stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תומאס ודג'ווד
ביוגרפיה

ודג'ווד נולד ב-1771 באטרוריה, סטפורדשייר. בן למשפחה עם היסטוריה מפוארת בייצור כלי חרס, וכבר בילדותו ספג את אהבת האמנות. אביו היה הקדר ג'וזאיה ודג'ווד. את מרבית חייו הקצרים בילה בקשר עם ציירים, פסלים ומשוררים, להם היה פטרון, אחרי שירש את הונו של אביו ב-1775.
כאדם צעיר, ודג'ווד עסק בנושא חינוך ילדים, ובילה זמן רב בלימודים על תינוקות. מתצפיותיו הוא הגיע למסקנה כי מרבית המידע שהמוח הצעיר אוסף מגיע מהעיניים, ולפיכך קשור לאור ולתמונה. ניסיונותיו ליצור תמונה "קבועה" על ידי אור נבעו ככל הנראה מרצון לנסות לשפר את שיטות ההוראה, אך הובילו בסופו של דבר להמצאת הצילום עצמו.
ודג'ווד לא התחתן ולא היו לו ילדים. הביוגרף שלו העיר כי "לא נמצאו מכתבים או עדויות מהמשפחה לכך שהוא היה בקשר רומנטי כלשהו עם אישה."
מחקרו בצילום

לזכותו של ודג'ווד נזקפת תרומה משמעותית לטכנולוגיה, על היותו הראשון שפיתח שיטה להעתקת תמונה למדיה קבועה באמצעים כימיים.
בניסוייו הרבים עם חום ואור, וייתכן גם בעזרת עצות על כסף חנקתי מן המורה שלו אלכסנדר צ'ישולם, וג'ווד יצר תחילה סירי חרס מצופים בכסף חנקתי וכן נייר ועור לבן כמדיה להדפסה. להצלחה הגדולה ביותר זכה עם העור הלבן. אף על פי שבמקור ניסה ליצור תמונות בעזרת "קמרה אובסקורה", ניסיונותיו לא צלחו. ההישגים הגדולים ביותר שלו היו ההדפסה של פרופיל של אובייקט באמצעות מגע ישיר עם נייר, ובעזרת שיטה דומה העתיק ציורים שקופים על זכוכיות, בעזרת מגע ישיר וחשיפה לאור השמש.
לא ידוע בדיוק באיזו תקופה ביצע את ניסוייו, אך ידוע שייעץ לג'יימס ואט על תהליך הצילום בערך בשנת 1790. ואט כתב לוודג'ווד:
בערך ב-1790 המציא ודג'ווד שיטה שמבוצעת בעזרת כתמים כימיים שיוצרים צללית של האובייקט, בעזרת כיסוי הנייר בכסף חנקתי, וחשיפת הנייר, עם האובייקט כלפי מעלה, אל אור טבעי, ואחר כך לשמר בחדר חושך. ביסוס תהליך זה, שניתן לחזור עליו, היווה את תחילת הצילום כפי שהוא מוכר כיום. בכך הפך ודג'ווד לאחד הנסיינים הראשונים בצילום, ולראשון שראוי לתואר "צלם".
ודג'ווד פגש בכימאי צעיר בשם האמפרי דייווי במרפאה פנאוטמית בבריסטול, בזמן שוודג'ווד שהה שם בגין מחלת השחפת. דייווי כתב עבור ודג'ווד עבודה שמסכמת את מחקריו. העבודה פורסמה בעיתון של המכון המלכותי של בריטניה הגדולה, ונקראה "דין וחשבון על שיטת ההעתקת ציורים לזכוכית, באמצעות אור על כסף חנקתי. הומצא על ידי ת. ודג'ווד הנכבד." המאמר תיאר את פרטי התהליך וההישגים של ודג'ווד, אך העיתון לא היה באותה עת נפוץ כפי שהוא כיום. באותו זמן המגזין היה נייר קטן אשר היה מודפס מעת לעת, וסיפר בעיקר על מחקרים חדשים בתחום התינוקות, ומתוך הקהל המצומצם שקרא את העיתון, מעטים אף יותר היו אנשים בעלי השפעה.
עם זאת, עבודתו של ודג'ווד הגיעה לאוזניהם של כימאים אחרים. דייוויד ברוסטר, שהיה מאוחר יותר חבר קרוב של ויליאם הנרי פוקס טלבוט, חקר גם הוא את הנושא. המחקרים החלו להניב תוצאות יותר ויותר מפותחות, כשכולם מבוססים על הידע הראשוני שהציע ודג'ווד.
תיאטרון לנקום

