stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 2018/2019 בלה ליגה

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  17 באוגוסט 2018 – 26 במאי 2019 (283 ימים) 
 מספר משתתפות:  20
 הזוכה:  ברצלונה
 מספר משחקים:  380
 מספר שערים:  983 (2.59 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  ארגנטינה ליונל מסי   (36 שערים)
 השחקן המצטיין:  ארגנטינה ליונל מסי
 → 2017/20182019/2020 ←
 
עונת 2018/2019 הייתה העונה ה-88 במסגרת הלה ליגה, הנקראת "לה ליגה סאנטנדר" עקב חסות מסחרית. העונה החלה ב-18 באוגוסט 2018 והסתיימה ב-26 במאי 2019.
מליגת המשנה עלו ריאל ויאדוליד, ראיו ואייקנו ו-וסקה.
ברצלונה זכתה בתואר וזאת בפעם ה-26 בתולדות המועדון. ריאל מדריד (שסיימה במקום השלישי בליגה) זכתה בהסופר קאפ הספרדי תוך ניצחון על אתלטיקו מדריד (שסיימה במקום השני בלה ליגה) בגמר לפי הפורמט החדש בו משתתפות ארבע קבוצות בתוצאה- 0:0 (1:4 בפנדלים).
ראיו ואייקנו, ז'ירונה ו-וסקה ירדו לליגת משנה בסוף העונה.
קבוצות

בעונה זו השתתפו 20 קבוצות: 17 קבוצות ששיחקו בעונה הקודמת, אליהן הצטרפו ראיו ואיקאנו, וסקה וריאל ואיאדוליד, שעלו מהליגה הספרדית השנייה. בתום העונה ירדו ראיו ואיקאנו, וסקה וז'ירונה לליגה השנייה.
קבוצות > אצטדיונים

| קבוצה | עיר | קהילה אוטונומית | אצטדיון | תכולה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אייבר | אייבר | חבל הבסקים | איפורואה | 7,083 |
| אספניול | ברצלונה | קטלוניה | קורנליה-לה פראט | 40,500 |
| אתלטיק בילבאו | בילבאו | חבל הבסקים | סן ממס | 53,289 |
| אתלטיקו מדריד | מדריד | מדריד | וונדה מטרופוליטנו | 67,703 |
| ברצלונה | ברצלונה | קטלוניה | קאמפ נואו | 99,354 |
| דפורטיבו אלאבס | ויטוריה | חבל הבסקים | מנדיסורוצה (אנ') | 19,840 |
| ויאריאל | ויאריאל | ולנסיה | לה סרמיקה | 23,890 |
| ולנסיה | ולנסיה | ולנסיה | מסטאייה | 49,500 |
| וסקה | וסקה | אראגון | אל אלקורס | 5,500 |
| ז'ירונה | ז'ירונה | קטלוניה | מונטיליבי | 13,500 |
| חטאפה | חטאפה | מדריד | קולוסיאום אלפונסו פרס | 17,393 |
| לבאנטה | ולנסיה | ולנסיה | סיוטאט דה ולנסיה | 26,354 |
| לגנס | לגנס | מדריד | בוטארקה | 10,954 |
| סביליה | סביליה | אנדלוסיה | רמון סאנצ'ס פיחואן | 42,714 |
| סלטה ויגו | ויגו | גליסיה | באלאידוס | 29,000 |
| ראיו ואיקאנו | מדריד | מדריד | ואיקאס | 14,708 |
| ריאל בטיס | סביליה | אנדלוסיה | בניטו ויימרין | 60,720 |
| ריאל ואיאדוליד | ואיאדוליד | קסטיליה ולאון | חוסה סורייה | 26,512 |
| ריאל מדריד | מדריד | מדריד | סנטיאגו ברנבאו | 81,044 |
| ריאל סוסיאדד | סן סבסטיאן | חבל הבסקים | אצטדיון אנואטה | 32,000 |
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ברצלונה (אלופה) | 38 | 26 | 9 | 3 | 90 | 34 | 56+ | 87 |
| 2 | אתלטיקו מדריד | 38 | 22 | 8 | 5 | 52 | 23 | 29+ | 76 |
| 3 | ריאל מדריד | 38 | 20 | 5 | 10 | 59 | 39 | 20+ | 68 |
| 4 | ולנסיה | 38 | 14 | 13 | 8 | 44 | 31 | 13+ | 61 |
| 5 | חטאפה | 38 | 16 | 7 | 12 | 59 | 43 | 16+ | 59 |
| 6 | סביליה | 38 | 12 | 16 | 7 | 40 | 32 | 8+ | 59 |
| 7 | אספניול | 38 | 12 | 14 | 9 | 38 | 41 | 3− | 53 |
| 8 | אתלטיק בילבאו | 38 | 12 | 11 | 12 | 36 | 45 | 9− | 53 |
| 9 | ריאל סוסיאדד | 38 | 11 | 11 | 13 | 41 | 43 | 2− | 50 |
| 10 | ריאל בטיס | 38 | 11 | 11 | 13 | 41 | 50 | 9− | 50 |
| 11 | דפורטיבו אלאבס | 38 | 12 | 8 | 15 | 40 | 50 | 10− | 50 |
| 12 | אייבר | 38 | 10 | 13 | 12 | 43 | 47 | 4− | 47 |
| 13 | לגנס | 38 | 10 | 12 | 13 | 33 | 39 | 6− | 45 |
| 14 | ויאריאל | 38 | 9 | 13 | 13 | 44 | 47 | 3− | 44 |
| 15 | לבאנטה | 38 | 9 | 10 | 16 | 48 | 57 | 9− | 44 |
| 16 | ריאל ואיאדוליד | 38 | 9 | 10 | 16 | 51 | 62 | 11− | 41 |
| 17 | סלטה ויגו | 38 | 9 | 10 | 16 | 35 | 47 | 12− | 41 |
| 18 | ז'ירונה | 38 | 8 | 11 | 16 | 29 | 48 | 19− | 37 |
| 19 | וסקה | 38 | 8 | 7 | 20 | 37 | 62 | 25− | 33 |
| 20 | ראיו ואיקאנו | 38 | 6 | 12 | 17 | 38 | 56 | 18− | 32 |
| מיקום | תוצאה |
| --- | --- |
מקום 1–4: שלב הבתים בליגת האלופות
מקום 5–6: שלב הבתים בליגה האירופית
מקום 7: סיבוב המוקדמות השני בליגה האירופית
מקום 18–20: ירידה לליגה השנייה
1 2  כרטיס אחד לשלב הבתים מיועד לזוכה בקופה דל ריי, אולם אם הגעתם לגמר של ברצלונה וולנסיה, הועבר הכרטיס למקום השישי והכרטיס לשלב המוקדמות השני עבר למקום השביעי.
סטטיסטיקות > מלכי השערים

