stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גרובר אנדרווד
ביוגרפיה בדיונית > חיים מוקדמים

גרובר מספר בספר הראשון שהוא בן 28, ושבני מינו גדלים לאט יותר מבחינה פיזית, מה שאומר שלפי כרונולוגיית הספר שבנויה על שנת יציאת הספר, גרובר נולד בשנת 1977 ונכון לשנת 2021 הוא בן 44. הדבר היחיד שידוע על גרובר שקרה לפני עלילת הספרים הוא שהיה מגלה חצויים. הוא מצא את אנבת' צ'ייס- בת אתנה, לוק קסטלאן- בן הרמס ותאליה גרייס בת זאוס, כאשר כל אחד ברח ממשפחתו.
למרות שכירון מנהל המחנה הורה עליו להביא רק את תאליה ולא לעשות שום דבר שיעכב אותו הוא הביא את כל השלושה למחנה. במהלך המסע גרובר והאחרים נחטפו על ידי קיקלופ אך אנבת' הצילה אותם. אומנם הקיקלופ לא פגע בהם, אך הוא השאיר לגרובר ולאנבת' טראומה מפני קיקלופים. החבורה כמעט מגיעה אבל אז באות נוטות החסד (יצורים מהשאול שנשלחו על ידי האדס להרוג את תאליה) גרובר מתבלבל בכמה פניות ונוטות החסד נלחמות בהם תאליה מקריבה את חייה ומצילה את חבריה ובזמן שהיא בין חיים למוות אביה הופך אותה לעץ אשר מגן על גבולות המחנה. גרובר מתייחס לכישלון להגן עליה כאל אחד הכשלונות הנוראים של חייו.
חלומו, כמו של כל בני מינו, הוא למצוא את האל הסאטיר פאן, שלפי המסופר, מת לפני 2000 שנה. סאטירים בכל זאת ניסו למצוא אותו מתוך הנחה שהוא גוסס בלבד.
ביוגרפיה בדיונית > פרסי ג'קסון והאולימפיים

גרובר נשלח לשמור על חצוי חדש בשם פרסי ג'קסון. פרסי לא יודע על עולם המיתולוגיה היוונית שהשתלב באמריקה של המאה ה-21 ותפקידו של גרובר הוא להשגיח עליו עד שהוא יצטרך לדעת. הוא מתחזה לחברו וכירון הקנטאור מתחזה למורו ללטינית. הם אלה שנותנים את נשקו כשמפלצת תוקפת אותו ולמרות זאת לא מספרים לו על המיתולוגיה היוונית ועל היותם חצי חיות ויצורים מיתולוגיים.
בחופשת הקיץ פרסי ואימו סאלי יוצאים לבקתה שלהם ליד חוף הים. מינוטאור תוקף אותם וחוטף את סאלי לאחר ניסיונו של גרובר להביא אותם למחנה. פרסי הורג את היצור, אבל הוא כבר מספיק להרוג את סאלי, או לפחות זה מה שפרסי חושב, היא נחטפה על ידי האדס. גרובר ואנבת' עוזרים לפרסי להתאקלם בעולם המיתולוגיה היוונית. לאחר שפרסי מתגלה כבן פוסידון הוא יוצא למסע חיפושים על מנת להחזיר את אימו ואת הברק של זאוס שנגנב ממנו. הוא בוחר בגרובר ובאנבת' שיעזרו לו.
לבסוף המסע נגמר בהצלחה וגרובר מקבל את האפשרות להתחיל את החיפוש האישי שלו אחרי פאן, אך הוא נחטף בידי קיקלופ, ופרסי, אנבת', ואחיו למחצה של פרסי, קיקלופ בשם טייסון, יוצאים בספר השני להציל אותו ולמצוא את גיזת הזהב שתוכל לעזור לעץ של תאליה שהורעל על ידי לוק, שהתגלה כבוגד שפועל לטובת מלך הטיטאנים, קרונוס, ומנסה להחזירו לחיים. המשימה הצליחה והגיזה עבדה טוב כל כך עד שתאליה שוחררה מהעץ.
בספר השלישי, גרובר מוצא שני חצויים חדשים, האחים ביאנקה וניקו די אנג'לו. פרסי, אנבת' ותאליה נשלחים להוציא אותם מהפנימייה שלהם, מתפתח קרב ואנבת' נחטפת בידי מנטיקור בשם ד"ר קוטס, שעובד לטובת קרונוס ולוק. פרסי, תאליה, גרובר ושתיים מציידות ארטמיס- זואי צל ליל, וביאנקה די אנג'לו, יוצאים למסע על מנת לחלץ אותה ואת ארטמיס, שגם היא נחטפה, ומחזיקה את השמים על גבה במקום אטלס. גם כאן הם מצליחים במסעם. תאליה מצטרפת לציידות ארטמיס.
בספר הרביעי פרסי יוצא למסע חיפושים נוסף עם גרובר ואנבת', על מנת למצוא את חוט אריאדנה ששולט במבוך של דיידלוס - הלבירינת (שמשתרע מתחת לפני העולם, ואם תשלוט בו אתה יכול להגיע לכל מקום שאתה רוצה) ונמצא בידיו של דיידלוס עצמו, רק שהפעם - גם טייסון הקיקלופ מצטרף אליהם, וגרובר נלחץ מזה. במהלך המסע פרסי ואנבת' נאלצים להיפרד לזמן מה מגרובר וטייסון, אחרי שגרובר מריח את ריחו של פאן, אל הטבע, בצורה חזקה מאוד, לאחר כמה זמן הם נפגשים שוב והם מגלים ששני חבריהם גילו את פאן, אולם לצערם - הוא גוסס. אל אומנם לא יכול למות, אך הוא מתפוגג כאשר ממלכתו מתפוגגת, במקרה הזה הטבע. רייצ'ל דר מניחה שזה באשמת אביה, קבלן עשיר שהורס את הטבע לטובת בניית בניינים. פאן ממנה את גרובר להיות אדון הפרא במקומו. לוק מצא את החוט ותוקף את מחנה החצויים, אולם בעזרת "כוח הפאניקה" שגרובר קיבל מפאן לפני התפוגגותו, הם בורחים. המבוך נהרס כשדיידלוס מתאבד.
בספר החמישי צבאו של קרונוס מכין מצור על העיר מנהטן, שם, בראש בניין אמפייר סטייט, ניצב הר האולימפוס. כמה מהאלים המשניים מצטרפים לקרונוס, ובהם אל השינה מורפיאוס, שמרדים את כל אנשי העיר, ובהם גרובר, שסייר שם. פרסי וניקו מוצאים אותו ומעירים אותו, והוא חוזר למחנה החצויים. בסוף הספר המחנה מנצח לאחר שלוק, שבו שכן קרונוס, התאבד.
ביוגרפיה בדיונית > סדרות המשך

