stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוניברסיטת ראטגרס

| --- | --- |


בניין אולד קווינס (אנ')
 אוניברסיטת מחקר ציבורית
 על שם:  Henry Rutgers 
 מוטו:  Sun of righteousness, shine upon the West also   "שמש של צדק, זורח גם על המערב"
 תקופת הפעילות:  10 בנובמבר 1766 – הווה (257 שנים)
 בעלי תפקידים
 נשיא:  ג'ונתן הולוואי
 יו"ר:  Jonathan Scott Holloway 
 צוות:  4,314 (2013)
 סגל:  4,314
 סטודנטים
 כלל הסטודנטים:  68,942
 סטודנטים לתואר ראשון:  49,359
 סטודנטים לתארים מתקדמים:  19,583
 שונות
 הון עצמי:  1.98 מיליארד דולר (2021)
 כינוי קבוצת הספורט:  סקרלט נייטס (אנ')
 מיקום
 מיקום:  ארבעה מיקומים שונים בניו ג'רזי   ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 קואורדינטות:  40°30′06″N 74°26′53″W﻿ / ﻿40.501666666667°N 74.448055555556°W﻿ / 40.501666666667; -74.448055555556
 http://www.rutgers.edu
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה אוניברסיטת ראטגרס(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה אוניברסיטת ראטגרס(למפת ניו ג'רזי רגילה) טרנטון ניוארק ג'רזי סיטי פטרסון לייקווד טומס ריבר קמדן ויינלנד פרסיפני-טרוי הילס אטלנטיק סיטי ניו יורק פנסילבניה דלאוור האוקיינוס האטלנטיאוניברסיטת ראטגרס(למפת ניו ג'רזי מוגדלת) טרנטון ניוארק ג'רזי סיטי פטרסון לייקווד טומס ריבר קמדן ויינלנד פרסיפני-טרוי הילס אטלנטיק סיטי ניו יורק פנסילבניה דלאוור האוקיינוס האטלנטיאוניברסיטת ראטגרס
 
אוניברסיטת ראטגרס (באנגלית: Rutgers, The State University of New Jersey; בראשי תיבות: RU) היא אוניברסיטה ציבורית והמוסד הגדול ביותר להשכלה גבוהה במדינת ניו ג'רזי, ארצות הברית.
הקולג' נוסד על ידי  ג'ון (יוהנס) פרלינגהויסן, נקרא בראשיתו Queen's College וקיבל הכרה ב-1766. זהו הקולג' השמיני בותיקותו בארצות הברית ואחד מתשעת הקולג'ים הקולוניאליים (אנ') שהוקמו לפני מלחמת העצמאות של ארצות הברית. במקור הייתה אוניברסיטה פרטית שקיבלה אליה גברים בלבד, אך עם הזמן שינתה זאת ומאז מאפשרת לשני המינים ללמוד בה. היא אחת משני הקולג'ים היחידים מאותה תקופה שהפכו לציבוריים, והוכרזה כאוניברסיטת ניו ג'רזי ב-1945.
לראטגרס שלושה קמפוסים, הקמפוס המוביל והגדול ביותר ממוקם בעיר ניו ברונסוויק ושני הקמפוסים האחרים ממוקמים בניוארק ובקמדן. בעבר, הקמפוס שנמצא בניוארק היווה את "אוניברסיטת ניוארק", אך בשנת 1946 התמזג עם מערכת ראטגרס, ודבר דומה קרה גם עם הקמפוס בקמדן.
ראטגרס היא אוניברסיטת המדינה הגדולה ביותר בניו ג'רזי. היא מציעה יותר מ-100 סוגי תואר ראשון שונים, 80 סוגי תואר שני שונים, 80 סוגי דוקטורט שונים ותארים מקצועיים (אנ') בכ-175 מחלקות אקדמאיות.
האוניברסיטה חברה באיגוד האוניברסיטאות האמריקניות, חברה באיגוד אוניברסיטאות המחקר וחברה בברית האקדמית ביג 10 (אנ').
בשנת 2019 דורגה אוניברסיטת ראטגרס בניו ברנסוויק כאחת מ-150 האוניברסיטאות הטובות בעולם על פי דירוג שנגחאי.
Old Queens, המבנה העתיק ביותר באוניברסיטת ראטגרס
קמפוסים, קולג'ים ובתי ספר

