stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שארל לקלר
הערות שוליים

↑  CIK-FIA World KZ Championship 2013 standings
↑  Leclerc teams up with Fortec for Alps campaign, Paddockscout.com, 26 November 2013
↑  Formula Renault 2.0 Alps 2014 standings
↑  Leclerc takes Rookie Championship title, Fortecmotorsports.com, 8 October 2014
↑  PaddockScout Top 50 Drivers of 2014: 20-11, Paddockscouts.com, 18 December 2014
↑  Nicolas Todt protege Charles Leclerc secures F3 deal for 2015, Autosport, 14 January 2015
↑  Charles Leclerc gets victory in final race of debut F3 weekend, Paddockscouts.com, 12 April 2015
↑  Leclerc is GP3 champion despite collision as De Vries wins, Formulascout.com, 26 November 2016
↑  GP2: Ferrari juniors to Prema for 2017, Racer.com, 28 November 2016
↑  Bahrain Formula 2: Ferrari junior Leclerc beats Ghiotto and Rowland, Autosport, 16 April 2017
↑  Charles Leclerc seals Formula 2 title with Jerez feature race win, Autosport, 7 October 2017
↑  Leclerc gets Ferrari and Haas development role, Motorsport.com, 1 March 2016
↑  Charles Leclerc: GP3 title key to 2017 F1 hopes, ESPN, 23 July 2016
↑  Haas’ Steiner: GP3’s Leclerc to drive in GP2, ReadMotorsport.com, 7 November 2016
↑  Leclerc heads day one of Budapest test for Ferrari, Formula1.com, 1 August 2017
↑  Sauber confirms Ericsson alongside Leclerc for 2018, Motorsport.com, 2 December 2017
↑  Ferrari confirms Leclerc for 2019 F1 season, Motorsport.com, 11 September 2018
↑  Leclerc already victim of Ferrari team orders, PanetF1.com, 17 March 2019
↑  Leclerc: First F1 podium "lucky in unlucky situation", Motorsport.com, 31 March 2019
↑  Ferrari expand on Charles Leclerc, Sebastian Vettel orders in China, Sky Sport, 15 Aprul 2019
↑  Austrian Grand Prix: Max Verstappen wins thriller after late pass on Charles Leclerc, BBC, 30 June 2019
↑  British GP: Hamilton takes home win, Vettel hits Verstappen, Motorsport.com, 14 July 2019
↑  Charles Leclerc dedicates first F1 win to Anthoine Hubert, BBC, 1 September 2019
↑  Italian GP: Leclerc fends off Mercedes duo to win, Motorsport.com, 8 September 2019
↑  Leclerc extends Ferrari F1 contract until 2024, Motorsport.com, 23 December 2019
↑  פורמולה 1: שארל לקלר יזנק מהפול פוזישן בגרנד פרי מונאקו הביתי, באתר וואלה, 22 במאי 2021
↑  Forbes 30 Under 30 2022: Celebrities, Forbes (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1264052472  LCCN: n2023013204  LNB: 000349993  MusicBrainz: cf57ba0a-634e-4f11-8eae-e1527d13b415  VIAF: 7968161332365152420006   WorldCat (עם VIAF): 7968161332365152420006 
לקלר במהלך האימונים בגרנד פרי הבריטי (2016)
סטפן בנדרה

| --- | --- |

 לידה:  1 בינואר 1909 סטארי יוגרינוב, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 נרצח:  15 באוקטובר 1959 (בגיל 50) מינכן, גרמניה המערבית 
 מדינה:  הרפובליקה העממית של מערב אוקראינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית, הרפובליקה הפולנית השנייה, חסר אזרחות 
 מקום קבורה:  ולדפרידהוף מינכן 
 השכלה:  הפוליטכני של לבוב 
 מפלגה:  ארגון הלאומנים האוקראינים, Organization of Ukrainian Nationalists (Bandera movement) 
 השקפה דתית:  הכנסיה היוונית קתולית אוקראינית 
 בן או בת זוג:  ירוסלאבה בנדרה 
 פרסים והוקרה:  גיבור אוקראינה, מסדר המדינה 
 חתימה:   
 
סטפּן אנדריוביץ' בנדרה (באוקראינית: Степан Андрійович Бандера;‏ 1 בינואר 1909 – 15 באוקטובר 1959) היה פעיל פוליטי לאומני אוקראיני מראשי התנועה הלאומנית האוקראינית. על פעילותו למען עצמאות אוקראינה הוא ישב בכלא הפולני והנאצי ובשנת 1959 נרצח על ידי סוכן ק.ג.ב. בחלק מאוקראינה בנדרה נחשב לגיבור לאומי ומרטיר, שמת עבור המאבק הלאומי.
התייחסות לפעילותו היא לא חד-משמעית. תושבי אוקראינה המערבית רואים בו גיבור לאומי. בפולין וברוסיה רואים בו משתף פעולה עם הנאצים, האשם בהריגה של אזרחים לפחות 100 אלף יהודים, והסכים לשתף פעולה עם הנאצים ובעקבות כך נכלא במחנה עבודה. עם זאת, תחת פיקודו אנשיו ביצעו פוגרום ומעשי רצח של אלפי יהודים. בתקופת ברית המועצות המונח "תומך בנדרה" התייחס לכל הלאומנים האוקראינים ללא תלות בקשריהם עם האיש.
בשנת 2010 הוענק לסטפן בנדרה תואר "גיבור אוקראינה" שבהמשך נשלל ממנו בעקבות החלטת בית המשפט. הצעה להעניק את הפרס לבנדרה נדחתה על ידי הפרלמנט האוקראיני באוגוסט 2019.
ילדות וצעירותו

