stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עידו ארליך-ובר
ספריו

שמעו ותחי נפשכם - לקט דברי התורה שהופיעו בעלונים בעריכתו
והאיש משה - לקט סיפורים והנהגות מחיי הרב ובר
הערות שוליים

↑  קטלוג הספרייה הלאומית
↑  התוכנית "דף חדש" באתר YouTube
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007755076705171  LCCN: n2020049987  VIAF: 13158066474508431138   WorldCat (עם VIAF): 13158066474508431138
פטריכור

גשם יורד על אדמה יבשה
פֶּטְרִיכוֹר (ביוונית: Πετριχώρ: פטרוס - "אבן", ואיכור - דם האלים במיתולוגיה היוונית) הוא ריח הגשם על אדמה יבשה.
המונח נטבע בשנת 1964 על ידי שני חוקרים אוסטרליים, בר ותומס, במאמר בכתב העת נייצ'ר. במאמר, מתארים המחברים כיצד נוצר הריח משמנים המופרשים על ידי צמחים מסוימים בתקופות יובש, ונספגים בקרקע ובסלעים. כשיורד גשם, החומרים מתפזרים באוויר יחד עם תרכובת אחרת, גאוסמין (תוצר מטבולי של actinobacteria), ויוצרים את הניחוח הייחודי. במאמר עוקב שפורסם בשנת 1965, הראו בר ותומס כי החומר מעכב נביטת זרעים ואת התפתחות הצמחים בשלבים המוקדמים ובכך להבטיח שהנביטה תתרחש במועד המתאים ביותר.
בתחילת 2015 פורסם כי חוקרים אמריקאים הצליחו לצלם את פגיעת הגשם בקרקע ולהבין את התהליך יותר לעומק:
כאשר טיפה פוגעת בקרקע היא כולאת בועות אוויר קטנות בנקודת המגע.
בועות האוויר עולות למעלה, ולבסוף מצליחות לפרוץ החוצה מהמים.
הפריצה החוצה של בועות האוויר מייצרת תרסיס של מי גשם, המשולבים עם החומרים שנפלטו מהקרקע.
התרסיס נשאר באוויר כערפל או עשן, ואותו אנו מריחים לאחר הגשם.
אזכורים בתרבות

המונח אוזכר בפרק "אשת הדוקטור" של סדרת הטלוויזיה הבריטית דוקטור הו, בה הוא שימש כקוד פתיחת דלת טלפתית. המונח תואר כ-"ריח האדמה אחרי הגשם", ואיימי פונד נדרשה לדמיין במוחה את הריח על מנת לפתוח את הדלת. בפרק מאוחר יותר בסדרה - "Closing Time" – מופיעות פרסומות של בושם בריח זה.
המונח אוזכר גם בסדרה הנסיך הדרקון, בתור ריח הנפיחות של טרי.
הערות שוליים

↑  Jennifer Chu (2015-01-14). "Rainfall can release aerosols, study finds". MIT News. נבדק ב-2022-07-12.
עליזה מגן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1937 (בת 87 בערך) ירושלים, פלשתינה (א"י)
 מדינה:  ישראל ישראל
 השתייכות:   המוסד
 תקופת הפעילות:  1960–1999 (כ־39 שנים)
 תפקידים בשירות
 משנה לראש המוסד
 
עליזה מגן הלוי (נולדה ב-1937) היא בכירה לשעבר במוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים. שירתה כלוחמת, מנהלת מחלקה, ראש אגף משאבי אנוש, ראש אגף תיאום מבצעי ובתפקידה האחרון שימשה משנה לראש המוסד, תחת שלושה ראשי מוסד שונים.
ביוגרפיה

מגן נולדה בירושלים, בת להורים שעלו מגרמניה בשנות השלושים, לאחר עליית הנאצים לשלטון.
בגיל 23 התגייסה למוסד. במהלך משפט אייכמן כתבה דו"חות הקשורים למשפט בזכות שליטתה בגרמנית. לדו"חות היא הוסיפה הערות אישיות אשר משכו את תשומת לבו של ראש המוסד איסר הראל.
מגן השתתפה בפעילות נגד המדענים הגרמנים במצרים. היא נשלחה ב-1962 לאוסטריה והצליחה לשכנע את אחד המדענים להגיע לתחקור בישראל. מגן הייתה הסוכנת שדובבה את הגיורת רות בלוי, שהייתה מעורבת בפרשת יוסל'ה שוחמכר. היא השתתפה במבצע יהלום, שבו גויס מוניר רדפא, טייס עיראקי שערק לישראל ביחד עם מטוסו - מיג-21. כמו כן השתתפה במבצע זעם האל להתנקשות במחבלים האחראים לטבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן. מגן הייתה אחראית לאיסוף מודיעין ששימש למבצע, הראשון בהם היה ואאל עאדל זועייתר. היא הייתה ראש שלוחה של אגף צומת באירופה, והדריכה בקורס המתקדם של המוסד.
ב-1980 מונתה לסגן ראש אגף צומת. למדה במכללה לביטחון לאומי, וב-1984 מונתה לראש אגף המנהל, שב-1985 הפך לאגף משאבי אנוש. ב-1990 מונתה לראש אגף מסד-מבצעים (התיאום המבצעי) ולמשנה לראש המוסד שבתאי שביט. מגן מילאה תפקיד זה גם תחת אפרים הלוי ודני יתום. כמשנה לראש המוסד נטלה חלק בדיונים על מבצע ההתנקשות הכושל בח'אלד משעל וקיבלה את ההחלטה להוציא לפועל מבצע להתקנת מכשירי ציתות בשווייץ לדירתו של עבדאללה זֵיין, מגייס הכספים של חזבאללה באירופה. המבצע כשל לאחר שסוכן המוסד נעצר על ידי השלטונות המקומיים והורשע בפעילות בלתי חוקית, ריגול וזיוף מסמכים. היא פרשה מהמוסד ב-1999.
מגן הייתה נשואה לאברהם. לזוג לא היו ילדים. בשנת 2011 נפטר בעלה.
הערות שוליים

