stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נחל נבלט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 שפך:  נחל בית עריף 
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל 
  (למפת גוש דן מוגדלת) נחל נבלט(למפת גוש דן רגילה) נחל נבלט(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל נבלט(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל נבלט
 
נַחַל נְבַלָּט הוא נחל אכזב בצפון שפלת יהודה, שראשיתו ברום של כ-200 מטרים מעל פני הים בסמוך לכפר קביא, וסופו בחיבור לנחל בית עריף, יובל של נחל איילון מדרום לשוהם.
שמו של הנחל נגזר משמה של העיר מתקופת המקרא ומתקופת בית שני נְבַלָּט, אשר חורבותיה מצויות בסמוך לנחל, החוצץ בינן ובין היישוב בית נחמיה.
באפיק הנחל, בסמיכות לחורבת נבלט, אותרו ממצאים ארכאולוגיים מתקופות שונות.
לקריאה נוספת

ממצאים במדרונות נחל נבלט באתר רשות העתיקות
מסלול סיור בפארק יער שהם ובנחל נבלט באתר iNature
ערך זה הוא קצרמרבנושא נהרות ונחלים ובנושא גאוגרפיה של ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חרבת עטרבה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידות
 גובה מעל פני הים:  210 מ' 
 היסטוריה
 תקופות:  התקופה הרומית בארץ ישראל 
 מיקום
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  31°41′58″N 34°53′25″E﻿ / ﻿31.69950463086°N 34.890313328409°E﻿ / 31.69950463086; 34.890313328409
  (למפת השפלה מוגדלת) חרבת עטרבה(למפת השפלה רגילה) חרבת עטרבה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חרבת עטרבה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חרבת עטרבה
 
חרבת עטרבה הוא שמו של אתר ארכאולוגי בשפלת יהודה, בו נמצאו שרידי עיירה יהודית מן התקופה הרומית.
החורבה שוכנת כקילומטר מצפון למושב לוזית שבשפלה, בראש גבעה ברום של 210 מטרים מעל פני הים, מדרום לאפיקו של נחל האלה. כארבעה קילומטרים ממזרח לחורבה נמצא תל עזקה וכארבעה קילומטרים ממערב לה נמצא תל צפית.
בשנות השמונים של המאה ה-20 אותרה בחורבה מערכת מחילות מסתור מפותחת מימי המרד הגדול או מרד בר כוכבא, שנחצבה בסמוך לבור מים עגול ומדורג.
בשנת 2011 נסקרה בחלקה הדרומי של החורבה מערת קבורה שנפגעה כתוצאת מחפירות שוד. במערה אותרו תשעה כוכי קבורה ושברי שלוש גלוסקמאות מעוטרות, האופייניים למערות קבורה יהודיות מן התקופה הרומית בשנים שקדמו למרד בר כוכבא.
יש המציעים לזהות את האתר עם "כפר טובא" הנזכרת בכתבי יוסף בן מתתיהו כעיירה יהודית מרכזית בשפלה שהוחרבה בידי אספסיאנוס במהלך דיכוי המרד הגדול או עם היישוב "טורבאן", שבו הוקם במאה החמישית מנזר ביזנטי לפי המקורות הנוצריים.
מערכת המסתור שבאתר ומערות הפעמון שבו נגישים כיום למטיילים.
לקריאה נוספת

זיסו ב', היישוב הכפרי בהרי ושפלת יהודה משלהי תקופת הבית השני עד לדיכוי מרד בר-כוכבא, עבודת דוקטורט, האוניברסיטה העברית ירושלים.
פרומקין ע', מערכת מסתור בחורבת עטרבה, נקרות צורים, תשמ"ו, 46-49, 11-12.
הערות שוליים

↑  מלחמות היהודים, ד, 447.
↑  Sozomenos, Historia Ecclesiastica, IX, 17, 1.
פליקס טיקוטין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 באוקטובר 1893 גלוגוב, הרייך הגרמני 
 פטירה:  15 באוגוסט 1986 (בגיל 92) ווה, שווייץ 
 מדינה:  גרמניה 
 תקופת הפעילות:  1910–1986 (כ־76 שנים) 
 
פליקס טיקוטין (באנגלית: Felix Tikotin;‏ 12 באוקטובר 1893 - 15 באוגוסט 1986) היה אספן וסוחר אמנות יהודי, ניצול שואה ומייסד המוזיאון לאמנות יפנית, הנקרא על שמו, בחיפה.
קורות חיים

