stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חיות בחלל
שנות ה-60 > 1967

11 באפריל ארגנטינה משגרת עכבר שחזר בהצלחה, אבל לא ברור האם השיגור עבר את ה-100 ק"מ.
ב־7 במאי שיגרה צרפת קופה בשם מרטין לחלל. הקופה הגיעה לגובה 240 ק"מ ואחרי 21 דקות חזרה ארצה. מטרת השיגור הייתה לבדוק את מידת הערנות ותיאום הגפיים של בעל חיים הנתון במצב של חוסר משקל ואת מוחה של הקופה.
שנות ה-60 > 1968

15 בספטמבר – ברית המועצות משגרת לחלל את זונד 5 - החללית הראשונה שהקיפה את הירח וחזרה בשלום לכדור הארץ- בתוך החללית היו צבים ותולעים שהיו החיים הראשונים שהקיפו את הירח.
שנות ה-70 > 1970

ב-9 בנובמבר שוגרו שני תאים סביב כדור הארץ. בתא אחד היו שתי צפרדעים שלגופם הוצמדו אלקטרודות והתא השני דמה לראשון ונועד לחקור את הקרינה הקוסמית. 9 שעות לאחר השיגור, התאים הופרדו מהמשגר ונכנסו למסלול אליפטי שמרחקיו מהקרקע 320–592 ק"מ. כמו כן, התא עם הצפרדעים הסתובב סביב עצמו במהירות של 50 פעם בדקה. לאחר כשבוע ב-16 בנובמבר, הצפרדעים מתו. מטרת השיגור הייתה:
1. חקירת השפעת חוסר המשקל המפריע לאסטרונאוטים במילוי תפקידם.
2. חקירת האוזן הפנימית והמנגנונים האחראיים על שיווי משקלם של הצפרדעים ולהסיק מכך על בני אדם.
לאחר כשבוע ב-16 בנובמבר, הצפרדעים מתו.
שנות ה-70 > 1972

16 באפריל, שוגרו נמטודות על אפולו 16.
שנות ה-70 > 1973

על סקיילאב 3 אשר שוגרה ב-28 ביולי, שוגרו עכברי כיס, הדג הראשון בחלל והעכבישים הראשונים בחלל.
ב־31 באוקטובר שוגרה מעבדה ביולוגית – קוסמוס 605 (ביון 1) אשר שהתה בחלל במשך 22 יום. בחללית היו עשרות עכברים, חרקים, בקטריות ועוד. מהניסיונות שנערכו בחללית, חלה החמרה ניכרת בחילוף החומרים ברקמות של בעלי חיים אלה. ירידה בטמפרטורה של הגוף, פגיעה במח העצמות והחלשתן. לא חלו שינויים פתולוגיים בבעלי החיים. המסקנה אליה הגיעו החוקרים הייתה כי שהייה ממושכת בחלל עלולה להשפיע באורח חמור על חילוף החומרים של אורגניזמים חיים.
שנות ה-70 > 1975

15 ביולי – ארצות הברית משגרת דגים לחלל בחללית אפולו סויוז.
17 בנובמבר, במסגרת טיסת סויוז 20, צבים שברו את השיא של משך הזמן הארוך ביותר לבעלי חיים בחלל, הם שהו 90.5 ימים בחלל.
7 בדצמבר, שוגרו 5 עכברי כיס על אפולו 17, אחד מהם מת במסע.
שנות ה-80

במשך שנות ה-80 שיגרה ברית המועצות כ-8 קופים על טיסות "ביון".
שנות ה-80 > 1985

ארצות הברית משגרת 2 קופי סנאי על ספייסלאב 3 (Spacelab 3) במעבורת החלל יחד עם 24 ארנבי אלבינו וביצי מקלונאים. בנוסף, על ביון 7 שוגרו 10 סלמנדרות, לסלמנדרות נקטעו הגפיים הקדמיים על מנת ללמוד על זמן ההתחדשות/התרפאות בחלל. השיגורים על טיסות ביון הטיסו אף דגי זברה, ביצי חרקי מקלות, חולדות ועוד. ואת הסלמנדרות הראשונות בחלל.
שנות ה-80 > 1989

ב-13 במרץ נאס"א שלחה לחלל ביצים מופרות של תרנגולות בSTS-29 – ניסוי שעוצב כתחרות לסטודנטים.
שנות ה-90

במשך שנות ה-90 ארצות הברית שיגרה במעבורות חלל צרצרים, חלזונות, קרפיונים, קיפודי ים, מדוזות, ביצי שליו, ביצי עש צועניות ועוד.
שנות ה-90 > 1990

סין משגרת חזירי ים. נוסף על כך, בדצמבר, טויוהירו אקיאמה, עיתונאי יפני, לקח איתו צפרדעי עץ לשהות המסע שלו לתחנת החלל מיר.
שנות ה-90 > 1992

