stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מאיה פליסצקאיה
חיים אישיים > ידידות עם רוברט פ. קנדי

התובע הכללי של ארצות הברית רוברט פ. קנדי, אחיו הצעיר של הנשיא ג'ון פ. קנדי, התיידד עם פליסצקאיה, שהייתה שותפה לתאריך הולדתו, 20 בנובמבר 1925. היא הוזמנה להתכנסויות עם קנדי ומשפחתו באחוזתם בקייפ קוד בשנת 1962. בהמשך קראו לסירת המפרש שלהם "מאיה", על שמה.
כיון שמשבר הטילים הקובני הסתיים שבועות אחדים קודם לכן, בסוף אוקטובר 1962, יחסי ארצות הברית וברית המועצות היו בשפל המדרגה. דיפלומטים משתי המדינות ראו בקשרי הידידות שלה עם קנדי נכס רב-ערך לחימום היחסים, לאחר שבועות של עימות צבאי מדאיג. שנים לאחר מכן, כשנפגשו ב-1968, היה רוברט קנדי בעיצומה של מערכת הבחירות לנשיאות וגם עכשיו סברו הדיפלומטים שידידותם תמשיך לסייע ליחסים בין שתי המעצמות. פליסצקאיה מסכמת את מחשבות הסובייטים בנושא:
מן הראוי שמאיה פליסצקאיה תביא למועמד מתנות הראויות לרגע הגדול. תהמם את הנשיא המיועד בנדיבות רוסית במטרה להמשיך ולהעמיק את הקשרים והידידות.
על ידידותם, כתבה פליסצקאיה באוטוביוגרפיה שלה:
אתי רוברט קנדי היה רומנטי, מרומם, נאצל, וטהור לחלוטין. שום פיתויים, שום הצעות.
רוברט קנדי נרצח בידי מתנקש ימים ספורים לפני שהיה אמור לפגוש שוב את פליסצקאיה בניו יורק. גרשונוב, המנהל של פליסצקאיה אותו זמן, מספר שביום ההלוויה, היו רוב התיאטראות ואולמות הקונצרטים בניו יורק "חשוכים", סגורים כביטוי לאבל וכבוד. גם להקת הבולשוי תכננה לבטל את הופעתה, אבל במקום זאת החליטו להעלות בלט שונה מן המתוכנן, כזה שיוקדש לקנדי. גרשונוב מתאר את הערב ההוא:
הדרך הנאותה ביותר לפתוח ערב כזה הייתה בביצוע של פליסצקאיה הדגולה את "הברבור הגווע", שבדרך כלל נועד לסיים את תוכנית הערב לתשואות רועמות ורקיעות רגליים, ותביעות להדרן ... המשימה הזאת הכבידה על רגשותיה של מאיה. היא באמת לא רצתה לרקוד את הבלט הזה אותו ערב ... חשבתי שכדאי שאשאר מאחורי הקלעים. היה זה אחד הרגעים הנוקבים והנוגעים ביותר ללב שחוויתי מעודי. במקום רעם התשואות מן הקהל בסיום, השתררה דממה מוחלטת, אות לרגשות של אומה אבלה בבית המטרופוליטן אופרה המלא מפה לפה. מאיה ירדה מן הבמה שטופת דמעות, הביטה בי, הגביהה את זרועותיה היפות והביטה מעלה. ואז נעלמה בחדר ההלבשה שלה.
מותה

פליסצקאיה מתה במינכן, גרמניה ב-2 במאי 2015, מהתקף לב. בצוואתה האחרונה ביקשה שגופתה תישרף, ואחרי מות בעלה האלמן, רודיון שצ'דרין, שגם גופתו תישרף, יאוחד אפרם ויפוזר על אדמת רוסיה.
נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, הביע את תנחומיו, וראש ממשלת רוסיה דמיטרי מדבדב אמר, "עידן שלם של בלט חלף-הלך לו" עם פליסצקאיה.
נשיא בלארוס אלכסנדר לוקאשנקו מסר את תנחומיו למשפחתה ולידידיה.
מותה של מאיה מיכאילובנה (פליסצקאיה) הדגולה, שעבודתה היוצרת גילמה עידן תרבותי שלם, הוא אבידה שאינה חוזרת לאמנות הרוסית והעולמית. הכוריאוגרפיה המבריקה שלה וחינה המופלא, העוצמה הפנטסטית של הזדהותה הדרמטית ושליטתה האמנותית יוצאת הדופן הרהיבו את הקהל. הודות להתמסרותה לאמנות ולמחוייבותה לבימה, זכתה לכבוד ויקר בכל רחבי העולם.
ב-2006 העניק לה קיסר יפן אקיהיטו את הפרמיום אימפריאלה.
מותה > מחוות הוקרה

