stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיית' קיפייגון
ביוגרפיה > 2019

באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר באוקטובר 2019 זכתה במדליית כסף בשיא קניה של 3:54.22 דקות, אחרי סיפאן חסן מהולנד (3:51.95 דקות) ולפני גודאף צגאי מאתיופיה (3:54.38 דקות).
ביוגרפיה > 2021

באולימפיאדת טוקיו (2020) זכתה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בריצת 1500 מטר בשיא אולימפי של 3:53.11 דקות, לפני לורה מויר מבריטניה (3:54.50 דקות) וסיפאן חסן (3:55.86 דקות).
ביוגרפיה > 2022

באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית זכתה במדליית זהב בפעם השנייה בתוצאה של 3:52.96 דקות, לפני גודאף צגאי (3:54.52 דקות) ולורה מויר מבריטניה (3:55.28 דקות).
בתחרות ליגת היהלום במונקו קבעה תוצאה של 3:50.37 דקות, התוצאה השנייה בכל הזמנים דאז.
ביוגרפיה > 2023 > שיאנית עולם

בתחרות ליגת היהלום שנערכה בפירנצה, איטליה ב-2 ביוני 2023 קבעה בריצת 1500 מטר שיא עולם חדש של 3:49.11 דקות, שיפור לשיא העולם בן 8 השנים של גנזבה דיבאבה (3:50.07 דקות). ביוני ניצחה בתחרות ליגת היהלום בפריז בריצת 5000 מטר בשיא עולם של 14:05.20 דקות.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט זכתה בשתי מדליות זהב. בפעם השלישית בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:54.87 דקות, לפני דיריבה ולטג'י מאתיופיה (3:55.69 דקות) וסיפאן חסן (3:56.00 דקות) ובריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:53.88 דקות, לפני סיפאן חסן (14:54.11 דקות) ובת ארצה ביאטריס צ'בט (14:54.33 דקות).
ביוגרפיה > 2024

בתחרות ליגת היהלום שנערכה בפריז ב-7 ביולי 2024 קבעה בריצת 1500 מטר שיא עולם חדש של 3:49.04 דקות, שיפור של 7 מאיות לשיא העולם שקבעה כשנה לפני כן.
באולימפיאדת פריז זכתה בפעם השלישית ברציפות במדליית זהב בריצת 1500 מטר בשיא אולימפי של 3:51.29 דקות. כמו כן זכתה במדליית כסף בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:29.60 דקות, לאחר המנצחת ביאטריס צ'בט (14:28.56 דקות). מיד לאחר המרוץ נפסלה קיפייגון בשל דחיפת גודאף צגאי, אך בהחלטה על ערעור שהוגש נקבע כי מדובר היה בדחיפות הדדיות ועל כן אין עילה לפסילה. עם זאת קיבלה קיפייגון אזהרה להמשך התחרויות.
שיאים אישיים > אצטדיון

ריצת 1500 מטר: 3:49.04 דקות (2024), שיא עולם
ריצת מייל: 4:07.64 דקות (2023), שיא עולם
ריצת 5000 מטר: 14:05.20 דקות (2023), שיא עולם לשעבר
פרדריק הולמן

פרדריק "פרד" הולמן (באנגלית: Frederick "Fred" Holman;‏ מרץ 1885 - 23 בינואר 1913) היה שחיין בריטי, אלוף אולימפי ושיאן עולם במשחה ל-200 מטר חזה.
ביוגרפיה

הולמן נולד וגדל בדוליש שבדבון (דרום-מערב אנגליה).
באולימפיאדת לונדון (1908) זכה הולמן במדליית זהב, במשחה ל-200 מטר חזה בשיא עולם חדש של 3:09.2 דקות, לפני חברו לנבחרת ויליאם רובינסון (3:12.8 דקות) ופונטוס הנסון משוודיה (3:14.6 דקות).
הולמן נפטר בשנת 1913 ממחלת הטיפואיד.
תארים והשגים

בשנת 1988 זכה הולמן להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
ראו גם

התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חזה
הערות שוליים

↑  FREDERICK HOLMAN (GBR) - 1988 Honor Pioneer Swimmer, באתר International Swimming Hall of Fame
פרסף בהיר

| פרסף בהיר |
| --- | --- |
 פרסף בהיר
מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
משפחה:: פרספיים
סוג:: פרסף
מין:: פרסף בהיר
שם מדעי
 Rhinolophus euryale ‏בלאסיוס, 1853
תחום תפוצה


פרסף בהיר (שם מדעי: Rhinolopus Euryale) הוא מין של עטלף חרקים בינוני ממשפחת הפרספיים.
תיאור חיצוני

