stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דז'ה וו
הסברים לתופעה > הסבריו של בראון > הכרות מוחלטת מבלי זכירה ברורה

"הכרות מוחלטת מבלי זכירה ברורה" זהו עוד אחד מהמודלים אותם מציג בראון במאמרו. הסבר זה לא טוען באופן חד משמעי כי דז'ה וו זה תחושת מוכרות מוטעית אלא אומר כי יש בה מן האמת. על פי הסבר זה בו תופעת הדז'ה וו נגרמת כתוצאה מתאימות חוויה בהווה לחלק מחוויה שנחוותה בעבר, כאשר אל החוויה שנחוותה בעבר לא הופנה קשב מלא אך היא נשמרה בזיכרון. מכאן כי תחושת המוכרות שהורגשה על ידי הפרט אכן אמיתית ועלתה במרומז לסיטואציה החדשה, הסבר שסותר תאוריות שונות לגבי הדז'ה וו שטוענים כי זוהי תחושת מוכרות שגויה.
מטיעון זה ניתן להסיק כי אצל מבוגרים השכיחות של תופעת הדז'ה וו תעלה עקב העובדה שחוו יותר ניסיון והרבה יותר סיטואציות בחייהם לעומת צעירים יותר, מה שסותר את העובדות שהוסקו ממחקריהם של Chapman & Mensh בשנת 1951 שערכו מחקרים לגבי שכיחות התופעה אצל מבוגרים וגילו נסיגה משמעותית בשכיחות התופעה.
אבחנה פשוטה ורפואית מפי ד"ר קורל אלקיים:
התופעה מוכרת, מתרחשת אצל כל אדם לפחות פעם בחייו בדרך כלל במצב עייפות, בלילה או בשעות הבוקר המוקדמות, מחוסר שעות שינה מספקות או תזונה לקויה הגורמת לתשישות הגוף ותפקוד לקוי נוירולוגית.
כאשר נוצר הבדל מזערי בטווח זמן מסירת האותות למוח מהעיניים,
עין אחת שולחת את המסרים המתקבלים ואת המידע למוח בזמן קצר מהעין השנייה, והקליטה "המאוחרת" גורמת לתחושה שהמצב התרחש בעבר באותו האופן.
"דז'ה וו" יכול להתרחש לרגע ארוך, קצר, וכן, להתמשך לכמה פעימות קצרות שנותנות תחושה של חיזיון מהעבר, ועל כך ניתנה לתופעה שמה בצרפתית:
דז'ה - חיזיון
וו - מהעבר.
לקריאה נוספת

Alan S.Brown, A Review of the Déjà vu Experience, Southern Methodist University, Psychological culletin 2003, Vol.129 No.3 ,394-413.
Alan S.Brown, The Déjà vu Illusion, Southern Methodist Universiry, American psychological society 2004, Volume 13-number 6.
Charlotte Warren – Gash and Adam Zeman, Déjà vu, Department of Clinical Neurosciences, Practical Neurology, 2003 3, 106-109.
Josef Spatt, M.D., Déjà vu : possible Parahippocampal mechanisms, J Neuropsychiatry clin neurosic 14:1 ,winter 2002.
Nicholas V.Findler, A Model – Based Theory for Déjà vu and Related Psychological Phenomena, Arizona State University, Computers in human Behavior, Vol.14, No.2, pp.287-301 ,1998
הערות שוליים

↑  Pacific NEUROPSYCHIATRY
↑  Neurology Channel
↑  Howstuffworks "What is déjà vu?
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph899578
החיים על המיסיסיפי

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  מארק טוויין 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  אוטוביוגרפיה 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1883 
 סדרה
 ספר קודם:  בן המלך והעני 
 הספר הבא:  הרפתקאותיו של האקלברי פין 
 
החיים על המיסיסיפי (1883) הוא ספר זיכרונות מאת מארק טוויין שנכתב כשהיה נתב אוניות קיטור על נהר המיסיסיפי לפני מלחמת האזרחים האמריקאית. הספר נכתב כספר מסע המספר על השיט במעלה נהר המיסיסיפי מניו אורלינס לסנט פול, שנים רבות לאחר המלחמה.
הספר יצא לאור ב-1883, בארצות הברית ובבריטניה במקביל, והוא הספר הראשון שהוגש להוצאה לאור ככתב יד מודפס במכונת כתיבה. לא היה זה טוויין שהשתמש במכונת הכתיבה בעצמו, אלא מזכירתו, איזבל ליון, אשר הקלידה את הספר מכתב היד של טוויין.
סקירה כללית