נולד בעיר המבצר גלוגוב בשלזיה כילד רביעי להוריו מתוך 3 בנות ו-4 בנים. בגיל 9 עבר עם משפחתו לדרזדן ושם התחנך בגימנסיה. עוד בצעירותו התעניין באמנות והחל כבר בתקופת לימודיו בתיכון לאסוף יצירות אמנות ואף שאף להיות בעצמו אמן. למד אדריכלות והתפרנס מכתיבת ביקורות אמנות. טיקוטין אהב במיוחד הדפסי עץ של אמנות יפנית והחל לרכוש ולבנות אוסף. במלחמת העולם הראשונה גויס לחיל הפרשים הגרמני ואיבד את אחד מאחיו שנהרג במלחמה. ב-1924 עבר לברלין ופתח שם גלריה עם תצוגה של הדפסי עץ יפניים וחנות עם עבודות יד וכלי בית יפנים. טיקוטין נסע למכירות פומביות של אמנות בלונדון ופריז ובהמשך גם ליפן והפך לסוחר אמנות. בשנות ה-20 גברה ההתעניינות בחוגי החברה הגבוהה בברלין באמנות המזרח הרחוק ורבים מלקוחותיו היו אספני אמנות פרטיים גרמנים.
ב- 1932 טיקוטין התבקש לארגן תערוכה מהאוסף שלו בחסות שגריר גרמניה בדנמרק. התערוכה הוצגה בקופנהגן עד פברואר 1933. טיקוטין נסע לקופנהגן על מנת לארגן את החזרת המוצגים לברלין. בעת שהותו שם נודע לו על שריפת הרייכסטאג בברלין ובעקבות עצה של חבר בנקאי דני שלא להחזיר את האוסף לברלין, החליט טיקוטין לשלוח את המוצגים להולנד. טיקוטין עזב את גרמניה ועבר להולנד לאמסטרדם והחל לבסס שם את עסקיו. הוא המשיך ליזום תערוכות של אמנות יפנית בערים באירופה כגון בזל, לונדון, ציריך ואנטוורפן. באמסטרדם העסיק כמזכירתו את אווה ליכט, פליטה יהודיה שעזבה את ברלין ב-1935. יחד נסעו לארצות הברית וליפן. במהלך המסע הם נישאו ותכננו להשתקע בסיאטל, אך לאחר שנודע להם כי אמו של טיקוטין הצליחה לברוח מגרמניה להולנד, הם החליטו לחזור להולנד ולעזור לה. בהולנד טיקוטין השתקע עם אשתו בהאג שם פתח גלריה וב-1937 יסד את האגודה לאמנות יפנית בהולנד.
לפליקס ואווה נולדו שתי בנות, הבכורה אילנה ב-1938 והצעירה חנה ב-1939. ביתו של טיקוטין הפך לתחנת מעבר עבור פליטים יהודים שברחו מגרמניה וטיקוטין ניסה לעזור להם בהשגת אשרות כניסה לאנגליה ולארצות הברית.
תקופת השואה ומלחמת העולם השנייה

לאחר כיבוש הולנד על ידי גרמניה הנאצית ב-10 במאי 1940 עבר טיקוטין עם משפחתו מהאג לעיירת שדה קטנה אלפן על הריין (Alphen a/d Rijn), למשך שנה ובהמשך נעזרו במחתרת ההולנדית כדי להסתתר בבית איכרים. טיקוטין הצליח להחביא חלק גדול מן האוסף שלו. על מנת להציל את בנותיו, טיקוטין מסר אותן למשפחה נוצרית ובהמשך הן נדדו למשפחות נוספות ובין מקומות מסתור שונים. הוא עצמו הסתתר בעיר ניוקופ (Nieuwkoop) כל תקופת המלחמה ושרד. פליקס אשתו אווה ובנותיו ניצלו הודות לעזרתם של חסידי אומות העולם ההולנדים ווטר ון וינגרדן (Wouter Wijngaarden van) והזוג דירק ונילטה ון דר ורט  (Dirk Hendricus & Neeltje van der Vaart).
לאחר המלחמה

טיקוטין אשתו אווה ושתי בנותיו שרדו את המלחמה. ב-1946 נולדה הבת השלישית עפרה. ב-1950 טיקוטין עבר להתגורר עם משפחתו בוסנאר (אנ') . באותה השנה תפסה משטרת הולנד קבוצה שניסתה להבריח פריטים מתוך אוסף האמנות של טיקוטין והפריטים הגנובים הוחזרו לרשותו. טיקוטין המשיך לארגן תערוכות נוספות בהולנד ובערים נוספות באירופה ובטוקיו בהם הוצגו פריטי אמנות יפנית. טיקוטין עבר בהמשך להתגורר בשווייץ והמשיך במסעותיו עד פטירתו ב-1986.
הקמת מוזיאון טיקוטין

