stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיליפ גוסט
קריירה

בזמן שגוסט החל בלימודי התואר השני למוזיקה באמצע שנות ה-60', המלחינים האיטלקים כמו ג'ואקינו רוסיני, וינצ'נצו בליני, גאטנו דוניצטי וג'וזפה ורדי זכו למעט מאוד מחקר אקדמי רציני. במילים של גוסט: "אם רצית להיות מוזיקולוג רציני, היית צריך לעסוק בחקר בטהובן או באך או מזמור גרגוריאני, אבל רוסיני - זה היה רעיון מוזר למדי". ואולם, גוסט עמד על שלו ומספר, כי "הלכתי לאוניברסיטת פרינסטון לעבודת המאסטר במוזיקולוגיה, התאהבתי עוד יותר במוזיקה וכתבתי את הדוקטורט שלי על המוזיקה של רוסיני, בליני, דוניצטי וורדי. אז נסעתי לפריז במלגת פולברייט וחקרתי את האופרות של רוסיני."
במהלך הקריירה שלו, מרבה גוסט לנסוע לצורך עבודת המחקר שלו לאיטליה, שם הוא מייעץ בנושא הצגת ההפקות בפסטיבל האופרה של רוסיני בעיר הולדתו של המלחין, פזארו, והוא עובד ישירות עם המכון ללימודי ורדי (Istituto Nazionale di Studi Verdiani) בפארמה, שנוסד בשנת 1960. לקראת שנת המאה למות ורדי, 2001, עבד גוסט עם תאטרו רג'ו די פרמה על תוכנית השנה שלו.
ההוצאות המדעיות של אופרות מאת ורדי ורוסיני

הואיל ותחומי העניין המוזיקליים של גוסט התמקדו באופרה האיטלקית של המאה ה-19 (בעיקר יצירותיהם של רוסיני, בליני, דוניצטי וורדי), עיקר עיסוקו באוניברסיטת שיקגו הוא כעורך ראשי של שני מיזמים חשובים: המחקר להכנת הוצאות מדעיות של כל האופרות מאת רוסיני (כ-70) וורדי (כ-33, בצורותיהן השונות). אלה מוכנות ויוצאות בהדרגה לאור כ"יצירותיו של ג'וזפה ורדי" (בהוצאת אוניברסיטת שיקגו בשיתוף פעולה עם בית ההוצאה האיטלקי קאזה ריקורדי ממילאנו וכ"יצירותיו של ג'ואקינו רוסיני" (בבית ההוצאה ברנרייטר, קאסל).
בראיון, הסביר גוסט למה כוונתו במונח "הוצאה מדעית" (critical edition):
במונח הוצאה מדעית של אופרה התכוונתי תמיד להוצאה, המתבססת בכל מקום אפשרי על המקורות המשובחים והמדוייקים ביותר לאופרה. הווה אומר, שהיא חייבת לחקור במלואן את תולדות הביצוע של יצירה. בחלק מן המקרים יש לנו כמובן כתב יד מקורי, וזה עוזר לנו, אבל כאן גם מתעוררות רוב הבעיות, משום שמן המפורסמות היא, שמלחינים עושים שגיאות בכתבי היד המקוריים שלהם. ומשום כך אנו נדרשים - אנו מרגישים שהכרחי להתערב ולתקן טעויות, שמופיעות לעתים ביצירות אלה באשמת הוצאות שהודפסו כך מראשיתן, כך שאלה הן פשוט טעויות בהוצאות הישנות, סתם טעויות  ותו לא.
בהזדמנות אחרת, הסביר גוסט את המטרה הכוללת של הפקת הוצאות מדעיות של האופרות תוך שימוש בדוגמה מתוך Il viaggio a Reims של רוסיני:
השתמשנו במקורות ברומא, פריז, וינה וניו יורק הפרטיטורות היוצאות כיום בהדפסה חוזרת זולה פשוט משחזרות שוסב את כל הטעויות, את כל הפגמים של אותן פרטיטורות מן המאה ה-19 - שרובן הופקו במהירות רבה ובמילים של ורדי עצמו, "מלאות שגיאות." ... ההותצאות המדעיות החדשות מנסות, זו הפעם הראשונה, לחזור למקורות אותנטיים והן מאפשרות למבצעים גישה לגרסאות השונות שקיבלו את הכשר המלחינים
כפי שגוסט מסביר, הוא איננו גורס שזמרים צריכים לבסס את פרשנויותיהם אך ורק על כל מה שמצוי בהוצאה מדעית. מטרתו היא, "שמבצעים יבססו את עבודתם על ההוצאות המעולות ביותר שבנמצא, וזה מה שאנו מנסים להפיק."
בשנת 2004 נאמר, כי "צוותו של גוסט השלים 12 מתוך 33 הכרכים היזומים של יצירות ורדי ויותר מ-30 כרכים של ה-70 המצופים לרוסיני. ,לעולם לא אסיים את רוסיני,' אמר גוסט. ,אבל ורדי - אני מקווה.'" מכל מקום, לפי הדף "הוצאה מדעית של ורדי - כותרים זמינים" של אוניברסיטת שיקגו מיולי 2013 היו 17 אופרות של ורדי ו-9 של רוסיני נגישות לקהל או מתוכננות להוצאה בבית ההוצאה ברנרייטר. זאת, יש לציין, בנוסף ל-26 האופרות של רוסיני שלהן הוכנו כבר הוצאות מדעיות על ידי קרן רוסיני בהנחייתו הכללית של גוסט.
עם זאת, תועדה הכחשתו של גוסט, כי הוצאת קלאודיו שימונה ל"מאומטו השני" היא הוצאה מדעית במובן האמיתי והנכון של המילה, אלא פרטיטורה לביצוע עם הערות של שימונה כמנצח.
"טנקרדי", ארמיונה" ו"סמיראמידה" של רוסיני הן שלוש מן ההוצאות המדעיות שגוסט ערך באופן אישי, ועבודתו האחרונה לעת עתה היא כוחו של גורל מאת ורדי, שאם כי לא יצאה עדיין באופן רשמי, בוצעה כבר באופרה של סן פרנסיסקו בנמובמבר 2005 בגרסת 1869 /שלה. הגרסה של 1862 הוצגה בתיאטרון העירוני של ברן באפריל 2006.
עבודה עם להקות אופרה אמריקאיות

