stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלן מור
עבודותיו > חזרתו למיינסטרים > 1963 (סדרת קומיקס)

באותה תקופה קיבל את ההרגשה כי השפעתו על עולם הקומיקס הייתה במובנים רבים מזיקה. במקום לקחת השראה מההבטים החדשניים של עבודותיו, יוצרים שהמשיכו את דרכו, חיקו את האלימות ואת הקדרות. כתגובת נגד לנטישת התמימות בז'אנר גיבורי העל, מור והאומנים Stephen R. Bissette, Rick Veitch ו John Totleben הגו את 1963, סדרת קומיקס שחיקתה (פסטיש) את סגנון העבודה המוקדם של מארוול. 
בשעה שחיקה מור את הגרסאות המוקדמות של ספיידרמן, דוקטור סטריינג', איירון מן, ארבעת המופלאים והאוונג'רס, שחזר את סגנון הקומיקס של התקופה. בין ההיבטים שמאפיינים ניתן לראות את הסקסיזם והגישה הפרו קפיטליסטית ששחקה תפקיד משמעותי באותה התקופה אך מתאימה גם לקהל של שנות התשעים. הסדרה גם כללה קידום עצמי בסגנון התקופה, קו של קידום עצמי, סאטירה על טורי העורך הבומבסטיים של מארוול וכן על המדיניות של סטן לי. הסדרה אמורה הייתה להסתיים עם גיליון שנתי שבו הגיבורים היו עוברים בזמן לשנות ה-90 על מנת לפגוש את אב הטיפוס הקודר והאלים במיוחד של חברת Image Comics. גיבורי 1963 היו אמורים להזדעזע מהצאצאים שלהם אף על פי שהשינוי מארבעה צבעים במקור של שנות השישים, לסגנון עם הצללות של שנות התשעים, אמור היה לעורר ביקורת גם על כך. השנתון מעולם לא הופיע בשל סכסוך עם חברת הקומיקס ועם היוצרים האחרים.
אחרי 1963, עבד מור על "Wildcats" של ג'ים לי ומספר כותרים של רוב לייפלד, בהם: "Supreme",‏ "Youngblood" ו"Glory". בכותרים אלו, עבד מחדש על הדמויות, על הרקע הבסיסי שלהן ועל הדמויות החדשות שנגזרו מהן. מור גם מיקם את הדמויות בסדרות יישומיות יותר. בידיים של מור, "Supreme", המקבילה האלימה של לייפלד לסופרמן, נהייתה מחווה פוסט-מודרניסטית רבת תושייה לקומיקסי גיבורי העל משנות ה-40 ובמיוחד מקומיקס סופרמן מתקופתו של Mort Weisinger. פלשבקים להרפתקאות העבר של הדמות, היוו פרשנות להיסטוריית הקומיקס, סיפור סיפורים והמיתוס של סופרמן.
עבודותיו > America's Best Comics

אחרי שסיים לעבוד על WildC.A.T.s, של ג'ים לי יצר מור את הקו של America's Best Comics, קבוצה חדשה של דמויות שתפורסם על ידי חברתו של לי Wildstorm.
עבודותיו > America's Best Comics > ליגה של ג'נטלמנים מובחרים

ב"ליגה של ג'נטלמנים מובחרים", מספר דמויות מספרים בני התקופה הוויקטוריאנית (שזכויות היוצרים עליהם פגו) קובצו יחדיו על מנת לעבוד עבור האימפריה הבריטית, כדי להחזיר חפץ שבידיים הלא נכונות יכול לשמש כדי לתקוף את אנגליה. בין הדמויות שאיגד יחדיו מור בספר, כוללים אלן קווטרמיין הפרוטגוניסט ממכרות המלך שלמה של הנרי ריידר הגרד. הרואה ואינו נראה של הרברט ג'ורג' ולס, קפטן נמו של ז'ול ורן, ד"ר ג'קיל מספרו של רוברט לואיס סטיבנסון, ווילהלמינה מאריי מדרקולה של ברם סטוקר.
הקומיקס הזה היה הראשון שיצא תחת ABC. הוא צויר על ידי קווין אוניל (Kevin O'Neill).
באוגדן השני החבורה נלחמת בפלישת חייזרים לאנגליה, והחלק השלישי בסדרה נקרא "תיק המסמכים השחור" (The Black Dossier). בשל בעיות של זכויות יוצרים, הקומיקס לא הוצא לאור מחוץ לארצות הברית. 
עיבוד לקולנוע של האוגדן הראשון יצא ב-2003 בכיכובו של שון קונרי.
סדרת קומיקס זו היא היחידה תחת סדרת ABC שמור (ביחד עם אוניל) מחזיק בזכויות היוצרים שלה, ובעקבות זאת ובעקבות בעיות עם ההוצאה לאור, הסדרה עברה להוצאה לאור חדשה עם החלק השלישי בסדרה ("תיק המסמכים השחור" לא נחשב לחלק רגיל מהסדרה, אלא לתוספת).
עבודותיו > America's Best Comics > Tom Strong

