stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נטשה טרת'ווי
ביוגרפיה > ילדותה והתבגרותה

נטשה טרת'ווי נולדה ב-1966 במיסיסיפי שבדרום ארצות הברית, למשפחה ממוצא מעורב (אמה הייתה אפרו-אמריקנית ואביה קנדי). בעת היוולדה נישואים מעורבים היו בניגוד לחוק במיסיסיפי. אמהּ, גוונדלין אן טרבו, הייתה עובדת סוציאלית, ואביה אריק טרת'ווי, היה משורר ומורה. השניים התגרשו כאשר נטשה הייתה בת שש. לאחר הגירושין, היא בילתה חלק מהזמן עם אמה באטלנטה, וחלק מהזמן עם אביה בניו אורלינס. מאוחר יותר אמה נישאה לג'ואל גרימט שהיה מתעלל בה וממנו התגרשה כאשר טרת'ווי הייתה בת 18. לגוונדלין ולג'ואל נולד בן בשם ג'ו. כשנה לאחר מכן, אמה של טרת'ווי נרצחה על ידי גרימט. הטרגדיה הזו הובילה את טרת'ווי להתחיל לכתוב שירה כשהייתה בת 19 בלבד. במבט לאחור, היא התייחסה לכך שטרם ידעה איך לבטא את רגשותיה, ולא ידעה מה היא רוצה להגיד על הטרגדיה שעברה, ולכן הניסיון לא נחל הצלחה רבה. טרת'ווי ציינה שמותה של אמה היא הסיבה העיקרית לכך שהיא כותבת.
אביה של טרת'ווי נפטר בשנת 2014. נכון לשנת 2020 היא גרה באוונסטון שבאילינוי עם בן זוגה ההיסטריון בראד וי גדסדן.
ביוגרפיה > השכלה

טרת'ווי למדה לתואר ראשון בכתיבה יוצרת באוניברסיטת ג'ורג'יה, וקיבלה תואר שני בשירה במחזור 1995 של אוניברסיטת מסצ'וסטס. לאחר מכן טרת'ווי לימדה במספר אוניברסיטאות, ובין היתר היא פרופסור לכתיבה יוצרת באוניברסיטת אמורי.
פעילות מקצועית

טרת'ווי עוסקת בשיריה בעיקר בגזע, מורשת, מעשים אנושיים וצדק חברתי. חוויותיה כילדה ממוצא מעורב, חייה בדרום ארצות הברית והטרגדיה שעברה השפיעו רבות על עבודתה ועל שיריה.
ספר השירה הראשון שלה יצא בשנת 2000 ונקרא "Domestic Work" (עבודות משק בית) והוא עוסק בעיקר בחייהם של אפרו אמריקנים, המועסקים בעבודות משק בית של אנשים אחרים. הוא מבוסס בין השאר על חייה של סבתה. הכרך זכה בפרס קייב קאנם (Cave Canem). הכרך השני שלה נקרא "Bellocq’s Ophelia" נכתב בהשראת תצלומים של הצלם א.ג בלוק בהם מופיעות נשים בזנות מסטוריוויל. בספר זה היא התמקדה בתצלום של אישה ממוצא מעורב בשם אופליה. בשנת 2006 הוציאה כרך בשם "משמר הילידים" (Native Gurd) לזכר חייה של אימה ולזכר חייהם של חיילים במשמר הילידים של לואיזיאנה – בהם עוסקים שירי הספר. בזכות ספר זה היא זכתה בפרס פוליצר.
בשנת 2010 היא הוציאה את הספר "Beyond Katrina: A Meditation on the Mississippi Gulf Coast" בתגובה להרס שיצר הוריקן קטרינה במיסיסיפי בשנת 2005. הספר משלב שירה עם היסטוריה עיונית. בספר היא מדברת בין השאר על חוויותיו של אחיה למחצה, שעדיין גר במיסיסיפי, בעקבות ההוריקן.
בשנת 2012 הוציאה טרת'ווי את ספרה "Thrall" ובו היא עוסקת במשפחות ממוצא מעורב ובייצוגן בהיסטוריה. ב-2017 זכתה בפרס היינץ לאומנויות ולתחומים הומניסטיים. בשנה זו היא גם שימשה כעורכת של כתב העת "השירה הטובה ביותר לשנת 2017". את ספרה החמישי "Monument" היא הוציאה בשנת 2018, והוא היה מועמד לפרס הספר הלאומי לשנה זו. ב-2020 היא הוציאה ספר בשם "Memorial Drive" (מסע זיכרון) העוסק בחייה ובמותה של אמה. היא לימדה באוניברסיטת אמורי שבאטלנטה אך עזבה אותה בשנת 2017.
פרסים

