stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמיסטאד (סרט)
הערות שוליים

↑   "אמיסטאד", במסד הנתונים Box Office Mojo (באנגלית)
| סטיבן ספילברג |
| --- | --- | --- |
| סרטים שביים | שוגרלנד אקספרס (1974) • מלתעות (1975) • מפגשים מהסוג השלישי (1977) ‏• 1941 (1979) • שודדי התיבה האבודה (1981) • אי.טי. (1982) • אזור הדמדומים: הסרט (1983) • אינדיאנה ג'ונס והמקדש הארור (1984) • הצבע ארגמן (1985) • אימפריית השמש (1987) • אינדיאנה ג'ונס ומסע הצלב האחרון (1989) • תמיד (1989) • הוק (1991) • פארק היורה (1993) • רשימת שינדלר (1993) • פארק היורה: העולם האבוד (1997) • אמיסטד (1997) • להציל את טוראי ריאן (1998) • אינטליגנציה מלאכותית (2001) • דו"ח מיוחד (2002) • תפוס אותי אם תוכל (2002) • טרמינל (2004) • מלחמת העולמות (2005) • מינכן (2005) • אינדיאנה ג'ונס וממלכת גולגולת הבדולח (2008) • הרפתקאות טינטין: תעלומת החד-קרן (2011) סוס מלחמה (2011) • לינקולן (2012) • גשר המרגלים (2015) • העי"ג (2016) •‏ העיתון (2017) • שחקן מספר אחת (2018) • סיפור הפרברים (2021) • הפייבלמנים (2022) |  |
| סרטים שהפיק | פולטרגייסט (1982) • גרמלינס (1984) • בחזרה לעתיד (1985) • הגוניס (1985) • סיפור אמריקאי (1986) • זהירות הבית מתפרק (1986) • יום במלכודת (1987) • המסע לעמק החלומות (1988) • מי הפליל את רוג'ר רביט (1988) בחזרה לעתיד 2 (1989) • ארכנופוביה (1990) • בחזרה לעתיד 3 (1990) • ג'ו נגד הוולקנו (1990) • פסגת הפחד (1991) • פייבל במערב הפרוע (1991) • קספר (1996) • טוויסטר (1996) • גברים בשחור (1997) • פגיעה קטלנית (1998) • המסכה של זורו (1998) פארק היורה 3 (2001) • גברים בשחור 2 (2002) • האגדה של זורו (2005) • זכרונותיה של גיישה (2005) • גיבורי הדגל (2006) • מכתבים מאיוו ג'ימה (2006) • רובוטריקים (2007) • לכודים ברשת (2008) • רובוטריקים 2 (2009) • רובוטריקים 3: אפלת הירח (2011) • גברים בשחור 3 (2012) • מסע של מאה צעדים (2014) • עולם היורה (2015)  • העי"ג (2016) •‏ העיתון‏ (2017) • שחקן מספר אחת (2018) • עולם היורה: נפילת הממלכה (2018) • עולם היורה: עולם חדש (2022) • הפייבלמנים (2022) |  |
| סדרות שהפיק | עלילות טייני טון (1990-92) • אנימניאקס (1993-98) • פינקי והמוח (1995-98) • אחים לנשק (2001) • The Pacific (2010) • השמיים נופלים (2011-15) • עולם היורה: מחנה הקרטיקון (2020-22) • עולם היורה: תאוריית הכאוס (2024-) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 8007455  BNE: XX4215472  BnF: cb169024004 (data)  CANTIC: a12113827  GND: 4633707-6  LCCN: n98008359  VIAF: 316754462   WorldCat (עם VIAF): 316754462
ויליאם רוטו

ויליאם קיפצ'ירצ'יר סמואי אראפ רוטו (נולד ב-21 בדצמבר 1966) הוא פוליטיקאי קנייתי המשמש כנשיאה החמישי של קניה מאז 13 בספטמבר 2022. רוטו כיהן בעבר כסגן נשיא קניה הראשון שנבחר בבחירות ישירות, בין השנים 2013 ל-2022, וכן כיהן בתפקידים נוספים בממשלה, בהם שר הפנים, שר החקלאות והשר להשכלה גבוהה.
ביוגרפיה והשכלה > ראשית חייו והשכלה

רוטו נולד בכפר סמבוט שבמחוז אוסין גישו בקניה לקלנג'ין. הוא החל את לימודיו בבית הספר היסודי קמאגוט ולאחר מכן למד בבית הספר קארוטט. לאחר סיום לימודי היסוד, המשיך לתיכון וורנג ומשם לתיכון קפסאבט במחוז נאנדי, שם השלים את לימודיו התיכוניים. לאחר מכן, נרשם רוטו ללימודי תואר ראשון בבוטניקה וזואולוגיה באוניברסיטת ניירובי, אותם סיים בשנת 1990.
בהמשך, סיים תואר שני באקולוגיה צמחית מאוניברסיטת ניירובי, ולאחר מספר עיכובים השלים תואר שלישי באוניברסיטה באותו תחום, אותו קיבל ב-21 בדצמבר 2018. רוטו פרסם מספר מאמרים אקדמיים, ביניהם מאמר על המגוון המינים בצמחי ביצות בפארק הלאומי של ניירובי.
ביוגרפיה והשכלה > פעילות דתית