בליין של ABC יצר מור גם את Tom Strong, סדרת גיבור על פוסט מודרניסטית שבמידה שווה מהווה פארודיה וכן מחווה לז'אנר גיבורי העל. ההשראה לעיצוב כוכב הסדרה נלקחה מגיבורים מהעידן של לפני סופרמן כגון Doc Savage וטרזן. אריכות החיים של הדמות שמושגת בזכות סמים, נתנה למור אפשרות לכלול בסדרה פלשבקים מכל אורך המאה ה-20. בשעה שמצוירים הפלשבקים, סגנון ציור הסדרה הופך לסגנון תקופתי שמהווה פרשנות אודות תולדות הקומיקס וספרות הפאלף. מירב הסדרה צוירה על ידי Chris Sprouse.
עבודותיו > America's Best Comics > Top Ten

Top 10, קומדיה משטרתית, חסרת הבעה שבה, לכל דמויות העלילה, מהשוטרים והאזרחים ועד לחיות המחמד, יש כוחות על, תלבושת וזהות סודית. הסדרה נכתבה כך שכל חלק עמד בפני עצמו ולא צריך היה לקרוא את כל הפרקים הקודמים על מנת להבין את התגלגלות העלילה. הסדרה צוירה על ידי Gene Ha שצייר את עיקר החומר ו-Zander Cannon שצייר את קווי הדמויות. הסדרה הסתיימה אחרי שנים עשר פרקים אבל המשיכה לארבע סדרות בת:
Smax – מיני סדרה שצוירה גם על ידי Cannon.
Top 10 - The Forty-Niners – סדרה שהיוותה למעשה קדם סדרה לסדרה הכללית וצוירה על ידי Ha.
Top 10 - מעבר למחוז הרחוק ביותר – נכתב על ידי Paul Di Filippo וצויר על ידי Jerry Ordway.
Top 10 - עונה שנייה – נכתב על ידי Cannon וצויר על ידי Ha.
עבודותיו > America's Best Comics > Promethea

סדרה נוספת שכתב מור בקו של ABC הייתה Promethea. סדרה זו עסקה בסטודנטית ניו יורקית, גיבורת על שמגלמת בתוכה ישות בשם פרומיתי'אה שמטרתה להביא את האפוקליפסה. הסדרה צוירה על ידי J.H. Williams III. הסדרה מבטאת את רעיונותיו של מור אודות תודעה, מיסטיקה, כישוף, כתיבה נשית וקבלה. הסדרה קיבלה ביקורת אודות היותה שופר לדעותיו של מור אודות אמונותיו הדתיות אבל במקביל קיבלה ביקורות חיוביות אודות על יופייה של אומנות הסדרה והחדשנות של השימוש במדיום. בהתייחסו לנקודה הראשונה, אמר מור כי הסדרה היא לדעתו דידקטית: ”יש 1,000 ספרי קומיקס על המדפים שלא מכילים הרצאות אודות פילוסופיה וספר קומיקס אחד שכן כולל זאת, האם אין מספיק מקום לספר אחד כזה?”
עבודותיו > America's Best Comics > סיפורי מחר

סיפורי מחר (Tomorrow Stories) - סדרת אנתולוגיה של סיפורים קצרים שהושפעה מז'אנר הספרות הזולה. הסדרה נכתבה על ידי אלן מור, וכל חוברת בסדרה מתמקדת בדמות אחת או שתיים. הסדרה רצה בין אוגוסט 1999 ל-2002. בשנת 2000 היא זכתה בפרס איינר לאנתולוגיה הטובה ביותר.
עבודותיו > כתיבתו בשנים האחרונות

מור הגה את המיני סדרה אלביון לווילדסטורם, חברת בת של DC קומיקס. הסדרה נכתבת על ידי ביתו של מור, ליאה מור ובעלה ג'ון רפיון.
ב-2009, הוכרז כי מור הולך להוציא את המגזין המחתרתי הראשון למאה העשרים ואחת, שייקרא "Dodgem Logic". על פי הפרסום, יכיל המגזין עבודות של מספר כותבים וכן יצירות מקוריות של מור עצמו. בנוסף על מגזין זה, כותב מור עם סטיב מור את The Moon and Serpent Bumper Book of Magic. הספר אמור להתפרסם על ידי הוצאת Top Shelf Production בשנת 2013. בראשית 2009 יצא ספר הקומיקס Light of thy Countenance בהוצאת Avatar Press, ספר שמבוסס על סיפור קצר שכתב ויצא במקור ב-1995. סדרת אימה נוספת שיצאה ב-2009 הייתה "Neonomicon".
מור חזר ב-2009 גם ל"ליגה של ג'נטלמנים מובחרים" ובמאי 2009 הוציא את החלק השלישי. החלק הבא צפוי לצאת ב-2010 כשהאחרון יצא ב-2011. יצירה משמעותית נוספת מהתקופה האחרונה הייתה נערות אבודות.
עבודותיו > כתיבתו בשנים האחרונות > Lost Girls

