stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שמואל פומרנץ
ביוגרפיה > מבצע ולווטה

במהלך יולי 1948 נחתמה עסקת נשק עם צ'כוסלובקיה לרכישת 50 מטוסי ספיטפייר. מבצע העברת המטוסים ארצה כונה מבצע ולווטה ופומרנץ ובוריס סניור מונו למפקדי המבצע. הצוות נשלח לשדה תעופה בעיירה קונוביצה (Kunovice) שבצ'כסלובקיה שם רוכזו המטוסים כשפומרנץ מונה לאחראי על הכנתם לטיסה ארצה.
הטסת המטוסים ארצה נעשתה בשני שלבים (ולווטה 1, ולווטה 2):
בשלב הראשון (ב-24 בספטמבר) הוטסו 6 ספיטפיירים כשרק 3 מהם הגיעו ארצה (בין המגיעים היה גם פומרנץ).
התוכנית של השלב השני כללה הטסת 15 מטוסים ב-2 קבוצות כשפומרנץ צורף לקבוצה הראשונה בפיקודו של ג'ורג' ליכטר. ב-15 בדצמבר המריאה הקבוצה אך נאלצה לחזור בגלל תנאי מזג האוויר. ב-18 בדצמבר נעשה ניסיון המראה נוסף אבל גם הפעם היו תנאי מזג האוויר קשים והם גרמו להתרסקות מטוסו של פומרנץ ולנחיתת אונס של מטוס נוסף.
לאחר נפילתו הועלה פומרנץ לדרגת ראש כנף (סגן-אלוף) והובא לקבורה בבית הקברות הצבאי נחלת יצחק.
ביוגרפיה > הנצחתו

לאחר נפילתו שונה שמו של בסיס חצור - כנף 4 ל"בסיס שמואל" (בהמשך חזר הבסיס לשמו המקורי).
משפחתו

פומרנץ נישא לאלסי.
הערות שוליים

↑  דגם זה היה גרסה מקומית המבוססת על מטוס המסרשמידט הגרמני
↑  יוסף בודנסקי, הם עשו היסטוריה, אתר פישר, עמוד 14
↑  תוכניתם המקורים של הצ'כים הייתה לפרק את המטוסים ולשלוח אותם ארצה באוניות אולם לאור הצורך הדחוף בהם בארץ הוחלט שטייסים יטיסו אותם ישירות
↑  תהליך ההכנה כלל פירוק כל אביזר מיותר (כולל מכשירי קשר) והוספת מכלי דלק נוספים על מנת להגדיל את מרחק הטיסה (את הציוד שפורק העביר מטוס נורסמן ארצה)
↑  הטייסים היו פומרנץ, בוריס סניור, סיד כהן, ג'ק כהן, נפתלי (טוקסי) בלאו ומודי אלון
↑  מטוס אחד התרסק בנחיתת הביניים בפודגוריצה ושניים נחתו ביוון והוחרמו על ידי הצבא היווני
↑  10 מטוסים נוספים פורקו ונשלחו על גבי אוניות ארצה
תאודור פון אופולצר

| --- | --- |

 לידה:  26 באוקטובר 1841 פראג, האימפריה האוסטרית
 פטירה:  26 בדצמבר 1886 (בגיל 45) וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית
 ענף מדעי:  אסטרונומיה, מתמטיקה
 מקום קבורה:  בית הקברות המרכזי בווינה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת וינה
 מוסדות:  אוניברסיטת וינה 
 בן או בת זוג:  Coelestina Mautner von Markhof 
 צאצאים:  Hilda von Oppolzer, Egon Oppolzer, Agathe Freiin von Distler 
 
תֵאוֹדוֹר פוֹן אוֹפּוֹלְצֶר (בגרמנית: Theodor von Oppolzer;‏ 26 באוקטובר 1841–26 בדצמבר 1886) היה אסטרונום ומתמטיקאי אוסטרי ממוצא בוהמי.
חייו

