stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הארשה
התעלות

אחותו של הארשה, ראג'יאשרי, הייתה נשואה למלך המאוקארי, גרהאוורמן. המלך הזה, כמה שנים מאוחר יותר, הובס ונהרג על ידי המלך דוואגופטה ממלווה ולאחר מותו רג'יאשרי נתפסה ונכלאה על ידי המנצח. אחיו של הארשה, ראג'יאווארדאנה, אז המלך בסטנסווארה, לא יכול היה לקבל את העלבון הזה כלפי אחותו ומשפחתו. אז הוא צעד נגד דוואגופטה והביס אותו. עם זאת, שאשנקה, מלך גאודה במזרח בנגל, נכנס אז למגאדה כידיד של ראג'יאווארדהנה, אך היה בברית סודית עם מלך מאלווה. בהתאם לכך, שאשנקה רצחה את ראג'יאווארדאנה בבוגדני. בינתיים, ראג'יאשרי ברחה ליערות. כששמע על רצח אחיו, החליט הארשה מיד לצעוד נגד מלך גאודה הבוגדני, אך המערכה הזו נותרה בלתי חד משמעית ומעבר לנקודה שבה הוא פנה לאחור. הארשה עלה לכס המלכות בגיל 16. אחריותו הראשונה הייתה לחלץ את אחותו ולנקום את הרציחות של אחיו וגיסו. הוא הציל את אחותו כשהיא עמדה להצית את עצמה.
מלכות

כאשר צפון הודו חזרה לרפובליקות קטנות ולמדינות מלוכניות קטנות שנשלטו על ידי שליטי גופטה לאחר נפילת אימפריית הגופטה הקודמת, הארשה איחד את הרפובליקות הקטנות מפונג'אב למרכז הודו, ונציגיהן הכתירו אותו לקיסר באספה באפריל 606 שנתנה לו את תואר מהרג'אדהיראג'ה. הארשה הקים אימפריה שהביאה את כל צפון הודו לשלטונו. השקט והשגשוג ששררו הפכו את חצרו למרכז של קוסמופוליטיות, המושך אליו חוקרים, אמנים ומבקרים דתיים ממרחקים. הנוסע הסיני שוואנדזאנג ביקר בחצר הקיסרית של הארשה, וכתב תיאור חיובי מאוד, תוך ששיבח את צדקתו ונדיבותו.
פולאקשין השני הדף פלישה בראשות הארשה על גדות נרמדה בחורף 618–619. לאחר מכן פולאקשין עשה הסכם עם הארשה, כאשר נהר הנרמדה מוגדר כגבול בין אימפריית צ'לוקיה לזו של הארשווארדאנה.
שוואנדזאנג מתאר את האירוע כך:
בשנת 648, הקיסר הסיני טאנג טאיזונג שלח את וואנג שואנס להודו בתגובה לקיסר הארשה ששלח שגריר לסין. אולם פעם אחת בהודו, הוא גילה שהארשה מת והמלך החדש אלוונאשון (לכאורה ארונאסווה) תקף את וואנג ואת 30 פקודיו הרכובים. זה הוביל לכך שוואנג שואנס ברח לטיבט ולאחר מכן עלה על משלחת משותפת של למעלה מ-7,000 כוחות רגלים רכובים נפאלים ו-1,200 רגלים טיבטים והתקפה על המדינה ההודית ב-16 ביוני. הצלחת המתקפה הזו זיכתה את שואנס בתואר היוקרתי של "המאסטר הגדול לבית הדין הסוגר". הוא גם הבטיח שריד בודהיסטי מדווח לסין. 2,000 שבויים נלקחו ממגדה על ידי הכוחות הנפאלים והטיבטים בפיקוד של וואנג. כתבים טיבטים וסיניים מתארים את הפשיטה של וואנג שואנס על הודו עם חיילים טיבטים. נפאל הוכנעה על ידי המלך הטיבטי סונגטסן. המתחזה ההודי היה בין השבויים. המלחמה התרחשה בשנת 649. בקברו של טאיזונג היה פסל של המתחזה ההודי. שמו של המתחזה נרשם ברשומות הסיניות כ"Na-fu-ti O-lo-na-shuen" (דינאפודי הוא כנראה התייחסות לטיראבהוקטי)
שוואנדזאנג מזכיר שהארשה ניהל מלחמות כדי להביא את "חמש ההודו לנאמנות" תוך שש שנים. שוואנדזאנג משתמש במונח "חמש הודו" באופן לא עקבי, ומחיל אותו באופן שונה כדי להתייחס לשטחים של הארשה בצפון הודו או לכל תת-היבשת, המקובצת סביב מרכז הודו בארבעת הכיוונים. בהתבסס על הצהרה זו, היסטוריונים כגון ר.ק, מוקרג'י ו - ק.ו. וידיה תיארו את כיבושי הארשה בשנים 606–612 לספירה. אולם כיום ידוע שהארשה עסק במלחמות וכיבושים עוד מספר שנים. יתרה מכך, בין אם שוואנדזאנג השתמש במונח "חמש הודו" כדי לתאר את הטריטוריה של הארשה במובן צר או רחב יותר, ההצהרה שלו היא מוגזמת ולא ניתן להשתמש בה כדי להסיק מסקנות לגבי הטריטוריה האמיתית של הארשה. בעוד שהארשה היה הקיסר החזק ביותר של צפון הודו, הוא לא שלט בכל צפון הודו.
דת ומדיניות דת

