stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כלל הברזל של האוליגרכיה
מרכיבי כלל הברזל של האוליגרכיה

הכלל נוצר עקב סיבות רבות:
מרבית הפעולות הדמוקרטיות, ככל פעולה המבוצעת בחברה אנושית גדולה, מחייבות התארגנות.
מרבית האוכלוסייה אינה מעוניינת בפעילות פוליטית. לפועלים האמיתיים אין כוח ויכולת לעסוק בפעילות פוליטית.
פיתוח של ארגון חזק דרוש להשגת מטרת הקבוצה.
ארגונים חזקים דורשים מנהיגות חזקה.
התארגנות בקנה מידה גדול דורשת פיצול בתהליכי קבלת ההחלטות לוועדות, חלוקה לא שווה של אחריות על עיצוב התהליך, האצלת סמכויות, וכו'.
חלוקה לא שווה של האחריות מביאה לריכוז כוח בידי הוועדות וההנהלה בשני תהליכים עיקריים, המחזקים זה את זה:
המנהלים רוכשים מיומנויות ומידע הנחוצים על מנת לשפר את צורת הניהול שלהם, בעוד שאלו שאינם מנהלים מפתחים מיומנויות ומידע הנוגעים לביצוע המעשי של העבודה. פערים אלו יוצרים פערי כוח בתוך הארגון והולכים וגדלים ככל שהמערכת נעשית מורכבת.
מנהל אחראי על מבנה הארגון ועל כן ממנה מנהלי משנה הכפופים לו ובכך יוצר מוקד כוח סביבו.
תהליכים אלו מתקבעים ומתחזקים בשל שני תהליכים נוספים:
הכפופים מפתחים נאמנות טבעית כלפי המנהלים מסיבות שונות, והעיקרית שביניהן היא היעדר עניין, מיומנות או הערכה עצמית מספקת להשתלב בניהול.
המנהלים שואפים לשמר את כוחם מסיבות רבות, שהעיקריות שבהן הן זכויות היתר המתלוות לניהול, זיהוי כוחם עם טובת הארגון ושאיפה מופשטת להגדלת כוחם החברתי.
מיכלס טוען כי לאוליגרכיה אינטרסים משלה הנוגעים בעיקר לשימור והגדלת כוחה היחסי, אינטרסים שאינם תואמים במקרים רבים את מטרות הארגון ואת תועלת החברה הדמוקרטית בהם פועלים הארגונים. דוגמה עיקרית לאינטרס כזה הוא שמרנות הארגון, בשלה נוטים ארגונים עם הזמן לשמרנות-יתר (לעיתים על חשבון מטרות הארגון).
על-פי מיכלס, כלל הברזל של האוליגרכיה טבוע בקיום האנושי ואינו ניתן לביטול, אך ניתן לצמצום.
תהליכים להפחתת היכולת של אוליגרכיות להשתלט

מיכלס טוען, כי קיימים בחברה תהליכי נגד, אותם יש לחזק על מנת לצמצם תהליך זה. מיכלס ממעט לציין מהם המנגנונים הללו. אך ניסיונות חקיקה ברחבי העולם ותהליכים ארגוניים שונים, הראו יכולת לשמר ארגונים יותר דמוקרטיים.
קידום תקשורת מבוזרת ורב-כיוונית: על ידי קידום תקשורת ציבורית שאינה נשלטת בידי המנהיגות, ניתן לייצר שיח ציבורי סביב התנהלות ההנהגה, ובכך לבקר אותה לחיוב או לשלילה. אם גם יוקמו מנגנוני סנקציה, יוכל הציבור לכפות את דעתו על המנהיגות. תקשורת שאינה נשלטת על ידי גורמים מרכזיים, כמו באינטרנט, עדיפה על תקשורת הנמצאת בשליטה מרכזית, כמו הטלוויזיה והרדיו. כך ייווצר מצב שבו כל אחד יוכל להביע את דעתו ולבקר את המנהיגות.
חקיקה עוקפת נציגים: במדינות בארצות הברית ובשווייץ נהוג לאפשר לציבור להציע חוקים. במידה והחוקים הללו מתקבלים בהצבעת רוב, החוקים הללו מחייבים את הנציגים. בצורה כזאת יכול הציבור לאכוף את דעתו על האוליגרכיה, ולמנוע ממנה להיות המחוקקת היחידה.
היכולת להטיל סנקציות על מנהיגות הארגון: בעמוד 40 בספר (במהדורת ה-PDF שמופיעה למטה), מיכלס כותב שהציבור מוותר על הזכויות שלו בגלל אפתיה. בעוד הוא נדרש לשלם למנגנון התנועה, כדי לקיים את התנועה, הציבור עצמו נעדר כל יכולת לשלוט בהנהגה שלו, או להטיל עליה סנקציה.
חינוך הציבור לביקורתיות: תהליך עיקרי נוסף הוא ערנות וביקורתיות של הפרט, התלוי בשיפור מצבם החברתי של הפרטים בחברה ובעיקר השכלתם (מיכלס תולה את תפקידו העיקרי של החינוך בהעלאת רמת ההשכלה).
התנוונות המאבק הסוציאליסטי

