stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גיא שפרן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1972 (בן 53 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1990–2019 (כ־29 שנים)
 דרגה:   תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 ראש ענף תכנון במערך המבצעים המיוחדים  מפקד סיירת מטכ"ל  מפקד עוצבת הגולן  מפקד מערך המבצעים המיוחדים
 פעולות ומבצעים
   מלחמת לבנון השנייה   מבצע צוק איתן
 
גיא שפרן ליס (נולד בשנת 1972) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף. שימש מפקד מערך המבצעים המיוחדים, מפקד עוצבת הגולן ומפקד סיירת מטכ"ל. כיום משמש סגנו של ניצן אלון, האחראי על סוגיית החטופים מטעם צה"ל במלחמת חרבות ברזל.
ביוגרפיה

שפרן גדל בקיבוץ עין חרוד איחוד. התגייס לצה"ל בשנת 1990 והתנדב ליחידת שלדג. עבר מסלול הכשרה ושירת כלוחם. לאחר קורס קציני חי"ר חזר ליחידת שלדג ומונה למפקד צוות. בהמשך שימש כמפקד פלגה. לאחר מכן עבר לסיירת מטכ"ל ומונה למפקד פלגת ההכשרות. בהמשך שימש כראש ענף תכנון ביחידה. לאחר מכן מונה לסגן מפקד סיירת מטכ"ל. במלחמת לבנון השנייה השתתף בפשיטה בבקעת הלבנון, פעולה בה נהרג עמנואל מורנו. בשנת 2007 הועלה לדרגת סא"ל ומונה לראש ענף תכנון במערך המבצעים המיוחדים, ושימש בתפקיד עד שנת 2010. לאחר מכן מונה למפקד סיירת מטכ"ל, ושימש בתפקיד בין השנים 2010–2013.
בינואר 2013 הועלה לדרגת אל"ם, תוך כדי תפקידו כמפקד היחידה. בסיום תפקידו יצא ללימודי תואר שני בארצות הברית. ב-13 באוגוסט 2014 מונה למפקד עוצבת הגולן, ושימש בתפקידו עד 1 בספטמבר 2016. ב-20 בנובמבר אותה שנה, הועלה לדרגת תא"ל ומונה למפקד מערך המבצעים המיוחדים. בשנת 2019 פרש מצה"ל, בין היתר על רקע כישלון מבצע מערך המבצעים המיוחדים ברצועת עזה.
לאחר פרישתו מונה ליו"ר עמותת בוגרי סיירת מטכ"ל. הוא כיהן כסגן נשיא בחברת See Tree וכשותף אסטרטגי בחברת Think Creative. ב-2023 היה ממייסדי חברת Gigablue.
ב-17 בדצמבר 2024 מונה שפרן לסגנו של ניצן אלון, האחראי על סוגיית החטופים במלחמת חרבות ברזל מטעם צה"ל.
חיים אישיים והשכלה

שפרן נשוי ואב לשניים, הוא בעל תואר ראשון במנהל עסקים ותואר שני בלימודי ביטחון לאומי עם התמחות בניהול משאבים לאומיים מהאוניברסיטה לביטחון לאומי בוושינגטון די. סי.
אחיו שירת כסגן-מפקד יחידת שלדג בזמן שפיקד על סיירת מטכ"ל.
הערות שוליים

↑  יוסי יהושוע, "ידיעות אחרונות", ראש חטיבת המבצעים המיוחדים בצה"ל התפטר, באתר ynet, 4 ביולי 2019
↑  דן מרגלית ורונן ברגמן, "הבור - הסודות האפלים מאחורי משבר המנהיגות החמור בתולדות צה"ל", כנרת, זמורה-ביתן, 2011, עמ' 173
↑  יוסי יהושוע, "חילופים רגישים", ידיעות אחרונות, 26 בינואר 2015, עמ' 10
↑  עוזי ברוך, מפקד סיירת מטכ"ל הועלה בדרגה, באתר ערוץ 7, 25 בינואר 2013
↑  ביוגרפיה באתר thinkcreative.org.il
↑  אחיקם משה דוד, אחים לנשק: סגן מפקד שלדג ומפקד מטכ"ל, באתר nrg‏, 30 במאי 2012
חדשות השבוע (מקומון)

| --- | --- |
חדשות השבוע
 תדירות:  ירחון
 סוגה:  מקומון
 פורמט:  A5
 מו"ל:  חדשות השבוע
 עורך ראשי:  צבי פכטר
 מנכ"ל:  צבי פכטר
 תאריכי הופעה:  1971–הווה (כ־54 שנים)
 שפה:  עברית
 מערכת:  ראשון לציון
 תפוצה:  300,000
 מדינה:  ישראל
 www.hadashothasavua.com
 