| # | שחקן | קבוצה | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ארגנטינה ליונל מסי | ברצלונה | 36 |
| 2 | אורוגוואי לואיס סוארס | ברצלונה | 21 |
| 2 | צרפת כרים בנזמה | ריאל מדריד | 21 |
| 4 | ספרד יאגו אספס | סלטה ויגו | 20 |
| 5 | אורוגוואי כריסטיאן סטואני | ז'ירונה | 19 |
| 6 | צרפת ויסאם בן ידר | סביליה | 18 |
| 7 | ספרד בורחה איגלסיאס | אספניול | 17 |
| 8 | צרפת אנטואן גריזמן | אתלטיקו מדריד | 15 |
| 9 | ברזיל צ'ארלס | אייבר | 14 |
| 9 | ספרד חיימה מאטה | חטאפה | 14 |
| 9 | ספרד חורחה מולינה | חטאפה | 14 |
| 9 | ספרד ראול דה תומאס | ראיו ואיקאנו | 14 |
סטטיסטיקות > מלכי הבישולים

| # | שחקן | קבוצה | בישולים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ארגנטינה ליונל מסי | ברצלונה | 13 |
| 1 | ספרד פאבלו סראביה | סביליה | 13 |
| 3 | ספרד ג'וני רודריגס | דפורטיבו אלאבס | 10 |
| 3 | ספרד סנטי קאסורלה | ויאריאל | 10 |
| 5 | צרפת אנטואן גריזמן | אתלטיקו מדריד | 9 |
| 5 | ספרד חוסה קמפניה | לבאנטה | 9 |
| 5 | צרפת ויסאם בן ידר | סביליה | 9 |
| 8 | ספרד ז'ורדי אלבה | ברצלונה | 8 |
| 9 | ספרד סרג'י רוברטו | ברצלונה | 7 |
| 9 | צ'ילה ארתורו וידאל | ברצלונה | 7 |
| 9 | ספרד דני פארחו | ולנסיה | 7 |
| 9 | ספרד מוי גומס | וסקה | 7 |
| 9 | ספרד ברייס מנדס | סלטה ויגו | 7 |
סטטיסטיקות > פרס זאמורה

| # | שחקן | קבוצה | ספיגות | משחקים | ממוצע |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | סלובניה יאן אובלק | אתלטיקו מדריד | 27 | 37 | 0.73 |
| 2 | גרמניה מארק אנדרה טר שטגן | ברצלונה | 32 | 35 | 0.91 |
| 3 | ספרד דויד סוריה | חטאפה | 34 | 37 | 0.92 |
| 4 | ברזיל נטו | ולנסיה | 34 | 34 | 1.00 |
| 5 | ספרד יאגו הררין | אתלטיק בילבאו | 32 | 31 | 1.03 |
כדורגלנים מצטיינים

