stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משפט פרמה (לנקודות קיצון)
הוכחה

נוכיח במקרה שבו  \ x_{0} היא נקודת מקסימום מקומי. ההוכחה לנקודות מינימום דומה.
מאחר ש- \ x_{0} נקודת מקסימום מקומי, הרי שקיימת סביבה  \ U=(x_{0}-\delta ,x_{0}+\delta ) המוכלת כולה בקטע  \ (a,b), כך שלכל  x\in U מתקיים  f(x)\leq f(x_{0}). מכאן כי עבור כל  \ \Delta x שעבורו  x_{0}+\Delta x\in U מתקיים  f(x_{0}+\Delta x)\leq f(x_{0}).
ולכן:  f(x_{0}+\Delta x)-f(x_{0})\leq 0. נחלק ב־ \Delta x:
עבור  0<{\Delta x}:
{\frac {f(x_{0}+\Delta x)-f(x_{0})}{\Delta x}}\leq 0 ולכן גם  f'_{+}(x_{0})=\lim _{\Delta x\to 0^{+}}{\frac {f(x_{0}+\Delta x)-f(x_{0})}{\Delta x}}\leq 0.
ועבור  0>{\Delta x}:
{\frac {f(x_{0}+\Delta x)-f(x_{0})}{\Delta x}}\geq 0 ולכן גם  f'_{-}(x_{0})=\lim _{\Delta x\to 0^{-}}{\frac {f(x_{0}+\Delta x)-f(x_{0})}{\Delta x}}\geq 0
מאחר שהפונקציה גזירה בנקודה  \ x_{0} הרי שמתקיים  f'_{-}\left(x_{0}\right)=f'_{+}(x_{0}) ולכן בהכרח  f'\left(x_{0}\right)=0.
הכללה למקרה מרובה המשתנים

ניתן להכליל את המשפט למקרה של פונקציה סקלרית מרובת משתנים  \ f(x_{1},\dots ,x_{n}):\mathbb {R} ^{n}\rightarrow \mathbb {R} . אם לפונקציה יש מקסימום בנקודה כלשהי, בפרט יהיה לה מקסימום כאשר נסתכל על הפונקציה כפונקציה של משתנה יחיד ונתייחס לשאר המשתנים בתור קבועים, ועל כן על פי משפט פרמה הנגזרת החלקית על פי משתנה זה תתאפס. ניתן לעשות זאת עבור כל המשתנים, ועל כן הנגזרת החלקית עבור כל אחד מהמשתנים מתאפסת בנקודה זו. פירוש הדבר הוא שהגרדיאנט של הפונקציה בנקודת הקיצון יהיה וקטור האפס.
דוגמה: נקודת המקסימום של הפונקציה  f(x)=-x^{2}+5 היא  (0,5) המשיק לה הוא  g(x)=5 כשהשיפוע שווה לערך הנגזרת הוא  0
משפט פרוצדורלי

משפט פרוצדורלי, או "ההליך המשפטי", הוא ענף במשפטים העוסק בכללים בדבר ניהול המשפט, בשיטות משפט השונות, בין אם אדוורסריות ובין אם אינקוויזיטוריות.
כללי המשפט הפרוצדורלי עוסקים באספקט המנהלי של המשפט – להבדיל מהמשפט המהותי, העוסק בזכויות והחובות המהותיות של אנשים – ומהווים, בידי בית המשפט והשופט היושב בדין, כלי-עזר הכרחיים ועיקריים בניהול המשפט המובא בפניו, עד להכרעתו.
הוראות המשפט הפרוצדורלי קובעות כללים לביצוע, בכל שלב משלבי המשפט, החל מהגשת המסמכים הדרושים לפתיחת התיק ועד סיומו בפסק דין ובערעור עליו. הן עורכות, בכל שלב של המשפט, מאזן של האינטרסים המתחרים והמתנגשים בין הצדדים למשפט ובינם לבין בית המשפט, ומורות כיצד יש לנהוג, תוך הגנה על זכויות כל צד במשפט.
מטיבו וטבעו, אין המשפט הפרוצדורלי קובע, או מתיימר לקבוע, את זכויותיהם המהותיות של האנשים – חשודים, נאשמים, תובעים ונתבעים – במשפט הנערך, אלא רק את הדרך שבה ינוהל המשפט ויבורר. משום כך, הגישה הרווחת היא כי אין לראות בכללים הפרוצדורליים סד-נוקשה חסר פשרות, בבחינת "יקוב הדין את ההר". ואולם, כאשר צד אחד או יותר למשפט אינו פועל כהלכה לפי כללי המשפט הפרוצדורלי החלים בעניינו, יכול הדבר לגרור סנקציות ואף להגיע לעיתים עד כדי הכרעת המשפט.
מן הראוי להזכיר כי ישנם כללים פרוצדורליים אשר עשויים להחזיק זכויות יסוד מהותיות של ממש. כך למשל, כאשר נקבעים כללים דיוניים המגבילים זכות חוקתית של גישה לערכאות (כגון גביית אגרה, או זכות עמידה בבג"ץ), ראוי להתחשב בהשפעותיהם על מידת קיומו של ההליך הנאות.
היסטוריה

