stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אטמוספירה
האטמוספירה בשאר מערכת השמש > מאדים

האטמוספירה של מאדים דלילה מאוד. לחץ האוויר בפני השטח הוא רק 10 מיליבר, כ־1% בלבד מהלחץ הממוצע שעל־פני כדור הארץ. גובהה של האטמוספירה הוא כ־11 קילומטר. האטמוספירה של מאדים מורכבת מ־95% פחמן דו־חמצני, 3% חנקן, 1.6% ארגון ומעט חמצן ומים. ב־2003 נמצאו גם עדויות לנוכחות של מתאן באטמוספירה. יש עדויות לכך שבזמנים קדומים, כמות אדי המים באטמוספירה של מאדים הייתה גדולה יותר, אלא שעקב מחסור באוקיינוסים וצורות חיים שיקלטו את אדי המים והחמצן, נקלטו אדי המים והחמצן בקרקע של מאדים, העשירה בברזל, הברזל התחמצן ומכאן צבעו האדמדם של כוכב הלכת. באטמוספירה של מאדים מתחוללות סופות אבק, ב־2018 התרחשה סופה שכיסתה חלקים גדולים מהפלנטה.
האטמוספירה בשאר מערכת השמש > צדק

האטמוספירה של צדק מהווה אחוז מהמסה הכוללת שלו, להשוואה האטמוספירה של כדור הארץ מהווה פחות ממליונית ממסת כדור הארץ. האטמוספירה מורכבת בעיקר ממימן (כ־90%) ומהליום (כ־10%). האטמוספירה מורכבת גם מכמויות מזעריות של מתאן, אדי מים, אמוניה וחומרים נוספים. היא מורכבת גם מכמויות זעומות של פחמן, אתאן, מימן גופרתי, ניאון, חמצן, פוספין וגפרית. השכבה החיצונית של האטמוספירה מכילה גבישים של אמוניה קפואה.
השכבה החיצונית של האטמוספירה, שעובייה 3,000 קילומטר, מורכבת מחגורות מתחלפות של זרמי סילון, כשכל חגורה נעה בכיוון מנוגד לשכנותיה.
האטמוספירה בשאר מערכת השמש > שבתאי

באטמוספירה של שבתאי, כמו בזו של צדק, ישנם עננים המסודרים בפסים צבעוניים. עננים אלה מורכבים מאמוניה ומתרכובות גפרית. סערות עזות ורוחות חזקות נושבות באטמוספירה, ויוצרות מערבולות. לפי נתונים שהתקבלו מהחללית "קאסיני", למערכת הטבעות העצומה של שבתאי יש אטמוספירה משלה.
האטמוספירה בשאר מערכת השמש > אורנוס

לאורנוס יש אטמוספירה צפופה של מימן, הליום, ומתאן, ומעטפת של מים, אמוניה וקרח מתאן. במרכזו יש ליבת ברזל-צורן. ענניו העליונים מורכבים בין היתר ממימן גופרתי. הרוחות באטמוספירה נושבות במהירות של 500 קמ"ש. הגשושית וויאג'ר 2 חקרה את האטמוספירה הייחודית של כוכב הלכת, שנוצרת בשל הטיית הציר שלה.
האטמוספירה בשאר מערכת השמש > נפטון

מסביב לשכבת הקרח של נפטון, המכילה מים, מתאן ואמוניה, משתרעת האטמוספירה המכילה בעיקר מימן והליום, אך גם מתאן המעניק לנפטון את גוונו הכחלחל. מהירות הרוחות באטמוספירה של נפטון יכולה להגיע עד ל־2000 קמ"ש. מהירות זו היא הגבוהה ביותר מבין כל כוכבי הלכת במערכת השמש. כמו כן, יש בנפטון הוריקנים. תנאים אלו של מזג האוויר נובעים ככל הנראה מהסיבוב העצמי המהיר של נפטון.
האטמוספירה בשאר מערכת השמש > פלוטו

האטמוספירה של כוכב הלכת הננסי פלוטו מורכבת משכבה דקה של גזים, ובהם חנקן (N2), מתאן (CH4) ופחמן חד־חמצני (CO). החנקן, המהווה 98% מהאטמוספירה, בורח בקצב של מאות טון לשעה. אחת הסברות כי החנקן מגיע לאטמוספירה בתהליך של המראה כאשר מסלולו של פלוטו מתקרב לשמש, והאטמוספירה מתקררת וקופאת, ככל שהוא מתרחק. ממדידות ניו הורייזונס ביולי 2015, רואים כי האטמוספירה מגיעה עד לגובה של 130 ק"מ, ויש שתי שכבות של אובך, בגבהים 30 ו־50 ק"מ.
ראו גם

אטמוספירת כדור הארץ
מדעי האטמוספירה
לחץ אטמוספירי
אטמוספירה חצי-מחזרת
הערות שוליים

