stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הכניעה של ברצלונה (1934–1937)
תיאור והיסטוריה

הציור מציג את העיר המבוצרת מימי הביניים ברצלונה וניתן לחלקה לחמישה מישורים. בחלק העליון ניתן לראות את הים הכחול הבוהק של הנמל. מתחתיו נמצאים חומות ומבני העיר, המעוצבים כצורות גאומטריות בצבע כתום-חום. המישור הבא מורכב משלושה מגדלים גדולים: בצדדים שני מגדלים מלבניים ובאמצע אחד עגול, דמוי מקל עטוף דגלים. מול המגדלים מוביל גשר אל תעלת מגן, אדם מת תלוי על פיגום, ומימין פרש בעל דגל צהוב וקבוצת תומכים כולם משוריינים ונושאים רומחים. ממש בחזית יש תשעה אנשים בשריון מתכת וקסדות, גדולים ומפורטים יותר משאר בני האדם בתמונה.
הכניעה של ברצלונה נעשתה בשנים 1934–1937 והיא ידועה גם בשם המצור על ברצלונה. וינדהם לואיס (אנ') כתב ב-1950: "בכניעה של ברצלונה יצאתי לצייר סצנה מהמאה ה-14 כפי שהייתי עושה אותה אם אפשרי היה להעביר אותי לשם, בלי שינוי גדול מדי בהתאמת הזמן הכרוכה בכך. אז זה קצת מחוץ לטבעי – קטגוריות לא טבעיות השולטות במחלוקת כיום." הציור נוצר בסביבות פרוץ מלחמת האזרחים בספרד. קונפליקט זה היווה את ההשראה לרומן של לואיס, "נקמת האהבה" (1937), אך לואיס הכחיש כל קשר מכוון בין הציור לרומן. הוא דומה ל-The Armada, ציור נוסף שלואיס עשה בסביבות אותה תקופה, השייך לגלריה לאמנות ונקובר (אנ') בקנדה. ג'פרי מאיירס (אנ') מכנה את הכניעה של ברצלונה ליצירת המופת של לואיס. הוא קושר זאת לתפקידה של ברצלונה כמעוז רפובליקני (אנ') ובסופו של דבר לנפילה במלחמת האזרחים בספרד, וכותב: "נושא התמונה הוא נפילת עיר פתוחה שלווה, כניעה לכיבוש צבאי אכזרי והשפעת המלחמה, מצור וכניעה של מטרופולין אזרחי". הציור נרכש על ידי גלריית טייט ב-1947.
הערות שוליים

1 2  Meyers, Jeffrey (2021). The Enemy: A Biography of Wyndham Lewis. pp. 48–49. ISBN 978-1-000-46637-9.
1 2 3  "The Surrender of Barcelona". Tate. Retrieved 7 August 2022.
הלה ת'ורנינג שמידט

הלה ת'ורנינג שמידט (בדנית: Helle Thorning Schmidt;‏ נולדה ב-14 בדצמבר 1966) היא פוליטיקאית דנית אשר כיהנה כראש ממשלת דנמרק החל מאוקטובר 2011 ועד יוני 2015, וכן כיהנה כמנהיגת המפלגה הסוציאל-דמוקרטית במדינה משנת 2005. ת'ורנינג שמידט היא האישה הראשונה בתולדות דנמרק שכיהנה בתפקיד זה.
ביוגרפיה

הלה ת'ורנינג שמידט נולדה ברדוברה, דנמרק לגרטה והולגר, ובצעירותה התגוררה בקופנהגן, מאחר שאביה הועסק כמרצה למתמטיקה וכלכלה באוניברסיטת קופנהגן. בין 1992 ל-1993 למדה במכללת אירופה בברוז' שבבלגיה ובמקביל הצטרפה למפלגה הסוציאל-דמוקרטית הדנית. ב-1994 הוסמכה על ידי אוניברסיטת קופנהגן במדע המדינה.
ב-1996 נישאה לכלכלן הבריטי סטיבן קינוק, בנו של ניל קינוק, מנהיגה לשעבר של מפלגת הלייבור הבריטית, אותו הכירה במהלך לימודיה בבלגיה. לזוג נולדו שתי בנות, יוהנה וקמילה, המתגוררות עם ת'ורנינג שמידט בקופנהגן, בעוד קינוק מבלה את רוב זמנו בשווייץ. בשנת 2010 נחקרו ת'ורנינג שמידט ובעלה בחשד לעבירות מס. בעקבות החקירה, שבדקה האם ניסו השניים לשלם מיסים פחותים על ידי דיווח שגוי של מספר הימים ששהה קינוק מחוץ למדינה, טענה ת'ורנינג שמידט כי עשתה "שגיאה גדולה ורשלנית" בהערכתה את כמות הפעמים שבעלה היה מחוץ למדינה. החקירה לא העלתה ראיות מהותיות והשניים לא הורשעו.
קריירה פוליטית > ראשית הקריירה והנהגת המפלגה

