stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עודד קרבצ'יק
הערות שוליים

↑   עומרי כספי בשיחה עם ד"ר עודד קרבצ'יק: אימון מנטאלי והתפתחות אישית, סרטון בערוץ "עודד קרבצ'יק – אימון מנטלי להצלחה", באתר יוטיוב (אורך: 41:20)
↑  טביעת אצבע, באתר נוריתה
↑  דודו כהן, ‏"משה רבנו היה הקואוצ'ר הראשון", באתר ‏מאקו‏, 11 ביולי 2013
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "עודד קרבצ'יק".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 1165135912900302696   WorldCat (עם VIAF): 1165135912900302696
סטנלי הולוויי

| --- | --- |

סטנלי הולוויי, 1974
 לידה:  1 באוקטובר 1890 לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  30 בינואר 1982 (בגיל 91) ליטלהמפטון, מערב סאסקס, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 צאצאים:  Julian Holloway 
 פרסים והוקרה:  קצין במסדר האימפריה הבריטית 
 פרופיל ב-IMDb
 
סטנלי אוגוסטוס הולוויי (באנגלית: Stanley Augustus Holloway; ‏1 באוקטובר 1890 - 30 בינואר 1982) היה שחקן קולנוע קומיקאי, זמר ומשורר אנגלי, מועמד פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1964 על תפקידו בסרט " גבירתי הנאווה".
ביוגרפיה

הולוואיי נולד במנור פארק שבמחוז אסקס, מזרח אנגליה והיה בנם של פלורנס מיי, מעצבת שמלות ושל ג'ורג' אוגוסטוס הולוואיי, עורך דין.
נקרא על שמו של העיתונאי וחוקר הארצות המפורסם סר הנרי מורטון סטנלי.
אביו עזב את הבית כאשר סטנלי היה בן 15 ומעולם לא שב.
הצטרף בגיל צעיר למקהלה ובגיל 14 נשר מלימודיו והחל לעבוד במפעל נעליים, במקביל המשיך לשיר במקהלה. הולוואיי המשיך לעבוד ולשיר עד שהתגייס ליחידת חיל רגלים הבריטית " The Rifle Brigade".
החל דרכו כשחקן תיאטרון בתחילת המאה ה-20 שבמהלכן הכיר והצטרף אל הקומיקאי לסלי הנסון, אותו הגדיר כחבר קרוב וממנו שאב השראה רבה להמשך הקריירה שלו.
לאחר מכן ביקר בארצות הברית ובדרום אמריקה וחזר למולדתו בשנת 1914 בתחילת מלחמת העולם הראשונה כדי לקחת חלק פעיל בלחימה.
סופח בגיל 25 ליחידת חיל הרגלים האירית "The Connaught Rangers" והועלה לדרגת קצין שטח עקב ההכשרות שעבר בגיל צעיר יותר.
נלחם ברפובליקאים בהתקוממות מרידת חג הפסחא ולאחר מכן נשלח לצרפת להילחם עם צבא בריטניה בתעלות.
בילה את מרבית זמנו במלחמה כמארגן מופעי בידור עבור חיילים בריטים.
לאחר ששב מהמלחמה חזר לקריירת במה והצליח מאוד בתפקידי התיאטרון שלו ב"תיאטרון West End".
קריירת משחק

התפרסם בפעם הראשונה כשחקן קולנוע בבריטניה בשנות ה-40 של המאה ה-20 בסרטיו של דייוויד לין "פגישה חטופה" בתפקיד אלברט גודבי, "הזרע השמח", בסרטו הקלאסי של לורנס אוליבייה " המלט" בתפקיד חופר הקברים, בקומדיה "דרכון לפימליקו" בתור ארתור פמברטון, בדרמת המלחמה "הדרך שממול" לצידו של כוכב הקולנוע דייוויד ניבן ובסרט המוזיקלי "צ'מפייג' צ'ארלי".
ב-1951 הופיע הולוויי בקומדיית הפשע הבריטית המצליחה ביותר שנוצרה באולפני אילינג "The Lavender Hill Mob" בתפקיד מכין המזכרות אלפרד פנדלבארי.
את מלא הפרסום והערכה בקריירה שלו קיבל הולוויי בזכות הופעתו בתפקיד מנקה הרחובות השתיין והמתהולל אלפרד דוליטל במחזמר של אלן ג'יי לרנר "גבירתי הנאווה", תפקיד עליו הועמד לפרס טוני. בשנת 1964 שיחק בעיבוד הקולנועי הקלאסי, זוכה שמונה פרסי האוסקר של ג'ק וורנר " גבירתי הנאווה" בהופעה עלייה הועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.
את הופעותיו האחרונות עשה בסרט המלחמה של אוטו פרמינגר "בדרך של פגיעה" בתור השותל האוסטרלי קלייטון קנפיל, בדרמה של בילי ויילדר "חייו הפרטיים של שרלוק הולמס" ובמותחן "האינדיאנים הקטנים".
חיים אישיים

