stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קגושימה
היסטוריה

קגושימה הייתה מרכז הטריטוריה של הסמוראים של משפחת שימאזו מסוף המאה ה-12 כאשר מינאמוטו נו יוריטומו השתלט על יפן. העיר הייתה נמל מסחרי פעיל כבר עם תחילת תקופת אדו, שעה שהפכה רשמית לבירת ההאן של שימאזו, האן סצומה. סמל העיר הנוכחי (המופיע גם בדגלה) מבוסס על הקא-מון של שימאזו שיוצרים את צורה האות "市"( (שי שפירושה "עיר"). המגע הראשון בין יפנים לאירופאים התחולל קרוב לעיר כאשר סוחרים פורטוגזים הגיעו לאי טנגשימה ב-1543. הנצרות חדרה לראשונה ליפן דרך קגושימה, הנמל הראשון ביפן אליו הגיע המיסיונר הישועי פרנסיסקו חאווייר באוגוסט 1549, והעיר הייתה מרכז חשוב של הפעילות הנוצרית ביפן לפני שדת זו נאסרה ביפן בסוף המאה ה-16 ותחילת המאה ה-17.
למרות האיסור על סחר בינלאומי (סאקוקו) שכפתה שוגונות טוקוגאווה המשיך המסחר בעיר לפרוח והיא שגשגה וסצומה המשיכה להיות בין הפייפים החזקים והעשירים ביותר ביפן. העיר לא שמשה רק כמרכז הפוליטי של סצומה אלא גם של ממלכת ריוקיו (שמרכזה באוקינאווה) שהייתה ואסאל של סצומה והקימה בעיר מבנה שגרירות שנועד לטפל ביחסים שבין שתי הישויות הפוליטיות ולשכן מבקרים ונציגים מטעם הממלכה.
קגושימה הופגזה על ידי הצי המלכותי הבריטי באוגוסט 1863 על מנת להעניש את הדאימיו של סצומה בשל חלקו ברצח צ'ארלס לנוקס ריצ'רדסון (Charles Lennox Richardson) בדרך טוקאידו (דרך עתיקה שחיברה בין אדו (כיום טוקיו) לקיוטו) וסירובו לשלם פיצויים.
בהכירה בעליונות הטכנולוגיה המערבית הבריחה משפחת שימאזו 17 צעירים ב-1865 ללימודים בבריטניה, בניגוד להנחיות הסגר של שוגונות טוקוגאווה. כשחזרו אלו ליפן החלה ביפן המהפכה התעשייתית. לכבודם הוקמה אנדרטה מול תחנת הרכבת של העיר.
קגושימה היא עיר הולדתם של שני מצביאים ידועים בתולדות יפן המודרנית: טקמורי סאיגו, מנהיג מרד סצומה בתקופת מייג'י שאף נהרג במקום ב-1877 בקרב האחרון של המרד, והיהאצ'ירו טוגו, אדמירל יפני ששירת כמפקד הכוחות הכללי של הצי המאוחד והצי הראשון של יפן שהביסו את הצי הרוסי הקיסרי במלחמת רוסיה–יפן.
העיר סבלה משני אסונות טבע במאה ה-20. הר הגעש סקורג'ימה שמעבר למפרץ התפרץ ב-1914 והעיר כוסתה במעטה אפר געשי, אך בלא נזקים אחרים ברכוש או בנפש. ב-6 באוגוסט 1993 גרמו הגשמים העזים לשיטפונות שבהם נספו 49 איש.
היסטוריה > תחבורה

לעיר אפשר להגיע בדרך האוויר הים והיבשה. כ-30 קילומטרים צפונית מזרחית ממרכז קגושימה פועל נמל התעופה הבינלאומי "נמל קגושימה" (鹿児島空港‏ 31°48′12″N 130°43′01″E﻿ / ﻿31.80333°N 130.71694°E﻿ / 31.80333; 130.71694), קוד יאט"א KOJ. מנמל התעופה יוצאות טיסות בעיקר לנמלי תעופה ביפן, אבל גם ליעדים בקוריאה הדרומית ובסין. העיר היא הנקודה הדרומית ביותר אליה מגיעה רכבת הקליע, השינקנסן, בעקבות השלמת המסילה במרץ 2004. קו קיושו שינקנסן מסתיים בתחנת הרכבת "קגושימה צ'ואו" (鹿児島中央). ניתן להגיע לעיר גם בקווי אוטובוסים היוצאים מאוסקה ומקובה. בקגושימה פועל אחד מנמלי המעבורות העמוסים ביותר ביפן המקשר את איי יפן עם הארכיפלג של אוקינאווה ועם אוסקה.
בעיר פועל קו אוטובוסים מיוחד לתיירים המבצע סיבוב מעגלי באתרי התיירות המרכזיים, וכן פועלים בעיר קווי טראם, אוטובוסים ומוניות.
אקלים