ניסוי ישראלי במסגרת STS-47 אודות התנהגות הצרעה המזרחית בחלל.
שנות ה-90 > 1994

ב-8 ביולי, ארצות הברית משגרת את מעבורת החלל קולומביה במשימת STS-65 ממרכז החלל קנדי, על החללית היו סלמנדרות ומדוזות, 2 סלמנדרות מתו והשאר שרדו.
שנות ה-90 > 1995

18 במרץ - יפן שולחת זן של סלמנדרות על חללית הפלייר.
שנות ה-2000

במשך העשור תוכננו על ידי תלמידי חטיבה ותיכון משימות לשיגור לחלל, על טיסות אלו היו נמלים, מקלונים וארטמיות.
שנות ה-2000 > 2003

ב-16 בינואר שוגרו לחלל זחלי משי, עכבישי גן, דבורות עץ, נמלים וארזניות יפניות (דגים) על טיסת המעבורת STS-107. הטיסה התרסקה והתפרקה באטסמופירה עם חזרתה לכדור הארץ.
שנות ה-2000 > 2007

ב-14 בספטמבר סוכנות החלל האירופאית שולחת דובוני מים על ה-FOTON-M3 אלה שרדו 10 ימים רק בעזרת הגנתם הטבעית. באותה משימה נשלח תיקן רוסי לחלל בתוך מכל אטום שהיה היצור הראשון שילד בחלל, הוליד 33 מקקים.
ב-28 ביוני החברה האמריקאית Biglelow Aerospace משגרת את Genesis II שעליו היו תיקנים ובנוסף עקרבים דרום אפריקאים וזן מסוים של נמלים. כמו כן, שנה אחת קודם ב-12 ביולי 2006, החברה משגרת לחלל תיקנים יחד עם פריטים קטנים כגון צעצועים על ה-Genesis I.
שנות ה-2000 > 2009

ב-15 במרץ בזמן הספירה לאחור לשיגור של STS-119, עטלף נראה בהיותו מנסה להיצמד למכל הדלק, כשמומחה לבעלי חיים הסתכל וניתח את תמונות השיגור, הוא אמר שהעטלף שבר את כנפו השמאלית.
ב-16 בנובמבר, על STS-129 שוגרו זחלי פרחים ואלפי נמטודות בחלק מניסוי בית ספרי. הנמטודות שוגרו על מנת לבדוק ולתחקר איבוד משקל לטווח זמן ארוך.
שנות 2010 > 2010

ב-3 בפברואר איראן שיגרה על גבי הרקטה קאוושגאר 3 ובתוכו היו מספר תולעים, עכבר ושני צבים אשר הצליחו לשרוד ולחזור לכדור הארץ בחיים.
שנות 2010 > 2011

בחודש מאי נשאה הטיסה STS -134 כ-2 עכבישי זהב עם מושבת זבובי פירות (כמקור מזון בעבור העכבישים). מטרת השיגור הייתה לחקור את השפעת הכבידה על התנהגותם של העכבישים. כמו כן, נשלחו לאותו מסלול גם דובוני מים ואקטרומופילים (אורגניזם).
בחודש ספטמבר שיגרה איראן את קאוושגאר 5 שהכיל קוף מזן רזוס, אך, המשימה נכשלה.
בחודש נובמבר, ניסוי הטיסה של רוסיה- משימת פובוס גרונט (ברוסית גרונט=אדמה) שתכנן לשלוח דובוני מים למאדים וחזרה כשל והמשימה לא הצליחה לעזוב את המסלול של כדור הארץ.
שנות 2010 > 2012

בחודש אוקטובר נמסרו לתחנת החלל הבינלאומית 32 דגי מדקה על ידי סויוז TMA-06m בעבור מודול התחנה היפני - מעבדת קיבו.
שנות 2010 > 2013

ב-28 בינואר, איראן שיגרה לחלל טיל נוסף מסדרת טילי קאוושגאר אשר הכיל קוף מזן רזוס. הטיל הגיע לגובה 116 ק"מ ושלף "משלוח". הקוף היה בהכרה במשך כל הטיסה ואף הצליח לשרוד אותה. לאחר מספר ימים הISNA פרסמה סרטון מלא של ההפעלה.
ביקורת

