stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיליפוס החמישי, מלך מוקדון
ביאורים

↑  הדבר אינו וודאי, ראו משפחתו
↑  אין לבלבל עם הליגה הקורינתית
↑  הטענה לא הייתה כל כך רלוונטית, כיוון שהביזה נעשתה ככל הנראה לפני שהבויאוטים נכנסו לברית עם מוקדון. גולן, עמ' 382, הערה 19.
↑  המקור היחיד המצטט את טענת האפירוטים הוא פוליביוס (ספר רביעי, 25). במקרה זה, בניגוד לטענות אחרות, פוליביוס לא מרחיב אודות התביעה, ולפיכך מסיקים חלק מהחוקרים שהיא הייתה ככל הנראה מיושנת במיוחד. השוו: גולן, עמ' 382, הערה 20.
↑  תרגום: בנימין שימרון. השיר הוא למעשה משחק מילים, שכן המילה Δίον יכולה להתפרש גם כ"אלוה" או "אלוהי" וגם כ-"דיון", כפר מוקדוני שהאיטולים בזזו. לפיכך ניתן לתרגם את הקטע גם כ"הלא תראה עד אנה חץ אלוה עף?". דוד גולן מתרגם: "שור אן חץ זאוס לפגוע בחר לו". לסיכום: הקטע מתפרש גם כנקמה על דיון, וגם שפיליפוס הוא חץ האלים.
↑  באותו זמן, בעקבות "המלחמה האילירית השנייה", החזיקו הרומאים במספר ערים אסטרטגיות באיליריה וערערו את שליטתו של פיליפוס בבלקן.
↑  שפת קרתגו. ידועה לעיתים בשם "פונית חדשה". שפת האם שלה, צידונית, קרובה מאוד לעברית.
↑  טקטיקה אופיינית למלכי מוקדון. אלכסנדר הגדול לדוגמה, דאג להכניע את הגבול הצפוני לפני שיצא למסע הכיבושים שלו.
↑  המנצח בקרב מטאורוס.
↑  אדריכל שלום פויניקי.
↑  בעקבות נטישתה הוחרבה העיר בידי התראקים.
↑  במסגרת הסכם השלום, הועברה לידיהם רק עיר אחת מתוך הערים שהרומאים הפקיעו מידי פיליפוס.
↑  ערים שזכו לאמונו, קיבלו היתר מיוחד לצקת מטבעות עם הסמלים שלהן.
↑  טקס חשוב שנערך במוקדון מדי שנה. במסגרת הטקס עברו בני משפחת המלוכה בין כלב שבותר לשניים, שראשו וחלקו הקדמי לימין העוברים, ומחציתו האחורית לשמאלם. הטקס לווה במשחקים וחגיגות.
↑  פרסאוס השתתף במסע באופן פעיל וסייע בכיבוש.
ארדה גולר

אָרְדַה גוּלֵר (בטורקית: Arda Güler; נולד ב-25 בפברואר 2005 באנקרה שבטורקיה) הוא כדורגלן טורקי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת ריאל מדריד מליגת העל הספרדית ובנבחרת טורקיה.
קריירת מועדונים

גולר גדל במחלקות הנוער של גנצ'לרבירלי ופנרבחצ'ה. בשנת 2021 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של פנרבחצ'ה במסגרת ליגת העל הטורקית. בעונת 2021/2022 ערך 12 הופעות ליגה, בהן הבקיע שלושה שערים.
ב-6 ביולי 2023 חתום במועדון הכדורגל ריאל מדריד עד שנת 2029.
בסוף יולי, אחרי המעבר לריאל, הוא סבל מפציעה קשה בברך ולאחר מכן מפציעות קטנות נוספות, שהשביתו אותו במשך כל המחצית הראשונה של העונה, ולכן הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה רק בינואר. הוא סיים את העונה בכושר אדיר והבקיע שישה שערים ב-373 דקות משחק בליגה (שער כל 62 דקות), כולל שער בכורה רגעים ספורים לאחר שהחליף את ויניסיוס בתוספת הזמן של ה-0:4 על סלטה ויגו. את תחילת דרכו התחיל גולר ברגל שמאל ונפצע בברך לפני תחילת העונה, לאחר מכן רשם פציעה בירך, קרע את הארבע ראשי ונעדר עד סוף 2023.
קריירה בינלאומית

