stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
באטיה

באטיה (בהונגרית: Bátya) הוא כפר בנפת קלוצ'ה שבמחוז באץ'-קישקון בדרום־מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית.
כמו יישובים רבים באירופה, גם בבאטיה אוכלוסיית היישוב נמצאת בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 2,409 תושבים ובשנת 2022 חיו בו רק 1,893 תושבים.
באטיה ממוקם בחלק המערבי של מחוז באץ'-קישקון, על גדות נהר הדנובה, בגדה השמאלית שלה, 6 ק"מ דרומית לקלוצ'ה ו-33 ק"מ צפונית לבאיה.
כביש 51 עובר במרכז העיירה, ומהווה את הדרך הגישה הראשית אליה. כביש 5311 עובר בשטחים החקלאיים שלה מדרום. אין קו רכבת העובר בבאטיה.
היסטוריה

האזור היה מיושב כבר במאה ה-9 על ידי אווארים וסלאבים.
האזכור הכתוב הראשון של באטיה הוא מ-1061, במסמך של המלך בלה הראשון, שבו הוא תרם את העיירה ואת האחוזה שלה למנזר הבנדיקטי שייסד בסקסארד. על פי המסמך תושביה היו הונגרים, פרט לכפר ההונגרי אחד שבו היה שטח קרקע שהשתייך לזרים.
בתקופת הכיבוש העות'מאני התיישבו במקום סרבים.
ב-2020 נבחרה באטיה כאחת מחמש עיירות בהונגריה שבהן יושמו פרויקטים פיילוט למציאת דרכים להתמודדות עם קיצוניות מזג אוויר ושינויי אקלים.
בשנת 2000 התקיימו בחירות מיוחדות לראשות העיר בעקבות ניגוד עניינים שהתגלה לגבי הראש המכהן דאז, יוז'ף שאפרן. עם זאת, שאפרן התמודד שוב בבחירות וככל הנראה ניצח והמשיך בתפקיד.
אוכלוסייה

על פי מפקד האוכלוסין מ-2011, 88.2% מהתושבים הגדירו עצמם כהונגרים, 4.8% כצוענים, 12.2% כקרואטים, 0.6% כגרמנים, 0.5% כרומנים, 0.3% כסרבים. 69.2% היו קתולים, 2.8% קלוויניסטים, 0.4% לותרנים.
אתרים בעלי חשיבות

כנסייה קתולית (בסגנון בארוק, 1790)
דרך הייסורים
פסל השילוש הקדוש
אישים מפורסמים (בהונגריה) ילידי המקום

הזמרת טרי הרנגוזו (אנ')
יהודי באטיה

במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 חיו יהודים בכפר, בשנת 1944 נרצחו יהודים רבים מהכפר במהלך שואת יהודי הונגריה.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 22 |  |
| 1880 | 55 | 3,246 |
| 1910 | 23 |  |
| 1920 | 17 |  |
| 1930 | 17 |  |
| 1941 | 15 | 3,555 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  תיעוד יהודי באטיה שנרצחו בשואה
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז באץ'-קישקון |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז |  קצ'קמט •  באיה |  |
| ערים |  באצ'אלמאש •  דונווצ'ה •  • האיוש Hajós •  איז'אק •  יאנושהלמה •  קלוצ'ה •  קצל •  קרקאג'האזה •  קישקרש •  קישקונפלדיהאזה •  קישקונהלש •  קישקונמאישה •  קונסנטמיקלוש •  לאיושמיז'ה •  מייקוט •  שולט •  שולטוואדקרט •  סבדסאלאש •  טיסקצ'קה •  טומפה Tompa |  |
| כפרים | מדראש • דושנוק • אגשג'האזה • בלוסג • פלשלאיוש • פילפהאזה • פילפיאקב • הלווציה • יאקבסאלאש • קונברץ' • קונסאלאש • ניארלרינץ • לדאנבנה • וארושפלד • אורגוואן • באצ'בוקוד • באצ'סלש • צ'יקריה • קטימאר • קונבאיה • מאטטלקה • טטהאזה • באצ'סנטגיירג' • באטמונושטור • צ'אטאליה • צ'אבוי • דאבוד • דונפלווה • ארשקצ'נאד • ארשקהלמה • פלשסנטאיוואן • גרה • הרצגסאנטו • נג'ברצ'קה • נמשנאדאודבר • שיקשד • סרמלה • ושקוט • אפושטג • דונאג'האזה • קונדץ' • קונפסר • סלקסנטמארטון • צ'ויושפאלוש • טאש • יאסנטלאסלו • קמפץ • מוריצגאט • באצ'בורשוד • באטיה • דראגסל • דונפטאי • דונסנטבנדק |  |
| יישובים בנפת קלוצ'ה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | קלוצ'ה • שולט • באטיה • דראגסל • דונפטאי • דונסנטבנדק • דונטטטלן Dunatetétlen • דושנוק • פאיס Fajsz (Bács-Kiskun vármegye) • פוקטה Foktő • גדרלק Géderlak • האיוש Hajós • הרטה Harta (Magyarország) • הומוקמג' Homokmégy • מישקה Miske • אורדש Ordas • ארגצ'רטה Öregcsertő • סקמאר Szakmár • אוישולט Újsolt • אויטלק Újtelek (Magyarország) • אוסוד Uszód |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 236982846   WorldCat (עם VIAF): 236982846
אתר הנופש הפלורידיאני הגדול של דיסני