↑  לטבעות של שבתאי יש אטמוספירה משלהן, באתר וואלה, 4 ביולי 2005
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007295888505171  LCCN: sh85009271  NARA: 10637709  NKC: ph597203 
הגזים השונים באטמוספירה של כדור הארץ מקנים לו את ההילה הכחולה הנראית מהחלל.
הכרומוספרה של השמש, כפי שצולמה בעת ליקוי חמה
אטמוספירת מאדים
אופוסום גדול-אוזן

| אופוסום גדול-אוזן |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: אופוסומאים
משפחה:: אופוסומיים
סוג:: אופוסום
מין:: אופוסום גדול-אוזן
שם מדעי
 Didelphis aurita ‏וייד-נאוויד, 1826
תחום תפוצה


אופוסום גדול-אוזן (שם מדעי: Didelphis aurita) הוא כיסאי דרום-אמריקני גדול בסוג אופוסום שמצוי לאורך החוף המזרחי של אמריקה הדרומית. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1826 על ידי חוקר הטבע הגרמני מקסמיליאן וייד-נאוויד והוא בין המינים הקטנים בסוג. בעבר נחשב לתת-מין או אוכלוסייה מבודדת של אופוסום מצוי.
אנטומיה ומראה

האופוסום גדול האוזן דומה מאוד לאופוסום המצוי אך קטן וכהה ממנו; אורך ראשו וגופו 35–37 ס״מ, אורך זנבו 35–37 ס״מ ומשקלו 930 עד 1.3 קילוגרם. הזכרים גדולים וכבדים מן הנקבות. הגוף מגושם ומוצק והראש גדול, מסיבי ומשולש. החוטם מחודד עם אף ריבועי גדול. האוזניים גדולות, רחבות ודיסקתיות. הזנב ארוך, עבה וקשקשי, והוא פרוותי בשלישו הראשון. הגפיים קצרות ומוצקות. כפות הידיים והרגליים גדולות ובעלות טפרים חזקים. הנקבה בעלת כיס מפותח.
הפרווה של אופוסום גדול-אוזן גסה וזיפית ומורכבת משתי שכבות: שכבה תחתונה צהובה ושכבה עליונה אפורה או שחורה. צבע הפרווה נע בין צהוב-מלוכלך לאפור כסוף, ולעיתים קרובות היא מתכהה עד לשחור מבריק. הגב נוטה להיות כהה בדרך כלל, והירכיים, הזרועות והכתפיים שחורים. הצד התחתון בצבע צהבהב-כתמתם או אפרפר חיוור. הראש שחרחר, צהבהב או מעורב משניהם, וסימוני הפנים שלו כוללים פס שחור על החרטום וכתם שחור בצורת V שיורד מהעיניים עד לחרטום. סימוני הפנים עשויים להיות מצומצים מאוד ולהסתכם בטבעות סביב העיניים, ולעיתים הם נטמעים לחלוטין בפרווה השחורה של שאר הפנים (במקרה שהראש שחור). החוטם והאף ורודים. האוזניים שחורות, והזנב שחור בבסיס וורוד בשאר. כפות הידיים והרגליים שחרחרות והאצבעות ורודות.
תפוצה

האופוסום גדול האוזן נפוץ באמריקה הדרומית; טווח התפוצה שלו מוגבל באופן כללי לחוף המזרחי של היבשת, והוא מצוי בדרום ומזרח ברזיל, מזרח פרגוואי והקצה הצפוני של ארגנטינה; יש לו חפיפה באזורים רבים אם אופוסום לבן-אוזן הגדול והכבד יותר. בית הגידול שלו נמצא בעיקר באזור היער האטלנטי ויערות עננים לחים של אראוקריה ובמידה פחותה יותר גם בסוואנות מיוערות של הסראדו. הטמפרטורה הממוצעת בבית גידולו נעה בין 17 ל-24 מעלות, וכמות המשקעים הממוצעת 2,000-1350 מילימטר לשנה.
אקולוגיה