ההבחנה בין הדין הפרוצדורלי לבין הדין המהותי מקובלת במשפט מקדמת דנא. מקובל לייחס את מקור ההבחנה לג'רמי בנת'ם אולם ייתכן כי הקטגוריות של פרוצדורה ומהות הוצגו קודם לכן על ידי ויליאם בלקסטון. יש הסבורים כי מקור ההבחנה מוקדם יותר ושהיא הוצגה כבר במאה השלוש־עשרה על ידי המלומד האיטלקי Balduinus Jacobus (אנ').
הגישה המסורתית במשפט ראתה בכללי הפרוצדורה כללים שנועדו לשרת את המשפט המהותי, אך גם בשיטות שהתנהלו על-פי הגישה המסורתית, התאפיינה הגישה המסורתית במידה רבה של אחידות ואי־תלות של הנורמות הפרוצדורליות בדין המהותי הספציפי. כמו-כן, בהכרעותיהם של בתי המשפט, ניתנה קדימות דווקא לנורמות הפרוצדורליות, וזאת חרף אותה קדימות עקרונית. בהתאם להיגיון זה, הכרעה שיפוטית בשאלה משפטית קונקרטית נתפסת כהכרעה שצריכה להיעשות בכפוף לאילוצים שמכתיבה הפרוצדורה המיועדת להכריע בשאלות מאותו סוג. מקובל לזהות מחויבות זו של השיטה המשפטית לקדימות הפרוצדורה בעיקר עם האידאולוגיה בבסיס השיטה האדברסרית, בעוד האידאולוגיה בבסיס השיטה האינקוויזטורית תיטה לבטל קדימות זו ולשאוף להשגת ערכי הדין המהותי באופן ישיר.
מקובל לקבוע כי המגמות העכשוויות במשפט נוטות לטשטש את ההבחנה בין פרוצדורה למהות, וזאת הן כחלק מהגישה הכללית לכרסום בשיטה האדברסרית, והן משום ההבנה שלפרוצדורה עשויה להיות השפעה מרחיקת לכת על תוכן הזכויות המהותיות ועל היקפן, ואין מקום להתייחס בנפרד לפרוצדורה ולמהות. מגמה זו מלווה בתלות גוברת של נורמות פרוצדורליות בדין המהותי, בהגמשת הכללים הפרוצדורליים ובהקטנת משקלם בהליך המשפטי, ובהרחבת שיקול הדעת השיפוטי לסטות מכללי הפרוצדורה. בהקשר של דיני הראיות, מגמה זו בעיה לידי ביטוי בשחיקת מגבלות הקבילות ואימוץ במקומן דוקטרינה של 'הוכחה חופשית', במסגרתן קביעת העובדות נעשית בעיקר על ידי הכרעה בשאלות של 'משקל' ו'ערך ראייתי'.
יש הוגים הטוענים לקיומה של פרוצדורה בתחומים אחרים ובתוך כך גם במוסר, אך תחום זה נחשב לכזה שטרם נחקר לעומקו. עמדה הדוגלת בקדימות מטאפיזית של הפרוצדורה על פני המהות לגבי כל הטענות של תחום דיון מסוים מבטאת גישה של קונסטרוקטיביזם (כתזה מטאפיזית) בנוגע לאותו תחום דיון.
חלוקה

ככלל, נהוג לחלק את ענף המשפט הפרוצדורלי לכמה סוגי דינים משניים, שהמשותף להם הוא אופיים ההסדרי-מינהלי והם: סדרי דיון, דיני הראיות ודיני התיישנות.
מאחר שבאופן כללי, המשפט המהותי מתחלק לשלוש קבוצות עיקריות, קרי המשפט האזרחי, המשפט הפלילי והמשפט המנהלי, חלים בעניינו של כל ענף משפטי מהותי כללי פרוצדורה ייחודיים. כך למשל נהוגים:
סדרי דין במשפט האזרחי – בעיקר בתקנות סדר הדין האזרחי התשמ"ד 1984 - המכונים "דיון אזרחי"; ובתקנות בית הדין לעבודה (סדרי דין), התשנ"ב - 1991.
סדרי דין במשפט הפלילי – בחוקי סדר הדין הפלילי – המכונים "דיון פלילי".
דיני ראיות – בין השאר בפקודת הראיות (נוסח חדש) תשל"א 1971 – המאגד הוראות לקבילותן של ראיות במשפטים, הן אזרחיים והן פליליים, וכן שורת חוקים ופסקי דין רבים נוספים העוסקים בדיני הראיות בהליכים השונים.
דיני התיישנות נפרדים להליך הפלילי מאלו של ההליך האזרחי.
באופן כללי, ניתן לומר כי "סדרי הדין" הם כל אוסף הכללים המורים כיצד יתנהל המשפט, בין אם הפלילי, האזרחי או המנהלי (כיצד יוגש ההליך, בפני איזה בית משפט, באיזה מחוז וכדומה), בעוד "דיני הראיות" קובעים אילו ראיות יהיו קבילות ותחת אילו תנאים. "דיני ההתיישנות" קובעים, מבחינה דיונית, אלו משפטים יובאו ויתבררו בפני בית המשפט בהיותם רלוונטיים וכמי שלא אבד עליהם הכלח, להבדיל מאלה שעבר זמנם ואין עוד לציבור עניין בבירורם בשל חלוף זמן רב מהתהוותם.
הערות שוליים

