stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טיק טק טכנולוגיות

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 תקופת הפעילות:  1995–הווה (כ־29 שנים)
 מיקום המטה:  מתחם הבורסה, רמת גן
 מנכ"ל:  יואב זילברשטיין
  
 www.tictac.co.il
 
טיק טק טכנולוגיות בע"מ  היא חברה פרטית ישראלית שהוקמה בשנת 1995 ועוסקת בשחזור מידע ושחזור חקירתי. במשך השנים החברה מיצבה את עצמה כאחת מחברות שיחזור המידע הגדולות בישראל.[דרוש מקור]
החברה מפעילה שתי חברות בת:
Raid Recovery Online  - המתמחה בשחזור שרתי RAID  דרך האינטרנט, ללא צורך בקבלת הדיסקים לעבודה במעבדה.
Safetter  - חברה המאפשרת רכישת שרות שחזור מראש ומשווקת ביטוח שחזור מידע באמצעות חברות ביטוח בישראל. הפתרון מבוסס פטנט בינלאומי,[דרוש מקור] והוא נמכר כיום גם דרך יצרני מחשבים, ספקי תקשורת, Retail ועוד.
בין המקרים בהם טיפלה טיק טק במהלך השנים:
פיגוע בבית חב"ד: ב-28 בנובמבר 2008, בוצעה מתקפת טרור במומבאי, על ידי מחבלים חמושים. בית חב"ד (הנקרא גם בשם "בית נרימאן") היה אחד היעדים המרכזיים של מתקפת הטרור. אחת המשפחות שנרצחו היו בני זוג ממשפחת הולצברג. המחשב של המשפחה נפגע קשות ורק על ידי שחזור הדיסק הקשיח של המחשב הצליחה חברת טיק טק להחזיר את המידע שנהרס ובו גם תמונות של המשפחה.
התרסקות היסעור ברומניה: ב-26 ביולי 2010 התרסק מסוק "יסעור" בתרגיל משותף של חיל האוויר ישראלי והצבא הרומני. שישה אנשי צוות אוויר ישראליים נהרגו וכן איש צוות רומני. אחד ההרוגים, סגן ניר לקריף, נשא איתו מצלמה שנגרם לה נזק כבד. חברת טיק טק הצליחה לשחזר את כרטיס הזיכרון השבור מתוך המצלמה ובכך לשחזר את תמונותיו האחרונות של ניר
רצח נורית ונח מעוז: ב-13 באוגוסט 2011 נרצחו בני הזוג נח ונורית מעוז. החשוד המרכזי ברצח היה בנם דניאל מעוז שרצח אותם מכיוון שהיה שרוי בחובות כבדים. על ידי פענוח המחשב של דניאל ושחזור הנתונים אותם ניסה למחוק התגלו הממצאים כי חיפש מספר ביטויים הקשורים לרצח הוריו. בין הממצאים נמצא כי חמש שעות לפני שרצח את הוריו חיפש דניאל בגוגל את הביטוי "האם קרן פנסיה עוברת בירושה" ועשרות ביטויים נוספים. פענוח המחשב הביא לחשיפת ראיות חשובות בתיק. דניאל מעוז הורשע ברצח שני הוריו ונשלח לשני מאסרי עולם.
רצח שלי דדון: ב-1 במאי 2014 נרצחה שלי דדון במגדל העמק. החברה הצליחה לפענח את מכשיר הטלפון הסלולרי של דדון, ולסייע לפענוח הרצח. תעודה הוקרה מיוחדת הוענקה לחברה על ידי מפקד המחוז הצפוני של המשטרה, ניצב זהר דביר.
רצח תאיר ראדה ומשפטו של רומן זדורוב: ב-2019 הגישה החברה חוות דעת מומחה מטעם ההגנה במסגרת הבקשה למשפט חוזר לרומן זדורוב תוך התייחסות לפעולות שבוצעו במחשבו: זדורוב לא חיפש סרטוני "סנאף", לא הוריד קבצים פדופילים למחשב ולא חיפש מידע על אלימות. במשפט החליטה המדינה למשוך את חוות הדעת של המשטרה ולא להגישה. בית המשפט ביקר את התנהלות המשטרה בנושא זה. בפס"ד התקבלה חוות הדעת שהגיש יואב זילברשטיין בצורה מלאה.
הערות שוליים