האקלים בקגושימה הוא סובטרופי לח, המאופיין בחורפים קרים, יבשים יחסית, אביבים חמימים גשומים, קייצים חמים גשומים וסתווים נוחים גשומים.
| אקלים בקגושימה> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בקגושימה> ינואר.12.6.4.1.79.4 | אקלים בקגושימה> פברואר.13.5.5.4.104.9 | אקלים בקגושימה> מרץ.16.5.8.0.180.7 | אקלים בקגושימה> אפריל.21.3.12.6.227.7 | אקלים בקגושימה> מאי.24.5.16.7.232.2 | אקלים בקגושימה> יוני.27.2.20.6.442.9 | אקלים בקגושימה> יולי.31.5.24.9.313.5 | אקלים בקגושימה> אוגוסט.32.0.25.1.224.4 | אקלים בקגושימה> ספטמבר.29.7.22.4.227.4 | אקלים בקגושימה> אוקטובר.25.1.16.9.104.6 | אקלים בקגושימה> נובמבר.19.9.11.5.73.8 | אקלים בקגושימה> דצמבר.15.0.6.1.67.5 | אקלים בקגושימה> שנה.22.4.14.5.2,279 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור:
אתרי תיירות

אתרי התיירות העיקריים בעיר הם:
הר הגעש סקורג'ימה – תוואי הנוף הבולט באזור. סקורג'ימה הוא הר געש פעיל וניתן להגיע אליו במעבורת מקגושימה. הגישה ללוע הר הגעש אסורה (למעשה אסור להתקרב לטווח של פחות מ-2 ק"מ מהלוע), אבל יש כמה מצפים על ההר (דוגמת מצפה יונוהירה).
טירת צורומארו – לשעבר טירתם של משפחת שימאזו ששלטה על אזור סצומה עד לרסטורציה של מייג'י. הטירה נהרסה במרד סצומה וכיום נותרו ממנה רק החפיר וחומה. באתר הוקם מוזיאון התרבות המחוזי של קגושימה (ריימיקן) שבו מוצגים העוקבים אחרי מקורם והתפתחותם של התושבים הראשונים בדרום קיושו עד לרסטורציה של מייג'י.
האקוואריום של קגושימה – מוצגים חיים של בעלי חיים החיים בים הסובב את קגושימה, טריגונים, טונה, כריש לווייתני וכו'.
סנגן-אן – פארק שהוקם לפני 300 שנים על ידי משפחת שימאזו הכולל גנים נטועים, בריכות, פלגים ומפלי מים. בתחומי הפארק גם החווילה של המשפחה ומוזיאון המכיל מוצגים הקשורים להיסטוריה בת 700 שנים של משפחת שימאזו.
מוזיאון נגאשימה – מוזיאון אומנות פרטי הכולל בנוסף ליצירות של אמנים מערביים דוגמת פיקאסו ומארק שאגאל גם יצירות של אמנים מקומיים, ואוסף של כלים מחרסינת סצומה לבנה מהמאה ה-19 וכלים שימושיים מחרסינת סצומה שחורה שנוצרו בין המאה ה-17 למאה ה-20.
כנסיית פרנסיסקו חאווייר – שם הכנסייה מזכיר את העובדה שקגושימה הייתה הנמל הראשון ביפן אליו הגיע פרנסיסקו חאווייר באוגוסט 1549 במטרה להחדיר את הנצרות הקתולית למדינה.
פארק אישיבאשי (石橋記念公園) – פארק היסטורי מסוף המאה ה-19.
הגנים הבוטניים של קגושימה (石橋記念公園) – גן בוטני שנפתח ב-1971
אתרי תיירות > פסטיבלים

בין הפסטיבלים הנערכים בעיר, פסטיבל אוהרה שנערך לראשונה ב-1949 ונערך מאז כל שנה בימים 2 ו-3 בנובמבר. במסגרת החגיגות יש מחולות ציבוריים ברחוב הראשי שבהן משתתפים עד אלף רקדנים. פסטיבלים נוספים כוללים את "פסטיבל שריפת המטריות" ו"פסטיבל רוקוגאצו-טו" הנערך ביולי במקדשים שבעיר המוארים בפנסים מיוחדים.
אתרי תיירות > מסחר ומזון