בסדרות הבאות ממלא גרובר תפקיד קטן ביותר. בספר הראשון של גיבורי האולימפוס מתגלה שפרסי נעלם שלושה ימים לפני תחילת העלילה. גרובר וחברים נוספים של פרסי נשלחים לאתר אותו. בספרים הבאים גרובר והאורקל רייצ'ל מנסים לשווא לקיים יחסי חוץ ודיפלומטיה טובה יותר בין היוונים לרומים. בסדרה הבאה הוא מופיע בתור מורה הדרך של מג מקפרי והאל אפולו במבוך של דיידלוס בספר המבוך הבוער.
נשק

לגרובר אין ממש נשק, אך הוא נלחם באמצעות קסמיו של חלילי הפאן שלו. בסוף הספר הרביעי הוא משתמש בכוח הפאניקה שקיבל מהאל פאן כדי להבריח את צבא קרונוס מהמחנה.
בסרטים

בסרטים גרובר אנדרווד מגולם בידי הראפר ברנדון טי. ג'קסון.
משפחה

בן המשפחה הידוע היחיד של גרובר היה דודו, פרדיננד אנדרווד. במהלך המסע של הספר הראשון השלישייה הולכת לחנות הפסלים של האישה בעלת שיער הנחשים, המפלצת המאבנת, מדוזה, שם גרובר מגלה שפרדיננד, שעד עכשיו לא ידע מה עלה בגורלו בחיפושיו אחר האל פאן, הפך לפסל בגללה. גרובר הניח שדברים דומים קרו גם לאביו.
מראה

בעל שיער חום מתולתל, ופצעוניי בגרות על פניו, וזקנקן קטן שגדל עם הזמן. בעל רגליים שעירות של תיש. בספר הראשון גדלות לו קרניים שעם הזמן גדלות עוד יותר. יש לו בגדים אנושיים כדי שבני תמותה רגילים לא יבחינו בקרניים ופרסות שלו, כי למרות שיש דבר הנקרא "ערפול" שמעוות את מה שבני האדם רואים למשהו "מציאותי יותר", יש כאלה שיכולים לראות מבעד לערפול.
פלרוף

| --- | --- |
 לידה:  העידן השלישי אאותאוד#הארץ ארץ האֵאוֹתֵאוֹד
 מוות:  2501 רוהן רוֹהָן
 מין:  זכר
 גזע:  סוס
 זוויג:  זכר
 בעלים:  אֵאוֹרְל "הצעיר"
 ידוע בשל:  היותו סוסו של אֵאוֹרְל "הצעיר", תוחלת חייו הארכה, יכולתו להבין את בני האדם
 תקופת הפעילות:  2501 – 2545 (כ־44 שנים)
בלגנדריום של טולקין, פֵלָרוֹף (באנגלית: Felaróf) היה סוסו של אֵאוֹרְל.
אטימולוגיה

