stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נינו פרר
סוף הקריירה המוזיקלית

הצלחת "Le Sud" אפשרה לפרר לרכוש בית במחוז קרסי. ב-1976 הוא עבר לטירה מהמאה ה-15 בלאטיילד (Lataillade), התקין בה אולפן הקלטות והמשיך לטפח סוסים ולעסוק בציור. ב-1978 נשא לאישה את ז'קלין מונסטייה (Jacqueline Monestier) הידועה בשם "קינו".
עתה, כשלא היה חתום בחברת תקליטים, הוציא פרר כל תקליט בחברה אחרת. ב-1979 הוציא אלבום בשם "Blanat" שכלל מילים בצרפתית ובאנגלית והשפעות ברורות של גוספל ושל ג'אז. באותה שנה פגש את זמר הרוק ז'אק איז'לן (Jacques Higelin) ויצא איתו לסיבוב הופעות. אופיו המרדני ואישיותו החזקה של איגלין הצליחו למשוך את פרר להופיע מול קהל, דבר שהפסיק לעשותו זמן רב לפני כן. ב-1980 הוציא את האלבום "la Carmencita" שהיה מבוסס על חומרים מהעבר וב-1982 הוציא את "Ex-Libris", אלבום שהכיל חומר חדש ונכתב כמחווה לאביו. שנה לאחר מכן הוציא את "Rock ‘n’ roll cowboy", אשר כשמו, היה בסגנון הרוקנ'רול. הוא חזר להופיע בפני קהל ואף ערך הופעות באולם אולימפיה שבפריז.
לאחר מסע הופעות זה, פרש פרר מהופעות כזמר. כשנה לאחר מכן, הוא הופיע בתפקיד אלוהים במחזמר לילדים, "L’Arche de Noé" (תיבת נח). הוא אף הלחין את המוזיקה למחזמר שזכה להצלחה בינונית. עד 1986 נעלם פרר מעולם המוזיקה. הוא שהה בטירתו והתרכז בציור ובגידול בניו, פייר וארתור. ב-1986 הוציא אלבום חדש, "13ème album", שלא הותיר רישום כלשהו על עולם המוזיקה והבידור בצרפת.
סוף הדרך

ב-1993 הוציא פרר אלבום נוסף, "La Désabusion". האלבום הוקלט בטירה בלאטיילד ונערך באולפן בטולוז ועטיפתו צוירה על ידי פרר. גם באלבום זה היה לידידו, מיקי פין, חלק נכבד. במשך שנתיים, לאחר הוצאת האלבום, צץ מדי פעם שמו של פרר בחדשות. ב-1994 הייתה זו תערוכה של ציוריו שהוצגה בפריז וב-1995 יצא שוב לסיבוב הופעות עם להקתו ה-Leggs והופיע איתם בפסטיבל שנערך בלה רושל. ב-1995 אף הוציא אלבום ביתי שכלל הקלטות ביתיות מהשנים 1987-1992 ובו שר, יחד עם אשתו, ילדיו ומוזיקאים חברים, להיטים ושירים ישנים שלו ושירים מפורסמים כמו בסמה מוצ'ו. אולם, לאחר הגיחה הקצרה אל אור הזרקורים, שמח פרר לחזור לאשתו לילדיו, שהחלו לנסות כוחם ביצירה מוזיקלית ולאמו שעברה לגור איתם ושוב התמקד בציור ובטיפוח חיות המשק.
ביולי 1998 נפטרה אמו של פרר, מוּנֶט, ומותה השפיע, כנראה, בצורה קשה על פרר. חודש לאחר מכן, יומיים לפני יום הולדתו ה-64, הוא שם קץ לחייו בירייה באמצע שדה תירס המרוחק מספר קילומטרים מביתו.
נינו פרר, שהיה טיפוס בלתי צפוי ונטה למצבי רוח, סירב לפשרות באמנותו ולכן, נאלץ לוותר, במידה מסוימת, על הקריירה שלו. למרות זאת, להיטיו הגדולים הטביעו את חותמם על הזמר הצרפתי וידועים עד היום, גם בזכות השימוש בהם בפרסומות.
גם בישראל זכו מספר להיטים של פרר להצלחה גדולה. הבולט שבהם היה "מירזה" שזכה גם לאזכור בסרט הלהקה בעת שמאיר סוויסה ביצע אותו במבחני הקבלה ללהקה הצבאית. המתופף ז'אן ז'אק גולדברג נהג לבצע את השיר בהופעות להקת הקליק. גם השיר "הטלפון" (הפזמון מתחיל במילים: "Gaston, y'a l'téléphone qui sonne) הצליח בישראל. לשירים "מירזה" ו"מאדאם רובר" חוברו בישראל ריקודי עם והם נרקדו כריקודי שורות. יוסי בנאי ביצע את שירו "אגאתה" (1968) בגרסה עברית בתוכנית הרדיו שלכם לשעה קלה ב-1972.
דיסקוגרפיה