הספר נפתח בסקירה היסטורית קצרה של הנהר כפי שדווחה על ידי החוקר הספרדי הרננדו דה סוטו בשנת 1542. לאחר מכן מופיעות אנקדוטות על הכשרתו של טוויין כנתב באוניית קיטור, כשוליה של נתב מנוסה בשם הוראס עזרא ביקסבי.
בפרק בשם "זמנים עתיקים על המיסיסיפי" שפורסם לראשונה ב-1876, מתאר טוויין בחיבה רבה את מדע הניווט בנהר המיסיסיפי המשתנה ללא הרף. על אף שטוויין היה למעשה בן 21 כשהתחיל את הכשרתו, הוא משתמש בחירות אמנותית כדי לגרום לעצמו להיראות צעיר יותר. בתיאוריו בספר הוא מתייחס לעצמו כ"צעיר" וכ"ילד שברח מהבית" כדי לחפש את מזלו בנהר.
במחצית השנייה של הספר מספר טוויין על טיולו, שנים רבות לאחר מכן, באוניית קיטור מסנט לואיס לניו אורלינס, ולאחריו על מסע באוניית קיטור מניו אורלינס לסיינט פול (עם עצירה בעיר הולדתו האניבל). הוא מתאר את התחרות מצד מסילות הברזל והערים החדשות והגדולות, ומוסיף את תצפיותיו ותובנותיו על חמדנות, פתיחות, טרגדיה ואדריכלות גרועה. בנוסף, הוא מספר מספר סיפורים שהם ככל הנראה סיפורי גוזמה.
עיבודים

בשנת 1980 עובד הספר כסרט טלוויזיה לטלוויזיה הציבורית האמריקאית. השחקן דייוויד קנל הופיע בתפקיד מארק טוויין, ורוברט לנסינג הופיע בתפקיד הוראס ביקסבי, נתב אוניית הקיטור הוותיק שהדריך את מארק טוויין. בסרט הוצגו סיפורי גוזמה רבים מהספר, שזורים בנרטיב בדיוני.
בשנת 2010 עובד "החיים על המיסיסיפי" כמחזמר בימתי, עם תסריט ומילים מאת דאגלס פארקר ולחן מאת דנבר קאסדו. הוא הופק והועלה באותה השנה בקנזס סיטי, מיזורי, ובמחוז דור שבוויסקונסין.
בשנת 2013, הוצג Life on the Mississippi, מחזה מוזיקלי מאת פיליפ הול, בבימויה של סוזנה פרייזר ב-Workshop Theater Company בניו יורק.
ראו גם

אוניית משוטה
אוניית קיטור
הערות שוליים

↑  "The First Typewriter". Rehr, Darryl. אורכב מ-המקור ב-2009-02-01. נבדק ב-2009-02-16.
↑  Dobson, James E. (2017). Modernity and Autobiography in Nineteenth-Century America. Palgrave. pp. 9–11. ISBN 978-3-319-67321-9.
↑  Twain, Mark; Clemens, Samuel L. (2000). Life on the Mississippi. Mineola, NY: Dover. p. 3. ISBN 978-0-486-41426-3. page 26" De Soto, the first white man who ever saw the Mississippi River, saw it in 1542"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb11957459b (data)  GND: 4264511-6  VIAF: 179374558   WorldCat (עם VIAF): 179374558
ורד טוהר

| --- | --- |

ורד טוהר, 2021
 לידה:  26 בפברואר 1969 (בת 55) באר שבע, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  דרום הארץ
 השכלה:  תואר ראשון ושני - החוג לספרות עברית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב; תואר שלישי - אוניברסיטת בר-אילן
 מקצוע:  חוקרת את הסיפור העברי, הספר העברי, ספרות המוסר העברית וספרות ילדים ונוער עברית
 אתר רשמי
 
ורד טוהר (באנגלית: Vered Tohar, נולדה ב-26 בפברואר 1969) היא חוקרת, משוררת ועורכת ישראלית. פרופסור חבר במחלקה לספרות עם ישראל באוניברסיטת בר -אילן. ראש המחלקה לספרות עם ישראל באוניברסיטת בר-אילן החל משנת תשפ"ב. טוהר חוקרת את הסיפור העברי, הספר העברי, ספרות המוסר העברית וספרות ילדים ונוער עברית. בשנת 2011 נבחרה למרצה מצטיינת באוניברסיטת בר-אילן. יצירותיה בשירה ובסיפורת ראו אור בבמות ספרותיות רבות ביניהן: הארץ, ידיעות אחרונות, עָתַר, נתיבים ועוד. נוסף על כך, היא פעילה במיזמי ואירועי ספרות לקהל הרחב, במיוחד באזור באר שבע והדרום.
ביוגרפיה

ורד טוהר נולדה בבאר שבע, והיא בוגרת בית הספר תיכון מקיף ד' בעיר. שירתה בחיל הרפואה בפיקוד דרום (1989-1987). מתגוררת עם משפחתה בדרום ישראל. היא בוגרת תואר ראשון (1992) ושני (1998) של המחלקה לספרות עברית
באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ותואר שלישי של המחלקה לספרות עם ישראל
באוניברסיטת בר-אילן. בשנת 2005 אושרה עבודת הדוקטורט שלה בנושא: "אברהם בכבשן האש: פנומנולוגיה של תמה בספרות עם ישראל" בהנחיית פרופ׳ רלה קושלבסקי. הדיסרטציה עובדה לספר שראה אור בהוצאת הספרים של אוניברסיטת בר-אילן.
קריירה ומחקר אקדמי > קריירה

