stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אפקט מפמבה
גורמים לאפקט

במבט ראשון נראה אפקט מפמבה מנוגד לעקרונות תרמודינמיים ובלתי-אפשרי. הסיבה לכך נעוצה בהתבוננות צרה בתכונות המים הקרים והחמים, הנבדלים למעשה, עקב החימום, לא רק מבחינת הטמפרטורה שלהם אלא גם מבחינת תכונות נוספות. הגורם העיקרי לאפקט עדיין לא ידוע, והוצעו ונבחנו מנגנונים אחדים המסבירים את התופעה. נמצא שהאפקט אכן מתקיים, אך התרחשותו רגישה לתנאים שבהם הוא נבדק. הבדלים בתכנון הניסויים, כגון צורת כלי הקיבול של המים, שיטת הקירור, הרכב המים, הדרך לקביעת רגע הקפיאה של המים ואחרים מובילים לתוצאות שמצביעות בכל פעם על גורם אחר כמהותי בהיווצרות האפקט.
על פי ניסויים שונים נמצאו הגורמים האפשריים הבאים לאפקט מפמבה:
אידוי - אידוי מוגבר יותר במים החמים מקטין את המסה שלהם ולכן קטנה כמות המים שצריכה לקפוא. נוסף על כך, אידוי הוא תהליך אנדותרמי המוריד את טמפרטורת הסביבה. נמצא שלמרות שמנגנון האידוי הוא הסבר נוח לתופעה, האפקט נוצר גם בכלי קיבול אטומים שבהם אידוי אינו יכול לבוא לידי ביטוי.
הסעת חום - מכיוון שלמים חמים יותר צפיפות נמוכה יותר (כל עוד טמפרטורת המים גבוהה מארבע מעלות), השכבה העליונה של המים חמה יותר מהשכבות שמתחתיה. בכלי עם המים החמים נוצרת שכבה עליונה חמה יותר מזו שבכלי עם המים הקרים (ונשארת כזו גם כאשר הטמפרטורה הממוצעת של המים בכלי משתווה לטמפרטורה הממוצעת של המצב ההתחלתי של הכלי עם המים הקרים) ולכן מעבר החום אל מחוץ לכלי המים החמים מהיר יותר.
 הסעת החום תלויה במידה רבה גם במבנה המקרר המשפיע על תנועת האוויר בתוכו. גורם חיצוני נוסף המשפיע על הסעת חום הוא קרח המצטבר במקרר. הקרח מבודד בין תחתית הכלי לרצפת המקרר ומפחית את הסעת החום. כלי המכיל מים חמים ממס את הקרח ומבטל את השפעת הבידוד שלו. לגורם זה השפעה בניסויים ביתיים בלבד שכן בניסויים בתנאי מעבדה בדרך כלל משתמשים במשטחים מבודדים להניח עליהם את כלי המים.
גזים מומסים - חימום מים מקטין את כמות הגזים המומסים בתוכם ושינוי בכמות הגזים משנה את תכונות המים. ישנם ניסויים המצביעים על קשר בין הגזים המומסים במים לאפקט מפמבה ואחרים המצביעים על העדרו של קשר כזה.
קירור יתר - ייתכן שקירור יתר משמש גורם משפיע על אפקט מפמבה. בכמה ניסויים נמצא שהמים הקרים מגיעים לקירור יתר (טמפרטורה נמוכה מטמפרטורת הקפיאה ללא מעבר למצב מוצק) יותר מהמים החמים. לכן ייתכן שהמים החמים קופאים לפני המים הקרים למרות שטמפרטורת המים הקרים נמוכה יותר. הממצאים הללו עומדים בניגוד לממצאים אחרים המצביעים על ירידה באתרי התגרענות במים שחוממו ולכן על הסיכוי שדווקא המים החמים יגיעו לקירור יתר יותר מאשר המים הקרים.
אזכורים מוקדמים לאפקט מפמבה

התיעוד המוקדם ביותר לאפקט נמצא בספרו של אריסטו "מטאורולוגיה" משנת 350 לפנה"ס לערך. התופעה שבה ומוזכרת בספר "Opus Majus" של רוג'ר בייקון בן המאה ה-13 שאף מציין את רגישות התופעה לתנאי הניסוי, ובספרו של קלגט (Clagett) משנת 1461, וממשיכה להופיע בספריהם של הוגי דעות מרכזיים בני המאה ה-17, פרנסיס בייקון ורנה דקארט.
במשך זמן רב בחר המדע המודרני להתייחס בביטול לתיאורים של אפקט מפמבה ולשייכם לתאוריה קדומה ומוטעית (άντιπερίστασὶς; אנטיפריסטזיס). אירוני למצוא התייחסות לתיאורו של פרנסיס בייקון דווקא בספרו משנת 1962 של תומאס קון "המבנה של מהפכות מדעיות", המתאר בין היתר, כיצד תוצאות ניסוי שאינן תואמות את הפרדיגמה המדעית המקובלת, זוכות להתעלמות. קון כותב על "התצפית המוזרה הזאת, [שישנם תיאורים] שהיום פשוט איננו יכולים לאששם".
הערות שוליים