1970:Rats and rolls
1971:Métronomie
1972:Nino Ferrer and Leggs
1974:Nino and Radiah
1976:Suite en oeuf
1977:Véritables Variétés Verdâtres
1979:Blanat
1980:La Carmencita
1982:Ex-libris
1983:Rock'n'roll cow-boy
1986:13eme album
1989:Che fine ha fatto Nino Ferrer? - in Italy
1993:La dèsabusion
1996:Concert chez Harry - live
הערות שוליים

↑  Sara Bir, Nino's Groovy World באתר Metroactive
↑  גיורא פרבר, יהלומים לא לנצח, חדשות, 16 בנובמבר 1989
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007501070905171  BNE: XX866133  BnF: cb13893887n (data)  GND: 131628615  ICCU: UBOV509862  ISNI: 0000 0003 6848 0808  LCCN: no00060944  MusicBrainz: 5b95ae1e-5129-46c5-a043-522e6c9f7871  SUDOC: 072228024  VIAF: 44484993   WorldCat (עם VIAF): 44484993
סוריה במשחקים האולימפיים לנוער

| --- | --- |
סוריה
 
 הוועד האולימפי הלאומי
 קוד ייצוג:  SYR
 השתתפות במשחקי הקיץ (באפור: לא השתתפה)
 2010 • 2014 • 2018
 השתתפות במשחקי החורף (באפור: לא השתתפה)
 לא השתתפה
סוריה משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. עד כה, אף ספורטאי נוער סורי לא זכה במדליה אולימפית לנוער. ההשתפות של ספורטאי הנוער הסורי היא בעיקר סמלית.
השתתפות במשחקים > משחקי הקיץ > אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)

המשלחת הראשונה של סוריה למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה 4 ספורטאים שהתחרו בארבעה ענפי ספורט. המשלחת הגיעה להישג בענף הרכיבה בה היא סיימה במקום השביעי במקצה הגמר. כמו כן, הנבחרת השתתפה בתחרויות בענפים אתלטיקה, היאבקות ושחייה.
השתתפות במשחקים > משחקי הקיץ > אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)

המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג הייתה המשלחת הגדולה ביותר ששלחה סוריה עד כה. המשלחת מנתה תשעה ספורטאים שהתחרו בארבעה ענפים. גם באולימפיאדת נוער זאת לא זכתה המשלחת במדליה. בניגוד לאולימפיאדה הקודמת, אף אחד מספורטאי המשלחת לא העפיל לגמר. המשלחת הגיעה להישג בענף האתלטיקה בתחרות ריצת 2000 מטר מכשולים בה הגיעה למקום ה-10. כמו כן, ספורטאי המשלחת השתתפו לראשונה בתחרויות בענף הכדורסל והסיף.
ראו גם

סוריה במשחקים האולימפיים
סוריה במשחקים הפאראלימפיים
| מדינות העולם במשחקים האולימפיים לנוער |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • איראן • אלג'יריה • בחריין   • הרשות הפלסטינית • טורקיה • ירדן • ישראל • כווית • לבנון • לוב • מצרים • מרוקו • סוריה • עומאן • ערב הסעודית • עיראק  • קטר  • תוניסיה • תימן |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • אינדונזיה • אפגניסטן • בהוטן • בנגלדש • ברוניי • הודו • הונג קונג • המלדיביים • הפיליפינים • טאיוואן • הרפובליקה העממית של סין • וייטנאם • טג'יקיסטן • טורקמניסטן • יפן • לאוס • מונגוליה • מזרח טימור • מיאנמר • מלזיה  • נפאל • סינגפור • סרי לנקה • פקיסטן • קוריאה הדרומית • קוריאה הצפונית • קזחסטן • קירגיזסטן • קמבודיה • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק  • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונטנגרו • מונקו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קוסובו • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אוגנדה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה • בוטסואנה • בורונדי • בורקינה פאסו • בנין • גאנה • גבון • ג'יבוטי • גינאה • גינאה ביסאו • גינאה המשוונית • גמביה • דרום אפריקה • דרום סודאן • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • טוגו • טנזניה • כף ורדה • ליבריה • לסוטו • מאוריטניה • מאוריציוס • מאלי • מדגסקר • מוזמביק • מלאווי • הרפובליקה המרכז-אפריקאית • ניגריה • ניז'ר • נמיביה • סאו טומה ופרינסיפה • סודאן • סומליה  • סיירה לאון • סיישל • סנגל • צ'אד • קומורו • הרפובליקה של קונגו • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • איי בהאמה • איי הבתולה של ארצות הברית • איי הבתולה הבריטיים • איי קיימן • אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • אקוודור • ארגנטינה • ארובה • ארצות הברית • בוליביה • בליז • ברבדוס • ברזיל  • ברמודה • ג'מייקה • גואטמלה • גיאנה • גרנדה  • דומיניקה • האיטי • האנטילים ההולנדיים • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • ונצואלה • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סורינאם • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס • פוארטו ריקו • פנמה • פרגוואי • פרו • צ'ילה • קובה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • איי מרשל • איי קוק  • איי שלמה • גואם • ונואטו • טובאלו • טונגה • מיקרונזיה • נאורו • ניו זילנד • סמואה • סמואה האמריקנית • פיג'י • פלאו • פפואה גינאה החדשה • קיריבטי |  |
נאזגול