בזמן לימודיו באוניברסיטה, היה רוטו חבר פעיל באיגוד הנוצרים באוניברסיטה, ושימש כיו"ר מקהלת האוניברסיטה. במהלך הפעילות הכנסייתית, הוא פגש את נשיא קניה דאז, דניאל אראפ מוי, שהכניס אותו לעולם הפוליטיקה.
קריירה פוליטית > YK'92

רוטו החל את הקריירה הפוליטית שלו ב-1992, כשהיה גזבר קבוצת הקמפיין YK'92, שפעלה לקידום בחירתו מחדש של הנשיא דניאל אראפ מוי. הוא למד רבות על פוליטיקה קנייתית במהלך תקופה זו, ובמהלכה אף צבר הון משמעותי.
קריירה פוליטית > חבר פרלמנט

ב-1997, רוטו נבחר כחבר פרלמנט מטעם מחוז אלדורט נורת' באופן מפתיע, כשניצח את המועמד המועדף על הנשיא מוי. בשנת 2002 מונה לשר הפנים בממשלתו של מוי, אך תפקיד זה נמשך רק חודשים ספורים. לאחר תבוסת מפלגת KANU בבחירות, הוא שמר על מושבו בפרלמנט ונבחר למזכיר הכללי של המפלגה ב-2005.
קריירה פוליטית > סגן נשיא קניה

רוטו הצטרף לקואליציית המפלגות שהפכה ל"תנועת התפוז הדמוקרטית" (אנ') (ODM) והיה אחד ממנהיגי המפלגה. בשנת 2013 הוא הצטרף לאוהורו קניאטה כמועמד לתפקיד סגן הנשיא מטעם "הברית הרפובליקנית המאוחדת". הם ניצחו בבחירות, ורוטו הפך לסגן הנשיא הראשון שנבחר בבחירות ישירות בקניה. הוא נבחר מחדש לתפקיד זה ב-2017.
ב-2022 רוטו התמודד לנשיאות מטעם מפלגת "הברית הדמוקרטית המאוחדת" (UDA) וניצח בבחירות, כשהוא זוכה ב-50.49% מהקולות. יריבו, ראילה אודינגה, ערער על התוצאות בבית המשפט העליון, אך בית המשפט פסק לטובת רוטו ואישר את ניצחונו.
נשיאות

רוטו הושבע לנשיאה החמישי של קניה ב-13 בספטמבר 2022 בטקס שנערך באצטדיון הבינלאומי מוי בקסרני, בהשתתפותם של למעלה מ-20 ראשי מדינות וממשלות. לאחר כניסתו לתפקיד, הוא הבטיח לפעול להילחם בשינויי האקלים ולסיים את השימוש בדלקים מאובנים בייצור חשמל בקניה עד שנת 2030.
במהלך כהונתו, יצא רוטו לנסיעות דיפלומטיות שונות, והדגיש את הצורך בהשקעות באפריקה. כמו כן, ממשלתו השיקה תוכנית הלוואות לאזרחים תחת השם "קרן ההאסלר". בשנת 2024, רוטו חתם על הסכם עם גרמניה לפתיחת שוק העבודה הגרמני למאות אלפי עובדים מקניה.
מחלוקות

רוטו היה מעורב במספר שערוריות, בהן האשמות בגזילת אדמות ציבוריות והשתלטות בלתי חוקית על נכסים. כמו כן, שמו נקשר להתנקשות ביזם ג'ייקוב ג'ומה, אולם הוא הכחיש את כל ההאשמות הללו.
מחלוקות > זימון לבית הדין הפלילי הבינלאומי

בדצמבר 2010, התובע של בית הדין הפלילי הבינלאומי הודיע כי הוא מבקש לזמן שישה אנשים, בהם רוטו, בשל מעורבותם במהומות האלימות שפרצו ב-2007-2008. רוטו הואשם בתכנון וארגון פשעים נגד תומכיו של נשיא קיבאקי ממפלגת האחדות הלאומית. הוא הואשם בשלושה סעיפים של פשעים נגד האנושות: אחד בגין רצח, אחד בגין העברה כפויה של אוכלוסייה, ואחד בגין רדיפה. ב-23 בינואר 2012, בית הדין הפלילי הבינלאומי אישר את האישומים נגד רוטו ושדרן הרדיו ג'ושוע סאנג, בתיק שכלל גם את אוהורו קניאטה, מזכיר הממשלה פרנסיס מות'אורה, שר התעשייה הנרי קוסגיי והגנרל מוחמד חוסיין עלי. הוא העיד בבית המשפט כי שריפת כנסיית קיאמבא ב-1 בינואר 2008 הייתה תאונה. באפריל 2016, בית הדין הפלילי הבינלאומי סגרו את התיק נגדו עקב מחסור בראיות.
מחלוקות > החדירה לביתו

