stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מירב אהרון גוטמן

| --- | --- |

 לידה:  3 באוגוסט 1973 (בת 51)  קריית שמונה, ישראל ישראל
 ענף מדעי:  סוציולוגיה עירונית
 מקום מגורים:   ראש פינה
 עיסוק:  סוציולוגית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת קולומביה 
 מוסדות:   הפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים
 בן זוג:  רואי גוטמן
 מספר צאצאים:  3
 www.meiravaharongutman.com
 
מירב אהרון גוטמן (נולדה ב-3 באוגוסט 1973) היא סוציולוגית של המרחב וסוציולוגית אורבנית המכהנת כפרופסור חבר בפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים בטכניון – מכון טכנולוגי לישראל, עמיתת מחקר בכירה במוסד שמואל נאמן למחקר מדיניות לאומית והיו"ר האקדמי של "החממה החברתית" בטכניון.
ביוגרפיה

אהרון גוטמן נולדה בקריית שמונה למרי ומשה אהרון וגדלה שם עד גיל 12. הבת הצעירה מבין שישה ילדים שהיו במשפחה. בהמשך עברה עם משפחתה ליבנה, ואחר כך לנתניה, לתל אביב להרצליה, ראש פינה וקריית טבעון. .
בתיכון למדה בקריית החינוך ע"ש גינסבורג ביבנה.
בצבא שירתה כמש"קית חינוך בגדוד 13 של חטיבת גולני, ולאחר שסיימה קורסי קצינות שירתה כקצינה ביחידה להשתלמויות של חיל חינוך בבית הספר למנהיגות של צה"ל.
לאחר שירותה הצבאי למדה לתואר ראשון, שני ושלישי בחוג לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה, אוניברסיטת תל אביב. בשנת 1998 סיימה תואר ראשון. בשנת 2001 סיימה את התואר השני. עבודת המ.א. שלה שנכתבה בהדרכת חיים חזן ואדריאנה קמפ, עסקה במהגרי עבודה פלסטינים בישראל בעידן הסכמי אוסלו. בשנת 2006 סיימה את התואר השלישי. עבודת הדוקטור שלה נכתבה בהדרכת חיים חזן, ג'ון קומרוף (אנ') ורונן שמיר, ועסקה בקשר בין תכנון העיר אשדוד כעיר מודרנית הבנויה מרובעים לבין המבנה החברתי של העיר.
עבודת הדוקטורט שלה זיכתה אותה בפרס לחוקרים צעירים ע"ש מארי קירי מטעם האיחוד האירופי, ובמלגת פולברייט לדוקטורנטים.
בהמשך קיימה פוסט-דוקטורט אחד באוניברסיטה העברית בירושלים באירוח של פרופ' תמר אלאור ופוסט-דוקטורט שני באוניברסיטת קולומביה בניו יורק (לאחר שקיבלה בשנית מלגת פולברייט) באירוחו של פרופ' גיל אייל.
לאחר שחזרה לארץ עבדה כמרצה במספר מוסדות אקדמיים ובהם אוניברסיטת בן-גוריון בנגב ובצלאל – אקדמיה לאמנות ועיצוב.
בשנת 2013 התמנתה כחברת סגל בפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים בטכניון, בשנת 2016 התמנתה למרצה בכירה, בשנת 2022 קיבלה קביעות, ובשנת 2024 התמנתה לפרופ' חבר.
בנוסף, משנת 2020 התמנתה ליו"ר האקדמי של 'החממה האקדמית' בטכניון ומשנת 2021 היא משמשת עמיתת מחקר בכירה במוסד שמואל נאמן למחקר מדיניות לאומית בטכניון.
מחקרה

