stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סויוז TM-3
תיאור המשימה

"סויוז TM-3" שוגרה ב-22 ביולי 1987 מקוסמודרום בייקונור. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז-TM.  השיגור בוצע מכן שיגור מס' 1 בעזרת משגר סויוז U.
עגינה לתחנת החלל מיר ב-24 ביולי עברה ללא בעיות. מחמוד פאריס ביצע צילומי שטח סוריה בהתאם לתוכנית שהוכנה עבורו.
לאחר מספר ימים ויקטורנקו ופאריס חזרו לכדור הארץ בחללית סויוז TM-2.
חללית "סויוז TM-3" נותרה מחוברת לתחנת החלל כחללית חירום.
ב-29 בדצמבר "סויוז TM-3" התנתקה מתחנת החלל מיר וחזרה לכדור הארץ כאשר על סיפונה יורי רומננקו, אלכסנדר אלכסנדרוב ואנטולי לבצ'נקו (הגיעו עם חללית סויוז TM-4).
סייזאר ואן אברדינגן

| --- | --- |

"אישה צעירה מחממת את ידיה", מעשה ידי סיזאר ואן אברדינגן, משנת 1646. מוצג כיום בריקסמוזיאום שבאמסטרדם.
 לידה:  1616 או 1617 אלקמאר, הולנד 
 פטירה:  13 באוקטובר 1678 אלקמאר, הולנד 
 שם לידה:  Caesar Boetius van Everdingen 
 מקום קבורה:  Grote or Sint-Laurenskerk 
 יצירות ידועות:  דיוגנס מחפש איש ישר, Trompe l'oeil with a bust of Venus, Willem Jacobsz Baert (1636-84). Mayor of Alkmaar and Amsterdam 
 
"מנגנת הסיטר" המוזיאון לאמנות יפה של רואן (Musée des Beaux-Arts de Rouen), צרפת.
סייזאר בואטיוס ואן אברדינגן (בהולנדית: Cesar Boetius van Everdingen או Caesar van Everdingen;‏ 1616 או 1617 – נקבר ב-13 באוקטובר 1678) היה צייר דיוקנאות הולנדי.
קורות חיים

ואן אברדינגן נולד באלקמאר שבהולנד לעורך הדין פיטר קורנליץ ואן אברדינגן (Pieter Cornelisz van Everdingen) ואשתו השנייה, אכטה רלאסד מואר (Aechte Claesdr Moer), מיילדת במקצועה, והיה אחיו הבכור של הצייר אלארט ואן אברדינגן.
ואן אברדינגן התחנך באוטרכט תחת יאן חריץ ואן ברונקהורסט והתקבל לגילדת האמנם של אלקמאר בשנת 1632.
בשנת 1640 לערך פגש ואן אברדינגן את הצייר יאקוב ואן קאמפן ממנו הושפע, והשנים שיתפו פעולה במספר ציורים.
בשנת 1648 עבר להארלם והתקבל כחבר בגילדת לוקס הקדוש של הארלם.
בין השנים 1648–1650 ואן אברדינגן צייר את "החדר הכתום" (Oranje Zaal) בהויז טן בוש.
בשנת 1658 שב לאלקמר, פתח בה סדנה, והחל ללמד תלמידים.
ואן אברדינגן נפטר באלקמאר ונקבר ב-13 באוקטובר 1678 בכנסיית לורנס הקדוש (St. Laurenskerk) (ה-Grote Kerk).
משפחתו

ואן אברדינגן נשא לאישה את אחותו החורגת הלנה ואן אוסטתהורן (Helena van Oosthoorn) בראשית דצמבר 1646. לזוג לא היו ילדים.
סוניה לואיז הארטנט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 בפברואר 1968 (בת 56) בוקס היל, אוסטרליה 
 מדינה:  אוסטרליה 
 שם עט:  Cameron S. Redfern 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת RMIT 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 פרסים והוקרה:  פרס אסטריד לינדגרן (2008)  פרס קתלין מיטשל (1996) 
 www.sonyahartnett.com.au
 
סוניה לואיז הארטנט (באנגלית: Sonya Louise Hartnett; נולדה ב-23 במרץ 1968) היא סופרת מבוגרים, נוער וילדים. מבקר הספרות האוסטרלי פיטר קרייבן כינה אותה "הסופרת האוסטרלית הטובה ביותר בדורה". על תרומתה לקידום ספרות הילדים זכתה הארטנט בשנת 2008 בפרס אסטריד לינדגרן, מטעם המועצה השוודית לאומנויות.
קורות חיים

