stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנדרייה ז'יבקוביץ'
קריירת מועדונים > פרטיזן בלגרד > עונת 2013/14

לאחר משא ומתן ארוך, ז'יבקוביץ' חתם על החוזה המקצועי הראשון שלו עם פרטיזן ב-23 באוגוסט 2013, לשלוש שנים. הוא הבקיע את השער הראשון שלו במועדון רק יומיים לאחר מכן, לאחר שנכנס כמחליף במקום ניקולה נינקוביץ׳ בניצחון ביתי 1–5 על ראדניצ'קי 1923. לאחר מכן, ז'יבקוביץ' כבש שער בכל אחד משלושת משחקי הליגה הבאים; בניצחון ביתי 3–1 על ראד בלגרד, בניצחון חוץ 2–1 מול סלובודה אוז'יצה, ובניצחון ביתי 2–0 על OFK בלגרד.
ב-4 במרץ 2014, ז'יבקוביץ' הפך לקפטן הצעיר ביותר בכל הזמנים של פרטיזן בלגרד בגיל 17, 7 חודשים ו-18 ימים. את השיא הזה החזיק בעבר ניקולה נינקוביץ', שהיה קפטן הקבוצה בגיל 17 שנים, 10 חודשים ו-12 ימים. בעונה המלאה הראשונה שלו, ז'יבקוביץ' רשם בסך הכל 25 הופעות בכל המסגרות וכבש חמישה שערים.
קריירת מועדונים > פרטיזן בלגרד > עונת 2014/15

בעונתו השלישית בבוגרים, ז'יבקוביץ' שיחק באופן קבוע מתחילת הקמפיין. הוא גם שיחק בחמישה משחקים בשלב הבתים של הליגה האירופית. לאחר שלא הצליח למצוא את הרשת במשך מספר חודשים, הוא כבש את שערו הראשון לעונה זו בניצחון ביתי 5–1 על בוראץ צ'אצ'אק ב-7 בדצמבר 2014. הוא שיפר את מאזנו לאחר פגרת החורף כשהבקיע ארבעה שערי ליגה נוספים, כולל צמד בניצחון חוץ 3–1 על OFK בלגרד ב-13 באפריל 2015. בסך הכל, ז'יבקוביץ' רשם 40 הופעות בכל המסגרות וכבש שבעה שערים, כשהמועדון זכה בתואר האליפות לעונה זאת.
קריירת מועדונים > פרטיזן בלגרד > עונת 2015/16

לאחר שהחמיץ את רוב המשחקים של הקבוצה בקדם העונה בגלל הנבחרת הלאומית, ז'יבקוביץ' רשם את הופעתו הראשונה העונה בניצחון ביתי 1–0 על דילה גורי במשחק הראשון של סיבוב המוקדמות השני של ליגת האלופות ב-14 ביולי 2015. הוא נכנס כמחליף בדקה ה-60 של אבובקאר אומארו, והצליח להרוויח כדור חופשי בדקה ה-81, שבסופו של דבר הביא לשער הניצחון במשחק. ב-17 ביולי 2014, ז'יבקוביץ' כבש פעם אחת במשחק פתיחת הליגה מול מטאלאק, כשהמשחק הסתיים ב-4–0. לאחר מכן הוא הבקיע את שערו הראשון עבור המועדון בתחרות אירופאית, כשמצא את הרשת בניצחון ביתי 4–2 על סטיאווה בוקרשט ב-5 באוגוסט 2015. הוא גם סיפק אסיסט במשחק ועזר לפרטיזן להעפיל לליגת האלופות.
ב-17 בספטמבר כבש ז'יבקוביץ' שער ובישל אחד בניצחון ביתי 2–3 על א.ז. אלקמאר במחזור הפתיחה של שלב הבתים של הליגה האירופית. לאחר מכן הוא כבש צמד בניצחון חוץ 3–1 נגד אוגסבורג ב-1 באוקטובר. בסיבוב החמישי של שלב הבתים, ז'יבקוביץ' המשיך לכבוש, וגם בישל את שער הניצחון מול א.ז. אלקמאר בניצחון חוץ 1–2 ב-26 בנובמבר.
ב-4 בפברואר 2016, ז'יבקוביץ' הושעה מהקבוצה הראשונה בגלל סירובו להאריך את חוזהו במועדון.
קריירת מועדונים > בנפיקה

ב-5 ביולי 2016, ז'יבקוביץ' חתם על חוזה לחמש שנים עם אלופת פורטוגל, בנפיקה ליסבון. הוא עבר בהעברה חופשית לאחר שהחוזה שלו עם פרטיזן הסתיים. הוא קיבל את החולצה מספר 17. ב-2 באוקטובר הוא שיחק בהופעת הבכורה שלו בבנפיקה, שנכנס בדקה ה-84 במקום גונסלו גדש. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות חמישה חודשים לאחר מכן בהפסד חוץ 0–4 לבורוסיה דורטמונד. הוא סיים את העונה בזכייה באליפות עם בנפיקה, לאחר שלא כבש ב-15 הופעות ליגה. בסך הכל שיחק 24 משחקים וכבש שער אחד בגביע.
ז'יבקוביץ' שיחק את משחקו הראשון בעונת 2017/18 בבנפיקה נגד ריו אבה.
קריירת מועדונים > פאוק סלוניקי

