stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גיילטאכט
הגיילטאכט כיום > הגיילטאכט בצפון אירלנד > מחוז לונדונדרי

עד שנת 1901 הייתה השפה האירית מדוברת על ידי יותר מ-50% מהאוכלוסייה בסביבתם של שני כפרים בדרום מחוז לונדונדרי - סלכטניל וקרנטוכר. עד סוף המאה ה-20 נותרו באזור מספר דוברים בודדים, אשר החליטו להחיותה. כחלק ממהלך זה נפתחו באזור גן ילדים בשנת 1993 ובית ספר יסודי בשנת 1994, בהם שפת הלימוד היא האירית. בשנת 2008 פתחו שני ארגונים מקומיים בתוכנית ששמה היה ״האסטרטגיה להחייאת הגיילטאכט״ - בסיסה היה פתיחה של חטיבת ביניים ותיכון בהם שפת הלימוד היא אירית. על תהליך זה אמר השר לענייני גיילטאכט של אירלנד, אימון או'קיב, כי האזור הוא ״דוגמה לכלל האזורים באירלנד שעובדים למען החייאתה של השפה האירית כשפת הקהילה״.
הגיילטאכט כיום > אזורים נוספים בהם ישנה אוכלוסייה דוברת אירית > דבלין

בדבלין ובפרבריה מתגוררת האוכלוסייה הגדולה ביותר של דוברי אירית - 14,229 תושבים, שהם כ-18% מכלל אוכלוסיית דוברי האירית באירלנד. במדגם שנערך, נשאלו מבוגרים שגדלו בדבלין וסיימו בה את בית הספר התיכון, כמה מהם יודעים לדבר באירית. 54% מהנשאלים העידו על יכולת מסוימת בדיבור בשפה האירית, במנעד שנע בין יכולת לנהל שיחת חולין לבין יכולת שוטפת בשימוש בשפה.
הגיילטאכט כיום > אזורים נוספים בהם ישנה אוכלוסייה דוברת אירית > מחוז קלייר

חלקים ממחוז קלייר הוכרו כגיילטאכט לאחר קביעות הוועדה הממשלתית לענייני הגיילטאכט שהתכנסה בשנת 1925. חלקים אלו היו בעיקרם האזורים הכפריים שממערב לעיר אניס. בהמשך, בעקבות קביעת הוועדה לענייני הגיילטאכט משנת 1954 על גריעה של אזורים מסוימים משטח הגיילטאכט, נגרעו גם הכפרים שבמחוז קלייר. ישנה קבוצה אזרחית במחוז ששואפת להחזיר לאזור את מעמד גיילטאכט, בטענה שעדיין מתגוררת בו אוכלוסייה של כ-170 תושבים, ששפתם העיקרית היא אירית. הקבוצה הזו מוציאה לאור עלונים, עיתונים, כרטיסי חג המולד, לוחות שנה, ספרים, מדריכים ודוכני מידע, כולם במטרה להעלות את המודעות לדעיכתה של השפה האירית בשטחי מחוז קלייר. מטרתם היא הגנה וטיפוח של דוברי השפה האחרונים במחוז, וברצונם גם להוציא את השפה לרחוב ולהפוך אותה לשפה המדוברת בבתים.
מנהל ותקשורת

ניהול ענייני הגיילטאכט כפופים למשרד הממשלתי לענייני קהילה, עניינים כפריים וענייני הגיילטאכט (Department of Community, Rural & Gaeltacht Affairs, An Roinn Gnóthaí Pobail, Tuaithe agus Gaeltachta) אשר הוקם ב-6 ביוני 2002. המשרד מפקח על "רשות הגיילטאכט" (The Gaeltacht Authority, Údarás na Gaeltachta) וגופים אחרים.
רדיו נא גיילטאכטה (Radio of the Gaeltacht, Raidió na Gaeltachta) של איגוד השידור האירי, RTÉ, משדר באירית לאזורי הגיילטאכט ולדוברי אירית בכלל. TG4 היא רשת הטלוויזיה המתמקדת בקידום השפה האירית ובסיסה במחוז גולוויי.
מפת הגיילטאכט המשוערת כפי שנקבע בשנת 1926
אזורי A נכון לשנת 2007
שלטים בשפה האירית בעיר דנגלו שבמחוז דניגול
אחוז התושבים להם יש יכולת דיבור בשפה האירית, נכון לשנת 2011
תמרור "תן זכות קדימה" באירית
דלי (קבוצת כוכבים)

