stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
TLC (להקה)
היסטוריה > 1992–1993: אלבום הבכורה ותחילת ההצלחה

ב-25 בפברואר 1992 יצא לאור אלבום הבכורה שלהן Ooooooohhh... On the TLC Tip על ידי לה-פייס ואריסטה. האלבום למעשה היה תערובת של סגנונות המוזיקה האהובים על כל אחת מחברות הלהקה, ההיפ-הופ שאפיין את לופז, הפאנק שאפיין את ווטקינס וה-R&B שאפיין את ת'ומאס ובנוסף גם שילב את הניו ג'אק סווינג שאפיין את שנות ה-80. האלבום זכה להצלחה כאשר מכר 6 מיליון עותקים בכל העולם, מתוכם מכר 4 מיליון בארצות הברית ובכך היה זכאי למעמד של 4 פלטינות במדינה. מתוך האלבום יצאו שלושה שירים אשר כולם הגיעו לעשירייה הפותחת בארצות הברית.
האלבום נכתב בעיקר על ידי דאלאס אוסטין ולופז עצמה ומבחינה לירית הוא כולל משחקי מילים ושירי העצמה נשית. לכל אחת מבנות הלהקה היה סגנון קול שונה שבא לידיי ביטוי בשירי האלבום: הסופרן שאפיין את לופז, הטנור שאפיין את ווטקינס והאלטו שאפיין את ת'ומאס. עם תחילת הקריירה שלהן הלהקה התאפיינה בקליפים צבעוניים ותלבושות מוזרות כמו קונדומים שעטפו את בגדיהם של הבנות.
בסיבוב ההופעות הראשון שלהן הלהקה שימשה כמופע חימום בסיבוב ההופעות של הראפר אם סי האמר. בזמן סיבוב ההופעות גילו לופז ות'ומאס כי ווטקינס סובלת ממחלת אנמיה חרמשית, מחלה אותה הסתירה מבנות הלהקה עד שהיא התפרצה אצלה. עם השנים היא נאבקה במחלה אז הפכה לדוברת של הארגון המסייע להתמודדות עם המחלה בסוף שנות ה-90. בעקבות כך היא נאלצה להתאשפז מה שגרם להן לבטל מספר הופעות. באותה תקופה החליטו הלהקה לפטר את פרי מתפקיד המנהלת האישית שלהן מאחר שהלהקה הרוויחה סכומי כסף מועטים. פרי שחררה אותן מעסקת הניהול אך הן עדיין היו חתומות אצלה עד לסיום החוזה איתן ולכן פרי המשיכה לקבל נתח מרווחי הלהקה. בשנת 1994 הלהקה עשתה את תפקיד הבכורה שלהן בקולנוע בסרט מסיבת בית 3.
זמן קצר לאחר צאת האלבום לופז החלה לצאת עם שחקן הפוטבול אנדה ריסון. השניים היו ביחד עד שנת 1994 אז השניים נפרדו ולופז הגישה תלונה במשטרה נגד ריסון על תקיפה שהתקיימה בספטמבר 2003, ואף טענה שהייתה להם מערכת יחסים אלימה אם כי ריסון הכחיש את הטענות. בנוסף באותה תקופה אובחנה בהתמכרות לאלכוהול, אותו החלה לשתות כבר בגיל 15. ב-9 ביוני 1994, הייתה תקרית נוספת בין בני הזוג במהלכה לופז שרפה את נעליו של ריסון ובעקבות כך גם גרמה להצתה של חלקים נוספים בבית. בעקבות כך לופז נעצרה והוגש נגדה כתב אישום על הצתה ממדרגה ראשונה מה שהביא אותה לקבל 5 שנות מאסר על תנאי וקנס של עשרת אלפים דולר. בסופו של דבר הזוג התפייס והם יצאו אחד עם השני לסירוגין במשך 7 שנים.
היסטוריה > 1998–2002: אלבום שלישי וסכסוך

