stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ספורטינג בראגה
היסטוריה

המועדון הוקם ב-19 בינואר 1921.
בעונת 1965/1966 זכתה הקבוצה בתואר הראשון בתולדותיה כשזכתה בגביע הפורטוגלי.
הקבוצה התמקמה בעשורים האחרונים בצמרת הכדורגל הפורטוגלי, כאשר סיימה שלוש עונות ברציפות במקום הרביעי בין 2005 ל-2007. הישגיה באירופה כוללים העפלה לשמינית גמר גביע אופ"א בעונת 2006/2007 והעפלה לשלב 32 הגדולות בעונת 2007/2008.
ב-2008/2009 בהדרכת ז'ורז'ה ז'זוש, בראגה סיימה כסגנית בפעם היחידה בליגה ושוב הגיעה לשמינית הגמר של גביע אופ"א, שם הפסידה לפריז סן ז'רמן.
בעונת 2010/2011 הופיעה הקבוצה לראשונה בתולדותיה בליגת האלופות לאחר שגברה על סביליה הספרדית (5–3) במסגרת סיבוב המוקדמות הרביעי (שלב הפלייאוף). בשלב הבתים התמודדה בראגה מול שחטאר דונצק, ארסנל ופרטיזן בלגרד, סיימה במקום השלישי והודחה מהמשך המשחקים כולל תבוסה 0–6 לארסנל במשחק הפתיחה. עם זאת המקום השלישי זיכה את הקבוצה בהצטרפות לשלב 32 הגדולות של הליגה האירופית, המפעל האירופי השני בחשיבותו. בליגה האירופית הדיחה בראגה את לך פוזנן, ליברפול, דינמו קייב ובנפיקה ליסבון והעפילה לגמר הטורניר. בגמר נוצחה 0–1 על ידי קבוצה פורטוגלית אחרת, פורטו.
בראגה זכתה בגביע הליגה הפורטוגלית לראשונה ב-2013 בהדרכתו של המאמן ז'וזה פסיירו, עם שער אחד של אלן מול פורטו. ב-2016 זכתה בגביע הראשון שלה מזה 50 שנה.
בעונת 2019/2020 החליפה בראגה ארבעה מאמנים במהלך העונה. אשר בסופה זכתה בגביע הליגה השני שלה לאחר ניצחון על פורטו.
ב-28 ביולי 2020 מונה קרלוס קרבלהל למאמן הקבוצה. הוא הוביל את המועדון שוב לגמר גביע הליגה, שם הפסידה הקבוצה למאמן הקבוצה לשעבר רובן אמורים, אך זכה עמה בגביע בעונת 2020/2021 לאחר ניצחון על בנפיקה ליסבון. בעונת 2021/2022 העפילה הקבוצה לרבע גמר הליגה האירופית עד שהודחה על ידי גלאזגו ריינג'רס.
בעונת 2023/2024 העפילה הקבוצה לשלב הבתים של ליגת האלופות אך לא הצליחה להעפיל לשלב הבא.
תארים

הגביע הפורטוגלי: 3
1965/1966, 2015/2016, 2020/2021
גביע הליגה הפורטוגלית: 2
2012/2013, 2019/2020
סודובה מריאמפולה

סודובה מריאמפולה (בליטאית: Futbolo Klubas Sūduva) הוא מועדון כדורגל ליטאי מהעיר מריאמפולה.
המועדון זכה 3 פעמים באליפות המדינה בעונות 2017, 2018, 2019 זכה פעמיים בגביע הלאומי בעונות 2006 ו-2009 ופעם אחת בסופרקאפ הליטאי (2009).
היסטוריה

מועדון "סודובה" מקורו עוד בשנת 1921 אבל השנה הרשמית של הקמת המועדון נחשב לשנת 1968. במהלך קיומו של המועדון שמו שונה מספר פעמים, בסופו של דבר חוזר לשמו ההיסטורי המקורי "סודובה" והתמודדה בליגת העל הליטאית ובעונה הראשונה של אליפות ליטא העצמאית בשנת 1991 אבל הודחה ממנו באותה עונה, אחרי שסיימה במקום ה-15 ועד 2003 שיחקה בליגות הנמוכות.
מאז 2003, המועדון שוב משחק בליגה הבכירה תוך שהוא הופך עד סוף העשור הראשון של המאה ה-21, לאחד ממועדוני הכדורגל המובילים בליטא. מאז 2005 "סודובה" שמרה על מקומה בחלקה העליון של טבלת האליפות וזכתה גם בגביע הלאומי. בשנים האחרונות, "סודובה" משתתפת קבועה במפעלים האירופיים, אך עדיין לא מצליחה להתגבר על המשוכה של שלבי המוקדמות.
בעונת 2017 זכתה לראשונה בתולדותיה באליפות ליגת העל הליטאית ושחזרה את ההישג בשנת 2018 ו-2019.
הישגים לפי עונה (מאז 2003)

