stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'יימס בורגו

| --- | --- |
 לידה:  12 בנובמבר 1977  (בן 46) אלבקרקי שבניו מקסיקו, ארצות הברית
 עמדה:  מאמן
 מכללה:  אוניברסיטת סן דייגו
 קבוצות כמאמן
 2001–2003   2010–2012   2012–2015   2015   2015–2018   2018–:  אוניברסיטת סן דייגו (עוזר)   ניו אורלינס הורנטס (עוזר)   אורלנדו מג'יק (עוזר)   אורלנדו מג'יק   סן אנטוניו ספרס (עוזר)   שארלוט הורנטס
ג'יימס בורגו (באנגלית: James Borrego; נולד ב-12 בנובמבר 1977) הוא מאמן כדורסל אמריקאי, המשמש כמאמנה הראשי של קבוצת שארלוט הורנטס מליגת ה-NBA.
ביוגרפיה

בורגו נולד וגדל בעיר אלבקרקי שבניו מקסיקו, וכתלמיד תיכון הוביל את קבוצת הכדורסל של "אקדמיית אלבקרקי" לשתי זכיות באליפות מדינת ניו מקסיקו. בין השנים 1998–2001 למד באוניברסיטת סן דייגו ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה, "סן דייגו טוררוס".
מיד עם סיום לימודיו האקדמיים החל לשמש כעוזר מאמן של הטוררוס, ובשנתו השנייה והאחרונה בתפקיד העפילה הקבוצה לטורניר אליפות המכללות, לראשונה מזה 16 שנים.
לקראת עונת 2003/2004 מונה לאחראי הווידאו במחלקת האימון של סן אנטוניו ספרס מליגת ה-NBA, תפקיד אותו המשיך למלא עד סיום עונת 2009/2010. בתקופתו עם הספרס זכתה הקבוצה בשתי אליפויות NBA, בעונות 2005 ו-2007.
בשנת 2010 עבר בורגו לקבוצת ניו אורלינס הורנטס, בה שימש במשך שנתיים כעוזר מאמן תחת המאמן הנכנס מונטי ויליאמס. בתחילת עונת 2012/2013 מונה לעוזר מאמן ראשי באורלנדו מג'יק, תחת ז'אק ווהן. לאחר שנתיים וחצי, בהן העמידה הקבוצה מאזן מצטבר של 58 ניצחונות ו-158 הפסדים (26.9%) פיטרה אורלנדו את ווהן ומינתה במקומו את בורגו כמאמן הראשי עד סיום עונת 2014/2015. מתוך 30 המשחקים בהם אימן את הקבוצה, ניצחו המג'יק בעשרה.
ביוני 2015 חזר לסן אנטוניו כשמונה לעוזר מאמן הספרס תחת גרג פופוביץ', לצד עוזרי המאמן אטורה מסינה ובקי האמון. בעונת 2015/2016 היה שותף לעונה הסדירה המוצלחת ביותר בתולדות הקבוצה, בה רשמה מאזן ניצחונות 67–15 (81.7%).
במאי 2018 מונה למאמנה הראשי של קבוצת שארלוט הורנטס.
הערות שוליים

1 2 3  ביוגרפיה, באתר הרשמי של ה-NBA,‏ 2002
↑  אורלנדו מפטרת את ווהן וממנה במקומו את בורגו, באתר הרשמי של הקבוצה, 5 בפברואר 2015
↑  סן אנטוניו ספרס ממנה את בורגו כעוזר מאמן, באתר הרשמי של הקבוצה, 17 ביוני 2015
↑  שארלוט הורנטס ממנה את בורגו כמאמן ראשי, באתר הרשמי של הקבוצה, 10 במאי 2018
ג'יימס ביטי

ג'יימס סקוט ביטי (אנגלית: James Scott Beattie; נולד ב-27 בפברואר 1978 בלנקסטר) הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירה

ביטי הצטרף לבלקברן רוברס בגיל 15 וכיכב בקבוצות הנערים והנוער של הרוברס. עוד לפני שהפך למקצוען בגיל 17 התבלט ביכולתו לכבוש שערים ובמשחקו הפיזי והחזק. לאחר שהטביע חותמו במספר טורנירים בינלאומיים במדי הקבוצה הצעירה ככובש מצטיין, ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג בעונת 1996/1997 מול ארסנל. ביטי כמעט ולא זכה לראות את המגרש במדי בלקבורן ואחרי שבע הופעות במדי הקבוצה, עבר בעונת 1998/1999 לסאות'האמפטון, בעסקה של מיליון פאונד שכללה את העברתו של קווין דייוויס לרוברס. הקבוצה הייתה במהלך העונה בתחתית הטבלה. ביטי הבקיע חמישה שערים ושבעה בישולים והקבוצה נשארה בפרמייר ליג. הוא הוכרז שחקן העונה של סאות'המפטון, וכיקיר האוהדים.
על רקע הצלחתו בקבוצה, ערך ביטי את הופעת הבכורה בנבחרת אנגליה, בה שיחק תשעה משחקים. העונה שלאחריה, עונת 1999/2000, הייתה קשה עבורו. הוא החמיץ את תחילתה עקב פציעה במפשעה והתקשה לחזור לכושר משחק. כאשר חזר לשחק, נפצע שוב, הפעם בקרסול במשחק מול ארסנל וחזר לספסל.
בעונת 2000/2001 ביטי לא שיחק היטב. בתחילת העונה הנהלת הקבוצה רצתה למכור אותו לקריסטל פאלאס מהליגה הראשונה, אך ביטי סירב. עם עוד שנתיים נוספות שנותרו לו עד תום חוזהו בסאות'המפטון, נאבק ביטי על מקומו בהרכב. במשחק המחזור השישי מול ניוקאסל יונייטד, עת הייתה הקבוצה בתחתית הליגה ללא אף ניצחון, ביטי עלה בהרכב והקבוצה ניצחה והתרחקה מהתחתית. בהמשך העונה הוא ביסס את מקומו, כשהוא כובש 10 שערים ב-10 משחקים רצופים, 12 שערים סך הכול ומוביל את רשימת המבקיעים בקבוצה. בעונה זו סאות'המפטון סיימה במקום העשירי, מבלי להיאבק על ירידה, לראשונה מזה מספר עונות. במועדון הבטיחו את השארתו של הכוכב החדש-ישן עם חוזה עד 2005.
את עונת 2001/2002 פתח ביטי טוב, היה יציב לאורך העונה ואף היה אמור להופיע לראשונה בסגל נבחרת אנגליה, אך הוא נפצע במשחק מול מנצ'סטר יונייטד, אחרי שכבש את שער הפתיחה במשחק, והושבת לשלושה חודשים. גם ההשבתה הזו לא מנעה ממנו לסיים את העונה עם 12 שערים ב-24 משחקים.
עונת 2002/2003 הייתה המוצלחת ביותר בתולדות סאות'המפטון בפרמייר ליג. הקבוצה סיימה במקום השמיני ואף הגיעה לגמר הגביע האנגלי, בו הפסידה לארסנל. ביטי כבש 20 שערים ב-21 משחקים, שמר על עצמו הרחק מפציעות וסיים את העונה עם 23 שערים, שלישי בטבלת המבקיעים באנגליה אחרי רוד ואן ניסטלרוי ותיירי הנרי. בחתך אירופאי, ביטי סיים במקום השביעי בתחרות על נעל הזהב, אשר הגיעה לרוי מקאיי. את המקום השביעי חלק ביטי עם רונאלדו וניהאט. בסיום העונה חוזהו הוארך עד לשנת 2006.
הוא זומן שוב לנבחרת ומשחק הבכורה שלו היה משחק ידידות מול אוסטרליה, בו ביטי פתח בהרכב. הוא הספיק להופיע שוב במדים הלאומיים גם כמחליף מול סרביה ומונטנגרו ומול קרואטיה, ופתח במשחק הרשמי מול ליכטנשטיין במוקדמות יורו 2008.
בתחילת עונת 2004/2005 עבר ביטי לקבוצת הכדורגל אברטון מהעיר ליברפול. העברתו תמורת 6 מיליון פאונד היא ההעברה הגדולה ביותר שהמועדון שילם עד אז על שחקן, והיא שברה את השיא שהמועדון שילם על ניק בארמבי ב-1996. ב-2011 הושאל למועדון בלקפול בו ערך 9 הופעות בלבד. ב-נובמבר 2011 חזר לשפילד יונייטד. לאחר שנה בנובמבר 2012 חתם באקרינגטון סטנלי.
בשנת 2013 מונה למאמן קבוצת אקרינגטון סטנלי ועזב אותה בספטמבר 2014.
ג'ון איינסוורת' הורוקס

| --- | --- |

לוח זיכרון להורקס, בעיירה בהקים בדרום אוסטרליה
 לידה:  22 במרץ 1818 פרסטון, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  23 בספטמבר 1846 (בגיל 28) Penwortham, אוסטרליה 
 
ג'ון איינסוורת' הורוקס (באנגלית: John Ainsworth Horrocks‏; 22 במרץ 1818 - 23 בספטמבר 1846) היה צייר וחוקר אנגלי, שהיה מראשוני המתיישבים האירופיים בעמק קלייר שבדרום אוסטרליה, שם הקים בשנת 1840 את הכפר פנוורת'אם.
ביוגרפיה

