stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חוקי אקסטרים
תאריכי ואולמות מופעי חוקי אקסטרים

| --- | --- |
: אירוע הבלעדי לתוכנית Raw
| מספר | שם האירוע | תאריך האירוע | עיר ומדינה | אולם | הקרב המרכזי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | חוקי אקסטרים 2009 | 7 ביוני 2009 | ניו אורלינס, לואיזיאנה | ניו אורלינס ארנה | ג'ף הארדי (א) נגד פיליפ ברוקס על אליפות העולם במשקל כבד |
| 2 | חוקי אקסטרים 2010 | 25 באפריל 2010 | בולטימור, מרילנד | רויאל פארמס ארנה | ג'ון סינה (א) נגד בטיסטה בקרב "מי שעומד אחרון" על אליפות ה-WWE |
| 3 | חוקי אקסטרים 2011 | 1 במאי 2011 | טמפה, פלורידה | אמאלי ארנה | המיז (א) נגד ג'ון סינה נגד ג'ון מוריסון בקרב כלוב משולש על אליפות ה-WWE |
| 4 | חוקי אקסטרים 2012 | 29 באפריל 2012 | רוסמונט, אילינוי | אולסטייט ארנה | ג'ון סינה נגד ברוק לסנר בקרב חוקי אקסטרים |
| 5 | חוקי אקסטרים 2013 | 19 במאי 2013 | סנט לואיס, מיזורי | סקוטרייד סנטר | ברוק לסנר נגד טריפל H בקרב כלוב |
| 6 | חוקי אקסטרים 2014 | 4 במאי 2014 | מזרח רד'רפורד, ניו ג'רזי | אייזוד סנטר | דניאל בריאן (א) נגד קיין בקרב חוקי אקסטרים על אליפות ה-WWE במשקל כבד |
| 7 | חוקי אקסטרים 2015 | 26 באפריל 2015 | רוסמונט, אילינוי | אולסטייט ארנה | סת' רולינס (א) נגד רנדי אורטון בקרב כלוב על אליפות ה-WWE במשקל כבד |
| 8 | חוקי אקסטרים 2016 | 22 במאי 2016 | ניוארק, ניו ג'רזי | פרודנטייל סנטר | רומן ריינס (א) נגד איי ג'יי סטיילס בקרב חוקי אקסטרים על אליפות ה-WWE במשקל כבד |
| 9 | חוקי אקסטרים 2017 | 4 ביוני 2017 | בולטימור, מרילנד | רויאל פארמס ארנה | סת' רולינס נגד סמואה ג'ו נגד פין באלור נגד בריי וויאט נגד רומן ריינס בקרב חוקי אקסטרים מחומש אשר קבע את הטוען לכתר לאליפות האוניברסלית |
| 10 | חוקי אקסטרים 2018 | 15 ביולי 2018 | פיטסבורג, פנסילבניה | PPG פיינטס ארנה | דולף זיגלר (א) נגד סת' רולינס בקרב איירון מן 30 דקות על האליפות הבין יבשתית |
| 11 | חוקי אקסטרים 2019 | 14 ביולי 2019 | פילדלפיה, פנסילבניה | ולס פארגו סנטר | סת' רולינס (א) נגד ברוק לסנר בקרב על האליפות האוניברסלית (קרב פדיית מזוודת כסף בבנק של לסנר) |
| 12 | חוקי אקסטרים 2020 | 19 ביולי 2020 | אורלנדו, פלורידה | WWE Performance Center | ברון סטרומן נגד בריי וויאט בקרב בִּיצָת וויאט |
| 13 | חוקי אקסטרים 2021 | 26 בספטמבר 2021 | קולומבוס, אוהיו | ניישנוייד ארנה | רומן ריינס (א) נגד "הדמון" פין באלור בקרב חוקי אקסטרים על האליפות האוניברסלית |
| 14 | חוקי אקסטרים 2022 | 8 באוקטובר 2022 | פילדלפיה, פנסילבניה | ולס פארגו סנטר | מאט רידל נגד סת' "פריקין" רולינס בקרב פייט פיט |
(א) - מתייחס למתאבק/מתאבקים שהגיעו לקרב כאלוף/אלופים
הערות שוליים

↑  מתכונת אירועי ה"שלם וצפה" של שנת 2013 משתנה
יוליאן זכרייביץ'

| --- | --- |

 לידה:  17 ביולי 1837 לבוב, האימפריה האוסטרית 
 פטירה:  27 בדצמבר 1898 (בגיל 61) לבוב, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 מקום קבורה:  בית הקברות ליצ'קוב 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנויות בווינה  הפוליטכני של לבוב  האוניברסיטה הטכנית של וינה 
 תחום יצירה:  אדריכלות, מדע 
 פרסים והוקרה:  מסדר כתר הברזל 
 צאצאים:  Alfred Zachariewicz 
 