בעקבות נדירותו קשה לצפות בפרסף הבהיר ולהבדילו מעטלפי חרקים אחרים. אורך גופו של הפרסף הבהיר הוא כ-5 סנטימטרים, אורך זנבו כ-2.5 סנטימטרים, אורך האמה 39–48 מ"מ, משקלו נע בין 8–11 גרם וצבע פרוותו אפור-חום. משתמש באקולוקציה בעלת סיגנל CF בתדר 102-105 kHz.
שעות פעילות

הפרסף הבהיר הוא עטלף להקתי שפעיל בעיקר בשעות הלילה וישן בשעות היום במערות מצויות בחורש הים-תיכוני. שלא כמו פרספיים אחרים הפרסף הבהיר אינו עוטף את גופו כשהוא במצב מנוחה.
אזור מחיה

הפרסף הבהיר חי ביערות ובחורשים בדרום אירופה, בצפון אפריקה ובמערב אסיה (מישראל ועד איראן).
בעבר היה הפרסף הבהיר נפוץ בחבל הים תיכוני של ארץ ישראל, ואילו היום הוא נדיר ונתון בסכנת הכחדה (גם אוכלוסיותיו באירופה נפגעו קשה והתמעטו). בישראל חיים שישה מינים.
בשנות ה-70 הוא נכחד מהכרמל ומהרי יהודה, ואוכלוסייתו בישראל נאמדת,  נכון לשנת 2008, בפחות מ-200 פרטים, והם חיים בשלוש מערות באזור הגליל העליון.
תזונה

תפריטו מבוסס על עשים גדולים שהוא צד תוך כדי מעוף ועל חרקים גדולים שהוא צד על הקרקע, ובנוסף גם על צמחים שהוא מעופף סביבם.
הערות שוליים

↑  פרסף בהיר באתר הרשימה האדומה של IUCN
1 2  אבי ארבל, לקסיקון מפה- היונקים, מפה, 2008
1 2 3 4 5  עזריה אלון, "החי והצומח של ארץ ישראל", משרד הביטחון, 1987
↑  מדריך היונקים בישראל, כתר, 1993
| יונקים בארץ ישראל  |
| --- | --- | --- |
| טורפים בישראל | גירית הדבש • גירית קוואקזית • דלק הסלעים • חמוס השלגים • סמור משויש • לוטרה אירופית • זאב מצוי • זאב זהוב אפריקאי • תן זהוב • שועל החולות • שועל מצוי • שועל צוקים • כלב ים נזירי מצוי • נמייה מצויה • צבוע מפוספס • חתול חולות • חתול ביצות • חתול בר • קרקל • נמר |  |
| אוכלי חרקים בישראל | חדף הרמון • חדף זעיר • חדף לבן-שיניים • חדף קטן • קיפוד מצוי • קיפוד המדבר • קיפוד חולות מצוי |  |
| לווייתנאים בישראל | גרמפוס אפור • דולפין מצוי קצר-חוטם • דולפינן מצוי • דולפינן אנקולי • עבשן קטלני • סטנלה מפוספסת • סטנו תלום שן • זיפיוס חלול-חרטום • ראשתן גדול-ראש • לווייתן מצוי • לווייתן גוץ |  |
| פרסתנים בישראל | ערוד • פרא • חזיר בר • אייל הכרמל • יחמור פרסי • יעל נובי • צבי הנגב • צבי מצוי • ראם לבן |  |
| מכרסמים בישראל | סנאי זהוב • יערון גדול • יערון חרמוני • יערון קטן • יערון צהוב-צוואר • חולדה מצויה • חולדת חוף • עכבר מצוי • עכבר מקדוני • קוצן מצוי • קוצן זהוב • נסוקיה • גרביל החולות • גרביל החוף • גרביל דרומי • גרביל זעיר • גרביל הערבה • גרביל סלעים • יפה זנב • מריון מצוי • מריון חולות • מריון המדבר • מריון לובי • פסמון • חולד ארץ ישראלי • בר אוגר מצוי • נברן השדה • נברן השלג • ירבוע מצוי • ירבוע גדול • נמנמן סלעים • נמנמן העצים • דורבן מצוי • נוטריה |  |
| עטלפים בישראל | עטלף פירות מצוי • יזנוב גדול • יזנוב קטן • אשמן מצוי • אשמן מצרי • לילן מצרי • פרסף גדול • פרסף הנגב • פרסף מצוי • פרסף בהיר • פרסף חיוור • פרסף גמדי • פרספון מצוי • נשפון גדול • נשפון מצוי • נשפון דק-אוזן • נשפון הגדות • נשפון פגום-אוז • כנפן מצוי • אוזנן הנגב • אוזנן החרמון • אודנן • עטלפון לבן-שוליים • עטלפון בודנהיימר • עטלפון ריפל • עטלפון אריאל • עטלפון אירופי • עטלפון סאבי • אפלול מצוי • אפלול הנגב • בלומף שחור • רמשן לילי • אשף מצוי |  |
| יונקים נוספים | שפן סלעים • ארנבת מצויה • תחש המשכן |  |
פעימה (אקוסטיקה)

