stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מצר הנארוז (ניו יורק)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מצר ים 
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  ארצות הברית 
 קואורדינטות:  40°36′48″N 74°02′53″W﻿ / ﻿40.613333333333°N 74.048055555556°W﻿ / 40.613333333333; -74.048055555556
 he
 
סביבת הנארוז: מפרץ ניו יורק העליון נמצא בקצה הדרומי של נהר ההדסון שאליו הוא נשפך (ומשם לאוקיינוס). מדרום למצר הנארוז מפרץ ניו יורק התחתון, מדר' מערבו (צבוע בצבע שונה) מפרץ רריטאן שאליו נשפך נהר רריטאן(אנ') בקצה השמאלי התחתון של המפה (ראו טקסט).
מצר הנארוז הוא מצר המפריד בין הרבעים של סטטן איילנד וברוקלין בניו יורק. הוא מחבר את מפרץ ניו יורק העליון ומפרץ ניו יורק התחתון, ומהווה את הערוץ העיקרי שבאמצעותו נשפך נהר ההדסון לאוקיינוס האטלנטי. הנארוז נחשב ל"שער" הימי לעיר ניו יורק, ומבחינה היסטורית ואסטרטגית, הוא היווה את אחת הכניסות החשובות ביותר לנמלים של ניו יורק וניו ג'רזי(אנ'), בהתאם הייתה רמת החשיבות של ההגנה עליו.
פרהיסטוריה

מצר ה-Narrows נוצר ככל הנראה לאחר שקיעת מורנת הרבור היל(אנ') כ-18,000 שנים לפני סוף עידן הקרח האחרון. בעבר, סטטן איילנד וברוקלין היו מחוברים ונהר ההדסון נשפך לאוקיינוס האטלנטי דרך נהר רריטאן(אנ'), במסלול מערבי יותר, דרך חלקים מצפון ניו ג'רזי של ימינו, לאורך הצד המזרחי של הרי הוואטצ'ונג(אנ') עד באונד ברוּק(אנ'), ניו. ג'רזי, ואז הלאה אל האוקיינוס האטלנטי דרך מפרץ רריטאן. הצטברות מים במפרץ העליון אפשרה לנהר לפרוץ וליצור את ה-Narrows לפני פחות מ-12,000 עד 13,000 שנים, כפי שהוא קיים היום.
תקופת ההתנחלות האירופאית ואילך

הכניסה האירופית המתועדת הראשונה למצר הייתה בשנת 1524 על ידי ג'ובאני דה וראצאנו, שעגן במיצר, וקיבל את פני קבוצת הילידים משבטי לנאפי, שחתרה לקראתו במיצר. הוא ומשלחתו לא נכנסו למפרץ ניו יורק העליון.
באוגוסט 1776, הכוחות הבריטיים בפיקודו של ויליאם האו שחנו בסטטן איילנד, ביצעו מבצע אמפיבי מעבר למצר, ונחתו בברוקלין, שם הכניעו את צבאו של ג'ורג' וושינגטון בקרב על לונג איילנד וכיבוש ניו יורק.
תקופת ההתנחלות האירופאית ואילך > הגנת המצר והשליטה עליו

מאז תחילת ההתיישבות האירופאית באזור, הגנת נמלי ניו יורק ניו ג'רזי, או הגנת מפרץ ניו יורק העליון, הלכה בד בבד עם ההגנה על המצר, שהיווה נקודת מעבר הכרחית לכל תוקף או מגן. בשנת 1779, הבריטים ששלטו בעיר מאז סיום מלחמת אנגליה הולנד בשנת 1654, וביתר שאת לאחר כיבוש ניו יורק על ידי כוחותיו של ויליאם האו, ביצרו את המקום, והשתמשו בו להגנת נמל ניו יורק(אנ') והעיר, עד לסיום מלחמת העצמאות האמריקאית בשנת 1783.
מדינת ניו יורק החלה בתחילת המאה ה-19, לתכנן בניית ביצורים למיניהם, כדי לסייע בהגנה על המצר והנמלים. בשנת 1812, הכריזה ארצות הברית מלחמה על בריטניה הגדולה. נמל ניו יורק היה אחד הנמלים הגדולים של האומה החדשה, והיה זקוק לביצורים נוספים להגנתו.
על החוף הדרומי של ברוקלין, סמוך לכניסה למצר, הוקם פורט המילטון, על כלי נשקו הכבדים, ועמד על המשמר מהצד המזרחי של המצר. שטח המבצר משמש כיום כמחנה צבאי של מספר יחידות צבא.
ממולו, פורט וודסוורת', הגן עליו בצורה דומה מהצד המערבי של המצר, בסטטן איילנד. המבצר הפסיק להיות בשימוש צבאי עם סיום המלחמה הקרה. המבצר משמש כיום כאתר היסטורי, והשטח הסמוך לו כשכונת מגורים של אנשי צבא הקבע.
מכיוון שהמצר היווה את שער הכניסה לנמל, הצבא החליט להגביר את ההגנה עם מבצר נוסף, ממש ליד פורט המילטון. הם בחרו ב"שונית מחסום" ממש בצמוד לחוף ברוקלין, במה שהוא כיום סמוך לשכונת ביי רידג'(אנ'), ובנו עליה מבצר שנקרא בסופו של דבר פורט לאפייט(אנ'). לקראת סיום מלחמת העולם השנייה, המבצר הפסיק לשמש לצרכים צבאיים, ובשנת 1960 הרסו את המבצר, כדי לבנות עליו את המגדל המזרחי של גשר ורזאנו נרוז.
בנוסף לשלושת המבצרים הללו, שהיו ממוקמים בצמוד למצר, נעשה שימוש במבצר נוסף, מרוחק יותר, מדרום למצר - פורט האנקוק - שמוקם בסנדי הוק(אנ') שבניו ג'רזי, ותותחיו ארוכי הטווח היו מכוונים לעבר המצר, וממילא גם למפרץ ניו יורק התחתון.
תקופת ההתנחלות האירופאית ואילך > תעבורה

