stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Guild Wars (סדרת משחקים)
משחקיות > קרבות

הקרבות ב-Guild Wars הם מהירים יחסית לז'אנר המשחקים ההמוניים, והם דורשים זמני תגובה מהירים, אסטרטגיה ותכנון מראש, במיוחד במצב ה-PvP. קרבות לא נמשכים יותר מכמה דקות בדרך כלל, ומוות יכול להיגרם לדמות תוך כמה שניות. השחקן משפיע על הסביבה במהלך הקרב באמצעות ה-יכולות (Skills) שעומדות לרשותו. לכל יכולת מצורף תיאור קצר שמתאר במדויק את האפקט לו היא גורמת, ואת הנזק או הריפוי שהיא מייצרת, או האפקטים שהיא מייצרת. ניתן להשתמש ביכולות על הדמות עצמה, על בעלי ברית או על אויבים, בהתאם לסוג היכולת ולתיאור שלה.
לפני היציאה לאזור המשחק, על השחקן לבחור עד 8 יכולות (Skills), שלא ניתן להחליף עד החזרה לעיר. לכל יכולת מקושרת לאפיון (Attribute) שמשפיע על מידת האפקטיביות שלה בקרב. תחת אפיון מסוים נכללות בדרך כלל עשרות יכולות שמטרתן דומה: למשל, הגבלת כמות הנזק שבעל ברית סופג לפרק זמן קצוב, או גרימת נזק לאויבים על פני שטח רחב. רבים מאפיונים אלו משמשים למטרות דומות (גם אם במקצועות שונים), ולשחקן יש אפשרויות רבות מאוד בעת תכנון היכולות של דמות, ורבות עוד יותר בעת תכנון היכולות של קבוצת דמויות. בשל ההגבלה על מספר היכולות הזמינות לשימוש ביציאה לאזורי המשחק, על השחקן לבחור יכולות שעובדות היטב עם היכולות האחרות שלו, או עם יכולות חבריו לקבוצה, כדי להצליח במשימות.
הבנייה (Build) של הדמות הוא מושג המתאר את צירוף היכולות, הציוד וחלוקת נקודות האפיון של הדמות. מאחר שהבנייה חשובה כל כך להצלחה במשחק, הרבה מהדיונים של קהילת השחקנים עוסקים בהמצאת בניות למטרות שונות. החברה המפתחת, ArenaNet, משנה את העוצמה של היכולות והתכלית שלהן באופן תכוף (כל חודש בערך), כך שהשחקנים צריכים להסתגל לתנאים החדשים ולהמציא בניות חדשות.
עבור מקצועות אשר גורמים נזק לאויב בעיקר באמצעות כלי נשק, קיים אפיון הקשור לכלי הנשק ומשפר את יעילותו בקרב, ויכולות אשר מוסיפות בונוסים שונים למכה הבאה של כלי הנשק. יכולות שלא גורמות לנזק (או ריפוי) ישיר, גורמות לאפקטים שונים על דמות אחת או יותר, שמשפיעים על המשך הקרב: מצבים גופניים (Conditions), קסמים מתמשכים, חיוביים או שליליים (Enchantments, Hexes), ועוד. אפקטים אלו מסתיימים לאחר זמן קצוב מראש או כאשר משתמשים ביכולת אחרת שנועדה להסיר אותם. לכל יכולת יש "קטגוריה" אחת או יותר, המצוינות בתיאור היכולת, וקובעות כיצד תתרחש האינטראקציה של היכולת עם יכולות אחרות.
הגמול המיידי מקרבות במצב הקואופרטיבי (PvE) הוא זהב וכלי נשק או שריון שמשמשים בעיקר למערכת המסחר של המשחק. הבסת מפלצות חזקות יותר מספקת לשחקן נשק בעיצוב נדיר או ייחודי. כישלון במהלך הקרב בדרך כלל גורר מוות, שגורם ל"עונש מוות": ירידה של 15% במספר נקודות החיים והאנרגיה הרגיל של הדמות שנפלה בקרב. עונש זה מצטבר בכל מיתה עד לעונש מקסימלי של 60%-, ומסתיים רק כאשר הדמות חוזרת לעיר. קטילת מפלצות והרווחת נקודות ניסיון מוביל לביטול הדרגתי של העונש.
קרבות ה-PvP מספקים "Faction", מעין מטבע בעזרתו השחקן יכול לקנות יכולות או ציוד חדש עבור דמויות PvP, וכן קיימים הישגים עבור כל מצב PvP שמעניקים לשחקן תואר (Title), שמעיד על הניצחונות שצבר במצב זה. מוות בקרבות PvP לא תמיד גורר "עונש מוות", ודמויות שנפלו מוחזרות לחיים באופן אוטומטי, לאחר זמן מה, בחלק ממצבי המשחק התחרותי.
משחקיות > מצב ה-PvE

