stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרדכי גוטמן
ביוגרפיה

גוטמן בוגר תיכון עירוני א' במגמה ביולוגית (1972), ולאחר שרות בצה"ל למד רפואה באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 1981 סיים גוטמן את למודי הרפואה, והתמחה בכירורגיה בבית החולים הדסה שבתל אביב במחלקתו של פרופסור רוני רוזין.
עם סגירת בית החולים "הדסה" בשנת 1991 עבר גוטמן עם צוות המחלקה כרופא בכיר לבית החולים איכילוב.
בשנת 1992 נסע לשתי שנות השתלמות במרכז הסרטן הידוע M.D.Anderson ביוסטון שבטקסס, שם עסק בעיקר במחקר במנגנוני התפשטות גרורתית של סרטן.
עבודות המחקר שביצע שם, יחד עם מחקרים רבים שביצע בישראל, זיכו אותו בשנת 1998 במינוי של פרופסור חבר באוניברסיטת תל אביב.
כירורג בכיר

בשנת 1994 התמנה פרופ' גוטמן לסגן מנהל מחלקה כירורגית ב' בבית חולים איכילוב, בניהולו של פרופ' יוסף קלאוזנר. בנוסף לתפקידו כסגן מנהל, הוא הקים את היחידה לכימותרפיה אזורית שהתמחתה בטיפולים מיוחדים בגידולים מתקדמים בגפיים ובחלל הבטן.
בשנת 2002 התמנה גוטמן למנהל מחלקה כירורגית א' במרכז רפואי מאיר ובשנת 2009 למנהל מחלקה כירורגית ב' בבית חולים תל-השומר.
גוטמן פעיל בוועדות אוניברסיטאיות וארציות, משמש כיו"ר ועדת היגוי לכירורגיה כללית של מכבי שירותי בריאות וחבר במועצות הלאומיות לכירורגיה, הרדמה ו-טיפול נמרץ ול-אונקולוגיה. בשנת 2008 התמנה לפרופסור מן המניין בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב.
גוטמן עוסק ברוב תחומי הכירורגיה הכללית אך בעיקר בתחום של כירורגיה אונקולוגית. עיקר עיסוקו בשנים האחרונות הוא במחלות השד ומערכת העיכול. בתחום סרטן השד גוטמן מתמחה בניתוחים משמרי שד, וגם בכריתות שד עם או בלי שחזור מיידי.
תחום ייחודי של עיסוקו של גוטמן הוא גרורות סרטן בחלל הבטן, בעיקר ממקור המעי הגס, בטיפול כירורגי מורכב המשולב בכימותרפיה היפרתרמית תוך צפקית (HIPEC).
בנוסף, עוסק גוטמן בניתוחי בקעים מכל הסוגים.
גוטמן הוא חבר נלווה באיגוד האונקולוגי.
גוטמן מכהן כיו"ר איגוד הכירורגים הישראלי.
גוטמן דורג על ידי מגזין "פורבס" כבין הרופאים הטובים בישראל בתחום הכירורגיה.
רצח יצחק רבין והניסיון להצילו

רבין הובהל ירוי לאחר ההתנקשות בחייו ב-4 בנובמבר 1995 למרכז הרפואי תל אביב. גוטמן ריכז את פעולות ההחייאה הכירורגיות וניתח את רבין, אבל רבין נפטר כעבור כ-40 דקות מפצעיו.
לקריאה נוספת

מחקריו של מרדכי גוטמן באתר PubMed
פרופ' מרדכי גוטמן באתר אסיא מדיקל
"הדקות האחרונות בחייו של רבין" גל אוחובסקי מראיין את ד"ר מ. גוטמן, 3 בנובמבר 2000, nrg מעריב
הערות שוליים

↑  הפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר - חברי סגל הפקולטה - פרופ' מרדכי גוטמן
↑  פרופ' מוטי גוטמן - מנהל כירורגית ב' (כירורגיה כללית והשתלות) בבית חולים תל-השומר
↑  ריאיון עם ד"ר מוטי גוטמן הרופא שניתח - שנתיים אחרי (חקר רצח רבין - רויטל ברכה, זמן תל אביב, 31 באוקטובר 1997)
↑  יוסי אלי‏, בניתוח דחוף? בהרדמה מלאה? איך מטפלים בבקע טבורי, באתר וואלה, 11 באוגוסט 2013
↑  פרופ' מ. גוטמן - יו"ר איגוד הכירורגים הישראלי
↑  דרוג הרופאים הטובים בישראל על ידי מגזין פורבס - מרדכי גוטמן
↑  רצח רבין (ריכוז מסמכים) - מסמכים רפואיים (גיליון הטיפול ברבין הראשון שנכתב על ידי ד"ר מרדכי גוטמן, גיליון חדר מיון, גיליון חדר ניתוח, סיכום המחלה הקליני, דו"ח הנתיחה הפתלוגית) אתר א.א. קונספירציות
יעוז סבר