מנהרת סטטן איילנד(אנ'), שאמורה הייתה לשאת את הרכבת התחתית של העיר ניו יורק מתחת למצר, נבנתה בחלקה במהלך שנות ה-20, אך מעולם לא הושלמה. גשר ורזאנו נרוז הושלם מעל המצר בשנת 1964. לעת ההיא הוא היה הגשר התלוי הארוך ביותר בעולם.
ביאורים

↑  לצפייה במפת נהר רריטאן מהעיירה באונד ברוק (במרכז המפה במפגש הכבישים 202 ו-26) ועד למפרץ רריטאן ראו כאן.
↑  בהגדלת התמונה ניתן להבחין בשונית שבה מדובר.
↑  לצפייה בתמונה של פורט לאפייט משנת 1940, כשמאחוריו נראה חלק מברוקלין, ראו כאן. התמונה המודרנית שמימין, מציגה את העמוד המזרחי של גשר ורזאנו נרוז, שנבנה על חורבות פורט לאפייט(אנ').
↑  לצפייה במפה של המצר עם פורט המילטון ממזרח ופורט וודסוורת' במערב ראו כאן.
↑  לצפייה במפה של המצר ומיקומו של פורט האנקוק מדרומו, ראו כאן.
הערות שוליים

↑  The Hudson Estuary: A River That Flows Two Ways, N.Y. State - Department of Environmental Conservation
↑  Charles Merguerian, The Narrows Flood – Post-Woodfordian Meltwater Breach of the Narrows Channel, NYC, SUNY, Digital Repository, 2010-07-14
↑  Parramore, Thomas (2000). Norfolk: The First Four Centuries. University of Virginia Press. pp. 1–16.
↑  Adam E. Zielinski, Sir William Howe: The Man Who Could Not Quell a Rebellion, American Battlefield Trust
↑  Bella Druckman, The Haunted Hustory of Fort Wadsworth on Staten Island, Untapped New York
1 2  Detailed History of Fort Wadsworth, National Parks Service
1 2 3 4  Suzanne Spellen, Past and Present: Fort Lafayette, Brownstonner, Oct 31, 2014
↑  Fort Hamilton, NY History, Fort Hamilton, NY
↑  Fort Lafayette Improvements (Demolished) – Brooklyne NY, Living New Deal
↑  Pete Payette, Historic Forts of Northern New Jersey - Harbor Defences of New York City (Sandy Hook), North American Forts 1526 - 1956, October 20, 1998
↑  Joseph B. Raskin, 2013, The Routes Not Taken - A Trip Through New York City's Unbuilt Subway System, books.google
↑  Verrazano Bridge Opened to Traffic; New Landmark Greeted With Fanfare in Harbor. The New York Times. November 22, 1964
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2011183823  VIAF: 220556673   WorldCat (עם VIAF): 220556673 
גשר ורזאנו נרוז המגשר כיום מעל המצר: המבט מזרחה, מפורט וודסוורת' שבסטטן איילנד, שכמה מעמדות תותחיו מופיעות בתחתית התמונה. העמוד המרוחק, הוא העמוד המזרחי של הגשר, המוצב על הריסות פורט לאפייט (אנ') הבנוי על שונית, הסמוכה מאוד לפורט המילטון ולרובע ברוקלין.
אלונגציה (אסטרונומיה)

מונחי יסוד באסטרונומיה תצפיתית. בתמונה זו מבט על מסלול כדור הארץ מעל לקוטב הצפוני כך שכוכבי הלכת נעים נגד כיוון השעון. מיקומו של כוכב הלכת הפנימי מימין הוא באלונגיצה מערבית מרבית ויראה ככוכב בוקר, ומשמאל באלונגציה מזרחית מרבית יראה ככוכב ערב. כוכב הלכת החיצוני בעל אלונגציה בזווית ε. גודל האלונגציה מכוכב הלכת החיצוני כלפי כדור הארץ מסומן באות α
אֵלונגַציה היא מונח באסטרונומיה המבטא את המרחק הזוויתי שבין השמש לכוכב לכת.
כוכבי הלכת הפנימיים

