stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קריאת ההלל
ברכות ההלל > ברכה לאחריו

כאמור הברכה לאחר ההלל נזכרת במשנה ”מקום שנהגו לכפול, יכפול. לפשוט, יפשוט. לברך (אחריו), יברך (אחריו). הכל כמנהג המדינה.” (משנה, מסכת סוכה, פרק ג', משנה י"א). בתלמוד מובא בשם אביי שכוונת המשנה היא לברכה שלאחר ההלל, שהיא תלויה במנהג.
מקור הברכה שלאחר ההלל הוא במסכת פסחים שם נאמר כי בליל פסח יש לברך אחר ההלל 'ברכת השיר'. ונחלקו התנאים בפירושה: לדעת רב יהודה הכוונה היא ל'ברכת יהללוך', וכתבו בתוספות שלדעתו צריך לומר, שכוונת המשנה שאף שכל השנה ברכה זו היא רק מנהג, אך בליל פסח חובה לאומרה, או שהכוונה היא שאף בהלל הנאמר בלילה יש לומר ברכה זו. לדעת רבי יוחנן כוונת המשנה להוסיף על אמירת 'יהללוך' את אמירת 'נשמת כל חי'.
נוסח הברכה כולה אינו נזכר במשנה ובתלמוד. הנוסח הנדפס כיום מקורו בספרות הראשונים, והוא נהוג היום בכל הקהילות:
יְהַלְלוּךָ יְיָ אֱלֹהֵינוּ כָּל מַעֲשֶׂיךָ
וַחֲסִידֶיךָ צַדִּיקִים עוֹשֵׂי רְצוֹנֶךָ
וְכָל עַמְּךָ בֵּית יִשְׂרָאֵל, יוֹדוּ וִיבָרְכוּ וִישַׁבְּחוּ וִיפָאֲרוּ וִירוֹמְמוּ וְיַעֲרִיצוּ וְיַמְלִיכוּ אֶת שִׁמְךָ מַלְכֵּנוּ,
כִּי לְךָ טוֹב לְהוֹדוֹת וּלְשִׁמְךָ נָאֶה לְזַמֵּר, כִּי מֵעוֹלָם וְעַד עוֹלָם אַתָּה אֵל.
בָּרוּךְ אַתָּה יְיָ מֶלֶךְ מְהֻלָּל בַּתִּשְׁבָּחוֹת.
צורת אמירת ההלל

צורת אמירת ההלל הנהוגה היא אמירתם של המזמורים השונים על ידי הציבור. עם זאת, קיימים מנהגים שונים באמירת פסוקים שונים לקראת סוף ההלל, כגון חזרה על פסוקים וכן אמירת פסוקים בעניית הקהל אחר החזן.
מנהג קדום מתקופת האמוראים נזכר בתלמוד הבבלי, ששליח הציבור קורא את ההלל והציבור יוצאים ידי חובה על ידי שמיעתם. מנהג זה השתמר אף אצל מעט מהקהילות (לדוגמה, אצל יהודי תימן), ונקרא הלל "בקירוי" – כלומר: שליח הציבור קורא שבר פסוק מההלל, וכל הציבור עונים אחריו הללויה, וכן על זה הדרך 123 שברי פסוקים. בשאר העדות לא השתמר מנהג כזה.
ראו גם

הללויה
הלל הגדול
לקריאה נוספת

מצות הלל; קריאת ההלל וברכותיו; בתוך: אוצר עיונים, ש"ס מתיבתא, ברכות, כרך א, מערכות ח-ט, עמ' קז-קמד.
ביאורים

↑  בשנה שלמה נוסף ל' בחשוון ובשנה מעוברת נוספים א' באדר א' ול' באדר א'.
↑  בקהילות חסידיות בודדות בארץ ישראל קיבלו את המנהג שלא לברך עליו
↑  כך העיד ר' יצחק בן אבא מארי ממרסיי בספר העיטור (הלכות הלל צ"ה עמוד א') וכתב שבמקומו נהגו לברך, אך שמע שמנהג רומניא שאין מברכים ולדעתו מנהג זה עדיף. במחזור רומניא ונציה ה'רפ"ג (עמוד מ"ב) מוזכרת ברכה, אך נכתב שם כי "רוב הקהילות נהגו שלא לברך וכן עיקר".
מלחמת קאפל השנייה

מלחמת קאפל השנייה (בגרמנית: Zweiter Kappelerkrieg) הייתה מלחמת אזרחים על רקע דתי שהתקיימה ב-1531 בין הקנטונים הפרוטסטנטיים לקתוליים של הקונפדרציה השווייצרית הישנה במהלך הרפורמציה בשווייץ.
עילה