אופולצר נולד ליוהאן ריטר פון אופולצר בפראג. הוא השלים את לימודי רפואה באוניברסיטת וינה, וקיבל את התואר דוקטור לפילוסופיה בשנת 1865. היה בבעלותו גם מצפה כוכבים פרטי. הוא החל ללמד אסטרונומיה תאורטית וגאודזיה באוניברסיטת וינה ב-1866 ובשנת 1875 מונה לפרופסור. בשנת 1873 הוא מונה למנהל הסקר הגאודטי האוסטרי, וב-1886 הוא נבחר לנשיא האגודה הבין-לאומית לגאודזיה.
אופולצר נחשב לאסטרונום ולמתמטיקאי מוכשר. לדוגמה, הוא נודע בכך ששינן את ערכיהם של 14,000 לוגריתמים. בשנת 1868 הוא הוביל משלחת חקר כדי לצפות בליקוי חמה. לאחר מכן, בשנת 1887, הוא חיבר את הספר Canon der Finsternisse (הקאנון של הליקויים), אוסף בר סמכא של 8,000 ליקויי חמה ו-5,200 ליקויי ירח משנת 1,200 לפנה"ס ועד 2,161 לספירה. ספר זה הוכר כאחד מהישגי החישוב הגדולים ביותר בזמנו, ועל ידי קביעת תאריכים מדויקים למאורעות היסטוריים, הוא טומן בחובו חשיבות עצומה בקביעת סדרי הזמנים בהיסטוריה של העת העתיקה.
אופולצר חיבר למעלה מ-300 מאמרים, רובם נוגעים לאלמנטי המסלול של שביטים ואסטרואידים. הוא גם פרסם מדריך בן שני כרכים על קביעת אלמנטי המסלול של שביטים וכוכבי לכת. שתי עבודותיו שימשו סימוכין בתחום אסטרונומיה במשך שנים רבות.
לקראת מותו עבד על תיאוריה משופרת של תנועת הירח. גם בנו, אגון פון אופולצר, היה לאסטרונום.
פרסים והוקרה

בשנת 1882 נבחר לאקדמיה האימפריאלית למדעים של וינה, ובשנת 1883 נבחר לאקדמיה הלאומית האמריקנית למדעים.
על שמו נקראים הן מכתש אופולצר על הירח והן אסטרואיד 1492 אופולצר, בנוסף לאסטרואידים נוספים על שם אשתו ובנותיו.
הערות שוליים

↑  "אופולצר, תאודור פון", האנציקלופדיה העברית (כרך ב, עמ' 48), חברה להוצאת אנציקלופדיות, תשי"א.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb15364995k (data)  CiNii: DA08899970  GND: 117139319  ICCU: PUVV234032  ISNI: 0000 0000 8394 4189  LCCN: n85801553  NLA: 36047337  NLG: 240202  NTA: 148794688  RERO: 02-A003657159  SUDOC: 079071252  Trove: 1200856  VcBA: 495/190297  VIAF: 74155026   WorldCat (עם VIAF): 74155026
תאודור פון ואטר

| --- | --- |

גנרל תאודור פון ואטר
 לידה:  5 בנובמבר 1856 גמינד השוואבית, ממלכת וירטמברג ממלכת וירטמברג
 פטירה:  22 בינואר 1922 (בגיל 65) באדן-באדן, רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:   צבא הקיסרות הגרמנית
 תקופת הפעילות:  1874–1919 (כ־45 שנים)
 דרגה:  גנרל חיל הרגלים
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-39   מפקד הקורפוס ה-14 (באדן)   מפקד הקורפוס ה-13 (וירטמברג)
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה
 עיטורים
 פור לה מריט
 
תאודור פון ואטר (בגרמנית: Theodor Freiherr von Watter;‏ 5 בנובמבר 1856 – 22 בינואר 1922), היה גנרל גרמני, שפיקד על כוחות במלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה > תחילת הקריירה

