stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האגדה של קורה: דפוסים בזמן

| --- | --- |

על עטיפת הספר נראות דמויותיהן של אווטאר קורה ואסאמי סאטו כשהן אוחזות ברוח ראאבה
 מידע כללי
 מאת:  מייקל דנטה דימרטינו  רייצ'ל סילברשטיין  בלו דליקוונטי  ויקטוריה יינג  קיקו יוז  דלילה דוסון  ג'ן שו וק' רודס
 איורים:  הת'ר קמפבל  ג'ייד אייט-קאצ'י  סם בק  בלו דליקוונטי  ויקטוריה יינג  אלכסנדריה מוניק  ג'ן שו וק' רודס
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  פנטזיה
 נושא:  ספין אוף לסדרת הטלוויזיה "האגדה של קורה"
 מקום התרחשות:  עולם האווטאר
 תקופת התרחשות:  ‏154‏ AG ‏- 174 ‏AG
 הוצאה
 הוצאה:  דארק הורס קומיקס
 מקום הוצאה:  ארצות הברית
 תאריך הוצאה:  30 בנובמבר 2022
 מספר עמודים:  80
 סדרה
 סדרת ספרים:  האגדה של קורה (קומיקס)
 ספר קודם:  האגדה של קורה: חורבות האימפריה (בסדרת האגדה של קורה)  אווטאר: כשף האוויר האחרון – הרפתקאות הצוות (בסדרת האנתלוגיות)
 הספר הבא:  Mystery of Penquan Island 
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 978-1-50672-186-6
 
האגדה של קורה: דפוסים בזמן (באנגלית: The Legend of Korra: Patterns in Time) הוא אנתולוגית רומן גרפי אשר מכיל סיפורים קצרים אשר מתרחשים לדמויות מסדרת הטלוויזיה "האגדה של קורה" של ניקלודיאון, במקביל לכרונולוגיית עלילת הסדרה, ומהווה חלק מסדרת הספרים בזיכיון האמריקאי "אווטאר: כשף האוויר האחרון". באנתולוגיה נאספו שמונה סיפורים קצרים, אשר שלושה מהם פורסמו בעבר לקראת יום קומיקס חינם, יחד עם עוד חמישה סיפורים שנכתבו במיוחד להוצאת הספר.
לאחר מספר עיכובים, הספר יצא לאור על ידי חברת ההוצאה דארק הורס קומיקס ב-30 בנובמבר 2022.
רקע

יום קומיקס חינם הוא מהלך פרסום שיווקי וקידום מכירות של תעשיית הקומיקס, במהלכו חנויות הקומיקס ברחבי העולם מכריזות על מכירה חינמית של חוברות קומיקס מוסכמות מראש כדי לעודד קוראים חדשים, וחברות הוצאת הקומיקס הגדולות נוהגות להוציא חוברות מיוחדות לרגל יום זה. עד 2015, יצאו 4 סיפורים בנושא סדרת המקור של הזיכיון האמריקאי, "אווטאר: כשף האוויר האחרון" לרגל יום קומיקס חינם. את הראשון הוציאו בשנת 2011 כחלק מהספר "אווטאר: כשף האוויר האחרון - ההרפתקאות האבודות" וב-2019 שלושת הסיפורים האחרים אוגדו בספר אחד. החל משנת 2016, נהגו בחברת ההוצאה דארק הורס קומיקס לפרסם סיפורים הקשורים לסדרת ההמשך, "האגדה של קורה", כך שבין השנים 2016 עד 2022, פורסמו 4 חוברות קומיקס המבוססות על האגדה של קורה, לרגל יום קומיקס חינם.
ב-30 בנובמבר 2022, לאחר מספר עיכובים, ולאחר שדארק הורס קומיקס הוציאה שתי טרילוגיות המבוססות על הסדרה, יצאה לאור אנתולוגיה המאגדת שלושה סיפורים שפורסמו לקראת יום קומיקס חינם בשנים 2016, 2018 ו-2021, יחד עם עוד חמישה סיפורים חדשים, ומהווה חלק מסדרת הספרים בזיכיון "אווטאר: כשף האוויר האחרון", כשאת עטיפת הספר עיצב סאצ'ין טנג.
סקירה עלילתית

| --- | --- |
 :  ראו גם – האגדה של קורה - דמויות, האגדה של קורה#עלילה
כמה מהסיפורים באנתולוגיה מתארים אירועים שקרו מספר שנים לפני תקופת התרחשות העלילה בסדרה, כמו "חברות לכל החיים", "גורדי שחקים", "חוכמה" ו"כדור האורגים". לעומתם, הסיפורים "חיות המחמד אבודות" ו"שינויים ברוח" מתארים את הדמויות באותו גיל המתואר בסדרה. הסיפורים "ניקוי האוויר" ו"עריסת חתול-ינשוף" משלבים בין תקופות.
סקירה עלילתית > חברות לכל חיים

