stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דודי סמית

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  3 במאי 1896 אנגליה אנגליה, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  24 בנובמבר 1990 (בגיל 94) פינצ'ינגפילד, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Dorothy Gladys Smith
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 שם עט:  C. L. Anthony 
 מקום לימודים:  בית הספר לבנות סנט פול 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 סוגה:  ספרות ילדים
 יצירות בולטות:  101 דלמטים, תמנון יקר, תעלומת הכלבים המעופפים, הטירה היא שלי, כרכומי סתיו 
 תקופת הפעילות:  מ-1931 
 בן או בת זוג:  אלק ביזלי 
 
דורותי גלדיס "דודי" סמית (באנגלית: Dorothy Gladys "Dodie" Smith (3 במאי 1896 – 24 בנובמבר 1990) הייתה סופרת ומחזאית ילדים אנגלייה.
ספרה המוכר ביותר הוא "101 דלמטים" שיצא לאור בשנת 1956. הרומן עובד למספר סרטים לאורך השנים, ביניהם לסרט האנימציה "על כלבים וגנבים" משנת 1961 ולסרט "101 כלבים וגנבים" משנת 1996, שניהם הופקו על ידי דיסני.
ספר מוקדם יותר שלה, "הטירה היא שלי" (I Capture the Castle), משנת 1948, עובד אף הוא למסך הגדול בשנת 2003, ובאותה שנה נבחר על ידי הציבור הבריטי כמספר 82 ברשימת "100 הרומנים האהובים ביותר של האומה" כחלק מ-The Big Read של ה-BBC.
ביוגרפיה > ראשית חייה

סמית נולדה ב־3 במאי 1896 בוויטפילד אשר במנצ'סטר רבתי, בצפון-מערב אנגליה, אז במחוז לאנקשייר. הייתה בת יחידה להוריה ארנסט ואלה סמית. ארנסט אביה, אשר היה מנהל בנק, הלך לעולמו בשנת 1898 כשדודי הייתה בת שנתיים. דודי ואמה עברו להתגורר אצל סבה וסבתה, ויליאם ומרגרט פורבר, אשר התגוררו באולד טראפורד. בית הילדות של דודי, המכונה בית קינגסטון, היה ב־609 דרך סטרטפורד. הוא פנה אל תעלת ספינת מנצ'סטר, והיא גרה עם אמה, סבה וסבתה מצד אמה, שתי דודות ושלושה דודים. באוטוביוגרפיה שלה "Look Back with Love" (1974) היא מציינת את סבה ויליאם כאחת משלוש הסיבות לכך שנהייתה לימים למחזאית.
ביוגרפיה > מעבר ללונדון

בשנת 1910 אמה אלה התחתנה בשנית ועברה ללונדון עם בעלה הטרי ודודי בת ה-14, שלמדה בבית ספר מנצ'סטר ובבית הספר לבנות של סנט פול. בשנת 1914 נכנסה דודי לאקדמיה המלכותית לאמנות דרמטית (RADA). תפקידה הראשון היה במחזהו של ארתור ווינג פינרו "פלייגו". תפקידים אחרים אחרי RADA כללו ילדה סינית "במר וו", משרתת בטרקלין ב־"Ye Gods", ואמא צעירה "בניובה", בבימוי בזיל דין, שלימים תקנה את המחזה שלה "כרכום סתיו".
בשנת 1939 סמית נישאה לאלק מקבת ביסלי.
סמית התגוררה שנים רבות בכיכר דורסט, מרילבונה, לונדון, שם לוח הנצחה מציין את היותה סופרת ומחזאית.
ביוגרפיה > המשך חייה

במהלך מלחמת העולם השנייה עברו סמית ובעלה לארצות הברית, זאת בשביל להימנע מקשיים משפטיים וזאת בשל היות בעלה סרבן מצפון. סמית חשה געגועים הביתה כלפי בריטניה, שהיוותה השראה לרומן הראשון שלה, שנכתב בדוילסטאון, פנסילבניה, בשם "I Capture the Castle" (1948). היא וביסלי שהו תקופות גם בבוורלי הילס, מאליבו, ווילטון שבקונטיקט.
ביוגרפיה > מותה

סמית נפטרה בשנת 1990 באוטלספורד, צפון אסקס, אנגליה. גופתה נשרפה ואפרה פוזר לרוח. היא מינתה את ג'וליאן בארנס כמנהל העזבון הספרותי שלה, משימה שלדעתה לא תהיה עבודה רבה. בארנס כותב על המשימה המסובכת במאמרו "הוצאות להורג ספרותיות", וחושף בין היתר כיצד הבטיח את החזרת זכויות הסרט לסרט "I Capture the Castle", שהיה בבעלות דיסני מאז שנת 1949. המסמכים האישיים של סמית שוכנים במרכז המחקר הארכיוני של האוורד גוטליב באוניברסיטת בוסטון וכוללים כתבי יד, תצלומים, יצירות אמנות והתכתבויות (כולל מכתבים של כריסטופר אישרווד וג'ון גילגוד).
"מאה ואחד דלמטים"

