stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דיראר אבו סיסי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1969 (בן 56 בערך) ירדן 
 מדינה:  ירדן 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית להנדסת אווירונאוטיקה של קייב 
 מספר צאצאים:  6 
 
דיראר אבו סיסי (בערבית: ضرار أبو سيسي, תעתיק מדויק: צ'ראר אבו סיסי; נולד ב-1969 בירדן) הוא מהנדס פלסטיני, שריצה בישראל עונש מאסר בפועל של 21 שנים בגין פעולותיו בשירות חמאס, ושוחרר מהכלא הישראלי ב-27 בפברואר 2025 במסגרת הסכם חמאס–ישראל. היה סגן מנהל תחנת הכוח היחידה בעזה, המספקת כ-25% מהחשמל של עזה, היה חבר בוועדה שבראשה עמד מוחמד דף, אשר עסקה בפיתוח ושיפור טילים, רקטות ומרגמות. עמד בראש האקדמיה הצבאית של חמאס ברצועת עזה. היה מקורב מאוד לצמרת הצבאית של הארגון ולראש הזרוע הצבאית של חמאס מוחמד דף.
רקע מקצועי

אבו סיסי למד באוקראינה הנדסת חשמל. בשנת 1994 קיבל תואר שני בהנדסת חשמל. בשנת 1999 קיבל תואר ד"ר להנדסת חשמל מהאקדמיה הצבאית להנדסה בקייב, אוקראינה. לאחר סיום לימודיו אבו סיסי הגיע לראשונה לרצועת עזה, ועבד כמהנדס תחילה בחברת אנרון שסיפקה אז חשמל לרצועת עזה, ובהמשך בחברת החשמל העצמאית שהוקמה ברצועה.
חטיפתו והבאתו לישראל

בפברואר 2011 נסע לפולטבה, אוקראינה, מקום הולדתה של אשתו, ושם נעלם. לדבריה נסע במטרה להגיש בקשה לאזרחות, לאחר שחש שעזה כבר אינה מקום בטוח עבורו ועבור ששת ילדיו.
במשך כחודש מאז היעלמותו נמנעה ישראל מלהתייחס לכך, עד שהוסר חלקית צו איסור פרסום על הפרשה, ופורסם שהוא עצור בישראל. לאחר פרסום הפרשה בעיתונות מחוץ לישראל החל האו"ם לעסוק בנושא. נציבות הפליטים של האו"ם מתחה ביקורת על ישראל וטענה כי מעצרו והעברתו של אבו סיסי אל ישראל "נראה כמו חטיפה אלימה ולא הסגרה חוקית מטעם השלטונות". בנוסף, נציג האו"ם ביקש מממשלת אוקראינה מידע על מקום הימצאו של אבו סיסי. מספר ימים לאחר מכן ביקשה ממשלת אוקראינה הבהרות מהשגרירות הישראלית בשיחת נזיפה.
בריאיון שנערך עם ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו בסוף מרץ 2011, טען הלה כי אבו סיסי מוחזק בישראל במעצר חוקי, וכי הוא איש חמאס שמסר מידע בעל ערך. העיתון הגרמני "דר שפיגל" טען שישראל חושדת שלאבו סיסי מידע אודות גלעד שליט. אביו של החייל, נועם שליט, שוחח בטלפון עם קרובי משפחתו של אבו סיסי וביקש מהם ללחוץ על ממשלת חמאס לקיים עסקת שבויים במסגרתה ישוחרר אבו סיסי. משפחתו ופרקליטיו הכחישו כי יש בידו מידע אודות החייל החטוף או שהוא איש חמאס, דבר אשר הוכחש גם על ידי דובר חמאס. בחקירתו הודה אבו סיסי במעורבותו בהקמה ובניהול של האקדמיה הצבאית של חמאס ובפיתוח רקטות, והביע חרטה על השתייכותו לארגון ועל הסיוע לו.
כתב האישום