תרשים של פעימה בין שתי תדירויות
באקוסטיקה, פעימה היא התאבכות בין שני צלילים בעלי תדירויות שונות במקצת, אשר נשמעת כסטייה מחזורית בעוצמה אשר תדירותה היא ההבדל בין שתי התדירויות.
כאשר מכוונים כלי נגינה אשר מפיקים צלילים מתמשכים, הפעימות ניתנות לזיהוי בקלות. כיוון שני צלילים שונים לאוניסון יצור אפקט: כאשר שני הצלילים קרובים בתדירותם אך אינם עדיין שווים לחלוטין, ההבדל הקטן בין התדירויות יוצר את הפעימות. העוצמה משתנה כבטרמולו בעוד הצלילים יוצרים התאבכות הורסת ובונה לסירוגין. כאשר מתקרבים בהדרגה לשוויון בין התדרים, הפעימות מאטות ואז לבסוף נעלמות לחלוטין ומפנות את מקומן לתהודה מלאה.
המתמטיקה והפיזיקה של הפעימות

כאשר נצייר את הגרף של הפונקציה המתאימה לצליל של שני מיתרים, נוכל לראות כי נקודות המקסימום והמינימום אינן קבועות, כמו בנגינת תו בודד, אלא שמקומן משתנה לאורך זמן: כאשר שני הגלים הם בהפרש מופע של 180 מעלות, המקסימום של האחד מבטל את המינימום של השני (התאבכות הורסת), וכאשר הם באותו מופע בקירוב, נקודות המקסימום של שניהם מתחברות ומכפילות את העוצמה (התאבכות בונה).
ניתן להוכיח (ראה זהויות טריגונומטריות) שנקודות המקסימום והמינימום העוקבות יוצרות גל נוסף, אשר תדירותו היא ההפרש בין התדירויות של שני הגלים הראשוניים. להלן נדגים את המקרה הפשוט, ובו שני גלי סינוס בעלי עוצמה זהה:
אם שתי התדירויות ההתחלתיות הן קרובות למדי (בדרך כלל הפרש של מספר הרצים), התדירות של פונקציית הקוסינוס באגף הימני של המשוואה למעלה,  {\frac {f_{1}-f_{2}}{2}}, תהיה לרוב איטית מכדי שניתן יהיה להבחין בה כגובה צליל מוגדר. במקום זאת, היא נתפשת כשינוי מחזורי בעוצמה - מעטפת עוצמה - של פונקציית הסינוס באותו ביטוי, אשר תדירותה היא  {\frac {f_{1}+f_{2}}{2}}, כלומר הממוצע של שתי התדירויות.
עם זאת, מאחר שפונקציית הסינוס מחליפה בין ערכים חיוביים ושליליים לסירוגין פעמים רבות במשך מחזור אחד של פונקציית הקוסינוס, רק הערך המוחלט של מעטפת הצליל הוא רלוונטי. מסיבה זו, תדירות הפעימה היא ההפרש בין שתי התדירויות המקוריות ( f_{1}-f_{2}). ניתן לראות המחשה בתרשים משמאל.
מבחינה פיזיקלית ניתן לראות כי כאשר הביטוי  \cos \left(2\pi {\frac {f_{1}-f_{2}}{2}}t\right) שווה ל-1, שני הגלים הם באותו מופע ולכן נוצרת התאבכות בונה. כאשר ההפרש הוא 0, הם במופע הפוך ונוצרת התאבכות הורסת. הפעימות נוצרות אף בצלילים מורכבים יותר, או עבור גלי קול בעוצמה שונה, אם כי החישוב המתמטי במקרים אלו הוא מסובך יותר.
ניתן לשמוע פעימות גם בין תווים שנמצאים במרווח הרמוני, כאשר חלק מהצלילים העיליים של התו הראשון יוצרים פעימות עם הצלילים העיליים של התו השני. לדוגמה, במרווח של קווינטה זכה, ההרמוניה השלישית (כלומר, הצליל העילי השני) של התו הנמוך יוצרת פעימה עם ההרמוניה השנייה (הצליל העילי הראשון) של התו הגבוה. אם התווים במרווח הם דו וסול, אזי הפעימה המדוברת תהיה בין ההרמוניה סול של התו דו לבין ההרמוניה סול של התו סול. זוהי תוצאה של שוני קל ביחסי התדרים של המרווחים בכוונון המושווה בהשוואה למרווחים "הטבעיים" שבין הצלילים העיליים. כאשר הקווינטה מכוונת ביחס תדירויות 2:3 בדיוק (שלא כמו בכוונון מושווה) לא נשמעות פעימות.
צלילים הפרשיים