סמית וביסלי אהבו כלבים והחזיקו דלמטים כחיות מחמד. בשלב מסוים היו לזוג תשעה כאלה. הראשון נקרא "פונגו" שהפך לשם שסמית השתמשה בו לגיבור הכלבים של הרומן שלה "מאה ואחד דלמטים" . לסמית עלה הרעיון לרומן כשאחת מחברותיה התבוננה בקבוצה של הדלמטים שלה ואמרה "הכלבים האלה היו מספקים מעיל פרווה מקסים".
את הרומן עיבד דיסני פעמיים, לסרט מאויר בשנת 1961 בשם " "מאה ואחד דלמטים"" וסרט פעולה בשנת 1996 בשם "101 דלמטים" . אף על פי שלסרטים אלו היו שני סרטי המשך, "101 דלמטים II: הרפתקאת לונדון של פאץ'" ו- "-102 דלמטים", לאף אחד משני סרטי המשך אלו אין קשר לספר ההמשך של סמית עצמה, "כוכב האור נובח".
פרסומים

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   |  אוטוביוגרפיה "Look Back with Love: a Manchester Childhood" (1974)  "Look Back with Mixed Feelings" (1978)  "Look Back with Astonishment" (1979)  "Look Back with Gratitude" (1985) רומנים "I Capture the Castle" (1949) - תרגומים לעברית: הטירה היא שלי, תרגמה: עידית שורר,  מושב בן שמן: כתר, 2018; רשימות קסנדרה, תרגמה: עידית שורר, ירושלים: כתר, 2009  "101 דלמטים" (1956)  "The New Moon with the Old" (1963)  "The Town in Bloom" (1965)  "It Ends with Revelations" (1967)  "The Starlight Barking" (1967) - תעלומת הכלבים המעופפים, תרגום לעברית: חנוך ברטוב, תל אביב: עם עובד, תשכ"ט 1969  "A Tale of Two Families" (1970)  "The Girl from the Candle-lit Bath" (1978)  "The Midnight Kittens" (1978)  |  מחזות "Autumn Crocus" (1931)  "Service" (1932)  "Touch Wood" (1934)  "Call It a Day" (1935)  "Bonnet Over the Windmill" (1937)  "Dear Octopus" (1938)  "Lovers and Friends" (1943)  "Letter from Paris" (1952)  "I Capture the Castle" (1954)  "These People, Those Books" (1958)  "Amateur Means Lover" (1961) תסריטים "The Uninvited" (1944), written by Smith and Frank Partos  "Darling, How Could You!" (1951), written by Smith and Lesser Samuels |
סרטים שעובדו מיצירותיה

מבט קדימה" (1933), מבוסס על "שירות"
"קרוקוס סתיו" (1934)
"קרא לזה יום" (1937)
"תמנון יקר" (1943)
"היום הראשון של האביב" (1956), מבוסס על "Call It a Day"
"מאה ואחד דלמטים" (1961)
"101 דלמטים" (1996)
"102 דלמטים" (2000)
"אני לוכד את הטירה" (2003)
לקריאה נוספת

Grove, Valerie (1996). Dear Dodie: the life of Dodie Smith. London: Chatto & Windus. ISBN 0-7011-5753-4.
Hadsel, Martha (1982). Modern British Dramatists, 1900–1945. Detroit: Gale. ISBN 978-0-8103-0937-1.
Hile, Kevin S. (2004). Contemporary Authors Online. Detroit: Gale. ISBN 978-0-7876-3995-2.
Smith, Dodie (1985). Look Back With Gratitude. London: Muller, Blond & White. ISBN 0-584-11124-X.
Smith, Dodie (1978). Look Back With Mixed Feelings. London: W.H. Allen. ISBN 0-491-02073-2.
הערות שוליים

1 2  Hile 2004
1 2  Hadsel 1982
↑  Grove 2004
↑  Scheerhout, John (12 בספטמבר 2002), "Honour for 'Dalmatians' Dodie", Manchester Evening News, נבדק ב-14 בינואר 2010 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Blue Plaque (ארכיון)
↑  Smith 1979
↑  Barnes 2003
↑  Smith, Dodie (2018). The Hundred and One Dalmatians & The Starlight Barking – Modern Classics. About The Author: Egmont UK Ltd. ISBN 978-1405288750.
↑  "10 Things You Didn't Know About 101 Dalmatians". Oh My Disney. "2. The story is based on Dodie Smith's own experience". c. 2015. נבדק ב-7 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: location (link)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304916905171  PLWABN: 9810613598305606  BIBSYS: 90099422  BNE: XX1124098  BnF: cb119250234 (data)  CANTIC: a12214991  CiNii: DA03296118  GND: 119438461  ISNI: 0000 0001 1478 9717  LCCN: n50013954  LNB: 000031145  MusicBrainz: f65a9f0e-3008-412e-a0d6-06a8e0e3a9e8  NDL: 00516274  NKC: jn19990008039  NLA: 36207571  NLK: KAC200705434  NTA: 073754145  SELIBR: 346960  SNAC: w6sb4gxt  SUDOC: 027141802  Trove: 1229301  VIAF: 101974269   WorldCat (עם VIAF): 101974269 
כיכר דורסט 18, לונדון
לוח כחול, כיכר דורסט 18
דיאטו אוטובו זגאטו

