stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אסתי שושן

| --- | --- |

 לידה:  11 בספטמבר 1977 (בת 47) צפת, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  סמינר הרב וולף  חשיפה 
 מקצוע:  פובליציסטית, פוליטיקאית, פעילה חברתית
 www.estymedia.co.il
 
אסתי (אסתר) ביטון שושן (נולדה בכ"ט באלול תשל"ז, 11 בספטמבר 1977) היא פובליציסטית, פרסומאית, במאית, משוררת ופעילה חרדית פמיניסטית. מייסדת תנועת "נבחרות-נשים חרדיות לייצוג שוויון וקול" וקמפיין המאבק "לא נבחרות, לא בוחרות" למען ייצוג לנשים חרדיות בכנסת ובמוקדי קבלת החלטות.
ביוגרפיה

שושן נולדה וגדלה בצפת, בת בכורה למשפחה מרובת ילדים. התחנכה בסמינר "הרב וולף" בבני ברק. אם לארבעה ילדים.
היא עוסקת בפרסום ובמיתוג עסקים וחברות, ביצירת קולנוע ובפעילות חברתית ותקשורתית למען זכויות וייצוג לנשים חרדיות.
ביוגרפיה > פעילותה הציבורית

את דרכה בעולם התקשורת החלה בכתיבה פובליציסטית במקומונים חרדיים, בהמשך כתבה טור אקטואליה קבוע בשבועון החרדי "משפחה" בשם א. שושן, לטענתה עורך העיתון אמר לה שעליה להצניע את שמה הפרטי - כי הקורא החרדי לא בשל לקבל דעה מאשה.
שושן פרסמה מאמרים רבים באתרי תקשורת חרדיים וכלליים, כמו "כיכר השבת", "בחדרי חרדים", "Nrg" ו-"ynet" סביב סוגיות דת ומדינה וזכויות נשים.
בשנת 2012, לפני הבחירות לכנסת ה-19, פתחה שושן דף פייסבוק בשם "לא נבחרות לא בוחרות" ובו קראה לנשים החרדיות להפסיק להצביע למפלגות ש"ס ויהדות התורה שלא מאפשרות ייצוג נשים ברשימותיהן. שושן עמדה מאחורי הקמפיין בראיונות שנתנה ובטורים שכתבה וקיבלה גלי ביקורת ותמיכה. בשנת 2013 ייסדה יחד עם רחלי איבנבוים את פרויקט "מעורבות", קבוצת שיח ופעולה של נשים חרדיות בנושא מעמד האישה החרדית. כמו גם קבוצות פייסבוק סגורות שעוסקות בסוגיות שונות במעמדן ומצבן של נשים חרדיות.
לקראת הבחירות לכנסת ה-20 הובילה קמפיין שהעלה לסדר היום את נושא העדר הייצוג של נשים חרדיות בכנסת וברשויות המקומיות. ב-2015 הצטרפו לקמפיין אסתי רידר אינדורסקי, ששימשה כמנכ"ל משותף בין השנים 2016–2018, טלי פרקש, רחלי איבנבוים ומיכל צ'רנוביצקי, כולן נשות תקשורת ופעילות חברתיות חרדיות מוכרות. למרות הסיקור התקשורתי הרב שקיבלה המחאה מהתקשורת הכללית, היא התקבלה בביקורת רבה במיינסטרים החרדי, לא ניכרו שינויים בדפוסי ההצבעה של נשים חרדיות ורשימה מקומית של מיכל צ'רנוביצקי שהתמודדה באלעד בשם "עיר ואם" זכתה ב-260 קולות ולא עברה את אחוז החסימה.
במסגרת לימודיה בבית הספר לקולנוע חשיפה, כתבה וביימה שושן סרט קצר כעבודת גמר, בשם "עקרה" העוסק בסוגיית טאבו מגזרית סביב משפחות מרובות ילדים והלחץ החברתי להיות להורים בגיל מוקדם. הסרט זכה לליווי קרנות גשר וסנונית והוקרן בפסטיבלים ברחבי העולם.
בשנת 2020 ביימה סרט דוקומנטרי קצר בשם "אחד מי יודע" לפרויקט "מה נשתנה" של הוט 8 בו במאים ישראלים תיעדו את חג הפסח בצל הגל הראשון של הקורונה.
שושן ייסדה עמותה בשם "נבחרות" נשים חרדיות לשוויון ייצוג וקול, הפועלת בהסברה למען מודעות לזכויות נשים בחברה החרדית ושינוי מדיניות סביב סוגיית אי הייצוג ומכשירה נשים חרדיות למנהיגות ציבורית ופוליטית. היא משמשת גם כמנכ"ל בפועל של הארגון.
ב־2017 זכתה בפרס יפה לונדון יערי על עשייתה החברתית.
במרץ 2018, נכללה ברשימת '20 האקטיביסטיות המשפיעות של ישראל לשנת 2018' של ליידי גלובס.
במרץ 2019 זכתה בפרס רפפורט לנשים פורצות דרך ומובילות שינוי בחברה הישראלית.
בספטמבר 2021 יצא לאקרנים הסרט הדוקומנטרי "אשת חיל" בבימויה של אנה סומרשף. הסרט עוקב אחר חייה של אסתי והפעילות שלה ושל חברותיה בשנים האחרונות.
בנובמבר 2021 שיגרה שושן מכתב למישל קרמרמן, מנכ"לית הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו, בקריאה לעצור את שידוריו של הסופר חיים ולדר, בעקבות תחקיר על פיו היה מעורב בשורה של הטרדות מיניות.
בדצמבר 2021 יצא לאור ספר השירה הראשון שלה "זימרת קרני האור המתנפצות" בעריכת המשורר רועי חסן ובהוצאת טנג'יר. הספר זכה בפרס משרד התרבות לספרי ביכורים 2022.
במהלך 2021 הייתה חלק מצוות העריכה של האנתולוגיה החרדית מבית "יהי" כתב עת פואטי פוליטי, יחד עם המשוררים אלחי סלומון ועדן אביטבול, בהוצאת בית אורי צבי.
חברת ועד מנהל באוניברסיטה הפתוחה.
זכתה בפרס סמי מיכאל לשוויון ולצדק חברתי לשנת 2024.
ביוגרפיה > בטלוויזיה

