stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דון סיגלמן
בחירות 2006

ב-2006 ניסה סיגלמן להתמודד שוב על משרת המושל, אך הובס בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית על ידי סגנית המושל לוסי בקסלי, רעייתו לשעבר של המועמד השנוי במחלוקת בבחירות למשרת המושל של 1986, התובע הכללי וסגן המושל לשעבר ביל בקסלי. הסיבה המרכזית לתבוסתו של סיגלמן הייתה כתב האישום שהוגש אז נגדו על שוחד וסחיטה, וכך עלה בידה של בקסלי להבטיח תמיכה רחבה בה בוועידת המפלגה המדינתית מצד גופים כמו קואליציית הדרום החדשה, ואיגוד העובדים של אלבמה. אף על פי שהוצאות מסע הבחירות של בקסלי היו נמוכות בהשוואה לאלו של סיגלמן, ואף על פי שנמתחה עליה ביקורת על קריאתה להעלות את שכר המינימום באלבמה בדולר אחד, היא זכתה למערכת בחירות מקדימות קלה יחסית וזכתה ב-60 אחוזים מהקולות בהשוואה ל-36 הקולות של סיגלמן. בבחירות הכלליות נוצחה בקסלי באותה שנה על ידי הרפובליקני בוב ריילי כאשר זכתה ב-42 אחוזים בלבד מול 58 האחוזים שקיבל ריילי.
משפטו

ב-27 במאי 2004, הוגש כתב אישום נגד סיגלמן על ידי התביעה הפדרלית באשמת הונאה. ביום בו החל משפטו באוקטובר אותה שנה, ביטלו התובעים את כל ההאשמות לאחר ששופט בית המשפט הפדרלי המחוזי, אוריה ו. קלמון פסל את רוב עדויות התביעה, בציינו שלא ניתן יהיה להגיש שום האשמות בהתבסס על העדויות.
ב-26 באוקטובר 2005, הוגש כתב אישום נגד סיגלמן באשמות שוחד והונאת דואר בקשר עם ריצ'רד סקרשי, המייסד והמנהל הכללי לשעבר של ארגון הבריאות HealthSouth. שניים מעוזריו לשעבר של סיגלמן נכללו גם כן בכתב האישום. סיגלמן הואשם במתן הטבות ממשלתיות בתמורה לתרומות למסע הבחירות שלו כסגן המושל בשנים 1995–1999, ולאחר מכן כמושל עד 2003.
סקרשי הואשם בגיוס תרומות בהיקף של 500,000 דולר עבור הקמפיין של סיגלמן ב-1999 למשאל העם על מפעל הלוטו לטובת החינוך הגבוה, בתמורה למושב בוועד המפקח של בתי החולים המדינתיים, תפקיד ללא שכר. סקרשי מונה לתפקיד זה ושימש בו קודם לכן במהלך שלושה ממשלים רפובליקנים. ב-2005 הוא זוכה מההאשמות על חלקו בשערוריית מעשי ההונאה של תאגיד הבריאות שעלו לבעלי המניות שלו מיליארדי דולרים.
במהלך המשפט, המשיך סיגלמן את מסע הבחירות שלו לכהונה נוספת, כאשר התמודד בבחירות המקדימות של הדמוקרטים מול לוסי בקסלי ומול מועמדים זוטרים נוספים. ב-6 ביוני, על אף מסע הבחירות של בקסלי, שהיה באופן יחסי בפרופיל נמוך, היא הביסה את סיגלמן כאשר גרפה כמעט 60 אחוזים של הקולות לעומת 36 האחוזים שקיבל סיגלמן.
ב-29 ביוני 2006, שלושה שבועות לאחר שסיגלמן נוצח בבחירות המקדימות, מצא שופט פדרלי את סיגלמן ואת סקרשי אשמים ב-7 מתוך 33 סעיפי כתב האישום. שני נאשמים נוספים בכתב האישום, ראש הסגל לשעבר של סיגלמן, פול המריק, ומנהל מחלקת התחבורה, מק רוברטס, זוכו מכל סעיפי האישום. סיגלמן הורשע בסעיף אחד של שוחד, סעיף אחד של קשירת קשר לביצוע הונאת דואר, ארבעה סעיפים של ביצוע הונאת דואר וסעיף אחד של שיבוש מהלכי משפט.
סיגלמן זוכה מ-25 סעיפי אישום, כולל סעיפי האשמה על פי החוק נגד ארגוני סחיטה ושחיתות. סיגלמן יוצג על ידי עורכי הדין ממוביל, וינס קילבורן ודייוויד מקדולנד, בנוסף לעורך הדין מגרינווד היירם איסטלנד והפרופסור למשפטים מאוניברסיטת נוטרדאם ג. רוברט בלאקי, בר סמכא בנוגע לחוק נגד ארגוני סחיטה ושחיתות. הוא נדון על ידי השופט מארק פולר, מינוי של ג'ורג' ווקר בוש, ליותר משבע שנות מאסר בבית סוהר פדרלי ולקנס של 50,000 דולר. סיגלמן הציג טיעון הגנה שסקרשי היה כבר במועצת הפיקוח של בתי החולים במהלך תקופות כהונותיהם של כמה מושלים רפובליקנים. הוא אמר שתרומתו של סקרשי לקמפיין לא הייתה קשורה למינויו. הוא ופרקליטיו טענו שההאשמות נגדו, בנוסף להיותן בלתי מבוססות, היו חסרות תקדים.
באפריל 2012 שוחרר סקרשי מבית הכלא הפדרלי. במשך שלושה חודשים הוא התגורר במעון לאסירים משוחררים ביוסטון, טקסס.
ב-27 במרץ 2008, אישר בית המשפט הפדרלי האחד עשר לערעורים של ארצות הברית (אנ') את שחרורו של סיגלמן מהכלא הפדרלי בעת שהוא עתר נגד הרשעתו בשחיתות. למחרת הוא שוחרר בערבות.
משפטו > הערעורים