הורוקס נולד ביום ראשון של חג הפסחא, 22 במרץ 1818, בפנוורת'אם לודג', ליד פרסטון, לנקשייר. אביו, פיטר הורוקס, היה משקיע / בעל מניות באיגוד העיירות ששאף לפתח עיירות במושבה החדשה בדרום אוסטרליה. ג'ון איינסוורת' הורוקס, בן 21, ואחיו יוסטאס, בן 16, הגיעו לאדלייד במרץ 1839. הם שאפו להתיישב על אדמתם, והקימו מחנה ב-16 בינואר 1840 ששמו הוסב לפנוורת'אם, כפר אותו הקימו ונתנו את שמו.
הוא שב לאנגליה בשנת 1842 לאחר מות אביו, וחזר לאוסטרליה בשנת 1844 כדי לטפל בבעיות כלכליות.
משלחת קטלנית

ב-29 ביולי 1846 החל במסע חיפושים לצפון מערב דרום אוסטרליה, במטרה להגיע לגבעות הרחוקות ליד אגם טורנס, בתקווה למצוא אדמה חקלאית טובה. האיש השני בפיקוד המשלחת היה ג'ון הנרי ת'קסטון (1878), מודד שבשנת 1844 שימש כמפקד השני של משלחת דארק. מתנדב ללא תשלום במשלחת היה האמן והבוטנאי החובב סמואל תומאס גיל. כמה מהשכירים כללו את ברנרד קילקוי כטבח ונהג, ואת ג'ימי מורהאוס, עובד אבוריג'יני צעיר בתחנה בפנוורת'אם.
ב-1 בספטמבר, ליד אגם דאטון, נורה בטעות הורורקס בעת טעינת רובה הציד שלו, לאחר שהמטען נפל מגמל כורע שהיה הגמל הראשון שהגיע לאוסטרליה. פציעותיו של ג'ון כללו אובדן של האצבע האמצעית של יד ימין וריסוק הלסת העליונה הימנית.   המשלחת בוטלה וחזרה לביתו של הורוקס בפנוורת'אם, שם נפטר מפצעיו ב־23 בספטמבר. על פי הוראתו של הורוקס, נורה הגמל למוות, לאחר שתקף בעלי חיים ובני אדם אחרים.
הורוקס קבור בכנסייה האנגליקנית של סן מרקו.
מורשת

אף על פי שהמסע של הורוקס לא הצליח להגיע למטרתו, בשנת 1851 תוכניתו הושגה על ידי מקורבו של הורוקס ג'ון ג'קסון אוקדן.
הורקס נתן את שמו למספר מאפיינים גאוגרפיים בסביבת התיישבותו בעמק קלייר, כמו מעבר הורוקס והר הורוקס ליד קלייר. הכביש הראשי נורת' מגוולר לווילמינגטון וכביש וילמינגטון לקוורן, שונה בשמו - לכביש המהיר הורוקס בשנת 2011.
ביוגרפיה קצרה שפורסמה בשנת 1906 נכתבה מתוך יומנו של הורוקס בתוספת הערות שכתבה אחותו.
הערות שוליים

↑  Chittleborough, Jon, "Horrocks, John Ainsworth (1818–1846)", Australian Dictionary of Biography
↑  Afghan cameleers in Australia | australia.gov.au, web.archive.org, ‏2014-08-15
↑  The late Mr J. A. Horrocks, The South Australian Advertiser, 29 May 1898, p.6,
↑  Favenc, Ernest, 12.1. Lake Torrens Pioneers and Horrocks in The Explorers of Australia (Whitcombe and Tombs 1908) at Project Gutenberg Australia
↑  "The Country to the North-West". South Australian. 6 May 1851. p. 2.
↑  J. A. Horrocks, or Sixty Years Ago, the Children’s Hour, vol. 18, no. 201, Classes 4 & 5, S.A. Education Dept., 1906, pp 131-137.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ADB: horrocks-john-ainsworth-12989  Trove: 1468647 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ג'ון איינסוורת' הורוקס".
סמואל גיל, המפגש הראשון של הורקס במשלחתו.
בית הסראייה (נצרת)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מבנה ממשל, בניין, מסגד 
 מיקום:  נצרת 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1740
 תאריך פתיחה רשמי:  1740 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות עות'מאנית 
 מידות
 קומות:  2 
 קואורדינטות:  32°42′14″N 35°17′54″E﻿ / ﻿32.7039°N 35.2983°E﻿ / 32.7039; 35.2983
  (למפת הכרמל מוגדלת) בית הסראייה(למפת הכרמל רגילה) בית הסראייה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית הסראייה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית הסראייה
 
בית הסראייה בעיר נצרת, הוא מבנה שהקים דאהר אל-עומר, שליט הגליל באמצע המאה ה-18, ואשר שימש כמרכז השלטוני בעיר.
היסטוריה

