stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וולבוז'
קהילת יהודי וולבוז'

לא ידוע אם התגוררו יהודים בוולבוז' עד 1689 מאידך מוזכר שבשנה זו הבישוף מוולוצלאבק הוציא צו, האוסר רשמית על מגורי יהודים בעיר. במאות ה-17–18 התגוררו יהודים בכפר הסמוך וסולה. החל מתקופת הכיבוש הפרוסי (1793) יהודים התיישבו בקבוצות קטנות בוולבוז' עצמה, על אף איסור-המגורים וכן איסור קניית נכסי- דלא-ניידי, שהיו בתוקפם עד 1862. רבי יששכר בעריש הכהן נולד בעיר בשנת תקס"ג - 1803 לרבי משה. שהיה חתנו של הרב אברהם צבי מוולברוז'. משנת תרכ"ב - 1862 רבי יששכר בעריש הכהן החל לכהן ברבנות ובאדמו"רות בוולברוז'. הוא נפטר בפיטרקוב בא' בחשוון תרל"ח - 1878. הוא חיבר את הספרים "עבודת יששכר" "אמרי נועם" ו"סדר הזמנים".
מקורות פרנסתם של היהודים במאה ה-19 היו המסחר הזעיר והמלאכה. בשנת 1840 היו בין 10 ראשי משפחה שעיסוקם מוגדר: סוחר, 4 חנוונים, חייט, 2 בורסקאים, אופה וקצב. החל משנות ה-30 של המאה ה-19 חצר האדמו"ר שימשה מקור פרנסה ליהודי וולבוז', שאליו נהרו בחגים חסידים גם ממקומות מרוחקים. בעלי אכסניות ומסעדות מאולתרות היו מהאמידים ביותר בין יהודי וולבוז'. אחד מהם, מנחם מנדל שטראסברג, בעל אכסניה ומסעדה לחסידים, שימש כפרנס הקהילה שנים רבות לפני מלחמת העולם הראשונה.
הניסיונות הראשונים של קהילת וולבוז' לזכות בעצמאות, לאחר שהייתה כפופה יחד עם 5 הכפרים הסמוכים, לקהילת פיוטרקוב טריבונאלסקי, התחילו בשנות ה-20 של המאה ה-19. ניסיונות אלה היו קשורים בהשתקעות במקום של ר' יששכר דב בר הכהן טורנהיים, שהוכתר לימים לאדמו"ר וייסד את שושלת וולבוז'. הוא מונה באופן בלתי-רשמי כרב העיר. ב־1831 נוסדו ביוזמתו החברה- קדישא וחברת ביקור-חולים. ב־1839 נענו השלטונות בפיוטרקוב לבקשתם של יהודי וולבוז' והתירו להם לערוך בחירות להנהלת הקהילה. ב־1862 נתמנה רשמית ר' יששכר דב בר לרבה של וולבוז' ובאותו זמן קודש גם בית-העלמין. לא ידוע מתי נבנה בית-הכנסת העשוי-עץ, שערכו האמנותי היה רב. בית הכנסת עמד על מכונו עד 1928, ואז עלה באש. קהילת וולבוז' זכתה לעצמאות מלאה ב־1907. נבחרה הנהלת- הקהילה, נתמנה רב רשמי (שאינו תלוי באדמו"ר מוולבוז').
בתקופה שבין שתי מלחמות העולם, היישוב היהודי בוולבוז' הצטמצם במידה ניכרת כתוצאה מחוסר מקורות פרנסה ומוסדות חינוך יהודיים גבוהים. לשקיעתה של הקהילה תרמה גם פעולתם המוגברת של האנטישמיים: ב־1927 חולל בית-העלמין.
לאחר שפרצה מלחמת העולם השנייה, נהרסו ב־5 בספטמבר 1939, תוך הפגזה כבדה, רוב בתי העיירה. כל מי שיכל לברוח, ברח, אך לאחר שהגרמנים כבשו את העיירה, שבו יהודים רבים כולל פליטים ועקורים, לעיר. מספרם של היהודים בשנים 1940 - 1941 עלה ל־436-424 נפש.
היישוב וולבוז' חוסל באוקטובר 1942. כ־400 יהודי וולבוז' גורשו לגטו פיוטרקוב ומשם שולחו בימי חיסול הגטו בין התאריכים 15–21 באוקטובר 1942 למחנה הריכוז טרבלינקה. זמן קצר לפני חיסול היישוב היהודי בוולבוז' התגברו רדיפות היהודים. ידועה ההתעללות המיוחדת ברב דמבינסקי. הרב מת בייסורים (בא' דראש-השנה תש"ג) ונטמן בבית-העלמין בוולבוז'. רק כעשרים יהודים תושבי וולבוז' שחיו במקום בפרוץ המלחמה נותרו בין החיים לאחר המלחמה.
אוכלוסייה