אוניברסיטת רוטגרס - ניו ברונסוויק (אנ')
בית הספר למוסמכים - ניו ברונסוויק
בית הספר לתכנון ומדיניות ציבורית ע"ש אדוארד בלושטיין (אנ')
בית הספר למוסמכים בפסיכולוגיה יישומית ומקצועית
בית הספר לאמנויות ע"ש מייסון גרוס (אנ')
בית הספר למנהל עסקים - ניוארק וניו ברונסוויק
בית הספר לאמנויות ומדעים
בית הספר לתקשורת ומידענות
בית הספר להנדסה
בית הספר למדעי הסביבה והביולוגיה
בית הספר ללימודי מוסמכים
בית הספר לניהול ויחסי עבודה
בית הספר לעבודה סוציאלית
אוניברסיטת רוטגרס - ניוארק (אנ')
בית הספר למוסמכים - ניוארק
בית הספר למשפטים (אנ')
בית הספר למנהל עסקים - ניוארק וניו ברונסוויק
בית הספר לאמנויות ומדעים
בית הספר למשפט פלילי
בית הספר לענייני ציבור ומינהל
אוניברסיטת רוטגרס - קמדן (אנ')
קולג' קמדן לאמנויות ומדעים
בית הספר למוסמכים - קמדן
בית הספר למשפטים
בית הספר למנהל עסקים - קמדן
בית הספר לסיעוד - קמדן
קולג' אוניברסיטאי - קמדן
רוטגרס ביו-רפואי ובריאות (אנ')
בית הספר לרוקחות ע"ש ארנסט מריו (אנ')
בית הספר לרפואה בניו ג'רזי
בית הספר לרפואה ע"ש רוברט ווד ג'ונסון (אנ')
בית הספר לרפואת שיניים
בית הספר ללימודי מוסמכים
בית הספר למקצועות הבריאות
בית הספר לסיעוד
בית הספר לבריאות הציבור
הערות שוליים

↑  Academic Ranking of World Universities 2017
| איגוד האוניברסיטאות האמריקניות - ארגון אוניברסיטאות מחקר מובילות בארצות הברית וקנדה |
| --- | --- | --- |
| אוניברסיטאות ציבוריות | אוהיו סטייט • אורגון • איווה • איווה סטייט • אילינוי • אינדיאנה • אריזונה • אריזונה סטייט •  באפלו • ג'ורג'יה טק • דרום פלורידה • וושינגטון • ויסקונסין–מדיסון •  וירג'יניה • טקסס • טקסס A&M • יוטה • מיזורי • מינסוטה • מישיגן • מישיגן סטייט • מרילנד • סטוני ברוק • פיטסבורג • פלורידה • פנסילבניה סטייט • פרדו • קולורדו • קליפורניה (אירוויין • ברקלי • דייוויס • לוס אנג'לס • סן דייגו • סנטה ברברה • סנטה קרוז • ריברסייד) • קנזס • קרוליינה הצפונית • ראטגרס • ראטגרס-ניו ברונסוויק |  |
| אוניברסיטאות פרטיות | אמורי • בוסטון • בראון • ברנדייס • ג'ורג' וושינגטון • ג'ונס הופקינס • דארטמות' קולג' • דיוק • דרום קליפורניה • הרווארד • ואנדרבילט • וושינגטון בסנט לואיס • טאפטס • טוליין • ייל • נורת'ווסטרן • ניו יורק • סטנפורד • פנסילבניה • פרינסטון • קולומביה • קורנל • קייס וסטרן ריזרב • קרנגי מלון • רייס • רוצ'סטר • שיקגו • Caltech •‏ MIT |  |
| אוניברסיטאות בקנדה | טורונטו • מקגיל |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267444405171  PLWABN: 9810573369905606  BIBSYS: 90248048  BNE: XX123950  BnF: cb11985904k (data)  CiNii: DA01124585  GND: 2019996-X  ISNI: 0000 0004 1936 8796  LCCN: n79060586  MusicBrainz: 92df5c46-847d-47af-8ca8-debf3163104c  NKC: kn20060314020  NLA: 35727385  NSK: 000485416  SUDOC: 027919927  Trove: 1060310  ULAN: 500312830  VcBA: 494/69473  VIAF: 158796171   WorldCat (עם VIAF): 158796171
אולג קוזנצוב

אולג ולדימירוביץ' קוזנצב (באוקראינית: Кузнецов Олег Володимирович; נולד ב-22 במרץ 1963) הוא כדורגלן עבר סובייטי-אוקראיני ששיחק בעמדת הבלם, בעיקר בקבוצת דינמו קייב ובנבחרת ברית המועצות. מאז פרישתו ממשחק פעיל הפך קוזנצוב למאמן.
קריירת משחק

אולג קוזנצוב נולד בעיר מגדבורג שבגרמניה המזרחית. אביו היה קצין צבא ששירת שם בכוח הכיבוש הסובייטי. לאחר כחמש שנים בגרמניה חזרה המשפחה לברית המועצות והתיישבה בעיר צ'רניהיב. בגיל 8 החל קוזנצוב לשחק בקבוצת הנערים של המועדון המקומי, דסנה צ'רניהיב. בגיל 17 הועלה לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון, ששיחקה בליגה השלישית בברית המועצות. בשנת 1982 עבר לקבוצת דינמו קייב, בה שיחק ברוב שנות הקריירה שלו.
בשנת 1990 עזב קוזנצוב את דינמו קייב ועבר לקבוצת גלאזגו ריינג'רס הסקוטית, בה שיחק 4 שנים. בשנת 1994 הושאל קוזנצוב ללא עלות לקבוצת מכבי חיפה הישראלית, במטרה להחליף את הבלם הפצוע רומן פץ. לאחר מכן חזר קוזנצוב לאוקראינה וסיים את קריירת המשחק שלו בקבוצת צסק"א קייב.
קריירת משחק > נבחרת