↑  Richard Garnett "Substance and Procedure in Private International Law" 6 (2012)
↑  Jeremy Bentham, of Laws in General, in Collected Works of Jeremy Bentham 142, 142 (H.L.A. Hart ed, 1970)
↑  Blackstone William ,England of Laws the on Commentaries ,ch. 3 (1765-1769)
↑  Jay Tidmarsh, Procedure, Substance and Erie, 64 Vand. L. Rev. 877, 882 (2011)
↑  Robert M. Cover, For James Wm. Moore: Some Reflections on Reading the Rules, 84 Tale L.J. 718 (1975)
↑  Herstein, Ori J., and Ofer Malcai. "The Procedure of Morality." Journal of Ethics and Social Philosophy 27.1 (2024): 180-209.
↑  David Enoch, Can There Be a Global, Interesting, Coherent Constructivism about Practical Reason?, 12 Phil, Explorations 319, 322 (2009)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538607105171  BNE: XX526511  GND: 4126493-9  HDS: 009606  LCCN: sh85107127  NDL: 00571471
ניקולאי זימיאטוב

ניקולאי זימיאטוב (ברוסית: Николай Семёнович Зимятов; ‏נולד ב-28 ביוני 1955) הוא ספורטאי סובייטי בעבר, בענף סקי למרחקים (קרוס קאנטרי). הוא אלוף אולימפי, בעל 5 מדליות, מהן 4 זהב.
ניקולאי זימיאטוב זכה מספר פעמים בתואר אלוף ברית המועצות בתחרויות אישיות ומרוצי שליחים.
ביוגרפיה

ניקולאי זימיאטוב נולד בעיירה רומיאנצבו במחוז מוסקבה. הוא היה ילד חולני ואימו רשמה אותו לבית הספר למוזיקה.
בשנת 1969 זימיאטוב החל להתאמן בסקי למרחקים. תחילה הוא לא בלט בין יתר הילדים. בשנת 1970 הוא השתתף באליפות מחוז מוסקבה וסיים במקום השלישי. בשנת 1972 באליפות ברית המועצות לנערים זימיאטוב הגיע למקום השלישי. למרות ההישג הוא לא נכלל בנבחרת הנוער של ארצו ועוד שנה המשיך אצל מאמנו. בשנת 1973 זימיאטוב ניצח באליפות ברית המועצות לנערים וגם זכה במדליית כסף באליפות אירופה. בשלב זה עזב את מאמנו הראשון והחל להתאמן אצל מאמני הנבחרת. אומנם הם נותרו קשורים ובמשך כל הקריירה הוא המשיך להתייעץ עם מאמנו הראשון.
בשנת 1978 זכה במדליית כסף באליפות העולם ונכלל בין חברי המשלחת ללייק פלאסיד 1980. הוא לא היה ידוע במיוחד ומדליית כסף נחשבה כהפתעה טובה. למרות הציפיות הנמוכות זימיאטוב הצליח באולימפיאדה זו לזכות ב-3 מדליות זהב. בכך הוא היה הספורטאי הראשון שזכה באולימפיאדה בודדת ב-3 מרוצים שונים.
במרץ 1980, לאחר הזכייה במשחקים האולימפיים, זימיאטוב זכה במדליית זהב באליפות ברית המועצות. לאחר עונה מוצלחת זו הוא לא בלט במיוחד במשך מספר עונות ולא היה ברור כלל האם הוא יוצב במשחקים האולימפיים של שנת 1984. בתקופה זו הוא התחתן ולמד במכון לספורט במסלול מאמנים. היקף האימונים שלו ירד אך בכל זאת הוא המשיך להתאמן.
בתחילת עונת שנת 1984 הוא נשלח לתחרויות משניות ולהפתעת כולם ניצח ב-2 מרוצים. גם בתחרויות של גביע המדינה זימיאטוב ניצח. לאחר ניצחונות נוספות הוחלט להחזיר אותו לנבחרת ולשלוח לסרייבו 1984. באולימפיאדה זו הוא ניצח במרוץ יחידים וזכה במדליית כסף במרוץ שליחים.
לאחר סיום הקריירה בספורטיבית זימיאטוב היה מאמן.
השתתפות באולימפיאדות

