stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
התיישנות (כלכלה)
השלכות

התיישנות מהווה פגיעה בזכות הקניין[דרוש מקור], מאחר שמי שרוכש מוצר אינו יכול לעשות בו שימוש מרגע שהוא מתיישן; במצב זה, למעשה, ישנה דרישה מהצרכן לרכוש מוצר על מנת למלא את הפונקציה שהוא משמש. מוצרים מתיישנים מהווים פגיעה באיכות הסביבה ומכיוון שהם יוצרים עוד ועוד פסולת בעוד שהם עדיין פועלים. בעיה נוספת היא דרישה לאותו מוצר לשימושים ספציפיים, אף על פי שכבר נדיר בשוק בעקבות ההתיישנות, לדוגמה דרישת משרד החינוך להבאת דיסקמן לצורכי בחינת בגרות בשפה האנגלית.

מוצרים מיושנים לפעמים גם מבוקשים מתוך רצון לשמר נוסטלגיה, כגון שימוש חוזר במשחקי מחשב ישנים המיועדים למחשבי קומודור 64 או אטארי ואף העברתם לאינטרנט לצורך שימור הפורמט. מוצרים קיימים גם מוטמנים בתוך קפסולת זמן מתוך ידיעה שבעתיד לא יכירו אותם כי הם יעברו תהליך של התיישנות.
למוצרים מיושנים מסוימים יש יתרון בולט בהיותם פשוטים יותר ולעיתים אף עמידים יותר, לכן למשל בשוק הטלפונים הסלולריים ישנה דרישה בקרב ציבור מסוים דווקא למכשירים הישנים שמנצלים פחות סוללה ופחות חשופים לבעיות של העדר פרטיות.
ראו גם

חדשנות משבשת
הערות שוליים

↑  זאב זלבסקי, מדע בדיוני בהתהוות: סיכום פיתוחי הטכנולוגיה של שנת 2013, 12/1/2014, באתר nrg
↑  NEXTER, ‏מכשירי הווידאו עדיין איתנו. עכשיו כבר לא, באתר ‏מאקו‏, 21 ביולי 2016
↑  השבתה מתוכננת, באתר אקו-ויקי
↑  איתי שמושקוביץ, מה עושים עם הדיסקטים? פרויקט אירופי משמר פורמטים ישנים, באתר ynet, 3 ביוני 2008
↑  Obsolescence – a key challenge in the digital age, באתר הארכיון הלאומי של אוסטרליה (באנגלית)
↑  שחר חי, אחורה בזמן: נבחנים באנגלית נדרשים להביא דיסקמן, באתר ynet, 21 במרץ 2016
↑  צחי הופמן, 200 אלף טלפונים "לא חכמים" נמכרים בארץ בשנה, באתר ynet, 20 בנובמבר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4224599-0 
מכנסי ג'ינס משנות ה-70 של המאה ה-20 שיצאו מהאופנה.
תודעת בעלי חיים

על פי הצהרת התודעה של קיימברידג', "רמות תודעה כמעט דומות לבני אדם" נצפו באפרור אפריקני
תודעת בעלי חיים (באנגלית: Animal consciousness) היא מצב שבו יש לבעל חיים תודעה הכוללת מודעות לאובייקטים חיצוניים ולרגשות פנימיים.
תודעה אצל בני אדם מוגדרת כשילוב של תחושתיות, מודעות, סובייקטיביות, קווליה, יכולת לחוות או להרגיש, ערנות, תחושה של הערכה עצמית, ומערכת שליטה נפשית. למרות הקושי בהגדרה, לרוב הפילוסופים יש תפיסה אינטואיטיבית בעלת בסיס רחב משותף בשאלה מהי תודעה.
כאשר ניגשים לנושא תודעת בעלי חיים, מתעוררים מספר קשיים, בעיקר מכיוון שלבעלי חיים חסרה היכולת לתקשר בשפה אנושית, ולכן אינם מסוגלים לספר לנו על חוויותיהם. כמו כן, יש הגורסים כי לבעלי החיים אין כלל תודעה או רגשות, ולכן לחייהם אין שום ערך, ופגיעה בהם היא תקינה מבחינה מוסרית. הפילוסוף הצרפתי בן המאה ה-17 רנה דקארט, למשל, טען שרק לבני אדם יש תודעה, וכתוצאה מכך הצדיק התעללות בבעלי חיים.
תודעת בעלי החיים נחקרת באופן פעיל מעל ל-100 שנה. בשנת 1927 פרסם הפסיכולוג האמריקאי הארווי קאר מאמר בנושא הפונקציונליזם של בעלי חיים, ובו טען כי נדרש ידע מוקדם ומעמיק בתודעה האנושית על מנת להבין את תודעת בעלי החיים. בשנת 1985 פרסם מאמר נוסף בנושא זה ובו המליץ להתחקות אחר ההתפתחות של תודעה עצמית, תפיסה, תקשורת, התכוונות, אמונות והתבוננות פנימית בעוברים אנושיים, תינוקות וילדים.
רקע פילוסופי

