stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רשימת המלכים השומרית
תקופת ברונזה קדומה 3 > האימפריה האכדית > שושלת אכד

| המלך | התואר | שררה | תארוך | השגות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שושלת אכד | שושלת אכד | שושלת אכד |  |  |
| סרגון מאכד |  | 55 שנה | בערך 2270-2215 לפנה"ס  (כרונולוגיה נמוכה) | הביס את לוגלזגיסי,כבש את שומר והקים את האימפריה האכדית. |
| רימוש מאכד | הבן של סרגון | 9 שנה | בערך 2214-2206 לפנה"ס  (כרונולוגיה נמוכה) |  |
| מַנישְתוּסוּ | האח הגדול של רימוש, הבן של סרגון | 15 שנה | בערך 2205-2191 לפנה"ס  (כרונולוגיה נמוכה) |  |
| נרם-סין | הבן של מנישתוסו | 36 שנה | בערך 2190-2154 לפנה"ס  (כרונולוגיה נמוכה) |  |
| שַרְכַּלישַרי | 25 שנה | בערך 2153-2129 לפנה"ס  (כרונולוגיה נמוכה) |  |  |
|  אירגיגי  אימי  ננום  אילולו | ארבעתם שלטו רק במשך 3 שנים | בערך 2128-2125 לפנה"ס (כרונולוגיה נמוכה) |  |  |
| דודו מאכד |  | 21 שנה | בערך 2125-2104 לפנה"ס  (כרונולוגיה נמוכה) |  |
| שו-דורול | הבן של דודו | 15 שנה | בערך 2104-2083 לפנה"ס  (כרונולוגיה נמוכה) |  |
 אז המלוכה עברה מאכד לארך
תקופת ברונזה קדומה 3 > האימפריה האכדית > שושלת ארך 4

לפי הרשימה ידוע שבשושלת הזאת היו 5 מלכים ששלטו בתקופה של כיבוש הגותים במסופוטמיה. הרשימה לא מודיעה לנו שום פרט על אותם המלכים, אפילו את שמותיהם. אנחנו יודעים את שמותיהם ממקורות אחרים.
| המלך | התואר | שררה | תארוך | השגות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שושלת ארך 4 | שושלת ארך 4 | שושלת ארך 4 | בערך 2091?-2061? לפנה"ס (כרונולוגיה נמוכה) |  |
| אור-נינגין |  | 7 שנים |  |  |

| אור-גיגיר | הבן של אור-נינגין | 6 שנים |  |  |

| קודה |  | 6 שנים |  |  |

| פוזור-אילי |  | 5 שנים |  |  |

| אור-אוטו (או לוגל-מלם) | (הבן של אור-גיגיר)* | 25 שנים |  |  |

 אז הצבא הגוּתי השתלט על ארך
*התואר הזה נכלל לא בכל הגרסאות של הרשימה.
תקופת ברונזה קדומה 4 > התקופה הגוּתית > שושלת לגש 2

שושלת לגש 2 (בערך 2093-2046 לפנה"ס (כרונולוגיה נמוכה)) לא מוזכרת ברשימה, אבל אנחנו מכירים אותה היטב מהכתובות.
| מלך | תיארוך | הערות |
| --- | --- | --- |
לוגלאושומגל: 
פוזר-מאמא: 
אור-אוטו: 
אור-מאמא: 
לו-באבא: 
לוגולה: 
קאקו או קאקוג: 
| אור-באו או אור-באבא | 2093-2080 לפנה"ס |  |
| גודאה | 2080-2060 לפנה"ס | בן של אור-באו |
| אור-נינגירסו | 2060-2055 לפנה"ס | בן של גודאה |
| פיריגמה או אוגמה | 2055-2053 לפנה"ס | נכד של גודאה |
| אור-גר | 2053-2049 לפנה"ס |  |
| נמהני | 2049-2046 לפנה"ס | נכד של קאקו, הובס על ידי אור-נמו |
תקופת ברונזה קדומה 4 > התקופה הגוּתית > שושלת גותים