בשנת 1960 הוכתר הולוויי כקצין במסדר האימפריה הבריטית.
להולוויי נולדו ארבעה ילדים מאשתו הראשונה אליס פוראן אותה הכיר בעת מסע הופעות שערך.
הולוויי נשאר נשוי לאשתו הראשונה עד למותה בשנת 1937 ממחלת שחמת הכבד שנבעה כתוצאה מהתמכרות לאלכוהול.
ב-1939 נישא בפעם השנייה בחייו לשחקנית ויולט ליין, לזוג נולד ילד אחד שחקן הקולנוע ג'וליאן הולוויי.
הם נשארו נשואים עד למותו של הולוויי.
הולווי מת בגיל 91 משבץ ב-30 בינואר 1982 בביתו שבעיירה ליטלהאמפטון, דרום אנגליה.
הערות שוליים

↑  Holloway, Stanley Augustus (1890–1982), actor and singer, Oxford Dictionary of National Biography (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007428888305171  PLWABN: 9810687334905606  BIBSYS: 4033859  BNE: XX1177179  BnF: cb13986420z (data)  CiNii: DA12292581  GND: 135118697  ISNI: 0000 0001 1026 2109  LCCN: n82047714  MusicBrainz: 0fbd268c-64ec-43e8-8eea-fedc893f2802  NKC: xx0159810  NLA: 35660276  NTA: 070093067  SNAC: w6cr82jv  SUDOC: 067406467  Trove: 1030867  VIAF: 46955413   WorldCat (עם VIAF): 46955413
סטודיבייקר

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1852–1967 (כ־115 שנים) 
 חברות בנות:  Pierce-Arrow 
 מיקום המטה:  סאות בנד 
 ענפי תעשייה:  תעשיית הרכב 
 מוצרים עיקריים:  משאית 
 
סטודיבייקר (באנגלית: Studebaker) הייתה יצרנית כלי רכב אמריקאית. החברה שבסיסה היה באינדיאנה החלה את דרכה ב-1852 כמפעל לייצור מרכבות, מפעל משפחתי של האחים ג'ון וקלמנט סטודיבייקר. ב-1868 נרשמה כחברה בשם "Studebaker Brothers Manufacturing Company".
היסטוריה

בשנת 1902 החלו בייצור מכוניות חשמליות: ה"סטודיבייקר אלקטריק". בשנת 1904 החלו בייצור מכוניות עם מנועי בנזין, תחת השם : "Studebaker Automobile Company". במרוצת השנים שם החברה שונה ל-"Studebaker Corporation"
היסטוריה > סטודיבייקר במלחמת העולם השנייה

חלק לא מבוטל מהייצור, הוקצה ל- צבא ארצות הברית, אשר היה זקוק למשאיות בתקופת מלחמת העולם השנייה. חלק לא מבוטל מדגם סטודיבייקר סדרה M (סוגי טנדרים ומשאיות קלות עד קיבולת העמסה של 3 טון), נשלח ל- דרום-מזרח אסיה שם פעל הצבא האמריקאי במלחמה נגד יפן.
במקביל, ייצרה חברת סטודיבייקר בתקופת מלחמת העולם השנייה את דגם "Studebaker US6 2½-ton 6x6 truck" שנבנה לפי דרישה וצורכי הצבא האמריקאי.
בנוסף, ייצרה החברה את המשאית למשימות בשלג סטודיבייקר M29 Weasel, (1942-1945) אשר נקלטה בצבאות ארצות הברית, וסופקה לכוחות חיל הנחתים של ארצות הברית.
במקביל סופקה לצבאות אנגליה, צרפת וקנדה.
בנוסף ייצרה החברה מנועים למטוסים.
היסטוריה > סטודיבייקר בשנות החמישים של המאה העשרים

בשנת 1950 החלו לייצר רכב משפחתי מדגם Bullet Nose, "בולט נוז". בשנת 1959 החלו לייצר את ה-לארק.
בשנת 1958 נקלעה חברת סטודיבייקר למצוקה, כשנכנסה כלכלית לתחרות עם שלושת ענקיות הרכב מדטרויט: ג'נרל מוטורס, פורד וקרייזלר. בניסיון הישרדות, הוציאה החברה את הלארק – דגם קומפקטי במונחי הרכב האמריקאי. הוצגו בארצות הברית מספר גרסאות : סדאן 4 דלתות, סדאן 2 דלתות, סדאן 2 דלתות הרטופ, קונברטיבל (גג-פתוח), Lark Wagon סטיישן 2 דלתות, סטיישן 4 דלתות.
בארצות הברית ובקנדה נמכר דגם ה"לארק" גם תחת השם סטודיבייקר קומנדר.
החל מסוף 1960, הסטודבייקר לארק הורכב גם באוסטרליה. בשנים 1960–1966 הורכבה המכונית גם בישראל על ידי "קייזר-אילין תעשיות". במשך תקופה זו נמכרו כ-3,500 לארקים בישראל.
המפעל של סטודיבייקר באינדיאנה נסגר בשנת 1963. ייצור הלארק נמשך עד 1965 במפעל של החברה בקנדה עד לסגירתו הסופית.
תמונות