ב-28 ביולי 2017, ביתו נחדר על ידי תוקף חמוש במצ'טה, והשוטר שהיה בתפקיד ושמר על הבית נהרג. בזמן התקיפה, רוטו ובני משפחתו לא היו במקום. כ-20 שעות לאחר החדירה לביתו, התוקף נורה למוות.
חיים אישיים

רוטו נשוי לרייצ'ל צ'בט מאז 1991, ולהם שישה ילדים. רוטו הוא נוצרי אוונגליסטי וחבר בכנסיית Africa Inland Church.
הערות שוליים

↑  Obulutsa, George; Mersie, Ayenat (13 בספטמבר 2022). "'Hustler' Ruto becomes Kenya's fifth president after close election". Reuters (באנגלית). נבדק ב-13 בספטמבר 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Nyaga, Beth (8 בספטמבר 2022). "Tuesday declared a public holiday for Ruto's inauguration". KBC (באנגלית). נבדק ב-13 בספטמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kenya’s new president promises ambitious climate plan, AP News, ‏2022-09-14 (באנגלית)
↑  "Kenya's Ruto launches 'hustler fund' small loan scheme". Reuters. 2022-11-30. נבדק ב-2023-01-13.
↑  "Germany opens its doors to Kenyan workers in controlled migration deal". CNN. 14 בספטמבר 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Kiplagat, Sam (18 בדצמבר 2020). "KCB supports Ruto in Weston Hotel demolition row". Business Daily Africa (באנגלית). ארכיון מ-20 בדצמבר 2020. נבדק ב-26 בדצמבר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Ombati, Cyrus; Obala, Roselyn. "DCI reopens Ruto land fraud case nine years after acquittal". The Standard. ארכיון מ-4 בדצמבר 2020. נבדק ב-16 בדצמבר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Tubei, George (5 בפברואר 2017). "'William Ruto wants me dead like he killed Jacob Juma' Mwangi claims". Pulse Live Kenya. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Kenya election violence: ICC names suspects, BBC, ‏15 בדצמבר, 2010
↑  טבח הבחירות בקניה: שישה בכירים חשודים, באתר nrg, ‏15 בדצמבר, 2010
↑  דייוויד סמית, סגן ראש ממשלת קניה יעמוד למשפט בהאג בעוון פשעים נגד האנושות, באתר הארץ, 24 בינואר 2012
1 2  Court orders four Kenyans to stand trial over 2007 election violence, הגרדיאן, ‏23 בינואר, 2012
↑  Kenya's William Ruto trial: 'Church victim' testifies at ICC, BBC, ‏17 בספטמבר, 2013
↑   נסגר התיק בהאג נגד נשיא קניה על חלקו באלימות ב-2007, באתר הארץ, 5 באפריל 2016
↑  קניה: שני הרוגים בתום מצור בביתו של סגן הנשיא, באתר וואלה, 30 ביולי 2017
↑  "One On One With Kenya's Second Most Powerful Woman: Rachel Chebet Ruto". ארכיון מ-15 באוגוסט 2022. נבדק ב-15 באוגוסט 2022 – via www.youtube.com. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  A. Chekwech, William Ruto, the self-made kingmaker, monitor.co.ug, Uganda, March 12, 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1192538102  ISNI: 0000 0000 3686 8953  LCCN: n2006201004  SUDOC: 178881643  VIAF: 73294209   WorldCat (עם VIAF): 73294209
אהרון אהרון

ערך זה עוסק במנכ"ל רשות החדשנות לשעבר. אם התכוונתם לקומיקאי, ראו .
| --- | --- |

אהרון אהרון בוועידת "חדשנות בבריאות 2020"
 לידה:  8 במרץ 1954 (בן 71) חיפה
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום מגורים:  גילון
 ידוע בשל:  המנכ"ל הראשון של אפל ישראל
 השכלה:  תואר ראשון בהנדסת מחשבים תואר שני בהנדסת חשמל
 עיסוק:  מנכ"ל רשות החדשנות
 מעסיק:  IBM 
 בת זוג:  נחמה אהרון
 
אהרון אהרון (נולד ב-8 במרץ 1954) הוא מהנדס ומנהל ישראלי, מנכ"ל רשות החדשנות לשעבר. לפני מינויו לתפקיד, היה המנכ"ל הראשון של אפל ישראל, וסגן נשיא טכנולוגיות חומרה בחברת אפל העולמית.
ביוגרפיה

