stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תרבות פולסם

חוד חנית מתרבות פולסום
תרבות פולסם (באנגלית: Folsom culture או גם Folsom tradition וגם Folsom Complex), המכונה על שם המקום בו נתגלתה לראשונה, באתר ליד היישוב פולסם בניו מקסיקו, היא תרבות פרהיסטורית מוקדמת של פלאו-אינדיאנים באמריקה הצפונית. תחום התפוצה של תרבות זו השתרע מצפון מקסיקו של ימינו, על פני דרום-מערב ארצות הברית, המישורים הגדולים, ומזרחית לנהר המיסיסיפי במדינות ארצות הברית מיזורי ואילינוי ועד הימות הגדולות. הריכוז הגדול ביותר של ממצאים ארכאולוגיים נתגלה בערבה הגבוהה (High Prairie), מזרחית להרי הרוקי. תקופת התרבות מוערכת באמצעות תיארוך פחמן-14 מ-10,800 עד 10,150 שנים לפני זמננו, והיא באה אחרי תרבות קלוביס. אחרי תקופת תרבות פולסם חלו התפתחות תרבותיות מקוטעות עד שנת 8,000 לפנה"ס, תחילתה של התקופה הארכאית באמריקה הצפונית. הכלים האופייניים לתרבות פולסם, כלי אבן מצור או חלמיש, שלהבם הדו-פני סותת על ידי שיברור – הקשה עדינה ומחושבת על הקצה. לכלי אבן אלו יש צורה אופיינית והם מכונים באנגלית "חודי פולסם" (Folsom point). בנוסף הילידים עשו שימוש בנתזים כלהבים, כמגרדות, מחטים ומרצעים. האתרים הטיפוסים היו אתרי הציד (באנגלית Kill sites – אתרי ההריגה) ואתרי הכריה של אבן באיכות גבוהה.
אורח חיים

לאחר ההכחדה של בעלי החיים הגדולים של סוף עידן הקרח באמריקה הצפונית, שהתרחשה בתקופת תרבות קלוביס, היה הביזון האמריקאי חיית הציד החשובה ביותר. בחלק מאתרי הציד נתגלו שלדים של עד 50 ביזונים. ציידים-לקטים בקבוצות קטנות ומשפחות קרובות ניזונו מהביזון, ופרוותו, עורו, גידיו, עצמותיו ושערותיו היוו מקור לביגוד וכלים. בנוסף לביזון צדו בני תרבות זו בעלי חיים נוספים: אייל פרדי לבן-זנב, אנטילוקפרה אמריקנית, כבש גדול-קרניים ובעלי חיים קטנים יותר דוגמת ארנבות, אבל גם זוחלים ועופות, וליקטו פירות וזרעים של צמחי בר. הילידים עברו מרחקים גדולים – כלי אבן רבים נתגלו במרחקים שבין 200 ל-400 קילומטרים מהמחצבה שממנו כרו את החומר ליצירתם.
באתרי תרבות פולסום נתגלו ממצאים שהם בין העתיקים ביותר של פולחנים דתיים ואמנות באמריקה הצפונית. התושבים השתמשו בצבע האוכרה מהמטיט מרוסק על מנת לפזר על קרקעית מבנים עגולים ששימשו ככל הנראה כמבני מגורים. אותו חומר שימוש ליצירת קו זיגזג שצויר על גולגולת ביזון.
גילוי

המחקר על יישוב יבשת אמריקה החל עם גילויה של תרבות פולסם. ב-1908 סקר ג'ורג' מקג'נקין (George McJunkin), בוקר אפרו-אמריקאי, את אדמות החווה שבה עבד כמפקח סמוך לפולסם בניו מקסיקו לאחר שיטפון וגילה שלד של ביזון ובו נעוץ חוד אבן. הוא ניסה לעניין ארכאולוגים בנושא ללא הצלחה במשך כמה שנים, אבל רק לאחר ששלח ממצאים ב-1918 למוזיאון לתולדות הטבע של קולורדו, כיום המוזיאון לטבע ומדע של דנוור (Denver Museum of Nature & Science), החל העניין המדעי במקום. המוזיאון שלח את הפלאנטולוג הרולד קוק (Harold Cook) שערך חפירה ניסיונית. החפירות הארכאולוגיות המשמעותיות במקום, שכונה מאז אתר פולסם, החלו ב-1925 כשבראשות משלחת החופרים עמד ג'סי פיגינס (Jesse Dade Figgins), מנהל המוזיאון. הוא נעזר בייעוץ של הפלאנטולוג ברנום בראון והארכאולוג אלפרד קידר (Alfred Vincent Kidder). הם הגיעו למסקנה כי השלד הוא של מין של ביזון (Bison antiquus) שנכחד לפני 10,000 שנים בסוף עידן הקרח. תיארוך זה קבע את הדוקטרינה המובילה כיום על יישוב אמריקה הצפונית, על כך שבשלהי עידן הקרח האחרון עברו מתיישבים מאסיה לאמריקה דרך גשר היבשה בין סיביר לאלסקה המכונה ברינגיה. התיארוך אומת אחר כך באמצעות תיארוך פחמן-14.
אתרים חשובים נוספים של תרבות פולסם הם אתר לידנמאייר (Lindenmeier Site) בצפון מדינת קולורדו שבו נערכו חפירות החל מ-1935, אם כי הממצאים פורסמו רק בשנות ה-70 של המאה ה-20, ואתר הנסון (Hanson Site) בוויומינג, שהיה לא רק אתר ציד, אלא גם אתר מגורים.
לקריאה נוספת

