stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלברט-לסלו ברבאשי
חייו

נולד בחבל טרנסילבניה שברומניה למשפחה סקלרית. בין השנים 9–1986 למד פיזיקה והנדסה באוניברסיטת בוקרשט. כבר בתקופה זו החל לעסוק במחקר ופרסם מאמרים בתחום תורת הכאוס. ב-1989 היגר עם אביו להונגריה, שם למד לתואר שני באוניברסיטת בודפשט. לאחר סיום התואר השני, השלים את לימודיו בתואר שלישי בפיזיקה באוניברסיטת בוסטון ב-1994. בשנת 1995, לאחר פוסט-דוקטורט של שנה במרכז מחקר של חברת IBM, הצטרף לאוניברסיטת נוטרדאם. שם הקים בשנת 2004 את המרכז לחקר רשתות מורכבות. בשנת 2004 קיבל מינוי של פרופסור אורח באוניברסיטת הרווארד. ב-2007 עזב את נוטרה דאם לטובת משרת פרופסור מחקר ומנהל מרכז המחקר לרשתות באוניברסיטת נורת'איסטרן.
מחקרו

ברבאשי ידוע בעיקר עקב תרומותיו בתחום מדע הרשתות וההרכב הסטטיסטי של מערכות מורכבות. גילויו הגדול ביותר היה כי רשתות אמיתיות (רשתות כפי שהן בעולם ובטבע ולא לפי מודלים תאורטיים), מתפלגות לפי חוק החזקה (Power Law).
בהמשך לתגליתו של ברבאשי, אארון קלוסט, חוקר רשתות מאוניברסיטת קולוראדו, הביא תיקון לתגלית זו והראה במחקר אמפירי רחב היקף שרשתות אינן מתפלגות בדיוק לפי חוק החזקה אלא בקירוב לו, כלומר, מתפלגות בהתפלגות זנב עבה.
מחקרו על רשת האינטרנט העולמית פורסם ב 1999 בעיתון Science יחד עם Réka Albert, אשר בעקבותיו הציע את מודל ברבאשי-אלברט, שפועל לפי עקרון העדפה קישורי אשר מנבא יצירת קשרים ברשת לפי כמות הקשרים הקיימת לכל צומת, כלומר, ככל שלצומת מספר קשרים רב יותר, כך גדל הסיכוי שצומת זה יקבל קשרים נוספים בעתיד. ברבאשי הסביר זאת בדומה לעיקרון "העשירים מתעשרים": ככל שאדם עשיר יותר כך קל לו יותר להגדיל את הונו. כך צומת מרובת קשרים "מושכת" אליה קשרים נוספים.
לתוצאות מחקריו חשיבות רבה כיוון שהן נוגעות לרשתות מציאותיות (כפי שהן בעולם ובטבע) רבות, כגון רשת האינטרנט ורשתות גנטיות בתאים.
פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מחקרו > עיקרי תורתו > מודל הרשתות - איך נראית רשת?

בשנות החמישים של המאה ה-20, הוצע מודל רשת על ידי המתמטיקאים ארדוש ורני שמבוסס על אקראיות. משמעות המודל הייתה שהקשרים ברשתות נוצרים באופן אקראי ולכן התפלגות הקשרים ברשת מתפלגת לפי עקומת גאוס, כלומר, התפלגות נורמלית.
ברבאשי, בזכות מחקר שעשה בשנות התשעים של המאה ה-20 על רשת האינטרנט, גילה כי רשתות אינן אקראיות, כלומר, יש חוקים שלפיהן מתארגנים הקשרים ברשת, והחוק המרכזי הוא חוק החזקה, כלומר, למעט צמתים ברשת יהיו קשרים רבים ולרוב הצמתים ברשת יהיו קשרים מעטים. חוק החזקה מזכיר בעיקרון את עקרון פארטו.
אך קיצוני ממנו. אם העיקרון עוסק ב-80/20 אזי חוק החזקה מחלק את הרשת ל-1/99 בקירוב, כלומר, על כל צומת מרכזי ברשת יהיה "זנב ארוך" של צמתים עם קשרים בודדים.
תגלית זו נתנה תנופה למחקרים רבים שהביאו דוגמאות אמפיריות נוספות למבני רשתות "אמיתיות" (כלומר, רשתות כפי שהן בטבע ולא כמודלים תאורטיים) שתואמות (או קרובות) להתפלגות חוק החזקה, למשל: מבנה מושבת חיידקים, מבנה הרשת החברתית, להקת הציפורים, קן הנמלים, רשת הנוירונים, רשת החלבונים והגנים.
מספריו

אלברט-לסלו ברבאשי, קישורים - המדע החדש של רשתות, הוצאת משכל, 2011
אלברט-לסלו ברבאשי, הנוסחה: המדע שמאחורי השאלה מדוע אנשים מצליחים או נכשלים?, כנרת זמורה-ביתן דביר, 2023
הערות שוליים

