stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שלמה שלוש (רב)
הערות שוליים

↑  חוקה דיינים, באתר ארכיון המדינה, עמ' 158
↑  הודעה על מינוי דיינים, ילקוט הפרסומים 2196, 1976, עמ' 1257
↑  אלי סניור ואחיה ראב"ד, יאח"ה ממליצה: אישום נגד הרב שלוש מחיפה, באתר ynet, 21 באפריל 2013.
↑  אחיה ראב"ד ואביאל מגנזי,הרב הראשי של חיפה יועמד לדין בכפוף לשימוע, באתר ynet, 30 בינואר 2014
↑  שאול כהנא, ‏ברוך דיין האמת: הגאון רבי שלמה שלוש זצ"ל, באתר כיכר השבת, 5 בנובמבר 2014.
↑  ישי כהן, ‏שנה אחרי הפטירה: בנו של הרב שלמה שלוש מונה לראב"ד חיפה, באתר כיכר השבת, 25 באוקטובר 2015.
↑  בית המשפט העליון, תיק ע.א. 5587/93, פסק דין מיום כ"ז בשבט תשנ"ד. פסק דין אחר שלו, בעניין מזונות, שפורסם בפד"ר כרך י"ד דף 218, מוזכר בפסק דינו של נשיא בית המשפט העליון השופט מאיר שמגר בתיק 5930/93
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007516936705171  ISNI: 0000 0000 4996 4071  LCCN: nr2004023659  VIAF: 68881300   WorldCat (עם VIAF): 68881300
תמר בורר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 באוקטובר 1965 (בת 58) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ישראל 
 פרופיל ב-IMDb
 
תמר בורר (נולדה ב-26 באוקטובר 1965 בניו יורק) היא רקדנית וכוריאוגרפית ישראלית.
ביוגרפיה

בורר למדה בלט קלאסי בתיאטרון הבלט האמריקאי בניו יורק, מחול מודרני ויצירה ב"תיאטרון מחול רנה שינפלד", מחול באלינזי אותנטי באינדונזיה, ריקודי טראנס במקסיקו, ומחול נשמה-בוטו עם קזואו אונו מייסד הבוטו ביפן. החל משנת 1988 יוצרת, רוקדת ומופיעה במופעי סולו, דואטים ועבודות לאנסמבל על במות בארץ ובעולם. עשייתה האמנותית זוכה לשבחי הביקורת.
בשנת 1990 עברה תאונת דרכים קשה שהותירה אותה משותקת בשתי רגליה. עם זאת, ממשיכה בורר לרקוד, ליצור, להופיע וללמד.
בורר הוזמנה לפסטיבלי מחול רבים וביניהם: "הרמת-מסך" (ישראל), פסטיבל מונפלייה למחול בצרפת, "festival cross over” באיטליה, פסטיבלים בגרמניה, נורווגיה, ניו זילנד ועוד. כמו כן זכתה בפרסים רבים וביניהם: פרס אמן מבטיח מטעם קרן בוכמן-היימן, פרס אמן נבחר מטעם קרן בלט מאסטר אלברט נאובייר (הולנד-שווייץ) ועוד.
במקביל לפעילותה האמנותית, מקיימת בורר מפגשים שמטרתם חיזוק והעצמה של אוכלוסיות ייחודיות, כגון: נשים מוכות במקלטים, נכים קשים במעונות, נשים עם מוגבלויות, נפגעי נפש, ועוד. מפגשים אלה מיועדים לעורר את כוח החיים, הרצון להשתקם ולהיבנות, ואת האמון ביכולות הטמונות בכל אדם. בזכות פעילותה זו, זכתה בורר באות החסד על שם ויליאם טראמפ, בשנת 2002, ושם נאמר: "אות החסד מוענק בזאת לתמר בורר על התמודדות עם נכות גופנית בדרך ייחודית ויצירתית, המשמשת דוגמה לאנשים עם נכויות ולקהילה כולה בישראל ובעולם. כרקדנית ויוצרת במחול, שנותרה משותקת ברגליה לאחר תאונה, השכילה תמר בורר לצמוח ולהתעלות מתוך המוגבלות הגופנית אל שיאים אמנותיים ורוחניים חדשים". בשנת 2008 יצרה, יחד עם הבמאית איבון מיקלוש, סרט תיעודי בהשראת המשוררת הפינית סירקה טורקה, העוסק במצבו של השונה בחברה האנושית ומתמקד בשני מיעוטים: הבדואים בנגב והלאפים בצפון פינלנד.
פרסים