נתבונן בשני צלילים המתחילים מאוניסון,  f_{1}-f_{2}=0. כאשר ההפרש בין התדירויות גדל, מהירות הפעימות גדלה אף היא. מעבר להפרש מסוים (בדרך כלל כ-15 הרץ), הפעימות הופכות לבלתי נשמעות ו"חיספוס" מסוים נשמע במקומן, עד שלבסוף שומעים את שני הצלילים כצלילים נפרדים. אם תדר הפעימות עולה לנקודה שבה מעטפת הצליל מתחילה להישמע (בדרך כלל הרבה מעל 20 הרץ), הוא נקרא צליל הפרשי (או רכיב הפרשי). הכנר ג'וזפה טרטיני היה הראשון לתאר את התופעה, וקרא לה il Terzo Suono (באיטלקית: "הצליל השלישי"). נגינת הרמוניות "טהורות" (כלומר, שתי תדירויות שהיחס ביניהן הוא פשוט, כמו 4/5 בטרצה קטנה או 5/6 בטרצה גדולה בכוונון טבעי) על שני המיתרים הגבוהים יצרו צליל חדש מתחתיהן: לדוגמה, דו מעל דו אמצעי ומיתר מי פתוח יצרו דו שתי אוקטבות מתחתיהם שניתן להבחין בו בקלות.
| --- | --- |
: הדגמה של האפקט המתואר לעיל 
: לעזרה בהפעלת הקובץ
שימושים

מוזיקאים משתמשים לרוב בפעימות על מנת לבדוק את דיוק הכיוון של כלי נגינה בפרימה, קווינטה זכה או מרווחים הרמוניים פשוטים נוספים. מכווני פסנתרים, עוגבים וכלי מקלדת אחרים (שאין אפשרות לכוון בהם את כל המרווחים כך שיהיו טהורים) משתמשים לעיתים בשיטה שבה יש לספור את הפעימות בשנייה או בדקה, כאשר קצב פעימות מסוים מתאים לכל מרווח.
המלחין אלוין לוסייר, שעסק במוזיקה נסיונית, כתב יצירות רבות בהן הפעימות מהוות מרכיב עיקרי.
פעימות דו-אוזניות

פעימות דו-אוזניות נשמעות כאשר אוזן ימין שומעת צליל שונה במקצת מאוזן שמאל. כאן, אין התאבכות בין הצלילים מבחינה פיזיקלית, אך המוח מסכם את הצלילים ב-Olivary Nucleus (חלק מגזע המוח). האפקט נגרם מיכולתו של המוח למקם צלילים בשלושה ממדים. בנוסף, נראה שלפעימות הדו-אוזניות יש אפקט פסיכולוגי או נוירולוגי על המאזין.
הדגמה

| --- | --- |
: פעימות בין שני גלי קול 
: לעזרה בהפעלת הקובץ
הצלילים הנשמעים לעיל הם לה (220 הרץ, שמאל) וסול דיאז (207.65 הרץ, ימין) אשר יוצרים פעימות בהפרש התדירויות, 12.35 הרץ.
גלי סינוס של התווים לה (ירוק, 110Hz, שתי השניות הראשונות) וסול דיאז (סגול, 104Hz, שתי השניות הבאות), סכומם (כחול, שתי השניות האחרונות) ומעטפת העוצמה (אדום)
פרלימו

| --- | --- |

 מדינה:  מוזמביק 
 מייסד:  אדוארדו מונדלאנה, סמורה מקל 
 מנהיגים:  פיליפה ניוסי 
 תקופת הפעילות:  25 ביוני 1962 – הווה (62 שנים) 
 אידאולוגיות:  מרקסיזם-לניניזם 
 מטה:  מפוטו 
 מיקום במפה הפוליטית:  מרכז-שמאל עד שמאל
 ארגונים בינלאומיים:  האינטרנציונל הסוציאליסטי 
 www.frelimo.org.mz
 