בעיית גוף-נפש בפילוסופיה בוחנת את הקשר בין המוח לבין הגוף, ובמיוחד את הקשר בין התודעה לבין המוח.
קיימות שתי גישות עיקריות לבעיה זו:
תומכי הדואליזם יוצרים הבחנה חדה בין תחומי הרוח לדברים הגשמיים.
תומכי המוניזם טוענים שקיים רק גורם יחיד האחראי למופעים השונים בטבע, וכי רוח וחומר הם שני היבטים שונים של אותו גורם.
הבעיה נדונה עוד בימי אריסטו על ידי תלמידיו. במיוחד עסק בה רנה דקארט במאה ה-17, והגיע למסקנה כי רק  בני האדם מסוגלים להבחין בין תחומי הרוח לדברים גשמיים. לשיטתו, דואליזם תקף לבני האדם בעוד שמוניזם מיטיב לתאר בעלי חיים.
מחקר משנת 2010 מצא לפחות ארבעים הגדרות שונות למושג "תודעה". חוקרים רבים עוסקים בחקר התודעה, ביניהם  אתולוגים, נוירולוגים, מדעני מוח, פילוסופים, פסיכולוגים ופסיכיאטרים.
אחד הגורמים המרכזיים בתודעה הוא המודעות, שהיא היכולת להיות מודע לאובייקטים חיצוניים ולרגשות פנימיים. גורמים נוספים המגדירים תודעה הם תחושתיות, סובייקטיביות, קווליה, היכולת לחוות או להרגיש, ערנות, תחושה של הערכה עצמית, ומערכת שליטה נפשית.
כאב ורגשות אצל בעלי חיים

ברנרד רולן (אנ') מאוניברסיטת המדינה של קולורדו כתב שבארצות הברית עד 1989 וטרינרים הונחו להתעלם מכאבים אצל בעלי חיים. לאחר מכן החלו מספר מחקרים וחקיקות, וכיום רוב החוקרים מסכימים כי בעלי החיים הם בעלי תחושתיות, הם מרגישים כאב, והם בעלי רגשות בסיסיים ומודעות חלקית.
כאב ורגשות אצל בעלי חיים > מחקר מדעי

החל מהמאה ה-21 הצליחו חוקרים במדעי המוח להוכיח קשרים רבים בין מערכת העצבים לבין התודעה, וכן למצוא בסיס ביולוגי לרגשות ומחשבות. עם החוקרים בתחום הזה נמנים אנטוניו דמסיו וג'רלד אדלמן.
הסופר המדעי יוג'ין לינדן כתב מאמר בשם "קינת התוכי" שבו מוצגות דוגמאות רבות של התנהגויות אינטליגנטיות של מגוון מינים של בעלי חיים, שמהן הוא מסיק כי לבעלי חיים יש רגשות ותודעה הדומים לאלה של בני אדם.
כאב ורגשות אצל בעלי חיים > מחקר מדעי > מבחני תודעה לבעלי חיים

במסגרת המחקר המדעי נערכו מספר רב של מבחני תודעה לבעלי חיים. להלן סקירה של המבחנים העיקריים.
כאב ורגשות אצל בעלי חיים > מחקר מדעי > מבחני תודעה לבעלי חיים > מבחן המראה

מבחן המראה מורכב מבדיקה המוכיחה כי יצור חי מודע לדמותו המשתקפת במראה. המבחן פותח בשנת 1970 על ידי הפסיכולוג גורדון גאלופ ג'וניור.
הבדיקה מתבצעת באופן הבא: בזמן שבעל חיים (או תינוק אנושי) ישן, מסמנים סימן בעורו באזור שלא ניתן לראות ישירות אלא רק בהשתקפות במראה. לאחר שהוא מתעורר, אם הוא מזהה את הסימן ונוגע בו, זו אינדיקציה לכך שהוא מודע להשתקפותו במראה.
מאז שהמבחן הומצא, מחקרים רבים מצאו עדויות לכך שבעלי חיים רבים מזהים את עצמם במראה, ביניהם קופים (שימפנזה מצוי, בונובו, אורנגאוטן, גורילה), פילים דולפינן, קטלן, עורביים ועקעק. בשנת 2019 עבר את מבחן המראה לראשונה יצור שאינו יונק או עוף – דג נקאי ממשפחת השפתוניים.
אחת הביקורות על מבחן המראה היא שהוא מתמקד רק בראייה, בעוד מיני בעלי חיים שונים מסתמכים יותר על חושים אחרים, למשל חוש הריח אצל כלבים.
כאב ורגשות אצל בעלי חיים > מחקר מדעי > מבחני תודעה לבעלי חיים > שפה

יש חוקרים הסבורים שאפשר לפרש את קולותיהם של בעלי חיים, ללמוד מהם על מחשבותיהם ולהסיק כי הם בעלי תודעה. מספר מחקרים הנוקטים גישה זו הוכיחו כי קולותיהם של תינוקות מעידים על תודעה אנושית.
חוק זיף יכול לסייע בבדיקה אם נתוני תקשורת אצל בעלי החיים מצביעים על שפה טבעית אינטליגנטית. מספר חוקרים השתמשו בחוק זה על מנת ללמוד את שפת הדולפינן.
כאב ורגשות אצל בעלי חיים > מחקר מדעי > מבחני תודעה לבעלי חיים > כאב או סבל