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  חברת תיאטרון, אולם תיאטרון, סימן נוף 
 על שם:  קומסומול 
 מיקום:  טברסקוי ראיון 
 מדינה:  רוסיה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1927
 תאריך פתיחה רשמי:  1909 
 אדריכל:  Illarion Ivanov-Schitz 
 קואורדינטות:  55°46′04″N 37°36′25″E﻿ / ﻿55.767724°N 37.606974°E﻿ / 55.767724; 37.606974
 lenkom.ru
 he
 
תיאטרון לנקום (ברוסית: Ленко́м) הוא שמו הרשמי של המוסד, שהיה ידוע כ"תיאטרון מדינת מוסקבה", הקרוי על שם הקומסומול של לנין.
התיאטרון תוכנן בידי אילאריון איבנוב-שניץ, הוא נבנה ב-1907 כמשכן למועדון הסוחר, והיה משכן להופעות תיאטרון ומוזיקה רבות. אחרי 1918, הבניין סופח לוועדת המפלגה המקומית, לבסוף נעשה בית ל"תיאטרון הנוער העובד" ב-1927. מכאן, ביסס התיאטרון העתידי את שמו הטוב כתיאטרון לאנשים צעירים, בידי אנשים צעירים. במהלך 80 שנות קיומו, לנקום היה חלוץ בהצגת תיאטרון חדש, רענן וניסויי בברית המועצות וכעת ברוסיה. בשנת 1973 למנהל האמנותי של התיאטרון מונה מארק זכארוב, שמילא תפקיד זה עד למותו הפתאומי בספטמבר 2019.
בלנקום פעלו רבים מהאמנים הפופולריים ביותר ברוסיה, הידועים בשל עבודתם בתיאטרון ובקולנוע, כגון אנדריי טרקובסקי, יבגני לאונוב, אלכסנדר אבדולוב, אולג ינקובסקי, אינה צ'וריקובה, לאוניד ברונבוי וניקולאי קרצנצוב.
שנים עבריות א' - צ"ט

שנים עבריות א' (1) - צ"ט (99) 
התחילו, על פי המסורת המקובלת של מניין השנים בלוח העברי המבוססת על סדר עולם רבה, בשנת 3761 לפנה"ס והסתיימו בשנת 3662 לפנה"ס לפי הלוח היוליאני.
אירועים שקרו בשנים אלו על פי המסורת היהודית

על פי המסורת היהודית, הלוח העברי מתחיל להימנות מבריאת העולם. לכן, העולם נברא בסוף אדר שנת א' (לדעת רבי יהושע) או בסוף אלול שנת א' (לדעת רבי אליעזר שהיא הרווחת).
אירועים שקרו בשנים אלו על פי המסורת היהודית > לדעת רבי אליעזר > שנה א'

כ"ה באלול: בריאת העולם - היום הראשון.
כ"ו באלול: בריאת הרקיע - היום השני.
כ"ז באלול: בריאת הצומח - היום השלישי.
כ"ח באלול: בריאת השמש, הירח והכוכבים - היום הרביעי.
כ"ט באלול: בריאת הדגים והעופות - היום החמישי.
אירועים שקרו בשנים אלו על פי המסורת היהודית > לדעת רבי אליעזר > שנה ב'

א' בתשרי: היום השישי - בריאת בעלי החיים היבשתיים, בריאת אדם וחוה, חטא עץ הדעת והולדת קין ותאומתו.
ב' בתשרי: השבת הראשונה, הנקראת גם שבת בראשית.
ג' בתשרי: במוצאי השבת הראשונה, נבראה האש.
נולדו

א' בתשרי שנת ב' - אדם וחווה.
ט"ו בתשרי שנת ב - הבל ותאומותיו.
נפטרו

ט"ו בניסן שנת מ"א. - הבל נרצח בידי קין.
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת ראש השנה, דף י', עמוד ב' - דף י"א, עמוד א'
↑  ויקרא רבה, פרשה כ"ט, פסקה א'
↑  פרקי דרבי אליעזר פרק ח'
↑  לדעת חלק מהמדרשים גם הבל נולד באותו יום
↑  בראשית רבה, פרשה כ"ב, פסקה ד'.
↑  פרקי דרבי אליעזר פרק כ"א.
↑  מדרש תנחומא, פרשת בראשית, אות ט'.
תל זן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 היסטוריה
 תקופות:  תקופת הברונזה, תקופת הברזל 
 מיקום
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  32°36′27″N 35°33′34″E﻿ / ﻿32.6075°N 35.559444444444°E﻿ / 32.6075; 35.559444444444
  (למפת עמק בית שאן מוגדלת) תל זן(למפת עמק בית שאן רגילה) תל זן(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תל זן(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תל זן
 