משמעות המילה "פֵלָרוֹף" היא "אמיץ מאוד, חזק מאוד" בשפת אדם עתיקה.
ביוגרפיה

פֵלָרוֹף נולד בארץ האֵאוֹתֵאוֹד בתחילת העידן השלישי בתור סוס בר חסר שם. כשהיה עוד סייח תפס אותו לֵאוֹד, שהיה שר האֵאוֹתֵאוֹד ה-24. הוא גדל מהר מאוד להיות סוס גדול וחזק, עד שאף אחד לא העז לעלות עליו. כשלֵאוֹד ניסה זאת, העיף אותו פֵלָרוֹף מעל גבו, הרג אותו וברח. יורשו ובנו הבכור של לֵאוֹד, אֵאוֹרְל, היה אז רק בן 16, ונשבע לנקום את דם אביו. כאשר מצא לבסוף את הסוס, מלוויו ציפו שיתקרב אליו ויירה בו חץ. אבל אֵאוֹרְל קרא בקול גדול: ”גש הלום, רועץ-אדם, ויינתן לך שם חדש!” למרבה הפתעתם של מלויו, הסוס התקרב ועמד לפניו, ואֵאוֹרְל אמר לו: ”פֵלָרוֹף הוא השם שאתן לך. אוהב אתה את חירותך, ועל זאת לא אאשימך. אבל עכשיו אתה חייב לי חוב-דמים גדול, ובגינו תסגיר לידי את חירותך עד סוף ימיך.” אֵאוֹרְל עלה על פֵלָרוֹף, וזה נכנע לרצונו. מאז אֵאוֹרְל רכב על פֵלָרוֹף ללא כל אוכף ורסן. הוא גם רכב עליו בקרב בשדה הקֶלֶבְּרַנְט, וביחד איתו מת כנגד בני המזרח. פֵלָרוֹף נקבר ביחד עם אֵאוֹרְל באֵדוֹרָס.
משפחתו

הרוֹהִירִים מספרים שבֶּמָה הביא את משפחתו של פֵלָרוֹף ממעבר לים. צאצאיו היו המֵאָרָאִים.
ביאורים

1 2 3  לעידן השלישי
↑  שפת אדם עתיקה שהמציא טולקין.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  ג'. ר. ר. טולקין, עמנואל לוטם (ע), תרגום: רות לבנית, אוריאל אופק, שר הטבעות, זמורה ביתן מוציאים לאור, 1998, עמ' 1027
↑  ג'. ר. ר. טולקין, עמנואל לוטם (ע), תרגום: רות לבנית, אוריאל אופק, שר הטבעות, זמורה ביתן מוציאים לאור, 1998, עמ' 1173
↑  "How Many Lords of Éothéod Were There?". Middle-earth & J.R.R. Tolkien Blog (באנגלית אמריקאית). 2013-10-10. נבדק ב-2025-01-02.
↑  ג'. ר. ר. טולקין, עמנואל לוטם (ע), תרגום: רות לבנית, אוריאל אופק, שר הטבעות, זמורה ביתן מוציאים לאור, 1998, עמ' 1030
עץ ראש השנה

יולקה לנובי גוד
יולקה לחג המולד
יולקה (ברוסית: Ёлка, באוקראינית: Йо́лка או Ялинка, בבלארוסית: Ялiнка או Ёлка, בפולנית: Choinka) הוא שם המקובל במזרח אירופה לעץ מקושט המוצב בימי החגים לרגל תחילת השנה – נובי גוד או חג המולד – כשלרוב נעשה שימוש בעץ אשוח.
שימוש

מקובל לזהות את השם עם העצים אורן, אשוח ואשוחית, אבל כל עץ ממשפחת המחטניים יכול לשמש בתפקיד. נהוג לקשט את העץ בבית בקישוטי זכוכית או פלסטיק, ולהציב מתנות מתחת לעץ.
קיימים מספר סוגים לשימוש יולקה בחגים:[דרוש מקור]
נובי גוד – שימושים תרבותיים, המובססים על סממני החג בתקופת הכנסייה הפרבוסלאבית.
חג מולד – שימוש דתי נוצרי ידוע כעץ חג המולד.
שימוש > השימוש במערב

במערב, השימוש בעץ כסמל חגיגי קיים בצורות שונות ובתרבויות שונות. בארצות הברית ובאירופה המערבית, נהוג להשתמש בעץ אשוח או אורן כחלק מחגיגות חג המולד. קיימת אף מנהג של "עץ החגים", המיועד להכיל סממנים ממגוון חגים ותרבויות.
שימוש > השימוש באסיה

ביפן, לדוגמה, ישנו מנהג של קישוט עץ בראש השנה האזרחית, אך זהו יותר השפעה מערבית מאשר מנהג מקומי. בהודו, חג הדיוואלי כולל גם קישוטים ואורות, אך לא באותו האופן של עץ חג המולד.
שימוש > השימוש באפריקה

באפריקה, במיוחד במדינות עם השפעה נוצרית, קיים גם מנהג של קישוט עץ בחג המולד. בכל זאת, ברוב המקרים הקישוטים יכולים להיות שונים ולכלול חומרים מקומיים כמו קשתות ופירות.
שימוש > השימוש באמריקה הלטינית

באמריקה הלטינית, כחלק מחגיגות חג המולד (בספרדית: Navidad), נהוג גם לקשט עצים. כאן גם יכולים להיות קישוטים כמו דמויות של קדושה ורגלים,[דרושה הבהרה] בנוסף לכוכבים ואורות.
השנה הטורקית החדשה – באזורים שהיו תחת שלטון טורקי או בעלי השפעה טורקית ארוכה לאחר 1920 השימוש בשם Yılbaşı Ağacı ירד, והשתמשו בשם יולקה. [דרוש מקור]
על פי הנהוג אין הבדל בין מראהו של יולקה לחג כזה או אחר, זה קשור יותר באיזה חג העץ יוצג (אותו העץ עם אותם הקישוטים רק בחגים שונים).
סוגי קישוט