↑  יוסי מלמן, ריגלתי, אבל לא בגדתי, באתר הארץ, 6 ביוני 2007.
↑    אמיר שואן, אמירה לם, לוחמות הצללים, באתר "ידיעות אחרונות", 13 בדצמבר 2017
1 2 3 4  "השתיקה יפה להן", מבט מל"מ גיליון 51, פברואר 2008
↑  יוסי מלמן ודן רביב, "מלחמות הצללים: המוסד וקהילת המודיעין", הוצאת ידיעות ספרים, 2012, עמוד 432.
↑  יוסי מלמן, בחזרה לזירת הפשע, באתר הארץ, 24 בספטמבר 2007
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פטרו סנייביץ'

פטרו (פיוטר) סנייביץ' (בלועזית: Petro Sanevich; נולד ב-16 ביוני 1924 נפטר ב-19 בדצמבר 2018), בנאי גגות אוקראיני, מחסידי אומות העולם, שהציל יהודים במלחמת העולם השנייה וקשר את גורלו עם מדינת ישראל.
פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים

פטרו סנייביץ' גר עם אימו, אנה, אביו, איוואן, ואחיותיו טטיאנה, דריה וסטפאניה. הם היו נוצרים אוונגליסטים והתגוררו בכפר יורובקה במחוז ז'יטומיר שבאוקראינה. ב-22 ביוני 1941 במסגרת מבצע ברברוסה הנאצים פלשו לתחומי ברית המועצות. פטרו היה עד לטבח של יהודים על ידי נאצים בקרבת ביתו. בנובמבר 1941, מצאה אימו, אנה סנייביץ', שני ילדים יהודים, אח ואחות, בוז'יה ופישל שמייגר. שברחו מגטו ליובר. הילדים היו מורעבים ובגדיהם מלאים כינים. אנה לקחה את הילדים לביתה שם המשפחה הסתירה אותם במשך שלושה חודשים. בזמנם הפנוי פטרו לימד את פישל טכניקות חקלאיות. בפברואר 1942 הצליח אביו של פטרו, איוואן להשיג עבור שני הילדים מסמכי זהות אוקראיניים. ולמחרת בוז'יה ופישל עזבו (תחת השמות הבדויים אנה ודימיטרי) את בית משפחת סנייביץ'.
לאחר המלחמה

בסוף מלחמת העולם השנייה, בוז'יה ופישל שמייגר התאחדו מחדש וגרו יחד בליובר. בוז'יה ואחיה פישל שרדו את המלחמה ובשנות ה-90 עלו עם ילדיהם ונכדיהם לישראל. הקשר ביניהם לבין פטרו נותק לאחר עזיבתם. במשך כ-50 שנה פטרו לא ידע מה עלה בגורלם. הקשר חודש ב-1993 בעזרת שגריר ישראל באוקראינה. בשנת 2003 עלה פטרו עם משפחתו לישראל. פטרו, אשתו אולגה ובתם רוזה התגוררו בבאר שבע, סמוך לביתו של בוז'יה שמייגר. פטרו נפטר ב-17 בדצמבר 2018, ונקבר בבית העלמין הישן בבאר שבע.
הכרה והנצחה

ב-19 ביולי 1994 הכיר יד ושם בפטרו סנייביץ' ובאחיותיו טטאינה ודריה כחסידי אומות העולם. הטקס התקיים בקייב אוקראינה. הוריו, איוואן ואנה סנייביץ', הוכרו קודם לכן ב-28 בפברואר 1993. שמות כל חברי המשפחה מונצחים בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם ביד ושם בירושלים.
במסגרת מיזם "חסד אחרון" (מיזם משותף ל"יד ושם" ושב"כ שנערך במהלך 2021, ובמסגרתו אותרו קבריהם של חסידי אומות העולם שגרו ונקברו בישראל ונאסף אודותם מידע רב), נחקר גם סיפורו של פטרו סנייביץ', ואותר קברו בבית העלמין בבאר שבע.
לקריאה נוספת

