stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
18 קילו של אהבה

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  דני מנקין
 הופק בידי:  דני מנקין מרק רוזנבאום
 תסריט:  דני מנקין אילן הייטנר
 עריכה:  סם באוור  ג'פרי אובריין
 מוזיקה:  כריס גוביץ'
 צילום:  יואב קליינמן
 מדינה:  ישראל ישראל
 הקרנת בכורה:  7 באפריל 2005
 משך הקרנה:  70 דקות
 שפת הסרט:  עברית אנגלית
 סוגה:  סרט תיעודי 
 הכנסות באתר מוג'ו:   39poundsoflove
 דף הסרט ב־IMDb
 
18 קילו של אהבה (באנגלית: Pounds of Love 39) הוא סרט תיעודי ישראלי שיצא לאקרנים בשנת 2005 בבימויו של דני מנקין. זה סיפורו של עמי אנקילביץ'.
עמי אנקלביץ' נולד בלארדו (טקסס) להלנה ממקסיקו ולאיש עסקים ישראלי. יש לו עוד אח ואחות. בגיל שנה הוא נבדק על ידי נוירולוג ילדים בשם ד"ר אלברט קורדובה שגילה שהוא סובל מניוון שרירים שדרתי SMA -2 וכי תוחלת חייו היא מקסימום עד גיל שש. כיום עמי בן 34 ושאיפת חייו היא להיפגש עם ד"ר קורדובה פנים אל פנים ולהוכיח לו שטעה.
עמי משותק בכל גופו פרט לאצבע אחת בה הוא מצליח ליצור סרט אנימציה במחשב. הוא שוקל 18 קילו וכולו עור ועצמות פרט לראש שגדול באופן לא מידתי מהגוף. האהבה שלו לחיים היא הסיבה שהוא עדיין חי. עמי מוקף במשפחה אוהבת ובהמון חברים. הוא כאמור לא יכול להזיז אף איבר בגופו, מלבד אצבע אחת בכף היד איתה הוא עובד כאנימטור בתלת-ממד.
קריין הסרט הוא גידי גוב. בהפקה השתתפה רשת HBO.
הסרט מלווה בסרט אנימציה שיצר עמי על סיפור אהבה בין זוג ציפורים. עמי נפטר ב-20 בספטמבר 2009 בגיל 41.
הסרט זכה בפרס אופיר לסרט התיעודי הטוב ביותר בטקס פרסי אופיר לשנת 2005. דני מנקין זכה ב-Atlanta Jewish Film Festival וב-Palm Beach International Film Festival והיה ברשימת והיה בין המועמדים הסופיים לפרס אוסקר באותה קטגוריה.
תקציר העלילה

כריסטינה היא המטפלת של עמי. היא עושה הכל למענו חוץ מלאהוב אותו כמו שהיה רוצה. הלב של עמי נשבר והוא מחליט לפטר אותה ולצאת למסע של חייו כנגד כל הסיכויים והתנגדות הוריו. מצטרפים אליו חבריו אסף ואמיר וצוות ההפקה של הסרט. המטרה היא כאמור להיפגש עם ד"ר קורדובה.
הם נוחתים בלוס אנג'לס ונוסעים ברכב מיוחד ובו תנאים מיוחדים לעמי. הם עוברים בלאס וגאס ומגיעים לגרנד קניון. עמי צופה על הקניון וחש ברע. הוא מפונה משם אבל אינו רוצה להתאשפז. מוצע לו להפסיק את המסע אבל הוא מסרב.
הם ממשיכים ומגיעים לדאלאס שם מתגורר אחיו אוסקר. בין עמי ואוסקר יש נתק של שלוש שנים לאחר שאוסקר האשים את האם שהיא מזניחה אותו ונותנת את כל תשומת ליבה לעמי. עמי מחליט להפתיע אותו והוא ושאר הצוות מתקבלים באהבה על ידי אוסקר ומשפחתו. בשלב זה מצטרפת גם האם.
הם מגיעים לבית חולים בסן אנטוניו שם עבד ד"ר קורדובה אבל מסתבר שאינו עובד שם יותר. כאן מתחיל מסע חיפוש גדול לאתר את הרופא שבמהלכו נתקע הרכב. הם מיואשים אבל לבסוף מצליח אוסקר לתקן אותו וחבר של אסף ואמיר שעובד ב-CIA מצליח לאתר את כתובתו של הרופא בדיור מוגן במיאמי. הם ממשיכים דרך אוסטין וג'קסונוויל ומגיעים למיאמי.
עמי יושב מול ד"ר קורדובה ומזכיר לו כי קבע שיחיה עד גיל שש. עמי אומר לרופא כי אין אפשרות לקבוע את תוחלת החיים וכי עם אהבה אפשר לעשות דברים בלתי אפשריים כמו שהוא עדיין חי ונהנה ואסור לאבד תקווה לחיים. ד"ר קורדובה מסכים לדבריו ומשבח אותו והם נפרדים כידידים.
לבסוף מגשימים לעמי עוד חוויה נוספת – נסיעה במהירות על אופנוע הרלי-דייווידסון כשעמי יושב ב"סירה" הצמודה לאופנוע.
צ'לופסידיים

