stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אסיר מלידה
תקציר העלילה

לאחר שדני קרטרייט הציע נישואין לחברתו מימי ילדותו, בת' וילסון, הוא לוקח אותה ואת אחיה, ברני, לחגוג בפאב סמוך. בתוך הפאב הם נתקלים בארבעה אנשים המתגרים בהם בגסות (לאחר ששתו לא מעט אלכוהול). דני, בת' וברני מנסים לעזוב את הפאב בלי להסתבך בעימות, אך ספנסר קרייג, אחד מארבעת האנשים המתגרים, יוצא בעקבותיהם מן הפאב יחד עם חבריו.
קטטה פורצת, ובמהלכה נדקר ברני למוות. דני מואשם ברצח במסגרת מזימה מתוחכמת שטוו ספנסר (עורך דין) וחבריו: שחקן מפורסם, אריסטוקרט מכור לסמים, וסוכן נדל"ן צעיר. דני נעצר ומורשע. לבסוף נגזר עליו עונש של 22 שנות מאסר בכלא בלמארש, בית הכלא בעל רמת האבטחה הגבוהה ביותר בדרום-מזרח לונדון, בריטניה. שם הוא פוגש את שני שותפיו לתא, אלברט קראן המכונה "אל הגדול," ואת סר ניקולס מונקריף. במקביל, מחוץ לכלא, בת' בהיריון עם בתם המשותפת.
ניקולס מלמד את דני בהדרגה לקרוא ולכתוב. עם הזמן חברותם מתחזקת, ודני מחליט להתלבש ולהיראות כמו ניקולס בתקווה שזה יסייע לו בערעור הקרוב שלו. דני מתחיל לאסוף ראיות לצורך הערעור, בעזרתו של עורך דין צעיר בשם אלכס רדמיין. עם זאת, כשהוא אינו מצליח להציג את הראיות החדשות, נדחה הערעור של דני, והוא נאלץ להמשיך לרצות את עונשו המלא בכלא בלמארש.
ניקולס נרצח בידי אסיר אחר, והרוצח מביים את מותו כך שייראה כהתאבדות. גופתו של ניקולס מזוהה בטעות על ידי הסוהרים כגופתו של דני, בשל הדמיון במידותיהם ובחזותם. בזכות התערבותו המהירה של "אל הגדול" ועצתו הנבונה, מצליח דני לברוח מהכלא כשהוא מתחזה לניקולס, שסיים לרצות את עונשו. מחוץ לכלא, דני ממשיך להעמיד פנים שהוא ניקולס. הוא מגלה שעליו לסדר את ענייני משפחתו של ניקולס לפני שיוכל לממש את מטרותיו – לטהר את שמו ולנקום באנשים שטמנו לו פח והפלילו אותו ברציחתו של ברני.
המשך הרומן מתאר את תלאותיו של דני כניקולס (ניק) ואת מאמציו לארגן נקמה מתוחכמת באחראים לכליאתו לשווא. כמו כן תלויה ועומדת שאלת הקשר עם בת': מחד, אין הוא יכול לגשת אליה שכן הכול סבורים כי הוא ניקולס; מאידך, הוא נמשך לסייע לה ככל יכולתו ומתקשה להתבונן מהצד בתלאותיה.
מחוזות סנט קיטס ונוויס

מבחינה מנהלית סנט קיטס ונוויס מחולקת ל-14 מחוזות (Parish – קהילה), מתוכם שבעה נמצאים על האי סנט קיטס וחמישה על האי נוויס.
מפת מחוזות סנט קיטס ונוויס
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מס' | מחוז | בירה | שם בשפת המקור | אוכלוסייה  נכון לשנת 2011 | שטח, קמ"ר |
| 1 | מחוז כרייסט צ'רץ' ניקולה טאון | ניקולה טאון | Christ Church Nichola Town ‏ | 1,922 | 18 |
| 2 | מחוז סנט אן סנדי פוינט | סנדי פוינט | Saint Anne Sandy Point  ‏ | 2,626 | 13 |
| 3 | מחוז סנט ג'ורג באסטר | באסטר | Saint George Basseterre ‏ | 12,635 | 29 |
| 4 | מחוז סנט ג'ורג' ג'ינג'רלנד | מרקט שופ | Saint George Gingerland ‏ | 2,496 | 18 |
| 5 | מחוז סנט ג'יימס וינדווארד | ניוקאסל | Saint James Windward ‏ | 2,038 | 32 |
| 6 | מחוז סנט ג'ון קפיסטר | דייפ ביי טאון | Saint John Capesterre ‏ | 2,962 | 25 |
| 7 | מחוז סנט ג'ון פיגטרי | פיגטרי | Saint John Figtree  ‏ | 3,827 | 22 |
| 8 | מחוז סנט מרי קיון | קאיון | Saint Mary Cayon  ‏ | 3,435 | 15 |
| 9 | מחוז סנט פול קפיסטר | סנט פול קפיסטר | Saint Paul Capesterre  ‏ | 2,432 | 14 |
| 10 | מחוז סנט פול צ'ארלסטאון | צ'ארלסטאון | Saint Paul Charlestown ‏ | 1,847 | 4 |
| 11 | מחוז סנט פיטר באסטר | מנקי היל | Saint Peter Basseterre ‏ | 4,670 | 21 |
| 12 | מחוז סנט תומאס לואולנד | קוטון גראונד | Saint Thomas Lowland  ‏ | 2,069 | 18 |
| 13 | מחוז סנט תומאס מידל איילנד | מידל איילנד | Saint Thomas Middle Island‏ | 2,535 | 25 |
| 14 | מחוז טריניטי פלמטו פוינט | פלמטו פוינט | Trinity Palmetto Point ‏ | 1,701 | 16 |
מחוזות פנמה