ב-6 במרץ 2009 אישר בית המשפט הפדרלי האחד עשר לערעורים של ארצות הברית את סעיפי האישום בעוון שוחד, קשירת קשר ושיבוש מהלכי משפט נגד סיגלמן, וסירב לבקשתו למשפט חוזר לאחר שלא מצא שום עדות לחוסר צדק בהרשעתו. אף על פי כן, ביטל בית המשפט שניים משבעת סעיפי האישום בהם הורשע סיגלמן והורה על עריכת דיון חדש על עונשו. עונשו של סיגלמן הופחת בעשרה חודשים ונותר על 69 חודשים.
לאחר כמה עיכובים לפי בקשתו של סיגלמן, שמע בית המשפט הפדרלי את עתירתו למשפט חוזר במאי 2015. הטיעונים היו אמורים מלכתחילה להישמע באוקטובר 2014. בית המשפט אישר את החלטתו של בית המשפט בדרג הנמוך לדחות את הבקשה לערעור.
ניק ביילי, שהיה עד המפתח שעליו התבססה ההרשעה, הורשע בעצמו לאחר מכן בסחיטה ובאיומים. כשהוא ניצב בפני גזר דין של עשר שנות מאסר, הוא שיתף פעולה עם התביעה כדי להקל על עונשו. אף על פי שהוא נחקר יותר משבעים פעמים על ידי התביעה, אף אחד מרישומי חקירות אלו לא הוצגו בפני ההגנה. בנוסף, לאחר שהמקרה הוגש לבית המשפט, אושר שההמחאה שביילי העיד שראה את סקרשי כותב לסליגמה, נכתבה כמה ימים לאחר מכן, כאשר ביילי לא נכח.
על פי עדויות במסמכים, התברר שהתובעים חקרו שניים מחברי חבר המושבעים בזמן שבית המשפט ניהל דיון על התנהלות בלתי ראויה של המושבעים. הייתה זו הפרה של הנחיית השופט שלא יתקיים שום מגע עם המושבעים ללא אישורו.
משפטו > הערעורים > הקשר עם קארל רוב