כמו שליטים הודים עתיקים רבים אחרים, הארשה היה בררני בדעותיו ובשיטותיו הדתיים. חותמותיו מתארות את אבותיו כמתפללים לאל השמש ההינדי, סוריה, אחיו הבכור כבודהיסט, ואת עצמו כהינדי שיווי. כתובות הענקת האדמה שלו מתארות אותו כפאראמה-מהשווארה (החסיד העליון של שיווה). גם משורר החצר שלו באנה מתאר אותו כהינדי שיווי.
מחזהו של הארשה, נגנאנדה, מספר את סיפורה של הבודהיסטווה Jīmūtavāhavana, ופסוק המקרא בראשיתו מוקדש לבודהה, המתואר בפעולת ההבסה של מארה (עד כדי כך ששני הפסוקים, יחד עם פסוק שלישי, נשמרים בנפרד גם ב - תרגום טיבטי בתור *Mārajit-stotra). בת זוגו של שיווה גאורי ממלאת תפקיד חשוב במחזה, ומעלה את הגיבור לחיים באמצעות כוחה האלוהי.
לפי המטייל הבודהיסטי הסיני שוואנדזאנג, הארשה היה בודהיסט אדוק. שוואנדזאנג קובע כי הארשה אסר על שחיטת בעלי חיים למאכל, ובנה מנזרים במקומות שבהם ביקר גאוטמה בודהה. הוא הקים כמה אלפי סטופות בגובה 100 רגל על גדות נהר הגנגס, ובנה אכסניות מטופחות למטיילים ולאנשים עניים בכבישים מהירים ברחבי הודו. הוא ארגן אספה שנתית של חוקרים עולמיים, והעניק להם נדבות צדקה. כל חמש שנים, הוא ערך עצרת גדולה בשם מוקשה. שוואנדזאנג מתאר גם פסטיבל דתי בן 21 יום שאורגן על ידי הארשה בקניאקוביה ; במהלך הפסטיבל הזה, הארשה ומלכיו הכפופים ערכו טקסים יומיים לפני פסל זהב בגודל טבעי של בודהה.
מכיוון שהרשומות של הארשה עצמו מתארות אותו כהינדי שיווי, המרתו לבודהיזם הייתה מתרחשת, אם בכלל, בחלק המאוחר של חייו. אפילו שוואנדזאנג קובע שהארשה התנשא על חוקרים מכל הדתות, לא רק נזירים בודהיסטים. על פי היסטוריונים כמו ס.ר. גויאל ו - ס.ו. סוהוני, הארשה היה באופן אישי הינדי שיווי והחסות שלו לבודהיסטים הטעה את שוואנדזאנג להציג אותו כבודהיסט.
יכולת ספרותית

האמונה הרווחת היא שהארשה הוא מחברם של שלושה מחזות בסנסקריט Ratnavali, Nagananda ו־Priyadarsika. בעוד שחלק מאמינים (למשל, מאמאטה בקאוויאפרקשה) שדווקא, אחד ממשוררי החצר של הארשה, הוא שכתב את המחזות כעמלה בתשלום, ונדי דוניגר "שוכנעה, עם זאת, שהמלך הארשה באמת כתב את המחזות... בעצמו. "
בתרבות נפוצה

סרט אילם הודי משנת 1926, Samrat Shiladitya, על הקיסר. בוים על ידי מוהאן דיירם בהבני.
ראו גם

ממלכת סוראסנה
היסטוריה של הודו
ויל הייר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  30 במרץ 1919 Elkins, ארצות הברית 
 פטירה:  31 באוגוסט 1997 (בגיל 78) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1944 
 פרופיל ב-IMDb
 
ויל ט. הייר (באנגלית: Will T. Hare;‏ 30 במרץ 1916 – 31 באוגוסט 1997) היה שחקן אמריקאי.
קריירה