ב-19 בנובמבר 2022 ערך גולר את הופעת הבכורה שלו בנבחרת טורקיה, בניצחון 2–1 על נבחרת צ'כיה במשחק ידידות. ב-19 ביוני 2023 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 2–0 על נבחרת ויילס במסגרת מוקדמות יורו 2024. נכלל בסגל נבחרת טורקיה ליורו 2024.
תארים

הגביע הטורקי: 2022/23
הסופרקאפ הספרדי: 2024
אליפות ספרד: 2023/2024
ליגת האלופות: 2023/2024
הסופר קאפ האירופאי : 2024
הערות שוליים

↑  Ryan DabbsContributions from Michael Yokhin last updated, Turkey Euro 2024 squad: Vincenzo Montella's full team, fourfourtwo.com, ‏2023-09-21 (באנגלית)
| נבחרת טורקיה – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 גונוק •  2 צ'ליק •  3 דמיראל •  4 אקאידין •  5 יוקושלו •  6 קקצ'י •  7 אקטורקואולו •  8 גולר •  9 טוסון •  10 צ'להאנולו •   11 יאזיג'י •  12 באינדיר • 13 קפלאן •  14 ברדקג'י • 15 אוזג'אן • 16 ייקסק • 17 קהבצ'י • 18 מולדור • 19 יילדיז • 20 קדיאולו • 21 יילמאז • 22 אייהאן • 23 צ'אקיר • 24 קיליצ'סוי • 25 אקגון • 26 יילדירים • מאמן: מונטלה |  1 גונוק •  2 צ'ליק •  3 דמיראל •  4 אקאידין •  5 יוקושלו •  6 קקצ'י •  7 אקטורקואולו •  8 גולר •  9 טוסון •  10 צ'להאנולו •   11 יאזיג'י •  12 באינדיר • 13 קפלאן •  14 ברדקג'י • 15 אוזג'אן • 16 ייקסק • 17 קהבצ'י • 18 מולדור • 19 יילדיז • 20 קדיאולו • 21 יילמאז • 22 אייהאן • 23 צ'אקיר • 24 קיליצ'סוי • 25 אקגון • 26 יילדירים • מאמן: מונטלה | טורקיה |
גולר במדי ריאל מדריד, 2024
שיחנית צהובת-בטן

| שיחנית צהובת-בטן |
| --- | --- |
 שיחנית צהובת-בטן    קריאות ושירה מלוות חיקויים של שיחנית צהובת-בטן
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
משפחה:: קניות
סוג:: שיחנית
מין:: שיחנית צהובת-בטן
שם מדעי
 Hippolais Icterina ‏וייו, 1817
תחום תפוצה
 תחום התפוצה של שיחנית צהובת-בטן   מקייצת   חולפת   חורפת

שִׂיחָנִית צְהֻבַּת בֶּטֶן (שם מדעי: Hippolais icterina) היא ציפור שיר קטנה בסוג שיחנית. היא מתרבה ברוב יבשת אירופה למעט בדרום-מערבה, שם היא מוחלפת על ידי מקבילתה המערבית, שיחנית רוננת (אנ') (Melodious warbler Hippolais polyglotta). היא נודדת, חורפת באפריקה שמדרום לסהרה.
בישראל היא חולפת נדירה בכל חלקי הארץ, אם כי ייתכן וחולפת במספרים גדולים יותר ופשוט לא מזוהה מספיק.
טקסונומיה ואטימולוגיה

שם הסוג Hippolais הוא מיוונית עתיקה hupolais, כפי שנכתב בשגוי על ידי ליניאוס. זה התייחס לציפור קטנה שהוזכרה על ידי אריסטו ואחרים, ועשויה להיות אונומטופאית או נגזרת מ-hupo,"מתחת" ו-laas, "אבן".שם המין הספציפי icterina הוא מיוונית עבור "צהבת-צהובה". Icterus הייתה מילה ישנה לצהבת, והתייחסה גם לציפור צהבהבה-ירוקה, אולי הזהבן המחלל, שראייתו נחשבה כמרפאת את מחלות. השם המדעי נכתב גם בשם Hypolais icterina. היא מכונה באנגלית בסלנג צפרי "icky".
זהו מין מונוטיפי, כלומר לא תוארו תת-מינים שונים.
תפוצה ובית גידול