הארטנט, ילידת מלבורן, היא השנייה מבין ששת הילדים במשפחתה - ארבע בנות ושני בנים. אמה הייתה אחות במקצועה, אך רוב הזמן נשארה בבית וטיפלה בילדים. אביה של הארטנט היה מגיה בעיתון "סאן הרלד" (Sun Herald), וממנו ירשה את אהבתה למילים ולכתיבה. המשפחה חיה בעוני ובצפיפות. סוניה ואחיה נדרשו לפתח עצמאות וללמוד לדאוג לעצמם בחיים.
הארטנט אינה נשואה ואין לה ילדים. היא עוסקת גם בגידול חיות מחמד, בשיפוץ בתים ובמכירתם לאחר השיפוץ. הארטנט היא אחת מהסופרים היחידים באוסטרליה שמרוויחים מכתיבה מספיק כדי לקיים את עצמם.
פעילות מקצועית

הארטנט קיבלה תואר ראשון בתקשורת מהמכון המלכותי לטכנולוגיה של מלבורן (ידוע גם בשם: RMIT University). היא מעולם לא למדה כתיבה או השתתפה בקורסים על כתיבה. כל ניסיון הכתיבה שלה מקורו בקריאת ספרים של סופרים שונים ומתרגול עצמי בכתיבה. מגיל חמש עשרה ועד תחילת שנות העשרים לחייה, היא כתבה רומנים רבים שלא פורסמו עד היום. את ספרה הראשון, "צרות כל הדרך" (באנגלית -Trouble All the Way), כתבה הארטנט כשהייתה בת שלוש עשרה, ופרסמה אותו בשנת 1984, כשהייתה בת חמש עשרה. הארטנט טוענת שהתחילה לכתוב משום שלא הייתה טובה או מוצלחת בשום דבר אחר. היא הרגישה שבכל שאר חייה היא ילדה חסרת אונים וחסרת כוחות, שאינה יכולה להצליח ולבלוט, ואילו בכתיבה היא מצליחה להביע את עצמה, ואחרים מעריכים אותה על כך. כתיבתה מתאפיינת בעלילה מורכבת, אפופת רשע ואפלה, ובסוף עצוב וטרגי. בנוסף, היא מרבה לכתוב על בעלי חיים, ואת הספר "יער" (באנגלית - Forest) אף כתבה מנקודת המבט של חתול. הארטנט ידועה כסופרת שאינה מפחדת לגעת בנושאים קשים ושנויים במחלוקת. למשל, ספרה "כחול עקשן" (באנגלית - Wilful Blue) עוסק בהתאבדות של בני נוער, וספרה "הילד של רוח הרפאים" ( באנגלית - The Ghost's Child) עוסק בהפלות ובהשלכותיהן ובמוות של התינוק טרם היוולדו. הארטנט פרסמה חלק מספריה בשם עט קמרון ס. רדפרן (באנגלית - Cameron S. Redfern).
פרסים וספרים בולטים

את ספרה הראשון פרסמה הארטנט בשנת 1984. מאז ועד היום פרסמה הארטנט עשרים ושישה ספרים נוספים לילדים, לנוער ולמבוגרים. היא זכתה עד כה בעשרים ושניים פרסים ותארים, מתוכם תשעה פרסים אוסטרלים ושלושה עשר פרסים בינלאומיים. במהלך הקריירה שלה היא זכתה ארבע פעמים ברציפות (בשנים 1999, 2000, 2001 ו -2002) בפרס "הספר הטוב של השנה מאת סופרים מבוגרים", מטעם מועצת ספרות הילדים האוסטרלית. בנוסף, הארטנט זכתה שלוש פעמים (בשנים 2003, 2006 ו - 2008) בפרס "הספר הטוב ביותר באזור האוקיינוס השקט ודרום מזרח אסיה" מטעם חבר העמים הבריטי.
רשימת הספרים המלאה

ספריה של הארטנט מתחלקים לארבע קבוצות שונות:
רשימת הספרים המלאה > ספרי תמונות

| שם הספר בעברית | פורסם בשנת | שם הספר בשפת המקור (אנגלית) |
| --- | --- | --- |
| הילד והצעצוע | 2010 | The Boy and the Toy |
| רד למטה, חתול! | 2011 | !Come Down, Cat |
רשימת הספרים המלאה > ספרי ילדים

| שם הספר בעברית | פורסם בשנת | שם הספר בשפת המקור (אנגלית) |
| --- | --- | --- |
| סיידי ורטץ | 2008 | Sadie and Ratz |
| ילדי המלך | 2012 | The Children of the King |
רשימת הספרים המלאה > ספרי נוער

| שם הספר בעברית | פורסם בשנת | שם הספר בשפת המקור (אנגלית) |
| --- | --- | --- |
| כחול עקשן | 1994 | Wilful Blue |
| כלבים ישנוניים | 1995 | Sleeping Dogs |
| המנעול השטני | 1996 | The Devil Latch |
| נסיכה | 1997 | Princes |
| כל חברי המסוכנים | 1998 | All My Dangerous Friends |
| הפסים של הזאב החמקמק | 1999 | Stripes of the Sidestep Wolf |
| הילד של יום חמישי | 2000 | Thursday's Child |
| יער | 2001 | Forest |
| החמור הכסוף | 2004 | The Silver Donkey |
| כניעה | 2005 | Surrender |
| הילד של רוח הרפאים | 2007 | The Ghost's Child |
| פרפר | 2009 | Butterfly |
| גן החיות בחצות | 2010 | The Midnight Zoo |
רשימת הספרים המלאה > ספרי מבוגרים

