stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פוליאומינו

ארבע משפחות הפוליאומינו הראשונות
מבנה עץ עשוי מאבני פוליאומינו
פוליאומינו (Polyomino) הוא אובייקט קומבינטורי המורכב מריבועים המחוברים זה לזה על ידי הצמדת צלעותיהם. האובייקט הוא הכללה של הדומינו, המורכב משני ריבועים המחוברים זה לזה, ומכאן שמו (פולי - רבים). דוגמה בולטת לאבני פוליאומינו הן אבני הטטריס, שמורכבות מארבעה ריבועים כל אחת. עיקר העיסוק בפוליאומינו הוא כשעשוע מתמטי ומקור לחידות, אך קיימות גם בעיות מתמטיות קומבינטוריות העוסקות בהן, שהחשובה שבהן היא שאלת מספרם של אבני הפוליאומינו מגודל נתון - שאלה שטרם נמצאה לה תשובה משביעת רצון.
היסטוריה

בעיית הספירה העתיקה ביותר הידועה שניתן לשייך לפוליאומינו היא זו של ספירת התבניות השונות שניתן ליצור על לוח משחק הגו באמצעות חמש אבנים שיוצרות צורה "קשירה" - היה ידוע כבר מימי קדם כי מספר זה הוא 12. עם זאת, עיסוק מתמטי של ממש בפוליאומינו לא החל עד למאה ה-20. חידות העוסקות בפוליאומינו התפרסמו כבר בשנת 1907, ומספר מאמרים בנושא חידות פוליאומינו התפרסמו בשנות ה-30 וה-40 בכתב עת שעסק בעיקר בחידות שחמט.
השם "פוליאומינו" נטבע בידי סולומון גולומב בשנת 1953 בהרצאה שנשא במועדון המתמטיקה של אוניברסיטת הרווארד. גולומב תרם רבות לפרסום הפוליאומינו בקרב הקהילה המתמטית, בפרט בספרו "Polyominoes" משנת 1965 שסקר את המחקר שהתבצע בתחום עד אז. בנוסף אליו, פרסם מרטין גרדנר חידות פוליאומינו רבות בטורו בירחון "סיינטיפיק אמריקן" ותרם לפופולריזציה שלהם. מרבית החידות סבבו סביב בעיות ריצוף שונות - האם ניתן, בהינתן קבוצה מסוימת של פוליאומינו, לרצף באמצעותם שטח מסוים. החידה המפורסמת ביותר בהקשר זה היא האם ניתן לרצף לוח שחמט 8x8 שממנו הורידו את שתי הפינות הנגדיות, בעזרת חתיכות של דומינו בלבד.
בהדרגה, ועם התפתחות המחשב עבר עיקר המחקר בפוליאומינו לשאלה הקומיבנטורית של מנייתם. החל משנות ה-70 החלו להתפרסם אלגוריתמים לא טריוויאליים למטרה זו והיא יצרה עניין גם בקרב פיזיקאים.
הפרסום הגדול ביותר לו הפוליאומינו זכו (אם כי לא תחת שם זה) הוא במשחק המחשב טטריס משנת 1985 שבו "מככבים" פוליאומינו בעלי ארבעה ריבועים. המשחק עצמו הוא דוגמה לפאזל סטנדרטי של ריצוף באמצעות פוליאומינו, כשנוסף אליו מימד של זריזות מחשבה ואי ודאות (לא ידוע מה עומדת להיות סדרת האבנים שבאמצעותה יש לרצף).
ריצופים באמצעות אבני פוליאומינו

החידות ה"קלאסיות" הנוגעות לפוליאומינו הן חידות של ריצוף שטחים סופיים באמצעות קבוצה נתונה של פוליאומינו. כך למשל נמכרים משחקים המורכבים מלוח ומספר אבני פוליאומינו שמסוגלות לרצף אותו, ועל השחקן לגלות את הריצוף.
לעיתים השאלה המעניינת יותר היא מתי לא קיים ריצוף שכזה. טכניקה סטנדרטית לפתרון בעיות כאלו מבוססת על צביעת האזור שאותו מעוניינים לרצף בצבעים שונים, ואז המחשה של תכונה הנוגעת לצבעים הגלויים שנשמרת גם כאשר מניחים אבני פוליאומינו על חלק מהאזור.
מבחינה חישובית, בעיות הריצוף הללו כולן כריעות, שכן קיים רק מספר סופי של דרכים שבהן ניתן לנסות ולרצף שטח באמצעות אבני פוליאומינו, אך מעבר על כל האפשרויות עשוי לדרוש זמן רב; אכן, הבעיה הכללית, של הכרעה האם שטח סופי ניתן לריצוף באמצעות קבוצת אבני פוליאומינו נתונה היא NP-שלמה, כלומר נמנית עם אוסף של בעיות שהקושי החישובי שלהן אינו מוכח, אך סביר מאוד להניח שהן אכן קשות.
הבעיה הופכת לקשה פי כמה כאשר עוברים לדבר על ריצופים אינסופיים - דהיינו, יש לרצף את כל המישור באמצעות אינסוף עותקים מתוך קבוצת אבני פוליאומינו נתונה. בשנת 1966 הוכיח גולומב כי לא קיים אלגוריתם הפותר את הבעיה הכללית (כלומר, שמסוגל להתמודד עם קבוצת אבני פוליאומינו מכל גודל שהוא), לאחר שהראה כי קיום אלגוריתם שכזה היה מאפשר לפתור את בעיית אריחי ואנג, שהוכחה קודם לכן כבלתי כריעה. עם זאת, בשנת 1984 התגלה כי עבור פוליאומינו בודד (כאשר לא מתירים סיבובים או שיקופים שלו), בעיית הריצוף כריעה ואף פתירה בזמן יעיל.
ריצופים באמצעות אבני פוליאומינו > הכללות של פוליאומינו