הצייר הברזילאי אדוארדו קוברה צייר ב-2013 ציור קיר בגובה 2 מטרים של פליסצקאיה, הנמצא ברובע התיאטראות המרכזי של מוסקבה, סמוך לבולשוי תאטר.
המנצח והמנהל האמנותי ואלרי גרגייב, שהיה ידיד קרוב של פליסצקאיה, ניצח במוסקבה ב-18 בנובמבר 2015 על קונצרט שהוקדש לזכרה.
ב-20 בנובמבר 2015 הנציחה ממשלת רוסיה את זכרה בקריאת כיכר על שמה במרכז מוסקבה, באוליצה בולשאיה דמיטרובקה, סמוך לתיאטרון הבולשוי. שלט ארד נקבע בכיכר ועליו חרות:כיכר מאיה פליסצקאיה על שם הבלרינה הרוסית היוצאת מן הכלל. נפתחה ב-20 בנובמבר 2015.
בסנקט פטרבורג, כיבדה התזמורת הסימפונית של תיאטרון מריאינסקי את זכר פליסצקאיה בקונצרט ב-27 בדצמבר 2015. על הקונצרט ניצח ואלרי גרגייב והוא כלל הופעה של רקדנית הבלט דיאנה וישנבה. בלט מריאינסקי הופיע לאחר מכן ב"מופע הוקרה למאיה פליסצקאיה" באקדמיה למוזיקה של ברוקלין, ב-פברואר 2016.
הבולשוי תאטר ביצע קונצרט לזכר פליסצקאיה בקוליסיאום של לונדון ב-6 במרץ 2016.
בכיכר במרכז מוסקבה, בבולשאיה דמיטרובקה, הקרויה על שם מאיה פליסצקאיה, הוסר הל מעל אנדרטה לזכרה. האנדרטה הוצגה לציבור ב-20 בנובמבר 2016, יום הולדתה, והיא נראית בה בפוזה מתוך "כרמן".
אחד המשקיפים, שתיאר את האנדרטה, אמר על הפסל ויקטור מיטרושין ועל עיצוב הפסל:
בבחירת "כרמן", מיטרושין שם דגש לא רק על היכולת הפיזית המרשימה של פליסצקאיה, על החן והיופי שלה, הוא הציב סימן קריאה גדול אחרי אופי ... הביטו בזרועות הנהדרות האלה, בידיים, ברגליים. הביטו בנפנוף המחוצף של שמלתה.הביטו בעיניים הקשות, האפלות ובפה ההדוק, הנחוש. הביטו בתנוחת הגב. הביטו בפרח המשוגע הזה על ראשה. הביטו איך כל זה נמתח מעלה אל השמים. אני אומר לכם, הדבר הזה כולו יפהפה.
מותה > פרסים

פרס לנין (1964)
פרימיום אימפריאל (2006)
Barbara Radziwiłł medal (30 בנובמבר 2005)
פרס נסיך אסטוריאס לאמנות (2005)
מדליית הזהב על הצטיינות באמנות יפה (ספרד) (1990)
מסכת הזהב
Triumph
עיטור האריה של פינלנד
אביר מסדר האמנויות והספרות
מפקד מסדר האמנויות והספרות
קצינה בלגיון הכבוד
מסדר השמש העולה
מדליית ההצטיינות לתרבות
מסדר ההצטיינות הליטאי
מסדר הדוכס גדימינאס הגדול הליטאי
מסדר האמנויות והספרות
מסדר איזבלה הקתולית
מדליה להנצחת 100 שנים להולדתו של לנין
מסדר השמש העולה, דרגה שלישית
עיטור הדגל האדום של העמל
מדליית זהב להצטיינות בתרבות
האמנית העממית של ברית המועצות
עיטור מסדר המולדת דרגה ראשונה
מפקד במסדר איזבלה הקתולית
עיטור לנין
גיבור העמל הסוציאליסטי
פרסי נסיך אסטוריאס
העיטור על השירות למען המולדת דרגה שנייה
עיטור ההצטיינות למען המולדת דרגה רביעית
אמן מצטיין של רוסיה הסובייטית
עיטור מסדר המולדת דרגה שלישית
האמנית העממית של הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית
מפקד של מסדר הדוכס גדימינאס הגדול
אבירה בלגיון הצרפתי
מדליה להנצחת 850 שנים לייסוד מוסקבה
אלון כץ

ערך זה עוסק במתעמל ישראלי. אם התכוונתם ללוחם טאקוונדו ישראלי, ראו .
אין תמונה חופשית
אלון כץ (נולד ב-8 בפברואר 1987) הוא מתעמל ישראלי, אלוף ישראל בטרמפולינה לשנת 2012.
ביוגרפיה