פרס הפיצ'יצ'י למלך השערים של העונה: ליונל מסי (ארגנטינה ארגנטינה), ברצלונה, שכבש 36 שערים. בנוסף לכך זכה מסי גם בנעל הזהב האירופית.
פרס ה"זאמורה" לשוער שספג הכי פחות שערים העונה: יאן אובלק (סלובניה סלובניה), אתלטיקו מדריד, שספג 23 שערים.
"פרס סארה" לכדורגלן ספרדי שכבש מספר מרבי של שערים במהלך העונה הוענק: יאגו אספס (ספרד ספרד), סלטה ויגו, שכבש 20 שערים. אספאס זכה בתואר בפעם השלישית ברציפות.
פרסי LFP הוענקו ל:
השחקן המצטיין: ליונל מסי (ארגנטינה ארגנטינה)
החלוץ המצטיין: ליונל מסי (ארגנטינה ארגנטינה)
השוער המצטיין: יאן אובלק (סלובניה סלובניה)
המאמן המצטיין: חוסה בורדאלאס (ספרד ספרד)
כדורגלנים מצטיינים > שחקן החודש

| חודש | שחקן | מועדון |
| --- | --- | --- |
| ספטמבר | ארגנטינה ליונל מסי | ברצלונה |
| אוקטובר | אורוגוואי לואיס סוארס | ברצלונה |
| נובמבר | צ'כיה תומאש ואצליק | סביליה |
| דצמבר | צרפת אנטואן גריזמן | אתלטיקו מדריד |
| ינואר | ספרד איניאקי ויליאמס | אתלטיק בילבאו |
| פברואר | ספרד חיימה מאטה | חטאפה |
| מרץ | ארגנטינה ליונל מסי | ברצלונה |
| אפריל | ספרד יאגו אספס | סלטה ויגו |
סיהאם דאוד

אין תמונה חופשית
סיהאם דאוד (בערבית:  سهام داود; נולדה ב-1953) היא משוררת, עיתונאית ומתרגמת ערבית-ישראלית. היא משמשת כעורכת של כתב העת הספרותי משארף אותו ייסדה עם אמיל חביבי בשנת 1995, ומנהלת את עזבונו הספרותי-פוליטי של חביבי, ממאי 1996 ועל פי צוואתו.
ביוגרפיה

נולדה ברמלה, לאביה שהיה נוצרי ממוצא מצרי ולאמה המקומית.
אחרי לימודי התיכון שימשה ככתבת ועורכת בעיתונות הערבית. בין השנים 1973-1989 רכזת המערכת בעיתון "אל-אתיחאד" בעריכת אמיל חביבי, חתן "אות ירושלים" הפלסטיני היוקרתי, וחתן פרס ישראל, והיה לה תפקיד חשוב בהפיכתו של העיתון הדו-שבועי לעיתון יומי. דאוד הייתה פעילה במפלגה הקומוניסטית הישראלית.
בשנת 1982 יצא לאור ספר שיריה הראשון בשפה הערבית בלבנון על ידי הוצאת הספרים של "אש"ף" בביירות, שקובץ ונערך על דעתם.
בשנת 1985 השתתפה בהקמת "ועד היוצרים הישראלים והפלסטינים נגד הכיבוש ובעד שלום וחופש היצירה" שאיגד את מיטב היוצרים הישראלים והפלסטינים (משני צידי הקו הירוק), ביניהם: דליה רביקוביץ, נתן זך, נסים קלדרון, יורם קניוק, עמוס קינן, אורי ברנשטיין, חוה אלברשטיין, ועוד רבים. פעילות הוועד נמשכה באינטנסיביות עד ליום מותו של אמיל חביבי ב-1 במאי 1996 ששימש יו"ר שותף.
ב-1989 חברה לאמיל חביבי בהקמת "ערבסק - הוצאה לאור" הוצאה זו הוציאה גם את כתב העת "משארף" לתרבות פלסטינית. דאוד הייתה עורכת שותפה. כתב-עת זכה לתפוצה גדולה בעולם הערבי והמערבי.
בין השנים 1992-1995 עסקה במחקר אקדמאי עבור משרד הבריאות האמריקאי (NIH).
בין 1 ל-3 במאי 1996 - הזמינה ואירחה את ידידה מחמוד דרויש בביקורו הסודי הראשון במולדתו אחרי גלות של 26 שנים, כדי להשתתף בסרטה של דליה קרפל על חייו של אמיל חביבי ("נשארתי בחיפה"), שהלך לעולמו מספר שעות לפני הגעתו של דרויש לישראל, שלא הספיק לפוגשו, אלא הספידו.
ב-1997 הוענק לה על ידי אוניברסיטת בן-גוריון פרס ברלסון על פועלה התרבותי להבנה בין שני העמים הישראלי והפלסטיני.
בשנים 1998-2001 חזרה לעבוד במערכת עיתון "אל-אתיחאד".
בשנים 2000-2006 יוזמת, עורכת ומנהלת שותפה עם אירית סלע של כתת-השירה העברית-ערבית בכתב העת "הליקון". בין בוגריה, מיטב המשוררים הצעירים כותבי העברית והערבית, כיום.
ב-2001 יזמה, ערכה והפיקה את מסלול "אמיל חביבי - בדרכו" - בשיתוף עם "בית הגפן". על הרעיון זכתה באות הוקרה מ"רוטרי" העולמי וראש העיר חיפה דאז עמרם מצנע. בעקבות המסלול הזה, נוצרו מסלולי "חג החגים" הספרותיים. המסלול הוא מעין מראה מקום לאתרים חשובים בחייו וביצירתו של אמיל חביבי ובני עמו בוואדי ניסנאס וסביבתו.
בשנים 2001-2009 ערכה את "יום הקולנוע הפלסטיני" במסגרת פסטיבל הסרטים הבינלאומי בסינמטק חיפה.
בשנת 2007, ערכה והוציאה לאור את "כל כתבי אמיל חביבי בערבית", במהדורה מעודכנת, מקומית באמצעות "ערבסק, הוצאה לאור", חיפה. ומהדורה לכלל העולם הערבי "דאר אלשורוק", בירדן ו"ערבסק, הוצאה לאור", חיפה.
בשנת 2007 ארגנה דאוד את הבאת המשורר מחמוד דרוויש להקראת שיריו בחיפה,
וב-2008 יזמה, ערכה והפיקה את הקונצרט הארצי היחידי לזכרו של מחמוד דרויש במקום בו הופיע שנה קודם לכן, ב"אודיטוריום חיפה".
מחודש מרץ 2010 נבחרה להיות חברת ועד "היום הלאומי לתרבות פלסטינית", ויו"ר "ועד 13 במרץ לתרבות הלאומית הפלסטינית", נציגת התרבות הפלסטינית בישראל, מינוי של משרד התרבות הפלסטיני. ערכה והפיקה את אירועי שבוע התרבות הלאומית הפלסטינית בחיפה באותה שנה.
פרסומיה

