stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלימה

| --- | --- |

 לידה:  10 באוקטובר 1932 נשר, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  18 ביוני 2013 (בגיל 80) תל אביב-יפו, ישראל 
 שם לידה:  אלימה ריטה 
 מקום קבורה:  בית העלמין הדרום 
 לאום:  ישראלית
 מקום לימודים:  מכון אבני (1957) 
 תחום יצירה:  הדפס, ציור 
 פרסים והוקרה:  פרס אויגן קולב לגרפיקה ישראלית (1987)  פרס עידוד היצירה לאמנות פלסטית (2007) 
 
טקס גילוי לוחית זיכרון לאלימה ריטה בתל אביב (20 ביולי 2023)
הדפס, 1990
אֲלִימָה היה שמה המקצועי של אלימה ריטה (1932 – 18 ביוני 2013) שהייתה ציירת, מומחית להדפס ומורה לאמנות ישראלית.
ביוגרפיה

אלימה בת אליעזר ורבקה ריטה, נולדה בנשר, ובגיל חמש עברה עם משפחתה להתגורר בקריית חיים. בשנת 1951 פנתה ללימודי אמנות בבית הספר בצלאל שבירושלים. לאחר שנת לימודים אחת, פרשה מהלימודים והתגייסה לשירות צבאי. בתום שירותה הצטרפה לתלמידי המדרשה למורים לציור בתל אביב מיסודם של הצייר אהרון אבני והמחנך אליהו בילס. עם תום לימודיה הפכה לאמנית פעילה והִרבתה להציג מעבודותיה ברחבי הארץ. בנוסף פנתה להוראת אמנות.
עבודותיה מתאפיינות בציורי והדפסי נוף מופשט, היונק ממראות נוף ילדותה בשדות החקלאיים שהקיפו את קריית חיים בה התגוררה. עם העלאת שאלת ארץ ישראל השלמה, הוסיפה לציורי הנוף - מסגרת, ובכך רמזה לדעתה בדבר הצבת גבול לנוף הישראלי.
אלימה היא זוכת פרס עידוד היצירה מטעם משרד המדע, התרבות והספורט לשנת 2007, זוכת פרס שרת התרבות והספורט לשנת 2010 וזוכת פרס הקרן ע"ש הציירת נתה דושניצקי-קפלן מטעם מוזיאון תל אביב לאמנות.
בשנת 2009 נערכה תערוכה מקיפה של עבודותיה במוזיאון תל אביב לאמנות באצירת יניב שפירא ובליווי קטלוג מקיף. ב-2012 חזר שפירא ואצר תערוכה נוספת של אלימה בגלריה הקיבוץ, בה הוצגו עבודות חדשות לצד עבודות של אמנים אחרים מאוסף האמנות הפרטי של האמנית.
אלימה נפטרה ב-2013. על שמה פרס אלימה ריטה לאמנות ההדפס.
בשנת 2022 קבעה עיריית תל אביב לוחית זיכרון בכניסה לביתה ברחוב העבודה 9.
ראו גם

ללא כותרת (415)
ללא כותרת (513)
הערות שוליים

↑  הוכרזו זוכי פרס שרת התרבות והספורט, באתר nrg‏, 19 בדצמבר 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 270769  NLI: 987007296345805171  BnF: cb177101851 (data)  ISNI: 0000 0000 7885 0946  KulturNav: 59d63d2e-941b-4633-abe4-2adbf7da5cd8  LCCN: no89014624  SUDOC: 227508262  VIAF: 86168965   WorldCat (עם VIAF): 86168965
בולבול לבן-לחיים

| בולבול לבן-לחיים |
| --- | --- |
 בולבול לבן-לחיים, פרט מהתת-מין P. l. leucotis, מהאראשטרה, הודו
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: בולבוליים
סוג:: בולבול
מין:: בולבול לבן-לחיים
שם מדעי
 Pycnonotus leucotis ‏גולד, 1836
תחום תפוצה
 מפת תפוצה מאוחדת של בולבול לבן-לחיים ובולבול ההימלאיה   בולבול לבן-לחיים   בולבול ההימלאיה

בולבול לבן-לחיים (שם מדעי: Pycnonotus leucotis) הוא מין של ציפור שיר ממשפחת הבולבוליים. הוא מצוי בדרום-מערב אסיה מהודו ועד חצי האי ערב.
בישראל הוא מזדמן נדיר באזור אילת, אך מקובל להניח שהפרטים המופיעים הם פליטי שבי; אם כי הנחה זו לא התקבלה באופן מוחלט.
טקסונומיה ואטימולוגיה