| שם הספר בעברית | פורסם בשנת | שם הספר בשפת המקור (אנגלית) |
| --- | --- | --- |
| צרות כל הדרך | 1984 | Trouble All the Way |
| פרח הלילה והניצוץ | 1986 | Sparkle and Nightflower |
| בית הזכוכית | 1990 | The Glass House |
| שועלים שחורים | 1996 | Black Foxes |
| של ילד | 2002 | Of a Boy |
| נוף עם חיות | 2006 | Landscape with Animals |
| חיי בעשרה בתים - ספר זכרונות | 2013 | Life in Ten Houses: A Memoir |
| ילד מוזהב | 2014 | Golden Boys |
הערות שוליים

↑  Peter Craven, Landscape with Animals - A potentially potent story of a doomed affair gives way to a tawdry sex romp., The Age, 2006
↑  מאת Sneha Girap, מידע על הסופרת סוניה הארטנט, באתר מתוך אתר Alchetron
↑  ראיון עם סוניה הארטנט, באתר מתוך האתר הרשמי של סוניה הארטנט
↑  ראיון עם סוניה הארטנט, באתר מתוך אתר "ACHUKA books"
↑  ראיון עם סוניה הארטנט, באתר מתוך האתר הרשמי שלה
↑  מאת Sneha Girap, מידע על סוניה הארטנט, באתר מתוך אתר "Alchetron"
↑  מידע על הסופרת סוניה הארטנט, באתר מתוך "The conversation"
↑  מאת Sneha Girap, מידע על סוניה הארטנט, באתר מתוך אתר "Alchetron"
↑  מידע על הסופרת סוניה הארטנט, באתר מתוך אתר הקונסוליה הבריטית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810632894305606  BIBSYS: 90941561  BnF: cb159906734 (data)  CiNii: DA10021470  GND: 12303275X  ISNI: 0000 0000 8005 6477  LCCN: n95092103  LNB: 000134428  NDL: 00944168  NKC: xx0212870  NLA: 35258538  NLK: KAC200800725  NTA: 240960416  RERO: 02-A016302143  SELIBR: 309704  SUDOC: 084664436  VIAF: 85944119   WorldCat (עם VIAF): 85944119
סימארגל

| --- | --- |

ההתגלמות הנפוצה ביותר של סימארגל, היפוגריף
 תפקיד:  אל התבואה
 תרבות:  מיתולוגיה סלאבית
 אלים מקבילים:  דמטר
סימארגל הוא אל הקציר והאש השמימית, והשומר על הזרעים והגידולים במיתולוגיה הסלאבית. הוא נחשב גם כמתווך בין בני האדם לבין האלים השמימיים. על פי המיתולוגיה הסלאבית, התגלמותו היא היפוגריף.
התגלמות נוספת של סימארגל
אחד המיתוסים המוכרים על סימארגל הוא סיפור לידתו: מסופר כי כאשר סווארוג פגע באבן קסומה בפטיש, הוא גרם לעלייה של ניצוצות אלוהיים ממנה, ומהם נוצר סימארגל.
סויוז TM-33

סויוז TM-33 (ברוסית: Союз TM-33),  הייתה משימת ביקור בתחנת החלל הבין-לאומית.
צוות המראה

רוסיה ויקטור אפנסייב - מפקד וטייס החללית
צרפת קלודי אניירה - מהנדס טיסה
רוסיה קונסטנטין קוזייב - מהנדס טיסה
צוות נחיתה

רוסיה יורי גידזנקו - מפקד וטייס החללית
איטליה רוברטו ויטורי - מהנדס טיסה
דרום אפריקה מרק שאטלוורת' - תייר חלל
מהלך המשימה

סויוז TM-33 שוגרה ב-21 באוקטובר 2001 מכן שיגור מס' 1 בקוסמודרום בייקונור שמופעל על ידי רוסיה ונמצא בקזחסטן. עגינה לתא עגינה במודול "זאריה" עברה ללא בעיות. באותה עת בתחנת החלל שהה צוות משלחת מס' 3 בפיקוד של פרנק קלברטסון. במשך 8 ימים צוותים עסקו בניסויים מתוכננים בתחום מדעי החיים, תורת החומרים ומטאורולוגיה שהוכנו על ידי סוכנות החלל הצרפתית. כמו כן בוצעו עבודות תחזוקה של תחנת החלל.
ב-31 באוקטובר צוות החללית נכנס לחללית סויוז TM-32 וחזר לכדור הארץ.
חללית "סויוז TM-33" נותרה מחוברת לתחנת החלל הבין-לאומית כ"חללית חילוץ" במקרה חרום.
ב-20 באפריל בוצע שינוי מיקום עגינה של החללית והיא עברה למודול "פירס".
ב-5 במאי 2002 החללית התנתקה מתחנת החלל כאשר על סיפונה צוות שהגיע לתחנת החלל בחללית סויוז TM-34 שבוע לפני זה. החללית נחתה כמתוכנן בשטח קזחסטן.
סאבר א-דין הראשון

