stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עמוס לויתן
לקריאה נוספת

"אידיאות מחליפות ידיים", מאזנים, כרך ע"ו, גל' 6 (2002), עמ' 60. על: עמוס לויתן, שיח אלים (שירים).קובי נסים, (תל אביב : ספרי עתון 77, תשס"ב, 2002).
ענולה שמיר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1949 (בת 75 בערך)
 תקופת הפעילות:  עד ל-הווה
 עיסוק:  במאית קולנוע
 יצירות בולטות:  חזרה לתל ברוך   עור   מה אתה זוכר, יונתן יונתן   זושי בר
 
ענולה שמיר (נולדה ב-1949) היא יוצרת קולנוע ותיאטרון ומחלוצות הקהילה הלהט"בית בישראל.
ביוגרפיה

נולדה ב-1949 לסופר (ולימים חבר הכנסת) משה שמיר ולצביה שמיר, ביתו של השל פרומקין, חבר הכנסת הראשונה וממייסדי ההסתדרות. דודה הוא הכלכלן פרופסור דן מרום.
הוריה קראו לה ענולה על שם הפסוק "אָז יָשִׁיר יִשְׂרָאֵל אֶת הַשִּׁירָה הַזֹּאת עֲלִי בְאֵר עֱנוּ לָהּ" מספר במדבר. לימים הכו על חטא על השם יוצא הדופן, ולאחותה הצעירה של ענולה קראו יעל.
ענולה גדלה בשכונת תל ברוך בתל אביב, ובילדותה תיארה אותה אימה כ"קיבוצניקית" שהסכימה ללבוש רק מכנסיים, בניגוד לאחותה. דמותה שימשה השראה לדמותה של הילדה במחזה של אביה "בית במצב טוב".
בתחילת שנות ה-70 זכתה בתחרות לסרטים קצרים וקיבלה פרס בסך 5000 ל"י, שבו השתמשה כדי להירשם לבית הספר לקולנוע בלונדון(אנ') ועברה לגור בלונדון למשך שנתיים.
במסגרת הלימודים חברה למיכאל לב-טוב, נפתלי אלטר, אלן רוזנברג ושלמה בן בסט, והקבוצה הפיקה במהלך לימודיהם שישה סרטים.
לאחר שובה לארץ נישאה ב-1974 לג'יימסון גולדנר, במאי דוקומנטרי ומרצה לקולנוע מקליפורניה, אותו הכירה במהלך שנת שבתון שלו בישראל ב-1970. לשניים נולדה בת אחת, נעמי.
ב-1990 עברה עם ביתה לסן פרנסיסקו להתגורר בסמוך לבעלה לשעבר, ומאז חילקה את זמנה בין ישראל ובין ארצות הברית.
פעילות בקהילה הגאה

שמיר יצאה מהארון כלסבית לאחר גירושיה בשנות ה-80. בעקבות יציאתה מהארון עלו יחסיה עם אביה על שרטון.
רק לאחר יציאתה מהארון גילתה כי דודתה של אמה, לאה ברלין, הייתה בקשר עם אישה, ג'סי־ישע סמפטר, ומערכת היחסים ביניהן הייתה בסיס למחקר של פרופסור יפה ברלוביץ וכן לספרו של משה שמיר "יונה בחצר זרה".
שמיר החלה לכתוב מחזות שעסקו במערכות יחסים לסביות, והייתה הראשונה בישראל שהעזה לעסוק בנושא זה במסגרת התיאטרון הממוסד.
ב-1993 השתתפה בישיבה הראשונה בכנסת שעסקה בקהילה הגאה בישראל, במסגרת ועדת משנה למניעת אפליה בשל העדפה מינית בוועדה לקידום מעמד האשה שבראשה עמדה יעל דיין, וב-1995 הפיקה וערכה את פסטיבל הסרטים ההומו-לסבי הראשון בישראל "זן נדיר".
קריירה מקצועית

חזרה לתל ברוך – סרט תיעודי על שכונת ילדותה של שמיר. הטלוויזיה הכללית, 1977
עור – מחזה הבכורה של שמיר, שזיכה בפרס השחקנית המצטיינת את רובי פורת-שובל. המחזה הציג באור קשה את מערכת היחסים של ענולה עם אביה, שבתגובה כתב את המחזה "קרנבל בוונציה". פסטיבל עכו, 1986
מה אתה זוכר, יונתן יונתן – בכיכובה של אורנה כץ שזכתה בצל"ש השחקנית המצטיינת על תפקידה. פסטיבל עכו, 1989
זושי בר – בימוי משותף עם עדה בורקו לקטעים שנכתבו על ידי חברות קבוצת "זו שואו", אנסמבל התיאטרון של ארגון קל"ף. הקטעים הוצגו בישיבת הוועדה לקידום מעמד האישה לרגל יום הגאווה 1998
לקריאה נוספת

