stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רחל צברי
ביוגרפיה > פעילות חינוכית

עם הקמת המדינה מונתה למפקחת מטעם משרד החינוך והתרבות על בתי הספר של זרם החינוך הכללי בירושלים וייסדה את בית הספר הראשון בירושלים ללימוד עברית וניהלה אותו. במרכז תפיסת עולמה עמדה חשיבות החינוך בגיל הרך ועיגונו וצמצום הפערים. עסקה רבות בהעצמת מעמדם של פקידי הסעד והעובדים הסוציאליים באמצעות הכשרה והרחבת משך הליווי של תחנות טיפת חלב את המשפחה. 

פעלה לשיפור וקידום מעמד המורים והמורות על ידי העלאת השכר ויצירת דירוגי שכר, השתלמויות ושילוב עובדי הוראה במחקר. לשיטתה, על כל מורה לעבור הכשרה פסיכולוגית ולקבל במהלך עבודתה ליווי פסיכולוגי. קראה להנהגת יום חינוך ארוך על מנת למנוע את תופעת השוטטות של בני נוער אחר הצהריים והקמת מערך חינוך קדם גני מגיל שלוש ודחיית הכניסה לכיתה א' לגיל שבע, פעלה לצמצום מספר התלמידים בכיתה, החלת אינטגרציה בבתי הספר על ידי סגירת בתי הספר השכונתיים, הנהגת הקבצות לימוד בכל מקצוע והקמת כיתות נפרדות לתלמידים ותלמידות מחוננים. עודדה את מעורבות ההורים במערכת החינוך על ידי עבודה קהילתית משותפת, פעלה להשתלבותם של חיילים משוחררים במערכת החינוך ולהעלאת מספר הגברים בקרב צוותי ההוראה.
בשנת 1971 נסעה ללמוד חינוך באוניברסיטת קולומביה שבניו יורק והייתה מועמדת ללימודי דוקטורט. גרה בניו יורק עד 1991 ובמקביל ללימודים התנדבה במרכז הפסיכיאטרי במנהטן.
רחל צברי נפטרה ב-16 בפברואר 1995 ונקברה בבית העלמין הדרום.
ב-2010 אישרה עיריית תל אביב את ההצעה לקרוא רחוב על שמה.
אחותה היא ד"ר שמחה צברי (1913–2004), שהייתה מראשי המפלגה הקומוניסטית של פלשתינה (פק"פ).
לקריאה נוספת

רחל צברי ובנימין ברנר, ספר הדידקטיקה לכיתה א, הוצאת קריית ספר, 1953.
שביט בן-אריה, חברות הכנסת: נשים מובילות בישראל, תל אביב, מדיה 10, 2011, עמ' 332–335.
הערות שוליים

↑  שביט בן-אריה, חברות הכנסת: נשים מובילות בישראל ,תל אביב, מדיה 10, 2011,, עמ' 332.
↑  בן-אריה, חברות הכנסת: נשים מובילות בישראל, עמ' 332.
↑  בן-אריה, חברות הכנסת: נשים מובילות בישראל, עמ' 332.
↑  בן-אריה, חברות הכנסת: נשים מובילות בישראל, עמ' 333.
↑  "השבעת חברת הכנסת רחל צברי", דבר, 6.5.1952.
↑  "מחוג הבית - לכנסת", מעריב, 12.11.1965.
↑  "ד"ר ורהפטיג: המדינה אינה יכולה להכיר בכמה דתות יהודיות", מעריב, 30.6.1966.
↑  חברת הכנסת רחל צברי, אתר הכנסת.
↑  פרוטוקול ישיבת מרכז מפא״י, הוועדה לענייני חינוך, 29.12.1960, ארכיון מפלגת העבודה, בית ברל.
↑  בן-אריה, חברות הכנסת: נשים מובילות בישראל, עמ' 333-334.
↑  "בעיות סתימת הפער החינוכי ושיפור רמת ההוראה - בדיון על תקציב משרד החינוך]", דבר, 15.3.1963
↑  בן-אריה, חברות הכנסת: נשים מובילות בישראל, עמ' 334-335.
↑  מוריה בן-יוסף, "יוזמה בת"א: להנציח יותר נשים ברחובות, באתר nrg", זמן תל אביב, 18.2.2010.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309392505171  ISNI: 0000 0000 6967 3562  VIAF: 97505039   WorldCat (עם VIAF): 97505039
ג'ון הנרי (חבר קונגרס)