| 2002 | 2011 | 2021 |
| --- | --- | --- |
| 7,742 | 7,728 | 7,830 |
התפלגות האוכלוסייה במטרופולין וולבוז', לפי גברים ונשים היא: 50.7% נשים ו-49.3% גברים. קצב השינוי בגודל האוכלוסייה בין השנים 2002–2011 עומד על 0.13%+ בשנה. ההתפלגות לפי גילים היא: גילאי 0–17 עומד על 1,583 נפש, גילאי 18–64 עומד על 4,777 נפש וגילאי 64 + עומד על 1,470 נפש. ההתפלגות לפי עירוניים וחקלאים היא: 71.1% חקלאים ו-28.9% עירוניים.
אקלים

| אקלים בוולבוז'בממצוצע בין השנים 1980–2016> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בוולבוז'בממצוצע בין השנים 1980–2016> ינואר.1.-5.14.8 | אקלים בוולבוז'בממצוצע בין השנים 1980–2016> פברואר.2.-4.13.9 | אקלים בוולבוז'בממצוצע בין השנים 1980–2016> מרץ.7.-1.19.3 | אקלים בוולבוז'בממצוצע בין השנים 1980–2016> אפריל.13.3.28 | אקלים בוולבוז'בממצוצע בין השנים 1980–2016> מאי.19.8.46.4 | אקלים בוולבוז'בממצוצע בין השנים 1980–2016> יוני.22.11.55.8 | אקלים בוולבוז'בממצוצע בין השנים 1980–2016> יולי.24.13.58.4 | אקלים בוולבוז'בממצוצע בין השנים 1980–2016> אוגוסט.24.12.47.2 | אקלים בוולבוז'בממצוצע בין השנים 1980–2016> ספטמבר.18.8.36.6 | אקלים בוולבוז'בממצוצע בין השנים 1980–2016> אוקטובר.12.4.28.5 | אקלים בוולבוז'בממצוצע בין השנים 1980–2016> נובמבר.6.0.25.6 | אקלים בוולבוז'בממצוצע בין השנים 1980–2016> דצמבר.2.-3.19.5 | אקלים בוולבוז'בממצוצע בין השנים 1980–2016> שנה.18.-20.394 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור:
אתרים היסטוריים

בין האתרים העיקריים בעיירה ניתן למנות את: מתחם הפארק והארמון של הבישופים של קויאביה, קולג' סנט ניקולס, בית כנסת מהמאה ה-19, בתי קברות, בתי דירות מהמאה ה-19 ושרידים של טירה בישופית (מאה ה-14).
ראו גם

פיוטרקוב טריבונלסקי
הערות שוליים

↑  שירות הסטטיסטיקה של וורשה
↑  Główny Urząd Statystyczny (CIS): Population. Size and Structure by Territorial Division. As of June 30, 2019. (PDF 0.99 MB; accessed December 24, 2019)
1 2 3 4  Wolbórz (Urban-Rural Commune, Poland) - Population Statistics, Charts, Map and Location, www.citypopulation.de
↑  שירות הסטטיסטיקה המרכזי של פולין
↑  "Central Statistical Office (GUS) - TERYT (National Register of Territorial Land Apportionment Journal)" (בפולנית). 2008-06-01.
↑  Wolbórz (łódzkie) » mapy, nieruchomości, GUS, noclegi, szkoły, regon, atrakcje, kody pocztowe, wypadki drogowe, bezrobocie, wynagrodzenie, zarobki, tabele, edukacja, demografia, Polska w liczbach (בפולנית)
1 2  Regulation of the Council of Ministers of 27 July 2010 ( Journal of Laws of 2010, No. 138, item 929 )
↑  The administrative past of the lands of the Łódź Voivodeship, in: Yearbook of the Łódź Branch of the Polish Historical Society, Łódź 1929, p. 15.
↑  A. Nadolski, Grunwald 1410, Bellona (publishing house), (2nd ed., 2008), p. 34.
↑  Wojciech Jankowski, A Little Guide to Poland, Wydawnictwo Sport i Turystyk Warsaw 1983 ISBN 83-217-2329-2 p. 332
1 2  וולבוז' WOLBORZ | מרכז מורשת יהדות פולין, באתר www.moreshetyahadutpolin.org
↑  וולבוז' WOLBORZ | מרכז מורשת יהדות פולין, באתר www.moreshetyahadutpolin.org
↑  ממוצע מזג האוויר בעיר וולבוז', פולין לפי אתר weatherspark
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007522978105171  VIAF: 235249830   WorldCat (עם VIAF): 235249830
ויליאם פרימן וילאס

ויליאם פרימן וילאס (באנגלית: William Freeman Vilas;‏ 9 ביולי 1840 - 27 באוגוסט 1908) היה פוליטיקאי אמריקאי, איש המפלגה הדמוקרטית שכיהן כסנאטור מטעם ויסקונסין בשנים 1891–1897 וכמנהל הכללי של הדואר וכמזכיר הפנים בממשלו של נשיא ארצות הברית גרובר קליבלנד. הוא היה מהבולטים שבחברי אגף "דמוקרטי הבורבון" (Bourbon Democrat) של המפלגה הדמוקרטית.
ראשית חייו