במשך שנים התפרסמו תרגומים של שיריה לעברית בכתבי העת: "עכשיו", "סימן קריאה", "פרוזה", "עתון 77", "מפגש-ליקאא", ובמדורי הספרות והאמנות של "הארץ", "מעריב", "ידיעות אחרונות", ועוד.
שיריה תורגמו לעברית, אנגלית, צרפתית, בולגרית, ספרדית, רוסית, וגרמנית.
תרגמה לערבית משיריהם של יהודה עמיחי, דליה רביקוביץ, נתן זך, יאיר הורוביץ, מאיר ויזלטיר. ומערבית לעברית משירתו של מחמוד דרויש.
במשך שנים השתתפה בפסטיבלים לספרות, לשירה, ולעיתונות ברחבי העולם: קובה, ברית המועצות (דאז), בולגריה, פראג/צ'כוסלובקיה, ברלין/גרמניה, פריס/צרפת, ירידי הספר בקהיר/מצרים, פסטיבל קרטגו/תוניס, אנגליה, לוקסמבורג, ירדן...
מספריה שראו אור בעברית

חיילים של מים, הוצאת מעריב, 1988
אני אוהבת בדיו לבנה : שירים / סיהאם דאוד ; מערבית - ששון סומך ; איורים - אורי ליפשיץ. תל אביב : ספרית הפועלים, (תשמ"א 1981).
הערות שוליים

↑  ⁨סימן קריאה⁩ | עמוד 264 | 1 ינואר 1980 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  תשדיר בחירות של הרשימה הקומוניסטית החדשה (רק"ח), באתר ארכיון הסרטים הישראלי - סינמטק ירושלים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300862405171  VIAF: 2638155466468502160006   WorldCat (עם VIAF): 2638155466468502160006
עלי פ. מוסטפא

