stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פשיטה
היסטוריה > בעת החדשה > פשיטות מפורסמות בעולם

מבצע פליפר (אנגלית: Operation Flipper) ידוע גם כ-Rommel Raid– פשיטה של הקומנדו הבריטי במלחמת העולם השנייה על מפקדתו של פילדמרשל ארווין רומל, מפקד קורפוס אפריקה של כוחות הציר בצפון אפריקה. המבצע לא השיג את יעדו העיקרי. המבצע נערך ב־10–21 בנובמבר 1941.
מבצע בייטינג (אנגלית: Operation Biting), או הפשיטה על ברונוואל – פשיטה של כוחות בריטיים משולבים לתפיסת רכיבי ראדר וירצבורג בברונוואל שבצרפת במהלך מלחמת העולם השנייה אשר נערכה ב־27–28 בפברואר 1942.
הפשיטה על סן-נאזר הנקראת גם מבצע מרכבה (באנגלית: Operation Chariot), – נערכה על ידי הבריטים ב־28 במרץ 1942, בעיצומה של מלחמת העולם השנייה. בסן-נאזר בצרפת, שם נמצא מבדוק יבש בעל חשיבות רבה לקריגסמרינה וכן בסיס לצוללות. מטרת הפשיטה הייתה הוצאת אותם מתקנים מכלל פעולה. הפשיטה נסתיימה בהצלחה, אם כי באבדות כבדות לפושטים.
הפשיטה על דייפ הידועה גם כמבצע ג'ובילי (באנגלית: Operation Jubilee, "יוֹבֵל")– מבצע נחיתה כושל של בעלות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה, במסגרתו נעשה ניסיון לכבוש ולהחזיק למשך פרק זמן קצר, את נמל דייפ שבצפון צרפת, הכבושה בידי גרמניה הנאצית. המבצע התרחש ב־19 באוגוסט 1942.
מבצע הסכמה (באנגלית: Operation Agreement) היה פשיטה קרקעית ואמפיבית של כוחות צבא, צי ויחידות מיוחדות ממדינות חבר העמים הבריטי על נמל טוברוק שבלוב. הפשיטה נערכה בין ה־13 ל־14 בספטמבר 1942, במסגרת המערכה במדבר המערבי במלחמת העולם השנייה. כמה יחידות עילית, שפעלו בעורף כוחות הציר בצפון אפריקה, כולל קבוצת החקירה המיוחדת, מילאו תפקיד חשוב במסגרת המבצע.
מבצע הרלינג הידוע כקרב גורגופוטמוס (ביוונית: Μάχη του Γοργοποτάμου) – מבצע פשיטה שהתרחש ביוון במלחמת העולם השנייה על ידי מנהלת המבצעים המיוחדים הבריטית (SOE), בשיתוף ההתנגדות היוונית:בשיתוף ההתנגדות היוונית: האגודה היוונית הדמוקרטית הלאומית EDES (אנ') (יוו') וצבא השחרור העממי היווני ELAS (אנ') (יוו'). ב־25 בנובמבר 1942 פוצץ גשר גורגופוטאמוס ביוון המרכזית שאובטח בכבדות. היה זה אחד ממבצעי החבלה הראשונים והגדולים באירופה הכבושה, ותחילת המעורבות הבריטית הקבועה עם ההתנגדות היוונית.
החבלה בייצור המים הכבדים בנורווגיה – פשיטת חבלה שלצוות קומנדו נורווגי אשר אומן בידי ה־SOE הצליח להרוס את מתקן ייצור המים הכבדים במהלך הניסיון השני לעשות כן בפברואר 1943.הוערך על ידי מנהלת המבצעים המיוחדים הבריטית כפעולת החבלה המוצלחת ביותר בכל מלחמת העולם השנייה.
מבצע טופר העיט (באנגלית: Operation Eagle Claw), או מבצע "אור ערב" – פשיטה של צבא ארצות הברית אשר נועד לחלץ את 52 בני הערובה השבויים בשגרירות ארצות הברית בטהראן, איראן. המבצע נכשל בעקבות תאונה. המבצע נערך ב־24 באפריל 1980.
מבצע חנית נפטון (באנגלית: Operation Neptune Spear בתחילה כונה בטעות באמצעי תקשורת ברחבי העולם מבצע ג'רונימו) – פשיטה לחיסול של הטרוריסט הסעודי אוסאמה בן לאדן בביצוע "צוות 6" של יחידת "אריות הים" בבית המסתור של בן לאדן שבעיר אבוטאבאד, כ־50 קילומטרים צפונית לאסלאמאבאד בירת פקיסטן.ב־2 במאי 2011.
הפשיטה בישראל המודרנית > לפני קום המדינה