Player versus enviroment - PvE - הוא מצב המשחק הקואופרטיבי, והוא דומה מאוד למקובל בז'אנר ה-MMORPG. השחקן חוקר את עולם המשחק והורג מפלצות, משלים משימות וקווסטים כדי לקדם את העלילה, עולה ברמה ומקבל גמול בצורת זהב, נשק ושריון, יכולות ונקודות ניסיון. את רוב הדברים שהשחקן מרוויח ניתן לחלק בין הדמויות השונות של השחקן, או לחלופין למכור לדמות ממוחשבת תמורת זהב.
קו העלילה של כל משחק נחשף באמצעות דיאלוגים בין הדמות לבין דמויות ממוחשבות, וכן באמצעות סרטונים במהלך המשימות. הסרטונים משתמשים במנוע המשחק בזמן אמת, ואינם סרטוני אנימציה. המשימות מקדמות את קו העלילה, ומאפשרות לשחקן להשתתף בקרבות עיקריים נגד האויב המרכזי של כל אחד מהפרקים. הקווסטיים המשניים משמשים בעיקר כדי לספק רקע על העלילה, ונקודות ניסיון אותן צוברת הדמות כדי לעלות רמה.
בדומה למשחקים אחרים בז'אנר, קיימים אזורים מאתגרים יותר שמיועדים לשחקנים ברמה המקסימלית, שסיימו את קו העלילה הראשי ומחפשים אתגר נוסף. עבור חלק ממשימות אלו ניתן ליצור קבוצה של 12 שחקנים, והן דורשות יכולת ארגון וכן תיאום מוקדם של הבנייה שכל שחקן מביא לקרב. כמו כן, קיים "מצב קשה" (Hard Mode), מצב בו לכל המפלצות יכולות נוספות ורמה גבוהה מאוד (22 ומעלה), והן נעות מהר יותר. ניתן לבחור לשחק במצב קשה לפני היציאה למשימה, והוא זמין עבור כל תוכן ה-PvE, בכל המשחקים בסדרה. הצלחה חלקים המאוחרים ובמצב הקשה של המשחק דורשת תכנון מראש של הקבוצה ואסטרטגיה ברורה, אולם קיימים גם אובייקטים חד-פעמיים שניתן לרכוש, אשר נותנים לקבוצה בונוסים של חצי שעה בכל פעם, והופכים את ה-Hard Mode לידידותי יותר.
משחקיות > מצב ה-PvP

Player versus player - PvP - הוא מצב המשחק התחרותי במשחק. חלק זה של המשחק נפרד כמעט לחלוטין מעולם ה-PvE, וניתן למעשה לשחק בו בלי לגשת לעולם ה-PvE כלל. יחד עם זאת מצב ה-PvP מספק פרסים רבים בהם ניתן להשתמש בעולם ה-PvE, כך שהתמקדות ב-PvP לא פוגע בהישגי השחקן בתחומי ה-PvE. המשחק התחרותי ב-Guild Wars הוא קבוצתי, ומוגבל לאזורי PvP בלבד. ברוב מצבי ה-PvP ניתן לשתף דמויות ממוחשבות, המצוידות ופועלות באופן זהה לשחקנים אנושיים. דמויות אלו נשלטות על ידי המחשב, אך שחקן אנושי יכול לפקד על עד ארבע דמויות.
ב-Guild Wars קיימים מספר מצבים תחרותיים:
Guild Battle - "קרב גילדות", במהלכו שתי קבוצות של שמונה שחקנים (לפחות ארבעה מהם מגילדה אחת משותפת, ועד ארבעה אורחים) נלחמים במטרה להרוג דמות ממוחשבת של הקבוצה היריבה: ה-Guild Lord. מצב משחק זה זכה לתמיכה רבה מהמפתחת, והיה זמין מאז יציאת המשחק הראשון. הקרב מתרחש ב"היכל הגילדה" של הקבוצה המארחת (Guild Hall). כדי להרוג את מנהיג הגילדה היריבה, על הקבוצה לחדור אל עומק הבסיס העוין, תוך מאבק בשחקני הקבוצה היריבה האנושיים, ודמויות ממוחשבות שמגינות על הבסיס. מצב משחק זה שימש בטורנירים נושאי פרסים שארגנה ArenaNet, וכן בטורנירים שארגנו נותני חסות. כיום יש סולם המדרג את הגילדות המתחרות לפי הניצחונות וההפסדים שלהם, ונערכים טורנירים אוטומטיים יומיים וחודשיים בתוך עולם המשחק.
Heros' Ascent - טורניר מתמשך, בו קבוצות של שמונה שחקנים מתחרות זו בזו על הזכות לעלות ל"היכל הגיבורים" (Hall of Heroes), שניצחון בו מעניק פרסים נדירים. בטורניר יש שרשרת קבועה של מפות, בכל אחת מהן מטרה שונה שעל הקבוצה להשלים. ניצחון במפות אלו מעניק לשחקן נקודות "תהילה" (Fame), שקובעות את "רמת הגבורה" (Rank), שיש לה יוקרה רבה בעולם ה-PvP. שחקנים ספורים הגיעו לרמה המקסימלית האפשרית של הישג זה.
Arena - "קרבות זירה", משחקים של 4 נגד 4 בהם המטרה היא בדרך כלל להרוג את כל שחקני הקבוצה היריבה.
Alliance Battle - "קרבות ברית", 12 נגד 12, הייחודיים לפרק השני בסדרה, Guild Wars Factions. לכל גילדה במשחק שיוך לאחד משני הפלגים היריבים - Kurzicks או Luxons. שחקנים מלחמים למען הפלג אליו משתייכת הגילדה שלהם, וכובשים שטח בעולם המשחק. ככל שפלג מסוים כבש שטח גדול יותר, הפלג השני יקבל יתרון לא הוגן גדול יותר בקרבות הברית.
פרקי הסדרה

