פט שופ בויז
קריירה מוזיקלית > חזרה לפופ: 1993–1995

לקראת האלבום הבא החליטו הצמד לשנות את הכיוון המוזיקלי מהאלבום הקודם ולחזור לפופ טהור כפי שעשו בשנות השמונים. באמצע 1993 הם הוציאו את הסינגל החדש Can You Forgive Her העוסק בהתחבטויותיו של נער הומוסקסואל "בארון" שמצד אחד נמצא בקשר עם בחורה שכל הזמן לועגת לו ועל הרגליו ה"הומוסקסואליים" ומצד שני רוצה "לצאת מהארון" ולהיות בקשר עם בחור. הסינגל החדש, שסימן את חזרתם של הלהקה למוזיקת פופ קצבית, לווה בקליפ שנעשה כולו באמצעות אנימציה ממוחשבת והיה שונה בתכלית משאר הקליפים באותה תקופה. הצלחתו של הסינגל הכשירה את הקרקע לסינגל המצליח ביותר שהלהקה הוציאה תחת ידיה באותו עשור. לקראת סוף 1993, הם הוציאו את Go West שהיה במקור להיט של להקת ווילג' פיפל. הצמד, שביצעו את השיר בהופעה חיה בתערוכה של ידידם אומן ה"וידאו-ארט" דרק ג'ארמן, הרגישו שהם מוסיפים לשיר, שביסודו מדבר על חברה הומוסקסואלית אוטופית, נופך דיכאוני וציני. לואו טען כי קולו של טננט יגרום למאזינים להרגיש את הפער בין החלום למציאות, ובעצם שאין עתיד לרעיון הזה. הקליפ, שחלקו צולם בכיכר האדומה במוסקבה, המשיך בקו הממוחשב של Can You Forgive Her והציג אף הוא אנימציה מתקתקה ותחפושות ססגוניות. הסינגל החדש זכה להצלחה ענקית בכל העולם, ובישראל בפרט, בה אף זכה למחווה בפרסומת לקטשופ אסם שהתבססה על הקליפ שלו. במקביל יצא לאור גם האלבום החדש Very, שהיה כולו שירי פופ להיטיים אך בעלי משמעויות עמוקות כהרגלם של הצמד. בהמשך יצאו לאור הסינגלים I Wouldn't Normally Do This Kind Of Thing ו-Liberation.
באמצע 1994, יצא לאור הסינגל Absolutely Fabulous. הסינגל, שלא הופיע באלבום, היה מחווה לקומדיה בריטית מצליחה באותה תקופה בעלת אותו שם, והכיל קטעי שיחה ממנה. על עטיפת הסינגל לא הופיע השם "פט שופ בויז" וכל הכנסותיו נתרמו לקרן צדקה שיסדו קומיקאים בריטים. שלושה חודשים לאחר מכן יצא הסינגל החמישי של הצמד מאלבומם האחרון - Yesterday, When I Was Mad. השיר מספר על מגוון "מחמאות" די מעליבות שהצמד קיבל במהלך הקריירה, וכי למרות אותן הערות מרגיזות, הם החליטו לא לוותר על המוזיקה והעשייה שלהם. שיר דומיננטי נוסף מאותו אלבום הוא Dreaming Of The Queen. השיר, שטננט סבור כי הוא הטוב ביותר שלהם, מספר על חלום שלו שבו הוא מבקר את מלכת אנגליה, ששוטחת בפניו את אכזבתה מכך שכל המאהבים הגדולים בעולם מתו. בראיון שנערך באותה תקופה, הסביר טננט שהוא התכוון לרמוז שאותם מאהבים בשיר הם בעצם הומוסקסואלים וכי הם מתו מאיידס.
במקביל ליציאת האלבום יצא הצמד לסיבוב הופעות עולמי קצר באוסטרליה ובדרום אמריקה - Discovery. שמו של סיבוב ההופעות הוא לכאורה מילה באנגלית (תגלית), אך הוא למעשה חיבור של שתי מילים - Very (האלבום שאותו ליווה סיבוב ההופעות) ו-Disco. ההופעות היו פחות תיאטרליות מאלו של הסיבוב הקודם, אך שילבו בשירים ביצועים למספר להיטי פופ עכשוויים מאותה תקופה: Rhythm Of The Night (במהלך Left To My Own Devices ו-Mr.Vain (במהלך One In A Million). בנוסף, באותו סיבוב הופעות החל מנהג שנמשך גם בסיבובי ההופעות הבאים של הצמד - שילוב להיט הדיסקו הקלאסי I Will Survive בביצוע השיר It's A Sin.
באותה שנה הוציא הצמד את אוסף ה"רמיקסים" השני שלהם Disco 2 שכלל עשרה "רמיקסים" ללהיטיהם מתקופת אלבומם האחרון Very. בנוסף, כלל האוסף "רמיקס" של הלהיט So Hard ו"רמיקס" של השיר We All Feel Better In The Dark שהיה "בי-סייד" של הסינגל Being Boring.
ב-1995, הוציא הצמד אוסף "בי-סיידים" כפול Alternative. האוסף הכיל את כל ה"בי-סיידים" שהצמד הוציא על גבי סינגלים במהלך הקריירה שלהם. בראיון שנערך בעקבות ההוצאה לאור של האוסף, הסביר הצמד כי לשם שבחרו לאוסף יש מספר רבדים ומשמעויות. ראשית, "בי-סייד" הוא החלופה של "איי-סייד" (הצד של הסינגל שהכיל את הלהיט). שנית, השירים שיצאו לאור כ"בי-סיידים" היו בעיניהם יותר אלטרנטיביים ולא "מיינסטרים" כמו הלהיטים שלהם. שלישית, על גבי העטיפה השחורה הופיעה הולוגרמה שהתחלפה בין פרצופו של טננט ופרצופו של לואו. הסינגל שיצא לאור כדי לקדם את האוסף היה עיבוד מחודש לשיר Paninaro שהיה "בי-סייד" של הלהיט Suburbia משנת 1986. לסינגל, שנקרא Paninaro 95, התווסף "בי-סייד", In The Night 95 (גם הוא עיבוד חדש ל"בי-סייד" של סינגל ישן - Opportunities (Let's Make Lots Of Money בגרסתו הראשונה) שהיה באותה תקופה שיר הפתיחה של תוכנית אופנה בריטית.