שלומית ברסלר, עדיף להיות צרודה מאשר אילמת: על תיאטרון קהילתי של נשים בישראל. פרדס, 2006.
שז, לא יוצרות מטעם – ראיון עם נגה אשד וענולה שמיר. קל"ף חזק 2 (20), 1990.
חנה ספרן, רחלי הרטל ואורנה ששון-לוי, הי[א]סטוריה לסבית מקומית: פעילות, מאבקים והישגים.נבו, 2016.
הערות שוליים

1 2   תמר רותם, אהבת נשים, צמחונות ופמיניזם: מי היתה המשוררת הישראלית הנשכחת ישע סמפטר?, באתר הארץ, 25 בספטמבר 2019
1 2  תקוה ויינשטוק, ⁨בצדו של סופר - בשר ודם, באתר מעריב, ‏13 ביוני 1958
↑  יוסף לפיד, ⁨כבוד הדרגה, באתר מעריב⁩, ‏2 במרץ 1962
1 2  י. פינקלסטון, סופר מעריב בלונדון, ⁨הקבוצה הישראלית של האולפנים הלונדוניים ⁩, באתר מעריב, ‏14 ביוני 1971
↑  ⁨⁨מעריב⁩, באתר www.nli.org.il, ‏31 ביולי 1974
↑  Jameson Goldner | School of Cinema, cinema.sfsu.edu
↑  Jim Goldner Obituary (1938 - 2019) San Francisco Chronicle, Legacy.com
↑  Raphael Eppler-Hattab, 29 שנים לכנס ההומואים והלסביות הראשון בכנסת, באתר www.facebook.com, ‏11 בינואר 2022
↑  GEORGE OSTROVSKY RETROSPECTIVE, ‏2012
↑  נעמי גל, ⁨בית אבא, באתר מעריב, ‏14 ביולי 1977
↑  שרית פוקס, ⁨הנאה ואכזבה לצופה ביום הראשון של פסטיוואל עכו, באתר מעריב, ‏20 באוקטובר 1986
↑  היהודי מונציה - אלי אשד
↑  עור, באתר פסטיבל עכו, ‏1986
↑  חיים נגיד, ⁨צלצול ראשון, באתר מעריב, ‏13 בנובמבר 1989
↑  פסטיבל עכו, באתר www.accofestival.co.il
↑  Open Knesset, פרוטוקול מס' 138 מישיבת הוועדה לקידום מעמד האישה, באתר oknesset.org, ‏22 ביוני 1998
עיקול בדרך

| --- | --- |

עטיפת הספר
 מידע כללי
 מאת:  ניקולס ספארקס
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  רומן
 הוצאה
 הוצאה:  מודן
 תאריך הוצאה:  2001 בעברית: 2003
 מספר עמודים:  347 (מהדורה עברית)
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002321276
עיקול בדרך הוא ספרו החמישי של הסופר האמריקני ניקולס ספארקס, שיצא לאור בספטמבר 2001.
עלילת הספר

הספר עוסק בסיפור אהבתם של מיילס, סגן השריף ושרה אנדרוז, מורה בבית ספר יסודי.
השניים מתגוררים בעיירה ניו-ברן שבמזרח מדינת צפון קרוליינה. שניהם היו נשואים בעברם: מיילס היה נשוי במשך שבע שנים לאהובתו מימי התיכון, מיסי, שילדה לו את בנו ג'ונה בן השבע. נישואים אלו הסתיימו באופן טרגי, זאת לאחר שמיסי נהרגה בתאונת פגע וברח, בעת שיצאה לריצה. שרה הייתה נשואה למייקל, אולם כעבור שנתיים התגרשו, זאת לאחר ששרה גילתה שהיא עקרה, מייקל אינו יכל לשאת את המחשבה שאשתו לא תוכל ללדת, ונישואיהם הלכו מדחי אל דחי עד לגירושים.
מיילס ושרה נפגשו לראשונה בבית הספר, זאת לאחר ששרה הייתה המורה של בנו, ג'ונה, והתאהבו. אולם אהבתם לא מנעה ממיילס להמשיך ולחפש מי הוא האיש שהרג את אשתו, ומתוקף תפקידו כסגן השריף, היה מעורב בכל פרטי החקירה, שהגיעה למבוי סתום זמן קצר לאחר התאונה. התפתחויות משמעותיות בחקירת התאונה הביאו את מיילס להרהר שנית בכל מה שידע בנוגע לחקירה, וכמו כן אהבתו לשרה עמדה למבחן לאחר שגילה את הקשר בינה לבין התאונה.
עמוס כרמל

| --- | --- |

עמוס כרמל, 2007
 לידה:  31 באוקטובר 1940 פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  3 באוגוסט 2011 (בגיל 70) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים, מכון ויצמן למדע 
 שפות היצירה:  עברית 
 פרסים והוקרה:  פרס טשרניחובסקי (1999)  הפרס הישראלי לביקורת התקשורת ע"ש אברמוביץ' (2004)  פרס נשיא המדינה לספרות 
 
עמוס כרמל (31 באוקטובר 1940 - 3 באוגוסט 2011) היה עיתונאי, סופר, עורך ומתרגם ישראלי. זוכה פרס נשיא המדינה לספרות.
ביוגרפיה