ב-4 באפריל 2011 הוגש לבית המשפט המחוזי בבאר שבע כתב אישום נגד אבו סיסי, הכולל בין השאר, עבירות של ניסיון רצח, קשירת קשר לביצוע רצח, מגע עם סוכן חוץ, פעילות בארגון טרור ועבירות נשק. בנוסף הואשם שסייע לחמאס בתשע השנים האחרונות להגדיל את טווח הרקטות, ופיתח את יכולת חדירת הטילים לפלדה, על-מנת שיוכלו לחדור כלים משוריינים של צה"ל.
על פי כתב האישום, בשנת 2002 גויס אבו סיסי לחמאס על ידי פעיל חמאס ניזאר ריאן, בשנה זו נערכה לו היכרות עם בכירים בזרוע הצבאית של חמאס ובהם סלאח שחאדה. בין השנים 2002–2008 היה אחראי בהנהלת חמאס על נושא החשמל. כמו כן היה חבר בוועדה שבראשה עמד מוחמד דף, אשר עסקה בפיתוח ושיפור טילים, רקטות ומרגמות. בוועדה היה אחראי על נושא החשמל, ועסק בפיתוח תאי שרפה וסנפירים לייצוב הרקטות, שני הגורמים המשפיעים על טווח הרקטה ועל יכולת החדירה שלה. אבו סיסי עסק בפיתוח הגדלת טווח הטילים כדי שיוכלו לפגוע ביישובים ישראליים רבים יותר, וכן בפיתוח יכולתם של טילים המסוגלים לחדור כלים משוריינים.
במסגרת עבודתו עבד אבו סיסי בצמוד לאבי הרקטות של חמאס, עדנאן אל-ע'ול. לאחר חיסולו של אל-ע'ול דאג אבו סיסי להגדיל את טווח רקטות הקסאם ל-22 קילומטרים. אבו סיסי ניסה להגדיל את טווח הירי ל-45 קילומטרים, אולם ללא הצלחה. כמו כן, הוא הצליח לשפר את יכולתם של טילי הנ"ט מדגם "יאסין" בחדירת כלים משוריינים. בנוסף, הוא עסק בפיתוח טילים ומרגמות נגד טנקים. אחת מפצצות המרגמה נגד טנקים היא בעלת ראש כפול, וכינויה "אבו ראסין". טווח הירי שלה כ-100 מטר, וחדירותה לפלדה כ-87 ס"מ. בהמשך נעשו מאמצים להגדיל את יכולת החדירה לכ-100 ס"מ. הוא פעל גם לפיתוח טיל נגד טנקים, שכינויו "אלבתאר", שטווח הירי שלו כ-100 מטר, וטיל נגד טנקים שכינויו "אלבאנא", שייצורו נכשל. הוא סייע במסירת מידע על טילי טורפדו. הוא אף תרגם מסמכים מרוסית בנושא טילי כתף נגד מטוסים מסוג 9K38 איגלה.
לאחר מבצע עופרת יצוקה מונה אבו סיסי לעמוד בראש אקדמיה צבאית, שיועדה להכשיר את דרג הקצונה והפיקוד בחמאס לתפקוד בשעת לחימה.
ב-29 במרץ 2015 הורשע במסגרת עסקת טיעון בחברות בהתאחדות בלתי מותרת, קשירת קשר לביצוע פשע של רצח וייצור נשק, פעילות בארגון טרור וכן עבירות נשק. ב-14 ביולי 2015 גזר בית המשפט המחוזי בבאר שבע על אבו סיסי 21 שנות מאסר בפועל. הוא נכלא בבית הסוהר שקמה.
ב-27 בפברואר 2025 שוחרר במסגרת הסכם חמאס–ישראל.
הערות שוליים

↑  ^ "Palestinian Ministry of Interior addresses urgent appeal for Ukrainian Interior Ministry and demands to disclose the reasons for disappearance of Abu Sisi". Palestine Ministry of Interior. February 27, 2011. Retrieved March 25, 2011.
↑  Gaza power plant reopens after Hamas does deal
↑  UN official: Israel kidnapped Palestinian engineer from Ukraine  באתר הארץ
↑  שידורי גלי צה"ל,'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'‏פרקליטתו של אבו סיסי: "אין כאן סיפור" , באתר גלי צה"ל
יוסי מלמן,'"`UNIQ--nowiki-00000004-QINU`"'ישראל מודה: המהנדס הפלסטיני דיראר אבו סיסי מוחזק בשטחה, באתר הארץ, 20 במרץ 2011
↑  חדשות 2,'"`UNIQ--nowiki-00000006-QINU`"'‏"האו"ם: ישראל חטפה פלסטיני באוקראינה", באתר ‏מאקו‏, 10 במרץ 2011
↑  האם ישראל חטפה את דיראר אבו סיסי? שואל נציג האו"ם באוקראינה
↑  ברק רביד,'"`UNIQ--nowiki-00000009-QINU`"'חטיפת דיראר אבו סיסי - שגרירת ישראל באוקראינה זומנה לשיחת נזיפה, באתר הארץ, 23 במרץ 2011
↑  דנה ויס, רה"מ: "איש החמאס אבו סיסי מסר מידע בעל ערך", חדשות 2, 30 במרץ 2011
↑  מערכת וואלה! חדשות‏, דיווח: ייתכן כי אבו סיסי החזיק מידע על שליט, באתר וואלה, 30 במרץ 2011
↑  מערכת וואלה! חדשות‏, שליט למשפחת אבו סיסי: "לחצו על חמאס לעסקה", באתר וואלה, 31 במרץ 2011
↑  מערכת וואלה! חדשות‏, אשתו של אבו סיסי: "לא יודעת איזה מידע הוא מסר", באתר וואלה, 31 במרץ 2011
↑  ניר יהב‏, דובר חמאס: "חטיפת אבו סיסי - זלזול בחוק הבינלאומי", באתר וואלה, 31 במרץ 2011
↑  אילנה קוריאל,'"`UNIQ--nowiki-00000010-QINU`"'אבו סיסי מספר: כך שיפרתי את יכולת הטילים, באתר ynet, 11 באוגוסט 2011
↑  אלמוג בוקר, דורון נחום ואור הלר, כתב אישום חמור נגד אבו סיסי: פיתח טילים ורקטות עבור חמאס, באתר nana10‏, 4 באפריל 2011
↑  גלעד גרוסמן ויהושע בריינר, האישום נגד אבו סיסי: פיתח טילים עבור חמאס, וואלה, 4/4/2011
↑  נעמה אנגל משאלי,'"`UNIQ--nowiki-00000014-QINU`"'21 שנות מאסר למהנדס חמאס - 'אבי הרקטות', באתר nrg‏, 14 ביולי 2015
תפח (ב"ש) 4986-04-11 מדינת ישראל נגד דראר אבו סיסי
↑  יוסי מלמן,'"`UNIQ--nowiki-00000016-QINU`"'ביהמ"ש האריך את מעצרו של המהנדס הפלסטיני אבו סיסי, באתר הארץ, 25 במרץ 2011
↑  בני סולומון,'"`UNIQ--nowiki-00000018-QINU`"'‏'נחטף' על ידי המוסד ונכלא: זה המהנדס החמאסי ששוחרר, באתר כיכר השבת, 27 בפברואר 2025
פרעה בפיג'מה