כץ, יליד חולון, החל להתאמן בהתעמלות בגיל 8, וכן עסק במחול והיה רקדן היפ הופ בלהקה בעירו. לקראת גיל 17 ריכז את מאמציו הספורטיביים בענף הטרמפולינה. זמן קצר לאחר מכן זכה באליפות ישראל לנוער, וחזר על הישגו גם בשנתיים הבאות. כן סיים במקום השביעי באליפות העולם לנוער שנערכה ב-2004 בפראג. בהמשך הפך גם לקופץ הבכיר בגילאי הבוגרים, לאחר מכן הפסיד במפתיע באליפות ישראל שנערכה ב-2011 לרן מרקוביץ', לאחר שנפל במהלך תרגיל. באליפות העולם שנערכה ב-2009 סיים כץ במקום ה-53, ובזו שנערכה ב-2010 במץ סיים במקום ה-45. בשנת 2012 שב וזכה בתואר אלוף ישראל.
במקביל לאימוני ההתעמלות, המשיך כץ לעסוק בריקוד, והשתתף במספר מחזות זמר, קליפים ופרסומות. הוא שירת בצה"ל כמורה חייל, במעמד של ספורטאי מצטיין.
יוסף בן שלום אשכנזי

| --- | --- |

 לידה:  המאה ה־13 
 מדינה:  כתר אראגון 
 רבותיו:  יהושע אבן שועיב 
 
רבי יוסף בן שלום אשכנזי (מכונה גם רבי יוסף הארוך) היה מקובל, מפרשני ספר יצירה, ומחשובי המשפיעים על הפרשנות הקבלית אצל מקובלים שונים כגון תלמידי, הרדב"ז, האר"י, הגאון מווילנא, הבעל שם-טוב ותלמידי המגיד ממזריטש.
רבי יוסף אשכנזי היה נצר למשפחת ר' יהודה החסיד ופעל בשלהי המחצית השנייה של המאה הי"ג. היה מראשוני הכותבים בהרחבה על גלגול נשמות בספרות היהודית.
יוני שניצר אפיין את פירושו לספר יצירה כמורה נבוכים בגרסה הקבלית.
יהודה ליבס מציין אותו כמועמד סביר להשתתפות בחוג שחיבר את ספר הזוהר, רבו של רבי דוד בן יהודה החסיד.
ספריו

רבי יוסף הארוך כתב ספרים רבים, שרובם אבדו.
הידוע מבין ספריו הוא פירוש ספר יצירה. יצא בהוצאה מדעית, כולל הקדמה של ד"ר יוני שניצר בהוצאת כרוב. במאה השש-עשרה, הרב חיים ויטאל תלמיד האר"י סמך על כתביו. הפירוס זכה לתפוצה רחבה של כתבי יד, מעל לשלושים.
ספרו פירוש על ספר בראשית - למעשה פירוש על בראשית רבה, יצא בהוצאה מדעית, כולל הקדמה והערות של פרופ' משה חלמיש בהוצאת מאגנס של האוניברסיטה העברית. הספר שימש בפולמוס של בני דורו בעניין מקומה של הפילוסופיה היוונית ובייחוד זו של אפלטון המובאת בכתבי אריסטו. בספר גם הוצגה לראשונה משנתו בנושא גלגולי נשמות, שהיא חלק משולב ומאוחד עם גלגולי תופעות ורעיונות (גלגולי מזלות וגלגולי אותיות)
ספרים נוספים שכתב:
ספר העדות - הודפס בתוך 'לקוטים בקבלה ופלוסופיה'. היותו מחבר הספר היה בגדר השערה.
פירוש ספר העיון - פירוש על "ספר העיון" מן המאה ה-12–13, המיוחס לרב חמאי גאון.
פירוש ספר תהלים - שרידים מפירוש זה נדפסו על ידי משה חלמיש.
ג' אגרות - כתב ויכוח עם המומר אבנר מבורגוס - רק תיאורו מצוי כיום בידינו.
זיהוי שמו

ספרו פירוש על ספר יצירה נתפרסם במהלך הדורות בלא שם מחברו. הספר היה מיוחס ל'ראב"ד' - אך היה ידוע שאין זה הראב"ד מפרשו של הרמב"ם וזקן דורו, ואף לא הראב"ד מנרבונה, שפעלו באותה תקופה (סביבות ד'תת"ק -
1140). הרב חיים ויטאל העיד על הספר שנכתב בידי רב 'אשכנזי' לא ידוע. הרמ"ק היה הראשון שזיהה את מחבר הספר עם רבי יוסף הארוך. וגרשם שלום הודה לקביעה זו. עם השנים נתברר גם שם אביו ופרטים נוספים לגביו.
לקריאה נוספת

גרשם שלום, המחבר האמיתי של פירוש ספר יצירה המיוחס להראב"ד וספריו, בתוך: קריית ספר, ד (תרפז-תרפח), עמ' 286–302
יונתן שניצר, הקבלה של רבי יוסף בן שלום אשכנזי, הוצאת כרוב, לוס אנג'לס תשפ"ד.
יונתן שניצר, פירוש ספר יצירה לר' יוסף בן שלום אשכנזי: מהדורה ביקורתית, הוצאת כרוב, לוס אנג'לס תשפ"ד.
משה חלמיש, פירוש ר' יוסף בן שלום אשכנזי לריש בראשית-רבה, מחקרי ירושלים במחשבת ישראל ג, חוברת א/ב, המכון למדעי היהדות ע"ש מנדל, תשרי-טבת תשמ"ד, עמ' 139-189‏, JSTOR 23363235
הערות שוליים