במאי 2023 השתתפה בתוכנית הטלוויזיה התיעודית "מדורות השבטים" של כאן 11.
ביוגרפיה > פודקאסט

בעלת ההסכת המצולם "חרדית מדוברת" בו היא מראיינת מגוון אנשים ונשים מהעולם החרדי (או הקשורים אליו), במגוון נושאים הקשורים או משפיעים על העולם החרדי.
לקריאה נוספת

אסתי רידר אינדורסקי, "ושאינן נראות", פמיניזם חרדי: המקרה של "לא נבחרות לא בוחרות", הוצאת פרדס, 2018
הסרט "אשת חיל" הוא מסמך אקטואלי חשוב שבמרכזו קבוצת נשים חרדיות אמיצה במיוחד, מרלין וניג, מקור ראשון, אוגוסט 2021
אורלי צרפתי, נשות המחאה: מאבק הנשים החרדיות לייצוג פוליטי, הוצאת פרדס, 2024
הערות שוליים

↑  ד"ר אורלי צרפתי, מנשים שקופות לנשים נוכחות: מאבקן של נשים חרדיות על ייצוגן בכנסת ה-20, כתב העת "מגדר", 2016
↑  שמעון איפרגן, ‏באלעד נשמו לרווחה - רשימת הנשים לא עברה את אחוז החסימה, באתר ‏מאקו‏, 24 באוקטובר 2013
↑  הזוכות בפרס יפה לונדון יערי 2017, אתר הקרן החדשה לישראל
↑  20 האקטיביסטיות המשפיעות בישראל 2018, ליידי גלובס
↑  about, www.rappaport-prize.org.il
↑  אשת חיל, באתר Jerusalem Film Festival
↑  יפתח בריל, ארגונים חרדיים לרשות השנייה: "עצרו את שידוריו של חיים ולדר", באתר העין השביעית, 16 בנובמבר 2021
↑  https://www.gov.il/he/pages/literature_award2021_winners
↑  פוסט בפייסבוק
↑   סדרה תיעודית חדשה 📽️ מדורות השבטים | פרק 1 - הסדר יחזור על כנו: שנים 1993 עד 2000, סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 54:42)
↑  חרדית מדוברת, באתר יוטיוב
אמיר אביבי

| --- | --- |
תא"ל במיל' אמיר אביבי, מרץ 2013
תא"ל במיל' אמיר אביבי, מרץ 2013
 לידה:  16 באפריל 1969 (בן 55) ירושלים, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1987–2017 (כ־30 שנה)
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 605  ראש לשכת הרמטכ"ל  ראש מחלקת תורת חיל הנדסה  מפקד חטיבת שגיא  סגן מפקד אוגדת עזה  מפקד בית הספר להנדסה צבאית  סגן מבקר מערכת הביטחון
 תפקידים אזרחיים
 מנכ"ל 10DIMENSIONS  יו"ר תנועת הביטחוניסטים
אמיר אביבי (נולד ב-16 באפריל 1969) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף. שירת כסגן צבאי למבקר מערכת הביטחון, מפקד בית הספר להנדסה צבאית, מפקד חטיבת שגיא וראש לשכת הרמטכ"ל משה יעלון. מייסד תנועת "הביטחוניסטים".
ביוגרפיה

אביבי נולד בירושלים, בן לדיפלומט פנחס אביבי. בשל תפקידיו הדיפלומטיים של אביו, בילה חלק ניכר מילדותו ונעוריו מחוץ לישראל: חמש שנים באיטליה, חמש שנים בצ'ילה ובארגנטינה ושלוש שנים בחוף השנהב. אביבי למד בבית ספר אגרון, ושנה בתיכון בויאר בירושלים. את לימודיו התיכוניים השלים ברומא שבאיטליה, בבית ספר בריטי.
ביוגרפיה > שירות צבאי

