות זיהה המ"פ, עמרי שדה, בתצלומי האוויר העדכניים, מחסום אנטי טנקי ועלתה הדילמה כיצד להתגבר על המחסום. לאור זה הוחלט לחבר לטנק המ"פ נגח ולנסות להדוף את המחסום לצדדים. הטנקיסטים ביצעו מודל בכפר זעורה יחד עם לוחמי ומפקדי גדוד 202. משימת פלוגת הטנקים הייתה להתמקם בגבעות השולטות על הכפר מדרום, זאת לאחר התמקמות כוחות הצנחנים על הגבעות. ביום המבצע, בשעות הלילה, התקדמה פלוגת הטנקים באופן עצמאי בציר המוביל לכפר כשהיא מובילה אחריה את הנגמ"שים של פלוגת החה"ן החטיבתית.
בשעה 06:15 התמקמו שתי מחלקות בפיקוד המ"פ על הגבעות ופתחו באש אל עבר המחבלים בבתי הכפר. מחלקה נוספת בפיקוד הסמ"פ אסא בן צור עסקה באותה העת בפינוי פצועים ממרחב הלחימה אל התאג"ד. בעת הלחימה בכפר, חדרו אל תוך הכפר שתיים ממחלקות הטנקים בצמוד ללוחמי הצנחנים, השמידו מחבלים שהסתתרו בבתים וביקעו חורים בקירות הבתים על מנת להקל על הצנחנים את החדירה לבתים. בסיום הלחימה, התמקמה פלוגת הטנקים ברכסים מצפון לכפר מיידון, פתחה באש לעבר עמדות ארטילריה סוריות מצפון לכפר ובודדה את השטח על מנת לאפשר לכוחות צד"ל לסיים את השמדת הבתים.
תוצאות המבצע

מבצע "חוק וסדר" הסתיים בהצלחה. כ-50 מחבלים נהרגו בקרב וכלל המבנים והבונקרים ששימשו אותם נהרסו. כן נתפס שבוי אחד והושמדו כלי רכב ורכבי נ"מ. גם מצבא לבנון דיווחו על נפגעים באדם וברכוש כולל טנק, שריונית ומשאית תחמושת. הכוח המבצע ספג שלושה חיילים הרוגים: סרן ציון מזרחי, סמל מרקו ברנשטיין וסרן בועז רביד, חוקר שבויים מיחידת מודיעין שצורף למבצע ונהרג מירי המרגמות של חזבאללה. כן נפצעו שבעה עשר חיילים. המבצע היה הפעולה הגדולה ביותר של צה"ל בלבנון מאז מבצע שלום הגליל וכן הפעולה הראשונה בהיקף גדול כנגד ארגון חזבאללה. המח"ט שאול מופז אמר על המבצע: "במשך כל שירותי הצבאי לא זכור לי מבצע כזה שבו נהרגו כל-כך הרבה מחבלים. בקרב הזה באה לידי ביטוי היכולת המבצעית, המקצועית, האישית והקבוצתית וזו הייתה יכולת לתפארת".
לטענת ארגון החזבאללה במהלך המבצע נהרג הנווט השבוי רון ארד שהוחזק בכפר אחר. על פי הטענה, שומריו של ארד עזבו את משמרתם כדי להצטרף ללחימה כאשר המרחק מהכפר מיידון לנבי שית, שם הוחזק רון ארד הוא כ-50 ק"מ, הם דווחו על ההתקפה ונסעו ברכב לכיוון הלחימה, וכשחזרו לא נמצא ארד במקום. לטענה זו מעולם לא נמצא ביסוס או הוכחה כלשהי הידועים למדינת ישראל.
ראו גם

רצועת הביטחון
צבא דרום לבנון
מבצע דין וחשבון
מיידון
לקריאה נוספת

גל הירש, סיפור מלחמה סיפור אהבה, הוצאת ידיעות אחרונות, 2009, עמודים 38-59.
יוסי פלד, איש צבא (כתבה: רונית ורדי), תל אביב: ספרית מעריב, 1993.
זאב דרורי, מנהיגות שקטה - דן שומרון, הוצאת ידיעות אחרונות, 2016.
הערות שוליים

