stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חימיק נובומוסקובסק
הערות שוליים

↑  Шахтёр (Сталиногорск) — Динамо (Москва) 2:0
↑  А. Золотарёв: «Сейчас готовим документы для 2 лиги»
↑  "Новомосковский «Химик» обладатель кубка России: заключительная игра". אורכב מ-המקור ב-2016-11-13. נבדק ב-2016-11-12.
↑  У ПФК «Арсенал» появился фарм-клуб
↑  «Химик» из Новомосковска стал фарм-клубом тульского «Арсенала»
| הליגה הרוסית השנייה בכדורגל • קבוצות הכדורגל בעונת 2024 |
| --- | --- | --- |
| בית A | בית A |  |
| בית זהב | אוונגרד קורסק • לנינגראדץ • וולגר אסטרחן • ולס מוסקבה • וולגה אוליאנובסק • ספרטק קוסטרומה • קובאן • קלוגה • צ'ליאבינסק • טקסטילשצ'יק איוואנובו |  |
| בית כסף | קרסנודאר-2 • אירטיש אומסק • מטאלורג ליפצק • סיביר • מורום • וולגה אוליאנובסק • מאשוק-KMV • רודינה-2 • חימיק דזרז'ינסק • טורפדו מיאס • דינמו בריאנסק |  |
| בית B | בית B |  |
| 1 | אמקאר פרם • צ'רטנובו • פורטה טאגאנרוג • סאליוט בלגורוד • ביולוג נובוקובאנסק • דרוז'בה מייקופ • דינמו סטברופול • קובאן הולדינג • דינמו-2 מחצ'קלה • סבסטופול • ספרטק נלצ'יק • פובדה חסביורט • רובין יאלטה • וולנה ניז'ני נובגורוד |  |
| 2 | דינמו וולוגדה • דינמו סנקט פטרבורג • בלטיקה-BFU קלינינגרד • זניט-2 • טורפדו ולדימיר • לוקי אנרגיה • קוונט אובנינסק • ספרטק טמבוב • ריאזאן • צ'יטה |  |
| 3 | אנגושט נזראן • ניז'ני נובגורוד-2 • רוסטוב-2 • נארט צ'רקסק • נוסטה נובוטרויצק • אורנבורג-2 • לאדה טוליאטי • אוראלץ-TS • אורל-2 • אקרון-2 • דינמו קירוב • סטרויטל קאמינסק-שחטינסקי • זניט פנזה • סוקול קאזאן • רובין-2 קאזאן • בלאשיחה • זנאמיה נוגינסק • זנאמיה טרודה אורחובו-זויבו • קולומנה • סאטורן ראמנסקויה • קריליה סובייטוב-2 |  |
| 4 | אירקוטסק • דינמו ולדיווסטוק • דינמו ברנאול • חימקי-M • פרסבט דומודדובו • מטאלורג וידנויה • סחלין • סק"א חברובסק-2 • אוריול • זורקי קרסנוגורסק • טורפדו-2 מוסקבה • רודינה-M • סטרוגינו מוסקבה • ספרטק-2 מוסקבה • דינמו-2 מוסקבה |  |
תאגיד אקס

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  אילון מאסק
 תקופת הפעילות:  9 במרץ 2023 – הווה (שנתיים)
 חברת אם:  אקס החזקות (X Holdings)
 חברות בנות:  טוויטר
 מיקום המטה:  Bastrop 
 משרד ראשי:  קליפורניה קליפורניה ארצות הברית ארצות הברית
 ענפי תעשייה:  תעשיית האינטרנט, מדיה חברתית, תעשייה טכנולוגית 
 מוצרים עיקריים:  טוויטר 
 יו"ר:  אילון מאסק 
 מנכ"ל:  לינדה יקרינו
 עובדים:  1,300 full-time equivalent (נכון ל־דצמבר 2022) 
  
 x.com
 
תאגיד אקס (באנגלית: X Corp.) הוא תאגיד טכנולוגיה אמריקאי שהוקם על ידי איש העסקים אילון מאסק בשנת 2023 כמיתוג מחדש של "טוויטר בע"מ", חברת האם של טוויטר.
תאגיד אקס הוא חברת האם של הרשת החברתית אקס (לשעבר טוויטר), והתאגיד עצמו הוא חברה בת בבעלות מלאה של תאגיד אקס החזקות, שבעצמו בבעלות מאסק.
היסטוריה