בשנת 1987 התגייס לחיל ההנדסה הקרבית, שם שירת כלוחם וכקצין בגדוד 601, כסגן מפקד וכמפקד גדוד 605 (2002–2004). לאחר מכן שימש ראש לשכת הרמטכ"ל משה יעלון (2004–2005), וראש מחלקת תורת הנדסה במפקדת החיל. באפריל 2008 מונה למפקד חטיבת שגיא, חטיבה מרחבית בפיקוד הדרום, ושירת בתפקיד זה עד אוגוסט 2010. לאחר מכן שירת כסגן מפקד אוגדת עזה. במאי 2011 מונה למפקד בית הספר להנדסה צבאית. ב-2013 מונה לסגן מבקר מערכת הביטחון בדרגת תת-אלוף.
במהלך שירותו, סיים את ההכשרה בבה"ד 1 בהצטיינות, נבחר למצטיין רמטכ"ל כאשר שימש כמ"פ, ובתקופת פיקודו על בית הספר להנדסה צבאית, נבחר בית הספר לבית הספר המצטיין בזרוע היבשה בתחום ההדרכה[דרוש מקור].
ביוגרפיה > באזרחות

השתחרר מצה"ל ב-2017. לאחר שחרורו מצה"ל, ייסד עם שותפים את חברת ההזנק "10Dimensions", העוסקת בפיתוח אינטליגנציה תגובתית, ושימש כמנכ"ל שלה עד שנת 2020.
בשנת 2020 ייסד את תנועת "הביטחוניסטים", ומאז הוא עומד בראשה. בראיון לעיתון "בשבע" אמר כי "אחרי כל כך הרבה שנים שאנחנו שומעים מאנשי ביטחון לשעבר עמדה אחת בלבד מהכיוון השמאלני, הגיע הזמן שזה ישתנה".
בשנת 2023 נבחר אביבי לרשימת "50 היהודים המשפיעים בעולם" של הג'רוזלם פוסט, במקום ה-37. הוא פאנליסט קבוע בתוכנית "הפטריוטים" ב"עכשיו 14" ומתארח בתקשורת כפרשן ביטחוני.
במאי 2023 יצא לאור ספרו, "לא נשוב אחור: כיצד נבטיח את ביטחון ישראל לדורות". הספר כולל דברי פתיחה מאת אביגדור קהלני ואחרית דבר של גרשון הכהן.
ביוגרפיה > פעילותו במסגרת "הביטחוניסטים"

ביוני 2020 נפגשו אביבי ובכירי תנועת "הביטחוניסטים" עם ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו, על מנת לחזק את נתניהו על רקע המהלך המדיני של החלת הריבונות על בקעת הירדן במסגרת "תוכנית השלום של טראמפ". אביבי הדגיש כי ישנה חשיבות רבה בהכרה של ארצות הברית למימוש המהלך ושזוהי הזדמנות היסטורית.
עם פרוץ מלחמת אוקראינה-רוסיה התבטא אביבי כלפי הנשיא האוקראיני ולדימיר זלנסקי כי הלה "רוצה להיות גיבור על הגב של העם שלו", והוסיף כי אוקראינה עומדת "להיכבש עד הקצה" ולא תוכל לעמוד מול העוצמה הרוסית. עוד בנושא המלחמה באוקראינה טען כי ארצות הברית העלתה את רמת הכוננות שלה ל-DEFCON 2 - רמה אחת לפני מלחמה גרעינית ודאית. לאחר שעומת עם העובדה שהכרזת כוננות זו לא קרתה, מחק אביבי ציוץ בנושא ברשת X.
לקראת הבחירות לכנסת ה-25, שהתקיימו בנובמבר 2022, נפגשו אביבי ובכירי תנועת הביטחוניסטים עם ראש המוסד במטרה להציג את עיקרי הערכת המצב האסטרטגית של התנועה ופעילותה. בפתח הפגישה הצהיר ראש המוסד כי לא מדובר בפגישה פוליטית וכי זו תעסוק בסוגיה האיראנית.
לקראת יום ירושלים 2022 התקיים כנס לשגרירים ודיפלומטים זרים מרחבי העולם בהובלת תנועת "הביטחוניסטים". בכינוס השתתפו עשרות שגרירויות ודיפלומטים זרים, ועסק בהצגת אתגרי ביטחון בזירה הפלסטינית למול אתגרי הפנים העומדים לפתח העיר ירושלים. באותו כנס קרא אביבי לדיפלומטים הזרים לפעול, ואמר: "על אף קריאות מצד גורמים אנטישמיים ולא ציוניים כאיחוד האירופי, (עליכם) לפעול להעברת השגרירויות והנציגות הדיפלומטיות לירושלים מתוך הכרה בזכות של העם היהודי בריבונות ומשילות".
בנובמבר 2022, ערך "ארגון ציוני אמריקה" כנס בניו יורק, בו השתתפו אנשי הממשל של ארצות הברית, אשר הבולט שבהם הוא נשיא ארצות הברית לשעבר, דונלד טראמפ. במעמד זה, קיבל אביבי את הפרס לביטחון ישראל ע"ש מיירון צימרמן.
ב-29 בנובמבר 2018 נאם אביבי בוועידת האינטרס הלאומי של ישראל שלי והציג את תוכניתו המדינית: New State Solution. עיקר התוכנית היא הקמת מדינה פלסטינית ברצועת עזה וצפון חצי האי סיני, שהפלסטינים (כולל אלה ביהודה ושומרון) יהיו אזרחיה. השטח ייתרם על ידי מצרים, שתזכה לסיוע כלכלי נדיב בתמורה לכך ולמעמד מוביל בעולם הערבי.
בשנת 2022 כתב אביבי שמדינת ישראל היא הנכס האסטרטגי החשוב ביותר לעם היהודי. ככזה, יש לפעול ולהציב בראש סדר העדיפויות המדיני את ביטחונה של מדינת ישראל, מאחר שזהו התנאי היסודי לקיומו של העם היהודי לטווח הארוך.
כמו כן, כתב שיהודה ושומרון הם נכס למדינת ישראל ושאין קיום למדינת ישראל בלי שליטה ביטחונית אבסולוטית על כל מרחב יהודה ושומרון, ואין שליטה ביטחונית ללא התיישבות אזרחית. אביבי הזכיר את כישלונותיה של ארצות הברית בעיראק ובאפגניסטן, וכן של רוסיה ואף הכישלון הישראלי בלבנון כדוגמאות לניסיון לשלוט צבאית על מקומות, בהם לא הייתה נוכחות אזרחית.
בספטמבר 2023, שבועות ספורים לפני מתקפת ה-7 באוקטובר, התראיין אביבי בערוץ ״כנסת״ ואמר ביחס להתקהלויות בסמוך לגדר המערכת בעזה: ״חמאס לא מצליח לשלם משכורות לפעילים שלו, והדרך שלו להעיר את תשומת הלב היא להעיר את השטח. האופן שבו הוא עושה את זה מעיד על כך שמבחינה אסטרטגית הוא כרגע לא רוצה עימות. אם הוא היה רוצה עימות הוא היה יורה רקטות. הוא פועל לאורך הגדר כי זה סוג של פעילות שהוא מבין שלא תביא להידרדרות למבצע כולל״. בחלוף שנה מתחזיתו זו של אביבי, פורסמו הדברים מחדש על ידי חשבון הטוויטר חדשות מלפני שנה. בעקבות חשיפת הדברים קבלו פרסומים רשמיים של התנועה כי מדובר בניסיון ״פריימינג״ של מתנגדי התנועה.
חיים אישיים