הייר החל את הקריירה שלו בגיל 15. לאחר שהשתתף בכמה הצגות, הופעת הבכורה שלו בקולנוע הייתה ב"הנאשם" של אלפרד היצ'קוק ב-1956. הוא השתתף בסרטים "השפעת קרני גמא על ציפורני החתול" (1972), "רוז" (1979), "הפרש החשמלי" (1979), "הנינג'ה" (1981), "עיני האש" (1983), "לילה שקט, לילה קטלני" (1984), "הטייס" (1985), בחזרה לעתיד (1985, בתור ניצב) ועוד. הייר היה גם חבר פעיל בגילדת שחקני המסך במשך כמה שנים וגם באולפן השחקנים, שם נפטר מהתקף לב ב-31 באוגוסט 1997, במהלך חזרה.
פילמוגרפיה נבחרת

| שנה | שם | דמות |
| --- | --- | --- |
| 1954–1955 | "המתנה הגדולה" | הרולד מתיוס |
| 1956 | "הנאשם" | ריימונד מקאבה |
| 1962 | "בלי זה את זה" | אבא |
| 1972 | "השפעת קרני גמא על ציפורני החתול" | איש זבל |
| 1977 | "Black Oak Conspiracy" | Doc Roades |
| 1978 | "השמיים יכולים לחכות" | רופא |
| 1979 | "Butch and Sundance: The Early Days" |  |
| 1979 | "רוז" | מר לאונרד |
| 1979 | "הפרש החשמלי" | גאס |
| 1981 | "הנינג'ה" | דולרים |
| 1981 | "מטבעות מן השמיים" | האב אברסון |
| 1983 | "עיני האש" | קלווין |
| 1984 | "לילה שקט וקטלני" | סבא |
| 1985 | "הטייס" | זקן |
| 1985 | "בחזרה לעתיד" | אבא פיבודי |
| 1986 | "ונדטה" | השופט ווטרס |
| 1990 | "Grim Prairie Tales" | לי |
| 1993 | "אני ורוניקה" | אדום |
| 1998 | "מלכת האספסוף" | האב דויל |
הערות שוליים

↑  "United States Social Security Death Index Will T Hare". FamilySearch. נבדק ב-2 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Will Hare, 81, a Founder of Actors Studio (Published 1997)" (באנגלית). 1997-09-16. נבדק ב-2024-12-31.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 7318 8914  LCCN: n2009075141  VIAF: 102944918   WorldCat (עם VIAF): 102944918 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ויל הייר".
תחנת לורנטינה (מטרו רומא)

| --- | --- |

  נגיש לאנשים בעלי מוגבלות מוטורית
 מידע על הבנייה
 חנוכת התחנה:  9 בפברואר 1955
 מיקום
 מיקום:  V.le della Stazione Laurentina / V. L. Gaurico, I-00143 Roma 
 מדינה:  איטליה איטליה
 קואורדינטות:  41°49′37″N 12°28′52″E﻿ / ﻿41.82694°N 12.48111°E﻿ / 41.82694; 12.48111
 אתרים סמוכים:  בית החולים סנט'אוגניו מנזר טרה פונטה
 תחנות סמוכות:   EUR פרמי
 מידע על התחנה
 סוג התחנה:  תת-קרקעית
 בעלים:  ATAC
 רציפים:  2 רציפים צדדיים
 קווים העוברים בתחנה:    קו B
  (למפת רומא מוגדלת) תחנת לורנטינה(למפת רומא רגילה) תחנת לורנטינה he
 
