stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חוניו הרביעי
מקורות היסטוריים ומחלוקות מלומדים > המחלוקת בנוגע לתארוך האירועים

השנה המדויקת של ירידת חוניו ותומכיו למצרים שנויה במחלוקת. ידוע כי חוניו השלישי, אביו, נרצח בדאפנה בשנת 171 לפנה"ס. במלחמת היהודים, בו יוספוס מזהה את בונה בית המקדש בליאונטופוליס כחוניו השלישי, הוא מתארך את ירידתו למצרים בשנת 166 לפנה"ס לאחר חילול בית המקדש בירושלים על ידי אנטיוכוס. אך בקדמוניות, בו יוספוס כבר מודע לטעות בין האב לבן שעשה קודם לכן, הוא מתארך את המנוסה רק בשנת 162 לפנה"ס, לאחר שהכהונה הגדולה עוברת לידיו של אלקימוס. היות ששני ספרי המקבים וספר דניאל אינם מדברים כלל על מנוסתו של חוניו למצרים או על הקמת מקדשו, נאלצים החוקרים להסתמך על גרסותיו הסותרות של יוספוס, ובנוסף על מקור בעל אופי מפוקפק למדי: מכתב מבעל תפקיד רם מעלה בממלכת תלמי הממוען ככל הנראה אל חוניו, המתוארך לשנת 164 לפנה"ס. אך היות שאותנטיות האיגרת, מענה ותיארוכה, עדיין שנויים במחלוקת, לא ניתן להסתמך עליה כמקור חד-משמעי לתארוך ירידתו של חוניו למצרים.
אין בנמצא כיום מקורות היסטוריים אמינים על מנת לתארך את בניית מקדש חוניו בהליופוליס. התאריך היחיד הנקוב ביחס למקדש חוניו הוא קביעתו של יוספוס כי מקדש חוניו עמד במשך 343 שנים, אך רוב החוקרים מאמינים כי זוהי טעות סופר, כלומר יוספוס התכוון ל-243 שנים.
הזמן שעבר מיסוד המקדש ועד סגירתו היה 343 שנה.
מתוך כתביו של יוספוס ידוע כי הרומאים החריבו את מקדש חוניו בשנת 74 לספירה, בשלבים האחרונים של המרד הגדול, לאחר שהחריבו את בית המקדש בירושלים ואת מצדה, ורדפו אחר קבוצת קנאים למצרים. שם, קיבלו הוראה להחריב את בית המקדש, שיוספוס מזהה כמקדש חוניו:
לופוס ניהל באותה שעה את העניינים באלכסנדריה, ומיד הודיע באיגרת על אותה תנועה לקיסר. והקיסר שהיה חושד בנטייתם האדירה של היהודים למרוד, והיה חושש שמא יאספו בשנייה כוח גדול וימשכו אחרים עמם, ציווה להחריב את המקדש היהודי במחוז שהיה נקרא חוניו. מחוז זה היה במצרים, והתיישבו בו.
לפי ספירתו לעיל של יוספוס, שנת הקמתו המסתברת של המקדש היא 169 לפנה"ס. תאריך זה אינו מסתבר לאור המחלוקת המתוארת מעלה לגבי ירידתו של חוניו למצרים. התאריך המוקדם ביותר לירידת חוניו למצרים הוא שנת 166 לפנה"ס, כלומר לא ניתן להניח שהמקדש נבנה לפני כן. סביר להניח כי המקדש הוקם בשנים הצמודות לירידת חוניו למצרים, כלומר בסיום העשור הרביעי למאה השנייה לפנה"ס. בהיעדר עדויות אמינות אחרות, אין דרך לתארך באופן מדויק את בניית בית המקדש.
ראו גם

מקדש חוניו
בית חוניו
לקריאה נוספת

ספרים
אביגדור צ'ריקובר, היהודים והיוונים בתקופה ההלניסטית, הוצאת דביר (תל אביב), 1963.
Erich S. Gruen, "The Origins and Objectives of Onias' Temple", Scripta Classica Israelica Vol. 16, 1997, pp. 47-70.
Ory Amitay, "Shim'on ha¸Sadiq in his Historical Contexts", Journal of Jewish Studies, Vol. lviii, no. 2, 2007.
הערות שוליים