חמשת האחים סטודיבייקר
סטודבייקר-גרפורד, שנת 1908
מודעת פרסומת לדגם סטודיבייקר Light Six, שנת 1923
סטודיבייקר קומנדר, קבריולה, שנת 1928
סטודיבייקר Golden Hawk, שנת 1957
סטודיבייקר קומנדר, שנת 1953
סטודיבייקר קומנדר 1964 (במדינת ישראל הדגם היה קרוי לארק)
ראו גם

סטודיבייקר
סטודיבייקר אלקטריק
סטודבייקר-גרפורד
סטודיבייקר ספיישל 6
סטודיבייקר דיקטטור
סטודיבייקר Light Four
סטודיבייקר Light Six
סטודיבייקר קומנדר
לארק
סטודיבייקר פראזדאנט
סטודיבייקר Flight Hawk
סטודיבייקר Silver Hawk
סטודיבייקר Golden Hawk
סטודיבייקר Gran Turismo Hawk
סטודיבייקר אוואנטי
סטודיבייקר קופה אקספרס
סטודיבייקר סטארליט
סטודיבייקר צ'אמפ
הערות שוליים

↑  דגמי סטודיבייקר אשר יוצרו בין השנים 1920-1927 www.american-automobiles.com/Studebaker-1920-1927
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007371398305171  LCCN: n50023398  NKC: kn20090713012  VIAF: 131315040   WorldCat (עם VIAF): 131315040 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יצרני רכב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מודעת פרסום של סטודיבייקר, משנת 1905 למכונית החשמלית ולמכונית המונעת על ידי בנזין
סטודייביקר לארק שנת 1959
סטנלי גולד

| --- | --- |

 לידה:  10 בספטמבר 1942 (בן 82) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  תיכון ון נויס  אוניברסיטת קיימברידג'  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי  אוניברסיטת דרום קליפורניה  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס  בית ספר למשפטים ע"ש גולד 
 מעסיק:  Shamrock Holdings 
 מפלגה:  המפלגה הדמוקרטית 
 
סטנלי פיליפ גולד (נולד ב-10 בספטמבר 1942) הוא איש עסקים ונדבן יהודי אמריקאי. שימש כנשיא והמנכ"ל של חברת שמרוק הולדינגס, חברת ההשקעות הפרטית של משפחת דיסני, וכיושב ראש קונצרן כור תעשיות.
ביוגרפיה

גולד נולד למשפחה יהודית בלוס אנג'לס, קליפורניה. הוא גדל בדרום לוס אנג'לס והמשפחה עברה לעמק סן פרננדו כשהיה נער. לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר התיכון הוא למד לאוניברסיטת קליפורניה בברקלי. שם הוא פגש את אשתו לעתיד אילנה. הוא השלים תואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ובשנת 1967 קיבל תואר במשפטים באוניברסיטת דרום קליפורניה, ולאחר מכן סיים תואר שני באוניברסיטת קיימברידג', באנגליה.
עסק בעריכת דין, ועבד במשרד "גנג, טייר, ראמר אנד בראון", משנת 1968, והפך לימים לשותף. הוא התמחה במיזוגים ורכישות ומימון.
בין השנים 1985 עד 2013, שימש כמנכ"ל חברת שמרוק הולדינגס, חברת ההשקעות הפרטית של משפחת דיסני. במסגרת תפקידו ביצע מספר השקעות בישראל. מאז 2013 משמש כיו"ר דירקטוריון שמרוק.
גולד היה חבר במועצת המנהלים של חברת וולט דיסני, בשנת 1984 ובמהלך 1987–2003. הוא התפטר עקב חילוקי דעות עם המנכ"ל והיו"ר, מייקל אייזנר, ואחר כך גולד ורוי דיסני, אחיינו של מייסד החברה, וולט דיסני, פעלו להדיחו מתפקידו.
במרץ 1995 יזם גולד את רכישת השליטה בקונצרן כור תעשיות על ידי קבוצת שמרוק, וכיהן כיושב ראש הקונצרן. ביולי 1997 מכרה קבוצת שמרוק את מניותיה בכור לקרן ההשקעות "קלארידג'" הקנדית בראשות צ'ארלס ברונפמן, ברווח של 100 מיליון דולר. ביוני 1999, רכשה קבוצת שמרוק בשותפות עם קרן פימי את חברת תדיראן קשר. החברה הונפקה בבורסה של תל אביב שנה אחר כך. ביולי 2004 הודיעה תדיראן קשר כי רכשה 20% מאלביט מערכות, אך מיקי פדרמן בעל השליטה הפעיל זכות סירוב ורכש את המניות בעצמו, וב-2007 רכשה אלביט מערכות את מלוא הבעלות בתדיראן קשר.
בשנת 2003, בעידודו של שר האוצר בנימין נתניהו, חזרה שמרוק להשקיע בישראל. תחילה דובר שהקבוצה תשתף בהפרטת בנק דיסקונט לישראל, בנק לאומי או התעשייה הצבאית, לבסוף הקימה קרן להשקעות בישראל בהיקף של לפחות 250 מיליון דולר. עד שנת 2010 שמרוק בראשותו של גולד, השקיעה כחצי מיליארד דולר בחברות ישראליות. ביולי 2010, גייסה קרן נוספת בסך 125 מיליון דולר.
פילנתרופיה

