stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טריי הארדי
שיאים אישיים

ריצת 100 מטר: 10.40 שניות (02/04/2008).
ריצת 200 מטר: 21.09 שניות (13/05/2006).
ריצת 400 מטר: 47.51 שניות (07/06/2006).
ריצת 1500 מטר: 4:42.23 דקות (08/06/2006).
ריצת 110 מטר משוכות: 13.54 שניות (09/08/2012).
קפיצה לגובה: 2.05 מטר (21/08/2008).
קפיצה במוט: 5.25 מטר (03/04/2008).
קפיצה לרוחק: 7.88 מטר (28/05/2011).
הדיפת כדור ברזל: 15.72 מטר (22/06/2012).
זריקת דיסקוס: 52.68 מטר (03/04/2008).
הטלת כידון: 68.99 מטר (28/08/2011).
קרב 10: 8790 נקודות (20/08/2009).
יוז'ף אנטל

ערך זה עוסק בפולטיקאי הונגרי. אם התכוונתם לפולטיקאי וחסיד אומות העולם שהיה אביו של איש זה, ראו .
יוז'ף אנטל הבן (בהונגרית: Antall József‏; 8 באפריל 1932 - 12 בדצמבר 1993) היה היסטוריון ופוליטיקאי הונגרי, ראש הממשלה הראשון שנבחר בבחירות דמוקרטיות בהונגריה לאחר נפילת הקומוניזם ושינוי שיטת הממשל במדינה לדמוקרטיה פרלמנטרית. מנהיג מפלגת הימין-מרכז הפורום הדמוקרטי ההונגרי (MDF) (אנ') בשנים 1989–1993.
ביוגרפיה

אנטל נולד בבודפשט. אביו, יוז'ף אנטל, היה פוליטיקאי וחסיד אומות העולם, שמונה לאחר מלחמת העולם השנייה לתפקידי שר השיקום ויושב ראש הצלב האדום ההונגרי, והיה ממייסדי מפלגת הירקנים והחקלאים העצמאיים (אנ') בהונגריה.
בראשות ממשלת הונגריה

אנטל ניצח בבחירות פנימיות לראשות מפלגת הימין-מרכז הפורום הדמוקרטי ההונגרי (MDF) (אנ'), שנערכו ב-21 באוקטובר 1989. בכך הפך למועמד המפלגה לראשות הממשלה. המפלגה זכתה לניצחון גורף עם 164 מושבים בפרלמנט ההונגרי. ב-23 במאי הציג את ממשלתו ובכך היה לראש הממשלה הראשון מאז 1948 שלא היה קומוניסט.
הוא ליווה את מעברה של הונגריה לכלכלת שוק והרפורמות שנלוו למעבר זה. המעבר חשף את מצבה הכלכלי הרעוע של המדינה, האבטלה קפצה מ-0% ל-14% וקצב האינפלציה השנתי עמד על 23-35%. רמת החיים של רבים מהתושבים הייתה נמוכה מאוד, והפערים החברתיים גדלו. השחיתות פשתה והפכה נרחבת וגלויה יותר מבעבר, שיעור הפשיעה גדל במיוחד בערים הגדולות ורמת הביטחון האישי התדרדרה.
בקיץ 1990 תמכו אנטל ומפלגתו בהכנסת תכנים של חינוך דתי קתולי לתוכנית הלימודים הלאומית, הרעיון הוביל לסכסוך בתוך הקואליציה שלו מאחר שיותר מרבע מכלל האוכלוסייה ההונגרית אינם קתולים. הרכב הממשלה שלו ידע זעזועים לאורך הקדנציה.
אנטל אובחן כחולה בלימפומת הודג'קין בקיץ 1990, בתקופה האחרונה לכהונתו הוחלף אנטל בממלא מקומו, שר הפנים פיטר בורוש (אנ'). הוא נפטר ממחלתו ב-12 בדצמבר 1993.
יונדאי מוטורספורט

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  2000–הווה (כ־24 שנים) 
  
 motorsport.hyundai.com
 
יונדאי מוטורספורט (באנגלית: Hyundai Motorsport) היא קבוצת המרוצים של יצרנית הרכב יונדאי המתחרה באליפות העולם בראלי. הקבוצה הוקמה לראשונה בשנת 1998 והפסיקה את פעילותה לאחר שש שנים. בשנת 2012 הוקמה הקבוצה מחדש. שנתיים לאחר מכן חזרה להשתתף באופן פעיל באליפות. משרדי הקבוצה נמצאים באלצנאו, גרמניה.
בעונת 2019 זכתה הקבוצה באליפות היצרנים.
היסטוריה > 2003-1998: שנים ראשונות ופירוק

