stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רשת עולם אמיתי

רשת עולם אמיתי (Real World Network) היא רשת המתקיימת בטבע, זאת בניגוד למודלים תאורטיים של רשתות בתורת הגרפים.
לרשתות "עולם אמיתי" יש תכונות כמו התפלגות זנב ארוך של תכונות הרשת, מבנה קהילתי ועוד מאפיינים של רשת מורכבת.
מדע הרשתות עוסק ברשתות עולם אמיתי ובבניית מודלים המתארים אותן. ניתוח רשתות חברתיות עוסק ברשתות עולם אמיתי שהצמתים בהן מייצגים גורמים אנושיים.
ראו גם

רשת מורכבת
תורת הרשתות
תורת הגרפים
ניתוח רשתות חברתיות
רשת מלונות הרברט סמואל

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  מותג בבעלות חברה פרטית
 מייסדים:  ג'וזף נקש
 חברת אם:  ג'ורדאש ישראל
 משרד ראשי:  תל אביב, ישראל
 ענפי תעשייה:  מלונאות
 מוצרים עיקריים:  מלונות יוקרה ונופש
  
 https://herbertsamuel.com
 
רשת מלונות הרברט סמואל הוא מותג מלונות יוקרה בבעלות קבוצת ההחזקות ג'ורדאש ישראל.
שם המלון במקור הוא שמו של הנציב העליון הראשון בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי, הרברט סמואל.
מלונות הרשת

הרברט סמואל "הריף" אילת (נקרא בעבר "מלון אורכידאה הריף") – מלון בוטיק 4 כוכבים, סמוך לחוף הים ושמורת הטבע "חוף אלמוג".
"רויאל שנגרילה" אילת.
"אופרה" הרברט סמואל תל אביב – ממוקם במגדל האופרה.
דה הרברט תל אביב.
"אוקיינוס סוויטס" הרצליה – מלון בוטיק על חוף הים בהרצליה סמוך לקומפלקס ההייטק והתעשייה בהרצליה פיתוח.
"מילוס" - ים המלח.
הרברט סמואל - ים המלח (מלון "הוד" לשעבר).
הרברט סמואל - ירושלים.
הרברט סמואל "בית בגליל".
רשת מרפאות פרופורציה

רשת מרפאות פרופורציה הן רשת מרפאות לרפואה אסתטית (אנ')
הרשת מציעה טיפולי הסרת שיער בלייזר, טיפולים אסתטיים וניתוחים פלסטיים, בצד טיפולים בתחום חיטוב הגוף, העלמת ורידים, מניעת הזעת יתר ועוד.
הרשת מעסיקה 250 עובדים, ביניהם 60 רופאים.
היסטוריה והקמה

רשת מרפאות פרופורציה נוסדה בשנת 1988 על ידי בני הזוג אבי וציפי שלום והם בעלי השליטה בחברה.
הסניף הראשון של הרשת הוקם ברחובות, והחל את דרכו כמרפאה פרטית המציעה פתרונות לעיצוב הגוף וירידה במשקל על ידי דיאטנים ורופאים.
בשנת 1990 הרחיבה החברה את סל השירותים לתחום הניתוחים הפלסטיים, ובהם ניתוחי חזה, ניתוחי אף ועיצוב הפנים, שאיבת שומן ועיצוב הגוף. עם השנים נוספו טיפולים נוספים, וכיום כוללים גם מילוי קמטים ונפחים בפנים על ידי חומצות היאלורוניות, טיפולי אנטי אייג'ינג, עיצוב פנים, פיסול אף, העלמת ורידים ועוד.
במהלך השנים פתחה החברה סניפים נוספים, ומונה נכון לשנת 2020, 14 סניפים ברחבי ישראל.
מנכ"ל החברה הוא אבי שלום.
שלמה כדורי

| --- | --- |

שלמה כדורי, דיוקן עצמי
 לידה:  1909 בגדאד, עיראק
 פטירה:  8 במרץ 2005 (בגיל 96 בערך)
 תחום יצירה:  ציור
שלמה כדורי (1909 – 8 במרץ 2005) היה צייר ישראלי.
שלמה כדורי נולד בבגדאד, עיראק בשנת 1909 תחת השם סלים חלסצ'י כ'דורי. בשנת 1934 עלה לארץ ישראל. בשנת 1938 הקים בית מלאכה קטן לציור שלטים בדרך יפו בתל אביב. לימים הפך בית מלאכה זה למפעל שלטי כדורי.
לצד עבודתו במפעל השלטים, עסק שלמה כדורי בתחביבו - ציור. הוא היה חבר באגודת הציירים והפסלים הישראלית. ברבות השנים הציג בתערוכות רבות.
בזכות המכשור הקיים במפעל, היה יכול שלמה כדורי לפתח את הטכניקה הייחודית שלו של ציור על גבי אמייל.
בשנת 1999 הוא פרסם את ספרו "בגדאד, ניו יורק, תל אביב"
בשנת 2005 נפטר שלמה כדורי.
חיים אישיים