2002: אות החסד - ע"ש משפחת טראמפ – "עבור היותה דוגמה אישית להתמודדות בונה ומחזקת עם הנכות: ניתן להפוך מוגבלות לקרש קפיצה להישגים מופלאים".
1998: פרס משרד החינוך התרבות ליוצר צעיר בתחום המחול – "משקפת ביצירתה אמת פנימית וכוח".
1997: פרס אמן מוכשר – קרן בוכמן-היימן – "למרות נכותה, ממשיכה תמר ליצור בתחום המחול החדיש. פורצת קדימה, מתמודדת ומיישמת את ניסיונה האישי עם נכים בשיטות ריפוי שונות".
1996: מלגת יוצר מבטיח – קרן בלט מאסטר אלבר גאובייר, הולנד-שווייץ, מלגה ליוצרים בולטים.
1988: תחרות גוונים במחול – זוכה ב"יצירה נבחרת" – עבודה ראשונה כיוצרת עצמאית: "צלו של גזע".
הערות שוליים

↑   רות אשל, הלילה מלא זהב עתיק: תמר בורר רוקדת, באתר הארץ, 21 במרץ 2013
↑  יצירות של תמר בורר ויוסי יונגמן ב"בימת מחול" בתיאטרון תמונע, באתר הארץ, 26 בפברואר 2002
↑  המחול כמאבק, חדשות, 2 ביוני 1992
גבי אלדור, מחול /  מונפלייה אגן הים התיכון, חדשות, 30 ביוני 1992
↑  רוני דורי, הסרט הזה הוא ריקוד בוטו, באתר הארץ, 3 באוקטובר 2008
↑  אורין ויינברג, "כשאתה רואה 'אין' ממש גדול זה כמו לראות גווייה": המופע שגרם לכתבת שלנו לבכות, באתר ynet, 26 ביולי 2019
↑  דנה שלו, מתה, מטה, מטא - ערב רב Erev Rav, באתר ערב רב (מגזין אמנות), ‏2 בספטמבר 2018
↑   רות אשל, הרגש שהקהל לא נחשף אליו בריקוד, באתר הארץ, 28 בספטמבר 2016
↑  חגית פלג רותם, ‏"הכול הבל": יצירת מחול חדשה של תמר בורר בנמל יפו, באתר גלובס, 19 באוקטובר 2015
↑  ביקורות:
 רות אשל, תמר בורר מציגה: אש, מים, אוויר וסודות הנסתר, באתר הארץ, 10 ביוני 2014
יעל אפרתי, ‏יצירת המחול החדשה של תמר בורר נותנת דרור ליצרים עזים ומהפנטת את המתבונן, באתר "Time Out ישראל", 15 ביוני 2014
↑  רות אשל, "בוהו" של תמר בורר מציגה קללה שהוסרה, באתר הארץ, 23 באוקטובר 2012
↑  טל פרי, ‏אילו הצגות ישתתפו השנה בפסטיבל התיאטרונטו?, באתר גלובס, 13 במרץ 2012
↑  ביקורות:
רות אשל, תמר בורר מעירה מתים ביצירתה החדשה "ימונה", באתר הארץ, 30 באוקטובר 2011
אלעד סמורזיק, חולות של ברזל, באתר הארץ, 24 באוקטובר 2011
↑  ביקורות:
רות אשל, "אנה" של תמר בורר ותמרה ארדה: רמה אמנותית גבוהה, באתר הארץ, 20 ביולי 2010
חגית פלג-רותם, ‏יש חיים אחרי ברישניקוב, באתר גלובס, 28 ביוני 2010
↑  ביקורות:
רות אשל, איזאורה הון: בוץ או שוקולד, באתר הארץ, 28 ביולי 2009
חגית פלג-רותם, ‏מקיצות אל חלום, באתר גלובס, 20 ביולי 2009
רוני דורי, איזאורה הון: זה הכל בראש שלך, באתר הארץ, 8 ביולי 2009
↑  ביקורות:
רוני דורי, תמר בורר בטיבטית, באתר הארץ, 22 בדצמבר 2007
מיכל בעדני בן-שישו, תמר בורר תמגנט אתכם ב'ברדו', באתר הארץ, 15 בדצמבר 2008
חגית פלג-רותם, ‏ציפור מתרוממת לעוף, באתר גלובס, 18 בדצמבר 2007
שלי קלינג, ‏מתרוממת לעוף, באתר גלובס, 22 ביולי 2008
↑  עכבר העיר, יוסוף, תעשה לי בוטו, באתר הארץ, 26 בדצמבר 2006
עבודה של תמר בורר בחצרות יפו, באתר הארץ, 27 בינואר 2007
↑  מרב יודילוביץ', יחפים ביחד, באתר ynet, 10 בנובמבר 2005
↑  תמר רותם, מחול-פנים, באתר הארץ, 12 בנובמבר 2003
↑  גבי אלדור, ראש חץ, חדשות, 15 באוקטובר 1991
↑  אדר אבישר, לרקוד את המלה, מעריב, 9 במאי 1990
↑  עמיר פלג, הרמת מסך 1990, חדשות, 19 באוקטובר 1990
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009128479505171  VIAF: 4678160668203503560000   WorldCat (עם VIAF): 4678160668203503560000
שפילד סטילרס