לבד מחשיבותו של כלל הברזל של האוליגרכיה עבור התארגנות דמוקרטית, טוען מיכלס כי קיימת השלכה נוספת שלו על מה שמכונה "המאבק הסוציאליסטי". לפי מיכלס, היווצרות אוליגרכיה שכזו תלויה גם באופיו של מאבק זה: הצורך באיחוד כוחות יוצר יתרונות עבור התנהלות ריכוזית של הארגונים הסוציאליסטים. לאור זאת, היווצרות אוליגרכיה חזקה משרתת את המאבק. תהליך זה מתעצם ככל שהאוליגרכיה הולכת ומתקבעת: כל התנגדות אליה, הופכת להתנגדות למאבק עצמו.
הצורך בהרחבת השורות והצורך בעמידה מול כוחות חיצוניים חזקים ועוינים, מביא את הארגון הסוציאליסטי להתנהלות מתונה. הארגון מנסה לשמר את הישגיו על ידי מיסוד המצב הקיים, מתוך ידיעה כי הקצנת המאבק תגרום להתנגדות חיצונית ופנימית, שעלולה לפגוע בארגון. נטייתם של הארגונים לשמרנות מסיבה זו, קשורה קשר הדוק עם התבססות האוליגרכיה: אוליגרכיה זו מתבססת על מיסוד המצב הקיים ומכיוון שכוחה בנוי על מצב זה, שואפת לשמר אותו. כל אוליגרכיה ושמרנות משרתים זו את זו.
מיכלס מרחיב וטוען כי הארגון הסוציאליסטי יוצר בתוך עצמו מבנה חברתי הדומה למבנה שאותו הוא מבקר: הנהגה אוליגרכית ומעמד נמוך רחב, חסר מעורבות בשלטון. מיכלס טוען כי דווקא הצלחת המאבק הסוציאליסטי (בקנה מידה מספרי), מביאה לכך ששינוי סוציאליסטי אמיתי בחברה, לא יתרחש.
כפר קליל

| --- | --- |

כפר קליל במבט מהר ברכה. מעליו בתמונה ניתן לראות את הכפר רוג'ייב, ומשמאלו את פאתי מחנה הפליטים בלאטה בשכם. ברקע ניתן לראות את רכס הגדעונים.
 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  שכם
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  2,491 (2006)
 קואורדינטות:  32°11′28″N 35°16′34″E﻿ / ﻿32.191211111111°N 35.276138888889°E﻿ / 32.191211111111; 35.276138888889 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צפון השומרון מוגדלת) כפר קליל(למפת צפון השומרון רגילה) כפר קליל(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כפר קליל(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כפר קליל  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
כפר קליל (בערבית: كفر قليل) היא עיירה פלסטינית בנפת שכם בצפון יהודה ושומרון. על פי הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה (PCBS), אוכלוסיית העיירה מנתה 2,491 תושבים בשנת 2006.
כפר קליל נמצא כ-4.3 ק"מ דרומית לשכם. הכפר גובל בשכם מצפון וממזרח, ובבורין מדרום וממערב.
בכפר נמצאו חרסים מהתקופות הרומית והביזנטית. בנוסף על כך, נמצאו כתובות המתוארכות לתקופה הביזנטית. מקום זה הוזכר בכרוניקה השומרונית, וידוע כי ישבה בו אוכלוסייה שומרונית במאה ה-7 לספירה.
בתקופת האימפריה העות'מאנית הכפר היה חלק מסנג'ק שכם. בכפר התקיימו כ-50 משקי בית וכלל התושבים היו מוסלמים. התושבים שילמו שיעור מס קבוע של 33.3% על תוצרת חקלאית שכללה חיטה, שעורה, יבולי קיץ, עצי זית, עזים וכוורות, בנוסף על הכנסות מזדמנות. בסך הכל תושבים שילמו מס של כ-15,000 אקצ'ות.
בשנת 1870, תיאר ויקטור גרן את כפר קליל ככפר של מאתיים תושבים, המופרד על ידי עמק בשני חלקים- צפוני ודרומי. בנוסף על כך, גרם תיאר כמה גנים צמודים אל הכפר.
במפקד האוכלוסין של ארץ ישראל בשנת 1922 שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, מנתה אוכלוסיית כפר קליל 298 מוסלמים. מספר זה גדל ל-332 תושבים ב-79 בתים במפקד האוכלוסין של 1931. בסקר הכפרים משנת 1945 מנה כפר קליל (כולל ח'רבת שרין) כ-470 תושבים מוסלמים שטח הכפר התפרס על 4,732 דונם. מתוכו 83 דונם היו מטעים וקרקע להשקיה, 2,397 שימשו לדגנים, ואילו 39 דונם היו אדמות בנויות.
לפי מפקד האוכלוסין הירדני בשנת 1961, התגוררו בכפר קליל כ-749 תושבים.
לאחר הסכמי אוסלו, 27% משטחי הכפר סווגו כשטח A, ו-73% הנותרים כשטח C. במהלך השנים חלק מן אדמות הכפר שימשו לבניית הר ברכה.
הערות שוליים