הנַאזְגוּל הם דמויות בספר "שר הטבעות" של ג'ון רונלד רעואל טולקין. הם מכונים גם "רפאי הטבעת", על שם  הטבעת האחת שהם תרים אחריה. פירוש השם "נַאזְגוּל" בלשונה של ארץ מורדור הוא אכן "רפאי הטבעת", מלשון "נָאזְג" (nazg) - טבעת, ו"גוּל" (gûl) - רוח רפאים. העלפים כינו אותם בשפת הקווניה "אוּלָאִירִי" (Úlairi).
בתחילת דרכם היו הנאזגול תשעה ממלכי בני האדם. סאורון, שר האופל, פיתה אותם להשיג כוח רב בעזרת תשע טבעות כוח, אולם מאוחר יותר הטבעות ואדוניהן סרו לרצונם של הטבעת האחת ואדונה.
הנאזגול הונהגו בידי המלך המכשף של אנגמאר. אחרי קטיעת אצבעו של סאורון ומפלתו בידי צבאות "הברית האחרונה" הנאזגול הסתתרו. המלך המכשף הקים את ממלכת אנגמאר, שהחריבה לבסוף את ארנור המפולגת. רק התערבות צבאות גונדור והעלפים יושבי לינדון וריבנדל הצילה את המערב מצלה של אנגמאר. הם הכריתו את צבאות המלך המכשף וחיסלו את ממלכתו. במהלך קרב זה ניבא העלף גלורפינדל שהמלך המכשף לא ימות בידי גבר ילוד אישה.
במלחמת הטבעת שבעידן השלישי הנאזגול ניהלו מצוד אחר ההוביט פרודו נושא הטבעת וחבריו, ומאוחר יותר נלחמו בקרבות האחרונים על מינאס טירית'. המלך המכשף של אנגמאר הומת בידי אאווין האישה ומרי ההוביט. שאר הנאזגול מצאו את מותם עם השמדת הטבעת האחת בפי אורודרואין, הר האבדון.
המלך המכשף של אנגמר

המלך המכשף של אנגמר הוא כינויו של שר הנאזגול וראש רפאי הטבעת והאנטגוניסט בספרות ג'.ר.ר. טולקין. בספר שר הטבעות מתואר כראש הנאזגול (רפאי הטבעת, משרתי סאורון). ידוע כי בעבר היה אדם, מלך בני האדם שהשתעבד לטבעת העוצמה אך לא תואר שמו המקורי. את דמותו של המלך המכשף של אנגמר גילם בן פרייס, בסרט שר הטבעות: אחוות הטבעת.
המלך המכשף של אנגמר > בספרות