מבט על המלון מכיוון לגונת שבעת הימים.
לוגו המלון

לובי המלון
מבט על המלון מהמונורייל.
אתר הנופש הפלורידיאני הגדול של דיסני (באנגלית: Disney's Grand Floridian Resort & Spa) הוא מלון הדגל של אתר הנופש דיסניוורלד. המלון ממוקם בסמוך לפארק השעשועים ממלכת הקסם הסמוכה לאורלנדו במדינת פלורידה שבארצות הברית.
המלון נפתח ב-28 ביוני 1988, ובעת פתיחתו נקרא: "אתר הנופש של החוף הפלורידיאני הגדול" (Grand Floridian Beach Resort). בשלהי 1997 שונה שם המלון לשמו הנוכחי.
תכנון ועיצוב

בששת בנייני המלון נמצאים 867 חדרי המלון. שטחו הממוצע של כל חדר הוא כ-37 מ"ר.
המלון נבנה בסגנון הוויקטוריאני ונועד לחקות את מבני הנופש שנבנו בשלהי המאה ה-19 והשנים הראשונות של המאה ה-20 לאורך חופי פלורידה (אשר היוו באותה עת חיקוי של מבנה הנופש שנבנו לאורך חופי אנגליה). תוכו של המלון הוא חיקוי של מלון דל קורונאדו שנבנה בסן דייגו שבקליפורניה, ושל מלון בלוויו-בילטמור שנבנה בבלאייר שבפלורידה.
מבני המלון נקראים על שם הקיז של פלורידה: סאגו קי, שוגרלוף קי, קונץ' קי, בוקה צ'יקה קי וביג פיין קי.
המלון נבנה בסמוך לאתר הנופש הפולינזי של דיסני, לחוף לגונת שבעת הימים המלאכותי (באזור שבו אמור היה להיבנות אתר הנופש האסייתי של דיסני).
בשנת 1992 נפתח במלון מרכז כנסים וירידים.
מסעדות המלון

במלון ממוקמת המסעדה: "ויקטוריה ואלברט", הקרויה על שם המלכה ויקטוריה, ובעלה אלברט, נסיך סקסה-קובורג-גותה. התפריט במסעדה משתנה מידי ערב, והיא מדורגת על ידי American Automobile Association כמסעדה הטובה ביותר בפלורידה. המסעדה אינה מתירה לילדים מתחת לגיל 10 לסעוד בה.
Narcoossee's, מסעדה אחרת במלון ניצבת על מרפסת המאפשרת צפייה במופעי הזיקוקים הנערכים מידי ערב בפארק ממלכת הקסם. 
במסעדה Park Fare הוצב עוגב שנבנה בפריז בשנת 1909, ונעשה בו שימוש בפארק השעשועים גרנד ראפידס שבמישיגן עד שנת 1955.
תחבורה

במלון ממוקמת תחנה של המונורייל המקשרת את האתר לפארקי השעשועים ממלכת הקסם ואפקוט. אוטובוסים מקשרים את המלון ליתר פארקי השעשועים בדיסניוורלד, ומוניות סירה מקשרות את המלון לממלכת הקסם.
הערות שוליים

↑  כתבת בעיתון USA today על האיסור על ילדים לסעוד במסעדה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 090c7c26-a176-4247-aef6-0ae41a803ab9
ביביסרה אסאובייבה

| --- | --- |

 לידה:  26 בפברואר 2004 (בת 20) טראז, קזחסטן 
 הדרגה הגבוהה ביותר:  אמנית פיד"ה לנשים 
 מד כושר נוכחי:  2,470 (נכון ל־יולי 2024) 
 מדינה:  קזחסטן 
 
ביביסארה אסאובייבה (בקזחית: Бибісара Асаубаева, Bibısara Asaubaeva; נולדה ב-26 בפברואר 2004) היא שחמטאית קזחית. אסאובייבה מחזיקה בתארים של מאסטר בינלאומי ורב-אמן אישה. היא זכתה 6 פעמים באליפות העולם בשחמט. היא אלופת העולם בשחמט בליץ לנשים, הצעירה בהיסטוריה שזכתה בתואר. היא זכתה בתואר השחמטאית הטובה ביותר באסיה לשנת 2021 על ידי פיד"ה.
ביוגרפיה