פלגות הלילה המיוחדות של אורד וינגייט – ביצעו פשיטות והשפיעו רבות על תורת ההפעלה של ההגנה, המחתרות וצה"ל.
קבוצת החקירה המיוחדת – יחידת פשיטה עילית של יהודים דוברי גרמנית שהתחזו לגרמנים מקורפוס אפריקה ונלחמו במערכה על צפון אפריקה כחלק מיחידת SAS הבריטית.
האצ"ל
הלח"י
מבצעים
כ"ג יורדי הסירה – עשרים ושלושה לוחמי "ההגנה", אשר נעלמו, ביחד עם קצין בריטי מיג'ור סר אנתוני פאלמר שהתלווה אליהם, בדרכם לביצוע פעולת חבלה בבתי הזיקוק בטריפולי שבלבנון ב־18 במאי 1941.
התקפת שדות התעופה הבריטיים – פעולה שנערכה ב־25 בפברואר 1946 על ידי יחידות אצ"ל ולח"י במסגרת תנועת המרי העברי. שלושה שדות תעופה הותקפו, 29 מטוסים נהרסו.
הפריצה לכלא עכו – פעולת פשיטה של ארגון האצ"ל, שנערכה ב־4 במאי 1947. ובה שוחררו שבויים בכלא עכו מהאצ"ל והלח"י.
הפשיטה בישראל המודרנית > מלחמת העצמאות

במבני חטיבות הצבא הוגדרו מספר גדודים כגדודי פשיטה:
גדוד 19 בחטיבה 1 (גולני) – גדוד פשיטה ממוכן.
גדוד 89 (81) בחטיבה 8 ("הזקן") – גדוד קומנדו ופשיטה ממוכן בפיקוד משה דיין ולאחריו דב צסיס.
הגדוד התשיעי בחטיבה 12 (הנגב) – גדוד פשיטה בפיקוד ישראל כרמי.
גדוד 1 של חטיבת יפתח השתתף בפעולה בבלד א-שייח' ליד חיפה (31 בדצמבר 1947 – 1 בינואר 1948) ופשט על שפרעם (18 בינואר 1948) – פשיטה שנכשלה.
ב־28 בדצמבר 1949 חדרה חטיבת הנגב לסיני, כבשה את אבו עגילה והחלה בפשיטות ובהתקפות הטרדה על העורף המצרי בכוונה לגרום למצרים להעתיק כוחות מרצועת-עזה לסיני.
ב־29 בנובמבר 1948 ביצע חיל הים פשיטת חבלה ימית במבצע דוד בנמל ביירות.
הפשיטה בישראל המודרנית > לאחר מלחמת העצמאות

יחידה 101 – יחידת קומנדו ישראלית שהוקמה ב־5 באוגוסט 1953 לשם ביצוען של פעולות תגמול, כמענה לחדירות רבות של מסתננים ומבצעיה היו במתארי פשיטה.
פעולות התגמול – פשיטות של צה"ל בשנות החמישים והשישים שנועדו להרתיע את האויב, מבצעים אלו בוצעו בשטח האויב בעקבות פעולות טרור פלסטיני ופעולות הטרדה של צבאות המדינות הגובלות בישראל.
הפשיטה בישראל המודרנית > מלחמת ששת הימים ואילך

צה"ל ביצע פשיטות מסוגים שונים במגוון יעדים, להלן מספר מבצעים מהמפורסמים שבהם:
הפשיטה על האי גרין (בצה"ל: מבצע בולמוס 6) – פשיטה של כוחות שייטת 13 וסיירת מטכ"ל בליל ה־19–20 ביולי 1969, במהלך מלחמת ההתשה, על האי גרין - מתחם ימי מבוצר שבצפון מפרץ סואץ. בפשיטה נהרגו שישה חיילי צה"ל ו־11 נפצעו. למצרים נגרמו 70–80 הרוגים.
מבצע תרנגול 53 – פשיטה במהלך מלחמת ההתשה, בליל ה־26–27 בדצמבר 1969, ובו השתלטו כוחות צה"ל על תחנת מכ"ם מצרית בראס ע'אריב, והביאו את המתקן לישראל. בפעולה השתתפו יחידות מחטיבת הצנחנים (גדוד 50 וסיירת צנחנים) ומחיל האוויר, והיא נחשבת לאחת הפעולות הנועזות והיצירתיות בתולדות צה"ל
מבצע יונתן – פעולה צבאית שביצע צבא הגנה לישראל באוגנדה ביום ראשון, 4 ביולי 1976 (ו' בתמוז ה'תשל"ו), במטרה להציל 105 נוסעים יהודים, ישראלים ואנשי צוות מטוס אייר פראנס, שנחטפו על ידי טרוריסטים גרמנים ופלסטינים, במהלך טיסתם מישראל לצרפת. למרות התבצרותם של החוטפים במדינה עוינת, כמעט כל החטופים חולצו בשלום. במהלך המבצע נהרגו שלושה בני ערובה וכן מפקד סיירת מטכ"ל, יוני נתניהו.
מבצע הצגת תכלית – מבצע פשיטה שבוצע בתוניסיה על ידי צבא הגנה לישראל ב־16 באפריל 1988, כפעולה משולבת של כוחות שונים וביניהם סיירת מטכ"ל, שייטת 13, חיל האוויר ושייטת ספינות הטילים ובשיתוף פעולה עם "המוסד". במהלך המבצע התנקשו לוחמי הסיירת בחיי ח'ליל אל־וזיר (בערבית: خليل الوزير), המוכר בכוניה אבו גִ'האד ממייסדי תנועת פת"ח וראש הזרוע הצבאית של אש"ף, וכסגנו של יאסר ערפאת.
מבצע כחול וחום – מבצע פשיטה של צה"ל שנערך בלילה שבין 8 ל־9 בדצמבר 1988. המבצע שילב כוחות יבשה, אוויר וים ונועד לפגוע במפקדתו של אחמד ג'יבריל, מייסד ומפקד ארגון החזית העממית לשחרור פלסטין – המפקדה הכללית בעיירה נואעמה, מדרום לביירות.
החל מ־15 ביוני 2017 מתרגלת חטיבת עוז (89) כל שנה אימון לחימה בקפריסין תוך התמקדות באימוני פשיטה.
הערות שוליים