ויליאם וילאס נולד בצ'לסי, ורמונט, כבנם של אסתר גרין (לבית סמיילי) ושל לוי בייקר וילאס, פוליטיקאי בעצמו. ב-1851 הוא עבר עם משפחתו למדיסון, ויסקונסין. ב-1858 הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון וב-1860 סיים את לימודיו בבית הספר למשפטים באולבני. עם פרוץ מלחמת האזרחים הוא התגייס לצבא האיחוד ושירת כקפטן ברגימנט המתנדבים הרגלים ה-23 של ויסקונסין. בהמשך הוא הועלה לדרגת לוטננט קולונל והמשיך לשרת באותו רגימנט.
קריירה ציבורית

לאחר המלחמה קיבל וילאס משרת מרצה למשפטים באוניברסיטת ויסקונסין ובשנים 1880–1885 ו-1898–1905 הוא היה גם חבר במועצה המנהלת של האוניברסיטה. ב-1885 כיהן וילאס כחבר האספה המדינתית של ויסקונסין, ובאותה שנה הוא מונה כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית בממשלו של הנשיא גרובר קליבלנד. בתפקיד זה הוא כיהן עד 1888, עת מונה כמזכיר הפנים ושימש בתפקיד זה עד תום תקופת נשיאותו הראשונה של קליבלנד.
וילאס נשא לאישה את אנה מ. פוקס, ילידת טריטוריית ויסקונסין. לשניים נולדו שני בנים ושתי בנות, שמתוכם רק בן אחד ובת אחת הגיעו לבגרות.
לאחר סיום כהונתו בממשל, הוביל וילאס את מחאת האמריקאים ממוצא גרמני בוויסקונסין כנגד חוק בנט (Bennett Law) משנת 1889 שדרש מבתי הספר לעשות שימוש אך ורק בשפה האנגלית. בשנים 1891–1897 הוא היה חבר הסנאט של ארצות הברית, ובאותה תקופה, תקופת נשיאותו השנייה של קליבלנד, הוא הוכר כמגן הראשי על הממשל ובמיוחד היה פעיל בתהליכי הבטחת הביטול של סעיף רכישת הכסף בחוק רכישת הכסף של שרמן (Sherman Silver Purchase Act). בבחירות של 1896 לא עלה בידו להיבחר מחדש לסנאט והוא הובס על ידי ג'ון קויט ספונר.
וילאס היה נציג בוועידה הארצות של המפלגה הדמוקרטית ב-1896, אך פרש לאחר אימוץ סעיף רכישת הכסף החופשית. לאחר מכן הוא היה מראשי המארגנים של המפלגה הדמוקרטית הלאומית (אנ'), השתתף בוועידת המפלגה והיה יושב ראש ועדת ההחלטות שלה. הוא גם היה המנסח הראשי של מצע המפלגה. וילאס היה אהוד ביותר על נציגי המפלגה, אך סירב להתמודד מטעמה כמועמד סרק.
שנותיו האחרונות

בשובו לוויסקונסין הוא היה בין השנים 1897–1903 חבר ועדת ההקמה של הספרייה ההיסטורית המדינתית במדיסון, ובשנים 1906–1908 הוא היה חבר ועדת הבנייה של קפיטול מדינת ויסקונסין החדש.
ויליאם פרימן וילאס נפטר במדיסון ב-27 באוגוסט 1908. הוא נטמן בבית הקברות פורסט היל שבעיר. על שמו נקרא מחוז וילאס שבוויסקונסין, והעיירות וילאס שבקולורדו, ובדקוטה הדרומית.
הערות שוליים

↑  Hinman, Ida (1895). The Washington Sketch Book, Supplement. Washington, DC: Hartman & Cadick. p. 11.
↑  Vilas County History Archived November 7, 2012, at the Wayback Machine.
↑  Dawson, John Frank. Place names in Colorado: why 700 communities were so named, 150 of Spanish or Indian origin. Denver, CO: The J. Frank Dawson Publishing Co. p. 50.
↑  Vilas, William F. - Wisconsin Veterans Museum
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007271974005171  GND: 120050738X  ISNI: 0000 0000 2970 2584  LCCN: n91080738  NARA: 10571983  NKC: vse2017960202  SNAC: w6348x8x  US Congress: V000099  VIAF: 68110629   WorldCat (עם VIAF): 68110629
וקטור שורה

באלגברה ליניארית, וקטור שורה הוא מטריצה בגודל  \ 1\times n, כלומר מטריצה הבנויה משורה אחת שבה n איברים.
המטריצה המשוחלפת של וקטור שורה היא וקטור עמודה:
קבוצת כל וקטורי השורה יוצרת מרחב וקטורי שהוא המרחב הדואלי של קבוצת כל וקטורי העמודה.
סימון