יונדאי מוטורספורט החלה את פעילותה בשנת 1998. הקבוצה נוהלה על ידי חברת (MSD (Motor Sports Development הבריטית והתחרתה בקטגוריית F2 באליפות העולם בראלי. בספטמבר 1999 חשפה יונדאי את דגם האקסנט WRC המבוסס על דגם האקסנט המשפחתי. מרוץ הבכורה של הקבוצה בקטגוריה הבירה היה בראלי שוודיה, המרוץ השני של עונת 2000. אליסטר מקריי וקנת אריקסון, צמד נהגי הקבוצה סיימו לראשונה בין עשרת הראשונים בראלי ארגנטינה אותו סיימו במקום השביעי והשמיני, בהתאמה. אריקסן צבר נקודות ראשונות, כשסיים חמישי בראלי ניו זילנד והוסיף נקודות בראלי אוסטרליה (מקום רביעי). לקראת עונת 2001 הציגה הקבוצה דגם משופר של האקסנט שהיה בל אמינות גבוהה. למרות השיפור התקשתה הקבוצה להיאבק בארבע היצרניות הגדולות (מיצובישי, סובארו, פורד ופז'ו).
לקראת עונת 2002 החתימה הקבוצה את יוהא קנקונן, שזכה 4 פעמים בתואר האליפות ואת ארמין שוורץ ופרדי לוקאס. בסיום העונה צברה הקבוצה 10 נקודות באליפות היצרנים וסיימה במקום הרביעי לפני סקודה ומיצובישי. בספטמבר 2003, בעקבות אילוצי תקציב, הודיעה הקבוצה על פרישתה מהאליפות ועל כונתה לשוב ולהתחרות בשנת 2006. כוונה שלא התמשה בסופו של דבר.
היסטוריה > 2012-הווה: החזרה לאליפות העולם

בתערוכת הרכב של פריז שהתקיימה בספטמבר 2012 הכריזה יונדאי על כוונתה לשוב לאליפות החל משנת 2014 עם דגם היונדאי i20 WRC המבוסס על ה-i20. שלושה חודשים לאחר מכן נוסדה קבוצת יונדאי מוטורספורט האחראית על כל פעילות הספורט המוטורי של החברה, בדגש על קבוצת הראלי. בסיס החברה נקבע בעיר אלצנאו, גרמניה.
תיירי נויביל היה הנהג הראשון שהוחתם בקבוצה והיחיד מבין ששת הנהגים בקבוצה שלקח חלק בכל המרוצים בעונת הבכורה. את הנקודות הראשונות צבר בראלי מקסיקו, המרוץ השלישי בבענה, אותו סיים במקום השלישי. פודיום ראשון לקבוצה. התהפכות קשה במהלך ראלי גרמניה לא מנעה מנויביל לנצח את המרוץ, ניצחון אישי וקבוצתי ראשון בקריירה. אל המקום השני במרוץ הגיע דני סורדו, נהג נוסף של הקבוצה. במקביל לשתי המכוניות של הקבוצה הראשית, הריצה יונדאי רכב נוסף בקבוצה נפרדת. היידן פאדון היה הנהג המרכזי בקבוצה זאת והתחרה בשישה מרוצים שונים במהלך העונה.
בעונת 2015 התחרו נויביל, סורדו ופאדון בצורה מלאה. במספר מרוצים הכניסה הקבוצה מכונית רביעית בה התחרה קווין אברינג. את העונה סיימה הקבוצה במקום השלישי בפער של 6 נקודות אחרי קבוצת סיטרואן. ארבעת נהגים המשיכו עם הקבוצה גם בעונה הבאה. נויביל סיים את העונה במקום השני באליפות הנהגים עם ניצחון אחד ושישה פודיומים נוספים. הקבוצה סיימה במקום השני באליפות היצרנים.
שינוי התקנות שנכנס לתוקף בעונת 2017 היא להחלפת המכונית ביונדאי i20 קופה WRC. גם בעונה זאת הקבוצה ונויביל סיימו במקום השני באליפויות השונות. אנדריאס מיקלסן, שנותר בתחילת העונה ללא קבוצה בעקבות הפרישה של פולקסווגן, חתם לקראת סיום העונה על חוזה לשנתיים בקבוצה והספיק להשתתף בשלושת המרוצים האחרונים בעונה.
לקראת עונת 2018 הוחלט כי נויביל ומיקלסן יתחרו לאורך כל העונה. סורדו ופאדון יחלקו ביניהם את המכונית השלישית ויתחרו כל אחד בשבעה מרוצים במהלך העונה.
הערות שוליים

↑  Hyundai to quit World Rally, BBC, 17 September 2003
↑  Hyundai ready to jump back into rallying with i20 WRC, Autoblog, 28 Setember 2012
↑  Hyundai signs Thierry Neuville for World Rally Championship bid, Autoweek, 4 November 2013
↑  Rally Mexico: Podium a 'huge reward' for Hyundai, Crash.net, 12 March 2014
↑  Rally Germany: Thierry Neuville, Hyundai take maiden WRC win, Autosport, 24 August 2014
↑  Mikkelsen secures two-year Hyundai WRC deal, Motorsport.com, 28 September 2017
↑  Paddon 2018 WRC program finalised, Speedcafe, 12 January 2018
אליסטר מקריי בראלי פינלנד (2001)
תיירי נויביל ביונדאי i20 בראלי פינלנד (2017)
יחסי בולגריה–בלארוס

| יחסי בולגריה–בלארוס |
| --- | --- |
בולגריה: בלארוס


בולגריה: בלארוס
שטח (בקילומטר רבוע)
110,879: 207,600
אוכלוסייה
6,746,791: 9,041,765
תמ"ג (במיליוני דולרים)
101,584: 71,857
תמ"ג לנפש (בדולרים)
15,057: 7,947
משטר
רפובליקה