סבר, עם השר יואב גלנט בביקורו בעיר, רעננה 2017
סבר מארח כדובר עיריית רעננה את יצחק הרצוג, בביקורו ברעננה כיו״ר האופוזיציה בשנת 2015
סבר מארח את שר האוצר יאיר לפיד ברעננה
יעוז סבר (נולד ב-21 במאי 1979) כיום איש עסקים וסופר, לשעבר עיתונאי, איש תקשורת ויחסי ציבור ישראלי. משמש כמנכ״ל קבוצת החברות My Team group המקשרת חברות טכנולוגיה ישראליות עם לקוחות באיחוד האמירויות ועוסקת בגיוס והשמה. מכהן כיו״ר לשכת המסחר ישראל - המפרץ הפרסי.
שימש בעבר כראש יחידת התקשורת במשרד הביטחון וכדובר עיריית רעננה.
בעבר היה עורך ותחקירן במעריב, שם חשף את סיפור טנק הצוערים.
באוגוסט 2021 יצא ספר הביכורים שלו, בית משותף, מותחן המתרחש ברעננה. ספרו השני, "דובאי. אהובתי", יצא בפברואר 2023, רומן המתרחש בישראל, ארצות הברית ואיחוד האמירויות.
הערות שוליים

↑  יעוז סבר, באתר "עברית"
↑  האתר של My Team group
1 2  יוסף גולן הגב מאי 21, 2021 בשעה 4:03 Am, תקשורת יכולה ליצור מציאות - מדיה היא נשק שצריך להיות מוחזק בידיים אמינות, באתר Raanana.news, ‏2021-05-18
↑  כוח חדש: לשכת המסחר ישראל-המפרץ הפרסי צירפה חברי הנהלה ויושב ראש חדשים, באתר מעריב אונליין, 10 בספטמבר 2023
1 2  בית משותף - יעוז סבר, באתר www.e-vrit.co.il
↑  אימה בפארק: הספר המטלטל של יעוז סבר על רצח בשכונה ברעננה, באתר mynetraanana, ‏2021-10-21
↑  "ישראל נגלית לעין | רעננה | משפחת עמירם סבר". ישראל נגלית לעין. 2014-11-22. נבדק ב-2017-08-20.
↑  מכבי ת"א קיבלה מרשות השידור 26 מיליון דולר מאז 99', באתר nrg‏, 28 בספטמבר 2005
↑  יעוז סבר, אלף דרכים לזכור את רלף קליין, באתר nrg‏, 7 באוגוסט 2008
↑  יעוז סבר ואופיר ברק, האב, הבן והקסקט, באתר nrg‏, 20 בינואר 2006
↑  מלקקים לעצמנו - Velvet Underground, באתר Israblog (ארכיון)
↑  דפנה ארד‏, משינה עובדים על דיסק ויופיעו על הגג, באתר וואלה, 8 בנובמבר 2006
↑  רנן פריד‏, זמן אינטרנט, באתר וואלה, 11 בפברואר 2007
↑  ליאור ליברובסקי‏, פוטר עורך זמן השרון, באתר וואלה, 23 ביולי 2007
↑  אלכסנדר כץ, ראשים חדשים ל'זמן השרון': חגי ירון יערוך, הסגן יהיה זיו גולדפישר, באתר ביזפורטל, 27 ביוני 2010
↑  יעוז סבר, יעוז סבר מסכם 5 שנות ביקורת אוכל, באתר nrg
↑  ולווט אנדרגראונד ארכיון, באתר ולווט אנדרגראונד ארכיון
↑  יעוז סבר, יעקב חברטובסקי, שישה שערים לגיהנום, באתר nrg‏, 11 באפריל 2010
↑  אמילי גרינצווייג‏, עזיבות במקומוני מעריב, באתר וואלה, 31 במאי 2010
↑  "תיק סגור" בהנחיית יעוז סבר - תוכנית מספר 11, באתר www.icast.co.il
↑  יעוז סבר, שידור חי, לא בסמס, באתר העין השביעית, 13 במאי 2014
↑  יעוז סבר, "האח הקטן והחתרן של העיתונות": הספד לרשת 'זמן מעריב', באתר אייס
↑  איגוד דוברי הרשויות המקומיות, באתר איגוד דוברי הרשויות המקומיות
↑  יעוז סבר, פרי נתיב, נורית חליף, לכל רחוב יש שם, עיריית רעננה, 2016
↑  Log into Facebook, Facebook (באנגלית)
↑  עיריית רעננה - כתבות - דובר עיריית רעננה, יעוז סבר, הודיע על סיום..., באתר www.raanana.muni.il (ארכיון)
↑  Facebook, www.facebook.com
↑  אלכסנדר כץ, דובר חדש לעיריית רעננה: יעוז סבר - לשעבר עורך מקומונים ומוספים ב'מעריב', באתר אייס
סבר עם שר החינוך נפתלי בנט ברעננה
יחסי איראן–גמביה

| יחסי איראן–גמביה |
| --- | --- |
איראן: גמביה


איראן: גמביה
שטח (בקילומטר רבוע)
1,648,195: 11,300
אוכלוסייה
92,067,439: 2,796,403
תמ"ג (במיליוני דולרים)
401,505: 2,340
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,361: 837
משטר
רפובליקה אסלאמית

