stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פארק ברתולדי

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  פרדריק אוגוסט ברתולדי 
 תאריך הקמה:  1932 
 נתונים ומידות
 שטח:  2 אקר
 מיקום
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מיקום:  וושינגטון די. סי. 
 קואורדינטות:  38°53′17″N 77°00′47″W﻿ / ﻿38.888°N 77.013°W﻿ / 38.888; -77.013
 usbg.gov/bartholdi-park
  (למפת וושינגטון די. סי. מוגדלת) פארק ברתולדי(למפת וושינגטון די. סי. רגילה) פארק ברתולדי
 
פארק ברתולדי (באנגלית: Bartholdi Park)  הוא פארק ציבורי המהווה חלק מהגן הבוטני של ארצות הברית, הפארק ממוקם על גבעת הקפיטול, והוא חלק מקומפלקס הקפיטול בוושינגטון די. סי., בירת ארצות הברית.
הפארק ממוקם בפינה של שדרות העצמאות ושדרת וושינגטון (Washington Avenue).
הפארק קרוי על שמו של הפסל הצרפתי פרדריק אוגוסט ברתולדי הידוע כמעצב פסל החירות.
היסטוריה

הפארק הוא חלק מהגן הבוטני של ארצות הברית, אולם ממוקם מחוץ לשטחו של הגן הבוטני. הפארק נבנה בשנת 1932, לרגלי בניין הקפיטול במקום בו עמד קודם לכן הגן הבוטני - מקום זה התפנה לאחר שהגן הבוטני עבר למיקומו הנוכחי בשנת 1927.
הפארק הוקם על מנת להציג את הגננות האמריקאית (וממשיך בפעילות זו גם כיום). בעת הקמתו הפארק עוצב בסגנון גינון קלאסי, וזאת על מנת לאפשר הפגנות, אסיפות הציבור ופעילות ציבורית בשטח הפארק.
עם השנים עיצוב הגן שונה, ונוספו בו מיני צמחים חדשים, וכן הגן עוצב כמעין "חלון ראווה" המציג לגננים חובבים אפשרויות גינון (בגן חלקות שונות קטנות ובהן גנים ביתיים שונים), במטרה להעניק להם השראה.
ב-1985 ניתן לגן שמו הנוכחי.
בשנת 2016 שופץ הגן, ועוצב מחדש, בכוונה לשים דגש על גננות בת - קימה. במסגרת השיפוץ הוחלפה התאורה בפארק, והונגשו שבילי הפארק.
מזרקת ברתולדי

גולת הכותרת של הפארק, היא מזרקת ברתולדי. המזרקה נרכשה על ידי ממשלת ארצות הברית בשנת 1877, בעלות של 6,000 דולר אמריקאי, ביוזמתו של פרדריך לו אולמסטד. קודם לכן עמדה המזרקה בפארק פיירמונט בפילדלפיה. לאחר הרכישה, הוצבה המזרקה למרגלות גבעת הקפיטול, שם עמדה עד 1926. בשנת 1926 הועברה המזרקה למחסן, שם אוחסנה עד לשנת 1932.
בשנת 1932 הותקנה המזרקה במרכז פארק ברתולדי.
בשנת 2008 פורקה המזרקה על ידי אדריכל הקפיטול לצורך שחזור מלא, והותקנו בה מערכת משאבות מודרנית, מערכת טיפול במים, ומערכת סינון. המזרקה המשופצת הותקנה בפארק בשנת 2011.
גובהה של המזרקה 9 מטרים, ומשקלה 15 טונות. במזרקה שלוש פסלי נימפות שגובהן 4 מטרים; כמו כן מעוטרת המזרקה  בפסלי צבי, כרובים, צפרדעים, דגים, וכן עשר מנורות חשמל.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  תיאור פארק ברתולדי
1 2 3 4 5  מטרתו של פארק ברתולדי
1 2 3 4 5 6 7 8  ההיסטוריה של מזרקת ברתולדי ותיאור המזרקה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007534793305171  LCCN: sh2002003222  VIAF: 315148651   WorldCat (עם VIAF): 315148651 
פרדריק אוגוסט ברתולדי, על שמו קרוי הפארק
מזרקת ברתולדי
פארק גורן

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך הקמה:  1963 
 נתונים ומידות
 שטח:  2,000 דונם
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  הגליל העליון 
 קואורדינטות:  33°02′55″N 35°13′16″E﻿ / ﻿33.04861111°N 35.22111111°E﻿ / 33.04861111; 35.22111111
 אתר רשמי
  (למפת הגליל המערבי מוגדלת) פארק גורן(למפת הגליל המערבי רגילה) פארק גורן(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום פארק גורן(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום פארק גורן
 
פארק גורן - חניון המצפור
פארק גורן הוא פארק בשטח של כ-2000 דונם בגליל העליון בקרבת מושב גורן וקיבוץ אילון.
האתרים בפארק