ישנם מספר הכללות של הרעיון של הפולינומינוים לצורות נוספות.
ריצופים באמצעות אבני פוליאומינו > הכללות של פוליאומינו > פוליאמונדים

הפוליאמונדים (polyiamonds) הם צורות הבנויות מחיבור יחדיו של משולשים שווי צלעות:
המוניאמונד (moniamond)
הדיאמונד (diamond)
הטריאמונדים (triamond)
הטטרימונדים (tetriamonds)
הפנטיאמונדים
ההקסיאמונדים
ריצופים באמצעות אבני פוליאומינו > הכללות של פוליאומינו > פוליהקסים

הפוליהקסים (polyhexes) הם צורות הבנויות מחיבור יחדיו של משושים משוכללים:
המונוהקס (monohex)
הדיהקס (Dihex)
הטריהקסים
הטטרהקסים
הפנטהקסים
ההקסהקסים
ריצופים באמצעות אבני פוליאומינו > הכללות של פוליאומינו > פולידלתונים

הפולידלתונים (polykites) הם צורות הבנויות מחיבור יחדיו של דלתוני ריצוף.
בכל הצורות הללו החידות הבסיסיות עוסקות בריצופים של המישור בעזרתן, וכן בריצופים של צורות ספציפיות בעזרתן.
הפולידלתונים: המונודלתון, שני הדידלתונים וארבעת הטרידלתונים
פונקציית בסל

במתמטיקה, פונקציית בסל  היא פתרון  \ y(x) למשוואה דיפרנציאלית הנקראת משוואת בסל:
כאשר p הוא קבוע (ממשי או מרוכב) הנקרא הסדר של פונקציית בסל. ברוב המקרים במדע הוא מספר שלם או חצי-שלם.
משוואת בסל מופיעה בתחומים רבים בפיזיקה בהן תופעה בעלת סימטריה גלילית או כדורית מתוארת על ידי משוואה דיפרנציאלית הכוללת את אופרטור הלפלסיאן. בין אלה ניתן למנות את משוואת לפלס באלקטרומגנטיות, משוואת החום המתארת זרימת חום, משוואת שרדינגר במכניקת הקוונטים ובתיאור תבנית עקיפה המתקבלת דרך מיפתח עגול.
פונקציית בסל הוגדרה לראשונה על ידי המתמטיקאי דניאל ברנולי והוכללה על ידי פרידריך בסל.
פונקציית בסל מהסוג הראשון

בפתרון משוואת בסל כטור חזקות (לפי שיטת (טור) פרובניוס) מתקבלת פונקציית בסל מהסוג הראשון
כאשר p, הקבוע במשוואת בסל, הוא דרגת פונקציית בסל ו- \,\Gamma (z) היא פונקציית גמא.
פתרון נוסף מתקבל בשיטה זו על ידי החלפה של p ב-p-:
אם p איננו מספר שלם,  \ J_{p}(x) ו \ J_{-p}(x)  הם שני פתרונות בלתי תלויים למשוואת בסל, שהיא משוואה דיפרנציאלית מסדר שני, ולכן צירוף ליניארי שלהם הוא הפתרון הכללי למשוואת בסל. אך כאשר p הוא מספר שלם, ניתן להראות שמתקיים הקשר:
במקרה כזה הפתרונות אינם בלתי תלויים, והפתרון הנוסף הוא פונקציית בסל מהסוג השני.
פונקציית בסל מהסוג הראשון > תכונות פונקציית בסל

\ J_{p}(x=0)=0 לכל p, למעט  \ J_{0}(x=0)=1.
עבור p חצי שלם,  \ J_{p}(x) ניתנת להבעה באמצעות פונקציות טריגונומטריות. כך, למשל:
שורשי פונקציית בסל,  u_{p,n}, הם הנקודות בהן פונקציית בסל מדרגה p מתאפסת. אין נוסחה אנליטית לקבלתם, אך בפיזיקה ובתחומי ההנדסה נוהגים להניח מספר הנחות לגביהם שטרם הוכחו באופן פורמלי:
שורשי פונקציות בסל אינם מחזוריים.
עבור p טבעי, לפונקציה יש מספר אינסופי של שורשים.
לפונקציות בעלות דרגות p שונות אין שורשים משותפים מלבד זה שב-x=0.
יחסי נסיגה:
J_{p-1}(x)+J_{p+1}(x)={\frac {2p}{x}}J_{p}(x)
J_{p-1}(x)-J_{p+1}(x)=2{\frac {d}{dx}}J_{p}(x)
יחסי אורתוגונליות:
כאשר  \delta _{m,n} היא הדלתא של קרונקר.
פונקציית בסל מהסוג השני