יחסי איראן–גמביה (בפרסית: روابط ایران و گامبیا, באנגלית: Gambia–Iran relations) הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה האסלאמית של איראן ובין הרפובליקה האסלאמית של גמביה.
היסטוריה

| --- | --- |
 :  ראו גם – תוכנית הגרעין של איראן, סנקציות על איראן
היחסים בין גמביה לאיראן התפתחו בקבות עליותו לשלטון של יחיא ג'אמה האסלאמיסט לשלטון בגמביה בהפכיה צבאית ב-1994.
מחמוד אחמדינז'אד, נשיא איראן, היה אורח הכבוד של פסגת האיחוד האפריקאי בעיר בנג'ול, בירת גמביה, שנערכה בשנת 2006. הוא וג'אמה העידו על הקשר הקרוב ביניהם. גמביה תמכה בזכותה של איראן לפתח את תוכנית הגרעין שלה לצורכי אנרגיה חשמלית.
היסטוריה > ניתוק הקשרים בין שתי המדינות

ב-23 בנובמבר 2010, גמביה ניתקה פתאומית את כל יחסיה הדיפלומטיים עם איראן וכל הבכירים האיראנים אשר שהו במדינה הוכרחו לעזוב אותה תוך 48 שעות. הודעת משרד החוץ הגמבי על ההחלטה לא כללה שום עילה רשמית לניתוק היחסים, אבל "מקורות המקורבים למשרד" אמרו כי גמביה ניתקה את יחסיה עם איראן עקב החרמה ניגרית של טילים איראניים שעשו דרכם לגמביה.
עלא א-דין בורוג'רדי, יו"ר ועדת החוץ וביטחון הפנים של המג'לס, ייחס את הפעולה ללחץ גדול של ארצות הברית, שרצתה ליצור בידוד דיפלומטי לאיראן באותה התקופה.
ראו גם

יחסי גמביה-רוסיה
יחסי החוץ של איראן
אביעד פוהורילס

| --- | --- |

 לידה:  3 בנובמבר 1965 (בן 59) תל אביב-יפו
 מדינה:  ישראל
 קישורים חיצוניים
 טוויטר:  AviadPohoryles
אביעד פּוֹהוֹרִילֵס (נולד ב-3 בנובמבר 1965) הוא עיתונאי, עורך ובמאי ישראלי, המשמש כפרשן בערוץ הספורט.
ביוגרפיה

אביעד פוהורילס נולד ביפו, וגדל בחולון. שיחק בקבוצת הנערים בכדורסל של הפועל חולון, בהדרכתו של פיני גרשון. תפקידו הראשון בתקשורת היה ככתב ספורט בעיתון מעריב בשנת 1983, לפני גיוסו לצה"ל. שירת בצה"ל בחיל הקשר, המשיך לכתוב במעריב וסיים לעבוד בעיתון בשנת 1989.
בשנים 1989–2004 היה כתב בעיתון ידיעות אחרונות, והיה במשך 10 שנים בעל הטור "אזור הצבע". ככתב העיתון חשף את זהות המחזיק בגביע שנעלם בתום משחק גמר הגביע בשנת 1947 ומקום הימצאו לא נודע משך שנים.
בשנת 2004 חזר לעיתון מעריב ככתב ספורט ועבד בו עד לסגירתו בשנת 2014. בנוסף, הוא שימש כמבקר הטלוויזיה של העיתון. בשנת 2011 הוא מונה לכתב והפרשן הסביבתי של העיתון. ככתב מעריב הוא יזם את הבאתו של אריק איינשטיין לכתוב טור במעריב. לאחר מותו של איינשטיין פורסם טורו היחיד שהספיק לכתוב, שאותו ערך פוהורילס.
בשנת 2008 שודר בערוץ 10 סרטו התיעודי "להיות איתך אבי נמני" בו התלווה פוהורילס במשך שנה שלמה לאבי נמני כשחקן מכבי תל אביב בשנתו האחרונה כשחקן.
בשנת 2013 שודר בערוץ 1 של רשות השידור סרטו השני "הקרב האחרון של אריק זאבי" בו שימש גם כבמאי. בסרט זה התלווה לאריק זאבי בהכנות שלו לקראת האולימפיאדה בלונדון, בה הפסיד בסיבוב הראשון.
בשנת 2014 עבר לכתוב באתר האינטרנט nrg.
פוהורילס שימש כעורך התוכנית עושים ספורט בגלי צה"ל במשך עשר שנים, והגיש את התוכנית במשך שנה אחת יחד עם אלי ישראלי. בנוסף, שימש כפרשן ספורט בערוץ 1 של רשות השידור, ומשמש כיום כפרשן בערוץ הספורט. בנוסף הוא מנחה אירועי שבתרבות.
בסך הכל סיקר פוהורילס 2 אולימפיאדות ו-5 מונדיאלים.
ב-2017 יצא לאור ספרו "100 הכדורגלנים הישראלים הגדולים בכל הזמנים".
בספטמבר 2017 החל לכתוב ב"ישראל היום".
ב-2023 החל לשדר 2 פודקאסטים מבית All•in - "אדוני, גבירתי, ראש העיר", ו"חברים מספרים על אריק" לציון 10 שנים למותו של אריק איינשטיין.
ב-6 באוקטובר 2024 שודר בקשת 12 הסרט התיעודי "יהלום משגע" בבימוי פוהרליס. הסרט הוא על סמ״ר ירון אורי שי, שנפל במתקפת הפתע על ישראל ב-7 באוקטובר 2023 בקרב כרם שלום.
פילמוגרפיה