לורנטינה היא תחנה בקו B של המטרו של רומא .
היסטוריה

התחנה תוכננה בשנות ה-30 כמגרש סחורות עבור הקטע האחרון של הרכבת המטרופולינית לתערוכה האוניברסלית ב-1942. עם תום המלחמה הוחלט לנטוש את פרויקט חצר הסחורות, לאור הגידול בתנועה והיותה ממוקמת באחת הדרכים הרומיות החשובות, וגם בגלל ששכונת ה־EUR החלה להתבסס כמחוז הפיננסי של הבירה, ומושכת עליה אלפי עובדים בכל יום. יתר על כן, האזור נהנה מחיבור מהיר ותכוף עם מרכז רומא ותחנת טרמיני. בשנים הראשונות של הפעילות, לאור התנועה המועטה ונוכחות של מסילה אחת בלבד בקטע שבין תחנת לורנטינה לתחנת אה. אוּ. אֵר פרמי, הופחתה התדירות ל־12-15 דקות. ברם עם גידול התנועה בקו B והתחלת עבודות הבנייה בקטע טרמיני - רבּיבּיה, היה צורך לפתח את הקטע שנפתח ב-1955. על כן הוחלט על מבנה מחדש עבור תחנת לורנטינה שכלל את הכפלת הפלטפורמת, חיפוי מפלס הרציף והקמת מבנה חדש יותר אשר יהיה פשוט יותר לתפעלו, ובו ניתן יהיה להציב משרדים וחניון מחלף גדול. התחנה נסגרה בסוף שנות השמונים על מנת לאפשר את ביצוע העבודות.
בשנת-1990 נגמרו העבודות על הקו וניתן היה לפתוח את התחנה מחדש. למרות זאת, הפתיחה הכוללת של צומת החליפין שהובטח בפרויקט המקורי תתבצע בשלבים מאוחרים יותר, שיימשכו תקופה של 14 שנים, כך שלמעשה, בתקופה מסלולם של האוטובוסים החוץ-עירוניים של COTRAL הסתיים בוויאלה אמריקה, ובכך הגיע לתחנת EUR פרמי של קו B. לאחר סיום העבודות כל מערך האוטובוסים חזר לסדרו הישן.
התחנה כיום היא אחת מהתחנות העמוסות ביותר, בגלל כמות האוטובוסים האדירה שעוברת בה ומשרתים את כלל האזור שמדרום לגראנד ראקורדו אנולרה, התחנה סובלת מצפיפות מסוימת בשעות העומס. אל הרציפים הוסף חלק אחרון, המורכב מ-3 מסילות להיפוך רכבות, הנמצא בתעלה פתוחה. בתחילה תוכננה הרחבה מזרחה לכיוון אזור וינייה מוראטה, אך בהתחשב בפיתוח אזורי המגורים חשבו להאריך את הקו דרומה לטריגוריה, בשנת 2013 הרחבה זו בוטלה על ידי בחירה המכונה "מסדרון ניידות", כלומר נתיב כפול מוגן לאוטובוסים וטרוליבוסים.
שירותים

בתחנה יש:
מכונת כרטיסים אוטומטית
משרד הכרטיסים בדלפק
שירותים
בר
תחבורה ציבורית העוברת בסמוך לתחנה

תחנת אוטובוס של ATAC ו־COTRAL
תחנת טרוליבוס ATAC (לורנטינה, קו 74 )
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  "Storia stazione Laurentina".
↑  "Eur-Tor de' Cenci ed Eur Laurentina-Tor Pagnotta".
Electric Ladyland

Electric Ladyland הוא אלבום האולפן השלישי והאחרון של The Jimi Hendrix Experience, שיצא לאור באוקטובר 1968. הוא האלבום המצליח ביותר של הלהקה מבחינה מסחרית והיחיד שהגיע למקום הראשון, יצא לאור על ידי רפרייז רקורדס בארצות הברית ב-16 באוקטובר 1968, ועל ידי טראק רקורדס בבריטניה תשעה ימים לאחר מכן. באמצע נובמבר, האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים המובילים של בילבורד, ושהה שם שבועיים. בבריטניה הגיע השיר למקום ה-6, שם שהה 12 שבועות במצעד הבריטי.
Electric Ladyland כולל גרסת כיסוי לשיר "All Along the Watchtower" של בוב דילן, שהפך לסינגל הנמכר ביותר של הלהקה, והגיע למקום השישי בבריטניה ולמקום ה-20 בארצות הברית. אף על פי שהאלבום בלבל את המבקרים עם יציאתו, הוא נחשב מאז לאחת מיצירותיו הטובות ביותר של הנדריקס ולאחד האלבומים הגדולים בכל הזמנים, והופיע ברשימות שונות של "האלבומים הגדולים ביותר", כולל רשימת 100 האלבומים הגדולים ביותר של Q משנת 2003 ומהדורות שונות של רשימת "500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים" של הרולינג סטון. שבו הוא דורג במקום ה-53 בגרסה מ-2020.
הקלטה והפקה