ב-8 בספטמבר 2020, פאוק סלוניקי הודיעה על החתמתו של ז'יבקוביץ' בהעברה חופשית. הסרבי הבינלאומי בן ה-24 שוחרר על ידי בנפיקה כחלק מהתוכניות שלהם לחלון ההעברות בקיץ, ופאוק החתימה אותו על חוזה לשנתיים תמורת תשלום שלא פורסם. במדי בנפיקה רשם ז'יבקוביץ' 88 הופעות, כבש ארבעה שערים ובישל 24. במשחקו הרשמי הראשון בפאוק, הוא כבש שער מול קבוצתו הקודמת בנפיקה, שכתוצאה מכך הודחה מפלייאוף ליגת האלופות. ב-15 בספטמבר 2020, ז'יבקוביץ' הבקיע את שער הניצחון כאשר פאוק הבטיחה מקום בסיבוב הפלייאוף של ליגת האלופות. ב-5 בנובמבר 2020, הוא כבש צמד בניצחון ביתי 1–4 במשחק שלב הבתים של הליגה האירופית נגד פ.ס.וו איינדהובן ועזר לפאוק להגדיל את הסיכוי להעפיל לשלב הבא של הליגה האירופית. ב-29 באפריל 2021, עזר למועדון שלו להבטיח את ההעפלה לגמר הגביע היווני עם שער מרהיב בתוספת הזמן, שניצח את המשחק, 2-1 מול היריבה המרה א.א.ק. אתונה. זיבקוביץ' זכה בגביע היווני, התואר הראשון שלו עם פאוק סלוניקי, לאחר שעזר לקבוצתו לנצח בגמר מול אולימפיאקוס עם 1–2, ובישל אסיסט מרהיב לאחד מחבריו בדקה ה-90.
ב-30 באוקטובר 2021, אנדריה הסכים להארכת חוזה לשלוש שנים תמורת כמיליון יורו בשנה, עד קיץ 2024. ב-9 בדצמבר, הוא הבקיע את השער הראשון במשחק עם הראש, בניצחון ביתי 0–2 בליגה האירופית מול לינקולן רד אימפס, שחתם את ההעפלה של המועדון לשלב הפלייאוף של סבב הנוקאאוט, לראשונה בחמש השנים האחרונות.
קריירה בינלאומית

ז'יבקוביץ' שיחק בשני מחזורי מוקדמות אליפות אירופה בנבחרת סרביה עד גיל 17, אך נבחרתו לא עברה את המוקדמות בשני המקרים. לאחר מכן הוא קיבל זימון ראשון לנבחרת הבוגרת על ידי המאמן סינישה מיכאילוביץ', בעקבות הופעותיו במועדון. ב-11 באוקטובר 2013, ז'יבקוביץ' הפך לשחקן הצעיר ביותר אי פעם ששיחק הופעת בכורה בנבחרת סרביה הבוגרת, בגיל 17, לאחר שנכנס כמחליף של זוראן טושיץ' בניצחון 2–0 יפן.
לאחר מכן, ז'יבקוביץ' השתתף באליפות אירופה עד גיל 19 ב-2014. הוא שיחק בשני משחקי הפתיחה של הטורניר, לפני שעזב את הקבוצה על פי החלטת המועדון שלו. סרביה הודחה בסופו של דבר על ידי פורטוגל לאחר דו-קרב פנדלים בחצי גמר התחרות.
ז'יבקוביץ' נבחר לייצג את ארצו במונדיאל עד גיל 20 של פיפ"א ב-2015. הוא שיחק בכל שבעת המשחקים של קבוצתו, שזכתה במדליית הזהב. ז'יבקוביץ' הבקיע שני שערים בתחרות כאשר בעיטה חופשית ישירה נגד מקסיקו, נבחר לשער היפה ביותר בטורניר.
ב-11 באוקטובר 2013 ערך ז'יבקוביץ' את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סרביה, בניצחון 2–0 על נבחרת יפן במשחק ידידות.
הוא נכלל בסגל נבחרת סרביה לטורניר מונדיאל 2018, וערך הופעה אחת בטורניר.
ב-12 ביוני 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 2–2 נגד נבחרת סלובניה במסגרת ליגת האומות 2022/2023.
נכלל בסגל נבחרת סרביה לטורניר מונדיאל 2022. הוא שותך בשלושת משחקי סרביה בשלב הבתים ובישל שני שערים.
נכלל בסגל נבחרת סרביה לטורניר יורו 2024.
הערות שוליים