חדשות השבוע היא רשת של 5 מקומונים חודשיים שמופצים בחינם במישור החוף הדרומי ובשפלה. ראשיתה במקומון שהחל לצאת לאור בשנת 1971 בראשון לציון. המקומונים ברשת כוללים ידיעות חדשותיות בנושאים מקומיים לצד פרסומות של עסקים ולוחות מודעות שונים.
בשנת 2014 הוקם אתר אינטרנט בשם "חדשות השבוע אונליין". האתר הוקם ומנוהל על ידי שי אייזיקוביץ, אשר משמש גם ככתב וצלם. בתחילה האתר שימש כאתר הבית של המקומונים אך מאפריל 2015 מועלים לאתר תכנים נוספים.
חומרים חדשותיים של חדשות השבוע מתפרסמים גם באתרי חדשות ותוכניות טלוויזיה מהמובילות בארץ.
בינואר 2015 חדשות השבוע מסרה לאתר החדשות למגזר החרדי כיכר השבת מידע על אפליקציה העושה שימוש במדי הצבא הנאצי. לאחר קבלת המידע בכיכר השבת, נעשתה הכתבה "אפליקציה מציגה: צילום במדי הצבא הנאצי". הכתבה נעשתה בשיתוף חדשות השבוע אונליין.
בנובמבר 2015  העבירה חדשות השבוע מידע, וכמו כן תמונה עם הרכיבים של הטוגונים הנמכרים ברשת מקדולנדס ישראל. החומרים התפרסמו בעונה 3, פרק 3, "תחקיר המזון – מה מסתתר באוכל שלנו?" של תוכנית התחקירים של מיקי חיימוביץ "המערכת" ברשת, ערוץ 2
הערות שוליים

↑  עמוד אודות באתר האינטרנט של חדשות השבוע.
↑  חיים אבני, אפליקציה מציגה: צילום במדי הצבא הנאצי - כיכר השבת, באתר www.kikar.co.il, ‏2015-01-27
↑  המערכת עם מיקי חיימוביץ', עונה 3, פרק 3: תחקיר המזון – מה מסתתר באוכל שלנו?, באתר חדשות 13, 30 בנובמבר 2015
החברה הרוסית לתקשורת לוויינים

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 מייסדים:  Ministry of Communications of the USSR 
 תקופת הפעילות:  1967–הווה (כ־58 שנים) 
 מיקום המטה:  מוסקבה 
 ענפי תעשייה:  שידורים 
  
 www.rscc.ru
 
המשרד המרכזי של החברה משנת 2013 עד 2019, במוסקבה.
"החברה הרוסית לתקשורת לוויינים" (ברוסית: ФГУП «Космическая связь»; ידועה באנגלית כRussian Satellite Communications Company) היא חברה רוסית בבעלות המדינה, מפעילת תקשורת לוויינים ארצית, הכפופה לסוכנות התקשורת הפדרלית.
פעילויות

היחידה רלוונטית של משרד התקשורת של ברית המעוצות הוקמה בשנת 1967. במתכונת הנוכחית החברה פועלת משנת 2001.
החברה מספקת שירותי תקשורת ברחבי העולם, היא בעלת לווייני תקשורת ושידור גיאוסטציונרי ברוסיה ונחשבת לאחת הגדולות בעולם. מנהלת תשתית קרקעית מוגבלת של מרכזי תקשורת לווייניים וקווי תקשורת של סיבים אופטיים. שירותי החברה כוללים שידור, טלפון, נתונים במהירות גבוהה וגישה לאינטרנט בפס רחב, תמיכה בועידת וידאו ורשת ארגונית בתחומי התקשורת הלוויינית.
כחלק מיישום תוכנית היעד הפדרלית "פיתוח שידורי טלוויזיה ורדיו בפדרציה הרוסית לשנים 2009-2018", החברה מבצעת שידורי לוויין בתקן MPEG-4, שידור RTRS-1, מהמרכז הפדרלי במוסקבה (רח' שאבולובקה 37) ושידור RTRS-2 עבור רשתות טלוויזיה ארציות, טלוויזיה דיגיטלית בתקן DVB-T2 ותמיכה ברשת שידורי הרדיו והטלוויזיה הרוסית (RTRN).
לוויינים פעילים

סדרת "Express-AMU"
סדרת "Express-AM"
סדרת "Express-A"
תשתית קרקעית

המרכז לתקשורת חלל "דובנה" נבנה לקראת משחקים אוליפיים במוסקבה בשנת 1980.
מתקן "אגם הדובים" נכנס לפעולה ב-2 בנובמבר 1967.
המרכז הטכני שאבולובקה שנחנך בשנת 1980 ופועל כשירות טכני מאז 1994.
המרכז לתקשורת חלל ז'לזנוגורסק, פועל מאז מאי 2004.
מרכז תקשורת החלל סקולקובו הוקם באוקטובר 2003.
מרכז תקשורת החלל חברובסק פועל מאז 2004.
מרכז ולדימיר שנחנך בשנת 1971. עד 2008 פעל כמרכז תקשורת חלל.
ראו גם