וקטורי שורה מסומנים לעיתים בצורה הלא סטנדרטית:
פעולות

כפל מטריצות כרוך בהכפלה של כל וקטור שורה במטריצה אחת בכל וקטור עמודה במטריצה האחרת.
מכפלה סקלרית של שני וקטורים, a ו-b, שקולה להכפלה של הייצוג של a כווקטור שורה בייצוג של b כווקטור עמודה.
וקטור עמודה

באלגברה ליניארית, וקטור עמודה הוא מטריצה בגודל m × 1, כלומר מטריצה הבנויה מעמודה אחת שבה m איברים.
המטריצה המשוחלפת של וקטור עמודה היא וקטור שורה.
קבוצת כל וקטורי העמודה יוצרת מרחב וקטורי שהוא המרחב הדואלי של קבוצת כל וקטורי השורה.
סימון

כדי לפשט את שילובם של וקטורי עמודה בטקסט, הם נכתבים לעיתים כווקטורי שורה עם פעולת השחלוף:
לפישוט נוסף, יש הכותבים הן וקטורי שורה והן וקטורי עמודה בשורות, כאשר בווקטור שורה האיברים מופרדים בפסיק, ובווקטור עמודה הם מופרדים בנקודה פסיק. שיטת סימון זו נהוגה, למשל, בתוכנה MATLAB.
|  | וקטור שורה | וקטור עמודה |
| --- | --- | --- |
| סימון סטנדרטי |  {\begin{bmatrix}x_{1}\;x_{2}\;\dots \;x_{m}\end{bmatrix}} |  {\begin{bmatrix}x_{1}\\x_{2}\\\vdots \\x_{m}\end{bmatrix}}{\text{ or }}{\begin{bmatrix}x_{1}\;x_{2}\;\dots \;x_{m}\end{bmatrix}}^{\rm {T}} |
| סימון חלופי 1 |  {\begin{bmatrix}x_{1},x_{2},\dots ,x_{m}\end{bmatrix}}\qquad  |  {\begin{bmatrix}x_{1},x_{2},\dots ,x_{m}\end{bmatrix}}^{\rm {T}} |
| סימון חלופי 2 |  {\begin{bmatrix}x_{1},x_{2},\dots ,x_{m}\end{bmatrix}}\qquad  |  {\begin{bmatrix}x_{1};x_{2};\dots ;x_{m}\end{bmatrix}} |
פעולות

כפל מטריצות כרוך בהכפלה של כל וקטור שורה במטריצה אחת בכל וקטור עמודה במטריצה האחרת.
מכפלה סקלרית של שני וקטורים, a ו-b, שקולה להכפלה של הייצוג של a כווקטור שורה בייצוג של b כווקטור עמודה.
וריד מתלה המעי התחתון

| --- | --- |
 שיוך:  וריד מתלה המעי, tributary of splenic vein 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (681) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  v. mesenterica inferior 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A12.3.12.032 
 TA2 (2019):  5127 
 FMA:  15391 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0226754 
 
וריד מתלה המעי התחתון עולה בצד השמאלי (ימין בתמונה)
וְרִיד מִתְלֵה הַמְּעִי הַתַּחְתּוֹן (TA: vena mesenterica inferior) הוא וריד בבטן המנקז דם מהמעי הגס אל וריד הטחול.
ראשיתו של וריד מתלה המעי התחתון בתור וריד החלחולת העליון, אשר יוצא ממלקעת החלחולת. בצאת וריד החלחולת מהאגן הקטן, ולאחר חצותו את וריד הכסל המשותף ועורק הכסל המשותף, הוא נקרא וריד מתלה המעי התחתון. הווריד עולה מאחורי הצפק וקדמית לשריר הכסל והמותניים השמאלי, לצדו של עורק מתלה המעי התחתון. לאחר מכן הוא עולה מאחורי גוף הלבלב ונשפך לתוך וריד הטחול. לעיתים הווריד נשפך אל נקודת המפגש בין וריד הטחול לווריד מתלה המעי העליון. אל וריד מתלה המעי התחתון מתנקזים וריד המעי הגס השמאלי וורידי המעי העקול.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TA98: A12.3.12.032 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חוסה אנטוניו סאלדואה

חוסה אנטוניו סאלדואה אורדנווייה (בספרדית: José Antonio Zaldúa Urdanavia; ‏15 בדצמבר 1941 - 30 ביוני 2018) היה כדורגלן ספרדי ששיחק בעמדת החלוץ, ונודע על תקופתו בברצלונה.
קריירה