באפריל 2022, מסמכים ציבוריים שהוגשו להוועדה לניירות ערך ולבורסות של ארצות הברית חשפו שמאסק רשם שלושה גופים מסחריים במדינת דלאוור, כולם תחת השם "אקס החזקות" (X Holdings).לפי הרישום בוועדה, אחת מהחברות נועדה למיזוג חברות עם "טוויטר בע"מ" (Twitter Inc), בעוד השנייה נועדה לשמש חברת אם לחברות שמוזגו. החברה השלישית נועדה לרישום על הלוואה של 13 מיליארד דולר ממספר בנקים כדי לקנות את טוויטר. מאסק השתמש בשם "אקס" בעבר לבנק דיגיטלי שהוא ייסד ב-1999, X.com. במרץ 2000, X.com התאחד עם חברת הטכנולוגיה Confinity כדי ליצור את PayPal. ביולי 2017 מאסק רכש מ-PayPal או שם התחום X.com תמורת סכום לא ידוע.
באוקטובר 2022, מאסק רכש את טוויטר בע"מ תמורת 44 מיליארד דולר לאחר מאבק משפטי עם הבעלים הקודמים. במרץ 2023, מאסק איחד את שלושת תאגידי אקס לתאגיד אחד, אקס החזקות, שרשום במדינת נבדה. במאי של אותה שנה, מאסק מינה את אשת השיווק לינדה יאקרינו (אנ'), לשעבר האחראית על פרסום ושיווק בקומקאסט, כמנכ"לית החברה החדשה.
הערות שוליים

↑  שם עליה X: הציפור של טוויטר הוחלפה בלוגו החדש של מאסק, באתר כלכליסט, 24 ביולי 2023
↑  Pahwa, Nitish; Joseph Stern, Mark (10 באפריל 2023). "Twitter Isn't a Company Anymore". Slate. ארכיון מ-18 באפריל 2023. נבדק ב-11 באפריל 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑   דפנה מאור, טוויטר נרכשה על ידי מאסק ב-44 מיליארד דולר; הדיח את בכירי החברה, באתר TheMarker‏, 28 באוקטובר 2022
↑   "טוויטר כבר לא קיימת כחברה": הוטמעה בתאגיד אקס של מאסק, באתר TheMarker‏, 12 באפריל 2023
| אילון מאסק |
| --- | --- | --- |
| חברות | Zip2‏ (1995–1999) • X.com (2000–1999, מאוחר יותר: PayPal)‏ • SpaceX (2002–הווה)‏ • טסלה (2004–הווה)‏ • SolarCity (2006–הווה)‏ • OpenAI (2015–הווה)‏ • ניוראלינק (2016–הווה)‏ • The Boring Company (2016–הווה)‏ • תאגיד אקס (2023–הווה) |  |
| פרויקטים נוספים | הייפרלופ |  |
| משפחה | קימבל מאסק • גריימס (בת זוג) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1325853682
ולדמאר אנטון

וַלְדֵמַאר אנטון (בגרמנית: Waldemar Anton; ברוסית: Вальдемар Антон; נולד ב-20 ביולי 1996) הוא כדורגלן גרמני יליד אוזבקיסטן שמשחק בעמדת הבלם והמגן בבורוסיה דורטמונד מהבונדסליגה ובנבחרת גרמניה.
ביוגרפיה

אנטון נולד בעיר אלמליק במחוז טשקנט שבאוזבקיסטן בקיץ 1996 להורים ממוצא גרמני. עובדת היותו יליד אוזבקיסטן נודעה רק ביולי 2016 כשחשף בריאיון כי הוא יליד העיר אמאליק. עד אז חשבו כי הוא נולד בעיר אנגן שבמדינת באדן-וירטמברג, גרמניה.
אנטון דובר גרמנית, אוזבקית ורוסית.
קריירת מועדונים > האנובר 96

הוא התחיל את הקריירה הבוגרת בקבוצת הנובר 96 אחרי ששיחק בקבוצת הנוער שלה מאז 2007. במהלך עונת 2015–2016, אנטון הופיע פעמיים בהרכב הקבוצה הבוגרת, משחק אחד, בניצחון 1–2 על שטוטגרט ב-27 בפברואר 2016 משחק שני, בהפסד קבוצתו 0–1 לאיינטרכט פרנקפורט ב-19 במרץ 2016. את שער הבכורה שלו בבונדסליגה הבקיע נגד בורוסיה מנשנגלדבך ב-15 באפריל 2016. הוא גם שיחק עשרה משחקים במדי קבוצת המילואים האנובר 96 II. בתום עונת 2015/16 נשר אנטון עם האנובר לבונדסליגה השנייה. בעונת 2016/17 אנטון הפך לשחקן הרכב, וסייע להאנובר לחזור לבונדסליגה תוך עונה אחת בלבד. בעונת 2018/19 אנטון והאנובר נשרו שוב לבונדסליגה השנייה. בתום עונת 2019/20, לאחר שלא הצליח לשוב לבונדסליגה עם האנובר, עזב אנטון את המועדון.
קריירת מועדונים > שטוטגרט

ב-28 ביולי 2020 חתם לארבע שנים בשטוטגרט מהבונדסליגה, וסיים עמה במקום התשיעי בעונת 2020/21. ב-19 במרץ 2022 כבש שער בכורה בניצחון 2–3 על אאוגסבורג, ואת עונת 2021/22 סיים אנטון עם שטוטגרט במקום ה-15. בעונת 2022/23 אנטון ושטוטגרט סיימו במקום ה-16 בבונדסליגה וניצלו מירידה רק לאחר מבחנים, כשניצחו במפגש כפול את המבורג שסיימה שלישית בבונדסליגה השנייה, בקרב על הזכות לשחק בבונדסליגה בעונה העוקבת. באוגוסט 2023 מונה אנטון לתפקיד קפטן הקבוצה. בעונת 2023/24, בניגוד מוחלט לעונות הקודמות, שטוטגרט הפכה לקבוצת צמרת וסיימה את העונה במקום השני, כשלאנטון היה חלק חשוב בשינוי זה, כשהוא מציג יכולת מרשימה בהגנה. יכולתו הביאה את הקבוצה להאריך לו את החוזה בינואר 2024 עד לתום עונת 2026/27. בתום העונה נכלל אנטון בנבחרת העונה של הבונדסליגה.
קריירת מועדונים > בורוסיה דורטמונד