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 בספטמבר 1981 (בן 43) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  עלי פייסל מוסטפא בן עבדולאטיף
 מדינה:  איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות
 עיסוק:  יוצר, במאי ומפיק קולנוע
 מקום לימודים:  בית הספר לקולנוע בלונדון 
 יצירות בולטות:  The Worthy
 בת זוג:  מאהא גורטון
 מספר צאצאים:  3
 https://www.alimostafa.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
עלי פייסל מוסטפא בן עבדולאטיף (נולד ב-25 בספטמבר 1981; מוכר בשמו האמנותי - Ali F. Mostafa) הוא יוצר, במאי ומפיק בריטי-אמירותי אשר הוכר כבמאי הסרט העלילתי הראשון של איחוד האמירויות בשם "עיר החיים" (אנ') (2009). הוא בוגר בית הספר לקולנוע בלונדון (אנ').
לדברי מוסטפא, ההשראה להפקת הסרט "עיר החיים" הגיעה מכיוון ש"נמאס לי מאנשים שמשווים את דובאי לדיסנילנד. רובם מעיפים מבט אחד על הבניינים הנוצצים ומניחים שמדובר במקום מלאכותי. בסרט שלי אין שום דבר מזה. יש בו אנשים אמיתיים עם בעיות אמיתיות. כמו כל עיר אחרת בעולם, הסרט שלי מראה גם את החיוביות וגם את השליליות." מוסטפא התמודד עם מחלוקת ראשונית כאשר כמה בתי קולנוע סירבו להציג את סרטו שלטענתם הוא מציג את דובאי באור שלילי. עם זאת, הוא ביטל את הטענות האלה ואמר כי בסרטו הוא קיווה לשנות את התפיסה העולמית אודות עיר הולדתו ולהעמיד אותה בשורה אחת עם ערים כמו לונדון וניו יורק שגם הן מתמודדות עם "בעיות אמיתיות".  על פי נתונים שהופקו על ידי Italia Film International, הסרט דורג במקום השני בקופות המקומיות והרוויח יותר מ-500,000 דירהם בהקרנה במהלך סוף השבוע הראשון שלו; יוצרי הסרט הציגו את הסרט בפסטיבל קאן ב-2010.
מוסטפא סומן כ"יוצר הסרט האמירתי הטוב ביותר" בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של דובאי (DIFF) (אנ'), הוא זכה בפרס 'יוצר הסרט הצעיר של השנה' בטקס פרסי הסטודיו הדיגיטלי 2010, ומגזין Variety ציין שעלי פייסל מוסטפא הוכיח שהוא יוצר ומפיק סרטים ברמה בינלאומית, הראשון של המפרץ.
בשנת 2011, תוך כדי הרחבת פעילותו התבקש מוסטפא לפתח את הסדרה הקצרה הראשונה אי פעם בשם - Classified - ששודרה באינטרנט.
הסרט השני של מוסטפא שנקרא מא' עד ב', פתח את פסטיבל הסרטים של אבו דאבי באוקטובר 2014, לראשונה השתתף בפסטיבל סרט אמירתי, המאתגר תפיסות סטריאוטיפיות על תרבות המזרח התיכון, באמצעות סיפורם של שלושה חברים טובים שיוצאים לטיול מאבו דאבי לביירות.
הסרט האחרון של מוסטפא The Worthy (אנ'), נוצר תוך שיתוף פעולה עם המפיקים פיטר ספרן וסטיבן שניידר, מהוליווד. הוא הוקרן בהקרנת בכורה בפסטיבל הסרטים בלונדון באוקטובר 2016, והשתתף גם בבכורה חגיגית בפסטיבל הסרטים בדובאי בדצמבר 2016. הסרט הוא מותחן המתרחש בעתיד הדיסטופי שבו אין מים. הוא יצר להקרנות לציבור הרחב ב-23 בפברואר 2017.
חיים אישיים

אביו של מוסטפא הוא אמירתי ואילו אמו בריטית; הוא נולד בלונדון, אנגליה. גדל באיחוד האמירויות, הוא התעניין בצילום מילדותו והתנסה ביצירת סרטים קצרים משלו ופרסומות טלוויזיה מדומות. עם סיום לימודיו, מוסטפא הקים חברה חדשה שהתבססה על חברה קיימת המתמקדת בתפאורה ועיצוב פנים. לאחר מכן בשנת 2003 הוא מימש את חלומו להפקת סרטים כאשר נרשם לבית הספר לקולנוע בלונדון ולקבל תואר שני והכשרה מעשית בטכניקות קולנוע. לאחר מכן הוא הקים את חברת ההפקות שלו AFM Films, ויצר סרטים קצרים ופרסומות טלוויזיה בתחומי הפקה שונים במשך 10 שנים, ההתמקדות שלו בחברה, נותרה בבימוי.
מוסטפא ביים גם מספר סרטים קצרים; בשנת 2005, סרטו "מתחת לשמש" הוקרן ב-DIFF וזכה בתחרות הסרטים של האמירויות ב-2006. הסרט הוקרן גם בפסטיבלי הסרטים הבינלאומיים של רומא, רוד איילנד וסן פרנסיסקו.
למוסטפא שלושה ילדים מאשתו הראשונה מאהא גורטון, ממנה התגרש בשנת 2020.
הערות שוליים

1 2 3  "City of Life" Captures the Spirit of Dubai". Celebuzz. 2009.
↑  Silvia Radan (25 בספטמבר 2010). "We are moving in the right direction". Khaleej Times. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Shance McGinley (30 באפריל 2010). "City of Life' makes AED500,000 in opening weekend". Arabian Business. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Local Filmmaker Offers Inspiration For Kids". Dubai City Guide. 23 ביולי 2007. אורכב מ-המקור ב-22 ביולי 2011. נבדק ב-21 באוקטובר 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: xx0165919  VIAF: 313512545   WorldCat (עם VIAF): 313512545 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "עלי פ. מוסטפא".
על-גלגול

זחלי רפואניתיים מהמין Stenoria analis על דבורה המתפתחים בעל-גלגול לכמה צורות זחל.
על-גלגול (באנגלית: Hypermetamorphosis) הוא צורה מסוימת של גלגול חרקים. סוג גלגול זה מאופיין בכמה צורות של דרגת הזחל. למשל למשפחת הרפואניתיים צורת על-גלגול בעלת כמה צורות זחל ייחודיות שצורתו הראשונה נקרא תלת-ציפורן.
צורת התפתחות זו נהוגה לרוב בחרקים טפיליים, כאשר צורת הזחל הראשונה נועדה להקל על הזחל למצוא את הפונדקאי.
קבוצות בהם קיים על-גלגול

