stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המשבר במזרח התיכון (2023–הווה)
אירועים לפי מדינה > עיראק

מאז נובמבר 2023, המיליציות הפרו-איראניות בעיראק לקחו אחריות על התקפות מל"טים וטילים נגד מטרות בתוך ישראל כנקמה על הלחימה ברצועת עזה. המיליציות הצהירו כי ימשיכו "להכות במעוזי האויב" כל עוד הלחימה בעזה נמשכת. המיליציות טענו כי תקפו באילת, ים המלח, רמת הגולן, אסדת כריש, מפרץ חיפה, אשדוד, קריית שמונה ותל אביב, טענות שרובן התגלו כשקריות.
ב-18 באוקטובר 2023 הותקפו בסיסים אמריקאים בצפון עיראק ובמזרח סוריה על ידי רחפנים. ההתקפות בוצעו על ידי מיליציות שיעיות פרו-איראניות ותומכות משטר אסד. בין 17 באוקטובר ל-16 בנובמבר ביצעו מיליציות בתמיכת איראן לפחות ארבעים התקפות שונות, ובהן התקפות מל"טים ורקטות, נגד בסיסים בשימוש כוחות ארצות הברית בעיראק ועל בסיס אמריקאי בדרום מזרח סוריה. במתקפות השתתפו גם כוחות אל-קודס האיראניים. בתגובה למתקפות על בסיסיה, תקפו מטוסי קרב של ארצות הברית מתקנים ומחסני נשק של משמרות המהפכה האירנית בסוריה והרגו מספר פעילים. צבא ארצות הברית המשיך לתקוף באזור גם בשבועות הבאים, כך, ב-4 בינואר, נהרגו בבגדאד בהפצצה אמריקאית, מספר בכירים במיליציית א-נוג'בא ובהם מושתק טאלק א-סעידי, סגן מפקד אל-חשד א-שעבי בבגדאד. ב-28 בינואר בתקיפה פרו-איראנית על כוחות אמריקאים בגבול ירדן–סוריה, נהרגו 3 חיילים אמריקאים ונפצעו עוד 34. נכון ל-28 בינואר, בוצעו כ-158 תקיפות נגד כוחות אמריקניים בסוריה ועיראק.
ב-26 באפריל 2024 צבא עיראק פתח במבצע לשחרור המחוז האחרון במדינה שהיה בשליטת דאעש.
בתחילת אוקטובר, נהרגו 2 חיילים ונפצעו 24 חיילים נוספים בעקבות שיגור כטב"ם מעיראק לצפון רמת הגולן.
ב-22 באוקטובר 2024 צבא עיראק הרג את מנהיג דאעש בעיראק.
ב-7 בנובמבר 2024 ארצות הברית איימה על עיראק שאם לא תפעל נגד המיליציות הפרו-איראניות ישראל עלולה לתקוף את עיראק.
ב-23 בדצמבר 2024 מפחד לתקיפות ישראליות בעיראק, ניסיונות של המדינה האסלאמית להשתלט על עיראק והתפרקות ציר ההתנגדות המיליציות חתמו על הסכם עם ממשלת עיראק וגורמים מערביים בה הם הסכימו להפסיק תקיפות נגד ישראל, להצטרף חלקית לצבא עיראק וחלקית לעזוב את ציר ההתנגדות.
אירועים לפי מדינה > טורקיה

במהלך המתקפה של המורדים בסוריה טורקיה תמכה במורדים הסורים ועזרה להם בעזרת תקיפות אוויריות ושליחת ציוד צבאי ויועצים.
לאחר נפילת משטר אסד פורם ברשת אל-אח'באר הלבנונית כי טורקיה שואפת להקים מסדרון תחבורה וסחר דרך סוריה ולהקים צבא בסוריה בתמיכה טורקית מלאה.
בתגובה איראן פעלה על מנת לבצע עסקה עם ה-YPJ וה-PKK בה הם קיבלו מאיראן 1500 כטב"מים להשתמש נגד טורקיה.
בפברואר 2025 מנהיג ארגון המחתרת הכורדית בטורקיה קרא לארגונו להניח את הנשק ולעבור לדרך דיפלומטית.
אירועים לפי מדינה > איחוד האמירויות הערביות

ב-23 בנובמבר 2024 הרב צבי קוגן נחטף ונרצח על ידי 3 אנשים בעלי קשרים לאיראן, גופתו של צבי נמצאה על ידי המשטרה בגבול עם עומן ולפי הערכות אלו שחטפו אותו תכננו להעביר אותו דרך הגבול. למחרת רוצחיו של צבי נתפסו על ידי איחוד האמירויות הערביות בטורקיה.
אירועים לפי מדינה > אפגניסטן-פקיסטן > הלחימה בין הטליבאן למדינה האסלאמית