לאחר שסיימו את החוזה שלהן עם לה-פייס ואריסטה רקורדס התפנתה הלהקה להקליט את אלבומם השלישי אם כי ההקלטות התעכבו בעקבות סכסוך בין חברות הלהקה למפיק הראשי באלבום דאלאס אוסטין שבאותה תקופה היה בן זוגה של ת'ומאס ואף היה להם ילד משותף. אוסטין רצה תשלום של 4.2 מיליון דולר עבור עבודתו ובנוסף לך בקרה יצירתית על הפרויקט. בקשה זו גרמה לסכסוך בינו לבין שאר חברות הלהקה. באותה תקופה החלו הבנות לפנות לעשייה יחידנית והשתתפות בפרויקטים אחרים: ת'ומאס הופיעה בסרט העצמאי "HavPlenty" ואילו ווטקינס כיכבה בסרט "בלי". לופז הקימה חברות הפקות משלה בשם "Left-Eye Productions" והחתימה בה את להקת הבנות Blaque ובנוסף גם הנחתה את תוכנית הריאלטי של MTV בה השתתפו זמרים כמו ני-יו ואנסטייז'ה "The Cute". במקביל הלהקה החלה לעבוד עם מפיקים אחרים ובסופו של דבר גם סיימה את המשא ומתן עם אוסטין שעדיין שימש מפיק עיקרי באלבום. הקונספט של האלבום היה קונספט עתידני אותו הציעה לופז עצמה, ובכך יצא אלבומם FanMail, בפברואר 1999. האלבום זכה להצלחה מסחרית רבה כאשר הגיע למכירות של 14 מיליון עותקים בכל העולם, מתוכם נמכר בכ-6 מיליון בארצות הברית מה שהקנה לו זכאות ל-6 מעמדות פלטינה. "No Scrubs" יצא כסינגל הראשון מהאלבום וזכה להצלחה בין לאומית כאשר הגיע למקום הראשון בארצות הברית, אוסטרליה, קנדה, ניו זילנד ואירלנד. הסינגל השני מהאלבום היה השיר "Unpretty" שגם הוא הגיע למקום הראשון בארצות הברית ובכך הפך לשיר הרביעי שלהן לעשות זאת. שלושת הסינגלים האחרים שיצאו מהאלבום גם זכו להצלחה ונוגנו רבות בתחנות הרדיו.
בטקס פרסי גראמי ה-42 האלבום היה מועמד ל-8 פרסים וזכה ב-3 מהם בקטגוריות: "אלבום ה-R&B הטוב ביותר", "שיר ה-R&B הטוב ביותר" ו"הביצוע הטוב ביותר בשיר R&B על ידי הרכב" עבור השיר "No Scrubs". בנוסף באותה שנה הן זכו בפרס כבוד על-שם ארית'ה פרנקלין בטקס פרסי מוזיקת הנשמה. על מנת לקדם את האלבום יצאו לסיבוב ההופעות הראשון שלהן FanMail Tour. סיבוב ההופעות צולם ושודר בספיישל מיוחד בטלוויזיה שהפך לספיישל הנצפה ביותר בטלוויזיה.
לפניי ואחריי יציאת האלבום חשפה לופז כי היא כבר לא מרגישה שהיא מצליחה לבטא את עצמה ב-TLC. לופז טענה כי התרומות שלה לשירים הצטמצמו לכדי מספר שורות בודדות והיו שירים שקולה אפילו לא נשמע בכלל וגם שרצתה לעשות קולות רקע לא ניתנה לה ההזדמנות לעשות זאת. בשלהי 1999 חשפה לופז בריאיון למגזין "בידור שבועי" כי הציעה לחברות הלהקה שכל אחת מהן תוציא אלבום סולו והן יראו איזה אלבום יותר מצליח. לופז טענה כי הציעה לחברות הלהקה להוציא אלבום אוסף גדול בו יהיו 3 דיסקים, כל אחת של חברת להקה אחרת אך בסופו של דבר בנות הלהקה יישבו את הסכסוך והרעיון לא יצא לפועל. באותו ריאיון לופז גינתה את דאליס אוסטין וקראה לו "מניפולטור" וגינתה את לה-פייס רקורדס כאשר אמרה בריאיון: "אני בטוחה שללה-פייס לא יהיה אכפת לזרוק מיליון וחצי דולר למנצחת".
לאחר סיום סיבוב ההופעות שלהן בנות הלהקה חזרו להתמקד בפרויקטים אישיים שלהם. לופז הקליטה אלבום סולו משלה בשם "Supernova". האלבום יצא באירופה ויצא מתוכו השיר "The Block Party" שהגיעה ל-20 המובילים בבריטניה. במקור האלבום גם היה אמור לצאת בצפון אמריקה אך בעקבות הכישלון של "The Block Party" הוצאת האלבום בצפון אמריקה בוטלה ובנוסף לא יצאו מהאלבום סינגלים נוספים. בנוסף להוצאת אלבום סולו לופז השתתפה בשיר "Never Be the Same Again" של יוצאת הספייס גירלז מלאני סי. השיר הפך ללהיט ענק והגיע למקום הראשון במדינות רבות.
היסטוריה > 2002–2006: מותה של לופז, אלבום רביעי ו-R U the Girl