↑  Zivkovic é reforço por cinco temporadas באתר הרשמי של בנפיקה ליסבון, 5 ביולי 2016 (בפורטוגזית)
↑  Head-coach Dragan Stojković announces the list of players for the FIFA World Cup 2022 in Qatar באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הסרבית, 11 בנובמבר 2022 (באנגלית)
↑  HEAD-COACH DRAGAN STOJKOVIĆ SELECTED 26 PLAYERS FOR GERMANY באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הסרבית, 27 במאי 2024 (באנגלית)
| נבחרת סרביה – מונדיאל 2018 |
| --- | --- | --- |
|  1 סטויקוביץ' •  2 רוקאבינה •  3 טושיץ' •  4 מיליבוייביץ' •  5 ספאיץ' •  6 איוואנוביץ' •  7 ז'יבקוביץ' •  8 פריוביץ' •  9 מיטרוביץ' •  10 טאדיץ' •   11 קולארוב •  12 ראיקוביץ' • 13 ולקוביץ' •  14 רודיץ' • 15 מילנקוביץ' • 16 גרוייץ' • 17 קוסטיץ' • 18 רדוניץ' • 19 יוביץ' • 20 מילינקוביץ'-סאביץ' • 21 מאטיץ' • 22 לייאיץ' • 23 דמיטרוביץ' • מאמן: קרסטאיץ' |  1 סטויקוביץ' •  2 רוקאבינה •  3 טושיץ' •  4 מיליבוייביץ' •  5 ספאיץ' •  6 איוואנוביץ' •  7 ז'יבקוביץ' •  8 פריוביץ' •  9 מיטרוביץ' •  10 טאדיץ' •   11 קולארוב •  12 ראיקוביץ' • 13 ולקוביץ' •  14 רודיץ' • 15 מילנקוביץ' • 16 גרוייץ' • 17 קוסטיץ' • 18 רדוניץ' • 19 יוביץ' • 20 מילינקוביץ'-סאביץ' • 21 מאטיץ' • 22 לייאיץ' • 23 דמיטרוביץ' • מאמן: קרסטאיץ' | סרביה |
| נבחרת סרביה – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 דמיטרוביץ' •  2 פבלוביץ' •  3 אראקוביץ' •  4 מילנקוביץ' •  5 ולקוביץ' •  6 מקסימוביץ' •  7 רדוניץ' •  8 גודל •  9 א. מיטרוביץ' •  10 טאדיץ' •   11 יוביץ' •  12 ראיקוביץ' • 13 ס. מיטרוביץ' •  14 ז'יבקוביץ' • 15 באביץ' • 16 לוקיץ' • 17 קוסטיץ' • 18 ולאחוביץ' • 19 רצ'יץ' • 20 ס. מילינקוביץ'-סאביץ' • 21 ג'ורצ'יץ' • 22 לזוביץ' • 23 ו. מילינקוביץ'-סאביץ' • 24 א. איליץ' • 25 מלאדנוביץ' • 26 גרוייץ' • מאמן: סטויקוביץ' |  1 דמיטרוביץ' •  2 פבלוביץ' •  3 אראקוביץ' •  4 מילנקוביץ' •  5 ולקוביץ' •  6 מקסימוביץ' •  7 רדוניץ' •  8 גודל •  9 א. מיטרוביץ' •  10 טאדיץ' •   11 יוביץ' •  12 ראיקוביץ' • 13 ס. מיטרוביץ' •  14 ז'יבקוביץ' • 15 באביץ' • 16 לוקיץ' • 17 קוסטיץ' • 18 ולאחוביץ' • 19 רצ'יץ' • 20 ס. מילינקוביץ'-סאביץ' • 21 ג'ורצ'יץ' • 22 לזוביץ' • 23 ו. מילינקוביץ'-סאביץ' • 24 א. איליץ' • 25 מלאדנוביץ' • 26 גרוייץ' • מאמן: סטויקוביץ' | סרביה |
| נבחרת סרביה – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 ראיקוביץ' •  2 פבלוביץ' •  3 סטואיץ' •  4 מילנקוביץ' •  5 מקסימוביץ' •  6 גודל •  7 ולאחוביץ' •  8 יוביץ' •  9 מיטרוביץ' •  10 טאדיץ' •   11 קוסטיץ' •  12 פטרוביץ' • 13 ולקוביץ' •  14 ז'יבקוביץ' • 15 באביץ' • 16 מיאילוביץ' • 17 איליץ' • 18 ראטקוב • 19 סמרג'יץ' • 20 ס. מילינקוביץ'-סאביץ' • 21 גאצ'ינוביץ' • 22 לוקיץ' • 23 ו. מילינקוביץ'-סאביץ' • 24 ספאייץ' • 25 מלאדובניץ' • 26 בירמנצ'ביץ' • מאמן: סטויקוביץ' |  1 ראיקוביץ' •  2 פבלוביץ' •  3 סטואיץ' •  4 מילנקוביץ' •  5 מקסימוביץ' •  6 גודל •  7 ולאחוביץ' •  8 יוביץ' •  9 מיטרוביץ' •  10 טאדיץ' •   11 קוסטיץ' •  12 פטרוביץ' • 13 ולקוביץ' •  14 ז'יבקוביץ' • 15 באביץ' • 16 מיאילוביץ' • 17 איליץ' • 18 ראטקוב • 19 סמרג'יץ' • 20 ס. מילינקוביץ'-סאביץ' • 21 גאצ'ינוביץ' • 22 לוקיץ' • 23 ו. מילינקוביץ'-סאביץ' • 24 ספאייץ' • 25 מלאדובניץ' • 26 בירמנצ'ביץ' • מאמן: סטויקוביץ' | סרביה |
אסטריד, נסיכת נורווגיה