בקיץ 2024 נמכר אנטון משטוטגרט לבורוסיה דורטמונד תמורת 22.5 מיליון אירו, שם חתם על חוזה לארבע שנים.
קריירה בנבחרת

בשל היותו יליד אוזבקיסטן הוא זכה להתעניינות ממטה האימון של נבחרת אוזבקיסטן. בסוף מאי 2016 בכירי התאחדות הכדורגל האוזבקית אישרו שהם ניהלו עם השחקן מגעים לצירופו לנבחרת, אך המגעים לא התקדמו לכדי מימוש. ביולי 2016 באחד מראיונותיו לתקשורת אנטון הודיע שהוא היה רוצה לשחק בנבחרת רוסיה אם תינתן לו ההזדמנות לכך. בספטמבר 2018 הביע את רצונו לקבל אזרחות רוסית ולשחק בהרכב הנבחרת הרוסית.
אנטון שיחק בנבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21 וזכה עמה באליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2017, ובסגנות באליפות העוקבת בשנת 2019.
ב-23 במרץ 2024 ערך את הופעת הבכורה בנבחרת גרמניה הבוגרת במשחק ידידות נגד צרפת. אנטון זומן לסגל הגרמני ליורו 2024. אנטון לא שיחק כלל בשלב הבתים של טורניר זה, ונכנס כמחליף לדקות ספורות במשחקי שמינית הגמר מול דנמרק, ורבע הגמר, שבו נעצרה גרמניה על ידי ספרד.
תארים > בינלאומיים

אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21: 2017
הערות שוליים

↑  "«Wer ist Anton Waldemar»? Потенциальная звезда Узбекистана из Германии". sports.ru (ברוסית). נבדק ב-2 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Waldemar Anton » Club matches". World Football. נבדק ב-31 במרץ 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Schulz und Kiyotake beatmen Hannover" (בגרמנית). kicker. 27 בפברואר 2016. נבדק ב-31 במרץ 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Ben-Hatira entscheidet den Abstiegskrimi" (בגרמנית). kicker. 19 במרץ 2016. נבדק ב-31 במרץ 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Anton und Sobiech brechen den Heimfluch" (בגרמנית). kicker. 15 באפריל 2016. נבדק ב-15 באפריל 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Бундеслига футболчиси Ўзбекистон терма жамоасида ўйнаши мумкин
↑  Германия Бундеслигаси футболчиси Ўзбекистон миллий терма жамоаси сафига таклиф этилиши мумкин
↑  «Wer ist Anton Waldemar»? Потенциальная звезда Узбекистана из Германии.
↑  Защитник «Ганновера» и молодежной сборной Германии Вальдемар Антон может получить российское гражданство
↑  Russland will unser Super-Talent klauen!, Bild.de
↑  "Waldemar Anton". DFB (בגרמנית). נבדק ב-2 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Weisers Kopfball macht den EM-Traum wahr". kicker.de (בגרמנית). 30 ביוני 2017. נבדק ב-30 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
| נבחרת גרמניה – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 נוייר •  2 רודיגר •  3 ראום •  4 טאה •  5 גרוס •  6 קימיך •  7 האברץ •  8 קרוס •  9 פילקרוג •  10 מוסיאלה •   11 פיריך •  12 באומן • 13 מילר •  14 באייר • 15 שלוטרבק • 16 אנטון • 17 וירץ • 18 מיטלשטאדט • 19 זאנה • 20 הנריכס • 21 גונדואן • 22 טר שטגן • 23 אנדריך • 24 קוך • 25 ג'אן • 26 אונדף • מאמן: נגלסמן |  1 נוייר •  2 רודיגר •  3 ראום •  4 טאה •  5 גרוס •  6 קימיך •  7 האברץ •  8 קרוס •  9 פילקרוג •  10 מוסיאלה •   11 פיריך •  12 באומן • 13 מילר •  14 באייר • 15 שלוטרבק • 16 אנטון • 17 וירץ • 18 מיטלשטאדט • 19 זאנה • 20 הנריכס • 21 גונדואן • 22 טר שטגן • 23 אנדריך • 24 קוך • 25 ג'אן • 26 אונדף • מאמן: נגלסמן | גרמניה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1330231325  VIAF: 731171732611909080009   WorldCat (עם VIAF): 731171732611909080009
קהילת יהודי קיילצה