| --- | --- |
: מקום ראשון
: מקום שני
: מקום שלישי
| שנה | ליגה | מיקום | גביע |
| --- | --- | --- | --- |
| 2003 | ליגת העל | 6 | חצי גמר |
| 2004 | ליגת העל | 7 | רבע גמר |
| 2005 | ליגת העל | ‏3 | רבע גמר |
| 2006 | ליגת העל | 5 | זכייה |
| 2007 | ליגת העל | ‏2 | רבע גמר |
| 2008 | ליגת העל | 4 | זכייה |
| 2009 | ליגת העל | ‏3 | חצי גמר |
| 2010 | ליגת העל | ‏2 | רבע גמר |
| 2011 | ליגת העל | ‏3 | שמינית גמר |
| 2012 | ליגת העל | ‏3 | שמינית גמר |
| 2013 | ליגת העל | 4 | שמינית גמר |
| 2014 | ליגת העל | 5 | רבע גמר |
| 2015 | ליגת העל | 4 | חצי גמר |
| 2016 | ליגת העל | ‏3 | גמר |
| 2017 | ליגת העל | ‏1 | חצי גמר |
| 2018 | ליגת העל | ‏1 | רבע גמר |
| 2019 | ליגת העל | ‏1 | זכייה |
תארים

אליפות ליגת העל הליטאית (3), 2018, 2019, 2017
מחזיקת הגביע הליטאי (3): 2006 2009 ,2019.
הסופרקאפ הליטאי (4): 2009 ,2018 ,2019, 2022
פיל פודן

פיליפ "פיל" וולטר פודן (באנגלית: Philip Walter Foden; נולד ב-28 במאי 2000) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת הקשר במנצ'סטר סיטי ובנבחרת אנגליה.
קריירה בין־לאומית

פודן עבר בין כל הנבחרות הצעירות של אנגליה ונחשב לאחד השחקנים המוצלחים והמוכשרים בנבחרות הצעירות. באוקטובר 2017 פודן שיחק עם נבחרת אנגליה עד גיל 17 בגביע העולם בכדורגל עד גיל 17 שנערך בהודו. באותו טורניר אנגליה ניצחה, וזכתה לראשונה בטורניר. פודן שכבש צמד בניצחון 2–5 על ספרד בגמר זכה לשחקן המצטיין של הטורניר. פודן שיחק בנבחרת הצעירה של אנגליה, ערך שבע הופעות וכבש שער אחד, בהפסד 1–2 לצרפת באליפות אירופה עד גיל 21.
ב־5 בספטמבר 2020 ערך את הופעת הבכורה בנבחרת הבוגרת של אנגליה בניצחון הנבחרת 0–1 על איסלנד במסגרת ליגת האומות. יומיים לאחר מכן, ב־7 בספטמבר, הודח פודן מהסגל יחד עם מייסון גריינווד לאחר שהפרו את הנחיות הבידוד בהן מחויבים השחקנים עקב נגיף הקורונה כשהזמינו נשים לחדרם. ב־18 בנובמבר 2020 פודן כבש את שני השערים הראשונים שלו במדי הנבחרת בניצחון 0–4 על נבחרת איסלנד בליגת האומות. ב־1 ביוני 2021 זומן לסגל הנבחרת לקראת טורניר יורו 2020.
נכלל בסגל נבחרת אנגליה לטורניר מונדיאל 2022.
ב-29 בנובמבר 2022 פיליפ כבש את השער הראשון שלו במונדיאל בקריירה מול נבחרת ווילס במסגרת שלב הבתים במונדיאל 2022.
חיים אישיים

בינואר 2019, לפודן וחברתו עוד מימי התיכון, רבקה קוק, נולד בן בשם רוני,בת שנולדה ב-2021 ובן שנולד במהלך יורו 2024.
תארים > מנצ'סטר סיטי

אליפות אנגליה (6): 2017/2018, 2018/2019, 2020/2021, 2021/2022, 2022/2023, 2023/2024
גביע אנגלי: 2018/2019, 2022/2023
גביע הליגה: 2017/2018, 2018/2019, 2019/2020, 2020/2021
מגן הקהילה: 2018, 2019
ליגת האלופות: 2022/2023
הסופר קאפ האירופי: 2023
תארים > אישיים

כדורגלן השנה בליגה האנגלית (התאחדות עיתונאי הכדורגל): 2023/2024
הכדורגלן הצעיר של השנה בליגה האנגלית: 2020/2021, 2021/2022
שחקן העונה הצעיר בליגה האנגלית: 2020/2021,
הערות שוליים