למרות אי הצלחת אלבום הבכורה שלה לופז החלה לעבוד על אלבומה השני. אך ב-25 באפריל 2002 לופז נפטרה לאחר שנפצעה אנושות בתאונת דרכים ובכך נמנע ממנה לסיים את הקלטות האלבום. לופז באותם ימים צילמה סרט דוקומנטרי אשר בסופו של דבר שודר ב-2007 בערוץ VH1 תחת הכותרת: ימיה האחרונים של Left Eye". באותה תקופה גם הלהקה החלה לעבוד על אלבומן הרביעי 3D אותו החלו להקליט עוד בתקופה שלופז הייתה בחיים וההקלטות הושלמו לאחר מותה. באלבום היו מעורבים מספר מפיקים מהשורה הראשונה ביניהם רודני ג'רקינס, הנפטונז, מיסי אליוט וטימבלנד. לפניי יציאת האלבום הבנות הודיעו כי זהו יהיה אלבומם האחרון ולאחר מכן הן יפרשו במקום למצוא מישהי שתחליף את לופז. בנוסף האלבום גם הכיל שירים שלופז הקליטה לאלבום הסולו שלה לפניי מותה. ב-12 בנובמבר 2002 יצא האלבום.
עם יציאתו לשוק האלבום הגיע למקום ה-6 בארצות הברית. הוא מכר 2 מיליון עותקים במדינה ובכך היה זכאי ל-2 מעמדות פלטינה. אך מחוץ לארצות הברית האלבום לא זכה להצלחה מלבד ביפן שם הגיע למעמד פלטינה עם מכירות של 200 אלף עותקים. הסינגל הראשון מהאלבום היה השיר "Girl Talk" אשר הגיע בשיאו למקום ה-28 בארצות הברית מה שהפך אותו לסינגל המוביל הראשון של הלהקה שלא הגיע ל-20 העליונים. בקליפ אשר צולם לשיר נראו ווטקינס ות'ומאס לצד קטעי אנימציה של לופז. הסינגל השני מהאלבום היה השיר "Hands Up" אשר לא נכנס למצעד האמריקאי ובכך הפך לשיר הראשון שלהם שלא נכנס למצעד. הסינגל השלישי מהאלבום היה השיר "Damaged" אשר הגיע למקום ה-53 בלבד.
ביוני 2003 הופיעה הלהקה במופע חד פעמי בניו יורק מטעם תחנת הרדיו Z100 וזה גם הוכרז כמופע האחרון שלהן. מופע זה הוקדש לזכרה של לופז ובמהלך המופע הוקרנו קטעים של לופז. אם כי אף על פי שהודיעו על פרישה בפברואר 2004 השתתפו בשיר צדקה יפני בשם VOICE OF LOVE POSSE עם אמנים יפנים אחרים. בנוסף יצא גם בספטמבר 2003 אלבום אוסף שלהן בשם "Now & Forever: The Hits" ממנו יצא שיר חדש בשם "Come Get Some" בשיתוף הראפרים ליל ג'ון ויאנג-בלאד-זי. האלבום הגיע למקום ה-53 בארצות הברית עם מכירות של 20 אלף עותקים.
ב-25 ביוני 2004 הודיעו ווקינס ות'ומאס כי הן יצרו פורמט חדש לתוכנית ריאלטי אשר הועברה לפיתוח בשם "R U the Girl?". התוכנית עלתה לראשונה ב-27 ביולי 2005 והמנצחת של התוכנית זכתה להקליט שיר עם הלהקה. בעקבות כך החלו להיווצר שמועות כי הזוכה תזכה להחליף את לופז אם כי בנות הלהקה הכחישו שמועות אלו. המנצחת הייתה טיפאני בייקר בת ה-20 אשר זכתה להקליט עם ת'ומאס ו-ווטקינס את השיר "I Bet". על מנת לקדם את השיר הן ביצעו אותו בפרק הגמר של התוכנית אשר נצפה על ידי 4.1 מיליון איש. ב-4 באוקטובר 2005 השיר יצא ל-iTunes אך לא זכה להצלחה.
היסטוריה > 2007–2014: הפסקה וסרט ביוגרפי