פינצ'בסקי גרשון, חסד אחרון: סיפורם של חסידי אומות העולם בישראל, ירושלים: יד ושם, 2023, עמוד 189
תיק ארכיון יד ושם מספר 5585/M.31 של פטרו סנייביץ'
הערות שוליים

↑  מתוך "חסד אחרון" - סיפורם של חסידי אומות העולם שחיו ונקברו במדינת ישראל, פטרו (פיוטר) סנייביץ' | Petro Sanevich, באתר יד ושם
↑  יואב קרקובסקי, "מחבל שהורג יהודים יכול להיות כאן ואנחנו לא?": המאבק בגירוש בני משפחת חסיד אומות עולם, באתר יוטיוב, ‏9.7.2021
↑  Petro Sanevich, יד ושם, The Righteous Among the Nations Database
↑  אור הלר, "חסד אחרון": המבצע של שב"כ ויד ושם להנצחת חסידי אומות העולם, באתר חדשות 13, 7 באפריל 2021
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פטרו סנייביץ'".
פינו נואר

ענבי פינו נואר
פּינוֹ נוּאַר (בצרפתית: Pinot noir, מילולית: אצטרובל שחור) הוא זן ענבים המשמש להפקת יין אדום. מקורו של הזן הוא בחבל בורגון, צרפת.
ענבי פינו-נואר גדלים בכל רחבי העולם, אך בעיקר במקומות בהם קיימים תנאי אקלים קרירים. העלים של הזן קטנים בהשוואה לזנים אדומים אחרים כמו קברנה סוביניון ושיראז, והאשכול מזכיר במבנהו ובצורתו אצטרובל. הזן רגיש מאוד להשפעה חזקה מדי של קרני אור השמש, לרוחות, לקרה וגם לקרקע עליה הוא גדל, ולכן נחשב לקשה מאוד לגידול. לתנאי האקלים יש השפעה רבה על טעם הענבים ועל טעם היין המופק מהם.
פטריות שק

| פטריות שק |
| --- | --- |
 Sarcoscypha coccinea
מיון מדעי
ממלכה:: פטריות
מערכה:: פטריות שק
מחלקות
 פטריות טרוטליות פטריות הומוטליות
שם מדעי
 Ascomycota ‏קבלייר-סמית, 1998
פטריות שק (שם מדעי: Ascomycota) הן מערכה המשתייכת לממלכת הפטריות. ישנם כ-30,000 מינים של פטריות שק.
פטריות השק יוצרות גופי פרי מתפטיר דיוקריוט n+n, חלקן פטריות מקרוסקופיות טפיליות. נבגים מייננים נוצרים בתוך נואדות, הנבגים נוצרים בתוך תא הפטריה באמצעות מיוזה ומיטוזה. למעשה נוצר תרמיל בעל שמונה נבגים.
לקורים של פטריות השק יש ספטה, וזרימה של ציטופלסמה בין החלקים מתאפשרת באמצעות חורים די גדולים בדפנות.
רבייה

פטריית השק מתרבה באמצעות נבגים, הנבגים נוצרים כאשר קיימים תנאי סביבה טובים לפיזורם. נבגי פטריית השק מפוזרים באמצעות הקונידיה (תא הרבייה של פטריית השק, אשר תפקידו לפזר הנבגים). תא הקונידיה נוצר בקצהו של קור הקונדיופורס, אשר יכול להתפתח במגוון צורות, מידות וצבעים. רביית פטריות השק מתבצעת על ידי ערבוב ציטופלסמה של שני תאי רבייה, המתרחשת כאשר אלו נפגשים ומתחברים זה לזה.
כאשר זוג תאי הרבייה מתחברים נוצר מבנה משולב בו נפגשים גרעיני האפלואידים. בתוך מבנה זה מתפתחים קורים בעלי תאים דיקריוטים, כאשר הקורים הללו מגיעים לסביבה המתאימה, אלו מתמקמים, ושם נבג יכול להיווצר. כאשר נוצר נבג, הוא מכיל גרעין מכל הורה (שני גרעינים שונים), שני הגרעינים מוקפים על ידי קור, ושילובם יוצר גרעין זיגוטה. הזיגוטה בעלת שני הגרעינים, עוברת תהליך מיוזה (במהלכו מוכפל מספר הגרעינים לכדי ארבעה גרעינים), לאחר מכן עוברת הזיגוטה תהליך מיטוזה, המכפילה ומפרידה את מספר הגרעינים לכדי שמונה גרעינים. הגרעינים הפרודים אל נבג שק, כך שבכל מנבג לרוב קיימים שמונה נבגים. באמצעות נקבוביות/ פתח הקיים במנבג משוחררים הנבגים, לאחר שחרורם מפוזרים הנבגים על ידי זרמי אוויר הרחק מן המנבג. לאחר התמקמות הנבג, הנבג מנץ ויוצר תפטיר.
ישנן שני זנים של פטריות שק:
פטריות שק טרוטליות-פטריות אלו ניתנות לרבייה אך ורק באמצעות שני מינים שונים: (+) ו-(-).
פטריות שק הומוטליות-פטריות אלו ניתנות לרבייה גם באמצעות שני מינים שונים: (+) ו-(-), וגם באמצעות מין זהה: (+) ו-(+), או (-) ו-(-).
לקריאה נוספת