במהלך 2023 ו-2024 במסגרת סכסוך טאליבן–המדינה האסלאמית (אנ'), המדינה האסלאמית נלחמה בטליבאן בניסיון להשתלט על אפגניסטן, בתגובה איראן, רוסיה ומדינות נוספות סיפקו לאפגניסטן כטב"מים ונשקים נוספים.
מתחילת המשבר עד סוף 2024 בוצעו 13 פיגועים באפגניסטן על ידי המדינה האסלאמית בהם נהרגו לפחות 59 אנשים מהם 5 חיילים.
אירועים לפי מדינה > אפגניסטן-פקיסטן > הלחימה בין איראן לפקיסטן

ב-16 בינואר 2024 תקף חיל האוויר האיראני מטרות שטען של ארגון טרור בפקיסטן, בתקיפות 2 ילדים נהרגו.
ב-18 בינואר תקף חיל האוויר הפקיסטני מטרות טרור באיראן, בהם נהרגו תשעה.
אירועים לפי מדינה > אפגניסטן-פקיסטן > הלחימה בין אפגניסטן ופקיסטן

ב-21 בדצמבר 2024 30 חמושים מהטליבאן תקפו בסיס בצפון פקיסטן והרגו 16 חיילים, בתגובה ב-25 בדצמבר 2024 חיל האוויר הפקיסטני תקף מטרות של הטליבאן באפגניסטן, בתקיפות נהרגו 46 אנשים מהם לפחות 20 ילדים.
ב-26 בדצמבר הטליבאן שלח 15,000 חיילים אל הגבול.
בין 28 ל-29 בדצמבר אלפי לוחמים של הטליבאן פתחו בפלישה אל תוך פקיסטן והשטלתו על עמדות ברחבי הגבול.
בתגובה לכך פקיסטן התחילו בתקיפות נגד הטליבאן והודיעו שבקרוב יפלשו לאפגניסטן, לאחר מספר ימים של לחימה בגבול הכוחות נסוגו.
אירועים לפי מדינה > בחריין

במהלך מלחמת חרבות ברזל גדודי אל-אשתר שיגרו פעמיים כטב"מים לכיוון מטרות 2 בניינים באילת, ב-2 פעמים אלו הכטב"מים יורטו מחוץ לגבולות ישראל.
זליגות לאזורים אחרים > זליגה למלחמת האזרחים בסודאן

במהלך מלחמת האזרחים בסודאן איראן שלחה יועצים ונשקים לממשלת סודאן ולעומת זאת איחוד האמירויות הערביות שלחו נשקים ועזרה לכוחות התמיכה המהירה על מנת שסודאן לא תהפוך לפרוקסי איראני.
באפריל 2024 דווח כי הרחפנים שאיראן מספקת לסודאן עזרו נגד כוחות התמיכה המהירה בצורה משמעותית.
ב-29 בספטמבר 2024 ממשלת סודאן הפציצה בעזרת רחפנים איראנים את ביתו של השגריר של איחוד האמירויות הערבות בסודאן.
לאחר נפילת משטר אסד ורוב הפרוקסים האיראניים איראן ורוסיה התחילו במגעים עם סודאן להקמת נמלים בסודאן.
זליגות לאזורים אחרים > זליגה למלחמת רוסיה - אוקראינה

במהלך מלחמת רוסיה-אוקראינה איראן סיפקה לרוסיה תחמושת וכטב"מים, הקימה מפעל ביטחוני בשטחה, וחיזקה את יחסיה עימה בהיבטים צבאיים, כלכליים ואסטרטגיים.
בתגובה ישראל ואוקראינה שיתפו פעולה ביצירת מערכות ליירוט כטב"מים, אוקראינה תקפה בסיסים איראניים בסוריה.
בנובמבר 2024 דווח כי אלפי לוחמים חות'ים עוזרים לרוסיה במלחמה נגד אוקראינה.
בסוף ינואר 2025 נחשף כי ישראל התחילה להעביר נשקים רוסיים שנלקחו מחזבאללה לאוקראינה.
זליגות לאזורים אחרים > ארצות הברית

ב-8 בנובמבר 2024 הוגש אישום לבית המשפט הפדרלי במנהטן בו נטען כי ה-FBI סיכל תוכנית של משמרות המהפכה ו"יחידת המבצעים השחורים" של חזבאללה להתנקש בחייו של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ. ה-FBI עצר חוליה שלפי אחד מהגורמים בה ב-7 באוקטובר 2024 הם קיבלו את המשימה לעקוב אחרי הנשיא ולהוציא תוכנית להתנקש בו, אחד המחבלים בחוליה ברח לאיראן ו-2 אחרים נעצרו. בנוסף איראני נעצר בחשד שהיה מעורב בניסיון ההתנקשות בדונלד טראמפ ב-13 ביולי.
לאחר מכן נחשף כי איראן ניסתה לחסל בעזרת אותה חוליה את העיתונאית האמריקאית-איראנית מסיח עלינז'אד (אנ'). החוליה תצפתה על ביתה ותכננה לחסל אותה, אך המחבלים נעצרו לפני שהתוכנית יצאה לדרך.
זליגות לאזורים אחרים > קנדה

