stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנתוני קידיס
ביוגרפיה

קידיס נולד בגרנד ראפידס שבמישיגן, ארצות הברית. קידיס בנם של בלאקי דמט ומרגרט נובל. סבו מצד אביו היה בן למהגרים ליטאים (שם המשפחה קידיס הוא ליטאי), ומלבד כך למשפחתו שורשים אנגליים, איריים, הולנדיים, צרפתיים ומוהיקנים. הוריו התגרשו כשהיה בן 3. יש לו שתי אחיות ואח למחצה.
בילדותו ובנעוריו השתתף קידיס כשחקן בסרט "נקודת פריצה" ואחרים, כיום הוא ממשיך לשחק מדי פעם בתפקידי משנה קטנים. אחד הסרטים האחרונים שבהם שיחק הוא "F.I.S.T" בכיכובו של סילבסטר סטאלון, בתפקיד בנו של הגיבור.
בנעוריו הושפע קידיס מהמוזיקאים סטיבי וונדר, סליי סטון (Sly and the Family Stone), גרנדמאסטר פלאש אנד דה פיוריוס פייב (Grandmaster Flash and the Furious Five), וגם מג'ימי הנדריקס, איגי פופ, ג'יימס בראון, הנרי רולינס ולד זפלין. את השפעתם ניתן לזהות במוזיקה של הרד הוט צ'ילי פפרז.
לאחר מותו של הלל סלובק (חבר להקת רד הוט צ'ילי פפרז לשעבר) ממנת יתר ב-25 ביוני 1988, שהה קידיס בכפר נידח במקסיקו לתקופה שבמהלכה התנקה מסמים. בשנת 1992 השתתף בסרטון נגד שימוש בסמים בשם "Trip on This" שבו השתתפו גם הלהקות ג'יינס אדיקשן והביסטי בויז.
בשנת 2004 הוציא אנתוני קידיס אוטוביוגרפיה בשם "Scar Tissue" בהוצאת Hyperion. שיר באותו שם יצא קודם לכן באלבום Californication. הספר הגיע למקום 17 ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס.
חיים אישיים

קידיס הוא טבעוני, מתאמן באופן קבוע בשיטת המדיטציה "ויפאסאנה" ומתעניין בקבלה.
ב-2 באוקטובר 2007 נולד לקידיס ולדוגמנית הת'ר קריסטי בן. שם בנם Everly Bear Kiedis. קידיס וקריסטי נפרדו ביוני 2008.
דוד איגוס

| --- | --- |

 לידה:  19 בינואר 1965  (בן 59) בולטימור, מרילנד, ארצות הבריתארצות הברית
 מדינה:  קליפורניה, ארצות הברית
 השכלה:  אוניברסיטת פרינסטון, אוניברסיטת פרלמן, אוניברסיטת קליפורניה, אוניברסיטת פנסילבניה
 עיסוק:  רופא
 דת:  יהדות
 בת זוג:  איימי ג'ויס פוביץ'
 יו"ר המועצה העולמית לגנטיקה של הפורום הכלכלי העולמי
 מייסד שותף של Navigenics
 מייסד שותף של פרוטומיקס יישומי
 פרסים והוקרה
 פרס מחקר לרופאים של האגודה האמריקאית לסרטן  פרס המלומד הקליני  פרס החוקר הצעיר של CaP CURE  פרס המלגה של האגודה האמריקאית לאונקולוגיה קלינית  פרס המצוינות של קרן HealthNetwork  כוכבי הרוק למדע של קרן ג'פרי בין 2009
 
ד"ר דוד איגוס (באנגלית: David B. Agus; נולד ב-19 בינואר 1965) הוא רופא וסופר יהודי-אמריקאי, המשמש כפרופסור לרפואה והנדסה בבית הספר לרפואה באוניברסיטת דרום קליפורניה. הוא עומד בראש מרכז וסטסייד לחקר הסרטן והמרכז לרפואה מולקולרית יישומית, השייכים גם הם לאוניברסיטה. בנוסף, הוא מייסד ומנכ"ל מכון לורנס ג'יי אליסון של USC לרפואה טרנספורמטיבית והוא נמנה עם מקימיהן של שתי חברות בתחום הרפואה המותאמת-אישית, Navigenics ו-Applied Proteomics. הוא עומד בראש המועצה העולמית לגנטיקה של הפורום הכלכלי העולמי. הוא זכה בפרסים שונים, ביניהם פרס "כוכב הרוק של המדע" מטעם המגזין GQ.
ביוגרפיה

איגוס סיים את לימודיו בהצטיינות בביולוגיה מולקולרית באוניברסיטת פרינסטון בשנת 1987 וקיבל את התואר הרפואי בבית הספר לרפואה באוניברסיטת פרלמן בשנת 1991.
הוא סיים את הכשרתו למגורים בבית החולים ג'ונס הופקינס וסיים את לימודיו במלגת אונקולוגיה במרכז הסרטן ממוריאל סלואן-קטרינג בניו יורק.
קריירה

