stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ברינדזה
היסטוריה

המילה תועדה לראשונה כ-brençe, שתוארה כ"גבינת ולאכים", בנמל דוברובניק הקרואטי ב-1370. ברינדזה תועדה לראשונה בממלכת הונגריה בשנת 1470 ובאזור הפולני הסמוך פודהלה בשנת 1527. בסלובקיה, נחשבת ברינדזה למוצר סלובקי טיפוסי והיא אחד המרכיבים העיקריים במאכל הלאומי ברינדזובה הלושקי. הגרסה המודרנית של ברינדזה הרכה למריחה פותחה על ידי יזמים מסטארה טורה (מערב סלובקיה) לקראת סוף המאה ה-18. הם הקימו את תעשיית הברינדזה באזורים ההרריים של מרכז וצפון סלובקיה, שם היו שורשים עמוקים לייצור גבינות צאן מקומיות כפריות. הם סחרו בברינדזה והפכו אותה לפופולרית ברחבי מלוכת הבסבורג האוסטרית. באוסטריה היא נקראת ממרח ליפטאואר (Liptauer), על שם אזור ליפטוב הצפוני של סלובקיה. המומחיות הווינאית של ה-Liptauer, ממרח על בסיס גבינה מלוחה, החליפה את הברינדזה בגבינת קוטג' מחלב פרות רגילה, משום שהברינדזה הסלובקית המקורית נעלמה מהשוק האוסטרי לאחר פירוק האימפריה האוסטרו-הונגרית.
הגנה

ברינדזה הסלובקית מסלובקיה נרשמה ב-16 ביולי 2008 במרשם האיחוד האירופי של כינוי מקור מוגן (PDO) וכן כמעמד גאוגרפי מוגן (PGI). המעמד הגאוגרפי התבקש ב-4 באוקטובר 2007. ברינדזה סלובקית חייבת להכיל לפחות 50% חלב כבשים. הסוג של (ovčia) bryndza מכילה 100% חלב כבשים.
Bryndza Podhalańska מפולין נרשמה במרשם האיחוד האירופי של כינוי מקור מוגן (PDO) וכן כמעמד גאוגרפי מוגן (PGI) ב-11 ביוני 2007.
ראו גם

Brânză de burduf מרומניה, עשויה מקש
ליפטאור האוסטרית
סירנה-גבינה בולגרית
ריקוטה האיטלקית
קזו פרסקו מקסיקנית
רשימת גבינות
לקריאה נוספת

Ehlers, S.; Hurt, J. (2008). The Complete Idiot's Guide to Cheeses of the World. Complete Idiot's Guide to. Alpha Books. p. 117. ISBN 978-1-59257-714-9. נבדק ב-19 במאי 2016. {{cite book}}:  (עזרה)
הערות שוליים

↑  "Igor Melika: ВСЕ ПРО БРИНЗУ". igormelika.com.ua. נבדק ב-2023-05-01.
↑  Vasmer, Max (1996). "бры́нза". Этимологический словарь русского языка (Etymological dictionary of the Russian language) (ברוסית) (3rd ed.). ISBN 5-7684-0023-0. נבדק ב-2008-07-22.
↑  "cheese". Dictionar Englez Roman - English Romanian Dictionary Online. Industrial Soft. אורכב מ-המקור ב-2008-07-08. נבדק ב-2008-07-09. brânză
↑  Vladimir Orel, Albanian Etymological Dictionary, s.v. "brenda" (Leiden: Brill, 1998), 35.
↑  "Rumania, Rumania!". Yiddish Songs and Lyrics.
↑  Votruba, Martin. "Bryndza". אורכב מ-המקור ב-31 בדצמבר 2008. נבדק ב-2008-12-07. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Bryndziar Vagač".
↑  European Commission (2007-10-04). "Publication of an application pursuant to Article 6(2) of Council Regulation (EC) No 510/2006 on the protection of geographical indications and designations of origin for agricultural products and foodstuffs (2007/C 232/10)". נבדק ב-2010-08-30.
↑  European Commission (2006-09-23). "Publication of an application pursuant to Article 6(2) of Council Regulation (EC) No 510/2006 on the protection of geographical indications and designations of origin for agricultural products and foodstuffs". נבדק ב-2008-06-10.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph478008 
בסלובקיה, ברינדזה משמשת כמרכיב העיקרי ל"ברינדזובה הלושקי", שנחשב למאכל לאומי.
ברייה סאווארן (גבינה)

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  גבינה מחלב פרה, גבינה צרפתייה, גבינה לבנה עם קליפת עובש 
 על שם:  בריה סאווארן 
 מוצא:  צרפת 
 מרכיבים עיקריים:  חלב פרה 
 גבינות
 ייצור כולל:  1,560 טונה (נכון ל־2017) 
 תו תקן:  protected geographical indication 
 