נולד ברחובות ללוטה ולוי כרמל (ויניק), איש העלייה השנייה שעלה לארץ ישראל ערב מלחמת העולם הראשונה. למד בבית חינוך לילדי עובדים ושירת בצה"ל כצנחן בנח"ל המוצנח ונפצע במהלך מלחמת ששת הימים.
כרמל היה בעל תואר בוגר בכימיה ובביוכימיה מהאוניברסיטה העברית בירושלים, ותוארי מוסמך (1968) ודוקטור בכימיה פיזיקלית מטעם מכון ויצמן למדע ברחובות.
את עבודתו כעיתונאי החל ב-1959 כעורך בעיתון הנוער העובד והלומד "במעלה" (1959-60). בשנת 1974 החל לכתוב ב"דבר" וב-1979 הצטרף ל"ידיעות אחרונות". לעיתים השתמש בשם העט "אבי טנא".
תרגם וערך ספרים רבים, מרביתם בתחומי המדע הפופולרי, והיסטוריה פוליטית של ישראל.
בשנת 1977 זכה בפרס אהרן קציר לכתבה מדעית פופולרית. לאחר מכן, זכה בפרס טשרניחובסקי לתרגומי מופת לשנת 1999, בפרס ביקורת התקשורת לשנת 2004, עבור מדור הדעות בידיעות אחרונות, וכן בפרס נשיא המדינה עבור הנצחת זכרו של אפרים קציר.
כרמל היה נשוי לנעמי ואב לשלושה. בנו הוא העיתונאי אסף כרמל. התגורר ברחובות. נפטר ב-2011, בגיל 71.
בין ספריו

תחנת בגדד אינה עונה
הכול פוליטי – לקסיקון הפוליטיקה הישראלית
אלוף הניצחון – אסף שמחוני
מלון אורחים - סיפור תולדות המלונאות בארץ ישראל
פוספט הוא לחם
כל הארץ חזית
הערות שוליים

↑  לוי כרמל (ויניק), דבר, נקרולוג, 10 בנובמבר 1963
↑  פרס על-שם אהרן קציר – לד"ר עמוס כרמל, דבר, 8 ביולי 1977. הכתבה שזיכתה אותו בפרס: ד"ר עמוס כרמל, הקרב הגדול על הרֶקומבינציה, דבר, "דבר השבוע", 4 במרץ 1977, המשך
↑  האגודה לזכות הציבור לדעת
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007280092705171  BnF: cb16170469p (data)  GND: 1137350849  ISNI: 0000 0001 0246 3517  LCCN: n89135023  VIAF: 97331368   WorldCat (עם VIAF): 97331368
עיקול פרסת הסוס

| --- | --- |

עיקול פרסת הסוס כפי שנראה מהתצפית
 מידע כללי
 גובה מוצא הנהר:  980 מ' 
 מדינות באגן הניקוז:  ארצות הברית 
  (למפת אריזונה מוגדלת) פיניקס טוסון מסה סקוטסדייל סופרייז יומה פלגסטף גרנד קניון ק ל י פ ו ר נ י ה  נבדה יוטה קו. נ י ו מ ק ס י ק ו  מקסיקועיקול פרסת הסוס(למפת אריזונה רגילה) פיניקס טוסון מסה סקוטסדייל סופרייז יומה פלגסטף גרנד קניון ק ל י פ ו ר נ י ה  נבדה יוטה קו. נ י ו מ ק ס י ק ו  מקסיקועיקול פרסת הסוס
 
עיקול פרסת הסוס כפי שנראה מהתצפית (2015)
עיקול פרסת הסוס (באנגלית: Horseshoe Bend) הוא נפתול של נהר קולורדו בצורת פרסת סוס, בסמוך לעיר פייג', באריזונה שבארצות הברית.
עיקול פרסת הסוס נמצא כ-8 קילומטרים במורד הזרם מסכר קניון גלן ואגם פאוול בתוך אזור הנופש הלאומי קניון גלן, וכ-4.4 קילומטרים מדרום-מזרח לפייג'.
המקום נגיש באמצעות הליכה רגלית של כ-2.4 קילומטרים ממתחם חניה הסמוך לכביש 89 בדרום-מזרח פייג', ניתן לצפות בעיקול גם ממצוק תלול שעליו.
התצפית היא כ-1,300 מטר מעל פני הים, בעוד שהנהר זורם בגובה של 980 מטר, כלומר תצפית מגובה של 300 מטר.
לאחר הפניות למיקום ברשתות החברתיות בשנת 2018, גדל מספר המבקרים במקום באופן משמעותי.
הערות שוליים

1 2 3  "Horseshoe Bend Hiking Guide" (PDF). National Park Service. באוקטובר 2007. אורכב מ-המקור (PDF) ב-9 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Horseshoe Band". yourhikeguide.com. 11 ביוני 2015. ארכיון מ-6 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Horseshoe Bend". visitarizona.com. ארכיון מ-11 באפריל 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Craven, Scott (9 באוגוסט 2018). "How Horseshoe Bend Went Viral and What's Being Done to Manage the Crowds". The Arizona Republic. {{cite news}}:  (עזרה)
סיפוק

