stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היינץ פלוהה
הערות שוליים

↑  טבלת מלכי השערים של פ.צ. קלן בבונדסליגה בכל הזמנים באתר transfermarkt.com
↑  טבלת שיאני ההופעות של פ.צ. קלן בבונדסליגה בכל הזמנים באתר transfermarkt.com
↑  Heinz Flohe dribbelt vor der Südtribüne, ‏ 17 באוקטובר 2014, באתר ksta.de (בגרמנית)
| נבחרת מערב גרמניה – מונדיאל 1974 (אלופת העולם) |
| --- | --- | --- |
|  1 מאייר •  2 פוגטס •  3 ברייטנר •  4 שוורצנבק •  5 בקנבאואר •  6 הוטגס •  7 וימר •  8 קולמן •  9 גרבובסקי •  10 נצר •   11 היינקס •  12 אובראט • 13 מילר •  14 הנס • 15 פלוהה • 16 בונהוף • 17 הולצנביין • 18 הרצוג • 19 קאפלמן • 20 קרמרס • 21 ניגבור • 22 קלף • מאמן: שן |  1 מאייר •  2 פוגטס •  3 ברייטנר •  4 שוורצנבק •  5 בקנבאואר •  6 הוטגס •  7 וימר •  8 קולמן •  9 גרבובסקי •  10 נצר •   11 היינקס •  12 אובראט • 13 מילר •  14 הנס • 15 פלוהה • 16 בונהוף • 17 הולצנביין • 18 הרצוג • 19 קאפלמן • 20 קרמרס • 21 ניגבור • 22 קלף • מאמן: שן | מערב גרמניה |
| נבחרת מערב גרמניה – יורו 1976 (מקום שני) |
| --- | --- | --- |
|  1 מאייר •  2 פוגטס •  3 דיץ •  4 שוורצנבק •  5 בקנבאואר •  6 וימר •  7 בונהוף •  8 הנס •  9 מילר •  10 ביר •   11 הולצנביין •  12 וורם • 13 דאנר •  14 בונגארץ • 15 פלוהה • 16 נוגלי • 17 קאלץ • 18 קארגוס • מאמן: שן |  1 מאייר •  2 פוגטס •  3 דיץ •  4 שוורצנבק •  5 בקנבאואר •  6 וימר •  7 בונהוף •  8 הנס •  9 מילר •  10 ביר •   11 הולצנביין •  12 וורם • 13 דאנר •  14 בונגארץ • 15 פלוהה • 16 נוגלי • 17 קאלץ • 18 קארגוס • מאמן: שן | מערב גרמניה |
| נבחרת מערב גרמניה – מונדיאל 1978 |
| --- | --- | --- |
|  1 מאייר •  2 פוגטס •  3 דיץ •  4 רוסמן •  5 קאלץ •  6 בונהוף •  7 אברמצ'יק •  8 צימרמן •  9 פישר •  10 פלוהה •   11 רומניגה •  12 שוורצנבק • 13 קונופקה •  14 ד.מילר • 15 ביר • 16 קולמן • 17 הולצנביין • 18 צווה • 19 וורם • 20 ה.מילר • 21 קארגוס • 22 בורדנסקי • מאמן: שן |  1 מאייר •  2 פוגטס •  3 דיץ •  4 רוסמן •  5 קאלץ •  6 בונהוף •  7 אברמצ'יק •  8 צימרמן •  9 פישר •  10 פלוהה •   11 רומניגה •  12 שוורצנבק • 13 קונופקה •  14 ד.מילר • 15 ביר • 16 קולמן • 17 הולצנביין • 18 צווה • 19 וורם • 20 ה.מילר • 21 קארגוס • 22 בורדנסקי • מאמן: שן | מערב גרמניה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 137827784  ISNI: 0000 0000 5895 7332  VIAF: 86005311   WorldCat (עם VIAF): 86005311
היפופוטם מלגשי ננסי

| היפופוטם מלגשי ננסי |
| --- | --- |

מצב שימור
 נכחד נכחד (EX) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
משפחה:: היפופוטמיים
סוג:: היפופוטם
מין:: היפופוטם מלגשי ננסי
שם מדעי
 Hippopotamus madagascariensis

היפופוטם מלגשי ננסי (שם מדעי: Hippopotamus madagascariensis) הוא מין של יונק נכחד מהסוג היפופוטם (תלוי במחלוקת), אשר חי במשך ההולוקן במדגסקר והוא אחד משלושה מינים המכונים היפופוטם מלגשי, אף שלא ברור טיב הקשר ביניהם.
לעיתים מחשיבים את ההיפופוטם המלגשי הננסי לסוג היפו לצד ההיפו הגמדי ובמקור סווג בסוג זה על ידי סמואל ג'ורג' מורטון ב-1849, כשב-1977 הוא הועבר לסוג הקספרוטודון ובהמשך הוחזר לסוג היפו, מה שסוברים גם חוקרים רבים כיום.
תיאור