תֵּל זָן הוא תל הממוקם בעמק בית שאן הצפונית, כ-2 קילומטר מצפון לקיבוץ נווה אור. מקור השם העברי של התל הוא בשמו הערבי "זַנְבָּקִיָה" (زنبقية) שפירושו שושניים.
תל זן הוא אחד ממספר רב של תלים הסמוכים לנתיבו של נחל תבור בכלל, ולשפכו לנהר הירדן בפרט (תלים כגון תל שמט, תל שושן ותל כיתן). עובדה זאת מעידה, לפי נחמיה צורי, על חשיבותו של נחל תבור כנתיב תעבורה בימי קדם.
על התל נמצאו חרסים מתקופת הברונזה, תקופת הברזל והתקופה הערבית הקדומה.
הערות שוליים

1 2  זאב וילנאי, "זן", אריאל - אנציקלופדיה לידיעת ארץ ישראל, (כרך ב', עמ' 2095), עם עובד - תרבות וחינוך, 1976.
↑  נחמיה צורי, "נחל תבור", מדריך ישראל - אנציקלופדיה שימושית לידיעת הארץ, (כרך ג', עמ' 159), בית הוצאה כתר, 1978.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ארכאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תו (בישום)

פירמידת ניחוחות.
תווים (באנגלית: Notes) בבישום, הם תיאור של ריחות שניתן לחוש בעת השימוש בבושם. תווים מופרדים לשלושה סוגים: תווים עליונים/ראשיים (דומיננטיים), תווים אמצעיים (ידועים גם כ"לב" הניחוח) ותווים בסיסיים; המציינים קבוצות ריח שונות, שניתן לחוש בעת השימוש בניחוח או בושם. תווים אלו נוצרים בקפידה, תוך מתן דגש על תהליך האידוי שלהם. נוכחות של תו אחד עשויה לשנות את תפיסתו של האחר – למשל, נוכחות של תווי בסיס או אמצע מסוימים, תשנה את העליונים ולהפך.
רעיון התווים משמש בעיקר לשיווק ניחוחות ובשמים. כמו כן, תהליך האידוי של כל אחד מסוגי התווים שונה.
תווים עליונים

תווים עליונים נקראים בפירמידה, "תווי הראש". הם מורגשים בעת השימוש בבושם. הם מורכבים ממולקולות קטנות וקלות שמתאדות במהירות. הם יוצרים את הריח הראשוני הנודף מהאדם לאחר השימוש בבושם, ולכן הם מוגדרים כ"חשובים מאוד", כחלק ממכירת הבושם. הם בדרך כלל בעלי גוון ריח חד ודומיננטי. ניחוחות של הדר וג'ינג'ר הם תווים עליונים נפוצים.
אף על פי שלא מורגשים בצורה בולטת, תווי האמצע והבסיס משפיעים רבות על הניחוח התווים העליונים.
תווים אמצעיים

המכונים גם "תווי הלב", הם הריחות הראשונים המורגשים, שניות אחדות לפני שהתווים העליונים הופכים לדומיננטיים. המטרה של התווים האמצעיים היא להתאים את ריח העליונים והבסיסיים באופן מאוזן. ריח התווים האמצעיים מתפוגג בדרך כלל לאחר עשרים דקות עד שעה, מרגע השימוש בניחוח או הבושם. ניחוחות של ורדים ולבנדר הם תווים אמצעיים נפוצים.
תווים בסיסיים

למרות היותם תווי בסיס בלבד, תפקידם בבושם הוא כשמם: לבסס את הריח הסופי כך שלאחר השימוש בבושם, הם מורגשים גם כן. המטרה שלהם הוא לגרום לתווים הנמצאים מעליהם (אמצעיים ועליונים) להחזיק זמן רב יותר ולא להתפוגג תוך זמן קצר. תווים אלה מורכבים ממולקולות גדולות וכבדות שמתאדות באיטיות.
ראו גם

מיון תמרוקי בשמים על-פי ריכוז חומרי הריח
הערות שוליים

↑  אשכולית מרכיב בושם, אשכולית ניחוח ושמנים אתריים Citrus paradisi, באתר www.fragrantica.co.il
↑  Candied Ginger מרכיב בושם, Candied Ginger ניחוח ושמנים אתריים, באתר www.fragrantica.co.il
↑  ורד מרכיב בושם, ורד ניחוח ושמנים אתריים, www.fragrantica.co.il
↑  לבנדר מרכיב בושם, לבנדר ניחוח ושמנים אתריים, באתר www.fragrantica.co.il
אשכולית, ממשפחת הדרים – משפחה הנחשבת לתווים עליונים נפוצים בניחוחות ובשמים.
שרה שטרן-קטן

שרה שטרן-קטן (4 ביוני 1918 – 23 בספטמבר 2001) הייתה אשת ציבור במגזר הדתי וכיהנה כחברת הכנסת בכנסת התשיעית מטעם המפד"ל. כלת פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה לשנת ה'תשנ"ח (1998).
ביוגרפיה