בעיר יש כמה רובעי מסחר ומרכזי קניות גדולים דוגמת מרכז הקניות אמו פלאזה (アミュプラザ鹿児島) הצמוד לתחנת הרכבת המרכזית שעליו מותקן גלגל ענק בגובה של 91 מטרים המכונה אמורן (アミュラン) שמשיאו נשקף נוף העיר והר סקורג'ימה. המסעדות הרבות שבעיר מגישות מאכלים המבוססים על המטבח האזורי של מחוז סצומה (מחוז היסטורי, כיום הוא חלקו המערבי של מחוז קגושימה): "קיבי" (סוג של דג קטן); גרסה מקומית של טונקאצו – בשר חזיר מטוגן בקרמל בניגוד לגרסה מקובלת דמוית השניצל עם פירורי לחם; צלופח מעושן; "קארוקן" – עוגות מתוקות העשויות מבטטה מאודה וקמח אורז; ומרק ראמן המבוסס על אטריות עבות והכולל בנוסף לטונקאצו ציר עוף וירק ומוגש יחד עם צנון דאיקון כבוש. צנוני הדאיקון הגדלים בקרקע הגעשית של סקורג'ימה מכונים צנון סקורג'ימה (桜島大根) ומגיעים לממדים גדולים במיוחד. עד לקוטר של כחצי מטר ומשקל של 45 ק"ג ורשומים בספר השיאים של גינס כצנונים הגדולים בעולם.
ערים תאומות

לקגושימה ברית ערים תאומות עם
איטליה נאפולי, איטליה
אוסטרליה פרת', אוסטרליה
ארצות הברית מיאמי, פלורידה, ארצות הברית
וברית ידידות עם
הרפובליקה העממית של סין צ'אנגשה, הרפובליקה העממית של סין
הערות שוליים

↑  Chris Rowthorn, Japan, Edition 11, Lonely Planet, 2009, ISBN 1741790425, page 730
↑  [http://www.koj-ab.co.jp/english/index.html אתר האינטרנט של הנמל
↑  / 平年値（年・月ごとの値 הסוכנות המטאורולוגית של יפן
↑  Festival & Events האתר הרשמי של העיר מפרט עוד כמה פסטיבלים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007547790905171  CiNii: DA03346271  GND: 4308810-7  LCCN: n80051371  MusicBrainz: 8c660e01-1898-4440-868d-36635c483d82  NDL: 00285571  NKC: ge590901  VIAF: 259893432   WorldCat (עם VIAF): 259893432 
גני סנגן-אן
קו ויקטוריה

קו ויקטוריה (באנגלית: Victoria line) הוא קו ברכבת התחתית של לונדון, שעובר בין בריקסטון בדרום לונדון לבין וולתאמסטו (אנ') בצפון מזרח העיר, דרך רובע וסט אנד. צבע הקו במפת הרכבת התחתית של לונדון הוא כחול בהיר. הקו נבנה בשנות ה-60 של המאה ה-20, והיה לקו הראשון בלונדון, שנבנה כולו מתחת לאדמה. בניית הקו נועדה להקל את העומס על קווים אחרים, בעיקר על קו פיקדילי ועל הקו הצפוני.
היסטוריה > תכנון

ההצעה הראשונה להפעלת קו רכבת באזור זה הופיעה על תוכנית "מחוז לונדון" שפורסמה בשנת 1943. ב־1948 הציעה ועדת התחבורה הבריטית (BTC) הקמת קו חדש של רכבת תחתית, שיקל על העומס במרכז העיר.
היסטוריה > שם הקו

השם "קו ויקטוריה" נקבע רק בשנת 1955; בתחילה הקו תוכנן להיקרא "קו וואלאמסון" או "קו וסט אנד", אך לבסוף בהחלטת מועצת המנהלים נקרא הקו "קו ויקטוריה".
נתונים ומספרים

קו ויקטוריה הוא הקו הראשון בלונדון שכל מסלולו עובר מתחת לקרקע. הוא נפתח בשנת 1968 והורחב משמעותית ב-2009. אורכו של הקו הוא 21 ק"מ והוא עוצר ב-16 תחנות. הקו משרת 200 מיליון נוסעים בשנה והוא הקו השישי העמוס ביותר. החל משנת 2017 התרחב השירות והתדירות עמדה לשתי דקות בין נסיעה לנסיעה ובשעות השיא ל־36 רכבות לשעה.
הערות שוליים

↑  "LU Performance Data Almanac". Transport for London. Archived from the original on 3 August 2012. Retrieved 1 August 2012
↑  "Londonist Ltd – Last 1967 Victoria Line Train". YouTube. 3 July 2011. Retrieved 23 October 2018.
↑  Victoria Line marks 50th birthday, BBC News (באנגלית)
↑  Dan Templeton (26 May 2017). "New Victoria Line timetable increases frequency". International Railway Journal. Retrieved 14 July 2017.
תחנת פימליקו הייתה החלק האחרון של קו ויקטוריה להיפתח, והיא התחנה היחידה של הקו שאינה מחלף.
2009 צינור מלאי בוויקטוריה קו של Northumberland פארק דיפו
למפת תחנות קווי הרכבת התחתית של לונדון המלאה ראו: מפת הרכבת התחתית של לונדון.
קרי סטרוג

