stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
TheOdd1sOut
קריירה > יוטיוב

ב-30 באוגוסט 2014, קצת יותר משנתיים לאחר שהחל לצור קומיקס, רליסון פתח את ערוץ היוטיוב שלו תחת השם "theodd1sout comic". סרטוני האנימציה שלו, שגיבוריהם הם אותם "אנשים מרשמלו" כמו בקומיקס, הם מז'אנר "זמן סיפור" שהתפתח ביוטיוב ועיקרו בהמחזת סיפורים מהחיים של היוצר בעזרת אנימציה. הסרטון הראשון של רליסון נקרא "ספר שעשיתי כילד", בו הוא מסתכל על ספר קצר שעשה בזמן שהיה בבבית הספר היסודי. באפריל 2016 צבר הערוץ שלו למעלה מ-278,000 מנויים, ויחד עם המנויים בטאמבלר, היו לו בסך הכל מעל 400,000 מנויים. בשלב מסוים, רליסון עזב את המכללה בה למד בכדי ליצור סרטונים במשרה מלאה.
ב-2 בדצמבר 2017, רליסון יצר את ערוצו השני, "TheOdd2sOut", בו הוא מעלה תוכן נוסף שאינו כרוך באנימציה, כמו גיימינג ועוד. TheOdd2sOut הגיע למיליון מנויים באפריל 2018, והערוץ הראשי הגיע ל-10 מיליון מנויים בינואר 2019.
נכון למרץ 2023, פורסמו סך הכל 132 סרטונים בערוץ "TheOdd1sOut", וסך הכל 39 סרטונים בערוץ "TheOdd2sOut", כאשר הסרטון שגרף הכי הרבה צפיות הוא "Life is Fun - Ft. Boyinaband (Official Music Video)" עם למעלה מ-150 מיליון צפיות סך הכל.
קריירה > יוטיוב > שיתופי פעולה

רליסון עשה שיתופי פעולה עם יוטיוברים אחרים כדי להפיק שני שירים ואת הקליפים הנלווים שלהם: "החיים כיפיים" (Life is Fun) ביולי 2018 עם דייוויד בראון מהערוץ Boyinaband; ו"אדם טוב" (Good Person) עם ג'ואל ברגולט מערוץ היוטיוב RoomieOfficial בדצמבר 2020.
דמותו המונפשת של רליסון הופיעה בסצנת הקרדיטים של YouTube Rewind: The Shape of 2017 וב-YouTube Rewind 2018, שם יש לו גם תפקיד קולי.
במרץ 2019, רליסון היה בסרטון יוטיוב של קרב רויאל בסך 200,000 דולר של היוטיובר MrBeast. הוא הרכיב קבוצה יחד עם ג'יידן מהערוץ Jaiden Animations ואנתוני פדייה וקבוצתם ניצחה בסיבוב הראשון. רליסון העניק את הכסף שהרוויח מהסרטון ל-Team Trees, עמותה שהקים MrBeast בכוונה לשתול 20 מיליון עצים עד סוף 2022.
קריירה > עבודות אחרות

רליסון כתב ספר תחת הכותרת The Odd 1s Out: How to Be Cool and Other Things I Definitely Learned from Growing Up (בתרגום חופשי לעברית: TheOdd1sOut: איך להיות מגניב ודברים אחרים שבהחלט למדתי מהתבגרות), שיצא ביולי 2018. הספר דורג במקום ה-12 בקטגוריית "סחר בכריכה רכה" ברשימת רבי המכר של Publishers Weekly, ב-13 באוגוסט באותה שנה.
ראליסון עבד גם על משחק הלוח 'Can't Catch Harry', וב-22 בנובמבר הודיע ושחרר רליסון את משחק המובייל שלו בשם '!TheOdd1sout: Let's bounce'.
ביקורות

פיטר פאם, כתב באתר Foodbeast, כינה את ארבעת הסרטונים של רליסון על עבודה ברשת המזון המהיר סאבווי (באנגלית: Subway, רליסון מכנה אותם בהומור "Sooubway") "מדהימים" ו"מצחיקים".
ב-2017, דייב טרומבור מהאתר Collider כינה את רליסון לאחד מחמשת היוטיוברים שהיו "הכי מוכנים להצלחה במיינסטרים". ב-2018, קריסטין ברנטלי מהאתר Culturess סיקרה את הערוץ של רליסון בצורה חיובית, וכתבה לקוראים: "אתם תהיו דבוקים למסך, צופים בכל הקליפים המצחיקים האלו וקוראים את כל הקומיקסים הנהדרים שלו [של רלסון]".
ביקורות > פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016 | פרסי סטרימי | אנימציה | מועמדות |
ספרים