על פי רוב ההגדרות, היכולת להרגיש סבל מעידה על תודעה, בניגוד לכאב, שבהגדרתו הוא פיזי.
תחושתיות היא אחד ממרכיבי התודעה. רוב החוקרים מסכימים כי לבעלי חיים יש יכולת להרגיש הנאה או כאב, אך חלוקים בדעותיהם לגבי יכולתם לחוש סבל.
כאב ורגשות אצל בעלי חיים > מחקר מדעי > מבחני תודעה לבעלי חיים > הטיה קוגניטיבית ורגש

החוקרים חלוקים בדעותיהם לגבי יכולתם של בעלי חיים לחוש רגשות ולפתח הטיה קוגניטיבית. במספר מחקרים (אנ') טענו החוקרים כי הצליחו לזהות הטיה קוגניטיבית בעכברים, כלבים, חזירים ודבורים.
הצהרת התודעה של קיימברידג'

בשנת 2012 ערכה קבוצת מדענים כנס על תודעת בעלי החיים באוניברסיטת קיימברידג' בבריטניה. הכנס הוקדש לזכר פרנסיס קריק, ביולוג מולקולרי, ממגלי מבנה ה-DNA ומדען מוח מוערך. בסיום הכנס, המדענים הצהירו בפומבי על קיומה של תודעה בבעלי חיים שאינם אנושיים. סיכום הוועידה מכונה "הצהרת התודעה של קיימברידג'".
ראו גם

אינטליגנציה בבעלי חיים
הערות שוליים

↑  Associated Press,הפילה עברה את מבחן המראה, 31 באוקטובר 2006
↑  Masanori Kohda, Takashi Hotta, Tomohiro Takeyama, Satoshi Awata, Cleaner wrasse pass the mark test. What are the implications for consciousness and self-awareness testing in animals?, bioRxiv, 2018-08-21, עמ' 397067 doi: 10.1101/397067
רנה דקארט טען כי רק אצל בני האדם קיימת תודעה, והיא לא קיימת בבעלי חיים אחרים.
פילים מסוגלים לזהות את עצמם במראה.
ראו גם:  זיהוי עצמי של קופים, סרטון  באתר יוטיוב, מערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק.
סיאמכ מורה צדק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1965 (בן 60 בערך) שיראז, איראן 
 מדינה:  איראן איראן
 תפקיד:  חבר הפרלמנט האיראני
 
ד"ר סיאמכ מורה צדק (בפרסית: سیامک مره‌صدق; נולד ב-1965) הוא חבר פרלמנט איראני, המג'לס, ממוצא יהודי, שכיהן בעבר כיו"ר הוועד היהודי של טהראן, ארגון הגג של יהודי איראן. מורה צדק הוא גם רופא, המנהל את מרכז הצדקה ובית החולים ד"ר ספיר בטהראן, הנמצא בבעלותו ומימונו של הוועד.
קורות חייו

נולד בעיר שיראז כנצר לאחד ממנהיגי הקהילה המקומית. בטרם נכנס לפרלמנט האיראני נחשב למרצה מבוקש באוניברסיטה ולרופא מנתח בעל מוניטין. במקביל היה אחד מעורכי השבועון היהודי "אופק בינה". הפעילות הפוליטית שלו החלה בשנות ה-80, לאחר המהפכה האיראנית, כאשר חבר ל"ארגון היהודים הצעירים", שהיה בזמנו ארגון סוציאליסטי. דרך פעילותו בארגון זה יצר את קשריו עם השלטון. ב-2002 נישא לאשתו טינה. נבחר לפרלמנט ב-2008, לא במסגרת הבחירות הכלליות, אלא כבחירה של חברי הקהילה היהודית לאיוש המקום המשוריין ליהודים בפרלמנט האיראני, בהתאם לסעיף בחוקה, כשהוא יורש את מקומו של היהודי מוריס מותמד. במסגרת חברותו בפרלמנט הוא חבר בוועדת הבריאות. עיקר תפקידו של מורה צדק כחבר פרלמנט מתמקד בסיוע לקהילה היהודית.
מורה צדק מוכר כאנטי-ציוני מובהק, אשר מרבה להתבטא נגד ישראל. בין השאר כשהשתתף בהפגנה מול משרדי האו"ם בטהראן ב-2008, במהלך מבצע עופרת יצוקה, וגינה את "פשעי המלחמה של ישראל ואת הטבח בחפים מפשע ברצועת עזה", וכן השווה ב-2014, במבצע צוק איתן, בין התנהגות ישראל לזו של גרמניה הנאצית במלחמת העולם הראשונה והשנייה. לגבי תופעת האנטישמיות באיראן אמר, כי "זו תופעה ששמורה לעולם הנוצרי והאירופי", אך בתקופת הנשיא מחמוד אחמדינז'אד יצא בגלוי כנגד הכחשת השואה של אחמדינז'אד.
הערות שוליים

