stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Red Pill Blues
הערות שוליים

↑  מידע על Red Pill Blues, באתר המצעד האוסטרי, ארכיון
↑  מידע על Red Pill Blues, באתר המצעד האיטלקי, ארכיון
↑  מידע על Red Pill Blues, באתר המצעד הגרמני
↑  מידע על Red Pill Blues, באתר מצעד דנמרק
↑  מידע על Red Pill Blues, באתר המצעד הנורווגי
↑  מידע על Red Pill Blues, באתר המצעד של ניו זילנד
↑  מידע על Red Pill Blues, באתר המצעד הספרדי
↑  מידע על Red Pill Blues, באתר המצעד הפורטוגזי, ארכיון
↑  מידע על Red Pill Blues, באתר המצעד הפיני
↑  מידע על Red Pill Blues, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון
↑  מידע על Red Pill Blues, באתר המצעד השוודי
| מארון 5 |
| --- | --- | --- |
| אדם לוין • ג'יימס ולנטיין • ג'סי קרמייקל • מייקל מאדן • מאט פליין • פי ג'י מורטון | אדם לוין • ג'יימס ולנטיין • ג'סי קרמייקל • מייקל מאדן • מאט פליין • פי ג'י מורטון |  |
| אלבומים | Songs About Jane‏ • It Won't Be Soon Before Long‏ • Hands All Over‏ • Overexposed‏ • V • Red Pill Blues |  |
| מיני אלבומים | iTunes Session‏ • Holiday Gift |  |
| אלבומי לייב | 1.22.03.Acoustic‏ • Live – Friday the 13th‏ • Live from SoHo‏ • Live from Le Cabaret |  |
| אלבומי אוסף | The B-Side Collection‏ • Call and Response: The Remix Album‏ • Singles |  |
| מארון 5 - סינגלים |
| --- | --- | --- |
| Songs About Jane | Harder to Breathe‏ • This Love‏ • She Will Be Loved‏ • Sunday Morning‏ • ‏Must Get Out |  |
| It Won't Be Soon Before Long | Makes Me Wonder‏ • Wake Up Call‏ • Won't Go Home Without You‏ • If I Never See Your Face Again‏ • Goodnight Goodnight |  |
| Hands All Over | Misery‏ • Give a Little More‏ • Never Gonna Leave This Bed‏ • Moves Like Jagger |  |
| Overexposed | Payphone‏ • One More Night‏ • Daylight‏ • Love Somebody |  |
| V | Maps‏ • Animals‏ • Sugar‏ • This Summer's Gonna Hurt like a Motherfucker‏ • Feelings |  |
| Red Pill Blues | Don't Wanna Know‏ • Cold‏ • What Lovers Do‏ • Wait‏ • Girls Like You |  |
| סינגלים אחרים | Beautiful Mistakes |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: f3611515-4150-49a1-82cd-26938f0d5bc3
אוקלוס לוקאנוס

| --- | --- |

 לידה:  המאה ה־5 לפנה״ס 
 פטירה:  האלף ה־0.4 לפנה״ס 
 עיסוק:  פילוסוף, אסטרונום 
 
אוקלוס לוקאנוס (Όκέλλος) היה לכאורה פילוסוף פיתגוראי, שנולד בלוקאניה במאה ה-5 לפנה"ס. אריסטוקסנוס (אנ') (המאה ה-4 לפנה"ס) מצטט אותו יחד עם לוקאני אחר בשם אוקילו, ביצירה שהשתמרה על ידי יאמבליכוס המפרטת 218 פיתגוראים כביכול, אך הכילה כמה המצאות, ייחוסים שגויים ללא-פיתגוראים, וכמה שמות שמקורם במסורות פסאודו-פיתגוראיות מוקדמות יותר.
פסאודו-אוקלוס לוקאנוס