הפארק צופה בערוץ התלול של נחל כזיב ומבצר המונפור, בו ניתן לצפות ממצפור המונפורט. בשטח הפארק שבילי הליכה רבים בדרגות קושי שונות, ומגוון מסלולי טיול משולטים. הפארק משמש גם כיציאת נקודה נוחה לטיולים בנחל כזיב ובסביבתו. הפארק פופולרי במיוחד לבילוי בחיק הטבע בשל פינות החמד הרבות שבו, שולחנות הפיקניק ומתקני השתייה הפזורים בשטחו. כמו כן נמצא בפארק חניון לילה המאפשר לינת שטח.
בשטח הפארק ליד חניון "עין זיתים" נמצא מצד עין טמיר, שרידי מצודה מתקופת הברונזה התיכונה.
הצמחייה בפארק

הפארק נמצא בלבו של חורש טבעי, המשתרע על פני יותר מ–30 אלף דונם. העץ השולט כחורש הוא אלון מצוי, ומצויים בו עצים רבים אחרים כגון ער אציל, אלון התולע, קטלב מצוי, אשחר ארצישראלי ואלה ארצישראלית. בחורף ובאביב פורחים בחורש שלל פרחים כגון כלנית, רקפת, איריס וסחלב מצויר הנדיר בארץ.
תחזוקה והגעה אל הפארק

הפארק הוכשר ומתוחזק על ידי קק"ל. תחזוקתו כוללת את גיזום הצמחייה, תחזוקת מתקני שתייה, שירותים ושולחנות פיקניק, שילוט והסדרת מסלולי הטיולים. ניתן להגיע אל הפארק מכביש הצפון (כביש מס' 899) בפניה דרומה סמוך למושב גורן. גישה נוספת לפארק אפשרית גם מכביש הנוף הצר היוצא ממוצב עבדון ונכנס לפארק ליד מצפור מונפורט. הכניסה לפארק חופשית כל השנה.
אתרים בקרבת הפארק

ניתן להגיע מן הפארק לערוץ נחל שרך הסמוך, חורבת דנעילה ולחורבת גליל. במרחק קילומטרים ספורים מן הפארק נמצאים מערת קשת, יער חניתה, מבצר יחיעם, וחניון השיירה.
סרגיי קיסליאק

סרגיי איוואנוביץ' קיסליאק (ברוסית: Сергей Иванович Кисляк; נולד ב-7 בספטמבר 1950 במוסקבה) הוא דיפלומט רוסי. כיהן כשגריר רוסיה בארצות הברית במשך 9 שנים, מיולי 2008 ועד יולי 2017.
ביוגרפיה

סרגיי קיסליאק נולד במוסקבה בספטמבר 1950 למשפחה שמוצאהּ מאוקראינה. ב-1973 הוא השלים את השכלתו במכון המוסקבאי לפיזיקה והנדסה (Московский инженерно-физический институт; כיום האוניברסיטה הלאומית למחקר גרעיני). ב-1977 השלים את השכלתו באקדמיה לסחר חוץ ולמד אנגלית וצרפתית, וזמן קצר לאחר מכן הצטרף לצוות העובדים של משרד החוץ.
בשנים 1981–1985 כיהן כמזכיר שני לשגריר ברית המועצות באומות המאוחדות ומ-1985 ועד 1989 שימש מזכיר ראשון ויועץ השגרירות הסובייטית בוושינגטון.
עד 1991 כיהן כסגן מנהל המחלקה לארגונים בינלאומיים במשרד החוץ, ואחר כך עד 1993 היה סגן מנהל המחלקה לשיתוף פעולה טכני ומדעי בינלאומי של משרד החוץ. עד 1995 ניהל את המחלקה, וב-1995 מונה למנהל מחלקת הביטחון ופירוק מנשק של משרד החוץ הרוסי.
ביוגרפיה > שגריר

