stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רוזנות בולון
הערות שוליים

↑  Heather J. Tanner, The Expansion of the Power and Influence of the Counts of Boulogne under Eustace II', Anglo-Norman Studies XIV: Proceedings of the Battle Conference 1991, Ed. Marjorie Chibnall (The Boydell Press, Woodbridge, UK, 1992), p. 251
↑  "Boulogne-sur-Mer (Municipality, Pas-de-Calais, France)". Flagspot.net. נבדק ב-2013-03-27.
↑  Bolonien under King Maximilian
רוזנות בורגונדי

הרוזנות החופשית של בורגונדי או פראנש-קונטה (בצרפתית:  (Franche‏) Comté de Bourgogne; בגרמנית: Freigrafschaft Burgund) הייתה רוזנות מימי הביניים (מ-982 עד 1678) של האימפריה הרומית הקדושה, אשר קדמה לאזור המודרני פראנש-קונטה. השם franc(he) comté נובע מתואר הרוזנות שלו, franc comte, בגרמנית Freigraf 'רוזן חופשי', המציינת חופשיות אימפריאלית. אין לבלבל אותה עם הדוכסות המערבית יותר של בורגונדי, נחלה צרפתית מאז 843.
רוג'ר מייסון ג'וניור

| --- | --- |

 לידה:  10 בספטמבר 1980 (בן 44) וושינגטון די. סי. שבארצות הברית
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.98 מטר
 מכללה:  אוניברסיטת וירג'יניה
 דראפט:  בחירה מספר 30, 2002 שיקגו בולס
 קבוצות כשחקן
 2002 - 2003   2003 - 2004   2004 - 2005   2005 - 2006   2006 - 2008   2008 - 2010   2010 - 2011   2011 - 2012   2012 - 2013   2013 - 2014:  שיקגו בולס   טורונטו ראפטורס   אולימפיאקוס   הפועל ירושלים   וושינגטון ויזארדס   סן אנטוניו ספרס   ניו יורק ניקס   וושינגטון ויזארדס   ניו אורלינס הורנטס   מיאמי היט
רוג'ר פיליפ מייסון הבן (באנגלית: .Roger Philip Mason, Jr; נולד ב-10 בספטמבר 1980) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק במשך 10 עונות בליגת ה-NBA. בעברו שיחק גם באולימפיאקוס היוונית ובהפועל ירושלים מליגת העל הישראלית.
בין השנים 2014–2016 שימש כסגן יושב ראש איגוד שחקני ה-NBA, ובשנים 2017–2018 כיהן כנשיא וקומישינר של ליגת ה-BIG3.
קריירה

מייסון נולד בעיר וושינגטון די. סי., ולמד שלוש שנים באוניברסיטת וירג'יניה שבה השיג ממוצעים מרשימים של 13.8 נקודות, 3 ריבאונדים ו-2.6 אסיסטים למשחק. בשנת 2002 החליט להירשם לדראפט ה-NBA, והוא נבחר בבחירה ה-30 בדראפט על ידי שיקגו בולס, שהיו בתקופה של ירידה ביכולת.
מייסון שיחק בעונת הבכורה שלו ב-NBA ב-17 משחקים והשיג ממוצעים מאכזבים של 1.8 נקודות, 0.7 ריבאונדים ו-0.7 אסיסטים למשחק.
לאחר מכן בעונת 2003/2004 שיחק מייסון ב-3 משחקים במדי הבולס בטרם עבר לקבוצת טורונטו ראפטורס שבה שיחק 23 משחקים והשיג ממוצעים של 4 נקודות, 1.2 ריבאונדים ואסיסט אחד למשחק, אך הוא נפצע ושוחרר.
בהמשך עונת 2003/04 החליט מייסון לעבור לשחק באירופה, שבה הוא חתם בקבוצת אולימפיאקוס היוונית שאיתה שיחק במסגרת היורוליג.
לאחר מכן, בעונת 2005/06 עבר לשחק בישראל בקבוצת הפועל ירושלים שאיתה הגיע לחצי גמר גביע יול"ב, וביסס עצמו כשחקן מוביל וכאחד השחקנים הבולטים בקבוצה.
את עונת 2006/2007 החל מייסון ביפן בה סיכם בקבוצת OSG פיניקס המקומית לאחר ששוחרר מהפועל ירושלים, אך שבועיים לאחר סיכומו קיבל חוזה מובטח בוושינגטון ויזארדס, שהתעניינה בשירותיו. הוא חתם בקבוצה ושיחק בה במשך שנתיים שבהן הראה יכולת טובה. לאחר עונת 2007/2008 עבר לסן אנטוניו ספרס בה שיחק במשך שנתיים.
בארבע העונות הבאות שיחק עבור ניו יורק ניקס, וושינגטון ויזארדס, ניו אורלינס הורנטס ומיאמי היט, ובסיום עונת 2013/2014 פרש ממשחק, בגיל 33.
פרשות ציבוריות