מבחינה מנהלית פנמה מחולקת ל-10 פרובינציות (provincias) ו-3 אזורי ילידים (comarcas indígenas). כל יחידה מדרג מנהלי ראשון מחולקת לנפות.
בנוסף לכך קיימים 2 אזורי ילידים (C3 ו-C5 במפה) שהם ברמת נפה.
מפת מחוזות פנמה
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מס' | מחוז | עיר מרכזית | שם בשפת המקור | אוכלוסייה  (נכון לשנת 2023) | שטח, קמ"ר |
| 1 | מחוז בוקאס דל טורו | בוקאס דל טורו | Bocas del Toro ‏ | 159,228 | 4,601 |
| 2 | מחוז צ'יריקי | דוד | Chiriquí ‏ | 471,071 | 6,477 |
| 3 | מחוז קוקלה | פנונומה | Coclé ‏ | 268,264 | 4,927 |
| 4 | מחוז קולון | קולון | Colón ‏ | 281,956 | 4,891 |
| 5 | מחוז דריין | לה פלמה | Darién ‏ | 54,235 | 11,091 |
| 6 | מחוז אררה | צ'יטרה | Herrera ‏ | 122,071 | 2,341 |
| 7 | מחוז לוס סנטוס | לאס טבלאס | Los Santos ‏ | 98,466 | 3,805 |
| 8 | מחוז פנמה | פנמה סיטי | Panamá ‏ | 1,439,576 | 9,166 |
| 9 | מחוז ורגואס | סנטיאגו דה ורגואס | Veraguas ‏ | 259,791 | 10,677 |
| 10 | מחוז פנמה אואסטה | לה צ'וררה | ‏ Panamá Oeste ‏ | 653,665 | 2,786 |
| C1 | מחוז אמברה | אוניון צ'וקו | Emberá ‏ | 12,358 | 4,398 |
| C2 | מחוז קונה יאלה | אל פורווניר | Kuna Yala ‏ | 32,016 | 2,393 |
| C4 | מחוז נגובה בוגלה | צ'יצ'יקה | Ngöbe-Buglé ‏ | 212,084 | 6,673 |
קאפרי

| --- | --- |

מבט על האי קאפרי, 2005
 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  הים הטירני 
 קואורדינטות:  40°33′00″N 14°14′00″E﻿ / ﻿40.55°N 14.233333333333°E﻿ / 40.55; 14.233333333333
 שטח:  10.4 קילומטר רבוע
 אורך:  6.3 קילומטר
 רוחב:  2.7 קילומטר
 גובה מרבי:  מונטה סולארו
 נתונים מדיניים
 מדינה:  איטליה 
 אוכלוסייה:  12,903 (2022)
 עיר ראשית:  קאפרי 
  (למפת איטליה מוגדלת) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןקאפרי(למפת איטליה רגילה) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןקאפרי(למפת קמפניה רגילה) נאפולי סלרנו קזרטה אבלינו בנוונטו וזוב לאציו מוליזה פוליה בזיליקטה ק. הים הטירניקאפרי(למפת קמפניה מוגדלת) נאפולי סלרנו קזרטה אבלינו בנוונטו וזוב לאציו מוליזה פוליה בזיליקטה ק. הים הטירניקאפרי
 
מבט על נמל קאפרי מווילה סן מיקלה
קאפרי (באיטלקית: Capri) הוא אי קטן בים הטירני, בקרבת חצי האי סורנטו, דרומית לנפת נאפולי במחוז קמפניה שבדרום איטליה, סמוך למפרץ נאפולי. שם האי נגזר מהמילה capra שפירושה עז באיטלקית, כי על האי יש והיו עיזים. על האי קיימות שתי עיירות. קאפרי (עיירה), מעט מעל גובה פני הים ואנאקפרי, בגובה של כ־275 מטר מעל פני הים.
היסטוריה