ב-1998 מונה לשגריר רוסיה בבלגיה ושירת במקביל כשגריר רוסיה בנאט"ו. ב-2003 כיהן כסגן שר החוץ של רוסיה, בתקופת כהונתו כסגן שר החוץ הוא הנהיג את המשלחת הרוסית לשיחות מול האמריקנים על הסכמי הפיקוח על הנשק הגרעיני. וביולי 2008 מונה לשגריר רוסיה בארצות הברית, על פי צו נשיאותי של דמיטרי מדבדב.
בנאומו באוניברסיטת סטנפורד בנובמבר 2016 קיסליאק הצהיר שרוסיה לא הייתה מעורבת במבצעי פריצה למחשבים במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית. ב-29 בדצמבר 2016, באותו יום שממשל ברק אובמה הכריז על הטלת סנקציות חדשות על רוסיה עקב התערבות רוסיה בבחירות לנשיאות ארצות הברית, קיסליאק והיועץ לביטחון לאומי המיועד מייקל פלין ניהלו מספר שיחות טלפון, שהיו למרכז החקירה של הבולשת הפדרלית בחשד לריגול. דובר הבית הלבן שון ספייסר הכריז במסיבת עיתונאים בינואר 2017 שהשיחות נועדו לארגן פגישה בין דונלד טראמפ וולדימיר פוטין. ב-13 בפברואר 2017, פלין התפטר מתפקידו כיועץ הנשיא לביטחון לאומי.
ב-1 במרץ 2017, הוושינגטון פוסט דיווח שהתובע הכללי ג'ף סשנס דיבר עם השגריר קיסליאק פעמיים, תחילה ביולי 2016 ולאחר מכן בספטמבר אותה שנה, בעת כהונתו של סשנס כסנאטור וחבר ועדת הכוחות המזוינים של הסנאט. סשנס עצמו אישר כי במהלך השימוע שנערך לו ב-10 בינואר 2017 לקראת כניסתו לתפקיד התובע הכללי, הוא היה מודע לקשרים אפשריים בין חברי צוות מטה הבחירות של טראמפ ולנציגי ממשלת רוסיה.. כתגובה להאשמות סשנס החליט להשעות עצמו ממעורבות בחקירת הקשרים בין רוסיה לממשל טראמפ. הניו יורק טיימס ציין כי קיסליאק נפגש עם מייקל פלין וג'ארד קושנר בדצמבר 2016 במטרה להקים תקשורת בין הממשל הרוסי לממשל טראמפ.
רשת CNN תיארה את קיסליאק כמרגל וטענה כי בכירים בקהילת המודיעין של ארצות הברית חושדים בו כמגייס מרגלים, טענה שרוסיה דחתה מכל וכל.
ביולי 2017 סיים את משימתו הדיפלומטית כשגריר רוסיה בארצות הברית והוחזר למוסקבה.
ביוגרפיה > חבר מועצת הפדרציה

עם שובו למוסקבה, מונה לסנאטור, חבר מועצת הפדרציה של רוסיה מטעם רפובליקת מורדוביה.
הערות שוליים

↑    ציפי שמילוביץ, תובע בשקרים, באתר "ידיעות אחרונות", 2 במרץ 2017
↑  Указ Президента Российской Федерации от 26.07.2008 г. № 1122 // О назначении Кисляка С.И. Чрезвычайным и Полномочным Послом Российской Федерации в Соединенных Штатах Америки и Постоянным наблюдателем Российской Федерации при Организации американских государств в Вашингтоне, Соединенные Штаты Америки, по совместительству
↑  Macfarquhar, Neil; Baker, Peter (2017-03-02). "Sergey Kislyak, Russian Envoy, Cultivated Powerful Network in U.S." The New York Times. ISSN 0362-4331. נבדק ב-2017-03-03.
↑  Lee, Carol E.; Barrett, Devlin; Harris, Shane (23 בינואר 2017). "U.S. Eyes Michael Flynn's Links to Russia". Wall Street Journal. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  היועץ לביטחון לאומי של טראמפ התפטר מתפקידו, באתר הארץ, 14 בפברואר 2017
↑  "Sessions met with Russian envoy twice last year, encounters he later did not disclose". The Washington Post. נבדק ב-2017-03-02.
↑  עמרי נחמיאס‏, התובע הכללי של ארה"ב משעה את עצמו מחקירת קמפיין טראמפ - וואלה חדשות, באתר וואלה, 3 במרץ 2017
↑  Rosenberg, Michael S. Schmidt, Matthew; Apuzzo, Matt (2017-03-02). "Kushner and Flynn Met With Russian Envoy in December, White House Says". The New York Times. ISSN 0362-4331. נבדק ב-2017-03-03.
↑  בעקבות הסערה בארה"ב - ברוסיה מכחישים: "השגריר שלנו אינו מרגל", באתר מעריב אונליין, 3 במרץ 2017
↑  Lister, Tom (2 במרץ 2017). "Who is Sergey Kislyak, the Russian ambassador to the United States?". CNN. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Reevell, Patrick (2 במרץ 2017). "Who is the Russian ambassador who spoke with Jeff Sessions?". ABC News. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Посольство: Кисляк закончил свою миссию на посту посла России в США
↑  Пост сдан: посол Кисляк завершил работу в США с новым скандалом
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1147685266  VIAF: 4852151304662049460002   WorldCat (עם VIAF): 4852151304662049460002
עזרובעל (בן גיסקו)

עזרובעל בן גיסקו או עזרובעל גיסקו (לטינית: Hasdrubal Gisco; מת ב-202 לפנה"ס) היה מצביא קרתגי, שנלחם נגד הרומאים בהיספניה (ספרד) ובצפון אפריקה במלחמה הפונית השנייה. ייתכן שהיה בנו של גיסקו. היה אביה של סופוניסבה.
חייו