המרוץ הראשון בו השתתף זימיאטוב בלייק פלאסיד 1980 היה מרוץ ל-30 ק"מ. לקראת הקילומטר העשירי הוא היה מוביל המרוץ וסיים אותו במקום הראשון. במרוץ השני ל-15 ק"מ זימיאטוב הגיעה למקום הרביעי. המרוץ ל-50 ק"מ הוא בין היוקרתיים במרוצי סקי למרחקים. עד לשנת 1980 הספורטאים הסובייטים לא הצליחו לנצח במרוץ זה. זימיאטוב היה הראשון שהצליח במרחק זה. במרוצי שליחים זימיאטוב הוצב במקום ה-4 וזכה עם הנבחרת במדליית זהב אולימפית.
המרוץ הראשון בו השתתף זימיאטוב בסרייבו 1984 היה מרוץ ל-30 ק"מ. זימיאטוב החל את המירוץ בין האחרונים והצליח לסיים אותו במקום הראשון. אומנם לאחר הצלחה זו, במרוצים ל-50 ק"מ ול-15 ק"מ זימיאטוב לא הצליח להתברג לעשירייה הראשונה. במרוץ שליחים זימיאטוב היה אחרון בין רצי הנבחרת וביחד עם נבחרתו זכה במדליית כסף.
מרקו רוזה

מרקו רוֹזֵה (בגרמנית: Marco Rose; נולד ב-11 בספטמבר 1976) הוא כדורגלן-עבר גרמני ומאמן כדורגל, המאמן את קבוצת ר.ב. לייפציג.
ביוגרפיה

רוזה החל את הקריירה שלו ככדורגלן ב"רוטציה לייפציג", והצטרף ל"לוקומוטיב לייפציג" ב-1987, אשר מאוחר יותר שונה שמה ל-"VfB לייפציג". בשנת 2000 הצטרף רוזה ל"הנובר 96", כשזו עלתה לבונדסליגה. בשנת 2002, עבר לשחק ב"מיינץ 05", תחת הדרכתו של יורגן קלופ.
רוזה פרש ממשחק פעיל לאחר 199 הופעות במדי "מיינץ 05" בכל המסגרות, בהן כבש שבעה שערים - שלושה מהם במסגרת הבונדסליגה.
סבו, ולטר רוזה, היה אף הוא כדורגלן, ששיחק בנבחרת גרמניה.
קריירת אימון

רוזה החל את דרכו כעוזר מאמן ושחקן הקבוצה השנייה של "מיינץ 05" בעונת 2010/2011. בעונת 2012/2013 הצטרף ללוקומוטיב לייפציג, אך עזב לאחר שסיים את חוזהו לאחר עונה אחת בלבד.
קריירת אימון > רד בול זלצבורג

רוזה מונה למאמן קבוצת ה-U16 של רד בול זלצבורג בעונת 2013/14. כאשר מאמן ה-U18 של המועדון, תומאס לטש, עזב את המועדון, מונה רוזה במקומו. הקבוצה זכתה באליפות U18 האוסטרית בעונתו הראשונה ובליגת הנוער של אופ"א באפריל 2017 כשגברה בגמר על בנפיקה ליסבון 2–1.
בעונת 2017/2018, ירש רוזה את אוסקר גרסיה כמאמן הקבוצה הבוגרת של רד בול זלצבורג. בעונתו הראשונה, הקבוצה זכתה באליפות אוסטריה והגיעה לשלב חצי הגמר של הליגה האירופית שם הודחה על ידי אולימפיק מרסיי. בעונה השנייה, פתחה רד בול זלצבורג את העונה בליגה האוסטרית עם עשרה ניצחונות ובכך שברה שיא היסטורי בליגה. בליגה האירופית הגיעה הקבוצה עד לשלב רבע הגמר שם הודחה על ידי נאפולי. בכל תקופתו כמאמן זלצבורג, לא הפסידה הקבוצה משחק ביתי.
קריירת אימון > בורוסיה מנשנגלדבך

בפתיחת עונת 2019/2020 מונה רוזה למאמנה של בורוסיה מנשנגלדבך מהבונדסליגה. בעונתו הראשונה הצליח להעפיל עם המועדון לליגת האלופות עמה הצליח להעפיל לשמינית גמר המפעל כשהוא מקדים את אינטר מילאנו.
קריירת אימון > בורוסיה דורטומונד

ב-15 בפברואר 2021 הודיעה מנשנגלדבאך כי בסיום העונה יעזוב רוזה את המועדון ויצטרף לבורוסיה דורטמונד.
לאחר שסיימה הקבוצה במקום השני בבונדסליגה, והודחה מליגת האלופות בשלב הבתים, פוטר רוזה מתפקידו בסיום העונה.
קריירת אימון > ר.ב. לייפציג

ב-8 בספטמבר 2022 מונה למאמנה של ר.ב. לייפציג. ב-12 באוגוסט 2023 הוליך את הקבוצה לניצחון 3-0 על באיירן מינכן במסגרת משחק הסופר קאפ הגרמני, ועזר לקבוצה לזכות בתואר בפעם הראשונה בהיסטוריה, זאת לאחר שהוביל את הקבוצה מספר חודשים קודם לכן, לזכייה שנייה בגביע הגרמני.
סטטיסטיקות קריירה

