גזרות אדריאנוס
הערות שוליים

↑  W. Den Boer, Religion and Literature in Hadrian's Policy, Mnempsyne (1955)
↑  "כיוון שהגיע כתב המלך התחילו בוכים. בקשו למרוד במלך." (בראשית רבה, פרשה ס"ד)
1 2  היסטוריה אוגוסטה: חיי הדריאנוס, פרק 14, סעיף 2 (תרגום דוד גולן).
↑  "...כך, דיינו שנכנסנו לאומה זו בשלום, ויצאנו בשלום" (בראשית רבה, פרשה ס"ד)
↑  תלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף כ"ה, עמוד ב'
↑  ישראל בן-שלום, תהליכים ואידאולוגיה בתקופת יבנה כגורם עקיף למרד בר-כוכבא, בתוך "מרד בר-כוכבא מחקרים חדשים"
↑  בתלמוד: "שפעם אחת גזרה מלכות הרשעה שמד על ישראל שכל הסומך יהרג, וכל הנסמך יהרג, ועיר שסומכין בה תיחרב, ותחומין שסומכין בהן יעקרו..." (תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף י"א, עמוד א')
↑  "... כדי לעקור את סדרי הדת בענייני משפחה אסרו על בי"ד ישראל, שכבר ניטל כוחם, להורות ולדון, לסדר גיטין וחליצות..." (שו"ת שרידי אש)
↑  "אמר ר' מאיר: פעם אחת היינו יושבין לפני ר' עקיבה בבית המדרש והיינו קורין את שמע ולא היינו משמיעים לאזנינו מפני קסדור אחד שהיה עומד על הפתח. אמר לו: אין 'שעת הסכנה' ראיה. (תוספתא, ברכות ב', י"ג.)"
↑  תלמוד בבלי, מסכת מעילה, דף י"ז, עמוד א'
↑  ברייתא בתלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף י"ד, עמוד ב': "... אמר רבי יהודה מעשה ב'שעת הסכנה' שהביאנו נסרים שהיו בהן ארבעה וסיככנו על גבי מרפסת וישבנו תחתיהן אמרו לו משם ראיה אין 'שעת הסכנה' ראיה".
↑  "נר חנוכה מצווה להניחה על פתח ביתו מבחוץ...ובשעת הסכנה מניחה על שלחנו ודיו" (תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף כ"א, עמוד ב')
↑  בתלמוד: "...שפעם אחת גזרה מלכות רומי הרשעה גזירה על ישראל, שכל המניח תפילין ינקרו את מוחו" (תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף מ"ט, עמוד א')
↑  כמו אצל רבי חנינא בן תרדיון שאשתו נענשה בהריגה, וביתו נלקחה לזנות.
↑  היסטוריה של פלשתינה באתר אוניברסיטת דקוטה הדרומית
↑  Pillars of Smoke and Fire - The Holy Land in History and Thought מאת משה שרון
↑  Werner Eck, "The bar Kokhba Revolt: The Roman Point of View", The Journal of Roman Studies, Vol. 89 (1999), pp. 88-89
↑  Werner Eck, "The bar Kokhba Revolt: The Roman Point of View", The Journal of Roman Studies, Vol. 89 (1999), p. 89, n. 98
↑  אם כי, באגדות החורבן במסכת גיטין (נ"ז ב') מסופר משמו של רב יהודה, בהקשר של אדריאנוס על קיסר שהרג שבעת בניה של אישה, מכיוון שסירבו להשתחוות לו. מכיוון שישנו סיפור דומה בספר החשמונאים, מקורות שונים כמו סדר אליהו רבה וספר יוסיפון חלוקים בו בזמן המעשה
↑  מסכתא דבחדש פ"ו, עמ' 227 במהד' הורוביץ-רבין
↑  "על כן עלמות אהבוך", זה דורו של שמד, שנאמר: "כי עליך הורגנו כל היום, נחשבנו כצאן טבחה". (שיר השירים רבה פרשה א, כב).
