stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Teardrop
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | Teardrop (גרסת אלבום)   | 5:31 |
| 2. | Euro Zero Zero  | 5:24 |
| 3. | Teardrop (רמיקס של Scream Team)   | 6:45 |
| 4. | Teardrop (מיקס אינסטרומנטלי מזרני של מאד פרופסטור)   | 6:24 |
מהדורת ה-12" מכילה את אותם שירים אך בסדר שונה. מהדורת הקסטה מכילה גרסה ערוכה של השיר המקורי, וכן את הרמיקס של Scream Team והבי-סייד "Euro Zero Zero", אך ללא הרמיקס של מאד פרופסור.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1998–2016)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1998–2016)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1998–2016)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1998–2016)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 16 |  |
|  איסלנד | הפלייליסט | 1 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 18 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 52 |  |
|  דנמרק | היטליסטן | 12 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 64 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 10 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 19 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 13 |  |
|  צרפת | SNEP | 115 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 75 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1998)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1998)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1998)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1998)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  איסלנד | הפלייליסט | 1 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| איטליה (FIMI) | זהב | 15,000 |
| בריטניה (BPI) | פלטינה | 600,000 |
גרסאות כיסוי בולטות > ניוטון פוקנר

ניוטון פוקנר ביצע גרסת כיסוי לשיר, שנכללה באלבומו Hand Built by Robots, והופקה על ידי מייק ספנסר. בהורדות בלבד, הגרסה של פוקנר הגיעה למקום ה-60 במצעד הסינגלים הבריטי באוגוסט 2007. הוא יצא רשמית כסינגל ב-10 בדצמבר 2007, והגיע למקום 57 במצעד בשבוע שלאחר מכן. גרסת האלבום הזמינה בחנות האייטונס האוסטרלית כוללת גם גרסה אקוסטית.>
גרסאות כיסוי בולטות > O'Hooley & Tidow

צמד הפולק האנגלי O'Hooley & Tidow ביצעו גרסת כיסוי לשיר, שנכללה באלבומם The Fragile. גרסת הכיסוי שלהם תוארה כ"עיבוד מעודן", ונבחרה על ידי ג'וד רוג'רס מהגרדיאן לאחת הרצועות הטובות ביותר של 2012.
גרסאות כיסוי בולטות > חוזה גונזלס

חוזה גונזלס ביצע גרסת כיסוי לשיר, שנכללה באלבומו השני, In Our Nature. הסינגל פורסם באירופה ב-12 בנובמבר 2007, והוא כולל את האינסטרומנטל הבי-סייד "Four Forks Ache", שלא נכלל באלבום. גרסה זו הושמעה בדרמה הרפואית "האוס", בפרק "Wilson's Heart" וכן בפרק השמיני של הסדרה הדוקומנטרית "מייקל ג'ורדן: הריקוד האחרון".
גרסאות כיסוי בולטות > Civil Twilight

הלהקה הדרום אפריקאית Civil Twilight פרסמה ב-13 באפריל 2010 גרסת כיסוי לשיר, שנכללה באלבום Live from SoHo, וזמינה רק באייטונס. הלהקה חתמה ב-Wind-Up רקורדס, והוציאה את גרסת האולפן של השיר כסינגל ב-10 באוגוסט 2010.
גרסאות כיסוי בולטות > הקולקטיב

השיר זכה לגרסת כיסוי על ידי להקה שהורכבה על ידי הזמר האנגלי גארי בארלו, בשם "הקולקטיב" ופורסמה כסינגל עבור הקמפיין "Children in Need 2011" (אנ'). הגרסה הופקה על ידי לאברינת', ובוצעה על ידי צ'יפ, זפ אליס, אד שירן, Ms. Dynamite, קליאו, טוליסה, ריזל קיקס, טינצ'י סטריידר ורטץ' 32.
השיר פורסם בבריטניה ב-13 בנובמבר 2011, על ידי חברת התקליטים פולידור, והגיע למקום ה-24 במצעד הסינגלים הבריטי.
גרסאות כיסוי בולטות > הקולקטיב > מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 24 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד שירי ה-R&B | 7 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 30 |  |
גרסאות כיסוי בולטות > הקולקטיב > היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| הממלכה המאוחדת | 13 בנובמבר 2011 | הורדה דיגיטלית | פולידור |  |
גרסאות כיסוי בולטות > Simple Minds

להקת הרוק הסקוטית Simple Minds הקליטה גרסה לאלבום הקאברים שלהם Searching For The Lost Boys, משנת 2009.
גרסאות כיסוי בולטות > The Naked and Famous