↑  אסף שפירא, הרחבות לפרק 3: חוק הרשת מס' 1 - Power law, באתר NETfrix, ‏2020-02-10
1 2  אסף שפירא, הרחבות לפרק 3: חוק הרשת מס' 1 - Power law, באתר NETfrix, ‏2020-02-10
1 2  אסף שפירא, הרחבות לפרק 2: באמת עולם קטן? האמת על עולם הרשת, באתר NETfrix, ‏2020-02-09
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007421551905171  PLWABN: 9810554724105606  BIBSYS: 90826125  BNE: XX6013372  BnF: cb125051610 (data)  CANTIC: a16563220  CiNii: DA0899169X  dblp: b/AlbertLaszloBarabasi  GND: 17283855X  ICCU: MILV153118  ISNI: 0000 0001 1609 103X  LCCN: n94093881  LNB: 000343914  MGP: 163692  NDL: 00904545  NKC: xx0035515  NLA: 49783491  NLK: KAC200306268  NSK: 000437393  NTA: 177082844  ORCID: 0000-0002-4028-3522  RERO: 02-A002966909  SUDOC: 034280111  Trove: 1495588  VIAF: 24707196   WorldCat (עם VIAF): 24707196
חטיבה 408

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   צה"ל  חיל הרגלים הישראלי
 סוג:  חטיבת חי"ר (מילואים)
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1976–2010 (כ־34 שנים)
 התמזגה לתוך:  חטיבת עציוני
 מלחמות:    מלחמת לבנון הראשונה
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  חיילי מילואים
 פיקוד
 יחידת אם:   עוצבת געש
 דרגת המפקד:    אלוף-משנה
 מפקדים:  מפקדי החטיבה
חטיבת חוד החנית, חטיבה 408, הייתה חטיבת חיל רגלים במילואים.
היסטוריה

החטיבה הוקמה בשנת 1976 על ידי ריכוז 3 גדודים: גדוד 8103 - מחטיבה 769, גדוד 9219 וגדוד 9220 - מחטיבת ירושלים (310). במלחמת שלום הגליל החליפה החטיבה את חטיבת גולני בחרמון והוכפפה לאוגדה 162 לצורך תגבור כוחות החטיבה והשתתפה בהמשך הלחימה בלבנון עד הנסיגה מלבנון. באינתיפאדה השנייה הייתה אחראית על אזור בית לחם במשך חמישה חודשים. החטיבה עברה לאוגדה 720 בנובמבר 1999 והייתה ממוקמת בבית אל. החטיבה גויסה במבצע חומת מגן ללחימה ברמאללה. לאחר פירוק אוגדה 720 הוכפפה החטיבה לאוגדה 36 ("עוצבת געש").
בשנת 2010, כחלק ממהלך כולל בצה"ל שנועד להחזיר את שמות החטיבות הראשונות לשימוש, נבחרה חטיבה 408 לשאת את שמה של חטיבת עציוני, וכן את מספרה הצה"לי - 6.
מפקדי החטיבה

| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| חיים אורן | 1977 - 1980 | לימים ראש מטה פיקוד מרכז |
| עזרא סלע | 1980 - 1983 |  |
| חזי צפריר | 1983 - 1985 |  |
| ברוך שפיגל | 1985 - 1986 |  |
| מוטי רוזן | 1986 - 1988 |  |
| מוני חורב | 1988 - 1990 |  |
| נמרוד רן | 1993 - 1996 |  |
| דני שחר | 1996 - 1999 |  |
| רון שכנר | 1999 - 2005 | מפקד החטיבה במבצע חומת מגן |
| ארז וינר | 2005 - 2008 | לימים מפקד צוות התכנון האופרטיבי בפיקוד הדרום. |
| רפי מילוא | 2008 - 2010 | לימים אלוף פיקוד העורף. |
| גיא הלוי | 2010 - 2013 | תחת פיקודו החליפה החטיבה את שמה ומספרה לחטיבת עציוני - 6 |
הערות שוליים

↑  חטיבת חוד החנית באתר אוגדה 720
↑  חיילי מילואים: לזירה כמו ג'נין יש לשלוח חיילי סדיר, באתר הארץ, 10 באפריל 2002
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007410151305171
תאודורוס האתאיסט

| --- | --- |
 לידה:  340 לפנה״ס קירנה, לוב 
 פטירה:  250 לפנה״ס (בגיל 90 בערך) קירנה, לוב 
 השקפה דתית:  אתאיזם 
 זרם:  האסכולה הקירנאית 
 תחומי עניין:  פילוסופיה 
 עיסוק:  פילוסוף 
 מדינה:  ממלכת בית תלמי 
 
תאודורוס האתאיסט (ביוונית: Θεόδωρος;‏ 340 – 250 לפנה"ס) היה פילוסוף יווני.
ביוגרפיה