יחסי בולגריה–בלארוס הם יחסי החוץ בין בולגריה לבלארוס.
סקירה כללית

בולגריה הכירה בעצמאותה של בלארוס ב-23 בדצמבר 1991, והיחסים בין המדינות כוננו ב-26 במרץ 1992. באוקטובר 1993, משלחת ייצוגית בראשות יו"ר מועצת הרפובליקה של בלארוס, M. Hryb, הגיעה לביקור רשמי בסופיה. במהלך הביקור נחתם ההסכם הבין-ממשלתי "על יחסי ידידות ושיתוף פעולה בין הרפובליקה של בלארוס לרפובליקה של בולגריה", וכן ההסכם בין ממשלת הרפובליקה של בלארוס וממשלת הרפובליקה של בולגריה בנושא שיתוף פעולה בתחום החינוך, המדע והתרבות. בפברואר 1996, נערך ביקור רשמי בבולגריה על ידי משלחת ממשלתית בראשות ראש ממשלת בלארוס מיכאיל צ'יגיר. בספטמבר 1997 התקיימה בווילנה פגישה בין נשיא בלארוס אלכסנדר לוקשנקו ונשיא בולגריה פטר סטויאנוב. במרץ 1998, ביקר יושב ראש מועצת הרפובליקה של בלארוס פ. שיפוק בבולגריה כדי להשתתף בחגיגות לרגל יום השנה ה-120 לשחרור המדינה מהדיכוי העות'מאני. במהלך הביקור התנהל משא ומתן עם יו"ר האספה הלאומית של בולגריה יו' סוקלוב. ב-6 בפברואר 2020 נפגש שר החוץ של בלארוס ולדימיר מאקי עם מקבילתו הבולגרית יקטרינה זכריבה בסופיה, והשניים החליטו על הגברת היחסים הבילטרליים בין המדינות.
נציגויות דיפלומטיות

בולגריה מחזיקה בבלארוס שגרירות במינסק.
בלארוס מחזיקה בבולגריה שגרירות בסופיה וקונסוליית כבוד בבורגס.
יאיר כלב

| --- | --- |

הרב יאיר כלב
 לידה:  13 באוגוסט 1956 (בן 68) ו' באלול ה'תשט"ז חולון
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:  חסידות חב"ד
 תחומי עיסוק:  מחזיר בתשובה ומרצה העוסק בהנחלת ספר התניא לציבור הרחב, מוזיקאי וזמר
 רבותיו:  הרב מאיר בליז'ינסקי
 www.tanyaor.com
 
הרב יָאִיר כָּלֵב (נולד בו' באלול ה'תשט"ז, 13 באוגוסט 1956, בחולון) הוא מחזיר בתשובה ומרצה העוסק בהנחלת ספר התניא לציבור הרחב, מוזיקאי וזמר, המבצע ניגוני חב"ד. מייסד עמותת "תניא - מודעות עצמית ביהדות", המפעילה אתר אינטרנט, בלוג ומגזין שבועי. הוציא סדרת אלבומים.
ביוגרפיה

נולד בחולון למשפחה חילונית. לדבריו, בצעירותו התעניין במוזיקה ובפילוסופיה והתחבר במיוחד לספר "מורה נבוכים" של הרמב"ם. ב-1980 מלאו 90 שנה לייסוד העיר רחובות, וכלב מונה לנהל מחזמר שהפיקה העירייה לכבוד האירוע.
בה'תשמ"ב (1982) חזר בתשובה והחל ללמוד תורה עם רב מרחובות. בהמשך התחתן ועבר לרמת גן, שם החל ללמוד עם המשפיע הרב מאיר בליז'ינסקי והפך לחסיד חב"ד. בשנת ה'תש"ן (1990), החל למסור שיעור בספר התניא בביתו, בהמשך התרחבה הפעילות וכיום הוא מרצה בישראל ובעולם, מוסר סדנאות, סמינריונים, שבתונים והתוועדויות.
כלב יסד עמותה בשם "תניא - מודעות עצמית ביהדות", הוא פתח גם אתר אינטרנט בשם "עמותת תניא" ובו הוא מדווח על פעילויותיו, מעלה סרטונים וכותב מאמרים בנושאי יהדות. לרב כלב גם בלוג, שבו הוא מעלה סרטונים מצולמים של שיעורי תניא. הוא מפרסם עלון שבועי בשם "מגזין תניא". לרב כלב היה בעבר מדור בעלון "קרוב אליך". שיעוריו מאופיינים בהורדת הדברים לפועל באופי פסיכולוגי, מה שהוא מכנה "ילקוט עצות מעשיות לעזרה ראשונה נפשית".
בהופעותיו נוהג הרב כלב לבצע ניגוני חב"ד, בעיקר ניגונים שקטים וניגוני התעוררות, מאלו הפחות מוכרים בציבור. הוא שר ומנגן בגיטרה ומלווה במקהלה ונגנים, בהם אורן צור ונדב בכר. בעבר שיתף פעולה עם להקת "א גרוייסע מציאה". ביצועיו יצאו לאור בסדרת אלבומים.
היה מגיש שיעור תניא מדי יום רביעי ומוצאי שבת ברדיו קול ברמה[דרוש מקור: מתי בדיוק]. במשך תקופה מסר גם פינה יומית ברדיו "כל הנשמה".
הרב כלב חווה מוות קליני והתראיין על כך לעיתון "בקהילה". נשוי לעפרה, אב ל-6 ילדים ומתגורר בכפר חב"ד.
דיסקוגרפיה