Hillerman, Anthony G. (1973). The Hunt for the Lost American. The Great Taos Bank Robbery and Other Indian Country Affairs. University of New Mexico Press. ISBN 0-8263-0306-4
Jack L. Hoffman: Folsom Complex. In: Guy Gibbon: Archaeology of Prehistoric Native America, New York, Garland Publishing, 1998, ISBN 0-8153-0725-X, p. 280
Brian M. Fagan: Ancient North America. London and New York, Thames and Hudson Ltd, 1991, ISBN 0-500-27606-4, p. 77
Avatar (להקה)

| --- | --- |

 מקום הקמה:  גטבורג 
 תקופת הפעילות:  מ-2001 
 סוגה:  דת' מטאל מלודי 
 avatarmetal.com
 
אווטאר (באנגלית: Avatar) היא להקת הבי מטאל שוודית, שהוקמה בגטבורג בשנת 2001.
הלהקה הוציאה לאורך השנים תשעה אלבומי אולפן. הלהקה זכתה להצלחה מסוימת בתחנות הרדיו האמריקאיות המוקדשות למוזיקת רוק, בעיקר עם השיר "New Land" אשר הגיע במאי 2017 למקום ה-20 במצעד שירי הרוק של בילבורד והשיר "The Dirt I'm Buried In" אשר באוגוסט 2023 הגיע למקום הראשון במצעד שירי הרוק של בילבורד.
הערות שוליים

↑  Rutherford, Kevin (2023-08-25). "Avatar Scores First Billboard Chart No. 1 With 'The Dirt I'm Buried In'". Billboard (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-08-30.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 6957 255X  MusicBrainz: a8d77515-f7b7-4d71-9646-8446a3b2a341  NKC: xx0253985  VIAF: 126577286   WorldCat (עם VIAF): 126577286 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "Avatar (להקה)".
179

שנת 179 היא השנה ה-79 במאה ה-2. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. ספירת הנוצרים, המקובלת כיום, החלה בשנת 525, ולכן המספר הסודר של שנת 179 ניתן לה בדיעבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
ראו גם

ילידי 179‎
נפטרים ב-179‎
1795 (ספר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ניקלס נט-או-דאג
 שפת המקור:  שוודית
 תורגם לשפות:  רוסית
 סוגה:  מותחן בלשי היסטורי
 מקום התרחשות:  סטוקהולם
 תקופת התרחשות:  1795
 הוצאה
 הוצאה:  Bokförlaget Forum
 הוצאה בשפת המקור:  פורום
 מקום הוצאה:  סטוקהולם
 תאריך הוצאה:  20 בספטמבר 2021
 תאריך הופעה ראשונה:  20 בספטמבר 2021
 מהדורות נוספות
 תאריך מהדורה ראשונה:  20 בספטמבר 2021
 סדרה
 סדרת ספרים:  בלמן נואר
 ספר קודם:  1794
 הספר הבא:  אין
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 9789137153728
1795 הוא ספר בלשי היסטורי שוודי משנת 2021, שכתב הסופר ניקלס נט-או-דאג ויצא לאור על ידי הוצאת פורום ב-20 בספטמבר 2021. מהווה ספר המשך ל־1794 והוא החלק השלישי והמסכם בטרילוגיית "בלמן נואר". העלילה מתרחשת בשנת 1795 בסטוקהולם.
עלילה

כמו חיה פגועה, טייצ'ו סיטון מלטף את העיר שבין הגשרים, מגיש תוכנית להחזיר את הברק האבוד. הוא יהפוך את המחזה למדהים יותר, עוצר נשימה ותהומי יותר מכל מה שנראה עד כה בעיר סטוקהולם המפלצתית והמגעילה. מי שיוצא לעצור אותו הוא החוקר ססיל וינגה ממשטרת מחוז סטוקהולם. אבל הוא מרגיש שהתמיכה בציד שלו מתחילה לדעוך. לשלטונות הפרנואידים יש דברים חשובים יותר ואקדוחנו מיקל קרדל עסוק בציד משלו אחר אנה סטינה קנאפ, שנעלמה לאחר מות שני ילדיה.
הערות שוליים