↑  אביגדור צ'ריקובר "היהודים והיוונים בתקופה ההלניסטית", הוצאת דביר תל אביב, 1963, עמ' 98.
↑  ישנה אי בהירות לגבי זהותו ומיקומו הכרונולוגי של שמעון הצדיק. חוקרים רבים מזהים אותו כאביו של חוניו השלישי. למידע נוסף בנוגע לפולמוס זה וסברות מחקריות נוספות ראו Amitay, O. 2007. “Shim‛on ha-Şadiq in his Historical Contexts”, Journal of Jewish Studies 58/2: 236-249
↑  Gideon Bohak, "Joseph and Aseneth and the Jewish Temple in Heliopolis", Scholars Press: Atlanta (1996), pp. 20-21.
↑  Bohak, "Joseph and Aseneth...", pp. 24-25.
↑  Bohak, "Joseph and Aseneth...", pp. 25.
↑  Bohak, "Joseph and Aseneth...", pp. 26.
↑  Bohak, "Joseph and Aseneth...", pp. 29-30.
↑  יוספוס פלביוס, מלחמת היהודים, ספר ז', פרק ט', 426. (ציטוטו המלא של יוספוס מובא בפסקה הבאה).
1 2  Bohak, "Joseph and Aseneth...", pp. 31.
↑  Bohak, "Joseph and Aseneth...", pp. 30.
↑  Bohak, "Joseph and Aseneth", pp. 29-30.
↑  Bohak, "Gideon and Aseneth...", pp.30.
↑  יוספוס פלביוס, מלחמת היהודים, ספר 7, 420-421.
↑  ספר מקבים ג', 6:36.
↑  Bohak, "Joseph and Aseneth...", pp. 32.
↑  ספר מקבים ב', פרקים ג'-ד'. ראה לעיל: שושלת משפחתית.
↑  Bohak, "Joseph and Aseneth...", pp. 19, 25-26, 30-31.
↑  Erich S. Gruen, The Origins and Objectives of Onias' Temple, Scripta Classica Israelica (vol. 16, 1997) pp. 47-70.
| כהנים גדולים בולטים לפי תקופתם |
| --- | --- | --- |
| משכן משה והמשכן בגלגל | אהרן • אלעזר הכהן |  |
| המשכן בשילה | • אלעזר הכהן • פינחס • אבישוע בן פנחס • בקי בן אבישוע • עזי בן בקי • עלי הכהן • אחיטוב (נכד עלי) • אחיה בן אחיטוב |  |
| משכן נוב ומשכן גבעון | אחימלך בן אחיטוב • אביתר בן אחימלך |  |
| תקופת בית ראשון | צדוק • אחימעץ בן צדוק • עזריהו בן צדוק • אמריהו • יהוידע הכהן • זכריהו בן יהוידע • עזריהו הכהן • אוריה הכהן • עזריהו הכהן (השני) • שלום הכהן • חלקיהו בן שלום • שריה הכהן • יהוצדק הכהן • צפניה בן מעשיה |  |
| תקופת בית שני (תחת שלטון ממלכת פרס) | יהושע בן יהוצדק • יהויקים בן יהושע • אלישיב בן יהויקים • יהוידע הכהן (בית שני) • יוחנן הכהן • ידוע הכהן |  |
| בתקופה ההלניסטית | חוניו הראשון • שמעון הראשון • אלעזר בן חוניו • מנשה אחיו של חוניו • חוניו השני • שמעון השני • חוניו השלישי • יוחנן כהן גדול |  |
| כהנים מתיוונים ואחרים | יאסון •  מנלאוס • אלקימוס • חוניו הרביעי |  |
| כהנים גדולים מבית חשמונאי | יונתן • שמעון • יוחנן הורקנוס הראשון • יהודה אריסטובולוס הראשון • אלכסנדר ינאי • הורקנוס השני • אריסטובולוס השני • מתתיהו אנטיגונוס השני • אריסטובולוס השלישי |  |
| תחת ממשלת רומא | מתתיהו בן תאופילוס (הראשון) • יוסף בן עלים • חנן בן שת • ישמעאל בן פיאבי • יוסף קיפא • יונתן בן חנן • תאופילוס בן חנן • חנניה בן נדבאי • חנן בן חנן • יהושע בן גמלא • מתתיהו בן תאופילוס (השני) • פינחס בן שמואל מכפר חבתא • רבי אלעזר בן חרסום • יששכר איש כפר ברקאי • רבי ישמעאל בן אלישע כהן גדול |  |
שרטוט סכמטי של אתר החפירות של פלינדרס פיטרי בתל אל יהודיה (לאונטופוליס) כולל המקדש שזוהה כמקדש חוניו
זיכרון טוביה

זיכרון טוביה - מראה כללי
חלון כפול בזיכרון טוביה
זיכרון טוביה היא אחת מ-32 השכונות, המרכיבות יחד את גוש הנחלאות במרכז ירושלים.
הקמת השכונה