במכון לורנס ג'יי אליסון לרפואה טרנספורמטיבית של USC, הוא מוביל את צוות המחקר למניעה וטיפולים בסרטן. במרכז למחלת הסרטן Memorial Sloan-Kettering בניו יורק, הוא היה רופא מטפל במחלקה לאונקולוגיה רפואית וראש המעבדה לביולוגיה של גידולים. הוא היה גם עוזר פרופסור לרפואה במרכז הרפואי של אוניברסיטת קורנל. איגוס שימש בעבר כמנהל המרכז לסרטן הערמונית בקליפורניה וכרופא מטפל במחלקה לאונקולוגיה רפואית במרכז הרפואי ארז-סיני בקליפורניה. הוא היה גם פרופסור חבר לרפואה באוניברסיטת קליפורניה. איגוס זכה בהצטיינות ופרסים רבים, כולל מדליית הכבוד של אליס איילנד (2017), פרס מחקר הרופאים של האגודה האמריקאית לסרטן, פרס מלומד קליני מטעם מכון סלואן-קטרינג ופרס האגודה האמריקאית למלגת אונקולוגיה קלינית. הוא חבר בכמה אגודות מדעיות ורפואיות, כולל המועצה ליחסי חוץ בארצות הברית, האגודה האמריקאית לחקר הסרטן, הקולג' האמריקאי לרופאים והאגודה האמריקאית לאונקולוגיה קלינית. איגוס הפך לתורם לחדשות CBS בשנת 2013 ומופיע באופן קבוע ב- CBS This Morning ובפלטפורמות חדשות של CBS בנושאי בריאות.
חיים אישיים

איגוס נשוי לאיימי ג'ויס פוביץ', שחקנית ובתו של מארח תוכנית הטלוויזיה המאוחדת בארצות הברית מאורי פוביץ'. אמה החורגת, קוני צ'אנג, היא לשעבר אושיית CBS News. סבו, הרב יעקב אגוס, היה ממנהיגי היהדות הקונסרבטיבית בארצות הברית. לאיגוס יש שני ילדים.
אמיליאנו רודריגס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 ביוני 1937 (בן 87) סן פליס דה טוריו, קסטיליה ולאון, ספרד
 עמדה:  סמול פורוורד
 גובה:  1.91 מטרים
 קבוצות כשחקן
 1958–1960   1960–1973:  אייסמליבאר   ריאל מדריד
 הישגים כשחקן
 מסדר ההצטיינות של פיב"א (1997)  50 הכדורסלנים הגדולים בתולדות פיב"א (1991)  50 התורמים הגדולים ליורוליג (2008)  היכל התהילה של פיב"א (2007)  MVP של אליפות אירופה בכדורסל (1963)  4 גביעי אירופה לאלופות (1964, 1965, 1967, 1968)  2 הקלע המצטיין של גמר גביע אירופה לאלופות (1963, 1964)  12 אליפויות הליגה הספרדית (1961–1966, 1968–1973)  9 גביעי המלך הספרדי (1961, 1962, 1965–1967, 1970–1973)  2 מלך הסלים של הליגה הספרדית (1963, 1964)
 
אמיליאנו רודריגס (בספרדית: Emiliano Rodríguez; נולד ב-10 ביוני 1937) הוא כדורסלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת הסמול פורוורד בעיקר בריאל מדריד. הוא נבחר ל-50 הכדורסלנים הגדולים בתולדות פיב"א ב-1991, להיכל התהילה של פיב"א ב-2007 ול-50 התורמים הגדולים ליורוליג ב-2008.
קריירת מועדונים

רודריגס שיחק בין השנים 1958 ו-1960 באייסמליבאר, ובריאל מדריד בין 1960 ל-1973. עם ריאל, הוא זכה בארבעה גביעי אירופה לאלופות (כיום יורוליג) ב-1964, 1965, 1967 ו-1968, 12 אליפויות הליגה הספרדית (1961–1966, 1968–1973) ותשעה גביעי ספרד (1961, 1962, 1965–1967, 1970–1973). הוא היה מלך הסלים של הליגה הספרדית בשנים 1963 ו-1964.
קריירה בנבחרת הלאומית

רודריגס שיחק 175 משחקים במדי נבחרת ספרד הבוגרת. הוא ייצג את ספרד בטורניר הכדורסל האולימפי ברומא 1960 ומקסיקו סיטי 1968, ובשבע אליפויות אירופה, בשנים 1959, 1961, 1963 (זכה ב-MVP של הטורניר) 1965, 1967, 1969 ו-1971.
מאפיינים