כבמאי:
2008 - להיות איתך אבי נמני
2013 - הקרב האחרון של אריק זאבי
2024 - יהלום משגע
חיים אישיים

לפוהורילס תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת תל אביב, ותואר ראשון במשפטים מהמרכז הבינתחומי הרצליה. מתגורר בתל אביב ואב לשתיים.
הערות שוליים

↑  ספורט - אביעד פוהורילס, באתר nrg
↑  לי-אור אברבך,
 אביעד פוהורילס יהיה הפרשן הסביבתי של "מעריב", באתר גלובס, 6 בדצמבר 2011
↑  אלכסנדר כץ, נפרדים מאריק איינשטיין: שעות לפני שנפטר - הוא שייף את הטור ל'מעריב', באתר אייס, 27 בנובמבר 2013
↑  אביעד פוהורילס, סיימתי לערוך את הטור של אריק, ונסעתי לבי"ח, באתר nrg‏, 26 בנובמבר 2015
↑  "להיות איתך אבי נמני": הערב הסרט בערוץ 10, באתר nrg‏, 7 בספטמבר 2008
↑  חמי אוזן‏, אבי נמני - עכשיו הסרט, באתר וואלה, 23 באוגוסט 2007
↑  דורון ברוש, "הקרב האחרון של אריק זאבי": ללא קלישאה, עשיר רגש, עשיר ביטוי, באתר מעריב, 30 במרץ 2013
↑  מערכת וואלה ספורט‏, אריק זאבי: "איך הפסדתי לחרא הזה?", באתר וואלה, 24 במרץ 2013
↑  אלכסנדר כץ, לאחר עשור ב'מעריב': אביעד פוהורילס מצטרף לאתר NRG של 'מקור ראשון', באתר אייס, 9 באוגוסט 2014
↑  שבתרבות בהנחיית העיתונאי – אביעד פוהורילס, באתר המועצה אזורית גן רווה, 26 במרץ 2017
↑  חברים מספרים על אריק, באתר Apple Podcasts (בהולנדית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008553295005171  VIAF: 9151776760518011010   WorldCat (עם VIAF): 9151776760518011010
האור והצל

האור והצל הוא אלבום משותף של סאבלימינל והצל, אשר יצא בשנת 2002 דרך חברות התקליטים "הליקון" ו"תאקט".
הפקה

האלבום יצא שנתיים אחרי אלבום הבכורה של סאבלימינל "האור מציון" (בו התארח גם הצל), קיבל חשיפה גדולה יותר ונכנס יותר למיינסטרים. בתוך כשנתיים מכר האלבום כ-80 אלף עותקים והגיע למעמד פלטינה כפולה.
בין הזמרים המשתתפים באלבום ניתן למצוא את הזמר מומי לוי, הזמרת סיוון, הזמר גבריאל בטלר, הראפר שי 360, הזמרת, השחקנית וכוכבת הסדרה "הפיג'מות", אלונה טל ובפעם הראשונה זמר מוזיקה ים תיכונית רון שובל בשיר המשלב היפ הופ עם מוזיקה מזרחית, דבר שלא היה נהוג עד אז בישראל.
השיר הפוליטי "בילאדי" קומם אנשי שמאל ואת האוכלוסייה הפלסטינית כיוון שמו של השיר (בילאדי - "אדמה שלי" בערבית), ובין היתר את הראפר הערבי תאמר נפאר אשר השתתף איתו בסרט התיעודי "ערוצים של זעם", שיצא מעט לאחר האלבום. הסרט מספר על הסכסוך הישראלי-פלסטיני דרך שני מחנות הראפרים (סאבלימינל והצל מהצד הישראלי ו-DAM ומהצד הפלסטיני).
רשימת רצועות

