stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רומני ההרפתקאות של נובה

| --- | --- |
פרד המלוכלך, הקפטן
פרד המלוכלך, הקפטן
 מידע כללי
 מאת:  המוסד הספרותי נובה
 שפת המקור:  הונגרית
 תורגם לשפות:  כן
 סוגה:  רומנים
 הוצאה
 הוצאה:  המוסד הספרותי נובה
 תאריך הוצאה:  1935–1942
 הוצאה בעברית
 תרגום:  חלקית
רומני ההרפתקאות של נובה (בהונגרית: A Nova kalandos regényei); היו סדרת ספרים של המוסד הספרותי נובה, בבעלות ובניהול של דוד מילר ובנו פאל מילר. בסדרה התפרסמו כמעט 200 רומנים, בעיקר רומני פשע ורומנים בסגנון המערב הפרוע בין השנים 1935–1942. העורך והמתרגם הפעיל ביותר של הסדרה היה קורנל טאבורי, שהיה לפני כן העורך של כתב העת "סקירה בלשית" ולדברי רבים "האיש בעל הידע הספרותי-דיווחי הגדול ביותר על משטרת הונגריה".
הכותבים, המתרגמים

בנוסף לסופרים הזרים המפורסמים והמצליחים של התקופה, הסדרה הציגה עבודות של כותבי "ספרות זולה" הונגרים פופולריים שהיו כבר מוכרים אז בשמות אנגלו-סקסיים בדויים. היוצרים כללו גם את אגתה כריסטי, לסלי צ'רטריס, פיטר צ'ייני, ארל סטנלי גרדנר ורוברט היימן תחת שמו הבדוי "פרד רוברטס" ו"רוברט ארדן". פרדריק שילר פאוסט הופיע בעיקר בשמו הספרותי הידוע ביותר: מקס ברנד וכמה מהרומנים שלו תחת שם בדוי ידוע אחר (ג'ורג' אוון בקסטר). בקרב ההונגרים ינה רייטה תחת השמות: P. Howard, אדן ברשי, EA Rodriguez תחת שם בדוי, והסופר קארוי נאג' בעיקר כ-Charles Lorre. רוב הרומנים של רייטה הופיעו בסדרה, כמו של רוברט היימן (פרד רוברטס ורוברט ארדן, בהתאמה) ושל לסלי צ'רטריס. בין המתרגמים נוכל למצוא כמה סופרים הונגרים ידועים, כגון ינה רייטה, קארוי אסלאני או לאו וצ'אי. כותרים רבים תורגמו על ידי עורך הסדרה קורנל טאבורי ובנו הבכור, פאל טאבורי בעיקר תחת שם בדוי פטר בארלאי. (ג'ורג' טבורי, אחיו של פאל טאבורי תרגם רק ארבעה).
אפיון

בשנת 1941 שונה העמוד החיצוני (cover). לפיכך, לכרך ה-149 בסדרה, הרומן "שודדים" של פיטר צ'ייני, היה מראה חדש. צבע הרקע שונה לאדום. הכיתוב לנטוי, והכותרת הוצגה בפס שחור למטה. הממדים היו 17.5 על 12 ס"מ, בתחילה הכילו הספר 192–244 עמודים, מאוחר יותר בדרך כלל סביב 160 עמודים בלבד. כמה רומנים פורסמו מחדש במהדורה השנייה, אך הם פורסמו מחדש עם המספרים הסידוריים המקוריים שלהם, בעוד שאחרים הודפסו מחדש בסדרה של 58 פילר של נובה.
לאחר כניסתו לתוקף של פקודת "הספרות הזולה", לא ניתן היה להמשיך את הסדרה ברווח. לאחר מלחמת העולם השנייה, המהדורה השלישית של כמה פרסומים קודמים הופיעה לפני שההוצאה הולאמה.
לקריאה נוספת

ביבליוגרפיה ציורית של הספרות הזולה ההונגרית 4. - הרומנים ההרפתקניים של NOVA, הוצאת Attraktor, 2016
גאבור באלינט: היסטוריה של הוצאת נובה, ביקורת ספרים הונגרית, מהדורה 114. (1998) מס '4
גאבור באלינט: מו"ל וסדרה של נובה, ביקורת ספרים הונגרית, 121 (2005) מס' 2
גאבור באלינט: התביעות "פנגו אחד" של המו"לים פלדיס, האתנאום ונובה בשנת 1936, (2001.)
מאגרי מידע זמינים באינטרנט, במיוחד בקטלוג המשותף הלאומי ההונגרי (www.mokka.hu).
מאגרי עתיקנים. במיוחד אנטיקוואריום מוזיאוני, antikvarium.hu ו-antikva.hu
ארכיב חומרים למכירות פומביות מקוונות של Axioar
הערות שוליים

↑  A MOKKA adatbázisában szórványosan található eltérő értékek valószínűleg a könyvkötői kötés eredménye.
כותר שהוצא גם מאוחר יותר (שלושת המוסקטרים באפריקה, 1940)
ביטחון לאומי