עם האומנית מלינדה גבי הוא החל לכתוב את "נערות אבודות" (Lost Girls), סיפור ארוטי המגלה אפשרויות לכוונות מיניות ב"הרפתקאות אליס בארץ הפלאות", בין פיטר וונדי ב"פיטר פן" וב"קוסם מארץ עוץ". הספר הופיע באוגוסט 2006 בארצות הברית אך בשל סכסוך עם Great Ormond Street Hospital שהחזיקו את זכויות היוצרים לדמויות מפיטר פן, בשוק האירופי המשותף, עד 2008, נמנע פרסום היצירה בבריטניה במשך שנתיים.
עבודותיו > עבודותיו במדיות אחרות > נובלות, שירה וספרים אחרים

מור כתב את "קול האש" נובלה הכוללת מספר סיפורים קצרים אודות אירועים שונים הקשורים אחד לשני ומתרחשים בעירו, נורת'המפטן לאורך השנים, מעידן הברונזה ועד ימינו. כל הסיפורים ביחד יוצרים סיפור אחד גדול. בימים אלו, הוא עובד על הנובלה השנייה שלו, "ירושלים", שגם מתרחשת בעירו.
עבודתו המתוכננת הבאה, "דקדוק", ננטשה לבסוף והוא החליט לא לכותבה. אחרי שיסיים את ירושלים, הוא מתכנן לכתוב ספר אודות קסמים: ”בשעה שאסיים לכתוב את ירושלים, אגיע לבסוף לכתוב את הגרימויר שלי, הספר הגדול שלי של הקסם וכיצד לבצע אותו. אני רוצה לעשות זאת חוויה מאוד ויזואלית מכיוון שבשבילי, קסם הוא חוויה מאוד ויזואלית וציבעונית. והייתי רוצה שכל ספר אשר עוסק בתחום, ישקף זאת, יהיה עליז, מבדר כפי שאני רואה את המהות של הקסמים. לכן, הו כן, הולך להיות אלמנט ויזואלי משמעותי ענק בספר בשעה שיום אחד אגיע אליו סוף סוף.” נוסף על אלו, פרסמה Top Shelf ב-2004 מהדורה בכריכה קשה של הפואמה הארוכה שלו, "מראת האהבה". עם תמונות חדשות של האמן חוזה וילארביה. הפואמה הודפסה לראשונה ב-1980 בספר הצדקה "אומנים נגד הומופוביה משתוללת של המשטרה" ואויר על ידי סטיב ביסט וריק וייץ'.
מור גם כתב מספר סיפורים קצרים. "החצר", פורסם בקובץ סיפורי מחווה ללאבקרפט, "לטאה היפותטית" פורסם כחלק מאנתולוגית פנטזיה בשם Liavek: Wizard's Row. שני הסיפורים עובדו לקומיקס על ידי הכותב אנטוני ג'ונסטון ופורסמו על ידי Avatar Press.
ב-2006, פרסם מור יצירה בשם האלף בית של התשוקה. היצירה עוצבה והופקה כהדפס של "11 על "17 במהדורה מוגבלת של 500 עותקים על ידי רושם הקומיקס(letterer) טוד קליין וניתנה להשגה רק דרך הבלוג של קליין.
במהרה אזלה המהדורה המקורית ומהדורה שנייה של 500 עותקים יצאה בשישה במרץ 2008.
בשנת 2016 הרומן Jerusalem התפרסם בשתי מהדורות, מהדורת ספר אחד בכריכה קשה ומהדורה של שלושה כרכים בכריכה רקה.
בשנת 2022 התפרסם illuminations: Stories - אוסף של סיפורים קצרים ונובלה אחת (בשם, "What We Can Know about Thunderman"). בביקורת על הספר לז'ורנל הקומיקס המבקר חגי פלבסקי ציין "הספר אינו  דוגמה לשלמות מטיטאן ספרותי שכל מילה שלו היא מכת ברק של פלא, מדובר בתרגיל - אך בתרגיל מוצלח ברובו."
עבודותיו > עבודותיו במדיות אחרות > סרטים

מור כתב תסריט בשם "חיית אופנה" אשר מבוסס בכלליות על גרסתו של ז'אן קוקטו ל"היפה והחיה" מ-1946 ועל חיי מעצב האופנה כריסטיאן דיור. התסריט הופקד אצל מנהלם לשעבר של הסקס פיסטולס מלקולם מקלארן אך עד היום לא הופק לסרט.
מור השתתף וכיכב בסרט הדוקומנטרי "The Mindscape of Alan Moore". הסרט בוים על ידי דז ויילנז (DeZ Vylenz) והופק על ידי סרטי Shadowsnake. זה הסרט היחיד אשר שיתף איתו פעולה והתיר להשתמש בעבודותיו.
בנוסף, כמה מיצירותיו הופקו לסרטים. בין סרטים אלה, "ממעמקי הגיהנום", "ג'נטלמנים מובחרים", "השומרים" ו"ונדטה".
מור בידל עצמו לחלוטין מהפקות הוליוודיות אלו.
I wanted to give comics a special place when I was writing things like Watchmen. I wanted to show off just what the possibilities of the comic book medium were, and films are completely different
עבודותיו > עבודותיו במדיות אחרות > מאמרים