הרשת הרוסית לשידורי רדיו וטלוויזיה
הערות שוליים

↑  Федеральное агентство связи (Россвязь) — Федеральное государственное унитарное предприятие «Космическая связь» (ФГУП «Космическая связь»)
↑  Федеральное агентство связи (Россвязь) — Развитие сети спутниковой связи
↑  "ФГУП «Космическая связь» — В рамках выполнения ФЦП «Развитие телерадиовещания в Российской Федерации на 2009—2015 годы» ФГУП «Космическая связь» (ГПКС) приступило к распространению программ первого мультиплекса на Сибирь и Дальний Восток". אורכב מ-המקור ב-2014-03-15. נבדק ב-2013-06-07.
↑  Дубна
↑  ТЦ «Шаболовка»
חומצה קרוטית

חומצה קרוטית (באנגלית: Cerotic acid) היא חומצת שומן רוויה. בטמפרטורת החדר החומר הוא מוצק גבישי לבן. זוהי חומצה קרבוקסילית שלה שרשרת בת 26 פחמנים נוסחתה: C26H52O2 או CH3(CH2)24COOH, החומצה הקרוטית שייכת לקבוצת חומצות השומן הארוכות המיוצרות ברשתית התוך-פלזמית בתא. הצטברות חומצה קרוטית בגוף מתרחשת בחולי אדרנולויקודיסטרופיה. החומצה היא מרכיב חשוב בדונג דבורים ובווקס קרנוּבָּה מקור השם במילה הלטינית Cire -דונג.
| --- | --- |

 
 שם סיסטמטי:  Hexacosanoic acid
 שמות נוספים:  Cerotic acid
 כתיב כימי:  C₂₆H₅₂O₂ 
 מסה מולרית:  396.69 גרם/מול
 מספר CAS:  506-46-7
 צפיפות:  0.8198 גרם/סמ"ק
 מצב צבירה:  מוצק
 מסיסות:  זניחה
 ממסים:  כלורופורם, אתנול, אתר, CS2, טרפנטין
 טמפרטורת היתוך:  87.7 °C   360.85 K
 טמפרטורת רתיחה:  250 °C   523.15 K
 מקדם שבירה:  1.43
הולכת חום

הולכת חום (או: הולכה תרמית) היא תהליך מעבר חום שבו החום זורם בתוך הגוף ודרכו. מידת היכולת של גוף להוליך חום נקראת מוליכות חום, והיא מסומלת באות  k.
באופן ספונטני, חום זורם במפל טמפרטורה (למשל, מגוף חם יותר לגוף קר יותר). לדוגמה, חום זורם מהלוח המחמם בכירה חשמלית לתחתית סיר שנמצא במגע איתו. בהיעדר מקור חום חיצוני, פערי הטמפרטורות בתוך גוף (או בין גופים שנמצאים במגע) קטנים עם הזמן, ומתקרבים לשיווי משקל תרמי, וכך הטמפרטורה נעשית אחידה יותר ויותר.
בניגוד להולכת חום, שבה החום זורם כאמור בתוך הגוף עצמו, במעבר חום באמצעות קרינה תרמית, ההעברה היא לרוב בין גופים, אשר עשויים להיות מופרדים במרחב. ניתן להעביר חום גם על ידי שילוב של הולכה וקרינה. במוצקים, ההולכה מתווכת על ידי שילוב של רעידות והתנגשויות של מולקולות, התפשטות והתנגשויות של פונונים ודיפוזיה והתנגשויות של אלקטרונים חופשיים. בגזים ובנוזלים, הולכה מתקיימת בשל התנגשויות ודיפוזיה של מולקולות במהלך תנועתן האקראית. בהקשר זה, פוטונים אינם מתנגשים זה בזה, ולכן הובלת חום על ידי קרינה אלקטרומגנטית נבדלת רעיונית מהולכת חום על ידי דיפוזיה מיקרוסקופית ומהתנגשויות של חלקיקי חומר ופונונים. עם זאת, לעיתים קרובות לא ניתן להבחין בקלות בין התהליכים אלא אם החומר שקוף למחצה.
באופן כללי, בנוסף להולכת חום ולקרינה תרמית, מעבר חום מתרחש גם בתהליך של הסעת חום – ובדרך כלל יותר מאחד מהתהליכים הללו מתקיים במצב נתון.
סקירה כללית

הולכת חום מתרחשת בתוך גוף שנראה נייח בקנה מידה מקרוסקופי; במילים אחרות, ייתכן שיש לגוף אנרגיה קינטית ואנרגיה פוטנציאלית, אך הן מכומתות בנפרד מהאנרגיה שקשורה לחום – האנרגיה הפנימית שלו. אנרגיה פנימית זאת מפעפעת בתוך החומר כאשר אטומים ומולקולות אשר נעים במהירות או רוטטים (ביחס לצובר) מקיימים אינטראקציה עם חלקיקים שכנים, ומעבירים חלק מהאנרגיה (המיקרוסקופית) שלהם. חום מועבר בהולכה כאשר אטומים או מולקולות סמוכים מתנגשים, או כאשר מספר אלקטרונים נעים בין אטומים בצורה לא מאורגנת (כלומר, לא בצורה של זרם חשמלי מקרוסקופי), או כאשר פוטונים מתנגשים ומתפזרים. הולכה היא האמצעי המשמעותי ביותר להעברת חום בתוך מוצק או בין עצמים מוצקים במגע תרמי. ההולכה במוצקים גדולה יותר מאשר מבנוזלים או בגז, מכיוון שהיחסים המרחביים בין האטומים – שהם קרובים זה לזה ובמרחקים כמעט קבועים – עוזרת להעביר אנרגיה ביניהם על ידי רטט.
חוק פורייה

