stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מדליית השירות הראוי לשבח של מחלקת ההגנה
תיאור האות > תיאור המדליה

מדליית השירות הראוי לשבח של מחלקת ההגנה היא דיסקית ארד עגולה בקוטר 38 מילימטר. העיצוב הפנימי מורכב מזר של עלי דפנה הקשורים בסרט בבסיס המייצגים את ההישג. במרכז האות צורת מחומש החופפת מעט את הזר ומזכיר את המטה של משרד ההגנה. מעל המחומש מונח נשר עם כנפיים מורמות הניצב על בסיס המחומש והמסמל את ארצות הברית. בצידה האחורי של המדליה מופיע הכיתוב " Defense Meritorious Service" בשלוש שורות אופקיים ובתחתית העיטור מופיעות המילים, United States of America . בין שני הכיתובים יש מקום לחריטת שם הנמען.
תיאור האות > תיאור הסרט

סרט המדליה ברוחב 35 מילימטרים מורכב מהפסים האנכיים הבאים: לבן (1.6 מילימטר), ארגמן (6.4 מילימטר), לבן (5.6 מילימטר), כחול (1.6 מילימטר), לבן (1.6 מילימטר), כחול (1.6 מילימטר), לבן (1.6 מילימטר), כחול (1.6 מילימטר), לבן (5.6 מילימטר), ארגמן (6.4 מילימטר) ולבן (1.6 מילימטר). הצבעים, ארגמן ולבן מייצגים את לגיון ההצטיינות ופסי הכחול מייצגים את משרד ההגנה.
הענקות חוזרות של מדליית השירות הראוי לשבח של מחלקת ההגנה מסומנים על ידי עיטור מוקטן של ענף עץ אלון בצבע ארד המוצמד לסרט העיטור. שיש הענקות חוזרות מסומנות על ידי עיטור מוקטן של ענף עץ אלון כסוף.
הערות שוליים

1 2 3  DOD INSTRUCTION 1348.33 DOD MILITARY DECORATIONS AND AWARDS PROGRAM (PDF). Defense Technical Information Center. Department of Defense. 9 באפריל 2021. נבדק ב-9 במאי 2021. {{cite book}}:  (עזרה)
1 2  "Library > Fact Sheets > Defense Meritorious Service Medal". US Air Force Personnel Center. אורכב מ-המקור ב-16 באוקטובר 2012. נבדק ב-9 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Defense Meritorious Service Medal". The Institute of Heraldry. נבדק ב-9 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
מועצה אזורית סולם צור

מועצה אזורית סולם צור הייתה מועצה אזורית שהתקיימה בגליל המערבי, מהקמתה בשנת 1950 עד שנת 1982, עם הקמת מועצה אזורית מטה אשר, אשר איחדה בתוכה את מועצה אזורית סולם צור, מועצה אזורית געתון ומועצה אזורית נעמן. המועצה נקראה על שם סולמה של צור.
היסטוריה

עם הקמתה, כללה המועצה את הקיבוצים הוותיקים חניתה, מצובה ואילון, את היישובים החדשים: ראש הנקרה וגשר הזיו, ואת המושבים לימן (שנקרא אז "צה"ל"), בצת ושומרה. לראש המועצה הראשון נבחר יהודה בן משה מקיבוץ מצובה. עם השנים נוספו למועצה מושבי עולים שהוקמו בגליל המערבי: גורן (1950), יערה (1950), עבדון (1952), עין יעקב (1951) ואבן מנחם (1960). כן הוכללה שלומי במועצה משנת 1952, אך הוצאה ממנה בספטמבר 1960, עת הפכה שלומי למועצה מקומית. בשנת 1958 הוקמה אדמית שנכללה במועצה.
לקראת סוף 1962, עם הוצאתה של מעלות-תרשיחא מתחומי מועצה אזורית מעלה הגליל, התקיימו דיונים בשאלה האם לצרף את שאר יישובי מעלה הגליל למועצה אזורית סולם צור או להעביר למועצת מעלה הגליל את יישובי העולים של מועצה אזורית סולם צור. באותה תקופה כללה המועצה כ-4500 נפש בשלושה עשר יישובים ושטח השיפוט שלה הגיע ל-120,000 דונם, מתוכם כ-40,000 דונם היו בשימוש חקלאי. בסופו של דבר הועברו יישובי העולים של מועצה אזורית סולם צור, גורן, יערה, עבדון, עין יעקב ושומרה, ביחד עם אבן מנחם למועצה אזורית מעלה יוסף.
בתחילת 1963 צורפה ערב אל עראמשה למועצה.
ראשי המועצה