בשנת 2007, נקשר שמו של השחקן ושל חבריו הוראס ג'נקינס, מריו אוסטין ושחקן הפועל תל אביב דאז מרכוס האטן בפרשת התעללות מינית בנערה בת 19 עם צרכים מיוחדים, אך המשטרה והפרקליטות סגרו את תיק החקירה מחוסר אשמה.
הערות שוליים

↑  גיל סלומון, פרשת הצעירה והכדורסלנים: הוגש כתב תביעה אזרחית, באתר nrg‏, 3 במרץ 2006
רוזנות אפוליה וקלבריה

| --- | --- |
סמל

 
 הדוכסות (בירוק) בהקשר הפוליטי של איטליה והבלקן ב-1084.
 ממשל
 עיר בירה:  מלפי (1043–1077)   סלרנו (1077–1130)
 גאוגרפיה
 יבשת:  אירופה 
 היסטוריה
 תאריכי הקמה:  1059 
 תאריכי פירוק:  1130 
 ישות קודמת:  הקטפאנות של איטליה    נסיכות סלרנו    דוכסות בנוונטו   אמירות סיציליה
 ישות יורשת:  ממלכת סיציליה ממלכת סיציליה    נסיכות טאראנטו
 
רוזנות אפוליה וקלבריה (בלטינית: Comitatus Apuliae et Calabriae), לימים דוכסות אפוליה וקלבריה (בלטינית: Ducatus Apuliae et Calabriae), הייתה מדינה נורמנית שנוסדה על ידי גיום מאוטוויל בשנת 1043, שהורכבה מהשטחים של גרגאנו, קפיטנאטה, אפוליה, וולטורה ורוב קמפניה. היא הפכה לדוכסות כאשר רובר גיסקאר הועלה לדרגת דוכס על ידי האפיפיור ניקולאוס השני ב-1059.
הדוכסות נוסדה בשנת 1130, כאשר הדוכס האחרון של פוליה וקלבריה, רוג'רו השני, הפך למלך סיציליה. לאחר מכן, התואר דוכס שימש לסירוגין כתואר ליורש העצר של ממלכת סיציליה.
הקמה

גיום הראשון מאוטוויל חזר למלפי בספטמבר 1042 והוכר על ידי כל הנורמנים כמנהיג עליון. הוא פנה לגיאמאר הרביעי, נסיך סלרנו, ולריינולף דרנגוט, רוזן אוורסה, והציע לשניהם ברית. עם איחוד המשפחות הנורמניות של אוטוויל ודרנגוט, העניק גואימאר הכרה רשמית בכיבושים הנורמניים. בסוף השנה ולתוך 1043, גיום וריינולף נפגשו באספה במלפי עם הברונים הנורמנים והלומברדים.
בפגישה, גואימאר הרביעי מסלרנו הבטיח את הדומיננטיות של אוטוויל על מלפי. גיום מאוטוויל יצר את הליבה השנייה של נחלותיו ובידל את עצמו מריינולף הראשון מאוורסה, מנהיג השטחים של קמפניה. כל הברונים הנוכחים קיבלו להיות וסאלים של גואימאר, שהכיר בגיום הראשון מאוטוויל כראשון שקיבל את התואר רוזן אפוליה. כדי להדק את שליטתו, הוא הציע להתחתן עם אחייניתו של גואימאר, גוידה, בתו של גי, דוכס סורנטו. גואימאר אישר מחדש את תואר הרוזן גם לריינולף, שהקים את רוזנות פוליה.
בשנת 1047, דרוגו מאוטוויל מונה ל"רוזן" של אפוליה וקלבריה על ידי הקיסר היינריך השלישי, עם שטחים שאבדו על ידי גואימאר הרביעי מנסיכות סלרנו.
דוכסות אפוליה וקלבריה

בשנת 1043, נסיך סלרנו, גואימאר החמישי, קיבל את התארים דוכס אפוליה וקלבריה, אם כי הלגיטימיות של התואר הזה (כיוון שהוא לא הוכר רשמית על ידי שום כוח אוניברסלי) מוטל בספק משפטי; למעשה, בשנת 1047, הקיסר היינריך השלישי התערב כדי לתבוע את התואר הדוכסי.
עם זאת, לאחר 1059, הרוזנות נקראה באופן רשמי Ducato di Puglia e Calabria ("דוכסות אפוליה וקלבריה"), מכיוון שרובר גיסקאר כונה "דוכס" על ידי האפיפיור ניקולאוס השני.
סלרנו נכבשה בשנת 1077 על ידי הנורמנים, ושטחים אלו נוספו לדוכסות אפוליה וקלבריה ועם כיבוש זה, שלטו הנורמנים בכל דרום איטליה, למעט דוכסות נאפולי הקטנה. בשנה שלאחר מכן, הבירה הועברה ממלפי לסלרנו, והנורמנים החלו להתמקד בהשלמת כיבוש סיציליה. הם הקימו בהדרגה, עד 1091, את המבשר של ממלכת סיציליה, המדינה המאוחדת הראשונה בדרום איטליה שנוסדה ב-1130.
סלרנו נותרה בירת הישות הפוליטית הזו בדרום איטליה במשך חצי מאה (מ-1078 עד 1130), העיר פרחה עם ה-Schola Medica Salernitana, בית הספר לרפואה הראשון באירופה.
דוכסות אפוליה וקלבריה בדרום איטליה בשנת 1112
קתדרלת ליברפול