↑  ניקלס נט-או-טאג מספר על הספר בערוץ היוטיוב Bonnierförlagen Pressfrukost (בשוודית)
↑  1795. Inbunden, Svenska, 2021. Författare: Niklas Natt och Dag
| "בלמן נואר" מאת ניקלס נט-או-דאג |
| --- | --- | --- |
| 1793 | 1794 | 1795 |
‏נט-או-דאג
תנין קובני

| תנין קובני |
| --- | --- |
 תנין קובני
מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: תנינאים
משפחה:: תניניים
סוג:: תנין
מין:: תנין קובני
שם מדעי
 Crocodylus rhombifer ‏קיווייה, 1807
תחום תפוצה


תנין קובני (שם מדעי: Crocodylus rhombifer) הוא תנין בגודל בינוני, אורכו 2.4 מטר בממוצע. הוא מצוי אך ורק בקובה בביצות ספאטה ובאי איסלה דה לה חובנטוד. בעבר היה מצוי בכל אזור הקאריביים, אך כיום מין זה מצוי בסכנת הכחדה חמורה.
למין זה מספר מאפיינים המייחדים אותו משאר התניניים, כגון, צבע עור בהיר של הבוגרים, קשקשים קשים יותר ורגליים ארוכות וחזקות. התנין הקובני הוא הטריטוריאלי ביותר מבין התניניים ואולי אף החכם מביניהם.[דרוש מקור]
תפוצה

שטח המחיה של התנין הקובני הוא הקטן ביותר מבין כל התניניים. ניתן למצוא אותו אך ורק בקובה בביצות ספאטה שבצפון-מערב המדינה ובאיסלה דה לה חובנטוד. בעבר היה נפוץ גם באיי קיימן ובאיי בהאמה. התנין הקובני מעדיף אזורי מים מתוקים כמו ביצות ונהרות ורק לעיתים נדירות הוא שוחה במי ים מלוחים.
מאפיינים

אורכו הממוצע של התנין הוא 2.4 מטרים (7.9 רגל) כאשר בוגרים בדרך כלל אינם גדולים מ-3.5 מטרים (11 רגל). הזכר גדול מהנקבה. בעבר היו פרטים בוגרים שהגיעו אף לאורך 5 מטר, אך כיום הם נדירים מאוד.
התנין הקובני הוא שחיין חזק וכן מיומן בהליכה ובזינוק מה שגורם להם להיות מהירים במידה שווה בתוך המים ומחוצה להם.
תזונה

תנינים צעירים ניזונים מדגים קטנים, פרוקי-רגליים וסרטנאים. תנינים בוגרים ניזונים מיונקים קטנים, דגים וצבים. יש להם שיניים קהות המאפשרות להם לרסק את השריון של הצבים אותם הם צדים. התנין הקובני משתמש אף בטכניקת הזינוק אכילה בדומה לאליגטור אמריקני. על ידי שימוש בזנבם החזק הם מסוגלים לקפץ מהמים ולתפוס את טרפם הנמצא על ענפים נמוכים מעל המים.
מצב שימור

התנין הקובני הוא מין בסכנת הכחדה חמורה ונמצא ברשימת CITES קטגוריה 1. אזור מחייתו הקטן הופך אותו לפגיע במיוחד. אויבו העיקרי של התנין הוא האדם, שצד אותו באופן שיטתי עד לכדי הכחדה ושפגע באזורי המחיה שלו. סכנה נוספת נשקפת מהתנין האמריקני שמכליא עימו ובכך פוגע בטוהר הגנטי של המין.
כיום מוערך שבין 3,000–6,000 פרטים חיים בטבע בשטח שאזורו 300 קמ"ר באזור הדרום-מערבי של הביצה.
על מנת להימנע מהכחדה מלאה בטבע, באפריל 2015 נשלחו מגן חיות בסטוקהולם, שוודיה אל קובה תנינים על מנת שישוחררו לבסוף בטבע.
הערות שוליים

↑  תנין קובני באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑   מסלול ההצלה של התנין הקובני עובר בשוודיה, באתר הארץ, 20 באפריל 2015, מסלול ההצלה של התנין הקובני עובר בשוודיה.
Avant Browser

| --- | --- |

 מפתח:  Avant Force
 גרסה אחרונה:  2020 build 3 (17 במרץ 2020) 
 מערכת הפעלה:  Microsoft Windows
 נכתבה בשפות:  דלפי (שפת תכנות) 
 סוג רישיון:  חינמי
 קטגוריה:  דפדפן
 www.avantbrowser.com
 