נכון ל-20 במאי 2022
| קבוצה | מאז | עד | מאזן> מ | מאזן> נצ | מאזן> ת | מאזן> הפ | מאזן> % נצ |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| לוקומוטיב לייפציג | 1 ביולי 2012 | ‏1 ביוני 2013 | 30 | 9 | 9 | 12 | 30.00 |
| רד בול זלצבורג | 16 ביוני 2017 | ‏30 ביוני 2019 | 114 | 81 | 23 | 10 | 71.05 |
| בורוסיה מנשנגלבך | 1 ביולי 2019 | 22 במאי 2021 | 88 | 41 | 19 | 28 | 46.59 |
| בורוסיה דורטמונד | 1 ביולי 2021 | 20 במאי 2022 | 47 | 27 | 4 | 16 | 57.45 |
| ר.ב. לייפציג | 8 בספטמבר 2022 | מכהן | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| סך הכל | סך הכל | סך הכל | 278 | 158 | 55 | 66 | 56.83 |
תארים > כשחקן

אליפות הבונדסליגה השנייה: 2001/2002
תארים > כמאמן

אליפות אוסטריה: 2017/2018, 2018/2019
הגביע האוסטרי: 2018/2019
הגביע הגרמני: 2022/2023
הסופר קאפ הגרמני: 2023
הערות שוליים

↑  Marco Rose: 5 things on Borussia Mönchengladbach's inbound new head coach, bundesliga.com - the official Bundesliga website (באנגלית)
↑  Gladbach: Marco Rose ist Weihnachten mit der Familie heilig, GladbachLIVE (ב־)
↑  Rose wird Coach bei RB Salzburg - Co-Trainer ist 24, kicker (ב־)
↑  ORF at/Agenturen red, Fußball: Werner glänzt für Leipzig gegen Gladbach, sport.ORF.at, ‏30 באוגוסט 2019 (בגרמנית)
↑  Offiziell: Rose wird im Sommer Trainer in Gladbach, kicker (ב־)
↑  Borussia Mönchengladbach lose to Real Madrid but go through to UEFA Champions League knockout stages, bundesliga.com - the official Bundesliga website (באנגלית)
↑  Borussia Dortmund GmbH & Co KGaA, Rose agrees to BVB move, www.bvb.de (באנגלית בריטית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1061585050  VIAF: 311636759   WorldCat (עם VIAF): 311636759
ניקולאי וולודצ'נקו

| --- | --- |

ניקולאי וולודצ'נקו
 לידה:  20 בנובמבר 1862 סנט פטרבורג, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית (1858–1883)
 פטירה:  1945 (בגיל 82 בערך) ברית המועצות ברית המועצות
 השתייכות:   צבא האימפריה הרוסית
 תקופת הפעילות:  1881–1917 (כ־36 שנים)
 דרגה:   לוטננט גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד דיוויזיית הקוזאקים של הדון ה-3 מפקד דיוויזיית הפרשים ה-16 מפקד הקורפוס ה-46 מפקד החזית הדרום-מערבית
 פעולות ומבצעים
 מלחמת רוסיה-יפן מלחמת העולם הראשונה מלחמת האזרחים הרוסית
 עיטורים
 עיטור  אנה הקדושה,  דרגה ראשונה  עיטור ולדימיר הקדוש, דרגה 4  עיטור  ולדימיר הקדוש, דרגה 3  חרב הזהב של גבורה  דרגה רביעית במסדר גאורגיוס הקדוש  מסדר סטניסלב הקדוש, דרגה 3  מסדר סטניסלב הקדוש, דרגה 1  מסדר סטניסלב הקדוש, דרגה 2  מסדר סנטה אנה, דרגה 2  אות המסדר אנה הקדושה, דרגה 3  מסדר סטניסלב הקדוש 
 
ניקולאי גראסימוביץ' וולודצ'נקו (ברוסית: Николай Герасимович Володченко; 20 בנובמבר 1862 – 1945) היה לוטננט גנרל בצבא האימפריה הרוסית אשר פיקד על החזית הדרום-מערבית במלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