The Experience החלו להקליט את Electric Ladyland במספר אולפנים בארצות הברית ובבריטניה בין יולי 1967 לינואר 1968. ההקלטות חודשו ב-18 באפריל 1968, באולפני רקורד פלאנט בניו יורק, עם צ'אס צ'נדלר כמפיק וטכנאי ההקלטה אדי קרמר וגארי קלגרן.
הנדריקס היה מפורסם בפרפקציוניזם הסטודיו שלו; הוא והמתופף מיטש מיטשל הקליטו מעל 50 טייקים של "Gypsy Eyes" במשך שלושה סשנים. הנדריקס היה חסר ביטחון לגבי קולו ולעיתים קרובות הקליט את שירתו מוסתרת מאחורי מסכי האולפן. הוא שר קולות רקע בעצמו בשיר הנושא ובשיר "Long Hot Summer Night". ככל שההקלטות התקדמו, צ'נדלר נעשה מתוסכל מהפרפקציוניזם של הנדריקס ומדרישותיו לטייקים חוזרים ונשנים.
הנדריקס איפשר לחברים ולאורחים להצטרף אליהם לאולפן, מה שתרם לסביבה כאוטית וצפופה בחדר הבקרה והוביל את צ'נדלר לנתק את יחסיו המקצועיים עם הנדריקס. הבסיסט נואל רדינג נזכר: "היו טונות של אנשים באולפן; לא יכולת לזוז. זו הייתה מסיבה, לא פגישה".
רדינג, שהקים להקה משלו באמצע 1968, Fat Mattress, התקשה יותר ויותר למלא את התחייבויותיו עם The Experience, ולכן הנדריקס ניגן רבים מתפקידי הבס. על עטיפת האלבום נכתב כי הוא "הופק ובוים על ידי ג'ימי הנדריקס", מה שהפריע לצ'נדלר מכיוון שהפיק חלק מהשירים. האלבום הכפול היה האלבום היחיד של הלהקה שהופק כולו בסטריאו.
הנדריקס התנסה בשילובים אחרים של מוזיקאים, כולל ג'ק קסידי מג'פרסון איירפליין וסטיב וינווד מטראפיק, שניגנו בס ועל האורגן, בהתאמה, בג'אם בלוז איטי בן 15 הדקות "Voodoo Chile". במרץ 1968 הצטרף אליו על הבמה במועדון הסצנה בניו יורק ג'ים מוריסון מהדלתות ובתחילת אפריל הופיע הנדריקס בג'אם מאולתר עם בי בי קינג, אל קופר ואלווין בישופ.
רשימת רצועות

| צד א'> מס' | צד א'> שם | צד א'> משך | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | ... And the Gods Made Love  | 1:19 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Have You Ever Been (To Electric Ladyland)  | 2:08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Crosstown Traffic  | 2:25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Voodoo Chile  | 14:50 |  |  |  |  |  |  |  |
| צד ב'> מס' | צד ב'> שם | צד ב'> משך | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Little Miss Strange  | 2:47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Long Hot Summer Night  | 3:21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Come On (Part 1)  | 4:04 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Gypsy Eyes  | 3:38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Burning of the Midnight Lamp  | 3:33 |  |  |  |  |  |  |  |
| צד ג'> מס' | צד ג'> שם | צד ג'> משך | צד ג'>  | צד ג'>  | צד ג'>  | צד ג'>  | צד ג'>  | צד ג'>  | צד ג'>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Rainy Day, Dream Away  | 3:39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | 1983... (A Merman I Should Turn to Be)  | 13:25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Moon, Turn the Tides....Gently Gently Away  | 0:58 |  |  |  |  |  |  |  |
| צד ד'> מס' | צד ד'> שם | צד ד'> משך | צד ד'>  | צד ד'>  | צד ד'>  | צד ד'>  | צד ד'>  | צד ד'>  | צד ד'>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Still Raining, Still Dreaming  | 4:19 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | House Burning Down  | 4:26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | All Along the Watchtower  | 3:54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Voodoo Child (Slight Return)  | 5:06 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 73:56 |  |  |  |  |  |  |  |
משתתפים

הקרדיטים נלקחו מתווי הקומפקט דיסק של MCA משנת 1993.
The Jimi Hendrix Experience
ג'ימי הנדריקס - שירה, גיטרות, פסנתר, כלי הקשה, צ'מבלו חשמלי; גיטרה בס בשירים "Have You Ever Been (To Electric Ladyland)", "Long Hot Summer Night", "Gypsy Eyes", "1983...", "House Burning Down" ו-"All Along the Watchtower"; מסרק ונייר ב-"Crosstown Traffic"
נואל רדינג - גיטרה בס, קולות רקע בשירים "Crosstown Traffic", "Little Miss Strange", "Come On", "Burning of the Midnight Lamp" ו-"Voodoo Child (Slight Return)"; גיטרה אקוסטית ושירה מובילה בשיר "Little Miss Strange"
מיטש מיטשל - תופים, כלי הקשה, קולות רקע בכל השירים למעט "Rainy Day, Dream Away" ו-"Still Raining, Still Dreaming"; שירה מובילה בשיר "Little Miss Strange"
מוזיקאים נוספים
אל קופר - פסנתר בשיר "Long Hot Summer Night"
דייב מייסון - גיטרה בעלת שנים-עשר מיתרים בשיר "All Along the Watchtower", קולות רקע בשיר "Crosstown Traffic"
סטיב וינווד - אורגן האמונד בשיר "Voodoo Chile"
ג'ק קסידי - גיטרה בס בשיר "Voodoo Chile"
פרדי סמית' - סקסופון טנור בשירים "Rainy Day, Dream Away" ו-"Still Raining, Still Dreaming"
מייק פיניגן - אורגן בשירים "Rainy Day, Dream Away" ו-"Still Raining, Still Dreaming"
באדי מיילס - תופים בשירים "Rainy Day, Dream Away" ו-"Still Raining, Still Dreaming"
לארי פוקט - קונגה בשירים "Rainy Day, Dream Away" ו-"Still Raining, Still Dreaming"
כריס ווד - חליל על "1983... (A Merman I Should Turn to Be)"
בריאן ג'ונס - כלי הקשה בשיר "All Along the Watchtower"
The Sweet Inspirations - קולות רקע בשיר "Burning of the Midnight Lamp"
ייצור
ג'ימי הנדריקס - מפיק, מיקס, עיבודים, הערות הוצאה לאור בארצות הברית
אדי קרמר, גארי קלגרן - טכנאי הקלטה, מיקסינג
דייוויד קינג - עיצוב אלבום בריטי
דייוויד מונטגומרי - צילום עטיפה פנימית של אלבום בריטי
קארל פריס - עיצוב עטיפת האלבום האמריקאי
אד ת'ראשר - ניהול אמנותי אמריקאי
לינדה איסטמן, דייוויד סיגל - צילום עטיפת האלבום האמריקאי
הערות שוליים