פונקציית בסל מהסוג השני, הנקראת גם פונקציית נוימן או פונקציית וובר, היא פתרון שני של משוואת בסל מדרגה p שהיא מספר לא-שלם, והיא מתבדרת ב-x=0. הפונקציה מסומנת בדרך כלל  \ N_{p}(x) והיא מוגדרת:
N_{p}(x)={\frac {J_{p}(x)\cos(p\pi )-J_{-p}(x)}{\sin(p\pi )}}
עבור דרגה p=n שהיא מספר שלם מגדירים את פונקציית בסל מהסוג השני להיות הגבול:
N_{n}(x)=\lim _{p\to n}N_{p}(x)
הפתרון הכללי למשוואת בסל מדרגה p יכול אם כן להיכתב בצורה הבאה:
\ y_{p}(x)=AJ_{p}(x)+BN_{p}(x)
פונקציות בסל מהסוג הראשון
פונקציית נוימן
ערפילית שק הפחם

| --- | --- |

ערפילית שק הפחם משמאל לצלב הדרומי
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  הצלב הדרומי
 תאריך גילוי:  פרה-היסטוריה
 סוג:  ערפילית בליעה
 עלייה ישרה:  12ʰ 31ᵐ 19.0ˢ
 נטייה:  ‏36.0″ ‏44′ ‏63°‏-
 מאפיינים פיזיים
 מרחק:  600  שנות אור 183.96  פארסק
 קוטר:  30-35 שנות אור
ערפילית שק הפחם (נקראת לפעמים רק שק הפחם) היא ערפילית הבליעה הבולטת ביותר בשמים וניתנת לזיהוי בקלות גם בעין בלתי מזוינת בקבוצת הכוכבים הצלב הדרומי. מרחקה מכדור הארץ כ-600 שנות אור וקוטרה בין 30 ל-35 שנות אור. היא מכסה תחום של 5°×7° מהשמיים ונראית כצללית חשוכה על הרקע הבהיר של שביל החלב בסמוך לכוכבי הצלב הדרומי, כאשר קצותיה מגיעים גם לתוך קבוצות הכוכבים קנטאור וזבוב. למעשה הערפילית אינה חשוכה לחלוטין ובהירותה מגיעה לכ-10% מהבהירות של שביל החלב המקיף אותה. בהירות זו נובעת מהחזרה של אור הכוכבים המוסתרים על ידה.
היסטוריה

הערפילית הייתה ידועה לתושבי החלק הדרומי של כדור הארץ כבר בתקופות פרה-היסטוריות ובתרבות האבוריג'ינית באוסטרליה היא היוותה את הראש של "האמו בשמים" – קבוצת כוכבים אבוריג'ינית. לאירופאים היא התגלתה רק בשנת 1499 על ידי מגלה הארצות ויסנטה יאנייס פינסון. בתחילה היא זכתה לכינוי קאנופוס השחור וכן הענן המגלני האפל (כניגוד לענני מגלן).
הערפילית ממלאת תפקיד מרכזי בספרם של לארי ניבן וג'רי פורנל "הקיסם בעינו של אלוהים".
האמו בשמים – קבוצת כוכבים אבוריג'ינית הכוללת את ערפילית שק הפחם כראשה של הציפור
פדרציה יהודית

פדרציה יהודית (באנגלית: Jewish Federation) היא צורת ההתאגדות המקובלת של גופים ומוסדות יהודיים לכדי ארגון מרכזי בקהילות היהודיות השונות ברחבי צפון אמריקה. הפדרציה מרכזת ומכווינה את פעולות המוסדות היהודיים השונים באותה קהילה, ובעיקר את גיוס התרומות מבני הקהילה ואת הקצאת הכספים בין התוכניות והמטרות היהודיות.
פדרציה יהודית פועלת כיום בכל מטרופולין בארצות הברית ובקנדה שבו קיימת קהילה יהודית, ובסך הכול קיימות 157 פדרציות כאלה ברחבי היבשת. בעבר היו מאוגדות הפדרציות השונות תחת מטריית מועצת הפדרציות היהודיות (CJF – Council of Jewish Federations), ובמקביל פעלו כזרוע מקומית לגיוס כספים של המגבית היהודית המאוחדת. מאז איחודה של מועצת הקהילות היהודיות עם המגבית היהודית המאוחדת בשנת 1999, אוגדו הפדרציות היהודיות המקומיות תחת מטריית הארגון המאוחד שנוצר – "איחוד הקהילות היהודיות" (UJC – United Jewish Communities), שבהמשך (2009) שינה את שמו ל"הפדרציות היהודיות של צפון אמריקה" (Jewish Federations of North America).
חלק ניכר מפעילות הפדרציה נוגעת בהקמת, אחזקת ופיתוח התשתית לחיים יהודיים קהילתיים במסגרת הקהילה שבה היא פועלת, אך חלק חשוב אחר עוסק בגיוס כספים למטרות ציוניות וישראליות. במקרים רבים מאמצות פדרציות יהודיות קהילות ופרויקטים פילנתרופיים בישראל ומספקות להן תמיכה כספית ואחרת.
אחת לשנה בחודש נובמבר מתאספים נציגי הפדרציות השונות באספה הכללית של הקהילות היהודיות (GA - General Assembly), ועידה רבת משתתפים שמתארחת בכל שנה בעיר אחרת בצפון אמריקה, ואחת ל-5 שנים מתכנסת בירושלים.
ראו גם