וולדצ'נקו נולד ב-20 בנובמבר 1862, בעיר סנט פטרבורג באימפריה הרוסית. אביו היה יועץ משפטי. הוא התחנך בגימנסיה הצבאית בסנט פטרבורג, וב-1 בספטמבר 1881, נרשם לבית הספר לתותחנים מיכאילוב. הוא סיים את לימודיו ב-14 באוגוסט 1884 והפך לפודפורצ'יק בבריגדת התותחנים הראשונה של המילואים ב-7 באוגוסט 1886. בשנת 1892 עבר וולודצ'נקו בהצלחה את בחינות הכניסה לאקדמיית המטה הכללי. הוא סיים את לימודיו באותה שנה, וב-6 במאי הוצב במטה המחוז הצבאי וילנה. ב-26 בנובמבר הועבר למטה דיוויזיית הפרשים ה-2. ב-17 באפריל 1894 הוא הועלה לדרגת קפטן והועבר לחיל הפרשים. ב-18 באפריל 1899 הוא הועלה לדרגת פודפולקובניק, וחזר למטה המחוז הצבאי וילנה. ב-20 ביולי 1902 מונה לראש מטה דיוויזיית הפרשים ה-2 וב-6 באפריל 1903 הוא הועלה לדרגת פולקובניק. עם פרוץ מלחמת רוסיה-יפן ב-1904, וולודצ'נקו צורף לארמיית מנצ'וריה השנייה, לחם בהצטיינות וזכה בעיטור מסדר ולדימיר הקדוש דרגה רביעית. ב-27 באוקטובר 1905 הוא הועבר למשמר הגבול. ב-14 ביולי 1909 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 מונה וולודצ'נקו למפקד דיויזיית הקוזאקים של הדון השלישית. החל מ-26 באפריל 1915 הוא מונה למפקד דיוויזיית הפרשים ה-16. במהלך מתקפת גורליצה-טרנוב הוא פיקד על כוחות הפרשים של הארמייה השלישית. ב-16 ביוני 1915 הוא הועלה לדרגת לוטננט גנרל. הוא המשיך לפקד על הדיוויזיה שלו בקרבות שונים, בין היתר בקרב לימנובה. ב-7 באפריל 1917 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-46. ב-9 בספטמבר של אותה שנה הוא הועבר לפקד על החזית הדרום-מערבית.
לאחר מהפכת אוקטובר הצטרף וולודצ'נקו הצטרף לצבא הלבן. הוא לחם בתחילה בחזית באוקראינה וב-1919 הועבר למזרח הרחוק ושימש כמפקד הכוחות שהגנו על הרכבת המזרחית הסינית. לאחר המלחמה הוא המשיך להתגורר בחרבין ומדי פעם פרסם מאמרים בכתב עת של גולים רוסיים. ב-24 בספטמבר 1945 הוא נעצר על ידי הסמרש באשמת פעילות אנטי-סובייטית ומת בסוף השנה במעצר במהלך חקירה. ב-22 בנובמבר 1999 טוהר שמו בידי התובע המחוזי של אומסק.
נחשוני ים

| נחשוני-ים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: קווצי עור
מחלקה:: נחשוני ים
שם מדעי
 Ophiuroidea ‏גריי, 1840
נחשוני ים (שם מדעי: Ophiuroidea) הם מחלקה של בעלי חיים השייכים למערכת קווצי עור, ומהווים את המחלקה העשירה ביותר במינים במערכה זו.
תיאור

נחשוני הים מזכירים בצורתם את כוכבי הים וקרובים אליהם מבחינה פילוגנטית. ההבדל המורפולוגי העיקרי בין שתי מחלקות אלו ניכר בצורת החיבור של הזרועות לגוף: זרוע כוכבי הים מהווה המשך של הגוף, ואילו לנחשוני הים זרועות בעלות בסיס דק, והגוף נראה כדיסקית מרכזית. לרוב לנחשוני הים זרועות דקות וארוכות, המחולקות לפרקים. פרקים אלה מאפשרים להם לנוע בגמישות, ומכאן גם נגזר שמם. מספר הזרועות הוא לרוב 5–7.
נחשוני הים נפוצים מאזור הכרית ועד למעמקי הים. הם חיים בין סלעים בטין, בין אצות. הם ניזונים לרוב מסינון חומר אורגני מן המים וליקוטו בעזרת רגלי המים שלהם.
ההפריה נעשית לרוב על ידי פליטת ביצים ותאי זרע למים. ישנם מינים המדגירים את הביצים בכיסים מיוחדים בשולי הגוף, ידועים גם מינים אנדרוגניים.
לכריתנית ונדט התפתחה מערכת ראייה מיוחדת.
טקסונומיה

קיימים כ-1900 מיני נחשוני ים, ו-230 סוגים המאורגנים בשלוש סדרות: Oegophiurida, Phrynophiurida ו-Ophiurida.
טקסונומיה > מינים וסוגים בולטים מים תיכון

גלדית ארוכת זרועות (אנ')
דקרן Ophiothrix
נחשונית Ophiactis
נחשון Ophiura
גרגירנית Amphiura
טקסונומיה > מינים וסוגים בולטים ממפרץ אילת

סיכנית Ophiothrix
נחשונית רבת-קוצים (אנ')
נחשון מקושט (אנ')
כריתנית מצוירת (אנ')
נחשונק שיחני (אנ')
לקריאה נוספת