ברוך מצנע
אריה לוטן
שמואל אילן (1968 - 1965, 1971 - 1970)
צבי בן ישי
דוד קורן (1968-1969, 1979-1981)
הערות שוליים

↑  2 מועצות אזוריות יוקמו בגליל, על המשמר, 17 בינואר 1950
↑  א. ח. אלחנני, ישובי ירושלים מתארגנים למועצות, דבר, 27 במרץ 1950
↑  מועצה מקומית תוקם בשלומי, דבר, 27 בספטמבר 1960
↑  קיבוץ אידמית התנחל בהר, דבר, 17 באוקטובר 1958
↑  מועצה אזורית נפרדת או משותפת - למושבי עולים וליישובים ותיקים, מעריב, 29 בנובמבר 1962
↑  פורסמו ממצאי הביקורת על סולם צור וקריית שמונה, דבר, 23 באוקטובר 1962
↑  ד. יואל, סולם צור ויישוביה - היו למקום קיט, דבר, 2 ביולי 1963
↑  בדווים למועצה אזורית, דבר, 25 בפברואר 1963
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 128376756   WorldCat (עם VIAF): 128376756
מאוריציו קאגל

| --- | --- |

 לידה:  24 בדצמבר 1931 בואנוס איירס, ארגנטינה 
 פטירה:  18 בספטמבר 2008 (בגיל 76) קלן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מוקד פעילות:  קלן 
 סוגה:  אופרה 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 חברת תקליטים:  דויטשה גרמופון 
 פרסים והוקרה:  מסדר ההצטיינות של נורדריין-וסטפאליה (1993)  פרס גרימה (1971)  פרס גרימה (1970)  פרס ארנסט פון סימנס (2000)  פרס רולף שוק לאמנויות המוזיקה (2005)  פרס ארסמוס (1998)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת זיגן  צלב המפקד במסדר ההצטיינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 אתר רשמי
 פרופיל ב-IMDb
 
מאוריציו קאגל (בגרמנית: Mauricio Kagel;‏ 24 בדצמבר 1931 – 18 בספטמבר 2008) היה מלחין יהודי ארגנטינאי-גרמני. נודע בעניין שגילה בפיתוח הצד התיאטרלי של הביצוע המוזיקלי.
ביוגרפיה

קאגל נולד בבואנוס איירס, ארגנטינה, למשפחה יהודית שנמלטה מברית המועצות בשנות ה-20 של המאה ה-20. קאגל למד מוזיקה, תולדות הספרות ופילוסופיה בבואנוס איירס. בשנת 1957 הגיע כמלומד לקלן, גרמניה, שם חי עד מותו.
בשנים 1960–1966 ושוב מ-1972 עד 1976 לימד בסמינר הקיץ הבינלאומי למוזיקה חדשה בדרמשטדט.
קאגל עסק בהוראה באוניברסיטה של מדינת ניו יורק בבאפאלו (אוניברסיטת באפלו) בשנים 1964–1965 כפרופסור לתאוריה של המוזיקה וכן באקדמיה לקולנוע ולטלוויזיה של ברלין כמרצה אורח. הוא כיהן כמנהל הקורסים למוזיקה חדשה בגוטנבורג ובקלן והיה פרופסור לתיאטרון מוזיקה חדשה בקונסרבטוריון של קלן משנת 1974 עד 1997.
בהזמנת ולטר פינק, היה המלחין השני שהשתתף ב"דיוקנאות מלחינים חיים" בפסטיבל המוזיקה של ריינגאו בשנת 1991. בשנת 2000 קיבל את פרס ארנסט פון סימנס.
בין תלמידיו היו מריה דה אלוויאר, קרולה באוקהולט, בראנימיר קראסטיץ', דייוויד זאואר, ריקרד שפר, חואן מריה סולארה, ג'רלד בארי וצ'או מינג טונג.
קאגל מת בקלן ב-18 בספטמבר 2008 אחרי מחלה קשה, בגיל 76.
הערות שוליים