את מחקריה של אהרון גוטמן ניתן לחלק לשתי תקופות: בתקופה הראשונה ערכה מחקר סוציולוגי הנשען על אתנוגרפיות עירוניות והתרכזה בנושאי ליבה בחברה הישראלית. בתקופה השנייה, החל משנת 2014, התמקדה במודלים מבוססי נתונים בתלת־ממד ככלי עזר למחקר העירוני ולתהליכי קבלת החלטות בתכנון ערים ואזורים.
במסגרת כתיבת הדוקטורט שלה חקרה דפוסים של אזרחות בעיר לאום מודרנית בישראל, אשדוד. במחקרה עמדה אהרון גוטמן על הקשר שבין תכנון העיר אשדוד כעיר מודרנית הבנויה ברבעים, למבנה החברתי. היא הייתה מהראשונות שעמדה על חשיבותן של ערי הביניים, אותן כינתה גם ערי תיכון. במחקרה חקרה מספר נושאי-משנה: המבנה החברתי של העיר והקשר שבינו ובין המבנה העירוני, מחקר על התזמורת האנדלוסית הישראלית ומחקר בקרב סניף הליכוד בעיר אשדוד. מסקנותיה העיקריות של אהרון גוטמן היו כי מבחינה טיפולוגית יש לראות את אשדוד כעיר לאום מודרנית, כמו ערים אשר ניבנו לאחר מלחמת העולם השנייה במדינות אשר השיגו את עצמאותן בסוף שנות ה-40 של המאה העשרים, דוגמת צ'אנדיגר בהודו וברזיליה בברזיל. לגבי התזמורת האנדלוסית היא תיארה נתיבים חדשים של מוביליות חברתית של מזרחים בישראל באמצעות הבניה חברתית של יוקרה. בהתבסס על מחקרה בסניף הליכוד המקומי באשדוד היא תיארה את האופנים שבהם תושבי העיר צרכו את תבנית ההתארגנות הדמוקרטית כדי לייצר מוביליות חברתית. הייתה מהראשונות לתאר את "השיטה" אשר עמדת בבסיס המפלגה: התפשטות מכל אידאולוגיה ויצירת דפוס אותו כינתה ID-ology: אידאולוגיה מבוססת זהות.
ב-2013 החלה לחקור, ביחד עם פרופ' ניר כהן, את משברי העבודה באזורי הספר הישראלים. במחקריהם הם כרכו בין עבודה ובין תפיסת האזרחות אותה כינו "עבודת האזרחות" ועמדו על הזמן של הכלכלה הפוליטית בהקשרים של סגירת המפעלים המסורתיים באזורי הספר ועל אסטרטגיות חיים של צעירים באזורי הספר.
אהרון-גוטמן הובילה, יחד עם ד"ר מוריאל (מורי) רם, פרויקט מחקרי על דת ועירוניות. הפרויקט מבוסס על אבחנתה של אהרון גוטמן כי בתי כנסת עירוניים שנוסדו על ידי עולים מהמזרח התיכון וצפון אפריקה מהווים מוסדות חברתיים חשובים אך עם זאת אף מחקר העוסק בדת בישראל לא עסק בתפקידם האורבני ובייחוד מזווית סוציולוגית. במחקרם ביקרו את התפיסות המקובלות בתכנון עירוני, שהתעלמו מהעירוניות הגלומה בבתי הכנסת כמבנה קהילתי-חברתי המחולל עירוניות. בחיפוש אחר אפשרויות אחרות לתכנון, חקרו אהרון גוטמן ורם בתי כנסת לא רשמיים שהוקמו בישראל על ידי חברי קהילות מזרחיות בעכו, כגון בית הכנסת בחצר בית פרטי, בית כנסת בקומת עמודים בשיכון ובית הכנסת הקהילתי שרבים עולים אליו לרגל. במחקרם טענו כי בתי הכנסת, והמאמץ היומיומי להשגת מניין, הפכו למוצבים קדמיים במאבק על זהותה היהודית של עיר מעורבת.
ביחד עם תלמידותיה ד"ר דפנה לוין ונועה פראוור עסקה אהרון גוטמן בהשלכות החברתיות של תהליכי התחדשות עירונית. מחקרים אלה יצאו נגד התפיסה כי הציבור הוא גוף מוחלש הנתון למניפולציה של יזמים ושל הממשלה. מחקרים אלה עמדו על היותם של עסקאות מכוח תוכניות להתחדשות עירונית "עסקאות חברתיות" שהציבור משתתף פעיל בהם על מנת לספק לעצמו רשתות ביטחון בשל שחיקת השכר והפנסיה. מחקרים אלה הוסיפו נדבך נוסף לניתוח שלושת הדורות בהתחדשות עירונית: אותו כינו "דור המינוף העצמי", האופנים בהם הציבור עושה מוביליות חברתית שאיננה קשורה במוביליות במרחב.
אהרון גוטמן חקרה פשע בערים וטענה להתקבצות של פשיעה בקווי גבול עירוניים בערים מעורבות.
בנוסף חקרה את ההשלכות החברתיות של מעבר יחידות צה"ל לנגב – שם עמדה על המושג "המרות הון" כמושג מפתח בתהליכי פיתוח אזורים.
מחקרה > מחקרה העכשווי

אהרון גוטמן פיתחה והקימה מתווה חדשני של מעבדה בתחום של סוציולוגיה עירונית. המעבדה הקרויה Smart Social Strategy Lab היא מרחב של יצירה, מחקר ועיצוב מדיניות ציבורית. הפילוסופיה של המעבדה היא היותה מרחב של ניתוח העיר כטקסט, הן במובנו כנתונים מרובים והן כטקסט ויזואלי המוכר לנו כמפה וכמודל עירוני.
המעבדה עוסקת בייצוג פני שטח חברתיים (social Landscape) באמצעות קרטוגרפיה חברתית המשתמשת במודלים עירוניים ממוחשבים בתלת־ממד המבוססים על נתונים המהווים במעבדה זו תשתית למחקר ולעיצוב מדיניות חברתית. מן הבחינה המתודולוגית המעבדה נשענת הן על תפיסות כמותניות הרואות בעיר בעיה של מורכבות גבוהה, והן על תפיסות איכותניות מתקדמות המתגלמות בנושא של מדעי הרוח הדיגיטליים.
אהרון גוטמן ותלמידיה פיתחו את המושג טופוגרפיות חברתיות כדי לנתח ולייצג סוגיות של אי שוויון מרחבי. ביחד עם דוד ברג חקרה אהרון גוטמן את הרעיון של טופוגרפיה חברתית כדרך חדשה לחשב מרחק חברתי-גאוגרפי. הם חקרו את הקשר שבין אי שוויון מרחבי לייצוא של פשיעה לעיר ראשה. במחקרם הראו, כי ערים אשר נמצאות בסמיכות גבוהה מן הבחינה הגאוגרפית ומקיימות אי שוויון גבוה – מייצאות את שיעור הפשע הרב ביותר לעיר הראשה. ביחד עם תלמידתה, ד"ר בת אל רביד יוסף, הן פיתחו את הרעיון של "תאום דיגיטלי חברתי": תפיסה ומתודולוגיה אשר מסבה את הרעיון של ייצוג עירוני ממוחשב לסדר יום חברתי. המעבדה אף עוסקת בפיתוח של פרוטוקולים של שותפות ציבורית המבוססת על עבודה בחלל הייחודי של המעבדה. ביחד עם ד"ר רז וינר חקרה אהרון גוטמן את הסוגיה – כיצד חוויית נתונים בתוך חלל אימרסיבי משפיעה על תהליך קבלת החלטות.
מחקרה > מחקר בעת מלחמה