קְיֶילְצֶה (בפולנית: Kielce; ביידיש: קיעלץ) היא עיר במרכז פולין, והיא מונה כ-204,891 תושבים (נכון ל-2009).
התפתחות האוכלוסייה היהודית בקיילצה
שער בית הקברות היהודי בעיר
בשנת 1852 התגוררו בקיילצה כ-100 יהודים, שהיוו אחוז קטן מאוכלוסיית העיר. לאחר הרפורמות של אלכסנדר וְיֵלְקוֹפּוֹלְסְקִי – ראש מינהל אזרחי פולין תחת שלטון אלכסנדר השני, קיסר רוסיה – בשנת 1862, קיבלו היהודים אישור להתיישב בקיילצה. ב-1868, לאחר 6 שנים, הוקמה בעיר קהילה יהודית עצמאית.
בשנת 1873 התגוררו בעיר 974 יהודים, ובשנת 1909 מספרם הגיע ל-11,206.
ערב מלחמת העולם השנייה, מספר יהודי קיילצה עמד על כ-25,000.
החיים היהודים בקיילצה

לקראת סוף המאה ה-19 ובתחילתה של המאה ה-20, הקהילה היהודית בקיילצה התפתחה במהירות רבה - הן מבחינה דמוגרפית והן מבחינה כלכלית.
החיים היהודים בקיילצה > החיים הכלכליים

ליהודי קיילצה היו מספר של מפעלי תעשייה, בתחומים מגוונים: מחצבות, מפעלים לעיבוד עורות, מפעל נגרות, מאפיות ועוד. כמו כן היו ביניהם בעלי חנויות מכל הסוגים: ריהוט, טקסטיל, עור, בגדים, חנויות סדקית וכדומה, ובנוסף פעלו גם הרבה בתי מלאכה קטנים. כמו כן יהודים רבים עסקו גם במקצועות חופשיים כמו רפואה, רפואת שיניים ועריכת-דין. בנוסף, בשנים שבין מלחמות העולם היו בבעלותם של יהודי קיילצה מספר בנקים.
על פי הסטטיסטיקות המקומיות, בשנת 1921 היו ליהודים 633 מפעלי תעשייה.
החיים היהודים בקיילצה > החיים היהודים

בקיילצה היו שני בתי כנסת - בית הכנסת הגדול נבנה בשנת 1902. הוקמו גם 9 בתי תפילה, בית מדרש, ויותר מ-30 חדרים ללימוד תורה בהם למדו למעלה מ-900 בנים.
הבנות למדו בבית ספר "בית יעקב", מורכב מ-15 חדרים או בבית ספר ״יבנה״, בית ספר יהודי חילוני. הארגון ״אגודת ישראל״ שנוסד בפולין בשנת 1912 הפעיל תלמוד תורה וישיבה. הוקמו גם שלושה בתי ספר יהודיים ציבוריים ושתי חטיבות ביניים. בעיר התקיימו בנוסף: מקווה, בית קברות, בית מטבחיים כשר, בית יתומים ובית אבות…
מבחינה תרבותית לקהילה היהודית היו שלוש ספריות ותיאטרון יהודי קטן, עיתונים ביידיש ואגודות ספורט ״מכבי״.
החיים הפוליטיים של יהודי קיילצה היו מחולקים בין מפלגות ציוניות, כמו אגודת ישראל והבונד (נוסד בשנת 1897), ובין מפלגת הקומוניסטים בפולין. הציונים קיימו שיעורי ערב לתרבות העברית ולתרבות היידיש. בעיר היו גם קהילות חסידיות חזקות.
ב-11 בנובמבר 1918 קיימו יהודי קיילצה עצרת ותבעו אוטונומיה פוליטית ותרבותית לכול יהודי פולין. בתגובה לעצרת, פעילים פולנים מקבוצות ימניות השחיתו חנויות ובתים רבים בבעלות יהודית, ולמחרת נרצחו עשרה יהודים ונפצעו 400 בפוגרום שערכו פולנים מקיילצה.
בין השנים 1932–1939 היגרו כ-5,000 מיהודי קיילצה לפלשתינה (א"י}  ולארצות הברית – בעיקר לניו יורק.
ערב מלחמת העולם השנייה, גודלה של האוכלוסייה היהודית בקיילצה היה בין 20,000 ל-25,000 תושבים, והם היוו כ-35% מתושבי העיר.
הקהילה בזמן השואה