| דלי Aquarius |
| --- | --- |
  מפת קבוצת הכוכבים דלי
 סמליות:  נושא המים
 עלייה ישרה:  23 שעות
 נטייה:  °‏−15
 שטח נראה:  980 מעלות מרובעות
 דירוג שטח נראה:  במקום ה־10
 מספר כוכבים בבהירות נראית < 3:  2
 הכוכב הבהיר ביותר:  סאדאלסוד (β בדלי)
 בהירות נראית הכוכב הבהיר:  2.9
 מטר מטאורים:  אקווארידים (מרץ)  אטא-אקווארידים  דלתא אקוורידים דרומיים  יוטה-אקווארידים
 מערכות כוכבים גובלות:  גדי  דג דרומי  דגים  דולפין  לווייתן  נשר  סוסון  פגסוס  פסל
 נראית בין קוי הרוחב °‏65+ ו־°‏90- מומלץ לצפות בשעה 21:00 במהלך חודש אוקטובר
דלי הוא המזל ה-11 בגלגל המזלות, בין גדי לדגים והשמש עוברת בו בין אמצע פברואר לאמצע מרץ. סמלו הוא ♒︎ - זרם מים והוא בדרך כלל מתואר כאיש השופך מים מתוך כד. זהו אחד המזלות המוכרים העתיקים ביותר, והאזור בו הוא ממוקם נקרא לעיתים 'הים' הודות למזלות המימיים האחרים שנמצאים בו: ארידנוס, לווייתן, דגים ועוד. לעיתים מתואר נהר הארידנוס כנובע מהדלי של נושא המים.
כוכבים בולטים

סאדאלסוד (β בדלי) הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה עם בהירות נראית מדרגה 2.9. זהו על-ענק צהוב במרחק של כ-540 שנות אור ממערכת השמש.
סאדאלמליק (α בדלי) הוא הכוכב השני בבהירות בקבוצה עם בהירות מדרגה 2.95. כמו סאדאלסוד, גם הוא על-ענק צהוב במרחק דומה של כ-520 שנות אור.
גרמי שמים מעניינים

M2 הוא צביר כדורי עם בהירות נראית מדרגה 6. במשקפת הוא נראה ככתם מטושטש.
M72 הוא צביר כדורי נוסף עם בהירות מדרגה 9. גם בהגדלה חזקה של טלסקופ הוא אינו מרשים במיוחד.
ערפילית שבתאי (NGC 7009) היא ערפילית פלנטרית שנראית כמו דיסקה ירקרקה-כחלחלה בבהירות מדרגה 8. היא מכונה כך בשל צורתה הדומה לכוכב הלכת שבתאי.
ערפילית הסליל (NGC 7293) היא הערפילית פלנטרית הקרובה ביותר, כ-650 שנות אור והיא לכן בעלת הגודל הנראה הגדול ביותר. הקוטר הנראה שלה הוא כ-16 דקות קשת - כמחצית מגודל הירח. למרות גודלה היא אינה בהירה ונראית ככתם מעורפל במשקפת או בטלסקופ. רק צילום בחשיפה ארוכה מאפשר לראות את שני סלילי הגז שמעניקים לה את שמה.
מיתולוגיה

במיתולוגיה היוונית זוהתה הקבוצה כגנימדס - נער יפה תואר שזאוס חשק בו וחטף אותו לאולימפוס, שם הוא מונה להיות מגיש המים (או הנקטר) לאלים.
ערפילית הסליל
דורון עמיר

| --- | --- |
אל"ם דורון עמיר מפקד בה"ד חיל הים 1983.
אל"ם דורון עמיר מפקד בה"ד חיל הים 1983.
 לידה:  15 ביולי 1947 כפר יחזקאל, ישראל 
 נהרג:  7 באוגוסט 2008 (בגיל 61) נמל התעופה חיפה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  בית הספר לקציני ים עכו 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1966–1990 (כ־24 שנים)
 דרגה:   אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד אח"י דולפין  מפקד בסיס דולפין  מפקד אח"י תנין  מפקד שייטת הצוללות  מפקד אח"י עצמאות (סער 4)  מפקד בה"ד חיל הים  נספח צה"ל בהולנד ובסקנדינביה
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים   מלחמת לבנון
 
דורון עמיר (15 ביולי 1947 – 7 באוגוסט 2008) היה קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, פיקד על שייטת הצוללות של חיל הים.
ביוגרפיה

