stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Teenage Mutant Ninja Turtles Legends
עלילה ומשחקיות

Teenage Mutant Ninja Turtles Legends הוא משחק תפקידים ממוחשב, רוב דמויות האווטארים בו לקוחים מסדרת הטלוויזיה צבי הנינג'ה (2012) אך קיימים בו עוד מספר דמויות משאר הזיכיון. במהלך המשחק, על השחקן להילחם ולהביס עם האווטארים שברשותו דמויות אחריות מהזיכיון. השחקן מקבל תגמולים על כל ניצחון, ובאמצעותם הוא יכול לעלות בדרגות, לשפר את ביצועי האווטארים שברשותו ואף לרכוש דמויות של אווטארים נוספים מהמאגר הקיים.
הקרבות האפשריים מתחלקים למספר "מצבים" ("modes"), כשבתחילת המשחק מקבל השחקן את דמותו של לאונרדו ורק מצב אחד, "Story Mode", פתוח בשבילו. עם התקדמותו במשחק נפתחים עוד מצבי לחימה עם שלבים נפרדים משלהם.
עלילה ומשחקיות > Story Mode

עלילת המשחק מתרחשת בעולם סדרת צבי הנינג'ה (2012), במהלכה מוצג סיפור מקורי בו נחטפים דונטלו, רפאל ומיכלאנג'לו, ולאונרדו יוצא לחלצם. במהלך מסעו הוא מתחבר לדמויות נוספות ובכל פרק עליהם להילחם באויביהם. לאחר כל ניצחון, ובהתאם לכמות האווטארים שמתו במהלך הקרב, מקבל השחקן דירוג של בין אחד לשלושה כוכבים, המשפיעים על התגמולים שיקבל.
ה"Story Mode" מחולק לשבעה פרקים עם דרגות קושי בסדר עולה, כשבכל פרק מספר קרבות שאף הם בסדרי קושי משתנים. לאחר כל סיום פרק מקבל השחקן "מעטפה" עם תמלוגים ודמות אווטאר נוספת וכן נפתחת האפשרות לשחק בפרק הבא.
עלילה ומשחקיות > Tournament Mode

בנוסף למצב הלחימה הראשון, ישנו מצב נוסף בו מתקיים "טורניר" המתקיים בין דמויות השחקנים מהעולם (בקרב, השחקן נלחם מול אווטארים של משתמש אמיתי מהעולם אך המהלכים שלהם נעשים על ידי מחשב). לאחר כל ניצחון מוענק לשחקן בין 25 ל-35 נקודות, בעוד שלאחר הפסד מפסיד השחקן בין 7 ל-10 נקודות. בכל רמה יש מקום למאה שחקנים אשר באפשרותם לעלות או לרדת ברמות בהתאם לכמות הנקודות שברשותם (הפסדים או ניצחונות במצבי המשחק האחרים לא משנים את כמות הנקודות במצב זה).
בסיומו של כל קרב נכנסים האווטארים ששיחקו למצב "תרדמת" של 6 שעות אשר רק בסיומו או בתשלום כרטסיות כחולות ניתן לשחק שוב עם אותן הדמויות בטורניר.
עלילה ומשחקיות > Mode Challenge

ארבעה פרקים של קרבות אשר מתחלפים אחת לשבוע.
פונקציות

משולשי פיצה - ככל שעובר הזמן, הפיצות מצטברות אוטומטית ובאמצעותם ניתן לשחק בקרבות שב-"Story Mode" ו-"Tournament Mode" כשמחיר משחק נע בין 6 ל-14 פיצות.
כרטיסים - כרטיסים צהובים עם סמל של ברק על גביהם. באמצעותם ניתן לקבל את סך כל המענקים של קרב מסוים ב-"Story Mode" שהשחקן סיים אותו בניצחון של 3 כוכבים, ללא צורך להילחם בו בפועל שוב.
מוטגן - חומר נוזלי אשר נדרש על מנת להעלות את דרגתם של האווטארים ולשפר את יכולותיהם.
מטבעות זהב - באמצעותן ניתן לרכוש מגוון אווטארים ייחודיים.
אסימוני אתגר ירוקים - ניתנים להשגה בקרבות "Mode Challenge" ובאמצעותם ניתן לרכוש אווטארים ייחודיים.
משולשי גבינה צהובה על מקל - נרכשים על ידי דולרים ובאמצעותם ניתן לשחק בקרבות אשר ב-"Mode Challenge".
כרטיסיות כחולות - ניתנים להשגה באמצעות מילוי ה"משימות" ובאמצעותן ניתן לשחק ב-"Tournament Mode" עם אווטארים אשר נכנסו למצב "תרדמת".
דולרים - באמצעותם ניתן לרכוש פיצות, כרטיסים, מוטגנים, כרטיסיות כחולות ומשולשי גבינה צהובה על מקל.
ביקורות