| המלך | התואר | שררה | תארוך | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  | בערך 2230-2109 לפנ"ס |  |
| ארידופיזיר |  | 28 שנים | 2230-2202 לפנה"ס |  |
| אימטה |  | 5 שנים | 2202-2197 לפנה"ס |  |
| אינכישוש |  | 6 שנים | 2197-2191 לפנה"ס |  |
| סרלגב |  | 6 שנים | 2191-2185 לפנה"ס |  |
| שולמה |  | 6 שנים | 2185-2179 לפנה"ס |  |
| אלולו-מש |  | 6 שנים | 2179-2173 לפנה"ס |  |
| אינימבגש |  | 5 שנים | 2173-2168 לפנה"ס |  |
| איגשאוש |  | 7 שנים | 2168-2161 לפנה"ס |  |
| ירלגב |  | 15 שנים | 2162-2147 לפנה"ס |  |
| איבטה |  | 3 שנים | 2147-2144 לפנה"ס |  |
| ירלנגם |  | 3 שנים | 2144-2141 לפנה"ס |  |
| קורום |  | שנה | 2141-2140 לפנה"ס |  |
| חבילקין |  | 3 שנים | 2140-2137 לפנה"ס |  |
| לארבום |  | 2 שנים | 2137-2135 לפנה"ס |  |
| איררום |  | 2 שנים | 2135-2133 לפנה"ס |  |
| איברנום |  | שנה | 2133-2132 לפנה"ס |  |
| חבלום |  | 2 שנים | 2132-2130 לפנה"ס |  |
| פוזור-סין |  | 7 שנים | 2130-2123 לפנה"ס |  |
| ירלגנדה |  | 7 שנים | 2123-2116 לפנה"ס |  |
| סיאום |  | 7 שנים | 2116-2109 לפנה"ס |  |
| טיריגן |  | לפי המקורות שלט רק 40 יום | 2109 לפנה"ס | הובס על ידי אותו-ח'גל. |
תקופת ברונזה קדומה 4 > התקופה הגוּתית > שושלת ארך 5

| המלך | התואר | שררה | תארוך | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  | מאה 22 לפנה"ס |  |
| אותו-ח'גל |  | 7 שנים | 2055-2048 לפנה"ס (כרונולוגיה נמוכה) | הביס את טיריגן מלך אחרון של גותים; שלט בו-זמנית עם אור-נמו מאור. |
 אז המלוכה עברה מארך לאור
תקופת ברונזה קדומה 4 > תקופת אור 3 > שושלת אור 3

| המלך | התואר | שררה | תארוך | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  | בערך 2111-2003 לפנ"ס |  |
| אור-נמו |  | 18 שנים | 2094-2111 לפנה"ס | ניצח את נמאהאני מלגש; שלט בו-זמנית עם אותו-ח'גל מארך. |
| שולגי |  הבן של אור-נמו | 46 שנים | 2046-2093 לפנה"ס |  |
| אמר-סין | הבן של שולגי | 9 שנים | 2037-2046 לפנה"ס |  |
| שו-סין | הבן של אמר-סין | 9 שנים | 2028-2039 לפנה"ס |  |
| איבי-סין | הבן של שו-סין | 24 שנים | 2003-2027 לפנה"ס |  |
תקופת ברונזה תיכונה 1 > תקופת איסין-לרסה

מדינות ריבוניות של אמוריים במסופוטמיה תחתונה שהיו ערי המדינה הדומיננטיות בדרום מסופוטמיה לאחר נפילת שושלת אור 3.
תקופת ברונזה תיכונה 1 > תקופת איסין-לרסה > שושלת איסין

מלכי השושלת הראשונה של איסין - על פי הכרונולוגיה התיכונה בין השנים 2017–1794.
| שם המלך | שנות מלוכה לפנה"ס | הערות |
| --- | --- | --- |
| אישבי-ארה | 2017–1985 | שלט בו-זמנית עם איבי-סין מאור |

| שו-אילישו | 1984–1975 | הבן של אישבי-ארה |

| אידין-דגן | 1974–1954 | הבן של שו-אלישו |

| אישמה-דגן | 1953–1935 | הבן של אידין-דגן. הוא מופיע בקינת ניפור כמשקם העיר ניפור |

| ליפית-אישתר | 1934–1924 | הבן של אישמה-דגן (או אידין-דגן), שלט בו-זמנית עם גונגונום מלרסה. |