ביטחון לאומי הוא יכולתה של אומה להגן על אזרחיה ועל ערכיה הפנימיים מפני איומים חיצוניים, כגון ארגוני טרור ומדינות עוינות. הביטחון הלאומי מושתת על שלל מרכיבים המקנים למדינה את היכולת להגן על עצם קיומה, על עצמאותה, על חיי תושביה, על שלמותה הטריטוריאלית, על ביטחון הפנים שלה, על מעמדה בקרב אומות העולם, על המאזן הדמוגרפי, על התפיסה האידאולוגית ועל הביטחון היומיומי בגבולות.
במקרה של מדינת ישראל, מעמדה במזרח התיכון הוא כזה, ששאלת הביטחון הלאומי עמדה בראש סדרך העדיפויות של כל הממשלות מיום הקמתה, ועוד קודם לכן. משנות ה-50' התפתחו שתי אסכולות בנושא, המקיפות כמה וכמה נושאים הקשורים לבעיית הביטחון הלאומי הישראלי: תפקיד השלום וסיכוייו, הבחנה בין סוגי משטרים בעולם הערבי, תפקיד הנשק הבלתי-קונוונציונלי אם בכלל, אופיו של הצבא והגיוס לצבא, מעמדו החברתי-תרבותי של הצבא ושל שאר זרועות הביטחון, ועוד.
אמצעים לשמירת הביטחון הלאומי

אמצעים לשמירה על הביטחון הלאומי כוללים:
קיומם של כוחות מזוינים
קיומם של גופי מודיעין על מנת לאפשר התרעה
קיום מערך דיפלומטי לגיוס בעלי ברית והרחקת איומים חיצוניים
קיומם של גופי הגנה אזרחית (הג"א) השומרים על שלום הציבור
הגורמים העיקריים העוסקים בביטחונה של מדינה הם משרד הביטחון, משרד החוץ והצבא, שלצידם או במסגרתם פועלים גורמים נוספים, כגון גופי מודיעין, תעשיות ביטחוניות ועוד.
בישראל, המופקדת על שמירת הביטחון הלאומי היא מערכת הביטחון, ובתוכה צה"ל, המוסד והשב"כ, משרד החוץ, המטה לביטחון לאומי ועוד, וכמו בכל מדינה אחרת, קל וחומר מדינה דמוקרטית, כל זרועות הביטחון כפופות לדרג המדיני.
ראו גם

מערכת הביטחון הישראלית
המכון למחקרי ביטחון לאומי
לקריאה נוספת

גרשון הכהן, מה לאומי בביטחון הלאומי?, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, בסדרת אוניברסיטה משודרת, 2014
אפרתי ופנחס יחזקאלי (עורכים), ‏מבוא לביטחון לאומי, סדרת אוניברסיטה משודרת, בהוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2002
יהושפט הרכבי, מלחמה ואסטרטגיה, מערכות, 1990.
צ'ק (דוד) פרייליך, תפיסת הביטחון הלאומי של ישראל: אסטרטגיה חדשה לעידן של תמורות, הוצאת מודן, 2019.
ד"ר אמיר גילת, "על בג"ץ וביטחון לאומי", מתוך אתר "בין המערכות", "מערכות", אתר צה"ל, אפריל 2020.
משה אלעד, ביטחון לאומי של מדינת ישראל
הערות שוליים

↑  גרשון הכהן, מה לאומי בביטחון הלאומי?, הוצאת משרד הביטחון, 2014, עמ' 20.
↑  משה ליסק ודן הורוביץ, מצוקות באוטופיה - ישראל: חברה בעומס יתר, תל אביב, עם עובד 1990, פרק 6
↑  מוטי גלוסקה, על סמכות, אחריות, מרות וכפיפות - בעקבות דו"ח ועדת אגרנט (עמ' 787-814), ‏ספטמבר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560780205171  PLWABN: 9810671198905606  LCCN: sh85090122  LNB: 000049048  NARA: 10641965  NDL: 00560279  NKC: ph123426  NLK: KSH1998010156 
ערך זה הוא קצרמרבנושא צבא ובנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ניצול מיני

ניצול מיני הוא קיום של פעילות מינית (החל בדיבורים בעלי אופי מיני וכלה בקיום יחסי מין), תוך ניצול של פער כוחות בין המשתתפים, הנובע בעיקר מיחסי תלות, מרות, חינוך או השגחה.
עבירות של ניצול מיני בחוק הישראלי