| --- | --- |

Diatto Ottovù Zagato
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  "Diatto" (אנ') בשיתוף Zagato (אנ')
 שנות ייצור:  2008
 הרכבה:  איטליה איטליה
 מרכב:  Front-engine, rear-wheel-drive layout (אנ')
 מפרט טכני
 מנוע:  V8 צילינדרים, המפיק 580 כ"ס  V8 צילינדרים, המפיק 650 כ"ס  V8 צילינדרים, המפיק 750 כ"ס
 הילוכים:  תמסורת אוטומטית
 מעצב:  Zagato (אנ')
דיאטו אוטובו זגאטו (באיטלקית: Diatto Ottovù Zagato) היא מכונית ספורט בתצורת קופה מתוצרת יצרנית מכוניות הספורט "Diatto" (אנ'), בשיתוף חברת תכנון ועיצוב רכבי הספורט Zagato (אנ') אשר יוצרה בשנת 2008 ב-איטליה.
בשנת 2008 יוצרו 2 יחידות, בהזמנה מראש.
דיאטו אוטובו זגאטו

2 דלתות
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 5.9 שניות (מנוע 580 כ"ס)
דגם ה"דיאטו אוטובו זגאטו" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות הבינלאומית ("Geneva Motor Show" (אנ')) בז'נבה בשנת 2007
תמונות

"דיאטו אוטובו זגאטו"
"דיאטו אוטובו זגאטו"
"דיאטו אוטובו זגאטו" - תרשים
לקריאה נוספת

"דיאטו אוטובו זגאטו" - תמונות
הערות שוליים

↑  "דיאטו אוטובו זגאטו" diatto.it
↑  "דיאטו אוטובו זגאטו" supercars.net/blog/2007-diatto-ottovu-zagato
↑  "דיאטו אוטובו זגאטו" ultimatecarpage.com/car/3107/Diatto-OttoVu-Zagato-Coupe-Concept
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דיאטו אוטובו זגאטו".
דארוד

| --- | --- |

דארוד, 2015
 לידה:  17 ביולי 1975 (בן 49) פינלנד אאורה (אנ'), פינלנד
 שם לידה:  טוני-וילה הנריק וירטאנן
 שם במה:  Darude 
 מוקד פעילות:  פינלנד פינלנד
 תקופת הפעילות:  מ-1997
 סוגה:  מוזיקת טראנס, דאנס
 כלי נגינה:  סינתיסייזר 
 חברת תקליטים:  EnMass, Warner Finland, Helsinki, 16 Inch, Robbins
 שיתופי פעולה בולטים:  סבסטיאן ריימן
 www.darude.com
 פרופיל ב-IMDb
 
טוני-וילה הנריק וירטאנן (בפינית: Toni-Ville Henrik Virtanen; נולד ב-17 ביולי 1975) הוא די ג'יי ומפיק מוזיקלי פיני מאאורה (אנ').
קריירה

הוא התחיל לעבוד בתחום המוזיקה בשנת 1995 ושחרר את סינגל הפלטינום Sandstorm בסוף 1999. אלבום הבכורה שלו "Before The Storm" יצא בשנת 2000 ונמכר בכ-800,000 עותקים ברחבי העולם. הוא זכה על אלבום זה בשלושה פרסי גראמי הפיני של שנת 2000.
דארוד ייצג את פינלנד באירוויזיון 2019 יחד עם סבסטיאן ריימן. הליך הבחירה של השיר היה דומה להליך הבחירה של שרה אלטו, שנה קודם לכן, בקדם Uuden Musiikin Kilpailu (אנ') פרטי עם שלושה שירים שמשוחררים שבוע אחרי שבוע ונתונים לבחירת השופטים והקהל הפיני המקומי (Televote).
חיים אישיים

דארוד נולד באזור כפרי הכלול מוניציפלית באאורה שבפינלנד. הוא גדל שם ובבגרותו עבר לטורקו. הוא נשוי למישל ולהם בן (יליד 2009) ובת (ילידת 2017). בין שנות האלפיים המאוחרות ל-2013 התגורר דארוד באטלנטה שבארצות הברית. ב-2013 עבר יחד עם משפחתו לסאלו שבפינלנד.
דיסקוגרפיה > אלבומי סטודיו

