ברכה אלפרט
הערות שוליים

↑  אלפרט, ב., (2002). מושגים ורעיונות בתוכניות לימודים כטקסטים מובילים, בתוך: ע. הופמן, וי. שנל (עורכים), ערכים ומטרות בתוכניות הלימודים בישראל (29-9). אבן יהודה: הוצאת רכס.
↑  Alpert, B. (2007).The literature curriculum in Israel: dilemmas and narratives. In: L. Bresler (ed.), International Handbook of Research in Arts Education (235-237). The Netherlands: Springer.
↑  Hofman, A., Alpert, B., Schnell, I. (2007). Education and social change: The case of Israel’s state curriculum, Curriculum Inquiry, 37 (4), 303-328.
↑  אלפרט, ב., ארנון, ר., פלאוט, א. (2009). מקומם ואופיים של תחומי הדעת בהוראה ובהכשרה להוראה. דו"ח מחקר, היחידה למחקר והערכה, המכללה האקדמית בית ברל.
↑  אלפרט, ב., (2000), פדגוגיה פמיניסטית כגישה בחינוך ובהכשרת מורים, בתוך: ש. שלסקי (עורך), מיניות ומגדר בחינוך (62-29). הוצאת רמות, אוניברסיטת תל אביב.
↑  Alpert, B. (2006), Education and Democracy: A Feminist Perspective, In: Arnsberg, P. Fenn and K. Schneider (eds.), Democracy-Education-Society, Aspects of their interrelationship in Israel and Germany (130-137). Freiburg im Breisgau: Fillibach-Verl.
↑  אלפרט, ב. (2008). הדיאלוג הנודינגיאני: יחסים ושיחה כמהות וכדרך בחינוך לדאגה ולאכפתיות. בתוך: נ. אלוני (עורך), דיאלוגים מעצימים בחינוך ההומניסטי (258-236). תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, ספריית קו אדום.
↑  אלפרט, ב. (2006). מקום של חיבה, פנים, כתב עת לתרבות חברה וחינוך, 36, הוצאת הסתדרות המורים בישראל, 40-33.
↑  לוין, ת. ורובינק, ב. (1979), יחסים חברתיים בכיתות יחידניות - מחקר הערכה. נ.י.ל.י – ניסוי למידה יחידנית, בית ספר לחינוך, אוניברסיטת תל אביב, דו"ח ביניים מס' 2 ודו"ח ביניים מס' 10.
↑  לוין, ת., רובינק, ב., (1980), יחסים חברתיים בכיתות יחידניות ובכיתות מסורתיות, עיונים בחינוך, 25, 36-27.
↑  לוין, ת., רובינק, ב., עמיעד, ר., (1981), כיצד תופסים תלמידים את האווירה הלימודית חברתית בכיתותיהם, עיונים בחינוך, 29.
↑  Dwyer, D., Alpert, B, Lee, G., Barnett, B., Filby, N., Rowan, B., (1985), Understanding the Principal's Contribution to Instruction. Case Far West Laboratory for R&D, San Francisco, California.
↑  Alpert, B., (1987), Active, silent and controlled discussions: explaining variations in classroom conversation, Teaching and Teacher education, 3 (11), 29-40.
↑  Alpert, B., (1991), Students’ resistance in the classroom, Anthropology and Education Quarterly, 22 (4), 350-366.
↑  אלפרט, ב., (1997), התמודדות חטיבת-הביניים עם הטרוגניות התלמידים: שינוי, שותפות וזהות מקצועית, בתוך: י. קשתי, ב. אלפרט, מ. יוסיפון, א. מנור, בית-ספר הטרוגני: אחדות בתוך שונות (101-51). הוצאת רמות, אוניברסיטת תל אביב.
↑  Alpert, B. Bechar, S. (2008). School organisational efforts in search for alternatives to ability grouping. Teaching and Teacher Education, 24, 1599-1612.
↑  אלפרט, ב., (1992), אתנוגרפיה בהכשרה הפדגוגית - כלים להתבוננות ולחקירה, דפים, 15, משרד החינוך והתרבות, מכון מופ"ת, ירושלים תשנ"ב, 17-7.
↑  אלפרט, ב., (1998), תלמידי הוראה כחוקרים: על תרומתה של התנסות במחקר איכותי לפיתוח חשיבה רפלקטיבית, בתוך: מ. זילברשטיין, מ. בן-פרץ, ש. זיו (עורכים), רפלקציה בהוראה (127-99). מכון מופ"ת, תל אביב.
↑  אלפרט, ב., (2001), כתיבה במחקר איכותי, בתוך: נ. צבר-בן יהושע (עורכת), מסורות וזרמים במחקר האיכותי (403-369). לוד: הוצאת דביר.