↑  פיקוד ושליטה
↑  Michael P. Streck, Das amurritische Onomastikon der altbabylonischen Zeit. Band 1: Die Amurriter, die onomastische Forschung, Orthographie und Phonologie, Nominalmorphologie, Ugarit-Verlag, 2000, עמ' 42
↑  מידע נוסף, באתר zvulun.gal-ed.co.il(הקישור אינו פעיל)
↑  מלחמות ישראל: מלחמת העצמאות, באתר lib.cet.ac.il
↑  יואב לימור, בשטח זר: הקומנדו תרגל לחימה בחיזבאללה, באתר ישראל היום, 5 בדצמבר 2019
הומור בשואה

כחלק מההומור בתרבות היהודית, צחוק והומור על סוגיו השונים נכחו בגרמניה הנאצית, בגטאות ובמחנות הריכוז וההשמדה הנאציים בתקופת השואה. כסוג ספציפי של קומדיה שחורה, הם מילאו תפקיד חשוב בחיי היומיום של הכלואים בהם והיוו מנגנון הגנה. מלבד אלו, התפתח גם הומור בקרב הגרמנים באותה התקופה, הומור נמוך בלתי הולם והומור אנטישמי עכשווי יותר.
רקע

השואה הייתה תקופה טראומטית עבור העם היהודי שסבלו מגזענות, אפליה ובהמשך רדיפה להשמידם.
ההומור סייע ליהודים רבים בהדחקת הטראומות במהלך השהייה במחנות הריכוז, עודד אותם ונתן להם תקווה.
כבר בשנת 1946 עם סיום המלחמה, כתב ניצול מחנה ההשמדה אושוויץ ויקטור פראנקל בספרו האדם מחפש משמעות על נושא ההומור במחנות הריכוז וההשמדה. על פי פראנקל שימוש בהומור מדי פעם היה חלק חשוב מחיי היומיום במחנות. פראנקל מתאר את התגובות בעת הכניסה למקלחות כאשר במקום גז זלגו בהם מים רגילים: "הנה כי כן נהרסו אחת-אחת האשליות שעדיין השתעשעו בהן אחדים מאתנו, אך פתאום, שלא כצפוי, תקף על רובנו איזה חוש-הומור זעום. ידענו כי שוב לא היה לנו להפסיד כלום חוץ מחיינו הערומים עד-גיחוך. כשהתחילו המים זורמים מן המקלחות, התאמצנו כולנו להתבדר, לצחוק לעצמנו ולצחוק איש לרעהו. אחרי ככלות הכל: מים, מים ממש זרמו מן המזלפים".
שאלת ההומור במחנות, אשר בניגוד לדעה הרווחת היה אחד ממרכיבי הקיום במחנה ומילא תפקידים חשובים ומגוונים, לא זכתה לאורך השנים למחקר מדעי נרחב.
חוקרת השואה רות בונדי כתבה בספרה "שורשים עקורים": ”לאדם הנורמלי היו סיבות רבות להשתגע בתקופת השואה, גם קודם שידע על חרושת המוות. לעיתים היה בהומור ניסיון לשמור על שפיות הדעת, כדי לא להטיח את הראש בקיר”.
על פי זיגמונד פרויד, ההומור משמש בני אדם לתיעול דחפים מיניים ותוקפניים שלא ניתן לתארם באופן חופשי. ההומור מאפשר שחרור רגשות מודחקים ולשיטתו ככל שהבדיחה עוסקת בנושא גס וכואב יותר, כך היא מעוררת צחוק רב.
סוגי הומור