ג'ון הנרי (באנגלית: John Henry‏; 1 בנובמבר 1800 – 28 באפריל 1882) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מאילינוי.
ביוגרפיה

הנרי נולד ב-1 בנובמבר 1800 ליד סטנפורד, קנטקי, ולמד בבתי הספר הציבוריים. הוא שירת כטוראי בפלוגה של קפטן ארנט של מתנדבי אילינוי במלחמת הבלאק הוק. הוא כיהן כחבר בבית הנבחרים של המדינה בשנים 1832–1840. הוא היה קשור באופן בולט למסילת הרכבת הראשונה שנבנתה באילינוי ב-1838. הוא כיהן כחבר בסנאט של המדינה מ-1840 עד 1847. לאחר מכן, הוא שימש כמפקח על בית המשוגעים של מדינת אילינוי הממוקם בג'קסונוויל, אילינוי.
הנרי נבחר כוויגי לקונגרס ה-29 כדי למלא את התפקיד שהתפנה עקב התפטרותו של אדוארד ד. בייקר וכיהן מ-5 בפברואר 1847 עד 3 במרץ 1847. כחבר קונגרס החליף אותו אברהם לינקולן. הוא לא היה מועמד לקונגרס ה-30. הוא היה המפקח על בית המשוגעים של המדינה בג'קסונוויל, אילינוי מ-1850 עד 1855. במהלך מלחמת האזרחים, הוא היה קשור למחלקת האפסנאות בג'קסון, טנסי, מ-25 באוגוסט 1862 עד 30 באפריל 1863. הוא מת ב-28 באפריל 1882 בסנט לואיס, מיזורי, ונקבר בבית הקברות בלפונטיין.
ג'יימס קבאנו

ג'יימס מייקל קבאנו (באנגלית: James Michael Cavanaugh‏; 4 ביולי 1823 – 30 באוקטובר 1879) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית ממינסוטה וציר מטריטוריית מונטנה.
ביוגרפיה

קבאנו נולד ב-4 ביולי 1823 בספרינגפילד, מסצ'וסטס, וקיבל השכלה אקדמית. הוא עבד בעיתונות, למד משפטים, והתקבל ללשכת עורכי הדין ב-1854 והחל לעסוק בכך בדבנפורט, איווה. לאחר מכן הוא עבר לצ'טפילד, מחוז פילמור, טריטוריית מינסוטה, ב-1854 והמשיך לעסוק בעריכת דין. עם קבלתה של מינסוטה כמדינה לאיחוד, בשנת 1858, הוא נבחר כדמוקרטי לקונגרס ה-35 וכיהן מ-11 במאי 1858 עד 3 במרץ 1859. הוא נכשל בניסיונו להיבחר מחדש ב-1858 לקונגרס ה-36. הוא עבר לטריטוריית קולורדו ב-1861 וחידש את עבודתו בעריכת דין; לאחר מכן הוא גם עסק בכרייה, והיה חבר בוועידה החוקתית של המדינה ב-1865. הוא עבר לטריטוריית מונטנה ב-1866, ונבחר כדמוקרט כציר לקונגרסים ה-40 וה-41, וכיהן מ-4 במרץ 1867 עד 3 במרץ 1871. הוא נכשל בניסיונו להיבחר מחדש ב-1870, ולאחר מכן עסק בעריכת דין בעיר ניו יורק. הוא חזר לקולורדו ב-1879 והתיישב בלידוויל, שם נפטר ב-30 באוקטובר 1879. הוא נקבר בבית הקברות גרינווד בניו יורק.
ב-28 במאי 1868, קבאנו הצהיר בתוך בית הנבחרים - "אני אוהב יותר אינדיאני מת מאשר אינדיאני חי. מעולם לא ראיתי אינדיאני טוב - וראיתי אלפים - למעט כאשר הם מתים." הצהרות דומות יוחסו גם לגנרל מלחמת האזרחים והמלחמה האינדיאנית פיליפ שרידן, למרות שהוא תמיד הכחיש אותן.
ג'יימס קלייבורן

ג'יימס רוברט קלייבורן (באנגלית: James Robert Claiborne‏; 22 ביוני 1882 – 16 בפברואר 1944) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מסנט לואיס, מיזורי. הוא ייצג את מיזורי בבית הנבחרים של ארצות הברית מ-1933 עד 1937.
ביוגרפיה