יולי 2018: "TheOdd1sOut: How to Be Cool and Other Things I Definitely Learned from Growing Up"
מרץ 2020: "TheOdd1sOut: The First Sequel"
דיסקוגרפיה

2018 "Life is Fun" (בשיתוף פעולה עם דייוויד בראון)
2020 "Good Person" (בשיתוף פעולה עם ג'ואל ברגולט)
פילמוגרפיה > אנימציה

2017: SMG4: War of the Fat Italians 2017
2017: YouTube Rewind: The Shape of 2017
2018: YouTube Rewind 2018: Everyone Controls Rewind
2022: ההרפתקאות המטורללות של ג'יימס ומקס
פילמוגרפיה > דיבוב

2017: SMG4: War of the Fat Italians 2017 בתור עצמו
2018: How It Should Have Ended as Martha (פרק 138)
2018: asdfmovie11 כשופט וכדוקטור לפסיכולוגיה
2018: YouTube Rewind 2018: Everyone Controls Rewind בתור עצמו
2019: Meta Runner כאזרח זכר
2019: Meta Runner ספיישל בתפקיד עצמו
הערות שוליים

↑  These were the top 10 trending videos on YouTube in 2019, באתר Insider
↑  Chandler Native Finds Success as ‘TheOdd1sOut’ on YouTube, באתר YourPHX
↑  HAPPY BIRTHDAY (TO ME), באתר של רליסון
↑  22 Years of Life Milestone, בערוץ היוטיוב המשני של רליסון, TheOdd2sOut
↑  Janette Rallison, בעמוד הפאנדום של רליסון
↑  James Rallison: Alumni taking self-made illustrative success to the internet, באתר The Precedent
1 2  JAMES RALLISON ON THEODD1SOUT COMICS, ANIMATIONS & NEW BOOK, מאורכב, הדף המקורי באתר CriXeo נמחק
↑  "Top 100 Most Subscribed YouTube Channels Worldwide • April 2016", באתר Tubefilter
↑  TheOdd2sOut, במסד הנתונים Social Blade
↑  Yanna Berman, TheOdd1sOut YouTube stats and analytics, ThoughtLeaders, ‏5 למרץ 2023 (באנגלית)
↑  Yanna Berman, TheOdd2sOut YouTube stats and analytics, ThoughtLeaders, ‏5 למרץ 2023 (באנגלית)
↑  Life is Fun - Ft. Boyinaband (Official Music Video), השיר "החיים כיפיים" מאת ג'יימס רליסון ברשת החברתית יוטיוב
↑  Good Person - Ft. Roomie (Official Music Video), השיר "אדם טוב" מאת ג'יימס רליסון ברשת החברתית יוטיוב
↑  YouTube Rewind 2018: Everyone Controls Rewind, סרטון בהרשת החברתית יוטיוב
↑  Fighting in Mr Beast's $100k Youtuber Battle Royale, בערוץ היוטיוב של רליסון
↑  MrBeast unleashes hell on Caspar Lee, Anthony Padilla and JaidenAnimations in YouTuber Battle Royale, באתר Metro
↑  PewDiePie donates $69,420 to MrBeast’s TeamTrees as he brands himself ‘boomer’, באתר Metro
↑  A Book I Made as an Adult, בערוץ היוטיוב של רליסון
↑  This Week's Bestsellers: August 13, 2018, באתר Publishers Weekly
↑  Tabletop Games, בערוץ היוטיוב של רליסון
↑  I'm a Mobile Game, בערוץ היוטיוב של רליסון
↑  A Former 'Subway' Worker Recreates His WORST Customer Experiences In One Hilarious Animation, באתר Foodbeast
↑  5 Indie YouTube Animators Poised for Mainstream Success, באתר Collider
↑  10 hilarious webcomic artists you should check out ASAP, באתר Culturess
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2018006007  VIAF: 4151776743918011202   WorldCat (עם VIAF): 4151776743918011202
אביגייל רוז

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1986 (בת 38 בערך) 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  רימון בית ספר למוסיקה 
 אתר רשמי
 