במהלך לימודים לתואר ראשון ושני במחלקה לספרות עברית שבאוניברסיטת בן-גוריון בנגב, שימשה כמתרגלת ועוזרת הוראה בקורסים בתחומי הסיפור העממי והפולקלור. תואר שלישי עברה ללמוד באוניברסיטת בר-אילן, במטרה להתמחות בחקר הסיפור העברי במסגרת מפעל האנציקלופדיה של הסיפור היהודי.
בין השנים 1997–2010 כיהנה כמרצה, ראש החוג לספרות וספרות ילדים, וראש לימודי B.Ed במכללה האקדמית לחינוך ע"ש קיי בבאר-שבע. בנוסף, לימדה במשך שנתיים (2000-1998), בחטיבה לפולקלור של המכללה האקדמית אחוה בבאר טוביה. משנת 2007, היא מלמדת במחלקה לספרות עם ישראל באוניברסיטת בר-אילן, ומדריכה תלמידי מחקר לתארים שני ושלישי.
חברות ותפקידים

שופטת בפרס ברנר לספרות עברית של אגודת הסופרים העבריים לשנת 2018.
עורכת משנה של כתב העת "ביקורת ופרשנות" בהוצאת אוניברסיטת בר-אילן.
חברת מועצת מערכת סדרת Jewish and Christian Perspectives של הוצאת Brill.
חברת מועצת המערכת של כתב העת הבינלאומי לשירה יהודית Lyre בהוצאת אוניברסיטת בר-אילן.
נציגת אוניברסיטת בר-אילן במועצה המדעית של ארכיון הסיפור העממי בישראל ע"ש דב נוי (אסע"י).
כתיבת ספרים > ספרי מחקר

אברהם בכבשן האש: מרד בעולם פגאני, רמת גן: הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, 2010.
חיבור המעשיות והמדרשות וההגדות פירארה שי"ד: קובץ סיפורים עברי בן ראשית הדפוס, מהדורה מוערת (ספריית הילל בן חיים), בני ברק: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2016.
עדי וולפסון וורד טוהר, כל החוקים נשמעים לו: מדע ומיתוס ביצירת דן פגיס, חיפה: הוצאת פרדס, 2023.
The Hebrew Folktale in Pre Modern Morality Literature, Detroit Michiga :Wayne State University Press .2024
כתיבת ספרים > ספרות יפה

שלג ודובדבנים (פרוזה לירית דו לשונית בעברית וברומנית), הספר זכה בתמיכת מרכז הספר והספריות לספר ביכורים, רמת גן: הוצאת ביטאון שירה, 2018.
אובדן כושר הנדידה (שירה), עריכה: אלי הירש, חיפה: הוצאת פרדס, 2020.
החתולה של סיילם (שירה), עריכה: עודד מנדה לוי, תל אביב: הוצאת תרסט, 2021.
עריכה > עריכת ספרים

מירב אסף, ערגה הלר, ורד טוהר וענת קינן (עורכות), מה הסיפור שלך? מודלים לניתוח נרטיבים, באר שבע: הוצאת אוניברסיטת בן-גוריון, 2010.
Religious Stories in Transformation: Conflict, Revision and Reception, Leiden: Brill, 2016.
Jerusalem and Other Holy Places as a Foci of Multireligious and Ideological Confrontation, Leiden: Brill, 2020.
ורד טוהר, תמר וולף-מונזון, (עורכות), ביקורת ופרשנות: כתב עת בין-תחומי לחקר ספרות ותרבות, כרך 46 בנושא: ספרות ילדים ונוער: פואטיקה, לשון, היסטוריה, אתיקה, רמת גן: הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, אוגוסט 2020.
Dafna Nissim and Vered Tohar, Blurred Boundaries and Deceptive Dichotomies in Pre Modern Texts and Image, Volume 28 in the series
Fundamentals of Medival and Early Modern Culture, 2024.
עריכה > ערכים נבחרים באנציקלופדיות מדעיות

חוני המעגל מוריד גשמים (סיפור עוקב סיפור: אנציקלופדיה של הסיפור היהודי ג, 2013).
רבי מאיר ואשת רעהו (סיפור עוקב סיפור: אנציקלופדיה של הסיפור היהודי ג, 2013).
ייצוגי התנ"ך בפולקלור של אשכנז בימי הביניים (Encyclopedia of the Bible and its Reception 9, 2014).
אוריינות עברית: מקראות ללימוד עברית 1488–1790 (לקסי-קיי 8, 2017).
מאמרים נבחרים > בנושא תולדותיו והתקבלותו של הסיפור העברי