דפדפן אוונט (Avant Browser) הוא דפדפן חינמי, אשר משתמש במנוע פריסת תצוגה Trident בדומה ל-Internet Explorer. הדפדפן פועל על מערכת ההפעלה חלונות 98, ומעלה. האוונט נחשב[דרוש מקור] לדפדפן קל יחסית, כזה שאינו צורך הרבה משאבי מערכת כדי לפעול, ולכן הוא גם מהיר מאוד. בגרסה 11 הוא מיישר קו מבחינה עיצובית וטכנולוגית עם השורה הראשונה של הדפדפנים הקיימים, כשיתרונו הגדול הוא העדכונים התכופים, אותם הוא עובר מדי מספר שבועות - יתרון שהיה ייחודי בזמנו, ובהמשך אומץ על ידי דפדפנים אחרים. עם זאת, בהמשך הואט קצב העדכונים לעדכונים ספורים בשנה.
שנות ה-80 של המאה ה-4

שנות ה-80 של המאה ה-4 היו העשור התשיעי של המאה ה-4, החלו ב־1 בינואר 380 והסתיימו ב־31 בדצמבר 389.
אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > אירועים פוליטיים משמעותיים

27 בפברואר 380 – נצרות מקבלת מעמד של דת רשמית באימפריה הרומית
381 – ועידת קונסטנטינופול הראשונה
389 – תאודוסיוס הראשון מפרסם סדרה של חוקים נגד פגניות.
כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אסונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
מדע וטכנולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
תרבות פופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
1791 במוזיקה
אירועים

1 בינואר – יוזף היידן מגיע לבריטניה, בהזמנתו של יוהאן פטר סלומון.
אופרה

וולפגנג אמדאוס מוצרט - האופרה חליל הקסם מבוצעת לראשונה ב-30 בספטמבר 1791, בתיאטרון של שיקנדר בווינה.
מוזיקה קלאסית

וולפגנג אמדאוס מוצרט - רקוויאם
נולדו

20 בפברואר – קארל צ'רני מלחין (נפטר ב-1857)
7 במאי – ג'אקומו מאיירבר מלחין (נפטר ב-1864)
נפטרו

5 בדצמבר – וולפגנג אמדאוס מוצרט (נולד ב-1756)
תיאטרון נוצר

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  תיאטרון
 משרד ראשי:  יצחק נפחא 2, על פינת הקוממיות, בת ים
  
 אתר רשמי
 
תיאטרון נוצר הוקם ב-1991 על ידי קבוצת יוצרי תיאטרון שהתרכזה בעיקר בהעלאת מחזאות מודרנית וקלאסית בפרשנות פוליטית-רדיקלית בחללי הצגה לא רגילים. בראש הקבוצה עמדו הבמאי והמחזאי אבישי מילשטיין והיוצרת, השחקנית והבמאית דלית מילשטיין.
רקע על עמותת תיאטרון נוצר

אבישי מילשטיין, ביחד עם דלית מילשטיין (אין קשר משפחתי) וקבוצה של כ-15 אמנים, גיבשו שפה תיאטרונית שבאמצעותה יכולה המציאות הישראלית המורכבת והמסוכסכת להדהד ביצירתם. במקביל ליצירתם התיאטרונית, יזמו והשתתפו אמני הלהקה בפעילות לשינוי חברתי ולקידום דיאלוג רב תרבותי בחברה הישראלית - ועל כך זכו בפרס הקרן החדשה לשינוי חברתי 7–1996. במשך קרוב לעשור פעלה הלהקה ביפו במבנה אלהמברה ההיסטורי והייתה אחת מלהקות התיאטרון העצמאיות הראשונות בארץ שהצליחה לתפעל חלל בית ייחודי לאורך זמן רב. גם קודם לכניסתם למבנה אלהמברה התאפיינה הלהקה בבחירת חללים לא רגילים ליצירותיה, בהם חלל רדינג א' של חברת החשמל שפתח לראשונה את שעריו לקהל הרחב עם העלתם של 'מחזות מלחמה' - חלק ב', אנשי קופסאות השימורים' מאת אדוארד בונד ב-1994.

בעשור האחרון בעקבות תחושת מיצוי העבודה ביפו, התגבשה מתוך גרעין המייסדים של התיאטרון להקה חדשה בניהולה של דלית מילשטיין. סימן ההיכר של הלהקה הוא אוונגרד פוליטי על בסיס מחזאות ישראלית מקורית. רוב המחזות עליהם עובדת הלהקה נכתבים במיוחד עבור שחקניה בתהליכים ארוכי טווח תוך דיאלוג עם יוצרים משדות אמנות נוספים. העמותה עברה לבית חדש בבת ים, ובו היא ממשיכה את פעילותה כלהקת תיאטרון חדשנית יחד עם שילוב מעורבות קהילתית בתוך כותלי העיר.
רקע על עמותת תיאטרון נוצר > החיבור עם בת ים