אביגייל רוז (נולדה ב-1986) היא זמרת ויוצרת ישראלית.
ביוגרפיה

בין השנים 2004–2005 למדה רוז בבית הספר רימון ללימודי ג'אז ומוזיקה קלה.
בשנת 2008 הוציאה את אלבומה הראשון, "מלחמה יומיומית", בהפקתו המוזיקלית של יוני בלוך. האלבום הכולל את הסינגלים "ואולי" ו"מלחמה יומיומית", שזכו להצלחה רבה.
בשנת 2009 הקליטה רוז בדואט עם אדם בן אמיתי את השיר "את לא יודעת", שזכה להשמעות רבות בתחנות הרדיו. השיר נכלל באלבומו של בן אמיתי "קעקוע", שיצא בשנת 2011.
בשנת 2011 הוציאה את אלבומה השני, "חצי נחמה", הכולל את הסינגלים "עוד מחכה לאחד" ו"חצי נחמה". השיר "עוד מחכה לאחד" הוא גרסת כיסוי לשירם של אהוד מנור וסשה ארגוב, שביצעה במקור עפרה חזה. השיר בביצועה של רוז נכלל גם באלבום "מסע אספלט", שיצא באותה שנה, וכולל גרסאות כיסוי של אמנים שונים לשיריו של ארגוב.
בשנת 2013 הוציאה רוז את אלבומה השלישי "הפרעות", הכולל את הסינגלים "עננים" ו"א.ה.ב.ה.". האלבום, שהופץ כ"אלבום בוטיק", יצא ב-500 עותקים חתומים וממוספרים בלבד, ונמכר בהופעות ובעמוד הפייסבוק של רוז. בשנת 2018, הקליטה מחדש את השיר "עוד מחכה לאחד" של עפרה חזה עבור אלבום המחווה קול הנשמה: שרים עפרה חזה.
בתאריך 25 באפריל 2021 יצא דואט שלה "לא התכוונו לעכשיו" עם הזמר גיל בר הדס מתוך אלבומו "נסיעות ארוכות".
חיים אישיים

רוז היא בתם של הסופרת והמשוררת תלמה אליגון-רוז ויורם רוז, מנכ"ל כנרת זמורה ביתן ונכדתה של העיתונאית והעורכת עפרה אליגון.
דיסקוגרפיה > אלבומים

| שם האלבום | תאריך יציאה | חברת תקליטים | שירים |
| --- | --- | --- | --- |
| מלחמות יומיומיות | 14 ביוני 2008 | איתמר רוז |  "ואולי"  "דספינדו"  "התאבדויות קטנות"  "אלוהים תעזור לי"  "לכתוב את העצב"  "יום קשה"  "מלחמה יומיומית"  "העייפות תחלוף"  "תם החורף"  "לרקוד לבד"  |
| חצי נחמה | 20 במאי 2011 | איתמר רוז |  "כבר מאוחר"  "חצי נחמה"  "איפה הם"  "מה שתרצה"  "עוד שבוע חתונה"  "עוד מחכה לאחד"  "נ.ב."  "אי אפשר לקנא"  "אור"  "טוסט"  "תיגע בי"  "השתניתי"  "את לא יודעת" (בהשתתפות אדם בן אמיתי)  |
| הפרעות | 14 ביוני 2013 | איתמר רוז |  "פתיחה"  "עננים"  "א.ה.ב.ה"  "לא טוב לי"  "הפרעות"  "המשפחה מתפרקת"  "תעשה לי כפיל"  "מבטחי"  |
| השריטה שבפרקט | 14 ביוני 2017 | איתמר רוז |  "זה יקרה"  "שיר כואב/שיר כנה"  "יש אותי"  "וכשתבוא"  אם יש ספק"  "כל הזמן על סף בכי"  "תני לרוח"  "הכל קרה מוקדם מדי"  "כיפת זהב"  |
דיסקוגרפיה > סינגלים

| שם | שנה |
| --- | --- |
"מתי בדיוק הפסקתי להרגיש": 2017
"הבטחתי לים": 2018
"לטעות איתך": 2021
"עזור לי" (עם מרסלו נמי): 2024
אבנובה

מזבח המוקדש לדיאנה אבנובה Badenweiler.
אבנובה (בלטינית: Abnoba) היא אלת היער והנהר מהמיתולוגיה הקלטית, שפולחנה היה נפוץ באזור היער השחור (בגרמניה של ימינו).
עם המפגש בין התרבות הקלטית ותרבות האימפריה הרומית, זוהתה אבנובה עם האלה דיאנה מהמיתולוגיה הרומית.
באזור היער השחור התגלו תשע כתובות המוקדשות לאלה, וכן מזבחות שהוקדשו לה - האחד בבאדן ויילר והאחר במולנבאך. בתבליט שעל מזבח זה מתוארת אבנובה בתיאור האופייני לדיאנה - דמות אישה לבושת טוגה, עומדת בסמוך לעץ שמאחוריו ארנבת.
כתובות מהתקופה הרומית מתייחסות לכל אזור היער השחור בשם "מונס אבנובה" על שם האלה.
אסטרואיד 456 Abnoba(אנ') שהתגלה על ידי מקס וולף ופרידריך שוואסמן, נקרא על שמה.
לקריאה נוספת