הפדרציות היהודיות של צפון אמריקה
פוקהונטס (משחק וידאו)

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  1996 
 סוגה:  משחק פלטפורמה
 פיתוח:  Funcom  Tiertex Design Studios
 הוצאה לאור:  דיסני THQ
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת 
 זמן המשחק:  שעה
 דרישות תוכנה
 פלטפורמות:  סגה מגה דרייב גיים בוי
 
עטיפת המשחק לקונסולת הגיימבוי
פוקהונטס של דיסני הוא משחק פלטפורמה המבוסס על הסרט באותו שם משנת 1995. המשחק נוצר למספר קונסולות משחק בשנות ה־90. הגרסה עבור הסגה מגה דרייב פותחה על ידי Funcom בינואר 1996. גרסה נוספת פותחה לגיימבוי על ידי חברת Tiertex ביוני של אותה שנה. והופץ על ידי חברת THQ.
גרסת SNES של המשחק הייתה בפיתוח, אך בוטלה מאחר שזמן הפיתוח התארך, ולא התאים לזמן השחרור של גרסת הסגה מגה דרייב.
כיום ניתן לשחק במשחק גם על גבי מחשבים על ידי אימולטורים.
משחקיות

השחקן שולט בדמותם של פוקהונטס ובמיקו הדביבון שלה, ומחליף ביניהם בתדירות כדי להתגבר על מכשולים, כאשר לכל אחד מהם יש יכולות שונות המסייעות לעבור את השלב. דמויות נוספות מהסרט עוזרות לשחקן אך אינן ניתנות למשחק. במהלך המשחק, השחקן מרוויח כישורים שונים על ידי עזרה לחיות היער, בעזרתם הוא מקבל יכולות של רוחות המעניקות אפשרויות רבות כגון לרחף, לצלול ולרוץ מהר ועוד. המשחק עוקב אחר עלילת הסרט, אך עם המון שינויים במצבים ואירועים.
ביקורות

לגרסת הסגה מגה דרייב המשחק קיבל ביקורות טובות בעיקר על הגרפיקה והצבע, וכן על המוזיקה המבוססת על הפסקול המקורי מהסרט. ומנגד ביקורות בינוניות על זה שהמשחק קל מדי יחסית למשחק פלטפורמה, והוא מותאם בעיקר לקהל שחקנים צעיר יותר, ושחקנים מנוסים יכולים לסיימו תוך שעה אחת.
לקריאה נוספת

סקירת המשחק באתר Mobygame
סקירת המשחק באתר VGreak
הערות שוליים

↑  Game Boy - Disney's Pocahontas © 1996 Black Pearl - Gameplay, נבדק ב-2024-01-03
↑  SNES Central: Pocahontas, SNES Central
עמק ביקוע