ב-19 ביוני 2024 קנדה הכריזה על משמרות המהפכה של איראן ארגון טרור.
ב-18 בנובמבר 2024 פורסם כי 2 אנשים נעצרו לאחר שנשכרו על ידי איראן להתנקש באירווין קוטלר, שר המשפטים לשעבר.
זליגות לאזורים אחרים > ארגנטינה

ב-12 באפריל 2024 ארגנטינה קראה לעצור את שר הפנים באיראן אחמד וחידי שהיה ראש יחידת המבצעים החשאיים של משמרות המהפכה בזמן פיגוע ב-1994 שבו נרצחו 85 בני אדם.
ב-13 ביולי 2024 ארגנטינה הכריזה על הגדרת חמאס כארגון טרור.
תוצאות

האירועים עדיין לא הסתיימו, אך אלו התוצאות עד כה.
תוצאות > תוצאות לציר ההתנגדות

השמדת תוכניות הפלישה לישראל של הציר.
פירוק אסטרטגיית דרך ההברחה.
תוצאות > איראן

90% ממערך ההגנה האווירית של איראן הושמד.
90% מיכולות ייצור הטילים של איראן הושמדו.
מתקן גרעיני חשוב לתוכנית הגרעין האיראנית הושמד.
תוצאות > סוריה

יציאת סוריה מציר ההתנגדות.
כיבוש רוב סוריה על ידי היאת תחריר א-שאם והאופוזיציה הסורית.
כיבוש החרמון הסורי בידי ישראל.
נפילת משטר אסד.
פירוק צבא סוריה.
תוצאות > תימן

השבתת כל הנמלים בשליטת החות'ים.
תנועת הסחר בים האדום ירדה ב-40%.
תוצאות > לבנון

חיסול הצמרת הצבאית של חזבאללה.
פגיעה נרחבת בתשתיות חזבאללה.
ניתוק הזירה הצפונית מהדרומית במלחמת חרבות ברזל. בניגוד להצהרותיו, חזבאללה הסכים להפסיק את הלחימה מול ישראל למרות המשך המלחמה ברצועת עזה.
השמדה כמעט מלאה של תשתיות חזבאללה ב-29 עיירות וכפרים בדרום לבנון.
בעקבות הפסקת האש החלה חזרת עקורים לבנונים לביתם.
תוצאות > עזה

חיסול הצמרת הצבאית של חמאס.
חיסול חלק מהצמרת הפוליטית של חמאס.
חיסול הצמרת הצבאית של תנועת החירות הפלסטינית.
פירוק הזרוע הצבאית של חמאס.
כיבוש ציר פילדלפי על ידי צה"ל.
יצירת מסדרון נצרים על ידי צה"ל.
שחרור 161 חטופים מתוך 251 החטופים שהיו בתחילת המלחמה.
תוצאות > ירדן ועיראק

אוגדת דוד הוקמה על מנת להגן על הגבול עם ירדן.
תוצאות > יהודה ושומרון

צה"ל ביצע מבצע רחב צפון השומרון וחיסל את צמרת "גדוד ג'נין".
תוצאות > סודאן

כוחות התמיכה המהירה כבשו את רוב דארפור ואל-ג'זירה, וחלקים מח'רטום, הנילוס הלבן, סנאר, אל קדריף וצפון ומערב קורדופן.
ראו גם

הסכסוך האיראני-ישראלי
הסכסוך הישראלי-ערבי
מלחמת האזרחים בסוריה
מלחמת האזרחים בתימן
מלחמת רוסיה-אוקראינה
מלחמת האזרחים בסודאן
עונת 2024/2025 בליגה הלאומית

| --- | --- |

 → 2023/20242025/2026 ←
עונת 2024/2025 בליגה הלאומית היא העונה ה-26 של הליגה הלאומית כליגה השנייה בחשיבותה בכדורגל בישראל.
לקראת עונה זו הצטרפו לליגה הלאומית, הפועל תל אביב והפועל פתח תקווה שירדו מליגת העל, והפועל כפר שלם והפועל רעננה, אשר עלו מליגה א'.
מבנה הליגה