John T. Koch, Celtic Culture: A Historical Encyclopedia ABC-CLIO, 2006
Ellis, Peter Berresford, Dictionary of Celtic Mythology, Oxford University Press, 1994
Wood, Juliette, The Celts: Life, Myth, and Art, Thorsons Publishers, 2002
הערות שוליים

↑  (456) Abnoba In: Dictionary of Minor Planet Names. Springer. 2003. doi:10.1007/978-3-540-29925-7_457. ISBN 978-3-540-29925-7.
| המיתולוגיה הקלטית |
| --- | --- | --- |
| אלים כלל-אירופאיים | אוגמיוס • אווטה • אזוס • איאלונוס • אלאונוס • אליסאנוס • אנדארטה • אנקאסטה• אנקסטיומארוס • אפונה • ארטיו • ארקורה • בורוו • בלאטו-קאדרוס • בלנוס • בליסאמה • בריגנטיה • בריטניה • גראנוס • דאמונה • דיאה מטרונה • דיס פאטר • ויסוקיוס • וירוטוטיס • טאוטאטיס • טאראניס • לוגוס • ליטאוויס • לנוס • מאטרס • מאפונוס • מוגונס • נאנטוסואלטה • נמטונה • סגומו • סוקלוס • סירונה • קאמולוס • קונדאטיס • קיקולואיס • קיסוניוס • קרנונוס • רוזמרטה |  |
| אלים ייחודיים לבריטניה | אבנדינוס • איוגה  • אלייסיאגאה  • אנדרסטה • וטריס • ורביה  • לאטיס • נודנס • סאטיאדה • סנונה • סוליס • קוונטינה  • קוקידיוס • ריקאגומבדה |  |
| אלים ייחודיים לגאליה אקוויטניה | אבליו  • פאגוס |  |
| אלים ייחודיים לגאליה בלגיקה | אבנובה • איוואנטוקארוס  •  אינטאראבוס • אינקיונה • איקוולאונה  • אנקאמנה • ארדואינה • ארוורנוס • ווסגוס • וינדונוס • וראודונוס  • קסולסיגיאה  • ריטונה |  |
| אלים ייחודיים לגאליה קלטיקה | אטפומארוס • איקאוניס • בריקטה • טלו • לוקסוויוס • מוריטאסגוס • מולו • סוקונה • סמרטריוס • סקוואנה • רובור |  |
| אלים ייחודיים לגאליה נרבוננסיס | אמביסאגרוס • בוקסנוס • לרו • לרינה • נמאוסוס • קטובודואה • רודיאנוס |  |
| אלים ייחודיים לגרמאניה | אופאניה • גבריניוס • נהלניה |  |
אטנבורוזאורוס

| אטנבורוזאורוס |
| --- | --- |

תקופה
יורה תחתון, 196.5–189.6 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: פלזיוזאוריה
משפחה:: פלסיוזאוריים
סוג:: אטנבורוזאורוס
מין:: Attenborosaurus conybeari
שם מדעי
 Attenborosaurus ‏בקר, 1993

אטנבורוזאורוס (שם מדעי: Attenborosaurus) הוא סוג של זוחל ימי נכחד מסדרת הפלזיוזאוריה שהתקיים במשך היורה התחתון של אנגליה לפני 196 עד 189 מיליון שנה מזמננו.
סוג זה הכיל מין אחד, Attenborosaurus conybeari והוא תואר ב-1993 בידי החוקר האמריקאי רוברט בקר על סמך ממצאי מאובנים שהתגלו ב-1940 בדורסט, אנגליה ונחשבו למאובני פלסיוזאורוס. שרידים אלה נהרסו במשך מלחמת העולם השנייה אך השרידים שוחזרו בגבס והופרדו לסוג עצמאי ממשפחת הפלסיוזאוריים. שם הזוחל נקרא לכבוד החוקר ויוצר סרטי הטבע סר דייוויד אטנבורו.
מאפיינים

זוחל ימי זה היה בעל צוואר ארוך, גולגולת שטוחה מוארכת מלאת שיניים חדות שמנעו מטרפו לברוח מהלסתות. לפי השרידים של דגימה אחת הוא הגיע לאורך של 5 מטרים והיה בעל התמחות לחיים במים בדומה לדולפינים או לכלבי ים כשהוא ניזון בעיקר מדגים או מרכיכות ימיות. לא ברור אם יכל לעלות ליבשה להטיל ביצים עקב גודלו. השרידים שנמצאו מעידים על קיומם של רצועות עור דמויות צלחות שריון, שאולי עזרו לבעליהם לצלול לעומק.
בתרבות