לקראת סוף שנות ה-50 הגיע טיקוטין לביקור בישראל אצל בתו אילנה. פגישתו עם אבא חושי ראש עיריית חיפה הולידה את היוזמה לתרום את האוסף שלו לטובת הקמת מוזיאון לאמנות יפנית ייחודי מסוגו בכל המזרח התיכון. לצורך הקמת המוזיאון טיקוטין רכש את ביתו של קולונל פרדריק קיש בכרמל עבור עיריית חיפה. הבית שימש כמבנה הראשון של המוזיאון, שנפתח במאי 1960. בנוסף דאג להקים אגודות ידידים למוזיאון באירופה וביפן. (אודות המוזיאון – מפעל חייו של פליקס טיקוטין)
בתו אילנה דרוקר טיקוטין משמשת כיום כיו"ר חבר הנאמנים של המוזיאון. נכדו ירון בורנשטיין יצר ב-2013 בהולנד סרט דוקומנטרי אודותיו בשם "טיקוטין - חיים מוקדשים לאמנות יפנית". הסרט הוצג ביולי 2015 בשגרירות יפן בישראל.
לקריאה נוספת

Jaron Borensztajn (Editor). Ghosts and Spirits from the Tikotin Museum of Japanese Art: Felix Tikotin: A Life Devoted to Japanese Art. Leiden University Press, 2013.
הערות שוליים

1 2  פליקס טיקוטין, באתר מוזיאון טיקוטין לאמנות יפנית
1 2 3  חייו ועבודתו של פליקס טיקוטין (1986-1893), באתר מוזיאון טיקוטין לאמנות יפנית
↑  Patrizia Jirka-Schmitz, The Trade in Far Eastern Art in Berlin during the
Weimar Republic (1918-1933), Journal for Art Market Studies 3, 2018
↑  "ביום שאחרי המלחמה התחילה השואה שלי" - זיכרון בסלון עם אילנה דרוקר טיקוטין, באתר יוטיוב, ‏2021
↑  Wijngaarden van Wouter & Gerritje (Mur), Yad Vashem: The Righteous Among the Nations Database
↑  Vaart van der Dirk & Neeltje (Raadt de), Yad Vashem: The Righteous Among the Nations Database
↑   נעמה ריבה, כיצד הגיע דווקא לחיפה, מכל המקומות בעולם, אוסף האמנות הזה, באתר הארץ, 30 בדצמבר 2020
↑  טיקוטין - חיים מוקדשים לאמנות יפנית, באתר שגרירות יפן בישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007603943905171  BnF: cb16692392p (data)  GND: 1031894764  ISNI: 0000 0003 9694 9247  LCCN: n78077039  NTA: 180936999  RKD: 451193  SUDOC: 076139166  VIAF: 292002127   WorldCat (עם VIAF): 292002127 
בית קיש, חיפה
נחל גוש חלב

| --- | --- |

 מידע כללי
 יובלים:  נחל חלב 
 שפך:  נחל דישון 
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל 
  (למפת אצבע הגליל מוגדלת) נחל גוש חלב(למפת אצבע הגליל רגילה) נחל גוש חלב(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל גוש חלב(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל גוש חלב
 
נַחַל גּוּשׁ חָלָב הוא נחל אכזב קצר בגליל העליון, שראשיתו ברום של כ-830 מטרים מעל פני הים, בסמוך לאגם דלתון, וסופו בחיבור לנחל דישון.
אפיקו של הנחל הוא בכיוון צפון מערב, והוא עובר בעמק צר למרגלות הכפר ג'ש (גוש חלב). באפיק הנחל מצויים שרידיו של בית כנסת קדום, שרידי טחנות קמח ומספר מעיינות.
בסמוך למעיין "עין חלב", בין הר שפרה והר פועה, חובר הנחל לאפיקו הצר של נחל דישון. הנחל קרוי על שם העיר מתקופת בית שני ומתקופת התלמוד, גוש חלב, אשר שכנה במקום.
טחנות הקמח

בחלקו התחתון של הנחל ניצבים שרידים של חמש טחנות קמח, ששמן נגזר משמות בעליהן: טחנת דאר חביב העליונה, טחנת נג'יב (מכונה גם טחנת דאר חביב התחתונה), טחנת דאר ט'אהיר העליונה, טחנת דאר ט'אהיר התחתונה וטחנת השבעה העליונה. שתי הטחנות העליונות נבנו לקראת סוף העשור השביעי של המאה ה-19 והיו בבעלות בעלי ממון בני משפחת חביב מהכפר ג'יש. טחנות דאר ט'אהיר העליונה והתחתונה היו גם הן בבעלות צמד שותפים בני הכפר ג'יש ואילו טחנת השבעה העליונה הייתה בבעלות שבעה שותפים מהכפר ברעם שהחזיקו גם בשתי טחנות סמוכות בנחל דישון.
לקריאה נוספת