שרטוט של פיג'מה
פרעה בפיג'מה באמצע הלילה הוא שיר ילדים היתולי מיצירתו של כוכב הילדים החרדי רבי אלתר, המתאר את הלעג של ילדי ישראל בליל יציאת מצרים כלפי פרעה. רבי אלתר סיפר, שאת ההשראה לשיר קיבל בביקורו ב"חדר" ירושלמי, שם המלמד המחיש לילדים את פרעה מסתובב בלילה עם גטקס.
השיר מתאר את ההתרוצצות של פרעה לבוש בפיג'מה בליל יציאת מצרים, מיד אחרי מכת בכורות, כדי לחפש את משה ואהרון, ואת ילדי ישראל שלועגים לו מחלונות בתיהם ומכוונים אותו לכיוונים סותרים. המוטיב המרכזי של השיר הוא הלעג לפרעה, וההמחשה אשל היפוך היוצרות שהתרחש בליל יציאת מצרים, כאשר פרעה שהיה מושא העריצות והעביד את בני ישראל במשך מאות שנים הפך ללעג בידי ילדי ישראל.
השיר הפך לנפוץ מאוד בציבור החרדי. גננות חרדיות נהגו ללמד את השיר לילדים לקראת חג הפסח או בשבוע של פרשת בא העוסקת ביציאת מצרים.
מנגינת השיר היא ניגון לשמחת תורה וכן לתיקון ליל שבועות מישיבות ליטא על המילים "ברוך אלהינו שבראנו לכבודו" מתוך תפילת ובא לציון.
מקור המילים

מילות השיר מבוססות על דברי מכילתא דרבי ישמעאל לפסוק ”ויקרא למשה ולאהרן לילה” בקטע המתאר את מכת בכורות: ”מגיד שהיה פרעה מחזר ושואל בכל ארץ מצרים, היכן משה שרוי, היכן אהרן שרוי”. המדרש מתאר כי באותו לילה בני ישראל שיטו בפרעה ולא גילו לו היכן משה ואהרון גרים.
וַיִּקְרָא לְמֹשֶׁה וּלְאַהֲרֹן. היה הולך וקורא בלילה בכל שוק ושוק ואומר היכן הוא משה והיכן הוא דר, והיו בניהם של ישראל משחקין בו, ואומרים לו פרעה להיכן אתה הולך, והוא אומר להם למשה אני מבקש, והם אומרים לו כאן הוא דר ומשחקים בו. עד שעמד עליו [א"ל פרעה] קוּמוּ צְּאוּ מִתּוֹךְ עַמִּי.
הערות שוליים

↑  מוסף שבת קודש סוכות תשע"א, באתר אוצר החכמה
1 2  ספר'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'שמות,'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'פרק'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'י"ב,'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'פסוק'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'ל"א
↑  מדרש אגדה (בובר) שמות פרשת בא סימן יט
ביו דיזל

דוגמית של ביו-דיזל צמחי
מרצדס דיזל ישנות יותר פופולריות להפעלת ביו-דיזל
במדינות מסוימות הביודיזל עולה פחות מהסולר הקונבנציונלי
ניתן להניע משאיות ואוטובוסים בעזרת שמן תעשייתי המופק מבוטנים
ביו דיזל הוא סוג של דלק ביולוגי, כלומר דלק מבוסס מולקולות אורגניות המכונות אלקיל – אסטרים ארוכות המורכבות ממולקולות פחמניות כגון: מתיל או אתיל. דלק זה מיוצר משמנים צמחיים או שומן מן החי. ביו דיזל יכול לשמש כתחליף חלקי ואף מלא לסולר המחצבי. הוא יכול להיות מופק משמן צמחי (כגון: סויה, קנולה, קוקוס, תירס, בוטנים ועוד) או להיות ממוחזר משמן טיגון ואף משומן בעלי חיים. הפקת הביו דיזל לרוב כרוכה בתגובה כימית בין תרכובות שומן (ליפידים) לבין מולקולות כוהל.
היסטוריה