לאחר לימודיה שימשה כיועצת בלשכת המסחר הדנית, ובגיל 26 הצטרפה למפלגה הסוציאל-דמוקרטית. בין 1994 ל-1997 עמדה בראש מזכירות משלחת המפלגה לפרלמנט האירופי. בין 1999 ל-2004 כיהנה כחברת הפרלמנט האירופי מטעם מפלגת הסוציאליסטים האירופאים. ב-8 בפברואר 2005 נבחרה לחברת הפרלמנט הדני, תוך שמפלגתה מאבדת מכוחה בפרלמנט. ת'ורנינג שמידט התמודדה על ראשות מפלגתה וב-12 באפריל 2005 זכתה בבחירות הפנימיות ונבחרה לתפקיד. היא הובילה את מפלגתה בבחירות 2007 אשר לאחריהן נותרה באופוזיציה. ת'ורנינג שמידט התנגדה לקיום משאל עם בסוגיית ההצטרפות לאמנת ליסבון ותמכה בצמצום המגבלות על ההגירה לדנמרק.
קריירה פוליטית > הבחירות לראשות הממשלה

ב-15 בספטמבר 2011 נערכו בחירות כלליות בדנמרק. אף על פי שמפלגת השלטון בראשות לארס לקה ראסמוסן זכתה ב-47 מושבים (מתוך 179) בפרלמנט הדני והמפלגה הסוציאל-דמוקרטית רק ב-44 מושבים, מפלגות האופוזיציה לממשלתו התחזקו על פני שותפיו הקואליציוניים. ב-16 בספטמבר הגיש ראסמוסן את התפטרותו למרגרטה השנייה, מלכת דנמרק ומשימת הרכבת הממשלה הוטלה על ת'ורנינג שמידט. ראסמוסן עמד בראש ממשלת מעבר עד ל-3 באוקטובר, מועד בו נכנסה ת'ורנינג שמידט לתפקידה.
בחירתה כראשת הממשלה הראשונה בהיסטוריה של דנמרק תוארה בעיתונות כ"ניצחון לנשים" והוגדרה כצעד חשוב לשוויון בין המינים.
קריירה פוליטית > בחירות 2015 והתפטרותה מראשות המפלגה

אחרי שנודע על הפסדו של גוש המרכז-שמאל בהובלתה בבחירות הכלליות, שנערכו ב-18 ביוני 2015, הודיעה שמידט על התפטרותה מראשות המפלגה הסוציאל-דמוקרטית. ב-28 ביוני 2015 סיימה את כהונתה כראשת הממשלה ובמקומה התמנה לארס לקה ראסמוסן.
קריירה פוליטית > המועצה המפקחת

החל מ-2020 ת'ורנינג היא יושבת ראש המועצה המפקחת על חברת מטא (פייסבוק לשעבר).
ראו גם

בורגן
הערות שוליים

↑  איאן טריינור, מהפך בדנמרק: השמאל חוזר לשלטון, לראשונה תכהן אישה כראש ממשלה, באתר הארץ, 16 בספטמבר 2011
↑  הלן ראסל, הגרדיאן, האנשים המאושרים באירופה: נשים דניות בגיל הפנסיה, באתר הארץ, 30 באפריל 2015
↑  רויטרס, ראשת ממשלת דנמרק הפסידה בבחירות והתפטרה מראשות מפלגתה, באתר הארץ, 19 ביוני 2015
↑  אורי ברקוביץ', ‏מנכ"לית משרד המשפטים לשעבר אמי פלמור תכהן ב"בית משפט עליון" לתוכן של פייסבוק, באתר גלובס, 6 במאי 2020
נבו טרבלסי, ‏המועצה המפקחת של פייסבוק החליטה: חסימת טראמפ לא תבוטל, באתר גלובס, 5 במאי 2021
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: לארס לקה ראסמוסן | ראשי ממשלת דנמרק  3 באוקטובר 2011 – 28 ביוני 2015 | הבא: לארס לקה ראסמוסן |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 137558570  ISNI: 0000 0001 1444 2860  LCCN: no2008078894  VIAF: 53960202   WorldCat (עם VIAF): 53960202
הבחירות הכלליות בגרינלנד 2005

הבחירות הכלליות נערכו בגרינלנד ב-22 בנובמבר 2005. התוצאה הייתה ניצחון לסיומוט, שמנהיגה, הנס אנוקסן, נשאר ראש הממשלה.
שיטת הבחירות