↑  Kafr Qallil Village Profile, ARIJ, p. 4
↑  Bull and Campbell, 1968, p. 35
↑  Dauphin, 1998, p. 800
↑  Conder and Kitchener, 1882, SWP II, p. 163
↑  Conder, 1876, p.196
↑  Hütteroth and Abdulfattah, 1977, p. 135
↑  Guérin, 1874, p. 459
↑  Barron, 1923, Table IX, Sub-district of Nablus, p. 24
↑  Mills, 1932, p. 63
↑  Government of Palestine, Department of Statistics, 1945, p. 18
↑  Government of Palestine, Department of Statistics. Village Statistics, April, 1945. Quoted in Hadawi, 1970, p. 60
↑  Government of Palestine, Department of Statistics. Village Statistics, April, 1945. Quoted in Hadawi, 1970, p. 106
↑  Government of Palestine, Department of Statistics. Village Statistics, April, 1945. Quoted in Hadawi, 1970, p. 156
↑  Government of Jordan, Department of Statistics, 1964, p. 26
↑  Kafr Qallil Village Profile, ARIJ, p. 14
↑  Kafr Qallil Village Profile, ARIJ, p. 15
| Flag of Senegalיישובי נפת שכם |
| --- | --- | --- |
| ערים | שכם |  |
| מועצות מקומיות | עקרבה • עסירה א-שמאלייה • ביתא • חווארה • ג'מאעין • קבלאן • סבסטיה • בית פוריכ |  |
| כפרים | עסירה אל-קבלייה • עזמוט • עוורתא • אל-באד'אן • בלאטה אל-בלד • בית דג'ן • בית חסאן • בית איבא • בית אימרין • בית וזן • בזאריה • בורין • עיראק בורין • בורקה • ג'אלוד • דיר אל-חטב • דיר שרף • דומא • עינאבוס • פורוש בית דג'ן • איג'ניסיניא • ג'וריש • כפר קליל • לובאן א-שרקיה • מאדמא • מג'דל בני פדיל • א-נאקורה • ניסף ג'בייל • א-נסאריה • אודלה • עוסארין • קריות • קוסין • קוסרה • רוג'ייב • סאלם • סרה • א-סאוויה • תלפית • טלוזה • תל • עוריף • יאנון • יאסיד • יתמא • זאוואתא • זיתא ג'מעין • קריית לוזה |  |
| מחנות פליטים | בלאטה |  |
נפות הרשות הפלסטינית
יחסי הונגריה–יפן

| יחסי הונגריה–יפן |
| --- | --- |
הונגריה: יפן


הונגריה: יפן
שטח (בקילומטר רבוע)
93,028: 377,915
אוכלוסייה
9,665,063: 123,588,993
תמ"ג (במיליוני דולרים)
212,389: 4,212,945
תמ"ג לנפש (בדולרים)
21,975: 34,088
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