אביבי בעל תואר ראשון במדע המדינה ובהיסטוריה אמריקאית בהצטיינות יתרה מאוניברסיטת בר-אילן, תואר שני במדע המדינה במסגרת לימודים במכללה לביטחון לאומי, ותואר שני בהצטיינות במנהל עסקים מהקריה האקדמית אונו.
הוא נשוי לענת ציפקין אביבי ואב לארבעה ילדים. מתגורר בקיסריה.
ספרו

אמיר אביבי, "לא נשוב אחור: כיצד נבטיח את ביטחון ישראל לדורות", הוצאת סלע מאיר, 2023
ביאורים

↑  אינטליגנציה תגובתית מבוססת על יכולת קשר עין, יד ורגל, ועל סדרה של יכולות פעולה הקשורות לעבודת המוח-עין, כמו יכולת הבחנה בין גוונים, יכולת התמקדות על מטרות בטווחים שונים, ויכולת תגובה מהירה למצבים משתנים. לאינטליגנציה זו אין קורלציה עם שאר סוגי האינטליגנציה המוכרים.
הערות שוליים

↑  רועי כספי, מפקד חדש לחטיבת שגיא, אתר זרוע היבשה, 26 במאי 2008
↑  דניאלה בוקור, אל"מ אביבי נכנס לתפקידו כמפקד בהל"ץ, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 26 במאי 2011
↑  אסף משניות, ביטחון לאומי, באתר ערוץ 7, 19 במרץ 2020
↑  50 Most Influential Jews, www.jpost.com
↑  ראש הממשלה נתניהו נפגש עם חברי תנועת "הביטחוניסטים", באתר משרד ראש הממשלה, 15.06.2020
↑  בודקים, [https://x.com/bodkim2022/status/1715593634567913657/video/2 גונן בן יצחק לאמיר אביבי: "שהתחילה המלחמה באוקראינה אמרת שרוסיה תכבוש את אוקראינה תוך 3 ימים"
אמיר אביבי: "לא אמרתי את זה"], באתר ערוץ 13, ציוץ ברשת X, ‏7:59 AM · Oct 21, 2023
↑  צוות המשרוקית של גלובס, ‏מה לא קרה השבוע במלחמת רוסיה-אוקראינה, באתר גלובס, 5 במרץ 2022
↑  גילי כהן, הפגישה של ראש המוסד עם "הביטחוניסטים" המזוהים עם הימין, כאן, 17 באוקטובר 2022
↑  הביטחוניסטים: "להעביר את כל השגרירויות לירושלים", באתר ערוץ 7, 26 במאי 2022
↑  תא"ל במיל' אמיר אביבי: נסיגות יובילו למדרון חלקלק ולמאבק על הנגב והגליל. הפתרון המדיני נמצא בריבונות על יו"ש ובהרחבת עזה לכיוון סיני, באתר ריבונות, ‏14 באפריל 2019
↑  אמיר אביבי, נדרשת בדחיפות: אסטרטגיית ביטחון לאומי מעודכנת, באתר הביטחוסניטים, 17 במרץ 2022
↑  בסמינריון ההסברה של נוער הריבונות הציג מנכ"ל הביטחוניסטים את הכורח הקיומי של הריבונות ביו"ש עבור עתיד ישראל., ריבונות, 21 בדצמבר 2022
↑  ערוץ כנסת (2023-09-21), תת אלוף במיל' אמיר אביבי: "האיראנים היום הם הכוח הצבאי הכי דומיננטי והכי משמעותי שיש היום בסוריה", נבדק ב-2024-09-22
↑  תנועת הביטחוניסטים, רוצים לראות איך מנסים לעשות לנו "פריימינג"?, באתר Twitter, ‏22/9/2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012364255405171  LCCN: no2023118333  VIAF: 12168589970418221031   WorldCat (עם VIAF): 12168589970418221031
סטפני מקמהן