31 חברי הפרלמנט נבחרו בשיטה היחסית על פי מחוזות בחירה.
תוצאות

| מפלגה | קולות | אחוזים | מושבים | +/– |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| סיומוט | 8,861 | 30.4% | 10 | 0 |
| דמוקרטים | 6,595 | 22.6% | 7 | 2 |
| אינואיט אטקטיגיט | 6,516 | 22.6% | 7 | 1 |
| סולידריות | 5,528 | 19.0% | 6 | 1 |
| התאחדות המועמדים | 1,169 | 4.0% | 1 | חדשה |
| עצמאיים | 216 | 0.7% | 0 | 1 |
| הצבעות פסולות | 254 | - | - | - |
| סך הכול | 29,139 | 100,00% | 31 | 0 |
| בעלי זכות בחירה/ אחוז המצביעים | 38,924 | 74.9% | - | - |
ערך זה הוא קצרמרבנושא בחירות ובנושא גרינלנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הבחירות הכלליות בגרינלנד 1991

הבחירות הכלליות נערכו בגרינלנד ב-5 במרץ 1991. סיומוט הפכה להיות המפלגה הגדולה ביותר בפרלמנט, וזכתה ב-11 מתוך 27 המושבים.
שיטת הבחירות

27 חברי הפרלמנט נבחרו בשיטה היחסית על פי מחוזות בחירה.
תוצאות

| מפלגה | קולות | אחוזים | מושבים | +/– |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| סיומוט | 9,336 | 37.30% | 11 | 0 |
| סולידריות | 7,536 | 30.11% | 8 | 3 |
| אינואיט אטקטיגיט | 4,848 | 19.37% | 5 | 2 |
| מפלגת המרכז | 2,374 | 9.49% | 2 | חדשה |
| מפלגת הקוטב | 706 | 2.82% | 1 | 0 |
| עצמאיים (שאינם חברי מפלגה) | 228 | 0.91% | 0 | 0 |
| הצבעות פסולות | 887 | - | - | - |
| סך הכול | 25,915 | 100,00% | 27 | 1+ |
| בעלי זכות בחירה/ אחוז המצביעים | 38,396 | 67.49% | - | - |
ערך זה הוא קצרמרבנושא בחירות ובנושא גרינלנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הבחירות הכלליות בגרינלנד 2014

הבחירות הכלליות התקיימו בגרינלנד ב-28 בנובמבר 2014 לאחר שראש הממשלה אלקה האמונד התפטרה מתפקידה בעקבות ניצול לרעה של כספי ציבור. סיומוט ואינואיט אטקטיגיט נותרו המפלגות הגדולות ביותר וזכו ב-11 מושבים כל אחת. לאחר הבחירות הוקמה ממשלת קואליציה של שלוש מפלגות, המורכבת מסיומוט, סולידריות והדמוקרטים.
מערכת הבחירות

31 חברי הפרלמנט נבחרו בשיטה היחסית על פי מחוזות בחירה. המושבים הוקצו בשיטת ויקטור ד'הונד.
מערכת הבחירות > תוצאות

| מפלגה | קולות | אחוזים | מושבים | +/– |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| סיומוט | 10,102 | 34.6% | 11 | 3 |
| אינואיט אטקטיגיט | 9,776 | 33.5% | 11 | 0 |
| דמוקרטים | 3,468 | 11.9% | 4 | 2 |
| מפלגת נאלראק | 3,423 | 11.7% | 3 | חדשה |
| סולידריות | 1,919 | 6.6% | 2 | 0 |
| מפלגת האינואיט | 477 | 1.6% | 0 | 2 |
| עצמאיים | 22 | 0.1% | 0 | 0 |
| הצבעות פסולות | 301 | - | - | - |
| סך הכול | 29,488 | 100,00% | 31 | 0 |
| בעלי זכות בחירה/ אחוז המצביעים | 40,424 | 72.9% | - | - |
ערך זה הוא קצרמרבנושא בחירות ובנושא גרינלנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הלהיטים הגדולים של האירוויזיון

| --- | --- |


"האמרסמית' אפולו", מקום אירוח התחרות
 גמר:  31 במרץ 2015
 מנחים:  פייטרה מיידה (שוודיה) גראהם נורטון (אירלנד)
 רשת השידור המפיקה:  הממלכה המאוחדת BBC, EBU בריטניה
 מיקום האירוע:  הממלכה המאוחדת לונדון, בריטניה
 המפקח על התחרות:  יון אולה סאנד מנורווגיה
 מספר משתתפות:  15
 מופעי פתיחה/ביניים:  ריברדאנס
 המדינות המשתתפות
 