האופוסום גדול הוא יונק לילי ובודד; הוא פעיל בעיקר על האדמה, אם כי מסוגל לטפס בקלות על עצים. הבחירה שלו אם להיות פעיל בעיקר על העצים או האדמה עשויה להיות קשורה לנוכחות של אופוסום ארבע-עיני ואופוסום צמרירי חשוף-זנב, כדי להימנע מתחרות על מקורות מזון. לאופוסום שטח מחיה קבוע, כאשר הנקבות הן היחידות שטריטוריאליות - בעיקר כלפי נקבות אחרות. הנקבות תופסות טריטוריות קטנות ואיכותיות יותר כדי להקטין את הצורך בתנועה מיותרת, והטריטוריה הטובה ביותר מוחזקת בדרך כלל על ידי הנקבה הדומיננטית והגדולה באזור. הזכרים פעילים בשטחים גדולים יותר. האופוסומים עשויים לסמן את שטחם באמצעות בלוטת הריח הצווארית.
האופוסום גדול האוזן הוא אוכל-כל, ותזונתו מורכבת בעיקר מפרוקי רגליים ופירות; הוא צורך גם חסרי חוליות, מכרסמים, זוחלים, דגים, נחשים וציפורי שיר ואפילו אופוסומים ממינים קטנים דוגמת אופוסום עכברי. בין חסרי חוליות שזוהו כנצרכים על ידו ניתן למנות נמלים, חגבים, חפושיות, מרבה רגליים, סרטנים ופרפרים. לפחות 22 מיני פירות זוהו כנאכלים על ידי המין. הנתח של הפירות מכלל התזונה גבוה בעיקר בעונה הגשומה שאז הם נמצאים בשפע. הטורפים של האופוסום כוללים פומת ההרים, יגוארונדי, אוצלוט, ודורסי לילה גדולים; ככל הנראה האופוסום חסין מפני הארס של גומצן חניתי וגומצן יאררקה. בתגובה לנוכחות טורף, האופוסום עשוי להעמיד פני מת ולהימלט בשעת הכושר.
האופוסום גדול האוזן פוליגמי בדומה למינים אחרים. הזכרים תרים אחר נקבות בשטח המחיה הקבוע, ומאתרים אותם באמצעות חוש הריח והאזנה לקולות. עונת הרבייה חופפת לעונת הגשמים שאז המזון שופע יותר ומקל על הנקבה להניק, ובתנאים סביבתיים טובים היא מסוגלת להמליט 2–3 פעמים בעונה. האופוסומית נכנסת להיריון קצר שנמשך עד כ-14 ימים, ולאחריהם היא ממליטה שגר בינוני של עד 7 צאצאים שזוחלים לכיס שלה ונצמדים לפטמות. הם גדלים בכיס במשך כ-3 חודשים ונגמלים לקראת סוף עונת הגשמים כאשר המזון עדיין זמין מאוד. הגורים המתבגרים יכולים להתרבות כבר בעונת הגשמים הבאה. תוחלת החיים של האופוסום בטבע עומדת על כשנתיים.
מצב

האופוסום גדול האוזן מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), בגלל תפוצתו הרחבה, אוכלוסייתו הגדולה, סובלנות לשינויים בבית הגידול, התרחשות במספר אזורים מוגנים, ומשום שלא סביר שיסווג בקרוב בקטגוריה מאוימת יותר. למרות שמתרחש ציד לבשר על ידי תושבים מקומיים, נראה שאין לזה השפעה רבה על מספריו ומגמת האוכלוסייה מוגדרת כיציבה. בירוא יערות עשוי להיות איום מקומי בפרגוואי.
אופוסום גדול-אוזן עם פנים בהירות.
אופוסום גדול-אוזן באזור היער האטלנטי.
אליזבת רוברטסון

| --- | --- |

 לידה:  3 ביולי 1957 (בת 67) הממלכה המאוחדת 
 ענף מדעי:  ביולוגיה התפתחותית
 מקום מגורים:  אנגליה, ארצות הברית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אוקספורד  אוניברסיטת קיימברידג' 
 מוסדות:  אוניברסיטת הרווארד  אוניברסיטת קולומביה  אוניברסיטת אוקספורד 
 פרסים והוקרה:  פרס פרל מייסטר גרינגרד (2007)  מדליית אדווין גרנט קונקלין (2008)  מדליית וודינגטון (2009)  עמיתת פקארד למדע והנדסה (1990)  המדליה המלכותית (2016)  Wellcome Trust Principal Research Fellowship  חבר ארגון הביולוגיה המולקולרית האירופאי 
 
אליזבת ג'יין רוברטסון (אנגלית: Elizabeth Jane Robertson; ‏3 ביולי 1957, בריטניה) היא מדענית בריטית בתחום הביולוגיה ההתפתחותית, זוכת המדליה המלכותית לשנת 2016.
קורות חייה

אליזבת רוברטסון נולדה בבריטניה ב-3 ביולי 1957. שנות ילדותה עברו עליה בניגריה שם אביה היה חוקר בתחנת מחקר בינלאומית. כשהייתה בת שמונה חזרה המשפחה לאוקספורד.
השכלה ומסלול מקצועי

