stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עמית ימין
הערות שוליים

↑  דנה פטרוב, אל"ם עמית ימין נכנס לתפקידו כמח"ט עציון, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 14 ביולי 2013
↑  שי פוגלמן, חטיבת כפיר נוסדה כדי לשרת בשטחים. חמש שנים אחרי, תוצאות הניסוי ניכרות בשטח, באתר הארץ, 10 ביוני 2010
↑  שי לוי, ‏עשור לחומת מגן: מה נשתנה, באתר ‏מאקו‏, 29 במרץ 2012
↑  ישי קרוב, מח"ט חדש לגוש עציון: אל"ם עמית ימין, באתר ערוץ 7, 14 ביולי 2013
↑  דניאל בשך, כך מצאו אנשי בית ספר שדה בכפר עציון את החטופים, באתר כיפה, 1 ביולי 2014
↑  קובי פינקלר, תת-אלוף עמית ימין נכנס לתפקיד מפקד חיל הגנת הגבולות, באתר ערוץ 7, 15 באוקטובר 2020
| קציני הגנת גבולות ראשיים  |
| --- | --- | --- |
| קציני איסוף קרבי ראשיים  | אמנון סופרין • יובל חלמיש • גיא ליפקין • אריאל קארו • אלי פולק • גיא בר-לב • מרדכי כהנא |  |
| קציני איסוף קרבי ראשיים  ומפקדי מערך הגנת הגבולות | מרדכי כהנא • דן נוימן (ממלא מקום) • אמיר אבשטיין |  |
| קציני הגנת גבולות ראשיים  | אמיר אבשטיין • עמית ימין • אליעד מואטי |  |
עיר (ספר)

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  קליפורד סימאק
 איורים:  פרנק קלי פריאס 
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  מדע בדיוני
 הוצאה
 הוצאה:  Gnome Press 
 הוצאה בשפת המקור:  Gnome Press
 תאריך הוצאה:  1952
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  ינשוף
 תרגום:  דוד חנוך
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002572100, 001258247, 002025364
 
עיר (באנגלית: City) הוא ספר מדע בדיוני מאת הסופר האמריקאי קליפורד סימאק. הספר במקור כלל שמונה סיפורים הקשורים זה לזה מבחינה עלילתית, אשר פורסמו במגזינים בין השנים 1944–1951. בספר, שיצא לאור לראשונה ב-1952, צורפו לכל סיפור "הערות" (למעשה, הקדמה), אשר מהווים בעצמם סיפור מסגרת.
סימאק פרסם סיפור תשיעי בשם "אפילוג" ב-1973. מהדורה של הספר משנת 1980 כללה את "אפילוג". חלק מהמהדורות המאוחרות יותר של הספר - אך לא כולן - מכילות את "אפילוג".
"עיר" יצא לאור בעברית בהוצאת עם עובד ב-1976, בתרגומו של יוסף עוזיאל (2 מהדורות נוספות ב-1977 ו-1978). ב-2007 יצאה מהדורה חדשה בהוצאת ינשוף, בתרגומו של דוד חנוך. גרסה זו כוללת את הסיפור התשיעי "אפילוג".
עלילת הספר > מבוא

הרומן מתאר אגדה המורכבת משמונה "מעשיות", אותן מדקלמים הכלבים - גזע פסטורלי ופציפיסטי - כדי להעביר כמורשת שבעל פה. המעשיות מספרות על יצור בשם "אדם". לכל מעשיה מוצמדות הערות "כלביות" הכוללות ניתוח אודות האפשרות לקיומו של האדם. "הערת העורך" מתארת שאלות שהגורים עשויים לשאול אחרי ששמעו את הסיפורים:
"מהו אדם?" ישאלו.
ואולי: "מהי עיר?"
או "מהי מלחמה?"
אין תשובה ודאית לאף אחת משאלות אלה. יש השערות ויש תאוריות ויש ניחושים מושכלים רבים, אך תשובות אינן בנמצא.
עלילת הספר > "אפילוג"

סימאק כתב את המעשיה התשיעית והאחרונה בסאגה בשנת 1973, עשרים ושתיים שנה אחרי הפרק הקודם (הסיפור נכתב במיוחד לאסופה לזכר העורך ג'ון וו' קמפבל, שעבורה כתבו כמה מהסופרים הגדולים של "תור הזהב").
ג'נקינס חזר לכדור הארץ המקורי. הוא גר בבית ובסטר הישן, מוקף מכל עבריו בעיר הנמלים המתה. חללית מגיעה לקחת אותו לעולם הרובוטים. ג'נקינס שובר קירות בעיר הנמלים ומוצא שם רק המון פסלים של אותו מוטיב - מגף אנושית הבועטת בתל נמלים.
פרסים והשפעה