סיפוק הוא רגש הנובע ממילוי רצון או צורך של האדם, אשר גורם להרגשה חיובית ותענוג נפשי.
הגורמים להרגשת הסיפוק

רגש הסיפוק יכול להתהוות ממגוון גורמים, החל ממעשה שפועל בו האדם משום שהוא מאמין בו אידאולוגית או משום שחושב שמעשה זה הוא מעשה נחוץ ונכון המביא תועלת, סיפוק אף יכול להיגרם לאחר שעשה מעשה הגורם להנאה מסוימת, כגון אכילת ארוחה דשנה, קיום יחסי מין או ביצוע עסקה מוצלחת, יצירת דבר חדש, או תיקון והשלמת מוצר או ערך פגום/חסר, הצלחה במשימה החשובה לו, וכמו כן מלימוד תכנים שהוסיפו לו ידע מעשיר, או תוכן רוחני.
רגש הסיפוק קשור היטב לרגש העונג. הסיפוק והעונג קשורים להתניה אופרנטית ומשחקים תפקיד חשוב בהתנהגות האדם – הם משפיעים על רמת המוטיבציה של האדם לחזור על מעשה מסוים בהתאם לרגשות שהתעוררו בו בעקבות המעשה. הקשר בין המעשה לרגש הוא שרשרת רגשות כתגובה של התנהגויות שמבצעים מגיל קטן ואשר במשך השנים מקבלות נופך מטאפיזי.
הגורמים להרגשת הסיפוק > תאוריית הצרכים של אברהם מאסלו

תאוריית הצרכים היא תאוריה של הפסיכולוג אברהם מאסלו, העוסקת במדרג הצרכים של אדם בחייו. לתאוריה זו השלכות על תחומים רבים, ביניהם ניצול מוטיבציית עבודה. התאוריה שוכללה על ידי הפסיכולוג האמריקאי קלייטון אלדרפר (אנ'), שפיתח את תאוריית קיום-השתייכות-צמיחה.
דחיית סיפוקים

דחיית סיפוקים היא היכולת להמתין במטרה להשיג דבר מה. כלומר, היא סוג של טקטיקת דחייה שבה קביעת ביצוע הפעולה במועד מאוחר יותר מיועדת להשיג מטרה של רווח או גמול גדולים יותר מאלו שניתן להשיג באמצעות פעולה מיידית.
יכולת דחיית הסיפוקים נחשבת כתכונת אישיות. דניאל גולמן גילה שהתכונה היא מרכיב חשוב באינטליגנציה רגשית. אנשים ללא תכונה זו מעוניינים בסיפוק מיידי בכל עת ועלולים לסבול משליטה עצמית נמוכה.
היעדר סיפוק

כאשר אדם באופן קבוע ורצוף מבצע עבודה אשר איננה גורמת לו סיפוק כלשהו עשויים להתפתח אצלו רגשות שליליים, כגון ריקנות, שיעמום, עצב, ולעיתים אף דיכאון, הקוראות לאדם לבחון שוב על מעשיו ולחפש שגרת חיים אשר תביא לו את הסיפוק המיוחל. למעשה, רוב בני האדם המחליפים עבודה מיוזמתם, עושים זאת משום חוסר סיפוק.
ראו גם

אושר
איכות חיים
פרשנות של תאוריית הצרכים של מאסלו, מיוצגת כפירמידה עם הצרכים הבסיסיים בתחתית
סעודת יום שבת

סעודת יום השבת היא הסעודה השנייה שנערכת בשבת מתוך שלוש הסעודות אותן חייבים לאכול בשבת. הסעודה נערכת בבוקר יום השבת, לאחר תפילת שחרית ותפילת מוסף, מה שעשוי לדחות את תחילת הסעודה לשעות הבוקר המאוחרות.
חובתה וחשיבותה

בגמרא נקבע כי כבוד יום השבת עדיף על כבוד הלילה; מה שאומר, כפי שנפסק בשולחן ערוך, כי אדם שאין לו מספיק כסף כדי לקנות מצרכים גם לסעודת יום השבת וגם לסעודת ליל שבת, עדיף שיקנה את צורכי סעודת היום. אמנם במקרה שהכסף לא מספיק לו גם לקניית יין לקידוש של הלילה, עדיף שיקנה יין לקידוש הלילה מאשר שיקנה מזון לסעודת היום.
זמנה

את הסעודה עורכים בבוקר יום השבת, לאחר תפילות שחרית ומוסף. בקהילות בהן נמשכת התפילה עד חצות היום, דנו הפוסקים מה יעשו כדי שלא יעברו על איסור תענית בשבת.
סדר הסעודה ומנהגיה > קידוש