עם פרוץ מלחמת חרבות ברזל הקימה את קבוצת המחקר "הביתה" במוסד שמואל נאמן אשר כוללת חוקרים וחוקרות ממגוון תחומים. הקבוצה פרסמה נייר מדיניות העוסק במדיניות שיבה הביתה עם שוך הקרבות, ו"רוח צפונית" – ממצאי סקר שנערך בקרב מפונים מן הצפון.
ייעוץ ויישום בתחומי התמחותה

אהרון גוטמן התמחתה בתכנון חברתי, הייתה שותפה בכתיבה של תוכניות אסטרטגיות ובכתיבת תוכניות אב לקיבוצים וערים. בשנים 2009-2011 הקימה ועמדה בראש 'המרכז לעירוניות ים תיכונית' בעיר בת ים. בשנים 2012-2013 שימשה כראש אגף תכנון אסטרטגי בעיר חולון במשך כשמונה חודשים. שימשה כיועצת עבור משרד הביטחון בנושא של העתקת בסיסי צה"ל לנגב. בשנים 2018–2023 שימשה כחברה במועצה הארצית לתכנון ולבנייה, שם הקדישה מאמץ רב בקידום תסקיר השפעה על הבריאות, תוכנית המתאר למכרות ומחצבים ומיקום נמל תעופה חלופי.
אקטיביזם חברתי

כחלק מרגישותה לעוולות חברתיות, אי-צדק ואי-שוויון חברתי, מתלווה לפעילותה האקדמית של אהרון גוטמן גם אקטיביזם חברתי. אקטיביזם חברתי זה בא לידי ביטוי בפעילויות ובמיזמים הבאים:
הייתה בין המקימים של 'אוניברסיטת קיץ לנוער' במסגרת אוניברסיטת תל אביב. תוכנית לתלמידות ותלמידים מצטיינים מיישובי הפריפריה, שמטרתה קירוב תלמידי הספר להשכלה גבוהה.
כאמא צעירה התחברה לקבוצת נשים תושבות העיר הרצליה והן הקימו את 'מרכז אגדה'. מרכז קהילתי לנשים לאחר לידה המתגוררות בעיר (ולילדיהן עד גיל 5), שייצר רשת של תמיכה עבור אימהות צעירות.
במסגרת המחאה 2023, הייתה אהרון גוטמן ממייצגי הקול החברתי במחאה. היא בלטה בנאומה 'אמת לכוח' בקפלן (המחאה נגד הרפורמה המשפטית), וביחד עם פעילים נוספים הקימה את הבמה החברתית אל מול מצודת זאב. בעקבות נאומה 'אמת לכוח' הוזמנה אהרון לדבר במחאה בבמות שונות.
אהרון גוטמן מפרסמת בעיתונות היומית מאמרי דעה במסגרתם היא מעלה על סדר היום סוגיות חברתיות ואזרחיות הנסמכות על מחקריה. למשל: "בצפון לא מתרחש פינוי, מתחילה הגירה", "תנו לראשי הערים לנצח", מאמר שבו קראה להעביר סמכויות ניהול לראשי הערים במהלך המלחמה, או "הקלף החזק של תושבי הצפון", מאמר שבו עמדה על היכולת של תושבי הצפון לדרוש לחזור ליישובים מועצמים, ביום שלאחר המלחמה.
עיסוקים נוספים