לזכותו של קוזנצוב 58 הופעות בנבחרת ברית המועצות, בהן כבש שער אחד. השתתף עמה בשני גביעי עולם (1986 ו-1990) ובאליפות אירופה אחת בשנת 1988, בה הגיעה נבחרת ברית המועצות לגמר, בו הפסידה לנבחרת הולנד. קוזנצוב לא השתתף במשחק הגמר כיוון שספג שני כרטיסים צהובים במשחקים הקודמים.
לאחר פירוק ברית המועצות שיחק קוזנצוב גם בנבחרת חבר העמים שהוקמה במקום הנבחרת הסובייטית, ושותף בכל שלושת משחקיה של הנבחרת ביורו 1992. בנוסף לשתי נבחרות אלו הספיק קוזנצוב לשחק שלושה משחקים במדי נבחרת אוקראינה שהוקמה בשנת 1992.
קריירת אימון

לאחר הפרישה ממשחק פעיל עבר קוזנצוב לאימון. במשך 3 שנים היה עוזרו של ולדימיר בסונוב, מאמנה של קבוצת צסק"א קייב. בשנת 2001, לאחר שבסונוב עזב את הקבוצה, אימן אותה קוזנצוב לבד במשך שנה. בשנת 2002 זומן על ידי חברו אלכסיי מיכאיליצ'נקו לצוות האימון של קבוצת דינמו קייב.
בשנת 2004 עבר לאמן את נבחרת אוקראינה, בה היה לעוזרו של המאמן הראשי אולג בלוחין. העוזר השני של המאמן היה חברו לנבחרת ברית המועצות - אנדריי באל. בשנת 2006 הצליח צוות המאמנים בלוחין, קוזנצוב ובאל להוביל את הנבחרת האוקראינית להעפלה למונדיאל (הראשון בתולדותיה). באותו הטורניר אוקראינה הגיעה עד לשלב רבע גמר, בו הפסידה לנבחרת איטליה. בדצמבר 2007, לאחר שנבחרת אוקראינה לא הצליחה להעפיל לאליפות אירופה, התפטר קוזנצוב (יחד עם בלוחין ובאל) מאימון הנבחרת.
בשנת 2008 עבד קוזנצוב כעוזר המאמן במועדון הכדורגל מוסקבה, שוב בצוותא עם בלוחין ובאל. בשנים 2010 - 2023 אימן קוזנצוב את נבחרות הנערים והנוער של אוקראינה.
תארים

מקום שני באליפות אירופה - 1988
גביע אירופה למחזיקות גביע - 1986
אליפת ברית המועצות - 1985, 1986, 1990
הגביע הסובייטי - 1985, 1987, 1990
אליפת סקוטלנד - 1992, 1993, 1994
הגביע הסקוטי - 1993
אחמד כפתארו

אחמד כפתארו
השייח' אחמד בן א-שייח' מוחמד אמין כפתארו (בערבית: الشيخ أحمد بن الشيخ محمد أمين كفتارو, דצמבר 1915 - 1 בספטמבר 2004) היה איש דת מוסלמי סוני, אשר כיהן בתפקיד המופתי הגדול של סוריה, התפקיד הדתי הסוני העליון בחשיבותו בסוריה.
ביוגרפיה

כפתארו נולד בשנת 1915 ברובע אבו נור בדמשק, כבנו של התאולוג המוסלמי-כורדי מוחמד אמין כפתארו (בערבית: محمد أمين كفتارو), אשר כיהן כראש מסדר הנקשבנדיה בסוריה.
לאחר השתלמות ביסודותיה של דת האסלאם, כפתארו מונה למופתי של דמשק בשנה 1946, ובהמשך כ"מופתי הגדול" של דמשק בשנת 1958, וכמופתי הגדול של סוריה בשנת 1964.
במהלך חייו, כפתארו נחשב, בסוריה ומחוצה לה, כמומחה בכיר בתחום הדיאלוג הפנים דתי. מסיבה זו, לאורך השנים קיים כפתארו מסעות רבים ברחבי העולם, במסגרתם קיים הרצאות בנושא הדיאלוג הפנים דתי במסגרת האסלאם, וזאת כ"נציג בלתי רשמי" של האסלאם הסוני. בין היתר, בשנת 1985, כפתארו הגיע לביקור באיטליה, במהלכו נפגש עם האפיפיור יוחנן פאולוס השני ברומא. כמו כן, בשנת 1990 נפגש כפתארו עם המנהיג הדתי הקוריאני סון מיונג מון, והעניק לו במתנה עותק חתום של הקוראן. במהלך שנת 1996 הגיע כפתארו לביקור בארצות הברית, במהלכו קיים סדרת הרצאות אודות דיאלוג פנים דתי.
כפתארו הוא אחד מהעולמאא, אנשי הדת הבכירים בעולם האסלאם, אשר חתמו בשנת 2004 על הצהרת עמאן, שקראה לאיחודם של הזרמים השונים בעולם המוסלמי, ולסובלנות כלפי כלל הזרמים השונים במסגרת ההלכה המוסלמית.
זמן קצר לאחר חתימתו על ההצהרה, בחודש ספטמבר 2004, נפטר כפתארו מהתקף לב בדמשק, ונקבר ברובע אבו נור, מקום הולדתו.
לכפתארו נולדו במהלך חייו 12 צאצאים, כולם מאישה אחת.
הערות שוליים