ב-2021 היא זכתה בפרס Anisfield-Wolf Book Award לספר Memorial Drive
ב־2020 היא זכתה בפרס Bobbitt National Prize for poetry
ב-2018 היא זכתה בפרס Sidney Lanier Prize
ב-2017 היא זכתה פרס ההיינץ
ב-2016 היא זכתה בפרס של The Academy of American Poets Fellowship
ב-2012 היא זכתה בפרס המשוררים של ארצות הברית
ב-2012 היא זכתה בפרס המשוררים של מיסיסיפי
ב-2012 היא זכתה בפרס Golden Plate
ב-2008 היא נבחרה לאשת השנה של ג'ורג'יה
ב-2007 היא זכתה בפרס פוליצר לשירה
בשנים-2001,2003,2007, היא זכתה בפרס הספרים של המכון לאומנויות המיסיסיפי Mississippi Institute of Arts and Letters Book Prizes
בשנים-2007,2001 היא זכתה ב-Lillian Smith Book Award
ב-1999 היא זכתה ב-Cave Canem Prize
ראו גם

הוריקן קטרינה
דרום ארצות הברית
לקריאה נוספת

נטשה טרת'ווי-Memorial Drive: A Daughter's Memoir מוציא לאור: Ecco (ביוגרפיה), 2020
נטשה טרת'ווי-Native Guard מוציא לאור: Mariner Books 2006
נטשה טרת'ווי-Monument: Poems New and Selected מוציא לאור: Mariner Books2018
נטשה טרת'ווי-Domestic Work: Poems מוציא לאור: Graywolf Press2000
נטשה טרת'ווי-Bellocq's Ophelia מוציא לאור: Graywolf Press 2002
נטשה טרת'ווי-Beyond Katrina: A Meditation on the Mississippi Gulf Coast מוציא לאור: University of Georgia Press 2010
נטשה טרת'ווי-Thrall: Poems מוציא לאורMariner Books 2012
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Natasha Trethewey | Biography, Books, & Facts | Britannica, www.britannica.com (באנגלית)
1 2 3 4 5  נטשה טרת'ווי בראיון למגזין שיקגו, באתר Chicago Magazine (באנגלית אמריקאית)
1 2 3  "Mississippi Meditation: A Poet Looks 'Beyond Katrina'". NPR.org (באנגלית). נבדק ב-2021-11-14.
↑  נטשה טרת'ווי באתר זוכי פרס פוליצר
↑  Why I Write: Natasha Trethewey on Poetry, History, and Social Justice, נבדק ב-2021-11-14 נטשה טרת'ווי בהרצאה שהועלתה לאתר של אוניברסיטת אמורי
1 2  Poetry Foundation, נטשה טרת'ווי באתר השירה, באתר Poetry Foundation, ‏2021-11-14 (באנגלית)
1 2 3  נטשה טרת'ווי באתר של אוניברסיטת מסצ'וסטס, באתר www.umass.edu (באנגלית)
↑  Introducing Our Class of 2021, Anisfield-Wolf Book Awards (באנגלית אמריקאית)
↑  Natasha Trethewey, Natasha Trethewey — Decatur, Georgia, Utah State University Press, עמ' 163–165
↑  Kyle Sears, נטשה טרת'ווי באתר אוניברסיטת מרסר, באתר The Den, ‏2018-04-19 (באנגלית אמריקאית)
↑  נטשה טרת'ווי באתר זוכי פרס היינץ, באתר www.heinzawards.net
↑  Academy of American Poets, נטשה טרת'ווי באתר אקדמיית המשוררים, באתר poets.org
↑  נטשה טרת'ווי באתר האומנויות של מיסיסיפי, באתר web.archive.org, ‏2017-03-31
↑  נטשה טרת'ווי באתר פרס צלחת הזהב, באתר Academy of Achievement (באנגלית אמריקאית)
↑  נטשה טרת'ווי באתר אוניברסיטת אמורי, באתר shared.web.emory.edu
↑  Winners, MISSISSIPPI INSTITUTE OF ARTS AND LETTERS (באנגלית)
↑  נטשה טרת'ווי באתר זוכי פרס ליליאן סמית', באתר web.archive.org, ‏2012-06-16
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007351643605171  BIBSYS: 1606126540544  BNE: XX4823103  BnF: cb155975417 (data)  CiNii: DA16475255  GND: 132879964  ISNI: 0000 0000 8415 9051  LCCN: no00088459  NKC: jo2003193392  NTA: 341363049  RERO: 02-A022432014  SNAC: w6573j67  SUDOC: 244026157  VIAF: 120068914   WorldCat (עם VIAF): 120068914
סקוט ווקר (זמר)

| --- | --- |

 לידה:  9 בינואר 1943 המילטון, ארצות הברית 
 פטירה:  22 במרץ 2019 (בגיל 76) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Noel Scott Engel 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת, ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1958 
 סוגה:  מוזיקת פופ, מוזיקה אקספרימנטלית, רוק, קאנטרי 
 סוג קול:  בריטון 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 חברת תקליטים:  4AD, דראג סיטי, צ'אלנג' רקורדס, פיליפס רקורדס 
 אתר רשמי
 פרופיל ב-IMDb
 