↑  פאול אטינלו, "מאוריציו קאגל"  במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
| זוכי פרס רולף שוק |
| --- | --- | --- |
| לוגיקה ופילוסופיה | וילארד ואן אורמאן קוויין (1993) • מייקל דאמט (1995) • דנה סקוט (1997) • ג'ון רולס (1999) • סול קריפקי (2001) • סולומון פפרמן (2003) • יאקו הינטיקה (2005) • תומאס נייגל (2008) • הילרי פטנאם (2011) • דרק פרפיט (2014) • רות מיליקן (2017) • שהרן שלח (2018) • דאג פרביץ, פר מרטין-לוף (2020) • דייוויד קפלן (2022) |  |
| מתמטיקה | אליאס מנחם סטיין (1993) • אנדרו ויילס (1995) • מיקיו סאטו (1997) • יורי מאנין (1999) • אליוט לייב (2001) • ריצ'רד סטנלי (2003) • לואיס קפארלי (2005) • אנדרה זמרדי (2008) • מייקל אשבכר (2011) • ייטאנג ז'אנג (2014) • ריצ'רד שואן (2017) • רונלד קויפמן (2018) • ניקולאי ג'ורג'ביץ' מקרוב (2020) • ג'ונתן פילה (2022) |  |
| אמנות חזותית | רפאל מונאו (1993) • קלאס אולדנבורג (1995) • טורסטן אנדרסון (1997) • הרצוג ודה מרון (1999) • ג'וזפה פנונה (2001) • סוזן רותנברג (2003) • סג'ימה ונישיזאווה (2005) • מונה חאטום (2008) • מרלן דומה (2011) • לאקאטון וואסאל (2014) • דוריס סלסדו (2017) • אנדרה ברזאני (2018) • פרנסיס אלס (2020) • רם קולהאס (2022) |  |
| מוזיקה | אינגוואר לינדהולם (1993) • ג'רג' ליגטי (1995) • יורמה פאנולה (1997) • רביעיית קרונוס (1999) • קאיה סאריאהו (2001) • אן סופי פון אוטר (2003) • מאוריציו קאגל (2005) • גדעון קרמר (2008) • אנדרו מנזה (2011) • הרברט בלומסטדט (2014) • ויין שורטר (2017) • ברברה הניגן (2018) • ג'רג' קורטג (2020) • ויקינגור אולפסון (2022) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263446605171  PLWABN: 9810581244005606  BNE: XX984879  BnF: cb138958158 (data)  CiNii: DA07971245  GND: 118559265  ICCU: LO1V044380  ISNI: 0000 0001 1472 6038  LCCN: n50042595  LNB: 000045188  MusicBrainz: 9f185094-f3d7-4e33-9f60-4588d4c63cb3  NKC: js20030512005  NTA: 068441495  RKD: 295755  SELIBR: 65854  SUDOC: 026943980  ULAN: 500194103  VIAF: 51875675   WorldCat (עם VIAF): 51875675
מועצה אזורית משוש

מועצה אזורית מָשׁוֹשׁ (בערבית: مجلس مشاش الاقليمي) הייתה מועצה אזורית במחוז הדרום בישראל, בשטח שבין באר שבע, דימונה וערד. המועצה הייתה המועצה האזורית הראשונה למגזר הבדואי בישראל. המועצה פורקה בשנת 1996 ובמקומה הוקמו המועצות המקומיות כסייפה, ערערה בנגב ושגב שלום.
היסטוריה

כחלק מתוכנית להסדרת התיישבות הבדואים בנגב, הוקמו היישובים שגב שלום, ערוער וכסייפה בשנים 1979, 1981 ו-1982, בהתאמה. בשנת 1988 הוקמה עבורם מועצה אזורית – משוש, על שמו של תל משוש (ח'רבת אל משאש) שבתחומה. חברי המועצה מונו על ידי משרד הפנים, ובראשה הועמד אילן שגיא מכפר ורבורג. כנגד המינוי הוגשה עתירה לבג"ץ בטענה כי חברי המועצה מונו משיקולים פוליטיים בשל היותם מזוהים עם הליכוד (שר הפנים באותו הזמן היה ראש הממשלה ויו"ר הליכוד יצחק שמיר). בית המשפט דחה את העתירה לאחר שמרבית חברי המועצה הצהירו על חברותם במפלגת העבודה.
בשנת 1991 גרו בתחומי המועצה 10,000 בני אדם.
הקמת המועצה גררה קשיים פנימיים, בשל ההבדלים בין השבטים ביישובים השונים, ועקב כך כאשר הוכרז על בחירות למועצה – אף תושב לא הגיש את מועמדותו.
משרד הפנים הקים ועדה בראשות פרופ' גדעון קרסל, וזו המליצה לפרק את המועצות האזוריות הבדואיות שוקת ומשוש ולהחליפן במועצות מקומיות. בשנת 1996 חתם שר הפנים חיים רמון על צו המורה על פירוק המועצה לשלוש מועצות מקומיות: כסייפה, ערערה בנגב ושגב-שלום.
ראו גם