לאחר תבוסת עזרובעל ברקה בקרב דרטוסה, אביב 215 לפנה"ס, נשלח עזרובעל בן גיסקו עם צבא מקרתגו להיספניה. עם בואו נסתיימה התקופה בה הפיקוד בספרד היה בידי בני משפחת ברקה בלבד. ב-212 לפנה"ס החליטו שני המצביאים הרומיים בהיספניה, פובליוס קורנליוס סקיפיו ואחיו גנאיוס קורנליוס סקיפיו קאלבוס, ליטול את יוזמת הלחימה לידיהם. פובליוס סקיפיו יצא להתנגשות עם צבא הקרתגים בפיקודם של עזרובעל ומאגו ברקה, אשר תוגבר על ידי פרשים נומידים בהנהגת מסיניסה. בקרב ליד קאסטולו הובסו הכוחות הרומיים ופובליוס סקיפיו נהרג. מיד לאחר הניצחון מיהר עזרובעל גיסקו לצרף את חייליו לצבא עזרובעל ברקה, ובכוחות משותפים הצליחו השניים לגבור על גנאיוס סקיפיו ליד אילורקה ולזכות בניצחון נוסף. גנאיוס עצמו נהרג בקרב, פחות מחודש לאחר נפילת אחיו פובליוס.
ב-207 לפנה"ס שהה עזרובעל גיסקו ליד גאדס (קדיס) בדרומו של חצי האי האיברי, שם הצטרף אליו מאגו ברקה. ב-206 לפנה"ס גייס עזרובעל כוחות רעננים והגדיל את צבאו ל-70,000 רגלים ו-4000 פרשים. ברם, היתרון המספרי לא הועיל לשני המצביאים הקרתגים, אשר הוכו מכה קשה על ידי סקיפיו אפריקנוס, בנו של פובליוס סקיפיו, בקרב איליפה. בעקבות הקרב איבדה קרתגו סופית את אחיזתה בספרד.
עזרובעל שב לצפון אפריקה ושכנע את סיפאקס, ראש שבט ברברי במערב נומידיה, לכרות ברית עם קרתגו נגד רומא. בתמורה העניק לו את בתו סופוניסבה לאשה. כשנחת סקיפיו בצפון אפריקה ב-204 לפנה"ס, התייצבו מולו עזרובעל וסיפאקס בחילות מאוחדים המונים 80,000 רגלים ו-13,000 פרשים. בעוד המשא ומתן לסיום המלחמה נמשך, הגיע סקיפיו בהחבא יחד עם בעל בריתו החדש, ראש השבט הנומידי מסיניסה, אל מחנה הקרתגים וסיפאקס והעלה אותו באש. פוליביוס מספר, כי מספר החללים בקרב הקרתגים והנומידים בעלי בריתם הגיע ל-40,000.
סיפאקס שוכנע, כפי הנראה על ידי אשתו סופוניסבה, שלא לנטוש את הקרתגים. לאחר שתוגברו על ידי 4,000 חיילים היספניים, יצאו שוב עזרובעל וסיפאקס לקרב. השניים הוכו מכה ניצחת, זו הפעם השנייה, על ידי סקיפיו ומאסיניסה בקרב המישורים הגדולים (203 לפנה"ס). עזרובעל שב לקרתגו ושם שלח יד בנפשו, כדי לא לעמוד למשפט העם.
כישרונו הצבאי של עזרובעל נפל מזה של האחים למשפחת ברקה, אם כי ליוויוס מתארו כטוב והמוכשר במצביאים שהעמידה המלחמה לאחר שלושת בניו של חמילקרת. במקום אחר בספרו מצטט ליוויוס דברים פחות מחמיאים שהשמיע פאביוס מאקסימוס, אשר תיאר את עזרובעל כמי "שאין כמוהו במצביאים מהיר לנוס". הוא ניחן בכישרון דיפלומטי מופלא, ושלוש פעמים הצליח לגייס צבאות גדולים, בהיספניה ובאפריקה, לאחר מפלות צורבות. פוליביוס מספר כי ניסה להוציא סכום כסף גדול מידיו של ראש השבט ההיספני אנדובאלס, אותו תיאר כידידם הנאמן ביותר של הקרתגים בהיספניה. כשסירב אנדובאלס לבקשתו, טפל עליו עזרובעל אשמת שווא ואילצו למסור את בנותיו כבנות-ערובה.
הערות שוליים

↑  אלו המספרים שמוסר ההיסטוריון היווני פוליביוס. ההיסטוריון הרומי ליוויוס מוסר מספר צנוע יותר: 50,000 רגלים ו-4,500 פרשים.
↑  ליוויוס, ספר 28, 12
↑  ליוויוס, ספר 30, 28
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 119171961  SUDOC: 236131672  VIAF: 47565708   WorldCat (עם VIAF): 47565708
סקונטו ריגה

מועדון הכדורגל סקונטו ריגה היה מועדון כדורגל מהעיר ריגה, בירת לטביה. המועדון הוקם בשנת 1991. אצטדיון הבית של המועדון היה אצטדיון סקונטו ובו 9,500 מושבים.
קבוצת הכדורגל של המועדון זכתה באליפות לטביה שהייתה עוד מחוז בברית המועצות בעונת 1991. כמו כן זכתה 14 פעמים ברציפות באליפות הליגה הלטבית בעונות 1992-2004, אלו כל 14 האליפויות הראשונות של הליגה הלטבית מאז עצמאותה של לטביה. בעונת 2005 הקבוצה סיימה במקום השני, כאשר קבוצת ליאפייס מטאלורגס זכתה באליפות, והייתה לאלופת לטביה הראשונה מאז 1992 שאינה סקונטו ריגה. בשנת 2010 סקונטו זכתה שוב בתואר האליפות ה-15 והאחרון שלה. הקבוצה גם זכתה בשמונה גביעי לטביה והייתה סגנית מחזיקת הגביע 7 פעמים.
בסיום עונת 2016 הודיע המועדון על הפסקת פעילותו והתפרק.
היסטוריה