בקאפרי התיישבו בני אדם עוד מתקופת הרפובליקה הרומית והוא אף שימש כמשכנו של הקיסר הרומי טיבריוס ועל שמו קרוי ההר המזרחי באי, הר טיבריוס (Monte Tiberio). האי מוקף צוקים תלולים ובהם הרבה מערות ונקיקים. יופיו של האי מושך אליו תיירים רבים והאתר המפורסם ביותר בו הוא "המערה הכחולה" המפורסמת בשל מימיה הכחולים. הגבוה בהרי האי הוא מונטה סולארו, אליו ניתן לעלות רגלית, או ברכבל כיסאות פתוח, שתפעולו תלוי במזג האויר. אתרי תיירות נוספים באי הם המדרגות הפיניקיות ווילה סן מיקלה.
בשנת 182 קומודוס, קיסר האימפריה הרומית ה־18 הגלה את אחותו לוסילה (אנ') לאי, לאחר שהייתה מעורבת בקשר להתנקשות בחייו. לאחר זמן קצר קומודוס שלח מתנקש שהתנקש בחייה.
קאפרי, אומנויות ותרבות

קאפרי באה לביטוי בכמה מישורים אומנותיים ותרבותיים.
ספרות וסופרים: באנאקפרי שוכן ביתו של הסופר והרופא השוודי אקסל מונתה, וילה סן מיקלה. הוילה תוארה והתפרסמה בספר מגילת סן מיקלה, והיא משמשת כיום כמוזיאון לחייו וליצירתו ומהווה מוקד משיכה לתיירים. ממרפסת הוילה יש תצפית פנורמית על האי, ובראות טובה וגם על חצי האי סורנטו. אמנם עלילת ספרו של נורמן דאגלס "Southwind" מתרחשת באי אחר, אך המומחים מסכימים שהשראה נובעת מקאפרי. גם המשורר והדיפלומט הצ'יליאני פבלו נרודה ביקר בקאפרי, וכתב שירים על ובהשראת האי, לרבות את "פסוקי רב החובל" (The Captain's Verses), שבין השאר זיכו אותו בקבלת פרס נובל לספרות. ספר נוסף שבכותרתו מופיע האי קאפרי הוא "גלויה מקאפרי", מאת אלכס בראון. הספר קאפרי דיאם - אהבה ומוות בקאפרי (CAPRI DIEM Love and Death on Capri-) מאת ססיליה שטורהאוג - Cecilia Storhaug. גם הסופר הבריטי גרהם גרין שהה בקאפרי פרק זמן ממושך ויצר באי.
ציור: ציירים רבים שהו בקאפרי וציירו את נופי האי בהשראת יופיו. ביניהם, הצייר האיטלקי אנטוניו לטו (Antonio Leto) ותלמידו מיקלה פדריקו (Michele Federico).ציירים נוספים ששהו באי, יצרו וציירו את נופיו הם הצרפתים ז'אק לואי דוד, ואנרי מאטיס.
שירה מולחנת: הזמר והיוצר פפינו די קאפרי נולד על האי. הזמר הצרפתי הרב וילארד שר את שירו המפורסם "קאפרי, זה נגמר" (Capri C'est Fini). הזמרים פרנק סינטרה ודין מרטין וגם בינג קרוסבי ורוזמרי קלוני שרו את השיר הרומנטי "האי קאפרי" (The Isle of Capri).
במאה העשרים נוצר בגרמניה משקה לילדים ולנוער על שם האי, "שמש קאפרי", באנגלית "Capri Sun".  המשקה נמכר בעולם ב-למעלה ממאה מדינות, ומאוחר יותר נוצרו גם גרסאות למבוגרים, על-ידי מהילתו בחומרים אלכוהוליים.
ביקורי מפורסמים

בעת העתיקה נהגו קיסרים ואצילי רומא לבקר ולנוח בקאפרי, ולהתרחק מהפוליטיקה ברומא. בראשם הקיסר טיבריוס, שבנה וילה מפוארת על האי. לתעשיין הגרמני אלפרד קרופ הייתה וילה על האי וכיום יש על שמו באי דרך הררית ומפותלת, "Via Krupp". ז'קלין קנדי ביקרה באי לעיתים קרובות. הזמרת ויוצרת האמריקאית מריה קארי נמצאת גם היא ברשימת מבקרי קאפרי.
תחבורה