יוחנן והעקרב: רומנסה יהודית בימי הביניים (Fabula 50, 2009).
אברהם ושרה במצרים: טרנסגרסיות מיניות כטקטיקה פרשנית (Women in Judaism 10, 1, 2013).
פרשנותו של רבנו בחיי לבראשית ט"ו ז' (European Journal for Jewish Studies 9,2, 2015).
האחים הנאמנים: אגדה עממית בשינוי (Fabula 58, 2017).
מאמרים נבחרים > בנושא תולדות הספר העברי והדפוס העברי

ספר צמח צדיק מאת אריה מודנה: בין שני עולמות (Religious Stories in Transformation, Brill 2016).
בית הדפוס של אברהם אושקי (Aliento 9, 2017).
עטיפת הספר "החתולה של סיילם"דניאל בומברג: ראש המדפיסים (סגולה 125, 2020).
מאמרים נבחרים > בנושא תולדות ספרות הילדים העברית

ספר הישר לבני הנעורים מאת אהרן לובושיצקי.
חיבור עברי קדום שעלה לארץ ישראל (עיונים בתקומת ישראל 29, 2018).
רבי חנינא והצפרדע: סיפורת קדומה מאשכנז באסופה לילדים מאת אשר ברש (מחקרי ירושלים בפולקלור יהודי 31, 2018).
מאבקי כוח וזיכרון תרבותי בזירת ספרות הילדים העברית: תיאורי שלושה מקרים (עלי ספר: מחקרים בביבליוגרפיה ובתולדות הספר העברי המודפס והדיגיטלי 29, 2020).
בלוג

בעלת בלוג "לוחשת ברשת" https://loheshetbareshet.blogspot.com/
(הבלוג פעיל משנת 2015)
לקריאה נוספת

עדינה מור-חיים על "שלג ודובדבנים".
אילנה רוזן על "שלג ודובדבנים".
דודו רוטמן על "חיבור המעשיות" ב-JSTOR.
רן יגיל על "אובדן כושר הנדידה".
שמעון רוזנברג על "אובדן כושר הנדידה".
הערות שוליים

↑  מרצה מצטיין תשע"א, באתר אוניברסיטת בר אילן
↑  יובל פלוטקין, הזוכה בפרס ברנר לספרות 2018: נגה אלבלך, באתר ynet, 13 בנובמבר 2018
↑  מערכת כתב העת ׳ביקורת ופרשנות׳, באתר המחלקה לספרות עם ישראל, אוניברסיטת בר אילן, ‏12 פברואר 2020
↑  Jerusalem and Other Holy Places as Foci of Multireligious and Ideological Confrontation, ‏10 דצמבר 2020 (באנגלית)
↑  Jewish and Christian Perspectives Series, BRILL (באנגלית)
↑  Lyre Editorial Board, הוצאת אוניברסיטת בר אילן (באנגלית)
↑  ביכורים, באתר מרכז הספר והספריות, ‏2018
↑  עדינה מור-חיים, בגוף ראשון, ורד טוהר "שלג ודובדבנים", עיתון 77 גליון 403, נובמבר 2018, עמ' 11
↑  אילנה רוזן, “לאחרונה מתפרצים אליי הזיכרונות הללו מחדש”, באתר סלונט, ‏24 אוגוסט 2020
↑  דודו רוטמן, ראשית עידן הדפוס כתקופה חדשה בתולדות סיפור העם העברי, מחקרי ירושלים בפולקלור יהודי לב, תשע"ט, עמ' 241-239
↑  רן יגיל, חמש המלצות על ספרי שירה שראו אור ב-2020, באתר סלונט, ‏1 ינואר 2021
↑  שמעון רוזנברג, [https://netivimmag.wixsite.com/netivimmag/שמעוןרוזנברגרצנזיה2 "זאת מבאר שבע זאת", מסע מהפריפריה למרכז ובחזרה
מתוך ספר שירי ורד טוהר: "אובדן כושר הנדידה"], באתר נתיבים - כתב עת ליצירה ועיון, גיליון 27, ‏אפריל 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296144505171  PLWABN: 9810715252805606  BnF: cb16575503x (data)  GND: 14297093X  ISNI: 0000 0001 0786 597X  LCCN: no2010101813  SUDOC: 199253544  VIAF: 98338819   WorldCat (עם VIAF): 98338819 
ספר אברהם בכבשן האש
ספר: חיבור המעשיות והמדרשות וההגדות
ספר: שלג ודובדבנים
הספר:אובדן כושר הנדידה
כתב עת ביקורת ופרשנות בעריכת ורד טוהר ותמר וולף-מונזון
המוכתר

ערך זה עוסק באמן ישראלי. אם התכוונתם לתפקיד מנהלתי באימפריה העות'מאנית, ראו .
| --- | --- |

