stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טרי בוצ'ר
קריירת משחק

בוצ'ר החל את קריירת המשחק בקבוצת הנוער של איפסוויץ' טאון, ובעונת 1977/1978 עלה לראשונה לקבוצה הבוגרת בהדרכתו של בובי רובסון. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-15 באפריל 1978 מול אברטון, ועד לסיום העונה ערך שלוש הופעות ליגה ונמנה עם הסגל שזכה בגביע ה-FA באותה העונה. כבר החל מהעונה הבאה החל להשתלב בהרכב הפותח, עד שהפך לשחקן קבוע במרכז ההגנה של הקבוצה.
בעונת 1980/1981 זכה בוצ'ר עם קבוצתו בגביע אופ"א, לאחר ניצחון במשחק הגמר הכפול על א.ז. אלקמאר. בוצ'ר פתח בהרכב בצמד משחקי הגמר. באותה העונה, ובעונה שאחריה, התקרבה הקבוצה לאליפות אנגליה לראשונה מאז 1962, אך בשתיהן סיימה כסגנית האלופה אחרי אסטון וילה ואחרי ליברפול. עם זאת, עזיבתו של רובסון לטובת אימון נבחרת אנגליה בתום שתי עונות אלו הביאו לירידה משמעותית ברמת הקבוצה, שירדה במיקומה בטבלה.
בוצ'ר עוד נותר במועדון כבלם המוביל בסגל, אך גם הוא לא הצליח לסייע לקבוצה לשרוד בליגה, ובתום עונת 1985/1986 ירדה הקבוצה לליגת המשנה. בתום עונת הירידה עזב בוצ'ר את הקבוצה, לאחר שבתשע עונות בקבוצה הבוגרת של המועדון הוא ערך 271 הופעות ליגה, בהן כבש 16 שערים. בשתי עונותיו האחרונות בקבוצה נבחר לשחקן העונה של המועדון.
לקראת עונת 1986/1987 חתם בוצ'ר בגלאזגו ריינג'רס הסקוטלנד, תחת מאמנה האנגלי החדש גריים סונס, תמורת סכום של כ-725 אלף ליש"ט. כבר ביום חתימתו, ה-1 באוגוסט 1986, התמנה בוצ'ר לתפקיד קפטן הקבוצה, תפקיד אותו נשא עד לעזיבתו כארבע שנים אחר כך. כבר בעונת הבכורה שלו זכה בוצ'ר עם קבוצתו באליפות סקוטלנד כשחקן הרכב מוביל, שהחמיץ משחק ליגה אחד בלבד לאורך כל העונה, וזאת לאחר תשע שנים בהן לא זכה המועדון בתואר האליפות. בוצ'ר כבש שלושה שערים באותה העונה, כולל שער נגיחה לרשתה של אברדין שהבטיח את הזכייה בתואר. באותה עונה זכה גם להניף את גביע הליגה הסקוטית, לאחר ניצחון 2-1 בגמר בדרבי של גלאזגו מול סלטיק.
בנובמבר 1987, לאחר 11 הופעות ליגה בלבד באותה העונה, שבר בוצ'ר את רגלו באופן חמור ונאלץ להחמיץ את המשך העונה כולה. בעקבות הפציעה, סוכלה העברתו המתוכננת למנצ'סטר יונייטד של אלכס פרגוסון תמורת כמיליון ליש"ט, ובמקומו הוחתם במנצ'סטר סטיב ברוס. חסרונו בוצ'ר היה מהגורמים לאובדן האליפות באותה העונה, אך הוא הספיק ליטול חלק במשחקיה של קבוצתו בגביע הליגה, בו זכתה בפעם השנייה ברציפות. הוא שב למגרשים לקראת עונת 1988/1989, וזכה עם קבוצתו בשתי אליפויות רצופות נוספות, ופעם אחת נוספת בגביע הליגה. לצד היכולת הגבוהה, והעובדה כי כמעט ולא החמיץ משחקים בעונות האליפות של קבוצתו, היה בוצ'ר מוקד לבעיות משמעת ואלימות. הוא נקנס והורחק באוקטובר 1987 (כחודש לפני פציעתו החמורה) בעקבות התפרעות והתנהגות לא הולמת במשחק הדרבי מול סלטיק, ושנה אחר כך היה במוקד של חקירה משטרתית לאחר ששבר את דלת חדר השופטים בבעיטה לאחר משחק חוץ מול אברדין. על אף שלא נפתח נגדו תיק פלילי, הוא נקנס על ידי ההתאחדות הסקוטית בעקבות האירוע.
עם חזרתו ממונדיאל 1990 עם פציעה בברך, התקשה בוצ'ר לחזור לכושר משחק. בספטמבר 1990 ערך את משחק הליגה האחרון שלו בקבוצה, בו שתי טעויות קשות שלו הובילו לצמד שעריה של דנדי יונייטד, שגברה 2-1 על ריינג'רס בסיום. בסך הכול שיחק בוצ'ר במועדון ארבע שנים בהן ערך 127 הופעות ליגה, בהן כבש שמונה שערים.
קריירת משחק > קריירה כמאמן-שחקן