הליגה כוללת 16 קבוצות.
על ניצחון במשחק מוענקות שלוש נקודות, ואילו על תיקו מוענקת נקודה אחת. על הפסד לא מוענקות נקודות כלל.
הליגה מורכבת משני שלבים:
בשלב הראשון משחקות ביניהן הקבוצות במסגרת שני סיבובים בני 15 משחקים כל אחד – 30 מחזורים בסה"כ. כך יוצא שכל קבוצה משחקת שני משחקים נגד כל אחת משאר הקבוצות – משחק בית ומשחק חוץ.
בשלב השני, הליגה מחולקת ל-2 בתים, על פי מיקום הקבוצות בתום השלב הראשון: פלייאוף עליון (8 הקבוצות שבמקומות 1–8) ופלייאוף תחתון (8 הקבוצות שבמקומות 9–16). הקבוצות בכל בית משחקות בינן לבין עצמן.
לאחר סיום הליגה, אלופת הליגה וסגניתה עולות לליגת העל. שני המקומות האחרונים בפלייאוף התחתון יורדים לליגה א' באופן אוטומטי, בעוד המקום השלישי לפני האחרון משחקת משחק פלייאוף נוסף נגד מנצחת משחק פלייאוף העלייה בין המקום השני בליגה א' צפון לבין המקום השני בליגה א' דרום, כאשר המנצחת במשחק זה תשתתף בליגה בעונה הבאה.
קבוצות

להלן הקבוצות שמשתתפות בליגה הלאומית בעונת 2024/2025:
| קבוצה | עיר | מאמן | קפטן | אצטדיון | מספר מושבים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| בני יהודה תל אביב | תל אביב | ישראל קובי רפואה | אלירן עטר | אצטדיון בלומפילד | 29,400 |
| הפועל אום אל-פחם | אום אל-פחם | ישראל אלי כהן | עלי כיאל | אצטדיון השלום | 5,800 |
| הפועל כפר סבא | כפר סבא | ישראל אסי אלימלך | אופק פישלר | אצטדיון לויטה | 5,800 |
| הפועל כפר שלם | תל אביב | ישראל נועם שוהם | ריף מסיקה | אצטדיון רמת גן | 13,370 |
| הפועל נוף הגליל | נוף הגליל | ישראל אורי גוטמן | ג'ניה ברקמן | אצטדיון גרין | 5,200 |
| הפועל ניר רמת השרון | רמת השרון | ישראל ליאור ראובן | דודי תירם | אצטדיון גרונדמן | 4,300 |
| הפועל עכו | עכו | ישראל ירון הוכנבוים | לואי טאהא | אצטדיון טוטו עכו | 5,000 |
| הפועל עפולה | עפולה | ישראל תומר קשטן | מור נעמן | האצטדיון העירוני עפולה | 3,000 |
| הפועל פתח תקווה | פתח תקווה | ישראל עומר פרץ | דרור ניר | אצטדיון המושבה | 11,500 |
| הפועל ראשון לציון | ראשון לציון | ישראל דוד מרטן | דור ג'אן | אצטדיון הברפלד | 6,000 |
| הפועל רמת-גן גבעתיים | רמת גן וגבעתיים | ישראל איציק ברוך | רז נחמיאס | אצטדיון רמת גן | 13,370 |
| הפועל רעננה | רעננה | ישראל ניר ברקוביץ' | פרחאת עבדי | אצטדיון לויטה | 5,800 |
| הפועל תל אביב | תל אביב | ישראל אליניב ברדה | רובי לבקוביץ' | אצטדיון בלומפילד | 29,400 |
| מ.ס. כפר קאסם | כפר קאסם | ישראל אדהם האדיה | רועי דיין | אצטדיון העירוני בת ים | 2,800 |
| מכבי הרצליה | הרצליה | ישראל אלעד בראון | רום אליאס | אצטדיון גרונדמן | 4,300 |
| מכבי יפו | תל אביב | ישראל אלון זיו | רונן פרץ | האצטדיון העירוני נס ציונה | 3,500 |
קבוצות > העונה הסדירה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | הפועל תל אביב | 26 | 18 | 6 | 2 | 54 | 21 | +33 | 60 | פלייאוף עליון |
| 2 | הפועל פתח תקווה | 26 | 18 | 5 | 3 | 48 | 19 | 29+ | 59 | פלייאוף עליון |
| 3 | הפועל כפר שלם | 26 | 16 | 5 | 5 | 58 | 35 | 23+ | 53 | פלייאוף עליון |
| 4 | הפועל רמת גן | 26 | 16 | 3 | 7 | 48 | 25 | 23+ | 51 | פלייאוף עליון |
| 5 | בני יהודה תל אביב | 26 | 11 | 5 | 10 | 33 | 31 | 2+ | 38 | פלייאוף עליון |
| 6 | מכבי הרצליה | 26 | 11 | 5 | 10 | 34 | 45 | 11- | 38 | פלייאוף עליון |
| 7 | הפועל כפר סבא | 26 | 9 | 9 | 8 | 35 | 32 | 3+ | 36 | פלייאוף עליון |
| 8 | מ.ס. כפר קאסם | 26 | 9 | 8 | 9 | 24 | 21 | 3+ | 35 | פלייאוף עליון |
| 9 | הפועל ניר רמת השרון | 26 | 11 | 2 | 13 | 46 | 50 | 4- | 35 | פלייאוף תחתון |
| 10 | הפועל עכו | 26 | 11 | 1 | 14 | 24 | 38 | 14- | 34 | פלייאוף תחתון |
| 11 | הפועל רעננה | 26 | 8 | 9 | 9 | 30 | 32 | 2- | 33 | פלייאוף תחתון |
| 12 | הפועל ראשון לציון | 26 | 9 | 4 | 13 | 33 | 38 | 5- | 31 | פלייאוף תחתון |
| 13 | מכבי יפו | 26 | 5 | 9 | 12 | 29 | 40 | 11- | 24 | פלייאוף תחתון |
| 14 | הפועל נוף הגליל | 26 | 6 | 4 | 16 | 29 | 44 | 15- | 22 | פלייאוף תחתון |
| 15 | הפועל עפולה | 26 | 2 | 11 | 13 | 21 | 47 | 26- | 17 | פלייאוף תחתון |
| 16 | הפועל אום אל פאחם | 26 | 3 | 4 | 19 | 17 | 45 | 28- | 13 | פלייאוף תחתון |
הערות שוליים