בארצות הברית התייעץ גוסט עם הגראנד אופרה של יוסטון (ב-1979 לקראת הפרסום הראשון של ההוצאה המדעית של "טנקרדי", עם סיומה הטראגי, שהתגלה אז לראשונה, בכיכובה של מרילין הורן; עם המטרופוליטן אופרה לקראת הפקת "סמיראמידה" שלה בנובמבר 1990; עם האופרה של סנטה פה לקראת "ארמיונה" של רוסיני; ועם האופרה הלירית של שיקגו לקראת ההצגה הראשונה של Il viaggio a Reims של רוסיני, שהייתה אבודה במשך שנים רבות, בשנת 2003. גוסט פעל שוב כיועץ לאופרה של סנטה פה במהלך החזרות בעונת 2012 להפקת ההוצאה המדעית של "מאומטו השני" מאת רוסיני, במקור משנת 1820, וחזר לסנטה פה באותו תפקיד במהלך החזרות של הלהקה להפקה חדשה של "גבירת האגם" מאת רוסיני בעונת 2013.
לקראת הצגת "אטילה" מאת ורדי במטרופוליטן, עבד גוסט עם המנצח ריקרדו מוטי על שינויים בפרטיטורה, בהסתמך על מחקר חדש. פרטיטורה זו הייתה להוצאה מדעית חדשה של האופרה.
(מוטי הודה לגוסט על חלקו בהבהרת מקרים של כפל-משמעות (במקרה זה בריגולטו), שהתגנבו אל תוך טקסטים רבים.)
פרסים ואותות כבוד

גוסט קיבל את "פרס ההישג המצוין" של קרן אנדרו ו. מלון בשנת 2004, שהקנה לו מימון בסך 1.5 מיליון דולר למחקרו. כמו כן, ב-1998 נתנה לו ממשלת איטליה את אות "אביר הצלב הגדול" ("Cavaliere di Gran Croce"), הכבוד הרם ביותר שאפשר להעניק לאזרח. בעולם האקדמיה, גוסט מכהן כנשיא האגודה האמריקאית למוזיקולוגיה וכנשיא החברה למענק מחקר טקסטואלי, כמו גם כדקן המחלקה למדעי הרוח באוניברסיטת שיקגו. ב-2008 התמנה גוסט לחבר זר של האקדמיה השוודית המלכותית למוזיקה.
פרסומים

1971: "האופרות של רוסיני: בעיות של ביקורת טקסטואלית באופרה של המאה ה-19" (תזה/דיסרטציה). OCLC ‏ 251748514 ו-1061802
"מסה על הרמוניה" מאת ז'אן-פיליפ ראמו, ערוכה ומתורגמת על ידי פיליפ גוסט. ניו יורק: דובר, מסת"ב 978-0-486-22461-9
1978: "אופרה רומנטית מוקדמת: בליני, רוסיני, מאיירבר, דוניצטי, וגראנד אופרה בפריס", עריכה והקדמות מאת פיליפ גוסט וצ'ארלס רוזן, ניו יורק: גרלנד. OCLC ‏ 225747929
1983 "ג'ואקינו רוסיני" בגדולי האופרה האיטלקית במילון גרוב החדש: רוסיני, דוניצטי, בליני, ורדי, פוצ'יני. ניו יורק: ו. ו. נורטון, 1983, ISBN 978-0-393-30361-2
1983: "הפוריטנים": מלודרמה סריו בשלוש מערכות, ביצוע ראשון: פריז, התיאטרון האיטלקי, 24 בינואר 1835 (הוצאת פקסימיליה של כתב היד המקורי החתום של בליני יחד עם הגרסה הנאפוליטנית, 2 כרכים. הושלם על ידי קרלו פפולי (לברית): וינצ'צו בליני (מוזיקה); פיליפ גוסט (עריכה, הקדמה). הוצאת גרלנד. ISBN 978-0-8240-2905-0
1985: "אנה בולנה והבשלות האמנותית של גאטנו דוניצטי" (מחקרים ביצירה ומבנה במוזיקה) מאת פיליפ גוסט, הוצאת אוניברסיטת אוקספורד 1985 ‏ ISBN 978-0-19-313205-4.
2006: "דיוות וחוקרים: ביצוע אופרה איטלקית. שיקגו: אוניברסיטת שיקגו. ISBN 978-0-226-30482-3
2014: "ז'אן פיליפ רמו: חייו ויצירתו" מאת קאתברט גירדלסטון, עם הקדמה מאת פיליפ גוסט. מיניאולה, ניו יורק: דובר.ISBN 9780486492230
הוצאות מדעיות