   המדינות ששידרו את האירוע   המדינות שהודיעו רשמית על אי שידור האירוע   המדינות שלא הודיעו רשמית על אי שידור האירוע
פייטרה מיידה וגראהם נורטון, המנחים של הלהיטים הגדולים של האירוויזיון.
הלהיטים הגדולים של האירוויזיון (באנגלית: Eurovision Song Contest's Greatest Hits, ידוע גם כ-Eurovision's Greatest Hits) הוא אירוע מוקלט מראש שאורגן על ידי איגוד השידור האירופי (EBU) והופק על ידי תאגיד השידור הבריטי BBC, בו הונצח יום השנה השישים של תחרות הזמר האירופאית האירוויזיון מטעם איגוד השידור האירופי (EBU). מספר מדינות אישרו כי הן ישדרו את התחרות במועד מאוחר יותר המתאים למדינה המשדרת, ביניהן אוסטרליה. רשות השידור המארחת, BBC, ורשות השידור האירית, RTÉ, שידרו את האירוע ביום שישי הטוב, ה-3 באפריל 2015. רשות השידור ההולנדית, AVROTROS, הייתה הראשונה להודיע אודות החלטתה לא לשדר את האירוע. מדינות אחרות, בנוסף להולנד, גם הודיעו אודות החלטתן לא לשדר את האירוע, ביניהן לוקסמבורג, שאחד משיריה לוקח חלק באירוע.
האירוע התקיים ב-31 במרץ 2015, בהאמרסמית', לונדון, בריטניה. פייטרה מיידה וגראהם נורטון הנחו את האירוע, גיא פרימן היה מפיקו של האירוע, סיימון פרוקטור היה המפיק הבכיר, ג'ף פוזנר היה המנהל ודייוויד הארץ' היה המנהל המוזיקלי של האירוע. ב-6 בפברואר 2015, החלו למכור כרטיסים לאירוע.
פורמט התחרות > ארגון התחרות

ב-22 באוקטובר 2014, דווח כי איגוד השידור האירופי (EBU) סיכם עם רשות השידור הבריטית, BBC, שיפיקו תוכנית מיוחדת לכבוד יום השנה השישים של תחרות האירוויזיון, בדומה לתוכנית "שיר היובל באירוויזיון" שהופקה לפני כעשור לכבוד יום השנה החמישים של תחרות האירוויזיון, בשנת 2005.
פורמט התחרות > המופע

האירוע הוקלט בשידור חי ב-31 במרץ 2015, באולם "האמרסמית' אפולו", לונדון, בריטניה; הקלטת האירוע בשידור חי אפשרה לכל רשות שידור המעוניינת לשדר את האירוע במדינתה לשדר את האירוע במועד הנוח והמתאים לזמני שידורה. חמישה עשר אמנים המייצגים שלוש עשרה מדינות עם כמה מהלהיטים הגדולים ביותר בתולדות תחרות האירוויזיון, לקחו חלק באירוע הנצחת יום השנה השישים של תחרות הזמר האירופאית האירוויזיון מטעם איגוד השידור האירופי (EBU).
שדרים בינלאומיים

| תאריך שידור | מדינה | תחנת שידור |
| --- | --- | --- |
| 3 באפריל 2015 | אירלנד אירלנד | RTÉ2 |
| 3 באפריל 2015 | בריטניה בריטניה | BBC One |
| 5 באפריל 2015 | אלבניה אלבניה | RTSH |
| 5 באפריל 2015 | רוסיה רוסיה | C1R |
| 5 באפריל 2015 | סן מרינו סן מרינו | SMRTV |
| 4 באפריל 2015 | בלגיה בלגיה | Eén |
| 4 באפריל 2015 | איסלנד איסלנד | RÚV |
| 4 באפריל 2015 | נורווגיה נורווגיה | NRK1 |
| 4 באפריל 2015 | פינלנד פינלנד | Yle Fem |
| 4 באפריל 2015 | שוודיה שוודיה | SVT1 ו-SVT World |
| 11 באפריל 2015 | פינלנד פינלנד | Yle TV2 |
| 11 באפריל 2015 | ישראל ישראל | הערוץ הראשון |
| 13 באפריל 2015 | בולגריה בולגריה | BNT1 |
| 19 באפריל 2015 | בולגריה בולגריה | BNT2 |
| 25 באפריל 2015 | לטביה לטביה | LTV1 |
| 26 באפריל 2015 | פורטוגל פורטוגל | RTP1 |
| 2 במאי 2015 | סלובניה סלובניה | TV SLO 1 |
| 4 במאי 2015 | בריטניה בריטניה | BBC Radio 2 |
| 12 במאי 2015 | בלגיה בלגיה ולוניה ולוניה | La Une |
| 16 במאי 2015 | דנמרק דנמרק | DR1 |
| 16 במאי 2015 | גרמניה גרמניה | NDR ו-MDR |
| 16 במאי 2015 | יוון יוון | NERIT1 ו-N HD |
| 16 במאי 2015 | רומניה רומניה | TVR1 ו-TVR HD |
| 17 במאי 2015 | אוסטריה אוסטריה | ORF eins |
| 19 במאי 2015 | שווייץ שווייץ | SRF zwei (חלק 1) |
| 20 במאי 2015 | צרפת צרפת | France 2 |
| 21 במאי 2015 | שווייץ שווייץ | SRF zwei (חלק 2) |
| 21 במאי 2015 | אוסטרליה אוסטרליה | SBS One |
| 22 במאי 2015 | אסטוניה אסטוניה | ETV |
| 22 במאי 2015 | גרמניה גרמניה | EinsFestival |
| 23 במאי 2015 | סרביה סרביה | RTS |
| 23 במאי 2015 | ספרד ספרד | La 1 |
המדינות המשתתפות