2000 - Before The Storm
2003 - Rush
2007 - Label This!
2015 - Moments
פרסים ומועמדויות

| שנה | מועמדות על | אירוע | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 | דארוד | פרסי גראמי הפיני | אמן הדאנס החדש הטוב ביותר | זכייה |
| 2000 | Before The Storm | פרסי גראמי הפיני | אלבום הבכורה הטוב ביותר | זכייה |
| 2000 | Sandstorm | פרסי גראמי הפיני | שיר השנה | זכייה |
| 2000 | Sandstorm | אן אר ג'י רדיו (שוודיה) | שיר הדאנס של השנה | זכייה |
| 2000 | Sandstorm | פרסי הדאנס הגרמני | להיט הדאנס של השנה | זכייה |
| 2000 | דארוד | פרסי הדאנס הגרמני | האמן היחיד הטוב ביותר של השנה | זכייה |
| 2001 | דארוד | דאנסטאר בריטניה | פריצת הדרך של השנה | זכייה |
| 2002 | Sandstorm | פרסי פטיפון הזהב לדי ג'יים | סינגל השנה | זכייה |
לקריאה נוספת

אנדי קאש, How Darude's "Sandstorm" Became the EDM Track Everyone on the Web Knows, גוקר, 9 בדצמבר 2014
DARUDE ENDS 8 YEAR ALBUM HIATUS, UNVEILS BRAND NEW 11-TRACK LP, יור אי די אם, 13 באוגוסט 2015
מרקוס פאפאדאטוס, Finnish DJ Darude releases new artist album Moments, דיגיטל ג'ורנל, 14 באוגוסט 2015
הערות שוליים

1 2  Darude, אירוצ'אנל.קום, 2015
↑  Platinum - UK, הטוויטר של BPI מיוזיק, 2 באוקטובר 2015
↑  Darude will represent Finland at the 2019 Eurovision Song Contest, ערוץ היוטיוב הרשמי של האירוויזיון
↑  Daruden 8-vuotias poika näkee toistuvia painajaisia kauhuelokuvasta - vetoaa toisiin vanhempiin: ”Meistä on epäreilua...”, אילטלטי, 18 באפריל 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 16043398-8  ICCU: DDSV120796  ISNI: 0000 0001 3151 3966  LCCN: n2003078054  MusicBrainz: 9ffad8aa-b671-4a9a-a527-a95bdaaa0ec4  VIAF: 138276377   WorldCat (עם VIAF): 138276377
דוד דניוסצבסקי

דוד דניוסצבסקי
דוד דניוסצבסקי (בפולנית: Dawid Daniuszewski;‏ 1885–1944) היה שחמטאי יהודי-פולני.
בשנת 1906 דניוסצבסקי הגיע למקום השני בתחרות לודז' (ניצח: עקיבא רובינשטיין). בשנת 1907 סיים שוב שני בתחרות לודז', אחרי עקיבא רובינשטיין ולפני גרז רוטלוי וגרז סלווה. בשנת 1907 סיים במקום העשירי בתחרות לודז' (האליפות החמישית של אמני רוסיה, ניצח: עקיבא רובינשטיין). בשנת 1909 חלק מקום ראשון שני בתחרות לודז' יחד עם גרז רוטלוי. באותה שנה חלק מקום 4-6 בתחרות סנקט-פטרסבורג (ניצח: אלכסנדר אלכין). בשנת 1912 הגיע למקום השישי בתחרות לודז' (ניצח: יפים בוגוליובוב).
בין השנים 1915-1921 שהה דניוסצבסקי ברוסיה. בשנת 1920 חלק מקום 9-10 באליפות ברית המועצות הראשונה שהתקיימה במוסקבה (ניצח: אלכסנדר אלכין). לאחר מכן שב לפולין שם סיים במקום השני בשנת 1922, בתחרות לודז' (ניצח: יעקב קולסקי). בשנת 1924 חלק מקום ראשון-שני עם גוטסדינר בתחרות לודז'. באותה שנה הגיע למקום השלישי בתחרות ורשה (ניצח: גוטסדינר).
דניוסצבסקי ייצג את פולין באולימפיאדת השחמט 1924, אולימפיאדת השח הבלתי רשמית בפריז בשנת 1924, שם חלק מקום 8-13 בתחרות הניחומים עם 5/8 (ניצח: קארל הרומאדקה), לאחר שבמוקדמות חלק מקום שני-שלישי בבית בו שיחק.
בשנת 1927 הגיע למקום העשירי בתחרות לודז' (אליפות פולין השנייה, ניצח: עקיבא רובינשטיין).
דניוסצבסקי נספה בשנת 1944, בגטו לודז'.
הערות שוליים