מועצה אזורית שוקת
הערות שוליים

↑  אורי בינדר, משוש הבדואים, מעריב, 1 בפברואר 1988
↑  ימי בראשית, מעריב, 13 באוגוסט 1991
↑  אורי בינדר, ישיבה ראשונה של המועצה האזורית הבדווית הראשונה, מעריב, 3 ביולי 1988
↑  המועצות האזוריות בישראל בשנת 1991, מעריב, 13 באוגוסט 1991
↑  זאב זיוון, הבדואים בנגב: ריבוי נשים, מעבר ליישובי קבע והקצנה דתית ולאומית, בתוך: צבי צמרת, יחיעם וייץ וזאב דרורי (עורכים), "העשור החמישי: תשמ"ח – תשנ"ח (1988 – 1998), הוצאת ראובן מס תשפ"א, עמ' 250
↑  קובץ התקנות 5751, 12 במאי 1996
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מאוזוליאום אוגוסטוס

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אתר ארכאולוגי, מאוזוליאום רומי 
 מיקום:  קמפו מרציו 
 מדינה:  איטליה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 28 לפני הספירה
 תאריך פתיחה רשמי:  28 לפנה״ס 
 קואורדינטות:  41°54′22″N 12°28′35″E﻿ / ﻿41.90611°N 12.47639°E﻿ / 41.90611; 12.47639
 אתר רשמי
  (למפת רומא מוגדלת) מאוזוליאום אוגוסטוס(למפת רומא רגילה) מאוזוליאום אוגוסטוס
 
מיקום המאוזולאום ברומא העתיקה
מצבתה של אגריפינה
המאוזוליאום של אוגוסטוס הוא מבנה הקבורה המפואר שבנה הקיסר הרומי אוגוסטוס בשנת 28 לפנה"ס בשדה מרס בעיר רומא, על גדתו המזרחית של נהר הטיבר, מתוך מחשבה שישמש מקום הקבורה שלו עצמו ושל בני משפחתו.
המקום בו נמצאים שרידי המאוזוליאום נקרא באיטלקית "פיאצה אאוגוסטו אימפרטורה" (Piazza Augusto Imperatore).
היסטוריה

המאוזוליאום הוא אחד המבנים הראשונים שאוגוסטוס הורה על בנייתם לאחר ניצחונו בקרב אקטיום בשנת 31 לפנה"ס.
במאוזוליאום נקברו מרקוס קלאודיוס מרקלוס, מרקוס ויפסניוס אגריפה, אוקטביה, דרוסוס, לוקיוס קיסר, גאיוס קיסר, אוגוסטוס, גרמניקוס, דרוסוס הצעיר, ליוויה, נירון יוליוס קיסר, אגריפינה, טיבריוס, קלאודיוס, בריטניקוס, פופיאה סבינה, נרווה ויוליה דומנה (שני האחרונים לא השתייכו לשושלת היוליו-קלאודית).
בשנת 411 בזזו הגותים את המאוזוליאום.
במהלך ימי הביניים ביצרו את המבנה והפכו אותו לטירה של משפחת קולונה, עד גירושה מרומא בשנת 1167, אז נהרסה הטירה.
במהלך המאה ה-19 שימש המבנה זירה לקרבות שוורים. רק בשנות ה-30 של המאה ה-20 החלו לבצע במקום חפירות ארכאולוגיות, במסגרת השאיפה של השלטון הפשיסטי לחדש את הדרה של רומא.
תיאור המבנה

המאוזוליאום מעגלי בצורתו, וכלל מספר מעגלים של לבנים ואדמה שבה היו נטועים עצי ברושים. במרכז המאוזוליאום היה (ככל הנראה) גג בצורת חרוט, או פסל של אוגוסטוס. בתוך המבנה היו חדרי הקבורה.
שני אובליסקים עשויים גרניט ורודה עמדו בפתח המבנה. כיום הם ניצבים בפיאצה דל'אסקווילינו ובמזרקת הקווירינל. מסדרון הוביל מפתח המבנה לעבר חדרי הקבורה במרכזו.
קוטרו של המבנה היה 90 מטרים, וגובהו 42 מטרים.
בשנת 2016 אושר תקציב לשיקום המבנה וסביבתו כדי לאפשר גישה לציבור. ב-1 במרץ 2021 נפתח האתר למבקרים.
הערות שוליים