לשלמה ולאשתו עליזה נולדו 12 ילדים, בהם הצייר אליהו כדורי. בניו המשיכו את פועלו במפעל השלטים.
הערות שוליים

↑  https://www.booksefer.co.il/index.php?dir=site&page=catalog&op=item&cs=73673&langpage=heb&category=
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007440970705171  BnF: cb15514594f (data)  ISNI: 0000 0000 4465 8489  LCCN: nb99058928  VIAF: 66773325   WorldCat (עם VIAF): 66773325
שמורת פורה

| --- | --- |

 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  מחוז הדרום 
 קואורדינטות:  31°29′48″N 34°46′26″E﻿ / ﻿31.49653°N 34.77378°E﻿ / 31.49653; 34.77378
  (למפת מערב הנגב מוגדלת) שמורת פורה(למפת מערב הנגב רגילה) שמורת פורה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שמורת פורה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שמורת פורה
 
שמורת פורה
מרבדי כלניות בשמורת פורה
משטחים של עירית גדולה בשמורת פורה
שְׁמוּרַת חָרְבַּת פוּרָה היא שמורת טבע קטנה בנגב הצפוני, בסמוך למחלף מאחז שעל כביש קריית גת - בית קמה. בשמורה פריחה עשירה וייחודית בחודשים פברואר ומרץ.
בשמורת פורה גדלים צמחים ממוצא ים-תיכוני וצמחים ממוצא מדברי. השמורה הייתה מגודרת בשנות ה-60 של המאה ה-20 ולא נפגעה ממרעה. באתר סלעי קירטון גירניים מתקופת האאוקן. בשמורה גדלים צמחי כלנית מצויה, נורית, פרג, עירית גדולה, אירוס ארצישראלי, לשון פר, ערטנית השדות,  כלח, שמשון הדור, עכנאי יהודה, דבורנית ודודאים. עוד בשמורה שיחי רותם, מלוח ולענה וצמחי וינקה עשבונית, עירית נבובה, מרווה ריחנית וצהרון מצוי.
שמורה פורה השתרעה על שטח בן 12 דונם באפיק נחל פורה, הוא יובל של נחל שקמה. בשנת 2007 הוגדל שטח השמורה ב-283 דונם. שמה ניתן על שם חורבת פורה הנמצאת בגבולה המערבי. השמורה נקראת בערבית ח'רבת אלפורה. בחורף נאגרים בשמורה מי שיטפונות בסיוע סכר ונוצר אגם עונתי. במקום גשר נחל שקמה שנהרס, גשר זה מהווה שריד מסילת הרכבת הטורקית שנסללה בתקופת מלחמת העולם הראשונה מטול כרם לבאר שבע, ומשם לקוסיימה בחצי האי סיני. הגשר נהרס בשיטפונות בשנות ה-70 של המאה ה-20.
בשנים האחרונות נודעה השמורה במרבדי הכלניות האדומים שלה, שהתרבו והתרחבו בעשור הראשון של המאה ה-21, והיא נכללת בפסטיבל דרום אדום הנערך מדי חורף בחודש פברואר בנגב המערבי.
הכניסה הראשית לשמורה היא מכביש 40.
מאגר עונתי ממזרח לסכר על נחל פורה
שרידי גשר הרכבת הצבאית העות'מאנית בשמורת פורה
שלמה כהן-צידון

שלמה כהן-צידון (15 בפברואר 1923 - 16 בפברואר 2012) היה חבר הכנסת בכנסת השישית.
קורות חיים

כהן-צידון נולד באלכסנדריה שבמצרים לראובן ולפרידה (הוריו היו ילידי צידון שבלבנון), בה הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון "דה מאנש" בעיר ובבית הספר הגבוה למסחר. היה פעיל בתנועה הציונית במצרים. ניהל את בית הספר היהודי דה לה פרגולה שבאלכסנדריה. בשנת 1949 עלה לישראל. הוא למד בבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה בתל אביב והוסמך לעורך דין בשנת 1956. בשנים אלו היה פעיל בהתאחדות עולי מצרים. בשנת 1960 דרש בשם עולי מצרים שמדינת ישראל תשתמש ברכוש מצרי מוקפא לפיצוי עולי מצרים שהשאירו במצרים את רכושם. הוא גם פעל בקרב יוצאי עדות המזרח בישראל, הוציא לאור את כתב העת "אל המזרח" ומשך תקופה היה פעיל במפא"י.
היה עורך הדין של משפחת שוחמכר בעת פרשת יוסל'ה שוחמכר והוציא ספר בשם "איפה יוסל'ה" בהוצאת העולם הזה. כן ייצג את אשתו של חיים יהודה.
בשנת 1961 היה כהן-צידון שותף לייסוד המפלגה הליברלית הישראלית. הוא הוצב במקום ה-27 ברשימת גח"ל לקראת הבחירות לכנסת השישית, אך לא נכנס לכנסת לאחר שהרשימה קיבלה רק 26 מנדטים. כהן-צידון נכנס לכהן כחבר הכנסת בשנת 1966 לאחר פטירתו של אליהו מרידור. הוא היה פעיל בוועדת הפנים, ועדת החינוך והתרבות וועדת העבודה. ביולי 1968 הוא פרש מהליברלים והקים סיעת יחיד. בפברואר 1969 הצטרף לסיעת המרכז החופשי. עם תום כהונת הכנסת השישית בשנת 1969 חדל לכהן כחבר כנסת.
לאחר הסכם השלום עם מצרים התבטא:
הקמת ישובים בשטחים הערביים הכבושים הפכו להיות חסרי משמעות. אם ערפאת היה בא לירושלים הייתי מסכים לסגת מהגדה המערבית ולהקמת מדינה פלסטינית. אני מכיר את הערבים, ואני משוכנע שאנחנו יכולים לחיות איתם.
נפטר בפברואר 2012, היה נשוי ללאה ואב לשלוש.
כתביו