ב-15 בנובמבר 1990 עבר בוצ'ר לקובנטרי סיטי תמורת סכום של כ-400 אלף ליש"ט, והתמנה לתפקיד מאמן-שחקן בקבוצה. הוא הוביל את הקבוצה להישרדות בליגה הבכירה מהמקום ה-16 בטבלה, ובמקביל ערך שש הופעות במדיה כשחקן. בתום העונה פרש ממשחק פעיל על מנת להתרכז בתפקיד המאמן. הוא פתח עם הקבוצה את עונת 1991/1992 היטב, פתיחה שכללה ניצחון 5-0 על לוטון טאון, ניצחון חוץ מפתיע על האלופה המכהנת ארסנל וניצחון ביתי על יריבתה אסטון וילה. בזכות כך, דורגה קבוצה במקום השישי בטבלה בחודש השני של העונה. עם זאת, בחודשיים הבאים הציגה הקבוצה יכולת ירודה, ועד לסוף נובמבר ירדה למקום ה-13 בטבלה. ב-6 בינואר 1992, קצת יותר משנה מאז מינויו, פוטר בוצ'ר מתפקידו כמאמן הקבוצה.
לקראת עונת 1992/1993 חזר בוצ'ר מפרישה וחתם בסנדרלנד מליגת המשנה. בפברואר 1993, במהלכה של העונה התמנה בוצ'ר לתפקיד מאמן הקבוצה במקביל לתפקידו כשחקן. באותה עונה ערך בוצ'ר 38 הופעות ליגה, ובמקביל הוביל את קבוצתו להישרדות בליגה בפער של נקודה בלבד מהקו האדום. בוצ'ר פתח עם הקבוצה את עונת 1993/1994, בה לא שיחק כלל במדי הקבוצה. בנובמבר 1993 פוטר מתפקידו כמאמן הקבוצה.
לאחר פיטוריו חזר בוצ'ר לסקוטלנד וחתם במדיה של קליידבנק מליגת המשנה, אך לאחר שלוש הופעות ליגה בלבד פרש סופית ממשחק פעיל בגיל 35.
תארים > תארים כשחקן

גביע אופ"א: 1980/1981
גביע ה-FA‏: 1977/1978
אליפות סקוטלנד (3): 1986/1987, 1988/1989, 1989/1990
גביע הליגה הסקוטית (3): 1986, 1987, 1988
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים | בגביע> הופעות | בגביע> שערים | בגביע הליגה> הופעות | בגביע הליגה> שערים | באירופה> הופעות | באירופה> שערים | סך הכול> הופעות | סך הכול> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1977/1978 | איפסוויץ' טאון | אנגליהליגת העל האנגלית | 3 | 0 | - | - | - | - | - | - | 3 | 0 |
| 1978/1979 | איפסוויץ' טאון | אנגליהליגת העל האנגלית | 21 | 2 | 1 | 0 | 2 | 0 | - | - | 24 | 2 |
| 1979/1980 | איפסוויץ' טאון | אנגליהליגת העל האנגלית | 36 | 2 | 4 | 0 | 2 | 0 | 4 | 0 | 46 | 2 |
| 1980/1981 | איפסוויץ' טאון | אנגליהליגת העל האנגלית | 40 | 4 | 7 | 0 | 5 | 0 | 12 | 2 | 64 | 6 |
| 1981/1982 | איפסוויץ' טאון | אנגליהליגת העל האנגלית | 27 | 1 | 1 | 0 | 6 | 0 | 2 | 0 | 36 | 1 |
| 1982/1983 | איפסוויץ' טאון | אנגליהליגת העל האנגלית | 42 | 0 | 3 | 0 | 2 | 0 | 2 | 1 | 49 | 1 |
| 1983/1984 | איפסוויץ' טאון | אנגליהליגת העל האנגלית | 34 | 1 | 2 | 0 | 4 | 0 | - | - | 40 | 1 |
| 1984/1985 | איפסוויץ' טאון | אנגליהליגת העל האנגלית | 41 | 2 | 5 | 0 | 9 | 0 | - | - | 55 | 2 |
| 1985/1986 | איפסוויץ' טאון | אנגליהליגת העל האנגלית | 27 | 4 | 5 | 0 | 2 | 2 | - | - | 34 | 6 |
| 1986/1987 | גלאזגו ריינג'רס | סקוטלנדליגת העל הסקוטית | 43 | 2 | 1 | 0 | 5 | 0 | 6 | 0 | 55 | 2 |
| 1987/1988 | גלאזגו ריינג'רס | סקוטלנדליגת העל הסקוטית | 11 | 1 | 0 | 0 | 3 | 0 | 4 | 0 | 18 | 1 |
| 1988/1989 | גלאזגו ריינג'רס | סקוטלנדליגת העל הסקוטית | 34 | 2 | 8 | 0 | 5 | 0 | 4 | 1 | 51 | 3 |
| 1989/1990 | גלאזגו ריינג'רס | סקוטלנדליגת העל הסקוטית | 34 | 3 | 2 | 0 | 5 | 0 | 2 | 0 | 43 | 3 |
| 1990/1991 | גלאזגו ריינג'רס | סקוטלנדליגת העל הסקוטית | 5 | 0 | 0 | 0 | 3 | 1 | 1 | 0 | 9 | 1 |
| 1990/1991 | קובנטרי סיטי | אנגליהליגת העל האנגלית | 6 | 0 | - | - | - | - | - | - | 6 | 0 |
| 1991/1992 | קובנטרי סיטי | אנגליהליגת העל האנגלית | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - |
| 1992/1993 | סנדרלנד | אנגליהליגת המשנה האנגלית | 38 | 0 | - | - | - | - | - | - | 38 | 0 |
| 1993/1994 | סנדרלנד | אנגליהליגת המשנה האנגלית | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - |
| 1993/1994 | קליידבנק | סקוטלנדליגת המשנה הסקוטית | 3 | 0 | - | - | - | - | - | - | 3 | 0 |
| סך הכל קריירה | סך הכל קריירה | סך הכל קריירה | 445 | 24 | 39 | 0 | 53 | 3 | 37 | 4 | 574 | 31 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת אנגליה> שנה | נבחרת אנגליה> הופעות | נבחרת אנגליה> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1980 | 1 | 0 |
| 1981 | 1 | 0 |
| 1982 | 9 | 0 |
| 1983 | 11 | 2 |
| 1984 | 5 | 0 |
| 1985 | 8 | 0 |
| 1986 | 13 | 1 |
| 1987 | 6 | 0 |
| 1988 | 2 | 0 |
| 1989 | 11 | 0 |
| 1990 | 10 | 0 |
| סה"כ | 77 | 3 |
מראדונה חוגג לאחר כיבוש "שער המאה" ברבע גמר מונדיאל 1986. יושב משמאל: בוצ'ר
יוחנן השמיני, קיסר האימפריה הביזנטית