↑  Mpemba, Erasto B. & Osborne, Denis G., Cool?, Physics Education (Institute of Physics) 4: 172–175 (1969)‎
↑  G. S. Kell, The freezing of hot and cold water. The American Journal of Physics, 37 (5), 564-565 (1969)‎
↑  Erasto B. Mpemba - TEDxDar Speaker
↑  Mann, Adam (2022-07-09). "A Very Basic Experiment Is Stumping the World's Best Physicists". The Atlantic.
↑  "Mpemba: The man who froze hot water faster than cold water. – TRT Afrika". Mpemba: The man who froze hot water faster than cold water. 2023-05-31.
↑  "העובדה שקודם לכן המים חוממו תורמת לקפיאתם המהירה: לכן הם מתקררים מוקדם יותר. לפיכך אנשים רבים, כאשר הם רוצים לקרר מים חמים במהירות, מקדימים ומניחים אותם בשמש. כך כאשר תושבי פונטוס חונים על הקרח לשם דיג (הם יוצרים חור בקרח ודגים) הם שופכים מים חמים על הקנים שלהם כדי שיקפאו מהר יותר, שכן הם משתמשים בקרח לקבע את הקנים." (תרגום חופשי מהתרגום לאנגלית של וובסטר).
↑  בייקון בספרו Novum Organum: "מים מחוממים במקצת קופאים יותר בקלות מאשר מים קרירים".
↑  דקארט בספרו Les Meteores משנת 1637.
↑  על פיה איכות של חומר מתגברת כאשר החומר מוקף באיכות הנגדית. ראו הערך Antiperistasis בוויקיפדיה באנגלית
↑  תומאס ס. קון, המבנה של מהפיכות מדעיות, הוצאת ידיעות ספרים, 2005, עמ' 53.
קארוי צ'מגי

| --- | --- |

 לידה:  3 במאי 1826 צ'ונגראד, הונגריה 
 פטירה:  18 במרץ 1899 (בגיל 72) בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 שם לידה:  Nasch Károly 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות קרפשי 
 תפקיד:  מזכיר מדינה  חבר האסיפה הלאומית של הונגריה (3 בספטמבר 1872–24 במאי 1875)  חבר האסיפה הלאומית של הונגריה (30 באוגוסט 1875–30 באוקטובר 1878) 
 מפלגה:  מפלגת דיאק, המפלגה הליברלית 
 
קארוי צ'מגי (במקור נאש - Nasch, בהונגרית: Csemegi Károly;‏ צ'ונגראד, 3 במאי 1826 – בודפשט, 18 במרץ 1899) עורך דין יהודי-הונגרי, נשיא מועצת הקוריה (נשיא בית המשפט העליון), סגן שר המשפטים ההונגרי, הדמות הבולטת ביותר במשפט הפלילי ההונגרי, נותן את שמו ל"קודקס צ'מגי" (Csemegi-kódex) שהוא חוק העונשין ההונגרי הראשון. היה גם חבר האספה הלאומית ההונגרית במשך שתי קדנציות.
צ'מגי עשה עבודה יוצאת מן הכלל ברפורמה ופיתוח חיי המשפט ההונגריים. הוא ניסח את חוקי הארגון השיפוטי (סעיף 4 משנת 1869 על סמכות שיפוטית, סעיף שנת 1871 על ארגון משרד התובע), שעל בסיסם הופרדה הסמכות השיפוטית מהמינהל הציבורי. בשנת 1874 ביצע גם את עבודת הקודיפיקציה של חוק תקנות עורכי הדין. הוא הכין גם את טיוטות חוקי העונשין המשקפים את התפיסה הליברלית (סעיף V משנת 1878 וסעיף XL משנת 1879), שיצר ברוח האידיאלים הבורגניים הפרוגרסיביים.
הוא עבד לא רק כיוצר חוקים, אלא גם כשופט וכותב מומחה - כתוצאה מכך הייתה לו השפעה ארוכת טווח ומשמעותית על התפתחות המשפט הפלילי ההונגרי.
כמו כן, היה לו ידע מעמיק בתחום ענייני הכליאה. בנוסף לרצונו להקים את מערכת הכליאה המודרנית ביותר האפשרית, הוא גם שם לעצמו למטרה להפוך אותה למושלמת ביותר מבחינת מדעי העונשין. יתרה מזאת, כזו שתואמת באופן מלא לתנאים המקומיים.
נעוריו