להקת האינדי-אלקטרוני הניו זילנדית The Naked and Famous הקליטה גרסה לאלבומה A Still Heart, משנת 2018.
גרסאות כיסוי בולטות > אורורה

אמנית האלקטרו-פופ הנורווגית אורורה ביצעה את השיר מספר פעמים, בין היתר בפסטיבל Verftet, ב-29 במרץ 2020.
גרסאות כיסוי בולטות > היילי ויליאמס

ב-15 בינואר 2021, הזמרת האמריקאית היילי ויליאמס, סולנית פאראמור, העלתה קאבר לשיר, ליוטיוב וספוטיפיי.
הערות שוליים

↑  "Massive Attack Hit No. 1". Rolling Stone. 4 במאי 1998. נבדק ב-24 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Massive Attack and Teardrop", Q Magazine, April 1999.
↑  Laura Snapes (30 באוקטובר 2018). "Massive Attack to embark on Mezzanine tour with Cocteau Twins' Liz Fraser". The Guardian. נבדק ב-24 באוקטובר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Dave Simpson (29 בנובמבר 2009). "Elizabeth Fraser: the Cocteau Twins and me". The Guardian. נבדק ב-24 באוקטובר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Massive Attack – Tear Drop". ARIA Top 50 Singles. 28 במרץ 2018. נבדק ב-24 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Newton Faulkner". Official Charts Company. נבדק ב-24 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Denselow, Robin (2 בפברואר 2012). "O'Hooley & Tidow: The Fragile – review". The Guardian. נבדק ב-24 באוקטובר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Rogers, Jude;  et al. (17 בדצמבר 2012). "The best albums of 2012: our critics' individual choices". The Guardian. London. נבדק ב-24 באוקטובר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Gary Barlow names Children in Need band 'The Collective' DigitalSpy, Retrieved 4 October 2011.
↑  Digital Spy 7 October 2011. Digitalspy.co.uk (7 October 2011). Retrieved on 9 December 2011.
↑  The Collective: 'Teardrop' – Single review – Music Singles Review. Digital Spy (14 November 2011). Retrieved on 9 December 2011.
↑  Ryan, Damien. (17 November 2011) Track review: The Collective – Teardrop (Official Children In Need Single) | So So Gay magazine (אורכב 20.11.2011 בארכיון Wayback Machine). Sosogay.org. Retrieved on 9 December 2011.
↑  Haider, Arwa. (25 November 2011) The Collective's Teardrop and Lighthouse by Westlife: Single reviews. Metro.co.uk. Retrieved on 9 December 2011. (אורכב 19.11.2011 בארכיון Wayback Machine). Unreality Shout. Retrieved on 9 December 2011.
↑  Gary Barlow's The Collective Are Biggest Children In Need Flops In 16 Years – Celebrity Gossip, News & Photos, Movie Reviews, Competitions (אורכב 11.01.2012 בארכיון Wayback Machine). Entertainmentwise (21 November 2011). Retrieved on 9 December 2011.
↑  Teardrop (feat. Labrinth, Tulisa Contostavlos, Chipmunk, Dot Rotten, Ed Sheeran, Ms. Dynamite, Mz Bratt, Rizzle Kicks, Tinchy Stryder & Wretch 32) – EP by The Collective, iTunes
↑  Nunn, Jerry (4 בנובמבר 2018). "Electronic band The Naked and Famous talk backstage about their music". GoPride.com. Chicago. נבדק ב-2021-10-24. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "- YouTube". www.youtube.com.
↑  Ruiz, Matthew Ismael. "Watch Hayley Williams Cover Massive Attack's "Teardrop"". Pitchfork (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-10-24.
↑  Kennzie, Jada (2021-01-16). "Hayley Williams Just Released a Beautiful Cover of Massive Attack's 'Teardrop'". Glitter Magazine (באנגלית). נבדק ב-2021-10-24.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 216dbacc-d807-35fe-aa51-3c97c0547e1d  MusicBrainz work: 0e23ed77-ad7e-34e7-b57c-c3407b2ae5df
לואיז מישל

| --- | --- |

 לידה:  29 במאי 1830 Vroncourt-la-Côte, צרפת 
 פטירה:  9 בינואר 1905 (בגיל 74) מרסיי, צרפת 
 שם לידה:  Clémence Louise Michel 
 מדינה:  צרפת 
 מקום קבורה:  Levallois-Perret Cemetery 
 השקפה דתית:  אתאיזם 
 בן או בת זוג:  Charlotte Vauvelle (1895–1905) 
 חתימה:   
 