לאוקלוס לוקאנוס יוחס חיבור פסאודואפיגרפי בשם "על טבע היקום" (בלטינית: De Universi Natura), שמיוחס כיום לפסאודו-אוקלוס לוקאנוס.
זהו חיבור קצר בארבעה פרקים בניב האיוני, היחיד ששרד מחיבורים שהוא כתב לכאורה.
בחיבורו של דיוגנס לארטיוס מופיעים קטעים של שני מכתבים פסאודואפיגרפיים שנכתבו לכאורה על ידי ארכיטס ואפלטון. בראשון ארכיטס מציין כי שלח אל אפלטון ארבעה ספרים של אוקלוס ובשני אפלטון מודה לו עליהם. נראה כי שני המכתבים זויפו כדי לאמת את הייחוס השגוי של החיבור "על טבע היקום", אותו ניתן לתארך לסביבות המאה ה-1 לפנה"ס.
על פי מנחם שטרן, ניתן לתארך את החיבור אף למאה ה-2 לפנה"ס, ובכל מקרה לפני זמנו של וארו.
קטעים מתוך החיבור פורסמו במאה ה-5 לספירה על ידי האנתולוג סטובאיוס (אנ')‏ (Ecl. Phys. i. 20), אך בניב הדורי. מהם ניתן ללמוד שהמחבר תומך בעקרון שהיקום לא נברא ונצחי:
פסאודו-אוקלוס טוען גם כי שלוש החלוקות הגדולות של היקום תואמות את שלושת מיני הישויות - אלים, אנשים ודמונים; ולבסוף, שהמין האנושי על כל מוסדותיו (המשפחה, הנישואין וכדומה) חייב להיות נצחי. הוא תומך באורח חיים סגפני, בתקוה לשכפולו המושלם של הגזע ולהכשרתו בכל האציל והיפה.
סטובאיוס (Ecl. Phys. i. 13) שמר גם קטע מהחיבור המשוער Περὶ νόμου בניב הדורי.
היצירות של אוקלוס לוקאנוס תורגמו לאנגלית על ידי תומאס טיילור בשנת 1831.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Ocellus Lucanus, המהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה
↑  Leonid Zhmud, What is Pythagorean in the Pseudo-Pythagorean Literature?, p. 15
↑  דיוגנס לארטיוס, חייהם ודעותיהם של פילוסופים מפורסמים, ספר 8, פרק 4, סעיפים 80–81.
↑  Leonid Zhmud, What is Pythagorean in the Pseudo-Pythagorean Literature?, pp. 13-14
↑  M. Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Vol. I: XXIV. Ocellus Lucanus, p. 131
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007284490205171  PLWABN: 9810549808305606  BNE: XX1680707  BnF: cb12360693p (data)  GND: 100314422  ICCU: BVEV019197  ISNI: 0000 0001 1862 4813  LCCN: n90698896  NTA: 069881839  RERO: 02-A012343723  SELIBR: 322659  SUDOC: 032610025  VIAF: 86435125   WorldCat (עם VIAF): 86435125
Red Special

Red Special (בעברית: רד ספיישל-אדום מיוחד) היא גיטרה חשמלית שעוצבה ונבנתה בידי גיטריסט להקת קווין בריאן מיי ואביו, הרלוד, כשבריאן היה נער בשנות ה-60 המוקדמות. הגיטרה נקראת לעיתים Fireplace או Old Lady בפיהם של בריאן מיי ואחרים. השם רד ספיישל הגיע מהצבע החום-אדמדם שהגיטרה קיבלה אחרי שהוכתמה ונצבעה בשכבות מרובות של הציפוי הפלסטי של Rustins. השם Fireplace הוא התייחסות לעובדה שהעץ ששימש לייצור צוואר הגיטרה הגיע מ"Fireplace mantel". הגיטרה שהגדירה את חתימת הסגנון של מיי, תוכננה למשוב (feed back), אחריי שמיי ראה את ג'ף בק מנגן בלייב ומשמיע צלילים שונים רק על ידי הזזת הגיטרה מול המגבר. הוא רצה כלי שיהיה חי ויתקשר איתו ועם האוויר סביבו. מיי השתמש ברד ספיישל כמעט אך ורק, כולל באלבומי קווין ובהופעות חיות של הלהקה לאורך כל הקריירה שלהם. בחגיגות ה-50 שנים לגיטרה, הושק ספר על הבנייה ועל ההיסטוריה שלה, בשם "Brian May’s Red Special: The Story of the Home-Made Guitar that Rocked Queen and the World" שנכתב על ידי בריאן מיי וסיימון בראדלי.
בניית הגיטרה