יוליאן אוקטביאן זכרייביץ-לוויגרוד (בפולנית: Julian Oktawian Zachariewicz-Lwigród;‏ 17 ביולי 1837 – 27 בדצמבר 1898) היה אדריכל פולני וממתכנני בית הכנסת הכוראלי של צ'רנוביץ.
טרכיפטריים

| טרכיפטריים |
| --- | --- |
 טְרָכִיפְּטֵר מְחֻיָּט (Zu cristatus)
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: למפיריים
משפחה:: טרכיפטריים
שם מדעי
 Trachipteridae

אדם מחזיק בדג Trachipterus arcticus
טְרָכִיפְּטֵרִיִּים (שם מדעי: Trachipteridae) היא משפחת דגי גרם מסדרת הלמפיריים החיים באוקיינוסים הפתוחים עד לעומק האוקיינוס בכל העולם, אך הם נראים מעט מאוד, בדרך כלל כאשר הם נידוגים או נסחפים לחוף מתים.
דגים אלה יכולים להגיע לאורך 1.5–3.5 מטרים, והם בעלי מבנה גוף נחשי עם ראשים גדולים ועיניים גדולות. פיהם ושיניהם קטנים מאוד. וסנפיריהם אדומים ונראים כמו סרט המתפרש עד לזנב הדק.
דגים אלה איטיים, אך שוחים ללא הרף. הם ניזונים מדגים קטנים ומרכיכות כמו דיונונים ותמנונאים.
סוגים

Desmodema - בו 2 מינים
Trachipterus - בו 6 מינים
Zu - בו 2 מינים
טבח החפים מפשע

"טבח החפים מפשע", מאת פטר פאול רובנס
"טבח התמימים", מאת האמן האיטלקי ג'וטו די בונדונה
"טבח התמימים", מאת פיטר ברויגל האב
"טבח התמימים", מאת טינטורטו
טבח החפים מפשע (לעיתים: טבח התמימים) הוא סיפור המופיע בבשורה על-פי מתי בברית החדשה. לפי הסיפור, המלך הורדוס ביקש להשמיד את מי שלפי דברי חכמי המזרח (שלושת האמגושים) יהיה למלך היהודים, ולכן טבח את כל הילדים שמתחת לגיל שנתיים בבית לחם, המקום שבו נולד, לפי המסורת הנוצרית, ישו.
הסיפור

לפי הבשורה על-פי מתי, כאשר נולד ישו בבית לחם הגיעו לירושלים "חכמים מן המזרח" שבאו לחלות את פניו של "מלך היהודים הנולד". כשנודע הדבר להורדוס, הוא כינס את הכהנים ואת החכמים ושאל היכן ייוולד המשיח, ואלה אמרו לו כי הוא ייוולד בבית לחם. הורדוס קרא לחכמי המזרח וביקש מהם ללכת לבית לחם ולחפש את הנער. "וכאשר תמצאו אותו", הכריז, "הודיעו לי כדי שאבוא ואשתחווה לו גם אני". חכמי המזרח אכן הלכו לבית לחם והונחו בדרכם על ידי כוכב שראו במזרח, עד לביתם של מרים ויוסף. כשראו את ישו הם נפלו על פניהם, השתחוו לרך הנולד והגישו לו מתנות: זהב, לבונה ומור. אחרי שהוזהרו בחלום שלא לחזור אל הורדוס, הם שבו לארצם בדרך אחרת.
אותו לילה נגלה מלאך בפני יוסף בחלומו, שהורה לו להימלט מזעמו של הורדוס למצרים. מרים, יוסף וישו נמלטו מצרימה.
כאשר הבין הורדוס שהחכמים הערימו עליו, זעם ושלח את אנשיו לרצוח את כל הפעוטות בבית לחם ובסביבותיה שמתחת לגיל שנתיים.
וַיַרְא הוֹרְדוֹס כִי הֵתֵלּוּ בוֹ הַמְגוּשִים וַיִקְצֹף מְאֹד וַיִשְלַח וַיַהֲרֹג אֶת־כָל־הַיְלָדִים אֲשֶר בְבֵית־לֶחֶם וּבְכָל־גְבוּלֶיהָ לְמִבֶּן־שְנָתַיִם וּלְמָטָה לְפִי הָעֵת אֲשֶר חָקַר מִפִי הַמְגוּשִים. אָז הוּקַם הַנֶאֱמָר בְפִי יִרְמְיָהוּ הַנָבִיא לֵאמֹר׃ קוֹל בְרָמָה נִשְמָע נְהִי וּבְכִי תַמְרוּרִים רָחֵל מְבַכָה עַל־בָנֶיהָ מֵאֲנָה לְהִנָחֵם עַל־בָנֶיהָ כִי אֵינֶנּוּ׃
אחרי מותו של הורדוס ביקש יוסף לשוב לבית לחם, אך אחרי שהוזהר בחלום מפני בנו של הורדוס, יצא אל הגליל והתיישב בנצרת.
אמיתות הסיפור