↑
אהוד ערן, תמצית געגוע - סיפורו של ארז גרשטיין והמלחמה בלבנון, ידיעות ספרים, 2007, עמוד 94.
↑  גל הירש, סיפור מלחמה סיפור אהבה, הוצאת ידיעות אחרונות, 2009, עמודים 41-43.
↑  אמיר אורן‏, עד הליטני ומעבר לו, באתר וואלה, 28 ביולי 2006.
↑  עמוס הראל, סופה הפתאומי של קריירה צבאית מבטיחה, באתר הארץ, 13 בנובמבר 2006.
↑  מבצע חוק וסדר באתר "יד לשריון".
↑  אביחי בקר, "אלוף עצבות", באתר הארץ, 26 באפריל 2002.
↑  אביחי בקר, "שגריר תל אביב בהר דב", הארץ, ‏ 8 בדצמבר 2000.
↑  גילי כהן, 1987 השנה ששינתה את חיי, במחנה, ‏ 26.09.2008, עמוד 26, כפי שהועלה באתר פרש, אהרון חליוה: "פחות מחודש אחרי שסיימתי את קורס הקצינים, כבר נלחמתי עם המחלקה שלי במיידון שבלבנון. פשטנו על בסיס מחבלים, ואני איבדתי את החייל שלי, סמל מרקו ברנשטיין, ואת מפקד הפלוגה שלי, ציון מזרחי".
↑  גל הירש, "סיפור מלחמה סיפור אהבה", הוצאת ידיעות אחרונות, 2009, עמוד 52.
↑   גל פרל פינקל, "במלחמה הרי אין מועד ב'" – סקירת ספרו של רא"ל (מיל.) שאול מופז, באתר צה"ל, 16 ביוני 2022
↑  עמיר רפפורט, מחקו את הכפר, מחקו את רון ארד , nrg, ‏ 19/07/2008, ג'רי: "יצא מולי מחבל ממש מתוך בור. ראיתי שהוא מחזיק אר-פי-ג'י ביד, ותקעתי בו שני כדורים באופן אינסטינקטיבי, ואז נשכבתי על אדמה. רק בדיעבד סיפרו לי החיילים שהטיל שהוא ירה עף לי מעל הראש".
↑  אביחי בקר, למה דווקא ג'רי, באתר הארץ, 8 באוגוסט 2001, ג'רי: "מבלי לפגוע במיתוס של גבעת התחמושת, זה היה קרב לא פחות קשה שנוהל בצורה הרבה יותר מוצלחת".
↑  שלוש שנים, זוז, ידיעות אחרונות המוסף לשבת, ‏ 18.02.2011, כפי שהועלה באתר פרש.
↑  מבצע "חוק וסדר", מתוך אתר "יד לשריון".
↑  מבצע "חוק וסדר", אתר חטיבת הצנחנים
כוח גל הירש במידון. פלוגת החה"ן בפיקוד רס"ן רוני אלשיך וסרן גל הירש טיהרה את השכונה הצפון-מערבית ואת תעלות הקשר והשמידה בונקרים ועמדות מחבלים.
תצ"א של הכפר מידון.
חקיקה נגד חרם (ארצות הברית)

בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 נעשו בארצות הברית שני צעדי חקיקה נגד השתתפות בחרם כלכלי. אף שהחקיקה מנוסחת בצורה כללית, כמקובל, היא נועדה בעיקר למנוע חרם על ישראל.
החקיקה

צעדי החקיקה הם:
ב-1977 אושרה, ביוזמת הסנאטור אברהם ריביקוף, תוספת לרפורמה במס הכנסה Tax Reform Act of 1976, שלפיה נאסר על חברות אמריקאיות להשתתף בחרם של מדינה זרה על מדינה אחרת, אלא אם ארצות הברית משתתפת אף היא בחרם זה. למען המעקב אחר יישום חוק זה, נפתח בארצות הברית משרד בשם Office of Antiboycott Compliance, המהווה חלק ממשרד המסחר האמריקני. חברות אמריקניות שהפרו את החוק, נקנסו בסכומים גבוהים.
חוק מנהל הייצוא מ-1979 (Export Administration Act of 1979), שבו נכללו הוראות נגד חרם. על פי החוק יוטל קנס על חברות אמריקאיות המשתפות פעולה עם החרם הערבי. החוק חל אפילו על העברת מידע שעלול לסייע לחרם, וזאת משום שיוזמי החרם נגד ישראל ביקשו לדעת מי עושה עסקים עם ישראל, על מנת שלא לשתף עמו פעולה. העונש המרבי לעובר על החוק הוא חמש שנות מאסר.
ראו גם

הסברה ישראלית
BDS
חרם על ישראל
חוק למניעת פגיעה במדינת ישראל באמצעות חרם – חוק ישראלי
חוק איסור החרם על ישראל – הצעת חוק אמריקאית
לקריאה נוספת