שפילד סטילרס (באנגלית: Sheffield Steelers) היא קבוצת הוקי קרח מהעיר שפילד, אנגליה הנחשבת לאחת מקבוצות ההוקי הטובות בממלכה המאוחדת עם 9 זכיות בליגת ההוקי קרח הבריטית.
המועדון הוקם בשנת 1991 ומארח את משחקי הבית באטיליטה ארנה ומתמודד בליגת העל הבריטית בהוקי קרח (אנ') ובגביע הקונטיננטלי בהוקי קרח. נותן החסות הראשי של המועדון הוא יצרנית החלונות והזכוכיות Sheffield Window Centre.
תארים

אליפויות הליגה
זכייה: 1994/95, 1995/96, 2000/01, 2002/03, 2003/04, 2008/09, 2010/11, 2014/15, 2015/16
אליפות הפלייאוף
1994/95, 1995/96, 1996/97, 2000/01, 2001/02, 2003/04, 2007/08, 2008/09, 2013/14, 2016/17
גביעי הסתיו
1995/96, 2000/01
גביעי האתגר
1998/99, 1999/00, 2000/01, 2002/03, 2019/20
ראו גם

קארדיף דווילס
תוסיתה ג'איאסונדרה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1971 (בת 53 בערך) סרי לנקה 
 מדינה:  סרי לנקה 
 תקופת הפעילות:  מ-1994 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (1993) 
 פרופיל ב-IMDb
 
תוסיתה ג'איאסונדרה (באנגלית: Thusitha Jayasundera; נולדה בשנת 1971) היא שחקנית ילידת סרי לנקה החיה בממלכה המאוחדת.
ביוגרפיה

ג'איאסונדרה נולדה ב-1971 בסרי לנקה. ב-1993 סיימה את לימודיה באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה.
ג'איאסונדרה שיחקה בתפקיד טושורה "טאש" בנדרה בסדרת הדרמה הרפואית "הולבי סיטי" של ה-BBC במשך שלוש שנים. מ-2003 עד 2006 גילמה את סמלת בילוש רמאני דה קוסטה בדרמה המשטרתית "The Bill" של רשת ITV. היא הופיעה בתפקיד אורח בדמות סמלת בילוש איישה מסעוד בסדרה "עדות אילמת" של ה-BBC.
בתיאטרון שיחקה ג'איאסונדרה במחזה "סוס מלחמה", עיבוד של התיאטרון המלכותי הלאומי לרומן באותו שם מאת מייקל מורפורגו. ב-2009 הופיעה במחזה "Dreams of Violence" מאת סטלה פהילי עבור להקת התיאטרון "Out of Joint" שהועלה בתיאטרון סוהו.
ב-2015 וב-2017 הופיעה ג'איאסונדרה בסדרת הדרמה של ה-BBC "דוקטור פוסטר" בכיכובה של סוראן ג'ונס.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1994 |  | The All New Alexei Sayle Show |  | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 1999–2002 | הולבי סיטי | Holby City | טושרה "טאש" בנדרה | סדרת טלוויזיה |
| 2002 |  | Signal to Noise | אינאנה | סרט קצר |
| 2005 |  | Sweetnightgoodheart | יאז | סרט קצר |
| 2003–2006 |  | The Bill | רמאני דה קוסטה | סדרת טלוויזיה |
| 2011 |  | The Jury | ד"ר בארקר | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2011 |  | Young Dracula | ג'ואן סוארד | בפרק "Therapy" |
| 2009–2012 |  | Above Suspicion | ורוניקה מלינס | סדרת טלוויזיה (5 פרקים) |
| 2006–2012 |  | Doctors | אמינה סוואן / סריטה שרמה | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2012 |  | Silent Witness | סמלת בילוש איישה מסעוד | בפרק "And Then I Fell in Love" |
| 2014 | המפקח לואיס | Inspector Lewis | איישה נוראן | בפרק "Entry Wounds" |
| 2015 | ברודצ'רץ' | Broadchurch | אדיקה | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2015 |  | The C Word | פסיכולוגית | סרט טלוויזיה |
| 2017 | נקמה זרה (אנ') | The Foreigner | מירה |  |
| 2015–2017 | דוקטור פוסטר | Doctor Foster | רוז מהנדרה | סדרת טלוויזיה |
| 2018 | רציחות במידסומר | Midsomer Murders | אניקה סידנה | בפרק "Death of the Small Coppers" |
| 2016–2018 | אנושיים | Humans | ניהה פאטל | סדרת טלוויזיה |
| 2022 | שר הטבעות | The Lord of the Rings |  | סדרת טלוויזיה מבוססת על סדרת סרטי שר הטבעות |
הערות שוליים