סאלדואה נולד באליסונדו שבנווארה, ספרד. הוא החל את הקריירה שלו בריאל ואיאדוליד, שם שיחק בין 1959 לבין 1961. בעונת 1960/61 הבקיע 11 שערים ב-28 משחקים, אך קבוצתו ירדה לליגה השנייה. בתום העונה הצטרף סאלדואה לברצלונה.
סאלדואה היה החלוץ המרכזי של ברצלונה במשך כעשר שנים, בין 1961 לבין 1971. בעונתו הראשונה התקשה להסתגל לקבוצה, והבקיע שער בודד ב-11 משחקים. בעונה הבאה השתלב סאלדואה בהרכב והיה מוביל שערי הקבוצה עם 10 כיבושים ב-13 משחקים בלבד. בעונה זו עזר לברצלונה לזכות בגביע הגנרל. במשחק הגמר, שנערך בקאמפ נואו, הבקיע סאלדואה את אחד משלושת שערי קבוצתו, שניצחה 3-1 את ריאל סרגוסה. בעונת 1963/63 הבקיע סאלדואה שלושער לרשתה של סביליה, במשחק ב-3 בנובמבר 1963 בו ברצלונה ניצחה 6-0. ב-30 במרץ 1964 הבקיע סאלדואה שער בקלאסיקו מול ריאל מדריד, אולם בתום המשחק ניצחה ריאל מדריד 2-1.
בעונת 1964/65 הושאל מברצלונה לאוסאסונה, ששיחקה אז בליגה השנייה. לאחר שחזר שימש סאלדואה קפטן ברצלונה. במהדורה הראשונה של גביע גאמפר הבקיע סאלדואה שער והרים את הגביע לאחר זכיית הקבוצה בטורניר. במשחק הגמר של גביע הגנרל ב-1968 שנערך באצטדיון סנטיאגו ברנבאו אל מול הדיקטטור הפשיסטי פרנסיסקו פרנקו פגשה ברצלונה את ריאל מדריד שנתמכה על ידי פרנקו. ברצלונה ניצחה במפתיע 1-0, וסאלדואה, כקפטן, קיבל את הגביע מפרנקו המבויש. עונה זו הייתה המוצלחת ביותר של סאלדואה במועדון מבחינת הבקעת שערים - 12 ב-24 משחקים. בעונה זו היה מוביל מבקיעי הקבוצה. בעונה הבאה הגיע סאלדואה עם ברצלונה לגמר גביע אירופה למחזיקות גביע. במשחק אמנם הבקיע שער אחד, אך שתי בעיטות נוספות שלו ממצבים טובים לא מצאו את הרשת, וקבוצתו הפסידה 3-2 לסלובן ברטיסלאבה. בסך הכול הבקיע סאלדואה 61 שערי ליגה ב-145 הופעות במדי ברצלונה.
בעונת 1970/71 לא השתתף סאלדואה באף משחק במדי הקבוצה. לאחר סיום העונה עבר לקבוצה קטנה בסבדל שבקטלוניה. בסיום עונתו הראשונה, בה הבקיע 6 שערים, ירדה הקבוצה לליגת המשנה בספרד. סאלדואה שיחק בה שלוש שנים נוספות, עד פרישתו ממשחק ב-1975.
סאלדואה היה בנוסף חבר בנבחרת ספרד, במדיה הופיע שלוש פעמים: ב-10 בדצמבר 1961 ערך סאלדואה את הופעת בכורתו, במשחק עם צרפת שהסתיים בתוצאה 1-1. משחקו השני היה ב-30 באוקטובר 1963 מול צפון אירלנד, והמשחק השליש והאחרון היה בהפסד 2-1 לבלגיה ב-1 בדצמבר 1963.
את משחק הבכורה שלו ערך בדצמבר 1961 במשחק מול נבחרת צרפת, ומשחקו האחרון היה מול נבחרת בלגיה במדריד.
מ-2004 היה סאלדואה סגן נשיא "אגודת ותיקי ברצלונה" (Agrupació Barça Veterans; בקיצור ABV)‏.
תארים > ברצלונה

גביע ערי הירידים (1): 1965/66
הגביע הספרדי (3): 1962/63, 1967/68, 1970/71
הערות שוליים

↑  AGRUPACIÓ BARÇA JUGADORS (BARÇA PLAYERS ASSOCIATION), באתר הרשמי של ברצלונה
חוסה אנחל קאריו

חוסה אנחל קאריו קאסאמאיור (באנגלית: José Ángel Carrillo Casamayor; נולד ב-7 בינואר 1994) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת החלוץ בוסקה.
קריירה