אסטריד, נסיכת נורווגיה (בנורווגית: Astrid, fru Ferner; נולדה ב-12 בפברואר 1932) היא בתם השנייה של אולף החמישי, מלך נורווגיה ורעייתו מרתה, נסיכת שוודיה.
ביוגרפיה

אסטריד נולדה באוסלו לאולף החמישי ומרתה, נסיכת שוודיה. היא גדלה בבית האחוזה סקאוגום במחוז אקרסהוס השייך למשפחת המלוכה והתחנכה בבתי ספר פרטיים. במהלך מלחמת העולם השנייה ברחה ביחד עם משפחתה לוושינגטון הבירה ולאחר המלחמה היא למדה כלכלה והיסטוריה פוליטית באוקספורד. לאחר פטירת אמה בשנת 1954, אינגריד, נסיכת שוודיה הייתה למשענת עבור אסטריד ואחיה. ממותה של אמה ועד לנישואי אחיה באוגוסט 1968, הנסיכה אסטריד הייתה הגברת הבכירה של חצר המלכות ושימשה כגברת הראשונה של נורווגיה, הייתה לצד אביה בכל חובות הייצוג, כולל ביקורי מדינה.
הנסיכה אסטריד גידלה את משפחתה בווינדרן; כיום היא מתגוררת בנורדמרקה, אוסלו. התחביבים שלה כוללים סריגה, רקמה, קריאה וציור חרסינה. בשנת 2002 ממשלת נורווגיה החליטה להעניק לה פנסיה ממשלתית וזאת לאור תרומתה למדינה במהלך כהונתה כגברת הראשונה. בשנת 2005 היא לקחה חלק בטקס לציון 60 שנה למלחמת העולם השנייה.
חוף הנסיכה אסטריד  בארץ המלכה מוד נקרא על שמה.
היא משמשת כפטרונית של מספר ארגונים, ובין היתר עבדה עם ילדים הלוקים בדיסלקסיה.
בשנת 1961 היא נישאה לספן ולספורטאי האולימפי יוהאן מרטין פרנר ונולדו לה חמישה ילדים:
קתרין פרנר יוהנסן (נולדה ב-1962)
בנדיקטה פרנר (נולדה ב-1963)
אלכסנדר פרנר (נולד ב-1965)
אליזבת פרנר (נולדה ב-1969)
קרל-כריסטיאן פרנר (נולד ב-1972).
אתנה - המועצה הציבורית לקידום נערות ונשים בספורט

| --- | --- |

 תחום:  ספורט נשים 
 מדינה:  ישראל 
 מטה הארגון:  מכון וינגייט 
 תקופת הפעילות:  2005–הווה (כ־19 שנים) 
 www.athenawomen.org.il
 
אתנה - המועצה הציבורית לקידום נערות ונשים בספורט היא מועצה ציבורית בישראל שהוקמה בחודש מרץ 2005, לאחר החלטת ממשלה להקמת גוף מייעץ למשרד התרבות והספורט. מטרת המועצה היא "פיתוח תרבות ספורט בישראל בדרך אשר תבטיח את השתתפותן המלאה של ילדות נערות ונשים בכל תחומי הספורט".
מטרות

מטרות המועצה הן:
לפעול לקידום מדיניות לפיתוח ספורט הנשים בישראל
לגבש תוכניות פעולה רב-שנתיות ליצירת תשתית רחבה לפעילות ספורט נשים וקידום ספורט הישגי
לגבש המלצות לפיתוח מנהיגות לספורט הנשים בישראל
לפעול לשינוי עמדות בקרב הציבור בישראל בכל הנוגע לספורט הנשים.
פעילות

עיקר פעילותה של המועצה הוא בחלוקת תקציבים לפעילות שוטפת של אגודות ספורט נשים וספורטאיות. מעבר לכך, מקיימת המועצה בכל שנה את פסטיבל אתנה הולכות רחוק המקדם את הספורט העממי.
אקסיוס

| --- | --- |

 סוג:  עסק 
 תקופת הפעילות:  2016–הווה (כ־8 שנים) 
 מייסדים:  Jim VandeHei, Michael Allen 
 מנכ"ל:  Jim VandeHei 
 www.axios.com
 