פעולות שונות של ניצול מיני הן עבירות מין בחוקי מדינת ישראל:
בחוק העונשין:
סרסרות למעשי זנות, תוך ניצול יחסי מרות, תלות, חינוך או השגחה, עונשה מאסר שבע שנים.
המביא אדם לידי מעשה זנות עם אדם אחר, והמביא אדם לידי עיסוק בזנות, תוך ניצול יחסי מרות, תלות, חינוך או השגחה, או תוך ניצול מצוקה כלכלית או נפשית של האדם שהובא לידי מעשה זנות או לידי עיסוק בזנות, עונשו מאסר עשר שנים.
בעילת אישה תוך ניצול מצב של חוסר הכרה בו היא שרויה, או מצב אחר המונע ממנה לתת הסכמה חופשית, או תוך ניצול היותה חולת נפש או לקויה בשכלה, אם בשל מחלתה או בשל הליקוי בשכלה לא הייתה הסכמתה לבעילה הסכמה חופשית, נחשבת לאונס שדינו מאסר שש עשרה שנים.
בעילה אסורה בהסכמה, תוך ניצול יחסי תלות, מרות, חינוך או השגחה, דינה מאסר חמש שנים.
העושה מעשה סדום באדם שמלאו לו שש עשרה שנים וטרם מלאו לו שמונה עשרה שנים, תוך ניצול יחסי תלות, מרות, חינוך או השגחה, דינו - מאסר חמש שנים. העושה מעשה סדום באדם שמלאו לו שמונה עשרה שנים תוך ניצול מרות ביחסי עבודה או בשירות, דינו - מאסר שלוש שנים.
מטפל נפשי הבועל אישה או העושה מעשה סדום באדם, שמלאו להם שמונה עשרה שנים, במהלך התקופה שבה ניתן להם טיפול נפשי על ידו ועד תום שלוש שנים מסיום הטיפול כאמור, בהסכמה שהושגה תוך ניצול תלות נפשית ממשית בו, שמקורה בטיפול הנפשי שניתן להם על ידו, דינו מאסר ארבע שנים.
כהן דת הבועל אישה או העושה מעשה סדום באדם, שמלאו להם שמונה עשרה שנים, במהלך התקופה שבה ניתן להם ייעוץ או הדרכה על ידו או סמוך לאחר מכן, בהסכמה שהושגה תוך ניצול תלות נפשית ממשית בו, שמקורה בייעוץ או בהדרכה שניתנו להם על ידו, דינו מאסר ארבע שנים.
העושה מעשה מגונה בפומבי בפני אדם אחר תוך ניצול יחסי תלות, מרות, חינוך, השגחה, עבודה או שירות, דינו מאסר שנה.
לפי חוק למניעת הטרדה מינית, הצעות חוזרות בעלות אופי מיני, המופנות לאדם אשר הראה למטריד כי אינו מעוניין בהצעות האמורות, וכן התייחסויות חוזרות המופנות לאדם, המתמקדות במיניותו, כאשר אותו אדם הראה למטריד כי אינו מעוניין בהתייחסויות האמורות, נחשבות להטרדה מינית. כאשר פעולות אלה נעשות תוך תוך ניצול יחסי מרות, תלות, חינוך או טיפול, הן נחשבות להטרדה מינית גם כאשר האדם לא הראה למטריד כי אינו מעוניין בכך.
ראו גם

אונס
יחסי מין תמורתיים
גיל ההסכמה
חטיפת נשים
חטיפה
מלון דיוויד קמפינסקי תל אביב

| --- | --- |


 מיקום:  הירקון 51, תל אביב-יפו
 דירוג:  5 כוכבים
 סוג המלון:  מלון יוקרה
 חדרים:  250 חדרים מהם 56 סוויטות
 קומות:  34
 בעלות:  מלונות קמפינסקי
 ניהול:  מלונות קמפינסקי
 בניית המלון
 תאריך פתיחה:  אפריל 2022
 אדריכל:  פייגין אדריכלים
 קואורדינטות:  32°04′29″N 34°45′59″E﻿ / ﻿32.074708°N 34.7662585°E﻿ / 32.074708; 34.7662585
 https://www.kempinski.com/en/the-david-kempinski-tel-aviv
 תבנית:לשוניות2
 
מלון דייוויד קמפינסקי תל אביב הוא בית מלון של רשת מלונות קמפינסקי השוכן בתל אביב, ברחוב הירקון. במלון נוהגים להתארח אישים חשובים וידוענים.
מבנה

המלון תוכנן על ידי פייגין אדריכלים ועיצוב הפנים נעשה בידי חברת Ara Design.
מבנה המלון הוא גורד שחקים בן 34 קומות, המכיל 250 חדרים, מהם 56 סוויטות בגדלים שונים. מתקנים נוספים במלון הם חמש מסעדות, ספא, סאונה, חדר כושר ובריכת אינסוף. בנוסף המלון מכיל שני טרקליני עסקים המעניקים שרותי קונסיירז' ותפריט מזון ומשקאות המוגש לאורך כל שעות היום. טרקלין ה-Rooftop מיועד לאורחי הסוויטות.
מוניטין