הספר זכה בפרס International Fantasy Award בשנת 1952.
לספר הייתה השפעה משמעותית על המרקסיסט הצרפתי Henri Lefebvre ועל חברים בקבוצת האוונגרד Situationist International, אשר השתמשו בסיפור כנקודת מוצא לדיון בשאלה כיצד יוכל האדם לשרוד בעולם ללא עבודה.
לקריאה נוספת

Chalker, Jack L.; Mark Owings (1998). The Science-Fantasy Publishers: A Bibliographic History, 1923-1998. Westminster, MD and Baltimore: Mirage Press, Ltd. p. 300.
Searles, Baird; Martin Last; Beth Meacham; Michael Franklin (1979). The Reader's Guide to Science Fiction. New York: Avon Books. pp. 158–159. ISBN 0-380-46128-5.
הערות שוליים

↑  Publication: Astounding: John W. Campbell Memorial Anthology, www.isfdb.org
↑  Henri Lefebvre, Henri Lefebvre on the Situationist International
ספיידרמן: הלילה בו גוון סטייסי מתה

| --- | --- |

עטיפת החוברת The Amazing Spider-Man #121 מיוני 1973, אמנות מאת ג'ון רומיטה האב.
 מידע קומיקס
 יוצר:  ג'רי קונוויי
 סוגה:  קומיקס
 תקופת פרסום מקורית:  יוני – יולי 1973 (כ־1,967 שנים)
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית
 שפת המקור:  אנגלית
 מוציא לאור:  מארוול קומיקס
 מספר החוברות:  2
הלילה בו גוון סטייסי מתה (באנגלית: The Night Gwen Stacey Died) היא קשת סיפור, שפורסמה בחוברות הקומיקס ספיידרמן ביקום מארוול על ידי חברת מארוול קומיקס. הסיפור נכתב בחוברות The Amazing Spider-Man #121-122 בין יוני ליולי 1973, בכתיבתו של ג'רי קונוויי, באיורו של גיל קיין ובאינקינג של ג'ון רומיטה האב וטוני מורטלרו. הסיפור הוא אירועי מכונן בחייו של פיטר פארקר/ספיידרמן, כאשר הגובלין הירוק חוטף את חברתו של פארקר גוון סטייסי, והיא נהרגת במהלך הקרב ביניהם.
קשת הסיפור הייתה אחת מסממני תחילתו של תור הארד של הקומיקס. היא ממוקמת במקום הראשון ברשימת 25 הסיפורים הגדולים של ספיידרמן, לפי IGN; במקום הראשון ברשימת 25 הסיפורים הגדולים של ספיידרמן בכל הזמנים, לפי מגזין CBR.com; ובמקום השלישי ברשימת עשרת הסיפורים הגדולים של ספיידרמן בכל הזמנים, לפי מגזין Gamesradar+.
רקע עלילתי

לפני עלילת הסיפור, נורמן אוסבורן היה הגובלין הירוק אך סבל מאמנזיה ובשל כך שכח את זהותו הסודית בתור נבל-העל ושפיטר פארקר הוא ספיידרמן. כמו כן, חברו הטוב של פארקר הארי אוסבורן, שהיה גם בנו של נורמן, התמכר לסמים ונאלץ לעבור ניקוי רעלים בביתו. צערו של נורמן על מצב בנו בנוסף ללחץ הפיננסי שהיה שרוי בו הובילו להתפרצות מחדש של אישיותו כגובלין הירוק, והוא שב לרדוף אחר ספיידרמן ואחר חבריו ומכריו.
עלילה

הגובלין הירוק חוטף את חברתו של פארקר, גוון סטייסי, ומושך את ספיידרמן לכיוונו של גשר (לפי אמנות הסיפור מדובר בגשר ברוקלין. לפי הטקסט, מדובר בגשר ג'ורג' וושינגטון). השניים מתמודדים זה מול זה בקרב חזיתי, והגובלין מפיל את סטייסי מהגשר. ספיידרמן יורה קור עכביש לכיוון רגליה ותופס אותה. בזמן שהוא מושך אותה חזרה למעלה וחושב שהציל אותה, הוא מוצא שהיא למעשה נהרגה. הוא אינו בטוח אם מפרקתה נשברה כתוצאה מאפקט צליפת שוט של עצירתה הפתאומית, או שמפרקתה כבר נשברה בידי הגובלין לפני נפילתה, והוא מאשים את עצמו במותה. מאוחר יותר, בנספח דברי העורכים שבחוברת The Amazing Spider-Man #125 אושר כי היה זה למעשה אפקט צליפת השוט שהרג את גוון סטייסי.
הגובלין הירוק נמלט וספיידרמן בוכה מעל גופתה של גוון סטייסי, כשהוא נשבע לנקום את מותה. בחוברת שלאחר מכן, ספיידרמן מאתר את הגובלין הירוק במחסן ומכה אותו ללא רחם, אך לא מוצא בעצמו כוח להרוג אותו. הגובלין מנצל את ההזדמנות כדי לשפד את הרחפן שלו מאחורי גבו של ספיידרמן, אך ספיידרמן נעזר בחוש העכביש שלו ומתחמק ברגע האחרון. בתוצאה מכך, הרחפן משפד את הגובלין הירוק במקום, והורג אותו לכאורה.
בחזרה בביתו, פארקר השבור נפגש עם מרי ג'יין ווטסון, שכמוהו עצובה על מות חברתה הטובה. השניים מנסים לנחם זה את זה בעקבות האובדן.
חשיבות