ארגונים הפועלים למען בעלי החיים וזכויותיהם הביעו ביקורת על השימוש בבעלי חיים לצורך ניסויים בחלל, למשל, בשיגורה של הכלבה לייקה הם הפגינו מול שגרירויות ברית המועצות ברחבי העולם ובנוסף, מפגינים עמדו דקת דומייה למען שלומה של הכלבה. עם התפתחות הטכנולוגיה, החלו להשתמש במיקרואורגניזמים לשם ניסויים במקום בעלי חיים. השימוש במיקרואורגניזמים הוא זול יותר וחוסך שימוש בבעלי חיים הפוגע בהם. כמו כן, החיידקים מסוגלים לשרוד מסע בחלל טוב יותר מאשר בעלי חיים. קיומנו בחלל כמו על כדור הארץ יהיה תלוי בתפקודם של החיידקים ולכן מומלץ להשתמש בהם.
בול רומני עם לייקה משנת 1959(על הכיתוב כתוב-"לייקה הנוסע הראשון לחלל")
שיגור הקופה "בייקר" לחלל בשנת 1959 על הטיל יופיטר PGM-19
האסטרונאוט דונלד תומאס בודק סלמנדרה במעבורת החלל(STS-65)
אולפן שישי

| --- | --- |

סמליל "אולפן שישי"
 סוגה:  חדשות, אקטואליה, מגזין
 מנחים:  דני קושמרו, קרן מרציאנו, דנה ויס, אלמוג בוקר
 משתתפים:  אמנון אברמוביץ', ערד ניר, קרן מרציאנו, דנה ויס, מוחמד מג'אדלה, דפנה ליאל, בן כספית, ניר דבורי, גיא פלג, ירון אברהם
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 הפקה
 חברת הפקה:  חברת החדשות
 עורכים:  רון ירון
 אתר צילומים:  קריית התקשורת נווה אילן
 מוזיקה:  Clash Of The Titans מאת נייג'ל ביהאם-פאוול ובלה ראסל (מתוך האלבום ‎24 Hour Orchestral News)
 אורך פרק:  שעתיים
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 2 (18 באוגוסט 1995–27 באוקטובר 2017)   קשת 12 3 בנובמבר 2017–הווה) רשת 13 (3 בנובמבר 2017–11 בינואר 2019)
 תקופת שידור מקורית:  18 באוגוסט 1995 – הווה
אולפן שישי היא תוכנית של חברת החדשות, המשודרת כיום בקשת 12 מדי ערב שישי בהגשתו של דני קושמרו ולצידו צוות הפרשנים הבכירים של חברת החדשות בהם: אמנון אברמוביץ', גיא פלג, קרן מרציאנו, דנה ויס וניר דבורי.
התוכנית שעלתה לאוויר ב-18 באוגוסט 1995, כוללת פרק חדשות, ובו סיכום של אירועי השעות האחרונות בחדשות הפנים והעולם, ומיד אחר כך פרק מגזין נרחב שבו כתבות תחקיר, כתבות דוקומנטריות, פאנל הפרשנים וראיונות. עורך התוכנית הוא רון ירון.
כיום משודרת התוכנית מקריית התקשורת נווה אילן. לפני כן שודרה התוכנית באולפני הבירה ירושלים.
בשנת 2001 המציא רם לנדס את פורמט הפרשנים של אולפן שישי - שמתקיים מאז בצורות שנות בכל הערוצים. הפורמט המקורי של לנדס היה מהודק ושיחת הפרשנים הייתה מתוזמנת בשעון עצר לשני מקבצים של לא יותר מ-4 דקות
עד ראשית שנת 2012 הנחה את התוכנית יאיר לפיד, שכיהן בתפקיד המגיש ארבע שנים עד שהחליט לפרוש לפוליטיקה ולימים הפך לראש ממשלת ישראל.
בכל שנותיה הובילה התוכנית בנתוני הרייטינג על מתחרותיה: "יומן" בערוץ הראשון, "שישי" של חדשות 13, ו"חדשות שישי" של תאגיד השידור הישראלי.
חשיפות בולטות