כילדה בשבט המים הדרומי, אווטאר קורה מוצאת גורת כלב-דוב קוטב שאיבדה את הלהקה שלה בסערה, ומעניקה לה את השם "נאגה". קטרה, אשתו של אווטאר אנג, שהייתה מלמדת את קורה את אמנות כשפות המים, שכנעה את טונראק וסנה, הוריה של קורה, לאפשר לה לאמץ את נאגה, תוך כדי שהיא מציינת שלכלל האווטארים היה חיית מחמד. קורה ונאגדה גודלות יחד להיות חברות.
סקירה עלילתית > גורדי שחקים

כשיאסוקו סאטו, אמה של אסאמי סאטו ואשתו של הירושי סאטו, עבדה על שרטוטים לבניית גורד שחקים, שאלת אותה אסאמי לפשר הדבר ויאסוקו חלקה עימה הסבר תוך שהיא מדגימה את תהליך הבנייה באמצעות מגדל קלפים. לאחר מכן, כשיאסוקו מספרת על התכנון לבניית בית ספר להנדסה, אסאמי מבקשת להשתתף בפרויקט הבנייה מה שיאסוקו מאשרת בשמחה.
סקירה עלילתית > חוכמה

כשנווד אוויר צעיר פגש את הנזיר גורו-להימה במעלה צוק גבוה, הוא שאל אותו מגוון שאלות וכתב את תשובות הנזיר על קלף. לבסוף, כשף האוויר הצעיר שם לב כי גורו-להימה החל לרחף באוויר באמרו "החוכמה היא חסרת צורה, רק הרוח נשארת, כשכל השאר נעלם".
סקירה עלילתית > חיות המחמד האבודות

אומת האוויר בהנהגתו של טנזן לקחו על עצמם לסייע לעקורים במחנות שיועדו לאלו אשר נעקרו מביתם עקב ההרס שנותר לאחר הקרב על רפאבליק סיטי. לאחר שאיקי התלוננה שמילו אחיה משתמט מהגשת עזרה, קורה מטילה על מילו משימה מיוחדת, להחזיר את ניבלוס, חיית מחמד מסוג חתול-ינשוף אשר נותק ממשפחת מאמציו עקב פינוי העיר במהלך הקרב. מילו נעתר למשימה לאחר שקורה ביקשה ממנו לתאר כי הוא איבד את פוקי, חיית המחמד שלו.
לאחר שעות של חיפושים, מבחינים קורה ומילו בנובליס ונכנסים בעקבותיו אל תוך בניין נטוש בו הם מגלים מגוון חיות מחמד נוספות, אך לפתע הומלס כשף אש בשם ג'ובל, סיפר כי לאחר הודעת הפינוי הוא אסף את חיות המחמד ומאז הם לו כמשפחה. עם זאת, מילו מצליח לשכנעו כי על החיות לשוב לביתם, ומציע לו להגיע למחנה העקורים, שם יקבל אוכל, מקום לינה ומקלחת.
באותו ערב, כשקורה ומילו מסיימים להחזיר את חיות המחמד למשפחותיהם, מילו מביא קערת אוכל לג'ובל, ושורק אל קבוצה של למורים מעופפים אשר עפים על פני מילו ונוחתים על יד ג'ובל, אשר היה נלהב מכך שיש לו קבוצה חדשה של חיות מחמד לטפל בהן. לאחר מכן, כשאיקי שכנעה את מילו לעזור לה לנקות, קורה הביטה בהם בחיוך.
סקירה עלילתית > שינויים ברוח

קורה ואסאמי ניסו לתקן את המטוס שלהן, לאחר שהתרסק על צוק בממלכת האדמה. כשמספר רוחות קטנות התחילו לגרור את המטוס אל עבר קצה הצוק, קורה ניסתה להשאיר את המטוס על הצוק בעזרת כשפות אוויר בעוד ג'ינורה, בעידוד קורה מנסה להיכנס לעולם הרוחות אך ללא הצלחה. ג'ינורה הייתה מודאגת מההשלכות של כישלונה להיכנס אל עולם הרוחות וחושפת כי אף על פי שעשתה כל שביכולתה לעזור לכשפי האוויר החדשים, חלקם אינם לוקחים אותה ברצינות.
קורה בתגובה הסבירה כיצד למרות האמון שהיה לה בעצמה כאווטאר, היא התמודדה עם מספר משברים אשר שברו אותה באופן אישי. וכך למרות שייתכן שאיבדה חלקים ממי שהייתה, כעת היא יודעת על עצמה יותר מבעבר. אסאמי הצטרפה והוסיפה כי אם לא הייתה מקבלת את מה שלמדה על עצמה, היא וקורה לא היו בזוגיות. לאחר מכן, ג'ינורה הצליחה להיכנס אל עולם הרוחות ולהורות לרוחות אשר מסבבי למטוס כי עליהן להמשיך הלאה, והן אכן צייתו לה.
סקירה עלילתית > כדור האורגים