לסיפור המופיע בבשורה על-פי מתי אין כל אסמכתה היסטורית. מקורות בני התקופה, ובמיוחד יוסף בן מתתיהו, מזכירים פעמים רבות מעשי אכזריות של הורדוס, אך אף במקור אחד בן התקופה אין אזכור לאירוע הדומה לטבח החפים מפשע. הסיפור מבקש לבאר כיצד נולד ישו בבית לחם, כראוי למי שמגשים את הנבואה, כביכול, בירמיהו, וכצאצא של דוד המלך (מורשת זרע ישי בנצרות), ולהטעים כי בשורת מלכותו נודעה מלידה. הסיפור גם מבקש לבאר כיצד התגלגל ישו לנצרת, אף שנולד בבית לחם. בבשורה על-פי לוקס נדרשו יוסף ומרים, ארוסתו ההרה, לעבור מנצרת לבית לחם כי מוצאו של יוסף היה מעיר זו. אחרי לידתו של ישו שם ("כאשר היו שם מלאו ימיה ללדת והיא ילדה את בנה הבכור") מתבשרים רועים בשדה ממלאך האל כי עליהם לחלות את פניו של "המשיח האדון" וניתן להם סימן לזהותו: "תמצאו תינוק מחותל שוכב באבוס". סיפור הברכה הפלאית נמצא גם כאן, אך בלי אזכור לטבח החפים מפשע. לפי אורה לימור, מטרת הסיפור לא הייתה רק ליצור הקבלה בין ישו לדוד, מבחינת מקום לידתם, אלא גם ליצור הקבלה בין לידתו של ישו ללידתו של משה ועל ידי כך להציג את ישו כנותן התורה החדשה, ובד-בבד להקביל בין דמותו של הורדוס לזו של פרעה.
הוגים נוצריים מנסים לטעון בזכות אפשריות האירוע, בטענה כי הורדוס נודע באכזריותו, וגורסים כי משום שבית לחם היה רק כפר קטן באותה תקופה, אפשר שמעשה הטבח לא עורר הד רב. עוד מציינים שרוב כתביו של יוסף בן מתתיהו על שלטונו של הורדוס נכתבו על פי ספריו של ניקולאוס איש דמשק, שהיה ידידו של הורדוס ולכן סביר שהשמיט ידיעות על מעשי הזוועות שלו.
מסורות נוצריות אחרות מספחות לאירוע גם את יוחנן המטביל. לפי הפרוטו-אוונגליון של יעקב (22,3), אלישבע, אמו של יוחנן התינוק, ברחה מפני חייליו של הורדוס. בייאושה קראה אלישבע לעזרת האל. במענה לתפילתה נפער בפניה ההר, והיא הסתתרה בתוכו ביחד עם בנה. ברבות הימים זיהתה המסורת הנוצרית את מקום המסתור של אלישבע ויוחנן עם אבן בעין כרם (בכנסיית הביקור המודרנית מציגים אבן הכלואה בגומחת הקיר הדרומי, שם הסתתרו השניים לפי האגדה).
טבח התמימים במסורת הנוצרית

המסורת הנוצרית יחסה חשיבות רבה לאירוע הטבח בברית החדשה, אשר לו יש אותות עד ימינו. כך למשל מנהגים שונים התגבשו במרוצת הדורות לגבי ציון זיכרון לכבוד אירועי הטבח, כגון הענקת מעמד של קדושים מעונים לכל הילדים שנטבחו בידי צבאו של הורדוס, וכן הנצחה של יום בשנה לכבודם, כאשר כל עדה נוצרית קבעה יום-זיכרון משלה. כיום הכנסיות המערביות, לרבות הקתולית, האנגליקנית והלותרנית מנציחות את הטבח בתאריך ה-28 בדצמבר, הכנסייה האורתודקסית לעומתה מנציחה ב-27 וב-29 בדצמבר, ואילו הכנסייה הסורית-קתולית נוהגת להנציח את האירוע ב-10 בינואר.
התיעוד הראשון בהיסטוריה של הנצחת אירוע הטבח בידי הכנסייה הנוצרית מופיע בכתבי-יד משנת 485. פרודנטיוס (אנ') מזכיר את הטבח בדרשה שנכתבה לכבוד חג ההתגלות ב-6 בינואר, ובמאה ה-6 לספירה החלו מועדי הזיכרון לכבוד טבח התמימים וחג ההתגלות להתבדל האחד מהשני בליטורגיה הכנסייתית.
אם כן, במהלך ההיסטוריה נהגו מנהגים שונים בהקשר של החג. בימי הביניים נהגו שלל מסורות שונות ברחבי היבשת לגבי אירועי הטבח - כך למשל באזורים הצפוניים, יום הנצחת טבח התמימים היה לפסטיבל בקרב עמי צפון-אירופה, שבו היה נהוג להחליף תפקידים בין הילדים לבין המבוגרים, כמו בין מורים וכמרים, עם בישופים האמונים על שירותי הכנסייה. זו הייתה אולי הגרסה הנוצרית לחג הרומי-פגאני סטורנליה (Saturnalia) אשר נחוג בסמוך לתאריך שקבעה הכנסייה את מועד הטבח בלוח השנה שלה. כמו כן, באזורי צרפת ואנגליה של ימי הביניים היה ידוע מועד החג כיום המביא מזל רע, ולכן היה נהוג להימנע ככל הניתן מעבודה ביום החג. עדות למנהג ניתן למצוא ביומן הזיכרונות של פיליפ דה קומינס (Philippe de commynes), אחד משריו של לואי ה-11, המספר כי חש בחרדה בכל פעם שהיה צריך להודיע למלך על מקרה חירום ביום הקודש.
בספרד, אמריקה הלטינית ובפיליפינים, יום טבח התמימים ידוע עד ימינו כיום של מעשי קונדס, הדומה במקצת למנהגי אחד באפריל, ובעבר ילדים קתולים בספרד נהגו לתת את הצעצועים שלהם לכנסייה. בנוסף, בטְרִינִידַד וְטוֹבַּגּוֹ נהגו ילדים קתולים להעניק צעצועים ביום הטבח לכנסייה, כדי שיברכו עליהם.
ראו גם