במרכז הישגיה העיתונאיים של התוכנית בשנים האחרונות:
חשיפת "מסמך גלנט", על ידי פרשני התוכנית אמנון אברמוביץ' ורוני דניאל, שהובילה לטלטלה חסרת תקדים במערכת הצבאית והפוליטית בישראל.
ריאיון ראשון עם רונה רמון, רעייתו של האסטרונאוט הישראלי הראשון, אילן רמון, ימים מעטים לאחר נפילת בנה אסף בהתרסקות מטוסו. בריאיון מתחה רמון ביקורת קשה על התקשורת הישראלית, שדרך אנשיה נודע לה על דבר מותו של בנה.
כתב התוכנית, חיים ריבלין, חשף פרקים נרחבים בפרשת הולילנד, שנקשרה בשמו של ראש הממשלה לשעבר, אהוד אולמרט.
ריאיון ראשון עם ניצב בדימוס זאב אבן-חן, ששכל את בתו טופז באסון אוטובוס צוערי השב"ס בכרמל, והיווה למעשה ראשיתו של מאבק ציבורי נגד האחראים למחדל.
ריאיון מיוחד עם עומאר אוסאמה בן לאדן, בנו של מנהיג "אל-קאעידה", אוסאמה בן לאדן.
ריאיון עם עבד אל-חלים ח'דאם, מי ששימש סגן נשיא סוריה ושר החוץ, היה למעשה המקורב ביותר לחאפז אל-אסד והפך לאחד ממובילי המחאה נגד בנו בשאר, הריאיון עורר סערה בסוריה ובלבנון עקב היותו בכיר ממשל סורי לשעבר שהתראיין לתקשורת של מדינת אויב.
חשיפה של הכתב שי גל של שורת מקרי הדרת נשים בעיר בית שמש, ובראשם תיעוד חששה של הילדה נעמה מרגוליס בת ה-8, תושבת העיר, לשוב מבית הספר לביתה לאחר שבעבר חרדים קיצוניים ירקו עליה וקיללו אותה משום שלא הייתה לבושה באופן מספיק צנוע, לדעתם. הכתבה הובילה למחאה ציבורית נרחבת.
חשיפת שורת הטרדות מיניות לכאורה שנעשו על ידי תת-אלוף שי אלבז, המועמד לתפקיד מפקד חיל הים ומפקד שייטת 13 בעבר. אלבז סיים את דרכו ופרש מצה"ל בעקבות הפרסומים.
ריאיון עם יונה אברושמי, רוצחו של פעיל שלום עכשיו אמיל גרינצווייג. במהלך הריאיון הצדיק אברושמי את מעשיו וכינה את המפגינים נגד הממשלה במשבר הקורונה "חיידקים" ואמר שגם אחד מהם ירצח.
נעימת הפתיחה

בשנות ה-90, נעימת הפתיחה והסגירה של התוכנית הייתה Newsday של ריצ'רד מייהיל, אשר שימשה שנים לאחר מכן כפתיח לתוכנית "הסיפור שלי" ששודרה בערוץ 10.
בין השנים 1997 - 2000 נעימת הפתיחה של התוכנית הייתה Reporter של מוראי מונרו מתוך הדיסק "News Media 2".
בין התאריכים יוני - אוקטובר 2000 התוכנית השתמשה, ככל הנראה בשוגג, במנגינה של חדשות ערוץ 4 הבריטי שנכתבה על ידי אלאן הוקשאו, ללא אישור הערוץ. כעבור ימים ספורים, הנעימה הוחלפה בנעימה הנוכחית כאשר דן שילון התחיל להגיש את התוכנית.
מגישים

| שם המגיש/ה | התוכנית הראשונה | התוכנית האחרונה | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| עמנואל רוזן | 18 באוגוסט 1995 | 6 באוקטובר 2000 | הגיש בזוגיות לצידם של גדי סוקניק ואשרת קוטלר ולעיתים הגיש לבדו. בשנת 2000 הפך לפרשן של התוכנית |
| גדי סוקניק | 18 באוגוסט 1995 | 9 באוקטובר 1998 | הגישו בזוגיות לצידו של עמנואל רוזן ולעיתים הגישו לבדם |
| אשרת קוטלר | 16 באוקטובר 1998 | 22 בספטמבר 2000 | הגישו בזוגיות לצידו של עמנואל רוזן ולעיתים הגישו לבדם |
| דן שילון | 13 באוקטובר 2000 | 13 ביולי 2001 | הגישו לבדם |
| אהרן ברנע | 20 ביולי 2001 | 28 בדצמבר 2007 | הגישו לבדם |
| יאיר לפיד | 4 בינואר 2008 | 6 בינואר 2012 | הגישו לבדם |
| דני קושמרו | 13 בינואר 2012 | הווה | מגיש לבדו |
הערות שוליים

↑  דוד אברהם,‏, יאיר לפיד פורש מ"אולפן שישי", ייכנס לפוליטיקה, באתר וואלה, 8 בינואר 2012
↑  נתיב נחמני, סערת "מסמך גלנט": אייל ארד התלונן במשטרה, באתר nrg‏, 8 באוגוסט 2010
↑  אלי סניור ואביעד גליקמן, מחשבים הוחרמו, על אחד מהם היה מסמך גלנט, באתר ynet, 17 באוגוסט 2010
↑  חנן גרינברג, "מסמך גלנט": הקרב החדש של האלוף, באתר ynet, 7 באוגוסט 2010
↑  זאב אבן חן שאיבד את בתו באסון הכרמל: "נתניהו הוא שקרן ופחדן", באתר ‏מאקו‏, 10 בדצמבר 2010
↑  ריאיון בלעדי עם בן לאדן הבן: "לא יודע אם אבא חי", באתר ‏מאקו‏, 24 במרץ 2011
↑  סערה בעולם הערבי בעקבות הריאיון עם סגן נשיא סוריה לשעבר, באתר ‏מאקו‏, 14 במאי 2011
↑  בית שמש: יורקים על תלמידת כיתה ג' ש"לבושה לא צנוע", באתר ‏מאקו‏, 23 בדצמבר 2011
↑  ניר יהב‏, אלפים הפגינו בבית שמש: "יריקה על ילדה - כמו על כולנו", באתר וואלה, 28 בדצמבר 2011
↑  ynet, הפגנה: "בית שמש לא תהיה טהרן", באתר כלכליסט, 27 בדצמבר 2011
↑  טל לב רם, ‏תא"ל שי אלבז יסיים את תפקידו בצה"ל לאור תחקיר לפיו הטריד מינית, באתר מעריב אונליין, 23 באוקטובר 2019
↑  אריק בנדר, ‏סערת הריאיון עם יונה אברושמי: "אלה דברי הסתה, פשוט מפחיד", באתר מעריב אונליין, 8 באוגוסט 2020
Writing's on the Wall (שיר של סם סמית')