על אף החתימה על הסכם שלום בין הקתולים לפרוטסטנטים כתוצאה ממלחמת קאפל הראשונה, כשנתיים קודם לכן, לא התפוגג המתח, והפרובוקציות בין הצדדים נמשכו, בעיקר לאחר פרסומו של וידוי אאוגסבורג (Confessio Augustana) ב-1530. בנוסף, הואשמה ציריך בשאיפות טריטוריאליות על ידי הקתולים.
לאחר סירובם של הקנטונים הקתוליים לסייע לחברות הליגה המשולשת (Drei Bünde) שבגראובינדן במאבקן כנגד דוכסות מילאנו במהלך מלחמת מוסו, ראו בכך הקנטונים הפרוטסטנטים כהפרה של הבריתות בין הליגה לקונפדרציה, אך התעוררה מחלוקת ביניהם על דרך הפעולה המועדפת. בעוד ציריך צידדה בעימות צבאי העדיפה ברן לקיים לחץ כלכלי בדמות אמברגו כנגד חמשת הקנטונים הקתוליים האלפיניים. בעוד שב-1529 הצליח הטגסטונג (הדיאט של שווייץ) לתווך בהצלחה ולהגיע להסכם פשרה בין הצדדים, נכשלו הפעם המגעים, בין השאר בשל שאיפתו של המנהיג הפרוטסטנטי, אולריך צווינגלי, להגיע לעימות צבאי. תחת לחץ האמברגו, אשר הביא למחסור במזון, הכריזו הקנטונים הקתוליים מלחמה על ציריך ב-9 באוקטובר 1531. הקנטונים הפרוטסטנטיים הופתעו מהמהלך ולא היו מוכנים צבאית למלחמה כנגד הכוחות הקתוליים שהיו נחותים במספרם הכולל אך הצליחו לארגן את כוחותיהם מהר יותר ולצאת להתקפה.
קרב קאפל

ב-11 באוקטובר 1531 לחם כוח בן כ-7,000 חיילים מחמשת הקנטונים הקתוליים בצבא פרוטסטנטי בן 2,000 איש בלבד שהגיע מציריך בקרב קאפל, עיירה באותו קנטון. צבא ציריך, שלא קיבל סיוע מהקנטונים הפרוטסטנטיים האחרים, היה תחת פיקודו של קספר גולדלי, וכלל את צווינגלי ועמיתיו הכמרים אשר שמשו כמנהיגים רוחניים. הצבא הקתולי הונהג על ידי הנס יאוך (Hans Jauch) מאורי. הכוח הפרוטסטנטי העיקרי הגיע לשדה הקרב בחבורות נפרדות והיה מותש כתוצאה מצעידה מאומצת. הקתולים פתחו בהתקפה, ולאחר התנגדות קצרה נשבר כוחו של הצבא הפרוטסטנטי וכ-500 מחייליו נהרגו בלחימה או בזמן שנמלטו. בין ההרוגים היה צווינגלי ו-24 כמרים נוספים. גופתו של צווינגלי נלקחה על ידי הצבא הקתולי המנצח, הושחתה ונשרפה באשמת כפירה.
צבא ציריך התארגן מחדש לאחר התבוסה וניסה להשתלט על הר צוגרברג (Zugerberg) שבקנטון צוג וחלקו חנה על גבעת גובל (Gubel) הסמוכה למנציגן (Menzingen).
תגובת הפרוטסטנטים

בתגובה לתבוסה בקאפל יצאו כוחות הפרוטסטנטים מברן ומקנטונים נוספים במטרה להציל את ציריך. בין ה-15 ל-21 באוקטובר צעד צבא פרוטסטנטי גדול במעלה עמק של נהר הרויס (אנ'). באותו זמן חנה הצבא הקתולי על מורדות הצוגרברג, והצבא המאוחד של ציריך וברן שלח לעבר ההר כוח בן 5,000 חיילים במטרה להקיפו. עם זאת, הייתה צעידתו של הצבא הפרוטסטנטי איטית בשל בעיות משמעת ובזיזת יישובים בדרכו, ועד ליל ה-23-24 באוקטובר הגיע רק עד גובל (Gubel) שבמֶנציגֶן. באותו הלילה הותקף הצבא הפרוטסטנטי על ידי כוח קטן של הקתולים שהסב לפרוטנסטנטים אבדות כבדות. כ-800 חיילים נהרגו בהתקפה ובנסיגה המבוהלת שלאחריו.
התבוסה ניטרלה חלק גדול מהצבא המאוחד של ציריך וברן, ולנוכח עריקות שהלכו וגברו, נסוג הצבא המאוחד של ציריך וברן בחזרה במורד הרויס לעבר ברמגרטן (Bremgarten) שבקנטון ארגאו. הנסיגה הותירה את מרבית אזור אגם ציריך ואת העיר ציריך עצמה חסרי הגנה. כתוצאה מכך ציריך ניסתה להגיע להסדר שלום מהיר.
תוצאות