באפליקציית Google Play המשחק עבר חמישים מיליון הורדות ו-550 אלף דירוגים בדירוג ממוצע של 4.5.
הלן הובס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 במאי 1952 (בת 72) בוסטון, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סטנפורד 
 מוסדות:  המכון הרפואי הווארד יוז (2002)  מערכת האוניברסיטאות של טקסס  המרכז האוניברסיטאי הדרום-מערבי לרפואה של טקסס 
 פרסים והוקרה:  פרס פרל מייסטר גרינגרד (2015)  עמיתה באגודה האמריקאית לקידום המדע (2015)  הרצאת  ג'ורג' מ. קובר (2018)  פרס קרן רוברט וקלייר פסראו לתרומות ייחודיות למחקר קרדיווסקולרי (2013)  פרס היינריך וילנד (2005)  Jay and Jeanie Schottenstein prize in cardiovascular science (2017)  פרס פריצת דרך במדעי החיים (2016)  פרס הווארד טיילור ריקטס (2022) 
 
הלן הובס (באנגלית: Helen Hobbs; נולדה ב-5 במאי 1952) היא פרופסור באוניברסיטת דרום מערב טקסס וחוקרת בתחום הביו–רפואה. הובס זכתה בפרס פריצת דרך במדעי החיים בשנת 2016 ובפרס הרינגטון לחדשנות ברפואה בשנת 2018. משנת 2011 היא מכהנת בדירקטוריון של חברת "פייזר".
ביוגרפיה

הובס נולדה ב-1952 בבוסטון שבמסצ'וסטס. הוריה של הובס נישאו בגיל צעיר כאשר אביה חזר ממלחמת העולם השנייה. לפני צאתו למלחמה הוא הספיק ללמוד מנהל עסקים במשך שנה וחצי באוניברסיטת הרווארד. לאחר שובו מהמלחמה ולאחר ניסיונות מרובים, הרווארד הסכימו לקבל אותו חזרה ללימודים, ושם (בבוסטון) הובס נולדה.
להובס שלושה אחים. בילדותה התעניינה באומנות ובהיסטוריה. בתיכון, אף על פי שנהנתה מלימודי מדע, הייתה לחוקרים ומדענים תדמית קריקטורית בעיניה. במכללה למדה תולדות האומנות, אך תוך כדי כתיבה ועיסוק בציור הבינה שאלו לעולם יהיו 'אובייקטיביים', ומשום שהיה חשוב לה שבעבודתה תגלה 'אמיתות מוחלטות', היא החליטה לעסוק באומנות כתחביב ולא כמקצוע. לאחר עידוד מצד אביה החליטה ללמוד רפואה.
הובס עשתה את התואר הראשון שלה בתחום הביולוגיה האנושית, באוניברסיטת סטנפורד. לאחר מכן הצטרפה ללימודי רפואה בבית הספר לרפואה באוניברסיטת קייס וסטרן ריזרב. עם סיום ההתמחות ברפואה פנימית במרכז הרפואי קולומביה-פרסביטריאן, עברה לדאלאס, טקסס, שם סיימה את הכשרתה הקלינית ושימשה כמתמחה ראשית ברפואה פנימית בבית החולים פארקלנד ממוריאל. עבדה כעמיתת פוסט-דוקטורט במעבדה של ד"ר מייקל בראון וג'וזף גולדשטיין לפני שהצטרפה לאוניברסיטת דרום מערב טקסס בשנת 1987.
הובס נשואה לדניס קיט סטון ויש להם שני ילדים; לנגדון גאונדרי סטון (1984) והנטר הובס סטון (1985). כיום היא המנהלת של מרכז מקדארמוט לצמיחה והתפתחות אנושית והיא חברה בדירקטוריון של חברת "פייזר". הובס מתגוררת כיום בדאלאס, טקסס.
פעילות מחקרית

בשנת 1987 הובס הצטרפה לסגל ההוראה של המרכז הרפואי של אוניברסיטת דרום מערב טקסס, שם היא מכהנת כיו"רית הכבוד של מרכז יוג'ין מקדרמוט לחקר הצמיחה וההתפתחות האנושית.
בשנת 1999 היא ייסדה את מכון מחקר הלב של דאלאס (Dallas Heart Study) בעזרת מענק מקרן דונלד וו. ריינולדס. מחקר זה לקח דגימות גנטיות מפלח מייצג של אוכלוסיית מחוז דאלאס, ובדק את התאמתן למדדי הבריאות של הנבדק. באמצעות מחקר זה, שארך 15 שנה, היא גילתה כי וריאציות בגן PCSK9 הובילו להורדת כולסטרול מסוג LDL ולהגנה מפני מחלות לב וכלי דם. בראיון לכתב העת למחקרים קליניים (JCI), ציינה הובס: "התוצאות היו טובות מכפי שציפינו. ראינו ירידה דרמטית במחלות לב באוכלוסייה האפרו-אמריקאית: ירידה של 28% בכולסטרול LDL המובילה לירידה של 88% באירועים כליליים".
מוקד מרכזי נוסף בקריירה שלה הוא הבנת הבסיס למחלות כבד שומניות; היא וג'ונתן כהן הראו כי וריאציות ברצפי הדנ"א של PNPLA3 ו- TM6SF2 מעורות חשד למחלת כבד שומני, ובקרוב הן יהוו אינדיקציה מרכזית לצורך בהשתלת כבד. הם גם מצאו קשר בין מוטציה היפומורפית בגן PCSK9 לבין רמות נמוכות של כולסטרול מסוג LDL (low-density lipoproteins "כולסטרול רע") בדם. כיום הם מנהלים יחד מעבדה לצמיחה והתפתחות אנושית במרכז יוג'ין מקדרמוט.
פרסים