גולד תום להקמת קרן מלגות באוניברסיטת דרום קליפורניה ובהיברו יוניון קולג'.
גיוס תרומות ותורם לקמפיין של אהוד ברק בבחירות לראשות הממשלה בישראל בשנת 1999.
גולד תורם במשך שנים רבות לקמפיינים פוליטיים פדרליים בארצות הברית, לרוב תורם לדמוקרטים, אך תרם גם לכמה מועמדים מהמפלגה הרפובליקנית, בהם ג'ורג 'וו. בוש, בוב דול, ריצ'רד לוגר, מיט רומני, ארלן ספקטר, ויליאם וולד ופיט וילסון. המרכז לפוליטיקה רספונסיבית דיווח על תרומות שעשה בסך 238,000 $ בשנים 1993 - עד דצמבר 2008, כולל כמה תרומות שאינן פדרליות.
גולד תומך בפתרון שתי המדינות במזרח התיכון. באפריל 2013 היה גולד אחד ממאה יהודי אמריקה הבולטים ששלחו מכתב לראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, ובו קרא לו "לעבוד בשיתוף פעולה הדוק" עם מזכיר המדינה ג'ון קרי, "לתכנן יוזמות פרגמטיות, העולות בקנה אחד עם צורכי הביטחון של ישראל, אשר ייצג את נכונותה של ישראל להקריב קורבנות טריטוריאליים כואבים למען השלום".
יהדות

גולד הוא ממנהגי תנועת היהדות רפורמית בארצות הברית ושימש בין השנים 1991 ל-1997 כיושב ראש היברו יוניון קולג', המוסד הוותיק ביותר להכשרת רבנים באמריקה.
ב-2009 ייסד יחד עם הרב הרפורמי אורי רגב את עמותת "חדו"ש – לחופש דת ושוויון" שפועלת למען חופש דת לכל הזרמים בישראל, ושוויון בנטל בין חילונים לחרדים בישראל. ועידת ישראל לעסקים של העיתון גלובס, בסוף 2009 אמר כי ישראל צריכה להיזהר מלהפוך למדינה בה 20% מהאוכלוסייה אינה עובדת. דברים אלה נאמרו בהתייחסו לקיצוץ הממשלתי בתקציבי החינוך, ובהתייחסו לגידול הנמשך באוכלוסייה החרדית, שלדבריו אינה רוכשת את ההשכלה שתעזור לה להפוך לחלק מכוח העבודה.
עוד התריע גולד מהקיטוב בין יהדות ישראל ליהדות העולם.
הערות שוליים