בקאפרי שני נמלים, הנמל הגדול (Marina Grande) והנמל הקטן (Marina Piccola), ובו שני יישובים, קפרי במרכז ואנאקפרי במערב. באי רשת כבישים צרים ובהם נוסעים מוניות ואוטובוסים קטנים, המאפשרים נסיעה בין הנקודות השונות באי לאתרים השונים. רכב פרטי יש לתושבי האי בלבד. אל האי ניתן להגיע במעבורות היוצאות מנמלי סורנטו ונאפולי. זמן השייט נע בין ארבעים לשישים דקות, תלוי בסוג המעבורת ובמצב הים. גם בין אתרי האי הנמצאים בגובה פני הים, ניתן לשוט בסירות.
הערות שוליים

↑  מגילת סן-מיקלה - ספריה לעם #179 - אכסל מונתה
↑  James, Jamie (2017-06-21). ""South Wind," a Strange Literary Best-Seller, a Hundred Years Later". The New Yorker (באנגלית אמריקאית). ISSN 0028-792X. נבדק ב-2024-04-28.
↑  פן הוצאה לאור, באתר פן הוצאה לאור
↑  CAPRI DIEM | BOOKS | CAPRI, mysite (באנגלית)
↑  The writers, artists and aristocrats who fell in love with Capri, www.capri.net (באנגלית)
↑  CAPRI DIEM | PAINTERS | CAPRI, mysite (באנגלית)
↑  Capri c'ést fini, נבדק ב-2024-04-29
↑  Isle Of Capri (Remastered), נבדק ב-2024-04-29
↑  This Boozy Capri-Sun Slushy Is an Adult Twist on a Childhood Favorite, Kitchn (באנגלית)
↑  The Villas of Tiberius, www.capri.com (באנגלית)
המערה הכחולה
בית העירייה בקאפרי
מראה "הנמל הגדול" וקאפרי ממעלה ההר.
הדרך המתפתלת ויה קרופ בקאפרי
אנדריאס קטסולאס

| --- | --- |
אנדריאס קטסולאס, 2000
אנדריאס קטסולאס, 2000
 לידה:  18 במאי 1946 סנט לואיס שבמיזורי
 פטירה:  13 בפברואר 2006 (בגיל 59) לוס אנג'לס שבקליפורניה
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1960 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אינדיאנה  אוניברסיטת סנט לואיס 
 http://www.andreaskatsulas.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
אנדריאס קטסולאס (באנגלית: Andreas Katsulas;‏ 18 במאי 1946 - 13 בפברואר 2006) היה שחקן אמריקני ממוצא יווני שידוע בעקבות תפקידיו כג'קאר, שגריר הנארנים בסדרת המדע בדיוני "בבילון 5", כמו גם המפקד הרומולאני טומאלאק בסדרה "מסע בין כוכבים: הדור הבא".
קטסולאס נולד בסנט לואיס, מיזורי למשפחה אמריקנית ממוצא יווני, ונדבק בחיידק הבמה עוד כשהיה בגיל 4, כשאימו לקחה אותו להצגות בתיאטרון המקומי. הוא למד את אמנויות הבמה באוניברסיטה של סנט לואיס וקיבל תואר בוגר אוניברסיטה במגמת תיאטרון באוניברסיטת אינדיאנה אשר בבלומינגטון, אינדיאנה. בין השנים 1971–1986, השתתף קטסולאס בהופעות התיאטרון של פיטר ברוק במקומות כמרכז לינקולן ובמחוזות ונצואלה.
קטסולאס עבר ללוס אנג'לס, קליפורניה בשנת 1986. תפקידיו הקולנועיים כוללים השתתפות בסרט "הסיציליאני", לפי ספרו של מריו פוזו, "זר שומר עליי", המערבון "שקיעה" של הבמאי זוכה פרס אוסקר בלייק אדוארדס, הפרודיה "לרקוד עם לוחמים", הנמלט" לצד שחקנים כהאריסון פורד וטומי לי ג'ונס, "לגנוב את השמיים", ו"החלטה גורלית".
תפקידיו הטלוויזיוניים כוללים השתתפות קבועה בחמש עונותיה של סדרת המדע בדיוני "בבילון 5" כג'קאר, שגריר הנארנים, כמו גם בסרטים שהתבססו על הסדרה. חזותו האצילית והמאיימת כלוחם נארני אשר התפתח בהמשך הסדרה למנהיג רוחני לעמו, הקנתה לו אהדה רבה בקרב מעריצי הסדרה. ג'יי מייקל סטרזינסקי, יוצר הסדרה, שילב את קולו של קטסולאס כמחווה לדמותו בסרט האחרון בסדרה, "הסיפורים האבודים", שיצא ביולי 2007.
קטסולאס השתתף בין היתר בהופעות אורח בסדרות "אומת החייזרים", "המשווה", "רצח במשיכת קולמוס", "ג'ייק והשמן", "האב דאולינג חוקר", "האנטר", "מקס הדרום", "NYPD", "מילניום", "מסע בין כוכבים: הדור הבא" ו"מסע בין כוכבים: אנטרפרייז". כמו כן, קטסולאס נידב את קולו למשחקי המחשב "Primal" ו-"24", המבוסס על סדרת הטלוויזיה המצליחה.
בשנת 2005 אובחן קטסולאס בסרטן הריאה. הוא מת בלוס אנג'לס והשאיר אחריו אישה ושני ילדים. בן 59 היה במותו.
ארץ חדשה (שיר)