שם הסוג Pycnonotus מגיע מיוונית, מהמילים: (πυκνος (puknos =עבה; ו-νωτος (-nōtos)- =גב; ומרמז לכסות נוצות הגב העבה של הבולבולים. שם המן הספציפי leucotis מגיע גם הוא מיוונית, מהמילים λευκος (leukos) =לבן; ו-ωτις (-ōtis) =אוזניים; בשל לחייו הלבנות.
במקור תואר הבולבול לבן-הלחיים תחת הסוג Ixos (אנ'). הבולבול לבן-לחיים נחשב לשייך למין-על יחד עם בולבול ההימלאיה, הבולבול הממושקף, בולבול אדום-עיניים אפריקאי, בולבול הכף והבולבול האפריקאי. בעבר, חלק מהרשימות החשיבו אותו לתת-מין של בולבול ההימלאיה.
טקסונומיה ואטימולוגיה > תת-מינים

ישנם שני תת-מינים מוכרים:
"בולבול לבן-לחיים ערבי" (P. l. mesopotamia) - Ticehurst, 1918: מצוי בצפון-מזרח חצי האי ערב, דרום עיראק ודרום-מערב איראן
P. l. leucotis - (ג'ון גולד, 1836): מצוי בדרום איראן, בדרום אפגניסטן, פקיסטן וצפון-מערב הודו
תיאור

זהו בולבול בגודל ממוצע, אורכו 7.5–19 ס"מ, ומשקלו 18–28 גרם (בתת-מין הטיפוסי P. l. leucotis). בעל גוף עגול למראה בגוון חום-אפור. זנבו הארוך והצר שחור עם קצוות לבנים. ראשו שחור, וסביב לחייו מתנוסס כתם לבן גדול. טבעות-העיניים עדינות בלבד, והמקור חזק. התת-שת בצבע צהוב עז.
התת-מין P. l. mesopotamia גדול יותר בממוצע (משקלו 29–35 גרם), עם כנפיים וזנב ארוכים יותר, מקור גדול ומוצק יותר, וטבעת-העין שלו צהובה ובולטת.
לצעירים ניצוי חום המחליף את הצבע השחור בראש, גוון חום בהיר יותר לגוף, כנפיים וזנב, והשת הצהוב חיוור יותר.
תיאור > קולות

לבולבול לבן-הלחיים אין שירה אחידה, אלא סט של תווים שונים מהם הוא מרכיב מנגינות מגוונות. השירה קצרה, אך מתוארת כ"נעימה וקולחת".
אקולוגיה > בית גידול

מין זה חובב אזורים נמוכים של יערות יבשים, שיחים, שולי יער, פארקים וגנים; הוא יכול להיות נפוץ למדי בערים ובעיירות בחלקים מתפוצה שלו.
אקולוגיה > תפוצה

הוא נפוץ במחוזות המערביים של הודו, רוב פקיסטן, דרום אפגניסטן, חופי איראן, כמו גם חלק גדול מאגן שני הנהרות בעיראק, כווית והאי בחריין.
הוא נחשב לפליט שבי בשאר מדינות המפרץ הפרסי כולל עומאן, איחוד האמירויות הערביות וקטר.
אקולוגיה > קינון

לרוב הנקבה היא זו שבונה את הקן, הבנוי בצורת כוס מבולגנת מזרדים דקים, עשב יבש, וסיבים צמחיים שונים, וממוקם בנקודה מוסתרת על עצים. התטולה מכילה 2–4 ביצים, בדרך כלל 3, לעיתים נדירות ביותר 5. לביצים צבע לבן-קרמי מנוקד בסגול. הדגירה מתבצעת על-ידי נקבה, ואורכה 13–14 ימים בפקיסטן, או 10.5–12.5 ימים בעיראק. שני ההורים משתתפים בהאכלת הגוזלים, אשר פורחים לאחר 9–11 ימים (בעיראק). מתוך 19 קינים בעיראק, רק שלושה (כ-16%) הצליחו להעמיד דור חדש; ככל הנראה בשל טריפה על ידי עורבים, שכן קינים רבים מוסתרים בצורה גרועה בלבד. זהו מין מונוגמי, והזכרים נוהגים להגן באגרסיביות על טריטוריות הקינון מפני זכרים אחרים.
סטטוס

המין מסווג על ידי ה-IUCN במצב שימור של "ללא חשש", זאת על-אף שגודל האוכלוסייה הולך ופוחת.
גלריה

בבהרטפור, רג'סטאן, הודו
פרט מהתת-מין P. l. leucotis, רג'סטאן, הודו
פרט מהתת-המין P. l. mesopotamia, בחצי האי מוסנדם, עומאן
פרט מהתת-המין P. l. mesopotamia, בירדן. ניתן להבחין בטבעת-העין הצהובה הבולטת האופיינית לתת-מין זה
מסדר את נוצות הזנב. ניתן להבחין בתת-שת הצהוב והקצוות הלבנים לזנב השחור.  נבי מומבאי, הודו
בתעופה, בדוחה, קטר
פרחונים בשוק בעיראק
על בול דואר עיראקי משנת 1968
סרטון של פרט בפארק בדובאי, איחוד האמירויות הערביות
הערות שוליים