מדליה עם דיוקנו של יוחנן השמיני שנוצקה בפירנצה, בעת שביקר שם, על ידי פיסאנלו. הכיתוב ביוונית: "יוחנן פלאולוגוס, מלך וקיסר הרומאים".
יוחנן השמיני פלאולוגוס (ביוונית: Ἰωάννης Παλαιολόγος;‏ 18 בדצמבר 1392 – 31 באוקטובר 1448) היה הקיסר הלפני אחרון של האימפריה הביזנטית.
חייו

יוחנן היה בנם הבכור של הקיסר הביזנטי מנואל השני (עמנואל השני) ושל רעיתו, הלנה דראגאש, בתו של השליט הסרבי, קונסטנטין דראגאש. הוא היה שותף לשלטון של אביו לפני 1416 והחל מ-1425. יוחנן התחתן 3 פעמים, אך לא היו לו ילדים.
יוחנן ניהל את הגנת קונסטנטינופול בעת המצור שהטיל עליה הסולטאן מורט השני ב-1423. הוא נאלץ להסכים לוויתור שעשה אחיו לוונציאנים, כשהעביר להם את השלטון על סלוניקי. יוחנן חיפש את הדרך לאיחוד הנצרות המזרחית עם הנצרות המערבית ועמד בראש המשלחת הביזנטית, בשנים 1437–1439 שניהלה באיטליה את המסע ומתן בין הנהגות שתי הדתות. המשא ומתן הוכתר בהצלחה ובפירנצה הכריז האפיפיור אאוגניוס הרביעי על האיחוד, אך התנגדות שקמה בקרב הביזנטינים הכשילה את ההסכם.
בעת שהיתו של יוחנן באיטליה מינה את אחיו קונסטנטינוס האחד עשר לעוצר קונסטנטינופול וייעד אותו להיות יורשו.
טורניר אליפות בריטניה (WWE)

| טורניר אליפות בריטניה> .מידע |
| --- | --- | --- |
ארגון: WWE
מותג(ים): NXT‏ (2017-היום) מחלקת בריטניה (2018-היום)
האירוע הראשון: טורניר אליפות בריטניה (2017)
טורניר אליפות בריטניה (באנגלית: United Kingdom Championship Tournament) הוא אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות, ה-WWE, ומשודר אחת לשנה בערוץ של ה-WWE Network. האירוע נערך לראשונה בשנת 2017 ונפרס על פני יומיים בבלקפול, אנגליה. שנה לאחר מכן, הוחלט שהאירוע יוזז מאמצע חודש ינואר לאזור עונת הקיץ, אך עדיין יתפרס על פני יומיים והפעם יתקיים בלונדון, כשהאירוע עצמו צולם בתאריכים ה-18 וה-19 ביוני 2018, ושודר שבוע לאחר מכן, בתאריכים ה-25 וה-26 ביוני 2018.
תאריכים ואולמות