השכונה הוקמה בשנת 1891 ביוזמתו של רבי יוסף ריבלין, שעמד אז בראש הוועד הכללי 'כנסת ישראל'. הייתה זו השכונה ה-11 (מתוך 16) שריבלין הקים, ואשר בכל אחת מהן גם התיישב. חריצותו ומסירותו של ריבלין להקמת שכונות מחוץ לחומות הקנו לו את תואר החיבה: 'רב יושע דער שטעטלך מאכער' – "רבי יושע, עושה השכונות" בפי היהודים הירושלמים. ליוזמתו האידאולוגית של ריבלין הצטרפו שני משקיעים כלכליים: היזם משה מלצר קנטרוביץ, שקנה את הקרקע מידי ערבים יושבי הכפר ליפתא, והבנקאי נטע צבי המבורגר, שמימן את הקמת השכונה.
שם השכונה

האגדה הירושלמית מספרת כי שם השכונה טומן בחובו אות הוקרה לריבלין ולפועלו: מאחר שסירב לקרוא לשכונה על שמו (וכך בכל השכונות האחרות שהקים), נקטו התושבים בתרגיל גימטרי, בו מסומל זיכרונו לטוב של ריבלין בהקמת 11 שכונות = ט"ב. כך או כך, בראש גיליון היסוד של השכונה ציטט ריבלין את הפסוק מתהלים: "זכר רב טובך יביעו וצדקתך ירננו", ונראה מכאן שזו הייתה כוונתו המקורית במתן השם – הודיה לאל על הטוב ועל הצדקה.
התפתחות השכונה

זיכרון טוביה נבנתה במתכונת של שכונת חצר, בה הבתים צמודים זה לזה ויוצרים מעין חומה, הסוגרת על חצר פנימית. בתוך שש שנים נבנו כשלושים בתים בזיכרון טוביה, אך השלמת "מסגרת הבתים" סביב החצר לא הסתיימה מעולם. בשל כך נותרה החצר מפולשת, דבר שאפשר את כניסתם של כלי רכב ובהמות אליה.
אופי השכונה

מאחר שהשכונה הוקמה על בסיס עסקי, הוצעו המגרשים לכל המעוניין, ובזיכרון טוביה התגוררו בני עדות שונות, זאת בניגוד לשכונות אחרות בנחלאות, שהיו מבוססות על קשר עדתי בין התושבים. דבר זה הקנה אופי יוצא דופן לשכונה התוססת, בה דיברו בשפות ובעגות שונות, ובין התושבים נרקמו יחסים מיוחדים.

"מואיז הקטן", חברו המפורסם של יוסי בנאי, התגורר בזיכרון טוביה, ובספרו 'כשאמא שלי הייתה מלכה' מתאר בנאי את בית המשפחה:
בבית אצל אמא של מואיז בשכונת זיכרון טוביה,

הרבה שאריות ילדות מפוזרות עדיין

בתוך צנצנות צבעוניות של ריבות מעשה בית.

ובתוך ניחוחות הרוזמרין, המיוראנה,

השום והשמיר אצל האמא של מואיז,

אני שומע סיפורים שאמא שלי התחילה פעם לספר לי,

אבל לא הספיקה לסיים (...)"
השכונה כיום

בשנות ה-30 של המאה ה-20 כונתה זיכרון טוביה בשם "המכבסה הגדולה", בשל הסדינים והווילונות שתלו תושביה על חבלי כביסה לרוחב השכונה, במטרה למנוע את תנועת כלי הרכב בה. עם השנים התדרדרה זיכרון טוביה והפכה לשכונת עוני, ובשל כך הייתה הראשונה מבין הנחלאות שזכתה בשנת 1992 לשיקום: החצר רוצפה בלבנים, מקומות חנייה הוסדרו, ועמודי תאורה מעוצבים הועמדו לאורכה. כיום השכונה מטופחת, נקייה ויפה, ובמסגרת השיקום משופצים ואף נבנים בה מחדש חלק מהבתים הוותיקים.
ישיבת נהר שלום

במורד רחוב זיכרון טוביה, גובלת ברחוב שילה, ממוקמת ישיבת המקובלים "נהר שלום" על שם ספרו של המקובל רבי שלום שרעבי. הישיבה נמצאת בצילו של מבנה מודרני בעל שש קומות, בניין האחים עיני, הניצב על רחוב אגריפס. כאשר הוקם המבנה, בשנות השבעים, ביקש ראש הישיבה דאז, הרב שרעבי, שהבניין לא יחסום את אור השמש. משהבין שלמרות בקשתו הבניין מצל על הישיבה, טוענת האגדה המקומית, קילל הרב את הבניין. רוכשי דירות ועסקים נרתעו מקללת הרב והמבנה נותר ריק ברובו במשך שנים רבות ועסקים שנפתחו בו כשלו. בשנות ה-2000 הצליחו כמה עסקים להחיות את המבנה במידת מה.
חומת בגדאד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  חומה 
 מיקום:  בגדאד 
 מדינה:  עיראק 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2007
 תאריך פתיחה רשמי:  2007 
 