דורון נולד בכפר יחזקאל וגדל בצפת. הוא למד בבית הספר לקציני ים עכו במחזור י' וסיים בהצטיינות ב-1965. ב-1966 התגייס לצה"ל והתנדב לקורס חובלים (מחזור י"ד). הוא סיים את הקורס בהצטיינות בפברואר 1967 במגמת מכונה. בתפקידו הראשון לאחר הקורס שובץ כסגן קצין מכונה באח"י רהב ולחם בתפקיד זה במהלך מלחמת ששת הימים. לאחר המלחמה מונה לסגן קצין מכונה באח"י לווייתן ולאחר מכן לקצין מכונה באח״י דולפין. ב-1972 נשלח לקורס מפקדי צוללות בצי הבריטי וסיים אותו בהצטיינות. ביולי 1973 מונה למפקד אח"י דולפין. במהלך מלחמת יום הכיפורים הקים ופיקד על "בסיס דולפין" בא-טור שממנו פעלו שלוש ספינות דבור ומוקמה בו תחנת מכ"ם. ב-1975 עבר למטה חיל הים ועסק בנושאי אמל"ח. בשנת 1976 נשלח לאנגליה לפקד על הצוללת אח"י תנין בעת בנייתה. הוא גיבש את צוותה והביא אותה לארץ ביולי 1977. באוקטובר אותה שנה מונה למפקד שייטת הצוללות ושירת בתפקיד עד 1980.
לאחר סיום תפקידו כמפקד שייטת הצוללות הוא עבר לשייטת ספינות הטילים ופיקד על אח"י עצמאות (סער 4). ב-1981 יצא ללימודי תואר ראשון בכלכלה. במהלך הלימודים פרצה מלחמת לבנון הראשונה ודורון נקרא על ידי מפקד שייטת הצוללות לפקד על אח"י תנין, שהייתה במבחנים לאחר שיפוץ ארוך. הוא הכשיר את הצוללת, מסרה לחיים כפיר, וקיבל ממנו את אח"י רהב לצורך הכנסתה לשיפוץ. ב-1983 מונה למפקד בה"ד חיל הים בחיפה ושירת בתפקיד עד 1986. בתפקידו האחרון בשירות הקבע שימש נספח צבאי בהולנד ובסקנדינביה בשנים 1986 עד 1989. ב-1993 נקרא לשירות מילואים בתנאי קבע ופיקד במשך חצי שנה על בה״ד חיל הים.
לאחר שחרורו הקים מפעל לייצור תוספי מזון המיועדים לשיפור הזיכרון, בפארק התעשייה תרדיון שבגוש משגב.
ב-1999, כשנמצאו שרידי הצוללת אח"י דקר, נקרא על ידי יו"ר ועדת איתור הצוללת, גדעון רז, לסייע בזיהויים. דורון היה חבר פעיל בוועדה המייעצת לחיל הים במהלך מחקר שרידי הצוללת בימים שלאחר מציאתה ובאוקטובר 2000 השתתף במשלחת שחקרה את שרידי הצוללת באתר הטביעה.
במהלך השנים הוסמך דורון כטייס מטוסים קלים. ב 7 באוגוסט 2008, בעת טיסה מקפריסין, התרסק מטוסו במהלך הנחיתה בנמל התעופה חיפה והוא ושלושת הנוסעים הנוספים במטוס נהרגו.
סרן דורון עמיר, 1973.
גשר (אונייה)
ראו גם

ביתן (צוללת)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4503177-0  NARA: 10665373
גלי ראובל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 ביוני 1908 לינץ, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 התאבדה:  18 בספטמבר 1931 (בגיל 23) מינכן, בוואריה, רפובליקת ויימאר 
 שם לידה:  Angela Maria Raubal 
 מדינה:  ציסלייטניה (ארצות אוסטריה), הקיסרות הגרמנית, אוסטריה, רפובליקת ויימאר 
 מקום קבורה:  בית הקברות המרכזי בווינה 
 השכלה:  אוניברסיטת מינכן 
 בן או בת זוג:  אמיל מוריס (?–1927)  אדולף היטלר (?–ערך בלתי־ידוע) 
 
אנגלה "גֶלי" מריה ראובל (בגרמנית: Angela "Geli" Maria Raubal;‏ 4 ביוני 1908 – 18 בספטמבר 1931) הייתה אחייניתו למחצה של אדולף היטלר.
ביוגרפיה

נולדה ללאו ראובל, פקיד מס, ולאנגלה ראובל, אחותו למחצה של אדולף היטלר (מאב משותף), במשפחה בת שלושה ילדים.
בגיל שנתיים התייתמה מאביה ועברה עם אחיה ואחותה לגור אצל דודתה מצד אביה בלינץ.
תקופה מסוימת חיה עם אימה בווינה, אולם שבה לדודתה וסיימה את לימודיה בגימנסיה שם ב-1927. הייתה בין הבנות הראשונות שזכו לתעודת בגרות באוסטריה.
בשנת 1923 מונה אדולף היטלר כאפוטרופסה. ב-1924 פגשה ראובל את היטלר לראשונה (הייתה צעירה ממנו ב-19 שנים), כאשר ביקרה אותו בכלא לנדסברג עם אחיה, לאו.
בסוף שנות ה-20, כשהחלה המפלגה הנאצית לזנק והגיעה לממדי תנועת המונים בדרכה לשלטון בגרמניה, והיטלר הפך מחייל משוחרר הנואם ומסית בבתי קפה, בבתי מרזח ובקרנות הרחוב לדמות של מנהיג לאומי, הוא הזעיק בראשית שנת 1928 לביתו באוברזלצברג את אנגלה אחותו האלמנה, על מנת לנהל את משק ביתו ולבשל לו. גלי ואחותה נתלוו לאימן. ראובל הגיעה למינכן בסתיו 1927 על מנת ללמוד רפואה באוניברסיטה ושכרה חדר בפנסיון, בקרבת מקום לחדרו של היטלר.
במהרה נקשרו קשרים בין הדוד לאחייניתו והוא חש רגיעה בחברתה הביתית.
תוך זמן קצר שינתה את תוכניותיה, הפסיקה את לימודי הרפואה ורצתה ללמוד זמרה.
היטלר מצידו מימן לה שיעורי זמרה אצל שני מורים מוכרים.
ראובל התיידדה עם הנרייטה הופמן, בתו של הצלם היינריך הופמן, שהתפרסם גם כצלם הרשמי של היטלר.
בדצמבר 1927, בחתונתו של רודולף הס, הכריז אמיל מוריס, ממייסדי האס אס ונהגו של היטלר, שבכוונתו להינשא לראובל. היטלר נרגז ותבע מן השניים להיפרד. כיוון שראובל הייתה עדיין קטינה, לא התאפשרו הנישואים, והיטלר פיטר את מוריס ממשרתו כנהגו האישי.
ביוגרפיה > "שניים בדירה אחת"

