stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרטין פרץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 בדצמבר 1938 (בן 85) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  אוניברסיטת ברנדייס  אוניברסיטת הרווארד  תיכון ברונקס למדעים 
 מעסיק:  אוניברסיטת הרווארד 
 צאצאים:  ג'סי פרץ 
 
מרטין פרץ (באנגלית: Martin H. "Marty" Peretz, נולד ב-6 בדצמבר 1938) הוא עיתונאי, עורך עיתונות ומו"ל יהודי אמריקאי נאו-קונסרבטיבי פרו ישראלי. היה הבעלים, המו"ל, והעורך הראשי של הניו ריפבליק במשך עשרות שנים. מרצה באוניברסיטת הרווארד במדעי החברה.
קורות חיים

פרץ נולד ב-1938 ברובע הברונקס, ניו יורק, למשפחה יהודית שהיגרה מפולין בשנות ה-20 של המאה ה-20. הוריו היו חילונים, וציוניים. שפת האם שלו הייתה יידיש והוא נינו של י.ל. פרץ, מחשובי הסופרים ביידיש ובעברית בתקופת ההשכלה.
סיים את לימודיו בבית ספר תיכון ב-1953, בהיותו בן 15 בלבד ועבר ללמוד באוניברסיטת ברנדייס, אשר נוסדה רק חמש שנים קודם לכן במסצ'וסטס. ארבע שנים מאוחר יותר החל ללמוד לדוקטורט במדע המדינה באוניברסיטת הרווארד, ולאחר שקיבל את התואר נשאר ללמד בהרווארד בפקולטה למדעי החברה.
אחת מתלמידותיו הייתה אן לבואזיה דברו פרנסוורת', פרוטסטנטית, יורשת הון יצרנית מכונות התפירה זינגר. ב־1967 הם התחתנו והפכו לזוג מרכזי בחיי החברה הגבוהה בצפון־מזרח ארצות הברית עד גירושיהם, ב-2006. פרץ מודה כי אחת הסיבות לגירושים הייתה חוסר נאמנות מצדו, והשנייה - העדפותיו המיניות, שאותן הגדיר "מורכבות".
לפרץ שני ילדים, המתגוררים בניו יורק: ג'סי, במאי קולנוע וזוכה פרס גראמי, ויבגניה, סופרת וכתבת בידור של המגזין "ואניטי פייר".
פרץ קיבל עד כה שבעה תוארי דוקטור לשם כבוד, אחד מהם, ב-1987 מהאוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1993 קראה אוניברסיטת הרווארד קתדרה לספרות יידיש, על שמו. כמו כן, הוא חבר מועצת היועצים של "מכון וושינגטון לשיפור איכות מדיניות ארצות הברית במזרח התיכון", לצד אישים כמו הנרי קיסינג'ר, אדוארד לוטוואק, ריצ'רד פרל, ג'ורג' שולץ, ג'יימס וולסי ואחרים.
קריירה

ההון של אשתו אפשר לפרץ לרכוש ב־1974, תמורת 380 אלף דולר את מלוא מניות ה"ניו ריפבליק", שבועון ותיק, שנוסד ב-1914, והיה בעל דעות שמאליות יחסית ומוערך, ועסק בפוליטיקה, כלכלה ואמנות. עם הקנייה הפך פרץ למו"ל של השבועון וזמן קצר אחר כך גם לעורך הראשי שלו.
ה"ניו ריפבליק" עבר מהפך תחת הנהגתו של פרץ, ממגזין שמאלי, למגזין מרכזי - ימני פשרני, שתומך בפעילויות שנויות במחלוקת של הממשל הרפובליקני, דוגמת ביטול התמיכה הכלכלית בניקרגואה בשנות השמונים בידי רונלד רייגן והיציאה למלחמת עיראק, בתקופת ג'ורג' בוש (הבן) ב־2003.
ה"ניו ריפבליק", כמו מרבית העיתונות בעשורים האחרונים, בייחוד זו הרצינית, הפסיד כספים כמעט מדי שנה וב־2002 מכר פרץ שני שלישים ממניותיו בו, לשני המיליארדרים היהודים מייקל שטיינהרדט (אנ') ורוג'ר הרטוג, תמורת כ־5 מיליון דולר. ב־2007, לאחר גירושיו מאשתו העשירה הוא מכר את שארית החזקותיו בעיתון לחברת Can-West הקנדית. למרות זאת, ב־2009, כשהמיליארדרים התייאשו מהעיתון המפסיד והוא עמד לפני פשיטת רגל, קנה פרץ את המניות בחזרה, עם שמונה שותפים בוגרי אוניברסיטת הרווארד, בתמורה לכמה מיליוני דולרים ושולט בו עימם עד היום. פרץ שמר על מעמדו כעורך הראשי של העיתון גם במהלך כל תהפוכות השליטה הללו ורק בדצמבר 2010 ויתר על התפקיד בו החזיק ברציפות כ-35 שנים.
בשנת 1996 הקים פרץ את אתר החדשות הפיננסיות TheStreet.com בשיתוף מנהל קרנות הגידור, ג'ים קריימר. בישראל האתר היה שותף להקמת העיתון היומי הכלכלי TheMarker בשיתוף קבוצת הארץ והעיתונאי גיא רולניק. TheStreet השקיע 4 מיליון דולר ב"דה-מרקר", אולם לאחר התפוצצות בועת הדוט קום מחק את השקעתו.
אהדה לישראל