↑  Neil Leigh, Phil Foden named Premier League Young Player of the Year, www.mancity.com (באנגלית)
↑  Foden wins Hublot Young Player of the Season award, www.premierleague.com (באנגלית)
↑  מערכת ONE, גרינווד: מתנצל על המבוכה שגרמתי, רק אני אשם, באתר ONE, ‏8 בספטמבר 2020
↑  England squad named for FIFA World Cup Qatar 2022 באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל האנגלית, 10 בנובמבר 2022 (באנגלית)
↑  John Edwards, Phil Foden | Fishing and fatherhood, www.mancity.com (באנגלית)
| נבחרת אנגליה – יורו 2020 (מקום שני) |
| --- | --- | --- |
|  1 פיקפורד •  2 ווקר •  3 שו •  4 רייס •  5 סטונס •  6 מגווייר •  7 גריליש •  8 ג'. הנדרסון •  9 קיין •  10 סטרלינג •   11 רשפורד •  12 טריפייר • 13 ד. הנדרסון (משחק ראשון) / רמסדייל (יתר המשחקים) •  14 פיליפס • 15 מינגס • 16 קודי • 17 סאנצ'ו • 18 קלוורט-לואין • 19 מאונט • 20 פודן • 21 צ'ילוול • 22 וייט • 23 ג'ונסטון • 24 ג'יימס • 25 סאקה • 26 בלינגהאם • מאמן: סאות'גייט |  1 פיקפורד •  2 ווקר •  3 שו •  4 רייס •  5 סטונס •  6 מגווייר •  7 גריליש •  8 ג'. הנדרסון •  9 קיין •  10 סטרלינג •   11 רשפורד •  12 טריפייר • 13 ד. הנדרסון (משחק ראשון) / רמסדייל (יתר המשחקים) •  14 פיליפס • 15 מינגס • 16 קודי • 17 סאנצ'ו • 18 קלוורט-לואין • 19 מאונט • 20 פודן • 21 צ'ילוול • 22 וייט • 23 ג'ונסטון • 24 ג'יימס • 25 סאקה • 26 בלינגהאם • מאמן: סאות'גייט | אנגליה |
| נבחרת אנגליה – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 פיקפורד •  2 ווקר •  3 שו •  4 רייס •  5 סטונס •  6 מגווייר •  7 גריליש •  8 הנדרסון •  9 קיין •  10 סטרלינג •   11 רשפורד •  12 טריפייר • 13 פופ •  14 פיליפס • 15 דייר • 16 קודי • 17 סאקה • 18 אלכסנדר-ארנולד • 19 מאונט • 20 פודן • 21 וייט • 22 בלינגהאם • 23 רמסדייל • 24 וילסון • 25 מדיסון • 26 גלאגר • מאמן: סאות'גייט |  1 פיקפורד •  2 ווקר •  3 שו •  4 רייס •  5 סטונס •  6 מגווייר •  7 גריליש •  8 הנדרסון •  9 קיין •  10 סטרלינג •   11 רשפורד •  12 טריפייר • 13 פופ •  14 פיליפס • 15 דייר • 16 קודי • 17 סאקה • 18 אלכסנדר-ארנולד • 19 מאונט • 20 פודן • 21 וייט • 22 בלינגהאם • 23 רמסדייל • 24 וילסון • 25 מדיסון • 26 גלאגר • מאמן: סאות'גייט | אנגליה |
| נבחרת אנגליה – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 פיקפורד •  2 ווקר •  3 שו •  4 רייס •  5 סטונס •  6 גהי •  7 סאקה •  8 אלכסנדר-ארנולד •  9 קיין •  10 בלינגהאם •   11 פודן •  12 טריפייר • 13 רמסדייל •  14 קונסה • 15 דאנק • 16 גלאגר • 17 טוני • 18 גורדון • 19 ווטקינס • 20 בואן • 21 אזה • 22 גומז • 23 הנדרסון • 24 פאלמר • 25 וורטון • 26 מיינו • מאמן: סאות'גייט |  1 פיקפורד •  2 ווקר •  3 שו •  4 רייס •  5 סטונס •  6 גהי •  7 סאקה •  8 אלכסנדר-ארנולד •  9 קיין •  10 בלינגהאם •   11 פודן •  12 טריפייר • 13 רמסדייל •  14 קונסה • 15 דאנק • 16 גלאגר • 17 טוני • 18 גורדון • 19 ווטקינס • 20 בואן • 21 אזה • 22 גומז • 23 הנדרסון • 24 פאלמר • 25 וורטון • 26 מיינו • מאמן: סאות'גייט | אנגליה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9812034948005606  BIBSYS: 1653286949656  GND: 1335729755  LCCN: no2023007898  VIAF: 5723162118010202320000   WorldCat (עם VIAF): 5723162118010202320000
בחזית הכיתה

| --- | --- |

כרזת הסרט באנגלית
 בימוי:  פיטר וורנר 
 הופק בידי:  קמרון ג'והאן 
 תסריט:  תומאס ריקמן 
 עריכה:  דיוויד ביטי 
 שחקנים ראשיים:  ג'יימס וולק  טריט ויליאמס   פטרישיה היטון
 מוזיקה:  ארנסט טרוסט 
 צילום:  פאול אליוט 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  היכל התהילה הולמרק 
 חברה מפיצה:  נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  2008 
 משך הקרנה:  95 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט ביוגרפי, סרט דרמה 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
בחזית הכיתה (באנגלית: Front of the Class) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2008. הסרט, בכיכובם של ג'יימס וולק, טריט ויליאמס ופטרישיה היטון, מבוסס על ספר ביוגרפי שנכתב על בראד כהן: "בחזית הכיתה, איך תסמונת טורט הפכה אותי למורה שמעולם לא היה לי", שנכתב על ידי ליסה ווסקי ובוים על ידי פיטר וורנר.
תקציר העלילה