| צ'לופסידיים |
| --- | --- |
 Kaupichthys nuchalis
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: צלופחאים
משפחה:: צ'לופסידיים
שם מדעי
 Chlopsidae

דגדק דו-גוני (Chlopsis bicolor)
צ'לופסידיים (שם מדעי: Chlopsidae; לפי האקדמיה ללשון העברית השם הוא דַּגְדַּקִּיִּים, אך השם המדעי של האקדמיה (פור') השתנה) היא משפחה של דגים ימיים מסדרת הצלופחאים הקרובים למורניים ומכונים לעיתים "מורנות חקייניות". תפוצתם היא בשוניות אלמוגים טרופיות ברחבי העולם.
מאפיינים

אורכם של צלופחים אלה הרבה יותר קצר ממורנות אמיתיות והם מגיעים לאורך 11–42 סנטימטרים בלבד. הם בעלי גוף נחשי עם רצועת סנפירים גבית עד לזנבם הרחב והם בעלי ראש גדול עם עיניים גדולות ובעלי לסתות מעוגלות עם שפתיים בולטות ובהם שיניים חדות. מינים אלה בעלי כמה קשקשים ירוקים על גופם.
טרפם כולל דגים קטנים יותר וחסרי חוליות המצויים בקרבת הקרקעית אותם הם לוכדים בלסתותיהם החזקות.
סוגים

סוג ומין יחיד Boehlkenchelys longidentata
סוג ומין יחיד Catesbya pseudomuraena
Chilorhinus - בו 2 מינים
דַּגְדַּק (Chlopsis) - בו 11 מינים
Kaupichthys - בו 6 מינים
סוג ומין יחיד Powellichthys ventriosus
סוג ומין יחיד Robinsia catherinae
סוג ומין יחיד Xenoconger fryeri
תמר דיין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 בדצמבר 1957 (בת 67) רחובות, ישראל 
 ענף מדעי:  זואולוגיה
 מקום מגורים:  ישראל
 עיסוק:  יו"ר מוזיאון הטבע ע"ש שטיינהרדט, אוניברסיטת תל אביב; פרופסור מן המניין בבית הספר לזואולוגיה בפקולטה למדעי החיים.
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב (1981)  אוניברסיטת תל אביב (1983)  אוניברסיטת תל אביב (1984)  אוניברסיטת תל אביב (1989) 
 מנחה לדוקטורט:  איתן צ'רנוב, יורם יום-טוב 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב (1 בינואר 1988)  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת טנסי  אוניברסיטת חיפה  אוניברסיטת הרווארד  אוניברסיטת תל אביב  אוניברסיטת המדינה של פלורידה 
 פרסים והוקרה:  פרס מפעל חיים מטעם האגודה הישראלית לאקולוגיה ומדעי הסביבה (2021)  פרס מיכאל ברונו (2000) 
 בן או בת זוג:  עוזי דיין 
 מספר צאצאים:  3 
 תרומות עיקריות
 מחקרים שנעשו בתחום המינים הפולשים
 
תמר דיין (נולדה ב-28 בדצמבר 1957) היא זואולוגית ישראלית, פרופסור מן המניין בבית הספר לזואולוגיה באוניברסיטת תל אביב, יושבת ראש מוזיאון הטבע ע"ש שטיינהרדט – המרכז הלאומי לחקר המגוון הביולוגי, הכולל גם את אוספי הטבע הלאומיים של אוניברסיטת תל אביב, ופעילת איכות הסביבה. מחקריה עוסקים באקולוגיה בשמירת טבע, בארכאוזואולוגיה. במאי 2024 התקבלה כחברה באקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
ביוגרפיה