מעל לכל תמכו פרץ וה"ניו ריפבליק" תחת הנהגתו, באופן בלתי מתפשר, במדיניותה של ממשלת ישראל, ולא משנה מי עמד בראשה. כפי שטען פרופסור אריק אלטרמן מניו יורק: "המגזין תחת פרץ האמין בכך שישראל תמיד צודקת והמבקרים שלה תמיד טועים". פרץ עצמו הודה במפורש שלא קיבל לעיתונו, עיתונאים שביקרו את ישראל: "אני לא מבין מה כל כך מפתיע שבעלים של עיתון רוצה להעסיק אנשים שתומכים בישראל. זה הרי מה שקורה בכל העיתונים. המו"ל רוצה אנשים שישרתו את הקו שלו".
דעותיו

פרץ היה בראשית דרכו הפוליטית איש השמאל החדש. ב-1968 למשל, בפריימריס הדמוקרטי, הוא תמך במירוץ לנשיאות של יוג'ין מקארתי איש השמאל, כנגד לינדון ג'ונסון. כמו חלק גדול מאנשי השמאל היהודים של אותה תקופה, אירווינג קריסטול, נורמן פודהורץ ונאו-קונסרבטיבים נוספים, הוא עבר מהפך הדרגתי ימינה, לנוכח העמדות האנטי ישראליות שהחל השמאל לגלות בעקבות מלחמת ששת הימים. עם זאת, בשונה ממרבית הנאו-קונסרבטיבים, ולמרות תמיכה במדיניות חוץ נוקשה ועמדות רפובליקניות אחרות, הוא נשאר עד היום חבר ותומך המפלגה הדמוקרטית. הוא אמנם תמך בשעתו ברונלד רייגן, אולם בבחירות 2000 תמך באל גור (ידיד אישי שלו מאז ימי הרווארד של שניהם בסוף שנות השישים, כשגור למד לתואר ראשון ופרץ כבר היה מרצה במדעי החברה) ובבחירות 2008 תמך בברק אובמה.
בבחירות 2012 לעומת זאת, הוא התנגד לברק אובמה ובמקביל גם הביע תמיכה בבנימין נתניהו: "אובמה הוא הנשיא הראשון מאז אייזנהאואר, שאין לו שום קשר רגשי למדינת ישראל, וכל ראש ממשלה אחר (כלומר, לאו דווקא נתניהו), שהיה בישראל בתקופה של אובמה, היה זוכה ממנו לאותו היחס... האמנתי ותמכתי באובמה כשהוא אמר לי שיהיה מחויב לישראל, וטעיתי. אובמה לא מונע מהסיפור היהודי אלא מהסיפור המוסלמי. במהלך כהונתו אובמה הביע ארבע פעמים תמיכה בחג'אב (כיסוי הגוף והראש לאשה). אם אתה נשיא ליברלי ומערבי, לפחות אל תגיד כלום".
ובאותו הקשר, הוא מסביר את תמיכתו של אובמה במהפכה המצרית של 2011, בניגוד לאי תמיכתו בניסיון המהפכה האיראנית של 2010, בהיותה של המהפכה המצרית מהפכה איסלמית, בניגוד לניסיון המהפכה האיראני, שם היו המהפכנים חילונים.
במאמר מפתיע למדי שפרסם לאחרונה הוא התנגד למאמצים לשחרר את ג'ונתן פולרד וטען כי אין שום סיבה שישראלי או יהודי ייצא מגדרו לשחרור מרגל, שריגל אמנם למען ישראל, אך לפני כן ניסה למכור את מרכולתו למספר מדינות אחרות, תמורת כסף, ורק משנידחה שם פנה לישראל.
לקריאה נוספת

Martin Peretz, The Controversialist: Arguments with Everyone: Left, Right, and Center. Wicked Son, 2023
ראו גם