על פי כתבי טולקין מוזכר כי מוצאו של המלך המכשף של אנגמר הוא מארץ נומנור וכי בעבר היה מלך על בני האדם. בעידן השני, טבעות הכוח חושלו בידי העלפים, חרשי ארגיון תחת הוראתו של סאורון, כשתשעה מהן ניתנו לבני האדם, ובראשם המלך המכשף. הטבעות שניתנו להם השחיתו את רוחם והם השתעבדו לטבעות, והפכו לבני אלמוות ולמשרתיה של הטבעת האחת וכונו שם נאזגול, והמלך המכשף היה למנהיגם. שר הנאזגול שירת תחת סאורון כיד ימינו במשך למעלה מ-4,000 שנה. הוא לחם במלחמה כנגד הברית האחרונה של העלפים ובני האדם, וכשסאורון הובס תשעת רפאי הטבעת נמלטו לצללים.
בתקופת העידן השלישי המלך המכשף הופיע מחדש באנגמר, ממלכה רחוקה מצפון להרי הערפל. הוא השתלט על אנגמר והתכונן למלחמה כנגד ארנור, ממלכת בני האדם, שהוקמה לאחר נפול אריאדור. עבור סאורון, הצפייה בגונדור כממלכת בני אדם איתנה היוותה כעצם בגרון ועל מנת לשבור חוסנהּ,החליט לתקוף את בעלות בריתהּ. או-אז יצאו רפאי הטבעת כנגד הדונדיין ועד מהרה הניסום מממלכתם והפכום לנוודים נודדים. לאחר שרפאי הטבעת הובסו בקרבות מול העלפים, הם נמלטו אל מורדור וסייעו לכוחות מורדור במצור שהוטל על מינאס יתיל. העיר נפלה לידי הנאזגול ושמה שונה למינאס מורגול והיא הפכה למבצרו של המלך המכשף, שכונה מעתה "שר מורגול".
למלך המכשף הייתה השפעה לירידתה מגדולה של ממלכת גונדור: לאחר מות המלך אארניל השני, בנו אארנור, עלה על כס המלכות. המלך המכשף איתגר אותו לקרב יחיד, אך אארנור סירב. 7 שנים לאחר מכן, המלך המכשף איתגר אותו שוב והפעם הלה נענה. אארנור יצא את מינאס טירית' כדי לפגוש במלך המכשף במינאס מורגול הוא עבר בשערי העיר ומאז לא נראה עוד. החל מאותה עת עוצרי גונדור החלו לשלוט בממלכה, עד לבואו של יורש איסילדור, אראגורן בן אראתורן, לקראת סוף העידן השלישי. בעת אירועי "שר הטבעות", סאורון למד מגולום כי הטבעת האחת נפלה לידי הוביט בשם "באגינס" בארץ הקרויה "הפלך". סאורון שלח את רפאי הטבעת לתור אחריה. הפרשים לא ידעו בתחילה את מיקום הפלך ועשו בעצת סארומן מאייסנגרד, לתור בארץ הרוהירים, כאשר גרימא לשון-נחש.
המלך המכשף ושאר הנאזגול רכבו ממורדור ודול גולדור לחפש את הפלך. ארבעה מהם נכנסו לפלך ומצאו כי ה"באגינסים" עברו לבאקלנד. כמה מהנאזגול הוקפו בידי גנדלף בפסגת הרוחות, "אמון סול", כשאלה ניסו לארוב לפרודו באגינס בבאקלנד וסמוך לברי. חמישה מרפאי הטבעת, לרבות המלך-המכשף, מצאו לבסוף את פרודו עם שאר ההוביטים בפסגת הרוחות, ועימם הפסען אראגורן. רפאי הטבעת התקיפו את החבורה והמלך המכשף אף פצע את פרודו עם להב מורגול. פציעתו של פרודו הפכה אותו לשפוט של הנאזגול. כשהחבורה הגיעה אל ריבנדל, ממלכת אלרונד חצוי-העלפ, הם פגשו את גלורפינדל, שריפא את פרודו והרכיבו על גבי סוסו אספאלו. פרודו לבסוף ניצל מהכשף כשהוא נישא על גבו של הסוס אספאלות, אל נהר הברוינן. מן הגדה הרחוקה פרודו ראה את הנאזגול, כשהמלך המכשף נכנס אל המים, אלרונד, ששלט בנהר, שחרר שיטפון שלכד את הנאזגול והטביע שלושה מהם עם סוסם. גלורפינדל התקדם והניס את שאר הנאזגול אל המים.
המלך המכשף של אנגמר > בספרות > סופו של המלך-המכשף

בשובם למורדור, הנאזגול שבו למינאס מורגול כדי להתכונן לקרב על ארץ גונדור. כוחותיו של המלך המכשף תקפו את סייריו של פראמיר באוסגיליאת' והניסום אל האנדוין. או-אז המלך המכשף הוביל מספר אדיר של אורקים, לקראת מתקפה על העיר הלבנה, מינאס טירית'. משנפרצו שערי העיר המלך-המכשף אבה להיכנס אל העיר אך נבלם בידי גנדלף. האורקים הותקפו עד מהרה בידי הרוהירים והמלך-המכשף תקף את תיאודן, מלך רוהאן. עד מהרה סוסו של תיאודן שהופתע מהמלך המכשף נפל והפיל מעליו את אדונו ואחר נפל על תיאודן ומחצו. כשהמלך המכשף פסע לעבר תיאודן על מנת להורגו הוא הופתע בידי אאווין, אחיינית המלך, ובמאבק קצר הוא שבר את זרועה ומגינהֹּ ושוב הופתע, הפעם בידי מריאדוק ברנדיבאק ולבסוף אאווין נעצה חרבהּ בפניו של המלך המכשף והביאה למותו. דרך מותו של המלך המכשף היווה התגשמו נבואתו של גלורפינדל ולפיה המלך המכשף לא יופל בידי אדם, ואכן הוא מופל בידי אישה והוביט.
המלך המכשף של אנגמר > בקולנוע