פון ואטר נולד ב-5 בנובמבר 1856, בגמינד השוואבית שהשתייכה לממלכת וירטמברג. בשנת 1874 הוא התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-125 (וירטמברג ה-7 - פרידריך השלישי, קיסר גרמניה). בשנת 1890 הוא הועלה לדרגת האופטמן, ומונה למפקד פלוגה ברגימנט הרגלים ה-126 (וירטמברג ה-8 - פרידריך הראשון, הדוכס הגדול של באדן). בשנת 1893 הוא מונה לקצין האג"ם של הדיוויזיה ה-31, ובשנת 1895 מונה לקצין האג"ם של הדיוויזיה ה-26 (וירטמברג ה-1). בנובמבר 1895 הוא הועלה לדרגת מיור, ובשנת 1896 הוא מונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הגרנדירים ה-123 (וירטמברג ה-5 - קרל הראשון, מלך וירטמברג) באולם. בשנת 1898 הוא מונה לקצין האג"ם של הקורפוס ה-13 (וירטמברג), ובשנת 1902 הוא הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט ומונה לקצין האג"ם של הקורפוס ה-2. בשנת 1905 הוא הועלה לדרגת אוברסט ומונה למפקד רגימנט הרגלים ה-114 (באדן ה-6 - פרידריך השלישי, קיסר גרמניה), ובשנת 1907 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-119 (וירטמברג ה-1 - המלכה אולגה). בשנת 1909 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור ומונה למפקד החטיבה ה-56, ובשנת 1912 הועלה לדרגת גנרל לויטננט ומונה למפקד הדיוויזיה ה-39.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון ואטר מפקד הדיוויזיה ה-39, ולחם עמה כחלק מהקורפוס ה-15 בפיקוד ברתולד פון דיימלינג, אשר היה חלק מהארמייה השביעית בפיקוד יוזיאס פון הרינגן, בקרב מילוז ובקרב לורן. ב-1 בספטמבר 1914 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-14, ובסוף ספטמבר הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה השישית באזור אראס, שם לחם בקרב אראס (1914). בקרב ננסי-אפינל, בקרב הראשון על האן, במרוץ אל הים ובקרב איפר הראשון. ב-9 במרץ 1915 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-13, אשר הועבר באותה העת לחזית המזרחית, שם לחם כחלק מהארמייה התשיעית בקרבות השונים. באותה שנה נלקחו יחידות מהקורפוס להקמת הקורפוס האלפיני, שהשתתף בקרבות הנהר איזונצו, ובמסגרתו קיבל ארווין רומל את עיטור הפור לה מריט. בשנת 1916 חזר הקורפוס לחזית המערבית, ולחם בקרב שמפאן השני כחלק מפלגת ארמייה ארעית, שכללה גם את הקורפוס ה-15 והקורפוס הבווארי ה-2. לאחר מכן לחם הקורפוס בקרב על הסום, שם הועלה פון ואטר ב-18 באוגוסט 1916 לדרגת גנרל חיל הרגלים, ובשנת 1917 לחם בקרב קמברה כחלק מהארמייה השנייה. במרץ 1918 פרש פון ואטר מתפקידו בשל מחלה, ובמאי חזר לפקד על הקורפוס, ולחם עמו במתקפת האביב הגרמנית, ולאחר מכן לחם כחלק מהארמייה הרביעית, ובסוף המלחמה הוא נלחם כחלק מפלגת הארמייה C.
לאחר שביתת הנשק, חזר פון ואטר עם חייליו לגרמניה והתגורר בבאדן-באדן, עד למותו ב-22 בינואר 1922.
ראו גם

הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
תחנת איירפורט ונוקובו

| --- | --- |

 מידע על הבנייה
 חנוכת התחנה:  6 בספטמבר 2023 
 מיקום
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 קואורדינטות:  55°36′24″N 37°17′18″E﻿ / ﻿55.606666666667°N 37.288333333333°E﻿ / 55.606666666667; 37.288333333333
 תחנות סמוכות:  Pykhtino 
 מידע על התחנה
 קווים העוברים בתחנה:  קו סולנצבסקאיה 
  (למפת מוסקבה מוגדלת) תחנת איירפורט ונוקובו(למפת מוסקבה רגילה) תחנת איירפורט ונוקובו
 
איירפורט ונוקובו (ברוסית: Аэропорт Внуково) היא תחנה סופית בקו סולנצבסקאיה של הרכבת התחתית של מוסקבה. התחנה ממוקמת ברובע ונוקובו, מתחת למגרשי החניה של נמל התעופה הבין-לאומי ונוקובו, שממנו קיבלה את שמה.
ונוקובו הפך לראשון בשדות התעופה של מוסקבה, עם גישה ישירה למטרו והראשון מסוגו ברוסיה, שממוקם מתחת לנמל תעופה.
התחנה נפתחה ב-6 בספטמבר 2023, כחלק מהקטע "רסקזובקה" - "איירפורט ונוקובו".
הערות שוליים

↑  Сергей Собянин открыл новые станции Солнцевской линии метро «Пыхтино» и «Аэропорт Внуково», https://icmos.ru, ‏2023-09-06 (ברוסית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא רוסיה ובנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שיור בקידושין וגירושין

בהלכה, שיור הנעשה בקנייני קידושין או גירושין היא אפשרות לפיה מעשה הקידושין או הגירושין יוגבל ביחס לאדם מסוים ולא יחול לגביו. כלומר שכלפי אדם מסוים לא יחול מעשה קידושי הבעל ולגביו איננה אסורה באיסור אשת איש. וכמו כן בגירושין, כלפי אדם מסוים לא יחול הגט ולגביו תהא עדיין נחשבת כאשת איש ולא כגרושה. ההתייחסות למקרה זה שרויה במחלוקת משנתית, מחלוקת תנאית אודות הפרשנות למחלוקת זו, ומחלוקת אמוראית אודות טעמם של החכמים.
המקור במשנה