לשיחנית צהובת-בטן יש את התפוצה הצפונית והנפוצה ביותר מבין ארבעת מיני השיחניות; אזורי הקינון שלה משתרעים מצפון צרפת ונורווגיה דרך רוב צפון ומזרח אירופה, דרומה עד להרי הבלקן הצפוניים והרי קרים מזרחה ברצועה הולכת ומצטמצמת עד לנהר אוב. היא אף קיננה בסקוטלנד לאחרונה, אך היא בדרך כלל חולפת בלבד באיים של בריטניה ואירלנד.
זהו מין נודד, כלל האוכלוסייה חורפת באפריקה שמדרום לסהרה, בעיקר מדרום לקו המשווה, ואף מגיעה עד לדרום אפריקה. היא מתחילה את נדידתה דרומה מסוף יולי, מגיעה לשיא בתחילת אוגוסט ולאחר מכן חוזרת לאזורי הקינון בסוף מאי.
שיחנית צהובת-בטן היא ציפור של חורש יותר מאשר יער, וחובבת צמרות של עצים מרווחים היטב עם סבך גבוה. היא מעדיפה חורשות גבוהות של אלון, ליבנה, אשור, אלמון ועצים נשירים אחרים, אך היא נמצאת גם בפארקים ובגנים גדולים יותר, ובחורשות של אורנים צעירים אם הוא מעורבב עם עצים רחבי-עלים. היא מעדיפה יער פתוח, או יער צפוף עם קרחות וסבך מעורבבים.
תיאור

היא שיחנית גדולה למדי, באורך של 12–13.5 ס״מ, מוטת כנפיה כ-22 ס"מ, ומשקלה כ-13 גרם. היא בעלת ראש גדול, מקור מחודד עם בסיס רחב וצדדי המקור צהובים-ורדרדים. הכנפיים ארוכות והזנב קצר למדי עם קצה רבוע. החלקים העליונים בצבע ירוק-אפרפר והחלקים התחתונים בצבע צהוב בהיר ואחיד. קדמת העין חיוורת, פס הגבה צהבהב דהוי וטבעת עין חיוורת. מאפיינים בולטים נוספים כוללים כתם כנף הנראה כשהכנפיים מקופלות, שנוצר על ידי קצוות חיוורים של אברות האמה, ובנוסף הרגליים האפורות, לפעמים כחלחלות. לעיתים קרובות היא נוהגת לזקור את נוצות הכיפה, מה שמשווה לה מראה של מצח גבוה עם קודקוד מחודד מעט.
תיאור > קולות

השירה היא פטפוט מהיר המשלב חיקויים של מינים אחרים. הקריאות מתוארות כ-"טק, טק, טק".
התנהגות

שיחנית צהובת-בטן אוכלת בעיקר חרקים, אך ניזונה גם מפירות בסוף הקיץ. היא מסתובבת בין העלווה ומלקטת חרקים על העלים או ברפרוף, והיא אף תחטוף חרקים מעופפים. באופן כללי היא מגושמת יותר מהעלוויות הקטנות יותר אך הדומות לה באופן שטחי. זהו מין די בודד, היא טריטוריאלית הן בשטחי הקינון והן בשטחי החריפה.
התנהגות > קינון

עונת הקינון נמשכת מסוף מאי עד יולי ובתטולה ארבע עד שש ביצים. הקן הוא גביע חזק של עשבים, גבעולי צמחים, אזוב וזרדים רכים, המכוסים לרוב בחתיכות של קליפת ליבנה, חזזיות, פרחים וכדומה, מחוברים בחלקם בקורי עכביש ומרופדים בסיבים עדינים, שורשים, פרווה וחומרים רכים דומים. הוא ממוקם במזלג של ענפי עץ.
סטטוס ומגמות באוכלוסייה

למין זה טווח תפוצה נרחב ביותר, ועל אף שמגמת האוכלוסייה מראה סימני ירידה (חלקית בשל דחיקה ממערב מהמין שיחנית רוננת), המין אינו מוגדר כמתקרב לסף פגיעות, ומסווג ברמת סיכון "ללא חשש" על-ידי האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע ומשאבי הטבע (IUCN).
ההערכה היא כי באירופה האוכלוסייה המקננת מונה 3,720,000–6,500,000 זוגות, מה שמתרגם ל-7,440,000–13,000,000 פרטים בוגרים. אירופה מהווה 85% מהטווח העולמי, כך שהערכה גסה למדי של כלל האוכלוסייה העולמית היא כ-8,750,000–15,300,000 פרטים בוגרים, אם כי יש צורך באימות נוסף של הערכה זו.
גלריה

שיחנית צהובת-בטן מלימפופו, דרום אפריקה
שיחנית צהובת-בטן יושבת על שיח לילך, צ'כיה
שיחנית צהובת-בטן שנתפסה במהלך טיבוע ציפורים בסרביה
קן הממוקם על מזלג ענפים
ביצים של שיחנית צהובת-בטן, אוסף מוזיאון טולוז
בול מבלארוס המכיל ביצנית צהובת-בטן וביצה
סרטון של שיחנית צהובת-בטן שרה
הערות שוליים