↑  בתחילת הדרך היו מספר אולימפיאדות "לא רשמיות" שלא נכללות במניין המסודר של פיד"ה. הראשונה במניין הרשמי היא לונדון, 1927
↑  Chess Olympiad: Paris 1924 - Consolation Cup, באתר OlimpBase
↑  Chess Olympiad: Paris 1924 - Qualification Group 5, באתר OlimpBase
↑  Daniuszewski, Dawid (Unofficial Chess Olympiads)‎, באתר OlimpBase
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810610213005606  ISNI: 0000 0004 0940 0043  VIAF: 303052493   WorldCat (עם VIAF): 303052493
דימיטריס חדזיס

| --- | --- |

 לידה:  13 בנובמבר 1913 יואנינה, יוון 
 פטירה:  20 ביולי 1981 (בגיל 67) Saronida, יוון 
 מדינה:  יוון 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אתונה, Zosimaia School, Ionios School 
 שפות היצירה:  יוונית, יוונית מודרנית, יוונית עתיקה 
 חתימה:   
 
דימיטריס חַדְזִיס (וכן חאג'יס, ביוונית: Δημήτρης Χατζής; 13 בנובמבר 1913 –  20 ביולי 1981) היה סופר יווני.
חייו

חַדְזִיס נולד בעיר יאנינה שבצפון־מערב יוון וחי בה את רוב שנות ילדותו.
לאחר חמש שנים שבילה באתונה (1925-1930) חזר לעיר הולדתו וקיבל על עצמו עריכת מקומון. לימודי המשפטים שלו באוניברסיטת אתונה נקטעו מחמת קשיים כלכליים, ושנה אחרי הצטרפותו למפלגה הקומוניסטית (1935) נעצר והוגלה למשך חודשים אחדים לאי פולגנדרוס. בין 1941 לבין 1944 נטל חלק במחתרת שפעלה נגד הכיבוש הנאצי, ובשנים 1948 ו־1949 השתתף במלחמת האזרחים ביוון לצד כוחות השמאל ששאפו לכונן במדינה דמוקרטיה עממית.
בין השנים 1949 ו־1974 חי חדזיס כגולה פוליטי ברומניה, בגרמניה המזרחית, בצרפת ובהונגריה ועסק בלימודי ביזנט, בכתיבת דוקטורט ובהוראת ספרות יוונית.
עם שוב הדמוקרטיה ליוון חזר למולדתו, ובמשך זמן־מה לימד תרבות יוונית באוניברסיטת פּטרס. בשנות חייו האחרונות ייסד וערך את כתב־העת "המנסרה", שהציג לקהל הקוראים היווני טקסטים ממיטב הספרות העולמית בת־זמנו.
חדזיס מת בשנת 1981.
יצירתו הספרותית

יצירתו הספרותית מסתכמת בארבעה ספרים שכתב במהלך ארבעת עשורי חייו האחרונים:
הרומן "האש" (1946), קובצי הסיפורים "סופה של עירנו הקטנה" (1953) ו"חסרי־ישע" (1966) והרומן "הספר הכפול" (1976).
הקובץ "סופה של עירנו הקטנה" ראה אור בעברית בתרגום יעקב שיבי בהוצאת כרטא בשנת 2003.
הערות שוליים

↑  רמי סערי, חיים שהולכו שולל וחלום כוזב, באתר הארץ, 3 ביולי 2003
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308050505171  BnF: cb121455857 (data)  GND: 124534880  ISNI: 0000 0001 3899 3210  LCCN: n82040920  NKC: ola20231184373  NLA: 35822266  NLG: 34359  NTA: 070030421  RERO: 02-A000077859  SUDOC: 029935857  Trove: 1103282  VIAF: 195418325   WorldCat (עם VIAF): 195418325
דני עפרוני

| --- | --- |

 לידה:  17 בנובמבר 1958 (בן 65) ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל, האוניברסיטה העברית
 תקופת הפעילות:  1976–2009, 2011 – 2015
 דרגה:    אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד מרחב ביחידת מודיעין  סגן התובע הצבאי הראשי  פרקליט צפון  הסנגור הצבאי הראשי  סגן הפרקליט הצבאי הראשי  הפרקליט הצבאי הראשי
 פעולות ומבצעים
   מלחמת לבנון   מלחמת לבנון השנייה   מבצע צוק איתן
 עיטורים
 אות אביר איכות השלטון (2018) 
 
דני עפרוני בטקס הענקת דרגה, ספטמבר 2011
דני עפרוני (נולד ב-17 בנובמבר 1958) הוא אלוף (מיל') בצה"ל. בתפקידו האחרון כיהן כפרקליט הצבאי הראשי.
כיום (דצמבר 2019) מרצה מן החוץ בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים.
ביוגרפיה