נאסאובייבה נולדה בשנת 2004 בטראז, קזחסטן. היא שיחקה את משחק השחמט הראשון שלה בגיל ארבע, מי שלימד אותה לשחק היה סבה. דז'יובן אולג איבנוביץ', אלוף קזחסטן בשחמט מספר פעמים, מאסטר בינלאומי, הפך למנטור הראשון שלה.
היא זכתה באליפות העיר הראשונה שלה כשהייתה בת שש. היא השיגה את התואר אלופת פיד"ה לנשים בשנת 2011, בגיל 7, כאשר זכתה באליפות העולם לנוער בקלדאס נובאס, ברזיל במקצה בנות U8. אסאובייבה גם התחרתה בהתעמלות אמנותית והייתה אלופת אסטנה (בירת קזחסטן) מספר פעמים.
ב-2016 היא עברה עם משפחתה להתגורר במוסקבה והעבירה את השתייכותה לפדרציה הרוסית. אסאובייבה זכתה במדליית זהב באליפות העולם לקדטים בבתומי, גאורגיה בקטגוריית בנות U12, ובשנה שלאחר מכן, היא זכתה בכסף במקצה בנות U14 במונטווידאו, אורוגוואי. כמו כן בשנת 2017, בגיל 13, התחרתה באליפות אירופה ליחידים במינסק שם היא ניצחה בשלושה משחקים, הפסידה בשלושה ותיקו ארבעה, והשיגה "נורמה" לתואר המאסטר הבינלאומי.
בשנת 2019 החליטה אסאובייבה לחזור לקזחסטן והעבירה את הפדרציה הלאומית שלה לארץ הולדתה; היא מעולם לא הגישה בקשה לאזרחות רוסית בזמן שחיה ברוסיה. במרץ 2019 היא ערכה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת קזחסטן באליפות העולם לנבחרות על הלוח השלישי והשני וצברה 5 נקודות מתוך 9; התוצאה הייתה הטובה ביותר בצוות.
ב-28 בדצמבר 2021, היא סיימה במקום השני אחרי אלכסנדרה קוסטניוק באליפות העולם בשחמט מהיר לנשים, שנערכה בוורשה, פולין.
יומיים לאחר מכן ב-30 בדצמבר 2021, היא זכתה באליפות העולם בבליץ עם 14 מתוך 17 נקודות על ידי הבטחת ניצחון בסיבוב אחד מסיום הטורניר. בעקבות ניצחונה זה היא נכנסה לספר השיאים של גינס כשחקנית הצעירה ביותר אי פעם שזכתה בתחרות.
הדירוג הגבוה ביותר בקריירה שלה עד כה היה ב-1 באוקטובר 2022, עם ציון של 2,440 נקודות.
מחלוקות

רב המאסטר והמאמן הרוסי יבגני סולוז'נקין האשים את אסאובייבה במספר מאמרים באינטרנט במרמה במהלך אליפות העולם לנוער עד גיל 14 באורוגוואי בספטמבר 2017. היו שסברו שסולוז'נקין ניסה לעזור לבתו יליזבטה סולוז'נקין, שהשתתף גם באליפות העולם הזו לנוער באותה קבוצת גיל כמו ביביסארה. מנגד, קבוצה של רב-מאסטרים כתבה מכתב פתוח לתמיכה בסולוז'נקין.  ועדת האתיקה של פיד"ה השעתה את סולוז'נקין בשל העלאת האשמות לא מבוססות על רמאות. משפחתה של אסאובייבה תבעה את סולוז'נקין בגין האשמות לשון הרע שהעלה בפומבי ובתקשורת, ושפגעו בכבודה של אסאובייבה. בית המשפט לערעורים במוסקבה הורה לסולוז'נקין להתנצל, להתנער מהטענות שלו בפני התקשורת, למחוק את הכתבות המשמיצות ולשלם סכום פיצוי של 100 אלף רובל.
בשנת 2022 חשף ערוץ העיתונות החוקרת "מדוזה"(אנ'), הפועל מריגה, כי אסאובייבה, יחד עם שחמטאיות רבות אחרות, קיבלה מכתבי הטרדה המכילים קונדומים משומשים ותמונות פורנוגרפיות מתושב בריגה, לטביה. בסיוע מומחים לזיהוי פלילי, ובאמצעות חיפוש בתוכן של פרצות מידע, הצליחה "מדוזה" לאתר את זהות השולח כמאסטר הבינלאומי אנדרייס סטרבקובס.
הישגים