| --- | --- |

סטפני מקמהן, נובמבר 2018
 לידה:  24 בספטמבר 1976 (בת 48) הרטפורד, קונטיקט שבארצות הברית
 שם לידה:  Stephanie Marie McMahon 
 משקל:  65 קילוגרם
 גובה:  1.75 מטרים
 לאום:  ארצות הברית 
 תפקיד:  מנהלת המותג הראשית של ה-WWE מייסדת שותפה של Connor's Cure
 קריירה מקצוענית:  1998 – 10 בינואר 2023 (כ־25 שנים) 
 מידע אישי
 בן זוג:  פול "טריפל אייץ'" לווק (נשואה מאז שנת 2003)
 מספר צאצאים:  3 
 
סטפני מארי מקמהן לווק (באנגלית: Stephanie Marie McMahon Levesque;‏ 24 בספטמבר 1976) היא אשת עסקים אמריקאית ואישיות היאבקות מקצועית. היא מנהלת המותג הראשית של ה-WWE ומשמשת כנציבה הממונה של המותג Raw.
ביוגרפיה

סטפני מארי מקמהן נולדה ב-24 בספטמבר 1976 בהרטפורד, קונטיקט ללינדה ווינס מקמהן. יש לה אח אחד, שיין מקמהן. לאחר שנולדה עברה משפחתה לגריניץ' שבקונטיקט. בגיל 13 הופיעה מקמהן ב-World Wrestling Federation‏ (WWF) כשהיא דגמנה חולצות וכובעים של הארגון. לאחר שסיימה את התיכון בשנת 1994, היא למדה באוניברסיטת בוסטון וסיימה תואר בתקשורת בשנת 1998. לאחר מכן היא החלה לעבוד בעבור ה-WWF במשרה מלאה.
קריירה עסקית > World Wrestling Federation/Entertainment/WWE > עמדות ראשונות

עמדת העבודה הראשונה של מקמהן ב-WWF הייתה כדוגמנית של מחלקת המכירות של הארגון, אך היא החלה את הקריירה העסקית שלה בארגון כתקציבאית של משרדי הארגון בניו יורק. בשנים המוקדמות שלה בחברה, היא שימשה כפקידת קבלה, מעצבת יצירתית ומפיקת טלוויזיה. לאחר שהייתה מנהלת מחלקת הקריאייטיב בשנת 2002, היא קודמה לעמדת הסמנכ"לית הבכירה של כתיבת הקריאייטיב בשנת 2006.
קריירה עסקית > World Wrestling Federation/Entertainment/WWE > סמנכ"לית

מקמהן קודמה לתפקיד סמנכ"לית מחלקת הקריאייטיב בשנת 2007. היא הייתה אחראית על העלילות אשר נראו בטלוויזיה באירועי השלם וצפה. היא פיקחה על כל ההיבטים של ניהול הכישרונות, קביעת אירועים ישירים, שיווק וכל נכסי המדיה החברתית והדיגיטלית.
כסמנכ"לית מחלקת הקריאייטיב, מקמהן הייתה כחוד החנית של הבאת אפליקציית ה-WWE, שכיום יש לה מעל ל-20 מיליון הורדות. סטפני הובילה את הקמפיין נגד הבריונות של ה-WWE. בנוסף לתפקידה, מקמהן הייתה אחראית על הפעילות היומיומית של האתר WWE.com.
קריירה עסקית > World Wrestling Federation/Entertainment/WWE > מנהלת המותג הראשית

ב-4 בדצמבר 2013, ה-WWE הודיעו על קידומה של מקמהן לתפקיד מנהלת המותג הראשית, שבו היא הצליחה להוביל מאמצים להרחבת המוניטין של החברה, שכללה בוחרי מפתח כמו מפרסמים, שותפים עסקיים ומשקיעים. היא שימשה גם כשגרירה המובילה של ה-WWE ביחד עם יחידות עסקיות כדי להגדיל את יזמות החברה.
ב-15 באפריל 2014, במהלך ועידת השותפים העסקית השנתית, מקמהן אישרה שהלוגו החדש של ה-WWE יושק לאחר האירוע סאמרסלאם, למרות שהוא נראה לעין כבר במוצרים אחרים של ה-WWE, כמו ה-WWE Network ו-NXT.
חיים אישיים