כדורי זכוכית
סרטים המדמים שלג
בראש העץ מוצב סמל החג (כוכב בחג המולד)
אנקדוטות

בשנת 2011 היה משבר דיפלומטי בין ריגה לטאלין סביב השאלה באיזו משתי הערים הללו התחיל השימוש בעץ מקושט כחגיגה דתית.
ראו גם

עץ חג המולד
חביבי יא עיני

| --- | --- |
 סינגל בביצוע מאיא יזבכ
 מדינה:  לבנון לבנון
 יצא לאור:  1983
 שפה:  ערבית
 כתיבה:  ג'ורג' יזבכ
 לחן:  ג'ורג' יזבכ
 
"חַבִּיבִּי יַא עֵינִי" (בערבית: "حبيبي يا عيني") הוא שיר משנת 1983 של הזמרת הלבנונית מאיא יזבכ.
רקע

השיר "חביבי יא עיני" הושר במקור על ידי הזמרת מַאיַא יַזְבֶּכּ (ער'), בת העדה הנוצרית בלבנון. המילים והלחן חוברו על ידי אביה, ג'ורג' יזבכ בשנת 1983, מלחין לבנוני שהלחין שירים גם לזמרים ידועים כמו ג'ורג' וסוף. אחיה, נגן ההקשה באסם יזבכ, משתתף גם הוא בשיר. המנגינה הקצבית שחיבר אביה הפכה את השיר לפופולרי בקרב רקדניות מחול מזרחי. בשנת 2011 ניסתה יזבכ לעשות קאמבק, באמצעות עיבוד מחודש של השיר, אך הניסיון לא זכה להתרומם. בשנת 2022 חזרה יזבכ לתודעה הציבורית עם ביצוע של השיר "חביבי יא עיני" בפסטיבל "הזמן היפה" בלבנון, שבלט במיוחד על פני המשתתפות האחרות.
השיר זכה לגרסאות כיסוי שונות בעולם הערבי, כמו הזמרות נורהאן, מרים פארס (אנ'), נאנסי עג'רם, הייפא והבי וכן גם על ידי זמרים ישראלים כמו שריף, סמיר שוקרי, ג'ורג' בר, חיים משה, אישתאר, רינת בר, תזמורת ירושלים מזרח ומערב, הפרויקט של רביבו, ליאור נרקיס ונסרין קדרי, זהבה בן, אלי לוזון ואתי לוי. הגרסה של סמיר שוקרי, חציה עיבוד לשיר המקורי וחציו השני של השיר המצרי "יַא תַאעֶבְּנִי", חלק משיר ארוך יותר של אחמד עדוויה, שנקרא "יַא בַּלַדִי יַא וַאד".
בשנת 2018 פורסם בתקשורת הערבית כי זמר ישראלי אלמוני בשם יוסי ברדא "גנב" את הלחן של השיר, כדי להעמיד שיר תמיכה בבנימין נתניהו.
מילים

לאורך השיר חוזרות מילותיו הראשונות, שמהן נגזר שמו: "יא חביבי יא עיני; יא עיני יא לילי; יא מסהר עיני; בנהארי ולילי" (يا حبيبي يا عيني; يا عيني يا ليلي; يا مسهّر عيني; بنهاري وليلي). פירושן: "אהובי, עיניים שלי, אתה המדיר שינה מעיני, בימים ובלילות". מוטיב העיניים חוזר לאורך השיר, והזמרת מייחלת ומתגעגעת לעיניו השחרחרות של אהובה ("אַבּוּ סַמְרַא"; أبو سمرا). "חי אלוהים התגעגעתי, בחיי עיניך" (والله اشتقنا وحياة عيونك; ואללה אשתקנא, וחיאת עיונכ), "הו הפרידה שלנו, התגעגעתי לעיניך" (يا مفارقنا اشتقنا لعيونك; יא מפארקנא, אשתקנא לעיונכ), "התגעגעתי לעיניך השחרחרות, בנוכחותך הירח בלילה מתוק יותר" (بوجودك يا أبو سمرا بيحلى السّهر باللّيل; בוג'ודכ יא אבו סמרא, ביחלא אלסהר באלליל).
ביאורים