הועלו האשמות שתיק התביעה נגד סיגלמן היה נגוע במניעים פוליטיים. לכאורה, פקידי הממשל של הנשיא בוש במחלקת המשפטים לחצו להגשת התביעה, כפי שעשתה לאורה קנרי, תובעת פדרלית במונטגומרי. בעלה היה בכיר במפלגה הרפובליקנית באלבמה ובמשך שנים עבד באופן צמוד עם קארל רוב, איש הסגל של הנשיא ג'ורג' ווקר בוש.
ביוני 2006, חתמה דנה ג'יל סימפסון, עורכת דין רפובליקנית מריינסוויל, אלבמה, על תצהיר, שבו טענה שחמש שנים קודם לכן, היא שמעה שרוב מתכונן לנטרל את סיגלמן מבחינה פוליטית באמצעות חקירה בהובלתה של מחלקת המשפטים של ארצות הברית.
מאוחר יותר אמרה סימפסון לעיתון The Birmingham News שהניסוח בתצהיר שלה יכול להתפרש בשני מובנים. היא אמרה שהיא כתבה את התצהיר בעצמה, אך בעדות פני ועדת הקונגרס שחקרה בפרשה, היא אמרה שקיבלה סיוע בניסוח התצהיר מתומך של סיגלמן.
על פי הצהרתה של סימפסון, היא הייתה בשיחה של מטה הבחירות הרפובליקני ב-2002 כאשר היא שמעה את ביל קנרי אומר לעובד אחר של המטה לא לדאוג בנוגע לסיגלמן. הוא אמר שה"נערות" של קנרי ו"קארל" יבטיחו שמחלקת המשפטים תלחץ על הדמוקרטים כך שהוא לא יהווה יותר איום פוליטי בעתיד. "הנערות של קנרי" כללו ככל הנראה את אשתו, לאורה קנרי, ששימשה כתובעת הפדרלי של המחוז המרכזי של אלבמה, ואת אליס מרטין, התובעת הפדרלית של המחוז הצפוני של אלבמה. לאורה קנרי לא פסלה את עצמה מלקחת חלק בניהול התיק אלא חודשיים לאחר מסיבת העיתונאים של פרקליטו של סיגלמן, דייוויד קרומוול ג'ונסון במרץ 2002, שבה הוא מתח ביקורת על השתתפותה בניהול התיק על רקע תפקידו הפוליטי של בעלה.
בראיונות לעיתונות, חזרה סימפסון על כך שהיא שמעה את שמו של רוב מוזכר בשיחת הטלפון שבה הדיון נסוב על סיגלמן. היא הבהירה שהיא שמעה מישהו שהיה חלק משיחת ועידה ב-2002 מתייחס לפגישה בין רוב לבין פקידים במחלקת המשפטים בעניינו של סיגלמן, וחשפה שרוב הנחה אותה "לחשוף בגידה של סיגלמן באשתו".
ב-2007, דיווח אתר החדשות Raw Story שרוב יעץ לביל קנרי בניהול מסע הבחירות של בוב ריילי למשרת המושל נגד סיגלמן, כולל במהלך המחלוקת על תוצאות הבחירות של 2002. דיווח זה התבסס על עדות של "שני עורכי דין רפובליקנים שהתבקשו להישאר בעילום שם מחשש לנקמה", אחד מהם מקורב לוועדה הרפובליקנית של אלבמה.
זמן קצר לאחר שהחלה סימפסון לדבר על המקרה של סיגלמן, עלה ביתה באש. היא טענה שמכוניתה נאלצה לסטות מהכביש על ידי חוקר פרטי ונהרסה, אך חקירת המשטרה על השריפה ועל המקרה של המכונית לא העלתה עדויות למעשים בלתי הוגנים. סימפסון אמרה, "בכל פעם שאני דוברת את האמת בפני סמכות כלשהי, ישנם סיכונים גדולים. אני הותקפתי". היא אמרה לכתב של השבועון The Nation שהיא חשה "מחויבות מוסרית" לדבר.
משפטו > הערעורים > התנהלות התובע הכללי

בנובמבר 2008 נחשף במסמכים חדשים על התנהלות בלתי ראויה לכאורה של התובע הפדרלי ושל תובעים אחרים בתיק של סיגלמן. הועלו האשמות שמגעים נרחבים ויוצאי דופן התנהלו בין התביעה לבין חבר המושבעים. על פי המגזין טיים, סיפק עובד מחלקת המשפטים את המסמכים תוך כדי סיכון מקום עבודתו. המסמכים כללו תכתובות דואר אלקטרוני שנכתבו על ידי לאורה קנרי, זמן רב לאחר שפסלה את עצמה מלקחת חלק בניהול התיק, בהציעה ייעוץ משפטי לעובדים כפופים שניהלו את התיק. בזמן שבו קנרי שלחה את התכתובות הללו, תמך בעלה בגלוי במושל הרפובליקני של אלבמה, בוב ריילי. באחת מהתכתובות שפורסמה במגזין טיים, מיום 19 בספטמבר 2005, היא העבירה לתובעים הבכירים בתיק סיגלמן תגובה פוליטית באורך של שלושה עמודים שנכתבה על ידי סיגלמן.
בציטוט זה הדגישה קנרי פסקה אחת ואמרה לכפופים לה: את זה כולכם צריכים לקרוא, בגלל שהוא מתייחס לסקר שלכאורה מראה ש-67 אחוזים מתושבי אלבמה מאמינים שהחקירה נגדו היא ממניעים פוליטיים... אולי [זהו] הרקע לא לתת [לסיגלמן] לדון בתקשורת על הליכים משפטיים!"
בעת שנגזר דינו של סיגלמן, דחקו התובעים בשופט לעשות שימוש בהצהרות פומביות אלו של סיגלמן כבסיס להארכת תקופת המאסר שלו.
משפטו > הערעורים > התגובה הציבורית