בשנת 2022 זכה המלון בתואר על ידי מגזין תיירות היוקרה "ULTRATRAVEL" להיות "המלון החדש הטוב ביותר בעולם" בתחרות Ultimate Luxury Travel Related Awards לשנת 2022. ביוני 2022 התארחו איוונקה טראמפ וג'ארד קושנר ומשפחתם במלון במהלך חופשתם בישראל.
ב-18 באוקטובר 2023 בעיצומה של מלחמת חרבות ברזל התארח במלון נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן בעת ביקור תמיכה בישראל. במהלכו נפגש עם ראש הממשלה בנימין נתניהו, קבינט המלחמה ונפגש עם משפחות האזרחים החטופים.
הערות שוליים

↑  אסף רוזן, עם סוויטה בגודל 450 מ"ר: מלון דויד קמפינסקי ת"א ייפתח בפברואר, באתר ynet, 3 באוקטובר 2021
↑  מלון קמפינסקי נבחר למלון החדש הכי טוב עולם, באתר ‏מאקו‏, 7 בנובמבר 2022
↑  יפעת הללי אברהם, ‏במלון יוקרה בתל אביב: איוונקה טראמפ ממשיכה לנפוש, באתר ‏מאקו‏, 27 ביוני 2022
↑  ביידן הצהיר לצד נתניהו: "נראה שלא אתם אחראים לפיצוץ בביה"ח בעזה", באתר ynet, 18 באוקטובר 2023
הטרדה במקום העבודה

הטרדה במקום העבודה (באנגלית: Workplace harassment) היא התנהגות מקטינה או מאיימת המופנית כלפי עובד בודד או קבוצת עובדים במקום עבודתם.
לאחרונה, ענייני ההטרדה במקום העבודה, זכו להתעניינות בקרב מתרגלים וחוקרים מאחר שהוא נהיה אחד מהתחומים הרגישים ביותר בניהול יעיל במקום העבודה, מאחר שמקור משמעותי של לחץ בעבודה קשור להתנהגויות אגרסיביות במקום העבודה. במדינות אסיה, הטרדה במקום העבודה הוא אחד מהנושאים שמטופלים בצורה גרועה. עם זאת, התנהגות זו משכה תשומת לב רבה מצד חוקרים וממשלות מאז שנות ה-80 של המאה ה-20. על פי חוקי בטיחות וגהות בתעסוקה ברחבי העולם, הטרדות במקום העבודה והתעמרות במקום העבודה מזוהות כסכנות פסיכו-סוציאליות מרכזיות. פיקוח מכריע, ביקורת מתמדת ומניעת קידום בעבודה נחשבים כהטרדה במקום העבודה.
הגדרה

הטרדות במקום העבודה ידועות גם בשמות רבים אחרים: "שוד", "התעמרות במקום העבודה", "טיפול לא נכון במקום העבודה", "תוקפנות במקום העבודה", "התעללות במקום העבודה" ו-"התעללות במקום העבודה" הם שמות נרדפות או משויכים לקטגוריה של הטרדות במקום העבודה. הטרדה במקום העבודה כוללת סוגים שונים של אפליה ופעולות הפרה שאינן מוגבלות לקבוצה ספציפית אחת. ניתן לסווג את סוגי ההטרדות הנרחבות במקום העבודה בצורה רופפת להתעללות רגשית ופיזית. כל הצורות הללו של הטרדה במקום העבודה פונות לקבוצות שונות, כולל נשים, גברים, מיעוטים גזעיים, להט"בים, אנשים עם מוגבלות ומהגרים. בעיקרו של דבר, הטרדה במקום העבודה דורשת הבנה פלורליסטית, מאחר שאי אפשר לתאר אותה בהגדרה אחת קוהרנטית וקונקרטית.
בהכרה בקושי בגיבוש הגדרה אוניברסלית של הטרדה במקום העבודה, הגדיר עזר באופן כללי כי הטרדה במקום העבודה היא ”התנהגות חוזרת ונשנית של אי-רציונליות כלפי עובד או קבוצת עובדים, המהווה סיכון בריאותי וביטחוני. כל מעשה של אפליה או תקיפה שמקפחים באופן שיטתי את העובדים נחשב להטרדה במקום העבודה. הטרדה במקום העבודה יכולה לתרום להידרדרות הבריאות הגופנית והרגשית”.
לדברי רוזה ברוק, הרעיון של הטרדה במקום העבודה מבוסס על שני הנחות יסוד. ראשית, ללא קשר למגדר, גזע, נטייה מינית או כל מאפיין מגדיר אחר, יש לתת לכל אדם את הזכות להיות "חופשי מיחס פוגעני במקום העבודה". חופש מהתעללות ניתנת לאדם כזכות אדם בסיסית, ולכן כל סוג של אי-נוחות או אפליה במקום העבודה מתויג למעשה כהטרדה. שנית, התוצאות מהטרדה במקום העבודה משפיעים על הקורבנות בדרכים מזיקות. אפליה במקום העבודה מפריעה לקורבנות להתקדם בקריירה שלהם, ולהגביל את יכולות הקורבן.
תפיסה מוטעית נפוצה לגבי הטרדה במקום העבודה היא כי הטרדה במקום העבודה היא פשוט הטרדה מינית בהקשר של מקום עבודה. בעוד שהטרדה מינית היא סוג בולט של הטרדה במקום העבודה, מחלקת העבודה של ארצות הברית הגדיר הטרדה במקום העבודה כיותר מאשר הטרדה מינית בלבד: ”זה עלול לגרום להתנכלות מהירה, המתרחשת במקרים בהם החלטות או טיפול בעבודה מבוססים על כניעה או דחייה של התנהלות לא רצויה, בדרך כלל התנהגות בעלת אופי מיני. הטרדה במקום העבודה עשויה להיות מורכבת מהתנהלות פוגענית המבוססת על אחת או יותר מהקבוצות המוגנות שלמעלה, שהיא כה חמורה או מקיפה עד כי היא יוצרת סביבת עבודה עוינת או פוגענית או כאשר היא מביאה להחלטה תעסוקתית שלילית (כגון פיטורים או הורדה בדרגה או הפחתת שכר).” לפיכך, הטרדה במקום העבודה היא קטגוריה גדולה יותר הכילה גם הטרדה מינית.
ראו גם