הגרמנים כבשו את קיילצה ב-5 בספטמבר 1939. מיד לאחר הפלישה, הטילו הגרמנים אימה על יהודי העיר, צמצמו את זכויותיהם, והשפילו אותם בפומבי.
חודש לאחר מכן החלה הרדיפה: יהודים נשלחו לעבודות כפייה, ואחדים מראשי הקהילה היהודית נעצרו. הגרמנים אסרו על היהודים לעבור ברחוב הראשי של העיר, ולשם כך הם גם החרימו חנויות ברחוב המנוהלות על ידי בעלים יהודים. למרות זאת המשיכו היהודים להתגורר בסמוך לשכניהם הפולנים.
בראשית נובמבר 1939 הוקם בקיילצה יודנראט בראשותו של הרופא משה פלץ (Pelc). בהנהגתו הציע היודנראט לגרמנים הסדרים בנוגע לשליחת יהודים לעבודות כפייה, והקים גדוד עבודה שאליו גייס אלפי יהודים עניים תמורת שכר זעום.
בחודשים שלאחר מכן נדרשו היהודים לשאת סרט שרוול לבן ועליו מגן דוד כחול, לסמן את חנויותיהם, ולסגור את בתי הכנסת. במקביל התחילו להגיע לקיילצה פליטים יהודים רבים ממקומות שונים בפולין ובמדינות שכנות - 3,000 מקרקוב, 5,000 מווינה, כ-1000 מאזורים אחרים - עד שבשנת 1941, כאשר הוקם הגטו בעיר, היו בה כ-30,000 יהודים.
כל אותה עת, ובמקביל להגעתם של הפליטים, ניסה היודנראט לשפר את תנאי חייהם של היהודים בקהילה עם הקמה של בתי תמחוי, בתי מלאכה, בית אבות ומרפאה. למרות המאמצים, לא הצליחה הנהגת היהודים למנוע את מגפת הטיפוס שפרצה בתחילת 1940.
הקהילה בזמן השואה > הקמתו וחיסולו של הגטו

הגטו של קיילצה הוקם ב-31 במרץ 1941. הגטו, שהוקף בגדרות עץ עם גדר תיל דוקרני, חולק לשני חלקים: הגטו הגדול והגטו הקטן. בגטו נדחסו כ-27,000 יהודים ברובע שהכיל עד אז כ-15,000 איש בתוך כ-1,500 בניינים. שררו שם תנאים קשים של רעב ומגפות, בעיקר של מחלת הטיפוס אשר הביאה למותם של כ-4,000 איש.
בוצעו כמה ניסיונות לארגן תנועות מרד בתוך הגטו. בשל היעדר סיוע חיצוני – שגרם למחסור בתחמושת – נכשל הניסיון הראשון למרד. ניסיון נוסף החל אחרי תום פעילותו של הגטו ב-1943, אלא שמפקד המשטרה היהודית הכשיל אותו כאשר גילה את מעשי המתנגדים והסגיר אותם לידי הגסטפו.
ב-20 באוגוסט 1942 החלו מהלכים לחיסול הגטו שנמשכו ארבעה ימים:
ב-20 באוגוסט – הגרמנים ביצעו סלקציה באוכלוסייה, ולאחריה רצחו במקום את כל נכי הגטו, חוליו וקשישיו. בנוסף, כ-6,000–7,000 נשים וילדים נשלחו למחנה המוות בטרבלינקה.
ב-22 באוגוסט – רצח של עוד 500 איש בגטו.
ב-23 באוגוסט – הוראה ניתנה לרופאים היהודים להמית את כל החולים בבתי החולים.
ב-24 באוגוסט נותרו בגטו כ-2,000 יהודים בלבד אשר עסקו בניקוי הגטו ומיון רכוש. במאי 1943 החלו היהודים הנותרים להישלח למחנות עבודות כפייה שונים ברחבי פולין.
הקהילה לאחר תום השואה

עם תום מלחמת העולם השנייה ב-1945, בין 150 ל-200 יהודים חזרו לקיילצה. רובם היו ניצולי מחנות הריכוז, ואחרים באו מברית המועצות. כשהגיעו לעיר הולדתם, רצו הניצולים לאחד מחדש את הקהילה הנעדרת של קיילצה. רוב המשפחות התאספו בבניין ברחוב פלנטי (Planty) מספר 7.
האנטישמיות הייתה עוד חזקה בשלב זה ותושבי קיילצה הפולנים ראו בעין רעה את חזרת היהודים לעיר.
בחודשים שלאחר השואה הופצו בפולין עלילות דם נגד יהודים, בעקבותיהן פרצו פוגרומים ביהודים בחלם, בז'שוב וביישובים נוספים בפולין.
ב-1 ביולי 1946 נעלם ילד פולני-נוצרי בן תשע, תושב העיר. הוא הלך לבקר חברים בכפר במרחק 25 ק"מ. הוא שב לאחר יומיים וסיפר לאביו שהוא הוחזק במרתף בניין הקהילה היהודית ורק לאחר יומיים הצליח להימלט. אחד השכנים של האב השתלט על בתים שלפני המלחמה היו בבעלות יהודים, וחשש שהיהודים יחזרו ויתבעו את בתיהם. שכן זה שכנע את האב להתלונן במשטרה על חטיפה.
למחרת בבוקר, 4 ביולי, התלונן האב במשטרה כי יהודים חטפו את בנו וכלאו אותו במרתף בניין הקהילה היהודית כדי להשתמש בדמו לשם אפיית מצות – ביולי, כשלושה חודשים לאחר חג הפסח – אך הילד הצליח להימלט. שוטרים ניגשו לבניין הקהילה היהודית עם הילד, כדי לזהות בעזרתו את היהודי החשוד בחטיפה ולעצור אותו. עם הגעת השוטרים לבניין התברר שבבניין אין מרתף. עקב כך שינה הילד את גרסתו מספר פעמים. בינתיים התפשטה בעיר הידיעה על 'החטיפה' לכאורה, והחל פוגרום ביהודים. בפוגרום השתתפו רבים מתושבי העיר, מאות פועלים ממפעל הפלדה בעיר, וכן שוטרים וחיילים, כולל כאלה שנשלחו להגן על היהודים.
היהודים נורו, נדקרו והוכו באבנים, בקרשים, בקתות רובים ובמוטות ברזל.
בפוגרום נרצחו 42 יהודים וכ-80 נפצעו.
למחרת הפוגרום נפתחה חקירה משטרתית, בעקבותיה הועמדו לדין כארבעים מהפורעים. תשעה מהם נדונו למוות והוצאו להורג.
בעקבות הפוגרום, היהודים ששרדו עזבו את קיילצה, רובם לישראל.
רבנים