חיפושיות כמו רפואניתיים ו-Ripiphoridae
זבובאים כמו Nemestrinidae‏, Bombyliidae ו-Acroceridae
משפחת הטרפרגליים
צרעות טפיליות מהמשפחה Eucharitidae
בני סדרת המניפאים.
גם אצל הבריומאים ישנו דמיון במבנה הזחל לעל-גלגול אך המבנה שונה.
ראו גם

בעלי גלגול מלא
בעלי גלגול חסר
ערך זה הוא קצרמרבנושא פרוקי-רגליים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
על-משפחה (טקסונומיה)

על משפחה (באנגלית: superfamily) הוא מונח בביולוגיה המתאר קבוצה הטקסונומיות הנמצאת בהיררכיה של מיון עולם הטבע מעל רמת המשפחה.
סיומות לטיניות

שמות מדעיים של טקסונים בעל-משפחה ב מסתיימים בסיומת  acea- לצמחים ואצות, oidea- לפטריות ו-oidea- בבעלי חיים.
דוגמאות

דמויי ראשתן (Physeteroidea)
דולפינים (Delphinoidea)
מוסטלואידה (Musteloidea)
הרפסטואידה (Herpestoidea)
תוכיים (Psittacoidea)
צפרדעים (Ranoidea)
אילניתאים (Hyloidea)
חסרי לשון (Pipoidea)
עיילבו

מצפה
רמון
מצפה
רמון
ציון קברו של רבי מתיא בן חרש בעילבון, 2011
המעיין בעילבון, 2011
עיילבו היה יישוב יהודי בגליל בתקופת המשנה והתלמוד. לאחר חורבן בית שני ומעבר הכהנים לגליל, התיישבה במקום משמרת כהנים בשם "משמרת הקוץ". בתחומי עיילבו מזהים את קברו של התנא מתיא בן חרש, אותו פקדו עולי רגל לאורך הדורות. בתקופה העות'מאנית, כנראה במאה ה-19, הוקם במקום כפר ערבי נוצרי בשם עילבון.
זיהוי המקום

שמואל קליין שיער את מקור שמו של הכפר בצבעם הלבן של מי המעיין הסמוך. הניב הגלילי המבליע אותיות גרם לעין לבן (עין לבון) להפוך לעילבו[ן]. יוסף ברסלבי בביקורו בכפר בתרצ"ג שמע מתושביו הסבר דומה על שם המקום. לדבריו, לאחר סינונם היו מי המעיין "לבנים-עכרכרים", אך למרות זאת טעמם היה טוב למדי.
מושב למשמרת הקוץ

לאחר חורבן בית שני ומעבר הכהנים לגליל, התיישבה במקום משמרת כהנים בשם "משמרת הקוֹץ" המוזכרת בספר דברי הימים. 
הפייטן אלעזר הקליר, שישב בארץ ישראל במאה ה-7, מתאר בקינתו "איכה ישבה חבצלת השרון" את גורלה של משמרת הקוץ בזמן החורבן ומכנה אותם על שם המקום אליו גלו: "...והוקצו והולעבו כהני עיילבו". בתקופה זו היו בבקעת בית נטופה יישובים יהודים רבים, שבהם התגוררו משפחות כהונה נוספות. על שמה של משמרת הקוץ קרוי הר קוץ בגליל התחתון.
קבר התנא מתיא בן חרש

בתחומי עיילבו מזהים את קברו של התנא מתיא בן חרש, אותו פקדו עולי רגל לאורך הדורות. יוסף ברסלבי כותב שהקבר נזכר, כנראה, רק מהמאה ה-16 ואילך, עובדה המלמדת על יישוב יהודי מאוחר במקום זה, שבלעדיו לא הייתה נולדת מסורת על קברו של התנא. לפי ספר "יחוס הצדיקים" מהמאה ה-16 היה נתון קברו של מתיא בן חרש ב"כוך של אבן", אולם ברסלבי בביקורו במקום העיד שהקבר הקדוש הסתתר בצל עצי אלה לא עתיקים וסומן על ידי חמישה נדבכים של אבנים גדולות ומסותתות. לדבריו, בזמנו היו עדיין רוכלים יהודים נוהגים לבקר במקום ולהדליק נרות שמן על הקבר.
ארכאולוגיה

בתקופה העות'מאנית, כנראה במאה ה-19, הוקם במקום כפר ערבי נוצרי בשם עילבון. ויקטור גרן שביקר במקום ציין כי הכפר יושב על גבי יישוב קדום וכי יש בו שרידים דלים של בניין עמודים, אולי בית כנסת. בתחומי היישוב נמצאו מערות קבורה ושרידים נוספים המעידים על יישוב המקום בתקופת המשנה והתלמוד.
הערות שוליים