↑  זמני, צפויה לעבור במהלך העונה לאצטדיון שכונת התקווה
↑  זמני, אצטדיון הקבוצה אינו עומד בתקן
↑  זמני, האצטדיון העירוני הרצליה, אינו עומד בתקן
↑  זמני, צפויה לעבור במהלך העונה לאצטדיון שכונת התקווה
| עונות בליגת המשנה בכדורגל בישראל |
| --- | --- | --- |
| ליגות מחוזיות | 1930/1931 • 1937 • 1938 • 1939 • 1940 • 1940/1941 • 1941/1942 • 1942/1943 • 1943/1944 • 1944/1945 • 1945/1946 • 1946/1947 • 1947/1948 • 1948/1949 • 1949/1950 • 1950/1951 • 1951/1952 • 1952/1953 • 1953/1954 • 1954/1955 |  |
| ליגה א' | 1955/1956 • 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 |  |
| הליגה הארצית | 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 |  |
| הליגה הלאומית | 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
סרגיי דיאגילב

| --- | --- |

 לידה:  31 במרץ 1872 Selischi, האימפריה הרוסית, רוסיה 
 פטירה:  19 באוגוסט 1929 (בגיל 57) ונציה, ממלכת איטליה, איטליה 
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 מקום קבורה:  בית הקברות סן מיקלה 
 מקום מגורים:  פרם, סנקט פטרבורג, סנקט פטרבורג 
 השכלה:  האוניברסיטה הקיסרית של סנקט פטרבורג (1896)  הקונסרבטריון של סנקט פטרבורג 
 תקופת הפעילות:  מ-1896 
 חתימה:   
 
ציור של דיאגילב שצויר על ידי ליאון באקסט
קברו של דיאגילב בבית הקברות סן מיקלה
סרגיי פבלוביץ' דיאגילב (ברוסית: Серге́й Па́влович Дя́гилев; ‏31 במרץ 1872 – 19 באוגוסט 1929) היה מבקר אמנות רוסי, מפיק בלט ומייסד להקת הבלטים הרוסיים "בלט רוס".
ביוגרפיה