↑  Ultimate Classic Rock StaffUltimate Classic Rock Staff, Top 40 Blues Rock Albums, Ultimate Classic Rock, ‏2024-01-25 (באנגלית)
↑  John McDermott, Eddie Kramer, Billy Cox, Ultimate Hendrix: An Illustrated Encyclopedia of Live Concerts and Sessions, Hal Leonard Corporation, 2009, עמ' 55, 82, 87, ISBN 978-0-87930-938-1. (באנגלית)
↑  Harry Shapiro, Michael Heatley, Roger Mayer, Jimi Hendrix Gear, Voyageur Press, עמ' 102–103, ISBN 978-1-61060-421-5. (באנגלית)
↑  John McDermott, Eddie Kramer, Billy Cox, Ultimate Hendrix: An Illustrated Encyclopedia of Live Concerts and Sessions, Hal Leonard Corporation, 2009, עמ' 98–100, ISBN 978-0-87930-938-1. (באנגלית)
↑  Electric Ladyland, MCAD 10895, 1993, liner notes.
1 2 3 4  Harry Shapiro, Michael Heatley, Roger Mayer, Jimi Hendrix Gear, Voyageur Press, עמ' 102, ISBN 978-1-61060-421-5. (באנגלית)
↑  Keith Shadwick, Jimi Hendrix: Musician, Hal Leonard Corporation, 2003, עמ' 157, ISBN 978-0-87930-764-6. (באנגלית)
↑  Paul Trynka, Tony Bacon, Rock Hardware, Hal Leonard Corporation, 1996, ISBN 978-0-87930-428-7. (באנגלית)
↑  Harry Shapiro, Michael Heatley, Roger Mayer, Jimi Hendrix Gear, Voyageur Press, עמ' 103, ISBN 978-1-61060-421-5. (באנגלית)
↑  Johnny Black, Jimi Hendrix, Thunder's Mouth Press, 1999-10-20, עמ' 137, ISBN 978-1-56025-240-5
↑  Keith Shadwick, Jimi Hendrix: Musician, Hal Leonard Corporation, 2003, עמ' 146, ISBN 978-0-87930-764-6. (באנגלית)
↑  John McDermott, Eddie Kramer, Hendrix: setting the record straight, New York, NY: Warner Books, 1992, עמ' 106–107, ISBN 978-0-446-39431-4
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 47ba2d59-5544-34a4-b108-dc08c0956298
פורט גרין (נאראגאנסט, רוד איילנד)

| --- | --- |
פורט גרין
פורט גרין
 מידע כללי
 תאריך הקמה:  1794 
 מיקום
 מדינה:  רוד איילנד רוד איילנד, ארצות הברית ארצות הברית
 מיקום:  איסטון׳ס פוינט 
 קואורדינטות:  41°22′53″N 71°29′00″W﻿ / ﻿41.381388888889°N 71.483333333333°W﻿ / 41.381388888889; -71.483333333333
  (למפת רוד איילנד מוגדלת) פרובידנס ווריק קרנסטון פוטאקט וונסוקט סאות' קינגסטאון מסצ'וסטס קונטיקט האוקיינוס האטלנטיפורט גרין(למפת רוד איילנד רגילה) פרובידנס ווריק קרנסטון פוטאקט וונסוקט סאות' קינגסטאון מסצ'וסטס קונטיקט האוקיינוס האטלנטיפורט גרין
 