קלייבורן נולד ב-22 ביוני 1882 בסנט לואיס, מיזורי, למד בבתי הספר הציבוריים וסיים את לימודיו במחלקה למשפטים של אוניברסיטת מיזורי בקולומביה ב-1907. הוא התקבל ללשכת עורכי הדין באותה שנה והחל לעסוק בכך בסנט לואיס. הוא הרצה בבית הספר למשפטים באוניברסיטת סנט לואיס במשך כמה שנים.
הוא היה מועמד לשופט של בית המשפט המחוזי של המחוז השיפוטי השמיני ב-1924, אולם לא נבחר; הוא נבחר כדמוקרטי לקונגרסים ה-73 וה-74. הוא לא נבחר מחדש ב-1936; לאחר מכן עסק בעריכת דין בסנט לואיס עד מותו ב-16 בפברואר 1944, ונקבר בבית הקברות אוק גרוב שם.
ג'יימס בגס

ג'יימס מונטגומרי בגס (באנגלית: James Montgomery Beggs;‏ 9 בינואר 1926 – 23 באפריל 2020) היה המנהל השישי של נאס"א, מ-10 ביולי 1981 עד 4 בדצמבר 1985.
בגס מונה להיות מנהל נאס"א על ידי הנשיא רונלד רייגן, ונכנס לתפקידו ב 10 ביולי 1981. הוא המשיך למלא את התפקיד הזה עד 4 בדצמבר 1985, אז הוגש כנגדו כתב אישום בנוגע להונאה שנחשד בה לפני תקופת שירותו כמנהל נאס"א. מאוחר יותר בוטל כתב האישום והתובע הכללי של ארצות הברית התנצל בפני בגס.
בגס התפטר באופן רשמי ב 26 בפברואר 1986, לאחר אסון הצ'לנג'ר. והכחיש שידע על הבעיות הקשורות לאסון.
נולד בפיטסבורג, פנסילבניה שבארצות הברית.
נפטר מאי ספיקת לב בבת'סדה, מרילנד ב-23 באפריל 2020.
הערות שוליים

1 2  JAMES M. BEGGS
↑  James Beggs, NASA administrator in the 1980s, dies at 94, ‏25 באפריל 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 170066444  ISNI: 0000 0000 2378 8647  LCCN: n81111220  NARA: 10567715  SNAC: w6c53wkg  SUDOC: 243662009  VIAF: 77642550   WorldCat (עם VIAF): 77642550 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'ון גופ בולנטין

ג'ון גוף בולנטין (באנגלית: John Goff Ballentine‏; 20 במאי 1825 – 23 בנובמבר 1915) היה בעל עבדים אמריקאי,  פוליטיקאי וחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית עבור מחוז הקונגרס ה-7 של טנסי וקולונל בצבא הקונפדרציה.
ביוגרפיה

בולנטין נולד ב-20 במאי 1825 בפולסקי, טנסי במחוז ג'יילס, והיה בנם של אנדרו מיטשל ומרי טאטל גופ בולנטין. הוא סיים את לימודיו באקדמיית וורטמברג ב-1841, באוניברסיטת נאשוויל ב-1845, וב-1848 במחלקה למשפטים של אוניברסיטת הרווארד. הוא היה חבר בפקולטה של בית הספר למשפטים ליווינגסטון בניו יורק. הוא החל לעסוק בעריכת דין בפולסקי.
בלנטין עבר למחוז פאנולה, מיסיסיפי בערך ב-1854, המשיך בעיסוק בעריכת דין ועסק בעיסוקים המשפחתיים החקלאיים הנרחבים. שם הוא הכיר והתחתן עם מיס מרי א. לירד, בתו של ד"ר הנרי ליירד מבלמונט. לבני הזוג היו ארבעה ילדים.  הוא התיישב בממפיס, טנסי ב-1860. הוא שירת כקולונל בצבא הקונפדרציה במהלך מלחמת האזרחים. לאחר המלחמה חזר לפולסקי, טנסי.
בולנטין, שנבחר כדמוקרטי לקונגרסים ה-48 וה-49, כיהן מ-4 במרץ 1883 עד 3 במרץ 1887.  הוא סירב להיות מועמד למינוי מחדש ב-1886 ופרש מעיסוקים פעילים.
בולנטין מת בפולסקי, טנסי ב-23 בנובמבר 1915 ונקבר בבית העלמין החדש של פולאסקי.
הערות שוליים