הרב טוביה גוטמן הכהן רפפורט (נפטר ב-1902) - רבה של קיילצה. בנו הרב אברהם אבלי, שירש את רבנות העיר, הוציא את ספר השו"ת של אביו "ברכת כהן".
הרב משה-נחום ירוזלמסקי (נפטר ב-1916) - רבה של קיילצה, מחבר שו"ת "מנחת משה" וספר "לשד השמן" על הרמב"ם
הרב אברהם אבלי הכהן רפפורט - רבה של קיילצה, בנו של רבי טוביה גוטמן, רבה הקודם של העיר, וחתנו של האדמו"ר רבי שמואל וינברג מסלונים.
בקיילצ'ה התגוררו מספר אדמו"רים שניהלו קהילות חסידיות:
רבי חיים שמואל הורביץ מחנצ'ין. בניו, ר' אליעזר ור' שלום, המשיכו את האדמו"רות בקיילצה אבל לא האריכו ימים.
רבי מרדכי טברסקי, "הרבי מקוזמיר". אחרי פטירתו ב-1917 התיישב בעיר בן משפחתו רבי ניסן יהודה לייב טברסקי.
רבי חיים מאיר פינקלר מפינצ'מב, משושלת רדושיץ (נפטר ב-1917). שני בניו, ר' פנחס יששכר ור' יצחק, היו גם הם לאדמו"רים.
רבי דוד גולדמן, האדמו"ר מחמיילניק, צאצא לאדמו"רי וורקא. אחרי פטירתו (ב-1924) ירש את מקומו בנו ר' ישעיהו ("הרב מבוסק").
רבי אלימלך יעקב יצחק רבינוביץ מסוחדניוב, משושלת "היהודי הקדוש" (נפטר ב-1925). בניו, ר' יוסף ברוך ור' נתן דוד, המשיכו את דרכו.
לקריאה נוספת

ציטרון, פנחס, ספר קיֶלץ: תולדות קהילת קילץ מיום הווסדה ועד חורבנה, הוצאת ארגון יוצאי קילץ בישראל, תל אביב: תשי"ז
הערות שוליים

1 2  ציטרון, ספר קיֶלץ, פרק "קהילת קילץ בהתפתחותה", עמ' 16–20
1 2 3 4 5 6 7 8 9  קיילצה: הקהילה היהודית – היסטוריה, באתר שטעטל וירטואלית
↑  ציטרון, ספר קיֶלץ, פרק "החיים הכלכליים של יהודי קילץ", עמ' 21–46
1 2 3 4 5 6 7  האנציקלופדיה של הגטאות: קילצה (Kielce), באתר המכון הבין-לאומי לחקר השואה – יד ושם
↑  מתוך אתר יד ושם
הבניין רחוב פלנטי 7 בקיילצה
ירוסלב יאך

ירוסלב יאך (בפולנית: Jarosław Jach; נולד ב-17 בפברואר 1994) הוא כדורגלן פולני שמשחק בעמדת הבלם בקבוצת פורטונה סיטארד מהליגה ההולנדית בהשאלה מקריסטל פאלאס.
קריירה > מועדונים

יאך החל להתאמן ככדורגלן בשורות מחלקת הנוער של קבוצת פוגון פייזציסה, אך הפריצה הגדולה שלו הייתה לאחר שנת 2012 כשעבר לשחק במחלקת הנוער של קבוצת לכיה דז'רז'וניוב (Lechia Dzierzoniow) מהליגה השלישית, הרביעית ברמתה בכדורגל הפולני. יאך סייע למועדון להישאר במקום תשיעי והוא שיחק בקבוצה 20 משחקים, לפני שעבר לקבוצה הבוגרת של זגלבי לובין, שהעפילה בהמשך לליגת העל הפולנית ובה הוא חתום משנת 2013.
קריירה > נבחרת