מור כתב מאמרים אודות קומיקס, מוזיקה וקסם. ב-2006, הוא פרסם מאמר בן שמונה עמודים שעוקב אחר תולדות הפורנוגרפיה ושטוען כי הקצב של החברה והצלחתה, קשורים לסבלנותה לגבי נושאים מיניים. במאמר הוא הפגין זילזול כלפי צריכה של פורנוגרפיה נגישה שנחשבת למבישה וקרא לפורנוגרפיה חדשה ואומנותית שיוכלו להתדיין לגביה בפתיחות ושיהיה לה השפעה חיובית אודות החברה.
עבודותיו > עבודותיו במדיות אחרות > טלוויזיה

מור שיחק בתפקיד עצמו בפרק, "בעלים וסכינים" משנת 2007 של "משפחת סימפסון". הפרק שודר ביום הולדתו החמישים וארבע. מור ידוע כמעריץ של הסדרה.
בפרק הופיע מור ביחד עם הקומיקסאים דן קלואס (Dan Clowes) וארט ספיגלמן. בפרק יש טיזינג כלפי מור וגישתו האנטי קולנועית מסחרית בשעה שהוא מתרתח כשרואה את העיבוד הקולנועי לילדים שמילהאוס מבקש ממנו לחתום אודותיו "Watchmen Babies in V for Vacation" פרודיה כפולה אודות השומרים וונדטה וכן אודות גישתו האנטי קולנועית, מסחרית. מור גם הופיע ב-1994 בסרט "החשמן והגופה".
עבודותיו > עבודותיו במדיות אחרות > מוזיקה

מור גם עסק במוזיקה לתקופה קצרה. בשנות השמונים הוא הקים להקה בשם
הברווזים זוממי הרעה. (The Sinister Ducks) עם נגן הבאס של להקת הפוסט פאנק, באוהאוס דייוויד ג'י ומקס אקרופוליס. הם שחררו את הסינגל מצעד הברוזים זוממי הרעה כשמור מופיע תחת הפסבדון Translucia Baboon את הציורים על עטיפת האלבום צייר קווין אוניל. מור ודייוויד ג' שחררו יחדיו גם תקליטון 12 האינץ' שכולל הקלטה של "קברט אכזרי זה" מונדטה. הסינגל יצא ב-1984 תחת הלייבל של גלאס רקורדס. הוא גם הופיע עם הלהקה מנורט'המפטון קיסרי הגלידה. כמה משיריו אף עובדו לקומיקס במספר קובצי שירים. מור גם מקריא קטע שירה מהפואמה של אדמונד בלונדן, רוחה של קלייר באלבום משנת 2003.
ב-2007, לכבוד הוצאת חלק נוסף של ליגה לג'נטלמנים מובחרים, הקליט מור, מספר שירים לסינגל שהיווה סוג של מחווה לתומאס פינצ'ון. על היצירה חתם בשם המזכיר דמויות מתוך ספרו הידוע של פינצ'ון, ארץ הכרמים. שני שיריו המופיעים על הדיסק הם אהבה נצחית והביתה אתך.
אף על פי שבתחילה הייתה כוונה להוציא את הסינגל יחד עם מהדורת הכריכה הקשה של הספר ואחר כך הוכרז שהסינגל יכלל במהדורת האבסולוט אדישן של הספר, לבסוף לא יצא השיר באופן רשמי. מור גם כתב את השיר "Leopardman At C&A" לדייוויד ג' מבאוהאוס. מיק קולינס הכניס את השיר לאלבומו "אתם מוקפים" של להקתו של מיק קולינס, הפצצות המלוכלכות.
עבודותיו > עבודותיו במדיות אחרות > קוסמות

מור הוא קוסם יישומי (איש העוסק בעל טבעי), הסוגד לאל הרומי גלייקון. מור גורס כי האל הוא מתיחה גמורה. הוא מתאר את הבנתו של הקסם כזהה בבסיסו לאומנות: שימוש במילים, דימויים ויזואליים ומעשים על מנת להשפיע על אנשים ועל דרכי חשיבתם.
מור נוהג לתת הופעות ספוקן וורד והקראת שירה במסגרת ההופעות של קבוצת האומנות The Moon and Serpent Grand Egyptian Theatre of Marvels. חלק מההופעות של הקבוצה יצאו על תקליטורים כששתיים מהם אף עובדו לקומיקס על ידי אדי קמבל. במסגרת הופעות אלה משתלב גם הכישוף של מור כאשר הוא מקריא מילים מסוימות שנחשבות לבעלות כוח וטקסיות.
עבודותיו > עבודותיו במדיות אחרות > פילוסופיה