הוא נולד במשפחה יהודית בשם קארוי נאש. אביו יוז'ף נאש היה סוחר כפרי. אחיו הצעיר איגנץ צ'מגי בחר בקריירה הצבאית. בצעירותו עבד אביו כפקיד בנק בבפריז, כך שעל אף שסיים את בית הספר היסודי בכפר הולדתו הוא הצליח ללמוד צרפתית מאביו וגרמנית מאמו. מאוחר יותר, עם התקדמות לימודיו, למד גם יוונית ולטינית. הוא השלים את השנתיים הראשונות של בית הספר התיכון בין 1834 לבין 1836 בפשט ולאחר מכן בשנת 1836 רשם אותו אביו לבית הספר הצבאי הריאלי של סגד. משנת 1838, הוא המשיך את לימודיו בבית הספר התיכון הפיאריסטי שם, ולאחר מכן סיים את שנת התיכון האחרונה שלו ב-1840/1841 בגימנסיה בקצ'קמט.
צ'מגי (אז עוד נאש) השלים את לימודי המשפטים שלו בפשט. ביחד עם פרידייש קוראני, שאנדור פונטאק ושאלאמון גאיגאזו (הו'), הקימו את החברה ההונגרית של האוניברסיטה. לרוע המזל, אפילו בעזרת הפטרון היוקרתי שלהם, פרופסור פרנץ טולדי, לא הצליחו לאשר את תקנון החברה על ידי מועצת הנגידים.
ייתכן שגם האווירה הפטריוטית של החברה הזו תרמה לכך שהוא שינה את שם משפחתו מנאש לצ'מגי ב-1845.
כעורך דין וכחייל

ב-1846 הוא עבר את מבחן לשכת עורכי הדין, ולאחר התמחות קצרה נבחר לרשם המשנה ולמזכיר-הסופר של מחוז טורונטאל בפרלמנט הרגיל האחרון (1847). שיריו פורסמו גם בכמה כתבי עת. הוא כתב כתבות ודיווחים בעיתונות ופרסם כתבות על גילוי אמריקה בספר הנערות הפטריוטיות (1847).
במהפכת 1848 בהונגריה שמכונה שם מלחמת העצמאות, השתתף במערכה של באצ'קה ובאנאט ב-1849 תחת פיקודו של הרוזן קזמר בתיאני, בדרגת רב-סרן כמפקד של גדוד חי"ר ופלוגת פרשים. הוא הניח את הנשק בכניעה לאוסטרים. לאחר שהניח את נשקו, נתפס ונכלא תחילה בקסרקטין בארד ולאחר מכן בטירת טמשוואר. הוא ניצל את זמן הכליאה שלו ולמד אנגלית.
בית המשפט הצבאי גזר עליו שליללת דרגתו וגיוס לצבא והוא היה טוראי בקסרקטין בבודה במשך חצי שנה, לאחר מכן שוחרר. אחר כך נסע לארד ועבד כעורך דין.
עם זאת, בשל דעותיו הפטריוטיות, הוא יכול היה להמשיך רק באופן זמני בפרקטיקה המשפטית שלו - תחת פיקוח משטרתי - בכפר קטן, עד 1859.
ב-1854 נישא לפרנצישקה פישר. נולד להם בן, אקוש, שמת צעיר, בגיל 17.
הקריירה שלו במינהל ציבורי

צ'מגי היה פעיל במינהל הציבורי מסוף שנות ה-50. כאשר החוברות המקצועיות והפרסומים שלו ביומון Magyarország בעריכת János Pompéry, באלפלד, ובפשטי נפלו ובכתב העת Törvényszéki Csarnok הכריזו רבות על שמו, הקריירה שלו התחילה לטפס גבוה יותר ויותר. לאחר הפשרה האוסטרו-הונגרית של 1867, שר המשפטים בולדיז'אר הורבאט קרא לו כמזכיר וכיועץ, ולאחר מכן מינה אותו במשרד. מאוחר יותר הפך ליועץ שר ולאחר מכן לסגן שר (מזכיר מדיני). הוא שמר על תפקידו תחת שני שרי משפטים נוספים ובסך הכל שישה ראשי ממשלה (כולל דיולה אנדראשי ואישטוואן טיסה).
בין 1872 לבין 1878, הוא היה נציג מחוז פץ' בפרלמנט.
כמחבר חוקים

בחקיקה הוא דגל בעיקרון שמלאכת הקודיפיקציה האמיתית - בדומה ליצירות אמנות גדולות - היא הישג ואחריות של אדם אחד בלבד. בהתאם לכך, צ'מגי לא שיתף אחרים בעבודתו, הוא פיתח ועיבד הכל לבד.
הוא עבד על העבודה העיקרית של חייו במשך חמש שנים: זה היה הצעה לחוק העונשין שאומצה כסעיף V משנת 1878, אשר מאוחר יותר נודע בקהילה המשפטית פשוט כ"קודקס צ'מגי". ההנמקה רחבת ההיקף שנכתבה על ידו לספר החוקים היא יצירה בעלת ערך מדעי וספרותי מתמשך. הוא נחשב לאחד התוצרים האינטלקטואליים הבולטים ביותר של הספרות המשפטית ההונגרית.
נשיא מועצת הקוריה (בית המשפט העליון)