| --- | --- |

 סינגל בביצוע שלמה ארצי
 מתוך האלבום חום יולי אוגוסט
 יצא לאור:  1988
 שפה:  עברית
 חברת תקליטים:  הד ארצי
"ארץ חדשה" הוא פזמון שכתב, הלחין וביצע שלמה ארצי. השיר יצא לאור בשנת 1988.
רקע

השיר נכלל באלבום חום יולי אוגוסט כרצועה הפותחת שבו ועובד על ידי עדי רנרט. האלבום כלל התעסקות בנושאים פוליטיים. השיר נכתב על רקע האינתיפאדה הראשונה שפרצה בשנת 1987.
תוכן השיר

הדובר בשיר נוסע עם בנו בדרכי עפר, לאחר שהערים תל אביב וחיפה נחסמו כתוצאה מן הגשמים. המציאות הפוליטית משתקפת לעיניהם מבעד לשמשות המכונית. הדובר מתייחס לשני עמים המסוכסים ביניהם. הוא שואל: "יש לנו ארץ, למה עוד אחת?".
הדובר אומר שערבים מתפללים לאיזה חג, אך הוא אינו יודע איזה חג הם חוגגים, רמז לחוסר ההיכרות של היהודי הישראלי עם תרבותם של הערבים מסביב. מטרת המסע של האב ובנו היא להגיע לארץ חדשה. הדובר מזכיר כבשים העולות על אם הדרך, כאשר ייתכן וכוונתו לנוף גלילי או לשטחי יהודה ושומרון (הגדה המערבית). את הכבשים, מזכיר הדובר, "אנחנו לא דורסים". הוא מתייחס למפעל הציוני שאינו נס בעיניו אלא פרי של עבודה קשה.
קצב השיר הוזכר כדומה לסגנונו של ברוס ספרינגסטין.
מיקומי שיא > מצעדים שבועיים

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג' | 5 |  |
מיקומי שיא > מצעדים שנתיים (ה'תשמ"ח)

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג' | 30 |  |
השיר בספרי תווים

שלמה ארצי, שירים מתוך תקליטים, עמ' 83, הוצאת כנרת, 1991. (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  יוסי חרסונסקי, שלמה ארצי, אנחנו רוצים ארץ חדשה! (האלבום "חום יולי אוגוסט", 1988), באתר יוסימיוזיק
↑  עינב שיף‏, שירת החטאים: הגניבות הנשכחות של המוזיקה הישראלית, באתר וואלה, 15 בספטמבר 2010
1 2  ארץ חדשה, מתוך אתר פזמונט
מדינות מקסיקו