אהרון גוטמן השתתפה במשך השנים בכמה פרויקטים אמנותיים, שמשיקים לתחומי התמחותה האקדמיים:
במסגרת עבודת המ.א. שלה יצרה את הסרט "עבד של אף אחד", שנעשה ביחד עם שוהים בלתי חוקיים מרצועת עזה בישראל. הסרט התקבל להקרנה בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין.
בעקבות מחקרה על העיר אשדוד, יצרה בשנת 2010, יחד עם דייוויד נוי ויורם עברי (סינמקס הפקות) את הסרט הדוקומנטרי "כיוון כלים: המלחמה על התזמורת האנדלוסית הישראלית". הסרט שודר בערוץ הראשון של הטלוויזיה הישראלית והוצג בלונדון במסגרת פסטיבל הסרטים של המוסד האתנוגרפי המלכותי הבריטי (אנ').
בעקבות עבודת המעבדה החלו אהרון גוטמן ותלמידיה לעסוק באמנות נתונים. עיסוק זה הוביל למספר תצוגות אמנותיות:
בהובלה של ד"ר דפנה לוין הם הציגו את העבודה 'מגדלים פורחים, ערים שוקעות' במסגרת התערוכה 'דיסצנזוס' במוזיאון תל אביב לאמנות.
בהובלה של ד"ר רז וינר הם הציגו את העבודה 'מקרה בודד' במסגרת 'פסטיבל א-ז'אנר ליצירה רב תחומית ופרפורמנס', תיאטרון תמונע.
אהרון גוטמן ותלמידיה הציגו את העבודה 'קונסטלציה של בדידות' במסגרת הביאנלה לארכיטקטורה בוונציה (אנ').
חיים אישיים

מירב נשואה לפרופ' רואי גוטמן, חבר סגל במכללה האקדמית תל-חי וחוקר במרכז ידע גליל עליון (מיג"ל). היא אם לשלושה ילדים, ומתגוררת בקריית טבעון.
פרסומיה

ב-2024 יצא לאור לאור ספרה "עומדים בפני עצמם על סוציולוגיה עירונית ומזרחיות בישראל" הספר התפרסם במסגרת סדרת ישראלים, הרואה אור בשיתוף למדא עיון - ספרי האוניברסיטה הפתוחה ומכון בן-גוריון לחקר ישראל והציונות, אוניברסיטת בן-גוריון. עורכים: פרופ' תמר הרמן ופרופ' עופר שיף.
פרסומיה > מבחר ממאמריה

אהרון גוטמן פרסמה עשרות מאמרים ופרקים בספרים ערוכים. להלן מבחר מהם:
פרסומיה > מבחר ממאמריה > בעברית

"שקט יהיה לנו מספיק כשנמות – עכשיו הזמן לחיות": בין תכנון העיר המודרנית והחיים בה, תכנון, 2(1), 2005
קבלו את התזמורת האנדלוסית הישראלית! – לביקורת המושג רב-תרבותיות בישראל, אלפיים, 33, נובמבר 2008.
כלוב הברזל של האתניות, סוציולוגיה ישראלית 12(1), 2010, עמ' 181-210‏, JSTOR 23442833
"אין מקום לפוליטיקה בשכונה": אמנות ציבורית בשכונת קו תפר בירושלים - בין הפוליטי לחברתי, תיאוריה וביקורת 46, 2016, עמ' 91-116
פרסומיה > מבחר ממאמריה > באנגלית

Aharon-Gutman, M. (2009). "It will be quiet enough when we’re dead – now is the time to live: Between planning the modern city and living in it". Planning Theory and Practice, 10(2): 213-231.
Aharon-Gutman, M. (2017). "Art’s failure to generate urban renewal: Lessons from Jerusalem". Urban Studies, 55(15): 3474-3491.
Aharon-Gutman, M., Schaap, M., & Lederman, I. (2018). "Social topography: Studying spatial inequality using a 3D regional model". Journal of Rural Studies, 62: 40-52.
Aharon-Gutman M. (2021). "Border disorder: On urban boundary work and crime in the divided city". Theoretical Criminology, 25(1):127-148.
פרסומיה > פרסומים אחרים

מירב אהרון גוטמן וחגית זמרוני, כיצד צבא כמנוע פיתוח אזורי מעצב את שוק הדיור בעיר פיתוח בתהליכי התחדשות?: ניתוח ולמידה של מקרה עיר הבה"דים – ירוחם בתלת מימד, הרצליה, המרכז הבינתחומי הרצליה, מכון גזית גלוב לחקר הנדל"ן, 2017.
מירב אהרון גוטמן, רוח צפונית: פטריוטיות מקומית ומשבר מדינתי: ממצאי סקר מפונים, חיפה, מוסד שמואל נאמן למחקר מדיניות לאומית, 2024.
הערות שוליים