נחל גוש חלב, בתוך: עמוס פרומקין וינון שבטיאל (עורכים), אטלס מערות הגליל המזרחי, ירושלים: הוצאת מאגנס, תשפ"ד/2024, עמ' 156–161.
הערות שוליים

↑  שמואל אביצור, סקר מיתקני כוח המים בארץ ישראל עמ' 111-110
| נחלי הגליל |
| --- | --- | --- |
| הגליל העליון | נחל עמוד • נחל עכברה • נחל אביב • נחל גוש חלב • נחל דישון • נחל חצור • נחל יראון • נחל מורן • נחל מחניים • נחל מירון • נחל נריה • נחל צבעון • נחל ראש פינה • נחל רבי ינאי • נחל פשחור • נחל סתר • נחל חנניה • נחל ליבנים • נחל הוזים • נחל שכוי • נחל שמאי • נחל חוקוק • נחל רזים • נחל עצבונית • נחל חלב • נחל עלמון • נחל קציון • נחל ברעם • נחל בן זמרה • נחל מרות • נחל פרוד • נחל עפאים • נחל פקיעין • נחל זבד • נחל זווית • נחל ברתות • נחל חירם • נחל אדמונית • נחל שפנים • נחל זוך • נחל יצהר • נחל אזהב • נחל דלתון • נחל סוד • נחל בר יוחאי • נחל בירנית • נחל משמש • נחל מתת • נחל שרך • נחל בצת • נחל חניתה • נחל נמר • נחל גליל • נחל מצובה • נחל שעל • נחל אשחר • נחל נחת  • נחל יסף • נחל כזיב • נחל מרווה • נחל מירב • נחל אשרת • נחל געתון • נחל ביריה |  |
| הגליל התחתון | נחל אבליים • נחל אדמי • נחל ארבל • נחל גדורה • נחל דנה • נחל השבעה • נחל חילזון • נחל חרוד • נחל יבנאל • נחל ימה • נחל יששכר • נחל כבול • נחל נהלל • נחל נון • נחל ציפורי • נחל צלמון • נחל שונם • נחל שיזפים • נחל שכניה • נחל שרונה • נחל תבור • נחל קנקן • נחל כמון • נחל חזון • נחל שבע • נחל הארי • נחל ממלח • נחל אוזנית • נחל סביונה • נחל נמרים • נחל מזגה • נחל עקב • נחל חמוד • נחל אזנות • נחל קשת  • ואדי אל-חסין • נחל מורסן • נחל נעיאל • נחל סח'נין • נחל שגב • נחל תמרה • נחל חנינה • נחל צוף • נחל עביד • נחל חנה • נחל שזור • נחל יפתחאל • נחל סרגונה • נחל זורעים • נחל שובב • נחל פוריה • נחל חרצית • נחל צידתה • נחל אלות • נחל ברית • נחל תולע • נחל יחמי • נחל גבול • נחל צבאים • נחל זיקה • נחל גבע • נחל נעורה • נחל עכין • נחל רכש • נחל כוכב • נחל סליל • נחל הקוסמת • נחל אוכל • נחל קיש • נחל יזיר • נחל ברק בן אבינעם • נחל קמה • נחל חמוד • נחל עין דור • נחל דבורה • נחל שומר |  |
| אצבע הגליל | נחל דן • נחל שניר • נחל חרמון • נחל עיון • נחל קדש • נחל משגב • נחל השומר • נחל מרגליות • נחל קורן |  |
| הגליל המערבי | נחל בית העמק • נחל בצת • נחל געתון • נחל יחיעם • נחל ינוח • נחל יסף • נחל כזיב • נחל שעל • נחל שרך |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של ישראל ובנושא נהרות ונחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טחנת דאר חביב העליונה בנחל גוש חלב
פ

ערך זה עוסק באות באלפבית העברי. אם התכוונתם לאות באלפבית הערבי המייצגת f, ראו ف. אם התכוונתם לאות באלפבית הערבי המייצגת p, ראו .
פ' היא האות ה-17 באלפבית העברי. האות קרויה פ"א (פֵּא).
הגייה