המגרש את אשתו ואמר לה הרי את מותרת לכל אדם אלא לאיש פלוני רבי אליעזר מתיר וחכמים אוסרין כיצד יעשה יטלינו ממנו ויחזור ויתננו לה ויאמר לה הרי את מותרת לכל אדם אם כתבו בתוכו אף על פי שחזר ומחקו פסול
במשנה, המתייחסת במפורש רק לאפשרות לשייר ולצמצם את חלות הגירושין שלא תחול ביחס לאדם מסוים, קובע רבי אליעזר כי אכן ניתן לעשות דבר כזה, והגירושין יחולו לגמרי ביחס לכולם מלבד אלו שנותן הגט הגביל את חלותו ביחס אליהם. לעומת זאת סבורים שאר החכמים שגט כזה הוא פסול; לדבריהם מהותו של הגט הוא בהיותו כורת את יחסי האישות שבין האיש לאשתו, וכשמו המקראי ספר כריתות; ולכן, כל יחס של אישות בין האיש לאשה, גם כזה שמגביל את הנישואין לאדם אחד בלבד, סותר את היות הגט "ספר כריתות" ושולל את זכותו להקרא ככזה. גט כזה, אינו המסמך שכונה על ידי התורה "ספר כריתות" ”וְכָתַב לָהּ סֵפֶר כְּרִיתֻת וְנָתַן בְּיָדָהּ וְשִׁלְּחָהּ מִבֵּיתוֹ”.
המקור במשנה > המחלוקת

חכמי התלמוד מוכיחים, כתוצאה מראיות שונות, כי המחלוקת המשנתית נאמרה רק כאשר התנאי היה בלשון "הרי את מותרת לכל אדם חוץ מפלוני", בלשון "שיור", ולא בלשון "על מנת שלא תנשאי לפלוני" הנחשב לתנאי לכל דבר, ובו קיימת הסכמה כי מכיוון שהתנאי אינו חלק מהגט אלא הוא חלות עצמאית המגבילה באופן עקיף את השפעת הגט (או הקידושין) אין בו כדי לקלקל את שמו כ"ספר כריתות", אך קיימת דעתו של רבי יוסי ברבי יהודה בברייתא שסובר (וכן סוברים תנאים נוספים), בניגוד למשנתנו, כי המחלוקת היא באופן שאמר "על מנת שלא תנשאי לפלוני".
המקור במשנה > טעמו של רבי אליעזר

בטעמו של רבי אליעזר, נחלקו החכמים:
רבי ינאי (בתלמוד הבבלי) ורבי אילא (בתלמוד הירושלמי). הביאו את הפסוק העוסק בהלכות איסורי נישואין לכהן וקובע: ”אִשָּׁה גְּרוּשָׁה מֵאִישָׁהּ לֹא יִקָּחוּ”. על פסוק זה דרשו חז"ל "אפילו אינה גרושה אלא מאשה - לא ייקחו", כך שאנו מוצאים בתורה מקור לגט כזה, החל רק לחצאין, וחמור מכך - אינו חל לגבי שום אדם בעולם, הוא מתיימר לנתק את קשר האישות שבין השניים מבלי להתיר את האשה לנישואין כלל, ולמרות זאת גט כזה חל באופן חלקי כך שהוא נחשב "ריח הגט" ואוסר את האשה לנישואין עם כהן שאסור בנישואין עם גרושה;
חכמי התוספות מסבירים, כי למרות שאכן, ברור שהגט המדובר בפרשת הכהונה אינו גט ממשי אלא "ריח הגט" שנחשב על ידי התורה לגט קלוש רק לעניין האיסור על כהן, ניתן ללמוד מפרשה זו כי באופן כללי הגט אינו בדווקא "ספר כריתות" כמשמעותו המילולית - כורת את האשה מבעלה לגמרי, וממילא אף ניתן להסיק כי כאשר נרחיב את הגירושין כדי שיהיו גירושין מעשיים ונתיר את האשה לנישואין, יחשב הגט לגט כשר גם אם לא תותר לנישואין לכל אדם.
רבי יוחנן הביא את הפסוק העוסק בפרשת גירושין ומתאר את האשה לאחר גירושיה "והלכה והייתה לאיש אחר". במילים נוספות אלו, לדברי רבי אליעזר, רומזת התורה כי התנאי היחיד לחלות הגירושין הוא שתותר האשה לנישואין לאיש אחר, ולאוו דווקא שתותר מכבליה לחלוטין ותותר לכל העולם.
בתלמוד הירושלמי נאמר טעם נוסף: רבי אליעזר משווה את הגט, אחת משתי האפשרויות להתיר את האשה מכבלי האישות, למיתת הבעל, - האפשרות השנייה, והוא קובע כי כשם שמיתת הבעל מתירה, לפעמים, את האשה באופן חלקי, וזאת באופן שהבעל מת ללא בנים שאז האשה נחשבת ליבמה הזקוקה לייבום או לחליצה, כך שעד שהחליצה תעשה היא מותרת להנשא רק לאחיו של הבעל, כך גם הגט יכול להתיר את האשה רק באופן חלקי.
המקור במשנה > קידושי חוץ מפלוני