נדב ספרן, מדינת ישראל ויחסיה עם ארצות הברית, (תרגום מאנגלית: שלמה גונן), ירושלים ותל אביב: הוצאת שוקן, תשל"ט 1979
אברהם בן-צבי, מטרומן ועד אובמה: עלייתם וראשית שקיעתם של יחסי ארצות הברית-ישראל, תל אביב: ידיעות ספרים, 2011
הערות שוליים

↑  האם ישראל באמת עומדת בפני סכנת חרם כלכלי עולמי?, nrg, 4 ביולי 2010
ועדה
↑  אביאל מגנזי, סערת חוק החרם: כל הסוגיות המשפטיות, באתר ynet, 12 ביולי 2011
↑  אביאל מגנזי, סערת חוק החרם: כל הסוגיות המשפטיות, באתר ynet, 12 ביולי 2011
אברהם ריביקוף, מיוזמי החקיקה
שלום לך, עצבות

ערך זה עוסק בספר. אם התכוונתם לסרט באותו שם, ראו .
| --- | --- |

עטיפת המהדורה הראשונה של הספר, 1954
 מידע כללי
 מאת:  פרנסואז סאגאן
 שפת המקור:  צרפתית
 סוגה:  רומן 
 הוצאה
 הוצאה:  Julliard
 מקום הוצאה:  צרפת 
 תאריך הוצאה:  1954
 הוצאה בעברית
 תרגום:  עליזה שני, 1956; דורי מנור, 2009
 פרסים
 רשימת 100 הספרים של המאה של לה מונד (1999)  פרס המבקרים (1954) 
 סדרה
 הספר הבא:  A Certain Smile 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  003449766, 001946574, 002669794
 
שלום לך, עצבות (בצרפתית: Bonjour tristesse) הוא ספרה הראשון של הסופרת הצרפתייה פרנסואז סאגאן, שיצא לאור ב-1954, כשהייתה בת 18, וזכה להצלחה בינלאומית מיידית.
את הסיפור מספרת לקורא ססיל, נערה בת 17, המבלה חופשת קיץ בחוף הים יחד עם אביה האלמן, רֵמון, חברתו הצעירה אלזה וחברתו בת גילו אן. גיבור נוסף של הסיפור הוא סיריל, צעיר המבלה גם הוא בחוף הים, ומתאהב בססיל.
לדברי סאגאן, כתבה את הספר במשך כחודשיים-שלושה, שעתיים מדי יום. בספרה האוטוביוגרפי "מעבר לכתף", משנת 1998, תיארה סאגאן את "שלום לך, עצבות": "זה היה ספר אינסטינקטיווי ומופקר בעת ובעונה אחת, ספר שעשה שימוש בחושניות ובתמימות באופן שווה, תערובת שעדיין יש בה להדהים היום, כמו אתמול".
בשנת 1958 עובד הספר לסרט קולנוע בשם "שלום לך, עצבות", בהפקתו ובבימויו של אוטו פרמינגר.
עלילת הספר