זוחל ימי זה הופיע במשחק המחשב Jurassic World Evolution 2.
אביגייל פרנקס

| --- | --- |

 לידה:  1696 לונדון, ממלכת אנגליה 
 פטירה:  1756 (בגיל 60 בערך) 
 מדינה:  אנגליה, פרובינציית ניו יורק 
 בן או בת זוג:  Jacob Franks 
 
בלהה אביגייל לוי פרנקס (באנגלית: Bilhah Abigail Levy Franks;‏ 1696–1756 בקירוב)הייתה אנגלייה ממוצא יהודי-אשכנזי, אשר העבירה את רוב חייה בפרובינציית ניו-יורק שבאמריקה הבריטית. נולדה בלונדון וגדלה בניו-יורק, היא נישאה לסוחר מלונדון וגידלה תשעה ילדים. על אף שהקפידה לקיים את מצוות היהדות, היא ומשפחתה התערו בחופשיות בקהילה הנוצרית. משפחתה נחשבה לאחת המשפחות הבולטות במושבות ארצות הברית.
היא ידועה בזכות המכתבים שכתבה לבנה הבכור, נפתלי, לאחר שעבר לאנגליה. בין השנים 1733–1748, תיארו מכתבים אלו את הרקע החברתי והפוליטי בניו-יורק במאה ה-18 ואת ההתבוללות ונישואי התערובת שהשפיעו על המשפחות היהודיות. שניים מילדיה של פרנקס נישאו מחוץ לקהילה היהודית וכל נכדיה התבוללו. בסוף המאה ה-18, לא נותרו לה צאצאים יהודים.
ילדותה

בלהה אביגייל לוי נולדה בלונדון למוזס רפאל לוי, סוחר יהודי-גרמני, ולאשתו רחל אשר. היו לה ארבעה אחים. אביה העביר את המשפחה לניו-יורק בראשית המאה השמונה-עשרה והפך לסוחר עשיר ומכובד בעל עסקים בין-לאומיים. אביגייל קיבלה "חינוך רשמי וקלאסי". כשהייתה בת אחת-עשרה, נפטרה אמה ואביה נישא מחדש לגרייס מירס, שעמה הביא לעולם שמונה ילדים נוספים.
נישואים ומשפחה

בשנת 1716, כשהייתה בת 16, נישאה אביגייל לג'ייקוב פרנקס (1688–1769), איש עסקים מלונדון. לזוג נולדו תשעה ילדים בין השנים 1715–1742; שניים מהם מתו בינקותם. נישואיהם נמשכו 44 שנים, עד פטירתה של אביגייל.
באותה התקופה, האוכלוסייה היהודית בפרובינציית ניו-יורק הייתה קטנה, כחמישים משפחות בלבד. למרות זאת, פרנקס ניהלה בית יהודי מסורתי, הכולל שמירת שבת מחמירה, שמירת חגים, והקפדה על הלכות כשרות. כל ילדיה קיבלו "שיעורי עברית" והכירו את התפילות. המשפחה הייתה חלק מקהילת שארית ישראל; ג'ייקוב מילא את תפקיד נשיא בית הכנסת בשנת 1730.
עם זאת, בני משפחת פרנקס היו פעילים גם בקרב הקהילה הנוצרית הרחבה. ג'ייקוב ביסס את מעמדו בסוגי מסחר שונים, ביניהם ב"סחר עבדים, ספנות פרטית, מסחר כללי ושילוח", והפך עשיר למדי. משפחת פרנקס נחשבה לאחת המשפחות הבולטות בעידן המושבות בארצות הברית. ג'ייקוב וחמיו, מוזס לוי, היו חלק מאחד-עשר היהודים היחידים שתרמו לבניית המגדל עבור כנסיית השילוש הקדוש במנהטן, אשר שימש כמגדלור לספינות הנכנסות.
רבים מחבריה של פרנקס היו נוצרים ובילו עמה את חופשות הקיץ.
החל משנת 1732 לערך, החלו אביגייל וג'ייקוב לשלוח את ילדיהם לאנגליה ללמוד את העסק המשפחתי. בניהם נפתלי ומוזס השתקעו שניהם באנגליה ועזרו לפתח את קשרי המסחר של אביהם; דייוויד נהג כמותם לאחר שעבר לפילדלפיה.
עקב מיעוט המשפחות היהודיות באותה התקופה במושבות אמריקה וכן עקב ההיכרות הקרובה של משפחת פרנקס עם שכניהם הנוצריים, שניים מילדיה של פרנקס התבוללו. היא ניתקה קשר עם בתה הבכורה פִילה לאחר שזו נישאה בחשאי לאוליבר דה לנסיי, צאצא למשפחת סוחרים נוצרים הוגנוטים מניו-יורק. פילה התנצרה זמן מה לאחר מכן. ג'ייקוב, לעומת זאת, קיבל את הנישואים מאחר שאלו "קירבו את שבט פרנקס למשפחת דה לנסיי המקושרת". דייוויד נישא לאחת מבנות משפחת חבריה הנוצרים של פרנקס. נפתלי ומוזס נישאו שניהם באנגליה ליהודיות – דודניותיהם מדרגה ראשונה, אך כל צאצאיהם התבוללו. לא ידוע אם ילדיה האחרים של פרנקס נישאו. בסוף המאה השמונה-עשרה, לא נותרו לפרנקס צאצאים יהודים.
מכתביה