סטפן בנדרה נולד בכפר בגליציה באזור שהיה שייך לאימפריה האוסטרו-הונגרית. אביו היה כומר בכנסייה היוונית-קתולית. אביו של סטפן היה לאומן אוקראיני ובביתו התקיימו פגישות של ארגונים לאומניים. בשנת 1941, לאחר שהכפר בו התגורר סופח לברית המועצות, נעצר אביו של בנדרה על ידי סוכני נ.ק.ו.ד. והוצא להורג ביולי 1941. אמו של בנדרה נפטרה בשנת 1922 משחפת.
במשפחה היו 7 ילדים והיא התגוררה בבית השרד של הכומר. כאשר היה הילד בן 5 החלה מלחמת העולם הראשונה ואזור הכפר היה במרכז הקרבות. תבוסת האימפריה האוסטרו-הונגרית במלחמה הביאה להתפרצות לאומנית אוקראינית. אביו של סטפן היה בין מארגני המרד האוקראיני ונבחר לפרלמנט של הרפובליקה האוקראינית קצרת המועד שהוקמה. ביולי 1919 הובס הצבא האוקראיני והשטח עבר לשליטת פולין. הדבר קיבל הכרה בינלאומית, אך פולין חויבה לתת לאוקראינים אוטונומיה מסוימת.
בשנת 1919 עבר בנדרה לסטרי והחל ללמוד בגימנסיה האוקראינית המקומית. בשנת 1922 התקבל לארגון לאומני אוקראיני והתקדם בו בסולם התפקידים.
במחצית 1927 סיים בנדרה את לימודיו ורצה להתקבל לאקדמיה כלכלית אוקראינית בעיר פודברדי (צ'כוסלובקיה), אך הפולנים לא הנפיקו לו אישור יציאה מגבולות המדינה. במשך שנה התגורר בכפרו. בשנה זו הוא החל להיות פעיל בארגון צבאי אוקראיני שפעל במחתרת. בשנת 1928 הוא עבר ללבוב (אז בשטח פולין) והחל ללמוד אגרונומיה. בשנת 1929 הוקם ארגון לאומנים אוקראינים ובנדרה היה בין חבריו הראשונים.
פעילות לאומנית בפולין

בשנת 1932 בנדרה נשלח לדנציג (אז בשטח גרמניה) ועבר קורס הכשרה במודיעין. עם חזרתו לפולין הוא קיבל תפקיד פיקודי בזרוע הצבאית של "ארגון הלאומנים האוקראינים". ב-22 בדצמבר 1932 ביום הוצאה להורג של מספר לאומנים אוקראינים ארגן בנדרה הפעלת פעמונים בכל הכנסיות של לבוב. במהלך ההולודומור באוקראינה הסובייטית בנדרה ארגן פעולות נגד פעילים קומוניסטים בלבוב. ב-3 ביוני 1933 הוא היה מעורב בהתנקשות בקונסול סובייטי בלבוב. במהלך כנס הארגון בפראג בנדרה הציע שינוי ארגוני רחב והצעתו התקבלה.
בסך הכל במהלך השנים 1930–1933 בנדרה נעצר חמש פעמים אך בכל פעם לתקופה קצרה. באפריל 1933 הפלג הצבאי של הארגון החליט לבצע התנקשות בשר הפנים של פולין, פייראצקי ועל בנדרה הוטל לארגן את ההתנקשות. השר נרצח ב-15 ביוני 1934. הרוצח הצליח להימלט מחוץ לגבולות פולין. בנדרה, שנעצר יום לפני הרצח במהלך ניסיון לעבור לצ'כוסלובקיה נחקר ותוך זמן קצר התברר שקיים קשר בינו לבין המתנקש.
ב-18 בנובמבר 1935 בוורשה החל משפט נגד מספר לאומנים אוקראינים. כבר בישיבה הראשונה בנדרה הכריז על עצמו כאזרח אוקראינה שלא מכיר בחוק הפולני והתנגד לתת עדות בשפה הפולנית. לאור הופעתו הלוחמנית הדעה הכללית הייתה שבנדרה יקבל עונש מוות. ב-13 בינואר 1936 בנדרה ושני נאשמים נוספים קיבלו עונש מוות שהומר למאסר עולם. ב-25 במאי 1936 בלבוב החל משפט נוסף שבסופו בנדרה קיבל עונש מאסר עולם נוסף. במהלך המעצר הוא הועבר למבצר ברסט ליטובסק. לאחר תחילת המערכה בפולין, ב-13 בספטמבר 1939 בנדרה ולאומנים אוקראינים נוספים נמלטו מהכלא. תוך זמן קצר הוא הגיע ללבוב שעברה לשליטה של ברית המועצות. לאחר הערכת המצב הוא החליט שהארגון צריך להתרכז במאבק נגד השלטון הסובייטי.
מלחמת העולם השנייה