↑  יהודה ליבס, "כיצד נתחבר ספר הזוהר", עמ' 15–18 המאמר להורדה
↑  הקדמת מהרח"ו לספרו עץ חיים: "גם פירוש ספר יצירה שמכונה בשם הראב"ד זכרו לברכה - עם היות שחברו חכם אחד אשכנזי ואינם דברי הראב"ד עם כל זה דבריו אמיתיים, וגם הם סתומים ונעלמים". הרב עזריאל מנצור, בהקדמתו לספר דרך ישרה של רבי ראובן ן' אברהם, הוצאת שובי נפשי תשנ"ח, הוכיח שמחבר הפירוש על ספר היצירה היה ספרדי ולא אשכנזי, משום שאת הניקוד שמצויר כקו אלכסוני עשוי מנקודות הוא מכנה "קבוץ", כמטבע הלשון בספרד, ולא "שורוק", כמטבע הלשון באשכנז. אמנם, הוא טען שדחוק לומר ששם המחבר הוא 'אשכנזי' ואין הכוונה למוצאו
↑  מהדורה ראשונה של ספר זה נקראה: 'פירוש קבלי לבראשית רבה (פרשות א - כט)', יוסף בן שלום אשכנזי, 297 עמוד, ה'תשמ"ד (1984)
↑  משה חלמיש, שרידים מפירושי תהלים לר’ יוסף בן שלום אשכנזי, דעת 10 (תשמג) 57-70.
↑  רבי משה קורדובירו, פרדס רימונים (שער הנתיבות, פרק א). דבריו הוזכרו גם בספר שם הגדולים להחיד"א (מערכת ספרים אות ק קונטרס אחרון [א] קבלה) יחד עם דעות נוספות
↑  במאמרו 'השבתאות וגבולות הדת', יהודה ליבס דן בין היתר במקורותיו של פירוש זה על ספר יצירה. מקור הספר נתגלה על פי הערות בכרטסת הספרייה הלאומית של פריז וספריית המוזיאון הבריטי בלונדון.
| ראשוני המקובלים בימי הביניים |
| --- | --- | --- |
| חוג פרובנס | אברהם בן דוד מפושקירה • יצחק סגי נהור • אשר בן דוד •  יהודה בר יקר |  |
| חוג גירונה | רמב"ן • עזרא ועזריאל בני שלמה • יעקב בן ששת |  |
| חוג קסטיליה | משה מבורגוס • טודרוס בן יוסף אבולעפיה |  |
| ספרד | יצחק אבן סהולה • יצחק אבן לטיף • ברוך התוגרמי • אברהם אבולעפיה |  |
| חוג הזהר | משה די ליאון • יוסף ג'יקטיליה • יוסף אנג'לט • בחיי בן אשר • יוסף בן שלום אשכנזי • יוסף הבא משושן הבירה •  דוד בן יהודה החסיד |  |
| בעקבות הזהר | יצחק דמן עכו • מנחם רקנאטי • שם טוב אבן גאון • יהושע אבן שועיב • פרץ הכהן |  |
ראשוני המקובלים נוספים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297664605171  PLWABN: 9810669680205606  BnF: cb14597958x (data)  CANTIC: a19898678  CiNii: DA19255765  GND: 143298097  ISNI: 0000 0001 0904 6329  LCCN: nr93038249  NTA: 100263143  SUDOC: 080080596  VIAF: 56859514   WorldCat (עם VIAF): 56859514
ריצ'לנד

| --- | --- |
דגל ריצ'לנדדגל ריצ'לנד
מבט על ריצ'לנד מהר ביבר
מבט על ריצ'לנד מהר ביבר
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  וושינגטון (מדינה) וושינגטון
 מחוז:  מחוז בנטון
 תאריך ייסוד:  28 באפריל 1910
 שטח:  109.2 קמ"ר
 גובה:  117 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  60,560 (1 באפריל 2020)
  ‑ במטרופולין:  235,841 (2010)
  ‑ צפיפות:  429.3 נפש לקמ"ר (2010)
 קואורדינטות:  46°16′50″N 119°16′31″W﻿ / ﻿46.280444444444°N 119.27519444444°W﻿ / 46.280444444444; -119.27519444444 
 אזור זמן:  UTC -8
 אתר העיר ריצ'לנד
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה ריצ'לנד(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה ריצ'לנד(למפת וושינגטון רגילה) אולימפיה סיאטל ספוקיין טקומה ונקובר אוורט יאקימה בלינגהאם קנוויק ונאטצ'י קנדה א י י ד ה ו  אורגון האוק. השקט ריצ'לנד(למפת וושינגטון מוגדלת) אולימפיה סיאטל ספוקיין טקומה ונקובר אוורט יאקימה בלינגהאם קנוויק ונאטצ'י קנדה א י י ד ה ו  אורגון האוק. השקט ריצ'לנד    מיקומה של ריצ'לנד בוושינגטון tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
ריצ'לנד (באנגלית: Richland) היא עיר במחוז בנטון במדינת וושינגטון שבארצות הברית.
גאוגרפיה