תאודורוס נולד בעיר היוונית קירנה (ששרידיה נמצאים בתחומי לוב) והיה תלמידו של אריסטיפוס הצעיר, נכדו של אריסטיפוס מייסד זרם הנהנתנות בפילוסופיה היוונית. הוא גורש מעיר מולדתו מסיבה לא ידועה, ולפני לכתו משם אמר: "אנשי קירנה עשיתם עמי רעה כאשר גירשתם אותי מקירנה ליוון." הוא הגיע לאתונה והיה בין היתר תלמידם של זנון מקיטיון ושל פירון מאליס, אך לא נמנה עם חסידי תורותיהם.
על פי פלוטרכוס, תאודורוס לימד פילוסופיה בליקיאון, אך כמו סוקרטס לפניו, נאשם בכפירה באלים ובהשחתת הנוער של אתונה. הוא ניצל מהוצאה להורג בהשפעת דמטריוס מפאלרום שהיה מושל אתונה בין השנים 317–307 לפנה"ס. הוא גורש מאתונה ומצא מקום מקלט בחצרו של תלמי הראשון מלך מצרים שמינה אותו כחבר משלחת אל ליסימכוס מלך תראקיה (מיורשיו של אלכסנדר הגדול). הוא הרבה להתווכח עם ליסימכוס, וכאשר האחרון איים עליו במוות בצליבה, השיב: "שמור נא את איומיך לאנשי חצרך, כי בעבור תאודורוס אין זה משנה כלל אם גופתו תירקב באוויר או על האדמה." על פי דיוגנס לארטיוס, תאודורוס שב לבסוף לקירנה שהייתה תחת שלטונו של מאגאס, בנו החורג של תלמי הראשון.
תורתו

כפי שניתן להסיק מדבריו של דיוגנס לארטיוס, תאודורוס דחה את דעתם של אלה שסברו כי יש לכבד את האלים, ולכן ניתן לו הכינוי "אתאיסט". תאודורוס טען כי אין בנמצא בעולם הזה כל ישות נצחית. הוא כתב ספר בשם "על אודות האלים" שבו שלל את קיומם - מה שלדעת דיוגנס לארטיוס השפיע על תורתו ועל טיעוניו של אפיקורוס. אף על פי כן, יש סבורים כי תאודורוס לא היה אתאיסט אלא אגנוסטיקן.
תאודורוס השתייך לזרם הנהנתנות בפילוסופיה היוונית. הוא סבר כי מטרת החיים היא להשיג הנאות ולהימנע מכאב, וגרס כי ההנאה נובעת מן הידע, והכאב - מן הבערות. הוא הגדיר את הטוב כיושר ותבונה, ואת הרע - כניגודם. תאודורוס זלזל באהבת מולדת וראה את העולם כולו כמולדתו. הוא חשב כי האיסורים על גנבה, ניאוף או חילול קודש מהווים חלק של המוסכמות החברתיות ואינם מעוגנים בטבע. הוא מחה על עריצותם של מלכים ונסיכים והשיב לליסימכוס שאיים להורגו: "כמלך כה גדול, עליך להתבייש בעובדה כי באשר לפגיעה בישרים, כוחך אינו עולה על זה של חיפושית."
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007444573605171  BnF: cb12960098s (data)  CiNii: DA03200265  GND: 102407584  LCCN: n84169478  NLG: 19015  NTA: 125805594  RERO: 02-A012460429  SUDOC: 261804464  VcBA: 495/37965  VIAF: 79135525   WorldCat (עם VIAF): 79135525
סטנלי ספרבר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  ינואר 1942 (בן 82) ניו יורק, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קולומביה, בית הספר ג'וליארד 
 עיסוק:  מנצח
 שפה מועדפת:  אנגלית, עברית 
 שיתופי פעולה בולטים:  מקהלת רינת  התזמורת הסימפונית חיפה  המקהלה הקאמרית שליד האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
 מספר צאצאים:  1 
 
סטנלי ספֶּרבֶּר (באנגלית: Stanley Sperber; נולד בינואר 1942) הוא מנצח ישראלי.
ביוגרפיה