המאפיין העיקרי במשחק של רודריגס היה מהירות ויכולת כניסה יוצאת דופן לסל בהתקפה בכלל ובהתקפה המתפרצת בפרט. כמו כן, הוא הציג יכולת קליעה מצוינת ממרחק בינוני.
הערות שוליים

↑  Euroleague.net Real Madrid legend: Emiliano Rodriguez.
↑  Emiliano Rodriguez Rodriguez
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסלנים ובנושא ספרדים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אנתוני קונטררס

אנתוני דניאל קונטררס אנריקס (בספרדית: Anthony Daniel Contreras Enríquez; נולד ב-29 בינואר 2000 בסן חוסה שבקוסטה ריקה) הוא כדורגלן קוסטה ריקאי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת ארדיאנו מליגת העל של קוסטה ריקה ובנבחרת קוסטה ריקה.
קריירת מועדונים

קונטררס גדל במחלקת הנוער של ארדיאנו, ובשנת 2017 החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל של קוסטה ריקה. הוא הושאל מהמועדון ללה יו, מוניסיפל גרסיה, גוואדלופה וגואנאקאסטקה מליגת העל של קוסטה ריקה.
קריירה בינלאומית

ב-12 בנובמבר 2021 ערך קונטררס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קוסטה ריקה, בהפסד 1-0 לנבחרת קנדה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. ב-27 במרץ 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 2-1 על נבחרת אל סלוודור במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
נכלל בסגל הנבחרת לטורניר מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת קוסטה ריקה לטורניר קופה אמריקה 2024.
הערות שוליים

↑  https://www.crhoy.com/deportes/oficial-los-26-jugadores-de-la-sele-para-la-copa-mundial-catar-2022/ באתר CRHoy, ‏ 3 בנובמבר 2022 (בספרדית)
| נבחרת קוסטה ריקה – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 נבאס •  2 צ'אקון •  3 ורגאס •  4 פולר •  5 בורחס •  6 דוארטה •  7 קונטררס •  8 אוביידו •  9 בנט •  10 רואיס •   11 ונגאס •  12 קמפבל • 13 טורס •  14 סאלאס • 15 קלבו • 16 מרטינס • 17 טחדה • 18 אלברדו • 19 ווטסון • 20 אגילרה • 21 לופס • 22 מטאריטה • 23 סקיירה • 24 וילסון • 25 הרננדס • 26 סאמורה • מאמן: סוארס |  1 נבאס •  2 צ'אקון •  3 ורגאס •  4 פולר •  5 בורחס •  6 דוארטה •  7 קונטררס •  8 אוביידו •  9 בנט •  10 רואיס •   11 ונגאס •  12 קמפבל • 13 טורס •  14 סאלאס • 15 קלבו • 16 מרטינס • 17 טחדה • 18 אלברדו • 19 ווטסון • 20 אגילרה • 21 לופס • 22 מטאריטה • 23 סקיירה • 24 וילסון • 25 הרננדס • 26 סאמורה • מאמן: סוארס | קוסטה ריקה |
| נבחרת קוסטה ריקה – גביע הזהב 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 דלגאדו •  2 מרטינס •  3 ח. ורגאס •  4 פולר •  5 בורחס •  6 ארבואן •  7 קונטררס •  8 אלקוסר •  9 קמפוס •  10 נונייס •   11 סוארס •  12 קמפבל • 13 סונייגה •  14 פניה • 15 קלבו • 16 מדריגל • 17 מורה • 18 צ'אמורו • 19 ווסטון • 20 אסופייפה • 21 וילסון • 22 ואלוורדה • 23 לסקאנו • 24 טחדה • 25 ק. ורגאס • מאמן: סוארס |  1 דלגאדו •  2 מרטינס •  3 ח. ורגאס •  4 פולר •  5 בורחס •  6 ארבואן •  7 קונטררס •  8 אלקוסר •  9 קמפוס •  10 נונייס •   11 סוארס •  12 קמפבל • 13 סונייגה •  14 פניה • 15 קלבו • 16 מדריגל • 17 מורה • 18 צ'אמורו • 19 ווסטון • 20 אסופייפה • 21 וילסון • 22 ואלוורדה • 23 לסקאנו • 24 טחדה • 25 ק. ורגאס • מאמן: סוארס | קוסטה ריקה |
| נבחרת קוסטה ריקה – קופה אמריקה 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 צ'אמורו •  2 טיילור •  3 מיצ'ל •  4 ח. ורגאס •  5 פארון •  6 קסקאנטה •  7 קונטררס •  8 מורה •  9 אוגלדה •  10 אגילרה •   11 לסיטר •  12 קמפבל • 13 ברנס •  14 גאלו • 15 קאלבו • 16 בראן • 17 מדריגל • 18 קרוס • 19 ק. ורגאס • 20 אלקוסר • 21 סאמורה • 22 קירוס • 23 פ. סקיירה • 24 רוחאס • 25 מולינה • 26 ד. סקיירה • מאמן: אלפרו |  1 צ'אמורו •  2 טיילור •  3 מיצ'ל •  4 ח. ורגאס •  5 פארון •  6 קסקאנטה •  7 קונטררס •  8 מורה •  9 אוגלדה •  10 אגילרה •   11 לסיטר •  12 קמפבל • 13 ברנס •  14 גאלו • 15 קאלבו • 16 בראן • 17 מדריגל • 18 קרוס • 19 ק. ורגאס • 20 אלקוסר • 21 סאמורה • 22 קירוס • 23 פ. סקיירה • 24 רוחאס • 25 מולינה • 26 ד. סקיירה • מאמן: אלפרו | קוסטה ריקה |
אישה בברלין

