היסטוריה של נבחרת ישראל בכדורגל
שנות ה-40 וה-50 > משחקים ראשונים

הנבחרת החלה לייצג את מדינת ישראל העצמאית תוך זמן קצר מהקמת המדינה בה' באייר ה'תש"ח. בקרב הנהגת המדינה הועלה הרעיון לשלוח את הנבחרת למסע משחקים בארצות הברית על מנת לשפר את המורל הלאומי. לאחר משא ומתן מול האמריקנים הוסכם כי הנבחרת תערוך שני משחקי ידידות בניו יורק ומשחק אחד בפילדלפיה. ב-26 בספטמבר 1948 ערכה ישראל את משחקה הבינלאומי הראשון כנבחרת של מדינה עצמאית, והפסידה לנבחרת ארצות הברית בתוצאה 1–3‏. השער הראשון לאחר הקמת המדינה הובקע בדקה ה-20 של המשחק, כאשר אליעזר שפיגל ממכבי פתח תקווה מסר את הכדור לשמואל בן דרור, עמיתו לקבוצה וקפטן הנבחרת, שהכניע את השוער האמריקני. המשחק השני בניו יורק, מול נבחרת כוכבים אמריקאית, הסתיים בהפסד 1–4, והמשחק בפילדלפיה הסתיים בהפסד 2–3 לקבוצת כדורגלנים מקצוענים. מסע משחקים זה ידוע גם בעקבות היעדרותו של יעקב חודורוב, השוער הטוב ביותר בארץ באותה תקופה, שעזב את יחידתו בצה"ל ועבר ליחידה אחרת ללא רשות, ועל כך נשפט וזוכה בסופו של דבר.
נבחרת ישראל, שייצגה בפעם הראשונה בטורניר רשמי את מדינת ישראל העצמאית, הודרכה על ידי לאיוש הס והוגרלה לבית מספר 3 במוקדמות מונדיאל 1950, בו נמצאה רק נבחרת אחת נוספת, יוגוסלביה. המנצחת בשני המשחקים הייתה אמורה להעפיל לצמד משחקים מול צרפת, שהמנצחת בסיומם תעפיל למונדיאל 1950 שנערך בברזיל. הס פרסם את סגל השחקנים ב-13 באוגוסט, וכלל בו 18 שחקנים כיוון שנאלץ לתת ייצוג שווה לכל אחד ממרכזי הספורט הגדולים שפעלו במדינה באותה תקופה. המשחק הראשון נערך בבלגרד ב-21 באוגוסט 1949, והסתיים בניצחון 6–0 לטובת היוגוסלבים. חרף התבוסה הייתה הדעה הרווחת בקרב עיתונאות הספורט בישראל כי השוער יעקב חודורוב הצטיין והציל את הנבחרת מהפסד גדול יותר. המשחק השני, שנערך באצטדיון המכביה בתל אביב, הסתיים בניצחון 5–2 לטובת יוגוסלביה. שייע גלזר הבקיע את שני השערים, והיה לשחקן הראשון בתולדות הנבחרת שמבקיע בה שער במשחק רשמי לאחר הקמת המדינה. יוגוסלביה סיימה את שני המשחקים מול צרפת בתיקו 1–1, ובמשחק המכריע שנערך במגרש הנייטרלי בפירנצה ניצחה 3–2 והעפילה למונדיאל.
בדצמבר 1950 הפסידה ישראל לטורקיה בתוצאה 2–3, ובשלוש השנים הבאות לא ערכה ולו משחק רשמי אחד. לאחר ההפסד הודיע המאמן ולדיסלב סקאלי על עזיבתו. בינואר 1952 התקבלה ישראל כחברת הוועד האולימפי הבינלאומי, אך בעקבות עיתוי האישור לא יכלה הנבחרת להשתתף בסיבוב המוקדמות לקראת אולימפיאדת הלסינקי.