הביקור
טראמה (כפר)

| --- | --- |
 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  חברון
 שטח:  2,000 דונם קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  642 (2017)
 קואורדינטות:  31°28′51″N 35°01′57″E﻿ / ﻿31.480891666667°N 35.0326°E﻿ / 31.480891666667; 35.0326 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הר חברון מוגדלת) טראמה(למפת הר חברון רגילה) טראמה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום טראמה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום טראמה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
טראמה (בערבית: طرّامة לעיתים נכתב تراما, ידוע גם כח'ירבת אל-טראמה) הוא כפר פלסטיני קטן בפסגת הר בגובה 879 מטר מעל פני הים, בנפת חברון שבדרום הגדה המערבית. היישובים הסמוכים לכפר כוללים את טבקה מצפון, את מחנה הפליטים פוואר ממזרח, את ח'רסא ממערב, ואת דורא ודיר ראזייה מדרום.
שטחו הכולל של הקרקע הוא כ-2,000 דונם, מתוכם כ-1,180 ניתנים לעיבוד.
הכפר מחובר לקווי חשמל וטלפון.
חירבת אל טראמה הוצעה כאתר אפשרי של "יזרעאל" המוזכרת בתנ"ך כעיר בשטחו של שבט יהודה.
בשנת 1961 היו בכפר 161 תושבים, ומספרם גדל ל-642 בשנת 2017.
בשנות ה-70 ניסה צה"ל להקים שדה תעופה צבאי על אדמות טראמה כדי לשרת את מחנה אל-מג'נונה.
רוב תושבי הכפר שייכים למשפחה המורחבת של משפחת עואלד. בשנת 1997 נמצא כי למעלה מ-10% מהתושבים היו פליטים פלסטינים.
הערות שוליים

.
| דגל הרשות הפלסטיניתיישובי נפת חברון |
| --- | --- | --- |
| ערים | חברון • דורא • חלחול • יטא • דאהרייה |  |
| מועצות מקומיות | בני נעים • בית עווא • בית אולא • בית אומר • דיר סאמת • אידנא • ח'אראס • נובא • סעיר • א-סמוע • צוריף • תרקומיא • תפוח |  |
| כפרים | אום אל-ח'יר • אל-בקעה • בית עמרה • בית ענון • בית כאחיל • בית א-רוש אל-פוקא • אל-בורג' • דיר אל-עסל אל-פוקא • א-דווארה • חדב אל-פוואר • אל-חילה • חוריז • אמריש • ג'בעה • ח'ירבת כרמה • אל-כרמל • ח'אלת אל-מאיה • חֻ'רסא • אל-כום • ח'ירבת סאפא • ח'רבת זנוטה • ח'ירבת א-סימיא • מג'ד • קַלְקַס • קילה • רמאדין • א-ריחייא • א-שויוח' • שיוח' אל-ערוב • א-סורה • א-טבקה • אל-עודייסה • זיף • ראבוד • קורייסה |  |
| מחנות פליטים | אל-ערוב • אל-פוואר |  |
נפות הרשות הפלסטינית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007584242205171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים ברשות הפלסטינית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יוליאן גרובלני

| --- | --- |

 לידה:  16 בפברואר 1893 בז'זיני, רפובליקת פולין 
 פטירה:  5 בדצמבר 1944 (בגיל 51) מינסק מזובייצקי, רפובליקת פולין 
 מדינה:  פולין 
 מקצוע:  פוליטיקאי 
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (8 במרץ 1987) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  יוליאן גרובלני
 