מאי 2011 – אלוף עולם בקרב תלמידי בתי ספר, בנות U7, קרקוב, פולין
נובמבר 2011 – מדליית זהב, אלוף העולם לנוער, U8, ברזיל
בגיל שבע היא זכתה בתואר אשת פיד"ה - מאסטר של פדרציית השחמט העולמית
מרץ 2012 – אלופת קזחסטן בשחמט בזק, בנות U12 (כשהייתה בת 8)
מאי 2012 – אלופת עולם, בנות U9, יאסי, רומניה
מאי 2013 – אלופת עולם, בנות U9, פורטו קאראס, יוון
יוני 2014 – סגנית אלופת אסיה, בנות U12, טשקנט, אוזבקיסטן
אוגוסט 2014 – זוכה בגיל 10, זכר U14, באליפות השחמט ה-13 של דובאי לנוער
אוגוסט 2014 – זוכה בקטגוריית U-2000 של פסטיבל השחמט הבינלאומי ה-21 באבו דאבי
ספטמבר 2014 – סגנית אלופת העולם, בנות U10, דרבן, דרום אפריקה
אוקטובר 2016 – זוכה, U12, אליפות העולם בקרב קדטים בשחמט קלאסי, באטומי, ג'ורג'יה.
יוני 2017 – פיד"ה מאסטר, אליפות אירופה בשחמט אישי 2017, מינסק
פברואר 2019 – מוסקבה תחרות פתוחה נשים – מקום שלישי
מאי 2019 – טורניר טשקנט אזור 3.4 לנשים - מקום 1–3, 3 בשובר השוויון
אוגוסט 2019 – פסטיבל השחמט הבינלאומי ה-26 באבו דאבי, פתוח, מקום 3 בקרב נשים
אוגוסט 2021 – אליפות אסיה בשחמט מקוון לנשים – זוכה
דצמבר 2021 – אליפות העולם בשחמט מהיר לנשים - מקום שני
דצמבר 2021 – אליפות העולם בשחמט בבליץ לנשים – מנצחת (עם סיבוב אחד פנוי)
הערות שוליים

↑  The chess games of Bibisara Assaubayeva, www.chessgames.com
↑  Saniya Bulatkulova, Kazakh Chess Player Bibisara Assaubayeva Entered Into Guinness World Records, The Astana Times, ‏2022-04-07 (באנגלית)
↑  Bibisara Assaubayeva | Top Chess Players, Chess.com (באנגלית)
באטל קריק (מישיגן)

| --- | --- |
דגל העיר

מרכז העיר
 כינוי:  "עיר הקורנפלקס"
 מדינה / טריטוריה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינות:  מישיגן מישיגן
 מחוז:  קאלהון
 שפה רשמית:  אנגלית
 תאריך ייסוד:  1831
 שטח:  113.27 קמ"ר
 גובה:  256 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  52,721 (2020)
 קואורדינטות:  42°18′44″N 85°12′15″W﻿ / ﻿42.312222222222°N 85.204166666667°W﻿ / 42.312222222222; -85.204166666667 
 אזור זמן:  UTC -4:00
 http://www.battlecreekmi.gov/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה באטל קריק(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה באטל קריק  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
באטל קריק (באנגלית: Battle Creek) היא עיר בצפון–מערב מחוז קאלהון שבמדינת מישיגן שבארצות הברית. העיר ממוקמת בסמוך לנקודת המפגש של הנהרות באטל קריק וקאלמזו. נכון ל-2020 התגוררו בעיר 52,721 תושבים. העיר זכתה לכינוי "עיר הקורנפלקס", משום ששוכנים בה המטות של חברת קלוגס ו-Post Consumer Brands.
מקור השם

לפי אחת האגדות המקומיות, באטל קריק קרויה על שם היתקלות בין שני ילידים אמריקאים למשלחת של הממשלה הפדרלית שנשלחה ב-1824 לבצע סקר קרקעות. שני הילידים הגיעו למחנה המשלחת בבקשה למזון אחרי שהצבא האמריקאי איחר באספקת המזון בהתאם להסכם שיקגו מ-1821. אחרי דין ודברים, נטען שאחד מהילידים ניסה לקחת אוכל, ואחד מחברי המשלחת ירה ופצע קשה אחד מהם. בעקבות התקרית עזבו חברי המשלחת לדטרויט. הסוקרים לא שבו לאזור עד יוני 1825, אחרי שהמושל יישב את הסכסוך. המתיישבים הראשונים קראו לנהר באטל קריק והעיירה קיבלה ממנו את השם.
גרסה אחרת מתייחסת לנהר שנקרא בפי המקומיים Waupakisco, התייחסות שלהם לקרב בין שבטים שנערך לפני הגעת האירופאים. עם זאת, חוקר מאוניברסיטת טרומן מאמין שלשם אין קשר לדם או לקרב.
היסטוריה

בשנת 1774 הקימו שבט אוטווה ופוטוואטומי כפר משותף בסמוך לעיר שקיימת כיום. בעקבות השלמת תעלת ארי (Erie) ב-1824 התחזקה ההגירה מערבה מניו יורק וניו אינגלנד, בין היתר למישיגן. יישוב הקבע של האירופאים החל ב-1831, אחרי מעבר פוטווואטומי לשמורה. ב-1839 נוסדה העיירה בחוק.
בין 1832 ל-1861 עם פרוץ מלחמת האזרחים האמריקאית, שימשה העיר כתחנה חשובה ברשת ה"מסילות התחתיות", ששימשו עבדים נמלטים כדי לברוח לחופשי במישיגן ובקנדה.
ב-1866 הקים בעיר ד"ר ג'ון הארווי קלוג סנטוריום, ואחיו, ויל קית' קלוג עבד עבורו. במהלך עבודתו שפך קלוג קמח תירס נוזלי למכשיר חימום שבישל והפך אותו לפתיתים, להם הוסיף חלב. הוא הצליח לשכנע את אחיו לחלק את המאכל החדש למטופלים בסנטוריום והביקוש אליו גבר. כך, יחד עם מספר משקיעים פתח מפעל לייצור קורנפלקס. בהשראתו, המציא צ'ארלס ויליאם פוסט סוג אחר של דגני בוקר והקים בעיר חברה משלו.
גאוגרפיה