| אור-נינורתה | 1923–1896 | הבן של אידין-דגן, שלט בו-זמנית עם אביסרה מלרסה. |

| בור-סין | 1895–1875 | הבן של אור-נינורתה |

| ליפית-אנליל | 1873–1869 | הבן של בור-סין |

| ארה-אימיתי | 1868–1861 | המלך האחרון משושלתו של אישמה-דגן |

| איכון-פי-אישתר | 1861 | שלט למשך שישה חודשים |

| אנליל-בני | 1860–1837 | שלט בו זמנית עם שוּמוּ-לַ-אִיל (אנ') מבבל. |

| זמביא | 1836–1834 | שלט בו-זמנית עם סין-איקישם מלרסה. |

| איתר-פישה | 1833–1831 |  |

| אור-דו-כוגה | 1830–1828 |  |

| סין-מגיר | 1827–1817 |  |

| (דמיק-אילישו)* | 1816–1794 | (הבן של סין-מגיר)* |
*הפרטים האלו נכללו לא בכל הגרסאות של הרשימה.
תקופת ברונזה תיכונה 1 > תקופת איסין-לרסה > שושלת לרסה

השושלת של לרסה (בערך 1763-2025 לפנה"ס (כרונולוגיה תיכונה)) . שושלת זאת אינה מוזכרת ברשימה שהגיעה עד מלכי איסין.
| שם המלך | שנות מלוכה לפנה"ס | הערות |
| --- | --- | --- |
| נפלנום | 2005-2025 | שלט בו-זמנית עם איבי-סין |
| אמיצום | 1978-2005 |  |
| סמיום | 1943-1977 |  |
| זבאיא | 1934-1943 | בן של סמיום |
| גונגונום | 1907-1933 | מונה על ידי איסין להיות מושל לרסה מרד במלך איסין מליפית-אשתר, כבש את אור והשיג עצמאות ללרסה |
| אבי-סרה | 1896-1905 |  |
| סומו-אל | 1867-1895 |  |
| נור-אדד | 1851-1855 | שלט בו-זמנית עם סומו-לה-אל מבבל |
| סין-אידינם | 1844-1850 | בן של נור-אדד |
| סין-איריבם | 1842-1843 |  |
| סין-איקישם | 1836-1841 | בן של סין-איריבם, שלט בו-זמנית עם זמביה |
| צילי-אדד | 1835-1835 |  |
| ורד-סין | 1823-1834 |  |
| רים-סין הראשון | 1763-1822 | חמורבי כבש את העיר והיא הפכה להיות חלק מהממלכה הבבלית והחלה ירידה מדינית וכלכלית של העיר. |
ראו גם

שומר
מסופוטמיה
מיתולוגיה מסופוטמית
האימפריה האכדית
גותים
מלכי בבל
מלכי אשור
כרונולוגיה של המזרח הקרוב העתיק
מיתוסים של מבול#במיתולוגיה המסופוטמית
לקריאה נוספת

נתן וסרמן ויגאל בלוך, האמורים: מסופוטמיה בראשית באלף השני לפנה"ס, כרמל, 2019
הערות שוליים