↑  שי גל 2, ‏הזיכרון האחרון של סרן ניר, באתר ‏מאקו‏, 4 במרץ 2011
↑  אביאל מגנזי ונועם דביר, "לרצוח מבלי להיתפס". כל חיפושי הגוגל של מעוז, באתר ynet, 1 ביולי 2013
↑  יגאל מוסקו, ‏דקה אחרי דקה: מה חיפש רוצח הוריו בגוגל?, באתר ‏מאקו‏, 30 במרץ 2012
↑  אביאל מגנזי ונועם דביר, שני מאסרי עולם לדניאל מעוז שרצח את הוריו, באתר ynet, 1 ביולי 2013
↑  תעודת ההוקרה באתר החברה
↑  מבדיקת מחשבו של זדורוב עולה: "לא חיפש סנאף או מאמרים אלימים"
↑   עדי חשמונאי, עד תביעה: זדורוב לא חיפש מאמר על סכינים, אלא הגיע אליו כשחיפש "מוטורולה", באתר הארץ, 4 בינואר 2022
↑  יובל אראל ברהנו טגניה, ‏דיון סוער במשפט זדורוב: "סיכמנו שאין פדופיליה", אחיו שחזר את העימות האלים ביניהם, באתר ‏מאקו‏, 4 בינואר 2022
↑  אברהם בלוך, ‏"צירוף מקרים נדיר ורשלנות משטרתית": הטיעונים שהביאו לזיכוי זדורוב, באתר מעריב אונליין, 30 במרץ 2023
↑  הכרעת הדין במשפט זדורוב 2023 - מקוצר
↑  הכרעת הדין במשפט זדורוב 2023
טל בר-ניב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1973 (בן 51 בערך) 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון הישראלי למוסיקה תל אביב 
 כלי נגינה:  חצוצרת פיקולו 
 ybarniv.com/Tal
 
טל בר-ניב (נולד ב-1973) הוא חצוצרן ישראלי.
ביוגרפיה

בר-ניב סיים את לימודי התואר הראשון והשני בהצטיינות יתרה בקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה תל אביב. הוא ניגן בתזמורת הפילהרמונית הישראלית הצעירה של התזמורת הפילהרמונית הישראלית תחת שרביטם של מנצחים ידועי שם, בהם קורט מזור, קורט זנדרלינג, יורי טמירקנוב, זובין מהטה ואחרים, הן בישראל והן ברחבי העולם.
לאחר מכן, יצא לארצות הברית, שם המשיך את לימודיו באוניברסיטת דרום קליפורניה בלוס אנג'לס וקיבל תואר דוקטור בחצוצרה ובניצוח. בתקופת לימודיו בקליפורניה ניגן כחצוצרן ראשי בתזמורת הצעירה "הסימפונייטה באר שבע", מייסודו של מהלי מהטה. בארץ ניגן עם תזמורות וכן עם אנסמבל קפריזמה ואנסמבל מוזיקה נובה.
בר-ניב עוסק גם בהוראת חצוצרה ובהדרכת הרכבים בקונסרבטוריון שטריקר וברמת השרון.
טל בר-ניב הוא בנו של הפסנתרן רמי בר-ניב ומרבה להופיע עמו ברסיטלים.
כיום משמש כחצוצרן ראשי בסינפונייטה הישראלית באר שבע.
טחו

| --- | --- |
שפך נהר טז'ו בליסבון
שפך נהר טז'ו בליסבון
 מידע כללי
 אורך:  1,008 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  444 מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  80,600 קמ"ר
 מוצא:  פואנטה דה גראציה   הרי האלברצ'ינים
 גובה מוצא הנהר:  1,593 מטרים
 יובלים:  River Erges, Rivera de Fresnedosa, Pusa River, Almonte, Arroyo Guatén, Arroyo del Torcón, Rio Maior, Rio Judeu, Coina River, Arroyo de Valdecava, Rio Grande da Pipa, Rio Jamor, Alpiarça, Arroyo de Tamujoso, Arroyo del Piojo, River Sever, Sorraia River, Río Gallo, Guadiela, Arroyo Sangrera, Huso River, Arroyo de Viloria, Ompolveda, Gualija River, Arroyo Alpuébrega, Salor River, Rio Almonda, Ribeira de Nisa, Trancão River, Tiétar, Zêzere River, נהר אלז'ש, Cedena River, River Ponsul, Guadarrama River, Alberche, Rio Ocreza, Alagón River, Jarama, Alenquer River, Algodor River, Arroyo Cedrón, La Portiña, Ibor River, Alcântara River, Ribeira de Barcarena, Alviela River, Hoz Seca River, Arlas Stream, Cifuentes River, Arroyo de Guajaraz, Gévalo River, Ablanquejo, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 שפך:  האוקיינוס האטלנטי
 מדינות באגן הניקוז:  ספרד ופורטוגל
 אגן הניקוז של נהר טחו
 
נהר טחו-טולדו ספרד
טָחוֹ (בספרדית Tajo (טאחו); בפורטוגזית Tejo (טֶז'וּ); בלטינית Tagus (טאגוס)) הוא הנהר הארוך ביותר בחצי האי האיברי: אורכו 1,007 קילומטרים, מתוכם 785 בספרד, 44 לאורך הגבול עם פורטוגל ו-178 בפורטוגל עצמה. ראשיתו בהרים שבפרובינציית טרואל באראגון. הוא זורם מערבה ועובר דרך הערים ארנחואס וטולדו בספרד, וסנטרם וליסבון בפורטוגל. בליסבון הוא נשפך לאוקיינוס האטלנטי.
כמו נהרות אחרים בחצי האי, פני המים של טחו משתנים לאורך השנה, ולעיתים גורמים להצפות. ההצפה הכבדה ביותר התרחשה ב-1755 בעקבות רעידת האדמה בליסבון.
שטח אגן הניקוז שלו כ-80,000 קמ"ר, מתוכם 55,000 קמ"ר בספרד ו-25,000 קמ"ר בפורטוגל; בכך הוא השני בחצי האי האיברי אחרי אברו.
חגורת בטיחות