עפרוני גדל בטירת כרמל ולמד בבית הספר "דגניה" ביישוב, ולאחר מכן בחטיבת הביניים בבית הספר הריאלי בחיפה.
בשנת 1976 התגייס לצה"ל ושירת ביחידה 504 כמפעיל סוכנים, הן בלחימה בדרום לבנון והן ביהודה ושומרון. בשנת 1990, לאחר סיום לימודי משפטים, עבר לשרת בפרקליטות הצבאית. בין השנים 1991–1993 שימש בתפקיד הממונה על התביעה הצבאית בנפות יהודה.
בשנת 1993 חזר לתפקיד מודיעיני, כמפקד מרחב צפון ביחידה 504 של אגף המודיעין. בשנת 1996 שב לפרקליטות הצבאית ומונה לתפקיד סגן התובע הצבאי הראשי. החל משנת 2000 שימש כפרקליט צפון, ובשנת 2003 הועלה לדרגת אלוף-משנה ומונה לתפקיד הסנגור הצבאי הראשי.
בשנת 2004 מונה לסגן הפרקליט הצבאי הראשי. בתפקידו זה, בין היתר, פעל למימוש רפורמה מבנית בפרקליטות הצבאית וקידום שינויים משמעותיים בדין המשמעתי בצה"ל. בשנת 2009 פרש מצה"ל. בהמשך כיהן כסמנכ"ל בחברת תשתיות אמריקאית.
ביוגרפיה > בתפקיד פצ"ר

ב-15 בספטמבר 2011 מונה לפצ"ר במקום האלוף אביחי מנדלבליט והועלה לדרגת תת-אלוף. בספטמבר 2012 הועלה לדרגת אלוף ובטקס בו הוענקה לו דרגת אלוף הבהיר לרמטכ"ל ולחברי המטכ"ל כי: "מחויבותכם לשלטון החוק, הקפדתכם על שילוב הפצ"ר ואנשיו בצמתי החלטה ובגיבוש תוכניות פעולה, וגישתכם העניינית להערותינו גם כשהן כוללות סייגים ואיסורים, הן נורמות התנהגות ראויות המקלות על המשפטן הצבאי במילוי תפקידו החשוב, ומהוות דוגמה אישית לפקודיכם".
בתפקידו כפצ"ר הורה לאחר מבצע עמוד ענן לפתוח בחקירה יזומה לבירור נסיבות מותם של כ-70 בלתי מעורבים במהלך המבצע. ביחס לקרב שג'אעייה (2014) קבע עפרוני כי הירי בוצע בהתאם להוראות הדין הישראלי והבין־לאומי, שכן "כוון לעבר מרגמות ומפעיליהן, במטרה לנטרל אותם מהמשך ביצוע ירי מתמשך ואינטנסיבי לעבר כוחות צה"ל, אשר שם אותם תחת סכנת חיים ממשית ומיידית". הוא קבע כי ניתן לתקוף ביתו של מפקד בחמאס כאשר הוא מנהל משם את מערך הלחימה של הגדוד, ובכך הופך הבית למטרה צבאית. עוד קבע כי הרס רבי-הקומות בסוף המבצע נבע מכך שהוכח כי בבניינים אלה פעלו חדרי מבצעים של חמאס. לאחר חקירה הורה לסגור ללא כתבי אישום את תיק החקירה בפרשת הרג נהג המונית זכריא דראגמה[דרוש מקור], וכן במקרה של הסטודנטית לובנא חנש שנהרגה מכדורים שנורו לעבר משליכי בקבוקי תבערה.
באוקטובר 2015 סיים את תפקידו כפרקליט הצבאי הראשי.
ביוגרפיה > לאחר הפרישה מצה"ל

לאחר פרישתו מצה"ל עפרוני הוא חבר בסגל המכון למחקרי ביטחון לאומי  ומרצה בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית.
בשנת 2018 זכה באות "אביר איכות השלטון" בקטגוריית "צבא וביטחון" מטעם התנועה לאיכות השלטון. בנימוקי הבחירה נאמר כי האות ניתן לו: ”על דבקות בערכי הדמוקרטיה גם בצה"ל; על מסירות אין-קץ לביטחון מדינת ישראל; על עמידה איתנה כנגד לחצים מצד גורמים פוליטיים וצבאיים בכירים; על נחישות בהגנה על שלטון החוק בצה"ל; על קידום שינויים במערכת המשפטית הצבאית במקצועיות ובאחריות”.
חיים אישיים והשכלה

עפרוני גר במודיעין-מכבים-רעות, נשוי, ואב לשלושה. בעל תואר ראשון במשפטים ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב.
הערות שוליים