פרנקס שמרה על התכתבות סדירה עם בנה הבכור, נפתלי, שחי באנגליה. שלושים וארבעה ממכתביה שרדו, ביניהם מכתב אחד מג'ייקוב ושני מכתבים מדייוויד. אוסף המכתבים מתוארך מ-7 במאי 1733, ועד 30 באוקטובר 1748.
המכתבים עסקו במגוון נושאים, ביניהם רכילות משפחתית וקהילתית ודעותיה של פרנקס על מצבה הנוכחי ועתידה של היהדות במושבות ניו-יורק. על אף שהיא הקפידה על קיום מצוות היהדות והאמינה כי על ילדיה להינשא בתוך הקהילה היהודית, הייתה לה ביקורת כלפי המסורות היהודיות. במכתביה הביעה רצון להכניס מעט מודרניות לדת כדי לאזן את "שלל האמונות התפלות", והשמיצה את נשות ניו-יורק היהודיות כ"חבורת נשים טיפשות". היא תיארה את חייהן של נשים אמריקאיות אחרות באותה התקופה, ביניהן אמה החורגת גרייס מירס לוי, ובתה הבכורה של גרייס, רחל לוי, שנישאה לאייזק מנדס סיישאס, יהודי ממוצא ספרדי. פרנקס, שמוצאה היה יהודי-אשכנזי, לא התחברה עם יהודים ספרדים, על אף שחלקם היו חברים בבית הכנסת שאליו נהגה ללכת. היא כתבה לבנה על אודות הצעת הנישואים לרחל: "הקהילה הפורטוגזית הייתה כמרקחה. הם אינם חושבים עליו טובות."
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  Franks Family Papers, 1711-1821, [1965-1968], American Jewish Historical Society, ‏2003 (באנגלית)
1 2 3 4 5  Edith B. Gelles, Bilhah Abigail Levy Franks (1696?-1756), Jewish Virtual Library, ‏2008 (באנגלית)
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14  Ellen Smith, Bilah Abigail Levy Franks, Jewish Women's Archive, ‏2009 (באנגלית)
1 2 3 4  Michael Feldberg, Jewish “Continuity” in Early America, Jewish Virtual Library (באנגלית)
1 2 3  American Jewish Women's History: A Reader, NYU Press, 2003, ISBN 0814758088
1 2 3  Eli Faber, Community, A Time for Planting: The First Migration, 1654-1820, JHU Press, 1995, עמ' 65, ISBN 0801851203
↑  Emily Taitz, Sondra Henry, Cheryl Tallan, The JPS Guide to Jewish Women: 600 B.C.E.to 1900 C.E., Jewish Publication Society, 2003, ISBN 0827607520
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261379305171  GND: 130020540  ISNI: 0000 0000 6689 1003  LCCN: no2001015900  NTA: 323975569  VIAF: 77410052   WorldCat (עם VIAF): 77410052
אדומים (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט באנגלית
 בימוי:  וורן בייטי 
 הופק בידי:  וורן בייטי 
 תסריט:  וורן בייטי, טרבור גריפיתס 
 עריכה:  דידי אלן 
 שחקנים ראשיים:  וורן בייטי דיאן קיטון מורין סטייפלטון ג'ק ניקולסון
 מוזיקה:  סטיבן סונדהיים דייב גרוסין
 צילום:  ויטוריו סטוררו 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פרמאונט 
 חברה מפיצה:  סרטי פרמאונט
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  4 בדצמבר 1981
 משך הקרנה:  194 דק' 
 שפת הסרט:  רוסית, אנגלית 
 סוגה:  סרט ביוגרפי, סרט רומנטי, סרט דרמה, סרט מלחמה 
 תקציב:  33,000,000$
 הכנסות:  50,000,000$
 הכנסות באתר מוג'ו:   reds
 פרסים:  3 פרסי אוסקר 9 מועמדויות (כולל לסרט הטוב ביותר)
 דף הסרט ב־IMDb
 