ספרבר, יליד ניו יורק, רכש את השכלתו המקצועית באוניברסיטת קולומביה (מוזיקולוגיה) ולאחר מכן המשיך ללמוד לתואר שני בניצוח בבית הספר ג'וליארד, שניהם בעירו. הוא ייסד בניו יורק את מקהלת "זמיר", והופיע עמה בזמריה (מפגש מקהלות בינלאומי הנערך מדי שלוש שנים בישראל) ב-1967 וב-1970. בעקבות זאת עלה ספרבר לישראל בשנת 1972 ומיד נקלט בעשייה המוזיקלית המקומית כמנהל המוזיקלי והמנצח של המקהלה הפילהרמונית תל אביב. שנה לאחר מכן ניצח לראשונה על התזמורת הפילהרמונית הישראלית בקונצרט למנויים כמחליפו של המנצח אישטוון קרטס, שטבע במהלך סדרת קונצרטים באפריל 1973.
ספרבר ניצח על התזמורות החשובות בישראל, והמשיך להופיע תדיר בארצות הברית ובאירופה. הוא היה המנצח הישראלי הראשון שהופיע בברית המועצות ובצ'כוסלובקיה.
בשנים 1972–1985 שימש כמנצחה ומנהלה האמנותי של המקהלה הקאמרית שליד האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. בשנת 2000 חידשה המקהלה את פעילותה תחת ניצוחו וניהולו האמנותי, ומאז ועד היום היא ההרכב המזוהה איתו יותר מכל.
בסוף שנת 1978 הקים את מקהלת הגליל העליון, וניצח עליה עד שנת 1981.
בשנים 1985–2000 שימש ספרבר כמנצח ראשי של התזמורת הסימפונית חיפה, ואף זכה בתואר "מנצח כבוד" כאות הוקרה. לאחר מכן היה המנהל המוזיקלי של התזמורת הקאמרית חולון ושל מקהלת רינת. בשנת 1987 היה בין יוזמיו ומקימיו של בית הספר לשירת מקהלה בתל אביב.
נוסף על עיסוקיו בתחום המוזיקה, ספרבר הוא שחקן טניס פעיל וכן שופט טניס בינלאומי מוסמך.
ספרבר מתגורר ברמת אביב מאז שנות ה-70. נישא לריקי, פסנתרנית, והוא אב לבן בשם נועם ספרבר וסב לליאם, עילי ויובל. בשנת 1987 נפטרה אשתו, בגיל 38 ,וכיום, מתגורר סטנלי עם אורה וייסברג.
הערות שוליים

↑  טעו במנגינה, מעריב, 26 בינואר 1986; זאב רב-נוף, אגדת ספרבר – פרק ראשון, דבר, 2 באוגוסט 1973; Israelische Musiker spielen in KZ-Gedenkstätte, Die Welt Online, 16. Juni 2011.
↑  זאב רב-נוף, סטנלי ספרבר: בין מציאות, פשרה וחלום, דבר, טור 1, 5 באוקטובר 1978.
↑  רבקה ספרבר באתר חברה קדישא ת"א–יפו; ביקורת, הארץ, 1990, בדף של מני אדלר, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268348705171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דימפנה

| --- | --- |

 לידה:  המאה ה־7 אירלנד 
 פטירה:  במהלך המאה ה-7 גיל, בלגיה 
 חג:  15 במאי
 פטרונית של:  בריאות הנפש, הסובלים מכפיון (אפילפסיה), מסהרוריות, הסובלים מדיבוק (ר' דיבוק בנצרות), נסיכות, אושר המשפחה
 
דימפנה הקדושה (אנגלית ואירית: Dympna, Dimpna, Dymphna) היא קדושה בנצרות, שהייתה בתו של ראש שבט אירי פגאני במאה ה-7 ואשתו הנוצרייה, ובהתבגרה בחרה גם היא באמונה הנוצרית ומתה על אמונתה. דימפנה היא הפטרונית של העיר חל במחוז אנטוורפן בבלגיה. היא גם הקדושה-המגינה על המטפלים בהפרעות נפשיות. יום חגה הוא ה-15 במאי. בעיירה חל, שבה ישבה, התפתחה צורת טיפול ייחודית בנפגעי נפש, שבמסגרתה החולים משולבים במשפחות מאמצות בעיר כל חייהם, שיטה שבשרה את תנועת האנטי פסיכיאטריה וקדמה לה במאות שנים.
אין עדויות היסטוריות מוצקות לקיומה של דימפנה. על פי המסורת הנוצרית, היא נולדה בקלוכר, שבמחוז טיירון לראש שבט אירי. לאחר מות אימה, אביה סירב להתנחם, עד שהבחין בדמיון בין דימפנה לאימה המנוחה. דימפנה, שסירבה לגילוי עריות עם אביה, נמלטה לאזור אנטוורפן, שם יסדה בית חולים שטיפל בחולים ועניים. אביה אותה וערף את ראשה. לאחר מותה החל פולחן במקום שבו, על פי המסורת הנוצרית, קבורים שרידיה. היא הוכרזה כקדושה בשנת 620.
במאה ה-15 נשרפה הכנסייה המקורית שנבנתה עבורה, ובמקומה הוקמה כנסייה שעומדת שם עד היום.
מסורת הטיפול בנפגעי נפש

בעיירה חל, שבה ישבה, התפתחה צורת טיפול ייחודית בנפגעי נפש. החולים הובאו לעיירה על ידי קרוביהם ועברו לגור בה, כשהם משתלבים במשפחה מקומית. רובם נשארו במשפחה כל חייהם. בניגוד מהנהוג ברחבי אירופה, שבה נכלאו חולים במוסדות סגורים דמויי בתי כלא, וסבלו מהתעללות ושלילת אנושיותם, מוסדות סגורים לא היו נהוגים בעיירה והחולים השתלבו בעבודה ובחיי העיירה כמיטב יכולתם, תוך הפגנת סובלנות של אנשי העיירה להתנהגויות שונות מהמקובל.
הערות שוליים