דמות המלך המכשף מופיעה כמעט בכל עיבוד קולנועי על ספרות טולקין, בסרט האנימציה "שיבת המלך" מאת רנקין/בס, כשמראהו הפיזי תואם את תיאוריו בספר: ראש בלתי נראה ומעליו מרחף כתר ועיני שני נוצצות, את קולו לדמות תרם ג'ון סטיבנסון.
בסרטי שר הטבעות של ניו ליין סינמה, בבימוי פיטר ג'קסון, המלך המכשף מגולם בידי לורנס מקוארה (אנ') ואת קולו תרם אנדי סירקיס, כאשר בשר הטבעות: אחוות הטבעת, את דמותו האנושית המופיעה בפרולוג הסרט, מגלם בן פרייס. באחוות הטבעת, מעשי רפאי הטבעת מתוארים אחרת מכפי שהם מופיעים בספר - בסרט הנאזגול נאבקים בדו-קרב חרבות מול אראגורן כאשר בספר אראגורן מתמודד עמם עם גזעי עץ בוערים. בסרט הם תוקפים את פרודו וארוון על גדות הברוינן, וארוון היא שמטביעה אותם בנהר. בשר הטבעות: שיבת המלך, המלך המכשף מופיע במינאס מורגול כשהוא רכוב על חיה מעופפת ומוביל את צבאו ולא מובילם רכוב על סוס שחור. בסרט מופיעים הבדלים נוספים לעומת הספר, אך מותו מתרחש כפי שמתואר בספר עצמו.
המלך-המכשף של אנגמר מופיע גם בסרט "ההוביט: מסע בלתי צפוי", כשהוא תוקף את רדגסט החום במבצר דול-גולדור. על פי ג'.ר.ר. טולקין, לאחר שממלכת אנגמר נפלה, המלך-המכשף גלה דרומה והקים את מבצרו, מינאס מורגול, אך בסרט חברי המועצה הלבנה מספרים כי הוא הועלה באש ונקבר בקבר חתום בכישוף, יחד עם להב מורגול.
המלך המכשף של אנגמר, כפי שמופיע בשר הטבעות מאת פיטר ג'קסון.
נקודה משולשת

דיאגרמת פאזות טמפרטורה-לחץ של מים.
הנקודה המשולשת היא שילוב של תנאים, שבהם יכול חומר להמצא בו-זמנית בשלושת מצבי הצבירה – מוצק, נוזל וגז. בתנאים אלו, האנרגיה של החומר בשלושת מצבי הצבירה זהה, לכן המצבים שקולים אנרגטית. נקודה זו מאופיינת בערכים מסוימים של צפיפות, לחץ וטמפרטורה הנקבעים על פי משוואת המצב של החומר. לכל חומר נקודה משולשת משלו.
כאשר מסתכלים על מעברים בין מצבי צבירה בלחץ של אטמוספירה אחת, מקבעים את הלחץ ומשנים את הטמפרטורה. אז ניתן לדבר באותה מידה על טמפרטורת רתיחה כמו על נקודת רתיחה, על טמפרטורת קיפאון כמו על נקודת קיפאון (או נקודת התכה). עם זאת, כאשר הלחץ משתנה, הטמפרטורה של נקודות אלו משתנה.
אם כן, נקודת הרתיחה היא עקומת דו-קיום של שני מצבי צבירה, במישור המתאר את הטמפרטורה והלחץ. בהתייחסות זו היא קרויה עקום הניזול. גם נקודת הקיפאון היא עקומה במישור זה. נקודת החיתוך של שתי העקומות היא הנקודה המשולשת.
הנקודה המשולשת למעשה מייצגת את הלחץ המינימלי שבו הפאזה הנוזלית יכולה להתקיים. בלחצים שמתחת לנקודה המשולשת (כמו בחלל החיצון), קרח מוצק שמחומם מומר ישירות לאדי מים, בתהליך שנקרא המראה. בלחצים שמעל לערך הלחץ בנקודה המשולשת, קרח שמחומם ניתך תחילה למים נוזליים, ולאחר מכן (בטמפרטורה גבוהה עוד יותר) רותח ויוצר אדים. האנתלפיה של תהליך ההמראה בסביבת הנקודה המשולשת שווה לסכום האנתלפיות של תהליך ההתכה ותהליך הרתיחה בקרבת הנקודה המשולשת. כיוון שכך, ניתן להסיק את משוואת עקומת ההמראה בסביבת הנקודה המשולשת מהתנהגות עקומת הרתיחה ועקומת הקיפאון, זאת באמצעות שימוש בקשר קלאוזיוס קלפרון.
חשיבותה של הנקודה המשולשת היא רבה, בייחוד מהבחינה המעשית. באמצעותה אפשר לכייל תרמומטר (מד-חום) או מכשירי מדידה אחרים. באמצעות הנקודה המשולשת של המים כוילה סקלת צלזיוס של הטמפרטורה.
הנקודה המשולשת של מים היא בטמפרטורה של 273.16 קלווין (או 0.01 מעלות צלזיוס) ולחץ של 611.2 פסקל (כ-0.006 אטמוספירות). צפיפות המים, שהיא קבועה, היא כ-1,000 קילוגרם למטר מעוקב. למים יש דיאגרמת פאזות לא טיפוסית – לעקום הקיפאון (המפריד בין הפאזה הנוזלית למוצקה) יש שיפוע שלילי – כאשר הטמפרטורה יורדת הלחץ שהם יוצרים עולה. אפקט זה הוא הודות לתכונה ייחודית של המים הנקראת "האנומליה של המים", והוא בא לידי ביטוי בכך שמים במצב צבירה מוצק (קרח) צפופים פחות ממים נוזליים.
ראו גם