שלא כמו רוב כלי הנגינה של המוזיקאים, הרד ספיישל נבנתה על ידי הנגן שלה בריאן מיי ביחד עם אביו. ההשראה הגיעה כאשר מיי הבין כי לא יוכל להרשות לעצמו גיטרה של פנדר, גיבסון (חברה) או של הופנר (Höfner). בריאן ואביו החלו לעבוד על הגיטרה באוגוסט 1963, כשהפרויקט הסתיים באוקטובר 1964. צוואר הגיטרה נבנה מעץ של קמין "בן מאה שנים" שחבר של המשפחה עמד לזרוק. הצוואר עוצב ידנית לצורה הרצויה, עבודה שהוקשתה בגלל גיל העץ ואיכותו. מיי גילה שישנם חורי תולעת בצוואר הגיטרה, אותם הוא מילא עם גפרורים. הצוואר היה בגימור של 24 סריגים בלוח העץ העשויים מעץ אלון. כל אחד מהמילויים עוצב מכפתור דר. מיי החליט למקם אותם באופן אישי. 2 כפתורים ב-7 ו-19 בלחצן ושלוש ב-12 ו-24. גוף הגיטרה היה עשוי מלוח (רצועות עץ רך הכרוכות בין שני עורות דיקט) עם תוספות של עץ אלון בשכבות העליונות והתחתונות שמקורן בשולחן ישן. הוא היה מכוסה בפורניר עץ מהגוני בחלק העליון, התחתון והצדדי כדי להעניק לו מראה של גיטרה בעלת גוף מוצק. הוא עוצב תחילה כך שיהיו לו "חורי-F" אך זה מעולם לא נעשה. לאחר מכן הוחלו שולי מדף פלסטיק לבן על הקצוות העליונים והתחתונים כדי להגן עליהם מפני נזק. הגיטרה כוללת שלוש פיק אפ (מוזיקה) חד סליל וגשר אלומיניום בהתאמה אישית. מיי רכש סט של פיק-אפים של Burns Tri-Sonic וכיסה את הסלילים עם 2 באפוקסי Araldite כדי להפחית את המיקרופוניה. הפיק אפ האמצעי נותר ללא ציפוי, וככל הנראה זה השתנה בתחילת שנות ה-80 כאשר DiMarzio בחנו את ה-Red Special בעת תכנון של פיק אפים עבור העתק הגילדה הראשון. המגנט התהפך כדי לשנות את הקוטביות שלו והחוטים על עמודי ההלחמה הוחלפו (כדי לחקות סליל הפוך) מה שעשה את שילוב הפיק אפ המועדף עליו של גשר באמצע פאזה של הומבק. במקור הוא פצע את הפיק-אפים שלו, כפי שעשה לגיטרה הראשונה שלו, אבל הוא לא אהב את הצליל שנוצר בגלל הקוטביות של הפיק-אפים האלה: מתחלפים מצפון לדרום במקום שהכל ילך לצפון. מערכת הטרמולו ( tremolo system) נוצרה מקצה של סכין ישן מפלדה מוקשה המעוצבת בצורת V ושני קפיצי שסתום לאופנוע כדי להתמודד עם מתח המיתרים של 79 פאונד (36 ק"ג). ניתן לכוונן את המתח של הקפיצים על ידי הברגת הברגים, העוברים באמצע הקפיצים, פנימה או החוצה באמצעות שני חורי גישה קטנים ליד כפתור הרצועה האחורית. כדי להפחית את החיכוך, הגשר הושלם עם גלילים כדי לאפשר למיתרים לחזור בצורה מושלמת לאחר השימוש בזרוע הטרמולו (הזרוע עצמה הייתה ממחזיק תיק אוכף לאופניים עם קצה מחט פלסטיק). מאותה סיבה, בקצה השני של הצוואר המיתרים עוברים על פני מפרט אפס ודרך מוביל מיתר בקליט. במקור לגיטרה היה מעגל עיוות מובנה, המותאם ממעבד צליל של Vox מאמצע שנות ה-60. המתג לכך היה מול מתגי הפאזה. מיי גילה במהרה שהוא מעדיף את הצליל של Vox AC30 מתעוות במלוא העוצמה, אז המעגל הוסר. חור המתג מכוסה כעת על ידי שיבוץ כוכב דר, אך היה מכוסה במקור על ידי סרט בידוד.
הופעות

מיי עדיין משתמש בגיטרה המקורית, אך הוא השתמש בגיטרה חליפית במספר הופעות. במיוחד, מיי לא השתמש בגיטרה בקליפים של We Will Rock You ושל Spread Your Wings. במקום זאת, הוא השתמש בעותק של הרד ספיישל בגיטרה מתוצרת ג'ון בריץ', השונה מהמקור במלואו - בניית מייפל וצבע מייפל טבעי, שכן הוא לא רצה לחשוף את הרד ספיישל לשלג. גיטרת הבריץ' גם שומשה כגיבוי לרד ספיישל, עד שנהרסה על ידי מיי בהתקף זעם עקב בעיות יציבות הכוונון. באופן דומה, הוא בחר שלא להשתמש ברד ספיישל בקליפ של Play the Game, כשבמקום זאת הוא השתמש בגיטרת פנדר סטראטוקסטר, שכן בשלב מסוים בקליפ, סולן קווין פרדי מרקיורי "חוטף" את הגיטרה ממיי ו"זורק" אותה בחזרה אליו. הרד ספיישל הושמטה מהקליפ של Princes of the Universe, שבו מיי השתמש בגיטרת Washburn RR11V לבנה (מסיבות לא ידועות, ולעיתים קרובות נחשבת בטעות כגיטרת Jackson Rhoads). הוא הקליט את המקור של Crazy Little Thing Called Love בגיטרת Fender Esquire של מתופף הלהקה רוג'ר טיילור, אך ביצע את הקליפ הנלווה והביצועים החיים של השיר עד 1992 עם גיטרת פנדר טלקסטר.
וריאציות