↑  תגובתו הרשמית של כפתארו להצהרת עמאן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007455120005171  BnF: cb14519269g (data)  GND: 119507641  ISNI: 0000 0000 7843 5742  LCCN: nr97010987  NTA: 315552395  VIAF: 90734667   WorldCat (עם VIAF): 90734667
אדון ומפקד: הצד הרחוק של העולם

| --- | --- |
הפוסטר של הסרט
הפוסטר של הסרט
 מבוסס על:  Master and Commander 
 בימוי:  פיטר ויר 
 הופק בידי:  סמואל גולדווין הבן, פיטר ויר, דנקן הנדרסון 
 תסריט:  פיטר ויר, ג'ון קולי, תיאודור תומאס, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 עריכה:  לי סמית 
 שחקנים ראשיים:  בילי בויד פול בטאני (Stephen Maturin) ראסל קרואו (Jack Aubrey) ג'ון דה סנטיס Ian Mercer מארק לואיס ג'ונס בריאן דיק ג'ורג' איניס דייוויד תרלפול פטריק גלאגר כריס לרקין Tony Dolan ג'וזף מורגן Max Benitz מקס פירקיס לי אינגלבי ג'יימס ד'ארסי רוברט פיו ריצ'רד מקייב Edward Woodall Robert Lepage Thierry Segall אלכס פלמר 
 מוזיקה:  כריסטופר גורדון, Richard Tognetti, Iva Davies 
 צילום:  ראסל בויד 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פוקס המאה ה-20, מירמקס, סרטי יוניברסל, סרטי סמואל גולדווין 
 חברה מפיצה:  ישראל גלובוס יונייטד InterCom
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  27 בנובמבר 2003 
 משך הקרנה:  133 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פעולה, דרמה היסטורית, סרט מבוסס יצירה ספרותית, סרט מלחמה, סרט הרפתקאות, סרט דרמה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   masterandcommander
 פרסים:  פרס אוסקר לצילום הטוב ביותר (ראסל בויד)  פרס באפט"א לסאונד הטוב ביותר (Art Rochester, Paul Massey, Richard King, Doug Hemphill)  פרס סטלייט לאפקטים חזותיים הטובים ביותר (סטפן פנגמייר, Dan Sudick, רוברט סטרומברג, Nathan McGuinness)  Satellite Award for Best Sound (Doug Hemphill, Art Rochester, Paul Massey, Richard King)  פרס באפט"א לבימוי הטוב ביותר (פיטר ויר)  פרס חוג מבקרי הסרטים של לונדון לסרט השנה (פיטר ויר)  פרס אגודת מבקרי הקונלוע הלאומית לסינמטוגרפיה (ראסל בויד)  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
רפליקה של הספינה "סורפרייז".
אדון ומפקד: הצד הרחוק של העולם (באנגלית: Master and Commander: The Far Side of the World) הוא סרט מלחמה תקופתי אפי אמריקאי משנת 2003. זהו סרט דרמה שכתב, הפיק וביים פיטר ויר, המתרחש בתקופת המלחמות הנפוליאוניות. עלילת הסרט והדמויות מעובדים משלושה רומנים בסדרת אוברי–מטורין של הסופר פטריק או'בראיין, הכוללת 20 רומנים על הקריירה הימית של ג'ק אוברי. בסרט מככבים ראסל קרואו בתפקיד ג'ק אוברי, קפטן הצי המלכותי ופול בטאני בתפקיד ד"ר סטיבן מטורין, מנתח הספינה. הסרט שתקציבו היה 150 מיליון דולר, היה הפקה משותפת של פוקס המאה ה-20, מירמקס, סרטי יוניברסל וסרטי סמואל גולדווין, ויצא לאקרנים ב-14 בנובמבר 2003. הסרט הכניס 212 מיליון דולר ברחבי העולם.
הסרט התקבל בצורה חיובית על ידי המבקרים. בטקס פרסי האוסקר ה-76 הסרט היה מועמד ל-10 פרסי אוסקר, כולל הסרט הטוב והבמאי הטוב ביותר. בסופו של דבר, זכה בשתי קטגוריות, הצילום הטוב ועריכת הקול הטובה ביותר והפסיד בכל הקטגוריות האחרות ל"שר הטבעות: שיבת המלך".
שחקנים ודמויות