סקוט ווקר (באנגלית: Scott Walker;‏ 9 בינואר 1943 – 22 במרץ 2019, לונדון) היה זמר-יוצר ורב-נגן אמריקאי-בריטי ממוצא יהודי.
אלבומים

Scott (1967)
Scott 2 (1968)
Scott 3 (1969)
Scott: Scott Walker Sings Songs from his T.V. Series (1969)
Scott 4 (1969)
'Til the Band Comes In (1970)
The Moviegoer (1972)
Any Day Now (1973)
Stretch (1973)
We Had It All (1974)
Climate of Hunter (1984)
Tilt (1995)
Pola X OST (1999)
The Drift (2006)
And Who Shall Go to the Ball? And What Shall Go to the Ball? (2007)
Bish Bosch (2012)
Soused (2014, with Sunn O))
The Childhood of a Leader OST (2016)
Vox Lux OST (2018)
הערות שוליים

↑  דנית צמית, המוזיקאי סקוט ווקר הלך לעולמו, באתר ynet, 25 במרץ 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007365832705171  PLWABN: 9810630151505606  BIBSYS: 4030853  BNE: XX1497380  BnF: cb13900969k (data)  GND: 119448572  ICCU: MILV258584  ISNI: 0000 0001 0787 3005  LCCN: nr97044851  MusicBrainz: 99524243-dc2e-4bf3-82c0-72395391d21f  NKC: xx0107424  NTA: 073753645  RERO: 02-A012459526  SUDOC: 070769583  VIAF: 103132619   WorldCat (עם VIAF): 103132619
סקסופון

| --- | --- |

סקסופון אלט
 
 סיווג:  אירופוניים
 קבוצה:  כלי נשיפה
 נגנים:  סקסופוניסטים
 מנעד
 
הסקסופון הוא כלי נגינה העשוי ממתכת ברונזה או פליז, ממשפחת כלי הנשיפה מעץ. את הסקסופון המציא בונה הכלים הבלגי אדולף סאקס בשנת 1841 ורשם עליו פטנט ב-1 ביולי 1846, והוא נקרא על שמו עד היום. על אף שהוא עשוי ברובו ממתכת, שייך הסקסופון למשפחת כלי הנשיפה מעץ, כיוון שפיית הכלי אופיינית לכלי נשיפה מעץ.
חלקי הסקסופון

הסקסופון מורכב מחמישה חלקים: פייה, צוואר, גוף, ליגטורה ועלה.
הפייה, בדומה לפייה של קלרינט, עשויה מפלסטיק, מתכת, סיליקון, או סוגי עץ שונים (בעיקר הובנה). בפייה מורכבת פיסת קנה משויף ומעובד הנקרא "עלה", שמהווה צפצפה פשוטה. צלילי הסקסופון מופקים בנשיפה בפייה והרעדת העלה. גוף הסקסופון עשוי צינור מתכת חלול, שבו מהדהד הצליל. גובה הצלילים נקבע על ידי פתיחת וסגירת הנקבים בגוף הסקסופון.
סוגים

קיימים סקסופונים בגדלים שונים, ביניהם (מהמנעד הגבוה לנמוך): סופרילו (B♭‎), סופרנינו (E♭‎), סופרן (B♭‎), אלט (E♭‎), טנור (B♭‎), בריטון (E♭‎), בס (B♭‎) קונטרבס (E♭‎) ותת-קונטרבס (B♭‎). בשנת 1999 הומצא ה"טובקס" (B♭‎), שהוא בעל מנעד נמוך בכחצי אוקטבה מזה של קונטרבס. ארבעת הסקסופונים הנפוצים הם: סופרן בסי במול, אלט במי במול, טנור בסי במול ובריטון במי במול. ככל שהכלי גדול יותר הוא מפיק צלילים נמוכים יותר. לכן גובהו של סקסופון הקונטרבס, בעל הצליל הנמוך ביותר, הוא כשלושה מטרים.
קיימים סקסופונים המכוונים לסולם דו (C) אבסולוטי ופה (F), אך הם נדירים.
סקסופון בריטון
סקסופון טנור
סקסופון סופרנו
שימושים במוזיקה