| --- | --- |
שנה: פרס
2019: פרס אניצ'קוב
2019: פרס ג'רלד ד 'אורבך ל"מחקר תרגום" translational research)) מצטיין
2019: תואר דוקטור לשם כבוד ב"מכתבים הומניים", (DHL) מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס
2019: תואר דוקטור לשם כבוד במדעים, בית הספר איקן לרפואה הר סיני
2018: פרס גראנד פרי של קרן לפולון-דללנדה
2018: פרס הרינגטון לחדשנות ברפואה
2016: פרס פסאנו (עם יונתן כהן)
2015: פרס פריצת דרך במדעי החיים
2015: פרס פרל מייסטר גרינגארד, אוניברסיטת רוקפלר
2013: פרס "קרן פאסרו" (Pasarow Foundation) לחקר הלב וכלי הדם.
2012: פרס החברה הבינלאומית לטרשת עורקים
2007: פרס מדען מכובד של איגוד הלב האמריקאי
2007: האקדמיה הלאומית למדעים
2006: האקדמיה האמריקאית לאמנויות ומדעים
2005: פרס היינריך וילנד
2004: האקדמיה הלאומית לרפואה (ארצות הברית)
1997: איגוד הרופאים האמריקאים
1991: האגודה האמריקאית לחקירות קליניות
הערות שוליים

1 2 3 4  ביוגרפיה של הלן הובס,UT  Southwestern Medical Center
↑  Soumik BasuRay et al, Accumulation of PNPLA3 on lipid droplets is the basis of associated hepatic steatosis, PubMed
1 2 3 4  Ushma S. Neill, ראיון עם הלן הובס, באתר The journal of Clinical Investigation, ‏1/10/2015
↑  סקירה על הלן הובס מאת דוקטור אוולין שטראוס במסגרת תיאור מקבלי פרס פרל מיסטר גרינארד, באתר Rockefeller University
1 2  אודות הלן הובס, באתר UT southwestern
↑  Dallas Heart Study, UT southwestern
↑  Eriks Smagris et al, Inactivation of Tm6sf2, a Gene Defective in Fatty Liver Disease, Impairs Lipidation but Not Secretion of Very Low Density Lipoproteins, PubMed
↑  המעבדה של הלן הובס ויונתן כוהן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2011180116  ORCID: 0000-0002-8700-9897  VIAF: 166139902   WorldCat (עם VIAF): 166139902
איילונית

איילונית הוא השם שנתנו חז"ל לאישה שאין ביכולתה להרות, עקב פגם מולד הקיים במערכת הרבייה שלה, עוד מיום לידתה. חז"ל מסרו סימנים לקביעת איילוניותה של אישה, ואף ביארו את ההלכות בהם שונה איילונית משאר הנשים. גבר שבדומה לאיילונית, מערכת הפוריות שלו פגומה מיום לידתו, נקרא סריס חמה.
מקור השם

התלמוד אומר שאיילונית היא "דוכרנית".
רש"י במקום אומר שהסיבה לכך שהגמרא משווה בין איילונית לדוכרנית היא שמתרגמים את הפסוק "איל תמים" ל"דכר שלים". וכמו אַיִל (הזכר בכבשים) שאינו יכול ללדת, כך גם האיילונית אינה יכולה לילד.
אולי היות שהמילה אייל מתקשרת במקרא עם הזכר (הכוח הגברי) ”הָיִיתִי, כְּגֶבֶר אֵין-אֱיָל”. מבהיר התלמוד, שהאיילונית היא "דוכרנית" (מעין זכר, האותיות ד' ו-ז' מתחלפות בארמית) כלומר: בעלת תכונות של זכר.
סימני האיילונית

חז"ל נתנו מספר סימנים באישה, על פיהם ניתן לקבוע כי אישה זו היא איילונית. הסימן הראשי הוא העדרן של שתי שערות, ולאחר גיל 35, העדר שתי שערות אצל אישה יגדיר אותה כאיילונית, ללא כל צורך בסימן נוסף.
הסימנים הנוספים הם כדלקמן:
אין לה שדיים.
מתקשה בשעת תשמיש (אין היא מתאווה לקיום יחסים).
אין לה שיפולי מעיים כנשים.
קולה עבה, וכשהיא מדברת, לא ניתן להבחין בינה לבין גבר.
התוספתא מזכירה סימן נוסף: "ושערה לקוי". ייתכן, ומדובר בתיאור של פיזור שיער גברי, על גופה של האיילונית.
מאיזה גיל נחשבת אישה איילונית