חומת בגדאד (ידועה גם כחומת אל-עזמיה;  בערבית: جدار الاعظمية, תעתיק מדויק: ג'דאר אל-אעט'מיה) הוא שם נפוץ בתקשורת העולמית למחסום הפרדה עשוי לוחות בטון, שנבנה סביב שכונת אל-עזמיה (בערבית: الاعظمية, תעתיק מדויק: אל-אעט'מיה) באזור הצפוני של הבירה העיראקית בגדאד, מצידו המזרחי של נהר החידקל. בניית החומה החלה ב-10 באפריל 2007. אורכה כ-5 ק"מ, וגובה הלוחות המרכיבים אותה עומד על 3.6 מטרים.
החומה נבנתה בתגובה לסדרת פיגועי התאבדות קשים בעיר, שגבו קורבנות רבים, ומטרתה להפריד בין האוכלוסייה הסונית לאוכלוסייה השיעית בבגדד. ברובה, מיושבת שכונת אל-עזמיה בסונים. לדברי המתכננים, "החומה תעזור להחזיר את החוק והסדר, על ידי יצירת דרך לנטר את הכניסה והיציאה מהשכונה, ובכך לאפשר לתושבים ולאנשים בעלי עסקים לגיטימיים להיכנס, ולהשאיר את יחידות המוות והמיליציות בחוץ".
בספטמבר 2008 פורק חלק מהחומה, וביוני 2009 הכריזה ממשלת עיראק על פירוק החומה הנותרת.
הערות שוליים

↑  ארה"ב מקימה חומת הפרדה בין שיעים לסונים בבגדאד, באתר הארץ, 22 באפריל 2007
↑  "Crossed Sabers", Volume 1, Issue II, April 2007, pg. 20, "Paratroopers Help Create ‘Gated Community’ in Adhamiyah", US Military website
ערך זה הוא קצרמרבנושא בגדאד ובנושא מבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חובד (עיר)

| --- | --- |
מראה בעיר
מראה בעיר
 מדינה:  מונגוליה מונגוליה
 איימאג:   חובד
 שפה רשמית:  מונגולית 
 תאריך ייסוד:  1731 
 שטח:  70 קמ"ר
 גובה:  1,395 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  27,538 (2011)
  ‑ צפיפות:  390 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  48°0′15″N 91°38′26″E﻿ / ﻿48.00417°N 91.64056°E﻿ / 48.00417; 91.64056
 אזור זמן:  UTC +7
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מונגוליה מוגדלת) אולן בטור ארדנט דרחאן צ'ויבלסאן מורון אולגי באיינחונגור ארבאיחר אולאנגום רוסיה סיןחובד(למפת מונגוליה רגילה) אולן בטור ארדנט דרחאן צ'ויבלסאן מורון אולגי באיינחונגור ארבאיחר אולאנגום רוסיה סיןחובד  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
חובד (במונגולית: Ховд או בשמה הרשמי סום ג'ארגלאנט) היא בירת מחוז חובד, והעיר השישית בגודל אוכלוסייתה במונגוליה, שוכנת במערב המדינה.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
העיר הוקמה במאה השבע עשרה על ידי החאן Galdan Boshugtu, על גדת נהר חובד, במקום בו שוכנת כיום סום ארדנבורן (Erdenebüren).
גאוגרפיה

העיר שוכנת למרגלות הרי אלטאי, על גדות נהר בויאנט. אגם חאר-אוס ממוקם כ-25 קילומטרים מזרחית לעיר, שטח האגם הוכרז כאזור מוגן הנקרא שמורת הטבע מנחאן.
אזור חובד ידוע באיכות הגידולים החקלאיים שלו, כאבטיחים, עגבניות, ובשר.
בשנת 1992 בוצעה רפורמה מנהלית, במסגרתה קיבלה העיר מעמד של סום (сум) בשם ג'ארגלאנט.
אקלים

| אקלים בחובד> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בחובד> ינואר.−16.3.−29.9.1.4 | אקלים בחובד> פברואר.−12.−27.1.0.9 | אקלים בחובד> מרץ.0.3.-14.7.2.3 | אקלים בחובד> אפריל.11.1.−3.5.5.9 | אקלים בחובד> מאי.19.1.4.6.9.5 | אקלים בחובד> יוני.23.8.10.3.26.5 | אקלים בחובד> יולי.24.7.12.3.35.0 | אקלים בחובד> אוגוסט.23.4.10.0.22.7 | אקלים בחובד> ספטמבר.17.7.3.9.10.6 | אקלים בחובד> אוקטובר.9.0.-4.7.4.6 | אקלים בחובד> נובמבר.−2.3.−15.7.1.8 | אקלים בחובד> דצמבר.−12.9.−25.6.1.6 | אקלים בחובד> שנה.7.1.-6.7.122.8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: מנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי
הערות שוליים