כנשיא מועצת הקוריה (1879-1893), הוא אכף עקרונות פרוצדורליים מודרניים (כגון כתב האישום, עיקרון ההגנה, השימוע הדו-צדדי, עקרון חופש הדיבור) בפרקטיקה הפרוצדורלית של אז.
פעילותו בלשכת עורכי הדין ההונגרית

שמו נקשר גם בהקמת לשכת עורכי הדין ההונגרית, שכונסה ביוזמתו ב-1878. הוא נבחר לנשיא שלה, ולאחר מכן, עקב ההידרדרות במצבו הבריאותי ב-1898 הפך לנשיא לנצח.
אישיות שנויה במחלוקת

על אף שההכנה האקדמית וכישורי השפה שלו היו יוצאי דופן, ובקיאותו בספרות בינלאומית הייתה יוצאת מן הכלל, צ'מגי לא היה דמות פופולרית בקהילה המשפטית. כפי שכתב הסופר קלמן מיקסאט : הוא גחמני כמו אישה, גס רוח ומלא בוז, אבל כשהוא יושב בראש מועצת הקוריה, הוא כמו יופיטר, שומר על הצדק, חסר פניות וקשוח.
קריירה של הבונים החופשיים

ב--6 במרץ 1872 התקבל קארוי צ'מגי ללשכת הבונים החופשיים תא הונגריה שהוקם באותו הזמן במסגרת "המזרח הגדול של הונגריה", הוא קיבל את התואר מאסטר שלו ב-4 באוקטובר של אותה שנה. צ'מגי, כעורך דין, השתתף בעבודת החקיקה הפנימית של התא - על אף שפעם שילם קנס של 5 פורינט הונגרי בשל היעדרותו הבלתי מוצדקת. ב-3 בדצמבר 1886 הוסר מרשימת חברי התא עקב אי תשלום דמי חבר.
מותו

באביב 1899, בגיל כמעט שבעים ושלוש, הוא מת עקב דלקת ריאות ושושנה שנגרמו משפעת.
הוקרה

בשנת 1882 הוענק לו התואר "יועץ פנימי סודי אמיתי של המלך".
המלך העניק לו את הצלב האמצעי של מסדר סטפנוס הקדוש ושר המשפטים בלה פרצל העניקה לו פרס של 6,000 HUF - אך הוא קרא בזעם לסכום, נדבה וסירב לקבלה.
בשנת 1889 נבחר כחבר באיגוד המשפט הפלילי הבינלאומי שהוקם אז.
בשנת 1896, נבחר ונחנך כדוקטור לשם כבוד על ידי אוניברסיטת בודפשט.
הוא גם קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת קולוז'וואר.
הנצחה

בבודה, ב-Kissvábhegy, יש רחוב צ'מגי הקרוי על שמו.
בצ'ונגראד, הספרייה נקראה על שם היליד הגדול של העיר, קארוי צ'מגי. (צ'מגי יצר את הספרייה ענקית והיקרה. זו הייתה התשוקה היחידה שלו. לדברי אשתו "קרה בקלות שצ'מגי קנה ספרים עם כל המשכורת החודשית שלו".
רחוב בצ'ונגראד נושא גם את שמו. בשנת 1982 הוצב תבליט באתר בית הוריו.
עבודותיו העיקריות

התיאוריה של אובדן זכויות וחוק המדינה (Pest, 1862)
השילוב השיפוטי של רייקה בהונגריה
1869: IV. על הסמכות השיפוטית
1871: XXXIII. לגבי ארגון התביעה
1871: XXXIV. על קוד ההתנהגות של עורך הדין
1878: V. tc. על הקוד הפלילי
חוק העונשין ההונגרי על פשעים ועבירות (1878: V. t.cz) וכל אוסף החומרים שלו. בהזמנת משרד המשפטים. טוביה לוי (עורך). בודפשט: Pesti Könyvnyomda, 1880. (קודקס טיפול)
1. כרך (א' 1. נוסח התש"ח: ו. ט.צ. - 2. כל ההצעות. - 3. הנימוקים המיניסטריאליים. - 4. פרוטוקול ישיבת השרים 1880) 604 עמ'
2. כרך (ב'. 5. דוחות ועדת המשפטים של בית הנבחרים. - 6. משא ומתן של בית הנבחרים. - 7. דוחות ועדת בית המסדרים הגדולים. - 8. משא ומתן של בית הנבחרים. הזמנות 1880 ז',) 920 עמ'
1879: XL. על ההפרות
טיוטות להליך פלילי (1882 ו-1885)
הסיבות לטיוטת ההליך הפלילי ההונגרי (בודפשט, 1882) באינטרנט
הליכים פליליים בהונגריה בפני בתי המשפט: בשם שר המשפטים. בודפשט: פרנקלין, 1882. 80 עמ'
הליכים פליליים בהונגריה בפני בתי המשפט (בודפשט, 1883)
היד מוגבל בזכויות הרכוש הכנסייתי על פי חוקי הונגריה (בודפשט, 1897) באינטרנט
יצירותיו שנאספו נערכו על ידי Károly Illés Edvi ו-Zsigmond Gyomai לפרסום: יצירותיו של קארוי צ'מגי I-II., בודפשט, 1904).
השפעתו מחוץ להונגריה