בשנת 1929 עזב היטלר את דירתו הצנועה במינכן ועבר לדירה מפוארת בת תשעה חדרים בסמוך ל"פרינצרגנטן-תיאטר". באוקטובר אותה שנה עברה גם ראובל לחדר בדירתו במינכן.
היטלר אסר על גלי לעזוב את הבית ולפתח קריירה עצמאית, ואף מנע ממנה להתרועע עם אנשים (בעיקר עם גברים) אחרים זולתו. בחוגים המקורבים להיטלר נפוצה השמועה שהיטלר מקיים יחסי מין עם אחייניתו, אך לא היו ראיות לכך.
ראובל, שלא גילתה כל עניין בפוליטיקה, נלוותה לעצרות ההמונים שבהשתתפות היטלר, רק כדי להשביע את רצונו, אך הפגינה בהן שעמום רב.
בעקבות הבחירות בספטמבר 1930, שבהן הפכה המפלגה הנאצית לשנייה בגודלה ברייכסטאג, היה היטלר עסוק רוב זמנו בתעמולה עבור המפלגה והגיע לעיתים רחוקות לדירתו במינכן. באותה עת, החליפה ראובל מספר מאהבים. ככל הנראה היטלר לא היה מודע למעשיה, או שבחר להעלים עין.
ויכוחים ומריבות נתגלעו בין השניים וב-8 בספטמבר 1931, כשהיטלר יצא ממינכן להמבורג, הוא אסר על ראובל לצאת לווינה ונשמע נוזף בה, בהיכנסו למכוניתו ואומר: "... פעם נוספת, לא!".
ב-19 בספטמבר נתגלתה גופתה של ראובל כשהיא שרועה ירויה על רצפת חדר האמבטיה בביתו של היטלר, כשפצע מדמם קרוב לליבה. הכדור החטיא את ליבה אך פגע בריאתה. אקדח וולטר, אותו אקדח שישמש את היטלר בהתאבדותו כ-15 שנה מאוחר יותר, היה מונח ליד הגופה. מכתב התאבדות לא נמצא, ונתיחה שלאחר המוות לא בוצעה, אך פרקליט המחוז קבע שהייתה זו התאבדות. בני הזוג שניהלו את משק הבית של היטלר בדירה העידו שבבוקר ה-18 בספטמבר התחולל בין היטלר לראובל ויכוח קולני. היטלר העיד שאחייניתו רצתה להופיע כזמרת אולם לא עמדה בלחץ. לאו, אחיה של ראובל, שטייל עמה בהרים שבוע לפני כן, העיד שהיא לא הראתה במחיצתו סימני דיכאון כלשהם. אמיל מוריס העיד ב-1945 שראובל חיה בדירה בתחושה שהיא נתונה בתוך "כלוב מוזהב".
לאחר מותה

כשהידיעה על מותה של ראובל הגיעה להיטלר, הוא איים לשים קץ לחייו וזמן רב לא התאושש מהזעזוע שמותה גרם לו. בתקופה הסמוכה למותה התנזר היטלר מאכילת בשר.
ראובל נטמנה בקבר זמני בבית העלמין בווינה, לבקשת אימה. היטלר שילם את עלויות שמירת הקבר רק עד שנת 1938.
במרץ 1946 הוצאה גופתה של ראובל מן הקבר הזמני בפקודת הרשויות (מלכתחילה הייתה שמירת הגופה, במשך שנים בקבר זמני, בלתי-חוקית) והועברה לחלקת קבר מסודרת עם מצבה.
בשנת 1967 פונו הקברים מן החלקה והשטח הפך לכר דשא.
בשנת 1985 ניסה אזרח וינאי ליזום את הוצאת הגופה, על מנת לנסות להתחקות אחר נסיבות המוות, אולם הוא נתקל בסירוב הרשויות.
לאחר מותה > תאוריות על מותה

במשך השנים שחלפו מאז העסיק הנושא רבים והשערות שונות הועלו, אולם אף אחת מהשערות אלה לא אומתה. לדעת רוב הביוגרפים של היטלר, הייתה ראובל המאהבת של היטלר והיו בין השניים יחסים אינטימיים. אחד הביוגרפים של היטלר, העיתונאי הגרמני יואכים פסט, טען שגלי ראובל הייתה אהבתו הגדולה והיחידה של אדולף היטלר.
ראו גם