לאחר הגעה ללבוב היה בנדרה במחתרת במשך כשבועיים. בתקופה זו הוא נפגש עם מפקדי שטח ועל כולם היה מוסכם שיש לפעול נגד השלטון הסובייטי באוקראינה. מחשש למעצר על ידי סוכני נ.ק.ו.ד. הוא ומספר מעוזריו עברו את הגבול והגיעו לקרקוב שהיה בשטח הכיבוש הגרמני. בהיותו בקרקוב ב-3 ביוני 1940 הוא התחתן.
בנובמבר 1939 עבר בנדרה לסלובקיה, אחר כך לווינה. באותה תקופה החל פילוג בארגון הלאומנים האוקראינים. החל מאוגוסט 1939 בראש הארגון מונה אנדריי מלניק, אך רבים מהצירים שהשתתפו בהצבעה תמכו בסטפן בנדרה. בנדרה היה בדעה שיש לפעול באופן עצמאי תוך מאבק מזוין לטובת אוקראינה העצמאית. מלניק, לעומתו, סבר שיש להתבסס על עזרה של גרמניה לקבלת מדינה עצמאית. ב-10 בפברואר 1940 התאספו תומכיו של בנדרה בקרקוב והכריזו עליו כראש הארגון. ב-5 באפריל 1940 נפגשו מלניק ובנדרה בצפון איטליה. מלניק סירב להפסיק קשרים עם הגרמנים לפגישה לא היו תוצאות. באפריל 1941 החלק המתפלג ארגן אספה מארגנת ובנדרה נבחר לראש הארגון. הארגון החל בהכנת תאים צבאים בשטח אוקראינה הסובייטית.
ערב הפלישה לברית המועצות, סייע בנדרה לנאצים בהקמת שני גדודי אוקראינים, "גדוד נכטיגל" ו"גדוד רולאנד", וכן הקימה תנועתו "קבוצות ניידות", שנעו עם הצבא הגרמני לתוך אוקראינה והקימו את הממשל המקומי ואת משטרת העזר האוקראינית.
באביב 1941 החל בנדרה בהקמת גדודים אוקראינים שנועדו למאבק מזוין למען עצמאותה של אוקראינה. הבסיסים הוקמו בשטח גרמניה ובתמיכה גרמנית שסיפקה לגדודים הדרכה וציוד. בהמשך כתב בנדרה שהכוונה הייתה לנצל את הכוח הצבאי למאבק נגד הסובייטים והתמיכה הגרמנית היה אילוץ.
ב-22 ביוני החלה גרמניה הנאצית בפלישה לברית המועצות. ב-30 ביוני לבוב נכבשה על ידי הנאצים. יחד עם הוורמאכט נכנסו לעיר חלק מראשי ארגונו של בנדרה. עם זאת, הגרמנים מנעו ממנו עצמו להיכנס ללבוב, כנראה מתוך חשש שינקוט פעולות חד-צדדיות ללא אישורם.
ואכן, עם כניסת הגרמנים ללבוב ב-30 ביוני 1941 הכריז סגנו של בנדרה, ירוסלב סטצקו, על חידוש המדינה האוקראינית העצמאית, וזאת בלא אישור הגרמנים. במקביל, במשך ארבעה ימים מ-30 ביוני 1941 ועד 3 ביולי 1941 ערכו אנשי ארגון הלאומנים האוקראינים של בנדרה לצד חיילי גדוד נכטיגל ואנשי המיליציה הלאומית האוקראינית פוגרום ביהודי לבוב, בו נרצחו כמעט 4,000 יהודים ונפגעו רבים נוספים. אף על פי שבנדרה ותומכיו היו בעד שיתוף פעולה עם הגרמנים במאבק נגד הסובייטים, לא אהב השלטון הגרמני את הכרזת העצמאות ותוך מספר ימים ראשי המדינה החדשה נעצרו וב-5 ביולי נעצר גם סטפן בנדרה עצמו. כאשר הוא סירב לגנות את הכרזת העצמאות הוא נשלח למחנה מעצר בזקסנהאוזן. בהיותו במחנה הוא היה באגף האסירים הפוליטיים בתנאים סבירים יחסית.
בנדרה היה במעצר, אך תומכיו הצליחו להקים באוקראינה הכבושה צבא אוקראיני של ממש שלחם בעיקר נגד פרטיזנים פולנים ופרטיזנים סובייטים. אנשי הצבא האוקראיני ערכו טבח באוכלוסייה פולנית בווהלין ורצחו יהודים, שהצליחו להימלט ליערות מהגטאות. ב-25 בספטמבר 1944 שוחרר בנדרה, אך כתנאי לשיתוף פעולה עם הנאצים דרש מהם להכיר באוקראינה העצמאית. מאחר שלא הייתה לכך הסכמה גרמנית, הוא לא שיתף פעולה עם הנאצים אך גם לא נעצר שוב. רומן שוחביץ' שהיה ראש הארגון באוקראינה הציע להכריז על בנדרה כראש הארגון. בפברואר 1945 נבחר בנדרה לעמוד בראש הארגון. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה הוא נשאר להתגורר בגרמניה.
לאחר מלחמת העולם השנייה