אהרון גדל בשכונת קריית אליעזר בחיפה, בן להורים יוצאי יוון. אביו, יליד סלוניקי, עבד בנמל חיפה.
אהרון למד בתיכון בסמ"ת ובשירותו הצבאי שימש כטכנאי ביחידה 8200. הוא בוגר הטכניון בהנדסת מחשבים ובעל תואר שני בהנדסת חשמל.
קריירה

אהרון מילא שורה של תפקידי ניהול בכירים בתחום ההיי-טק ובהם: סגן מנהל הפיתוח ב-IBM; מנכ"ל חברת החומרה "צורן ישראל"; מנכ"ל חברת סיברידג'; מנכ"ל ויו"ר חברת קמרו; ויושב ראש מועצת המנהלים של חברת דיסקרטיקס.
במקביל, לימד אהרון בטכניון במשך כ-20 שנה.
בשנים 2011–2017 היה המנכ"ל הראשון של "אפל ישראל". הוא הקים את מרכז הפיתוח של אפל בישראל, ולימים יצהיר כי מטרת העל שלו הייתה ליצור מרכז במחיר תחרותי, שבו משלמים שכר בסיס נמוך ב-25% מהמקובל בעמק הסיליקון .בהמשך מונה גם לתפקיד סגן-נשיא טכנולוגיות חומרה בחברת אפל העולמית.
בשנת 2017 מונה אהרון לתפקיד מנכ"ל רשות החדשנות.
במהלך כהונתו צוטט במספר כתבות בהתבטאויות נגד השכר הגבוה בהיי-טק. בין השאר, טען כי "זה לא בריא" שחברות כמו גוגל משלמות שכר גבוה, ושצריך ליצור עובדים שהם "אזרחים טובים" ואף פירש את הצהרתו: "ישראלי טוב והגון השומר על שכר נמוך".טען כי יכפיל את מספר העובדים בהייטק המשיך וטען כי יעצור את העלייה בשכר ההייטק.
באוגוסט 2020 הודיע על התפטרותו מן התפקיד. במקומו מונה ב-2021 כמנכ"ל דרור בין.
ב-2021 הקים את חברת הייעוץ C-perto, בה הוא משמש כמנכ"ל.
פרסים

ביוני 2023 קיבל את "מדליית בוגר הטכניון" בטקס שנערך ביום 14 ביוני 2023.
חיים אישיים

אהרון נשוי לנחמה ואב לשלושה. הוא מתגורר בגילון.
הערות שוליים

1 2  מאיר אורבך, "יש משהו מאוד לא בריא בשכר הגבוה שמשלמות בארץ גוגל, פייסבוק ואחרות", באתר כלכליסט, 28 במרץ 2018
↑  מאיר אורבך, התוכנית: להכפיל מספר עובדי ההייטק כדי לצמצם פערי שכר, באתר כלכליסט, 2 באוקטובר 2017
↑  גלי וינרב, ‏רשות החדשנות: "נעצור את עליית השכר של עובדי ההיי-טק", באתר גלובס, 2 באוקטובר 2017
↑  מעריב אונליין, ‏מנכ"ל הרשות לחדשנות, אהרון אהרון, התפטר מתפקידו, באתר מעריב אונליין, 31 באוגוסט 2020
↑  אתר חברת C-perto
↑  יובל מן, הטכניון העניק מדליה לג'וני סרוג'י, הישראלי הבכיר באפל, באתר ynet, 13 ביוני 2023
חטאפה

חטאפה (בספרדית: Getafe) היא עיר בקהילה האוטונומית מדריד שבספרד. נכון לשנת 2018 אוכלוסיית העיר מונה 180,747, והיא העיר השישית המאוכלסת באזור. חטאפה ממוקמת 13 קילומטרים דרומית למרכז העיר מדריד.
מקור השם

במהלך ימי הביניים שכנו מספר כפרים באזור חטאפה של ימינו. אחד הכפרים המרכזיים היה Alarnes שהיה קרוב מאוד למרכז העירוני הנוכחי. בשנת 1326 התאחדו הכפרים לעיר אחת, שנמצאת על הדרך שחיברה בין מדריד לטולדו. העיר החדשה הזו נקראה Xatafi, שם שהגיע מהמילה הערבית ג'אטה (משהו ארוך). ההנחה היא שהשם קסאפי התייחס לכביש המלכותי, ששימש גם הרחוב הראשי של העיירה. השם של העיר שונה במשך השנים, מ-Xetafe ל-Jetafee ל-Jetaphe ל-Jetafe ולבסוף חטאפה.
היסטוריה