↑  "Thusitha Jayasundera — RADA". www.rada.ac.uk (באנגלית בריטית).
↑  "Dreams of Violence | Out of Joint". web.archive.org. 25 בפברואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Doctor Foster - Ros Mahendra - BBC One". BBC.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1202528554  LCCN: no2017081432  SUDOC: 235053511  VIAF: 2615149919431706650007   WorldCat (עם VIAF): 2615149919431706650007
שלמה שמאי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 בנובמבר 1953 (בן 70) לבוב, ברה"מ 
 ענף מדעי:  הנדסת חשמל
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 מנחה לדוקטורט:  Israel Bar David 
 מוסדות:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל (1975) 
 תלמידי דוקטורט:  נתן לוי 
 פרסים והוקרה:  פרס תומאס רויטרס להצטיינות במחקר מדעי, 2010. פרס שאנון, 2011.
 הערות:  עמית IEEE משנת 1994
 תרומות עיקריות
 מחקרים בתחום תורת האינפורמציה ותורת הקודים ותקשורת דיגיטלית ואנלוגית
 
שלמה שמאי (שיץ) (נולד 4 בנובמבר 1953) הוא פרופסור מחקר להנדסת חשמל בפקולטה להנדסת חשמל בטכניון.
ביוגרפיה

שמאי נולד בברית המועצות. בשנת 1960 עלה לישראל. הוא בוגר תוכנית העתודה האקדמאית ושירת בחיל הקשר בין השנים 1975-1985.
שמאי קיבל תואר ראשון בשנת 1975, תואר שני בשנת 1981 ודוקטורט בשנת 1986, כולם בהנדסת חשמל מהפקולטה להנדסת חשמל בטכניון. בשנת 1986 הצטרף לפקולטה להנדסת חשמל בטכניון. מונה במרץ 2012 לפרופסור מחקר. נבחר כחבר באקדמיה הישראלית למדעים ביוני 2012. בשנת 2013 נבחר שמאי לחבר האקדמיה האמריקנית להנדסה.
פרופ' שמאי פרסם מעל 300 מאמרים מדעיים, כתב ארבעה ספרים וערך שניים בתחומי מחקר שונים בתורת האינפורמציה, לרבות חסמים על תקשורת, מערכות פריסת ספקטרום (spread spectrum), קידוד ערוץ, קודי טורבו, ועוד.
במהלך השנים הנחה שמאי יותר מ-40 סטודנטים תארים מתקדמים.
פרסים ואותות הוקרה

1988, פרס קליין
1988, פרס אקדמיית ניו־אינגלנד על תרומה יוצאת דופן לתחום מערכות התקשורת ותורת האינפורמציה
1990, פרס  Association for Technological Education
1994, עמית IEEE
1999, מדליית זהב Balthasar van der Pol של האיגוד הבינלאומי למדעי הרדיו (URSI)
2000, פרס הנרי טאוב על הצטיינות במחקר מאת הטכניון
2000, פרס IEEE ע״ש דונלד ג. פינק
2010, פרס Thomson Reuters (ISI)‎ על מצוינות בינ״ל במחקר
2011, פרס שאנון של IEEE
2014, פרס רוטשילד על תרומותיו בתחום תורת האינפורמציה
2017, מדליית ריצ'רד המינג
הערות שוליים

1 2  פרס שנון לפרופסור שלמה שמאי, באתר "הידען"
↑  Professor Shlomo Shamai, NAE Website
↑  Curriculum Vitae SHLOMO SHAMAI (SHITZ), הטכניון, ‏2022
↑  Advisor – Shlomo Shamai )Shitz( | Graduate School (באנגלית אמריקאית)
↑  IEEE Fellows Directory, IEEE
↑  אתר URSI
↑  אתר פרס ה־IEEE  ע״ש Donald G. Fink
↑  הודעת הזכייה בפרס שנון
↑  אבי בליזובסקי, ‏חוקרים מהאוניברסיטה העברית, בר אילן והטכניון זכו בפרס רוטשילד לשנת 2014, באתר "הידען", 20 בנובמבר 2013
↑  שירות הידען, ‏שלמה הבלין מבר אילן, אלי קשת ואבנר דה שליט מהאוני' העברית ושלמה שמאי מהטכניון זכו בפרס רוטשילד, באתר "הידען", 17 במרץ 2014
↑  IEEE RICHARD W. HAMMING MEDAL RECIPIENTS, IEEE
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007351407605171  dblp: s/ShlomoShamai  GND: 1077797753  ISNI: 0000 0000 8334 8678  LCCN: no2006091697  MGP: 149286  NKC: ntk20231176956  ORCID: 0000-0002-6594-3371  RERO: 02-A020148891  SUDOC: 172211735  VIAF: 68690950   WorldCat (עם VIAF): 68690950
תנועת העצמאות המרטיניקנית

| --- | --- |

 מדינה:  צרפת 
 מנהיגים:  אלפרד מארי-ז'אן
 תקופת הפעילות:  1 ביולי 1978 – הווה (46 שנים) 
 אידאולוגיות:  לאמונות מרטיניקנית
 מיקום במפה הפוליטית:  שמאל פוליטי
 צבעים רשמיים:  לבן, אדום ושחור
 www.mim-mk.org
 