↑  NOAA
טולנטיני

חזית הכנסייה.
טולנטיני (בוונטית: Tolentini) הוא כינוייה של כנסיית סן ניקולו דה טולנטינו' (באיטלקית: Chiesa di San Nicolò da Tolentino) הממוקמת בוונציה שבצפון איטליה. בניית הכנסייה, המוקדשת לניקולס מטלנטינו, החלה בשנת 1590 בתכנונו של ונצ'נצו סקאמוצי. בניית הכנסייה הושלמה בשנת 1714.
הכנסייה בנויה בסגנון נאו קלאסי וחזיתה מעוצבת בסגנון קורינתי (היחידה בוונציה הבנייה בסגנון זה). החזית תוכננה על ידי אנדראה טיראלי.
בכנסייה קבור הדוג'ה פרנצ'סקו מורוציני בקבר מעשה ידי פיליפו פארודי.
זיכרון וירטואלי

דפי הזיכרון הווירטואלי נמצאים חלקם בזיכרון ראשוני וחלקם בזיכרון משני
זיכרון וירטואלי (באנגלית: Virtual Memory) הוא טכניקה לניהול והקצאה של זיכרון המחשב, המסתירה את הזיכרון הפיזי של המחשב ומדמה זיכרון רציף וגדול, ומפרידה בין ניהול הזיכרון של תהליכים שונים. כל אחת מהתוכניות המתבצעות פועלת כאילו עומד לרשותה מרחב זיכרון בגודל שהיא זקוקה לו, רציף, וללא הפרעות מתהליכים (לא מוזמנים) אחרים.
הרעיון של זיכרון וירטואלי הוא להוסיף עוד רמה של הפשטה בארגון הזיכרון. תהליך המנסה לגשת לזיכרון בכתובת X (כתובת וירטואלית), ייגש בפועל לכתובת מתאימה Y (כתובת פיזית) בזיכרון הראשי של המחשב, או לכתובת Z בזיכרון משני כלשהו, בדרך כלל דיסק קשיח, שהוא זול יותר, ואז המידע המבוקש יישלף משם ויועתק לזיכרון הראשי. תרגום הכתובות מתבצע במקרים רבים בחומרה.
ארבע מטרות מושגות בדרך זו:
גודל: גלגול האחריות על ניהול מדרג הזיכרון מהתוכנית אל מערכת ההפעלה. ההגבלה על גודל הזיכרון הזמין לתהליך איננה תלויה בגודל הזיכרון הראשי, שהוא מהיר אך יקר יחסית ולכן גם קטן, אלא בפרמטרים אחרים: גודל הדיסק הקשיח (שיכול להגיע לאלפי ג'יגה בייט), גודל המילה (word) במחשב - 32 או 64 ביט בדרך כלל - ושיטת הייצוג והתרגום של כתובות בזיכרון. אם תהליך דורש יותר זיכרון משמוקצה עבורו על הזיכרון הפיזי, יוקצה לו זיכרון על הדיסק. מידע יועבר בין הדיסק הקשיח לזיכרון הראשי לפי הצורך, תוך ניצול העובדה שאף תהליך לא משתמש בכל הזיכרון שהוא ביקש, בכל רגע נתון. בדרך כלל פעולות בזיכרון הן מקומיות - כלומר, קבוצה של פעולות קרובות בזיכרון יתבצעו ככל הנראה בכתובות קרובות.
רצף: כאשר תהליך מבקש זיכרון רציף (עבור מערכים, למשל), הוא יכול להתייחס לזיכרון וירטואלי רציף, ואין צורך למצוא בזיכרון הראשי רצף של כתובות שאינן בשימוש.
בידוד בין תהליכים: אם שני תהליכים שאינם משתפים זיכרון מנסים שניהם לגשת לכתובת X, הם ניגשים בפועל לכתובות שונות, אלא אם כן מערכת הזיכרון הווירטואלי (על פי רוב, מערכת ההפעלה) מסיקה שאין בעיה בשיתוף של כתובות פיזיות - אם המידע הדרוש זהה, והגישה היא לקריאה בלבד, או שמדובר במידע שמשותף במפורש בין תהליכים.
ניהול יעיל יותר של החומרה: זיכרון RAM (על ידי הקטנת שברור), דיסקים קשיחים (על ידי איחוד גישות לסקטורים סמוכים), וזמן עיבוד (על ידי זימון תהליכים בהתאמה למידת הנגישות המיידית של המידע הדרוש להם).
היסטוריה