בראד כהן בן ה-12, המתגורר במיזורי עם אימו אלן ואחיו הקטן ג'ף, מתמודד עם תסמונת טורט בעקבותיה הוא מפיק טיקים קוֹליים חזקים. לפני שאובחן בתסמונת, המבוגרים סביבו חשבו שהוא פשוט היפר-אקטיבי ומנסה למשוך תשומת לב. הטיקים גורמים לו להסתבך לעיתים קרובות עם אביו נורמן ועם המורים בבית הספר, ובאחת הפעמים המורה בבית הספר קוראת לו להתנצל בפני הכיתה על שהפריע לכולם. בניסיון להבין את פשר הטיקים, אלן ניגשת עם בראד לפסיכיאטר שסובר שהם נובעים מהגירושים של הוריו, אך אלן מסרבת לקבל את האבחנה, ממשיכה לחקור את הנושא ומגלה על התסמונת בזכות ספר שמצאה בספרייה.
בראד עולה לחטיבת הביניים, והוא נשלח לחדר המנהל אחרי שהטיקים שלו הפריעו למהלך השיעור. המנהל מזמין אותו לבוא לקונצרט של תזמורת בית הספר, ואחרי שהטיקים שלו הפריעו בהופעה, הוא מזמין את בראד לבמה כדי להסביר על התסמונת. התלמידים בקהל פורצים במחיאות כפיים, ובאותו הרגע בראד מחליט להיות מורה כשיהיה גדול.
לאחר לימודי בקולג' בראד עובר לגור בג'ורג'יה ומחפש עבודה כמורה בבית ספר יסודי. למרות שהוא נדחה מ-24 ראיונות עבודה בשל הטיקים שלו, הוא מוצא בית ספר שמקבל אותו. בראד מסביר לתלמידיו על התסמונת שלו ומסייע לתלמידים עם אתגרים אחרים. במקביל, הוא פוגש את ננסי באתר היכרויות, והשניים מתאהבים.
בראד זוכה להצלחה מקצועית כאשר הוא נבחר למורה השנה בבית הספר, והוא מקבל את הפרס מול משפחתו, חבריו ותלמידיו. בסיום הסרט מתגלה שבראד השיג תואר שני, התחתן עם ננסי ב-2006, ואף היה קמע של קבוצת הבייסבול אטלנטה ברייבס.
שחקנים

ג'יימס וולק – בראד כהן
דומיניק סקוט קיי – בראד כהן כילד
טריט ויליאמס – נורמן כהן, אבא של בראד
פטרישיה היטון – אלן כהן, אמא של בראד
ג'וני פאקר – ג'ף כהן, אחיו הקטן של בראד
מייק פניווסקי – המנהל מאייר
שרה דרו – ננסי קין, בת הזוג של בראד
ווינה גוהנסון – מנחת קבוצת התמיכה בטורט
ג'ייק אוסטין ווקר – הבריון שמציק לבראד בילדותו
הפקה

התסריט נכתב בהתבסס על ספרו של כהן, ובוים על ידי פיטר וורנר. ההפקה הייתה בשריבפורט, לואיזיאנה. כהן הופיע בתוכנית של אופרה וינפרי ב-2006, וב-2007 בוועידה בה נאם וריגש מאוד את הקהל שלפי שיריוור (מאולימפיאדת הנכים) "צחק ולאחר מכן בכה, שוב צחק ושוב בכה וכשסיים הריעו לו וכיבדו אותו". כתוצאה מאותה ועדה והפופולריות שכהן גרף, שיריוור הציע לעבד את סיפורו של כהן לסרט אותו שיריוור יפיק. כדי לשמור על רמת האמינות של הטיקים, צפו וולק וקיי בסרטונים ביתיים של כהן ונעזרו במדריך מיוחד לפיתוח קול כדי שיוכלו להעביר את הקולות המדויקים של הטיקים. (בדרך כלל, הטיקים עוברים בשלב הילדות, אך הטיקים של כהן נשארו גם בחייו הבוגרים, מה שגרם לו להגיד שהוא מקווה שלא יעיפו אותו מהסרט שלו עצמו). כהן פיקח במשך כל זמן ההפקה על הריאליזם והדיוק שבסרט הן מבחינה ביוגרפית והן מבחינת התסמונת עצמה, אך הוא ציין שכמה אירועים מחייו הושמטו ותאריכים שונו כדי להתאים למגבלת הזמן של הסרט.
הסרט הופץ ב-DVD ב-2009.
ראו גם

