stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טרנסאסטריפיקציה
שימושים

טרנסאסטריפיקציה הוא תהליך חשוב במגוון תחומים במחקר ובתעשייה.
אחד השימושים הבולטים בתהליך הוא ביצירת פולימרים. לדוגמה הכנת הפולימר פוליאתילן טרפתאלט מדימתיל טרפתאלט (DMT).
שימוש נפוץ נוסף הוא בתהליכים ביוכימיים בגוף. אחת הדוגמאות היא תהליך השחבור.
הערות שוליים

↑  טְרַנְס־אִסְטוּר במילון כימיה אורגנית (תשנ"ב), באתר האקדמיה ללשון העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4222675-2
טומה

ערך זה עוסק בעיר ביפן. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
טומה (יפנית: 登米市; בתעתיק לטיני: Tome-Shi) היא עיר במחוז מיאגי ביפן. בעבר הייתה טומה מחוז שמורכב משמונה ערים. באפריל 2005 ערים אלו - יחד עם עיר נוספת בשם טסוימה מנפת מוטויושיי - התאחדו ויצרו את העיר החדשה טומה.
נכון ל-2010 העיר בת אוכלוסייה כוללת של 84,070 תושבים וצפיפות אוכלוסין של 157 נפש לקמ"ר.
ערים ועיירות לשעבר

ממחוז מיאגי:
חסמה (Hasama)
אישיקושי (Ishikoshi)
מינאמיקטה (Minamikata)
נאקאדה (Nakada)
טויומה (Toyoma)
טווה (Tōwa)
טויוסאטו (Toyosato)
יונהימה (Yoneyama)
מנפת מוטויושיי:
טסוימה (Tsuyama)
ערים תאומות

ארצות הברית סאות'לייק, טקסס, ארצות הברית
קנדה וורנון, קולומביה הבריטית, קנדה
יאן טיכי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1974  (בן 50 בערך) פראג, צ'כוסלובקיה
 תחום יצירה:  וידאו, פיסול, צילום
 פרסים והוקרה:  פרס האמן הצעיר (2007) 
 
יאן טיכי (בצ'כית: Jan Tichý; נולד ב-1974) הוא אמן ישראלי יליד צ'כוסלובקיה הפועל בישראל ובארצות הברית. על יצירתו זכה בשנת 2010 בפרס גוטסדינר.
ביוגרפיה

יאן טיכי נולד בפראג, צ'כוסלובקיה בשנת 1974. בשנת 1995 עלה לישראל. במהלך העשור הראשון של שנות ה-2000 יצר טיכי עבודות העוסקות במרחב האורבני. בסדרה "בטון", שהוצגה בשנת 2004, לדוגמה, הופיעו בתצלומיו מבנים ירושלמים שנבנו בבטון חשוף, בניגוד להוראה המנדטורית המחייבת חיפוי בנייה באבן. עניין זה התבטא גם בשורה של מיצבי וידאו אשר עסקו בדימויים של מבני שלטון, כגון מבנה הכור האטומי בדימונה (2007). בעבודות אלו יצר טיכי דגמים עשויים נייר, כשהוא משתמש בהקרנת וידאו כאמצעי לפירוק והרכבה של הדימוי החזותי.
לימודים

1999-1995 מדע המדינה ולימודים כללים, האוניברסיטה העברית, ירושלים
2002-1999 המחלקה לצילום, מוסררה בית הספר לצילום וניו מדיה, ירושלים
2007-2005 לימודי מתקדמים באמנות, בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב, תל אביב-יפו
2009-2007 תואר שני, המחלקה לפיסול, בית הספר לאמנות של המכון לאמנות, שיקגו, ארצות הברית
פרסים

2007 פרס האמן הצעיר, משרד המדע התרבות והספורט
2010 פרס קרן גוטסדינר לאמן ישראלי צעיר, הפרס לאמנות ישראלית, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב-יפו
תערוכות יחיד

2004 בטון, הגלריה ע"ש מורל דפלר, ירושלים
2007 1391, מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית, הרצליה
2008 12*12, המוזיאון לאמנות עכשווית, שיקגו, ארצות הברית
2009 מיצבים, גלריית ריצ'רד גריי, שיקגו, ארצות הברית
2009 עבודות אחרונות, מוזיאון בת ים לאמנות, בת ים
2010 01:37:24:05, המרכז לאמנות עכשווית, תל אביב-יפו
2010 מיצב מס' 10, מוזיאון ספרטוס, שיקגו
2011 מיצב מס' 11, מוזיאון תל אביב לאמנות (במסגרת תחרות קרן גוטסדינר)
2012 1979:1-2012:21, המוזיאון לצילום בן זמננו, שיקגו, ארצות הברית
2012 פרויקט קבריני גרין, גלריה גורדון 2, תל אביב-יפו
2012 MATRIX 164, מוזיאון וודסוורת' אתניום לאמנות (Wadsworth Atheneum Museum of Art), הרטפרד, קונטיקט, ארצות הברית
2013 יאן טיכי, מרכז הלן דיי לאמנות (Helen Day Art Center), סטו (Stowe), ויומינג, ארצות הברית
2013 Overlap, גלריה חזי כהן, תל אביב-יפו
טומוג'ירו איקנוצ'י