קרי אליסון סטרוג-פישר (באנגלית: Kerri Allyson Strug-Fischer; נולדה ב-19 בנובמבר 1977) היא מתעמלת אמריקאית-יהודיה בעבר. היא אלופה אולימפית (אטלנטה 1996). שותפה למדליית הזהב האולימפית הראשונה של נבחרת ארצות הברית בהתעמלות נשים בתחרות הקבוצתית. תיזכר בשל הנחיתה המושלמת שלה על רגל אחת בתרגיל סוס הקפיצות למרות הפציעה שלה בקרסול וכן כשנלקחה בזרועותיו של מאמנה, בלה קארולי, לדוכן המנצחות.
ביוגרפיה

סטרוג נולדה וגדלה בטוסון אריזונה. היא החלה להתאמן בגיל 3 ולהשתתף בתחרויות בגיל 8. היא התאמנה בהדרכתו של ג'ים גולט ובשנת 1991 עברה ליוסטון טקסס והחלה להתאמן בהדרכתו של בלה קארולי.
באולימפיאדת ברצלונה (1992) הייתה סטרוג הספורטאית הצעירה ביותר במשלחת האמריקאית במשחקים אלו וזכתה במדליית ארד בתחרות הקבוצתית בהתעמלות מכשירים.
באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכתה סטרוג במדליית זהב בתחרות הקבוצתית בזכות נחישותה וההקרבה הרבה שלה ולמרות שסבלה מפציעה בקרסול. בתרגיל האחרון שלה ושל הנבחרת על סוס הקפיצות היא ביצעה אותו היטב לאחר שנחתה על רגל אחת בלבד. בשל הפציעה היא לא יכלה להמשיך בתחרויות ולנסות לזכות במדליות נוספות, וזאת למרות שעלתה במספר תחרויות לגמרים. היא עלתה ראשונה בתרגיל הקרקע, רביעית בתרגיל הקפיצות ושביעית בתחרות הקרב רב אישי.
סטרוג הפכה לגיבורה לאומית בשל ההקרבה שלה בתרגיל הקפיצות שהעניק את מדליית הזהב בתחרות הקבוצתית בהתעמלות מכשירים לנשים לארצות הברית לראשונה בתולדותיה, הפעם השנייה הייתה באולימפיאדת לונדון (2012).
קירגנגה

| --- | --- |

 מדינה:  הודו הודו
 מדינה:  הימאצ'ל פרדש
 מחוז:  מחוז קולו (אנ')
 תאריך ייסוד:  2010 
 גובה:  2,800 מטרים
 קואורדינטות:  31°59′36″N 77°30′37″E﻿ / ﻿31.993430°N 77.510227°E﻿ / 31.993430; 77.510227
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הודו מוגדלת) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודיקירגנגה(למפת הודו רגילה) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודיקירגנגה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קירגנגה (באנגלית: Khirganga) הוא כפר במחוז קולו (אנ') במדינת הימאצ'ל פרדש שבהודו. הכפר ממוקם בגובה כ-3,000 מטרים מעל פני הים בעמק פרוואטי (אנ'). הכפר מבודד מכפרי האזור וההגעה לשם היא רגלית. הדרך לכפר עוברת סמוך לנהר פרוואטי (אנ').
קירגנגה הוא טרק פופולרי בקרב מטיילים ונחשב כחלק משביל החומוס. בכפר יש מעיינות חמים שנחשבים קדושים.
ב-1999 נהרג עמיחי כהן כשמעד ונפל בדרך לכפר. ביולי 2007 נרצח סמוך לכפר דרור שק מטייל ישראלי בן 23. ב-21 ביולי 2009 נעלם עמיחי שטיינמץ שטייל לבדו באזור וככל הנראה נרצח.
גלריה

שלט במקום מותו של עמיחי כהן
הערות שוליים

↑  מסע בהודו בעקבות עמיחי - GoTravel, באתר www.gotravel.co.il
↑  מטייל ישראלי נרצח סמוך לכפר בצפון הודו, באתר ynet, 16 ביולי 2007
↑  אמילי עמרוסי, תעלומת עמיחי שטיינמץ, באתר ישראל היום, 1 באוקטובר 2014
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בהודו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קרחון סלסור

| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 אורך:  140 ק"מ לפחות
 רוחב:  90 ק"מ
 קואורדינטות:  79°50′00″S 28°30′00″W﻿ / ﻿79.8333°S 28.5°W﻿ / -79.8333; -28.5
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון סלסור(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון סלסור
 