סאבר א-דין הראשון  מבני שושלת וולאשמה, היה האמיר של יפאט, בנו של עומר וולאשמה ואחיו הצעיר של חאק א-דין הראשון.
סאבר א-דין יצא למלחמה נגד אתיופיה בשנת 1332, אך הפסיד לצבאו של הקיסר האתיופי עמדה ציון. לאחר מכן פלש סאבר א-דין למספר ממלכות מוסלמיות, ביניהן דאווארו ובלה, והביא לסיום העצמאות של הממלכות העצמאיות האדייה, פאטאגאר, ודאווארו.
סאבר א-דין נלכד, יחד עם המלך האידארה מלכה של דאווארו, על ידי עמדה ציון. הקיסר עמדה ציון מינה את אחיו של סאבר א-דין ג'מאל א-דין הראשון לשליטה של יפאט.
הערות שוליים

↑   שושלת וולאשמה הייתה משפחת אצולה מוסלמית ששלטה במאות ה-13 עד ה-16 בחלקים של מזרח אתיופיה, ג'יבוטי ומערב סומליה, והייתה בסכסוך הן טריטוריאלי והן דתי עם שליטי חבש.
↑  J. Spencer Trimingham, Islam in Ethiopia (Oxford: Geoffrey Cumberlege for the University Press, 1952), p. 71.
↑  Taddesse Tamrat, Church and State in Ethiopia (Oxford: Clarendon Press, 1972), p. 141.
| שושלת וולאשמה |
| --- | --- | --- |
סולטנות יפאט • סולטנות אדאל
| סולטאנים | עלי אבן וולי אסמה • עומר אבן דונאיה • חאק א-דין הראשון • סאבר א-דין הראשון •  ג'מאל א-דין הראשון • עלי אבן סאבר א-דין • אחמד אבן עלי • חאק א-דין השני • סעאד א-דין השני • סאבר א-דין השני • מנסור א-דין • ג'מאל א-דין השני • בדלאי אבן סעאד א-דין • מוחמד אבן בדלאי • שמס א-דין אבן מוחמד • אבו בכר אבן מוחמד |  |
| ראו גם | הסכסוך האתיופי-סומלי • אחמד אבן איברהים אל-גאזי • מלחמת אתיופיה-אדאל |  |
ממלכות האימפריה האתיופית • היסטוריה של סומליה
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: חאק א-דין הראשון | שושלת וולאשמה | הבא: ג'מאל א-דין הראשון |
סויוז TM-34

סויוז TM-34 (ברוסית: Союз TM-34),  הייתה משימת ביקור בתחנת החלל הבין-לאומית. זו הייתה הטיסה האחרונה של דגם "סויוז TM".
צוות המראה

רוסיה יורי גידזנקו - מפקד וטייס החללית
איטליה רוברטו ויטורי - מהנדס טיסה
דרום אפריקה מרק שאטלוורת' - תייר חלל
צוות נחיתה

רוסיה סרגיי זליוטין - מפקד וטייס החללית
בלגיה פרנק דה ווין - מהנדס טיסה
רוסיה יורי לונצ'קוב - מהנדס טיסה
צוות נחיתה > צוות גיבוי

רוסיה גנאדי פדאלקה
רוסיה אולג קונוננקו
מהלך המשימה

סויוז TM-34 שוגרה ב-25 באפריל 2002 מכן שיגור מס' 1 בקוסמודרום בייקונור שמופעל על ידי רוסיה ונמצא בקזחסטן. באותה עת בתחנת החלל שהה צוות קבוע מס' 4 בפיקוד של יורי אונופריינקו. החללית התחברה למודול "זאריה" בתחנת החלל ב-27 באפריל. במשך 8 ימים צוותים עסקו בניסויים מתוכננים בתחומים שונים. מרק שאטלוורת' השתתף בניסויים בתחום ביולוגיה. כול הצוות חזר לכדור הארץ כעבור 8 ימים בחללית סויוז TM-33.
חללית "סויוז TM-34" נותרה מחוברת לתחנת החלל הבין-לאומית כ"חללית חילוץ" במקרה חרום.
ב-9 בנובמבר 2002 החללית התנתקה מתחנת החלל כאשר על סיפונה צוות שהגיע לתחנת החלל בחללית סויוז TMA-1 שבוע לפני זה. סרגיי זליוטין היה מפקד הצוות בטיסת נחיתה. החללית נחתה כמתוכנן בשטח קזחסטן.
סימאון, נסיך מוסקבה