יצירות של ג'ואקינו רוסיני, סדרה I: אופרות
L'occasione fa il ladro מאת ג'ואקינו רוסיני, בעריכת ג'ובאני קארלי באליולה, פטרישה בראונר ופיליפ גוסט, 1994, OCLC 49600614 "La
"La Gazzetta" מאת ג'ואקינו רוסיני, כרך 18 בעריכת פיליפ גוסט ופבריציו שיפיוני, פזארו, קרן רוסיני 2002. . ISBN 978-0-226-72864-3 (בוצעה לראשונה בגרזינגטון אופרה (אוקספורד) ופסטיבל האופרה ע"ש רוסיני (פאזרו), קי. 2001
"סמיראמידה" מאת ג'ואקינו רוסיני: מלודרמה טראגית בשתי מערכות, לברית מאת גאטנו רוסי, כרך 34, בעריכת פיליפ גוסט ואלברטו זדב פאזרו, קרן רוסיני, 2001
"ארמיונה" מאת ג'ואקינו רוסיני, בעריכת פטרישה ב. בראונר ופיליפ גוסט, 2006. ISBN 9788875927806.
"טנקרדי" מאת ג'ואקינו רוסיני: מלודרמה הרואית בשתי מערכות מאת גאטנו רוסי, כרך 10 בעריכת פיליפ גוסט, 2010
"מאומטו השני", דרמה פר מוזיקה בשתי מערכות מאת צ'זארה דלה ואלה. האופרה של סנטה פה הציגה את המערכות הראשונות של ההוצאה המדעית החדשה הזאת, בהתקנת החוקר ההולנדי האנס סחלוויס, שתצא לאור בשנת 2015 בהוצאת ברנרייטר מקאסל, בהנחיית העורך הראשי פיליפ גוסט, שהיה נוכח במהלך החזרות כיועץ.
הספר מסביליה מאת ג'ואקינו רוסיני (בהתקנה)
יצירות מאת ג'וזפה ורדי, סדרה I: אופרות
"ארנאני" מאת ג'וזפה ורדי: דרמה לירית בארבע מערכות מאת פרנצ'סקו מריה פיאבה, קלאודיו גאליקו (עורך) ופיליפ גוסט (תרגום). הוצאת אוניברסיטת שיקגו, 1985 ISBN 978-0-226-85307-9
כוחו של גורל מאת ג'וזפה ורדי, עתיד לצאת לאור.
לקריאה נוספת

Musicologist Roger Parker, General Editor of The Critical Edition of the Operas of Gaetano Donizetti (Casa Ricordi, Milan)
הערות שוליים

↑  פולה מורגן, "פיליפ גוסט" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
↑  יהואש הירשברג, "קסם האופרות של ורדי", עמ' 353
↑  מורגן, גרוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007273540205171  PLWABN: 9810704907005606  BIBSYS: 98005186  BNE: XX942899  BnF: cb123635636 (data)  CiNii: DA04768143  GND: 103981756  ICCU: CFIV032970  ISNI: 0000 0001 2121 1729  LCCN: n78070870  LNB: 000073511  MusicBrainz: 7a492d69-e4b0-40f8-9725-7df7b58c4e77  NKC: jx20050927016  NLA: 35885452  NTA: 153830220  SELIBR: 216372  SNAC: w6rj5q6f  SUDOC: 03264485X  Trove: 1131041  VIAF: 12730833   WorldCat (עם VIAF): 12730833
פוטבול - מונחים

המונחים ואוצר המילים של פוטבול אמריקאי מתארים את מהלך המשחק והחוקים שלו.
המגרש

סייד ליינס - הצלעות הארוכות של המגרש באורך 120 יארדים (109.7 מטרים) המסמלות את גבולות המגרש בצד האופקי.
אנד ליינס - הצלעות הקצרות של המגרש באורך 53.3 יארדים (48.8 מטרים) המסמלות את גבולות המגרש בצד האנכי.
גול ליין - קו המתוח במרחק עשרה יארדים במקביל לאנד ליינס. המרחק בין הגול ליינס 100 יארדים (91.4 מטרים).
אנד זון - שני השטחים שבין כל גול ליין לבין האנד ליין הצמוד לו. אורך האנד זון עשרה יארדים (9.1 מטרים).
עמודי שער - בקצה כל אנד זון, על קו האנד ליין, ניצבים שני עמודי השער מחוברים בצורת האות האנגלית Y.
קו ה-50 יארד - קו מרכז המגרש במרחק 50 יארדים משני קווי הגול ליין.
מהלך המשחק