לפני הסעודה יש לקדש על היין.
יש שנוהגים לאכול לאחר הקידוש עוגות או קוגל. בחסידות קוז'ניץ מכונה קוגל זה בשם שלום בית קוגל. אחד הטעמים למנהג אכילת העוגות לפני הסעודה הוא כדי לצאת את שיטת רבי חידקא הסובר שיש לאכול ארבע סעודות בשבת, ואכילה זו נחשבת לסעודה נוספת. טעם נוסף למנהג הוא כדי לצבור ברכות נוספות על מנת להשלים את מניין מאה ברכות שחייבים לומר בכל יום.
סדר הסעודה ומנהגיה > נטילת ידיים ובציעת הפת

לאחר הקידוש נוטלים ידיים ומברכים ברכת "המוציא" על לחם משנה - שתי כיכרות לחם שלמות, ובדרך כלל חלות. בשעה שמברך מניח את אחת החלות גבוהה מהשנייה, ועל זו העליונה בוצע.
סדר הסעודה ומנהגיה > מאכלים

כמנה ראשונה נהוג להגיש בסעודה זו דגים. במספר חצרות חסידיות נהגו שלא לאכול דגים בסעודה זו, והיו שאכלו אותם לפני נטילת ידיים כדי לשמר את המנהג שלא לאכול אותם בתוך הסעודה.
למנה שנייה נהוג להגיש ביצה קשה מרוסקת עם בצל. יש המכנים מאכל זה בשם "ציבל" (מיידיש: בצל) ויש המכנים מאכל זה בשם "אייער מיט צוויבל" (מיידיש: ביצים עם בצל). לעיתים נלווים אליו כבד עוף (שלם או קצוץ) ורגל קרושה.
מנה שלישית מכילה חמין, שעמו מגישים קוגל ומאכלים נוספים.
סדר הסעודה ומנהגיה > זמירות ופיוטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.  אין פירוט מספיק על כל סוגי הזמירות.
נהוג לשיר בסעודה זו זמירות ופיוטים שמיוחדים לסעודת יום השבת.[דרושה הבהרה] בקהילות האשכנזיות מיוחדות לסעודה זו הזמירות "ברוך ה' יום יום", "ברוך אל עליון", "יום זה מכובד", "יום שבתון" ו"דרור יקרא". יש שבמהלך הסעודה שרים גם קטעים מנוסח תפילות השבת ויש ששרים את שיר הייחוד ליום השבת המתחיל במילים "אז ביום השביעי נחת".
בסוף הסעודה מברכים ברכת המזון כמו לאחר כל סעודה שאוכלים בה לחם.
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף ק"ה, עמוד א'.
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן רע"א, סעיף ג'.
↑  שו"ע או"ח רפט:א.
↑  ולדעת הרמ"א (או"ח רפט:א), נוטלים ידיים קודם הקידוש.
| סדר השבת |
| --- | --- | --- |
| ערב שבת | מנחה לערב שבת • תוספת שבת • הדלקת נרות |  |
| ליל שבת | קבלת שבת • תפילת ערבית של שבת • קידוש • סעודת ליל שבת |  |
| יום השבת | תפילת שחרית של שבת • תפילת מוסף של שבת • סעודת יום שבת • דרשת השבת • תפילת מנחה של שבת • סעודה שלישית |  |
| מוצאי שבת | תפילת ערבית למוצאי שבת • הבדלה • מלווה מלכה |  |
פורטל שבת ומועדי ישראל
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
עונת 2001/2002 ב-NBA

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  30 באוקטובר 2001
 תאריך סיום:  12 ביוני 2002
 מספר קבוצות:  29
 מספר משחקים לקבוצה:  82
 דראפט 2001
 בחירה ראשונה:  קוואמי בראון
 על ידי:  וושינגטון ויזארדס
 העונה הסדירה
 המאזן הטוב ביותר:  סקרמנטו קינגס (61-21)
 MVP של העונה הסדירה:  טים דאנקן (סן אנטוניו ספרס)
 מלך הסלים:  אלן אייברסון (פילדלפיה 76')
 הפלייאוף
 אלופת המזרח:  ניו ג'רזי נטס
 אלופת המערב:  לוס אנג'לס לייקרס
 סדרת הגמר
 אלופה:  לוס אנג'לס לייקרס
 MVP של סדרת הגמר:  שאקיל אוניל
 → 2000/20012002/2003 ←
 