↑  שי שלו, ‏גולד מחפש זהב, באתר גלובס, 27 בספטמבר 2000
↑  לוי מורב, ‏סטנלי גולד - קח את הכסף וברח, באתר גלובס, 15 ביולי 1997
↑   אשר שכטר, "אם לא תאכפו את לימודי הליבה תהיה כאן חברה חולה שלבסוף תיחרב", באתר TheMarker‏, 23 בנובמבר 2013
↑  גם סטנלי גולד התפטר ממועצת המנהלים של דיסני, באתר הארץ, 2 בדצמבר 2003
↑  רויטרס, ‏סטנלי גולד ורוי דיסני שולפים סכינים: דורשים מאייזנר להקדים התפטרותו, באתר גלובס, 14 בספטמבר 2004
רונן לב, ‏סטנלי גולד: "בין חמישה לעשרה אנשים מסוגלים לנהל את דיסני במקום אייזנר", באתר גלובס, 2 במרץ 2004
↑  אחרי שנתיים וארבעה חודשים יוצאת שמרוק מכור ברווח של 100 מיליון דולר, באתר גלובס, 24 ביולי 1997
↑  מאת אורנה רביב ואליאב אללוף, ‏סטנלי גולד חוזר לכור מחצבתו, באתר גלובס, 14 ביוני 1999
↑  שי שלו, ‏שמרוק ופימי מצרפות את הציבור בפרמייה לרכישה הממונפת של תדיראן קשר, באתר גלובס, 5 בספטמבר 2000
↑  פליקס פריש ויובל מנדלסון, ‏חזי חרמוני, מנכ"ל תדיראן קשר: העסקה נסגרה מהר בזכות הנחרצות של סטנלי גולד, באתר גלובס, 8 ביולי 2004
↑  אילן מוסנאים, מיקי פדרמן נוטה לטרפד את עסקת תדיראן קשר-אלרון ולרכוש בעצמו את המניות, באתר TheMarker‏, 8 ביולי 2004
הארץ, פדרמן ישקיע 200 מ' ד' - למנוע כניסת תדיראן קשר לאלביט, באתר TheMarker‏, 25 ביולי 2004
↑  נתן שבע, פדרמן מוחק את תדיראן קשר מהבורסה: אלביט מערכות הגישה הצעת רכש מלאה לתדיראן במחיר הגבוה ב-6% ממחיר השוק, באתר TheMarker‏, 20 במרץ 2007
↑  רן דגוני, וושינגטון, ‏נתניהו לחברות הדירוג הבינלאומיות: ננצח בעימות עם ההסתדרות על הרפורמות, באתר גלובס, 12 בנובמבר 2003
אורה קורן, שמרוק עשויה להצטרף לאחת החברות שיתמודדו על רכישת התעשייה הצבאית, באתר הארץ, 8 בנובמבר 2005
↑  אורה קורן, משפחת דיסני תשקיע בישראל עוד 250 מיליון ד', באתר הארץ, 24 במרץ 2007
↑  גולן חזני, בלעדי ל"כלכליסט": קרן שמרוק מגייסת 125 מיליון דולר להשקעות נוספות בארץ, באתר כלכליסט, 19 ביולי 2010
↑  חמי שלו, ניו יורק, בכירים ביהדות ארה"ב לנתניהו: עשה ויתורים למען השלום, באתר הארץ, 3 באפריל 2013
↑  עינב בן-יהודה, ‏סטנלי גולד: "על ישראל להיזהר מלהפוך למדינה ש-20% מאוכלוסייתה אינה עובדת", באתר גלובס, 14 בדצמבר 2009
סקלה סנטה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מדרגות 
 מיקום:  רומא 
 מדינה:  איטליה 
 קואורדינטות:  41°53′14″N 12°30′25″E﻿ / ﻿41.88722°N 12.50694°E﻿ / 41.88722; 12.50694
 www.scala-santa.com
  (למפת רומא מוגדלת) סקלה סנטה(למפת רומא רגילה) סקלה סנטה
 
הקשת החסומה בחומה לאורך הוויה דולורוזה בירושלים, המזוהה עם המקום שבו החלו המדרגות הקדושות של הפרטוריום בירושלים
מתחם סקלה סנטה מדרום-מערב - משמאל נראה הפתח המוביל אל גרם המדרגות הקדוש ומימין שרידי הטריקלינום לאונינום
מראה הטריקלינום לאונינום
לפי המסורת הנוצרית, סקלה סנטה (באיטלקית: Scala Santa), היינו, "המדרגות הקדושות", הן גרם המדרגות בוויה דולורוזה שבירושלים, דרכן עלה ישו מהרחוב אל הפרטוריום כדי להישפט בפני פונטיוס פילטוס, ומהן הורד בסיום משפטו. על פי המסורת הנוצרית, המדרגות הועברו לרומא בשנת 326 על ידי פלאוויה יוליה הלנה, אמו של הקיסר הביזנטי קונסטנטינוס, ומוקמו לבסוף ברובע לטראנו.
היסטוריה

בימי הביניים נודע גרם המדרגות בשם "מדרגות פילטוס" (Scala Pilati), והוא שכן בארמון לטראנו הישן. לאחר שהארמון חרב, הרס אותו האפיפיור סיקסטוס החמישי ב-1589 באופן יזום כדי להקים תחתיו את הארמון החדש. המדרגות הועברו למיקומן הנוכחי והונחו כך שיובילו אל קפלת לאורנטיוס הקדוש. הקפלה שימשה כקפלה האישית של האפיפיורים המוקדמים בארמון לטראנו, ובשל עושר של שרידי קדושים שנשמרו בה, היא נודעה גם בכינוי "קודש הקודשים" (Sancta Sanctorum).
במאה ה17 המדרגות כוסו ברצפת עץ לשם הגנה עליהם. באפריל 2019 כיסוי העץ הוסר ולראשונה בעת החדשה היה ניתן לרואת את המדרגות עצמם. הסתבר שהמדרגות היו משיש, חומר בניה ועיטור שלא היה בשימוש כלל בירושלים בימי בית שני, משמע המדרגות די בוודאות לא שימשו בירושלים במשפטו של ישו.
המדרגות