קרחון סְלֶסוֹר (באנגלית: Slessor Glacier) הוא קרחון שאורכו לפחות 140 ק"מ ורוחבו 90 ק"מ, הזורם מערבה אל תוך מדף הקרח רון-פילכנר מצפון לרכס שקלטון. הקרחון נצפה לראשונה מן האוויר ומופה במסגרת המשלחת הטראנס-אנטארקטית של חבר העמים הבריטי בשנת 1956. המשלחת קראה לו על שם מרשל חיל האוויר המלכותי סר ג'ון סלסור, יו"ר ועדת המשלחת.
הערות שוליים

↑  קרחון סלסור, אנטארקטיקה, אתר: שמות גאוגרפיים
קו וטזל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 ביולי 1992 (בן 32) Pittsburg, ארצות הברית 
 שם לידה:  רופיר מדיסון קו וטזל
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת המדינה טרלטון 
 סוגה:  מוזיקת קאנטרי
 www.koewetzelmusic.com
 
רופיר מדיסון קו וטזל (באנגלית: Ropyr Madison Koe Wetzel; נולד ב-14 ביולי 1992) הוא זמר-יוצר קאנטרי אמריקאי.
ביוגרפיה

וטזל נולד ב-14 ביולי 1992 בפיטסבורג, מזרח טקסס. את העניין שלו במוזיקה עוררה אמו, זמרת שלקחה אותו לסיבובי הופעות מגיל צעיר. בתחילה וטזל איזן ספורט ומוזיקה במהלך נעוריו, אך התמקד בסופו של דבר במוזיקה לאחר שעזב את אוניברסיטת טרלטון סטייט בשנת 2012. הוא הקים את הלהקה Koe Wetzel & the Konvicts, והוציא את המיני-אלבום הראשון שלהם, Love and Lies, ביוני 2012.
ב-5 בינואר 2015 הוציא לאור את אלבום הבכורה שלו, Out on Parole, איתו צבר קהל מאזינים משמעותי.
ב-17 באוגוסט 2016 הוציא לאור את אלבומו השני, Noise Complaint. אלבום זה הוא שביסס את מעמדו בתור כוכב בטקסס, שכולל רצועות פופולריות כמו "February 28, 2016", "Something to Talk About" ו-"Tell It All Town".
ב-15 בדצמבר 2017 הוציא לאור את הסינגל "Austin".
ב-21 ביוני 2019 יצא לאור אלבומו השלישי, Harold Saul High.
ב-30 ביוני 2020 הוציא לאור את הסינגל "Sunday or Munday". ב-20 בנובמבר הוציא לאור את אלבומו הרביעי Sellout. האלבום היה הראשון שלו תחת הוצאת חברת תקליטים גדולה. שם האלבום מתייחס לחששות לגבי פגיעה ביושרה האמנותית שלו עם חוזה הקלטות גדול.
ב-8 באפריל 2022 הוציא לאור את הסינגל "April Showers". ב-26 באוגוסט הוציא לאור את הסינגל "Creeps". ב-16 בספטמבר הוציא את האלבום Hell Paso.
ב-13 בינואר 2023 השתתף בסינגל "Wasted" של דיפלו יחד עם קודאק בלאק. ב-21 באפריל השתתף בסינגל "That's Why We Fight" של אלה לנגלי. ב-1 בדצמבר הוציא את המיני אלבום Koe Wetzel Presents... Wetzel's Wonderland.
ב-8 במרץ 2024 הוציא לאור את הסינגל "Damn Near Normal". ב-12 באפריל הוציא את הסינגל "Lives (Black Cat) 9". ב-17 במאי הוציא את הסינגל "Sweet Dreams". ב-7 ביוני הוציא את הסינגל "High Road" בהשתתפות ג'סי מורף.
סגנון מוזיקלי והשפעות

וטזל הוא מוזיקאי קאנטרי הידוע בשילוב השפעות קאנטרי, גראנג', רוק אנד רול וראפ במוזיקה שלו. החינוך של וטזל כלל חשיפה למוזיקת קאנטרי של שנות ה-90 מאמו וראפ מאביו. הוא גילה את מוזיקת הגראנג', במיוחד את נירוונה, כשהיה תלמיד בכיתה ח', מה שהותיר השפעה מתמשכת על הסגנון המוזיקלי שלו.
דיסקוגרפיה

2015: Out on Parole
2016: Noise Complaint
2019: Harold Saul High
2020: Sellout
2022: Hell Paso
2024: 9 Lives
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Koe Wetzel Songs, Albums, Reviews, Bio & More ..., AllMusic (באנגלית)
1 2 3  Angela StefanoAngela Stefano, Interview: Koe Wetzel Sticks to His Guns on First Major-Label Album, 'Sellout', Taste of Country, ‏2020-11-20 (באנגלית)
↑  Daniel Durchholz | Special to the Post-Dispatch, Outlaw country artist Koe Wetzel has moved to a major label, but don't call him a sellout, STLtoday.com, ‏2021-06-16 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: cf59723d-febb-4481-9b9b-3cb2c7f2a7e6 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קו וטזל".
קירגיזסטן במשחקים הפאראלימפיים