↑  מירב אהרון גוטמן, ארץ, עבודה: על מהגרי עבודה פלסטינים בעידן אוסלו (תיזה בהנחיית חיים חזן ואדריאנה קמפ), תל אביב: אוניברסיטת תל אביב, החוג לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה, 2001
↑  מירב אהרון גוטמן, לתכנן ולחיות את עיר הלאום המודרנית: על גבולות ומגבלות האזרחות בישראל של שנות ה-2000 (בהדרכת חיים חזן, ג'ון ל. קומרוף ורונן שמיר), תל אביב: אוניברסיטת תל אביב, החוג לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה, 2005
↑  Smart Social Strategy Lab (3S), Smart Social Strategy Lab (3S)
↑  חלל אימרסיבי הוא מרחב שאפשר להיטמע בו (כפי שקיים בעולם המציאות המדומה).
↑  נטע חוטר,'"`UNIQ--nowiki-00000006-QINU`"'‏אמת דיברתי, באתר ‏מאקו‏, 13 באפריל 2023
↑  מירב אהרון גוטמן,'"`UNIQ--nowiki-00000008-QINU`"'דעה | בצפון לא מתרחש פינוי, מתחילה הגירה, באתר ישראל היום, 19 בדצמבר 2023
↑  מירב אהרון גוטמן,'"`UNIQ--nowiki-0000000A-QINU`"'דעה | תנו לראשי הערים לנצח, באתר ישראל היום, 19 באוקטובר 2023
↑  מירב אהרון גוטמן,'"`UNIQ--nowiki-0000000C-QINU`"'דעה | הקלף החזק של תושבי הצפון, באתר ישראל היום, 10 בינואר 2024
↑  נעם בן זאב,'"`UNIQ--nowiki-0000000F-QINU`"'הצלילים הכואבים של התזמורת האנדלוסית, באתר הארץ, 19 ביולי 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297503305171  ISNI: 0000 0000 6986 5564  LCCN: no2003110097  VIAF: 98406670   WorldCat (עם VIAF): 98406670
המחאה למען שוויון בנטל

מחאה למען השוויון בנטל 2023
צעדת השוויון בני ברק, 2023
צעדת השוויון 2023
המחאה למען שוויון בנטל היא מחאה אזרחית ישראלית למען שוויון בנטל הגיוס לצה"ל. המחאה מתבטאת בפעילויות מחאה שונות, כמו, הפגנות ופניות לחברי הכנסת והממשלה, המיועדות להגביר את מודעות הציבור לנושא.
במהלך השנים קיבל הפטור מגיוס לחרדים מקום משמעותי ופוליטי בחברה בישראל. אירועי המתקפה על ישראל ב-2023 ופרוץ מלחמת חרבות ברזל בעקבותיה, החריפו את פעולות המחאה, והדרישה לגיוס חרדים גברה הן בעם והן אצל הפוליטיקאים.
על רקע פקיעת הסדרים קודמים לפטור ודחיית השירות וכוונות לחוקק חוק חדש בנושא, התחדשו פעולות המחאה לטובת השוויון בנטל השירות ולהפחתת העומס הכלכלי הנובע מיציאתם של דחויי השירות ממעגל העבודה והתמיכה הממשלתית הציבורית הניתנת להם.
בנוסף, הדגיש הצבא כי חסרים לו עשרות אלפי חיילים על מנת לעמוד במשימותיו, בשל אובדן בגוף ובנפש והעומס על חיילי המילואים.
רקע > ימי קום המדינה

מראשית התפתחותו של עולם הישיבות, בתקופת בית שני, ועד ימינו עבדו מרבית היהודים, אם בתחום הדת ואם בתחומים אחרים, ורק מיעוט קטן מהם התמסרו לחלוטין ללימוד תורה. עם הקמתה של מדינת ישראל חל שינוי משמעותי במצב זה ומרבית בני הקהילה החרדית החלו לפנות ללימוד ממושך בישיבות. הסיבות שהביאו לכך היו רצונם של החרדים שניצלו מן השואה להקים מחדש את עולם התורה שחרב וההתמודדות הקשה שלהם עם הפיתויים שהציב העולם החילוני, החלוצי של אותה תקופה. אחד התנאים שנדרשו מבחינתם לשם כך היה שחרור הצעירים החרדים מחובת השרות הצבאי, זאת כדי שלא יחשפו לחברה החילונית. מכשול השרות הצבאי שעמד בפני החרדים עם קום המדינה הוסר בעקבות הסכמתו של ראש הממשלה דאז, דוד בן-גוריון, לפטור 400 בני ישיבות משרות זה באמצעות הסדר של דחיית השרות משנה לשנה, הסכמה שנבעה מן הצורך בקונצנזוס לאומי. במשך השנים הלך והתרחב הפטור מגיוס צבאי.
בשנת 1958 עוגן הסדר "תורתם אומנותם" במסמך שהוציא מנכ"ל משרד הביטחון ובו נקבעו נוהלי דחיית השירות.
רקע > התפתחות הפטור לאחר המהפך ב-1977