בילדותה של קורה, כשהביעה את רצונה להשתתף ב"פסטיבל רוחות הקרחונים", הודיע לה המורה שלה לכשפות אש, יים, כי היא צריכה להשקיע את זמנה באימונים. במהלך האימונים הבאים, ירד מצב רוחה של קורה והיא לא הצלילה להתאמן כראוי. לאחר שהזכירה שוב את רצונה ללכת לפסטיבל באוזני יים, הוא הטיל עליה עונש כתיבה. באותו ערב, קורה התגנבה אל הפסטיבל, שם פגשה קבוצת נערים אשר שיחקו במשחק הילדים "כדור אורגים", ופקפקו בעובדת היות קורה האווטאר. לאחר שקורה שרפה את הסל של המשחק וטונראק אביה בא למקום וכיבה את האש. טונראק וסנה החזירו את קורה לידיו של יים.
למחרת, קרא טונראק לחבורת הילדים והזמין את קורה להצטרף למשחק איתם. ובעוד יים הביע אי שביעות רצון מהמהלך, טונראק אמר לו כי הוא אמנם מאמנה של האווטאר, אך היא לא תהיה ילדה לנצח.
סקירה עלילתית > ניקוי האוויר

כשטנזן ראה את בנותיו, איקי וג'ינורה כשהן רבות, הוא וחר לספר להן סיפור מתקופת נערותו: כששני נערים השחיתו מתקן לתרגול כשפות אוויר באי מקדש האוויר, טנזן רדף אחריהם ותקף אותם. לאחר כשהשלושה נעצרו על ידי משטרת רפאבליק סיטי, הגיע אנג, אביו של טנזן, ושיכנע את מפקדת המשטרה טוף בייפונג לשחרר את שלושת העצורים. אנג נהג באדיבות כלפי שני הנערים וטנזן הביע את אי הסכמתו עם המעשה, אנג בתגובה מינה אותו לתפקיד "הנזיר הראשי" - נושא משרה שהיה קיים במקדשי האוויר, שתפקידו היה ליישב סכסוכים בדרכי נעם. טנזן נענה לעצת אביו ופעל יחד עם שני הנערים על מנת לשפץ בחזרה את המתקן שהושחת.
סקירה עלילתית > עריסת חתול-ינשוף

לאחר שטנזן, עקב התעסקותו בענייני הנהגת העיר, דחה את הצעת בנו מילו לסייר עימו באי וואנגמו, האי שאווטאר אנג חיבב, החליט מילו לצאת אל האי יחד עם דודו בומי. בומי סיפר למילו את חוויותיו שהיו לו עם אביו אנג, על שלא היה לו פנאי אליו עקב מעמדו כאווטאר וכמנהיג, ומילו שיתף כי הוא חושב שאביו אינו נותן לו לעזור לו במשימותיו, עקב אי כשירותו המספקת בכשפות האוויר. בומי המסביר כי טנזן אוהב את מילו ורק מנסה להגן עליו, ומילו הביע הבנה אך אמר כי היה מעדיף שאביו יתגאה בו. השניים המשיכו לעסוק בגישתו הזעפנית של טנין, ובומי הציע כי בכל פעם שטנזן יהיה עסוק, מילו יוכל לצאת איתו להרפתקה קצרה.
סיפורי האנתלוגיה וקרדיטים

בכתיבת כמה מהקומיקסים השתתף הסופר והבמאי מייקל דנטה דימרטינו, אשר מהווה אחד מיוצרי הסדרה המקורית.
| שם באנגלית | שם בעברית | כתיבה | אמנות | צביעה | אותיות | הופעה במקור | ביבליוגרפיה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| "Friends for Life" | "חברות לכל החיים" | מייקל דנטה דימרטינו | הת'ר קמפבל | קיליאן נג | מייקל הייזלר | The Legend of Korra / How To Train Your Dragon / Plants vs. Zombies (7 במאי 2016) |  |
| "Skyscrapers" | "גורד שחקים" | רייצ'ל סילברשטיין | סם בק | קיליאן נג | ג'ימי בטנקור |  |  |
| "Wisdom" | "חוכמה" | בלו דליקוונטי | בלו דליקוונטי |  | בלו דליקוונטי |  |  |
| "Lost Pets" | "חיות מחמד אבודות" | מייקל דנטה דימרטינו | ג'ייד אייט-קאצ'י | קיליאן נג | נייט פייקוס | The Legend of Korra & Nintendo ARMS (5 במאי 2018) |  |
| "A Change in the Wind" | "שינויים ברוח" | ג'ן שו וק' רודס | ג'ן שו וק' רודס |  | ג'ן שו וק' רודס |  |  |
| "Weaver's Ball" | "כדור האורגים" | ויקטוריה יינג | ויקטוריה יינג | לינט וונג | ג'ימי בטנקורט (קומיקראפט) וריצ'רד סטארקינגס |  |  |
| "Clearing The Air" | "ניקוי האוויר" | קיקו יוז | סם בק | קיליאן נג | ג'ימי בטנקורט (קומיקראפט) וריצ'רד סטארקינגס | FREE COMIC BOOK DAY 2021 (ALL AGES): AVATAR: THE LAST AIRBENDER / THE LEGEND OF KORRA (25 באוגוסט 2021) |  |
| "Cat-Owl's Cradle" | "עריסת חתול-ינשוף" | דלילה דוסון | אלכסנדריה מוניק | אלכסנדריה מוניק | ג'ימי בטנקורט (קומיקראפט) וריצ'רד סטארקינגס |  |  |
קבלה