חוק הולכת החום, המכונה גם חוק פורייה, קובע שקצב מעבר החום דרך חומר הוא פרופורציונלי בגודלו והפוך בכיוונו לגרדיאנט הטמפרטורה ולאזור, בזווית ישרה לאותו שיפוע, שדרכו זורם החום. ניתן לנסח חוק זה בשתי צורות שקולות: הצורה האינטגרלית, בה נבחנת כמות האנרגיה הזורמת לתוך גוף או מחוצה לו באופן כולל, והצורה הדיפרנציאלית, בה נבחן קצב הזרימה (או השטף) של אנרגיה, באופן מקומי.
חוק פורייה > צורה דיפרנציאלית

חוק ההולכה התרמית של פורייה, כאשר הוא מבוטא בצורתו הדיפרנציאלית, מראה שצפיפות שטף החום המקומית  \mathbf {q}  שווה למינוס המכפלה של המוליכות התרמית  k וגרדיאנט הטמפרטורה המקומי  \nabla T . צפיפות שטף החום היא כמות האנרגיה הזורמת ביחידת שטח ליחידת זמן. ,\mathbf {q} =-k\nabla Tתחת הסימון:
\mathbf {q}  – צפיפות שטף החום המקומית (ביחידות של הספק ליחידת שטח)
k – מוליכות החום של החומר (ביחידות של הספק ליחידת אורך להפרש טמפרטורה)
\nabla T – גרדיאנט הטמפרטורה (ביחידות של הפרש טמפרטורה ליחידת אורך)
לעיתים קרובות מניחים שמוליכות החום  k היא קבועה, אם כי זה לא תמיד נכון. בעוד שהמוליכות התרמית של חומר משתנה בדרך כלל עם הטמפרטורה, השונות יכולה להיות קטנה בטווח משמעותי של טמפרטורות עבור כמה חומרים נפוצים. בחומרים אנאיזוטרופיים, המוליכות התרמית משתנה בדרך כלל עם הכיוון, ואז  k מיוצג על ידי טנזור מסדר שני. בחומרים לא אחידים,  k משתנה בהתאם למיקום המרחבי.
ביישומים פשוטים רבים, חוק פורייה משמש בצורתו החד-ממדית, למשל, בכיוון  x: .q_{x}=-k{\frac {dT}{dx}}בתווך איזוטרופי, חוק פורייה מתבטא במשוואת החום ,{\frac {\partial T}{\partial t}}=\alpha \left({\frac {\partial ^{2}T}{\partial x^{2}}}+{\frac {\partial ^{2}T}{\partial y^{2}}}+{\frac {\partial ^{2}T}{\partial z^{2}}}\right)
עם פתרון בסיסי הידוע בשם "גרעין החום" (heat kernel).
חוק פורייה > צורה אינטגרלית

מתוך אינטגרציה של הצורה הדיפרנציאלית על פני השטח הכולל של החומר  S, מתקבלת הצורה האינטגרלית של חוק פורייה:
,{\frac {\partial Q}{\partial t}}=-k \scriptstyle S \nabla T\cdot d\mathbf {S}
תחת הסימון
{\frac {\partial Q}{\partial t}} – כמות החום המועברת ליחידת זמן (דהיינו, הספק החום),
d\mathbf {S}  – אלמנט שטח פנים מכוון.
פתרון המשוואה הדיפרנציאלית לעיל, כאשר פותרים אותה עבור חומר הומוגני בגאומטריה חד-ממדית בין שתי נקודות קצה בטמפרטורה קבועה, נותנת את קצב זרימת החום  ,{\frac {Q}{\Delta t}}=-kA{\frac {\Delta T}{\Delta x}}כאשר
\Delta t הוא מרווח הזמן שבו כמות החום  Q זורמת דרך חתך של החומר,
A הוא שטח החתך,
\Delta T הוא הפרש הטמפרטורה בין הקצוות,
\Delta x הוא המרחק בין הקצוות.
ראו גם

חוק הקירור של ניוטון
חוק הדיפוזיה של פיק
מספר פורייה
ביאורים

↑  האנרגיה הזו נקראת אנרגיה בצובר (באנגלית: bulk energy).
פארוק בן מוסטפא

פארוק בן מוסטפא (בערבית: فاروق بن مصطفى; נולד ב-1 ביולי 1989) הוא כדורגלן תוניסאי המשחק בעמדת השוער באספראנסה דה תוניס מליגת העל התוניסאית ובנבחרת תוניסיה.
קריירת מועדונים