ראסל קרואו - ג'ק אוברי
ג'יימס ד'ארסי - תומאס פולינגס
אדוארד וודל - ויליאם מאווט
כריס לרקין - הווארד
פול בטאני - ד"ר סטיבן מטורין
רוברט פיו - ג'ון אלן
מקס בניץ - פיטר מיילס קלמי
מקס פירקיס - לורד ויליאן בלקני
ג'ק רנדול - בויל
לי אינגלבי - הולום
מארק לואיס ג'ונס - מר הוג
דייוויד תרלפול - קיליק
בריאן דיק - ג'וזף נאגל
ג'ורג' איניס - ג'ון פלייס
ריצ'רד מקייב - מר היגינס
טוני דולן
ג'וזף מורגן
פטריק גלאגר
ג'ון דסנטיס
תיירי סגל
רוברט לפאז'
איאן מרסר
אלכס פלמר
אוניברסיטת קרנגי מלון

| --- | --- |
סמל האוניברסיטה

קמפוס האוניברסיטה
 אוניברסיטה פרטית
 מוטו:  "My Heart is in the Work"  הלב שלי נמצא בעבודה
 תקופת הפעילות:  1900–הווה (כ־124 שנים)
 מייסדים:  אנדרו קרנגי 
 קמפוס:  עירוני, 0.57 קמ"ר
 בעלי תפקידים
 נשיא:  פרנם ג'האניאן (אנ')
 סגל:  1,483 (2020)
 סטודנטים
 כלל הסטודנטים:  15,818 (2021)
 סטודנטים לתואר ראשון:  7,308 (2021)
 סטודנטים לתארים מתקדמים:  8,393 (2021)
 שונות
 הון עצמי:  3.1 מיליארד דולר (2021)
 כינוי קבוצת הספורט:  "טארטנס"
 מיקום
 מיקום:  פיטסבורג, פנסילבניה   ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 קואורדינטות:  40°26′33″N 79°56′36″W﻿ / ﻿40.4425°N 79.943333333333°W﻿ / 40.4425; -79.943333333333
 http://www.cmu.edu
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה אוניברסיטת קרנגי מלון(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה אוניברסיטת קרנגי מלון(למפת פנסילבניה רגילה) האריסברג פילדלפיה פיטסבורג אלנטאון אירי סקרנטון וילאמספורט ניו יורק ניו ג'רזי  מרילנד דל. ויר. מע. א ו ה י ו  ימת איריאוניברסיטת קרנגי מלון(למפת פנסילבניה מוגדלת) האריסברג פילדלפיה פיטסבורג אלנטאון אירי סקרנטון וילאמספורט ניו יורק ניו ג'רזי  מרילנד דל. ויר. מע. א ו ה י ו  ימת איריאוניברסיטת קרנגי מלון
 
אוניברסיטת קרנגי מלון (באנגלית: Carnegie Mellon University; בראשי תיבות: CMU) היא אוניברסיטת מחקר פרטית בעיר פיטסבורג, במדינת פנסילבניה, שבארצות הברית. שטח הקמפוס המרכזי הוא 570 דונם והוא מרוחק כ-5 ק"מ ממרכז העיר פיטסבורג.
האוניברסיטה נוסדה ב-1900 על ידי התעשיין אנדרו קרנגי וב-1967 התאחדה עם מכון מלון למחקר תעשייתי וקיבלה את שמה הנוכחי.
קולג'ים

הקולג' לאמנויות (אנ') (1900)
הקולג' להנדסה (אנ') (1905)
הקולג' למנהל עסקים (אנ') ע"ש טפר (אנ') (1949)
הקולג' למדעים (אנ') ע"ש מלון (1967)
היינץ קולג' (אנ') ע"ש היינץ (אנ') (1968)
הקולג' למדעי הרוח והחברה (אנ') ע"ש דיטריך (אנ') (1969)
הקולג' למדעי המחשב (אנ') (1988)
דירוג

מאז היווסדה הפכה קרנגי מלון למכון מחקר בעל שם עולמי, עם תוכניות רבות המדורגות בעקביות בין הטובות בעולם. בסקר האחרון של 200 האוניברסיטאות הטובות בעולם שנערך על ידי העיתון טיימס, דורגה קרנגי מלון במקום ה-20 הכללי. במהדורת 2009 של העיתון U.S. News & World Report, דורגו תוכניות התואר הראשון של קרנגי מלון במקום ה-22 בארצות הברית, בעוד התוכניות לתארים מתקדמים במדעי המחשב דורגו במקום ה-4, הנדסה במקום ה-21, מנהל עסקים במקום ה-17, מדיניות ציבורית במקום ה-10, אמנויות במקום ה-7 ופסיכולוגיה במקום ה-9. במהדורת 2010 של אותו העיתון, דורג התואר השני במדעי המחשב במקום הראשון בארצות הברית.
האוניברסיטה מושכת אליה תלמידים מכל רחבי ארצות הברית ומ-93 מדינות ברחבי העולם, היא גם נמנית עם אחת מה-"New Ivies" על פי העיתון ניוזוויק.
האוניברסיטה חברה באיגוד האוניברסיטאות הטכנולוגיות העצמאיות, חברה בברית העולמית של אוניברסיטאות טכנולוגיות, חברה איגוד אוניברסיטאות המחקר וחברה בפורום מנהיגי האוניברסיטאות העולמי.
בוגרים ידועים