| בית 10 במוקדמות מונדיאל 1954> נבחרת.נבחרת | בית 10 במוקדמות מונדיאל 1954> משחקים.משחקים | בית 10 במוקדמות מונדיאל 1954> ניצחונות.ניצחונות | בית 10 במוקדמות מונדיאל 1954> תיקו.תיקו | בית 10 במוקדמות מונדיאל 1954> הפסדים.הפסדים | בית 10 במוקדמות מונדיאל 1954> שערים.זכות | בית 10 במוקדמות מונדיאל 1954> שערים.חובה | בית 10 במוקדמות מונדיאל 1954> שערים.Δ | בית 10 במוקדמות מונדיאל 1954> נקודות.נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| יוגוסלביה | 4 | 4 | 0 | 0 | 4 | 0 | 4+ | 8 |
| יוון | 4 | 2 | 0 | 2 | 3 | 2 | 1+ | 4 |
| ישראל | 4 | 0 | 0 | 4 | 0 | 5 | 5- | 0 |
לקראת מוקדמות מונדיאל 1954 מונה ג'רי בית הלוי, מאמן מכבי תל אביב, לתפקיד המאמן. ישראל הוגרלה לבית מספר 10 ביחד עם יוגוסלביה ויוון, כשמנצחת הבית תעפיל למשחקי המונדיאל שהיה עתיד להיערך בשווייץ. ישראל השתמשה בטורניר הכדורגל של המכביה ה-4 כטורניר הכנה, והפעם הייתה ציפייה לנצח את יוון כיוון שזמן קצר לפני המשחק מולה הובסה נבחרת אתונה על ידי נבחרת תל אביב בתוצאה 0–5. בדומה לטורנירי המוקדמות הקודמים הפסידה ישראל בכל משחקיה, והפעם לא הצליחה להבקיע ולו שער אחד, אך מנגד לא הפסידה בהפרשי שערים גבוהים. הסיבה העיקרית לתוצאות הנמוכות הייתה החלטתו של המאמן בית הלוי לנקוט במערך משחק הגנתי ככל האפשר, הידוע כ"בונקר". שיטת המשחק שבה נקט בית הלוי הייתה שנויה במחלוקת בקרב אוהדי הכדורגל בישראל, ואף גרמה לחוסר שביעות רצון בהתאחדות לכדורגל.
המשחק הראשון במוקדמות נערך מול יוון באתונה ב-1 בנובמבר 1953, והסתיים בהפסד 0–1 בלבד בזכות יכולת טובה של השוער חודורוב. כעבור שבוע, ב-8 בנובמבר, שיחקה ישראל מול יוגוסלביה בבלגרד והפסידה פעם נוספת בתוצאה 0–1. ישראל שיחקה היטב במשחק זה, אך חודורוב נכנע לבעיטה של מילוטינוביץ' היוגוסלבי בגלל תנאי המגרש הגרועים ומאחר שנעל נעלי גומי שלא התאימו לדשא החלקלק. בדקה ה-80 נפגע חודורוב בכתפו וספג פציעה, אך למרות הכאבים העזים סירב להתחלף. לקראת הגומלין מול יוון ב-7 במרץ ברמת גן היו ציפיות גבוהות מהנבחרת לאור השעייתם של כל שחקני הסגל היריב למעט המגן אליאס רוסידיס, אך המשחק הסתיים בהפסד 0–2 והוגדר על ידי העיתונות ככישלון ספורטיבי. בעקבות כך נערכו שינויים אחדים בהרכב הנבחרת, בראשם הדחתו מהסגל של הקפטן אלי פוקס, ושבועיים לאחר מכן, ב-21 במרץ, הפסידה ישראל ליוגוסלביה ברמת גן בתוצאה 0–1. שני המשחקים בין יוון ליוגוסלביה הסתיימו בתוצאה 1–0 לטובת יוגוסלביה, שהעפילה למונדיאל מהמקום הראשון ללא הפסד ועם הפרש שערים של 4–0.
בין ההפסד הביתי ליוון להפסד הביתי ליוגוסלביה יצאה הנבחרת למסע משחקים בדרום אפריקה למטרות גיבוש. ישראל התמודדה מול קבוצות מקומיות אחדות, ובמשחק המרכזי הפסידה לנבחרת המקומית בתוצאה 1 –2. בסיום הטורניר, שהחל ב-29 במרץ והסתיים באמצע מאי, עמד מאזנה של הנבחרת על 6 ניצחונות, 3 תוצאות תיקו ו-2 הפסדים, והפרש שערים של 28–12.