↑  שלסקי, ש., אלפרט, ב. (2007). דרכים בכתיבת מחקר איכותני: מפירוק המציאות להבנייתה כטקסט. תל אביב: הוצאת כליל, מכון מופ"ת.
↑  אלפרט, ב. (2012). אתגרי הכתיבה האקדמית בהכשרה ובפיתוח מורים. ביטאון מכון מופ"ת, 48, יולי 2012, 5-3.
↑  אלפרט, ב. (2011). ממחקר איכותני לכתיבה איכותית: עניין, חקירה ויצירה. שבילי מחקר, 17, תל אביב: מכון מופ"ת, 150-144.
↑  אלפרט, ב. (2009). קבוצת עניין "קריאה וכתיבה של מאמרים". שבילי מחקר, 16, תל אביב: מכון מופ"ת, 225-219.
↑  אלפרט, ב. (2008). קריאה וכתיבה של מאמרים. שבילי מחקר, 15, תל אביב: מכון מופ"ת, 190-187.
↑  אלפרט, ב., שלסקי, ש. (2007). יצירת קולות בטקסט הכתוב. שבילי מחקר, 14, תל אביב: מכון מופ"ת, 127-122.
↑  אלפרט, ב. (2007). קבוצת העניין במחקר איכותי, סיכום פעילות שנות הלימודים תשס"ה - תשס"ו. תל אביב: מכון מופ"ת.
↑  אלפרט, ב., כפיר, ד. (2003), מחקר פעולה: ידע ויצירתו המשותפת בשדה, דפים, 36, משרד החינוך והתרבות, מכון מופ"ת, ירושלים תשס"ג, 37-10.
↑  אלפרט, ב., (2006). שני אופני השתתפות במחקר איכותי בבית הספר: החוקר כאתנוגרף והחוקר בצוות מחקר פעולה, בתוך: ד. לוי (עורכת), מחקר פעולה: הלכה ומעשה, זיקות פילוסופיות ומתודולוגיות בין מחקר פעולה לבין פרדיגמת המחקר האיכותי (213-197). תל אביב: הוצאת כליל, מכון מופ"ת.
↑  Alpert, B., Bechar, S., Hyosh, T., Mero-Jaffe, I., Paul-Binyamin, I. (2009). The collaborative aspects of evaluation in educational settings. In: M.Ortiz and C.Rubio (eds.), Educational Evaluation: 21st Century Issues and Challenges (197-229). New York: Nova Science Publishers.
↑  אלפרט, ב., בכר, ש., היוש, ט., מירו-יפה, א., פאול-בנימין, א. (2010). שיתופיות בהערכה של תהליכים חינוכיים: דגמים ומקרים בין היררכיה לשוויוניות. עיונים בחינוך, 2-1, 184-162.
↑  אלפרט, ב. ובכר, ש. (2011). הערכה שיתופית של תהליכים פדגוגיים: חקר עבודת צוות של מורות מבית ספר וחוקרות ממכללה לחינוך. בתוך: ב. פרסקו, ח. ורטהיים ור. לזובסקי (עורכות), הערכה כתהליך מכוון (222-187). תל אביב: מכון מופ"ת.
↑  אלפרט, ב. (2010). שילוב ניתוחים כמותיים במחקרים איכותניים. בתוך: ל. קסן ומ. קרמר-נבו (עורכות), ניתוח נתונים במחקר איכותני (356-333). באר שבע: אוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
↑  בנימין-פאול, א. ואלפרט, ב. (בדפוס). שילוב שיטות לשינוי חברתי: כוח, שוויון ורגישות תרבותית בחקר תוכניות עם קבוצות מוחלשות. בתוך: נ. צבר-בן יהושע (עורכת). מסורות וזרמים במחקר איכותני. תל אביב: הוצאת מכון מופ"ת.
↑  אלפרט, ב., שלסקי, ש. (עורכים). (2013). הכיתה ובית הספר במבט מקרוב: מחקרים אתנוגרפיים על חינוך. תל אביב: הוצאת מכון מופ"ת.
↑  שלסקי, ש., אלפרט, ב. צבר-בן יהושע, נ. (2013). המחקר האתנוגרפי על החינוך בישראל - תמונת מצב. בתוך: ב. אלפרט וש. שלסקי (עורכים). הכיתה ובית הספר במבט מקרוב: מחקרים אתנוגרפיים על חינוך (66-21). תל אביב: הוצאת מכון מופ"ת.
↑  Shlasky, S., Alpert, B. & Sabar, N. (2012). Ethnography of Education in Israel. In: K. M. Anderson-Levitt (Ed.), Anthropologies of Education: A Global Guide to Ethnographic Studies of Learning and Schooling (257-277). New York, NY: Berghahn Books.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299666805171  BnF: cb169579284 (data)  ISNI: 0000 0000 3984 3559  LCCN: n87122504  VIAF: 6443102   WorldCat (עם VIAF): 6443102