קירגיזסטן השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באטלנטה (1996), כששלחה למשחקים שני ספורטאים, ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע. במשחקי החורף השתתפה קירגיזסטן לראשונה במשחקים הפאראלימפיים סוצ'י (2014).
היסטוריה

המתחרים ששלחה קירגיזסטן למשחקים הפאראלימפיים השונים התחרו כולם בתחרויות הרמת כוח. המשלחות אותן שלחה המדינה למשחקים לאורך השנים היו תמיד קטנות בגודלן, ומעולם לא עלו על שלושה ספורטאים. במשלחותיה של המדינה ייצגו אותה גברים בלבד ומעולם לא נשלחה ספורטאית. הספורטאים הנכים אותם שלחה קירגיזסטן למשחקים מעולם לא זכו במדליה פאראלימפית, ולא הגיעו להישגים ספורטיביים משמעותיים.
ראו גם

קירגיזסטן במשחקים האולימפיים
קירגיזסטן במשחקים האולימפיים לנוער
הערות שוליים

↑  רשימת המשתתפים במשחקים באטלנטה
קרדלה

| --- | --- |

כיכר העיר
 מדינה:  אסטוניה אסטוניה
 מחוז:  היו
 ראש העיר:  גיאורג לינקוב
 שטח:  4.5 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  2,921 (1 בינואר 2024)
  ‑ צפיפות:  830.20 נפש לקמ"ר (2004)
 קואורדינטות:  59°00′N 22°45′E﻿ / ﻿59°N 22.75°E﻿ / 59; 22.75
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אסטוניה מוגדלת) טאלין נארווה טרטו ולגה קורסארה פרנו ויליאנדי רקוורה פאידה וורו פינלנד לטביה רוסיה הים הבלטיקרדלה(למפת אסטוניה רגילה) טאלין נארווה טרטו ולגה קורסארה פרנו ויליאנדי רקוורה פאידה וורו פינלנד לטביה רוסיה הים הבלטיקרדלה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מבנה מכבי האש ההיסטורי, כיום מרכז מידע לתיירים
כנסיית יוחנן המטביל הלותרנית בעיר משנת 1863
קרדלה (באסטונית: Kärdla) היא בירת מחוז היו והעיר היחידה באי האסטוני היומאה. קרדלה משמשת כיום כבירת הנפה הכפרית היומאה.
גאוגרפיה

קרדלה מוקפת כולה בידי נפת פהלפה ומפרץ טָרֵסְטֶה. היא ממוקמת בחופו הצפון-מזרחי של היומה. בכיוון דרום-מזרח לעיר נמצא מכתש קרדלה, אשר קוטרו 7 ק"מ והוא בן 455 מיליון שנים בערך (אורדוביק עליון). המכתש אינו נראה מעל פני האדמה. מספר נחלים קטנים זורמים דרך העיר. יש גם בארות ארטזיות בקרדלה.
היסטוריה

בשנת 1564 מוזכר הכפר קרטילבי Kärtillby לראשונה בכתובים. תושביו היו שוודים. הם הגיעו, ככל הנראה, כבר במאה ה-14 מאזורים דוברי שוודית בפינלנד לאי היומאה.
בשנת 1470 העניק אדון המסדר הליבוני, יוהאן וולטוס פון הרזה, סמכויות נרחבות לתושבים, בעיקר שחרורם ממעמד הצמיתים.
במאה ה-18 השתוללה המגפה השחורה באי. רבים מתושבים קרדלה נספו ובשנת 1810 כמעט ולא נותרו שוודים ביישוב, שנספח תחת השם "קרטלהוף" Kertelhof ליישוב הסמוך פרטסי (Partsi).
קרדלה התפתחה רבות בזכות מפעל טקסטיל שהקימו האחים פטר לודוויג והיינריך גאורג לבית אונגרן-שטרנברג בשנת 1830. האחים היו גרמנים-בלטים וקיבלו סיוע כספי מחברה בטאלין (Clayhills & Co). המפעל העסיק בראשיתו 210 עובדים. המפעל (משנת 1874, Dago-Kertelsche Tuchfabrik) נמנה עם הגדולים בכל אסטוניה ונודע באיכות מוצריו. בשנת 1913  העסיק כ-600 עובדים (כמחצית מאוכלוסיית האי).
בשנים 1860 - 1883 פעל בקרדלה גם מפעל מכונות גדול.
בשנת 1849 נבנה ביישוב גם נמל.
קרדלה הוכרזה כעיר באופן רשמי בשנת 1938.
בית החרושת לטקסטיל הולאם בדצמבר 1940 בעקבות הכיבוש הסובייטי של אסטוניה ושינה את שמו.
בנייני המפעל ההיסטוריים נהרסו ברובם על ידי הצבא האדום בקיץ 1941 במהלך נסיגתו מפני ההתקפה הגרמנית על ברית המועצות.
במהלך הקרבות בין הצבא האדום לוורמאכט במלחמת העולם השנייה, בשנת 1944, הופצצה קרדלה מן האוויר ועקב כך נהרסו הנמל ובתים רבים.
הבניינים היחידים שנותרו בנמל הישן הם המחסן וחנות הצמר של המפעל.
השחזור של המרינה בקרדלה הסתיים בסוף 2013. במרינה החדשה יכולים לעגון 80 כלי שיט. המרינה מוגנת מרוחות ומציעה מגוון שירותים.
קרדלה שימשה עד לרפורמה המנהלית ב-2017 כנפה עירונית ומשמשת כיום כבירת הנפה הכפרית (Hiiumaa Parish).
דמוגרפיה