עצם הנשמה 1
עצם הנשמה 2
עצם הנשמה 3
עצם הנשמה 4
עצם הנשמה בהופעה חיה
סדנת תניא
הערות שוליים

↑  זלמן רודרמן, חמש יממות קריטיות בחייו של הרב יאיר כלב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 26db93f9-9ee7-4325-9b99-f47346057dba
יחסי בולגריה–בלגיה

| יחסי בולגריה–בלגיה |
| --- | --- |
בולגריה: בלגיה


בולגריה: בלגיה
שטח (בקילומטר רבוע)
110,879: 30,528
אוכלוסייה
6,746,791: 11,743,761
תמ"ג (במיליוני דולרים)
101,584: 632,217
תמ"ג לנפש (בדולרים)
15,057: 53,834
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

יחסי בולגריה–בלגיה הם היחסים הדיפלומטיים בין בולגריה לבלגיה.
סקירה כללית

יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות נוצרו ב-1879, זמן קצר לאחר הקמת נסיכות בולגריה. באוגוסט 1914, בלגיה נכבשה על ידי הקיסרות הגרמנית. בין 1914 ל-1915, לעומת זאת, ממלכת בולגריה נותרה נייטרלית. עם זאת, בולגריה התקרבה בסופו של דבר לקיסרות הגרמנית ולאימפריה האוסטרו-הונגרית, ובשנת 1915 התיישרה ממשלתו של ראש הממשלה הליברלי וסיל רדוסלאבוב עם מעצמות המרכז ולחמה לצידן עד תום מלחמת העולם הראשונה. במלחמת העולם השנייה שוב נכבשה בלגיה על ידי גרמניה הנאצית, בעוד בולגריה הצטרפה למדינות הציר ולחמה לצידן עד ספטמבר 1944 אז עברה לצד בעלות הברית.
לאחר מלחמת העולם השנייה הייתה בלגיה חלק ממדינות נאט"ו והגוש המערבי, בעוד בולגריה הייתה חלק מברית ורשה. באוקטובר 2016 בלגיה ובולגריה סיכמו, הסכם שמטרתו להילחם בהשלכה חברתית, ניצול והונאה. בשנת 2019 חגגו שתי המדינות 140 שנים לכינון היחסים הדיפלומטיים ביניהן. נכון לשנת 2021, מספר האזרחים הבולגרים שהיו רשומים בבלגיה עמד על 43,104. כיום, שתי המדינות חברות מלאות בלה פרנקופוני, נאט"ו והאיחוד האירופי.
נציגויות דיפלומטיות

בלגיה מחזיקה בבולגריה שגרירות בסופיה.
בולגריה מחזיקה בבלגיה שגרירות בבריסל.
יחסי בולגריה–גאורגיה

| יחסי בולגריה–גאורגיה |
| --- | --- |
בולגריה: גאורגיה


בולגריה: גאורגיה
שטח (בקילומטר רבוע)
110,879: 69,700
אוכלוסייה
6,746,791: 3,807,418
תמ"ג (במיליוני דולרים)
101,584: 30,536
תמ"ג לנפש (בדולרים)
15,057: 8,020
משטר
רפובליקה

יחסי בולגריה–גאורגיה הם יחסי החוץ בין בולגריה לגאורגיה.
סקירה כללית

בולגריה הכירה בעצמאותה של גאורגיה ב־15 בינואר 1992. היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו ב־5 ביוני 1992. שתי המדינות חברות מלאות בארגון לשיתוף פעולה כלכלי של הים השחור (אנ'). שתי המדינות חברות מלאות במועצת אירופה . בולגריה היא חברה באיחוד האירופי שגיאורגיה הגישה בקשה להצטרפות אליה ב-2022.
נציגויות דיפלומטיות

בולגריה מחזיקה בגאורגיה שגרירות בטביליסי.
גאורגיה מחזיקה בבולגריה שגרירות בסופיה.
יחסי בולגריה–בנגלדש

| יחסי בולגריה–בנגלדש |
| --- | --- |
בולגריה: בנגלדש


בולגריה: בנגלדש
שטח (בקילומטר רבוע)
110,879: 148,460
אוכלוסייה
6,746,791: 174,095,429
תמ"ג (במיליוני דולרים)
101,584: 437,415
תמ"ג לנפש (בדולרים)
15,057: 2,513
משטר
רפובליקה: דמוקרטיה פרלמנטרית