דרמה באלכסנדריה (1945-55), הוצאת שחור על גבי לבן, 1965
הערות שוליים

↑  הוסמכו 70 עורכי דין חדשים, דבר, 20 במרץ 1956
↑  נציגי עולי מצרים אצל בן גוריון, דבר, 11 בדצמבר 1956
↑  עולי מצרים דורשים פיצויים על רכושם שנשדד מהרכוש המצרי המוקפא, חרות, 10 בנובמבר 1960
↑  נדחתה תביעת רינה יהודה, מעריב, 27 ביולי 1960
↑  עלה על סוס חדש, מעריב, 16 ביוני 1961
↑  כהן צידון הודיע על פרישתו מגח"ל והקמת סיעת יחיד, דבר, 30 ביולי 1968
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263834205171  ISNI: 0000 0000 6875 5478  LCCN: no2008036219  VIAF: 97232960   WorldCat (עם VIAF): 97232960 
ערך זה הוא קצרמרבנושא חברי הכנסת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שאול זימן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1909
 פטירה:  22 במאי 1963 (בגיל 54 בערך)
 מקום קבורה:  בית הקברות סנהדריה 
 תפקידים:  רופא 
 
שאול זימן (כ"א בסיון ה'תרס"ט, 10 ביוני 1909 – כ"ח באייר ה'תשכ"ג, 22 במאי 1963) היה רופא ישראלי ומנכ"ל משרד הבריאות.
זימן נולד בליטא לקלמן זימן ולאה לבית רבינוביץ'. הוסמך לרפואה בברלין, ובמהלך לימודיו פעל בארגונים ציוניים ובעליית הנוער. בסמוך לברלין השתתף במשק הכשרה, ובשנת 1935 עלה לארץ ישראל. אביו עלה שנתיים קודם לכן, ועסק בחקלאות ובפעילות ציבורית בתחום הדת.
בארץ ישראל עסק זימן ברפואה, ובתקופת מלחמת העצמאות עמד בראש בית החולים "זיו" בירושלים. בתקופת המצור על העיר ארגן בה את שירותי הרפואה הציבורית. כשנתיים שימש רופא מחוז ירושלים מטעם משרד הבריאות. משנת 1950 שימש בתפקידים שונים במשרד, ועד 1960 היה סמנכ"ל המשרד האחראי על שירותי הריפוי וקשרי-חוץ. ב-1960 מונה למלא את מקומו של מנכ"ל המשרד היוצא שמעון בטיש, ולאחר מכן התמנה לתפקיד, בו שימש עד מותו.
בשנת 1962 נבחר זימן לוועד הפועל של ארגון הבריאות העולמי. במאי 1963 יצא בשליחות המשרד לוועידה השנתית של הארגון בז'נבה שבשווייץ, ובמהלכה נפטר. משרד הבריאות קבע הענקת פרס על שמו לרופאים בשירות הציבורי.
ריקוד האש

| --- | --- |
 סוגה:  דרמה
 יוצרים:  רמה בורשטין
 כותבים:  רמה בורשטין
 בימוי:  רמה בורשטין
 שחקנים:  יהודה לוי  נאיה בינשטוק  מיה עברין  נועה קולר  גלעד קלטר  לייב לב לוין  חני אייזנשטיין  יעל וקשטיין  רני בלייר  נטע שפיגלמן  עידו ברטל  רם ישראל הלוי  נלי רובין  אורי בלופרב  עירית שלג  עידו טאקו  סיון מאסט  יהונתן וילוז'ני  חגית דסברג
 פרסים:  פסטיבל סיריאס מאניה  פרס לשחקן הראשי הטוב ביותר  (יהודה לוי)
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר פרקים:  8
 הפקה
 מפיק:  אדר שפרן
 חברת הפקה:  קומא סטודיוז
 אורך פרק:  50 דק' 
 שידור
 רשת שידור:  יס
 תקופת שידור מקורית:  2022–הווה 
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
ריקוד האש היא סדרת טלוויזיה ישראלית מסוגה דרמה שכתבה רמה בורשטין. הופקה בסיוע קרן גשר לקולנוע רב תרבותי ועלתה לשידור ב-24 באפריל 2022 ביס. לסדרה יש סיווג צפייה לגיל 14 ומעלה.
עלילה