לפי לשכת מפקד האוכלוסין האמריקאית, העיר משתרעת על שטח של 113.26 קמ"ר, מתוכם 2.9 קמ"ר שטח מים, מה שהופך אותה לעיר השלישית בגודלה במישיגן.
דמוגרפיה

ב-1982, בלחץ חברת קלוגס שאיימה להוציא את המטה שלה מהעיר, סיפחה אליה העיר את עיירה בשם באטל קריק, מה שהכפיל את אוכלוסייתה.
בשנת 2020 היה הגיל החציוני בעיר 36.3. ההכנסה החציונית השנתית של משק בית הייתה 42,285 דולר, ובסך הכל 25,270 דולר לנפש. 22.7% מאוכלוסיית העיר חיה בעוני.
תחבורה

בבאטל קריק קיימת תחנת רכבת בה עוברות רכבות של אמטרק, לצד חברת הרכבות הקנדית ונורפוק שמספקות גם הן שירות. בנוסף, קיים בעיר נמל תעופה בינלאומי לצד נמל תעופה מקומי.
הערות שוליים

↑  "QuickFacts: Battle Creek city, Michigan". census.gov. נבדק ב-25 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "City of Battle Creek, Michigan". City of Battle Creek, Michigan. נבדק ב-25 באוגוסט 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Administrator. "A Brief History of Battle Creek". www.heritagebattlecreek.org.
↑  Peirce, Henry B. (2005) [1877]. "The City of Battle Creek". History of Calhoun county, Michigan. Ann Arbor, Mich.: University of Michigan Library. p. 79. נבדק ב-25 בינואר 2008. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Vogel, Virgil J. (1986). Indian names in Michigan, origin of "Battle Creek". ISBN 0472063650.
↑  Edmonds, R. David (1978). The Potawatomis: Keepers of the Fire. Norman:University of Oklahoma. p. 99.
↑  "Multinational Monitor, November 1982". Multinationalmonitor.org. נבדק ב-12 בדצמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557461305171  GND: 4446954-8  ISNI: 0000 0004 4686 3952  LCCN: n82029093  MusicBrainz: 43508b57-576c-4aab-9f8c-05e242005968  NARA: 10045440  NKC: ge1008099  VIAF: 123173405   WorldCat (עם VIAF): 123173405 
מטה חברת קלוגס בבאטל קריק
בו-טאושי

משחק בו-טאושי
בו-טאושי (ביפנית: 棒倒し; מילולית: "הפל את התורן") הוא משחק הדומה בעיקרו למשחק כיבוש הדגל, ונהוג בימי ספורט בבתי ספר ביפן ובאופן מסורתי גם באקדמיה הלאומית לביטחון במדינה, בה נערכים משחקים אלה מאז 1955.
במשחק משתתפות שתי קבוצות גדולות (באקדמיה הלאומית לביטחון נהוג כי בכל קבוצה 75 משתתפים). אחת הקבוצות מגנה ואחת תוקפת. הקבוצה המגנה אוחזת בתורן באורך 3 עד 5 מטרים. אם הקבוצה התוקפת מצליחה להוריד את התורן של הקבוצה היריבה עד לזווית של 30° מפני הקרקע (עד 1973 הדרישה הייתה לזווית של 45°) בתוך שתי דקות וחצי, היא המנצחת. אם היא לא מצליחה לעשות זאת, הקבוצה המגנה היא המנצחת.
תפקידים

אף שהמשחק נראה כאוטי למתבונן מבחוץ, לכל משתתף תפקיד מוגדר.
תפקידי המגנים כוללים:
אחיזה בתורן ושמירתו כניצב לקרקע.
שימוש מחסום אנושי המקיף את התורן ומונע התקרבות אליו.
הגנה אקטיבית באמצעות תקיפת התוקפים.
מניעת האפשרות של התוקפים לטפס על כתפי המגנים שמשמשים כמחסום אנושי.
ה-SARU ('קוף' ביפנית). שחקן יחיד שניצב בראש התורן, ותפקידו להטות את התורן נגד הכיוון אליו מנסים שחקני הקבוצה היריבה להפיל אותו, בעזרת משקל גופו.
תפקידי התוקפים כוללים:
מקפצות אנושיות. שחקנים אלה מתקרבים למעגל החיצוני של הקבוצה היריבה ומתכופפים לעמדה דומה לעמדת "חמור חדש", כדי ששחקנים אחרים יוכלו להסתייע בהם כדי לקפוץ מעל המגנים ולהתקרב לתורן.
תקיפת התורן והנינג'ה והפלתם.
הפרעה למגנים.
חוקים נוספים