חגורת בטיחות - שלוש נקודות
סימולטור הרכב המתהפך - חגורת הבטיחות מגנה מפני טלטול ופליטה מהרכב
חגורת בטיחות היא חגורה שנועדה לרתום נוסעים למקום מושבם בכלי רכב כדי למנוע היטלטלות הנוסע, העלולה להיגרם בעת תאונת דרכים או עצירה פתאומית. ובכך למנוע פציעות העלולות להיגרם כתוצאה מפגיעת הנוסע (ובמיוחד ראשו) בעצמים קשיחים או בנוסעים אחרים. חגורת בטיחות היא אביזר בטיחות המותקן על פי חוק ברוב כלי הרכב הנעים בכביש הציבורי. חגורות בטיחות משמשות גם בכלי טיס ובמתקנים שונים המשלבים תנועת נוסעים.
במסגרת פיתוח אמצעים למניעת תאונות דרכים ולצמצום נזקיהן, הוכח כי חגירת חגורות בטיחות, היא גורם המפחית באופן משמעותי את מספר הנפגעים בתאונות, ואת חומרת הפגיעה בהם. ובכך, מעלה משמעותית את רמת הבטיחות של הנסיעה ברכב. למרות זאת, מסיבות שונות, התגלה כי נהגים ונוסעים לא מקפידים על חגירת חגורות הבטיחות. סיבות לכך הן הרגלים מוקדמים, הטורח שבחגירת חגורות מספר פעמים ביום וזמן החגירה. ריבוי ההוכחות הביא מדינות רבות בעולם לחקיקת חוקים המחייבים חגורת בטיחות לכלל נוסעי הרכב והנהג, ואפילו ברכבי הסעה ציבוריים, בכל נסיעה קצרה כארוכה. למרות זאת, מצאו רשויות אכיפת החוק כי רבים הנהגים והנוסעים שנמצאו ללא חגורות בטיחות טענו שהנסיעה החלה רק לפני זמן קצר וטרם הספיקו הנוסעים והנהג לחגור את חגורת הבטיחות. סיבות אלה ואחרות הביאו את יצרניות כלי הרכב לפתח מערכת שתתריע בפני הנהג על אי חגורת בטיחות על ידי נוסע או יותר ברכב.
היסטוריה

המצאת חגורת הבטיחות מיוחסת למהנדס אנגלי מהמאה ה-19 בשם ג'ורג' קיילי שעסק בתכנון כלי תעופה. ב-1913 הותקנה חגורת בטיחות לראשונה במטוס אך היא לא הייתה נפוצה במטוסים עד לשנות ה-30. השימוש בחגורות בטיחות בכלי רכב יבשתיים הוצג לראשונה בשנות ה-50 ובשנת 1959 הוצגה חגורת שלוש הנקודות על ידי המהנדס נילס בוהלין מחברת וולוו.
בתחילת שנות ה-60 החלו כלי רכב להציע חגורות בטיחות במושבים הקדמיים ובסוף אותו עשור הוצעו חגורות גם במושבים האחוריים. במקומות רבים בעולם נחקקו חוקים המחייבים את השימוש בחגורת בטיחות בכביש הציבורי. בתחילת שנות ה-70 הוכנסו לשימוש חגורות מתכווננות באופן אוטומטי.
סוגי חגורות