ניסיון / דאון - ניסיון התקדמות. לקבוצה התוקפת יש 4 ניסיונות לעבור מרחק של לפחות עשרה יארדים לכיוון האנד זון של הקבוצה היריבה. כשהקבוצה שבהתקפה עוברת מרחק של לפחות עשרה יארדים, היא זוכה בניסיון ראשון חדש (פירסט דאון / דאון ראשון), כלומר היא מקבלת סט נוסף של ארבעה ניסיונות לעבור עשרה יארדים. אם הקבוצה שבהתקפה נכשלת להשיג ניסיון ראשון חדש, כלומר לעבור עשרה יארד בארבעה ניסיונות, המהלך נגמר והקבוצה היריבה עוברת להתקפה. בניסיון הרביעי הקבוצה יכולה לנסות להתקדם ולהשיג ניסיון ראשון חדש או להרחיק את הכדור בבעיטת הרחקה. כל ניסיון (למעט בעיטות פתיחה) מתחיל בסנאפ.
חטיפה / אינטרספשן - חטיפת הכדור במהלך מסירה על ידי הקבוצה המגנה. החטיפה תחשב אינטרספשן רק במקרה שבו שחקן הגנה חטף את הכדור לפני שנגע בקרקע. לאחר החטיפה המשחק לא נעצר והשחקן שהשתלט על הכדור רשאי לרוץ איתו עד שהוא נעצר על ידי שחקן מהקבוצה הנגדית, נדחף אל מחוץ לגבולות המגרש או משיג ניקוד על ידי טאצ'דאון.
הפלה / השמטה / פאמבל - הפלת הכדור במקרה בו השחקן שהפיל את הכדור החזיק בו בשליטה מלאה, או לאחר מסירה לאחור שלא נתפסה. לאחר הפאמבל המשחק לא נעצר וניתנת הזדמנות להתקפה להשתלט עליו בחזרה או להגנה לחטוף את הכדור ולהעביר את השליטה עליו לקבוצתם. השחקן שהשתלט על הכדור רשאי לרוץ איתו עד שהוא נעצר על ידי שחקן מהקבוצה הנגדית, נדחף אל מחוץ לגבולות המגרש או משיג ניקוד על ידי טאצ'דאון.
מאף - מאף הוא פאמבל שמתרחשת לאחר בעיטת הרחקה על ידי השחקן שמחזיר אותה. הפלת הכדור תחשב למאף במקרה ומחזיר הבעיטה נגע בכדור בניסיון לתפוס אותו אך לא השתלט עליו והפיל אותו.
הפלת קוורטרבק / סאק - הפלת הקוורטרבק או הדיפתו אל מחוץ לתחומי המגרש. מהלך יחשב לסאק רק כאשר ההגנה תפיל את הקוורטרבק או תהדוף אותו אל מחוץ לתחומי המגרש כשהכדור בחזקתו והוא אינו עבר את קו המגע. פאמבל של הקוורטרבק שנעשה לפני קו המגע יחשב גם הוא לסאק. המהלך שלאחר הסאק יתחיל במקום בו הקוורטרבק הופל או נהדף. כאשר יותר משחקן הגנה אחד אחראי לסאק, לכל שחקן שאחראי לסאק יתווסף רק חצי סאק לסטטיסטיקה.
טאצ'בק - מצב בו הכדור יוצא מהאנד זון אל מחוץ למגרש כשהכדור לא בשליטת אחד השחקנים. אחרי טאצ'בק הקבוצה שבאנד זון שלה התרחש הטאצ'בק, מקבלת את הכדור בקו ה-20 יארד שלה. מהלך יחשב לטאצ'בק רק לאחר בעיטת פתיחה או בעיטת הרחקה שנכנסה לאנד זון ויצאה מחוץ לקווי המגרש, בעיטת פתיחה או בעיטת הרחקה שנכנסה לאנד זון ונשארה בו או נתפסה על ידי שחקן שבחר לא להחזיר את הכדור ונשאר באנד זון או בחטיפת מסירה על ידי שחקן הגנה באנד זון של הקבוצה שלו, שהופל באנד זון או לא התקדם מהאנד זון.
סוגי מהלכים