משפחתו של אדולף היטלר
גשר (אתר ארכאולוגי)

מצפה
רמון
מצפה
רמון
מבנים מעוגלים שנמצאו באתר מהתקופה הנאוליתית קדם קרמית א
גשר הוא אתר ארכאולוגי בעמק הירדן, על הגדה הדרומית של נחל תבור, ליד קיבוץ גשר. באתר נמצאו סימני התיישבות משתי תקופות: מתחילת התקופה הנאוליתית ומתקופת הברונזה התיכונה. האתר נחפר לראשונה בין השנים 1987-1986 על ידי הארכאולוג יוסף גרפינקל מהאוניברסיטה העברית, ובין השנים 2002-2004 על ידי סוזן כהן מאוניברסיטת מונטנה.
בתקופה הנאוליתית הקדם קרמית א (האלף התשיעי לפנה"ס) האתר היה יישוב קטן, מורכב ממספר מבנים מעוגלים. באתר נמצאו כלי צור כולל כלים עם חוד אל-חיאם. אחד הממצאים החשובים באתר היה בית מלאכה לייצור כלים מבזלת. זו הפעם הראשונה שנמצא ממצא כזה במזרח הקרוב בתקופה הנאוליתית. בית המלאכה ייצר גרזנים מבזלת וכלים נוספים שנשלחו מבית המלאכה למרכזים נאוליתיים אחרים, כגון יריחו והאתר ליד נתיב הגדוד. תיארוך רדיומטרי שבוצע באתר תיארך אותו כאחד הקדומים ביותר בתקופה הנאוליתית. זו התקופה של יסוד היישובים הראשונים ותקופת המעבר לחקלאות. דוח סופי על תקופה זו פורסם בשנת 2006.
בתקופת הברונזה התיכונה IIא האתר שימש כבית קברות, ונמצאו בו כ-29 קברים. הקברים היו קברי פיר שנחפרו באדמה בתוך המשקע הגאולוגי. בכל קבר היה נקבר אחד בלבד, והוא מעולם לא נפתח שוב. עובדה זו עזרה בקידום הידע לגבי מנהגי קבורה בתקופה זו, כולל תנוחות הנקברים וכמות פסלי האלים שהוכנסו לקבר ליד הנקבר. בארבעה קברים נמצאו גם חודי חנית וגרזנים מארד, כולל שלושה גרזיני מקור הברווז. דוח סופי על החפירה פורסם בשנת 2007.
לקריאה נוספת

Y. Garfinkel and D. Dag. 2006. Gesher: A Pre-Pottery Neolithic A Site in the Central Jordan Valley, Israel. A Final Report. Berlin: Ex Oriente.
Y. Garfinkel and S. Cohen. 2007. The Early Middle Bronze Cemetery of Gesher. Final Excavation Report. AASOR 62. Boston: American Schools of Oriental Research
ראשי חץ מצור שנמצאו באתר מהתקופה הנאוליתית קדם קרמית א
דורון צור

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 בפברואר 1977 (בן 47) 
 מדינה:  ישראל 
 פרסים והוקרה:  פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה (2009) 
 פרופיל ב-IMDb
 
דורון צור (נולד ב-19 בפברואר 1977) הוא תסריטאי טלוויזיה ישראלי, אשר המוטיב המרכזי ביצירתו הוא סאטירה והומור שחור. שיתף פעולה רבות עם ירון ניסקי.
ביוגרפיה

בתחילת דרכו היה מעורב בעריכתו ובכתיבתו של המגזין הקומי "סטיות של פינגווינים". ב-2004 יצר לצד ניסקי, את הסדרה המונפשת זוכת פרס האקדמיה לטלוויזיה "מ.ק. 22" המבוססת על חוויותיהם המשותפות כחיילי אפסנאות בצה"ל יחד עם המעצב הגרפי אוהד אלימלך והבמאי אסף הראל,. הסדרה זכתה לשבחי הביקורת אך שרדה עונה אחת בלבד שאחריה שיתף פעולה עם הראל והיו בין הכותבים הראשיים בתוכנית האירוח בהנחייתו, "כל לילה עם אסף הראל". הן "מ.ק. 22" והן "כל לילה עם אסף הראל" נחשבו לתוכניות פרובוקטיביות מהרגיל בנוף הטלוויזיה הישראלית. כך למשל צונזרו קטעים מתוך "מ.ק. 22" בעת ששודרה בערוץ 2.
ניסקי וצור היו הכותבים המובילים בצוות התסריטאים של הסדרה הקומית-דוקומנטרית "Red Band" מ-2008, שכלל גם את שרון קנטור, דרור נובלמן, איתי רייכר, בני בשן וארי פפר. עונתה הראשונה של הסדרה זיכתה אותה בפרס האקדמיה לטלוויזיה לתסריט הקומי הטוב ביותר. הם גם היו הכותבים הראשיים בעונתה הראשונה של תוכנית האירוח "מה קשור?" בהנחייתם של חברי שלישיית מה קשור.
ב-2010 יצרו צור וניסקי סדרת אנימציה בשם Security 7, המספרת את סיפורם של חיילי הצבא האמריקאי באפגניסטן, וכן שימשו כתסריטאים של התוכנית "מי שואל אותך?" בערוץ 2.
ב-2019 פרסם את הספר “הסבים המופלאים שלך” שנועד ללימוד תורת האבולוציה לילדים. באותה השנה היה מכותבי סדרת הטלוויזיה הקומית שב"ס.
במקביל לעבודתו כתסריטאי הוא גם יזם שעבד בשלושה סטארטאפים. את האחרון, Signpass העוסק באבטחה באמצעות סיסמה בכתב יד, הקים בעצמו ומשמש כמנכ”ל.
צור נשוי לכרמית ואב לשתי בנות.
גשמי

