stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוכלי מוות
הערות שוליים

1 2  הארי פוטר והילד המקולל
↑  הכוכב, שהוא חלק מקבוצת הכוכבים אוריון, קיבל את הכינוי "כוכב האמזונות", על שמן של הנשים הלוחמות מהמיתולוגיה היוונית. בחירת השם אינה מקרית - האכזריות ויכולות הלחימה שלה משתקפות היטב בספרים
↑  "Rowling's website FAQ about Carrows". אורכב מ-המקור ב-10 במאי 2007. נבדק ב-8 במאי 2006. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  הספרים.
1 2  דמותו של קראב הושמטה מהסרט השביעי עקב הסתבכותו של השחקן המגלם אותו, ג'יימי ויילט, עם רשויות החוק בבריטניה. הוא נעצר עקב אחזקת סמים, ועקב השתתפותו במהומות בבריטניה ב-2011, ונידון לשנתיים מאסר. עקב כך שונתה עלילת הסרט כך שגויל הוא זה שמטיל את הקללה, ונהרג כתוצאה מכך.
↑  בסרטי הארי פוטר.
↑  בסרטי חיות הפלא והיכן למצוא אותן.
בלטריקס לסטריינג' (הלנה בונהם קרטר)
לורים

| לורים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: תוכאים
משפחה:: דרראים
תת־משפחה:: לורים
שבט:: לורים
שם מדעי
 Loriini ‏סלבי, 1836

לורים (שם מדעי: Loriini) הוא שבט ממשפחת הדרראים (Psittaculidae) ותת-משפחת הלורים. הוא כולל מיני תוכים רבים החיים באוסטרליה, אוקיאניה ודרום-מזרח אסיה. מרבית סוגי הלורים אינם נמצאים בסכנת הכחדה, אך ישנם סוגים שהם פגיעים או קרוב לכך עקב פיתוח סביבתי מואץ. הבעיה חמורה יותר באזוריי האיים המבודדים שבהם חולדות מאיימות על אזורי הקינון של הלורים. המין ultramarine lorikeet נמצא בסכנת הכחדה חמורה ומוגדר כאחד מ-50 העופות הנדירים בעולם. תוכניות שימור ללורים כוללות העברת מינים לאזורי מחיה אחרים.[דרוש מקור]
מאפיינים עיקריים

השם הפופולרי למיני שבט זה הוא לורים ולוריקיטים (Lories and Lorikeets). לוריקיטים הם המינים בעלי הזנב הארוך ואילו הלורים הם בעלי הזנב הקצר. הלורים והלוריקיטים הם לרוב תוכים קטנים ובינוניים. הלוריקיטים הם קטנים יותר מאשר הלורים ברוב המקרים.[דרוש מקור]
גולדיס לוריקיט (Glossoptilus goldei), אחד המינים הקטנים יותר, אורכו 18 ס"מ, כולל הזנב הארוך, ומשקלו כ-55 גרם. לעומתו, הבלק לורי (Chalcopista atra) שהוא אחד הלורים הגדולים, אם לא הגדול ביותר, אורכו כ-31 ס"מ ומשקלו כ-230 עד 280 גרם.
הלורים והלוריקיטים הם גם מהצבעוניים ביותר, לא רק בין מיני התוכים למיניהם, אלא גם בין כל בעלי הכנף האחרים.[דרושה הבהרה] השוני קיים הן בצבע הבסיסי של הפלומה והן בצבעי נוצות הגב והתעופה ויש מינים שהצבע הבסיסי הוא אדום, ירוק, סגול, שחור, חום וגם כחול. ככלל, אבל עם הרבה יוצאים מן הכלל, רוב הלוריקיטים הם בעלי צבע בסיסי בגווני ירוק ואילו חלקם הגדול של הלורים הם בעלי צבע בסיסי בגווני אדום.[דרושה הבהרה] הצבעוניות של משפחת הלורים והלוריקיטים, התנהגותם ואופיים הפכו את הלורים לעופות תצוגה מובילה בהרבה מגני החיות ופארקי העופות בעולם וגם בארץ.[דרוש מקור][מפני ש...]
התנהגות

בטבע, הלורים והלוריקיטים חיים בלהקות ועפים בסביבת עצים, בעיקר עצי אקליפטוס או עצים בעלי תפרחת שם הם מוצאים את מזונם.
בקרבת מקומות יישוב המוקפים גידולי פירות מסחריים, נחשבות להקות הלורים כעוף מזיק ונעשים ניסיונות רבים להרחיקם משטחים חקלאיים.
קינון בטבע נעשה בדרך כלל בחללים בתוך גזעי עצים זמן הדגירה משתנה בהתאם למין ונע בין 22 ל-28 ימים. הגוזלים עוזבים את הקן אחרי כ-50 יום מזמן הבקיעה.
התנהגות > תזונה בטבע