ארכיטקטורת פון נוימן היא מודל שהציע בשנות ה-40 של המאה ה-20 המתמטיקאי ג'ון פון נוימן למבנהו של המחשב. במודל זה, זיכרון המחשב משמש הן לאחסון התוכנית והן לאחסון הנתונים שתוכנית זו קוראת או כותבת בעת ביצועה על ידי המעבד. מרבית המחשבים בנויים על־פי מודל זה. במימוש המקובל של ארכיטקטורה זו, זיכרון המחשב הוא זיכרון גישה אקראית (RAM).
הצורך בזיכרון גדול יותר, יחד עם מחירו הגבוה של זיכרון RAM הובילו בשנות ה-70 לפתרון של זיכרון וירטואלי, שבו הזיכרון העומד לכאורה לרשות התוכניות המבוצעות גדול משמעותית מהזיכרון הפיזי.
עקרון הפעולה

זיכרון וירטואלי הוא מרחב זיכרון מדומה העומד לרשות תהליך, והוא גדול מהזיכרון הפיזי המשמש תהליך זה. מרחב הזיכרון הווירטואלי נמצא על אמצעי לאחסון נתונים (כגון דיסק קשיח), והחלקים מתוכו הנחוצים למעבד בזמן נתון מובאים לזיכרון הממשי על ידי מערכת ההפעלה, תוך שהם מחליפים חלקי זיכרון שאין בהם צורך באותו רגע.
עקרון הפעולה > ארכיטקטורת x86

במעבדים של אינטל, הגישה לזיכרון הווירטואלי נעשית בשיטת דפדוף. כל כתובת זיכרון שאליה ניגש המעבד היא כתובת וירטואלית המורכבת ממקטע (segment) והֵסֶט (offset). תפקיד היחידה לניהול זיכרון (MMU), רכיב חומרה הקיים בדרך כלל במעבד, להפוך את הכתובת הווירטואלית המתבקשת לכתובת פיזית בעת הפנייה לזיכרון.
כאשר המעבד ניגש לקרוא או לכתוב נתון בזיכרון, הוא ניגש לזיכרון RAM של המחשב. אם המידע הרצוי לא קיים ב-RAM, החומרה מפעילה פסיקה הקוראת למערכת ההפעלה, כדי שזו תביא את הנתון הרצוי מהדיסק, קריאה זו נקראת "Page Fault".
על מנת לייעל את המערכת, ולקבל מהירויות גדולות יותר, כאשר מערכת ההפעלה מתבקשת להביא מידע מהדיסק הקשיח, היא מביאה חבילה שלמה של נתונים בגודל של כמה KB (הגודל תלוי במערכת). חבילה זו נקראת דף (Page).
על מנת לפנות מקום לדף החדש, מערכת ההפעלה מעבירה דף אחר, ישן יותר (שלא נמצא בשימוש בזמן האחרון) מה-RAM חזרה אל הדיסק.
עקרון הפעולה > ארכיטקטורת x86 > תרגום כתובות

כדי להפוך כתובת וירטואלית לכתובת פיזית, המעבד ניגש אל טבלאות מיוחדות המכונות "טבלאות דפים" שמכילות מידע עבור התרגום. כיוון שלכל תהליך שרץ יש כמות גדולה מאוד של דפים ולרוב רק חלק קטן מהם בשימוש, לרוב בנויה טבלת הדפים במספר רמות כדי לצמצם את כמות הזיכרון שהיא תופסת: הרמה הראשונה מכילה הצבעות על דפי הטבלאות של הרמה השנייה, והרמה השנייה מכילה הצבעות לדפים שמרכיבים את מרחב הזיכרון של התוכנה.
בשל הצורך לבצע תרגום של הכתובות, ומכיוון שטבלאות הדפים שמורות בזיכרון המחשב, כל גישה לזיכרון הווירטואלי דורשת מספר גישות לזיכרון הפיזי - גישה אחת או יותר אל טבלאות הדפים כדי למצוא את הכתובת הפיזית, וגישה אחרונה לכתובת הפיזית עצמה כדי להביא את הנתון המבוקש. כדי לצמצם את העלות הגבוהה של גישה לזיכרון, מעבדים מודרניים מכילים רכיב מטמון מהיר בשם TLB‏ (Translation Lookaside Buffer) על המעבד עצמו שמכיל כמות מסוימת של תרגומי כתובות שהתבצעו לאחרונה, וכל בקשה לתרגום כתובת מחפשת ראשית את התרגום ברכיב זה, מה שמהיר פי כמה מגישות לזיכרון. חסרונו של ה-TLB הוא בגודלו הקטן יחסית.
ראו גם

זיכרון מטמון
דף (זיכרון מחשב)
טולנה (מחוז)