יחסי הונגריה–יפן הם יחסי החוץ בין הונגריה לבין יפן.
היסטוריה

היחסים בין המדינות כוננו לראשונה בשנת 1869, כאשר הונגריה הייתה חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית, ובשנת 1871 נפתחה שגרירות קיסרית בטוקיו. באוגוסט 1914 הצטרפה יפן למלחמת העולם הראשונה לצד מדינות ההסכמה והכריזה מלחמה על מעצמות המרכז, ובעקבות כך נותקו היחסים בין המדינות. בשנת 1921 חודשו היחסים, ובשנת 1940 הצטרפה הונגריה למדינות הציר, אשר הייתה בעיקרה ברית בין האימפריה היפנית וגרמניה הנאצית.
לאחר מלחמת העולם השנייה, שתי המדינות נותקו היחסים בין המדינות, והן כוננו מחדש את היחסים הדיפלומטיים רק באוגוסט 1959.
ביקורים רמי דרג

אפריל 2000 - נשיא הונגריה ארפאד גנץ ביפן
יולי 2002 - אקיהיטו, קיסר יפן בהונגריה
דצמבר 2009 - נשיא הונגריה לאסלו שויום ביפן.
נציגויות דיפלומטיות

הונגריה מחזיקה ביפן שגרירות בטוקיו ו-2 קונסוליות כבוד בהאמאמאצו ואוסקה. מאידך, יפן מחזיקה בהונגריה שגרירות בבודפשט.
ישו הירוק

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  פול גוגן
 תאריך יצירה:  1889
 טכניקה וחומרים:  ציור שמן על בד
 ממדים בס"מ
 רוחב:  73 ס״מ 
 גובה:  92 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 מספר יצירה:  4416 (המוזיאון המלכותי לאמנות יפה של בלגיה) 
 מיקום:  המוזיאון המלכותי של בלגיה לאמנות יפה, בריסל, בלגיה
 
ישו הירוק (בצרפתית: Le Christ vert) או גולגותא של ברטאן הוא ציור שמן על בד שצויר בשנת 1889 על ידי הצייר הצרפתי פול גוגן בעת שהותו בפונט אוון בברטאן שבצרפת.
ציור זה, לצד היצירה "ישו הצהוב" של גוגן נחשבות יצירות מופת בתחום הסימבוליזם באמנות.
תיאור היצירה

היצירה מתארת פסל של ההורדה מהצלב של ישו, על ידי שלוש הנשים בשם מרים: מרים, אם ישו, מרים המגדלית ומרים, אשת קלופס. לרגלי הפסל אישה הלבושה כאישה צרפתית מאזור ברטאן, האוחזת שה שחור. פניה ירוקים. ברקע ניתן לראות נוף האופייני לברטאן, לחוף האוקיינוס האטלנטי.
פסלים המתארים את ההורדה מהצלב היו נפוצים באזור ברטאן. ברקע התמונה ניתן לראות גבר בלבוש אופייני לאזור בדרכו לעבודה, ואישה כפרית נוספת הלבושה שחורים. תושבי הכפרים של ברטאן נהגו לעצור ולהתפלל ליד הפסלים, וגוגן ראה בכך את אדיקותם הרבה.
הצבע הירוק מקשר בין הנשים שלרגלי הצלב לבין ישו עצמו, ומבהיר שמדובר בחלק מהפסל. תנוחה האישה הברטאנית מהווה הד לתנוחת הנשים המהוות את הפסל, ובתנוחתה נראה האישה כמתאבלת עימן. בדומה לשימוש בצבע הצהוב בציור ישו הצהוב, גם כאן קורא הצייר תיגר על האמנות הנוצרית הקלאסית, בעזרת שימוש בצבע. הצבע הירוק האינטנסיבי, אינו מקושר בדרך-כלל לנושא צליבתו של ישו והורדתו מהצלב. צבע שונה זה משפיע על כלל היצירה, והופך את הסצנה למסתורית ולא טבעית.
לקריאה נוספת

Naomi E. Maurer, The pursuit of spiritual wisdom : the thought and art of Vincent van Gogh and Paul Gauguin, Madison: Fairleigh Dickinson University Press, 1998
הערות שוליים

↑  מורר, בעמ' 128
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BALaT: 20036858
יחסי הונגריה–לטביה

| יחסי הונגריה–לטביה |
| --- | --- |
הונגריה: לטביה


הונגריה: לטביה
שטח (בקילומטר רבוע)
93,028: 64,589
אוכלוסייה
9,665,063: 1,867,238
תמ"ג (במיליוני דולרים)
212,389: 43,627
תמ"ג לנפש (בדולרים)
21,975: 23,364
משטר
רפובליקה