↑  שיחנית צהובת-בטן באתר הרשימה האדומה של IUCN
1 2  ערד בן דוד, שיחנית צהובת-בטן, באתר הצפרות הישראלי
↑  Jobling, James A (2010). The Helm Dictionary of Scientific Bird Names. London: Christopher Helm. pp. 192, 201. ISBN 978-1-4081-2501-4.
↑  Moss, Stephen (2012). The Hedgerows Heaped with May. Aurum Press. ISBN 978-1-7813-1101-1.
↑  Upcher's Warbler, Hippolais languida, The Cornell Lab of ornithology
1 2 3  Snow, D.W.; Perrins, C.M. (1998). The Birds of the Western Palearctic Concise Edition Volume 2 Passerines. Oxford University Press. pp. 12842–1284. ISBN 0-19-850188-9.
↑  "BTO Atlas work produces Icky results". Birdguides. 6 באוקטובר 2009. נבדק ב-16 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Svensson, Lars; Mullarney, Killian; Zetterstrom, Dab (2009). Collins Bird Guide (2nd ed.). HarperCollins. pp. 324–325.
1 2  Icterine warbler, Hippolais icterina, Bird life Datazone
שיחנית גדולה

| שיחנית גדולה |
| --- | --- |
 שיחנית גדולה בשירה, ישראל
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
משפחה:: קניות
סוג:: שיחנית
מין:: שיחנית גדולה
שם מדעי
 Hippolais languida ‏המפריך ואהרנברג, 1833
תחום תפוצה
 תחום התפוצה של שיחנית גדולה   מקייצת   חורפת

Hippolais languida
שִׂיחָנִית גְּדוֹלָה (שם מדעי: Hippolais languida) היא ציפור שיר קטנה בסוג שיחנית.
בישראל היא מקייצת ומקננת נדירה, וחולפת לא שכיחה.
טקסונומיה ואטימולוגיה

התיאור המקורי של אהרנברג של ציפור זו היה "די מעורפל" והיא תוארה מחדש על ידי הנרי בייקר טריסטרם ב-1864, שקרא לה Hippolais upcheri על שם חברו הנרי מוריס אפצ'ר. זהו גם מקור השם העממי באנגלית של הציפור. זהו מין מונוטיפי, כלומר לא הוגדרו תת-מינים שונים.
שם הסוג Hippolais הוא מיוונית עתיקה hupolais, כפי שנכתב באופן שגוי על ידי ליניאוס. זה התייחס לציפור קטנה שהוזכרה על ידי אריסטו ואחרים, ועשויה להיות אונומטופאית או נגזרת מ-hupo,"מתחת" ו-laas, "אבן". שם המין הספציפי languida הוא מלטינית languidus - חלש.
תפוצה ובית גידול

היא מקייצת ומקננת בטווח שמטורקיה, דרומה ומזרחה עד פקיסטן. היא נודדת, חורפת במזרח אפריקה, מאריתריאה וסומליה ודרומה לטנזניה.
מין זה מעדיף עצים ושיחים גבוהים במגוון בתי גידול: פרדסים, מטעים, חורשים על מדרונות ההרים, עצים פזורים בקצה המדבר (במיוחד אשל), ויערות בעמקים. לעיתים קרובות הוא קשור לקרקע מוגבהת, בהרים ובמדרונות סלעיים צחיחים עם צמחייה גבוהה מספיק ומקורות מים.
תפוצה ובית גידול > קינון

עונת הקינון מתרחשת מאפריל עד יולי, ובתטולה שלוש עד חמש ביצים. הקן בצורת גביע חזק ומסודר של עשבים, גבעולים וזרדים רכים, לרוב מכוסה בקורי עכביש, מרופד בסיבים עדינים, פלומות צמחיות, פרווה וחומרים רכים דומים וממוקם במזלג של ענפים.
תפוצה ובית גידול > בישראל

בישראל היא דוגרת נדירה ומתמעטת בגריגה פתוחה בחרמון, בגולן ובגבעות לכיש. בשל הרס מקומות חיות שנבע מפיתוח, חקלאות ושריפות שנגרמות כתוצאה מפעילות צה"ל נהייתה ירידה גדולה באוכלוסיית השיחנית הגדולה בישראל. מין זה אינו מקנן עוד בגליל המזרחי ויהודה ושומרון, ובשל הירידה התלולה במספר הזוגות הדוגרים היא מוגדרת בארץ כמין ש"עתידו בסכנה".
תיאור והתנהגות