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  קתדרלה אנגליקנית 
 מיקום:  ליברפול 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1904–1978 (כ־74 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1904 
 חומרי בנייה:  אבן גיר
 אדריכל:  גילס גילברט סקוט 
 סגנון אדריכלי:  התחייה הגותית 
 מידות
 גובה:  100.8 מטר
 קואורדינטות:  53°23′51″N 2°58′23″W﻿ / ﻿53.39751°N 2.97305°W﻿ / 53.39751; -2.97305
 אתר רשמי
 he
 
קתדרלת ליברפול - מבט מצפון
קתדרלת ליברפול
קתדרלת ליברפול, או בשמה המלא Cathedral Church of Christ in Liverpool היא קתדרלה אנגליקנית בליברפול, אנגליה. הקתדרלה בנויה בסגנון ההתחייה הגותית ולמעט המגדל המרכזי, אין בה מגדלים בחזית המערבית או בחזיתות הטרנספט. הקתדרלה היא אחת הארוכות בעולם, באורך 178 מטר.
הקתדרלה האנגליקנית היא אחת משתי הקתדרלות בעיר. בקצה השני של רחוב התקווה (Hope Street) ניצבת הקתדרלה המטרופוליטנית של ליברפול השייכת לכנסייה הרומית-קתולית.
בנייה

ב-1880 מונה ג'ון צ'ארלס רייל לבישוף הראשון של ליברפול אך לדיוקסיה לא הייתה קתדרלה. הכנסייה הקהילתית של פטרוס הקדוש בעיר שימשה כ"פרו-קתדרלה". אחרי דיון ארוך החליטו פרנסי העיר להקים קתדרלה בעיר וב-1902 נערכה תחרות לבחירת עיצוב.
עבור האדריכלים זה היה מאורע חשוב, לא רק שהיה מדובר במיזם בנייה עצום, אלא גם בהזדמנות השלישית לבנות קתדרלה אנגליקנית מאז הרפורמציה במאה ה-16 (קתדרלת סנט פול הייתה הקתדרלה האנגליקנית הראשונה, שנבנתה מאפס אחרי השרפה הגדולה של לונדון 1666. קתדרלת טרורו הייתה השנייה ונבנתה במאה ה-19.
התחרות משכה יותר מ-100 הצעות מאדריכלים ידועים כמו צ'ארלס רני מקינטוש וצ'ארלס הרברט ריילי. ב-1903, המעריכים ג'ורג' פרדריק בודלי ונורמן שו, בחרו בהצעה של סטודנט בן 22 בשם גילס גילברט סקוט למרות העובדה שלא בנה אף מבנה מעולם. בחירתו הייתה מעוררת מחלוקת רק מסיבה זה, בנוסף לכך הוא היה קתולי ולא אנגליקני.
למרות גילו הצעיר סקוט היה מעורה באדריכלות כנסיות ומיומן בסגנון התחייה הגותית הודות לסבו, ג'ורג' גילברט סקוט ואביו, שניהם בנו מספר כנסיות. בגלל חוסר ניסיונו של סקוט, הוועדה מינתה את בודלי להשגיח על התוכנית ועל עבודות הבנייה. ברם, שיתוף הפעולה בין השניים לא היה מוצלח וסקוט איים בהתפטרות מספר פעמים (עד מותו של בודלי ב-1907).
אבן הפינה הונחה ב-1904 בידי אדוארד השביעי, מלך הממלכה המאוחדת והייתה היסוד של קפלת הגבירה, שנפתחה ב-1910. באותו זמן, סקוט, שהיה משוחרר מפיקוחו של בודלי וצבר ביטחון עצמי, הציע תכנון חדש לשאר הקתדרלה. התכנון המקורי של סקוט היה מבוסס על קתדרלת דרהאם וכללה שני מגדלים בחזית המערבית. בתוכנית החדשה היה רק מגדל אחד, אך גבוה, במרכז הקתדרלה, ובראשו מנורה. בזמן זה שינה סקוט את הסגנון והסיר פרטים גותיים רבים, אך הכניס פרטים מודרניים ושינה לסגנון מונומנטלי, ואף ייבא אלמנטים מהצעתו של מקינטוש לתחרות. ועדת הקתדרלה אישרה את התוכנית החדשה. פנים הקתדרלה היה מרווח יותר בתוכנית החדשה. הקתדרלה נחנכה ב-1924 עם השלמת המזבח הראשי, אך תפילות הונהגו בה רק אחרי 1940. בניית המגדל המרכזי הושלמה ב-1942 אך מלחמת העולם השנייה והאינפלציה האטו את העבודות. המבנה הושלם רק ב-1978, בעוד שסקוט מת ב-1960.
בנייה > במסגרת מלחמת העולם השנייה