היפופוטם המלגשי הננסי סווג במקור לצידו של היפופוטם מלגשי גמדי, ואכן שני המינים היו בערך באותו הגודל. סקירה של המורפולוגיה ובית הגידול שלהם לעומת זאת, הציעה מערכת יחסים קרובה יותר להיפו הננסי. בניגוד למין המלגשי הגמדי, המין הננסי לא עבר גמדות איים.
בדומה להיפו הננסי, להיפופוטם המלגשי הננסי העיניים היו ממוקמות בצידי הראש שלו ולא מוגבהים מעליו, והלסת ומערכת השיניים שלו דומה יותר לזו של ההיפו הגמדי כך שנראה שתזונתו גם הייתה שונה מהמינים הקרובים. ההיפופוטם המלגשי הננסי היה מין פחות מימי מקרובו הגמדי, והרבה מאובנים שלו נמצאו באזור ההררי המיוער של מדגסקר.
המאובנים של שני היפופוטמים המלגשים הנזכרים הראו התאמה יותר לתנועה מהירה, ובניגוד להיפופוטמים האפריקנים הם היו אצנים הרבה יותר טובים. תכונה משותפת זו מהווה אינדיקטור אפשרי לכך ששני המינים של ההיפופוטם המלגשי היו צאצאים של אב קדמון משותף וכי הדמיון שלהם להיפופוטם המצוי ולהיפו הגמדי נובעים מהתפתחות מקבילה דומה.
המין נכחד יחד עם קרוביו לפני כ-1,000 שנים כשרוב הראיות מצביעות על ציד והכחדה בידי האדם.
היפופוטם מלגשי גמדי

| היפופוטם מלגשי גמדי |
| --- | --- |

מצב שימור
 נכחד נכחד (EX) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
משפחה:: היפופוטמיים
סוג:: היפופוטם
מין:: היפופוטם מלגשי גמדי
שם מדעי
 Hippopotamus lemerlei

שלד של היפופוטם מלגשי גמדי.
היפופוטם מלגשי גמדי (שם מדעי: Hippopotamus lemerlei) הוא מין של יונק נכחד מהסוג היפופוטם, אשר חי במשך ההולוקן במדגסקר והוא אחד משלושה מינים המכונים היפופוטם מלגשי, אף שלא ברור טיב הקשר ביניהם. מאחר שמין זה הגיע לגודלו כנראה באמצעות תהליך מגמד, השם נפוץ שלו הוא "היפופוטם מלגשי גמדי", אם כי מונח זה לפעמים משמש כשם מושאל עבור כלל ההיפופוטמים המלגשים. עצמותיו של המין מתוארכות באמצעות פחמן דו-חמצני כ-1,000 שנים לפני זמננו.
תיאור

למרות היחסים הקרובים עם ההיפופוטם המצוי, ההיפופוטם המלגשי הגמדי היה קטן ממנו בצורה ניכרת - בערך בגודל של ההיפו הגמדי החי במערב אפריקה. דגימות גדולות של מין זה היו באורך 2 מטר ובגובה של 70 ס"מ. אבותיהם של היפופוטמים אלו, אולי היו מלכתחילה בגודל מלא בדומה למין היבשתי עד שהתכווצו בתהליך של גמדות איים, אולי כדי להתמודד עם רעב יותר ביעילות. תהליך מגמד דומה התרחש אצל היפופוטמים באיים ים תיכונים רבים כדוגמת היפופוטם כרתים גמדי והיפופוטם קפריסאי גמדי.
עצמותיו של ההיפופוטם התגלו בעיקר בנהרות מים מתוקים ובאגמים של מערב מדגסקר דבר המצביע על אורח חיים אמפיבי המותאם למערכות אקולוגיות מימיות דומה מאוד לזה של ההיפופוטם המצוי המודרני החי באפריקה. על פי הגולגולת, העיניים של מין זה היו ממוקמות גבוה למדי באזור הראש על מנת להקל עליו לראות כאשר הוא מוציא חלק קטן מראשו מחוץ למים. הגולגולת דמתה גם בדברים נוספים להיפופוטם המצוי ונראה שבהתחשב בפתיחת הלוע ומבנה השיניים הוא ניזון על דשא רענן כקרובו, אך צוין שיש אצלו דו-צורתיות זוויגית בולטת יותר מאשר המין האפריקני.
המין נכחד יחד עם קרוביו לפני כ-1,000 שנים כשרוב הראיות מצביעות על ציד והכחדה בידי האדם.
היסאיושי הראסווה

היסאיושי הראסווה (ביפנית: 原沢 久喜; נולד ב-3 ביולי 1992) הוא ג'ודוקא יפני, זוכה מדליית כסף באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) בקטגוריית המשקל מעל 100 ק"ג.
קריירה