מבחינה פונולוגית פ' דגושה מייצגת עיצור דו-שפתי, סותם, אטום ([p] ‏:IPA), כמו האות הלטינית P, ופ' רפה מייצגת עיצור שפתי-שיני, חוכך, אטום ([f] ‏:IPA), כמו האות הלטינית F והאות הערבית פא (ف). פ' סופית נהגית תמיד כ-פ' רפה.
בהתאם לחלוקת אותיות האלפבית העברי לחמשת מוצאי הפה, פ' נמנית עם ארבע האותיות השפתיות: בומ"פ.
פ' היא אחת משש האותיות בג"ד כפ"ת, המקבלות דגש קל בראש מילה ולאחר שווא נח.
ייצוג

האות קרויה פ"א משום שהתפתחה מצורת הפה (איבר הדיבור).
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

| פ' (פֵּה) פרוטו כנעני | פ' באלפבית הפיניקי | פ' באלפבית הארמי |
פ' היא אחת מחמש אותיות מנצפ"ך שצורתן משתנה בסוף מילה. כאשר היא בסוף המילה צורתה היא "ף" (פ"א סופית).
בקוד ASCII מיוצגת האות פ בערך F4, ובקוד Unicode היא מיוצגת בערך 05E4.
בקוד ASCII מיוצגת האות ף' בערך F3, ובקוד Unicode היא מיוצגת בערך 05E3.
בקוד מורס מיוצגת האות פ' באמצעות הרצף: ·−−· (נקודה קו קו נקודה).
הוא ייצוגה של פּ' דגושה בכתב ברייל.  הוא ייצוגה של פ' רפה בכתב ברייל.
באלפבית צלילי מיוצגת האות פ' באמצעות המילה "פסל".
באיתות בדגלי סמפור פ' מיוצגת על ידי דגל אחד הפונה מזרחה (ימינה) ודגל שני הפונה מערבה (שמאלה).
שימוש

בגימטריה ערכה 80. ערכה של ף הוא 800, אך השימוש בו אינו מקובל, והערך 800 מיוצג על ידי הצירוף ת"ת.
בשפה העברית המודרנית שכיחות השימוש באות פ' היא כ־1.79% מכלל אותיות האלפבית העברי ושל הצורה הסופית ף' היא כ־0.19%.
פ"א הפועל הוא כינויה של האות הראשונה בשורש בן שלוש אותיות, על שם האות פ' שהיא האות הראשונה במילה "פעל". מכאן גם סיווגם של פעלים מיוחדים:
חסרי פ"י (חסרי פ"א הפועל-יו"ד): פעלים שהאות הראשונה שלהם היא י', והיא חסרה בנטיות אחדות, למשל יָשַׁב – יֵשֵׁב.
חסרי פ"נ (חסרי פ"א הפועל-נו"ן): פעלים שהאות הראשונה שלהם היא נ', והיא חסרה בנטיות אחדות, למשל נָפַל – יִפֹּל.
נחי פ"א (נחי פ"א הפועל-אל"ף): פעלים שהאות הראשונה שלהם היא א', והיא נחה בנטיות אחדות, למשל אָכַל – יֹאכַל.
נחי פ"י (נחי פ"א הפועל-יו"ד): פעלים שהאות הראשונה שלהם היא י', והיא נחה בנטיות אחדות, למשל יָשַׁן – יִישַׁן.
ראו גם

ف – האות פא בערבית
ﭖ – האות פּא החיצונית לערבית

האות פ' בשתי צורותיה (הרגילה והסופית) מוצגת בגופנים הבאים (מימין לשמאל): פרנק-ריהל, אריאל, דוד, כתב רש"י, כתב סת"ם, כתב יד, חיים
נחל עכברה

| --- | --- |

נחל עכברה
 מידע כללי
 יובלים:  נחל רבי ינאי, נחל רזים, נחל עצבונית 
 שפך:  נחל עמוד 
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל 
  (למפת צפת מוגדלת) נחל עכברה(למפת צפת רגילה) נחל עכברה(למפת הגליל העליון רגילה) נחל עכברה(למפת הגליל העליון מוגדלת) נחל עכברה
 
מבט משכונת כנען בצפת על נחל עכברה
נַחַל עַכְּבָּרָה הוא נחל אכזב בגליל העליון, שראשיתו במורדות הדרומיים של הר כנען, ברום של כ-850 מטרים מעל פני הים, וסופו בחיבור לנחל עמוד, בסמוך לכביש 85.
הנחל עובר בראשיתו בערוץ עמוק בין שכונותיה המזרחיות של העיר צפת, ומשם ממשיך דרומה, וחוצה את כביש 89 תחת גשר. משם ממשיך הנחל דרומה, לצד הכפר עכברה, שם חובר אליו נחל רבי ינאי, ועובר למרגלות מצוק סלע עכברה עד החיבור לנחל עמוד, בסמוך ממזרח לצומת נחל עמוד.
שמו של הנחל הוא כשמו של היישוב מתקופת בית שני ומתקופת התלמוד עכברה, אשר שמו השתמר בשם הכפר הסמוך.
באפיק הנחל מספר מעיינות, ובהם "עין רזים", "עין הדס", "עין ינאי" ו"עין סלע".
לקריאה נוספת