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  מרתה הילרס 
 שפת המקור:  גרמנית 
 סוגה:  אוטוביוגרפיה 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1954 
 
אישה בברלין (בגרמנית: Eine Frau in Berlin) הוא יומן שנכתב על ידי מרתה הילרס על  התקופה שבין ה-20 באפריל ל-22 ביוני 1945 בברלין (הקרב על ברלין). לבקשת המחברת, היצירה פורסמה בעילום שם כדי להגן עליה.
הספר

הספר מתיימר לפרט את חוויות הכותבת כקורבן אונס בתקופת הכיבוש של הצבא האדום את העיר. שנתיים לאחר מותה, בשנת 2003, המחברת האנונימית זוהתה כמרתה הילרס, כתבת העיתון סידוייטשה צייטונג. היא זוהתה על ידי עורכת הספרות הגרמנייה יינס בריסקי, אשר אמרה כי המחברת הייתה עיתונאית שעבדה במגזינים ועיתונים בתקופת הנאצים, ואשר עבדה גם כתעמולנית בזמן הרייך השלישי ועסקה בכתיבת חוברת גיוס לחיל הים, אך כנראה לא הייתה חברה במפלגה הנאצית.
היומן מתאר חוויות אישיות של המחברת בתקופת הכיבוש של ברלין על ידי הסובייטים בתום מלחמת העולם השנייה, מסביר רבות את הזוועות ואת המאבק של התושבים כדי לשרוד. הסופר הגרמני קורט מארק (ק. וו. צראם) היה אחראי על הפרסום הראשוני של היצירה בארצות הברית ב-1954.
בספטמבר 2003 (כאשר זהות האלמונית התגלה לראשונה), בקשות הגישה ליומנים המקוריים לא היו מובנים מאליהם, וכתב העיתון ברלינר צייטונג אימת את היומן כיומן אותנטי, בשל הביקורות על כך שהטקסט עצמו עבר שינויים, שנעשו בין היומן בכתב יד הראשוני לכתב היד מודפס שתורגם לאנגלית, כמו גם שהיומן פורסם כעשור לאחר האירועים המדוברים, וכי קיימים פערים קטנים בין המהדורות.
לאחר שוולטר קמפובסקי בחן את ההערות ביומן, מטעם בית ההוצאה לאור הוא ציין כי היומן היה אמיתי אף שהספר שפורסם מכיל חומר שלא כתוב ביומן.  אנטוני ביווֹר, היסטוריון בריטי שכתב היסטוריה מפורטת על הקרב על ברלין, אישר את אמיתות היומן על ידי השוואת התוכן עם הידע המפורט שלו של התקופה ומקורות ראשוניים אחרים שצבר.
הסרט: אנונימה - אישה בברלין 2008

הסרט אנונימה - אישה בברלין (Anonyma - Eine Frau in Berlin) מ-2008, המבוסס על הספר, הוא סרטו של הבמאי מארק פרברבוק.
לאחר שנאנסה על ידי מספר חיילים סובייטים, גיבורת הסרט, מרתה הילרס (בגילומה של השחקנית נינה הוס), מפתה את קצין הפיקוד הסובייטי, אנדריי, לצורכי הגנתה. לאחר סירובו הראשוני הקר, הקצין מתפתה ומחליט להגן עליה ולסייע לה, אלא שעד מהרה הוא מגלה שהסיוע לה הוא יקר בהרבה משחשב.
ראו גם

הקרב על ברלין
מבצע ברברוסה
צא וראה
יומן ברלין מאת רות אנדריאס-פרידריך
הערות שוליים