לואיז מישל (29 במאי 1830 - 9 בינואר 1905, בצרפתית: Louise Michel) הייתה מורה, ופמיניסטית צרפתייה ודמות בולטת בקומונה הפריזאית. בגלות אימצה את רעיונות האנרכיזם וכששבה לצרפת הייתה דוברת מרכזית של התנועה האנרכיסטית באירופה. נחשבת לאחת ממייסדות זרם האנרכו פמיניזם.
ביוגרפיה

נולדה ב-29 במאי 1830 כבת מחוץ לנישואין למשרתת, מריאן מישל. גדלה אצל סבא וסבתא שרלוט ושארל-אטיין דֶמאָאִי (Demahis), בצפון-מזרח צרפת. את ילדותה העביר בשאטו דה וורנקור (Château de Vroncourt)  וזכתה לחינוך ליברלי. כשנפטרו סבא וסבתא, סיימה הכשרה להוראה ועבדה בכפרים.
ב-1865 פתחה מישל בית ספר בפריז שהיה ידוע בשל גישתו הפרוגרסיבית והמודרנית. היא קיימה חלופת מכתבים עם הסופר הצרפתי ויקטור הוגו, והחלה לפרסם שירה. כמו כן החלה להיות מעורבת בתנועה הרדיקלית הצרפתית. ב-1869 הצטרפה כחברה לקבוצה הפמיניסטית 'החברה לקידום זכויות אזרח לנשים' (Société pour la Revendication du Droits Civils de la Femme). בשל חילוקי הדעות שנתגלעו, החליטה הקבוצה להתמקד בשיפור החינוך לילדות. הקבוצה הייתה קרובה גם לקבוצה מהפכנית אחרת 'החברה הקואופרטיבית של גברים ונשים עובדים' (Société Coopérative des Ouvriers et Ouvrières) שנשותיה פרסמו ב-1869 מניפסט תחת הכותרת 'דרישה לזכויות נשים' (Droits de la Femme). בינואר 1870 לקחה חלק בהלווייתו של ויקטור נואר (שנורה על ידי הנסיך פייר נפוליאון אחינו של הקיסר נפוליאון השלישי), והביעה אכזבה מכך שלא גרמה לקריסת האימפריה.
ביוגרפיה > הקומונה הפריזאית

במהלך המצור על פריז בתקופת הקומונה, התנדבה לואיז למשמר הלאומי של העיר ומונתה לראש ועדת משמר הנשים של מונמרטר, תפקיד מרכזי בממשלת הקומונה. באפריל 1871 לקחה חלק במאבק המזוין נגד הממשלה הצרפתית. היא קשרה קשרים הדוקים עם ראול ריגו ותאופיל פרה, דמויות בולטות נוספות בקומונה. על אף שהשניים נחשבים לדמויות היותר אקטיביסטיות ומיליטנטיות בקומונה, שכנעו אותה שלא לנסות ולהתנקש בחייו של אדולף טייר, מזכיר הממשלה הלאומית הצרפתית. מישל לחמה בגדוד ה-61 של מונמרטר וארגנה תחנות פינוי לפצועים. בזכרונותיה כתבה: 'הו, אני פרא. אני אוהבת את ריח אבק השריפה, הקליעים השורקים באוויר - אך מעל הכל אני מסורה למהפיכה".
נשים שיחקו תפקיד מפתח בקומונה הפריזאית. לא רק שנתמנו להנהגת ועדות עממיות, אלא גם בנו בריקדות והשתתפו בלחימה ובקרבות. מישל הצדיקה את המהפכה המיליטנטית כשהיא מצהירה "ירדתי מהגבעה, הרובה תחת מעילי צועקת: בגידה! מותנו ישחרר את פריז". מישל הייתה בין לוחמים הבודדים של הקומונה ששרדו. "נכון אולי, שנשים אוהבות מורדים" כתבה, "איננו טובות מהגברים בכבוד שאנו רוכשות לכוח, אבל הכוח עדיין לא השחית אותנו".
בזכרונותיה ציינה מישל כי התגשמות הממשלה המהפכנית של הקומונה חיזקה בה את הרצון להיאבק באפליה כנגד נשים. על גישתם של חבריה הגברים בקומונה כתבה: "כמה פעמים בתקופת הקומונה הלכתי עם שומר או חייל למקום בו לא ציפו להתמודד עם אישה?" היא אתגרה את חבריה "לשחק תפקיד במאבקן של נשים לשוויון זכויות, לאחר שגברים ונשים זכו יחדיו בזכויות לאנושות כולה".
בדצמבר 1871 הובאה מישל מול בית דין צבאי, המועצה השישית של המלחמה, והוגש נגדה כתב אישום בעבירות של ניסיון להפיל את הממשלה, לעודד אזרחים להתחמש, וכן בגין שימוש בנשק בעצמה ולבישת מדים צבאיים. היא התריסה בשופטיה וקראה להם לדון אותה למוות כשהיא אומרת "נראה שלכל לב הזועק לחופש אין כל זכות אחרת מלבד קליע עופרת - אז אני תובעת את שלי". בעוד כ-20 אלף ממגיני הקומונה הוצאו להורג, על פי ההערכות, נידונה מישל לגלות לצד כעשרת אלפים תומכים נוספים של הקומונה.
ביוגרפיה > בגלות