יחסי הונגריה–לטביה הם יחסי החוץ בין הונגריה ללטביה.
סקירה כללית

ממלכת הונגריה הכירה בעצמאותה של הרפובליקה של לטביה ב-20 ביולי 1921. במאי 1923 מינתה הונגריה בלטביה שגריר שאינו תושב. החל מאוקטובר 1937, הונגריה יוצגה בלטביה על ידי שגרירותה בהלסינקי, פינלנד במהלך כל תקופת היחסים הדיפלומטיים עד אוגוסט 1940.
היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות חודשו ב-2 בספטמבר 1991. בשנת 2007 נפתחה בבודפשט שגרירות לטביה. ב-22 בנובמבר 2007 נפתחה רשמית שגרירות הרפובליקה של הונגריה בריגה. עד אז יוצגה הונגריה באמצעות שגרירותה בטאלין, אסטוניה. כיום, שתי המדינות חברות מלאות באיחוד האירופי ובנאט"ו.
שיתוף פעולה כלכלי

מאז הצטרפות לטביה והונגריה לאיחוד האירופי ב-1 במאי 2004, היחסים הכלכליים והמסחריים בין שתי המדינות מוסדרים על ידי החקיקה הפנימית של האיחוד האירופי ועקרונות השוק המשותף. לאחר ההצטרפות לאיחוד האירופי, צצו הזדמנויות גדולות יותר לשיתוף פעולה כלכלי עבור קהילות עסקיות לטביה והונגריה.
ב-22 בנובמבר 2007 הגיע ראש ממשלת הונגריה פרנץ גיורצ'אני לביקור עבודה בלטביה מלווה במשלחת של אנשי עסקים. במסגרת הביקור, בשיתוף סוכנות ההשקעות והפיתוח של לטביה ו-ITD - הסוכנות לפיתוח השקעות ומסחר הונגרי, התקיים סמינר עסקי של הונגריה–לטביה. סחורות ושירותים של חברות הונגריות שיוצגו בסמינר היו טקסטיל, אבנים יקרות, מוצרי מרקחת, ביגוד, מוצרי מזון, ציוד הנדסי ובניית מכונות וייעוץ עסקי.
במהלך השנים האחרונות, בעת ייצור קרונות רכבת חדשים לפי הזמנות של AS Pasazieru vilciens‏, AS VRC Zasulauks פיתחה שיתוף פעולה מוצלח עם הספקים ההונגרים Vogelsitze Hungaria Kft. ב-15 בנובמבר 2007 נפתחה בבודפשט חנות של חברת Stendera ziepju fabrika.
נציגויות דיפלומטיות

הונגריה מחזיקה בלטביה שגרירות וקונסוליית כבוד בריגה.
לטביה מחזיקה בהונגריה שגרירות בבודפשט.
יחסי ג'יבוטי–סין

| יחסי ג'יבוטי–סין |
| --- | --- |
ג'יבוטי: הרפובליקה העממית של סין


ג'יבוטי: סין
שטח (בקילומטר רבוע)
23,200: 9,596,967.75
אוכלוסייה
1,172,573: 1,418,507,662
תמ"ג (במיליוני דולרים)
4,099: 17,794,782
תמ"ג לנפש (בדולרים)
3,495: 12,545
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: רפובליקה עממית

יחסי ג'יבוטי–סין הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה העממית של סין וג'יבוטי. סין וג'יבוטי כוננו יחסים דיפלומטיים ב-8 בינואר 1979. סין מימנה מספר עבודות ציבוריות בפרויקטים בג'יבוטי, כולל אצטדיון, משרדים של משרד החוץ ואת ארמון העם.
פיתוח כלכלי

מאז הכינוס הראשון של הפורום לשיתוף פעולה סין–אפריקה (אנ') בשנת 2000, בייג'ינג סיפקה 16.6 מיליון דולר במימון הפיתוח לג'יבוטי. פרויקטים מרכזיים של סיוע סיני בג'יבוטי כוללים:
8.2 מיליון דולר למימון הקמת בית חולים בערתה (אנ')‏
מענק של 2.41 מיליון דולר לבניית מטה חדש לשר החוץ של ג'יבוטי
1.75 מיליון דולר בסיוע מזון במהלך בצורת בג'יבוטי בשנת 2005
בסיס צבאי