↑  "الزمن الجميل"
הערות שוליים

1 2  משאיר ער בלילות - ערביט, באתר ערביט, ‏11 בפברואר 2021
↑   Habibi Ya Einy | London Belly Dance Performance, סרטון בערוץ "Leilah Isaac", באתר יוטיוב (אורך: 02:51)
↑   Marta Korzun new dance "Habibi Ya Einy", סרטון בערוץ "MARTA KORZUN Official Channel", באתר יוטיוב (אורך: 04:16)
↑   "Habibi Ya Eini" - Nourhanne | Belly Dance Performance | The Spotlight Showcase | Mohnaa, סרטון בערוץ "Mohnaa Shrivastava - The Indigo Casbah", באתר יוטיוב (אורך: 04:55)
↑   חביבי יא עיני ריקוד בטן Habibi Ya Eini Belly Dance, סרטון בערוץ "Noga Edry", באתר יוטיוב (אורך: 03:35)
1 2  אבי שושן, טבעית בכל שפה, באתר ynet, 17 בדצמבר 2009
↑  إسراء إبراهيم, أين اختفت صاحبة أغنية "حبيبي يا عيني" ولماذا ظهر الفيديو كليب بهذا الشكل؟ المطربة توضح, e3lam, ‏21 ביולי 2022
↑  بعد 40 عام على أغنيتها "حبيبي يا عيني".. المطربة مايا يزبك حديث الجمهور بعد عودتها للظهور, Hia Magazine, ‏9 ביוני 2022 (בערבית)
↑   רינת בר | Rinat Bar - יא חביבי יעני (prod. by dj PM), סרטון בערוץ "רינת בר - Rinat Bar", באתר יוטיוב (אורך: 02:50)
↑  Yaniv Levi, המופע של נסרין קדרי בהיכל מנורה, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 18 ביוני 2023
↑   זהבה בן יא חביבי, סרטון בערוץ "Eli Azarzar", באתר יוטיוב (אורך: 03:45)
↑   אלי לוזון חביבי יעני, סרטון בערוץ "Benmushproductions", באתר יוטיוב (אורך: 05:07)
↑   אתי לוי חביבי יעני בערבית, סרטון בערוץ "Eti Levi Official אתי לוי הערוץ הרשמי", באתר יוטיוב (אורך: 03:21)
↑  האשם אל־פח'ראני, فيديو ..مطرب إسرائيلى يسرق لحن أغنية "حبيبى يا عينى" ليغازل بها نتنياهو, אל-יום א-סאבע, ‏28 בפברואר 2018 (בערבית)
שלום לוין

שלום לוין, 1995
דוד בן-גוריון ושלום לוין בוועידת הסתדרות המורים ב-1962
שלום לוין (27 במרץ 1916, ט' בניסן תרע"ו – 14 באפריל 1995, תשנ"ה) היה המזכיר הכללי של הסתדרות המורים בישראל (1955–1980), נשיא הפדרציה הבינלאומית של התאגדויות המורים (1963–1965), חבר הכנסת (1969–1977), חבר הוועדה המרכזת של ההסתדרות הכללית (1978–1981), נשיא הסתדרות המורים החמישי ויו"ר המועצה הפדגוגית (1980 - 1995).
משפחתו

רעייתו, דימה (דימונה לבית שלי; נולדה ב-1920 בירושלים, נפטרה ב-1989 בת"א), בת מלכה (מולה ליכטהויז) וחיים (פיינברג) שלי, הייתה מורה, מחנכת ומנהלת, מכפר תבור ודגניה א' (בית החינוך המשותף דגניה) ועד לניהול בית החינוך ע"ש א"ד גורדון ("בית החינוך לילדי עובדים בצפון") בתל אביב.
בנו, יואב לביא (נולד ב-1946, ירושלים), הוא יועץ בתחומי חברה, מִנהל ומִמשל, סופר, עורך, מתרגם ופובליציסט, וכן חוקר בתחום ההיסטוריה של מדינת ישראל.
בתו, נעמה ארז (נולדה ב-1952, ירושלים), היא משוררת, סופרת ועיתונאית ועבדה כיועצת חינוכית במערכת החינוך שנים רבות.
אחיו, אריה לוין (1912–2000), היה ממקימי באר שבע החדשה וסגנו של ראש העיר הראשון, דוד טוביהו, בראשית שנות החמישים, תקופת קליטת העלייה וייסוד העיר החדשה.
לוין השאיר אחריו ארבעה נכדים. אחד מהם, עידו לביא, מהנדס, היה שחקן מרכז ההגנה בנבחרת ישראל בכדוריד ובמחזיקת גביע המדינה חמש פעמים בעשור הראשון של המילניום אס"א תל אביב (כדוריד).
הערות שוליים