↑  בולבול לבן-לחיים באתר הרשימה האדומה של IUCN
1 2  White-eared Bulbul (Pycnonotus leucotis) - BirdLife species factsheet, datazone.birdlife.org
↑  James A. Jobling, The Helm dictionary of scientific bird names: from aalge to zusii, London: Christopher Helm, 2010, ISBN 978-1-4081-2501-4
↑  "Himalayan Bulbul (Pycnonotus leucogenys)". www.hbw.com (באנגלית). נבדק ב-2017-03-23.
↑  "Bulbuls « IOC World Bird List". www.worldbirdnames.org (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-03-23.
1 2 3  Lincoln Fishpool, Joseph A. Tobias, White-eared Bulbul (Pycnonotus leucotis), version 1.1, Birds of the World, 2024 doi: 10.2173/bow.whebul1.01.1species_shared.bow.project_name
1 2 3 4  White-eared Bulbul, Pycnonotus leucotis, ebird.org
1 2  H. A. F. El-Shafie, B. M. A. Abdel-Banat, Non-arthropod pests of date palm and their management., CABI Reviews, 2018-09-19, עמ' 1–13 doi: 10.1079/PAVSNNR201813020
↑  Meera Srivastava, Breeding behaviour of White-eared Bulbul Pycnonotus leucotis as observed in a house courtyard at Bikaner, Rajasthan, Our Nature 10, 2013-03-16, עמ' 284–285 doi: 10.3126/on.v10i1.7798
הרפובליקה העממית של לוגנסק

הרפובליקה העממית של לוגנסק (ברוסית: Луга́нская Наро́дная Респу́блика) היא רפובליקה ברוסיה, שסופחה לרוסיה בספטמבר 2022, אף שסיפוח זה אינו זוכה להכרה בינלאומית. קודם לכן זו הייתה מדינה מוכרת חלקית במזרח אירופה, שהכריזה על עצמאותה והתנתקותה מאוקראינה ב־12 במאי 2014 ונמצאת בשטחי מחוז לוהנסק האוקראיני. המדינה לא הוכרה על ידי אף מדינה בעולם למעט רוסיה והרפובליקות המוכרות חלקית אבחזיה, דרום אוסטיה והרפובליקה העממית של דונצק. הרפובליקה העממית של לוגנסק זוכה לגיבוי צבאי והומניטארי מרוסיה, בעוד אוקראינה ראתה בלוגנסק ובשכנתה הרפובליקה העממית של דונצק, ארגון טרור.
שלטונות אוקראינה התייחסו לשלטון העצמי בלוהנסק כבדלני וארגון טרור ונלחמו נגדו. בפברואר 2022, הכירה רוסיה בעצמאותה של הרפובליקה ובעצמאות הרפובליקה העממית של דונצק עד לסיפוחן לרוסיה בתום ספטמבר 2022 ולהפיכתו לחלק מהרפובליקות של רוסיה.
היסטוריה