סימאון איוואנוביץ' "הגאה", נסיך מוסקבה (ברוסית: Симеон Иванович Гордый; ‏ 1317 - 27 באפריל 1353) בנו של איוואן הראשון, נסיך מוסקבה היה נסיך ולדימיר ונסיך מוסקבה. המשיך את מדיניות אביו בשמירת יחסים טובים עם אורדת הזהב וחיזוק נסיכות מוסקבה מול הנסיכויות האחרות ובמיוחד רפובליקת נובגורוד.
בשנת 1333, לאחר מערכה נגד נובגורוד, איוואן הראשון, נסיך מוסקבה כרת ברית עם נסיך ליטא ואור לך וחיתן את בנו סימאון עם בתו של נסיך ליטא. מיד לאחר פטירת איוואן הראשון יצאו מספר נסיכים רוסים לחצר החאן באורדת הזהב במטרה לקבל מינוי כשליט נסיכות ולדימיר. במהלך כהונתו פגע איוואן הראשון ברוב הנסיכים וכתגובה התאגדו הנסיכים סביב נסיך סוזדל וביקשו מהחאן שהוא ימנה את נסיך סוזדל כשליט ולדימיר. לאחר מספר חודשים החאן מינה את סימאון לנסיך ולדימיר. סימאון ערך הסכם עם האחים שלו על תמיכה הדדית וחזר למוסקבה. מיד עם חזרתו למוסקבה הוא התארגן להמשך פעילות צבאית נגד נובגורוד. המערכה הייתה מוצלחת מבחינתו ובשנת 1346 הוא התמנה לנסיך נובגורוד.
נסיכי ליטא פחדו מחיזוק נסיכות מוסקבה וניסו לשכנע את החאן של אורדת הזהב להפסיק את תמיכתו בנסיכות מוסקבה. ניסיונות אלו לא עלו יפה והחאן אף הסגיר את האח של נסיך ליטא לידיו של סימאון.
סימאון, אחיו ושני בניו נפטרו בשנת 1353 כתוצאה ממחלת הדבר ונטמנו בקתדרלת המלאך מיכאל במוסקבה.
היה נשוי 3 פעמים, כל ילדיו נפטרו בגיל צעיר.
ניזאר אלכאטר

| --- | --- |

 לידה:  1985 (בן 39 בערך) לוד, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון הישראלי למוסיקה תל אביב, בית הספר טרה סנטה, האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים 
 שפה מועדפת:  ערבית, עברית, אנגלית 
 פרסים והוקרה:  פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים 
 www.nizarelkhater.com
 
ניזאר אלכאטר (בערבית: نزار الخاطر) הוא פסנתרן, מלחין, מרצה, ומנצח ערבי-ישראלי. מנכ"ל עמותת הרמוניקה. משנת 2017 מגיש את הפודקאסט אלחאן בכאן תרבות. ניצח על עשרות תזמורות ברחבי ישראל ובעולם.
ביוגרפיה

נולד בלוד ב-1985 לאב נגר ולאם מורה לערבית בסמינר הקיבוצים. בכור במשפחה בת שש נפשות.
למד בבית הספר טרה סנטה ברמלה.
אלכאטר החל ללמוד פסנתר בגיל 6 אצל לוטפי אלחיסן, ובגיל 7 התחיל ללמוד בקונסרבטוריון הישראלי למוסיקה תל אביב אצל המורה מלכה מבורך. הוא ניגן בתזמורת הערבית יהודית בצעירותו. בגיל 12 כתב מספר ואלסים קצרים לפסנתר, ושנתיים לאחר מכן כתב אלגיה ורפסודיה. בגיל 16 כתב את הקונצ'רטו הראשון שלו לפסנתר ותזמורת וביצע אותו יחד עם תזמורת הנוער של הקונסרבטוריון במקומות שונים בישראל. בשנים 2004–2009 למד לתואר ראשון ושני באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. ב-2021 החל ללמוד באוניברסיטת בר-אילן לתואר דוקטור.
ב-2012 הקים ניזאר אלכאטר הרכב מוזיקלי הכולל 9 נגנים בשם "אבעאד". האנסמבל משלב ביצירותיו מוזיקה ערבית ומוזיקה קלאסית. כיום פועל ההרכב תחת עמותת הרמוניקה. אלכאטר הקים בשנת 2014 את עמותת הרמוניקה להנגשת לימודי המוזיקה לאוכלוסיות מוחלשות. בשנת 2020 זכתה העמותה במכרז עירוני בלוד, ומאז היא מפעילה יותר משמונה פרויקטים בעיר לאוכלוסיות שונות. בין הפרויקטים מקהלות, אנסמבלים, ותזמורות. .
מ-2017 ניצח אלכאטר על תזמורת TLV  של נוער מוסיקלי בישראל ועל תזמורות רבות נוספות.
בין השנים 2018 ועד 2020 ניהל את שלוחת "אבדאע" של הקונסרבטוריון ליד האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים בשיח' ג'ראח בירושלים. בין השנים 2019 ו-2021 כיהן כרכז תחום מוזיקה ארצי בפרויקט "תרבות לפריפריה" של משרד התרבות.
אלכאטר מלמד בקריה האקדמית אונו משנת 2016, ומשנת 2017 באקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים. הוא מלמד גם במרכז למוזיקה מסורתית "אלשיך".
בשנת 2021 כתב את המוזיקה לסרט הדוקומנטרי "התזמורת עם הכלים השבורים".
חיים אישיים