↑  "Congress slaveowners", The Washington Post, 2022-01-19, נבדק ב-2022-01-24
↑  ג'ון גופ בולנטין, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
↑  "John Goff Ballentine". Ancestry.com. נבדק ב-18 באפריל 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "John Goff Ballentine". Govtrack US Congress. נבדק ב-18 באפריל 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "John Goff Ballentine". The Political Graveyard. נבדק ב-18 באפריל 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no95036826  SNAC: w6df83dp  US Congress: B000105  VIAF: 43884420   WorldCat (עם VIAF): 43884420
נואה גאלווין

| --- | --- |

 לידה:  6 במאי 1994 (בן 30) קטונה, ניו יורק, ארצות הברית
 שם לידה:  Noah Egidi Galvin 
 סוגה מועדפת:  סרט דרמה, סרט קצר, סרט קומדיה, מחזמר 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2005
 עיסוק:  שחקן, זמר
 מקום לימודים:  תיכון ג'ון ג'יי 
 בן זוג:  בן פלאט
 פרופיל ב-IMDb
 
נואה אג'ידי גאלווין (באנגלית: Noah Egidi Galvin; נולד ב-6 במאי 1994) הוא שחקן וזמר יהודי-אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידו בתור קני או'ניל בקומדיית המצבים "The Real O'Neals" של רשת ABC ותפקידו הראשי במחזמר "אוון הנסן היקר" בברודוויי.
ביוגרפיה

גאלווין נולד וגדל בקטונה, ניו יורק. לגאלווין שני אחים, ביניהם המולטי-אינסטרומנטליסט יוק לור (אנ'). אביו הוא נוצרי קתולי, ואמו, אבּי (לבית פינק), היא יהודייה; הוא גדל כ"יהודי וקתולי כאחד, שהולך לבית ספר נוצרי, בית ספר עברי וכנסייה", ותיאר את עצמו כיהודי.
קריירת משחק

לפני שכיכב בסדרה "The Real O'Neals" (אנ') הוא הופיע גם אוף-ברודוויי בתיאטראות כמו Signature,‏ Playwrights Horizons,‏ MCC,‏ The Vineyard,‏ The Public,‏ The Culture Project,‏ The Flea,‏ The Wild Project,‏ New York Theater Workshop,‏ Barrow Street Theater,‏ Rattlestick,‏ Ensemble Studio Theater, ורבים אחרים. בין הספרים המוקלטים בהם השתתף נמנים "כמה טוב להיות פרח קיר" מאת סטיבן צ'בוסקי ו"סלח לי, לאונרד פיקוק" מאת מת'יו קוויק.
באוגוסט 2017 מונה גאלווין כמחליף זמני לתפקיד הראשי במחזמר "אוון הנסן היקר", לאחר עזיבתו של בן פלאט. גאלווין החל לשחק בתפקיד ב-21 בנובמבר 2017, והופיע בפעם האחרונה ב-4 בפברואר 2018. הוא גם השתתף במחזמר "Waitress" (אנ') בברודוויי, בתפקיד אוגי, מ-29 באפריל 2019 עד 18 באוגוסט 2019, אז החליף אותו השחקן טודריק הול. בנוסף לתפקידיו הבימתיים, גאלווין קריין את דמותו של ארתור בגרסה המוקלטת של הספר What If It's Us, רומן להט"בי מאת אדם סילברה ובקי אלברטאלי. בהמשך הוא גם קריין את דמותו של הנסיך רופרט בפודקאסט "The Two Princes" של חברת גימלט, אשר פורסם ב-4 ביוני 2019.
ב-17 בפברואר 2020, גאלווין כיכב בתפקיד הראשי במופע היובל של Manhattan Concert Productions "יוסף וכתונת הפסים המשגעת" במרכז לינקולן.
בשנת 2020 הצטרף גאלווין לצוות השחקנים של סדרת הטלוויזיה "הרופא הטוב" בתפקיד המשני של ד"ר אשר וולק.
חיים אישיים