פרלימו - החזית לשחרור מוזמביק (בפורטוגזית: FRELIMO - Frente de Libertação de Moçambique) היא מפלגת השלטון הפוליטית הנוכחית במוזמביק.
המפלגה נוסדה ב-1962 ומטרתה הייתה לפעול לאחדות לאומית, למאבק בשחיתות ולצמצום חוסר שוויון חברתי במוזמביק.
פרלימו נוסדה כתנועת גרילה אשר נלחמה על עצמאות מוזמביק מול השלטון הפורטוגזי ועלתה לשלטון לאחר השגת העצמאות ב-1975. ב-1977 הפכה פרלימו לתנועה מרקסיסטית-לניניסטית ואימצה תוכניות כלכליות וחברתיות שאפתניות. מאז שלטה פרלימו במדינת מוזמביק כמפלגה יחידה בהתאם ליישום אידאולוגיית הלניניזם.
עם זאת, לאחר פרוץ מלחמת האזרחים במוזמביק, בין השנים 1976–1992 נחלש כוחה של המפלגה לאחר שחוותה קשיים במהלך הלחימה מול רנמו (RENAMO) - תנועת ההתנגדות הלאומית במוזמביק. 
ב-1986 נהרג נשיא פרלימו, סמורה מאשל, בהתרסקות מטוס. שלוש שנים מאוחר יותר, לאחר התמוטטות הגוש המזרחי, חדלה המפלגה להיות מרקסיסטית-לניניסטית והפכה לדמוקרטית. ב-1990 אישרה המפלגה חוקה חדשה, המאפשרת מערכת פוליטית רב-מפלגתית. לאחר הבחירות ב-1994 נבחרה כמפלגת רוב בפרלמנט של מוזמביק.
מלחמת האזרחים

מיד לאחר השגת העצמאות ועליית פרלימו לשלטון, חלקים נרחבים מהחברה סירבו להכיר בפרלימו כממשלה החדשה והתעוררו התקוממויות. הסיבות העיקריות לפרוץ המלחמה נבעו כתוצאה מגישתה המרקסיסטית-לניניסטית של המפלגה. כחלק מאימוץ גישה זו, המפלגה קיימה שלטון יחיד ויישמה מגוון אמצעים המגבילים התנגדות לשלטון. בנוסף, אימצה את גישת הפורטוגלים ויצרה הפרדה בין האוכלוסייה לבין המורדים.
נפילת השלטון הפורטוגלי גרמה ליצירת התקוממות של האוכלוסייה השחורה ולערעור שלטון המיעוט הלבן. כתוצאה מכך, שר הביטחון של רודזיה, קן פלאוור (אנ') הגה את הרעיון של לחולל את מלחמת האזרחים ולפעול נגד פרלימו על ידי הקמת תנועה יריבה.
תחת סיוע מדרום אפריקה ומרודזיה, התנועה האנטי קומוניסטית נוסדה ב-1974 ונקראה "רנמו" (ההתנגדות הלאומית של מוזמביק).
מלחמת האזרחים החלה בשנת 1977 והסתיימה ב-1992. המלחמה גבתה קורבנות רבים שמתו מרעב, מהקרבות ורבים נעקרו מבתיהם. בנוסף, ההפסד הכלכלי מדיני נאמד בין 15 ל-20 מיליון דולר. הקרבות היו קשים ופרלימו נחלה כישלונות רבים במהלך הלחימה אך בעזרת סיוע צבאי ממדינות שכנות כגון זימבבואה ומארצות מערב: ארצות הברית ובריטניה, הצליחה להתגבר על תבוסותיה מול רנמו. ב-1986 מטוסו של הנשיא מאשל התרסק בפתאומיות ולאחריו עלה לשלטון ז'ואקים שיזאנו (אנ'), אשר החל להגות את רעיון הבחירות הרב מפלגתיות במוזמביק. 
מלחמת האזרחים נגמרה בשנת 1992, במסגרת הסכמי השלום ברומא. השנים הרבות של המלחמה הותירו אחריהן נזק חברתי וכלכלי והקשו על הממשלה להשיג מטרות חברתיות ולשפר את רווחת תושביה.
בשנים מאוחרות יותר, כשפרלימו החלה לפעול בצורה דמוקרטית-חברתית היא קיבלה תמיכה מממשלתה של מרגרט תאצ'ר בבריטניה. מוזמביק הפכה לחברה בחבר העמים הבריטי וסימלה מושבות עצמאיות.
מרקסיזם