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 באוקטובר 1906 Fujimi, יפן 
 פטירה:  9 במרץ 1991 (בגיל 84) טוקיו, יפן 
 מוקד פעילות:  האימפריה היפנית, יפן 
 מקום לימודים:  הקונסרבטואר של פריז, Kaisei Academy, אוניברסיטת קיו, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 סוגה:  אופרה 
 בן או בת זוג:  Ikuko Endō 
 פרסים והוקרה:  פרס ההצטיינות בתרבות (1986)  אביר בלגיון הכבוד 
 
זהו שם יפני; שם המשפחה הוא .
פרופסור טומוג'ירו איקנוצ'י (ביפנית: 池内 友次郎; 21 באוקטובר 1906 –  9 במרץ 1991) היה מלחין יפני.
ביוגרפיה

איקנוצ'י נולד בטוקיו, בן למשורר האיקו. בשנת 1927 יצא לפריז ושם למד הלחנה אצל אנרי ביסה. ביצירתו ניכרת השפעת המוזיקה האימפרסיוניסטית הצרפתית. בשנת 1933 חזר איקנוצ'י ליפן.
איקנוצ'י לימד באוניברסיטה הלאומית לאמנויות ולמוזיקה של טוקיו, החל בשנת 1947. בין תלמידיו הנודעים היו סאנג יון, טושי איצ'יאנאגי, אקירו יאשירו ואחרים. יחד עם כמה מתלמידיו, הקים את קבוצת שינשין קאי בשנת 1955.
נגנית כריסטינה ראיקו קופר היא נכדה של המלחין.
לקריאה נוספת

Cooper, Kristina Reiko (2001). "Tomojiro Ikenouchi and His Influences." DMA dissertation. The Juilliard School.
קופר, קריסטינה רייקו (2001), "טומוג'ירו איקנוצ'י והשפעותיו", עבודת דוקטורט, ג'וליארד.
טומהוק (להקה)

| --- | --- |

 מוקד פעילות:  קליפורניה, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2000
 סוגה:  רוק אלטרנטיבי  מטאל אלטרנטיבי
 חברת תקליטים:  Ipecac Recordings
 אתר רשמי
 חברים
 מייק פאטון  דויין דניסון  ג'ון סטנייר
 חברים לשעבר
 קווין רוטמניס
טומהוק (Tomahawk) היא להקת הבי מטאל ניסיוני/רוק אלטרנטיבי אמריקאית.
ביוגרפיה

הלהקה הוקמה ב-2000 בידי מייק פאטון מפנטומאס (לשעבר במיסטר באנגל ופיית' נו מור) ודויין דניסון (לשעבר בהג'יזס ליזרד). דניסון צירף ללהקה את ג'ון סטנייר (לשעבר בהלמט) ופאטון את קווין רוטמניס ממלווינס.
טומהוק הוציאה עד כה ארבעה אלבומים. הלהקה הופיעה במדינות רבות, לרוב כמופע המרכזי, אך לעיתים גם כלהקת חימום של להקות כגון טול. האלבום הראשון הוא אלבום קונספט המתעד פסיכולוגיה של רוצח סדרתי.
דיסקוגרפיה

2001 – Tomahawk
2004 – Mit Gas
2007 – Anonymous
2013 – Oddfellows
טומבסטון

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  אריזונה אריזונה
 מחוז:  קוצ'יז
 תאריך ייסוד:  1879 
 שטח:  23.96 קמ"ר
 גובה:  1,384 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  1,380 (2010)
  ‑ צפיפות:  140.51 נפש לקמ"ר (2010)
 קואורדינטות:  31°42′57″N 110°03′53″W﻿ / ﻿31.715833333333°N 110.06472222222°W﻿ / 31.715833333333; -110.06472222222 
 אזור זמן:  UTC -7
 https://cityoftombstoneaz.gov
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה טומבסטון(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה טומבסטון(למפת אריזונה רגילה) פיניקס טוסון מסה סקוטסדייל סופרייז יומה פלגסטף גרנד קניון ק ל י פ ו ר נ י ה  נבדה יוטה קו. נ י ו מ ק ס י ק ו  מקסיקוטומבסטון(למפת אריזונה מוגדלת) פיניקס טוסון מסה סקוטסדייל סופרייז יומה פלגסטף גרנד קניון ק ל י פ ו ר נ י ה  נבדה יוטה קו. נ י ו מ ק ס י ק ו  מקסיקוטומבסטון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
טומבסטון (באנגלית: Tombstone) היא עיירה היסטורית במדינת אריזונה שבארצות הברית הנמצאת בקרבת הגבול עם מקסיקו.
היסטוריה