סנאפ - שתי הקבוצות נעמדות זו מול זו משני צידי קו המגע (line of scrimmage) שהוא הקו שבו מתחיל הדאון ועליו מונח הכדור. הסנטר מוסר לאחור את הכדור בין רגליו לידיו של שחקן התקפה אחר, בדרך כלל הקוורטרבק.
מהלך מסירה - מהלך בו הקוורטרבק (או לעיתים נדירות גם שחקן התקפה אחר) מוסר מסירה קדימה אל עבר אחד משחקני ההתקפה. על שחקן ההתקפה לתפוס את הכדור בתוך תחומי המגרש, ושהכדור יהיה בשליטתו המלאה. בשביל שהתפיסה תחשב, על השחקן לבצע לפחות שני צעדים בתוך תחומי המגרש. לאחר תפיסת הכדור שחקן ההתקפה יכול להמשיך לרוץ איתו עד שיצא מתחומי המגרש, יופל על ידי שחקן הגנה או יבקיע טאצ'דאון. אם המסירה לא נתפסה היא תחשב כמסירה שלא הושלמה והמהלך הבא יתחיל ממיקום הסנאפ הקודם. במהלך אחד ניתן למסור קדימה פעם אחת בלבד, אולם ניתן למסור את הכדור אחורה או לצדדים ללא הגבלה.
מהלך ריצה - מהלך בו שחקן התקפה, לרוב הרץ האחורי מקבל את הכדור מהקוורטרבק בהגשה ורץ עם הכדור בניסיון להתקדם כמה שיותר יארדים. המהלך יימשך כל עוד שחקן ההתקפה לא יופל, יצא מתחומי המגרש או יבקיע טאצ'דאון.
הגשה / הנדאוף - מהלך בו שחקן מעביר את הכדור ישירות לשחקן אחר ללא מעבר של הכדור באוויר אלא באופן ישיר. המקרה הנפוץ הוא לפני מהלך ריצה.
בעיטת פתיחה / קיקאוף - בעיטה של הכדור שמונח על קו ה-30 יארד של הקבוצה המרחיקה ומוחזק על ידי פלסטיק. הקבוצה היריבה יכולה לתפוס את הכדור ולהתקדם איתו כמה שיותר רחוק (החזרת בעיטה) או לתת לכדור ליפול ולהיעצר לבד. המהלך הבא יתחיל מהמיקום אליו החזירה הקבוצה את הכדור בו או מהמיקום בו נעצר הכדור. במידה שהכדור עבר את אחד מקווי הסייד ליינס, המהלך הבא יתחיל מקו ה-40 של הקבוצה התופסת. בעיטת פתיחה מתרחשת בתחילת מחצית או לאחר הטרי או השער שדה.
בעיטת הרחקה / פאנט - בעיטה של הכדור כשהוא באוויר לאחר שהשחקן הבועט עזב אותו. על הכדור אסור לגעת במגרש לפני הבעיטה. מבוצע בעיקר לאחר כישלון ההתקפה לעבור עשרה יארדים. כמו בבעיטת פתיחה הקבוצה היריבה יכול להחזיר את הכדור, אך בניגוד לבעיטת פתיחה מותר לכדור לעבור את קווי הסייד ליינס.
דרופ קיק - בעיטה של הכדור כשהוא באוויר לאחר שהוא נגע במגרש. מותר להשתמש בבעיטה זו להבקעת טרי ושער שדה.
בעיטה חופשית / פרי קיק - לאחר סייפטי הקבוצה שספגה את הסייפטי מרחיקה את הכדור מקו 20 היארד שלה. הבעיטה תתבצע לפי בחירת הקבוצה המרחיקה, בין בעיטת פתיחה (ללא מחזיק הכדור), בעיטת הרחקה או דרופ קיק.
תפיסה חופשית / פייר קאטץ' - לאחר בעיטת פתיחה או הרחקה, השחקן אשר מבצע את החזרת הכדור עבור הקבוצה התופסת רשאי לסמן לפייר קאטץ' לפני תפיסת הכדור. לאחר סימון זה חל איסור על שחקני הקבוצה הבועטת להפריע למהלך התפיסה ולגעת בשחקן התופס. השחקן התופס אינו רשאי להתקדם עם הכדור לאחר התפיסה, והמהלך מופסק. במידה והשחקן התופס לא מצליח להשתלט על הכדור, זהו מאף.
ניקוד

טאצ'דאון - כניסת שחקן עם הכדור לאנד זון של הקבוצה היריבה או תפיסת מסירה בתוך האנד זון של הקבוצה היריבה כאשר הכדור בשליטתו המלאה של השחקן. הטאצ'דאון מקנה שש נקודות ומהלך נוסף (טרי).
טרי - לאחר הטאצ'דאון זכאית הקבוצה המבקיעה לניסיון אחד נוסף. הקבוצה יכולה לבחור בין בעיטה לשער (נקודה נוספת ) שהצלחתה שווה נקודה אחת או מהלך מסירה או ריצה (המרה לשתי נקודות ) שהצלחתו שווה שתי נקודות. על הקבוצה להצהיר על סוג המהלך (בעיטה או המרה) לפני תחילת המהלך.
נקודה נוספת - בעיטה לשער לאחר הטאצ'דאון. הבעיטה תתבצע על ידי החזקת הכדור על הקרקע על ידי שחקן ייעודי. הכנסת הכדור לשער שווה נקודה אחת.
המרה לשתי נקודות - מהלך ריצה או מסירה, אשר אם המהלך נגמר בכניסה לאנד זון או בתפיסת מסירה בתוך האנד זון המהלך מקנה שתי נקודות.
שער שדה - מהלך בעיטת הכדור אל תוך השער, בין שני עמודיו ומעל לקורה האופקית. הבעיטה תתבצע על ידי החזקת הכדור על הקרקע על ידי שחקן ייעודי. בעיטה מוצלחת מקנה שלוש נקודות.
סייפטי - הפלת שחקן ההתקפה שמחזיק בכדור בתוך האנד זון של הקבוצה שלו, או יציאת שחקן התקפה אל מחוץ לתחומי המגרש מתוך האנד זון של הקבוצה שלו. הסייפטי מקנה שתי נקודות לקבוצת ההגנה, ואחריו תתבצע בעיטה חופשית.
עומס קוגניטיבי