קומנטרי
האינטלקטואלים של ניו יורק
הערות שוליים

1 2 3  שי אספריל, מרטי פארטי, לא תאמינו מה סיפרתי, באתר כלכליסט, 10 בפברואר 2011
↑  באתר המכון
↑  My Marty Peretz Problem -- And Ours, ‏17 ביוני 2007
↑  דפנה מאור, המשקיע שזורק כיסאות בשידור, באתר הארץ, 1 בינואר 2008
↑  שלמה פרידמן, ‏TheStreet.com תשקיע 2.25 מ' ד' במיזם אינטרנט עם גיא רולניק ו"הארץ", באתר גלובס, 28 באוקטובר 1999
↑  שי שלו, ‏TheStreet מחקה השקעה של 4 מיליון דולר ב"דה-מרקר", באתר גלובס, 2 ביוני 2003
↑  כנען ליפשיץ, עורך ה"ניו ריפבליק": הפלשתינאים עוד לא מוכנים למדינה משלהם, באתר הארץ, 11 בפברואר 2008
↑  רן דגוני, ‏"בואו נאמר שפולארד לא יהודי - ואז נשחרר אותו", באתר גלובס, 5 ביולי 2012
↑   איתמר רבינוביץ', "בן הפלוגתא: ויכוחים עם כולם", הוא שמה של האוטוביוגרפיה שכתב מרטין פרץ, באתר הארץ, 11 ביולי 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007394542605171  ISNI: 0000 0000 5314 8034  LCCN: nr2001007512  SNAC: w6kn29c2  VIAF: 41766569   WorldCat (עם VIAF): 41766569
נקודת מגוז

הסעודה האחרונה, ציור של לאונרדו דה וינצ'י בו יש שימוש בפרספקטיבה גאומטרית היוצרת תחושת עומק ומושכת את המבט אל הדמות במרכז התמונה. הקווים הכחולים ממשיכים את הקווים המקבילים בחלל הנפגשים בנקודת המגוז.
נקודת מגוז (או נקודת ההיעלמות) ברישום פרספקטיבה היא נקודה בתמונה אליה מתכנסים קווים מקבילים במרחב, וכך נוצרת אשליה של עומק.
העיקרון הגאומטרי שבבסיס הפרספקטיבה המתמטית קובע כי עצמים רחוקים יותר נראים קטנים יותר, שכן הגודל הנראה הוא הגודל הזוויתי, התלוי בגודל הממשי ובמרחק. לכן, בין שני קווים מקבילים במרחב, המרחק הממשי ביניהם קבוע אך המרחק הזוויתי ביניהם קטן עם התרחקותם מהצופה, ובמרחק גדול מספיק זה נראה שהקווים נחתכים. נקודת החיתוך נקראת נקודת מגוז.
מס' נקודות המגוז יקבע לפי מספר המישורים המקבילים למישורי התמונה: אם שלושתם מקבילים אז נקודה אחת, אם שניים מהם אז שתיים ואם אחד אז שלושתם.
נקודת מגוז עשויה לציין גם את המקום באופק בו נפגשים שולי הדרך.
בתמונה אחת יכולות להיות מספר נקודות מגוז, כל אחת מתאימה למשטח אחר. למשל בתמונה של קובייה, כל פאה מתכנסת לנקודת מגוז אחרת.
דונטלו ומזאצ'ו היו אמני רנסאנס שהיו בין הראשונים להשתמש בנקודות מגוז בציוריהם.
ראו גם

ראיית עומק
אשליית פונזו
סאנשו דאיו

| --- | --- |

 מבוסס על:  Sansho dayu 
 בימוי:  קנג'י מיזוגוצ'י 
 הופק בידי:  Masaichi Nagata 
 תסריט:  יושיקטה יודה, מורי אוגאי 
 שחקנים ראשיים:  Masao Shimizu Ichirō Sugai Ryōsuke Kagawa Masahiko Tsugawa Eitarō Shindō Ken Mitsuda Kyōko Kagawa Akitake Kōno בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 מוזיקה:  פומיו היאסאקה 
 צילום:  קאוזו מיאגאווה 
 מדינה:  יפן 
 חברת הפקה:  Kadokawa Pictures 
 חברה מפיצה:  Daiei Film, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  31 במרץ 1954 
 משך הקרנה:  120 דק' 
 שפת הסרט:  יפנית 
 סוגה:  סרט דרמה, ג'ידאי גקי 
 דף הסרט ב־IMDb
 
סאנשו דאיו (ביפנית: 山椒大夫 Sanshō Dayū באנגלית: Sansho the Bailiff) הוא סרט יפני משנת 1954 בבימויו של קנג'י מיזוגוצ'י.
הסרט מבוסס על סיפור קצר באותו שם מאת מורי אוגאי, אודות שני ילדי אריסטוקרטים הנמכרים לעבדות. הצלם הראשי בסרט היה קאוזו מיאגאווה, שעבד עם מיזוגוצ'י במרבית סרטיו. 
הסרט נחשב לאחד מסרטיו הגדולים של מיזוגוצ'י, לצד "אוגטסו מונוגטרי", שיצא שנה קודם לכן.
לקריאה נוספת

Andrew, Dudley; Cavanaugh, Carole (2000). Sanshō dayū. British Film Institute. ISBN 0-85170-541-3.
הערות שוליים

↑  https://www.criterion.com/current/posts/2678-sansho-the-bailiff-the-lessons-of-sansho
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13748124t (data)  CANTIC: a12015854  GND: 4612914-5  SUDOC: 066926335  VIAF: 316751812   WorldCat (עם VIAF): 316751812 
ערך זה הוא קצרמרבנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סוקונה