האנציקלופדיה של החי והצומח בא"י, כרך 4: החיים במים
הערות שוליים

↑  אנציקלופדיית החי והצומח של ארץ ישראל, כרך 4 – "החי במים", בעריכת לב פישלזון, הוצאת משרד הביטחון , עמ' 64
↑  נחשוני-ים, יעקב אורבך, האנציקלופדיה העברית כ"ה, תשל"ד, עמ' 42-41
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548421805171 
תנועת נחשון הים
נחשון ים מהסוג Gorgonocephalus eucnemis (אנ')
ניק ריצ'רדס

| --- | --- |

 לידה:  29 בנובמבר 1997 (בן 26) קינגסטון, ג'מייקה
 שם מלא:  ניקולס ריצ'רדס
 עמדה:  סנטר
 גובה:  2.13
 מספר:  4
 מכללה:  אוניברסיטת קנטקי (2017–2020)
 דראפט:  42, 2020 ניו אורלינס פליקנס
 קבוצות כשחקן
 2020–   2021:  שארלוט הורנטס   ←גרינסבורו סווארם
ניקולס ריצ'רדס (באנגלית: Nicholas Richards; נולד ב-29 בנובמבר 1997) הוא כדורסלן ג'מייקני המשחק בעמדת הסנטר בשארלוט הורנטס.
קריירה

מרטין נולד בקינגסטון שבג'מייקה, והובא לארצות הברית בשנת 2013, לאחר שזוהה על ידי סקאוט אמריקאי. הוא החל לשחק כדורסל עבור אוניברסיטת קנטקי. בשנת 2017 נבחר לשחק במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן. בתחילה הכריז כי יתמודד בדראפט 2019, אך בחר לוותר על כך ולבסוף התמודד בדראפט 2020, בו נבחר על ידי ניו אורלינס פליקנס בבחירה ה-42 ומיד הועבר לשארלוט הורנטס תמורת בחירת סיבוב שני עתידית ב-2024. ב-30 בנובמבר 2020 חתם על חוזה בקבוצה, ובהמשך העונה נשלח גם לגרינסבורו סווארם, שלוחתה של ההורנטס בליגת הפיתוח של ה-NBA. בעונת 2020/2021 העמיד ממוצעים של 0.8 נקודות, 0.6 ריבאונדים ו-0.6 אסיסטים ב-3.5 דקות למשחק ב-18 משחקים בהם שיחק. בעונת 2021/2022 קיבל יותר אימון מהמאמן והעמיד ממוצעים של 3 נקודות, 1.7 ריבאונדים ו-0.3 אסיסטים ב-7.3 דקות למשחק ב-50 משחקים בהם שיחק.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020/2021 | שארלוט | 18 | 0 | 3.5 | 0.444 | 0.000 | 0.636 | 0.6 | 0.1 | 0.0 | 0.0 | 0.8 |
| 2021/2022 | שארלוט | 50 | 5 | 7.3 | 0.667 | – | 0.698 | 1.7 | 0.3 | 0.2 | 0.4 | 3.0 |
| 2022/2023 | שארלוט | 65 | 9 | 18.7 | 0.629 | 1.000 | 0.749 | 6.4 | 0.6 | 0.2 | 1.1 | 8.2 |
| 2023/2024 | שארלוט | 67 | 52 | 26.3 | 0.691 | 0.000 | 0.737 | 8.0 | 0.8 | 0.4 | 1.1 | 9.7 |
| קריירה |  | 200 | 65 | 17.0 | 0.661 | 0.333 | 0.736 | 5.3 | 0.5 | 0.2 | 0.8 | 6.7 |
הערות שוליים

↑  Nick Richards: The Journey from Jamaica to Jersey, ‏2016-09-19 (באנגלית)
↑  Adam Zagoria, After Journey from Jamaica to Jersey, Nick Richards Commits to Kentucky, Zagsblog, ‏2016-11-10 (באנגלית אמריקאית)
↑  Adam Zagoria, Big Man Nick Richards With 'Kentucky-Type Talent' Transfers to The Patrick School, Zagsblog, ‏2014-10-23 (באנגלית אמריקאית)
↑  5-star Nick Richards commits to Kentucky - Basketball Recruiting - Scout, web.archive.org, ‏2016-11-13
↑  Four Wildcats projected among ESPN's top 60 NBA Draft prospects, CatsPause (באנגלית אמריקאית)
↑  Kentucky signee Nick Richards calls becoming McDonald's All American a dream come true, USA TODAY High School Sports, ‏2017-01-25 (באנגלית אמריקאית)
↑  Jon Hale, Nick Richards withdraws from NBA draft to return to Kentucky for junior season, The Courier-Journal (באנגלית אמריקאית)
↑  Scott Phillips, Nick Richards leaving Kentucky for 2020 NBA Draft, College Basketball | NBC Sports, ‏2020-04-14 (באנגלית אמריקאית)
↑  Hornets Acquire Nick Richards, www.nba.com (באנגלית)
↑  Charlotte Hornets Sign Nick Richards, www.nba.com (באנגלית)
נלסון בוניאה

נלסון וילפרדו בוניאה סאנצ'ס (בספרדית: Nelson Wilfredo Bonilla Sánchez; נולד ב-11 בספטמבר 1990) הוא כדורגלן סלוודורי המשחק בעמדת החלוץ בטרנגנו.
קריירת מועדונים