Timm Anke, Daniela Weber, Physiology and Genetics,הוצאת Springer, שנת 2009
פטריות שנטרל

| פטריות שנטרל |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: פטריות
מערכה:: פטריות בסיסה
מחלקה:: Agaricomycetes
סדרה:: Cantharellales
משפחה:: Cantharellaceae
סוג:: פטריות שנטרל
שם מדעי
 Cantharellus ‏Fries, 1821

פטריות שַנטֶרֶל (שם מדעי: Cantharellus; בעברית תקנית: שעלול) הוא סוג של פטריות מאכל פופולריות. פטריות שנטרל הם סוג של פטריות מיקוריזה, כלומר הם גדלות באופן סימביוטי עם צמחים מסוימים, ועל כן קשה במיוחד לגדל אותם באופן מבוקר. פטריות שנטרל הם מסוגי פטריות המאכל הפופולריים ביותר בעולם, בין היתר בשל המראה והצבע הייחודיים של הפטריות, אשר מאפשר לדעת בביטחון שהן לא פטריות רעילות.
שם הפטריה נובע מהמילה היוונית "קנטרוס" (אנ'), אשר מתייחסת לסוג של כוס יוונית עתיקה ששימשה לשתייה.
מינים

ברשימה הבאה נכללים המינים של פטריות השנטרל:
| --- | --- |
 Cantharellus californicus  Cantharellus afrocibarius  Cantharellus altipes  Cantharellus amethysteus  Cantharellus appalachiensis  Cantharellus aurantioconspicuus  Cantharellus californicus  Cantharellus cascadensis  Cantharellus cibarius  Cantharellus cinereus  Cantharellus cinnabarinus  Cantharellus coccolobae  Cantharellus flavus  Cantharellus formosus  Cantharellus friesii  Cantharellus gracilis  Cantharellus humidicolus  Cantharellus lateritius  Cantharellus lewisii:  Cantharellus lutescens  Cantharellus minor  Cantharellus miomboensis  Cantharellus pallens  Cantharellus persicinus  Cantharellus phasmatis  Cantharellus pleurotoides  Cantharellus pseudoformosus  Cantharellus quercophilus  Cantharellus roseocanus  Cantharellus spectaculus  Cantharellus subalbidus  Cantharellus tabernensis  Cantharellus subpruinosus  Cantharellus tanzanicus  Cantharellus tenuithrix  Cantharellus texensis  Cantharellus vaginatus  Cantharellus zangii
הערות שוליים

↑  שעלול במילון מטבח [כלכלת הבית] (תרצ"ח), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  Ecology and management of commercially harvested chanterelle mushrooms. Gen. Tech. Rep. PNW-GTR-576 (PDF). Portland, OR: Department of Agriculture, Forest Service, Pacific Northwest Research Station. במרץ 2003. נבדק ב-2011-03-25. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  chanterelle at dictionary.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529959305171  LNB: 000298125  NKC: ph337736
פטר קארל פברז'ה

| --- | --- |

 לידה:  30 במאי 1846 סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  24 בספטמבר 1920 (בגיל 74) פילי, שווייץ 
 מקום קבורה:  Cannes (Grand Jas) Cemetery 
 מקום לימודים:  Saint Peter's School  גימנסיה של סנט אנה 
 תחום יצירה:  עיצוב תכשיטים 
 יצירות ידועות:  ביצת פברז'ה 
 פרסים והוקרה:  מסדר סנטה אנה, דרגה 2 (1892)  אביר בלגיון הכבוד (1900)  מסדר המופת האזרחי הבולגרי (1902)  מסדר סטניסלב הקדוש, דרגה 2 (1896)  מסדר סטניסלב הקדוש, דרגה 3 (1889)  תואר 'אזרח נכבד לדורותיו' של האימפריה הרוסית 
 בן או בת זוג:  Augusta Julia Fabergé 
 צאצאים:  Eugène Fabergé, Agathon Fabergé, Alexander Julius Fabergé 
 אתר רשמי
 
אוגוסטה יוליה יעקוב פברז'ה, רעייתו
פטר קארל פברז'ה בעבודתו
חנות פברז'ה במוסקבה, 1893
פטר קארל פברז'ה או קארל גוסטאבוביץ' פברז'ה (ברוסית: Карл Густавович Фаберже; ‏ 30 במאי 1848 - 24 בספטמבר 1920) היה תכשיטן ואמן רוסי אשר נודע בשל ייצור ביצי פברז'ה עבור המשפחה הצארית של רוסיה בבית המלאכה המשפחתי "בית פברז'ה".
היסטוריה