תנועת העצמאות המרטיניקנית היא מפלגה שמאל פוליטית באי מרטיניק, המתפקד כמחוז מעבר לים של צרפת. שתומכת בעצמאות האי והיפרדות מצרפת.
היסטוריה

המפלגה נוסדה ב-1 ביולי 1978 על ידי אלפרד מארי-ז'אן במטרה להבטיח "את העצמאות של האי מרטיניק".
בכל מערכות הבחירות עד שנות ה-90 של המאה ה-20 המפלגה לא נחלה הצלחה משמעותית, אך בבחירות האזוריות של 1983 היא זכתה בכ-3% מהקולות.
בבחירות המחוזיות/כלליות האחרונות זכתה המפלגה בשני מושבים באספת הנבחרים של האי. כמו כן בבחירות האזוריות נהנתה מתמיכה רחבה יותר וזכתה ב-28 מושבים.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 9821 0057  LCCN: no00083786  SUDOC: 055290329  VIAF: 145522848   WorldCat (עם VIAF): 145522848
תנועת העם למדינה עברית

| --- | --- |
 מדינה:  היישוב היהודי בארץ ישראל
 מייסד:  יוצאי ההסתדרות הציונית החדשה
 מנהיגים:  בנימין אליאב
 תקופת הפעילות:  1944–1948 (כ־4 שנים)
 
תנועת העם למדינה עברית או בקיצור תנועת העם, הייתה מפלגה לוחמנית קטנה שפעלה בשנים 1944-1948 בקרב היישוב היהודי בארץ ישראל.
המפלגה הוקמה על ידי יוצאי ההסתדרות הציונית החדשה שבקשו לשוב לשתף פעולה עם היישוב המאורגן. אליהם חברו אנשי ההתיישבות העובדת, בראשות יגאל הורביץ, שבקשו קו לוחמני יותר נגד שלטונות המנדט הבריטי מזה שהובילה מפא"י. המפלגה הוקמה לקראת הבחירות לאספת הנבחרים הרביעית בשנת 1944. בראש הרשימה עמד בנימין אליאב, לאחריו הוצב יגאל הורביץ ובהמשך הוצבו ישראל בן-שם, ד"ר מ. מרכוס וערי ז'בוטינסקי. הצבת יגאל הורביץ, איש ההתיישבות העובדת, במקום השני, נועדה לתת לתנועה תדמית של תנועה רחבה יותר מאשר יוצאי התנועה הרוויזיוניסטית. בבחירות זכתה המפלגה בנציג אחד, בנימין אליאב, באספת הנבחרים. פעילים נוספים בתנועה היו קלמן כצנלסון וע. יאורי. בשנת 1946 הציגה התנועה רשימה בבחירות לקונגרס הציוני העולמי ה־22.
בכינוס הארצי הראשון של התנועה, בקיץ 1945, הציג בנימין אליאב (לובוצקי) את חזונו:
בנוסף, חרתה התנועה על דגלה את ביטול משטר המפלגות.
בשנת 1946 הקימה המפלגה תנועת נוער בשם "נחשונים".
בתחילת 1948 הקימו אנשי המפלגה את העיתון "מברק" בשיתוף עם לוחמי חרות ישראל. המפלגה נתנה לעיתון תדמית חוקית והלח"י סיפק את המימון. במרץ 1948 עזבו אנשי התנועה את "מברק" בשל מחלוקת על אופיו הפוליטי של העיתון.
הערות שוליים

↑  הרשימה ה-26 ..., המשקיף, 30 במאי 1944
↑  המועמדים לאספה"נ, הצופה, 25 ביולי 1944
↑  איש "העם" יגאל הורביץ, דבר, 28 ביולי 1978
↑  "תנועת עם" ברשימה מיוחדת, הַבֹּקֶר, 11 באוקטובר 1946
↑  כנוס ארצי לתנועת העם, דבר, 1 ביולי 1945
↑  תנועת העם למדינה עברית, הַבֹּקֶר, 30 ביוני 1944
↑  תנוער נוער, דבר, 1 בספטמבר 1946
↑  תנועת לובוצקי עזבה את מברק, הַבֹּקֶר, 21 במרץ 1948
תסליה