בשנת 2014 זומן לנבחרת פולין עד גיל 20 ועשה את הופעת הבכורה שלו ב-4 בספטמבר 2014 במשחק נגד שווייץ שהסתיים בשוויון 1-1.
שנה לאחר מכן זומן לנבחרת פולין עד גיל 21 והופיע לראשונה במשחק ידידות שהתקיים ב-8 בספטמבר 2015 נגד שוודיה והסתיים בשוויון 0-0. את שער הבכורה שלו הבקיע ב-6 בספטמבר 2016 במשחק נגד הונגריה שהסתיים בשוויון 1-1. הוא נכלל גם בסגל הנבחרת לאליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 שנערך ב-2017.
ג'יימס בלייק (טניסאי)

| --- | --- |

 לידה:  28 בדצמבר 1979 (בן 45) יונקרס, ניו יורק
 מדינה:  ארצות הבריתארצות הברית
 מקום מגורים:  טמפה, פלורידה
 גובה:  1.85 מטר
 יד חובטת:  ימין
 פעילות כמקצוען:  1999 – 29 באוגוסט 2013 (כ־14 שנים) 
 סה"כ פרסים שצבר:  7,981,786 דולר אמריקאי 
 יחידים
 מאזן קריירה:  366–256 
 דירוג שיא:  4 (20 בנובמבר 2006)
 זכיות בטורנירים:  10
 זוגות
 מאזן קריירה:  132–121 
 דירוג שיא:  31
 זכיות בטורנירים:  6
 שיאי גראנד סלאם
 זכיות 0
 אליפות אוסטרליה הפתוחה:  רבע גמר (2008)
 אליפות צרפת הפתוחה:  סיבוב שלישי (2006)
 וימבלדון:  סיבוב שלישי (2006, 2007)
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  רבע גמר (2005, 2006)
 
ג'יימס ריילי בלייק (באנגלית: James Riley Blake; נולד ב-28 בדצמבר 1979) הוא טניסאי עבר אמריקאי, דורג בשיאו במקום הרביעי בעולם (20 בנובמבר 2006).
רגעי השיא בקריירה שלו כוללים הגעה לשלב הגמר באליפות סבב המאסטרס העולמי בשאנגחאי בשנת 2006, לשלב חצי הגמר באולימפיאדת בייג'ינג ולשלב רבע הגמר בטורנירי הגראנד סלאם אליפות אוסטרליה הפתוחה לשנת 2008, ואליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס בשנים 2005 ו-2006.
בשנת 2007 זכה בלייק בגביע דייוויס כחלק מנבחרת ארצות הברית לאחר שניצח בשני משחקיו מול רוסיה.
ב-3 ביולי 2007, יצאה לאור האוטוביוגרפיה של בלייק " שובר בחזרה : איך הפסדתי הכל והרווחתי את חיי בחזרה", שדנה בקאמבק שלו אחרי פציעה בעונת 2004. האוטוביוגרפיה דורגה במקום ה-22 ברשימת רבי המכר ע"פ הניו יורק טיימס.
ביוגרפיה

בלייק נולד בעיר יונקרס, שבמדינת ניו יורק שבארצות הברית לאב אפרו אמריקאי בשם תומאס ריינולדס בלייק ואם בריטית בשם בטי בלייק. לבלייק יש אח בשם תומאס, גם הוא טניסאי מקצועי, ושלושה אחים חורגים מבוגרים בשם ג'ייסון, כריסטופר והווארד, ואחות חורגת בשם מישל.
בלייק החל לשחק טניס בגיל 5 לצד אחיו תומאס. בגיל 13 אובחנה אצל בלייק עקמת חמורה ולמשך חמש שנים כמתבגר הוא נאלץ ללבוש תמיכה לגב למשך 18 שעות ביום, אך לא כששיחק טניס.
בלייק נעשה נחוש להמשיך ולעסוק בטניס לאחר ששמע את הדמות לחיקוי שלו, שחקן העבר ארתור אש, מדבר במסגרת ביקורו בפרויקט הטניס לנוער בהארלם.
בריאן פרקר היה מאמנו הראשון, ולזמן רב, של בלייק. לאחר שנתו השנייה ללימודים, עזב בלייק את אוניברסיטת הרווארד, וזאת על מנת להמשיך בקריירת הטניס המקצועית שלו.
סגנון משחק

סגנונו של בלייק מוגדר על פי רוב כשחקן קו בסיס התקפי. בלייק מעדיף בדרך כלל לחבוט חבטות ללא מענה מקו הבסיס, אך משחק הרשת היציב ומשחק המעבר מקנים לו אפשרות לשחק מכל חלק של המגרש. בלייק נוטה להחזיר הגשות (במיוחד הגשה שנייה) בעוצמה רבה, ולפגוש את הכדור כשהוא בעלייה בדומה לחבטות הקרקע. בשילוב עם החבטות השטוחות יחסית, טכניקה זו (על אף שהיא מסוכנת יותר, ועלולה לגרום לטעויות רבות יותר) מאפשרת לו להאיץ את הכדור, כך שליריב יהיה זמן קצר יותר להגיב. בלייק אוהב לקחת שליטה על הנקודה ולרוב ינסה לחבוט בעוצמה על מנת לקצר את הנקודה ולזכות בה מוקדם ככל האפשר. שינוי נוסף חל בסגנונו כאשר מינה למאמן את מומחה הזוגות קלי ג'ונס שגרם לבלייק להשתמש פעמים רבות יותר בטכניקת ההגשה והריצה לרשת.
ציוד