בשנת 2013, זכה הראסווה במדליה המשמעותית הראשונה שלו, מדליית ארד בגראנד סלאם טוקיו לאחר שניצח את ז'אן-סבסטיאן בונבווזן מצרפת. בשנת 2014 זכה במדליית ארד בגראנד סלאם טיומן וזהב בגראנד פרי צ'ינגדאו לאחר שניצח יריב ממונגוליה. באוקטובר 2015, הראסווה זכה במדליית זהב בגראנד סלאם פריז היוקרתי לאחר שגבר על דויד מורה הברזילאי בגמר, חודשיים לאחר מכן זכה בגראנד סלאם טוקיו כשניצח בגמר את בן-ארצו ריו שיצ'ינוהה. ב-2016 זכה שוב בגראנד סלאם פריז לאחר שגבר על אורי ששון הישראלי בגמר. ב-29 במאי 2016, הראסווה התחרה בטורניר המאסטרס היוקרתי שנערך בגוודלחרה וזכה במדליית ארד לאחר שניצח את ברנה בור ההונגרי בקרב על המדליה.
ב-12 באוגוסט 2016, הוא התחרה באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו בקטגוריית המשקל מעל 100 ק"ג וזכה במדליית כסף. בקרב הראשון הוא ניצח את אדם אוקרואשווילי הגיאורגי, בשמינית הגמר את אושנגי קוקאורי האזרי וברבע הגמר גבר על אלכס גרסיה מנדוסה הקובני. בחצי הגמר ניצח את עבדולו טנגרייב האוזבקי ובגמר הפסיד לטדי רינר הצרפתי.
באליפות העולם בג'ודו 2017 זכה בזהב עם יפן בקטגוריית הנבחרות המעורבות. ב-26 בפברואר 2017, זכה במדליית כסף בגראנד פרי דיסלדורף לאחר שהפסיד בגמר לבן-ארצו היפני קוקורו קגאורה. ב-25 בפברואר 2018, הראסווה התחרה בגראנד סלאם דיסלדורף וזכה במדליית הכסף. בחצי הגמר הוא ניצח את אנדריי וולקוב הרוסי לאחר שוולקוב ספג 3 עונשים. בגמר פגש את בן ארצו היפני טאקשי אוג'יטאני ולאחר קרב פסיבי, כאשר נותרו 2 דקות ו-11 שניות לסוף הקרב, החליט השופט לעצור את הקרב ובמקרה נדיר ולאור חוסר היוזמה והפעילות של שני הג'ודוקא, החליט להעניק לשניהם את העונש השלישי והאחרון לאחר ששניהם ספגו כבר 2 עונשים. הקרב נגמר ללא מנצח ושניהם קיבלו את מדליית הכסף.
באליפות העולם 2018 שנערכה בבאקו, זכה הראסווה במדליית הארד. בסיבוב הראשון הוא ניצח באיפון את אנחל פארה הספרדי, בסיבוב השני הוא ניצח בעונשים את רפאל סילבה הברזילאי ובשמינית הגמר הוא ניצח באיפון את קים מין-ג'ונג הדרום-קוריאני לאחר שביצע תרגיל הראי-גושי. ברבע הגמר הראסווה הפסיד לדורנבייאר אולזיבייאר המונגולי ונשר לקרבות בית הניחומים. לאחר שניצח את באיפון את רוי מאייר ההולנדי, הראסווה עלה לקרב על מדליית הארד. בקרב על המדליה הוא גבר באיפון על בקמורוד אולטיבוייב האוזבקי.
באליפות העולם 2019 שנערכה בטוקיו, זכה הראסווה במדליית הכסף. את שתי קרבותיו הראשונים הוא ניצח באיפון וברבע הגמר הוא ניצח בעונשים את רפאל סילבה הברזילאי. בחצי הגמר הוא גבר באיפון על גוראם טושישוילי הגיאורגי לאחר תרגיל או-גושי. בגמר הראסווה התמודד מול לוקאש קרפאלק הצ'כי והפסיד בעונשים לאחר שספג את העונש השלישי 3 דקות ו-50 שניות בתוך זמן ניקוד זהב. בדצמבר אותה השנה הוא זכה במדליית זהב בטורניר המאסטרס היוקרתי לאחר שניצח בגמר את לוקאש קרפאלק.
באולימפיאדת טוקיו 2020, זכה הראסווה במדליית כסף יחד עם נבחרת יפן בתחרות הקבוצתית. בתחרות האישית בקטגוריית המשקל מעל 100 ק"ג, הוא סיים במקום החמישי לאחר שהפסיד לטדי רינר הצרפתי בקרב על מדליית הארד.
זכיות בתחרויות מהסבב העולמי

מקור:
| שנה | קטגוריה | עיר | מדינה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | גראנד פרי | צ'ינגדאו | הרפובליקה העממית של סין סין |
| 2015 | גראנד סלאם | טיומן | רוסיה רוסיה |
| 2015 | גראנד סלאם | פריז | צרפת צרפת |
| 2015 | גראנד סלאם | טוקיו | יפן יפן |
| 2016 | גראנד סלאם | פריז | צרפת צרפת |
| 2019 | גראנד סלאם | דיסלדורף | גרמניה גרמניה |
| 2019 | מאסטרס | צ'ינגדאו | הרפובליקה העממית של סין סין |
הערות שוליים

↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
1 2  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
↑  סרטון מהקרב נגד אוג'יטאני בדיסלדורף, קרב הגמר בדקה 2:04:01
הגנת טווינקי

המונח "הגנת טווינקי" מקורו בעוגיות טווינקי (בתמונה), חטיף אמריקאי פופולרי העתיר בסוכר
הגנת טווינקי (מאנגלית: Twinkie defense, מכונה לפעמים "הגנת העוגיה") הוא כינוי לעגני להגנה משפטית מופרכת או בלתי סבירה. אין מדובר בהגנה משפטית מוכרת בתורת המשפט, כי אם במונח עממי שנטבע על ידי התקשורת בעת סיקור משפטו של דן וויט, שנאשם בשנת 1979 ברצח חבר מועצת העיר סן פרנסיסקו הארווי מילק וראש העיר ג'ורג' מוסקונה. עורכי דינו של וויט טענו כי סבל מ"יכולת ירודה" כתוצאה מהדיכאון בו חש לאחר שפרש מתפקידו כחבר מועצת העיר סן פרנסיסקו. עוד נטען כי וויט הפסיק לצרוך מזון בריאות ועבר לדיאטה שהכילה בעיקר חטיפים עתירי סוכר (דוגמת עוגיות טווינקי), ועובדה זו הוצגה כסימפטום של הדיכאון שלו. התקשורת, שלא פירשה נכון קו הגנה זה, הציגה בעת סיקור המשפט את הטענה כי הסוכר שבמזון היה בעצמו הגורם ליכולת הירודה של וויט כטיעון המרכזי של ההגנה. דן וויט הורשע בהריגה.
מקור המונח

הביטוי מקורו במשפט שנערך בשנת 1979 בארצות הברית, בו נאשם דן וויט, שוטר וכבאי שנבחר לכהן כחבר במועצת העיר סן פרנסיסקו, ברצח חבר המועצה הארווי מילק וראש העיר ג'ורג' מוסקונה בתאריך 27 בנובמבר 1978. במהלך המשפט העיד הפסיכיאטר הנודע מרטין בלינדר כי וויט סבל מדיכאון בעת ביצוע הפשע, וציין מספר עובדות שהעידו על מצבו הנפשי של וויט: הוא התפטר מעבודתו; הוא התנכר לאשתו; ולמרות שבדרך כלל הקפיד על הופעתו, אימץ סגנון לבוש מרושל. מעבר לכך, וויט, שבעבר הרבה לעסוק באימוני כושר והקפיד על תזונה בריאותית, החל לצרוך מזון מזיק ומשקאות ממותקים דוגמת קוקה-קולה. כהערת ביניים, בלינדר הזכיר תאוריות המצביעות על כך שמרכיבים מסוימים בתזונה עלולים להחריף תופעות קיימות של שינויים תכופים במצבי הרוח.
פסיכיאטר נוסף, ג'ורג' סולומון, העיד כי וויט "התפוצץ" והיה "במצב של טייס אוטומטי" בעת ביצוע הרציחות. ההגנה לא ניסתה לערער על העובדה כי וויט אכן רצח את מילק ומוסקונה, אך הצליחה - בעיקר בזכות עדותו של בלינדר ופסיכיאטרים אחרים – לשכנע את חבר המושבעים כי יכולתו של וויט לחשוב בצורה הגיונית הייתה פגומה או ירודה. המושבעים השתכנעו כי וויט לא היה מסוגל לתכנן את הרצח מראש (כוונה תחילה) ולכן לא ניתן להרשיע אותו ברצח. וויט הורשע בידי חבר המושבעים בהריגה. המחאה הציבורית שפרצה בעקבות פסק הדין הובילה למהומות ליל וייט.
יכולת פחותה

