אוטו דה פה
סיכום פעילות האינקוויזיציה

מחקרים היסטוריים מודרניים מגלים מספרים המעידים על היקף פעילות האינקוויזיציה כפי שמשתקפים בטקסי האוטו דה פה, מספרים אלו עדיין נמצאים בתהליך של מחקר ועיבוד ככל שמסמכים נחשפים ואיסוף נתונים גולמיים נמצא בעיבוד על ידי החוקרים. ממצאים של מחקרים אלו מעידים כי מספר המוצאים להורג הסופי היה קטן יותר ממה שהיסטוריונים האמינו פעם, אבל ההשפעה הכוללת הייתה בהחלט הרסנית עבור מיעוטים תרבותיים נרדפים ועבור הציבור בכללותו. לשלטון האימה הייתה מספר תוצאות בלתי נמנעות, עם התגברות הרדיפה הפסיקו האנוסים להתייצב כדי להודות בחטאיהם. במקום זאת, הם מצאו מפלט בעצם האמונות והמנהגים שהם והוריהם הפנו להם את הגב. נראה כי היהדות הפעילה, שהייתה קיימת בקרב כמה אנוסים נולדה מחדש בעיקר מהתעוררות התודעה שלהם תחת רדיפה.
מאחר שהאנוסים תפסו מקום משמעותי במינהל של הממלכה, במקצועות החופשיים ובמסחר, לירידה במספרים של אוכלוסייה זו בגין רדיפות והגירה עשוי הייתה השפעה על האזורים בהם ההשתתפות שלהם בחיי הקהילה הייתה משמעותית. בברצלונה על פי מכתב שכתבו פרנסי העיר למלך בשנת 1485, האנוסים שנאלצו לברוח על חייהם וחיו כפליטים בארצות אחרות "עברו למחוזות אחרים עם כל הכסף והסחורה שיש להם בעיר הזאת." בשנת 1510 האנוסים המעטים שנשארו בברצלונה טענו שהם היו פעם קבוצה פורחת של "מעל שישה מאה משפחות, מהן למעלה ממאתיים סוחרים", וכי הם כעת מנתה הקהילה רק חמישים ושבע משפחות, קרוב לחורבן. ואכן חורבן זה העסיק את הרשויות האזרחיות של ספרד. באופן פרדוקסאלי, הרדיפה של האנוסים גרמה לפגיעה משמעותית יותר בכלכלה המקומית מאשר הגירוש המאוחר והמקיף יותר של הקהילה היהודית. היהודים בגלל מעמדם המיוחד שיחקו תפקיד שולי יחסית במגזרי מפתח בחיים הציבוריים והייתה להם שליטה פחותה משאבים כלכליים.
ככל הידוע, לא קיימים נתונים אמינים לגבי פעילות האינקוויזיציה והנידונים באוטו דה פה. כמעט כל התיעוד על פעילות האינקוויזיציה בעשורים הראשונים נעלמו, ובתקופות הבאות הרשומות לרוב לא שלמות. למרות כל הפגמים והפערים המסמכים של האינקוויזיציה מהווים את רישומי התביעה המלאים ביותר ששרדו מכל בית דין אירופי של העת החדשה המוקדמת. על פי התיעוד הקיים ניתן לחלק את פעילות בית הדין לחמישה שלבים עיקריים: התקופה של רדיפות אינטנסיביות נגד האנוסים לאחר 1480, עד 1530 לערך לאחריה תקופה של פעילות נמוכה בתחילת המאה השש עשרה.מ 1559–1614 תקופה שלישית היא תקופת הפעילות נגד פרוטסטנטים ואנוסים מוסלמים. תקופה רביעית עד לסוף המאה ה-17 כאשר רוב הנאשמים ורוב הנידונים באוטו דה פה אינם אנוסים יהודים או מוסלמים ותקופה חמישית שחופפת את המאה ה-18 בה האינקוויזיציה לא דנה נאשמים בגין כפירה אלא עבירות אחרות.