↑  אתר ועד הקהילה ליהודי טהראן
1 2 3  צביקה קליין, היהודי של רוחאני בפרלמנט: אנטי ציוני מובהק, באתר nrg
1 2 3 4 5  צביקה קליין, "פשעי ישראל בעזה מזכירים את פשעי הנאצים", באתר nrg
↑  Iranian Jews protest against Gaza tragedy
↑  Tehran - Jewish Hospital Receiving $400K Donation From Iranian PresidentIn At The Heart Of Tehran Continues To Thrive
↑  "Iranian Jewish MP dismissive of Netanyahu, senators' letter". Al-Monitor (באנגלית אמריקאית). 2015-03-12. נבדק ב-2017-03-03.
ערך זה הוא קצרמרבנושא איראן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נידאא ח'ורי

| --- | --- |

 לידה:  1959 (בת 66 בערך) פסוטה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 לאום:  פלסטינית נוצרייה אזרחית ישראל
 עיסוק:  פרופסור חבר, משוררת, מבקרת ספרות וחוקרת ספרות
 תחום כתיבה:  שירה, פיתוח יצירתיות, ספרות ערבית, כתיבה יוצרת, פסיכואנליזה, וחקר הספרות
 פרסים והוקרה:  פרס סופר-מורה, משרד החינוך 1995; פרס הספרות ליצירה, משרד התרבות והספורט 2000; פרס היצירה לסופרים ומשוררים 2012; בין 12 סופרים בינלאומיים מועמדת לפרס וורוויק לספרות באוניברסיטת וורוויק, אנגליה 2013.
 
נידאא ח'ורי (בערבית: نداء خوري; נולדה ב-1 באפריל 1959) היא משוררת ערבייה-ישראלית ופרופסור חבר במחלקה לספרות עברית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
ביוגרפיה

נידאא ח'ורי נולדה בכפר פסוטה בגליל העליון, למשפחה שמוצאה מחלב שבסוריה. בשנים האחרונות עברה לגור בחיפה. אביה עבד בענף הטקסטיל. נידאא היא בת שלישית במשפחה בת שני בנים ושתי בנות. בהיותה בת ארבע עשרה נשלחה ללמוד במנזר הקתולי סנט ג'וזף בנצרת שהיה פנימייה לבנות. היא התחתנה בגיל שבע עשרה, ילדה בת ושלושה בנים ואז נקטעו לימודיה בבית הספר. "נידאא" זהו שם העט שלה ומשמעותו בערבית הוא קול קורא.
במשך תשע שנים עבדה בבנק מרכנתיל דיסקונט. בהיותה בת שלושים וארבע סיימה את עבודתה בבנק והחלה את דרכה האקדמית. ח'ורי החלה ללמוד פרסום, יחסי ציבור ודוברות באוניברסיטת חיפה (1994) והמשיכה, כעבור שנתיים, ללימודי ניהול תרבות ואומנות והסמכה לניהול מרכזים קהילתיים באוניברסיטת חיפה. היא בוגרת תואר ראשון בפילוסופיה וספרות השוואתית מאוניברסיטת חיפה ואת התואר שני בחינוך ומדעי ההתנהגות קבלה בשנת 2000 מאוניברסיטת לטביה. מעבר ללימודיה האקדמיים, ח'ורי למדה יזמות תעשייתית וניהול באוניברסיטת תל אביב (2003). בוגרת קורס דירקטורים בחברות מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב (2007).
עמית גולדנברג, בית אבי חי:
"המשוררת נדאא ח'ורי מהווה את אחד הקולות הצלולים והמעניינים ביותר במבטה על הסכסוך הישראלי-פלסטיני. ח'ורי, אחת מנושאות הדגל של המאבק הפלסטיני, עברה בשנים האחרונות דרך ארוכה וכיום מביטה על המציאות במבט על מרתק במורכבותו, שמבקש לבטל גבולות המדינה והאדמה ולהתרכז באדם."
ביוגרפיה > יצירה