בשנת 1977 פרלימו אימצה את המרקסיזם-לניניזם בתור האידאולוגיה הרשמית של הארגון וגם בתור האידאולוגיה הרשמית של המדינה וכך נהפכה למפלגה חלוצה-מפלגת פרלימו ולא חזית כפי שנקראה בעבר. השינוי מתנועת שחרור למפלגה מרקסיסטית-לניניסטית הביא להשלכות ארוכות טווח כפי שאמר קרבון (carbone 2005): "הרעיון הלניניסטי של מפלגת שלטון אחת, עם הגבלת חברים במפלגה ועליונות המפלגה על פני המדינה, רמז על ההחלטה לחסל ולדכא ארגונים המשתייכים לאופוזיציה".
למדיניות החברתית-כלכלית והחקלאית המתוכננת שאומצה על ידי פרלימו היו השלכות חברתיות כמו הזנחה באזורים כפריים רבים שבהם רנמו שגשגה. הדבר ניכר במיוחד במחוזות שנמצאים במרכז ומרכז צפון: סופאלה, מאניקה, זמבזיה, טטה ונאמפולה. מדיניותה של פרלימו, כללה זכויות שיטתיות הניתנות למגזרים עירוניים ותעשייתיים על ידי סובסידיות ממשלתיות ישירות או עקיפות, בשילוב עם "כפיית מודרניזציה" עבור קהילות כפריות.
פרלימו הייתה אחראית להלאמת קרקעות ורכוש עירוני שבעבר היו בבעלות של ספקולנטים (קוני סחורות במטרה להגדיל את רווחיהם), כל זאת על מנת לערער את הבורגנות הלאומית שהמפלגה התייחסה אליהם כעושקים.
אימוץ גישת המרקסיזם-לניניזם התרחש באופן רשמי בשנת 1977 במהלך הקונגרס השלישי של פרלימו, אך למרות זאת כבר היה קיים "סוציאליזם שקט" בפרלימו מאז 1968. אחת הטענות האנטי-קומוניסטיות הסבירו כי המרקסיזם של פרלימו נבע מתלותה בברית המועצות או בסין.
אקינו דה בראגאנסה (אנ'), תאורטיקן בולט מפרלימו ומשרתו של הנשיא מאשל אשר נהרג איתו בתאונת המטוס, היה מבין הראשונים שהצהיר כי פרלימו מתקדמת לעבר סוציאליזם מרקסיסטי-לניניסטי.
פרלימו הייתה תנועת איכרים עד הליברליזציה הלאומית שקרתה בדרום מוזמביק ב-1980. לאחר הליברליזציה ניתן היה לפתור את הדילמה של יישום הסוציאליזם בחברה בה היו מספר קטן של פועלים. על מנת לבנות ברית פועלים-איכרים שתתחיל מהפכה של ממש, 90% מכוח העבודה הורכב מאיכרים. 
פרלימו דבקה במרקסיזם וראתה בה כאידאולוגיה מדעית ודחתה את הגרסאות האחרות של המרקסיזם באפריקה אשר ניסו ליישם תורות מרקסיסטיות, כלכליות וחברתיות שונות כמו "המרקסיזם האפריקאי", "המרקסיזם הקהילתי" ו"המרקסיזם האסלאמי".
התמשכות המאבק המזוין איפשרה את ההקצנה של המרקסיזם לא רק במושבות הפורטוגליות, אלא גם בקרב תנועות לאומיות אפריקאיות אחרות, כמו אלה של דרום אפריקה, זימבבווה, נמיביה והסהרה המערבית.  
לאחר שז'ואקים שיזאנו עלה לשלטון, הוא לא דגל בגישה המרקסיסטית אף על פי שבעבר ראה בגישה זו כהשראה ממדינות הגוש הקומוניסטי. בעקבות התמוטטות הגוש המזרחי ב-1989 הוא ראה באידאולוגיה המרקסיסטית כמיושנת מידי בשביל העולם המודרני. עקב זאת, הוא תמך בחוקה מתוקנת- דמוקרטית אשר אומצה בשנת 1990. לאחר שמלחמת האזרחים של מוזמביק (1976-1992) הסתיימה, השלטון של מוזמביק קרא לבחירות דמוקרטיות ורב-מפלגתיות ב-1994. מפלגת פרלימו זכתה בבחירות הראשונות ברוב גדול של קולות. המפלגה סברה שיש צורך לצמצם עקבות של ההשפעה הסוציאליסטית. חברי המפלגה פעלו לשכתב את ההיסטוריה הרשמית של מלחמת העצמאות של מוזמביק.
1999 והלאה

מאחר שפרלימו הזדקקה לכמה שיותר קולות היא החלה לנסות להשיג קולות נוספים מקבוצות שלא אהדו אותה בעבר כגון מנהיגים מסורתיים, קהילות דתיות ואנשי עסקים והודיעה על כוונתה לקבץ מוזמביקאים מכל המעמדות והרבדים החברתיים. 
בבחירות בסוף 1999, הנשיא שיזאנו נבחר מחדש עם 52.3% מהקולות ופרלימו הבטיחה 133 מתוך 250 מושבים לפרלמנט.
בשל האשמות של הונאה בבחירות וכמה מקרים של שחיתות, ממשלת שיזאנו זכתה לביקורת נרחבת. תחת הנהגתו של שיזאנו, מוזמביק המשיכה להיחשב כמודל לצמיחה כלכלית מהירה ובת קיימא. שיזאנו החליט לא לעמוד בבחירות לנשיאות ב-2004, למרות שהחוקה אפשרה לו לעשות זאת.
בשנת 2002, במהלך הקונגרס השמיני שלה, המפלגה בחרה את ארמנדו גבוזה כמועמד שלה בבחירות לנשיאות שנערכו ב 1-2 בדצמבר 2004. ארמנדו זכה והמפלגה זכתה בכ-60% מהקולות וב-160 מתוך 250 מושבים באספה הלאומית.
רנמו וכמה מפלגות אופוזיציה אחרות התלוננו על הונאת בחירות וגינו את התוצאות. משקיפים בין-לאומיים (בין השאר, חברי משלחת תצפית הבחירות של האיחוד האירופי למוזמביק ומרכז קרטר) תמכו בטענות האלה ומתחו ביקורת על ועדת הבחירות הלאומית (CNE) על כך שלא ניהלו בחירות הוגנות ושקופות.
הם פירטו מקרים רבים של התנהגות בלתי הולמת של רשויות הבחירות שהטיבו עם פרלימו. עם זאת, משקיפי האיחוד האירופי הגיעו למסקנה כי הפגמים בבחירות כנראה לא השפיעו על התוצאה הסופית של הבחירות לנשיאות.
הערות שוליים