היינריך בולינגר (Heinrich Bullinger), שהיה מורה בקאפל והפך מאז 1523 לתומך בולט של צווינגלי, שירת בזמן המלחמה ככומר בברמגרטן. כתוצאה מקרב קאפל הפכה ברמגרטן בחזרה לקתולית, וב-21 באוקטובר נמלט בולינגר לציריך עם אביו וב-9 בדצמבר הוכרז כיורשו של צווינגלי.
ב-15 בנובמבר 1531 נחתם ההסכם שסיים את המלחמה וכונה "השלום הטריטוריאלי השני" (Zweiter Landfrieden), אשר הביא להתפרקותה של הברית הפרוטסטנטית והעניק לקנטונים הקתולים רוב בטגסטונג - הדיאט הפדרלי של הקונפדרציה. ההסכם העניק לקתוליות את הבכורה בשטחים המעורבים אך הותיר קהילות שכבר הפכו לפרוטסטנטיות על מכונן, מלבד מספר מקומות אסטרטגיים, כגון דרך המסחר החשובה בין קנטון שווייץ לעמק הריין, בהן הוכרחו התושבים לשוב לנצרות קתולית. בטריטוריות שלהם עצמם יכלו הקנטונים הפרוטסטנטים לשמור על דתם. אחת מתוצאות ההסכם, אשר ככל הנראה לא נחזה על ידי חותמיו, היה ביסוסו של דו-קיום ארוך טווח בין שני הזרמים במספר טריטוריות. לדוגמה, בקנטונים של תורגאו וארגאו החלו קהילות קתולים ופרוטסטנטים להתפלל באותן כנסיות, דבר שהביל למתחים ולעימותים נוספים במהלך המאות ה-16 וה-17. ההסכם גם אישר את זכותו של כל קנטון לקיים בשטחו את האמונות הקתוליות או הפרוטסטנטיות, ובכך הוגדרה הקונפדרציה כמדינה דו-דתית, אשר היוותה חידוש במערב אירופה. המלחמה גם ייצבה את הקתוליות כרוב בקרב שלושה-עשר הקנטונים בקונפדרציה: שבעה ושני חצאי קנטונים (לוצרן, אורי, שוויץ, אונטרוולדן, צוג, פריבור, זולותורן ומחצית מגלרוס ואפנצל) לעומת ארבעה ושני חצאי קנטונים שהפכו רשמית לפרוטסטנטים (ציריך, ברן, בזל, שפהאוזן ומחצית מגלרוס ואפנצל).
ניסיון כושל של הקנטונים הפרוטסטנטים, בעיקר של ציריך, לשנות את תנאי הדו-קיום ב-1656 הביא למלחמת וילמרגן הראשונה וכתוצאה מכך אושר הסטטוס קוו מחדש ב"הסכם השלום הטריטוריאלי השלישי". מלחמת אזרחים נוספת על רקע דתי ב-1712, מלחמת וילמרגן השנייה, הסתיימה בניצחון פרוטסטנטי מכריע ולתיקון עמוק של סעיפי "הסכם השלום הטרטוריאלי הרביעי", אשר שינה את מאזן הכוחות הפוליטי של הקונפדרציה.
לקריאה נוספת

Gordon, Bruce. The Swiss Reformation. Manchester University Press, 2002. ISBN 0719051185
הערות שוליים

1 2  Gordon, עמוד 133
↑  Armstrong, Alastair. The European Reformation, 1500-1610. Heinemann, 2002. ISBN 0435327100. עמודים 62–63
1 2  Tarr, Russel. Randell, Keith. Access to History: Luther and the German Reformation 1517-55. Hachette UK, 2008. ISBN 1444150472
1 2 3 4 5  Jumper, Mark A. Demy, Timothy J. War and Religion: An Encyclopedia of Faith and Conflict . ABC-CLIO, 2017. ISBN 1610695178. עמודים 444–445
1 2  Gordon, עמודים 133–134
↑  Gordon, עמודים 140-141
כינוס הדיאט של שווייץ בבאדן ב-1531
סופרמן 3

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  סופרמן (קומיקס)
 בימוי:  ריצ'רד לסטר 
 הופק בידי:  איליה סלקיינד, פייר ספנגלר 
 תסריט:  קומיקס: ג'רי סיגל ג'ו שוסטר תסריט:דייוויד ניומן לזלי ניומן
 עריכה:  ג'ון ויקטור סמית' 
 שחקנים ראשיים:  כריסטופר ריב
 מוזיקה:  ג'ון ויליאמס ג'ורג'ו מורודר
 צילום:  רובר פיינטר 
 מדינה:  ארצות הברית, הממלכה המאוחדת 
 חברת הפקה:  אולפני האחים וורנר
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  17 ביוני 1983
 משך הקרנה:  120 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מדע בדיוני, סרט קומדיה, סרט פעולה 
 מקום התרחשות:  קנזס, קולומביה, אריזונה, הרי האפלצ'ים 
 תקציב:  $39,000,000
 הכנסות:  $80,200,000
 הכנסות באתר מוג'ו:   superman3
 סרט קודם:  סופרמן 2 
 סרט הבא:  סופרמן 4: השאיפה לשלום 
 דף הסרט ב־IMDb
 