המדרגות שמורות ב"מתחם הקדוש של הסקלה סנטה" (Santuario della Scala Santa) שהוקם בסוף המאה ה-16. המתחם שייך לבזיליקת יוחנן הקדוש בלטראנו, אף כי בין שני המבנים חוצץ רחוב. מעל חזית הכניסה למתחם מופיע הכיתוב:
"SIXTUS V FECIT SANCTIORIO LOCO SCALAM SANCTAM POSUIT"
"סיקסטוס ה-5 הקים מקום קדוש עבור המדרגות הקדושות"
הסקלה סנטה מונה 28 מדרגות עשויות שיש לבן השמורות מתחת לשכבת עץ. משני צדדיו של גרם המדרגות הקדוש נמתחים שני גרמי מדרגות לשימוש יום-יומי, שמספר המדרגות בכל אחד מהם כפול מזה שבגרם ההיסטורי. קירות ותקרת המעבר דרכו עולות המדרגות מעוטרים בפרסקאות עשירים, מעשה ידיהם של אמנים ידועי-שם מסוף המאה ה-16, והן מסתיימות בפרסקו גדול המתאר את צליבת ישו. נוסף על גרם המדרגות וקפלת לורנצו הקדוש, שוכנת במתחם "אורטוריית סילווסטר הקדוש שבארמון" (Oratorio di San Silvestro in Palatio), המוקדשת לאפיפיור סילווסטר הראשון. במקום שכנה כנסייה קודמת מהמאה ה-7 שהייתה חלק מארמון לטראנו הישן. הכנסייה הנוכחית, כמו המבנה כולו, הוקמה בסוף המאה ה-16.
משמעות

המדרגות היו לאתר עלייה לרגל עבור מאמינים המבקשים לציין את אירועי הפסיון של ישו, והכנסייה הקתולית אף העניקה שטרות מחילה למאמינים אשר טיפסו בהן. על המבקש להעפיל במדרגות לעשות זאת על ברכיו, ומנהג זה מקובל בעיקר בימי שישי ובמהלך התענית. אפיפיורים רבים עלו על ברכיהם במעלה המדרגות, וכך עשה גם מרטין לותר בשנת 1511.
טריקלינום לאונינום

בפינה הדרום-מזרחית של המתחם ניצב אפסיס "טריקלינום לאונינום" (Triclinium Leoninum), המוכר גם בכינוי "גומחת לטראנו" (Nicchione del Laterano). האפסיס הוא השריד היחיד לטריקלינום (טרקלין רומי) בארמון שהקים האפיפיור לאו השלישי לפי תוכניות של ארמון הקיסר בקונסטנטינופול. השריד הנראה בשטח נותר במכוון במקומו כאשר הארמון הישן נהרס, ועורפו שולב במתחם החדש שהוקם. ב-1743 שופץ האפסיס ושומר. בחלקו הפנימי העליון של האפסיס קבוע פסיפס המתאר את ישו מורה לשליחים על משימתם. מימין לאפסיס נראה ישו בהפקידו מפתחות בידיו של סילווסטר הקדוש, ולברום (נס שעליו הסימון כי רו) בידי קונסטנטינוס. משמאל לאפסיס נראה פטרוס הקדוש ולצידו האפיפיור לאו השלישי וקרל הגדול. סביב האפסיס מופיע הפסוק מהדוקסולוגיה הגדולה:
"Gloria in excelsis Deo et in terra pax hominibus bonae voluntatis"
"כָּבוֹד בַּמְּרוֹמִים לֵאלֹהִים וּבָאָרֶץ שָׁלוֹם בְּאַנְשֵׁי רְצוֹנוֹ"
הערות שוליים