ניתן לחלק את ההיסטוריה של חטאפה לשלוש תקופות. בעידן הראשון, שנמשך מהפרהיסטוריה עד שנת 132, היו באזור כפרים נבדלים אחד מהשני, אם כי חטאפה עצמה לא הייתה קיימת כעירייה. העידן השני נמשך מהמאה ה-14 ועד המאה ה-20, במהלכה הוקמה חטאפה כעיירה והתפתחה באטיות. בעידן השלישי, שהחל במאה ה-20 ונמשך עד ימינו, חטאפה השתנתה במהירות מעיירה חקלאית קטנה לעיר תעשייתית גדולה, עם עלייה בולטת במסחר, בתעשייה, באוכלוסייה ובגודלה.
הרומאים שלטו בחצי האי האיברי מהמאה השנייה לפני הספירה ועד המאה החמישית לספירה. במאה ה-3 לספירה בנו הרומאים וילה בשם לה טורצילה, אשר חורבותיה נראות עד היום על גדות נהר מנזאנארס. בהמשך, נכבשה על ידי סדרה של שבטים הכוללים את האלאנים, ונדלים, ויזיגותים ועוד. אלפונסו השישי, מלך לאון, כבש את כפרי האזור בשנת 1085. בשנת 1326, תושבי הכפרים התקרבו לכביש המלכותי המחבר בין מדריד לטולדו, ובכך למעשה יצרו עיירה חדשה, חטאפה.
בשנת 1492, רעב ומחלות הרסו את חטאפה, מה שהביא לבניית בית החולים Hospitalillo de San José בשנת 1529. בשנת 1549 החל האדריכל אלונסו דה קובארוביאוס לבנות את איגלסיה דה נוסטרה סנורה דה לה מגדלנה, שהפכה מאז לקתדרלת דיוקסיה של חטאפה. בשנת 1763 הורה קרלוס השלישי, מלך ספרד לבנות דרך חדשה המחברת בין מדריד לארנחואס, ובהמשך לקדיס. כוחות נפוליאון כבשו את חטאפה משנת 1808 עד 1812. קו הרכבת המחבר בין מדריד לארנחואס, ועובר דרך חטאפה, נחנך בשנת 1851. בסיס חיל האוויר של חטאפה הוקם בשנת 1911. אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד חנך את האנדרטה הראשונה ב-30 במאי 1919.
בשל קרבתה למדריד, חטאפה עברה מהפכה תעשייתית בתחילת המאה ה-20, וכתוצאה מכך הוסבה העיר מעיר חקלאית לעיר תעשייתית. הדבר עורר גם גידול מהיר באוכלוסייה החל משנות החמישים.
אקלים

| אקלים בחטאפה> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בחטאפה> ינואר.10.5.1.2.30 | אקלים בחטאפה> פברואר.12.7.2.4.32 | אקלים בחטאפה> מרץ.10.5.4.9.30 | אקלים בחטאפה> אפריל.10.5.1.2.30 | אקלים בחטאפה> מאי.23.0.10.5.39 | אקלים בחטאפה> יוני.29.3.15.6.19 | אקלים בחטאפה> יולי.33.2.18.5.9 | אקלים בחטאפה> אוגוסט.32.5.18.2.9 | אקלים בחטאפה> ספטמבר.27.5.14.6.22 | אקלים בחטאפה> אוקטובר.20.6.9.9.50 | אקלים בחטאפה> נובמבר.14.5.5.0.48 | אקלים בחטאפה> דצמבר.10.7.2.4.45 | אקלים בחטאפה> שנה.20.8.9.2.365 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: https://web.archive.org/web/20130526104145/http://www.aemet.es/es/conocermas/publicaciones/detalles/guia_resumida_2010
דמוגרפיה

אוכלוסיית חטאפה, מוערכת ב-159,300 בשנת 2007 על ידי המוסד Nacional de Estadística, האוכלוסייה מפוזרת בצורה לא אחידה על פני מספר שכונות: סקטור III, סן איזידו, פראלס דל ריו, לאס מרגריטאס, לה אלחוניגה, חואן דה לה צ'ירבה, חטאפה נורטה, אל ברסיאל וחטאפה סנטרל. 30,000 תושבי חטאפה הם בני 20 עד 40, האוכלוסייה מונה 79,514 נשים ל-78,849 גברים.
אוכלוסיית חטאפה חוותה צמיחה חזקה במחצית השנייה של המאה העשרים. מימי הביניים ועד 1900, האוכלוסייה גדלה מ-2,500 ל-6,000 תושבים. בשנת 1950 האוכלוסייה הייתה 12,254, בשנת 1970 הייתה כבר 69,424, בשנת 1977, 124,601. נתונים אלה מדגימים את גידול האוכלוסייה שהחלה בשנת 1960 בעיר ונמשכת עד ימינו. נכון לעכשיו, אוכלוסיית העיר גדלה בדרך כלל בקצב מתון ומתמשך, בסביבות 1,700 תושבים בשנה. שנת 2006 הייתה השנה הראשונה מאז המאה ה-17 בה אוכלוסייה פחתה, היא צנחה בכ-2,043 איש.
חטאפה רשומה כעיר 41 המאוכלסת ביותר בספרד, אחרי סלמנקה ולפני לוגרוניו. בתוך קהילת מדריד, חטאפה היא העיר השישית המאוכלסת.
כלכלה