חודש מאי 1941 עמד בסימן חידושן של המתקפות האוויריות באזור. הפצצה שארכה שבעה לילות זרעה חורבן בעיר ליברפול. הפצצה הראשונה נחתה בשעה 22:15 ב-1 במאי ברובע סיקומב שבעיר וולאסי הסמוכה. שיאה של ההפצצה התרחש בשבוע הראשון של מאי. במתקפה השתתפו 681 מפציצים של הלופטוואפה והוטלו 2,315 פצצות כבדות ו-119 פצצות תבערה. הפשיטות גרמו להשבתתם של 69 מתוך 144 המעגנים שבנמל העיר, למותם של 1,154 איש, לפציעתם של 1,741 והותירו רבים נוספים חסרי בית.
קתדרלת ליברפול, שהייתה אז בשלבי בנייה אחרונים, נפגעה מפצצה כבדה שחוררה את הגג של הטרנספט הדרום-מזרחי לפני שהיא הוסטה על ידי חומת לבנים פנימית והתפוצצה תוך כדי שהיא מנפצת חלונות זכוכית רבים. פצצה נוספת נחתה על המדרגות הקדמיות מבלי שהיא התפוצצה, אך פצצות תבערה הרסו את החצר של הקבלן בקצה המערבי של הקתדרלה.
על הקתדרלה

קתדרלת ליברפול תופסת שטח של כ-9600 מטר רבוע ובנויה בעיקר מאבן חול שנחצבה מוולטון, פרבר של העיר ליברפול. מגדל הפעמונים של הקתדרלה הוא אחד הגדולים והגבוהים, ומתנשא לגובה של כ-100 מטרים. הוא מכיל בתוכו את סט הפעמונים הכבד ביותר (31 טון) בגובה הרב ביותר (בגובה 66 מטר). אחד מחלונות הויטראז' של הקתדרלה מראה את האמנים שתכננו ובנו אותו - ביניהם סקוט ובודלי, יושבים ביחד.
הכניסה לקתדרלה היא חופשית, אך מציעים לתת תרומה בסך 3 לירה שטרלינג. היא פתוחה בכל יום במשך כל השנה מ-8 בבוקר עד 6 בערב, וכל יום ראשון נערכת תפילה.
בכל קיץ, מארחת קתדרלת ליברפול את פסטיבל שייקספיר של ליברפול - פסטיבל תיאטרון עירוני.
כינוס Liverpool St. Andrew's של הקהילה של הכנסייה של סקוטלנד משתמש בחדרים המערבים של הקתדרלה לתפילות בימי ראשון. עד ה-80 המוקדמות של המאה ה-20, הקהילה התפללה בכנסיית סיינט אנדרו (ליברפול) ברחוב רודני. הכנסייה הנ"ל נבנתה ב-1823 בידי האדריכל ג'ון פוסטר הצעיר.
פעמוני הקתדרלה

בגובה 66 מטר מעל הקרקע, הפעמונים של קתדרלת ליברפול הם סט הפעמונים הכבד והגבוה ביותר בעולם. הסט מכיל 13 פעמונים, שנקראים "פעמוני בארטלט" על שם תומאס בארטלט (יליד ליברפול שתרם כסף רב לקתדרלה). הם שוקלים ביחד כ-16.5 טון ומקובצים במעגל סביב פעמון בס כבד במשקל 14.5 טון. הפעמונים הם בגדלים שונים ונעים מפעמון טרבל של 9 cwt עד לפעמון טנור ששוקל 82 cwt (מעל 4 טון). הפעמון ה-13 הוא פעמון נוסף לסט הראשי, ומטרתו לאפשר צלצול באוקטבה הנכונה במפתח קל יותר. כל 13 הפעמונים נוצקו בידי Mears & Stainbank מ-Whitechapel Bell Foundry בלונדון. האותיות הראשונות בחריטות על גבי הפעמונים יוצרות את השם Thomas Bartlett.
פעמון הבאס, הנקרא "ג'ורג' הגדול", נוצק בידי חברת ג'ון טיילור מלאופבורו, במשקל 14 טון והוא שני רק לפעמון "פול הגדול" בקתדרלת סנט פול בלונדון. הפעמון נקרא על שם ג'ורג' החמישי, מלך הממלכה המאוחדת.
העוגב

העוגב נבנה בידי חברת Henry Willis & Sons והוא הגדול ביותר בבריטניה. העוגב בעל שתי קונסולות בנות 5 מקלדות, ובעל 10,268 צינורות וכן טרומפוט מיליטיה (Trompette militaire).
ישנו רסיטל שנתי בימי שבת הסמוכים ל-18 באוקטובר, תאריך חניכת העוגב.
אמנים ופסלים