סוקונה (בלטינית: Souconna) היא אלת הנהר סאון שבגאליה (צרפת של ימינו), על פי המיתולוגיה הקלטית.
האלה ידועה ממספר כתובות שהתגלו באתרי פולחן שהוקדשו לה, באזור שאלון-סור-סאון (Chalon-sur-Saone) ובסאגון (Sagonne). ככל הנראה מקור שני שמות אתרים אלה בשמה של האלה, כמו גם שם הנהר.
משמעות שמה של האלה "זו השרה" בקלטית - ככל הנראה בשל צליל זרימת מי הנהר.
לקריאה נוספת

Miranda Green, Dictionary of Celtic Myth and Legend, Thames
and Hudson Ltd., London, 1997
Miranda Green, Celtic Myths, University of Texas Press, 1995
סביבון מתהפך

סביבון מתהפך עובר תוך כדי סיבוב ממצב בו ידית הסביבון פונה מעלה לסיבוב על הידית עצמה.
סביבון מתהפך הוא סביבון שמעוצב כך שבעת סיבוב מהיר, ציר הסיבוב שלו מתהפך כך שידית הסביבון פונה כלפי מטה וגוף הסביבון פונה מעלה. לרוב הסביבון מעוצב ככדור, שחלקו העליון חסר, וממנו בולטת ידית הסביבון. צורת הסביבון מעוצבת כך שידית הסביבון גורמת לתנודות סביב ציר הסיבוב ההתחלתי של הסביבון. בגלל צורתו הכדורית של גוף הסביבון, נקודת המגע עם המשטח עליו הסביבון נע משתנה. שינוי נקודת המגע של הסביבון במשטח גורמת לכך שהסביבון מתגלגל על צידו ובשלב זה בליטת ידית הסביבון גורמת להטייתו של חלקו העליון כלפי מטה, עד להיפוכו השלם, כתוצאה מפעולת מומנטי כוח החיכוך. עם זאת, תיאור מתמטי מדויק של תנועת הסביבון אינו פשוט כלל.
בהיפוך מרכז המסה של הסביבון עולה, ולכן הוא מרוויח אנרגיה פוטנציאלית, זאת על חשבון אנרגיה קינטית האובדת מהחיכוך עם המשטח.
סביבת מור

סביבת מור מסדר 1
סביבת מור מסדר 2
סביבת מוּר במודל אוטומט תאי מוגדרת על סריג ריבועי ומורכבת משמונת התאים הסובבים תא מרכזי.
היא דומה בגרפיקה ממוחשבת למספר הפיקסלים הסובבים פיקסל נתון. הסביבה נקראת על שם המתמטיקאי האמריקאי אדוארד מור, ממציא האוטומט הסופי מכונת מור. יחד עם סביבת פון נוימן הן הסביבות הנפוצות ביותר באוטומטים תאיים.
באופן כללי סביבת מור מסדר  r של תא, מורכבת מסך התאים שבמרחק צ'בישב ממנו. למשל סביבת מור מסדר 2 מורכבת מ 24 תאים (8+16) ובאופן כללי:  (2r+1)^{2}-1.
הסביבה מופיעה במשחקי המחשב שולה המוקשים ומשחק החיים.
ניתן להרחיב את המושג לממדים גבוהים יותר. למשל באוטומט תאי תלת-ממדי מסדר 1, תתקבל צורת קובייה המורכבת מ 26 קוביות סביב קובייה מרכזית. כך קורה במשחק החיים ב3D.
הערות שוליים

↑  יש גישה המכלילה את התא המרכזי בסך התאים ואז אין להפחית 1 בנוסחה שתובא להלן.
נובה מיאסטו על הפיליצה

| --- | --- |
סמל נובה מיאסטו על הפיליצהסמל נובה מיאסטו על הפיליצה

 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  מזוביה מזוביה
 מחוז:  גרוייץ
 תאריך ייסוד:  1400 
 שטח:  11.25 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  3,649 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  51°37′N 20°34′E﻿ / ﻿51.617°N 20.567°E﻿ / 51.617; 20.567
 אזור זמן:  UTC+1
 http://nowemiasto.pl
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטינובה מיאסטו על הפיליצה (למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטינובה מיאסטו על הפיליצה (למפת פרובינציית מזוביה רגילה) ורשה ראדום פלוצק שדליץ אוסטרולנקה לודז' שוויינטו. ורמיה-מזוריה קוי. פומ.  לובלין פודלסיהנובה מיאסטו על הפיליצה (למפת פרובינציית מזוביה מוגדלת) ורשה ראדום פלוצק שדליץ אוסטרולנקה לודז' שוויינטוקז'יסקיה ורמיה-מזוריה קויאוויה פומרניה  לובלין פודלסיהנובה מיאסטו על הפיליצה   he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נובה מיאסטו על הפיליצה או נובה מיאסטו על נהר הפיליצה (בפולנית: Nowe Miasto nad Pilicą, נהגה: נובה מיאסטו נאד פיליצון) היא עיירה במחוז גרוייץ שבפרובינציית מזוביה בפולין, על גדת נהר הפיליצה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