במשך השנים, הפילוסופיה של מור, שמתייחסת בין השאר לפוליטיקה, חברה, מיניות בני האדם ונושאים שונים, השפיעה על הקריירה שלו. דבר זה הוביל לראיונות רבים שנתן לאורך השנים אודות תפיסותיו וההשפעות שלהן על עבודותיו השונות.
סכסוכים

מור ידוע בתעשיית הקומיקס כיוצר בעל עקרונות ומוסר שפעמים רבות לא מתפשר ודבר זה הביא אותו לסכסוכים רבים בתעשייה עם אנשים רבים.
סכסוכים > קומיקס > מארוול קומיקס

מור חדל לעבוד עם מארוול קומיקס אחרי שמארוול בריטניה פיטרה את ברני ג'יי (Bernie Jay) ובטלה את המגזין The Daredevils. המגזין כלל את גרסת "קפטן בריטניה" של מור ואלן דייוויס אך מור תרם לסדרה גם סיפורי קומיקס קצרים וקטעי פרוזה. הוא נשבע אחר-כך לא לעבוד בשביל מארוול בשנית. הסכסוך עם מארוול התפרץ פעם נוספת בשנות ה-80 בשעה שהם הדפיסו מחדש חלק מסיפורי "דוקטור הו" שלו ממארוול בריטניה בלי רשותו. בעקבות מקרה זה, הוא מנע כל אפשרות להדפסה מחודשת של הסיפורים בעתיד. הדבר גרם לצינון היחסים בינו לבין דייוויס, שותפו ל"קפטן בריטניה", כיוון שנמנעו ממנו תמלוגים על הדפסות חוזרות וחשיפה של עבודותיו. בשנות ה-90, מור התפשר במקצת כטובה לדייוויס ונתן למארוול להוציא מחדש את הסיפורים של "קפטן בריטניה" בסדרה "X-Men Archives Featuring Captain Britain" ב-2002.
העורך הראשי של מארוול, ג'ו קסאדה (Joe Quesada), ניסה לשכנע את מור ליצור עבודה חדשה למארוול. מור כבר תרם לפני כן לקומיקס המחווה של מארוול לאסון התאומים, "גיבורים". קסאדה שכנע את מור שהחברה השתנתה ומור הסכים להוצאה מחדש של אוסף סיפורים של קפטן בריטניה ביודעו כי הוא יקבל קרדיט כפי שמגיע לו על זכות היוצרים שיש לו בסדרה. אולם זכויות היוצרים של מור הופרו והוא לא הוזכר כיאות בחוברת. קסאדה הוציא במהרה הסבר לציבור כי אי ציונו של מור מקורו בטעות דפוס ושהוא מתנצל ושהטעות אף תתוקן במהדורות הבאות. מור בכל מקרה לא הראה מאז המקרה כל עניין בלעבוד עם מארוול והודיע לאחרונה כי הוא, נפטר מכל אוסף מארוול ו-DC קומיקס שלו ושהוא לא הולך לקרוא שום דבר שיוצא באחת משתי החברות. מור נימק את הדבר בסלידה שיש לו באופן אישי לגבי היחס שקיבלו יוצרי קומיקס כמו ג'ק קירבי ממארוול. דווח גם כי מור לא אהב את ההתעקשות לכאורה של מארוול לכך שבפרסומים האמריקאים של Eclipse Comics למארוול מן ישונה שמם ל לMiracleman. העורך של מארוול, קסאדה, הגיב לנושא בדף המייספייס שלו ובשעה שנשאל האם מור שונא את מארוול אמר כי "ככל שאני יודע, אין שום טינה בין מור למארוול ולהפך".
סכסוכים > קומיקס > DC קומיקס

במהלך הזמן, נוצרו למור סכסוכים גם עם היריבה של מארוול, DC קומיקס שהובילה להחלטתו שלא להמשיך לכתוב להם מאז שלהי שנות השמונים. בין הסיבות לסכסוך שדווחו, הייתה כוונת DC לצאת בלייבל לקוראים בוגרים יותר בחלק מהספרים שהם מפרסמים. בנוסף, המשיכה DC בהוצאה לאור של "ונדטה" ו"Watchmen" מחוץ לסדרות המקוריות שלהם, מהלך שמנע ממור ומגיבונס את הזכויות שלהם על הקומיקס. בנוסף ניסתה DC לשלם למור ולגיבונס תמלוגים מופחתים על מרצ'נדייס שDC התייחסו אליו כחפצים לקידום מכירות של "Watchmen". כתוצאה מהמקרה, מור וגיבונס הצליחו למנוע ייצור של דמויות משחק ליובל ה-15 של הסדרה בשנת 2000, וכן להוציא לאור מהדורת יובל בכריכה קשה. למרות מצב יחסים זה בין מור ל-DC ובחפיפה ליובל העשרים לסדרה, מהדורת האבסולוט יצאה ב-2005. לסכסוך עם DC והצהרתו כי לא יעבוד עמם בשנית היה פן נוסף בשעה ש-DC רכשו את אולפני ווילדסטורם של ג'ים לי. רכישה שגרמה למור לעבוד מחדש עם DC כמיופה כח שלהם. בלתי מרוצים מהמקרה, נסע בעל האולפן והעורך סקוט דונבייר (Scott Dunbier) לאנגליה על מנת להיות בטוחים שמור לא יושפע מהמכירה ושלא יעורב באופן ישיר עם DC. 
תקוותיו של מור לכך ש-DC לא יתערבו בעבודותיו ב-ABC נגוזו בשעה שחלקים משתי חוברות קומיקס שהוציא באותה התקופה, ליגה של ג'נטלמנים גיליון 5 מיוני 2000 וגיליון 8 של סיפורי מחר מינואר 2001, שונו לפני שהגיעו לכלל הציבור. 
גם גיליון 22 של פרומיתי'אה שונה במקצת בשעה שכמה פאנלים של הסיפור צונזרו. הפאנלים המקוריים הוכנסו לאוגדנים של הסיפור.
סכסוכים > סרטים > "ג'נטלמנים מובחרים" ו"ממעמקי הגיהנום"