ב-20 באוגוסט 2007 יצא אוסף להיטים חדש ללהקה בשם Crazy Sexy Hits: The Very Best of TLC אשר הגיעה למקום ה-57 בבריטניה. ביוני 2008 הופיעו השתיים בפעם הראשונה מאז שהכריזו על פירוק בטקסי פרסי ה-BET בהופעת מחווה לאלישיה קיז. באפריל שנה לאחר מכן הופיעו השתיים שוב, הפעם בפסטיבל יפני. באוקטובר אותה שנה הופיעו שוב השתיים, הפעם במופע צדקה של הזמר ג'סטין טימברלייק שנערך בלאס וגאס. במאי 2011 חזרו שוב להופיע השתיים הפעם בגמר התוכנית אמריקן איידול.
בשנת 2012 הופיעו השתיים בקליפ של להקת הבנות Stooshe אשר עשו גרסת כיסוי לשירם "Waterfalls". בהמשך גם יצא סרט ביוגרפי של ווטקינס עצמה המתעד את ההתמודדות שלה עם הבעיות הבריאותיות שלה, המעבר לקליפורניה והניסיון לנהל קריירת סולו. בנובמבר 2012 קיבלה הלהקה פרס כבוד מיוחד בטקס פרסי MOBO ושנה לאחר מכן הן קיבלו פרס מפעל חיים מטעם טקס פרסי MTV יפן ואף הופיעו באותו טקס עם להיטיהן הגדולים. באותה שנה על מנת לציין 20 שנים לקריירה שלהן הוציאו אלבום אוסף מיוחד ביפן בלבד בשם "TLC 20: 20th Anniversary Hits" שכלל אוסף שירים ישנים שלהן, גרסאות מחודשות לחלק מהשירים ואף גרסה מיוחדת לשיר "Waterfalls" בו השתתפה הזמרת היפנית נאמי אמורו ששרה את החלק של לופז בשיר דבר אשר יצר מחלוקת עם משפחתה של לופז שטענה כי היא מרגישה "נבגדת" על כך שלא נמסרה לה הודעה בנושא. בתגובה ווטקינס ות'ומאס אמרו כי הן רצו להשתמש בקולה של לופז בשיר אך לא הצליחו להשיג אישור לכך.
בנוסף באותה שנה הן השתתפו בשירו של הראפר ג'יי קול "Crooked Smile". השיר הגיע למקום ה-27 בארצות הברית ובכך נהיה לשיר הראשון של הלהקה באותו עשור אשר הגיע ל-40 העליונים. ההשתתפות בשיר זה העניקה להם מועמדות לפרס פרס VMA ופרס בטקס פרסי BET Hip-Hop. בנוסף במסגרת פועלם המוזיקלי הן גם הופיעו עם הראפר דרייק בטקס פרסי ה-VMA של שנת 2013. בהמשך השניים חתמו חוזה הקלטות חדש, הפעם עם חברת אפיק רקורדס והוציאו את הגרסה האמריקאית לאלבומם TLC 20: 20th Anniversary Hits. בעקבות כך שני אלבומים נוספים של הלהקה חזרו בחזרה למצעד האמריקאי. האלבום כלל שיר חדש בשם "Meant to Be" שנכתב והופק על ידי הזמר ני-יו. השיר שימש כספקול של סרט אוטוביוגרפי שיצא אודות הלהקה באוקטובר 2015 ושודר ב-VH1. הסרט גרף 4.5 מיליון צופים ובכך הפך למשדר הנצפה ביותר בערוץ מזה 5 שנים.
בנובמבר 2013 הלהקה הופיעה שוב לבד לראשונה מזה שנה בטקס פרסי ה-AMA, שם הופיעו עם השיר "Waterfalls" והביאו את הראפרית ליל מאמא לבצע את חלקה של לופז בשיר. בהמשך השלושה ביצעו גם את השיר "No Scrubs" בתוכנית רוקדים עם כוכבים. בינואר 2014 הופיעו חברות הלהקה במסגרת ספיישל מיוחד של VH1 והסופרבול במופע בניו יורק. באפריל אותה שנה הן הכריזו על סיבוב הופעות מיוחד באוסטרליה וזו כאשר זו תהיה הפעם הראשונה בה הן הופיעו במדינה. בנוסף הן ציינו כי יהיה ייצוג קולי וחזותי ללופז במופע. בדצמבר אותה שנה הן הוציאו שיר לכבוד חג המולד בשם "Gift Wrapped Kiss".
היסטוריה > 2015–הווה: אלבום חמישי וסיבובי הופעות חדשים