נולדה בלודז' שבפולין וגדלה בבית דתי ציוני. למדה בגימנסיה העברית והייתה פעילה בתנועת "בני עקיבא".
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נשלחה עם משפחתה לגטו לודז', בו חיו בתנאי עוני ורעב בשנים 1940–1944. בתקופה זו נרתמה לפעילות תנועת "בני עקיבא" והקימה עם חבריה לתנועה הכשרות חקלאיות בגטו. בהכשרות אלו קיימו פעילות חינוכית-תרבותית ברוח ארץ ישראל.
בחודשים האחרונים למלחמה נשלחה למחנה הריכוז אושוויץ וממנו למחנות אחרים, בהם עבדה עבודות פרך. לאחר מכן, עם שחרורה מהמחנה על ידי הצבא האדום, הייתה פעילה בארגוני העלייה וסייעה בשיקומם של ניצולים טרם עלייתם.
בשנת 1947 עלתה לארץ ישראל ולמדה עבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית. כעובדת סוציאלית הייתה פעילה בהכוונה מקצועית לנערות. לאחר השלמת התואר השני, באוניברסיטת סימונס בבוסטון, עבדה כמפקחת אזורית במשרד הבריאות ובמשרד הסעד. במקביל הייתה פעילה בתנועת האשה הדתית לאומית.
במרץ 1977 נבחרה בסיבוב ראשון יחד עם זהבה מלכיאל מתוך שבע מתמודדות, בהן מרים מאיר, יהודית פולק, לאה עדיני, הרבנית צפייה גורן והרבנית אילה גליקסברג שנתמכה על ידי יהודית היבנר, לפאנל ממנו תבחר נציגת הנשים ברשימת המפד"ל לכנסת. שטרן-קטן נחשבה לנציגת סיעת למפנה, סיעת רפאל והסיעה המרכזית והיא גברה בהתמודדות מול מלכיאל שנחשבה לנציגת סיעת הצעירים. היא נבחרה לכנסת התשיעית וכיהנה בוועדת העבודה והרווחה, ועדת הפנים ואיכות הסביבה וועדת החינוך והתרבות. לקראת הבחירות לכנסת ה-11 היא התמודדה מול יהודית היבנר על המשבצת הנשית, והפסידה. בבחירות זכתה המפד"ל רק לארבעה מנדטים ונציגת הנשים לא נכנסה לכנסת.
בשנים 1984–1990 הייתה יו"ר תנועת "אמונה". היא התמודדה על תקופת כהונה שנייה אך הפסידה ליהודית היבנר ומונתה לנשיאת התנועה. בשנותיה האחרונות הייתה פעילה ב"יד ושם".
כלת פרס ישראל למפעל חיים בשנת 1998.
בשנת 2001 נפטרה ונקברה בקבוצת יבנה, בה חייתה מיום עלייתה לארץ ישראל.
הערות שוליים

↑  1.5 מיליון ל"י — למימון מפעלי תנועת האשה הדתית לאומית, הצופה, 27 בדצמבר 1960
תנועת האשה הדתית־לאומית מרחיבה הפעולות לצעירות, הצופה, 30 בדצמבר 1965
↑  התרוצצות בקשר למקום ה-3 של צעירי המפד"ל, מעריב, 3 במרץ 1977
↑  נשי המפד"ל בוחרות, מעריב, 1 במרץ 1977
↑  נילי ארקין, הרבנית שלא נבחרה, מעריב, 8 במרץ 1977
↑  היום ייבחרו 12 המועמדים הראשונים במפד"ל לכנסת, מעריב, 20 במרץ 1977
העשירית למניין, מעריב, 21 במרץ 1977
↑  מנחם רהט, שטרן קטן וגדול, מעריב, 4 באפריל 1988
↑  יהודית היבנר, החיים כסיפור, 2001, עמ' 240
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007597845505171  VIAF: 9146462714627772454   WorldCat (עם VIAF): 9146462714627772454
תומאס ובר (היסטוריון)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 באפריל 1974 (בן 50) האגן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  גרמניה 
 שפות היצירה:  גרמנית 
 יצירות בולטות:  ספרו על היטלר
 