גאלווין הוא הומוסקסואל מוצהר. הוא יצא מהארון בפני אמו בגיל 14. החל מפברואר 2019 הוא מחלק את זמנו בין מנהטן ללוס אנג'לס, קליפורניה. ב-12 בינואר 2020 החל גאלווין לצאת עם השחקן והזמר בן פלאט, אותו החליף בתפקיד הראשי במחזמר "אוון הנסן היקר" בשנת 2017.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018 | אומה של רוצחים | מארטי קולקר |  |
| 2019 | חורשות את הלילה | ג'ורג' |  |
| 2020 | Theatre Camp | בראדלי "בייבי" ביורן | סרט קצר; גם תסריטאי ומפיק |
| 2023 | חזרה גנרלית (אנ') | בראדלי "בייבי" ביורן | גם תסריטאי ומפיק  מועמד פרס אינדפנדנט ספיריט להופעת המשנה הטובה ביותר (2024)  מועמד פרס אינדפנדנט ספיריט לתסריט הבכורה הטוב ביותר (עם מולי גורדון, ניק ליברמן ובן פלאט; 2024) |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | The Weekend Detectives | ג'וש | סדרת רשת; פרק: "Proof of Concept" |
| 2016–2017 | The Real O'Neals (אנ') | קני או'ניל | תפקיד ראשי (2 עונות); 29 פרקים |
| 2018 | Co-Ed | כריס | סדרת רשת; 8 פרקים |
| 2019 | Indoor Boys | אנסל | סדרת רשת; פרק: "Soup" |
| 2019–2020 | The Two Princes | הנסיך רופרט | פודקאסט; 21 פרקים |
| 2020, 2022 | בית הינשוף | ג'רבו | דיבוב; 2 פרקים |
| 2020–2024 | הרופא הטוב | ד"ר אשר וולק | תפקיד חוזר (עונה 4) תפקיד ראשי (עונה 5); 33 פרקים |
| 2021 | הפלייליסט של זואי | מטופל | פרק: "Zoey's Extraordinary Double Date" |
| 2021 | שני האחרים | אדי | פרק: "Pat Connects With Her Fans" |
פילמוגרפיה > תיאטרון

| שנה | מחזה | תפקיד | מקום | הערות | הערות שוליים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | עלובי החיים | גברוש | מקומות שונים | סיבוב מופעים ארצי |  |
| 2006 | The Who's Tommy (אנ') | טומי ווקר | תיאטרון ביי סטריט | אזורי |  |
| 2006 | Ace (אנ') | בילי לוקאס | תיאטרון הרפרטואר (אנ') | אזורי |  |
| 2008 | Norman's Ark | הארי ג'ונסון | אמפיתיאטרון ג'ון אנסון פורד (אנ') | אזורי |  |
| 2008 | Esther Demsack | אוורט ברוסטר | התיאטרון הציבורי (אנ') | אוף-ברודוויי |  |
| 2010 | Our Town (אנ') | וולי וב | תיאטרון בארו סטריט (אנ') | אוף-ברודוויי |  |
| 2010 | The Burnt Part Boys | דאסטי ריוורס | תיאטרון ויניארד (אנ') | אוף-ברודוויי |  |
| 2011 | אי המטמון | ג'ים הוקינס | איירונדייל סנטר (אנ') | אוף-אוף-ברודוויי |  |
| 2013 | The Power of Duff | ריקי דאף | תיאטרון הנטינגטון (אנ') | אזורי |  |
| 2015 | What I Did Last Summer (אנ') | צ'רלי היגינס | Pershing Square Signature Center (אנ') | אוף-ברודוויי |  |
| 2017–2018 | אוון הנסן היקר | אוון הנסן | תיאטרון מיוזיק בוקס (אנ') | ברודוויי |  |
| 2019 | Alice by Heart (אנ') | דודג'י / דאצ'ס / דודו / הצב-לא-צב | תיאטרון MCC (אנ') | אוף-ברודוויי |  |
| 2019 | מלצרית (אנ') | אוגי הרברט איינקורן | תיאטרון ברוקס אטקינסון (אנ') | ברודוויי |  |
| 2020 | יוסף וכתונת הפסים המשגעת | יוסף | אולם דייוויד גפן (אנ'), מרכז לינקולן | מופע בודד |  |
פילמוגרפיה > ספרים מוקלטים ופודקאסטים

| שנה | שם | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018 | What If It's Us | ארתור סוס | ספר מוקלט, תפקיד ראשי |
| 2019–הווה | The Two Princes | הנסיך רופרט | פודקאסט דרמה, תפקיד ראשי |
הערות שוליים