סלע עכברה, בתוך: עמוס פרומקין וינון שבטיאל (עורכים), אטלס מערות הגליל המזרחי, ירושלים: הוצאת מאגנס, תשפ"ד/2024, עמ' 234–239.
הערות שוליים

↑  נחל עכברה, באתר המפות הישראלי
↑  שמורת סלע עכברה – iNature, באתר inature.info
↑  עין סלע בעמוד ענן - המדריך השיתופי לידיעת הארץ, באתר amudanan.co.il
| נחלי הגליל |
| --- | --- | --- |
| הגליל העליון | נחל עמוד • נחל עכברה • נחל אביב • נחל גוש חלב • נחל דישון • נחל חצור • נחל יראון • נחל מורן • נחל מחניים • נחל מירון • נחל נריה • נחל צבעון • נחל ראש פינה • נחל רבי ינאי • נחל פשחור • נחל סתר • נחל חנניה • נחל ליבנים • נחל הוזים • נחל שכוי • נחל שמאי • נחל חוקוק • נחל רזים • נחל עצבונית • נחל חלב • נחל עלמון • נחל קציון • נחל ברעם • נחל בן זמרה • נחל מרות • נחל פרוד • נחל עפאים • נחל פקיעין • נחל זבד • נחל זווית • נחל ברתות • נחל חירם • נחל אדמונית • נחל שפנים • נחל זוך • נחל יצהר • נחל אזהב • נחל דלתון • נחל סוד • נחל בר יוחאי • נחל בירנית • נחל משמש • נחל מתת • נחל שרך • נחל בצת • נחל חניתה • נחל נמר • נחל גליל • נחל מצובה • נחל שעל • נחל אשחר • נחל נחת  • נחל יסף • נחל כזיב • נחל מרווה • נחל מירב • נחל אשרת • נחל געתון • נחל ביריה |  |
| הגליל התחתון | נחל אבליים • נחל אדמי • נחל ארבל • נחל גדורה • נחל דנה • נחל השבעה • נחל חילזון • נחל חרוד • נחל יבנאל • נחל ימה • נחל יששכר • נחל כבול • נחל נהלל • נחל נון • נחל ציפורי • נחל צלמון • נחל שונם • נחל שיזפים • נחל שכניה • נחל שרונה • נחל תבור • נחל קנקן • נחל כמון • נחל חזון • נחל שבע • נחל הארי • נחל ממלח • נחל אוזנית • נחל סביונה • נחל נמרים • נחל מזגה • נחל עקב • נחל חמוד • נחל אזנות • נחל קשת  • ואדי אל-חסין • נחל מורסן • נחל נעיאל • נחל סח'נין • נחל שגב • נחל תמרה • נחל חנינה • נחל צוף • נחל עביד • נחל חנה • נחל שזור • נחל יפתחאל • נחל סרגונה • נחל זורעים • נחל שובב • נחל פוריה • נחל חרצית • נחל צידתה • נחל אלות • נחל ברית • נחל תולע • נחל יחמי • נחל גבול • נחל צבאים • נחל זיקה • נחל גבע • נחל נעורה • נחל עכין • נחל רכש • נחל כוכב • נחל סליל • נחל הקוסמת • נחל אוכל • נחל קיש • נחל יזיר • נחל ברק בן אבינעם • נחל קמה • נחל חמוד • נחל עין דור • נחל דבורה • נחל שומר |  |
| אצבע הגליל | נחל דן • נחל שניר • נחל חרמון • נחל עיון • נחל קדש • נחל משגב • נחל השומר • נחל מרגליות • נחל קורן |  |
| הגליל המערבי | נחל בית העמק • נחל בצת • נחל געתון • נחל יחיעם • נחל ינוח • נחל יסף • נחל כזיב • נחל שעל • נחל שרך |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא נהרות ונחלים ובנושא גאוגרפיה של ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נחל יצפור

| --- | --- |

ערוץ נחל יצפור
 מידע כללי
 גובה מוצא הנהר:  450 מ' 
 שפך:  נחל שוקק 
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל 
  (למפת עמק בית שאן מוגדלת) נחל יצפור(למפת עמק בית שאן רגילה) נחל יצפור(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל יצפור(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל יצפור
 