גבינת ברייה סאווארן (בצרפתית: Brillat-Savarin) היא גבינת חלב פרה משולשת מבשילה רכה עם לפחות 72% שומן בחומר היבש (בערך 40% בסך הכל בגבינה כולה). יש לה קליפה טבעית ופורחת. היא נוצרה בערך ב-1890 בתור "Excelsior" או "Délice des gourmets" (עונג גורמה) על ידי משפחת Dubuc, ליד Forges-les-Eaux (Seine-Maritime) בצפון מערב צרפת. יצרן הגבינות אנרי אנדרו (Henri Androuet) שינה את שמה בשנות ה-30, כהומאז' לגסטרונומיה הצרפתית ולדמות הפוליטית ז'אן אנטלם בריה סאווארן מהמאה ה-18.
ברייה סאווארן מיוצרת כל השנה בעיקר בבורגון. היא מגיעה בגלגלים של 12–13 ס"מ ועובי של כ-4 ס"מ, ומתיישנת בין שבוע לשבועיים במרתף יבש. היא זמינה גם כגבינה טרייה (ללא הבשלה) המזכירה גבינת שמנת עשירה.
זוהי גבינה משולשת שמנת רכה בשלה שהיא טעימה, קרמית וחמצמצה קלות.
ראו גם

רשימת גבינות צרפתיות
הערות שוליים

1 2  European Commission publication of an application on quality schemes for agricultural products and foodstuffs, here: Brillat Savarin cheese
↑   Jean Froc, Les Traditions fromagères en France, Versailles, Quae, 2006, p. 82-83. מסת"ב 2759200175
↑  "Description and history of Brillat Savarin cheese". אורכב מ-המקור ב-2011-07-10. נבדק ב-2010-11-03.
↑  websan.net, Mathieu Lamson-. "Brillat-Savarin". androuet.com (באנגלית). נבדק ב-2020-04-08.
↑  Brillat-Savarin cheese
בריגיטה טופט

בריגיטה טופט עוגנת בנמל אילת ולצידה אניית חיל הים מזנק, 1 במרץ 1957
בריגיטה טופט (בדנית: Brigitte Toft) הייתה אוניית משא דנית שנחכרה על ידי חברת צים, אשר עברה לראשונה את מצרי טיראן בדרכה לאילת, לאחר נסיגת צה"ל מסיני בחודש מרץ 1957 וביולי אותה שנה עברה את תעלת סואץ בדרכה לחיפה אך העיתונאי הישראלי רפי נלסון, שהיה על סיפונה, נעצר על ידי המצרים.
באביב 1957, עם השלמת נסיגת צה"ל מסיני ועזה, נותר לממשלת ישראל לראות אם יישמר חופש השיט במצרי טיראן. ישראל החליטה להעביר במְצרים מטענים על גבי ספינות זרות שאינן נושאות דגל ישראל. הראשונה הייתה "בריגיטה טופט" שנחכרה על ידי חברת צים. הספינה השתייכה לחברת הספנות "יוטלנד" שבבעלותו של הדני יאנס טופט, שהעניק לה את שמה של בת אחותו אינגה טופט. ספינה אחרת ה"אינגה טופט" נשאה את שמה של בת משפחה אחרת.
הבריגיטה טופט בת 3,500 טון הטעונה במטען של חמניות ובוטנים ליצור שמן עברה ב-24 במרץ 1957 את המצרים ללא הפרעה והגיעה ב-25 במרץ לנמל אילת. ספינה של חיל הים יצאה לקראתה ועל סיפונה הציר השוודי בישראל, עיתונאים ישראלים ועיתונאי חוץ. עם עלותם לאונייה הוזמנו לתאו של הקברניט האנס לולק להרמת כוסית. הקברניט סיפר כי הספינה הפליגה מנמל קייפטאון בדרום אפריקה, עגנה בדרכה בג'יבוטי והגיעה למצרי טיראן בשעת ערב מוקדמת, אך הקברניט העדיף לעבור במצרים רק למחרת באור יום. אנשי צוות הספינה הוזמנו לקבלת פנים בבית החייל באילת.
מאילת הפליגה הספינה לנמלי אפריקה ואסיה כשהיא נושאת מטען של מלט ואשלג. חופש השיט במצרי טיראן הפך לעובדה. המצרים נשארו פתוחים בערבותה של ארצות הברית למעבר ספינות וסחורות לישראל במשך עשר השנים שלאחר מכן.
באחת מהפלגותיה הסדירות של הספינה לנמלי אסיה, בעת שהגיעה לנמל רנגון, פרקה בו מטען של מלט והעמיסה מטען של אורז, פרצה בה ב-21 במאי 1957 דליקה. במשך 7 שעות עמלו הכבאים להשתלט על האש וחדר המכונות של הספינה נפגע קשות.
תקרית רפי נלסון