יחסי בולגריה–בנגלדש הם יחסי החוץ שבין הרפובליקה הבולגרית לבין הרפובליקה העממית של בנגלדש. שתי המדינות מחשיבות יחסים אלו ליחסים לבביים, ומבקשות לחזקן. בולגריה הייתה אחת מהמדינות המעטות שהכירו בבנגלדש זמן קצר לאחר הכרזת עצמאותה בשנת 1971.
שיתופי פעולה

בין המדינות מתקיימים מספר רב של שיתופי פעולה, בעיקר במגזרי החקלאות, התרבות והטכנולוגיה. בשנת 2014, שתי הממשלות חתמו על מזכר הבנות בנוגע להקמת התייעצות שותפת בין המדינות שתקדם את שיתוף הפעולה ההדדי בין משרדי החוץ והמדינות בפרט. בנגלדש ובולגריה הראו אינטרס משותף בהגברת היחסים הכלכליים בין המדינות.
שיתופי פעולה > יחסים כלכליים

בשנת 2016, בולגריה ייצאה לבנגלדש סחורה בשווי 15.2 מיליון דולר אמריקאי. נתחים גדולים מהסחורה הם דשנים פוספטיים, אוכל המיועד לבע"ח, דם אנושי, אנזימים, ציוד שידור, קאולין, קטניות יבשות ומוצרי ברזל. לעומתה, בנגלדש ייצאה לבולגריה סחורה בשווי 2.4 מיליון דולר אמריקאי. נתחים גדולים מהסחורה הם חוטי יוטה, תיקים, חולצות, סרטנים, מעילים ומוצרי בגדים.
ייצוג

בולגריה מיוצגת בבנגלדש בדרג הקונסולרי על ידי קונסוליה שהיא מחזיקה בדאקה, בירת המדינה.
בנגלדש מיוצגת בבולגריה על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בסופיה, בירת המדינה.
יוכבד וינפלד

| --- | --- |

יוכבד וינפלד (2012)
 לידה:  15 ביולי 1947 (בת 77) לגניצה, רפובליקת פולין 
 שם לידה:  אווה ארנסט
 לאום:  ישראלי
 
יוכבד (ג'וקי) וינפלד (נולדה ב-15 ביולי 1947) היא אמנית, מורה לאמנות ומפתחת תערוכות הפעלה חינוכיות לילדים.
וינפלד נחשבת כפורצת דרך לעיסוק במורשת יהודית-דתית ובשואה, תוך שימוש באמצעים עכשוויים.
ביוגרפיה

יוכבד (ג'וקי) וינפלד נולדה כאווה ארנסט בעיר לגניצה בשלזיה, פולין למשפחה חילונית וגדלה בוורוצלב, גם כן בשלזיה.
לפני מלחמת העולם השנייה היה אביה, נתן ארנסט, חניך גורדוניה, יצרן מצליח של חולצות גברים בעיר פְּשֶׁמִישְׁל, בגליציה, פולין, ואמה, קלרה, סיימה את לימודיה בבית ספר מקצועי מקומי עם פרוץ המלחמה.
הוריו של נתן נורו בידי הנאצים והוא עצמו עבר את שארית המלחמה במחבוא. קלרה השיגה מסמכים מזויפים, התחזתה לארית ועבדה כמנהלת משק בביתו של קצין אס אס שהוצב בפולין. נתן וקלרה נפגשו ונישאו אחרי המלחמה.
ב-1957 היגרה משפחת ארנסט לישראל, ולאחר שהות של מספר חודשים בתל אביב, התיישבה בגבעתיים.
אווה, כעת יוכבד, הייתה ילדה מחוננת שהצטיינה במיוחד בציור, משחק וכתיבה. בהיותה בת שש עשרה, לקח אותה האמן רפי לביא תחת חסותו, ובטרם מלאו לה עשרים, הוצגו עבודתיה לצד אלו של מורה בתערוכות קבוצת +10.
ב-1967 נישאה לדוד וַיְנְפֶלְד, באותה עת דוקטורנט באוניברסיטה העברית בירושלים ויהודי שומר מצוות, ב-1977 הנישואים הסתיימו בגירושים.
ב-1980 וינפלד התחתנה עם סטיבן כשר (Steven Kasher) ועברה לניו יורק, בה היא מתגוררת מאז ועד היום (2016). ב-1985 נולדה בתה טליה כשר. הזוג התגרש ב-1993.
וינפלד למדה במדרשה לציור ואמנות, כשזו הייתה בתל אביב ובו-זמנית באוניברסיטת תל אביב (1965-67), באוניברסיטה העברית (67–69) וקיבלה תואר מוסמך מאוניברסיטת קייפטאון בדרום אפריקה.
היא לימדה באגף הנוער של מוזיאון ישראל, בבצלאל, במדרשה לציור ולאמנות ובבית הספר לאמנות ע"ש מיכאליס באוניברסיטת קייפטאון.
וינפלד פיתחה תערוכות הפעלה חינוכיות באגף הנוער במוזיאון ישראל בירושלים, במוזיאון היהודי של ניו יורק (The Jewish Museum) ובמוזיאון לילדים בניו יורק (Children’s Galleries for Jewish Culture), שהייתה שותפה-מייסדת שלו ב-1995 ואותו ניהלה עד 2011, שנת סגירתו.
גלריה