ביולי 2007 הגישו 44 תובעים כלליים מדינתיים לשעבר, הן דמוקרטים והן רפובליקנים, עצומה לוועדת המשפט של בית הנבחרים ושל הסנאט ובה הם ביקשו חקירה נוספת על הליך התביעה נגד סיגלמן.
ב-17 ביולי שלחו יושב ראש ועדת המשפט של בית הנבחרים, ג'ון קוניירס (אנ') וחברי הבית לינדה סנצ'ז, ארתור דייוויס ותמי בולדווין, מכתב לתובע הכללי של ארצות הברית, אלברטו גונזאלס, ובו הם בקשו ממנו לספק מסמכים ומידע בנוגע להרשעתו של סיגלמן, בנוסף להרשעות של אישים נוספים, מתוך חשד שזה היה דפוס קבוע של תביעות פוליטיות סלקטיביות על ידי כמה תובעים פדרליים ברחבי ארצות הברית. המועד האחרון שנקבע למשרד התובע הכללי להמציא את המידע לקונגרס היה 27 ביולי. מסמכים אלה לא הומצאו עד 28 באוגוסט, כאשר גונזלס הודיע על התפטרותו. במאמר מערכת שפורסם בניו יורק טיימס באותו יום, נאמר שעל אף התפטרותו של גונזאלס, "שאלות רבות נותרו ללא מענה. בראש רשימת השאלות: איזה חלק היה לשיקולים פוליטיים בהעמדות לדין מפוקפקות, כמו זו של מושל אלבמה לשעבר דון סיגלמן, ושל ג'ורג'יה תומפסון, פקידת ממשל מוויסוקנסין". דיווחים בעיתונות העלו אפשרות שככל הנראה התובעת הפדרלית לאורה קנרי לא פעלה על פי נהלים תקינים של מחלקת המשפטיים כאשר פסלה את עצמה מלעסוק בעניינו של סיגלמן. לא היו עתירות לבית משפט בנוגע לכך ומחלקת המשפטים סירבה לחשוף את מכתב הפסילה של קנרי על פי חוק חופש המידע.
ב-10 באוקטובר 2007, פרסמה ועדת המשפט של בית הנבחרים עדות שעל פיה טענה סימפסון שקארל רוב לכאורה "דיבר עם מחלקת המשפטים" על "רדיפת" סיגלמן בסיוע מהתובעים הפדרליים של אלבמה, ושהמושל בוב ריילי מינה שופט שבסופו של דבר שובץ לשפוט במקרה. היא גם טענה שריילי אמר לה שהשופט "יתלה את דון סיגלמן". בניגוד למה שהיא אמרה ל-60 דקות, בעדותה בשבועה בפני הקונגרס, היא מעולם לא הזכירה את העובדה שהיא נפגשה עם רוב או דיברה איתו.
מגיניו של סיגלמו ציינו שיותר ממאה האשמות נפסלו על ידי שלושה שופטים שונים. יותר מכך, הם טענו שלא היה שום ניגוד אינטרסים ברור שנכלל בכתב התביעה נגדו, מאחר שתובעת פדרלית שחקרה בפרשה הייתה נשואה למנהל מסע בחירות של יריבו הפוליטי במערכת הבחירות למשרת המושל של 2002. הם טענו שגזר הדין היה חסר תקדים והעונש היה בלתי מידתי. בניגוד לכך, מושל אלבמה לשעבר, הרפובליקני ה. גאי האנט, נמצא אשם בבית משפט מדינתי לאחר שלקח לכיסו 200,000 דולר. התובעים המדינתיים במקרה של האנט ביקשו שיוטל עליו מאסר על תנאי, לא מאסר בפועל.
משפטו > הערעורים > חקירת רשות התקשורת הפדרלית

ב-24 בפברואר 2008, שידרה התוכנית 60 דקות משדר בשם "האישום נגד המושל סיגלמן". במהלך השידור, תחנת בת של CBS באלבמה, WHNT-TV, לא שידרה את התוכנית בטענה לתקלה טכנית. העיתונאי ועורך הדין סקוט הורטון מכתב העת הארפרז ציין שהוא פנה למטה CBS בניו יורק בנוגע לכך. הוא אמר שנציגי הרשת שם אמרו שלא היו שום בעיות תקשורת, ושמערכות התקשורת של WHNT תפקדו באותה עת. הורטון האשים את WHNT בעוינות פוליטית היסטורית כלפי סיגלמן. התחנה שידרה את התוכנית בשידור חוזר מאוחר יותר באותו לילה, ושוב ביום המחרת.
במרץ 2008, פתחה רשות התקשורת הפדרלית בחקירה בנוגע לשאלה מדוע תחנת הטלוויזיה באלבמה לא שידרה את התוכנית. החקירה הסתיימה ללא נקיטת צעדים כלשהם.
משפטו > מאסרו ושחרורו