מקמהן החלה לצאת עם פול לווק, אשר מוכר יותר בשם הבמה שלו, טריפל H בשנת 2000 כחלק מהעלילה המתוסרטת. הזוג התארס בחג האהבה של שנת 2003 ונישאו ב-25 באוקטובר 2003 לאחר טקס קתולי בכנסייה בסליפי הולו, ניו יורק. בראיון ברדיו אשר שודר בשנת 2004, לווק טען שהוא החל לצאת עם מקמהן לאחר שנפרד מחברתו הקודמת, ג'ואני "צ'יינה" לאורר, למרות שהאחרונה טענה שמערכת היחסים שלו עם מקמהן הייתה בזמן שהיא ולווק היו ביחד. לאחר הנישואים שלה עם פול, סטפני קיבלה את שם המשפחה לווק ושינתה את שמה האמצעי למקמהן.
לה וללווק יש שלוש בנות. ב-8 בינואר 2006, ה-WWE הודיעו שמקמהן ולווק יהפכו להיות הורים. מקמהן המשיכה לעבוד ולטייל ביחד עם ה-WWE במהלך ההיריון שלה, כשבתם הראשונה, אורורה רוז לווק, נולדה ב-24 ביולי 2006. בתם השנייה נולדה ב-28 ביולי 2008 ונקראה בשם מרפי קלייר לווק. בתם השלישית, ווהן אוולין לווק, נולדה ב-24 באוגוסט 2010.
מקמהן היא רפובליקנית, שביחד עם בעלה תרמו 2,700 דולר לקמפיין הנשיאותי של כריס כריסטי.
סטפני ומשפחתה הם ממוצא אירי-אמריקאי. הסבא רבא של סטפני, רודריק ג'יימס "ג'ס" מקמהן, נולד להורים אירים אשר היגרו מגולוויי, אירלנד לניו יורק במהלך שנות ה-70 של המאה ה-19.
אליפויות והישגים

הישגים במגזין ההיאבקות "Pro Wrestling Illustrated - PWI" :
פיוד השנה (2002) נגד אריק בישוף
פיוד השנה (2013) נגד דניאל בריאן  כחלק מקבוצת ה-Authority
המתאבקת השנואה של השנה (2013)  כחלק מקבוצת ה-Authority
המתאבקת השנואה של השנה (2014) - עם טריפל H
אשת השנה (2000)
הישגים במגזין ההיאבקות "Wrestling Observer Newsletter - WON" :
טקטיקת קידום המכירות המגעילה ביותר (2001)  לאחר שהשוותה את וינס מקמהן כאשם בפיגועי 11 בספטמבר
טקטיקת קידום המכירות המגעילה ביותר (2003)  משפחת מקמהן משתלטת על מוצרי ה-WWE
האישיות הלא מתאבקת הגרועה ביותר (2003-2001)
הגרועה ביותר בראיונות (2003-2001)
הישגים בארגון ההיאבקות "World Wrestling Entertainment - WWE" :
אליפות הנשים של ה-WWF (פעם אחת)
פרס הסלאמי (פעמיים)
העלבת השנה (2013) - על כך שהעליבה את ביג שואו
יריבות השנה (2014) - ה-Authority נגד דניאל בריאן
פרס מצוינות המורשת על שם וינסנט ג'יי מקמהן (2016)
הערות שוליים

| אלופות הנשים של ה-WWE‏ (1956–2010) |
| --- | --- | --- |
| 1950 | הפביולס מולה |  |
| 1980 | וונדי ריכטר • ליילאני קאי • ולווט מקינטייר • סנסיישונאל שרי • רוקין רובין |  |
| 1990 | אלנדרה בלייז • בול נקאנו • ברטה פיי • ג'קלין • סייבל • דברה • אייבורי • דה קאט |  |
| 2000 | הרווינה • סטפני מקמהן-הלמסלי • ליטה • צ'יינה • טריש סטרטוס • ג'אז • מולי הולי • ויקטוריה • גייל קים • מיקי ג'יימס • מלינה • קנדיס מישל • בת' פיניקס • מישל מק'קול |  |
| 2010 | ליילה |  |
מעגל גברים

מעגל גברים הוא מפגש קבוצתי של גברים, שבו המשתתפים משתפים, מקשיבים ותומכים זה בזה בנושאים אישיים, רגשיים וחברתיים. המעגלים משמשים מרחב בטוח לשיח פתוח על גבריות, מערכות יחסים, קריירה, הורות, בריאות נפשית ונושאים נוספים המעסיקים גברים בחייהם.
היסטוריה ורקע