↑  Catholic Online, St. Dymphna - Saints & Angels, Catholic Online (באנגלית)
↑  The Geel question, BPS (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007496274705171  GND: 130483664  ISNI: 0000 0000 2734 0196  LCCN: n86858808  NKC: xx0092447  VIAF: 60586096   WorldCat (עם VIAF): 60586096
קדסטר

קָדַסְטֶר הוא מרשם של חלקות קרקע שנמדדו באופן שיטתי ורשמי ושל מידע ביחס אליהן. מקור המילה בצרפתית Cadastre והיא התגלגלה כנראה מהמילה היוונית  katástikhon רישום (מילולית – מאורגן שורה שורה).
בעולם

לפי בייגנט וקיין מיפוי קדסטרי במקומות שונים בעולם היווה, מתקופת הרנסאנס ועד סוף המאה ה-19, אמצעי שלטוני לפיקוח ושליטה של השלטון על היבטים שונים בניהול משאב הקרקע וביניהם ניהול מידע על מיסוי או על זמינות הקרקע לצרכים שונים כגון חקלאות או התיישבות. בתקופת נפוליאון תורת המדידה וכלי המדידה התקדמו משמעותית ככלים לניהול מערכות צבאיות ונדרשו במיוחד לכיוון הירי הארטילרי. התקדמות זו לצד התפתחויות מדעיות וטכנולוגיות נוספות תמכו במדידה הקדסטרית שהוחל בביצועה לצורכי מיסוי, פרויקטים הנדסיים ועוד
במדינת ישראל > השנים הראשונות

עם קום המדינה כ־5 מיליון דונם מתוך כ־5.5 מיליון דונם שעברו הסדר בארץ ישראל, היו בתחום מדינת ישראל. שטחי המדינה שלא עברו הסדר היו בעיקר שטחי הנגב, שהיוו 60% משטח המדינה, ואזור הגליל. קרקעות מוסדרות שבעליהן עברו לארץ אויב הולאמו. הן הוכזו על-פי חוק כנכסי נפקדים ובעלות בהן עברה לגוף שהוקם לשם כך - רשות הפיתוח. פעילות ההסדר על-ידי מחלקת המדידות (כיום המרכז למיפוי ישראל) עד 1955 הייתה איטית שכן נדרשה התארגנות מחדש.
במדינת ישראל > מבצעי הסדר

בשנות ה-50 וה- 60 של המאה ה-20 בוצע מבצע הסדר קרקעות מיוחד באזור הגליל, בו היה ריכוז של אוכלוסייה ערבית וקרקעות רבות שעובדו על-ידי ערבים 10 שנים ומעלה, נרשמו בעקבות ההסדר בבעלות המדינה. עם קום המדינה, לגבי קרקע לא מוסדרת נותר בתוקפו סעיף 78 בחוק הקרקעות העות'מאני משנת 1858 לפיו הייתה התיישנות בת 10 שנים לזכויות המדינה באדמות מסוג "מירי", כך שמי שעיבד קרקע כזו ברציפות 10 שנים ומעלה היה זכאי להירשם כבעליה. מקום המדינה החלה ספירת ההתיישנות מחדש, כך שב־1958 ערבים שכבר עיבדו קרקעות מירי בגליל 10 שנים לפחות, היו רשאים לתבוע בעלות באדמות כאלה והיו אמורים להירשם כבעלים עם ביצוע ההסדר. על-מנת לשנות את המצב ולמקסם את יכולת המדינה להירשם כבעלת הקרקע האריכה הכנסת ב־27 במרץ 1958 את ההתיישנות ל־15 שנה וקבעה תחולה רטרואקטיבית גם לגבי קרקעות שבהן כבר הושגה לכאורה התיישנות בת 10 שנים. כך קרקעות שעובדו על-ידי ערבים בפועל במשך שנים רבות נרשמו בעת מבצע ההסדר בגליל בבעלות מדינת ישראל.
ב־1960 הוחל בביצוע הסדר בנגב הדרומי. מיפוי זה בוצע בשיטה מהירה תוך שימוש במיפוי טופוגרפי בשיטה פוטוגרמטרית – תרגום תצלומי אוויר למפות, בקנה מידה עצום של 1:100,000, תוך חלוקת הגוש לחלקות גדולות לפי תוואי שטח של דרכים וואדיות ותוך צפייה בשטח ממקומות גבוהים. בשיטה זו נרשמו תוך שנים ספורות כ־9 מיליון דונם בבעלות מדינת ישראל.
לאחר 1967 עברה הגדה המערבית לשליטה צבאית ישראלית. במסגרת זו עברו גם 31 גושים שהוסדרו על-ידי ירדן, אולם עיקר השטח שעבר לשליטה צבאית ישראלית לא עבר הסדר. מתוך אלה, שטחים שסופחו לעיר ירושלים (ירושלים המזרחית) טופלו בהליכי הסדר באופן נקודתי, לדוגמה, מתוך העיר העתיקה הוסדר אזור הרובע היהודי.
ב־1971 הוחל בביצוע הסדר בנגב הצפוני אולם קשיים מנעו את סיומו, לרבות ריבוי ופיצול תביעות, קושי במיפוין, תביעות שכללו את כל אגן הניקוז של חלקות העיבוד ועוד, וההסדר באזור זה לא הסתיים.
בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20, בעקבות סיפוח רמת הגולן, הוחלט לבצע בה מבצע הסדר מהיר. המבצע התבסס על מיפוי פוטוגרמטרי תוך חלוקת האזור ל־4 גושים בקנה מידה 1:50,000 אשר נרשמו בשלמותם בבעלות מדינת ישראל, תוך החרגת יישובי הדרוזים בצפון הרמה, שנותרו על קרקע לא מוסדרת.
במדינת ישראל > במאה ה-21