ב-3 באוגוסט 2012, נידון סיגלמן למאסר של שש שנים, קנס של 50,000 דולר ו-500 שעות לטובת הציבור. מעונש המאסר קוזזה תקופת המאסר שהוא כבר ריצה, וכך נותרו לו חמש שנים ותשעה חודשים. בתו דנה, יזמה הגשת עצומה מקוונת בבקשה לחנינה נשיאותית. סיגלמן הצטווה להתייצב בבית הסוהר עד 11 בספטמבר אותה שנה. סקרשי לא שוחרר בערבות, שכן הוא כבר ריצה את כל עונשו.
ב-8 בפברואר 2017 שוחרר סיגלמן שחרור על תנאי.
2010 בקולנוע

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 2010  בקולנוע |  |
< · 2008 · 2009 — 2010 — 2011 · 2012 · >
כל ערכי השנים בקולנוע במאה ה-20 · כל ערכי השנים בקולנוע במאה ה-21 · פורטל הקולנוע
בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 2010 ונוגעים לעולם הקולנוע.
אירועים

25 בינואר – סרטו של ג'יימס קמרון "אווטאר" הפך לסרט הקולנוע שצבר את ההכנסות הגבוהות ביותר בהיסטוריה, והראשון שהצליח לצבור הכנסות של מעל 2 מיליארד דולר. בכך עקף "אווטאר" סרט קודם של קמרון, "טיטניק". כשבוע לאחר מכן, ב-2 בפברואר, הפך "אווטאר" לסרט שצבר את ההכנסות הגבוהות ביותר בכל הזמנים גם בארצות הברית, כשהוא עוקף פעם נוספת את "טיטניק". מספר ימים אחר כך הפך "אווטאר" גם לסרט שצבר את ההכנסות הגבוהות ביותר בהיסטוריה של ישראל, עם הכנסות של מעל 31 מיליון שקלים. ‏
15 באוגוסט – הסרט "צעצוע של סיפור 3" שבר את שיא ההכנסות הקודם (919 מיליון דולר), שהיה שייך ל-"שרק 2", והפך לסרט האנימציה המצליח ביותר בכל הזמנים, עם הכנסות של למעלה ממיליארד דולר ברחבי העולם.
אירועים > אירועים משמעותיים בקולנוע הישראלי

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
31 באוקטובר – "הדקדוק הפנימי" זוכה בפרס הראשון בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטוקיו
2 בדצמבר – לראשונה בישראל יוצא לאקרנים בהקרנות מסחריות סרט קולנוע ישראלי מסוגת סרטי האימה, "כלבת".
שוברי קופות > בעולם

|  | שם הסרט | אולפן | עולמי | ארצות הברית וקנדה | בריטניה | אוסטרליה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | צעצוע של סיפור 3 | דיסני / פיקסאר | $1,063,143,492 | $415,004,880 | $116,625,632 | $37,957,715 |
| 2 | אליס בארץ הפלאות | חברת וולט דיסני | $1,024,299,011 | $334,191,110 | $64,437,055 | $33,234,316 |
| 3 | הארי פוטר ואוצרות המוות: חלק א' | האחים וורנר | $955,001,070 | $295,001,070 | $85,243,650 | $41,350,865 |
| 4 | התחלה | האחים וורנר | $825,531,030 | $292,576,195 | $56,566,947 | $35,351,755 |
| 5 | שרק לנצח | דרימוורקס | $752,600,867 | $238,736,787 | $51,056,068 | $27,407,206 |
| 6 | דמדומים 3: ליקוי חמה | Summit Entertainment | $698,491,347 | $300,531,751 | $45,709,785 | $31,989,874 |
| 7 | איירון מן 2 | סרטי פרמאונט | $622,056,974 | $312,128,345 | $30,456,328 | $22,418,342 |
| 8 | פלונטר | דיסני | $590,721,936 | $200,821,936 | $32,752,508 | $22,555,927 |
| 9 | גנוב על הירח | סרטי יוניברסל | $543,113,985 | $251,513,985 | $30,499,884 | $21,817,532 |
| 10 | הדרקון הראשון שלי | דרימוורקס | $494,878,759 | $217,581,231 | $26,488,493 | $20,493,485 |
שוברי קופות > בישראל

מספרי הכרטיסים נמסרו ממפיצי הסרטים.
אווטאר (1,300,000 כרטיסים - הסרט הנצפה ביותר בישראל בכל הזמנים)
זוהי סדום (500,000 כרטיסים)
אליס בארץ הפלאות (450,000 כרטיסים)
התחלה (420,000 כרטיסים)
שרק לנצח (407,000 כרטיסים)
צעצוע של סיפור 3 (400,000 כרטיסים)
פעם הייתי (300,000 כרטיסים)
הארי פוטר ואוצרות המוות חלק א' (250,000 כרטיסים)
הדרקון הראשון שלי (190,000 כרטיסים)
סטפ אפ 3D‏ (180,000 כרטיסים)
פרסים > פרסי אוסקר