חכמי התלמוד הסתפקו האם אותה מחלוקת, בין רבי אליעזר לחכמים, נאמרה גם כאשר אדם מקדש אשה "חוץ מפלוני". הוא מסביר כי ייתכן שדבריו של רבי אליעזר נאמרו רק בדיני גירושין שבהם קיימים מקורות המוכיחים כי ניתן להגביל את חלות הגט באופן חלקי, וכן ייתכן שההפך; דבריהם של החכמים נאמרו רק בגט שכונה על ידי התורה "ספר כריתות" - כרת ונתק מוחלט; מצד שני, ייתכן שגם רבי אליעזר ואף שאר החכמים נחלקו באותה מחלוקת עצמה אף בקידושין, שכן קניין הקידושין הוקש לגירושין במילים "וְיָצְאָה מִבֵּיתוֹ וְהָלְכָה וְהָיְתָה לְאִישׁ אַחֵר".
הערות שוליים

↑  דברים כד א
↑  גיטין פרק תשיעי.
↑  ויקרא כא ז
↑  דברים כד ב
| חיי אישות ביהדות |
| --- | --- | --- |
| סדר הנישואין היהודי | שידוך • אירוסים • שטר תנאים • קידושין • חופה וקידושין • ברכת אירוסין • כתובה • חדר ייחוד • שבע ברכות • בעילת מצווה • ברכת בתולים |  |
| מצוות והלכות בזוגיות | פרייה ורבייה • לידה בהלכה • שאר כסות ועונה • יחסי אישות • איסור משכב עם נידה • איסור עריות • לא תנאף • שיור • הוצאת זרע לבטלה • ביאה שלא כדרכה • ביאה דרך איברים |  |
| טהרת המשפחה | דם בתולים • דם חימוד • נידה • זבה • שומרת יום כנגד יום • יולדת  • פולטת שכבת זרע • רואה כתם • רואה מחמת תשמיש • פרישה סמוך לווסת • הפסק טהרה • שבעה נקיים • טבילה • בדיקת עד |  |
| צניעות | שמירת נגיעה • איסור הסתכלות בערווה • איסור ייחוד • כיסוי ראש לנשים |  |
| מסכתות בסדר נשים | יבמות • כתובות • נדרים • נזיר • סוטה • גיטין • קידושין |  |
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
תומאס לונד

| --- | --- |

תומאס לונד, דיוקן עצמי בעפרון וצבע
 לידה:  1802 נוריץ', הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  1861 (בגיל 59 בערך) נוריץ', הממלכה המאוחדת 
 תחום יצירה:  ציור 
 
תומאס לונד (באנגלית: Thomas Lound‏; 13 ביולי 1801 – 18 בינואר 1861) היה צייר נופים אנגלי וחבר בבית הספר לציירים בנוריץ'. הוא נולד למשפחת מבשלת בירה עשירה, והיה לו את הכספים להיות צלם חובב בתקופה שבה הצילום פותח לראשונה כתחביב.
ביוגרפיה וקריירה