הבקע המזרח אפריקאי. משמאל לימין: אגם אופמבה, אגם מוורו, אגם טנגניקה (הגדול ביותר) ואגם רוקווה
תצפית ממצודת כ"ח על הבקע הסורי-אפריקני, הבקע היבשתי הארוך ביותר בעולם
גראבן אוטווה-בונשר (Ottawa-Bonnechere Graben)
עמק ביקוע (באנגלית: Rift Valley) הוא שקע קווי בין כמה רמות או רכסי הרים שנוצר כתוצאה מבקע גאולוגי או העתק. פעולות אלו מתבטאות כהתרחבות של קרום כדור הארץ, התפשטות של פני השטח, שהועמק אחר-כך באמצעות פעילות סחיפה. עוצמת כוחות המתיחה כה גדולה עד שהם גורמים ללוח הטקטוני להיקרע, ואז הגוש המרכזי צונח יחסית לגושים שמצידיו תוך יצירת עמק שקירותיו זקופים וקרקעיתו שטוחה המכונה גראבן ("תעלה" בגרמנית). אף שאין הגדרה רשמית להבדל שבין גראבן לעמק ביקוע מקובל לכנות בשם גראבן עמק ביקוע קטן. ככל שתהליך זה מתמשך העמק מתרחב, עד שהוא הופך לאגן נרחב, המתמלא במשקעים מקירות הבקע ומהסביבה. אחת הדוגמאות הטובות ביותר לתהליך ארוך זה הוא הבקע המזרח אפריקאי. עמקי ביקוע יכולים להיווצר בכל הגבהים, מקרקעית הים עד לרמות ורכסי ההרים. הם יכולים להתרחש בקרום היבשתי כמו גם בקרום הימי. לעיתים קרובות מסתעפים עמקי ביקוע משניים מתוך עמק ביקוע ראשי והם נחשבים חלק ממנו.
סוג עמק זה שונה מעמק נהר או מעמק קרחוני בכך ששני האחרונים הם תוצאה של סחיפה שבעוד שעמק ביקוע הוא תוצאה של פעילות טקטונית.
מרבית עמקי הביקוע מצויים בקרקעית הים. עמק הביקוע הנרחב ביותר שוכן לאורך קו הרכס של מערכת הרכס המרכז אוקייני והוא תוצאה של התפשטות קרקעית הים, שבה הלוחות הטקטוניים נפרדים וסלע מותך עולה מהמעטפת מתקשה במגע עם מי הים ויוצר קרום ימי חדש בתחתית עמק הביקוע. דוגמאות לסוג עמק ביקוע זה כוללות את הרכס המרכז-אטלנטי, שהוא תוצר של תהליך היפרדות היבשות, שהחל לפני כ-180 מיליון שנה. תהליך זה, הנמשך גם כיום, מביא להתרחקותם של הלוח האפריקאי מהלוח הדרום-אמריקאי ושל הלוח הצפון-אמריקאי מהלוח האירואסייתי, וזאת בקצב של כ-2.5 ס"מ בשנה. הרכס המרכז-אטלנטי יצר עמקי ביקוע שרוחבם כ-15 קילומטרים. עמקי ביקוע גדולים נוספים נוצרים על ידי הרכס המזרח-פסיפי (East Pacific Rise) שבו הלוח הפסיפי נפרד מהלוח הצפון-אמריקאי, לוח ריביירה, לוח קוקוס ולוח נסקה. נביעות הידרותרמיות רבות פעילות לאורך רכס זה בשל הפעילות הגאולוגית מתחת לעמקי הביקוע התת-ימיים.
עמקי ביקוע יבשתיים רבים הם תוצאה של שלוחה לא פעילה (בקע כושל) של צומת משולש, בקע שלא התפתח ליצירת אוקיינוס, אם כי יש שני עמקים, הבקע המזרח אפריקאי וימת באיקל, שפעילים כיום, וייתכן שקיים גם עמק שלישי פעיל, הבקע המערב אנטארקטי. במקרים אלו, לא רק הקרום, אלא גם כל הלוחות הטקטוניים מצויים בתהליך שבירה שבו נוצרים לוחות חדשים. אם העמקים ימשיכו להתרחב יהפכו עמקי הביקוע היבשתיים בסופו של דבר לעמקי ביקוע ימיים.
עמקי ביקוע אחרים הם תוצאה של התעקלויות או התנתקויות בהעתקים הנעים אופקית (העתק הסטה אופקית). אם התעקלויות או התנתקויות אלו הן באותו הכיוון של התנועה היחסית לאורך ההעתק מתרחשת התארכות. לדוגמה, עבור העתק הסטה אופקי ימני התעקלות ימינה תגרום להתמתחות ועקב כך לשקיעה באזור שבו התרחשה ההתעקלות. גאולוגים רבים סוברים כיום שים המלח שוכן בבקע שהוא תוצאה של התנתקות שמאלית בהעתק הסטה אופקי שמאלי של בקע ים המלח. כאשר העתק מתפצל לשני גדילים, או ששני העתקים פועלים קרוב האחד לשני עלולה להתרחש גם התמתחות של הקרום ביניהם, כתוצאה מההבדלים בתנועתם. שני סוגי ההתמתחות שנגרמה מהעתקים מתרחשים בדרך כלל בקנה מידה קטן, תוך יצירת תופעות כדוגמת גלישת קרקע או את סוג האגם המכונה באנגלית sag pond.
אגמים בעמקי ביקוע