בשנת 2006, Brian May Guitars הציגו גיטרת "Mini May", המבוססת על מבנה גוף של רד ספיישל בגודל 3/4 עם סולם של 24 פרטים, 19 אינץ' (אך ללא מפרט אפס) הכוללת פיק-אפ בודד, ללא מתגים וצוואר מייפל. בשנת 2017, ה"מיני מייי" הוגדלה עם צוואר בקנה מידה של 22 3/4 אינץ'. גיטרה אקוסטית, הכוללת צוואר של 24 מפרטים וקווי הגוף של הרד ספיישל נכנסה לייצור בשנת 2007. דגם זה נקרא "רפסודי", על שם השיר Bohemian Rhapsody של קווין. גיטרת בס בשם Bri-Bass הוכרזה באתר של מיי והיא זמינה. היא נראית כמו הגיטרה הרגילה שלו אבל עם ארבעה מיתרי בס. היא כוללת גוף מהגוני כרוך וצוואר בקנה מידה של 31.5 אינץ', ומעליו לוח הובנה עם 20 מפרטים. המפרטים הם מפרטי Gibson EB-0 ופיק-אפ סליל יחיד במיקום אחורי המחובר ל - מעגל עוצמת קול/ווליום/טון פסיבי. דגמי הגילדה של תחילת שנות ה-90 הציגו שלוש תצורות עיקריות. מבין השלושה, דגם ה-"Signature" היה הכי קרוב לגיטרה של מיי, אם כי הוא היה עשוי מהגוני (גוף וצוואר) והובנה (קרש אצבע) ועם פיק-אפים בסגנון Trisonic "Brian May" מתוצרת סימור דאנקן וחומרה ( כולל הגשר הייחודי) משאלר. דגם ה-"Special" הציג תוספת של זנב במקום ויברטו, הפיק-אפ האמצעי הוזז אחורה ליד פיק-אפ הגשר למראה גומי, ולגב הגיטרה לא הייתה כריכה. הדגם ה"סטנדרטי" כלל מתג בורר איסוף 5 כיווני נפוץ יותר בסגנון Strat, צוואר בקנה מידה ארוך יותר וזווית ראש עמוקה יותר. אנדרו גייטון עשה את מיי גרסת צווארון כפול, שמעולם לא הייתה דגם ייצור.
שחזור

אחריי שצפה בהעתקים ושם לב לבלאים שנוצרו ברד ספיישל במהלך כמעט 30 שנה של שימוש קבוע בהופעות, מיי ביקש מפרייר לשחזר את הספיישל רד המקורי ב-1998 תוך שימוש בכמה שיותר חומר מקורי וספציפי לפרק זמן הזה. פורניר פגום בגב הגיטרה הוסר וחתיכות חדשות צורפו פנימה. הכריכה הוסרה ותוקנו חריצים ושקעים שונים בחלק העליון. פרייר סיים מחדש את הצוואר והגוף בציפוי הפלסטי המקורי של Rustins ששימש את יצירת הגיטרה על פני הגימור הקיים, ובלאי לוח הדחיסה תוקן וסמני הנקודות הוחלפו. הגיטרות החשמליות המקוריות חווטו מחדש ושופצו, ובוצעה עבודת קוסמטיקה, כגון מילוי חורים ואזורים בלויים על לוחות גישה, כיסויי פיק-אפ (שהולבשו על ידי השימוש של מיי בשישה סיקספנס בניגוד למפרט סטנדרטי) ולוחית הגירוד הקדמית. הרד ספיישל המשוחזר, הוצג באופן בולט במהלך סדרת ראיונות וידאו למגזין Guitarist שם מיי הציג פידבק ליכולות שלה (של הגיטרה). בסוף סיבוב ההופעות של קווין + פול רודג'רס בשנת 2005, ביצע מיי מספר תיקונים ברד ספיישל המקורית, כולל החלפת מפרט האפס בפעם הראשונה (זה נחשב מיותר בזמן השחזור ב-1998) וביצוע פתח גדול יותר לשקע גומחה חדש ומודרני בגודל 1/4 אינץ'. למרות כל העבודה הזו, המפרטים המקוריים (מלבד מפרט האפס) מעולם לא הוחלפו.
אנדרו גאיטון מ"גיטרות גאיטון" (Guyton Guitars) ביצע שיקום מוגבל באפריל 2016, שכלל תיקון הסדקים בגימור הלַכָּה של הציפוי הפלסטי מתוצרת Rustins, תיקון נזקים בקצה צוואר-הגיטרה ובשוליה, תיקונים בלוח השריגים והחלפת אחת מנקודות הסימון עשויות הדר. חלקים שונים, בהם מכלול הטרמולו והגשר, הוסרו, טופלו, נוקו, שומנו והורכבו בחזרה. שריג האפס הוחלף שוב.
איי קרקנה

| --- | --- |

תמונת לווין של איי קרקנה
 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  מפרץ גאבס, הים התיכון
 קואורדינטות:  34°42′56″N 11°11′25″E﻿ / ﻿34.715555555556°N 11.190277777778°E﻿ / 34.715555555556; 11.190277777778
 שטח:  170 קמ"ר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  תוניסיה תוניסיה
 אזור זמן:  UTC+1
  (למפת תוניסיה מוגדלת) תוניס ג'רבה קירואן ביזרטה ספקס סוסה קרתגו גאפסה לוב אלג'יריה הים התיכוןאיי קרקנה (למפת תוניסיה רגילה) תוניס ג'רבה קירואן ביזרטה ספקס סוסה קרתגו גאפסה לוב אלג'יריה הים התיכוןאיי קרקנה 
 