כתובת רחוב, בה נזכרת העיירה גשמי כאחת מ-8 העיירות שנאסרו בתחום נווה
גֻשְמֵי הייתה עיירה יהודית בבשן, הנזכרת בספרות חז"ל ובכתובת רחוב. כיום המקום נקרא גָ'אסְם.
היא מוזכרת ב-"כתובת רחוב" כאחת מ-8 העיירות בתחום נווה, שקיבל בעבר פטור ממצוות התלויות בארץ, אך לאחר מכן, נאסר (דהיינו - חויב במצוות).
בתוספתא נזכרת העיירה כך: ”עיירות המותרות בתחום ניוי ונאסרו, כגון ציר וצייר וגשמי וזיזיון ויגרי טב ודנב חורבתא וכרכא דבית חרב”. בנוסף, נזכרת העיירה בהקשר זה גם בתלמוד הירושלמי, וכן בשורה 11 בכתובת רחוב.
ההסבר המוצע להחלת ההלכות המיוחדות על 8 העיירות בתחום נווה הוא שאמנם האזור נחשב מבחינה הלכתית בתחומי ארץ ישראל, אך כלל בתוכו אוכלוסייה נכרית רבה, אשר בהתאם לממדיה המשתנים, נקבעו מעת לעת הקלות שונות ליהודי האזור עובדי האדמה.
היישוב הקדום מזוהה כיום עם העיירה הסורית ג'אסם, השוכנת מספר קילומטרים מצפון לעיירה נווה, ובסמיכות יחסית לגבול ישראל.
לקריאה נוספת

ישעיהו פרס, אנציקלופדיה גאוגרפית-היסטורית של ארץ ישראל, כרך א'.
הערות שוליים

↑  תוספתא, שביעית, פ"ד, ה"ה.
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת דמאי,  פרק ב', הלכה א'.
↑  בן ציון רוזנפלד, נווה - בירת הבשן, על אתר - ביטאון לענייני ארץ ישראל במקורות, עמ' 86-85
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גרודנו-93

| --- | --- |
 תאריך ייסוד:  1993 
 מדינה:  בלארוס 
 www.grodno93.by
 
מועדון הכדורסל "גרודנו -93" (Баскетбольный клуб «Гродно-93») הוא מועדון כדורסל בלארוסי, שנוסד בשנת 1993 ומשתתף באליפות הכדורסל הבלארוסית. המועדון זכה 8 פעמים באליפות בלארוס, 7 פעמים בגביע המדינה והשתתף גם בשלב הבתים של גביע קוראץ'.
היסטוריה

בשנת 1992 השתתפה קבוצת "אוניברסיטט" גרודנו באליפות בלארוס. בעונת 1994/1995 נקראה הקבוצה בשם "גרודנו-93". באותה עונה סיימה במקום השני. בעונה שלאחר מכן, 1995/1996, זכתה לראשונה באליפות בלארוס.
בתקופה שבין 1995 ועד 2007 זכה המועדון בשמונה אליפויות בליגה הגדולה במדינה וזכתה בגביע 7 פעמים.
מאמנים ראשיים

ליאוניד דובין (1993–1994)
יבגני קץ (1994–1998)
אלכסנדר בוריסוב (1998-2004)
יבגני פוסטובגאר (2004–2005)
סרגיי פוגרנבייב (2005)
אלכסנדר פופקוב (2005-2006, 2009 - 2011)
מיכאיל פיימן (2006–2007)
יורי צ'רניאק (2007–2009)
אנדריי וסילייבקו (2011–2019)
דמיטרי קוזמין (2019-ואילך)
תארים

אליפות בלארוס בכדורסל
זכייה (8) 1995/1996, 1997/1998, 1998/1999, 1999/2000, 2000/2001, 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004.
סגנות (14) 1994/1995, 1996/1997, 2004/2005, 2005/2006, 2006/2007, 2009/2010, 2010/2011, 2011/2012, 2012/2013, 2013/2014, 2014/2015, 2015 / 2016, 2016/2017, 2022/2023
מקום שלישי (4) 2007/2008, 2017/2018, 2019/20, 2021/22.
גביע בלארוס בכדורסל
זכייה (7) 1998, 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2007.
סגנות (5) 2005, 2011, 2013, 2014, 2016.
גלי עטרי וחלב ודבש