האדמו"ר מפאיירסלוב (קהילה חסידית בדיונית בצפון הארץ) הולך לעולמו, ובנו הבכור, נתן (יהודה לוי), אמור לרשת את מקומו, אלא שהוא מתקשה לקבל הכרה בכך משום שבעבר נהג להיות "רב של נשים". על אף שהבטיח לא לעסוק בתחום עוד, הוא פוגש בפייגי (מיה עברין), נערה בת 17, שמשנה את חייו. בתחילת הסדרה פייגי מנסה להתאבד במקום עבודתו של הרב, והוא מציל אותה.
צוות השחקנים והדמויות

| דמות | שחקן/ית | תיאור | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| האדמו"ר הקודם מפאיירסלוב | מלך טל | מנהיג הקהילה, נפטר בתחילת הסדרה. | מופיע בתמונות במהלך הסדרה. |
| הרב נתן שולמן | יהודה לוי | הבן הבכור של האדמו"ר, אחיהם הבכור של שרוליק וליבי |  |
| פייגי רוזנברג | מיה עברין | הנערה שאותה פוגש נתן, בתה של רייזי |  |
| יוכבד | יעל וקשטיין | אשת הרב נתן, אמא של שלום. |  |
| שלום | אורי בלופרב | בנם היחיד של נתן ויוכבד, נכד האדמו"ר. | מסומן על ידי הדוד שרוליק בתור היורש שלו כאדמו"ר אחריו. |
| ליבי | נועם פרוסט | ביתו של האדמו"ר, אחותם של נתן ושרוליק ומורתה של פייגי |  |
| רייזי רוזנברג | נועה קולר | אמא של פייגי, מנהלת המתפרה |  |
| מרים | נעמי לבוב | אחותה של יוכבד, גיסתו של הרב נתן | מפיצה שמועות שונות על קשריה עם הרב נתן |
| רבי ישראל (שרוליק) שולמן | עידו ברטל | בנו השני של האדמו"ר, אחיהם של נתן וליבי. נשוי ללאה, ואביה של שיינה ושייע, האדמו"ר הנוכחי. מוכתר על ידי הרב נתן. |  |
| שייע | עידו טאקו | אח של שיינה, בנם של שרוליק ולאה |  |
| הרבנית לאה | חני אייזנשטין | אשתו של האדמו"ר שרוליק. אמא של שיינה ושייע. |  |
| שיינה | נאיה בינשטוק | נכדת האדמו"ר ובתו של שרוליק |  |
| גיטי גורביץ' | נלי מירה רובין | מנשות המתפרה, מסייעת לפייגי. קשת יום. |  |
| עידית טפרסון |  | אמא של יוכבד ומרים |  |
| רב' דוד | רני בלייר | המשמש של הרב נתן |  |
| בלומה | עירית שלג | אלמנת האדמו"ר, אימם של נתן, שרוליק וליבי |  |
| נחמה | סיוון מסט | אשתו השנייה של הרב נתן. |  |
| רב' שמואל גרוס | גלעד קלטר | בעלה של מינה |  |
| מינה גרוס | נטע שפיגלמן | מתנדבת בבית הרב |  |
|  | אדם פרופ |  |  |
|  | נועה יהודאי |  |  |
| פרנקל | לב לייב לוין | מוביל ההתנגדות לרב נתן בין צעירי הקהילה |  |
| גב' ויינשטיין | חגית דסברג |  |  |
| יוסף | יהונתן וילוז'ני | בן דודה של פייגי |  |
| אדל | שרית וובט | ביתו של הרב |  |
הפקה

הצילומים לסדרה החלו בנובמבר 2020. חלק מהצילומים נערכו בטבריה, צפת וחלק מהצילומים נערכו בבית פרטי בהוד השרון.
הפסקול המקורי לסדרה נכתב והופק על ידי דניאל זמיר ודוד לביא. חלקו הראשון של הפסקול יצא לאור ביוני 2022, ושיריו מושמעים בתחנות הרדיו.
פרסים ומועמדויות