בשנת 1977 בעקבות המהפך הפוליטי, הצטרפו החרדים לקואליציה. ההסכמים הקואליציוניים עם ממשלת הליכוד, בראשות מנחם בגין, שהקים קואליציה צרה בהשתתפות אגודת ישראל, הגדילו את היקף המצטרפים להסדר "תורתו אומנותו". מכסת המצטרפים להסדר הוסרה, בעקבות סלידתו של מנחם בגין מקביעת מכסה לכמות הלומדים, שהזכירה לו את ה"נומרוס קלאוזוס" שאותו חווה בפולין. בהמשך נקבע שבהגיע תלמידי הישיבות לגיל 28 או עם היוולד להם שני ילדים יאלצו לעבור שירות מקוצר בלבד במידה שיחליטו לעזוב את הישיבות. כתוצאה מהסדרים אלה עלה משנה לשנה מספר מקבלי דחיית שירות. בשנת 2012 הגיע מספר תלמידי הישיבות שנמצאו בהסדר זה לכ-63 אלף, יותר מפי 100 מהכמות בקום המדינה.
בשנת 1974 רק 2.4% משנתון הגיוס היו תחת הסדר "תורתו אומנותו". מספר זה הגיע ל-9.2% בשנת 1999 ול-14% בשנת 2007. בשנת 1999 היו 30,414 שוהים בהסדר תורתם אומנותם עד לגיל הפטור מגיוס, רובם הגדול חרדים, ואילו בשנת 2005 נמצאו 41,450 איש במסגרת הסדר זה. על פי מחקר של משרד התמ"ת היו בשנת 2010 62,700 בני אדם שגיוסם נדחה מתוקף הסדר
"תורתו אומנותו". כדי להיכלל בהסדר, על המבקש להתחייב להקדיש את זמנו ללימוד ולא לעסוק בעבודה שמקובל לתת בגינה תמורה. משרד האוצר הציג נתונים המצביעים על עלייה מהירה במספר האברכים והשוהים תחת הסדר תורתו אומנותו. לפי נתונים אלו מספר התלמידים גדל בהיקף של 237% בין השנים 1985–1998, מספר האברכים גדל באותו פרק זמן בשיעור של 354%. על רקע גידול מואץ זה במגזר החרדי ובעקבות החלטת בית המשפט העליון בבג"ץ רובינשטיין, הוקמה ועדת טל.
במהלך השנים מקום המדינה ולאחר המהפך התבטאה המחאה כנגד הפטור הגדל והולך, בסדרה של בג"צים שהחלו בתחילת שנות ה־70 ועד לימים אלו של מלחמת חרבות ברזל. בשנת 1986 דחה בג"ץ את העתירה בנושא שהוגשה בשמם של שלושה משרתי מילואים כנגד שר הביטחון בנימוק שהחלטתו של שר הביטחון נמצאת במתחם הסבירות, ועם זאת נאמר כי "יש חשיבות, בסופו של חשבון, למספרם של בחורי הישיבה שגיוסם נדחה. קיים גבול, שאותו אין שר ביטחון סביר רשאי לעבור. הכמות עושה איכות."
רקע > תחילת שילוב חרדים בשירות הצבאי

בשנת 1999, הוקמה עמותת נצח יהודה על ידי קבוצה של רבנים חרדים בתמיכת האגף הביטחוני-חברתי (אגף הנוער והנח"ל) במשרד הביטחון ואגף כוח האדם בצה"ל, במטרה לספק מענה לנוער חרדי שאינו מוצא את מקומו בלימוד תורה בישיבה. כתוצאה משיתוף פעולה זה הוקם גדוד הנח"ל החרדי שהשתלב בשנת 2005 בחטיבת כפיר, בשמו הנוכחי - גדוד 97 - "נצח יהודה". במהלך השנים הגיע והתייצב גיוס חרדים במסגרות נצח יהודה לכמות של כ-1200 בשנה. ב-2023 נחשף כי למרות הגידול באוכלוסייה החרדית בעשור האחרון, לא עלה מספר המתגייסים.
חוק לימוד התורה

בהסכמים הקואליציוניים להקמת ממשלת ישראל השלושים ושבע, הובטח למפלגות החרדיות על פי דרישתן לקדם חוק יסוד שלפיו יהיה פטור גורף מגיוס והטבות משמעותיות ללומדי תורה: "לעניין זכויותיהם וחובותיהם יראו במי שקיבלו על עצמם להתמסר ללימוד תורה כמי שמשרתים שירות משמעותי". בהתאם הגישה מפלגת יהדות התורה ביולי 2023 הצעת חוק יסוד לימוד תורה. הצעת החוק הוגשה מיד לאחר חקיקת החוק לביטול עילת הסבירות, ונועדה לטפל בפקיעת תוקפו של חוק הגיוס מ-2015.
היוזמה לחקיקת חוק זה, שהתלוותה ונתמכה בפעילות "הרפורמה המשפטית", עוררה כעס בציבור שכיוון אליה חלק מפעילויות המחאה כנגד המהפכה המשפטית. כתוצאה מהמחאה הודיע הליכוד במועד הגשת הצעת החוק כי היא לא תקודם.
על רקע זה התקיימו מספר הפגנות בבני ברק בקריאה "לא נאפשר כפייה דתית, הדרת נשים ואי שוויון בנטל בחסות ההפיכה". הוקם גם ארגון "אימהות בחזית", הקורא לשוויון בנטל.
באוגוסט 2023 דרשו מפלגות יהדות התורה ודגל התורה לחוקק פסקת התגברות כוללת, כדי לעקוף התערבות של בג"ץ. בספטמבר 2023 הודיע ראש סיעת יהדות התורה יצחק גולדקנופף כי מפלגתו קיבלה הוראה חד משמעית מהרבנים, "ללכת עם חוק הגיוס עד הסוף", תוך דרישה לעמידה בהסכמים הקואליציוניים. מערכת הביטחון הביעה התנגדות נחרצת להצעת החוק. בסקר של המכון למחקרי ביטחון לאומי הייתה התנגדות של 68 אחוז מהנסקרים לחוק גיוס, לפיו חרדים יהיו פטורים באופן גורף משירות חובה. הצעת החוק נועדה לקידום כהצעת חוק פרטית של יהדות התורה, בתחילת מושב החורף. אך לפני תחילת מושב זה בוצעה מתקפת הפתע של החמאס בתאריך ה-7 באוקטובר 2023 והחלה מלחמת חרבות ברזל.
מלחמת חרבות ברזל