הארגון האוקראיני ניהל מאבק מזוין נגד השלטון הסובייטי בשטח אוקראינה, עם יחידות צבאיות של עשרות אלפי לוחמים שהסתתרו ביערות ובמחתרת ונלחמו נגד הצבא האדום ופעילים קומוניסטים. המאבק נמשך עד לשנות ה-50, וכולל הרג, גירוש משפחות ומעצרים המוניים. ב-1948, בנדרה ניסה לקבל החלטה באספת הארגון על מעבר לאוקראינה, אך גם תמיכת ראש הארגון רומן שוחביץ' לא הועילה, והוחלט שעליו להישאר בגרמניה. בתחילת שנות ה-50 עבר למינכן, לאחר שחשש ממעצר על ידי השלטון הבריטי, והתגורר שם באופן חוקי עד לשנות ה-60. מאז 1947 הסובייטים ניסו לחסלו, אך הצליחו להתנקש בו רק ב-1959. רוצחו, בוגדן סטשינסקי, הצליח להימלט לברית המועצות, שם עוטר בעיטור הדגל האדום על פעולת ההתנקשות. ב-1961 הוא ערק למערב, הודה ברצח, וב-1962 נידון ל-8 שנות מאסר בגרמניה.
הערות שוליים

↑  יד ושם, מרכז מידע אודות השואה
↑  Grzegorz Rossolinski, Stepan Bandera: The Life and Afterlife of a Ukrainian Nationalist : Fascism, Genocide, and Cult, Columbia University Press, 2014. (באנגלית)
↑  Proclamation of Ukrainian statehood, 1941, www.encyclopediaofukraine.com (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007278646905171  PLWABN: 9810549883505606  BIBSYS: 15023304  BNE: XX1396891  BnF: cb169791907 (data)  CiNii: DA13319264  GND: 118652303  ISNI: 0000 0001 1061 1110  LCCN: n85365513  LNB: 000217314  NKC: jo2003168037  NTA: 170729818  SNAC: w6973pbx  SUDOC: 122652657  VIAF: 47555648   WorldCat (עם VIAF): 47555648 
אנדרטה לזכר בנדרה בטרנופיל
לאנס סטרול

לאנס סטרול (סטרולוביץ׳) (באנגלית: Lance Stroll, נולד ב-29 באוקטובר 1998 במונטריאול, קנדה) הוא נהג מרוצים קנדי-יהודי המתחרה באליפות הפורמולה 1 כנהגה של קבוצת אסטון מרטין. בשנת 2016 זכה באליפות הפורמולה 3 האירופאית.
סטרול הוא בנו של איש העסקים המיליארדר לורנס סטרול, שעוסק בעיקר בתחום האופנה ובין היתר הוא בעל קבוצת הפורמולה 1 אסטון מרטין. אימו קלייר-אן קאלנס היא מעצבת אופנה בלגית.
קריירת מרוצים > שנים ראשונות

סטרול החל את קריירת המרוצים במסלולי הקארטינג בהם זכה להצלחה רבה. בשנת 2008 זכה בתואר רוקי השנה מטעם התאחדות הספורט מוטורי של קוויבק. באותה שנה זכה באליפות קנדה. בשנת 2010 הוחתם סטרול באקדמיה לנהגים של קבוצת פרארי. בשנת 2011 השתתף באליפות אירופה בקארטינג וסיים במקום התשיעי בקטגוריית KF3. בשנת 2012 השתתף במגוון תחרויות: זכה בגביע לאס וגאס, סיים רביעי באליפות ה-WSK מאסטר, חמישי באליפות העולם של הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA) ושמיני בסבב האירופי. בשנת 2013 עבר להתחרות בקטגוריית ה-FK1, הקטגוריה הבכירה בתחום ובסיום העונה נבחר כרוקי השנה.
בשנת 2014 עבר סטרול להתחרות באליפות פורמולה 4 האיטלקית עם קבוצת פרמה רייסינג. הוא הגיע לפודיום ב-13 מתוך 18 המרוצים בעונה, מתוכם 7 פעמים כמנצח. באותה עונה סטרול זכה באליפות הראשונה שלו. בחודשים ינואר ופברואר 2015 השתתף בסבב אליפות טויוטה, שהתקיים בניו זילנד וזכה באליפות.
במהלך 2015 הצטרף לאליפות אירופה בפורמולה 3, ניצח במרוץ אחד מתוך 32 וסיים במקום החמישי בדרוג הכללי. בעונה לאחר מכן, ניצח ב-14 מרוצים וזכה באליפות בפער של 187 נקודות ממקסימיליאן גונת'ר, הנהג שדורג במקום השני.
קריירת מרוצים > פורמולה 1 > 2016–2018: ויליאמס