המוכתר 1993
 לידה:  12 בינואר 1971 (בן 53) ראשון לציון, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 סוגה:  קברט, מוזיקה אלקטרונית, מוזיקה מזרחית 
 שפה מועדפת:  עברית 
 פרופיל ב-IMDb
 
המוכתר (גלעד פיליפ בן-דוד; נולד ב-12 בינואר 1971) הוא זמר-יוצר ואמן קברט שפועל מאז אמצע שנות השמונים של המאה ה-20. העלה מעל עשרים מופעים, בהם, "הירח והפרתנון", "אימפריאל" ו"דרך כל בשר". בקול בס ובהופעה תיאטרלית והומור מושחז, יצר סגנון המשלב בין שפת הפיוט לבין עולם הדקדנס, ובין מוזיקה קברטית, לסגנונות של מוזיקה מזרחית, תימנית ואלקטרונית. במהלך השנים הלחין וביים אופרות שעלו בישראל ובגרמניה, כתב וביים מחזות, ומבחר משיריו יצא לאור בהוצאת רסלינג, "המוכתר- אגודת נחשים".
תחילת הדרך

בן דוד נולד בראשון לציון למשפחה ממוצא תימני והולנדי. את השפעתו המוזיקלית הראשונה שאב בילדותו מסבו החזן. בגיל 12 החל להופיע עם שיריו המקוריים בהרכב רוק, "שוקו וניל", לצד הזמר והגיטריסט ראם בשארי. הלהקה הופיעה באירועים בשיכון המזרח בראשון לציון, והשתתפה בתחרות שירים צרפתיים שערכה שגרירות צרפת בתל אביב.
בגיל 15, הופיע לראשונה בתל אביב כאורחם של יואב גל ונמרוד עילם. ההרכב הבא שהקים גלעד יחד עם אסף אמדורסקי, "בן-דוד בקני הסוף", כלל שירים כמו "אסיר נמלט" ו"חתכים מוארכים". באותו הרכב השתתפו קרני פוסטל (צ'לו), נמרוד עילם (סקסופון), אסף אמדורסקי (תופים), יריב הורוביץ (בס) והדס יוסיף און (קלידים).
כעבור שנה הקליט בעזרת רוב חברי ההרכב ובעיבודו של שי ליפשיץ את שיריו הראשונים "צ'ארלי", ו"מוכתר המושלים". זו הייתה לידתו של "המוכתר", והפך מאז לשם המזוהה איתו, על הבמה ומחוץ לה.
ב-1989, העלה המוכתר במועדון הרוק רוקסן את תוכניתו "הימים הנוראים", בליווי הבסיסט קוזו אלמקיס מלהקת "החברים של נטשה". התוכנית כללה שירים מתוך סידור יום הכיפורים בלחנם התימני המסורתי, לצד שירים פרי עטו, כמו "התימני האחרון" ו"דיסקו מיסכן". יחד עם אלמקיס ואבשלום כספי (קלידים) העלה כעבור שנה את תוכניתו "שומר ציון" בעיבודו של כספי. השירים הושפעו עדיין ברובם מטקסטים יהודיים מסורתיים ומתפילות וכללו גם את "שלושה עשר העיקרים" אותם שר המוכתר על הבמה תוך שהוא קורא את המילים מתוך ספרו הפתוח של הרמב"ם.
שנות התשעים