סופרמן 3 (באנגלית: Superman 3 או Superman III) הוא סרט גיבורי-על בריטי משנת 1983 בבימויו של ריצ'רד לסטר ומבוסס על דמות הקומיקס של DC קומיקס, סופרמן.
בסרט, סופרמן מתמודד עם איש עסקים נבזי ומרושע שרוצה להשתלט על אספקת הנפט העולמית ובמקביל מתגלה הגרסה המקבילה המרושעת והאכזרית שלו אחרי שיד ימינו של אויבו גורם לו לגעת באבן קריפטונייט שיוצרת את הגרסה המרושעת שלו. זהו הסרט השלישי בסדרת סרטי סופרמן ומככבים בו כריסטופר ריב החוזר לתפקידו כסופרמן וכך גם מרגו קידר כלויס ליין, ריצ'רד פריור, ג'קי קופר, רוברט ווהן כנבל הסרט, מרק מקלור, אנט אוטול, אנני רוס ופמלה סטיבנסון.
הסרט יצא לאקרנים ב-17 ביוני 1983 בארצות הברית כשבבריטניה, הסרט יצא לאקרנים ב-19 ביולי 1983. לסרט יצא גם סרט המשך: "סופרמן 4: השאיפה לשלום".
אף שהסרט הרוויח 80 מיליון דולר והצליח לכסות את תקציב ההפקה שעמד על 39 מיליון דולר, זה היה הסרט הכי פחות מוצלח מבחינה קופתית בהשוואה לסרטים הקודמים בסדרה. בנוסף, הסרט נקטל רבות בביקורות על ידי מבקרים ששיבחו אומנם את משחקו של ריב אך קטלו את הטון הקומי.
עלילת הסרט

מתכנת מחשבים מוכשר אך מובטל בשם אוגוסט "גאס" גורמן נשכר לעבוד עבור חברת וובסקופ במטרופוליס. גאס נתפס במעשה רמייה ומוזמן לפגוש במנכ"ל החברה, רוס ובסטר, שמתרשם מתוכניתו של גאס לשלוט בעולם מבחינה כלכלית. רוס מחליט להונות את גאס, ומסייעת לו בכך אחותו וורה ופילגשו לורלי אמברוסיה.
קלארק קנט משכנע את הבוס שלו, העורך הראשי של הדיילי פלאנט, פרי ווייט, לאפשר לו לחזור לסמולוויל למפגש מחודש עם בני כיתתו מהתיכון. בדרך, כסופרמן, הוא מכבה שרפה שפרצה במפעל כימי המכיל חומצה בלטרית יציבה, אשר מייצרת אדים קורוזיטיבים בעת ההתחממות. במפגש המחודש, הוא פוגש שוב את לאנה לאנג, שכעת גרושה ואם לילד בשם ריקי. היא מוטרדת על ידי החבר שלה לשעבר, בראד וילסון.
מזועזע מסירוב השלטונות בקולומביה לעשות איתו עסקים, רוס פוקד על גאס לפקוד על לוויין מזג האוויר הוולקני ליצור טורנדו שיהרוס את היבול של קולומביה בשנים הבאות. גאס נוסע לסמולוויל כדי להשתמש במשרדי חברת ווטקינג, חברת הבת של וובסקופ, כדי לתכנת מחדש את לוויין מזג האוויר. אומנם הוולקן יוצר סערה הרסנית אך המזימה נבלמת עם הופעתו של סופרמן שמנטרל את התוכנית. רוס מורה לגאס להשתמש במחשב ובידע שלו לייצור קריפטונייט, כשהוא נזכר בריאיון שלויס ליין נתנה לדיילי פלאנט אודות חולשותיו של סופרמן.
גאס משתמש בוולקן לנתח חלקיקים מהכוכב קריפטון ומגלה שאחד היסודות נושא מרכיב מסתורי והוא מסנתז
זפת. לאנה משכנעת את סופרמן להופיע במסיבת יום ההולדת של ריקי, אך סמולוויל גורמת למסיבה להיהפך לחגיגה של העיירה. גאס מתחזה לקצין צבא ארצות הברית ומעניק לסופרמן כמתנה קריפטונייט, אך מתגלה כי הדבר לא גורם למותו, אלא משפיע עליו בצורה אחרת; הוא מתגלה כאנוכי יותר ושונא מסופרמן שהכירו קודם, זהו סופרמן דיכאוני, עצבני ונוטה לאלימות כמו כיבוי אש אולימפית ויִשׁוּר מגדל פיזה.
גאס מציג לרוס תוכנית לבניית מחשב-על ורוס מסכים בתמורה לכך שאז יגרום לכל מכליות הנפט לפנות למרכז האוקיינוס השקט עד להודעה חדשה. כשקפטן אחת המכליות מסרב, רוס מביא את לורלי כדי שתשדל את סופרמן לארוב למכלית ולהביא לדליפת נפט אדירה.
סופרמן יוצא לשתות בעודו חש אשם וסובל מהתמוטטות עצבים. הוא טס בשמי העיר ונוחת בחצר גרוטאות, שם אישיותו מתפצלת לשתיים: סופרמן המושחת והאלמותי ובן האנוש המוסרי והצודק, קלארק קנט. השניים נאבקים זה בזה עד שקלארק מתגבר על האישיות הרעה שלו. כשהוא חוזר לדמותו הקודמת, הוא יוצא לתקן את הנזקים שגרם סופרמן הרע.
סופרמן מתעמת עם רוס, ורה ולורלי. מחשב-העל של גאס מזהה את סופרמן כאיום ומנסה להרוג אותו באמצעות קריפטונייט, אך גאס שסגד לסופרמן מתחיל לחוש אשמה מאחר שאינו רוצה להיות זכור בתור האיש שהרג את סופרמן. הוא הורס את קרן הקריפטונייט ומאפשר לסופרמן להימלט. המחשב הופך למודע לעצמו ומנסה להתגונן מפני מאמציו של גאס להשמידו בעוד רוס ולורלי נמלטים מחדר הבקרה, אך ורה נלכדת, מחשב-העל הופך אותה לסייבורג והיא תוקפת את רוס ולורלי באמצעות קרני אנרגיה. סופרמן חוזר להשמיד את מחשב-העל ולאחר מכן נמלט משם עם גאס, כשהוא מותיר את רוס שייתפס על ידי הרשויות, ומשאיר את גאס בפתחו של אתר כרייה בווירג'יניה המערבית.
סופרמן חוזר למטרופוליס. כקלארק הוא מבקר את לאנה, שמוצאת עבודה כמזכירתו החדשה של פרי וייט. סופרמן משיב את מגדל פיזה למצבו הקודם ומתעופף לקראת שחר של הרפתקאות חדשות.
שחקנים ודמויות