כל עוד לא הגיעה אישה לגיל 20, אפילו מופיעים בה הסימנים, אינה נחשבת איילונית.
אישה שהגיעה לגיל 20, ולא הביאה שתי שערות, אם מתקיימים בה ארבעת סימני האיילונית, הרי היא בחזקת איילונית.
הפוסקים נחלקו באיזה אופן אישה זאת, (בת 20 שלא הביאה שתי שערות), שיש מן הסימנים הללו, היא איילונית. להלן ארבע הדעות מן המחמירה ביותר, ועד למקילה ביותר.
רק עם הופעת כל ארבעת הסימנים האישה תוכרז כאיילונית, אחרת היא אישה רגילה.
בהופעת סימן אחד, האישה בגדר ספק איילונית.
בהופעת סימן אחד, האישה בגדר איילונית.
אישה שיש בה מסימני האיילונית (בין אחד לארבעה), אם הסימן אינו ברור דיו, הרי היא בגדר ספק איילונית.
הפוסקים אף נחלקו ממתי תחשב האישה כבת 20. לכל הדעות אין צורך ב-20 שנים תמימות.
לדיעה אחת - די בכך שמלאו 19 שנה ועוד 30 יום, כדי שתחשב כבת 20.
לדיעה השנייה - אם חסרים רק 30 יום עד ל-20 שנים תמימות, היא נחשבת כבת 20.
אישה שהגיעה לגיל 35 ועוד יום אחד שהם רוב ימיו של אדם, ולא הביאה שתי שערות, תחשב איילונית, ואין צורך עוד באף אחד מארבעת הסימנים.
גדולה וקטנה

במקרים רבים ההלכה מתייחסת באופן שונה לאישה קטנה מאשר לאישה גדולה. קטנה אינה מתחייבת בנדרים, לאביה יש זכויות על מעשיה, והוא רשאי לבחור למי להשיא אותה, אינה חייבת במצוות החלות על נשים, אין מקחה מקח ואין ממכרה ממכר.
עד גיל 12, או עד שהביאה שתי שערות המאוחר מבין השניים, אישה רגילה נחשבת קטנה. מגיל 12 במשך חצי שנה היא נקראת נערה, מכאן ואילך היא נחשבת גדולה.
בעניין איילונית נחלקו האמוראים רב ושמואל
לדעת שמואל איילונית הופכת לגדולה רק למן הרגע שבו היא מוכרת כאיילונית, דהיינו גיל 20, או 35 בהתאמה, ועד לגיל זה דינה כקטנה לכל דבר.
לדעת רב איילונית הופכת לגדולה באופן רטרואקטיבי, ועם הגיעה לגיל 20, או 35, מתברר למפרע, שהיא הייתה גדולה כבר מאז מלאו לה 12 שנים ויום אחד, הגיל בו רוב הבנות הופכות לגדולות.
לדעת כולם הופכת האיילונית מקטנה לגדולה, ללא שלב ביניים של ימי נערות.
נפקות הלכתית

להפיכתה של האיילונית מקטנה לגדולה באופן ישיר, ללא שלב ביניים של נערה, יש נפקויות הלכתיות, בנושאים הבאים:
נפקות הלכתית > קנס האונס והמפתה

נערה שנאנסה או פותתה, חייבים האונס או המפתה לשלם לאביה דמי בושת, דמי פגם ודמי צער. סכומים אלו, אינם קבועים מראש, ובית הדין מעריך אותם, ומשית אותם על האונס או על המפתה. בנוסף הם משלמים סכום קבוע מראש, המהווה מעין פיצוי, ונקרא קנס.
מכיוון שאיילונית אינה עוברת שלב של נערות בחייה, הרי שהאונס או המפתה אותה, חייב בקנס רק עד גיל 20, (כל עוד היא קטנה).
יש הסוברים כי איילונית, כלל אין לה קנס. הטעם לכך הוא שהתורה לימדה אותנו שנערה זכאית לקנס על אינוס או פיתוי, ומכיוון שהמילה נערה נכתבה בפסוק ללא האות ה"א ”וְנָתַן הָאִישׁ הַשֹּׁכֵב עִמָּהּ, לַאֲבִי הַנַּעֲרָ--חֲמִשִּׁים כָּסֶף”, למדו חכמים בריבוי כי גם קטנה זכאית לקנס. אך לימוד זה בא לרבות קטנה בלבד, שכן היא עתידה להיות בעתיד נערה, אך אין זה בא לרבות איילונית, שאינה עתידה להיות נערה לעולם.
בפועל, אין כאן מחלוקת, שכן גם לדעת הפוסקים כי איילונית כלל אין לה קנס, הרי שכל עוד לא הגיעה לגיל 20, עוד לא התברר שהיא איילונית, היא נחשבת כקטנה ויש לה קנס.
נפקות הלכתית > מיאון

כפי שכתבנו לעיל, לאב יש זכות משפטית להשיא את בתו הקטנה למי שיבחר, מבלי שתהיה לה זכות ערעור, אך מבחינה מוסרית הדבר אינו ראוי מכיוון שייתכן שהיא לא תחפוץ בבעל שלא היא בחרה ושעל כן אסרו חז"ל לעשות זאת. קטנה שהתייתמה מאביה רשאים אחיה או אימה להשיאה, אך נישואין אלו, בניגוד לאלו של האב, יכולה הקטנה לבטלם במסירת הודעה הנקראת מיאון. הליך זה שכמו גט מפרק את קשר הנישואין, בניגוד לגט נעשה על ידי האישה ולא על ידי הבעל.
זכות המיאון כאמור היא רק לקטנה עד גיל 12, ועל כן איילונית אם לא הביאה 2 שערות, ומתקיימים בה סימני האיילונית, יכולה למאן עד גיל 20 שנה. אם לא הופיעו בה סימני האיילונית, יכולה האיילונית למאן עד גיל 35 שנה.
נפקות הלכתית > אמה עברייה

אמה עברייה, היא ילדה המוגדרת עדיין קטנה, (בת פחות מ-12 שנים) ואביה רשאי למוכרה, על מנת שתנשא לקונה, או לבנו. בפועל, אין האמה העברייה מכורה ממש, אלא רק עבודתה מכורה לאדון. אמה עברייה שהביאה 2 שערות ומלאו לה 12 שנים ויום אחד, הופכת להיות נערה, ויוצאת לחרות.
אמה עברייה איילונית, שאינה הופכת לנערה כלל, יוצאת לחופשי בהפיכתה לבוגרת, שנאמר: ”וְיָצְאָה חִנָּם, אֵין כָּסֶף”. דרשו חז"ל ”ויצאה חנם, אלו ימי בגרות”. הראשונים כפועל יוצא של מחלוקת רב ושמואל, באשר לגיל בו איילונית הופכת לבוגרת, נחלקו באיזה גיל היא משתחררת.
על פי דעה אחת - האיילונית הופכת לגדולה למפרע מגיל 12 ויום, ועל כן צריך האדון להחזיר לה את כל דמי עבודתה מגיל זה ואילך.
על פי דעה שנייה - האילונית הופכת לגדולה רק למן הרגע שבו היא מוכרת כאיילונית, ואין האדון צריך להחזיר לה דבר.
על פי דעה שלישית - עם הופעת סימני האיילונית, אף אם טרם הגיעה לגיל 20, היות שיש כאן ספק, אין האדון יכול עוד להשתעבד בה.
דינים נוספים הקשורים בחיי האישות של איילונית > נישואין

הרמב"ם בהלכות אישות, מביא את הדינים הקשורים בנישואי איילונית.
האיילונית שנתקדשה, קידושיה הם קידושים גמורים.
לא יישא אדם איילונית, אלא אם כן קיים כבר מצות פרייה ורבייה, או שיש לו אישה אחרת, לפרות ולרבות ממנה.
לאיילונית יש טענת בתולין.
האמור לעיל, הוא כאשר הנושא את האיילונית, יודע מראש על דבר איילוניותה של האישה המיועדת. כאשר הנושא מגלה כי אשתו היא איילונית, רק לאחר נישואיהם, נחלקו הראשונים בדין זה.
לדעה אחת - איילונית זה מום גדול, שאדם אינו מוחל עליו, שכן כל הנישואין נעשו על מנת שיהיו לו צאצאים, ועל כן אלו "קידושי טעות", המתבטלים מאליהם ואין צורך אף בגט, אפילו לא מדברי חכמים.
לדעה שנייה - אין אלו קידושי טעות, ויש צורך בגט.
לדעה שלישית - אכן יש צורך בגט, אך זה מדברי חכמים בלבד.
בימינו - שאין אנו בקיאים האם זאת עקרות אחרת או שמדובר באיילונית, בכל מקרה יהיה צורך בגט.
דינים נוספים הקשורים בחיי האישות של איילונית > נישואין > ברכת חתנים

הנושא איילונית לאישה, ויודע שהיא איילונית, מברך גם הוא ברכת חתנים כעל אישה רגילה. הסיבה לכך שברכת חתנים לא נתקנה על עיקר המצווה שהיא פרייה ורבייה, אלא על השמחה שבסעודת המצווה, וכדי לתת שבח לקב"ה, על שאסר עלינו את העריות, וציווה עלינו לקחת לנו אישה מן הנשים המותרות לנו.
דינים נוספים הקשורים בחיי האישות של איילונית > נישואין > תשמיש המיטה

הנושא איילונית לאישה (ובתנאי שכאמור לעיל, יש לו כיצד לקיים מצוות פרו ורבו, כגון שכבר נשא אישה אחרת), הריהו רשאי לשמש מיטתו עימה, ואין הוא עובר על השחתת זרעו, אף שהזרע לא יביא להולדת צאצאים, כיוון שהַבִּיאָה היא באופן המקובל בין גבר לאישה, אין זה נחשב הוצאת זרע לבטלה.
דינים נוספים הקשורים בחיי האישות של איילונית > גירושין

בעל המגרש את אשתו האיילונית, הרי הוא חייב לתת לה את כתובתה על כל תנאיה.
דינים נוספים הקשורים בחיי האישות של איילונית > גירושין > מחזיר גרושתו האיילונית

על פי רוב דעות הפוסקים המחזיר גרושתו (שלא נשאה בינתיים לאיש אחר), מקיים מצווה חשובה. לגבי אישה איילונית שסיבת גירושיה היא איילוניותה, נחלקו הפוסקים אם מותר להחזירה.
לדעה אחת - רק אם בשעה שגירש אותה כפל דבריו. כלומר אמר לה בערך בלשון זאת: "אני מגרש אותך משום שאת איילונית, ואם לא היית איילונית לא הייתי מגרש אותך". הרי שאסור לו להחזירה.
לדעה שנייה - גם אם לא כפל דבריו, אלא די בכך שהבהיר שהוא מגרש אותה מסיבת היותה איילונית, אסור לו להחזירה.
לדעה שלישית - אף אם לא אמר דבר, כיוון שאיילונית מום גדול הוא, אסור לו להחזירה.
דינים נוספים הקשורים בחיי האישות של איילונית > גירושין > ימי הבחנה

כל אישה שהתאלמנה, או נתגרשה, צריכה להמתין פרק זמן של שלושה חודשים עד שתוכל להינשא לאדם אחר. חכמים תקנו תקנה זאת כדי שניתן יהיה להבחין בין זרעו של הבעל הראשון, לבין זרעו של הבעל השני. שאם האישה תינשא לאחר, בסמוך למות הבעל הראשון, או בסמוך לגירושין בהתאמה, ומייד תיכנס להיריון, לא נוכל לדעת למי הרתה, לראשון או לשני. פרק זמן זה בו ממתינה האישה, נקרא "ימי הבחנה".
באיילונית יש מחלוקת תנאים האם יש צורך בימי הבחנה או לא.
רבי יוסי בן חלפתא סובר שהיות ואיילונית אינה הרה, על כן היא יכולה להיארס ולהינשא מייד.
רבי מאיר סובר שגם על איילונית חובה להמתין את ימי ההבחנה, שכן בעת שגזרו חכמים את תקנת ימי ההבחנה, לא חילקו בין אישה לאישה, וכולן צריכות להמתין 3 חודשים.
דינים נוספים הקשורים בחיי האישות של איילונית > ייבום

אדם שמת ולא השאיר אחריו צאצאים, חובה על אחיו שנותר בחיים, לשאת את אשת אחיו, והאישה אינה יכולה להינשא לאחר. בכך שהוא מביא לעולם ילדים עם אלמנת אחיו, הוא 'מקים לאחיו שם'. פעולת הנישואין הזאת נקראת ייבום. אח שמסרב לייבם את אלמנת אחיו, עובר טקס הלכתי הנקרא חליצה. לאחר החליצה, מותרת האישה להינשא לכל אדם, חוץ מאשר לכהן.
האיילונית פטורה מן הייבום ומן החליצה. חז"ל למדו זאת מן הפסוק: ”וְהָיָה, הַבְּכוֹר אֲשֶׁר תֵּלֵד--יָקוּם, עַל-שֵׁם אָחִיו הַמֵּת” לכאורה המילים "אשר תלד" מיותרות, אומרים חז"ל שמילים אלו נכתבו כדי ללמדנו שרק מי שראויה ללדת, חייבת בייבום וחליצה.
דינים נוספים הקשורים בחיי האישות של איילונית > ייבום > צרת האיילונית

אדם שמת בלא ילדים, והיו לו שתי נשים, שהאחת נקראת צרתה של השנייה, יכול אחיו לייבם אחת מהן, אך לא את שתיהן (בית אחד הוא בונה ולא שני בתים). אך אם אחת מן הצרות, היא ערווה לאח (כגון שהיא בתו ואסורה לו משום קרובותיו), וממילא אינו רשאי לייבמה, גם הצרה השנייה אסורה להתייבם.
אדם שמת בלא ילדים והיו לו שתי נשים, ואחת מהן היא איילונית, בדין זה נחלקו האמוראים.
רב אסי - צרת האיילונית, אינה מתייבמת.
נימוקו של רב אסי הוא שכיוון שהאיילונית אינה מתייבמת, הרי היא אינה כאשת אח שאין לה בנים, אלא כאשת אח שיש לה בנים, והרי היא אסורה כערווה, וממילא כפי שאמרנו לעיל, גם צרתה אינה מתייבמת. אלא אם כן האח המת, לא ידע שהיא איילונית, והיו אלו קידושי טעות. ואז מעולם לא הייתה אשת אחיו.
רבא ורבי יוחנן - צרת האיילונית מתייבמת, אפילו אם בשעת הנישואין ידע האח הנפטר שאשתו איילונית.
נימוקם של המתירים הוא שלא הערווה אוסרת את האיילונית, אלא עצם האיילוניות שלה, ולכן אין צרתה אסורה, והוא יכול לייבמה.
דינים נוספים הקשורים בחיי האישות של איילונית > סוטה

אישה נשואה הנחשדת על ידי בעלה כי שכבה עם גבר אחר נקראת סוטה. כדי לבדוק אם יש אמת בחשדותיו של הבעל, הסוטה נלקחת לבית המקדש, שם היא עוברת טקס בו הכהן משקה אותה "מים מרים מאררים", אשר אמורים להרוג אותה במקרה שזנתה, או או לברך את הריונותיה הבאים, במקרה שהיא חפה מפשע. האיילונית שנחשדה על ידי בעלה, אינה עוברת את טקס שתיית המים, ואינה מקבלת את כספי כתובתה.
המקור לכך שאיילונית אינה שותה את "מי המרים המאררים" ואינה מקבלת את כתובתה, שנוי במחלוקת התנאים:
לרבי שמעון - המקור הוא בפסוק לגבי האישה שהתבררה חפותה, שכתוב: ”וְנִקְּתָה, וְנִזְרְעָה זָרַע”, מכאן שאיילונית שאין הכתוב בפסוק יכול להתקיים בה, שהרי היא אינה יכולה להיכנס להיריון, אינה כלולה בדין זה.
לחכמים - המקור הוא בפסוק: ”...אִישׁ כִּי-תִשְׂטֶה אִשְׁתּוֹ” כלומר מי שהיא ראויה לאישות, ומכיוון שאיילונית, אינה ראויה לאישות, אינה שותה.
התלמוד ממשיך ודן בנושא, ומסביר לשיטת חכמים, מהי אם כן, הסיבה שנרשם בפסוק, ונקתה ונזרעה זרע. התשובה היא שהאישה שעברה טקס משפיל של שתיית מי המרים המאררים, זוכה למתנת שמיים, שאם עד אותו זמן ילדה בצער, מעכשיו תלד בלא צער.
אביה של האיילונית

להיוולדה של איילונית יש השלכה הלכתית גם על אביה. על כל אדם מישראל מוטלת מצוות פרייה ורבייה. על פי מצווה זאת, שהיא המצווה הראשונה המופיעה בתורה, חובה עליו לפעול כדי להוליד צאצאים. בית הלל ובית שמאי חלוקים ביניהם כמה ילדים וכמה ילדות חייב אדם להוליד, כדי לקיים את המצווה. להלכה, די בהולדת זכר אחד, ונקבה אחת, כדי לקיים מצווה זאת. מי שהוליד בן ובת, והתברר שהבת היא איילונית, לא יצא ידי חובת מצוות פרייה ורבייה, עד שלא יוליד בת נוספת, שהיא יכולה ללדת.
איילוניות מפורסמות ביהדות > שרה אמנו

התלמוד במסכת יבמות מספר: ”אמר רב נחמן, אמר רבה בר אבוה: שרה אמנו אילונית היתה שנאמר: "וַתְּהִי שָׂרַי עֲקָרָה, אֵין לָהּ וָלָד".אפילו בית ולד אין לה”. כלומר: שרה אמנו לא היה לה רחם - פגם גופני שבגללו לא הייתה ראויה ללדת מיום לידתה, ועל כן הוגדרה כאיילונית.
על קביעתם של חז"ל, כי שרה אמנו הייתה איילונית מתעוררות מספר שאלות.
על שרה נאמר שהייתה יפת תואר: ”הִנֵּה-נָא יָדַעְתִּי, כִּי אִשָּׁה יְפַת-מַרְאֶה אָתְּ”, ואילו בעלת סימני האיילוניות, אינה אישה יפה.
על שרה נאמר: ”מִי מִלֵּל לְאַבְרָהָם, הֵינִיקָה בָנִים שָׂרָה”, ואילו האיילונית אין לה שדיים.
על שרה נאמר: ”חָדַל לִהְיוֹת לְשָׂרָה אֹרַח כַּנָּשִׁים”, כלומר שפסק המחזור החודשי שלה, ואילו אצל איילונית לא מופיע מחזור חודשי כלל.
היעדר רחם שהיה בשרה, אינו אחד מסימני האיילונית.
פרופסור אברהם שטינברג, באנציקלופדיה הלכתית רפואית מיישב חלק משאלות אלו (מלבד שאלה 3), כי ייתכן ושרה לא הייתה באמת איילונית, אלא שחז"ל השתמשו באופן מושאל בביטוי, במובן של עקרות מטבע בריאתה.
הסבר אפשרי נוסף הוא כי שרה לא הייתה איילונית בעלת סימני האיילוניות, אלא שלאחר גיל 35, בהיעדר 2 שערות, נקבעה איילוניותה באופן סופי, ומבלי שהיו בה סימנים אחרים, ועל כן לא היה פגם ביופיה.
ראו גם

עקרות
טומטום ואנדרוגינוס
אינטרסקס
הערות שוליים

↑  להבדיל מסריס אדם, שלא נולד במצבו אלא סורס מלאכותית
↑  תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף י"א, עמוד א'.
↑  ספר ויקרא, פרק ה', פסוק ט"ו.
↑  ספר תהילים, פרק פ"ח, פסוק ה'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף י"א, עמוד א'.
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר נשים, הלכות אישות, פרק ב', הלכה ו'.
↑  תוספתא, יבמות, פרק י', משנה ו'
↑  אנציקלופדיה הלכתית רפואית, עמוד 108
↑  כמו שכתוב: "יְמֵי-שְׁנוֹתֵינוּ בָהֶם שִׁבְעִים שָׁנָה" (ספר תהילים, פרק צ', פסוק י')
↑  תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף פ', עמוד א'.
↑  נפקות = החשיבות, הרלוונטיות או הפועל היוצא של דבר־מה.
↑  דמי בושת, הם הסכום שאדם מסכים לשלם כדי שלא תיגרם למשפחתו בושה שכזאת מאדם זה
↑  דמי פגם, הם הסכום בו יורד ערכו של אדם אחרי מעשה שכזה
↑  דמי צער, הם הסכום שיסכים אדם לשלם כדי שלא יעבור צער שכזה. דמי הצער משולמים לנערה עצמה ולא לאביה
↑  ספר דברים, פרק כ"ב, פסוק כ"ט
↑  בבלי, יבמות, דף ק"ט, עמוד ב'
↑  ספר שמות, פרק כ"א, פסוק י"א
↑  בבלי, קידושין, דף ד' עמוד א'
↑  המחלוקת מוזכרת בפסקה גדולה וקטנה לעיל
↑  משנה תורה, הלכות אישות, פרק ד', הלכה י"ב
↑  משנה תורה, הלכות אישות, פרק ט"ו, הלכה ז'
↑  כלומר אם הבעל חשב שאשתו בתולה, אך גילה בליל הכלולות שאשתו אינה בתולה, עומדת לו הזכות לטעון זאת, ולגרשה בלא כתובה
↑  משנה תורה, הלכות אישות, פרק כ"ד, הלכה א'
↑  הרא"ש, כתובות, פרק א', סימן י"ב
↑  אבן העזר, סימן כ"ג, סעיף ה', הרמ"א במקום
↑  משנה תורה, הלכות אישות, פרק כ"ד, הלכה א'
↑  ספר החינוך, הרשב"ץ, רבי שמואל ויטאל ואחרים
↑  בבלי, כתובות, דף ס', עמוד ב'
↑  רש"י במקום
↑  ספר דברים, פרק כ"ה, פסוק ו'
↑  בבלי, יבמות, דף כ"ד, עמוד א'
↑  ספר במדבר, פרק ה', פסוקים י"א–ל"א
↑  משנה, סוטה, פרק ד', משנה ג'
↑  ספר במדבר, פרק ה', פסוק כ"ח
↑  התלמוד נוהג לכנות תנאים שדבריהם הוזכרו במשנה מבלי לציין את שמם - חכמים. ראו: תנא קמא
↑  ספר במדבר, פרק ה', פסוק י"ב
1 2  משנה תורה, הלכות אישות פרק ט"ו ד'
↑  ספר בראשית, פרק י"א, פסוק ל'
↑  בבלי, יבמות, דף ס"ד, עמוד ב'
↑  אנציקלופדיה הלכתית רפואית, עמודים 191-192
↑  ספר בראשית, פרק י"ב, פסוק י"א
↑  ספר בראשית, פרק כ"א, פסוק ז'
↑  ספר בראשית, פרק י"ח, פסוק י"א
טין טן

| --- | --- |
 סוגה:  ילדים
 מדבבים בעברית:  מאי יעקובסון, טליה ברקאי, אורלי קטן, בר סביר ואורלי תגר
 ארץ מקור:  ארגנטינה ארגנטינה
 שפות:  ספרדית
 מספר עונות:  3
 מספר פרקים:  60
 הפקה
 אורך פרק:  5 דקות
 שידור
 רשת שידור:  דיסני ג'וניור (בפיד הספרדי)
 רשת שידור בישראל:  ערוץ לולי
 תקופת שידור מקורית:  21 בספטמבר 2011 – 21 בנובמבר 2016
 תקופת שידור בישראל:  2013 – 2017
 קישורים חיצוניים
 www.plimplim.tv
 דף התוכנית ב-IMDb
 
טין טן (בספרדית: El payaso Plim Plim, un héroe del corazón - פלים פלים הליצן, גיבור הלב) היא סדרת טלוויזיה מונפשת ארגנטינית לילדים שנוצרה בשנת 2011. ברחבי אמריקה הלטינית הסדרה שודרה בפיד הספרדי של דיסני ג'וניור. בישראל הסדרה שודרה בעברית בערוץ לולי בשנת 2013. הסדרה בת 3 עונות ו-60 פרקים באורך 5 דקות.
עלילה

טין טן הוא ליצן קסום המלמד את הצופים וקבוצה של חמישה חיות שיעור חשוב על ערכים חיוביים.