תומאס ובר (באנגלית: Thomas Weber; נולד ב-29 באפריל 1974) הוא פרופסור להיסטוריה ומרצה באוניברסיטה, יליד גרמניה. מאז 2013 הוא פרופסור להיסטוריה ויחסים בינלאומיים באוניברסיטת אברדין.
מ-1986 עד 1993, תומאס ובר למד בבית הספר התיכון אנה פרנק בהאלבר, גרמניה. מ-1993 עד 1996 למד ובר היסטוריה, אנגלית ומשפטים באוניברסיטת מינסטר, ומ-1996 עד 1998 היסטוריה מודרנית באוניברסיטת אוקספורד, שם רכש את הדוקטורט שלו בהיסטוריה ב-2003 בהנחיית ניאל פרגוסון. הוא החזיק במלגות או לימד באוניברסיטת הרווארד במשך כמה שנים, וכן במכון ללימודים מתקדמים באוניברסיטת פרינסטון, ניו ג'רזי, אוניברסיטת פנסילבניה, אוניברסיטת שיקגו ואוניברסיטת גלאזגו. הוא קיבל תפקיד הוראה באוניברסיטת אברדין בספטמבר 2008.
מוקד מומחיות המחקר וההוראה שלו נמצא בהיסטוריה הפוליטית האירופית, הבינלאומית והעולמית.
בספרו (Hitler’s First War) "מלחמתו הראשונה של היטלר: אדולף היטלר, אנשי גדוד הרשימה ומלחמת העולם הראשונה" מצייר תמונה שונה מאוד של טוראי היטלר עם חומרי ארכיון ומכתבים שלא נראו בעבר, החושפים שהוא נתפס על ידי רבים מחיילי החזית בגדוד שלו כ"חזיר באזור האחורי" או "אטפנשוויין".
התמונה מערערת על האמונה שמלחמת העולם הראשונה גרמה לפוליטיזציה קיצונית ו'עשתה' את היטלר, כשהיא מציגה היטלר שחזר משוחות מלחמת העולם הראשונה במצב נפשי מבולבל ועם גישות פוליטיות שנעו בין רעיונות השמאל והימין.
באופן מכריע, מספר מכתבים שניתנו לד"ר ובר מעלים ספקות רציניים במצבו הנפשי של היטלר בסוף מלחמת העולם הראשונה.
ספרו של ד"ר ובר חושף כי בניגוד לטענות התעמולה הנאצית, אנטישמיות כמעט לא נראתה ביחידתו של היטלר וכי היטלר לא התבלט כאנטישמי במהלך מלחמת העולם הראשונה.
מאז 2010 הוא המנהל המייסד של המרכז לביטחון וממשל גלובלי באוניברסיטת אברדין, ומאז 2013 פרופסור להיסטוריה ועניינים בינלאומיים. מ-2012 עד 2013 הוא היה עמית פריץ-תיסן במרכז Weatherhead לעניינים בינלאומיים באוניברסיטת הרווארד. מאז 2013, הוא חוקר אורח במרכז ללימודי אירופה באוניברסיטת הרווארד.
ספרים

Lodz Ghetto Album: Photographs by Henryk Ross, edited by Timothy Prus and Martin Parr, foreword by John Jan van Pelt, published by Chris Booth, London, 2004, ISBN 0-9542813-7-3 Thomas Weber, Łódź Ghetto Album: Photographs, Boot, 2004. (באנגלית).
Our Friend "The Enemy": Elite Education in Britain and Germany before World War I, Stanford University Press, Stanford, CA, 2008, ISBN 978-0-8047-0014-6 Thomas Weber, Our Friend "The Enemy": Elite Education in Britain and Germany before World War I, Stanford University Press, 2008. (באנגלית).
Hitler's First War. Adolf Hitler, the Men of the List Regiment, and the First World War, Oxford University Press, Oxford, UK, 2010, ISBN 978-0-19-923320-5.
Hitler 's First War. The Corporal Hitler in the World War - Myth and Truth, Propylaea, Berlin, 2011, (German translation) ISBN 978-3-549-07405-3 ; Paperback: List, Berlin 2012, ISBN 978-3-548-61110-5
Wie Adolf Hitler zum Nazi wurde, Berlin, 2016, (German edition) ISBN 978-3-549-07432-9. English-language edition, Becoming Hitler: the Making of a Nazi, was published in 2017 by Basic Books and by Oxford University Press, ISBN 9780199664627.
Becoming Hitler: The Making of a Nazi, 2017, Basic Books ISBN 978-0-465-03268-6 Thomas Weber, Becoming Hitler: The Making of a Nazi, Oxford University Press, 2017. (באנגלית).
הערות שוליים