פורט גרין (באנגלית: Fort Greene) הוא מתקן מילואים של צבא ארצות הברית באזור פוינט ג'ודית בנאראגאנסט, רוד איילנד. במהלך מלחמת העולם השנייה, החל משנת 1940, שימש המבצר להגנה על החוף, ויחד עם פורט צ'רץ'(אנ') בליטל קומפטון(אנ') שממזרח לו הם החליפו את כל ההגנות הקודמות של תותחים כבדים בהגנת הנמל הטבעי של מפרץ נאראגאנסט. המצודה נקראת על שם הגנרל נתנאל גרין ממלחמת העצמאות של ארצות הברית, שנולד ברוד איילנד.
היסטוריה

פורט גרין נבנה כחלק ממודרניזציה כללית של הגנות החוף בארצות הברית(אנ'), שהחלה בשנת 1940, עם פרוץ המלחמה באירופה והמערכה על צרפת ועל ארצות השפלה. המטרה הייתה להחליף את כל כלי הנשק הכבדים הקודמים, שרובם היו בני יותר מ-35 שנים, בתותחים ארוכי טווח לשעבר של חיל הים בקליבר 16 אינץ'/50 מארק 2(אנ'). כלי נשק קלים יותר הוחלפו בתותחי 6 אינץ'(אנ') על מיגון בזווית גבוהה. כרכרות ברבטות. ותותחי 16 אינץ' הוצבו בבונקרים מכוסים, כדי להגן מפני תקיפה אווירית.
המצודה נועדה להגן על הגישות למפרץ נאראגאנסט כחלק מהגנת הנמל של מפרץ נאראגאנסט, ועם טווח של למעלה מ-40 קילומטר, הוא יכול היה להגן גם על הגישות המזרחיות למצר לונג איילנד. כך גם מפורט צ'רץ' שבליטל קומפטון ליד סאקונאט פוינט. לצורך זה הוצבו בפורט גרין גם תותחי 155 מ"מ נגררים, על פלטפורמות בטון מעגליות.
בשנים 1939-1942 נרכשו שלוש שמורות עבור פורט גרין, אשר נודעו בתחילה בשם השמורה הצבאית פוינט ג'ודית. השמורה המזרחית הייתה במרכז השמורה הנוכחית, המשמשת כמתקן המילואים של הצבא בפורט גרין; השמורה המערבית היא הפארק הלאומי של הדייגים הנוכחי; והשמורה הדרומית הייתה ליד המגדלור של פוינט ג'ודית.
ב-1947, עם סיום המלחמה, נגרטו התותחים של פורט גרין יחד עם כמעט כל שאר כלי הנשק הארטילרי של הגנת החוף של ארצות הברית.
המצודה כיום

סוללת תותחים 16 אינץ' לשעבר (BCN 109), שמעולם לא הייתה חמושה, נמצאת במגרש הקמפינג של Fishermen's Memorial State Park בשמורה המערבית לשעבר, יחד עם בונקר מערכת בקרת האש של ארטילרית החוף. מתקן המילואים של הצבא בפורט גרין, בשמורה המזרחית, כולל את הסוללה לשעבר בגודל 16 אינץ' המילטון. סוללת התותחים 6 אינץ' לשעבר (BCN 211) נותרה ליד המגדלור של פוינט ג'ודית, בשמורה הדרומית לשעבר, שגם היא חלק מהפארק הלאומי. אנדרטת הדייגים נמצאת בסמוך לבונקר, ואחד מקוביות התותחים נמצא בחוף (השחוק מאד) מול BCN 211 (ראו את שטח BCN 211 בפרק גלריה).
גלריה

עמדת תותח 6 אינץ' ב-BCN 211, בשמורה הדרומית לשעבר בפורט גרין.
בונקר תחמושת ובקרת אש עבור BCN 211, בשמורה הדרומית לשעבר בפורט גרין.
מגדל בקרת אש לשעבר הדומה לסילו, בשמורה המערבית לשעבר בפורט גרין.
תותח 16 אינץ' מהסוג שהיו מוצבים בפורט גרין.
ביאורים

↑  כאן מדובר ב-Fort Greene, Narragansett, Rhode Island. קיימות מספר מצודות נוספות בשם פורט גרין בארצות הברית, ראו Fort Greene (disambiguation) בוויקיפדיה באנגלית.
↑  ברבט הוא תומך שריון עגול מגן לצריח תותח כבד. מדובר בפלטפורמה בתוך ביצור שמוגבהת מספיק כדי שתותחים שהוצבו עליה יוכלו לירות. סימוכין בריטניקה כאן.
↑  להמחשת האפשרות הזו, ראו מפת האזור וקו הראייה בין פורט גרין לפתחה המזרחית של מצר לונג איילנד, כאן.
↑  מפה דומה שמראה את יכולת הירי מפורט צ'רץ' שממזרח לפורט גרין, לפתחה המזרחית של מצר לונג איילנד, ראו כאן.
הערות שוליים