בסוף נובמבר 2013 התפשטו ברחבי אוקראינה הפגנות המוניות ומחאה נגד ממשלת אוקראינה וסירובו של ראש ממשלת אוקראינה, מיקולה אזארוב לחתום על הסכם שיתוף פעולה עם האיחוד האירופי. ההפגנות דוכאו מספר פעמים עד שב־21 בפברואר 2014 נשיא אוקראינה, ויקטור ינוקוביץ' הסכים בלחץ מדינות המערב לחתום על הסכם עם האופוזיציה להסדרת המשבר הפוליטי במדינה. עוד באותו היום ינוקוביץ' עזב את קייב. למחרת הראדה העליונה הכריזה על הדחתו של ינוקוביץ' מתפקידו ועל בחירות חדשות. מועד הבחירות נקבע ל־25 במאי 2014. עד הבחירות, מונה יו"ר הראדה, אולכסנדר טורצ'ינוב לממלא מקום הנשיא. ב־23 בפברואר הראדה הכריזה על ביטול החוק שהעניק מעמד מיוחד לתושבי מזרח אוקראינה אולם טורצ'ינוב הטיל וטו על ההחלטה עשרה ימים לאחר מכן.
ב־27 בפברואר הוקמה במדינה קואליציית "הבחירה האירופית" שהורכבה ממפלגות האופוזיציה. באותו יום מונה ארסני יאצניוק לראש הממשלה והוקמה ממשלה חדשה. ממרץ 2014 התנהלו עימותים קשים באזורי מזרח אוקראינה, נגד השלטונות והאופוזיציה שעלתה לשלטון. המפגינים במחוז לוהנסק ובמחוז דונצק דרשו להעניק מעמד מיוחד למחוזות, אך השלטון סירב לכך והגיב ובדיכוי המהומות בכוח. בתגובה, כוחות פרו־רוסיים מזוינים בלוהנסק פרצו למבנה ממשלת מחוז לוהנסק, השתלטו עליו ומינו מושל חדש למחוז, אלכסנדר חאריטונוב. בינתיים, 3,000 מפגינים שנשאו דגלי רוסיה יצאו להפגין נגד השלטונות האוקראיניים. המושל החדש שמינו השלטונות, מיכאיל בולוטסקי, אולץ להתפטר ולקראת ערב הגיע מספר המפגינים ל־10,000 איש.
ב־6 באפריל 2014 השתלטו המפגינים גם על סניף שירות הביטחון האוקראיני בעיר, ב־29 באפריל הם השתלטו גם על משרד התובע המחוזי ועד 11 במאי 2014 גורשו כל נציגי השלטון באוקראינה ממחוז לוהנסק והמפגינים הכריזו על הקמת "הרפובליקה העממית של לוגנסק".
ב־11 במאי 2014 נערך משאל עם על מעמדה של מחוז לוהנסק. מארגני משאל העם אמרו שמרבית התושבים הצביעו בעד עצמאות מחוז לוהנסק והקמת הרפובליקה העממית של לוגנסק. לא נכחו משקיפים בינלאומיים כדי לאמת את משאל העם. למחרת הכריזה לוהנסק על עצמאותה. ב־24 במאי, הרפובליקה העממית של דונצק והרפובליקה העממית של לוגנסק הודיעו במשותף על כוונתם להקים קונפדרציה בשם המדינה הפדרלית של נובורוסיה. הקונפדרציה התפרקה זמן קצר לאחר מכן.
ב־4 בפברואר 2017 נהרג שר ההגנה של לוגנסק, אולג אנשצ'נקו בפיצוץ מכוניתו. בנובמבר 2017, ראש הרפובליקה איגור פלוטניצקי הסתכסך עם שר הפנים שלו וזה הביא להפיכה במדינה, בסיוע יחידות מיוחדות, שאילצו את פלוטניצקי להימלט לרוסיה. השר לביטחון המדינה של לוגנסק, לאוניד פסצ'ניק, הוכרז כממלא מקום ראש הרפובליקה במקום פלוטינצקי שדווח כי הכריז על התפטרותו.
ב־21 בפברואר 2022, כמה ימים לפני פרוץ מלחמת אוקראינה–רוסיה, הכריז נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין כי רוסיה מכירה ברפובליקה כמדינה עצמאית ושלחה כוחות צבא למען "שמירת השלום". והחל מה־24 בחודש הרפובליקה העממית של לוגנסק לקחה חלק בפלישה הרוסית לאוקראינה. עם התקדמות המלחמה נכבשו שטחים על ידי הצד הרוסי וב־3 ביולי 2022 הרפובליקה השיגה שליטה מלאה על אדמת לוגנסק. חלק קטן משטח לוגנסק עבר לשליטת אוקראינה בספטמבר ואוקטובר 2022.
במהלך אותה שנה הכירו רפובליקה גם כמה מבעלות בריתה של רוסיה: ב־29 ביוני 2022 הכריזה סוריה על הכרה במדינה, בנוסף להכרה ברפובליקה העממית של דונצק.ב־13 ביולי באותה השנה, קוריאה הצפונית הכריזה על הכרתה במדינות גם כן. אולם ב־30 בספטמבר 2022 אדמת לוגנסק סופחה לרוסיה, ובשל כך, חדלה עצמאותה של הרפובליקה והיא הפכה למחוז ברוסיה במעמד של רפובליקה.
גאוגרפיה

לרפובליקה העממית של לוגנסק אין מוצא לים. היא גובלת ממזרח ודרום עם רוסיה, ממערב, עם הרפובליקה העממית של דונצק (מדינה לא מוכרת שהכריזה באופן חד־צדדי על היפרדותה מאוקראינה) ובצפון, גובלת עם אוקראינה. הרפובליקה נמצאת בחלקו הדרום מזרחי של מחוז לוהנסק האוקראיני ונמצא באזור המורכב ברובו מעמקים.
ממשל ופוליטיקה