| סדר | שנה | מדינה | שפה | מבצע | שיר | תרגום לעברית |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 2013 | דנמרק דנמרק | אנגלית | אמילי דה פורסט | "Only Teardrops" | "רק דמעות" |
| 2 | 1973 | לוקסמבורג לוקסמבורג | צרפתית, אנגלית | אן-מארי דוד | "Tu te reconnaîtras" | "אתה תכיר את עצמך" |
| 3 | 1984 | שוודיה שוודיה | שוודית, אנגלית | הרייס | "Diggi-Loo Diggi-Ley" | "דיגי-לו דיגי-ליי" |
| 4 | 1998 | ישראל ישראל | עברית | דנה אינטרנשיונל | "דיווה" | — |
| 5 | 2000 | דנמרק דנמרק | אנגלית | האחים אולסן | "Fly on the Wings of Love" | "לעוף על כנפי האהבה" |
| 6 | 1976 | הממלכה המאוחדת בריטניה | אנגלית | אחוות האדם | "Save Your Kisses for Me" | "שמרי נשיקותייך עבורי" |
| 7 | 1968 | ספרד ספרד | ספרדית | רוסה לופז | "La, la, la" | "לה, לה, לה" |
| 7 | 1969 | ספרד ספרד | ספרדית | רוסה לופז | "Vivo cantando" | "חיה בשירה" |
| 7 | 1973 | ספרד ספרד | ספרדית | רוסה לופז | "Eres tú" | "זה אתה" |
| 7 | 2002 | ספרד ספרד | ספרדית, אנגלית | רוסה לופז | "Europe's Living a Celebration" | "אירופה חוגגת" |
| 8 | 1982 | גרמניה גרמניה | גרמנית, איטלקית, אנגלית | ניקול | "Ein bißchen Frieden" | "מעט שלווה" |
| 9 | 2006 | פינלנד פינלנד | אנגלית | לורדי | "Hard Rock Hallelujah" | "רוק כבד הללויה" |
| 10 | 2001 | צרפת צרפת | צרפתית, אנגלית | נטשה סט-פייר | "Je n'ai que mon âme" | "יש לי רק את נשמתי" |
| 11 | 2008 | רוסיה רוסיה | אנגלית | דימה בילאן | "Believe | "להאמין" |
| 11 | 2006 | רוסיה רוסיה | אנגלית | דימה בילאן | "Never Let You Go" | "לעולם לא אתן לך ללכת" |
| 12 | 1985 | נורווגיה נורווגיה | נורווגית, אנגלית | בוביסוקס! | "La det swinge" | "תן לסווינג" |
| 13 | 2012 | שוודיה שוודיה | אנגלית | לורן | "Euphoria" | "אופוריה" |
| 14 | 1980 | אירלנד אירלנד | אנגלית | ג'וני לוגן | "What's Another Year" | "מהי עוד שנה?" |
| 14 | 1992 | אירלנד אירלנד | אנגלית | ג'וני לוגן | "Why Me?" | "מדוע אני?" |
| 14 | 1987 | אירלנד אירלנד | אנגלית | ג'וני לוגן | "Hold Me Now" | "חבקי אותי עכשיו" |
| 15 | 2014 | אוסטריה אוסטריה | אנגלית | קונצ'יטה וורסט | "Rise Like a Phoenix" | "עולה כמו עוף החול" |
ראו גם

שיר היובל באירוויזיון
תחרות הזמר של האירוויזיון
אירוויזיון 2015
הערות שוליים

↑  "הלהיטים הגדולים של האירוויזיון - הרשימה המלאה נחשפת!", אתר bbc.co.uk. BBC‏, 6 בפברואר 2015 (באנגלית)
↑  השיר המנצח של תחרות אירוויזיון 1968 אשר במקור בוצע על ידי מסיאל.
↑  אחד מהשיר המנצחים של תחרות אירוויזיון 1969 (יחד עם הולנד, צרפת ובריטניה) אשר במקור בוצע על ידי סלומה.
↑  השיר התמקם במקום ה-2 בתחרות אירוויזיון 1973 אשר במקור בוצע על ידי מוסדאדס.
↑  "הלהיטים הגדולים של האירוויזיון: בוביסוקס יופיעו", אתר eurovoix.com‏, 5 במרץ 2015 (באנגלית)
↑  ג'וני לוגן כתב את השיר "Why Me?" ("מדוע אני?"), שזכה בתחרות אירוויזיון 1992, ובמקור בוצע על ידי לינדה מרטין.
הטריטוריה הצפונית