התהליך הכימי אשר מאפשר להפוך שמן צמחי לביו דיזל מכונה טרנסאסטריפיקציה. זוהי תגובה בה חלה החלפה של השרשראות הפחמימניות בין מולקולת כוהל לבין מולקולת אסטר. התהליך הוצג בשנת 1853 על ידי זוג החוקרים א. דופאי ו- ג'. פאטריק (E. Duffy, J. Patrick).
מנוע הדיזל הראשון, שהומצא על ידי רודולף דיזל, בשנת 1893 הונע באמצעות שמן בוטנים.
באוגוסט 1937 החוקר הבלגי ג. צ'אביין (G. Chavanne) מאוניברסיטת בריסל, הגיש פטנט בשם "תהליך הייצור של דלקים משמנים צמחיים" (בשפת המקור: fr. "Procédé de Transformation d’Huiles Végétales en Vue de Leur Utilisation comme Carburants) זהו תהליך המתאר את תגובת הטרנס-אסטריפיקציה להפרדת חומצות השומן מהגליצרול על ידי החלפת הגליצרול בכוהלים ליניאריים קצרים. זהו האזכור הראשון בהיסטוריה לתהליך הייצור המוכר היום לייצור ביו דיזל.
בהמשך, בשנת 1977 החוקר הברזילאי א. פארנטה (E. Parente) המציא והגיש פטנט המתאר את התהליך התעשייתי הראשון מסוגו לייצור ביו דיזל. תהליך זה מסווג כביו דיזל על ידי סטנדרט בינלאומי, אשר מגדיר את מאפייניו ואיכותו של הביו דיזל המופק, וזהו הסטנדרט המקובל על יצרני הרכב. כיום, חברתו של פארנטה Tecbio משתפת פעולה עם נאס"א ויצרנית המטוסים האמריקאית בואינג לקידום והסמכת ביו קרוסין – דלק חלופי נוסף אשר הומצא על ידי החוקר הברזילאי.
מאפיינים

לביו דיזל יש תכונות סיכוך טובות יותר והוא דליק פחות מכל הדלקים נטולי הגופרית השימושיים. הוספה של ביו דיזל לדיזל המחצבי מורידה את השחיקה המכנית של מערכת הדלק במנוע. במערכות הפועלות בלחץ, הוספת הביו דיזל מאריכה במידה מסוימת את אורך החיים של מערכות הזרקת הדלק. יש הטוענים כי השימוש בביו דיזל מעלה את יעילות המנוע, הודות ליתרונות שלו במניעת חיכוך ושריפה מלאה יותר של הדלק.
הערך הקלורי של ביו דיזל תלוי בחומר הגלם ממנו הוא עשוי, כאשר ממוצע הערך הקלורי הוא 37.27 מגה-ג'אול לקילוגרם. ערך זה נמוך ב כ- 9% מהדיזל המחצבי הנמכר בשוק.
צבעו של הביו דיזל מגוון ונע בין זהב לחום כהה, כתלות בחומר המוצא שלו. הביו דיזל אינו מסיס במים, הוא בעל נקודת רתיחה גבוהה ולחץ אדים נמוך יותר משל דיזל בהתאמה.
נקודת ההבזק של הביו דיזל היא לפחות 130 מעלות צלזיוס (266 מעלות פרנהייט). נקודת ההבזקה משמעותית גבוהה יותר משל דיזל מחצבי (64 מעלות צלזיוס, 147 מעלות פרנהייט) או של בנזין (מינוס 45 מעלות צלזיוס, מינוס 52 מעלות פרנהייט).
צפיפותו של הביו דיזל גבוהה מעט משל דיזל מחצבי - כ-0.88 גרם למיליליטר לעומת כ-0.85 גרם למיליליטר.
ביו דיזל אינו מכיל תרכובות גופרית כלל, לפעמים ניתן להוסיף אותו לסוגי דיזל בעלי כמות גופרית נמוכה לצורך שיפור הסיכוך. תרכובות הגופרית הקיימות בדלקים מחצביים גורמות לחיכוך רב וכן לפליטות מזהמות.
תערובות

ביו דיזל יכול לשמש תחליף עבור רוב מנועי הדיזל, ללא הצורך לבצע בהם שינויים מבניים, וכן לשמש לצורך הסקה ביתית. ניתן להשתמש במגוון יחסי ערבוב, בין הביו-דיזל לדיזל מחצבי רגיל, וכן להשתמש בביו-דיזל בלבד. תערובות כאלו זמינות בשוק גם ללקוחות פרטיים. השיטה הנפוצה לקיטלוג תערובות הדלקים החלופיים האלו היא פקטור "B" אשר מסמל את כמות הביו דיזל בתערובת. למשל סוג B20, מכיל 20% ביו-דיזל והשאר דיזל רגיל.
בתערובות של B20 ומטה ניתן לעשות שימוש במנוע דיזל רגיל, ללא צורך בשינויים או עם התאמות מזעריות, כאשר רוצים להשתמש בביודיזל טהור (B100), יש צורך לבצע מספר שינויים במנוע כדי למנוע בעיות של תחזוקה וביצוע. כמו כן, מספר יצרני רכב אינם מכסים נזק שנגרם למנוע או לחלקיו עקב שימוש בדלק חלופי במסגרת האחריות הניתנת על ידי החברה.
ייצור ותפוקה