↑  Pike, John. "Mozambique Liberation Front (FRELIMO)" (באנגלית). נבדק ב-2018-03-18.
1 2 3 4  [http://paperroom.ipsa.org/papers/paper_17130.pdf The Political-Ideological Path of Frelimo in Mozambique,
from 1962 to 2012] (ארכיון)
1 2  "Mozambique Gains Independence From Portugal On This Day In 1975". Face2Face Africa (באנגלית אמריקאית). 2014-06-25. נבדק ב-2018-03-18.
↑  [http://www.adelinotorres.info/africa/David%20Robinson,%20Curse%20on%20the%20Land-History%20of%20the%20Mozambican%20Civil%20War.pdf Curse on the Land:
A History of the Mozambican Civil War]
↑  "Key actors: Accord Mozambique". Conciliation Resources (באנגלית). 2011-12-29. נבדק ב-2018-03-18.
↑  Marxism and Islam - Oxford Islamic Studies Online, www.oxfordislamicstudies.com (באנגלית)
↑  fliphtml5.com, Independence Redux in Postsocialist Mozambique | FlipHTML5, fliphtml5.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007526380405171  BnF: cb11869605g (data)  GND: 600418-0  ISNI: 0000 0001 1956 6651  LCCN: n79091206  NDL: 00629334  NKC: ko2015893024  SUDOC: 027356620  VIAF: 312794954   WorldCat (עם VIAF): 312794954 
ז'ואקים שיזאנו
פרדריק דסמון

| --- | --- |

 לידה:  14 באוקטובר 1832 בריניון, צרפת
 פטירה:  4 בינואר 1910 (בגיל 77) פריז
 מדינה:  צרפת
 מקום קבורה:  Saint-Geniès-de-Malgoirès
 מקצוע:  פוליטיקאי
 תפקיד:  General councillor of Gard (1877–1881)  Venerable Master (1870–1888)  סנטור ברפובליקה הצרפתית השלישית  המגיסטר הגדול של המזרח הגדול של צרפת  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 תואר:  נשיא המועצה הגדולה של המזרח הגדול של צרפת
 מפלגה:  רפובליקנית
 השקפה דתית:  קלוויניזם
 
פרדריק דסמון (בצרפתית: Frédéric Desmons ב-14 באוקטובר 1832 – 4 בינואר 1910) היה כומר, דוקטור לתאולוגיה, בונה חופשי אשר שימש כנשיא הגדול של "המזרח הגדול של צרפת" ופוליטיקאי צרפתי.
ביוגרפיה

דסמון נולד ב-14 באוקטובר 1832 בבריניון, עיירה קטנה במחוז גארד, בין נים לאלס. שבצרפת. הוא למד ב"קולג 'ד'אלס" בעיר נים. לאחר מכן המשיך לפקולטה לתאולוגיה באוניברסיטת ז'נבה, מעוז הקלוויניזם (ג'ון קלווין עצמו הקים את בית הספר בשנת 1559). הוא סיים את בית הספר בשנת 1855 עם תואר דוקטור לתאולוגיה.
בשנת 1856 חזר דסמון לצרפת והפך לכומר בכנסייה הרפורמית בצרפת שנוסדה מתוך הקלוויניזם. הוא שימש ככומר במספר קהילות בשנים 1856 עד 1881.
בשנת 1877 נכנס דסמון לפוליטיקה. מהלך זה גרם לו לבעיות עקב תפקידו בכנסייה הרפורמית והוא הותקף בשל כך מתוך מפלגתו הרפובליקנית בצרפת. הרפובליקנים של אותה תקופה האמינו בהפרדת הכנסייה והמדינה, ודסמון לא היה יוצא מן הכלל. היו שביקרו אותו, וטענו כי בהיותו איש דת הוא אינו מסוגל להיות אובייקטיבי לגבי המצב. דסמון שירת בפרלמנט ובסנאט.
פעילותו בבניה החופשית