יהודה לוי זכה על תפקידו בסדרה בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל סירייס מאניה.
| שנה | ארגון | קטגוריה | תוצאה | סימוכין |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2023 | פרסי האקדמיה לטלוויזיה | סדרת דרמה | מועמדות |  |
| 2023 | פרסי האקדמיה לטלוויזיה | שחקן ראשי בסדרת דרמה (יהודה לוי) | מועמדות |  |
| 2023 | פרסי האקדמיה לטלוויזיה | שחקנית ראשית בסדרת דרמה (מיה עברין) | מועמדות |  |
| 2023 | פרסי האקדמיה לטלוויזיה | שחקן משנה בסדרת דרמה (אורי בלופרב) | מועמדות |  |
| 2023 | פרסי האקדמיה לטלוויזיה | שחקנית משנה בסדרת דרמה (נועה קולר) | זכייה |  |
| 2023 | פרסי האקדמיה לטלוויזיה | בימוי בסדרת דרמה (רמה בורשטין שי) | זכייה |  |
| 2023 | פרסי האקדמיה לטלוויזיה | תסריט בסדרת דרמה (רמה בורשטין שי) | מועמדות |  |
| 2023 | פרסי האקדמיה לטלוויזיה | צילום בסדרה עלילתית (שי גולדמן) | זכייה |  |
| 2023 | פרסי האקדמיה לטלוויזיה | עריכת תמונה בסדרה עלילתית (אילנה ריינה) | מועמדות |  |
| 2023 | פרסי האקדמיה לטלוויזיה | ניהול אמנותי (תמר גדיש) | מועמדות |  |
| 2023 | פרסי האקדמיה לטלוויזיה | עיצוב התלבושות (קרן איל מלמד) | מועמדות |  |
| 2023 | פרסי האקדמיה לטלוויזיה | איפור (אתי בן-נון) | מועמדות |  |
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  לינוי משעלי, ‏לא רק שטיסל: הסדרה החדשה שתכבוש את המסך, באתר "סרוגים", 11 בנובמבר 2020
1 2  השידוך החדש של יהודה לוי: הדוגמנית נעם פרוסט, באתר וואלה, 21 באוקטובר 2020
↑  אלי שגב, נבחרה השחקנית לככב לצידו של יהודה לוי ב"ריקוד האש": מיה עיברין, באתר אידיבי, ‏3 בנובמבר 2020
1 2 3  ריקוד האש, באתר אידיבי
↑  פפארצ’י היום: הבן הבכור של האדמו”ר, והצלם שהתארס, באתר אקטואליק, ‏12 בנובמבר 2020
↑  עידו ישעיהו‏, בליבי בוערת: "ריקוד האש" חמקמקה, ואולי זה מה שהופך אותה לממגנטת, באתר וואלה, 24 באפריל 2022
↑  פְרָסֵי הַטֵלֵוִיזְיָה 2022 – תָכְנִּיַת הַגְמָר, באתר האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה
שלושים הטיראנים

שלושים הטיראנים (ביוונית: οἱ Τριάκοντα Τύραννοι, "הוי טריאקונטה טיראנוי") הוא השם שניתן לקבוצה בת שלושים איש, נציגי הסיעה האוליגרכית באתונה, ששלטה בעיר אחרי הכישלון במלחמה הפלופונסית והפלת המשטר הדמוקרטי (404 לפנה"ס). השם שניתן למשטר זה מייצג את אופיו השרירותי והאכזרי.
מקור השם

לפי אריסטו, הנואם האתונאי בן הזמן פוליקרטס יחס למדינאי האתונאי תרסיבולוס (שהוביל את הפיכת הנגד לשלושים), את טביעת המונח ״שלושים הטיראנים״. ההיסטוריון קסנופון (אף הוא אתונאי ואף הוא בן הזמן) הגדיר את שלטון השלושים כעריצות (טיראניה). אפלטון, עד נוסף לשלטון זה, יחס אותו לא לשלושים אלא ל-51 איש: האחד-עשׂר שהיו אחראים על מעצרים והוצאות להורג באתונא, עשׂרה אחראים על פיראוס, ובנוסף לאלה השלושים.
רקע

לאחר המפלה האתונאית הגדולה בסיציליה (413 לפנ׳), נפתח השלב האחרון של המלחמה הפלופונסית, שהתאפיין בערעור מן היסוד של השליטה האתונאית בים האגאי, ואתו ערעור של הביטחון העצמי במערכת הפוליטית. בשנת 411 נערכה באתונא הפיכה אוליגרכית, שלא האריכה ימים, אך בשׂרה את הבאות. שלב זה במלחמה, ואתו המלחמה כולה, הסתיים לאחר המפלה האתונאית באייגוספוטמוי (405 לפנ׳) ואבדן צי המלחמה האתונאי. בשנה שלאחר מכן הכתיבה ספרטה את תנאי השלום, וביניהם חזרה של גולים אתונאים אוליגרכים לעירם. החוגים הללו, שנודעו באהדתם לספרטה, נעזרו בתמיכתו הפעילה של המצביא הספרטני ליסנדרוס ושל הכוח הצבאי שעמדו לרשותו, כדי לכונן באתונה משטר חדש, ששאב השראה מסוימת מהמודל הספרטני. משטר זה הוא שזכה לכינוי ״30 הטיראנים״.
מבנה המשטר ופעולותיו