הסקסופון יועד במקור להיות חלק מתזמורות כלי נשיפה קלאסיות, כמו גם חלק בתזמורות לתהלוכות, אך עלה לגדולה בעיקר בזכות הג'אז.
לסקסופון שימושים רבים במוזיקה של ימינו במוזיקה קלה, ג׳אז, פופ, פאנק, רוק מתקדם ועוד.
גם במוזיקה הקלאסית ישנו שימוש בסקסופון; מספר מלחינים צרפתיים ששילבו אותו ביצירותיהם. מלחינים כדביסי עם הרפסודיה לסקסופון ולתזמורת, ביזה ב"הנערה מארל", מוסורגסקי ב"תמונות בתערוכה" וריכרד שטראוס ב"סימפוניה דומסטיקה" עשו בו שימוש שלא הפך אותו לחבר של ממש במועדון ה"קלאסי" של הכלים.
עזיז מרקה

| --- | --- |

 לידה:  22 ביוני 1983 (בן 41) תוניסיה תוניסיה
 שם לידה:  عبد العزيز جرير مرقة 
 מוקד פעילות:  המזרח התיכון
 תקופת הפעילות:  מ-2006 
 סוגה:  רוק וג'אז ערבי
 שפה מועדפת:  ערבית
 מספר צאצאים:  2 
 http://www.azizmaraka.com (באנגלית)
 
עזיז מרקה (בערבית: عزيز مرقة; נולד ב-22 ביוני 1983) הוא זמר, מוזיקאי, מלחין ומפיק מוזיקלי תוניסאי-ירדני.
בשיריו, יצר מרקה סגנון מוזיקה בשם ראז המשלב מגוון סגנונות כמו רוק, פופ ומוזיקה ערבית, מה שהפך אותו לאחד מהיוצרים הבולטים במוזיקה המזרח תיכונית המודרנית.
ביוגרפיה

נולד ב-22 ביוני 1983 בתוניסיה לאב ירדני ולאם לבנונית וכבר בשנות נעוריו גילה כישרון בולט בנגינה והלחנת שירים.
החל את הקריירה המוקדמת שלו בגיל 12, כאשר לקח חלק בלהקת בית הספר, זכה בתחרות ארצית להלחנת שירים, עבר לירדן כדי ללמוד בבית ספר למוסיקה בעמאן ובהמשך קיבל מלגה ללימודים במסגרת תוכנית פלוס (Plus) בארצות הברית.
החל את דרכו המקצועית בשנת 2008 והוציא לאור את אלבום הבכורה שלו ואת שירו המפורסם "בינת אל נאס" (Bint El Nas), אלבומו הופץ על ידי חברת התקליטים הלבנונית אקה (Ekaa).
בשנים שלאחר מכן, הוציא מספר שירים מצליחים, בהם "נג'ה" (Najeh) שהושמע לראשונה בשנת 2009 ו"מה בקול אסף" (Ma Baqool Assef) שהושמע בשנת 2010.
עזיז ידוע בסגנון הייחודי שלו, הנקרא "ראז" המשלב בין מוזיקה ערבית מסורתית לבין רוק וג'אז.
בחודש ינואר 2020 הגיע מרקה להופעה מיוחדת בישראל, שהתקיימה בכפר יאסיף ונערכה במסגרת סיבוב ההופעות של האלבום החדש שהוציא בשיתוף פעולה עם הלהקה הלבנונית משרוע ליילה וזכתה להיענות נרחבת בקרב מעריצים מכל רחבי הארץ.
הערות שוליים

↑  ما لا تعرفه عن عزيز مرقة .. من هو؟ سيرته الذاتية، إنجازاته وأقواله، معلومات عن عزيز مرقة, أراجيك - Arageek, ‏2022-08-19 (בערבית)
↑  RAZZ, TrendHunter.com (באנגלית)
↑  عزيز مرقة أسلوب موسيقي جديد أدخله إلى العالمية - ليالي عمان, web.archive.org, ‏2017-02-16
↑  Aziz Maraka: Patience is a Virtue, Red Bull, ‏2017-07-16
↑  Get link, Facebook, Twitter, Pinterest, Email, Other Apps, My CD Review: Aziz Maraka - Master Copy (באנגלית)
↑  حوار خاص مع المطرب الأردني عزيز مرقة (בערבית), נבדק ב-2024-11-09
↑   ראג'אא נאטור, תנועת ה-BDS החליטה, שהפלסטינים אזרחי ישראל לא נתונים תחת כיבוש, באתר הארץ, 22 בינואר 2020
↑  חאלד אבו טועמה, הזמר הירדני שפירק את השקרים של תנועת ה-BDS, באתר מידה, ‏2020-01-22
↑  ג'וואד בולוס, כשפלסטינים מפעילים BDS על פלסטינים אחרים, באתר ynet, 22 בינואר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: a04a3ecc-0b46-4aa2-9c33-06aaeb3d07c0 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "עזיז מרקה".
אלחנן ליב לוינסקי

| --- | --- |

 לידה:  21 במרץ 1857 פברז'ה, ליטא 
 פטירה:  27 באוקטובר 1910 (בגיל 53) אודסה, האימפריה הרוסית 
 שפות היצירה:  עברית, יידיש 
 