נתוני הקדסטר בישראל מנוהלים במרכז למפוי ישראל במערכת מידע גאוגרפי המכונה בנק"ל (בסיס נתונים קדסטרי לאומי). כ-97 אחוזים משטח המדינה עברו תהליך של הסדר קרקעות ורשומים בטאבו והמרכז למיפוי ישראל מטפל בהמשך הסדר בשטחים שטרם הוסדרו. פעולה זו מבוצעת לפי הפקודה הבריטית אשר הותאמה לחקיקה הישראלית ונקראת: פקודת הסדר זכויות במקרקעין (נוסח חדש) תשכ"ט–1969. באזורים רבים הרישום בטאבו אינו משקף את כלל בעלי הזכויות במקרקעין, במיוחד כאשר הקרקע היא בבעלות מדינת ישראל או רשות הפיתוח או קק"ל ומנוהלת על-ידי רשות מקרקעי ישראל לפי חוק רשות מקרקעי ישראל 1960, לדוגמה: חכירות שעשויות להיות רשומות ברשות מקרקעי ישראל אך לא בטאבו, חברה משכנת המנהלת את זכויות המשתכנים בבניין, או רישומי משכון ברשם המשכונות.
במדינת ישראל > התאמות בקדסטר

גם לאחר השלמת קדסטר באזור מסוים, נדרשים תהליכים נוספים להתאמת המיפוי של שכבת הקדסטר ורישום הזכויות אל המגרשים המופיעים במצב התכנוני. לצורך כך מטפל המרכז למיפוי ישראל באיחוד ובחלוקה (פרצלציה) של חלקות. מפה של איחוד או חלוקה של חלקות היא תצ"ר המכונה מפת תמורה.
לצורך האצת הטיפול בנושא הוקמה בשנת 2017 תחת הרשות לרישום והסדר מקרקעין שבמשרד המשפטים לשכה ארצית לרישום תשתיות לאומיות ופרצלציות, אשר מטרתה ליצור תשתית קדסטר ראויה לאזורים בפיתוח ואשר אמורה לטפל בתוכניות בעלות היקפים משמעותיים על-פי תבחינים שנקבעו.
ראו גם

רישום זכויות במקרקעין בישראל
תרנגול כפרות (ספר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אלי עמיר
 שפת המקור:  עברית
 תורגם לשפות:  אנגלית, גרמנית, רוסית, טורקית, אזרית, איטלקית, מקדונית.
 הוצאה
 הוצאה:  עם עובד/ספרית אפקים
 תאריך הוצאה:  1983
 מספר עמודים:  203
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  003526209, 003036654, 003620441, 000953173, 001309232, 002478673, 002625418, 002676904, 002562613
תרנגול כפרות הוא רומן מאת אלי עמיר שראה אור בשנת 1983 בהוצאת עם עובד.
הספר מספר על קבוצת נערים עולים, בעיקר מעיראק, יוצאי מעברות, המתחנכים בקיבוץ בשנות ה-50 של המאה ה-20. הספר מבוסס על יסודות אוטוביוגרפיים של עמיר מקיבוץ משמר העמק, ומתאר את מפגש התרבויות של העולים, את לבטיהם בענייני דתיות וחילון, העבר הגלותי מול העצמאות הלאומית, המסורת והחידוש. הספר מתאר גם את בעיותיו של הקיבוץ והסתירות בין ערכיו הסוציאליסטים לבין אלו הדמוקרטיים והציוניים.
ב-1992 תסרט וביים איש הקולנוע דן וולמן את סרט הטלוויזיה "תרנגול כפרות" המבוסס על הספר.
הספר תורגם לאנגלית, גרמנית, רוסית, טורקית, אזרית, מקדונית ואיטלקית.
שם הספר