ישנן מספר שיטות לביצוע תגובת הטרנס-אסטריפיקציה בהן: ריאקטור מנתי או רציף עם סוגי זרזים שונים (לרוב אנאורגני כמו בסיסי או חומצי, או אנזימטי - ליפאז), תהליך בתנאים סופר-קריטיים, שיטות מבוססות על אולטרה סאונד ואפילו שימוש בגלי מיקרו.
מבחינה כימית, ביו דיזל הוא תערובת של אסטרים מונו אלקיליים המורכבים משרשראות ארוכות של חומצות שומן. התגובה מתרחשת בתמיסה נוזלית כאשר התגובה היא בין טריגליצרידים (1) (המורכבים ממולקולות של חומצת השומן) לביו מולקולות כוהל (2) (הכוהל הנפוץ ביותר בתגובת הטרנס-אסטריפיקציה הוא מתנול). תוצר התגובה המתקבל הוא מולקולת מתיל-אסטר המכונה גם FAME - Fatty acid methyl ester. ניתן להשתמש גם באתנול על אף שהוא יקר יותר ולקבל אתיל-אסטר (Fatty Acid Ethyl Ester – FAEE) ובכוהלים ארוכים יותר, כגון איזופרופנול ובוטאנול, אך יעילות התגובה יורדת כלל שמשתמשים בכוהל ארוך יותר. תוצרי האסטרפיקציה הם אסטרים אלקיליים (3) ותוצר הלואי הוא הגליצרול (4). עבור כל טון של ביו דיזל מיוצר, נוצרים 100 קילוגרמים של גליצרול. בעבר היה משתלם למכור את הגליצרול הלא מעובד לתעשיות אחרות, אך כיום זהו שלב שאינו מוסיף לרווחיות התהליך.
לאחר ביצוע התהליך הביודיזל נבדל משמן צמחי נוזלי ביכולת השריפה שלו הדומה לזו של דיזל מחצבי המופק מנפט. מקור המתנול בו משתמשים במרבית התהליכים לייצור ביו דיזל הוא מדלק, אך ישנם מקורות להפקת מתנול מתחדש בתעשיות המשתמשות בפחמן דו-חמצני ובביו מסה כחומרי גלם. בצורה כזו ניתן להוריד את השימוש במשאבים מתכלים לאפס.
ייצור ותפוקה > היקף ייצור

קיימת עליה מתמדת בכמויות הביו דיזל המיוצרות, בשנים 2002–2006 חלה עליה של כ-40% מדי שנה. במהלך שנת 2006 לדוגמה יוצרו כ 6 מיליון טונות של ביו דיזל, כאשר 4.9 מיליון טונות יוצרו באירופה וחלק ניכר מהיתר יוצר בארצות הברית. בשנת 2008 היקף הייצור עלה ל-7.8 מיליון טונות באירופה בלבד. בעוד שהביקוש באירופה לביו דיזל בשנת 2006 עמד על ערך משוער של 490 מיליון טונות. ערך זה עולה אפילו על היקף הייצור העולמי הכולל של כל סוגי השמנים הצמחיים אשר עמד רק על 110 מיליון טונות.
בשנת 2011 תעשיית ייצור הביו דיזל בארצות הברית, העומדת בתקן EPA Renewable Fuel Standard, ייצרה כמות ביו דיזל של למעלה ממיליארד גלונים (הם 3.3 מיליון טונות). היעד הבא אותו הציבה התעשייה הוא לייצר 12 מיליארד גלונים עד 2020.
ייצור ותפוקה > תנובה

בדיקת הכדאיות של ייצור ביו דיזל מתבצעת בעזרת בדיקת התנובה המתקבלת מגידולים חקלאיים ליחידת השטח אשר תספק כמות ביו דיזל לכלי רכב. יש צורך לכמת את השטח החקלאי הדרוש לייצור ביו דיזל בקנה מידה תעשייתי.
| סוג היבול | תנובה [ליטר/10 דונמים] |
| --- | --- |
שמן דקלים: 4752
אגוז קוקוס: 2151
קנולה: 954
סויה: 554-922
בוטנים : 842
חמניה : 767
ג'טרופה.: 2000
1 2 3 4  '"`UNIQ--templatestyles-00000025-QINU`"'"Biofuels: some numbers". Grist.org.
↑  '"`UNIQ--templatestyles-0000002B-QINU`"'"India's jatropha plant biodiesel yield termed wildly exaggerated". Findarticles.com.
ייצור ותפוקה > יעילות וטיעונים כלכליים