בתוכניתו הבאה "הירח והפרתנון" (1991), פרץ המוכתר לתודעת קהל רחב יותר. את שירי המופע, כמו "סלמה", "גבר אדירים" ו"חשמלית בודדת", בליווי האקורדיוניסט יהודה לזרוביץ', כתב בהשפעת השאנסון הצרפתי במהלך שהות בהולנד. המוכתר עורר עניין הולך וגובר בקרב תעשיית המוזיקה הישראלית שהחלה לפקוד את הופעותיו, והתגבש סביבו גרעין מעריצים נאמן. אך למרות זאת, הוא דבק בעשייה שבשוליים.
בקול בס עמוק, במנעד קולי רחב, ובגינוני הופעה ותנועה תיאטרליים שפושטים ולובשים צורה, שר המוכתר שירים שבוראים עולם סהרורי מתוך תחושות כאב, בדידות והומור שנון. כשעקבות השפה המקראית ממשיכים להתבטא בעולם הדימויים האישי שיצר. גבה קומה, קירח, לבוש תמיד בחליפה שחורה, מלווה באלומת אור בחושך, החל להופיע מעל במות מאולתרות, כשהוא מטפס מעל חדר כביסה על גג, או על מרזב בחצר אחורית של בר בדרום תל אביב, ואף מעלה מופע שלם כשהוא ניצב על שולחן קטן של בית קפה.
כשתוכניתו הפכה לפופולרית, נהג לרוב לחדול מלהופיע, ולהתמסר לכתיבת שירים חדשים, עד שיצא בתוכנית חדשה באחד הברים של רחוב אלנבי, בעוד דבר הופעותיו עובר מפה לאוזן. כך, עד שהופעותיו התמלאו שוב בקהל. באופן הזה, בין 1990 ל-1993, יצא המוכתר בארבע תוכניות, כל אחת מהן בעלת רפרטואר חדש לגמרי.
באותה שנה העלה מופע קברטי נוסף, "חיילים וזונות". השירים, בהם "זהובת שיער", "ערוותה", "בורדו", "הרפס, זיבה איידס, עגבת ורגל תותבת", נכתבו אודות חיילים, זונות ומחלות מין שביניהם. את התוכנית עיבד והעלה בגרסה אלקטרונית (עם נתי משעלי בסיקוונסר וסינתי, מושון לוי בגיטרה חשמלית, ומיכאל שפירא בחצוצרה). בפעם השנייה, עיבד את התוכנית למופע אקוסטי מלווה בחצוצרה.
ב-1993, יצא המוכתר בתוכניתו "אימפריאל", המזוקקת והשלמה ביותר שלו עד אז כשהוא מלווה בנגן האורגן איליה קורלפ. התכנית שכללה שירים כמו, "דמעותי", "כדור המראות", "בלינצ'ס", "מדונה", ואת שיר הנושא "אימפריאל"- סיפרה על מוות וחיים מנקודת מבטו של חולה איידס בימיו האחרונים במלון האגדי ברחוב הירקון. "באין רגליים, / מפני שמיים, / על גחוני אזחל./ סביב התפוח, / נחש פיתון, / ואנוכי מביט עליו" כך נפתח שיר הנושא, "אימפריאל".
ב-1994 הוציאה חברת התקליטים הד ארצי לאור את אלבומו הראשון "מסיבת ריקודים", ובו לקט משיריו בגרסת דאנס שעיבד נתי מישעלי. אך ערב הוצאת האלבום, עזב המוכתר את ישראל והשתקע בלונדון, ומאז 2002 בברלין. במהלך השנים הופיע במועדונים באירופה, חזר לביקורי-הופעות בישראל, במהלכם העלה את "לילות אלנבי" (1999), מבחר משיריו בעיבוד קלאסי ובליווי פסנתר כנף, עם הפסנתרן דורון בורשטיין, איתו גם העלה ב-2002 את התוכנית "Dirty little thing". במהלך אותן שנים הקליט עם ראובן פלח את הדיסק "אלנבי", הפיק 6 סינגלים באנגלית, וכתב מחזות ותסריטים (בהם, "תמנון שחור", "The fury of the gutted camel", ו"Inside a woman's handbag").
מופעים

1984 - שוקו וניל
1987 - בן דויד בקני הסוף
1989 - הימים הנוראים
1990 - שומר ציון
1991 - הירח והפרתנון
1991 - חיילים וזונות
1993 - אימפריאל
1999 - לילות אלנבי
2002 - Dirty little thing
2006 - אני אישה
2007 - דרך כל בשר
2008 - בית הבלינצ'ס
2009 - נבואה ותוף
2009 - Schlagerwurst
2010 - בס"ד החתונה (עם חוני המעגל (אמן))
2010 - קבל עם ועדה
2011 - חורשת אשוחי הפלסטיק
2012 - זר פרוץ זה
2015 - Electric Palm Tree
2015 - בית רעזר
2018 - זול ועליז
דיסקוגרפיה

1994 - מסיבת ריקודים (הד ארצי)
2006 - אני אשה
2007 - דרך כל בשר
2008 - Social Club Metropolitan
2008 - בית הבלינצ'ס
2009 - אני אשה 2
2009 - דרך כל בשר. מהדורת 2009
2009 - נבואה ותוף
2009 - Schlagerwurst
2012 - יפהדמארי
2016 - הדוגמן (ברוסית)
2018 - זול ועליז
2019 - דה בסט אוף 1988–2018
2019 - Null Stern Hotel (בגרמנית)
2021 - הומאז' (הופעה חיה עם דורון בורשטיין, בארבי, 10.6.1999)
2023 - XXXXX
2024 - קיטש
אופרה

2013 - "איבון", התחנה המרכזית החדשה, ת"א (פרינג' אופרה). מלחין ובמאי
2015 - "הסכר", התיאטרון הקאמרי, ת"א. מלחין ובמאי
2017 - "Null Stern Hotel" (מלון בלא כוכב), Neu West Berlin ברלין, מלחין ובמאי. זמרת: ניבה אשד פרנקל. בכורה ישראלית:2019- מרכז עינב ת"א / פסטיבל אינטימדאנס תיאטרון תמונע, 2021
2024 - "בנימין" ("Benjamin"), סרט אופראי, יצירתו של המוכתר ובכיכובו. עברית, כתוביות באנגלית. בהשתתפות: המוכתר, שירה פרבר, אדם הורוביץ, עדן ארגמן, חזי שוחט, רונה טולדנו - סינמטק תל אביב / Babylon, Berlin / הגדה השמאלית, ת"א / יונג יידיש, ת"א / הקרן, חיפה / פרגמון, ירושלים
תיאטרון