הספינה המשיכה לעגון במשך כחודשיים בנמל רנגון לצורך תיקונים ובאמצע חודש יולי הפליגה בדרכה לנמל חיפה דרך תעלת סואץ. שלטונות מצרים לא עיכבו את הספינה בעברה בתעלה ב-22 ביולי ואנשי רשות התעלה אף אמרו לקברניט כי לא ימנעו את מעברן בתעלה של ספינות זרות שנחכרו על ידי ישראל להעברת סחורות פרטיות לישראל. אנשי משטרה ומכס מצריים עלו על הספינה וערכו בה חיפוש מדוקדק לראות אם אין כלי נשק וציוד צבאי. משהללו לא נמצאו קראו המצרים לעיתונאי ישראלי, רפי נלסון, שהפליג בספינה בכיסוי של איש צוות, לחדר האוכל של הספינה שם נחקר על ידי הקצינים המצרים. השיחה הייתה ידידותית, אך כעבור שעתיים קיבלו הקצינים הוראה להוריד את נלסון מן האונייה. הקברניט מחה על כך אך המצרים הודיעו לו כי אינם מוכנים להרשות לישראלי לעבור בתעלה אך הוא יוחזר לאונייה ביציאתה מן התעלה בפורט סעיד. למרות זאת הוחזק נלסון במעצר כעשרים יום ושוחרר רק ב-14 באוגוסט 1957 ונמסר לידי נציגי ישראל במעבר הגבול לרצועת עזה. נלסון סיפר כי עבר עינויים בעת מעצרו במצרים. בחקירתו נתברר כי מסר סודות צבאיים למצרים והוא הועמד לדין, וב-11 בפברואר 1960 נדון למאסר על תנאי של שנתיים ולתשלום קנס של 1,000 לירות.
ביולי 1957, בעת מעצרו של נלסון, עורר דבר המעצר סערה בינלאומית. האיגוד הבינלאומי של עובדי התחבורה פרסם בלונדון הודעה כי הוא "מודאג מאד" מהידיעות שמצרים עצרה ימאי ישראלי, שעבר בתעלת סואץ על סיפון אונייה דנית. ההודעה הוסיפה ואמרה כי הסיבה האמיתית למעצר הייתה כדי למנוע מישראל מלהכריז כי ישראלי עבר בתעלה. בסיום הודעה נאמר "יש להצטער על צעדה זה של ממשלת מצרים, ולמסקנות הנובעות מצעד זה יתנגדו כל יורדי הים בכל חלקי העולם החפשי".
לאחר תקרית זאת לא הייתה הבריגיטה טופט מעורבת יותר בכל אירוע חריג.
בצלאל זאב שפרן

| --- | --- |

תמונה שפורסמה בשנת 1933
 לידה:  1867 ה'תרכ"ז האימפריה האוסטרית פומוריאני,  ממלכת גליציה ולודומריה, כתר אוסטריה, האימפריה האוסטרית
 פטירה:  16 בדצמבר 1929 (בגיל 62 בערך) י"ד בכסלו ה'תר"ץ רומניה בקאו, רומניה
 כינוי:  הגאון מבקאו
 מקום קבורה:  בקאו 
 מדינה:  רומניה רומניה
 השכלה:  ישיבת שטפנשט
 מקום פעילות:  בקאו
 תקופת הפעילות:  1887–1929 (כ־42 שנים)
 השתייכות:  יהדות רומניה
 תפקידים נוספים:  בהנהגת איגוד הרבנים של רומניה
 רבותיו:  רבי יצחק אהרן איטינגא   רבי יעקב ווידנפלד   רבי אברהם מתתיהו פרידמן
 תלמידיו:  הרב אלכסנדר שפרן
 בני דורו:  הרב יעקב יצחק נימירובר   הרב יהודה לייב צירלסון
 חיבוריו:  "שו"ת הרב"ז"
 אב:  ר' חנוך הניך שפרן
 אם:  אלטה רבקה
 צאצאים:  ר' חנוך הניך שפרן   ר' מנחם קווה דב שפרן    ר' אלכסנדר שפרן   ר' יוסף שפרן
 
הרב בצלאל זאב שַפְרַן (שאפראן; בראשי תיבות: רַבָּ"ז; ה'תרכ"ז, 1867 – י"ד בכסלו ה'תר"ץ, 16 בדצמבר 1929) היה רב ופוסק ברומניה. פעל רוב שנות חייו בעיר בקאו שבחבל מולדובה.
ביוגרפיה