הבניין בן שתי הקומות הוקם בסביבות שנת 1740. הוא כלל את דירתו של אל-עומאר, אורוות ובית מעצר, ומאחר שבעת הקמתו טרם היה בעיר מסגד, שימש חלק ממנו כמקום תפילה מוסלמי עד הקמת המסגד הלבן בנצרת. לאחר דאהר אל-עומר ועד תקופת המנדט הבריטי בארץ ישראל, המשיך המבנה ושימש את השליט המחוזי העות'מאני (הקאימקאם). בתחילת המאה ה-20 הוקם מעל המבנה מגדל שעון, אשר היה אחד משבעה מגדלי שעון שהוקמו ברחבי הארץ לציון 25 שנות שלטונו של הסולטאן העות'מאני עבדול חמיד השני. לאחר הקמת מדינת ישראל שימש המבנה את עיריית נצרת עד שנת 1991. לאחר מכן נפתחה במבנה מסעדה, ובעתיד הוא מתוכנן להפוך למוזיאון עירוני.
מגדל השעון

מגדל השעון בנצרת היה אחד משבעה מגדלי שעון, שהוקמו בארץ ישראל לציון יובל 25 שנות שלטונו של עבדול חמיד השני, אם כי יש החולקים על כך. ששת המגדלים האחרים הוקמו בצפת, בחאן אל-עומדאן בעכו, בחיפה, ביפו, מעל שער יפו בירושלים ובשכם. סך הכל נבנו כמאה מגדלים כאלה ברחבי האימפריה העות'מאנית כולה. המגדל בנצרת נמוך באופן משמעותי מיתר המגדלים שנבנו בארץ, ובו קומה בודדת, אם כי גבוהה באופן יחסי. הוא בנוי בסגנון המזכיר את אדריכלות הרנסאנס, הוא רבוע ועשוי אבן גיר. בכל אחד מצדדיו קבוע חלון ביפורי שמעליו פתח עגול, ואשר בו ככל הנראה היה קבוע השעון בעבר.
גלריית תמונות

מבט אל חצר הסראייה מגג בניין סמוך
מגדל השעון
שער הכניסה
שלט הסבר בכניסה למבנה
ג'יימס מארי (כימאי)

| --- | --- |

 לידה:  1788
 פטירה:  1871 (בגיל 83 בערך)
 ענף מדעי:  רפואה, כימיה
 מקום מגורים:  אירלנד
 מקום קבורה:  בית הקברות גלאסנווין 
 מקום לימודים:  בית הספר לרפואה של אוניברסיטת אדינבורו 
 צאצאים:  ג'ון מארי 
 תרומות עיקריות
 הראשון שייצר דשן כימי
 
סר ג'יימס מארי (באנגלית: Sir James Murray‏; 1788, בכפר קאלנאדי (Culnady) אירלנד (כיום צפון אירלנד ) – 1871, דבלין אירלנד) היה רופא, כימאי ותעשיין אירי.
קורות חייו

ג'יימס מארי נולד ב-1788 בכפר קאלנאדי (Culnady) שליד דרי, למשפחה קתולית. למד רפואה באדינבורו. בשנת 1807 התקבל כחבר באיגוד הרופאים (College of Surgeons) של דבלין. באותה שנה גם התמנה לרוקח בבית החולים המלכותי של בלפסט, אולם כעבור שנה פתח מרפאה משלו. ב-1829 טפל במושל אירלנד באמצעות "נוזל המגנזיה" שלו, בעקבות הצלחת הטיפול נתמנה לרופא של המושל וקיבל תואר סר. ב-1831 עבר לדבלין, שם התגורר עד סוף ימיו. ב-1857 פרש סופית מפעילותו כרופא.
מארי היה נשוי ונולדו לו כמה ילדים. נפטר בדבלין ב-8 בדצמבר 1871.
פעילותו המקצועית > רפואה - "נוזל המגנזיה"

את מחקריו החל במטרה לשפר את דרכי השימוש במגנזיום הידרוקסיד כתרופה לבעיות מעיים. הוא פיתח את "נוזל המגנזיה" וב-1817 רשם פטנט על תהליך הייצור והקים מפעל לייצורו. ב-1873 נרשם פטנט בארצות הברית על ידי הרוקח צ'ארלס הנרי פיליפס, שגם נתן לתרופה את השם "Milk of Magnesia".
פעילותו המקצועית > חקלאות - דשן כימי