↑  יומנה של אישה לא יהודיה, ממתנגדי הנאציזם, שנותרה בברלין מתוך בחירה, אשר יחד עם עשרות בודדות של גרמנים אנטי-נאצים אחרים ניסתה לעזור ליהודי העיר. לא היה זה דבר של מה בכך לעבור גם את השלטון הרוסי, לאחר מפלת הנאצים. 350 עמודים. בספר נכלל שיר בגרמנית, שנכתב על ידי אחד מבני חבורתה של המחברת, שהוצא להורג.
אמ. ג'יי (היקום הקולנועי של מארוול)

| --- | --- |
 הופעה ראשונה:  ספיידרמן: השיבה הביתה
 גילום הדמות:  זנדאיה 
 מידע
 שם אמיתי:  מישל ג'ונס-ווטסון
 דמויות קשורות
 חברים:  פיטר פארקר נד לידס סטיבן סטריינג'
 
מישל ג'ונס-ווטסון (באנגלית: Michelle Jones-Watson), המכונה בדרך כלל אמ. ג'יי (MJ), היא דמות בדיונית המגולמת על ידי זנדאיה בזיכיון הסרטים של היקום הקולנועי של מארוול (MCU). דמותה של מישל ג'ונס מבוססת על גרסה חלופית של מרי ג'יין ווטסון בפרסומה של חברת מארוול קומיקס.
נכון לשנת 2023, הדמות הופיעה בשלושה סרטים: "ספיידרמן: השיבה הביתה", "ספיידרמן: רחוק מהבית" ו"ספיידרמן: אין דרך הביתה".
ביוגרפיה בדיונית > החיים בתיכון

בשנת 2016, מישל לומדת בבית הספר "מידטאון" למדע וטכנולוגיה, והיא חלק מקבוצת קרב-העשר האקדמי. מישל טוענת שאין לה חברים ולכן היא יושבת בקפיטריה בשולחן עם פיטר פארקר ונד לידס. היא משתתפת במסיבה של ליז, ראשת קבוצת קרב-העשר האקדמי.
מישל נוסעת יחד עם הקבוצה לוושינגטון די.סי על מנת להשתתף באליפות קרב-העשר האקדמי. היא עונה נכונה על השאלה אשר מביאה את הניצחון לבית ספרה. כשהקבוצה מגיעה לסיור בו זכו באנדרטת וושינגטון, מישל לא מסכימה לעלות לראש האנדרטה בטענה שהיא לא מוכנה לעלות על מבנה שנבנה על ידי עבדים. מישל נבחרת להחליף את ליז כראשת קבוצת קרב-העשר האקדמי. היא נפתחת יותר בפני חבריה לקבוצה – אומרת להם שחבריה קוראים לה "אמ. ג'יי". כשנד אומר לה שהוא חשב שאין לה חברים, היא משיבה לו שכעת יש לה.
ביוגרפיה בדיונית > השיבה לחיים והטיול באירופה

בשנת 2018 אמ. ג'יי נופלת קורבן להתפוררות, ומושבת לחיים בהבזק בשנת 2023. בשנת 2024, היא יוצאת לטיול כיתתי לאירופה עם פיטר ונד ובני-כיתה נוספים. במהלך הטיול פיטר ובראד דייוויס מחפשים את חיבתה.
בוונציה, אמ. ג'יי ובני-כיתתה מותקפים על ידי אלמנטל מים אך ניצלים על ידי קוונטין בק. לאחר מכן בפראג, אמ. ג'יי יוצאת עם פיטר לטיול הליכה ומסיקה שפיטר הוא ספיידרמן. השניים מגלים שבק השתמש במקרנים הולוגרפיים כדי ליצור חזותית את פלישת האלמנטלים, ופארקר יוצא לברלין כדי להזהיר את פיורי בנוגע לתרמית של בק. כשהכיתה מותקפת בלונדון, אמ. ג'יי ונד מפנים את התלמידים ונלחמים לצד הפי הוגאן בזמן שפיטר משמיד את המל"טים ומביס את בק.
אמ. ג'יי וחבריה לכיתה חוזרים לניו יורק, כשהיא ופיטר מתכננים דייט. לאחר שהסתובבו בעיר, אמ. ג'יי ופיטר צופים בשידור של ג'יי ג'ונה ג'יימסון מרשת החדשות "הדיילי בוגל" המציג סרטון ערוך של בק שמפליל את פיטר בביצוע המתקפה בלונדון וחושף את זהותו כספיידרמן, לזעזועו של האחרון.
ביוגרפיה בדיונית > משבר רב-יקומי