אלחנן ליב לוינסקי
אלחנן ליב לוינסקי (בכתיב יידי: לעווינסקי‏ 21 במרץ 1857 – 27 באוקטובר 1910) היה סופר עברי ויידי, מראשוני אגודת חובבי ציון ברוסיה, מו"ל עברי, מסופרי אודסה ומנהל סניף 'כרמל ארץ ישראל' בעיר ("כרמל אודסה"). היה ידיד קרוב של אחד העם, השתתף במספר קונגרסים ציוניים ופרסם מאמרים רבים בעיתונים הפרדס והשילוח.
קורות חיים

לוינסקי (ברוסית Левинский Элханан Лейб) נולד בעיירה פודברזה שבמחוז וילנה באימפריה הרוסית (כיום בליטא). בשנת 1881 ביקר בארץ ישראל, ושב לאירופה משוכנע בצורך להקים בה מרכז יהודי.
לוינסקי חיבר את הרומן הבדיוני הראשון בשפה העברית המודרנית: "מסע לארץ־ישראל בשנת ת"ת באלף השישי". הספר הופיע לראשונה בשנת 1892, בעברית. הוא מתאר מסע (עתידי) בשנת 2040 לארץ ישראל, שבה הקימו אנשי תנועת חובבי ציון חברה אוטופית טכנולוגית, ברוח חזונו של אחד העם. החברה הישראלית העתידית המתוארת בספר היא סוציאליסטית, מוסרית ורודפת שלום, שבירתה היא העיר ירושלים ולא העיר יפו. המסע מתואר בגוף ראשון בידי מורה לעברית שנשא זה מקרוב אישה המסורה גם היא לתרבות העברית, ואם כי הם חיים בחוץ־לארץ (ששם עברית היא שפה בינלאומית השגורה בפי כל בכל מקום) הרי שאת ירח הדבש שלהם הם עושים בארץ ישראל.
ספרו האוטופי של לוינסקי אמנם הקדים ב-10 שנים את ספרו האוטופי של בנימין זאב הרצל, אלטנוילנד, אולם זכה לתפוצה מצומצמת יותר.
הסיבות לכך היו, בין השאר, העובדה שהספר נכתב בעברית ולא בגרמנית, וכן אישיותו הכריזמתית והשפעתו המדינית של הרצל.
בשנת 1901 היה שותף, יחד עם חיים נחמן ביאליק, ש. בן ציון, מאיר דיזנגוף ויהושע חנא רבניצקי, לייסוד הוצאת הספרים מוריה באודסה, שספריה היוו את המסד לספריית בית הספר העברי המודרני על ידי הספקת ספרי לימוד וספרי יסוד במקצועות העברית והמקרא ועיבוד לעברית קלה של סיפורי חז"ל ויצירות מתקופת ימי הביניים.
במדורו: "מחשבות ומעשים" בכתב העת "השילוח" כתב לוינסקי עשרות פיליטונים שזכו לפופולריות רבה בקרב הקוראים, והוא נחשב לאחד מהפיליטוניסטים הטובים של התקופה. "בחמישים פרקי הסדרה הביא לוינסקי את אמנות הפיליטון העברית לשיאה" כתב אבנר הולצמן. בפיליטונים רבים, כמו למשל במדור "יפיפותו של יפת" אשר בעיתון "המליץ" היה נוהג לחתום בשם-העט: "רבי קרוב".
י.ד. ברקוביץ, כותב בזכרונותיו על לוינסקי שהיה הפיליטוניסט השני המפורסם ביותר בזמנו, לאחר דוד פרישמן. "חן הפיליטון של לוינסקי היה מסוג אחר [לא מהסוג האמנותי]: קרן מתוך נועם מזגו, מתוך ההומור הרך והנוח, הממוזג לב טוב ושכל טוב, שבו המתיק את סממניו המרירים בשביל הקהל. הוא היה הומוריסט רך-המזג, נלבב ויפה עין בהשקפתו על עם ואדם, הומוריסט שאינו צוחק ומצחיק את הקורא, אלא מנעים לו בשיחה נאה, מרפרף בגיחוך קל על חולשותיהם של בני אדם, ומאמין בתום לבב, כי הכל עשה אלוהים טוב"
אלחנן ליב לוינסקי נפטר באודסה ולא זכה לראות את התגשמות חלומותיו הציוניים.
על שמו נקראים מכללת לוינסקי לחינוך, רחוב ושוק לוינסקי בתל אביב ורחובות בערים ברחבי ישראל.
השקפותיו