‏1967, תערוכת הערום +10 בגלריה גורדון, שמן על בד, אוסף פרטי.
‏1969, תערוכת יחיד בגלריה מבט, תל אביב, שמן על בד, אוסף פרטי.
‏1973, תפר עם נוצה, תערוכת מעבר בגלריה דבל, ירושלים, חוט, נוצה, עפרון ואקריליק על בד, אוסף פרטי.
‏1974, פנים תפורים, תערוכת יחיד בגלריה דבל, תצלום תפור ומצולם, אוסף מוזיאון חיפה לאמנות.
‏1974, ידיים תפורות, תערוכת יחיד בגלריה דבל, תצלום תפור ומצולם, אוסף מוזיאון תל אביב לאמנות.
‏1974, צלקת בשלג, תערוכת יחיד בגלריה דבל ירושלים, תצלום, אוסף האמן.
‏1974, תערוכת יחיד בגלריה דבל, חמרים שונים על נייר, אוסף גלריה גורדון.
‏1974, תערוכת יחיד בגלריה דבל, חמרים שונים על נייר, אוסף גלריה גורדון.
‏1975, תערוכת "כאבים" בגלריה דבל, כאב בעיניים, חמרים שונים, אוסף מוזיאון חיפה לאמנות.
‏1976, תערוכת יחיד בגלריה דבל, אקריליק, בדים, עור על בד, אוסף האמן.
‏תצלומים של "מיצג" (1976) בתערוכת יחיד בגלריה דבל.
‏1976, פנים תפורים, תצלום תפור ומצולם, אוסף גלריה גורדון.
‏1976, קו משפחה, תערוכת יחיד בגלריה דבל, תצלום, אקריליק, עפרון על נייר.
‏1979, #7 מוכת עץ, טקסט: "קז׳יה ואני עומדות על מרפסת העץ. קז׳יה שולחת אותי לקנות סיגריות. אחר-כך היא נותנת לי מציצה ואומרת אצלנו בכפר הייתה בחורה אחת ששחקה עם מקל בין הרגליים ואחר-כך ירד לה דם אצלי כל חודש יורד דם משם. אם בחורה בהריון יוצא לה מיץ צהוב." תערוכת יחיד במוזיאון ישראל. חמרים שונים. אוסף פרטי.
‏1979, 8#, טקסט: "במחנות הריכוז שבהם היו כל היהודים מלוכלכים ורעבים היו גם נשים יפות שהגרמנים אהבו. אז הן הרביצו ליהודים וקבלו אוכל. עכשיו מענישים אותן. היו להן ראשים מגולחים." תערוכת יחיד במוזיאון ישראל, חמרים שונים, אוסף מוזיאון ישראל.
‏1980-81, סיפורים לילדים קטנים. טקסט: "אל תדאגי הרגו אותו על כיסא חשמלי זה המות הכי קל." תערוכת יחיד בגלריה גורדון, חמרים שונים, אוסף האמן.
‏1980-81, סיפורים לילדים קטנים. טקסט: "תאכלי תאכלי במלחמה אכלו אפילו קליפות של תפוחי אדמה." תערוכת יחיד בגלריה גורדון, חמרים שונים, אוסף האמן.
‏1981-82, משפטים. טקסט: LADIES AND GENTLEMEN, THIS WILL NEVER HAPPEN AGAIN. תערוכת יחיד בגלריה גורדון, שמן על בד, עץ, אוסף האמן.
‏1981-82, משפטים. טקסט: AND IF IT IS HAPPENING AGAIN TO SOMEONE ELSE‏? תערוכת יחיד בגלריה גורדון, שמן על בד, עץ, אוסף האמן.
‏1983-84, שמן על בד, אוסף האמן.
‏1988, אמירות שדופות. YOU WILL ALWAYS BE MY BABY, תערוכת יחיד בגלריה בוגרשוב, 1991. חמרים שונים, אוסף האמן.
‏1988, אמירות שדופות. IT’S JUST A FAIRY TALE. תערוכת יחיד בגלריה בוגרשוב, 1991. חמרים שונים, אוסף האמן.
‏1990. History, it seems, for the initiated consists of just a few words. Knife. תערוכת יחיד בגלריה בוגרשוב, 1991. חמרים שונים, אוסף פרטי.
‏1990. History, it seems, for the initiated consists of just a few words. Razor. תערוכת יחיד בגלריה בוגרשוב, 1991. חמרים שונים, אוסף האמן.
‏1993-94. WHAT IS, WHAT ISN’T. I. BUNNY. חמרים שונים. אוסף האמן.
תערוכות יחיד

2013 ”קו תפר“, גלריה גורדון 2, תל אביב, אוצרת: שלומית ברויר.
1991 ”עבודות“, גלריה בוגרשוב, תל אביב, אוצרת: אריאלה אזולאי-ערמון.
1982 ”משפטים“, גלריה גורדון, תל אביב.
1981 ”סיפורים לילדים קטנים“, גלריה גורדון, תל אביב.
1979 מוזיאון ישראל, ירושלים, אוצרת: סטפני רחום.
1976 ”יוכבד וינפלד“, גלריה דבל, ירושלים.
1975 ”כאבים“, גלריה דבל, ירושלים.
1974 גלריה דבל, ירושלים.
1972 גלריה בר-כוכבא, תל אביב.
1969 גלריה מבט, תל אביב.
תערוכות קבוצתיות