תסמונת טורט
לקות
לקריאה נוספת

על בראד כהן מתוך וושינגטון פוסט (אנגלית)
על הסרט מתוך הוליווד ריפורטר (אנגלית)
על הליהוק מתוך CBS News (אנגלית)
על טיקים ותסמונת טורט
דאס יודישע טאגבלאט

| --- | --- |
 סוג:  עיתונות חרדית
 תדירות:  עיתון יומי
 מייסד:  הרב מנדל קמינר
 בעלים:  הוועד המרכזי של אגודת ישראל בפולין
 עורך ראשי:  דוד פלינקר
 מנכ"ל:  חיים קמינר
 תאריכי הופעה:  20 בספטמבר 1929 – 6 בספטמבר 1939 (10 שנים)
 שפה:  יידיש
 מערכת:  לשנו (Leszno) 40, ורשה
 תפוצה:  30,000
 מדינה:  פולין פולין
 
דָאס יודִישֶע טָאגֶבּלַאט היה יומון חרדי ביידיש שיצא לאור בעיר ורשה שבפולין, בין השנים ה'תרפ"ט–ה'תרצ"ט, (1929–1939). העיתון היה מיועד לציבור החרדי בפולין, התנהל באופן עצמאי ללא השתייכות מפלגתית והופץ ביותר מ–30,000 עותקים. נוסד על ידי העסקן האגודאי הרב מנדל קמינר בעידוד אחיינו רבי אברהם מרדכי אלתר. העורך הראשי היה דוד פלינקר, כמנכ"ל שימש חיים קמינר בנו של המייסד. העיתון יצא לאור לראשונה ב־ט"ו באלול תרפ"ט (20 בספטמבר 1929) והפסיק להופיע ב־כ"ב באלול תרצ"ט (6 בספטמבר 1939), מיד לאחר פלישת הנאצים לפולין.
רקע

טרם הופעתה של העיתונות החרדית, העיתונות היהודית בפולין נשלטה על ידי חילונים ומשכילים ולאוכלוסייה האורתודוקסית לא היה ביטאון לבטא את עמדותיה. חלק מהחרדים קראו בעיתונים אלו ועובדה זו הגבירה את תופעות החילון וההשכלה. כאשר החל רבי אברהם מרדכי אלתר להנהיג, הביע את דעתו על נחיצותו של עיתון יומי חרדי, ובתקופת הנהגתו פעל רבות לשם כך, במשך השנים שלאחר מכן נעשו מספר ניסינות להוציא לאור עיתונים חרדים ויומונים בפולין, אולם הם לא החזיקו מעמד, ונסגרו בעיקר מחוסר תקציב.
הקמת העיתון

בחודש אלול ה'תרפ"ט (1929) נערכה הכנסייה הגדולה השנייה של אגודת ישראל, בה הוחלט כי יש להקים עיתון יומי חרדי בר קיימא והוקמה ועדה על מנת להוציא זאת לפועל. בהמשך לכך, הקים העסקן הרב מנדל קמינר את העיתון 'דאס יודישע טאגבלאט', בברכת אחיינו האמרי אמת שגם נתן הלוואה על סך כ־10,000 דולר. כדי להקל על הפן הכלכלי ולחסוך את הצורך בגיוס כספים, הקים קמינר את העיתון כקואופרטיב שכל עובדיו שותפים לרווחיו, השיטה התבררה כיעילה, ועובדי העיתון שהיה להם בו אינטרס כלכלי התמסרו עבורו, עד שהגיע לרמה של העיתונים המקובלים והנפוצים בפולין, והיה בעל השפעה משמעותית על הציבור החרדי בגולה. בניגוד ליומונים החרדים הקודמים שקראו לציבור לרכוש את העיתונים כדי לתמוך בהם שישרדו כלכלית, דאס יודישע טאגבלאט לא נזקק לכך הודות למודל השיתופי שלו, וציבור הקוראים גויס על ידי השקעה באיכות ואינפורמטיביות התוכן והיו לו מאות אלפי קוראים.
מדיניות עצמאית

דאס יודישע טאגבלאט תמך באינטרסים של תנועת אגודת ישראל והאוכלוסייה הדתית, אך לאורך כל שנות פעילותו היה עיתון עצמאי בלתי תלוי וללא השתייכות מפלגתית. אמנם הוועד המרכזי של אגודת ישראל בפולין היה הבעלים הפורמלי של העיתון, אולם לעיתים די קרובות העיתון פשוט הכתיב את עמדת המפלגה על ידי גיבוש הקו האגודאי כביכול, מראש ובאופן פומבי, ומנהיגי אגודת ישראל הסתגלו למדיניות שנקבעה על ידי עורכי העיתון על אף חילוקי הדעות שהתגלעו ביניהם. למרות שהיה העיתון מיועד לאוכלוסייה החרדית, הוא התנהל כעיתון א־מפלגתי ובנושאים יהודיים כללים ייצג את עמדת כלל הציבור היהודי, הגם שלעיתים הדבר גרר ביקורת מטעם החרדים. זה בא לידי ביטוי בפרט בסמוך למלחמת העולם השנייה כאשר העיתון יישר קו עם העיתונים היהודיים והוראות אגודת העיתונאים היהודים בורשה, והתייצב לתמוך בחרם נגד גרמניה הנאצית.
תוכן והשקפה