נולד בשנת 1867 לר' חנוך הניך שפרן ולאלטה רבקה, בפמורן (Pomorzany) שבגליציה, באותה תקופה חלק של האימפריה האוסטרית. בילדותו למד בבית המדרש של אביו ובקלויז שבעיירתו בהתמדה רבה.
נשלח בבחרותו על ידי אביו ללמוד תורה בלבוב, שם למד אצל  רבי יצחק אהרן איטינגא ואצל רבי יעקב ווידנפלד, ובגיל שבע עשרה נסמך לרבנות על ידי רבותיו.
בה'תרמ"ז (1887, בהיותו בן עשרים) כיהן למשך שנתים ברבנות בסקולן שברומניה, ובתרמ"ט (1887) התמנה לרב העיר שטפנשט, בה למד מהאדמו"ר משטפנשט, הרב אברהם מתתיהו פרידמן. משנת תרס"ה (1905) החל לשמש כרב בבקאו, שם שימש כרב עד לפטירתו, וממנה קיבל את תוארו "הגאון מבקאו". בארבעים שנות כהונתו ברומניה, נחשב לאחד מגדולי הרבנים שבה, ורוב הרבנים האורתודוקסיים במדינה זו עשו אצלו שימוש חכמים והוסמכו על ידו. ענה לתשובות הלכתיות רבות שהופנו אליו מרחבי המדינה ומחוצה לה, בכתב ובעל פה. דחה מספר הצעות לרבנות: הצעה להתמנות לרב ראשי של יהודי צ'רנוביץ, הצעה להתמנות לרב העיר סאטמר, והעדיף להישאר כרב בבקאו.
בימי מלחמת העולם הראשונה נחשב ברומניה לנתין של מדינה עוינת (כיון שנולד וגדל בגליציה), ובני קהילתו נתנו שוחד למפקד המשטרה בעירם כדי שיפטור את הרב"ז מהימצאות במחנה הסגר.
היה ממייסדי אגודת הרבנים ברומניה. אהד את הציונות בכלל ואת הציונות הדתית בפרט. נלחם בהתבוללות ובעזיבת הדת של הדור הצעיר.
תשובותיו שבכתב שנשתמרו נאספו בכרכי "שו"ת הרב"ז" בשלשה כרכים. הכרך הראשון יצא בוורשה בשנת תר"ץ, מיד לאחר פטירתו. שני כרכים נוספים יצאו לאור על ידי בניו בישראל. בתשובותיו ענה לשאלות הלכתיות רבות שהופנו אליו מרחבי המדינה ומחוצה לה. עסק רבות גם בהתרת עגונות שבעליהן נעדרו עקב מלחמת העולם הראשונה, ותשובותיו בנושא זה מהוות מקור הלכתי לפוסקים ולבתי דין שעוסקים בהיתרי עגונות. בין העגונות שנזקק הרב"ז להתיר הייתה גם בתו של הרב מאיר אריק, שביקש את הסכמת הרב"ז להיתר שקיבלה מהרב חיים מרדכי רולר.
נפטר בבקאו ממחלה בשנת 1929. בהלווייה הספידו הרב הראשי של רומניה, יעקב יצחק נימירובר. נטמן בבית העלמין הישן שבבקאו.
משפחתו

אחיו, הרב יצחק שפרן, היה רב העיר הוסיאטין. אח נוסף שלהם כיהן כרב העיירה פמורן.
הרב"ז התחתן פעמיים: אשתו הראשונה, שרה מינה, הייתה בתו של הרב דוד מרמור (מאראן) מטרנופול היא נפטרה בצעירותה, בגיל 41.
אשתו השנייה, הייתה פינקל לבית ריינהרץ. נפטרה בישראל ב-1955, ונטמנה בבית הקברות שומרי שבת בבני ברק.
משפחתו > ילדיו > מאשתו הראשונה

ר' חנוך הניך שפרן – רב ואב"ד בבוקרשט - עלה לישראל
ר' פנחס זעליג שפרן
ר' אברהם יהושע השל שפרן
בתו זיסל מאיר
בתו עלקא דרברמדיקר (שמה מנישואיה האחרונים). בעלה הראשון היה ר' געצל בוימן. היא נותרה עגונה למשך שמונה שנים, ולבסוף כשהגיעה עדות על הירצחו של בעלה, נמנע הרב"ז מלהתירה בעצמו משום שראה עצמו נוגע בדבר, והיא קיבלה היתר מחכמים אחרים. בעלה השני היה ר' אלטר חיים ביריברייער, שנספה בטרנסניסטריה. לפני שנספה נולדה להם בת בשם מלה.
בתו חוה פכטהלט
בתו רבקה רוזנבך
משפחתו > ילדיו > מאשתו השנייה

הרב אלכסנדר יהודה שפרן – מילא מקום אביו בבקאו. כיהן כרב הראשי ליהודי רומניה, ולאחר מכן שימש כרב בז'נבה
הרב יוסף שפרן – רב ביאסי במשך שמונה שנים. כיהן ברבנות בתל אביב. בהמשך כיהן כרב בניו יורק וכפרופסור לחינוך בישיבה יוניברסיטי
הרב ד"ר מנחם קווה דב – רב בפלוישט. שנים מבניו הם הרב יגאל שפרן והאלוף במיל' עמי שפרן
ספריו