מארי חיפש שימושים למוצרי הלוואי שהתקבלו תוך ייצור "נוזל המגנזיה", ביניהם אשלג ביקרבונט, נתרן ביקרבונט וסיליקטים. הוא היה מודע לניסויים שנעשו ב-1808 לייצור דשן מעצמות (שבהן יש זרחן) על ידי טיפול עם חומצה גופרתית, כך כנראה הגיע לעסוק במה שנקרא בזמנו "חקלאות כימית". על סמך מידע זה החל ב-1817 בייצור דשן מורכב. תהליך הייצור שפיתח היה הגבת סידן זרחתי עם חומצה גופרתית במשך מספר ימים. את העיסה שנתקבלה ערבו בנתרן חנקתי, גואנו וחומרים אורגניים כמו סובין, קליפות עצים ונסורת. התוצר הסופי היה דשן בעל תכונת שחרור איטי, בצורת אבקה שהייתה נוחה לאחסון ולתובלה. יוצרו מספר סוגי דשנים מותאמים לגידולים השונים.
ב-1835 נתן סדרת הרצאות ב-Royal Exchange בדבלין על השימוש בפוספטים מסיסים כדשן.
ב-1842 נתן סדרת הרצאות בבלפסט בנושא "חקלאות כימית". באותה שנה החל בניסויים להשוואת הדשנים החדשים לזבל אורגני, אולם אלו היו ניסויים בקנה מידה קטן ולא הגיעו לשלב של ניסויי שדה מלאים. באותה שנה רשם בנו ג'והן מארי פטנט  בסקוטלנד וגם באנגליה.
בספר שהוציא ב-1843 תיאר 3 סוגים של "דשנים מחומצנים" (Oxygenated Fertilisers).
ב-1846 נרכש הפטנט של מארי על ידי מתחרהו העיקרי ג'ון בנט לוז, אולם מארי כנראה לא נטש את הנושא כי ב-1857 הוציא פטנט נוסף על דשן כימי.
פעילותו המקצועית > זכות הראשונים על הדשן הכימי

הדעה המקובלת מיחסת את המצאת הדשן הכימי לג'ון בנט לוז, אולם נראה שהרופא האירי ג'יימס מארי הקדים אותו בלמעלה משני עשורים.
פעילותו המקצועית > השפעות אקלימיות

מארי פיתח תאוריה על השפעות החשמל באטמוספירה על בריאות האדם
. הוא גם קשר לכך את כמשון תפוחי האדמה שגרם לרעב הגדול של שנת 1847.
ספריו

1841 - עצות לחקלאים (Advice to Farmers).
1843 - ניסויים בהשפעת דשנים כימיים - Trials and Effects of Chemical fertilizers with Various Experiments in Agriculture.
אותות הוקרה

רחוב בבלפסט קרוי על שמו
ב-2005 הוצבה לוחית זיכרון על הבית בו היה גר בבלפסט.
הערות שוליים

↑  ביוגרפיה של ג'יימס מארי בג'ורנל כימיה איריChemistry in Action
↑  ג'יימס מארי באתר היסטוריה של אלסטר
↑  ספר מ-1902 על רעב תפוחי האדמה (חפש: Sir James Murray, M.D
↑  דיווח על הטקס באתר היסטוריה של אלסטר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 118785435  ISNI: 0000 0000 4965 9683  LCCN: n2006083299  VIAF: 59880210   WorldCat (עם VIAF): 59880210
ג'וזף קלנסי

ג'וזף קלנסי (באנגלית: Joseph Clancy) הוא ראש השירות החשאי של ארצות הברית לשעבר.
ביוגרפיה

קלנסי נולד בפילדלפיה, למד באקדמיה הצבאית של ארצות הברית והוא בוגר תואר ראשון במדע המדינה ומשפט פלילי מאוניברסיטת וילנובה. לאחר לימודיו עבד כמורה וכמאמן פוטבול ובייסבול בתיכון בפילדלפיה.
במאי 1984 הצטרף לשירות החשאי של ארצות הברית ושימש רכז שטח בלשכת פילדלפיה. ב-1989 עבר ליחידת האבטחה של נשיא ארצות הברית בה שירת במשך כשמונה שנים. לאחר מכן שימש רכז שטח בלשכת ניו יורק של השירות החשאי. ב-1999 חזר לשרת ביחידת האבטחה של הנשיא ובתפקידו הבא הוצב במטה השירות במשרד לענייני הקונגרס. כמו כן שירת ביחידת ביקורת הפנים של השירות.
באוקטובר 2001 עבר לשרת במטה המחלקה לביטחון המולדת ושימש כראש מערך האבטחה באירועים לאומיים. במרץ 2003 חזר לשרת ביחידת האבטחה של הנשיא. ביוני 2005 מונה למשנה לראש יחידת האבטחה. בפברואר 2009 מונה לראש יחידת האבטחה. הוא שירת בתפקיד במהלך כהונתו של הנשיא ברק אובמה. ב-2011 פרש מהשירות ומונה לראש מערך האבטחה בחברת Comcast.
לאחר התפטרותה של ראש השירות החשאי ג'וליה פירסון, התבקש קלנסי על ידי הנשיא אובמה לשוב לשירות ולמלא את מקומה, הוא שירת כממלא מקום מאוקטובר 2014 עד מינוי הקבע לתפקיד בפברואר 2015. בפברואר 2017 הודיע על פרישתו שנכנסה לתוקף ב-4 במרץ.
הערות שוליים