כל חגורות הבטיחות מורכבות מרצועה אחת או יותר המעוגנות לגוף הרכב בנקודות המאפשרות לחגורה להיכרך מסביב לגוף הנוסעים. רצועות החגורה מכוונות בהתאם למידותיו של הנוסע באמצעות מנגנון דינמי או סטטי. מנגנון סטטי היה מקובל בעבר ואיפשר כוונון מראש בדומה לרצועת תרמיל גב. המנגנון הדינמי המקובל בכלי רכב מודרניים מאפשר שחרור כמות משתנה של רצועה בהתאם לצורך. במנגנון דינמי משולב תמיד מנגנון מצמד שנועל את שחרור הרצועה במקרה של משיכת רצועה במהירות מעל לסף מסוים. סף זה מותאם למהירויות משיכה המאפיינות תזוזת גוף במצבי תאונה. לעיתים מתוכנן מנגנון נעילת השחרור להינעל גם במצבי הטיה של כלי הרכב כדי לסייע בהגנה על נוסע בעת התהפכות רכב.
חגורת שלוש נקודות היא חגורה המורכבת מרצועה בודדת המקובעת בשלוש נקודות. חלק הרצועה הראשון עובר באלכסון מאזור כתף הנוסע אל אזור המותן והחלק השני עובר בסמוך לירכיים מהמותן האחת לשנייה. נקודת הביניים במותן אינה מעוגנת למיקום קבוע ברצועה אלא ממוקמת באופן משתנה על הרצועה בהתאם למידת אורך הרצועה שנבחר. זוהי החגורה הנפוצה ביותר בכלי רכב מודרניים והיא משולבת לרוב במנגנון שחרור רצועה דינמי.
חגורת מותניים היא חגורה המעוגנת בשתי נקודות בסמוך למותניים. בדרך כלל הייתה בעלת מנגנון כיוון סטטי. חגורה זו הייתה מקובלת בעבר ועדיין מופיעה במושב האחורי האמצעי של כלי רכב ישנים. השימוש בחגורות אלו כמעט והופסק בכלי רכב בגלל הסיכון המוגבר במצב של חוסר ריסון לפלג הגוף העליון. במטוסי נוסעים עדיין מקובל להשתמש בחגורות מסוג זה.
רתמת חמש (או שש) נקודות היא חגורת בטיחות העשויה משלוש או ארבע רצועות. שתי רצועות הכרוכות סביב כתפי הנוסע בדומה לרצועות תרמיל מחוברות במרכזן אל אבזם משותף. רצועה שלישית (ולעיתים רביעית במקרה של שש נקודות) מעוגנת בין רגלי הנוסע ומתחברת גם כן לאותו אבזם. חגורה זו מקובלת בעיקר במכוניות מרוץ או במושבי בטיחות לרכב של תינוקות ופעוטות. השימוש בחגורה מסורבל בהשוואה לחגורת שלוש נקודות, אך מספק רמת בטיחות גבוהה יותר.
אמצעים נוספים

חגורות הבטיחות מלוות במנגנונים ואמצעים המיועדים לשפר את יעילותן ולעודד את השימוש בהן.
קדם מותחן הוא מנגנון המיועד לשפר את רמת המתיחה של החגורה ולהביא לנעילתה המהירה במקרה תאונה. הוא מבוסס על כמות קטנה של חומר נפץ בדומה למנגנון כרית האוויר לרכב כך שבעת שמזוהה מקרה תאונה, חומר הנפץ מתפוצץ ומבצע מתיחה של החגורה עוד לפני שהנוסע מתחיל להיטלטל. קיבוע מוקדם זה מפחית משמעותית את סיכוי הנוסע להיפצע כתוצאה מהמכה בחגורה עצמה.
חגירה אוטומטית הוא מנגנון החוגר את החגורה באופן אוטומטי סביב הנוסע ללא צורך בפעולה ידנית מצידו.
לולאות עיגון הן תוספת לחגורת הבטיחות המיועדות לשפר את איכות הקיבוע של מושבי בטיחות אל מושב הרכב. לולאות אלו מספקות את רמת הבטיחות הגבוהה ביותר אך הן מחייבות התאמת כיסא הפעוט לסטנדרט קיבוע מסוים כדוגמת Isofix והן מחליפות את הקיבוע הסטנדרטי באמצעות חגורות הבטיחות.
התרעה קולית היא מערכת המזכירה לנוסעי הרכב לחגור חגורת בטיחות במקרה של התחלת נסיעה ללא חגירה המזוהה על ידי חיישן באבזם החגורה. בדיקת מצב החגורה של הנוסע מבוססת בנוסף על חיישן מגע/משקל המזהה מצב ישיבה במושב.
התקנה ברכב

בשנות ה-60 מכוניות רבות לא הגיעו מצוידות בחגורות בטיחות, והמעוניינים התקינו את החגורות בעצמם. בשנת 1967 נקבע התקנות בישראל שמכוניות חדשות חייבות להצטייד בחגורות ובשנת 1971 חויבו בעלי מכוניות ישנות להתקין חגורות במכוניותיהם.
הרגלי שימוש בחגורת בטיחות

על פי סקר של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, שיעור החגירה במגזר היהודי עמד בשנת 2008 על 92% בקרב הנהגים, 81% בקרב היושבים מלפנים ליד הנהג ו-41% בקרב היושבים מאחור. במגזר הלא-יהודי עמד שיעור החגירה על 61% בקרב היושבים מלפנים, ו-31% בקרב היושבים מאחור. בשנה זו היה שיעור הנוסעים הלא-חגורים מתוך כלל הנוסעים שנהרגו בתאונות דרכים בישראל בין 16 ל-45 אחוז.
בארצות הברית פורסם בשנת 2010 שכ-84% מהנהגים חוגרים חגורות בטיחות.
מערכת התרעה על אי חגירת חגורת בטיחות