העיבודים הקולנועיים של "The League of Extraordinary Gentlemen" (ג'נטלמנים מובחרים) ו"From Hell" (ממעמקי הגיהנום) היו מעוררי מחלוקת. בתחילת הפרויקטים מור היה שבע רצון שיעבדו אותם, כל עוד לדעתו אנשים יוכלו להפריד בין הקומיקס והסרטים, אבל לאחר צאת הסרטים מור שינה את עמדתו עקב דעתו על הקולנוע העכשווי. בעקבות עוד מספר מקרים, כגון תביעה שהוגשה כנגד מור על גנבת הרעיון (לכאורה) לסרט "ג'נטלמנים מובחרים" מתסריט אחר, מור החליט שכל יצירותיו שהוא מחזיק בזכויות שלהן לא יעובדו בשום צורה, והוא ביקש ששמו יוסר מיצירות אחרות שיש אפשרות שיעובדו (למשל לסרט), ושהתמלוגים שהוא יקבל מהעיבודים יחולקו בינו ובין האמנים או רק בין האמנים, שיצרו איתו את היצירה המקורית.
סכסוכים > סרטים > "ונדטה"

הקש ששבר את גב הגמל מבחינתו של מור היה כשהמפיק ג'ואל סילבר מסר במסיבת עיתונאים לקראת שחרור הסרט "ונדטה" (שמבוסס על "V for Vendetta") של אולפני האחים וורנר כי המפיקות של הסרט, האחיות וצ'אוסקי (Wachowski), דיברו עם מור ושהוא מאוד נרגש לקראת מה שיש למפיקות להגיד בסרט.
בין יצירותיו

V for Vendetta
Watchmen
Lost Girls
באטמן: הבדיחה ההורגת
ראו גם

דוקטור הו - דמות סדרת הטלוויזיה שעליה מור כתב בסדרת קומיקס
גבריאל דוביצקי

| --- | --- |

 לידה:  16 ביוני 1935 תל אביב, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  13 בפברואר 2023 (בגיל 87)
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 ספורט
 ענף ספורט:  טניס
גבריאל (גבי) דוביצקי (16 ביוני 1935 - 13 בפברואר 2023) היה טניסאי ישראלי, פעמיים אלוף ישראל בטניס (1958 ו-1961) וחבר נבחרת גביע דייוויס של ישראל.
ביוגרפיה

דוביצקי נולד ברמת גן וגדל בתל אביב, בנם הצעיר של חנה (דעואל) ויצחק דוביצקי. יצחק אביו היה ספורטאי, נדבן, מארגן אירועי ספורט וחבר הנהלת איגוד הטניס בישראל. הוא התאמן במכבי תל אביב. הוא למד בבית הספר גאולה (יסודי) בתל אביב ותואר ראשון בהנדסת בניין בטכניון.
ביוגרפיה > 1950

בשנת 1950 זכה עם אלעזר דודמן בגמר גביע ליכטיג לנוער לזוגות. דוביצקי ודודמן המשיכו לשחק יחד בזוגות במשך שנים רבות, תוך שהם מתחרים זה מול זה בתחרויות ליחידים.
ביוגרפיה > 1958 > אלוף ישראל

באליפות ישראל שנערכה באוקטובר 1958 הוא זכה בתואר לאחר ניצחון במשחק הגמר על חברו לקבוצה דוד אס ב-4 מערכות (3–6, 7–5, 6–4, 6–2).
ביוגרפיה > 1961

באליפות ישראל שנערכה בשנת 1961 זכה דובצקי בתואר לאחר ניצחון במשחק הגמר על יעקב דרוקמן מחיפה.
ביוגרפיה > 1963

בשנת 1963 השיגו דוביצקי ואלעזר דודמן את הניצחון הראשון של נבחרת גביע דייוויס של ישראל על נבחרת טורקיה 1-4 באיסטנבול, והיה זה ניצחונו הראשון של דוביצקי ב"גביע דייוויס".
ביוגרפיה > לאחר הפרישה