7 מבין בוגרי האוניברסיטה הם חתני פרס נובל (שניים בפרס נובל לפיזיקה וחמישה בפרס נובל לכלכלה) בהם ג'ון פורבס נאש, זוכה פרס נובל לכלכלה, ומי שהיה מושא הספר נפלאות התבונה והסרט המבוסס על ספר זה. 5 בוגרים הם זוכי פרס טיורינג ובוגר אחד זוכה פרס וולף למתמטיקה. בוגר אוניברסיטה נוסף, שהיה גם מרצה באוניברסיטה, הוא רנדי פאוש, שהתפרסם בזכות נאומו "ההרצאה האחרונה" ובוגר אחר הוא מפיק הטלוויזיה הידוע סטיבן בוצ'קו.
אגם בלטון

| --- | --- |
תצלום לוויין של אגם בלטון
תצלום לוויין של אגם בלטון
 מידע כללי
 מיקום:  מערב הונגריה
 סוג:  אגם בקע
 מידות
 שטח:  592 קמ"ר
 נפח:  1.9 קמ"ק
 גובה:  104.8 מטר מעל לפני הים
 אורך מרבי:  77 ק"מ
 אורך:  78 קילומטר
 רוחב מרבי:  14 ק"מ
 רוחב ממוצע:  15 ק"מ 
 עומק מרבי:  12.2 מטר
 ‏עומק ממוצע:  3.2 מטר
 מידע נוסף
 נהר מזין:  נהר זאלה
 מקור לנהר:  Sió 
 ‏אגן ניקוז:  5,181 קמ"ר
 מדינות באגן הניקוז:  הונגריה הונגריה
 אורך קו החוף:  236 ק"מ
 תחלופת המים:  2 שנים
 קואורדינטות:  46°50′00″N 17°44′00″E﻿ / ﻿46.833333°N 17.733333°E﻿ / 46.833333; 17.733333
  (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.אגם בלטון(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.אגם בלטון
 
בחורף, מכוסה קרח
אגם בלטון (בהונגרית: Balaton, בגרמנית: Plattensee, בסלובקית: Blatenské jazero, בסרבו-קרואטית: Blatno jezero) הוא אגם בהונגריה, הגדול באגמי מרכז אירופה. שטחו 592 קילומטרים מרובעים והוא מקווה המים היחיד בהונגריה, שאין לה חוף ים ולפיכך מהווה מוקד תיירות פנים ראשון במעלה המשרת גם תיירות ממדינות שכנות. גדתו הצפונית של האגם הררית (הרי הבאקון – Bakony) ומהווה אזור הנודע בגידול גפני יין. העיר המרכזית בצדו הצפוני של האגם, והמרכז האזורי החשוב באזור, היא בלטונפירד (Balatonfüred) כמו כן נמצא בצדו הצפוני הכפר ההיסטורי טיהאן, בראש חצי אי הנושא שם זה. גדתו הדרומית של האגם מישורית ובה נמצאת עיר הקיט המרכזית שיופוק (לידה נמצא גם מוצא התעלה המלאכותית שיו (Sió) המנקזת את עודפי מי הבלטון לדנובה). בלשון ההונגרית מתייחסים לבלטון במילה "ים" (tenger) ולא "אגם".
גאולוגיה

אגם בלטון צעיר יחסית מבחינה גאולוגית. הוא נוצר לפני כמיליון שנים והיה בראשיתו שרשרת אגמים, שהתחברו עם השנים. השריד הבולט ביותר לחלוקה בין האגמים הוא חצי האי טיהאן, בשליש המזרחי של האגם, המותיר נתיב מים ברוחב של כ-1.5 ק"מ בלבד.
במי האגם אחוז גבוה יחסית של גופרית, המקנה למימיו ניחוח אופייני מסוים (אם כי הרבה פחות ממי מעיינות טרמליים).
היסטוריה