העיירה נוסדה במקור בשנת 1877 על ידי הפרוספקטור אד שיפלין (אנ'). היישוב הפך בשנים הבאות לאחד מיישובי הספר שחוו את הצמיחה הגדולה ביותר באותה העת. היישוב גדל באופן משמעותי במהלך שנות ה-80 של המאה ה-19, כאשר מהמכרות המקומיים הוכנו מטילי כסף אשר שוויים היה בין 40 עד 85 מיליון דולרים – אזור הייצור הגדול ביותר של מטילי כסף באריזונה באותה העת. בעקבות ההצלחה הכלכלית האוכלוסייה של היישוב גדלה מ-100 לכ-14,000 בפחות משבע שנים.
העיירה נודעת כיום בעיקר בשל קרב היריות המפורסם שאירע בעיירה ב-26 באוקטובר 1881, אשר נחשב לקרב היריות הנודע ביותר בתקופת המערב הפרוע.
כלכלת העיירה מסתמכת כיום בעיקר על ענף התיירות. בעיירה נמצאת כיום גם אחת ממבשלות הבירה הנחשבות ביותר באריזונה.
ראו גם

טומבסטון עיר ללא חוק
קרב האקדחים באו. קיי. קוראל
טלאי כחול (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  רומן של אליזבת קטה
 בימוי:  גאי גרין
 הופק בידי:  גאי גרין, פנדרו ברמן
 תסריט:  גאי גרין
 עריכה:  ריטה רולנד
 שחקנים ראשיים:  אליזבת הרטמן סידני פואטייה שלי וינטרס
 מוזיקה:  ג'רי גולדסמית'
 צילום:  רוברט ברקס
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  מטרו גולדווין מאייר 
 חברה מפיצה:  מטרו גולדווין מאייר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  10 בדצמבר 1965
 משך הקרנה:  105 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סיפור התבגרות, סרט דרמה, סרט רומנטי 
 תקציב:  800,000 דולר
 הכנסות:  6,750,000 דולר
 פרסים:  פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (שלי וינטרס) 
 דף הסרט ב־IMDb
 
טלאי כחול (באנגלית: A Patch of Blue) הוא סרט דרמה אמריקאי בשחור-לבן משנת 1965 בבימויו של גאי גרין, עם אליזבת הרטמן וסידני פואטייה בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הרומן "הייה מוכן עם פעמונים ותופים" של אליזבת קטה (אנ') משנת 1961. לאחר הצלחת הסרט שונה גם שם הספר ל"טלאי כחול". הסרט מעלה בעדינות את בעיית הגזענות בארצות הברית והוא הופק בשיא פעולתה של התנועה האפרו-אמריקאית לזכויות האזרח, נערה עיוורת בת לאם גזענית מתאהבת באדם אפרו אמריקני וממשיכה בכך גם כשהיא מגלה את מוצאו.
זה סרט הבכורה של אליזבת הרטמן שהייתה אז בת 22 והייתה אז השחקנית הצעירה ביותר שהייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר. השיא הזה החזיק מעמד 10 שנים ונשבר בשנת 1975 על ידי איזבל אג'אני שקבלה מועמדות לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר בסרט "סיפורה של אדל ה." בהיותה בת 20.
תקציר העלילה

בדירה קטנה גרים סלינה דארסי (אליזבת הרטמן), אמה רוז-אן (שלי וינטרס) והסבא אול-פא (וולאס פורד). סלינה היא בת 18, בגיל 5 התעוורה לאחר שאמה התכוונה להשליך חומר כימי על בעלה והחומר הזה פגע בפניה ועיוור אותה. מה שהיא זוכרת מהתקופה שראתה הוא טלאי של שמיים כחולים (מכאן שם הסרט).
האם עובדת בזנות ומתעמרת בסלינה. אחד הלקוחות שלה אנס את סלינה כשהייתה ילדה. סלינה למרות מגבלותיה, עושה את כל עבודות הבית וכדי להרוויח קצת היא חורזת שרשראות חרוזים למכירה. הסבא הוא אלכוהוליסט.
לפעמים לוקחים אותה השכן (ג'ון קוואלן) והסבא לפארק. באחת הפעמים חודר חרק מתחת לחולצתה והיא מתחילה להתגרד. במקרה עובר שם גורדון רלף (סידני פואטייה), אפרו-אמריקאי משכיל שעוזר לה להיפטר מהחרק ואז מתחילה ידידות ביניהם.
סלינה מספרת לו על חייה הקשים והוא רוצה לעזור לה, מביא לה ספר בכתב ברייל ומלמד אותה מיומנויות כמו איך לקנות בסופרמרקט.
סלינה מתאהבת בגורדון למרות שלא ראתה את פניו ואינה יודעת שהוא שחור, האהבה היא עיוורת. מרק ראלף (איוון דיקסון) אחיו של גורדון מבקר אותו על יחסיו עם נערה קטינה לבנה אבל גורדון ממשיך בשלו. הוא רוצה לרשום אותה לבית ספר לעיוורים בו תוכל ללמוד מיומנויות הדרושות לעיוור.
רוז-אן וידידתה סיידי (אליזבת פרייזר) רוצות לפתוח בית בושת מהודר שבו תועסק גם סלינה. יום אחד רואה רוז-אן ברחוב את סלינה עם גורדון. בבית היא מתחילה להכות אותה בגלל שהיא יוצאת עם כושי ורק הסבא והשכנים מפרידים ביניהן.
סלינה מתאהבת בגורדון למרות שהיא יודעת כבר שהוא שחור. היא רוצה להתחתן אתו והוא מסביר לו שהיחסים ביניהם הם של אהבה ואמון אבל לא אהבה פיזית. הוא מסדר לה קבלה בבית הספר לעיוורים והיא נפרדת ממנו בכאב.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| אליזבת הרטמן | סלינה דארסי |  |
| סידני פואטייה | גורדון ראלף |  |
| שלי וינטרס | רוז אן דארסי | אמא של סלינה |
| וולאס פורד | אול פא | סבא |
| איוון דיקסון | מרק ראלף | אחיו של גורדון |
| אליזבת פרייזר | סיידי | זונה |
| ג'ון קוואלן | פאבר | שכן |
פרסים