פרש תסלי בצבאו של אלכסנדר הגדול.
תסליה או תסאליה (ביוונית מודרנית: Θεσσαλία) הוא חבל היסטורי בצפון יוון, כיום אחד ממחוזות יוון המודרנית. בטרם תקופת המעבר ביוון הייתה תסאליה ידועה בשם איוליה, ומכאן מקור שמו של הניב האיולי.
בניגוד לערי המדינה (פוליס) שקמו בחבלי הארץ הדרומיים יותר (בעיקר אטיקה, בויאוטיה והפלופונסוס), התסאלים התגוררו ביישובים כפריים, תחת שלטון אוליגרכי של משפחות מיוחסות, במצב שניתן לתארו כמעין פאודלי.
בדומה ליחס למוקדון, שאר היוונים התייחסו אל התסאלים כאל פראים שאינם ראויים להיקרא "הלנים", אולם עם כיבוש החבל בידי פיליפוס השני מלך מוקדון, באמצע המאה ה-4 לפנה"ס, והקמת האימפריה היוונית על ידי בנו, אלכסנדר, נטמעו התסאלים בשאר היוונים.
ככוח לוחם, התבססו התסאלים על חיל הפרשים המצוין שלהם, בניגוד לשאר יוון, שם תפסו ההופליטים את הבכורה. הפרשים גויסו מקרב האצולה התסאלית ונודעו כאיכותיים ביותר ביוון הקלאסית. גם בצבאו של אלכסנדר הגדול היוו הפרשים התסאלים נדבך מרכזי, ולא נפלו אפילו מההטיירוי. המקורות מספרים כי במלחמות הדיאדוכים, שפרצו עם מותו של אלכסנדר הגדול, הביסו הפרשים התסאלים מספר פעמים את ההטיירוי בקרב.
בתסליה נמצא אחד האתרים המפורסמים ביוון, הר אולימפוס.
תוכנית מאדים של SpaceX

תוכנית מאדים של SpaceX (באנגלית: SpaceX Mars program) היא תוכנית פיתוח שיזם אילון מאסק, בעזרת SpaceX, במטרה להניח את היסודות להתיישבות בת קיימא על מאדים. התוכנית כוללת כלי שיגור לשימוש חוזר מלא, חלליות מאוישות, מכליות אספקת דלק במסלול לווייני, רכבי שיגור/נחיתה מהירי תפנית, וייצור מקומי של דלק רקטי על מאדים באמצעות ניצול משאבים על הכוכב (ISRU). המטרה המרכזית הראשונית של SpaceX הייתה להנחית את בני האדם הראשונים על מאדים עד שנת 2024, אך באוקטובר 2020 אילון מאסק שינה את ייעוד 2024 למשימה ללא צוות, עם תכנון למשימה מאוישת בהמשך.
מרכיב מתוכנן מרכזי בתוכנית הוא ה-Starship, רכב שיגור חללי רב פעמי לנשיאת מטען כבד במיוחד, הנמצא בפיתוח מאז 2018. כדי לאפשר נשיאת מטען גדול, החללית תיכנס תחילה למסלול כדור הארץ, שם היא צפויה לעבור תדלוק לפני שתצא למאדים. לפי התכנון לאחר הנחיתה על מאדים, החללית תוטען מחדש עם דלקים מתוצרת מקומית כדי לחזור לכדור הארץ. המטען הצפוי שהרכב יוכל לשאת אל מאדים נע בין 100-150 טון.
SpaceX מתכוונת לרכז את עיקר משאביה בחלק התחבורתי של פרויקט הקולוניזציה של מאדים, כולל תכנון מפעל דלקים המבוסס על תגובת סבטייה, על מאדים, כדי לסנתז מתאן וחמצן נוזלי עבור מנועי רקטות ממשאב מקומי של פחמן אטמוספירי, וקרח זמין על פני הכוכב. עם זאת, מאסק הצהיר מאז 2016 על תמיכה שלו במערך גדול יותר של יעדי התיישבות ארוכי טווח במאדים, הרבה מעבר למה ש-SpaceX מתכננת לבנות; כל קולוניזציה מוצלחת תערב בסופו של דבר גורמים כלכליים רבים יותר, כולל יזמים פרטיים, חברות וממשלות, כדי להקל על צמיחת הנוכחות האנושית במאדים במשך עשרות שנים רבות.
הערות שוליים

↑  Amos, Jonathan (29 בספטמבר 2017). "Elon Musk: Rockets will fly people from city to city in minutes". BBC. אורכב מ-המקור ב-8 בספטמבר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Etherington, Darrell (28 בספטמבר 2017). "Elon Musk shares images of "Moon Base Alpha" and "Mars City" ahead of IAC talk". TechCrunch. אורכב מ-המקור ב-30 בספטמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Elon Musk says SpaceX's 1st Starship trip to Mars could fly in 4 years". 16 באוקטובר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Brown, Mike (25 בספטמבר 2017). "Elon Musk Teases 'Unexpected' Updates to Interplanetary Rocket". Inverse. אורכב מ-המקור ב-25 בספטמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Berger, Eric (2016-09-28). "Musk's Mars moment: Audacity, madness, brilliance—or maybe all three". Ars Technica. אורכב מ-המקור ב-13 באוקטובר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Foust, Jeff (2016-10-10). "Can Elon Musk get to Mars?". SpaceNews. אורכב מ-המקור ב-13 באוקטובר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Richardson, Derek (27 בספטמבר 2016). "Elon Musk Shows Off Interplanetary Transport System". Spaceflight Insider. אורכב מ-המקור ב-1 באוקטובר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
שלמה שלם

| --- | --- |

 לידה:  1705 אדירנה האימפריה העות'מאנית האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  1781 (בגיל 76 בערך) אמסטרדם, הולנד הולנד 
 מקום פעילות:  וידין, סופיה, בלגרד, אמסטרדם
 תקופת הפעילות:  ?–1781 
 השתייכות:  ספרדים
 חיבוריו:  "דברי שלמה" (פרנקפורט, 1753), "שונה הלכות" (1762), "לב שלם" (1773)
 