מותה של גוון סטייסי הכה בהלם את תעשיית הקומיקס האמריקאית. בתקופה שקדמה לסיפור, היה זה בלתי ישוער להרוג דמות חשובה - חברתו של הפרוטגוניסט הראשי, שהיו לה מעריצים רבים. באופן כללי, גיבור-על לא נכשל בצורה כל כך הרסנית אלא אם הדבר היה קשור לסיפור המקור של הדמות. קשת הסיפור הוצעה בתור הסממן לסופו של תור הכסף של הקומיקס ולתחילתו של תור הארד של הקומיקס האפל והמחוספס יותר.
זאת ועוד, מגמה זו שנשותיהם או חברותיהם של גיבורי-העל מקבלות גורל אכזר קיבל כינוי כ"סינדרום גוון סטייסי" בידי מגזין Comics Buyer's Guide.
מותם של גוון סטייסי והגובלין הירוק דורגו במקומות השישי וה-19 ברשימת הגליונות הגדולים של כל הזמנים, לפי משאל שנערך בידי חברת מארוול קומיקס לסדרת The 100 Greatest Marvels of All Time.
פיתוח

האינקר ג'ון רומיטה האב נזכר בראיון שנערך ב-2015 כיצד נבחרה הדמות שנועדה להיהרג בסיפור. הוא והכותב ג'רי קונוויי התבקשו בידי העורכים להרוג במקור את הדודה מיי, אך בפגישה ביניהם החליטו שלא לעשות זאת מכיוון שמותה יגרום לפארקר לא לדאוג לה בהמשך הדרך ושלא יתייחסו אליו יותר כילד. הם בחרו להרוג אחת משתי חברותיו של פארקר - מרי ג'יין או גוון סטייסי. רומיטה הציע להרוג את האחרונה מאחר ששימשה כדמות קומית בתקופה זו, וציין שקיבל השראה מההחלטה להרוג דמות ברצועות הקומיקס של מילט קאניף, "טרי והפיראטים" ו"סטיב קניון". קונוויי, רומיטה והעורך רוי תומאס התייעצו עם יוצר דמויותיהם של ספיידרמן וגוון סטייסי, סטן לי, אך הוא היה מוטרד מהרעיון.
באוסף הקומיקס The 100 Greatest Marvels of All Time, קונוויי הסביר ש"גוון ופיטר היו הזוג המושלם, אבל לקיחת מערכת היחסים הזאת לשלב מתקדם (כמו נישואין או חשיפת הזהות הסודית אליה) יבגוד בכל מה שספיידרמן מייצג. הריגתה של גוון סטייסי הייתה ההזדמנות המושלמת לטפל בשתי ציפורים במכה אחת - שבירתה של מערכת היחסים הלא ראויה ביניהם והעצמתו של אלמנט הטרגדיה האישית, שהיה חיוני בחייו של ספיידרמן.
פיתוח > סיבת המוות

בפאנל של חוברת הקומיקס בה נהרגה גוון סטייסי וספיידרמן מנסה להצילה, בועת טקסט מופיעה ליד ראשה של גוון, ומדמה אפקט של שבירת מפרקת. בנספח דברי העורכים בסוף החוברת The Amazing Spider-Man #125, העורך רוי תומאס מציין ש"מצער אותנו להגיד שהאפקט של צליפת שוט שגוון עברה לאחריו שקוריו של ספיידרמן עצרו אותה בכזו פתאומיות היה למעשה הסיבה שהרג אותה. בקצרה, היה זה בלתי אפשרי שפיטר יציל אותה. הוא לא היה מסוגל לזנק אליה בזמן, והפעולה בה נקט הסתיימה במותה. אם הוא לא היה עושה כלום, היא בוודאות הייתה נהרגת. לא הייתה כל דרך אחרת". סטן לי אישר זאת בספיישל "הטכנולוגיה של ספיידרמן" בערוץ ההיסטוריה.
אספן הקומיקס והפיזיקאי ג'יימס קקליוס מציין בספרו "הפיזיקה של גיבורי-העל" כי בעולם האמיתי, אפקט צליפת השוט היה הורג אותה. החוברת "נפגעי מלחמה: קפטן אמריקה/איירון מן" של מלחמת האזרחים (2007) הסכימה עם העובדה שסיבת המוות הייתה עצירה פתאומית במהלך נפילה במהירות גבוהה. חוברת של Peter Parker: Spider-Man חזרה על האירוע ואישרה זאת.
לזמן מה, מעריצי הקומיקס שיערו שהלם הנפילה עצמה גרם למותה של גוון סטייסי, משום שהגובלין הירוק אמר לספיידרמן: "אידיוט רומנטיקן! היא מתה לפני שהקורים שלך הגיעו אליה! נפילה מגובה שכזה תהרוג כל אחד לפני שיפגע בקרקע". מהדורת הקומיקס "המדריך הרשמי ליקום מארוול קומיקס" לשנת 1987, הנפילה היא זו שמיוחסת למותה של גוון, ולא הקורים. בחוברת הרביעית של המיני-סדרה "פלאות" דווח כי היא מתה מההלם של הנפילה, אולם הצלם פיל שהיה עד לאירוע לא היה בטוח מה הרג אותה.
פיתוח > שחזורים של המוות