זוהי שיחנית בינונית בגודלה, באורך של 14–15 ס"מ ובמשקל של 12–13 גרם; גדולה משיחנית קטנה וקטנה משיחנית זית. הניצוי שלה בגווני חום-אפור, יותר חום משיחניות אחרות. זנבה ארוך ורחב וכהה למדי. המקור ארוך וכבד, אך פחות מזה של שיחנית זית. חישוף האברות בולט. כתם הכנף שלה חלש או שאינו ניכר כלל. היא בעלת ראש מעט ארוך יותר, כנפיים קצרות יותר וזנב ארוך יותר משל שיחנית צהובת-בטן הדומה לה בגודלה. תנועות הזנב התכופות שלה מזכירות סבכיים או דוחלים, ומבחינות אותה משיחנית זית. היא ניזונה מפרוקי-רגליים.
תיאור והתנהגות > קולות

השירה שלה דומה לזו של שאר השיחניות, אך מיוחדת ובלתי ניתן לטעות בה, ושונה לחלוטין מזו של שיחנית הזית.
סטטוס

למין זה טווח גדול במיוחד, ומגמת האוכלוסייה נראית יציבה, ומכאן שהמין אינו מתקרב לסף פגיעות. מסיבות אלו המין מוערך כ"ללא חשש" על-ידי האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע ומשאבי הטבע (IUCN).
באירופה מעריכים שהאוכלוסייה המקננת מונה 13,500–36,600 זוגות, מה שמתרגם ל-27,000-73,200 פרטים בוגרים. אירופה מהווה כ-15% מהטווח העולמי, כך שהערכה גסה של גודל האוכלוסייה העולמית היא 180,000–488,000 פרטים בוגרים.
גלריה

שיחנית גדולה, ישראל
שיחנית גדולה מבט מהגב, ישראל
שיחנית גדולה, סמרקנד, אוזבקיסטן
שיחנית גדולה, אוזבקיסטן
הערות שוליים

↑  שיחנית גדולה באתר הרשימה האדומה של IUCN
1 2 3  ד"ר יואב פרלמן, שיחנית גדולה, באתר הצפרות הישראלי
↑  Upcher's Warbler, Hippolais languida, The Cornell Lab of ornithology
↑  Jobling, James A (2010). The Helm Dictionary of Scientific Bird Names. London: Christopher Helm. p. 192. ISBN 978-1-4081-2501-4.
1 2  Upcher's warbler, Hippolais languida, Bird life Datazone
↑  Hippolais languida pdf, Bird life Datazone
כביש 808

| --- | --- |

כביש 808, תצפית מנחל בזלת
כביש 808, תצפית מנחל בזלת
 מידע כללי
 כינוי:  "כביש המפלים", "כביש-הסרגל של הגולן"
 סיווג:  כביש אזורי
 ציר:  כביש אורך
 אורך:  18 ק"מ
 מיקום
 ערים ראשיות:  רמת הגולן 
 נקודת התחלה:  צומת מגשימים
 נקודת סיום:  צומת המפלים
 
 קואורדינטות:  32°53′46″N 35°46′41″E﻿ / ﻿32.896221619871°N 35.777918552295°E﻿ / 32.896221619871; 35.777918552295
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הגליל העליון מוגדלת) כביש 808(למפת הגליל העליון רגילה) כביש 808(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כביש 808(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כביש 808  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
גמלא העתיקה
מפל יהודיה
כביש 808, המכונה גם כביש המפלים או כביש-הסרגל של הגולן, הוא כביש אורך אזורי המוביל מצומת מגשימים בדרום ועד צומת המפלים בצפון. אורכו של הכביש הוא 18 ק"מ, והוא משמש כציר האורך העיקרי בדרום רמת הגולן.
מהלך הכביש