אגמי המים המתוקים הגדולים ביותר בעולם, למעט אגם ויקטוריה, שוכנים בעמקי ביקוע. ימת באיקל בסיביר, אתר מורשת עולמית, שוכנת בעמק ביקוע פעיל שבו לוח אמור הולך ונפרד באיטיות מהלוח האירואסייתי, ותהליך זה נמשך כבר כ-25 מיליון שנים. ימת באיקל היא גם אגם המים המתוקים העמוק ביותר והעתיק ביותר בעולם, עומקה 1,637 מטרים והיא הולכת ומעמיקה כל שנה. בתחתיתה יש שכבה של משקעים רכים שעומקה כמה קילומטרים. הקרקעית האמיתית של הבקע שבו נמצאת ימת באיקל מצויה בעומק של כ-10 קילומטרים מפני השטח. ימת באיקל מכילה 20% מכלל המים המתוקים במצב נוזלי בעולם הנפח הגדול ביותר (יותר מהנפח הכולל של הימות הגדולות).
אגם טנגניקה, מקום שני בשני הקריטריונים דלעיל, שוכן בבקע האלברטיני, הזרוע המערבית של הבקע המזרח אפריקאי. ימת סופיריור באמריקה הצפונית, אגם המים מתוקים הגדול ביותר בעולם בשטחו, שוכן בבקע מרכז היבשת הקדום והרדום. ייתכן שהאגם התת-קרחוני הגדול ביותר בעולם, ווסטוק באנטארקטיקה שוכן בתוך עמק ביקוע קדום. אגם ניפיסינג ואגם טימיסקאמינג באונטריו וקוויבק שבקנדה שוכנים בתוך עמק ביקוע הקרוי: גראבן אוטווה-בונשר (Ottawa-Bonnechere Graben). ת'ינגוואטלאוואטן (Þingvallavatn), האגם הטבעי הגדול ביותר באיסלנד הוא דוגמה לאגם בעמק ביקוע.
לקריאה נוספת

Bonatti, E., 1985. Punctiform initiation of seafloor spreading in the Red Sea during transition from a continental to an oceanic rift. Nature, 316: 33–37.
Mart, Y., Dauteuil, O., 2000. Analogue experiments of propagation of oblique rifts. Tectonophysics, 316: 121–132.
הערות שוליים

↑  The Ethiopian Rift Valley
↑  The World's Greatest Lakes
↑  Lake Baikal – World Heritage Site
↑  The Oddities of Lake Baikal
↑  Antarctica's Lake Vostok
פורט דינדיגול

| --- | --- |

מבצר דינדיגול
 מידע כללי
 סוג:  מבצר
 שימוש:  מבצר צבאי
 על שם:  דינדיגול (אנ')
 מיקום:  דינדיגול (אנ')
 מדינה:  טאמיל נאדו, הודו הודו
 מייסדים:  אימפריית ויג'איאנגר
 מפעיל:  הסקר הארכאולוגי של הודו 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1605–1659 (כ־54 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1605 
 חומרי בנייה:  אבן, לבנים
 יוצר:  Muthu Krishnappa Nayakar
 מידות
 שטח:  600 דונם
 קואורדינטות:  10°21′40″N 77°57′42″E﻿ / ﻿10.36109°N 77.96167°E﻿ / 10.36109; 77.96167
  (למפת הודו מוגדלת) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודיפורט דינדיגול(למפת הודו רגילה) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודיפורט דינדיגול he
 
פורט דינדיגול (באנגלית: Dindigul Fort וגם Dindigul Malai Kottai; בטמילית: திண்டுக்கல் கோட்டை) הוא מבצר שנבנה ב-1605 בעיר דינדיגול (אנ') במדינת טמיל נאדו שבהודו. המבצר נבנה על סלע גדול לכן הוא נקרא לפעמים מבצר הסלע. המבצר נמצא בחסות ובאחריות הסקר הארכאולוגי של הודו.
ההיסטוריה של המבצר > אימפריית ויג'איאנגר

ב-1378 השתלטה אימפריית ויג'איאנגר על חלקים גדולים ממדינת טמיל נאדו, כולל בדינדיגול (אנ'). ב-1559 שלטה בדינדיגול שושלת Madurai Nayak (אנ') שהפכה אותה לעיר מרכזית בממלכתה. ב-1602 עלה לשלטון המלך Muthu Krishnappa Nayakar מאותה שושלת והוא זה שבנה ב-1605 את המבצר.
ההיסטוריה של המבצר > ממלכת מייסור

ב-1742 השתלט צבא ממלכת מייסור, בהנהגתו של Venkata Raya (כשליחו של המהראג'ה של מייסור), על העיר והמבצר. ב-1755 נמסרה העיר לשלטונו של חיידר עלי כשבתקופת שלטונו חוזק המבצר. ב-1783 פלשו הבריטים לעיר וכבשו את המבצר אולם ב-1784 נחתם הסכם בין הבריטים לממלכת מייסור והמבצר הוחזר למייסורים. ב-1788 ירש בנו של חיידר עלי, טיפו סולטאן את ההמלכת מייסור ואת השלטון בעיר ובמבצר.
ההיסטוריה של המבצר > השלטון הבריטי

ב-1790, במהלך מלחמת אנגלו-מייסור השנייה השתלטה צבא האימפריה הבריטית על המבצר מידי ממלכת מייסור והפכה אותו למרכז צבאי חשוב. ב-1798 חיזקו הבריטים את ביצורי המבצר והציבו בו תותחים. במהלך מלחמות פוליגאר (אנ') מילא המבצר תפקיד מרכזי ובסיום המערכה השתלטו הבריטים על חלקים ניכרים ממדינת טמיל נאדו. ב-1859 עבר מרכז השליטה הצבאי של הבריטים לעיר מאדוראי וחשיבותו הצבאית של המבצר פחתה. ב-1947, עם הכרזת העצמאות של הודו, עזבו הבריטים את המבצר.
מבנה המבצר