מתיעוד הקהילה עולה כי תומאס לונד נולד ב־13 ביולי 1801, בנם של תומאס ומרי לונד, והוטבל על ידי הוריו בכנסיית הקהילה סנט אנדרו בסטון ב־9 באוגוסט 1801.
הוא התחתן עם הריוט וותריל בשנת 1821 והיו להם כמה ילדים. הוא היה אמן חובב, ומעורב בעסקי הבירה של משפחתו בנוריץ', שהיה מקור עושרו. מאוחר יותר הוא הועסק כסוכן של חברת ביטוח. הוא חי בנוחות, התגורר לאורך חייו הבוגרים במרכז נוריץ'. הוא השתמש ביאכטה שלו ״קתלין״, שעוטרה במספר ציורי שמן, כמקום לאירוח חבריו.
לדברי הסופר ויליאם דיקס, לונד היה תלמידו של האמן ג'ון סל קוטמן. הוא הציג בלונדון בין השנים 1845 עד 1859, ועם אגודת האמנים נורוויץ' בין השנים 1820 עד 1833, והציג לראשונה את ציורו את מנזר סנט בנט. הוא היה פופולרי בקרב חבריו, והיה חבר של האמנים רוברט למן, וג'ון מידלטון.
לונד היה אמן בעל תפוקה גבוהה, הוא התמחה בהפקת ציורים על מחוז הולדתו נורפוק, אך ספרי סקיצות שלו ששרדו מראים כי הוא נסע גם לויילס וליורקשייר בסיורי רישום בשנים 1845, 1853 ו-1854.
הוא היה מעתיק מוכשר, והעתיק יצירות כמו ״שער סנט מרטין״ של קוטמן, נוריץ 'ומזח ירמות' שלו, וכן ציורים של ג'ון כרום ורוברט דיקסון. תפוקתו האמנותית הושפעה מהטכניקה היבשה של אדוארד תומאס דניאל, שלתחריטים שלו הייתה איכות עשירה. יצירותיו התבלבלו לעיתים עם אלה של ג'ון סל קוטמן, ג'ון כרום וג'ון ת'ירטל. בעיתונות המקומית, שיבחו את כישוריו כאמן חובב.
הוא הפך לחבר באגודת האמנים נורוויץ' בגיל 18. הוא הציג בנוריץ' ולונדון בין השנים 1842 – 1862, והציג תמונות הן במוסד הבריטי והן באקדמיה המלכותית לאמנויות.
לונד עזר להקים את האיחוד בין אגודות האמנות של נורפוק ונורוויץ', והיה זמן מה כנשיא. הוא היה גם צלם נלהב כי היה עשיר מספיק להחזיק ציוד צילום משלו, והיה חבר ועד באגודת הצילום נורוויץ'. נראה כי מעט מעבודתו כצלם שרדה.
הוא היה מעריץ גדול של אמן נוריץ' ג'ון ת'ירטל, והשתמש בעושרו כדי לרכוש שבעים וחמישה מציוריו של ת'ירטל.
לונד, שסבל מבריאות לקויה כל חייו, נפטר לפתע ב־18 בינואר 1861, בעת שהיה בביתו בנוריץ'.
אשתו האריוט נפטרה שנתיים קודם לכן, בשנת 1859, ובנו הנרי אדווין לונד גם הוא נפטר קודם ומת בשנת 1860.
האוסף הגדול שלו נמכר במרץ 1861, וכלל 39 סקיצות, 215 צבעי מים, 46 ציורי שמן ו-11 תחריטים.
הערות שוליים

↑  "Lound, Thomas". Dictionary of National Biography. London: Smith, Elder & Co. 1885–1900.
↑  William Frederick Dickes, The Norwich school of painting : being a full account of the Norwich exhibitions, the lives of the painters, the lists of their respecitve exhibits and descriptions of the pictures, London ; Norwich : Jarrold & Sons, 1905
↑  280 works by (or related to) Thomas Lound, norfolkmuseumscollections.org
↑  Thomas Lound victorian photographer, www.earlynorfolkphotographs.co.uk
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PIC: 274677  RKD: 51014  ULAN: 500004124  VIAF: 95705713   WorldCat (עם VIAF): 95705713
שקופים (שיר)

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
יוסי חרסונסקי: 
"שקופים" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית קרן פלס, בשיתוף עם הזמר רון בוחניק. השיר יצא לאור ב-9 בדצמבר 2018, כסינגל מתוך האלבום שקופים, על ידי חברת התקליטים של עופר מנחם.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום הראשון במצעד של מדיה פורסט, והראשון במצעד של גלגלצ.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי קרן פלס ואמיר דדון, הולחן על ידי פלס והופק על ידי גלעד שמואלי. השיר הוא מעין בלדת פופ. יוסי חרסונסקי הפנה כלפי השיר ביקורת חיובית, ואף העניק לו ציון של כארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכל.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של קרן פלס ב-4 בפברואר 2019. שלושה חודשים לאחר צאתו המקורית של השיר כסינגל. קודם לכן, עלה לערוצה אודיו של השיר אשר מציג את עטיפת הסינגל.
נכון למאי 2022, מונה הצפיות של האודיו עומד על כ-12 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018-19)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018-19)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018-19)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018-19)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |  |
|  ישראל | מצעד השירים היומי | 1 |  |
|  ישראל | גלגלצ | 1 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 48 |  |
|  ישראל | כאן גימל | 19 |  |
|  ישראל | גלגלצ | 24 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010-19)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010-19)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010-19)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010-19)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | כאן גימל | 58 |  |
הערות שוליים