ב-1931 ביקש האדריכל גילס גילברט סקוט מהפסל אדוארד קרטר פרסטון ליצור עבורה סדרת פסלים עבור הקתדרלה. מיזם הפיסול היה מיזם ענק ותובעני, ולקח כ-30 שנה. המיזם כלל 50 פסלים, 10 מצבות זיכרון ומספר תגליפים באבן. פרסטון היה גלף אבנים מעולה, ובפרט היה מומחה בגילוף אותיות וכתובות. את הכתובות בקתדרלה גילף פרסטון ביחד עם דין דוולי.
ב-2003 הזמינה הקתדרלה מהאמן דון מקינלי מליברפול (מקינלי הכיר את פרסטון) לפסל פסל של ישו התינוק כדי ללוות פסל מדונה מאת ג'ובאני דלה רוביה הנמצא בקפלת הגבירה.
ממדים ומידות

לפי האתר הרשמי של הקתדרלה, ממדיה הם:
אורך חיצוני (כולל קפלת הגבירה): 188.7 מטר.
רוחב הספינה הראשית: 16.3 מטר.
אורך הטרנספט: 60 מטר.
רוחב החזית הצפונית: 59.7 מטר.
גובה הקשתות בספינה הראשית ובית המקהלה: 19 מטר.
גובה הקמרונות בספינה הראשית: 36.5 מטר.
גובה הקמרונות בבית המקהלה: 35.3 מטר.
גובה הקמרונות מתחת למגדל: 53.3 מטר מטר.
גובה המגדל המרכזי: 100.8 מטר (331 רגל).
שטח: 9687.4 מטר רבוע, 103,334 רגל רבוע.
לקריאה נוספת

The Book of Liverpool Cathedral, V. E. Cotton, Liverpool University Press, 1964.
הערות שוליים

↑  על הקתדרלה באתר הרשמי של קתדרלת ליברפול.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010635912705171  GND: 4370115-2  LCCN: n86867889  MusicBrainz: 3151c4f6-8d0f-4969-81b3-7113fbd232a6  NLA: 35740252  SUDOC: 111397669  VIAF: 141985379   WorldCat (עם VIAF): 141985379 
קפלת הגבירה (Lady Chapel) הייתה החלק הראשון בקתדרלה שהושלם. היא מורכבת ומפותחת הרבה יותר משאר המבנה וכוללת מאפיינים של התכנון הנאו-גותי המקורי של סקוט, אך גם השפעה מצד ג'ורג' פרדריק בודלי.
פנים הקתדרלה, הקמרון שמתחת למגדל המרכזי
החלון המערבי של הקתדרלה. החלון הקשתי העליון מוקדש לבנדיקטוס.
החלק המזרחי של הקתדרלה ובו המזבח הראשי וחלון ויטראז'
תא טלפון ציבורי שתוכנן על ידי גילס גילברט סקוט ונמצא בקתדרלה
ריהו טראס

ריהו טראס (באסטונית: Riho Terras; נולד ב-17 באפריל 1967) הוא איש צבא ופוליטיקאי אסטוני. שימש כמפקד כוחות ההגנה של אסטוניה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 2012–2018. החל מ-2020 הוא משמש כחבר הפרלמנט האירופי מטעם מפלגת המולדת האסטונית.
ביוגרפיה

טראס נולד ב-17 באפריל 1967 בקוכטלה-יארבה שהשתייכה אז לברית המועצות. הוא שרת בצי הסובייטי ובמקביל למד היסטוריה באוניברסיטת טרטו. לאחר פירוק ברית המועצות זכתה אסטוניה בעצמאות מחודשת, וטראס התגייס לצבא אסטוניה. בין השנים 1998–2000 הוא פיקד על גדוד המשמר האסטוני, ולאחר מכן כיהן כנספח הצבאי בברלין עד 2004. בשנים שלאחר מכן הוא עבד בתפקידים שונים במשרד ההגנה. בסוף שנת 2011 הוא נבחר לשמש כמפקד כוחות ההגנה של אסטוניה (מקביל לרמטכ"ל). הוא נכנס לתפקידו ב-5 בדצמבר של אותה שנה. בתפקידו זה, הוא פעל להידוק היחסים בין אסטוניה למדינות נאט"ו, והוביל קו נוקשה כנגד רוסיה. במאי 2015 הכריזה עליו רוסיה כפרסונה נון גראטה. באותה שנה הוכרז שהקדנציה בת חמש השנים של טראס בתפקיד מפקד כוחות ההגנה, תוארך בשנתיים נוספות. הוא סיים את תפקידו ב-5 בדצמבר 2018.
לאחר פרישתו מהצבא, החל טראס לעבוד בחברה אסטונית לפיתוח כלי רכב לא-מאוישים. ב-2019 הוא הצטרף למפלגת המולדת והתמודד מטעמה על מקום בפרלמנט האירופי. באותה תקופה, לאסטוניה היו רק שישה חברים בפרלמנט, ובבחירות, הגיע טראס למקום השביעי ולפיכך לא נכנס לפרלמנט. עם זאת, בתחילת 2020 פרשה בריטניה מהאיחוד האירופי (הברקזיט). מושביהם של הנציגים הבריטים בפרלמנט האירופי חולקו בין המדינות שנותרו באיחוד, ואסטוניה זכתה במושב נוסף. טראס הפך לחבר הפרלמנט האירופי והחל את כהונתו ב-1 בפברואר 2020. הוא חבר בוועדה לתעשייה, מחקר ואנרגיה.
ראש ממשלת מלטה