סרגיי דיאגילב נולד בשנת 1872 בנובגורוד שבאימפריה הרוסית. החל בלימוד משפטים, וכן שירה ומוזיקה בקונסרבטוריון של סנקט פטרבורג (היה תלמיד של רימסקי קורסקוב אשר זיהה את כישרונו). בתום לימודיו יסד כתב עת בשם "עולם האמנות" (מיר איסקוסטבה). בשנת 1899 הפך לעוזר המנהל החדש של התיאטראות הקיסריים ושימש יועץ אמנותי לתיאטרון מריאינסקי, שם פעל עד 1901. בשנת 1905 אצר תערוכה ענקית של ציורי דיוקן רוסיים, אותם צדו עיניו ברחבי רוסיה, רבים מהם בלתי ידועים קודם לכן. לאחר מכן ארגן בפריז תערוכה של ציורי דיוקן רוסיים.
איזדורה דאנקן ביקרה בסנקט פטרבורג והתקבלה בחום רב על ידי דיאגילב והסובבים אותו.
בשנת 1907 הפיק דיאגילב חמישה קונצרטים של מוזיקה רוסית בפריז (בין המנצחים: סרגיי רחמנינוב, אלכסנדר גלאזונוב, רימסקי קורסקוב ואלכסנדר סקריאבין שניצחו על יצירותיהם) ובשנת 1908 הפיק באופרה של פריז בבניין האופרה גרנייה את "בוריס גודונוב" בכיכובו של פיודור שאליאפין. בעקבות זאת הוא הוזמן לחזור שנה אחר-כך עם בלט ואופרה, וכך נולדה להקת הבלטים הרוסיים. דיאגילב גייס את מיטב הרקדנים הצעירים, בהם אנה פבלובה וואצלב ניז'ינסקי. בין הנוכחים במופע הפתיחה היו הפסל אוגוסט רודן והמלחין קאמי סן-סנס. להקת הבלטים הרוסיים יצאה לסיור מקיף באירופה ובארצות הברית.
בין המנצחים על תזמורת הבלטים הרוסיים היה פייר מונטה.
סרגיי דיאגילב הוא גדול מגלי ומטפחי הכישרונות בתחום האמנות. הוא ידע להביא לבמה את גדולי מעצבי התפאורה והתלבושות, גדולי המלחינים, וגדולי הכוריאוגרפים להם העניק את הבמה להצגת גדולתה של האמנות. דיאגילב הראה כיצד אמנויות שונות משתלבות באופן אינטגרטיבי זו בזו, מעשירות זו את זו, יוצרות שפה אוניברסלית בלתי-אמצעית ומחדדות את המסר האמנותי.
בין האמנים שעברו תחת ידיו ולידו ואשר עבדו זה עם זה בהשראתו ביצירת הבלטים:
אמנות פלאסטית (עיצוב תלבושות ותפאורה): ליאון באקסט (המורה של מארק שאגאל), פבלו פיקאסו, אנרי מאטיס, ג'ורג'יו דה קיריקו, ז'ואן מירו, מקס ארנסט, קוקו שאנל, אלכסנדר בנואה.
מוזיקה: איגור סטרווינסקי (ציפור האש, פטרושקה, פולחן האביב, פולצ'ינלה, כלולות (בלט), הזמיר (סטרווינסקי), אפולו מוליך המוזות), סרגיי פרוקופייב, קלוד דביסי, מוריס ראוול, מנואל דה פאיה, אריק סאטי.
כוריאוגרפיה: מיכאל פוקין, ואצלב ניז'ינסקי, ברוניסלבה ניז'ינסקה, ליאוניד מאסין, סרז' ליפר, ז'ורז' בלנשין.
הוראה: אנריקו צ'יקטי.
ריקוד: תמרה קרסבינה, מארי ראמבר, אלכסנדרה דנילובה, אדולף בולם, נינט דה ולואה, אנטון דולין, וצלב ניז'ינסקי.
ספרות: ז'אן קוקטו.
תחת ידיו של דיאגילב נוצרו הגרסאות המקוריות של הבלטים "אחר הצהריים של פאון", "משחקים", "שחרזאדה", "הבן האובד", "אפולו מוליך המוזות", "ציפור האש", "פטרושקה", "פולחן האביב", "פולצ'ינלה", "כלולות (בלט)", "הרכבת הכחולה", "דפניס וכלואה", "מצעד", "הכובע משולש הפינות", "הזמיר (סטרווינסקי)". כמו כן העלתה להקת הבלט רוס את "הסילפידות" ואת רוח הורד.
מיסיה סרט הייתה מעורבת בכל ההיבטים היצירתיים של הבלט רוס - מהחברות עם רקדנים, ועד השתתפות בהחלטות על עיצובי תלבושות וכוריאוגרפיה. במשך השנים תמכה כספית בלהקת הבלט; בעוד שההישגים האמנותיים של הלהקה זכו להכרה, היה לעיתים קרובות על הבסיס הפיננסי שלה רעוע. למשל, בערב הפתיחה של היצירה החדשה פטרושקה, שהלחין איגור סטרווינסקי, מיסיה סרט עזרה עם 4000 פרנקים כדי למנוע את החזרת התלבושות. כשדיאגילב שכב גוסס בוונציה, היא הייתה לצידו. לאחר מותו באוגוסט 1929, היא שילמה עבור לווייתו, ובכך כיבדה את האיש שהשפיע כל כך על עולם הבלט.
לקריאה נוספת

לין גראפולה, בלט רוס של דיאגילב, מאנגלית: ניב סבריאגו, הוצאת אסיה, תשע"ב 2012
הערות שוליים