2010 ”Photography and Memory“, אוניברסיטת ברנדייס, וולת'ם, מסצ'וסטס.
2008 ”60 שנות אמנות בישראל: העשור השלישי: 1968-1978; גופי-עצמי, אמנות בישראל 1978-1968“, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, אוצר: מרדכי עומר.
2008 ”60 שנות אמנות בישראל, העשור הרביעי: 1988-1978 - צ׳ק-פוסט שנות השמונים באמנות ישראל“, (מוזיאון חיפה לאמנות, חיפה, צ׳ק-פוסט שנות השמונים באמנות ישראל, אוצרת: אילנה טננבאום.
2006 ”וידאו zero כתוב בגוף פעולה בשידור חי הדימוי המוקרן-העשור הראשון“, מוזיאון חיפה לאמנות, חיפה, אוצרת: אילנה טננבאום.
1998 "העיניים של המדינה, אמנות חזותית במדינה ללא גבולות; היבטים באמנות הישראלית של שנות השבעים", מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, אוצרת: אלן גינטון.
1992 ”De Cordova Museum, “Goodbye to Apple Pie, לינקולן, מסצ׳וסטס.
1992 ”Artists Social Views‏ 9",‏ J. Claramunt Gallery‏, ניו יורק.
1991 “The Gallery at Hastings-on Hudson, “Israeli Borne, ניו יורק.
1987 ”Archetype/ Symbol/ Photograph. ,“O Roe Electric Art Space, הובוקן, ניו ג'רזי.
1984 ”State University at Albany ,”New York Images: New Directions, הגלריה האוניברסיטאית באולבני, ניו יורק.
1981 ”Trends in Israeli Art 1970-81“, יריד האמנות בבזל (Basel Art Fair), בזל.
1981 ”Ung Kunst fra Israel Kunstsenter“, ‏Henie Onstaad Kunstsenter, הווויקודן, נורווגיה.
1981 ”Artists of Israel: 1920-1980“, המוזיאון היהודי, ניו יורק, אוצרת: סוזן גודמן.
1979 ”אמנים בוחרים אמנים“, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, אוצר: מרק שפס.
1979 ”Artists of Israel“, ‏A.I.R Gallery, ניו יורק, אוצרת: Rachel bas-Cohain.
1978 ”אמנות על חברה בישראל 1978-1948“, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, אוצרת: שרה ברייטברג.
1977 ”Artists from Israel‏ 10“, מוזיאון לואיזיאנה, הומלבאק, דנמרק, אוצר: יונה פישר.
1977 ”Frauen Machen Kunst“, ‏Galerie Magers, בון.
1976 ”מיצג 76“, בית האמנים, תל אביב, אוצר: גדעון עפרת.
1975 ”Jerusalemer Kunstler, “Kasseler Kunst Verein, קאסל.
1975 יריד האמנות של בזל (Basel Art Fair), בזל.
1974 ”רישום מעל ומעבר“, מוזיאון ישראל, ירושלים, אוצרים: יונה פישר ומאירה פרי-להמן.
1974, ”פורטרט“, בית האמנים, ירושלים.
1973, ”הומאז'“, בית האמנים, ירושלים.
1973 ”ארוטיקה“, בית האמנים, ירושלים.
1973 ”תערוכת מעבר“, גלריה דבל, ירושלים.
1972 ”קיץ 72“, בית האמנים, תל אביב.
1970 ”10+ עולה על הוונוס“ (תערוכת קבוצת +10), גלריה גורדון, תל אביב.
1969 ”תערוכה בעגול“ (תערוכת קבוצת +10), גלריה גורדון, תל אביב.
1967 ”העירום“ (תערוכת קבוצת +10), גלריה גורדון, תל אביב.
ספרים שכתבה

כיצד מתבוננים בתמונה?, טקסט ואיורים: יוכבד וינפלד, עיצוב: אורה יפה, הוצאת מוזיאון ישראל, אגף הנוער ע"ש רות, 1984, 1990.
מציאות ואשליה, טקסט ואיורים: יוכבד וינפלד, עיצוב: אורה יפה, הוצאת מוזיאון ישראל, אגף הנוער ע"ש רות, 1981.
צבע, טקסט ואיורים: יוכבד וינפלד, עיצוב: אורה יפה, הוצאת מוזיאון ישראל, אגף הנוער ע"ש רות, 1979.
הערות שוליים