הלורים השונים חיים באזורים שונים ולכן גם תזונתם משתנה מאזור אחד לאחר. מרבית סוגי הלורים חיים באזורים הטרופיים של אוסטרליה, ניו זילנד, אינדונזיה, פפואה ניו-גיני, פולינזיה ובעוד עשרות איים קטנים באזור דרום-מזרח אסיה.
ידוע כי בטבע, מרבית הלורים ניזונים בעיקר מצוף של פרחים הגדלים באזור מחייתם, מפירות ומזרעים הגדלים על צמחים מסוימים.
לורים רבים החיים באוסטרליה ניזונים מפריחת האקליפטוסים ואף מהזרעים שהעץ מפיק. מגוון הפירות והפרחים באזורים אלו הוא עצום וכל לורי בוחר את הזנים המועדפים עליו. ללורים לשון ארוכה בעלת קצה "שעיר" שנועד לקלוט את הצוף מליבו של הפרח המועדף. תזונתם של הלורים מכילה סוכרים רבים (פירות וצוף) והיא נוזלית ורכה במרביתה. הלשלשת של הלורים נוזלית גם היא בהתאם לתזונתם.
הרכב מזונות זה גרם לשינויים אנטומיים הן בלשון והן בזפק של הלורים.
מכיוון שתזונתם של מרבית מיני הלורים מורכבת פחות מזרעים וגרעינים הזפק שלהם קטן יותר מאשר בסוגי התוכים הניזונים בעיקר מגרעינים וזרעים.
גידול בשבי

צבעיהם המרהיבים, התנהגותם התזזיתית ואופיים הנוח, יצרו ביקוש גדול ללורים. בתחילה מגני חיות באירופה ולאחר מכן בארצות הברית כבר משלהי המאה ה-19.[דרוש מקור]
מגני החיות ופינות החי זלג הביקוש ללורים גם ממגדלים פרטיים הן לתצוגה והן כחיות מחמד.
גידול בשבי > תזונה בשבי

החל מאמצע שנות ה-70 חל גידול משמעותי של גידול לורים בשבי על ידי מגדלים פרטיים וכן גידול לורים כחיות מחמד על ידי אנשים פרטיים.
אתגר משמעותי של גידול לורים בשבי היא התאמת התזונה לזו הקיימת בטבע. תזונה לקויה הייתה הגורם העיקרי בתמותת לורים וקיצור תוחלת החיים שלהם בשבי בעיקר עקב מחלות כבד.
עד אמצע שנות ה-80, מגדלי לורים הכינו מזון, בדרך כלל נוזלי, שאמור היה להחליף את הנקטר בטבע ולספק סוכרים ושאר המרכיבים במזונם. בספרות המקצועית התפרסמו מתכונים שונים לתזונת הלורים. באמצע שנות השמונים, בניסיון לחקות את התזונה של הלורים בטבע, פיתחו חברות מזון, פורמולות שונות של אבקה ליצירת דייסה ללורים. הדייסה אמורה לספק את כל הצרכים התזונתיים של הלורים ולהקל על המגדלים בטיפול בהם. האבקה מכילה סוכרים, חלבונים, שמנים צמחיים ומינרלים.
אחזקת לורים כחיות מחמד חייב גם התמודדות עם הלשלשת שלהם, שעקב מזונם הנוזלי, הייתה מותזת לכל עבר.
גידול בשבי > תצוגת לורים בשבי

במספר לא קטן של גני חיות הקימו תצוגת לורים בתוך מתחמי הליכה גדולים. במתחמים אלה נטועה צמחייה מאזורי המחיה של הלורים בטבע. המבקרים הולכים בשבילים בתוך המתחם מצוידים בכוסיות של נקטר, או פרי, והלורים יורדים לאכול מידי המבקרים .
גן החיות הראשון שיישם גישה זו היה גן החיות בסן דייגו בארצות הברית. לורים הוצגו בגן זה כבר מהקמתו ב-1920 וב 1994 הוקם בו מתחם לורים ענק המסוגל לאכלס 3000 מבקרים ביום.
בארץ קיימים מתחמי לורים בשני אתרים: בגן החיות התנכי בירושלים ובגן גורו בקיבוץ ניר דוד.
חלוקה לסוגים ומינים

במשך השנים החלוקה הטקסונומית של שבט הלורים (Loriini) עברה שינויים רבים. שבט הלורים מונה 12 סוגים (Genus), ואם בשנת 1998 נמנו בתת-משפחה זאת 56 מינים (Species),הרי ב-2015 נמנו 61 מינים.
לגבי הכינוי בעברית של המינים השונים, נעשה שימוש בכינוי המקובל בקהילת מגדלי הלורים בישראל שהוא בעצם השם הפופולרי באנגלית באותיות עבריות ולא נעשה ניסיון לבצע תרגום של השם. לדוגמה ה-Chattering Lory יכונה צ'טרינג לורי ולא לורי פטפטן.[דרוש מקור]
במקרים בהם המין איננו נמצא בגידול בישראל, לא נרשם כינוי בעברית.
חלוקה לסוגים ומינים > Chalcopsitta