התעמרות בעבודה
לקריאה נוספת

בנימין זאב הרצל, חדר הלבישה, מתוך "מבחר כתבי הרצל בשנים עשר כרכים", תל אביב: הוצאת מצפה, תרצ"ט (מתוך הבלוג "עונג שבת" של דוד אסף)
Boland, Mary L. (2005). Sexual harassment In the workplace. SphinxLegal. ISBN 9781572485273. Preview.
Einarsen, Ståle; Hoel, Helge; Zapf, Dieter; Cooper, Cary (2010). Bullying and harassment in the workplace: developments in theory, research, and practice (2nd ed.). CRC Press. ISBN 9781439804902. Preview.
Nielsen, Morten Birkeland; Tangen, Tone; Idsoe, Thormod; Matthiesen, Stig Berge; Magerøy, Nils (במרץ–באפריל 2015). "Post-traumatic stress disorder as a consequence of bullying at work and at school. A literature review and meta-analysis". Aggression and Violent Behavior. 21: 17–24. doi:10.1016/j.avb.2015.01.001free {{cite journal}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: postscript (link)
הערות שוליים

↑  Williams, Helen (8 בפברואר 2001). "Maintaining a harassment-free workplace: APC". apsc.gov.au. Australian Public Service Commission. אורכב מ-המקור ב-28 במרץ 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Tehrani, Noreen (באוגוסט 2004). "Bullying: a source of chronic post traumatic stress?". British Journal of Guidance & Counselling. 32 (3): 357–366. doi:10.1080/03069880410001727567. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Rokonuzzaman, Md.; Rahman, M M (2011). "Workplace Harassment and Productivity: A Comprehensive Role of Strategic Leadership". Journal of General Education. 1 (Dec): 41–50. ISSN 2223-4543. PDF
↑  Concha-Barrientos, M., Imel, N.D., Driscoll, T., Steenland, N.K., Punnett, L., Fingerhut, M.A., Prüss-Üstün, A., Leigh, J., Tak, S.W., Corvalàn, C. (2004). Selected occupational risk factors. In M. Ezzati, A.D. Lopez, A. Rodgers & C.J.L. Murray (Eds.), Comparative Quantification of Health Risks. Geneva: World Health Organization.
↑  Productivity Commission, "Psychosocial hazards",  in Productivity Commission (ed.), Performance Benchmarking of Australian Business Regulation: Occupational Health and Safety (PDF), Government of Australia, אורכב מ-המקור (PDF) ב-7 במרץ 2014 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Landau, Philip (2017-03-29). "Bullying at work: your legal rights". The Guardian (באנגלית). ארכיון מ-2019-07-19. נבדק ב-2018-10-08.
↑  Lewis, Jacqueline; Coursol, Diane; Wahl, Kay Herting (בספטמבר 2002). "Addressing issues of workplace harassment: counseling the targets". Journal of Employment Counseling. 39 (3): 109–116. doi:10.1002/j.2161-1920.2002.tb00842.x. {{cite journal}}:  (עזרה) Text.
1 2  Brooks, Rosa Ehrenreich (1999). "Dignity and discrimination: toward a pluralistic understanding of workplace harassment". Georgetown Law Journal. 88 (1): 14–20. ארכיון מ-2019-11-12. נבדק ב-2021-03-22. Pdf.
↑  Ezer, Marius; Ezer, Oana Florentina (בנובמבר 2012). "Workplace harassment, mobbing phenomenon". Perspectives of Business Law Journal. 1 (1): 298–304. ארכיון מ-2016-03-04. נבדק ב-2021-03-22. {{cite journal}}:  (עזרה) Pdf.
↑  U.S. Department of Labor. "What do I need to know about – workplace harassment". dol.gov. U.S. federal government. אורכב מ-המקור ב-2016-04-23. נבדק ב-17 במרץ 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
שדה שדמה