1 2  יוסי חרסונסקי, קרן פלס ורון בוחניק, שקופים, באתר חרסונסקי מיוסיק, דצמבר 2018
1 2 3 4 5 6 7  קרן פלס, רון בוחניק - שקופים, באתר יוטיוב, ‏9 בדצמבר 2018
↑  קרן פלס, באתר לינקטון
↑  Media Forest, mediaforest.biz (ארכיון)
↑  glz.co.il, glz.co.il
↑  שקופים, באתר ספוטיפיי
↑  המצעד השנתי תשע״ט 2019, מתוך אתר] תאגיד השידור הישראלי
↑  המצעד השנתי הישראלי תשעט, מתוך ארכיון המצעדים באתר גלי צה"ל
| קרן פלס |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | אם אלה החיים • מבול • בין העיר לכפר • איך שהשמש תזרח • רמי קלינשטיין קרן פלס • שקופים • שקופים 2 |  |
| אלבומי הופעה | רמי קלינשטיין קרן פלס ההופעה |  |
| סיבובי הופעות | שני פסנתרים • איך שהשמש תזרח • לבד על הפסנתר • רמי קלינשטיין קרן פלס • שקופים בקיץ |  |
| קברט | לילה אחד באפריל |  |
| קרן פלס - שירים |
| --- | --- | --- |
| אם אלה החיים | "איתי" • "אם אלה החיים" • "שמעון השכן" • "פסק זמן" • "זאת שבמקומי" • "רכבת באירופה" |  |
| מבול | "מבול" • "רצה הביתה" • "במכונית ליד הים" • "פיז'ו 92'" • "תקופה של שינויים" |  |
| בין העיר לכפר | "כל היתר חולף" • "שיר לאסף" • "הצפון הפורח" • "תקליט שרוט" |  |
| איך שהשמש תזרח | "לייק וואנקה" • "כלום לא טעים" • "השעות המתות" • "גם אני" • "רק שתבואי" |  |
| רמי קלינשטיין קרן פלס | "עד אשר ישוב" • "לחיות" • "תודה" • "בגידה" |  |
| לילה אחד באפריל | "אסור" • "לילה אחד באפריל" • "כל שנה יש אפריל" |  |
| שקופים | "שקופים" • "מעבר לנהר" • "מי אני?" • "באת לי פתאום" • "שמש תיכנס" • "עוד יום עבר" |  |
| שקופים 2 | "אין סוף ללילה" • "אושר בא והולך" • "ימים אחרים" • "מרחק הזמן" • "לא אבודים" • "מישהו שמח בשבילי" • "שתי גדות" |  |
| שירים נוספים | "רק אלוהים ישפוט אותי" • "בום" • "בשדה מאחורי ביתי" |  |
שלושים של עבד

שלושים של עבד הוא קנס שהטילה התורה על אדם, במקרה ששורו המועד נגח עבד כנעני או שפחה כנענית והרגם. תשלום זה משולם לבעל העבד. סכום הקנס הוא קבוע – "שלושים שקלים", בין אם היה העבד שווה יותר משלושים שקלים ובין אם היה שווה פחות.
המקור

מקור הקנס הוא מהכתוב בתורה בפרשת משפטים:
אִם עֶבֶד יִגַּח הַשּׁוֹר אוֹ אָמָה כֶּסֶף שְׁלֹשִׁים שְׁקָלִים יִתֵּן לַאדֹנָיו וְהַשּׁוֹר יִסָּקֵל
טעם שווי הקנס

יש מהראשונים שכתבו שהטעם שחייבה התורה 'שלושים שקלים' בהריגת עבד, הוא שכך ערך העבד בדיני ערכין, שהרי ערך של אשה הוא 30 שקלים, וערך העבד הוא כערך אשה. ראשונים אחרים חולקים וסוברים שערך עבד הוא כערך האיש 'חמישים שקלים'.
ראו גם

קנס (הלכה)
הערות שוליים

↑  חזקוני וספורנו על ספר שמות, פרק כ"א, פסוק ל"ב.
↑  דעת התוספות בתלמוד בבלי, מסכת ערכין, דף ב', עמוד א'.
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
רפובליקה (קבוצת לחץ)

| --- | --- |
 תחום:  פעילות פוליטית
 מטה הארגון:  לונדון
 סינוף ארצי:  הממלכה המאוחדת
 חברים:  כ-9,000 (מאי 2023)
 יושב ראש:  קרול לוור
 מנכ"ל:  גרהאם סמית'
 תקופת הפעילות:  1983/2006–הווה (כ־41 שנים)
 www.republic.org.uk
 