בין ספריה "Book of Sins" (ספר החטאים) ראה אור כספר תלת לשוני וזכה בפרס Warwick Prize ב-2013 בתרגום בטסי רוזנברג (2011).
"יבולי שמן ורימונים" (مواسم الزيت والرمان) יצא באיטלקית, 2011
"Le stagioni dell’olio e del melograno", Il Laboratorio\le edizioni, Napoli. ספרה "בגוף אחר", (2011), מבחר שירים מן השנים 1987–2010, חלקם כתובים עברית במקור וחלקם מתורגמים מן הערבית על ידי פרופ' ששון סומך, דר' חנה עמית כוכבי ופרופ' נעים עריידי. הספר "נחל יחף", מתורגם לעברית על ידי רוג'ה תבור, 1990.
ספרה הראשון "אכריז לך על שתיקתי" ראה אור ב-1987, ומשך חוקרי ספרות, אשר הצביעו על ייחוד ומורכבות שירתה של ח'ורי. מאז הספיקה להוציא שמונה ספרים נוספים ביניהם ספרה "טבעות המלח" (خواتم الملح) שראה אור בלבנון בשנת 1998 בהוצאת אל-מואססה אל-ערבייה, ביירות. ספר נוסף ראה אור במצרים בשנת 2000 "היפה באלילות בוכה" (أجمل الآلهات تبكي) בהוצאת מרכז אל-חדארה, קהיר מצרים. בנוסף ספרים שיצאו בהוצאות לאור בעכו, נצרת וירושלים וזכו לביקורת ספרותית חיובית, במיוחד ספר "חגורת הרוח" (زنار الريح) הוצאת אבו רחמון, עכו 1990.
השונה בספריה הוא "ספר הפגם" "כתאב אלח'לל" (كتاب الخلل), שגם אותו דחו בתי הוצאה לאור בעולם הערבי בשל אופיו ותכניו. "ספר הפגם" ראה אור בהוצאת כל-בו ספרים, חיפה 2011. והוא ספר שירה מודרניסטי בתוכנו העוסק במהות התאולוגיה הנוצרית ומביע ערעור על סקרמנט "הנטילה" כטקס קתולי נוצרי מרכזי. ספר זה ממחיש התפרקות מקור הסמכות, ומוביל רצף של ניגודים מקבילים בתהליך השגת הגאולה.
פרסמה עד היום (2016) תריסר ספרי שירה שיצאו לאור בערבית, עברית, אנגלית ואיטלקית, שלושה מספריה יצאו לאור בעברית. שירתה תורגמה לשפות: גרמנית, הולנדית, צרפתית, ספרדית, אלבנית, איטלקית, אנגלית ועברית. ספרה "הכתר המר" (1997) נאסר להפצה על- ידי הצנזורה הירדנית.
ב-2009 הופק הסרט "קריאה לשתיקה" (40 דקות) במסגרת פרויקט "בנוף המילים" תיעוד אנשי רוח, בימוי עמרי ליאור ולינדה ניומן.
הסרט מתאר את חייה ואת השקפת עולמה של ח'ורי.

"קריאה לשתיקה" זכה במקום הראשון בפסטיבל הסרטים הבינלאומי "GAFFERS" בסקרמנטו, ארצות הברית.
ב-2011 השירים של נידאא ח'ורי עובדו יחד עם השירים של יפתח בן אהרון להצגת תיאטרון בשם "אעמוד בתחנות", ב"תיאטרון המילה", קיבוץ הרדוף.
ב-2012 הייתה למשוררת הערבייה הראשונה מאז קום המדינה שנכללה בלימודי ספרות החובה בתיכוני בתי ספר יהודיים.
ח'ורי שוקדת כיום על כתיבת שני ספרים, האחד "נשים בצל המאבק" על שירה פלסטינית בישראל. הספר השני על פוסט-מונותאיזם.(אנ')
ביוגרפיה > אקדמיה

בשנת 2005 החלה ללמד כמרצה במחלקה לספרות עברית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

ב-2009 מונתה למרצה בכירה במחלקה לספרות עברית ובתוכנית לניהול וישוב סכסוכים. ראש ועדת קבלה "לניהול וישוב סכסוכים" במחלקה ל"לימודים כלליים", אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, החל מ-2014.
ב-2014 מונתה לפרופסור חבר. לימדה גם במחלקה ללימודי מזרח תיכון באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. חברת הנהלה במרכז "אליישר" לחקר מורשת יהדות ספרד והמזרח, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, באר שבע החל מ-2011.
ביוגרפיה > תחומי עניין

ספרות ערבית חדשה, בהיבט השוואתי - בעיקר בין ספרות ערבית פלסטינית וספרות עברית ישראלית, וכן בתחום הקשור למגדר ומזרחיות, נשים ולאומיות מאז קום המדינה.
המאבק הישראלי-פלסטיני בהיבטים ספרותיים-חברתיים. דרך הקשרים בין ספרות לפסיכולוגיה, ח'ורי בוחנת את מקורות הכתיבה ואת האופן בו יוצרים פלסטינים וישראלים משתמשים במאבק למטרת הגדרה עצמית וקבוצתית.
תפיסת החיים והמאבק בהבחנה בין: תפיסת הקיום המבוססת על פילוסופיה של מקום ומדברת על מושגי קיום וקולקטיב, ותפיסת ההוויה המבוססת על פילוסופיה של זמן ומדברת על מושגי הוויה ואינדיבידואל.
זמן זכרי - זמן נקבי: כאשר הבחנה זו משקפת את הפרדוקס אצל ישראלי החי בתקופה של זמן נקבי אחרי קום המדינה (כבית לאומי) אך התנהגותו תואמת לשפה זכרית. ואצל הפלסטיני החי בתקופה זכרית (תקופת המאבק למדינה) והתנהגותו תואמת שפה נקבית. וזה משקף את מעמקי הסכסוך בשני הצדדים.
מודל צירי היצירתיות, ח'ורי פיתחה מודל העוסק בהתפתחות היצירתיות ומשלב חקר ספרות, תרבות ופסיכולוגיה של קבוצות במאבק. מודל צירי היצירתיות (The Dimensions of Creativity) הוא מודל פסיכו-סוציולוגי המאפשר אבחון וניתוח משולב לרמת התפתחות החברה, היצירה, השפה והזיקה בין מבנה השפה למבנה החברה. המודל משלב ארבעה מישורים: פסיכולוגיה, יצירתיות, חברה ושפה.
החלוקה הלאומית-פוליטית. בנוסף לחלוקה ההיסטורית ולחלוקה הגאופוליטית לספרות הפלסטינית, ח'ורי הציעה חלוקה נוספת חדשה והיא החלוקה הלאומית-פוליטית, חלוקה זו נסמכת על המאורע ועל המושג הפוליטי-לאומי, והיא נגזרת ממידת ההשפעה ומהאופן שבו המאורע הפוליטי-לאומי מעצב את המציאות בכלל ואת הספרות בפרט.
בתוכנית לניהול ויישוב סכסוכים - נושא הרב תרבותיות העסיק אותה והניב קורס תחת הכותרת "גישור רב תרבותי בתפישה נרטיבית" הקורס מתנהל במשותף עם המרצה עורך הדין יוני נפתלי.
ביוגרפיה > פעילות נוספות