עוגיות טווינקי עצמן מעולם לא הוזכרו באולם בית המשפט במהלך משפטו של וויט, וכמו כן לא נטען כי וויט היה במצב של היפראקטיביות האופייני לעודף סוכר וביצע את הפשע כתוצאה מכך. ואולם, המונח השתרש בתודעה הציבורית בעקבות שימושם של עיתונאים במונח, מה שהוביל לפירוש השגוי של קו ההגנה בעיני הציבור, שיבוש אשר נפוץ גם היום. הביטוי אף הוזכר בסיום הסרט "מילק", סרטו של גאס ואן סנט משנת 2008 על חייו של הארווי מילק. בקטעי הבונוס במהדורת ה-DVD של הסרט "ימי חייו של הרווי מילק", סרט תיעודי המתעד את חייו ומותו של הארווי מילק, נכלל קטע בו עורכי דינו של וויט מסבירים את קו ההגנה המקורי שהציגו בבית המשפט.
הטיעון המשפטי האמיתי בו השתמשו עורכי דינו של וויט היה כי לוויט אחריות מופחתת בעת ביצוע הפשע (diminished responsibility) בשל מצבו הנפשי, והעובדה כי וויט צרך מזון תעשייתי ירוד ועתיר סוכר בתקופה שלפני ביצוע הפשע הובאה כסימפטום אחד מני רבים המעידים על מצבו הנפשי, ולא כגורם למצבו.
העיתונאי והסאטיריקן פול קרסנר העצים את משקל עוגיות הטווינקי בקו ההגנה, ומאוחר יותר אף טען כי המציא את הביטוי "הגנת הטווינקי". ביום שלאחר מתן פסק הדין, הפרשן הרב קיין כתב בטורו בעיתון "סן פרנסיסקו כרוניקל" על התמיכה המשטרתית בוויט, איש משטרה בדימוס בעצמו, ועל "סלידתם של השוטרים מהומוסקסואלים" והזכיר בחטף את "הגנת שיגעון הטווינקי". כתבות שפורסמו לאחר המשפט הציגו את טיעוני ההגנה באופן לא מדויק, ושגו לטעון כי ההגנה הציגה את הצריכה של אוכל זבל כגורם לדיכאון של וויט או ליכולת הירודה שלו, במקום כסימפטום המעיד על הדיכאון ממנו סבל (וייתכן שאף הגביר אותו).
כתוצאה מהסיקור השלילי של משפט וויט ומקרים אחרים, המונח "יכולת ירודה" הוצא מספר החוקים של קליפורניה בשנת 1982 על ידי בית המחוקקים של קליפורניה, והוחלף במונח "תפיסת מציאות ירודה", המתייחס לא ליכולת לגבש כוונה לבצע את הפשע, אלא האם לנאשם היה המניע הדרוש לביצוע הפשע בו הוא מואשם. בנוסף, ההגדרות הקבועות בחוק בקליפורניה לכוונה תחילה ולזדון הדרושים על מנת להרשיע ברצח שונו על ידי בית המחוקקים עם החזרה להגדרות הנהוגות במשפט המקובל. בעת זו, המונח "הגנת הטווינקי" הפך להיות מקובל כל כך שחבר בית המחוקקים שטען בעד החוק נופף בידו בעוגיית טווינקי בעת הדיון.
שימוש בבית המשפט העליון של ארצות הברית

בזמן הצגת הטיעונים בבית המשפט העליון של ארצות הברית בתיק ארצות הברית נגד גונזלס-לופז באפריל 2006, התייחס השופט אנטונין סקאליה להגנת הטווינקי בקשר לזכותו של נאשם לבחור את עורך דינו: "[אם אני הנאשם,] אני לא מעוניין בעורך דין מוכשר. אני רוצה עורך דין שיוציא אותי זכאי. אני רוצה עורך דין שימציא הגנת טווינקי [...] אני לא מתייחס לעורך דין שממציא הגנת טווינקי כעורך דין מוכשר [...] אבל אני רוצה עורך דין שינצח עבורי."
הערות שוליים

1 2 3 4  Pogash, Carol (2003-11-23). "Myth of the 'Twinkie defense'". San Francisco Chronicle. p. D-1. נבדק ב-2007-03-20.
↑  San Francisco Chronicle, May 10, 1979
↑  Krassner, Paul (2006-08-01). "Ice Cream Treat for Pedophiles". Adult Video News. אורכב מ-המקור ב-2006-10-27. נבדק ב-2007-02-28.
↑  Snopes: The Twinkie Defense, snopes.com
↑  FindLaw for Legal Professionals - Case Law, Federal and State Resources, Forms, and Code
↑  United States v. Gonzalez-Lopez (4/18/06)
היפופוטם לאלומנה

| היפופוטם לאלומנה> מצב שימור |
| --- | --- |
 נכחד נכחד (EX) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
משפחה:: היפופוטמיים
סוג:: היפופוטם
מין:: היפופוטם לאלומנה
שם מדעי
 Hippopotamus laloumena

היפופוטם לאלומנה (שם מדעי: Hippopotamus laloumena) הוא מין של יונק נכחד מהסוג היפופוטם, אשר חי במשך ההולוקן במדגסקר והוא אחד משלושה מינים המכונים היפופוטם מלגשי, אף שלא ברור טיב הקשר ביניהם.
תיאור

היפופוטם זה התגלה בשנת 1990 בידי זוג חוקרים במדגסקר. לאחר שהיו ידועים רק 2 היפופוטמים מלגשים: היפופוטם מלגשי גמדי והיפופוטם מלגשי ננסי תואר מין חדש בשם היפופוטם לאלומנה ("לאלומנה" הוא כינוי מלגשי להיפופוטם). ידוע עליו מעט מאוד שכן הוא זוהה על בסיס עצמות לסת וגפיים תחתונות בלבד במאובנים שבורים יחסית, אשר נמצאו באתר בלו סור מר (אנ') ליד מאנאניארי בחוף המזרחי של מדגסקר (במחוז פיאנארנצוה). ככל הנראה היפופוטם לאלומנה היה מין הדומה מאוד להיפופוטם המודרני אך קטן ממנו במעט.
המין נכחד יחד עם קרוביו לפני כ-1,000 שנים כשרוב הראיות מצביעות על ציד והכחדה בידי האדם. ישנה מחלוקת בין החוקרים על טיב הראיות, מאחר שייתכן שחלק מהעצמות היו של היפופוטם מצוי, אשר הובאו בידי מהגרים מאפריקה. אולם באתר בלו סור מר נראה שההיפופוטם נעלם לאחרונה ב-1976 בלבד.
היפנוס