היצירה הגדולה של חייו, חוק העונשין ההונגרי עורר באותה התקופה עניין גדול לרבות המבוא המרשים שלו, כך היא תורגמה ופורסמה על ידי ממשלת צרפת תחת השם " Code Pénal Hongrois des Crimes et les Delits" (פריז, 1885).
חוק העונשין הבולגרי שאושר ב-1 במאי 1896, כפי שהצהיר בגלוי ראש ממשלת בולגריה לשעבר קונסטנטין סטוילוב, הוא העתק נאמן של קודקס צ'מגי מכל הבחינות.
כששר המשפטים ג'וזפה זנרדלי הציג את טיוטת חוק העונשין לפרלמנט האיטלקי ב-1887, הוא שלח את ההצעה גם לצ'מגי, "המאסטרו הנודע במשפט הפלילי".
לקריאה נוספת

A Pallas nagy lexikona (Pallas Irodalmi és Nyomdai Rt., Budapest, 1893–1897)
Berényi Zsuzsanna Ágnes: Budapest és a szabadkőművesség. Bp., Szerző, 2005
Bartkó Róbert: Hajnal Hugó: Csemegi Károly. = Magyar Jog, 2004. LI. évf. 5. szám, 319–320.
Csemegi Károly [nekrológ]. Jogtudományi Közlöny, 1899. XXXIV. évf. 12. szám., p. 89–91.
Estók József: A magyar börtönügy arcképcsarnoka – Csemegi Károly (1826–1899). Börtönügyi Szemle, 2011. XXX. évf. 3. szám, p. 85–90.
Györgyi Kálmán: Emlékezés Csemegi Károlyra. In Csemegi Károly emlékkönyv. Budapest, MTA Jogtudományi intézet, 2000. p. 19–24.
Hajnal Hugó: Csemegi Károly, a magyar büntető törvénykönyv s a bírói szervezetről szóló törvény megalkotójának élete és működése (Budapest, 1943)
Horváth Tibor: Az első magyar büntető törvénykönyv és kodifikátora: Csemegi Károly. In A praxistól a kodifikációig. Csemegi Károly emlékére, 1826–1899. Budapest, Osiris, 2001. p. 24–36.
Magyar életrajzi lexikon 1000–1990 (főszerkesztő: Kenyeres Ágnes) Akadémiai Kiadó, Budapest, 1994
Magyar Jogtörténet : Mezey Barna, Osiris kiadó, Budapest, 2004
Magyar zsidó lexikon. Szerk. Ujvári Péter. Budapest: Magyar Zsidó Lexikon. 1929. 180. o. Online elérés
Mezey Barna: Egy jogászkarrier a 19. században. Csemegi Károly (1826–1899) [in: Mezey Barna (szerk.): A praxistól a kodifikációig. Csemegi Károly emlékére (1826–1899) Osiris, Budapest, 2001] 1
Mezey Barna: Egy jogászkarrier a 19. században. Csemegi Károly (1826–1899). In A praxistól a kodifikációig. Csemegi Károly emlékére, 1826–1899. Budapest, Osiris, 2001. p. 9–23.
Ruzitska Ödön: A "Hungária" páholy története 1872-1902, Budapest, 1902
Sebestyén István: Csemegi Károly (1826–1899). In Magyar jogtudósok. 3. kötet. Budapest, Nemzeti Tankönyvkiadó, 2006. p. 41–58.
Solt Pál: Csemegi Károly, a kuriai tanácselnök. In: A praxistól a kodifikációig. Csemegi Károly emlékére, 1826–1899. Budapest, Osiris, 2001. 55–60. p.
Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái II. (Caban–Exner). Budapest: Hornyánszky. 1893
Tarnai János: Csemegi Károly emlékezete. A Magyar Jogászegylet díszülése, 1899. október 29.Jogtudományi Közlöny, 1899. XXXIV. évf. 44.szám, 313–317. p.
Tanulmányok a Csemegi-kódex megalkotásának 140. évfordulója tiszteletére ­– konferenciakötet; Szerkesztette: Horváth Attila; kiadta: Dialóg Campus; 2020, Budapest
הערות שוליים