פטר קארל פברז'ה נולד בסנקט פטרבורג שברוסיה. הוא היה בנם של התכשיטן גוסטב פברז'ה (ממוצא גרמני) ורעייתו שארלוט יונגסטדט (ממוצא דני). משפחתו של גוסטב פברז'ה הייתה משפחה הוגנוטית שנמלטה מפיקרדי שבצרפת בעקבות ביטול צו נאנט בצו פונטנבלו. המשפחה נמלטה לברלין, ובשנת 1800 המשיכה לליבוניה שבסמוך לים הבלטי (באותה עת הייתה עיר זו בשליטת רוסיה), בה נולד אביו, גוסטאב.
פטר קארל התחנך בסנקט פטרבורג עד שנת 1860, עת שהוריו עברו לדרזדן. פטר קארל למד בבית הספר לאמנויות ולמלאכה של דרזדן. בשנת 1864 יצא פטר קארל ל"טיול הגדול" בהתאם לאופנת התקופה, והשתלם במסעו אצל תכשיטנים בגרמניה, צרפת ואנגליה.
בשנת 1872, בהיותו בן 26, שב לסנקט פטרבורג, ונשא לאישה את אוגוסטה יוליה יעקובס. בסנקט פטרבורג המשיך לעבוד בעסק המשפחתי, ובין היתר עבד עבור מוזיאון הארמיטאז' בקטלוג ושחזור מוצגים.
בשנת 1882 מונה פברז'ה למנהל החברה המשפחתית. קארל ואחיו הצעיר אגאתון, תכשיטן אף הוא, הציגו תכשיטים בתערוכת כל-רוסיה שנערכה במוסקבה בשנת 1882, בה זכה קארל במדליית זהב. בתערוכה זו הציגו בין היתר שחזור של צמיד זהב מהמאה הרביעית לפנה"ס. איכות השחזור הייתה כה טובה, שהצאר אלכסנדר השלישי הכריז כי הוא אינו מסוגל להבדיל בין הצמיד המקורי לשחזור, ולכן הורה שעבודות בית פברז'ה יוצגו בארמיטאז' כדוגמה לתכשיטנות הרוסית המודרנית.
בשנת 1885 העניק הצאר לבית פברז'ה את התואר "תכשיטן מיוחד של החצר הקיסרית".
היסטוריה > ביצי פברז'ה

הביצה הראשונה, שכונתה "תרנגולת" הוכנה עבור הצאר אלכסנדר השלישי בשנת 1885 כמתנה לרעייתו, הצארינה מריה פיודרובנה. הצאר ורעייתו, התלהבו מהביצה והחליטו כי יזמינו מבית פברז'ה ביצה נוספת עבור חג הפסחא מדי שנה לאחר מכן. הביצים הוכנו מדי שנה, ובניגוד למקובל, לא הוזמנו לפי דרישת הצאר, אלא תוכננו ועוצבו על ידי פברז'ה עצמו, כאשר הצאר ומשפחתו לא ידעו מה תהא צורת הביצה ונושאה עד קבלתה. הדרישה היחידה הייתה שכל ביצה תכיל הפתעה.
יורשו של אלכסנדר, הצאר ניקולאי השני נהג להזמין שתי ביצים מדי שנה - אחת לאימו ואחת לאשתו אלכסנדרה פיודורובנה. מסורת זו נמשכה עד מהפכת אוקטובר.
היסטוריה > פרסומו של בית פברז'ה

בעקבות הצלחת ביצי פברז'ה הפך בית פברז'ה לבית המלאכה הגדול ביותר ברוסיה לייצור תכשיטים, ונפתחו סניפים נוספים במוסקבה, אודסה, קייב ולונדון. בית המלאכה ייצר למעלה מ-150,000 תכשיטים ויצירות אמנות בין השנים 1882–1917.
בשנת 1900 ייצג פברז'ה את רוסיה בתערוכה העולמית שנערכה בפריז, אולם מאחר שקארל פברז'ה היה אחד השופטים בתערוכה, מוצגיו לא השתתפו בתחרויות. יחד עם זאת התכשיטים זכו במדליית זהב לאות כבוד, ופברז'ה מונה לאביר לגיון הכבוד - התואר הגבוה ביותר שניתן בצרפת.
בשנת 1916 נאמד הונו של בית פברז'ה ב-3 מיליון רובלים.
היסטוריה > המהפכה הרוסית

בעקבות פרוץ מהפכת אוקטובר בשנת 1917 השתלטו על בית המלאכה מועצת עובדיו, ובשנת 1918 הולאם בית המלאכה על ידי הבולשביקים, וכל רכושו הוחרם.
קארל פברז'ה עזב את סנקט פטרבורג לריגה, וממנה נמלט לגרמניה. ראשית התיישב בבאד הומבורג ולאחר מכן בוויסבאדן. אז'ן, בנו הבכור של פברז'ה ורעייתו של פברז'ה נמלטו לפינלנד במזחלת וברגל בעוברם את הגבול בין המדינות בדצמבר 1918.
ביוני 1920 הגיע אז'ן לווייסבאדן, וקרל ורעייתו התאחדו בלוזאן שבשווייץ (יתר הבנים נותרו ברוסיה).
פטר קארל פברז'ה לא התאושש מהמהפכה ומאבדן עסקו, ונפטר ב-24 בספטמבר 1920 מרוב צער. רעייתו נפטרה בשנת 1925. בשנת 1929 אפרו של קארל פברז'ה הועבר מלוזאן ונקבר בקבר רעייתו בקאן שבצרפת.
משפחתו