הומור עצמי – אודות המראה הכחוש, הבגדים הדלים והקרועים והשיער הגזור. היהודים צחקו על התספורת הקצרה כשסיפרו בדיחות כ"היכן הסתפרת?" או לגלגו על כותנות האסירים שלבשו.
הומור שחור – הומור העוסק במוות במטרה להפיג את חרדת הקיום וכלל בדיחות על השריפה בתאי גזים, הפיכת האפר לסבון וכו'.
הומור הקשור באוכל – סייע כמנגנון הגנה נגד הרעב: היהודים נהגו לספר בדיחות על אוכל גורמה ותיארו מתכונים מפורטים. השיחות כללו תיאור מאכלים ומתכונים בהם של מאכלי בשר, מאפים ודימוי תפקידים כטבחים וקונדיטורים.
ישנו תיעוד נרחב על מופעי קברט בטרזין, שירים הומוריסטיים מגטו ורשה, קריקטורות שצוירו במחנה גירס. ההומור שימש כתחליף למרד פיזי וכאמצעי להבעת התנגדות לדיכוי הנפש והגוף.
ביקורת

הומור שחור ובפרט על השואה מעורר אי נוחות וסלידה שכן הוא עוסק בנושאים מקבריים שמרבית האנשים שואפים להדחיק.
באביב 2011 שודר מערכון ריאליטי-שואה בתוכנית הבידור הסאטירית ארץ נהדרת. במערכון יובל סמו מגלם מלהק לפורמט ריאליטי והוא מסביר את חוקי המשחק למתמודדים עד שמתברר שהפורמט נקרא "המחנה" ובאותה מידה יכול להיקרא "הישרדות טרבלניקה". על פי התגובות למערכון זה במדיה החברתית, בעיקר בטוויטר ובפייסבוק, נראה היה שהציבור נרתע מהומור כזה והמערכון קיבל תגובות ביקורתיות רבות.
הסתבר שלציבור הצופים בישראל, אף על פי שלכאורה הומור השואה כאן חסין מפני טענות אנטישמיות, העיסוק בנושא הוא רגיש.
ראו גם

השואה – מונחים
הומור בתרבות היהודית
לקריאה נוספת

אדיר כהן, ספר ההומור היהודי הגדול, הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר, 2004. (הספר בקטלוג ULI)
חיה אוסטרובר, ללא הומור היינו מתאבדים, הוצאת יד ושם, 2009. (הספר בקטלוג הספרייה הלאומית)
עמנואל אולסוונגר (עורך ומעבד), L'chayim!: Jewish wit and humor, הוצאת New York : Schocken Books (הספר בקטלוג הספרייה הלאומית)
עורך – איתמר לוין, יועץ מדעי – צבי בכרך, מבעד לדמעות: הומור יהודי תחת השלטון הנאצי, הוצאת יד ושם, 2004. (הספר בקטלוג הספרייה הלאומית)
היבטים הומוריסטיים ביצירות על השואה, אוסף מאמרים בכתב העת "הומור מקוון" בעריכת ערגה הלר, האגודה הישראלית לחקר ההומור, 2019
* אריה סובר Sover Arie. 2021. Jewish Humor: An Outcome of Historical Experience, Survival and Wisdom: Cambridge Scholars
הערות שוליים

1 2  אבנר שפירא, צחקנו כל כך בגטו, באתר הארץ, 20 באפריל 2009
↑  בטיפולנט | ההומור כמנגנון הגנה בשואה, באתר בטיפולנט | פורטל לשירותים פסיכולוגיים בישראל
↑  רות בונדי, שורשים עקורים: פרקים בתולדות יהדות צ'כיה 1939–1945, עמוד 66, תשס"ב, הוצאת בית טרזין
↑  איתמר לוין, הומור בשואה, עמודים 8–15, גיליון מס' 16, מכון שם עולם, תשע"ז
↑  חיה אוסטרובר, ההומור כמנגנון הגנה בשואה, כוורת: כתב-עת החוג למדעי ההתנהגות, יולי 2010
↑  דפנה לוי, הקווים האדומים של ההומור: לצחוק על השואה כדי לשרוד, באתר Xnet‏, 16 באוקטובר 2016
↑  How Humor Became Part of the ‘Memorial Landscape of the Holocaust’(הקישור אינו פעיל, 16.10.2021), THE NEW YORK JEWISH WEEK, 14 ביולי 2020
↑  הצחוק - אריה סובר באתר עברית
↑  אריה סובר, Jewish Humor: An Outcome of Historical Experience, Survival and Wisdom,, Newcastle upon Tyne: Cambridge Scholars, 2021
↑  מיכאל דק, העמוד שעליו מתנוסס דגל התקווה, באתר הארץ, 2 במאי 2005
↑  רותה קופפר, יהודי אחד עולה לרכבת, באתר כלכליסט, 20 באפריל 2020
↑  שגיא בן נון‏, טל פרידמן: "גם אם הייתי בשואה הייתי מתנהג כקומיקאי", באתר וואלה, 20 באפריל 2020
1 2  אבנר שביט,‏, צוחקים מתחת לשפם: הומור השואה - מהחמישייה הקאמרית ועד ארץ נהדרת, באתר וואלה, 2 במאי 2011
↑  אייל זנדברג, "דכאו? זה כאן מעבר לפינה": תרבות פופולרית, הומור וזיכרון השואה, 2006
↑  נועם פורר, לצחוק ולא לשכוח, אינסרט
↑  ובכל זאת צחקנו באתר סל תרבות ארצי
שו ג'יאיו