↑  Mausoleo di Augusto riapre dopo 14 anni. La storia: da tomba imperiale a circo e sala concerti, קוריירה דלה סרה, 1 במרץ 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007544479705171  GND: 4349570-9  LCCN: sh94005170  VIAF: 239172984   WorldCat (עם VIAF): 239172984 
הכניסה למאוזוליאום.
תוכנית המבנה בתרשים של ג'ובאני בטיסטה פיראנזי, 1756
מדליית השירות המצוין של משמר החופים

| --- | --- |

 
 פרטים
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 סוג:  עיטור צבאי
 המעניק:  משמר החופים של ארצות הברית
 למען:  העיטור ניתן לחייל בשירות משמר החופים של ארצות הברית אשר התבלט בשירות מצוין תחת אחריות גדולה
 זכאות:  חיילי משמר החופים של ארצות הברית
 סטטוס:  פעיל
 נוסד:  4 באוגוסט 1949
 היררכיה
 עיטור גבוה יותר:  מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה / מדליית השירות המצוין של מחלקת ביטחון המולדת
 עיטור מקביל:  מדליית השירות המצוין (צבא ארצות הברית) / מדליית השירות המצוין של הצי / מדליית השירות המצוין של חיל האוויר
 עיטור נמוך יותר:  כוכב הכסף
מדליית השירות המצוין של משמר החופים (CGDSM) היא עיטור צבאי של משמר החופים של ארצות הברית, שמוענק לחיילים על "שירות ראוי במיוחד לממשלה הטומן בחובו אחריות גדולה." לפני תאריך זה, חברי משמר החופים שנמצאו ראויים זכו במדליית השירות המצוין של הצי המהווה מקבילה לעיטור של משמר החופים. מדליית השירות המצוין של משמר החופים מקבילה למדליית השירות המיוחד של הצבא ולמדליית השירות המיוחד של חיל הים.
העיטור אושר על ידי הקונגרס ב-4 באוגוסט 1949.
קריטריונים

מדליית השירות המיוחד של משמר החופים מוענקת לכל חייל שנמצא ראוי בזכות שירות מיוחד לממשלת ארצות הברית שנשא בחובו אחריות רבה. ניתן להעניק את המדליה גם לכל לחיילים בזרעות האחרות של הכוחות המזוינים של ארצות הברית על פעילות שנעשתה עם משמר החופים האמריקני. הפעולה שבזכותה זוכה החייל בעיטור חייבת להיות חריגה ועל פועלו של החייל להיות מעל המצופה ולתרום באופן מהותי להצלחת פעולה או פרויקט גדול. העיטור מוענק בדרך כלל לקציני דגל בכירים, כמו מפקד משמר החופים. עם זאת, אין בכך כדי למנוע את הענקת המדליה לכל חייל העומד בתנאי הזכאות.
הסמכות להענקת המדליה נתונה כיום למזכיר ביטחון המולדת. בעבר הסמכות הייתה נתונה למזכיר התחבורה (1967–2003) ולמזכיר האוצר (עד 1966).
תיאור העיטור

עיטור בצבע זהב בחזיתו מוטבעת תמונה של ספינת המכס הראשונה והכיתוב "U.S. COAST GUARD” בראש העיטור ו-"DISTINGUISHED SERVICE" בתחתית. בגב העיטור סמל משמר החופים ומקום לחריתת שם המעוטר.
הענקות חוזרות של העיטור מסומנות על ידי כוכבי זהב המתווספים לעיטור.
זוכים בולטים

האדמירל ג'ונתן גרינרט – ראש המבצעים הימיים.
האדמירל אלפרד סי ריצ'מונד, מקבל הראשון של המדליה, 1961.
הגנרל ריצ'רד מאיירס, יו"ר המטות המשולבים.
הגנרל פיטר פייס, יו"ר המטות המשולבים, 2005.
הגנרל נורמן שוורצקופף הבן, מפקד מבצע סערת המדבר, 1991.
הגנרל אריק שינסקי מפקד צבא ארצות הברית.
הגנרל קולין פאוול יו"ר המטות המשולבים.
קצין משנה ראשי של משמר החופים ריק טרנט, החוגר הראשון שזכה במדליה, 1998.
ראו גם

עיטורי הכוחות המזוינים של ארצות הברית
הערות שוליים

↑  Armed Forces Information Service (1992). Armed Forces Decorations and Awards (PDF). Department of Defense. p. 6.
↑  United States Coast Guard (15 באוגוסט 2016). "Coast Guard Military Medals and Awards Manual COMDTINST M1650.25E" (PDF). Department of Homeland Security. נבדק ב-5 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Eric Trent - Recipient -, valor.militarytimes.com (באנגלית)
מנואל ולאסקס

מנואל ולאסקס וייוורדה (בספרדית: Manuel Velázquez Villaverde; ‏24 בינואר 1943 - 15 בינואר 2016) היה כדורגלן ספרדי ששיחק בעמדת קשר בריאל מדריד ובנבחרת ספרד.
קריירה