| האור והצל> מס' | האור והצל> שם | האור והצל> משך | האור והצל>  | האור והצל>  | האור והצל>  | האור והצל>  | האור והצל>  | האור והצל>  | האור והצל>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | הקדמה  | 0:13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | באנו חושך לגרש  | 4:18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | הפרד ומשול (עם סיוון)   | 4:01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | אני יכול (עם רון שובל)   | 4:17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | הפינאלי (עם אלונה טל)   | 4:08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | תני לי (עם בוסקילז וצ'אקי)   | 4:10 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | האלמנט החמישי  | 0:20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | היינו עשינו (עם צ'ולו)   | 3:53 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | בור ללא תחתית (עם מומי לוי)   | 4:57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | בילאדי (עם אל מליח)   | 2:43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | נון סטופ (עם רועי אדרי, שי 360 וסניקס)   | 4:15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | אדי דיכאון  | 0:50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | זזים עם הבאס (עם בוסקילז, צ'אקי וגבריאל בטלר)   | 4:09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | הצל מציון  | 0:57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | לא תצליחו לעצור אותי (עם סיוון)   | 4:03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | שומו שמיים (עם הארכיון)   | 2:50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 17. | הציר (עם שי 360 ומומי לוי)   | 4:33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 18. | ילד רחוב (עם רועי אדרי)   | 5:19 |  |  |  |  |  |  |  |
| 19. | התקווה  | 3:59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 20. | האור והצל (עם סיוון)   | 6:19 |  |  |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  סאבלימינל, אדי סומירן, מג'יק, אורי שוחט, הרוק, מומי לוי, פיני ארנובייב
↑  "סאבלימינל והצל חוזרים". nrg.
| לייבל משפחת תאקט |
| --- | --- | --- |
| אמנים | סאבלימינל • האולטראס • שרק וצוקוש • יאנג דיג'יי |  |
| חברים לשעבר | אילן בבילון • גבריאל בטלר • הצל • שי 360 • סיוון • בוסקילז • עומרי "69" סגל • דן "מטרו" פרבר • רון "סקיי" נשר • איציק שמלי • מור אפרת ביטון • אופיר מלול |  |
| אלבומים | ישראלים עצבניים אחד אחד • האור מציון • האור והצל • אולסטארז • חי • בדיוק כשחשבתם שהכל נגמר • איציק שמלי • לא שם זין • דף חדש • כולם רוצים את האמת • סיפור אהבה • Jew-Niversal • נלחם בשביל עצמי • הכל טוב • צבע לחיים • איזה לילה הולך להיות • בראש שלי |  |
| אלבומי אוסף | אני תל אביבי • פזצטא • היצירה שלי |  |
עמותת כ"ן - כוח נשים לקידום מנהיגות נשים בישראל

| --- | --- |

 פעילות:  עמותה לקידום שוויון מגדרי במגזר החברתי פוליטי בישראל
 מדינה:  ישראל
 מטה הארגון:  תל אביב, ישראל
 מקום פעילות:  רחבי ישראל
 מייסדים:  הגב' מיכל יודין ועו"ד אסתר פלפל, מנהלת הלשכות המשפטיות של נעמ"ת.
 יושב ראש:  מיכל יודין
 מנכ"ל:  ד"ר מזל שאול
 תקופת הפעילות:  2000–הווה (כ־25 שנים)
 ken.org.il
 
עמותת כ"ן - כוח נשים לקידום מנהיגות נשים בישראל היא עמותה שמטרתה קידום נשים למוקדי קבלת ההחלטות בישראל. העמותה פועלת להגדלת מספר הנשים המתמודדות והנבחרות לכנסת ולרשויות המקומיות וכן לקידום נשים לתפקידי ניהול בכירים, לדירקטוריונים ועוד. העמותה הוקמה בשנת 2000 בידי מיכל יודין. היא פועלת בשיתוף משרדי הממשלה, מרכז השלטון המקומי, מוסדות אקדמיים, רשויות מקומיות ושותפים מהמגזר השלישי והעסקי. "כוח נשים היא עמותה א-מפלגתית, והיחידה שפעילותה מתמקדת בקידום נשים לצמרת קבלת ההחלטות בישראל, בדגש על הזירה הציבורית והפוליטית."
מטרות

מטרות העמותה הן העלאת מודעות ציבורית, של נשים בפרט, לחשיבות השתתפותן של נשים רבות בתהליך הדמוקרטי כתומכות ומתמודדות, הענקת סיוע לנשים המתמודדות במערכות המקומיות והארציות, ללא הבחנה מפלגתית, איתור מועמדות פוטנציאליות ועידודן להתמודד בבחירות, קריאה לנשים להתפקד למפלגה בה הן מאמינות, להתמודד בבחירות במפלגתן, ולקחת חלק פעיל בתהליך הפוליטי, והפעלת לחץ על מנהיגי כל המפלגות להנהיג ייצוג שוויוני לנשים ברשימות המועמדים.
העמותה הציבה לעצמה יעד של 30 ראשות רשויות מקומיות ו-1,000 חברות מועצה בבחירות המוניציפליות של 2013. בפועל נבחרו רק שש נשים לעמוד בראש רשויות מקומיות.
תוצאות והשפעה