כלכלת חטאפה הייתה חקלאית מבחינה היסטורית. המפעלים הראשונים הוקמו באזור בראשית המאה העשרים, אך רק במחצית השנייה של המאה החלה בעיר התעשייה. בשנות ה-60, התעשייה הפכה למוקד הכלכלי העיקרי.
כיום, הכלכלה היא בעיקר תעשייתית. אחרי מדריד, חטאפה היא העיר המתועשת ביותר בקהילה של מדריד, עם תעשיות רבות. הפעילות התעשייתית בעיר מחולקת על פני כמה תעשיות: 34% מתכות, 20% עיבוד מזון, 14% ייצור עץ ורהיטים, 6% טקסטיל, פרוות ועורות. 26% הנותרים כוללים ענפים אחרים, כגון ייצור נייר, גרפיקה ובנייה, בין היתר.
ענף השירותים החל להתעורר בסוף שנות התשעים עם הקמת כמה קניונים ואזורי בילוי חדשים. חשיבותה של החקלאות על הכלכלה המקומית פחתה משמעותית במאה האחרונה, אם כי בחלקים המזרחיים של העירייה נכללים עדיין חלקות טובות של אדמות מושקות ולא מושקות. היבול העיקרי הוא חיטה, עם גידול קטן יותר של עצי זית, גפנים וירקות. עדרי הצאן והבקר הולכים ומתמעטים, אם כי עדיין ניתן למצוא אותם בסביבה.
ההכנסה החציונית לנפש של תושבי חטאפה היא 10,000 אירו, שהם נמוכים מההכנסה החציונית של 12,500 אירו בשאר קהילת מדריד. השכונות העשירות ביותר הן סקטור III וגטאפה נורטה, עם הכנסה חציונית של 13,000 אירו. השכונות העניות ביותר הן לה אל-אלנדיגה, גטפה סנטרו וסן איזידו, שהממוצע שלהן הוא 9,000 אירו. בינואר 2006 שיעור האבטלה עמד על 8.4%.
ספורט

הספורט העיקרי בחטאפה, בדומה לשאר ספרד, הוא כדורגל. קבוצת הכדורגל המקומית היא חטאפה. ב-19 ביוני 2004 הקבוצה עלתה לליגה הראשונה הספרדית. ב-23 ביוני 2007 הקבוצה הגיעה לגמר גביע המלך הספרדי. אצטדיונה הביתי של הקבוצה הוא קולוסיאום אלפונסו פרס בעיר המכיל 17,300 מקומות ישיבה.
ענפי ספורט פופולריים אחרים כוללים כדורסל, טניס, אופניים וספורט מוטורי. במהלך הפסטיבלים המקומיים בכל חודש יוני, העיר חוגגת את "יום האופניים", עשרות אלפי מקומיים רוכבים על אופניים ברחובות חטאפה ללא תחרות. אירוע ספורט חשוב נוסף הוא "מרתון חטאפה", המתקיים בכל חודש ינואר ואשר מושך אליו מספר גדול של ספורטאים.
ערים תאומות

הפיליפינים חטאפה, הפיליפינים
מרוקו סהרה המערבית, מרוקו
קובה Guanabacoa, קובה
הערות שוליים

↑  Ayuntamiento de Getafe, web.archive.org, ‏3 במרץ 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557357405171  BNE: XX451174  BnF: cb158480031 (data)  GND: 4768909-2  LCCN: n80001327  MusicBrainz: 122908e9-81fb-42ab-bd71-b3c49899b982  VIAF: 127616974   WorldCat (עם VIAF): 127616974
אלקן נתן אדלר

אלקן נתן אדלר
אלקן נתן אדלר (באנגלית: Elkan Nathan Adler, בעברית אלחנן נתן אדלר; ‏24 ביולי 1861, לונדון – 15 בספטמבר 1946, לונדון) היה סופר, עורך דין, היסטוריון ואספן ספרים וכתבי יד יהודי בריטי. קטלוג אדלר – כרטסת ובו רשימות על קטעים מגניזת קהיר וכתבי יד שראה בספריות בהם עבר, בעיקר בקיימברידג', אוקספורד, וספרייתו הפרטית – הוא אחד מהמקורות המרכזיים למידע על כתבי היד העבריים.
קורות חיים