↑  סגל המורים מן החוץ האוניברסיטה באתר הפקולטה למשפטים האונ' העברית.
↑  יואב איתיאל, אלוף-משנה דני עפרוני לתפקיד הפרקליט הצבאי הראש, מגזין המושבות, 24 באוגוסט 2011
↑  אמיר בוחבוט‏, מפעיל הסוכנים שסיבך את אשכנזי במשימת חייו, באתר וואלה, 8 באוגוסט 2013
↑  כפי שצוין בסרטם של אור הלר ואבי זילברברג, ״משחקי ריגול - יחידה 504״, חדשות 10, נובמבר 2018
↑  פנחס וולף, מהפכת הפרקליטים, במחנה, 14 בנובמבר 2007
↑  דוח הפעילות השנתי של הפרקליטות הצבאית לשנת 2008, "דברי פתיחה", עמ' ג'.
↑  חנן גרינברג, מינוי של פשרה: הפצ"ר הבא - אל"מ דני עפרוני, באתר ynet, 24 באוגוסט 2011.
↑  איציק וולף, תת-אלוף דני עפרוני נכנס לתפקיד הפצ"ר, באתר News1 מחלקה ראשונה, 15 בספטמבר 2011.
↑  הפצ"ר הועלה לדרגת אלוף, באתר "IsraelDefense‏", 27 בספטמבר 2012
↑  אורן פרסיקו, מחובתנו, באתר העין השביעית, 7 בפברואר 2013
↑  אורן פרסיקו, מחובתנו, באתר העין השביעית, 7 בפברואר 2013
↑  אורן פרסיקו, מחובתנו, באתר העין השביעית, 7 בפברואר 2013
↑  License to Kill: No consequences for shooting an unarmed man in the back, ‏9 בפברואר 2015, באתר מגזין +972
↑   גילי כהן, איש לא יואשם במות סטודנטית פלסטינית שנהרגה מירי צה"ל בשנה שעברה, באתר הארץ, 12 ביוני 2014
↑  אתר "המכון למחקרי ביטחון לאומי"
↑  אתר "התנועה לאיכות השלטון"
דראנסי

| --- | --- |
סמל דראנסיסמל דראנסי
רחוב בדראנסי
רחוב בדראנסי
 מדינה:  צרפת צרפת
 מחוז:  סן-סן-דני
 מושל:  Aude Lagarde
 עיר אם:  פריז
 שטח:  7.76 קמ"ר
 גובה:  46 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בפרבר:  71,363 (1 בינואר 2021)
  ‑ צפיפות:  8,518 נפש לקמ"ר (2005)
 קואורדינטות:  48°55′11″N 2°27′05″E﻿ / ﻿48.91972°N 2.45139°E﻿ / 48.91972; 2.45139
 אזור זמן:  UTC+1
 https://www.drancy.fr
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צרפת מוגדלת) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי דראנסי(למפת צרפת רגילה) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי דראנסי(למפת איל-דה-פראנס רגילה) פריז ורסאי מלאן אוורי פונטואז נורמנדי סאנטר-עמק הלואר בורגון פראנש-קונטה  גר. אסט  או-דה-פראנס קרטיי מודראנסי(למפת איל-דה-פראנס מוגדלת) פריז ורסאי מלאן אוורי פונטואז נורמנדי סאנטר-עמק הלואר בורגון פראנש-קונטה  גר. אסט  או-דה-פראנס קרטיי מודראנסי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
דראנסי (בצרפתית: Drancy) היא רשות מקומית בצרפת הממוקמת בפרברים הצפון-מזרחיים של פריז רבתי, חבל איל-דה-פראנס מחוז סיין-סן-דני. היא מרוחקת 10.8 ק"מ ממרכז פריז. אוכלוסייתה כ-66,400 נפש.
מקור השם

השם "דראנסי" מגיע מהמילה הלטינית של ימי הביניים Derenciacum, ולפני זה Terentiacum, ומשמעותה "אחוזת טרנטיוס", בעל אדמות גאלי-רומי.
היסטוריה

במאה ה-17 הייתה דראנסי מפוצלת לשני כפרים נפרדים: דראנסי לה גראנד, ולה פטי דראנסי. המחוז של הכפר הפריזאי שוכן במיקומו העתיק של הכפר הקטן גְרוֹלֶה (Groslay), שהיה מוקף ביער בונדי, מכאן שם הרחוב "בואה דה גרולה".
במהלך מלחמת העולם השנייה הוקם במקום מחנה דראנסי שאליו הובלו יהודים, צוענים ואחרים, והוחזקו שם במעבר לקראת שילוחם למחנות ההשמדה.
ב-1976, הוקמה אנדרטה במקום בידי הפסל שלמה זלינגר לזכר האסירים היהודים ששהו במחנה, ממנו נשלחו רובם אל מותם.
דיאטה פלאוליתית