אדומים (באנגלית: Reds) הוא סרט קולנוע רחב-יריעה משנת 1981 אודות חייהם של זוג העיתונאים הקומוניסטים-אמריקאים לואיז בריאנט, בגילומה של דיאן קיטון וג'ון ריד, בגילומו של וורן בייטי שגם הפיק, ביים וכתב את התסריט (יחד עם טרבור גריפיתס). שני השחקנים הראשיים היו מועמדים לפרס אוסקר. במקביל לסיפור חיי הזוג, מגולל הסרט את סיפור צמיחת הקומוניזם האמריקאי בין השנים 1912 למותו של ריד ב-1920 על רקע מלחמת העולם הראשונה ומהפכת אוקטובר. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר, זיכה את בייטי בפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר ואת מורין סטייפלטון פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על גילום דמותה ההיסטורית של אמה גולדמן, כמו כן מופיע בסרט ג'ק ניקולסון בתפקיד יוג'ין או'ניל, שהיה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה. אחת מהנקודות הייחודיות בסרט היא שילובן של עדויות מפי שלושים ממכריהם של בני הזוג, שהיו בעת הפקתו בשנות ה-80 וה-90 לחייהם, בין ה"עדים" המופיעים בסרט נמנים הנרי מילר, רבקה וסט ועוד.
צוות שחקנים

| שחקן | תפקיד |
| --- | --- |
וורן בייטי: ג'ון ריד
דיאן קיטון: לואיז בראיינט
אדוארד הרמן: מקס איסטמן
יז'י קושינסקי: גריגורי זינובייב
ג'ק ניקולסון: יוג'ין או'ניל
מורין סטייפלטון: אמה גולדמן
מקס רייט: פלויד דל
קטרין גרודי: קריסטל איסטמן
דולף סוויט: ביל הייווד
ג'ין הקמן: פיט ון ורי
רוג'ר סלומן: ולדימיר לנין
סטיוארט ריצ'מן: לב טרוצקי
אולג קרנסקי: אלכסנדר קרנסקי
יאן טרשיסקה: קארל ראדק
הפקה

בייטי כתב טיוטת תסריט כבר ב-1969. ב-1976 התחיל לשתף פעולה עם טרבור גריפיתס, אך השלמת הכתיבה התעכבה עקב מות אשתו של גריפיתס בהתרסקות מטוס. בייטי לא התכוון בתחילה לביים את הסרט או לככב בו, כיוון שלמד מן הסרטים השמיים יכולים לחכות ובוני וקלייד שהפקה היא משימה תובענית דיה. לתפקיד יוג'ין או'ניל חשב בייטי ללהק את ג'יימס טיילור ואת סם שפרד, לפני שבחר בג'ק ניקולסון.
צילומי הסרט החלו באוגוסט 1979, מתוך כוונה לסיימם תוך כ-16 שבועות, אך הצילומים התארכו לכדי שנה שלמה. הסרט צולם בחמש מדינות שונות, כולל פינלנד, שדימתה גם את רוסיה והיה צורך להמתין לשלג שירד שם. בין בייטי וקיטון התקיימו בעת הצילומים יחסים אישיים אינטימיים, שהועמדו בסכנה עקב דרישותיו של בייטי הן כשחקן וכוכב-עמית והן כבמאי תובעני. בייטי צילם מספר רב של "טייקים" לכל תמונה ולא הפסיק לצלם בין תמונות. בשל כמות חומר הצילום שנצבר עקב כך - 130 שעות, גם פעולת העריכה הייתה ארוכה ומורכבת.
בכורת הסרט, שעלה לפרמאונט כ-33 מיליון דולר, התקיימה בדצמבר 1981, פחות משנה לאחר שרונלד רייגן נבחר לנשיא ארצות הברית וברית המועצות פלשה לאפגניסטן. על רקע האווירה האנטי-קומוניסטית החריפה של התקופה היוותה הצלחת הסרט, הן בקופות והן בביקורת, הפתעה. הסרט הגיע להכנסות של 50 מיליון דולר בארצות הברית לבדה והיה לשובר הקופות ה-13 בהיקפו בשנת 1981.
פרסים והוקרה > זכיות באוסקר

פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר - וורן בייטי
פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר - מורין סטייפלטון
פרס אוסקר לצילום - ויטוריו סטורארו
פרסים והוקרה > מועמדויות

פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר
פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר - וורן בייטי
פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר - דיאן קיטון
פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר - ג'ק ניקולסון
פרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר - וורן בייטי וטרבור גריפיתס
פרס אוסקר לעריכה - דידי אלן
פרסי אוסקר לעיצוב אמנותי, תלבושות וצליל
פרסים והוקרה > הישגים נוספים

פרס באפט"א לשחקן המשנה הטוב ביותר לג'ק ניקולסון ולשחקנית המשנה הטובה ביותר למורין סטייפלטון ומועמדויות לשחקן ולשחקנית הראשיים, לצילום ולעיצוב התלבושות
פרס גלובוס הזהב לבמאי הטוב ביותר ומועמדויות לסרט הטוב ביותר, לשחקן הטוב ביותר, לשחקנית הטובה ביותר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, לשחקן המשנה הטוב ביותר ולתסריט המקורי הטוב ביותר
מקום תשיעי ברשימת הסרטים האפיים ברשימת מאה שנים... עשרת הגדולים של מכון הסרטים האמריקאי
הערות שוליים

↑  נתונים כספיים
↑  Thunder on the Left: The Making of Reds
אורי זרנוב

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מדינה:  ישראל ישראל
 ספורט
 ענף ספורט:  שחייה תחרותית
 תת-ענף:  סגנון גב
 מועדון:  מכבי חיפה
 
אורי (פטר) זרנוב הוא שחיין ארץ ישראלי, פעמיים ברציפות אלוף ארץ ישראל (1945–1946) במשחה ל-100 מטר גב.
ביוגרפיה

זרנוב התאמן בקבוצת השחייה של מכבי חיפה בהדרכתו של איזיה פייגנבוים.
ביוגרפיה > 1945

באליפות ארץ ישראל שנערכה בבת גלים בחיפה בתחילת אוקטובר הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של (1:21.1 דקות) לפני שמחה לוהר ממכבי תל אביב (1:26.8 דקות).
ביוגרפיה > 1946

באליפות ארץ ישראל שנערכה בבת גלים בחיפה באוקטובר 1946 הוא זכה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:20.8 דקות, לפני דן קפלביצקי ממכבי תל אביב וחברו לקבוצה יוחנן קרמן.
הערות שוליים

↑  בתחרויות אליפות א"י בשחיה - מכבי חיפה במקום הראשון, ב.מ.ע.-שני, המשקיף, 7 באוקטובר 1945
↑  תחרויות אליפות א"י בשחית בוגרים לשנת 1946, המשקיף, 13 באוקטובר 1946
אחי גיבורי התהילה (נאום)

אחי גיבורי התהילה הוא נאום שנשא מפקד חטיבה 7 שמואל גונן (גורודיש) לאחר מלחמת ששת הימים.
הרקע לנאום

הנאום נישא כהספד לחללי חטיבת השריון שבפיקודו, חטיבה 7, אשר נפלו בקרבות שבחצי האי סיני במלחמת ששת הימים. ההספד נישא לראשונה במסדר ספונטני חטיבתי בגבל ליבני ב 10 ביוני 1967, ובפעם השנייה במסדר רשמי במחנה רפיח בספטבר 1967. הוא מבטא את תחושת הניצחון שהאפילה בתודעה הציבורית על האבל. הנאום מלא פאתוס ומדגיש את תחושות הגאווה, הניצחון והתהילה על פני האבל שאמור להתבטא בהספד. נאום זה ייצג את רגעי התהילה של גורודיש לאחר מלחמת ששת הימים (בניגוד למהלומה שקיבל לימים, לאחר מלחמת יום הכיפורים ופרסום תוצאות ועדת אגרנט); לאחריה היה לו הנאום לרועץ ועמד כדוגמה ליהירות מפקדי צה"ל לאחר הניצחון במלחמת ששת הימים.
כשהובא גורדיש לקבורה בישראל, לאחר ששהה ארוכות באפריקה, קראו מספידיו את השורה המפורסמת ביותר מנאומו זה: "אל המוות הישרנו מבט – והוא השפיל את עיניו". שורה זו הפכה לאמרת כנף בישראל.
את ההשראה לביטוי שאב גורודיש משם ספרו של הסופר היהודי-אמריקני הווארד פאסט "אחי גיבורי התהילה" (1948), המספר על מרד החשמונאים.