↑  Secret Service director Joseph Clancy to retire, פוליטיקו, 14 בפברואר 2017
ג'ים דמינט

ג'יימס וורן דמינט (באנגלית: James Warren DeMint; נולד ב-12 בספטמבר 1951) הוא פוליטיקאי, איש עסקים ומחבר אמריקאי שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת קרוליינה הדרומית בשנים 2005–2013. דמינט הוא חבר המפלגה הרפובליקנית ודמות מובילה בתנועת מסיבת התה. נוסף על כך, הוא גם מייסד הקרן השמרנית של הסנאט (Senate Conservatives Fund).
דמינט כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הרביעי של קרוליינה הדרומית מ-1999 ועד היבחרו לסנאט. הוא נבחר לסנאט האמריקאי ב-2004 ונבחר מחדש ב-2010. בראשית 2013 הוא עזב את הסנאט כאשר כדי לכהן כנשיא "קרן המורשת", קבוצת חשיבה שמרנית הנחשב לאחד מארגוני המחקר השמרניים ביותר המשפיעים בארצות הברית. ב-2017 התפטר מתפקיד זה.
ביוגרפיה

דמינט נולד בעיר גרינוויל שבקרוליינה הדרומית, הראשון מבין ארבעת ילדיהם של בטי (לבית רולינגס) ותומאס יוג'ין דמינט, שהתגרשו כשהיה בן חמש. בעקבות הגירושים, ניהלה אמו והפעילה סטודיו למחול מחוץ לבית המשפחה. אחרי שלמד בתיכון וייד האמפטון בגרינוויל, הוא קיבל תואר ראשון ב-1973 מאוניברסיטת טנסי ותואר שני במנהל עסקים ב-1981 מאוניברסיטת קלמסון. דמינט הצטרף לחברת הפרסום של חמו ב-1981, ועבד בתחום מחקר השוק. ב-1983 הקים את "קבוצת דמינט", חברת מחקר שעבדה עם בתי עסק, בתי ספר, מכללות ובתי חולים.
המעורבות הראשונה של דמינט בפוליטיקה הייתה ב-1992, כאשר נשכר על ידי בוב אינגליס לעבוד במסע הבחירות שלו לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הרביעי של קרוליינה הדרומית. אינגליס את חברת בית הנבחרים הדמוקרטית המכהנת ליז ג'יי פאטרסון, ודמינט ערך סקרים באמצעות מסרונים ופעולות שיווק אחרות עבור אינגליס. ב-1998 התמודד אינגליס לסנאט האמריקאי במקום להתמודד מחדש לבית הנבחרים. דמינט נטש את המשרד שלו במטרה להתמודד על המושב הריק שהותיר אחריו אינגליס בבית הנבחרים. מחוז הקונגרס הרביעי נחשב למעוז רפובליקני ביותר, ובבחירות הכלליות נבחר ברוב של 57%. הוא נבחר מחדש ובקלות ב-2000 וב-2002.
במהלך כהונתו בבית הנבחרים היה אחד מ-34 הרפובליקנים שהתנגדו לרפורמת החינוך של הנשיא ג'ורג' ווקר בוש (No Child Left Behind Act). כמו כן, דמינט היה היחיד מבין נציגי קרוליינה הדרומית בבית הנבחרים להצביע בעד הסדרת יחסי ארצות הברית-סין, בטענה שהנורמליזציה תקדם סחר חופשי בין שתי המדינות. דפוס הצבעותיו, שהצביע על תמיכה בסחר חופשי, הוביל את תעשיית הטקסטיל בקרוליינה הדרומית להתנגד בכובד ראש אל דמינט בהתמודדויותיו לבית הנבחרים ולסנאט.
ב-12 בדצמבר 2002 הודיע דמינט כי בכוונתו להתמודד לסנאט של ארצות הברית, בעקבות החלטתו של הסנאטור פריץ הולינגס, לפרוש מהחיים הפוליטיים בבחירות 2004. בבחירות אלה הביס את מועמדת המפלגה הדמוקרטית, הממונה על החינוך בממשלת קרוליינה הדרומית אינז טננבאום, כשהוא זוכה ב-53.7% מקולות הבוחרים. ב-2010 הוא גבר די בקלות על אלווין גרין הדמוקרטי, מובטל בעל עבר פלילי שגר עם אביו ובמהלך מסע הבחירות אף הציע לבנות בובות בדמותו כדי להיאבק באבטלה.
בקונגרס ה-111 של ארצות הברית, היה דמינט חבר בוועדה לענייני בנקאות, שיכון ועניינים עירוניים. ב-2009 הוא נמנה בין שני הסנאטורים אשר הצביעו נגד מינויה של הילרי קלינטון למזכירת המדינה של ארצות הברית, ובשנה שלאחר מכן הוא הציג חקיקה שנועדה לבטל לחלוטין את חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה. לאחר שנבחר מחדש ב-2010, הפך לנבחר הציבור הבכיר ביותר שזוהה עם תנועת מסיבת התה. ב-2012 הודיעה על התפטרותו מהסנאט במטרה לכהן כנשיא "קרן המורשת". ב-17 בדצמבר 2012 הודיעה מושלת קרוליינה הדרומית ניקי היילי על מינויו של טים סקוט לסנאט במקומו של דמינט. דמינט עזב את קרן המורשת ב-2 במאי 2017 ומאז הוא ממשיך בפעילות ציבורית כיועץ וכמוביל דעת קהל.
הערות שוליים