בנוסף ללימודיה האקדמיים היא כיהנה ומילאה תפקידים במספר תאגידים, עמותות ורשויות: חברת הפורום הבינלאומי של הספרייה הלאומית החל מ-2014, חברת הנהלה במועצת המוזיאונים בישראל (2009–2011), חברת "ועדת חינוך" וה"ועדה לקידום מעמד האישה" בעיריית באר-שבע החל מ-2007, חברת ועדת הערכה, בית ספר למשחק, באר שבע החל משנת – 2010, חברה במועצת המנהלים של עמותת "אל-נהוד" לקידום האישה הבדואית החל מ-2007. בין השנים 2003–2004 הייתה רכזת בוועדת המעקב העליונה של ערביי ישראל לפרויקט "שולחן עגול" לקביעת אסטרטגיה לערבים בישראל.
ייסדה את עמותת "בקאא" (הישרדות) "להתנדבות בחברה הערבית" וניהלה אותה (2011-2003).
כיהנה כחברת ועד מנהל של עמותת "סקולז און ליין" (2008-2003), עמותת "נ. א.ס" (2003–2004), ב"תנועת הגליל" (2005-2001), וכן חברת איגוד כללי של סופרים בישראל (2008-1995), חברת ארגון הסופרים הערביים בישראל (1999-1991).
ביוגרפיה > פעילות נוספות > אודות שירתה

חנה עמית-כוכבי ואריאל שיטרית, לקסיקון הקשרים לסופרים ישראלים:
"סגנון שיריה מודרניסטי וחושני, והם ניכרים במוזיקליות שלהם. היא מרבה להשתמש בגוף ראשון יחידה ובכך בוחנת את המורכבויות של נקודת המבט האישית. כמו כן, היא מרבה לפנות לנמען בגוף שני יחיד, לעיתים בהתרסה בולטת. שירתה נוטה לחשוף את עולמה הפנימי של הדוברת...
מנגד, רבים משיריה מתמקדים בדיכוי האישה על ידי הגבר ועל ידי החברה והדת... בכתיבתה משולבים מוטיבים מכתבי הקודש של הנצרות ומטקסי הפולחן הנהוגים בכנסייה. אלה משמשים אותה הן לתיאור האווירה האינטימית השוררת בטקסים הנוצריים עצמם, והן לביקורת חריפה על עריצות הממסד הדתי... בנוסף יש בשירתה יסוד ארס-פואטי מודגש, הנובע ממודעותה ומרגישותה הדקות לכוחן של המילים ולעוצמתה של השירה."
פרסים והכרה

1995 - פרס סופר-מורה, משרד החינוך.
2000 - פרס הספרות ליצירה, משרד המדע, התרבות והספורט.
2009 - סרט ביוגרפי "קריאה לשתיקה" בבימויו של עומרי לאור, זכה במקום ראשון בפסטיבל הסרטים הבינלאומי "GAFFERS" ארצות הברית.
2012 - פרס ראש הממשלה לוי אשכול ליצירה לסופרים עברים תשע"ב, משרד המדע התרבות והספורט.
2013 – נידאא ח'ורי בין 12 סופרים בינלאומיים מועמדת לפרס וורוויק לספרות באוניברסיטת וורוויק, אנגליה, על ספרה "ספר החטאים" שראה אור ב-2011 ארצות הברית (אנ')
רשימת ספריה