במקביל להשתתפותו באליפות אירופה בפורמולה 3, סטרול הצטרף לאקדמיית ויליאמס לנהגים, ושימש גם כנהג פיתוח של קבוצת ויליאמס. לקראת סיום העונה הודיעה הקבוצה על החתמתו של סטרול כנהג בקבוצה החל מעונת 2017. את שלושת המרוצים הראשונים של העונה לא הצליח לסיים. בגרנד פרי רוסיה השלים לראשונה מרוץ, כשסיים במקום ה-11. בגרנד פרי של קנדה סיים במקום התשיעי וצבר נקודות ראשונות בקריירה. שבועיים לאחר מכן הפתיע רבים כשסיים במקום השלישי בגרנד פרי אזרבייג'ן והפך לרוקי הצעיר ביותר בתולדות האליפות שמגיעלפודיום. בגרנד פרי האיטלקי במונזה קבע את הזמן הרביעי בטיבו במקצה הדירוג. עונשים שהוטלו על דניאל ריקארדו ומקס ורסטאפן קידמו אותו אל המקום השני בזינוק למרוץ, אותו סיים במקום השביעי. את עונת הבכורה שלו סיים סטרול במקום ה-12. בעונתו השנייה בוויליאמס צבר נקודות בשני מרוצים בלבד וסיים את העונה במקום ה-18.
קריירת מרוצים > פורמולה 1 > 2019-2020: רייסינג פוינט

במהלך עונת 2018 נקלעה קבוצת פורס אינדיה לבעיות כלכליות שאיימו על המשך פעילותה. הקבוצה נרכשה על ידי קונסורציום של משקיעים בראשות אביו, לורנס, והוקמה מחדש כקבוצת רייסינג פוינט. לקראת עונת 2019 הוחתם לאנס בקבוצה שבבעלות אביו, החליף את אסטבן אוקון ונהג לצד סרג'יו פרז. סטרול השיג את הנקודות הראשונות שלו בקבוצה החדשה בגרנד פרי האוסטרלי, כאשר סיים במקום התשיעי. הוא השיג את הנקודות האחרונות שלו בעונה לאחר שסיים במקום התשיעי בגרנד פרי היפני. סטרול פרש משני המרוצים האחרונים של עונה 2019 בעקבות כשל במתלים בגרנד הברזילאי ובעיות בבלמים באבו דאבי.
סטרול סיים את עונתו הראשונה ברייסינג פוינט במקום החמישה-עשר באליפות הנהגים עם 21 נקודות, מתחת למספר הנקודות של שותפו לקבוצה פרז, שהשיג 52 נקודות.
קריירת מרוצים > פורמולה 1 > 2021-2024: אסטון מרטין