לקארל ולרעייתו נולדו ארבעה בנים: אז'ן פברז'ה (1874–1960), אגאתון פברז'ה (1876–1951), אלכסנדר פברז'ה (1877–1952), וניקולאי פברז'ה (1884–1939).
הנצחה

ישנם שני מוזיאונים המוקדשים לעבודתו: מוזיאון פברז'ה בעיר באדן-באדן בגרמניה ומוזיאון פברז'ה בסנקט פטרבורג.
הערות שוליים

↑  18 במאי לפי הלוח היוליאני
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007274380705171  BIBSYS: 90652295  BnF: cb11969882n (data)  CiNii: DA12506255  GND: 118531654  ICCU: UFIV006719  ISNI: 0000 0001 2141 5553  KulturNav: 27ff7a39-f792-45b3-9105-e7656a8584a9  LCCN: n79104286  LNB: 000144623  NKC: xx0009606  NLA: 35293481  NLK: KAC202286507  NSK: 000576939  NTA: 111071275  RERO: 02-A000060581  RKD: 242136  SELIBR: 208970  SNAC: w61c32g5  SUDOC: 027715752  Trove: 900725  ULAN: 500066993  VIAF: 82755295   WorldCat (עם VIAF): 82755295
עליזה לייפניק

עליזה לייפניק, הייתה שלוש פעמים אלופת ישראל בטניס שולחן (1954, 1955, ו-1957) ואלופת המכביה השלישית (1950) והמכביה הרביעית (1953).
ביוגרפיה

לייפניק התאמנה בקבוצת הפועל באר יעקב.
ביוגרפיה > אלופת המכביה

בתחרויות טניס השולחן של המכביה השלישית שנערכו בשנת 1950 זכתה לייפניק בשתי מדליות זהב, לאחר ניצחון במשחק הגמר 0-2 על קובו מהולנד ובטורניר זוגות מעורבים ביחד עם שמחה פינקלשטיין לאחר ניצחון על קובו מהולנד וקוטובסקי מאנגליה 0-2.
בתחרויות טניס השולחן של המכביה הרביעית שנערכו בשנת 1953 זכתה לייפניק ב-3 מדליות זהב, לאחר ניצחון במשחק הגמר 0-2 על שרה גולדמן מישראל בטורניר זוגות נשים ביחד עם חוה אוסטרייכר-אלון לאחר ניצחון במשחק הגמר על ליטמן מאנגליה וגולדמן מישראל 1-2 ובטורניר זוגות מעורבים ביחד עם שמחה פינקלשטיין לאחר ניצחון על לטמן ושרווד מאנגליה 0-2.
הערות שוליים

↑  דבר הספורט, דבר, 8 באוקטובר 1950
↑  במכביה ה-4: נסתיימו משחקי טניס וטניס שולחן, דבר, 27 בספטמבר 1953
פינוי אוכלוסייה בבריטניה במהלך מלחמת העולם השנייה

השלטון הבריטי פרסם את התוכנית באמצעי מדיית המונים ובהם פוסטרים. פוסטר זה הוצב ברכבת התחתית של לונדון.
פינוי אוכלוסייה בבריטניה במהלך מלחמת העולם השנייה הוא תהליך בו פונו אוכלוסייה, סחורות וממון בתחילת מלחמת העולם השנייה מחוץ לטווח ההפצצות.
בין השנים 1939–1941 פונו מרבית ילדי בריטניה מלונדון וערים מופצצות אחרות לאזורי ספר, הועברו סחורות ומשאבים מחוץ לטווח הפצצות בבריטניה ולמושבות בריטיות אחרות.
במסגרת מבצע Pied Piper שהתחיל ב-1 בספטמבר 1939 הועברו כ-3.5 מיליון תושבים, בהם כ-1.4 מיליון ילדים, במהלך יוני 1940 הועברה אוכלוסייה מהחוף המזרחי והמערבי מחשש ממבצע ארי-הים ובספטמבר פונו הערים שהושפעו מהבליץ.
ראו גם

פינוי אוכלוסייה בברית המועצות במהלך מלחמת העולם השנייה
פינוי אוכלוסייה ביפן במהלך מלחמת העולם השנייה
פטר צ'ך

פטר צ'ך (בצ'כית: ‏Petr Čechקובץ:Cs-Petr Cech.ogg‏Ⓘ‏; נולד ב-20 במאי 1982 בפלזן) הוא כדורגלן עבר צ'כי ושחקן הוקי קרח בהווה ששיחק בעמדת השוער בארסנל ובצ'לסי. צ'ך הוא שיאן ההופעות בכל הזמנים של נבחרת צ'כיה, עם 124 הופעות, וכיום משחק הוקי קרח בקבוצת בלפסט ג'איינטס מהליגה העליונה של בריטניה, גם כן כשוער.
צ'ך שיחק למעלה מעשור במדי צ'לסי עמה זכה בארבע אליפויות הפרמייר ליג, ארבע פעמים בגביע ה-FA, שלוש פעמים בגביע הליגה האנגלית, פעם אחת בליגת האלופות בעונת 2011/2012 ופעם אחת בליגה האירופית בעונת 2012/2013. הוא זכה שלוש פעמים בתואר השוער המצטיין בליגת האלופות של אופ"א ונכלל פעם אחת בנבחרת העונה בפרמייר ליג. צ'ך נהג לחבוש כובע מגן במהלך משחקיו, עקב פציעה קשה שעבר ב-2006.
קריירה