בהתאם לחוקה שהתקבלה ב־14 במאי 2014, הכריזה על עצמה הרפובליקה העממית של לוגנסק כרפובליקה בעלת משטר נשיאותי, ראש המדינה נבחר בבחירות ישירות והוא ראש הרשות המבצעת. ראש המדינה מכהן במשך 5 שנים. ראש המדינה הנוכחי הוא לאוניד פסצ'ניק.
הרשות המבצעת היא מועצת השרים של הרפובליקה ויושב ראש מועצת השרים הוא ראש הממשלה. ראש הממשלה מתמנה על ידי המועצה המחוקקת ושרי המועצה ממונים על ידי ראש המדינה בהמלצת ראש הממשלה. ראש הממשלה הנוכחי הוא סרגיי קוזלוב, שמונה על ידי המועצה המחוקקת בדצמבר 2015.
המועצה המחוקקת היא "המועצה העממית של הרפובליקה העממית של לוגנסק" ובה 50 חברים. שתי תנועות פוליטיות חברות במועצה, "עולם תושבי לוגנסק" (Мир Луганщине) ו"האיחוד הכלכלי של לוגנסק" (Луганский экономический союз). ב־2015 הוקם "איחוד הקומוניסטים של לוגנסק" וב־2016 הוקמה המפלגה הקומוניסטית של הרפובליקה העממית של לוגנסק, אך 2 התנועות הללו אינן זוכות לתמיכת השלטון הבדלני ברפובליקה.
סמל הרפובליקה העממית של לוגנסק התקבל ב־30 במאי 2014 והוא מזכיר במידה רבה את סמלי הרפובליקות של ברית המועצות, אך ללא הפטיש והמגל.
ממשל ופוליטיקה > ראשי הרפובליקה

| № | שם | דיוקן | תקופת כהונה | תקופת כהונה | שיוך מפלגתי | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ולרי בולוטוב |  | 18 במאי 2014 | 14 באוגוסט 2014 | עצמאי |  |
| — | גנאדי ציפקאלוב |  | 13 במאי 2014 | 17 במאי 2014 | עצמאי | ממלא מקום |
| 2 | איגור פלוטניצקי |  | 14 באוגוסט 2014 | 24 בנובמבר 2017 | "השלום ללוגנסק" | כיהן כממלא מקום מאוגוסט ועד נובמבר 2014 |
| 3 | לאוניד פסצ'ניק |  | 24 בנובמבר 2017 | מכהן | רוסיה המאוחדת | מאז 2022 הוא במעמד מושל |
צבא וביטחון

הכוחות המזוינים של הרפובליקה מכונים "המיליציה העממית" (Народная милиция ЛНР) והם מורכבים מ־8 חטיבות המנהלות מאבק מזוין נגד הכוחות המזוינים של אוקראינה. מצוידים לרוב בנשק קל, תותחים ונגמ"שים. גוף ביטחון הפנים של המדינה הוא המשרד לביטחון המדינה האחראי לסיכול ריגול, הגנת הגבולות ומניעת חתרנות. מאז 2022 הפך לחלק משירות הביטחון הפדרלי הרוסי.
חלוקה מינהלית

מועצות עירוניות:
מועצת העיר לוגנסק
מועצת העיר אלצ'בסק
מועצת העיר אנטראציט
מועצת העיר בריאנקה
מועצת העיר קירובסק
מועצת העיר קרסנודון
מועצת העיר קרסני לוץ'
מועצת העיר פרבומאי
מועצת העיר רובן
מועצת העיר סברדלובסק
מועצת העיר סטחאנובץ
מחוזות:
מחוז אנטראציט
מחוז קרסנודון
מחוז לוטוגין
מחוז פרבאל
מחוז סברדלובסק
מחוז סלביאנוסרב
באוקטובר 2014 הראדה העליונה של אוקראינה שינתה את גבולות המחוזות סלביאנוסרב ונובואיידר. בנובמבר 2014 ממשלת אוקראינה אשררה את גבולות המחוזות שאינם נמצאים בשליטתהּ.
אוכלוסייה

נתוני האוכלוסייה במחוזות ובערים מסתמכים על נתוני הוועדה הממלכתית לסטטיסטיקה של הרפובליקה העממית של לוגנסק מ־1 ביוני 2016.
| עיר/מחוז | אוכלוסייה זמנית | תושבי קבע |
| --- | --- | --- |
| לוהנסק | 440,982 | 437,282 |
| אלצ'בסק | 107,984 | 107,502 |
| אנטראציט | 75,895 | 75,474 |
| בריאנקה | 51,813 | 51,965 |
| קירובסק | 32,725 | 32,690 |
| קרסנודון | 101,076 | 100,693 |
| קרסני לוץ' | 120,135 | 120,279 |
| פרבומאיסק | 37,606 | 37,661 |
| רובנקי | 81,792 | 81,671 |
| סברדלובסק | 96,074 | 96,159 |
| סטחאנוב | 89,117 | 89,387 |
| מחוז אנטראציט | 29,825 | 30,320 |
| מחוז קרסנודון | 28,797 | 28,805 |
| מחוז לוטוגין | 65,470 | 65,689 |
| מחוז פרבאל | 69,116 | 68,392 |
| מחוז פופסניאן | 5,927 | 5,960 |
| מחוז סברדלובסק | 11,610 | 11,267 |
| מחוז סלביאנוסרב | 53,465 | 53,158 |
| מחוז סטאניצ'נו־לוהנסק | 2,734 | 2,816 |
| סך הכול | 1,502,143 | 1,497,170 |
כלכלה