ג'ו גרוננוולד מאתר "THE BEAT" ציין את העובדה שהקומיקס יוצא בשנה החותמת עשור מאז יצאה "האגדה של קורה" בפעם הראשונה (2012), וב-"THE HORROR TREE", תואר הספר ככזה שלא עמד בציפיות.
מליסה אוג'דה מאתר CBR, כללה את "Friends for Life" בראש "רשימת הדברים הטובים באגדה של קורה", וציינה כי הסיפור עוזר למעריצים להבין את דמותה של קורה.
ברנטון סטיוארט מ-CBR, תיאר כי הסיפור "Clearing The Air", חושף את צורת האבהות של אווטאר אנג, כשלמרות שמהסדרה "האגדה של קורה" מובהר אנג לא היה אבא מושלם, הסיפור חושף גם צד טוב מתקופה זו, שהוא מלמד את בנו שיעור בסליחה ומניעת טינה.
ראו גם

האגדה של קורה (קומיקס)
אווטאר: כשף האוויר האחרון – ההרפתקאות האבודות
אווטאר: כשף האוויר האחרון – הרפתקאות הצוות
ביאורים

↑  במדיות הזיכיון, נפוצים שילובים של חיות
↑  משחק ילדים דמוי כדורסל
ארץ ערש

| --- | --- |
 בימוי:  וילפרד ג'קסון
 הופק בידי:  וולט דיסני
 מוזיקה:  פרנק צ'רצ'יל לי הרליין
 אנימטור:  דיק הומר 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  אולפני וולט דיסני
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס
 הקרנת בכורה:  19 באוגוסט 1933
 משך הקרנה:  7:22 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט מצויר 
 סרט קודם:  המלך קול הזקן
 סרט הבא:  החלילן מהמלין
 דף הסרט ב־IMDb
 
ארץ ערש (באנגלית: Lullaby Land) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי שיצא בשנת 1933, חלק מסדרת הסרטים "סימפוניות טיפשיות" של אולפני וולט דיסני.
עלילה

תינוק מנומנם מוצא את עצמו מועבר מעריסתו אל "ארץ הערש של שום מקום", ארץ חלומות שבה גדלים מוצצים על עצים; חיתולים, בקבוקים וכיסאות בסיר צועדים במצעד; וכלבו המפוחלץ של התינוק מתעורר לחיים. הוא משוטט לתוך "הגן האסור", המכיל דברים כמו מספריים, סכינים ועטים נובעים ש"אסור לתינוק לגעת בהם". הוא מנפץ שעונים בקשיחות בפטישים ומשחק עם גפרורים ענקיים. הגפרורים הבוערים רודפים אחריו.
התינוק והכלב שלו בורחים על פני בריכה, תוך שימוש בחפיסת סבון ענקית כרפסודה, אבל העשן מהגפרורים הופך לבוגימנים, שרודפים אחריו לפני שהם נעלמים. איש החול הנדיב, לבוש כקוסם, מבחין בתינוק מתחבא ומפעיל את הקסם שלו, ושולח אותו לישון בעריסה שלו בבית.
מדיה ביתית

הסרט הופץ ב-4 בדצמבר 2001, באוצרות וולט דיסני: סימפוניות טיפשיות - הקלאסיקות המוזיקליות ההיסטוריות.
הערות שוליים

↑  ארץ ערש, באתר D23
יום הסטודנטים הבין-לאומי

| --- | --- |
 מדינה:  בין־לאומי 
 סוג:  מועד בין-לאומי 
 סיבה:  סטודנט 
 מועד
 תאריך:  17 בנובמבר
 