חסר מידע מדויק על הנתונים של פעילות האינקוויזיציה ב 50 השנים הראשונות בהן התבססה הפעילות במסגרת ממלכת אראגון אין מידע כמה אנשים נתנו הודאות מרצון בפני אינקוויזיטורים במהלך הראשונות הללו, כמה נכלאו או נידונו לעונשים אחרים או הוצאו להורג. חשוב להבין שרוב אלה "הוצאו להורג" על ידי
האינקוויזיציות הללו לפני 1530 מעולם לא נעצרו חלקם היו כבר לא בחיים או נמלטו מאימת האינקוויזיציה הם הורשעו שלא בפניהם כדי לאפשר את האינקוויזיטורים
להחרים כמה שיותר רכוש מיורשיהם של הקורבנות. המידע מוולנסיה הוא רב אך מהימנותו נמצאת בסימן שאלה. העיר שהייתה הגדולה בספרד בתחילת המאה ה-16 הייתה עדה למספר גדול של טקסי אוטו דה פה והוצאות להורג של יהודים אנוסים. שלושה רבעים מקורבנות האינקוויזיציה בוולנסיה היו סוחרים, חנוונים, ובעלי מלאכה האינקוויזיציה לא הקלה את ידה גם על אנשי רוח וחפצים דוממים בספטמבר 1483 נשרפו בכיכר הקתדראלה של ולנסיה כתבי יד וספרי תנך.
| הוצאות להורג של האינקוויזיציה בממלכת ארגון 1485-92>  | הוצאות להורג של האינקוויזיציה בממלכת ארגון 1485-92> מחוז טרואל | הוצאות להורג של האינקוויזיציה בממלכת ארגון 1485-92> ולנסיה | הוצאות להורג של האינקוויזיציה בממלכת ארגון 1485-92> סרגוסה | הוצאות להורג של האינקוויזיציה בממלכת ארגון 1485-92> טורטוסה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| הוצאות להורג | 12 | 10 | 50 | 6 |
| הוצאה להורג טקסית | 40 | 50 | 46 | 32 |
| הוצאות להורג של האינקוויזיציה בממלכת ארגון 1493 - 1511>  | הוצאות להורג של האינקוויזיציה בממלכת ארגון 1493 - 1511> ולנסיה | הוצאות להורג של האינקוויזיציה בממלכת ארגון 1493 - 1511> סרגוסה | הוצאות להורג של האינקוויזיציה בממלכת ארגון 1493 - 1511> ברצלונה | הוצאות להורג של האינקוויזיציה בממלכת ארגון 1493 - 1511> מיורקה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| הוצאות להורג | 75 | 68 | 28 | 65 |
| הוצאה להורג של טקסית | 250 | 56 | 445 | 263 |
| הוצאות להורג של האינקוויזיציה בממלכת ארגון 1530 - 1511>  | הוצאות להורג של האינקוויזיציה בממלכת ארגון 1530 - 1511> ולנסיה | הוצאות להורג של האינקוויזיציה בממלכת ארגון 1530 - 1511> סרגוסה | הוצאות להורג של האינקוויזיציה בממלכת ארגון 1530 - 1511> ברצלונה | הוצאות להורג של האינקוויזיציה בממלכת ארגון 1530 - 1511> מיורקה | הוצאות להורג של האינקוויזיציה בממלכת ארגון 1530 - 1511> סיציליה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הוצאות להורג | 140 | 12 | 6 | 15 | 128 |
| הוצאה להורג של טקסית | 130 | 14 |  ? | 183 | 212 |
עד שנת 1530 המצוד הגדול אחר אנוסים הגיע לכלל הצלחה וסיכום בתחומי השלטון של הכתר של אראגון. בית הדין של ולנסיה, הוציא להורג שלושה עשר
אנוסים בשנת 1528 באוטו דה פה שזכה להתקיים בנוכחות הקיסר, וחמישה נוספים הוצאו להורג באוטו דה פה אחר בשנת 1531, אבל מסמך מקומי רק ציין ש"היו
מכשפות רבות ומוריסקו (אנוסים מוסלמים) רבים יותר." בית הדין של סרגוסה הוצא להורג עשרים איש בין 1500 ל-1540; רק שישה מהם היו אנוסים, השאר היו שמונה מכשפות, ארבעה קוסמים ושני מוסלמים. בין 1510 ו 1535 שלושה אנוסים ושלושה אשמים נוספים הוצאו להורג על ידי האינקוויזיציה של מיורקה. בית הדין בסיציליה המשיך לטהר את האי מיהודים עד 1535, כאשר הפרלמנט של סיציליה שכנע את המלך שלהם להשעות את הסמכויות של האינקוויזיציה לחמש שנים, ובכך להשבית את פעילותה באי.