↑  https://forward.com/culture/469137/yoke-lore-adrian-galvin-musician-banjo-player/
↑  https://mobile.twitter.com/Noahegalvin/status/717445375313850368
↑  Bowman, Sabienna (22 במרץ 2016). "EXCLUSIVE : Noah Galvin THE REAL O'NEALS Interview". Seat42F. נבדק ב-10 ביולי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Martens, Joel (6 באפריל 2016). "The Real O'Neals Noah Galvin". Rage Monthly. נבדק ב-10 ביולי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Garner, Glenn (18 במאי 2016). "10 Qs: The Real O'Neals' Noah Galvin on Fake Siblings, Dan Savage, and Hate Mail". Out. נבדק ב-10 ביולי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lefkowitz, Andy (18 בדצמבר 2017). "Taylor Trensch Sets Dear Evan Hansen Start Date; Final Performance Scheduled for Noah Galvin". Broadway.com. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  https://www.epicreads.com/blog/what-if-its-us-audiobook/
↑  "The Two Princes". Gimlet (באנגלית). נבדק ב-2019-10-18.
↑  Halterman, Jim (10 בינואר 2016). ""The Real O'Neals" Star Noah Galvin: My Coming Out Was A Lot Different Than My Character's". NewNowNext. נבדק ב-10 ביולי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Noah Galvin as Kenny O'Neal - The Real O'Neals". ABC. נבדק ב-17 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ben Platt and Noah Galvin, who both played Evan Hansen on Broadway, are dating". Entertainment Weekly (באנגלית). נבדק ב-2019-05-19.
1 2  2024 Indie Spirit Awards: See the Complete List of Winners, Peoplemag (באנגלית)
↑  Portantiere, Michael (20 ביוני 2006). "The Who's Tommy". TheaterMania. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Foley, F. Kathleen (30 במאי 2008). "'Norman's Ark' never sets sail". Los Angeles Times. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hetrick, Adam (15 ביולי 2008). ""It's Today" for Esther Demsack at Summer Play Festival, July 15". Playbill. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "David Cromer Returns to Our Town 8/24". Broadway World. 23 באוגוסט 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Isherwood, Charles (25 במאי 2010). "Mining Families Must Pick Up Life's Pieces in a Disaster's Tuneful Aftermath". The New York Times. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hetrick, Adam (11 בינואר 2011). "Tom Hewitt, Steve Blanchard, Noah Galvin Set for Treasure Island at Irondale Center". Playbill. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gans, Andrew (11 באוקטובר 2013). "David Wilson Barnes, Amy Pietz and Jennifer Westfeldt Star in Huntington's Power of Duff, Beginning Oct. 11". Playbill. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Brantley, Ben (17 במאי 2015). "Review: 'What I Did Last Summer,' a Letter of Apology From an Ex-Teenager". The New York Times. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Clement, Olivia (22 באוגוסט 2017). "Broadway's Dear Evan Hansen Names Its New Evans". Playbill. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Alice By Heart / MCC Theater". MCC Theater (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2019-05-27.
↑  http://www.playbill.com/article/noah-galvin-returns-to-broadway-in-waitress-april-29
↑  http://www.playbill.com/article/joseph-and-the-amazing-technicolor-dreamcoat-concert-starring-noah-galvin-presented-february-17
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 5093 5999  LCCN: no2008110059  VIAF: 24418225   WorldCat (עם VIAF): 24418225
ארווין רודה

| --- | --- |

 לידה:  9 באוקטובר 1845 המבורג, הקונפדרציה הגרמנית 
 פטירה:  11 בינואר 1898 (בגיל 52) היידלברג, הקיסרות הגרמנית 
 מדינה:  המבורג 
 מקום קבורה:  בית הקברות ברג 
 השכלה:  אוניברסיטת בון  אוניברסיטת לייפציג  יוהאנאום 
 מעסיק:  אוניברסיטת טיבינגן, אוניברסיטת היידלברג, אוניברסיטת קיל, אוניברסיטת לייפציג, אוניברסיטת פרידריך שילר 
 תפקיד:  גהימרט 
 
ארווין רודה עם קרל פון גרסדורף ופרידריך ניטשה (משמאל), אוקטובר 1871 בנאומבורג
אֶרְוִין רוֹדֶה (בגרמנית: Erwin Rohde; 9 באוקטובר 1845 –  11 בינואר 1898) היה פילולוג גרמני קלאסי.
קורות חיים