בצעירותו שיחק צ'ך במחלקת הנוער של המועדון הצ'כי ויקטוריה פלזן. ב-1999 הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת כמל בלשני, ושיחק בה במשך שנתיים.
בשנת 2001 עבר צ'ך לקבוצת ספרטה פראג, מהקבוצות המובילות בכדורגל הצ'כי, תמורת 700,000 אירו - סכום שנחשב גבוה עבור שוער בגילו. זמן קצר לאחר תחילת עונת 2001/2002 הפך צ'ך לשוער הראשון של ספרטה, והפגין כישרון רב במדיה. במהלך העונה הוא קבע שיא חדש של ליגת העל הצ'כית, כאשר לא ספג שער במשך 855 דקות רצופות. במקביל, הוא סייע לספרטה להעפיל לשלב הבתים השני של ליגת האלופות.
לאחר עונה אחת בלבד בספרטה פראג, עבר צ'ך לקבוצת סטאד רן הצרפתית ביולי 2002, תמורת חמישה מיליון אירו. בעונת 2002/2003 החמיץ צ'ך רק חמישה משחקים במסגרת ליגת העל הצרפתית, וסייע לרן לסיים במקום ה-15 בליגה ולהגיע עד לחצי גמר הגביע הצרפתי. בעונה שלאחר מכן הוא המשיך להצטיין, וזכה בתואר שוער העונה בליגה הצרפתית.
ב-2004 עבר צ'ך לצ'לסי. מאמן הקבוצה, ז'וזה מוריניו, נתן לצ'ך את תפקיד השוער הראשון של צ'לסי במקומו של קרלו קודצ'יני. צ'ך הפגין יכולת מרשימה בעונת 2004/2005, וקבע שיא אנגלי חדש של 1,025 דקות רצופות ללא ספיגת שער. בסיום העונה הוא זכה עם צ'לסי באליפות הפרמייר ליג, ובנוסף זכה בתואר "כפפת הזהב בפרמייר ליג" לשוער שספג הכי מעט שערים בליגה. במקביל, הוא העפיל עם קבוצתו עד לחצי גמר ליגת האלופות, ונבחר לשוער המצטיין של העונה במפעל. בעונת 2005/2006 זכה צ'ך עם צ'לסי באליפות נוספת.
באוקטובר 2006, בפתיחת עונת 2006/2007, נפגע צ'ך בראשו בצורה חמורה על ידי שחקן רדינג סטיבן האנט. צ'ך עבר מספר ניתוחים בגולגולת, ועל אף שהפציעה הקשה סיכנה את הקריירה שלו, הוא חזר לשחק כעבור ארבעה חודשים. הוא המשיך להפגין יכולת מרשימה במהלך העונה, ונבחר לשחקן החודש בפרמייר ליג במרץ 2007 ולשוער העונה בליגת האלופות. באותה עונה הוא סייע לקבוצתו לזכות הן בגביע ה-FA והן בגביע הליגה האנגלית, כאשר פתח במשחקי הגמר של שני הטורנירים.
במהלך עונת 2007/2008 סבל צ'ך ממספר פציעות, שגרמו לו להחמיץ 22 משחקים בכל המסגרות. אף על פי כן, בסיום העונה הוא עזר לצ'לסי להעפיל לראשונה בתולדותיה לגמר ליגת האלופות, תחת הדרכתו של המאמן הישראלי אברהם גרנט, בגמר עצר צ'ך פנדל לכריסטיאנו רונאלדו בדו-קרב בעיטות עונשין ובכל זאת מנצ'סטר יונייטד ניצחה וזכתה בגביע. הוא זכה בפעם השלישית בקריירה בתואר שוער העונה בטורניר. ב-2009 הוא זכה עם צ'לסי בפעם השנייה בגביע ה-FA. בעונת 2009/2010 סייע צ'ך לצ'לסי לזכות באליפות השלישית שלו במדיה, וקיבל בפעם השנייה את פרס "כפפת הזהב". לימים, הפך לשיאן הזכיות בתואר, עם ארבע זכיות, והיחיד שזכה בתואר בשתי קבוצות שונות, צ'לסי וארסנל.
ב-2012 זכה עם צ'לסי בליגת האלופות לאחר שהצטיין במשחק הגמר נגד באיירן מינכן והדף פנדל שבעט אריין רובן בדקה ה-93 של ההארכה, ובפנדלים הדף בעיטות של איביצה אוליץ' ובסטיאן שוויינשטייגר. עונה לאחר מכן זכה עם צ'לסי בליגה האירופית, לאחר ניצחון במשחק הגמר 2-1 על בנפיקה ליסבון.
ב-19 באוקטובר 2013 ערך את הופעתו ה-300 במדי צ'לסי במסגרת הפרמייר ליג.
ב-29 ביוני 2015 לאחר 11 שנה בצ'לסי, חתם בארסנל עבור כעשרה מיליון לירות שטרלינג.
לקראת סוף עונת 2018/2019 הודיע על פרישתו בתום העונה לאחר גמר הליגה האירופית.
לאחר הפרישה מכדורגל