עונת 2001/2002 היא העונה ה-56 של ליגת ה-NBA. העונה הסתיימה כשלוס אנג'לס לייקרס זכתה בתואר האליפות ה-14 שלה, והשלישי ברציפות, לאחר שניצחה בסדרת הגמר את ניו ג'רזי נטס בתוצאה 4–0. שאקיל אוניל זכה בתואר ה-MVP של סדרת הגמר, כמו בשתי האליפויות הקודמות, לאחר שהעמיד ממוצעים של 36.3 נקודות, 12.3 ריבאונדים ו-2.8 חסימות למשחק לאורך הסדרה. בתואר ה-MVP של העונה הסדירה נבחר לראשונה טים דאנקן מסן אנטוניו ספרס שקלע שיא קריירה של 25.5 נקודות בממוצע למשחק לאורך העונה והוביל את קבוצתו למאזן השני בטיבו במערב (58–24).
לפני תחילת העונה הודיע מייקל ג'ורדן, המנהל המקצועי והבעלים החלקי של קבוצת וושינגטון ויזארדס, על חזרה למשחק פעיל במדי הויזארדס. לאחר 60 משחקים בקבוצה סבל ג'ורדן מפציעה בברכו שגרמה לו להחמיץ את המשך העונה, אותה סיים עם ממוצע של 22.9 נקודות למשחק.
כמו כן, הקבוצה "ונקובר גריזליס" עברה בתחילת העונה לממפיס, טנסי, ושינתה את שמה לממפיס גריזליס. בעקבות מעברם של הגריזליס לממפיס נשארה טורונטו ראפטורס הקבוצה הקנדית היחידה בליגת ה-NBA.
בעקבות פיגועי 11 בספטמבר לבשו קבוצות הליגה גופייה ועליה טלאי עם דגל ארצות הברית (טורונטו ראפטורס הקבוצה היחידית מקנדה בליגה השתמשה בטלאי ועליו דגל ארצות הברית ודגל קנדה ביחד), אותו טלאי גם הופיעו על פרקטי אולמי הקבוצות.
חילופי מאמנים

| קבוצה> לפני תחילת העונה | מאמן נכנס> לפני תחילת העונה | מאמן יוצא> לפני תחילת העונה | לפני תחילת העונה |
| --- | --- | --- | --- |
| קליבלנד קאבלירס | ג'ון לוקאס | רנדי ויטמן |  |
| דטרויט פיסטונס | ריק קרלייל | ג'ורג' אירווין |  |
| פורטלנד טרייל בלייזרס | מוריס צ'יקס | מייק דאנליבי |  |
| וושינגטון ויזארדס | דאג קולינס | לאונרד המילטון |  |
במהלך העונה
| שיקגו בולס | ביל קרטרייט | טים פלויד |  |
| דנוור נאגטס | מייק אוואנס | דן איסל |  |
| גולדן סטייט ווריורס | בראיין וינטרס | דייב קאונס |  |
| ניו יורק ניקס | דון צ'ייני | ג'ף ואן גנדי |  |
| פיניקס סאנס | פרנק ג'ונסון | סקוט סקיילס |  |
אולסטאר 2002

סוף שבוע האולסטאר של שנת 2002 נערך באולמה של פילדלפיה 76', הפירסט יוניון סנטר שבפילדלפיה, פנסילבניה. הוא החל ב-8 בפברואר 2002 והסתיים במשחק האולסטאר ב-10 בפברואר.
המאמנים במשחק האולסטאר היו ביירון סקוט מניו ג'רזי נטס המזרחית ודון נלסון מדאלאס מאבריקס המערבית. את החמישיות למשחק האולסטאר בחרו האוהדים ואת השחקנים המחליפים בחרו המאמנים בליגה. בהצבעת הקהל לשחקני החמישייה הוביל בפעם השלישית ברציפות וינס קרטר מטורונטו ראפטורס שקיבל 1,470,176 קולות, אך הוא נאלץ להחמיץ את המשך בשל פציעה. חמישיית המזרח כללה את אלן אייברסון, ג'ייסון קיד (שהחליף את קרטר הפצוע), מייקל ג'ורדן, אנטואן ווקר ודיקמבה מוטומבו. חמישיית המערב כללה את סטיב פרנסיס, קובי בראיינט, קווין גארנט, טים דאנקן וכריס ובר (שהחליף את שאקיל אוניל הפצוע). במשחק עצמו ניצחה קבוצת המערב בתוצאה 135–120, ול-MVP של משחק האולסטאר נבחר קובי בראיינט שקלע 31 נקודות. את קבוצת המזרח הוביל טרייסי מקגריידי עם 24 נקודות.
העונה הסדירה

| מזרח> # | מזרח> קבוצה | מזרח> ניצחונות | מזרח> הפסדים | מזרח> אחוז ניצחונות | מזרח> פער מהמובילה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ניו ג'רזי נטס* | 52 | 30 | 0.634 | – |
| 2 | דטרויט פיסטונס* | 50 | 32 | 0.610 | 2 |
| 3 | בוסטון סלטיקס | 49 | 33 | 0.598 | 3 |
| 4 | שארלוט הורנטס | 44 | 38 | 0.537 | 8 |
| 5 | אורלנדו מג'יק | 44 | 38 | 0.537 | 8 |
| 6 | פילדלפיה 76' | 43 | 39 | 0.524 | 9 |
| 7 | טורונטו ראפטורס | 42 | 40 | 0.512 | 10 |
| 8 | אינדיאנה פייסרס | 42 | 40 | 0.512 | 10 |