מלבד חדשות ואקטואליה, דיווחים פוליטיים מפולין ומהעולם, הופיעו בעיתון גם מאמרים תורניים, רומנים בהמשכים, סקירות וביקורת ספרות, מדור תעשייה ומסחר, הומור, סקירות היסטוריות של יהדות ספרד ושרידיה.
העיתון הקפיד להתאים את התוכן לציבור החרדי ונעדר ממנו כל מה שנחשב פוגעני, פרובקטיבי או בלתי־מוסרי מנקודת מבט חרדית. בהתאם להשקפה זו, צונזרו מדפי העיתון פורנוגרפיה, עבירות שחיתות, פשעים חמורים, רציחות והתאבדויות. למרות שהדבר היה כרוך בהליכה נגד הזרם של העיתונים היהודיים המבוססים. היות שבאותה עת טרם התגבשו כללים ברורים בנושא ומדיניות זו הייתה ייחודית, עבודת הצנזורה הייתה קשה ומאתגרת ומדי פעם השתרבבו ידיעות או ביטויים שספגו ביקורת, כתוצאה מכך מונה הרב שמשון שטוקהמר לאחראי צנזורה. גם האדמו"ר רבי אברהם מרדכי אלתר שעודד את הקמת העיתון עקב אחרי תכניו ושלח לעורכים את הערותיו.
במסגרת המאבק בהתבוללות והשכלה, העיתון הדגיש את החשיבות של הקפדה על שימוש בשפת היידיש ונלחם בשפות הזרות. כמו כן היה מרבה להתפלמס עם העיתונים החילוניים.
היחס לארץ ישראל

העיתון נתן במה חשובה לכל הקשור לארץ ישראל והנעשה בה, וקרא לחרדים לעלות לארץ ולבנות אותה. העיתון אף הוציא גיליונות מיוחדים לענייני ארץ ישראל שזכו לתפוצה רחבה גם בקרב החרדים שמחוץ לפולין, ברומניה, הונגריה ועוד. בנימין מינץ – שעלה לארץ כבר ב־1925 והכיר אותה היטב – היה סופר העיתון בארץ ישראל, ופרסם בו מאמרים חיוביים רבים על היישוב החדש, מאמריו היו פופולריים מאוד, והייתה להם השפעה חיובית על היחס של החוגים החרדיים בפולין כלפי ארץ ישראל. לעיתון הייתה תרומה ליוזמתם של פועלי אגודת ישראל להקמת מרכזי־הכשרה־לעולים בפולין ורומניה, ולבניית קיבוצים ומושבים בארץ.
בשנת 1937 לאחר שפורסמה תוכנית החלוקה של ועדת פיל, התכנסה במרינבאד הכנסייה הגדולה השלישית לדון בנושא שהיה שנוי במחלוקת עזה, מטעם העיתון נשלחו למרינבאד צוות עיתונאים שסיקרו את המתחולל בכינוס בזמן אמת, בראש הצוות עמדו בנימין מינץ ומשה בלוי שהפעילו בכינוס שתלדנות רבה על מנת שאגודת ישראל תסכים לקבל את תוכנית החלוקה.
צוות העיתון

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| חברי מערכת הקואופרטיב: הרב מנדל קמינר – מייסד  דוד פלינקר – עורך ראשי  שמואל רוטשטיין (שם־עט: נ. ניסנזון)  אברהם מרדכי רוגובי  אייזיק בר אקרמן  זאב–וולף ליפסקר (נכדו של קמינר המייסד, שם־עט: ל.ו.)  מיכאל בער סוקולוב  ד"ר מרדכי רוזנר (כתב לענייני מדע וטכנולוגיה)  יצחק ראוויטש  ד"ר הלל זיידמן  אלימלך שטייאר  הרב אלכסנדר זושא פרידמן | כותבים קבועים: הרב שמשון שטוקהמר (ביקורת תוכן מבחינה דתית)  הרב שמחה אלברג  ד"ר נתן בירנבוים  שמואל נדלר  ישראל אמיוט  ד"ר השל קלאפפיש  משה מרק (פראגר)  בנימין מינץ (מתל אביב)  הלל ליברמן (מירושלים)  אליעזר ליפמן־פרל (שם עט: אפכא מסתבראניק)  לייב שצ'אקאץ'  הירש דוד ברודר  ישעיהו חלאווניק  משה אפרים מושקוביץ  אברהם מאיר קרונגראד  נטע ירוחם ברלינר | כותבים נוספים: הרב משה חיים לאו  הרב טוביה הורוביץ  הרב שמואל דוד לסקי  הרב צבי הירשהורן  הרב ד"ר יחיאל יעקב וינברג  הרב טוביה יהודה טביומי  הרב חיים ישראל אייז  אליעזר גרשון פרידנזון  שמואל אלתר איצינגר  יחיאל גרנטשטיין |
לקריאה נוספת