↑  Crawford, Harriet (1991). Sumer and the Sumerians. Cambridge University Press. p. 19.
↑  Ox.ac.uk
↑  259ff. (The Electronic Text Corpus of Sumerian Literature).
↑   (The Electronic Text Corpus of Sumerian Literature).
| מסופוטמיה |
| --- | --- | --- |
| ממלכות בתקופת הברונזה | ממלכות בתקופת הברונזה |  |
| שומר | אומה • אור • ארידו • ארך • אשנונה • באד-טיבירה • בורסיפה •  דיר • לגש • מלגיום • נגירסו • ניפור • סיפר • כיש • שדופום • שורופק |  |
| עילם | שושן • אנשאן |  |
| אכד | אכד • מארי • גותים |  |
| אמורים | אמר • תותול • איסין • ארך • לרסה • בבל • כיש • מרי • תרקה • ימחֿד • אכלתום |  |
| בבל | התקופה הבבלית הקדומה • כשים • האימפריה הבבלית החדשה • כשדים • דור-כוריגלזו |  |
| אשור | אשור • כלח • דור שרוכין • נינוה • חרן • אימגור-אנליל • האימפריה האשורית החדשה |  |
| חור | מיתני • אורקש • נוזי • אוררטו |  |
| נושאים מרכזיים | נושאים מרכזיים |  |
| ממשל | מלכי שומר • מלכי אשור • מלכי בבל |  |
| מיתולוגיה | מיתולוגיה מסופוטמית • הוראות שורופק • אנומה אליש • עלילות גילגמש • מרדוך • קינת ניפור • הדת הבבלית אשורית |  |
| שפה | כתב יתדות • אלפבית ארמי • שומרית • אכדית • אמורית • עילמית • חורית • ארמית |  |
| נהרות | פרת • חידקל • חבור • בליח • דיאלא • הזב הגדול • הזב הקטן |  |
תבליט אור-ננשה
האימפריה של לוגל-זגה-סי
האימפריה האכדית
האסטלה של נרם סין (מוזיאון הלובר)
אימפריה של השושלת השלישית של אור
הזיקורת הגדול של אור
מימין חרוט חרס בכתב יתדות בשומרית מאבן הפינה ששובץ על ידי המלך אישמה-דגן בחומה של איסין. הלוח מכיל את כתב הייסוד של חומות העיר איסין. משמאל לוח חרס בכתב יתדות באכדית, מהמאות ה-18-19 לפנה"ס הלוח כולל נתונים ממדידת השטח וסקרי קרקע.
ישראל טויטו (איש תקשורת)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1976 (בן 48 בערך) ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2003
 
ישראל טויטו (נולד בשנת 1976) הוא איש תקשורת, יועץ תקשורת, עורך, תחקירן ומנהל ישראלי, היה מנכ"ל חדשות 13. באוגוסט 2021 הודיע על פרישתו מתפקיד זה.
ביוגרפיה

טויטו נולד בשנת 1976' וגדל ברמלה כבן בכור במשפחה של שלושה אחים. אמו עבדה כל חייה ברשות המסים בישראל, ואביו החליף עבודות לאורך השנים.
במרץ 1994 התגייס לצה"ל ושירת בגדוד שחף של חיל האיסוף הקרבי.
זמן קצר לאחר שחרורו מצה"ל, התגייס טויטו למשטרת ישראל ליס"מ, אז התגורר בבאר שבע במשך שלוש שנים. כשביקש לחזור לגור במרכז הארץ, לא הצליחו במשטרה 'למצוא לו שיבוץ מתאים' ולכן הוא התפטר.
קריירה מקצועית

בהמשך החל טויטו את לימודיו בבית הספר "כותרת", אותם מימן מעבודה כמאבטח בנמל התעופה בן-גוריון והחל לעבוד כתחקירן בתוכנית בוקר ברדיו אזורי.
בשנת 2003, החל טויטו את דרכו בערוץ עשר, שם מילא שורת תפקידים. היה עוזר עורך בחדשות עשר, בתקופת העורך הראשי גיא סודרי, עמד בראש מחלקת התחקירים של החברה, הפיק וערך את תחקיר הפדופילים עם דב גיל-הר, ערך את פינת הביורוקרטיה עם גיל-הר, את תוכנית הבוקר בהגשת תמר איש-שלום ואריאל מרגלית, ואת התוכנית חמש עם רפי רשף.
בינואר 2009, החל לשמש כעורך ראשי של תוכנית "המגזין" עם אושרת קוטלר. במאי 2009, עזב טויטו את הערוץ כששימש למשך זמן קצר בתור הדובר ויועץ התקשורת של שר החינוך גדעון סער. כמו כן, שימש כיועץ לישראל כ"ץ.
באוקטובר 2011, מונה להיות העורך הראשי של מהדורת החדשות המרכזית של הערוץ.
לאחר מכן, עבר טויטו למגזר הפרטי כששימש כסמנכ"ל אסטרטגיה בקבוצת אלדד פרי.
בסוף שנת 2018, מונה טויטו לתפקיד סמנכ"ל התוכן בחדשות ערוץ עשר לקראת המיזוג עם רשת.
באוגוסט 2019 מונה טויטו למנכ"ל חדשות 13 במקום גולן יוכפז, כחודשיים בהם שימש כממלא מקום. בקיץ 2020, תחת ניהולו של טויטו, פוטרו עשרות עובדי חברת החדשות של הערוץ, ביניהם טלי מורנו, עקיבא נוביק, ברק רביד ודני רופ. בצל אותם פיטורים, האשים העורך ניר בכר, את טויטו בפיטורים על רקע פוליטי, ואמר "רוח המפקד היא רוח בלפור". בתקופתו, הובילה חדשות רשת, סיקור נרחב של אירועים גדולים בישראל ובעולם ובהם מגפת הקורונה, שלוש מערכות בחירות, מבצע שומר החומות ועוד. בנוסף, הוביל את בניית האולפן החדש והמעבר להגשת מהדורת חדשות זוגית.
באוגוסט 2021 הודיע על פרישתו מתפקיד מנכ"ל חדשות 13.
ב-2024 מונה למנהל ועורך ערוץ החדשות החדש של i24NEWS בעברית, אשר מוקם בימים אלו. לרשת שלושה ערוצי חדשות בינלאומיים נוספים: באנגלית, צרפתית וערבית.
חיים אישיים