| מספר | שם האירוע | תאריך האירוע | עיר ומדינה | אולם | הקרב המרכזי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | טורניר אליפות בריטניה 2017 | 14 בינואר 2017 | בלקפול, לנקשייר, אנגליה | אמפרס בולרום | טיילר בייט נגד טאקר |
| 1 | טורניר אליפות בריטניה 2017 | 15 בינואר 2017 | בלקפול, לנקשייר, אנגליה | אמפרס בולרום | טיילר בייט נגד פיט דאן על אליפות בריטניה של ה-WWE |
| 2 | טורניר אליפות בריטניה 2018 | 18 ביוני 2018 | קנזינגטון, לונדון, אנגליה | רויאל אלברט הול | זאק גיבסון נגד טראוויס בנקס בקרב במסגרת שלב הגמר של טורניר אליפות בריטניה אשר קבע את הטוען לכתר לאליפות בריטניה |
| 2 | טורניר אליפות בריטניה 2018 | 19 ביוני 2018 | קנזינגטון, לונדון, אנגליה | רויאל אלברט הול | פיט דאן (א) נגד זאק גיבסון על אליפות בריטניה של ה-WWE |
הערות שוליים

↑  טורניר אליפות בריטניה השני ייערך באולם רויאל אלברט הול
יהדות אוגנדה

| --- | --- |

אוגנדה
 אוכלוסייה
 כ-2,000 איש
 שפות
 לוגנדה, לוגוורה, לוסוגה, אנגלית וחלק עברית
 דת
 יהדות
יהדות אוגנדה כוללת קהילה של שבט  אבאיודאיה  הטוענת כי הם ממוצא יהודי. בנוסף הייתה באוגנדה, עד לקבלת עצמאותה קהילה של כ-40 משפחות. חלקם היו פקידים יהודים שעבדו עבור ממשל אוגנדה הבריטית, וחלקם היו סוחרים יהודים, יוצאי יהדות קוצ'ין. כמה מאות ישראלים התגוררו באוגנדה עד לניתוק היחסים הדיפלומטיים עם המדינה בתחילת 1972. הקהילה הישראלית כללה עובדים של "סולל בונה" וחברות נוספות שפעלו במדינה, ואנשי מערכת הביטחון שסיפקו סיוע ביטחוני והדרכה לצבא אוגנדה.
אבאיודאיה

אַבָּאיוּדָאיָה היא קבוצה אתנית מגויירת במזרח אוגנדה המהווה את רוב יהדות אוגנדה. בשנת 2002 הגיעה משלחת של רבנים קונסרבטיבים מארצות הברית שערכו גיור לחברי הקהילה. נכון ל-2012, הקהילה מוכרת כיהודית על ידי רבנים מהיהדות הרפורמית והקונסרבטיבית, אך לא מהזרם האורתודוקסי, שאינם מכירים בגיור שאינו אורתודוקסי. בינואר 2021, קבע משרד הפנים של ישראל שאין להכיר בקהילת יהודי אוגנדה כזכאית לעלות לישראל מתוקף חוק השבות, על אף שהיא כבר הוכרה ככזו על ידי הסוכנות היהודית ב-2016.
שפותיה של הקהילה הם הלוגנדה, לוגוורה, לוסוגה ואנגלית, אם כי יש בהם שלמדו עברית.
ראו גם

יחסי חוץ של ישראל
תוכנית אוגנדה
החלטת האספה הכללית של האו"ם 3379
הערות שוליים

↑  ד. כרמל, ...כי מאוגנדה תצא עליה, מעריב, 9 באוקטובר 1962
↑  אברהם פלג, משרב אוגנדה לחופי אשדוד, מעריב, 12 במאי 1961
↑  עוד 100 ישראלים חזרו אמש מאוגנדה, מעריב, 31 במרץ 1972
↑  אסף סולטן, אוגנדה: יהודים בלב אפריקה, באתר מסע אחר, ‏מרץ 2016
↑   ג'ודי מלץ, משרד הפנים לבג"ץ: יהודי אוגנדה אינם זכאים לעלות לישראל מתוקף חוק השבות, באתר הארץ, 25 בינואר 2021
| יהדות אפריקה |
| --- | --- | --- |
| צפון אפריקה | אלג'יריה • הרי האטלס • לוב • מצרים • מרוקו • סודאן • תוניסיה (יהדות ג'רבה • יהדות קרתגו) |  |
| אחרות | אוגנדה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה •גאנה • ג'יבוטי • גינאה ביסאו • דרום אפריקה • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • כף ורדה • לסוטו •  מאוריציוס • מאלי • מוזמביק • ניגריה • נמיביה • קניה |  |
| ראו גם | אבאיודאיה • האיגבו • למבה |  |
יוחנן השמונה עשר

יוחנן השמונה עשר, נולד בשם ג'ובאני פסאנו (באיטלקית: Giovanni Fassano;‏ 960 – יולי 1009), היה אפיפיור ברומא בין השנים 1003–1009.
ביוגרפיה