עומס קוגניטיבי הוא כינוי לעומס הנוצר על זיכרון העבודה של הלומד בזמן ביצוע משימת לימוד מסוימת.
תהליכים אוטומטיים מתפתחים כתוצאה מהתנסויות חוזרות ועקביות של האדם, באופן שמשקף את סדרי העולם מסביבו ומאפשר לו לעבד מידע באופן יעיל וחסכני מבחינת משאבי הקשב המודע.
תאוריית העומס הקוגניטיבי

קיימות מספר תאוריות למידה על פי גישות ידועות בפסיכולוגיה קוגניטיבית:
התאוריה הביהביוריסטית - מתמקדת באספקטים התנהגותיים הניתנים לצפייה אובייקטיבית ומתעלמת מכל פעילות קוגניטיבית בלתי נצפית.
קונסטרוקטיביזם - מתמקדת באופן שבו תלמידים לומדים על ידי בניית מודל אישי משלהם של המידע הנלמד במקום שיקבלו את המידע הזה באופן מובנה.
תאוריה חברתית קוגניטיבית - מתמקדת במיומנויות שנרכשות באמצעות צפייה באחרים בזמן אינטראקציה חברתית.
תאוריית העומס הקוגניטיבי, היא תיאורית למידה פסיכולוגית המתמקדת באספקט של הלמידה שאינו ניתן לצפייה - עומס קוגניטיבי. התאוריה עוסקת בעיצוב למידה שמטרתה לאפשר רכישת ידע בסביבות למידה על ידי הורדת העומס הקוגניטיבי הלא רצוי.
ממדים של עומס קוגניטיבי

עומס קוגניטיבי ניתן לאבחנה בשני ממדים:
מימד סיבתיות - מייצג את האינטראקציה בין המשימה ומאפייני הלומד (גיל, רמת המומחיות שלו בנושא הנלמד, ויכולת ההתמצאות במרחב שלו)
מימד הערכה - מייצג את המאפיינים המדידים של שלושה אספקטים של העומס הקוגניטיבי: המאמץ המנטלי, העומס המנטלי והעומס הקוגניטיבי.
עומס מנטלי - העומס הנוצר על ידי דרישות המשימה ודרישות הסביבה שבה מתבצעת המשימה, כמו מורכבות המשימה, שימוש במולטימדיה ולחץ זמן. עומס זה הוא תוצאה של האינטראקציה שבין המשימה ומאפייני הלומד.
מאמץ מנטלי - מתייחס לכמות המאמץ המושקעת על ידי הלומד בביצוע משימה מסוימת ולכן אספקט זה בעצם מייצג את העומס הקוגניטיבי של הלומד. מאמץ זה נמדד בזמן שהלומד עסוק בביצוע המשימה או הלמידה.
עומס קוגניטיבי - האינטנסיביות של המאמץ המושקע בביצוע משימה מסוימת על ידי הלומד. ההשפעה של האינטראקציות בין המשימה ומאפייני הלומד על העומס הקוגניטיבי היא משמעותית.
המבנה הקוגניטיבי של המוח האנושי > זיכרון עבודה (זיכרון לטווח קצר)

בני אדם מודעים רק למידע שנמצא כרגע בזיכרון העבודה שלהם, ואינם מודעים לכמות עצומה של מידע המאוחסן בזיכרון לטווח ארוך. כאשר אדם מתמודד עם מידע חדש, זיכרון העבודה שלו מוגבל ביותר גם בקיבולת וגם במשך הזמן. זיכרון העבודה יכול לשמור בערך שבעה (פלוס מינוס שניים) פריטי מידע בו זמנית למשך לא יותר מ-30 שניות, ולעבד ארבעה (פלוס מינוס אחד) פריטי מידע.
המבנה הקוגניטיבי של המוח האנושי > זיכרון לטווח ארוך