↑  סוכנויות הידיעות, מהפך בארה"ב: בית הנבחרים יהיה רפובליקני, באתר nrg‏, 3 בנובמבר 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007327237005171  GND: 1020455780  ISNI: 0000 0000 4970 3330  LCCN: nr2001028946  US Congress: D000595  VIAF: 61474933   WorldCat (עם VIAF): 61474933
ג'ייק מקדורמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 ביולי 1986 (בן 38) דאלאס, טקסס, ארצות הברית
 שם לידה:  John Allen McDorman IV
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2003
 מקום לימודים:  Richardson High School 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ון אלן "ג'ייק" מק'דורמן הרביעי (באנגלית: John Allen "Jake" McDorman IV; נולד ב-8 ביולי 1986) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. התפרסם בשל תפקידו כאוון צ'יימברס בסדרה "גריק" ברשת Freeform, ובזכות תפקידו הראשיים בסדרה "סיפור אהבה במנהטן" בתור פיטר קופר ברשת ABC, בסדרה "ללא גבולות" בתור בריאן פינץ' ברשת CBS, ובעונה המחודשת לסדרה "מרפי בראון" אייברי בראון ברשת CBS.
ביוגרפיה

מקדורמן נולד בדאלאס, טקסס, בנם של דבורה גייל (לבית סטלינגס) וג'ון אלן מקדורמן השלישי. יש לו אחות צעירה יותר, מורגן, ואחות למחצה מבוגרת יותר, אמנדה.
מקדורמן למד משחק מגיל צעיר באולפן השחקנים הצעירים של דאלאס, ולאחר מכן הוא למד בתיכון ריצ'רדסון בעיר ריצ'רדסון.
קריירה