מקסיקו היא פדרציה הכוללת 32 ישויות פדרליות. 31 מדינות (estados) ועיר הבירה מקסיקו סיטי השוכנת באזור פדרלי (Distrito Federal) נפרד, בדומה למצב במדינות פדרטיביות אחרות כאוסטרליה וארצות הברית. מדינות מקסיקו מחולקות מנהלית למועצות אזוריות.
מפת מדינות מקסיקו
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מס' | מדינה | בירה | שם בשפת המקור | אוכלוסייה  נכון לשנת 2020 | שטח בקמ"ר |
| 1 | אגואסקליינטס | אגואסקליינטס | Aguascalientes ‏ | 1,465,000 | 5,616 |
| 2 | באחה קליפורניה | מקסיקלי | Baja California ‏ | 3,822,000 | 71,450 |
| 3 | באחה קליפורניה הדרומית | לה פאס | Baja California Sur‏ | 759,000 | 73,909 |
| 4 | קמפצ'ה | קמפצ'ה | Campeche ‏ | 965,000 | 57,485 |
| 5 | צ'יאפס | טוסטלה גוטיירס | Chiapas ‏ | 5,602,000 | 73,311 |
| 6 | צ'יוואווה | צ'יוואווה | Chihuahua ‏ | 3,806,000 | 247,413 |
| 7 | קואווילה | סלטיו | Coahuila ‏ | 3,189,000 | 151,595 |
| 8 | קולימה | קולימה | Colima ‏ | 830,000 | 5,627 |
| 9 | דורנגו | דורנגו | Durango ‏ | 1,846,000 | 123,364 |
| 10 | גואנחואטו | גואנחואטו | Guanajuato‏ | 6,205,000 | 30,607 |
| 11 | גררו | צ'ילפנסינגו | Guerrero ‏ | 3,556,000 | 63,596 |
| 12 | אידלגו | פצ'וקה | Hidalgo ‏ | 3,115,000 | 20,821 |
| 13 | חליסקו | גוודלחרה | Jalisco ‏ | 8,400,000 | 78,596 |
| 14 | מקסיקו | טולוקה | Estado de México‏ | 17,102,000 | 22,352 |
| 15 | מיצ'ואקאן | מורליה | Michoacán ‏ | 4,736,000 | 58,598 |
| 16 | מורלוס | קוארנבקה | Morelos ‏ | 2,016,000 | 4,879 |
| 17 | נאיאריט | טפיק | Nayarit ‏ | 1,274,000 | 27,857 |
| 18 | נואבו לאון | מונטריי | Nuevo León ‏ | 5,846,000 | 64,156 |
| 19 | ואחאקה | ואחאקה | Oaxaca ‏ | 4,096,000 | 93,758 |
| 20 | פואבלה | פואבלה | Puebla ‏ | 6,535,000 | 34,310 |
| 21 | קרטרו | קרטרו | Querétaro‏ | 2,404,000 | 11,691 |
| 22 | קינטנה רו | צ'טומל | Quintana Roo ‏ | 1,895,000 | 44,705 |
| 23 | סן לואיס פוטוסי | סן לואיס פוטוסי | San Luis Potosí‏ | 2,815,000 | 61,138 |
| 24 | סינלואה | קוליאקאן | Sinaloa ‏ | 3,015,000 | 57,365 |
| 25 | סונורה | ארמוסיו | Sonora ‏ | 3,006,000 | 179,355 |
| 26 | טבסקו | וייארמוסה | Tabasco‏ | 2,435,000 | 24,731 |
| 27 | טמאוליפס | סיודד ויקטוריה | Tamaulipas‏ | 3,506,000 | 80,249 |
| 28 | טלקסקלה | טלקסקלה | Tlaxcala ‏ | 1,405,000 | 3,997 |
| 29 | וראקרוס | חלפה | Veracruz‏ | 8,105,000 | 71,824 |
| 30 | יוקטן | מרידה | Yucatán ‏ | 2,374,000 | 39,524 |
| 31 | סקטקס | סקטקס | Zacatecas‏ | 1,674,000 | 75,275 |
| 32 | מקסיקו סיטי | מקסיקו סיטי | CDMX | 9,305,000 | 1,484 |
הערות שוליים

↑  Federal District is now officially Mexico City, mexiconewsdaily
| מדינות מקסיקו |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אגואסקליינטס • באחה קליפורניה • באחה קליפורניה הדרומית • קמפצ'ה • צ'יאפס • צ'יוואווה • קואווילה • קולימה • דורנגו • גואנחואטו • גררו • אידלגו • חליסקו • מקסיקו • מיצ'ואקאן • מורלוס • נאיאריט • נואבו לאון • ואחאקה • פואבלה • קרטרו • קינטנה רו • סן לואיס פוטוסי • סינלואה • סונורה • טבסקו • טמאוליפס • טלקסקלה • וראקרוס • יוקטן • סקטקס |  |
| מחוז פדרלי | מקסיקו סיטי |  |
| חלוקה מנהלית של מדינות אמריקה הצפונית ואמריקה המרכזית |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • ארצות הברית • איי בהאמה • בליז • ברבדוס • גואטמלה • ג'מייקה • גרנדה • דומיניקה • האיטי • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס • פנמה • קובה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| שטחים תלויים | איי הבתולה הבריטיים • איי הבתולה של ארצות הברית • איי טרקס וקייקוס • איי קיימן • אנגווילה • ארובה • ברמודה • גוואדלופ • גרינלנד • הולנד הקריבית • מונטסראט • מרטיניק • סנט מארטן • פוארטו ריקו • קוראסאו |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007546924305171  LCCN: sh98006232
ניסו אביטן

נסים (ניסו) אביטן (נולד ב-29 בספטמבר 1971) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ ומאמן כדורגל המשמש כיום כמאמן נבחרת ישראל לנשים.
קריירה כשחקן

אביטן החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל באר שבע, ובתחילת שנות ה-90 צורף לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון. לאחר שצבר ניסיון בבית"ר באר שבע ובמכבי יבנה, חזר להפועל באר שבע לקראת עונת 1994/1995 והיה מלך השערים של הקבוצה בעונה זו, עם 12 שערים. לקראת עונת 1995/1996 חתם בהפועל תל אביב, ובמדיה שיחק עד תום עונת 1996/1997, וכבש 18 שערים ב-53 הופעות. בקיץ 1997 חתם בקבוצת בני יהודה תל אביב, אך לא מצא את מקומו במועדון, ובינואר 1998 עבר לקבוצת הפועל אשקלון, עמה ירד בתום העונה לליגת המשנה. בקיץ 1998 חזר להפועל באר שבע, לאחר שירדה גם היא לליגה השנייה, ובינואר 1999 עבר לבית"ר באר שבע מאותה הליגה, במדיה שיחק שנה וחצי. לאחר מכן שיחק בהפועל דימונה ובעירוני אופקים, ובשנת 2002 פרש ממשחק פעיל.
קריירה כמאמן