מקורו של שם הספר במנהג הכפרות הנעשה באמצעות תרנגול, שאותו נוהגים לבצע בחלק מקהילות היהודיות בערב יום הכיפורים. התרנגול משמש כ"מקבל" גזר הדין במקום האדם שמבצע את מנהג הכפרות, כלומר, גזר הדין יועבר מהאדם אל התרנגול.
בסיום הספר מביא גיבור הספר נורי להוריו במעברה מתנה, תרנגול שחוט, תוך מחשבה שמתנה זו תשמח את הוריו. אך למרות זאת, הוריו לא מסכימים להשתמש בתרנגול זה מאחר שלא נשחט כראוי. נורי למעשה נמשל לתרנגול הכפרות - גם בהיותו קרבן של חבריו, וגם בהיותו קורבן של הוריו.
בעקבות הספר

בספר מתוארים חיי המעברה וחיי הקיבוץ על שני קצוות בסקלה. בעוד חיי המעברה מסמלים מצוקה, ניוון, יאוש וחיי עבר, חיי הקיבוץ מסמלים קדמה, יצירה, תקווה וחיי עתיד. במבט מעין זה מובן מדוע הנערים עם כל קשיי ההתאקלמות מעדיפים לנסות להתערות בתרבות זו, הזרה לכל תפיסתם וחינוכם, וגם אם הם מרגישים בה מעט כבני נכר, הדחויים בה, במידה רבה או מעטה.
אחד הדברים הבולטים בספר הוא תיאור שבירת המסגרות ושבירת ההיררכיה של החברה היהודית המסורתית. אנשי הקיבוץ המהפכנים שנטשו את משפחותיהם בגולה, מבקשים לא רק להדביק בלהט המהפכני הסוציאליסטי את סביבתם, אלא לגרום להם לעמוד על דעתם, ולמרוד במסגרות הקיימות, המשפחה והדת שכובלות את היחידים בכללים הנוקשים שלהם. הנערים והנערות מפסיקים לשמוע להוריהם, וגם הרב מוצג בספר כמי שמאבד את מקומו ואת הסמכות שלו, אפילו בעיני הקהילה שבמעברה עצמה.
דמויות > הנערים העולים

נורי - גיבור הסיפור, נער יוצא עיראק שחי עם משפחתו במעברה, נקלע לאחר זמן מה של שהות "בתחנת מעבר" בין המעברה לקיבוץ יחד עם כמה ידידים ועם חבר שרכש "באחוזה".
נילי "מכנסיים" - נערה מהמעברה שמוצאה מכפר קטן ונחשל בעיראק. ידידה טובה של נורי שמנסה להשתלב עם ה"אזוריים" בקיבוץ. היא עושה זאת על ידי לבישת מכנסיים קצרים (זה מה שהקנה לה את הכינוי נילי "מכנסיים"), השתתפות במפגשים עם ה"אזוריים", התחברות עם אחד מהם ולבסוף הקריעה מהמשפחה עקב הריונה.
בוזגלו - עולה מרוקו, אותו פוגש נורי ב"אחוזה". מתיידד עם נורי והם הופכים לחברים למשך כל העלילה.
הרצל (עבדאללה) - היה ילד יתום מאב ומוזנח בבגדד שעלה בעקבות הפעילות הציונית של המחזר של אמו ושינה את שמו לשם ציוני למהדרין.
חזה מר עולם (שמו הפרטי אינו מוזכר בספר) - הבריון של המעברה שהופך לנער שקט בקיבוץ. ממוצא כורדי.
ראובן - נער שעוזב את החבורה בעקבות החשיפה כי גנב מהקיבוץ על מנת לקחת להוריו במעברה.
מצול, יוסף השמן, אילנה, רינה, אבנר, יורם - חלק מילדי החברה.
דמויות > אחרים

סוניה - המדריכה בקיבוץ. היא השפיעה על נורי בכך שגרמה לו לחשוב על הקמת קיבוץ יחד עם חבריו בנגב.
ישי - אחד המדריכים בקיבוץ
ניצה - ילדת חוץ בקיבוץ, ממוצא אשכנזי, שדוחה את חיזוריו של נורי בשל מוצאו ובשל הפחד שחברות עמו תרחיק אותה עוד יותר מחברת הילדים שנולדו בקיבוץ.
דולק - קיבוצניק שעובד באיסוף זבל, אליו נורי מתחבר בעת שהותו בקיבוץ, דולק מזכיר לנורי את אביו.
אולגה - טבחית ניצולת שואה מצד ההנהלה ב"אחוזה", אליה הילדים באחוזה היו מאוד קשורים.
נחצ'ה - דמות סטראוטיפית של נער סנוב בן קיבוץ.
דמויות > ניתוח דמותם של נורי ונילי > נורי

נורי מנסה לגשר על הפערים הגדולים ולהשתלב בחברה הקיבוצית. הוא מסכים לעבוד בזבל כדי להוות דוגמה ולהשתלב עם בני הקיבוץ. כמו כן הוא הופך להיות מעין הדובר של הקבוצה שלו, ובכך נהפך להיות מנהיג חברתי. הוא הולך למועדון של הקיבוץ כדי לשמוע מוזיקה קלאסית. מוזיקה זו לא הייתה מוכרת לו והוא עשה זאת כדי להשתלב עם האזוריים. הוא אף נבחר לוועדת החברה של הקיבוץ- בתפקידו זה הוא יוצר קשר עם בני הקיבוץ. לקראת סוף התקופה, נורי נבחר להיות מדריך ושליח של הקיבוץ.
דמויות > ניתוח דמותם של נורי ונילי > נילי