מפגשי גברים התקיימו בתרבויות שונות לאורך ההיסטוריה,[דרוש מקור] בין היתר כחלק מטקסי מעבר או מסורות שבטיות או דתיות.[דרוש מקור] בעשורים האחרונים, ובעיקר החל משנות ה-90 של המאה ה-20, צברו מעגלי גברים פופולריות במערב כחלק מהתנועה לשינוי הגבריות המסורתית ומתן מקום לביטוי רגשי ולתמיכה הדדית.[דרוש מקור]
כחלק מהקושי לפרוץ את התפקידים המגדריים המיוחסים להם,[דרוש מקור] גברים עשויים לחוות קושי לשתף במצוקות ובקשיים שהם חווים. מעגלי גברים או קבוצות גברים, עשויים להוות מרחב בטוח שמקל על גברים לשתף, ועשויים להיות מרחב משותף ללמידה חברתית, לעיבוד ריגשי ולעיסוק ופיתוח תפיסות חדשות בנוגע לגבריות עצמה.
מטרות המעגל

מעגלי גברים נועדו למטרות שונות, בהן:
יצירת קהילה תומכת לגברים
שיפור המודעות העצמית והאינטליגנציה הרגשית
התמודדות עם אתגרים כמו סטרס, חרדה ודיכאון
שיח פתוח על גבריות חדשה ומערכות יחסים
למידה ושיתוף חוויות חיים
מבנה המפגש

מעגלי גברים יכולים להתקיים במגוון מסגרות – מפגשים חד-פעמיים, קבוצות קבועות או במסגרת סדנאות התפתחות אישית. המפגש מתנהל לרוב במעגל, כאשר כל משתתף מוזמן לשתף ולשמוע ללא שיפוטיות או הפרעה. מנחים מסוימים משלבים תרגולי מדיטציה, נשימה, עבודה עם הגוף או תהליכים חווייתיים נוספים.
מעגלי גברים בישראל

בישראל קיימים מעגלי גברים במגוון מסגרות, חלקם עצמאיים וחלקם מופעלים על ידי ארגונים חברתיים, מאמנים ומנחי קבוצות. המעגלים כוללים קבוצות כלליות, קבוצות לאבות, קבוצות לגברים גרושים, ואף קבוצות ייעודיות לאוכלוסיות מסוימות כמו חרדים או אנשי הייטק.
בנוסף, מתקיימות תוכניות הכשרה להנחיית מעגלי גברים באוניברסיטת תל אביב ובמכללת אורנים.
השפעה וחשיבות

מחקרים מצביעים על כך שמעגלי גברים מסייעים בהפחתת תחושות בדידות, חיזוק תחושת השייכות ושיפור הרווחה הנפשית של המשתתפים. המעגלים מספקים אלטרנטיבה לתפיסות מסורתיות של גבריות, שמעודדות לעיתים הימנעות מהבעת רגשות או חיפוש עזרה.
ראו גם

יום הגבר הבין-לאומי
הערות שוליים

↑  נמרוד בלוג, מה זה מעגל גברים ובשביל מה הוא נחוץ?, באתר בידיים, ‏19 באפריל 2019
↑  Ellen Choi and Allen Sabey, Detoxifying masculinity: How men’s groups reshape attitudes, The Conversation
↑  גבריות חדשה, באתר האנציקלופדיה של הרעיונות, ‏29 ביולי 2016
↑  הכשרה להנחיית מעגלי גברים | תשפ"ה, באתר socialwork.tau.ac.il
↑  הכשרת מנחים למעגלי גברים, באתר www.oranim.ac.il
תורת הפנים

תורת הפנים או פרסונולוגיה (באנגלית: Personology) היא שיטת אבחון פסאודו-מדעית של תכונות אופי המתבססת על התבוננות בתווי הפנים ואשר מקורה בחכמת הפרצוף. השיטה מבוססת על פיזיונומיה, תאוריה לפיה הערכת מראהו החיצוני של אדם, בעיקר פניו, יכולה לספק תובנות על אופיו ואישיותו. מאחר שאין מחקרים מדעיים מבוססים התומכים בשיטה זו, היא מהווה פסאודו-מדע, ובתקופות היסטוריות מסוימות הייתה חלק מהגזענות ה"מדעית" - ניסיונות להשתמש בתאוריות פסאודו-מדעיות כדי לבסס טענות גזעניות נגד קבוצות שונות.
על פי תורת הפנים, אבחון כזה יסייע להבין את אופיו של האדם, שכן אישיותו משתקפת באברי פניו אשר מעבירים מסרים חזקים יותר מכל איבר אחר בגוף. החלקים המאובחנים משתרעים בין המצח לסנטר (עור, שיער, מצח, גבות, עיניים, אף, לחיים, אוזניים, פה, שפתיים, שיניים וסנטר). צורת האיברים אינה משתנה באופן תדיר במהלך השנים ולכן מתייחסים אליהם כאל נתונים בסיסיים או כתכונות מולדות גנטיות.
שיטה זו זכתה לפריחה מחודשת במערב עם העלייה בפופולריות של הרפואה הסינית, פנג שווי, צ'י קונג ואמונות מסוג העידן החדש.
היסטוריה