זהו שם סיני; שם המשפחה הוא .
שו ג'יאיו (בסינית: 徐嘉余; נולד ב-19 באוגוסט 1995) הוא שחיין סיני, הוא פעמיים סגן אלוף אולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016 ופריז  2024) ופעמיים ברציפות אלוף העולם (בודפשט 2017 וקוואנגג'ו 2019) במשחה ל-100 מטר גב.
ביוגרפיה

שו נולד וגדל בוונג'ואו, ג'ג'יאנג. הוא החל ללמוד לשחות בגיל 4 על ידי אימו שהייתה שחיינית מקצועית והתמחתה בסגנון הפרפר. הוא בוגר של אוניברסיטת ג'יאו טונג שאנגחאי.
ביוגרפיה > 2012

באולימפיאדת לונדון (2012) סיים שו במקום 28 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:00.26 דקות.
ביוגרפיה > 2013

באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד באוגוסט 2013 סיים במקום שביעי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:57.13 דקות, בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 1:56.42 דקות ובמקום עשירי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 53.84 שניות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 53.63 שניות.
ביוגרפיה > 2015

באליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה באוגוסט 2015 סיים שו במקום רביעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 52.89 שניות ובמקום שישי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:55.20 דקות. בשלב חצי הגמר שו קבע תוצאה של 1:55.13 דקות ועלה למשחה הגמר מהמקום השלישי.
ביוגרפיה > 2016 > סגן אלוף אולימפי

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה שו במדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב בשיא לאומי חדש של 52.31 שניות, אחרי ראיין מרפי מארצות הברית שקבע שיא אולימפי חדש של 51.97 שניות ולפני דייוויד פלמר מארצות הברית (52.40 שניות).
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בווינדזור, אונטריו, קנדה בדצמבר אותה שנה הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 50.02 שניות, אחרי מיץ' לרקין מאוסטרליה (49.65 שניות) ואנדריי שבסוב מרוסיה (49.69 שניות).
ביוגרפיה > 2017

באליפות סין שנערכה באפריל 2017 קבע שו במשחה ל-50 מטר גב שיא לאומי חדש של 24.42 שניות ובמשחה ל-100 מטר גב שיא לאומי חדש נוסף של 51.86 שניות, מאית השנייה לאט משיא העולם של ראיין מרפי (51.85 שניות).
ביוגרפיה > 2017 > אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט 2017 זכה שו בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 52.44 שניות, לפני מאט גריוורס (52.48 שניות) וראיין מרפי (52.59 שניות), שניהם מארצות הברית. מדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב ביחד עם קנדה בשיא אסיה חדש של 3:41.25 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 3:38.56 דקות ואוסטרליה (3:41.21 דקות). כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 52.37 שניות. נוסף לכך, הוא סיים פעמיים במקום חמישי, במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 24.74 שניות, בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 24.67 שניות ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:55.26 דקות, בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 1:54.79 דקות ועלה ראשון למשחה הגמר.
ביוגרפיה > 2018

באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בהאנגג'ואו, הרפובליקה העממית של סין בדצמבר אותה שנה הוא זכה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב 49.26 שניות, אחרי ראיין מרפי (49.23 שניות) ולפני קלימנט קולסניקוב מרוסיה (49.40 שניות) ומדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 6:47.53 דקות, אחרי ברזיל שקבעה שאי עולם חדש של 6:46.81 דקות ורסיה (6:46.84 דקות), כשחיין שני הוא שחה ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:41.68 דקות.
ביוגרפיה > 2019

באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, דרום קוריאה ביולי 2019 זכה שו במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 52.43 שניות, לפני יבגני רילוב מרוסיה (52.67 שניות) ומיץ' לרקין (52.77 שניות) ובכך הגן על תוארו. בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא אליפות חדש של 52.17 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 24.64 שניות וסיים חמישי בשלב המוקדמות במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:57.15 דקות, אך פרש מהמשך התחרות.
ביוגרפיה > 2021

באולימפיאדת טוקיו זכה במדליית כסף במשחה שליחים משולב 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:38.86 דקות, אחרי הממלכה המאוחדת שקבעה שיא עולם חדש של 3:37.58 דקות ולפני אוסטרליה (3:38.95 דקות), כשחיין ראשון הוא שחה את סגנון הגב בתוצאה של 52.56 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 52.51 שניות.
ביוגרפיה > 2022

באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביוני 2023 הוא סיים במקום עשירי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 53.49 שניות ולא הצליח להגן על תוארו ובמקום 12 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 24.90 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה שליחים משולב 4x100 מרט מעורב בתוצאה של 3:43.55 דקות, כשחיין ראשון הוא שחה את סגנון הגב בתוצאה של 52.90 שניות והשתתף במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בשלב המוקדמות.
ביוגרפיה > 2023

באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן ביולי 2023 זכה ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב, במשחה שליחים משולב 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:38.57 דקות, לפני אוסטרליה (3:39.03 דקות) וארצות הברית (3:40.19 דקות), כשחיין ראשון הוא שחה את סגנון הגב בתוצאה של 52.42 שניות. מדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:29.00 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא אליפות חדש של 3:27.20 דקות ולפני אוסטרליה (3:29.62 דקות), כשחיין ראשון הוא שחה את סגנון הגב בתוצאה של 53.39 שניות. מדליית ארד במשחה של-50 מטר גב בתוצאה של 24.50 שניות, אחרי האנטר ארמסטרונג (24.05 שניות) וג'סטין רס (24.24 שניות), שניהם מארצות הברית, בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא לאומי חדש של 24.41 שניות ועלה שני למשחה הגמר. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 52.64 שניות, 6 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד.
ביוגרפיה > 2024

באולימפיאדת פריז זכה ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:27.46 דקות, לפני ארצות הברית (3:28.01 דקות) וצרפת (3:28.38 דקות), כשחיין ראשון הוא שחה את סגנון הגב בתוצאה של 52.37 שניות. מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 52.32 שניות, אחרי תומאס צ'קון מאיטליה (52.00 שניות) ולפני ראיין מרפי מארצות הברית (52.39 שניות) ובמשחה שליחים משולב 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:37.55 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 3:37.43 דקות ולפני אוסטרליה (3:38.76 דקות), כשחיין ראשון הוא שחה את סגנון הגב בתוצאה של 52.13 שניות.
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

50 מטר גב: 24.42 שניות (2017), שיא סין
100 מטר גב: 51.86 שניות (2017), שיא סין
200 מטר גב: 1:53.99 דקות (2018), שיא סין
ראו גם

התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר גב
דצ'יץ'

דצ'יץ' (בקרילית מונטנגרית: ФК Дечић) הוא מועדון כדורגל מהעיר טוזי שבמונטנגרו.
היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 1926, ושיחקה בליגה הרביעית. בתום עונת 1972/1973 העפילה לליגה השלישית. במשך השנים נדדה הקבוצה בין הליגה השלישית והרביעית, עד שבתום עונת 2003/2004 הצליחה להעפיל לליגה המשנה.
לקראת עונת 2006/2007 התפרק האיחוד של סרביה ומונטנגרו, ודצ'יץ' העפילה לליגת העל של מונטנגרו. הקבוצה הייתה בליגה הראשונה ברציפות עד לתום עונת 2011/2012, אז ירדה לליגה השנייה ומאז שוב נדדה בין הליגות.
לקראת עונת 2020/2021 שבה הקבוצה לליגה הראשונה, וסיימה את העונה במקום השלישי בטבלה, מה שהקנה לה מקום בסיבוב הראשון של מוקדמות הקונפרנס ליג בעונת 2021/2022. הקבוצה הפסידה 1–2 ו-0–1 לדריטה מקוסובו והודחה מהתחרות. גם את עונת 2021/2022 סיימה דצ'יץ' במקום השלישי בליגה, ותשחק בסיבוב הראשון של מוקדמות הקונפרנס ליג בעונת 2022/2023.
עיר מקלט

ערך זה עוסק בעיר מקלט לרוצח. אם התכוונתם לסדרת טלוויזיה, ראו .
| --- | --- |
 מקרא:  דברים, י"ט, ב'–י', יהושע, כ'
 תלמוד בבלי:  מסכת מכות, "אלו הגולין"
 משנה תורה:  ספר נזקים, הלכות רוצח ושמירת נפש, פרק ח'
 ספרי מניין המצוות:  ספר המצוות, עשה קפ"ב ספר החינוך, מצווה תק"כ
 
מפת ערי המקלט
עִיר מִקְלָט היא עיר שאותה מצווה התורה להפריש כמקום מסתור לרוצח בשגגה, נקראת גם עיר המוּעָדָה על שם ששם מתוועדים ומתקבצים הרוצחים בשגגה. השהייה בעיר נועדה לשתי מטרות: הצלת ההורג מפני נקמתו של גואל הדם, ועונש על כך שהרג אדם כתוצאה מחוסר זהירות. מן הטעם השני, הבריחה לעיר מקלט היא חובה, גם כשלא נשקף איום כלשהו על ההורג. המצווה מופיעה בפרשת שופטים שבספר דברים.
על פי הפוסקים ומוני המצוות הקמת ערי מקלט בארץ ישראל היא מצוות עשה. העונש של שהיה בעיר המקלט נקרא "גלות".
הקצאת ערי המקלט