הסרט הטוב ביותר - נאום המלך
הבמאי הטוב יותר - טום הופר (נאום המלך)
השחקן הטוב ביותר - קולין פירת' (נאום המלך)
השחקנית הטובה ביותר - נטלי פורטמן (ברבור שחור)
שחקן המשנה הטוב ביותר - כריסטיאן בייל (פייטר)
שחקנית המשנה הטובה ביותר - מליסה לאו (פייטר)
הסרט הזר הטוב ביותר - בעולם טוב יותר (דנמרק)
הסרט המונפש הטוב ביותר - צעצוע של סיפור 3
הסרט המונפש הקצר הטוב ביותר - הדבר האבוד
פרסים > פרסי גלובוס הזהב > דרמה

הסרט הטוב ביותר - הרשת החברתית
השחקן הטוב ביותר - קולין פירת' (נאום המלך)
השחקנית הטובה ביותר - נטלי פורטמן (ברבור שחור)
פרסים > פרסי גלובוס הזהב > קומדיה או מחזמר

הסרט הטוב ביותר - הילדים בסדר
השחקן הטוב ביותר - פול ג'יאמטי (הסיפור על פי ברני)
השחקנית הטובה ביותר - אנט בנינג (הילדים בסדר)
פרסים > פרסי גלובוס הזהב > קטגוריות קולנועיות נוספות

הבמאי הטוב ביותר - דייוויד פינצ'ר (הרשת החברתית)
שחקן המשנה הטוב ביותר - כריסטיאן בייל (פייטר)
שחקנית המשנה הטובה ביותר - מליסה לאו (פייטר)
התסריט הטוב ביותר - אהרן סורקין (הרשת החברתית)
סרט האנימציה הטוב ביותר - צעצוע של סיפור 3
הסרט הזר הטוב ביותר - בעולם טוב יותר (In A Better World) (דנמרק)
פרס על מפעל חיים - רוברט דה נירו
פרסים > פרסי סאטורן

סרט המדע בדיוני הטוב ביותר - התחלה
סרט הפנטזיה הטוב ביותר - אליס בארץ הפלאות
סרט האימה הטוב ביותר - הכנס אותי
סרט ההרפתקאות/פעולה/מותחן הטוב ביותר - סולט
סרט האנימציה הטוב ביותר - צעצוע של סיפור 3
פרסים > פרסי סאטורן > קטגוריות נוספות

השחקן הראשי הטוב ביותר - ג'ף ברידג'ס (טרון: המורשת)
השחקנית הראשית הטובה ביותר - נטלי פורטמן (ברבור שחור)
שחקן המשנה הטוב ביותר - אנדרו גארפילד (לעולם אל תתן לי ללכת)
שחקנית המשנה הטובה ביותר - מילה קוניס (ברבור שחור)
הביצוע הטוב ביותר של שחקן צעיר - קלואי מורץ (הכנס אותי)
הבמאי הטוב ביותר - כריסטופר נולאן (התחלה)
התסריט הטוב ביותר - כריסטופר נולאן (התחלה)
הפסקול הטוב ביותר - הנס צימר (התחלה)
האיפור הטוב ביותר - איש הזאב
התלבושות הטובות ביותר - אליס בארץ הפלאות
האפקטים המיוחדים הטובים ביותר - התחלה
פרסים > פרסי אופיר

הסרט שליחותו של הממונה על משאבי אנוש זכה ב-5 פרסי אופיר: סרט, במאי, פסקול, תסריט, שחקנית משנה ותסריט הטובים ביותר.
פרסים > צרפת פסטיבל קאן

פרס דקל הזהב: תאילנד "הדוד בונמי שיכול לזכור את חייו הקודמים"
הגראנד פריקס: צרפת "על אנשים ומתים"
פרסים > גרמניה פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין

דב הזהב-הסרט הטוב ביותר: טורקיה "דבש"
הבמאי הטוב ביותר- רומן פולנסקי על סופר הצללים
פרסים > איטליה פסטיבל הסרטים של ונציה