ב-2023, לאחר פרוץ מלחמת חרבות ברזל הוקם "מטה המילואימניקים לשירות שווה" על ידי יאיא פינק ו"פורום לוחמים.ות לשוויון בנטל" בראשות האלוף במיל׳ נעם תיבון.
תנועת "אמא ערה" שחברותיה הן אימהות של לוחמים ולוחמות בצה״ל מכל חלקי הארץ, קראו בנובמבר 2024 לגיוס שווה לכולם, למען ילדיהן הממשיכים לשרת בחזית, באמירה: "אמנם הציבור ער לאי-הצדק של חוק הגיוס ובכל זאת חשוב לנו לשקף בתוך הקושי הזה גם את התחושות הקשות שחוות אימהות ללוחמים, כאשר הלוחמים בפנים".
עם התמשכות המלחמה, קמה מחאה של נשות הציונות הדתית הכוללת בנות משפחה של לוחמים וביניהן אלמנות ואימהות ללוחמי צה"ל שנפלו במלחמה וקוראת לשוויון בנטל וכנגד חוק שיפטור אוכלוסייה שלמה שבוחרת לא להתגייס.
בפברואר 2024 התקיימה בכנסת ישיבה בנושא שירות חרדים בצה"ל של הוועדה לביקורת המדינה ובה הייתה הסכמה של כל הנוכחים (בהיעדרות חברי כנסת מהקואליציה) על הצורך בגיוס חרדים הן מהסיבה הכלכלית והן מהנימוק של שוויון בנטל. בישיבה זו נשא דברים מנכ"ל עמותת נצח יהודה, סמג"ד בחי"ר יוסף לוי שאמר ששילוב חרדים בצה"ל לא התקדם בעשור האחרון ופחות מ-10% משנתון חרדי מתגייס לצה"ל. עוד אמר שעד כה לא הייתה תוכנית ממשלתית אחת רצינית לשילוב חרדים בצה"ל. באותו מועד הוציא פורום ההייטק למען ישראל בכנסת נייר עמדה הפונה לחברי קבינט המלחמה וקורא לשוויון בנטל.
במרץ 2024 הוכן מתווה לחקיקת "חוק הגיוס", לפיו בחורי ישיבות ש'תורתם אומנתם' יהיו פטורים מגיוס. לבחור חרדי שאינו עומד בהגדרת 'תורתו אומנותו' תינתן אפשרות לבחור אם לשרת בצבא או לשרת במסגרות התנדבותיות כדוגמת איחוד הצלה, משטרה וכדומה. מתווה זה קיבל לראשונה הכרה פומבית של רבני הציבור החרדי.
בתגובה לדיונים אודות חוק הגיוס והאפשרות שבני ישיבות יגויסו לצבא במסגרתו, אמר הראשון לציון יצחק יוסף בשיעורו בבית הכנסת היזדים ב-9 במרץ 2024: "יש בחורים שהולכים שם למילואים, לא כולם זוכים ללמוד תורה. כולם זכו להיות אברכים שפטורים מהצבא? אבל שבט לוי פטור מהצבא. לא לוקחים אותם, בשום פנים ואופן. יהיה מה שיהיה. אם יכריחו אותנו ללכת לצבא – ניסע כולנו לחוץ לארץ. נקנה כרטיסים... אין דבר כזה". דבריו עוררו סערה.
בעקבות הדברים במהלך מסיבת עיתונאים שכינס "פורום לוחמים.ות לשוויון בנטל" וארגון "אחים לנשק" ציין האלוף במיל' נעם תיבון כי "בתרחיש של שתי חזיתות, חסרות לצה"ל שלוש אוגדות, 10,000 חיילים, לא ניתן להסכמים שקשורים להישרדות פוליטית לפגוע בביטחון ישראל. אני קורא לחברי הכנסת מכל הסיעות לפעול למען ביטחון ישראל ולגיוס חרדים לצה"ל עכשיו כפי שדורש שר הביטחון" בהמשך למסיבת העיתונאים התקיימה הפגנה למען שוויון בנטל בהשתתפות מעל 10,000 משתתפים.
דיונים בהצעת החוק לשילוב בני ישיבות לאחר פרוץ מלחמת חרבות ברזל