1 2  Final Operational Range Assessment Program Report Fort Nathaniel Greene, Rhode Island, EA Engineering, Science, and Technology, Inc. October, 2012 via WayBackMachine
1 2  Fort Greene (Rhode Island): Fort Greene in Narragansett, Military-History.Fandom.Com
1 2  Berhow, Mark A., ed. 2004. American Seacoast Defenses, A Reference Guide (Second ed.). CDSG Press, p. 205
↑  Conn, Stetson; Engelman, Rose C.; Fairchild, Byron 2000. Guarding the United States and its Outposts. United States Army in World War II. Washington, D.C.: Center of Military History, United States Army.: pp.47-54
↑  Lewis, Emanuel Raymond 1979. Seacoast Fortifications of the United States. Annapolis: Leeward Publications: p. 132
תחנת קולוסיאום (מטרו רומא)

| --- | --- |

  נגיש לאנשים בעלי מוגבלות מוטורית
 מידע על הבנייה
 חנוכת התחנה:  9 בפברואר 1955
 מיקום
 מיקום:  Piazza del Colosseo 
 מדינה:  איטליה איטליה
 קואורדינטות:  41°53′29″N 12°29′29″E﻿ / ﻿41.89139°N 12.49139°E﻿ / 41.89139; 12.49139
 אתרים סמוכים:   הקולוסיאום, פורום רומאנום, פורי אימפריאלי, גבעת צ'ליו, קשת קונסטנטינוס, מקדש ונוס ורומא, שער טיטוס, ארמון הזהב
 תחנות סמוכות:   קאבור,  קירקוס מקסימוס
 מידע על התחנה
 סוג התחנה:  תת-קרקעית
 בעלים:  ATAC
 רציפים:  2 רציפים צדדיים
 קווים העוברים בתחנה:    קו B   קו C (רציף C עתיד להיפתח ב-2025)
  (למפת רומא מוגדלת) תחנת קולוסיאום(למפת רומא רגילה) תחנת קולוסיאום
 
קולוסיאום היא תחנה בקו B של המטרו של רומא.
היסטוריה

התחנה תוכננה בתוך המקטע הראשון טרמיני - לורנטינה על מנת להציע חיבור מהיר בין מרכז העיר לרובע אירופה החדש שנוצר והוגדר כאתר של התערוכה האוניברסלית של 1942, שבוטלה לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה. עם כניסתה של איטליה למלחמה ב-1940 העבודות הושעו והתחדשו רק ב-1948.
התחנה נחנכה יחד עם הקטע הראשון של קו B ב-9 בפברואר 1955, ונפתחה לקהל ביום למחרת.
כחלק מפרויקט ארטמטרו רומא, חלק מהחדרים הפנימיים של התחנה עוטרו בפסיפסים שיצרו על ידי פיירו דורציו, קנת' נולנד ואמיל שומאכר.
באפריל 2013 החלו עבודות הבנייה של תחנת קולוסיאום להחלפה עם קו המטרו C, שסיומן צפוי בין יוני לאוקטובר 2025.
תמונות

הפסיפסים המוצגים על גרם המדרגות
הכניסה לתחנה
שירותים

מכונת כרטיסים אוטומטית
שֵׁרוּתִים
תחבורה ציבורית העוברת בסמוך לתחנה

תחנת אוטובוס ATAC
תחנת החשמלית (קולוסיאום/סלווי נ., קו 3)
הערות שוליים

↑  "Metro C, approvato progetto definitivo variante Fori Imperiali". 8 בדצמבר 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Roma, ancora ritardi per la Metro C a Colosseo: niente Giubileo, slitta tutto". 13 באפריל 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
הקולוסיאום ועבודות הבנייה על המחלף העתידי עם קו C.

נכון להיום עבודות אלו צפויות להסתיים בשנת 2025
סופרמרין סוויפט

סופרמרין סוויפט (באנגלית: Supermarine Swift) הוא מטוס קרב, חד-מושבי, סילוני מתוצרת חברת סופרמרין הבריטית.
המטוס פותח במהלך שנות ה-40 וה-50 (הדור הראשון) על בסיס הסופרמרין אטקר, ונכנס לשירות חיל האוויר המלכותי בשנת 1954 כמטוס יירוט. הסוויפט נחשב למטוס מהיר ואווירודינאמי במיוחד ואף שבר את שיא המהירות ב-26 בספטמבר 1953 כאשר הגיע למהירות 1,187 קמ"ש, למרות זאת הוא נהנה משירות מצומצם רק בשלוש טייסות בחיל האוויר המלכותי וכבר ב-1967 הוצא משירות לטובת ההוקר האנטר שהיה אמין ויציב מכנית בהרבה מהסוויפט.