קאריו בוגר מחלקת הנוער של ריאל מורסיה, ועשה הבכורה שלו הבכורה העונת 14–2013 בקבוצת המילואים של ריאל מורסיה בהליגה הספרדית הרביעית. ב-26 בינואר 2014 עשה קאריו את הופעת הבכורה הרשמית שלו עבור הקבוצה הראשונה של ריאל מורסיה, כשיחק את חמש הדקות האחרונות של המשחק בתיקו 2–2 באצטדיון נואבה קונדומינה נגד מיורקה, במאבק ההישארות בליגה הספרדית השנייה. ביוני, לאחר הירידה האדמיניסטרטיבית של המועדון, החל קאריו לשחק באופן קבוע בקבוצה הבוגרת.
ב-17 ביולי 2015 חתם בסביליה אתלטיקו. בסיום עונת 2015/2016 העפיל עם סביליה אתלטיקו לליגה הספרדית השנייה. ב-1 בספטמבר 2017 חתם קאריו לשלוש שנים בקדיס מהליגה הספרדית השנייה. לאורך כל התקופה בה שיחק במדי קאדיס ערך קאריו 42 הופעות במהלכם כבש שישה שערים. ב-27 בינואר 2019 חתם קאריו לשנתיים וחצי עם סעיף שחרור במקרה של ירידת ליגה בקורדובה מהליגה הספרדית השנייה. בסיום העונת 2018/2019 ירדה קורדובה ללליגה הספרדית השלישית, וכתוצאה מכך שוחרר קאריו בהעברה חופשית.
ב-16 ביוני חתם קאריו לשלוש שנים בהפועל באר שבע מליגת העל, כעבור חודשיים וחצי שוחרר מהקבוצה.
ב-22 בנובמבר 2019 חתם בדפורטיבו לוגו מהליגה הספרדית השנייה.
ב-22 באוגוסט 2022 חתם בוסקה לשנתיים.
קריירה > קריירת נבחרות

קאריו זכאי לייצג את נבחרת ספרד, אך הוא גם זכאי לשחק עבור נבחרת הפיליפינים בשל סבא שלו. בשנת 2019, נמסר כי קאריו קיבל הזמנה להתאמן עם נבחרת הפיליפינים.
הערות שוליים

↑  Los cimientos de un nuevo Murcia, באתר realmurcia, ‏23 ביוני 2014
↑  El Murcia traspasa al joven delantero Carrillo al Sevilla Atlético, באתר abc.es, ‏17 ביולי 2015
↑  CARRILLO CIERRA EL MERCADO, באתר cadizcf, ‏1 בספטמבר 2017
↑  José Ángel Carrillo, nuevo jugador del Córdoba Club de Fútbol, באתר cordobacf, ‏27 בינואר 2019
↑  איציק כלפי, ‏קאריו ומרין חתמו רשמית ל-3 עונות בהפועל ב"ש, באתר ONE‏, 16 ביוני 2019
↑  Jimmy Marín el joven de 17 años que le dio el triunfo a Saprissa, באתר nacion, ‏23 באוגוסט 2015
וריד שער

ערך זה עוסק באופן כללי בווריד המוביל דם לא אל הלב. אם התכוונתם לוריד המוביל דם ממערכת העיכול ישירות אל הכבד, ראו .
| --- | --- |

 שיוך:  וריד 
 מזהים
 קוד MeSH:  A07.015.908.670 
 מזהה MeSH:  D011168 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0032717 
 
וריד שער (באנגלית: portal vein או Portal venous system) הוא וריד או מערכת של ורידים, שאיננו מוביל דם ישירות אל הלב, אלא אל איבר אחר.
הדם המתנקז מרוב אברי הגוף מובל באמצעות ורידים, ישירות אל הלב. יוצאות מן הכלל מערכות של ורידי שער:
וריד שער הכבד - מוביל דם ורידי ממערכת העיכול, מהטחול ומאיברים נוספים בחלל הבטן - ישירות אל הכבד. בכך הכבד הוא הראשון שנתקל בחומרים שנספגו במערכת העיכול, ומאפשר לו לבצע מטבוליזם ראשוני, אגירת חומרים שונים, נטרול רעלים ועוד - לפני שחומרים אלו יגיעו ליתר חלקי הגוף.
וריד המוביל דם מבלוטת ההיפותלמוס ישירות אל בלוטת האדנוהיפופיזה, ובכך הורמוני ההיפותלמוס משפיעים באופן ישיר ומהיר על האדנוהיפופיזה, במסגרת חמישה צירי הורמונים שונים.
ויקטור אונופקו

ויקטור סאבלייביץ' אונופקו (ברוסית: Ви́ктор Саве́льевич Оно́пко ; נולד ב-14 באוקטובר 1969 בלוהנסק, ברית המועצות) הוא כדורגלן עבר סובייטי ורוסי ששיחק בקבוצות שחטיור דונייצק, ספרטק מוסקבה וריאל אוביידו הספרדית. הוא שיחק כ-12 שנים בנבחרת רוסיה והיה קפטן הנבחרת במשך תקופה ארוכה. אונופקו מחזיק במקום השלישי ברשימת שיאני ההופעות של נבחרת הרוסית, עם 109 משחקים.
לאחר פרישה ממשחק פעיל פנה אונופקו לקריירת אימון. במשך 12 שנים היה עוזר מאמן בקבוצת צסק"א מוסקבה. החל מיולי 2021 - אונופקו חבר בסגל האימון של נבחרת רוסיה. במרץ 2022, בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה, נאסר על נבחרת רוסיה להשתתף במסגרות בינלאומיות. בשל כך עבר אונופקו לתפקד כעוזר מאמן של קבוצת  רוסטוב.
תארים