בתור השני מבין ארבעה ילדיהם של הרופא מהמבורג פרנץ אדולף רודה (1813–1866) וברטה מריה וילהלמינה, לבית שלידן (1813–1882), ארווין רודה למד בתחילה בבית הספר של קרל פולקמר שטוי (אנ') ביינה בין השנים 1852 ל-1859 לפני שעבר להתגורר בה. חזר להמבורג, שם סיים את לימודיו בגימנסיה יוהאנאום (אנ') בשנת 1864. בסמסטר הקיץ של 1865 החל ללמוד פילולוגיה קלאסית באוניברסיטת בון. בסמסטר החורף שלאחר מכן, כמו עמיתו ללימודים פרידריך ניטשה, הוא עבר לאוניברסיטת לייפציג, שם החלה ידידותו עם ניטשה. בסמסטר החורף של 1867, רודה עבר לאוניברסיטת קיל וקיבל שם את תואר הדוקטור שלו ב-9 במרץ 1869 תחת אוטו ריבק (אנ') עם תזה על יוליוס פולוקס (אנ'). לאחר מסע לימודי באיטליה, רודה סיים את ההביליטציה שלו בקיל בסתיו 1870 והחל ללמד כמרצה פרטי בסמסטר החורף; ב-20 באפריל 1872 הוא הפך לפרופסור חבר. בשנת 1875 הוא הגיש בקשה לקבלת הקתדרה באוניברסיטת טרטו, אך וילהלם הורשלמן (גר') קיבל אותה. בשנת 1876 קיבל רודה פרופסורה מלאה באוניברסיטת פרידריך שילר בינה ועבר לאוניברסיטת טיבינגן שנתיים בלבד לאחר מכן, לסמסטר החורף של 1878/79. בשנת 1886 הוא קיבל מינוי באוניברסיטת לייפציג, אך לאחר סמסטר אחד בלבד בסתיו של אותה שנה הוא עבר לאוניברסיטת היידלברג כיורשו של קורט ואכסמוט (אנ'), והפך לסגן הרקטור ב-1894–1895. הוא דחה הצעה למינוי באוניברסיטת שטרסבורג בתחילת 1897.
בזמן שעדיין שהה בקיל, רודה השתמש בספר Afterphilologie מעורר המחלוקת כדי לתמוך בתזות שבהן תמך ניטשה ב"הולדת הטרגדיה", שהותקפה בעבר בחריפות על ידי אולריך פון וילאמוביץ-מולנדורף (אנ'). אולם שנים לאחר תמיכה זו בניטשה, הידידות ביניהם נפסקה. מצד שני, הידידות עם פרנץ אוברבק (אנ'), שנוצרה דרך חברם המשותף ניטשה ובאה לידי ביטוי בחילופי מכתבים ערים, התמידה עד מותו של רודה.
אף על פי שרודה חשב שארכיון ניטשה הוא רעיון "טיפשי", הוא תמך בו בתחילה עם כמה עצות וסיוע. לאחר מותו, טענה אליזבת פרסטר-ניטשה, אחותו של ניטשה ויוזמת רעיון הארכיון, שרודה תמך בהתלהבות ברעיון, והגזימה מאוד בכך. תלמידו של רודה, ארנסט הולצר, עבד זמן רב על הארכיון וערך את הפילולוגיקה של ניטשה.
הנישואים לוולנטיין פראם (1859–1901), שהתקיימו ב-8 באוגוסט 1877, הביאו לעולם ארבעה ילדים: ברטה (1878–1902), שנישאה לגאוגרף של היידלברג אלפרד הטנר, ארווין (יוני) (1881–1915), מאז שנת 1910, מרצה פרטי לפרמקולוגיה באוניברסיטת היידלברג, אנה (1885–1955) והנס אדולף (1895–1896), שמת בינקותו.
מקום מנוחתו של רודה נמצא בבית הקברות בהיידלברג. קברו הוא אובליסק עשוי גרניט שחור ומלוטש; הכתובת מציינת את שמו ואת שמו של אשתו.
כתביו