ללוינסקי היה חלק משמעותי בפולמוס על מעמד היידיש בספרות. בשנת 1889 הוא פרסם בעיתון "המליץ" מאמר נוקב בשם: "שפת עבר ושפת יהודית מדוברת" בגנותם של הסופרים החוזרים לכתוב ספרים ביידיש, בעקבות הוצאתו החדשה של שלום עליכם, "די יודישע פאלקס-ביבליותהעק". זכור במיוחד משפטו המוחה של לוינסקי: "וצר לי לראות כי השפחה תירש גבירתה". מאמרו של לוינסקי פתח דיון תוסס בנושא, שהתפתח מעל דפי "המליץ" ו"הצפירה", כאשר חלקם של הכותבים (שלום עליכם, רבניצקי ואחרים) תומכים בשימוש ביידיש, חלקם מתנגדים בתוקף (קמינקא, טביוב) וחלקם מנסים לפשר (סוקולוב).
ראו גם

אדמונד מנחם אייזלר
לקריאה נוספת

"השילוח" 1, דצמבר 1910, גיליון לזכר לוינסקי.
יוסף קלוזנר, כתבי א. ל. לווינסקי: ומאמר על תולדותיו וערכו הספרותי, אודסה: יבנה, תרע"א-תרע"ג.
גצל קרסל, לקסיקון הספרות העברית בדורות האחרונים כרך ב'
צבי קרניאל, הפיליטון העברי, פרק רביעי
הערות שוליים

↑  כ-30 ק"מ מצפון לווילנה; ביידיש: פּאָדבערעזע; Paberžė; ראו גם Paberže, באתר Jewish Gen (באנגלית)
↑  ראו: "מסע לארץ־ישראל בשנת ת"ת באלף השישי", בפרויקט בן יהודה.
↑  אלחנן ליב לוינסקי, מסות ומאמרים; מחשבות ומעשים, באתר פרוייקט בן-יהודה
↑  אבנר הולצמן, אלחנן ליב לוינסקי, באתר לקסיקון הספרות העברית החדשה
↑  ראו: שאול חיות, אוצר בדויי השם, סימן 4290, באתר היברובוקס;  וראו גם: "יפיפותו של יפת", המליץ, 4 בפברואר 1896
↑  יצחק דב ברקוביץ, הראשונים כבני אדם; סיפורי זכרונות על שלום עליכם ובני דורו, דביר, תשי"ג, עמ' 876-866
↑  אלחנן ליב לוינסקי, שפת עבר ושפת יהודית מדוברת, המליץ, 22 במרץ, 1889
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264526205171  PLWABN: 9810637551005606  ISNI: 0000 0000 6694 841X  LCCN: no99081056  NTA: 316108308  SELIBR: 247509  VIAF: 53791105   WorldCat (עם VIAF): 53791105
פג'ר (תפילה)

פג'ר (בערבית: فجر - מילולית "שחר") היא התפילה הראשונה ביום מבין חמש התפילות של המוסלמים אשר יחדיו מרכיבות את הצלאה, אחד מחמשת עמודי האסלאם.
תפילת הפג'ר מוזכרת בשמה בקוראן ב-סורא 24 (סורת א-נור) פסוק 58. לפי חלק מהדעות חשיבותה עולה על חשיבות חייהם. חשיבות זאת מוסברת על ידי דרשה המופיעה בחדית' בכך שתפילה זאת חשובה לאללה כל-כך מכיוון ששאר בני האדם ישנים כאשר היא ניתנת. תפיסה זאת הפכה את תפילת הפג'ר לתפילה החשובה וההכרחית ביותר לתפילות קבוצתיות של מוסלמים במסגדים.
זמן התפילה המקובל על כולם (סונים ושיעים) הוא בין דמדומי בוקר לזריחה (לפחות שעה עד שעה וחצי לפני הזריחה). כלומר מהרגע שבו ניתן להבחין בקו האור באופק בצורה ברורה ועד הרגע שבו צלמית השמש נראית בצורה מלאה וברורה. חשיבותה של התפילה בזמן הזריחה ניתן להבין מהציטוט הבא: "הוא שמתפלל פג'ר בקבוצה, ההיה כמתפלל כל הלילה"
נהוג שבזמן המועט שבין תפילת הפג'ר לבין זריחה מלאה יושבים במקום התפילה ומשתמשים בזמן בצורה איכותית: הכנסת אורחים, זמן עם המשפחה או לימודי קודש. במקרה ולא ניתן לבצע את אחד משלושת אלה נהוג לא לדבר כלל. יש לציין כי אין איסור על שינה לאחר תפילת פג'ר ולפני תחילת היום ואף מצוין במספר מקומות שהשינה אפילו יכולה להועיל להמשך תפקוד תקין במהלך יום העבודה. מצוינים מספר מקרים של סוחרים מוסלמים שנהגו להתחיל את יומם מוקדם יותר בגלל קומם לתפילת הפג'ר ועקב כך הם התעשרו הרבה מעבר לעמיתיהם שלא קמו לתפילה זאת.
הקריאה לתפילת פג'ר מסמלת בחודש הרמדאן את תחילת הצום. אחרי תפילה זאת באה תפילת הט'הר - תפילת הצהריים.
הערות שוליים