מערכת התרעה על אי חגירת חגורת בטיחות היא מערכת אלקטרונית שנועדה להסב את תשומת לב הנהג לכך ששכח לחגור, או שיש נוסע ברכב שאינו חגור בחגורת בטיחות, ולהתריע בפניו על כך. לעיתים, אף תמנע ממנו המערכת את הנסיעה במצב זה.
מערכת ההתרעה פועלת באופן עצמאי ואוטומטי, ואינה דורשת כל פעולה מצד הנהג והנוסעים. המערכת מזהה את הנוסעים באמצעות חיישני משקל המוצמדים תחת ריפוד מושב הנוסע ברכב, וחיישני מגע המורכבים בתושבת אבזם חגורת הבטיחות. חיישני המשקל מזהים באמצעות הלחץ המופעל עליהם, כי במושב בו הופעל לחץ על החיישן, יושב נוסע. חיישנים אלו מזינים במידע זה את המערכת, שבאותה העת מצפה להקלקת חגורת הבטיחות בתושבת האבזם המיועד למושב זה. עד שלא תוקלק החגורה בתושבת האבזם המתאימה, תתייחס המערכת למושב זה, ככזה שיש בו נוסע שאינו חגור בחגורת בטיחות, ובמועד המתאים היא תתריע על כך.
אם במהלך הנסיעה או לאחר שנעצר הרכב, יותר אבזם חגורת הבטיחות מהתושבת המתאימה לו, מכל סיבה שהיא - ישודר למערכת על ידי החיישן המותקן בתושבת, אות המעיד על נתק בין האבזם לתושבת, וזו תבדוק על ידי חיישן המשקל האם הנוסע עדיין יושב במושב או איננו בו. במקרה ותמצא המערכת כי הנוסע עדיין יושב במושב, והאבזם הותר מהתושבת בזמן הנסיעה, תתריע המערכת על כך מיידית. 
אם עצר הרכב, והנוסע נשאר לשבת במושב כשהותר אבזם חגורת הבטיחות מתושבתו, תמתין המערכת. במידה וימשיך הרכב בנסיעה במצב בו הנוסע אינו חגור, המערכת תתריע על כך.
מיד עם זיהוי נוסע שאינו חגור על ידי המערכת היא מגיבה באמצעים שונים:
התרעה חזותית: תתבצע באמצעות נורית חיווי המופיעה בלוח השעונים, ובה צורת יושב רתום בחגורת בטיחות. נורית זו מהבהבת כאשר הרכב עובר למצב נסיעה, והמערכת מאתרת נוסע או יותר שאינם חגורים בחגורת בטיחות כראוי.
התרעה קולית: תתבצע באמצעות זמזם המצפצף בנסיעת הרכב בזמן שיושב בו נוסע שאינו חגור.
תגובה מכנית: בכלי רכב בהם לא מאפשרת מערכת ההפעלה של הרכב את שילוב מערכת ההנעה להילוך ואפשרות נסיעה, כל עוד מזהה מערכת ההתרעה ברכב, נוסע שאינו חגור כראוי בחגורת בטיחות.
חלק מדגמי כלי הרכב מצוידים במערכת שמבטלת את פתיחת כריות האוויר, כל עוד נמצא נוסע שאינו חגור מול כרית האוויר.
בכלי רכב בהם קיימת אופציה של תגובה מכנית, התגובה תהיה מיידית, במידה ויש ברכב נוסע שאינו חגור כראוי בחגורת בטיחות. בכלי רכב בהם קיימת אופציה של התרעה ויזואלית או קולית, קיימות מספר אפשרויות מועד התרעה: עם שילוב הרכב להילוך נסיעה, או עם הגעת הרכב למהירות הגבוהה ממהירות חנייה.
חובת חגירת חגורת בטיחות

חוקים המחייבים שימוש בחגורות בטיחות הוכנסו לספר החוקים במדינות שונות החל משנת 1970. בשנת 1970 הוחלה חובת חגירת חגורת בטיחות בוויקטוריה ובשנת 1971 היא הורחבה לכל אוסטרליה. בשנת 1972 הונהגה חובה דומה בניו זילנד ובשנים הבאות חוקקו חוקי חיוב חגורות בטיחות בין השאר בנורווגיה, גרמניה, ישראל ודנמרק. מחקר בארצות הברית מצא שחובת חגירת חגורת בטיחות עם אכיפה ישירה, מעלה בכ-20 נקודות אחוז את שיעור החוגרים חגורות בטיחות.
בישראל פעלה המועצה הלאומית למניעת תאונות באופן הסברתי לשכנע את הציבור להשתמש בחגורות בטיחות. חובת חגירת חגורת בטיחות במושבים קדמיים בדרכים בין עירוניות נקבעה בשנת 1973 (עבור כלי רכב משנת ייצור 1967 ואילך). פטורים ניתנו מסיבות רפואיות. בסוף שנות ה-80 הורחבה החובה גם לדרכים עירוניות ובשנות ה-90 הורחבה חובת השימוש גם למושבים האחוריים (עבור כלי רכב משנת יצור 1983 ואילך). משנת 2006 אף חלה חובת חגירת חגורות בטיחות באוטובוסים המסיעים ילדים.
ביוני 2009 קבע בית המשפט העליון שחובת חגירת חגורת בטיחות כוללת חגירת חגורת שלוש נקודות מעל לכתף, וכי אדם שחגור חגורה מתחת לבית השחי לא מילא את החובה החוקית.
המשטרה במדינות שונות מקיימת אכיפה במטרה להעניש נהגים שאינם חוגרים חגורת בטיחות. בישראל, קרה לא אחת שניסיון של המשטרה לעצור נהג שלא היה חגור בחגורת בטיחות הסתיים במרדף משטרתי ובעונש מאסר בפועל לנהג שברח מהשוטרים. במקרה אחד הסתיימה המלטות נהג ממתנדבי משטרת התנועה בירי על רכבו ופציעת בנו.
ראו גם