הישגים מרכזיים: 37% מבוגרות תוכניות ההכשרה למנהיגות השתתפו באופן פעיל בתהליך הבחירות המקומיות 2013. לראשונה 40 נשים התמודדו לראשות עיר וברשויות בהן התקיימו תוכנית ההכשרה של העמותה עלה שיעור חברות המועצה ב-65% ומעלה לעומת הממוצע הארצי העומד על 30%. רבות מחברות כנסת, ראשות הערים, חברות מועצה ובכירות במגזר הציבורי בישראל הן בוגרות קורסי הכשרה של העמותה ולוקחות חלק בפעילויותיה. פעולות הסנגור של העמותה הניבה לאורך השנים השגים רבים כגון: קידום חוק הדירקטוריות, קידום חקיקה לטובת שיפור מספר חברות מועצה בישראל ושיפור תנאיהן וקידום החלטות בממשלה ובמשרדי הממשלה בנושא שוויון מגדרי.
פעילות > הגברת מודעות

העמותה פועלת להגברת התודעה הציבורית לנושא הפער המגדרי. העמותה מופיעה ועורכת בעצמה ימי עיון וכנסים מקצועיים, קמפיינים ציבוריים, יצירת מדדים מגדריים להגברת המודעות לקידום ושוויון הזדמנויות במגוון תחומים במרחב הציבורי והפוליטי. העמותה הציגה בשנת 2016 את מדד המגדר בשלטון המקומי וציינה בו גם את הערים אשר קברניטיהן ונבחריהן מחויבים לתהליך מתמשך של הטמעה וקידום שוויון מגדרי בעירם, ואשר הגיעו לשוויון מגדרי באחד משלושת התחומים: נשים בתפקידים סטטוטוריים בכירים, נשים בדירקטוריונים של תאגידים עירוניים, חברות מועצה נבחרות.
בשנת 2016 פיתחה עמותת כ"ן תוכנית "ניהול מודע מגדר" להטמעת שוויון מגדרי ברשויות מקומיות וארגונים ומעבירה הרצאות, ימי עיון וסדנאות בנושא.
פעילות > כלים מקצועיים לנשים

העמותה מעודדת נשים לקחת חלק פעיל, לבחור ולהתמודד על תפקידים בכירים במגזר הציבורי והפוליטי. מחקרים מוכיחים כי נשים, יותר מגברים, חשות שהן נדרשות לכלים ולידע לפני כניסתן אל הזירה הציבורית-פוליטית. העמותה מעמידה לנשים תוכניות הכשרה, הצגת מודלים נשיים מצליחים ומעגלי תמיכה ושותפות ובכך מעודדת את כניסתן של נשים למוקדי קבלת ההחלטות. במהלך השנים האחרונות הפעילה העמותה עשרות קורסים ותוכניות והכשירה אלפי נשים מהגליל העליון ועד אילת. לצד זאת, העמותה מעודדת יצירה של רשת נשית (נטוורקינג) של נבחרות ציבור ונשים משפיעות בכל רחבי הארץ.
רבות מהעמיתות התמודדו למשרות ציבוריות כנבחרות ציבור, והתקדמו במרחב הציבורי, הפוליטי והעסקי.
פעילות > תהליכי חקיקה וסנגור

העמותה מקדמת תהליכי חקיקה לקידום נשים סביב שולחנות קבלת ההחלטותה ומבצעת מעקב אחרי החלטות הממשלה וועדות ציבוריות לצמצום הפער המגדרי סביב שולחנות קבלת ההחלטות.
פעילות > מדד המגדר

בשנת 2016 העמותה ערכה מחקר בן חצי שנה לגבי מצבן של הנשים בתפקידים בכירים ברשויות המקומיות.
הנתונים שנבדקו:
שיעור חברות מועצה
שיעור נשים בתפקידים סטטוטוריים בכירים (מנכ"לית, גזברית, יועמ"שית, מהנדסת, מבקרת ומנהלת אגף חינוך)
שיעור נשים בדירקטוריונים של תאגידים עירוניים ושיעור מנכ"ליות בתאגידים עירוניים
את הנתונים הציגה העמותה בכנס השלטון המקומי, תוצאות המחקר התפרסמו בינואר 2017.
ביום האישה 2017 העמותה העניקה תעודות הוקרה לרשויות המובילות בשוויון מגדרי לפי תוצאות המחקר.
לקריאה נוספת