הרב שלמה שלם בן חיים יחיאל כהן (בכתב לטיני: Solomon Salem‏; 1705, אדירנה, האימפריה העות'מאנית – 1781, אמסטרדם, הולנד) היה הרב הראשי של יהודי וידין, יהודי סופיה, יהודי בלגרד והקהילה הפורטוגזית של אמסטרדם.
קורות חייו

שלמה בן יחיאל שלם נולד באדירנה, שם למד אצל הרב אליעזר נחום ואצל הרב רפאל יעקב אברהם גירון. כיהן כרב הראשי של יהודי וידין וב-1740 נתמנה לרב הראשי של יהודי סופיה לאחר פטירתו של קודמו הרב דניאל דוד אשטרוג. ב-1752 הגיע הרב שלם לבלגרד לצורך מנוחת החלמה. בעת הגעתו הייתה הקהילה ללא רב ראשי לאחר עזיבתו של הרב נתן גינצבורג. פרנסי הקהילה ונכבדיה פנו אל הרב שלם בבקשה שיכהן כרב הראשי. הרב נאות בתנאי שיוכל לצאת מבלגרד לערים שונות לצורך הדפסה ופרסום חיבוריו. לאחר מינויו השיא את בתו לדוד בנו של ראש הקהל דוד רוּסוֹ.
הרב שלם נעדר מבלגרד לתקופות ממושכות ולא התפנה לטפל בענייני הקהילה. ב-1761 התיישב באמסטרדם ומונה לרב הקהילה הפורטוגזית. הרב שלם סירב לוותר על תואר הרב הראשי של בלגרד, והמשיך לקבל משכורת מהקהילה, אף על פי שלא שב לבלגרד. הרב דוד פארדו התמנה לממלא מקום הרב הראשי של בלגרד, אך עזב לסרייבו, מאחר שלא ניתן היה למנותו לרב הראשי כל עוד הרב שלמה שלם היה בחיים. במהלך תקופת כהונתו של הרב שלם באמסטרדם התפרסמו כתביו "שונה הלכות" ו"לב שלם".
בשנת תקל"ח החיד"א שהה בקהילת אמסטרדם, ובחיבורו מעגל טוב מתאר שיחות שניהל עם הרב שלם, וכותב תמצית של חמישה דרושים ששמע ממנו.
הרב שלמה בן יחיאל שלם הלך לעולמו באמסטרדם ב-1781 והוא בן 76.
חיבוריו

דברי שלמה (פרנקפורט התקי"ג) – דרשות על התורה
שונה הלכות (אמסטרדם התקכ"ב) פלפול חריף על ספר הלכות גדולות
לב שלם (אמסטרדם תקל"ג) – פירוש על ספר משנה תורה לרמב"ם.
נחמד למראה – חיבור זה לא הגיע לידינו. קיומו נודע מאזכוריו מספר פעמים בספרו 'דברי שלמה'. יש המשערים שהוא אחד מן הכתבים שנשרפו לרב שלם בשריפה כפי שכתב בהקדמת ספרו 'לב שלם'.
לקריאה נוספת

צבי לוקר, הרב שלמה בן יחיאל שלם: דרך עלייתו לכס הרבנות בק"ק 'תלמוד תורה' שבאמסטרדם, מחקרים על תולדות יהדות הולנד, 5 (תשמ"ח), עמ' 113–133.
הערות שוליים

1 2  הרב שלמה שלם, באתר האנציקלופדיה היהודית (באנגלית).
↑  הרב חיים יוסף דוד אזולאי, מעגל טוב השלם (מהדורת פריימן), החל מעמ' 130.
↑  בספר אשל הגדולים (אות ש') נכתב כי נפטר ב 1784
↑  ג'ני לבל, עד הפתרון הסופי, היהודים בבלגראד 1541–1942, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2006, עמוד 91–94, 228.
↑  הקהילה היהודית בבלגרד, רבנים בעלי שם, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמוד 64.
↑  דוד פיפאנו, שלשלת רבני סופיה ובולגריה, בתוך: אנציקלופדיה של גלויות - יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמודים 139, 142.
↑  שמעון ואנונו, רבי שלמה שלם, אנציקלופדיה לחכמי טורקיה, עמ' 563
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296788705171  GND: 142707724  VIAF: 25899400   WorldCat (עם VIAF): 25899400
שמעון סולומון

