stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איש הזאבים
פנקייב ו"איש הזאבים"

בשנת 1918 פרסם פרויד את החיבור "איש הזאבים: מתולדותיה של נוירוזת ילדות", שם תיאר את הטיפול בפנקייב וכן כתב מסקנות כלליות על ההפרעה אשר איבחן בו. היה זה תיאור המקרה החמישי והאחרון שפרסם פרויד בחייו, וכמו באחרים בחר בכינוי עבור המטופל על מנת לשמור על פרטיותו. פנקייב דבק בכינוי "איש הזאבים" אשר ניתן לו על ידי פרויד, ואף נהג להציג את עצמו בשם זה. השם מתייחס לחלום אשר חלם פנקייב בילדותו, ואשר נותח במהלך הטיפול ובתיאור המקרה. בחלום פנקייב הילד מתעורר לפתע בלילה. החלון שמול מיטתו נפתח בפתאומיות והוא מגלה שישה או שבעה זאבים לבנים, כך על פי תיאור המקרה. הזאבים יושבים על ענפי עץ אגוז ומתבוננים בו ללא תזוזה. חלום זה נחשב על ידי פרויד לאירוע מכונן בחייו של פנקייב, המייצג את הסצנה הראשונית, בה ראה פנקייב את הוריו מקיימים יחסי מין בינקותו.
פנקייב ומסקנות מהטיפול בו הוזכרו בשישה חיבורים של פרויד, שנכתבו בין 1913 ל-1937, חלקם במהלך הטיפול בפנקייב, ביניהם "חומרים של אגדות בחלומות" ב-1913, "עכבה, סימפטום וחרדה" (1926), "היזכרות, חזרה ועיבוד", שנכתב סמוך לכתיבת תיאור המקרה, ו"אנליזה סופית ואינסופית" ב-1937.
ב-1926 הציע תלמידו של פרויד, אוטו ראנק, פרשנות אלטרנטיבית לחלום של פנקייב, בו הוא טען כי החלום הוא ביטוי לטראומת הלידה. הפרשנות של ראנק גרמה למחלוקת מתודולוגית בינו לבין פרויד. כמו כן הוסיפו פסיכואנליטיקאים אחרים לנתח את תיאור המקרה ולפרש את דבריו של פנקייב בכיוונים שונים. לימים פרסם פנקייב עצמו אוטוביוגרפיה.
לקריאה נוספת

איש הזאבים - מתולדותיה של נוירוזת ילדות, זיגמונד פרויד, מגרמנית: ערן רולניק, הוצאת קוגיטו, הספרייה לפסיכותרפיה, 2003.
סרגיי פנקייב ואשתו, 1910
הציור "After P.M."‏ (1989) מאת מיכל נאמן שבמרכזו הדימוי של "עץ הזאבים".
איש הזאב (2010)

| --- | --- |

 מבוסס על:  איש הזאב (סרט, 1941) 
 בימוי:  ג'ו ג'ונסטון 
 הופק בידי:  סקוט סטאבר בניסיו דל טורו ריק יורן שון דניאל
 תסריט:  אנדרו קווין ווקר דייוויד סלף
 עריכה:  דניס וירקלר וולטר מארץ' מארק גולדבלט
 שחקנים ראשיים:  בניסיו דל טורו אנתוני הופקינס אמילי בלאנט הוגו ויבינג
 מוזיקה:  דני אלפמן 
 צילום:  שלי ג'ונסון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי יוניברסל, רלטיביטי מדיה, Stuber Pictures 
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 12 בפברואר 2010
 משך הקרנה:  102 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט אימה, סרט אנשי זאב, סרט דרמה 
 תקציב:  150 מיליון דולר
 הכנסות:  139,789,765 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   wolfman
 פרסים:  פרס אוסקר ופרס סאטורן לאיפור הטוב ביותר
 www.thewolfmanmovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
איש הזאב (באנגלית: The Wolfman) הוא סרט אימה אמריקאי משנת 2010 בבימויו של ג'ו ג'ונסטון, המבוסס על סרט בעל אותו שם משנת 1941. בסרט מככבים בניסיו דל טורו, אנתוני הופקינס, אמילי בלאנט והוגו ויבינג. הסרט קיבל ביקורות מעורבות וזכה בפרס אוסקר ובפרס סאטורן בקטגוריית האיפור הטוב ביותר.
הסרט יצא בארצות הברית ב-10 בפברואר 2010 ובישראל הסרט יצא ב-1 באפריל 2010.
תקציר העלילה

לורנס טלבוט הוא שחקן תיאטרון. יום אחד, נודע לו שאחיו, בן, נחטף. לורנס חוזר לבית משפחתו שבבלקמור. שם הוא פוגש את אביו המתנכר, סר ג'ון. לאחר שהוא רואה את גופת אחיו, לורנס שומע שמועות שהצוענים אחראים למותו של אחיו. באותו לילה הוא הולך לבקר במחנה הצוענים שבו הוא ננשך על ידי איש זאב. מאילך, לורנס הופך לסירוגין לאיש זאב.
צוות השחקנים הראשי

