סבסטופול
יהודי העיר

יהודים התיישבו בעיר מראשיתה. תחילה היו אלה קרימצ'קים וקראים, בהמשך הצטרפו אליהם יהודים אשכנזים, אשר הגיעו מגליציה ומשטחה של בלארוס של ימינו. יהודים הקימו חנויות ובתי מלאכה, אשר שירתו את חיילי חיל מצב וימאי הצי. בשנת 1829 הוציא הקיסר הרוסי ניקולאי הראשון צו האוסר על יהודים להתגורר בסבסטופול (וזאת למרות שהעיר השתייכה אל פלך טאבריה, שהיה חלק מתחום המושב). לפי החוק נדרשו כל היהודים לעזוב את סבסטופול תוך שנתיים. שלטונות העיר וגם המושל הצבאי של העיר פנו כמה פעמים אל הצאר בבקשה לבטל את הגזירה, בנימוק שהגירוש יפגע קשות בכלכלת האזור. אך לשווא. הדבר היחיד שהם הצליחו, זה לדחות את המועד האחרון לעזיבה בכמה שנים. בסופו של דבר, בשנת 1834 עזבו כל היהודים את סבסטופול. יחד עם זאת נשארה בעיר נוכחות יהודית מצומצמת - חיילים יהודים, אשר גויסו לצבא או לצי והוצבו בעיר. הצאר נאות לאפשר להורי החיילים לבקר בעיר, כדי לפגוש את בניהם, אך משך השהייה הזמנית בעיר הוגבל לחודש אחד בלבד.
במהלך מלחמת קרים כמה אלפי חיילים יהודים השתתפו בקרבות להגנת העיר. רבים מהם נפלו בקרבות, אף הוקם בית עלמין נפרד לחללים יהודים. לאחר המלחמה הורשו יהודים, בני מעמדות מסוימים, לשוב ולהתגורר בעיר.  בשנת 1859 הורשו סוחרים יהודים להתגורר בעיר באופן קבוע. בשנת 1860 היתר זהה ניתן לחיילים משוחררים ולבני משפחותיהם. בשנת 1861 ניתן אישור ליהודים, בעלי מקצועות מסוימים להתגורר בעיר. בשנת 1875 הקימו חיילים משוחררים את בית הכנסת החייל, שהיה לבית הכנסת הראשון בעיר מאז 1834. בשנת 1882 נפתח בית הכנסת הכוראלי הגדול של סבסטופול. בסוף מאה ה-19 ענף הסחר בתבואה בסבסטופל נשלט על ידי חברות בבעלות יהודים. האוכלוסייה היהודית בעיר המשיכה לגדול - בשנת 1897 התגוררו בעיר כ-4000 יהודים אשכנזים, כ-300 יהודים-קרימצ'קים וכ-800 יהודים-קראים - ביחד הם היוו כ-7% מאוכלוסיית העיר. בעיר פעלו תלמודי תורה, בית הספר יהודי לבנות, ספריה יהודית. בשנים 1905 -1907 הטילו שלטונות העיר כמה גזירות על היהודים, בין היתר גורשו היהודים משכונות, הסמוכות לנמל. בעקבות כך עזבו חלק מהיהודים את העיר.
במהלך מלחמת העולם הראשונה ומלחמת האזרחים שבאה אחריה, הגיעו אל העיר פליטים יהודים מבלארוס, מדינות הבלטיות, מזרח אוקראינה ומרכז רוסיה. חלק התיישבו בעיר. ערב מלחמת העולם השנייה התגוררו בעיר 6000 יהודים (כ-5.5% מהאוכלוסייה). הצבא הגרמני הגיע אל העיר בסוף אוקטובר 1941. עד אז הצליחו כמחצית מיהודי סבסטופול לעזוב את העיר (חלקם התגייסו לצבא האדום ונשלח להילחם באזורים שונית וחלקם התפנו לאזור צפון קווקז). במהלך המצור על העיר נהרגו כמה מאות יהודים. לפי הערכה, כשהנאצים הצליחו לכבוש את העיר ב-1 ביולי 1942, נותרו בה כ-1200 יהודים. כמה ימים אחרי הכיבוש, נצטוו כל היהודים לענוד תלאי לבן בצורת מגן דוד. ב-12 ביולי 1942 הורה המושל הגרמני של העיר לכל היהודים להתאסף באצטדיון "דינמו " עם מזון ל3 ימים. נאמר להם, כי מתכננים להעביר אותם מהעיר למקום אחר. מהאצטדיון הובלו היהודים אל מחוץ לעיר ונורו למוות. בשבועות הבאים ביצעו הנאצים ומשתפי הפעולה המקומיים חיפושים נרחבים בעיר, אחר היהודים שלא התייצבו והסתתרו. כל מי שנתפס - נורה למוות במקום. בנוסף לאזרחים יהודים הוצאו להורג  גם שבויי מלחמה יהודים. לפי הערכה, במהלך הכיבוש נרצחו בעיר וסביבותיה כ-4000 יהודים (אזרחים ושבויי מלחמה). היהודים היחידים ששרדו באזור היו אלה, שהצטרפו כלוחמים ליחידות פרטיזנים מקומיים. העיר שוחררה מהכיבוש ב-9 במאי 1944, כאשר על הארמייה, אשר שחררה את העיר מפקד הגנרל היהודי יעקב קרייזר.
לאחר המלחמה שבו היהודים לעיר, אך השלטון הסובייטי מנע חידוש חיי הקהילה. בתי הכנסת שנותרו - נמסרו לשימוש אחר. לפי מרשם האוכלוסין שנערך בשנת 1959 התגוררו בעיר 3116 יהודים, ב-1970 - 3419, ב-1979 - 3218 וב-1989 - 2800 (0.7% מכלל האוכלוסייה). לאחר התפרקות ברית המועצות וכינון אוקראינה העצמאית עזבו יהודים רבים את סבסטופול - עלו לישראל או היגרו לארצות הברית או גרמניה. לפי מרשם האוכלוסין היחיד שנערך באוקראינה (בשנת 2001) - הגוררו בעיר קצת פחות מ-1000 יהודים. בשנת 2014, כאשר השתלטה רוסיה על חצי האי קרים, בוצע בסבסטופול רישום אוכלוסין - לפיו חי בעיר כ-600 יהודים. בשנת 2021 נתרו בעיר כ-480 יהודים.