רוברטסון למדה לתואר ראשון ושני באוניברסיטת אוקספורד. את הדוקטורט בגנטיקה עשתה באוניברסיטת קיימברידג' בהנחיית מרטין אוונס לימים זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה. רוברטסון נשארה בקיימברידג' שש שנים נוספות, בתחילה כפוסט-דוקטורנטית ואחר כך כעמיתת מחקר. מקיימרידג' עברה לתפקיד פרופסור חבר במחלקה לגנטיקה באוניברסיטת קולומביה. מקולומביה עברה לאוניברסיטת הרווארד שם שימשה, במשך 10 שנים, כפרופסור במחלקה לביולוגיה של התא ושנתיים שימשה כ"פרופסור הקתדרה של הרשל" לגנטיקה מולקולרית. בשובה לאנגליה התמנתה לפרופסור לביולוגיה התפתחותית בבית הספר לפתולוגיה של אוניברסיטת אוקספורד. במקביל היא גם עמיתת מחקר ראשית (Principal Research Fellow) של קרן ולקם .
פעילותה המדעית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
רוברטסון ידועה בעיקר בזכות מחקריה החלוציים בגנטיקה התפתחותית: יצירת מוטציות מלאכותיות בעכברים באמצעות תאי גזע עובריים שבוצעה בהם מודיפיקציה גנטית.
תפקידים וכיבודים

זוכת המדליה המלכותית - 2016.
עמיתת אקדמיה אירופיאה (אנ') - 2012
זוכת מדליית ודינגטון של האגודה הבריטית לביולוגיה התפתחותית - 2009.
זוכת פרס פרס פרל מייסטר גרינגרד - 2007.
עמיתת החברה המלכותית -2003
זוכת הפרס ע"ש קורנליוס של האגודה האמריקנית לחקר הסרטן (AACR), על הישגים יוצאים מהרגיל בחקר הסרטן - 1992.
נשיאת הקרן לחקר הסרטן של חברת ג'נרל מוטורס.
נשיאת האגודה הבריטית לביולוגיה התפתחותית (BSDB).
הערות שוליים

↑  ACADEMIA EUROPAEA: NEW MEMBERS ELECTED AT PARIS WHO HAVE ACCEPTED MEMBERSHIP AS OF 8 March2012 -ORDINARY AND FOREIGN, ראו section C2
↑  אין במקורות מידע נוסף על חייה האישיים
↑  Grants Awarded | Grant Funding, Wellcome (באנגלית),אליזבת רוברטסון באתר של קרן וולקם
↑  Royal Medals | Royal Society, royalsociety.org (באנגלית בריטית), זוכי המדליה המלכותית לשנת 2016 באתר החברה המלכותית.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007442568505171  BIBSYS: 90396072  GND: 1163572233  ISNI: 0000 0001 1667 5318  LCCN: n87877507  NKC: xx0195409  NLG: 169838  ORCID: 0000-0001-6562-0225  SUDOC: 204245168  VIAF: 70457225   WorldCat (עם VIAF): 70457225
אי.טי. - חבר מכוכב אחר (משחק וידאו)

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  דצמבר 1982
 סוגה:  הרפתקאות
 פיתוח:  אטארי
 הוצאה לאור:  אטארי
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 הפצה:  אטארי
 עיצוב:  הווארד סקוט וורשו
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  שחקן יחיד
 פלטפורמות:  אטארי 2600
 מדיה:  מחסנית משחק
 דרישות מערכת
 בקרים:  ג'ויסטיק
 
צילום מסך מתוך המשחק
אי.טי. - חבר מכוכב אחר (באנגלית: E.T. the Extra-Terrestrial) הוא משחק וידאו מסוגת הרפתקאות המבוסס על סרט בעל אותו שם, אשר פותח והופץ על ידי אטארי בע"מ ויצא לאור בדצמבר 1982 לקונסולות המשחקים אטארי 2600. מטרת המשחק היא להדריך את דמותו של אי.טי. דרך מסכים שונים כדי לאסוף שלושה חלקים של טלפון בין-כוכבי שיאפשרו לו ליצור קשר עם כוכב הבית שלו.
פיתוח

בעקבות ההצלחה המסחרית של הסרט ביוני 1982, סטיב רוס, מנכ"ל "וורנר מדיה" ששלטה באטארי, החל במשא ומתן עם הבמאי סטיבן ספילברג וסרטי יוניברסל על זכות הפקת משחק וידאו המבוסס על הסרט. העסקה נחתמה חודש לאחר מכן, ולמרות שהפרטים המדויקים של העסקה לא נחשפו בהודעה, דווח מאוחר יותר כי אטארי שילמה 20–25 מיליון דולר עבור הזכויות - נתון שהיה גבוה מאוד בזמנו עבור רישוי משחקי וידאו. בתחילה תוכנן גם משחק ארקייד המבוסס על הסרט, אך הדבר נחשב בלתי אפשרי בהתחשב בזמן הפיתוח הקצר.
על עיצוב המשחק הופקד הווארד סקוט וורשו (לפי בקשתו של ספילברג), ששאף ליצור לו עיבוד חדשני. סוכם שפיתוח המשחק יסתיים ב-1 בספטמבר, מה שהשאיר לוורשו קצת יותר מחמישה שבועות לפיתוח המשחק. הזמן הקצר שהוקצה לפיתוח נקבע כדי שאטארי תוכל להוציא את המשחק לאור לפני חג המולד של אותה שנה. וורשו פילח את המשחק לארבעה רעיונות: עולם, מטרה, הדרך להשגת מטרה ומכשולים. הוא ראה בעיני רוחו משחק עם שישה שלבים, ובהתאם לעלילת הסרט קבע כי השגת הטלפון בין-כוכבי תהיה המטרה.
וורשו ובכירים אחרים באטארי הציגו את העיצוב הזה בפני ספילברג, שלא הביע התלהבות, אך הוחלט להמשיך באותו כיוון. הזמן שנותר הוקדש לתכנות המשחק. אטארי ציפתה למכירות אדירות בעקבות הפופולריות של הסרט, ועל סמך היציבות של תעשיית משחקי הווידאו באותה תקופה. עקב מגבלות זמן, לא נוסה המשחק על משתמשי קצה. נטען שהחברה קיבלה תחושת ביטחון מזויפת עקב הצלחת גרסת הקונסולה שלה לפק-מן, שהצליחה מסחרית למרות ביקורות רעות.
מכירות וביקורות