הממשלה הבדלנית של הרפובליקה אישרה שימוש הן במטבע האוקראיני, ההריבניה והן במטבע הרוסי, הרובל. במאי 2014 הוקם הבנק הלאומי של לוגנסק שהוא הבנק המרכזי והסמכות המוניטרית הבלעדית ברפובליקה. מיד לאחר הכרזת העצמאות החד צדדית ניהלו השלטונות הבדלניים הליך הלאמה של כל הנכסים הממשלתיים של אוקראינה במחוז לוהנסק.
בפברואר 2015 חברת נפטוגז האוקראינית הפסיקה לספק גז לאזור דונבאס, במקום זאת גזפרום הרוסית החלה לספק את הגז לאזורים אלה.
הערות שוליים

↑  Конституция Луганской народной республики, ст. 10 п. 1 // כך על פי חוקת המדינה
↑  ynet והסוכנויות, פוטין הורה לשלוח כוחות למחוזות הבדלניים במזרח אוקראינה, באתר ynet, 22 בפברואר 2022
↑  התנקשות אחר התנקשות: מי מחסל את בכירי הבדלנים במזרח אוקראינה?, באתר וואלה, 9 בפברואר 2017
↑  פוטין הורה לחיילים להיכנס למחוזות הבדלנים; "פלישה אפשרית בתוך שעות", באתר מעריב אונליין, 22 בפברואר 2022
↑  Dave Lawler, Putin orders Russian "peacekeeping operations" in eastern Ukraine, Axios (באנגלית)
↑  Сирия объявила о признании ДНР и ЛНР, newsru.co.il, ‏29 ביוני 2022 (ברוסית)
↑  Пхеньян признал "независимость" ДНР и ЛНР. Украина объявила о разрыве отношений с КНДР, newsru.co.il, ‏13 ביולי 2022 (ברוסית)
↑  "Про зміни в адміністративно-територіальному устрої Луганської області, зміну і встановлення меж Новоайдарського і Слов’яносербського районів Луганської області http://zakon4.rada.gov.ua/laws/show/1692-vii
↑  Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження
↑  Постоянное население // Численность населения по состоянию на 1 июня 2016 года по Луганской Народной Республике (Государственный комитет статистики ЛНР)‏
↑  «Нафтогаз» разъяснил прекращение поставок газа на Донбасс // Forbes.ru, 19.02.2015
↑  «Газпром» начал поставки газа на границу с Донбассом // Forbes.ru, 19.02.2015
↑  «Газпром» увеличил поставки газа на Донбасс по заявке «Нафтогаза» // Forbes.ru, 20.02.2015
↑  Юрий Барсуков, Анна Занина; Олег Гавриш. Газ-два-три Газета «Коммерсантъ» № 30 от 20.02.2015, стр. 1
הערות שוליים > ביאורים