מעבר פאזה
עקומת דו-קיום
מים
ניו יורק בלייד

| --- | --- |

 סוג:  עיתון שבועי ללהט"ב
 תדירות:  שבועון 
 פורמט:  טבלואיד, 52 עמודים
 מו"ל:  HX Media, LLC
 בעלים:  HX Media, LLC
 עורך ראשי:  טרנטון סטראוב
 תאריכי הופעה:  1997–2009 (כ־12 שנים)
 שפה:  אנגלית
 תפוצה:  100,000
 מדינה:  ארצות הברית
 thenewyorkblade.com
 
הניו יורק בלייד (באנגלית: The New York Blade) היה עיתון שבועי אמריקאי המיועד להומואים, לסביות, ביסקסואלים וטרנסג'נדרים (להט"ב) אשר יצא בניו יורק בין השנים 1997 ל-2009. העיתון הכיל חדשות, בידור, ושירות היכרויות לנשים וגברים.
היסטוריה

הניו יורק בלייד החל כמהדורה מקומית של וושינגטון בלייד. זהות המשקיעים בעיתון עוררה מהומה עם ההודעה על הקמתו, ובתחילת דרכו תקפו פעילים למען זכויות להט"ב את מקימיו לאחר שנודע כי איש העסקים ווילבור רוס יהיה מעורב בעיתון. בשנת 2001 נרכש הניו יורק בלייד, יחד עם וושינגטון בלייד, על ידי חברת עיתונות הלהט"ב "Window Media". בשנת 2007 הוא נמכר לחברת "HX Media".‏ בפברואר 2009 החליפה העיתונאית קאט לונג את מי ששימש כעורך הראשי עד אז, מונה טרנטון סטראוב. ביולי 2009 הופסקה הפצת העיתון, עת עמדה תפוצתו על 22,000 עותקים שחולקו חינם.
הערות שוליים

↑  Kurtz, Howard (6 באוקטובר 1997). "Straight Angle". The Washington Post. נבדק ב-2007-12-04. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  PR Newswire (23 במרץ 2001). "Window Media Purchases Washington Blade and New York Blade News". נבדק ב-2007-12-04. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  JENNIFER 8. LEE, New York Gay Newspaper Suspends Publication, The New York Times, July 1, 2009
ערך זה הוא קצרמרבנושא תקשורת ובנושא להט"ב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סטיות של פינגווינים

גיליון מספר 15
סטיות של פינגווינים היה פנזין קומיקס ומוזיקה ישראלי שיצא לאור בין השנים 1991–1998.
היסטוריה

הפנזין הוקם ב-1991 על ידי אייל בן משה ויואב סגל (משנת 1994 הוצא לאור ונערך על ידי ירון ניסקי ואמיתי סנדי מכפר סבא, כששניהם בני 17). הפנזין הגדיר את עצמו כ"מגזין הרוק והקומיקס לנוער ולגיל הזהב".
הפנזין עסק במין, מסרים פוליטיים שנויים במחלוקת, סאטירה, הומור שחור ואף בקצת נקרופיליה. חלק מהגיליונות עסקו באמנים ולהקות שהוציאו שירים פרובוקטיביים (ביניהם סדרני הדשא, שגיליון 17 הוקדש להם ועסק בפירוק הלהקה). סיפורים ידועים[דרוש מקור: ידועים למי?] מ"סטיות" הם למשל "לזקור ולא לשכוח" המספר על נער עם דרכים משונות להרים את אונו הגברי, ועוד גיבורים כגון "הערפד הפאסיבי", סיפור על ערפד עגמומי בשם דור, ונצח, ציידת ערפדים סקסית.
לאחר כשבע שנים של פעילות, בשנת 1998 הופסקה פעילות הפנזין. סך הכל יצאו 20 גיליונות, אך האחרון קוטלג כגיליון מספר 21.
הקשר למופע הארנבות של ד"ר קספר