המשחק זכה להצלחה מסחרית ראשונית, ואף הופיע ברשימת 15 משחקי הווידאו המובילים של מגזין ה"בילבורד" בדצמבר 1982 ובינואר 1983. עד סוף 1982, המשחק מכר למעלה מ-2.6 מיליון עותקים. עם זאת, לפחות 669,000 עותקים הוחזרו לאטארי ב-1983. נטען שהמשתמשים עצמם (ילדים ברובם) העדיפו במקום את המשחק "Pitfall!" (אנ').
למרות שהמשחק היה רב מכר בתקופת החגים, קמעונאים רבים ציינו שנתוני המכירות שלו לא עמדו בציפיות. גם "וורנר מדיה" הביעה אכזבה ממספר המכירות. נתוני מכירות נמוכים מהצפוי בשילוב עם עודף מלאי, יצרו אירוע שלילי של היצע וביקוש - שגרמו לקמעונאים להוזיל שוב ושוב את המחיר. כמות הסחורה שלא נמכרה, יחד עם רישיון הסרט היקר ומספר ההחזרות הרב, גרמו לכישלון כלכלי גדול עבור אטארי.
בעוד שהביקורות על הסרט היו חיוביות ביותר, המשחק התקבל באופן שלילי על ידי המבקרים, כאשר רוב ההערות התמקדו בעלילה, במשחק ובוויזואליה. ב-1984, המגזין "Softline" בחר אותו כמשחק השני הכי גרוע של אטארי, אחרי "קונגו בונגו" (אנ'). מאוחר יותר המשחק כונה "מפותל ומטופש" על ידי מבקר של "GameSpy", ואילו הסופר סטיבן קנט תיאר את המשחק כ"ידוע לשמצה", עם גרפיקה "פרימיטיבית", משחקיות "משעממת" ו"סיפור מאכזב". עד היום הוא נחשב כאחד המשחקים הגרועים בכל הזמנים, ואף דורג כגרוע ביותר על ידי המגזינים "PC World" ב-2006, "FHM" ב-2009, ו-"Electronic Gaming Monthly" ב-2017.
מורשת

כישלונו של המשחק נחשב עד היום כגורם עיקרי לקריסת תעשיית משחקי הווידאו ב-1983. עם זאת, עוד לפני שהמשחק שוחרר, הענף היה במיתון כלכלי. תזמון יציאתו לאור הוביל לכך שהמשחק זכה למוניטין כאחראי להתרסקות של 1983. אטארי, שכבר לפני יציאת המשחק בסוף 1982 החלה לאבד דומיננטיות ככל שמתחרים נוספים נכנסו לשוק, נכנסה לחובות כלכליים בעקבות הכישלון.
בספטמבר 1983, עיתון הניו יורק טיימס, דיווח כי בין עשר לעשרים משאיות הובילו משחקים וקונסולות של אטארי ממחסן החברה באל פאסו, טקסס אל מזבלה בעיר אלאמוגורדו, ניו מקסיקו. נטען שכל הציוד שהובל במשאיות נקבר במזבלה בעיר וכוסה בבטון. פקידי אטארי ואחרים מסרו דיווחים שונים על מה שנקבר, אך לאורך השנים עלו השערות שרוב העותקים שלא נמכרו של המשחק אי.טי. קבורים במזבלה זו.
ב-28 במאי 2013 העניקה ועדת העיר אלמוגורדו גישה למזבלה לחברת הבידור "Fuel Industries", במטרה ליצור סרט תיעודי על האגדה והן כדי לחפור באתר הקבורה. כמעט שנה לאחר מכן, ב-26 באפריל 2014, התגלו בשעות המוקדמות של החפירה שרידי המשחק אי.טי. ומשחקי אטארי נוספים. למרות ההשערות המוקדמות, רק 10% מתוך כ-1,300 משחקים שנמצאו במתחום היו של אי.טי.
בדצמבר 2014, מכון מכון סמית'סוניאן הוסיף עותק מהמשחק שנמצא בחפירות לאוסף שלהם. בשנת 2015, מוזיאון הנרי פורד הוסיף לתצוגה הקבועה שלו כמה עותקי משחק שנמצאו, דגימה של עפר מזבלה שנלקחה מאתר הקבורה ופריטי לבוש שלבש צוות החפירות. המרכז לתולדות המחשוב בקיימברידג', אנגליה, קיבל גם הוא כמה חפצים שנמצאו בניו מקסיקו, המוצגים כיום בגלריה של המוזיאון.
הערות שוליים