חלב ודבש (נקרא גם גלי עטרי וחלב ודבש; פורסם מחוץ לישראל בתור Milk & Honey with Gali) הוא אלבום הבכורה של להקת הפופ הישראלית חלב ודבש. האלבום יצא ב-1 במאי 1979 ושני שירים מתוכו, "הללויה" ו"גלגל ענק" זכו בתואר "שיר השנה" במצעד הפזמונים השנתי של רשת ג'.
רקע

להקת הפופ חלב ודבש ערב פסטיבל הזמר והפזמון לשנת 1979, לצורך ביצוע השיר "הללויה" של שמרית אור וקובי אשרת. חברי ההרכב היו ראובן גבירץ, שמוליק בילו, יהודה תמיר וגלי עטרי.
השיר "הללויה" נבחר לייצג את ישראל, באירוויזיון 1979, שנערך בירושלים. השיר זכה במקום הראשון והפך להצלחה בינלאומית. בישראל הוא הוכתר כשיר השנה במצעד הפזמונים השנתי ה'תשל"ט-1979 של קול ישראל ושל גלי צה"ל.
בעקבות ההצלחה, המשיכו חברי ההרכב בקריירה מוזיקלית ובמאי 1979 הוציאו את אלבומם הראשון אשר נקרא בשם "חלב ודבש".
האלבום

חלקו הראשון של האלבום הכיל שירים בעברית כמו "גלגל ענק", "שמש אדומה", "קסם הלילה" ו"דרך ארוכה" (שעטרי הקליטה באופן עצמאי לפסקול הסרט "דיזנגוף 99") . חלקו השני של האלבום כלל שירים באנגלית בלבד, בניסיון לפרוץ לשוק הבינלאומי בעקבות ההצלחה העצומה של "הללויה", ושיריו הוקלטו באולפנים בלונדון והופצו תחת השם milk & honey with gali.
שלמה צח וקובי אשרת הפיקו בפועל את האלבום, וקובי אשרת עיבד וניהל מוזיקלית.
האלבום כלל גם שירים שהקליטה גלי עטרי ללא הלהקה, כ"דרך ארוכה" ו"שמש אדומה" ועל עטיפת האלבום נכתב בפשטות "גלי עטרי וחלב ודבש".
הצלחה

בעקבות האלבום זכתה הלהקה בתואר "להקת השנה" במצעד הפזמונים השנתי תש"ם (1980) והשירים "הללויה" ו"גלגל ענק" זכו בתואר "שיר השנה" בשנים תשל"ט (1979) ותש"ם של רשת ג' בהתאמה.
בשנת 2010 הופיע כמה משירי האלבום בספרה של שמרית אור "ציפור האש", בו נאספו מאה הבולטים בשיריה בספר בפורמט חצי-אלבומי.
רשימת רצועות

| גלי עטרי וחלב ודבש> מס' | גלי עטרי וחלב ודבש> שם | גלי עטרי וחלב ודבש> משך | גלי עטרי וחלב ודבש>  | גלי עטרי וחלב ודבש>  | גלי עטרי וחלב ודבש>  | גלי עטרי וחלב ודבש>  | גלי עטרי וחלב ודבש>  | גלי עטרי וחלב ודבש>  | גלי עטרי וחלב ודבש>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | גלגל ענק  | 3:13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | דרך ארוכה  | 4:24 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | שמש אדומה  | 3:14 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | קסם הלילה  | 3:34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | הללויה  | 3:22 |  |  |  |  |  |  |  |
| milk & honey with gali> מס' | milk & honey with gali> שם | milk & honey with gali> משך | milk & honey with gali>  | milk & honey with gali>  | milk & honey with gali>  | milk & honey with gali>  | milk & honey with gali>  | milk & honey with gali>  | milk & honey with gali>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 6. | Chinatown  | 3:9 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Goodbye New York  | 3:58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Lonely In The Night  | 4:08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Happiness Recipe  | 3:32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Grand Prix  | 5:56 |  |  |  |  |  |  |  |
ראו גם

חלב ודבש#עם הסולנית גלי עטרי
הערות שוליים

1 2  גלי עטרי וחלב ודבש, 1979-05-01, נבדק ב-2022-09-11
↑  Milk and Honey With Gali, נבדק ב-2022-09-11
↑  VINYL PS 7" MILK & HONEY WITH GALI חלב ודבש - GOODBYE NEW YORK *MADE IN PORTUGAL, באתר eBay (באנגלית אמריקאית)
↑  Milk & Honey With Gali - Milk & Honey With Gali (באנגלית), נבדק ב-2022-09-11
↑  Halav Udvash - חלב ודבש by Halav Udvash - חלב ודבש, באתר Genius (באנגלית)
↑  ציפור האש, באתר www.kibutz-poalim.co.il
↑  עניין - מחווה לשמרית אור בצוותא, באתר www.habama.co.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 3547c17f-633f-42e7-85cd-d71795418413
ה. ג. עם בקבוק בידה ואובניים