עבור צופה מכדור הארץ, כוכב חמה ונוגה הם כוכבי לכת פנימיים, ולכן היטל מסלולם על שמי הלילה שונה בצורה משמעותית מזה של כוכבי הלכת החיצוניים. ההבדל בתנועה של כוכב חמה ונוגה מתבטא בכך שכאשר מסלולם מביא אותם מן הצד המרוחק של השמש (לאחר התקבצות עליונה) לעבר כדור הארץ, זווית האלונגציה שלהם תגדל, מכיוון שהמרחק הזוויתי שלהם מהשמש יגדל. כאשר כוכב חמה ונוגה יתקרבו אל כדור הארץ במידה רבה, זווית האלונגציה שלהם תקטן עד שהם יעברו בין כדור הארץ והשמש (התקבצות תחתונה). מסיבה זו, נהוג לכנות את נוגה ואת כוכב חמה "כוכב ערב" או "כוכב בוקר" בהתאם למיקומם ביחס לשמש. המרחק הזוויתי המרבי אליו כוכב לכת פנימי מסוגל להגיע נקרא "אלונגציה מרבית". עבור "כוכב בוקר" זו היא אלונגציה מערבית מרבית ועבור "כוכב ערב" אלונגציה מזרחית מרבית; זאת משום שבזמנים אלו המרחק הזוויתי של כוכב הלכת מן השמש הוא הגדול ביותר לכיוון מערב או מזרח.
האלונגציה המרבית של כוכב חמה היא של 18–28 מעלות, ושל נוגה 45–47 מעלות. מנעד זה נוצר מכיוון שבהתאם לחוקי קפלר, מסלולי כוכבי הלכת הם אליפטיים ולא מעגליים וכן משום שמסלולם נטוי מעט ביחס למישור המילקה.
כוכב הלכת החיצוניים

זווית האלונגציה של כוכבי לכת חיצוניים גדלה לאחר הופעתם מאחורי הצד המרוחק של השמש כ"כוכבי בוקר". בגלל תנועתו של כדור הארץ סביב השמש כוכבי הלכת החיצוניים יזרחו מידי בוקר בשעה יותר מוקדמת בדומה לכוכבי השבת אף על פי שתנועתם סביב השמש תגרום להם לנוע מזרחה. זווית האלונגציה תגדל עד שכוכב הלכת יחל בתנועה אחורית, זמן מה לאחר מכן יתרחש ניגוד וזווית האלונגציה תתקרב ל־180° בשלב זה כדור הארץ נמצא בהתקבצות תחתונה ביחס לאותו כוכב לכת. מכיוון שכוכבי הלכת אינם נמצאים על אותו מישור בדיוק מוחלט אלא רק בקירוב, בעת ניגוד, זווית האלונגציה רק תתקרב ל־180°.
לקריאה נוספת

יגאל פת-אל – אסטרונומיה – מדריך להכרת השמים, הוצאת קוסמוס (1998).
רמון לוי (פעיל מחתרת)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 במרץ 1923 הרובע השמיני של פריז, צרפת 
 פטירה:  10 בדצמבר 2014 (בגיל 91) הרובע השישה-עשר של פריז, צרפת 
 שם לידה:  Raymond Gabriel Lévy 
 מדינה:  צרפת 
 
רמון לוי (בצרפתית: Raymond Lévy;‏ 21 במרץ 1923 - 10 בדצמבר 2014) היה לוחם התנגדות, עורך וסופר יהודי צרפתי, אביהם של הסופר מארק לוי ושל המחזאית לוריין לוי.
קורות חיים