העיר שוכנת במפגש הנהרות יאקימה וקולומביה. במפקד האוכלוסין של 2010 נמנו 48,058 תושבים. יחד עם הערים פסקו ו-קנוויק היא מהווה מטרופולין רציף של 236,000 תושבים.
בעיר תחנת כוח גרעינית וכן קיימים בה מרכזי מחקר ופיתוח למדעי הגרעין. בעיר שלוחה של אוניברסיטת המדינה של וושינגטון, והיא בית לקבוצות הוקי וכדור בסיס מהליגות הזוטרות.
בעיר קהילה יהודית קונסרבטיבית בת כ־300 חברים.
אהלי שם

.
| --- | --- |

סמל המכון
 תחום:  הוצאה לאור
 שפה רשמית:  עברית
 מדינה:  ישראל
 מקום פעילות:  כפר חב"ד, חולון, ישראל
 מייסדים:  הרב אליהו יוחנן גוראריה
 תקופת הפעילות:  ה'תשמ"ט–הווה
 
מכון "אהלי שם - ליובאוויטש" הוא מכון מחקר תורני ובית הוצאה לאור, העוסק בחקר תולדות חסידות חב"ד ובההדרתם והוצאתם לאור של ספרי אדמו"רי חב"ד ותלמידיהם.
היסטוריה

המכון הוקם על ידי הרב אליהו יוחנן גוראריה בשנת ה'תשמ"ח בשנת ה'תשמ"ט לעילוי נשמת הרבנית חיה מושקא שניאורסון, ושוכן בהוראתו של הרבי מליובאוויטש במתחם בית הספר בית רבקה בכפר חב"ד ב. אחרי שנת ה'תשנ"ד המכון עבר לחולון שם מכהן הרב גוראריה בתקפקיד רב העיר.
המכון הוציא מגזין מחקר בשם כרם חב"ד העוסק בעיון וחקר במשנת חב"ד ותולדות החסידות, בעריכת חוקר החסידות הרב יהושע מונדשיין, יצא לאור בין השנים תשמ"ז לתשנ"ב ומצוטט רבות על ידי חוקרי חסידות חב"ד מחוץ לחסידות חב"ד.
כמו כן הוציא המכון מגזין מחקר לתולדות חב"ד בשם אהלי ליובאוויטש (יצא לאור בין השנים ה'תשנ"ה-ה'תשנ"ו). מגזין נוסף שיצא לאור בידי המכון, מגזין הלכתי בשם 'אהלי שם' (יצא לאור בין השנים תשמ"ט לתשנ"ג).
אחד ממפעליו העיקריים של המכון הוא ליקוט חידושי הצמח צדק - ליקוט מדברי רבי מנחם מנדל שניאורסון מחבר ה"צמח צדק" על מסכתות הש"ס לפי סדר המסכתות; על מסכת בבא בתרא, בעריכת הרב ברוך בליז'ינסקי. על מסכת סנהדרין, בעריכת משה חפר. על מסכת שבת. על מסכת מכות, בעריכת מנחם מנדל חפר.
המכון הוציא ספרים רבים לחקר תולדות רבני וחסידי חב"ד.
היסטוריה > חברי המכון במשך השנים

הרב אליהו יוחנן גוראריה
יהושע מונדשיין
הרב יוסף יצחק איידלמן
הרב פנחס אלטהויז
הרב יעקב הורביץ
הרב אברהם אלאשוילי
הרב יוסף יצחק בורובסקי
הרב משה חפר
הרב מנחם מנדל חפר
הרב אליעזר ברוד
הרב אברהם ברוך פבזנר
הרב ברוך בליז'ינסקי
הרב אברהם גולדשמיד
מפעלי המכון

