ארמי האמר
קריירה > 2005–2015: עשייה מוקדמת ופריצת דרך

קריירת המשחק המקצועית של האמר החלה בהופעות אורח קטנות בסדרות הטלוויזיה "משפחה בהפרעה" (פרק 14, עונה 2), "ורוניקה מארס" (פרק 3, עונה 3), "אחת שיודעת" (4 פרקים מתוך עונה 2), "מלאך המוות" (5 פרקים מתוך עונה 2), ו"עקרות בית נואשות" (פרק 8, עונה 4). ההופעות הראשונות שלו בתעשיית הקולנוע החלו עם תפקיד קטן בסרט הדרמה המשפחתית "פליקה" (אנ') (2006), ולאחר מכן במותחן הפסיכולוגי "בלק-אאוט" (אנ'), בו כיכב בשנת 2008 לצידם של אמבר טמלין ואיידן גילן. תפקיד הבכורה הראשי שלו הגיע לראשונה עם הצגתו בתור הכומר האוונגליסט בילי גרהאם בסרט "בילי: השנים המוקדמות" שיצא באוקטובר 2008. הסרט זיכה את האמר במועמדות מטעם ארגון "Movieguide Awards ל"פרס האמונה והערכים" בקטגוריית "פרס החסד למשחק" (The Grace Award for Acting) המוענק על ההופעה היותר מעוררת השראה בסרט קולנוע או טלוויזיה. הארגון מבקר סרטים מנקודת מבט נוצרית, והפרס מוענק בעבור הופעות מעוררות השראה המציגות את חסד האל ואהבתו לבני אנוש.
בשנת 2007 נבחר האמר על ידי הבמאי ג'ורג מילר (אנ') לככב בסרט גיבורי העל "ליגת הצדק: בן-תמותה" (Justice League: Mortal), בתפקיד באטמן. הסרט בוטל בסופו של דבר עקב שביתת איגוד התסריטאים האמריקאי (2007–2008), וכן בשל השהיית המשא והמתן בסוגיית התקציב עם ממשלת אוסטרליה. בשנת 2009 גילם האמר את דמותו של הריסון ברגרון בסרט הקצר "2081" (אנ'), על פי סיפור קצר באותו שם מאת הסופר האמריקאי קורט וונגוט. בכורת הסרט התקיימה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של סיאטל (אנ').
פריצת הדרך המשמעותית של האמר הייתה בשנת 2010, בסרטו של דייוויד פינצ'ר "הרשת החברתית", העוסק בהקמת פייסבוק. בסרט הוא שיחק תפקיד כפול של התאומים קמרון וטיילר וינקלווס. כהכנה לסרט, האמר נדרש ללמוד לחתור משני צידי סירה כדי לגלם את התאומים, שהם אלופי חתירה. ובנוסף, הוא עבר מחנה אימונים של 10 חודשים בגילום תאומים, במטרה לתרגל את התנועות והאידיולקטים העדינים שהווינקלבוסים פיתחו במשך שני עשורים של שוויון גנטי". סרט זה זיכה את האמר בתשבחות רבות, בהן דבריו של ריצ'רד קורליס ממגזין "טיים", שציין כי גילומו של האמר את התאומים בסרט היה "טרומפ-לויל עדין להפליא של אפקטים מיוחדים". על תפקידו בסרט זכה בפרס איגוד מבקרי הקולנוע של טורונטו לשנת 2010 (אנ') בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר.
תפקידו הבא היה בסרטו של קלינט איסטווד משנת 2011, "ג'יי אדגר", בו גילם את קלייד טולסון (אנ'), המנהל המשותף הראשון של לשכת החקירות הפדרלית של ארצות הברית, ה-FBI. הדרמה הביוגרפית, שנכתבה על ידי דסטין לאנס בלאק, התמקדה בקריירה הרחבה של ג'יי אדגר הובר, אותו גילם לאונרדו דיקפריו. הסרט זכה לשבחים רבים: דייוויד דנבי מהעיתון "הניו יורקר" הגדיר את הופעתו של האמר "מקסימה", וטוד מקארתי מהעיתון "הוליווד ריפורטר" תיאר אותה כ-"מעולה". מקארתי שיבח במיוחד את הכימיה בין דיקפריו להאמר, בתיאור היחסים הרומנטיים המופיעים לעיתים קרובות בין דמויותיהם, וציין כי "הדרך בה מתנהלים הגוונים והדחפים ההומוארוטיים, היא אחת מהדברים הטובים ביותר בסרט. הדינמיקה הרגשית, בהתחשב בכל הגורמים החברתיים והפוליטיים שמשחקים, נראית אמינה לחלוטין, ודיקפריו והאמר מצטיינים חילופי רמיזות, רצון סמוי, האשמות והבנה הדדית". השניים מועמדים לפרסי גילדת שחקני המסך על תפקידיהם בסרט זה.
בשנה שלאחר מכן שיחק האמר ביחד עם ג'וליה רוברטס ולילי קולינס בסרט מראה מראה: הסיפור האמיתי, בו גילם את הנסיך אנדרו אלקוט. בינואר 2012 הוא דיבב את תאומי וינקלווס בפרק של הסדרה הקומית "משפחת סימפסון", שכלל פרודיה על "הרשת החברתית" (אנ'). בשנת 2013 לוהק האמר לתפקיד הראשי ב"הפרש הבודד" בהפקת חברת דיסני, לצד ג'וני דפ בתפקיד טונטו. הסרט נכשל בקופות בתי הקולנוע ברחבי העולם, בהכניסו כ-260.9 מיליון דולר בלבד, לעומת תקציב הפקה שהוערך ב-215 מיליון דולר. בשנת 2015 שיחק בסרטו של הבמאי גאי ריצ'י, "שם קוד מ.ל.א.ך", עיבוד קולנועי של סדרת הטלוויזיה באותו השם משנות השישים של המאה ה-20. האמר גילם בסרט את דמותו של איליה קוריאקין (אנ'), לצד הנרי קאביל. בנוסף, ביצע הופעת קמע בקומדיה "הפמליה" המהווה המשך לסדרה הקומית באותו שם, מבית היוצר של רשת HBO.