בספר דברים, פרק ד', מסופר שמשה הבדיל שלוש ערי מקלט בעבר הירדן המזרחי: את בֶּצֶר בנחלת שבט ראובן, את רָאמוֹת בנחלת שבט גד, ואת גּוֹלָן בנחלת שבט מנשה. נוסף לזה, נאמר בספר דברים, פרק י"ט: "ואם ירחיב ה' אלוהיך את גבולך ... ויספת לך עוד שלוש ערים על השלוש האלה". המפרשים חלוקים האם הכוונה היא לסך הכול שש ערי המקלט או שהכוונה היא לתשע ערי מקלט אם יהיה צורך. לא כתוב מי הקצה אותן ומה שמן.
בספר יהושע, פרק כ', פסוקים א'–ט', מסופר שישראל הקדישו להיות ערי מקלט את קֶדֶש בהרי נפתלי, את שְׁכֶם בהר אפרים, ואת קִרְיַת אַרְבַּע (חברון) בנחלת שבט יהודה, בנוסף לבֶּצֶר, רָאמוֹת, וגּוֹלָן שבעבר הירדן המזרחי.
אולם, על פי דברי התוספתא, ערים אלו הופרשו - אך לא כולן שימשו מיד בפועל: שכם וקדש לא נכבשו מיד, ותחתיהם שימשו באופן זמני קריית יערים ביהודה וגמלא הצפונית.
על פי דעת אביי בתלמוד הבבלי (מסכת מכות דף י' עמוד א') כל ארבעים ושמונה ערי הלוויים היו ערי מקלט, אלא שהערים הללו שמשו הגנה גם למי שברח אל העיר מבלי שידע כי היא עיר מקלט עבורו, מה שאין כן בארבעים ושתיים הנותרות. הבדל נוסף בין שש ערי המקלט לבין ארבעים ושתיים ערי הלווים הוא שבשש הערים לא היה צריך הרוצח בשגגה לשלם שכירות עבור דירתו ואילו בארבעים ושתיים ערי הלווים הייתה עליו החובה לשלם דמי שכירות. גם הרמב"ם פסק כך, כפי שכתב "כל ערי הלוויים קולטות וכל אחת מהן עיר מקלט היא. שנאמר "ועליהן תתנו ארבעים ושתים עיר... כל הערים אשר תתנו ללוים ארבעים ושמונה עיר" - הקישן הכתוב כולן זו לזו לקלוט" (הלכות רוצח ושמירת נפש, פרק ח' הלכות ט'-י'), אולם כבר הרמב"ן עמד על כך שפרשנות זו נוגדת את פשטי המקראות, לפיהן לא היו אלא שש ערי מקלט. על פי הרדב"ז דבריו מתאימים להלכה המתוארת בתלמוד הירושלמי.
יש חובה לסמן את הדרך לערי המקלט בשלטים ברורים על מנת לאפשר את הבריחה המהירה ביותר לעיר המקלט. בכל שנה בט"ו אדר, לקראת סוף החורף, מצווים בית הדין לתקן את הדרכים כדי לאפשר בריחה מהירה לערי המקלט.
הגליית הרוצח

רוצח בשוגג היה מגיע מיד לאחר הרצח אל אחת מערי המקלט. מטרת הבריחה הייתה למנוע מגואל הדם לבוא ולנקום את נקמת קרובו ההרוג. אם גואל הדם הרג את הרוצח מחוץ לערי המקלט, היה הוא פטור מעונש.
לפי דעת רבי יוסי ברבי יהודה בברייתא, כל רוצח בין שוגג ובין מזיד היה גולה אחר הרצח ומתקבל לעיר המקלט עד להתחלת דינו, אז היו מביאים אותו לבית הדין. אם עלה בדין שהרג בשוגג, היו מחזירים אותו לעיר מקלט, לעומת זאת דעת רבי שמעצמם היו גולים ”כסבורין הן אחד שוגג ואחד מזיד קולטות והן אינן יודעין שבשוגג קולטות במזיד אינן קולטות”.
על פי התלמוד, עונש הגלות חל רק על מי שנהג בזהירות סבירה ובכל זאת הרג בן אדם. אדם אשר נהג ברשלנות נקרא "שוגג קרוב למזיד" ואינו יכול למצוא מחסה בעיר המקלט. מצד שני, אדם אשר נקט בכל אמצעי הזהירות ובכל זאת הרג בן אדם פטור מגלות שכן הוא נקרא "אנוס" או שוגג קרוב לאונס, ואם הרגו גואל הדם, הוא חייב מיתה.
התנהלות עיר מקלט