עם אחיו הצעיר קלוד, לוי, שהיה ידוע בכינויו "ז'אנו" (Jeannot), עסק במרץ 1943 בהתנגדות לכיבוש הנאצי בשרתו בשורות ה-FTP-MOI באזור טולוז. רמון וקלוד לוי פעלו בשורות החטיבה ה-35 בראשות מרסל לנגר בפיקודו של סרז' רוואנל ונעצרו.
משנת 1942 ועד לינואר 1944 הוא ניהל בית ילדים בטירת מונטנטן.
בתחילת יולי 1944 גורשו רמון וקלוד לדכאו ב"רכבת הרפאים", אחת משיירות המגורשים האחרונות שהובילו כשמונה מאות אסירים מהמחנות בדרום-מערב צרפת. קרונות הבקר נסעו בחום מעיק תחת הפצצות בעלות הברית, במסלול שעבר שינויים ללא הרף בהתאם למסילות הברזל שנותרו תקינות. ב-25 באוגוסט 1944, כשהרכבת נעה, ברחו האחים על ידי פירוק הרצפה והחלקה בין החוגונים.
קלוד חיבר ב-1967 את הספר "המצוד הגדול של אצטדיון החורף" (La grande rafle du Vel d'Hiv) עם פול טילארד. רמון זכה בפרס פנאון (Fénéon) בשנת 1953 על ספר הסיפורים הקצרים "סיפור אמיתי" (Une histoire vraie), שהוקדש לקבוצה של 23 לוחמי התנגדות זרים שנורו על ידי הגרמנים ב-1944, שנקראה גם "קבוצת מנושיאן-בושוב-רמן" (Manouchian-Boczov-Rayman) או "קבוצת מנושיאן" במלחמת העולם השנייה, בשל חברותם של חבריה ב-FTP-MOI של אזור פריז כחלק מתנועת ההתנגדות הצרפתית.
ספרו של רמון לוי, "שוורצנמורץ או רוח המפלגה" (Schwartzenmurtz ou l'Esprit de parti), זיכה אותו בהופעה בתוכניתו של ז'אק שנסל "רדיוסקופיה" ב-1978. בראיון סיפר למה הפך לקומוניסט, איך כתב את הספר ובו סיפורים עליו ועל אהוביו: אנקדוטה על ז'אן קנפה (Jean Kanapa), על קומוניסטים תחת הכיבוש הנאצי, על מצבו כסוחר יהודי תחת מצוד במרסיי בתקופת הכיבוש, על פעילות ההתנגדות שלו, על עברו כפעיל קומוניסטי עד להתקוממות העממית בבודפשט ב-1956 נגד המשטר הקומוניסטי ההונגרי שכפתה ברית המועצות, על הסיבות לעזיבת הקומוניזם, הרהורים על אנטישמיות ואחריות הכנסייה הקתולית, על מצוד אצטדיון החורף (Vel' d'Hiv), על האימה שהטיל אירוע זה ללא תלות בשאלת הלאום, על אביו, ממוצא טורקי, על זהותו היהודית, על פמיניזם ועל פעילותו כסופר.
רמון לוי עבד בחנות חולצות בשדרת השאנז אליזה ולאחר מכן בעסק של חותנו.
משפחה

אחיו של רמון לוי הוא הביולוג קלוד לוי ובנו הוא הסופר מארק לוי, שדן לימים בהיסטוריה המשפחתית שלו, גם בזו של לוחמי ההתנגדות של חטיבת FTP-MOI. מארק לוי גילה לימים שאביו ודודו כתבו את "סיפור אמיתי" לאחר המלחמה, עדות ראשונה על ההתנגדות וה-FTP-MOI, שפורסמה בשנת 1953.
ביבליוגרפיה

סיפור אמיתי, אוסף סיפורים קצרים מאת רמון לוי וקלוד לוי, בהוצאת Les Editeurs français reunions, Prix Fénéon 1953.
הערות שוליים

↑  André Magne. "Charles Claude Lévy et Raymond Lévy". museedelaresistanceenligne.org. נבדק ב-11 ביוני 2023. {{cite web}}:  (עזרה).
↑  Marc Lévy à l'ombre du père, Le Monde, 3 May 2007
↑  "Les Juifs dans la Résistance française, 1940-1944 (avec armes ou sans armes)" par David Diamant aux Editions Le Pavillon en 1971
↑  Baptiste Touverey, « Marchan d'évasion », Vanity Fair, April 2016, pages 142-149 et 188-189.
1 2  Josyane Savigneau (3 במאי 2007). "Marc Levy, à l'ombre du père". lemonde.fr (בצרפתית). {{cite web}}:  (עזרה).
↑  "Les Enfants de la liberté" de Marc Levy. Ed. Robert Laffont en 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb11912866p (data)  ISNI: 0000 0003 8597 1799  LCCN: n78007569  SUDOC: 026988593  VIAF: 236198986   WorldCat (עם VIAF): 236198986
פר אלבין הנסון

פר אלבין הנסון (Per Albin Hansson;‏ 28 באוקטובר 1885 - 6 באוקטובר 1946) היה ראש ממשלת שוודיה בין השנים 1932–1946 (עם הפסקה קצרה בשנת 1936). הנסון, שעמד בראש מפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית של שוודיה היה מזוהה עם בניית מדינת הרווחה השוודית. הנסון עמד בראש ממשלת שוודיה בתקופת מלחמת העולם השנייה, בה הכריזה שוודיה על נייטרליות, אם כי המידה בה שמרה על נייטרליות זו שנויה במחלוקת.
ביוגרפיה