איי קרקנה, או איי כרכנה (בערבית: جزر قرقنة) הם קבוצת איים הממוקמים במפרץ גאבס שבתוניסיה, מצפון לאי ג'רבה.
קבוצת איים זו מכילה 7 איים ששטחם הכולל הוא 170 קמ"ר. רק 2 איים מתוך הקבוצה מיושבים. אחד מאיי הקבוצה שימש מקום מקלט זמני לגאיוס מריוס, לאחר שהוגלה מרומא על ידי סולה בשנת 88 לפנה"ס. כמו כן נמצא כאן הבית בו הסתתר במשך שלושה ימים חביב בורגיבה, מנהיג העצמאות שהפך לנשיא הראשון של תוניסיה, כאשר ברח ממעצר צרפתי בשנת 1945.
הערות שוליים

↑  African dream, The Guardain
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX457799  GND: 7702086-8  VIAF: 46148570450124310162   WorldCat (עם VIAF): 46148570450124310162 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של תוניסיה ובנושא איים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
UTF-16

UTF-16 הוא קידוד של כל תו יוניקוד באמצעות קבוצה אחת או שתיים של 16 סיביות, כלומר 2 או 4 בתים לכל תו, בהתאם לתו. את רוב התווים מקודדים ב־16 סיביות, ורק תווים נדירים והיסטוריים מקודדים ב־32 סיביות.
רקע

ב־1990, כאשר הוחל בתקינת תקן יוניקוד לקידוד תווים אחיד, עלה במחשבה כי אין צורך אלא בהרחבת הקידוד לכל תו מבית אחד (8 סיביות) ל־2 בתים (16 סיביות). קידוד כזה נותן מקום ל־65,536 תווים, והמייסדים של יוניקוד סברו כי מספר זה יספיק. תוכנן כי אותיות עם אקצנטים והברות קוריאניות יקודדו באמצעות יסודות מתחברים (combining characters), דבר שיחסוך במקומות, וכי תווים היסטוריים (כגון גותית ואוגריתית) יקודדו בתוך אזור השימוש הפרטי (private use area) של יוניקוד, במקומות U+A000 עד U+FAFF (מספרים הקסדצימליים). כך היה המצב בגרסה 1 של תקן יוניקוד.
ברם, כעבור כמה שנים השתנו הדברים תכלית שינוי. לצורך תאימות לאחור הוחלט על הקצאת מקומות לתווים מחוברים, כלומר במקום לקודד את האות ē כשני תווים, האות e ולאחריה קו עליון מתחבר, לקודד את כל הסימן הזה כתו אחד. כך עלה הצורך להקצות אלפי קודים לקידוד ההברות הקוריאניות (אשר הועברו למקומות U+AC00 עד U+D7FF, ואזור השימוש הפרטי הועבר ל־U+D800 עד U+FAFF), והתחזיות לשימוש העתידי של קידוד 16 סיביות התבדו. מתכנני יוניקוד הבינו כי 65,536 תווים אינם מספיקים לכל הצרכים, וכך נולד UTF-16, שהוא הרחבה של גרסה 1 של יוניקוד.
תיאור הקידוד

UTF-16 פועל כך: ב־2,048 = 1,024 + 1,024 תווים מתוך ה־65,536 הראשונים משתמשים למיעון 1024×1024, כלומר 1,048,576, תווים נוספים. הקודים האלה הם U+D800 עד U+DBFF לחצי הראשון ו־U+DC00 עד U+DFFF לחצי השני. צירוף של קוד מהחצי הראשון ולאחריו קוד מהחצי השני משמש למיעון תו יוניקוד מעבר ל־U+FFFF, כלומר מ־U+10000 עד U+10FFFF. למשל, הצירוף D84C DFB4 ממען את התו U+233B4 (שהוא סימן סיני נדיר). מנגנון זה נקרא מנגנון ממלאי המקום או באנגלית surrogates.
תחת קידוד זה, יוניקוד מגרסה 2 ואילך יכול להכיל 1,112,064 תווים, די והותר לכל שימוש עתידי.
שימושים במערכות קיימות

בקידוד UTF-16 משתמשים מערכות Windows (החדשות יותר – NT ו־2000 ו־XP) ומצע Java. אלה השתמשו במקור ביוניקוד המקורי של 16 סיביות ועברו ל־UTF-16 לאחר מכן. ב־Windows ניתן לאחסן קובצי טקסט בקידוד UTF-16 או UTF-8, אך בזיכרון יימצא הטקסט תמיד כ־UTF-16. ב־Windows הבתים יופיעו בסדר little-endian, בשל השימוש של מעבדי אינטל בסדר זה, ואילו ב־Java הם יהיו בסדר big-endian.
השפעה על קידודי יוניקוד האחרים