טכנולוגיות בטיחות ברכב
הערות שוליים

↑  צפויים חידושים שיקלו, דבר, 6 באוקטובר 1972
↑  חייך בידיך, מעריב, 18 במרץ 1965
↑  החגורות חיוניות מחיריהן מופרזים, מעריב, 4 במאי 1967
↑  יונה שמשי, מי אוהב חגורות בטיחות, דבר, 22 ביוני 1973
↑  נפגעים בתאונות דרכים 1999-2008, הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, 2008
↑  45 מיליון אמריקאים לא חוגרים חגורת בטיחות, באתר הארץ, 24 במאי 2010
↑  מערכת התרעה לחגירת חגורת בטיחות, כולל סרטון הדגמה, באתר עמותת אור ירוק
↑  Mick Hamer, Do Compulsory Seat Belts Save lives, New Scientist,, 1981 February 19
↑  ,Alma Cohen
Liran Einav, THE EFFECTS OF MANDATORY SEAT BELT LAWS ON DRIVING BEHAVIOR AND TRAFFIC FATALITIES, Discussion Paper No. 341
↑  אינך רשאי להתעלם, דבר, 6 באפריל 1967
↑  פטור אישי מחגירת חגורות בטיחות, דבר, 11 ביוני 1975
↑  חגורות החנק, מעריב, 14 במרץ 1984
משה עמירב, להציל 300 איש, מעריב, 6 בפברואר 1986
↑  רע"פ 7446/07 אדיב שעבי נ' מדינת ישראל, ניתן ב־23 ביוני 2009
↑  ראו למשל: בש"פ 543/10 סלימאן אלעסוי נ' מדינת ישראל, ניתן ב־25 בינואר 2010, ע"פ 6473/09 יעקב אוחנה נ' מדינת ישראל, ניתן ב־20 בינואר 2010, ע"פ 2792/09 איגור שטני נ' מדינת ישראל, ניתן ב־29 באוקטובר 2009, ע"פ 10375/08 פארס הנו נ' מדינת ישראל, ניתן ב־28 ביוני 2009, ע"פ 7199/08 ינון הרוש נ' מדינת ישראל, ניתן ב־5 בינואר 2009, ע"פ 10340/07 מדינת ישראל נ' משה חובלשוילי, ניתן ב־6 בפברואר 2008, ע"פ 1394/07 פלוני נ' מדינת ישראל, ניתן ב־8 באוקטובר 2007, בש"פ 4653/07 מדינת ישראל נ' איסמעיל אבו טראש, ניתן ב־3 ביוני 2007, בש"פ 11343/03 פליקס טרטוטה נ' מדינת ישראל, ניתן ב־4 בינואר 2004
↑  רע"פ 7359/06 בנימין מזרחי נ' מדינת ישראל, ניתן ב־8 בינואר 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007292987805171  BnF: cb12398300k (data)  GND: 4181161-6  LCCN: sh00007944  NDL: 00560278  NKC: ph386378 
חגורה מסוג רתמה במכונית מרוץ
חיים ברזיס

ערך זה עוסק במתמטיקאי צרפתי. אם התכוונתם למנהל ההסתדרות הציונית ברומניה, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 ביוני 1944 Riom-ès-Montagnes, צרפת 
 פטירה:  7 ביולי 2024 (בגיל 80) ירושלים 
 ענף מדעי:  משוואה דיפרנציאלית חלקית, מתמטיקה, אנליזה פונקציונלית 
 מקום לימודים:  הפקולטה למדעים של פריז 
 מנחה לדוקטורט:  גוסטב שוקה, ז'אק-לואי ליון 
 מוסדות:  אוניברסיטת פייר ומארי קירי  אוניברסיטת ראטגרס  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 תלמידי דוקטורט:  Michel Chipot, Saima Khenissy, Henri Berestycki, Cătălin-George Lefter, Mario Figueira, Arthur Ramiandrisoa, Felipe Acker, Alain Cernes, Juan Davila, Luc Oswald, Lotfi Belassoued, José Carrillo Menéndez, Feng Zhou, Rejeb Hadiji, Radu Ignat, Vincent Millot, Hoai-Minh Nguyen, Hernán Castro, Maria Catharina Knaap, Hui Wang, Satyanad Kichenassamy, Thomas Sznigir, Anne Beaulieu, Nobuyuki Kenmochi, Xiao-Minh Zheng, Rémi Piraux, Miguel Ángel Herrero García, Marc Prestel, Shixiao Wang, Laurent Cohen, Petru Mironescu, Otared Kavian, Hédy Attouch, Juan Luis Vázquez Suárez, Laurent Véron, Thierry Cazenave, Jesús Ildefonso Díaz, Philippe Bénilan, Michelle Schatzman, Michel Lapidus, Jean-Michel Morel, פייר-לואי ליון, Abbas Bahri, ז'אן-מישל קורון, Etienne Sandier, Satyanad Kichenassamy, Augusto Ponce, Louis Dupaigne, Myriam Comte, Roger Lewandowski, Miguel Escobedo, Vicentiu Radulescu, António de Bivar Weinholtz, Pierre Baras, Jesús Hernández, Laurent Cohen, Jean-Bernard Baillon, Thierry Gallouët, Zhou Feng 
 פרסים והוקרה:  פרס סטיל למפעל חיים (2024)  עמית האגודה האמריקאית למתמטיקה (2013)  פרס  אמפר לחקר החשמל (1985)  הרצאת פקו (1973)  פרס אז'ן-קטלן  אביר בלגיון הכבוד 
 בן או בת זוג:  מיכל גוברין 
 