אקסיוס (באנגלית: Axios) הוא אתר חדשות אמריקאי הממוקם במחוז ארלינגטון, וירג'יניה. הוא הוקם בשנת 2016 והושק בשנה שלאחר מכן על ידי עיתונאי פוליטיקו לשעבר ג'ים ואנדהיי, מייק אלן ורועי שוורץ. שם האתר מבוסס על המילה היוונית ἄξιος ‏(áxios), שפירושה "ראוי".
המאמרים של אקסיוס הם בדרך כלל קצרים: רובם קצרים מ-300 מילים ומשתמשים בנקודות תבליט ולכן קל יותר לסרוק אותם. הם נכתבים מראש באופן שניתן יהיה להעלות אותם בפלטפורמות כגון פייסבוק, טוויטר וסנאפצ'ט לצד פרסומם בניוזלטרים של אקסיוס ובאתר עצמו.
בנוסף למאמרי חדשות, אקסיוס מייצר עלונים יומיים ושבועיים ספציפיים לתעשייה וסדרת חדשות תיעודית ב-HBO. לסדרה שלוש עונות והיא שודרה בישראל בערוץ Yes דוקו. בנוסף שודרה בשירות STINGTV, סלקום TV ו-HOT.
ב-8 באוגוסט 2022 נמסר שנחתמה עסקה לרכישת "אקסיוס" על-ידי קונצרן "Cox Enterprises" (אנ') בסכום של 525 מיליון דולר, לאחר ששנה קודם לכן רכש הקונצרן את השליטה בהחזקות של "אקסיוס". הרכישה תושלם עם קבלת האישורים הרגולטוריים. במסגרת זו, תהפוך חטיבת תוכנות התקשורת לעסקים, "Axios HQ", לחברה עצמאית בשליטתם של מייסדי "אקסיוס", כאשר ואנדהיי ישמש יושב ראש הדירקטוריון, ושוורץ יהיה המנכ"ל. "Cox Enterprises" יהיה המשקיע היחיד, כמיעוט.
הערות שוליים

↑  Condé Nast, Exclusive: Mike Allen and Jim VandeHei Reveal Their Plan for Media Domination, Vanity Fair
1 2  אקסיוס: להציל את התקשורת, באתר אפי טריגר – פופ טארטס, ‏2018-11-12
↑  Breaking News - Documentary News Series "Axios" Expands Its 2020 Season, Returning Monday April 27 | TheFutonCritic.com, www.thefutoncritic.com
↑  Breaking News - "Axios," Four-Part Limited Series from HBO Documentary Films and the Groundbreaking New Media Company, Debuts Nov. 4 | TheFutonCritic.com, www.thefutoncritic.com
↑  Johnson, ted (August 8, 2022), Axios To Sell To Cox Enterprises In Deal Valued At $525 Million. Deadline Hollywood, retrieved August 9, 2022
↑  Fischer, Sara (August 8, 2022). Axios agrees to sell to Cox Enterprises for $525 million. Axios, retrieved August 9, 2022
ערך זה הוא קצרמרבנושא תקשורת ובנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אשר יהלום

| --- | --- |

 לידה:  15 בנובמבר 1968 (בן 55) ירושלים, ישראל 
 ענף מדעי:  פיזיקה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת תל אביב 
 מנחה לדוקטורט:  יוסף כץ 
 מוסדות:  אוניברסיטת אריאל בשומרון (1 במרץ 1999) 
 בן או בת זוג:  הדס יהלום 
 תרומות עיקריות
 תורת השדות הקלאסית: תורת הזרימה, מגנטוהידרודינמיקה, גרביטציה, קוואנטים
 
אשר יהלום (נולד בכ"ד בחשוון, ה'תשכ"ט, 15 בנובמבר 1968 בירושלים) הוא פרופסור מן המניין לפיזיקה בפקולטה להנדסה באוניברסיטת אריאל בשומרון.
ביוגרפיה

אשר יהלום נולד לשלומית ויוסף יהלום בירושלים, ולו ארבעה אחים ואחיות. סבו הוא יהודה קיל.
למד בתיכון הימלפרב בירושלים. שירת בצה"ל בשנים 1986–1989, ובמהלך שירותו הצבאי ב-1986 החל ללמוד פיזיקה ומתמטיקה באוניברסיטה העברית. לאחר מכן המשיך לתואר שני ושלישי בפיזיקה, ובשנת 1996 קיבל תואר דוקטור על עבודה שכותרתה "Energy Principles for Barotropic Flows with Applications to Gaseous Disks".
במהלך הפוסט-דוקטורט שלו באוניברסיטת תל אביב קיבל הזמנה מיוסף פנחסי להצטרף לסגל המכללה האקדמית יהודה ושומרון (לימים אוניברסיטת אריאל בשומרון) וב-1999 הפך יהלום לחבר הסגל הרביעי במחלקה להנדסת חשמל ואלקטרוניקה. בשנת 2006 מונה לפרופסור חבר ובשנת 2013 מונה לפרופסור מן המניין. בשנים 2014–2017 כיהן כראש המחלקה להנדסת חשמל ואלקטרוניקה, ובשנים 2018–2021 כיהן כסגן הדיקאן של הפקולטה להנדסה. בשנים 2020–2021 כיהן כיושב ראש חוג הפרופסורים לחוסן מדיני וכלכלי.
על שמו רשומים 300 פרסומים שפיטים, לרבות ספרים, פרקים בספרים, מאמרים בעיתונות המדעית ומאמרים בקובצי כנסים. על שמו רשומים פטנטים אחדים.
בין השנים 2001–2020 שימש כיושב ראש ארגון הסגל הבכיר במכללה ובאוניברסיטה. לארגון היה תפקיד מרכזי בהתאמת תנאי העבודה והשכר למקובל באוניברסיטאות, ובהפיכה דה פקטו של "מכללת יהודה ושומרון" לאוניברסיטה לכל דבר ועניין. השינוי דרש מאבק בפקידי האוניברסיטה ובפקידי האוצר שדרשו להשאיר את הסגל האקדמי בתנאי עבודה ושכר של מכללה ובכך לבטל דה פקטו את ההכרה במוסד באריאל כאוניברסיטה.
עד 2022 זכו עבודותיו שבע פעמים לציון לשבח מטעם הקרן למחקרי כבידה, בפעם האחרונה על עבודתו בנושא "עידוש כבידתי", עבודה נוספת במסגרת רעיון מהפכני תחליפי לחומר אפל שהיום מקובל על הקהילייה המדעית כדי להסביר אנומליות במדידות מהירות בגלקסיות.
חיים אישיים