↑  "Hitler's First War: Adolf Hitler, the Men of the List Regiment, and the First World War," Center for German and European Studies (Brandeis University) Thomas Weber | CGES | Brandeis University, web.archive.org, ‏2020-01-10
↑  University of Aberdeen website Professor Thomas Weber | The School of Divinity, History, Philosophy & Art History | The University of Aberdeen, www.abdn.ac.uk (באנגלית בריטית) retrieved 3-19-2023
↑  Thomas Weber, Hitler's First War: Adolf Hitler, the Men of the List Regiment, and the First World War, OUP Oxford, 2010-09-16, ISBN 978-0-19-923320-5. (באנגלית)
↑  New evidence helps to ‘cement the case’ against Hitler’s First World The University of Aberdeen, www.abdn.ac.uk, ‏2011-10-24
↑  Oxford University Press
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269773205171  PLWABN: 9810664075905606  BnF: cb159026921 (data)  GND: 137005563  ISNI: 0000 0001 0877 2134  LCCN: nr2004005681  NKC: ola2011669244  NTA: 310376580  SUDOC: 135973260  VIAF: 20017125   WorldCat (עם VIAF): 20017125
שש כנפיים לאחד

| --- | --- |
עטיפת הוצאת מעריב, 1988
עטיפת הוצאת מעריב, 1988
 מידע כללי
 מאת:  חנוך ברטוב
 שפת המקור:  עברית
 הוצאה
 הוצאה:  ספרית פועלים
 תאריך הוצאה:  1954
 מספר עמודים:  320
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001074142, 003674198
שש כנפיים לאחד הוא רומן מאת הסופר הישראלי חנוך ברטוב.
ברטוב ואשתו התגוררו לאחר מלחמת העצמאות במושבה הגרמנית בירושלים. לידו שוכנו בבתים נטושים פליטי השואה מארצות שונות באירופה ועולים חדשים מארצות המזרח. כור ההיתוך הזה של אנשים שהגיעו לאחר תלאות רבות לשכונה ובקשו סוף סוף להקים להם מגורי קבע בתנאים קשים של חוסר עבודה, קשיי שפה והתעלמות המוסדות ממצוקותיהם, גרם למתחים בשכונה אבל גם ליכד לבסוף את כולם לצאת למאבק משותף מוצלח עבור משפחה אחת.
הרומן יצא לאור בשנת 1954 בספריית פועלים וזכה להצלחה רבה. הוא היה הראשון שהעמיד במרכזו את העולים החדשים ניצולי השואה, ותיאר את קשיי חייהם והתאקלמותם במדינת ישראל שזה עתה סיימה את מלחמת העצמאות שלה העקובה מדם.
גיבורי הרומן העיקריים הם:
נח קלינגר - ניצול שואה בן 40 שמגיע לאחר תלאות ביערות רוסיה ובמחנה עקורים לבית מוזנח בשכונה עם אשתו הנרגנת גיטל, בנו בן ה-16 מנשה ושתי בנות קטנות. הוא מתחיל מכלום בתקווה שסוף-סוף יהיה לו בית קבוע. הוא מקים במקום סנדלריה וביחד עם מנשה הוא מוצא בקושי פרנסה. מנשה לא מוצא את מקומו בשכונה ועובר לגור בקיבוץ. הסוכנות היהודית כופה עליו לקבל דייר נוסף בביתו, את צירקין, אף הוא פליט השואה ופצוע קשה ממלחמת העצמאות שפותח בשכונה מספרה. קלינגר בכוחו הפיזי והמנהיגותי הופך עד מהרה למוכתר בלתי רשמי של השכונה.
רקפת - מורה צעירה צברית שאהובה גבי נהרג בקרב על מנזר סן סימון והיא מתקשה להתגבר על האובדן. את כל מרצה היא משקיעה בתפקיד הקשה שנטלה על עצמה ללמד את הילדים הבאים ממשפחות קשות יום ומדברים בשפות שונות.
גליק - ניצול השואה בן 60 שמגיע לשכונה עם בחורה צעירה בהיריון אותה מצא בתחנת רכבת לאחר שאבדה את משפחתה. הוא לוקח אותה תחת חסותו למרות פער הגילים הגדול ביניהם. הם מגיעים לשכונה חסרי כול, והוא מבקש לפתוח במקום קונדיטוריה אך ניסיונותיו לקבל רישיון נדחים.
כאן מתגייסת כל השכונה, ובראשה קלינגר ורקפת, והם פותחים בצעדת הפגנה לעבר עיריית ירושלים. לאחר שההפגנה מפוזרת והשניים נעצרים, מגיעה הבשורה שהבקשה לקונדיטוריה אושרה. בני הזוג גליק קוראים לבתם "רקפת".
שם הרומן לקוח מספר ישעיהו, ו', ב' : "שש כנפיים שש כנפיים לאחד. בשתיים יכסה פניו ובשתיים יכסה רגליו ובשתיים יעופף". הפסוק נאמר כאלגוריה על מנשה: הוא אינו רוצה שהמציאות תכסה את עיניו ולא תשאיר מקום להזיה או לדמיון, הוא לא רוצה להיות מחובר ברגליו רק לאדמה אלא שואף גם לעוף, כי הרי יש לו שש כנפיים.
ב-1958 המחיז ברטוב את הרומן, וההצגה עלתה בתיאטרון הבימה עם שמואל רודנסקי בתפקיד קלינגר ועדה טל בתפקיד רקפת.
לקריאה נוספת