ב-21 ביוני 2019 מונה צ'ך ליועץ טכני של צ'לסי לקראת עונת 2019/2020, ובכך סימל את חזרתו לקבוצה.
ב-9 באוקטובר 2019 חתם צ'ך בקבוצת ההוקי קרח הלונדונית גילדפורד פיניקס, כשהחל לשחק בעמדת השוער. צ'ך ניצח את משחקו הראשון, שהוכרע בפנדלים, ועצר שניים. הוא נבחר לאיש המשחק.
החל מדצמבר 2020 חזר מפרישה כשוער גיבוי של צ'לסי ושוער קבוצת המילואים של המועדון עקב משבר הקורונה שגרם למספר משוערי הקבוצה לא להיות זמינים ובכך בסכנה שלקבוצה לא יהיה כלל שוערים בסגלה.
ביוני 2022, בעקבות מכירתה של צ'לסי לטוד בולי, עזב צ'ך את המועדון..
במקביל התקדם צ'ך לליגות הוקי קרח גבוהות יותר ויותר בבריטניה בעקבות היכולת שגילה. בנובמבר 2023 שיחק לראשונה בקבוצה מקצוענית - בלפסט ג'איינטס, האלופה המכהנת של הליגה העליונה של בריטניה.
נבחרת לאומית

בצעירותו שיחק צ'ך בנבחרת צ'כיה עד גיל 21. הוא החל לשחק בנבחרת בשנת 2002, והטורניר הגדול הראשון שבו השתתף היה יורו 2004. בטורניר זה הפגין צ'ך יכולת מרשימה וסייע לנבחרתו להעפיל עד לחצי הגמר, לאחר ניצחון על נבחרת דנמרק בשלב רבע הגמר. בחצי הגמר, מול נבחרת יוון, הפסידה צ'כיה בשיטת שער הכסף. צ'ך זכה בפרס השוער המצטיין של הטורניר.
צ'ך סייע לנבחרת צ'כיה להעפיל למונדיאל 2006, ובכך להשיג את ההשתתפות הראשונה בתולדותיה בגביע העולם. במשחק הראשון במונדיאל עצמו, נגד נבחרת ארצות הברית, ניצחה צ'כיה 0–3. אף על פי כן, בשני המשחקים הבאים היא הפסידה בתוצאות זהות של 0–2 לנבחרות גאנה ואיטליה, מה שהביא להדחתה מהטורניר. בשני משחקים אלו הפגין צ'ך יכולת טובה בשער ועצר ניסיונות כיבוש רבים, אך לא הצליח למנוע את הפסדיה של נבחרתו.
צ'ך העפיל עם צ'כיה גם ליורו 2008, ואף כיהן כקפטן הנבחרת במשחק בו היא ניצחה 0–3 את גרמניה והבטיחה את העפלתה. בטורניר היורו עצמו, היה צ'ך אשם עיקרי בהדחתה של צ'כיה פעם נוספת כבר בשלב הבתים - הוא ספג שלושה שערים ב-15 הדקות האחרונות במשחק האחרון מול טורקיה, שהביאו למהפך ולניצחון של טורקיה בתוצאה 2–3. השער השני, שאותו הבקיע ניהאט קהבצ'י, נגרם כתוצאה מהשמטת כדור של צ'ך. לאחר ההדחה עמד צ'ך בפני פרישה ממשחק בנבחרת, אך לבסוף חזר בו בטענה שברצונו לייצג את צ'כיה במשך שנים רבות, וכן להשיב את הביטחון בו בקרב השחקנים הצ'כים.
בניגוד להצלחות בקמפיינים הקודמים, צ'ך לא הצליח להעפיל עם נבחרתו למונדיאל 2010, לאחר שזו סיימה שלישית בלבד בבית המוקדמות. ביורו 2012 העפיל עם הנבחרת לרבע הגמר לאחר הפסד במשחק הראשון לרוסיה וניצחונות על המארחת פולין ויוון, ברבע הגמר סיים עם צ'כיה את הטורניר לאחר הפסד 0–1 נגד פורטוגל משער של רונאלדו. צ'ך לא הצליח להעפיל גם למונדיאל 2014 לאחר שנבחרתו סיימה שוב שלישית בבית המוקדמות.
ביורו 2016 סיים עם נבחרתו במקום האחרון בבית לאחר ההפסדים לספרד וטורקיה ותיקו נגד קרואטיה. ב-8 ביולי 2016 הודיע צ'ך על פרישה מהנבחרת, לאחר 124 הופעות שהופכות אותו לשיאן ההופעות.