בשנת 1996 מונה דוביצקי לנהל את בניית קניון 'דונה פלאזה' בבודפשט, הונגריה, שהיה בבעלותו של איש העסקים הישראלי מוטי זיסר. מטרת המינוי הייתה להשלים את בניית הקניון (60,000 מ"ר) תוך שלושה חודשים, על מנת להשיג את התואר "הקניון הראשון בהונגריה", ואכן דוביצקי עמד במשימה והקניון נפתח ב-14 באוקטובר אותה שנה.
מאז שנת 1974 עד לשנת 2002 היה מעורב דוביצקי במשפט שהוגדר בתקשורת כ"משפט הארוך בהיסטוריה של מדינת ישראל". דוביצקי וארז לוסטיג, כדורסלן לשעבר ושחקן הפועל תל אביב ונבחרת ישראל, היו חברים ושותפים בחברה לבנייה. השניים הסתכסכו ותבעו זה את זה בבית המשפט. במהלך המשפט לוסטיג הוציא כ-2 מיליון דולר על ניהול משפט שנמשך 29 שנה.
דוביצקי נפטר ב-13 בפברואר 2023. הותיר אחריו שלושה ילדים מאשתו הראשונה, רחל, עמה התחתן ב-1958, ילדה אחת מאשתו השנייה, ורה, עמה התחתן ב-1982, ותשעה נכדים. התגורר בפתח תקווה.
הערות שוליים

↑  מילים לזכרו של יצחק דוביצקי, באתר מועדון הטניס מכבי צפון תל אביב
↑  תחרויות נוער בטניס, הַבֹּקֶר, 13 באוגוסט 1950
↑  דוביצקי - אלוף הטניס, למרחב, 7 באוקטובר 1958
↑   אליפות ישראל בטניס - 1961, באתר ארכיון הסרטים הישראלי
↑  המשפט הארוך בתולדות המדינה הסתיים, בינתיים, באתר TheMarker‏, 17 במרץ 2002
↑  הדס מגן, ‏דוביצקי נגד לוסטיג: היה היו שני חברים, באתר גלובס, 29 ביולי 1999
↑  יצחק דנון, ‏סיבוב נוסף בהתנצחות משפטית הנמשכת שלושים שנה בין ארז לוסטיג וגבריאל דוביצקי, באתר גלובס, 2 בינואר 2002
גלריה לאמנות

גלריה בארמיטאז', בסנקט פטרבורג שברוסיה
הגלריה הלאומית לאמנות, וושינגטון
גלריה לאמנות היא חלל להצגת יצירות אמנות, במיוחד אוספי ציור או פיסול. מקור המונח במונח האדריכלי "גלריה", המתייחס למרפסת של כנסייה. כיום נעשה שימוש במונח להבחנה בין מוזיאונים לחללים פרטיים או מסחריים, או קטנים יותר. עם זאת, ההבחנה בין מוזיאון לאמנות וגלריה מטושטשת: קיימות גלריות ציבוריות או לא-מסחריות; וקיימים מוזיאונים קטנים ופרטיים.
במקרים רבים מתרכזות גלריות לאמנות עכשווית, המוכרות עבודות של אמנים בני זמננו, באזורים מסוימים בערים גדולות: למשל אזור הרחובות בן-יהודה וגורדון, נווה צדק או אזור קריית המלאכה בתל אביב, אזור צ'לסי בניו יורק, או אזור מיטֶה בברלין.
נהוג שאמנים מיוצגים על ידי גלריה, ובכך משמשת הגלריה לא רק כחלל תצוגה אלא כמעין סוכנות. גלריות מסחריות מתקיימות כלכלית באמצעות עמלות שאותן הן גובות על מכירה של יצירות המוצגות בהן או של יצירות של אמנים המיוצגים על ידיהן. על מנת לקיים תערוכות איכותיות, שוכרות גלריות רבות את שירותיהם של אוצרים.
במונח "גלריה" נעשה שימוש לתיאור ספרייה של קובצי תמונות השמורה באינטרנט. לעיתים קרויה גלריה כזו "גלריה מקוונת".
גלריה גם מתארת את החלק העליון בחלוקה של קומה לשתי קומות כאשר גובה התקרה מאפשר זאת על ידי הוספת קונסטרוקציה. מקובל לעשות זאת כתוספת במבנים עתיקים ובמבני תעשייה שהוסבו למגורים הנקראים לופט, מקור השם בשנות ה-80 של המאה ה-20 כאשר כתוצאה מצפיפות ומחסור בדירות אמנים צעירים עברו להתגורר במבני תעשייה בערים הגדולות, אמנים אלו נהגו לאחסן את עבודותיהם בחלק מהחלל שהוגבה לשם כך לשם חיסכון במקום ובעצם שימש כגלריה.
הערות שוליים

↑  Anna Louie Sussman, How Do Galleries Actually Support Their Artists?, Artsy, ‏2017-04-18 (באנגלית)
↑  What is an Art Gallery? :: PicassoMio, www.picassomio.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX527515  GND: 4166030-4  NDL: 00562253 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'יימס בליש