בן מוסטפא, התחיל את הקריירה שלו בביזרטה מליגת העל התוניסאית, בה הפך לשחקן הרכב כבר עם עלייתו לקבוצה הבוגרת. באוגוסט 2009 נבחר לשחקן החודש בליגת העל התוניסאית בבחירת האוהדים.
בקיץ 2014, בן מוסטפא חתם בקלאב אפריקן, עמה זכה באליפות תוניסיה בעונתו הראשונה במועדון.
בקיץ 2017, בן מוסטפא חתם בא-שבאב מליגת העל הסעודית.
בקיץ 2020, בן מוסטפא חזר לתוניסיה וחתם באספראנסה דה תוניס.
נבחרת תוניסיה

הוא זומן לנבחרת תוניסיה לקראת גביע אפריקה לאומות 2010, אך לא שיחק בטורניר.
הוא היה בסגל נבחרתו למשחקי מונדיאל 2018, וערך את הופעת הבכורה שלו בגביע העולם ב-18 ביוני 2018, בהפסד נבחרתו 1–2  לאנגליה. הנבחרת סיימה במקום השלישי בשלב הבתים, עם ניצחון על פנמה והפסדים לאנגליה ולבלגיה, והודחה מהטורניר.
בשנת 2019 השתתף עם נבחרתו בטורניר גביע אפריקה לאומות 2019. נבחרתו סיימה במקום השני בבית לאחר 3 שלוש תוצאות תיקו, ניצחה את גאנה בבעיטות הכרעה בשמינית הגמר, ניצחה 3–0 את מדגסקר ברבע הגמר והפסידה 0–1 לסנגל בחצי הגמר מכדור שהשמיט בן מוסטפא כדור פשוט שנבעט לעברו ובלם נבחרתו דילן ברון דחק את הכדור לרשת בשער עצמי בדקה ה-100 של המשחק. במשחק על המקום השלישי הפסידה נבחרתו 0–1 לניגריה, וסיימה במקום הרביעי.
תארים

הגביע התוניסאי: 2012/2013
אליפות תוניסיה: 2014/2015
הגביע התוניסאי: 2016/2017
אליפות האומות האפריקאיות: 2011
גביע אפריקה לאומות (מקום רביעי): 2019
חברת הטלגרף האטלנטי

| --- | --- |

ספינת הקיטור Great Eastern שהניחה את הכבל הטרנס-אטלנטי
 נתונים כלליים
 מייסדים:  סיירוס פילד, ג'ון ווטקין ברט, צ'ארלס טילסטון ברייט
 תקופת הפעילות:  1856–1870 (כ־14 שנים) 
 ענפי תעשייה:  טלגרפיה
 הון עצמי:  35,000 לירה שטרלינג (נכון ל־נובמבר 1856) 
 
חברת ייצור ותחזוקת הטלגרף, רציף אנדרבייס.
חברת הטלגרף האטלנטי (באנגלית: Atlantic Telegraph Company) הייתה חברה שהוקמה ב-6 בנובמבר 1856 כדי לקדם כבל טלגרף מסחרי הראשון מסוגו שיחצה את האוקיינוס האטלנטי.
היסטוריה

הפרויקט התחיל מהסכם בין סיירוס פילד לבין ג'ון ווטקינס ברט וצ'ארלס טלסטון ברייט, עם הון התחלתי של £350,000, אשר גויסו בלונדון, ליברפול, מנצ'סטר וגלאזגו. דירקטוריון החברה הורכב משמונה עשר נציגים מהממלכה המאוחדת, תשעה מארצות הברית ושלושה מקנדה. לשלושת המייסדים הצטרף בהמשך ווילדמן וייטהאוס כחשמלאי הראשי של החברה.
כמו כן, הממשלה הבריטית (ולאחר מכן הממשל האמריקאי) הבטיחה להעביר £14,000 בשנה לחברה וסיוע נוסף בהנחת הכבלים בעזרת הספינות שלהן.
מועצת המנהלים גייסה את הפיזיקאי ויליאם תומסון (שנקרא מאוחר יותר לורד קלווין), שערער באופן פומבי על חלק מהטענות של וייטהאוס. השניים נהנו יחסים מתוחים לפני שוייטהאוס שוחרר כתוצאה מהכישלון של הכבל הראשון ב-1858.
במטרה לשפר את קצב העברת האותות החשמליים, תומסון הפציר בפילד לעשות את המיטב בתהליך הייצור כדי להבטיח שהכבל המיוצר יהיה בעל סטנדרט מוליכות גבוהה. ניתן היה לבדוק את קצת העברת הנתונים (כדי להבטיח שמגיעים לסטנדרט המדובר) באמצעות מכשירי שליחה והקלטה רגישים במיוחד, תחום שתומסון התמחה בו.
אחרי הכישלון השני של המשלחת בהנחת הכבל בשנת ב-1865, חברה נוספת הוקמה כדי לגייס כסף עבור ניסיון נוסף. שתי הספינות שנעשה בהן שימוש בעבר להנחת הכבלים נקראו לעבודה שוב ב-1866 וב-1869.
המשלחת הבאה ב-1866 הייתה מוצלחת, ובין היתר הצליחה לשחזר את הכבל השני שאבד. השירות יצר הכנסות בשווי 1,000 ליש"ט ביום המבצעי הראשון. המחיר המשוער לשליחת מברק היה: מילה אחת, מייל אחד (1.6 קילומטר) = $0.0003809
חברת הטלגרף האטלנטי הפעילה שני כבלי טלגרפיה טרנס-אטלנטיים מבלי שהייתה לה תחרות עד 1869, כאשר הונח כבל צרפתי. זמן קצר לאחר מכן נחתם הסכם לתיאום מחירי שירותי הטלגרפיה ואופן חלוקת הרווחים.
הערות שוליים