ציצית הלכה למעשה, ליקוט על הלכות ציצית, הרב אליהו יוחנן גוראריה, תשמ"ח, הוצאה שנייה תשנ"ה
פני משה, ביאור על מאמר "פתח אליהו" על פי כתבי אדמו"ר הזקן, האדמו"ר האמצעי והצמח צדק, מאת רבי חיים משה בן יעקב ליברמן, עם מבוא והוספות, הרב יהושע מונדשיין, תשמ"ח
דיני הפסק בתפילה, ר' יוסף יצחק איידלמן, תשמ"ט
שלחן המלך, שולחן ערוך של אדמו"ר הזקן עם הערות וביאורים מהרבי מליובאוויטש, מאת הרב אברהם אלאשוילי, 3 כרכים (שני כרכים על חלק אורח חיים, וכרך שלישי על הלכות תלמוד תורה), תשנ"א-תשנ"ד
קיצורים וביאורים לספר התניא מהרב אברהם צבי ברודנא, מהדורת צילום, תשנ"א
סדר תפלה על פי נוסח הקדוש האריז"ל עם פירוש מהרי"ד, ב"כ, הרב יהושע מונדשיין, תשנ"א
זכר יהודה - שו"ת מהרי"ל זלקינד (בטלן), עם מבוא והוספות, הרב יהושע מונדשיין, תשנ"א
קיצור הלכות שבת, משולחן ערוך הרב, הרב אברהם אלאשוילי והרב יעקב הורביץ, מהדורה מורחבת ומקוצרת, תשנ"ב
מי טל על ל"ט אבות מלאכה, ב' כרכים, בעריכת הרב יחיאל מנחם מנדל קלמנסון
חלקת אשר שיעורים על מסכת שבת שנאמרו בישיבת תורת אמת, הרב אשר לעמיל הכהן, תשנ"ב
שיעורי מסכתות, תשנ"ב
חידושי צמח צדק על הש"ס, על מסכת שבת, מסכת בבא מציעא ומסכת מכות, תשנ"ח
סדר ברכת המזון מאת רבי נתן בן שמשון שפירא, תשע"א
ילקוט בר מצווה, לוקט ונערך על ידי הרב יעקב הורביץ
למה ומדוע היכן וכמה, תשנ"ו
חקרי מנהגים, חקירות על מנהגי חב"ד ועל המנהגים הנהוגים בקהילות ישראל, הרב אליהו יוחנן גוראריה, 6 כרכים, תשנ"ט-תשפ"א
הספר בהלכה, הרב אליהו יוחנן גוראריה, מהדורה שלישית, תשס"ג
כללי הפוסקים וההוראה, הרב יקותיאל פרקש, תשס"ה
רמ"ח אותיות, אוסף רמ"ח ידיעות, הנהגות, אמרות טהורות, תעלומות חכמה, מלוקט (על ידי הרב אליהו יוחנן גוראריה) מספרי ראשונים ואחרונים, תשס"ו
חקרי מנהגים (ברלין), חקירות ומנהגי קהילת ברלין, הרב אליהו יוחנן גוראריה, תשס"ז
ברית נתן, טעמי הלכה ומנהג לברית מילה, לוקט ונערך על ידי הרב אליהו יוחנן גוראריה, תשס"ז
תולדות ברוך מרדכי, תולדות חייו של הרב ברוך מרדכי אטינגר מבאברויסק, לוקט ונערך על ידי הרב אליהו יוחנן גוראריה, תשס"ח
עבד אברהם אנכי, תולדות חייו של הרב אליעזר קרסיק, שניאור זלמן ברגר
תולדות שמואל מונקעס, החתונה הגדולה בז'לאבין, הרב אליהו יוחנן גוראריה, תשע"א
האח - עיתון לילדים שראה אור בליובאוויטש בין השנים תרע"א - תרע"ד, מהדורת צילום, תשע"ב
שו"ת שערי דעה - מרבי חיים יהודה ליב ליטווין מסאסניצא: בהוצאה חדשה בצירוף מבוא ונספחים בעריכת הרב יהושע מונדשיין, ירושלים, תשע"ב
הנסיך, תולדות רבי מנחם מענדל בן אדמו"ר המהר"ש, הרב אליהו יוחנן גוראריה, תשע"ו
צדיקים וידידים, סקירה היסטורית אודות קשרי הידידות המופלאים בין אדמו"ר הזקן ורבי לוי יצחק מברדיטשוב וסיפורי נישואי נכדיהם בחתונה הגדולה בז'לאבין, הרב אליהו יוחנן גוראריה, תשע"ז
סיפורים נוראים, הרב יעקב קאדאניר, מהדורה חדשה, תשע"ח
חקרי הלכות, הרב אליהו יוחנן גוראריה, ב"כ, הספר בהלכה, ציצית הלכה למעשה, תשע"ט
אהלי ליובאוויטש - מאסף לדברי ימי חב"ד נשיאיה וחסידיה, ג"כ, תשפ"א-תשפ"ב
הרב אליהו יוחנן גוראריה, אוצר חסידי חב"ד, אנציקלופדיה לחסידי חב"ד, חלק א': חסידי אדמו"ר הזקן, תשפ"ב; חלק ב': חסידי אדמו"ר האמצעי, תשפ"ב; חלק ג': חסידי אדמו"ר הצמח צדק (א), ה'תשפ"ד, חלק ד': חסידי אדמו"ר הצמח צדק (ב), ה'תשפ"ד
הערות שוליים

↑  הרב אליהו יוחנן גוראריה, פתח דבר לספר שולחן המלך בהוצאת המכון.
↑  יצא לאור בשנת תשנ"ב
↑  יצא לאור בשנת תשנ"ג
↑  בעריכת משה חפר, תשנ"ח
↑  בשנת תשנ"ח
↑  , באתר היכל מנחם.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311646605171  LCCN: n95019378  VIAF: 152976613   WorldCat (עם VIAF): 152976613
שלום רונלי-ריקליס

| --- | --- |

 לידה:  24 בינואר 1922 תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  27 בינואר 1994 (בגיל 72) תל אביב-יפו, ישראל 
 מקום קבורה:  בית העלמין ירקון 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון הישראלי למוסיקה תל אביב  אוניברסיטת מוצרטיאום
 עיסוק:  מוזיקאי, מנצח, מורה למוזיקה
 כלי נגינה:  קרן יער 
 