מועדון הכדורגל סקונטו ריגה נוסד בשנת 1991 (בשם "פורמוס-סקונטו" לאחר מכן שינה את שמו לסקונטו ריגה), עם הקמת הליגה לאחר ההתפצלות של לטביה מברית המועצות הסובייטית, ומיד החלה לזכות באליפויות ליגת העל הלטבית, כאשר הוא זוכה בלא פחות מ-14 אליפויות ליגה רצופות החל מ-1991 ועד 2004.
בשנתיים הראשונות עוד היו לסקונטו מספר מתמודדות על התואר כמו אולימפיה לייפאה וילגבה. ב-1992 נאלצה הקבוצה לשחק משחק אליפות על התואר על מנת לשבור שוויון בינה לבין ילגבה. לאחר מכן במשך 10 השנים הבאות בליגה המקומית אף אחת מיריבותיה לא הצליחה להציע התנגדות משמעותית לסקונטו. במשך שתי עונות רצופות, הקבוצה לא הפסידה אף משחק, עלתה על היריבות הקרובות ביותר בדירוג הסופי ביותר מ-20 נקודות, מה שהבטיח את הענקת התואר הקבוע הרבה לפני סיום העונה. במהלך עונת 1998, סקונטו ניצחה את ולמיירה 15–2, וכבשה את מספר השערים הגבוה ביותר במשחק בודד בתולדות המועדון, משחק שהמחיש את הפערים של סקונטו משאר הליגה.
במהלך השנים הללו סיפקה סקונטו לנבחרת לטביה את רוב שחקניה כמו: מאריס ורפאקובסקיס, מריאנס פאהארס, אלכסנדרס קוליסקו, ויטאליס אסטפייבס, איגורס סטפנובס, אימנטס בליידליס, יוריס לאיזנס, מיכאילס זמינסקיס, ואלנטובינס ואחרים. ב-2004, נבחרת לטבית המצוידת בשחקני סקונטו הצליחה להעפיל לאליפות אירופה יורו 2004.
הבלם מיכאל זמלינסקי רשם הכי הרבה הופעות במועדון בליגה המקומית (252), וגם הכי הרבה במשחקי גביע אירופה (52). מיכיאליס מיחולאפס הוא מלך השערים של סקונטו בכל הזמנים עם 155 שערים ב-216 משחקי ליגה, ו-18 ב-38 משחקי גביע אירופה. ביולי 2000 נמכר מגן סקונטו איגורס סטפנובס לקבוצת ארסנל מהפרימייר ליג האנגלית תמורת סכום של כמיליון ליש"ט. בינואר 2001 הקשר יוריס לאיזאנס הצטרף לקבוצת צסק"א מוסקבה מליגת העל הרוסית תמורת 1.57 מיליון פאונד, דמי ההעברה הגבוהים ביותר אי פעם שקיבל מועדון לטבי עד כה.
הניצחון הגדול הראשון של סקונטו באירופה הגיע ב-1994, כאשר הם ניצחו את אברדין הסקוטית, זוכת הסופר קאפ האירופי לשעבר; ובשנת 1999 הצליחה סקונטו לסחוט תיקו 0–0 ביתים מול צ'לסי במסגרת מוקדמות ליגת האלופות לאחר שהפסידה 3–0 בחוץ שבועיים קודם לכן במה שהיה המשחק הראשון של צ'לסי בליגת האלופות. סקונטו שיחקה גם כאלופת לטביה מול ענקיות אירופה ברצלונה ואינטר מילאנו
קרב מרגש על תואר אליפות לטביה התרחש שוב בסיבוב האחרון של עונת 2001, כאשר סקונטו פיגרה בשתי נקודות במירוץ מול ונטספילס כשהתמודדה מול משחק חוץ מול ליאפאיס מטלורגס, קבוצה שגם הייתה לה תקוות להפוך לאלופה. ונטספילס הפסידה במשחק שלה; סקונטו ניצח את שלהם; וסקונטו היו אלופי לטביה פעם נוספת.
ב-2005 רצף זה נקטע כאשר הקבוצה סיימה במקום השני אחרי ליאפייס מטאלורגס. בשנת 2006, סקונטו סיימה במקום השלישי בתחרות צמודה עם ליאפייס וונטספילס. ב-2010 הצליחה סקונטו, לאחר תיקו 2-2 בביתה, להחזיר את תואר האליפות הלטבית אליה לראשונה מאז 2004. סקונטו זכתה גם בגביע הלטבי שמונה פעמים, שהאחרון שבהם ב-2012.
היסטוריה > נפילת המועדון