1 2  Crosbie Smith and M. Norton Wise, Energy and Empire: A biographical study of Lord Kelvin, Cambridge University Press, 1989
↑  Bruce J. Hunt, Pursuing Power and Light, JHU Press, 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n87147188  VIAF: 150189080   WorldCat (עם VIAF): 150189080
הלל פפרמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 בפברואר 1918
 פטירה:  אפריל 1984 (בגיל 66)
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי  צבא הגנה לישראל
 דרגה:   קפטן (דרגה)    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 35 בחטיבת אלכסנדרוני  מפקד גדוד 68 בחטיבת עציוני  מפקד בה"ד 1
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה    מלחמת העצמאות
 תפקידים אזרחיים
 קבלן
 
הלל פפרמן (17 בפברואר 1918 – אפריל 1984) היה קצין בצה"ל, מפקד בית הספר לקצינים בשנת 1948.
ביוגרפיה

פפרמן נולד ב-1918 בקמניץ פודולסק, אוקראינה. בשנת 1920, בגיל שנתיים, עלה לארץ ישראל.
גדל בירושלים, בוגר הגימנסיה העברית ברחביה.
לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה עזב את לימודיו בטכניון בחיפה והתגייס לבריגדה היהודית.
לחם בגדוד הראשון כקצין, והיה פעיל בעליה ב' לאחר המלחמה, עד לשחרור מהצבא הבריטי.
במלחמת העצמאות היה מפקד גדוד 35 בחטיבת אלכסנדרוני, ולאחר מכן השתתף בהקמת בית הספר לקצינים של צה"ל והיה מפקדו השני.
עם תום מלחמת העצמאות, חזר לטכניון וסיים לימודיו.
עבד כל חייו כקבלן לעבודות ציבוריות בירושלים, ובנה בין היתר את היכל הספר במוזיאון ישראל, את מוסד ון ליר, והדסה עין כרם.
נפטר באפריל 1984 ממחלה קשה.
הערות שוליים

↑  אתר "Billiongraves"
↑  הלוחם היהודי במלחמת עולם השנייה, באתר www.jwmww2.org
חברת הדלק הפטרבורגית

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1994–הווה (כ־31 שנים) 
 חברת אם:  רוסנפט
 חברות בנות:  חברת התחבורה הפטרבורגית
 מיקום המטה:  סנקט פטרבורג 
 ענפי תעשייה:  תעשיית הנפט 
 מוצרים עיקריים:  בנזין ודלק
 הכנסות:  29,443,000,000 רובל רוסי (נכון ל־2017) 
  
 www.ptk.ru
 
חברת הדלק הפטרבורגית (ברוסית: Петербургская топливная компания, בראשי תיבות: ПТК) היא חברת מניות משותפת פתוחה מהעיר סנקט פטרבורג, רוסיה, שנוסדה בספטמבר 1994, לאחר שמשבר אספקת הדלק פגע קשות בעיר. החברה מתמחה בעיקר בזיקוק בנזין, אחסנה, הובלה וקמעונאות. מאז 2001, החברה היא חברת מניות משותפת פתוחה והפכה לחברת-בת של בנק סנקט פטרבורג.
נכון ליולי 2002, היא הייתה המפעילה המובילה בתחום הקמעונאות בבנזין בפטרבורג ומפעילה 94 מתוך 270 תחנות התדלוק בעיר ובכמה תחנות באזורים הסמוכים לעיר. מאמצע 2003 היו לה 69 תחנות ו־28% מהמכירות, ואחריה חברת פייטון בנזין עם 36 תחנות ונתח שוק של 14%. על פי אתר האינטרנט שלה, בפברואר 2008, היו לה 84 תחנות דלק בסנקט פטרבורג ו־111 במקומות אחרים ברוסיה, כולל 10 במוסקבה (מתוכן לפחות 4 היו שייכות ליוקוס). החברה גם רכשה את שדה התעופה רז'בקה לאחר שהנהלת השדה פשטה רגל. בבעלותה נמצאת חברת התחבורה הפטרבורגית.
היסטוריה