הכביש מכונה גם "כביש-הסרגל של הגולן" בשל כך שברובו הוא ישר. בעבר עבר קצהו הדרומי של הכביש מצפון ליישוב רמת מגשימים, אך הוא הועתק לצידו המערבי של היישוב, כדי לאפשר גישה אליו מכיוון הגולן הישראלי במקום הכניסה הקודמת שפנתה לעבר הגבול הסורי.
| ק"מ | שם | מיקום | דרכים מצטלבות |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
כביש 808 מדרום לצפון
| 0 | צומת מגשימים | רמת מגשימים | כביש 98  |  |
| 4 | צומת ללא שם | נטור | כניסה לנטור |  |
| 8 | צומת דליות | נחל דליות | כביש 869  |  |
| 10 | צומת ללא שם | גמלא העתיקה | כניסה לגמלא העתיקה |  |
| 12 | צומת ללא שם | יונתן | כניסה ליונתן |  |
| 16 | צומת ללא שם | אניעם | כניסה לאניעם |  |
| 18 | צומת המפלים | נחל יהודיה | כביש 87  |  |
אתרי עניין לאורך הכביש

כביש 808 זכה לכינוי "ציר המפלים" בזכות המפלים הרבים של נחלי הגולן החוצים אותו. על מפלים אלה נמנים, בין היתר, מפל בזלת בנחל בזלת שגובהו 10 מטר, מפל גמלא בנחל גמלא שהוא המפל האיתן הגבוה ביותר בארץ ישראל וגובהו 51 מטר, מפל עיט בנחל עיט, ומפל יהודיה בנחל יהודיה המרוחק ממנו מעט יותר מהאחרים. משני צדדיו של הכביש שוכנים ארבעה מאגרי מים - מאגר חספין ומאגר סמך (רוויה) ממערב לו ומאגר דליות ומאגר בזלת ממזרח לו.
מספר אתרים ארכאולוגיים שוכנים לאורך הכביש. הידוע שבהם הוא גמלא העתיקה שחרבה במרד הגדול בסוף ימי הבית השני. אתר ידוע נוסף וקדום בהרבה הוא גלגל רפאים, מעגל אבנים ומונומנט מגליתי, הבנוי כקומפלקס של אבני בזלת המסודרות במעגלים. ב"ראסם חרבוש" שוכנים שרידיו של יישוב חקלאי מראשית האלף ה-4 לפנה"ס, ו"מתחם יצחקי" הוא מתחם כנעני קדום באורך של 130 מטר וברוחב של כ-50 מטר, המוקף בחומת אבני בזלת ברוחב של 10-15 מטר. שדה הדולמנים הגדול בגולן שוכן בגבעת בזק הנישאת לגובה של 498 מטר לצד לכביש, וליד נטור נמצאת "אום אל-קנאטיר", חורבה מתקופת המשנה ומתקופת התלמוד ובה בית כנסת.
ראו גם

שמורת גמלא
כבישי ישראל
הערות שוליים

|  כבישי רמת הגולן |
| --- | --- | --- |
| כבישי אורך | כביש הנפט • כביש 92 • כביש 98 • כביש 808 • כביש 888 • כביש 918 • כביש 978 • כביש 9088 • כביש 9881 • כביש 9898 |  |
| כבישי רוחב | כביש 87 • כביש 91 • כביש 99 • כביש 789 • כביש 869 • כביש 959 • כביש 989 • כביש 999 • כביש 7599 • כביש 7899 • כביש 9098 • כביש 9799 |  |
פפיון זיתי

| פפיון זיתי |
| --- | --- |
 פפיון זיתי, צ'אנג מאי, תאילנד
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: נחליאליים
סוג:: פיפיון
מין:: פפיון זיתי
שם מדעי
 Anthus hodgsoni ‏ריצ'מונד, 1907

פִּפְיוֹן זֵיתִי (שם מדעי: Anthus hodgsoni) הוא מין של ציפור שיר קטנה ממשפחת הנחליאליים, המתרבה ברחבי דרום, צפון מרכז ומזרח אסיה, כמו גם בצפון-מזרח רוסיה האירופית. מין זה נודד למרחקים ארוכים ומגיע בחורף  עד דרום אסיה ואינדונזיה. לפעמים הוא נקרא באנגלית  "פפיון הודי" (Indian pipit) או "פפיון הודג'סון" (Hodgson's pipit).
בישראל הוא חולף נדיר, בעיקר בסתיו המאוחר, ובמיוחד באילת, בנגב ובערבה הדרומית. כמעט באופן קבוע מדי שנה חורפים פרטים מעטים בישראל. לעיתים באילת ולעיתים אף בפארק הירקון בתל אביב.
טקסונומיה ואטימולוגיה