בניסיו דל טורו – לורנס טלבוט
אנתוני הופקינס – סר ג'ון טלבוט
אמילי בלאנט – גוון קונליף
הוגו ויבינג – פרנסיס אברליין
ג'רלדין צ'פלין – הצוענית מאליווה
ג'ורדן קולסון – ילד זאב
ביקורות והכנסות

הסרט קיבל ביקורות מעורבות ממבקרי הקולנוע. אתר Rotten Tomatoes המרכז ביקורות קולנוע העניק לסרט דירוג של 32%. עם זאת, עיתונאית מ"אנטרטיינמנט ויקלי" היללה את משחקו של בניסיו דל טורו בתור לורנס והיא אף השוותה אותו לדמות בסרט המקורי. בנוסף, ריק בייקר ודייב אלסי זכו בפרס אוסקר בקטגוריית האיפור הטוב ביותר.
בסוף השבוע הראשון לצאתו בהפצה כללית הסרט זכה להכנסות של כ-31.4 מיליון דולר, מה שמיקם אותו כסרט השלישי המכניס באותו שבוע אחרי "יום האהבה" ו"פרסי ג'קסון וגנב הברק". נכון ל-2011 הסרט זכה להיכנסגות של כ-61,979,680 מיליון דולר בארצות הברית וכ-77,810,085 מיליון דולר ברחבי העולם, מה שמסכם את הכנסותיו בכ-139,789,765 מיליון דולר. בנוסף, הסרט זכה להכנסות של למעלה מ-20 מיליון דולר ממכירות מארזי ה-DVD וה-Blu-ray.
אלכסנדר גפל

פרופ' אלכסנדר גפל, 1990
אלכסנדר (סשה) גפל (22 ביולי 1914 - 6 במאי 1993) היה פרופסור לרפואה פנימית ומנהל מחלקה אוניברסיטאית לרפואה פנימית בבית החולים הדסה בתל אביב. היה מבכירי המורים בבית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב, וראש החטיבה הפנימית במרכז הרפואי איכילוב, הנקרא כיום המרכז הרפואי ת"א ע"ש סוראסקי.
פרופסור אלכסנדר גפל היה מומחה ברפואה פנימית, שראה בעבודתו כרופא לא רק מקצוע, אלא גם יעוד, והעמיד דורות רבים של רופאים, ביניהם מן המובילים בישראל.
קורות חיים

אלכסנדר גפל נולד באודסה, האימפריה הרוסית (אוקראינה היום). הוריו גוסטה ושאול, היו ציונים נלהבים, ששאפו לעלות לארץ ישראל. בברית המועצות שלאחר המהפיכה היה זה בלתי אפשרי, ולכן נאלצה המשפחה לעבור לפולין באופן בלתי חוקי, ולחכות שם לרישיונות עליה מהממשלה הבריטית (סרטיפיקטים). האב שאול יצא ראשון, והאם גוסטה ואלכסנדר בן השש, באו בעקבותיו בדרך לא דרך, כעבור מספר חודשים. המשפחה הגיעה ללבוב- למברג בפולין (אוקראינה היום), וגרה שם חמש שנים, בציפייה לסרטיפיקטים. אלכסנדר למד שם בבית הספר היסודי, והיה תלמיד מצטיין. חוויות אנטישמיות שחווה, גיבשו את תודעתו הציונית.
ביולי 1925 עלתה המשפחה, עם אחותו רעיה, שנולדה בפולין, לתל אביב. אלכסנדר גפל למד מהר את השפה העברית, הצטיין בלימודיו, סיים את "בית הספר לבנים", ובשנת 1931 את גימנסיה הרצליה מחזור יט, בתל אביב.
בשנת 1933 נסע אלכסנדר גפל ללמוד רפואה בצרפת, אותם החל במונפלייה וסיים בפריז.
בשנת 1936 נשא לאישה את נעמי גורביץ, בתו של ד"ר דב גורביץ, רופא ילדים ידוע בתל אביב. נעמי למדה במחזור הראשון של הפקולטה למדעי הטבע של האוניברסיטה העברית בהר הצופים בירושלים וקיבלה תואר "מוסמך במדעי הטבע", בשנת 1935.
אלכסנדר גפל סיים את לימודי הרפואה בפריז בקיץ 1939 וקיבל רישיון לעסוק ברפואה שמספרו 263, ובתום התמחותו רישיון מומחה ברפואה פנימית שמספרו 731
לקריאה נוספת

רופאיה של - ארץ ישראל 1799-1948 עורכים: ניסים לוי ויעל לוי. איתי בחור - הוצאה לאור, 2008. עמ' 134
הערות שוליים