בלייק עבד עם חברת פרינס על מנת ליצור מחבט חדש שמשלב את טכנולוגיית O3 של פרינס. למרות זאת, בלייק לא הרגיש בנוח עם מחבט זה, ולכן הוא החליף בחזרה למחבט "דאנלופ אירוג'ל 200", ואחר כך לדגם 4D למשך שנת 2009.
בלייק החליף את מחבטו למחבט של חברת וילסון מדגם wilson six one משולב עם גידי Luxilon Big Banger 16L במתיחה חזקה בתחילת שנת 2010. אולם, גם עם מחבט זה בלייק לא חש בנוח, ולראיה, בלייק החליף את מחבטו למחבט של חברת דאנלופ שוב.
לאחר אליפות ארצות הברית הפתוחה ב-2010, החל בלייק לבחון מחבטים עבור חברת הד. ספונסר הלבוש שלו הוא פילה, שהחלה לעבוד עמו בשנת 2009. זאת לאחר שבמשך מרבית הקריירה השתמש בלייק במוצרי חברת נייקי. ברשות בלייק גם קו הלבשה על שם אביו המנוח, תומאס ריינולדס.
קריירה > 2000-2001

בשנת 2001 בגיל 21, שיחק בלייק לראשונה במדי נבחרת גביע דייוויס של ארצות הברית נגד הודו, ובכך הפך לשחקן האפרו אמריקאי השלישי במספר ששיחק עבור נבחרת ארצות הברית, אחרי ארתור אש ומאווי וושינגטון.
כאשר היה מדורג במקום ה-120 בעולם, קיבל בלייק כרטיס חופשי לטורניר סינסינטי. בלייק ניצח שחקן שעלה מהמוקדמות ואת ארנון קלמונט הצרפתי על מנת להגיע לשלב שמינית הגמר, שם פגש את פטריק ראפטר. בלייק הפסיד במערכה הראשונה בשובר שוויון, ולאחריה הפסיד גם במערכה השנייה. ראפטר, לפי האוטוביוגרפיה של בלייק, שיבח את בלייק ברשת והגדיל את ביטחונו ששאמר לו: "עכשיו אתה מאמין שאתה יכול לנצח מישהו כדוגמתי, או אפילו אותי?"
את שנת 2001 סיים בלייק כמדורג במקום ה-73 בעולם.
קריירה > 2002-2003

בחודש פברואר של שנת 2002, עת שיחק בטורניר ממפיס, ניצח בלייק לראשונה שחקן מהעשירייה המובילה, טומי האס, שדורג חמישי בזמנו. בלייק הגיע לגמר הטורניר, שם הפסיד לאנדי רודיק.
בחודש אוגוסט, בטורניר סינסינטי, זכה בלייק בתואר ה-ATP הראשון בקריירה והראשון מדרג המאסטרס. הדבר קרה בתחרות הזוגות, בה שיתף פעולה עם טוד מרטין. זכייה זו הפכה את בלייק לגבר האפרו אמריקאי הראשון שזוכה בתחרות בכל 101 השנים בהן התקיים הטורניר. בלייק היה גם הגבר האפרו האמריקאי הראשון שהגיע לשלב הגמר מאז 1969, שם הגיע ארתור אש לגמר תחרות הזוגות יחד עם שותפו צ'ארלי פאסרל. הישגי השיא שלו בשנה זו כללו זכייה בטורניר וושינגטון (קשה), ומשחקי הגמר בטורנירים ממפיס (קשה), וניופורט (דשא).
בתחילת שנת 2003 זכה ג'יימס בלייק ביחד עם סרינה ויליאמס בגביע הופמן, טורניר ראווה יוקרתי המתקיים בפרת' אוסטרליה.
הישגי השיא של בלייק בשנה זו היו הגעה לשלב רבע הגמר בטורנירי המאסטרס שנערכו באינדיאן וולס, בסינסינטי ובמיאמי, הגעה לשלב שמינית הגמר באליפות אוסטרליה הפתוחה, הופעה בשלב חצי הגמר של טורניר סן חוזה, וגמר בטורניר לונג איילנד.
את שנת 2003 סיים בלייק כמדורג במקום ה-37 בעולם.
קריירה > 2004

בפתיחת השנה הצטוות בלייק ללינדזי דבנפורט בגביע הופמן. הצמד זכה בטורניר לאחר ניצחון 2-1 על נבחרת סלובקיה.
שנת 2004 הייתה נקודת ציון חשובה בקריירה של בלייק. במהלך אימון עם רובי ג'ינפרי בטורניר המאסטרס ברומא, שבר בלייק את צווארו כאשר מעד על החימר והתנגש עם עמוד הרשת. לימים אף אמר שאירוע זה אחד הדברים הטובים שקרו לו.
 בחודש יולי אביו הלך לעולמו כתוצאה מסרטן הקיבה. באותו הזמן, פיתח בלייק מחלה בשם שלבקת חוגרת (ממשפחת ההרפס), אשר גרמה לשיתוק זמני של מחצית הפנים של בלייק, ולטשטוש ראייתו.
את שנת 2004 סיים כמדורג במקום ה-97 בעולם.