הלימס של גרמאניה סופריור-רייטיה
היסטוריה של הבנייה

תחילת ההיסטוריה של הלימס בשנת 9 לספירה, כאשר הרומאים בפיקודו של פובליוס קווינקטיליוס וארוס ספגו תבוסה מוחצת מהטבטונים תחת מנהיגם ארמיניוס בקרב יער טויטובורג. בסך הכל שלושה לגיונות רומאים נספו בניסיון זה של הרומאים להרחיב את הגבול האימפריה לכיוון האלבה. לאחר אסון זה נסוגו הרומאים לגדה השמאלית של הריין, ולגדה הימנית של החלק העליון של הדנובה.
אולם כעבור מאה שנה, רומא החליטה לקצר את קו הגבול בין הריין לדנובה וגם לספח בתהליך שטחים בעלי ערך כלכלי, כמו וטראו (אנ'). הלימס של גרמאניה סופריור-רייטיה התפתח בכמה שלבים ממסלול שירות דואר בלבד תוך נתיב שנפרץ ביערות הגרמניים. באודנוואלד נבנו מגדלי שמירה מעץ בשנים 107–110 ו-115 בהתאמה. מגדלי שמירה מעץ אלה, שגובהם כעשרה מטרים, הוקפו בחומות מאדמה והיה ביניהם קו ראייה. המרחק הממוצע ביניהם היה סביב 800 מטר. התרחבות הלימס לא הייתה אחידה. הלימס בגרמניה סופריור הורחב כ-40 שנה מוקדם יותר מאשר ברייטיה.
הממצאים הדנדרוכרונולוגיים העתיקים ביותר, המגיעים משלב ההקמה של המחנה הצבאי הרומי, מצודת בוך (Kastell Buch) ברייטיה, מוערכים למאי / יוני 161 לספירה. ייתכן כי הצבא הרומי הוזמן לבנות את הביצורים הראשונים ברייטיה וב"לימס פורדרן" (Vorderen Limes) בערך בתקופה זו. באתר הארכאולוגי הסמוך עם קשת הניצחון המכונה "לימסטור דלקינגן" (Limestor Dalkingen), נבנתה בשלב ראשון זה של הרחבה גדר סבכה פשוטה הבנויה מעמודים בודדים. באותו מקום נמצאה ריבוע מוקף חפיר שנועד למגדל עץ. הארכאולוג דיטר פלאנק (Dieter Planck) שחפר במקום תיארך את הגדר והמגדל לאותו זמן. מבחינת המדענים נשאלת כעת השאלה האם לא התעלמו לעיתים קרובות ממכשול פשוט זה בתצפיות הקודמות, בעיקר בתקופת ועדת הלימס הקיסרית (RLK). עם זאת, כמה מדענים תיארכו גדר זו לתקופה אחרת לגמרי. לדעתם, היא נבנתה רק לאחר שגדר בולי העץ נפגעה. עם זאת, זה סותר את הממצאים בלימסטור. לדברי פלנק, החפיר של הגדר חופף חלקית את בורות העמודים שם.
מצד שני בווטראו, הגדר של מצודת מרקובל היא משנת 120.
הטבלה הבאה מציגה תאריכים דנדרוכרונולוגיים חשובים לפעילויות הבנייה בין השנים 120 עד 169 לספירה:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| פרובינקיה | מיקום | תאריך כריתת העץ | תיאור |
| גרמאניה סופריור | מרקובל | חורף 119–120, אביב 120 | גדר העץ |
| גרמאניה סופריור | אוסטרבורקן | חורף 159–160 | כמה גזעי עצים בקרקעית עמק קירנאו |
| גרמאניה סופריור | מצודת מורהרדט (Kastell Murrhardt) | 159 | קליפת עץ מקצה היער |
| גרמאניה סופריור | מצודת ולצהיים (Kastelle von Welzheim) | 165 |  |
| גבול גרמאניה סופריור / רייטיה | רוטנבכטל (Rotenbachtal) | חורף 163–164 | גדר הלימס או גשר מאחורי גדר הלימס |
| רייטייה | מצודת אאלן (Kastell Aalen) | 160 ± 10 (כתובת הבנייה מ-163–164) | מרפסת עץ במרכז הדתי (Principia) של המוצב |
| רייטייה | מצודת בוך (Kastell Buch) | 161 | חיפוי באר 2 או משתנה 8 |
| רייטייה | שוואבסברג (Schwabsberg) | סוף שנת 165, אולי באביב 166 | גדר המצודה, עץ אלון, התגלה בשנת 1969, ארבע דגימות |
| רייטייה | שוואבסברג (Schwabsberg) | 165 | גדר המצודה, עץ אלון, התגלה בשנת 1974, שבע דגימות |
| רייטייה | מונשסרות (Mönchsroth) | 160 | גדר המצודה, עץ אורן, חולץ בשנת 1992 מבריכת שינדהאוס (Schindhausweihers). |
| רייטייה | גונצנהאוזן (Gunzenhausen) | 162 | גדר המצודה, עץ אלון שהתגלה בשנים 1895 ו-1898 באלטמילוויזן (Altmühlwiesen). |
| רייטייה | גונצנהאוזן (Gunzenhausen) | 166 ± 10 | גדר המצודה, עץ אלון שהתגלה ב-1975 מכיכר השוק העליונה |
| רייטייה | מצודת תילנהופן (Kastell Theilenhofen) | 126 | בית מרחץ צבאי ראשון; נדגם ב-27 בנובמבר 2002 על ידי הדנדרוכרונולוג פרנץ הרציג |
מאוחר יותר הוחלפו מגדלי העץ המקוריים הפגיעים למזג האוויר במבני אבן. הלימס עצמו עבר גם מספר תקופות התרחבות. הלימס הרייטאני התפתח בהתאם. רק שם, בתקופת שלטונו של הקיסר ספטימיוס סוורוס, הוקמה חומה מסיבית רצופה שגובהה עד שלושה מטרים במקום גדר העץ, מבצר וחפיר. בהתבסס על תחקירים דנדרוכרונולוגיים זהים על שלוש מקבצים של גזעי עץ אלון שנשמרו היטב שעליהם ששימשו יסודות לחומה הרייטיאנית ליד מצודת דמבך (Kastell Dambach), כי העץ ששימש יסודות נכרת בחודשי החורף 206–207 לספירה. ייתכן שהגזעים הוחדרו לקרקע כבר באביב 207. נראה אם כן ברור כי שגדרות העץ ברייטיה התקיימו בערך 45 שנה. מההבדל המבני בין ביצורי הגבול, המחקר מסיק כי תחזוקת הבנייה שלהם הייתה ככל הנראה באחריות הממשל של הפרובינקיה.
הלימס של גרמאניה סופריור-רייטיה עבר שינויים גדולים וקטנים של קו הגבול ונבנה בהתאם בכמה מקומות. הסיבות לתזוזות הגבול הללו אינן ידועות. למשל, הגבול של "לימס אודנוואלד", ששימש כביצור גבול רומי במשך כ-60 שנה, הועבר לאחר מכן כמה קילומטרים מזרחה.