1987 - אכריז לך על שתיקתי (أعلن لك صمتي) אבו רחמון, עכו
1989 - צמת הרעם (جديلة الرعد) אל-שרק, שפרעם
1990 - חגורת הרוח (زنار الريح) אבו רחמון, עכו
1990 - נחל יחף, הוצאת אשכולות (מתורגם לעברית) ירושלים
1992 - חגורת הרוח (زنار الريح) מהדורה שנייה, ביירות לבנון
1993 - תרבות היין (ثقافة النبيذ) אל- נהדה, נצרת
1998 - טבעות המלח (خواتم الملح) אל-מואססה אל-ערבייה, ביירות לבנון
2000 - היפה באלילות בוכה (أجمل الآلهات تبكي) מרכז אל-חדארה, קהיר מצרים
2011 - "Book of Sins" Translated by Betsy Rosenberg, H.N.P, House of Nehesi Publishers U.S.A ספר החטאים, תרגום: פרופ' ששון סומך, דר' חנה עמית כוכבי, פרופ' נעים עריידי كتاب الخطايا ראה אור כספר תלת לשוני.
2011 - יבולי הזית והרימון (مواسم الزيت والرمان) יצא באיטלקית "Le stagioni dell’olio e del melograno", Il Laboratorio\le edizioni, Napoli
2011 - בגוף אחר, הוצאת קשב לשירה (בעברית) תל אביב
2011 - ספר הפגם (كتاب الخلل) הוצאת כל-בו ספרים, חיפה.
בהכנה
"كتاب الخيول" ספר הסוסים, שירה.
"ما بعد الأديان" אחרי הדתות, פוסט-מונותאיזם, פרוזה.
נשים בצל המאבק (نساء في ظل الصراع), מחקר בעברית.
עריכה

עריכה מדעית: נידאא ח'ורי, לקראת פואטיקה היברידית: הספרות הערבית הפוסט קולוניאלית, המודרניזם המערבי, צאדק מ. גוהר, מאנגלית: אורן מוקד, השימוש במסורות מודרניסטיות בשירה הערבית : מבט חוצה תרבויות, מכאן י"א, תשע"ב 2012.
תרגום

תרגום שירה של חמוטל בר-יוסף מעברית לערבית בספר דו לשוני שראה אור בצרפת ב-2012: Hamutal Bar-Yoseph_Lieu douloureux _Poèmes, Traduits de l’hébreu en Français par Colette Salem en Arabe par Naïm Araidi, Nidaa Khoury et
Mahmoud Abassi Éditions Caractères 2012, composé en Arial et Garamond, a été achevé d’imprimer en- 2013, Imprimé en France
לקריאה נוספת

עמית-כוכבי, חנה ושיטרית, אריאל (2014). "נידאא ח'ורי", בתוך: לקסיקון הקשרים לסופרים ישראלים, זיסי סתוי ופרופ' יגאל שוורץ (עורכים), כנרת, זמורה-ביתן, דביר, אור יהודה, עמ' 430–431.
נידאא ח'ורי, התדע מה המשמעות, באנתולוגיה "תמונה קבוצתית" (ספרות ישראלית במאה ה-21), עמ' 608–610, הוצאת כרמל, 2017.
הערות שוליים

↑  רות אלמוג, יום אחד קמתי והתחלתי לרוץ, לרוץ, באתר הארץ, 22 באפריל 2011
↑  YOCHEVED MIRIAM RUSSO, Poet of the flames - Arts & Culture - Jerusalem Post, www.jpost.com, ‏AUGUST 16, 2006
↑  עמית גולדנברג, "האדמה אינה עוד תנאי הכרחי לקיום עם" (ריאיון עם ח'ורי לרגל יום הזיכרון), אתר בית אבי חי, 28 באפריל 2009
↑    Kealey Rigden, ‏Warwick Prize for Writing 2013: longlist announced, The Telegraph, 19 June 2013
↑  أعلن لك صمتي للشاعرة نداء خوري. در. نبيه القاسم إضاءة على الشعر الفلسطيني المحلي- 1987
↑  ملامح التميّز في إبداع نداء خوري, هسهسة الكلمات - 2010
↑  הסרט "קריאה לשתיקה"
↑  קטע מתוך הסרט "קריאה לשתיקה" (4.53 דקות)
↑  תיאטרון המילה
↑  עמרי מניב, מהפך בבגרות בספרות: משוררת ערביה ראשונה, באתר nrg, ‏6 באוגוסט 2012
↑  אתר המחלקה לספרות עברית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב
↑  חברי סגל התוכנית "לניהול וישוב סכסוכים"
↑  אתר מרכז "אליישר" לחקר מורשת יהדות ספרד והמזרח
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007281912805171  BnF: cb16579503w (data)  GND: 1053425392  ISNI: 0000 0000 6986 3729  LCCN: n93065512  NTA: 255709927  ORCID: 0000-0002-0470-7527  VIAF: 97072684   WorldCat (עם VIAF): 97072684
הביתן הישראלי באקספו 2010

הביתן הישראלי באקספו 2010 בשנגחאי
הביתן הישראלי באקספו 2010 היה ביתן לאומי עצמאי שהוקם על ידי מדינת ישראל במיוחד עבור התערוכה העולמית אקספו 2010 שהתקיימה בשאנגחאי, סין. הביתן הורכב משני גופים ארכיטקטוניים מעוגלים הבנויים אבן וזכוכית ומשולבים באופן המזכיר צורת יין-יאנג. הוא כלל תצוגות ומיצגים שביטאו את הקשר בין ההיסטוריה היהודית לבין החדשנות הישראלית. התכנון והביצוע של הפרויקט הובל על ידי משרד החוץ. במשך ששת חודשי התערוכה, בין 1 במאי ל-31 באוקטובר 2010, ביקרו בביתן הישראלי 3,037,500 מבקרים - ממצע של כ-16,500 מבקרים ביום, מספר שיא של מבקרים בביתן ישראלי בתולדות היריד.
תכנון והקמה > החלטת הממשלה