↑  ש. לוין - נשיא פדראצית המורים, הארץ, 8 באוגוסט 1963
↑  ציפי שחורי-רובין, 50 שנות הכשרת מורים בנגב עמ' 17, הערה 10
↑  ילדים בסדר גמור מאת חנה יבלונקה, הוצאת ידיעות אחרונות/ספרי חמד, 2018; עמ' 211-212; שלום לוין: "י' בטבת: נזכור את השואה!", הד החינוך 16,  18 בדצמבר 1958, הוצאת הסתדרות המורים; עמ' 1
↑  והיו עיניך רואות את מוריך, מאת אורה אחימאיר וחיים באר, הוצאת עם עובד, 1994; עמ' 271
↑  צבי צמרת - זלמן ארן והפרודוקטיביזציה של בני ,עדות המזרח', עמ' 318
1 2  אליעזר שמואלי, מתוך "יובל לארגון המורים העל-יסודיים" עמ' 42
↑  אייל כפכפי, "שני סוגי ממלכתיות: המקרה של היחס בין ההסת' הכללית להסתדרות המורים", עיונים בתקומת ישראל 6, 1996, עמ' 358–401 (ר' בייחוד עמ' 393-394)
↑  פרוטוקול הדיון בענייני מרכז הסתדרות המורים, לשכת ראש הממשלה, ירושלים, 2 ביולי 1962, ארכיון בית-ברל
↑   גידי וייץ, איך ניסה בן-גוריון להתכונן ליום שבו ייבחר ראש ממשלה מזרחי, באתר הארץ, 9 באפריל 2015
↑  ריאיון לבטאון ארגון המורים העל יסודיים "קשר עין" 1990,
↑  צבי צמרת - זלמן ארן והפרודוקטיביזציה של בני ,עדות המזרח'
↑   מירב ארלוזורוב, "הילדים לא בשלים": הישגי התלמידים שלא למדו בחטיבות ביניים גבוהים יותר, באתר TheMarker‏, 24 ביולי 2019
↑   שירה קדרי־עובדיה, חטיבות הביניים היו אמורות לייצר אינטגרציה. מחקר ענק מראה כי הן מנציחות פערים, באתר הארץ, 17 בנובמבר 2021
↑  אלי אשד, מדוד בן ישי ועד דוד בן-גוריון - 40 שנות בית התנ"ך, בבלוג "המולטי יקום של אלי אשד", 21 באפריל 2010
↑  פרופ' היינריך רודנשטיין, ביוגרפיה Heinrich Rodenstein
↑  "שר האומה מצווה", דבר, ספטמבר 1957
↑  מטרות עמותת מחנכים למלחמה בגזענות ובאנטישמיות, באתר www.itu.org.il (ארכיון)
↑  ראשונים ופורצי דרך, הקשר הרב-דורי, בית התפוצות ראשונים ופורצי דרך במשפחתי, באתר הקשר הרב דורי
↑  ברכת הממשלה לד. בן גוריון, אירועי יובל ה-80 לבן-גוריון, דבר, 27 בספטמבר 1966
↑  "הכל פוליטי", מאת ד"ר עמוס כרמל, הוצאת דביר, 2001;כרך ב', עמ' 710
↑  Worlds of Education, 19/2/2019#EI25: “Trade unionism, the teaching profession, and democracy”, interview of EI General Secretary Emeritus Fred van Leeuwen, Education International, ‏2018-12-17 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264430305171  GND: 1158051255  ISNI: 0000 0000 7058 9528  LCCN: n80025046  SNAC: w66j23hx  VIAF: 98002218   WorldCat (עם VIAF): 98002218
הספנדרלים של סן מרקו והפרדיגמה הפנגלוסית

הספנדרלים של סן מרקו והפרדיגמה הפנגלוסית (באנגלית: The Spandrels of San Marco and the Panglossian Paradigm: A Critique of the Adaptationist Program), הידוע גם בשם "מאמר הספנדרלים" ("Spandrels paper") הוא מאמר מאת הביולוגים האבולוציוניים סטיבן ג'יי גולד וריצ'רד לוונטין, שפורסם במקור בכתב העת Proceedings of the Royal Society B: Biological Sciences בשנת 1979. המאמר מבקר את אסכולת החשיבה האדפטציוניסטית (Adaptationism) שרווחה בביולוגיה האבולוציונית באותה תקופה, תוך שימוש בשתי מטפורות: זו של הספנדרלים בבזיליקת סן מרקו, קתדרלה בוונציה, איטליה, וזו של הדמות הבדיונית "פאנגלוס" בנובלה "קנדיד" מאת וולטר. המאמר היה הראשון שהשתמש במונח האדריכלי "ספנדרל" בהקשר ביולוגי; המונח "ספנדרל" הפך מאז למטבע לשון בביולוגיה שמתייחס לתוצרי לוואי של הסתגלות.
רקע

מאמר הספנדרלים נכתב ב-1978, ובאותה שנה נשא אותו גולד כהרצאה בפני החברה המלכותית. גולד ביקר בקתדרלת סן מרקו זמן קצר לפני שכתב את המאמר. במאמר כתובים שמותיהם של גולד ולוונטין כמחברים. עם זאת, בראיון ב-2015 אמר לוונטין כי גולד כתב את רוב המאמר וכי הוא תרם לו "תרומה פחותה".
סגנון

גולד התייחס למאמר כ"מאמר דעה" מכיוון שבניגוד לרוב המאמרים המדעיים, הוא לא היה מאמר סקירה שסקר מחקרים קודמים או נתונים אמפיריים. הוא נכתב בסגנון פרובוקטיבי וספרותי שהיה יוצא דופן אפילו בהשוואה לזה של רוב מאמרי הדעה האחרים. דייוויד סי קוולר (Queller) תיאר את המאמר כ"מאמר דעה, פולמוס, מניפסט ויצירת מופת רטורית".
טיעונים