פר אלבין הנסון נולד במאלמו שבשוודיה ב-1885 למשפחה ממעמד הפועלים. עוד בצעירותו החל להיות פעיל במסגרת המפלגה הסוציאל-דמוקרטית. בשנת 1932 עמד בראש המפלגה, כאשר עמדה לבחירות. בשיתוף פעולה עם הכלכלן ארנסט ויגפורס דיבר הנסון על המפלגה הסוציאל-דמוקרטית כ"Folkhemmet" - ביתו של העם, מפלגה החוצה גבולות מעמדיים. ויגפורס עמד מאחורי המצע הכלכלי של המפלגה, ששאפה לרפורמות סוציאליות וליצירת מדינת רווחה. הישגיו בבחירות של הנסון איפשרו לו להקים ממשלת מיעוט בשנת 1932, אך לא היה בכך כדי לאפשר את יישומן של הרפורמות להן התחייב. ב-1933, במהלך המכונה בפוליטיקה השוודית "סחר הפרות" כרת ברית עם מפלגת האיכרים, שהביאה להקמת ממשלה בה היה רוב לסוציאל-דמוקרטים. היה זה מהפך בפוליטיקה השוודית, שהיטלטלה בין קטבים שונים במהלך כל שנות ה-20 לאחר מתן זכות הבחירה החופשית לכל. המהלך הביא לשבירת הקיפאון הפוליטי, ולהגמוניה של הסוציאל-דמוקרטים שנמשכה עשרות שנים. הנסון עצמו שימש כראש ממשלה כמעט ברציפות (הוא התפטר בשנת 1936 ולמספר חודשים נשלטה המדינה על ידי ממשלה שמרנית) עד לשנת 1946. הנסון מת בסטוקהולם באוקטובר 1946 מהתקף לב אותו קיבל כאשר כמנהגו מדי יום נסע לביתו בחשמלית כנוסע רגיל.
במהלך מלחמת העולם השנייה שימש הנסון כראש ממשלה בראשות ממשלת אחדות לאומית שכללה את כל הפלגים הפוליטיים פרט לקומוניסטים. בתקופה זו הכריזה שוודיה על נייטרליות, וסחרה עם שני הצדדים. נטען כי הסחר עם גרמניה במיוחד סחר הברזל, סייע מאוד למאמץ המלחמתי הגרמני. יתרה מכך, עם  הפלישה הנאצית לברית המועצות בשנת 1941 הסכימה שוודיה להעניק ויתורים מסוימים להיטלר, בתחום הלוגיסטי, כגון מעבר חיילים גרמנים בסקנדינביה, בין פינלנד, נורווגיה ודנמרק. עם זאת היה זה הנסון שאישר לדיפלומט הגרמני, חסיד אומות העולם גאורג פרדיננד דוקוויץ כי אם יימלטו יהודי דנמרק לשוודיה, ייקלטו שם במעמד של פליטים ולא יוסגרו לידי הנאצים. הבטחה זו איפשרה את הצלתם של מרבית יהודי דנמרק, כ-7,200 יהודים.
ארנסט בוש

ערך זה עוסק בגנרל. אם התכוונתם לשחקן ולזמר, ראו .
| --- | --- |

ארנסט בוש
 לידה:  6 ביולי 1885 אסן, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 פטירה:  17 ביולי 1945 (בגיל 60) לונדון, הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1904–1945 (כ־41 שנים)
 דרגה:   גנרל-פלדמרשל
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-23   מפקד הקורפוס ה-8   מפקד הארמייה ה-16   מפקד קבוצת ארמיות מרכז   מפקד קבוצת ארמיות H
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  מלחמת העולם השנייה הפלישה לפולין  המערכה על צרפת  מבצע ברברוסה  המצור על לנינגרד  מבצע בגרטיון
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה    פור לה מריט   עיטור בית הוהנצולרן עם חרבות
 
ארנסט וילהלם ברנהרד בוש (בגרמנית: Ernst Wilhelm Bernhard Busch;‏ 6 ביולי 1885 – 17 ביולי 1945) היה גנרל-פלדמרשל גרמני במהלך מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

בוש נולד ב-6 ביולי 1885 באסן וקיבל חינוך צבאי. הוא גויס לצבא האימפריה הגרמנית ב-1904 והצטרף לרגימנט הרגלים ה-13 (וסטפאליה ה-1 - הרוארט פון ביטנפלד). בתחילת מלחמת העולם הראשונה הוא הוביל את הפלוגה ה-11 ברגימנט הרגלים ה-56 (וסטפאליה ה-7 - פוגל פון פלקנשטיין), וב-27 בינואר 1915 הועלה לדרגת האופטמן. ביוני 1916 הוא מונה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הרגלים ה-56, וב-4 באוקטובר 1918 הוא מנע פריצת דרך של האויב במהלך קרב בשמפאן, ועל כך זכה בעיטור פור לה מריט. כמו כן הוענקו לו במהלך המלחמה גם עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה.
לאחר המלחמה נותר בוש ברייכסווהר כאיש צבא הקבע, ומונה לאחראי על התעבורה בצבא ב-1924, וב-1 באפריל 1924 הועלה לדרגת מיור. ב-1 בפברואר 1930 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט ומונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-9 (הפרוסי), וב-1 בינואר 1932 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-9 (הפרוסי). ב-1 בדצמבר 1932 הוא הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 באוקטובר 1935 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-15 באוקטובר 1935 מונה למפקד הדיוויזיה ה-23, וב-1 באוקטובר 1937 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-4 בפברואר 1938 בעקבות עמידתו לצד היטלר בפרשת בלומברג-פריטש הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים ומונה למפקד הקורפוס ה-8.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה ואחריתו