יוליאן גרובלני (בפולנית: Julian Grobelny;‏ 16 בפברואר 1893 - 4 בדצמבר 1944) היה חסיד אומות העולם, פעיל במסגרת המפלגה הסוציאליסטית הפולנית (PPS) החל מ-1915, ונשיא ארגון הסיוע הפולני ז'גוטה החל מהקמתו בשנת 1942.
גרובלני נולד בעיירה בז'זין שליד לודז'. הוא השתתף במרידות שנערכו בשלזיה בשנים שלאחר מלחמת העולם הראשונה, והיה לאקטיביסט בקרב פועלי לודז' בתקופת טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה. עם כניסת הכוחות הנאצים לעיר במסגרת הפלישה לפולין, ירדו בני משפחת גרובלני למחתרת עקב הכרזתם כאויבי הרייך השלישי. למרות מחלת השחפת ממנה סבל, היו מעורבים גרובלני ואשתו, הלינה (נולדה ב-1900), בהצלת מספר רב של יהודים-פולנים בתקופת הכיבוש הנאצי בפולין. הזוג היה ידוע בפעולתו להצלת ילדים יהודים מהשואה, בין השאר על ידי הברחתם מתוך גטו ורשה. בנוסף, החביאו גרובלני ואשתו למעלה מתריסר פעילי המפלגה הסוציאליסטית הפולנית בביתם, ופעלו בשיתוף פעולה צמוד עם אירנה סנדלר, ראש מחלקת הילדים של ז'גוטה. יוליאן והלינה הפכו את ביתם הצנוע בפלך צגלוב שליד נובומינסק (מינסק מזובייצקי) למקלט זמני עבור יהודים, עד שימצא עבורם מקום שהייה קבוע. הם סיפקו הגנה לנזקקים ביותר, במיוחד לאלו שברחו מהגטו. בני הזוג השקיעו את רוב זמנם ומרצם לפעולות הצלה, אך סייעו גם ליהודים מבוגרים וסיפקו להם תעודות ומסמכים "אריים", כסף ותרופות.
כוחות הגסטפו עצרו את גרובלני בחודש מרץ 1944, אך לא היו מודעים לפעולת ההצלה החשאית שלו. הוא נשלח לכלא, אך שרד הודות לעזרה מצד חבריו, קבוצת רופאים שסייעו לו בעת שהותו שם. מעט לפני תום המלחמה הפך גרובלני לראש עיריית נובומינסק. הוא נפטר בעיירה שנה לאחר מכן, ב-4 בדצמבר 1944, כתוצאה ממחלת השחפת ממנה סבל, ונקבר בבית הקברות המקומי. יוליאן והלינה גרובלני מופיעים ברבים מהספרים העוסקים בסיוע הומניטרי ליהודים בתקופת השואה, בפרט בעיר ורשה. ב-8 במרץ 1987, העניק 'יד ושם' לבני הזוג את התואר "חסידי אומות העולם".
הערות שוליים

↑  יוליאן גרובלני באתר יד ושם.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007520092505171  PLWABN: 9810682254305606  GND: 1043221204  ISNI: 0000 0004 1998 3633  LCCN: no2014159353  VIAF: 305324223   WorldCat (עם VIAF): 305324223
חונאן

| --- | --- |
אזור הנוף וולינגיואן בג'אנגג'יאג'יה
אזור הנוף וולינגיואן בג'אנגג'יאג'יה
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 מושל:  Mao Weiming
 נציבויות במחוז:  14
 בירת המחוז:  צ'אנגשה
 שטח:  210,000 קמ"ר (דירוג: 10)
  ‑ הנקודה הגבוהה:  הר לינגפנג (2,115.2 מטרים)
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  66,444,864 (דירוג: 7, 2020)
  ‑ צפיפות:  320 נפש לקמ"ר (דירוג: 13, 2020)
 קואורדינטות:  27°24′0″N 111°48′0″E﻿ / ﻿27.40000°N 111.80000°E﻿ / 27.40000; 111.80000
 אזור זמן:  UTC +8
 www.enghunan.gov.cn
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
חוּנָאן (בסינית: ‏湖南קובץ:Zh-Hunan.ogg‏Ⓘ‏; בפין-יין: Húnán - מילולית "מדרום לאגם") הוא מחוז בדרום הרפובליקה העממית של סין. שטחו הוא 210,000 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה כ-66.4 מיליון נפש. בירתו היא העיר צָ'אנְגְשָׁה (长沙/Chángshā). המחוז הוא המחוז השביעי בגודלו בסין מבחינת תושבים, והעשירי בגודלו בסין מבחינת שטח. התוצר הנומינלי של המחוז לשנת 2018 עמד על יותר מ-500 מיליארד דולר.
חונאן הפכה למרכז תקשורת חשוב בשל מיקומה על נהר היאנגצה.
דרך המחוז צפוי לעבור כביש מהיר חדש שאורכו כ-3,107 ק"מ והוא צריך לחצות את סין מצפון לדרום. במסגרת זו נבנה בשטח המחוז גשר אייז'אי שהוא מהגשרים התלויים הארוכים והגבוהים בעולם.
היסטוריה