בשנת 2012 עזב מייסד המועדון והנשיא הוותיק גונטיס אינדריקסונס את התפקיד, מכיוון שהוא לא תואם את תפקיד "הנשיא" של התאחדות הכדורגל הלטבית על פי הכללים החדשים שנקבעו ונאלץ לעזוב. שחקן העבר ולדימירס קולסניצ'קו נכנס לתפקיד, ויתרה מכך, מנהל המועדון מריאנס פאהארס קיבל הצעה להיות המאמן הראשי של נבחרת לטביה הלאומית בכדורגל עד גיל 21 וגם הוא עזב. בשנת 2012 סקונטו זכתה בגביע הלטבי לראשונה מאז 2002 והבטיחה לעצמה מקום בסיבוב המוקדמות הראשון של הליגה האירופית 2013/2014.
בשנת 2013 המאמן הגיאורגי תמאז פרטיה השתלט עליו ותחת ניהולו סקונטו המשיך לשחק ללא הפסד אחד במשך 26 משחקים מתוך 27 המשחקים הקבועים של הליגה. אולם הקבוצה לא הצליחה להחזיק מעמד מבחינה פיזית והובסה על ידי פציעות שחקניה עם כמות רזרבות קצרה, והיא נוצחה על ידי ילגבה בסיבוב האחרון של הטורניר, והפסידה את התואר לוונטספילס פעם נוספת. סקונטו השתתף בצורה ניכרת במשחקי הליגה האירופית של אופ"א 2013/2014. באמצע הקיץ הבעיות הכלכליות הגיעו לסקונטו כאשר נותני החסות שלהם סיימו את תוכנית החסות בשל הקשיים הכלכליים שלהם עצמם. הדבר הוביל לאובדן הכנסה גדול ולעיכובים ארוכי טווח במשכורות ובתשלומים אחרים.
לפני תחילת עונת 2014 ביטלו לסקונטו, תחילה, את רישיון A הדרוש לשחק בליגה העליונה הלטבית עקב החובות ארוכי הטווח שלהם. עם זאת, הרישיון הושג מאוחר יותר לאחר ערעור שהתקבל. סנקציות הוטלו על הקבוצה מאופ"א, כאשר סקונטו נפסל מהליגה האירופית 2014/2015, שאליה העפילה. ב-30 במאי 2014 התאחדות הכדורגל הלטבית הוציאה איסור על סקונטו לרשום שחקנים חדשים במהלך חלון ההעברות של הקיץ עד שכל החובות יסולקו. ב-6 ביולי, עקב אי תשלום משכורות לטווח ארוך, שחקני סקונטו סירבו לשחק את משחק החוץ מול ליפאייה והמועדון ספגה הפסד טכני 3–0. ב-14 ביולי, נשיא המועדון ולדימירס קולסניצ'קו הודיע על התפטרותו והמועדון נלקח לידיו של איגורס זייבס. ב-2 בספטמבר עקב אי מילוי התחייבויות בתנאים שנקבעו, ההתאחדות המקומית הענישה את המועדון במינוס 3 נקודות, אך ב-17 בספטמבר עונש זה הופחת לנקודה אחת בלבד. ב-14 באוקטובר פורסם כי שירות הכנסות המדינה של לטביה השעה את הפעילות הכלכלית של המועדון, עם אפשרות להגשת ערעור בתוך חודש אחד. יום לאחר מכן, ארבע נקודות נוספות נלקחו מסקונטו, והמועדון איבד אפילו את הסיכוי התאורטי לזכות באליפות 2014. באותו היום הודיעה סקונטו על התפטרותו של נשיאו איגורס זייבס, אך המועדון עדיין שקל את האפשרות להגיש ערעור למס הכנסה של המדינה. בנובמבר 2014 הוכרז שסקונטו סולקה סופית את חובותיה עם הזמן הזה ועם שחקנים קודמים, אולם עדיין היו חייבים למס הכנסה.
סקונטו לא השיג רישיון לשחק בליגה הבכירה ב-2016, וערער על ההחלטה, אך הערעור נדחה. מאז 2015, סגנית אלופת הליגה הראשונה של לטביה, ולמיירה, דחתה את ההצעה לעלות לליגה הגבוהה, במקום השלישי, ובמקומה הועלתה ריגה פוטבולה סקולה לליגת העל. המועדון פשט את הרגל ועזב את הליגה הראשונה בדצמבר 2016.
מאחר שהמועדון נשלל רישיון לשחק בליגה הלטבית הראשונה, שאריותיו התמזגו עם קבוצת RTU FC (RTU פוטבולה) תחת השם של "Skonto Academy" לפני תחילת עונת 2017. הקבוצה, ששמה כעת RTU FC/Skonto Academy, שיחקה בליגה עד 2019, אז פרשה, מסיבות כלכליות, ונעלמה סופית ממפת הכדורגל הלטבי.
הופעות באירופה