יום הסטודנטים הבין-לאומי הוא מועד בין-לאומי המצוין בקהילות סטודנטים ברחבי העולם, ב-17 בנובמבר.
במוסדות אקדמיים שונים בעולם יום הסטודנטים הבינלאומי נחגג באופן החסר מאפיינים לאומיים ומדגיש את המימד הרב-תרבותי של קהילת הסטודנטים הבינלאומית במוסד. במקורו, יום הסטודנטים הבינלאומי נקבע לזכר השתלטות השלטון הנאצי על אוניברסיטת קארל, בפראג שבצ'כוסלובקיה בשנת 1939, לאחר שפרצו במקום הפגנות לאחר הריגת הסטודנט יאן אופלטל והעובד ואצלב סדלצ'ק, וכן נגד כיבוש צ'כוסלובקיה.
הפגנות הסטודנטים בפראג החלו ב-28 באוקטובר 1939, על ידי תלמידים בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת קארל, לציון יום עצמאותה של הרפובליקה הצ'כוסלובקית. הפגנות אלה דוכאו על ידי המשטר ובמהלכן נורה הסטודנט יאן אופלטל. ב-11 בנובמבר 1939 נפטר יאן אופלטל מפצעיו. ב-15 בנובמבר יצא ארונו בתהלוכה מפראג אל מקום הולדתו במורביה. בתהלוכה צעדו אלפי סטודנטים אשר הפכו את האירוע למצעד מחאה נגד השלטון הנאצי. בתגובה תפסו השלטונות תשעה מנהיגי סטודנטים ומרצים ואלה הוצאו להורג, למעלה מ-1,200 תלמידים ומרצים נשלחו למחנה ריכוז זקסנהאוזן, וכל האוניברסיטאות והמכללות בצ'כיה נסגרו בהוראת השלטון.
יום הסטודנטים הבינלאומי צוין לראשונה בשנת 1941 על ידי מועצת הסטודנטים הבינלאומית (בה היו חברים סטודנטים פליטים רבים) וזאת בהסכמת בנות הברית. גם אגודת הסטודנטים באוניברסיטה העברית החליטה לציין את היום. התאחדות הסטודנטים הבינלאומית (The International Union of Students) המשיכה מסורת זו והיא פועלת יחד עם התאחדות הסטודנטים האירופית (European Students' Union) להביא להכרה ביום הסטודנטים הבינלאומי כמועד בינלאומי רשמי של האומות המאוחדות.
הערות שוליים

1 2 3  היום הבין-לאומי של הסטודנםים, דבר, 17 בנובמבר 1941
זכר הסטודנטים הצ'כיים הנרצחים באוניכרסיטה העברית, הארץ, 18 בנובמבר 1941
ערך זה הוא קצרמרבנושא חינוך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הלילה שלפני חג המולד

| --- | --- |

 בימוי:  וילפרד ג'קסון
 הופק בידי:  וולט דיסני
 תסריט:  ויליאם קוטרל 
 מוזיקה:  לייגי הרליין
 אנימטור:  דיק הומר
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  אולפני ההנפשה של וולט דיסני
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס
 הקרנת בכורה:  9 בדצמבר 1933
 משך הקרנה:  8:27 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט חג המולד, סרט מצויר 
 תקופת התרחשות:  תקופת חג המולד 
 סרט קודם:  החלילן מהמלין
 סרט הבא:  החנות הסינית
 דף הסרט ב־IMDb
 
הלילה שלפני חג המולד (באנגלית: The Night Before Christmas) ידוע גם בתור צעצועי סנטה, הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי משנת 1933. הסרט הופק על ידי אולפני וולט דיסני והופץ על ידי יונייטד ארטיסטס. הסרט הוא חלק מסדרת הסרטים "סימפוניות טיפשיות". הסרט הוא עיבוד לפואמה משנת 1823, "ביקור של סנט ניקולס". הסרט בוים על ידי וילפרד ג'קסון.
עלילה

בעיבוד חדש לשירו המפורסם של קלמנט סי מור, נראה סנטה קלאוס מעביר את הצעצועים שהכין בבית המלאכה של סנטה (1932) לבית מלא בילדים ישנים. הצעצועים מתעוררים לחיים, והם רוקדים מסביב ונהנים. הילדים מתעוררים ומוצאים עץ חג מולד יפהפה עם הרבה צעצועים.
מדיה ביתית

הסרט הופץ ב-19 בדצמבר 2006, באוצרות וולט דיסני: עוד סימפוניות טיפשיות, כרך ב'.
הערות שוליים

↑  הלילה שלפני חג המולד, באתר D23
צפת

ערך זה עוסק בעיר בישראל. אם התכוונתם לעיר מקראית בנגב, ראו .
כתובת על קיר בעיר צפת, קיץ 2018
מפת העיר העתיקה של צפת
סימטה בעיר העתיקה של צפת
גשר העיר העתיקה של צפת
צפת בשלג
צפת בשלג
צְפַת היא עיר במחוז הצפון בישראל, השוכנת על הרי הגליל העליון, בפסגות הרי צפת (המצודה) וכנען. נכון ל-2024, העיר מונה כ-40 אלף תושבים, והיא בירתה של נפת צפת. צפת ידועה בשל היישוב היהודי הישן בה, שמתקיים מאז המאה ה-11 ובזכותו היא נחשבת לאחת מ"ארבע ערי הקודש", וכן בשל גובהה, שמגיע עד ל-930 מטר מעל פני הים (בהר כנען) והופך אותה לעיר הגבוהה בישראל.
היסטוריה > העת העתיקה