אביו של אדלר, נתן מרקוס אדלר, היה הרב הראשי של האימפריה הבריטית.
אדלר הרבה לנסוע ובנה ספרייה גדולה מאוד, במיוחד של תעודות יהודיות עתיקות. אדלר היה בין הראשונים שחקרו את המסמכים שאוחסנו בגניזת קהיר. למעשה הוא היה האירופאי הראשון שנכנס אליה. בזמן ביקוריו בקהיר ב-1888 ו-1895 אסף אדלר והביא יותר מ-25,000 קטעי כתבי יד לאנגליה.
ב-1921 הוא פרסם קטלוג בשם Catalogue of Hebrew Manuscripts in the Collection of E. N. Adler בו הוא מתאר יותר מ-4,500 כתבי יד מהאוסף שלו. אדלר אסף יותר מ-30,000 ספרים מודפסים בנושאי יודאיקה. לרוע מזלו מעילה של שותף לעסקים הכריחה אותו למכור חלק ניכר מספרייתו, ביניהם את הגדת גרציאנו, לבית המדרש לרבנים באמריקה בניו יורק ולהיברו יוניון קולג' בסינסינטי ב-1923. יתר על כן, אדלר הסכים להוריש רכישות נוספות שלו לבית המדרש לרבנים באמריקה אחרי מותו.
בזמן ביקורו במצרים ב-1924 רכש אדלר כד, שהתגלה לא מכבר, שהכיל את הארכיון של שכיר החרב המצרי הורוס בנו של נחוטס (145–88 לפנה"ס) וכתב עליו בספר The Adler Papyri.
חיבוריו

אדלר פרסם ספרים רבים על מסעותיו ועל האוספים הגדולים שלו. בין השאר:
About Hebrew Manuscript, 1905
A Gazetteer of Hebrew Printing, 1917
Jews in Many Lands, 1905
Auto de Fe and Jew, 1908
History of the Jews of London, 1930
Jewish Travellers, 1930
וכן מאמרים על השומרונים ועל ההיסטוריה של היהודים במצרים ובפרס.
יחסו לציונות

אלקן אדלר היה מאוד פעיל בענייני הקהילה היהודית-אנגלית, במיוחד בנושאי חינוך והיה ציוני נלהב. הוא היה בין החברים הראשונים של חובבי ציון באנגליה. ב-1891 הוא היה סגן נשיא הוועידה הבינלאומית לשאלת רוסיה-יהודי, שהתקיימה בברלין.  בספטמבר 1900 הוא סייע לדוד ילין בעניין רכישת האדמה להקמת "בית הספרים" שהיה הבסיס לספריה הלאומית ואף נתן לו שני כתבי יד נדירים לאוסף המתגבש.
הערות שוליים

↑  הספר ברישום כרטסת הספרייה הלאומית. ראו הקדמה לכרטסת זוסמן ובאתר כתיב של הספרייה הלאומית. מהדורה סרוקה של הקטלוג נמצאת באתר הנוצרי hathitrust (היש בלבי אמונה)
↑  ADLER, ELKAN NATHAN - JewishEncyclopedia.com, jewishencyclopedia.com
↑  דוד ילין, אגרות דוד ילין תרנ"ח – תרס"א  - פרק 117, באתר benyehuda.org  - פרויקט בן־יהודה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257445105171  PLWABN: 9810602599705606  BNE: XX1171851  BnF: cb13480155g (data)  GND: 119398761  ICCU: SBLV248774  ISNI: 0000 0001 0909 3686  LCCN: n81040849  LNB: 000001670  NKC: zmp2016918713  NLG: 261838  NTA: 074105671  SNAC: w68w3dxg  SUDOC: 035344083  Trove: 784955  VcBA: 495/20983  VIAF: 64155492   WorldCat (עם VIAF): 64155492 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בית הכנסת של זלצבורג

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת 
 כתובת:  Neustadt 
 מיקום:  זלצבורג 
 מדינה:  אוסטריה 
 
 קואורדינטות:  47°48′28″N 13°03′01″E﻿ / ﻿47.8078°N 13.0502°E﻿ / 47.8078; 13.0502
 he
 
בית הכנסת של זלצבורג הוא בית כנסת שמשתייך לזרם האורתודוקסי. בית הכנסת נמצא בבירת המדינה זלצבורג באוסטריה והוקם בשנת 1901. לאחר מלחמת העולם השנייה, הוא שופץ על ידי פליטי יהודי זלצבורג ופליטים יהודים מאזורי מזרח אירופה ונפתח מחדש ב-1968.
רקע