נַחַל יִצְפֹּר הוא נחל אכזב המנקז את חלקו המזרחי של הר יצפור, שהוא אחת מפסגותיו של הגלבוע. שמו של הנחל הוא סמלי: ייתכן שהוא קרוי על פי משמעות 'צפרא' שמשמעותו, בוקר, והשמש זורחת בבוקר ממזרח, אך ייתכן ששמו מתבסס על פסוק בספר שופטים המתייחס לסיפור מלחמתו של גדעון בן יואש במדישקפים הרי הגלעד, המוזכרים בפסוק.
גאולוגיה וטופוגרפיה

אפיקו של הנחל מתחתר בסלעי גיר מתקופת האיאוקן וכיוונו מדרום-מערב אל צפון-מזרח. הנחל יורד בתלילות מרום של כ-450 מטרים מעל פני הים אל רום של 100 מטרים מתחת לפני הים בעמק בית שאן. ראש הנחל מצוי כ-1.5 ק"מ מערבית ליישוב מעלה גלבוע. אורך חלקו הצר של אפיק הנחל כ-2 ק"מ. בקטע זה של הנחל עובר שביל טיולים אתגרי המסומן בסימון שביל אדום-לבן, הכולל יתדות תמיכה. לבסוף הנחל זורם אל שטחים חקלאיים בעמק המעיינות בין עין מודע לעין שוקק, כשבמקום לזרום במסלולו הטבעי הוא הוסט יחד עם נחל גפת לתעלה מלאכותית שנשפכת אל נחל שוקק.
צומח

צמחייה עשירה ופרחים רבים פורחים על גדות הערוץ בחורף ובאביב. בחודש מרץ פורח על מורדות הנחל גם אירוס הגלבוע.
הערות שוליים

ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של ישראל ובנושא נהרות ונחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מגלשות סלע אתגריות בנחל יצפור, הרי גלעד באופק
חורשת אורנים בנחל יצפור
מלבורן יונייטד

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך ייסוד:  1984
 מדינה:  ויקטוריה (אוסטרליה) ויקטוריה, אוסטרליה אוסטרליה
 אולם ביתי:  John Cain Arena (10,500 מושבים)
 מיקום:  מלבורן, ויקטוריה, אוסטרליה
 ליגה:  ליגת העל האוסטרלית בכדורסל 
 היסטוריה:  1984–2014: מלבורן טייגרס
 
 www.melbourneutd.com.au
 
מלבורן יונייטד (באנגלית: Melbourne United) הוא מועדון כדורסל אוסטרלי ממלבורן, ויקטוריה. המועדון מתחרה בליגת העל האוסטרלית (NBL) ומשחק את משחקי הבית שלו בג'ון קיין ארנה.
הקבוצה ערכה את הופעת הבכורה שלה ב-NBL ב-1984 כמלבורן טייגרס (באנגלית: Melbourne Tigers), כהרחבה של התאחדות הכדורסל של מלבורן (MBA). המועדון נכנס לבעלות פרטית בשנת 2002, וסיים את הקשר עם ה-MBA. לאחר 31 עונות של שימוש בשם מלבורן טייגרס, שונה שם הזיכיון למלבורן יונייטד במאי 2014, שינוי שזכה להתנגדות מצד אוהדי הטייגרס, שחקני הקבוצה לשעבר וקהילת ה-NBL הרחבה. 6 האליפויות של המועדון ממקמות את המועדון שני רק לפרת' ויילדקטס (10) בשיא התארים בתולדות ה-NBL.
היסטוריה > עידן גייז (1984–2005)