הניסיונות של נילי להשתלב בחברה היו כרוכים הרבה מאמץ והקרבות.
הניסיונות כגון: לבישת מכנסיים קצרים, הליכה למפגשים עם האזוריים, והתחברות עם אחד האזוריים בשם צביקה. נילי נכנסת ממנו להריון ובכך מסתיים הקשר שלה עם משפחתה, כי הוריה לא תומכים בנישואיה לצביקה. היא נקרעת ממשפחתה לטובת ההשתלבות בחברה ה"צברית" ואהבתה לצביקה.
דמויות > ניתוח דמותם של נורי ונילי > התכונות הדומות באופיים של נורי ונילי

שניהם מנהיגים חברתיים שמשמשים דוגמה בהתנהגותם.
שניהם מבינים שעל מנת להתקבל לחברה ה"צברית", עליהם להשתנות. כך, נילי לובשת מכנסיים קצרים ונורי אוכל דג מלוח, שומע מוזיקה קלאסית, ומייצג את חבריו בפני מדריכי הקיבוץ.
ניסיונות ההתקרבות לחברי הקיבוץ גובה משניהם הקרבה משמעותית. שניהם מתרחקים ממשפחתם- יש נתק ביניהם לבין משפחתם מהמעברה, שנשארת מאחור. נורי רוצה להתפתח וללמוד ובדרך זו להשיג מעמד חברתי בקיבוץ. נילי משתלבת במיוחד בגלל המראה החיצוני ועקב נישואים לצביקה, אך משפחתה מסרבת להכיר בה.
מסרים חברתיים

אחד המסרים העיקריים בסיפור, הוא שיש למנוע מהחברה הישראלית להפוך לכור היתוך, שבו כל עולה יאבד את זהותו הקודמת ויזנח את תרבותו, כדי להשתלב בחברה הישראלית. הספר מעודד לשמור על הזהות ולהשתלב בחברה במקביל לכך. בצורה כזאת תהיה החברה ססגונית וצבעונית ולא אפורה וחדגונית.
מלבד זאת, אנו למדים מהסיפור שקליטה היא תהליך ארוך וקשה, וכדי שתצליח יש צורך ששני הצדדים, הקולט והנקלט, יוותרו על חלק מרצונותיהם. הנקלט לא יוכל לשמר את התרבות ואורח החיים שלפיהם חי בעבר באופן מושלם ומבלי לקבל מעט מהתרבות ואורח החיים של הקולט. הקולט, לעומתו, יצטרך לקבל בהבנה את עובדת בואו של הנקלט מתרבות זרה, ולוותר על הרעיון להנחיל לו את כל תרבותו ומנהגיו ולאלצו לוותר על תרבותו שלו.
פרסים

פרס יובל החמישים לעליית הנוער (1984)
פרס לספרות יהודית במקסיקו (1985)
הערות שוליים

↑  אלי עמיר, באתר המכון לתרגום ספרות עברית (באנגלית)
↑  הרשימה כאן באתר המכון לתרגום ספרות עברית
↑  התנגדותו ושאיפתו לשמירת העצמי וכבודו, באמצעות חוסר ההסכמה להחליף את שמו, תואמת לתאוריות של גופמן בנוגע להשלת השם ומאפייניה הייחודיים של האישיות עם הכניסה למוסד טוטלי או כזה שמתיימר לשנות את אופי הפרט החוסה בו, כפי שנעשה למעשה בקיבוץ (ארווינג גופמן, 2006, על מאפייני המוסדות הטוטליים, תל אביב, עמ' 48-39).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007583401105171
צלצולי פעמונים

| --- | --- |
 סינגל בביצוע אהובה עוזרי
 יצא לאור:  1999 
 שפה:  עברית 
 אורך:  5.02 דק' 
 לחן:  אהובה עוזרי 
 
"צלצולי פעמונים" הוא פזמון שכתבו יאיר מדינה ואהובה עוזרי והלחינה וביצעה עוזרי. השיר יצא לאור בשנת 1999.
רקע

השיר נכלל באלבום הנושא את אותו שם. זמן קצר לאחר הוצאתו גילתה אהובה עוזרי כי היא חולה בסרטן שפגע במיתרי קולה.
השיר הוא שיר געגוע לאהוב מן העבר.
מיקומי שיא > מצעדים שבועיים

עם מותה של עוזרי ב־13 בדצמבר 2016 זכה השיר להשמעות רדיו רבות, והגיע למקום השני במצעד ההשמעות הישראלי השבועי של מדיה פורסט.
|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2016)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2016)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2016)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2016)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 2 |  |