לתיאטרון נוצר יש חזון בו מתגבשת בארץ קבוצה משמעותית של יוצרי תיאטרון אקטיביסטים הרואים עצמם כבעלי ייעוד ושליחות לקחת חלק בגיבוש פניה של החברה שהם חלק ממנה.
החיפוש אחרי שפת תיאטרון הניזונה מהחללים הפיזיים והמרחבים החברתיים בתוכם פועלת הלהקה, הוליד קשר יוצא דופן בין להקת תיאטרון ייחודית לעיר בת-ים - אחת הערים המשקפות באופן הצלול ביותר את אופייה הרב תרבותי של החברה הישראלית. הממשק בין אמני התיאטרון לעיר בא לידי ביטוי גם בהשפעה על יצירת הלהקה וגם בתוכניות שונות שמקדמים אמני הלהקה בתוך הקהילה עצמה: איתור צעירים מוכשרים בתחומי אמנות שונים מרחבי מדינת ישראל שבאים לבת-ים טרם גיוסם לצבא על מנת ליצור יצירות מקוריות בהנחיה אישית של אמני הלהקה ובמקביל להתנדב לפעילות קהילתית, מפגשי אמן במסגרות שונות ברחבי העיר, יצירות תיאטרון מיוחדות שמוצגות בתוך חללים של בתי מגורים משותפים. בשנת 2010, בחר ראש עיריית בת ים, שלומי לחיאני, בלהקת תיאטרון נוצר והעניק לה בית במתחם העסקים, אזור התרבות המתפתח בעיר. את המהלך הובילו דלית מילשטיין וגיא כהן אשר כיהן כמנכ"ל התיאטרון בשנים אלו.
רקע על עמותת תיאטרון נוצר > חברי הלהקה ובעלי תפקידים > מנהלת אמנותית

דלית מילשטיין - יוצרת תיאטרון ויזמית תרבות. בוגרת הסטודיו למשחק בהנהלת ניסן נתיב, בית הספר לתיאטרון רחוב של אברהם דנא, תואר ראשון במדעי הרוח והחברה בהצטיינות באוניברסיטה הפתוחה ובימים אלה כותבת דוקטורט על התפר שבין תיאטרון, לשון ואידאולוגיה בפקולטה לאמנויות באוניברסיטת תל אביב. מאז שנת 2004 המנהלת האמנותית והיוצרת המרכזית של הלהקה.
רקע על עמותת תיאטרון נוצר > חברי הלהקה ובעלי תפקידים > מנהל מוזיקלי

בועז ברקת - אמן רב-תחומי, בוגר בית הספר רימון בקומפוזיציה וניצוח מקהלות. יוצר, מבצע ומלחין מוזיקה לסרטים, סדרות טלוויזיה, משחקי מחשב הפקות אנימציה, שירים, קרקס והצגות תיאטרון שונות. מייסד מרכז המוזיקה בבית הספר הדמוקרטי בכפר-סבא. המנהל המוזיקלי של להקת תיאטרון נוצר מ-1997. בין עבודותיו: פנטסילאה, הגבול והשיבה, ירמה, ארץ בושת.
רקע על עמותת תיאטרון נוצר > חברי הלהקה ובעלי תפקידים > כוריאוגרף ומנהל טכני

ערן לביא - לוליין קרקס וממייסדי תחום הקרקס בישראל; רקדן וחבר לשעבר בלהקתה של רות זיו אייל ובלהקתו של יורם בוקר; בוגר החוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב ובית הספר לתיאטרון רחוב של אברהם דנא; כוריאוגרף לתיאטרון ולקרקס. משמש ככוריאוגרף הבית של הלהקה מיום היווסדה, ניהל את המעבר לבת-ים לרבות שיפוץ המקום ומשמש כיום גם כמנהל הטכני.
רקע על עמותת תיאטרון נוצר > חברי הלהקה ובעלי תפקידים > עיצוב תלבושות ותפאורה

מיכל לאור - מעצבת הבית של תיאטרון נוצר מ-1996.
משרד ואדמיניסטרציה: הדי גינת
ניהול והפקה : שירי שחר
שיווק: עדנה ברנר
יו"ר ועד המנהל: דלית מילשטיין
הערות שוליים

1 2  תיאטרון "נוצר" חוגג עשור להיווסדו, באתר הארץ, 19 ביוני 2002
↑  אייל מלובן, עכבר העיר, "בת ים היא כיכר תחריר שלי", באתר הארץ, 17 בפברואר 2013
↑  מיכאל הנדלזלץ, ואהבת לקרנפך כמוך, באתר הארץ, 4 בפברואר 2004
↑  מיכאל הנדלזלץ, בן לו היה לה, באתר הארץ, 24 באוקטובר 2002
↑  עכבר העיר, טקס "קיפוד הזהב": "אסקוריאל" היא הצגת השנה בפרינג', באתר הארץ, 29 בדצמבר 2006; צבי גורן, הצגת השנה בפרינג': "אסקוריאל", באתר "הבמה" 1.1.2007.
↑   גילי כהן, מתוך כמאה פניות על תקריות ב"צוק איתן", הפצ"ר הורה עד כה על 13 חקירות מצ"ח, באתר הארץ, 6 בדצמבר 2014
↑   שירין פלאח סעב, רועי יוסף: "צה"ל חסר יכולת לעמוד באתוס של צבא מוסרי", באתר הארץ, 8 בדצמבר 2022
↑  ההצגה המוזיקלית "שמואל" היא הזוכה בפרס קיפוד הזהב לשנת 2022 - 18-11-2022 באתר ynet
↑  תוכניית פסטיבל FITS23
↑  דלית מילשטיין-לביא, באתר "הבמה"
השחקן אורי רביץ בהצגה "ארץ בושת" בתיאטרון נוצר
1790 בצרפת