1 2  משחק המחשב הגרוע בעולם, .E.T, נמצא בזבל, באתר ynet, 27 באפריל 2014
↑  קית' פיפס,‏ Howard Scott Warshaw, באתר The A.V. Club‏, 2 בפברואר 2005
↑  Many Video Games Designers Travel Rags-to-Riches-to-Rags Journey, באתר לוס אנג'לס טיימס‏, 14 ביוני 1986
1 2 3 4  נמצא ET - המשחק הגרוע בכל הזמנים, באתר ynet, 27 באפריל 2014
↑  קווין בואן,‏ Classic Gaming Expo 2000: Keynote Addresses: Atari 2600, באתר GameSpy‏, 28 בספטמבר 2009
↑  אנדרו פולק,‏ The Game Turns Serious at Atari, באתר ניו יורק טיימס‏, 19 בדצמבר 1982
↑  אלג'ין הרמץ,‏ New Faces, More Profits For Video Games, באתר טיימס יוניון‏, 15 בינואר 1983
עותק משחק שנקבר ב-1983 ונמצא בחפירות בניו מקסיקו במסגרת תקרית הקבורה ההמונית של משחקי האטארי במדבר בניו מקסיקו (אנ')
אלנה אסינס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 במרץ 1940 מדריד, ספרד 
 פטירה:  14 בדצמבר 2015 (בגיל 75) Azpirotz, ספרד 
 תקופת הפעילות:  1960–2016 (כ־56 שנים) 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  אמנות מודרנית 
 
אלנה אסינס (ספרדית: Elena Asins; 2 במרץ 1940 –  14 בדצמבר 2015) הייתה אמנית ספרדייה, שעסקה באמנות ממוחשבת ותכנון בעזרת מחשב. יצירותיה עוסקות בחקר מבנים ולעיתים מסווגות כמינימליסטיות או כאמנות אופטית.
משנת 1953 החלה לקחת שיעורים בבתי ספר לאמנות במדריד. אחר כך למדה בבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות בפריז, באוניברסיטת שטוטגרט, באוניברסיטת קומפלוטנסה של מדריד, בניו סקול בניו יורק ובאוניברסיטת קולומביה.
אסינס עוסקת ביצירותיה בחקר מבנים ונוכחות בהם רעיונות מתמטיים מתורת האלגוריתמים ומחשבון אינפיניטסימלי.
בשנת 2011 נערכה לאסינס תערוכה רטרו-פרספקטיבה במוזיאון ריינה סופיה שבמדריד.
איירין קארה

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  18 במרץ 1959 הברונקס, ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  25 בנובמבר 2022 (בגיל 63) פלורידה, ארצות הברית
 שם לידה:  Irene Cara Escalera 
 סוגה מועדפת:  מוזיקת פופ, R&B עכשווי, דיסקו 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1968–2022 (כ־54 שנים) 
 מקום לימודים:  תיכון לגארדיה  בית ספר המקצועי לילדים 
 בן או בת זוג:  קונרד פאלמיסאנו (1986–1991) 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר (9 באפריל 1984)  פרס גלובוס הזהב לשיר המקורי הטוב ביותר (28 בינואר 1984)  פרס גראמי לאלבום מוזיקת דאנס/אלקטרונית (1984) 
 https://irenecara.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
איירין קארה אסקאלרה (Irene Cara Escalera‏; 18 במרץ 1959 – 25 בנובמבר 2022) הייתה זמרת ושחקנית אמריקאית, זוכת פרס אוסקר לשנת 1984 בקטגוריית השיר המקורי הטוב ביותר על השיר "Flashdance... What a Feeling". ידועה גם כמבצעת השירים "Out Here on My Own" ו- "Fame", מתוך הסרט "תהילה (Fame)" שבו השתתפה.
ביוגרפיה

קארה נולדה בברונקס לאב פוארטו ריקני ולאם אמריקאית ממוצא קובני, ולה שתי אחיות ושני אחים. בגיל שלוש נמנתה קארה עם חמישיית הגמר בתחרות מיס אמריקה הקטנה. החלה לנגן על פסנתר לפי שמיעה בגיל צעיר ולאחר מכן החלה ללמוד מוזיקה, משחק וריקוד.
ביוגרפיה > חיים אישיים