ג'נקה רטנר בעת ניסוי בשדה שדמה
שדה שְׁדֵמָה הוא מתקן ושטח ניסויים של משרד הביטחון המופעל על ידי חטיבת חימוש ותשתיות לאומיות בחברת רפאל - מערכות לחימה מתקדמות. השדה ממוקם מדרום-מזרח למכתש רמון, בסמוך להר חדב והר המישר.
הפעילות במקום החלה בשנות השישים בניסויים במרעום "פילון" ובמרעום "פילר", מרעום הקשה מיידי לפצצות אוויר. ב-1968, לאחר ששטחי האש בבסיס פלמחים לא סיפקו את הצרכים הנדרשים, בוצעו בשדה הניסויים בטיל השפריר. ב-1969 הוקם מתקן קבע במקום, והורחבה הפעילות לעמדות בהר חדב. בשדה הניסויים מבצע חיל האוויר הישראלי אימונים מול מערכות אמיתיות של טילי קרקע-אוויר תוצרת רוסיה המשמשות ביום אויב.
בשדה בוצעו לאורך השנים ניסויים במערכות נשק של רפאל ושל גופים ביטחוניים נוספים בהם: דלילה תמוז, כיפת ברזל, שרביט קסמים, ירי גיל מצריחונים בלתי מאוישים לנגמ"שי איתן ונמר, ספייס, ברק,, פטריוט. ודרבי
מרכז השליטה והבקרה במתקן מורכב ממספר תאים:
תא למהנדסי הפרויקט העוקבים אחר הניסוי באמצעי טלמטריה.
תא אמצעי המחשוב המרכז את אמצעי העיקוב ובהם מכ"ם ומצלמות.
תא בטיחות שאמון על פינוי השטחים מעוברי אורח וסקרנים.
בסמוך לשדה מופעל מנחת מישר.
הזכות לקבלת הכנסות בגין ארנונה משטח המתקן מהווה מחלוקת בין מועצה אזורית רמת הנגב לבין מועצה אזורית ערבה תיכונה.
הערות שוליים

↑  דן רוגל, לוחמת יבשה (לח“י) - שלי ועוד קצת, עמ' 127
↑  שדה הניסויים שדמה בנגב, ביעף - ביטאון האגודה למדעי התעופה והחלל בישראל, ינואר 2010
↑  דע את האויב, ביטאון חיל האוויר, יוני 2003
↑  החבר'ה בוחנים תרחישים אפשריים במהלך הכנות לניסוי טיל "דלילה" מפיתוח תעש מלט"ם בשדה הניסויים "שדמה", אתר ישראל נגלית לעין
↑  יואב זיתון, תיעוד: ניסוי ירי טיל "תמוז 5" מרכב שטח קל, באתר ynet, 4 בפברואר 2019
↑  אנציקלופדיה יפעת
↑  יואב זיתון, הושלמו ניסויי היירוט ב"שרביט קסמים": "מרגישים בחלום", באתר ynet, 21 בדצמבר 2015
↑  מנת"ק סיימה סדרת ניסויים בצריחון הבלתי מאויש, אתר משרד הביטחון, 12 בדצמבר 2018
↑  לילך שובל, לראשונה: טיל 'גיל' נורה מצריחון בלתי מאויש, באתר ישראל היום, 12 בדצמבר 2018
↑  יואב זיתון, קטלנית ומדויקת: צפו בפצצה החדשה נגד משלוחי הנשק, באתר ynet, 2 באפריל 2019
↑  צילה הרשקו, שיתוף הפעולה הביטחוני בין ישראל לבין צרפת במאה העשרים ואחת, מרכז בגין-סאדאת למחקרים אסטרטגיים
↑  בגלל הרוח, ביטאון חיל האוויר, אפריל 2001
↑  לילך שובל, צפו: נחשף הטיל החדש והמתקדם של רפאל, באתר ישראל היום, 25 בפברואר 2021
↑  יובל אזולאי, ‏מי יזכה בארנונה של שדה הניסויים הסודי של רפאל?, באתר גלובס, 1 בדצמבר 2014
↑  ועדת חקירה לגבולות וחלוקת הכנסות מאזורים מניבי הכנסות ברמת נגב
↑  חלוקת הכנסות מאזורים מניבי ארנונה שבמועצה האזורית רמת נגב, אתר מנהל התכנון
פשיעה חקלאית בישראל