ההיסטוריה של מלבורן יונייטד מקורה ב-1931 עם תחילת הכדורסל בוויקטוריה. המותג מלבורן טייגרס הוקם ב-1975, ולאחר שהטייגרס זכו באליפות ליגת הכדורסל הדרום מזרחית (SEBL) ב-1983, ישות חדשה של מלבורן טייגרס הוכנסה לליגת הכדורסל הלאומית (NBL) ב-1984, כהרחבה של איגוד הכדורסל של מלבורן (MBA). הטייגרס נאבקו קשות בתחילה, לאור מחסור במשאבים כספיים. במהלך המאבקים המוקדמים של שנות ה-80, הטיגריסים הובלו על ידי המאמן לינדזי גייז ובנו אנדרו. אנדרו היה קלעי פורה, וקבע שיא ליגה שעדיין לא נשבר של ממוצע 44.1 נקודות למשחק בעונת 1987. במהלך עונה זו, היה לו משחק של 60 נקודות נגד ניוקאסל פאלקונס. למרות הדומיננטיות שלו, הקבוצה סיימה במאזן 3–23 שלילי. שחקני הרכש דייוויד קולבר ודייב סימונס ב-1989 סייעו לטייגרס לעלות בפעם הראשונה לפלייאוף, כשהפסידה בפליי-אין לסידני קינגס.
צירופו של לנארד קופלנד ב-1992 הוביל לכך שהטייגרס הגיעו לסדרת הגמר הגדול של ה-NBL, שם הפסידו 2–1 לסאות' איסט מלבורן מג'יק. גייז וקופלנד יצרו את שיתוף הפעולה הטוב ביותר בקו האחורי בתולדות ה-NBL, כאשר קופלנד מהווה כינור שני לגייז וכמעט תמיד עלה כמוביל כשגייז נעדר. מארק ברדטקה הצטרף לגייז, קופלנד וסימונס ב-1993, והרביעייה הובילה את המועדון בחזרה לגמר הגדול של ה-NBL, נגד פרת' ווילדקטס. לאחר משחק מספר 3 דרמטי שהסתיים בהחטאת שלשה על הבאזר של הוויילדקאטס, זכו הטייגרס באליפות הראשונה שלהם.
הטייגרס חזרו לגמר ה-NBL ב-1996, שם הפסידו שוב 2–1 למג'יק. לאחר עונת 1996, הטיגרים נפרדו מדייב סימונס. עונת 1997 החלה עם הבאתו של ג'רוויס לאנג ששוחרר והוחלף על ידי מרקוס טימונס . עם גייז, קופלנד, ברטדקה וטימונס, מלבורן הגיעה לסדרת הגמר הרביעית שלהם, כשסיימו את העונה השנייה במאזן 17–1 שכלל רצף שיא של 16 ניצחונות. הם שוב עלו לגמר מול המג'יק, והפעם ניצחו 2–1 וזכו באליפות ה-NBL השנייה שלהם.
הטייגרס לא הצליחו לשחזר את הופעת האליפות שלהם לאורך שאר שנות ה-90 ותחילת שנות ה-2000. בשנת 2002, הזיכיון נכנס לבעלות פרטית לאחר שהארגון צבר חוב של 2 מיליון דולר. שותפות בעלות חדשה של איש העסקים שיימוס מקפיק ומשפחת גייז, החזירה את היציבות הפיננסית לארגון בעונת 03–2002.
היסטוריה > עידן אליפויות חדש (2005–2009)

עידן גייז הסתיים ב-2005 עם פרישתו של המאמן לינדזי ושל השחקן אנדרו. בנוסף, הטיגריסים נפרדו ממארק ברדטקה ולנארד קופלנד. דריל מקדונלד ושחקני הרכש רשאד טאקר ודייב תומאס צורפו על ידי כריס אנסטי לקראת עונת 06–2005. יחד עם דריל קורלטו, סטיבן הואר וטומי גריר, ותחת המאמן אל ווסטובר, הטייגרס הגיעו לסדרת הגמר ב-2006, שם ניצחו בסוויפ את סידני קינגס 3–0.
בעונת 07–2006 חזרו הטייגרס לגמר ה-NBL, שם הובסו 1–3 על ידי בריזבן בולטס. בעונת 2007 מחוץ לעונה, הטיגרס רכשו את דייוויד בארלו וניית'ן קרוסוול, ומצטרפים לגרעין של אנסטי, מקדונלד, תומאס, קורלטו, הואר וגריר. הרכש שון לממפלי הצטרף לטיגרס באמצע העונה ועזר להם להגיע לגמר ה-NBL השלישי ברציפות שלהם, שם הם שוב התמודדו מול סידני קינגס. הסדרה הייתה שוויונית ל-2–2 לקראת משחק 5 המכריע. במשחק 5 הטיגריסים השלימו את העבודה, שהיו כל כך קרובים לסיים במשחק 4 בבית, על ידי ניצחון 85–73 בקינגדום ולחגוג את המשחק האחרון של דאריל מקדונלד. גם אנסטי וגם תומאס סיימו עם 21 נקודות ו-12 ריבאונדים. בשנת 2008, הטיגריסים רכשו את סם מקינון ואבי אר, בעוד הסווינגמן הוותיק דייב תומאס עזב לקיירנס. עם זאת, בעקבות פציעה של מקינון ועזיבתו באמצע העונה של רוד גריזארד, תומאס ולוק קנדל נרכשו בינואר 2009. בעונת 2008–2009 הטייגרס חזרו לגמר בפעם הרביעית ברציפות, אך הפסידו 2–3 לסאות' דרגונס.