2014 - "חורשת עציצי הפלסטיק", תיאטרון קרוב, מחזאי ובמאי.
2022 - "איסטרא בלגינא", תיאטרון הדופן, פתח תקווה. מחזאי ובמאי (מופע וודוויל).
ספרים

2019 - "המוכתר-אגודת נחשים", מבחר משיריו, עורך: עידן צבעוני. הוצאת רסלינג
2024 - "המוכתר-אגודת נחשים ב'", מבחר שני משיריו. הוצאה עצמית
קולנוע

2018 - Die Ferien- Macherin (גרמנית סרט קצר), בימוי ותסריט: המוכתר, עם קלאודיה גאבל.
2024 - "בנימין" ("Benjamin"), סרט אופראי - ר' אופרה
וידאו

2008 - "הירח והפרתנון" (הופעה חיה), מועדון אליזבת, 1992
הפילגש

| --- | --- |

 בימוי:  מעיין ריף
 הופק בידי:  Christophe Audeguis, אמיר הראל, Ayelet Kait 
 תסריט:  מעיין ריף, ענת גפני
 עריכה:  Yann Dedet Clémence Diard
 שחקנים ראשיים:  דאנה איבגי יניב ביטון אניה בוקשטיין איתמר רוטשילד 
 מוזיקה:  Adam Weingrod
 מדינה:  ישראל, צרפת 
 הקרנת בכורה:  21 בנובמבר 2022 
 משך הקרנה:  83 דק' 
 שפת הסרט:  עברית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
הפילגש (באנגלית: The Other Widow) הוא סרט דרמה ישראלי-צרפתי משנת 2022 בכיכובן של דאנה איבגי ואניה בוקשטיין. זהו סרט הביכורים של מעיין ריף.
תקציר העלילה

אלה (דאנה איבגי) היא מעצבת תלבושות בהצגה של במאי תיאטרון נשוי, שאיתו היא מנהלת מערכת יחסים מזה ארבע שנים. הבמאי נפטר במפתיע והלחץ על ההכנות לבכורה גובר. למרות זאת, אלה מתעקשת להגיע לשבעה יום אחר יום וחושפת את עצמה לעולם שהיה חסום ממנה. העניינים מסתבכים כשהיא פוגשת את אשתו של אהובה, נטשה (אניה בוקשטיין), ואת אחיו ואימו, ומתקרבת אליהם יותר מדי.
צוות השחקנים

| שם שחקן | שם דמות |
| --- | --- |
דאנה איבגי: אלה
אניה בוקשטיין: נטשה
איתמר רוטשילד: דן / אסף
יניב ביטון: יגאל
לי גילת: קיראן
נעמה פרייס: מאיה
עירית גדרון: יהודית
סבטלנה דמידוב: מרינה
מונא חוא: יסמין
הווארד ריפ: ראובן
ענת עצמון: עמליה
יונה רוזנקיאר: ינון
רום שרצקי: יותם
בתאל ישראל: מלצרית
בן דרורי: שליח
הפצה

הקרנת הבכורה העולמית של הסרט הייתה ב-21 בנובמבר 2022, בפסטיבל טאלין לקולנוע.
הסרט הוקרן במספר פסטיבלי סרטים, תחילה בפברואר 2023 בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-38 בסנטה ברברה, לאחר מכן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-27 בסופיה וביולי באותה שנה בפסטיבל ירושלים. במרץ 2024 עלה הסרט לאקרנים בישראל.
הערות שוליים

↑  סקירת פסטיבל ירושלים, באתר seret, ‏17/7/2023
↑   אורון שמיר, פסטיבל הקולנוע ירושלים, באתר הארץ, 17 ביולי 2023
↑  שמוליק דובדבני, ארז דבורה, רציחות, מסע לאושוויץ והקאמבק הגדול: הסרטים הישראלים בפסטיבל ירושלים, באתר ynet, 20 ביולי 2023
↑  הסרט של אניה בוקשטיין ודאנה איבגי והחדש של ששון גבאי: כל מה שיוקרן בפסטיבל הקולנוע בירושלים, באתר חדשות 13, 20 ביוני 2023
↑  רון פוגל, טאלין, ‏אניה בוקשטיין, מאור זגורי וששון גבאי: הפסטיבל האירופאי שעשה כבוד לקולנוע הישראלי, באתר ‏מאקו‏, 1 בדצמבר 2022
↑  כבוד לקולנוע המקומי: 16 סרטים ישראליים יוצגו בפסטיבל הסרטים בטאלין, באתר Seret.co.il | אתר סרט
↑  Matt Grobar, Santa Barbara Film Festival To Open With Abigail Breslin Drama ‘Miranda’s Victim’ As Full Lineup Set, Deadline, ‏2023-01-18 (באנגלית אמריקאית)
↑  Stjepan Hundic, Sofia Film Festival Kicks Off With Environmental Message, Strong Industry Lineup, The Hollywood Reporter, ‏2023-03-16 (באנגלית אמריקאית)
↑  Jerusalem Film Festival releases Israeli lineup, The Jerusalem Post | JPost.com, ‏2023-06-25 (באנגלית)
המטבח הפורטוגזי