| --- | --- |

 סינגל בביצוע סם סמית'
 מתוך האלבום פסקול סרטים
 יצא לאור:  ארצות הברית 25 בספטמבר 2015
 פורמט:  תקליטור 
 מקום הקלטה:  אולפני RAK, אולפני אבי רוד 
 סוגה:  פופ
 שפה:  אנגלית בריטית 
 אורך:  4:38
 חברת תקליטים:  קפיטל רקורדס
 כתיבה:  סם סמית', ג'ימי נייפס
 לחן:  סם סמית', ג'ימי נייפס
 הפקה:  ג'ימי נייפס, סטיב פיצמוריס
 
"Writing's on the Wall" (בעברית: "הכתובת על הקיר") הוא סינגל מאת הזמר הבריטי סם סמית' אשר יצא לאור ב-25 בספטמבר 2015. השיר שימש כשיר הנושא של הסרט "ספקטר" ה-24 בסדרת סרטי ג'יימס בונד. חרף הביקורות המעורבות, השיר זכה להצלחה רבה ברחבי העולם. הוא זכה בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר והיה לראשון משירי ג'יימס בונד שהגיע לראש מצעד הסינגלים הבריטי.
כתיבה

מפיקי הסרט "ספקטר" ביקשו מלהקת רדיוהד הבריטית לכתוב את שיר הנושא עבור הסרט. חברי הלהקה אכן כתבו שיר בשם "ספקטר" למטרה זו, אולם החלו לשיר אותו בהופעות שלהם. מפיקי הסרט רצו שהשיר יהיה מקורי וישוחרר רק בסמיכות לצאת הסרט לאקרנים. לפיכך, הם החליטו לוותר על השיר של רדיוהד.
המפיקים פנו אל סם סמית' בהתראה קצרה וביקשו ממנו לכתוב ולבצע שיר חדש. סמית' כתב את השיר יחד עם ג'ימי נייפס בתוך חצי שעה. הם הקליטו את השיר בסשן אחד, וב-8 בספטמבר יצא סמית' בהכרזה פומבית שהוא ישיר את שיר הנושא בסרט ג'יימס בונד החדש. הוא תיאר את השיר כ"אחד משיאי הקריירה שלי".
קבלה

השיר שוחרר ב-25 בספטמבר 2015, יום לפני הקרנת הבכורה של הסרט בבריטניה. השיר נתקל בביקורות מעורבות, אולם זכה להצלחה עצומה במצעדי ההשמעות ברחבי אירופה, ואף היה לראשון משירי ג'יימס בונד שהגיע לראש מצעד הסינגלים הבריטי. מחוץ לאירופה הוא הצליח פחות, והגיע רק למקום ה-71 בבילבורד הוט 100.
הפופולריות של השיר גברה עם פרסום הסרט. בטקס פרסי גלובוס הזהב ה-73 השיר זכה בפרס גלובוס הזהב לשיר המקורי הטוב ביותר, ובטקס פרסי אוסקר ה-88 זכה השיר בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר. היה זה שיר ג'יימס בונד השני ברציפות שזכה בפרס, לאחר סקייפול של אדל.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 11 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 43 |  |
|  איסלנד | הפלייליסט | 22 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 32 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 9 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 71 |  |
|  ארצות הברית | Adult Contemporary (Billboard) | 20 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 17 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 35 |  |
|  הונגריה | Rádiós Top 40 | 2 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 1 |  |
|  יוון | IFPI Greece | 2 |  |
|  יפן | יפן הוט 100 | 50 |  |
|  יפן | Japan Physical Singles | 81 |  |
|  לבנון | מצעד 20 העליונים הרשמי של לבנון | 3 |  |
|  לוקסמבורג | בילבורד | 2 |  |
|  מקסיקו | טופ 100 – מקסיקו | 37 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 7 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 4 |  |
|  סלובניה | SloTop50 | 36 |  |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 36 |  |
|  ספרד | PROMUSICAE | 24 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 1 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 10 |  |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 3 |  |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 39 |  |
|  צרפת | SNEP | 5 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 43 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 63 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 5 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה | 70,000 |
הערות שוליים