לאחר עשרים חודשי מאסר, בהם דרשה שיתייחסו אליה בדיוק כלכל האסירים האחרים, ודחתה את המאמציהם של חבריה הוגו וז'ורז' קלמנסו להמתיק את עונשה, הועלתה מישל לספינה ב-8 באוגוסט 1873 ונשלחה לקלדוניה החדשה. המסע בים נמשך ארבעה חודשים. בעודה על הסיפון, נתוודעה לאנרי רושפור, פולמוסאי מפורסם שהיה לידידה עד יומה האחרון. שם גם פגשה את נטלי למל, דמות בולטת נוספת בקומונה הפריזאית, אשר הובילה את מישל להשקפת העולם האנרכיסטית. היא נותרה בקלדוניה החדשה משך שבע שנים שם התיידדה גם עם הילידים הקנאקים, כשהיא לומדת את שפותיהם (בעיקר קריאולית ביסלמית), את אגדותיהם ואורחות חייהם, וקושרת קשרי ידידות. היא גם לימדה את ידידיה הקנאקים צרפתית והשתתפה לצידם במרד הקנאקים ב-1878. בשנה שלאחר מכן קיבלה אישור להפוך מורה בנומאה לילדי מגורשים קאבילים שגורשו מארצם בשל מרידה בשנת 1871.
ביוגרפיה > השיבה לאירופה

בשנת 1880 ניתנה חנינה כללית לאנשי הקומונה הפריזאית. מישל שבה לפריז אך תשוקתה המהפכנית לא פחתה. ב-21 בנובמבר אותה שנה נשאה נאום פומבי, ובשנת 1881 השתתפה כבר בקונגרס האנרכיסטי בלונדון שם גם הובילה הפגנות ונאמה אל ההמונים. באחד מביקוריה בלונדון השאירה רושם רב על הקומוניסטית הצעירה והפעילה נגד הקולוניאליזם סילביה פנקהרסט. בצרפת הייתה מעורבת בקמפיין למתן חנינה למגורשי אלג'יר בקלדוניה החדשה.
בשנת 1882 העלתה את המחזה האנרכיסטי הראשון שלה "נדין".
במרץ 1883 הובילו מישל ואמיל פוז'ה הפגנה של עובדים מובטלים. בהתפרעות שלאחר מכן נשדדו שלוש מאפיות. מישל הובילה את ההפגנות עם דגל שחור, שהפך מאז לסמל של אנרכיזם. בשל פעולות אלו נשפטה, ובנאומיה בפני בית המשפט הגנה בפומבי על עקרונותיה האנרכיסטיים. היא נדונה לשש שנות מאסר בבידוד בגין הסתה לביזה. מישל התריסה כי מבחינתה עתיד המין האנושי היה מונח על כף המאזניים, "עתיד ללא מנוצלים וללא ניצול". בשנת 1886 שוחררה במקביל לקרופוטקין ואנרכיסטים בולטים אחרים.
בשנת 1890 נעצרה שוב, ולאחר ניסיון לאשפז אותה במוסד לחולי נפש עברה ללונדון שם התגוררה חמש שנים. היא פתחה בית ספר ועברה בין חוגי הגלות האנרכיסטית האירופית. בית הספר האנרכיסטי הבינלאומי שלה לילדי פליטים פוליטיים נפתח בשנת 1890 בכיכר פיצרוי. הגישה החינוכית בו הושפעה מהחינוך הליברטריאני של פול רובן והעקרונות החינוכיים שהתווה ההוגה האנרכיסטי מיכאיל בקונין, תוך הדגשת גישות מדעיות ורציונליות. מטרתה של מישל הייתה לפתח בקרב הילדים את עקרונות האנושיות והצדק. בין המורים בבית הספר היו אנרכיסטים גולים כמו ויקטורין רושי-ברושה, אך גם אנשי חינוך חלוציים כמו רייצל מקמילן ואגנס הנרי. בשנת 1892 נסגר בית הספר, כאשר נמצאו במרתפו חומרי נפץ.
חלק מכתביה של מישל תורגמו לאנגלית על ידי המשוררת לואיזה שרה בווינגטון. עבודותיה תורגמו גם לספרדית על ידי האנרכיסטית סולדד גוסטבו. באותה התקופה הפכה מישל לדוברת ידועה ומרכזית של האנרכיזם והוזמה לנאום פעם אחר פעם בפני אלפי אנשים בכל רחבי אירופה. ב-1895 הקימו סבסטיאן פור ומישל את כתב העת האנרכיסטי הצרפתי 'הליברטריאן' (Le Libertaire) הקיים עד היום בשם "העולם הליברטריאני", (Le Monde Libertaire). באותה שנה פגשה מישל את אמה גולדמן בכנס אנרכיסטי בלונדון, בו דיברו שתיהן. גולדמן הצעירה התרשמה מאוד ממישל, בהתחשב בכך שיש לה "אינסטינקט חברתי שפותח עד הקצה".
ביוגרפיה > סוף ימיה