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  1789   1788  1787 |  דגל צרפת | 1790  בצרפת |  »»»  1791   1792   1793 |
כל ערכי השנים בצרפת • אירועים בולטים בעולם ב-1790 היסטוריה של צרפת • פורטל צרפת • לוח שנה של שנת 1790
שנת 1790 בצרפת הייתה השנה בה ציינה צרפת 803 שנות לאום. השנה השנייה למהפכה הצרפתית.
מנהיגים

מונרך - לואי השישה עשר, מלך צרפת
אירועים

12 ביולי – קבלת חוקת הכמורה בצרפת ששוללת את הוותיקן כמפקח על הנצרות ומעבירה את הפיקוח לממשלה האזרחית.
4 בספטמבר – ז'אק נקר, שר האוצר של לואי השישה עשר, מתפטר
נולדו

21 באוקטובר – אלפונס דה למרטין, סופר פוליטי צרפתי מפורסם. (נפטר ב-1869)
נפטרו

3 ביולי – ז'אן-בטיסט לואי רומה דה ל'איל, מינרלוג צרפתי מפורסם. (נולד ב-1736)
2011 במלאווי

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  2010   2009  2008 |  דגל מלאווי | 2011  במלאווי |  »»»  2012   2013   2014 |
כל ערכי השנים במלאווי • אירועים בולטים בעולם ב-2011 לוח שנה של שנת 2011
אירועים בשנת 2011 במלאווי.
הנהגה

נשיא: בינגו וה מותריקה
סגן נשיא: ג'ויס באנדה
אירועים > יולי

20 ביולי – מהומות מתפרצות במדינה נגד הנשיא בינגו וה מותריקה.
21 ביולי – לפחות 18 בני אדם נהרגים בהפגנות כאשר הצבא נקרא למחוץ אותם בבירה לילונגווה.
22 ביולי – הרשויות חוסמות הלוויה המונית לשבעה מהאנשים שמתו בהפגנות.
הערות שוליים

↑  "Malawi riots erupt in Lilongwe and Mzuzu".
↑  "Malawi army deployed over anti-Mutharika protests".
↑  "Malawi blocks mass funeral for riot victims".
שושנה אפרוים

| --- | --- |

שושנה אפרוים בסטודיו שלה בפריז, 1956
 לידה:  1 בספטמבר 1927 ווינה, אוסטריה
 פטירה:  9 בדצמבר 2015 (בגיל 88) וינה, אוסטריה 
 שם לידה:  סוזן שולר
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנויות בווינה 
 זרם באמנות:  מודרניזם 
 פרסים והוקרה:  עיטור הזהב להצטיינות של הלאנד וינה  העיטור האוסטרי למדע ואמנות 
 בן זוג:  בייס אפרוים
 https://www.soshana.net/en/
 
שושנה אפרוים (1 בספטמבר 1927 - 9 בדצמבר 2015 ) הייתה ציירת אוסטרית של תקופת המודרניזם. אפרוים נסעה לעיתים קרובות והציגה את עבודותיה בעולם. במהלך מסעותיה ציירה אנשים מפורסמים רבים ואמנותה התפתחה לכיוונים שונים. יצירות האמנות של התקופה המוקדמת שלה היו בעיקר ריאליזם בטבע, והציגו נופים ודיוקנאות. מאוחר יותר התפתח סגנונה לאמנות מופשטת, שהושפעה מאוד מקליגרפיה אסייתית.
חַיִים אישיים > יַלדוּת

שושנה אפרוים נולדה כסוזן שולר בווינה, אוסטריה, למשפחה יהודית מהמעמד הבינוני. אחיה הצעיר מקסימיליאן נולד שנתיים אחריה. אביה, פריץ שולר, היה הבעלים של מפעל חֵפֶת ואמה, מרגרטה שולר, הייתה פַּסָּלת. שושנה למדה תחילה בבית הספר רודולף שטיינר, אך תוך זמן קצר עברה לבית-הספר "שוורצוולד". היא התחילה לצייר בגיל צעיר מאוד. אמה תמכה ביצירתיות של שושנה ואספה את עבודותיה.
חַיִים אישיים > בריחה מווינה