כאשר מדובר ביעילות חשוב לקחת בחשבון גם את צריכת המשאבים (הדלק) הנדרשת לצורך עיבוד הקרקע, זריעה, קצירה וכדומה. על פי מחקר שנערך ברשות עמק טנסי, בחווה ממוצעת יש צריכה של 82 ליטרים של דלק לדונם אדמה עליה גדל סוג יבול אחד. בעוד שבממוצע התנובה היא כ-1,030-1,350 ליטר לדונם. ממאזן זה מתקבל כי היחס בין הכמות המושקעת לנצרכת הוא בערך 1:15. יעילות תהליך הפוטוסינתזה (קיבוע פחמן דו-חמצני ליצירת מולקולות אורגניות) בצמחים הוא 3-6% מאנרגיית השמש הזמינה. בהנחה שכל הצמח (פרי, גבעולים ועלים) נדרש ליצור ביו דיזל, היעילות של התהליך הכולל היא בערך 1%. כאשר משווים נתונים אלו למקור אנרגיה חלופית כגון תא פוטו-וולטאי המשולב עם מנוע חשמלי (מבוסס סוללה), היעילות של הפקת ביו דיזל נמוכה יותר. אך, הרווחיות מנקודת מבט על עלות הייצור מטה את הכף לטובת הביו דיזל עקב צפיפות האנרגיה הנמוכה של הסוללות בכלי הרכב החשמליים. מנגד מחקר משנת 2005 מגלה כי בתהליך הייצור של ביו דיזל מצמח הסויה נצרכת כמות דלק מחצבי גדולה ב 27% מהכמות המופקת, ו-118% יותר כאשר הפקת הביו דיזל נעשית מפרחי חמניה. השוואות אלו אינן מספיקות כדי לקבל החלטה חד משמעית האם התהליך משתלם. יש לקחת בחשבון גורמים נוספים כגון: כמות האנרגיה הדרושה לתהליך במונחים של דלק מחצבי, תנובת הדלק מהשמן הגולמי, השפעת הביו דיזל על מחירי המזון ובהתאמה השפעה זו על מחירי הביו דיזל לעומת דיזל המופק מנפט, זיהום וצריכת מים מחוות חקלאיות, הידלדלות הקרקע וכן עלויות חיצוניות נוספות הנובעות משיקולים פוליטיים וצבאיים הנובעים מחוסר התלות בארצות עשירות במשאבים טבעיים אשר מכתיבות את מחירי הדלק המחצבי. לנושא הסבוך ועמוס בפרטים זה נוסף הנושא של ניצול קרקע, המעבר לכלי רכב המונעים על ביו דיזל טהור ידרוש שטחי ענק לגידול יבולים, גם אם שטחים אלו לא יתחרו על קרקע המנוצלת למזון. אם התעשייה תנצל רק צמחים מסורתיים אשר משמשים למזון, למרבית מדינות העולם לא יהיה מספיק קרקע חקלאית כדי ספק את כל דרישות האנרגיה של המדינה. בנוסף אזורים רבים לא יוכלו להרשות לעצמם להסב קרקעות אלו לצורכי אנרגיה עקב מחסור במזון.
יישומים

כאמור ניתן להשתמש בביו דיזל טהור (B100) או בתערובות שלו עם דיזל מחצבי ברוב מנועי הזרקת דלק המיועדים לשימוש בדיזל. לביו דיזל תכונות המסה שונות מאשר לדיזל מחצבי, והוא שוחק רכיבים העשויים גומי טבעי המצויים בצנרת של כלי רכב (במיוחד כלי רכב ששנת הייצור שלהם מוקדמת מ-1992). לכן, לרוב יש צורך להחליף חלקים בצנרת, מסננים ואטמים במשאבת הדלק העשויים גומי, לחומרים עמידים יותר כגון FKM.‏
יישומים > זמינות והפצה

מאז שהועבר החוק ל"פעילות אנרגטית שנת 2005" (Energy Policy Act of 2005) בארצות הברית, השימוש בביו דיזל נהיה נפוץ יותר. בבריטניה, הממשלה הוציאה הוראה אשר מחייבת את ספקי הדלקים לספק 5% דלקים מתחדשים מסך הדלקים הנמכרים בבריטניה (Renewable Transport Fuel Obligation), זאת עד 2010. באשר לסולר המיועד לתחבורה, מכירת דיזל מסוג B5 היא פתרון אפקטיבי למימוש ההוראה.
יישומים > שימוש בכלי רכב ומוכנות יצרני הרכב

מספר כלי רכב ייעודיים לשימוש בביו דיזל יוצרו בשנים האחרונות, בהם: רכב השטח של חברת קרייזלר, Liberty CRD, שהוגדר כמתאים לתערובת של 5% ביו דיזל. בשנת 2007, החברה הביעה רצון להרחיב את האחריות הניתנת על רכביה גם לדיזל בהרכב של 20% ביו דיזל, בתנאי שיהיה תקן לאיכות הביו דיזל המשווק בארצות הברית.
 גם חברת פולקסווגן הגרמנית הצהירה כי היא מעוניינת לייצר מספר דגמים אשר יהיו בעלי תשתית תואמת לביו דיזל טהור (B100) ולביו דיזל מסוג B5 המיוצר משמן זרעי-ענבים ותואם את תקן EN-14214. האחריות שתינתן תחול על כלי הרכב בהם יעשה שימוש בסוגי הדיזל המוזכרים.
ישנם מקומות מסוימים בעולם המעודדים את השימוש בדלקים חלופיים כדי להקטין את השימוש בדלקים לא מתכלים ובכך להקטין את היקף הפליטות של כלי רכב, לדוגמה בעיר הליפקס שבקנדה, אוטובוסים עירוניים מונעים בעזרת ביו דיזל המיוצר משומן דגים. אומנם בתחילת פעילות המיזם, בשנת 2004, נתקלו המפעילים במספר תקלות טכניות אך כיום כל מערך האוטובוסים מתפקד בצורה מוצלחת.
אף בתעשיית המזון המהיר נעשים מאמצים לנצל את פסולת שמן הטיגון כדי לייצר ביו דיזל. בבריטניה, רשת מקדונלד'ס הכריזה בשנת 2007 על ביצוע תהליך ייצור ביו דיזל מפסולת השמן לצורך הפעלת מערכות שונות בסניפי הרשת.
יישומים > רכבות ומטוסים