חיים בְּרֵזִיס (בצרפתית: Haïm Brezis;‏ 1 ביוני 1944 – 7 ביולי 2024) היה מתמטיקאי יהודי-צרפתי, שעסק באנליזה פונקציונלית ובמשוואות דיפרנציאליות חלקיות. היה פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת פייר ומארי קירי ופרופסור אורח בפקולטה למתמטיקה בטכניון ובאוניברסיטת ראטגרס.
ביוגרפיה

ברזיס נולד בקנטאל בשלהי מלחמת העולם השנייה להורים שהסתתרו מפני הנאצים בכפר בצרפת. אביו היגר מרומניה לצרפת בשנות ה-30 של המאה ה-20, ואמו היא יהודייה שנמלטה מהולנד.
בצעירותו היה חבר בתנועת הנוער "בני עקיבא" בצרפת.
קיבל תואר דוקטור בשנת 1971, באוניברסיטת פריז, בהנחייתם של גוסטב שוקה וז'אק-לואי ליונס. בשנים 1973-1985 כיהן כמרצה (Maître de conférences) באקול פוליטקניק. מאז 1972 ועד למותו הוא כיהן כפרופסור למתמטיקה באוניברסיטת פייר ומארי קירי. בשנת 1987 החל להרצות כפרופסור אורח מיוחד באוניברסיטת ראטגרס, ומאז 2004 בטכניון בחיפה.
עסק במשוואות דיפרנציאליות חלקיות לא ליניאריות, ובאנליזה פונקציונלית לא ליניארית. בנוסף עסק במשוואות דיפרנציאליות חלקיות מיוחדות בפיזיקה מתמטית, והתנהגותן ליד סינגולריות, למשל תאוריית גינזבורג-לנדאו בנוגע למוליכות-על, מודל תומאס-פרמי ועוד.
היה חבר האקדמיה הצרפתית למדעים מאז 1988. היה גם חבר האקדמיה הלאומית למדעים בארצות הברית, ברומניה, בלגיה וספרד. הוא בעל תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטאות ליידן, חיפה, בוקרשט, בייג'ינג, מדריד, שנחאי, ובית הספר הבינלאומי ללימודים מתקדמים בטריאסט.
עם תלמידיו נמנים פייר לואי ליונס שזכה במדליית פילדס וז'אן מישל קורו שזכה בפרס פרמה.
משפחתו

ברזיס היה נשוי לד"ר מיכל גוברין, סופרת, משוררת ובמאית תיאטרון ישראלית, ואב לשתי בנות. השניים נפגשו בשנת 1978 בירושלים, בעת שברזיס הגיע לביקור בעיר, וחיפש את גוברין בעקבות מאמר שכתבה על מסעה לפולין.
ספריו

1973: Opérateurs maximaux monotones (פונקציות מונוטוניות מקסימליות)
1983: Analyse Fonctionnelle. Théorie et Applications (אנליזה פונקציונלית. תאוריה ויישומים)
1999: Haïm Brezis. Un mathématicien juif. Entretien Avec Jacques Vauthier. Collection Scientifiques & Croyants. Editions Beauchesne. (חיים ברזיס, המתמטיקאי היהודי - ריאיון עם ז'אק וטייר, לקט מדע ואמונה)
2010: Functional Analysis, Sobolev Spaces and Partial Differential Equations, Springer;
הערות שוליים