חברת הדלק הפטרבורגית הוקמה בספטמבר 1994 כחברת מניות משותפת סגורה על ידי הוועדה לניהול נכסי העירייה של מינהל סנקט פטרבורג, הוועדה לניהול נכסים של ממשלת מחוז לנינגרד, חברת האוניות של הים הבלטי, חברת ספינות הקיטור הצפון-מערבית, מנהלת רכבת אוקטיברסקאיה, חברת נמל סנקט פטרבורג. בשנת 1994, כסגן ראש עיריית סנקט פטרבורג, העניק ולדימיר פוטין לחברה את הזכות להיות הספק הבלעדי של בנזין לעיר, כולל אספקה לצי הענק של אמבולנסים עירוניים, ניידות משטרה, אוטובוסים ומוניות.
העסקה עוררה לכאורה מלחמת כנופיות אלימה שבמהלכה, ב־1 ביוני 1994, נעשה ניסיון להתנקש בחייו של ולדימיר קומארין, סגן נשיא החברה ומנהיג לכאורה של ארגון הפשע טמבוב.
הדירקטוריון הראשון והוועד המנהל של החברה נבחרו ב־13 בספטמבר 1994 שלאחריו החלה לפתח את רשת תחנות התדלוק שלה. ב־22 במרץ 1996, זיה באזאייב הפך לסגן נשיא החברה. ב־4 ביוני 1996 החברה הסכימה לשתף פעולה עם יוקוס עד שנת 2000. בספטמבר 1996 קנתה החברה לראשונה 20 אלף טון נפט גולמי לעיבוד בבית הזיקוק בקרישינפטאורגסינתז.
ב־13 באוקטובר 1998 מת נשיא החברה דמיטרי פיליפוב מפצעים שלושה ימים לאחר התפוצצות מטען חבלה. בשנת 1996 השתתף בבחירות לתפקיד מושל סנט פטרבורג, והחל משנת 1998 היה נציג מורשה של גנאדי סלסניוב, יו"ר הדומה. ב־16 בפברואר 1999 נעצר יורי שוטוב, סגן האספה המחוקקת של סנקט פטרבורג ואיש עסקים בולט, באשמת ארגון רציחות בעיר.
אנדריי סטפנוב, בתורו, השתתף ללא הצלחה כמתמודד בבחירות לאספה המחוקקת של פטרבורג בשנת 1999. נשיא החברה יורי אנטונוב כיהן כסגן מושל העיר בשנים 1997 עד 2002.
בשנת 2001 הותאמה החברה מחדש כחברה מניות משותפת פתוחה והפכה לחברת בת של בנק פטרבורג. אחזקת המניות של ועדת הרכוש העירוני של מינהל העיר, בפיקודו של ולרי נזרוב, צמצמה את אחזקתה מ־14.5% מהמניות ל־1.3%.
באוגוסט 2001 טען שר הפנים, בוריס גריזלוב, כי עד 100 מפעלים תעשייתיים בפטרבורג (כולל חברת הנפט הפטרבורגית), כמו גם ארבעת נמלי הים העיקריים של צפון מערב רוסיה, סנט פטרבורג, קלינינגרד, ארכנגלסק ומורמנסק, היו בשליטת ארגון הפשע טמבוב. במאי 2002 שלח גריזלוב ועדת חקירה לפטרבורג לבדיקת האשמות בשחיתות בשוק הבנזין בעיר. החקירה החלה לאחר שחברת פייטון בנזין, קמעונאית הבנזין השנייה בגודלה בעיר, התלוננה באפריל בפני גריזלוב והן בפני התובע הכללי, כי העירייה מעניקה העדפות לחברת הדלק הפטרבורגית. עם זאת, לכך לא היו השלכות ניכרות ולא דווח על התקדמות משמעותית בחקירה.
באוגוסט 2006 הודיע נשיא החברה, יורי אנטונוב, כי החברה תרצה למכור את תחנות הדלק שלה לחברת הנפט Surgutneftegaz, ספקית הבנזין שלה וכי גזפרום וסורגוטנפטגז עשויים לבנות מסוף אחסון והפצה ליד סנקט פטרבורג, באתר בבעלות חברת הדלק הפטרבורגית.
ביולי 2019 החברה נרכשה על ידי רוסנפט, שמחזיקה כעת בכל מניות החברה.
הערות שוליים