| --- | --- |

 איוש נוכחי:  רוברט אבלה
 תאריך כניסה לתפקיד:  13 בינואר 2020
 תחום שיפוט:  מלטה מלטה
 כפוף:  נשיא מלטה
 מעון:  וילה פנרסיה
 משך כהונה קצוב:  5 שנה 
 ייסוד המשרה:  1921 
 איוש ראשון:  ג'וזף הווארד
 opm.gov.mt
 
ראש ממשלת מלטה (במלטית: Prim Ministru ta' Malta) הוא התפקיד הבכיר ביותר בפוליטיקה של מלטה.
ייסוד המשרה

בתחילה קראו לראש ממשלה מלטה "ראש המשרד". לשכת "ראש המשרד" הוקמה ברגע שקיבלה מלטה ממשלה אוטונומית בשנת 1921. חוקת 1921 הושעתה פעמיים לפני שבוטלה. בהזדמנות הראשונה (1930–33) נשמרו ראש המשרד (באותה עת ג'רלד סטריקלנד) והקבינט של מלטה. לאחר ההשעיה השנייה בשנת 1934, הודח הקבינט.
החוקה בוטלה בשנת 1936 והתפקיד לא היה קיים כל עוד מלטה הייתה תחת ממשל קולוניאלי ישיר. המשרד הוקם מחדש עם הענקת ממשל עצמי בשנת 1947, ושמו של התפקיד היה "ראש ממשלת מלטה". התפקיד הודחק שוב כאשר חוקת 1947 הושעתה שוב בין השנים 1958–1962 אך נותרה כמעט ללא שינוי בחוקת העצמאות מ-1964 ובתיקונים הבאים של 1974 שהפכו את צורת השלטון לרפובליקה.
פונקציות חוקתיות

נשיא מלטה, ממנה לראשות הממשלה את חבר הפרלמנט שלדעת הנשיא מסוגל בצורה הטובה ביותר לפקד על רוב חברי בית הנבחרים. ראש הממשלה מייעץ לנשיא במינוי שאר השרים.
ראש הממשלה מחויב באופן חוקתי לעדכן את הנשיא באופן מלא על התנהלותה הכללית של הממשלה. בכל פעם שראש הממשלה נמצא מחוץ למלטה, הנשיא רשאי להסמיך כל חבר אחר בקבינט למלא תפקידים אלה וחבר זה רשאי לבצע תפקידים אלה באופן זמני. בדרך כלל זהו סגן ראש הממשלה שממלא תפקיד זה כראש ממשלה בפועל.
מבחינה חוקתית, ראש הממשלה אחראי גם על מינוי מזכירים קבועים וכן על ייעוץ מכרז לנשיא בנוגע למינוי חברים לרשות השופטת ולגופים החוקתיים.
לשכת ראש הממשלה

כשר בפני עצמו, ראש הממשלה אחראי על מספר מחלקות ממשל. לשכת ראש הממשלה (OPM) שוכנת באוברז' דה קסטיל בוולטה מאז 1972, וממלאת תפקיד מרכזי בקבלת ההחלטות מלבד היותה המטה המינהלי של הממשלה.
המשימה של לשכת ראש הממשלה היא לתמוך בראש הממשלה במתן הנהגה והכוונה לממשלה יציבה ויעילה. מחלקות הליבה של הלשכה כוללות את מזכירות הקבינט, משרד הניהול והכוח ומחלקת המידע.
מעונות רשמיים

וילה פרנסיה היא מעונו הרשמי של ראש הממשלה, ואילו ארמון גירגנטי הוא מעון הקיץ. הם משמשים בעיקר לטקסים ציבוריים, כולל קבלת אנשים בולטים, ונחשבים למבנים סימבוליים.
רשימה