כל פרקי הסדרה עומדים בפני עצמם - אינם דורשים את רכישת המשחקים הקודמים בסדרה. הפרקים מתחברים לכדי משחק יחיד, ודמויות יכולות לעבור באופן חופשי בין פרק לפרק (כל פרק נמצא על יבשת נפרדת בעולם המשחק), לאחר ביצוע קווסט מיוחד. כל האובייקטים במשחק זמינים למי שרכש אחד מהפרקים, אולם קיימות יכולות ושירותים שונים של דמויות ממוחשבות, שדורשים רכישת פרק מסוים.
לכל אחד מהמשחקים בסדרה קיימת עלילה מרכזית נפרדת, בה יכול השחקן להשתתף באמצעות משימות וקווסטים ראשיים (Primary quests). בדרך כלל יש לבצע את המשימות בקו העלילה הראשי כדי להגיע לכל האזורים במשחק.
העלילה במשחק הראשון בסדרה - Guild Wars Prophecies - עוסקת באנשי אסקלון, ממלכה בעולם פנטסטי בסגנון ימי הביניים. בני האדם נלחמים נגד הצ'אר, יצורים חתוליים תבוניים ההולכים על שתיים, המאיימים להשמיד את ממלכת אסקלון (הצ'אר הם גזע פנטסטי ייחודי למשחקי Guild Wars). לאחר שהצ'אר גורמים לאירוע קטסטרופלי בו נהרסת רוב הממלכה, הגיבור יוצא בעקבות הנסיך רוריק אל הארצות שמעבר להרים. בהמשך המשחק, עוברת העלילה להתמקד באויב שגרם באופן עקיף להשמדת הממלכה, ה-Lich, ובנבואה המובילה את הגיבור להתמודדות מולו. השחקן יגיע לאזורים שונים ביבשת הגדולה ביותר מבין שלוש היבשות בעולם המשחק - יבשת טיריה.
העלילה במשחק השני בסדרה - Guild Wars Factions - מתרחשת ביבשת המזכירה את המזרח הרחוק. באימפריית הדרקון פורצת מגפה קטלנית, ההופכת גופות, אנשים וחיות ליצורים נתעבים וצמאי דם. השחקן נכנס לנעלי גיבור צעיר הלומד במנזר שינג ג'יי. הגיבור מתלווה אל אב המנזר הראשי ומוצא את מקור המגפה - אויב בן מאות שנים שהגיע ממלכת המתים על מנת להחריב את האימפריה. הגיבור חייב לאחד את שני הפלגים ביבשת כנגד הפולש לפני שהמגפה תשמיד את שניהם, ובמהלך מסעו השחקן בוחר לאיזה משני הפלגים להצטרף.
העלילה במשחק השלישי בסדרה - Guild Wars Nightfall - מתרחשת ביבשת צחיחה הדומה לצפון אפריקה. הגיבור מתחיל כצעיר מאיסטַאן, עם שמותקף על ידי קוּרנה (Kourna), אומת לוחמים הנשלטת על ידי המצביאה וָארֶש אוֹסה (Varesh Ossa). מאוחר יותר מתברר שאוֹסה מנסה לגרום לאירוע קטסטרופלי, Nightfall, בעקבותיו ישלוט בעולם האל שסרח והוגלה על ידי האלים האחרים, Abaddon. על השחקן לצאת אל ממלכתו של האל ולהביס אותו ואת הלגיון שלו, בעזרת העם האיסטאני וחברים שפגש לאורך הפרקים הקודמים.
Guild Wars Eye of the North היא חבילת הרחבה שדורשת לפחות אחד מהמשחקים הקודמים בסדרה. המשחק מתרחש כעשור לאחר האירועים ב-Guild Wars Prophecies, ובו הגיבור מצטרף מחדש לאנשי אסקלון לשעבר, שהקימו מוצב בהרי ה-Shiverpeak. העלילה עוקבת אחר המאבק של חמישה גזעים שונים ביבשת טיריה - שניים מהם חדשים לגמרי - נגד הארכי-אויב האגדי של גזע הגמדים, ששוכן במעמקי הרי ה-Shiverpeak. במהלך המשחק השחקן מתוודע מקרוב לגזעים השונים (כולל גזע הצ'אר העוין), וכל מקצוע מקבל יכולות חדשות ועיצובי נשק חדשים. ההרחבה כוללת לראשונה מבוכים, שפזורים בכל האזורים החדשים שההרחבה מוסיפה לעולם המשחק. ההרחבה מהווה גשר עלילתי ל-Guild Wars 2, וחותמת את סדרת המשחקים.
פיתוח המשחק