טויטו מתגורר עם משפחתו ברחובות בשכונת רחובות ההולנדית.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  לי-אור אברבך, ‏" כשאני מדבר על יוקר המחיה, אני לא עושה את זה כי זאת האופנה. אני עוד זוכר את הדפיקות של ההוצאה לפועל בדלת", באתר גלובס, 16 בדצמבר 2014
1 2 3  שלי פריצקר, ישראל טויטו יערוך את המהדורה המרכזית של חדשות 10, באתר כלכליסט, 6 בספטמבר 2011
1 2 3  ענת קם‏, להתראות אושרת, שלום גדעון, באתר וואלה, 25 במאי 2009
1 2 3 4 5 6  אבי בר, ישראל טויטו תושב רחובות ההולנדית אשר היה סמנכ"ל אסטרטגיה בקבוצת אלדד פרי מונה לאחד התפקידים החשובים והמשפיעים בטלוויזיה, סמנכ"ל התוכן בחדשות עשר לקראת המיזוג עם רשת, באתר חדשות העיר רחובות - BE106 חדשות רחובות, ‏23 בדצמבר 2018
1 2   רותם שטרקמן ונתי טוקר, מה קרה לחדשות 13? "מכלב שמירה, עברו להיות כלבלב מבוית של בלפור", באתר TheMarker‏, 24 ביולי 2020
↑  רן בוקר, רשמית: ישראל טוויטו מונה למנכ"ל חדשות רשת, באתר ynet, 13 באוגוסט 2019
↑  ערן סויסה, צפו: תמר איש שלום נפרדת בדמעות, באתר ישראל היום, ‏5 ביולי 2020
↑  שרון טל, עורך מהדורת השבת תוקף את מנכ"ל חדשות 13: "רוח המפקד - רוח בלפור", באתר אייס, 14 ביולי 2020
1 2  בתום שנתיים בלבד: מנכ"ל חדשות רשת סיים את תפקידו, באתר ynet, 2 באוגוסט 2021
↑  התחרות מתרחבת: רשת i24NEWS תשיק ערוץ חדשות בעברית, באתר מעריב אונליין, 2 בינואר 2024
לי את גליק

| --- | --- |

 לידה:  27 במרץ 1972 (בת 52)
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1995
 עיסוק:  שחקנית
 מקום לימודים:  סטודיו למשחק ניסן נתיב בית הספר מנשר לאמנות
 פרסים והוקרה:  השתתפות בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין
 פרופיל ב-IMDb
 
לי את (ליאת) גליק (נולדה ב-27 במרץ 1972) היא שחקנית ישראלית.
ביוגרפיה

אביה של גליק, שהיה רופא, נפטר כשהייתה בת 7. למדה בסטודיו למשחק ניסן נתיב. במהלך לימודי זכתה במספר מלגות, ביניהן מלגת קרן שרת ומלגת עדנה פלידל. בשנת ב-2006 והחלה ללמוד קולנוע ובימוי בבית הספר מנשר לאמנות. סרט הגמר הקצר שלה, "לילה בהיר", התקבל לפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין בשנת 2012 בקטגוריית "סרטים העוסקים בילדים ונוער".
בשנת 1995, לאחר שסיימה את לימודי המשחק, שיחקה בתיאטרון הקאמרי בהצגות: "הקמצן", "קפריסין", "סיפור משפחתי", "כטוב בעיניכם", "חיכיתי רק לך", "השחקן", "רצח", "חברות הכי טובות" ו"הורדוס". ב-2010 שיחקה בהצגה "תיבת נח".
ביוגרפיה > בקולנוע ובטלוויזיה