במהלך הפלישה לפולין ב-1939 שירת תחת הגנרל וילהלם ליסט, ובמהלך השנה שלאחריה הוביל את הארמייה ה-16 במהלך המערכה על צרפת. בשל הצטיינותו בפיקוד על הארמייה קיבל מהיטלר ב-26 במאי 1940 את צלב האבירים של צלב הברזל.
בוש השתתף במבצע ברברוסה בראש הארמייה ה-16, ולקח חלק במערכת דמיאנסק וכן במצור על לנינגרד, בו הדף בהצלחה התקפות נגד של הצבא האדום. בשל כך קודם לדרגת גנרל-פלדמרשל ב-1 בפברואר 1943, וב-1 באוגוסט אותה שנה הוענק לו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. בשנים 1943 ו-1944 פיקד על קבוצת ארמיות מרכז, אך לאחר תבוסתו של הוורמאכט במבצע בגרטיון ביוני 1944 פוטר על ידי היטלר והוחלף בגנרל-פלדמרשל ולטר מודל.
במרץ 1945 נקרא שוב לשירות והועמד בראש קבוצת ארמיות H. ביחד עם ארמיית הצנחנים הראשונה של קורט שטודנט ניסה לבלום את התקדמותו של הפילדמרשל מונטגומרי אל תוך גרמניה. הוא נכנע למונטגומרי ב-3 במאי 1945 ונלקח לשבי במחנה אלדרשוט באנגליה. הוא מת שם ב-17 ביולי 1945 מתעוקת לב, ממנה סבל בימיו האחרונים.
גופתו נטמנה בבית העלמין הגרמני בסטפורדשייר.
ראו גם

החזית המזרחית במלחמת העולם השנייה
מדליון הנאמנות

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 סוג:  עיטור צבאי
 סטטוס:  לא פעיל
 הענקות
 הוענק לראשונה:  1780
 הוענק לאחרונה:  1780 (נכון ל-2024)
 סה"כ הוענקו:  3
 היררכיה
 הבא:  תג ההצטיינות הצבאי
מדליון הנאמנות (באנגלית: The Fidelity Medallion) הוא העיטור הצבאי הוותיק ביותר שהוענק בארצות הברית. העיטור נוצר בשנת 1780 במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית. המדליון, אשר נודע גם בשם מדליית תפיסתו של אנדרה (André Capture Medal), הוענק לחיילים אשר לקחו חלק בתפיסתו של מייג'ור ג'ון אנדרה, קצין בצבא הבריטי, אשר עמד בקשר עם הגנרל בנדיקט ארנולד וסייע לו בעריקתו. שלושת החיילים אשר עוטרו במדליה היו חיילי המיליציה של מדינת ניו יורק: טוראי ג'ון פאולינג, טוראי דייוויד ויליאמס וטוראי אייזק ואן-ווארט.
על צידו הקדמי של המדליון נכתב "Fidelity" (נאמנות) ואילו על צידו האחורי הופיעה המוטו "Amor Patriæ Vincit" ("אהבת המולדת כובשת").
מדליון הנאמנות לא הוענק מאז והוא הפך במהרה לעיטור הנצחה, על כן תג ההצטיינות הצבאי אשר נוסד שנתיים מאוחר יותר, נחשב לרוב כעיטור הצבאי הראשון שנוצר בעבור הכוחות המזוינים של ארצות הברית.
המדליות המקוריות

במשך שנים רבות נחשבו שלוש המדליות כאבודות עד שהמדליה של אייזק ואן-ווארט נמצאה על די אחד מצאצאיו במחוז וסטצ'סטר שבניו יורק. בשנת 1905, המדליות של ג'ון פאולינג ודייוויד ויליאמס נתרמו שניהם למוזיאון "ההיסטוריה החברתית של ניו-יורק" ("New-York Historical Society") (אנ') שם הוצגו לקהל הרחב בתוך מתקן זכוכית שמור עד שבשנת 1975 נגנבו שתי המדליות יחד עם שעון הכיס של ג'ון אנדרה. בעת הגניבה לא פרסמה הנהלת המוזיאון על דבר הגניבה והחפצים לא נמצאו עד היום.
הערות שוליים