קארה נישאה לפעלולן קונרד פאלמיסאנו בשנת 1986. השניים התגרשו ב-1991. התגוררה בפלורידה.
ביוגרפיה > מותה

קארה נפטרה בביתה בפלורידה ב-25 בנובמבר 2022. סיבת מותה טרשת עורקים, והתקף לב.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

1982: Anyone Can See
1983: What a Feelin'
1987: Carasmatic
2011: Irene Cara Presents: Hot Caramel
דיסקוגרפיה > פסקולים בהם השתתפה

1980: פסקול הסרט תהילה
1983: פסקול הסרט פלאשדאנס
1984: פסקול הסרט D.C. Cab
1985: פסקול הסרט עיר לוהטת
1989: פסקול הסרט גן עדן לכלבים
1991: פסקול הסרט China Cry
2007: פסקול הסרט Downtown: A Street Tale
הערות שוליים

↑  Irene Cara, Oscar-winning singer of title tracks to 'Flashdance,' 'Fame' dies at 63, rep says, ABC7 Los Angeles, ‏26 בנובמבר 2022 (באנגלית)
| איירין קארה |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | Anyone Can See • What a Feelin' • Carasmatic • Irene Cara Presents: Hot Caramel |  |
| סינגלים | "Fame" • "Out Here on My Own" • "Flashdance... What a Feeling" • "Why Me?‎" • "Breakdance" • "You Were Made for Me" |  |
| פרס NAACP Image לשחקנית יוצאת מן הכלל בסרט קולנוע |
| --- | --- | --- |
| 1969–1999 | אסטל אוונס (1969) • ברברה מקנייר (1970) • ג'יין פונדה (1971) • דיאנה רוס (1972) • אסתר אנדרסון (1974) • דיאן קארול (1975) • דניס ניקולס (1976) • סיסלי טייסון (1977) • סיסלי טייסון (1978) • מייוויס וושינגטון (1979) • איירין קארה (1980) • ג'יין קנדי (1982) • ג'ניפר בילס (1983) • אלפרה וודארד (1984) • טינה טרנר (1985) • וופי גולדברג (1986) • טרייסי וולף (1987) • וופי גולדברג (1988) • רובי די (1989) • וופי גולדברג (1992) • וופי גולדברג (1993) • אנג'לה באסט (1994) • אנג'לה באסט (1996) • ויטני יוסטון (1997) • ונסה ויליאמס (1998) • אנג'לה באסט (1999) |  |
| 2000–היום | ניה לונג (2000) • סאנה לאת'ן (2001) • האלי ברי (2002) • אנג'לה באסט (2003) • קווין לטיפה (2004) • קרי וושינגטון (2005) • קימברלי אליס (2006) • קיקי פאלמר (2007) • ג'ורני סמולט (2008) • רוזריו דוסון (2009) • גבורי סידיבי (2010) • האלי ברי (2011) • ויולה דייוויס (2012) • ויולה דייוויס (2013) • אנג'לה באסט (2014) • טראג'י פ. הנסון (2015) • סאנה לאת'ן (2016) • טראג'י פ. הנסון (2017) • אוקטביה ספנסר (2018) • אמנדלה סטנברג (2019) • לופיטה ניונגו (2020) • ויולה דייוויס (2021) • ג'ניפר הדסון (2022) • ויולה דייוויס (2023) • פנטזיה בארינו (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810648523705606  BNE: XX1616049  BnF: cb138921446 (data)  GND: 134343301  ISNI: 0000 0000 7102 2478  LCCN: n85138280  MusicBrainz: 26358fa2-80c2-47b0-a08b-33817caca7e8  NKC: xx0102763  NLA: 35513377  NLK: KAC201953013  NTA: 071435654  SNAC: w6g48djq  SUDOC: 077442393  VIAF: 34642740   WorldCat (עם VIAF): 34642740
איברהים אל-יאזג'י

| --- | --- |

 לידה:  2 במרץ 1847 ביירות, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  28 בדצמבר 1906 (בגיל 59) קהיר, ח'דיוות מצרים 
 ענף מדעי:  פילולוגיה 
 