בינואר 2015 הלהקה הודיעה כי תתאחד מחדש על מנת להוציא אלבום חמישי ואחרון עם השקת קמפיין תרומות לעמותת "Kickstarter". הם כינו את הקמפיין כפרויקט והם ביקשו ממעריציהם לעזור במימון הפרויקט בכך שיתרמו 5 דולר כדי להגיע לסכום של 150 אלף דולר. תוך 48 שעות הן הצליחו להשיג את הסכום המבוקש ואף עברו אותו. בין היתר תרמו להם גם מפורסמים כמו להקת ניו קידס און דה בלוק שתרמו 10,000 דולר, הזמרת קייטי פרי שתרמה 5,000 דולר, הזמר ג'סטין טימברלייק, הראפר סולג'ה בוי והשחקנית בט מידלר. סך הכל הצליחו לגייס 400 אלף דולר. לאור הצלחת הקמפיין בריאיון הן הצהירו כי הן ימשיכו לפעול יחד והן לא יתפרקו.
במאי אותה שנה הן יצאו לסיבוב הופעות בצפון אמריקה בלבד עם ניו קידז און דה בלוק והראפר נלי ובכך זה היה סיבוב ההופעות הראשון שלהן מזה 15 שנה. שנה לאחר מכן הן יצאו לסיבוב הופעות עצמאי שהמשיך עד ל-2017 בצפון אמריקה, אוסטרליה וניו זילנד וב-2017 הן יצאו לסיבוב הופעות נוסף. במקביל הן הגישו בקשה לאחיה של ליסה, רון לופז שיתיר להן להשתמש בחומרים של ליסה באלבום החדש שלהן אולם הוא סירב. באוקטובר 2016 TLC הוציאו שני שירים מתוך האלבום: "Joyride" ו-"Haters", שיצא לאור ביפן והגיע למקום הראשון במצעד ה-RNB של האייטיונז היפני. בדצמבר אותה שנה הן הופיעו בספיישל מיוחד עם הראפרית מיסי אליוט בטלוויזיה בחסות רשת פוקס לרגל החגים.
ב-30 ביוני 2017, יצא אלבומן החמישי הקרוי על שם הלהקה ובו שיתפו פעולה עם מפיקים כמו דאלאס אוסטין וקנדי בורוס. ב-14 באפריל יצא לאור הסינגל הראשון "Way Back" בשיתוף הראפר סנופ דוג לחנויות הדיגיטליות ולשירותי הסטרימינג אך לא לרדיו. השיר יצא לאור על ידי חברת התקליטים העצמאית שלהם "852 Musiq", אשר נמצאת תחת RED Distribution. האלבום מכר 12 אלף עותקים בשבוע הבכורה שלו בארצות הברית. במאי אותה שנה הן ביצעו את הופעת הבכורה שלהן בבריטניה במסגרת פסטיבל KOKO בלונדון.
ביולי 2019 הן יצאו לסיבוב הופעות משותף עם הראפרים נלי ופלו ריידה.
הישגים והשפעה

במהלך הקריירה שלהן TLC השפיעו על להקת הדסטניז צ'יילד לדבריה של סולנית הלהקה ביונסה. מגזין בילבורד הכתיר את הלהקה כלהקת הבנות השנייה הכי מצליחה בהיסטוריה. עם מכירות של 65 מיליון עותקים ושירים הן נחשבות ללהקת הבנות האמריקאית הכי מצליחה בהיסטוריה וללהקה השנייה הכי מצליחה באופן כללי. אלבומם השני מכר 23 מיליון עותקים מה שהופך אותו לאלבום הנמכר ביותר על ידי הרכב נשי אי פעם בהיסטוריה. בנוסף הן הלהקה הנשית היחידה בהיסטוריה מלבד הספייס גירלז שהגיעו למעמד יהלום בארצות הברית.
במהלך השנים אנשים רבים שיבחו את הלהקה ואת השפעתה ביניהם מגזין "Vibe" שכינה אותם כ"בעלות השפעה תרבותית ומסחרית". המגזין "Philippine Daily Inquirer" כינה אותם כ"ההרכב הנשי המשפיע ביותר בעולם". מגזין "Clutch" טען כי ללהקה הייתה השפעה רבה כי להקות נשים רבות במהלך הזמן כמו SWV, Total, Blaque, 3LW, Brownstone, 702, Jade, Xscape ו-En Vogue לא הצליחו לעשות מה שהלהקה עשתה.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

1992: Ooooooohhh... On the TLC Tip
1994: CrazySexyCool
1999: FanMail
2002: 3D
2017: TLC
הופעות > סיבובי הופעות

1999–2000: FanMail Tour
2015: The Main Event
2016: 2016 Tour
2017: I Love the 90s: The Party Continues Tour
2019: Whole Lotta Hits Tour
TLC מופיעות ב-2009 בהופעת צדקה של ג'סטין טימברלייק
חיי שרה (משחק ילדים)

חיי שרה (גם: שבויים, קיפודון, אגוזים פגוזים, גע גע גע, אגוזי, מלך השבויים, הורדות שבויים, כיפדור, חממות, פצצות, כלואים, פסילות או כסאח, בהתאם לסלנג המקומי) הוא משחק ילדים נפוץ בישראל. חיי שרה הוא משחק כדור המזכיר באופיו את משחק המחניים, אף על פי שיש לו חוקים וכללים שונים; למשל, המטרה בחיי שרה היא לפסול את כל הסובבים, בשונה ממשחק המחניים, שבו המטרה היא לפסול את חברי הקבוצה הנגדית.
המשחק