↑  מדריך ישראל החדש, כרך 14, עמ' 184-183.
↑  י. ברסלבסקי, סקירה על "ידיעות החברה העברית לחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה", חוברת ג (תרצ"ד), דבר, 18 במאי 1934
1 2  יוסף ברסלבי, לחקר ארצנו : עבר ושרידים, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1954, עמ' 246.
↑  ספר דברי הימים א', פרק כ"ד, פסוק י'.
↑  החוקר בן-ציון לוריא משער שבתקופת בית שני היה מקום מושבה של משמרת הקוץ באזור בקעת בית יריחו, מקומן של מרבית משמרות הכהונה (בן ציון לוריא, מגילת הנחושת ממדבר יהודה, 1963, עמ' 96).
↑  צבי אילן, קברי צדיקים בארץ ישראל, כנה, 1997, עמ' 312.
↑  רבי מתיא בן חרש, אתר mytzadik
↑  יחוס הצדיקים, צילום מהדורת מנטובה שכ"א (1561), באתר היברובוקס
↑  נורית פייג, ‏עילבון דוח סופי, באתר "חדשות ארכיאולוגיות", 6 במרץ 2011
סידר פוינט

| --- | --- |


 מיקום:  סאנדוסקי, אוהיו, ארצות הברית
 תאריך פתיחה:  1870
 שטח הפארק:  1.47 ק"מ רבוע
 מתקנים:  90 סה"כ הכוללים: 16 רכבות הרים  15 מתקני אקסטרים  9 מתקנים לכל המשפחה  10 מתקני ילדים  2 רכבות מים  17 מתקני מים (בפארק המים שצמוד לפארק)
 מפעיל:  Cedar Fair Entertainment Company
 קואורדינטות:  41°28′48″N 82°40′55″W﻿ / ﻿41.480033°N 82.681818°W﻿ / 41.480033; -82.681818
 האתר הרשמי
  (למפת אוהיו מוגדלת) קולומבוס קליבלנד סינסינטי טולידו דייטון ינגסטאון פארמה אקרון פ נ ס י ל ב נ י ה  וירג'יניה המערבית  קנטקי א י נ ד י א נ ה  מישיגן קנדה ימת איריסידר פוינט(למפת אוהיו רגילה) קולומבוס קליבלנד סינסינטי טולידו דייטון ינגסטאון פארמה אקרון פ נ ס י ל ב נ י ה  וירג'יניה המערבית  קנטקי א י נ ד י א נ ה  מישיגן קנדה ימת איריסידר פוינט
 
סידר פוינט (באנגלית: Cedar Point) הוא פארק שעשועים אשר שוכן על חצי אי צר בימת אירי בתחום היישוב סנדאסקי, אוהיו שבארצות הברית. הפארק נפתח לציבור ב-1870 ונחשב כיום לפארק השעשועים השני בוותק שלו בארצות הברית.
בשנת 2008 ביקרו בפארק כ-3 מיליון מבקרים, והפארק נמצא במקום ה-16 במספר המבקרים בו מבין פארקי השעשועים בארצות הברית.
היסטוריה

במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, אזור חצי האי בו נמצא כיום הפארק, הכיל ארבע סוללות ארטילריה אשר אבטחו את מחנה שבויי המלחמה אשר היה שכן בסמיכות. לאחר שהמלחמה הסתיימה, סידר פוינט הפך שוב למוקד נופש. הפארק נחנך במתכונתו הראשונית בשנת 1870 כאשר המהגר הגרמני לואיס זיסל הקים במקום את האטרקציות הראשוניות של הפארק והסיע את המבקרים אל הפארק באמצעות הסירה שלו.
בשנת 1892 הוקמה בפארק רכבת ההרים הראשונה. לקראת תחילת המאה ה-20, איש העסקים ג'ורג' ארתור בוקלינג, הרחיב במשך מספר עשורים את הפארק באמצעות שתילת גינות פרחים, הוספת אטרקציות, בנייה לגונות, ופתיחת מספר בתי מלון, בהם מלון ברייקרס אשר נפתח ב-12 ביוני 1905, ועדיין פועל כיום. בין השנים 1902 עד 1912 נחנכו בפארק ארבע רכבות הרים נוספות ורכבות ההרים הפכו בעקבות כך לאטרקציה העיקרית של הפארק.
תקופת השפל הגדול השפיעה באופן ניכר על המצב של הפארק כאשר הפארק היה בדעיכה עד שנות החמישים כאשר אנשי העסקים ג'ורג' רוז ואמיל לגרוס רכשו את הפארק. בתחילה השנים תכננו להרוס את הפארק הקיים והקים במקום דירות מגורים. בשל כך השניים הקימו מרינה וסללו כביש אשר חיבר בין הפארק ליישוב הסמוך סנדאסקי. לאחר שתושבי סנדאסקי גילו אודות תוכניתם של רוז ולגרוס הם פנו למושל אוהיו על מנת שיתערב וימנע מהיזמים מלהרוס את הפארק. בשל ההתנגדות הרבה להריסת הפארק ובשל הפופולריות הרבה לה זכה באותה העת פארק השעשועים דיסנילנד שבקליפורניה, רוז ולגרוס החליטו כי הם יהפכו במקום זאת את סידר פוינט לדיסנילנד של אזור המערב התיכון.
הפארק המשיך להתרחב באופן מואץ ב-50 השנים הבאות. במהלך השנים סידר פוינט הפך מפארק שעשועים פשוט לאתר נופש רחב היקף המכיל מספר רב של בתי מלון ואזורי קמפינג. רבים מרכבות ההרים שנחנכו לאורך השנים בפארק קבעו שיאים חדשים בגובהם או במהירותם כאשר נחנכו לראשונה. בשנים האחרונות נפתח בתחום הפארק גם פארק מים גדול.
מתקנים > רכבות הרים