דמוקרטיה מקומית בישראל: ביזור, מקומיות, השתתפות ופוליטיקה מקומית. עורכים: איתי בארי וערן רזין. מחקרי פלורהיימר, האוניברסיטה העברית בירושלים.
ראו גם

נשים בפוליטיקה הישראלית
התמודדות נשים בבחירות המקומיות בישראל
הערות שוליים

↑  http://www.haeton.co.il/hani-peer/
↑  https://www.makorrishon.co.il/nrg/online/1/ART1/798/014.html
1 2  http://ya-hel.com/יש-יותר-חברות-מועצת-עיר-תמונת-מצב-רשוי/
↑  http://www.midot.org.il/sites/midot/socialMap/index.html
↑   טלי חרותי-סובר, מדד דירוג השיוויון המגדרי בשלטון המקומי: רק 6 נשים מכהנות כראשות ערים, באתר TheMarker‏, 27 בינואר 2017
חלמיש (חברה)

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ממשלתית-עירונית
 מוטו:  בתנופה להתחדשות
 תקופת הפעילות:  1961–הווה (כ־64 שנים)
 משרד ראשי:  תל אביב
 בעלות:  עיריית תל אביב-יפו (50%) מדינת ישראל (50%)
 ענפי תעשייה:  דיור ציבורי
 יו"ר:  אברהם נתן
 מנכ"ל:  תמיר היזמי
  
 אתר רשמי
 
חלמיש חברה ממשלתית עירונית לדיור לשיקום ולהתחדשות שכונות בתל אביב-יפו בע"מ היא חברה ממשלתית - עירונית בבעלות משותפת של מדינת ישראל ועיריית תל אביב-יפו העוסקת בדיור ציבורי בעיר תל אביב-יפו עבור משרד הבינוי והשיכון ומשרד הקליטה ופרויקטיים עירוניים עבור עיריית תל אביב-יפו.
היסטוריה

החברה נוסדה בשנת 1961 בידי משרד השיכון ועיריית תל אביב–יפו, והן מחזיקות בה בבעלות של 50% כל אחת. החברה נוסדה על מנת לפנות ולבנות מחדש אזורי מגורים בתל אביב שתנאי הדיור בהם היו גרועים. שמה הראשון היה "החברה לפינוי משכנות עוני ביפו".
חלמיש הרחיבה את פעילותה והיא מבצעת עבור עיריית תל אביב ומשרד הבינוי והשיכון, פרויקטים שונים בתחום הפיתוח והתשתית בשכונות העיר כגון שכונת התקווה, שכונת נווה צדק, שכונת שפירא וביפו.
החברה מסייעת במציאת פתרונות דיור לזכאי משרד הבינוי שיכון, והיא מנהלת יחידות דיור באזור תל אביב-יפו בהן מתגוררים זכאי משרד השיכון.
כנגד החברה הובעה ביקורת על כי היא מפנה דיירים בדיור הציבורי בעלי חוב, בלא התראה מספקת וללא ליווי של עובדי רווחה.
בשנת 2016 שיווקה החברה בשכונת נווה עופר שבדרום תל אביב, קרקע בבעלותה שמיועדת לפרויקט להשכרת דירות לטווח ארוך, ומהתמורה היא החלה לרכוש דירות עבור זכאי הדיור הציבורי בעיר.
כפר שלם

עם הקמת החברה העביר לה מינהל מקרקעי ישראל  את הטיפול בפינוי ושיקום שכונת כפר שלם. כ-1400 משפחות גרו בשטחים שהועברו לניהול חלמיש, כשעם הזמן פונו חלק מהמשפחות והצטרפו דיירים מבחוץ, שכונו דיירים פולשים. עד לשנת 2004 הועברו לניהול החברה כ-1030 דונם שהם 65% מכלל השטח של השכונה. עד לשנת 2008 פונה רוב השטח שנמסר לניהול החברה. חלק מן השטח פונה לצורכי בנייה מחדש והיתר לצורכי הציבור (כבישים, גנים, מבני ציבור).
ראו גם