ולאסקס החל את דרכו באקדמיה של ריאל מדריד, ממנה הושאל לקבוצה אחרת בעיר - ראיו וייקאנו. לאחר שנה אחת עבר לשחק במלאגה, אותה עזב בתום שנתיים וחזר למועדון נעוריו ריאל מדריד.
בשנת 1965 ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת של ריאל מדריד תחת המאמן מיגל מוניוס, בה הפך לאחד השחקנים הבולטים בחבורת ה'יה-יה'. כבר בעונתו הראשונה זכה עם הקבוצה בגביע אירופה לאלופות, לאחר ניצחון על פרטיזן בלגרד במשחק הגמר שנערך באצטדיון הייזל בבריסל.
ולאסקס הפך לשחקן מוביל בריאל מדריד, בה רשם מעל 400 הופעות ב-12 עונות. בשנת 1978 עבר לשנת ניסיון בקבוצת הכדורגל של טורונטו הקנדית. בסיום אותה שנה פרש מכדורגל.
ב-15 בינואר 2016 נפטר ולאסקס.
תארים > ריאל מדריד

אליפות הליגה הספרדית - 1966/1967, 1967/1968, 1968/1969, 1971/1972, 1974/1975, 1975/1976
הגביע ספרדי - 1969/1970, 1973/1974, 1974/1975
גביע אירופה לאלופות - 1965/1966
מלטם ג'ומבול

| --- | --- |

 לידה:  5 בנובמבר 1969 (בת 54) אקסהיר, טורקיה
 מדינה:  טורקיה 
 תקופת הפעילות:  מ-1994
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מימר סינאן 
 פרופיל ב-IMDb
 
מלטם ג'ומבול (בטורקית: Meltem Cumbul; נולדה ב-5 בנובמבר 1969) היא שחקנית קולנוע טורקייה.
ביוגרפיה

מלטם ג'ומבול נולדה בעיר אקשהיר בטורקיה. הקריירה שלה כוללת 16 סרטים, ביניהם הסרט "Head-On", שש סדרות טלוויזיה, ביניהן הסדרה "Yılan Hikayesi", שבעבר הייתה הסדרה המצליחה והנצפית ביותר בטורקיה, וכמו כן גם מחזות ומחזות זמר כגון "Smokey Joe's Cafe" ו-"Taming of the Shrew". היא גילמה את פטמה סולטאן בסדרה ההיסטורית המצליחה "הסולטאן".
היא זכתה בפרסים והייתה חלק מחבר מושבעים במספר רב של טקסים לאומיים ובינלאומיים בפסטיבלים כגון פאלם ספרינגס, קווינס, אנקרה, ופסטיבל הסרטים של אנטליה. נכון לעכשיו, מלטם ג'ומבול מלמדת את שיטת המשחק של אריק מוריס, איתו היא למדה בלוס אנג'לס למשך שלוש שנים החל מ-2005, באוניברסיטת סינאן לאמנויות הבמה, שבה היא סיימה את לימודיה.
בשנת 2004 הנחתה את תחרות האירוויזיון שהתקיימה בארצה בעיר איסטנבול, יחד עם קורהאן אבאי.
פילמוגרפיה

Bay E
Böcek
Isaac's story
Karışık Pizza
Propaganda
Geboren in Absurdistan
Duruşma
Abdülhamit Düşerken
Gegen die Wand
Gönül Yarası
The Alphabet Killer
A Beautiful Life: 2008 - סרט אמריקאי
Tell Me O Khuda :2011
Labirent :2011
Yilan Hikayesi
Mustafa Gulaliyev
2013-2014: הסולטאן
מדליית השירות המצוין של מחלקת ביטחון המולדת

| --- | --- |

 
 פרטים
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 סוג:  עיטור צבאי
 המעניק:  המחלקה לביטחון המולדת
 למען:  העיטור ניתן לקצינים בשירות הכוחות המזוינים של ארצות הברית אשר התבלטו בשירות מצוין תחת אחריות גדולה ותרמו לביטחון המולדת של ארצות הברית
 זכאות:  קצינים בכירים בכוחות המזוינים של ארצות הברית
 סטטוס:  פעיל
 נוסד:  28 בפברואר 2003
 החליף את:  מדליית השירות המצוין של מחלקת התחבורה
 היררכיה
 עיטור גבוה יותר:  צלב השירות המצוין/צלב הצי/צלב חיל האוויר/צלב משמר החופים
 עיטור מקביל:  מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה
 עיטור נמוך יותר:  מדליית השירות המצוין (צבא ארצות הברית)/מדליית השירות המצוין של הצי / מדליית השירות המצוין של חיל האוויר / מדליית השירות המצוין של משמר החופים
מדליית השירות המצוין של מחלקת ביטחון המולדת (באנגלית: Homeland Security Distinguished Service Medal) היא עיטור צבאי של המחלקה לביטחון המולדת, המוענקת למשרתים בכוחות המזוינים של ארצות הברית עבור שירות מצוין. הגרסה הנוכחית של המדליה הוכרזה בפברואר 2003 עם תכולה בדיעבד ל-1 במרץ 2002.
מדליה זו מקבילה למדליית השירות המיוחד של מחלקת ההגנה של ארצות הברית.
היסטוריה