הקבוצה החלה את הופעותיה באירופה במוקדמות ליגת האלופות בעונת 1992/1993, כאשר בשלב המוקדם גברה על קבוצת קיי. איי. קלאקסביק מאיי פארו. בשלב הראשון נכשלה הקבוצה מול לך פוזנן הפולנית, ולכן לא העפילה לשלב הבא.
הקבוצה חזרה למוקדמות ליגת האלופות בעונה שלאחר מכן, עונת 1993/1994, אז עברה הקבוצה בשלב המוקדם את אולימפיה לובליאנה הסלובנית, אך הפסידה בשלב הראשון לספרטק מוסקבה. בעונת 1996/1997 העפילה הקבוצה לגביע אופ"א, אז עברה בשלב המוקדם את ניוטאון AFC מויילס, אך הפסידה בשלב ההעפלה למאלמה השוודית.
בעונת 1997/1998 חזרה הקבוצה למוקדמות ליגת האלופות, אז עברה בשלב הראשון את ולטה המלטזית, אך בשלב המוקדמות השני הפסידה לברצלונה. בגלל השלב בו הפסידה הקבוצה, היא נשלחה באותה העונה לסיבוב הראשון של גביע אופ"א, אז הפסידה הקבוצה לריאל ואיאדוליד מספרד.
בעונת 1998/1999, הקבוצה שוב השתתפה במוקדמות ליגת האלופות, אז ניצחה בשלב הראשון את דינמו מינסק, אך בשלב המוקדמות השני הפסידה לאינטר מילאנו האיטלקית. לכן הקבוצה נשלחה בשנית לסיבוב הראשון של גביע אופ"א, אז הפסידה הקבוצה לקבוצת דינמו מוסקבה הרוסית.
הדבר חזר גם בעונת 1999/2000, כאשר בשלב המוקדמות הראשון של ליגת האלופות ניצחה הקבוצה את ז'נס ד'אש (Jeunesse d'Esch) מלוקסמבורג, ובשלב השני עברה הקבוצה את ראפיד בוקרשט הרומנית. אולם, בשלב המוקדמות השלישי הפסידה לצ'לסי, ולכן נשלחה לסיבוב הראשון של גביע אופ"א, בו הפסידה לווידזב לודז' הפולנית.
במוקדמות ליגת האלופות בעונת 2000/2001 הקבוצה הפסידה בשלב המוקדם לאף. קיי. שמקיר מאזרבייג'ן. בעונת 2001/2002 הקבוצה עברה בשלב המוקדמות הראשון את F91 דודלאנג' מלוקסמבורג, אך הפסידה בשלב המוקדמות השני לויסלה קרקוב מפולין. גם בעונת 2002/2003 לא ראתה הקבוצה הצלחה רבה, אף על פי שניצחה בשלב המוקדמות הראשון את בארי טאון מויילס, אבל הפסידה בשלב המוקדמות השני ללבסקי סופיה מבולגריה.
בעונת 2003/2004 הפסידה הקבוצה בשלב המוקדמות הראשון של ליגת האלופות לסלימה וונדררס ממלטה. בעונת 2004/2005 ניצחה הקבוצה בשלב המוקדמות הראשון את רהיל אף. סי. מויילס, אך הפסידה בשלב המוקדמות השני לטרבזונספור הטורקית. הקבוצה השתתפה במפעל ליגת האלופות בפעם האחרונה עד היום בעונת 2005/2006, אז הפסידה בשלב המוקדמות הראשון לרבוטניצ'קי קומטל סקופיה ממקדוניה.
בעונת 2006/2007 שיחקה הקבוצה בגביע אופ"א, והפסידה בסיבוב המוקדמות למולדה מנורווגיה.
סמלים לאורך השנים

סמלה של הקבוצה בשנים הראשונות
סמל הקבוצה עד שנת 2012
סמל הקבוצה החל מ-2012
תארים והישגים

אליפות לטביה :
אלופה (15): 1991, 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2010
הגביע הלטבי:
זכייה (8): 1992, 1995, 1997, 1998, 2000, 2001, 2002, 2011/2012
סגנית (7): 1991, 1996, 1999, 2003, 2004, 2006, 2013/2014
הליגה הבלטית:
זוכה (1): 2010/2011
סגנית (1): 2008
גביע ליבוניה:
זוכה (3): 2003, 2004, 2005
גביע הנשיא של טורקמניסטן:
סגנית (2): 1996, 2009
עוזא

'עונשו של עוזה' מאת ג'יימס טיסו
'מותו של עוזה'. ציור מאת ג'וליו קוגליו הצעיר במדליון בקתדרלת לובליאנה (1704)
עוזא או עוזה, הוא דמות מקראית הנזכרת בספר שמואל, שם מתואר מותו בעקבות נגיעתו והחזקתו של ארון הברית, בעת החזרת ארון הברית לישראל ועלותו לירושלים.
סיפורו של עוזה מופיע בשני מקומות בנביאים: ספר שמואל ב' ו' מפסוק ג', ודברי הימים א' יג מפסוק ז.
סיפור המעשה