| --- | --- |

 תרבות:  דת יוון העתיקה 
 אלים מקבילים:  סומנוס 
 אב:  ארבוס 
 אם:  ניקס 
 בן או בת זוג:  פסיתאה 
 צאצאים:  מורפיאוס, Phantasos, אונאירוי, Phobetor 
 
התאומים היפנוס ותנטוס.
היפנוס (יוונית עתיקה: Ύπνος, "שינה") היה התגלמות השינה במיתולוגיה היוונית. בקרב הרומאים הוא נודע כסומנוס (Somnus).
מיתולוגיה

היפנוס שכן במערה אפלה בעולם התחתון, הרחק מאור השמש. למערה לא היה פתח ולא הייתה כניסה. מי שכן מעז להגיע אל המערה נתקל במרבד פרחי פרג בעלי ריח משכר ונרדם. כך נשמרת הדממה על מנת שאיש לא יוכל להיכנס ולהפריע לתנומתו של היפנוס השקוע בתרדמה.
ב"איליאדה" היפנוס מוזכר כאחיו התאום של תנטוס, התגלמות המוות. הסיודוס (בתאוגוניה) מציין שהיפנוס הוא בנה של ניקס, אלת הלילה, אך הוא לא נוקב בשמו של האב.
היפנוס היה אביו של מורפיאוס, אל החלומות, וכן היה אחד מבני לווייתו של האדס, אל השאול ושליט המתים. הוא העניק לאנדימיון את היכולת לישון עם עיניו פקוחות, כדי שגם בשנתו יוכל להשגיח על אהובתו סלנה, אלת הירח. אולם, מעבר לסיפורים אלו היפנוס כמעט ולא מופיע בסיפורי המיתולוגיה, ומעולם לא הייתה לו כיתת פולחן מרכזית.
שימושים

באמנות היפנוס תואר כגבר צעיר ערום בעל כנפיים הבוקעות מרקותיו. לעיתים הוא הוצג כבעל זקן וכנפיים המחוברות לכתפיו.
משמו של האל היפנוס נגזר המושג היפנוזה שנטבע ב-1841 על ידי הרופא המנתח הסקוטי ג'יימס ברייד.
הדיוויזיה ה-19 (ארצות הברית)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 שיוך:   צבא ארצות הברית
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1917 – 1919   1944
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה 
 
היו מספר דיוויזיות שנקראו הדיוויזיה ה-19 בהיסטוריה של צבא ארצות הברית.
הדיוויזיה ה-19: דיוויזיית המשמר הלאומי שהוקמה בתחילת 1917 המורכבת מיחידות מאריזונה, קליפורניה, קולורדו, נבדה, ניו מקסיקו ויוטה. בסוף אותה שנה הפכה הדיוויזיה ה-19 לדיוויזיה ה-40 (לימים דיוויזיית הרגלים ה-40).
הדיוויזיה ה-19 (מלחמת העולם הראשונה): אורגנה ב-1918 כדיוויזיה של הצבא הסדיר והצבא הלאומי למלחמת העולם הראשונה, הדיוויזיה ה-19 לא יצאה אל מעבר לים והתפרקה בפברואר 1919 במחנה דודג', איווה.
דיוויזיית חי"ר ה-19: דיוויזיית "פנטום" במלחמת העולם השנייה.
במהלך מלחמת העולם השנייה הדיוויזיה נותרה בלתי פעילה. עם זאת, היא ראתה בשירות מסוגו "דיוויזיית פנטום" כחלק מאמצעי ההונאה של בעלות הברית. היא הוקצתה ל-SHAEF לשימוש במבצע פורטיטיוד דרום, אך מעולם לא נוצלה בפועל במהלך המאמץ הזה.
סדר הכוחות של הדיוויזיה כלל את היחידות הבדיוניות הבאות:
מפקדה, דיוויזיית חי"ר ה-19
רגימנט הרגלים ה-572
רגימנט הרגלים ה-573
רגימנט הרגלים ה-578
כוחות דיוויזיוניים
ביולי 1944 הוגדרה מחדש הדיוויזיה כדיוויזיית הרגלים ה-109.
| ארצות הברית דיוויזיות צבא ארצות הברית  |
| --- | --- | --- |
| דיוויזיות מוטסות | 11 • 13 • 17 • 80 • 82 • 101 • 108 |  |
| דיוויזיות שריון | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 • 11 • 12 • 13 • 14 • 16 • 19 • 20 • 22 • 25 • 27 • 30 • 40 • 48 • 49 • 50 |  |
| דיוויזיות פרשים | 1 • 2 • 3 • 15 • 21 • 22 • 23 • 24 • 61 • 62 • 63 • 64 • 65 • 66 |  |
| דיוויזיות רגלים | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 11 • 12 • 13 • 17 • 19 • 23 (אמריקל) • 24 • 25 • 26 • 27 • 28 • 29 • 30 • 31 • 32 • 33 • 34 • 35 • 36 • 37 • 38 • 39 • 40 • 41 • 42 • 43 • 44 • 45 • 46 • 47 • 48 • 49 • 51 • 63 • 65 • 66 • 69 • 70 • 71 • 75 • 76 • 77 • 78 • 79 • 80 • 81 • 83 • 84 • 85 • 86 • 87 • 88 • 89 • 90 • 91 • 92 • 93 • 94 • 95 • 96 • 97 • 98 • 99 • 100 • 102 • 103 • 104 • 106 • 108 • הוואי • תעלת פנמה • הפיליפינים |  |
| דיוויזיות הרריות | 10  |  |
הדר (הוצאת ספרים)