אלכאטר נשוי משנת 2017 למייס אלכאטר.
פרסים

בשנת 2002 זכה במלגה של קונסרבטוריון שטריקר על הצטיינות בביצוע. בעקבות הזכייה כתב את הקונצ'רטו הראשון שלו.
בשנים 2005 ו-2006 זכה בפרס ראשון ברצף בתחרות "Roma per Gerusalemme".
בשנת 2007 זכה בפרס "הצטיינות מוזיקאים" של האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים ובפרס מוזיקלי מיוחד על ביצועו את גספאר של הלילה שכתב מוריס ראוול בכיתות האמן הבינלאומיות לפסנתר במכללה האקדמית תל-חי.
בשנת 2009 השתתף בכיתת אמן בווינה, וזכה בפרס על "הביצוע הטוב ביותר של שוברט" על נגינתו את הסונטה ה-42 של שוברט.
בשנת 2013 זכה בפרס מוניר אלקאלוטי עבור מיזם האנסמבל "אבעאד".
בשנת 2021 זכה בפרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים. מנימוקי השופטים:
ניזאר אלחאטר הוא אחד מהקולות הייחודיים ביצירה הקונצרטית הישראלית של העשור האחרון. ביצירתו משתלבים בטבעיות ובהשראה הקולות הרבים והמגוונים של הארץ. קלאסי-מזרחי וקלאסי-מערבי, השפה העברית והשפה הערבית, האישי והקולקטיבי, הכתוב והמאולתר, כל אלה נארגים לידי סגנון אישי, מדויק ופורץ דרך. בעבודתו היוצרת, הנעה בין סולמות לבין מקאמים, הוא יוצר עולם שלם של דימויים. המוסיקה של אלחאטר כתובה באוזן טובה ובמקצועיות, כובשת לב ביופייה, מלאת רגש וחום אנושי. אין ספק שאלחאטר מביא היבט ייחודי וחשוב אל בימת הקונצרטים.
יצירות > יצירות לפסנתר

ואלסים קצרים (1997)
אלגיה (1998)
רפסודיה (1999)
לילה עם קלאופטרה (2010)
ואלס אנדלוס (2014)
אינטרמצו (2021)
יצירות > יצירות קאמריות

מואשח אנדלוסי (2016)
סמאעי חיג'אז (2018)
טריו לכלי נשיפה מעץ (2018)
מחזור שירים מסע לכאוס (2019)
מחזור שירים גשם רך (2020)
יצירות > יצירות לתזמורת

"קונצ'רטו לפסנתר ותזמורת" בפה מינור (2001)
"תקסים ווריאציות" לתזמורת מזרח מערב (2019)
"אוברטורה" לתזמורת קאמרית (2020)
"אביב במזרח" לתזמורת כלי קשת וארבעה פסנתרים (2020)
קונצ'רטינו (הדוכס והעוד) לפסנתר ותזמורת (2021)
"זאבור" למקהלה קאמרית ותזמורת בארוק (2021)
"סויטה ים תיכונית" לתזמורת סימפונית (2022)
הערות שוליים

↑  עמותת הרמוניקה, באתר "גיידסטאר ישראל"
↑   ניזאר אלכאטר, אלחאן, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי
1 2 3 4 5  Nizar Elkhater CV
↑   הפסנתרן הערבי-מוסלמי שכבש את העולם בתאריך 4 במאי 2015, בארכיון האינטרנט
↑  250 שנים אחרי שנולד: ניזאר אלכאטר מלוד ינגן את בטהובן בפסטיבל הפסנתרים בירושלים, באתר מקומונט לוד, ‏3 באוקטובר 2020
1 2  פוסט לכבוד נישואיו של אלכאטר, בעמוד הפייסבוק של נוער מוזיקלי בישראל, 26 ביולי 2017
↑  זכה בפרס ראש הממשלה לקומפוזיציה: המלחין והמנצח ניזאר אלכאטר מלוד, באתר www.rashuiot.co.il (בעברית)
↑  נוער מוסיקלי בישראל - התזמורת הערבית יהודית, באתר Youth Music Israel
↑  השלוחה במזרח ירושלים, באתר קונסרבטוריון האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, לפי הטקסט בערבית, ‏2019-07-25
↑  קול קורא להפעלת במה לשידורים דיגיטליים לתמיכה באמנים ולרווחת תושבי ישראל בעתות משבר הקורונה, משרד התרבות והספורט, עמ' 4
↑  ניזאר אלכטאר - אלשיך בית ספר למוזיקה, באתר אלשיך בית ספר למוזיקה, ‏4 ביולי 2022
↑  התזמורת עם הכלים השבורים, באתר דוקאביב 2021 - הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע דוקומנטרי בתל-אביב, ‏2 באפריל 2021
↑  Estratto rassegna stampa
↑  سما الإخبارية, مؤسسة التعاون تطلق استراتيجيتها للأعوام 2014-2016, سما الإخبارية (בערבית)
סויוז TM-27