נורית גרץ, מקהלה אחרת : ניצולי שואה, זרים ואחרים בקולנוע ובספרות הישראליים-שש כנפיים לאחד, עמ' 121-138 עם עובד, 2004. (גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר")
בתיה שמעוני, "המקום שאליו הלב כמה — הקיבוץ, השכונה והעיירה ב'שש כנפיים לאחד' לחנוך ברטוב", דפים למחקר בספרות 17/16, תשס"ח-תשס"ט, עמ' 310-294 (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
תכליל האזוב

| תכליל האזוב |
| --- | --- |
   כנפיים קדמיות   כנפיים אחוריות
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: פרפראים
תת־סדרה:: Glossata
משפחה:: כחליליים
סוג:: Pseudophilotes
מין:: תכליל האזוב
שם מדעי
 Pseudophilotes vicrama

תַּכְלִיל הָאֵזוֹב (שם מדעי: Pseudophilotes vicrama, שם עברי קודם: כַּחְלִיל הָאֵזוֹב) הוא פרפר קטן ממשפחת הכחליליים. הוא נפוץ במרכז ודרום אירופה ומזרח אסיה. בישראל, הפרפר נפוץ בחודשי האביב והקיץ בסמוך לרצועת החוף ומהחרמון עד לירושלים.
שמו העברי של הפרפר ניתן לו על שם צמח האזוב המצוי, שהוא הצמח הפונדקאי שעליו מתרבה כחליל האזוב. צמחיו הפונדקאים העיקריים הם האזוב המצוי וסירה קוצנית.
תת-מינים

P. v. vicrama – פמיריס-אלאי, גיסאר דרוואז, טיין שיאן, צפון-מערב הודו
P. v. cashmirensis (מור, 1874) – צפון-מזרח קשמיר
P. v. astabene (המינג, 1932) – איראן, ישראל
P. v. clara (כריסטוף, 1887) – חבל הבלקן, המזרח התיכון, איחוד האמירויות הערביות, עומאן, טורקסטן
P. v. pallida (שצ'טקין, 1960) – טוראן, דרום גיסאר
P. v. schiffermulleri (המינג, 1929) – דרום-מזרח אירופה, אסיה הקטנה, הקווקז, עבר הקווקז, מערב סיביר, אלטאי
תיאור

מוטת הכנפיים של תכליל האזוב היא באורך הנע בין 2 ל-2.4 סנטימטרים. הכנפיים של הזכר כחולות בחלקן הקדמי והן מעוטרות בנקודות שחורות בצידיהן. דרך מרכז הכנפיים של הפרפר עובר קו שחור. אצל הנקבה, צבע הכנפיים בחלקן העליון הוא חום כהה. צדו האחורי בשני המינים מלא בנקודות שחורות, ובקצהו נמצאת שורת סהרונים כתומים.
תפוצה ומרחב מחיה

תכליל האזוב נפוץ במרכז אירופה ובדרומה, באיראן, באפגניסטן ואף בישראל, שם בית הגידול האופני שלו הוא בשיחיות ובביתות. תכליל האזוב נפוץ ממזרח אסיה ועד טיין שאן, עם חלקים מסין, גבול תפוצתו המערבי משתרע על מדינות הבלקן, מזרח אירופה וטורקיה, תפוצתו הדרומית היא עד דרום פינלנד. באסיה, הוא נפוץ מדרום אסיה, הודו, מערבה עד בלוצ'יסטן וצ'יטרל בפקיסטן.
הוא מתעופף בגבהים הנעים מ-600 עד 2,400 מטרים וחי במדשאות, אקלים צחיח למחצה ועשביות תת-אלפיניות.
שימור

תכליל האזוב איננו מצוי ברשימת המינים שברשימה האדומה של IUCN. עם זאת, המין דווקא כן נכלל ברשימת המינים הקרובים לסכנת הכחדה ברשימה האדומה האירופית (European Red Book) הפרפר מוגדר כמין ללא חשש בארמניה. המין נפוץ באזורי טבע מוגנים, כך שהוא איננו זקוק לשימור מיוחד.
לקריאה נוספת

יצחק אייזנשטיין, על פרפרים וצמחים בארץ-ישראל, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1980, ISBN 965-05-0380-3, עמ' 139
הערות שוליים

↑  תכליל האזוב, באתר parpar (באנגלית)
1 2 3  Pseudophilotes vicrama (Moore 1865), באתר "Butterfly Conservation in Armenia"(באנגלית)
תמי והדוקטור