↑  דוד תדהר (עורך), "דב גורביץ", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ד (1950), עמ' 1873
↑  ילקוט הפרסומים, 556, 16 בספטמבר 1957, פקודת המתעסקים ברפואה 1947, רשימת רופאים המורשים לעסוק במקצועם: אלכסנדר גפל, רח' שולמית 6, מס' רישיון 263, עמוד 1379
↑  ילקוט הפרסומים, י' בשבט תשכ"ג, 4 בפברואר 1963, רשימת הרופאים בעלי תואר מומחה, אלכסנדר גפל רחוב שולמית 6, תל אביב, מס' רישיון מומחה ברפואה פנימית :151, עמוד 731
1 2 3  המרכז הרפואי תל אביב ע"ש אליאס סוראסקי (איכילוב), בטקס שערכו לזכרו של פרופסור אלכסנדר גפל ב-6.6.1993
↑  מאיר לירון, נעדרים: עם פטירתו של פרופ' אלכסנדר גפל, הרפואה, עיתון ההסתדרות הרפואית בישראל 125, חוברת ט', 1 בנובמבר 1993, עמ' 322
↑  גדעון לוי, לילה לא שקט במיון, באתר הארץ, 12 באוקטובר 2011
↑  הספר הסודי של הרופא, הוצאת ידיעות אחרונות, ספרי חמד, 1977, עמ' 211 ואילך
↑  נעמי גפל, בית העלמין ירקון הנצחה וזיכרון, אתר חברה קדישא
↑  ד"ר דב גפל מנהל פנימית ג' בביה"ח ברזילי האיגוד הישראלי לרפואה פנימית /  מחלקות פנימיות בישראל / בתי חולים בדרום / בית חולים ברזילי
↑  אלכסנדר גפל, בית העלמין ירקון הנצחה וזיכרון, אתר חברה קדישא
פרופ' גפל בביקור רופאים בביה"ח הדסה ת"א, 1965
אלפייה

אַלְפִיָּה (בערבית: ألفية; בתעתיק מזרחני: alfiyya) היא ז'אנר בספרות הערבית הקלאסית. הריבוי של המילה הוא "אלפיאת" (ألفيات, ʾalfiyyāt).
אלפייה היא שיר בן כאלף בתים (מ-ألف הוא אֶלֶף). מחברי אלפיאת היו על פי רוב הדקדקנים הערביים של ימי הביניים, שנעזרו בסוג שירה זה כמסגרת נוחה לשימוש להוראת הדקדוק. ליתר דיוק, אלפייה מלמדת את תורת הצורות ואת התחביר של השפה הערבית הקדומה.
בשירה הערבית המסורתית, כל הבתים של אותו שיר חייבים להסתיים באותו העיצור, כאשר נסמכת לו אותה ההברה הארוכה, לאורך כל השיר בלא שינוי. מעין מקבילה בשירה העברית נמצאת בשירים כמו "אדון עולם", הכלול ברוב סידורי התפילה, שבו כל בית ובית מסתיים ב-rā: נִבְרָא, נִקְרָא, נוֹרָא, בְּתִפְאָרָה, לְהַחְבִּירָה, וְהַמִּשְׂרָה, צָרָה, אֶקְרָא, וְאָעִירָה, אִירָא. חוק זה אינו תקף באלפייה, שכן יש בה חרוזים, אך לא חרוז אחיד לאורך כל אלף הבתים. אלפייה כמעט תמיד מבוססת על משקל ה-رجز (רַגַ’ז), שנחשב לַקמאי והפשוט ביותר מבין 17 סוגי המשקלים בשירה המסורתית. החרוז הלא-אחיד והמשקל הפשוט הובילו את המפרשים המערביים להתייחס לאלפיאת כשירים שאין בהם ממש שירה, שאינם יותר מספרי לימוד. בנימה של זלזול כתב המזרחן הצרפתי סילבסטר דה סאסי (1758-1838): "Il n’est qu’une forme de prose rimée" (אינה באמת יותר ממין פּרוזה חרוזה). במחקר של ימינו מנסים להעריך גם את הפן האמנותי באלפייה.
אלפיית אבן מאלכ

האלפייה המפורסמת ביותר חוברה על ידי אִבְּן מַאלִכּ (נפטר בערך 1276 לספירה), והיא נחשבת כאלפייה השלמה ביותר. היא משמשת עד היום כמסכת לימודית במדינות ערב. מאז חיבורה היא פורשה על ידי דקדקנים כמעט בכל דור, ואין אזור בעולם הערבי שלא חובר בו פירוש עליה. אלפיית אבן מאלכ היא אחד הספרים העשירים בפירושים בכל הספרות הערבית. גם במערב הקדימו להבין את חשיבותה בבלשנות. הראשון שפרסם אותה היה דה ססי, שהוציא לאור מבחר בתים עם תרגום צרפתי והערות מסבירות כפרק מתוך ה-Anthologie grammaticale שלו (פריז 1829). גרסה מתוקנת של כל 1,002 הבתים פורסמה על ידי המזרחן הגרמני פרידריך היינריך דִּיטֶרִיצִי (1821-1903), ומצורף בה פירוש ערבי שהוא בעצמו נחשב כעמוד התווך שבתוך הפירושים: הפירוש של אִבְּן עַקִיל. דיטריצי כתב מבוא לטיני לספר והוציאו כ"Alfijjah, carmen didacticum grammaticum auctore Ibn Mâlik et in Alfijjam commentarius quem conscripsit Ibn ʿAḳîl" (לייפציג 1851). מהדורה זו קנתה לה מוניטין במהרה: ספר הדקדוק הערבי של ויליאם רייט (1830-1889), השגור בכל המכונות ללימודי ערבית בעולם הדובר אנגלית, מצטט אותה כאחד המקורות הראשיים שלו. דיטריצי המשיך לעסוק בספר זה בצורה אינטנסיבית, ושנה לאחר מכן תרגום שלם ראשון בשפה אירופית ראה אור: "Ibn ʿAḳîl’s Commentar zur Alfijja des Ibn Mâlik. Aus dem Arabischen zum ersten Male übersetzt" (ברלין 1852).
הערות שוליים