↑  תאריך הלידה המובא הוא על־פי הלוח הגרגוריאני, המקובל בימינו. על־פי הלוח היוליאני, שהיה נהוג ברוסיה בתקופת הולדתו של דיאגילב, תאריך לידתו הוא 19 במרץ 1872
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260577805171  PLWABN: 9810671691005606  BIBSYS: 90148766  BNE: XX905646  BnF: cb11900087r (data)  CANTIC: a10914389  CiNii: DA03796154  GND: 119190907  ISNI: 0000 0001 2137 6902  LCCN: n79081931  LNB: 000036877  MusicBrainz: 20ebbb13-8b2a-44e2-98ab-ae7f101d1151  NDL: 00620581  NKC: jn20000720061  NLA: 35878690  NTA: 085080780  RERO: 02-A013525451  RKD: 22494  SELIBR: 183876  SNAC: w67p90mc  SUDOC: 027295001  Trove: 1127955  ULAN: 500078133  VcBA: 495/4590  VIAF: 67208262   WorldCat (עם VIAF): 67208262
אהבה מריקוד ראשון

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  ריצ'רד לונקריין
 הופק בידי:  ניק מורקרופט מג לאונרד אנדרו ברג ג'יימס ספרינג שארלוט וולס
 תסריט:  ניק מורקרופט מג לאונרד
 שחקנים ראשיים:  אימלדה סטונטון טימותי ספול סיליה אימרי ג'ואנה לאמלי דייוויד היימן ג'ון סשנס ג'וזי לורנס
 מוזיקה:  מייקל ג' מקאווי
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, קנדה, ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Powder Keg Pictures Fred Films Eclipse Films Catalyst Global Media
 חברה מפיצה:  אנטרטיינמנט ואן Roadside Attractions
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  15 במרץ 2018 
 משך הקרנה:  111 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  קומדיה רומנטית 
 מקום התרחשות:  לונדון 
 הכנסות:  15.5 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   findingyourfeet
 דף הסרט ב־IMDb
 
אהבה מריקוד ראשון (באנגלית: Finding Your Feet) הוא סרט קומדיה רומנטית משנת 2017 בבימויו של ריצ'רד לונקריין ולפי תסריט מאת ניק מורקרופט ומג לאונרד. בסרט מככבים אימלדה סטונטון, טימותי ספול, סיליה אימרי, ג'ואנה לאמלי ודייוויד היימן. ב-23 בפברואר 2018 יצא הסרט לאקרנים בממלכה המאוחדת.
תקציר עלילה

כאשר ליידי סנדרה אבוט (אימלדה סטונטון) מגלה שמייק (ג'ון סשנס), בעלה זה שלושים וחמש שנה, בוגד בה עם חברתה פמלה (ג'וזי לורנס), היא מחפשת מקלט בלונדון אצל אחותה הגדולה אליזבת', המכונה ביף (סיליה אימרי). סנדרה מרגישה כמו דג מחוץ למים לצדה של אחותה המשוחררת, המדברת גלויות, והיוצאת לדייטים באופן סדרתי, החיה בדירה שיכון של העירייה. אבל ההבדל ביניהן זה בדיוק מה שסנדרה הייתה צריכה, באי רצון מופגן היא נותנת לביף לגרור אותה לחוג הריקודים שבה היא פוגשת את החברים של אחותה, צ'ארלי (טימותי ספול), ג'קי (ג'ואנה לאמלי) וטד (דייוויד היימן). חבורה זאת של אנשים צבעוניים, אנרגטיים ומתריסים מראה לסנדרה שגירושים יכולים להיות התחלה של אהבה חדשה.
צ'ארלי מתגורר בסירה צרה העוגנת בנהר, לאחר שנאלץ למכור את ביתו כדי לשלם עבור דיור מוגן לאשתו לילי (שאן תומאס), החולה במחלת אלצהיימר. הוא אומר לסנדרה שיום אחד הוא יחצה את התעלה בסירתו וייסע בתעלות צרפת.
חוג הריקודים מופיע ברחוב כדי לגייס כספים לצדקה. מקדם של פסטיבל מחול איטלקי רואה סרטון של החבורה רוקדת ברשתות החברתיות ומזמין את כולם לפסטיבל ברומא ליומיים. בזמן שסנדרה וצ'רלי מתקרבים, ביף מגלה שהיא גוססת מסרטן הריאה. הקבוצה נוסעת לאיטליה ומופיעה בהצלחה, למרות שביף סובלת מכאבים ברורים. סנדרה וצ'ארלי יוצאים לטייל ביחד והוא מספר לה על אשתו. סנדרה אומרת שאינה רוצה להיות האישה האחרת, ומתרחקת.
למחרת בבוקר סנדרה מגלה שביף נפטרה במהלך הלילה. כולם חוזרים הביתה וסנדרה מפזרת את האפר של ביף בבריכות המפסטד הית' שבהן הן שחו. בעלה לשעבר של סנדרה נפגש איתה בטקס פיזור האפר ומשכנע אותה לחזור לחיות אתו כיוון שמערכת היחסים שלו עם פמלה התפרקה. היא חוזרת לביתה הישן וממשיכה מהמקום שבו הפסיקה. מכתב מצ'ארלי מגיע ואומר לה שאשתו נפטרה והוא נוסע לצרפת. כשהבינה שהיא לא רוצה יותר את החיים עם מייק והגבלותיו, סנדרה עוזבת באמצע מסיבת יום ההולדת שלה ומצטרפת לצ'ארלי במסעו בסירה.
צוות השחקנים