במצודת צפת נתגלו מערות קבורה מתקופת הברונזה, שנעשה בהן שימוש במשך כ-800 שנה (מרבית האלף ה-2 לפנה"ס), ומעידות על קיום התיישבות כנענית באזור. ממצאים ארכאולוגיים מעידים על יישוב בצפת החל מתקופת הברזל ועד לתקופה הפרסית. היישוב היה בשטח ממלכת ישראל (נחלת שבט נפתלי), עד שבאו האשורים והגלו את תושבי הגליל. מטבעות עתיקים של המלך אלכסנדר ינאי נמצאו בצפת, המעידים על יישובה גם בתקופת החשמונאים.
השם "צְפַת" מוזכר בתנ"ך פעם אחת, כשם אחר לעיר חורמה; אבל חורמה הייתה בנגב, כך שזו איננה צפת של היום. האזכור המובהק הקדום ביותר לצפת הוא בכתבי יוסף בן מתתיהו (המאה ה-1 לספירה), בהם תיעד את פועלו כמפקד הגליל במהלך המרד הגדול:
ובדעתו, כי הרומאים יעלו על ארץ ישראל דרך הגליל, בִּצּר את כל משגבי הארץ [...] ובגליל העליון בנה את המקום הנקרא סלע אָקְכַבָּארוֹן (עַכְבָּרָה), ואת סֶפְּף (צפת), ואת יָמְנֵית (יבנית), ואת מֵֵרוֹ (מֵרון).
המקור ביוונית
καὶ γινώσκων Ῥωμαίους προεμβαλοῦντας εἰς τὴν Γαλιλαίαν τὰ ἐπιτήδεια τῶν χωρίων ἐτείχιζεν [...] τῆς δὲ ἄνω Γαλιλαίας τήν τε προσαγορευομένην Ἀκχαβάρων πέτραν καὶ  καὶ Ἰαμνεὶθ καὶ Μηρώ.
לאחר המרד, שבו חרב בית המקדש, ניצולי הכהנים עברו לגליל, שם חיו בקהילות קטנות – כל משמרת כהונה וקהילתה. מקום מושבה של משמרת יקים, לפי ממצאים רבים מהתקופה הביזנטית, היה "פשחור צפת". התלמוד הירושלמי מזכיר את צפת, בכך שנהגו להדליק בה משואות בעת קידוש החודש, גם אחרי שרבי יהודה הנשיא ביטל את המשואות.
רבי אשתורי הפרחי, ברוח דברי האמורא רבי יהושע בן לוי, הציע ש"נֹפֶת צוּפִים" המוזכרת בתהילים י"ט אינה אלא דבש שמקורו בצפת:
על ראשי ההרים עיר ושמה צפת [...] ועוד אומר אני, שנראה היות זאת העיר צופיה, הנזכרת פרק עגלה ערופה בסיפא: ”וְנֹפֶת צוּפִים רבי יהושע בן לוי אמר זה דבש הבא מן הציפיא”, ויהיה צופיה מגזרת צופה כי היא בראש הר גבוה
רבי אברהם אזולאי זיהה את צפת עם עיר המקלט קֶדֶשׁ בגליל. זיהוי זה אינו נפוץ כיום, ומקובל יותר לזהות את קֶדֶשׁ עם תל קדש שמצפון לצפת. היו פרשנים נוצרים שזיהו את צפת עם ה”עִיר יֹשֶׁבֶת עַל־הָהָר” שעליה דיבר ישו בדרשה על ההר.
היסטוריה > התקופה הצלבנית

במאה ה-11, בשלהי התקופה המוסלמית המוקדמת בארץ, צפת הייתה כפר ובו מגדל בודד (בורג' אל-יתים) במקום שבו נבנתה לימים המצודה. עם זאת, יש עדויות לקיומו של יישוב יהודי בצפת כבר מתקופה זו, עוד לפני מסעי הצלב: נמצאה תעודת קנייה שנערכה בשנת 1023 בשביל ילד: מוסי בן הבה בן סלמון הצפתי, ומאותה השנה נמצאה בגניזה הקהירית כתובה שנכתבה בצור עבור זוג יהודי שקבע את מושבו בצפת: נתן הכהן בן שלמה ורחל.
בשנים 1099–1188 ממלכת ירושלים הצלבנית שלטה בצפת (Sephet), ובתקופה זו היא התפתחה מכפר קטן לעיר. בשל מיקומה האסטרטגי של העיר, החולש על השטח בין עמק החולה לארץ כינרות ועל עורקי התחבורה שחצו את הירדן דרך גשר בנות יעקב, הצלבנים החלו לבנות בשנים 1102–1103 את מצודת צפת (Castrum Sephet).
צפת הייתה למבצר הצלבני הגדול במזרח, שכונה "מפתח הגליל", וניתנה לה לנחלה (castellany) חלק ניכר מהגליל העליון: גבולותיה היו נחל דישון מצפון, נהר הירדן ממזרח, ארץ כינרות והגליל התחתון מדרום, וקו שנמתח מסאג'ור לתל ראש ממערב. לצפת יוחסה גם חשיבות דתית, כאשר היא זוהתה עם מקום המערה של "טוביה"[דרושה הבהרה], וגם עם "בתוליה" (Bethulia) מספר יהודית. זיהוי של בתוליה עם בית אל המקראית, מקומו של חלום יעקב, גרר שרשרת טעויות: גשר החוצה את הירדן ממזרח לצפת נקרא גשר בנות יעקב (עד היום), כי זוהה עם מעבר יבוק; חאן ג'וב יוסף, בעמק העולה לצפת, זוהה כמקום הבור בו הושלך יוסף; ומערת שם ועבר בצפת – כמקום בו הודיעו ליעקב על מות יוסף.
בשנת 1168 העניק המלך אמלריך הראשון את צפת לאבירי היכל שלמה (הטמפלרים), שהחזיקו בה במשך כעשרים שנה. בנובמבר 1188 עלה סלאח א-דין על המצודה וצר עליה (אנ'), וב-6 בדצמבר נכנעו הטמפלרים ומסרו את צפת לאיובים. בימי מסע הצלב החמישי (1219 לערך) הורה הסולטאן האיובי אל-מלכ אל-מעט'ם עיסא להרוס את מצודת צפת, כי חשש שתשוב ותיפול בידי הצלבנים.
בשנת 1240 החזירו האיובים את צפת לצלבנים. בהנהגתו של בנואה ד'אלינואן (Benoît d'Alignan), הבישוף של מרסיי, בנו הטמפלרים מחדש את מצודת צפת, גדולה ועצומה משהייתה: שטחה היה כ-40 דונם, חומותיה היו בגובה 28 מטר, ובהן שבעה מגדלים. היה בה חיל מצב של כ-80 אבירים ומשרתים.
מצודת צפת הייתה מן האיתנים שבמבצרי הפרנקים, ומאלה שהזיקו ביותר למוסלמים. בתוכה ישבו הטמפלרים, פרשים כעורבים ממש, נכונים לפשיטות על הערים בדמשק ועד דאריא וסביבותיה ומירושלים ועד כרכ וסביבותיה
בתקופה הצלבנית עלה ערכה של צפת, ובמאה ה-13 הייתה למרכז של יהודי הגליל. בשנת 1216 פגש יהודה אלחריזי בצפת, כאשר היה בדרכו לדמשק, את ”רבי צדוק הצדיק ראש ישיבת גאון יעקב”. בגניזת קהיר נמצאה עדות המתוארכת למאה ה-13 על ”נאום הנרצע למצוות אדוננו סעדיה בר' עובדיה זלה"ה הנסמך בצפת מפי אדוננו”.
היסטוריה > התקופה הממלוכית