טולנה (בהונגרית: Tolna) הוא מחוז בדרום טרנסדנוביה שבהונגריה. מצפון הוא גובל במחוז פייר, במזרחו זורם הדנובה ומפרידו ממחוז באץ'-קישקון, מדרום הוא גובל במחוז באראניה ובמערב במחוז שומוג'. בירת המחוז היא סקסארד.
מחוז טולנה ההיסטורית (בלטינית: comitatus Tolnensis, בגרמנית: Tolnau) נוסד עוד בתקופת ממלכת הונגריה וגבולותיו נשארו כמעט ללא שינוי עד ימינו.
באוכלוסייתו, מחוז טולנה הוא מהקטנים ביותר בהונגריה ורק אוכלוסיית מחוז נוגראד קטנה יותר. גם בירת המחוז סקסארד היא הקטנה ביותר מכל בירות המחוז בהונגריה. במחוז 11 ערים ובסך הכל 109 יישובים.
בעיר פקש שבמחוז פועלת תחנת הכוח הגרעינית היחידה של הונגריה, שמספקת כמחצית מתצרוכת האנרגיה שלה.
זיכרון ישן

"זיכרון ישן" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת ישראלית מאיה בוסקילה, מתוך אלבום האולפן הרביעי שלה, נושמת. השיר יצא לאור ב-8 ביולי 2015, על ידי חברת התקליטים הפי"ל, כסינגל השישי מתוך האלבום. הסינגל הבא שהוציאה אחריו הוא "השתגעתי", שיצא לאור באוקטובר 2015.
השיר הגיע למקום השלישי במדיה פורסט וה-13 ברשת ג'.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי משה פרץ והופק על ידי יעקב למאי. באתר פרוגי סקרו את השיר וכתבו כי: "אחרי שכמעט נעלמה מחיינו, מאיה בוסקילה חוזרת עם סינגל נוסף מתוך אלבומה הרביעי המתקרב. אחרי שכבשה את המאזינים עם הסינגל הראשון מהאלבום החדש, "מגדל", מוציאה היום בוסקילה את הסינגל השני מתוכו – "זיכרון ישן"; את השיר כתב והלחין הזמר משה פרץ. יעקב למאי הפיק אותו מוזיקלית והתוצאה מצוינת ומעוררת חשק לשמוע את האלבום המלא שייצא בקרוב".
וידאו קליפ

לשיר לא פורסם וידאו קליפ רשמי, אך ב-8 ביולי 2015, בסמוך לצאתו כסינגל העלתה בוסקילה את האודיו הרשמי שלו לערוץ היוטיוב שלה. האודיו זכה להצלחה נאה כאשר צבר קרוב ל-110,000 צפיות בסך הכול. מעבר לכך, כולל האודיו את עטיפתו הרשמית של הסינגל עצמו, בה נראית בוסקילה כשהיא יושבת על ספה.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 3 |  |
|  ישראל | רשת ג' | 13 |  |
|  ישראל | רדיו אמצע הדרך | 4 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 8 ביולי 2015 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | הפי"ל |  |
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  מאיה בוסקילה - זיכרון ישן, נבדק ב-2021-06-11
↑  6.8.2015 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
↑  מוזיקה - "זיכרון ישן": מאיה בוסקילה חוזרת לרגש אותנו, באתר פרוגי, ‏2015-07-08
| מאיה בוסקילה |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | סיפור מכור • ימים של אהבה • שוברת שתיקה • נושמת |  |
| ערכים קשורים | ימים של אהבה • חי ב-LA LA לנד • הכוכב הבא לאירוויזיון |  |
| מאיה בוסקילה – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| סיפור מכור | "יש בליבי כינור" • "סיפור מכור" • "הלב" • "זה רק בינינו" • "כשאתה נשבר" |  |
| ימים של אהבה | "חופים" • "רק אותך רוצה" • "רק אל תגיד" • "בלעדיך" • "ימים של אהבה" |  |
| שוברת שתיקה | "שוברת שתיקה" • "לנשום" • "שלום" • "רכבת אקספרס" |  |
| נושמת | "מה שהיה היה" • "מצפן" • "לעבור את היום" • "תקשיבי לי" • "מגדל" • "זיכרון ישן" • "השתגעתי" • "באמצע יום" • "נושמת" |  |
| אלבום חדש | "הלב שלי עומד למכירה" • "אני רואה אותך" • "ממך וממני" • "חד קרן" • "עם ישראל חי (יש לנו אור)" • "עד אחרי הנצח" • "לא לבד" • "2 דקות" |  |
| סינגלים אחרים | "נשמתי" • "לא מתביישת לאהוב" • "הזמן שלך" • "אל תוותר עלי" • "אהבה אחרת" • "חי ב-La La לנד" • "סלח לי" • "לראות אותך מאושר" • "פרידום" |  |
| השתתפות בסינגלים | "חברים בכל מיני צבעים" • "בוא נראה" • "הדרך אל הכפר" |  |
חוג אידיאלים חופשיים