| שנה | אוכלוסייה |
| --- | --- |
2011: 3,050
2000: 3,672
1989: 4,126
1979: 3,426
1970: 2969
1959: 2,688
1939: 1,524
1934: 1,454
1922: 1,580
1897: 1,718
כיום

מרכז החיים והבילוי של תושבי האי סובב סביב קרדלה. בעיירה שני מוסדות וותיקים המושכים אליהם תיירים ומקומיים כאחד. לב העיירה - קפה Gahwa המהווה מרכז לאמנים רבים מכל אסטוניה וRannapaargu מסעדה וותיקה במבנה ייחודי השוכן על החוף.
הערות שוליים

↑  [https://www.visitestonia.com/en/kardla-marina visit estonia
Official tourist information website], Kärdla Marina
| הנפות והיישובים של מחוז היו |
| --- | --- | --- |
| נפות כפריות | היומאה |  |
| נפות לשעבר | אמאסטה • היו • פיהאלפה • קורגסארה • קיינה (נפה כפרית) • קרדלה (נפה עירונית) |  |
| יישובים | קורגסארה • קיינה • קרדלה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567398005171  GND: 1048030830  LCCN: n90697123  MusicBrainz: 12882a11-da5e-4ac8-b241-715a61bce2ec  SUDOC: 067079709  VIAF: 135001850   WorldCat (עם VIAF): 135001850
קסטלו (רובע)

| --- | --- |

כנסיית סן זכריה
 מדינה:  איטליה איטליה
 מחוז:  ונטו ונטו
 קואורדינטות:  45°26′08″N 12°20′55″E﻿ / ﻿45.435694°N 12.3485°E﻿ / 45.435694; 12.3485 
 אזור זמן:  UTC+1
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
קסטלו (באיטלקית: Castello) הוא הגדול מבין ששת רובעי העיר ונציה שבאיטליה.
היסטוריה

הרובע החל להתפתח במאה ה-13 לאחר הקמת המספנות הימיות של צי רפובליקת ונציה באי איזולה ג'מיני (אף שהייתה התיישבות קטנה באי סן פייטרו די קסטלו – על שמו קרויי הרובע, כבר החל מהמאה השמינית).
עם השנים גדלו המספנות והפכו למתחם הארסנאלה החוצה את הרובע – מתחם שהיה הבסיס הימי הגדול ביותר באירופה עד המאה ה-15. בצפון הרובע נבנו מנזרים רבים.
לאחר כיבוש העיר ונציה על ידי נפוליאון בונפרטה בשנת 1797, הוקמו בתחומי הרובע גנים נרחבים – כיום גני הביאנלה, וכן יובש הים והוקם האי סנט'אלנה.
אתרים עיקריים

ברובע ממוקם הסקולה די סן מרקו והסקולה של סן ג'ורג'ו דגלי סקבוני וכן הכנסיות סנטי ג'ובאני אי פאולו, כנסיית לה פייטה וכנסיית סן זכריה, בה קבור על פי המסורת הנוצרית זכריה הקדוש.
הערות שוליים