מישל שבה לצרפת ב-1895, אך לא הייתה פעילה במהומות שהתרחשו שם בעקבות משפט דרייפוס ב-1898. ב-1904 יצאה לסיור באלג'ירה הצרפתית שם אמורה הייתה לפגוש את הפעילה איזבל אברהרט שמחתה נגד הקולוניאליזם, אך האחרונה נפטרה טרם מפגשן. ב-10 בינואר 1905 נפטרה מישל מדלקת ריאות במארסיי, וללווייתה שנערכה בפריס הגיעו למעלה ממאה אלף איש. קברה של מישל נמצא בבית הקברות של לבלו-פרט, באחד מפרברי פריז. הקבר מתוחזק על ידי הקהילה. בית קברות זה הוא גם מקום מנוחתו האחרון של חברתה ועמיתו המפקח תיאופיל פר'ה.
מורשת

מישל הייתה בין הדמויות הפוליטיות הצרפתיות המשפיעות ביותר במחצית השנייה של המאה ה-19, ואחת התאורטיקניות הפוליטיות הבולטות בימיה. פרסומיה בנושא צדק חברתי לעניים וסיבת מעמד הפועלים נקראו בצרפת ובכל רחבי אירופה. כאשר נפטרה בשנת 1905, אלפים הספידו אותה, וכינוסים לזכרה נערכו בכל רחבי צרפת ובלונדון. אף על פי שכתביה אינם זכורים היום, שמה נזכר בשמות רחובות, בתי ספר ופארקים בצרפת. מישל הפכה לגיבורה לאומית בצרפת. זמן קצר לפני מותה, כשחזרה מגלותה בלונדון, מישל זכתה לכינויים "מלאך הבנזין", "וירגו של האספסוף" ו"מלכת החלאה" על ידי העיתונות השמרנית הצרפתית. בתורו, צ'ארלס פרדיננד גמבון השווה אותה לז'אן דארק בהתייחס לתפקידה בקומונה של פריז. דימויים אלה הופצו עוד יותר על ידי אדמונד לפלטיאר בשנת 1911. דימוי שלה כ'בתולה אדומה' רווח בקרב היסטוריונים שמרנים וליברלים כאחד אשר סיפרו את סיפור הקומונה של פריז.
מישל במדים בתקופת הקומונה הפריזאית
מאסרה של לואיז מישל במאי 1871
איור של מישל בבגרותה מהעיתונות
לואיז מישל בערוב ימיה בביתה
מחוזות לוב