ב-1996 גילמה את תום בסרט הקולנוע "לנגד עיניים מערביות" של יוסף פיצ'חדזה, ועל משחקה בסרט זה זכתה בפרס וולג'ין.
ב-1998 החלה לגלם את איילה בסדרת הטלוויזיה "20 פלוס".
ב-2000 גילמה את דינה בסרטו של עמוס גיתאי "כיפור".
ב-2001 גילמה את סיגל בסרט הטלוויזיה של אריאל טלפלר "מונדיאל" המספר על אוהד כדורגל המתקשה לבחור בין חברתו לשידורי המונדיאל; השתתפה בסדרת הטלוויזיה שביים אורי ברבש "המכון" המספר על מכון לטיפול פסיכולוגי בו המטפלים מנסים דרך הטיפול לתקן את העולם; וגילמה את דפנה מלמד אבני בסרטו של צחי גראד "ג'ירפות".
ב-2002 השתתפה בסדרת הטלוויזיה "101" שביים חגי לוי; וגילמה את ד"ר טליה דותן בסדרת הטלוויזיה "טיפול נמרץ". באותה השנה עברה להתגורר בניו יורק, שם שיחקה בהצגות באוף ברודוויי.
ב-2006 גילמה את יעל בסרטו של אורי ברבש "מלח הארץ".
ב-2007 שיחקה בסרט "ביי ביי לאהבה" של איילת דקל. ב-2009 גילמה את אדווה בסרטה של טלי שלום עזר "סרוגייט" ושיחקה בסרט "לנשום אוויר" של אורנה לוי.
ב-2010 שיחקה בסרט הגמר של אלעד זכאי "בן חוזר הביתה".
ב-2012 שיחקה בסרט "מלח ים", בבימויו של איתי לב..
ב-2016 כיכבה בתפקיד הראשי בסרט "פעם הייתה ילדה", בבימויה של נטלי קפלן. הסרט הוצג בפסטיבלים ביוון, הודו, איטליה, ברזיל וישראל.
הערות שוליים

↑  יוספה קמחי, נוגסת בתפוח, באתר ynet, 26 בפברואר 2003
↑  נירית אנדרמן, מסע של פרידה: ריאיון עם הבמאית לי את גליק, באתר הארץ, 4 בפברואר 2012
↑  פעם הייתה ילדה, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים
מוטי לוין

| --- | --- |

 לידה:  13 במרץ 1963 (בן 61)
 מדינה:  ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת בר-אילן
 תפקיד:  מנכ"ל קבוצת חיפה
מוטי לוין (נולד ב-13 במרץ 1963) הוא מנהל ישראלי המכהן כמנכ"ל קבוצת חיפה (לשעבר חיפה כימיקלים).
ביוגרפיה

במסגרת תפקידיו השונים שימש לוין כמשנה למנכ"ל ומנהל הכספים בחברת כימיקלים לישראל. בתקופת כהונתו הושלם תהליך ההפרטה של החברה במכירת 30% יתרת אחזקות המדינה לציבור
, והארכת זיכיונות הכרייה בים המלח ובשדות הפוספט עד שנת 2029.
בין השנים 2004–2006 כיהן כמנכ"ל חברת הייצוא החקלאי "מגדלי יצוא ערבה", עד מינויו למנכ"ל "קבוצת ממן". במהלך כהונתו כמנכ"ל קבוצת ממן הופרט תחום הטיפול במטען אווירי בישראל. בנוסף, במסגרת תפקידו הכין לוין את קבוצת ממן לכניסתם של מתחרים בינלאומיים, שהקימו מסופי מטען בתחום נמל התעופה בן-גוריון ומחוצה לו. בין השנים 2011–2014, שימש כמנכ"ל חברת הלוגיסטיקה הישראלית "UTi לוגיסטיקה", חברת בת של הרשת העולמית UTi Logistics
.
בשנת 2014 מונה למנכ"ל קבוצת גדות, עד מינויו לתפקיד מנכ"ל קבוצת חיפה (לשעבר "חיפה כימיקלים") בשנת 2018. בזמן כהונתו נחתם הסכם סיום העסקה בין הנהלת קבוצת חיפה לבין עובדי המפעל הצפוני במפרץ חיפה, שנסגר בספטמבר 2017 בתום מאבק משפטי ממושך.
במסגרת תפקידו מוביל לוין תוכנית להשקעה בתשתיות ובהרחבת מתקנים לייצור דשנים מיוחדים במפעל שבמישור רותם בהשקעה של כ־1.2 מיליארד שקל, ובכלל זה הקמת מתקן לייצור אמוניה. עם השלמת התוכנית, המפעל צפוי להעסיק מאות עובדים חדשים.
לוין הוא בעל תואר ראשון בכלכלה ותואר שני במנהל עסקים עם התמחות במימון, מטעם אוניברסיטת בר-אילן.
מתגורר בתל אביב, נשוי ואב לשלושה.
הערות שוליים