התורן חייב לגעת בקרקע לכל אורך המשחק.
לשחקנים אסור לנעול נעליים, אך מותר להם ללבוש מגני ראש.
הקבוצה המגנה לובשת מדים לבנים, בעוד הקבוצה התוקפת לובשת מדים צבעוניים.
בית הספר לשפות אקור

בית הספר לשפות "אָקוֹר" (בצרפתית: Accord École de Langues) הוא מכון גבוה ללימודי צרפתית כשפה זרה אשר הוקם בפריז בשנת 1988. הוא מארח מדי שנה יותר מ-5,000 תלמידים מ-50 לאומים שונים וזכה לתווית "השפה הצרפתית הזרה האיכותית", עם מספר הכוכבים המרבי בחמש הקטגוריות שנבדקו (אירוח, מיקום, הוראה, הכשרה, ניהול).
היסטוריה

בית הספר ממוקם בבניין פריזאי טיפוסי על בשדרות הגדולים שבאזור העתיק של העיר, באזור מצוקה לשעבר, אשר כולל היום תיאטראות, פאבים ובתי מרזח, לאחר שעברה שינוי במאה התשע עשרה על ידי עבודתו של הברון אוסמן אשר שינה את פניה של פריז.
פדגוגיה

מטרתו העיקרית של בית הספר לחשוף את התלמידים לתנאים ולמגבלות של הסיטואציות המתעוררות בתחומים שונים של החיים החברתיים ולפתח אצלם אסטרטגיות למידה המאפשרות לבטא בצרפתית את היכולות התקשורתיות הקיימות אצלם בשפת האם שלהם .
נושא הדקדוק מתורגל באמצעות משחקים לשוניים, סימולציות, תרגילים אינטראקטיביים ופעילויות מגוונות במהלך סיטואציות תקשורת שונות.
מנכ"ל בית הספר הוא פרנסואה פייפר (François Pfeiffer).
הערות שוליים

↑  http://www.qualitefle.fr/Label.aspx
↑  http://www.french-paris.com/uk/info/pedagogy.php
ארתור רמבו

| --- | --- |

 לידה:  20 באוקטובר 1854 שרלוויל, צרפת
 פטירה:  10 בנובמבר 1891 (בגיל 37) מרסיי, צרפת 
 שם לידה:  Jean Nicolas Arthur Rimbaud 
 מדינה:  צרפת 
 לאום:  צרפת צרפתי
 מקום קבורה:  Boutet Cemetery 
 עיסוק:  משורר
 שפות היצירה:  צרפתית, לטינית
 תחום כתיבה:  שירה
 זרם ספרותי:  סימבוליזם 
 נושאי כתיבה:  הומוסקסואלית, חיי בוהמה
 יצירות בולטות:  "הספינה השיכורה"   "עונה בגיהנום"
 תקופת הפעילות:  1869–1875 (כ־6 שנים) 
 הושפע מ:  שארל בודלר, ויקטור הוגו, פול ורלן
 השפיע על:  פבלו פיקאסו, דילן תומאס, ולדימיר נבוקוב, בוב דילן, פטי סמית', הנרי מילר, ואן מוריסון, ג'ים מוריסון
 בן או בת זוג:  פול ורלן 
 פרסים והוקרה:  קונקור ז'נרל 
 חתימה:   
 
ארתור רמבּוֹ (בצרפתית: Arthur Rimbaud;‏ 20 באוקטובר 1854 – 10 בנובמבר 1891) היה משורר צרפתי.
קורות חייו