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ק"ל, עמוד א'
↑  "שפעם אחת גזרה מלכות הרשעה שמד על ישראל שלא יעסקו בתורה ושלא ימולו את בניהם ושיחללו שבתות. מה עשה יהודה בן שמוע וחביריו? הלכו ונטלו עצה ממטרוניתא אחת, שכל גדולי רומי מצוין אצלה. אמרה להם: "עמדו והפגינו בלילה." הלכו והפגינו בלילה. אמרו: "אי שמים, לא אחים אנחנו? לא בני אב אחד אנחנו? לא בני אם אחת אנחנו? מה נשתנינו מכל אומה ולשון שאתם גוזרין עלינו גזירות רעות? ובטלום, ואותו היום עשאוהו יום טוב." (תלמוד בבלי, מסכת תענית, דף י"ח, עמוד א')
↑  תלמוד בבלי, מסכת מעילה, דף י"ז, עמוד ב'
↑  דיו קסיוס, ההיסטוריה הרומית, ס"ט, 12: 2-1
↑  "המשוך צריך שימול. ר' יהודה אומר: משוך לא ימול, מפני שהוא מסוכן. אמרו לו: הרבה מלו בימי בן כוזיבא, והיו להם בנים ולא מתו.", (תוספתא שבת, ט"ז ה"ו)
↑  אוסביוס מקיסריה, היסטוריה כנסייתית, ד, 6-5
↑  "דורות הראשונים", חלק ראשון כרך חמישי דף רפ"ט ואילך
↑  תולדות היהודים בא"י בתקופת המשנה והתלמוד, ע' 12
↑  א' מרי סמולווד, החקיקה של אדריאנוס ושל אנטונינוס פיוס לאיסור המילה בתוך: "מרד בר-כוכבא" בעריכת אהרן אופנהיימר
↑  M. Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Vol. II: CXLII. Sciptores Historiae Augustae, p. 620
↑  M. Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Vol. II: CXLII. Sciptores Historiae Augustae, p. 621
↑  משה דוד הר, "גזרות השמד וקידוש השם בימי הדריינוס", בתוך: מרד בר-כוכבא, מקראה (עורכת: רבקה ניר), האוניברסיטה הפתוחה, ספטמבר 2009, עמ' 503.
↑  משה דוד הר, "גזרות השמד וקידוש השם בימי הדריינוס", בתוך: מרד בר-כוכבא, מקראה (עורכת: רבקה ניר), האוניברסיטה הפתוחה, ספטמבר 2009, עמ' 505
↑  משה דוד הר, "גזרות השמד וקידוש השם בימי הדריינוס", בתוך: מרד בר-כוכבא, מקראה (עורכת: רבקה ניר), האוניברסיטה הפתוחה, ספטמבר 2009, עמ' 506
↑  משה דוד הר, "גזרות השמד וקידוש השם בימי הדריינוס", בתוך: מרד בר-כוכבא, מקראה (עורכת: רבקה ניר), האוניברסיטה הפתוחה, ספטמבר 2009, עמ' 514
↑  תוספתא, ברכות, ב', י"ג
↑  בבלי, שבת, מ"א, ע"א
↑  משה דוד הר, "גזרות השמד וקידוש השם בימי הדריינוס", בתוך: מרד בר-כוכבא, מקראה (עורכת: רבקה ניר), האוניברסיטה הפתוחה, ספטמבר 2009, עמ' 516.
↑  ג. אלון, "מלחמת בר-כוכבא", בתוך: מרד בר-כוכבא, לקט מאמרים (עורך: אהרון אופנהיימר), ירושלים: מרכז זלמן שזר, ינואר 2007, עמ' 52
↑  ירושלמי, עבודה זרה, פ"ה, מ"ו, "בלשת שנכנסה לעיר בשעת שלום חביות פתוחות אסורות וסתומות מותרות". ירושלמי, עבודה זרה, פ"ה, מ"ה, ע"א. "בשעת השמד הכל אסור, שאי-אפשר שלא היה שם ישראל, שלא עבדה על כורחו הדא אמרה: עבודה זרה שעבדה ישראל אינה בטילה לעולם".
↑  כבסיפור על אלישע 'בעל כנפיים' והתפילין, בתלמוד בבלי, מסכת שבת, דף מ"ט, עמוד א'.