איחוד פוליטי
המפלגה הלאומית
המפלגה החוקתית
מפלגת העבודה
| ראש ממשלה> # | ראש ממשלה> תמונה | ראש ממשלה> שם (נולד-נפטר) | כהונה> מספר כהונה | כהונה> בחירות | כהונה> תחילת כהונה | כהונה> סיום כהונה | מפלגה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | ג'וזף הווארד (1862–1925) |  | 1921 | 26 באוקטובר 1921 | 13 באוקטובר 1923 | איחוד פוליטי |
| 2 |  | פרנצ'סקו בוהג'יאר (1876–1934) |  | — | 13 באוקטובר 1923 | 22 בספטמבר 1924 | איחוד פוליטי |
| 3 |  | אוגו פסקואלה מיפסוד (1889–1942) | ראשונה | 1924 | בספטמבר 1924 | באוגוסט 1927 | המפלגה הלאומית |
| 4 |  | ג'רלד סטריקלנד (1861–1940) |  | 1927 | באוגוסט 1927 | 21 ביוני 1932 | המפלגה החוקתית |
| (3) |  | אוגו פסקואלה מיפסוד (1889–1942) | שנייה | 1932 | 21 ביוני 1932 | 2 בנובמבר 1933 | המפלגה הלאומית |
המשרה בוטלה (2 בנובמבר 1933 – 4 בנובמבר 1947)
| 5 |  | פול בופה (1890–1962) |  | 1947 | 4 בנובמבר 1947 | 15 באוקטובר 1949 | מפלגת העבודה |
| 5 |  | פול בופה (1890–1962) |  | — | 15 באוקטובר 1949 | 26 בספטמבר 1950 | מפלגת הפועלים |
| 6 |  | אנריקו מיצי (1885–1950) |  | 1950 | 26 בספטמבר 1950 | 20 בדצמבר 1950 | המפלגה הלאומית |
| 7 |  | ג'ורג'ו בורץ' אוליבייה (1911–1980) | ראשונה | — | 20 בדצמבר 1950 | במאי 1951 | המפלגה הלאומית |
| 7 |  | ג'ורג'ו בורץ' אוליבייה (1911–1980) | שנייה | 1951 | במאי 1951 | 1953 | המפלגה הלאומית |
| 7 |  | ג'ורג'ו בורץ' אוליבייה (1911–1980) | שלישית | 1953 | 1953 | 11 במרץ 1955 | המפלגה הלאומית |
| 8 |  | דום מינטוף (1916–2012) | ראשונה | 1955 | 11 במרץ 1955 | 26 באפריל 1958 | מפלגת העבודה |
המשרה בוטלה (26 באפריל 1958 – 5 במרץ 1962)
| (7) |  | ג'ורג'ו בורץ' אוליבייה (1911–1980) | רביעית | 1962 | 5 במרץ 1962 | במרץ 1966 | המפלגה הלאומית |
| (7) |  | ג'ורג'ו בורץ' אוליבייה (1911–1980) | חמישית | 1966 | במרץ 1966 | 21 ביוני 1971 | המפלגה הלאומית |
| (8) |  | דום_מינטוף (1916–2012) | שנייה | 1971 | 21 ביוני 1971 | 18 בספטמבר 1976 | מפלגת העבודה |
| (8) |  | דום_מינטוף (1916–2012) | שלישית | 1976 | 18 בספטמבר 1976 | 12 בדצמבר 1981 | מפלגת העבודה |
| (8) |  | דום_מינטוף (1916–2012) | רביעית | 1981 | 12 בדצמבר 1981 | 22 בדצמבר 1984 | מפלגת העבודה |
| 9 |  | קארמנו מיפסוד בוניצ'י (1933–2022) |  | — | 22 בדצמבר 1984 | 12 במאי 1987 | מפלגת העבודה |
| 10 |  | אדוארד פנק אדאמי (1934–) | ראשונה | 1987 | 12 במאי 1987 | 22 בפברואר 1992 | המפלגה הלאומית |
| 10 |  | אדוארד פנק אדאמי (1934–) | שנייה | 1992 | 22 בפברואר 1992 | 28 באוקטובר 1996 | המפלגה הלאומית |
| 11 |  | אלפרד סנט (1948–) |  | 1996 | 28 באוקטובר 1996 | 6 בספטמבר 1998 | מפלגת העבודה |
| (10) |  | אדוארד פנק אדאמי (1934–) | שלישית | 1998 | 6 בספטמבר 1998 | 12 באפריל 2003 | המפלגה הלאומית |
| (10) |  | אדוארד פנק אדאמי (1934–) | רביעית | 2003 | 12 באפריל 2003 | 23 במרץ 2004 | המפלגה הלאומית |
| 12 |  | לורנס גונצי (1953–) | ראשונה | — | 23 במרץ 2004 | 10 במרץ 2008 | המפלגה הלאומית |
| 12 |  | לורנס גונצי (1953–) | שנייה | 2008 | 10 במרץ 2008 | 11 במרץ 2013 | המפלגה הלאומית |
| 13 |  | ג'וזף מוסקט (1974–) |  | 2013 | 11 במרץ 2013 | 13 בינואר 2020 | מפלגת העבודה |
| 14 |  | רוברט אבלה (1977–) |  | בחירות פנימיות | 13 בינואר 2020 | מכהן | מפלגת העבודה |
ראו גם