פסאנו נולד בשנת 960 ברומא, כבן לכומר רומאי. בצעירותו הוא פנה ללימודי כמורה, וב-2 בפברואר 1002 מונה לקרדינל על ידי האפיפיור סילווסטר השני.
לאחר מותו של קודמו יוחנן השבעה עשר, נבחר פסאנו כאפיפיור ב-25 בדצמבר 1003. במהלך שלטונו שלט ברומא למעשה ג'ובאני קרסנציו, ממשפחת קרסנטי. תקופת כהונתו הייתה מלווה במלחמות בעקבות הסכסוך בין היינריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לבין ארדואינו מאיבראה, שהכתיר את עצמו כמלך איטליה לאחר מותו של אוטו השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. כמו כן באותה תקופה פעלו הסרצנים מאמירות סיציליה בחופשיות, ופשטו ללא הרף על חופי הים הטירני.
במהלך כהונתו הוא אישר הקמת בישופות חדשה בבמברג, שעסקה בניצור שבטי הסלאבים, והצליח ליישב סכסוך בין אב המנזר של פלרי לבין הבישופים של סנס ואורליאן. כמו כן הוא הצליח ליצור התקרבות מסוימת בין הכנסיות המזרחית והמערבית, ושמו אף הוזכר לברכה בקונסטנטינופול.
ביולי 1009 פרש יוחנן השמונה עשר למנזר, שם מת זמן קצר לאחר מכן, ובמקומו מונה כאפיפיור סרגיוס הרביעי.
הערות שוליים

↑  השם שנטל לעצמו, ושבו מוכר לעיתים היה יוחנן השבעה עשר, שאת כיוון שמי שכיהן בשם יוחנן השישה עשר (אנטי-אפיפיור) לא היה אפיפיור לגיטימי
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: יוחנן השבעה עשר | אפיפיור (רשימת האפיפיורים) | הבא: סרגיוס הרביעי |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007397420705171  PLWABN: 9811518760905606  GND: 100950167  ISNI: 0000 0001 1477 2288  LCCN: nb2007019587  NKC: skuk0003216  ULAN: 500355757  VcBA: 495/45995  VIAF: 48755317   WorldCat (עם VIAF): 48755317
יהדות טרנסילבניה

בית הכנסת האורתודוקסי בבאיה מארה, טרנסילבניה
בית הכנסת של הקהילה הניאולוגית, בעיר קלוז'.
בית הכנסת הגדול שהוקם על ידי קהילת הסטטוס קוו בטרגו מורש
יהדות טרנסילבניה הייתה הקהילה היהודית של יהודי חבל טרנסילבניה תחת שלטון הונגריה תחילה ולאחר מכן תחת שלטון רומניה, פעם אחת לאחר מלחמת העולם הראשונה, ופעם שנייה לאחר מלחמת העולם השנייה (במהלכה נרצחו רבים מיהודי האזור), כשבעת תקופת השואה היה מרבית שטחה תחת ריבונות הונגרית.
יהודים חיו בדאקיה עוד בטרם נכבשה על ידי הרומאים. ברומניה נמצאו מצבות מתקופת הכיבוש הרומי שקושטו בסמלים יהודים ונחרטו עליהן אותיות עבריות. בשנת 397 הוזכר שהרומאים ערבו לביטחון היהודים ובתי הכנסת שלהם בדאקיה. בהיסטוריה של רומניה יש אזכור על כך ששבט יהודי לוחם (כנראה כוזרים[דרוש מקור]) חדר לאזור זה ולמשך מספר שנים הדת היהודית הייתה הדת השלטת באזור.
ראשית ההתיישבות היהודית