דיין נולדה בשנת 1957 ברחובות כתמר תלמי. אביה הוא הפיזיקאי חתן פרס ישראל יגאל תלמי. בשנת 1977 החלה דיין לימודי תואר ראשון בתחום הארכאולוגיה, אותו סיימה בשנת 1984. בשנת 1978 החלה לימודי תואר ראשון במדעי החיים באוניברסיטת תל אביב ובשנת 1981 סיימה תואר בהצטיינות יתרה. ב-1983 סיימה תואר שני בזואולוגיה. ב-1983 החלה דיין את עבודת הדוקטורט שלה בנושא "הסוקסציה של חברת הטורפים במזרח התיכון במרחב ובזמן", אותה עשתה באוניברסיטת תל אביב בהנחיית פרופסור יורם יום-טוב ופרופסור איתן צ'רנוב. בשנת 1990 סיימה דיין את עבודת הפוסט דוקטורט הראשונה שלה בנושא אקולוגיה, שעשתה באוניברסיטת פלורידה, ובשנת 1991 סיימה את הפוסט-דוקטורט השני שלה בנושא פלאוביולוגיה, שעשתה באוניברסיטת הארוורד. בשנת 1999 מונתה דיין לפרופסור חבר ובשנת 2003 לפרופסור מן המניין. כמו כן, לימדה בעבר באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת חיפה, כיום מלמדת בביה״ס לזואולוגיה בפקולטה למדעי החיים ע"ש ג'ורג' ס. וייז באוניברסיטת תל אביב. בנוסף, מכהנת כחוקרת אורחת באוניברסיטאות טנסי והרווארד שבארצות הברית.
קריירה מקצועית

דיין ערכה מחקרים רבים בתחום האקולוגיה והזואולוגיה, ביניהם מחקר שנעשה על האקולוגיה הקהילתית של עכברי המדבר הסלעיים, על מנת להבין את הלחצים הסלקטיביים שמניעים דפוסי פעילות מסוימים, ומחקר נוסף על השפעת זיהום אור על המערכת האקולוגית של עכברי המדבר הסלעיים.
בין מחקריה הבולטים של דיין הוא מחקר שנעשה בנושא ניתוח אקולוגי וביוגאוגרפי של מיני בעלי חיים פולשים בישראל, עם דגש על נמלת האש הקטנה, אותו ביצעה דיין יחד עם מרב וונשק ופרופסור אברהם חפץ. במהלכו יצאו דיין ושותפיה למחקר לבדוק את התפשטות הנמלה באזור קיבוץ אפיקים וקיבוץ בית זרע. במחקר נמצא כי קצב ההתפשטות של נמלת האש הקטנה גבוה במיוחד, ולא נמצאו סימנים למיני נמלים אחרות במקומות אליהם התפשטה נמלת האש הקטנה. במחקר נמצא כי נמלת האש הקטנה התפשטה לאזורים מחוץ לקיבוץ אפיקים וקיבוץ בית זרע, וכי התפשטות הנמלה נעשית על ידי אדם, כיוון שהנמלה מקננת בתוך בסיסי עץ ועציצים, אותם מעביר האדם מיישוב אחד לאחר. המחקר הוביל להעלאת המודעות על נמלת האש הקטנה והפצתה, וכמו כן למחקרים נוספים על הנמלה ועל דרכים להדברתה שאינן מסכנות את המערכת הביולוגית הקיימת.
לאורך השנים היא חוקרת דיין ומנחה תלמידים ופרסמה למעלה מ-100 מאמרים מדעים.
דיין הייתה אחראית על הפעילות להקמת המשכן החדש לאוספי הטבע על שם שטיינהרדט באוניברסיטת תל אביב, השתתפה בקביעת מדיניות הפיתוח המדעי-מקצועי של המוזיאון, בניהול תקציבי המוזיאון, בוועדת ההיגוי שפיקחה על התקדמות הבניין. דיין אוצרת אוסף החולייתנים של המוזיאון, ועומדת כיו"ר המוזיאון.
תפקידים ציבוריים

חברה במליאת רשות הטבע והגנים וכיו"ר הוועדה המדעית-מקצועית של המליאה
יו"ר הוועד המנהל של החברה להגנת הטבע
יו"ר מכון דש"א - מכון דמותה של ארץ
יו"ר ועדת האדם והביוספירה של אונסקו בישראל
חברת דירקטוריון המכון לחקר ימים ואגמים בישראל
חברת מועצת גנים לאומיים ושמורות טבע
חברת המועצה הלאומית למחקר ופיתוח אזרחי
חברה בוועדת ההיגוי לשימור ולפיתוח אוספי הטבע האוניברסיטאיים
יו"ר מוזיאון הטבע ע"ש שטיינהרדט, אוניברסיטת תל אביב
חברה באקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
פרסים והוקרה

פרס לחוקרים צעירים מהחברה האמריקאית לחקר הטבע - 1990.
פרס מיכאל ברונו - 2000.
אות החברה להגנת הטבע על תרומה משמעותית למען הטבע בישראל - 2013.
פרס מפעל חיים מהאגודה לאקולוגיה וסביבה לפרופ' תמר דיין - שנת 2021.
חיים אישיים

נשואה לעוזי דיין ואם לשלושה ילדים.
הערות שוליים

1 2  מוזיאון הטבע החדש – פרופ' תמר דיין, באתר מוזיאון הטבע ע"ש שטיינהרדט, ‏30 בינואר 2018
↑  תמר דיין באתר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
↑  נשיא האקדמיה וסגנית הנשיא נבחרו לכהונה נוספת; שמונה חברים וחברות חדשים לאקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, באתר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, ‏21/05/2024
↑  מירב וונשק, פרופ. אברהם חפץ, פרופ. תמר דיין - נמלת האש הקטנה
↑  צוות מוזיאון הטבע ע"ש שטיינהרדט - אוצרים
↑  פרופ. תמר דיין זוכת אות החברה להגנת הטבע לשנת 2013
↑  פרס מפעל חיים מהאגודה לאקולוגיה וסביבה
↑  כדי שהקו יסמן הורות הוא צריך לרדת למטה
↑  בחלק מהמקרים משך הנשואין מופיע מעל הקו
1 2 3 4 5  כאשר אדם עוסק ביותר מתחום אחד שבתרשים, צבע הרקע יהיה לפי תחום עיסוקו המשמעותי ביותר.
↑  נושא משרה ציבורית בכירה או היה אישיות ציבורית בעלת חשיבות היסטורית.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007295129705171  ORCID: 0000-0001-8904-6205  VIAF: 299051100   WorldCat (עם VIAF): 299051100
פרסום באינטרנט

פרסום באינטרנט או פרסום מקוון היא שיטת שיווק ופרסום שעושה שימוש באינטרנט לצורכי מכירות, הכוללת קידום אתרים במנועי חיפוש, פרסום בגוגל, פרסום בפייסבוק, פרסום באינסטגרם, פרסום בטוויטר, פרסום סמוי, באנרים, ופרסום סלולרי. כמו אמצעי פרסומת אחרים פרסום מקוון כולל בדרך כלל את המפיק שמשלב פרסומות בתכנים המקוונים שלו ואת המפרסם שמספק את הפרסומות המיועדות לשילוב בתכנים אלה. משתתפים אפשריים נוספים הן סוכנויות פרסום שעוזרות ביצירת הפרסומת ושרתי הפרסומות שתפקידם לאחסן את הפרסומות, לשדר אותן ולבצע סטטיסטיקות שונות לגביהן. כן עשויים להשתתף בפעילות זו שותפים נוספים האחראים לקידום המכירות ולמשיכת לקוחות אל אתר העסק.
רוב אתרי האינטרנט פתוחים לגלישה ללא תשלום, והמודל העסקי של האתרים המסחריים שבהם מבוסס על הכנסות מפרסום. גם אתרים שנבנו מלכתחילה ללא כוונת רווח משלבים לעיתים פרסומות, כדרך להפיק מהם הכנסה כלשהי.
בתקופת ARPANET, טרום ימי האינטרנט, לא היה נהוג לעשות ברשת שימוש מסחרי. בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 הופיעו מודעות בתחתית הדף באתרים שונים ובהמשך הפכו הפרסומות להיות מקור ההכנסה העיקרי של אתרי האינטרנט.
עם התפתחות האינטרנט התגברה הנטייה של משתמשי האינטרנט לראות בפרסומות הפרעה בחוויית המשתמש והסחת דעת בלתי-רצויה שתועלת מעטה בצדה. בעקבות כך בראשית המאה ה-21 התגבר השימוש בחוסמי פרסומות ומתרבים הפרסומים על ירידה יציבה ברווחיות הפרסום
מבאנרים באינטרנט.
היסטוריה

בשנות התשעים של המאה העשרים עיקר הפרסום היה עדיין על נייר והפרסום באינטרנט ניתן כהטבה.
באותה תקופה השימוש בדואר אלקטרוני לצורך פרסום ממוקד לקוחות נחשב יעיל לגבי כ-15% מהנמענים וכתבי העת נהגו לסחור ברשימות המנויים שלהן ולמכור או להשכיר אותן בתור רשימות תפוצה ממוקדות-נושא. שיטה נוספת שהתפתחה באותה תקופה הייתה הפצת אגרות מידע (newsletters) מקוונות תקופתיות. גם הבאנר נחשב באותה תקופה לאפשרות טובה להפיץ פרסומות, בהיותו מצויד בקוּקִית וביכולת זיהוי כתובת IP. הבאנר המתועד הראשון הופיע באתר של מגזין הטכנולוגיה Wired, ונרכש על ידי חברת התקשורת AT&T בשנת 1994.
גם בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21 עדיין הומלץ למפרסמים להתייחס לדפי האינטרנט כמו אל דפי עיתונים מודפסים. ההמלצה הייתה למקם מודעה ממוקדת-לקוח באתר שתוכנו רלוונטי למוצר הנדון, כך שתיראה מסקרנת ותגרום למשתמשים להקליק עליה כדי למשוך אל האתר שלכם.
עם זאת בשנת 2002 חברת גוגל שהייתה בראשית דרכה, פיתחה שני כלי פרסום חדישים: האחד AdWords (כיום נקרא Google Ads), פרסום ממומן, שמציג בראש דף התוצאות פרסומות שאמורות להתאים למילות החיפוש שהוקשו, כשהחברה המפרסמת משלמת לגוגל לפי הקלקה על המודעה. הכלי השני - AdSense, פרסום מבוסס תוכן המאפשר לאתרים לפרסם קישורים ממומנים וכך למשוך אליהם קונים פוטנציאליים.
בשנים אלה התחילה שיטת pay-per-call, תשלום לפי שיחה: הקצאת מספר טלפון ייחודי למודעה המקוונת ותשלום רק תמורת שיחות טלפון לקו זה, בהנחה שאלה שיחות שאכן מבוצעות על ידי לקוחות פוטנציאליים,
המעוניינים במוצר שבמודעה.
סרטונים ויראליים היוו דרך נוספת למשיכת צופים, כשהרעיון היה שהמשתמשים עצמם יפיצו סרטונים מוצלחים. התשלום עבור הסרטונים נקבע מראש לפי מספר הצפיות הצפוי.
עקב המעבר מפרסומת מודפסת לפרסום באינטרנט התפתחה גם גישת הזנב הארוך, שהפכה פרסום ומכירה של סחורה שיש לה ביקוש מוגבל - לכדאית. כמו כן חלק מהחברות משתמשות בהגבלת תדירות.
עם התרבות אתרי האינטרנט בעולם (וגם בישראל) נמצא שלכל שאילתה נשלפות אלפי ואף מיליוני תוצאות. עם הזמן הסתבר שהמשתמשים במנועי חיפוש נוטים לקרוא רק את התוצאות העליונות בדף התוצאות הראשון. רוב המשתמשים (36%) בוחרים רק בתוצאה הראשונה ורק מעטים (2.2%) מגיעים לתוצאה העשירית. בעקבות כך עלתה עם הזמן המודעות ל-קידום אתרים במנועי חיפוש (Search Engine Optimization - SEO), במטרה להגיע לראש הדף הראשון בתוצאות האורגניות של מנוע החיפוש (התוצאות שמופיעות מתחת לפרסומות בראש הדף).
בעשור השני של המאה ה-21 גבר השימוש בטלפונים סלולריים ורבו המשתמשים ברשתות החברתיות. כתוצאה מכך רוב המפרסמים עברו אל הזירות האלה, ביחד עם רוב התכנים והשימושים באינטרנט. מאפיין נוסף של הפרסום בעשור זה הוא התחזקות חברות הפרסום הגדולות ביותר - פייסבוק, גוגל, אמזון - והגדלת נתח הרווחים שלהן בשוק. נכון לנתוני וול סטריט ג'ורנל של שנת 2020, שלוש החברות יחד שולטות ב-90% מענף הפרסום המקוון, ובלמעלה מ-50% מענף הפרסום כולו.
שיטות פרסום באינטרנט

קושי בפרסום מוצר חדש שלא דורג על ידי משתמשים
קושי בהתאמת פרסומות למשתמש חדש שאין עליו מידע
טכניקות הצגת הפרסום

באנר: רצועת פרסומת המוצגת לרוחבו או לאורכו של דף האינטרנט. זהו אחד מאמצעי הפרסום הפופולריים ביותר באתרי האינטרנט. ישנם באנרים מסוגים שונים: טקסטואליים, תמונות סטטיות, וידאו ואנימציה. חלק מהמפרסמים רואים בבאנר אמצעי פרסום בעייתי בגלל שיעורי הקלקה נמוכים (היכולים להיות נמוכים עד מאיות האחוז ואף מתחת לכך) ולכן החל מ-2003 החלה העדפה לשיטות אחרות כגון שימוש במנועי חיפוש לצורך הצגת פרסומת.
פופ אפ: קודם לגישה לדף אינטרנט שביקש הגולש (או במקביל לה), מוצג לגולש חלון נוסף, ובו פרסומת. גרסאות עדכניות של הדפדפנים (כגון אינטרנט אקספלורר 7) מאפשרות חסימה של חלונות כאלה, ובכך הופכות שיטה זו לחסרת תועלת.
מודעה זעירה: בשולי הדף מוצגת מודעת מילים זעירה, שעיקרה קישור למפרסם וכעשר מילים המתארות את השירות המוצע. שיטת פרסום זו שקטה מאוד, יחסית לשיטות פרסום אחרות באינטרנט. זו השיטה העיקרית במנוע החיפוש גוגל, ובעקבותיו (ולעיתים באמצעות חברת גוגל) נעשתה נפוצה באתרים רבים.
קישור ממומן: מנועי חיפוש מציעים הצגת תוצאות בתשלום בראש תוצאות החיפוש שהם מציגים. כאשר הגולש מחפש "בית מלון", למשל, יוצגו לו תחילה קישורים לבתי מלון ששילמו על כך, ורק לאחר מכן יוצגו קישורים לבתי מלון לפי הקריטריונים של מנוע החיפוש. למניעת פגיעה באמינותו של מנוע החיפוש, ניתנת הבחנה ברורה בין קישורים ממומנים לבין תוצאות חיפוש רגילות.
פרסום משולב חוויה: שילוב המודעות כחלק מחוויית צריכת התוכן של המשתמש.
פרסום ברשתות חברתיות

אפליקציות של רשתות חברתיות מקוונות מאפשרות צורה חדשה לפרסום: עירוב ישיר של צרכנים בתהליך קידום המוצר על ידי הפיכת הלקוחות ליוצרים או שותפים ליצירת הפרסום עם הארגון. צורה זו של פרסום נקראת תוכן הנוצר על ידי משתמש או תוכן גולשים (User Generated Content – UGC), לעומת תוכן הנוצר על ידי משווקים.
לעידוד הלקוח לקחת חלק פעיל בתהליך היצירה יתרונות רבים. ראשית, ניתן לעודד נאמנות למוצר (McKenzie et al., 2009). יתר על כן, ישנה סבירות גבוהה שהם ישכנעו את חבריהם לרכוש את המוצר. ולבסוף, קידום מכירות על ידי צרכן יכול להיות אפקטיבי יותר, מאחר שהוא "נוצר עבור משתמשים על ידי משתמשים" ולכן לכאורה אמין יותר.
תוכן הנוצר על ידי משתמשים משתנה בהתאם לסוג הרשת החברתית בה המשתמש נמצא, ולכן לצורך בניית אסטרטגיה שיווקית יעילה, על הפירמה לקחת בחשבון את סוג הרשת החברתית בה היא תחליט לממש את מסע הפרסום לצורך בחירת כלים פרסומיים מתאימים.
רשתות חברתיות באינטרנט מאפשרות קבלת דעה מאנשים אותם הקונה הפוטנציאלי אינו מכיר אישית. בהתבסס על תכונה זו, חברות מעוניינות לאתר את המשתמשים בהם משתלם להשקיע. כלומר, בעת בניית אסטרטגיה שיווקית על חברות להגדיר, מיהם מנהיגי הדעה. מנהיג דעה הוא אדם המשפיע על החלטות הרכישה והצריכה של אחרים - המונהגים.
תמחור הפרסום באינטרנט

תמחור הפרסום באינטרנט נעשה בשיטות אחדות:
תמחור על פי הקלקה (Pay Per Click):
מודל ה-PPC הוא מודל שיטת תמחור המתבסס על "הקלקה". בשיטה זו המפרסם משלם רק אם מקליקים על מודעתו, על פי מחיר ההקלקה שנקבע מראש.
במודל זה המפרסם מחליט ויודע מראש כמה עולה לאתרו כל מבקר המגיע דרך הפרסום.
מודל PPC הוא המודל הנפוץ ביותר בתחום השיווק באינטרנט כיום, הסיבה לכך היא שמודל זה מפחית את הסיכון בהחטאת קהל המטרה של הגוף המפרסם. אם קיים סיכון גבוה להחטאת קהל המטרה, טכניקות הפרסום במודל זה הן: קישורים (link).
תמחור על פי חשיפה (PPM – Pay Per Impression):
מודל ה-PPM הוא מודל שיטת תמחור המתבסס על הופעות / חשיפות. שיטה זו מתגמלת את הגוף המפרסם על פי מס' חשיפות של המודעות, חשיפות אלו מחושבות ע"פ תנועת הגולשים באתר בו מופיעה המודעה. על פי רוב מסוכמת עלות קבועה ל־X חשיפות של באנר מסוים באתר המציג. במודל זה עלותו של המבקר באתר אינה ידועה מראש ומתומחרת ע"פ סטטיסטיקת הגלישה באתר.
טכניקות הפרסום במודל זה הן: באנרים (Banners,POP-UP,POP UNDER).
תמחור על פי פעולה / המרה PPA – Pay Per Action (conversion):
מודל ה-PPA הוא מודל שיטת תמחור המתבסס על פעולה. מודל זה מקשר בין תשלום לפעולה כגון: רכישה באינטרנט, הרשמה לשירות, הזמנה טלפונית, מסירת פרטים כלשהם. המפרסם מגדיר מהו אותו האירוע ((action נדרש, התשלום נעשה עבור כל פעולה שתומחרה ונקבעה מראש. שיטה זו שונה במהותה משיטות התמחור האחרות מאחר שסטטיסטיקת ההצלחה והחיוב לתשלום נערך ומבוצע על ידי המפרסם ולא על ידי אתר או מנוע חיפוש. מודל ה-PPA קושר בצורה ישירה בין פרסום לתוצאה סופית; לעומת PPC בו צריך להכפיל את מספר המקליקים ביחס ההמרה.
הונאות ובעיות אמינות לפי מודלים

נושא הפרסום באינטרנט סובל מבעיות אמינות בשל רמייה והונאות מכוונות שנועדו לגרוף רווחים בצורה יחסית קלה. המודלים שסובלים מרמייה הם מודל ה –PPC ומודל ה-PPM.
הונאת ההקלקה (Click Fraud) היא החיסרון הבולט במודל ה-PPC. ההונאה מתרחשת כאשר אדם או נציג של חברה מסוימת מבצע הקלקות על קישורים של גוף מסוים במטרה לרוקן את תקציב הפרסום של החברה המפרסמת. הונאה נוספת היא יצירת אתרים פיקטיביים השייכים לחברות פרסום ואירוח קישורים ממומנים של חברות כמו גוגל או יאהו. לאחר מכן מפעילי האתר מבצעים הקלקות אוטומטיות או ידניות במטרה לגבות עמלות מהחברות המפרסמות.
גם מודל ה-PPM סובל מבעיות, בשל מבנה תשתית האינטרנט ישנם קשיים במדידה מדויקת של מס' המופעים. ישנן כמה סיבות לכך, אחת מהן נובעת מהשימוש בטכנולוגיית זיכרון מטמון, הדפדפן שומר בזיכרון המטמון את התמונות שהוא מציג בפעם הראשונה שנתקל בהם. הבעיה עם השיטה הזו היא שברגע שהגולש מגיע לאתר שוב, החשיפה הזאת לא "נספרת" ולכן המודל לא אמין והוא לא מציג את הנתונים האמיתיים. הבעייתיות באמינות המידע יוצרת א סימטריה בין נתוני המפרסם לנתוני האתר המארח.
הונאות ובעיות אמינות לפי מודלים > שיטות התגוננות ובקרה

מיקוד הקמפיין: עוד בשלב הקמת הקמפיין חשוב מאוד לשאול את הלקוח מה המיצדים שהוא מעוניין בהם ולהימנע מהכנסת בחירות של ברירת מחדל. יש לאלץ את המשתמש לבצע בחירה ובכך למנוע ממנוע אוטומטי רמייה במילוי טפסים באינטרנט: לדוגמה- בחירת שפות משתמש, מערכות הפעלה מיועדות.
בקרה על הכניסות לקמפיין: עמודי האתר על ידי שימוש בתוכנה מתאימה, למשל Google analytics: תוכנה המאפשרת לראות אם יש כניסות ממדינות ספציפיות- עד רמת העיר או האזור. אם רואים שמעיר מסוימת או ממדינה מסוימת מתבצעת הקלקה שלא מביאה לתוצאות סבירות מבחינת המכירות יש לחסום את אותה מדינה/עיר.
חסימת הקלקות מזויפות: כיום קיימים כלים של חברות צד שלישי המתממשקות למערכות הפרסום ומאפשרות לנטר את כניסות המשתמשים ולזהות הקלקות מזויפות כגון: מפרסמים מתחרים, בוטים, וכו', למפרסם ישנה אפשרות לחסום את כתובת ה-IP הבעייתית ובכך למנוע הצגת המודעות בעתיד לאותו אדם.
לקריאה נוספת

Rohn, Eli, Pinerro Andrew. Cutting Edge Cyber Fraud Prevention and Detection. Internal Auditor Magazine, August 2007
Cristo M., Golgher P. B., RibeiroNeto B., Silva de Moura E., Impedance Coupling in Content targeted Advertising, Annual ACM Conference on Research and Development in Information Retrieval, 2005
Cheong, H. J., Morrison, M. A. (2008). “Consumers’ Reliance on Product Information and Recommendations Found in UGC”, Journal of Interactive Advertising: Vol. 8 Issue 2, Special section p.1-29 .
McKenzie, J. F., Neiger, B. L., & Thackeray, R. (2009). "Planning, implementing, and evaluating health promotion programs" (5th ed.). San Francisco: Benjamin Cummings.
Opinion Leader (2008), ניהול התפעול מבוא לסטטיסטיקה ושיווק. Retrieved 10 April 2009, from (הקישור אינו פעיל)
Shaun, D. (2007). "The role of social networks in marketing", Journal of Database Marketing & Customer Strategy Management: Vol. 15 Issue 1, p.60-64, DOI: 10.1057/palgrave.dbm.3250070
Thackeray, R., Neiger, B. L., Hanson, C. L., McKenzie, J. F. (2008). “Enhancing Promotional Strategies Within Social Marketing Programs: Use of Web 2.0 Social Media”, Health Promotion Practice, SAGE: Vol. 9, p.338-343., DOI:10.1177/1524839908325335
הערות שוליים

↑  The History of Online Advertising, Adpushup Blog, 3.7.2013, נצפה באוקטובר 2017
↑  The End of Digital Advertising as We Know It, Wharton, University of Pennsylvania, 17.11.2016 נצפה ב-8 באוקטובר 2017
↑  How to Reach CEOs Online בתוך clickz, 5.8.1999. נצפה ב-9 באוקטובר 2017
↑  The First-Ever Banner Ad on the Web, The Atlantic, ‏APRIL 21, 2017
↑  The ultimate marketing machine, The Economist, 6/7/2006, נצפה ב-13.10.2017
↑  Online Advertising בתוך entrepreneur, SMALL BUSINESS ENCYCLOPEDIA,  27.6.2006, נצפה ב-12.10.2017
↑  5 of the Biggest and Still the Best Online Advertising Methods, 5.6.2012 נצפה ב-15.10.2017
↑  IAB internet advertising revenue report 2016 first six-months results נצפה ב-21.10.2017
↑  עומר כביר, כך ייראה עולם הפרסום הדיגיטלי לאחר המגפה, באתר כלכליסט, 22 במרץ 2021
1 2  Animesh A., Vandana R., Siva V., An Empirical Investigation of the Performance of Online Sponsored Search Markets, ICEC’07, August 19–22, 2007
↑  גילעד נס, ‏תחום החיפוש באינטרנט חוזר ומייצר גם פעילות מיזוגים ורכישות ענפה, באתר גלובס, 1 במאי 2003
↑  Hung-Chi C., Hsing-Tzu L., Jia-Ben D., Wan-Shiou Y., Mining Social Networks for Targeted Advertising, International Conference on System Sciences, 2006
↑  Cheong et al., 2008 - Producer Generated Content – PGC
↑  Thackeray et al.,2008
↑  (Doyle, 2007) (Opinion Leaders)
↑  yeda.amalnet.k12.il, 2008
1 2  Mahdian M., Tomak K., Pay-Per-Action Model for On-line Advertising, International Journal of Electronic Commerce, 13 (2), 113-128
↑  Lockhorn J., Cache Busting: Busted?, The ClickZ Network, July, 2001 http://www.clickz.com/showPage.html?page=843731.
↑  Penenberg A. Click fraud threatens web. Wired News, October 13, 2004.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553920105171  GND: 7636951-1  LCCN: sh94006992  LNB: 000076838  NDL: 00904016  NKC: ph137256 
הבאנר של ויקימניה, הכנס הבינלאומי של קרן ויקימדיה
מודעה זעירה, המוצגת למי שמחפש "תרומה" בגוגל
האם זה אתה?

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  דני מנקין
 תסריט:  דני מנקין,אשכול נבו
 עריכה:  דנה ירדני ליכטר
 שחקנים ראשיים:  אלון אבוטבול נרונה קפלן דה מאסדו
 מוזיקה:  איסר שולמן
 צילום:  ברוס פרנסיס קול
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  2014
 משך הקרנה:  80 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 דף הסרט ב־IMDb
 
האם זה אתה? הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2014 בבימויו של דני מנקין, עם אלון אבוטבול ונרונה קפלן דה מאסדו בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב על ידי דני מנקין ואשכול נבו והוא סרט מסע של גבר ישראלי בן 60, מקרין בקולנוע, שמפוטר מעבודתו ויוצא למסע בעקבות אהובת נעוריו.
הסרט היה מועמד לפרס פרס אופיר לסרט העלילתי הטוב ביותר במסלול פרינג' בטקס פרסי אופיר לשנת 2014. הוא הוקרן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בחיפה ובפסטיבל הסרטים העולמי במונטריאול ב-2014.