במשך מאות שנים הייתה חונאן מרכז חקלאי פורה שסיפק אורז למחוזות רבים, אך גידול האוכלוסייה המתמיד הביא לכך שבמאה ה־19 הפך המחוז לצפוף מדי והיה נתון להתקוממיות איכרים.
במהלך שושלת יואן, המחוז היה חלק מהמחוז לשעבר חוגוואנג, יחד עם המחוזות חוביי, גוויג'ואו וגואנגשי ובשנת 1664, הוגואנג כלל רק את המחוזות חונאן וחוביי.
בשנת 1723 קיבל המחוז את שמו - חונאן.
בין השנים 1796-1805 התרחש במחוז מרד מיאו השני, שנגרם עקב מתחים אתניים.
מרד טאי פינג שהחל במחוז גואנגשי ב־1850, צבר תאוצה בחונאן והתפשט מזרחה לאורך נהר היאנגצה. אך היה זה גם צבא מחונאן שדיכא את ההתקוממות ב־1864.
ב־1910 המחוז שוב תרם את חלקו במרידות נגד שושלת צ'ינג המתפוררת, ואחר-כך ב־1927 צמחה בו התקוממות קציר הסתיו בראשותו של מאו דזה-דונג, יליד המחוז.
ב-1920 התחולל רעב גדול ברחבי המחוז והרג כ-2 מיליון אזרחים מהמחוז.
כמחוז לידתו של מאו דזה-דונג, מחוז חונאן תמך במהפכת התרבות שהתרחשה בסין בין השנים 1966–1976.
במחוז נולדו לא מעט דמויות מרכזיות במפלגה הקומוניסטית הסינית, כגון מאו דזה-דונג, ליו שאוצ'י ופנג דה-חואי.
גאוגרפיה

שטחו של המחוז הוא 211,836 קילומטר רבוע, מה שהופך את המחוז למחוז השביעי בגודלו בסין.
המחוז ממוקם על הגדה הדרומית של נהר היאנגנצה.
הצד המזרחי, הדרומי והמערבי של המחוז מוקף בהרים וגבעות. למעלה מ-80% מהמחוז הוא הרים וגבעות, ופחות מ-20% הוא מישור.
הנקודה הגבוהה ביותר במחוז היא בגובה 2115.2 מטר מעל פני הים.
אגם דונגטינג הוא האגם הגדול ביותר במחוז, והאגם בעל מים מתוקים השני בגודלו בסין. האגם מוזכר פעמים רבות בקטעי שירה ובציורים סיניים.
האקלים של מחוז חונאן הוא אקלים סובטרופי גשום, עם חורפים קצרים, קרירים, ולחים ועם קיץ חם ולח מאוד. הטמפרטורות הממוצעות בינואר הן 3 עד 8 מעלות צלזיוס ואילו הטמפרטורות הממוצעות ביולי הן 27 עד 30 מעלות צלזיוס.
דמוגרפיה

נכון למפקד האוכלוסין של 2020, אוכלוסיית חונאן מונה 64,400,700 תושבים. האוכלוסייה במחוז מורכבת מארבעים ואחת קבוצות אתניות.
אוכלוסיית המחוז גדלה ב-6.17% (3,742,700 תושבים) משנת 1990.
על פי המפקד, 89.79% מתושבי המחוז הם בני האן (הקבוצה האתנית הגדולה בסין) ויתר התושבים משתייכים בעיקר לבני הטוּגְ'יָה, המיאו (הְמוֹנְג), הדונג, היאו, החווי הבאי ועוד. רוב תושביו של המחוז דוברים סינית מניב שיאנג.
האויגורים בחונאן אינם דוברים כשפת האם שלהם אויגורית, אלא סינית.
הדתות הגדולות ביותר בחונאן הן בודהיזם סיני, דאואיזם והדת הסינית העממית. על פי הסקרים שנעשו ב-2007 וב-2009, 0.77% מהתושבים בחונאן הם נוצרים.
הערות שוליים

↑  历史中的“湖广填四川”中的“湖广”是指的现在哪里？, web.archive.org, ‏2011-07-07
↑  Bas Dianda, Political Routes to Starvation: Why Does Famine Kill?, Vernon Press, 2019-03-15, ISBN 978-1-62273-508-2. (באנגלית)
↑  最美的山峰：酃峰海拔2115.2米湖南第一高峰 - 潇湘晨报网, web.archive.org, ‏2018-04-08
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564350305171  BNE: XX4804710  BnF: cb12009405f (data)  GND: 4026179-7  LCCN: n79064833  MusicBrainz: a1a1d74c-ae62-4f92-acad-526a1622cae3  NARA: 10044283  NKC: ge118448  NLA: 36732272  VIAF: 146568259   WorldCat (עם VIAF): 146568259
חוקי ג'ורדן

חוקי ג'ורדן היו אסטרטגיית כדורסל הגנתית שהפעילו דטרויט פיסטונס מליגת ה-NBA נגד מייקל ג'ורדן על מנת להגביל את היעילות שלו במשחקים נגדם.
היסטוריה