קידוד UTF-8 יכול למען בעיקרון עד 2,147,483,647 תווים, עד U+7FFFFFFF. תקן ISO 10646, שהיה תחילה נפרד מיוניקוד אך אוחד איתו אחר־כך, מכיל צורת קידוד של 32 סיביות לכל תו היכולה למען מספר זהה לזה של UTF-8. ואולם, כאשר UTF-16 פורסם, הוחלט כי תקני יוניקוד ו־ISO 10646 יגבילו את תחום התווים עד לתחום האפשרי של UTF-16, כלומר עד U+10FFFF. כתוצאה מכך, צורות הקידוד האחרות של יוניקוד, UTF-8 (אחד עד ארבעה בתים לכל תו) ו־UTF-32 (ארבעה בתים לכל תו), מוגבלות בגרסאות הנוכחיות של יוניקוד למיעון של קצת יותר ממיליון תווים, על אף שהן יכולות באופן עקרוני למען למעלה משני מיליארד תווים.
אברהם נוברשטרן

| --- | --- |

אברהם נוברשטרן, אוגוסט 2006
 לידה:  1951 (בן 73 בערך) 
 ענף מדעי:  ספרות ובלשנות
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מנחה לדוקטורט:  חנא שמרוק 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת תל אביב 
 תרומות עיקריות
 חקר ספרות ותרבות היידיש
 
אברהם נוֹבֶרשטרן (ביידיש: נאווערשטערן; נולד ב-1951) הוא חוקר יידיש ישראלי, פרופסור אמריטוס בקתדרה ליידיש ע"ש יוסף ואידה ברמן באוניברסיטה העברית בירושלים, ראש התוכנית ליידיש באוניברסיטה, וכן מנהל בית שלום עליכם ומשמש בשנים מסוימות (יחד עם פרופ' חנה וירט-נשר) כמנהל האקדמי של תוכנית הקיץ הבינלאומית ליידיש המתקיימת באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה

אברהם נוברשטרן נולד ב-1951 בארגנטינה למהגרים מפולין. התחנך בבית ספר יידי ע"ש שלום עליכם, ובסמינר למורים ליד הקהילה בבירה בואנוס איירס, שם למד בין היתר אצל המורה הידוע ליידיש שמואל רוז'נסקי. בשנת 1981 קיבל תואר דוקטור מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים על עבודתו אודות היצירה המוקדמת של סופר היידיש דוד ברגלסון בהדרכתו של פרופ' חנא שמרוק.
פרסם מאמרים על ספרות ותרבות יידיש ב"די גאלדענע קייט", "הספרות", Prooftexts וכתבי עת אחרים. ב-1983 ארגן תערוכה בספרייה הלאומית בירושלים על חייו ויצירתו של המשורר אברהם סוצקבר וכתב את הקטלוג הנלווה ביידיש ובעברית. פרסם גם ביבליוגרפיה על אברהם סוצקבר, וכן עבודות על יצירתו.
שימש מרצה אורח באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטאות שונות בארצות הברית. החל משנת 1998 הוא מנהל את בית שלום עליכם. בשנת 2005 התמנה למנהל האקדמי של "תוכנית הקיץ הבינלאומית ליידיש" באוניברסיטת תל אביב. החל משנת 2013 הוא מכהן כפרופ' ב"קתדרה ליידיש על שם יוסף ואידה ברמן". בשנת 2018 זכה בפרס מנדלי מוכר ספרים, על פעילותו יוצאת הדופן המשלבת הישגים מחקריים ופעילות ציבורית בקידומה של היידיש ותרבותה.
ספריו

לאן: זרמים חדשים בקרב יהודי מזרח אירופה. הספר כולל סקירה מקיפה של ספרות יידיש המודרנית של יהודי מזרח אירופה בסוף המאה התשע עשרה ובראשית המאה העשרים. הספר משמש כחיבור יסוד בקורסים של תרבות היידיש המודרנית.
קסם הדמדומים, אפוקליפסה ומשיחיות בספרות יידיש, הוצאת מאגנס, 2003, עוסק ביצירות שנכתבו בספרות יידיש סביב דמויות משיחיות ועיצבו תמונות אפוקליפטיות שונות על "סוף העולם".
כאן גר העם היהודי, ספרות יידיש בארצות הברית, הוצאת מאגנס, 2015 חיבור מקיף על יצירות היסוד של ספרות יידיש בארצות הברית, מחזות, רומנים, סיפורים קצרים ושירים שנכתבו לאורך כמאה שנה החל מסוף המאה התשע עשרה ועד לפטירתו של יצחק בשביס-זינגר.
ספריו > בעריכתו