↑  "לוהנסק" הוא ההגייה האוקראינית, לעומת ההגייה הרוסית "לוגנסק".
| חלוקה אדמיניסטרטיבית של הפדרציה הרוסית |
| --- | --- | --- |
| סובייקטים פדרליים | סובייקטים פדרליים |  |
| רפובליקות | אדיגיה • אודמורטיה • אינגושטיה • אלטאי • בוריאטיה • בשקורטוסטן • דאגסטן • טובה • טטרסטן • חקסיה • סאחה-יקוטיה • מארי אל • מורדוביה • צ'ובשיה • צ'צ'ניה • צפון אוסטיה - אלניה • קאראצ'אי-צ'רקסיה • קברדינו-בלקריה • קומי • קלמיקיה • קרליה• קרים 1 • דונצק 1 • לוגנסק 1 |  |
| חבלים מנהליים (קראיה) | אלטאי • חברובסק • סטברופול • פרימוריה • פרם • עבר הבאיקל • קמצ'טקה • קרסנודאר • קרסנויארסק |  |
| מחוזות (אובלסטי) | אוליאנובסק • אומסק • אורנבורג • אוריול • איוואנובו • אירקוטסק • אמור • ארכנגלסק • אסטרחן • בלגורוד • בריאנסק • טומסק • טולה • טבר • טיומן • טמבוב • וולגוגרד • וולוגדה • וורונז' • ולדימיר • ירוסלבל • לנינגרד • ליפצק • מגדן • מוסקבה • מורמנסק • נובגורוד • נובוסיבירסק • ניז'ני נובגורוד • סברדלובסק • סחלין • סמולנסק • סמרה • סראטוב • פנזה • פסקוב • רוסטוב • ריאזאן • צ'ליאבינסק • קוסטרומה • קורגן • קורסק • קירוב • קלוגה • קלינינגרד • קמרובו • דרום חרסון 1 • זפורוז'יה 1 |  |
| ערים פדרליות | מוסקבה • סנקט פטרבורג • סבסטופול 1 |  |
| מחוזות (אובלסטי) אוטונומיים | המחוז היהודי האוטונומי |  |
| מחוזות (אוקרוגה) אוטונומיים | חנטי ומנסי • ימאלו-ננץ • ננץ • צ'וקוטקה |  |
| טריטוריה פדרלית | סיריוס |  |
| מחוזות כלכליים | מחוזות כלכליים |  |
| מחוזות כלכליים | מרכזי • צ'רנוזמיה-מרכז • מזרח סיביר • מערב סיביר • המזרח הרחוק • צפוני • אורל • צפון הקווקז • צפון מערב • עבר הוולגה • וולגה-וויאטקה • קלינינגרד |  |
| מחוזות פדרליים | מחוזות פדרליים |  |
| מחוזות פדרליים | מרכזי • המזרח הרחוק • סיביר • הצפון-מערבי • דרומי • אורל • וולגה • צפון קווקז • (קרים 2)  הערות: 1מרבית מדינות העולם לא מכירות בסיפוח דרום ומזרח אוקראינה וחצי האי קרים לרוסיה והם אינם מוכרים בינלאומית כחלק מרוסיה. 2התקיים בשנים 2014–2016. |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2019026214  VIAF: 2014155769086027880001   WorldCat (עם VIAF): 2014155769086027880001 
לוחם המיליציה העממית סמוך למבנה ממשלת מחוז לוהנסק
חלוקה מינהלית
קוברסדורף

| --- | --- |
סמל קוברסדורף

קוברסדורף מן האויר. במרכז: טירת קובסדורף; משמאל: בית הכנסת
 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 מדינה:  בורגנלנד בורגנלנד
 מחוז:  אוברפולנדורף
 ראש העיר:  קלאוס שוץ (SPÖ)
 שטח:  27.29 קמ"ר
 גובה:  320 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  1,883 (ינואר 2018)
  ‑ צפיפות:  69 נפש לקמ"ר (ינואר 2018)
 קואורדינטות:  47°35′43″N 16°23′32″E﻿ / ﻿47.59528°N 16.39222°E﻿ / 47.59528; 16.39222
 אזור זמן:  UTC +1
 https://www.kobersdorf.at/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוסטריה מוגדלת) וינה זלצבורג גראץ אינסברוק לינץ קלגנפורט שווייץ לכ. גרמניה צ'כיה סלוב. איטליה סלובניה הונגריהקוברסדורף(למפת אוסטריה רגילה) וינה זלצבורג גראץ אינסברוק לינץ קלגנפורט שווייץ ל גרמניה צ'כיה ס. איטליה סלובניה הונ.קוברסדורף(למפת בורגנלנד רגילה) אייזנשטאדט אוברוורט מטרסבורג נויזידל אוסטריה תחתית סל. הונגריה סלובניה שטיריהקוברסדורף(למפת בורגנלנד מוגדלת) אייזנשטאדט אוברוורט מטרסבורג נויזידל אוסטריה תחתית סל. הונגריה סלובניה שטיריהקוברסדורף  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
קוברסדורף (בגרמנית: Kobersdorf. בהונגרית: Kabold. לעיתים בפי היהודים: קויברסדורף) היא עיירת שוק במחוז אובפולנדורף במדינת בורגנלנד שבאוסטריה, שבה התקיימה עד השואה קהילה יהודית ותיקה.
היסטוריה