| 9 | מילווקי באקס | 41 | 41 | 0.500 | 11 |
| 10 | וושינגטון ויזארדס | 37 | 45 | 0.451 | 15 |
| 11 | מיאמי היט | 36 | 46 | 0.439 | 16 |
| 12 | אטלנטה הוקס | 33 | 49 | 0.402 | 19 |
| 13 | ניו יורק ניקס | 30 | 52 | 0.366 | 22 |
| 14 | קליבלנד קאבלירס | 29 | 53 | 0.354 | 23 |
| 15 | שיקגו בולס | 21 | 61 | 0.256 | 31 |
| מערב> # | מערב> קבוצה | מערב> ניצחונות | מערב> הפסדים | מערב> אחוז ניצחונות | מערב> פער מהמובילה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | סקרמנטו קינגס* | 61 | 21 | 0.744 | – |
| 2 | סן אנטוניו ספרס* | 58 | 24 | 0.707 | 3 |
| 3 | לוס אנג'לס לייקרס | 58 | 24 | 0.707 | 3 |
| 4 | דאלאס מאבריקס | 57 | 25 | 0.695 | 4 |
| 5 | מינסוטה טימברוולבס | 50 | 32 | 0.610 | 11 |
| 6 | פורטלנד טרייל בלייזרס | 49 | 33 | 0.598 | 12 |
| 7 | סיאטל סופרסוניקס | 45 | 37 | 0.549 | 16 |
| 8 | יוטה ג'אז | 44 | 38 | 0.537 | 17 |

| 9 | לוס אנג'לס קליפרס | 39 | 43 | 0.476 | 22 |
| 10 | פיניקס סאנס | 36 | 46 | 0.439 | 25 |
| 11 | יוסטון רוקטס | 28 | 54 | 0.341 | 33 |
| 12 | דנוור נאגטס | 27 | 55 | 0.329 | 34 |
| 13 | ממפיס גריזליס | 23 | 59 | 0.280 | 38 |
| 14 | גולדן סטייט ווריורס | 21 | 61 | 0.256 | 40 |
‏*כוכבית מסמנת קבוצה שסיימה ראשונה בבית שלה.
מובילי הקטגוריות הסטטיסטיות

| קטגוריה | שחקן | קבוצה | ערך |
| --- | --- | --- | --- |
| נקודות למשחק | אלן אייברסון | פילדלפיה 76' | 31.4 |
| ריבאונדים למשחק | בן וולאס | דטרויט פיסטונס | 13.0 |
| אסיסטים למשחק | אנדרה מילר | קליבלנד קאבלירס | 10.9 |
| חטיפות למשחק | אלן אייברסון | פילדלפיה 76' | 2.8 |
| חסימות למשחק | בן וולאס | דטרויט פיסטונס | 3.5 |
| אחוזים מהשדה | שאקיל אוניל | לוס אנג'לס לייקרס | 57.9% |
| אחוזים לשלוש | סטיב סמית' | סן אנטוניו ספרס | 47.1% |
| אחוזים מקו העונשין | רג'י מילר | אינדיאנה פייסרס | 91.1% |
| נקודות מדד | שאקיל אוניל | לוס אנג'לס לייקרס | 29.7 |
פרסים

MVP של העונה הסדירה - טים דאנקן, סן אנטוניו ספרס
שחקן ההגנה של העונה - בן וולאס, דטרויט פיסטונס
רוקי העונה - פאו גאסול, ממפיס גריזליס
השחקן השישי של העונה - קורליס ויליאמסון, דטרויט פיסטונס
השחקן המשתפר של העונה - ג'רמיין אוניל, אינדיאנה פייסרס
מאמן העונה - ריק קרלייל, דטרויט פיסטונס
מנהל העונה - רוד ת'ורן, ניו ג'רזי נטס
פרס הספורטיביות - סטיב סמית', סן אנטוניו ספרס
פרס האזרחות - אלונזו מורנינג, מיאמי היט
פרסים > פרסים עונתיים

| החמישייה הראשונה | החמישייה השנייה | החמישייה השלישית |
| --- | --- | --- |


| ג'ייסון קיד (ניו ג'רזי) | אלן אייברסון (פילדלפיה) | סטיב נאש (דאלאס) |
| קובי בראיינט (לייקרס) | גארי פייטון (סיאטל) | פול פירס (בוסטון) |
| טרייסי מקגריידי (אורלנדו) | קווין גארנט (מינסוטה) | ג'רמיין אוניל (אינדיאנה) |
| טים דאנקן (סן אנטוניו) | דירק נוביצקי (דאלאס) | בן וולאס (דטרויט) |
| שאקיל אוניל (לייקרס) | כריס ובר (סקרמנטו) | דיקמבה מוטומבו (פילדלפיה) |
| החמישייה הראשונה | החמישייה השנייה |
| --- | --- |


ג'ייסון קיד (ניו ג'רזי): קובי בראיינט (לייקרס)
גארי פייטון (סיאטל): דאג כריסטי (סקרמנטו)
קווין גארנט (מינסוטה): ברוס בואן (סן אנטוניו)
טים דאנקן (סן אנטוניו): קליף רובינסון (דטרויט)
בן וולאס (דטרויט): דיקמבה מוטומבו (פילדלפיה)
| החמישייה הראשונה | החמישייה השנייה |
| --- | --- |