בשנת 2016 החלה בניית בסיס חיל הים הסיני בג'יבוטי ששייך לחיל הים של צבא השחרור העממי. האתר היה אמור להיות המתקן הצבאי הראשון בחו"ל של סין, בעלות מוערכת של 600 מיליון דולר. על פי שר החוץ של ג'יבוטי מחמוד עלי יוסוף הבסיס שגודלו 90 דונם יאכלס ככל הנראה רק 300 חיילים סיניים ובעדו ממשלת סין תשלם לממשלת ג'יבוטי 20 מיליון דולר בשנה למשך עשר שנים עם אפשרות לתקופה נוספת של עשר שנים.
פרויקט מי שתייה באתיופיה-ג'יבוטי

בשנת 2017 הודיעה סין על השקת פרויקט מי שתייה חוצה גבולות בין אתיופיה לג'יבוטי. הפרויקט יכלול התקנת צינור באורך 102 קילומטרים לשאיבת מי תהום מהעיירה האתיופית הדגאללה שיסופק לעיירות עלי סביח, דיח'יל, ערתה וג'יבוטי.
זכויות אדם

ביולי 2019 חתמו שגרירי האו"ם מחמישים מדינות, כולל ג'יבוטי, על מכתב משותף למועצת האומות המאוחדות לזכויות אדם המגנה את הטיפול של סין באויגורים ובקבוצות מיעוט מוסלמיות אחרות באזור שינג'יאנג.
יחסי ג'יבוטי–ספרד

| יחסי ג'יבוטי–ספרד |
| --- | --- |
ג'יבוטי: ספרד


ג'יבוטי: ספרד
שטח (בקילומטר רבוע)
23,200: 505,370
אוכלוסייה
1,172,573: 47,905,341
תמ"ג (במיליוני דולרים)
4,099: 1,580,695
תמ"ג לנפש (בדולרים)
3,495: 32,996
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: מונרכיה חוקתית

יחסי ג'יבוטי–ספרד הם היחסים הדו-צדדיים והדיפלומטיים בין ג'יבוטי וספרד.
יחסים פוליטיים

היחסים המדיניים בין ג'יבוטי לספרד היו באופן מסורתי דלים אך לבביים. במגבלות אלו, ספרד תמיד ניסתה להיות פתוחה לבקשות לעזרה והכשרה. היא אף השתדלה למלא את הבקשות למחיקת חובות וכדומה, ובלבד שניתן היה לעשות זאת במסגרת רב-צדדית. מאידך, שיתוף הפעולה של שלטונות ג'יבוטי היה בעל ערך רב בהבטחת הצלחת המשימה שבוצעה על ידי כוחות הצבא הספרדיים במסגרת המאבק הבינלאומי בפירטיות באוקיינוס ההודי. בהקשר זה, למעלה מחמישים חיילים ספרדים מוצבים כיום בג'יבוטי - תחנת "אוריון" - במסגרת פעולות השליטה והלחימה נגד פירטיות בסומליה על בסיס החלטת האו"ם 1816. בנוסף, אונייה אחת או שתיים של הצי הספרדי - על פי תקופת השנה - משתתפות באופן קבוע בפעולות ימיות ומספקות ליווי לספינות של תוכנית המזון העולמית האחראית על חלוקת מזון בנמלים העיקריים של סומליה. הרשויות בג'יבוטי שיתפו פעולה בכל עת כדי להקל על עבודת המעקב האווירי ואספקת אספקה.
יחסים כלכליים

היחסים המסחריים בין ספרד לג'יבוטי אינם משמעותיים במיוחד, אם כי חברות ספרדיות מתחילות למצוא הזדמנויות בג'יבוטי, בעיקר בתחום האנרגיות המתחדשות או מכרזים של המוסדות הפיננסיים הרב-צדדיים. הסחר הדו-צדדי מייצג פחות מ-0.1% מסך היצוא והיבוא הספרדי.
בשנת 2012, ספרד ייצאה לג'יבוטי בשווי 7.39 מיליון דולר וייבאה בשווי 510,000 דולר. עם זאת, קיים פוטנציאל חשוב להשקעה של חברות ספרדיות בתחום האנרגיה המתחדשת, מכיוון שהמדינה התחייבה לשימוש ב-100% אנרגיה מתחדשת עד שנת 2020. ספרד הייתה רגישה להצעות של ביטול החוב הדו-צדדי של ג'יבוטי והפיכתו לתוכנית פיתוח אפשרית. בעניין זה, ספרד תמכה בכריתת הסכמי ארגון מחדש ומחיקת חובות לג'יבוטי במסגרת מועדון פריז.
שיתוף פעולה