לנובה מיאסטו הוענקו זכוית עיר בראשית המאה ה-15, ובמאות ה-18 וה-19 התפתחה כלכלת היישוב. בעקבות שרפה גדולה שפרצה ביישוב באמצע המאה ה-19, ניטל ממנו מעמדו העירוני, וזה הושב לו בשנת 1916.
יהודי נובה מיאסטו על הפיליצה

מאמצע המאה ה-18 התקיימה בעיירה קהילה יהודית עצמאית. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,300 יהודים, כשליש מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות, של הבונד ושל אגודת ישראל. במהלך שנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיירה מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות מצד שכניהם הפולנים, תוך קריאה לחרם על עסקיהם.
בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיה גזירות שונות, ובהן גיוס לעבודות כפייה וחובת תשלום סכומי כופר. בד בבד רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, אשר שעריו ננעלו באפריל 1941. בזמן פעילות הגטו הובאו אליו מאות פליטים יהודים מהסביבה וכ-600 יהודים שגורשו מאוסטריה, ובשל הצפיפות הרבה שנוצרה בו, התפשטה בו מגפת טיפוס הבהרות. מעת לעת ערכו שוטרים גרמנים מעשי שוד ורצח בקרב יהודי הגטו.
ב-22 באוקטובר 1942 גורשו כ-3,000 יהודי הגטו שבעיירה לדז'וויצה, וממנה שולחו למחנה ההשמדה טרבלינקה.
מיהודי העיירה שרדו את השואה 55 איש.
סאובר

| --- | --- |

 מדינה:  שווייץ 
 מטה הארגון:  הינוויל 
 תקופת הפעילות:  1970–הווה (כ־54 שנים) 
 sauber-group.com
 
סאובר (באנגלית: Sauber Motorsport AG) היא קבוצת מרוצים שווייצרית שפועלת מאז שנות ה-70 של המאה ה-20 בראשות פיטר סאובר. הקבוצה מתחרה בסדרת המרוצים היוקרתית פורמולה 1 החל מעונת 1993. בשנת 2019, בעקבות עסקת חסות שנחתמה, שונה שמה של קבוצת הפורמולה 1 לאלפה-רומאו רייסינג.
היסטוריה > 1993–2005: השנים הראשונות בפורמולה 1

במשך רוב שנותיה הייתה ידועה הקבוצה כקבוצה בינונית, אם כי זכתה לגדל כישרונות צעירים, כגון קימי רייקונן הפיני ופליפה מאסה הברזילאי.
בשנת 1993 זכתה הקבוצה לסיים את העונה עם מאזן חיובי עבור קבוצה חדשה של 12 נקודות.
בשנת 1995 זכתה הקבוצה בפודיום הראשון שלה, בגרנד פרי מונקו.
הנהג הגדול הראשון שלה היה קימי רייקונן, אשר שימש כנהג המבחן שלה לעונת 2000, ונכנס לקבוצה לעונת 2001. ביקורת הופנתה כלפי סאובר עקב הכנסת נהג צעיר כל כך ובלתי מנוסה, והועלו טענות שנהג חסר ניסיון זה יסכן את שאר הנהגים בנהיגה לא בטוחה.
סאובר לא נבהל מן הביקורת והוכיח למבקריו שרייקונן הוא נהג שקול עוד במרוץ הראשון, בו זכה בנקודה אחת.
שנה לאחר מכן עזב רייקונן את הקבוצה לטובת מקלארן על מנת להחליף פיני אחר שפרש, אלוף העבר מיקה הקינן. את מקומו של רייקונן שוב החליף כישרון צעיר, הפעם פליפה מאסה הברזילאי, שנשאר בקבוצה עד סוף עונת 2005, אשר לאחריה חתם בקבוצת פרארי.
היסטוריה > 2006–2009: BMW סאובר