יישוב יהודי בזלצבורג התקיים כנראה משנת 803, אך בשנת 1349 הגיעו לזלצבורג גלי האנטישמיות בימי המוות השחור, ונערכו פרעות ביהודי העיר. היהודים שבו לזלצבורג ב-1352. בשנת 1404 גורשו היהודים בפעם השנייה. בשנת 1498 גירש הנסיך הבישוף לאונרד פון קיטשך את היהודים המעטים שהתיישבו מאז בפעם השלישית והרס את בית הכנסת. תושבים יהודים יכלו להתיישב מחדש בזלצבורג תחת הארכיבישוף קולורדו בסביבות 1785 (שוויון הזכויות ניתן ב־1791), אך מ-1813 תחת שלטון בוואריה, נמנעה מיהודים אפשרות רכישת קרקעות. במלוכה האוסטרית תחת הקיסר פרנץ יוזף קיבלו היהודים בשנת 1867 שוויון זכויות ורשות להתארגן כקהילה.
בית הכנסת

המבנה המקורי של בית הכנסת הוקם על ידי יצרן בוהמי בשם איגנץ גלזר, שהתיישב בעיר בורמוס בשנת 1881 והקים את ייצור הזכוכית המקומי. גלזר סיפק משאבים כספיים ניכרים לבניית בית הכנסת כבר ב-1891, אך עקב אנטישמיות לא קיבל אישור מהרשויות המקומיות לבנית בית הכנסת. רק לאחר שבשנת 1901 קנה פרופסור גוטליב וינקלר כאדם פרטי חלקת אדמה קטנה בלאסרשטראסה (על הגבול בין נוישטאדט לשלמוס), הסכימו השלטונות לבנית בית הכנסת. לאחר שבית הכנסת הוסט כמה מטרים מהרחוב בהתאם לתקנות, נחגגה חנוכת בית הכנסת לפני ראש השנה היהודי של שנת 1901. באותה תקופה מנתה הקהילה היהודית בזלצבורג כ-200 איש.
בתקופת השלטון הנאצי באוסטריה, בית הכנסת חולל וניזוק במידה ניכרת בליל הבדולח, וכך גם בית הקברות היהודי באייגן מאוחר יותר. במהלך תקופה זו איבדו יותר מ-230 יהודי זלצבורג את רכושם, את מולדתם ובמקרים רבים את חייהם. בית התפילה היהודי נמכר בכפייה למשטרת זלצבורג תמורת 20,000 רייכסמרק, שמעולם לא שולמו לקהילה.
לאחר 1945 החלו מעט יהודי זלצבורג וכמה אלפי פליטים מאזורי מזרח אירופה לבנות מחדש את בית הכנסת ההרוס. ההשלמה הסופית התאפשרה רק בזכות תרומה נדיבה מהצד היהודי. לבסוף, בשנת 1968, נחנך מחדש בית הכנסת בפסטיבל בו השתתפו גם מושל זלצבורג הנס לכנר, ראש העיר אלפרד באק, הארכיבישוף הקתולי והבישוף האוונגליסטי.
בחגיגת המאה לבית התפילה בשנת 2001 נכח לראשונה בבית הכנסת תומאס קלסטיל, נשיא אוסטריה. כיום, הקהילה היהודית של מדינת זלצבורג מונה כ־50 חברים וטקסים מתקיימים מספר פעמים בשנה בבית הכנסת בלאסרשטראסה.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  בית הכנסת, באתר הקהילה היהודית דזלצבורג
↑  זלצבורג, באתר מוזאון העם היהודי
מבט מבפנים על בית הכנסת
מרקו פיינגולד בבית הכנסת בזלצבורג
אדם מוסרי

ערך זה עוסק ביזם אמריקאי. אם התכוונתם לאידיאל המוסר של האדם, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  23 בינואר 1983 (בן 42) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  תואר בוגר מאוניברסיטת ניו יורק
 תקופת הפעילות:  מ-2003
 מקצוע:  מעצב, מנהל
 מעסיק:  אינסטגרם, מטא 
 תפקיד:  מנהל אינסטגרם
 תקופת כהונה:  אוקטובר 2018 - הווה
 בת זוג:  מוניקה מוסרי
 
אדם מוֹסֶרי (באנגלית: Adam Mosseri; נולד ב-23 בינואר 1983) הוא יזם יהודי אמריקאי העומד בראש אינסטגרם.
בעבר כיהן בתפקידי ניהול בפייסבוק, ידוע בעיקר בזכות הקמת הפלטפורמה ניוז פיד (אנ'). לאחר מכן כיהן כסגן נשיא לענייני מוצר באינסטגרם.
רקע

מוסרי נולד וגדל בניו יורק לאב ישראלי, ד"ר לפסיכולוגיה שעלה לישראל ממצרים, ולאם אמריקאית. בניו יורק למד בבית ספר יהודי. לאחר מכן למד באוניברסיטת ניו יורק ובבית ספר גלאטין למחקר פרטני, שם למד עיצוב מידע ומדיה. הוא סיים עם תואר ראשון בעיצוב מידע ב-2005.