סויוז TM-27(ברוסית: Союз TM-27) הייתה משימה מאוישת שהביאה לתחנת החלל מיר משלחת מס' 25. המשימה שוגרה ב-29 בינואר 1998 מקוסמודרום בייקונור, קזחסטן, כשבתוכה מספר אנשי צוות: שני קוסמונאוטים רוסים ואסטרונאוט צרפתי. בנוסף לתוכנית ניסויים והחלפת צוות קוסמונאוטים המשיכו בפעילות תיקון של מודול "ספקטר" הפגוע ועבודות תחזוקה של תחנת החלל.
צוות

צוות המראה:
רוסיה טלגט מוסאבייב - מפקד
רוסיה ניקולאי בודארין - מהנדס טיסה
צרפת לאופולד אייארטס - אסטרונאוט חוקר
צוות נחיתה:
רוסיה טלגט מוסאבייב - מפקד
רוסיה ניקולאי בודארין - מהנדס טיסה
רוסיה יורי בטורין - מהנדס טיסה
צוות > צוות גיבוי

רוסיה ויקטור אפנסייב - מפקד
רוסיה סרגיי טרשצ'וב - מהנדס טיסה
צרפת ז'אן פייר אניירה - אסטרונאוט חוקר
תיאור המשימה

ב-29 בינואר 1998 החללית שוגרה לחלל. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז-TM. השיגור בוצע מכן שיגור מס' 1 בעזרת משגר סויוז U.
ב-31 בינואר היא תחברה לתחנת החלל מיר. החיבור בוצע לתא עגינה במודול "קוואנט 1". באותה עת לתחנת החלל כבר הייתה מחוברת חללית סויוז TM-26 ושהה בה צוות של משלחת מס' 24 בפיקוד אנטולי סולוביוב. הצוותים שכללו יחד 6 אנשים החלו בהכנות לביצוע ניסויים והעברת תחנת החלל לצוות משלחת מס' 25.
ב-20 בפברואר חללית התנתקה ממודול "קוואנט 1" וחוברה מחדש לתא עגינה קדמי במודול הבסיסי.
לאופולד אייארטס החל ביישום תוכנית "פגסוס" של סוכנות החלל הצרפתית. התוכנית כללה ניסויים בתחום רפואה, ביולוגיה, תורת החומרים וטכנולוגיה. ב-19 בפברואר חללית "סויוז TM-26" התנתקה מתחנת החלל ועל סיפונה אנטולי סולוביוב, פאבל וינוגרדוב ולאופולד אייארטס וחזרה לכדור הארץ. משלחת מס' 25 החלה לפעול לפי תוכנית.
ב-13 באוגוסט 1998 שוגרה חללית סויוז TM-28 ועל סיפונה צוות של משלחת מס' 26. החללית התחברה לתחנת החלל והחל הליך מסודר של העברת שליטה על התחנה למשלחת החדשה.
"סויוז TM-27" נחתה ב-25 באוגוסט 1998 כשבתוכה שני הקוסמונאוטים המקוריים של המשימה ויורי בטורין שהגיע ב-"סויוז TM-28". בתחנת החלל מיר נותרו גנאדי פדאלקה וסרגיי אבדייב שהגיעו עם "סויוז TM-28".
ראו גם

תוכנית סויוז
תחנת החלל מיר
סימורידה

| סימורידה |
| --- | --- |
 שחזור של הדג Akmonistion
תקופה
דבון-קרבון 382.7–318 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
סדרה:: סימורידה
שם מדעי
 Symmoriida ‏זנגרל, 1981

סימורידה (שם מדעי: Symmoriida) היא סדרה קטנה של דגי סחוס פרהיסטוריים הקרובים לכימראים המודרניים (מהקבוצה הקדומה כסויי זימים), אף שהמראה שלהם מזכיר כרישים. דגים אלה חיו בימים ובאוקיינוסים של עידן הפלאוזואיקון לפני 382.7–318 מיליון שנה מזמננו ואולי אף שרדו עד הקרטיקון, אך הדבר מצוי במחלוקת מדעית. הסדרה תוארה למדע בשנת 1981.
בני הסדרה היו דגים קטנים יחסית, והיו בעלי סנפירים בולטים דמויי-עוקצים מעל גבם ולעיתים גם ראשם. מבנים אלה עזרו לדגים להילחם ביריבים או שאולי שימשו להרחקת טורפים מאיימים כמו הדנקליאוסטיוס.
המאובנים של מינים אלה התגלו ברוסיה, מחוז גיפו ביפן וברחבי ארצות הברית, בין השאר במונטנה, אינדיאנה ובאלסקה, וייתכן שנמצאו גם בחלק מאירופה. המאובנים מורכבים בעיקר משרידי עצמות לסת ושיניים.
מיון