קיימות עדויות ארכאולוגיות להתיישבות במקום כבר בתקופת האבן. בתקופה הרומית נקרא האגם פְּלֶסְקוֹ (Lacus Pelso)‏ והרומאים הקימו נמל לחופו הדרומי. בתקופת השלטון המדיארי הפך האגם לאתר התיישבות מרכזי בשל היותו מקור מים ודגה והוקמו סביבו כפרים, טירות, מנזרים וכנסיות רבות.
מקור השם "בלטון" בסרבית הקדומה, בה פירוש המילה בלטו היא בוצי ולפיכך boltьno-je ezero = אגם בוצי.
במאה ה-16, בעת הכיבוש העות'מאני והשלטון ההבסבורגי היה הבלטון מכשול טבעי שהפריד בין העות'מאנים מדרום להבסבורגים שנאחזו בצפון-מערב. לקראת סוף התקופה כבשו העות'מאנים את כל סביבות האגם והרסו ערים, כפרים וכנסיות סביבו.
במאה ה-18 בנו במקום בתי קיט מפוארים בני אצולה מקרואטיה, גרמניה ובוהמיה. במאה ה-19 התקבעו ערים כבלטונפרד והוויז (Hévíz) כערי קיט לאריסטוקרטים. השלמת סלילת מסילת ברזל מבודפשט לדרום האגם ב-1861 ולצפונו ב-1908 הביאה לפריחה של שירותי תיירות גם למעמד בינוני.
בין ה-6 ל-16 במרץ 1945 התחוללה סביב האגם התקפה הגרמנית האחרונה במלחמת העולם השנייה – מתקפת אגם בלטון.
בתקופת הונגריה הקומוניסטית פותחו אתרי נופש עממיים בצד דאצ'ות לפקידי המפלגה והמדינה. לאחר 1989 הפכו רבות מהן לבתי אירוח ומלון.
אקלים

הבלטון משפיע על מספר ימי הגשם בסביבתו. סביבת האגם מקבלת כ-600 מ"מ גשם יותר בהשוואה לאזורים מרוחקים ממנו. מזג האוויר לרוב מעונן והפרשי הטמפרטורות מתונים יותר מאשר ברוב הונגריה. ברוב החורפים מכוסה האגם בשכבת קרח.
כלכלה

כיום כלכלת האזור נסמכת על תיירות פנים וחוץ, בעיקר ממדינות כאוסטריה, גרמניה, סרביה, קרואטיה וסלובניה. כן מתפתחת מגמה של חקלאות אורגנית בחוות ובכפרים המשמרת דרכי גידול מסורתיות, בעיקר במשק החי וייצור היין ומקדמת תיירות אקולוגית.
גלריית תמונות

מעבורת תיירים
מראה טיפוסי של עיירה בגדה הדרומית (פוניוד)
מראה ממרומי טיהאן בגדה הצפונית
לקריאה נוספת

תמליל דיגיטלי של ספר על הבלטון מ-1936 (בהונגרית)
הערות שוליים

↑  ההיסטוריה של אגם בלטון, לונלי פלנט (באנגלית)
↑  בלטון באתר מידע על הונגריה (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4046313-8  NKC: ge160051  VIAF: 46145602553601362381   WorldCat (עם VIAF): 46145602553601362381
אולימפיאדת השחמט 1939

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  24 באוגוסט 1939
 תאריך סיום:  19 בספטמבר 1939
 עיר:  בואנוס איירס
 אתר:  Teatro Politeama
 קבוצות משתתפות:  27
 מס' משתתפים:  133
 מס' משחקים:  1012 (700 בגמר, 312 במוקדמות)
 שיטה:  4 בתים ו-2 גמרים
 → 1937 1950 ← 
 
אולימפיאדת השחמט השמינית אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה, תחרות לנשים ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה בבואנוס איירס, שבארגנטינה, בין 24 באוגוסט ל-19 בספטמבר 1939.
להלן התוצאות:
תוצאות הגמר

| # | מדינה | שחקנים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | גרמניה גרמניה | אריך אליסקסיס, פול מישל, לודביק אנגלס, אלברט בקר, היינריך ריינהרד | 36 |
| 2 | פולין פולין | סבלי טרטקובר, מיגל ניידורף, פאולין פרידמן, תיאודור רגדינסקי, פרנטישק סוליק | 35.5 |
| 3 | אסטוניה אסטוניה | פאול קרס, אילמר ראוד, פול שמידט, גונר פרידמן, יוהנס טורן | 35.5 |
| 4 | שוודיה שוודיה | גדעון סטולברג, אריק לונדין, נילס ברקוויסט, גוסטה דניאלסון, בנגט אקנברג | 33 |
| 5 | ארגנטינה ארגנטינה | רוברטו גראו, לאויס פייצ'יני, חקובו בולבוצ'אן, קרלוס גימארד, איסאייס פלסי | 32.5 |
| 6 | צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | קארל אופוצ'נסקי, יאן פולטיס, ייז'י פליקאן, קארל סקליצ'קה, פרנטישק זיטה | 32 |
| 7 | לטביה לטביה | ולדימיר פטרוב, פריציס אפשנייקס, מובשה פייגין, לוציי אנדזלינש, טניס מלנגייליס | 31.5 |
| 8 | הולנד הולנד | טאו וון שלטינגה, ניקולס קורטלבר, אדריאן דה גרואוט, לודביק פרינס, קריס דה רונדה | 30.5 |
| 9 |  פלשתינה | משה צ'רניאק, יוסף פורת, ויקטור וינץ, זלמן קליינשטיין, מאיר ראוך | 26 |
| 10 | צרפת צרפת | אלכסנדר אלכין, אריסטיד גרומר, ויקטור קאהן, ברבטו רומטי, אדמונד דז | 24.5 |
| 11 | קובה קובה |  | 22.5 |
| 12 | צ'ילה צ'ילה |  | 22 |
| 13 | ליטא ליטא |  | 22 |
| 14 | ברזיל ברזיל |  | 21 |
| 15 | דנמרק דנמרק |  | 23 |
| 16 | אנגליה אנגליה |  | - |
מדליות אישיות