↑  Owen Jarus 2019-04-16T11:28:37Z History, 'Holy Stairs' Opened for 1st Time in Nearly 300 Years. But Did Jesus Really Climb Them?, livescience.com (באנגלית)
|  רומא |
| --- | --- | --- |
| רובעי רומא | אסקווילינו • בורגו • צ'ליו • טסטאצ'יו • טרסטוורה • טרווי • לודוויזי • מונטי • רגולה • ריפה • סאלוסטיאנו • סן סבא • פראטי • סנט'אאוסטאקיו • סנטאנג'לו • פאריונה • פונטה • פיניה • קאסטרו פרטוריו • קולונה • קמפו מרציו • קמפיטלי |  |
| אתרים מרכזיים | קולוסיאום • מזרקת טרווי • כיכר ונציה • פיאצה דל פופולו • פיאצה נאבונה • פורום רומאנום • המדרגות הספרדיות • הפנתאון |  |
| כנסיות | הבזיליקות הפטריארכליות • בזיליקת סנטה מריה מג'ורה • בזיליקת יוחנן הקדוש בלטראנו • סנטה מריה דל פופולו • סנטה מריה סופרה מינרווה • בזיליקת פאולוס הקדוש מחוץ לחומות • סנטה מריה דיי מיראקולי וסנטה מריה אין מונטסאנטו |  |
| מוזיאונים | ארמון ברבריני • גלריה בורגזה • הגלריה הלאומית לאמנות מודרנית • הגלריה העירונית לאמנות מודרנית • המוזיאון היהודי של רומא • המוזיאון לתרבות הרומית • מוזיאוני הוותיקן • מוזיאון השואה • המוזיאונים הקפיטוליניים • קיוסטרו דל ברמנטה • MAXXI |  |
| הוותיקן | בזיליקת פטרוס הקדוש • הקפלה הסיסטינית • טירת סנטאנג'לו |  |
| שבע גבעות רומא | גבעת האוונטין • גבעת אסקווילינו • גבעת וימינאליס • גבעת הפאלאטיום • גבעת הקווירינאליס • גבעת הקפיטולין • גבעת קאיליוס |  |
| אחר | נהר הטיבר • יהדות רומא • אי הטיבר • כביש הטבעת של רומא • ספיינצה – אוניברסיטת רומא |  |
פורטל רומא
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4569365-1  NKC: xx0307442
ספירת תאים סומטיים

ספירת תאים סומטיים היא אחת הבדיקות לאיכות החלב.
תאים סומטיים הם תאים ממוינים הקשורים לגוף רב-תאי. בהקשר של בדיקת איכות החלב, תאים סומטיים הם בעיקר תאי דם לבנים (לויקוציטים), שמקורם מהדם וממח העצם. בכל מקרה בחלב יש גם תאים לבנים, בין אם זה חלב פרה, חלב אם, או כל חלב של יונקים.
תאים סומטיים הם בעיקר תאי דם לבנים המצויים באופן טבעי ומצויים גם במוגלה. כאשר יש ספירה גבוהה של תאים סומטיים בחלב ניתן להסיק כי חלה תגובה דלקתית בעטין שהוביל להיווצרות מוגלה, אולם יש להבהיר שההגדרה של מוגלה שונה מזו של תאים סומטיים.
ספירת תאים סומטיים נמדדת ביחידות של מספר התאים למ"ל. בחלב מפרות בריאות נמדדים ערכים של פחות מ-100 אלף תאים למ"ל. ספירת תאים סומטיים של מעל 300 אלף תאים למ"ל מעידה על פרות הנגועות בפתוגנים באופן קשה.
גורמים המשפיעים על ספירת התאים הסומטיים

ספירת התאים הסומטיים מעידה על אפשרות דלקות ולכן הספירה עולה במצבים בהם יש יותר חשיפה לדלקות, או כאשר יש פגיעה במערכת החיסונית של הפרה, בפרט:
בחשיפה לפתוגנים קשים. פתוגנים קלים גורמים לרוב לעליה של עד 50 אלף תאים למ"ל,
לאחר ההמלטה, בזמן יצירת הקולוסטרום ועד שבועיים לאחר ההמלטה,
באביב ובקיץ שבהם חשיפה גדולה יותר לזיהומים ולחרקים שמעבירים את הזיהומים,
שינויים במהלך היום, בחליבה בבוקר המדידה בדרך כלל נמוכה ב 20% מאשר אחה"צ.
מרווח קטן קבוע בין חליבות, דווקא מגדיל את הספירה, בשל הגדלת החשיפה לזיהומים,
תזונה לקויה,
לחץ פיזי ונפשי (סטרס).
ממשק החליבה - רטיבות, חיטוי וכו'.
ביצוע המדידה

ספירת התאים הסומטיים מתבצעת על ידי הזרקת חומר צביעה פלואורסצנטי, אשר צובע את גרעין התא. לאחר מכן, התאים מוארים באור אולטרה-סגול, הגורם לחומר לפלוט אור ונספרים בעזרת מכפיל-אור.
המצב בישראל

קיימות חמש דרגות לרמת הזיהום בחלב:
עדר בריא (עד 100 אלף)
נגיעות נמוכה (100-200 אלף)
נגיעות בינונית (200-400 אלף)
נגיעות גבוהה (400-650 אלף)
נגיעות גבוהה מאוד (מעל 650 אלף)
נכון ל-2011, ת"י 55 לחלב פרה גולמי מתיר עד 400 אלף תאים סומטיים למ"ל, כלומר עד נגיעות בינונית. תקן זה מתייחס לממוצע חשבוני של 6 בדיקות במהלך 3 חודשים, כך שייתכן ערך גבוה יותר בבדיקות בודדות.
ממוצע ספירת התאים הסומטיים לשנת 2010 היה 202 אלף למ"ל (נגיעות בינונית).
ב-70% מהבדיקות נמצאו עד 220 אלף תאים סומטיים למ"ל.
ב-24.7% מהבדיקות נמצאו 220 עד 280 אלף תאים סומטיים למ"ל.
ב-5.3% מהמקרים נמצאו מעל 280 אלף תאים סומטיים למ"ל.
הערות שוליים