ברוב ערי המקלט התגוררו הלווים ואילו שלוש עשרה ערי הכהנים נמנו כמו כן כערי מקלט. כאשר הרוצח היה מגיע אל העיר, היו זקני העיר חוקרים את אופי הרצח. אם הרצח נעשה במזיד, היו הזקנים מוסרים את הרוצח לידי בית דין על מנת לדונו ולעונשו כראוי לו. לעומת זאת, אם הרצח היה בשוגג, כלשון הכתוב: "בִבְלִי דַעַת הִכָּה אֶת רֵעֵהוּ וְלֹא שׂנֵא הוּא לוֹ מִתְּמוֹל שִׁלְשׁוֹם", היה על הרוצח להתיישב בעיר המקלט עד מותו של הכהן הגדול באותה תקופה, ואסור היה להורגו ואם הרגו גואל הדם בתוך עיר המקלט חייב מיתה כרוצח במזיד. בערי המקלט נקטו באמצעי זהירות רבים על מנת למנוע מהגולים מקרה נוסף של רוצח בשגגה.
לאחר שמת הכהן הגדול, רשאי היה הרוצח לשוב לעירו. לפיכך מסופר בתלמוד שאמותיהם של הכהנים הגדולים, היו מחלקות מיני מזון לשוהים בערי המקלט, שלא יתפללו על מות בניהם. אם הרוצח יצא מעירו לפני תום הזמן, לגואל הדם מותר להורגו ללא משפט.
התנהלות עיר מקלט > תהליכי השיפוט ותנאי הכניסה לעיר מקלט

רוצח בשגגה זכאי להגנה ומקום להתחבא בערי המקלט מפני הגואל, אך הרוצח במזיד לא היה זכאי להגנה מפני שרצח בכוונה.
ישנם תהליכים שונים בנוגע לרצח בשגגה ורצח במזיד. רצח במזיד הוא רצח מתוכנן כאשר הרוצח מודע למעשיו ובכוונתו לעשות זאת ואילו רצח בשגגה הוא רצח אשר נעשה בטעות, בלי כוונה כתוצאה של חוסר אחראיות. ערי המקלט היו מיועדים לרוצחים בשגגה כדי להתחבא מנוקמי הדם וכעונש על הרצח. לפי התורה, אם רוצחים במזיד היו נכנסים לערי המקלט כדי להתחבא, היו מוציאים אותם למשפט.
לא ידוע לנו כיצד שפטו את הרוצחים, כיצד הזקנים ידעו להבדיל בין רוצח בשגגה לרוצח במזיד. יש להניח שבדקו את דרך הרצח, כלי הרצח ומהם היו היחסים בין הרוצח לבין הנרצח (אהבה/שנאה). בדרך כלל, הסתמכו גם על החלטות המשפחות של הרוצח והנרצח. אם החליטו שהרצח אינו בשגגה, פנו לזקנים שישפטו ויקבעו האם הרוצח רצח במזיד.
תהליכי השיפוט הם חובה. גם אם יש עדים וגם אם יש הסכם בין המשפחות כיוון שאי אפשר לסמוך על דעת הקהל כי הם יכולים לשנות את דעתם על סמך קשרי חברויות או שוחד.
רשימת ערי המקלט

כאמור, כל שלוש עשרה ערי הכהנים וכן ערי הלויים נמנו כערי מקלט.
רשימת ערי המקלט > ערי הכהנים

הערים שנתחלקו לכהנים בגורל משכן שילה;
תשע ערים משבט יהודה ושמעון: חברון • לִבְנָה • יַתִּר • אֶשְׁתְּמוֹעַ • חלן • דְּבִר • עין • יֻטָּה • בית שמש.
עוד ארבע ערים שנחלקו לכהנים מנחלת בנימין; גבעון • גבע • עֲנָתוֹת • עַלְמוֹן.
רשימת ערי המקלט > ערי הלויים

הערים שנתחלקו במשכן שילה לבני גרשון, ערים מנחלת יששכר, אשר, נפתלי ומחצי שבט מנשה המזרחי; בְּעֶשְׁתְּרָה • גולן • דברת • חֶלְקָת • חַמֹּת דֹּאר • יַרְמוּת • מִשְאָל • עַבְדּוֹן • עין גנים • קֶדֶש • קַרְתָּן • קִשְׁיוֹן • רְחׁב.
הערים שנתחלקו במשכן שילה ללויים מבני קהת, ערים מנחלת אפרים, דן, וחצי שבט מנשה המערבי; שכם • גזר • קִבְצַיִם • בֵּית חוֹרֹן • אַיָּלוֹן • אֶלְתְּקֵא • גִבְּתוֹן • גַּת רִמּוֹן • תַּעְנַךְ.
הערים שנתחלקו ללויים בני מררי (ערים מנחלת ראובן, גד, וזבולון); בֶּצֶר • דִּמְנָה • חשבון • יַהְצָה • יַעְזֵר • יקנעם • מַחֲנַיִם • מֵיפַעַת • נהלל • קְדֵמוֹת • קַרְתָּה • רָמת.