המשחק פותח על ידי ArenaNet, חברה שהוקמה ב-2000, כאשר מפתחים בכירים בחברת המשחקים בליזארד פרשו כדי ליצור משחק עם תפיסה חדשה לז'אנר משחקי התפקידים ההמוניים ומודל עסקי אחר. החברה הודיעה על פיתוח Guild Wars באפריל 2003. בתקופה בה מספר משחקי MMORPG היו בפיתוח, בחרה ArenaNet לתפוס את הנישה של משחק ללא דמי מנוי, מתוך אמונה ששחקנים יעדיפו שלא להתחייב למשחק אחד, אלא לנסות משחקים רבים. ג'ף סטריין, ממייסדי החברה, טען שהמודל העסקי לפיו ניתן לשחק באינטרנט לזמן בלתי מוגבל ללא תשלום נוסף, הוא האופטימלי ליצירת מותג משחקים שישרוד לאורך זמן. תחזוקת המשחק והשרתים תיתמך על ידי משחקים נוספים בסדרה שיצאו כל חצי שנה ויוסיפו תוכן.
הפיתוח של כל פרק הושפע מדעותיה של קהילת השחקנים של המשחק לאורך השנים. המשחק השתנה לעיתים תכופות מאז שיצא לראשונה ב-2005, ומעבר לתוספות התוכן התבצעו שינויים רבים למכניקת המשחק, האינטליגנציה המלאכותית והממשק. למרות שהסדרה הסתיימה באופן רשמי מלבד עדכוני תוכן מזדמנים, קבוצת מפתחים ב-ArenaNet עדיין עובדת על Guild Wars, מעדכנת אלמנטים שונים במשחק, מתקנת באגים, ומפקחת על האיזון בין הבניות והמקצועות השונים. מרבית המפתחים של Guild Wars עברו לעבוד על משחק ההמשך, Guild Wars 2.
ראו גם

Guild Wars Prophecies - הפרק הראשון בסדרה
ArenaNet
עשרת המקצועות במשחק. הדמויות משמאל לימין: Warrior, Ranger, Monk, Necromancer, Mesmer, Elementalist, Assassin, Ritualist, Paragon, Dervish.
עוגת שוקולד ללא קמח

| --- | --- |

עוגת שוקולד ללא קמח מוגשת לצד כדור גלידת וניל
 
 מאכלים
 סוג:  עוגת שוקולד 
 
עוגת שוקולד ללא קמח (באנגלית Flourless chocolate cake) או עוגת מלכת מונטנגרו או טנרינה (מאיטלקית La Torta Tenerina) היא עוגת שוקולד דחוסה, העשויה מקרם שוקולד ללא קמח.
היסטוריה

לעוגת השוקולד הזו מספר גרסאות לגבי מקורה. התיעוד הראשון מגיע מהעיר פרארה באיטליה מ-1900, שם נאפתה למען אלנה, נסיכת מונטנגרו אשתו של ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה.
קיימת עוגה מסורתית נטולת קמח מהאי קפרי (טורטה קפרזה) הכוללת בתוכה קמח שקדים. לעוגה זו יש מספר מיתוסים סביב מוצאה, כולל אופה מקומי אשר שכח להוסיף קמח לבלילה, ושהיא למעשה גרסה מועתקת של עוגת שוקולד אוסטרית.
עדויות נוספות מגיעות מהעם היהודי אם כי לא ניתן לתארך מתי. עוגת שוקולד נטולת קמח היא קינוח נפוץ בחג הפסח כיוון שנהוג לא להשתמש בקמח במהלך החג.
כמו כן העוגה נפוצה לנמנעים מגלוטן- אם זה כתוצאה מדיאטה ללא פחמימות, או הרגישים לגלוטן.
השף ז'אן-ז'ורז' וונגריכטן משתמש בעוגה זו במסעדותיו בשם "עוגת שוקולד שנפלה" או עוגת שוקולד מותך (אם כי לעיתים לעוגה זו השף מוסיף מעט מאוד קמח).
העוגה מכילה ביצים, חמאה, שוקולד מריר, קקאו וסוכר. נהוג לפזר לאחר תום האפייה על העוגה אבקת סוכר או קקאו ולהגיש עם גלידת וניל.
הערות שוליים