בעונת 2021, לאנס סטרול המשיך את הקריירה שלו בקבוצת הפורמולה 1 Racing Point, שבינתיים עברה מיתוג מחדש ושינתה את שמה ל-Aston Martin. סטרול התחרה לצד אלוף העולם ארבע פעמים, סבסטיאן פטל, שהצטרף לקבוצה במקום סרחיו פרז. העונה החלה באופן מבטיח כאשר סטרול הצליח להעפיל למקום העשירי בגרנד פרי הפותח בבחריין, וזכה בנקודה. במהלך גרנד פרי מונקו, סרטון שבו הוא עובר מעל מדרכה הפך לויראלי ברשת, לאחר ששודר במקום קרב בין פטל, פייר גאסלי ולואיס המילטון .
עונת 2021 הייתה רצופה באירועים קשים עבור סטרול. בגרנד פרי אזרבייג'ן הוא נאלץ לפרוש מהמרוץ בעקבות כשל בצמיגים – תקרית שגם קרתה לנהג מקס ורשטאפן בהמשך אותו מרוץ, והוביל לחקירה מצד יצרנית הצמיגים פירלי. בגרנד פרי ההונגרי סטרול גרם לתאונה שהובילה להדחתו שלו ושל שארל לקלר מהמרוץ ולנזק משמעותי למכוניתו של דניאל ריקארדו. בעקבות התקרית, הוא קיבל עונש של הורדה של חמישה מקומות על הגריד בגרנד פרי הבלגי.
במהלך העונה, סטרול הצליח להשיג את תוצאתו הטובה ביותר בגרנד פרי קטר, כאשר סיים במקום השישי. בסוף העונה דורג במקום ה-13 באליפות הנהגים, כשהוא צובר 34 נקודות לעומת 43 נקודות של פטל.
בעונת 2022 סטרול המשיך להתחרות לצד פטל באסטון מרטין. בגרנד פרי ערב הסעודית, היה בעשירייה הראשונה אך איבד מקומות לאחר התנגשות עם אלכס אלבון. בגרנד פרי האוסטרלי, סטרול קיבל עונש על התנגשות עם ניקולס לטיפי, ובמהלך אותו מרוץ קיבל עונש נוסף על הגנה אגרסיבית נגד ולטרי בוטאס. את הנקודות הראשונות שלו לעונה זו השיג בגרנד פרי האיטלקי של אמיליה-רומאנה, שם סיים במקום העשירי, וחזר על ההישג גם בגרנד פרי מיאמי.
בהמשך העונה סטרול הצליח להשיג מספר הישגים נוספים, כולל מקומות עשיריים בקנדה, צרפת והולנד. תוצאתו הטובה ביותר לעונה הגיעה בגרנד פרי סינגפור, שם סיים במקום השישי. למרות תקלות ותאונות רבות, כולל התנגשות עם פרננדו אלונסו בגרנד פרי בארצות הברית, סטרול הצליח לסיים את העונה במקום ה-15 עם 18 נקודות.
סטרול נשאר בקבוצת אסטון מרטין לעונת 2023, כשהפעם התחרה לצד פרננדו אלונסו, שהחליף את סבסטיאן פטל שפרש .
סטרול החמיץ את כל שלושת ימי מבחני קדם העונה שנערכו במסלול בחריין לאחר שנפצע בתאונת אופניים. למרות הפציעות והניתוח שעבר, הוא הצליח לחזור בזמן לפתיחת העונה בגרנד פרי בחריין, שם סיים במקום השישי. במהלך אותה עונה סטרול המשיך להיאבק בתקלות ובעיות טכניות, כולל פרישה מגרנד פרי מונקו בעקבות נזק שנגרם למכוניתו. תאונה חמורה במהלך מקצה הדירוג בגרנד פרי סינגפור גרמה לפרישתו של סטרול מסוף שבוע שלם. למרות זאת, סטרול השיג תוצאות נאות במספר מרוצים, כולל מקום רביעי בגרנד פרי האוסטרלי ומקום חמישי בגרנד פרי הברזילאי, כשדורג מעל חברו לקבוצה אלונסו. את העונה סיים במקום העשירי בדירוג הנהגים, עם 74 נקודות – ההישג הטוב ביותר בקריירת הפורמולה 1 שלו.
משפחתו

אביו של לאנס הוא לורנס סטרול, יזם בתחום האופנה והבעלים של קבוצת המרוצים אסטון מרטין (רייסינג פוינט, לשעבר). אמו, קלייר-אן, היא מעצבת אופנה ואחותו, קלואי, היא זמרת פופ.
הערות שוליים

↑  Lawrence Stroll, Forbes (באנגלית)
↑  Kid Karter, Lance Stroll Signed by Ferrari Driver Academy, Team-sport.co.uk, 14 June 2010
↑  גאיה מלמד, דעה: לאנס סטרול הוא ממש לא תינוק נפוטיזם, באתר TheCar, ‏2024-09-15
↑  Williams Confirms Driver Line Up for the 2017 Season, Williamsf1.com, 3 November 2016
↑  Montrealer Lance Stroll finishes first career F1 race in Russia, Montreallgazette, 30 April 2017
↑  Montrealer Stroll places third in Azerbaidjan Grand Prix, montreal.ctvnews.ca, 25 June 2017
↑  'I was just having fun' - rookie Stroll makes Monza front row, Formula1.com, 2 September 2017
↑  Force India rescued from administration by Lawrence Stroll-led new backers, ESPN, 8 August 2018
↑  Lance Stroll to race for Force India in 2019, ESPN, 30 November 2018
↑  What is the Lance Stroll Meme?, EssentiallySports, ‏2021-06-13 (באנגלית)
↑  גאיה מלמד, סבסטיאן ווטל פורש: "פורמולה 1 זה לא הכל בחיים", באתר TheCar, ‏2022-07-28
↑  Fernando Alonso signs to Aston Martin for 2023 on multi-year contract | Formula 1®, Formula 1® - The Official F1® Website (באנגלית)
↑  Aston Martin driver Lance Stroll to miss pre-season testing in Bahrain after training accident | Formula 1®, Formula 1® - The Official F1® Website (באנגלית)
↑  Stroll to race in season-opening Bahrain GP, RacingNews365, ‏2023-03-02 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2019046679  VIAF: 280152563091315560002   WorldCat (עם VIAF): 280152563091315560002 
סטרול ב־FW40 בגרנד פרי מלזיה (2017)
נס וסטילה

| --- | --- |

 תקופת הפעילות:  מ-2023
 סוגה:  היפ הופ • טראפ • דריל
 חברת תקליטים:  ועד הבית • הפי"ל • הפקות ממן
 חברים
 נסיה לוי  דור סורוקר
נס וסטילה הם צמד מוזיקלי ישראלי. חברי ההרכב הם נסיה לוי (נס) ודור סורוקר (סטילה).
היסטוריה