↑  Radiohead's Bond theme the gift that fans didn't Spectre receive for Christmas
↑  "Sam Smith's new Bond theme, Writing's on the Wall – listen here"
↑  "Hear Sam Smith Break Down Their Bond Theme, 'Writing's on the Wall'".
↑  עמוד האינסטגרם של סם סמית'
↑  "Sam Smith's James Bond theme song 'Writing's on the Wall' makes Shirley Bassey trend on Twitter because people hate it"
↑  "The Writing's on the Wall: Sam Smith's James Bond Spectre theme panned online"
↑  Sam Smith - Writing's On The Wall (from Spectre), 2015-10-04, נבדק ב-2018-11-10, יוטיוב
↑  ARIA Accreditations Documents, Dropbox (באנגלית)
| סם סמית' |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות | דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות |  |
| אלבומי אולפן | In the Lonely Hour‏ • The Thrill of It All‏ • Love Goes |  |
| מיני-אלבומים | Nirvana • Dance • Heartbreak • Heal • Stripped • Remix • Roses Are Red • Violets Are Blue • Blossom • Loves Me, Loves Me Not • The Holly & the Ivy • Live |  |
| אלבומי רמיקס | The Lost Tapes – Remixed |  |
| אלבומי הופעה | Live from the Roundhouse • Live at the Spectator • Love Goes: Live at Abbey Road Studios |  |
| סינגלים | "Bad Day All Week"‏ • "When It's Alright"‏ • "Lay Me Down"‏ • "Money on My Mind"‏ • "Stay with Me"‏ • "I'm Not the Only One"‏ • "Like I Can"‏ • "Have Yourself a Merry Little Christmas"‏ • "Writing's on the Wall"‏ •  "Too Good at Goodbyes"‏ • "One Last Song"‏ • "Baby, You Make Me Crazy"‏ • "Promises"‏ • "Fire on Fire"‏ • "Dancing with a Stranger"‏ • "How Do You Sleep?"‏ • "I Feel Love"‏ • "To Die For"‏ • "I'm Ready"‏ • "My Oasis"‏ • "Diamonds"‏ • "Kids Again"‏ • "The Lighthouse Keeper" •‏ "Love Me More" •‏ "Unholy" • "Vulgar" •‏ "Desire" •‏ "In the City" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Latch"‏ • "La La La"‏ • "Moments"‏ • "Omen" |  |
| סינגלים שיווקיים | "Burning"‏ • "Pray" |  |
| שירים אחרים | "Safe with Me" •‏ "How Will I Know" •‏ "You Will Be Found" •‏ "Man I Am" |  |
| סיבובי הופעות | In the Lonely Hour‏ • The Thrill of It All Tour |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 3c2715f7-e9c0-406f-91fa-d8265f703809  MusicBrainz work: 2edf4900-e710-4d58-bbce-6e9716857a77
מישור אדומים

| --- | --- |

צילום אוויר של אזור התעשייה "מישור אדומים"
 מידע
 עיר:  מעלה אדומים 
 מדינה:  ישראל ישראל
 תאריך ייסוד:  1975 
 קואורדינטות:  31°47′50″N 35°19′55″E﻿ / ﻿31.79733333°N 35.33186111°E﻿ / 31.79733333; 35.33186111
  (למפת הרי ירושלים מוגדלת) מישור אדומים(למפת הרי ירושלים רגילה) מישור אדומים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מישור אדומים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מישור אדומים he
 
מישור אדומים במבט ממעלה אדומים
מישור אדומים הוא אזור תעשייה ממזרח למעלה אדומים, השייך אליה מבחינה מנהלית. במרכז אזור התעשייה ניצבים שרידי מנזר אותימיוס (חאן אל-אחמר) מהמאה ה-5.
בפארק אדומים כ-1,550 דונם, מתוכם כ-1,240 דונם בבעלות מפעלים וחברות פרטיות.
היסטוריה > רקע היסטורי