כריסטופר ריב - סופרמן/קלארק קנט.
כריסטופר ריב - סופרמן הרשע.
מרגו קידר - לויס ליין.
רוברט ווהן - רוס ובסטר.
ריצ'רד פריור - אוגוסט "גאס" גורמן, גאון מחשבים נכלולי ולא יוצלח המעריץ את סופרמן, שעובד עבור ובסטר ונקלע למזימתו להשמיד את סופרמן. דמותו של גורמן מעולם לא הופיעה בקומיקס והיא דמות מקורית שנוצרה עבור הסרט.
אנט אוטול - לאנה לאנג, חברתו של קלארק קנט מימי התיכון.
אנני רוס - ורה ובסטר, אחותו של רוס ושותפתו.
פמלה סטיבנסון - לורלי אמברוזיה, הפילגש של רוס, גאון מחשבים. מתפקדת גם כפתיינית עבור סופרמן.
ג'קי קופר - פרי וייט, העורך הראשי והמנהל של ה"דיילי פלאנט" והבוס של לויס ושל קלארק.
מרק מקלור - ג'ימי אולסן, צלם של הדיילי פלאנט וידידם של קלארק ולויס.
בנוסף, הבמאי והבובאי המפורסם פרנק אוז ביצע הופעת אורח בסרט כמנתח, אולם, סצנה זו נמחקה מהעריכה והופיעה אך ורק בגרסה המורחבת הטלוויזיונית של הסרט. קומיקאי סופי סיילס צולם בסרט בהופעת קמע.
הפקה

ב-1981, מפיק סדרת הסרטים של סופרמן, איליה סלקינד כתב תחילה תסריט עבור הסרט הזה שכלל את דמויותיהם של ברייניאק, מיסטר מיקספטלק וסופרגירל אבל האחים וורנר לא אהבו זאת. התסריט הודלף לאינטרנט בשנת 2007.
ג'ין הקמן ומרגו קידר זעמו על הדרך בה סלקינד התייחס לבמאי הסרט הראשון, ריצ'רד דונר ולכן סירב הקמן לשוב ולגלם את לקס לות'ר (אף על פי שהוא חזר לתפקיד בסרט הרביעי, אליו לסלקינד לא היה שום קשר). אחרי שמרגו קידר התבטאה בזעם בפומבי על שיטת העבודה של סלקינד, מפיקי הסרט צמצמו את תפקידה של לויס ליין בסרט.
בדצמבר 1981, הסתיים תהליך הכתיבה של הסרט וכריסטופר ריב יצא בהצהרה כי הוא יחזור לתפקידו של סופרמן. כך גם ריצ'רד פריור, אנט אוטול, אנני רוס ורוברט ווהן הצטרפו לסרט לגילום הדמויות גאס גורמן, לאנה לאנג, ורה ובסטר ורוס ובסטר, נבל הסרט, בהתאמה. פמלה סטיבנסון הצטרפה לסרט כלורלי אמברוזיה.
הפקה > צילומים

הצילומים החלו ב-18 בינואר 1982 ונערכו בקלגרי שבקנדה, מילטון קניס שבאנגליה, כשחודשים ספורים אחר כך, הצילומים עברו לאריזונה בארצות הברית. הסרט גם צולם בחלקו באיטליה ולבסוף הצילומים הסתיימו באפריל 1982.
הפקה > מוזיקה

כמו ב"סופרמן 2", פסקול הסרט הולחן ונכתב בידי קן ת'ורן, שהשתמש בנעימת הנושא המפורסמת של ג'ון ויליאמס ומספר מנגינות מפורסמות נוספות מהסרט הראשון.
הפעם בוצע שימוש אך ורק במוזיקה המקורית של קן ת'ורן ללא שימוש במנגינות שהלחין ג'ון ויליאמס. כדי להדגיש את הפופולריות של ז'אנר הפופ הסינתיסייזרי, לעבודה זו נשכר ג'ורג'ו מורודר שבדיוק סיים את הלחנת הפסקול לדרמת הפשע "פני צלקת".
הפקה > הכנסות

