מכונת לינוטייפ
יותר גופנים, וריאציות על מחסניות > ריבוי מחסניות > עם מיקסר

במכונות עם מיקסר,ניתן לערב מטריצות ממספר מחסניות באותה שורה. במכונה כזו מותקנים מספר פסי מיון. המעבר ממחסנית למחסנית נעשה על ידי בורר, במקלדת או סמוך לה. בספרי התיעוד של כמה מדגמי המיקסר, נאמר שהסדר יכול לעבור מגופן לגופן (כלומר ממחסנית למחסנית) בלי להאט את ההקלדה.
במכונות אלו יש לפתור מספר בעיות: בצד הסדר, האופן בו הבורר קובע איזו מחסנית פעילה, והמסלול מהמחסניות השונות לרצועת ההסעה. בצד המיון, יש לדאוג שכל מטריצה תחזור למחסנית אליה היא שייכת וממנה יצאה.
בעיית הסדר אינה טריביאלית, והפתרון לא תמיד מושלם: יש דגמים בהם התזמון של המחסניות השונות אינו זהה - למטריצות ששוחררו מהמחסנית התחתונה, לוקח יותר (או פחות) זמן להגיע לשורת הסדר, מאשר לאלו מהמחסנית העליונה. כפי שהוסבר למעלה, תזמון שווה במדויק של התווים השונים, כלומר הערוצים השונים, חשוב, ובלעדיו יכול להיווצר  מצב של "שיכול אותיות", כלומר זוג אותיות שהגיעו למעלית הסדר בסדר הפוך מהסדר בו הוקלדו, משום שהתזמון של התו שהוקלד שני, מהיר יותר מהתזמון של הראשון, והוא מצליח להתייצב לפני הראשון בשורת הסדר.
לכאורה, לא נורא אם התזמון במחסנית אחת שונה מהתזמון של השנייה, כל עוד התזמון שווה בין ערוצים שונים באותה מחסנית, משום שכדי להחליף גופן, הסדר צריך להסיט את הבורר, וזמן זה ארוך דיו כדי לחפות על הבדלים קטנים בתזמון בין המחסניות. הבעיה היא, שבנוסף לתווים מהמחסנית, יש בכל שורה גם מספר פסי רווח, שהגיעו מקופסת הרווחים, שגם היא מתוזמנת בקפידה. כאשר יש הבדל בתזמון בין המחסנית העליונה והתחתונה, התזמון של תיבת הרווחים יכול להיות שווה לזו או לשנייה, אבל לא לשתיהן, דבר שמקשה על השימוש לפחות באחד הגופנים. לא כל דגמי ה"מיקסר" פתרו בהצלחה את הבעיה הזו.
במערכת המיון, במכונת מיקסר יש למיין את המטריצות בשני שלבים: בשלב הראשון יש לשלוח כל מטריצה לפס המיון המתאים, ובשלב השני, פסי המיון ממיינים את המטריצות לערוצים, כמו במכונה בלי מיקסר.
המיון הראשוני מתבצע בעזרת קידוד נוסף, הפעם בתחתית המטריצה. קידוד זה פשוט יותר מהקידוד לערוץ המתאים, והוא מתבצע בעזרת שמונה "אתרים" בתחתית המטריצה, בכל אחד מהם יכול להיות חריץ.
בערכות מטריצות המתאימות למכונות מיקסר, בשניים או שלושה מהאתרים הללו יש חריץ, ורשימת האתרים החרוצים היא ה"קוד" של אותה ערכה. כל המטריצות באותה ערכה חרוצים באותו אופן. במכונה כזו, המטריצות לא עוברות מהמעלית השנייה ישירות לפס המיון, אלא ל"קופסת מיון", שממוקמת מעל פסי ההפרדה, בה המטריצות מופרדות בעזרת הקידוד בתחתיתן, וממנה הן גולשות במגלשת המתאימה, לפס המיון המתאים. פסי המיון ממוקמים במדורג, מעל ומאחרי המחסניות, כשהאחורי ביותר, שהוא גם העליון, ממיין את המטריצות של המחסנית התחתונה, והפס הקדמי והתחתון, ממיין למחסנית העליונה. כל התנועה הנוספת מתבצעת בעזרת גרביטציה - המטריצות גולשות מקופסת ההפרדה לפסי המיון בכובד משקלן, ובדומה מסלול הגלישה הארוך מפס המיון האחורי עליון, כל הדרך למחסנית התחתונה. לצורך כך, המעלית השנייה מניפה את המטריצות גבוה יותר, ובכך מספקת את הכוח המניע לחציו הראשון של המיון הכפול.
במכונות מיקסר, מספר פסי המיון יכול להיות כמספר המחסניות, כך שהסדר יכול לערב מטריצות מכל המחסניות בשורה אחת, אך יש גם דגמים בהם מותקנות ארבע מחסניות, אך רק שני פסי מיון. במכונות כאלו,
מספר פסי המיון קובע מכמה מחסניות שונות ניתן להשתמש בוזמנית, או כמה מהמחסניות "פעילות". מספר זה יכול להיות זהה למספר המחסניות, אך יש גם דגמים עם "מיקסר", בהם יש ארבע מחסניות, ושני פסי מיון. במכונות אלו, אפשר לקבוע אילו מארבע המחסניות תהיינה פעילות בעזרת הגבהת והנמכת ארגז המחסניות כולו, בדרך כלל בעזרת ארכובה. המחסניות הפעילות בדגמים אלו חייבות להיות סמוכות, כלומר: 1+2, 2+3 או 3+4.