מותה של גוון סטייסי הדהד בחוברות העוקבות שלאחר המקרה, במיוחד כאשר אחרים נפלו מגבהים כתוצאה מקרבות עם ספיידרמן. במרבית המקרים הוא מציל אותם בכך שהוא מזנק אחריהם ומנצל את המומנטום של נפילתם מאשר תופס אותם בעזרת קוריו. יש לציין את מקרה נפילתה של בתה של גוון, שרה סטייסי, כשבע שנים לאחר מות אמה. תהליך ההזדקנות של שרה היה מואץ כתוצאה מכימיית הגוף שלה, שעברה מוטציה עם דם הגובלין. אביה של שרה היה נורמן אוסבורן, לאחר רומן קצר בינו לבין גוון, ושרה דמתה מאוד לאמה.
בסיפור אחר, הגובלין הירוק משחזר את האירוע, הפעם עם אשתו של פארקר מרי ג'יין ווטסון-פארקר. כמו גוון, גם מרי ג'יין צונחת אל מותה (הפעם כהדף לאחר שהיא יורה בגובלין הירוק). ספיידרמן לומד מטעויותיו ומשתמש במספר קורי עכביש כדי לתפוס את מפרקיה של מרי ג'יין, בכך מציל אותה מאפקט של צליפת השוט שהרג את גוון. אירוע דומה מתרחש עם אנה-מריה, חברתו של דוקטור אוקטביוס בתקופה ששכן בתוך גופו של ספיידרמן: הגובלין הירוק משתמש בה כבת ערובה וזורק אותה מהבניין אחרי שלומד שאויבו המושבע חזר. בעוד הוא תופס את אנה-מריה, פיטר נזכר בעובדה שהוא למד במשך הזמן לתפוס כל מפרק ברגעים שכאלה כדי למנוע צליפת שוט אפשרית.
במהלך מלחמת האזרחים של מארוול, גם קפטן אמריקה וגם איירון מן מתייחסים לגוון כמקור לעימות האידאולגי ביניהם על חוקי הרישום של העל-אנושיים. איירון מן התעקש שספיידרמן היה צריך לקבל אימונים נכונים כפי שכל הגיבורים הרשומים עוברים ובכך היה מציל אותה, בזמן שקפטן אמריקה התעקש שגוון הייתה מצויה בסכנה משום שהגובלין הירוק ידע את זהותו הסודית של ספיידרמן - הסיבה העיקרית שבגללה גיבורים נזדקקים לרשום את הזהות שלהם עם הממשלה.
אחרי שג'יין פוסטר נהפכה לולקיריה החדשה, היא הוזכרה כיצד ספיידרמן נכשל בהצלה של מישהו בסיטואציה דומה כשהיא נאלצה להשתמש בנשקיה משני הצורה כדי להציל את היימדייל מנפילה אל מותו אחרי שנפגע מבולזאיי. היא ציינה את חששותיה שמעשיה גרמו למעשה להחמרת מצבו של היימדייל, אך היימדייל לא מציין כלל שהיא הייתה אחראית למותו.
פיתוח > ניסיון להחייאה מחודשת