שני היוצרים נס וסטילה שיתפו פעולה בפעם הראשונה ב-2023 בשיר "תיק קטן". השיר הפך ללהיט ויראלי והגיע היישר אל המקום הראשון במצעד "היטליסט" של מגזין מאקו. נוסף על כך, זכה להצלחה בתחנות הרדיו והגיע למקום השני במצעד השבועי של מדיה פורסט. גם במצעדים השנתיים הגיע השיר לעשירייה הפותחת, ובעקבות הצלחת השיר, זכה הצמד בפרס "פריצת השנה" של כאן גימל ו"פיק השנה" במצעד השנתי של היטליסט.
בנובמבר 2023 הוציאו הצמד יחד את הסינגל השני שלהם, "חרבו דרבו", המוקדש לחיילי צה"ל, בעקבות מלחמת חרבות ברזל. זהו השיר השני של הצמד שהגיע למקום הראשון במצעד היטליסט.
באפריל 2024 השתתף הצמד בשיר "פרנציפ" מתוך אלבומו של הזמר והראפר סטטיק, "להרים". ב-28 במאי יצא שירם "באמפרים". ב-14 ביולי הוציאו את "מגדלים", אשר נכנס לפלייליסט של גלגלצ כמה ימים לאחר צאתו.
דיסקוגרפיה > סינגלים

| שם השיר | שנה | מיקומי שיא> היטליסט | מיקומי שיא> מדיה פורסט | מיקומי שיא> גלגלצ | מיקומי שיא> העשירייה | אלבום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| "תיק קטן" | 2023 | 1 | 2 | 1 | 1 | סינגל ללא אלבום |
| "חרבו דרבו" | 2023 | 1 | 12 | 1 | 1 | סינגל ללא אלבום |
| "באמפרים" | 2024 | 4 | 6 | 2 | 2 | סינגל ללא אלבום |
| "מגדלים" | 2024 | 2 | 6 | 1 | 2 | סינגל ללא אלבום |
דיסקוגרפיה > שירים אחרים במצעדים

| שם השיר | שנה | מיקומי שיא> היטליסט | אלבום |
| --- | --- | --- | --- |
| "פרנציפ" (סטטיק עם נס וסטילה) | 2024 | 82 | להרים |
הערות שוליים

↑  דור מאיר מועלם, ‏ביקשו שאשלח את השיר "תיק קטן". איזה שיר, יא גנובים? זה לא מוקלט בכלל, באתר ‏מאקו‏, 30 באפריל 2023
↑  רן בוקר, "חרבו דרבו": שיר המלחמה של יוצרי הלהיט "תיק קטן", באתר ynet, 14 בנובמבר 2023
↑  גיל משעלי, ‏"אני גדלתי עם ערסים, נוסעת כמו צ'אחלה": השיר החדש של נס וסטילה, באתר ‏מאקו‏, 28 במאי 2024
↑  17.7.pdf, Google Docs
↑  המצעד השבועי: מצעד השירים השבועי, להיטים ישראלים ולועזיים, באתר היטליסט, בשבוע 25 של שנת 2024, ‏4 ביוני 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: f1c9af45-df1a-43e1-b1d5-6d31d1068620
חוה טורניאנסקי

חוה טורניאנסקי
חוה טורניאנסקי (נולדה ב-21 ביולי 1937) היא פרופסור אמריטה בחוג ליידיש באוניברסיטה העברית, חברת האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים וכלת פרס ישראל לחקר לשונות היהודים וספרויותיהם וחקר התרבות העממית (תשע"ג).
ביוגרפיה