↑  Vezetékneve 1844-ig Nasch volt. Vö.: Csemegi Károly életrajza az Országgyűlési Könyvtár Magyar Jogi Portálján
1 2  2023-03-04 Az utolsó magyar lateiner – Csemegi Károly (1826-1899) – hszanto.com (בהונגרית)
1 2  Csemegi Károly életrajza az Országgyűlési Könyvtár honlapján
1 2 3 4 5 6  Csemegi Károly szócikke a Magyar Életrajzi Lexikonban
↑  A praxistól a kodifikációig - Csemegi Károly emlékére (1826-1899); Osiris Kiadó, 2001 (benne: Kabódi Csaba: Csemegi Károly, a magyar börtönügy elfeledett alakja című tanulmánya)
↑  Piarista Rend Magyar Tartománya Központi Levéltára, Budapesti gimnázium levéltára, Régi levéltár (III.9.a), Anyakönyvek
↑  Piarista Gimnázium, Kecskemét, Anyakönyvek.
1 2 3  Bódiné Beliznai Kinga előadása Csemegi Károlyról a Kúria honlapján
↑  Ruzitska Ödön: A "Hungária" páholy története 1872-1902, Budapest, 1902.
↑  Dr. Györgyi Kálmán: Emlékbeszéd Csemegi Károly születésének 175. évfordulója alkalmából a Magyar Kriminológiai Társaság és Csongrád Város által rendezett emlékülésen
↑  Csemegi Károly-dombormű Csongrádon
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 132470004  ISNI: 0000 0000 4600 3646  LCCN: no2007110715  SUDOC: 155847759  VIAF: 28231958   WorldCat (עם VIAF): 28231958 
בשנות ה-70 של המאה ה-19
הקודקס של צ'מגי
התבליט של קארוי צ'מגי בעיר הולדתו, צ'ונגרד
הכיבוש המוסלמי של מצרים

הכיבוש המוסלמי של מצרים, או כפי שנקרא בכמה מקורות הכיבוש הערבי של מצרים, היה סדרה של מערכות ומהלומות צבאיות שבהם נלחמו המוסלמים - יורשיו של מוחמד, הידועים בשם ח'ליפות "ראשידון" בהנהגת צבאו של עַמְר אבן אל-עָאץ (בערבית: عمرو بن العاص) נגד האימפריה הביזנטית בין השנים 640 ל-642 לספירה. הביזנטים נחלו מפלה, והמוסלמים כבשו את השטח והפכו אותו לחלק מהחליפות האיסלאמית הגדולה. מהלך צבאי זה סיים תקופה בת שבע מאות שנה של שליטה רומאית כמעט רצופה במצרים מאז שנת 30 לפני הספירה, ובאופן כללי היווה את סיום עידן ההשפעה היוונית-רומית באזור שנמשכה כאלף שנה.
כיבוש מצרים היה למעשה הרחבה של הכיבושים בלבנט, והוא התרחש אחרי כיבוש ארץ ישראל מידי הביזנטים. המהלך הוצע על ידי הצחאבה עמר אבן אל-עאץ לח'ליף עומר בן אל-ח'טאב, כחלק מהמטרה של אבטחת הכיבושים והגנה על הכוח המוסלמי מפני התקפות הרומאים, שנסוגו מהלבנט למצרים ונערכו בה. בתחילה פחד עומר מכניסת צבא הח'ליפות לאפריקה ותיאר אותה כמפולגת, ולכן סירב לתוכנית, אך לאחר מכן חזר בו והסכים, כשהוא שולח אספקה לעמר בן אל-עאץ, שהחל לתקדם עם צבאו לכיוון מצרים, כשהוא חוצה את חצי האי סיני, ועובר דרך אל-עריש ואלפארמה. לאחר מכן הוא פנה לבלביס ונערך אל מול המבצר הבבלי, שהיה המבצר החזק ביותר במצרים הביזנטית. לאחר שהמבצר נפל בידיו, קרסו אף שאר מערכי ההגנה המבוצרים בדלתא ובמצרים העליונה מול צבאות הח'ליפות. עמר אבן אל-עאץ השלים את כיבוש מצרים כאשר אלכסנדריה נפלה בידיו בשנת 642 לספירה. הוא חתם הסכם עם הרומאים, שלאחריו הם נסוגו מהמדינה התקופה הביזנטית במצרים, והחל למעשה עידן המושלים, כשעמר בן אל-עאץ שימש כמושל המוסלמי הראשון.
הנרטיבים האסלאמיים והנוצרים הקופטיים נבדלים זה מזה בסיפור אירועי הכיבוש, אך מקובל שהרומאים שיעבדו את המצרים במהלך שלטונם והפכו את מצרים לנחלת הקיסרים הביזנטים והרומיים לפניו, והיא הייתה ידועה כמחסן התבואה של רומא. ההבדל באמונתם של המצרים מאמונתם של הרומאים הייתה לכאורה הסיבה לרדיפתם על ידי האימפריה הביזנטית. היו אף נוצרים רבים מהזרם המתנגד לנצרות הביזנטית שהעדיפו את ההגמוניה האסלאמית כי היא הבטיחה להם חופש אמונה יחסי. רובם המכריע של המצרים אוסלמו לאחר השלמת הכיבוש, וחלק קטן מהם נשאר נוצרי, והם המשיכו להיות ידועים כנוצרים הקופטים עם חלוף הזמן, מצרים חוותה אף ערביזצייה תרבותית והשפה הערבית הפכה לשפה המקובלת. כשהשפה הקופטית נשארה רק בין הנוצרים לצורך הטקסים של הכנסייה. מאז מצרים הפכה למרכז עולמי חשוב עבור האסלאם הסוני והאומה הערבית עד ימנו.
הערות שוליים