ארתור רמבו נולד בשנת 1854 בעיר שרלוויל (כיום שרלוויל-מזייר שבמחוז ארדן בחבל שמפאן-ארדן בצפון מזרח צרפת). כבר בגיל 15 הצטיין רמבו בלימודיו בכל המקצועות ובעיקר בספרות, כתב חרוזים מקוריים בצרפתית, חיבר דיאלוגים בלטינית, וזכה בפרסים רבים.
רמבו שלח את שיריו למשורר פול ורלן בפריז. הלה התלהב בעיקר משירו "הספינה השיכורה", שהיה יצירת המופת של רמבו. ורלן הזמין את רמבו לפריז בספטמבר 1871, כאשר רמבו היה בן 17. הוא הציג אותו בפני ויקטור הוגו ובפני משוררים אחרים, ואלה גמרו את ההלל על שירתו.
רמבו התגורר תקופה קצרה בביתו של ורלן בפריז. מכאן התפתחה ביניהם מערכת יחסים הומוסקסואלית. ורלן התאהב מהר מאוד ברמבו, העלם המתבגר. הם בילו את זמנם בחיי בוהמה, חיי רחוב ובתי קפה, שתו משקאות משכרים וחשיש (בתקופתם חשיש נמכר בצורה נוזלית). בשנת 1872 עזב ורלן את אשתו ואת בנו, נסע עם רמבו ללונדון, ואחר כך לבריסל.
ביולי 1873, בתחנת הרכבת של בריסל, ורלן שהיה שתוי ירה ברמבו ופצע אותו בפרק כף ידו. רמבו, שחשש לחייו, הזמין את המשטרה. ורלן נעצר ונידון לשתי שנות מאסר. רמבו חזר לעיר הולדתו, וסיים את ספרו "עונה בגיהנום", שבו תיאר את חייו עם ורלן.
רמבו וורלן נפגשו בפעם האחרונה בגרמניה בשנת 1875. אך רמבו נטש את השירה והחליט להתעשר כדי להיות יום אחד סופר ומשורר בלתי תלוי. הוא יצא לחיי נדודים באירופה. בשנת 1876 התגייס לצבא ההולנדי כדי לנסוע לאינדונזיה. אחר כך ערק מן הצבא, וחזר לפריז. הוא נסע לאי קפריסין, ובשנת 1880 התיישב בעיר עדן בדרום חצי האי ערב (כיום בתימן). בשנת 1884 הפך לסוחר בכלי נשק בעיר הרר שבחבש, כיום אתיופיה.
רמבו סבל מדלקת בברכו הימנית, שמאוחר יותר אובחנה כסרטן. בשנת 1891 הוא חזר לעיר מרסיי שבדרום צרפת, ונכנס לבית חולים, שם כרתו את רגלו הימנית. רמבו נפטר במרסיי באותה שנה מרעלת דם.
בשנת 1886 פרסם ורלן את קובץ שיריו של רמבו. השפעתו של רמבו חדרה לספרות, למוזיקה ולאמנות המודרניות.
כתבי רמבו בעברית

רונן סוניס – רמבו "כאן ועכשיו" – הסונטה 'בקברט הירוק' מאת ארתור רמבו בשני נוסחים (מאת עזרא פאונד ורוברט לואל) ועוד נוסח. בתוך: דחק, כרך ד', 2014
ארתור רמבו – שלושה הרהורים בעקבות יוחנן (מצרפתית: ליאורה בינג־היידקר), דחק, טו', 2022.
"פולות הכנים", "הישן בגיא" ו"אחיות החסד", מאת ארתור רמבו, תרגמו מצרפתית דורי מנור ומשה סקאל, בתוך: "בריטון", שירים ותרגומי שירה מאת דורי מנור, הוצאת אחוזת בית 2005
שירים פרוזה מכתבים, ארתור רמבו, תרגם מצרפתית, הוסיף הערות ואחרית דבר - משה בן-שאול, קשב לשירה, תל אביב, 2005.
סונט חור התחת (מאת ארתור רמבו ופול ורלן), עברית: דורי מנור, בתוך "מיעוט", שירים ותרגומי שירה מאת דורי מנור, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2001.
עונה בגיהנום, ארתור רמבו, תרגם מצרפתית אורי ברנשטיין, קשב לשירה, תל אביב, 2001.
ז'אן ארתור רמבו, ביוגרפיה מאת מלכה לוקר, דברי השירה והפרוזה תורגמו מן המקור הצרפתי בידי אליהו מייטוס, מוסד ביאליק, 1973.
המקוללים, משירי שארל בודלר, פול ורלן, ארתור רמבו, הביאם לדפוס יונה דוד, עקד, תל אביב, 1961.
ראו גם

ליקוי מאורות
אתר הנופש ההררי והמקדשים שסביבו בצ'נגדה

משתה שערך צ'יינלונג ב"גן עשרת אלפי העצים", סביב שנת 1755
אתר הנופש ההררי
מקדש יוּנְגְיוּאוּ
פסל העץ של אוולוקיטשוורה במקדש פּוּנִינְג
מקדש פּוּטְווֹ דְזונְגְצֶ'נְג
אתר הנופש ההררי בצֶ'נְגְדֶה (במנדרינית: 避暑山庄; בפין-יין Bìshǔ Shānzhuāng, תעתיק בִּישׁוּ שָׁאנְגְ'וָאנְג – "חווילה הררית להתחמק מהחום") או גם ליגונג (离宫; בפין-יין Lígōng) הוא מכלול גדול של ארמונות קיסריים וגנים מהמאה ה-18 השוכן בעיר צ'נגדה (לשעבר ג'הול או גם זֶ'חֶה) במחוז חביי שברפובליקה העממית של סין, כ-230 קילומטרים צפונית מזרחית לבייג'ינג בירת סין.
סביב האתר הוקמו מקדשים המיועדים לבני הדתות הנפוצות באזור. האתר כולל מגוון נופים ואוסף עשיר ונרחב של ארכיטקטורה סינית ולכן אתר הנופש ההררי מהווה בדרכים רבות את פסגת ההישגים של מגוון סוגי הגנים, הפגודות, המקדשים והארמונות מאזורים שונים בסין. ב-1994 הכיר ארגון אונסק"ו בחשיבות המקום כשהכריז עליו אתר מורשת עולמית יחד עם שמונה מקדשים שנבנו סביבו.
היסטוריה