אברהם מרדכי סגל ואהרן סורסקי, פרק 21, ראש גולת אריאל, כרך שני, ה'תש"ן
רות ליכטנשטיין, עיתונות חרדית, מנהיג בסער התקופה, כרך ב, ניו יורק, ה'תשפ"ג, עמ' 1110–1133
הערות שוליים

1 2 3  עמ' 67, זכרונות פון "דאס אידישע טאגבלאט", באתר היברובוקס
1 2 3 4 5  העיתונות האורתודוקסית בפולין, עמ' 142
1 2 3 4 5  העיתונות האורתודוקסית בפולין, עמ' 141
1 2  ד"ר הלל זיידמן, ר' מנדל קמינר־ורשה, אלה אזכרה ב, ניו יורק, תשי"ז, עמ' 71, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)
1 2  בנימין מינץ, שערי התנועה פתוחים, שערים – תוספת לגיליון האלף, תל אביב: פועלי אגודת ישראל, תשט"ו, עמ' 2, באתר אוצר החכמה
1 2  ד"ר הלל זיידמן, ר' מנדל קמינר־ורשה, אלה אזכרה ב, ניו יורק, תשי"ז, עמ' 72, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)
↑  שמואל רוטשטיין, תולדות העיתונות החרדית, שערים – תוספת לגיליון האלף, תל אביב: פועלי אגודת ישראל, תשט"ו, עמ' 85, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)
↑  העיתונות האורתודוקסית בפולין, עמ' 148
↑  העיתונות האורתודוקסית בפולין, עמ' 130, 132, 134
↑  העיתונות האורתודוקסית בפולין, עמ' 131
↑  אהרון סורסקי, ראש גולת אריאל, כרך שני, תש"ן, עמ' קמו
↑  אהרון סורסקי, ראש גולת אריאל, כרך שני, תש"ן, עמ' קסב, קסד
↑  העיתונות האורתודוקסית בפולין, עמ' 133, 134, 143, 148
↑  י. אדלר, עתונות וספרות חרדית, נחליאל – מאסף לתודעה תורתית ולספרות חרדית א, נחליאל, תשכ"ה, עמ' 82–84, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)
↑  הרב חיים ישראל אייז, הכנסיה הגדולה השניה של אגדת ישראל, באתר היברובוקס
↑  מנהיג בסער התקופה – עיתונות חרדית, עמ' 1127
1 2 3  עמ' 68, זכרונות פון "דאס אידישע טאגבלאט", באתר היברובוקס
↑  העיתונות האורתודוקסית בפולין, עמ' 142, 147–148
↑  עמ' 69–70, זכרונות פון "דאס אידישע טאגבלאט", באתר היברובוקס
↑  מנהיג בסער התקופה – עיתונות חרדית, עמ' 1128
1 2  העיתונות האורתודוקסית בפולין, עמ' 144
↑  עמ' 71, זכרונות פון "דאס אידישע טאגבלאט", באתר היברובוקס
↑  עמ' 72, זכרונות פון "דאס אידישע טאגבלאט", באתר היברובוקס
1 2 3  העיתונות האורתודוקסית בפולין, עמ' 142–143
↑  משה רון, בנימין מינץ ז"ל, דבר, 8 ביוני 1961
↑  העיתונות האורתודוקסית בפולין, עמ' 147
↑  מאיר וונדר, ר' שמשון שטוקהמר, אנציקלופדיה לחכמי גליציה ה, ירושלים: מכון להנצחת יהדות גליציה, תשנ"ז, עמ' 138, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)
↑  מאיר וונדר, ר' טוביה(לה) ב"ר בן־ציון הורביץ, אנציקלופדיה לחכמי גליציה ב, ירושלים: מכון להנצחת יהדות גליציה, תשמ"ב, עמ' 216, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)
↑  הר' יחיאל גראנאטשטיין ז"ל, דאס אידישע ווארט 409, תשרי תשס"ט, עמ' 29, באתר היברובוקס
מועדון כדוריד חולון