↑  Visitors and Post-Docs
↑  קורות חייו, אתר האקדמיה הצרפתית למדעים
↑  דליה קרפל, תשעה קבין סקס, באתר הארץ, 16 באפריל 2002
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007319268105171  BIBSYS: 90191504  BnF: cb12346813s (data)  CANTIC: a10277407  CiNii: DA00531710  dblp: 151/6511  GND: 135645921  ICCU: CFIV065429  ISNI: 0000 0001 2123 7486  LCCN: n81018399  MGP: 39923  NDL: 00463657  NKC: osd20181007264  NLA: 36200129  NLG: 276696  NLK: KAC202105959  NSK: 000684090  NTA: 069017085  RERO: 02-A003053273  SUDOC: 032438249  VIAF: 22215545   WorldCat (עם VIAF): 22215545
חיים ברגר

| --- | --- |
חיים ברגר פברואר 1927
חיים ברגר פברואר 1927
 לידה:  1900 סטארי סמביר, אוקראינה 
 פטירה:  1983 (בגיל 83 בערך) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  תל אביב
 השכלה:  האוניברסיטה העברית
 עיסוק:  חוקר ארץ ישראל, צלם ומדריך טיולים
 
מודעה לטיול בהדרכתו, 26 אפריל 1929
חיים ברגר (1900–1983) היה חוקר ארץ ישראל, היסטוריון, צלם ומדריך טיולים.
קורות חיים

ברגר נולד בעיירה סטארי סמביר שבמערב אוקראינה, בצעירותו הצטרף לתנועת "השומר הצעיר", ובשנת 1921 עלה לארץ ישראל. תחילה עבד בבניין ואחר כך בייבוש ביצות כבארה עד שחלה במלריה. לאחר החלמתו עבד בבית-הספר החקלאי מקוה ישראל וניהל פעולות תרבות שונות וטיולים באזור לפועלים ולתלמידים.
בשנת 1928 החל ללמוד באוניברסיטה העברית היסטוריה ולימודי ארץ ישראל. בשנת 1929 החל לפרסם בעיתון "דבר" מאמרים על ידיעות הארץ ורשימות מסע על מפגשיו עם תושבים ומטיילים. בשנת 1934 התחתן עם דבורה לבית בן אריה והתיישב בתל אביב, היה פעיל בהדרכת טיולים ושימש כמדריך היחיד של אגודת המשוטטים בתל אביב.
ברגר עסק בצילום במשך שנים רבות והנציח במצלמתו מקומות ונופים בארץ-ישראל וסביבותיה. חלק מאוסף הצילומים של ברגר, שומר ונסרק על ידי פרויקט ביתמונה.
ספרים

אדם ואדמה בחורן ובחרמון, הוצאת אל"ף, תל אביב, 1980,
מאמרים

חיים ברגר, כפר מירון והלולא דרשב"י, דבר, 28 במאי 1929
חיים ברגר, כתובת עברית בגזר, דבר, 7 באוגוסט 1929
חיים ברגר, פולחן הקדושים במסורת הערבית (לקראת נבי מוסא), דבר, 9 באפריל 1930
חיים ברגר, לתולדות העלייה לנבי רובין, דבר, 24 באוגוסט 1930
חיים ברגר, לעמק האלה ולמנהרות דיבון (מסיורי אגודת המשוטטים, סניף ת"א), דבר, 21 בנובמבר 1930
חיים ברגר, הכרמל, דבר, 14 באוגוסט 1931
חיים ברגר, לאורף חוף הנגב, דבר, 20 בדצמבר 1932
חיים ברגר, לאורך הבשן והר חורן, דבר, 7 בפברואר 1933
מצילומיו

סיור בבית ליקיא שברצועת עזה ב-1928
תמונה מסיור לחברון ב-1930
ביקור בנמל עזה ב-1928
"מזבח מנוח" ליד קיבוץ צרעה ב-1928
עשר טחנות ב-1925
ביקור ביבנא ב-1928
סיור בכפר רנתיס ב-1932
סיור בכפר סילואן ב-1932
ביקור בכנסייה בכפר עאבוד ב-1932
ביקור בנבי רובין ב-1932
ביקור בחפירות תל אל-עג'ול ליד עזה ב-1932
ביקור בנבי בשית ב-1931
נתניה ב-1932
ביקור בעתיקות אשקלון ב-1928
הערות שוליים

1 2  חיים ברגר, באתר מוזיאון ארץ ישראל
.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007460849905171  LCCN: n89120486  VIAF: 4059887   WorldCat (עם VIAF): 4059887
טוליה (להקה)

| --- | --- |

טוליה, 2018
 מקום הקמה:  שצ'צ'ין 
 מוקד פעילות:  פולין שצ'צ'ין, פולין
 תקופת הפעילות:  מ-2017
 סוגה:  פולק פולני
 חברת תקליטים:  Universal Music Polska
 http://www.tulia.pl
 חברים
 יואנה סינקיביץ' דומיניקה סיפקה פטריציה נוביצקה טוליה ביצ'אק
 
טוליה (בפולנית: Tulia) היא להקת בנות פולנית המשלבת בסגנונה מוזיקת פולק פולני מסורתית ומוזיקת פופ מודרנית. הלהקה ייצגה את פולין באירוויזיון 2019 שהתקיים בתל אביב, ישראל.