לאחר שפיטר הופלל ברצח בק, אמ. ג'יי ופיטר חוזרים לדירתה של מיי, דודתו של פיטר, כדי לברוח מהעיתונות. אמ. ג'יי נחקרת על ידי בקרת נזקים יחד עם מיי, פיטר ונד. אמ. ג'יי, פיטר ונד הופכים לידועים לשמצה, וכתוצאה מכך בקשות הקבלה שלהם למכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס נדחות. פיטר מתייעץ עם סטיבן סטריינג' בנוגע לכישוף שיעזור לאנשים לשכוח שהוא ספיידרמן. סטריינג' מטיל עבורו את הכישוף, אשר משתבש כשפיטר מנסה לפטור את אהוביו ממנו ומסיח את דעתו של סטריינג' בשוגג. כתוצאה מכך, מספר יריבים של ספיידרמן מיקומים אחרים אשר יודעים שפיטר הוא ספיידרמן מגיעים ותוקפים אותו.
אמ. ג'יי ונד עוזרים לפיטר לאתר שלושה מהאויבים. הם מגלים שסטריינג' מתכוון לשלוח את האויבים חזרה ליקומים שלהם אל מותם הוודאי. פיטר מתנגד לכך ולאחר מאבק לוקח את השריד המקודש אשר מכיל את הכישוף ואת הטבעת של סטריינג' ומפקיד אותם בידי אמ. ג'יי ונד, מכיוון שהוא בחר להחזיר את האויבים לצורתם האנושית.
לאחר שנודע להם על מותה של מיי בידי הגובלין הירוק – האלטר אגו של נורמן אוסבורן – אמ. ג'יי ונד משתמשים בטבעת של סטריינג' כדי לנסות לאתר את פיטר, אך במקום זאת מוצאים גרסה חלופית שלו (המכונה מאוחר יותר "פיטר 3") בניסיון אחד, וגרסה חלופית נוספת (המכונה מאוחר יותר "פיטר 2") בניסיון נוסף. אמ. ג'יי ונד מוצאים את פיטר האבל על גג והולכים לנחם אותו. הם מציגים אותו בפני הגרסאות החלופיות שלו, אשר מנחמים אותו ומייעצים לו עצה.
במהלך העימות בין הספיידרמנים לבין האויבים שלהם בפסל החירות, אמ. ג'יי ונד מגנים על השריד המקודש. אמ. ג'יי נופלת מהפסל לאחר שפצצה של אוסבורן מתפוצצת על השריד המקודש, מערערת את יציבות הכישוף פעם נוספת ומאיימת על מרקם המציאות. פיטר מנסה להציל אותה אך אוסבורן מרחיק אותו. היא ניצלת על ידי פיטר 3, שאיבד את חברתו במצב דומה.
סטריינג' מתקן את הכישוף לאחר שפיטר מבקש ממנו למחוק אותו מזיכרון כולם, לשלוח את הספיידרמנים האחרים והאויבים שלהם בחזרה ליקומים שלהם ולשמור על רצף מרחב וזמן. פיטר ואמ. ג'יי מתוודים על אהבתם זה לזו ומתנשקים לפני שהכישוף הושלם, אבל לא לפני שהיא ונד גורמים לפיטר להבטיח למצוא אותם. מאוחר יותר, פיטר שוקל להציג את עצמו מחדש בפני אמ. ג'יי ונד, אך מחליט שלא לעשות זאת.
אפיון דמות

ג'ון וואטס – במאי הסרטים "ספיידמן: השיבה הביתה", "ספיידרמן: רחוק מהבית" ו"ספיידרמן: אין דרך הביתה" – השווה את אמ. ג'יי לאליסון רינולדס מ"מועדון ארוחת הבוקר" בגילומה של אלי שידי וללינדזי וויר מ"זרוקים ויורמים" בגילומה של לינדה קרדליני.
זנדאיה תיארה את הדמות כ"מאוד יבשה, מביכה, אינטלקטואלית".
פרסים ומועמדויות

| שנה | סרט | פרס | קטגוריה | תוצאה | הערות שוליים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017 | ספיידרמן: השיבה הביתה | פרסי בחירת הנוער | הפריצה הנבחרת בסרט | מועמדות |  |
| 2017 | ספיידרמן: השיבה הביתה | פרסי בחירת הנוער | כוכבת הקולנוע הנבחרת של הקיץ | זכייה |  |
| 2018 | ספיידרמן: השיבה הביתה | פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון | שחקנית אהובה | זכייה |  |
| 2018 | ספיידרמן: השיבה הביתה | פרס סאטורן | ההופעה הטובה ביותר של שחקן צעיר | מועמדות |  |
| 2019 | ספיידרמן: רחוק מהבית | פרסי בחירת הנוער | כוכבת הקולנוע הנבחרת של הקיץ | זכייה |  |
| 2019 | ספיידרמן: רחוק מהבית | פרס סאטורן | שחקנית המשנה הטובה ביותר | זכייה |  |
| 2019 | ספיידרמן: רחוק מהבית | פרס בחירת הקהל | כוכבת הסרטים של השנה | זכייה |  |
| 2020 | ספיידרמן: רחוק מהבית | פרסי בחירת הילדים של ניקולדיאון | שחקנית אהובה | מועמדות |  |
| 2022 | ספיידרמן: אין דרך הביתה | פרסי Critics' Choice Super (אנ') | השחקנית הטובה ביותר בסרט גיבורי על | מועמדות |  |
| 2022 | ספיידרמן: אין דרך הביתה | פרסי בחירת הילדים של ניקולדיאון | שחקנית אהובה | זכייה |  |
| 2022 | ספיידרמן: אין דרך הביתה | פרסי הסרטים והטלוויזיה של MTV | הנשיקה הטובה ביותר (עם טום הולנד) | מועמדות |  |
| 2022 | ספיידרמן: אין דרך הביתה | פרסי ה-BET | השחקנית הטובה ביותר | זכייה |  |
| 2022 | ספיידרמן: אין דרך הביתה | פרס סאטורן | השחקנית הטובה ביותר | מועמדות |  |
ביאורים