1 2  יסמין גיל, מנכ"ל ממן: "חברה שרוצה לשרוד לא יכולה להישאר מונופול", באתר כלכליסט, 5 ביוני 2008
↑  ליאת רון, ‏פורטפוליו / מוטי לוין, באתר גלובס, 12 בנובמבר 2009
↑  מוטי לוין מונה למנכ"ל UTi לוגיסטיקה ישראל, Port2Port, 15.2.2011
↑   מיכאל רוכוורגר, מוטי לוין מונה למנכ"ל גדות מיכליות, באתר TheMarker‏, 4 במאי 2014
↑  מוטי לוין עוזב את תפקידו כמנכ״ל גדות כימיקלים, Port2Port, 21.1.2018
↑  אילנה קוריאל, חיפה כימיקלים תקים מפעל לייצור אמוניה בנגב, באתר ynet, 7 ביוני 2018
לייזר לויד

| --- | --- |

לייזר לויד במתחם התחנה, ירושלים
 לידה:  7 במאי 1966 (בן 58) ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Lloyd Paul Blumen 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1981 
 מקום לימודים:  מכללת סקידמור 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 www.lazerlloyd.com
 
לויד פנחס בלומן (נולד ב-7 במאי 1966), ידוע בשם הבמה שלו לייזר לויד (באנגלית: Lazer Lloyd), הוא זמר-יוצר, וגיטריסט ישראלי-אמריקאי. סגנונו מושפע מבלוז, גוספל וגרוב מטאל, ומשלב בלוז מסורתי עם מוזיקה יהודית וניגונים חסידיים.
ביוגרפיה

נולד בשם לוייד פול בלומן בניו יורק וגדל בקונטיקט. אביו שר וניגן בגיטרה עם פול סיימון. בגיל חמש עשרה החל לנגן במועדוני לילה לאורך קו החוף בקונטיקט ובניו הייבן עם להקתו Legacy, שעשתה קאברים ללהיטים משנות ה-50. בגיל שמונה עשרה החל ללמוד מוזיקה קלאסית בניו יורק בסקידמור קולג אצל מילט הינטון, נגן הבס של הזמר לואי ארמסטרונג, ואצל רנדי ברקר מההרכב דם, יזע ודמעות. עם סיום לימודיו חזר לקונטיקט שם הקים להקת רוק המבוססת על בלוז בשם The Last Mavericks. בהמשך נסע למנהטן כדי לבצע הקלטות עבור חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס.
ב-1993 פגש בניו יורק את הזמר הרב שלמה קרליבך והושפע ממנו עמוקות. קרליבך הזמין אותו לנגן עמו בישראל אך נפטר כעבור זמן קצר. בשנת 1994 פרש מלהקתו, התקרב לדת ועבר ללמוד בישיבה בירושלים. בהמשך הצטרף ללהקת רבע לשבע כנגן גיטרה מוביל וכזמר שני והקליט איתם במשך עשור. בשנת 2004, הוציא את אלבום הסולו הראשון שלו "Higher Ground", ששילב רוק פולק, שירה מלאת רגש לצד קטעי גיטרה "מלוכלכים" ו"אגרסביים".
לויד הקים שלישיית בלוז-רוק וכתב והפיק את אלבומי הלהקה "Passin'over" בשנת 2007 ו-"Real people" בשנת 2008. הלהקה סיירה בישראל, כמו גם בקמפוסים בארצות הברית. בשנת 2012 הוציא אלבום כפול אקוסטי ואלקטרוני, My Own Blues, שנבחר על ידי ארגון הבלוז הישראלי כאלבום הבלוז הטוב ביותר.
נשוי ואב לחמישה ילדים, מתגורר בבית שמש.
סגנון מוזיקלי