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  רומן של סיד ריקט סאמר
 בימוי:  הארי קלר
 הופק בידי:  רוס הנטר
 תסריט:  אוסקר ברודני
 עריכה:  מילטון קארות
 שחקנים ראשיים:  סנדרה די פיטר פונדה באולה בונדי
 מוזיקה:  פרנק סקינר
 צילום:  ראסל מטי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברה מפיצה:  אולפני יוניברסל
 הקרנת בכורה:  29 במאי 1963
 משך הקרנה:  88 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  קומדיה רומנטית 
 הכנסות:  2,000,000 דולר
 דף הסרט ב־IMDb
 
תמי והדוקטור (באנגלית: Tammy and the Doctor) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 1961 בבימויו של הארי קלר, עם סנדרה די פיטר פונדה ובאולה בונדי בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הרומן "Tammy out of Time" של סיד ריקט סאמר משנת 1948 שלפיו הופקו פרט לסרט זה גם "תמי והרווק (1957), "נשיקתה הראשונה של תמי" (1961) ו"תמי והמיליונר" (1967).
זה סרטו הראשון של פיטר פונדה וסרטה האחרון של באולה בונדי.
תקציר העלילה

מיס קול (באולה בונדי) נופלת למשכב. הרופא המקומי קובע שמדובר בבעיה בלב ומזעיק את המנתח ד"ר בנטלי (מקדונלד קרי) מלוס אנג'לס שקובע שהיא סובלת מהיצרות המסתם הצניפי ועליה לעבור ניתוח. תמי מצטרפת אליה בטיסה (בפעם הראשונה בחייה).
האחות הראשית מיס קולמן (מרגרט לינדסי) מאפשרת לה לגור במגורי אחיות תמורת עבודה ככוח עזר.
האחות מילי (אליס פירס) מאפשרת לה לעבוד מדי פעם במקומות אחרים אבל תמי עושה כל הזמן "פאשלות" ומוחזרת לעבודה בניקיון. בחדר הניתוח היא לוקחת מספריים מסט לאחר ניתוח ובספירה מתברר שחסרים מספריים וכל בית החולים נכנס לכוננות לצורך ניתוח נוסף. באגף היילודים היא מחליפה סרטי זיהוי ואם לבנה מקבלת תינוק שחור בעוד שאם שחורה מקבלת תינוק לבן.
תמי פוגשת בד"ר צ'סוויק (פיטר פונדה), מתמחה צעיר בכירורגית לב ומתחיל קשר ביניהם. הוא לוקח אותה לקונצרט קלאסי בהוליווד בול ולהצגת רומיאו ויוליה בתיאטרון.
אחד המאושפזים הוא המיליונר ג'ייסון גריפ (רג'ינלד אוון) שמקבל טיפול מיוחד לאחר שתרם למחלקה אגף. בתחילה הוא לא מסתדר עם תמי וזורק את האוכל שהיא מגישה אבל היא מציעה לו לעבור ליד מיס קול ומתפתחת ידידות בין שני הקשישים והוא מתעדן.
ד"ר בנטלי אומר לד"ר צ'סוויק כי עליו להתרכז בעבודתו ולצאת פחות לבילויים. הקשר בינו לתמי מופסק. תמי מבחינה גם שמיס קולמן חושקת בד"ר בנטלי אבל עצורה והיא מנסה לקרב ביניהם.
ביום הניתוח מגישה מיס קולמן מכתב התפטרות ורוצה לעזוב. תמי מתחננת לפניה שתגיע לניתוח של מיס קול והיא מסכימה.
הניתוח הקשה עובר בשלום. מיס קול מתאושש ולג'ייסון גריפ יש תוכניות אתה, ד"ר בנטלי מתחבר עם מיס קולמן, האחיות ובראשם ורה (ג'ואן מרשל) מבקשות מתמי סליחה על הזלזול שהפגינו כלפיה ותמי חוזרת לזרועותיו של הדוקטור שלה.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| סנדרה די | תמי טייר |  |
| פיטר פונדה | ד"ר צ'סוויק | מתמחה בכירורגיה |
| באולה בונדי | גב' קול | נדבנית |
| מקדונלד קרי | ד"ר בנטלי | מנתח לב |
| מרגרט לינדסי | מיס קולמן | אחות ראשית |
| רג'נלד אוון | ג'ייסון גריפ | חולה עשיר |
| אליס פירס | מילי | אחות |
| ג'ואן מרשל | ורה | אחות |
תשובות לכמה שאלות

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  עבד אל-בהאא 
 שפת המקור:  פרסית 
 סוגה:  ספרות בהאית 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1908 
 
"תשובות למספר שאלות" (באנגלית: Some Answered Questions) הוא ספר שנכתב על ידי עבד אל-בהאא' ומכיל שאלות אותן נשאל על ידי לורה קליפורד ברני, הנוגעות לדת, פילוסופיה ומדע. נושאים בהם עוסקת הדת הבהאית.