פרס אריה הזהב (הסרט הטוב ביותר)- ארצות הברית "אי שם"
נפטרו

| --- | --- |
 17 בינואר – אריך סגל, סופר ותסריטאי  22 בינואר – ג'ין סימונס, שחקנית  27 בינואר – זלדה רובינשטיין, שחקנית  1 בפברואר – דייוויד בראון, מפיק  1 בפברואר – ג'סטין מנטל, שחקן  5 בפברואר – איאן קרמייקל, שחקן  17 בפברואר – קתרין גרייסון, שחקנית  19 בפברואר – ליונל ג'פריס, שחקן, תסריטאי ובמאי  10 במרץ – קורי היים, שחקן  14 במרץ – פיטר גרייבס, שחקן  24 במרץ – רוברט קאלפ, שחקן  1 באפריל – ג'ון פורסיית', שחקן  17 באפריל – דידי אלן, עורכת  2 במאי – לין רדגרייב, שחקנית  9 במאי – לנה הורן, שחקנית וזמרת  28 במאי – גארי קולמן, שחקן  29 במאי – דניס הופר, שחקן ובמאי  3 ביוני – רו מקלנהן, שחקנית  16 ביוני – רונלד נים, במאי וצלם  31 ביולי – טום מנקביץ', תסריטאי, במאי ומפיק:  8 באוגוסט – פטרישה ניל, שחקנית  14 באוגוסט – אבי לינקולן, שחקנית וזמרת  30 באוגוסט – אלן קורנו, במאי ותסריטאי  11 בספטמבר – קווין מקארת'י, שחקן  12 בספטמבר – קלוד שברול, במאי  26 בספטמבר – גלוריה סטיוארט, שחקנית  28 בספטמבר – ארתור פן, במאי ומפיק  29 בספטמבר – טוני קרטיס, שחקן  28 בספטמבר – רומינה ז'אן, שחקנית, זמרת ותסריטאית  29 בספטמבר – ג'ו מנטל, שחקן  19 באוקטובר – טום בוסלי, שחקן  28 באוקטובר – ג'יימס מקארתור, שחקן  5 בנובמבר – ג'יל קלייבורג, שחקנית  9 בנובמבר – עמוס לביא, שחקן  11 בנובמבר – דינו דה-לורנטיס, מפיק  19 בנובמבר – מרדכי בן-זאב, שחקן  27 בנובמבר – ארווין קרשנר, במאי  28 בנובמבר – לזלי נילסן, שחקן וקומיקאי  15 בדצמבר – בלייק אדוארדס, במאי  25 בדצמבר – באד גרינספן, במאי ומפיק
סרטים ישראליים שהוקרנו בהקרנות מסחריות

הבודדים
פובידיליה
היו לילות
כבוד
כלת הים
מאיה
האור השחור
פעם הייתי
זוהי סדום
שליחותו של הממונה על משאבי אנוש
הדקדוק הפנימי
התגנבות יחידים
המדריך למהפכה
כלבת
התפרצות X
עוד אני הולך
סרטים ישראליים שהוקרנו בהקרנות מסחריות > סרטים נוספים

הנקמה היהודית 4: תיק סודי
נקמה יהודית 5: הוציאה ממסגר נפשי
כח זיקית 4: לחשוף את קודקוד צל
ראו גם

2010
2010 בקולנוע הישראלי
הערות שוליים

1 2  סוכנויות הידיעות, "אווטאר" עוקף את "טיטאניק", באתר nrg‏, 26 בינואר 2010
↑  nrg מעריב, גם בישראל: "אווטאר" מקום ראשון, באתר nrg‏, 9 בפברואר 2010
↑  איתמר זהר, עכבר העיר אונליין, "צעצוע של סיפור 3" הוא סרט האנימציה המצליח ביותר בכל הזמנים, באתר הארץ, 15 באוגוסט 2010
↑  פירוט זוכי הפרסים לשנת 2010 באתר הפסטיבל; הסרט זכה בפרס הראשון - הסאקורה גראנד פרי
↑  "2010 Worldwide Grosses".‏ בוקס אופיס מוג'ו, נלקח ב-9 בספטמבר 2010
↑  יאיר רוה, סיכום 2010: שוברי הקופות של השנה, בבלוג הקולנוע "סינמסקופ", 31 בדצמבר 2010
| שנים בקולנוע |
| --- | --- | --- |
| המאה ה-19 | 1888 • 1889 • 1890 • 1891 • 1892 • 1893 • 1894 • 1895 • 1896 • 1897 • 1898 • 1899 • 1900 |  |
| המאה ה-20 | 1901 • 1902 • 1903 • 1904 • 1905 • 1906 • 1907 • 1908 • 1909 • 1910 • 1911 • 1912 • 1913 • 1914 • 1915 • 1916 • 1917 • 1918 • 1919 • 1920 • 1921 • 1922 • 1923 • 1924 • 1925 • 1926 • 1927 • 1928 • 1929 • 1930 • 1931 • 1932 • 1933 • 1934 • 1935 • 1936 • 1937 • 1938 • 1939 • 1940 • 1941 • 1942 • 1943 • 1944 • 1945 • 1946 • 1947 • 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 |  |
| המאה ה-21 | 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 • 2025 |  |
לזלי נילסן
פיטר גרייבס
המועצה המשפטית של המוסדות הלאומיים