↑  Petra Sijpesteijn, The Arab Conquest of Egypt and the Beginning of Muslim Rule
↑  Arab Egypt: The First Fifty Years, academic.oup.com
פאראנורמלי

תופעת מעגלי התבואה נחשבת בעיני רבים לתופעה פאראנורמלית
ציד רוחות רפאים הפך פופולרי באזורים שונים בעולם לאורך העשורים האחרונים, בין היתר משום שאנשים רבים יותר החלו להאמין בתופעות פאראנורמליות
המונח פאראנורמלי (Paranormal) מתייחס למגוון רחב של תופעות על טבעיות לא מוכחות אשר אין להם הסבר מדעי מקובל. התופעות הללו, אשר מסווגות לרוב כמשתייכות לתחום הפסאודו-מדע, כוללות בין היתר תופעות כמו רוחות רפאים, טלפתיה, טלקינזיס, תפיסה על-חושית, עב"מולוגיה, יצורים קריפטוזואולוגים כמו ביגפוט והמפלצת מלוך נס, ותופעות על טבעיות בלתי מוסברות אחרות. תופעות פאראנורמליות פופולריות במיוחד בתרבות הפופולרית, בסיפורת, במדיה ובפולקלור.
הקהילה המדעית מתייחסת בדרך כלל לתופעות פאראנורמליות בספקנות רבה, ובאופן כללי דחתה את הטענות בדבר קיומן של תופעות פאראנורמליות, בעיקר בשל היעדר ראיות אמפיריות המוכיחות באופן חד משמעי את קיומן של אותן התופעות. רבים מבין הספקנים טוענים שבמקרים רבים התופעות הפאראנורמליות לכאורה מתבססות על אנקדוטות אישיות, עדויות סובייקטיביות, ופרשנויות מוטעות של התרחשויות טבעיות. בנוסף, חלק מהספקנים טוענים שחלק מאותן הטענות נובע מהנטייה האנושית לחפש דפוסים והסברים לאירועים שלא ניתן להסביר.
מבחינה תרבותית לאורך ההיסטוריה התופעות הפאראנורמליות השפיעו באופן ניכר על האמנות, הספרות והמדיה הפופולרית. הפולקלור והמיתולוגיה מכילים כמות גדולה של סיפורים העוסקים בהתרחשויות על טבעיות. הסיפורים הללו שימשו לעיתים רבות כסיפורים שנועדו להזהיר אנשים מפני דברים מסוימים, או שהיוו דרך להסביר דברים שלא ניתן להסביר. בעת המודרנית העניין בתופועות הפאראנורמליות גדל, בין היתר כתוצאה מהעלייה בפופולריות של סרטים תיעודיים, סדרות טלוויזיה וסרטי קולנוע אשר עוסקים בתופעות פאראנורמליות.
אטימולוגיה

המונח "פאראנורמלי", אשר קיים בשפה האנגלית לפחות מאז 1920, הוא הלחם של המילה "פארא" שפירושה "מעבר", והמילה "נורמלי" המתייחסת לדברים שניתן לספק להם הסבר סביר.
ראו גם