חברי העיתון הושפעו מלהקת "מופע הארנבות של ד"ר קספר". חברי הלהקה צוירו במספר גיליונות ואף תוכנן לצייר קומיקס המבוסס על הרעיון של האלבום השני של הקספרים, שהיה אמור להיקרא "סיפורה של שילה". הרעיון היה לספר את סיפורה של נערה הלוקחת סם הזיה ונחטפת למין ארץ פלאות הזויה בתוך ראשה, בה היא מגלה תכונות חדשות בעצמה ומתמודדת פנים מול פנים עם פחדיה. עוד לפני שניסה העיתון ליצור עיבוד קומיקס לסיפור, ניסו הקספרים לעבד אותו לסרט. שני הניסיונות עלו בתוהו, ושי להב, סולן וקלידן הלהקה, הסביר את הסיבה: "כל מי שניסה לספר את הסיפור הזה לא מצליח להבין אותו, לקלוע בול".
הערות שוליים

↑  איתמר ב״ז, היום שבו יאזלו חלקי החילוף של מכונות הזירוקס, באתר ערב-רב, 18 ביולי 2014
סטרידור

סטרידור (על פי האקדמיה ללשון: שִׁרְנוּק; בכינוי עממי סטרידו; נקרא גם "שיעול נבחני"), הוא קול נשימה גבוה שלא מבית החזה, הנובע מזרימה טורבולנטית של אוויר בבית הקול. הסטרידור נגרם מהיצרות או חסימה בדרכי האוויר. אלו יכולים לנבוע מחפץ זר, דלקת מכסה הגרון, דלקת גרון, קנה נשימה וסימפונות ובעיקר מדלקת במיתרי הקול. לכן, לעיתים מכנים בשם "סטרידו" את הדלקת במיתרי הקול.
הסטרידור מופיע בעיקר בילדים בגילאי 2–6, בדרך כלל בלילה.
אבחון וטיפול

מטרת האבחון היא לברר האם הסטרידור פוגע מהותית באספקת החמצן לגוף החולה ובאם הסטרידור נמשך לאורך זמן, לזהות את מקורו. במקרים בהם מזוהה פגיעה חריפה באספקת החמצן, הטיפול הניתן הוא מתן חמצן, ובמקרים נדירים חמורים: צנרור קנה או פיום קנה.
זיהוי מקור הסטרידור נעשה על ידי ברונכוסקופיה, וצילומי רנטגן.
הערות שוליים

↑  שִׁרְנוּק במילון רפואה (תשנ"ט), באתר האקדמיה ללשון העברית
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
סטייה חברתית

סטייה חברתית היא התנהגות לא קונפורמית. הקביעה איזו התנהגות יש להגדיר כסוטה, אינה מובנת מאליה עקב היותה משתנה מתרבות לתרבות. עם זאת, היא מסתובבת תמיד סביב הפרת כללי תרבות נורמטיביים או מוסריים.
תפיסות ביחס לסטייה

האסכולה הפוזיטיביסטית טוענת שהסטייה היא ישות אובייקטיבית. קיימת הפרדה מוחלטת בין עבריין לשומר חוק. כלומר, חלק מבני האדם נולדים עם מטען גנטי שהופך אותם לעבריינים.
גישתו של אדווין סאת'רלנד(אנ') ("תאוריית ההתחברות הדיפרנציאלית") מציגה עמדה שונה: העבריינות היא תופעה נלמדת. סטייה נוצרת כאשר הלחץ לכיוון הפרת החוק חזק יותר מהגורמים המעודדים שמירה על החוק.
לדעת הנומינליסטים, ההתנהגות האנושית היא תחום מיוחד שאי אפשר לחקור בדרכים בהן חוקרים תופעות בטבע. לסטייה אין משמעות אובייקטיבית, אלא כזו המבוססת על מחשבות ורגשות. הסוטה הוא אדם שהדבקנו לו סטיגמה של סוטה, וסטייה היא התנהגות שהוגדרה על ידי החברה כהתנהגות סוטה.
לפי התפיסה הלגליסטית הנורמה היא החוק, והסטייה היא הפרה של חוק. במילים אחרות, הסטייה נקבעת על ידי נורמות מקומיות ולכן תהיה שונה ממקום למקום.
לטענת המודל הרפואי, הסוטה סובל מפתולוגיה. יש לו סימפטומים של מחלה, ולכן יש לטפל בו. תאוריה המבוססת על המודל הרפואי היא התאוריה הפסיכואנליטית של פרויד.
יחסיות הסטייה