בסוף השבוע הראשון להקרנתו, הסרט גרף $13,352,357 מתוך 1,759 בתי קולנוע.
הסרט הגיע להכנסה ברוטו במדינות אחרות ובבריטניה של 59,950,623 מיליון דולר.
בסך הכל, הסרט אומנם כיסה את תקציב ההפקה אך הוגדר ככישלון קופתי עם הכנסה של כ-80,002,141 מיליון דולר בסך הכל.
הפקה > ביקורות

"סופרמן 3" נקטל בביקורות שליליות רבות.
באתר "Rotten Tomatoes" ,הסרט קיבל ציון של 30% בלבד בהתבסס על 56 ביקורות. הסקירה הייתה: "כאשר לא מבוצע שימוש על ידי בדיחות לא ראויות יתר על המידה, סלפסטיק וריצ'רד פריור, "סופרמן 3" מגיע לתכנון נקודות עלילתיות לעוסות מסרטי סופרמן הקודמים".
בנוסף, הסרט נבחר על ידי מאות מבקרי קולנוע וקהילת חובבי הקומיקס לאחד מבין הסרטים הגרועים ביותר בכל הזמנים.
סרט המשך

למרות כישלונו הגדול של הסרט, ב-1987, ארבע שנים לאחר מכן, יצא לאקרנים סרט המשך הנקרא "סופרמן 4: השאיפה לשלום", שגם הוא נקטל על ידי המבקרים ונחל כישלון קופתי.
משחק וידאו של "סופרמן 3" היה בפיתוח על ידי חברת Atrai בע"מ, אולם, הפיתוח נעצר ובוטל לבסוף.
הערות שוליים

↑  Superman III (1983) - Box Office Mojo, www.boxofficemojo.com
קווין אייזקס

אין תמונה חופשית
קווין לינדזלי אייזקס (באנגלית: Kevin Isaacs; נפטר ב-10 במאי 2019) היה אונקולוג, מומחה באונקולוגיה קלינית ורדיותרפיה, מנהל המכון האונקולוגי בבית חולים העמק בעפולה.
תחום המחקר העיקרי וההתמקדות המקצועית של אייזקס היה גידולים נדירים.
ביוגרפיה

אייזקס סיים התמחות באונקולוגיה בבית החולים רמב"ם.
אייזקס התמחה באונקולוגיה קלינית ורדיותרפיה.
לאחר סיום התמחותו יצא אייזקס להשתלמות ברדיותרפיה, באוניברסיטת דיוק, בעיר דרהאם, בצפון קרוליינה, ארצות הברית.
בחזרו לישראל, נתמנה אייזקס למנהל המכון האונקולוגי במרכז הרפואי העמק בעפולה.
המכון האונקולוגי במרכז רפואי העמק

המכון האונקולוגי במרכז הרפואי העמק מטפל במחלות הסרטן,.
לרשות המכון כ-15 מיטות לטיפול במסגרת אשפוז יום.
הטיפולים כוללים טיפולים כימותרפיים הנעשים במסגרת אשפוז יום של המכון.
מרכז רפואי העמק מטפל בכ-4,000 חולי סרטן וחולים במחלות ממאירות מדי שנה.
נכון ליוני 2016, במכון האונקולוגי לא מסופק קנאביס רפואי,.
ראו גם

רדיותרפיה
הערות שוליים

↑  תאריך פטירתו
↑  מרכז רפואי העמק, ד"ר קווין אייזקס מנהל המכון האונקולוגי
↑  פורום סרטן הערמונית, הכליה ושלפוחית השתן האגודה למלחמה בסרטן
↑  מרכז רפואי העמק - אונקולוגיה
↑  מרכז רפואי העמק - הקרן לפיתוח בית החולים
↑  איתי עמיקם, קנאביס רפואי לחולי סרטן? לא בבי"ח העמק, באתר ynet, 26 ביוני 2017
↑  בעפולה אפילו חולי סרטן לא מקבלים קנאביס מגזין קנאביס, 26 ביוני 2017
סרבנות מיסים

גנדי מכין מלח ומפר את חוקי המיסוי של המנדט הבריטי
התנגדות למיסים היא סירוב לשלם מיסים מתוך התנגדות לממשלה שמטילה את המיסים (למשל, במקרה של שלטון זר), או למדיניות הממשלה, או התנגדות מוחלטת למיסים. סרבנות מיסים היא צורה של פעולה ישירה, ואם היא מפירה חוקים או תקנות שנוגעים למיסים, היא צורה של מרי אזרחי. דוגמאות למאבקים שכללו סרבנות מיסים הן צעדת המלח שהוביל מוהנדס קרמצ'נד גנדי, ומאבקים מסוימים למען זכות בחירה לנשים.
סרבנות מיסי מלחמה היא הסירוב לשלם חלק או את כל המיסים שמיועדים למימון מלחמה, והיא סוג של התנגדות לא אלימה. סרבנות מיסי מלחמה יכולה להתבצע בידי סרבני מצפון, פציפיסטים, או כאלה המוחים נגד מלחמה מסוימת. כאשר רק חלק ממס הכנסה מופנה לשימוש צבאי, סרבני מיסי מלחמה יכולים להימנע או לסרב לשלם חלק או את כל מה ההכנסה. למשל, יש כאלה שיבחרו להימנע מלשלם מס על ידי כך שיחיו חיים פשוטים מתחת לסף מס ההכנסה.
בארצות הברית נהוג להבחין בין מוחי מיסים (Tax protesters), המאמינים שחוקי המס (או חלקם) מנוגדים לחוקה, או בלתי תקפים מסיבה אחרת, ובין מתנגדי מיסים (Tax resisters), שמסרבים לשלם מיסים (או חלק מהמיסים) מסיבות שונות אך לא מתוך אמונה שחוקי המס הם בלתי חוקתיים או בלתי תקפים.
היסטוריה