↑  S. de Sacy, "Anthologie grammaticale", Paris (1829), S. 365.
↑  W. Wright, "A Grammar of the Arabic Language" 3rd ed. p. ix (Preface to the Second Edition), 1874.
אינסולין ליספרו

| --- | --- |

 שם IUPAC
 7-37-Glucagon-like peptide I [8-glycine, 22-glutamic acid, 36-glycine] (synthetic human) fusion protein with peptide (synthetic 16-amino acid linker) fusion protein with immunoglobulin G4 (synthetic human Fc fragment), dimer
 שמות מסחריים בישראל
 ליומג'ב (Lyumjev), הומלוג (Humalog)
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C257H389N65O77S6
 מסה מולרית:  5,813.68 גרם למול
 נתונים פרמוקוקינטיים
 זמינות ביולוגית:  במתן פומי: 0%~. בהזרקה תת-עורית: 55-77% במנות בין 0.1-0.2 יחידות לקילוגרם
 קשירה לחלבונים:  השיירים השומניים מתחברים לאלבומין
 מטבוליזם:  חלקו מתפרק טרם הגעתו לכבד, 2/3 מתפרק בכליה ו-1/3 מתפרק בכבד
 זמן מחצית חיים:  0.85-0.92 שעות
 הפרשה:  שתן (בכמות מזערית)
 בטיחות
 מעמד חוקי:  תרופת מרשם, קיימת בשני ריכוזים: 100 יחידות למיליליטר ו־200 יחידות למיליליטר
 קטגוריית סיכון בהריון:  קטגוריית סיכון C 
 סיכון לתלות:  לא קיים
 דרכי מתן:  תת-עורי, תוך-ורידי, תוך שרירי
 אינטראקציות עם תרופות אחרות:  היעילות הטיפולית מופחתת בשילוב עם Alimazine, הסיכון או החומרה להיפוגליקמיה עלולים לעלות בשילוב עם Alogliptin או עם Amcinonide, שתיית משקאות אלכוהוליים עלולה להשפיע על רמות הסוכר בדם ולהפריע בזיהוי תסמינים של היפוגליקמיה
 מזהים
 קוד ATC:  A10AB04, A10AD04
 מספר CAS:  133107-64-9
 PubChem:  16132438
 ChemSpider:  17289096
 
אינסולין ליספרו (באנגלית Insulin Lispro) הוא המרכיב הפעיל של תרופה ממשפחת האינסולין אנלוגי קצר הטווח. התרופה נמכרת בשמות המסחריים ליומג'ב (Lyumjev) והומלוג (Humalog). אינסולין ליספרו משמש לטיפול במחלת הסוכרת מסוג 1 וסוכרת מסוג 2.
אינסולין ליספרו מוריד רמות סוכר גבוה בדם (היפרגליקמיה), ודומה במנגנון פעולתה לאינסולין אנושי. אינסולין ליספרו מגדיל את כמות הגלוקוז הנספגת על ידי הרקמות, ומקטין את כמות הגלוקוז הנוצרת בכבד. בדומה לשאר התרופות מקבוצת אינסולין, הוא עלול לגרום לסוכר נמוך בדם (היפוגליקמיה).
אפקט ספיגת הגלוקוז לתאים מתחיל תוך 5–15 דקות מרגע הזרקה תת-עורית. התרופה מגיעה לשיא השפעתה לאחר שעה, ומשך פעילותה 3–4 שעות, כך שהיא מכסה היטב פרק זמן של ארוחה. השונות בספיגת התרופה בין יום ליום היא 5% ולכן התאמת המינון למטופל קלה יותר.
משפחת האינסולין קצר-הטווח האנלוגי הונדס בצורה כזו שההקסמר (אנ') אינו יציב ומתפרק מאוד מהר לדימרים ומונומרים.
היסטוריה