שלי וינטרס זכתה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
אליזבת הרטמן הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר והייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה. היא זכתה בפרס גלובוס הזהב לכוכב החדש של השנה.
סידני פואטייה היה מועמד לפרס באפט"א לשחקן הזר הטוב ביותר בתפקיד ראשי.
רוברט ברקס היה מועמד לפרס אוסקר לצילום הטוב ביותר שחור-לבן.
ג'רי גולדסמית היה מועמד לפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר.
גאי גרין היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לבמאי הטוב ביותר - סרט קולנוע ולפרס גלובוס הזהב לתסריט הטוב ביותר.
טיאגו מוטה

טיאגו מוטה (בפורטוגזית: Thiago Motta; נולד ב-28 באוגוסט 1982 בסאו ברנרדו דו קאמפו שבברזיל) הוא כדורגלן עבר ברזילאי-איטלקי ומאמן כדורגל, ששיחק בעמדת הקשר, וכיום מאמן את קבוצת יובנטוס מהסרייה א'.
קריירה > בספרד

מוטה החל את קריירת הכדורגל שלו בקלאב אתלטיקו יובנטוס בברזיל. בהמלצת המנהל הטכני של אגף הנוער של ברצלונה, לורנס סרה פרר, עבר מוטה ביוני 1999 לקבוצת המשנה של המועדון, ברצלונה אתלטיק. בקיץ 2001 החל להשתתף במשחקי ידידות של הקבוצה הבוגרת. את הבכורה הרשמית במדיה ערך ב-3 באוקטובר 2001, בניצחון 0–3 על מיורקה בקאמפ נואו.
אף על פי שעדיין שותף במשחקים של קבוצת המשנה, הוא במהרה תפס מקום בהרכב הקבוצה הבוגרת בזכות הוורסטיליות שלו והעובדה כי לא נחשב שחקן זר. בעונת הבכורה שלו עזר לקבוצה להעפיל לחצי גמר ליגת האלופות עם שבע הופעות במפעל. לקראת סוף העונה הבאה, עם רדומיר אנטיץ' כמאמן, תפס מוטה מקום קבע בהרכב. בסיכום אותה עונה השתתף ב-21 משחקי ליגה ו-13 משחקים בליגת האלופות, ואף הבקיע חמישה שערים. העונה שלאחריה, עונת 2003/04, אופיינה במספר פציעות ומחלות שמנעו ממוטה להפגין את מלוא יכולתו. הוא הופיע ב-20 משחקי ליגה וב-5 משחקי גביע אופ"א. מוטה ספג שלושה כרטיסים אדומים בעונה זו, אחד מהם היה במשחק גביע אופ"א מול סלטיק, שעל ידיה הודחה ברצלונה מהטורניר.
בעונת 2004/05, ב-11 בספטמבר 2004, נפצע מוטה בברכו השמאלית במשחק מול סביליה, והושבת למשך שבעה חודשים ארוכים. מוטה חזר באפריל 2005, והיה לו חלק קטן בלבד בזכיית קבוצתו באליפות לה ליגה, עם שמונה הופעות בליגה.
בקיץ 2005 נפצע מוטה פעם נוספת, במהלך מחנה אימונים של הקבוצה באוסטריה. מוטה נאלץ לעבור ניתוח וחזר לשחק רק באוקטובר. למרות פציעות נוספות באותה עונה, הספיק מוטה להשתתף ב-15 משחקי ליגה ובשבעה נוספים בליגת האלופות. ברצלונה זכתה בסיום העונה הן בליגה הספרדית והן בליגת האלופות, שבמשחק הגמר שלו מול ארסנל מוטה לא שותף. בעונת 2006/07 איבד מוטה את מעמדו בקבוצה, והקשר האחורי אדמילסון הועדף על פניו במשך מרבית העונה. הוא פתח בחמישה משחקי ליגה בלבד, ושותף בתשעה נוספים.
בתום העונה החליט להצטרף לאתלטיקו מדריד, וחתם על חוזה לעונה אחד עבור סכום בלתי מוצהר. גם בקבוצתו החדשה סבל מוטה מפציעות רבות, אך גם כשהיה כשיר הפגין יכולת ירודה - במשחק רבע גמר גביע המלך הספרדי מול ולנסיה הורחק לאחר 25 דקות בלבד, וקבוצתו הודחה מן הטורניר. אף על פי שהחל לתפוס מקום בהרכב בתחילת 2008, הבעיות הישנות בברכו צצו מחדש, והוא נאלץ להחמיץ את יתר משחקי העונה, תוך שהוא משתקם בארצות הברית.
קריירה > באיטליה