ב-1266 נכבשה המצודה בידי הסולטאן הממלוכי ביברס, שהפכה לבירת מחוז הגליל בממלכתו - הוא מחוז "צפד" (صؘفؘد). גבולות המחוז היו מנהר הליטני בצפון עד לעיר ג'נין בדרום. מעמדה עלה על מעמד ירושלים שהייתה "נפת" ירושלים לעומת "מחוז" צפת. באותה תקופה נבנה המסגד האדום, שנמנה בין המבנים הראשונים של התקופה הממלוכית בארץ ישראל.
ביברס הושיב בעיר מוסלמים מהעיר דמשק.
בתקופה הממלוכית היה בצפת יישוב יהודי בן כ-300 משפחות. בתקופה זו נבנה "בית הכנסת אליהו הנביא", המוכר כבית הכנסת האר"י הספרדי.
היסטוריה > התקופה העות'מאנית > "תור הזהב"

ב-1517 נכבשה ארץ ישראל, ובכללה צפת, בידי הטורקים. בתקופה זו התיישבו בצפת יהודים רבים מגולי ספרד, והפכו את העיר למרכז רוחני חשוב. באותה העת היה גם מצבה הכלכלי של העיר משופר. במאה ה-16, לפי המשוער, אוכלוסיית העיר הגיעה ל-13,000 נפש, כמחציתם יהודים. רבי משה באסולה שבקר בעיר ושהה בה בין השנים 1521 ו-1522 מתאר במילים הבאות את העיר צפת באותה העת:
העיר מלאה כל טוב ומזונות משובחות. ובזול, לקונה כל דבר בעתו. ולולא רוב השמן והתבואה שמוליכים משם לדמשק ולמקומות אחרים, לא היה שווה כלום. מכל מיני פירות וטובים נמצאים בה, ואשר לא יהיה שם, יובא מדמשק. הארץ רחבת ידיים בסחורה, הן בחנויות לבגדי צמר, הן בסדקית, הן בבשמים, – משלושת אלה יש הרבה חנויות ליהודים. והם מביאים את הסדקית והבשמים מדמשק ומוכרים בעיר...
גם יש הרבה יהודים מחזרים תדיר בכפרים למכור סדקית ודברי רוכלים, וממלאים את בתיהם כל טוב. ומלבד זה יש רווח לקנות כותנה, וחוטים טווים, ומיני תרופות בזמן שהם זולים, ולמכרם בעת הראוי...ומי שאין לו קרן שישקיע אותה במסחר, צריך שיהיה בעל מלאכה. וארבע מלאכות טובות בכל ארץ ישראל: האורגים, הצורפים, והרצענים והבורסקאים, גם הבנאים. ומי שהוא בעל כוח להיות שכיר יום באותה מלאכה, פורעים אותו בטוב.
בצפת ישבו ופעלו במאה ה-16 גדולי המקובלים: רבי משה קורדובירו, האר"י ותלמידו רבי חיים ויטאל, רבי יוסף קארו מחבר ה"שולחן ערוך", המשוררים רבי ישראל נג'ארה ורבי שלמה אלקבץ ורבנים מפורסמים אחרים. מכאן יוזמתו של גדול הרבנים של אותו דור, רבי יעקב בירב, שניסה לחדש את הסמיכה ולהקים את הסנהדרין. בצפת היו באותה תקופה שמונה עשרה ישיבות, עשרים ואחד בתי כנסת, ובית ספר גדול לילדי העניים. היהודים כינוה "בית אל", והיא הייתה אחת מארבע ערי הקודש (שלוש האחרות הן ירושלים, טבריה וחברון).
מצבה הכלכלי של העיר היה משביע רצון. עולי ספרד הביאו עימם את תעשיית הצמר, חומר שעיבודו הצריך משאבי מים רבים, ולשם כך בנו מתקנים שונים כדוגמת המבטשה ואחרים. בעיר היו 3,000 נולי אריגה ותוצרתה התחרתה בתעשיית האריגים של ונציה. אפילו חלק מהחכמים עסקו בתעשיית הצמר. תושביה עסקו גם במסחר בדבש, במשי ובתבלינים. בשנת 1576 הוקם בצפת בית הדפוס הראשון במזרח התיכון. במשך עשר שנים הדפיס חמישה ספרים.
היסטוריה > תקופת המנדט