אליפות ליגת העל הרוסית - 1992, 1993, 1994
הגביע הרוסי - 1992, 1994
כדורגלן השנה ברוסיה (מגזין פוטבול) - 1992, 1993
כדורגלן השנה ברוסיה (ספורט אקספרס) - 1993
עיטור ההצטיינות למען המולדת מדרגה 4
עיטור הכבוד
ויליאם פריירה

| --- | --- |

 לידה:  25 באפריל 1909 שיקגו, ארצות הברית 
 פטירה:  13 בנובמבר 1985 (בגיל 76) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  מערכת האוניברסיטאות של אילינוי  University of Illinois School of Architecture 
 תחום יצירה:  אדריכלות 
 זרם באמנות:  אדריכלות פוסט-מודרנית 
 יצירות ידועות:  פירמידת טרנסאמריקה, ספריית גייזל 
 פרסים והוקרה:  פרס רומא (1971)  פרס האוסקר לאפקטים מיוחדים (1941)  עמית המכון האמריקאי לאדריכלות 
 
פירמידת טרנסאמריקה
בניין הנושא של נמל התעופה הבינלאומי של לוס אנג'לס
ספריית גייזל
ויליאם לאונרד פריירה (באנגלית: William Leonard Pereira‏; 25 באפריל 1909 - 13 בנובמבר 1985) היה אדריכל אמריקאי מודרניסטי. האסתטיקה העתידנית של בנייניו שואבת את השראתה מעולם המדע הבדיוני וחלק מהם נראים כחלליות של חייזרים שנחתו על פני האדמה. עם זאת המבנים שתכנן נעדרי קישוטים ומוקפדים מבחינה פונקציונלית. בנוסף לקריירה מצליחה כאדריכל הייתה לפריירה גם קריירה בהוליווד בתחום העיצוב האמנותי והאפקטים המיוחדים.
שנים ראשונות

פריירה נולד בשיקגו, בן למשפחה שמוצאה מפורטוגל. הוא למד ארכיטקטורה באוניברסיטת אילינוי יחד עם בן-כיתתו, שיהפוך לשותפו 20 שנה מאוחר יותר, צ'ארלס לאקמן. ב-1933 השתתף בתכנון התערוכה העולמית של שיקגו (1933). אחד מן הבניינים הראשונים שתכנן (יחד עם אחיו, האל) היה תיאטרון אסקווייר (Esquire Theater) המהווה את אחת הדוגמאות הטובות לאדריכלות אר דקו בשיקגו.
לקראת סוף שנות השלושים עבר ללוס אנג'לס ועבד כאדריכל פרטי.
קריירה בהוליווד

בשנות הארבעים עבד בתעשיית הסרטים בהוליווד. ב-1942 זכה, עם שותפים, בפרס אוסקר לאפקטים מיוחדים בסרט Reap the Wild Wind. ב-1944 עיצב אמנותית את הסרט ג'יין אייר ואת הסרט Since You Went Away. ב-1945 הפיק את הסרט האפל Johnny Angel וב-1946 הפיק את הסרט From This Day Forward (מיום זה ואילך).
עם צ'ארלס לאקמן

בראשית שנות החמישים חבר לצ'ארלס לאקמן עמו למד באילינוי. בין הפרויקטים שתכננו נמצאים כמה מן המבנים המודרניסטיים שאפיינו את אדריכלות התקופה בלוס אנג'לס, אשר שמו דגש על קווים נקיים ומעוגלים ומבנה אווירודינמי, עיצוב שקרא "סילוני" או "חללי". גולת הכותרת של עבודתם הוא המבנה הנושאי של נמל התעופה הבינלאומי של לוס אנג'לס, כמו כן תכננו את "עיר הטלוויזיה" של CBS בפיירפקס, את מלון הילטון בברלין, את מלון דיסנילנד ועוד.
לאחר התפרקות השותפות

ב-1959 התפרקה השותפות עם לאקמן, ופריירה הקים את אחד ממשרדי האדריכלים הגדולים בארצות הברית, William L. Pereira & Associates. בין היתר ביצע את תוכנית העיר אירוויין בקליפורניה ואת האוניברסיטה שלה, פרויקט ענק שבגינו הופיע דיוקנו על שער טיים מגזין בספטמבר 1963. כמו כן תכנן כ-250 מבנים ומכלולים, בהם מוזיאון האמנות של לוס אנג'לס, נמל התעופה הבינלאומי של סן פרנסיסקו וספריית גייזל באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו.
ב-1972 תכנן את המבנה המזוהה עמו ביותר ואחד החדשניים בארצות הברית, פירמידת טרנסאמריקה בסן פרנסיסקו.
אחד המבנים האחרונים שתכנן (ב-1982) היה מלון שרתון דוחה, בירת קטר.
לקריאה נוספת