במאמר טענו גולד ולוונטין שעיצוב הפסיפס על הספנדרלים בבזיליקת סן מרקו הוא "כל כך משוכלל, הרמוני ותכליתי עד שאנו מתפתים לראות בו את נקודת המוצא של כל ניתוח, כגורם במובן מסוים של האדריכלות שמסביב." הם טוענים שזה שגוי, כי הספנדרלים היו אילוץ אדריכלי ש"סיפק חלל שבו נוצרו הפסיפסים". המאמר יצר אנלוגיה בין הספנדרלים הללו לבין האילוצים האבולוציוניים של אורגניזמים והצורך להבחין בין השימוש הנוכחי בתכונה לבין הסיבה שהיא התפתחה. המאמר משווה את נקודת המבט האדפטציוניסטית לזו של ד"ר פנגלוס, דמות ב"קנדיד" של וולטייר, שהאמין שהעולם שבו הוא חי הוא העולם הטוב ביותר האפשרי. דעה זו מתגלמת בהצהרה של פנגלוס כי "הכל נעשה למטרה הטובה ביותר. האף שלנו יוצר כדי לשאת משקפיים, אז יש לנו משקפיים. רגליים נועדו בבירור למכנסיים, ואנחנו לובשים אותם". המאמר מבקר גם אדפטציוניסטים על כך שאינם מפתחים שיטות קפדניות מספיק כדי לבחון את ההשערות שלהם.
השפעה

המאמר היה בעל השפעה ושנוי במחלוקת מאז פורסם לראשונה. ג'רלד בורג'יה מאוניברסיטת מרילנד טען שהוא "בין המאמרים הידועים והעובדתיים ביותר בביולוגיה אבולוציונית ב-50 השנים האחרונות". דייוויד סלואן וילסון התייחס אליו כ"אחד המאמרים המשפיעים ביותר בתחום הביולוגיה האבולוציונית". לעיתים מיוחסת לו תחילת הוויכוח על תוקפו של אדפטציוניזם בביולוגיה אבולוציונית מודרנית. טענה זו שנויה במחלוקת. המאמר שימש השראה לספר "הבנת הפרוזה המדעית", Understanding Scientific Prose, שראה אור ב-1993. בספר 14 ביקורות על המאמר המקורי מאת מומחים מתחומים שונים, ולאחר מכן פרק תשובה מאת גולד. לפי מאסימו פיליוצ'י וג'ונתן קפלן, "אחרי מאמר הספנדרלים, אבולוציוניסטים היו זהירים יותר בייצור סיפורי למה-ככה על סמך ברירה טבעית, והקדישו יותר תשומת לב למגוון תהליכים אחרים". בשנת 2009 כתב רסמוס נילסן כי המאמר "שינה מהותית את השיח של הביולוגיה האבולוציונית".
תגובות

ארנסט מאייר טען שהביקורות שהשמיעו גולד ולוונטין במאמר תקפות, אך הבעיות שהם זיהו היו תוצאה של טעויות הסתגלות, למשל נקודות מבט אטומיסטיות ודטרמיניסטיות יתר על המידה, ולא פגמים של התוכנית. תוכנית ההסתגלות עצמה. ג'ון מיינרד סמית' סבר ש"למאמר הייתה השפעה בריאה... הביקורת שלהם אילצה אותנו לנקות את המחקר ולספק ראיות לסיפורים שלנו. אבל הסתגלות, אדפטציוניזם, נשארה הליבה של החשיבה הביולוגית." בסקירה של הספר כתב טים רדפורד שמאמר הספנדרלים היה "יוצא דופן כי מי שאינו מדען יכול להבין בדיוק את הנאמר, ולקרוא אותו עד הסוף מבלי לפטור אותו בלא כלום תוך כדי כך, ובאותו זמן תאורטיקנים אבולוציוניים יכולים לקרוא אותו ולקבל אפופלקסיה [דימוי שפירושו "יתפוצץ להם המוח"]." סנדרה מיטשל טוענת שניתן לפרש את הטיעונים של המאמר בנוגע להסתגלותיות (אדפטציוניזם) בשלוש דרכים שונות: שיש לבחון השערות הסתגלותיות בקפדנות לפני קבלתן; שיש לקבל הסברים פלורליסטיים של תופעות ביולוגיות לצד הסברים אדפטציוניסטיים; או שהסברים לא-הסתגלותיים לא עדיפים מבחינה אובייקטיבית על הסברים הסתגלותיים.
גולד ולוונטין הגדירו "ספנדרל" בביולוגיה כאילוץ שמוטל על התפתחות האורגניזם. עם זאת, אלאסדייר יוסטון (Alasdair Houston) הציע שמונח אדריכלי אחר, פנדנטיבה, עשוי להיות תיאור מדויק יותר של אילוצים כאלה. בספרו "הרעיון המסוכן של דרווין" ביקר דניאל דנט את מטפורת הספנדרלים של גולד ולוונטין מאותה סיבה, והוסיף, "הספנדרלים של סן מרקו אינם ספנדרלים אפילו במובן המורחב של גולד. הם עיבודים שנבחרו מתוך קבוצה של שווי ערך אפשריים (equipossibles) מסיבות אסתטיות בעיקר." ביקורת זו ספגה ביקורת מרוברט מארק, שטען ש"האנלוגיה המוטעה בין דימוי הספנדרל של גולד ולוונטין לבין פנדנטיבה מרמז אולי על פרשנות מרחיבה יותר של בחירת עיצוב ממה שהם התכוונו באנלוגיה שלהם. אבל הביקורת של דנט על הבסיס האדריכלי של האנלוגיה מוליכה שולל עוד יותר מכיוון שהוא מזלזל ברציונל הטכני של האלמנטים האדריכליים המדוברים." כמה מהמגנים של הפרספקטיבה ההסתגלותית פיתחו "הסתגלותיות הסברתית" בתגובה לכמה מהטיעונים שהועלו במאמר. הסתגלותיות (אדפטציוניזם) כהסבר טוענת כי הסתגלות, אף שאינה שכיחה, עדיין חשובה בתהליך האבולוציוני.
סטיבן פינקר ביקר את גולד ולוונטין על כך שהשתמשו מחדש בטיעון של ג'ורג' ויליאמס כדי להדגיש תכונות לא מסתגלות מבלי לתת קרדיט. גולד הגיב שהאשמתו של פינקר הייתה "רצינית ושגויה", וכתב: "אני אוהב את ספרו של ויליאמס ומצטט אותו לעיתים קרובות - אבל לא במאמר הספנדרלים כי לא הוא, לא אני, ולא אף אחד אחר במאה שלנו המציא את הרעיון. הרעיון. תמיד היה חלק מהתיאוריה האבולוציונית." ג'רלד בורג'יה מתח ביקורת על המאמר וטען כי "הטון הבלתי סלחני והשימוש בהיפרבולות (הפרזות) נועדו לעורר רגשות במקום לעודד ויכוח מנומק". על פי טים לוונס, "אחד השיעורים המשמעותיים ביותר שמלמד המאמר הוא על החשיבות בביולוגיה האבולוציונית של תיאור מבוסס אמפירי של מהי תכונה ומה אינו תכונה."
הסופר קאפ הספרדי 2023