הצורות העתיקות והנפוצות ביותר של מיסים היו הקורווה והמעשר כספים, שתיהן היו קיימות מראשית הציוויליזציה. הקורווה היו עבודות כפייה שהוטלו מטעם המדינה על איכרים שהיו עניים מדי מכדי לשלם מיסים ("עבודה" בספרות מצרים העתיקה היא מילה נרדפת למיסים).
מאחר שמיסוי נתפש לעיתים קרובות כמדכא, ממשלות תמיד נאבקו בסרבנות מיסים. סרבנות מיסים הייתה חלק משמעותי בנפילת אימפריות רבות, כגון: מצרים העתיקה, האימפריה הרומית, האימפריה הספרדית והאימפריה האצטקית.
דיווחים על סרבנות מיסים קבוצתית כוללים את סירוב הקנאים לשלם מס גולגולת במהלך המאה ה־1, דבר שהגיע לשיאו במרד הגדול. אירועים היסטוריים נוספים שכללו סרבנות מיסים הם המגנה כרטה, המהפכה האמריקאית והמהפכה הצרפתית.
סרבני מיסי מלחמה לרוב מדגישים את הקשר בין מס ההכנסה למלחמה. בבריטניה מס ההכנסה הונהג ב־1799, בשביל לשלם על כלי נשק ואספקה בהכנה למלחמות הנפוליאוניות, בעוד שהממשלה הפדרלית של ארצות הברית הטילה מס הכנסה לראשונה ב־1861, בשביל לשלם על מלחמת האזרחים האמריקנית.
תפישות ומטרות

סרבני מיסים באים ממגוון רקעים רחב וממגוון אידאולוגיות ומטרות רחב באותה מידה. לדוגמה, הנרי דייוויד תורו וויליאם לויד גאריסון שאבו השראה מהמהפכה האמריקנית והפציפיזם של אגודת הידידים. חלק מסרבני המיסים לא מוכנים לשלם מיסים מאחר שהמצפון שלהם לא מאפשר להם לממן מלחמות, ועוד אחרים לא משלמים מיסים כחלק מניסיון לבצע הפיכה של הממשל.
ישנם סרבני מיסים המבצעים פעולות אלימות כגון ג'ון אדמס ופציפיסטים כגון ג'ון וולמאן; קומוניסטים כגון קרל מרקס וקפיטליסטים כגון ויויאן קלמס; אקטיביסטים התומכים באי אלימות כגון אמון הנסי, ומנהיגי תנועות לשחרור כגון מוהנדס גנדי.
לב טולסטוי, אנרכיסט נוצרי, הפציר במנהיגי הממשל לשנות את תפישתם וגישתם ביחס למלחמות ולמיסים:
אם רק כל מלך, קיסר ונשיא היה מבין כי עבודתו בלכוון צבאות אינה עבודה מלאת כבוד ואינה חובה חשובה, כמו שהחנפנים שלו שכנעו אותו, אלא פעולה של הכנה לרצח מלאה בבושה ורוע – ואם כל אינדיבידואל פרטי היה מבין כי תשלום המיסים שלו המשמשים כדי לשכור ולצייד חיילים, ומעל הכול, השירות הצבאי עצמו, אינם עניינים של אדישות, אלא פעולות רעות ומלאות בושה שלא רק מאפשרות אלא גם משתתפות ברצח – אז אותו כוח של קיסרים, מלכים ונשיאים, שעכשיו מעורר את כעסנו, ושגורם להם להירצח, היה נעלם מעצמו.
שיטות

כדוגמה למספר השיטות העצום לסרבנות מיסים, להלן מוצגות מספר דרכים, חוקיות ולא חוקיות שסרבני מיסים משתמשים בהן:
שיטות > חוקיות > תשלום תחת מחאה

ישנם אזרחים המשלמים את מסיהם, אבל מצרפים מכתבי מחאה לטופסי המיסים. דרך אחרת למחות היא כתיבת ההמחאה על גבי מושב אסלה או על טיל דמה. אחרים משלמים בדרך שיוצרת אי נוחות לאוספי כספי המיסים, לדוגמה, בתשלום כל סכום המיסים במטבעות בעלי ערך נמוך. השיטה האחרונה יעילה פחות במדינות בעלות הגבלה על כמות הכסף המזומן בעסקה אחת, כגון אנגליה, בה מותר לשלם לכל היותר עשרים מטבעות פאונד אחד.
שיטות > חוקיות > שינוי אורח החיים