המבצר נבנה על גבי סלע שמתנשא לגובה של כ-270 מטר מבסיסו כשאל המצודה הוליכו כ-800 מדרגות. שטח המבצר כ-600 דונם והוא מוקף בחומה כפולת קירות עשויה אבן כשבפינות המבצר בנו הבריטים עמדות שמירה. לאורך החומה נבנו עמדות עבור תותחים. למבצר נבנו שני שערים כשהשער הראשון הוצב בקצה גרם המדרגות והוא הוביל לחצר פנימית בה היה שיר נוסף שהוביל לפנים המבצר. במבצר נבנו 48 חדרים, שחלקם עשויים מלבנים ששימשו מגורים, מאסר שבויי מלחמה ועבדים, מטבח, אורווה, אולם ישיבות ועוד. בוני המבצר ניצלו את שיפועיו כדי לאגור מי גשמים לשימוש יושבי המבצר.
שם המבצר

שם העיר והמבצר נגזר מהשם Dindo בטמילית שפירושו כרית כצורת הסלע עליו נבנה המבצר.
המבצר בעת החדשה

המבצר הוגדר כמונומנט מוגן והאחריות והחסות עליו הועברה ל"סקר הארכאולוגי של הודו". המבצר שומר ופתוח לביקורי תיירים כשבין השאר מוצגים בו מבנים דתיים וכן מוצג בו אחד מהתותחים שהגנו על המבצר.
עלתה ביקורת על מיעוט מבקרים באתר וכן דווח שמחסור בכספים הביא להזנחת המבצר ולשימוש לא חוקי על ידי תושבי האזור. ב-2005 גידרה האגודה את המבצר ושיפצה מספר מבנים בו.
גלריה

התותח הבריטי שמוצב במבצר
המדרגות החצובות שמוליכות למבצר
מקדש הבנוי בתחום המבצר
מבנים דתיים בתחומי המבצר
פנים מבנה בתחומי המבצר
שער הכניסה למבצר במעלה המדרגות (מבט מתוך המבצר)
לקריאה נוספת

Nelson, James Henry (1989). The Madura Country: A Manual. Asian Educational Services. ISBN 9788120604247.
הערות שוליים

1 2  Pillow Rock, באתר hindu.com, ‏2 באפריל 2005
↑  מבצר דינדיגול, באתר "הסקר הארכאולוגי של הודו"
עמיתים

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ממשלתית
 תקופת הפעילות:  2004–הווה (כ־20 שנה)
 מיקום המטה:  תל אביב
 בעלות:  מדינת ישראל
 ענפי תעשייה:  שירותים פיננסיים
 מוצרים עיקריים:  קרנות פנסיה
  
 www.amitim.com
 
סמליל הארגון הקודם
עמיתים הוא הגוף המנהל את שמונה קרנות הפנסיה הוותיקות הגרעוניות.
היסטוריה

הארגון הוקם על ידי ממשלת ישראל בשנת 2004, לאחר שבשנת 2003 הלאימה הממשלה קרנות אלה, במסגרת הצעדים לפתרון משבר קרנות הפנסיה הגרעוניות. בעקבות הלאמתן של הקרנות מונה לכל אחת מהן מנהל מטעם משרד האוצר, וננקטו צעדים להתייעלותן. בשנת 2008 הושלמה הקמתו של גוף מאוחד בשם "עמיתים", המנהל את כל שמונה הקרנות, אך כל קרן ממשיכה לפרסם מאזן בנפרד. כנגד הניהול המשותף הוגשה עתירה לבג"ץ על ידי ארגון גמלאי מבטחים, שטען שהניהול המשותף מביא לפגיעה בלתי מידתית בזכויות העמיתים המשתייכים ל"מבטחים", שכן מצבה הפיננסי של "מבטחים" טוב יותר מזה של קרנות הפנסיה הוותיקות האחרות. העתירה נדחתה. בעקבות השלמת הקמת הגוף המאוחד פוטרו כ-550 מתוך 1000 העובדים שניהלו את הקרנות, במטרה להביא לחיסכון תפעולי של כ-40 מיליון שקל בשנה ולחיסכון אקטוארי בסך 600 מיליון שקל.
מנכ"ל "עמיתים", החל מאוגוסט 2011, הוא יואב בן אור. קדמה לו בתפקיד יעל אנדורן.
מנכ"ל "עמיתים" החל מאוגוסט 2021 הוא אפי סנדרוב.
קרנות הפנסיה