מאפה פסטל דה נאטה
פרנסזיניה
נקניקיית לינגויסה חתוכה
פסטל דה בקליאו
המטבח הפורטוגזי הוא מטבח מסורתי ועשיר המשלב השפעות ים-תיכוניות עם מאפיינים ייחודיים שהתפתחו לאורך ההיסטוריה של פורטוגל ומתאפיין בשימוש נרחב בדגים, מאכלי ים טריים, יינות אזוריים, גבינות מקומיות וקינוחים ייחודיים.
מאפיינים עיקריים

המטבח הפורטוגזי מתבסס על מרכיבים מקומיים טריים ולאורך ערי החוף נהוג לאכול מאכלי ים ודגים כגון: בקלה מומלח הנקרא בקליאו, סרדינים צלויים (Sardinhas Assadas) ומרקים מסורתיים כמו קאלדו ורדה ובאזורים המרוחקים מהחוף, ניתן למצוא מאכלים העשוים מבשר בקר וחזיר.
המאכלים במטבח הפורטוגזי כוללים לרוב שימוש בשמן זית, שום, בצל, ועשבי תיבול ואחת המנות המסורתיות היא תבשיל פירות ים המוכן בכלי מתכת הנקרא קטפלנה.
כמו כן, נפוץ שימוש בפלפל חריף הנקרא פירי פירי המוסיף חריפות למנות שונות.
ייצור יין וגבינות

לפורטוגל מסורת ייצור יין עתיקה וענפה והיינות המפורסמים ביותר כוללים את יין הפורט המתוק שמקורו בעיר פורטו ויין שמקורו באי מדיירה.
גבינות פורטוגזיות מסורתיות כוללות את גבינת סרה דה אסטרלה ואת גבינת קשטלו ברנקו, אשר שתיהן זכו לכינוי מקור מוגן.
קינוחים ומתוקים

הקינוחים הפורטוגזיים מאופיינים בשימוש נרחב בחלמונים וסוכר, רבים מהקינוחים נקראים קינוחי נזירים (Doces Conventuais) מכיוון שמקורם במנזרים קתוליים, בהם נזירות השתמשו בחלמונים כציפוי ליין או גיהוץ בדים.
הקינוח המוכר ביותר הוא הפסטל דה נאטה זהו מאפה קרם ביצים פריך ומתוק, אך ישנם גם קינוחים נוספים כגון: מרמלדת חבושים (Marmelada) וממתקי שקדים דמויי מרציפן.
מסורת הליקרים והאירוח

בפורטוגל קיימת מסורת של שתיית ליקרים במפגשים חברתיים, בעיקר ליקר דובדבנים בשם ג'ינג'יניה (Ginjinha) והוא מוגש לרוב בכוסות קטנות עם דובדבן שלם בתחתית.
השפעות על מטבחים אחרים

המטבח הפורטוגזי השפיע רבות על המטבחים של ברזיל, אנגולה, מוזמביק ומקאו, שהיו בעבר חלק מהאימפריה הפורטוגזית.
המטבח הברזילאי, למשל, אימץ מנות פורטוגזיות אך שינה אותן בהתאם למרכיבים המקומיים, כמו הכנת מרמלדת גויאבות במקום מרמלדת חבושים.
מאכלים > צמחוני

סבולאדה
מאכלים > דגים

בקליאו
פסטל דה בקליאו
מאכלים > בשרים

פוט-או-פה
פרנסזיניה
ביטוק
דובראדה
ביפאנה
מיליו פריטו
קוזידו
מאכלים > לחמים

בולו דו קאקו
פולאר
ברואה
מאכלים > גבינות

גבינת סרה דה אסטרלה
גבינת קשטלו ברנקו
מאכלים > קינוחים

פסטל דה נאטה
טיג'לדה
בולו דה ארוז
אלטריה
אובוש מולש
ג'יזאדה
בולו דה מל
קווינדים
פסטל דה פייז'או
פסטל דה טנטוגל
פרטורה
פיליו
מאכלים > נקניקים

לינגויסה
אמבוטידו
בוטיו
פארינהיירה
פאיו
חמון איבריקו
צ'וריסו
מאכלים > מרקים

קאלדו ורדה
אסורדה
אלהאירה
גספצ'ו
מאכלים > משקאות

ביקה
גלאו
פונצ'ה