בסוג זה שלשה או ארבעה מינים (Species), שלשה מאזור גינאה החדשה ואחד מהאיים מזרחית לה. המינים הללו הם הגדולים ביותר בתת-משפחת הלורים והלוריקיטים ומשקל כל אחד מהמינים הוא מעל 200 גרם. מאפיין ייחודי נוסף למינים בסוג זה הוא שכל מין (Specie) הוא בעל צבע בסיס שונה שחור, חום, ירוק ואדום כפי שנראה בטבלה.
הקרדינל לורי סווג בתחילה בסוג Chalcopsitta אולם לאחרונה בעקבות בדיקות DNA חלק מהחוקרים מסווגים אותו בסוג Pseudeos יחד עם הדסקי לורי
| שם פופולרי | שם מדעי | צבע בסיס | כינוי בעברית | מספר תת-מינים | מצב שימור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Black Lory | Chalcopsitta Atra | שחור | לורי שחור | 3 | ללא חשש |
| Duyvenbode's Lory or Brown Lory | Chalcopsitta Duyvenbodei | חום | דוונבוד לורי | 2 | ללא חשש |
| Yellow- | Chalcopsitta Scintilla | ירוק | ילו סטריק לורי | 2 | ללא חשש |
| ? Cardinal Lory | Chalcopsitta cardinalis | אדום | קרדינל לורי | 1 | ללא חשש |
דוונבוד לורי
לורי שחור
ילו סטריק לורי
לורי קרדינל
חלוקה לסוגים ומינים > Eos

בסוג זה שבעה מינים (Species). כולם מאיי אינדונזיה. המינים בסוג זה חלקם גדולים חלקם בינוניים ואחד מהם קטן (פחות מ-120 גר).[דרוש מקור]
הצבע השולט במינים מהסוג הזה הוא אדום, עם מופעים של כחול, שחור וסגול בכנפיים ובחלק העליון של הגוף. לחלק מין המינים ישנם תת-מינים השונים ביניהם במופע הצבע הנוסף ובגודל.
| שם פופולרי | שם מדעי | גודל | כינוי בעברית | מספר תת-מינים | מצב שימור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Black-winged Lory | Eos cyanogenia | בינוני | אין | 1 | פגיע |
| Blue-streaked Lory | Eos reticulata | גדול | בלו סטריק לורי | 1 | קרוב לסיכון |
| Red and blue Lory | Eos histerio | גדול | אין | 3 | בסכנת הכחדה |
| Red Lory | Eos Bornea | בינוני | רד לורי | 4 | ללא חשש |
| Blue-eared Lory | Eos semilarvata | בינוני | אין | 2 | ללא חשש |
| Violet-necked Lory | Eos squamata riciniata | בינוני | ויולט נק | 1 | ללא חשש |
| Obi Violet-necked Lory(הקישור אינו פעיל) | Eos squamata obiensis | קטן | אובי לורי | 1 | ללא חשש |
ויולט נק לורי
רד לורי
בלו סטריק לורי
Red and blue Lory
Black winged Lory
Blue eared Lory
חלוקה לסוגים ומינים > Lorius

לורי (Lorius) הוא סוג בו שישה מינים (Species) ולחלקם יש לא מעט תת-מינים.לסוג זה מאפיינים מיוחדים, כולם גדולים, רחבי גוף ובעלי זנב רחב.
לכל המינים יש כנפיים בצבע ירוק כאשר הצבע השלט בפלומת הגוף הוא אדום.
סוג זה מקורו בגינאה החדשה, אינדונזיה ואיי סולומון.
לחלק מין המינים הללו יכולת דיבור גבוהה
| שם פופולרי | שם מדעי | גודל | כינוי בעברית | מספר תת-מינים | מצב שימור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| black capped Lory | Lorius Lory | גדול | בלק קאפ לורי | 7 | ללא חשש |
| Purple-bellied Lory | Lorius hypoinochrous | גדול | אין | 3 | ללא חשש |
| White-naped Lory | Lorius albidinucha | בינוני | אין | 1 | קרוב לסיכון |
| Yellow-bibbed Lory | Lorius chlorocercus | בינוני | ילו ביב לורי | 1 | ללא חשש |
| purple-naped lory | Lorius domicella | גדול | אין | 1 | בסכנת הכחדה |
| Chattering Lory | Lorius garrulus | גדול | צ'טרינג לורי לורי פטפטן | 3 | פגיע |
צ'טרינג לורי
בלק קאפ לורי
ילו ביב לורי
Purple-naped Lory
Purple-bellied Lory
חלוקה לסוגים ומינים > Trichoglossus