↑  "תנו רבנן פעם אחת גזרה מלכות הרשעה שלא יעסקו ישראל בתורה בא פפוס בן יהודה ומצאו לרבי עקיבא שהיה מקהיל קהלות ברבים ועוסק בתורה אמר ליה עקיבא אי אתה מתירא מפני מלכות הרשעה?" (תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ס"א, עמוד ב')
↑  "מצאוהו לרבי חנינא בן תרדיון שהיה יושב ועוסק בתורה ומקהיל קהילות ברבים וספר תורה מונח לו בחיקו. הביאוהו ואמרו לו: מפני מה עסקת בתורה? אמר להם: כאשר ציוני ה' אלוהי. מיד גזרו עליו לשריפה, ועל אשתו להריגה, ועל בתו לישב בקובה של זונות." תלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף י"ז, עמוד ב'
↑  "...מה עשה רבי יהודה בן בבא הלך וישב בין שני הרים גדולים ובין שתי עיירות גדולות בין ב' תחומי שבת בין אושא לשפרעם וסמך שם חמשה זקנים ר"מ ור' יהודה ור' יוסי ור"ש ורבי אלעזר בן שמוע ורב אויא מוסיף אף רבי נחמיה כיון שהכירו בהם אויבים אמר להם בני רוצו אמרו לו רבי ואתה מה תהא עליך אמר להם הריני מוטל לפניהם כאבן שאין לה הופכין אמרו לא זזו משם עד שנעצו לגופו ג' מאות לולניאות של ברזל ועשאוהו לגופו ככברה." (תלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף ח', עמוד ב'; תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף י"ד, עמוד א')
↑  תלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף י"ז, עמוד ב'
↑  מדרש איכה רבה ב' ד', מדרש שוחר טוב ט' י"ג
↑  תלמוד בבלי, מסכת חגיגה, דף י"ד, עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף ח', עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף י"ח, עמוד ב'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף ע"ב, עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף כ', עמוד א'
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר המדע, הלכות יסודי התורה, פרק ה', הלכה ד'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת ראש השנה, דף ל"ב, עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף ס"ד, עמוד א'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ג', עמוד ב'.
↑  משנה, מסכת עירובין, פרק י', משנה א'.
↑  תוספתא עירובין ה' י"ח, מגילה ב' ב', סוכה א' ד'
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ל"ג, עמוד ב'.
↑  מדרש איכה רבה פרשה ג, בראשית רבה פרשה י. אם כי קיימים מקורות אחרים, בהם הוא מצויר כאדם ירא אלוהים והגון (תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף נ"ז, עמוד א') כסקרן וחקרן כלפי היהדות, וכמי שמתנהג בהגינות וביושר כלפי אנשים שונים (ויקרא רבה, ט"ו, כ"ה).
↑  "אמרו: אי שמים לא אחים אנחנו? לא בני אב אחד אנחנו? לא בני אם אחת אנחנו? מה נשתנינו מכל אומה ולשון, שאתם גוזרין עלינו גזירות רעות? ובטלום, ואותו היום עשאוהו יום טוב" | תלמוד בבלי, מסכת תענית, דף י"ח, עמוד א'.
מטבע שנטבע לרגל ביקור אדריאנוס ביהודה ובו הכיתוב: "adventui Aug(usti) Judaeae" שמשמעותו "לכבוד הגעת הקיסר ליהודה".
מקורות יהודיים סוברים כי ההתנערות מהבטחתו לבניין בית המקדש היה מוקד הסכסוך בין היהודים לאדריאנוס
פסלו של אדריאנוס לבוש גלימה יוונית ומעוטר זקן בשיש מקירנה
פסל בדמותו של אדריאנוס. נתגלה בעמק בית שאן
מוקד החיכוך העיקרי בין התרבות ההלניסטית ליהודית היה ברית המילה. לדידה של התרבות ההלניסטית הטבע היה קדוש ונאסר לפגום בו, ולכן המילה כמו בסירוס נחשבו לחילול הקודש, בעוד שבדת היהודית מצב של ערלות נחשב לחילול קודש. 
בתמונה סט מכשירים המשמשים לשם ביצוע ברית המילה, תצוגה במוזיאון העיר גטינגן