לאחר פרישתו ממשחק פעיל שימש אביטן כמאמן קבוצת עירוני אופקים מליגה א', ובשנת 2008 החל לאמן במחלקת הנוער של הפועל באר שבע. לאחר שאימן את קבוצת הנערים של המועדון קודם לתפקיד מאמן קבוצת הנוער ששיחקה בליגת המשנה, ובשנת 2010 העלה אותה לליגת העל לנוער והעפיל עמה לגמר גביע המדינה לנוער. במהלך עונת 2011/2012 שימש כעוזרו של גיא לוי, מאמן הקבוצה הבוגרת של הפועל באר שבע. בקיץ 2013 מונה למאמן מכבי באר שבע מליגה א', וכעבור שנה חזר לאמן את קבוצת הנערים של הפועל באר שבע. בקיץ 2016 מונה שוב למאמן קבוצת הנוער של המועדון.
ב-31 באוגוסט 2017 מונה למאמן הפועל חדרה, העולה החדשה לליגה הלאומית. אביטן הוביל את הקבוצה למקום השני בטבלה בתום עונת 2017/2018, אחרי הפועל תל אביב, והעפיל עמה לליגת העל לאחר שנעדרה 39 שנה מהליגה הבכירה. בעונת 2018/2019 הוביל את הקבוצה לפלייאוף העליון, והיא סיימה את העונה במקום השישי בליגת העל, המיקום הגבוה ביותר בתולדות המועדון.
ב-15 במאי 2019, לאחר שהחל במשא ומתן עם הנהלת הפועל תל אביב לקראת העונה הבאה, פוטר אביטן מהפועל חדרה, ומאוחר יותר באותו היום חתם על חוזה לשנתיים בהפועל תל אביב. ב-5 בנובמבר 2019, לאחר שהשיג ניצחון אחד בלבד בכל המסגרות מאז תחילת העונה, פוטר מתפקידו.
ב-11 בדצמבר 2019 מונה למאמן הפועל רעננה. ב-17 בפברואר 2020 פוטר מאימון הקבוצה.
ב-18 באוקטובר 2020 מונה למאמנה של בני סכנין לאחר עזיבתו של אלדד שביט. ב-27 בפברואר 2021 פוטר מהמועדון.
ב-3 בפברואר 2022 מונה למאמנה של בני יהודה תל אביב. בסיום עונת 2021/2022 סיים את תפקידו.
ב-1 במאי 2023 מונה לקדנציה שנייה כמאמנה של הפועל חדרה. לאחר 17 מחזורים השיגה הקבוצה 14 נקודות בלבד ודורגה במקום ה-15 בליגה. בעקבות כך פוטר מתפקידו.
ב-29 באוקטובר 2024 סיכם את תנאיו כמאמן נבחרת ישראל לנשים.
משפחה

אביטן הוא אחיינו של כדורגלן העבר שלום אביטן. בן דודו של כדורגלן העבר שרון אביטן. מתגורר עם אשתו וילדיו ביישוב עומר.
הערות שוליים

↑  שי מוגילבסקי, השנה שניסו אביטן ירצה לשכוח, באתר ynet, 1 בדצמבר 2018
↑  כרמל קושניר, ניסו אביטן שצמח בהפועל באר שבע חולם לחזור אליה כמאמן, באתר mynet‏ באר שבע, 14 בינואר 2018
↑  שלומי גבאי‏, ניסו אביטן מונה למאמן הפועל חדרה, באתר וואלה, 31 באוגוסט 2017
↑  אורי דוד, ניסו אביטן: "זה מטורף, עשינו סנסציה", באתר ynet, 21 במאי 2018
1 2  ערן נבון, ניסו אביטן סוגר חשבון עם הפרשנים, באתר ישראל היום, 31 בינואר 2019
↑  אלון בן דוד, ‏בעקבות חשיפת ONE: ניסו אביטן פוטר מחדרה, באתר ONE‏, 15 במאי 2019
↑  אופיר סער‏, הפועל תל אביב הודיעה: ניסו אביטן חתם לשנתיים, באתר וואלה, 15 במאי 2019
↑  אופיר סער‏, הפועל תל אביב: ניסו אביטן פוטר מתפקידו, באתר וואלה, 5 בנובמבר 2019
↑  תום נחום, ‏עידן חדש: ניסו אביטן העביר אימון בכורה ברעננה, באתר ONE‏, 11 בדצמבר 2019
↑  שלמה וייס‏, גל כהן יחליף את אביטן בהפועל רעננה: "הופתענו מהתנהלותו של ניסו", באתר וואלה, 17 בפברואר 2020
↑  דורון בן דור, ניסו אביטן חתם לשנה כמאמן בני סכנין, באתר ONE, ‏18 באוקטובר 2020
↑  דורון בן דור, סופית: ניסו אביטן פוטר מבני סכנין, באתר ONE, ‏28 בפברואר 2021
↑  גידי ליפקין, ‏חוזר לקווים: ניסו אביטן מונה למאמן בני יהודה, באתר ONE‏, 3 בפברואר 2022
↑  רענן ברנובסקי‏, מנחם קורצקי פוטר מהפועל חדרה, ניסו אביטן מונה במקומו, באתר וואלה, 1 במאי 2023
↑  שמעון אלבז, משלם את המחיר: ניסו אביטן סיים את דרכו בהפועל חדרה, באתר ynet, 17 בינואר 2024
מחוזות סנט וינסנט והגרנדינים