יכולת הקיבול של הזיכרון לטווח ארוך היא בלתי מוגבלת. המידע שמאוחסן בו מאורגן בצורה של מבני ידע קוגניטיביים הנקראים "סכמות". מומחיות האדם מגיעה מתוך המידע המאוחסן במבני ידע אלה שבזיכרון לטווח ארוך. התפקיד של הסכמות הוא לא רק בארגון ואחסון מידע, אלא שהן גם מגבירות את הקיבולת של זיכרון העבודה. למרות שזיכרון העבודה יכול להחזיק רק מספר מוגבל של פריטים בו זמנית, הרי שהגודל של אותם פריטים אינו מוגבל, ולכן סכמות מורכבות המכילות מספר עצום של פריטים הקשורים ביניהם יכולות להימצא בזיכרון העבודה כיחידה אחת. כתוצאה מכך, לומד המתמודד עם חומר שלמד כבר בעבר ושמאוחסן בזיכרון לטווח ארוך, משוחרר ממגבלות העיבוד של זיכרון העבודה.
"אוטומציה" הוא מרכיב נוסף של מבנה הסכמה. האוטומציה מתרחשת כשמידע המאוחסן בזיכרון לטווח ארוך יכול להיות מעובד אוטומטית ובלי מאמץ הכרתי, וכך משתחררים משאבי זיכרון עבודה. המטרות העיקריות של מערכות לימודיות המעוצבות בהתחשב בעומס הקוגניטיבי, הן לייעל את יצירת הסכמות בזיכרון לטווח ארוך ולגרום להן להיות מופעלות על ידי הלומד באופן אוטומטי ותת הכרתי.
סוגים של עומס קוגניטיבי

תאוריית העומס הקוגניטיבי מבחינה בין שלושה סוגים של עומס קוגניטיבי:
עומס מיותר - עומס שאינו תורם ללמידה והוא תוצאה מעיצוב לקוי של ההוראה וחומרי הלימוד.
עומס מובנה - מוגדר על ידי הקשר שבין אופי הנושא הנלמד ומידת הידע שיש ללומד בנושא זה. הוא אינו מושפע על ידי עיצוב חומרי הלימוד. הדרך להורדת העומס המובנה היא בשינוי מטרת הלמידה. אם משימה מסוימת ניתנת ללימוד בצורה קלה יותר בלי לשנות את מטרתה, הרי שהשינוי נעשה בעיצוב הלמידה.
עומס רלוונטי - עומס המיוחס לתהליכים בזיכרון העבודה, המובילים לבניית מבני ידע קוגניטיביים (סכמות) ולאוטומציה שלהם. ככל שיירד העומס החיצוני, יעמדו בפני הלומד יותר משאבי זיכרון לטיפול בבניית מבני הידע האלה. תהליכים אלה אינם קורים באופן אוטומטי אלא תלויים במוטיבציה של הלומד לעשות זאת.
סך כל העומס הקוגניטיבי הוא סכום של שני סוגי עומסים: העומס המיותר והעומס המובנה במשימת הלימוד. סך כל העומס הקוגניטיבי צריך להישאר בתחום המגבלות של קיבולת זיכרון העבודה. בהנחה שעומס הקשור למשימת לימוד הוא נתון, הרי שהורדת העומס הלא רלוונטי ישאיר יותר משאבי זיכרון עבודה עבור תהליכים קוגניטיביים שהם רלוונטיים ללמידה.
למידה תלויה מאוד בעומס הקוגניטיבי של הלומד. עומס קוגניטיבי יכול לשפר או לעכב את הלמידה. המטרה בעיצוב חומרי למידה היא להקטין את העומס המיותר ולבחור משימות בעלות עומס מובנה אופטימלי, שאינן קלות מדי או קשות מדי עבור הלומד הספציפי, ובכך להגדיל את כמות המשאבים שהלומד יוכל ויהיה מוכן להשקיע בתהליכים קוגניטיביים רלוונטיים שיסייעו בבניית הסכמות בזיכרון לטווח ארוך.
מדידות של עומס קוגניטיבי

ניתן למדוד עומס קוגניטיבי על ידי הערכת המאמץ המנטלי, העומס המנטלי ורמת הביצוע של המשימה. קיימים מספר סוגי שיטות:
שיטות אנליטיות - כמו מודלים מתמטיים וניתוח משימה, מכוונות למדוד את העומס המנטלי.
שיטות אמפיריות - מכוונות למדוד את המאמץ המנטלי. אוספות נתונים סובייקטיבים על ידי שימוש בסולמות דירוג, נתוני ביצוע, נתונים פיזיולוגיים ונתונים פסיכופיזיולוגים באמצעות סימנים ויזואליים לתהליכי למידה אצל הלומד כמו הקלקות עכבר בזמן ביצוע משימה במחשב, ומעבר בין מסכי מחשב.
מדידת עומס קוגניטיבי יכולות להתבצע באמצעות שיטות מגוונות:
מדידות של שינוי (בגוף או במצב הנפשי של הלומד).
מדידות של תהליכי למידה, על ידי מניפולציות ניתנות לצפייה על הלומד בזמן ביצוע המשימה בשילוב עם תוצאות של הלמידה, למשל:
מדד משימה משנית - בדיקת זמן תגובה בביצוע משימה משנית בזמן ביצוע המשימה הראשונית. מעריכים את הלומד בביצוע של המטלה הראשונית אותה הוא אמור לבצע, ובביצוע של מטלה משנית שאותה הוא מתבקש לבצע תוך כדי ביצוע המטלה הראשונית (בדרך כלל המטלה המשנית כוללת בדיקת זמן תגובה לסיגנל ויזואלי או קולי כלשהו). הבעייתיות בטכניקה זו היא שהמשימה המשנית מפריעה ללומד בביצוע המשימה הראשונית ותורמת לעליה בעומס הקוגניטיבי שלו.
דיווח עצמי של הלומד. הטכניקות של דיווח עצמי הנפוצות ביותר הן:
דיווח בזמן אמת - הלומד נדרש לתמלל את כל המחשבות שעוברות לו בראש תוך כדי ביצוע המשימה. דיווח בזמן אמת מספק מידע ישירות מזיכרון העבודה ומכביד על הלומד במיוחד כשמדובר במשימות ארוכות, ובמיוחד כשמדובר בסביבת מולטימדיה שמכילה את אותו מדיום כמו זה הנדרש בדיווח, למשל מלל.
דיווח רטרוספקטיבי - הלומד מתבקש לדווח על מחשבותיו מיד לאחר ביצוע המשימה, שחייבת להיות מאוד קצרה מכיוון שבמשימות ארוכות ייתכן שחלק מהמחשבות יישכחו. דיווח רטרוספקטיבי שואב מידע מהזיכרון לטווח ארוך.
מדד הערכה עצמית - מבוססת על סולמות מדידה ועל ההנחה שלומדים מסוגלים לבחון את עצמם ולדווח על רמת המאמץ המנטלי שהשקיעו בביצוע משימה מסוימת. בטכניקה זו משתמשים בדרך כלל בשאלונים המכילים סולמות מדידה, שהם רגישים יחסית לשינויים קטנים בעומס הקוגניטיבי והם תקפים, מהימנים ואינם חודרניים.
מדידות הקשורות לתחום הפיזיולוגי והפסיכופיזיולוגי, כגון מדידת קצב פעימות הלב ופעילות המוח. מדידות הקשורות לתחום הפסיכופיזיולוגי כגון: פעילות עיניים נמצאו יותר תקפות ורגישות להבדלים בין רמות של עומס הקוגניטיבי ופחות חודרניות.
ראו גם