↑  במהלך אירועי הנוקמים: מלחמת האינסוף (2018).
↑  במהלך אירועי הנוקמים: סוף המשחק (2019).
↑  כפי שמתואר בסרט "ספיידרמן המופלא 2" (2014).
הערות שוליים

↑  Richard Newby, All the Easter Eggs You Might Have Missed in Spider-Man: No Way Home, Vulture, ‏2021-12-17 (באנגלית)
↑  Peter Sciretta, 'Spider-Man: Homecoming' Set Visit: Everything We Learned, /Film, ‏2017-04-03 (באנגלית אמריקאית)
↑  Tatiana Siegel, Zendaya Responds to ‘Spider-Man’ Casting Controversy, Mary Jane Rumors: “People Are Going to React Over Anything”, The Hollywood Reporter, ‏2016-11-09 (באנגלית אמריקאית)
↑  Rebecca Rubin,JD Knapp, Rebecca Rubin, J. D. Knapp, Teen Choice Awards 2017: ‘Riverdale,’ Fifth Harmony Shut Out Competition, Variety, ‏2017-08-14 (באנגלית אמריקאית)
↑  T. H. R. Staff, Kids’ Choice Awards: Complete List of Winners, The Hollywood Reporter, ‏2018-03-24 (באנגלית אמריקאית)
↑  Dave McNary, ‘Black Panther,’ ‘Walking Dead’ Rule Saturn Awards Nominations, Variety, ‏2018-03-15 (באנגלית אמריקאית)
↑  Pete Hammond, ‘Black Panther’ Tops 44th Saturn Awards With Five; ‘Blade Runner 2049’ , ‘Shape Of Water’, ‘Get Out’ Also Score, Deadline, ‏2018-06-28 (באנגלית אמריקאית)
↑  Dan Clarendon, Teen Choice Awards 2019: Complete List of Winners and Nominees, Us Weekly, ‏2019-08-12 (באנגלית אמריקאית)
↑  Ethan Anderton, 2019 Saturn Awards Winners: 'Avengers: Endgame' Dominates With Six Total Awards, /Film, ‏2019-09-15 (באנגלית אמריקאית)
↑  Kimberly Nordyke,Annie Howard, Kimberly Nordyke, Annie Howard, People’s Choice Awards: ‘Avengers: Endgame’ Named Best Movie, The Hollywood Reporter, ‏2019-11-10 (באנגלית אמריקאית)
↑  Denise Petski, ‘Avengers: Endgame’ Leads Nickelodeon’s Kids’ Choice Awards Nominations; Chance The Rapper Set As Host, Deadline, ‏2020-02-13 (באנגלית אמריקאית)
↑  Bruce Haring, Kids’ Choice Awards: ‘Avengers: Endgame’, ‘Stranger Things’, Dwayne Johnson Among Winners At Nickelodeon Show, Deadline, ‏2020-05-03 (באנגלית אמריקאית)
↑  Clayton Davis, Critics Choice Super Awards: ‘Spider-Man,’ ‘Justice League’ Among Film Nominees; ‘Evil,’ ‘Midnight Mass’ Lead TV, Variety, ‏2022-02-22 (באנגלית אמריקאית)
↑  Critics Choice Super Awards (2022), IMDb
↑  Bruce Haring, Nickelodeon’s Kids’ Choice Awards Sets Sliming Record — Winners List, Deadline, ‏2022-04-10 (באנגלית אמריקאית)
↑  Ethan Shanfeld, MTV Movie and TV Awards Full Winners List: Zendaya, Tom Holland Win Top Honors, Variety, ‏2022-06-06 (באנגלית אמריקאית)
↑  Chloe Melas, BET Awards 2022: See the complete list of winners, CNN, ‏2022-06-26 (באנגלית)
↑  Armando Tinoco, Saturn Awards Nominations: ‘The Batman’, ‘Nightmare Alley’, ‘Spider-Man’, ‘Better Call Saul’ Top List, Deadline, ‏2022-08-12 (באנגלית אמריקאית)
↑  Ryan O'Rourke, Saturn Award Winners Headlined By 'Everything Everywhere All At Once,' 'Top Gun Maverick,' and 'Better Call Saul', Collider, ‏2022-10-26 (באנגלית)
אמיליה איב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 בדצמבר 1994 (בת 29) אנגליה אנגליה, הממלכה המאוחדת
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2011
 מקום לימודים:  בית ספר למשחק איידנטיטי 
 פרופיל ב-IMDb
 