טוני פארקר (סן אנטוניו): ג'מאל טינסלי (אינדיאנה)
ג'ייסון ריצ'רדסון (גולדן סטייט): ג'ו ג'ונסון (פיניקס)
שיין באטייה (ממפיס): ריצ'רד ג'פרסון (ניו ג'רזי)
אנדריי קירילנקו (יוטה): ולדימיר ראדמנוביץ' (סיאטל)
אנדריי קירילנקו (יוטה): אדי גריפין (יוסטון)
פאו גאסול (ממפיס): ז'ליקו רבראצ'ה (דטרויט)
הערות שוליים

↑  סיכום עונת 2001/2002, nba.com(הקישור אינו פעיל, 13.9.2021)
↑  סיכום דראפט 2001, nba.com(הקישור אינו פעיל, 13.9.2021)
↑  סיכום אולסטאר 2002, nba.com(הקישור אינו פעיל, 13.9.2021)
| עונות בליגת ה-NBA |
| --- | --- | --- |
| שנות ה-1940 | 1946/1947 • 1947/1948 • 1948/1949 |  |
| שנות ה-1950 | 1949/1950 • 1950/1951 • 1951/1952 • 1952/1953 • 1953/1954 • 1954/1955 • 1955/1956 • 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 |  |
| שנות ה-1960 | 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 |  |
| שנות ה-1970 | 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 |  |
| שנות ה-1980 | 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 |  |
| שנות ה-1990 | 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 |  |
| שנות ה-2000 | 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 |  |
| שנות ה-2010 | 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 |  |
| שנות ה-2020 | 2019/2020 (הבועה) • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 37145dff-ad9f-438c-86c2-3874b540a9d1 
טים דאנקן ה-MVP של העונה הסדירה
עיצורים רוטטים

עיצור רוטט (Trill) הוא עיצור המופק תוך מספר התכווצויות שרירים רצופות ומהירות. העיצורים הרוטטים נהגים באמצעות יצירת רטט בבסיס החיתוך על ידי הטחה חוזרת ונשנית של הלשון בבסיס החיתוך, או הטחה חוזרת ונשנית של השפתיים זו בזו.
| כיסוי-גרוני | עיצורים קיצוניים> .ענבלי | עיצורים אחוריים> .חכי | עיצורים אחוריים> .מכתשי-חכי | עיצורים אחוריים> .כפוף | עיצורים קדמיים> .בתר-מכתשי | עיצורים קדמיים> .מכתשי | עיצורים קדמיים> .שיני | עיצורים קדמיים> .שפתי-שיני | עיצורים שפתיים> .דו-שפתי | עיצורים שפתיים> . |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| עיצורים רוטטים | я̊ • я | ʀ̊ • ʀ | • | • | ɽr | r̠̊ • r̠ | r̊ • r | r̪̊ • r̪ | ʙ̪̊ • ʙ̪ | ʙ̊ • ʙ |
העיצורים הרוטטים

עיצור כיסוי-גרוני, רוטט [ᴙ]
עיצור ענבלי, רוטט [ʀ]
עיצור כפוף, רוטט [ɽr]
עיצור מכתשי, רוטט [r]
עיצור דו-שפתי, רוטט [ʙ]
עבודת נמלים (סרט)

| --- | --- |

עטיפת הסרט
 בימוי:  אריק דארנל, טים ג'ונסון 
 הופק בידי:  בראד לואיס, ארון ורנר 
 תסריט:  טוד אלקוט, כריס וייץ ופול וייץ
 עריכה:  סטן וב 
 מדבבים:  וודי אלן (Z the Ant) כריסטופר ווקן (Colonel Cutter) שרון סטון (Princess Bala) ג'ניפר לופז (Azteca) ג'ין הקמן (General Mandible) אפריל וינצ'ל ג'יין קרטין ג'ים קומינגס ג'ון מהוני דן אקרויד גרנט שוד דני גלובר סילבסטר סטאלון אן בנקרופט פול מזורסקי 
 מוזיקה:  הארי גרגסון ויליאמס, ג'ון פאוול 
 צילום:  סיימון ג'יי סמית' 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  אולפני ההנפשה של דרימוורקס
 חברה מפיצה:  UIP Duna, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  אוקטובר 1998
 משך הקרנה:  83 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט ילדים, סרט הרפתקאות, סרט לכל המשפחה, סרט פנטזיה, סרט קומדיה 
 תקציב:  $60,000,000
 הכנסות:  $171,757,863
 הכנסות באתר מוג'ו:   antz
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
עבודת נמלים (באנגלית: Antz) הוא הסרט הראשון שהופק על ידי אולפני ההנפשה של דרימוורקס. זהו סרט ההנפשה הממוחשבת השני באורך מלא שנוצר, לאחר "צעצוע של סיפור" של אולפני דיסני ופיקסאר ויצא לאקרנים בשנת 1998. הכנסות הסרט בעולם עמדו על כ 172 מיליון דולר.