הדר הייתה הוצאת ספרים ישראלית. הוקמה בשנת 1949 לאחר ההכרזה על הקמת מדינת ישראל, על ידי יעקב עמרמי, שהיה חבר מפקדת האצ"ל בשנות הארבעים. בעשור הראשון לקיומה היו משרדי ההוצאה במרכז תל אביב הקטנה, ברחוב הרצל 10. הדר הייתה למעשה מפעל חייו, במשך עשרות שנים, של יעקב עמרמי.
יעקב עמרמי (בסביבות 1945)
זאב ז'בוטינסקי
השם "הדר" נלקח ממושג "ההדר" שיצר והסביר זאב ז'בוטינסקי בכתביו.
הדר הוציאה לאור כותרים על ההגות, הארגונים והפעילות הצבאית של אנשי תנועת ז'בוטינסקי והמחתרות; ולצדם כותרי מחקר היסטורי וספרות יפה: שירה ופרוזה, ספרי ילדים ונוער, שחלקה נכתבה במקור בעברית וחלקה תורגמה משפות אחרות.
בשנת 1986 נרכשה הדר על ידי הוצאת זמורה ביתן.
כותרי ההוצאה > ספרות יפה והגות בעברית

יוחנן טברסקי, מבחר הסיפור העברי: את אשר בחרתי
יוסף נדבה, תורת הנאום
יעל מדיני, שירי אלף-בית
יהודה אדלר, ישו היהודי נצלב כמורד ברומא
כותרי ההוצאה > ספרות יפה והגות בעברית > חיבוריו של יונתן רטוש

היוצר יונתן רטוש (אוריאל הלפרין) היה ידידו הקרוב של יעקב עמרמי המו"ל, וידידות זו הובילה להוצאתם לאור של רבים מחיבוריו של רטוש בהוצאת הדר, בהם:
יונתן רטוש, ספרות יהודית בלשון העברית
יונתן רטוש, לקבר ישמעאל, 1932
יונתן רטוש, יוחמד, שירים, מחברות לספרות, 1952
יונתן רטוש, שירי חשבון, 1963
יונתן רטוש, שירי ממש, 1965.
יונתן רטוש, שירי יונתן רטוש: חופה שחורה, בארגמן, יוחמד, צלע, 1974
יונתן רטוש, שירים: שירי חרב, ההולכי בחושך (מזמור), 1977
יונתן רטוש, שירי אהבה, איורים מאת יוסל ברגנר, 1983
כותרי ההוצאה > הגות וספרות יפה מתורגמת

לצד ספרים העוסקים במורשת התנועה, ראו במסגרת הדר ספרי הגות וספרות יפה שתורגמו משלל שפות, בהם:
יוסף כרוסט, מבחר הסיפור האיטלקי
אלברט סטרא, מבחר הספור הצרפתי
דוד שחר, מבחר הסיפור האנגלי
מרדכי גפן, מבחר הספור הפולני
שלמה סקולסקי, מבחר הספור הרוסי
שלמה סקולסקי, מבחר הסיפור האמריקאי
דונלד קין, מבחר הסיפור היפני
לין יוטנג, מבחר הסיפור הסיני
ריינר מריה רילקה, מבחר שירים : הסונטים אל אורפאוס, רקוויאם לידידה, אלגיות דואינו
ז'אן-פול סארטר, אינטימיות, מהדורת 1968
ז'אן-פול סארטר, הספרות מה היא?
אריך פרום, אמנות האהבה, תרגם א"ד שפיר, תשכ"ו
פייר בול, הגשר על הנהר קוואי (אנ'), תרגם עמנואל בארי
הווארד פאסט, ברניקה בתו של אגריפס
הוארד פאסט, טורקמדה : ראש האינקויזיציה
כותרי ההוצאה > היסטוריה של חברות ותרבויות