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  23 במאי 1921 איסט אורנג' ניו ג'רזי
 פטירה:  30 ביולי 1975 (בגיל 54) הנלי על התמזה, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  James Benjamin Blish 
 מדינה:  ארצות הברית 
 לאום:  אמריקאי
 מקום קבורה:  Holywell Cemetery 
 שם עט:  William Atheling, Jr. 
 עיסוק:  סופר, מבקר ספרות
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קולומביה, אוניברסיטת ראטגרס 
 שפות היצירה:  אנגלית
 סוגה:  פנטזיה ומדע בדיוני
 יצירות בולטות:  A Case of Conscience, The Seedling Stars 
 תקופת הפעילות:  1940–1975 (כ־35 שנים)
 בן או בת זוג:  J. A. Lawrence 
 פרסים והוקרה:  פרס הוגו לרומן הטוב ביותר (1959)  Retro Hugo Award for Best Novella (2004)  היכל התהילה של המדע הבדיוני והפנטזיה (2002)  Retro Hugo Award for Best Novelette (2004) 
 jamesblish.com
 חתימה:   
 
עטיפת מגזין המדע הבדיוני IF, ספטמבר 1953 בו הופיעה לראשונה גרסה מקוצרת של הסיפור A Case of Conscience
ג'יימס בנג'מין בליש (באנגלית: James Benjamin Blish;‏ 23 במאי 1921 - 30 ביולי 1975) היה סופר פנטזיה ומדע בדיוני אמריקאי. בליש גם כתב ביקורת ספרות על מדע בדיוני באמצעות שם העט ויליאם אתלינג, ג'וניור (William Atheling, Jr.)
קריירה

משנות ה-1930 המאוחרות עד שנות ה-1940 המוקדמות, בליש היה חבר של Futurians. שני סיפוריו הראשונים פורסמו במגזין "Super Science Stories" של פרדריק פול, "Emergency Refueling" בחודש מרץ ו"Bequest of the Angel" במאי 1940. הוא פרסם עשרה סיפורים נוספים שפורסמו במהלך השנים 1941 ו-1942, אך רק שניים בחמש השנים שלאחר מכן.
בליש הוכשר כביולוג באוניברסיטת ראטגרס ובאוניברסיטת קולומביה, ובילה את 1942-1944 כטכנאי רפואי בצבא ארצות הברית. אחרי המלחמה הוא הפך לעורך מדעי בחברת התרופות פייזר. קריירת הכתיבה שלו התקדמה עד שהוא ויתר על עבודתו כדי להיות סופר מקצועי.
המונח "ענק גזים" (gas giant) מיוחס לבליש, בסיפור "מקלעת שמש" (Solar Plexus), כפי שהופיע באנתולוגיה Beyond Human Ken, בעריכתה של ג'ודית מריל. (הסיפור פורסם לראשונה בשנת 1941, אבל בגרסה זו לא נכלל המונח; בליש כנראה הוסיף אותו בשכתוב הסיפור עבור האנתולוגיה, בשנת 1952.)
מ-1962 עד 1968, עבד בליש עבור חברת טבק.
בין השנים 1967 ועד מותו בשנת 1975, בליש כתב אסופות של סיפורים קצרים המבוססות על סדרת הטלוויזיה מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית. הוא כתב 11 כרכים של סיפורים המעובדים מפרקים של הסדרה. הוא נפטר באמצע כתיבת Star Trek 12; אשתו השנייה, ג'ודית אן לורנס, השלימה את הספר, ולאחר מכן השלים את העיבודים בכרך Mudd's Angels. בשנת 1970 הוא כתב את ספוק חייב למות! (Spock Must Die!), הרומן המקורי הראשון המבוסס על הסדרה.
חיים אישיים

בליש היה נשוי לסוכנת הספרותית וירג'יניה קיד בין 1947 ל-1963. אשתו השנייה הייתה ג'ודית אן לורנס.
בליש חי במילפורד, פנסילבניה עד אמצע שנות ה-1960. בשנת 1968, בליש היגר לאנגליה, והתגורר באוקספורד ועד מותו מסרטן הריאה בהנלי-על-התמזה, בשנת 1975. הוא נקבר בבית הקברות הוליוול (Holywell), אוקספורד, ליד קברו של קנת גרהם.
פרסים והנצחה

1959 פרס הוגו עבור הרומן הטוב ביותר עבור "A Case of Conscience"
1960 אורח כבוד בWorldcon
1970 אורח כבוד ב-Eastercon (המהדורה הבריטית של הפסטיבל הבינלאומי למדע בדיוני)
2002 נכלל בהיכל התהילה של המדע בדיוני ופנטזיה
2004 פרס הוגו בדיעבד לסיפורים "Earthman Come Home" ו-"A Case of Conscience" שפורסמו ב-1953
כן היה מועמד מספר פעמים נוספות להוגו ולנבולה.