Sam Hall Kaplan, L A Lost & Found: An Architectural History of Los Angeles, Hennessey & Ingalls, 2000 ISBN 978-0940512238
וילמוש שומוג'י

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 בספטמבר 1904 טרזווארוש (רובע 6), הונגריה 
 פטירה:  3 באפריל 1985 (בגיל 80) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות הציבורי החדש בבודפשט 
 שפות היצירה:  הונגרית 
 בן או בת זוג:  Lujza Halmy 
 
וילמוש שומוג'י (במקור שארף, בהונגרית: Somogyi Vilmos;‏ בודפשט, 10 בספטמבר 1904 – בודפשט, 3 באפריל 1985)  היה היסטוריון של המוזיקה, סופר בנושאי מוזיקה, עיתונאי יהודי-הונגרי, ראש משרד העיתונות ויחסי ציבור וכן דרמטורג של בית האופרה של בודפשט במשך 18 שנים. אשתו לואיזה האלמי (1916–2000) הייתה זמרת ואמנית תנועה.
קורות חייו

וילמוש שארף נולד במשפחה יהודית כבנם של החייט אדולף שומוג'י (שארף) ושל פאני לוי. הוא החל את הקריירה שלו ב"אשטי קוריר" (Esti Kurír) בבודפשט שפירושו "שליח הערב", שם עבד ככתב, ולאחר מכן מ-1926 עד מרץ 1944 היה ראש משרד העיתונות ויחסי הציבור והדרמטורג של בית האופרה של בודפשט. הוא פרסם מאות מאמרים בעיתונים, ביקורות ודיווחים על תיאטרון ומוזיקה. לפני מלחמת העולם השנייה אולי המיר את דתו לאוונגליסטית (אין על כך מקור), אך הדבר לא היה עוזר לו במאומה והוא לא היה יכול לקבל פטור מהחוקים ה (אנטי)יהודים. הוא אכן נלקח למחנות שירות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי) במכרות הנחושת ליד הכפר בור (מחנה ריכוז) בסרביה, משם חזר ברגל לבודפשט. לאחר השחרור ב-1945, הוא עבד בתוכנית "העיתון המוזיקלי החדש" של הרדיו ההונגרי והיה בעל טור קבוע בכתב העת החשוב "מוזיקה" (Muzsika). חלק מספריו הופיעו במספר שפות לדוגמה: בסלובקית: VIEDENSKÝ LES ROZPRÁVA (יער וינה מספר) או ספר האופרטות בגרמנית: Operettenbuch. Geschichte der Operette.
ספריו

ספר האופרטות (עם ג'רג' שאנדור גאל, בודפשט, 1959)
יער וינה מספר (עם ג'רג' שאנדור גאל, בודפשט, 1965)
קלמן פטקי ( עם אימרה מולנאר, בודפשט, 1968)
אנה באטי (עם אימרה מולנאר, בודפשט, 1969)
הוקרה

לוח זיכרון על שם אישטוואן פטרפי (1984)
לקריאה נוספת

וילמוש שומוג'י נפטר (20 באפריל 1985) כתב העת "קולנוע תיאטרון מוזיקה", שנתון 29, גיליון מספר 16
Magyar életrajzi lexikon IV: 1978–1991 (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6422-X (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש)
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári születési akv. 2376/1904. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-08-13.
↑  Elhunyt Somogyi Vilmos (1985. április 12.) Magyar Nemzet, 48. évfolyam, 85. szám
↑  VIEDENSKÝ LES ROZPRÁVA (יער וינה מספר)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12171458q (data)  ISNI: 0000 0000 7974 3501  NKC: xx0211944  VIAF: 44340052   WorldCat (עם VIAF): 44340052
וילפרדו פארטו

| --- | --- |

 לידה:  15 ביולי 1848 פריז, צרפת 
 פטירה:  19 באוגוסט 1923 (בגיל 75) Céligny, שווייץ 
 ענף מדעי:  כלכלה, סוציולוגיה 
 מקום קבורה:  New cemetery of Céligny 
 מקום לימודים:  הפוליטיכניקו של טורינו 
 מוסדות:  אוניברסיטת לוזאן  ספיינצה – אוניברסיטת רומא  אוניברסיטת ג'נובה 
 בן או בת זוג:  Alessandrina Bakunina (1889–1902)  Jeanne Regis 
 תרומות עיקריות
 חתימה:   
 
וילפרדו פרדריקו דמאזו פָּארֵטוֹ (באיטלקית: Vilfredo Frederico Damaso Pareto;‏ 15 ביולי 1848 – 19 באוגוסט 1923) היה כלכלן וסוציולוג איטלקי.