העיטור נוסד במקור ב-7 בדצמבר 1992 על ידי הנשיא ג'ורג' וו. בוש כמדליית השירות המצוין של מחלקת התחבורה וניתן היה להעניק אותו למשרתים במשמר החופים האמריקאי בלבד. ב-28 בפברואר 2003 חתם הנשיא ג'ורג 'וו. בוש על צו שהחליף את גרסת מחלקת התחבורה של העיטור בגרסת מחלקת ביטחון המולדת החלה בדיעבד ל-1 במרץ 2002. ב-5 באפריל 2011, חתם הנשיא ברק אובמה על תיקון לצו, המאפשר לעניק אותו לכלל המשרתים בכוחות המזוינים של ארצות הברית.
סדר ענידת האותות

כמדליית שירות מצוינת, עיטור זה הוא אחד העיטורים הגבוהים ביותר שניתן להעניק לחבר בכוחות המזוינים האמריקניים.
העיטור נענד לאחר מדליית הכבוד, צלב שירות מכובד , צלב חיל הים, צלב חיל האוויר וצלב משמר החופים, ולחברי משמר החופים, לפני מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה וכל אחת ממדליות השירות המצוין של הזרועות השונות. עבור המשרתים ביתר הזרועות, מדליית השירות המצוין של מחלקת ביטחון המדינה נענדת לפני מדליית השירות המיוחד של הזרוע בו משרת העונד אך לאחר מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה. ניתן להעניק את המדליה לכל אחד מחברי הכוחות המזוינים של ארצות הברית.
נמענים בולטים

האדמירל ת'ד וו אלן, הענקה ראשונה בשנת 2006 עבור פועלו בתגובה לסופת ההוריקן קתרינה, הענקה נוספת בשנת 2010 בסוף כהונתו כמפקד משמר החופים
האדמירל תומאס קולינס, בשנת 2006 בתום כהונתו כמפקד משמר החופים
סגנית האדמירל ויויאן קריאה, בשנת 2009 בתום כהונתה כסגנית מפקדת משמר החופים
הגנרל קרייג מקינלי, בשנת 2012 בתום כהונתו כמפקד המשמר הלאומי
האדמירל צ'ארלס מישל, בשנת 2018 בתום כהונתו כסגן מפקד משמר החופים
האדמירל רוברט ג'יי פאפ, בשנת 2014 בתום כהונתו כמפקד משמר החופים
סגן אדמירל דייוויד פקוסקה, בשנת 2010 בתום כהונתו כסגן מפקד משמר החופים
האדמירל פול זוקונפט, הענקה ראשונה בשנת 2011 על שירותו בתגובה לדליפת הנפט במפרץ מקסיקו ובשנת 2018 ענקה שנייה בסוף כהונתו כמפקד משמר החופים
ראו גם

עיטורי הכוחות המזוינים של ארצות הברית
מדליות השירות המצוין
הערות שוליים

↑  "14 USC § 492 – Distinguished service medal". Legal Information Institute, Cornell University Law School. נבדק ב-6 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Executive Order 13569--Amendments to Executive Orders 12824, 12835, 12859, and 13532, Reestablishment Pursuant to Executive Order 13498, and Revocation of Executive Order 13507". whitehouse.gov. 5 באפריל 2011. נבדק ב-6 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Barr, Stephen (11 במאי 2006). "Honoring Those Who Went Above and Beyond During Katrina". Washington Post. נבדק ב-6 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Admiral Thad W. Allen, www.defense.gov (באנגלית אמריקאית)
↑  Nomination, georgewbush-whitehouse.archives.gov
↑  "U.S. Secretary of Homeland Security Janet Napolitano congratulates Coast Guard Vice Adm. Vivien Crea for a job well done during the Coast Guard Vice Commandant Change of Watch Ceremony at Coast Guard Telecommunications and Information Systems Command". USCG Press. נבדק ב-6 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Panetta hosts Chief Change for National Guard Bureau". U.S. Department of Defense. אורכב מ-המקור ב-15 באפריל 2013. נבדק ב-6 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Headquarters Public Affairs (24 במאי 2018). "Photo Release: US Coast Guard welcomes new vice commandant". U.S. Coast Guard Headquarters. Washington, DC. נבדק ב-6 במאי 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Cooney, Mike (23 באוקטובר 2018). "Adm. Robert Papp Jr. – 2005 Norwich Native Son". Norwich Native Son-Daughter. Norwich, CT: Rotary Club of Norwich. נבדק ב-6 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wadlow, PO1 Kip. "Vice Commandant Change of Watch [Image 2 of 5]". US Coast Guard Atlantic Area. נבדק ב-6 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Admiral Karl L. Schultz, www.defense.gov (באנגלית אמריקאית)
↑  Sherbs, Diana (1 ביוני 2018). "U.S. Coast Guard welcomes new commandant". Coast Guard Compass. Washington, DC. נבדק ב-6 במאי 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
הגנרל קרייג מקינלי נואם לאחר שזכה במדליית השירות המצוין של המחלקה לביטחון המולדת. הגנרל קרייג הוא החבר הראשון במחלקת ההגנה שזכה במדליה.
מגהמיט