לקראת עונת 2006, עקב חילוקי דעות קשים בין הנהלת קבוצת המרוצים ויליאמס לבין יצרנית הרכב BMW, הודיעה BMW שהיא מפסיקה לייצר מנועים עבור ויליאמס הבריטית, ורכשה 80% מהשליטה בסאובר מידי מייסד הקבוצה פיטר סאובר. שם הקבוצה שונה ל-"BMW סאובר", הגרמני ניק היידפלד הוחתם כנהג הבכיר של הקבוצה יחד עם הקנדי ז'אק וילנב שהמשיך מעונת 2005. את העונה סיימה הקבוצה במקום החמישי ועם שני פודיומים.
בעונת 2007 החליטה BMW להשאיר את הייפלד ולהחליף את וילנב ברוברט קוביצה הפולני, וזאת למרות העובדה שווילנב זכה באליפות עולם בשנת 1997, והיה אחד משלשת הנהגים היחידים באותה עונה, יחד עם פרננדו אלונסו הספרדי ומיכאל שומאכר הגרמני שזכו אי פעם באליפות עולם. וילנב עזב את עולם הפורמולה 1 לטובת מרוצי 24 השעות של לה מאן. הקבוצה סיימה את העונה במקום השני לאחר פסילתה של מקלארן מאליפות היצרנים והפכה לסגנית אלופת העולם בפעם הראשונה בתולדותיה. שני נהגיה, ניק הייפלד ורוברט קוביצה, סיימו במקומות החמישי והשישי בהתאמה בדירוג הנהגים.
היידפלד וקוביצה המשיכו לשמש כנהגי הקבוצה גם בעונות 2008 ו-2009. עונת 2008 הייתה מוצלחת במיוחד עבור סאובר, שסיימה במקום השלישי באליפות היצרנים. בעונה זו הגיעו היידפלד וקוביצה 11 פעמים לפודיום והקבוצה אף זכתה לניצחונה הראשון אי פעם בפורמולה 1 עם זכייתו של קוביצה בגרנד פרי הקנדי. עונת 2009 הייתה טובה פחות והקבוצה סיימה במקום החמישי.
ב-29 ביולי 2009 הודיעה BMW שלא תמשיך להתחרות בפורמולה 1 בעונה הבאה.
היסטוריה > 2010 ואילך

בעקבות עזיבת BMW רכש פיטר סאובר חזרה את הקבוצה. קאומי קוביאשי ופדרו דה לה רוסה הוחתמו כנהגי הקבוצה לעונת 2010, אך האחרון הוחלף בניק היידפלד בחמשת המרוצים האחרונים של העונה, שאותה סיימה סאובר במקום השמיני. בעונה זו המשיכה הקבוצה להתחרות תחת השם "BMW סאובר" אף על פי ש-BMW כבר לא הייתה חלק ממנה, אך בעונת 2011 חזרה לשם "סאובר".
הערות שוליים

↑  קבוצת BMW תפרוש מהפורמולה 1 בסוף 2009, באתר וואלה, 29 ביולי 2009
ג'אנקרלו פיסיקלה נוהג במכונית סאובר במרוץ אינדינפוליס ב-2004
ניקולאי אנדריאנוב

ניקולאי יפימוביץ' אנדריאנוב (ברוסית: Никола́й Ефи́мович Андриа́нов; ‏14 באוקטובר 1952 - 21 במרץ 2011) היה מתעמל סובייטי, אלוף אולימפי (15 מדליות מהן 7 זהב, 5 כסף ו-3 ארד), אלוף עולם (13 מדליות מהן 4 זהב ו-9 כסף) ואלוף אירופה (18 מדליות מהן 10 זהב, 6 כסף ו-2 ארד).
אנדריאנוב היה לספורטאי הגבר המעוטר ביותר במשחקים האולימפיים עד לאולימפיאדת בייג'ינג (2008) כשמייקל פלפס השחיין מארצות הברית האפיל על הישג זה. הוא מדורג במקום השלישי בכל הזמנים עם 15 מדליות, אחרי פלפס (28 מדליות) ובת ארצו המתעמלת לאריסה לטינינה (18 מדליות). הספורטאי שזכה במספר המדליות הגדול ביותר באולימפיאדת מונטריאול (1976) (7 מדליות מהן 4 זהב, 2 כסף ו-1 ארד).
ביוגרפיה

אנדריאנוב נולד וגדל בולדימיר. בגיל 11 החל ללמוד ולהתאמן בבית הספר הגבוה לספורט לילדים ונוער, בורווסטניק, תחת הדרכתו של ניקולאי טולקאצ'יוב.
באליפות אירופה בהתעמלות שנערכה במדריד, ספרד בשנת 1971 זכה אנדריאנוב ב-6 מדליות מהן 2 זהב, 2 כסף ו-2 ארד. מדליות זהב בתרגיל על סוס הסמוכות וסוס הקפיצות, מדליות כסף בתרגיל על הטבעות והמקבילים ובמדליות ארד בתחרות הקרב רב ובתרגיל הקרקע.
באולימפיאדת מינכן (1972) זכה אנדריאנוב ב-3 מדליות אחת מכל סוג. מדליית זהב בתרגיל הקרקע, מדליית כסף בתחרות הקבוצתית ומדליית ארד בתרגיל על סוס הקפיצות. בנוסף, הוא סיים במקום רביעי בתחרות הקרב רב (114.200 נקודות), פעמיים במקום שישי בתרגיל על המתח והמקבילים, מקום שביעי בתרגיל על הטבעות ובמקום 17 בתרגיל על סוס הסמוכות. המתחרים העיקרים שלו בתחרות הקרב רב היו סאוואו קאטו (מדליית זהב-114.650 נקודות), איזו קנמוצו (מדליית כסף-114.575 נקודות) ואקינורי נאקאיאמה (מדליית ארד-114.325 נקודות) שלושתם מיפן.
באליפות אירופה בהתעמלות שנערכה בגרנובל, צרפת בשנת 1973 זכה אנדריאנוב ב-5 מדליות מהן 2 זהב ו-3 כסף.
באוניברסיאדה שנערכה במוסקבה בשנת 1973 זכה אנדריאנוב ב-6 מדליות מהן 4 זהב ו-2 כסף.
באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בוארנה, בולגריה בשנת 1974 זכה אנדריאנוב ב-6 מדליות מהן 1 זהב ו-5 כסף. מדליית זהב בתרגיל על הטבעות, מדליות כסף בתחרות הקרב רב (115.375 נקודות) אחרי שיגרו קאזאמצו מיפן (115.500 נקודות), בתרגיל על סוס וסמוכות, בתרגיל על סוס הקפיצות, בתרגיל על המקבילים ובתחרות הקבוצתית.
באליפות אירופה בהתעמלות שנערכה בברן, שווייץ בשנת 1975 זכה אנדריאנוב ב-6 מדליות מהן 5 זהב ו-1 כסף, כולל בתחרות הקרב רב.
ביוגרפיה > אולימפיאדת השיא

באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכה אנדריאנוב ב-7 מדליות מהן 4 זהב, 2 כסף ו-1 ארד והיה לספורטאי המעוטר ביותר במשחקים אלו. מדליות זהב בתחרות הקרב רב (116.650 נקודות), בתרגיל הקרקע, בתרגיל על סוס הקפיצות ובתרגיל על הטבעות. מדליות כסף בתחרות הקבוצתית ובתרגיל על  המקבילים ומדליית ארד בתרגיל על הסוס סמוכות. בנוסף, הוא סיים במקום 11 בתרגיל על המתח. המתחרים העיקריים שלו בתחרות הקרב רב היו האלוף האולימפי היוצא פעמיים ברציפות סוואו קאטו (מדליית כסף-115.650 נקודות), מיצו צוקהרה (מדליית ארד-115.575 נקודות) שניהם מיפן וחברו לנבחרת אלכסנדר דיטיאטין (מקום רביעי-115.525 נקודות).
באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בשטרסבורג, צרפת בשנת 1978 זכה אנדריאנוב ב-5 מדליות מהן 2 זהב ו-3 כסף.
באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בפורט לודרדייל, ארצות הברית בשנת 1979 זכה אנדריאנוב ב-2 מדליות מהן 1 זהב ו-1 כסף.
באולימפיאדת מוסקבה (1980) נשא אנדריאנוב את שבועת הספורטאים בטקס הפתיחה. במשחקים עצמם הוא זכה ב-5 מדליות מהן 2 זהב, 2 כסף, ו-1 ארד. בהיעדרה של נבחרת יפן האלופה האולימפית ב-5 האולימפיאדות הקודמות בגלל החרם שהוטל ביוזמת ארצות הברית, במחאה על פלישת ברית המועצות לאפגניסטן, זכתה נבחרת ברית המועצות במדליית הזהב בתחרות הקבוצתית, כך שהוא זכה במדליות זהב בתחרות הקבוצתית ובתרגיל על הסוס הקפיצות. מדליות כסף בתחרות הקרב רב (118.225 נקודות) אחרי חברו לנבחרת דיטיאטין (118.650 נקודות) ולפני סטויאן דלצ'ב מבולגריה (118.000 נקודות) ובתרגיל הקרקע ומדליית ארד בתרגיל על המתח. בנוסף, הוא סיים במקום שביעי בתרגיל על המקבילים ובתרגיל על הטבעות ובמקום תשיעי בתרגיל על סוס הסמוכות.
לאחר סיום המשחקים האולימפיים פרש אנדריאנוב מספורט תחרותי.
בין השנים 2002-1994 אימן אנדריאנוב, לבקשתו של מתחרהו מיצו צוקהרה, אלוף אולימפי (בעל 9 מדליות מהן 5 זהב), את נבחרת הגברים של יפן בהתעמלות ובה גם בנו של מיצואו, נאויה צוקהרה, אלוף אולימפי גם הוא.
אנדריאנוב היה נשוי ללובוב בורדה, אלופה אולימפית בהתעמלות בשתי אולימפיאדות (מקסיקו 1968 ומינכן 1972) ואלופת עולם.
מחלתו ומותו

בשנותיו האחרונות סבל אנדריאנוב מהפרעה ניוונית נוירולוגית חשוכת מרפא - MSA ‏(Multiple system atrophy). בחודשים האחרונים לחייו, בשלב הסופי של המחלה, הוא לא היה יכול להזיז את הידיים והרגליים ואף לא לדבר. הוא נפטר בעיר הולדתו ולדימיר ב-21 במרץ 2011 בגיל 58.
תארים והשגים

בשנת 2001 זכה אנדריאנוב להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של ההתעמלות.
הערות שוליים

↑  http://www.ighof.com/honorees/honorees_andrianov.html
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 118502999  ISNI: 0000 0000 1022 8886  MusicBrainz: a40c0901-7eaf-4b63-9fdf-74bc7bde489e  RERO: 02-A010042996  VIAF: 52480357   WorldCat (עם VIAF): 52480357
נכנס אחרון יוצא ראשון