שלום רוֹנלי-ריקליס (מוני) (24 בינואר 1922 – 27 בינואר 1994) היה מוזיקאי, מנצח ומורה למוזיקה ישראלי.
תזמורת הגדנ"ע מנגנת בבלגיה ב-1958 בניצוחו של שלום רונלי-ריקליס
קורות חייו

ריקליס נולד בתל אביב. למד בצעירותו לנגן בכינור ובפסנתר, ובעת לימודיו בגימנסיה העברית "הרצליה" גם בחצוצרה ומאוחר יותר בקרן יער שהפכה לכלי הנגינה העיקרי שלו.
עם סיום לימודיו התגייס לבריגדה היהודית ולאחר תקופת שרות בחיל רגלים, הצטרף לתזמורת הבריגדה. זמן קצר לפני שחרורו התמנה למנצח התזמורת. עם שחרורו מהבריגדה סיים את לימודיו באקדמיה למוסיקה במגמת פסנתר וניצוח ובאוניברסיטת מוצרטיאום בזלצבורג.
קורות חייו > שירותו בצה"ל

במלחמת השחרור שירת ריקליס תחילה ביחידה של המשטרה הצבאית ובשנת 1949 הוזמן לנצח על תזמורת צה"ל שהוקמה זמן קצר לפני כן. הוא שרת במשך 16 שנים בתזמורת עד 1961. במהלך השנים העלה ריקליס את רמת תזמורת כלי הנשיפה של צה"ל. זו הייתה תזמורת כלי הנשיפה המלאה, הראשונה והיחידה בישראל ותחת שרביטו הפכה להיות לגוף משמעותי בעולם המוזיקה של ישראל. רבים מהנגנים בכלי הנשיפה ובכלי ההקשה היו בין הישראלים הראשונים שהתקבלו לתזמורת הפילהרמונית הישראלית.[דרוש מקור] צה"ל באותה התקופה היה הצבא היחיד בעולם שהיו לו שתי תזמורות: תזמורת סימפונית, שהוקמה על ידי ריקליס, כללה כלי קשת ונשיפה והופיעה במסעות קונצרטים בכל רחבי הארץ, והרכב שכלל רק כלי נשיפה והיה מיועד לנגינת שירי לכת במצעדים צבאיים, מוזיקה קלה וג'אז.
אהבתו הגדולה הייתה עבודה עם בני נוער. תוך כדי מילוי תפקידו בתזמורת צה"ל, הוא פיתח את תזמורת הגדנ"ע והיה מנצחה כאשר זכתה ברציפות שלוש פעמים (ב-1958, 1962 וב-1966) בפרס הראשון – נבל הכסף של המלכה יוליאנה בתחרות תזמורות בקרקרדה שבהולנד שבה השתתפו למעלה מ-100 תזמורות. לאחר שלוש זכיות, נשאר פרס זה לצמיתות בישראל ונמצא בארכיון צה"ל ומערכת הביטחון. נוסף לכך, זכה שם ריקליס בפרס המנצח הטוב ביותר. תזמורת זו סיירה בשנת 1967 תחת ניצוחו גם בארצות הברית ובקנדה עם הכוכב האמריקאי דני קיי וקצרה שם הצלחה.
כמו כן היה היועץ לקצין חינוך ראשי בהקמת התזמורת הקאמרית של חיל החינוך והנוער, והיה מנהלה המוזיקלי ומנצחה הראשון.
קורות חייו > לאחר שחרורו מצה"ל

עם שחרורו מצה"ל, עמד שנים רבות בראש התזמורת הסימפונית ירושלים. ריקליס עמד בראש הפקולטה לניצוח באקדמיה למוזיקה באוניברסיטת תל אביב, הקים וניצח על התזמורת הקאמרית של האקדמיה וחינך דורות רבים של מוזיקאים בישראל.
בשנת 1961, נשלח על ידי משרד החוץ לסינגפור לבנות ולבסס את המוזיקה הקלאסית במדינה. במסגרת פועלו זה הוא תמך בביסוס תזמורת סימפונית ועבד עם תזמורות נוער שונות.
בשנת 1971 נתמנה לסגנו של זובין מהטה במהלך עבודתו עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית. בשנת 1984, הקים את התזמורת הפילהרמונית הישראלית הצעירה והיה מנהלה המוזיקלי עד שנת 1988. עשרות רבות מתלמידיו ניגנו ומנגנים בתזמורות בארץ ובעולם.
ריקליס ניצח על רבות מהתזמורות בישראל, יעץ לגופים מוזיקליים שונים ושפט בתחרויות מוזיקה רבות. בשנים 1984–1986 היה המנהל המוזיקלי של התזמורת הקאמרית הקיבוצית.
בשנת 1990 הוא היה האירופאי הראשון שזכה בפרס כוכב הכסף של סינגפור, המקביל לפרס ישראל.
ריקליס נפטר בינואר 1994 בתל אביב, לאחר מחלה ממושכת. נקבר בבית העלמין ירקון.
הערות שוליים