סוג זה (Genus), קשה מאוד להגדיר את גבולותיו.[דרושה הבהרה] במשך השנים מינים (species) שונים נכללו ופוצלו מסוג זה. ניתן לחלק את הסוג הזה לשתי קבוצות עיקריות. אחת היא קבוצת הלורי קשת שכללה בתחילה את ה-Green naped Lorikeet ו-15 תת-מינים בקבוצה הזו. עד היום יש חוסר אחידות בשם לורי קשת, לאיזה מין או תת-מין מתייחסים.[דרוש מקור]
לאחרונה בעקבות בדיקות DNA, חלק מתת-המינים סווגו כמינים עצמאיים עם תת-מינים משל עצמם.[דרוש מקור][דרושה הבהרה]
קבוצת הלורי קשת, בגלל הצבעים המרהיבים, אופים ותזזיותם הם הנפוצים ביותר כיום בשבי ומאכלסים מספר רב של מתחמי הליכה סגורים, פינות חיי ותצוגות למיניהם..
הקבוצה השנייה כוללת מינים השונים במבנה ובגודל וחלקם אף הוצאו מהסוג ושויכו לסוגים אחרים.

הפיזור הגאוגרפי של סוג זה הוא נרחב ביותר. רוב שטחה של אינדונזיה, גינאה החדשה, אזורי החוף באוסטרליה ועד איי קרולין.
מבחינת הגודל הם נעים בין קטן ובינוני מ-17 עד 30 ס"מ ומ50 עד 170 גרם.
לא כל המינים יוצגו בטבלה ובתמונות.
| שם פופולרי | שם מדעי | גודל | כינוי בעברית | מספר תת-מינים | קבוצה | מצב שימור | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| rainbow lorikeet | Trichoglossus moluccanus | בינוני | לורי קשת (לורי סווינסון) | 3 | קשת | ללא חשש |  |
| Green Naped Lorikeet | Trichoglossus haematodus | בינוני | לורי הקוקוס | 8-10 | קשת | ללא חשש |  |
| Coconut Lorikeet | Trichoglossus haematodus massena | בינוני | קוקונט לורי וגם קשת |  | קשת | ללא חשש | תת מין  |
| Red-collared Lorikeet | Trichoglossus rubritorquis | בינוני | רד קולרד לוריקיט | 1 | קשת | ללא חשש |  |
| Rosenberg's Lorikeet | Trichoglossus rosenbergii | בינוני | אין | 1 | קשת | פגיע |  |
| Weber's Lorikeet | Trichoglossus weberi | בינוני | וובר לוריקיט | 1 | קשת | קרוב לסיכון |  |
| Edward's lorikeet | Trichoglossus capistratus | בינוני | אדוארד לוריקיט | 2 | קשת | ללא חשש |  |
| Ornate Lorikeet | Trichoglossus ornatus | קטן | אורנט לוריקיט | 1 | קשת | ללא חשש |  |
| Perfect Lorikeet | Trichoglossus euteles | קטן | פרפקט לורי | 1 | אחר | ללא חשש |  |
| Scaly-breasted Lorikeet | Trichoglossus chlorolepidotus | קטן | סקאלי ברסטד לוריקיט | 1 | אחר | ללא חשש |  |
| Pohnpei Lorikeet | Trichoglossus rubiginosus | בינוני | אין | 1 | אחר | קרוב לסיכון |  |

אורנט לורי
גרין נייפ לורי (לורי קשת)
סווינסון לורי (קשת)
קוקונט לוריקיט
אדוארד לוריקיט
וובר לוריקיט
פרפקט לוריקיט
רד קולרד לוריקיט
רוזנברג לוריקיט
Pohnpei Lorikeet
חלוקה לסוגים ומינים > Pseudeos

עד לשנים האחרונות סוג זה מנה מין אחד בלבד, ה דסקי לורי שכלל שני תת-מינים הכתום והצהוב. לאחרונה מחקרי DNA גרמו לרבים מהחוקרים לכלול את קרדינל לורי בסוג זה, אף על פי שמבחינה ויזואלית הן בגודל והן במבנה הגוף, הקרדינל לורי מתאים יותר לסוג Chalcopsitta. סווג חדש זה מופיע בפרסומים מ-2010 ואילך.
הדסקי לורי מקורו בגינאה החדשה ואילו הקרדינל לורי מקורו באיי סולומון ובארכיפלג ביסמרק.
| שם פופולרי | שם מדעי | גודל | כינוי בעברית | מספר תת-מינים | מצב שימור | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Dusky Lory | Pseudeos fuscata | בינוני | דסקי לורי | 2 | ללא חשש |  |
| ? Cardinal Lory | Pseudoeos cardinalis | גדול | קרדינל לורי | 1 | ללא חשש | סווג חדש שנוי במחלוקת |
דסקי לורי (כתום)
דסקי לורי (צהוב)
קרדינל לורי
חלוקה לסוגים ומינים > Glossopsitta ו–Psitteuteles