אינסולין מוצה לראשונה מרקמת לבלב של כלב בשנת 1916. טיפול בעזרת אינסולין שהופק ממיצוי של תאים אלה לא היה טהור מספיק, וגרם לתגובות אלרגיות בקרב המטופלים.
אלרגיות אלו הובילו בסופו של דבר למיצוי והפקה של אינסולין בשיטה של דנ"א רקומביננטי. האינסולין הרקומביננטי זהה גנטית לאינסולין של האדם ועל כן נקרא אינסולין הומני. כיום רוב השימוש הוא באינסולין חדש שנקרא אינסולין אנלוגי. באינסולין האנלוגי הוכנסו שינויים מסוימים במבנה החלבון, שכוללים שינויים ותוספת שיירים שומניים. שינויים אלו מאפשרים התאמה של האינסולין לזמן הפעילות הנדרש לצורכי הטיפול. כך נוצר אינסולין שמתאים לשימוש ארוך טווח, שמוזרק אחת ליום (למשל גלרג'ין (אנ')) לעומת אינסולין קצר טווח שמוזרק בהתאם לבולוסים או שימושי משאבה (למשל הליספרו).
שימוש רפואי

המינון נקבע לכל מטופל על ידי הרופא המטפל על פי מספר מדדים, למשל כמות הפחמימות בארוחה, היקף הפעילות הגופנית, גיל המטופל, משך הסוכרת, היעד הטיפולי, תרופות נוספות שהמטופל נוטל ומחלות רקע.
אינסולין ליספרו מגיע בשני מינונים, המכילים 100 יחידות אינסולין למ"ל, או 200 יחידות אינסולין למ"ל. בשימוש עם משאבת אינסולין, ניתן להשתמש רק במינון 100 יחידות אינסולין למ"ל. לבני 9 ומטה, אסור להשתמש בתכשיר שבריכוז של 200 יחידות אינסולין למ"ל.
התרופה מוזרקת על ידי המטופל כ-15 דקות לפני תחילת הארוחה או מיד עם סיום הארוחה. ההמלצה היא שהמטופל ינטר את רמות הסוכר בדם טרם ההזרקה, וכשעתיים לאחר מכן.
אחסון התרופה הוא במקרר בטמפרטורה של 2–8 מעלות צלזיוס. יש להימנע מהקפאה, חום ואור ישיר.
מנגנון הפעולה

בקרת המטבוליזם של גלוקוז היא הפעילות העיקרית של אינסולין, כולל אינסולין ליספרו. אינסולין ליספרו מוריד את רמת הגלוקוז בדם על ידי גירוי ספיגת הגלוקוז ההיקפית של שרירי השלד והשומן, ועל ידי עיכוב ייצור הגלוקוז בכבד.
כימיה

אינסולין ליספרו הוא אנלוג של אינסולין אנושי, שבו שתי חומצות אמינו החליפו עמדות (בעזרת טכנולוגיית דנ"א רקומבינטטי): חומצות האמינו ליזין (K) ופרולין (P) הנמצאות בקצה C הטרמינלי של שרשרת ה־B מתחלפות. מצג זה של חומצות האמינו מחקה את Insulin Like Grow Factor 1 (אנ'), שיש בו גם ליזין (K) ופרולין (P) בסדר הזה בעמדות 28 ו-29. השינוי אינו משפיע על זיקת הקישור של אינסולין לקולטן, אלא חוסם את היווצרותם של דימרים והקסמרים של אינסולין. פעילות זו מאפשרת לכמויות גדולות יותר של אינסולין מונומרי פעיל להיות זמינים מיידית להזרקה בזמן הארוחה.
תופעות לוואי

תופעת לוואי שכיחה היא סוכר נמוך בדם (היפוגליקמיה).
תופעות לוואי נוספות הן תחושת חרדה, עצבנות, שינויי התנהגות, טשטוש ראייה, צמרמורת, זיעה קרה, בלבול, קושי בחשיבה, דיכאון, סחרחורת, רעב, פעימות לב מוגברות, חום, כאב ראש, כאב גב תחתון, סיוט, כאב או קושי בהטלת השתן, פרכוס, רעד, עקצוצים בידיים, ברגליים, בשפתיים או בלשון.
תופעות לוואי פחות נפוצות כוללות עור יבש, אדום, חם או מגורה.
תופעות לוואי חמורות אחרות עשויות לכלול אשלגן נמוך בדם (היפוקלמיה) או תגובה אנפילקסיס. כמו כן עלול להיות גירוי עורי במקום ההזרקה.
היריון והנקה

אינסולין ליספרו נחשב לטיפול המועדף בסוכרת במהלך ההריון.
בהנקה אינסולין ליספרו מופרש לחלב האם אך אינו גורם לתופעות לוואי בתינוק מאחר שהוא מתפרק במערכת העיכול שלו ואינו נספג.
אינטראקציה בין תרופות

היעילות הטיפולית מופחתת בשילוב עם אלימזין (Alimazine).
הסיכון או החומרה להיפוגליקמיה עלולים לעלות בשילוב עם Alogliptin או עם Amcinonide.
שתיית משקה אלכוהולי עלולה להשפיע על רמות הסוכר בדם ולהפריע בזיהוי תסמינים של היפוגליקמיה.
הערות שוליים