הסמל הישן של המועדון
מועדון כדוריד חולון (לשעבר מכבי קריית שרת חולון) הוא מועדון כדוריד ישראלי מהעיר חולון, המתמודד בליגת העל בכדוריד וגביע האתגר האירופי.
היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 1972 בערב חנוכה בבית הספר שנקר בחולון וכללה קבוצת נערים מכיתות בבית הספר, מקים הקבוצה היה שאול זלצר. הקבוצה הראשונה כללה את השחקנים יוסי בן יפתח, רזיאל עופר ואלון שילה ונוספים, תחילה שיחקה הקבוצה בתיכון חדש (היום תיכון אילון), אחרי כשנתיים עברה הקבוצה לשחק בקרית הספורט בדרום חולון, באותה תקופה הוקמה קבוצת הבוגרים בה שיחקו שאול זלצר, רמי יצהר ונוספים, מאוחר יותר עברה הקבוצה לשחק בבית ספר זלמן ארן בשכונת קריית שרת, ואחר כך למגרש פתוח באזור המתנ"ס בשכונת קריית שרת המועדון הרחיב את פעילותו ונוספו קבוצות ילדים נערים נוער ונשים.
בין מאמני העבר של הקבוצה אימן אותה יואל רונן. במועדון שתי קבוצות נוספות, המשחקות בליגה הארצית מחוז דרום ובליגה הארצית מחוז צפון.
בסיום עונת 2009/10 הפסידה הקבוצה להפועל קריית אונו במבחני העלייה וירדה לליגה הלאומית, ובסיום עונת 2010/11 העפילה הקבוצה לליגת העל לאחר ניצחון במבחני העלייה מול אותה הפועל קריית אונו. ב-2011/2012, ירדה הקבוצה לליגה הלאומית ועונה לאחר מכן חזרה לאחר 0 הפסדים בליגה הלאומית.
את עונת 2013/2014 סיימה חולון במקום השישי בפלייאוף העליון של ליגת העל. בזכות יכולת טובה של טולי ליבגוט וירמי סידי.
בעונת 2018/19 רשמה קבוצת הבוגרים הישג היסטורי למועדון, כשהעפילה לגמר גביע המדינה לאחר מסע גביע מרשים.
בתום משחק צמוד ומותח הפסידה הקבוצה למכבי ראשון לציון, וסיימה כסגנית מחזיקת הגביע.
בסיום עונת 2018/19, יצא שחקן הבית של המועדון דניאל מוסינדי, לחתום בקבוצת ארלנגן מהבונדסליגה הגרמנית הראשונה, הליגה הטובה בעולם, ובכך רשם היסטוריה כשהיה לשחקן הראשון ממ.כ. חולון שיוצא לשחק באירופה.
בשנה שלאחר מכן, יצאו גם חן ליבגוט לשחק בקבוצת וילרבאן, וליאור גורמן לקבוצת שארבור - שתיהן מהליגה השנייה בצרפת.
היום הקבוצה משחקת ב''היכל ספורט קציר'' בחולון שמונה כ-700 מושבים.
סגל הקבוצה לעונת 2019/2020

מעודכן ל-28 בספטמבר 2019:
סגל הקבוצה לעונת 2019/2020 > צוות מקצועי

מאמן ראשי: עומרי מימון|ניסים פלח
עוזר מאמן: אביתר גבעון
מנהל הקבוצה: נדב חבר
איש משק: תומר לקס
יו"ר: משה מיכאלי
יו"ר:טוביה יוגב
קבוצת הנשים

קבוצת הנשים של המועדון משחקת בליגה הבכירה לכדוריד נשים - ליגת אתנה.
הקבוצה זכתה בעבר ב-6 אליפויות הליגה (1986/87, 1987/88, 1999/00, 2002/03, 2004/05, 2014/15) וב-7 גביעי מדינה (1986/87, 1987/88, 1988/89, 1995/96, 1999/00, 2004/05, 2012/13), ביניהם ארבעה דאבלים.
סגל הקבוצה״ בעונת המשחקים 2016/2017
מחלקת הנוער

במחלקת הנוער של המועדון משחקות 17 קבוצות בגילאים השונים (לא כולל 7 קבוצות המשחקות במסגרת בית הספר לכדוריד), הקבוצות בגילאי ז' ועד נוער ומונים כ-200 שחקנים ושחקניות.
הישגים בולטים בעונת 2008-9 

כיתות ח' בנים זכו בגביע במדינה.
כיתות ח' בנות זכו באליפות המדינה
יוסי לוי בלז

| --- | --- |

 לידה:  26 בינואר 1975 (בן 49) ישראל
 ענף מדעי:  פסיכולוגיה קלינית, כאב נפשי, אובדנות
 מקום מגורים:  קיבוץ המעפיל
 עיסוק:  פסיכולוג קליני מומחה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת חיפה, אוניברסיטת בר-אילן
 מוסדות:  המרכז האקדמי רופין
 
יוסי לוי בלז (נולד ב-26 בינואר 1975) הוא פסיכולוג קליני, חוקר, יועץ ומרצה בתחומי חוסן, כאב נפשי, טראומה ומניעת אובדנות. הוא משמש כפרופסור בפקולטה למדעי החברה והקהילה במרכז האקדמי רופין, ראש המרכז לחקר האובדנות והכאב הנפשי ע"ש ליאור צפתי, חבר במועצה הלאומית למניעת אובדנות ויועץ בתוכנית הלאומית למניעת התאבדות, ויו"ר השדולה למניעת אובדנות באקדמיה.
לוי בלז מקדיש את חייו ומחקריו לתופעת האובדנות בחברה הישראלית. הוא מומחה בתחומי כאב נפשי ומניעת אובדנות ומייעץ מזה שנים רבות לגופים ציבוריים, פרטיים וממשלתיים שונים בתחומי אלו. פרסם למעלה ממאה מאמרים בכתבי עת מדעיים בתחומי מניעת אובדנות, פגיעה מוסרית, וצמיחה ממשבר, וכן שלושה ספרים.