אף שחלק מפרטי המשחק נוטים להשתנות מאזור לאזור, הכללים של המשחק זהים בעיקרם.
המשחק מתחיל בהטלת כדור משחק כלפי מעלה. נהוג כי בזמן ההטלה יצעק משפט כלשהו הנפוץ באזור (ברך כלל שם המשחק בכינוי המקומי), כמו "חיי שרה", "הרמת שבויים", או "חממות". לאחר שהכדור נגע ברצפה שלוש פעמים, השחקנים רשאים לשחק.
על השחקנים לנסות לתפוס את הכדור ולזרוק אותו על שחקנים אחרים. אם שחקן אוחז בכדור, אסור לו לזוז ממקומו עד שיזרוק את הכדור. אם שחרר את הכדור, אסור לו לאחוז בו שנית בטרם יאחוז בו שחקן אחר.
כאשר שחקן זורק את הכדור לעברו של אחר ופוגע בו, מבלי שתפס את הכדור, הנפגע הופך "שבוי" שלו. לעומת זאת, אם השחקן השני תופס את הכדור, הזורק הוא ה"שבוי" של התופס. בנוסף, אם הכדור הנזרק פוגע באדמה לפני שנתפס או שפגע בשחקן אחר ("ארץ"), אף שחקן לא נשבה.
שחקן "שבוי" יוצא זמנית מהמשחק, עד שהשובה שלו נפסל או נשבה בעצמו. המשחק מסתיים כשנשאר רק שחקן אחד, וכל השאר נפסלו, או נשבו על ידו.
שחקן נפסל (קרוי גם: "שבוי טכני") אם הוא זז מהמקום כשהכדור בידו; נגע בכדור פעמיים ברצף; או תפס את הכדור בתחילת המשחק, לפני שנגע ברצפה שלוש פעמים. שחקן פסול לא חוזר למשחק, עד שמתחיל משחק חדש. (בחלק מן הגרסאות המקומיות שבוי טכני חוזר למשחק כאשר אחד השחקנים האחרים נפסל)
המשחק > גרסאות נוספות

"בריתות" הן הסכמים בין שחקנים המשתפים פעולה כדי לפסול את שאר השחקנים, ובין החברים בכזו בטל הכלל הקובע כי תפיסת כדור "מהאוויר" משמע פסילת הזורק. בהתאם לגרסה, ניתן לחייב הקמת בריתות על כלל השחקנים.
פגיעה מתחת לגובה הברכיים נחשבת "ארץ", כלומר השחקן לא נפסל. לצד זאת, אסור לו לגעת בכדור שמא יפסל מנגיעה שנייה.
השבויים רשאים לסייע לשובה שלהם לפגוע בשחקנים האחרים. כלל זה לרוב שנוי במחלוקת.
מותר למחזיק הכדור לצעוד מספר צעדים לפני שיזרוק. המספר משתנה מאזור לאזור, והכמות הנפוצה ביותר היא שלושה צעדים רציפים, ללא קפיצות.
אם משחקים מספר משחקים ברצף, השחקן שניצח במשחק האחרון רשאי לבטל פעם אחת את כניסתו לשבי (בחלק מהגרסאות המקומיות יכול שחקן שניצח להשתמש במלך כדי לבטל פסילה (להימנע מלהפוך לשבוי טכני) במקום לבטל כניסה לשבי).
לאחר זריקת הכדור בהתחלה, מחכים שיפגע 3 פעמים ברצפה ואז מרימים אותו.
ראו גם

עמודו
מחניים (משחק ילדים)
משחקי פגיעה בכדור
תומס הקטר וחברים

| --- | --- |

 סוגה:  הנפשה ממוחשבת ילדים
 יוצרים:  וילברט אודרי (דמויות, עלילות מקוריות) כריסטופר אודרי (דמויות) בריט אולקרופט
 בימוי:  דייוויד מיטון, סטיב אסקווית', גרג טירנן 
 מדבבים:  ג'וזף מיי (תומס הקטר) קית' ויקהאם (המפקח הגדול, אדוארד הקטר הכחול, הנרי הקטר הירוק, גורדון הקטר הגדול, ג'יימס הקטר האדום, פרסי הקטר הקטן) רוב ראקסטרו (ג'יימס הקטר האדום) ג'ון האסלר (תומס הקטר) יו בונוויל ז'ול דה ג'ונג אוליביה קולמן נייתן קלארק ג'יימי קמפבל באוור דייוויד בדלה דארן בויד 
 מדבבים בעברית:  דוריאל זוהר ניר רון גדי לוי דור סרוגו יהונתן מגון טליה ברקאי מייה קדוש דן שצברג גילן שחף צביקה פורמן יולי סקר נעה קשפיצקי אורלי תגר
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שפות:  אנגלית 
 מקום התרחשות:  Sodor 
 מספר עונות:  24
 מספר פרקים:  584 
 הפקה
 חברת הפקה:  היט אנטרטיינמנט, Gullane Entertainment PLC 
 מוזיקה:  ג'וניור קמפבל, אוליבר דייוויס, אד ולץ', מייק אודונל 
 שידור
 רשת שידור:  ITV (הממלכה המאוחדת) PBS (ארצות הברית)
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הופ! (2000 - 2005; 2013 ואילך) הטלוויזיה החינוכית (2005 - 2012) JimJam ‏(2009 - 2019) BIGI ‏(2021) ערוץ יויו (2023)
 תקופת שידור מקורית:  9 באוקטובר 1984 – 20 בינואר 2021
 קישורים חיצוניים
 www.thomasandfriends.com
 דף התוכנית ב-IMDb
 