במסגרת הדר ראו אור ספרי מחקר בהיסטוריה של העולם ובתרבויות העמים, חלקם נכתבו בעברית וחלקם תורגמו משפות העמים; בהם:
קנת ס. וויר, אברהם לינקולן וארצות הברית
מוריס אשלי, אוליבר קרומבל והמהפכה הפוריטנית
י"פ קרנס, אוסטרליה - הארץ ויושביה
ארנון גוטפלד, הדרך למהפכה ולעצמאות ארצות הברית 1776-1763
ה"ג רולינסון, הודו: הארץ ויושביה
סמיל מוריס בוארה, יוון ותרבותה - דברי ימי התרבות
אהרן אמיר, לבנון - ארץ, עם, מלחמה
ג'רמן קינג, הולנד: הארץ ויושביה
פרנסיס נואל-בקר, יוון: הארץ ויושביה
מוריס אשלי, לואי ה-XIV וגדולתה של צרפת
י"מ תומפסון, רובספייר והמהפכה הצרפתית
דניס מק סמית, ג'וזפה גריבלדי
נר. בן-ג'ונס, נפוליון - האיש והמיתוס
רופרט מרטין, שווייץ; הארץ ויושביה
אריק הובסבאום, תקופת המהפכה: אירופה 1848-1789, (תרגמה : עליזה נצר)
ג'ון ברנדה טרנר, בוליבר: משחרר אמריקה הספרדית
ג"מ אשבי, בלגיה: הארץ ויושביה
כריסטופר היל, לנין והמהפכה הרוסית
מנחם אקרמן, בצל מוסקבה: פרשת חיים בסיביריה
מנחם אקרמן, בצל מוסקבה: קהילת בלצ'י בסרביה רומניה
יונה דוד, השירה העברית בימי-הבינים (בהתאם לתוכנית הלמודים של משרד החנוך והתרבות)
שלום לינדנבאום, שירת אורי צבי גרינברג: (העברית והיידית) קווי מתאר
נקדימון רוגל, תל-חי חזית בלי עורף
יוסי מלמן, אבו נידאל: דיוקנו של ארגון טרור
הערות שוליים

↑  יעקב עמרמי, הדברים גדולים הם מאיתנו, תל אביב, הוצאת הדר, תשנ"ד -1994, עמ' 9.
↑  .
↑  גאולה כהן, הקדמה: ספר הספרים של המחתרת, ביבליוגרפיה שימושית, כרך א, תל אביב: הוצאת הדר, תשל"ה 1975, עמ' ח.
↑  יעקב עמרמי, הדברים הם גדולים מאיתנו, תל אביב: הדר, 1994, עמ' 9.
מנחם בגין נואם מול קהל בתל אביב ב-14 באוגוסט 1948, בשלט המונח לפניו המילים: "מולדת וחרות" וסמל אצ"ל
יונתן רטוש
הייל אפלמן

| --- | --- |

 לידה:  17 בינואר 1986 (בן 38) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2006 
 פרופיל ב-IMDb
 
הייל אייזק אפלמן (באנגלית: Hale Isaac Appleman נולד; 17 באוגוסט 1986) הוא שחקן אמריקאי.
ביוגרפיה

אפלמן גדל במנהטן, ניו יורק. הוא בילה ארבעה קייצים במחנה הקיץ לאמנויות הבמה "French Woods" ולמד בבית הספר התיכון פיורלו ה. לה גוארדיה.  לאחר שלמד באוניברסיטת קרנגי מלון במשך "שנה וחודש או חודשיים", הוא נשר כדי לשחק בסרט .
קריירה

בשנת 2006 שיחק בסרט "Beautiful Ohio". שנה לאחר מכן שיחק בסרט, שיניים.
בשנת 2008 שיחק בסרט "פדרו". בשנת 2011 שיחק בסרט "הטוראי רומיאו". שנה לאחר מכן שיחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה סמאש.
בשנת 2022 שיחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה אימה אמריקאית: ניו יורק.
בתיאטרון שיחק אפלמן במחזות גן העדן האבוד של המחזאי קליפורד אודטס בתיאטרון הרפרטוארי האמריקאי. בשנת 2011, הוא גילם את בוב במחזה "Moonchildren" בפסטיבל התיאטרון בברקשייר.
חיים אישיים

אפלמן אמר שהוא "בהחלט לא סטרייט" ותיאר את עצמו כקוויר.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | Beautiful Ohio | אליוט |  |
| 2007 | שיניים | טובי |  |
| 2008 | פדרו | ג'אד |  |
| 2011 | טוראי רומיאו | ג'וש נף |  |
| 2015 | White Orchid | יפה תואר |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | סמאש | זאק | 2 פרקים |
| 2015–2020 | הקוסמים | אליוט ווא | תפקיד ראשי |
| 2021 | למען האמת | לאכלן | 4 פרקים |
| 2022 | אימה אמריקאית: ניו יורק | דניאל קנוביץ' | 5 פרקים |