מפת חבלי לוב
מפת מחוזות לוב
מבחינה מנהלית לוב מחולקת ל-22 מחוזות (שעביאת). מחוזות מחולקים לנפות. חלוקה זו נכנסה לתוקף בשנת 2007.
| חבל ארץ | מס'   במפה | שם המחוז | בירה | שם בשפת   המקור | אוכלוסייה   נכון ל-2020 | שטח, קמ"ר |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| קירנאיקה | 1 | אל בוטנאן | טוברוק | البطنان | 250,020 | 83,860 |
| קירנאיקה | 2 | דרנה | דרנה | درنة | 201,639 | 31,511 |
| קירנאיקה | 3 | אל-ג'בל אל-אח'דר | ביידא | الجبل الاخضر | 250,020 | 11,429 |
| קירנאיקה | 4 | אל-מרג' | אל מרג' | المرج | 286,045 | 13,515 |
| קירנאיקה | 5 | בנע'אזי | בנגאזי | بنغازي | 807,255 | 11,372 |
| קירנאיקה | 6 | אל-וואחאת | אג'דאביא | الواحات | 213,728 | 103,143 |
| קירנאיקה | 7 | אל-כופרה | א־גָ'ווף | الكفرة | 55,495 | 453,161 |
| טריפוליטניה | 8 | סירת | סירת | سرت | 170,869 | 77,660 |
| טריפוליטניה | 9 | מיסראתה | מיסראתה | مصراتة | 663,853 | 29,172 |
| טריפוליטניה | 10 | אל-מורקוב | אל-ח'ומס | المرقب | 532,227 | 6,796 |
| טריפוליטניה | 11 | טריפולי | טריפולי | طرابلس | 1,293,016 | 835 |
| טריפוליטניה | 12 | אל-ג'פארה | אזיזייה | الجفارة | 548,855 | 1,940 |
| טריפוליטניה | 13 | א-זאווייה | א-זאווייה | الزاوية | 351,306 | 2,753 |
| טריפוליטניה | 14 | אל-נוקאט אל-ח'מס | זוברה | النقاط الخمس | 349,755 | 6,089 |
| טריפוליטניה | 15 | אל-ג'בל אל-ע'רבי | גריין | الجبل الغربي | 374,911 | 76,717 |
| טריפוליטניה | 16 | נאלות | נאלות | نالوت | 113,886 | 67,191 |
| פזאן | 17 | אל-ג'יפרה | הון | الجفرة | 60,853 | 117,410 |
| פזאן | 18 | וואדי א-שאטי | ביראק | وادي الشاطئ | 95,294 | 97,160 |
| פזאן | 19 | סבהא | סבהא | سبها | 153,454 | 15,330 |
| פזאן | 20 | וואדי אל-חיאה | אל-ברי | وادي الحياة | 91,749 | 31,890 |
| פזאן | 21 | ע'את | ע'את | غات | 27,675 | 68,482 |
| פזאן | 22 | מורזוק | מורזוק | مرزق | 94,088 | 356,308 |
היסטוריה

תחת שלטון האימפריה העות'מאנית לוב חולקה ל-3 חבלי ארץ - טריפוליטניה, קירנאיקה ופזאן. לאחר המלחמה האיטלקית-עות'מאנית, חבלי הארץ אוחדו תחת מסגרת פוליטית אחת, שחולקו מחדש באופן שונה. לאחר שהכוחות הבריטים והצרפתים כבשו את לוב מידי האיטלקים במערכה בצפון אפריקה בשנת 1943, החלוקה המקורית ל-3 חבלי ארץ הוחזרה ונשמרה גם לאחר הכרזת העצמאות של לוב ב-1951. לאורך השנים נעשו שינויים באופן החלוקה למחוזות כאשר ב-1983 מספר היחידות השלטוניות השונות עלה לשיא של 46 מחוזות.
אלברט בירסטדט

| --- | --- |

 לידה:  7 בינואר 1830 זולינגן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  18 בפברואר 1902 (בגיל 72) ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  Rural Cemetery and Friends Cemetery 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנות של דיסלדורף (1857) 
 זרם באמנות:  אסכולת נהר הדסון 
 הושפע על ידי:  קרל פרידריך לסינג 
 יצירות ידועות:  North Dome, Yosemite Valley 
 
אלברט בירסטדט (באנגלית: Albert Bierstadt;‏ 7 בינואר 1830 – 18 בפברואר 1902) היה צייר גרמני-אמריקאי, הידוע בעיקר בזכות ציורי הנוף המפוארים והסוחפים שלו, בהם תיאר את המערב האמריקאי. הוא הצטרף למסעות של ההתפשטות מערבה כדי לתעד את המרחבים שם. הוא לא היה האמן הראשון שצייר את האתרים במערב אמריקה, אך הוא היה הצייר הבולט שבהם.
ראשית חייו

בירסטדט נולד בזולינגן, גרמניה, בנם של כריסטינה (טילמנס) והנרי בירסטדט. אחיו היה הצלם אדוארד בירסטדט. אלברט היה רק בן שנה כשמשפחתו היגרה לניו בדפורד, מסצ'וסטס בשנת 1831. הוא עשה רישומי עפרון יפים בצעירותו ופיתח טעם לאמנות.
בשנת 1851 החל לצייר בצבעי שמן. הוא שב לגרמניה בשנת 1853 ולמד ציור במשך מספר שנים בדיסלדורף עם חברי בית הספר לציור הבלתי פורמלי שלה. לאחר שחזר לניו בדפורד בשנת 1857, הוא לימד רישום וציור זמן קצר (אלפרד תומפסון בריכר היה בין תלמידיו) לפני שהתמסר לציור במשרה מלאה.
קריירה