שלושים הטיראנים ביטלו במידה רבה את זכויות אזרחי אתונה והטילו עליהם הגבלות. זכות ההצבעה הוגבלה לעשירים בלבד, והוגבלה הזכות לשמש בתפקידים משפטיים. צומצם מספר האתונאים שהורשו לשאת נשק, ומספרם של אלה שהיו זכאים למשפט באמצעות חבר מושבעים.
בין המעורבים בהפיכה וממובילי המשטר החדש היו המנהיג האתונאי תראמנס ושניים מבני דודיו של אפלטון, כארמידס וקריטיאס.
שלושים הטיראנים החלו בטיהור מנהיגיה החשובים של המפלגה הדמוקרטית שלקחו חלק במלחמה נגד ספרטה. על מאות אנשים נגזר לשתות את סם המוות, ואלפים נוספים הוגלו מאתונה. אחד האנשים שהצליח להימלט מן הרודנים היה ליסיאס, ששמו מופיע בספרו של אפלטון "הרפובליקה". בנאום הסנגוריה שנשא במשפטו סיפר סוקרטס כי שלושים הטיראנים ציוו עליו ועל ארבעה אנשים נוספים להביא בפניהם אדם שנידון למיתה. סוקרטס סירב לציית לפקודה זו על אף שידע כי בכך הוא מסכן את חייו.
תראמנס, שבתחילה תמך בקריטיאס, מחה נגד ההוצאות להורג אך ללא הצלחה. עד מהרה הוא עצמו הפך לנאשם והוכרח לשתות את כוס התרעלה בפקודת קריטיאס.
על אכזריותו של המשטר מעיד אפלטון, שהיה עד למשטר ולמעשיו, ולדבריו אף הוצע לו לקחת בו חלק. אפלטון, שלא נמנה עם אוהדי הדמוקרטיה, ראה בה בכל זאת "משטר עשוי זהב" ביחס לזה של שלושים הטיראנים.
הפיכת הנגד הדמוקרטית

ב-403 לפנה"ס עמד תראסיבולוס, אחד המנהיגים הבולטים של הסיעה הדמוקרטית, ששהה באותה עת בתבאי עם גולים דמוקרטים נוספים, בראש קבוצת גולים אתונאים שתקפו את חיל המצב הספרטני באתונה. הוא כבש את פיראוס, עיר הנמל של אתונה, ובקרב שהתפתח נהרג קריטיאס. הדמוקרטיה הושבה על כנה באתונה, אך תראסיבולוס דאג לכך שרוב הרודנים יקבלו מחילה כדי למנוע מעשי נקם ושפך דם, ובשל כך זכה לתודתם של בני עירו.
לקריאה נוספת

דוד, אפרים. 2003. הדמוקרטיה הקלאסית: התהוותה, תפקודה, עקרונותיה ותלאותיה באתונה. ירושלם: מאגנס.
Krentz Peter. 1982. The Thirty at Athens. Ithaca N.Y: Cornell University Press.
הערות שוליים

↑  רטוריקה, 1401a
↑  הלניקה, 2.4.1. ראו גם דיודורוס 14.3.7.
↑  אפלטון, אגרת 7, 7.324c.
↑  דוד, 2003, 240-243. דוד מתייחס גם למחלוקת המחקרית, עד כמה היה כאן ניסיון של ממש לחקות את צורת המשטר הספרטנית, ועד כמה מדובר במהלך שטחי בעל ערך תעמולתי גרידא.
↑  אפלטון, אגרת 7, 324d. ראו גם דוד 2003, 251-252.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007294940705171  BnF: cb119660774 (data)  GND: 4482067-7  LCCN: sh85009122 
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רצוננו לראות את מלכנו

רצוננו לראות את מלכנו הוא אלבום סולו מספר 20 של הזמר החסידי הבולט אברהם פריד. האלבום יצא בפברואר 2012 בחברת גל פז והוא מורכב מלחנים של יוצרים חרדיים מוכרים, בהם יוסי גרין וליפא שמלצר. פריד בעצמו הלחין את שיר הנושא של האלבום, Keep Climbing, האלבום מכיל שירים באנגלית, עברית ויידיש. שם האלבום באנגלית: Keep Climbing.
רשימת הקטעים בדיסק

| מס' | שם | מילים | לחן | משך |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | הפכת מספדי  | תהילים ל' | איצי וולדנר ואברהם פריד | 3:52 |
| 2. | יהללו  | תהילים קמ"ח | איצי וולדנר ואברהם פריד | 4:25 |
| 3. | וזכני לגדל  | הדלקת נרות שבת | יוסי גרין | 5:46 |
| 4. | אין כאלוקינו  | פרשת הקטורת בשבת | משולם גרינברגר | 4:53 |
| 5. | רצוננו לראות את מלכנו (שיר)  | רש"י שמות פרק יט | איצי וואלדנר | 6:24 |
| 6. | קח את שלי  | אימרה חסידית | יובל סטופל | 4:05 |
| 7. | Keep Climbing  | אברהם פריד | אברהם פריד | 5:25 |
| 8. | אמן  | קדיש נוסח אשכנז | מנדי ג'רופי | 3:54 |
| 9. | למה השם  | תהילים י' | אברהם פריד | 5:07 |
| 10. | שערי מזרח  | שחרית של שבת | אלימלך בלומשטיין | 4:48 |
| 11. | אלוקי נשמה  | ברכות השחר | משה לאופר | 5:17 |
| 12. | Light  | תניא פרק יב | איצי וולדנר | 4:31 |
| 13. | המה המה  | תהילים כ' | ליפא שמלצר | 4:00 |
השתתפו בהקלטות