ב-1526, כשהוכתר יאן זאפויה למלך הונגריה (טרנסילבניה הייתה חלק מהונגריה באותה תקופה), המועצה המחוקקת הורתה על גירוש כל היהודים מהממלכה, "מהכפרים ומהערים", כלשון הצו. אזכור לנוכחות יהודית יש במסמך מ-1578 המציין שסוחרים יוונים רבים מהרגיל ואפילו יהודים, הגיעו באותה שנה ליריד של גל הקדוש.
הזרים לא הורשו להיכנס לתוך טרנסילבניה והמסחר איתם התנהל באזורים מתוחמים בערי גבול דוגמת סיביו, ברשוב ואלבה יוליה. בברשוב וסיביו, בהן התנהל המסחר עם ולאכיה ונסיכות מולדובה, עסקו במסחר יוונים רבים, אולם באלבה יוליה, שבה התנהל המסחר עם אזורים הונגרים תחת שליטה עות'מאנית, עסקו בכך סוחרים יהודים. ב-1591, באלבה יוליה, פעל בית דין יהודי שדן בעניינים דתיים ואזרחיים כאחד. מכאן היו חודרים היהודים גם לתוך פנים הארץ, למרות האיסורים.
ב-13 בספטמבר 1600 ציווה הגנרל ג'ורג'ו בסטה על שחיטת היהודים, הסרבים והרומנים שהיו בקלוז'. מרכז היהודים בטרנסילבניה היה באלבה יוליה וממנה היו יוצאים עם סחורותיהם אל פנים הארץ. בשנת 1623, בחצרו של נסיך טרנסילבניה גאבור בתלן, בקלוז', פעל כרופא וכיועץ "אברהם סרסה שמוצאו מקונסטנטינופול ובין התקנות שחוקק הנסיך נקבעה תקנה הנותנת חופש תנועה ומעבר ללא כל הגבלה לרופא של האוכלוסייה היהודית. בשנת 1629 טופל הנסיך על ידי קבוצת רופאים ומתוכם מוזכר בשמו רק הרופא היהודי "דוד היבריוס (ריבריוס)" David Hyberius או Ryberius. אולי בהשפעת רופאו או מסיבות אחרות התיר הנסיך באופן רשמי את מגורי היהודים בערים. אחריו קבע גיורגי ראקוצי השני שהיהודים יוכלו להתגורר רק באלבה יוליה. היהודים הגיעו גם למקומות נוספים, אך היו רק בחזקת נסבלים, ללא זכויות ישיבה רשמיות. שוד היהודים בדרכם לירידים היה עניין שכיח וב-1650 קבע המועצה המחוקקת של אלבה יוליה חובת סימון היהודים במגן דוד צהוב. ההתנגדות לישיבת היהודים בטרנסילבניה באה מצד העירונים, הגילדות ובמיוחד הסקסונים הטרנסילבנים, שראו ביהודים מתחרים מסוכנים. ציבורים אלה הסיתו כל הזמן נגד היהודים באסיפות המחוקקות. היהודים היו תלויים ברצונם הטוב של האצילים ואלה נהגו בקפריזיות והתייחסו ליהודים בזלזול. בכתבים מהתקופה מתוארים בבוז הצוענים כ"מין יהודים כאלה".
במאה ה-18, בטרנסילבניה, הייתה רק קהילה יהודית אחת מוכרת, יהדות אלבה יוליה והיא ייצגה כלפי השלטונות את כל יהודי החבל, הן מנהלית והן לצורכי מיסוי. הרב של הקהילה נשא בתואר Landesrabbiner והיה בפועל מנהיג יהודי החבל. עם גידול האוכלוסייה היהודית חלו שינויים והרב משה בן שמואל הלוי מרגליות, שהיה ה-Landesrabbiner בשנים 1778 - 1817, מינה נציגים מטעמו בכמה מחוזות וערים.
ארגון הקהילות היהודיות

הקהילות היהודיות התנהלו עד 1848 בצורה אוטונומית, הן מבחינה ניהולית והן מבחינה משפטית. מנהיג הקהילה נקרא "שופט יהודי" ומנהיג יהדות אלבה יוליה נשא בתואר "השופט הראשי של האומה היהודית בטרנסילבניה" והרב הראשי של אלבה יוליה נשא בתואר הרב הראשי של טרנסילבניה. השופט (פרנס) והמושבעים (ממונים) נבחרו בבחירות שנתיות, בראשיתה או סופה של השנה הנוצרית, בנוכחות נציג הבישופות. בנוסף לפרנס והממונים, נבחרו גם גבאי אחד עבור תלמוד תורה ושני גבאי צדקה, אחד לקהילה הספרדית ואחד לקהילה האשכנזית. חלק מהנהגת הקהילה היה הוועד המורכב משלושה-ארבעה "גובי מיסים", לגביית המס המוטל על היהודים ושלושה דיינים שהיו מרכיבים את בית הדין. לבית הדין היו מצרפים עוד שני אישים ואם היה לקהילה רב, גם הוא היה חלק מבית הדין.
במהלך מלחמת העולם השנייה, כאשר טרנסילבניה הועברה לשליטת הונגריה, אאוג'ן פילוטי שהיה שגריר רומניה בהונגריה הנפיק דרכונים רומנים למספר יהודים טרנסילבניים ובכך נתן להם אפשרות לעבור לרומניה.
רבני טרנסילבניה

בטרנסילבניה כיהנו רבנים רבים, להלן רשימת הרבנים הראשיים הרשמיים של הדוכסות הגדולה של טרנסילבניה שהתקיימה כישות בשם זה משנת 1745 ועד 1867. רבני העיר אלבה יוליה (בשמה ההונגרי דיולהפהרוואר - Gyulafehérvár) החזיקו בתואר "הרב הראשי של הדוכסות הגדולה טרנסילבניה".
התפקיד הרשמי חדל להתקיים עם חתימת הפשרה האוסטרו-הונגרית של 1867 שיצרה את האימפריה האוסטרו-הונגרית.
יוסף חיים אויערבך (1745 - 1750)
ב-1752 נבחר יונתן טרביטש אך סירב לקבל את התפקיד
שלום זליג בן שאול כהן (1758–1760)
בנימין יהושע זאב וולף (1764–1777)
משה בן שמואל לוי מרגליות (1778–1817)
יעקב בן משה (1818)
מנחם יעקב יוסף בן יהושע מנדל (1818–1823)
יחזקאל בן יוסף פאנט (1823–1845)
ב-1845 נבחר צבי הירש דויד אופנהיים (או אופנהיימר) אך סירב לקבל את התפקיד
אברהם פרידמן (1846–1867) - הרב הראשי האחרון של טרנסילבניה, השתמש בתואר עד מותו בשנת 1879.
ראו גם