בגיל אחת עשרה שושנה הייתה עדה לסיפוח אוסטריה. ”צפיתי בכניסת הניצחון של היטלר לווינה. אני זוכרת היטב איך הסתכלתי מהחלון (...) וראיתי איך הוא התקבל בברכה על ידי הקהל המריע כאשר הוא נסע במכוניתו הפתוחה ...  נהייתי קרה ונורא פחדתי.”
המשפחה החליטה לעזוב את אוסטריה. לפריץ שולר, שנולד בברנו, היה דרכון צ'כי והיה הראשון לעזוב את ווינה. מרגרטה, שושנה ומקסימיליאן ברחו לשווייץ, משם פריז, שם המתין להם פריץ ולבסוף בשנת 1939 הם הגיעו ללונדון, שם נשארו שנתיים. שושנה למדה במכללת נורת'ווד ובשנת 1940 במכללה לאמנות ועיצוב צ'לסי, שם לקחה שיעורי ציור ולמדה על עולם עיצוב האופנה. בעקבות הבליץ, משפחת שולר נאלצה להיות במקלטים כמעט כל לילה. החוויה הייתה מאוד מלחיצה עבור שושנה, והיא ביטאה את הלחץ והרגשות שלה באמצעות ציורים.
חַיִים אישיים > הגירה לאמריקה

אביה של שושנה ברח לספרד דרך טנג'יר, ולאחר מכן ניו יורק. בשנת 1941 הוא הצליח להשיג תצהיר למשפחתו והזמין שלושה כרטיסים ל- S.S. Madura, הספינה האזרחית האחרונה שתעזוב את אירופה. בשנת 1941 הגיעו שושנה, אמה ואחיה לאליס איילנד שבניו יורק. היא נרשמה לתיכון וושינגטון אירווינג והשתתפה בשיעורי ציור בהדרכתו של האמן בייס אפרוים, התובע העתידי-מערער אפרויים נ' רוסק.
חַיִים אישיים > המסע באמריקה

בגיל 17 היא טיילה בניגוד לרצון הוריה עם בייס אפרוים באמריקה. כדי להתפרנס במהלך מסעות אלה השניים ציירו סופרים, מוזיקאים, מדינאים ומדענים כמו תומאס מאן, פרנץ ורפל, אוטו קלמפרר, ברונו ולטר, ליון פויכטוונגר, תאודור דרייזר והנס אייזלר.
כאשר ועידת האו"ם לארגון בינלאומי נפתחה במאי 1945 בסן פרנסיסקו, שושנה ובייס אפרוים ציירו נציגים ידועים, כגון סגן יו"רועדת התכנון הארצית של ברית המועצות ואסילי וסילביץ קוזנקוב.
ב־1945, שושנה ובייס התחתנו. ב־1946 ונולד להם בנם היחיד בניו יורק, לו קראו עמוס.
חַיִים אישיים > קובה והתערוכה הגדולה הראשונה

עקב פעילותו של בייס במסגרת המפלגה הקומוניסטית, הזוג עזב את ארצות הברית ובילה תשעה חודשים בקובה, שם נערכה תערוכתה הראשונה של שושנה בשנת 1948 בסירקולו דה בלס ארטס, הוואנה. מאותה תקופה ואילך היא השתמשה בשם "שושנה", שם העט אותו העניק לה בייס. לאחר שהות קצרה בארצות הברית הזוג עבר לאירופה ולבסוף לישראל.
המשפחה הייתה ענייה ושושנה לא רצתה לחיות את חייה כעקרת בית. הם התגרשו בשנת 1950 בהסכמה הדדית. היא חזרה עם בנה להתגורר בווינה בשנת 1951.
חַיִים אישיים > וינה ופריז > חזרה לוינה

שושנה חזרה לווינה עם בנה, אך בסופו של דבר נתנה לבייס משמורת מלאה. בשנת 1951 נרשמה לאוניברסיטה לאמנויות יישומיות בווינה ובשנת 1952 לאקדמיה לאמנויות יפות בווינה, שם ציירה בהדרכתם של פרופ' סרגיוס פאוזר, אלברט פריס גיטרסלו ופרופ' הרברט בוקל. עקב אי שביעות רצון מעשיית האמנות האקדמית, היא עברה להתגורר בפריז בשנת 1952.[דרוש מקור]
חַיִים אישיים > וינה ופריז > פריז