פרופ' אשר יהלום נשוי לשופטת הדס יהלום - נשיאת בית הדין האזורי לעבודה בתל אביב ולהם שלושה ילדים. אחיו הוא פרופ' שלם יהלום.
ספריו

קידמה בתורת השדות הקלאסית (בנת'ם, 2011)
(The Elusive God (Cambridge Scholars 2019 (בשיתוף עם פרופסור יקיר שושני)
הערות שוליים

↑  חוג הפרופסורים לחוסן מדיני וכלכלי
↑  אשר יהלום באתר Justia
↑  אבי בליזובסקי, ‏ציון לשבח מהקרן למחקרי כבידה לפרופ' אשר יהלום מאריאל המציע חלופה לחומר האפל, באתר "הידען", 12 ביוני 2021
↑  הדס יהלום, באתר הרשות השופטת
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007463109305171  PLWABN: 9810667523805606  dblp: 54/10312  GND: 1199984787  MGP: 158558  ORCID: 0000-0001-6679-3320  VIAF: 111146331992018692699   WorldCat (עם VIAF): 111146331992018692699
אתנה מנוקיאן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 במאי 1994 (בת 30) אתונה, יוון יוון
 מוקד פעילות:  יוון יוון   ארמניה ארמניה
 תקופת הפעילות:  מ-2007
 עיסוק:  זמרת
 סוגה:  פופ, אר אנד בי, דאנס
 שפה מועדפת:  יוונית 
 כלי נגינה:  קול
 athenamanoukian.com
 פרופיל ב-IMDb
 
אתנה מנוקיאן (ביוונית: Αθηνά Μανουκιάν, בארמנית: Աթենա Մանուկյան; נולדה ב-22 במאי 1994) היא זמרת ופזמונאית יוונייה–ארמנית. ב-15 בפברואר הוכרז כי תייצג את ארמניה באירוויזיון לשנת 2020 שברוטרדם, הולנד, אך ב-18 במרץ 2020 בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בעולם, הוחלט לבטל את אירוויזיון 2020.
ביוגרפיה

כניסתה של מנוקיאן לתעשיית המוזיקה התרחשה ב-2007, בה היא השתתפה בתחרות "This Is What's Missing", וזכתה בה במקום הראשון בפרס של הפקת טלוויזיה בינלאומית מטעם רשת אלפא טלוויז'ן יוון. כשנה לאחר מכן, בשנת 2008, השתתפה מנוקיאן בקדם אירוויזיון הילדים היווני, והתמודדה על הזכות לייצג את יוון באירוויזיון הילדים 2008. מנוקיאן הגיעה למקום השביעי בקדם. הזוכה בקדם, ניקי ינוצ'ו, הגיע למקום ה-14 מתוך 15 בתחרות אירוויזיון הילדים 2008.
ב-2011 הוציאה מנוקיאן את הסינגל הראשון שלה בשם "Party Like A Freak", שנעשה לאחד מהלהיטים הגדולים ביותר ביוון עם מעל למיליון צפיות ביוטיוב (נתון גבוה מאוד באותה התקופה). בעקבות ההצלחה של "Party Like A Freak" שהועמד לפרס הקליפ המצטיין בטקס "Video Music Awards", היא הוציאה בשנת 2012 סינגל עוקב בשם "I Surrender", שהפך ללהיט גם הוא במהרה. מנוקיאן הוסיפה מספר חודשים לאחר מכן שיר נוסף לדיסקוגרפיה שלה בשם "Na Les Pos M' agapas". כל שלושת הסינגלים הגיעו למעמד זהב ביוון.
ב-2014 מנוקיאן הוציאה לאור את הסינגל "XO" עליו עבדה עם חברת התקליטים מקס מיוזיק סקנדינביה. השיר הוקלט בסטוקהולם, בירת שוודיה, והקליפ שלו צולם בסידני שבאוסטרליה. הקליפ זכה ב"Armenian Pulse Award" בקטגוריית השיר הטוב ביותר בשפה האנגלית.
ב-2017 נכנסה מנוקיאן לתעשיית הפזמונאות כשכתבה את השיר "Palia Mou Agapi" לזוכת אירוויזיון 2005, הלנה פפאריזו. השיר הגיע למעמד פלטינה ביוון. ב-2018 נבחנה מנוקיאן לגרסה הבריטית של X Factor. היא הודחה בשלבים הראשונים של התוכנית.
במהלך השנים נפוצו שמועות כי מנוקיאן תייצג את ארמניה בתחרות האירוויזיון, גם ב-2015 וגם ב-2016. מנוקיאן אכן דנה באפשרות לייצג את יוון, ארמניה או קפריסין באירוויזיון. בשנת 2020 פורסם כי היא תתמודד בקדם "Depi Evratesil 2020" הארמני לאירוויזיון. מנוקיאן זכתה בקדם עם השיר "Chains on You" ו-168 נקודות בהפרש של 48 נקודות מהמקום השני.
הערות שוליים