↑  R. K. Campbell, L. K. Campbell, J. R. White, Insulin lispro: its role in the treatment of diabetes mellitus, The Annals of Pharmacotherapy 30, 1996-11, עמ' 1263–1271 doi: 10.1177/106002809603001111
↑  S. L. Noble, E. Johnston, B. Walton, Insulin lispro: a fast-acting insulin analog, American Family Physician 57, 1998-01-15, עמ' 279–286, 289–292
↑  Klaus Gast, Anja Schüler, Martin Wolff, Anja Thalhammer, Harald Berchtold, Norbert Nagel, Gudrun Lenherr, Gerrit Hauck, Robert Seckler, Rapid-Acting and Human Insulins: Hexamer Dissociation Kinetics upon Dilution of the Pharmaceutical Formulation, Pharmaceutical Research 34, 2017, עמ' 2270–2286 doi: 10.1007/s11095-017-2233-0
↑  Ignazio Vecchio, Cristina Tornali, Nicola Luigi Bragazzi, Mariano Martini, The Discovery of Insulin: An Important Milestone in the History of Medicine, Frontiers in Endocrinology 9, 2018-10-23, עמ' 613 doi: 10.3389/fendo.2018.00613
1 2  הומלוג, באתר israeldrugs.health.gov.il
↑  Insulin Lispro: A Fast-Acting Insulin Analog, web.archive.org, ‏2007-09-29
↑  Noreen Islam, Niloufar R. Khanna, Patrick M. Zito, Insulin Lispro, Treasure Island (FL): StatPearls Publishing, 2024
↑  EVOLUTION OF SERUM IGF (INSULIN-LIKE GROWTH FACTOR) LEVELS IN PATIENTS WITH INSULIN-DEPENDENT DIABETES DURING SEVERE KETOSIS AND REEQUILIBRATION, De Gruyter, 1983-12-31, עמ' 299–302
1 2  Insulin Lispro (Intravenous Route, Subcutaneous Route) Side Effects - Mayo Clinic, www.mayoclinic.org
↑  Insulin lispro Use During Pregnancy, Drugs.com (באנגלית)
איש ההרס

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  סיפור מאת רוברט רניאו ופיטר לנקוב
 בימוי:  מרקו ברמבילה 
 הופק בידי:  ג'ואל סילבר   מייקל לוי   הווארד קזאנג'יאן
 תסריט:  דניאל ווטרס, פיטר מ. לנקוב 
 עריכה:  סטיוארט ברייד
 שחקנים ראשיים:  סילבסטר סטאלון   וסלי סנייפס   סנדרה בולוק
 מוזיקה:  אליוט גולדנטל
 צילום:  אלכס תומסון 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Silver Pictures 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  8 באוקטובר 1993
 משך הקרנה:  115 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט פעולה, סרט מדע בדיוני, סרט דיסטופי 
 תקציב:  $57,000,000
 הכנסות:  $159,055,768
 הכנסות באתר מוג'ו:   demolitionman
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
איש ההרס (באנגלית: Demolition Man) הוא סרט פעולה-מדע בדיוני אמריקני בכיכובם של סילבסטר סטאלון ווסלי סנייפס. הסרט מספר את קורותיו של שוטר ממשטרת לוס אנג'לס שהוקפא הקפאה קריוגנית למשך שנים רבות והופשר בעתיד כדי לתפוס רוצח המונים.
שחקנים ודמויות

סילבסטר סטאלון מגלם את סמל המשטרה ג'ון ספרטן, הידוע גם בתור "איש ההרס". ספרטן הוקפא בשנת 1996, הוצא מההקפאה בשנת 2032 ונשלח ללכוד את פיניקס. הגיבור העיקרי של הסרט.
וסלי סנייפס מגלם את סיימון פיניקס, פושע רצחני פסיכופת אלים וחסר רחמים שאינו יודע גבולות, שגם הוא הוקפא בשנת 1996 ובשנת 2032 הוא בורח במהלך שימוע. בינו לספרטן קיימת יריבות. פיניקס הוא הנבל הראשי של הסרט.
סנדרה בולוק מגלמת את לוטננט לנינה האקסלי, שוטרת שהופכת לחברתו ומושא אהבתו של ספרטן.
נייג'ל הות'ורן מגלם את ד"ר ריימונד קוקטו, הוא מסייע לפיניקס לחסל את ספרטן. קוקטו הוא הנבל המשני של הסרט.
בנג'מין בראט מגלם את הקצין אלפרדו גרסייה, שוטר שגם הוא הופך לחברו של ספרטן.
דניס לירי מגלם את אדגר פרנדלי.
רוב שניידר מגלם את ארווין.
ג'ק בלאק מגלם את וייסטלנד סקראפ.
ביקורת

הסרט קיבל ביקורות מעורבות. האתר Rotten Tomatoes נתן לסרט תוצאה של 64%, המבוססת על ידי 36 מבקרים.
איש הולך מעבר לפינה

| --- | --- |

 בימוי:  לואי לה פרינס 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 הקרנת בכורה:  18 באוגוסט 1887 
 משך הקרנה:  1.7 שנייה 
 סוגה:  סרט אילם, סרט תיעודי 
 דף הסרט ב־IMDb
 