מפת מחוזות סנט וינסנט והגרנדינים
מבחינה מנהלית מחולקת סנט וינסנט והגרנדינים לשישה מחוזות (Parish – קהילה), שמתוכם חמישה נמצאים על האי סנט וינסנט, ואילו המחוז השישי, מחוז הגרנדינים, כולל את כל איי הגרנדינים השייכים למדינה.
המחוזות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מחוז | שם בשפת המקור | בירה | אוכלוסייה (נכון לשנת 2012) | שטח (קמ"ר) |
| מחוז סנט דייוויד | Saint David Parish | שאטובלאייר | 5,756 | 80 |
| מחוז שארלוט | Charlotte Parish | ג'ורג'טאון | 37,252 | 149 |
| מחוז סנט פטריק | Saint Patrick Parish | ברואלי | 5,884 | 37 |
| מחוז סנט אנדרו | Saint Andrew Parish | לאיו | 6,339 | 29 |
| מחוז סנט ג'ורג' | Saint George Parish | קינגסטאון | 50,926 | 52 |
| מחוז הגרנדינים | Grenadines Parish | פורט אליזבת | 10,223 | 43 |
ספרות ההיכלות והמרכבה

ספרות ההיכלות והמרכבה הוא שם כולל לכ־25 חיבורים מיסטיים שחוברו כנראה בתקופת התנאים והאמוראים (בין המאה השנייה למאה החמישית לספירה) בארץ ישראל (שהייתה אז פרובינציה של האימפריה הרומית המזרחית). זהו התארוך המקובל; אך יש הסוברים כי על אף שהמסורת בנושא אכן קדומה, החיבורים בכתב נערכו רק במאה השביעית או השמינית.
ראו גם

קבלה
פרדס (יהדות)
שיעור קומה (ספר)
לקריאה נוספת

גרשם שלום, "הרצאה שנייה: המיסטיקה של המרכבה והגנוסטיקה היהודית", בתוך: זרמים ראשיים במיסטיקה היהודית, 1941 (תרגום: סדריק כהן סקלי, תל אביב, הוצאת ידיעות אחרונות, 2016), 96-54
מאיר בר-אילן, סתרי תפילה והיכלות, רמת-גן תשמ"ז
יוסף דן, ‏המיסטיקה העברית הקדומה, סדרת אוניברסיטה משודרת, בהוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשמ"ט
רחל אליאור, ספרות ההיכלות ומסורת המרכבה - תורת הסוד הקדומה ומקורותיה, תל אביב, הוצאת ידיעות אחרונות, 2004.
רחל אליאור, היכלות זוטרתי, כתב יד ניו יורק 8128 מהדורה מדעית, ירושלים: האוניברסיטה העברית, תשמ"ב
רחל אליאור, מקדש ומרכבה, כוהנים ומלאכים, היכל והיכלות במיסטיקה היהודית הקדומה, ירושלים: מאגנס תשס"ג
רחל אליאור, "ייחודה של התופעה הדתית בספרות ההיכלות: דמות האל והרחבת גבולות ההשגה", מחקרי ירושלים במחשבת ישראל, ו (א-ב) תשמ"ז: המיסטיקה העברית הקדומה, (עורך י' דן): 13–64
נעמה צפרוני, והיגון הולל - מסע בנבכי "היכלות רבתי", מגזין ארץ אחרת, גיליון 54
רחל אליאור, שירת הקודש בספרות ההיכלות והמרכבה, דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ו', 2016.
איתמר גרינולד, אפוקליפטיקה וספרות יורדי המרכבה : פרקים בתולדות האיזוטריקה היהודית בתקופת המשנה והתלמוד (ירושלים, תשכ"ט)