המספרת, ססיל, היא נערה בת 17, המבלה חופשת קיץ נינוחה בחוף הים בריביירה הצרפתית יחד עם אביה רֵמון, אלמן בן 40, ועם בת זוגו הצעירה אלזה מקנבורג. ססיל התייתמה מאמהּ בהיותה בת שנתיים. האב, העוסק בפרסום, מחליף בנות זוג לעיתים קרובות, ואלזה היא רק אחת בסדרה. בחוף הים מבלה גם סיריל, צעיר בן 25 הלומד משפטים ומבלה בחוף עם אמו האלמנה. סיריל וססיל מתאהבים ומבלים יחד ("היינו שטים יחד בסירה יום-יום ומתנשקים כאוות נפשנו", מתארת ססיל).
אל השלושה מצטרפת אן לרסן, מעצבת אופנה בת 42, ידידה ותיקה של האם המנוחה, שאף גידלה את ססיל במשך זמן מה, לאחר שססיל עזבה את הפנימייה שבה התחנכה, כשנתיים קודם לכן. אן שונה מידידיו הרבים של האב. בעוד ידידיו של האב מתאפיינים בשטחיות וביופי חיצוני, אן היא אינטליגנטית ומאופקת. ססיל מתארת את המשולש הרומנטי שנוצר "כל מרכיבי הדרמה כבר התקבצו להם יחד: גבר פתיין, בחורה קלת דעת ואישה בשלה דעתנית". ססיל מעריצה את אן. רמון, אלזה, אן וססיל יוצאים לבילוי משותף בקזינו בקאן, ושם רמון נוטש את אלזה עם ססיל ומסתלק עם אן. למחרת רמון ואן מודיעים לססיל על כוונתם להינשא.
ססיל, הרואה בנישואי אביה לאן שינוי קיצוני באורח חייהם, זוממת לשנות זאת. היא אינה שלמה עם עצמה וחושבת: "הרגשות האלה שאני חשה כלפי אן הם טיפשיים ועלובים, והתשוקה שלי להפריד בינה לבין אבי היא אכזריות לשמה", אך ממשיכה בתוכניתה. כאשר אלזה חוזרת כדי לקחת את חפציה, ססיל מציעה לה להישאר באזור, להציג את סיריל כמאהבהּ, וכך להצית את קנאתו של רמון.
אף שאן אסרה על ססיל להיפגש עם סיריל, ססיל ממשיכה להיפגש איתו בסתר. בביקור שלה בביתו הם שוכבים לראשונה: "ואחר כך בא מחול האהבה: הפחד המושיט ידו לתשוקה, לעדנה ולהתגעשות, והכאב האכזרי והניצח שבעקבותיו מֵנץ התענוג. לי היה המזל, ולסיריל - הרוך הנחוץ, והתענוג התגלה לי כבר ביום הזה".
מזימתה של ססיל מצליחה, ורמון אכן בוגד באן עם אלזה. אן, המגלה זאת, נפגעת עד עמקי נשמתה. היא נכנסת למכוניתה ועוזבת את בית החוף. רמון חושב איך לפייס אותה, ומחליט לשלוח לה מכתב התנצלות, אותו הוא מחבר בעזרת ססיל. שעות אחדות לאחר עזיבתה של אן, מקבל רמון הודעה טלפונית על מותה בתאונת דרכים שאירעה בקטע מסוכן של הדרך. ססיל מתלבטת האם הייתה זו תאונה או התאבדות, ומציינת: "אן העניקה לנו במותה מתנה שלא תסולא בפז: האפשרות להאמין שהיא מתה בתאונה".
ססיל ואביהּ חוזרים לפריז, וחייהם חוזרים לשגרה: ססיל מוצאת אהוב חדש, ורמון "שלא היה עשוי לחיי בדידות, מצא לו גם הוא בת זוג, בחורה צעירה ובעלת שאיפות". פסקת הסיום של הספר מלמדת שהחזרה לשגרה אינה מושלמת:
פרשנות > דמויות

ססיל: המספרת, נערה מרדנית בת 17, בלונדית ורזה, בתו של רמון. התייתמה בגיל שנתיים מאמהּ, והתחנכה בפנימייה עד הגיעה לגיל 15. כישלונה בבחינה בפילוסופיה מעיב על חופשת הקיץ שלה.
רֵמון: אלמן נהנתן בן 40, העוסק בפרסום ומחליף בנות זוג לעיתים קרובות. בת זוגו בתחילת הסיפור היא אלזה, הצעירה ממנו ב-14 שנה, אך במהלך הסיפור הוא נוטש את אלזה ומחליט להתחתן עם אן. ססיל מתארת אותו: "הוא היה גבר קל דעת, איש עסקים מיומן, סקרן תמיד, מתייגע מהר וחביב על נשים. לא התקשיתי לאהוב אותו בכל לבי, כי הוא היה טוב לב, נדיב ועליז, וכלפי שָפַע חום תמיד".
אלזה מקנבורג: צעירה בת 26, בת זוגו של רמון הננטשת על ידו, מוצאת מאהב אחר, אך נענית להצעתה של ססיל להילחם על לבו של רמון. ססיל מתארת אותה: "היא הייתה בחורה אדמונית וגבוהה, ספק זנזונת ספק נערת זוהר, והיא מילאה תפקידי משנה למיניהם באולפנים ובברים בשאנז-אליזה. היא הייתה נחמדה, פשוטת הליכות ונטולת שאיפות רציניות מדי".
אן לרסן: מעצבת אופנה בת 42, ידידה של אשתו המנוחה של רמון. אינטליגנטית, מאופקת ודעתנית. ססיל מתארת אותה: "אישה מושכת ומטופחת מאוד, בעלת פנים גאות, מפוכחות ואומרות אדישות. ... היא הייתה חביבה אך מרוחקת, הכול בה העיד על רצון נחוש ועל קור רוח מאיים במקצת".
סיריל: סטודנט למשפטים בן 26, שככל יתר הדמויות מבלה בחופשת קיץ בריביירה הצרפתית. מתאהב בססיל ומציע לה נישואים. ססיל מתארת אותו: "היו לו פנים לטיניות, הוא היה שחום מאוד וגלוי לב מאוד, והיה בו משהו מאוזן ומגונן שמצא חן בעיני. ... הוא היה גבוה ולפעמים גם יפה, מין יופי שמשרה ביטחון."
פרשנות > שם הספר