שואת יהודי צפון טרנסילבניה
יהדות רומניה
יהדות הונגריה
יהדות אונטרלנד
לקריאה נוספת

Baruch Tercatin şi Lucian-Zeev Herşcovici, „Prezenţe rabinice în perimetrul românesc”, Editura HASEFER, Bucureşti, 2008 - ברוך טרקטין וזאב-לוצ'יאן הרשקוביץ', "נוכחויות רבניות במרחב הרומני", הוצאת HASEFER, בוקרשט, 2008. (ברומנית)
Evreii din România în texte istoriografice (יהודי רומניה בטקסטים היסטוריוגרפיים) אנתולוגיה בהוצאת הספר (HASEFER) - בוקרשט 2004. (ברומנית)
הרב צבי יעקב אבראהאם, לקורות היהדות בטרנסילבניה, 1950, ברוקלין
הרצאה שנשא הרב דוקטור מתיאש אייסלר ב-6 בנובמבר 1900 בפני החברה הספרותית של הישראליתים ההונגרים. ההרצאה, שנקראה "מעברם של יהודי טרנסילבניה לתקופת הנסיכות", תורגמה מהונגרית לרומנית ופורסמה בשנת 2004 בבוקרשט בהוצאת HASEFER, באנתולוגיה על יהודי רומניה בטקסטים היסטוריים.
האנתולוגיה הדתית של אנשי דת בטרנסילבניה. ג'רג' יקוביני. עמודים קלוז'-נאפוקה: הוצאת ורבום. 2010 149–148 ISBN 978-606-8059-25-9
אלון בכות: על קהילה יהודית בטרנסילבניה שנשמה / שמואל (פולק) פלג ; עריכה: רחלי לביא, מרב שני. [כפר סבא] : [שמואל פלג], 2022. על העיירה מיארקוריה נירז'ולוי.
הערות שוליים

↑  Evreii din România în texte istoriografice (יהודי רומניה בטקסטים היסטוריוגרפיים) אנטולוגיה בהוצאת הספר - בוקרשט 2004, ע' 395.
↑  Evreii din România în texte istoriografice (יהודי רומניה בטקסטים היסטוריוגרפיים) אנטולוגיה בהוצאת הספר - בוקרשט 2004, ע' 395 - 396.
↑  Evreii din România în texte istoriografice (יהודי רומניה בטקסטים היסטוריוגרפיים) אנטולוגיה בהוצאת הספר - בוקרשט 2004, ע' 397 - 398.
יוזפשטאדט

| --- | --- |
סמל יוזפשטאדטסמל יוזפשטאדט

רחוב מרכזי ברובע יוזפשטט
 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 מושל:  Martin Fabisch
 עיר אם:  וינה
 שטח:  1.08 קמ"ר
 גובה:  209 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ברובע:  25,021 (1 בינואר 2020)
 קואורדינטות:  48°12′39″N 16°20′53″E﻿ / ﻿48.2108°N 16.3481°E﻿ / 48.2108; 16.3481 
 https://www.wien.gv.at/bezirke/josefstadt/
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
יוזפשטאדט (בגרמנית: Josefstadt), רובע מספר 8 (בגרמנית: VIII Bezirk), הוא רובע בעיר וינה שבאוסטריה, אשר נוסד במקור ב-1850. יוזפשטאדט הוא אזור עירוני צפוף המכיל אזורי מגורים רבים. הרובע נקרא על שם יוזף הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
הרובע ממוקם במרכז וינה ומשתרע על פני 1.08 קמ"ר. נכון לשנת 2014 הכיל הרובע 24,279 תושבים. יוזפשטאדט הוא הרובע הקטן ביותר בווינה.
לאורך השנים יוזפשטאדט התפתחה לאזור מגורים של אוכלוסייה מהמעמד הבינוני. רוב ראשי העיר של וינה חיו ברובע יוזפשטאדט בעבר, וכמו גם הנשיא לשעבר של אוסטריה. משום שהרובע נמצא בסמוך לאוניברסיטת וינה, גרים בו גם סטודנטים רבים.
גלריית תמונות