עם היוודע הכוונה לקיים יריד אקספו בשנגחאי, החל משרד החוץ לדון באפשרות להקים בו ביתן ישראלי עצמאי, נוכח מעמדה העולה של סין כמעצמה פוליטית וכלכלית וחשיבותה ההולכת וגדלה ליחסי החוץ של ישראל. ב-28 באוקטובר 2007 אימצה הממשלה את החלטה 2496, שבה אישרה את השתתפות ישראל בתערוכה, במסגרת ביתן לאום. לצורך הפרויקט החליטה הממשלה למנות ועדת היגוי בין-משרדית בראשות מנכ"ל משרד ראש הממשלה. בנוסף הוחלט למנות את ראש אגף כלכלה במשרד החוץ לתפקיד נציב ישראל לאקספו (Israel Expo Commissioner), ולהסמיכו לייצג את ישראל מול רשויות האקספו ולעמוד בראש צוות הביצוע של הפרויקט. כן נקבע תקציב בהיקף של עד 34.4 מיליון ש"ח לפרויקט.
על ניהול הפרויקט מטעם משרד החוץ הופקדה אשת שירות החוץ, השגרירה יפה בן-ארי. לדבריה, החלטת הממשלה התקבלה ללא קושי:
מדינת ישראל הבינה שהולך להיות פה האקספו הכי מדהים לדורותיו, במדינה שהיא חשובה ביותר ליחסי החוץ של ישראל. להחמיץ את ההזדמנות הזאת זה היה פשוט בלתי אפשרי. ההחלטה הייתה מאוד ברורה, והתקבלה באופן הכי טבעי, ללא מאמצים ובזמן הנכון.
תכנון והקמה > ניהול וביצוע הפרויקט

היעדים העיקריים שהוגדרו לפרויקט היו מיצוב ישראל כמרכז עולמי של יזמות וטכנולוגיה, חשיפת הטכנולוגיות הישראליות ואפשרויות לשיתופי פעולה, חיזוק הקשר בין ישראל וסין וקידום התיירות לישראל. במסגרת ההכנות לביצוע הפרויקט נעשה מחקר מקיף על הדעה שיש לסינים על ישראל ונבדקה האסטרטגיה השיווקית שיש לאמץ לקידום למדינת ישראל ומיתוגה הלאומי בסין. כדי להתאים לתמה של התערוכה כולה: "עיר טובה יותר - חיים טובים יותר", הוחלט להציג מכלול יכולות והישגים של ישראל תחת הכותרת "חדשנות לחיים טובים יותר" ("Innovation for Better Life").
המכרז לבחירת עיצוב הביתן נערך בשני שלבים ובתהליך הבחירה נטלו חלק 26 שופטים ב-4 ועדות שונות. בסופו של התהליך הוכרזה הקבוצה בראשות האדריכל חיים דותן כזוכה במכרז. תכנון הביתן שזכה נעשה על ידי המעצב פרוספר עמיר.
בסך הכל הוציאה מדינת ישראל כ־45 מיליון שקל על ההקמה והתפעול של הביתן, סכום קטן לעומת זה שהוציאו מדינות אחרות שהציגו בתערוכה.
מבנה הביתן

הביתן הישראלי הורכב משני גופים ארכיטקטוניים מעוגלים ומשולבים הבנויים מאבן וזכוכית, כאשר המראה של שני הגופים יחד משתנה מכל זווית ראייה בשעות היום והלילה. העיצוב הייחודי נועד לבטא "דיאלוג בין אדם וטבע, בין אדם לאדם ובין עם לעם". צורת הביתן המזכירה צורת יין-יאנג נועדה להביע תנועה ודינאמיות. המבנה שילב מראה אבן עתיק עם עיצוב חדשני וטכנולוגי כדי לשקף את הקשר המשותף לישראל ולסין בין העבר לעתיד. חללי התצוגה הפנימיים שהתנשאו לגובה נועדו לסמל את רוחניות העם היהודי העתיק והמודרני.
הביתן הישראלי, שזכה בפי המקומיים לכינוי "הקונכייה", השתרע על פני שטח של 2000 מ"ר, מתוכו שטח בנוי של 1,200 מ"ר, והתנשא לגובה 24 מטר. הוא נהנה ממיקום אסטרטגי מצוין מאחורי הביתן הסיני העצום, שהיה האטרקציה העיקרית בתערוכה.
בגן הביתן נשתלו 54 עצי פרי ונבנה שביל מוצל, והותקנו בו מסכים לסרטי וידאו ושני מסכי ענק שעל גביהם הוקרן מיצג תלת מימד.