כבישים בטריטוריה הצפונית
הטריטורייה הצפונית (באנגלית: Northern Territory) היא טריטוריה באוסטרליה. היא כוללת את לבהּ של היבשת ואת החלק המרכזי של חופה הצפוני. בירת הטריטוריה ומרכז האוכלוסייה העיקרי בה היא העיר דרווין. אוכלוסיית הטריטוריה היא הקטנה ביותר בין המדינות והטריטוריות של אוסטרליה היבשתית, וצפיפות האוכלוסין נמוכה ביותר.
היסטוריה

בין השנים 1825–1863 הייתה הטריטוריה חלק מניו סאות' ויילס, ובין השנים 1863–1911 חלק מאוסטרליה הדרומית.
ב-1 בינואר 1911 הפכה הטריטוריה לטריטוריה נפרדת.
במשך תקופה קצרה בין השנים 1926–1931 הטריטוריה חולקה ל"צפון אוסטרליה" ו"מרכז אוסטרליה" (לאורך קו רוחב 20 דרום),
במהלך מלחמת העולם השנייה היה החלק הצפוני של הטריטוריה תחת ממשל צבאי בשל חשש מפלישה יפנית.
בשנת 1978 קיבלה הטריטוריה שלטון עצמי, והוקמה מועצה מחוקקת שבראשה שר ראשי.
פוליטיקה וממשל

לטריטוריה אספה מחוקקת, בדומה לגופי המחוקקים של יתר מדינות אוסטרליה, אולם אספה זו מקבלת את סמכויותיה מהממשל הפדרלי ולא מכוח החוקה.
בשנת 1998 נערך משאל עם בשאלה האם להפוך את הטריטוריה למדינה – הצעה שנדחתה על ידי התושבים (בניגוד לכל הסקרים שהראו תמיכה בהצעה).
הסיבה לדחייה היא הצעת הממשל שיהיו לטריטוריה 3 סנאטורים במקום 12 (כמו בשאר המדינות). הסיבה לשוני זה היא במספר התושבים המועט של הטריטוריה. מספר סנאטורים זהה משמעו שתושב אחד של הטריטוריה יהיה שווה בקולו ל-30 תושבי ויקטוריה או תושבי ניו סאות' ויילס.
ראש הממשלה (רשמית: "השר הראשי", chief minister) כיום היא ויקי או'הלורן (אנ') שנכנסה לתפקידה ב-31 באוקטובר 2017.
לטריטוריה שני נציגים בפרלמנט האוסטרלי, ושני נציגים בסנאט האוסטרלי.
פוליטיקה וממשל > שלטון מקומי

בטריטוריה שישה יישובים עירוניים (שתי ערים, עיירה אחת (שייר) ושתי מועצות עירוניות), ו-30 מועצות מקומיות.
גאוגרפיה

בטריטוריה מצויות שתי צורות מסלע מפורסמות – האולורו (הידוע בשם "סלע איירס") והקטה טג'וטה (הידוע בשם "האולגס") – שתי צורות מסלע אלה קדושות לאבוריג'ינים, ומהוות אתרי תיירות.
נהרות הטריטוריה:
אליגטור
דיילי
פינקה
מקארתור
רופר
טוד
ויקטוריה, שאורכו 560 ק"מ ונשפך במפרץ ג'וזף בונפרט בים טימור.
בטריטוריה שני אזורי אקלים מובחנים. באזור הסמוך לחוף שורר אקלים טרופי, המועד לסופות ציקלון ולגשמי מונסון, ובאזור הפנימי שורר אקלים מדברי קיצוני.
אוכלוסין

הטריטוריה הצפונית היא אחד האזורים דלילי האוכלוסין ביותר בתבל. צפיפות האוכלוסין היא פחות מ-0.2 תושבים לקמ"ר, פחות מעשירית מאשר ביבשת אוסטרליה כולה. היישובים ממוקמים ברובם לאורך הדרך המקשרת בין העיר דרווין לאוסטרליה הדרומית.
אוכלוסיית הטריטוריה הצפונית מהווה 1% מאוכלוסיית אוסטרליה. יותר מ-70 אחוזים מן התושבים מתגוררים בבירת הטריטוריה דרווין (כ-121,000 תושבים ב-2007) ובפרבריה פלמרסטון (כ-27,000) וליצ'פילד (כ-17,000). באליס ספרינגס שבדרום הטריטוריה מתגוררים כ-26,000 איש. מספר עיירות נוספות מונות כמה אלפי תושבים כל אחת.
כ-30 אחוז מן התושבים הם אבוריג'ינים.
השכלה

אוניברסיטת צ'ארלס דרווין
כלכלה

כלכלת הטריטוריה הצפונית מתבססת על כרייה של בוקסיט ומנגן, ועל תיירות.
אזורי המכרות העיקריים:
בוקסיט בחצי האי גוב
מנגן בגרוט איילנדט
הבחירות הכלליות בגרינלנד 1999