המועצה המשפטית של המוסדות הלאומיים הייתה ועדת משנה של ועדת המצב שהקימה הסוכנות היהודית לפני הקמת מדינת ישראל, ותפקידה היה לגבש את מערכת המשפט שתקום לאחר הקמת המדינה.
הקמת המועצה

ב־6 בינואר 1948 התכנסה המועצה לישיבתה הראשונה.
המועצה מנתה 31 חברים, ובראשה עמדו היועץ המשפטי של הסוכנות היהודית, ברנרד ג'וזף והיועץ המשפטי של הוועד הלאומי, מרדכי עליאש. כן מונו למועצה חמישה מזכירים. ריבוי החברים, ומיקומם במקומות שונים בארץ ישראל, בשעה שהתחבורה בה הייתה קשה, הקשו על עבודתה. בנוסף, חלק מחבריה עסקו גם בפעילות נוספת.
ועדות המשנה של המועצה המשפטית

המועצה המשפטית נחלקה לשמונה־עשרה ועדות משנה:
ועדות המשנה של המועצה המשפטית > ועדת החוק האזרחי

חקיקה עות'מאנית ומנדטורית בה עסקה הוועדה:
המג'לה
פקודת נזיקים אזרחיים, 1944
פקודת הגבלת שכר דירה (דירות), 1940
נושאים בהן עסקה הוועדה:
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ועדות המשנה של המועצה המשפטית > ועדת החוק המסחרי

חקיקה עות'מאנית ומנדטורית בה עסקה הוועדה:
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
נושאים בהן עסקה הוועדה:
ועדות המשנה של המועצה המשפטית > ועדת פרוצדורה אזרחית

חקיקה עות'מאנית ומנדטורית בה עסקה הוועדה:
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ועדות המשנה של המועצה המשפטית > ועדת החוק הפלילי ופרוצדורה פלילית

חקיקה עות'מאנית ומנדטורית בה עסקה הוועדה:
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ועדות המשנה של המועצה המשפטית > ועדת חוק הקרקעות

חקיקה עות'מאנית ומנדטורית בה עסקה הוועדה:
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ועדות המשנה של המועצה המשפטית > ועדת חוקי האישות, דיני משפחה ודיני ירושה (בתי דין דתיים ושיפוטם, מקום החוק היהודי בחוק הארץ)

חקיקה עות'מאנית ומנדטורית בה עסקה הוועדה:
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ועדות המשנה של המועצה המשפטית > ועדת חוקי הים והאוויר

חקיקה עות'מאנית ומנדטורית בה עסקה הוועדה:
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ועדות המשנה של המועצה המשפטית > ועדת חוקי השלטון המקומי (כולל תכנון ערים)

חקיקה עות'מאנית ומנדטורית בה עסקה הוועדה:
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ועדות המשנה של המועצה המשפטית > ועדת חוקי העבודה, ביטוח סוציאלי ושרות סוציאלי

חקיקה עות'מאנית ומנדטורית בה עסקה הוועדה:
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ועדות המשנה של המועצה המשפטית > ועדת חוקי השירותים הציבוריים (דואר, טלגרף, בריאות, חינוך ותחבורה)

חקיקה עות'מאנית ומנדטורית בה עסקה הוועדה:
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ועדות המשנה של המועצה המשפטית > ועדת חוקי ההגנה (צבא, משטרה ובתי סוהר)

חקיקה עות'מאנית ומנדטורית בה עסקה הוועדה:
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ועדות המשנה של המועצה המשפטית > ועדת מונחי חוק עבריים

חקיקה עות'מאנית ומנדטורית בה עסקה הוועדה:
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ועדות המשנה של המועצה המשפטית > ועדת חוקי האזרחות והעלייה

חקיקה עות'מאנית ומנדטורית בה עסקה הוועדה:
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ועדות המשנה של המועצה המשפטית > ועדת מבנה מיניסטריון המשפטים ובתי הדין

חקיקה עות'מאנית ומנדטורית בה עסקה הוועדה:
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ועדות המשנה של המועצה המשפטית > ועדת חוקי השירותים הממשלתיים (העסקה, משמעת, פנסיות וכו')

חקיקה עות'מאנית ומנדטורית בה עסקה הוועדה:
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ועדות המשנה של המועצה המשפטית > ועדת יחסים בינלאומיים

חקיקה עות'מאנית ומנדטורית בה עסקה הוועדה:
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.