קרנות הפנסיה שבניהול "עמיתים" הן:
מבטחים מוסד לביטוח סוציאלי של העובדים בע"מ;
קרן מקפת מרכז לפנסיה ותגמולים אגודה שיתופית בע"מ;
נתיב - קרן הפנסיה של פועלי ועובדי מפעלי משק ההסתדרות בע"מ;
קרן ביטוח ופנסיה לפועלים חקלאיים ובלתי מקצועיים בישראל - אגודה שיתופית בע"מ;
קרן הביטוח והפנסיה של פועלי הבניין ועבודות ציבוריות א.ש. בע"מ;
קרן הגמלאות המרכזית של עובדי ההסתדרות בע"מ.
קרן הגמלאות של חברי "אגד" בע"מ;
קופת הפנסיה לעובדי הדסה בע"מ.
בקרנות שבניהול "עמיתים" יש כ-215,000 גמלאים וכ-135,000 מבוטחים פעילים. נכסי "עמיתים", נכון ל-2008 הם בהיקף של 400 מיליארד ש"ח.
מאזניהן של הקרנות הגרעוניות לסוף שנת 2007 מציגים את התמונה הבאה:
| שם הקרן | התחייבויות (במיליארדי ש"ח) | נכסים (במיליארדי ש"ח) | גרעון אקטוארי (במיליארדי ש"ח) | שיעור הגרעון מההתחייבויות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מבטחים | 133.7 | 100.3 | 33.4 | 25% |
| מקפת | 41.8 | 31.5 | 10.3 | 25% |
| קג"מ | 48.8 | 23.3 | 25.5 | 52% |
| נתיב | 15.2 | 2.3 | 12.9 | 85% |
| פועלי בנין | 5.4 | 0.4 | 5.0 | 92% |
| פועלים חקלאיים | 2.6 | 0.37 | 2.23 | 86% |
| אגד | 5.6 | 2.2 | 3.4 | 61% |
| הדסה | 3.1 | 1.7 | 1.4 | 45% |
| סה"כ | 256.3 | 162.1 | 94.2 | 37% |

גירעונות אלה הם גירעונות "לפני סיוע ממשלתי עתידי" והם מחושבים למעשה בהנחה כי הממשלה לא תסייע לקרנות בכל צורה שהיא (כלומר, הקרנות הוותיקות לא יקבלו את הפיצוי בגין הפחתת סכום ההשקעה שהייתה מותרת להן באיגרות חוב מיועדות וכן יימנע מהן היתרון שבהנפקת איגרות חוב מיועדות בעתיד מעבר לתשואה של 4% לשנה). לפי חישוב זהה, גם לקרנות הוותיקות הנחשבות "מאוזנות" יש גירעונות אקטואריים משמעותיים, שכן גם הן נהנות מ"סיוע ממשלתי עתידי" (ואף, במידת מה, גם "קרנות הפנסיה החדשות" נהנות מסיוע ממשלתי באמצעות אג"ח מיועדות).
כיוון שבשנת 1995 נסגרו הקרנות למצטרפים חדשים, מספר עמיתיהן הכולל (פעילים וגמלאים) צפוי להצטמצם בהדרגה, ובפרט יצטמצם מספר העמיתים הפעילים, עם הפיכתם לגמלאים. כתוצאה מכך ילכו ויפחתו תקבולי הקרנות מפרמיות (דמי ביטוח). לעומת זאת, בשלב ראשון יגדלו תשלומי הפנסיה של הקרנות (עקב גידול במספר הגמלאים), ולאחר שיגיעו לשיא ייפחתו תשלומי הפנסיה (עקב פטירתם של הגמלאים). ההערכה היא שבשנת 2050 מספר העמיתים שייוותרו יהיה זניח. עד למועד זה צפויה הממשלה להזרים לקרנות עשרות מיליארדי שקלים, כדי לאפשר להן לעמוד בהתחייבויותיהן לעמיתים.
הערות שוליים

↑  שלומי שפר, בן שלוש: הפקעת קרנות הפנסיה מידי ההסתדרות כבר חסכה למדינה יותר מ-2 מיליארד שקל, באתר הארץ, 5 במאי 2004
↑  רון שטיין, ‏הושלם איחוד 8 קרנות הפנסיה הוותיקות, באתר גלובס, 5 בפברואר 2008
↑  בג"ץ 5934/09 ארגון גמלאי מבטחים נ' ראש ממשלת ישראל ואחרים, ניתן ב-31.3.2011
↑  חיים ביאור, 150 מעובדי קרנות הפנסיה הוותיקות פוטרו באחרונה בעקבות השלמת מיזוגן, באתר הארץ, 5 בפברואר 2008
↑  רון שטיין, ‏יואב בן אור מונה למנהל "עמיתים"; יחליף בתפקידו את יעל אנדורן, באתר גלובס, 24 ביולי 2011
↑  יעל פטר, שלומי שפריעל אנדורן פורשת מתפקידה כמנכ"לית עמיתים לאחר חמש שנים בתפקיד, באתר הארץ, 8 במרץ 2011
↑  דוח כספי לשנת 2017 - עמיתים - קרנות הפנסיה הוותיקות, באתר "עמיתים"