בוניאה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של נג'אפה המקומית, ובשנת 2011 הצטרף אליאנסה לימה מליגת העל הפרואנית לאחר פירוק הקבוצה. ב-13 באוגוסט 2011, בוניאה הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה במשחק הלידה נגד אתלטיקו מארטה. במדי לימה, כבש 20 שערים ב-77 משחקים.
ביולי 2014 בוניאה חתם בויטורול קונסטנצה מליגת העל הרומנית.
ב-31 באוגוסט 2015 בוניאה חתם על לשנתיים בקבוצת זירה מליגת העל האזרית.
ב-16 ביוני 2016 בוניאה חתם בנסיונל מדיירה מליגת העל הפורטוגזית.
בתחילת שנת 2017 בוניאה חתם בגאזישהיר גזיאנטפ מליגת העל הטורקית.
בקיץ 2017 חתם בוניאה באוליביירנסה.
בשנת 2018, בוניאה חתם בסוקות'אי מליגת העל התאילנדית.
ב-22 בנובמבר 2018 חתם בבנגקוק יונייטד.
ב-15 באוגוסט 2020, בוניאה חתם בפורט.
קריירה בינלאומית

ב-23 במאי 2012, בוניאה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אל סלוודור, בתיקו 2-2 נגד ניו זילנד. 4 ימים לאחר הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–2 נגד מולדובה.
נזירה זיין א-דין

| --- | --- |

 לידה:  1908 קונסטנטינופול, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  1976 (בגיל 68 בערך) ביירות, לבנון 
 שם לידה:  نظيرة سعيد زين الدين 
 מדינה:  לבנון, סוריה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה האמריקנית בביירות 
 שפות היצירה:  ערבית 
 
נזירה זיין א-דין (ערבית: نظيرة زين الدين,; 1908-1976) הייתה סופרת ומשוררת לבנונית-סורית מוסלמית פמיניסטית. נחשבת חלוצה של הפמיניזם האיסלאמי.
קורות חיים

נזירה זיין א-דין נולדה באל-אסתאנה (الاستانة) בטורקיה בשנת 1908 ונפטרה בשנת 1976 בלבנון.
אביה של הסופרת סעיד בק זיין א-דין (سعيد بيك زين الدين) מהכפר עין קיני מהרי השוף בלבנון, היה אחד מגדולי הרשות השופטת, הוא כיהן בתפקידים משפטיים חשובים, והיה הנשיא הראשון של בית המשפט לערעורים בלבנון. בתו הבכורה זיין א-דין קיבלה ממנו חינוך, הדרכה ותמיכה. והוא תלה בה תקוות גדולות.
זיין א-דין למדה בביירות, בבית הספר לנזירות של מאר יוסף הקדוש ואחר כך בבית הספר לנזירות בנצרת, שם סיימה את לימודיה בשנת 1926. החוקים ששררו בשנים ההן שמנעו ערבוב בין בנים לבנות, ובשל כך לא יכלה להצטרף לפקולטה לרפואה באוניברסיטה הישועית. לכן היא הצטרפה בשנת 1927 לאוניברסיטה האמריקנית בביירות, ולאחר מכן למדה באותה שנה במכללה החילונית הצרפתית. בשנת 1928 הייתה אחת הנשים הראשונות בארצות ערב שקיבלה את התואר בוגרת במדעים. באותה השנה נשאה הרצאה בנושא הסרת הרעלה, בעמותה הספרותית הערבית, שבראשה עמד תקי א-דין א-סולוח (تقي الدين الصلح). היא התנתה את כניסת הנשים הנשואות והרווקות לאולם חשופות פנים, והיא קבלה את מה שהיא רצתה ובין הנוכחות היו דמויות נשיות מפורסמות בזמנו כמו ענברה סלאם (عنبرة سلام) וניזאר א-סולוח (نزار الصلح) (שתיהן נחשבות לחלוצות הרנסאנס הנשי באותה תקופה במדינות ערב שגם הן פעלו כנגד הרעלה). אחרי הרצאה זו נשאה הרצאות רבות באולמות של בתי ספר, ואוניברסיטאות ובתי קולנוע. כמו כן הייתה פעילה מאוד בתנועת הנשים בביירות, תרמה להקמתם של מספר עמותות של נשים החל מאגודת תחיית הנשים (ג'מעיה א-נהאדה א-נסאאיה - جمعية النهضة النسائية), שבה שימשה גם כמזכירה, ועד לאוניברסיטה של הנשים (ג'אמעה א-סיידאת - جامعة السيدات) שם הייתה יועצת באיגוד הסורי הלבנוני שהיה מורכב מ-29 עמותות של נשים ואחר כך יוסד והפך להיות האיחוד הנשי הערבי (אל-איתחאד א-נסאאי אל-ערבי - الاتحاد النسائي العربي) כאשר היא כיהנה בתפקיד המזכירה שלו. היא נישאה לשפיק אל-חלבי (شفيق الحلبي) שכיהן באותה עת כנשיא בית המשפט לערעורים בביירות, ומאוחר יותר התמנה למושל של ביירות. מנישואיה נולדו שלושה ילדים: אמין ונביל ואריג'. בעלה סירב שתתמסר כליל לעבודה ציבורית, וסבר כי עליה לפנות את עצמה לעבודות הבית וגידול הילדים.