סטייה היא מושג יחסי, קשה לקבוע תקנים או אמות מידה מוחלטות ביחס אליה:
התנהגות שהיא בבחינת סטייה בחברה מסוימת אינה בהכרח סטייה בחברה אחרת. קיימות אומנם מצוות אוניברסליות התופסות בכל חברה (הריגת אדם, פגיעה חמורה בסדר החברתי), אולם גם לגביהן יש הבדלים בולטים בין חברה לחברה, (בדואים, מוסלמים, יהדות) ואף בתוך חברה אחת במצבים שונים למשל הבדל בין מצבי שלום ומלחמה (בזמן מלחמה פגיעה בלוחם המוגדר כאויב היא מעשה לגיטימי). כלומר, כדי לקבוע אם נטילת חיים היא בבחינת סטייה, יש להשיב תחילה על כמה שאלות: מי נהרג, באילו נסיבות, על ידי מי ומדוע.
חז"ל הגדירו הגנה עצמית: "(אם) הבא להרגך – השכם להורגו". יש חברות שנורמות ההתנהגות שלהן מחייבות הריגה על רקע "גאולת דם", "חילול כבוד המשפחה" וכדומה. חברות רבות מטילות עונש מוות על עבירות פליליות מסוימות, ומעניקות לבית משפט סמכות להחליט על ביצוע ההוראה להרוג בשם הצדק וטובת החברה.
הריגת אדם אינה תמיד התנהגות סוטה הכרוכה בסנקציות. יחסיות סטייה בולטת על רקע ההבדל בין מערכות חברתיות־נורמטיביות שונות וגם על רקע תהליכי שינוי העוברים על חברה מסוימת אחת, התנהגות סוטה בתקופה אחת יכולה להיות לגיטימית בתקופה אחרת.
כל חברה ממיינת את הנורמות השונות ומקיימת מדרג של צווים וכללים חברתיים. במקביל פועלים בכל חברה מנגנוני פיקוח חברתי, המבקשים למנוע סטיות ונוקטים סנקציות חברתיות כלפי הסוטה לפי חומרת הסטייה.
ראו גם

טוטל הקטר - ספר ילדים רב-מכר משנת 1945, אשר המסר שלו תאם לרוח החינוכית של אותה עת, לחנך ילדים בנוקשות נגד סטייה חברתית.
אריק גוד, על הסטייה:הסוציולוגיה של שימוש בסמים, מיניות חריגה, עבריינות, מחלות-נפש ועוד.(תרגם: יורם שדה, עריכה מדעית: פנחס שטרן), תל אביב, האוניברסיטה הפתוחה, תשס"ג - 2002.
סופרמטיזם

ריבוע שחור, ציור של קזימיר מלביץ'
סופרמטיזם (1916), ציור של קזימיר מלביץ'
סופרמטיזם (מלטינית: supremus, עליון) הוא סגנון ציור ועיצוב אומנותי השייך לתנועת הקונסטרוקטיביזם שבאוונגרד רוסי. את המונח טבע האמן הרוסי קזימיר מלביץ'. סגנון הציור של הסופרמטיזם הוא אמנות מופשטת בסגנון גאומטרי.
בדומה לצייר וסילי קנדינסקי, גם מלאביץ' ראה בציור אמצעי להבעת רעיונות מטאפיזיים ונתן לצורות משמעות רוחנית.
בספרו "מקוביזם ופוטוריזם לסופרמטיזם - הריאליזם החדש באמנות", משנת 1913, כותב מלאביץ' כי:
"הצורות הסופרמטיסטיות הן הריאליזם החדש בציור. הן הוכחה לבניית צורות משום דבר. בנייה הנעשית על ידי השכל האינטואיטיבי [...] עברתי דרך האפס של הצורות והלכתי מעבר לאפס. כאשר הקובו-פוטוריזם מילא את תפקידו עברתי לסופרמטיזם, ליצירה לא פיגורטיבית". "בחלל הנרחב של מנוחה קוסמית הגעתי לאולם הלבן של היעדרות האובייקטים, שהוא הביטוי הנעלה ביותר ללא-כלום החשוף".
מלביץ טען כי את היווצרותו של הסופרמטיזם הוא חייב גם לאופרה הפוטוריסטית של Kruchenikh - "הניצחון על השמש" (1913) שבעבורה עיצב מלאביץ' תפאורה ובה רישום גאומטרי של ריבוע המחולק באלכסון לשני משולשים.