שו"ת הרב"ז -  הכרך הראשון יצא בוורשה בשנת תר"ץ, מיד לאחר פטירתו. שני כרכים נוספים יצאו לאור על ידי בניו בישראל
משנת הרב"ז - הערותיו על סדר השולחן ערוך ונושאי כליו, חלק א', מכון מרחבים, ירושלים תשפ"ג
דורש לציון, מאמר בשבח הציונות, בתוך "מנחת אזכרה", סאין, תרצ"ג
הנצחתו

בי"ד בכסלו ה'תשע"ז יום השנה ה-87 לפטירתו, נקרא על שמו רחוב הרב שפרן בירושלים.
לקריאה נוספת

ברוך טרקטין, ולוסיאן-זאב הרשקוביץ (עורכים), אנציקלופדיה ליהדות רומניה, כרך ב' עמ' 842–846
Safran David - Duhovnicul, Prietenul, Educatorul, בוקרשט 1942 -Bezalel Zew Safran ע"ע 64–76
צביה רחימי שפרן, "בן יכבד אב", בתוך: אני רעב לאמת : מסע בשבילי חייו של הרב ד"ר דוד שפרן, 2015, רחובות, 23-29.
מבוא לשו"ת הרב"ז מהדורה שביעית הוצאת מרחבים ירושלים תשע"ח.
הערות שוליים

↑  יש מוסרים שנולד בתרכ"ד, 1864
↑  הרב"ז שלח אליו תשובה הלכתית שנדפסה בשו"ת הרב"ז (חלק א סימן לד)
↑  פינקל שפרן, הצופה, מודעת אבל, 13 בדצמבר 1955.
↑  מנחם שפרן באתר הגניאלוגי Geni
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302712505171  LCCN: nr90026233  VIAF: 56461576   WorldCat (עם VIAF): 56461576
ברייט דאטה

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  עופר וילנסקי  דרי שריבמן
 תקופת הפעילות:  2014–הווה (כ־10 שנים)
 חברת אם:  EMK Capital
 מיקום המטה:  ישראל
 משרד ראשי:  נתניה; ניו יורק
 מוצרים עיקריים:  כריית נתונים
 מנכ"ל:  אור לנצ'נר
  
 www.brightdata.com
 
ברייט דאטה (באנגלית: Bright Data) היא חברה ישראלית לשירותי כריית נתונים, אשר נוסדה בשנת 2014, בשם לומינטי נטוורקס (Luminati Networks) במטרה לספק פתרונות לאיסוף וניהול מידע ציבורי ברחבי הרשת. לחברה פלטפורמה שמטרתה העיקרית היא לאפשר לעסקים לקבל החלטות ממוקדות על סמך מאגרי מידע גדולים.
היסטוריה

החברה החלה כחטיבה בחברת הולה (Hola VPN) ב-2014, בשם לומינטי נטוורקס ועסקה באיסוף דאטה גלוי מהאינטרנט. ב-2017, לומינטי נטוורקס נמכרה בנפרד מהולה ל־EMK Capital, קרן השקעות פרטית מלונדון, על פי שווי של כ-200 מיליון דולר.
בשנת 2020, הקימה החברה ארגון בשם The Bright Initiative במטרה להנגיש דאטה ללא עלות עבור עמותות, ארגונים וגופי מחקר. הארגון משרת יותר מ-700 חברות וביניהן 300 מוסדות אקדמאים.
בספטמבר 2022, רכשה החברה את הסטארט-אפ הישראלי Market Beyond, שעסק בניתוח נתוני מסחר אלקטרוני מבוסס בינה מלאכותית.
בינואר 2023, הגישה חברת ברייט דאטה תביעה נגד חברת מטא לאחר שזו הגישה לבית המשפט בקליפורניה תביעה נגדם בדרישה שחברת ברייט דאטה תחדל מלסרוק את המידע הפומבי שמתפרסם בפלטפורמות השונות של החברה – בעיקר פייסבוק ואינסטגרם.
ביולי 2023 הוגשה תביעה דומה על ידי ספייס X
הערות שוליים

1 2  דורון אביגד, ‏המנכ"ל שהתחיל לנהל בגיל 14 ומתנגד ללימודים אקדמיים ולישיבות של יותר מ-5 דקות, באתר גלובס, 7 בינואר 2023
↑  הגר רבט, EMK קונה חטיבה של Hola Networks בכ-200 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 10 באוגוסט 2017
↑  אושרית גן-אל, המטרה: להשתמש בדאטה כדי לשנות את העולם, באתר ynet, 17 בינואר 2022
↑  Bright Data 2023 Impact Report Highlights the Use of Public Web Data for Public Good, Business Wire, ‏11 May 2023
↑  Bright Data to Launch Bright Insights, with the Acquisition of Top eCommerce Digital Analytics Provider Market Beyond, Yahoo Finance, ‏12 September 2022
↑  Bright Data Files Lawsuit Against Meta to Protect Everyone’s Access to Public Web Data for Public Good, Business Wire, ‏6 January 2023
↑  תביעה של ספייס X
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ברייט דאטה".
ברטה וגמן

| --- | --- |

 לידה:  16 בדצמבר 1847 Soglio, גראובינדן, שווייץ 
 פטירה:  22 בפברואר 1926 (בגיל 78) קופנהגן, דנמרק 
 הושפעה על ידי:  וילהלם לינדנשמיט הבן, Frederik Christian Lund, Eduard Kurzbauer, Heinrich Buntzen 
 יצירות ידועות:  Portrait of the painter Jeanna Bauck, Young Mother with a Child in a Garden, בפסקה זו 2 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 פרסים והוקרה:  מדליית תורוואלסן (1883)  Medal of Merit in Gold (1892) 
 
ברטה וגמן (בגרמנית: Bertha Wegmann;‏ 1847 – 1926) הייתה ציירת פורטרטים דנית ממוצא גרמני. היא הייתה האישה הראשונה שהחזיקה קתדרה באקדמיה הדנית המלכותית לאמנויות.
ביוגרפיה

בגיל חמש עברה משפחתה לקופנהגן, שם הפך אביה לסוחר. הוא היה חובב אמנות ובילה הרבה מזמנו הפנוי בציור. היא גילתה עניין ברישום כבר בגיל צעיר, אך לא קיבלה השכלה רשמית עד גיל תשע עשרה, אז החלה ללמוד שיעורים אצל פרדריק פרדיננד הלסטד, היינריך בונצן ופרדריק כריסטיאן לונד.
שנתיים לאחר מכן, בתמיכת הוריה, היא עברה להתגורר במינכן והתגוררה בה עד 1881. בתחילה למדה אצל הצייר ההיסטורי וילהלם פון לינדנשמיט הצעיר, לימים אצל צייר הז'אנר אדוארד קורצבאואר, אך היא לא הייתה מרוצה מלמידה באווירת סטודיו והחליטה ללמוד ישירות מהטבע.
היא התיידדה עם הציירת, ז'אנה באוק, שהייתה חברתה לחיים. היא יצאה איתה לנסיעות לאיטליה וצרפת. בשנת 1881 הן עברו לפריז שם וגמן הציגה במספר סלונים וקיבלה "אזכור מכובד".
בשנה שלאחר מכן היא חזרה לקופנהגן, שם כבר הייתה ידועה בעבודות שהציגה בארמון שרלוטנבורג מאז 1873. על ציור "דיוקן אחותה" הוענקה לה מדליית ת'ורוולדסן בשנת 1883.
ארבע שנים לאחר מכן, היא הפכה לאישה הראשונה שהחזיקה קתדרה באקדמיה המלכותית הדנית. מאותה שנה ועד שנת 1907, הייתה חברה בוועד המנהל של בית ספר לציור ואמנות לנשים. בין התלמידות שלה הייתה אמברוסיה טונסן.
היא המשיכה להציג באופן נרחב וייצגה את דנמרק בכמה ירידים עולמיים, כולל התערוכה הקולומביאנית העולמית בשיקגו.
בשנת 1892 היא הפכה לאחת הנשים הראשונות שקיבלו את מדליית Ingenio et Arti המלכותית.
היא נפטרה לפתע בזמן שעבדה בסטודיו שלה.
גלריה

דיוקן של זאנה באוק חברתה לחיים
אשה רוקמת
נוף עירוני
נשים שותות תה
הערות שוליים

↑  Carl Frederik Bricka, 355 (Dansk biografisk Lexikon / XVIII. Bind. Ubbe - Wimpffen), runeberg.org (בדנית)
↑  Dansk Kvindebiografisk Leksikon
↑  Kunstindeks Danmark & Weilbachs kunstnerleksikon, www.kulturarv.dk
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 117218626  ISNI: 0000 0003 7472 9972  KulturNav: d44ccdd9-c242-404f-b816-aa4935a851f8  RKD: 83308  SUDOC: 261873458  ULAN: 500067998  VIAF: 96152201   WorldCat (עם VIAF): 96152201
בריגהאם יאנג

| --- | --- |

 לידה:  1 ביוני 1801 וויטינגהאם, ארצות הברית 
 פטירה:  29 באוגוסט 1877 (בגיל 76) סולט לייק סיטי, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  האנדרטה לזכר החלוצים המורמונים 
 תפקיד:  מושל טריטוריית יוטה (3 בפברואר 1851–12 באפריל 1858) 
 השקפה דתית:  כנסיית ישוע המשיח של קדושי אחרית הימים, מורמונים 
 בן או בת זוג:  Miriam Angeline Works Young (8 באוקטובר 1824–8 בספטמבר 1832)  Margaret Maria Young  Mary Elizabeth Rollins Lightner  Margaret Young  זינה יאנג (2 בפברואר 1846–ערך בלתי־ידוע)  Harriet Amelia Folsom  Lucy Young  אן אלייזה יאנג (7 באפריל 1868–1875)  אלייזה רוקסי סנואו (3 באוקטובר 1844–ערך בלתי־ידוע)  Clarissa Ann Young  מאי אן אנג'ל (31 במרץ 1834–ערך בלתי־ידוע)  Louisa Beeman  Lucy Ann Young  Emily Dow Partridge (ספטמבר 1844–ערך בלתי־ידוע)  Harriet Elizabeth Young  Hannah T. King 
 חתימה:   
 
בריגהאם יאנג (באנגלית: Brigham Young, מבוטא "בריגם יאנג";‏ 1 ביוני 1801 – 29 באוגוסט 1877) היה מנהיג בתנועת המורמונים ונשיא כנסיית המורמונים מ-1857 ועד מותו. יאנג היה גם המושל הראשון של טריטוריית יוטה של ארצות הברית והיה נשוי ל-55 נשים.
בריגהאם יאנג החליף את מייסד תנועת המורמונים, ג'וזף סמית', לאחר רציחתו של סמית' בידי המון במדינת אילינוי ב-1844. יאנג הוביל את המורמונים למרכזם החדש במדינת יוטה. אוניברסיטת בריגהאם יאנג במדינת יוטה נקראת על שמו.
תולדות חייו

יאנג נולד בוויטנגהם שבוורמונט למשפחה חקלאית. לפרנסתו הוא שימש, בין היתר, כנגר וכנפח נודד. יאנג נישא לראשונה ב-1824 למרים אנג'לין וורקס. הוא המיר את דתו למתודיזם ב-1823, אך נמשך למורמוניות לאחר שקרא את ספר מורמון זמן קצר לאחר פרסומו ב-1830. הוא הצטרף רשמית לכנסיית המורמונים ב-1832 ונסע לקנדה כמיסיונר. לאחר מות אשתו הראשונה ב-1833 הוא הצטרף למורמונים רבים בייסוד קהילה בקירקלנד, אוהיו. ב-14 בפברואר 1835 הוא מונה כאחד מ-12 השליחים של הכנסייה המורמונית.
ב-24 ביולי 1847 הקים יאנג כנסייה מורמונית בסולט לייק סיטי, כשהאזור עוד היה חלק ממקסיקו. הוא הקים שם מקהלת המשכן המורמונית. הוא הוכרז כנשיא הכנסייה בדצמבר 1847. כמייסד ומתיישב של סולט לייק סיטי, יאנג מונה למושל השטח על ידי הנשיא מילארד פילמור. בקדנציה שלו כמושל, הכנסייה המורמונית בנתה גשרים, כבישים ופרויקטים של השקיה, ייסדה גופי רווחה ציבורית וארגנה מיליציה. היו גם בעיות בממשל של יאנג – בדיווחים מהשטח נמסר כי שופטים פדרליים נעצרו על ידי חברי הכנסייה המורמונית. הנשיא ג'יימס ביוקנן שלח מייד את צבא ארצות הברית לטפל במצב יחד עם נציגו שיועד להחליף את יאנג בתפקיד המושל. כשהגיעה ההודעה ליאנג, הוא שלח את המיליציה המורמונית להתעמת עם הצבא. המיליציה עכבה את הצבא עד החורף. יאנג תכנן לשרוף את סולט לייק סיטי עד היסוד ולקחת את חסידיו למקסיקו. ברגע האחרון הוא שינה את החלטתו ופינה את משרד המושל למחליפו.
ב-1848 הורה כי גברים שחורים לא יוכלו לכהן ככמרים ואף אסר עליהם להשתתף בטקסים מסוימים – איסור שבוטל ב-1978.
בשנת 1857 התרחש טבח במאונטיין מדוז. הטבח היה אירוע בו נהרגו 120 גברים, נשים וילדים בעת שעברו בדרום יוטה. ההערכה הייתה, כי הטבח בוצע על-ידי המיליציה הטריטוריאלית של יוטה של המורמונים. נטען כי יאנג שלח מכתב בו נאמר למיליציה לעצור, אך המכתב הגיע באיחור של יומיים.
יאנג נפטר ב-29 באוגוסט 1877 כנראה מדלקת הצפק. הוא סבל באותה תקופה ממחלות שונות. נטען, כי מילותיו האחרונות היו: "יוסף! יוסף! יוסף!"
בריגהאם יאנג היה אח במסדר הבונים החופשים. היה חבר בלשכת נאוו, אילינוי.
ברוקן ארו