↑  Athena Manoukian - "I have strong Armenian roots of which I'm very proud", ארמנפשאן, 7 באפריל 2015
↑  סאם סופון, Armenia 2015: Athena Manoukian to Vienna?, וויוויבלוגס, 29 בינואר 2015
↑  רובין גלאגר, Greek JESC 2008 national finalist Athena Manoukian stuns judges at X Factor UK audition, וויוויבלוגס, 10 בספטמבר 2018
↑  EXCLUSIVE: Athena Manoukian talks new music, Eurovision 2020 and reflects on her X Factor experience., אסקטייקאובר, 15 באוקטובר 2015
↑  נתן פיקו, 🇦🇲 Armenia: Athena Manoukian has won Depi Evratesil!, אסקאקסטרה, 15 בפברואר 2020
↑  Athena Manoukian, האתר הרשמי של תחרות האירוויזיון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 18fa4208-a2d9-4a34-98d7-7039ee186f6e
אתנובוטניקה

בוטנאי בעבודה מאת Gerbrand van den Eeckhout, אמצע המאה השבע עשרה.
אֶתְנוֹבּוֹטָנִיקָה (מ"אתנולוגיה" - מחקר התרבות ו"בוטניקה" מחקר הצומח) היא תת-ענף מדעי של אתנוביולוגיה העוסק ביחסים הקיימים בין בני אדם לצמחים.
האתנובוטניקה מבקשת לתעד, לתאר ולהסביר את היחסים המורכבים בין תרבות אנושית והשימוש שלה בצמחים. המחקר עוסק בראש ובראשונה בשאלות כמו: איך הצמחים נתפסים, איך נרכשת שליטה בהם ואיך משתמשים בהם בתרבויות השונות (למשל כתרופות, ככלים לניחוש העתיד, כמוצרי קוסמטיקה, צביעה, טקסטיל, בנייה, ככלים, ככסף, כביגוד. ובנוסף איך הם מופיעים בספרות, בטקסים ובחיים החברתיים).
היסטוריה של האתנובוטניקה

המונח אתנובוטניקה נטבע בשנת 1895 על ידי הבוטנאי האמריקאי ג'ון ויליאם הרשברגר (John William Harshberger) אולם ההיסטוריה של התחום החלה הרבה לפני כן. בשנת 77 לספירה המנתח היווני דיוסקורידס, פרסם קטלוג של 600 צמחים ים תיכוניים. הקטלוג מתאר כיצד היוונים השתמשו בצמחים, בעיקר למטרות רפואיות ומפרט לגבי כל צמח כיצד ומתי יש לקטוף אותו, האם הוא אכיל (הספר כולל מתכונים) והאם הוא יכול להיות רעיל. ספרו של דיוסקורידס שימש כספר לימוד במשך דורות, אולם התלמידים לא נכנסו לתחום המחקר האתנובוטני עד אחרי ימי הביניים.
ב-1542 אומן מהרנסאנס בשם לאונהארט פוקס (Leonhart Fuchs), חזר אל העיסוק בתחום כשפרסם את "De Historia Stirpium", קטלוג של 400 צמחים האופייניים לאזור גרמניה ואוסטריה. 
ב-1753 כתב קארולוס ליניאוס את "Species Plantarum", אשר כלל מידע על כ-5,900 צמחים.
במאה ה-19 הגיע המחקר האתנובוטני לשיא כאשר אלכסנדר פון הומבולדט וג'יימס קוק הביאו מידע בוטני רב מן העולם החדש ומדרום האוקיינוס השקט.
בהמשך, נערך מחקר מקיף למיפוי אתנובוטני של אוכלוסיית האבוריג'ינים.
הרופא הגרמני בן המאה ה-19, לאופולד גליק (Leopold Glueck), היה הראשון שערך מחקר המבקש לתאר את היחס אל הצמחייה מנקודת מבטו של הנחקר. מחקרו, הנחשב למחקר האתנובוטני המודרני הראשון, תיאר שימוש רפואי מסורתי בצמחים באזור בוסניה.
אתנובוטניקה מודרנית

החל מתחילת המאה ה-20, תחום האתנובוטניקה, שעסק עד אז בעיקר באיסוף נתונים, קיבל כיוון חדש עם דגשים מתודולוגיים וקונספטואלים. זו הייתה תחילתה של האתנובוטניקה האקדמית. האב המייסד של תחום זה הוא ריצ'רד אוונס (Richard Evans).
בימינו, ההכשרה בתחום האתנובוטניקה כוללת זיהוי ושימור צמחים ולימודי אנתרופולוגיה ושפה מקומית.
למרות שהרבה מהידע המסורתי עדיין נשמר בקרב מרפאים שבטיים, לעיתים קרובות ישנה הסתייגות ניכרת בנוגע לשיתוף הידע עם זרים.
בין האתנובוטנאים הפעילים בישראל, ניתן למנות את פרופ' זהרה יניב-בכרך.
ארון הטיראן