חלבונים מהחי, בעיקר מבשר, הם הבסיס לדיאטה הפלאוליתית
דיאטה פלאוליתית (פליאו, תזונה פלאוליתית, דיאטת האדם הקדמון; באנגלית: Paleolithic Diet, Paleo Diet) הוא אורח חיים תזונתי המנסה לחקות ולהתקרב ככל שניתן לאכילת מזונות האדם הקדמון טרם המהפכה החקלאית, כלומר בתקופה הפלאוליתית. הרעיון מאחורי דיאטה זו הוא תפיסה כי המזון הנאכל על ידי האדם הקדמון תואם יותר טוב את האורגניזם האנושי, מאשר מזון מהתקופה המודרנית.
רקע: תזונת האדם הקדמון בתקופה הפלאוליתית

הידע הקיים על התזונה בתקופה הפלאוליתית, המשמש כבסיס לרעיון הדיאטה הפלאוליתית המודרנית, מגיע בעיקר ממחקר ארכאוזואולוגי וארכאובוטני של שרידי בעלי החיים והצמחים, בהתאמה, שהשתמרו באתרים הארכאולוגיים. מקורות מידע נוספים, המשתמרים לעיתים, כוללים מחקר של איזוטופים יציבים בעצמות אדם וניתוח צואת אדם מאובנת. ניתן גם להסיק על הדיאטה הפלאוליתית ממנהגי התזונה של חברות ציידים-לקטים שנחקרו על ידי אתנוגרפים במהלך המאה העשרים.
לפי עדויות אלה, תזונת האדם הפלאוליתית כללה מגוון של צמחים לא מתורבתים ובעלי חיים מן הבר. הממצאים הארכאוזואולוגיים הפלאוליתיים מצביעים על איסוף פגרים וניצול מעט הבשר שנותר עליהם, כמו גם ניתוץ העצמות וצריכת מח העצם, כבר אצל ההומינידים בתחילת התקופה הפלאוליתית התחתונה, לפני כ-2.5 מיליון שנה. במקביל התפתח ציד שיטתי ומתוחכם של בעלי פרסות גדולים, לכל המאוחר בסוף התקופה הפלאוליתית התחתונה, לפני כ-400 אלפי שנים. בתקופה הפלאוליתית התיכונה מוסכם על רוב החוקרים שהניאנדרטלים והאדם המודרני צדו באופן שיטתי פרטים בוגרים ובריאים של בעלי פרסות. בתקופה הפלאוליתית העליונה וביתר שאת בתקופה האפיפלאוליתית והמזוליתית החל האדם ללכוד מגוון רחב יותר של בעלי חיים קטנים, כולל דגים, עופות וזוחלים.
במקרים בהם השתמרו שרידי צומח עולה תמונה של איסוף וניצול פירות וזרעים לעיתים מזומנות. ניצול דגני בר וקטניות בר אירע כבר בתקופה הפלאוליתית התיכונה ובוודאי בתקופה הפלאוליתית העליונה. גם כאן נראה כי ניצול הצמחים, בעיקר הדגנים, הוגבר בשלהי התקופה הפלאוליתית ובתקופה האפיפלאוליתית.
התמורה המשמעותית ביותר בדרכי עיבוד המזון הייתה תחילת השימוש באש לצלייה, קלייה או בישול, אשר העלה את הערך התזונתי של המזון וחיטא אותו. בני האדם הפלאוליתיים הסתגלו בהדרגה לאכילת מזון צלוי או מבושל, והתאמה זו הייתה כה מוצלחת עד שנעשתה מאפיין אנושי אוניברסלי, לכל המאוחר בתקופה הפלאוליתית התיכונה.
הדיאטה הפלאוליתית המודרנית

הדיאטה הפלאוליתית מנסה להידמות לתזונתו של האדם הקדמון על ידי בחירת מזונות ויחסים ביניהם המשחזרים כביכול את התזונה האופיינית לאדם בתקופה הפלאוליתית. אין הגדרה אובייקטיבית אחת למונח "דיאטה פלאוליתית" והגדרות שונות נבדלות זו מזו בהדגשים שלהן ביחס לאורח חיים זה. גישה אחת רואה את הדיאטה הפלאוליתית כדרך חיים תזונתית המתחקה באופן מקסימלי אחר תזונתו של האדם הפלאוליתי, גישה אחרת מדברת על הימנעות מקבוצות מזון אשר על פי מחקרים מסוימים (אך לא על פי אחרים) אינן טובות לאדם, ועוד; חלק מגדירים את התזונה הפלאוליתית ככוללת מידה קטנה של חלב ומוצריו וחלק נוקטים בגישה שמרנית יותר אשר לא כוללת מוצרי חלב כלל, לפחות לא בצורתם התעשייתית. מרבית הגישות מפחיתות בהרבה את צריכת הפחמימות ונמנעות במידה מקסימלית ממזון תעשייתי ומעובד.