סרבני מיסים מסוימים משנים את סגנון חייהם כך שיהיו חייבים למדינה פחות מיסים. למשל, כדי להימנע מלשלם מיסי צריכה על אלכוהול, סרבן מיסים יכול לייצר בביתו משקאות אלכוהוליים מסוימים, כגון יין ובירה. כדי להימנע ממיסים על דלק, אדם יכול להשתמש בטכניקות מיחזור. כדי להימנע ממס הכנסה, אדם יכול להוריד את רמת הכנסתו מתחת לסף מס ההכנסה, על ידי אימוץ חיים פשוטים. לדוגמה, אדם בישראל לא משלם מס הכנסה אם הכנסתו היא מתחת למשכורת מינימום חודשית.
התנגדות למלחמה הובילה מספר אנשים להוריד את רמת הכנסתם מתחת לסף מס ההכנסה על ידי אימוץ סגנון חיים פשוט. אנשים אלה מאמינים כי ממשלתם מעורבת בפעולות לא מוסריות, לא אתיות או הרסניות כגון מלחמה, ותשלום מיסים מממן פעולות אלה.
שיטות > בלתי חוקיות > התחמקות

סרבן מיסים יכול להחליט להוריד את סכום המיסים אותו הוא משלם דרך התחמקות לא חוקית מהתשלום. לדוגמה, דרך אחת להימנע מתשלום מס הכנסה היא לעבוד רק עם כסף מזומן, ובכך להימנע מידיעת רשויות המיסים על ההכנסה.
שיטות > בלתי חוקיות > בחירת נמען המס

חלק מסרבני המיסים מסרבים לשלם את כל או חלק ממיסיהם, אבל לאחר מכן תורמים תרומה שוות ערך לצדקה. בכך הם מראים כי סרבנות המיסים שלהם לא נובעת ממניעים אנוכיים ושיש להם את הרצון לתרום לטובת הכלל. למשל, ג'וליה באטרפליי היל סירבה לשלם סכום של כ־150,000$ במיסים פדרליים, ותרמה את הסכום הזה לתוכניות בתי ספר, אומנויות ותרבות, גנים ציבוריים, תוכניות תמיכה באינדיאנים, תוכניות חלופיות למאסר ותוכניות לשמירה על איכות הסביבה. היא אמרה:
אני למעשה לוקחת את הכסף ששירות המיסים אומר שמגיע לו ונותנת אותו למקומות שהכסף שלנו אמור להגיע אליהם. ובמכתב שלי לרשות המיסים אני אומרת: "אני לא מסרבת לשלם מיסים. אני למעשה משלמת אותם, אבל אני משלמת אותם לאיפה שהם שייכים כי אתם מסרבים לעשות את זה."
קבוצות מסוימות בארצות הברית עובדות כעת על ניסיון להפוך את סרבנות המיסים המשמשים למלחמה לחוקית.
שיטות > בלתי חוקיות > סירוב לשלם מיסים מסוימים

חלק מסרבני המיסים מסרבים לשלם רק חלק מהמסים, מסיבות שונות כגון חוסר הסכמה עם אופן השימוש במס, הסיבות לאיסופו או כי קל יותר לסרב לשלמו. למשל, בארצות הברית חלק גדול מסרבני המיסים מסרבים לשלם את המס הפדרלי על טלפון. המס הוצא לפועל בשביל המלחמה בספרד והועלה בזמני מלחמה. הדבר הפך את המס למושא סימבולי המשמש דוגמה למיסי מלחמה.
שיטות > בלתי חוקיות > סירוב לשלם

הצורה הכי דרמטית ומאפיינת של סרבנות מיסים היא הסירוב לשלם מס, בין אם בהתעלמות שקטה מההודעה על המס ובין אם בהכרזה על אי התשלום שלו. חלק מסרבני המיסים מסרבים לשלם רק חלק מהמס. למשל, סרבני מיסי מלחמה מסוימים מסרבים לשלם אחוז מהמיסים שלהם הזהה לאחוז אותו המדינה מוציאה על הוצאות צבאיות. אחרים יכולים לא לשלם או לשלם סכומים סמליים, כמו בארצות הברית, בה סרבני מיסים מסוימים משלמים או לא משלמים 17.76%/17.76$ (סמלי לשנת הקמת ארצות הברית, 1776) או 10.40%/10.40$ (כמו מספר הטופס 1040 בו הממשלה בארצות הברית משתמשת להודעה על מס הכנסה).
ראו גם

השתמטות ממס
מרד מיסים
סרבנות
איכרים מצריים משלמים את מסיהם בעבודות כפייה במהלך עידן הפירמידות
מסיבת התה של בוסטון, 16 בדצמבר 1773
הנרי דייוויד תורו, מחבר הספר אי־ציות אזרחי
לב טולסטוי, הוגה דעות אשר תמך בסרבנות מיסים
אשמורת השלום בבית הלבן, התחילה בידי תומאס ב־1981 ונתמכה בידי סרבן המיסים אלן תומאס
119–110 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 119 – 110 לפנה"ס