שם הספר, "שלום לך, עצבות", נלקח משורות הפתיחה של שירו של פול אלואר המופיע בפתח הספר: "היי שלום עצבות / ברוך בואך עצבות" (במקור: Adieu tristesse / Bonjour tristesse). השם "שלום לך, עצבות" אינו מבהיר את שברור לקורא הספר במקורו (או בתרגומו לאנגלית Hello Sadness), שמדובר בברכת שלום בתחילתה של פגישה ולא בסיומה. משמעות זו ברורה יותר במשפט הסיום של הספר, שבו מופיע שמו: "ואז נובט משהו בתוכי, אני מזהה אותו בעיניים עצומות וקוראת לו בשמו: שלום לך, עצבות".
פרשנות > המאבק בין הנערות והבשלות

במרכז הסיפור נמצאות שתי נשים: ססיל, נערה בת 17, בתו של רמון, ואן, גרושה בת 42, אהובתו וארוסתו של רמון. בין השתיים מתנהל מאבק, לא רק על לבו של רמון. אביה של ססיל, רמון, נהנתן וקל הדעת, וחברתו הצעירה אלזה, שהיא קלת דעת אף יותר ממנו, מאפשרים לססיל חיים של נהנתנות. אן, השקולה יותר, דורשת מססיל משמעת: היא דורשת ממנה להקדיש זמן ללימודים, גם במהלך החופשה, ולרסן את קשריה עם סיריל. יותם שווימר מעיר על כך: "המאבק בין הנערות והבשלות מהווה תמה מרכזית ברומן. ססיל מרגישה מאוימת מדמותה הכוחנית של אן, העלולה לשים קץ לחיים הנהנתנים שלה עם אביה, אך גם נמשכת אל הכריזמה שלה כאישה."
שלומציון קינן ואמהּ נורית גרץ מזהות במאבק זה הד לאגדת "שלגיה": "אפשר לזהות בו את האגדה על האם החורגת הזוממת לבודד את שלגיה מאביה, ועל שלגיה המתנקמת בה בעזרת הגמדים, במקרה זה המאהבת של אביה והמאהב שלה עצמה".
פרשנות > הקיץ

בסיפור, המתרחש בחופשת הקיץ, הקדושה כל כך לפריזאים, לקיץ הים תיכוני החם יש מקום נכבד. כבר בפרק הראשון, בשלב הצגתם של גיבורי הסיפור, מוצגת גם השפעתו של הקיץ: "בילינו על החוף שעות על גבי שעות, הלומי חום, ועורנו עטה אט-אט גוון בריא ומוזהב. רק אלזה נצרבה והאדימה, ועורה התקלף בייסורים איומים."
הקיץ משפיע לא רק על הגוף, אלא גם על הנפש, כדברי ססיל: "חשבתי לעצמי שהחול זורם ממש כמו הזמן, ושזאת מחשבה רדודה, אבל נעים לחשוב מחשבות רדודות: הרי היה קיץ."
קינן וגרץ מוצאות בסיפור, בין השאר, את "ז'אנר חופשת הקיץ, המכיל הרפתקאות שלא יכלו להתרחש במסגרות הממוסדות, הקבועות, של ימות השנה, החל באהבות בלתי אפשריות וכלה בהרג."
פרשנות > בגידת הזיכרון

"הייתי בת שבע-עשרה בקיץ ההוא, והייתי מאושרת בתכלית" מספרת ססיל בפתיחת הספר. היא מתענגת על זיכרונות נעימים ("מפעם לפעם בא זיכרון גופו של סיריל - זֵכר אותם רגעים - והאיץ את פעמי לבי"), ונזהרת מזיכרונות מכאיבים ("אני מקצרת בתיאור התקופה הזאת, כי אני חוששת שאם ארחיב בדברי אשקע בזיכרונות שיכאיבו לי").
בפסקת הסיום של הספר מספרת ססיל על בגידת הזיכרון, אך המשמעות שהיא נותנת למושג זה הפוכה מהמקובלת. במשמעות המקובלת בגידת הזיכרון היא השכחה, אובדן המידע שהיה אצור בזיכרון ואין יותר יכולת לאחזרו. אצל ססיל הנהנתנית, שגם לאחר מותה של אן חשוב לה לומר, על עצמה ועל אביה, "אבל אנחנו מאושרים", בגידת הזיכרון היא דווקא שמירת המידע, ועלייתם של הזיכרונות הפוגמים באושר, אלה הגורמים לה לומר "שלום לך, עצבות".