↑  David L. Lee, influencing somatic cell count variation in cow milk samples
↑  Advanced Instruments Inc., Somatic Cell Counting
↑  מרינה גיפס ואפרים עזרא, השפעת אכיפת ת"י 55 לחלב גולמי על ספירת התאים הסומטיים בישראל בשנת 2002, מצגת ‏
↑  שנתון מועצת החלב 2010
סמואל גלינדו

סמואל גלינדו סוהיירו (בספרדית: Samuel Galindo Suheiro; נולד ב-18 באפריל 1992) הוא כדורגלן בוליביאני, המשחק בעמדת הקשר ההתקפי באולווייס רדי.
קריירת מועדונים

גלינדו התחיל את הקריירה שלו בריאל אמריקה המקומית. בינואר 2010, גלינדו חתם בארסנל מהפרמייר ליג. בקיץ 2010, גלינדו הושאל לסלמנקה. ב-15 באוקטובר 2010, גלינדו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–2 נגד רקראטיבו ולבה. עונה לאחר מכן הושאל לז'ימנסטיק טרגונה ובעונה שאחריה ללוגו.
בינואר 2013, גלינדו הושאל לחורחה וילסטרמן.
בקיץ 2013, גלינדו חזר לארסנל והצטרף לקבוצת המילואים שלה, אך לא זכה לדקות משחק בה כיוון שלא השיג היתר עבודה.
ב-9 בינואר 2015, גלינדו הושאל לפורטוגזה, אמנם כעבור שבועיים חזר לארסנל מבלי ששיחק ולו דקת משחק אחת.
בקיץ 2015, גלינדו חתם בקלאב פטרולרו. ב-26 בספטמבר 2015, הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 2–5 נגד קלאב סן חוסה.
בהמשך הקריירה שיחק בספורט בויס וורנס, דה סטרונגסט, קלאב סן חוסה (קדנציה שנייה) ואולווייס רדי.
קריירה בינלאומית

בצעירותו, גלינדו שיחק בנבחרות הצעירות של בוליביה. ב-24 בפברואר 2010, גלינדו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בהפסד 0–5 למקסיקו.
גלינדו, השתתף עם הנבחרת בקופה אמריקה 2019.
תארים

ליגת העל הבוליביאנית: 2016/2017
ליגת העל הבוליביאנית: 2018
עונת 2011/2012 בבונדסליגה

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  5 באוגוסט 2011 – 15 במאי 2012 (285 ימים) 
 מספר משתתפות:  18
 הזוכה:  בורוסיה דורטמונד
 מספר משחקים:  306
 מספר שערים:  875 (2.86 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  13,805,496 (45,116 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  הולנד קלאס יאן הונטלאר   (28 שערים)
 → 2010/20112012/2013 ←
 
עונת 2011/2012 הייתה העונה ה-49 של הבונדסליגה, שהיא הליגה הגרמנית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-5 באוגוסט 2011 והסתיימה ב-5 במאי 2012.
הרטה ברלין ואאוגסבורג (בפעם הראשונה בתולדות המועדון) עלו מהליגה השנייה.
על ניצחון במשחק הוענקו שלוש נקודות. במידה ובסוף העונה מספר קבוצות היו מגיעות לאותו מספר נקודות, הקבוצה עם הפרש השערים הטוב יותר הייתה מקבלת יתרון.
הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שסיימו במקומות ה-17-18 ירדו בסוף העונה לבונדסליגה השנייה, ושתי קבוצות עלו במקומן. הקבוצה שהגיעה למקום ה-16 השתתפה במשחקי מבחן מול הקבוצה שסיימה במקום השלישי בהבונדסליגה השנייה, כאשר המנצחת במפגש הכפול הייתה משחקת בעונה הבאה בבונדסליגה והמפסידה בבונדסליגה השנייה.
בורוסיה דורטמונד זכתה בתואר האליפות בפעם החמישית בתולדות המועדון ובפעם השנייה ברציפות. היא זכתה גם בגביע.
פ.צ. קלן ופ.צ. קייזרסלאוטרן ירדו לבונדסליגה השנייה. הרטה ברלין ירדה ליגה לאחר סדרת משחקי מבחן (מפגש כפול) נגד פורטונה דיסלדורף.
כדורגלנים מצטיינים

קלאס יאן הונטלאר, (הולנד הולנד) ששיחק בשאלקה 04, אשר כבש 28 שערים, זכה בתואר מלך השערים של הליגה.