האסטרטגייה פותחה לאחר שג'ורדן קלע 59 נקודות נגדם באפריל 1988 על ידי צ'אק דיילי מאמנה הראשי של דטרויט פיסטונס ועוזריו באותה תקופה, רון רוטשטיין ודיק ורסאצ'ה. האסטרטגיה של הפיסטונס הייתה "לשחק איתו קשוח, לאתגר אותו פיזית ולגוון את ההגנות שלו. לנסות להוציא אותו מאיזון". ג'ורדן מעולם לא רצה שהיריבים יחשבו שהם טובים מספיק כדי להשפיע עליו או על המשחק שלו. הניצחון בקרב הפסיכולוגי היה חשוב לג'ורדן לא פחות מהפיזי. בנוסף, מי שג'ורדן שמר בהגנה, דטרויט תאלץ את השחקן להעביר את הכדור כדי לגרום לג'ורדן לעבוד קשה מאוד בשני קצוות המגרש, ובכך להגביר את רמת העייפות שלו ולהפוך אותו לפחות יעיל. אסטרטגיה זו הופעלה לפעמים גם נגד שחקנים אחרים. חוקי ג'ורדן היו היבט אינסטרומנטלי של היריבות בין פיסטונס לשיקגו בולס של ג'ורדן בסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90. סגנון הגנה זה הגביל שחקנים כולל ג'ורדן מלהיכנס לצבע והוא בוצע על ידי דניס רודמן וביל ליימביר.
חוקי ג'ורדן היו היעילים ביותר עבור הפיסטונס במהלך שלושת מפגשי הפלייאוף הראשונים שלהם עם הבולס. דטרויט ניצחה את שיקגו ארבעה משחקים ב-1988, וב-1989 ניצחה את הבולס בשישה משחקים. ב-1990 ניצחה בשבעה משחקים. הפיסטונס זכו באליפויות על חשבון הבולס. לבסוף, ב-1991, הבולס ניצחו את הפיסטונס בפלייאוף, נטרלו את אסטרטגיית ההגנה שלהם עם התקפת המשולש שלהם, בניהלו של המאמן פיל ג'קסון ועוזרו טקס ווינטר. הם ניצחו את הפיסטונס בגמר המזרח של 1991. זמן קצר לאחר מכן, הבולס זכו בתואר ה-NBA הראשון שלהם אי פעם, כשהם ניצחו את לוס אנג'לס לייקרס בגמר ה-nba. הפיסטונס העפילו שוב לפלייאוף ב-1992, 1996, 1997, 1999 ו-2000, ולא עלו לסיבוב השני עד 2002.
אסטרטגיה זו שימשה מאוחר יותר את הניו יורק ניקס מ-1992 עד 1998. עם זאת, הניקס לא הצליחו כמו דטרויט לעצור את ג'ורדן והבולס. ג'ורדן התמודד מול ניו יורק בפלייאוף ה-NBA ב-1991, 1992, 1993 ו-1996. הבולס הביסו את הניקס וזכו באליפות ה-NBA בכל ארבע העונות הללו.
ראו גם

חוקי ג'ורדן (ספר)
הערות שוליים

↑  30 for 30: Bad Boys. Dir. Zak Levitt. Perf. Isiah Thomas and Dennis Rodman. ESPN Films, 2014. DVD.
↑  Bucher, Ric. "How Michael Jordan Broke 'The Jordan Rules'". Bleacher Report (באנגלית). נבדק ב-2021-04-23.
↑  "PISTONS: Reliving the Pistons-Bulls Rivalry". NBA.com. אורכב מ-המקור ב-27 בספטמבר 2005. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  יובל עוז‏, ניצחון הרוח: חזרה ל"חוקי ג'ורדן" של הבאד בויז בסוף שנות ה-80, באתר וואלה, 5 בדצמבר 2016
טראיאנוס דלאס

טרָאִיאָנוס דלאס (ביוונית: Τραϊανός Δέλλας; נולד ב-31 בינואר 1976 בסלוניקי) הוא כדורגלן עבר יווני שיחק בעמדת הבלם בנבחרת יוון, וכיום מאמן כדורגל.
קריירה