משפחה סימוריים (Symmoriidae)
סוג Cobelodus
סוג Denaea
סוג Symmorium
משפחה פלקטיים (Falcatidae)
סוג Denaea
סוג פלקטוס (Falcatus)
סוג Ozarcus
סוג Stethacanthulus
סוג Cretacladoides?
משפחה סטתקנטיים (Stethacanthidae)
סוג סטטקנטוס (Stethacanthus)
סוג Akmonistion
סאנגיונג WZ

| --- | --- |

SsangYong WZ
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  SsangYong World Zenith
 יצרן:  סאנגיונג
 שנות ייצור:  2007 (מכונית קונספט)
 הרכבה:  דרום קוריאה דרום קוריאה
 סיווג:  גראן טוריסמו
 מרכב:  הנעה כפולה 4x4
 מפרט טכני
 מנוע:  V6 צילינדרים, 3.6 ליטר (מגדש טורבו כפול, מנוע דיזל)
 הילוכים:  תמסורת אוטומטית - 7 מהירויות
סאנגיונג WZ (באנגלית: SsangYong WZ) היא מכונית קונספט, המוגדרת כמכונית גראן טוריסמו, מתוצרת יצרנית הרכב הקוריאנית סאנגיונג אשר הוצגה בשנת 2007.
דגם ה"סאנגיונג WZ" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות הבינלאומית בפרנקפורט בשנת 2007.
נתונים

פירוש "WZ": (אנגלית: "World Zenith", עברית: העולם זניט)
4 דלתות - סדאן
הנעה כפולה 4x4
מנוע V6 צילינדרים
מנוע דיזל
מגדש טורבו כפול
כריות אוויר
בקרת אקלים ("HVAC" (אנ')
ABS
בקרת שיוט
תמונות

סאנגיונג WZ
סאנגיונג WZ
סאנגיונג WZ
סאנגיונג WZ
סאנגיונג WZ
ראו גם

סאנגיונג
הערות שוליים

↑  "סאנגיונג WZ" cardesignnews.com/articles/cdn-live/seoul/2007/04/ssangyong-wz-sports-sedan
↑  "סאנגיונג WZ" - מבט למושבים הקדמיים carstyling.ru/en/car/2007_ssangyong_wz/images
↑  "סאנגיונג WZ" - בתערוכת המכוניות הבינלאומית בפרנקפורט, 2007 autoblog.com/2007/09/12/frankfurt-2007-world-premium-zenith-ssangyong-wz-concept
↑  "סאנגיונג WZ" challenges.fr/automobile/concept-cars/ssangyong-wz-francfort-2007
סויקו, קיסרית יפן

סויקו (ביפנית: 推古天皇;‏ 554 – 15 באפריל 628) הייתה הקיסרית ה-33 של יפן, והאישה הראשונה (מבין שמונה) לכהן בתפקיד זה. סויקו שלטה משנת 592 ועד למותה בשנת 628. סיוקיו הייתה גם אחת הקיסריות הבודהיסטיות הראשונות ביפן.
בזמן שלטונה פקדה רעידת אדמה משמעותי שהסבה נזק רב לאזור נארה.
לאחר מותה של סויקו, ירש את הקיסרות אלמנה ג'ומנה. לזוג נולדו 7 ילדים.
ניב מקינטוש

| --- | --- |

מקינטוש בכנס קומיקון בפיניקס, 2016
 לידה:  9 באפריל 1972 (בת 52) פייזלי, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  קרול מקינטוש
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1993 
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון המלכותי של סקוטלנד  תיכון בורומויר 
 פרופיל ב-IMDb
 
ניב מקינטוש (באנגלית: Neve McIntosh; נולדה בשם קרול מקינטוש ב-9 באפריל 1972) היא שחקנית סקוטית.
ביוגרפיה

מקינטוש נולדה בפייזלי שבמחוז רנפרוושייר בסקוטלנד, וגדלה באדינבורו שם למדה בבית הספר התיכון בורומיור. בסוף שנות השמונים של המאה העשרים הייתה חברה בתיאטרון לנוער של אדינבורו, והופיעה בהצגות "אמא אווזה" ו"רופא בבית". היא עברה לגלאזגו כדי ללמוד באקדמיה הסקוטית המלכותית למוזיקה ודרמה. אחרי הלימודים הייתה מקינטוש חברה בלהקות תיאטרון רפרטוארי בפרת', וב-The Little Theatre באי מול.