|  | זהב | כסף | ארד |
| --- | --- | --- | --- |
| הלוח הראשון | חוזה ראול קפבלנקה (קובה) עם תוצאה 8.5 מ-11 (77.3%) | אלכסנדר אלכין (צרפת) עם תוצאה 7.5 מ-10 (75%) | ולדימיר פטרוב (לטביה) עם תוצאה 9.5 מ-13 (73.1%) |
| הלוח השני | יוסף פורת (פלשתינה) עם תוצאה 7.5 מ-10 (75%) | מיגל ניידורף (פולין) עם תוצאה 9 מ-12 (75%) | אריק לונדין (שוודיה) עם תוצאה 8.5 מ-13 (65.4%) |
| הלוח השלישי | לודביק אנגלס (גרמניה) עם תוצאה 9.5 מ-11 (86.4%) | פאולין פרידמן (פולין) עם תוצאה 9 מ-12 (75%) | יעקב בובולצ'יאן (ארגנטינה) עם תוצאה 9.5 מ-13 (73.1%) |
| הלוח הרביעי | גונר פרידמן (אסטוניה) עם תוצאה 10 מ-13 (76.9%) | לודביק פרינס (הולנד) עם תוצאה 7.5 מ-11 (68.2%) | תיאודור רגדינסקי (פולין) עם תוצאה 6 מ-10 (60%) |
| לוח עתודה | איסאייס פלסי (ארגנטינה) עם תוצאה 9.5 מ-13 (73.1%) | פרנטישק זיטה (צ'כוסלובקיה) עם תוצאה 7.5 מ-11 (68.2%) | אנריקה ריד (צ'ילה) עם תוצאה 7.5 מ-12 (62.5%) |
המשלחת של ארץ ישראל

באולימפיאדה זו השתתפה משלחת מארץ ישראל שכללה את:
משה צ'רניאק 4+,2=,10-
יוסף פורת 9+,4=1- - מדליית זהב אישית
ויקטור וינץ 4+,5=,6-
זלמן קליינשטיין 2+,2=,6-
מאיר ראוך 4+,7=,2-
להלן התוצאות הקבוצתיות:
מוקדמות
נגד קובה 3:1 - הפסד
נגד אסטוניה 1.5:2.5 - ניצחון
נגד נורווגיה 0.5:3.5 - ניצחון
נגד גואטמלה 1.5:2.5 - ניצחון
נגד שוודיה 2.5:1.5 - הפסד
גמר
נגד דנמרק 3.5:0.5 - הפסד
נגד קובה 1:3 - ניצחון
נגד פולין 2:2 - תיקו
נגד צ'ילה 3:1 - הפסד
נגד ברזיל 1.5:2.5 - ניצחון
נגד שוודיה 2:2 - תיקו
נגד הולנד 1.5:2.5 - ניצחון
נגד אסטוניה 2:2 - תיקו
נגד ליטא 2.5:1.5 - הפסד
נגד צ'כוסלובקיה 2.5:1.5 - הפסד
נגד ארגנטינה 2:2 - תיקו
נגד גרמניה 2:2 - תיקו
נגד לטביה 3:1 - הפסד
נגד צרפת 1.5:2.5 - ניצחון
בתחרות לנשים השתתפה מונה מיי קארף (הפעם כנציגת ארצות הברית וזכתה במקום חמישי)
אליפות העולם לנשים

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| # | מדינה | שחקנית | נקודות |
| 1 |  אנגליה | ורה מנצ'יק | 18 |
| 3 |  גרמניה | סוניה גרף | 16 |
| 3 |  צ'ילה | ברנה קרסקו | 15.5 |
| 5 |  ארצות הברית | מונה מיי קארף. | 14 |
לאחר סיום האולימפיאדה

ב- 1 בספטמבר 1939 פרצה מלחמת העולם השנייה, ולכן חלק משחמטאי האולימפיאדה נאלצו להישאר בארגנטינה עד סיום המלחמה ב-1945. בין הנשארים, מאיר ראוך, אריך אליסקסיס, גדעון סטולברג, פאולין פרידמן, מיגל ניידורף, קארל סקליצ'קה, משה צ'רניאק ורבים אחרים.