↑  Meir Ronnen, "Portrait of the artist as a very young persecuted Jewish female", The Jerusalem Post, August 6, 1979.
.Sara Breitberg, "Women Artists." Ariel, Jerusalem, 1979
אדם ברוך, "תיק יוכבד וינפלד 1975-81", ידיעות אחרונות, יוני 1981.
↑  Gannit Ankori, "Yocheved Weinfeld’s Portraits of the Self" in Woman’s Art Journal, Vol. 10, No. 1, (Spring - Summer 1989), 22-27.
גנית אנקורי, "קו ישר אל המוח: יוכבד וינפלד – ניו יורק, שנות ה-80", סטודיו 6, דצמבר 1989, עמ' 14–17
↑  אורן שץ, יוכבד וינפלד (1947), באתר עסקי אמנות, ‏2015-02-23
↑  רחל אנגל ממעריב הייתה היחידה ששיבחה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 270894  NLI: 987007477342705171  ISNI: 0000 0000 7894 0108  LCCN: n89603130  NTA: 305853104  RKD: 230163  ULAN: 500101970  VIAF: 23741261   WorldCat (עם VIAF): 23741261 
וינפלד בעבודה, ירושלים, 1969
יחסי בולגריה – ניו זילנד

| יחסי בולגריה – ניו זילנד |
| --- | --- |
בולגריה: ניו זילנד


בולגריה: ניו זילנד
שטח (בקילומטר רבוע)
110,879: 268,838
אוכלוסייה
6,746,791: 5,223,485
תמ"ג (במיליוני דולרים)
101,584: 253,466
תמ"ג לנפש (בדולרים)
15,057: 48,524
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

יחסי בולגריה–ניו זילנד הם יחסי החוץ בין בולגריה לניו זילנד.
סקירה כללית

היחסים הבילטרליים של ניו זילנד עם בולגריה גדלו במידה ניכרת מאז הצטרפותה של בולגריה לאיחוד האירופי בשנת 2007. ההתקשרות הרשמית הממשלתית בין המדינות מתנהלת בעיקר באמצעות פורומים רב-צדדיים, בעיקר ארגון הסחר העולמי, האו"ם ואמנת אנטארקטיקה (בולגריה הפכה לחברה מייעצת בשנת 1998).
יחסי סחר

בשנת 2019 הסתכם הסחר בין המדינות ב-39 מיליון דולר ניו זילנדי. היצוא שכלל מוצרים מן החי ויין הסתכם ב-16 מיליון דולר ניו זילנדי, ואילו היבוא שכלל מכונות ומכשירים מכניים ונחושת הסתכם ב-24 מיליון דולר ניו זילנדי.
נציגויות דיפלומטיות

בולגריה מיוצגת בניו זילנד באמצעות שגרירותה בקנברה, אוסטרליה.
ניו זילנד מיוצגת בבולגריה באמצעות שגרירותה בבריסל, בלגיה.
יונדאי נוביס

| --- | --- |

Hyundai Nuvis
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Hyundai HCD-11 Nuvis Concept
 יצרן:  יונדאי מוטור
 שנות ייצור:  2009 (מכונית קונספט)
 הרכבה:  דרום קוריאה דרום קוריאה
 סיווג:  קרוסאובר בעלי מאפיינים של SUV,  בעלת הנעה היברידית
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע בנזין 2.4 ליטר מסוג "Hyundai Theta engine" (אנ') דגם "2.4- Theta II"  מנוע חשמלי בנפח 205 נאנומטר  סך כוח 2 המנועים ההיברידים מפיקים במשותף - 228 כ"ס
 הילוכים:  תמסורת אוטומטית - 6 מהירויות
יונדאי נוביס (באנגלית: Hyundai Nuvis, שם מלא: Hyundai HCD-11 Nuvis Concept) היא מכונית קונספט בעלת הנעה היברידית, בתצורת קרוסאובר בעלי מאפיינים של SUV, מתוצרת יצרנית הרכב יונדאי מוטור אשר הוצגה בשנת 2009 לאחר שתוכננה במרכז העיצוב ב-"Irvine, California" (אנ') בקליפורניה.
דגם ה"יונדאי נוביס" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות הבינלאומית בניו יורק בשנת 2009.
הרעיון העיצובי של דגם ה"יונדאי נוביס" בהשראת משחק הגומלין בין אלמנטים טבעיים ונוזלים עם משטחים נוקשים יותר ומבנים ליצירת אשליה של תנועה מתמדת. אחד המאפיינים הייחודיים שלה הוא דלתות הפתיחה כלפי מעלה, אשר נדירות במיוחד על רכבי השטח. דגם  זה הוא גם רכב היברידי.
מאפיינים

הנעה היברידית : מנוע בעירה פנימית + מנוע חשמלי
גלגלים - 22 אינץ'
2 דלתות "gullwing"  ("Gull-wing door") (אנ') אשר חושפות בפתיחתן את המושב הקדמי והאחורי יחד.
בד פנים  מפוליאסטר ממוחזר (מבקבוקי סודה)
ספק כוח חשמלי: סוללת ליתיום-יון - 270 וולט, 5.3 ליטר
גלריה

"יונדאי נוביס"
"יונדאי נוביס"
"יונדאי נוביס"
"יונדאי נוביס"
"יונדאי נוביס"
"יונדאי נוביס"
"יונדאי נוביס"
ראו גם

יונדאי מוטור
יונדאי אינטראדו
יונדאי קליקס
יונדאי בלו-וויל