לקראת פקיעת תיקונים 19 ו-21 לחוק שירות ביטחון ביוני 2023. החליטה הממשלה ב-25 ביוני 2023 לקדם הצעת חוק שתעגן הסדרים הנוגעים לשירות בצה"ל.
על פי התכנון, ב-27 במרץ 2024 טיוטת הצעת החוק אמורה הייתה להיות מובאת לאישור הממשלה, אולם בשל אי הסכמות ביחס לסוגיות שונות הקשורות לתוכן החוק, נדחתה ישיבת הממשלה שהחליטה לא לבקש דחייה נוספת מבג"ץ לגבי הגשת תשובת המדינה לעתירות נגד חוק הגיוס, ושההכרעה בעניין תעבור לידי בג"ץ. למחרת בג"ץ הוציא צו ביניים המורה למדינה להפסיק את תקצוב הישיבות החרדיות אשר תלמידיהן אינם מתגייסים לצבא, החל מ-1 באפריל. עוד נקבע כי תקציב חלקי יימשך עד לסוף שנת הלימודים.פסיקה זו עוררה התנגדות של שרים בממשלה ושל חלקים מקרב הציבור המסורתי והחרדי בישראל וקמו התארגנויות אזרחיות להשלמת המימון לתלמידי הישיבות.
על פי לוח הזמנים שגיבשה הממשלה, עד 21 באפריל 2024 יוגש תזכיר החוק. עד 19 במאי הצעת החוק תאושר בממשלה, ועד 29 ביוני החוק יובא לאישור הכנסת. לוח זמנים זה לא מומש, ועד 30 ביוני לא אושר בכנסת חוק הגיוס. כתוצאה מכך, החליטה הממשלה לנסות להעביר את חוק הגיוס עד לסיום מושב הקיץ של הכנסת בסוף יולי 2024. גם שאיפה זו לא מומשה עד ליציאת הכנסת לפגרת הקיץ ב-28 ביולי 2024.
במקביל לעיסוק בהצעת החוק לפטור מגיוס ולהסדרי שילוב בני ישיבות בצה"ל ולאור צורכי הביטחון בעקבות מלחמת חרבות ברזל, הונחו ביוני וביולי 2024 על שולחן הכנסת הצעות לתיקונים מס' 27 ו-28 לחוק שירות הביטחון להעלאה בגיל הפטור למשרתי מילואים ולהארכת השירות לכל החיילים הנמצאים בשירות סדיר. הצעות שאושרו בקריאה ראשונה והועברו להכנה לקריאה שנייה ושלישית בוועדת חוץ וביטחון.
דיונים בהצעת החוק לשילוב בני ישיבות לאחר פרוץ מלחמת חרבות ברזל > דיון בהוראות הצעת החוק

על פי מתווה החוק, בחורי ישיבות ש'תורתם אומנתם' יהיו פטורים מגיוס. לבחור החרדי שאינו עומד בהגדרת 'תורתו אומנותו' תינתן אפשרות לבחור אם לשרת בצבא או לשרת במסגרות התנדבותיות כדוגמת איחוד הצלה, משטרה וכדומה. מתווה זה קיבל לראשונה הכרה פומבית של רבני הציבור החרדי.
ב-24 במרץ 2024 פורסם כי לפי טיוטת הצעת החוק שממשלת ישראל צפויה להניח על שולחן הכנסת, החוק יכלול פטור מגיוס לתלמידי ישיבות חרדים, שיידרשו להישאר בישיבה עד גיל 35 ולא עד גיל 26 כפי שנקבע בחוק עד אז, וזאת במטרה לתמרץ חרדים שאינם לומדים להתגייס כדי לאפשר להם לעבוד בגיל מוקדם יותר. בעקבות ביקורת ממשרד האוצר, חזרה בה הממשלה מכוונתה להעלות את גיל הפטור ל-35.
בהצעת תיקון מס' 26 לחוק מ-2022 אשר קודמה על ידי הממשלה החל ממאי 2024 קיימת הגדרה אחרת לגיל הפטור מגיוס כך שיירד ל-21 למשך שנתיים, לאחר מכן יעלה ל-22 למשך שנה, ובהמשך יתקבע על 23, וזאת במטרה לתמרץ חרדים להשתלב בשוק התעסוקה בגיל מוקדם יותר, במקום להישאר בישיבה עד גיל 24 כפי שהיה עד אז.
ב-11 באפריל 2024 פורסם כי המפלגות החרדיות הסכימו לקביעת יעד של 25% ממחזור הגיוס החרדי כבר בשנים הראשונות לתחולת החוק. משמעות הדבר היא שבמחזור הגיוס הראשון שלאחר תחולת החוק יגויסו כ-3,000 חרדים לשירות צבאי או לאומי.
הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 26) (שילוב תלמידי ישיבות)

| --- | --- |


 פרטי החוק
 גוף מחוקק:  הכנסת העשרים וחמש
 משרד ממונה:  משרד הביטחון
הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 26) (שילוב תלמידי ישיבות), התשפ"ב-2022, המכונה חוק הגיוס, ובפי מתנגדיה חוק ההשתמטות, היא הצעת חוק לתיקון חוק שירות ביטחון שנועדה להסדיר את הגיוס והפטור מגיוס של מי שתורתו אומנותו. הצורך בחוק נוצר בעקבות פקיעת תיקונים קודמים לחוק שירות הביטחון ביולי 2023 שהביאו למצב שבו עשרות אלפי בני ישיבות דוחים שירות ללא כל אסמכתא חוקית ותוך פגיעה בעיקרון של שוויון בנטל. במהלך הדיון בהצעת החוק צורכי מערכת הביטחון גדלו משמעותית בעקבות מלחמת חרבות ברזל.