הבחירות הכלליות נערכו בגרינלנד ב-16 בפברואר 1999. סיומוט נותרה המפלגה הגדולה ביותר בפרלמנט, וזכתה ב-11 מתוך 31 המושבים.
שיטת הבחירות

31 חברי הפרלמנט נבחרו בשיטה היחסית על פי מחוזות בחירה.
תוצאות

| מפלגה | קולות | אחוזים | מושבים | +/– |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| סיומוט | 9,899 | 35.16% | 11 | 1 |
| סולידריות | 7,100 | 25.22% | 8 | 2 |
| אינואיט אטקטיגיט | 6,217 | 22.08% | 7 | 1 |
| התאחדות המועמדים | 3,453 | 12.26% | 4 | 3 |
| עצמאיים | 1,486 | 5.28% | 1 | חדשה |
| הצבעות פסולות | 335 | - | - | - |
| סך הכול | 28,490 | 100,00% | 31 | 0 |
| בעלי זכות בחירה/ אחוז המצביעים | 37,485 | 76.00% | - | - |
ערך זה הוא קצרמרבנושא בחירות ובנושא גרינלנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הבחירות הכלליות בגרינלנד 1987

הבחירות הכלליות נערכו בגרינלנד ב-26 במאי 1987. סיומוט וסולידריות נותרו המפלגות הגדולות ביותר וזכו ב-11 מושבים כל אחת.
שיטת הבחירות

26 חברי הפרלמנט נבחרו בשיטה היחסית על פי מחוזות בחירה.
תוצאות

| מפלגה | קולות | אחוזים | מושבים | +/– |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| סיומוט | 9,987 | 43.18% | 11 | 0 |
| סולידריות | 8,105 | 35.04% | 11 | 0 |
| אינואיט אטקטיגיט | 3,823 | 16.53% | 3 | 0 |
| מפלגת הקוטב | 1,119 | 4.84% | 1 | חדשה |
| עצמאיים (שאינם חברי מפלגה) | 95 | 0.41% | 0 | חדשים |
| הצבעות פסולות | 512 | - | - | - |
| סך הכול | 25,764 | 100,00% | 26 | 1+ |
| בעלי זכות בחירה/ אחוז המצביעים | 36,998 | 69.64% | - | - |
ערך זה הוא קצרמרבנושא בחירות ובנושא גרינלנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הטופ מודל הבאה של שוודיה

| --- | --- |

 סוגה:  מציאות
 יוצרים:  טיירה בנקס 
 מנחים:  ונדלה קירסבום (עונה 1)   איזבלה סקורופקו (עונה 2)   קרוליין וינברג (עונות 4-3)
 ארץ מקור:  שוודיה
 מספר עונות:  4
 מספר פרקים:  78
 תוכנית מקור:  הטופ מודל הבאה
 הפקה
 אורך פרק:  45 דקות
 שידור
 רשת שידור:  TV3
 תקופת שידור מקורית:  12 בספטמבר 2007 – 1 במאי 2014
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
הטופ מודל הבאה של שוודיה (בשוודית: Top Model Sverige) היא תוכנית מציאות שוודית, מהווה גרסה שוודית לתוכנית האמריקאית "הטופ מודל הבאה", בה מספר בנות בעלות פוטנציאל בתחום הדוגמנות מתמודדות על חוזה דוגמנות. הפרס לזוכה היה בנוסף לחוזה עם סוכנות דוגמנות, גם קמפיין לחברת איפור וקוסמטיקה מובילה.
העונה הראשונה עלתה ב-12 בספטמבר 2007 בהנחיית ונדלה קירסבום וצילומיה נערכו בסטוקהולם.
העונה השנייה עלתה ב-31 בינואר 2012 בהנחיית איזבלה סקורופקו. אחד השינויים שהיו בעונה זו שהשיפוט נערך בלוס אנג'לס והתבצע בשפה האנגלית.
העונה השלישית עלתה ב-21 בינואר 2013 והעונה הרביעית עלתה ב-24 בפברואר 2014 שאת שתי העונות הללו הנחתה הדוגמנית קרוליין וינברג. העונה הרביעית, בשונה מקודמותיה מציגה גם דוגמנים בתוכנית.
הערות שוליים

↑  Vann modellkampen – nu drar Alice till LA, Aftonbladet (בשוודית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הארמייה ה-12 (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל המטה הכללי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  ארמייה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  7 באוגוסט 1915 – 9 באוקטובר 1916 (שנה)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקד נוכחי:  מקס פון גלוויץ 
 מפקדים
 
הארמייה ה-12 הייתה ארמייה גרמנית שפעלה במלחמת העולם הראשונה בחזית המזרחית.
היסטוריה