סוגים אלו זה כוללים כמה מהמינים הקטנים ביותר של הלורים. משקלם בין 35–70 גרם. השינוי האחרון היה המעבר של הגולדיס לוריקיט (Goldie's Lorikeet) מהסוג Trichoglossus לסוג זה.
השינויים והמעברים התכופים המפה הטקסונומית של הלורים והמאפיינים הדומים להם אפשרו התייחסות לסוגים אלו כקבוצה וירטואלית אחת (לצורך הערך בלבד).
מינים אלו צבעם הבסיסי ירוק.
| שם פופולרי | שם מדעי | כינוי בעברית | תת-מינים | מקור | מצב שימור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Goldie's Lorikeet | Psitteuteles goldei | גולדיס לוריקיט | 1 | גינאה החדשה | ללא חשש |
| Musk Lorikeet | Glossopsitta concinna | מאסק לוריקיט | 2 | אוסטרליה | ללא חשש |
| Iris Lorikeet | Psitteuteles iris | אייריס לוריקיט | 2 | טימור המערבית | קרוב לסיכון |
| Varied Lorikeet | Psitteuteles versicolor | אין | 1 | אוסטרליה | ללא חשש |
| Purple-crowned Lorikeet | Glossopsitta porphyrocephala | אין | 1 | אוסטרליה | ללא חשש |
| Little Lorikeet | Glossopsitta pusilla | אין | 1 | אוסטרליה | ללא חשש |
אייריס לוריקיט
גולדיס לוריקיט
מאסק לוריקיט
Varied Lorikeet
Purple-crowned Lorikeet
Little Lorikeet
חלוקה לסוגים ומינים > Vini

סוג זה כולל מינים הקטנים בגודלם, חלקם כבר נכחדו וחלקם בסכנת הכחדה חמורה. מקורם של המינים הלל באיי פולינזיה והאיום העיקרי על שרידותם הן החולדות שנכנסו לאיים.
| שם פופולרי | שם מדעי | כינוי בעברית | מקור | מצב שימור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Collared Lory | Phigys solitarius | קולרד לורי | איי פיג'י | ללא חשש |
| Blue-crowned Lorikeet | Vini australis | אין | איי פיג'י | ללא חשש |
| Rimatara Lory | Vini kuhlii | אין | איי טובאי | בסכנת הכחדה |
| Blue Lorikeet | Vini peruviana | אין | איי קוק | פגיע |
| Stephen's Lorikeet | Vini stephani | אין | אי הנדרסון | פגיע |
| Ultramarine Lorikeet | Vini ultramarina | אין | איי מרקיז | בסכנת הכחדה חמורה |
קולרד לורי
Blue-crowned Lory
Blue Lorikeet
חלוקה לסוגים ומינים > Charmosyna

זהו הסוג בעל מספר המינים הגדול ביותר, 14 בסך הכול, המינים בדרך כלל קטנים ורק 2 מינים גדולים יותר (יותר אם נכלול את תת-המינים שלהם).
מחצית המינים הם דימורפים, כלומר ניתן להבחין וויזואלית בין זכר ונקבה, כאשר במרבית מיני הלורים והלוריקיטים אין הבחנה וויזואלית ונדרשת בדיקת DNA.
גידול סוג זה בשבי, מורכב יותר, כיוון שנדרשת התאמת מזון שונה יותר משאר הלורים וכן העובדה שחלק מין המינים מקורם במקומות גבוהים מאוד, דרושה התאקלמות ארוכה יותר.
| שם פופולרי | שם מדעי | תת מין | כינוי בעברית | מקור | מצב שימור | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Palm lorikeet | Charmosyna palmarum | 1 | אין | איי סולומון | פגיע |  |
| Red-chinned lorikeet | Charmosyna rubrigularis | 1 | אין | ביסמרק | ללא חשש |  |
| Red-throated Lorikeet | Charmosyna amabilis | 1 | אין | פיג'י | נכחד |  |
| Josephine's Lorikeet | Charmosyna josefinae | 3 | אין | אינדונזיה גינאה החדשה ועוד | ללא חשש |  |
| Duchess Lorikeet | Charmosyna margarethae | 1 | אין | גינאה החדשה ואיי סולומון | קרוב לסיכון |  |
| Meek's Lorikeet | Charmosyna meeki | 1 | אין | גינאה החדשה ואיי סולומון | קרוב לסיכון |  |
| Red-flanked Lorikeet | Charmosyna placentis | 5 | רד פלנקד | גינאה החדשה ואיי ארו | ללא חשש |  |
| Papuan Lorikeet | Charmosyna papou | 4 | אין | הרי ווגלקופ | ללא חשש |  |
| Stella's Lorikeet | Charmosyna papou stellae |  | סטלה לוריקיט | הרי גינאה החדשה | ללא חשש | תת מין |
| Fairy Lorikeet | Charmosyna pulchella | 2 | אין | הרי גינאה החדשה | ללא חשש |  |
| Pygmy Lorikeet | Charmosyna wilhelminae | 1 | אין | הרי גינאה החדשה | ללא חשש | המין הקטן ביותר |
סטלה לוריקיט (אדום)
סטלה לוריקיט (שחור)
Josephine's Lorikeet
רד פלנקד
Papuan Lorikeet
Fairy Lorikeet
חלוקה לסוגים ומינים > סוגים נוספים

ישנם שני סוגים נוספים, שבספר Parrots of the World מקובצים בשם NEW GUINEA HIGHLANDS LORIKEETS .
האחד מכיל מין בודד ושם הסוג Oreopsittacus.
הסוג השני מכיל שני מינים. שם הסוג: Neopsittacus. קיימת מחלוקת האם סוג זה שייך ללורים או לשבט תוכי התאנה (fig parrots).[דרוש מקור]
| שם פופולרי | שם מדעי | תת מין | כינוי בעברית | מקור | מצב שימור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Whiskered Lorikeet | Oreopsittacus arfaki | 3 | אין | הרים בגינאה החדשה | ללא חשש |
| Yellow-billed Lorikeet | Neopsittacus musschenbroekii   | 2 | אין | הרים בגינאה החדשה | ללא חשש |
| Orange-billed Lorikeet | Neopsittacus pullicauda   | 3 | אין | הרים בגינאה החדשה | ללא חשש |
Yellow-billed Lorikeet
Whiskered Lorikeet
הערות שוליים

↑  Tammy Doukas, Mark Ziembicki, Conservation status and biology of the Ultramarine Lorikeet Vini ultramarina in the Marquesas Islands, French Polynesia, Bird Conservation International 32, 2022-03, עמ' 111–126 doi: 10.1017/S0959270921000022
↑  Basic Information Sheet: Lory and Lorikeet, LafeberVet, ‏2014-09-30 (באנגלית)
↑  Lories (Chalcopsitta / Eos / Lorius / Vini) and Lorikeets (Charmosyna, Glossopsitta, Neopsittacus) | Beauty of Birds, www.beautyofbirds.com
1 2 3 4  Rosemary Low, Hancock house encyclopedia of the Lories, 1998
↑  Rosmary Low, LORIES and LORIKEETS 45 years' expirience, PUBLICATIONS, 2016
↑  מאמר בנושא תזונת לורים - תוכים זה אנחנו -> פורומים, ייעוץ, תמונות ומאמרים מקצועיים בנושא תוכים, באתר פורום תוכים זה אנחנו (באנגלית)
↑  Lory and Lorikeet | San Diego Zoo Animals & Plants, animals.sandiegozoo.org
↑  https://www.jerusalemzoo.org/lories-hebrew, גן החיות התנ"כי (באנגלית)(הקישור אינו פעיל)
1 2 3 4 5  Rosemary Low, Rosemary Low, Hancock house encyclopedia of the Lories,, 1998
1 2  LubosTomiska, Latest Taxonomy news in Lories and Lorikeets, parrotsdailynews.com, ‏13/10/2015
↑  species, loriesandlorikeets.com(הקישור אינו פעיל)
↑  Exclusively Lories | Species Library, www.exclusivelylories.com
↑  Tony Silva, Psittaculture, 2018
↑  JOSEPH M. FORSHOW, Parrots of the World, 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph1226656 
מבנה הלשון של הלורים
מזופיל

מזופיל (mesophyll) היא שכבת רקמת היסוד של העלה, שכבה שמהווה את עיקר נפח העלה ומתמחה בפוטוסינתזה. צרורות ההובלה של העלה עוברות דרך רקמת המזופיל. הרקמה מורכבת מתאים פרנכימתיים בעלי דופן דקה הנותנים לעלה את צבעו הירוק.
מבנה

המזופיל מתחלק בדרך כלל לפרנכימת עמודים ופרנכימה ספוגית:
פרנכימת עמודים (palisade parenchyma) מורכבת מתאים מוארכים וגליליים המסודרים בניצב לאפידרמיס העליון, בצידו העליון של העלה. מרבית הכלורופלסטים בעלה מתרכזים בשכבה זו ולכן עיקר תהליך ההטמעה מתרחש בה. צורתם ואופן סידורם של התאים מאפשרים לכלורופלסטידות להתמקם באופן שמאפשר ניצול מרבי של האור. למרות מראם הדחוס של התאים, למעשה, התאים מופרדים זה מזה או מחוברים רק מעט ביניהם. קיומם של החללים הבין תאיים מאפשר לשטחי פנים גדולים של התאים לבוא במגע עם האוויר שבחללים, דבר המקל על חילוף הגזים בתאים.
פרנכימה ספוגית (spongy parenchyma) מורכבת מתאים בעלי צורות שונות והיא נמצאת בצידו התחתון של העלה. בין תאי הפרנכימה הספוגית ניכרים חללים בין תאיים רבים. הרקמה הספוגית מאפשרת מעבר של פחמן דו-חמצני וחמצן בין הפיוניות לרקמת העמודים. הפיוניות נמצאות אף הן בצידו התחתון של העלה בדרך כלל ומסייעות לתחלופת גזים מהירה.
ישנם צמחים, כולל קסרופיטים רבים, בהם פרנכימת העמודים נמצאת משני צידי העלה. בין שתי שכבות העמודים נותר פס צר של פרנכימה ספוגית. עלה מסוג זה קרוי שווה-צדדי (isobilateral). ואילו עלה רב-גחוני (dorsiventral) הוא עלה שבו פרנכימת העמודים מסודרת בצידו העליון של העלה והפרנכימה הספוגית – בתחתון.
בצמחים מסוימים, כגון תירס ודגניים רבים אחרים, אין הבחנה בין פרנכימת עמודים לפרנכימה ספוגית, כל תאי המזופיל הם בעלי צורה דומה. בחלק מן הדגניים התאים מסודרים בצורה טבעתית מסביב לצרור ההובלה.
חתך רוחב של עלה
מודל חצי המישור של פואנקרה

קרניים מקבילות במודל חצי המישור של פואנקרה.
בגאומטריה לא אוקלידית, מודל חצי המישור של פואנקרה הוא חצי המישור העליון, המסומן בדרך כלל  \mathbb {H} =\{\langle x,y\rangle \mid y>0;x,y\in \mathbb {R} \}, יחד עם המטריקה שמאפיינת אותו, והופכת אותו למודל של גאומטריה היפרבולית דו-ממדית. באופן שקול, מודל חצי המישור העליון של פואנקרה מתואר לעיתים כמישור מרוכב שבו החלק המדומה הוא חיובי.
מודל חצי המישור של פואנקרה נקרא על שם אנרי פואנקרה, אבל המקור שלו הוא בעבודותיו של אאוג'ניו בלטרמי אשר נעזר בו, יחד עם מודל קליין ומודל הדיסק של פואנקרה, כדי להוכיח שהגאומטריה ההיפרבולית היא עקבית אם ורק אם הגאומטריה האוקלידית היא עקבית.
מודל זה הוא קונפורמי, מה שאומר שזוויות בין עקומות כפי שהן נמדדות בנקודת החיתוך שלהן הן בדיוק אותן הזוויות כמו במישור ההיפרבולי האמיתי.
טרנספורם קיילי מספק איזומטריה בין מודל חצי המישור העליון ומודל הדיסק של פואנקרה.
מטריקה > קווים ישרים

המטריקה של המודל על חצי המישור העליון,  \{\langle x,y\rangle \mid y>0\},, היא:
כאשר s מודד את המרחק לאורך הקו (שעשוי להיות עקום). "הקווים הישרים" במישור ההיפרבולי (גאודזות עבור המטריקה הזאת, כלומר עקומים שממזערים את המרחק בין שתי נקודות) מיוצגים במודל זה באמצעות קשתות מעגליות שפוגשות את ציר ה-x בזוויות ישרות (חצי מעגלים שמרכזיהם נחים על ציר ה-x) בתוספת הקרניים הישרות המאונכות לציר ה-x.
ישנן כמה דרכים שקולות להיווכח בכך שהקו הישר שמחבר בין שתי נקודות A ו-B בחצי המישור העליון הוא תמיד חצי מעגל שאורתוגונלי לציר ה-x: דרך אחת, שעושה שימוש בחשבון הווריאציות, היא פשוט לרשום את פונקציונל האורך של מסילות שמתחילות ב-A ונגמרות ב-B בהתאם למטריקה הנתונה, ואז למצוא את המסלול שממזער את האורך לפי משוואות אוילר-לגראנז'.
דרך שנייה, וברורה יותר קונספטואלית, היא לחשוב על "ישר" של חצי המישור העליון בתור התמונה של נקודה שנעה במהירות קבועה ובכיוון קבוע במישור ההיפרבולי "האמיתי" (לא במודל שמייצג אותו). מכיוון שנקודה נעה כזאת גומעת מרחקים שווים בזמנים שווים, הייצוג של הנקודה במודל חצי המישור העליון (תמונת הנקודה) צריך גם הוא לגמוע מרחקים שווים בזמנים שווים. מכיוון שהמרחקים במודל יחסיים הפוך לקואורדינטה האנכית y, תמונת הנקודה נעה בקצב שיחסי לקואורדינטה האנכית שלה, כך שניתן לחלק את חצי המישור בכללותו לפרוסות שוות-מהירות המקבילות לציר ה-x. המעבר הגיאודזי בין נקודה A לנקודה B מתקבל אז בקלות מעקרון הזמן המינימלי – ניתן לדמות את חצי המישור העליון לתווך אופטי שבו מקדם השבירה יחסי הפוך לקואורדינטה y, ואז שימוש ישיר בחוק סנל מאפשר למצוא את צורת מסלולה של קרן אור. חישוב פשוט מראה שאם
 \varphi  היא הזווית בין כיוון ההתקדמות המקומי של הקרן לאנך, אז  \mathbb {sin} \varphi \cdot n(y)=const\implies {\frac {y}{\mathbb {sin} \varphi }}=const, וקבוע זה הוא למעשה רדיוס העקמומיות של קשת המעגל. מכיוון ש- n\rightarrow \infty  כאשר  y\rightarrow 0, קשת מעגל זו תמיד חותכת את ציר ה-x – המייצג את "הנקודות באינסוף" – בזוויות ישרות.
מטריקה > חישוב מרחק