פשיעה חקלאית היא מכלול העברות המבוצעות בהקשר לחקלאות, כדוגמת גנבה ושוד של בעלי חיים, יבולים וציוד חקלאי, פגיעה במטעים, בשדות, ברכוש חקלאי ובגדרות שטחי המרעה, הריגת בעלי חיים, הצתת שדות, מזון לבעלי חיים וציוד חקלאי, הרעלת מקורות מים וסחיטה באיומים של חקלאים, בוקרים ונוקדים לתשלום דמי חסות, שריפת פסולת חקלאית על ידי החקלאים, שמסכנת את בריאות הסביבה ושכוללת לעיתים ניילונים ושאריות חומרי הדברה. לעיתים נעשה שימוש במונח טרור חקלאי, כאשר יש יסוד להאמין שהפשע בוצע ממניע לאומני.
חקלאות וגידול בעלי חיים במרעה נעשית בשטחים פתוחים בהיקף גדול, ומתאפיינת בצורך להשארת רכוש יקר בשטח לעיתים, כדוגמת יבולים שנקצרו, עדרי בעלי חיים, ומזון לבעלי חיים. מאפיינים אלו מקשים על הגנה מפני עבריינים, בניגוד לבתי מגורים, משרדים ומפעלים, שהם על פי רוב מתחמים ומבנים סגורים.
היסטוריה ומאפיינים

עוד בתקופת הקמת המושבות הראשונות בשלהי המאה ה-19 עלה הצורך בשמירה על השדות החקלאיים, מפני התנכלויות תושבי כפרים ערבים סמוכים, ושבטים בדואים, על רקע נוכחות שלטונית עות'מאנית דלילה מאוד באזורים הכפריים. השמירה בתקופה זו נעשתה על ידי שומרים ערבים וצ'רקסים מקומיים, כאשר בחלק מהמקרים היה התשלום למעשה דמי חסות ששולם ל'שומרים', שהיו למעשה ראשי כנופיות שודדים מקומיות. החל מ־1908 עברה השמירה בהדרגה לידי שומרים יהודים, כדוגמת ארגון השומר, וקבוצות שמירה קטנות שפעלו במקביל לו, כדוגמת ארגון המגן וקבוצת שמירה בפתח תקווה.
לצד הסכסוכים המקומיים על אדמות ועל זכויות שונות בין אנשי המושבות היהודים ותושבי הכפרים הערבים הסמוכים, שהיו אחד הגורמים למקרי הפשיעה החקלאית בתקופה זו, עמדה גם עוינות אידאולוגית על רקע הסכסוך הישראלי-ערבי והאיבה הערבית לציונות. דוגמה בולטת לכך היא פגיעות טרור רבות במשאבים חקלאיים בתקופת המרד הערבי הגדול, כדוגמת עקירת עצים במטעים והצתת שדות.
עם הקמת המדינה ותופעת הפדאיון הפך הנושא למשמעותי יותר, כאשר רבות מפגיעות הפדאיון היו ביישובים חקלאיים ובמשאבים חקלאיים שונים, כדוגמת השחתה וגנבה של ציוד חקלאי על ידי המסתננים. בעקבות מבצע קדש פחתו מאוד פעולות הפדאיון, וגם כאשר התחדשו פעולות הטרור באמצע שנות ה-60, הן לרוב לא היו קשורות לציוד החקלאי.
כתוצאה מהאינתיפאדה הראשונה התגברו שוב הגנבות החקלאיות על ידי פלסטינים (בין השאר משום שעובדי החקלאות הפלסטינים פוטרו).[דרוש מקור] תופעה זו החמירה עם הסכמי אוסלו והקמת הרשות הפלסטינית והיווה את הגורם להקמת המתמיד – יחידה משטרתית עם מתנדבים חקלאים שנועדה לטפל בנושא זה. לאחר שיפור מסוים בשלהי שנות ה-90 חלה החמרה נוספת במצב עם פרוץ האינתיפאדה השנייה. מצב זה הביא את מועצה אזורית הגלבוע אף ליזום הקמת גדר הפרדה פרטית שנועדה לחסום (בעיקר) את הגנבות החקלאיות של תושבי הרשות.
הקמת גדר ההפרדה במהלך העשור הראשון של המאה ה־21 הקשתה מאוד על פשיעה חקלאית על ידי פלסטינים, באזורי מרחב התפר. בחקירה שעבר ערבי-ישראלי שהצטרף לארגון הטרור המדינה האסלאמית וחזר לישראל, עלה שמפקדיו הורו להתארגן לביצוע פעולות טרור, ולחלופין עבירות שונות של פשיעה חקלאית וגרימת נזק לרכוש, כדרך התנגדות למדינת ישראל.
בשל דרישה גבוהה לבשר לקראת חג הקורבן, ישנה עליה בגנבות כבשים ובקר בסמוך למועד זה.
לעיתים מניעיה של פשיעה חקלאית היא מאבק בין חקלאים על משאבים, כדוגמת מאבק על שטחי מרעה בין בוקרים.
גוף נוסף שפועל בנושא ומסייע לחקלאים בצפון הארץ ובדרומה הוא השומר החדש.
בתחקיר אשתון שפורסם בהארץ עלה כי במהלך שנת 2018 נעשה שימוש פסול בדיווחים על פשיעה חקלאית בכלי התקשורת הישראליים, וגם בשל כך נדרש השר לביטחון פנים לתקצוב הטיפול בסוגיה מעבר לסדר הגדול הממשי שלה.
בעקבות העימותים בגבול עם רצועת עזה ב-2018 רווחה התופעה של שימוש בעפיפוני תבערה ונפץ להצתת שדות חקלאיים באזור עוטף עזה.
פעילות מחאה