|  ונציה |
| --- | --- | --- |
| אתרים | האוניברסיטה הבינלאומית • הגטו • התעלה הגדולה • כיכר סן מרקו • מסטרה • בית הכנסת הספרדי • בית הכנסת האיטלקי • הארי'ז בר • קפה פלוריאן • קפה לאבנה • ריאלטו |  |
| כנסיות | בזיליקת סן מרקו • איל רדנטורה • סן ג'ורג'ו מג'ורה • סן זכריה • סן פולו • סנטה מריה דלה סאלוטה • סנטה מריה פורמוזה • סן סטאה • סנטה מריה גלוריוזה דיי פרארי • סן סלבדור • סן סמואלה • סנטה מריה דיי מיראקולי • סן ג'ורג'ו דיי גרקי • מדונה דל'אורטו |  |
| מבנים | ארמון הדוג'ה • הארסנאלה • הקמפנילה • פאלאצו בארבאריגו • פאלאצו ג'וסטי • פאלאצו גרימאני • פאלאצו דולפין מאנין • פאלאצו טייפולו • פאלאצו מורו לין • פאלאצו פונטאנה רצוניקו • פאלאצו פוסקארי • פאלאצו פוסקארי קונטריני • פאלאצו פיזאני גריטי • פאלאצו פיזאני מורטה • פלאצו פיזאני א סן סטפאנו • פאלאצו קאוואלי-פרנקטי • קא' דא מוסטו • פאלאצי בארבארו • פאלאצו דאריו • פונדאקו דיי טדסקי • קא' ונדראמין קאלרגי • קא' סגרדו |  |
| מוזיאונים | אוסף פגי גוגנהיים • גלריית האקדמיה • מוזיאון קורר • פאלאצו גראסי • קא' ד'אורו • קא' פזארו • קא' רצוניקו • פונדאקו דיי טורקי |  |
| גשרים | גשר האנחות • גשר האקדמיה • גשר החירות • גשר הציצים • גשר ריאלטו • גשר קלטרווה |  |
| איים עיקריים בלגונת ונציה | בוראנו • ג'ודקה • לידו • מוראנו • מצורבו • סן ג'ורג'ו מג'ורה • טורצ'לו • איים נוספים |  |
| אירועים | אקווה אלטה • הביאנלה • הרגאטה • פסטיבל הסרטים • קרנבל המסכות • טקס נישואי הים |  |
| רבעים | דורסודורו • סן מרקו • סן פולו • סנטה קרוצ'ה • קאנארג'ו • קסטלו |  |
| תחבורה | נמל התעופה הבינלאומי ונציה מרקו פולו • תחנת ונציה סנטה לוצ'יה • ואפורטו • המונורייל של ונציה • גונדולה • הרכבת הקלה של מסטרה • נמל ונציה |  |
קרוז ביי

| --- | --- |
העיר במבט מהים
העיר במבט מהים
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 שטח חסות:  איי הבתולה של ארצות הברית איי הבתולה של ארצות הברית
 חבל ארץ:  האי סנט ג'ון
 גובה:  6.0 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  2,652 (2020)
 קואורדינטות:  18°20′00″N 64°44′00″W﻿ / ﻿18.333333°N 64.733333°W﻿ / 18.333333; -64.733333
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת איי הבתולה של ארצות הברית מוגדלת) שרלוט אמאלי  כריסטיאנסטד פרדריקסטד איי הבתולה הבריטיים  פוארטו ריקו  הים הקריבי האוקיינוס האטלנטי קרוז ביי(למפת איי הבתולה של ארצות הברית רגילה) שרלוט אמאלי  כריסטיאנסטד פרדריקסטד איי הבתולה הבריטיים  פוארטו ריקו  הים הקריבי האוקיינוס האטלנטי קרוז ביי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
קרוז ביי (באנגלית: Cruz Bay) היא העיר המרכזית של האי סנט ג'ון שבאיי הבתולה של ארצות הברית - טריטוריה של ארצות הברית. בעיר מתגוררים 2,743 תושבים (2000)
גאוגרפיה

העיר ממוקמת בחופו המערבי של האי והמהווה המרכז המסחרי והעסקי של האי. בעיר נמצא הנמל המרכזי של האי, ודרכו ניתן להגיע אל האי באמצעות מעבורות הנוסעות דרך קבע בין האי לבין האיים סנט תומאס ולטורטולה, וירג'ין גורדה וג'וסט ואן דייק שבאיי הבתולה הבריטיים.
עיקר כלכלת העיר מבוססת על התיירות.
קסטלו לוקבה

קסטלו ז'וניור לוקבה (בצרפתית: Castello Junior Lukeba; נולד ב-17 בדצמבר 2002 בליון שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת ר.ב. לייפציג מהבונדסליגה.
קריירת מועדונים

לוקבה גדל במחלקת הנוער של אולימפיק ליון. בשנת 2020 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. ב-7 באוגוסט 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בתיקו 1-1 נגד ברסט במסגרת המחזור הראשון בליגת העל הצרפתית לעונת 2021/2022. ב-22 בדצמבר הבקיע את שער הבכורה במועדון, בתיקו 1-1 נגד מץ במסגרת המחזור ה-19 בליגה.
קריירה בינלאומית

לוקבה נכלל בסגל נבחרת צרפת עד גיל 21 לטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 לשנת 2023.
נכלל בסגל הנבחרת האולימפית של צרפת לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024).