↑  אתר הבית של IslamWay Radio
| אסלאם |
| --- | --- | --- |
| חמשת עמודי האסלאם | שהאדה (העדות) • אלצלאה (התפילה) • אלזכאה (הצדקה) • צום • אלחאג' (העלייה לרגל) | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| פלגים עיקריים | אסלאם סוני • אסלאם שיעי | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| אישים מרכזיים | מוחמד • ח'ליף ושושלות הח'ליפים • נביאי האסלאם • אימאם שיעי • מהדי • בני לווייתו של מוחמד • נשות מוחמד | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| דמויות היסטוריות נוספות | פאטמה בת מוחמד • עבדאללה אבן א-זובייר • אבו להב | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| קרבות בראשית האסלאם | קרב בדר • קרב אוחוד • קרב השוחה • קרב ח'ייבר | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| אנשי דת (עולמא) | מאלכ אבן אנס • אל נעמאן בן ת'אבת אבו חניפה • אחמד אבן חנבל • מוחמד אבן אידריס א-שאפעי • אבן חג'ר אל-עסקלאני • אל-ע'זאלי | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| ערים קדושות | מכה • אל-מדינה • ירושלים • נג'ף • כרבלא • כופה • כאט'מיה • משהד • סאמרא | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| האתרים הקדושים ביותר | מסגד אל-חראם • מסגד הנביא • מסגד אל-אקצא | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| חגים | הג'רה • לוח השנה המוסלמי • עיד אל-פיטר • עיד אל-אדחא • עשוראא • ארבעין • לילת אל-קאדר | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| מבנים | מסגד • מינרט • מחראב • הכעבה • אדריכלות איסלאמית | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| תפקידים דתיים | אייתולה • מרג'ע • אימאם • מולא • קאדי • מופתי • מואזין |  |
| טקסטים וחוקים | קוראן • חדית' • אסנאד • מתן • תפסיר • סונה • פיקה • פתווה • שריעה |  |
| אסכולות השריעה | חנפית • חנבלית • ג'עפרית • מאלכית • שאפעית |  |
| אסכולות הכלאם | אשעריה • ג'בריה • מאתורידי • מורג'יאה • מֻעתזילה |  |
| פלגים שיעים | את'נא עשריה • אסמאעיליה • זיידים |  |
| פלגי הח'וארג' | צאפריים • אזארקה • איבאדיה |  |
| תנועות | סופיות • והאביה • סלפיה • אסלאמיזם • אסלאם ליברלי |  |
| פלגים אחרים | אומת האסלאם • חמשת האחוזים • המסורים • אחמדים • זקרי • עלווים |  |
| אמונות קשורות | באביזם • בהאאים • יזידים • סיקיזם |  |
פורטל אסלאם • מונחים בסיסיים • כל הערכים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb442724441 (data)  TDVİA: fecir 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אסלאם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סירניה

| --- | --- |

הלוגו של סירניה
 מקום הקמה:  נורווגיה סטוונגר, נורווגיה
 מוקד פעילות:  האיחוד האירופי אירופה
 תקופת הפעילות:  מ-2001
 זרם:  מטאל
 סוגה:  מטאל גותי סימפוני
 שפה מועדפת:  אנגלית, לטינית, ספרדית 
 חברת תקליטים:  נאפלם רקורדס
 http://www.sirenia.no/
 חברים
 מורטן ולנד ואחרים, ראו בהמשך
 חברים לשעבר
 ראו בהמשך
 
סירניה בהופעה
סירניה בהופעה: מורטן ולנד ואיילין.
סירניה בהופעה ב-2019, עם הזמרת עמנואל זולדן.
סירניה (Sirenia) היא להקת מטאל גותי נורווגית שהוקמה על ידי מורטן ולנד אחרי שעזב את טריסטניה.
מוזיקה

כמו טריסטניה בשיאה, הלהקה סירניה מנגנת מטאל גותי סימפוני המשלב כלי נגינה מלודיים, קלידים וגיטרות מטאל עם שירה נשית ושירת "גראולינג" המאפיינת דת' מטאל, וכן משלבת שירת מקהלה וכינור.
רוב שירי הלהקה הם אטמוספיריים אך אינטנסיביים, עם מוזיקת רקע מלודית ונעימות ביניים. מילות השירים עוסקים בקיום האנושי, ברגש ובחושים מנטליים.
רבים מחובבי ז'אנר המטאל הגותי מחשיבים את האלבום הראשון של סירניה, At Sixes and Sevens, כיצירת מופת. האלבום הראשון הסתיים עם בלדה איטית ומלודית "In Sumerian Haze", בקול שירתה העדינה של פביאנה גונדמין, לרקע נגינת כינור מרגשת. מספר מבקרים מאמינים שבאלבום זה יש שימוש יתר בשירת דת' מטאל שמכתימה את הקומפוזיציה הכללית, המעורכת. אחרים לא מסכימים לביקורת זו.
היסטוריה