במהלך ההיסטוריה האנושית היו מספר רב של ניסיונות לקשר בין תכונות אנטומיות לבין תכונות אישיות. ניסיונות קישור אלו התמקדו במקרים רבים בתווי פניו של האדם.
במצרים העתיקה ובסין, הועלו בנפרד טענות המייחסות קשר בין מראה הפנים וההתנהגות האנושית, הסינים הציעו רעיון שהפנים משקפים את ה"אנרגיות", הבריאות והמזל של האדם. היוונים פיתחו את הפיזיונומיה, תאוריה המבוססת על הרעיון לפיו הערכת מראהו החיצוני של אדם, בעיקר פניו, יכולה לספק תובנות על אופיו ואישיותו.
היסטוריה > פיתוח השיטה

תורת הפנים פותחה בשנות ה-20 של המאה ה-20 על ידי אדוארד וינסנט ג’ונס (Edward Vincent Jones), שופט מחוזי מקליפורניה. הוא ערך תצפיות במהלך התיקים המשפטיים אותם ניהל כשופט ומצא, לטענתו, דמיון בתווי פניהם של עבריינים שביצעו פשעים זהים. הוא התחיל לקבץ מאפיינים ולרשום את גרסתו למאפייני האישיות. גורמים רשמיים במערכת אכיפת החוק שילבו את עבודתו במאמציהם לזיהוי פלילי.
בשנות ה-40 הפך ג'ונס למרצה על פרסונולוגיה. ג'ונס ערך הדגמות בעיר טולאר שבקליפורניה. אדם ספקן בשם רוברט וויטסייד, עורך של עיתון מקומי ואשתו אליזבט נכחו באירוע. ג'ונס יחד עם וויטסייד ייסדו שותפות על מנת לחקור את הממצאים על ידי אלפי בדיקות שערכו [דרוש מקור].
בין השנים 1950 - 1963 וויטסייד ניהל מחקר בחסות שתי אוניברסיטאות[דרוש מקור] אחת בקליפורניה והשנייה באורגון, במסגרת המחקר נבדקו כ-1050 מבוגרים אשר תווי פניהם נמדדו תועדו והותאמו לגורמי אישיות תוך שימת דגש על סטיית תקן סטטיסטית על פי הסטנדרטים. ניתוח התוצאות הראה דיוק ברמה של 92%[דרוש מקור] בין תווי הפנים לתכונות האופי.
היסטוריה > בתקופה המודרנית

מאחר שהשיטה נעדרת כל בסיס מדעי, השימוש בה בראיונות עבודה, משא ומתן וכדומה אינו נפוץ. בשנים 1936–1945 נעשה בה שימוש לבחינת מועמדים לטייסים בצי הקיסרי היפני.
בקבלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בתורת הקבלה מכונה תחום זה בשם ״חכמת הפרצוף״. על פי הקבלה משה הוא גם אבי חכמי חכמת הפרצוף. על פי הפירוש הקבלי לספר הזוהר, עצת יתרו למשה מפנה אותו לחכמת הפנים: "ואתה תחזה מכל העם אנשי חיל יראי אלוהים אנשי אמת שונאי בצע ושמת עליהם שרי אלפים, שרי מאות, שרי חמישים ושרי עשרות".
על פי "ואתה תחזה" טוען הספר שיתרו יעץ למשה לבחור את המנהיגים לפי חכמת הפנים דווקא, שכן הפנים הם כמראה שדרכה משתקפת הנפש על כל רבדיה.
האר״י ז״ל היה עוסק בחכמת הפרצוף, ויש מספר התייחסויות לכך בכתבי תלמידו רבי חיים ויטאל.
הרב ישראל ליפשיץ הביא סיפור שמצא, על מלך ערבי ששאל את משה רבנו איך ייתכן שחכמיו, המומחים בחוכמת הפנים, ניתחו את אישיותו של משה בצורה שלילית מאוד, אף שהמציאות הפוכה לחלוטין. משה הודה שכל החסרונות שגילו החכמים נמצאים בטבעו, אך הוא הצליח בעמל רב לכבוש אותם ולשנות את מידותיו מן הקצה אל הקצה. בסיפור זה ביטא עיקרון מרכזי ביהדות, שאדם יכול תמיד לשנות את מידותיו, ואפילו אם יש אמת בחוכמת הפרצוף. אך רבים סברו שהרב ליפשיץ המציא את הסיפור מעצמו, ואף נכתבו כתבי פולמוס רבים להכחיש סיפור זה, כמו ספר כליל תפארת לרבי חיים יצחק רפופורט המגיד דווילקומיר.
עקרונות השיטה

לטענת הדוגלים בשיטה, פרסונולוגיה מאפשרת לבני-אדם להכיר את עצמם טוב יותר ולהבין מדוע הם מתנהגים באופן בו הם מתנהגים. כך ידעו לחזק את המאפיינים הטובים ולשפר את המאפיינים החלשים.
עקרונות השיטה > פרסונולוגיה ואישיות

לדעת המאמינים בשיטה, פרסונולוגיה נותנת הסבר איך הגנים באים לידי ביטוי במבנה ובהתנהגות האנושית כפי שהם באים לביטוי במראה חיצוני; "הסבר" זה אינו קביל מדעית. פרסונולוגיה "מפרקת" את חלקי האישיות לתכונות התנהגות ומראה כיצד התכונה באה לידי ביטוי במראה החיצוני.