שם הסוג Anthus הוא השם הלטיני לציפור קטנה של שטחי עשב שהוזכרה על ידי פליניוס הזקן. שם המין הספציפי hodgsoni מנציח את הדיפלומט וחוקר הטבע האנגלי בריאן הוטון הודג'סון.
ישנם שני תת-מינים מוכרים:
A. h. hodgsoni (ריצ'מונד, 1907) - מקייץ מההימלאיה למרכז מזרח סין, צפון חצי האי הקוריאני, הוקאידו והונשו בצפון ומרכז יפן. חורף בהימלאיה, דרך דרום-מזרח אסיה, דרום-מזרח סין ומרכז הונשו דרך איי ריוקיו והפיליפינים.
A. h. yunnanensis (אוצ'ידה וקורודה, 1916) - מקייץ בצפון-מערב רוסיה עד קמצ'טקה, סחלין והאיים הקוריליים במזרח רוסיה. חורף במונגוליה, צפון-מזרח סין, דרום ודרום-מזרח אסיה עד הפיליפינים.
תפוצה

הפפיון הזיתי מקייץ ומקנן בהימלאיה הפקיסטנית וההודית, מערבה דרך נפאל, לתוך סין, צפונה למחוז גאנסו, ומזרחה דרך קוריאה ליפן, וצפונה דרך צפון-מרכז אסיה לצפון-מזרח אירופה (רוסיה האירופית). מקנן עד רום של 4,500 מטר במזרח נפאל. אזורי החריפה הדרומיים בעלי פריסה נרחבת באסיה, מחצי-האי הודו, מזרחה לדרום-מזרח אסיה והפיליפינים. הוא נודד למרחקים ארוכים, ומזדמן נדיר במערב אירופה.
תפוצה > בית גידול

מין זה מקנן בשולי הטייגה, על מדרונות עשבוניים ומכוסי עשב, קרקע סלעית ובקרחות ביערות פתוחים של אלונים, ליבנה, אלמון, אשוח או אורן. הוא מצוי גם בגידול משני ובגידול מיוער או נטוש ובבתות עם עצים מבודדים, בשטחים בזלתיים עקרים, סביב ביצות ואזורים מוצלים בשדות אורז. הוא גם חובב שיחי ערער ננסי או שיחים נמוכים אחרים מעל קו העצים.
תפוצה > קינון

עונת הקינון נמשכת מיוני עד אוגוסט במערב סיביר וממאי עד סוף יולי/אוגוסט בדרום התפוצה. לקן צורת גביע והוא עשוי מאזוב ועשב יבש, מרופד בעשב עדין יותר ובכמה שערות, וממוקם על הקרקע מתחת לציצת דשא או סלע, או בשקע רדוד. בתטולה בדרך כלל שלוש עד חמש ביצים בצבע חום כהה ומנוקד. לרוב מתרחשים שני מחזורי קינון בעונה.
תיאור

פפיון זיתי גדול במעט מדרור הבית, עם אורך של כ-15 ס"מ. הוא בעל גוון חום ירקרק בחלקים העליונים, עם מעט פספוס חום כהה. פס-הגבה, הפס הכפול בכנפיים וצדדי הזנב לבנים. החלקים התחתונים בצע לבן עד צהוב, עם ניקוד כהה ובולט על החזה ובצדדים. הזוויגים דומים.
תיאור > מינים דומים

דומה למדי לפפיון עצים; עם זאת, הגב שלו בגוון זיתי ופחות מפוספס, ודגם הראש בולט יותר - פס הגבה לבן בולט, מעט חלודי לפני העין, ועם כתם בהיר בולט בחלק האחורי של סוככות האוזן שמתחתיו כתם כהה.
תיאור > התנהגות

לרוב נצפה ביחיד או בזוגות. מתרוצץ על הקרקע בחיפוש אחר מזון ועף לעצים כאשר מפריעים לו. תעופתו קופצנית ומתפתלת.
הוא ניזון בעיקר מחרקים בקיץ ומזרעים בחורף.
תיאור > קולות

השירה דומה לזו של עפרוני ומתבצעת במעוף. היא דומה לזו של פפיון עצים, אך מהירה וגבוהה יותר. הקריאות הן צפצוף בודד "טסיפ", הדומה גם לפפיון עצים.
סטטוס

כיוון שטווח התפוצה שלו נחשב רחב, ובהיעדר ראיות לירידה באוכלוסייה או לאיומים מהותיים, סווג מין זה כללא חשש לפי הרשימה של האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע.
הכמות העולמית הכוללת אינה ידועה בוודאות, אך האוכלוסייה האירופית מונה בין 45,000 ל-60,000 זוגות מקננים, כשאירופה מספקת פחות מ-5% מטווח התפוצה העולמית של המין.
הערות שוליים