אם שתי נקודות 




p

1




{\textstyle p_{1}}

 ו-




p

2




{\textstyle p_{2}}

 נחות על ישר היפרבולי (חצי מעגל אוקלידי) אשר חותך את ציר ה-x בנקודות האידיאליות 




p

0


=
⟨

x

0


,
0
⟩


{\textstyle p_{0}=\langle x_{0},0\rangle }

 ו-




p

3


=
⟨

x

3


,
0
⟩
,


{\textstyle p_{3}=\langle x_{3},0\rangle ,}

, המרחק בין 




p

1




{\textstyle p_{1}}

 ל-




p

2




{\textstyle p_{2}}

 הוא:
כלומר זהו הערך המוחלט של הלוגריתם הטבעי של היחס הכפול של רביעיית הנקודות  p_{0},p_{1},p_{2},p_{3}.
מספר מקרים פרטיים פשוטים של נוסחת מרחק זו ראויים לציון. עבור שתי נקודות עם אותה קואורדינטת x המרחק הוא:
ועבור שתי נקודות עם אותה קואורדינטת y המרחק מקיים:
נקודות ועקומות מיוחדות

נקודות אידיאליות (נקודות באינסוף) במודל חצי המישור של פואנקרה הן משני סוגים:
הנקודות על ציר ה-x, ו-:
נקודה דמיונית אחת ב- y=\infty  שהיא הנקודה האידיאלית אליה כל הקווים הניצבים לציר ה-x מתכנסים.
קווים ישרים, או גאודזות (הנתיבים הקצרים ביותר בין הנקודות שנחות עליהם) מיוצגים על ידי:
חצי מעגלים שמרכזם נח על ציר ה-x
קווים ישרים אנכיים הניצבים לציר ה-x.
מעגל (עקומה בעל מרחק קבוע מנקודה נתונה) בעל מרכז  (x,y) ורדיוס  r ייוצג על ידי:
היפר-מעגל (עקום שווה מרחק מישר נתון, שהוא הציר שלו) מיוצג על ידי:
קשת מעגל שחותכת את ציר ה-x באותן שתי נקודות אידיאליות כמו חצי המעגל שמייצג את הציר שלו אך בזווית חדה או קהה.
קו ישר שחותך את ציר ה-x באותה נקודה כמו הקו הישר האנכי שמייצג את הציר שלו, אך בזווית חדה או קהה.
מעגל גבולי (עקום אשר כל הקווים הנורמליים לו מתכנסים אסימפטוטית באותו כיוון) מיוצג על ידי:
מעגל המשיק לציר ה-x (אך ללא הנקודה האידיאלית של ההשקה, המייצגת את הנקודה האידיאלית אליה מתכנסים כל הקווים הנורמליים)
ישר המקביל לציר ה-x, ובמקרה זה מרכז המעגל הגבולי הוא הנקודה האידיאלית ב- y=\infty .
היחס למודל הדיסק של פואנקרה

טרנספורם קיילי, שהוא סוג של העתקת מביוס, מהווה איזומטריה בין מודל חצי המישור העליון למודל הדיסק של פואנקרה. טרנספורם זה מעתיק את הישר הממשי של חצי המישור העליון (שהוא השפה של מודל חצי המישור) למעגל היחידה (שהוא השפה של מודל הדיסק). מכיוון שהעתקת מביוס מעתיקה מעגלים למעגלים, והיא קונפורמית, הקווים הישרים במודל חצי המישור העליון, אשר הם קשתות מעגל החותכות את הישר הממשי בזוויות ישרות, יועתקו תחת טרנספורם קיילי לקשתות מעגליות החותכות את השפה של מודל הדיסק בזוויות ישרות, בתוספת כל הקטרים של דיסק היחידה. כלומר נקודת המבט של טרנספורם קיילי מספקת מסגרת להבנת קווי הדמיון בין שני המודלים.