דזמון הצטרף ללשכת 'L'Echo. תחת "המזרח הגדול של צרפת" (Le Grand Orient de France). הוא מוכר בעיקר כמייסד, של מה שנודע מאוחר יותר, כבנייה החופשית הליברלית או הבנייה הלטינית. הבנייה הליברלית הסירה במידה רבה את ההתייחסויות ל"אדריכל הגדול של היקום" (GATU). דסמון האמין, כפי שצוין בנאום שנשא, כי הבנייה החופשית היא מקום לדיון מדעי ולא מקום לדיון בדוגמה. הוא האמין כי בבנייה החופשית, ממש כמו בממשלה, יש צורך בהפרדה בין הדת והמדינה.
אף על פי שלרוב נזקפת לחובתו של דסמנס יצירת אחד הקרעים הגדולים בלשכה הגדולה של אנגליה לבטול ההכרה במזרח הגדול של צרפת, הרעיון של בנייה ליברלית כבר התפשט לתחומים גדולים אחרים, לרבות הלשכה הגדולה של הונגריה והלשכה הגדולה של בואנוס איירס.
פעילותו בבניה החופשית > נשיא המועצה הגדולה

פרדריק דסמונס נבחר לנשיא המועצה הגדולה של המזרח הגדול של צרפת חמש פעמים:
משנת 1889 עד 1891
משנת 1896 עד 1898
משנת 1900 עד 1902
משנת 1905 עד 1907
בשנת 1909
מורשת

ביום פטירתו, ב-4 בינואר 1910 נערך טקס הלוויה בראשות סגן הנשיא הראשון של המועצה הדתית בגרנד אוריינט דה פראנס. בין ה-7 ל-9 בינואר נערך טקס קבורתו בהשתתפות קהל אזרחים רב ברחבת תחנת ליון (גאר דה ליון). על דלת קברו מוצב סמל הבנייה החופשית. בשנת 1943 הוקם לזכרו, בכניסה לעיר הולדתו בריניון, פסל ברונזה. לאחר המלחמה הוא הוחלף בלוח הנצחה.
בכל שנה, ב־9 בדצמבר, יום השנה לחקיקת "חוק 1905" על הפרדת הדת מהמדינה, עמותת Maison Frédéric Desmons (AMFD), בשותפות עם ליגת החינוך, מעלה על נס אישיות אשר פעלה למען חופש המצפון והחילוניות.
דסמון נקבר בקומונת Saint-Geniès-de-Malgoirès בדרום צרפת שם גם יש מוסד ציבורי הנקרא על שמו.
הערות שוליים

↑  FD - Biographie, www-fd--1877-net.translate.goog
↑  Anciens sénateurs IIIème République : DESMONS Frédéric, www.senat.fr
↑  MasonicWorld.com, www.masonicworld.com
↑  Frédéric Desmons (1832-1910) - Find A Grave..., www.findagrave.com (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb10432078w (data)  GND: 1044930152  ISNI: 0000 0003 8193 1597  NTA: 363412824  SUDOC: 09850830X  VIAF: 262400197   WorldCat (עם VIAF): 262400197
פתחי את שי

| --- | --- |

סמליל התוכנית פתחי את שי כפי שהיא מוצגת על המסך בתחילת השידור
 סוגה:  תוכנית אירוח וסאטירה
 מנחים:  נועם פתחי ושי גולדשטיין
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית 
 מספר עונות:  1
 הפקה
 עורכים:  איתמר פליישמן
 אתר צילומים:  אולפן B בקריית התקשורת במודיעין
 אורך פרק:  כ־30 דקות
 שידור
 רשת שידור:  עכשיו 14
 תקופת שידור מקורית:  26 במרץ 2024 – הווה
 
פָתְחִי את שַׁי היא תוכנית אירוח סאטירית ישראלית בהנחיית שי גולדשטיין ונועם פתחי המשודרת בימי ראשון עד רביעי בשעה 22:30 בערוץ עכשיו 14.
היסטוריה

במסגרת שינויים בלוח השידורים של עכשיו 14, ב-21 במרץ 2024 הודיע הערוץ ששי גולדשטיין ונועם פתחי יקבלו בו תוכנית משותפת. ב-26 במרץ 2024 עלה לשידור הפרק הראשון של התוכנית שהגיע למקום השני במספר הצופים בין ארבעת ערוצי החדשות המובילים בישראל עם 6% צפייה.
מבנה התוכנית

תוכנית הטלוויזיה כוללת את הפינות הקבועות הבאות, בנוסף לשאר הפינות המשתנות בתוכנית שאותן לא ניתן לפרט:
"שי ופתחי מסכמים לכם את היום"
ראיונות עם שתי אישיויות מפורסמות.
מגישי ה"יורדים אל העם"
"מה ששלך שלך"
"שיחת טלפון מפתיעה"
"יורדים אל העם"