כפי שג'ון רומיטה האב ציין, תגובתו הראשונית של סטן לי למותה של גוון סטייסי הייתה שלילית כי חשב שרומיטה, קונוויי ותומאס עשו זאת מאחורי גבו והוא דרש מהם להחזיר אותה מיידית. תומאס ורומיטה הצליחו לשכנע אותו אחרת, יחד עם עורכים אחרים בחברת מארוול, ואמרו שלא יכלו לעשות זאת מכיוון שהדבר ייראה כמו "טפשות מביכה", מלבד העובדה שזה יהרוס את ההשפעה ההרסנית שנגרמה בגלל מותה.
בזמן פיתוחו של הסיפור "עוד יום אחד" עם הכותבים בריאן מייקל בנדיס, ג'יי מייקל סטרזינסקי, אד ברובייקר, מארק מילר, ג'ו קסאדה ודן סלוט, נעשה ניסיון להחזיר לחיים את גוון סטייסי יחד עם הארי אוסבורן, שנהרג בחוברת The Spectacular Spider-Man #200. אולם, מספר רב של עורכים בחברת מארוול ביקשו להשאיר אותה מתה, מה שאילץ את קסאדה וסטרזינסקי לנטוש את הרעיון בשל נחיתות מספרית. בעקבות שינוי המציאות בידי השד מפיסטו, התסריט המקורי של סטרזינסקי כלל במקור שינויים מרחיקי לכת עוד משנת 1971, ביניהם חזרתה לחיים של גוון סטייסי מאחר שהמוות שלה מעולם לא קרה, וביטול הרומן שלה עם נורמן אוסבורן.
פיתוח > מה אם?

בסיפור המתרחש ביקום מקביל בחוברת What If? #24, ספיידרמן מציל את גוון לאחר שמזנק אחריה במקום לתפוס אותה בעזרת קוריו. הוא מגן עליה כשהם פוגעים בנהר שמתחתם ונותן לה הנשמה. לאחר הצלתה הוא מגלה לה את זהותו הסודית ומציע לה נישואין. בעימות שהתרחש לאחר מכן עם הגובלין הירוק, נורמן אוסבורן מצליח להדוף מעליו את הצד האפל שבתוכו כאשר הארי הגן עליו. אולם, החיים שלהם לא נועדו להיות מאושרים. כדי להבטיח את ניצחונו, הגובלין הירוק שלח לג'יי ג'ונה ג'יימסון הוכחה לזהותו האמיתית של ספיידרמן. ג'יימסון השתמש בהוכחה זו כדי לפרסם אותה ולעצור את פארקר, מה שאילץ את פארקר להימלט מחזקת המשטרה דקות בודדות לאחר חתונתו עם גוון. בסיום החוברת, גוון עזבה עם רובי רוברטסון, שהבטיח לה שהם יעשו הכל כדי לעזור לפיטר.
קבלה וביקורות

מותה של גוון גרם להלם בקרב מעריצי הקומיקס, כאשר חלקם העריכו את הצעד האמיץ בעוד אחרים נחרדו ממותה הפתאומי של דמות פופולרית. בנספח דברי העורכים שבחוברת The Amazing Spider-Man #126 מאוקטובר 1973 נאמר:
מערכת היחסים בין פיטר לגוון הייתה נתונה להרבה עליות ומורדות, ואלא אם השניים יתחתנו, לא הייתה דרך אחרת לקחת את זה. אך חתונה הייתה גם טעות. פיטר פשוט לא היה מוכן. אז, ג'רי, רוי וסטן התחבטו בשאלה... והגיעו למסקנה הבלתי נמנעת. מותה של גוון פשוט נועד להתרחש. האירועים קרו בדרך מסוימת שהסוף ההגיוני ביותר עבורם היה טרגדיה. אז אל תאשימו את ג'רי. אל תאשימו את סטן. אל תאשימו אף אחד. תאשימו את הנסיבות הבלתי נתפסות והנחרצות בזמן זה.
המעריצים לא היו מרוצים מהסבר זה, ורומיטה ציין שחברת מארוול קיבלה כמה מכתבי איום בעקבות המעשה.
אזכור במדיות אחרות > טלוויזיה

"הלילה בו גוון סטייסי מתה" קיבל עיבוד אנימטיבי ראשון ב"ספיידרמן: סדרת האנימציה". בפרק "נקודת מפנה", הגובלין הירוק מפיל את מרי ג'יין ווטסון מהגשר, אך במקום למות היא עוברת דרך פורטל ללא ידיעתו של פארקר, שמאמין שהיא נפלה אל מותה.
הסיפור מקבל עיבוד שונה בסדרת האנימציה "אולטימייט ספיידרמן" משנת 2012, כאשר במקום גוון סטייסי, מספר דמויות נשיות הקשורות לחייו של ספיידרמן הפכו לקורבנות, ביניהן אווה איילה בפרק "אולטימייט" וספיידר-גירל בפרק "יקום העכביש חלק ראשון".
אזכור במדיות אחרות > סרטי קולנוע