לאחר המעבר לפריז, שושנה גרה ועבדה בסטודיו לשעבר של אנדרה דריין. בסופו של דבר היא עברה לסטודיו אחר בבית אפאסה רונסין ליד ברנקוזי. מאוחר יותר היא גרה בסטודיו אחר שהיה בעבר בבעלות פול גוגן.
שושנה נאבקה כלכלית, כאומנית במשרה מלאה בפריז. היא תיארה את זה כ"זמן מריר-מתוק". בתקופה זו היא התיידדה עם האומנים קופקה, אוגוסט הרבין, אוסיפ זאדקין, סזאר, פיניון, בזאין, מקס ארנסט, איב קליין, אלכסנדר קלדר, ויפרדו לאם, סם פרנסיס, ז'אן פול סארטר, אפנדי, ליין בנגל ומארק שאגאל. היא ראתה באלברטו ג'קומטי אחד מחבריה הטובים ביותר. בשנת 1953 פגשה שושנה את בעל הגלריה בציריך מקס ג. בולג, שהפך ליחצן העיקרי של עבודתה.
בפאריז שושנה הציגה מספר תערוכות בגלריה אנדרה וייל ובסלון ד'אוטומן, בסלון דה ריליטס נובלה ובסלון דה מאי, שם פגשה לראשונה את פבלו פיקאסו. הוא הזמין אותה לבקר אותו בווילה שלו בוולאוריס וצייר דיוקן שלה בשנת 1954.
חַיִים אישיים > מסע עולמי

בשנת 1956 טיילה שושנה באסיה. היא ארגנה לעצמה הזמנה לתצוגה במשרד התרבות הסיני בבייג'ינג ובדרך לסין היא ביקרה בהודו, תאילנד, קמבודיה ויפן, שם התעניינה וקבלה השראה מהפילוסופיה ההודית, ההינדואיזם והבודהיזם. היא התרשמה מאמנות הקליגרפיה ולמדה טכניקות אמנות על נייר אורז מנזירים בודהיסטים בקיוטו ומציירים סיניים בהאנגג'ואו. אמנות הקליגרפיה נהייתה האומנות העיקרית שבו היא התעסקה. בשנת 1957 הגיעה לבייג'ינג, שם התקיימה תערוכתה בארמון הקיסר.
בשנת 1959 טיילה שושנה באפריקה, שם היא ציירה את אלברט שווייצר בלמברנה ובסופו של דבר חזרה לפריס.
באותה שנה היא הכירה את האמן האיטלקי פינו גליציו. השניים עבדו יחד בפריז ובאלבה דל פימונטה, איטליה.
דרך גליציו, שושנה יצרה קשר עם תנועת קוברה, בין היתר עם קרל אפל ואסגר ג'ורן. אך מכיוון שהיא אישה, הם לא קיבלו אותה כחברה מלאה בקבוצת האמנות.
לאחר דחייתה, שושנה פתחה בשיתוף פעולה עם הגלריה או'האנה בלונדון, שם הציגה שלוש תערוכות בשנים 1959, 1960 ו 1963. בשנת 1962 הייתה לה תערוכה בשאטו גרימלדי באנטיב.
חַיִים אישיים > מקסיקו

בשנת 1964 נסעה שושנה למקסיקו לתערוכות שונות, והתגוררה חודשים רבים בקוארנאווקה,שהייתה מקלט לאמנים ואנשי רוח רבים של שנות השישים. היא התיידדה עם אמנים מקסיקניים כמו רופינו טמאיו, סיקיירוס, חוסה לואיס קואבאס ומתיאס גוריץ. בשנת 1965 הכירה את אדולף גוטליב בפעם הראשונה ובהמשך בניו יורק, הם פיתחו ידידות עמוקה. בשנת 1966 התקיימה תערוכה מעבודותיה של שושנה בפלאסיו דה בלאס ארטס.
חַיִים אישיים > מסע שני ברחבי העולם

במהלך טיולה השני בעולם בשנת 1968 ביקרה שושנה בים הדרומי, באיים הקריביים, בתאילנד, באלי, באוסטרליה, בהודו, בסיקים, בנפאל, באפגניסטן, באיראן ובישראל. בשנת 1969, צ'וגיאל ביקש ממנה לצייר דיוקנאות של המלך ומלכת סיקים ובאותה שנה הפכה לחברה באגודה התאוסופית.
בשנת 1972 עברה שושנה לירושלים, שם תכננה ארבע תערוכות בגלריה יפו העתיקה. אך כשפרצה מלחמת יום כיפור, כולן בוטלו. שושנה עזבה את ישראל ועברה לניו יורק בשנת 1974.
חַיִים אישיים > ניו יורק

בין השנים 1974 - 1985 היא גרה ועבדה בניו יורק. לפני שעברה לגור בסטודיו שלה בקווינס, היא שהתה במלון צ'לסי במנהטן, שם הצליחה לשלם את שכר הדירה שלה בעזרת מכירת ציורים. שושנה הכירה אנשים רבים מסצנת האמנות בניו יורק, כמו מארק רותקו, פרנצ'סקו קלמנטה, ג'וזף הירשהורן וחברה אדולף גוטליב. למרות שזכתה לתשומת לב בינלאומית על עבודתה והציגה לעיתים קרובות, שושנה חשה לא מרוצה ממצב המחיה שלה ולא הרגישה נוחות בניו יורק. היא חזרה לווינה בשנת 1985.