יאבדו שמים וארץ: שירת האפוקליפסה היידית, משה לייב האלפרן, א' ליילס, פרץ מארקיש, ה' לייוויק, תרגם מיידיש, עידו בסוק; ערך והוסיף אחרית-דבר אברהם נוברשטרן
עלילות נעורים: אוטוביוגרפיות של בני נוער יהודים מפולין בין שתי מלחמות העולם, מבחר מבוא והקדמות, עדו בסוק; עריכה אברהם נוברשטרן, תל אביב תשע"ב. הספר כולל עשרים אוטוביוגרפיות של נוער יהודי בפולין בשנים שלפני השואה ומגולל פרשיות חיים מרתקות ומגוונות.
הערות שוליים

↑  חגי חיטרון, זה לא הגיל, זה השפיל, באתר הארץ, 28 במאי 2009
↑  גילי איזיקוביץ, הוכרזו זוכי פרס ביאליק: הסופרים סמי ברדוגו ושהם סמיט והמשורר אהרן שבתאי, באתר הארץ, 29 באפריל 2018
↑  משה אברבך, אילו כתב ישעיהו הנביא בז'רגון, באתר הארץ, 23 ביולי 2003
↑   דוד הדר, "כאן גר העם היהודי": תור הזהב של היידיש באמריקה, באתר הארץ, 27 בספטמבר 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296535505171  PLWABN: 9810608906005606  BnF: cb13483406t (data)  GND: 172287898  ISNI: 0000 0000 6653 7581  LCCN: n82080076  NTA: 186457243  SUDOC: 035508663  VIAF: 195245545   WorldCat (עם VIAF): 195245545
אדמה (הוצאת ספרים)

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב 
 מייסדים:  נועה ברקת, שרון ברקת 
 תקופת הפעילות:  1999–הווה (כ־25 שנים) 
 ענפי תעשייה:  הוצאה לאור 
 מוצרים עיקריים:  ספר 
  
 www.adama.com
 
אדמה – בית הוצאה לאור לחוכמה נשית מתחדשת, היא הוצאה לאור עצמאית ישראלית המתמחה בנושאים הקשורים בנוכחות והשראה נשית: מיניות, היריון, לידה, אימהות והורות, יצירה וריפוי.
ההוצאה הוקמה בשנת 1995 על ידי נועה ברקת – עורכת, משוררת ויועצת ביוגרפית, בשם "אדם תקשורת קהילתית". בשנותיה הראשונות הוציאה לאור ביוגרפיות, ספרי זיכרון וספרים אישיים. בשנת 2004 שינתה את שמה להוצאת "אדמה". בשנת 2006 התאחדה עם הוצאת "הרדוף". בשנת 2014 התפצלה ממנה, ושינתה את שמה ל"אדמה – בית הוצאה לאור לחוכמה נשית מתחדשת".
נכון לסתיו 2021 ההוצאה הוציאה לאור 26 כותרים בתחומי עיון, יעץ ופרוזה.
אגנס (זמרת)

| --- | --- |

אגנס מופיעה בשוודיה (2009)
 לידה:  6 במרץ 1988 (בת 36) שוודיה ונרסבורג, שוודיה
 שם לידה:  אגנס אמיליה קרלסון
 מוקד פעילות:  שוודיה 
 תקופת הפעילות:  מ-2005
 עיסוק:  זמרת, זמרת-יוצרת
 סוגה:  פופ, דאנס, נשמה, R&B, פאנק והיפ הופ
 שפה מועדפת:  שוודית 
 כלי נגינה:  מצו-סופרן 
 חברת תקליטים:  שוודיהקולומביה רקורדס/סוני BMG‏ (2005 - 2007) רוקסי (2008 - הווה) בריטניהAATW ארצות הבריתגפן רקורדס, יוניברסל מיוזיק גרופ וורנר מיוזיק גרופ (אוסטרליה וגרמניה)
 בן או בת זוג:  וינסנט פונטארה 
 פרסים והוקרה:  רוקביורנן (2007) 
 האתר הרשמי
 פרופיל ב-IMDb
 
אגנס אמיליה קרלסון (בשוודית: Agnes Emilia Carlsson, ידועה בעיקר בשם הבמה אגנס; נולדה ב-6 במרץ 1988 בוונרסבורג שבשוודיה) היא זמרת ומוזיקאית שוודית. התפרסמה לאחר שניצחה בעונה השנייה של תוכנית המציאות איידול, הגרסה השוודית לתוכנית אמריקן איידול. היא חתמה על חוזה מוזיקה עם חברת סוני BMG איתה היא הוציאה שני אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעדי המוזיקה בשוודיה. בתחילת 2008 אגנס הודיעה שהיא עזבה את סוני, ושהיא חתמה על חוזה עם חברת ההקלטות העצמאית רוקסי רקורדינגס. באוקטובר 2008 היא הוציאה את אלבום האולפן השלישי שלה שהגיע למקום החמישי בשוודיה.
אגנס ציינה לא פעם שהזמר סטיבי וונדר שימש לה כמקור השראה, כמו גם הזמרות ויטני יוסטון וג'נט ג'קסון ששימשו לה השראה במוזיקה.
קורות חייה