בתקופת ביסוס שלטונו הכריז ממשל שושלת צ'ינג על חבל ארץ המשתרע על כמה אלפי קמ"ר, כ-350 קילומטרים צפונית לבייג'ינג, באזור שבו התגוררו המונגולים, כ"אזור הציד מוּלָאן" (木兰围场; פין-יין Mùlán Wéichǎng – מוּלָאן וֵייצָ'אנְג). כל שנה בסתיו היה הקיסר מוביל פמליה שכללה מלבד משפחתו הקרובה ופילגשיו את ממשלתו, ואת כל המשמר המלכותי, סך הכול כמה אלפי אנשים, לצוד במולאן. על מנת לשכן קבוצה גדולה כזו של אנשים הוקמו לאורך הדרך 21 ארמונות ארעיים, בהם אתר הנופש ההררי.
הקיסר קאנגשי (שלט 1661–1722) שבחר במקום התכוון במקור לבנות ארמון מגורים זמני, בדומה לארמונות רבים אחרים שהוקמו במדינה, במטרה שישמש מרכז מדיני משני בתקופה שבה הוא ישהה במקום לאורך זמן. הבחירה בצ'נגדה נעשתה מכמה טעמים. ראשית, הקרבה היחסית לבייג'ינג, למעבר לאזור המרכזי, לאזור הציד ולמנצ'וריה, מולדת אבותיו של הקיסר. שנית, סביבה טבעית מרהיבה. קאנגשי תיאר פעם את המקום כ"אזור נרחב עם מעיינות חמים ושדות מרעה עשירים". שלישית, האקלים בקיץ נוח, והטמפרטורה אינה עולה על 24.5°C בחודשים החמים ביותר.
בניית המכלול החלה בשנת 1703 (שנת שלטונו ה-42 של קאנגשי) והבנייה נמשכה בהפסקות 89 שנים עד שנת 1792 שבה הושלם מיזם הבנייה האחרון, במשך תקופת שלטונם של שלושה קיסרים משושלת צ'ינג: קאנגשי, יונגג'נג (שלט 1722–1735) וצ'יינלונג (שלט 1735–1796). העבודה בוצעה בשני שלבים עיקריים: בין 1703 ל-1714 הכנת התשתית: חפירת האגמים, בניית האיים, והסכרים ואז הקמת החומות והארמונות, ובין 1741 ל-1754 שאז הוקמו ארמונות נוספים והגנים. המקדשים סביב האתר נבנו בין השנים 1713 ל-1780.
הקיסרים קאנגשי, צ'יינלונג וג'יאצ'ינג (שלט 1796–1820) נהגו לשהות במקום בין מאי לספטמבר ולקבל פקידים בכירים, אצילים של בני מיעוטים, ושליחים של מדינות זרות. ב-1793 הגיעה לראשונה לסין משלחת מבריטניה בראשות הרוזן ג'ורג' מקרטני במטרה לנסות לשכנע את הסינים להרחיב את הסחר עם בריטניה. מקרטני פגש בצ'יינלונג בארמון בצ'נגדה. הקיסר סירב לבקשה, החלטה שבמבט לאחור נראית שגויה, כיוון שהמפגשים הבאים עם הבריטים כבר נשאו אופי צבאי. ב-1860 כבשו הבריטים את בייג'ינג במסגרת מלחמת האופיום השנייה, והקיסר שיאפנג (שלט 1850–1861) נמלט עם משפחתו לאתר הנופש בצ'נגדה שם מת שנה אחר כך.
עם תום שלטונה של שושלת צ'ינג ב-1911 ננטש המקום. ב-1933 השתלטו היפנים על המקום וצרפו אותו למנצ'קוו. מתקופה זו נעלמו 130,000 פריטים מהארמון ומהמקדשים סביבו ועד היום לא ידוע מה עלה בגורלם. עם הקמת הרפובליקה העממית של סין הוחל בתהליכי שיפוץ. ב-1961 הוכרז האתר ברשימה הראשונה של אתרי מפתח היסטוריים ותרבותיים לאומיים. וב-1982 הוא היה לאחד מ-44 מקומות שהוכרזו אתרים תרבותיים ונופיים מוגנים. ב-1992 הכיר ארגון אונסק"ו בחשיבות המקום כשהכריז עליו אתר מורשת עולמית יחד עם המקדשים שנבנו סביבו.
המקום הוא כיום אתר תיירות ונופש פופולרי. בשנת 2001 ביקרו באתר 650,000 תיירים.
אתרים עיקריים

אתר הנופש ההררי והמקדשים סביבו שוכנים בהרי יאנשאן בצפון מחוז חביי. הנהר ווּלְיֵה (Wulie) זורם צמוד לאתר מצפון לדרום לפני שהוא נשפך לנהר לוֹאָנְחֶה (Loanhe).