אחת ההתקדמות המשמעותיות ביותר במחקר על פעילות האינקוויזיציה במאה העשרים הוא מחקר על ידי האתנוגרף וההיסטוריון גוסטב הנינגסן, והחוקר הספרדי חיימה
קונטררס. בשנת 1972 פרסמו הנינגסן וקונטררס מחקר שבסיסו ניתוח של 50,000 תיקי משפטים של האינקוויזיציה (relaciones de causas) שנאספו מארכיונים שונים ומקיפים פעילות של 21 בתי הדין האזוריים של האינקוויזיציה הספרדית במהלך התקופה שבין 1540–1700. מסווג לפי סוגי פשיעה. המסקנה העיקרית של הניתוח המסמכים והעדויות נמצאת בבסיס המקרים המודרניים והיא שהאינקוויזיציה לא הייתה מנגנון רצחני שאחראי למותם של עשרות אלפי קורבנות במשך רוב ההיסטוריה הפעילה שלה נותר שיעור ההוצאות להורג מתחת ל-2 אחוזים - ממוצע של חמישה אנשים בשנה. עינויים ועונש המוות הוחל רק לעיתים רחוקות - כמעט באופן בלעדי
בשנים הראשונות לקיומה. בין 1540 ל-1700 שהיא תקופת הפעילות העיקרית של האינקוויזיציה, משפטים וטקסי אוטו דה פה שעסקו בתחום המוגדר כ"כפירה קשה" וכולל משפטים ועונשים שהוטלו על אנוסים יהודים ומוסלמים ופרוטסטנטים עמדו על 40% מסך המשפטים והעונשים. בתקופה זו התמקדה האינקוויזיציה בחטאים ועבירות "קלות" של נוצרים שלא ממוצא של אנוסים. עבירות אלו כללו התקפות על הכנסייה הקתולית, חילול הקודש, התנהגות מינית חסרת מעצורים, אמונות תפלות והתנגדות לאינקוויזיציה. עבירות קלות יותר אלו מהוות קרוב ל 60% מסך התיקים והענישה בתקופה זו. המחקר מצא עדויות ל 637 הוצאות להורג מבין כמעט 28,000 גזרי דין מ-1560 עד 1614 המהווה 2.3% ועוד 545 הוצאות להורג טקסיות של צלמים המהווה 2%. מתוך כלל ההוצאות להורג 29% נערכו בארגון.
| סוגי העבירות ומספר הנאשמים 1540-1700> .כפירה | סוגי העבירות ומספר הנאשמים 1540-1700> ארגון מספר. | סוגי העבירות ומספר הנאשמים 1540-1700> ארגון אחוז. | סוגי העבירות ומספר הנאשמים 1540-1700> קסטיליה מספר. | סוגי העבירות ומספר הנאשמים 1540-1700> קסטיליה אחוז. | סוגי העבירות ומספר הנאשמים 1540-1700> סה"כ. | סוגי העבירות ומספר הנאשמים 1540-1700> אחוז. |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אנוסים יהודים | 942 | 3.6% | 3455 | 18.4% | 4397 | 9.8% |
| אנוסים מוסלמים | 7472 | 28.8% | 3346 | 17.8 | 10817 | 24.2% |
| פרוטסטנטים | 2284 | 8.8% | 1219 | 6.5% | 3503 | 7.8% |
| כתות אחרות | 61 | 0.2% | 82 | 0.4% | 143 | 0.3% |
| סה"כ | 10759 | 41% | 8101 | 43.1% | 18860 | 42.2% |
עבירות אחרות: 
| נגד הכנסייה | 5888 | 22.7% | 6229 | 33.2% | 12117 | 27.1 |
| ביגמיה | 1591 | 6.1% | 1054 | 5.6% | 2645 | 5.9% |
| שידול | 695 | 2.7 | 436 | 2.3 | 1131 | 2.5 |
| נגד האינקוויזיציה | 2139 | 8.3% | 1232 | 6.6% | 3371 | 7.5% |
| אמונות טפלות | 2571 | 9.9% | 961 | 5.1 | 3532 | 7.9 |
| שונות | 2247 | 8.6% | 771 | 4.1 | 3018 | 6.7% |
| סה"כ | 15131 | 58.4% | 10683 | 56.9% | 25814 | 57.7% |
| סה"כ משפטים | 15890 | 100% | 18789 | 100% | 44674 | 100% |
פסקי דין מוות: 
| הוצאות להורג | 520 | 2.0% | 306 | 1.6% | 826 | 1.8 |
| הוצאות להורג טקסיות | 291 | 1.1% | 487 | 2.6% | 778 | 1.7% |