"הלילה בו גוון סטייסי מתה" זכה לעיבוד קולנועי בסוף סרט הלייב אקשן "ספיידרמן" משנת 2002, כאשר מרי ג'יין ווטסון נטלה את התפקיד במקומה של גוון, והיא לא מתה כתוצאה מכך. ספיידרמן קפץ להצילה ונלחם בגובלין הירוק לאחר שהוריד אותה למקום מבטחים. בדומה לקומיקס, הגובלין הירוק נהרג באותו אופן שנכתב בסיפור.
"הלילה בו גוון סטייסי מתה" קיבל עיבוד רופף בסרט הלייב אקשן "ספיידרמן המופלא 2" משנת 2014. הגובלין הירוק (הפעם בדמותו של הארי) מפיל את גוון סטייסי ממרומו של מגדל שעון. ספיידרמן מציל אותה ומפיל את הגובלין הירוק מהרחפן שלו. הרחפן פוגע בגלגלי השעון היכן שעמדה גוון, והיא נופלת. ספיידרמן מציל אותה שוב והיא מתנדנדת על קור עכביש עד שגלגל השעון חותך אותו. ספיידרמן צולל למטה ויורה קור עכביש בצורת יד לתפוס אותה, אך היא מתה באותה צורה כמו בקומיקס - כאשר הקור תופס אותה לקראת הקרקע נשמע קול של שבירת מפרקת, מה שמשאיר את סיבת המוות פתוחה. השעון עוצר בשעה 1:21 - התייחסות למספר החוברת בה נהרגה גוון סטייסי.
בסרט "ספיידרמן: אין דרך הביתה", דמותו של פארקר מיקום "המופלא" (אנדרו גארפילד) מציל את דמותה של אמ.ג'יי (זנדאיה) מסיטואציה דומה וחווה סגירת מעגל.
הערות שוליים

↑  The Top 25 Best Spider-Man Comics, Joey Esposito & Jesse Schedeen, March 13th 2020
↑  The 25 Greatest Spider-Man Stories Of All Time, Officially Ranked, Alex Wyse, May 21st 2018
↑  Best Spider-Man stories of all time, Pierce Lydon, December 14th 2020
↑  'The Night Gwen Stacy Died:' The End of Innocence and the Birth of the Bronze Age, Arnold T. Blumberg
↑  How NOT to end a relationship!, Andrew A. Smith, November 14th 2008
↑  John Romita Sr. Reflects on His Spider-Man Legacy, Gwen Stacy's Death and Stan Lee, Alex Dueben, February 25th 2015
↑  Physics of Superheroes 1 - Death of Gwen Stacy, James Kakalios, 2006
↑  Teaching Physics with Superheroes, Toni Feder, October 6th 2006
↑  Marvel Knights Spider-Man #12, May 2005
↑  The "One More Day" Interviews with Joe Quesada, Pt. 2 of 5, December 31st 2007
↑  Sacks, Jason; Dallas, Keith (2014). American Comic Book Chronicles: The 1970s. TwoMorrows Publishing. ISBN 978-1605490564.
עמית זיס

עמית זיס (נולד ב-30 בספטמבר 1999) הוא כדורסלן ישראלי המשחק בעמדת הסמול פורוורד בהפועל אילת מליגת העל.
ביוגרפיה > תחילת קריירה

זיס גדל ברמת השרון שם שיחק מגיל קט-סל ועד לנערים בקבוצת הכדורסל א.ס. רמת השרון.
החל מכיתה י' עבר לשחק באקדמיה לכדרוסל של מכבי תל אביב בשיתוף עם תיכון חדש. עם קבוצת הנוער של המועדון תחת המאמן אורן אהרוני זכה בדאבל של גביע ואליפות בעונות 2015/16 ו-2016/17. בעונת 2015/16 זכה באליפות אחרי ניצחון מול גלבוע/מעיינות ובגביע המדינה לאחר ניצחון מול הפועל תל אביב. בעונת 2016/17 זכה באליפות אחרי ניצחון מול גלבוע/מעיינות ובגביע המדינה לאחר ניצחון מול מכבי ראשון לציון.
בתיכון שיחק בנבחרת בית הספר תיכון חדש, עמה זכה ב-2016/17 באליפות הראשונה של בית הספר בליגת התיכונים, לאחר ניצחון בגמר נגד תיכון שרת נתניה. בעונה 2016/2017 נבחר לחמישית העונה בליגה הבכירה בישראל לנוער ביחד עם שחר עמיר, עמית עבו ושקד ירושלמי.
הראשון שזכה בפרס השחקן המצטיין של ליגת העל לנוער ע"ש תנחום כהן-מינץ ז"ל 2016/17
ביוגרפיה > קריירה מקצוענית

עונתו הראשונה בקבוצת בוגרים הייתה בעונת 2017/18 בליגה הלאומית בקבוצת מכבי קריית גת. את עונת 2018/19 התחיל בקבוצת הפועל חיפה וכעבור חודשיים עבר לשחק בקבוצת הפועל באר שבע מליגת העל בכדורסל. בקיץ 2020 חתם לעונה שלישית בקבוצת הפועל באר שבע.
ביולי 2022 חתם לשנתיים בהפועל גלבוע גליל, בעונת 2022/23 העמיד ממוצעים של 5.7 נק' ו-3.3 ריבאונדים ב-24.2 דק', בסיום העונה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית לאחר שסיימה במקום האחרון בטבלה.
ב-30 ביולי 2023 חתם בהפועל אילת.
ביוגרפיה > קריירה בינלאומית