לפי מפקד 1922, ישבו באותה עת בעיר כ-3,000 תושבים יהודים.
בתקופת המנדט השתנה המאזן הדמוגרפי בעיר והאוכלוסייה הערבית הפכה לרוב. צפת (Safed, כפי שמופיעה במסמכים רשמיים מתקופת המנדט) הייתה לבירתה של נפת צפת המנדטורית אשר שימשה כמרכז מנהלי, תרבותי וכלכלי לכפרי הנפה.
במאורעות תרפ"ט 1929 פרצו פורעים ערבים לרובע היהודי שלא היה מוגן. מספר הנפגעים היהודים היה 18 הרוגים ו-80 פצועים, עד שהתערבה המשטרה הבריטית והניסה את הפורעים. בעקבות זאת עלו תלונות על הזנחת צפת על ידי המוסדות הלאומיים, דבר שהביא להגירה של הצעירים מהעיר ועלו קריאות להקמת שכונות יהודיות ליד העיר העתיקה של צפת. באמצעות 100,000 לא"י שהוקדשו על ידי שרה לוי לצורך כך הוקמה קריית שרה על הר כנען בראשית שנות ה-30. לעומת זאת, הבטחה של קרן העזרה להקים שכונה על אדמת המצודה לא נתקיימה.
במאורעות תרצ"ו-תרצ"ט הותקפו יהודי צפת על ידי ערביי צפת והכפרים הסמוכים, אך בניגוד למאורעות תרפ"ט נהנו משמירה של אנשי "ההגנה". ב-13 באוגוסט 1936 פרצו ערבים חמושים ברובים ובפצצות מכיוון בית הקברות העתיק לרובע היהודי. בהתקפה זו נהרגו אב ושלושה מילדיו. במאמר המערכת של דבר נטען בתחילת 1937 שהשליטה בפועל בעיר נתונה בידי הוועד הלאומי הערבי וכי היהודים מסוגרים בגטו. המאורעות השפיעו לרעה על מצבם הכלכלי של יהודי העיר, בשל החרם הערבי, היעדר הביטחון והפגיעה במגזר התיירות הקייצי, והובילה לעזיבת תושבים יהודים. במהלך המאורעות, הבריטים חתרו לצמצום החיכוך ולכן סללו את מעלות עולי הגרדום, דרך מדרגות מאוד רחבה שחוצה את צפת העתיקה ממבנה המשטרה ועד לבית הקברות, כגבול הרמטי בין השכונות הערביות לשכונות היהודיות. בראש מבנה תחנת המשטרה הועמד פרוז'קטור גדול שהאיר את הדרך וכל מי שניסה בלילה לעבור מצד לצד זוהה ונורה על ידי צלף שישב במשטרה.
בשלהי תקופת המנדט, ועם שיפור המצב הביטחוני שימשה העיר כמקום קיט ליהודי הארץ, אך הקהילה היהודית סבלה מהגירה שלילית של צעירים, ומהעדר תעשייה ואספקה מסודרת ומספקת של מים. בעיר הופעל גנרטור ליצור חשמל רק בשלהי 1944 (שפעל רק בחלק מהיום, סיפק רק חלק מהתצרוכת, וסבל מתקלות), ורק בשלהי 1947 הוחל בסלילת קו חשמל מטבריה (שהייתה מקושרת עם תחנת הכוח בנהריים) לעבר צפת.
על פי תוכנית החלוקה שפורסמה בסוף נובמבר 1947, יועדה צפת להיות בשטחה של המדינה היהודית (על אף שרוב האוכלוסייה בעיר הייתה ערבית), אך כביש הגישה אליה (כביש עכו - צפת) עבר ברובו בשטח המדינה הערבית.