שמעון יאסו סולומון (נולד ב-5 באוגוסט 1968) הוא פוליטיקאי ישראלי המכהן כשגריר ישראל באנגולה. קודם לכן כיהן במגוון תפקידים ניהוליים וייעוציים הקשורים לישראלים יוצאי אתיופיה ולחינוך. חבר הכנסת לשעבר מטעם מפלגת "יש עתיד".
ראשית חייו

סולומון נולד בכפר קטן במחוז תיגראי שבאתיופיה. בשנת 1980, כשהיה בן 11, עלה ברגל לישראל במסגרת "מבצע אחים" יחד עם הוריו וחמישה מששת אחיו ואחיותיו. למד בכפר הנוער הדתי ימין אורד. שירת בצה"ל בחטיבת הצנחנים והגיע לדרגת רב-סרן במילואים.
בעל תואר ראשון בעבודה סוציאלית מאוניברסיטת בן-גוריון בבאר שבע, ולימודים לקראת לתואר מוסמך (MA) במנהל ומדיניות חינוך באוניברסיטה העברית בירושלים.
פעילות ציבורית

בשנת 1992, החל לעבוד בתחום הייעוץ החינוכי: בתחילה היה יועץ חינוכי בבית הספר התיכון אמי"ת בבאר שבע. בשנת 1994, מונה ליועץ לעניין שילוב עולים לשר החינוך אמנון רובינשטיין. בשנת 1996, עם מינוי ממשלת הימין, עזב את תפקידו לטובת ייעוץ והנחיה באגודה לקידום החינוך בירושלים. לאחר הקמת ממשלת שמאל שנית, בשנת 1999, מונה שנית ליועץ עלייה, הפעם לשר החינוך יוסי שריד, ולאחר פרישתו לראש הממשלה אהוד ברק, עד שנת 2001.
לאחר מכן, החל לעסוק בתפקידי ניהול, אף הם בזיקה לתחום החינוכי ולתחום העלייה. שימש מנכ"ל המרכז הקהילתי שבו בנים ליוצאי אתיופיה בבאר שבע. בשנת 2003, ניהל את חוגי הסיור לעולים בחברה להגנת הטבע. באותה שנה, עבר לניהול תחום התעסוקה לאקדמאים יוצאי אתיופיה בסוכנות היהודית. בשנת 2005, היה שליח עלייה באדיס אבבה ובשנים 2007-2008 ניהל מרכז קליטה בבאר שבע. בין השנים 2008-2012, ניהל את המערך החינוכי וההדרכה בכפר הנוער "אגהוזו-שלום" ברואנדה, ליתומים ניצולי רצח העם.
במסגרת פעילותו הציבורית התנדב סולומון בארגון רופאים לזכויות אדם המסייע למהגרים פליטים, חבר בוועד של קרן "אייסף" לחינוך, עמותות "עלמי"א" הפועלת לקידום הילד והמשפחה של ישראלים יוצאי אתיופיה ו"טבקה" המעניקה סיוע משפטי לאנשי קהילת יוצאי אתיופיה בישראל. סולומון כיהן בין היתר כחבר הנהלת תיאטרון יוצאי אתיופיה "נטלה".
החל משנת הלימודים 2015-2016 סולומון עומד בראש בית הספר החקלאי "כפר סילבר" שנמצא ליד אשקלון.
פעילות ציבורית > בכנסת

במהלך הבחירות לכנסת התשע עשרה, הוצב במקום ה-12 ברשימה החדשה יש עתיד. לאחר שהרשימה זכתה ל-19 מנדטים, נבחר לכנסת.
פעל בעיקר בתחומי החינוך ויוצאי אתיופיה. היה ראש השדולות למען חיילים יוצאי אתיופיה, למלחמה בגזענות ובאפליה, למען ההשכלה הגבוהה ליוצאי אתיופיה, לחיזוק כפרי-הנוער והפנימיות ולחיזוק יישובי הערבה.
כמו כן, פעל בתחום יחסי החוץ, בעיקר באשר למולדתו: היה ראש השדולה ליחסי ישראל-אפריקה, וכן ראש קבוצת הידידות הפרלמנטרית עם אפריקה, אתיופיה, אריתריאה ובולגריה.
פעילות ציבורית > כשגריר ישראל באנגולה

ב-3 באוגוסט 2021 מונה על ידי שר החוץ יאיר לפיד לכהן כשגריר ישראל באנגולה במסגרת מכסת המינויים הפוליטיים במשרד החוץ. במרץ 2022 הוא הגיש את כתב האמנתו לנשיא אנגולה ז'ואאו לורנסו והחל את כהונתו.
הערות שוליים

↑  כפר הנוער אגהוזו שלום ברואנדה, באתר דרך כפר
↑  יעל גרמן מונתה לשגרירת ישראל בצרפת, שמעון סולמון מונה לשגריר באנגולה, באתר ערוץ שבע, ‏03.08.2021
↑  "Embaixador apresenta Cartas Credenciais". Embaixada de Israel em Angola (בפורטוגזית). 2022-03-09. נבדק ב-2022-08-29.