הקרקעות שעליו הוקם אזור התעשייה, היו עד 1967 בבעלות ממשלת ירדן. לאחר מלחמת ששת הימים עברו לחזקת הממונה על הרכוש הממשלתי והנטוש באזור יהודה ושומרון. כבר בתוכנית אלון הוצע להקים במקום יישוב, בשם "יריחו עילית", כחלק ממערך התיישבות של אזור ירושלים רבתי. בינתיים שימש האזור כשטח אש לאימוני רגלים ושריון. באוקטובר 1972, נתפס השטח באופן קבוע על ידי צה"ל והוקם בו "מחנה ישי", מפקדת חטיבה 401 (היום בכניסה לאזור התעשייה). במרץ 1972 ערך יושב ראש ועדת השרים להתיישבות, חבר הכנסת ישראל גלילי, סיור באזור. ויגאל אלון סגן ראש הממשלה הודיע שהקמת עיר במקום, על פי תוכניתו, תמומש בהקדם.
בספטמבר 1972, תבעו ראשי פורום צעירי המפד"ל, זבולון המר ויהודה בן-מאיר את הקמתה של עיר באזור מעלה אדומים. כפי שסוכם בקווי היסוד של ממשלת ישראל החמש עשרה, בראשותה של גולדה מאיר, בה הייתה שותפה המפד"ל. הנושא עלה לדיון בממשלה אך לא התקבלה החלטה בנושא. באוקטובר 1974 ביצע גוש אמונים "מבצע התנחלות" נרחב, שכלל ניסיונות התנחלות בו זמנית במספר מקומות, תוך מספר ימים: באזור מעלה אדומים, בואדי קלט, ביריחו ובנבי סאלח ומקומות נוספים. צה"ל פינה את תוך זמן את המתנחלים מכל האתרים.
במקביל הודיע ראש עיריית ירושלים טדי קולק, שהעירייה החלה בתכנון אזור לתעשייה כבדה במקום. זאת על פי תוכנית שאושרה בספטמבר 1974 בוועדה, בראשות היועץ המשפטי לממשלה מאיר שמגר, שפעלה לאיתור שטחים לפיתוח התעשייה בירושלים.
היסטוריה > ההחלטה על הקמת אזור התעשייה

ב-24 בנובמבר 1974 החליטה ממשלת ישראל השש עשרה, בראשותו של יצחק רבין, על הקמת אזור תעשייה במקום. כחלק מתוכנית כוללת לפיתוח ירושלים, שכללה גם הקמת אזור תעשייה בענתות (שלא הוקם לבסוף והפך למחנה ענתות של צה"ל) והקמת שיכונים במזרח ירושלים לטובת האוכלוסייה הערבית של העיר. עם זאת הוחלט לא להתיר הקמת שכונת מגורים במקום, אלא רק מבנים למגורי עובדים. בהחלטה תמכו 12 שרים ו-8 התנגדו. ההחלטה גררה ביקורת על ההוצאה הכספית הכרוכה בהכשרת השטח והקמת המבנים, כאשר לא היו שום מפעלים שיועדו לעבור למבנים אלו. וביקורת שההשקעה הכספית הגבוהה היא על חשבון ערי הפיתוח. האזור תוכנן כאזור לתעשייה כבדה הדורשת שטחים גדולים ומישוריים. את האחריות לפיתוח האזור קיבלה החברה הכלכלית לירושלים, על שטח של 1,800 דונם שהוקצו לה. המקום קיבל את השם "מישור אדומים" ועד סוף 1975 הוכשר שטח של 600 דונם לטובת הקמת המפעלים הראשונים. בתחילת 1977 עוד לא פעל במקום אף מפעל, ולכן הוחלט להעניק הטבות ומענקים ליזמים כדי למשוך אותם ולהשקיע במקום.
היסטוריה > מאזור תעשייה להתנחלות

ב-2 במרץ 1975 החליטה הממשלה לפנות את קבוצת "גרעין מעלה אדומים" שהתיישבה ללא אישור, סמוך לשטח המתוכנן של אזור התעשייה, בגבעה שנקראת מאז "גבעת המייסדים".
ב-21 בספטמבר 1975 אושר לקבוצה של "גרעין מעלה אדומים" להתיישב במקום כ"מחנה עובדים" אך לא כיישוב קבע. בדצמבר 1975 הושלמה בנייתם של מספר מבנים טרומיים ביישוב, אך שנה לאחר הקמתו עוד לא הוקמו מבני קבע ליישוב והוא עדיין הוגדר "מחנה עובדים". באוגוסט 1977 החליטה ממשלת ישראל להקים במקום יישוב עירוני. רוב חברי הגרעין עברו למקום היישוב החדש במקום המוכר כיום כעיר מעלה אדומים, שבנייתה החלה בספטמבר 1979, ואכלוסה החל מספטמבר 1982. ב"גבעת המייסדים" נותרה ההתנחלות הנקראת בדרך כלל גבעת המייסדים, ולעיתים נדירות "מישור אדומים", ובה פועלת המכינה הקדם צבאית הדתית "איתן", וסביב לה התפתח "פארק תעשיות אדומים", המהווה את אזור התעשייה של מעלה אדומים, ומשמש יזמים ומשקיעים מאזור ירושלים רבתי. האזור קיבל מעמד של אזור פיתוח א', המקנה הטבות מס ומענקים ממשלתיים ליזמים. עד קיץ 1977 הוקמו חמישה מפעלים. ב-1989 כבר פעלו במקום 82 מפעלים. החברה הכלכלית לירושלים הופרטה בשנת 1987, אך היא ממשיכה להחזיק במבנים רבים במקום. בשנת 1988, עבר האזור לאחריות עיריית מעלה אדומים, והחל מ-1993 הוא מנוהל על ידי "החברה הכלכלית לפיתוח מעלה אדומים בע"מ", הפועלת לפיתוחו, ניהולו השוטף ושיווקו לתעשייה ולעסקים.
היסטוריה > בשנות ה-2000