בשנת 2003 קיבל את תפקידו בראשון בסיטקום מבית The WB;‏ "Run of the House" (אנ') בדמותו של בן בנקס, אותם גילם במשך שני פרקים. לאחר מכן, מקדורמן כיכב בקומדיית המצבים "Quintuplets" של רשת פוקס מ-2004 עד 2005, ולאחר מכן ביצע הופעות אורח בסדרות הטלוויזיה "פשע מן העבר" (אנ'), "CSI: מיאמי" ו"האוס.
בשנת 2005, ביצע את הופעת הבכורה שלו בסרט המותחן "Echoes of Innocence" בדמותו של דייב, ולאחר מכן ב-2006 הוא הופיע בסרטים אקווה מרין" ו"מעודדות צמודות 3: הכל או כלום", ובתפקיד קטן בסרט הפעולה משנת 2007, "מת לחיות 4.0" בכיכובו של ברוס ויליס.
מ-2007 עד 2011, מקדורמן כיכב במשך ארבע עונות בתפקיד אוון צ'יימברס בסדרת הדרמה "גריק" של רשת Freeform.
בשנת 2011 גילם את הסטדונט לרפואה, פיליפ מרקוף בסרט הטלוויזיוני "The Craigslist Killer" של ערוץ לייפטיים.
בשנת 2012, מקדורמן גילם את ריק מילר, התפקיד הגברי הראשי לצדה של לורה פריפון בקומדיית המצבים "איפה את, צ'לסי?" (אנ') ברשת NBC, אך זו בוטלה לאחר עונה אחת.
בשנת 2013 הוא הצטרף לצוות השחקנים של הדרמה הקומית של Showtime, "חסרי בושה" בתור מייק פראט. בשנת 2014 הוא שיחק בדרמת המלחמה של קלינט איסטווד "צלף אמריקאי" במבוסס על האוטוביוגרפיה של צלף יחידת אריות הים כריס קייל.  כמו כן, בשנת 2014, לוהק מקדורמן לשחק את התפקיד הראשי בסדרת הקומדיה הרומנטית "סיפור אהבה במנהטן" (אנ') של רשת ABC, שבוטלה לאחר עונה אחת.
בשנת 2015, הוא כיכב בתפקיד הראשי בסדרת הדרמת-פשע "ללא גבולות" של CBS, בתור בריאן פינץ', בחור צעיר שמשתמש בסם מסתורי בשם "NZT" כדי לשפר את האינטליגנציה שלו כדי לעזור ל-FBI לפענח מקרים. סדרת הטלוויזיה ממשיכה את קו העלילה סרט הקולנוע בעל אותו השם. הסדרה בוטלה לאחר עונה אחת.
בשנת 2017 שיחק תפקיד קטן בסרט זוכה הפרסים "ליידי בירד" שביימה וכתבה גרטה גרוויג. בשנת 2018 שיחק בעונה המחודשת (עונה 11) לסדרה "מרפי בראון" ברשת CBS יחד עם כל הקאסט המקורי, ועוקבת אחרי עלילותיהם כעשרים שנה לאחר מכן. מקדורמן גילם את בנה של מרפי, אייברי בראון, שכיום הוא בשנות השלושים לחייו ועובד כעיתונאי ופרשן ליברלי-שמרני. בסדרה המקורית, דמותו של אייברי הייתה צעירה וגילמו אותו מספר שחקנים במהלך שידור הסדרה, בין היתר דילן כריסטופר והיילי ג'ואל אוסמנט.
בשנת 2020 כיכב בתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה ההיסטורית "הצוות המובחר" בהפקה משותפת של דיסני+ ונשיונל ג'יאוגרפיק, המבוססת על הספר באותו שם מאת טום וולף, ומקדורמן גילם את האסטרונאוט אלן שפרד, אשר ידוע בתור האמריקאי הראשון בחלל במשימת מרקורי 3.
ב-2023 החל לככב בסדרה גברת דייוויס יחד עם בטי גילפין, בתפקיד ווילי, חבר לשעבר של סימון שמתנגד לבינה המלאכותית יחד איתה.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 | Echoes of Innocence | דייב |  |
| 2006 | אקווה מרין | ריימונד |  |
| 2006 | מעודדות צמודות 3: הכל או כלום | בראד וורנר |  |
| 2007 | מת לחיות 4.0 | ג'ים |  |
| 2014 | צלף אמריקאי | ריאן "ביגלס" ג'וב |  |
| 2015 | ניפגש בולהאלה | מגנוס ברווד |  |
| 2015 | Always Watching: A Marble Hornets Story | צ'ארלי מק'ניל |  |
| 2016 | Me Him Her | גריפין |  |
| 2017 | ליידי בירד | מיסטר ברונו |  |
| 2018 | בית אידיאלי | בו בראמבל |  |
| 2018 | Unlovable | ג'סי |  |
| 2018 | The Escape of Prisoner 614 | טרומן הייפורד |  |
| 2020 | עונת השמחות | קונור |  |
| 2022 | ג׳רי ומארג׳ הולכים על כל הקופה (אנ') | בן שלבי |  |
| TBA | Spring Bloom | שף |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2003 | Run of the House (אנ') | סקוט בנקס | 2 פרקים |
| 2005-2004 | Quintuplets | פרקר צ'ייס | תפקיד ראשי; 22 פרקים |
| 2006 | האוס | דן | פרק: "Safe" |
| 2006 | CSI: מיאמי | קארל ת'ורנטון | פרק: "Going, Going, Gone" |
| 2007 | פשע מן העבר | טאנר | פרק: "Knuckle Up" |
| 2011-2007 | גריק | אוון צ'יימברס | תפקיד ראשי (4 עונות); 70 פרקים |
| 2011 | ממפיס ביט | שיין ורין | פרק: "Inside Man" |
| 2011 | The Craigslist Killer | פיליפ מרקוף | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2012 | איפה את, צ'לסי? (אנ') | ריק מילר | תפקיד ראשי; 12 פרקים |
| 2012 | חדר החדשות (אנ') | טייט בריידי | פרק: "The Blackout, Part 2: Mock Debate" |
| 2014-2013 | חסרי בושה | מייק פראט | 10 פרקים |
| 2014 | סיפור אהבה במנהטן (אנ') | פיטר | תפקיד ראשי; 11 פרקים |
| 2016-2015 | ללא גבולות | בריאן פינץ' | תפקיד ראשי; 22 פרקים |
| 2018 | מרפי בראון | אייברי בראון | תפקיד ראשי (עונה 11); 13 פרקים |
| 2019 | השומרים | קפטן מטרופוליס / נלסון גרדנר | פרק: "This Extraordinary Being" |
| 2020-2019 | מה שקורה בצללים | ג'ף | 4 פרקים |
| 2020 | הצוות המובחר | אלן שפרד | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
| 2021 | Dopesick | ג'ון בראונלי | מיני-סדרה |
| 2023 | גברת דייוויס | ווילי | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
| 2023 | Class of '09 | מרפי | מיני-סדרה |