↑  Adeena Sussman, Flourless Chocolate Cake
| רשימת עוגות |
| --- | --- | --- |
| עוגות חמאה | עוגת מזון השטן • עוגת חמאה דביקה • עוגת פאונד |  |
| עוגות גבינה | אוסטקהקה |  |
| עוגות שוקולד | עוגת היער השחור • עוגת צ'נטילי • עוגת שוקולד ללא קמח • עוגת פאדג' • עוגת גאראש • עוגת שוקולד גרמנית • עוגת ג'ופרה • קלאדקהקה • עוגת שוקולד מותך • זאכרטורטה • טורטה קפרזה • טורטה סטבלי • פיטיבייה • אקלר |  |
| עוגות פירות | לחמנייה שחורה • בולו ריי • עוגת גזר • עוגת גנואה • עוגת דובדבנים • עוגת דאנדי • טארט טאטן • עוגת ירח • פנפורטה • שטרודל • עוגת תפוחים יהודית • עוגת תות |  |
| עוגות שכבות | עוגת מזון מלאכים • באקויט גאטאו • דאקוויז • דובוש • טורט אסטרהאזי • עוגת חלב חם • עוגת קייב • עוגת מריה לואיז • קרמשניט • עוגת הנסיכה • פרינצרגנטנטורטה • עוגת קשת בענן • קק לאפיס סראוואק • ספקקואק • טורט |  |
| עוגות חלולות | באומקוכן • קורטוש • סקאז • ספטטאקהקה • טרדלניק |  |
| עוגות ספוג | באן בו • עוגת באטנברג • בוסטון קרים פאי • שארלוט • עוגת שיפון • דונאוולה • קארנץ • פרנץ' פנסי • עוגת צפרדע • עוגת למינגטון • מדריה • מנטאקאדס • עוגת שיש • עוגת אופרה • עוגת פנדן • עוגה עטופה בנייר • עוגת קטיפה אדומה • עוגת ראם • שורטקייק • עוגת תבלינים • טרס לצ'ס • עוגה הפוכה • עוגת אגוזים וקפה • עוגת דבש |  |
| עוגות בצק עלים | טארט טאטן • סנט אונורה • פיטיבייה • שטרודל |  |
| עוגות קצף | עוגת מזון מלאכים • קסטלה • ז'נואז • בישקוט • עוגיית מדלן • מקצפת • רולדה |  |
| עוגות שמרים | עוגת אקלס • באבקה • לחם בננה • עוגת בנבורי • דובשנית • עוגת וולש • עוגת עקיצת הדבורה • פאנדורו • צ'ורליי • עוגת קברות זבובים • ראם באבה • שטראוסקלוצ'ן • עוגת תמר מצוי ואגוזים |  |
| עוגות אחרות | עוגת יום הולדת • עוגת חתונה • עוגת ליל כל הקדושים • ברמברק |  |
הפסיון של ישו (סרט)

| --- | --- |

 מבוסס על:  הפסיון של ישו 
 בימוי:  מל גיבסון
 הופק בידי:  ברוס דייוי   מל גיבסון
 תסריט:  בנדיקט פיצג'רלד   מל גיבסון
 עריכה:  ג'ון רייט 
 שחקנים ראשיים:  ג'יימס קאביזל   מיה מורגנשטרן   מוניקה בלוצ'י
 מוזיקה:  ג'ון דבניי
 צילום:  כלב דשנל 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Icon Productions 
 חברה מפיצה:  Newmarket Films, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  25 בפברואר 2004
 משך הקרנה:  127 דקות
 שפת הסרט:  ארמית, עברית, לטינית
 סוגה:  סרט דרמה, Christian fiction, סרט היסטורי, סרט ביוגרפי, סרט חרבות וסנדלים 
 מקום התרחשות:  ישראל 
 תקופת התרחשות:  פסחא 
 תקציב:  30 מיליון דולר
 הכנסות:  $611,899,420
 הכנסות באתר מוג'ו:   passionofthechrist
 סרט הבא:  The Passion of the Christ: Resurrection – Part I 
 www.thepassionofchrist.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
הפסיון של ישו (אנגלית The Passion of the Christ) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 2004, המתאר את השעות האחרונות בחייו של ישו. השחקן מל גיבסון השתתף בכתיבתו, בהפקתו ובבימויו. הסרט צולם בדרום איטליה, בעיקר בסאסי במטרה, ובאולפני צ'ינצ'יטה ליד רומא.
עלילה

הסרט מתאר את הפסיון של ישו, ממאסרו, דרך חקירת ישו בידי הסנהדרין ומשפטו בפני פונטיוס פילאטוס, את עינויו לאורך דרך הייסורים, את צליבתו ואת תחייתו. הוא נצמד לתיאור האירועים בברית החדשה, ובאופן יוצא דופן בקולנוע האמריקאי, גרסת המקור דוברת לטינית, עברית וארמית.
הסרט נפתח בבגידתו של יהודה איש קריות ומאסרו של ישו בגת שמנים בידי שומרי בית המקדש. כייפא, הכהן הגדול, שופט את ישו, והכוהנים המתנגדים למשפט מגורשים מהמקום. כאשר ישו משיב בחיוב לשאלת כייפא האם הוא בן האלוהים, קורע הראשון את בגדיו ודן את ישו למיתה. ברקע מתוארים מעשי השליחים – התכחשותו של פטרוס והתאבדותו של יהודה איש קריות בתלייה. כייפא מביא את ישו בפני פונטיוס פילאטוס, אשר מאפשר לעם לחנון אותו או את העבריין בראבא. העם דורש כי ישו ייצלב, ופילאטוס נענה בחוסר רצון. הסרט מתאר את הליכתו של ישו לאורך דרך הייסורים, את הלקאתו וסבלו, ואת הבוז לו הוא זוכה מההמון. ישו נצלב וכאשר הוא מת, מתרחשת רעידת אדמה והפרוכת בהיכל נקרעת לשתיים. ישו מורד מהצלב אל זרועותיה של אמו, ובמעמד הפייטה, היא צופה אל הקהל. הסרט מסתיים עם תחייתו של ישו, עת הוא יוצא מקברו וחורי מסמרים בשתי כפות ידיו.
תסריט