סירניה, שמקור שמה הוא הסירנות של המיתולוגיה היוונית, נוסדה ב-2001 אחרי שמורטן ולנד (Morten Veland) עזב את טריסטניה (להקת גותיק מטאל בה היה הדמות המרכזית במשך שנים). הלהקה התקשתה במציאת זמרת ראשית מתאימה לפני ההקלטות בצרפת, וביצעו מבחני בד בהם נמצאה הזמרת פביאן גונדמין (Fabienne Gondamin), שהקליטה ביחד איתם את האלבום At Sixes and Sevens.
באלבום השני, An Elixir for Existence, גונדמין הוחלפה בהנרייט בורדוויק (Henriette Bordvik). ב-13 בספטמבר 2005 הודיעה בורדוויק על עזיבת הלהקה, והחל חיפוש אחרי זמרת חדשה. ב-10 באפריל 2006 הוצגה מחליפתה, הזמרת מוניק פדרסן (Monika Pedersen), מלהקת Sinphonia.
בשנת 2009 הצטרפה ללהקה הזמרת איילין, במקום מוניק פדרסן שעזבה. איילין הפכה לזמרת הקבועה של הלהקה וכיכבה בין השאר בווידאוקליפים לשירי הלהקה, לבושה לרוב בשמלה גותית ומחוך. איילין שימשה כסולנית הלהקה עד 2016, אז פוטרה על ידי הלהקה מ"סיבות אישיות" והוחלפה בזמרת המצו-סופרן הצרפתית עמנואל זולדן.
דיסקוגרפיה

At Sixes and Sevens - שנת 2002
An Elixir for Existence - שנת 2004
Sirenian Shores (EP) - שנת 2004
Nine Destinies and a Downfall - שנת 2007
The 13th Floor - שנת 2009
The Enigma of Life - שנת 2011
Perils of the Deep Blue - שנת 2013
The Seventh Life Path - שנת 2015
Dim Days of Dolor - שנת 2016
Arcane Astral Aeons - שנת 2018
Riddles, Ruins & Revelations - שנת 2020
1977 - שנת 2023
חברי הלהקה

הלהקה היא מיזם של מורטן ולנד שמהווה את מנהיג הלהקה, המלחין וכותב השירים העיקרי. הוא מנגן גם ברוב הכלים, כאשר שאר הנגנים משמשים בעיקר להופעות חיות. נגנים וזמרים נוספים הצטרפו לצורכי הקלטת שירים או אלבומים מסוימים, ועזבו כאשר סיימו את ההקלטה. בשל אופיו הקשה של ולנד מוזיקאים רבים, ובעיקר זמרות, התחלפו לעיתים קרובות יחסית, ורק הזמרות איילין ועמנואל זולדן שמרו על קביעות מסוימת, כאשר היו חברות בלהקה למעלה מ-7 שנים והקליטו עם הלהקה מספר אלבומים.
חברי הלהקה > חברים נוכחיים

מורטן ולנד Morten Veland - מייסד הלהקה: שירה, גרואלינג, גיטרות, באס, תופים וקלידים (2001–היום)
עמנואל זולדן Emmanuelle Zoldan - זמרת, שירה נשית אופראית מצו סופרן (2016–היום)
חברי הלהקה > חברים לשעבר

Ailyn - סולנית, זמרת, שירה נשית (2008–2016)
Bjørnar Landa - גיטרות
Jonathan A. Perez - תופים
Roland Navratil - תופים
Jan Kenneth Barkved - זמר, שירה נקייה
מוניקה פדרסן Monika Pedersen - זמרת, שירה נשית
הנריאט בורדוויק Henriette Bordvik - זמרת, שירה נשית
פביאן גונדמין Fabienne Gondamin - זמרת, שירה נשית
Kristian Gundersen - זמר, שירה נקייה, גיטרה
פיט יוהנסן Pete Johansen - כינור
Hans Henrik Varland - קלידים
Anne Verdot - כינור
מורטן ולנד
סולפיקיה

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־1 לפנה״ס 
 מדינה:  רומא העתיקה 
 שפות היצירה:  לטינית 
 
סולפיקיה (Sulpicia) נחשבת למחברת של שישה שירים לטיניים קצרים שהופיעו באוסף שירתו של אלביוס טיבולוס במאה הראשונה לפני הספירה. היא אחת הנשים המשוררות היחידות ברומא העתיקה ששירתן שרדה.
חייה

דבר לא ידוע על חייה האישיים של סולפיקיה. היא זוהתה כנכדתו של סרוויוס סולפיציוס רופוס ואחייניתו של מרקוס ולריוס מסאלה קורווינוס, פטרונו הספרותי של אובידיוס. בהנחה שזה נכון, סולפיקיה הגיעה ממשפחה אמידה שהייתה מקושרת לקיסר אוגוסטוס.