תומס הקטר וחברים (בעברית נקראת גם תומס הקטר; באנגלית: Thomas & Friends, "תומס וחברים"; נקראה במקור Thomas the Tank Engine & Friends ולימים "תומס הקטר וחברים: הרפתקאות מסביב לעולם", Thomas & Friends: Big World! Big Adventures!) היא סדרת טלוויזיה בריטית לילדים ששודרה לראשונה ברשת ITV בשנת 1984. הסדרה מבוססת על ספרי "סדרת הרכבות" מאת הכומר וילברט אודרי ובנו כריסטופר, המספרת על חבורת קטרים וכלי רכב מואנשים באי הבדיוני סודור.
בין הפקת העונות השנייה והשלישית של הסדרה התמקד הצוות בהפקת שתי סדרות טלוויזיה נוספות: "TUGS", סדרה על גוררות בעלת עונה אחת משנת 1989 ששודרה ברשת Television South, והתוכנית האמריקאית "Shining Time Station" שנועדה להתאים את "תומס הקטר וחברים" לשוק הטלוויזיה האמריקאי ושודרה בשנים 1989–1996.
דמויות

הסדרה עוסקת בעיקר במכונות ובאנשים המאכלסים את האי הבדיוני סודור. החל משנת 2018, הדמויות הראשיות הן:
תומס הקטר
גורדון הקטר הגדול
ג'יימס הקטר האדום
פרסי הקטר הקטן
אמילי
ניה
רֶבֶּקה
שחקנים > קריינים

אנגלית:
רינגו סטאר (הממלכה המאוחדת/ארצות הברית, העונה הראשונה - העונה השנייה) (1984–1986)
מייקל אנג'ליס (הממלכה המאוחדת, העונה השלישית - העונה השש עשרה) (1991–2012)
ג'ורג' קרלין (ארצות הברית, העונה הראשונה - העונה הרביעית) (1991–1995)
אלק בולדווין (ארצות הברית, העונה החמישית - העונה השישית) (1998–2002)
מייקל ברנדון (ארצות הברית, העונה השביעית - העונה השש עשרה, דיבב מחדש שמונה פרקים מהעונה השישית) (2003–2012)
פירס ברוסנן (הממלכה המאוחדת/ארצות הברית, קריין אורח בספיישל "התגלית המופלאה") (2008)
מארק מורגן (הממלכה המאוחדת/ארצות הברית, העונה השבע עשרה - העונה העשרים ואחת, דיבב מחדש פרק אחד מהעונה השלוש עשרה) (2013–2017)
ג'ון האסלר (הממלכה המאוחדת, העונה העשרים ושתיים - העונה העשרים וארבע, בתפקיד תומס) (2018–2021)
ג'וזף מיי (ארצות הברית, העונה העשרים ושתיים - העונה העשרים וארבע, בתפקיד תומס) (2018–2021)
עברית:
שמחה ברבירו (העונה הראשונה - העונה השנייה, ערוץ הופ!)
רון דרויאן (העונה השמינית - העונה הארבע עשרה, הטלוויזיה החינוכית)
דן שצברג (העונה החמש עשרה - העונה העשרים, ערוץ הופ!)
ניר רון (העונה הראשונה - העונה האחת עשרה, JimJam)
דוריאל זוהר (העונה העשרים ושתיים - העונה העשרים וארבע, בתפקיד תומס)
סקירת סדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (בריטניה)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (בריטניה)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 26 | 26 | 9 באוקטובר 1984 | 8 בינואר 1985 |
|  | 2 | 26 | 26 | 24 בספטמבר 1986 | 17 בדצמבר 1986 |
|  | 3 | 26 | 26 | 25 בפברואר 1992 | 14 ביולי 1992 |
|  | 4 | 26 | 26 | 16 באוקטובר 1995 | 20 בנובמבר 1995 |
|  | 5 | 26 | 26 | 14 בספטמבר 1998 | 19 באוקטובר 1998 |
|  | 6 | 26 | 26 | 16 בספטמבר 2002 | 21 באוקטובר 2002 |
|  | 7 | 26 | 26 | 6 באוקטובר 2003 | 10 בנובמבר 2003 |
|  | 8 | 26 | 26 | 1 באוגוסט 2004 | 24 באוקטובר 2004 |
|  | 9 | 26 | 26 | 5 בספטמבר 2005 | 25 בנובמבר 2005 |
|  | 10 | 28 | 28 | 4 בספטמבר 2006 | 17 בספטמבר 2006 |
|  | 11 | 26 | 26 | 3 בספטמבר 2007 | 15 בינואר 2008 |
|  | 12 | 20 | 20 | 1 בספטמבר 2008 | 26 בספטמבר 2008 |
|  | 13 | 20 | 20 | 25 בינואר 2010 | 19 בפברואר 2010 |
|  | 14 | 20 | 20 | 11 באוקטובר 2010 | 8 בנובמבר 2010 |
|  | 15 | 20 | 20 | 1 במרץ 2011 | 28 במרץ 2011 |
|  | 16 | 20 | 20 | 20 בפברואר 2012 | 25 בדצמבר 2012 |
|  | 17 | 26 | 26 | 3 ביוני 2013 | 21 בנובמבר 2014 |
|  | 18 | 26 | 26 | 25 באוגוסט 2014 | 31 ביולי 2015 |
|  | 19 | 26 | 26 | 21 בספטמבר 2015 | 10 במרץ 2017 |
|  | 20 | 28 | 28 | 5 בספטמבר 2016 | 20 בדצמבר 2017 |
|  | 21 | 18 | 18 | 18 בספטמבר 2017 | 22 בדצמבר 2017 |
|  | 22 | 26 | 26 | 3 בספטמבר 2018 | 15 במאי 2019 |
|  | 23 | 20 | 20 | 2 בספטמבר 2019 | 15 במאי 2020 |
|  | 24 | 20 | 20 | 2 במאי 2020 | 20 בינואר 2021 |
האליפות הבינלאומית של AEW