אברהם פריד - שירה
על האלבום

האלבום יצא לקראת פורים ובו 13 רצועות עם לחנים חסידיים, רובם מתהילים, של המלחינים הגדולים במוזיקה החסידית, מהאלבום יצא הלהיט הגדול "קח את שלי" עם כ-3 מיליון צפיות ביוטיוב, ועוד כמה שירים מוכרים כמו Keep Climbing והפכת מספדי.
השיר "Light" (מעט אור) בלחן של איצי וולדנר יצא בגרסת כיסוי של שמילי אונגר באלבומו על הבמה.
הערות שוליים

↑  טלי פרקש, אברהם פריד תמשיך לטפס, באתר ynet, 29 בפברואר 2012
↑  או 'רצוננו לראות את מלכנו'
| אברהם פריד |
| --- | --- | --- |
| אלבומים | אף יהודי לא ישאר מאחור • זה הזמן • תנו שבח • קץ לגלות • מלווה מלכה • מעגל השנה 2 • אנחנו מוכנים • מעגל השנה 3 •   אדרבה • אוצרות יהודיים (שני חלקים, כל אחד ביידיש ובעברית) • שטר התנאים • ברכה והצלחה • האפ קאזאק • חזק! • ניגון הבעש"ט • יחיד ורבים • אבינו מלכנו • בין כך ובין כך • הלהיטים הגדולים • יענקל יענקל • אוסף להיטי העשור • רצוננו לראות את מלכנו • א מחייה •  אוצר של יראת שמיים • כמה טוב שנפגשנו • פרויקט רילקס עם אברהם פריד (שני חלקים) • Good Old Days • אברהם פריד בהופעה חיה בישראל (אלבום כפול) |  |
| סינגלים | עלה קטן שלי • כי הרבית • כמה טוב שנפגשנו • ירושלים שבלב • הנני בידך • אחים בנפש • עובר מה שעובר • אבא • אוטוטו • בצורת • רצוננו |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: ae084ed4-6c8d-4b25-ac83-28c372c09aad
שון מרקס

| --- | --- |

מרקס בשנת 2008
 לידה:  23 באוגוסט 1975 (בן 49) אוקלנד, ניו זילנד
 עמדה:  פאוור פורוורד, סנטר
 גובה:  2.08 מטרים
 מכללה:  אוניברסיטת קליפורניה
 דראפט:  בחירה מספר 44, 1998 ניו יורק ניקס
 קבוצות כשחקן
 1998–2000   2000–2001   2001–2003   2003–2006   2006–2008   2008–2010   2010–2011:  טורונטו ראפטורס   שלאסק ורוצלב   מיאמי היט   סן אנטוניו ספרס   פיניקס סאנס   ניו אורלינס הורנטס   פורטלנד טרייל בלייזרס
 הישגים כשחקן
 זכייה באליפות ה-NBA‏ (2005)   זכייה באליפות הליגה הפולנית (2001)
 קבוצות כמאמן
 2013–2014:  סן אנטוניו ספרס (עוזר)
 קבוצות כג'נרל מנג'ר
 2016–:  ברוקלין נטס
שון אנדרו מרקס (באנגלית: Sean Andrew Marks; נולד ב-23 באוגוסט 1975) הוא כדורסלן עבר ניו זילנדי-אמריקאי, אשר היה פעיל בין השנים 1998–2011. מאז פברואר 2016 משמש כג'נרל מנג'ר של קבוצת ברוקלין נטס מליגת ה-NBA.
קריירת מכללות

מרקס נולד וגדל בעיר אוקלנד שבניו זילנד, ובסיום לימודיו התיכוניים עבר לארצות הברית. בין השנים 1994–1998 למד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, וכשחקן קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה רשם ממוצעים צנועים של 6.5 נקודות ו-4.4 ריבאונדים למשחק. ב-1997 העפיל עם הקבוצה לשלב שמינית גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Sweet Sixteen), בו הפסידה מול אוניברסיטת קרוליינה הצפונית.
קריירת משחק

מרקס נלקח בבחירה ה-44 של דראפט 1998 על ידי ניו יורק ניקס, ומיד הועבר בטרייד לטורונטו ראפטורס. ב-16 במרץ 1999 שיחק כדקה אחת במשחק הראפטורס מול ניו ג'רזי נטס, ובכך הפך לניו זילנדי הראשון אי פעם שמשתתף במשחק NBA. לאחר ששותף ב-13 משחקים בסך הכול בשתי עונותיו הראשונות בטורונטו, עבר מרקס בעונת 2000/2001 לקבוצת שלאסק ורוצלב, ובעונתו היחידה במדיה זכה באליפות הליגה הפולנית.
בעונת 2001/2002 חתם במיאמי היט, והעמיד כשחקנה שיאי קריירה של 4.6 נקודות ו-3.6 ריבאונדים בממוצע למשחק. בקיץ 2003 חתם על חוזה בסן אנטוניו ספרס, אך הוא החמיץ את כל עונת 2003/2004 בשל דלקת בגיד הפיקה. בעונה העוקבת זכה עם הספרס באליפות ה-NBA, על אף שלא שיחק כלל לאורך הפלייאוף. בקיץ 2006 חתם בפיניקס סאנס, ובשתי עונותיו בקבוצה שותף ב-22 משחקים בסך הכול. בעונת 2008/2009 שיחק ב-60 משחקים עם ניו אורלינס הורנטס, ואף לקח חלק בכל חמשת משחקי הקבוצה בפלייאוף. בתחילת עונת 2010/2011 חתם מרקס על חוזה בפורטלנד טרייל בלייזרס, אך לאחר 29 משחקים הועבר בטרייד לשארלוט בובקאטס, אשר מיד שחררה אותו מהסגל, ופרש ממשחק.
ב-7 מתוך 12 עונותיו ב-NBA העפילה קבוצתו לשלב הפלייאוף, אך מרקס עצמו שותף ב-6 משחקי פלייאוף בסך הכול, בעונות 2008 ו-2009. ממוצעיו הכוללים לאורך קריירת ה-NBA הם 2.8 נקודות ו-2.2 ריבאונדים למשחק.
קריירת משחק > נבחרת ניו זילנד

בין השנים 2000–2004 שיחק מרקס עבור נבחרת ניו זילנד בכדורסל. באולימפיאדת סידני (2000) הוביל את קלעי נבחרתו עם 13.0 נקודות למשחק, אך היא סיימה את הטורניר במקום ה-11 (מתוך 12). באליפות העולם בכדורסל 2002 קלע מרקס ממוצע של 14.7 נקודות בשלושת המשחקים הראשונים בטרם נפצע. בהיעדרו, סיימה ניו זילנד את הטורניר במקום רביעי. באולימפיאדת אתונה (2004) קלע מרקס 10.7 נקודות למשחק, ונבחרתו סיימה במקום השמיני (מתוך 12).
קריירת אימון וניהול

בשנת 2012 הצטרף מרקס לצוות הניהולי של סן אנטוניו ספרס, כעוזרו של ה"נשיא לענייני כדורסל", ובמקביל מונה לג'נרל מנג'ר של אוסטין טורוס, קבוצת הבת של הספרס בליגת הפיתוח. לקראת עונת 2013/2014 עבר לצוות המקצועי במועדון כאשר מונה לעוזרו של מאמן הספרס, גרג פופוביץ', ובסיום אותה עונה זכה עם הקבוצה באליפות ה-NBA. בעונה העוקבת קוּדם לתפקיד עוזרו של ג'נרל מנג'ר הספרס, אר. סי. ביופורד.
בפברואר 2016 מונה מרקס לג'נרל מנג'ר של קבוצת ברוקלין נטס, במקומו של בילי קינג. כחודשיים לאחר מכן מינה את קני אטקינסון למאמן הקבוצה, ועד יוני 2017 צירף את השחקנים קאריס לוורט, ג'ו האריס, ספנסר דינווידי, ג'רט אלן ודיאנג'לו ראסל אשר היוו את בסיס הקבוצה בשנים הבאות.
הערות שוליים

↑  ממוצעי המכללות של מרקס, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1998, באתר basketball-reference.com
1 2  שון מרקס – חלוץ ניו זילנדי, באתר הספרס, 14 בנובמבר 2012
↑  Spurs coaching job awaits retiring Sean Marks, באתר stuff.co,‏ 19 בדצמבר 2011
↑  סטטיסטיקות הקריירה של מרקס ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  הפרופיל של מרקס, באתר הארכיון של פיב"א
↑  Spurs Announce Basketball Operations Staff Promotions, באתר הספרס, 23 בספטמבר 2014
↑  ברוקלין ממנה את מרקס לג'נרל מנג'ר, באתר הקבוצה, 18 בפברואר 2016
↑  פעולותיו של מרקס כג'נרל מנג'ר, באתר basketball-reference.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TePapa: 45118
רן דברת

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 בספטמבר 1974 (בן 50)
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  תסריטאי
 מקום לימודים:  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים 
 יצירות בולטות:  אבא משתדל  לה פמילייה  גומרות הולכות  קצרים
 פרופיל ב-IMDb
 
רן דברת (נולד ב־6 בספטמבר 1974) הוא תסריטאי, מחזאי וסופר ישראלי.