במחסנית הפריט העליון ביותר, אשר הוסף אחרון, הוא גם הראשון שמוצא מהמחסנית. לפיכך, מחסנית פועלת בשיטת נאי"ר.
נכנס אחרון יוצא ראשון (בראשי תיבות: נאי"ר; באנגלית: LIFO) הוא מונח המשמש בתחום מדעי המחשב, בתחום החשבונאות ובתחום יחסי העבודה.
מדעי המחשב

בתחום מדעי המחשב ותורת התורים, נאי"ר מתייחס לצורה שבה פריטי מידע מאוחסנים בבסיס נתונים ולצורת הטיפול בפריטי מידע אלו. פריט מידע אשר הוכנס אחרון למסד נתונים הוא הראשון שיצא ממנו. דוגמה למנגנון הפועל בצורה זו היא מחסנית (stack) של כלי נשק, בה הכדור האחרון שהוכנס למחסנית, הוא גם הכדור הראשון שנורה מכלי הנשק. מחסנית היא גם שמו של המונח המתאר מנגנון זה.
דוגמה נוספת להמחשת דרך הפעולה של נאי"ר היא מעלית צפופה. לאחר שהמעלית מגיעה ליעדה, הראשונים לצאת ממנה הם האחרונים שנכנסו אליה קודם לכן.
חשבונאות

בתחום החשבונאות, נאי"ר היא שיטה חשבונאית לספירת המלאי ולקביעת ערכו. על פי שיטה זו, החברה רושמת בספריה את היחידות האחרונות שנרכשו כיחידות הראשונות שנמכרו.
הואיל ומחירים עולים באופן כללי עם הזמן, שיטה זו רושמת קודם את המכירות של המלאי היקר ביותר ועל ידי כך מקטינה את היטלי המס. אולם, שיטה זו מבטאת רק לעיתים נדירות את ההיבט המסחרי כיום (מקרה שבו תבואה מוספת ומוצאת מראש הערימה הוא לרוב מקרה מבודד) ולכן הוצאה מחוץ לחוק תחת עקרונות חשבונאיים מקובלים בבריטניה והוועדה לתקנים בינלאומיים בחשבונאות. ניתן להשתמש באומדן נאי"ר במסגרת עקרונות חשבונאיים מקובלים בארצות הברית ואכן ישנן חברות המשתמשות בשיטה זו כדי לחסוך בהוצאות מיסים.
שיטת נאי"ר Lifo נוטה לדחות את ההכרה ברווח נקי לתקופות מאוחרות יותר, דבר הגורם לחיסכון זמני בהוצאות מיסים ולתזרים מזומנים גבוה יותר. עקב כך, על חברות לקבל אישור מיוחד מרשות מס ההכנסה של ארצות הברית על ידי מילוי טופס 970.
חשבונאות > חיסול מלאי ישן

למרות היתרון בדחיית מיסים, ניהול מלאי בשיטת נאי"ר יכולה להוביל למצב שבו כאשר קיים מחסור במלאי חדש, המלאי הישן יותר נמכר. אם המחירים עלו, באמצעות אינפלציה לדוגמה, אזי למלאי הישן יהיה מחיר עלות נמוך יותר, ומכירתו תגרור הכרה ברווח נקי גבוה יותר ותשלום של מיסים גבוהים יותר. התוצאה היא ביטול יתרון דחיית המיסים, יתרון אשר עודד מלכתחילה את השימוש בשיטת ניהול מלאי זו. קיימות חברות שלהם מלאי רב וישן במחיר עלות נמוך מאוד. עבור חברות אלו, מכירה של המלאי הישן תביא לידם רווח נקי גדול במיוחד אך גם תשלומי מיסים גבוהים מאוד. מסיבה זו מס ההכנסה בישראל מחייב שימוש בשתי שיטות בלבד - נכנס ראשון יוצא ראשון (FIFO) וממוצע משוקלל.
יחסי עבודה

כאשר מתעורר צורך בפיטורי צמצום במקומות עבודה מאורגנים, דרישה מקובלת של ארגון העובדים היא שהפיטורים ייעשו בשיטת "נכנס אחרון יוצא ראשון", כלומר שקודם כל יפוטרו העובדים החדשים, ורק לאחר מכן תגיע חרב הפיטורים אל העובדים הוותיקים.
במסורת היהודית

רש"י בפירושו לפרשת מכירת הבכורה בספר בראשית מתאר שלידת עשיו לפני יעקב נובעת מעקרון נאי"ר:
יעקב נוצר מטיפה ראשונה ועשו מן השנייה. צא ולמד משפופרת שפיה קצרה, תן לה שתי אבנים זו אחר זו, הנכנסת ראשונה תצא אחרונה והנכנסת אחרונה תצא ראשונה, נמצא עשו הנוצר באחרונה יצא ראשונה ויעקב שנוצר ראשונה יצא אחרון
ראו גם

נכנס ראשון יוצא ראשון (נרי"ר)