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  הדוויג גרוסמן
 תאריך יצירה:  1953 
 טכניקה וחומרים:  חיתוך עץ
 ממדים בס"מ
 רוחב:  22.8 ס״מ 
 גובה:  31 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 מספר יצירה:  A.WC.19 (מספר בארכיון סדנת ההדפס ירושלים)
 מיקום:  עיזבון הדוויג גרוסמן, סדנת ההדפס ירושלים
 
"ה. ג. עם בקבוק בידה ואובניים" הוא שמו של הדפס מאת האמנית הדוויג גרוסמן.
תיאור

הדפסה של הדוויג גרוסמן - "ה. ג. עם בקבוק בידה ואובניים" היינו דיוקן עצמי של האמנית משנת 1953. העותק הנמצא בעזבון האמנית מודפס על גיליון בגובה 36 ס"מ, וברוחב 27.8 ס"מ. גרוסמן בחרה להציג את עצמה כקדרת ודמותה ניצבת במישור קדמי של הקומפוזיציה. היא אוחזת בידה בקבוק בעל צוואר ארוך וידית. ברקע מופיע הסטודיו של האמנית שבמרכזו אובניים שעליהם צנצנת חרס או כד. שלושה כדים גבוהים ניצבים אף הם ברקע, והם מונחים על מדף או שולחן. הפער בין המישורים, כמו גם החיתוך החד של פני הדמות, מעניקים ליצירה אקספרסיביות המתבטאת גם בעיצוב הפנים והידיים.
הערות שוליים

↑  מקור השם הוא במחברת רישום ההדפסים של האמנית.
↑  המספור, כמו גם תארוך העבודות ביצירתה של גרוסמן איננו ודאי, והאמנית לא הקפידה על רישום מדויק של יצירותיה. ייתכן שתאריך זה קרוב לזמן ההדפסה של העבודה מן הלוח.
דיוקנו של חואן דה פארחה

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  דייגו ולסקס 
 תאריך יצירה:  1650? 
 טכניקה וחומרים:  קנבס, צבע שמן 
 ממדים בס"מ
 רוחב:  69.9 ס״מ 
 גובה:  81.3 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 זרם אמנותי:  בארוק 
 מספר יצירה:  1971.86 (מוזיאון המטרופוליטן לאמנות) 
 מיקום:  מוזיאון המטרופוליטן לאמנות
 
דיוקנו של חואן דה פארחה (אנגלית: Portrait of Juan de Pareja) הוא ציור מאת האמן הספרדי דייגו ולסקס, שצויר בסביבות 1650, ומוצג במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק.
היסטוריה

ב-1648, כאספן יצירות אמנות מטעם פיליפ הרביעי, מלך ספרד, נשלח הצייר דייגו ולסקס לרומא, איטליה, כדי לרכוש יצירות אמנות עבור ארמון המלך במדריד. ולסקס הביא איתו את העבד חואן דה פארחה (Juan De Pareja), ששימש כעוזר בסדנת העבודה שלו. במהלך שהותו ברומא, פרסם ולסקס דיוקן בצבעי שמן של חואן דה פארחה, שהוצגה כחלק מתערוכת ציורים ב-19 במרץ 1650. הציור היה מפתיע בתוכנו: דיוקן של אדם שחור, לבוש בבגדים מכובדים, דבר שהיה יוצא דופן לתקופתו. בביוגרפיה של ולסקס, שכתב לימים הסופר אנטוניו פאלומינו, הוא תיאר את השבחים שקצר הציור על ידי הציירים השונים בתערוכה. נאמר על ציור זה כי שאר הציורים באותה תערוכה היו אמנות, אך ציור זה בלבד היה "אמיתי".
ולסקס תיאר בציור זה את דיוקנו של חואן דה פארחה, אדם שחור ממוצא מורי, כשהוא עומד בסדנת העבודה שלו, כתרגיל ההכנה הרשמי לציור דיוקנו של אינוקנטיוס העשירי, האפיפיור באותה תקופה.
ציור דיוקנו של האפיפיור אינוקנטיוס העשירי, בעל הפנים הזעופות וגלימתו הוורודה, שדמותו בוהקת על רקע הארגמן, היווה אתגר מורכב למדי מבחינת הצבעים והקומפוזיציה. בנוסף, מאחר שרצה לתאר אירוע מהחיים, בעודו מבקר במקום, ולא ניתן היה להשתמש באפיפיור המכובד עצמו כמודל, נדרש ולסקס לתפוס את מהות הקומפוזיציה והצבעים של הדמות במהירות, לצורך ציור דיוקנו של האפיפיור. הציור "דיוקנו של חואן דה פארחה", שנועד להוות הכנה לציור אחר, פורסם והוא בעל חשיבות רבה בזכות עצמו.