עיבוד מלמטה-למעלה ומלמעלה-למטה
היצף מידע
Psychological refractory period
לקריאה נוספת

Sweller, J., Ayres, P. and Kalyuga, S., 2011. Cognitive Load Theory (Explorations in the Learning Sciences, Instructional Systems and Performance Technologies); New York : Springer.
הערות שוליים

↑  SWELLER, J., VAN MERRIENBOER, J. J. G. & PAAS, F. (1998) Cognitive Architecture and Instructional Design Educational Psychology Review, vol. 10, pp. 251-296.
↑  By Bargh, John A. Kazdin, Alan E. (Ed), (2000). Encyclopedia of psychology, Vol. 1., (pp. 347-348). Washington, DC, US: American Psychological Association; New York, NY, US: Oxford University Press, xiv, 495 pp.
↑  Ormrod, J. E. (2008). Educational psychology: Developing learners, with MyEducationLab (6th ed.). Upper Saddle River, NJ: Prentice Hall.
↑  Renkl, A. and Atkinson, R. K., 2007. Interactive Learning Environments: Contemporary Issues and Trends. An Introduction to the Special Issue. Educational Psychology Review, vol. 19, pp. 235-238.
↑  Bandura, A., 2001. Social cognitive theory: An agentic perspective. Annual Review of Psychology, vol. 52, PP. 1-26.
↑  Miller, G. A., 1994. The magical number seven, plus or minus two: Some limits on our capacity for processing information. Psychological Review, vol. 101, pp. 343-352.
↑  Cowan, N., 2001. The magical number 4 in short-term memory; A reconsideration of mental storage capacity. Behavioral and Brain Sciences vol. 24, pp. 87.
פיקוד החלל וההגנה מפני טילים של צבא ארצות הברית

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 שיוך:  צבא ארצות הברית
 בסיס האם:  רדסטון ארסנל, אלבמה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1957–הווה (כ־67 שנים)
 פיקוד
 יחידת אם:  פיקוד החלל של ארצות הברית הפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית
 דרגת המפקד:  לוטטנט גנרל
 מפקד נוכחי:  דניאל קרבלר
פיקוד החלל וההגנה מפני טילים של צבא ארצות הברית (באנגלית: United States Army Space and Missile Defense Command) הוא יחידה של צבא ארצות הברית שמשימתה לפתח ולספק הגנה מפני טילים ויכולות בגובה רב עבור הצבא, כוחות בין-זרועתיים ובנות ברית, במטרה לאפשר לחימה רב-ממדית, לשפר את ההרתעה, לאתר התקפות אסטרטגיות ולהגן על ארצות הברית.
בשנת 1957 יצר הצבא תוכנית להגנה מפני טילים בליסטים שעסקה בפיתוח כלים ליירוטם. ב-1962 נרשם היירוט הראשון של טיל בליסטי בין-יבשתי באמצעות הטיל נייק-זאוס (אנ') מאז פיתח הפיקוד אמצעי לחימה מתקדמים כולל מערכות יירוט באמצעות לייזר.
ב-1997 אורגנה היחידה כאחד הפיקודים של צבא ארצות הברית.
מבנה וארגון

חטיבת ההגנה מפני טילים ה-100
חטיבת החלל ה-1
חטיבת המבצעים הלוויניים
המרכז הטכני
המרכז למצוינות בתחום הטילים והחלל