חברת הרכבות הבריטית וירג'ין רייל אשר טוענת כי היא המובילה בתחום השימוש בביו דיזל, מפעילה רכבות המונעות על ידי ביו דיזל בריכוז של 20%. כמו כן נציגי החברה טוענים כי המעבר לביו דיזל מסוג זה מקטין את היקף הפליטות של הרכבות ב-14%. החל משנת 2007 הרכבות של חברת Royal Train מונעות בעזרת ביו דיזל טהור המסופק על ידי חברת Green Fuels בע"מ.
בדומה לחברה הבריטית גם חברת הרכבות הממשלתית במזרח וושינגטון ביצעה במהלך קיץ 2008 נסיעת מבחן עם ביו דיזל בהרכב של 25% עשוי מקנולה.
חברת תעופה צ'כית ביצעה טיסת מבחן במטוס סילון מונע על ידי ביו דיזל. כמו כן, חברות אחרות ביצעו טיסה דומה תוך שימוש בדלק חלופי מסוגים אחרים. בנובמבר 2011, חברת יונייטד איירליינס ביצעה את הטיסה הראשונה של מטוס מסחרי המונע על ידי 40% דלק מטוסים ביולוגי מבוסס אצות ו-60% דלק מטוסים מחצבי. טיסת המבחן ארכה כשעתיים וחצי – מנמל התעופה שבעיר יוסטון אל העיר שיקגו.
המצב בישראל

בישראל ניתן לרכוש ביו-דיזל בצורה מסחרית. החברה הראשונה העוסקת בייצור מסחרי של ביו-דיזל היא גרין-בי (GreenBe). בנוסף, קיימות סדנאות להכנת ביו-דיזל על ידי מיחזור שמן בישול משומש.
גם בישראל השימוש בשמנים בכמויות גדולות זול מאשר השימוש בסולר[דרוש מקור]. עלות ייצור ביו-דיזל משמן צמחי נקי היא כ-1 שקל לליטר.[דרוש מקור] עלות הייצור משמן טיגון משומש היא כ-4 שקלים לליטר. [דרוש מקור]
ראו גם

אנרגיה חלופית
איכות הסביבה
מיחזור
ביופלסטיק
מוחמד רביע

| --- | --- |

 לידה:  1978 (בן 47 בערך) קהיר, מצרים 
 מדינה:  מצרים 
 שפות היצירה:  ערבית, ערבית מצרית 
 
מוחמד רביע (בערבית: محمد ربيع) הוא סופר מצרי. הרומן שלו "כוכב הענבר" (كوكب عنبر) יצא לאור בשנת 2010. הוא זכה בפרס התרבות של סוויריס, פרס הרומן הטוב ביותר לסופרים צעירים בשנת 2011. בשנת 2012 הוא פרסם רומן בשם "שנת הדרקון". בנוסף, בשנת 2014 פרסם את הרומן שלו "עֻטַארִד" (عُطارد) שנכנס לרשימה הקצרה לפרס הבינלאומי לספרות ערבית לשנת 2016.
ביוגרפיה

מוחמד רביע נולד וגדל במצרים, הוא סיים את לימודיו בפקולטה להנדסה בשנת 2002. התמחותו באוניברסיטה הייתה בהנדסה, לעומת שכישרונו היה בכתיבה, וזו הייתה הסיבה שהניעה אותו להלחין ולכתוב רומנים המתמקדים בנושאים פוליטיים וחברתיים במצרים. בעקבות מהפכת ינואר 2011. הוא החליט לעזוב את מצרים לאחר התנאים הפוליטיים והחברתיים הקשים שעברה, כי הוא חיפש מקום שבו יוכל להמשיך לכתוב בחופשיות רבה יותר, והוא מצא תמיכה מאמנים וסופרים בברלין, וכיום הוא נוכח וחי בברלין והמשיך לתרגל ולפתח את כישרון הכתיבה שלו בחופשיות ובנוחות, ללא פחד או איום. בשנת 2020 הוא הקים עם עוד שותפים ספרייה בברלין שנקראת "خان الجنوب". זוהי הספרייה הערבית הראשונה שמאפשרת לקוראים הערבים בברלין לצפות מקרוב בפרסומים האחרונים. הוא גם משתתף בכנסים ספרותיים בינלאומיים ומתעקש להשמיע את קולו ולהיות קול חשוב בספרות הערבית העכשווית.
יצירתו

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: סגנון לא אנציקלופדי.
יצירתו > "שנת הדרקון" ( سَنَة التنين)