| --- | --- |

מרכז ברוקן ארו
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  אוקלהומה אוקלהומה
 מחוז:  טולסה ואגונר
 ראש העיר:  Debra Wimpee
 תאריך ייסוד:  1902
 שטח:  118.1 קמ"ר
 גובה:  230 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  113,540 (1 באפריל 2020)
  ‑ צפיפות:  840 נפש לקמ"ר (2010)
 קואורדינטות:  36°02′11″N 95°47′01″W﻿ / ﻿36.036388888889°N 95.783611111111°W﻿ / 36.036388888889; -95.783611111111 
 אזור זמן:  UTC -6
 www.brokenarrowok.gov
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה ברוקן ארו(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה ברוקן ארו(למפת אוקלהומה רגילה) אוקלהומה סיטי טלסה נורמן לוטון אדמונד טקסס נ י ו מ ק ס י ק ו  קולורדו קנזס מי. א ר ק נ ס ו ברוקן ארו(למפת אוקלהומה מוגדלת) אוקלהומה סיטי טלסה נורמן לוטון אדמונד טקסס נ י ו מ ק ס י ק ו  קולורדו קנזס מי. א ר ק נ ס ו ברוקן ארו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
ברוקן ארו (באנגלית: Broken Arrow) היא עיר במדינת אוקלהומה בארצות הברית. העיר נמצאת צמוד לעיר טולסה מדרום-מזרח והיא חלק מהמטרופולין שלה. ברוקן ארו נמצאת ברובה במחוז טולסה, אם כי חלק ממנה נמצא במחוז ואגונר. בעיר מתגוררים 98,850 תושבים (נכון ל-2010).
היסטוריה

מקור שמה של העיר הוא בהתיישבות של בני הקריק שהתקיימה מספר קילומטרים דרומית למרכז העיר של היום. מקור ההתיישבות הוא באנשי קריק שגורשו על ידי הממשל מההתיישבות המקורית שלהם באלבמה בשנות ה-30 של המאה ה-19. כשהגיעו לטריטוריה האינדיאנית הם הקימו התיישבות וקראו לה ת'לי-קאוץ'-קו (בשפת מסקוגי: Rekackv), שם שמשמעו "חץ שבור" אשר היה שמה של ההתיישבות המקורית שלהם.
ב-1902 מסילת מיזורי-קנזס-טקסס תכננה לסלול מסילה באזור והעניקה אתרים להקמת עיירות לאורך המסילה. שלושה אתרים כאלו נמכרו לחברת ארקנסו ואלי טאון סייט (Arkansas Valley Town Site Company). מזכיר החברה ויליאם ס. פירס הורשה להעניק שם לאחד האתרים והוא החליט לתרגם את שם ההתיישבות הקרובה ל"ברוקן ארו" ולאמץ אותו לעיירה העתידית.
בשנותיה הראשונות כלכלת העיר הסתמכה בעיקר על חקלאות וגם על תעשיית הפחם. ברוקן ארו לא גדלה במיוחד והיא נותרה עיירה קטנה במחצית הראשונה של המאה ה-20. בשנות ה-60 של המאה ה-20 ברוקן ארו החלה לגדול והיא הפכה לעיר פרוורית.
חינוך

בעיר נמצא קמפוס של אוניברסיטת נורת'איסטרן סטייט (Northeastern State University).
ערים תאומות

הונדורס לה סייבה, הונדורס
הערות שוליים

1 2  אתר American FactFinder של לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית.
| דגל אוקלהומה מדינת אוקלהומה |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | אוקלהומה סיטי |  |
| אזורים גאוגרפיים | המטרופולין של אוקלהומה סיטי • הרי אוצ'יטה • רמת אוזרק • המטרופולין של טלסה |  |
| היישובים הגדולים ביותר | אוקלהומה סיטי • טלסה • נורמן • ברוקן ארו • לוטון • אדמונד • מור • מידווסט סיטי • אניד • סטילווטר • מוסקוגי • ברטלסוויל • אוואסו • שוואני • ארדמור • פונקה סיטי • יוקון • דאנקן • ביקסבי • דל סיטי |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות אוקלהומה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560183205171  LCCN: n85308378  MusicBrainz: 6cd0d62a-12b9-45ba-b4e2-c275d1fabebc  VIAF: 154845615   WorldCat (עם VIAF): 154845615
בלייר רדפורד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 ביולי 1983 (בן 41) אטלנטה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2004
 פרופיל ב-IMDb
 
דייוויד בלייר רדפורד (באנגלית: David Blair Redford נולד ב-27 ביולי 1983) הוא שחקן אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידו כסקוטי גריינג'ר באופרת הסבון צעירים חסרי מנוח.
תחילת חייו

רדפורד גדל בפרבר של קנטון, ג'ורג'יה, להורים ממוצא אירי, צרפתי, גרמני ואינדיאני.
הוא עבד במשך כמה קיצים בפסטיבל הרנסאנס בג'ורג'יה בוא עשה פעלולים, ויצר דמות פיראט בשם "Rusty Compass".
הוא שחקן טניס נלהב, אך דחה מספר מלגות עם סיום לימודיו בתיכון כדי לשחק.[דרוש מקור]