| --- | --- |

מגהמיט ממחוז צ'אקו בארגנטינה
 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  γ-Fe+32O3
 מערך קריסטלוגרפי:  קובייתי (כשתא העל טטרגונלי)
 צורת הגביש:  לעיתים נדירות כגבישים אוקטהדרליים או כצמיחה מחטית, בדרך כלל המינרל מופיע כגוש חסר צורה (מסיבי) או כשהוא מצפה חללים.
 צבע:  צהוב, חום כהה, שחור כחלחל
 ברק:  עמום עד מתכתי
 שקיפות:  אטום
 פצילות:  אין
 שבירה:  תת-קונכייתית
 קשיות:  6 בסולם מוס
 משקל סגולי:  4.86
 שרטוט:  חום
 מידע נוסף:  פרומגנטי
 מינרלים נלווים:  מגנטיט, אילמניט, פיריט, מרכזיט, לפידוקרוקיט, גתיט ואנאטס
מָגְהֶמִיט הוא מינרל אוקסידי אחד מסוגי תחמוצות הברזל הניחן במגנטיות בולטת.
במקורן של יונים יש מבנה תלת־ממדי של תאי עצבים המכילים את המינרלים מגהמיט ומגנטיט העוזר להן לנווט את דרכן.
תכונות > הרכב וקריסטלוגרפיה

נוסחת המבנה הכימי של המגהמיט היא γ-Fe+32O3.
ניתן להתייחס למגהמיט כאל מגנטיט נטול ברזל בערכיות 2 בנוסחה:
 (\mathrm {Fe} _{8}^{\mathrm {III} })_{A}[\mathrm {Fe} _{40/3}^{\mathrm {III} }\square _{8/3}]_{B}\mathrm {O} _{32} כאשר  \square  מייצג מקום פנוי,  A מייצג מיקום טטרהדרלי ו- B מייצג מיקום אוקטהדרלי.
המטיט (α-Fe+32O3) הוא פולימורף של המגהמיט.
המגהמיט מתגבש במערכת הקובייתית, חבורת סימטריות נקודתית "טטרטואידלית"  23\,\! וחבורת סימטריות מרחבית P213. הפרמטר של תא היחידה הוא: Å‏a=8.33. למגהמיט יש גם תא על (Supercell) שצורתו טטרגונלית וחבורת הסימטריות המרחבית שלו היא P41 או P43 והפרמטרים של תא היחידה הם Å‏a=8.33, ו-c=24.99Å.‏
תכונות > תכונות פיזיקליות

המינרל מופיע לעיתים נדירות כגבישים אוקטהדרליים או כצמיחה מחטית, בדרך כלל המינרל מופיע כגוש חסר צורה (מסיבי) או כשהוא מצפה דפנות של חללים בסלעים כשהוא מחליף מגנטיט. אין למינרל פצילות, והוא נשבר לחלקים מעוגלים למחצה (שבירה תת-קונכייתית). קשיותו בינונית-גבוהה - 6 בסולם מוס, ומשקלו הסגולי הוא בממוצע 4.86. המינרל הוא פרומגנטי והמגנטיות שלו חזקה.
תכונות > תכונות אופטיות

אופטית המינרל הוא איזוטרופי. גבישי המגהמיט אטומים (אם כי בשקף מנוסר המגהמיט הוא שקוף). צבעם חום, שחור כחלחל. הברק של המגהמיט עמום עד מתכתי.
גילוי ומקור שם

המינרל נתגלה לראשונה ב-1927 במכרה איירון מאונטיין (Iron mountain), כ-15 קילומטרים צפונית מערבית לרדינג (Redding) מחוז שסטה (Shasta) בקליפורניה שבארצות הברית. השם הוא הלחם של שמות שני מינרלים - מגנטיט והמטיט - בהתייחס למגנטיות החזקה של המינרל ולהרכבו הכימי.