תנועת הרפובליקה (Republic) היא קבוצת לחץ רפובליקנית בריטית הדוגלת בהחלפת המלוכה הבריטית ברפובליקה פרלמנטרית דה יורה. הארגון הוא הארגון הגדול ביותר הפועל למען חוקה רפובליקנית עבור בריטניה, וחבר בברית התנועות הרפובליקניות האירופיות. נכון ל-2023, קרול לוור היא יו"ר התנועה, וגרהאם סמית' הוא המנכ"ל.
היסטוריה

תנועת הרפובליקה הוקמה במקור על ידי קבוצת פעילים רפובליקנים בלונדון ב-21.04.1983, כאשר קבוצה של רפובליקנים נפגשה בלונדון בתגובה למכתב שפורסם במגזין Freethinker על-ידי הספרן אלברט סטנדלי. המכתב הגה את הרעיון של יצירת חברה ובה יקודמו רעיונות רפובליקנים ואלטרנטיבה למלוכה. בקמפיין ב-2006, הקימה התנועה חברה בע"מ עם דירקטוריון ומשרד ניהולי. אף שזכתה לתמיכה בלתי מבוטלת בשנות התשעים, אשר מייחסים בתנועה לפועלו של יו"ר התנועה באותן שנים פרופ' סטפן הסלר (1990-2004), התנועה הפכה לבולטת בעיקר בעשור השני של המאה ה-21, ובעיקר משנת 2019.
בתקופה שבין ההכרזה על האירוסין של הנסיך וויליאם וקתרין מידלטון ב-2010 לבין יובל היהלום למלכות אליזבת השנייה ב-2012, תומכי הקבוצה גדלו מכ-9,000 לכ-30,000, כאשר כ-500 חברים חדשים הצטרפו במהלך חתונת הנסיך ויליאם וקתרין מידלטון. ב-2016 היו לארגון למעלה מ-5,000 חברים משלמים וכ-35,000 תומכים מקוונים. לאחר הכתרת צ'ארלס השלישי ב-2023, דיווח הארגון על עלייה בתמיכה והגיע ל-9,000 חברים.
סוגיות שהיו מושא לביקורת על ידי התנועה

המנכ"ל גרהם סמית' ביקר את רעיון ירושת הכוח המאפיין את מוסד המלוכה כ"אבסורדי", ואת המלוכה כמוסד פוליטי מיושן ש"מנצל לרעה את מעמדו, עושה שימוש לרעה בכספי הציבור ומעניק לפוליטיקאים יותר מדי כוח". לאחר מותה של אליזבת השנייה, תנועת הרפובליקה השעתה לזמן קצר את פרסומים פומביים מתוך כבוד למלכה, ולאחר מכן חזרה לקמפיין בעקבות ההכרזה על ירושת הכתר על ידי צ'ארלס השלישי. תנועת הרפובליקה הצהירה כבר ב-2016 כי לאחר מותה של אליזבת השנייה היא תקיים קמפיין למשאל עם על עתיד המלוכה. התוכנית הייתה לעשות זאת במהלך התקופה שבין הלוויה של המלכה להכתרת מחליפה, דבר שלא התרחש.
סוגיות שהיו מושא לביקורת על ידי התנועה > סודיות מלכותית

תנועת הרפובליקה פרסמה בדצמבר 2015, דו"ח הסוקר את הסודיות הרבה האופפת את מוסד המלוכה, כוחו ופעולותיו. מסקנות הדו"ח היו כי "question of royal secrecy also presents a conundrum for the monarchy. In this modern world of highly connected citizens and networks that circumvent traditional sources of information continued secrecy will gradually erode public trust in the institution. Yet the fear of transparency so apparent in the palace’s behaviour is very real." (שאלת הסודיות המלכותית מהווה חידה גם עבור המלוכה. בעולם המודרני הזה של רשתות חברתיות המקשרות בין אנשים ומאפשרת את עקיפת מקורות המידע המסורתיים, המשך (ההסתמכות על) הסודיות תכרסם בהדרגה את אמון הציבור במוסד. עם זאת, הפחד משקיפות ניכר בהתנהגות הארמון במלוא עוזו).
מאז 2015 מספר אקדמאים וביוגרפים קראו להפסיק את הסודיות המלכותית, כאשר אינדקס על צנזורה פרסם דוח חדש בינואר 2023.