איש הולך מעבר לפינה (באנגלית: Man Walking Around a Corner) היה סרט מוקדם, קצר ואילם, שצולם בפריז על ידי לואי לה פרינס ב-1887. על פי הסרט התיעודי The First Film של דייוויד וילקינסון משנת 2015, הוא לא סרט, אלא סדרה של 16 פוטוגרפים, שכל אחד מהם נלקח מאחת העדשות מהמצלמה של לה פרינס. לה פרינס המשיך לפתח את מצלמת העדשה האחת, וב-14 באוקטובר 1888, הוא יצר את התמונה הנעה הראשונה בעולם.
הסרט
הפקה

הסרט נמשך כ-1.7 שניות, כולל 19 פריימים והוא צולם במצלמת 16 עדשות.
עלילה

איש הולך מעבר לפינה בפריז.
היסטוריה

הסרט צולם בפינת רחוב בוכארט-דה-שארון ושדרת טרודיין ברובע התשיעי של פריז. תמונות מהסרט נשלחו במכתב ב-18 באוגוסט 1887 לאשתו של לה פרינס.
לואי לה פרינס נעלם ברכבת מדיז'ון לפריז ב-16 בספטמבר 1890.
הערות שוליים

↑  "Man Walking Around A Corner". WikiMedia.
↑  "Man Walking Around a Corner". Letter Boxd. נבדק ב-9 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
איזומורפיזם

ערך זה עוסק בהתאמה בין מבנים מתמטיים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
במתמטיקה, אִיזוֹמוֹרְפִיזְם הוא התאמה בין שני מבנים מתמטיים באופן ששומר על המאפיינים המגדירים את המבנה. מבנים שיש ביניהם איזומורפיזם הם איזומורפיים זה לזה. קיומה של ההתאמה מראה ששני המבנים זהים מכל בחינה בעלת עניין במסגרת התורה העוסקת בהם, גם אם הם נקראים בשמות שונים. מקור המלה מיוונית: "אִיזוֹס" (שווה) ו"מוֹרפֶה" (מבנה).
בכמה מקרים קוראים למבנים איזומורפיים בשם מיוחד: איזומורפיזם של מרחבים טופולוגיים נקרא "הומיאומורפיזם", איזומורפיזם של יריעות דיפרנציאליות נקרא "דיפאומורפיזם", ואיזומורפיזם של מרחבים מטריים נקרא "איזומטריה". השם הייחודי מדגיש תכונות מסוימות של המבנה ומונע בלבול (למשל, בשאלה האם שני מרחבים מטריים איזומורפיים ככאלה, או רק כמרחבים טופולוגיים).
את המונח "איזומורפיזם" טבע המתמטיקאי הגרמני לאופולד קרונקר במאה ה-19 כדי לתאר קשר בין שני מבנים אלגבריים שהם "בעיקרם זהים". עם זאת, לרעיון האיזומורפיזם יש היסטוריה ארוכה יותר וניתן לייחסו לעבודותיהם של מתמטיקאים מוקדמים יותר כמו אווריסט גלואה ואוגוסטן לואי קושי, אף הם בני המאה ה-19.[דרוש מקור]
הגדרה כללית

אם  S_{1} ו- S_{2} הם שני מבנים מתמטיים של אותה שפה  L של תחשיב היחסים, אז פונקציה  H\colon S_{1}\to S_{2} נקראת איזומורפיזם ביניהם אם:
לכל קבוע  a של השפה  L מתקיים  H(S_{1}(a))=S_{2}(a).
עבור כל פעולה  n-מקומית  F של  L: לכל  a_{1},...,a_{n}\in S_{1} מתקיים   H(S_{1}(F(a_{1},...,a_{n})))=S_{2}(F(H(a_{1}),...,H(a_{n}))).
עבור כל יחס  n-מקומי  R של  L, לכל  a_{1},...,a_{n}\in S_{1} מתקיים  S_{1}(R(a_{1},...,a_{n})) אם ורק אם  S_{2}(R(H(a_{1}),...,H(a_{n}))).
H חד-חד ערכית מ- S_{1} על  S_{2}.
כשקיימת כזו פונקציה בין שני מבנים  S_{1} ו- S_{2}, אומרים שהמבנים איזומורפיים ומסמנים  S_{1}\cong S_{2}.
פונקציה המקיימת את שלוש הדרישות הראשונות נקראת הומומורפיזם. אם  S_{1}=S_{2}, אז הומומורפיזם נקרא "אנדומורפיזם", ואיזומורפיזם נקרא אוטומורפיזם.
הגדרה במונחי תורת הקטגוריות

בתורת הקטגוריות, מורפיזם  f\colon a\to b בקטגוריה  C נקרא "איזומורפיזם", אם הוא הפיך בקטגוריה, כלומר, קיים מורפיזם  g\colon b\to a כך שמתקיים  f\circ g=1_{b} ו- g\circ f=1_{a}.
בקטגוריות רבות ההגדרה הזו מתלכדת עם ההגדרה הקודמת, אך הדבר אינו נכון באופן כללי.
הגדרה באלגברה > איזומורפיזם בין חבורות

אם  A ו- B הן שתי חבורות, וקיימת פונקציה חד-חד ערכית ועל  f\colon A\to B כך שעבור כל צמד איברים  \alpha ,\beta \in A מתקיים  f(\alpha \cdot \beta )=f(\alpha )\cdot f(\beta ), אז  A ו- B איזומורפיות זו לזו. אפשר להבין את ה"שוויון" בין החבורות, על ידי כך שנסמן את האיברים  f(\alpha ),f(\beta )\in B פשוט כ  \alpha ,\beta . לכן אפשר לראות שלכל מטרה מעשית, ההבדל בין החבורות הוא הבדל בסימון בלבד.
אפשר לראות שהאיזומורפיזם מקיים יחס שקילות:
רפלקסיביות - ניקח חבורה  A ונגדיר פונקציה חד-חד ערכית ועל  f\colon A\to A כך שעבור כל איבר  \alpha \in A מתקיים  f(\alpha )=\alpha . אפשר לראות שהפונקציה הזו מקיימת את תנאי האיזומורפיזם, ולכן  A\cong A.
סימטריות - עבור צמד חבורות איזומורפיות,  A ו- B, כשפונקציית האיזומורפיזם ביניהן היא  f\colon A\to B, נגדיר פונקציה חד-חד ערכית ועל  f^{-1}\colon B\to A כך שעבור כל איבר  \alpha \in A מתקיים  f^{-1}(f(\alpha ))=\alpha . אפשר לראות שהפונקציה הזו מקיימת את תנאי האיזומורפיזם, ולכן גם  B\cong A.
טרנזיטיביות - אם עבור שלוש החבורות   A,B ו- C, קיימות פונקציות  f_{A\to B}\colon A\to B ו- f_{B\to C}\colon B\to C שמקיימות את תנאי האיזומורפיזם, אז אפשר להגדיר פונקציה שלישית  f_{A\to C}\colon A\to C כך שעבור כל איבר  \alpha \in A מתקיים  f_{A\to C}(\alpha )=f_{B\to C}(f_{A\to B}(\alpha )). אפשר לראות שהפונקציה הזו מקיימת את תנאי האיזומורפיזם, ולכן  A\cong C.
הגדרה באלגברה > איזומורפיזם בין חבורות > דוגמאות לאיזומורפיזם של חבורות

החבורה  A\equiv \{1,-1,i,-i\}  תחת פעולת הכפל, היא איזומורפית לחבורה  B\equiv \{0,1,2,3\} תחת פעולת החיבור מודולו 4. פונקציית האיזומורפיזם היא  f(0)=1,f(1)=i,f(2)=-1,f(3)=-i.
החבורה  C\equiv \left\{{\begin{pmatrix}1&0\\0&1\end{pmatrix}},{\begin{pmatrix}0&-1\\1&0\end{pmatrix}},{\begin{pmatrix}-1&0\\0&-1\end{pmatrix}},{\begin{pmatrix}0&1\\-1&0\end{pmatrix}}\right\} תחת פעולת הכפל איזומורפית ל- A (ולכן, גם ל- B). פונקציית האיזומורפיזם היא  f\left({\begin{pmatrix}1&0\\0&1\end{pmatrix}}\right)=1,f\left({\begin{pmatrix}0&-1\\1&0\end{pmatrix}}\right)=i,f\left({\begin{pmatrix}0&1\\-1&0\end{pmatrix}}\right)=-i,f\left({\begin{pmatrix}-1&0\\0&-1\end{pmatrix}}\right)=-1.
עבור החבורה  A מתקיים אוטומורפיזם, כשפונקציית האוטומורפיזם היא  f(1)=1,f(-i)=i,f(-1)=-1,f(i)=-i. באופן דומה, גם עבור  B ו- C מתקיים אוטומורפיזם.
חבורת כל המספרים השלמים ( \mathbb {Z} =\{\dots ,-3,-2,-1,0,1,2,3,\dots \}), תחת פעולת החיבור, איזומרפית לחבורת המספרים השלמים והחצי שלמים (כלומר  \left\{\dots ,-1{\frac {1}{2}},-1,-{\frac {1}{2}},0,{\frac {1}{2}},1,1{\frac {1}{2}},\dots \right\}), פונקציית האיזומורפיזם היא  f(n)={\frac {n}{2}}.
הפונקציה  f(n)=-n עבור חבורת המספרים השלמים   \mathbb {Z}  היא אוטומורפיזם.
הגדרה באלגברה > איזומורפיזם בין חוגים

באופן דומה, אם  A ו- B הם שני חוגים, וקיימת פונקציה חד-חד ערכית ועל  f:A\mapsto B כך שעבור כל צמד איברים  \alpha ,\beta \in A מתקיים  f(\alpha \cdot \beta )=f(\alpha )\cdot f(\beta ),  f(\alpha +\beta )=f(\alpha )+f(\beta ) וגם  f(1)=1  (התנאי האחרון רלוונטי רק לחוגים עם יחידה) אז  A ו- B איזומורפיים זה לזה.