1 2  FIDELITY MEDALLION FOR THE CAPTURE OF JOHN ANDRE, iCollector.com Online Auctions
↑  Lest We Forget: Masterpieces of Patriotic Jewelry and Military Decorations, עמ' 54-55, ISBN 978-1-58979-686-7. (באנגלית)
אימרה שבש

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 בפברואר 1910 סגהאלום, הונגריה 
 פטירה:  25 בינואר 1964 (בגיל 53) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 מדינה:  הונגריה 
 תפקיד:  חבר האסיפה הלאומית של הונגריה (16 בנובמבר 1948–1953) 
 מפלגה:  המפלגה הקומוניסטית ההונגרית, המפלגה הקומוניסטית של צרפת, מפלגת העובדים ההונגרית, מפלגת הפועלים הסוציאליסטית ההונגרית 
 
אימרה שבש (במקור שפאט – Spät, בהונגרית: Sebes Imre; סגהאלום, 19 בפברואר 1910 – בודפשט, 25 בינואר 1964) היה חבר האספה הלאומית (הונגריה) יהודי-הונגרי, עובד מפלגה, קולונל במשטרה.
קורות חיים

אימרה שבש נולד במשפחה יהודית אינטלקטואלית ענייה עם שמונה ילדים. אביו ברנאט בלה שבש (שפאט) היה מורה יליד סרווש, ואמו הייתה ברתה דיאמנט. הוא סיים בית ספר התיכון למסחר ואחר כך מצא עבודה כעובד טקסטיל. בשנת 1930 הצטרף למפלגת הקומוניסטים של הונגריה (KMP) ולברית הפועלים הצעירים הקומוניסטים של הונגריה (KIMSZ). שניהם היו ארגונים בלתי חוקיים. ניתן לייחס את ארגון שביתות עובדי הטקסטיל הרבות לשמו. בשנת 1931 הוא הפך למזכיר בודפשט של KIMSZ, ואז עבד כמזכיר המחוז של ה-KMP. בשנת 1937 נסע אימרה יחד עם אחיו הצעיר לספרד כדי להשתתף במלחמת האזרחים שם. הוא לחם כחבר בבריגדה הבינלאומית, איבד את אחיו, והוא עצמו נפצע. לאחר נפילת הרפובליקה עבר לצרפת ושם נכלא. אחרי ארבע שנים בכלא ברח בינואר 1943 והצטרף לתנועת ההתנגדות הצרפתית. חזר להונגריה בשנת 1945 ועבד כראש מטה של המפלגה הקומוניסטית ההונגרית. מהשנה שלאחר מכן ועד 1949 היה חבר בוועד המפלגה של מחוז פשט עד למהפכת 1956 (המרד ההונגרי) הוא היה מזכיר ועדת מפלגת מחוז פייר. בינתיים היה חבר פרלמנט מספר שנים. לאחר דיכוי המרד מונה לקולונל במשטרה והיה חבר בארגון המפלגה של משרד הפנים.
משפחתו

אֶחַיו: ג'רג' שבש, פאל שבש, לאסלו שבש, שאנדור שבש ואישטוואן שבש.
לקריאה נוספת

אימרה שבש. אינדקס ביוגרפי הונגרי. המוזיאון הספרותי פטפי.
לקסיקון ביוגרפי הונגרי. 1981.
אלמנך של הפרלמנט 1947 – 1949
לקסיקון חדש של רוואי. עורך ראשי. איסטוואן טרשוי קולגה. סקסארד, 1996.
לקסיקון ביוגרפי הונגרי חדש. עורך ראשי. לאסלו מרקו. מועדון הספרים ההונגרי.
מתנדבים הונגרים במאבק החירות של העם הספרדי (בודפשט, 1959)
גדוד הזהב (יומן מנהיגי MHS, ספטמבר 1961)
הערות שוליים

↑  A Belügyminisztérium 1899. évi 28484. sz. rendelete. MNL-OL 30804. mikrofilm 685. kép 3. karton. Névváltoztatási kimutatások 1899. év 60. oldal 21. sor.
↑  Testvére, Sebes Sándor születése bejegyezve Szeghalom állami akv. 332/1902. folyószám alatt.
↑  Sebes György. Névpont. Hozzáférés ideje: 2016. január 24.
↑  HU BFL - VII.5.c - 5145 - 1935
ארבסק (מוזיקה קלאסית)

ארבסק הוא סגנון של מוזיקה המיועדת בעיקר עבור פסנתר, אשר משתמשת במלודיות מאופיינות על-מנת ליצור אווירה בניחוח ערבי.
אטימולוגיה

המלה "ארבסק" נגזרת מהרעיונות המערביים של מוזיקה ערבית, שהיו מפוארים וציוריים. למעשה, ארבסקות ומוזיקה ערבית כלל אינם קשורים.
יצירות ידועות