בתורת החוגים, חוג אידיאלים חופשיים (באנגלית: free ideal ring; מקובל הקיצור fir) הוא חוג שבו כל אידיאל שמאלי הוא מודול חופשי בעל דרגה מוגדרת היטב. כל חוג כזה הוא תחום, היינו חוג ללא מחלקי אפס. הדוגמה המוכרת ביותר היא חוג חופשי. תכונת האידיאלים החופשיים, וגרסאותיה השונות המוצגות להלן, מכלילות את אלגוריתם החילוק של חוגים אוקלידיים, ומספקות מידע חשוב על מטריצות מעל חוגים כלליים. את התאוריה של חוגי אידיאלים חופשיים פיתח פול כהן (אנ').
מעל חוג אידיאלים חופשיים, כל תת-מודול של מודול חופשי הוא חופשי. כל חוג אידיאלים חופשיים הוא בעל ממד גלובלי 1. בנוכחות תנאי אור, חוגי אידיאלים חופשיים אינם אלא חוגי אידיאלים שמאליים ראשיים. בפרט, עבור חוגים קומוטטיביים, חוג הוא בעל אידיאלים חופשיים אם ורק אם הוא ראשי.
מכפלה חופשית של שני חוגי חילוק, מעל תת-חוג עם חילוק משותף, היא fir. ב-fir מתקיימת הגרסה הבאה של פירוק יחיד לגורמים: כל איבר ניתן לכתיבה כמכפלה של מספר סופי של אטומים (אטום הוא איבר לא הפיך שאינו ניתן לכתיבה כמכפלה של איברים לא הפיכים), ואם שתי מכפלות שוות, אז עד כדי סדר, הגורמים "דומים";  x,y דומים אם חוגי המנה  R/Rx,R/Ry איזומורפיים.
הכללות

חוג שבו כל אידיאל שמאלי נוצר סופית הוא חופשי בעל דרגה מוגדרת היטב, נקרא חוג אידיאלים חופשיים למחצה (semifir). כל fir הוא semifir. חוג שבו כל אידיאל שמאלי הנוצר על ידי לכל היותר  n יוצרים הוא חופשי בעל דרגה מוגדרת היטב, נקרא חוג אידיאלים n-חופשיים (n-fir). לכן חוג semifir אם ורק אם הוא n-fir לכל  n, ומחלקת ה-n-fir-ים הולכת וקטנה כאשר  n גדל. תנאים אלו, בניגוד לתנאי ה-fir עצמו, הם סימטריים להחלפת ימין ושמאל. כל חוג הוא 0-fir וחוג הוא 1-fir אם ורק אם הוא תחום. מודול מעל semifir הוא שטוח אם ורק אם כל תת-מודול נוצר סופית שלו הוא חופשי.
חוג קומוטטיבי הוא 2-fir אם ורק אם הוא semifir, אם ורק אם הוא תחום בזו. באופן כללי יותר, עבור תחומים המקיימים את תנאי אור, כל 2-fir הוא semifir, ותנאי זה שקול לתכונת בזו משמאל.
כל semifir מוכל בחוג עם חילוק (ויש חוג חילוק אוניברסלי ביחס לתכונה זו).
וינס קרטר

וינסנט למאר "וינס" קרטר (באנגלית: Vincent Lamar "Vince" Carter; נולד ב-26 בינואר 1977 בדייטונה ביץ', פלורידה) הוא כדורסלן עבר אמריקאי. קרטר נחשב לאחד המטביעים הטובים ביותר אי פעם, ונודע בכינויו "אייר קנדה". קרטר מחזיק בשיא עונות המשחק ב-NBA, עם 22 עונות, והיחיד ששיחק בארבעה עשורים שונים (שנות ה-90 של המאה ה-20 עד שנות ה-20 של המאה ה-21). ביוני 2020 הודיע על פרישה בגיל 43. בשנת 2024 נבחר כחבר היכל התהילה של הכדורסל.
ביוגרפיה

כששיחק בתיכון מיינלנד השתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן, התמודד על פרס ג'ון אר. וודן לשחקן הטוב במדינה ונבחר לקבוצת הצעירים הלאומית של ארצות הברית בשנת 1995.
אחרי סיום בית הספר התיכון למד באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל והוביל את קבוצת הכדורסל שלה. במשך 103 משחקים קרוליינה הצפונית רשם בממוצע 12.3 נקודות, 6.9 ריבאונדים ו-1.9 אסיסטים למשחק.