המקום היה מיושב עוד מהתקופה הקלטית, והיה חלק מממלכת נוריקום. לאחר הכיבוש הרומי השתייך היישוב לפרוביניקה פאנוניה. בשנת 1463 הוכרזה קוברסדורף כעיר. עד 1920 הייתה קוברסדורף חלק מממלכת הונגריה.
טירת קוברסדורף (גר') נבנתה בסביבות 1528 על בסיס טירה מימי הביניים, אולי אפילו מהמאה ה-9.
החל משלהי המאה ה-19 שונה שמה של העיר לשם הונגרי כחלק מ"מדיאריזציה" (אנ') שהנהיגו ההונגרים בקרב אוכלוסיות לא-מדיאריות שנשלטו על ידם, והיא נקראה קבולד (kabolad).
לאחר מלחמת העולם הראשונה, הובטח האזור לאוסטריה בחוזה סן-ז'רמן וחוזה טריאנון, וקוברסדורף סופחה בשנת 1920 למדינה האוסטרית בורגנלנד.
ב-1971 אוחדה קוברסדורף מבחינה מוניציפלית עם שכנותיה לינדגרבן (גר') ואוברפטרסדורף.
בקוברסדורף היו שלוש קבוצות עיקריות: קתולים, פרוטסטנטים ויהודים, וחלוקה זו בוטאה בסמל העיר הכולל שלושה כוכבים, המבטאים גם את שלושת היישובים המרכיבים את הרשות המקומית.
הקהילה היהודית > תולדות הקהילה

היהודים הראשונים הגיעו לקוברסדורף לאחר שגורשו משופרון בעקבות תבוסת ההונגרים לצבא העות'מאני בקרב מוהאץ' הראשון ב-1526. עדות ראשונה ליהודי בקוברסדורף היא משנת 1529, ושמו היה גרסטל (גרשון). זמן קצר לאחר מכן כבר הייתה קהילה מסודרת עם רב, חזן, שוחט, בית דין, בית כנסת ובית קברות.
בשנת 1670 גורשו רבים מיהודי אוסטריה, ובכללם יהודי קוברסדורף, על ידי לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. תוך זמן קצר הורשו היהודים לחזור כיהודי חסות של משפחת האצולה אסטרהאזי.
החל מהמאה ה-18 הייתה הקהילה היהודית בקוברסדורף אחת מ"שבע קהילות" בבורגנלנד שנהנו מחסותן של משפחות אצילים.
לקהילת קוברסדורף היו מסונפות תשע קהילות קטנות יותר מהסביבה: אוברפטרסדורף, אובר-ראבניץ (גר'), ופרסדורף (אנ'), קייזרסדורף (אנ'), ויינגראבן (גר') גראסמארקט (אנ'), קארל (גר'), לינדגראבן (גר') וסנקט מרטין (אנ').
במחצית המאה ה-19 הייתה הקהילה בשיאה ומנתה כמחצית מתושבי קוברסדורף. מתקופה זו מספר היהודים בקוברסדורף הלך ופחת, בין השאר בשל תהליך העיור שאפיין את המאה ה-19. שיטפון שפקד את הרחוב שבו גרו היהודים בשנת 1895 וגרם להרס רב, הוביל לעזיבתן של משפחות רבות.
הקהילה היהודית > תולדות הקהילה > בשואה

ב-12 במרץ 1938 סופחה אוסטריה לגרמניה הנאצית. כל יהודי קוברסדורף קיבלו צווי גירוש. בליל הבדולח נבזז בית הכנסת. רוב יהודי קוברסדורף ניסו להימלט לווינה מתוך תקווה שדרך וינה יוכלו להימלט מאוסטריה. רובם נתפסו שם ונשלחו למחנות הריכוז וההשמדה. כ-160 מתוך 200 יהודי קוברסדורף נספו בשואה.
לאחר המלחמה שבו לקוברסדורף שלושה יהודים.
הקהילה היהודית > חברה וכלכלה

בקוברסדורף פעלו בית ספר יהודי, ספרייה לנוער יהודי ומועדון לנערות יהודיות.
הקהילה הייתה מעורה היטב באוכלוסייה המקומית, אך עם זאת מסורתית מאוד ואורתודוקסית ולא תועדו בה מקרים של נישואי תערובת.
בראשית ימי הקהילה עסקו היהודים במסחר זעיר וברוכלות ביישובי האזור. כאשר החלו להתפרסם מרחצאות המרפא של קוברסדורף, סיפקו היהודים שירותי הסעדה כשרה למהדרין ולינה ליהודים הנופשים במקום, בעיקר בחודשי הקיץ.
בשנת 1887 הקים משה ריגלר בנק מקומי מצליח.
הקהילה היהודית > דמוגרפיה

| שנה | מספר חברי הקהילה | אחוז חברי הקהילה מכלל האוכלוסייה בעיר |
| --- | --- | --- |
| 1569 | 18 משפחות | לא ידוע |
| 1735 | 184 | לא ידוע |
| 1828 | 746 | לא ידוע |
| 1836 | 776 | כ-51% |
| 1843 | 760 | לא ידוע |
| 1860 | 600 |  |
| 1869 | 310 | כ-16% |
| 1880 | 394 | כ-19% |
| 1900 | 327 | כ-16% |
| 1910 | 256 | כ-12% |
| 1932 | 174 | לא ידוע |
| 1934 | 172 | כ-8% |