↑  ה. בלייך, "נבל הכסף" הוענק לתזמורת הגדנ"ע בהולנד, מעריב, 15 באוגוסט 1966
↑  הקלטות של תזמורת הגדנ"ע http://merhav.nli.org.il/primo_library/libweb/action/search.do;jsessionid=FA5D39A2C312688829A1DDA70E792234?fn=search&vl(freeText0)=רונלי-ריקליס%2C+שלום&tab=default_tab&mode=Advanced&scp.scps=scope%3A(NNL_YBZ)%2Cscope%3A(NNL_MUSIC_AL)%2Cscope%3A(NNL_ALEPH)%2Cscope%3A(NNL_ARCHIVE_AL)%2Cscope%3A(NNL01_Bitmuna)%2Cscope%3A(NNL_CAHJP)%2Cscope%3A(NNL-Journals)%2Cscope%3A(Ephemera_NNL01)&vid=&ct=suggestedSearch&vl(127845568UI3)=all_items&vl(1UIStartWith0)=exact&vl(127845565UI0)=creator
↑  ארכיון הספרייה הלאומית, https://web.nli.org.il/sites/NLI/Hebrew/digitallibrary/pages/viewer.aspx?presentorid=NNL_Ephemera&DocID=NNL_Ephemera700096004
↑  שלום רונלי-ריקליס באתר חברה קדישא ת"א–יפו.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: יצחק מוזה | מנצח תזמורת צה"ל 1949 - 1961  | הבא: יצחק גרציאני |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: עמי מעייני | מנצח תזמורת הגדנ"ע 1957 - 1970  | הבא: עמי מעייני |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: לא היה | מנהל מוזיקלי, התזמורת הפילהרמונית הישראלית הצעירה 1984 - 1988  | הבא: זאב דורמן |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: עוזי ויזל | מנהל מוזיקלי, התזמורת הקאמרית הקיבוצית 1984 - 1986  | הבא: ליאור שמבדל |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307579705171  GND: 123684374  ISNI: 0000 0001 1876 3880  LCCN: n85150020  MusicBrainz: 9a529150-62ca-4868-984d-795cc54287fa  VIAF: 55585465   WorldCat (עם VIAF): 55585465 
לוחית זיכרון על ביתו של שלום רונלי-ריקליס ברח' מיכה 18 בתל אביב
3M

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בניו יורק (1946–MMM)  הבורסה לניירות ערך בטוקיו (1998) 
 תקופת הפעילות:  1902–הווה (כ־123 שנים)
 חברות בנות:  3M Innovative Properties  3M (צרפת)  3M (הממלכה המאוחדת)  3M (ישראל)  3M (קנדה)  3M (גרמניה) 
 מיקום המטה:  Maplewood 
 משרד ראשי:  מייפלווד, מינסוטה, ארצות הברית
 ענפי תעשייה:  בנייה, אלקטרוניקה, התקשורת
 מוצרים עיקריים:  דבקים וחומרי איטום
 שווי שוק:  74.72 מיליארד דולר (14 בינואר 2025)
 הכנסות:  34,229,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2022) 
 רווח תפעולי:  6,539,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2022) 
 רווח:  5,777,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2022) 
 עובדים:  75,000 (2008)
  
 www.3m.com
 
3M‏ ("3 M", כלומר, M כפול שלוש, נגזר מראשי התיבות באנגלית: Minnesota Mining and Manufacturing Company) היא קונצרן רב-לאומי אמריקני המפתח ומייצר אלפי מוצרים שונים בתחומי התעשייה, הבטיחות והמיגון, האלקטרוניקה, התקשורת, המשרד ובית, רפואה, אבטחה, ננוטכנולוגיה, אנרגיה חלופית, בנייה ירוקה ועוד. החברה מונה כ-75,000 עובדים ברחבי העולם, ולה אתרי ייצור ביותר מ-60 מדינות. מוצרי החברה נמכרים באמצעות מפיצים מקומיים וקמעונאים ברחבי העולם. 3M היא אחת מ-30 החברות המרכיבות את מדד הדאו-ג'ונס. משרדי ההנהלה הראשית של החברה נמצאים בעיר מייפלווד, פרבר של הערים סיינט פול ומיניאפוליס שבמדינת מינסוטה.
עם מותגי החברה נמנים פתקיות ה-Post-it הדביקות, סרטי דבק "סקוטש", מוצרי הניקיון מסדרת "סקוטש ברייט", מוצרי העזרה הראשונה מסדרת Nexcare ועוד.