שיתוף הפעולה הספרדי עם ג'יבוטי הוא קטן מאוד מכיוון שמדינה זו מעולם לא נכללה בתוכנית אב כמדינה לשיתוף פעולה. בשנת 2011 הקצתה AECID סך של 500,000 אירו אשר נוהל באמצעות הצלב האדום ויוניצ"ף.
נציגויות דיפלומטיות

ג'יבוטי מיוצגת בספרד באמצעות שגרירותה בפריז, צרפת.
ספרד מיוצגת בג'יבוטי באמצעות שגרירותה באדיס אבבה, אתיופיה.
כפר רמאן

| --- | --- |

 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  טולכרם
 תאריך ייסוד:  סוף המאה ה-16
 שטח:  0.025 קמ"ר
 גובה:  271 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  869 (2006)
 קואורדינטות:  32°19′01″N 35°07′36″E﻿ / ﻿32.316944444444°N 35.126666666667°E﻿ / 32.316944444444; 35.126666666667 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צפון השומרון מוגדלת) כפר רמאן(למפת צפון השומרון רגילה) כפר רמאן(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כפר רמאן(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כפר רמאן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
כפר רומאן (בערבית: كفر رُمّان) הוא כפר פלסטיני, בגובה 271 מטר מעל פני הים, במערב הרי השומרון, ק"מ אחד צפונית-מזרחית לענבתא, 15 ק"מ דרומית-מזרחית מטולכרם, על כביש 57 בקטע שכם–טולכרם. לפי רישומי הרשות הפלסטינית מספר התושבים נאמד בשנת 2006 ב-869.
היסטוריה

כפר רמאן שוכן על תל קדום (25 דונם) שהתקיים מאז ימי ממלכת ישראל ואילך. בסקר ארכאולוגי שנעשה בכפר לאחר מלחמת ששת הימים, נמצאו במקום חרסים מתקופת הברזל II, התקופה הפרסית, הרומית-ביזנטית, ימי הביניים והתקופה העות'מאנית.
כפר רומאן נזכר ברשימות מס עות'מאניות מסוף המאה ה-16 ככפר ובו 20 בתי אב. נראה שהגרעין הקדום של הכפר נבנה במאות ה-16 וה-17, והוא כולל מבנים גבוהים ומבוצרים.
בשנות ה-1980 וה-1990 התפשט הכפר מזרחה וכיום הוא למעשה חלק מהיישוב הסמוך ענבתא.
הערות שוליים

↑  מקור (הקישור אינו פעיל, 26 בינואר 2020)
↑  משה כוכבי (ע), יהודה, שומרון וגולן: סקר ארכיאולוגי בשנת תשכ"ח, ירושלים: כרטא, 1972, עמ' 218
↑  Hütteroth  and Abdulfattah, 1977, p. 126
↑  Zertal, 2004, p. 362
↑  לקסיקון מפת, ארץ ישראל - כל היישובים, כל האתרים, כל המקומות, יובל אלעזרי, 2005
| Flag of Senegalיישובי נפת טולכרם |
| --- | --- | --- |
| ערים | טולכרם (מכילה את השכונות: שוויכה, אירתח) |  |
| מועצות מקומיות | ענבתא • עתיל • בלעא • באקה א-שרקייה • בית ליד • דיר אל-ע'וסון • קפין |  |
| כפרים | פרעון • איכתאבא • עילאר • עזבת שופה • אל-ג'ארושיה • כפר עבוש • כפר ג'מאל • כפר א-לבד • כפר רמאן • כפר סור • כפר זיבאד • ח'ירבת חורייש • כור • א-נזלה אל-ע'רביה • א-נזלה א-שרקיה • נזלה אל-ווסטא • נזלת אבו נאר • נזלת עיסא • רמל זיתא • רמין  • א-ראס • ספארין • סידא • שופא • סיר • זיתא |  |
| מחנות פליטים | נור שמס |  |
נפות הרשות הפלסטינית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007584324505171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים ברשות הפלסטינית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כפר קיש

| --- | --- |
בית המייסדים בכפר קיש
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: הגליל התחתון
גובה ממוצע: ‎86 מטר
תאריך ייסוד: 1946
תנועה מיישבת: תנועת המושבים
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 686 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎0.1% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת עמק בית שאן מוגדלת) כפר קיש(למפת עמק בית שאן רגילה) כפר קיש(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כפר קיש(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כפר קיש32°40′01″N 35°26′57″E﻿ / ﻿32.6668759435295°N 35.4491020025245°E﻿ / 32.6668759435295; 35.4491020025245  heמפת היישובים של מועצה אזורית הגליל התחתון (in English: Lower Galilee Regional Council) באדום - כפר קיש בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 8 מתוך 10