↑  פפיון זיתי באתר הרשימה האדומה של IUCN
1 2  ד"ר יואב פרלמן, פפיון זיתי, באתר הצפרות הישראלי
↑  Jobling, James A. (2010). The Helm Dictionary of Scientific Bird Names. London, United Kingdom: Christopher Helm. pp. 49, 193. ISBN 978-1-4081-2501-4.
↑  Anthus hodgsoni (Richmond, 1907); Taxonomic Serial No.: 178495, Integrated Taxonomic Information System
1 2  Olive-backed Pipit, Anthus hodgsoni, observation.org
↑  Stephanie Tyler, David A. Christie, Andrew Elliott, Josep del Hoyo (ע), Family Motacillidae (Pipits and Wagtails), Handbook of the Birds of the World, כרך Volume 9, Barcelona: Lynx Edicions, September 2004, ISBN 978-84-87334-69-6. (באנגלית)
↑  Snow, David William; Perrins, Christopher (1998). The Birds of the Western Palearctic concise edition. OUP. ISBN 019854099X.
1 2  Olive-backed Pipit (Anthus hodgsoni), Bird life Data zone
↑  
Ali, Salim; Sidney Dillon Ripley (2001). Handbook of the Birds of India and Pakistan, 2nd ed.,10 vols (2nd ed.). New Delhi: Oxford University Press.
פפיון זיתי, קולקטה, הודו
הנולדור

הנולדור (אנגלית: "Ñoldor"; קווניה: נולדולי, גנומים; "עלפים עמוקים") הם עם עלפים בדיוני, שמתקיים בעולמו של טולקין. הנולדור נודעו לרוב בהיותם העם השני שהגיע לולינור מכל עממי האלדליה, ובשל מעלליהם במהלך העידנים השני והראשון.
הנולדור נחשבים כגדולים מעממי העלפים הן בתחום הלחימה הן בעבודות כפיהם. פאנור, בנם של פינווה ומיריאל היה גדול חשליהם, והמלך העליון השני. כשמלקור הרג את פינווה וגנב את הסילמרילים, פאנור שינה את שמו של מלקור ל"מורגות" ("האויב השחור"), ושכנע את הנולדור לנהל כנגדו מלחמת חורמה עד שיובס, בניגוד לרצון הולאר.
היסטוריה > עידני העצים

לאחר בואם לוולינור, נשלטו לראשונה עלפי הנולדור על ידי המלך העליון פינווה. הנולדור הפכו ליקירי ליבו של הולא אַוּלה, ולמתלמדיו, בגלל אהבתם למלאכה. לאחר בניית עירם טיריון, אשתו של פינווה, מיריאל ילדה את בנה היחיד, פאנור, והעניקה לו את כל רוחה וחוסנה, כך כשנולד, בהקה אש בעיניו. רוחה של מיריאל עברה להיכלי מנדוס, ונטלה מפינווה את שמחתו. אבל פאנור התגלה כעלף אדיר הן בנפשו והן בחוסנו; עדין בדיבור, ובעל המלאכה הגדול ביותר מכל עלפי הנולדור. שיא יצירתו היו הסילמרילים, אבני חן גדולות שהכילו את אור שני העצים של ולינור. אבל פאנור היה גאה ויהיר, ולא התייחס בחביבות לאשתו השנייה של אביו, ינדיס מן הוניר. ממנה נולדו לפאנור עוד שני אחים נוספים, שמזרעם נוצרו עוד שני בתים: פינגולפין ופינרפין. פאנור לא רכש חיבה רבה לאחיו למחצה, והיה זה שורש הפירוד בבית פינווה.
כשמלקור שוחרר משבי הולאר, הוא ביקש לנצל את הפירוד בקרב הנולדור במטרה להשיג את הסילמרילים ולהרחיק את האלדר מהולאר. הוא הפיץ שקרים בין הנולדור וטען כי הולאר כולאים אותם באמן כדי שלא יוכלו לשלוט בארצות הארץ התיכונה, אותה שמרו לטענתו לגזע האדם שעתיד להתעורר. משקריו צמחו רעות רבות, והראשונה בהן הייתה הסתתם של פינגולפין ופאנור זה נגד זה. כשפאנור שלף חרב כנגד פינגולפין, הולאר התערבו וגזרו עליו 12 שנות גלות מטיריון, והוא עבר עם בניו ואביו פינווה למבצר ההר של פורמנוס. הנולדור הלכו והפכו חסרי מנוחה מרוב כמיהה לארצות הארץ התיכונה הבלתי שמורות.