↑  "EastWest Institute Russian Regional Report". אורכב מ-המקור ב-2007-10-10. נבדק ב-2007-02-01.
↑  "ПТК". אורכב מ-המקור ב-2008-02-18. נבדק ב-2008-02-25.
↑  "Sibneft Targets Gasoline Sector". אורכב מ-המקור ב-2007-09-30. נבדק ב-2007-02-01.
↑  "Cinema Sale". אורכב מ-המקור ב-2007-09-30. נבדק ב-2007-02-01.
↑  "How a money-laundering indictment in Europe could haunt Putin". אורכב מ-המקור ב-2007-02-14. נבדק ב-2007-02-01.
↑  "Newsweek Details Putin's Alleged Organized Crime Ties". אורכב מ-המקור ב-2007-09-30. נבדק ב-2008-10-26.
↑  "Businessman Dies". אורכב מ-המקור ב-2005-04-25. נבדק ב-2007-02-01.
↑  "New Repartition". אורכב מ-המקור ב-2007-01-24. נבדק ב-2007-02-01.
↑  "St. Petersburg Deputy Arrested For Contract Murders". אורכב מ-המקור ב-2006-10-21. נבדק ב-2007-02-01.
↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2007-10-07. נבדק ב-2007-02-01. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Акции города растаяли к концу года". אורכב מ-המקור ב-2007-09-28. נבדק ב-2007-02-01.
↑  "Newsweek details Putin's alleged organized crime ties..." Vol. 7, no. 155. The Jamestown Foundation. 27 באוגוסט 2001. אורכב מ-המקור ב-30 בספטמבר 2007. נבדק ב-2008-10-26. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "City Gas Inquiry". אורכב מ-המקור ב-2007-09-28. נבדק ב-2006-10-07.
↑  "Fuelling Talk For Local Consolidation". אורכב מ-המקור ב-2007-09-30. נבדק ב-2007-02-01.
↑  "Northwest premiums". אורכב מ-המקור ב-2006-08-11. נבדק ב-2007-02-01.
תחנת דלק של החברה
הפלוטיפ

הפלוטיפ (באנגלית: haplotype) הוא צירוף של אללים מאתרים רבי-שונות (אתרים פולימורפיים), המצויים בתאחיזה באזור גנומי מסוים, ועל כן עוברים בתורשה יחד כיחידה אחת. הפלוטיפ עשוי להיות מורכב מאתרים פולימורפיים באזור מסוים בכרומוזום בודד, או לכלול כמה אזורים בכרומוזום. כתוצאה מכך, ההפלוטיפ עשוי להיות בעל אורך של עשרות, אלפי ואף מיליוני בסיסים. ככל שהאזור הגנומי המגדיר את ההפלוטיפ רחב יותר, כך יש סיכוי גדול יותר להפריד בין צירופי האללים באתרים הפולימורפיים שמרכיבים את ההפלוטיפ בתהליכי שחלוף בזמן המיוזה. כך נוצרים צירופי הפלוטיפים חדשים שעוברים בתורשה לדורות הבאים. לעומת זאת, קרבה פיזית בין הווריאנטים מורידה את תדירות השחלופים ואת היווצרות צירופים חדשים, ולכן צירוף האללים מאתרים פולימורפיים סמוכים המרכיבים את הפלוטיפ הוא בעל סיכוי רב לעבור בתורשה כקבוצה אחת מדור לדור. האתרים הפולימורפיים שמרכיבים את ההפלוטיפ יכולים להכיל שינויים בנוקלאוטיד בודד (המכונה SNP או סניפּ), או רצפים בעלי יחידה חוזרת באורך משתנה המכונים מיקרוסטלייט (micro satellites). בין האללים בהפלוטיפ מתקיימת תאחיזה לא שוויונית, כלומר תאחיזה בין וריאנטים אשר עוברים יחד בתורשה יותר מהצפוי לפי עיקרון ההפרדה הבלתי תלויה של התורשה המנדלית. הארגון של ההפלוטיפ והתאחיזה הלא שוויונית משמשים ככלי יעיל לאפיון ומיפוי אסוציאציות בין אתר (לוקוס) גנומי למופע (פנוטיפ) במבחני אסוציאציה, או באנליזת תאחיזה. אנליזות אלה מעלות את חשיבות המיפוי של ההפלוטיפים בגנום באוכלוסיות שונות ברחבי העולם ככלי לאפיון הבסיס הגנטי של מגוון רחב של מחלות ותכונות. ההפלוטיפים מאורגנים לאורך הכרומוזום במבנים הנקראים "haplotype blocks" כאשר כל בלוק הפלוטיפי מכיל מספר סמנים פולימורפיים. בנוסף, קיימת האפשרות שבלוק הפלוטיפי יוכפל, כתוצאה מהכפלה של המקטע הגנומי המכיל את ההפלוטיפ ליצירת מספר עותקים משתנה (CNV)(אנ').
גורמים המעורבים ביצירת ההפלוטיפ

אחד התהליכים העיקרים ליצירת צירופי אללים חדשים, ועל כן הפלוטיפים חדשים, הוא התרחשות השחלוף בין כרומוזומים הומולוגיים. כיוון שתדירות אירועי שחלוף משתנה בין אזורים שונים בגנום, יש שונות ביציבות של האפלוטיפים בין אזורים שונים בכרומוזומים לאורך הדורות. תהליך נוסף המעורב ביצירת הפלוטיפים הוא היווצרות מוטציות חדשות, אשר תורמות הן להופעת וריאנטים נוספים, והן לגיוון מבנה ההפלוטיפ, ובכך גדלה השונות הגנטית באוכלוסייה.