כְּפַר קִישׁ הוא מושב במזרח הגליל התחתון, בסמוך לכפר תבור, השייך למועצה אזורית הגליל התחתון ומהווה את היישוב הדרומי ביותר בה. המושב קרוי על שמו של פרדריק קיש שהיה בריגדיר בצבא הבריטי, ושימש ראש המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית בשנים 1929 עד 1931.
היסטוריה

כפר קיש הוקם ביולי 1946 כמושב שיתופי על ידי חיילים יהודים ששרתו תחת פיקודו של פרדריק קיש בצבא הבריטי. היישוב הוקם על שטח של כ-6,800 דונם שנרכש מהשטחים של כפר מצר ותוכנן ל-70–80 משפחות. בתחילה התקיים במושב חדר אוכל משותף אך עם סיום בניית בתי התושבים בוטלו הארוחות המשותפות. בגרעין המייסד היו 37 חברים. בנובמבר 1947 הצטרף לכפר ארגון "נבו" (ראשי תיבות של: "נכה באויב ונחזורה") של חיילים משוחררים יוצאי הבריגדה, שמנה כ-70 נפש. אולם ביולי 1949 עדיין סבל המושב ממחסור במתיישבים ובשנת 1951 עדיין היו מחצית מ-80 הבתים במושב ריקים מתושבים. רבים מהחברים עזבו את המקום בגלל סכסוכים חברתיים ומחלוקות פוליטיות. לאחר שנשארו במקום רק 15 משפחות הוחלט על הפיכת הכפר למושב עובדים תוך ביטול השיתופיות. ביולי 1953 כבר היו במקום 43 משפחות, כאשר רוב המצטרפים הגיעו מחיפה במסגרת תנועת מן העיר אל הכפר, אשר ראתה ב"כפר קיש המחודש" יישוב שהוקם על ידי התנועה. בשנת 1957 הורחב המושב בקליטת עולים מפולין. בשנת 1960 התגוררו במושב 6 משפחות מדור המייסדים, 26 משפחות מתנועת מן העיר אל הכפר, מתוך 34 משפחות שהגיעו ועוד 24 משפחות עולים מפולין.
היישוב מונה מאות בודדות של תושבים, מתוכם 84 משפחות חדשות שנקלטו בהרחבה שהוקמה בין השנים 2008 ל-2012 על ידי קבוצת "הלה" של רפאל אלאלוף.
המושב שוכן כקילומטר אחד מצפון לאפיקו של נחל תבור, וכחמישה ק"מ ממזרח לתל קישיון ("ח'רבת קיסון"), עיר הנזכרת בספר יהושע בנחלת שבט יששכר.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  סיפור חייו של פרידריך קיש, אתר הנצחה לחללי מערכות ישראל
↑  אנו ממשיכים! - חיילים משוחררים תקעו יתד בכפר קיש, דבר, 19 ביולי 1946
↑  ז. ל., כפר קיש וסביבתו, דבר, 26 ביולי 1946
↑  א. מש, חגיגה משולשת בכפר קיש, דבר, 19 בספטמבר 1947
↑  מיזוג ארגוני חיילים בכפר קיש, דבר, 6 בנובמבר 1947
↑  חג אור בכפר קיש, דבר, 24 ביולי 1949
↑  כפר קיש דורש השלמה, דבר, 12 בנובמבר 1951
↑  פועלי חיפה מצטרפים לכפר קיש, דבר, 4 בפברואר 1953
↑  תושט עזרה לכפר קיש, דבר, 13 ביולי 1953
↑  מ. נמיר, בפתח הדיון, דבר, 8 בספטמבר 1954
↑  כפר קיש יקלוט עולים, דבר, 4 בפברואר 1957
↑  א. מש, על מה מתלוננים בכפר קיש, דבר, 16 בספטמבר 1960
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588270805171
כארמידס (דיאלוג אפלטוני)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אפלטון
 שפת המקור:  יוונית עתיקה
 סוגה:  דיאלוג אפלטוני
 
כארמידס (ביוונית: Χαρμίδης) הוא דיאלוג של אפלטון, הדן בטבעה ובתועלתה של המתינות. סוקרטס מדבר בדיאלוג זה עם כארמידס, דודו של אפלטון, ועם בן דודו של כארמידס, קריטיאס. באתונה כארמידס וקריטיאס היו ידועים כמי שלקחו חלק בשלטון של שלושים הטיראנים.