זיס שיחק בכל הנבחרות הצעירות של ישראל. ב-2015 שיחק זיס בנבחרת תחת המאמן רמי הדר באליפות אירופה לנבחרות עד גיל 16 בטורניר שנערך בליטא. בטורניר קלע זיס 14.7 נקודות וקלט 8.7 ריבאונדים בממוצע למשחק. ב-2016 השתתף באליפות אירופה דרג א' לנבחרות עד גיל 18 בטורניר שנערך בטורקיה. בשנתיים הבאות המשיך להיות חלק מסגל הנבחרות אבל נעדר מטורנירי אליפות אירופה עקב פציעה.
ביולי 2019 זכה עם נבחרת העתודה של ישראל בכדורסל תחת מאמן הנבחרת אריאל בית הלחמי באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 20 שנערכה בישראל.
הערות שוליים

↑  נבחרי העונה בליגה לנוער לאורך השנים, באתר ספסל
↑  עמרי מנהיים, ‏הפועל ב"ש שאלה את עמית זיס ממכבי ת"א, באתר ערוץ הספורט, 21 בדצמבר 2018
↑  כפיר אדר, ‏עמית זיס חתם לעונה נוספת בהפועל באר שבע, באתר ONE‏, 8 באוגוסט 2020
↑  נועה פופלינגר, ‏רשמי: עמית זיס חתם בהפועל אילת, באתר ערוץ הספורט, 30 ביולי 2023
↑  כפיר אדר, ‏וזאת לעתודה: השחקנים שינסו לככב בליגת העל, באתר ONE‏, 5 באוקטובר 2019
עודד בלבן (ספורטאי)

עודד בלבן הוא שחיין פאראלימפי לשעבר, זוכה מדליית זהב.
במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976) השתתף בלבן בשש תחרויות בדרגת נכות 4. הוא סיים במקום הרביעי בשני משחים: במשחה ל-25 מטר פרפר בתוצאה של 21.38 שניות ובמשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 35.40 שניות. במשחה מעורב אישי 3X50 מטר סיים במקום החמישי במשחה הגמר עם תוצאה של 2:33.89 דקות ובמשחה ל-50 מטר גב הוא סיים במקום השביעי במשחה הגמר עם תוצאה של 44.01 שניות. בלבן התחרה גם במשחה ל-50 מטר חזה ולא העפיל למשחה הגמר עם תוצאה של 52.58 שניות במשחה המוקדמות.
את מדליית הזהב קיבל במשחה שליחים 4X50 מטר בסגנון חופשי לדרגות נכות 2–6 (יחד עם אורי ברגמן, יוסף ונגר ומשה לוי) עם תוצאה משותפת של 2:27.45 דקות.
בלבן הוא חבר קיבוץ געש.
עביד

ערך זה עוסק במונח ערבי המשמש כהשמצה אתנית לאנשים שחורים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
עַבִּיד או עַבְּד (מערבית: عبيد, عبد), היא מילה ערבית שמשמעותה "משרת" או "עבד". המונח משמש בארצות ערב כהשמצה אתנית לאנשים שחורים, ומקורו בסחר העבדים הערבי. בעשורים האחרונים, השימוש במילה הפך לשנוי במחלוקת בשל הקונוטציות והמקורות הגזעניים שלה, במיוחד בקרב הפזורה הערבית. עם זאת, המילה משמשת באסלאם ל"מתפלל", "מעריץ" או "משרת" של אלוהים, כמו בשם עבדאללה.
שימוש בסודאן

בצפון סודאן, המונח משמש בדרך כלל להתייחסות לאנשים דרום סודאנים (בעיקר לבני דינקה ונואר), הנחשבים על ידי צפון סודאנים רבים כ"שבט עבדים" בשל שעבודם בסחר בעבדים בסהרה (אנ'). המונח הוא מילת גנאי בצפון סודאן והשימוש בו הופחת בעשורים האחרונים. בדרום סודאן, אנשים מצפון סודאן מכונים בתור גנאי כ"מונדוקורו" (כלומר לא מהימן) ו"מינגה". עם זאת, ההיסטוריון האוגנדי מחמוד ממדאני (אנ') ציין כי הסכסוך האתני מצפון לדרום בסודאן אינו תואם את הדעות הקדומות של המערב לגבי "גזע".
הפוליטיקאי הדרום סודאני פרנסיס דנג (אנ') טען כי השלטון הבריטי בסודאן קבע לצפון סודאן כי "אתם הצפוניים סוחרי עבדים ואתם מתייחסים לתושבי הדרום כמו אל עביד. אל תקראו להם עביד! הם כבר לא עבדים".
חוקר דרום סודאן ג'וק מדוט (אנ') טען כי העבדות בסודאן (אנ') נותרה נפוצה במאה ה-21 למרות שהוצאה לכאורה אל מחוץ לחוק, בטענה שאנשים דרום סודאנים שעובדים בצפון סודאן בעבודות במעמד הפועלים בשכר נמוך נחשבים ל"עבדון" בשל המעמד החברתי של עבודתם. ג'וק ציין כי פועלים דרום סודאנים שמרוויחים מעט כסף הם "רכוש של בעלי קרקעות" בצפון סודאן. לדבריו, "עקורים דרומיים נמצאים בתחתית ההיררכיה הגזעית בצפון סודאן", שכן הם תלויים בפטרונות (אנ') וביחסי ניצול (אנ') עם מתווכים כוחניים.
ראו גם