| שחקנ/ית | דמות |
| --- | --- |
אימלדה סטונטון: סנדרה, נפרדת מבעלה, מייק, לאחר שגילתה שבגד בה במשך חמש שנים
סיליה אימרי: ביף, אחותה של סנדרה
טימותי ספול: צ'ארלי, שיפוצניק, ידיד של ביף
ג'ואנה לאמלי: ג'קי, ידידה של ביף
דייוויד היימן: טד, ידיד של ביף
ג'ון סשנס: מייק, בעלה של סנדרה
ג'וזי לורנס: פמלה, המאהבת של מייק
אינדרה אובה: קורינה
שאן תומאס: לילי, אשתו הדמנטית של צ'ארלי
הפקה

על הפקת הסרט הוכרז ב-2016 בפסטיבל הקולנוע בקאן, והצילומים החלו ב-31 באוקטובר 2016 בלונדון וברומא. ההפקה הסתיימה ב-16 בדצמבר 2016. הסרט יצא לאקרנים בממלכה המאוחדת ב-23 בפברואר 2018. זכויות ההפצה בארצות הברית היו של חברת Roadside Attractions, והוא יצא לאקרנים באמריקה ב-30 במרץ 2018.
הסרט נמכר ב-American Film Market ב-2 בנובמבר 2017.
יציאה לאקרנים

ב-20 באוקטובר 2017 פורסם שהסרט "אהבה מריקוד ראשון" יפתח את פסטיבל הסרטים של טורינו ה-35. הבמאי ריצ'רד לונקריין והשחקנים טימותי ספול וסיליה אימרי הציגו את הסרט (בשם "Ricomincio da me") בפסטיבל בטורינו ב-24 בנובמבר 2017. פסטיבל הסרטים של טורינו הוא השני בחשיבותו באיטליה אחרי פסטיבל הסרטים של ונציה. הסרט הופץ באיטליה על ידי חברת CINEMA.
הקרנת הבכורה של הסרט בצפון אמריקה הייתה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של פאלם ספרינגס ב-6 בינואר 2018. הסרט הוקרן לקהל הרחב ב-15 בינואר.
רימייק בצרפתית

בשנת 2021 הופק רימייק בצרפתית לסרט, בשם "Alors on danse" (צר'), על פי התסריט לסרט המקורי. את הרימייק ביימה מישל לארוק, שאף גילמה את סנדרה.
הערות שוליים

↑  "'Finding Your Feet (2017)". The Numbers. Nash Information Services, LLC. נבדק ב-9 באוקטובר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wiseman, Andreas (8 בספטמבר 2016). "Timothy Spall, Joanna Lumley, Celia Imrie join Protagonist dance comedy 'Finding Your Feet'". Screen Daily. Screen International. נבדק ב-6 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Alberge, Dalya (8 בספטמבר 2016). "Finding Your Feet to star Timothy Spall, Joanna Lumley and Imelda Staunton". London Evening Standard. נבדק ב-6 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lodderhose, Diana (15 במאי 2016). "Cannes: Imelda Staunton Finds Her 'Feet' (EXCLUSIVE)". Variety. Penske Business Media. נבדק ב-6 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Grater, Tom (12 בדצמבר 2016). "First look: Imelda Staunton, Timothy Spall in UK rom-com". Screen Daily. Screen International. נבדק ב-6 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Finding Your Feet (2018)". Box Office Mojo. IMDb. נבדק ב-4 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Screening Guide - Day 2 THURSDAY November 2nd". The Business of Film. Elspeth Tavares. נבדק ב-30 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Caroli, Clara (19 באוקטובר 2017). ""Ricomincio da me", una prima mondiale inaugura ("I start again from myself", a world premiere opens) il 35° Torino Film Festival". la Repubblica (באיטלקית). נבדק ב-3 בדצמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Kilday, Gregg (15 בדצמבר 2017). "Palm Springs Film Festival: Steven Spielberg's 'The Post' to Screen on Opening Night". The Hollywood Reporter. Prometheus Global Media. נבדק ב-4 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)