נשיא מלטה
הפרלמנט של מלטה
הקבינט של מלטה
ממשלת מלטה
הערות שוליים

↑  "Michelle pitches her tent at Girgenti Palace - Daphne Caruana Galizia's Notebook | Running Commentary". Daphne Caruana Galizia's Notebook | Running Commentary (באנגלית). 2016-07-20. נבדק ב-2016-11-22.
↑  A walk through Buskett and Girgenti | Air Malta, www.airmalta.com
אכסניית קסטיליה, משרד ראש הממשלה
קתרין המלין

| --- | --- |

 לידה:  24 בינואר 1924 סידני, אוסטרליה 
 פטירה:  18 במרץ 2020 (בגיל 96) אדיס אבבה, אתיופיה 
 שם לידה:  Elinor Catherine Nicholson 
 ענף מדעי:  גינקולוגיה, מיילדות 
 מקום לימודים:  Sydney Medical School  בית הספר פרנסהאם 
 מוסדות:  בית החולים אדיס אבבה לפיסטולה 
 פרסים והוקרה:  פרס הקיום הנכון (2009)  חבר מסדר אוסטרליה (26 בינואר 1983)  מדליית יובל המאה האוסטרלית (1 בינואר 2001)  חבר במסדר אוסטרליה (26 בינואר 1995)  אוצר לאומי חי של אוסטרליה 
 
קתרין המלין (באנגלית: Catherine Hamlin;‏ 24 בינואר 1924 – 18 במרץ 2020) הייתה גינקולוגית אוסטרלית ומומחית בטיפול בנשים הסובלות מפיסטולה.
ביוגרפיה

המלין, בתם של תאודור ואלינור ניקולסון, גדלה בפרבר של העיר סידני באוסטרליה. ב-1946 סיימה לימודי רפואה באוניברסיטת סידני והתמחתה בגינקולוגיה. יחד עם בן זוגה, רג'ינלד המלין (1908–1993), רופא מניו זילנד, ענתה לקול קורא להקמת בית ספר למיילדות באדיס אבבה שבאתיופיה והם עברו למדינה ב-1959. במהלך שהותם נחשפו לבעיית הפיסטולה הנפוצה בקרב נשים אפריקאיות, למדו את התחום והחלו לבצע ניתוחים מתקנים בבית החולים. ב-1974 הקימו בני הזוג בית חולים ייעודי לטיפול בבעיית הפיסטולה ומאז טיפל המוסד במעל 30,000 נשים. מדי שנה מבצע בית החולים כ-2,500 ניתוחים ללא תשלום לטיפול בפיסטולה.
בני הזוג המלין ובית החולים זכו בהוקרות רבות על פעילותם, בהם פרס הקיום הנכון ב-2009, מסדר אוסטרליה ב-1983 (חברה) ו-1995 (עמיתה), אזרחית כבוד של אתיופיה ב-2012.
ב-2004 יצאה לאור אוטוביוגרפיה מאת המלין, "The Hospital by the River: A Story of Hope".
המלין מתה ב-18 במרץ 2020.
הערות שוליים

↑  Tim Barlass, Catherine Hamlin, 'Saint of Addis Ababa', dies at 96, The Sydney Morning Herald, ‏19 במרץ 2020 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007407334205171  AWR: AWE3775b  BIBSYS: 6097080  GND: 1206709405  ISNI: 0000 0000 4023 1808  LCCN: nb2002032966  NLK: KAC200906249  VIAF: 16731910   WorldCat (עם VIAF): 16731910
רוסלאן לוברסקי

רוסלאן מיכאילוביץ' לוברסקי (באוקראינית: Руслан Миколайович Любарський; נולד ב-29 באוגוסט 1974) הוא כדורגלן עבר אוקראיני המשחק בעמדת החלוץ.
קריירה

לוברסקי נולד בעיר באר שבמחוז ויניצה (אז בתחומי ברית המועצות וכיום באוקראינה), והחל את קריירת המשחק שלו בצסק"א קייב, אך עבר לקבוצת הבוגרים של חלמון הומנה הסלובקית בעונת 1993/94. בעונת 1996/97 עבר לעונה אחת לקבוצת ספרטה פראג הצ'כית. בעונה לאחר מכן עבר ל-3 עונות לקושיצה הסלובקית.
בעונת 2000/01 עבר לשחק במדי מכבי נתניה במשך ארבע עונות עד לסוף עונת 2003/04, אז עזב את ישראל וחזר למולדתו, לקבוצת מטאלורג זפוריז'יה.
קייאו

קייאו (בספרדית: Callao) היא עיר על חוף האוקיינוס השקט במטרופולין של לימה, בירת פרו. קייאו היא הנמל הימי הראשי של פרו, ובה שוכן גם נמל התעופה הראשי של לימה, נמל התעופה הבין-לאומי חורחה צ'אבס. שטח השיפוט של קייאו מורכב מכל אזור קייאו אשר חופף למחוז קייאו (Provincia constitucional del Callao). העיר הוקמה בשנת 1537 על ידי הספרדים, והיא בעלת היסטוריה ימית ארוכה כאחד הנמלים העיקריים באמריקה הלטינית ובאוקיינוס השקט, שכן היא הייתה אחת העיירות הספרדיות החשובות בתקופה הקולוניאלית. מרכז קייאו נמצא כ-15 קילומטרים מערבית למרכז ההיסטורי של לימה (אנ').