הארמייה ה-12 הוקמה ב-7 באוגוסט 1915 תחת פיקודו של מקס פון גלוויץ, והשתתפה בשלב השני של מתקפת גורליצה-טרנוב. הארמייה לחמה במהלך הנסיגה הגדולה הרוסית, וכבשה את ורשה. ב-22 בספטמבר 1915 הועבר פון גלוויץ לפקד על הארמייה ה-11 במהלך המערכה בבלקן, ובמקומו מונה מקס פון פבק למפקד הארמייה. ב-9 באוקטובר 1916 מונה פון פבק למפקד הארמייה השמינית, ובעקבות כך פורקה הארמייה ויחידותיה צורפו לארמייה השמינית.
סדר הכוחות > 7 באוגוסט 1915

בעת הקמת הארמייה ב-7 באוגוסט 1915, כללה הארמייה את היחידות הבאות:
| ארמייה | קורפוס | דיוויזיה |
| --- | --- | --- |
| הארמייה ה-12 | הקורפוס ה-11 | הדיוויזיה ה-38 |
| הארמייה ה-12 | הקורפוס ה-11 | הדיוויזיה ה-86 |
| הארמייה ה-12 | הקורפוס ה-17 | דיוויזיית המילואים של המשמר ה-1 |
| הארמייה ה-12 | הקורפוס ה-17 | הדיוויזיה ה-35 |
| הארמייה ה-12 | הקורפוס ה-17 | הדיוויזיה ה-36 |
| הארמייה ה-12 | קורפוס המילואים ה-17 | דיוויזיית הלנדווהר ה-85 |
| הארמייה ה-12 | קורפוס המילואים ה-17 | דיוויזיית המילואים ה-50 |
| הארמייה ה-12 | קורפוס המילואים ה-17 | דיוויזיית הלנדווהר ה-14 |
| הארמייה ה-12 | הקורפוס ה-13 | הדיוויזיה ה-26 |
| הארמייה ה-12 | הקורפוס ה-13 | הדיוויזיה ה-3 |
| הארמייה ה-12 | הקורפוס ה-13 | דיוויזיית המשמר ה-4 |
| הארמייה ה-12 | הקורפוס ה-1 | הדיוויזיה ה-2 |
| הארמייה ה-12 | הקורפוס ה-1 | הדיוויזיה ה-37 |
מפקדים

מקס פון גלוויץ (7 באוגוסט 1915 - 22 בספטמבר 1915)
מקס פון פבק (22 בספטמבר 1915 - 9 באוקטובר 1916)
ראו גם

החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה
הארמייה ה-12 (ורמאכט)
הבחירות הכלליות בגרינלנד 2002

הבחירות הכלליות נערכו בגרינלנד ב-3 בדצמבר 2002. סיומוט נותרה המפלגה הגדולה ביותר בפרלמנט, וזכתה ב-10 מתוך 31 המושבים.
שיטת הבחירות

31 חברי הפרלמנט נבחרו בשיטה היחסית על פי מחוזות בחירה.
תוצאות

| מפלגה | קולות | אחוזים | מושבים | +/– |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| סיומוט | 8,151 | 28.8% | 10 | 1 |
| אינואיט אטקטיגיט | 7,244 | 25.59% | 8 | 1 |
| סולידריות | 5,780 | 20.42% | 7 | 1 |
| דמוקרטים | 4,558 | 16.1% | 5 | חדשה |
| התאחדות המועמדים | 1,510 | 5.34% | 1 | 3 |
| מפלגת הנשים | 686 | 2.42% | 0 | חדשה |
| עצמאיים | 374 | 1.32% | 0 | 1 |
| הצבעות פסולות | 313 | - | - | - |
| סך הכול | 28,616 | 100,00% | 31 | 0 |
| בעלי זכות בחירה/ אחוז המצביעים | 38,365 | 74.59% | - | - |
ערך זה הוא קצרמרבנושא גרינלנד ובנושא גרינלנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
המוזיאון להיסטוריה של הטבע בחיים

| --- | --- |
 סוגה:  סרט טבע תיעודי
 יוצרים:  BBC
 בימוי:  Daniel M. Smith 
 מנחים:  דייוויד אטנבורו
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שפות:  אנגלית
 מספר פרקים:  1
 הפקה
 אורך פרק:  64 דקות
 שידור
 תקופת שידור מקורית:  1 בינואר 2014 – הווה
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
המוזיאון להיסטוריה של הטבע בחיים (באנגלית: David Attenborough's Natural History Museum Alive 3D) הוא סרט טבע תיעודי שהופק על ידי ה-BBC ויצא ב-1 בינואר 2014, בראש השנה האזרחית. את הסרט מנחה החוקר הבריטי דייוויד אטנבורו.
בסרט זה צועד אטנבורו במוזיאון להיסטוריה של הטבע בלילה ובעזרת צילומי CGI מחזיר שלדים ומאובנים של בעלי חיים נכחדים המצויים במוזיאון ל"חיים" כפי שהם נראו, תוך שהוא מציג אותם.
לצד הסרט יצא ספר בעל שם זהה עם עיצוב דומה. הסרט זכה לשבחים ממומחים וזכה בפרס האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה.