stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מערך האיסוף הקרבי
תולדות המערך > מלחמת יום הכיפורים והלאה: מיסוד וארגון

במלחמת יום הכיפורים נעשה שימוש נרחב ב"קשת" ברמת הגולן ואצל כוחות שריון ומוצבים. תוצאותיה של המלחמה כללו בין היתר את ההבנה לגבי הצורך במודיעין שדה יעיל. בשנת 1974, לאחר שמערך צוותי הקשת גדל לשלוש פלוגות, הוא הפך לגדוד ה"קשתות", בגלגולו הנוכחי גדוד נשר - 414. בדו"ח ועדת אגרנט מצוין כי "קיים צורך במודיעין חזותי... על מנת לאתר באופן מדויק ומפורט את היערכות האויב ופעילותו עד רמת המטרה הבודדת...". לאור הבנות אלו ובעקבות דו"ח הוועדה, הוקמה בשנת 1974 יחידת תצפיות מטכ"לית (ית"מ) בגזרת רמת הגולן. עם תום מלחמת שלום הגליל ב־1985 הורחבה היחידה, ולאחר התבססות כוחות צה"ל במוצבי רצועת הביטחון, נוספה ליחידה פלוגת תצפיות נוספת בגזרת לבנון.
התרחבות נוספת נעשתה באמצע שנות ה-80. כתוצאה מפרוץ האינתיפאדה הראשונה בשטחי יש"ע, נוצר צורך ביחידות תצפית ניידת. כדי לענות על הדרישה, הוקמו פלוגות שיוחדו לשטחי יהודה ושומרון. הפלוגות צורפו ליחידה המטכ"לית ולחיל התותחנים והיו למעשה הגופים המקצועיים הראשונים שעסקו בתצפית ואיסוף מודיעין בצה"ל מאז ראשית דרכו. במרוצת השנים היוו הפלוגות הללו את השלד לחיל מודיעין שדה. יחידת התצפית של חיל התותחנים פורקה לאחר החתימה על הסכמי אוסלו.
תולדות המערך > שנות ה-90 של המאה ה-20: מודיעין מטרות

בשנת 1993 הוקמה היחמ"מ על ידי סגן-אלוף יוסי גרינפלד וסגן דותן סלע. תפקיד היחידה היה לספק מודיעין בזמן-אמת לכוחות הפועלים והכוונת אש לעבר אויב. היחידה שהוקמה הייתה מסופחת למחלקת מודיעין שדה במפקדת חילות השדה (מפח"ש – בשנות האלפיים, זרוע היבשה), וחייליה חבשו כומתות שחורות עם סמל מודיעין. בזמן שהיית צה"ל בדרום לבנון תפקדה היחמ"מ כיחידה נבחרת בתחום איסוף המודיעין הקרבי, ולצדה פעלו פלוגת לבנון של הית"מ באזור הגבול וגדוד הקשתות שהפעיל אמצעי מכ"ם. באסון המסוקים נהרגו שני לוחמי יחמ"מ. עקב עתירה לבג"ץ בעניין פרסום שמותיהם, התגלה לציבור דבר קיומה של היחידה. לוחמים מפלוגת לבנון של הית"מ נספו אף הם באסון.
תולדות המערך > שנות ה-2000: הקמת חיל מודיעין השדה

באפריל 2000, עקב הבנת הצורך הגובר באיסוף מודיעין קרבי על ידי גופים מקצועיים, והנחיצות לאגד גופי איסוף קיימים במסגרת מאורגנת, הוחלט על הקמת חיל מודיעין השדה במסגרת מפקדת זרוע היבשה בצה"ל. האינתיפאדה השנייה זירזה את תהליך הקמת החיל.
בימיו הראשונים של החיל חבשו החיילים כומתות בעלי מגוון צבעים שונים (ירוק, שחור, אדום ואחרים, בהתאם לשיוך הפיקודי של יחידת התצפיות הספציפית). בשנת 2003 נקבע כי לכל חיילי החיל תהיינה כומתות בצבע "ירוק בקבוק" (כצבע כומתת חיל המודיעין), שעליהן סיכת מודיעין שדה (מוד"ש), שהחליפה את סיכת חיל המודיעין.
תולדות המערך > 2009–2017: חיל האיסוף הקרבי

בשנת 2009 שונה שמו של החיל ל"חיל האיסוף הקרבי". זאת, בעקבות ההחלטה לצמצם את תחומי עיסוקו של החיל לאיסוף קרבי בלבד בגזרות האוגדות המרחביות, והעברת האחריות לחיל המודיעין בכל הקשור להכשרתם של מש"קי המודיעין של יחידות השדה וקציני המודיעין שלהן. בסוף שנת 2014 אושרה כומתה חדשה בצבע צהוב בהיר. הכומתה נכנסה לשימוש בספטמבר 2015.
תולדות המערך > 2017–הווה: הגנת הגבולות

ב-2017 הוקם מערך הגנת הגבולות והוכפף לחיל האיסוף הקרבי, מתוך שיתוף תחומי העיסוק בהגנה על גבולות המדינה. החיבור בין היחידות הושלם כאשר בשנת 2020 הפך מערך הגנת הגבולות לחיל הגנת הגבולות, וחיל האיסוף הקרבי למערך בתוך חיל זה.
באפריל 2018 פורסם באתר צה"ל כי בציון שנה להקמת מערך הגנת הגבולות והכפפתו לחיל, הוחלט להחליף את הכומתה לכומתה מנומרת בגווני חום-צהוב, זהה לזו של לוחמי חי"ר גבולות. בטקס החלפת הכומתה שהתקיים ביום חמישי 29 במרץ, אמר רמ"ח איסוף, אל"ם מוטי פוגל: ”מפקדת מערך הגנת הגבולות ציינה את חג הפסח במעמד הענקת כומתות המערך. הכומתה המערכית שהוענקה לקציני וחיילי המפקדה מסמלת, יותר מכל, את איחודם של כלל בעלי התפקידים והמקצועות בהגנת הגבולות תחת קורת גג אחת - מערך הגנת הגבולות”. על אף שחיילי מפקדת חיל הגנת הגבולות חובשים את הכומתה המנומרת החדשה, לוחמי האיסוף ומפקדים בכירים עם רקע איסופי נשארים עדיין עם הכומתה הצהובה. ביולי 2023 הוכרז שכל חיילי האיסוף הקרבי יחליפו את כומתתם לכומתה המנומרת של חי"ר גבולות, תווצר סיכת כומתה חדשה, והמתגייסים החדשים יקבלו נעליים אדומות במקום שחורות.
בספטמבר 2023 הוענק לגדוד 636 צל"ש אלוף פיקוד המרכז, על ”ביצוע פעילות מבצעית ייחודית במסגרת מבצע "שובר גלים" ומבצע "בית וגן" בגזרת פיקוד המרכז. במהלך מבצע "שובר גלים", היחידה ביצעה מספר מבצעים משמעותיים לסיכול הטרור, בתנאי לחימה מורכבים, באופן מקצועי וייחודי תוך חתירה למגע”.
חיילת חיל איסוף קרבי עם כומתה בצבע צהוב בהיר בטקס סוף מסע כומתה, 2020
חיילי איסוף קרבי עם כומתות מנומרות בגווני חום-צהוב בטקס החלפת כומתות, 2020
יחידות המערך

גדודי האיסוף כפופים מקצועית למפקד אגד האיסוף בחיל הגנת הגבולות, ופיקודית לשלושת הפיקודים המרחביים ולאוגדות המרחביות הספציפיות – עוצבת הגליל, אוגדת הבשן, אוגדת איו"ש, אוגדת עזה ועוצבת אדום. חמשת גדודי האיסוף מורכבים, באופן כללי, מצוותי לוחמים (צוותי איסוף ויירוט לגבולות, צוותי בלונאים ובעבר גם רכובים ושילונים), וכן מפלוגות תצפיתניות ובקא"סיות המאיישות חמ"לי איסוף.
הכשרת אנשי המערך מתבצעת בבית הספר להגנת הגבולות (בראשי תיבות: בהל"ג; בעבר "ביסל"ק" – בית הספר לאיסוף קרבי, וקודם לכן "ביסלמ"ש" – בית הספר למודיעין שדה), הנמצא בבקעת סיירים.
| יחידות מערך האיסוף> תג | יחידות מערך האיסוף> שם | יחידות מערך האיסוף> מספור | יחידות מערך האיסוף> פיקוד | יחידות מערך האיסוף> אוגדה | יחידות מערך האיסוף> הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | יחידת נשר | 414 |  פיקוד הדרום |  אוגדת עזה | פועלת בגזרת רצועת עזה וגבול מצרים לוחמים ולוחמות |
|  | גדוד עיט | 595 |  פיקוד הצפון |  אוגדת הבשן | פועל בגזרת רמת הגולן וגבול סוריה לוחמים ולוחמות |
|  | יחידת ניצן | 636 |  פיקוד המרכז |  אוגדת איו"ש | פועלת בגזרת איו"ש ובקעת הירדן לוחמים בלבד |
|  | גדוד איתם | 727 |  פיקוד הדרום |  עוצבת אדום | פועל בגזרת גבול ירדן וגבול מצרים לוחמות בלבד |
|  | יחידת שחף | 869 |  פיקוד הצפון |  עוצבת הגליל | פועלת בגזרת גבול לבנון לוחמים בלבד |
יחידות המערך > פלוגות לוחמים ייעודיות

הפלוגות הייעודיות קיימות בכל גדודי המערך, כאשר כמות הפלוגות משתנה בין גדוד לגדוד – בין 2–3 בכל גדוד. פלוגות אלה מורכבות מצוותים בעלי סד"כ קטן ופעילותן לרוב מורכבת ומסווגת ועוסקת באיסוף מודיעין קרבי. הכשרת הלוחמים בפלוגות אלו אורכת כשמונה חודשים ובדרך כלל מלווה בטירונות יחידה (אל"ת: אימון לפני תעסוקה) לאחר העלייה לקו המבצעי. ההגעה לפלוגות הללו אפשרית לבעלי פרופיל רפואי 82 ומעלה.
פלוגות ייעודיות 636
פלוגות ייעודיות 869
פלוגות ייעודיות 595
תחת יחידת עיט ישנן שתי פלוגות לוחמות סדיר – פלוגה ב' ופלוגה ד' ופלוגת מילואים אחת.
הפלוגות מורכבות ממספר צוותים ייעודיים בעלי מספר לוחמים קטן, שמטרתם לבצע פעולות כירורגיות של איסוף מודיעין, היטמעות בשטחי אויב והכוונת אש, זאת על מנת לסכל מאמצי אויב. משימת הפלוגה דורשת תצפית והכוונת אש לעומקי מערך האויב תוך הסוואה לתקופות זמן ממושכות. גזרת הפעילות של הפלוגה מאז תחילת מלחמת חרבות ברזל היא הר דוב וחלקים מהר החרמון. הפלוגה מפעילה מגוון נרחב של אמצעי לחימה, תצפית והסוואה מתקדמים. לוחמים בפלוגה נדרשים לעבור בחני לוחם בסטנדרטים מחמירים.
הצוותים בפלוגות היחידה משמשים ככוח אופרטיבי ובשיתופי פעולה בשגרה לצד כוחות שונים מפיקוד הצפון. בפלוגה ד' קיימים גם צוותים של לוחמות בלבד בנוסף לצוותי הלוחמים.
פלוגות ייעודיות 414
פלוגות ייעודיות 727
סמלים היסטוריים

סמל כומתה של חיל האיסוף הקרבי, עוצב על ידי הגרפיקאי אמציה כץ עבור צה"ל ב-2009
סמל כומתה של חיל מודיעין השדה לפני שהפך לחיל האיסוף הקרבי
תג יחידה של מפקדת קצין חיל מודיעין השדה ראשי לפני שהפך לחיל האיסוף הקרבי בשנת 2009
סמל גדוד "נשר" של חיל הקשר, שהפעיל מערכות "קשת", טרם הצטרפותו לחיל מודיעין השדה ב-2001
הסיכה שניתנה למפעילי ומפעילות מכ"ם ה"קשת" בגדוד "נשר" 414 של חיל הקשר
סמל יחידת "דיה" של חיל התותחנים, שפעלה בתחילת שנות ה-90 ביהודה ושומרון
סיכת לוחמי יחידת צס"מ ("צוות סיור מודיעין") טרם הקמת חיל מודיעין השדה. בעשור השני של המאה ה-21, זו הסיכה של פלוגת מוביל
סיכת גדוד ניצן עד שנת 2000, טרם הקמת חיל מודיעין השדה (שונה בגודלה ובעיצובה מסיכת גדוד ניצן הנוכחי).
סמלים היסטוריים > סמלי גדודים

סיכת לוחם יחידת שחף
סיכת לוחם גדוד ניצן
סיכת לוחם גדוד נשר
תפקידים ומאפיינים

יחידות האיסוף הקרבי (גדודי האיסוף) כפופות לפיקודים המרחביים ופרושות לאורך גבולות המדינה. על החיילים העוסקים באיסוף לאתר איומים, להתריע עליהם, להכווין גורמי אש ויירוט לשם השמדתם, ובמידת הצורך והאפשרות, גם לסכלם בעצמם. תפקידים אלו מתבצעים על ידי שימוש באמל"ח מיוחד ומורכב, בשני תפקידים עיקריים: לוחמים ותצפיתניות.
תפקידים ומאפיינים > לוחמים

לוחם איסוף הוא התפקיד הקרבי העיקרי של לוחמי החיל, במסגרתו עוברים הלוחמים והלוחמות הרגליים הכשרה קרבית במסלול שאורכו כשמונה חודשים. בעבר היה מסלול ללוחמים רכובים שאורכו היה ארבעה חודשים וחצי. כיום כלל הלוחמים עוברים הכשרה מלאה שבסופה הם מוסמכים כסייר 07, ומבצעים תפקיד דיפרנציאלי בהתאם לצרכים המבצעיים בפלוגות המבצעיות בגזרות. צוות לוחמי האיסוף נקרא צוות אי"ל – איסוף ויירוט לגבולות.
לאחר סיום המסלול יכולים לוחמי ולוחמות האיסוף להמשיך לתפקידים פיקודיים: מפקד איסוף, בוגר קורס מכ"ים חילי בבהל"ג, וקצין איסוף, המשמש כמפקד צוות איסוף, בוגר קורס קציני יבשה בבה"ד 1 במגמת "להב" והשלמה חילית (קקא"ס – קורס קציני איסוף קרבי) במגמת "נגב" בביסל"ק (קורס מפקדים – שלושה וחצי חודשים; קורס קצינים – תשעה חודשים).
תפקידים ומאפיינים > לוחמים > מסלול ההכשרה

המסלול כולל:
טירונות חי"ר – לוחמי האיסוף הקרבי הרגליים, עוברים טירונות של רובאי 06. ללוחמי האיסוף הרגליים משך הטירונות הוא 16 שבועות.
אימון מתקדם (סייר 07 – 20 שבועות) – באימון המתקדם רוכשים הלוחמים ידע בתכנים נוספים כגון ניווטים, הסוואה, לוחמת שטח פתוח ובנוי. מסעות הלוחמים מאופיינים בנשיאת משקלים על גבם אשר נעים בהדרגה על פי סולם מאמצים עד ל-40% ממשקל גופם.
אל"ת (אימון לפני תעסוקה – בין ארבעה לשבעה שבועות) – ההתמחות באל"ת נעשית לצוותים הרגליים בגזרת פעולתם הייעודית בגדודים ולא בבית הספר לאיסוף קרבי. שלב זה כולל ניווטים והסוואה מתקדמים יותר, לוחמה ברמה גבוהה יותר, קורסי קליעה שונים, מסעות עם משקלים, קרב מגע, תרגילים מסכמים ומבחנים של ידע וכושר קרבי.
סך כל אורך הטירונות, אימון מתקדם ואל"ת: תשעה חודשים.
תפקידים ומאפיינים > לוחמים > לוחמים רכובים, בלונאים ועת"פים

בעבר היו קיימות מגמות ללוחמים שאינם רגליים, להם ההכשרה הייתה קצרה יותר ומוכוונת לתפקידים ייעודיים:
מגמת רכוב: כללה את לימוד השימוש ברכבים "רקון", "גרניט" ו"זריז".
מגמת בלון: לימוד השימוש בבלון תצפית "אילן" ובלון טקטי.
מגמת עת"פ (שילונים): לימוד על עמדות תצפית פנורמיות ותפקיד הלוחם בהן.
חלק מההכשרה (מעין אל"ת) היה מתבצע בגזרות ובגדודים אשר מחולקים אליהם הלוחמים. סך כל אורך הטירונות, האימון המתקדם והתמחות מקצועית – ארבעה וחצי חודשים (מסלול ללוחם איסוף רכוב/עת"פים/בלונאים).
תפקידים ומאפיינים > לוחמים > לוחמות

החל מנובמבר 2006, משובצות נשים לתפקידי לוחמות איסוף. בתחילה שובצו הלוחמות לפלוגה הדרומית בגדוד נשר, בגזרת אוגדה 80. לאחר כשש שנים, בעקבות מספר אירועים ביטחוניים בגזרת גבול מצרים, הוקם גדוד איתם בגזרת אוגדה זו, שהורכב מלוחמות וממספר מצומצם של לוחמים.
כיום לוחמות איסוף משרתות בגדוד איתם (727), בגדוד עיט (595) ובגדוד נשר (414), בצוותים המורכבים מלוחמות בלבד. למעט יחידה 636, ויחידה 869 לוחמות איסוף משרתות בכלל יחידות האיסוף הקרבי. המסלול שהן עוברות זהה למסלול הלוחמים הרגליים בתכניו (סייר 07). בכל הגדודים בהם משרתות לוחמות צוותי הלוחמות משובצים בפלוגה אחת יחד עם לוחמים, למעט בגדוד עיט 595 שבו ישנה פלוגה נפרדת ללוחמות בנפרד מהבנים.
תפקידים ומאפיינים > תצפיתניות

בחיל קיימים תפקידי בקריות איסוף, תצפיתניות ומפעילות מכ"ם ("מוכמת"), המאוישים כולם על ידי נשים. ההכשרה לתפקידים אלו אורכת כחודשיים וכוללת טירונות ברמת רובאי 02 מורחב.
במסלול זה ניתן להמשיך לקורס פיקוד על חמ"ל תצפיות בבהל"ג, שאורכו כ-3 חודשים ולקורס קצינים בבה"ד 1 במגמת "מעוז", עם השלמה חילית במגמת "חרמון" האורכת ארבעה חודשים. בוגרות קקא"ס "חרמון" מקבלות את דרגות הקצונה יחד עם מסיימי ההשלמות החיליות של לוחמי חילות היבשה ממגמת "להב", עקב אורך הקורס.
תפקידים ומאפיינים > מדריכות איסוף

בנוסף, מוכשרות בחיל גם מדריכות איסוף קרבי, אשר עוברות גם הן יחד עם התצפיתניות טירונות ב"רובאי 02 מורחב" ולאחר מכן, מתמקצעות בקורס שאורכו 14–18 שבועות בנושאי קשר, ניווטים והסוואה, הכשרה על אמצעים כגון: בלון, נשקים, תצפית וסיור, תודעת אויב ומדריכות סימולטור. מדריכות האיסוף הקרבי הן מוקד הידע הצה"לי להכשרות הטסה ושימוש מבצעי ברחפנים.
מתפקיד זה ניתן לצאת לקצונה במגמת הדרכה ומבצעים, אחרי הכשרה בבה"ד 1 במגמת "מעוז", בדומה למדריכות בחילות היבשה האחרים.
אמצעי איסוף בשימוש מערך האיסוף

מת"ן – מערכת תצפית ניידת – מערכת תצפית ניידת המשלבת אמצעי ראיית יום, אמצעי ראיית לילה, GPS, מד טווח לייזר ומערכת הקלטה. המערכת מיועדת לטווחים ארוכים. פותחה על ידי חברת אל-אופ, חברת בת של אלביט מערכות
עמית איכון – מערכת תצפית תרמית ניידת וקטנה יותר ממת"ן. מיועדת לתצפיות לטווחים בינוניים. המערכת פותחה על ידי חברת אל-אופ, חברת בת של אלביט מערכות.
משקפות ועדשות מצלמה מתקדמות.
בלון איסוף Tactical Aerostat Observation System – T.A.O.S
בלון האיסוף הילה
"גרניט" – רכב תצפית
"רקון" Mobile Autonomous Reconnaissance and Target Acquisition System – STALKER II
מערכת "ראי מוצק" – "Solid Mirror" – מערכת חיישנים ואמצעי גילוי שמטרתה ניטור והתרעה, והיא מיועדת לשמירה על גבולות ארוכים. הוגי תפיסת "ראי מוצק" זכו בפרס ביטחון ישראל בשנות ה-90.
רחפנים – ביחידות המערך משתמשים במגוון רחפנים מתקדמים, אזרחיים וצבאיים, למטרות תצפית ואיסוף מודיעין, הכוונת אש, פיזור הפרות סדר ותקיפה. חלק מההסמכות מתקיימות בבית הספר להגנת הגבולות וחלק נוסף ביחידות השונות.
מערכת רואה-יורה – מערכת נשק שפותחה על ידי רפאל - מערכות לחימה מתקדמות. המערכת משלבת אמצעי תצפית ומערכת ירי אשר נשלטים מרחוק על ידי תצפיתניות המערך.
אמצעים מסווגים נוספים.
מפקדי החיל

בעבר היה קצין חיל ראשי בשם קצין איסוף קרבי ראשי (קאס"ר) (בעבר היה קרוי "קצין מודיעין שדה ראשי" – קמש"ר) בדרגת תת-אלוף. הקאס"ר מונה על ידי מפקד זרוע היבשה בתיאום עם ראש אמ"ן. מאז איחוד החיל למערך הגנת הגבולות ועד האיחוד לכדי חיל הגנת הגבולות שימש הקאס"ר גם מפקד המערך. כיום מפקד על מערך האיסוף הקרבי מפקד חיל הגנת הגבולות – כיום תא"ל עמית ימין. מפקד החיל האחרון היה תא"ל אמיר אבשטיין. על יחידות האיסוף הקרבי הגזרתיות מפקדים קצינים בדרגת סגן אלוף, ומפקדם המקצועי כיום (2023) הוא רמ"ח הגנת הגבולות ומפקד אגד האיסוף, אלוף-משנה ניר ישעיה.
| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| אמנון סופרין | 2000–2003 | מייסד החיל |
| יובל חלמיש | 2003–2005 | שימש כקמנ"ר (קצין מודיעין ראשי) |
| גיא ליפקין | 2005–2007 | מלחמת לבנון השנייה |
| אריאל קארו | 2007–2009 | מבצע עופרת יצוקה ובהמשך, הקמנ"ר |
| אלי פולק | 2009–2012 | בתקופתו שינה החיל את שמו ל"חיל האיסוף הקרבי" |
| גיא בר-לב | יולי 2012 – אוגוסט 2015 | מבצע צוק איתן |
| מרדכי כהנא | אוגוסט 2015 – נובמבר 2017 |  |
| דן נוימן | נובמבר 2017 – יולי 2018 | ממלא מקום |
| אמיר אבשטיין | יולי 2018 – פירוק החיל |  |
מפקדי החיל > מפקדי יחידות החיל > יחידת ניצן (636)

יחידת ניצן היא יחידת איסוף קרבי הכפופה לאוגדת איו"ש שבפיקוד המרכז ופועלת בגזרות איו"ש ובקעת הירדן.
| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| יוסי גרינפלד | 1993–1995 | מקים היחידה ומפקדה הראשון |
| יואל רונן | 1995–1997 |  |
| שי קולר | 1997–1999 |  |
| רז שגיא | 1999–2001 |  |
| יובל ג'רבי | 2001–2002 |  |
| טל בראון | 2002–2004 |  |
| רזי קפלינסקי | 2004–2006 |  |
| אילן דיין | 2006–2008 |  |
| ברק כהן | 2008–2010 |  |
| שימי מסיקה | 2010–2012 |  |
| ערן שמואלי | 2012–2014 |  |
| ניר ישעיה | 2014–2016 |  |
| איילון פרץ | 2016–2018 |  |
| רועי יתח | 2018–2020 |  |
| אבידן לוגסי | 2020–2022 |  |
| גיא בוגנים | 2022–הווה |  |
מפקדי החיל > מפקדי יחידות החיל > יחידת שחף (869)

יחידת שחף היא יחידת האיסוף קרבי הכפופה לעוצבת הגליל שבפיקוד הצפון ופועל בגזרת גבול לבנון.
| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| ישי קציר | 1973–? | מקים היחידה ומפקדה הראשון |
| אייל רוסו | 2010–2012 |  |
| יפתח סיבוני | 2012–2013 |  |
| יניב בן עזר | 2013–2015 |  |
| ניר מסילתי | 2015–2017 |  |
| תומר מלצמן | 2017–2019 |  |
| דנה בן עזרא | 2019–2020 |  |
| ענאן פארס | 2020–2022 |  |
| רועי הורוביץ | מרץ 2022–הווה |  |
מפקדי החיל > מפקדי יחידות החיל > גדוד איתם (727)

גדוד איתם (מכונה גם "גדוד מגן אילת") הוא גדוד איסוף קרבי הכפוף לעוצבת אדום שבפיקוד הדרום ופועל בגזרת גבול מצרים וירדן.
| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| ארז סביון | 2012–2014 | מקים הגדוד ומפקדו הראשון |
| אשרת בכר | 2014–2016 |  |
| אבירם חדידה | 2016–2018 |  |
| ניר מסילתי | 2018 | ממלא מקום |
| ענבל מן | 2018–2020 |  |
| מני אברמוב | 2020–2022 |  |
| אייל לוי | 2022–הווה |  |
מפקדי החיל > מפקדי יחידות החיל > יחידת עיט (595)

יחידת עיט היא יחידת איסוף קרבי הכפופה לאוגדת הבשן שבפיקוד הצפון ופועלת בגזרת רמת הגולן וגבול סוריה.
| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| איתי דינור | 2013–2015 | מקים הגדוד ומפקדו הראשון |
| ניר מגידיש | 2015–2018 |  |
| יובל ליטוין | 2018–2020 |  |
| ענאן חמדאן | 2020–2022 |  |
| חן אוריין | יולי 2022–הווה |  |
ראו גם

מודיעין צבאי
מודיעין קרבי
סיור
לקריאה נוספת

תא"ל (מיל') ד"ר דני אשר, האיסוף הקרבי, הצופה לפני המחנה - חיל האיסוף הקרבי ומורשתו, מקאס"ר, יולי 2013
משה יגר, פיתוח תחושת מודיעין שדה, מערכות, גיליון 427-728, עמ' 72, תל אביב 10-2009
ריצ'רד ביינהאם

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1970 (בן 55 בערך) טאלה, אירלנד 
 מדינה:  אירלנד 
 עיסוק:  במאי אנימציה ואנימטור
 מקום לימודים:  קולג' באליפרמונט לחינוך מתקדם 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לאפקטים הטובים ביותר (2008)  פרס אוסקר לאפקטים הטובים ביותר (12 במרץ 2023) 
 פרופיל ב-IMDb
 
ריצ'רד ביינאהם (באנגלית: Richard Baneham, נולד ב-1974, בדבלין, אירלנד) הוא במאי אנימציה ואנימטור אירי. זוכה פרס אוסקר.
ביוגרפיה

ביינהאם החל את דרכו כאנימטור בתחילת שנות ה-90, לאחר שסיים את לימודיו ב-Ballyfermot Art College.
באותן השנים העתיק את מגוריו מדבלין ללוס אנג'לס שבארצות הברית, וקיבל תפקידים בסרטים מצוירים אשר הופקו בידי חברות בסדר גודל של: Walt Disney ו-Warner Bros.
בתחילת שנות האלפיים לקח חלק כאנימטור מוביל בסרטים - שר הטבעות: שני הצריחים ושר הטבעות: שיבת המלך, בהם היה אחראי ליצירת דמויות מרכזיות כדוגמתו של גולום.
בשנת 2006, פנה אליו הבמאי ג'יימס קמרון והציע לו לקחת חלק בסרט אווטאר.
ביינהאם פיקד על מערך בימוי האנימציה, נושא עליו נשען מרבית הסרט. הצלחתו, יחד עם צוות עובדים רחב, זיכתה אותו בשלל פרסים נכבדים, כבר באמצע שנות ה-30 לחייו.
במולדתו כינו אותו 'האירי המעוטר יותר מקולין פארל' בשל הפרסים הרבים בהם זכה.
חלק מצומצם מסרטיו

כלבים נגד חתולים
ענק הברזל (אנימטור ראשי)
סיפורי נרניה: האריה, המכשפה וארון הבגדים (אנימטור ראשי)
שר הטבעות: שני הצריחים (אנימטור ראשי)
שר הטבעות: שיבת המלך (אנימטור ראשי)
אווטאר (במאי אנימציה)
פרסים

(VES (2003 ,2010
פרס באפט"א (2010)
פרס אוסקר (2010)
הבלוז של מא רייני

| --- | --- |

 מבוסס על:  הבלוז של מא רייני 
 בימוי:  ג'ורג' סי וולף 
 הופק בידי:  דנזל וושינגטון, טוד בלק 
 תסריט:  Ruben Santiago-Hudson 
 עריכה:  אנדרו מונדשיין 
 שחקנים ראשיים:  צ'דוויק בוזמן טיילור פייג' ג'רמי שמוס Joshua Harto Maxayn Lewis (מא רייני) Jonny Coyne קולמן דומינגו Michael Potts ויולה דייוויס (מא רייני) גלין טורמן Dusan Brown 
 מוזיקה:  ברנפורד מרסליס 
 צילום:  טוביאס שליסלר 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Escape Artists
 חברה מפיצה:  נטפליקס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, ישירות לווידיאו 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 18 בדצמבר 2020
 משך הקרנה:  93 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 פרסים:  Dorian Award for LGBTQ Film of the Year 
 דף הסרט ב־IMDb
 
הבלוז של מא רייני (באנגלית: Ma Rainey's Black Bottom) הוא סרט דרמה אמריקאי בבימויו של ג'ורג' סי וולף, המבוסס על מחזה בשם זהה מאת אוגוסט וילסון. בסרט מככבים ויולה דייוויס וצ'דוויק בוזמן שזהו סרטו האחרון.
תקציר העלילה

מתחים וסכסוכים עולים במהלך סשן הקלטות אחר הצהריים בשיקגו של שנות ה-20 כשלהקת מוזיקאים ממתינה ל"אם הבלוז" המיתולוגית, מא רייני (ויולה דייוויס). בסוף המפגש, מא חסרת הפחד, הלוהטת, מנהלת קרב צוואות עם המנהל והמפיק הלבן שלה על השליטה במוזיקה שלה. בזמן שהלהקה ממתינה בחדר החזרות הקלאסטרופובי של האולפן, החצוצרן לוי (צ'דוויק בוזמן), שנמשך לחברתה של מא ונחוש בדעתו להביע את טענתו האישית על תעשיית המוזיקה, מדרבן את חבריו המוזיקאים לפרץ של סיפורים, אמיתות ושקרים שישנו לנצח את מהלך חייהם.
שחקנים ודמויות

ויולה דייוויס בתפקיד מא רייני
צ'דוויק בוזמן בתפקיד לוי
ג'ולין טורמן בתפקיד טולידו
קולמן דומינגו בתפקיד קאטלר
מייקל פוטס בתפקיד סלואו דראג
טיילור פייג' בתפקיד דוסי מיי
ג'וני קווין בתפקיד סטארדיוונט
ג'רמי שאמוס בתפקיד ארווין
דושן בראון בתפקיד סילבסטר
הפקה

דנזל וושינגטון היה חתום בתחילה עם רשת הטלוויזיה HBO להפיק תשעה מהמחזות של המחזאי אוגוסט וילסון לסרטים ובתוכם "ישבנה השחור של מא רייני". עד יוני 2019 העסקה הזו הועברה לנטפליקס. ויולה דייוויס, צ'דוויק בוסמן, ג'ולין טורמן, קולמן דומינגו ומייקל פוטס לוהקו לסרט, כשג'ורג' סי וולף נשכר לביים. ביולי 2019, טיילור פייג', ג'וני קווין, ג'רמי שאמוס ודושן בראון הצטרפו לצוות הסרט.
הצילומים החלו ב-8 ביולי 2019 בפיטסבורג, עם אתרים שהוסבו לשיקגו של שנת 1927 והושלמו ב-16 באוגוסט 2019.
הערות שוליים

↑  Denzel Washington to Direct August Wilson Play for HBO in Broad Deal
↑  Viola Davis, Chadwick Boseman & More To Star In Denzel Washington Netflix Pic Adaptation Of August Wilson’s ‘Ma Rainey’s Black Bottom’
↑  N'Duka, Amanda (2 ביולי 2019). "'Ma Rainey's Black Bottom': Taylour Paige, Jonny Coyne & More Join Denzel Washington-Produced August Wilson Adaptation". Deadline Hollywood. נבדק ב-2 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sciullo, Maria (1 ביולי 2019). "August Wilson's 'Ma Rainey's Black Bottom' prepping exteriors on Pittsburgh's North Side". Pittsburgh Post-Gazette. נבדק ב-2 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
ארנולד ליונגרין

| --- | --- |

 לידה:  2 באוקטובר 1871 פרוסיה המזרחית, פרוסיה 
 פטירה:  1935 (בגיל 63 בערך) המבורג, גרמניה הנאצית 
 
ארנסט ארנולד ליונגרין (בגרמנית: Arnold Lyongrün‏; 1871 – 1935) היה צייר גרמני בסגנון היוגנדסטיל או בסגנון אר נובו של אמנות דקורטיבית וצייר בסגנון אימפרסיוניסטי.
ביוגרפיה > ראשית חייו

ליונגרין נולד ב-2 באוקטובר 1871 בדומנאו שבפרוסיה המזרחית (כיום דומנובו (אנ') שברוסיה). הוא גדל במהלך תקופת השגשוג של גרמניה הקיסרית. הוא למד בקניגסברג (כיום קלינינגרד שברוסיה) ובברסלאו (כיום ורוצלב שבפולין). לאחר מכן למד באקדמיה ז'וליאן בפריז אצל האמנים הצרפתים ז'ול ז'וזף לפבר וטוני רובר-פלרי, וערך מסעות סטודנטים ברחבי צרפת, אוסטריה ואיטליה.
החל משנת 1898, התגורר ליונגרין ועבד באזור המבורג, ובשנת 1907 הפך למורה באקדמיה הממלכתית לאמנות בהמבורג. במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא גויס לצבא גרמניה. ליונגרין שרד את המלחמה ובשנת 1919 הפך לצייר עצמאי. הוא הפך לחבר באגודת האמנים בהמבורג ובהמשך חבר באיגוד הלאומי הגרמני לאמנים. כעבור כמה שנים היה חבר במושבת האמנים בארנסהופ שבחצי האי דארס בים הבלטי.
ביוגרפיה > קריירה

במהלך שהותו בצרפת, צייר ליונגרין בהשראת תנועת האר נובו שיוצגה על ידי בית הספר בנאנסי. הוא פרסם מספר פרסומים לאמנות ומלאכת יד דקורטיבית, ביניהם מוטיבים דקורטיביים מהעולם הטבעי (1899) ורעיונות חדשים לאמנות דקורטיבית (1901). עבודות אלה מוחזקות על ידי מוזיאון מטרופוליטן לאמנות, ניו יורק.
בהיסטוריה של האמנות, ליונגרין נחשב בעיקר כצייר נוף ולאמן ימי. ציוריו כוללים סצנות מהיער השחור, מסביבות המבורג ומחופי הים הבלטי. תערוכות מוקדמות של יצירותיו של ליונגרין הועלו בהמבורג ב-1911 וב-1919.
גלריה

אביב
פריחה בחורש
ביער השחור
המקור
אלונים
ערב בבלטי
הערות שוליים

↑  Brockhaus’ Kleines Konversations-Lexikon, Bd. 1. 5. Auflage, Leipzig 1911, S. 687.
↑  Gerhard M. Schneidereit: Dunkler Wald und weites Meer – Einhundert Jahre Malerei auf dem Darß. 2010
↑  Hermann Alexander Müller, Hans Wolfgang Singer, Allgemeines Künstler-Lexicon, Frankfurt a. M., Literarische Anstalt, Rütten & Loening, 1921
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007428882505171  PLWABN: 9810613665305606  GND: 129108634  ISNI: 0000 0001 1636 8270  LCCN: n88041542  VIAF: 48307992   WorldCat (עם VIAF): 48307992 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ארנולד ליונגרין".
קבל

קבלים שונים
קבלים מסוגים שונים: למעלה משמאל שתי שורות של קבלים קרמיים, למטה משמאל קבלי טנטאלום, למטה מימין קבל אלקטרוליטי, למעלה מימין קבל קרמי.
קַבָּל (באנגלית: Capacitor) הוא רכיב חשמלי בעל יכולת לאגור מטען חשמלי ולפרוק אותו. קבל אידיאלי מוגדר על ידי תכונת הקיבול.
היסטוריה

הקבל הראשון נבנה על ידי אוולד גאורג פון קלייסט (Ewald Georg von Kleist) מפומרניה בשנת 1745. פון קלייסט השתמש בצנצנת זכוכית ששני צדדיה היו מכוסים במתכת. במקביל לו, בשנת 1746 בנה ההולנדי פיטר ואן מושנברק קבל דומה, שנקרא "צנצנת ליידן" (על שם אוניברסיטת ליידן). מסיבה זו הקיבול נמדד תחילה ב"צנצנות".
אחד החוקרים הידועים שהשתמשו בצנצנת ליידן בחקר החשמל הוא בנימין פרנקלין, שהשתמש בצנצנות ליידן כבר לפני 1750 כדי להדגים שימושים אפשריים בחשמל, והראה ב-1752 שניתן לטעון צנצנת ליידן בעזרת עפיפון שמגיע לקרבת עננים טעוני חשמל, בסדרת ניסויים שהובילו להמצאת כליא הברק.
בשנת 1782 טבע אלסנדרו וולטה את המושג "קונדנזר" (מעבה) לציון קבל, עקב יכולתו של הקבל לצבור מטען רב יותר מאשר מוליך סתם. מונח זה השתרש ומשמש עד היום בשפות רבות; ברם, באנגלית הוחלף מושג זה במושג capacitor, אשר נגזר מהמילה capacity, כלומר קיבולת; ומכאן נובע גם שמו העברי של ההתקן.
מאפייני הקבל

ככלל, הקבל בנוי משני מוליכים (הדקי הקבל) המופרדים על ידי מַבְדֵּד. כאשר הקבל "טעון", על שני ההדקים שלו יש מטען השווה בגודלו והפוך בסימנו, כך שבין ההדקים נוצר שדה חשמלי. סך המטען על קבל הוא תמיד 0. תאורטית, כל זוג מוליכים (ואפילו מוליך יחיד) יכולים לתפקד כקבל, אך הסוגים הנפוצים ביותר הם קבל לוחות וקבל קואקסיאלי (לקמן).