איברהים אל-יאזיג'י (בערבית: ابراهيم اليازجي, תעתיק מדויק: אבראהים אליאזגי 1847–1906) היה פילולוג, משורר שעסק בקליגרפיה, לאומן ערבי לבנוני יווני קתולי שחי באימפריה העות'מאנית והיה בנו של נאצף אל-יאזג'י.
אל-יאזיג'י היה מורה לשפה הערבית וניסה להגדיל את אוריינותה. היה עורך של מספר עיתונים ובהזמנתם של מיסיונרים פרוטסטנטים מבריטניה וארצות הברית שלימדו באוניברסיטה האמריקנית בביירות תרגם את כתבי הקודש הנוצריים (ביבליה) לערבית מודרנית בשנים 1876–1880 (תרגומו השני של הספר לערבית). תרגומו הערבי לתנ"ך הישועי זכה במדליית זהב בתערוכת פריז 1878.
חידושו המשמעותי ביותר בתחום הקליגרפיה היה יצירת גופן ערבי מפושט. הוא הצליח להפחית את מספר הסימנים בכתב הערבי מ-300 ל-60 ופישט אותם באופן שידמו יותר לאלפבית הלטיני. פעולה זו תרמה באופן ניכר ליצירת מכונת כתיבה לערבית.
אל-יאזיג'י נמלט מהדיכוי העות'מאני למצרים ומת בגלות.
ראו גם

קיוטה סוגימוטו
אלברטירשה

אלברטירשה (בהונגרית: Albertirsa; הלחם של שמות הכפרים שהרכיבו אותה - אלברטי ואירשה) היא עיר במחוז פשט שבמרכז הונגריה.
בית הכנסת היהודי בעיר
הקהילה היהודית

היהודים הראשונים באירשה הגיעו בשנת 1746 (ה'תק"ו), רובם סוחרים ובעלי מלאכה, וכמה שנים לאחר מכן התארגנה גם קהילה באלברט. תקנון הקהילה שנשמר נכתב בשנת 1772. בעיר היו לבסוף שני בתי כנסת, בית ספר, תלמוד תורה, חברה קדישא וארגונים קהילתיים שונים.
החוקים האנטי-יהודיים המפלים שחוקקו במיוחד אחרי שנת 1938 (במיוחד החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי) פגעו בפרנסתם ובמעמדם של יהודי העיר. משנת 1941 נלקחו גברים יהודים בגילאי 40-20 מהעיר לשרות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודיים עבור הצבא ההונגרי). ב-4 באפריל 1944 חויבו יהודי העיר לענוד טלאי צהוב על בגדם, להסתגר בבתים ולמסור תכשיטים וחפצי ערך לשלטונות. ובסוף חודש מאי הובלו לגטו מונור משם הוסעו למחנה ההשמדה אושוויץ בחודש יוני.
לאחר מלחמת העולם השנייה חזרו כמה ניצולים לאירשה אך בעקבות רוחות האנטישמיות שעדיין שררו באזור, לא נשארו.
הקהילה היהודית > רבני המקום

לקהילה היו במשך השנים מספר רבנים:  רבה הראשון של קהילת אירשה היה הרב אברהם פרסבורגר, שכיהן כרב הקהילה מה'תקמ"ד עד לפטירתו בה'תקמ"ט. הוא ייסד את ה"חברה קדישא" של הקהילה.
לאחריו היו הרב אלעזר קרפלס, תלמידו של הנודע ביהודה שכיהן כרב המקום 3 שנים בשנות ה-90 של המאה ה-18, הרב דוב בער אשכנזי שכיהן במקום 5 שנים, עד לפטירתו  (ה'תקס"ח-ה'תקע"ג) ולאחריו הרב עמרם רוזנבוים ששימש כרב העיר עד לשנת ה'תק"ף. לאחר הרב רוזנבוים כיהן הרב משה בודק כרב המקום.
לאחר פטירת הרב בודק, בי"ב בתמוז ה'תקפ"ד, יולי 1824, מונה גיסו של הרב רוזנבוים, הרב חיים קיצה.
ילידי המקום

יוז'ף ז'ודי (1923 – 2013) היה במאי, שחקן יהודי-הונגרי. זוכה פרס יאסאי מארי (1968).
לאיוש גלרט במקור גרינפלד (1885 – 1963) שחקן יהודי-הונגרי, סופר, זוכה פרס האמן המצטיין
אדם פוליצר (1835 – 1920) היה רופא יהודי-הונגרי-אוסטרי, פרופסור באוניברסיטה ומחלוצי רפואת האוזניים.
מור פורוס, (במקור פופר, 1867 – 1935) היה רופא עור, אורולוג, סקסולוג, סופר יהודי-הונגרי.
ערים תאומות

איטליה גג'אנו (אנ'), איטליה
צרפת בור-סן-אנדאול (אנ'), צרפת
סלובקיה מלצקי (אנ'), סלובקיה
רומניה שימלאו סילבאניי, רומניה
פולין ז'נין (אנ'), פולין
לקריאה נוספת

פנקס הקהילות הונגריה, יוסף שוויצר, עמוד 153–154
אלבארט-אירשא (אירשא), בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 32. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)
הערות שוליים

1 2 3 4 5  עקיבא בן מרדכי ליב פישר, עטרת עקיבא, באתר אוצר החכמה
↑  בית הכנסת באלברטישה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007568042905171  VIAF: 240528694   WorldCat (עם VIAF): 240528694