ארון או אהרון הטיראן (ברומנית: Aron Tiranul ואהרון הוויווד, ברומנית: Aron Vodă, בסלאבונית: Apѡн вода) היה שליטה של נסיכות מולדובה פעמיים: בכהונתו הראשונה בין ספטמבר 1591 עד יוני 1592, ובכהונתו השנייה בין אוקטובר 1592 עד מאי 1595. הוא היה בנו של השליט אלכסנדרו לפושניאנו. הבויארים כינו אותו "ארון האיום". (Aron cel Cumplit). זוהה לעיתים עם שליט ממוצא יהודי בשם "אהרן אמנואיל" או "אמנואל אהרן", שהוזכר בכמה מקורות בני תקופתו. בעקבות עלייתו לשלטון כמינוי של הסולטאן העות'מאני פרץ מרוץ בלתי רשמי שבו המועמדים לכתר מולדובה התחרו ביניהם מי יעניק לטורקים שוחד יותר גדול ויעלו העלאות ללא תקדים במיסים (החאראץ') שהיו משלמים לשער העליון. על אף עוינותם של היניצ'רים כלפיו נהנה ארון וודה מתמיכת לובי חזק שכלל את: שלמה אשכנזי, אדוארד בארטון, הוג'ה סעדאדין אפנדי ופטריארך קונסטנטינופול, ירמיאס השני. חרף הצלחתו הפוליטית, שקע אהרן בחובות כבדים ואז הרשה לנושיו להתערב במישרין במדיניות הפסיקלית של מולדובה, תוך ניצול פוגעני של האיכרים משלמי מיסים. לבסוף יצא ארון נגד הבנקאים והורה על הוצאתו להורג של ברטולומאו ברוטי
בעקבות מעשים אלה והדיכוי ביד חזקה של המורדים בלפושנה ובאורחיי הודח ארון מכס הנסיכות בפקודת העות'מאנים.  בסופו של דבר הוראה זו בוטלה כעבור חודשיים. בינתיים ביוני 1592 בתמיכה פולנית עלה זמנית לשלטון  מורד בשם פטרו הקוזק (Petru Cazacul) . הסולטאן העות'מאני התרעם על התערבות פולין בבחירת שליטי מולדובה ואיפשר לארון קבל את השלטון בחזרה. ארון נמצא בעת שלטונו השני בתלות הולכת וגוברת בתמיכתה של נסיכות טרנסילבניה. עלה שוב לכס מולדובה  מולדובה כבן חסות כנוע של העות'מאנים, כשהוא נקט באמצעים נגד הפצת  הדת הקתולית  במדינתו וגירש את נציגי הישועים משטחה.
אולם בחשאי התחיל לשאת ולתת על האפשרות שמולדובה תשתתף ב"ליגה קדושה" אנטי-עות'מאנית כשהוא הכריז על עצמו בן ברית של הכס הקדוש ושל האימפריה הרומית הקדושה תוכנית זו נתמכה גם על ידי טרנסילבניה שבהנהגת השליט  ז'יגמונד באטורי ועל ידי ולאכיה בראשות מיכאי האמיץ. עם התחלת המלחמה הארוכה בטורקים  (1606-1593) ב-1593 מולדובה הפכה לזירת מלחמה שנייה, כשפלשו בה החאן של קרים  והקוזקים מהסיץ' הזפורוז'י . אחרי משא ומתן ארוך הצליח ארון לכרות ברית עם הקוזקים.  הוא סייע למיכאי האמיץ לאגף את הטורקים  ולהרחיב את שליטתו  בבוג'אק ובצפון דוברוג'ה. במהלך העימות הורה ארון על שורה של מעשי טבח - כולל רציחתם של שוביים טורקים ושל 19 חלפנים יהודים.
על אף מחויבותו הצבאית והדיכוי על ידו של התקוממות פרו-טורקית, עורר ארון את חשדו אל באטורי. קשריהם נעשו מתוחים אחרי שארון סירב להישבע אמונים לחצר טרנסילבניה כשהעדיף שמולדובה תוכר בחלק מהאימפריה הרומית הקדושה. לפי הדיווחים ערער באטורי את יסודות ה"ליגה הקדושה" על ידי טענותיו כי לא ניתן לסמוך על השליט המולדבי. באטורי התחיל לסייע למפקד מולדבי בשם שטפן רזבאן לעצור את ארון ולתפוס את השלטון.  ארון ומשפחתו הוגלו לקורונה (בראשוב) ואחר כך נכלא ביישוב וינצו דה ז'וס  (אז אלווינץ) בטירת מרטינוצי. ארון מת שם, ככל הנראה מורעל.  בנו החורג, מרקו צ'רצ'ל ("עגיל" ) שרד  והגיע לחצר ולאכיה ולזמן קצר שימיש כממלא מקום של מיכאי האמיץ בנסיכות מולדובה.
שנו של ארון וודה נשמר בשמות של כנסיית בשם ארוניאנו ושל כפר בעל אותו שם שנמצאים קרוב ליאש.  ארון נחשב למייסד  בית הספר הרומני הראשון בבראשוב, ברובע שקיי.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811510368505606  VIAF: 2449159521635333070002   WorldCat (עם VIAF): 2449159521635333070002 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.