הסרט נצמד במידה רבה לתיאור הפסיון של ישו בארבע הבשורות. עם זאת מופיעים בו ציטוטים ממקומות אחרים בברית החדשה, כמו דברי ישו בספר חזון יוחנן: "...הנני עשה הכל חדש" (חזון יוחנן 21, 5), והוא רומז גם לאירועים מהברית הישנה. לדוגמה, בפתיחת הסרט נראה ישו כשהוא מנפץ ראש נחש, רמז לאמור בספר בראשית, פרק ג', פסוק ט"ו: "ואיבה אשית בינך ובין האשה ובין זרעך ובין זרעה הוא ישופך ראש ואתה תשופנו עקב", ולאורך הסרט מצטט ישו פסוקי תהילים. בנוסף, הסרט עושה שימוש בתיאורים מקובלים את הפסיון כפי שהתקבעו באמנות במשך מאות שנים, ונוקב בשמותיהם המקובלים של שני הגנבים אשר נצלבו לצד ישו – דיסמס הקדוש וקוסמס – ששמותיהם לא נזכרו בכתובים. עוד מופיעים בסרט אירועים אשר הופיעו בחזיונותיה של הנזירה הגרמניה אן קתרין אמריך, כמו הייסורים אשר תקפו את יהודה איש קריות או תלייתו של ישו מגשר לאחר מאסרו.
מאידך, בסרט מתוארים מספר אירועים מקוריים, אשר לא נזכרו בכתובים, כמו ניפוץ ראש הנחש בידי ישו ושיחתו עם השטן בתחילת הסרט, או עורב המנקר את עיניו של הגנב הרע במעמד הצליבה. הוא משנה מספר פרטים מקובלים, כמו זיהויו המפורש של שמעון מקירנה, אשר סייע לישו לשאת את הצלב, כיהודי.
הפצה

האולפנים הגדולים בהוליווד סירבו להפיץ את הסרט, למרות זאת הוא הופץ בבתי הקולנוע בארצות הברית ביום רביעי של האפר, שחל ב-25 בפברואר 2004, ב-2,800 מסכים בו זמנית. הוא גרף הכנסות בהיקף של 83,848,082 דולר בסוף השבוע הראשון להקרנתו. סך ההכנסות הכולל בארצות הברית עמד על 370,782,930 דולר. הסרט מדורג מבחינה זו במקום השנים עשר בכל הזמנים וכסרט המוגבל בצפייה (R rated) השני ברווחיותו בארצות הברית בכל הזמנים. עם הפקת הסרט הושק גם ספר על הפסיון של ישו, הוכלל צילומים מהסרט.
הסרט נאסר להקרנה בערב הסעודית, בכווית ובבחרין ובמלזיה הוא הותר לצפייה רק בפני קהל נוצרי. בישראל הסרט לא נאסר להקרנה, למרות קריאות של חברי כנסת דתיים לאסור אותו, אך הוא לא הוקרן בבתי הקולנוע בהקרנה מסחרית, מאחר שלא נמצא לו מפיץ. עם זאת הוא הוקרן בסינמטק תל אביב מספר פעמים. גם בצרפת התקשה הסרט תחילה למצוא מפיץ. סך ההכנסות שגרף הסרט בעולם כולו הגיע ל-611,899,420 דולר והוא הסרט ה-41 ברווחיותו בכל הזמנים והשני בכל הזמנים מבין הסרטים המוגבלים בצפייה.
הסרט נהפך ללהיט בכמה בירות ערביות, בעיקר בדמשק ובביירות, הוא עורר עניין מיוחד בערים מסוימות ליד דמשק, שבהן דוברים עדיין את השפה הארמית.
הסרט הופץ לשוק הביתי בגרסאות וידאו, DVD ו-Blu-ray, וזכה גם בשוק זה להצלחה רבה. בישראל הסרט מופץ בעותקי DVD מארצות שונות, אשר אינם כוללים תרגום עברי.
מחלוקת וביקורת

דיוק היסטורי – הסרט גרר תגובות מעורבות. לנגד הצלחתו המסחרית והתמיכה לה זכה מקהילות נוצריות בארצות הברית וברחבי העולם, היו שהאשימו את גיבסון בעיוות מכוון של העובדות המופיעות במקורות. גיבסון אמר כי חובתו הראשונה הייתה להצמד לאמור בכתובים, אך מעבר לכך, וכל עוד הדבר לא נוגד את המקורות, הוא נטל לעצמו חופש אמנותי החוקר מרק גואייקר מאוניברסיטת דיוק המתמחה בלימוד הברית החדשה, טען כי לא מצא דוגמה בודדת לכך שגיבסון סטה באופן מכוון מהאמור במקורות. במקורות תקשורתיים רבים צוטט מזכירו האישי של האפיפיור, שציין כי יוחנן פאולוס השני ראה את הסרט ואמר בתגובה כי "כך היו הדברים". הפרשה עוררה גלים והדברים הוכחשו לבסוף באופן רשמי על ידי דובר קריית הוותיקן. בעקבות כך הועלו טענות כי הציטוט הושם בפיו של האפיפיור בידי ההפקה, כדי לקדם את הצלחתו של הסרט.
אנטישמיות – טענות כי בסרט תכנים אנטישמיים הועלו כבר בתחילת 2003, זמן רב לפני השלמתו והפצתו. עקב כך גיבסון ערך באוגוסט 2003 הקרנה מיוחדת לכ-50 נציגים רשמיים של ארגונים יהודיים, של גרסה מוקדמת של הסרט. לאחר ההקרנה הליגה נגד השמצה יצאה בהודעה רשמית שהסרט אנטישמי, מפני שבסרט מתוארים יהודים בבוטות. הסופרת וההיסטוריונית פולה פרדריקסן ערכה והשתתפה בכתיבת ספר מאמרים מאת חוקרי הנצרות הקדומה והאנטישמיות, העוסקים בהיבטים אנטישמיים בסרט. ההיסטוריון יהושע אפרון טען שגיבסון ללא ספק אנטישמי, מאחר שבחר להציג בסרטו את הגרסה הכי חריפה שמופיעה בברית החדשה על הצליבה. ביקורת על הסרט נשמעה גם מפי מספר עיתונאים, אשר הביעו את דעתם כי היהודים "הרעים" מוצגים בו באופן סטריאוטיפי, בעוד שהטובים, דוגמת מרים המגדלית, מתוארים ככוכבי קולנוע. מאידך, עיתונאים אחרים, דובר רשמי של הוותיקן, כמו גם שני רבנים אורתודוקסים בארצות הברית, היו בין אלה שדחו את הטענות.
אלימות – טענה נוספת שהושמעה נגד הסרט, היא כי הוא אלים באופן יוצא דופן. עשר דקות מהסרט מוקדשות להלקאתו של ישו, המתוארת בברית החדשה בפסוק בודד בשלוש מהבשורות. מבקר הקולנוע רוג'ר איברט העניק לסרט את הציון המרבי בשיטת הדירוג שלו, אך ציין כי זהו הסרט האלים ביותר שראה וכי לפחות 80% ממנו עוסקים באלימות. טענות דומות נשמעו מפי מבקרים נוספים. גיבסון הסביר שמטרת האלימות בסרט היא לזעזע את הצופים.
ראו גם

הפסיון של ישו
לקריאה נוספת

Paula F. Fredriksen (with others), On The Passion of the Christ: Exploring the Issues Raised by the Controversial Movie, University of California Press, 2006.
הערות שוליים

1 2 3  סרטו של מל גיבסון "הפסיון של ישו" עולה היום לאקרנים בארצות הברית, באתר הארץ, 24 בפברואר 2004
↑  הניו יורק טיימס, עומדים בתור לצליבה, באתר הארץ, 18 בינואר 2004
↑  "הפסיון של ישו" עלה על המסכים - ועורר מחלוקת גם בקרב הצופים, באתר הארץ, 25 בפברואר 2004
↑  אדוורטייזינג אייג', ‏פסיון של יחסי ציבור, באתר גלובס, 4 במרץ 2004
↑  יהושע סימון, ‏יש אלוהים - והוא שובר קופות, באתר גלובס, 7 בנובמבר 2004
↑  THE PASSION OF THE CHRIST
↑  ALL TIME BOX OFFICE
↑  טלי שמיר, ‏מסע הצלב נמשך, באתר גלובס, 19 בנובמבר 2003
↑  גדעון אלון, ח"כים דתיים: לא להקרין את "הפסיון של ישו", באתר הארץ, 25 בפברואר 2004
↑  ענת באלינט, ביקוש להקרנה של "הפסיון של ישו" בסינמטק ת"א, באתר הארץ, 22 באפריל 2004
שירות גלובס, ‏הפסיון של ישו בת"א, באתר גלובס, 13 בדצמבר 2004
↑  גואל פינטו, נמצא מפיץ ל"פסיון של ישו" בצרפת, באתר הארץ, 2 במרץ 2004
↑  סוכנויות הידיעות, הצלחה ל"הפסיון של ישו" בדמשק וביירות, באתר הארץ, 28 במרץ 2004
↑  שלמה שמיר, דריכות בארצות הברית לקראת בכורת "הפסיון של ישו" מחרתיים, באתר הארץ, 22 בפברואר 2004
↑  NTBlog
↑  Update on 'The Passion'
↑  איי.פי, סרטו החדש של מל גיבסון, העוסק בצליבת ישו, מדאיג מנהיגים יהודים, באתר הארץ, 10 במרץ 2003
פרנק ריץ', רצח ישו, גרסת הבמאי, באתר הארץ, 26 בספטמבר 2003
↑  הליגה נגד השמצה: סרטו של מל גיבסון אנטישמי, באתר הארץ, 14 באוגוסט 2003
↑  אמנון ברזילי, ישו כפי שהכרתיו, באתר הארץ, 22 במרץ 2004
↑  אמיר בן-דוד, ישו היהודי, באתר הארץ, 7 ביולי 2004
↑  שלמה שמיר, מל גיבסון: מטרת האלימות ב"הפסיון של ישו" היא לזעזע את הצופים, באתר הארץ, 15 בפברואר 2004
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266349505171  GND: 4774371-2  LCCN: n2004040004  SUDOC: 078066824  VIAF: 214775930   WorldCat (עם VIAF): 214775930 
קטע מסצנת הצליבה בסרט
לוקאס בראלדו

לוקאס לופס בראלדו (בפורטוגזית: Lucas Lopes Beraldo; נולד ב-24 בנובמבר 2003 בפיראקיקאבה שבברזיל) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת פריז סן-ז'רמן מליגת העל הצרפתית ובנבחרת ברזיל.
קריירת מועדונים

בראלדו גדל במחלקות הנוער של אוניאו ברברנסה, XV דה פיראקיקאבה וסאו פאולו. בשנת 2022 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של סאו פאולו במסגרת ליגת העל הברזילאית. בעונת 2023 זכה עם המועדון בגביע הברזילאי.
ב-1 בינואר 2024 חתם בראדלו בפריז סן-ז'רמן לשלוש וחצי שנים.
קריירה בינלאומית

ב-23 במרץ 2024 ערך בראלדו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ברזיל, בניצחון 1-0 על נבחרת אנגליה במשחק ידידות.
נכלל בסגל נבחרת ברזיל לטורניר קופה אמריקה 2024.
תארים

הגביע הברזילאי (1): 2023
אליפות צרפת (1): 2023/2024
הסופר קאפ הצרפתי (1): 2023
הערות שוליים

↑  Brazil name Copa América squad with Casemiro dropped באתר OneFootball, ‏ 10 במאי 2024 (באנגלית)
| נבחרת ברזיל – קופה אמריקה 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 אליסון •  2 דנילו •  3 מיליטאו •  4 מרקיניוס •  5 גימראייש •  6 ונדל •  7 ויניסיוס •  8 פאקטה •  9 אנדריק •  10 רודריגו •   11 ראפיניה •  12 בנטו • 13 קוטו •  14 גבריאל • 15 גומס • 16 ארנה • 17 בראלדו • 18 לואיז • 19 פריירה • 20 סאביו • 21 אבנילסון • 22 מרטינלי • 23 רפאל • 24 אדרסון • 25 ברמר • 26 פפה • מאמן: דוריבאל ז'וניור |  1 אליסון •  2 דנילו •  3 מיליטאו •  4 מרקיניוס •  5 גימראייש •  6 ונדל •  7 ויניסיוס •  8 פאקטה •  9 אנדריק •  10 רודריגו •   11 ראפיניה •  12 בנטו • 13 קוטו •  14 גבריאל • 15 גומס • 16 ארנה • 17 בראלדו • 18 לואיז • 19 פריירה • 20 סאביו • 21 אבנילסון • 22 מרטינלי • 23 רפאל • 24 אדרסון • 25 ברמר • 26 פפה • מאמן: דוריבאל ז'וניור | ברזיל |
לילה וערפל (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  אלן רנה
 הופק בידי:  אנטול דאומן
 תסריט:  ז'אן קירול
 עריכה:  אלן רנה 
 שחקנים ראשיים:  מישל בוקה 
 מוזיקה:  הנס אייזלר 
 צילום:  ג'סלין קלוקט, סשה ויירני 
 מדינה:  צרפת
 חברת הפקה:  Argos Films 
 חברה מפיצה:  ארגוס סרטים
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  1956 
 משך הקרנה:  32 דקות
 שפת הסרט:  צרפתית
 סוגה:  סרט תיעודי 
 דף הסרט ב־IMDb
 
לילה וערפל (בצרפתית: Nuit et Brouillard) הוא סרט תיעודי של הבמאי הצרפתי אלן רנה משנת 1955. הסרט מציג את מחנות אושוויץ ומיידנק נטושים, כפי שנראו בשנות החמישים, תוך כדי תיאור חייהם של האסירים במחנות. "לילה וערפל" הוא אחד הסרטים התיעודיים הראשונים שנעשו אודות השואה והוא נעשה בשיתוף פעולה עם ניצול השואה, הסופר ז'אן קירול.