דלאס החל את הקריירה שלו במועדון היווני אריס סלוניקי ב-1993, אך כעבור שנה הושאל לפאנסראיקוס. ב-1996 הוא חזר לאריס למשך שנה אחת, ולאחר מכן עזב את יוון והצטרף למועדון האנגלי שפילד יונייטד. במשך השנתיים שלו בשפילד הוא לא השתתף במשחקים רבים, ולאחר מכן חזר ליוון והצטרף לא.א.ק. אתונה. הוא השתתף ב-40 משחקים במשך שנתיים, במהלכן זכה בגביע היווני בשנת 2000. ב-2001 הוא עזב את יוון פעם נוספת והיגר לאיטליה. באותה שנה הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת יוון, בתיקו 2-2 מול נבחרת קרואטיה.
מועדונו הראשון באיטליה היה פרוג'ה, אך הוא הודח מההרכב בעקבות מחלוקות עם ההנהלה על חוזהו ובששת החודשים האחרונים שהשתייך למועדון הוא לא השתתף ולו במשחק אחד. לאחר שעזב את פרוג'ה הוא זכה לתשומת הלב של רומא מהסרייה א', ובשנת 2002 הצטרף אליה בהעברה חופשית. הוא הפגין רמת משחק גבוהה לאחר שביסס את מעמדו כשחקן הרכב קבוע בעקבות מעברו של המאמן פאביו קאפלו ליובנטוס. הוא שיחק ברומא במשך 3 עונות, ולאחר שלא חידש את החוזה שלו שם החליט להצטרף לא.א.ק. בפעם השנייה בקריירה שלו.
דלאס זומן לסגל הנבחרת לקראת יורו 2004, ובטורניר עצמו שיחק היטב במרכז ההגנה לצידו של מיכאליס קפסיס. בזכות יכולתו הטובה נכלל שמו בנבחרת הטורניר. מאמנו בנבחרת אוטו רהאגל אף כינה אותו "הקולוסוס מרודוס" בעקבות נוכחותו המרתיעה במרכז ההגנה. הוא הבקיע את השער שבזכותו העפילה יוון למשחק הגמר, והיה זה שער כסף בדקה האחרונה של ההארכה הראשונה בחצי הגמר מול נבחרת צ'כיה. היה זה שער הכסף האחרון שהובקע אי פעם, כיוון שלאחר הטורניר הוחלט לבטל את הכלל הזה. הוא המשיך לשחק בנבחרת גם לאחר הטורניר, וסייע לה להעפיל ליורו 2008 שבו לא הצליחה להגן על תוארה.
דלאס החמיץ שמונה חודשים של משחק פעיל בעקבות פציעות בקע וגב. בקיץ 2005 הוא החליט לחזור לא.א.ק., והצטרף מחדש לחברו לשעבר לקבוצה דמיס ניקולאידיס שכיהן בתפקיד נשיא המועדון. ביוני 2007 הוא האריך את חוזהו בא.א.ק. למשך שנתיים נוספות, ואף זכה לקבל את תפקיד הקפטן. ב-23 ביולי 2008 הגיעו דלאס וא.א.ק. להסכם שלפיו הוא ישוחרר בעקבות חוסר יכולת להסכים על תנאים לחוזה חדש. ב-24 ביולי 2008 הוא חתם על חוזה למשך שנתיים עם אנורתוסיס פמגוסטה, אלופת ליגת העל הקפריסאית.
בקיץ 2010 חזר לקדנציה שלישית בא.א.ק. אתונה ובשנת 2012 פרש ממשחק פעיל.
באפריל 2013 מונה דלאס למאמן א.א.ק. אתונה לאחר שנקלעה לתחתית הטבלה, ובתום העונה ירדה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לליגת המשנה.
חיים אישיים

ב-11 בספטמבר 2008 נישא דלאס לדוגמנית היווניה גוגו מסטרוקוסטה.
חצץ

.
מחפר באתר בנייה באריאל מעמיס סלעים על מכונה משוכללת שמפוררת אותם, והופכת אותם לחצץ. בתהליך זה גם נפטרים מהסלעים שמפריעים לבנייה, וגם מייצרים חצץ, שישמש לבנייה במקום, במקום להוביל אותו מאתרי כרייה
חצץ הוא מונח גאולוגי המתייחס לכל סוג של סלע הגדול משני מילימטר וקטן מ-64 מילימטר. חצץ הוא גם כינוי לאבנים קטנות. יש המתייחסים לחצץ כאל סלעים או אבנים בגודל 2–4 מילימטר, בעוד חלוקים הם אבנים גדולות יותר (4–75 מילימטר). סלע או אבן שגודלם קטן מ-2 מילימטר (אך גדול מ-0.02 מילימטר) ייקרא בגאולוגיה "גרגר חול".
חצץ: האבנים בתמונה הן בגודל 4 ס"מ
השימוש בחצץ לבניית תשתיות נרחב וכולל שימוש, תוך עירוב עם בטון, לבנייה; עירוב עם זפת ליצירת טרמק, המשמש לסלילת כבישים, ושימוש ללא בטון ליצירת דרכים. זה האחרון נפוץ ביותר בעיקר בדרכים כפריות או במקומות עניים יותר. כיום קיימות בעולם יותר דרכי חצץ (אנ') מאשר דרכים סלולות בטון, אספלט או טרמק. ברוסיה, למשל, יש יותר מ-400,000 ק"מ של דרכי חצץ.
קיימים מרבצי חצץ טבעיים, הנוצרים כתוצאה מתנאי האקלים ושחיקת סלעים. פעילותם של גורמי מים (נהרות, גלים) מפיקה ערימות של חצץ, שלעיתים מתלכדות לכדי קונגלומרט. צורכי התעשייה אינם מאפשרים הסתפקות בחצץ טבעי, וקיים גם ייצור חצץ, באמצעות הפקה של חצץ במחצבות, בעיקר מסלעים כמו אבן חול, גיר, או בזלת.
סוגי חצץ

חלוקים הוא כינוי לחצץ טבעי שנוצר בעיקר בנחלים, או באגמים. צורת החלוקים היא בדרך כלל מעוגלת.
אגרגט הוא חצץ המשמש בתהליך הבנייה לשיפור חוזק הבטון. בתפקיד זה יכול לשמש גם חול נקי.
פרמטר המציין חלק יחסי של משקל של גרגרים קטנים מאוד מתוך כמות של חומר גרגרי נקרא דקים.