בעקבות גל הפשיעה החקלאית ממנו סובלים יישובי מועצה אזורית דרום השרון, החלה תנועת מחאה של תושבים מהמושבים אלישמע, עדנים, נווה ירק, ירקונה וגני עם. ובחודש פברואר 2017 נערך כנס חירום בו השתתפו מאות תושבים. במקביל החלו ועדי היישובים בפעילות להגדלת המודעות הציבורית להיקף הפשיעה החקלאית ואוזלת היד של המדינה, תוך זעקה לעזרה ומיגור התופעה.
פשיעה חקלאית בדרום

לפשיעה החקלאית בדרום יש מספר מאפיינים. גודל השדות החקלאיים בדרום שגדולים בממוצע מאלה שבצפון דבר שמקשה על החקלאים לשמור על שטחם מפני פגיעות.
בנוסף, בדרום חוות בודדים רבות שמתפרנסות מחקלאות בעיקר בהן מתמקדים גורמים עבריינים רבים. ישנן סוגי עבירות המתרחשות בעיקר באזור הדרום כגון טרור חקלאי על רקע לאומני המבוצע על ידי ארגוני טרור כגון חמאס.
התיקים שנפתחו במשטרה בנוגע לפשיעה חקלאית בדרום מהווה 24 אחוז מכלל התיקים שנפתחו בנושא ברחבי הארץ. בשנת 2017 הייתה עלייה של 47 אחוזים בגניבות תוצרת חקלאית. בשנת 2021 חלה ירידה בכמות התיקים בנושא פשיעה חקלאית בכל המדינה, וכך חלה גם ירידה במחוז הדרומי. אך למרות זאת אינו חל שיפור במצב, האחוז הקטן מהסיבה שקיים דיווח נמוך יותר מבעבר.
בין השנים 2016 ל-2019 כ-86% מהתיקים שנפתחו בנודע לפשיעה חקלאית נסגרו. נתון זה מסביר אולי את הסיבה לירידה בכמות התיקים שנפתחו שכן נפגע אמון הציבור במשטרת ישראל וביכולת ההרתעה ודבר זה לא מעיד על שיפור המצב.
למרות העובדה שהפשיעה החקלאית מהווה רק כ-0.22% מכלל הפשיעה המדווחת, הנזק הכלכלי המשוער שלה, ישיר ועקיף, הוא כ-2.1 מיליארד ש"ח בשנה.
בנוסף נמצאו בדו"ח מבקר המדינה משנת 2017 שני ליקויים עיקריים שהם: נתונים חסרים על היקף הפשיעה החקלאית – עוד ליקוי הנמצא בדו"ח מבקר המדינה הם: היעדר כוח אדם והמבנה הארגוני במג"ב המיועד לטפל בפשיעה חקלאית.
עוד בנוגע לאכיפה, שיעור הגשת כתבי האישום בגין עבירות חקלאיות קטן במיוחד בהשוואה לשיעור הגשת כתבי אישום בכלל התיקים הנפתחים במשטרה ככל הנראה מהבנת החקלאים כי אין ביכולת של המשטרה למצות את הדין עם הפושעים ואין ביכולת המדינה לפצות את אותם חקלאים שנפגעו, אך אף על פי שמבקר המדינה מצא ליקויים אלה לא חל שינוי מהותי על ידי גורמי הכוח במדינה כגון הממשלה הכנסת וכוחות האכיפה. האזרחים בכלל מדינת ישראל ובייחוד החקלאים בדרום מרגישים שיש חוסר משילות של המדינה והממשלה בנגב.
חקיקה

בנובמבר 2024 נחקקו תקנות נגד פשיעה חקלאית, לפיהן כניסה לשטח חקלאי ללא רשות תגרור קנס מנהלי, ולא רק העמדה לדין פלילי. התקנות גובשו על ידי השרים יריב לוין ואיתמר בן גביר. עיקרי התקנות: כניסה לקרקע זרועה - קנס של 1,500 שקלים, כניסה על כלי רכב - קנס של 2,500 שקלים, וכניסת בעלי חיים - קנס של 1,000 שקלים לכל בעל חיים.
ראו גם

פרשת שי דרומי
פשע בישראל
לקריאה נוספת

הילה קורח, הכל פרוץ, מעריב, המוסף לשבת, 3 בפברואר 2017, עמוד 16