פסאודו-מדע
הערות שוליים

↑  "Belief in the Paranormal or Pseudoscience". Nsf.gov. אורכב מ-המקור ב-4 פברואר 2012. נבדק ב-7 מרץ 2012.
↑  "Paranormal". The Free Dictionary. נבדק ב-2008-02-03.
↑  "Paranormal". Dictionary.com. Ask.com.
↑  "Paranormal". Merriam-Webster Dictionary. Merriam-Webster. באוגוסט 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Marks, D.F. (באפריל 1988). "The Psychology of Paranormal Beliefs". Experientia. 44 (4): 332–337. doi:10.1007/BF01961272. PMID 3282908. S2CID 20803932. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Richard Wiseman (2011). "The Haunted Brain". www.csicop.org. נבדק ב-7 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Schmaltz, Rodney M.; Lilienfeld, Scott O. (17 באפריל 2014). "Hauntings, Homeopathy, and the Hopkinsville Goblins: Using Pseudoscience to Teach Scientific Thinking". Frontiers in Psychology. 5: 336. doi:10.3389/fpsyg.2014.00336. PMC 4028994. PMID 24860520. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Paranormal". In odisha
↑  "Paranormal". In Dictionary.com.
עלי שועייב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1970 (בן 54 בערך) בורג' חמוד, לבנון
 מדינה:  לבנון לבנון
 תקופת הפעילות:  מ-פברואר 1992
 מעסיק:  אל-מנאר
 תחום סיקור:  גבול ישראל–לבנון, מלחמת חרבות ברזל
 
עלי שועיב (בערבית: علي شعيب, בתעתיק מדויק לעברית: עלי שעיב; נולד ב-1970) הוא עיתונאי בכיר בערוץ אל-מנאר הלבנוני.
ביוגרפיה

את עבודתו העיתונאית החל שועיב בשנת 1992. ב-16 בפברואר 1992 צילם שועיב את עבאס מוסאווי, מזכ"ל חזבאללה, בנאום בג'בשית, שעות לפני שחוסל מוסאווי על ידי צה"ל. בשנות ה-90 סיקר אירועים רבים בגבול, וכן סיקר את מלחמת לבנון השנייה. לטענתו הוא היה הראשון שצילם את נסיגת צה"ל מדרום לבנון בשנת 2000.
במהלך קיץ 2023 תיעד עצמו מספר פעמים סמוך לחיילי צה"ל בגבול לבנון, באקט שנתפס בקרב כלי תקשורת בישראל כפרובוקציה. באחת הפעמים תיעד עצמו במרחק נגיעה מטנק מרכבה של צה"ל, ולמחרת ליד אל"ם אבי מרציאנו, מח"ט עוצבת חירם. בפעם אחרת פרסם תיעוד של צילום הרמטכ"ל הרצי הלוי בסיור בצפון ישראל יחד עם אלוף פיקוד הצפון אורי גורדין.
במהלך מלחמת חרבות ברזל נהג שועייב לדווח מדרום לבנון בזמן אמת על תקיפות של מוצבים ואתרים ישראלים, ועל תקיפות ישראליות וחיסולים בעיירות בדרום לבנון.
בינואר 2024 פרסם בחשבון הטוויטר שלו תמונה של יו"ר ועד מושב מרגליות, איתן דוידי, לצד רובה שמכוון לעבר ביתו, הסמוך לגבול לבנון. במאי 2024 נחסם חשבון הטוויטר שלו, לאחר שפרסם סרטוני תעמולה של ארגוני הטרור חזבאללה וחמאס. לשועייב ערוץ טלגרם לו כ-68 אלף מנויים.
הערות שוליים

↑  علي شعيب يطارد «إسرائيل» بالصور באתר al akhbar, ‏25 במרץ 2019.
1 2  ליאור בן ארי, הפה והעיניים של חיזבאללה בדרום לבנון, באתר ynet, 5 ביולי 2024
↑  סוכנויות הידיעות, ‏באין מפריע: כתב הבית של חיזבאללה תיעד עצמו ליד חיילי צה"ל | צפו, באתר מעריב אונליין, 27 בספטמבר 2023
↑   במרחק נגיעה: כתב חיזבאללה תיעד עצמו מול טנק צה"ל בהר דב, באתר חדשות 13, 26 בספטמבר 2023
↑  יוסי נכטיגל, ‏"החמור ממרגליות" | האיום של כתב חזבאללה על יו"ר המושב, באתר כיכר השבת, 28 בינואר 2024
↑  שקד שדה, ‏"שלום לחמור": האיום של חיזבאללה על ראש היישוב מהצפון, באתר מעריב אונליין, 28 בינואר 2024
↑  טוויטר חסמה את החשבונות של כתבי חיזבאללה, באתר "סרוגים", 30 במאי 2024
↑  חשבון הטוויטר המושעה.
↑  ערוץ הטלגרם של עלי שועייב.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "עלי שועייב".
מבצע איקרוס

מבצע איקארוס (בגרמנית: Unternehmen Ikarus) הייתה תוכנית פלישה של גרמניה הנאצית לאיסלנד. התוכנית לא יצא לפועל מכיוון שאיסלנד נכבשה על ידי הבריטים במהלך מבצע קלשון ב-1940. התוכנית הגרמנית לא מומשה בשל הסיכון שבכישלון המבצע.