בשנת 1858 הציג בירסטדט ציור גדול של נוף שווייצרי באקדמיה הלאומית לעיצוב, זכה להערכה חיובית וחברות כבוד באקדמיה. בירסטדט החל לצייר סצנות בניו אינגלנד ובמדינת ניו יורק, כולל בעמק נהר ההדסון. הוא היה חלק מקבוצת אמנים המכונה אסכולת נהר ההדסון.
בשנת 1859 נסע בירסטדט מערבה בחברתו של פרדריק לנדר, מודד אדמות של ממשלת ארצות הברית, כדי לראות את נופי מערב אמריקה. הוא חזר לאולפן ששכר בבניין הסטודיו ברחוב העשירי בניו יורק עם רישומים לציורים רבים שסיים באותה תקופה. בשנת 1860 הוא נבחר כחבר האקדמיה הלאומית לעיצוב; הוא קיבל מדליות באוסטריה, בוואריה, בלגיה, וגרמניה. הוא היה מלמד באקדמיה הלאומית לעיצוב, ויליאם בליס בייקר היה בין תלמידיו.
בשנת 1863 נסע בירסטדט שוב מערבה, הפעם בחברתו של הסופר פיץ יו לודלו, שלאשתו נישא בהמשך. הזוג בילה שבעה שבועות בעמק יוסמיטי. לאורך שנות ה-60 של המאה ה-19 השתמש בירסטדט ברישומים ממסע זה כמקור לציורים בקנה מידה גדול לתערוכות והמשיך לבקר במערב האמריקאי לאורך כל הקריירה שלו.
הבדים הגדולים שייצר לאחר מסעותיו עם לנדר ולודלו ביססו אותו כצייר הבולט של הנוף המערבי-אמריקאי. מיומנותו הטכנית של בירסטדט, שרכש בלימוד הנוף האירופי, הייתה מכריעה להצלחתו כצייר המערב האמריקני והיוותה את הגורם לפופולריות שלו בהפצת דמותם של הרי הרוקי לאלה שלא ראו אותם.
במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית (1861 עד 1865) גויס בירסטדט בשנת 1863 ושילם עבור מחליף שישרת במקומו. הוא צייר ציור מלחמתי, שהתבסס על תצלום שצילם אחיו אדוארד בירשטדט, שהפעיל סטודיו לצילום בווירג'יניה. הציור זכה לביקורת חיובית כשהוא הוצג באיגוד האמנות בברוקלין באקדמיה למוזיקה בברוקלין בדצמבר 1861. האוצרת אלינור ג'ונס הארווי ציינה כי הציור, שנוצר מצילומים, מתעד את המלחמה ממקור ראשון.
ההכרה הכספית אישרה את מעמדו: הציור "הרי הרוקי, פסגת לנדר", שהושלם בשנת 1863, נרכש ב-25,000 דולר בשנת 1865.
בשנת 1867 נסע בירסטדט ללונדון, שם הציג שני ציורי נוף בקבלת פנים פרטית עם המלכה ויקטוריה. הוא נסע במשך שנתיים באירופה, טיפח קשרים חברתיים ועסקיים כדי לקיים את שוק עבודתו מעבר לים. מוצגי התערוכה שלו היו דימויים מבריקים, שהאדירו את המערב האמריקני כארץ של הבטחה ו"סייעו להגירה אירופית ".
הוא צייר את הרי סיירה נוודה, קליפורניה באולפן שלו ברומא, והציג אותם בברלין ובלונדון לפני שהעביר אותו לארצות הברית. כתוצאה מהפרסום שנוצר על ידי ציורי עמק יוסמיטי שלו בשנת 1868, ביקשו את נוכחותו של בירסטדט בכל משלחת מחקר שתוכננה מערבה. הוא הוזמן על ידי הנהלת "רכבת אטצ'יסון, טופקה וסנטה פה" לבקר בגרנד קניון לתעד את המקום.
שנותיו המאוחרות