Ueber Lucians Schrift ΛΟΥΚΙΟΣ Η ΟΝΟΣ und ihr Verhaeltniss zu Lucius von Patrae und den Metamorphosen des Apulejus. Eine literarhistorische Untersuchung. Engelmann, Leipzig 1869 (Bayerische Staatsbibliothek digital).
De Julii Pollucis in apparatu scaenico enarrando fontibus. Engelmann, Leipzig 1870 (Bayerische Staatsbibliothek digital).
Afterphilologie. Zur Beleuchtung des von dem Dr. phil. Ulrich von Wilamowitz-Möllendorff herausgegebenen Pamphlets: „Zukunftsphilologie!“. Sendschreiben eines Philologen an Richard Wagner. Fritsch, Leipzig 1872 (Bayerische Staatsbibliothek digital).
Der griechische Roman und seine Vorläufer. Breitkopf & Härtel, Leipzig 1876 (Bayerische Staatsbibliothek digital); 3., vermehrte Auflage 1914 (Universität Regensburg. Universitätsbibliothek).
Psyche. Seelencult und Unsterblichkeitsglaube der Griechen. Mohr, Freiburg im Breisgau 1890–1894. 7. Auflage Tübingen 1921.
Kleine Schriften. 2 Bände. Mohr, Tübingen 1901.
Friedrich Nietzsches Briefwechsel mit Erwin Rohde. Hg. von Elisabeth Förster-Nietzsche und Fritz Schöll. Berlin 1902.
Franz Overbeck Erwin Rohde. Briefwechsel. Hg. u. kommentiert v. Andreas Patzer (Supplementa Nietzscheana 1). de Gruyter, Berlin/New York 1990.
Briefe aus dem Nachlass. Hg. von Marianne Haubold. Bd. 1–3. Olms, Hildesheim/Zürich/New York 2015–2017.
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267145505171  PLWABN: 9810622826505606  BIBSYS: 90255460  BNC: 000040522  BNE: XX1095261  BnF: cb12175867r (data)  CiNii: DA03432205  GND: 118790951  ICCU: RAVV024177  ISNI: 0000 0001 1020 5980  LCCN: n90712990  LNB: 000184679  NKC: jx20050530009  NLG: 137634  NSK: 000150024  NTA: 069243069  RERO: 02-A003755924  SUDOC: 030318149  VcBA: 495/246901  VIAF: 7432592   WorldCat (עם VIAF): 7432592 
קברו של רודה
פארן

ערך זה עוסק במושב בישראל. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הדרום
מועצה אזורית: הערבה התיכונה
גובה ממוצע: ‎107 מטר
תאריך ייסוד: 1971
תנועה מיישבת: תנועת המושבים
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 1,013 תושבים
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת דרום הנגב מוגדלת) פארן(למפת דרום הנגב רגילה) פארן(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום פארן(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום פארן30°21′48″N 35°09′20″E﻿ / ﻿30.3634341542059°N 35.1555541900059°E﻿ / 30.3634341542059; 35.1555541900059  heמפת היישובים של מועצה אזורית הערבה התיכונה (in English: Central Arava Regional Council) באדום - פארן בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 8 מתוך 10

פָּארָן הוא מושב עובדים חקלאי במחוז הדרום בישראל, השוכן במרכז הערבה, כ-100 ק"מ צפונית לאילת. המושב קרוי על שם נחל פארן הזורם מצפון לו. המושב שייך למועצה אזורית הערבה התיכונה, והוא הדרומי ביותר מבין יישוביה.
היסטוריה

המושב הוקם בנובמבר 1971 על ידי גרעיני נח"ל של בני המושבים, תנועת המושבים . בתחילה חיו חברי הגרעינים בצורה שיתופית שכונתה מושבו"צ (הלחם של מושב וקיבוץ), ובשנת 1975 הפך למושב עובדים.
המושב ממוקם למרגלות רכס עשת, מול העיר הנבטית העתיקה פטרה שבירדן (21 ק"מ).
הגידול העיקרי במושב הוא פלפל מתוק – אדום, צהוב וכתום, שמיוצא לארצות הברית ולאירופה. במושב גם משקי פרחים ומשקי חלב.
כמו כן ניתן למצוא במושב חוות סוסים, מורי דרך, סטודיו ליוגה, חרש עץ, סטודיו לקדרות, קונדיטורית, מנחת למטוסים זעירים ועוד.
מאז ספטמבר 2012 פועלת במושב שלוחה של מכינה קדם-צבאית ערבה.
היסטוריה > תיירות

במושב פארן קיימים מספר אתרי אירוח המציעים לינה ברמות שונות, החל מחאן דרכים ועד לחדרי אירוח.
גלריית תמונות

מושב פארן בצילום אוויר משנת 2008
מושב פארן בצילום אוויר משנת 2024
ראו גם

מדבר פארן
נחל פארן
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוגוסט 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588151205171
ארנסט פריז

| --- | --- |

 לידה:  22 ביוני 1801 היידלברג, נסיכות הבוחר מפפאלץ 
 פטירה:  11 באוקטובר 1833 (בגיל 32) קרלסרוהה, הדוכסות הגדולה של באדן 
 מקום קבורה:  בית הקברות ברג 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנות יפה, מינכן 
 
ארנסט פריז (בגרמנית: Ernst Fries‏; 22 ביוני 1801 – 11 באוקטובר 1833) היה צייר נוף גרמני במעבר מהרומנטיקה לריאליזם.