אגנס היא הבת הצעירה מתוך 4 אחים. אביה מהנדס סביבתי ואמה אחות ועובדת סוציאלית. אגנס החלה לקחת שיעורי נגינה בכינור והצטרפה למקהלה בגיל צעיר. אגנס לא אהבה לשיר במקהלה בגלל שלטענתה הקול שלה לא התאים. היא שרה בפני קהל עוד כשהייתה בבית ספר, אולם רק בגיל 16 היא החלה לקחת שיעורי שירה.
ההשתתפות באיידול

באביב 2005, בהיותה בת 17, אגנס נרשמה לאודישנים של התוכנית "איידול" שנערכו בגטבורג, שם היא ביצעה את השיר "Varje Gång Jag Ser Dig" של ליסה נילסון. ארבעת השופטים התרשמו מאוד מהקול העוצמתי שלה, והיא הצליחה לעבור לשלב ההופעות בתחרות. לאורך התוכנית היא המשיכה להרשים את השופטים והיא הגיעה לשלב חצי הגמר. לתדהמת השופטים, אגנס לא הצליחה להגיע להעפיל לשלב הגמר, אליו הגיעו 11 המועמדים הסופיים באמצעות הצבעות הקהל בבית. לאחר שאגנס כשלה להעפיל לשלב הגמר גם לאחר "גלגל ההצלה", השופטים החליטו להעביר אותה לגמר באמצעות שלב "בחירת השופטים".
אגנס הפתיעה הן את הקהל בבית והן את השופטים כשהצליחה לעבור בקלות את כל שלבי הגמר, למרות היעדר תמיכה ציבורית בתחילת התחרות. היא הצליחה לזכות בתחרות עם 57% מקולות המצביעים בערב הגמר, כאשר היא מביסה את סבסטיאן קרלסון שהגיע למקום השני.
הצלחה מסחרית > Agnes

מיד לאחר זכייתה באיידול, אגנס חתמה על חוזה עם סוני. היא הוציאה את הסינגל הראשון שלה, Right Here, Right Now, שיצא ב-7 בדצמבר 2005. השיר הגיע למקום הראשון במצעדי המוזיקה בשוודיה כבר בשבוע הראשון, והוא שהה שם במשך שישה שבועות. השיר הגיע למעמד זהב כפול במהירות עם מכירות של למעלה מ-40,000 עותקים. כעבור שבוע, בעודה בת 18, יצא אלבום האולפן הראשון שלה, Agnes, הנושא את שמה. האלבום זכה לביקורות חיוביות רבות, בהן נאמר שהאלבום חושף את הקול העוצמתי שיש לאגנס. האלבום הגיע למקום הראשון במצעדים בשוודיה, וזכה באלבום זהב עם מכירות של 40,000 עותקים כבר בשבוע הראשון.
במרץ 2006, במהלך סיבוב ההופעות שלה לקידום האלבום, היא הוציאה את הסינגל השני שלה "Stranded". למרות הביקורות החיוביות שקיבל, הסינגל לא הצליח מסחרית כמו הסינגל הראשון, והוא מוקם במקום ה-27 במצעדים. למרות זאת, האלבום המשיך לצבור הצלחה עם מכירות של למעלה מ-90,000 עותקים ברחבי שוודיה.
הצלחה מסחרית > Stronger

הסינגל השלישי של אגנס "Kick Back Relax" יצא ב-7 בספטמבר 2006, אולם היא הופיעה איתו שבועיים קודם לכן בתוכנית הטלוויזיה "Sommarkrysset". השיר, שיצא בתור הסינגל הראשון מאלבום האולפן השני שלה, הגיע למקום השני במצעדי המוזיקה בשוודיה.
אלבום האולפן השני שלה, Stronger, יצא ב-11 באוקטובר, פחות משנה מאז יצא אלבום הבכורה שלה. כמו האלבום הקודם שלה, גם האלבום השני הצליח להגיע למקום הראשון במצעדי המוזיקה בשוודיה, כאשר האלבום נמכר בלמעלה מ-50,000 עותקים, וכן הוא זכה באלבום זהב.
זמרים רבים ברחבי העולם ביצעו גרסאות כיסוי לשיר "Love Is All Around" שמופיע באלבום השני. הזמרת הבולטת ביותר היא ריקי לי קולטר שהשתתפה בתוכנית אוסטרליין איידול. קולטר הגיעה למקום החמישי במצעדי המוזיקה באוסטרליה, והביצוע שלה הפך לאחד מהלהיטים המצליחים ביותר באוסטרליה לשנת 2007.
אגנס הוציאה את הסינגל השני שלה מהאלבום, "Champion" ב-15 בנובמבר 2006 והוא הגיע למקום ה-19 במצעדים בשוודיה.