למרות הצלחתו הפופולרית, בירסטדט ספג ביקורת על ידי כמה מבני זמנו בגלל הרומנטיקה הניכרת בבחירות הנושאים שלו והשימוש שעשה באור מופרז. חלק מהמבקרים התנגדו לציוריו של בירסטדט של ילידים אמריקאים בטענה כי האינדיאנים יצרו רושם מפואר מדי.
בשנת 1876 אובחנה אשתו כחולת שחפת, ומאז ועד מותה בשנת 1893 בילה בירסטדט איתה באקלים החם יותר של נסאו שבבהאמה. הוא גם המשיך לנסוע למערב ולקנדה. בהמשך החיים המאוחרים, עבודתו של בירסטדט נדחקה יותר ויותר והוא הותקף בגלל הטון התיאטרלי שלו.
בשנת 1882, שרפה הרסה את הסטודיו של בירסטדט באירווינגטון, ניו יורק עם רבים מציוריו.
עד מותו ב-18 בפברואר 1902, ירד הביקוש לציור הנוף האפי שצייר, כך גם בהמשך המאה העשרים ובירסטדט נשכח.
הוא נקבר בבית העלמין הכפרי בניו בדפורד, מסצ'וסטס.
הערכה מחדש

בירסטדט היה אמן פורה, לאחר שסיים מעל 500 ציורים במהלך חייו.
העניין בעבודתו של בירסטדט התחדש בשנות השישים עם תערוכת ציורי השמן הקטנים שלו. הדעות המודרניות על הצייר חלוקות. חלק מהמבקרים ראו בעבודתו יצירות גדולות מדי, אקסטרווגנטיות. אחרים ציינו כי נופיו סייעו ליצירת תמיכה בתנועת השימור והקמת הפארק הלאומי ילוסטון.
הערכה מחודשת של עבודותיו הציבה אותה בהקשר חיובי, בסוף המאה העשרים.
מורשת וכבוד

בגלל התעניינותו של בירסטדט בנופי הרים, נקראו על שמו הר בירשטדט ואגם בירסטדט בקולורדו.
הוא היה ככל הנראה האירופי הראשון שעלה על פסגת הר אוונס בשנת 1863, קילומטר וחצי מפיסגת בירשטדט.
בשנת 1998 הוציא שירות הדואר של ארצות הברית מערך של 20 חותמות זיכרון בשם "ארבע מאות שנים של אמנות אמריקאית", שאחת מהן הציגה את "אחרון הבופלו" של אלברט בירסטדט.
בשנת 2008 הוציא ה-USPS חותמת זיכרון בסדרת "אוצרות אמריקאיות" ובה מוצג הציור "עמק היוסמיטי" משנת 1864 של בירסטדט.
לקריאה נוספת

Hassrick, Peter H., & 7 more, Albert Bierstadt: Witness to a Changing West, University of Oklahoma Press, 2018. ISBN 978-0806160047
Manthorne,  Katherine, Bloom, Tricia Laughlin, The Rockies and the Alps: Bierstadt, Calame and the Romance of the Mountains, GILES, 1st Edition, 2018. ISBN 978-1907804960
הערות שוליים

↑  "The West's Best"; Gallery Guide by Peter MacMillan Booth, page 3, www.tfaoi.com
↑  Wilson, J. G.; Fiske, J., eds, "Bierstadt, Albert"
↑  Reynolds, Francis J., ed., Bierstadt, Albert, Collier's New Encyclopedia
↑  Artist Info, www.nga.gov
↑  "Albert Bierstadt: The Rocky Mountains, Lander's Peak (07.123) – Heilbrunn Timeline of Art History – The Metropolitan Museum of Art", www.metmuseum.org
↑  Among the Sierra Nevada, California | Smithsonian American Art Museum, americanart.si.edu (באנגלית)
↑  Chisholm, Hugh, ed, Bierstadt, Albert, 1911 Encyclopædia Britannica Volume 3
↑  Four Centuries of American Art on Stamps, www.artonstamps.org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007605528305171  BIBSYS: 1686548388787  BnF: cb149697745 (data)  CiNii: DA06221589  DSI: 349  GND: 118960520  ICCU: UFIV036744  ISNI: 0000 0000 8366 9412  LCCN: n50011230  LNB: 000202475  MusicBrainz: c0ade300-c83b-4567-98c2-cef7133afb71  NKC: ola2003167548  NLA: 35018582  NTA: 070309752  PIC: 8344  RERO: 02-A003006020  RKD: 8201  SIKART: 9705319  SNAC: w6fn17xs  SUDOC: 027421864  Trove: 792981  ULAN: 500001248  VIAF: 27338209   WorldCat (עם VIAF): 27338209 
אלברט בירסטדט, הרי סיירה נוודה, 1868
אלברט בירסטדט, הבופלו האחרון, 1888
אלברט בירסטדט, מלחמת גרילה
נהר מרסד בעמק יוסמיטי.
אלברט בירסטדט, מרינה פיקולה, קאפרי
אלברט בירסטדנט, עמק יוספימי, 1864
אלברט בירסטדט, זריחה במטאהורן, הרי האלפים.