בספטמבר 2008, לאחר שחוזהו עם אתלטיקו מדריד הסתיים, חתם מוטה בגנואה האיטלקית. מוטה הרבה לשחק במדי קבוצתו והפגין יכולת טובה, תחת המאמן ג'אן פיארו גספריני. אחד המשחקים הבולטים שלו באותה עונה היה ב-11 באפריל 2009, מול יובנטוס, בו הבקיע צמד ועזר לקבוצתו לנצח 2–3.
ב-20 במאי 2009 אושר בעיתונות האיטלקית כי מוטה, יחד עם חברו לקבוצה דייגו מיליטו, יעברו לאלופת איטליה אינטר מילאנו. מוטה השתלב היטב בקבוצתו החדשה, ואף כבש שער בדרבי של מילאנו, אך נפצע למשך חודש באמצע ספטמבר.
מוטה הוסיף לכבוש גם באפריל 2009 כשכבש את הצמד הראשון שלו במדי הקבוצה נגד בולוניה. כחודש לאחר מכן הוסיף שער נוסף כשאינטר ניצחה 0–2 בחוץ את לאציו.
במהלך משחק הגומלין של חצי גמר ליגת האלופות, מוטה הורחק ופיספס את גמר ליגת האלופות בו ניצחה אינטר.
קריירה > בצרפת

בינואר 2012 עבר לפריז סן-ז'רמן תמורת 12 מיליון יורו. לאחר החתמתו מוטה היה אחד השחקנים החשובים של פריז והיה חלק משמעותי בזכייה בחמישה אליפויות צרפת, בחמישה גביעי ליגה וזכה שלוש פעמים בגביע הצרפתי.
ב-8 במאי 2018 מוטה הודיע שהוא פורש ממשחק פעיל בסיום עונת 2017/18 ומונה למאמן קבוצת הנוער של פריז סן-ז'רמן. בסוף עונת 2018/2019 הוא עזב את הקבוצה.
קריירה בינלאומית

מוטה זומן לראשונה לסגל נבחרת ברזיל ב-2003, להשתתפות בגביע הקונפדרציות, כחלק מסגל עד גיל 23, שתוכנן להשתתף שנה מאוחר יותר באולימפיאדה. בטורניר שיחק בשני משחקים. בשנה הבאה, נפצע מוטה לקראת טורניר קדם-אולימפי של דרום אמריקה ולכן החמיץ הן את הטורניר והן את המשחקים האולימפיים.
בשנת 2011 קיבל מוטה אישור מיוחד מפיפ"א לשחק עבור נבחרת איטליה במקום נבחרת ברזיל.
קריירת אימון

ב-5 ביולי 2021 מונה מוטה למאמנה של ספציה. לאחר שהצליח להשאיר את הקבוצה בליגה, עזב את הקבוצה בסיום עונת 2021/2022.
ב-12 בספטמבר 2022 מונה למאמנה של בולוניה. הוא הצליח לסיים עם הקבוצה במקום התשיעי בעונתו הראשונה בקבוצה. בעונתו השנייה סיימה הקבוצה במקום החמישי והבטיחה השתתפות בליגת האלופות.
ב-12 ביוני 2024 מונה למאמנה של יובנטוס.
תארים

אליפות הליגה הספרדית: 2004/05, 2005/06
ליגת האלופות: 2005/06
הסופר קאפ הספרדי: 2005, 2006
הגביע האיטלקי: 2009/10, 2010/2011
אליפות הליגה האיטלקית: 2009/10
ליגת האלופות: 2009/10
הסופר קאפ האיטלקי: 2010/11
אליפות העולם לקבוצות: 2010/11
אליפות צרפת: 2012/13, 2013/14, 2014/15, 2015/16, 2017/18
גביע הליגה הצרפתית: 2014, 2015, 2016, 2017, 2018
הסופר קאפ הצרפתי: 2013, 2014, 2015, 2016, 2017
הגביע הצרפתי: 2014/2015, 2015/2016, 2017/2018
פרס דון בלון לפריצת העונה בליגה הספרדית: 2002/03
הערות שוליים

↑  Motta misfortune hits Barça
↑  "Thiago Motta es nuevo jugador del Club Atlético de Madrid" (בספרדית). 2007-08-31. אורכב מ-המקור ב-2009-02-08. נבדק ב-2009-08-24.
↑  "Atlético lose Motta for the season". UEFA.com. 2008-02-29. נבדק ב-2009-08-24.
↑  "Motta given a chance by Genoa". UEFA.com. 2008-09-14. נבדק ב-2009-08-24.
↑  צרפת: פריס סן ז'רמן הפסידה לעיני ניימאר, שטרסבורג הבטיחה הישארות בדקה ה-94, באתר וואלה, 12 במאי 2018
↑  אתר ערוץ הספורט – sport5.co.il, באתר m.sport5.co.il
↑  "Puyol challenge sidelines Motta". UEFA.com. 2003-12-15. נבדק ב-2009-07-20.
↑  טיאגו מוטה מונה למאמן יובנטוס: "אשמח את הקהל", באתר וואלה, 12 ביוני 2024
| נבחרת איטליה – יורו 2012 (מקום שני) |
| --- | --- | --- |
|  1 בופון •  2 מאג'ו •  3 קייליני •  4 אוגבונה •  5 מוטה •  6 בלזארטי •  7 אבאטה •  8 מרקיזיו •  9 באלוטלי •  10 קסאנו •   11 די נטאלה •  12 סיריגו • 13 ג'אקריני •  14 דה סאנטיס • 15 ברצאלי • 16 דה רוסי • 17 בוריני • 18 מונטוליבו • 19 בונוצ'י • 20 ג'ובינקו • 21 פירלו • 22 דיאמנטי • 23 נוצ'רינו • מאמן: פראנדלי |  1 בופון •  2 מאג'ו •  3 קייליני •  4 אוגבונה •  5 מוטה •  6 בלזארטי •  7 אבאטה •  8 מרקיזיו •  9 באלוטלי •  10 קסאנו •   11 די נטאלה •  12 סיריגו • 13 ג'אקריני •  14 דה סאנטיס • 15 ברצאלי • 16 דה רוסי • 17 בוריני • 18 מונטוליבו • 19 בונוצ'י • 20 ג'ובינקו • 21 פירלו • 22 דיאמנטי • 23 נוצ'רינו • מאמן: פראנדלי | איטליה |
| נבחרת איטליה – מונדיאל 2014 |
| --- | --- | --- |
|  1 בופון •  2 דה שיליו •  3 קייליני •  4 דרמיאן •  5 מוטה •  6 קאנדרבה •  7 אבאטה •  8 מרקיזיו •  9 באלוטלי •  10 קסאנו •   11 צ'רצ'י •  12 סיריגו • 13 פרין •  14 אקווילני • 15 ברצאלי • 16 דה רוסי • 17 אימובילה • 18 פרולו • 19 בונוצ'י • 20 פאלטה • 21 פירלו • 22 אינסינייה • 23 וראטי • מאמן: פראנדלי |  1 בופון •  2 דה שיליו •  3 קייליני •  4 דרמיאן •  5 מוטה •  6 קאנדרבה •  7 אבאטה •  8 מרקיזיו •  9 באלוטלי •  10 קסאנו •   11 צ'רצ'י •  12 סיריגו • 13 פרין •  14 אקווילני • 15 ברצאלי • 16 דה רוסי • 17 אימובילה • 18 פרולו • 19 בונוצ'י • 20 פאלטה • 21 פירלו • 22 אינסינייה • 23 וראטי • מאמן: פראנדלי | איטליה |
| נבחרת איטליה – יורו 2016 |
| --- | --- | --- |
|  1 בופון •  2 דה שיליו •  3 קייליני •  4 דרמיאן •  5 אוגבונה •  6 קאנדרבה •  7 זאזה •  8 פלורנצי •  9 פלה •  10 מוטה •   11 אימובילה •  12 סיריגו • 13 מרקטי •  14 סטורארו • 15 ברצאלי • 16 דה רוסי • 17 אדר • 18 פרולו • 19 בונוצ'י • 20 אינסינייה • 21 ברנרדסקי • 22 שעראווי • 23 ג'אקריני • מאמן: קונטה |  1 בופון •  2 דה שיליו •  3 קייליני •  4 דרמיאן •  5 אוגבונה •  6 קאנדרבה •  7 זאזה •  8 פלורנצי •  9 פלה •  10 מוטה •   11 אימובילה •  12 סיריגו • 13 מרקטי •  14 סטורארו • 15 ברצאלי • 16 דה רוסי • 17 אדר • 18 פרולו • 19 בונוצ'י • 20 אינסינייה • 21 ברנרדסקי • 22 שעראווי • 23 ג'אקריני • מאמן: קונטה | איטליה |
טומה (גבינה)

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  גבינה מחלב פרה, גבינה איטלקית 
 מוצא:  איטליה 
 
גבינת טומה של סרדיניה
טוֹמָה (באיטלקית: Toma) היא גבינה איטלקית רכה או חצי קשה מחלב פרה, ידועה באיכויות ההתמוססות המצוינות שלה. היא מיוצרת בעיקר בואל ד'אוסטה (כלומר עמק אאוסטה וזו אחת מההתמחויות של המחוז) ובאזורי פיימונטה בצפון מערב איטליה. תומה משתנה בהתאם לאזור ולמקום הייצור, וקשורה קשר הדוק לטום הצרפתית.
לזן Toma piemontese מפיימונטה יש מעמד של כינוי מקור מוגן על פי התחיקה של האיחוד האירופי, בעוד שה-Toma di Gressoney או Tomme de Gressoney (בצרפתית), המיוצרים בעמק גרסוני (Gressoney-Saint-Jean), מוכרים רשמית כ"מוצר מזון חקלאי מסורתי (prodotto agroalimentare tradizionale) בקיצור PAT ונכללים ב"ארון קטלוג הטעמים" של מאכלי מורשת.
הטומה אינה נפוצה במיוחד במרכז ובדרום איטליה, כאשר מחוז בזיליקטה היא היצרנית העיקרית היחידה. גם ה-Toma Lucana מוכרת כ-PAT.
תכולת שומן של הגבינה יכולה להגיע ל-45%-52%.
סוגי טומה

חלק מגבינות הטומה קיבלו את תעודת כינוי מקור המוגן (DOP), אחרות את ציון "מוצר המזון האיטלקי המסורתי" (PAT), ואחרות התפרסמו, מבלי שעדיין קיבלו אישור רשמי. להלן רשימה קצרה:
Toma di Balme (הכרת מזון איטי)
תומה די גרסוני (הכרת PAT)
תומה דל מוטארונה
טומה פיימונטה (הכרת PDO)
Toma Lucana (הכרת PAT)
Toma dël lait brusc (הכרת PAT והכרת מזון איטי)
ראו גם

טום
רשימת גבינות
הערות שוליים

↑  Anderson, Burton (2001). The Foods of Italy (5 ed.). Italian Trade Commission. pp. 127–29. ISBN 978-1-4507-5291-6.
↑  Ministero Politiche Agricole Alimentari Forestali e Del Turismo. "Diciottesima revisione dell'elenco dei prodotti agroalimentari tradizionali".
טרנסגלוטמינאז

טרנסגלוטמינאז, המכונה "דבק בשר", משמש בתעשיית המזון לחיבור של נתחי בשר לקבלת מרקם אחיד. זהו שם שניתן למשפחת אנזימים המזרזים היווצרות של קשרים איזופפטידיים בין קבוצת אמינים חופשיים (למשל, חלבון או פפטיד ליזין) לבין קבוצת אציל, בסוף שייר של חלבון או של פפטיד גלוטמין; בתגובה המייצרת גם מולקולת אמוניה.
אנזים זה מסווג בתור EC.
טרנסגלוטמינאז תועד לראשונה בשנת 1959. פעילותו הביו-כימית המדויקת התגלתה במנגנון קרישת הדם, בחלבון פקטור XIII, ב-1968.
מנגנון פעולה

טרנסגלוטמינאז מייצר פולימרים של חלבונים בעלי קשרים רבים במיוחד ובלתי מסיסים. חשיבותם של פולימרים ביולוגיים אלה לאורגניזמים לא תסולא בפז, שכן הם מאפשרים לייצר חסמים ומבנים יציבים, כגון קרישי דם (פקטור XIII בקרישת דם), עור ושיער.
התגובה לאנזים נחשבת לבלתי הפיכה, ולכן כל שימוש רפואי בו חייב להיעשות תוך שימוש במנגנוני בקרה מקיפים.
שימוש בתעשיית המזון

טרנסגלוטמינאז מופק בתהליך של התססת בקטריות מסוג Streptomyces mobaraensis בכמויות מסחריות, או מדם בעלי חיים.
בתעשיית המזון המסחרית נעשה בו שימוש כדי לחבר חלבונים ולמעשה ניתן להשתמש בו כ"דבק", כדי לשפר מרקמים של מיני מזון עשירים בחלבון, כמו סורימי (תחליף בשר סרטן) או נקניקים. האנזים משמש גם בתהליכים נוספים, כמו ייצור בשר מעובד וקציצות דגים.
שימושים בבישול מולקולרי

טרנסגלוטמינאז הוא רכיב נפוץ גם במטבח המולקולרי, שם משתמשים בו בעיקר כדי לשלב מרקמים חדשים עם טעמים קיימים.
הסטון בלומנטל, שף בריטי מפורסם וממובילי הגסטרונומיה המולקולרית בעולם, הוא הראשון שהכניס את הטרנסגלוטמינאז למטבח המודרני; ווילי דופרסן, שף אמריקאי שעוסק גם הוא בגסטרונומיה מולקולרית, המציא בעזרתו "פסטה" שעשויה כמעט לגמרי מבשר חסילונים.
הערות שוליים

↑  2.3.2.13 וקשרים שנוצרו באמצעותו מאופיינים בהתנגדות גבוהה לחיתוך פרוטאוליטי (פרוטאוליזה)
↑  Clarke DD; Mycek MJ; Neidle A; Waelsch H (1959). "The Incorporation of Amines Into Proteins". Arch Biochem Biophys. 79: 338–354. doi:10.1016/0003-9861(59)90413-8.
↑  Pisano, JJ; Finlayson, JS; Peyton, MP (1968). "[Cross-link in fibrin polymerized by factor 13: epsilon-(gamma-glutamyl)lysine.]". Science. 160 (3830): 892–3. doi:10.1126/science.160.3830.892. PMID 4967475.
↑  Griffin M; Casadio R; Bergamini CM (2002). "Transglutaminases: nature's biological glues". Biochem J. 368 (Pt 2): 377–96. doi:10.1042/BJ20021234. PMC 1223021. PMID 12366374. אורכב מ-המקור ב-2006-04-20.
↑  Köhler, Wim (2008-08-22). "Gelijmde slavink" (בהולנדית). NRC Handelsblad. נבדק ב-2009-03-05.
↑  Yokoyama K; Nio N; Kikuchi Y (2004). "Properties and applications of microbial transglutaminase". Appl. Microbiol. Biotechnol. 64 (4): 447–54. doi:10.1007/s00253-003-1539-5. PMID 14740191.
שלושה נתחי בשר שחוברו באמצעות טרנסגלוטמינאז, "דבק בשר". לאחר מספר שעות בהן האנזים יעבוד, ניתן יהיה להוריד את עטיפת הניילון, לפרוס את החתיכה המודבקת, לבשל אותה - ולהגישהּ.
יאן טומאש גרוס

| --- | --- |

 לידה:  1 באוגוסט 1947 (בן 77) ורשה, רפובליקת פולין 
 ענף מדעי:  סוציולוגיה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ורשה  אוניברסיטת ייל 
 מוסדות:  אוניברסיטת פרינסטון 
 פרסים והוקרה:  אביר במסדר ההערכה של הרפובליקה של פולין (1996)  מלגת גוגנהיים 
 בן או בת זוג:  Irena Grudzińska-Gross 
 אתר רשמי
 
יאן טומאש גרוס (בפולנית: Jan Tomasz Gross;‏ נולד ב-1 באוגוסט 1947 בפולין) הוא היסטוריון וסוציולוג אמריקאי-פולני ממוצא יהודי, המכהן כפרופסור להיסטוריה באוניברסיטת פרינסטון. חוקר את יחס הפולנים ליהודים בפולין במהלך השואה ואחריה, כדוגמת הטבח בידוובנה ופוגרום קיילצה.
ביוגרפיה

גרוס נולד בוורשה בירת פולין. אמו, חנה שומנסקה (Szumańska), הייתה חברה במחתרת הפולנית (הארמייה קריובה) בתקופת הכיבוש הגרמני במלחמת העולם השנייה. אביו, זיגמונט גרוס, היה יהודי וחבר המפלגה הסוציאליסטית הפולנית (PPS,‏ Polska Partia Socjalistyczna (אנ')). אמו סייעה לאביו לשרוד בשואה תוך סיכון חייה, והם נישאו לאחר המלחמה. גרוס למד פיזיקה באוניברסיטת ורשה והשתתף במחאת הסטודנטים של 1968. הוא גורש מהאוניברסיטה, נעצר ונכלא למשך חמישה חודשים. ב-1969 היגר עם הוריו לארצות הברית בזכות היתר הגירה לאנשים ממוצא יהודי שממשלת פולין העניקה באותה תקופה.
בשנת 1975 סיים גרוס את לימודי הדוקטורט שלו בתחום הסוציולוגיה באוניברסיטת ייל, ולימד בייל, באוניברסיטת ניו יורק ובפריז, צרפת. הוא התאזרח בארצות הברית וכעת מלמד באוניברסיטת פרינסטון.
מחקריו > שכנים

מחקרו של גרוס על הטבח בידוובנה יצא לאור בספר "שכנים" משנת 2000, עורר תשומת לב רחבה. ספרו דן ברצח היהודים בידי שכניהם הפולנים ביולי 1941, תחת הכיבוש הגרמני. בספרו הביא גרוס את תוצאות מחקרו, לפיו הטבח בוצע על ידי פולנים ולא על ידי גרמנים, כפי שנטען בהשערה שרווחה לפני כן. המחקר הצית ויכוח נרחב בפולין ומחוצה לה, בקהילה האקדמית ובקרב הציבור הרחב.