הארבסקות הידועות ביותר הן יצירותיו של קלוד דביסי, "שתי ארבסקות" (במקור: Deux Arabesques), שהולחנו בשנים 1888 ו-1891, בהתאמה.
מלחינים נוספים שהלחינו ארבסקות היו:
רוברט שומאן; ארבסקה בדו מז'ור, Op. 18
מוריץ מושקובסקי; Op. 15/2, 61, 95/4, 96/5
פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי
ססיל שמינאד; Op. 61, 62
אנטון ארנסקי; Op. 67
ראו גם

ארבסק (מוזיקה טורקית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012403458505171  GND: 4364811-3 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אמרה איפק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 בינואר 1971 (בן 53) ארגני, טורקיה 
 שם במה:  Küçük Emrah 
 מוקד פעילות:  טורקיה 
 תקופת הפעילות:  מ-1983
 סוגה:  מוזיקה טורקית, ארבסק
 שפה מועדפת:  טורקית 
 חברת תקליטים:  Raks Müzik, DMC
 פרופיל ב-IMDb
 
אמרה או אמרח ארדואן איפק (בטורקית: Emrah Erdoğan İpek; נולד ב-1 בינואר 1971) הוא זמר ושחקן טורקי, שהחל את דרכו כילד פלא בשנות ה-80'.
ביוגרפיה

איפק נולד ב-1 בינואר 1971 בדיארבקיר, טורקיה; בנם של אליזה ואייטן ארדואן. הוא ממוצא כורדי.
הוא החל את דרכו כזמר שמחות, במהרה התפרסם בטורקיה ואף קיבל את התואר "קוצ'וק אמרה" ("אמרה הקטן"). באותם זמנים בהיותו ילד, הוא שר בעיקר פולקלור טורקי-עות'מאני וארבסק. את אלבומו הראשון הוציא כבר ב-1983 כשהוא בן 12. אמרח נחשב בעיני רבים כ"ילד הפלא" הגדול ביותר בכל הזמנים בטורקיה. בין השנים 1983 ל-2011 הוציא אמרח 23 אלבומים. באלבומיו הראשונים שר אמרח בעיקר שירים בעלי לחן ארבסק כבד. במשך השנים אפשר לשים לב במיתון "כובד" השירים עד כדי כך שבשנים האחרונות אמרח כמעט ועזב לחלוטין את סגנון הארבסק ונוטה יותר לכיוון ז'אנר הפופ.
אמרח שיחק ביותר מעשרה סרטים. בהמשך שיחק במיני-סדרות טלוויזיה, העוסקות בעיקר באורך החיים של מעמד הפועלים והעולם התחתון, אחת מהן היא "קינאלי קאר" (Kınali kar - בקירוב: "שלג סגול") אשר דובבה למספר שפות והופיע בערוצים ערביים כגון MBC.
אלבומים

(Ağam Ağam (1983
(Gülom (1984
(Yaralı (1985
(Boynu Bükükler (1986
(Ayrılamam (1987
(Selam Sevdiklerime (1988
(Es Deli Rüzgar-Neşeliyim (1988
(Sevdim (1989
(Hoşgeldin Gülüm (1990
(Sen Gülünce (1991
(Haydi Şimdi (1993
(Sevdimmi tam severim (1994
(Narin Yarim (1996
(Nostalji (1997
(Dura Dura (1998
(Ya Hey (2000
(Artı (2002
(Kusursuzsun (2004
(Dön (2005
(Adın ne senin (Single) (2006
(Best Of Emrah (2007
(Yelpaze (2008
(Terzinin Oğlu (2011
סרטים

(1984) Zavallılar
(1985) Acıların Çocuğu
(1985) Boynu Bükükler
(1986) Öksüzler
(1986) Acı Lokma
(1986) Merhamet
(1986) Ayrılamam
(1987) Sefiller
(1987) Vurmayın
(1987) Can Evimden Vurdular
(1988) Es Deli Rüzgar
(1988) Acı
(1988) Seninle İlk Defa
(1989) Sevdim
(1991) Hoşgeldin Gülüm
(1991) İbret
(1991) Ölesiye Sevmek
(1993) Yasak Sokaklar
(1993) Sensiz Olmaz
(1994) Yalnız Güneş Şahitti
עומר פארוק טקבילק

| --- | --- |

 לידה:  1951 (בן 73 בערך) אדנה, טורקיה 
 מוקד פעילות:  טורקיה 
 תקופת הפעילות:  מ-1976 
 סוגה:  מוזיקת עולם 
 שפה מועדפת:  טורקית 
 כלי נגינה:  חליל, נאי, זורנה וכלי נגינה מזרחיים נוספים, בהם עוד, בגלמה, טאר
 www.omarfaruktekbilek.com
 
עומר פארוק טקבילק (טורקית: Ömer Faruk Tekbilek ולעיתים Omar Faruk Tekbilek; יליד 1951) הוא מוזיקאי טורקי שמנגן על חליל, נאי, זורנה וכלי נגינה מזרחיים נוספים, בהם עוד, בגלמה וטאר.