להלן רשימה של חלק מרכבות ההרים (14) הפועלות כיום בפארק וביניהן:
Top Thrill Dragster - הרכבת השנייה בגובהה בעולם והשלישית במהירותה (גובה 128 מטר, מהירות 193 קמ"ש), ובפתיחתה הייתה הגבוהה והמהירה ביותר בעולם (שנתיים אחרי פתיחתה לקחה את שיאה הקינגדה קה שבניו ג'רזי).
Magnum XL-200 - רכבת ההרים הראשונה שעברה את גובה ה-200 רגל (63 מטר).
Millennium Force - בין הרכבות המהירות בעולם ובין הראשונות שעברו את גובה ה-300 רגל (95 מטר). זאת נחשבת לאחת הטובות בעולם וזכתה בתואר "הרכבת הטובה ביותר בעולם" מספר שנים רצופות.
Maverick - רכבת זו אמנם נמוכה, אך מגיעה למהירות 113 קמ"ש, כוללת ירידה בזווית 95 מעלות וכן שיגור מטורף ולכן רבים מחשיבים אותה לטובה ביותר.
בשנת 2016 נפתחה בפארק רכבת הרים חדשה בשם "Valravn" מסוג "Dive Coaster", בה הרכבת צוללת אל האדמה בירידה אנכית (90 מעלות), זו הגדולה מסוגה.
באוגוסט 2017 הודיעה רשת הפארק שבשנת 2018 הולכת להיפתח רכבת הרים מסוג RMC hybrid (שגם נכללת בקטגוריית hyper-מעל 200 רגל), כלומר, רכבת של שילוב בין בנייה עם עץ ועם מתכת. הרכבת הולכת להיות הגבוהה, המהירה, ועם הכי הרבה היפוכים מסוגה. עם בואו של סרטון ההדמיה רבים מאשרים שהרכבת הולכת להיות הטובה בפארק, והטובה ביותר מסוגה.
| שם המתקן | גובה | אורך | מהירות מקסימלית | שנת פתיחה | רמת ריגוש | תואר |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Blue Streak | 24 מטר | 780 מטר | 64 קמ"ש | 1964 | 4 | רכבת ההרים הכי וותיקה שעדיין פועלת בפארק. |
| Cedar Creek Mine Ride | 15 מטר | 774 מטר | 68 קמ"ש | 1969 | 4 |  |
| Corkscrew | 26 מטר | 625 מטר | 77 קמ"ש | 1976 | 5 | הרכבת הראשונה שכללה 3 היפוכים |
| GateKeeper | 52 מטר | 1269 מטר | 108 קמ"ש | 2013 | 5 | הלופ (היפוך) הכי גבוה בעולם. |
| Gemini | 36 מטר | 1199 מטר | 97 קמ"ש | 1978 | 5 |  |
| Iron Dragon | 23 מטר | 853 מטר | 64 קמ"ש | 1987 | 4 |  |
| Magnum XL-200 | 63 מטר | 1556 מטר | 116 קמ"ש | 1989 | 5 | הרכבת הראשונה שנבנתה מעל גובה ב-200 רגל  (הייפר-קוסטר) |
| Maverick | 33 מטר | 1265 מטר | 113 קמ"ש | 2007 | 5 | רכבת ההרים הכי תלולה בפארק. |
| Millennium Force | 95 מטר | 2010 מטר | 150 קמ"ש | 2000 | 5 | אחת הרכבות המוערכות ביותר בעולם,  במשך שנים רצופות זכתה בתואר "הרכבת הטובה ביותר"  |
| Raptor | 42 מטר | 1155 מטר | 92 קמ"ש | 1994 | 5 |  |
| Rougarou | 44 מטר | 1189 מטר | 97 קמ"ש | 1996 | 5 | בעבר הנוסעים עמדו במהלך הנסיעה והרכבת נקראה "מאנטיס" בשנת 2015 הרכבות הוחלפו לרכבות "חסרות רצפה", המסילה נצבעה ושונה השם. |
| Top Thrill Dragster | 128 מטר | 853 מטר | 193 קמ"ש | 2003 | 5 | לשעבר הרכבת הגבוהה והמהירה בעולם. |
| Wicked Twister | 66 מטר | 820 מטר | 116 קמ"ש | 2002 | 5 | הרכבת הגדולה מסוגה |
| Woodstock's Express | 13 מטר | 335 מטר | 46 קמ"ש | 1999 | 4 |  |