חוה טורניאנסקי נולדה במקסיקו סיטי להורים מהגרים ממזרח אירופה שניהלו בית יהודי-חילוני על טהרת היידיש. למדה בבית הספר היסודי והתיכון "די יידישע שול אין מעקסיקע". עשתה שנת לימודים בירושלים ב"בית המדרש למורי הגולה ע"ש חיים גרינברג", שבה למקסיקו ובמשך שנתיים לימדה שם עברית ויידיש בבית ספרה ולמדה פדגוגיה באוניברסיטה הלאומית האוטונומית של מקסיקו. עלתה לישראל בשלהי שנת 1957 ולמדה בסמינר ע"ש דוד ילין בשאיפה להיות מורה בבית הספר העממי. את לימודי התואר הראשון והשני עשתה באוניברסיטה העברית בירושלים בחוג להיסטוריה של עם ישראל ובחוג ליידיש, אצל הפרופסורים דב סדן, חנא שמרוק ושמואל ורסס. בשנים 1967–1973 כתבה דוקטורט על היצירה הדו-לשוניות בחברה האשכנזית בעת החדשה המוקדמת בהדרכתו של פרופסור חנא שמרוק, ועשתה שנת פוסט-דוקטורט במרכז ללימודי יהדות באוקספורד. לימדה בחוג ליידיש באוניברסיטה העברית משנת 1962 (פרופסור מן המניין מ-1995) עד שפרשה לגמלאות ב-2005. כיהנה שנים רבות כראש החוג. את כל שנות השבתון שלה עשתה באוקספורד. לימדה קורסים בלשון יידיש וספרותה ובתרבות אשכנז באוניברסיטה האיברו-אמריקנה במקסיקו, באוניברסיטת degli studi במילאנו, במכון ללימודי עברית ויהדות באוניברסיטת קולג' לונדון; נתנה סדרת הרצאות באוניברסיטת קליפורניה בברקלי והשתתפה בקבוצת מחקר על הספר היהודי במכון ללימודי יהדות מתקדמים בפילדלפיה, במסגרת אוניברסיטת פנסילבניה.
הייתה חברת מערכת של "תרביץ, רבעון למדעי היהדות", וכיהנה כיו"ר תוכנית הלימודים "יידיש – שפה ותרבות", תוכנית לימודים לחטיבה העליונה בבית הספר הכללי והדתי" מטעם האגף לתכנון ולפיתוח תוכניות לימודים של משרד החינוך.
חוה טורניאנסקי היא אלמנתו של אוריאל טורניאנסקי, ואם לשלושה בנים.
ביוגרפיה > הוקרה

1987: פרס קרן אליעזר פינס לתרבות ולספרות
1987: פרס בית שלום עליכם ע"ש שייבר לספרות ולאמנות
1988: פרס איציק מאנגר ליצירה ספרותית ביידיש
2006: פרס ביאליק לחכמת ישראל - על הוצאת המהדורה הביקורתית והתרגום לעברית של "גליקל"
2007: נבחרה לחברת האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
2013:  זכתה בפרס ישראל לחקר לשונות היהודים וספרויותיהם וחקר התרבות העממית. מנימוקי ועדת הפרס: ״מפעל חייה המחקרי של פרופ' טורניאנסקי מציג אותה כמלומדת החשובה ביותר בימינו בלשון יידיש וספרותה ומעמיד אותה במקום של כבוד במחקר התרבות העממית ולשונות היהודים. בעבודתה המדעית פרשׂה תמונה שלמה, מגוונת ומתועדת היטב של עולם לשוני-תרבותי רחב ונפוץ  בתפוצות אשכנז לאורך הדורות  מימי הביניים ועד העת החדשה.״
מחקריה

חוה טורניאנסקי עוסקת בתולדות ספרות יידיש ובתרבותם של יהודי אשכנז על פזורותיהם. כל מחקריה ופרסומיה דנים ביצירה ביידיש, מניצניה הראשונים בסוף המאה ה-13 ועד תחילתה של ספרות יידיש המודרנית במחצית השנייה של המאה ה-19. הדגש מושם על הגילויים הספרותיים-ההיסטוריים של התרבות האשכנזית, בעיקר בעת החדשה המוקדמת.
עם ענייני מחקריה נמנים: הדו לשוניות (עברית ויידיש) בתרבות האשכנזית במשך הדורות; התנ"ך ויידיש (תרגומים, עיבודים, שירה אפית ועוד); גילויי האקטואליה בספרות יידיש במאות 16–18; החינוך הפורמלי באשכנז בראשית העת החדשה והספרות הדידקטית ביידיש, הכתיבה האישית ("אגודוקומנטים") ביידיש, ובכללה מכתבים פרטיים, זיכרונות ורישומים אחרים בעיקר מפרי עטן של נשים.
מחקריה > ספר מסה ומריבה לר' אלכסנדר בר' יצחק פאפין הופין

ספר זה ההדירה חוה טורניאנסקי לפי כתב-היד של המחבר הוסיפה מבוא וביאורים.
הספר הוא פועל יוצא של עבודת הדוקטור ("כתב היד הדו-לשוני 'ספר מסה ומריבה' לאלכסנדר בר' יצחק, 1627) הדנה בבעיית הדו לשוניות בתרבות האשכנזית בכלל תוך התמקדות ביצירה אחת, שנכתבה באשכנז ונשתמרה בספריית בודליאנה באוקספורד. ביצירה ויכוח מסועף ורב פנים ועניינים בין איש עשיר ואיש עני, הכתוב בחרוזים בנוסחים מקבילים בעברית וביידיש ועומד על אלפי שורות חורזות. זו היצירה הדו-לשונית המקיפה ביותר מתוך כארבעים יצירות מסוג זה שהגיעו לידינו וביניהן שירי ויכוח נוספים, שירים לחג ולמועד, שירי מוסר, ועוד. מחברו של ספר מסה ומריבה סיים את כתיבתו ב-1627 והיצירה הופיעה בדפוס לראשונה בההדרתה של חוה טורניאנסקי.