עוזה היה בנו של אבינדב, שבביתו הניחו אנשי קרית-יערים את הארון לאחר שחזר מארץ פלשתים. הארון הונח בעגלה חדשה רתומה לבקר, ושני בניו של אבינדב, עוזא ואַחְיוֹ, מנהיגים את העגלה, אחיו מקדימה ועוזא מאחורה: ”וַיַּרְכִּבוּ אֶת אֲרוֹן הָאֱלֹהִים אֶל עֲגָלָה חֲדָשָׁה וַיִּשָּׂאֻהוּ מִבֵּית אֲבִינָדָב אֲשֶׁר בַּגִּבְעָה וְעֻזָּא וְאַחְיוֹ בְּנֵי אֲבִינָדָב נֹהֲגִים אֶת הָעֲגָלָה חֲדָשָׁה”.
כשהעגלה עם הארון התקרבו לגורן נכון הארון שעל גבי העגלה מט ליפול, ועוזא תפס את הארון בידיו על מנת שלא יפול לארץ ”וַיָּבֹאוּ עַד גֹּרֶן נָכוֹן וַיִּשְׁלַח עֻזָּא אֶל אֲרוֹן הָאֱלֹהִים וַיֹּאחֶז בּוֹ כִּי שָׁמְטוּ הַבָּקָר.”
מיד לאחר שהחזיק את הארון, נספה עוזא כעונש על מעשה זה ”וַיִּחַר אַף יְהוָה בְּעֻזָּה וַיַּכֵּהוּ שָׁם הָאֱלֹהִים עַל הַשַּׁל וַיָּמָת שָׁם עִם אֲרוֹן הָאֱלֹהִים”. לדעת חז"ל המילה 'של' משמעותה מלשון שגגה, מאחר שעוזא היה צריך להבין מדעתו שאם 'הארון נושא את נושאיו' - זאת אומרת שהלווים נושאי הארון נישאו על ידי הארון, ולא שהם נשאו את הארון, אם כך וודאי שאין צורך להחזיק את הארון מליפול.
דוד שחרד לנוכח הריגתו של עוזא בעקבות אי זהירתו בכבוד הארון קורא את מקום הריגת עוזא "פרץ-עוזה", שפירושו 'ההתפרצות והשבר שאירע עוזה', מחליט דוד שאין זו שעת הכושר לעלות את הארון לירושלים, וחוזר בו מכוונתו זו, ותחת זה הוא מסיט את התהלוכה לביתו של עובד אדום הגתי למשך שלושה חודשים. באותם שלושה חודשים זוכה עובד לברכה, כשכל כלותיו נפקדות.
כשדוד שומע שה' בירך את עובד אדום, הוא חוזר ומעלה את הארון לעיר דוד, כפי התוכנית המקורית.
בחז"ל

בתלמוד בבלי מסכת סוטה מובאים כמה מאמרי חז"ל בביאור דברי הפסוקים העוסקים במות עוזא:
סיבת מות עוזא - בתלמוד נאמר שסיבת מותו של עוזא היה בעקבות אחזיתו בארון הברית:
ועל דבר זה נענש עוזא שנאמר (דברי הימים א יג, ט) ויבאו עד גורן כידון וישלח עוזא את ידו לאחוז את הארון אמר לו הקב"ה עוזא נושאיו נשא עצמו לא כל שכן
אמנם לאחר מכאן הובאה דרשה נוספת של אחד האמוראים, שעוזא עשה את צרכיו לפני הארון. ב'בן יהוידע' כתב שלדעת האומרים כן, עבר עוזא שתי עבירות, ולכך נענש.
עולם הבא - בתלמוד מובאת דעת רבי יוחנן שעוזא יש לו חלק לעולם הבא: ”עוזא בא לעוה"ב שנאמר עם ארון האלהים מה ארון לעולם קיים אף עוזא בא לעוה"ב”.
ויחר לדוד - בתלמוד הובאה דעת רבי אלעזר, שהכוונה שנשתנו פניו כחררה (=עוגת גחלים).
בסיבת הדבר שאירע כן לדוד שמת עוזא בעת שהוליך את ארון הברית לביתו בעיר דוד, כתבו חז"ל שהוא מפני שקרא לדברי תורה - זמירות: ”זמירות היו לי חוקיך”, ולכך נכשל בדבר שאף תינוקות של בית רבן יודעים, שאין לישא את ארון ברית ה' בעגלה אלא ביד, כמאמר הפסוק ”וְלִבְנֵי קְהָת לֹא נָתָן כִּי עֲבֹדַת הַקֹּדֶשׁ עֲלֵהֶם בַּכָּתֵף יִשָּׂאוּ” (ספר במדבר, פרק ז', פסוק ט').
הערות שוליים

↑  בדברי הימים הכתיב הוא 'עוזא', בספר שמואל מוזכר לעיתים 'עוזא' ולעיתים 'עוזה'.
↑  בדברי הימים מכונה המקום 'גורן כידון'.
↑  "ויבואו עד גורן נכון וישלח עוזה אל ארון האלהים ויאחז בו כי שמוטו הבקר. אמר הקב"ה ארון נושא את נושאיו עצמו לא כל שכן?!" (ילקוט שמעוני שמואל ב, פרק ה רמז קמב)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007499240205171  VIAF: 308278760   WorldCat (עם VIAF): 308278760 
תהלוכת העלאת הארון על ידי דוד. ציור מאת פרנסיס קארל רמב