שנת פרסום: 2012
מחבר: מוחמד רביע
ז'אנר: פנטזיה פוליטית
תיאור קצר:
"שנת הדרקון" הוא רומן פנטזיה פוליטי שנכתב על ידי מוחמד רביע. הסיפור מתרחש בשנת 2012, שנה דרמטית במהלך האביב הערבי במצרים. הספר מספר את סיפורם של אירועים פוליטיים חשובים, מתאר מציאות פוליטית משולבת בפנטזיה, תוך שימוש בעובדות, מקומות ודמויות אמיתיות כדי לשקף את המצב הפוליטי במצרים בשנים האחרונות.
יצירתו > "כוכב ענבר" (كوكب عَنبر)

שנת פרסום: 2010
מחבר: מוחמד רביע
ז'אנר: פוליטיקה ושלטון באטור
תיאור קצר:
הרומן "כוכב ענבר" מספר את סיפור מבוך הבירוקרטיה המצרית ו"מדינת מצרים" המלאה בסכנות הפזורות בכל תחומי החיים. הספר מתאר את האתגרים והקשיים שעמם מתמודדות הדמויות כשהן מתמודדות עם הבירוקרטיה המורכבת והכוחות הנסתרים השולטים במדינה. מאז מרבה רביע לעסוק במבוכי הבירוקרטיה המצרית, במרתפי "המדינה העמוקה" וסוכניה המפוזרים בכל תחומי החיים.
יצירתו > "עֻטַארִד" (عُطارد)

שנת פרסום: 2015
מחבר: מוחמד רביע
ז'אנר: דיסטופיה פוליטית
תיאור קצר:
הרומן "עֻטַארִד" מתרחש במצרים בשנת 2015, 14 שנים לאחר מהפכת ינואר. מצרים נכבשה על ידי "רפובליקת האבירים של מלטה", ושרידי המשטרה מובילים את ההתנגדות. ספר זה משתמש בדמיונו של המחבר כדי לצייר תמונה אפלה ופסימית של מצרים, עולם דיסטופי שעוצב על ידי מציאות פוליטית וחברתית שלאחר המהפכה. הוא מבטא את הפחד והאימה מ"מהפכת הנגד", מתאר סצנות של הרס ואלימות בקהיר הכבושה, ומשתמש בספרות בדיונית כדי להציג עתיד קודר ומדאיג.
הערות שוליים

↑  نوال بومشطة, لغة المعالجة الإعلامية لوباء كورونا في الموقعين الإخباريين الجزيرة نت والعربية نت:, دراسة تحليلية مقارنة, مجلة الكلم, 2021, עמ' 306 doi: 10.54190/2140-006-999-010
↑  الجائزة العالمية للرواية العربية, اعلان القائمة القصيرة للجائزة العالمية للرواية العربي, ‏2016
↑  الكتب من لبنان ومصر والخليج وكندا أيضاً... مكتبة خان الجنوب العربية في برلين, رصيف22, ‏2020-11-09 (בערבית)
↑  DW عربية (2021-03-03), الروائي المصري محمد ربيع..  زيارة إلى "خان الجنوب" | عندي حكاية, נבדק ב-2024-08-21
↑  محمد ربيع, احتياجات الكويت من العاملين في الخدمات الصحية حتى عام 2000., مجلة دراسات الخليج والجزيرة العربية 1, 1975-01-01 doi: 10.34120/jgaps.v1i3.353
↑  فيصل مبارك محمد مبارك العجمي, الثورة في روسيا والصين عام (1917 - 1949م) دراسة مقترنة, مجلة کلية الآداب بقنا 32, 2023-01-01, עמ' 0–0 doi: 10.21608/qarts.2023.209571.1677
↑  محمد ربيع, تحميل كتاب كوكب عنبر لـ محمد ربيع, wamdabook.com (בערבית)
↑  تامر محمد محمود متولى, القضاء والقدر في ضوء الكتب المقدسة:, دراسة مقارنة, مقاربات فلسفية, 2020, עמ' 30 doi: 10.46513/2066-007-001-008
↑  أروى محمد ربيع, الأبعاد الإيديولوجية في رواية "الحب في زمن العولمة" للروائي صبحي الفحماوي, مجلة مقاليد, 2020, עמ' 1 doi: 10.35156/1175-006-003-001
↑  حفصة جعيط بوخنشوش, الصحراء الحلم الوردي للشباب الجزائري حفريات في رواية هوامش الرحلة الأخيرة لمحمد مفلاح, مجلة الحكمة للدراسات الأدبية واللغوية, 2019, עמ' 98 doi: 10.34277/1454-000-019-006
↑  اروة محمد ربيع نوري محمد ربيع نوري الخيري, المنظور الفسلجي للذاكرة, Al-Adab Journal, 2021-12-22, עמ' 172–191 doi: 10.31973/aj.v0i54.2759
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007593459505171  GND: 1085145476  ISNI: 0000 0004 1705 3715  LCCN: no2013078321  NKC: xx0321857  NTA: 402110617  SUDOC: 199491011  VIAF: 305041866   WorldCat (עם VIAF): 305041866 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מוחמד רביע".