דיור ציבורי בישראל
מינהל לסיוע בדיור
הערות שוליים

↑  דותן לוי,
 מנכ"ל חלמיש גיל סער סיים את תפקידו בחברה, באתר כלכליסט, 9 ביולי 2012
↑  חגי מטר, תושבים ביפו: חלמיש מפנה אותנו מהדיור הציבורי ללא התראה, באתר nrg‏, 31 בינואר 2011
↑  רז סמולסקי,
 עיריית ת"א וחלמיש החלו לרכוש דירות לדיור הציבורי בעיר, באתר דה מרקר, 8 ביוני 2016
| דגל ישראל חברות ממשלתיות בישראל |
| --- | --- | --- |
| אוצר | ענבל חברה לביטוח |  |
| אנרגיה | חברת החשמל לישראל • המכון הגיאופיסי לישראל • נתיבי הגז הטבעי לישראל • תשתיות נפט ואנרגיה • החברה הלאומית לאספקת פחם • חקר ימים ואגמים לישראל • מקורות |  |
| ביטחון | רפאל מערכות לחימה מתקדמות (SCD) • התעשייה האווירית לישראל • אלתא מערכות • תומר חברה ממשלתית • נצר השרון |  |
| בינוי ושיכון | האגודה לתרבות הדיור • דירה להשכיר • חלמיש • עמידר • ערים • חברת קרתא |  |
| דת | המרכז הארצי לפיתוח המקומות הקדושים |  |
| חינוך | הארכיון המרכזי לתולדות העם היהודי • הכפר הירוק • מאיר שפיה • מדרשת שדה בוקר • מקוה ישראל • החברה למתנ"סים |  |
| ירושלים | החברה לפיתוח מזרח ירושלים • החברה לשיקום ולפיתוח הרובע היהודי |  |
| כלכלה | אשרא • המועצה הישראלית לצרכנות |  |
| סביבה | החברה הממשלתית להגנות מצוקי חוף הים התיכון • החברה הממשלתית להגנות ים המלח • פארק אריאל שרון • החברה לשירותי איכות הסביבה |  |
| רווחה | המשקם |  |
| תחבורה | חברת כביש חוצה ישראל • נתיבי איילון • נתיבי ישראל • נת"ע - נתיבי תחבורה עירוניים • רכבת ישראל • נמל אשדוד • חברת נמלי ישראל |  |
| תיירות | החברה לפיתוח עכו העתיקה • החברה הממשלתית לתיירות |  |
| חברות ממשלתיות בעבר | אל על • בזק • נמל אילת • נמל חיפה • צים • תעש מערכות • עשות אשקלון • תדמור • דואר ישראל • בנק הדואר |  |
רשות החברות הממשלתיות • הפרטה בישראל
החיים שלנו תותים

החיים שלנו תותים הוא פזמון שבוצע על ידי חנן בן ארי, נכתב והולחן על ידו.
השיר יצא בשנת 2016 כסינגל רביעי מאלבומו הראשון "איזון", והגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ לשנת התשע"ו (2016), ולמקום החמישי במצעד הפזמונים השנתי של רשת ג'.
השיר החיים שלנו תותים היה ללהיט, ובמשך שבועות רבים היה ברשימת עשרת השירים המושמעים ביותר בתחנות הרדיו, על פי נתוני מדיה פורסט[דרוש מקור].
במאי 2016 פרסם בן ארי סרטון פארודי בשם "סינדרום תותים" כמחווה לשיר הפארודי אף הוא מתוקה מהחיים של הזמר הפיקטיבי דדי דדון מהתוכנית ארץ נהדרת. בשיר זה הביע את קשייו כזמר להוציא להיט נוסף כמו החיים שלנו תותים לאור דרישת הקהל.
נכון לדצמבר 2023, יש לשיר מעל ל-19 מיליון האזנות ביוטיוב.
כתיבת השיר

על פי חנן בן ארי, השיר נכתב בהשראת בתו הקטנה. כשהייתה בת 3 הוא הסיע אותה יום אחד אל הגן, ובתו התלוננה וקיטרה מאחור. מששאל אותה בן ארי מדוע היא בוכה ומתלוננת שהרי החיים שלנו תותים, היא צחקה מהביטוי והחלה לשיר אותו. הביטוי הזה החל להיות מושר בבית משפחת בן ארי, כאשר נשמעו קיטורים במשפחה. כעבור שנתיים, כשעבד בן ארי על אלבום הבכורה שלו, הוא השמיע את השורה שהולחנה למפיק האלבום אייל מזיג, שביקש ממנו לכתוב בתים, ולשלב את "החיים שלנו תותים" בפזמון החוזר. השיר היה האחרון שנכנס לאלבום.
מבנה השיר

השיר מתחיל בפזמון חוזר בו הדובר השר אומר כי אין לנו זכות להתלונן, כי החיים שלנו תותים.
בבית הראשון מתלונן הדובר השר על קשיים בחייו האישיים ועל קשיים הנובעים מן המצב במדינת ישראל, אשר חלקם מתייחסים למצב הביטחוני וחלקם ליוקר המחיה.
בבית השני לאחר הפזמון החוזר, שב ומתלונן הדובר על קשיים בחיים האישיים ועל המצב במדינה.
בבית השלישי והאחרון טוען הדובר כי התלונן וקיטר מספיק, וכי זה הזמן לומר תודה.
הוא מודה על דברים מתחום הרוח ("תודה על השבת, תודה על התיקון על המהות") ועל נושאים מחייו האישיים ("על שני בנים ובת, על הזכות לראות את מסי").
בסוף בית זה הלהקה המלווה את השיר שרה שורה מתוך השיר תודה שכתב עוזי חיטמן ("תודה על כל מה שבראת").