המוזיאון לאומנות ולתרבות העממית
התיאטרון האנגלי של וינה
טופס

טופס של רשות המסים בארצות הברית
טופס הוא מסמך תבניתי המיועד לקליטת נתונים. לשם כך, טופס מכיל הוראות, כותרות או שאלות שלצידן חללים (שדות) למילוי. שדות הטופס עשויים לאפשר כתיבת מלל חופשי או לחייב בחירה מתוך רשימת ערכים. טפסים משרתים מגוון שימושים משרדיים, כגון הצהרות (למשל, שאלון פרטים אישיים), הזמנות של מוצרים ושירותים, פניות לרשויות ולמוסדות.
אטימולוגיה

מקור המילה "טופס" במילה היוונית τυπος (טוּפּוֹס), שמשמעותה "תבנית", בדומה למילה העברית "סוג" ולמילה האנגלית type. המילה חדרה לעברית מלשון חז"ל. כך, למשל, בדיני שטרות, ובפרט בדיני גטין, קיימת הבחנה בין החלק הקבוע של השטר, המכונה טופס, לחלק שאינו קבוע, המכונה תורף.
יתרונות

יתרונותיו של טופס על פני מסמך הנכתב ללא תבנית:
ממלאי הטופס נדרשים לכתיבה פחותה
ממלאי הטופס מוּנְחים מהו המידע הנדרש ואינם צריכים להישען אך ורק על זכרונם או הבנתם
אחידות הטפסים מקילה על עיבוד התוכן בידי הארגון
היסטוריה

בעבר טפסים היו מסמכי נייר מודפסים. הם מולאו בכתב יד או במכונת כתיבה. כאשר נדרש מילוים במספר עותקים, השתמשו בנייר העתקה שהונח בין עותקי הטופס, או שצילמו את הטופס הממולא במכונת צילום. כיום, במקום או לצד טופסי נייר משתמשים ארגונים רבים בטפסים ממוחשבים, שהם חלק מממשק המשתמש של תוכנה. המידע הנקלט בטפסים ממוחשבים נשמר בבסיס נתונים וניתן לשולפו לפי הצורך ולהציגו שוב בטופס וכן לעבדו (למשל לצורכי חישובים, דוחות, תהליכים עסקיים).
היסטוריה > סוגי טפסים

גופים שונים מסמנים את הטפסים שהם מנפיקים במספרים לשם נוחות ארגונית, ואולם במקרים רבים הפך המספר שניתן לטופס לשם המזוהה עמו גם בציבור הרחב. כאלה הם למשל:
טופס 4, המשמש בקשה לאישור חיבורו של בניין חדש לרשתות החשמל המים והטלפוניה
טופס 17, המהווה התחייבות של קופת חולים להשתתף בהוצאות בעת הפניית חולה לאשפוז או לרופא מומחה
טופס 101 ("כרטיס עובד"), המהווה "אסמכתא למעביד למתן הקלות במס ולעריכת תיאומי מס בחישוב משכורת העובד"
טופס 106, הנערך על ידי המעביד ומכיל סיכום שנתי של המשכורת ששולמה לעובד
טופס 630: טופס דיון ותלונה בדין המשמעתי בצה"ל
UB40 (בריטניה): טופס דרישת דמי אבטלה (על שמו נקראת הלהקה UB40).
DS160 (ארצות הברית): טופס בקשת ויזה לארצות הברית שלא לצורכי הגירה.
הערות שוליים

↑   פרופ' יחזקאל קוטשר, השפעת היוונית על הלשון העברית, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח, מתוך מחניים קי"ב, תשכ"ז
↑  טופס 101, באתר רשות המיסים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb11975859c (data)  GND: 4127137-3  LCCN: sh85018266  LNB: 000263750  NDL: 00573601  NKC: ph714214
ואיריקה

| --- | --- |

מרכז העיר
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
  מדינה:  קליפורניה קליפורניה
 מחוז:  סיסקיו
 תאריך ייסוד:  21 באפריל 1857
 שטח:  26.05 קמ"ר
 גובה:  789 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  7,807 (2020)
  ‑ צפיפות:  290.7 נפש לקמ"ר (2020)
 קואורדינטות:  41°43′36″N 122°38′15″W﻿ / ﻿41.726667°N 122.6375°W﻿ / 41.726667; -122.6375
 אזור זמן:  UTC -8
 http://ci.yreka.ca.us
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה ואיריקה(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה ואיריקה(למפת קליפורניה רגילה) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטואיריקה(למפת קליפורניה מוגדלת) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטואיריקה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
ואיריקה (באנגלית: Yreka, יפא: /waɪˈriːkə/) היא מושב המחוז של מחוז סיסקיו בצפון קליפורניה שבארצות הברית, סמוך לנהר שסטה. העיר משתרעת על שטח של כ-26 קילומטרים רבועים, רובו יבשתי. נכון למפקד 2020 של ארצות הברית, מנתה האוכלוסייה 7,807 נפשות, המשקפת עלייה זעומה מ-7,765 שנמנו במפקד 2010. ואיריקה הוא משכנם של מכללת סיסקיו (College of the Siskiyous), המוזיאון להבנת היער הלאומי קלאמת ומוזיאון מחוז סיסקיו.