עקב התנגדות לתוצרת שמקורה במפעלים ישראליים בשטחי יהודה והשומרון, חלק מהמפעלים באזור התעשייה העתיקו את פעילותם לתוך תחומי הקו הירוק. בשנת 2015, הועתק מפעל סודהסטרים לאזור התעשייה עידן הנגב שליד להבים. בעשור השני של המאה ה-21, החל להתפתח במקום מסחר קמעוני, בצד המפעלים ובתי המלאכה. בין השאר פתחו רשתות השיווק רמי לוי שיווק השקמה ושופרסל חנויות במקום.
נכון לשנת 2020 יש בפארק אדומים כ-340 מפעלים ובתי עסק במגוון רחב של תחומים, ובפרט בתעשייה, מסחר, מכון רישוי, מוסכים, מזון, טקסטיל, חומרי בניין, אלומיניום, מתכות, נגריות, דפוס ועוד.
בשנת 2018 החלה הקמתם של שני מרכזי קניות, שאחד מהם, מתחם 'דיזיין סיטי', מוקדש לעיצוב וריהוט על פי התכנון המתחם יהיה בשטח של כ-90 אלף מ"ר, כ-250 חנויות, מרכז ירידים, מתחם מסעדות וחניון חנה וסע. בסמוך אליו מלון בוטיק, שישמש את הבאים למתחם. כמו כן מתוכנן בסמוך מתחם גני אירועים שיכיל 2 אולמות אירועים, 2 גני אירועים בשטח של 800 מ"ר. מתחם 'דיזיין סיטי' נפתח באוגוסט 2021.
בספטמבר 2021 נפתח במקום פארק שעשועים מקורה בשם "מג'יק קס", המשתרע על שטח של כ-13 דונם ומכיל למעלה מ-30 מתקנים.
ראו גם

מעלה אדומים
רומא ראיין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 בינואר 1950 (בת 75) בלפסט, צפון אירלנד
 שם לידה:  רומא שיין ראיין
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1982 
 עיסוק:  סופרת, משוררת, פזמונאית
 סוגה:  העידן החדש • קלטי • עולם
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  האחים וורנר • האחים וורנר UK • וורנר רקורדס UK • רפרייז • גפן
 בן או בת זוג:  ניקי ריאן 
 www.romaryan.com
 פרופיל ב-IMDb
 
רומא שיין ראיין (באנגלית: Roma Shane Ryan; נולדה ב-20 בינואר 1950 בבלפסט) היא סופרת, משוררת ותמלילנית אירית, המתגוררת כיום בקיליני, אירלנד, עם בעלה ניקי ראיין. ראיין היא כותבת המילים הראשית של הזמרת אניה, שהצהירה שתרומותיהן של בני הזוג ראיין היו כה חשובות, שבלעדיהן "אניה" לא הייתה קיימת.
ביוגרפיה ועבודה עם אניה

רומא ראיין (לבית שיין) וניקי ראיין הכירו את אניה ב-1978; ניקי ראיין ניהל את הלהקה קלאנאד של משפחתה של אניה. אניה בדיוק סיימה בית ספר תיכון כשניקי ראיין צלצל אליה ושאל אם היא תרצה להפוך לחברה בלהקה שניהל. בני הזוג ראיין ואניה עזבו את קלאנאד מספר שנים מאוחר יותר כדי להתמקד בקריירה המוזיקלית שלהם (כשלישייה). אניה הלחינה במקור בעיקר מנגינות אינסטרומנטליות. רומא ראיין טענה שהמנגינות הללו "מאוד ויזואליות" והתאימו לעבודות קולנוע; היא החלה לכתוב להן מילים.
את המילים שלה ניתן לשמוע בסרטים כמו "נסיך הצפרדע" (1984), "גרין קארד" (1990), "סיפורי אל. איי" (1991), "צעצועים" (1992), "תבכי, המדינה האהובה" (1995) ו"בין רוגע לתשוקה"(2001), כולם כוללים את הלחנים של אניה. המילים של ראיין לאניה זכו בפרסי גראמי; השיר "May It Be" שנכתב עבור "שר הטבעות: אחוות הטבעת" היה מועמד לאוסקר.