אמיליה איב (באנגלית: Amelia Eve; נולדה ב-22 בדצמבר 1994) היא שחקנית בריטית.
קריירה

בשנת 2018 הופיע בסדרת הקומדיה של רשת ה-BBC, "אנטרפרייס". בשנת 2020, איב שיחקה בתפקיד ג'יימי לצד ויקטוריה פדרטי בסדרה של נטפליקס, "מי מתגורר באחוזת בליי".
ב-28 בספטמבר 2023 יצא לאור הסרט "The Blind" בכיכובה.
חיים אישיים

היא הקימה חברת טיפוח כלבים, The Fairy Dogmothers, עם אחותה היילי בינואר 2018. עסק לחיות המחמד מציע שירותים כגון טיולים, אימונים וטיפול יומי.
פילמוגרפיה > סרטים

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | Fifth Time Lucky | ברוק | סרט קצר |
| 2012 | נימוסים רעים | אישה מחוץ לתחנה | ללא קרדיט |
| 2013 | Feed the Beast | כד | סרט קצר |
| 2015 | Idéar | אידאר | סרט קצר |
| 2018 | Nicola: A Touching Story | ניקולה | סרט קצר |
| 2018 | Mens Sana | ג'ויס | סרט קצר |
| 2020 | Big Boys Don't Cry | קאס |  |
| 2023 | The Blind | קיי רוברטסון |  |
| יפורסם בהמשך | Shadowland | איליין |  |
| יפורסם בהמשך | Dorcha | ליזה |  |
| יפורסם בהמשך | To the Girl I Once Knew |  |  |
| יפורסם בהמשך | Phea | מולי | פוסט פרודוקשן |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018 | אנטרפרייס | שרלוט | פרק אחד |
| 2020 | מי מתגורר באחוזת בליי | ג'יימי | תפקיד ראשי; 9 פרקים |
| 2022 | פנתרות | מארו | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
פילמוגרפיה > וידאו קליפים

2015: Powerful - מייג'ור לייזר בהשתתפות אלי גולדינג וטארוס ריילי
הערות שוליים

↑  Shaw-Williams, Hannah (30 באוגוסט 2019). "The Haunting of Bly Manor Casts T'Nia Miller, Rahul Kohli & More". Screen Rant. נבדק ב-12 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ramsden, Sam (9 באוקטובר 2020). "The Haunting Of Bly Manor's Amelia Eve On How 2020 Could Transform Acting". Bustle. נבדק ב-12 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Cremona, Patrick (7 באוקטובר 2020). "The Haunting of Bly Manor star says series is a "wonderful exploration" of a modern family". Radio Times. נבדק ב-12 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Pat Saperstein,Caroline Brew, Pat Saperstein, Caroline Brew, New Movies Out Now in Theaters: What to See This Week, Variety, ‏2023-09-27 (באנגלית אמריקאית)
דורון אביטל

דורון שלום אביטל (נולד ב-22 בינואר 1959) הוא איש צבא לשעבר שכיהן כמפקד סיירת מטכ"ל בדרגת סגן-אלוף, חבר הכנסת מטעם סיעת קדימה וכן מנהל בית הספרים הלאומי במשך כשנה.
נכון לשנת 2019 דרגתו במילואים אל"ם[דרוש מקור].
חיים אישיים

אביטל מתגורר בתל אביב ונשוי לקרולינה, אותה פגש בעת לימודיו בארצות הברית, אוצרת במוזיאון הלאומי הצ'כי המתגוררת בצ'כיה עם בנם המשותף.
לקריאה נוספת

דורון אביטל, "לוגיקה בפעולה", זמורה ביתן, 2012.
משה זונדר, סיירת מטכ"ל, הוצאת כתר, 2000, עמ' 279–292.
עמרי אסנהיים, צאלים: הטראומה של סיירת מטכ"ל, אור יהודה: כנרת, זמורה-ביתן, תשע"ג 2012.
אלישיב שמשי, "ארדוף אויביי ואשיגם", הוצאת מודן והוצאת משרד הביטחון, 2019.