קוסמבי
היסטוריה

במהלך האלף השני לפני הספירה התקיימה באזור תרבות החרס הצבעוני בצבעי חום ואוֹכֶּר. קוסמבי הייתה אחת הערים הגדולות בהודו בתקופה הוודית המאוחרת ועד לסוף האימפריה המאורית ולאחר הכיבוש שנמשך עד לאימפריית הגופטה. היא הוקמה בשלהי התקופה הוודית ( 1,500 עד 500 לפני הספירה ),  על ידי שליטי ממלכת קורו כבירתם החדשה. בירת הקורו הראשונית הסטינאפור נהרסה בשיטפונות ומלך הקורו העביר את בירתו עם הנתינים לבירה החדשה שבנה ליד מפגש הנהרות הגנגס-יאמונה, במרחק של 56 ק"מ מהחלק הדרומי ביותר של ממלכת קורו, ליד העיר Prayagraj, שנקראה לפני כן Allahabad . העיר שגשגה מאוד בתקופת גאוטמה הבודהה ( סִידְּהָארְטְהַה גַאוּטַמָה ). באותה העת  התגוררו בעיר מספר רב של סוחרים עשירים. היא הייתה מרכז חשוב של סחורות ונוסעים מצפון מערב ומדרום. היא מוזכרת באופן בולט במסעות חייו של גאוטמה הבודהה.
מבחינה היסטורית, קוסמבי נשארה מרכז עירוני חזק במהלך התקופה המאורית ובתקופת הגופטה. עמודי הקיסר אשוקה (אנ') נמצאים בקוסמבי והן ב-Prayagraj . מיקומו הנוכחי של עמוד אשוקה בקוסמבי נמצא בתוך חורבות המבצר. דבר המעיד על קיומה של נוכחות צבאית מאורית באזור. העמוד באלאהבאד כולל צו שהוצא כלפי המהמטאס (Mahamattas הם אנשי דת ופקידי ממשל בדרגות גבוהות באימפריה המאורית) של קוסמבי, מחזק את העובדה שהוא היה ממוקם במקור בקוסמבי.
בצו לגבי הפילוג בקוסמבי (Minor Pillar Edict 2) נכתב: "המלך (הקיסר אשוקה) מורה לפקידי קוסמבי כך: ... דרכה של הסנגה (קהילת הנזירים הבודהיסטית), אסור שתינטש... כל מי שיפר את אחדות הסנגה, בין אם הוא נזיר או נזירה, מעתה ואילך, ייאלץ ללבוש בגדים לבנים ולגור במקום שמחוץ לסנגה."
בתקופה הפוסט-מוריאנית חברה שבטית בקוסמבי ( מחוז Prayagraj המודרני) יצרה מטבעות נחושת יצוקה עם ובלי סימני אגרוף. המטבע שלהם דומה לתוף דמארו (אנ'). כל המטבעות הדומות להם יוחסו לקוסמבי. למוזיאונים הודיים רבים, כמו המוזיאון הלאומי, יש מטבעות שכאלה באוספיהם.
השליט פושיאמיטרה שונגה (אנ') העביר את בירתו מפטליפוטרה (אנ') לקאושמבי. לאחר מותו, האימפריה חולקה (אולי בין בניו), לכמה שושלות מיטרה (אנ'). השושלת של קאושמבי הקימה הגמוניה על שטח רחב כולל מגאדה, ואולי גם קנאוג' (אנ').
כל המקורות מציינים את קוסמבי כאתר חשוב. יותר משלושת אלפים פסלי אבן נמצאו בקוסמבי ובאתרים העתיקים הסמוכים ל-7 Mainhai, Bhita, Mankunwar ו-Deoria. פסלים אלה שוכנים במוזיאון הזיכרון של פרופ' GR Sharma מהמחלקה להיסטוריה עתיקה, באוניברסיטת אלאהבאד, במוזיאון אלאהבאד ובמוזיאון הממלכתי בלאקנאו.
החפירות באתר הארכאולוגי של קוסמבי נעשו על ידי ההיסטוריון GR Sharma (אנ') מאוניברסיטת אלאהבאד בשנת 1949 ושוב בשנים 1951–1956. החפירות העלו כי ייתכן שהמקום נכבש כבר במאה ה-12 לפני הספירה. מיקומה הגאוגרפי האסטרטגי, עזר לעיר להתבלט כמרכז מסחר חשוב. לדברי ג'יימס היצמן, סוללת העפר שנערמה ונבנתה ככלי הגנה, הוקמה במאות ה-7 עד ה-5 לפני הספירה, לאחר מכן סוללת העפר חוזקה על ידי חומות לבנים ביצורים וסלעים, כולל מספר רב של מגדלים ושערים.  על פי הארכאולוג GR Sharma, אשר הוביל את החפירה הארכאולוגית בעיר, חיזוק הסוללה בחיפוי הלבנים התבצע בין השנים 1025 לפנה"ס עד 955 לפנה"ס והחפיר נחפר לכל המוקדם בין השנים 855 ל-815 לפנה"ס.  תיארוך פחמן-14 של פחם וכלים אחרים שנמצאו באתר, תארכו היסטורית את משך הכיבוש של העיר משנת 390 לפנה"ס עד 600 לספירה
קוסמבי הייתה עיר מבוצרת בצורת מלבן בלתי סדיר. החפירות בהריסות העיר גילו את קיומם של שערים בשלושה כיוונים, מזרח, מערב וצפון. לא ניתן לקבוע במדויק את מיקומו של השער הדרומי עקב שחיקה של מים כתוצאה משיטפונות שזרמו לנהר. מלבד המעוזים, השערים ותת-השערים, העיר הייתה מוקפת משלושה צדדים בחפיר, שאף על פי שהתמלא באדמת שחף במקומות שונים, עדיין ניתן להבחין בו בצד הצפוני. עם זאת, בנקודות מסוימות יש עדויות ליותר מחפיר אחד. העיר השתרעה לאורך שטח של כ-6.5 קילומטרים רבועים. בעיר ישנן עדויות נרחבות לעבודה בלבנים, מה שמצביע על צפיפות המבנים בעיר.
בכתבי הפרשניות הבודהיסטיים ישנן שתי סיבות לשם Kausambi/Kosambi. הפרשנות המועדפת יותר  היא שהעיר נקראה כך, משום שהיא נוסדה באתר התבודדות בטבע של נזירים (Hermitage) או בסמוך לו, שנכבש בזמנו על ידי החכם קוסומבה (vl Kusumbha). הפרשנות השנייה היא  שעצי נים מסוג אזדרכת הודית גדולים ומרשימים או עצי Kosammarukkhā צמחו בצפיפות בעיר ובסביבתה.