מוות לערבים
מוות לאמריקה
הערות שוליים

↑  "Arabic Speakers on Twitter Campaign to Make 'Abeed' the New 'N-Word'".
↑  עבדאללה (عبد الله) הוא שם ערבי שמשמעותו "עבדו של אללה". השם נפוץ גם בטורקית (Abdullah), והגייתו עבדוללה.
↑  Bixler, Mark (2005). The Lost Boys of Sudan: An American Story of the Refugee Experience. University of Georgia Press. p. 52. ISBN 0-8203-2499-X.
↑  Peter Russell and Storrrs McCall (1973). "Can Secession Be Justified?".  In Dunstan M. Wai (ed.). The Southern Sudan: The Problem of National Integration. Routledge. p. 105. ISBN 0-7146-2985-5.
↑  "Analyzing Darfur's Conflict of Definitions: Interview With Professor Mahmood Mamdani". אורכב מ-המקור ב-2011-02-17. נבדק ב-2018-09-30.
↑  John Obert Voll (1991). Sudan: State and Society in Crisis. Indiana University Press. p. 78. ISBN 0-253-20683-9.
↑  Jok Madut Jok (2001). "The South-North Population Displacement". War and Slavery in Sudan. University of Pennsylvania Press. pp. 129. ISBN 0-8122-1762-4.
סקיטלופוס אלוורזלופזי

| סקיטלופוס אלוורזלופזי |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: טופקוליים
סוג:: סקיטלופוס
מין:: סקיטלופוס אלוורזלופזי
שם מדעי
 Scytalopus alvarezlopezi ‏Stiles & Laverde-R. & Cadena, 2017
תחום תפוצה


סקיטלופוס אלוורזלופזי (שם מדעי: Scytalopus alvarezlopezi) היא מין ציפור שיר ממשפחת הטופקוליים (Rhinocryptidae) המצויה בטבע ביערות גשם במערב קולומביה. המין תואר לראשונה בשנת 2017. המין הוכר כמין חדש על ידי איגוד האורניתולוגים הבינלאומי, אך לא על ידי האגודה האורניתולוגית האמריקנית.
היסטוריה גילוי וחקר

הנציג הראשון של המין הזה (זכר בוגר), שנקווה כהולוטייפ, נמצא בשנת 1992. למרות ששירתו הייתה שונה משמעותית משירת הציפורים ממינים דומים וכן צבע נוצותיו היה שונה במקצת, סוכם שמדובר במין חדש רק אחרי גילוי נציג נוסף מאותו מין (פרטייפ).
תפוצה

נפוץ בחלק המערבי של קולומביה, כאשר הם מעדיפים יערות הררים טרופים וסובטרופיים (1350–1800 מטר).
תיאור

אורך הציפור כ-12 ס"מ, משקלה כ-25 גרם החלק העליון שחור הבטן בצבע אפור כהה, הזנב והרגלים בצבע חום כהה.
התנהגות

מין זה ניזון מפרוקי רגליים קטנים, אשר הוא מוצא על קרקעית היער. מין זה נמצא על הקרקע יותר מציפורים אחרות מסוגו מפני שהוא מעדיף למרחקים קטנים בהליכה או בריצה.
הערות שוליים

↑  סקיטלופוס אלוורזלופזי באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  Stiles, F. Gary; Laverde-R., Oscar; Cadena, Carlos Daniel (2017). "A new species of tapaculo (Rhinocryptidae: Scytalopus) from the Western Andes of Colombia". The Auk. 134 (2): 377–392. doi:10.1642/AUK-16-205.1.
ערך זה הוא קצרמרבנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עודד בלוש

עודד בלוש (נולד ב-28 בספטמבר 1957) הוא כדורגלן עבר ישראלי אשר שימש כקפטן מכבי חיפה בשנות ה-70 והפועל חיפה בשנות ה-80, וכן שיחק בליגה הבכירה בארצות הברית. בלוש שיחק כבלם וכקשר אחורי.