| האליפות הבינלאומית של AEW> פרטים |
| --- | --- |
ארגון מפעיל: AEW
תאריך יצירה: 8 ביוני 2022
האלוף הנוכחי: קני אומגה
תאריך זכייה: 9 במרץ 2025
שמות קודמים:  האליפות האול-אטלנטית של AEW (2022–2023)  האליפות הבינלאומית של AEW‏ (2023–היום)  האליפות האמריקאית של AEW‏ (2024; לא רשמי)
סטטיסטיקות
האלוף הראשון: פאק
הכי הרבה זכיות: 2 זכיות: אורנג' קאסידי  וויל אוספריי
האלוף לזמן הארוך ביותר: אורנג' קאסידי ‏(326 ימים)
האלוף לזמן הקצר ביותר: ג'ון מוקסלי ‏(17 ימים)
האלוף המבוגר ביותר: רודריק סטרונג ‏(40 שנים, 221 ימים)
האלוף הצעיר ביותר: MJF ‏(28 שנים, 124 ימים)
האלוף הכבד ביותר: קונוסקה טאקשטה ‏(105 ק"ג)
האלוף הקל ביותר: אורנג' קאסידי ‏(73 ק"ג)
האליפות הבינלאומית של AEW (באנגלית: AEW International Championship) היא תואר אליפות השייך לארגון ההיאבקות All Elite Wrestling‏ (AEW). אליפות זו מהווה אליפות משנית עבור מתאבקי הארגון, ובניגוד לחגורות אליפות אחרות בארגון, אשר מוגנות באופן בלעדי בתוכניות AEW, האליפות הבינלאומית יכולה להיות מוגנת בארגוני היאבקות אחרים באופן גלובאלי. האלוף הנוכחי הוא קני אומגה.
אליפות זו הוכרזה לראשונה ב-8 ביוני 2022 והוכרה תחילה בשם האליפות האול-אטלנטית של AEW. האליפות נוצרה על מנת לייצג את אוהדי AEW מסביב לעולם מבלי התמקדות באוקיינוס האטלנטי או במדינות המקיפות אותו. האלוף הראשון היה פאק. מאז יצירת האליפות, היא הוגנה בארגוני היאבקות שונים כמו Revolution Pro Wrestling‏ (RevPRO) הבריטי, Over the Top Wrestling‏ (OTT) האירי, New Japan Pro-Wrestling‏ (NJPW) היפני ו-Consejo Mundial de Lucha Libre‏ (CMLL) המקסיקני, אף על פי שרוב ההגנות על חגורת האליפות התקיימו ב-AEW. ב-15 במרץ 2023, חגורת האליפות עברה מיתוג מחדש ושמה שונה לאליפות הבינלאומית של AEW. במהלך תקופת כהונתו של MJF כאלוף מיולי עד אוגוסט 2024, הוא מיתג מחדש את האליפות ושינה את שמה באופן בלתי רשמי לאליפות האמריקאית של AEW.