| --- | --- |

 מארחת:  ערב הסעודית ערב הסעודית, האצטדיון הבינלאומי המלך פהד, ריאד
 תקופת התחרות:  11 בינואר 2023 – 15 בינואר 2023 (5 ימים)
 מספר משתתפות:  4
 הזוכה:  ברצלונה
 מספר משחקים:  3
 מספר שערים:  10 (3.33 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  146,461 (48,820 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  פולין רוברט לבנדובסקי   צרפת כרים בנזמה   (2 שערים)
 → 20222024 ←
עונת 2022/2023 בסופר קאפ הספרדי היא המהדורה ה־39 במסגרת הסופר קאפ הספרדי, תחרות כדורגל שנתית למועדונים הספרדיים המצליחים ביותר במסגרת הלה ליגה וגביע המלך בעונה החולפת. לראשונה מזה שש שנים משחק הגמר היה משחק "קלאסיקו" לאחר שברצלונה גברה על ריאל בטיס בחצי הגמר וריאל מדריד גברה גם כן על ולנסיה.
הקבוצות המשתתפות

הטורניר כולל את אלופת ספרד וסגניתה, ושתי הקבוצות שהעפילו לגמר גביע המלך.
| קבוצה | סיבת העפלה | הופעות (הופעה אחרונה) | הישגים קודמים> אלופה | הישגים קודמים> סגנית | הישגים קודמים> חצי הגמר |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ריאל בטיס | זוכת גביע המלך | 2 (2005) | – | 1 | – |
| ריאל מדריד | אלופת ספרד | 18 (2022) | 12 | 5 | 1 |
| ולנסיה | הפסידה בגמר גביע המלך | 5 (2020) | 1 | 3 | 1 |
| ברצלונה | מקום שני בלה ליגה | 26 (2022) | 13 | 11 | 2 |
המשחקים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | גמר | גמר |
 
|   | 11 בינואר 2023 – ריאד | 11 בינואר 2023 – ריאד |  |  |  |  |
|   | 11 בינואר 2023 – ריאד | 11 בינואר 2023 – ריאד |  |  |  |  |
|   | ריאל מדריד (פ) | 1 (4) |  |  |  |  |
|   | ריאל מדריד (פ) | 1 (4) |  |  | 15 בינואר 2023 – ריאד | 15 בינואר 2023 – ריאד |
|   | ולנסיה | 1 (3)  |  |  | 15 בינואר 2023 – ריאד | 15 בינואר 2023 – ריאד |
|   | ולנסיה | 1 (3)  |  |  | ריאל מדריד | 1 |
|   | 12 בינואר 2023 – ריאד | 12 בינואר 2023 – ריאד |  |  | ריאל מדריד | 1 |
|   | 12 בינואר 2023 – ריאד | 12 בינואר 2023 – ריאד |  |  | ברצלונה | 3  |
|   | ריאל בטיס | 2 (2) |  |  | ברצלונה | 3  |
|   | ריאל בטיס | 2 (2) |  |  |  |  |
|   | ברצלונה (פ) | 2 (4)  |  |  |  |  |
|   | ברצלונה (פ) | 2 (4)  |  |  |  |  |