לויד משלב את אורח חייו הדתי בנגינת בלוז ורוק שורשיים. במהלך השנים הופיע לצד מיטב הנגנים והזמרים בישראל, צבר פופולריות בקרב חוגי הבלוז, הרוק האלטרנטיבי והמוזיקה היהודית והוצב על ידי מבקרי מוזיקה אחדים בשורה הראשונה של הגיטריסטים בישראל. סגנונו המוזיקלי הושווה לנגינה של נגני בלוז ורוק שחורים כגון בי בי קינג וג'ימי הנדריקס ושל נגנים לבנים שהלכו בעקבותיהם כגון אריק קלפטון.
הערות שוליים

↑  יואב קוטנר, יוסי פיאמנטה, לייזר לוייד - בלוז בעזרת השם, באתר "קוטנר.נט", 7 באוקטובר 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007515448305171  MusicBrainz: 7467ec4c-e7ad-4509-a911-2c4ee7489240  VIAF: 308281860   WorldCat (עם VIAF): 308281860
מוניב סאבא

מוניב סאבא (בערבית: منيب سابا; נולד ב-22 באפריל 1974) הוא ראש המועצה המקומית עספיא.
ביוגרפיה

נולד לזידאן ועד'יה וגדל בעספיא. ולו חמישה אחים ואחות. למד בבית ספר יסודי עספיא ובבית ספר תיכון אורט רונסון.
בשנת 1992 התגייס לצה"ל ושירת כלוחם בחטיבת גולני. לאחר מכן התגייס לשירות קבע במשטרה ליחידת משמר הגבול במשך 13 שנים במהלכם הקים פלגה חדשה ושירת במגוון תפקידים עד למפקד פלגה.
בשנת 2008 חזר שוב לצבא ושירת במשך כעשור בחיל מודיעין, במהלך השירות זכה בשני עיטורי אומץ וצל״ש מפקד האוגדה ממפקד אוגדת איו"ש גדי איזנקוט על פעילותו, בשנת 2019 השתחרר מצה"ל בדרגת רב-סרן.
בשנת 2020 החל לעבוד במשרד ראש הממשלה כפרויקטור.
בבחירות ב-2024 התמודד לראשות המועצה מול שלושה מועמדים ח'יר כיוף, ראיד מנסור ובהיג' מנסור וניצח את ראש המועצה המכהן בהיג' מנסור עם 41.51% לעומת 39.51% למנסור.
סאבא בעל תואר ראשון ושני במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה.
הוא נשוי לרובא ואב לארבעה. מתגורר בעספיא.
הערות שוליים

↑  פקד מוניב סאבא, באתר הגבורה
↑  מוניב סאבא יוצא לחל"ת ממשרד ראש הממשלה, באתר פורטל הכרמל
↑  חסין חלבי, מוניב סאבא מוביל שותפות דרוזים נוצרים ומוסלמים בעוספיה, באתר פורטל הכרמל והצפון, ‏27 ביולי 2023
↑  הודעות בדבר תוצאות הבחירות לרשויות המקומיות, לראש הרשות ולמועצת הרשות, ילקוט הפרסומים 12172, התשפ"ד, 10 במרץ 2024, עמ' 4671
↑  نتعرّف على رؤساء البلدات الدّرزيّة المنتخَبين, مجلة العمامة
פרחי זהב

| --- | --- |
 שיר בביצוע חוה אלברשטיין
 מתוך האלבום בשירים עבריים
 יצא לאור:  1967
 שפה:  עברית
 אורך:  2:19
 חברת תקליטים:  CBS ישראל
 כתיבה:  אלונה טוראל
 לחן:  אלונה טוראל
"פרחי זהב" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית חוה אלברשטיין. את השיר הוציאה בשנת 1967 לאור חברת התקליטים CBS ישראל כרצועה הרביעית באלבומה השלישי של אלברשטיין, "בשירים עבריים".
רקע וכתיבה

"פרחי זהב" נכתב והולחן על ידי אלונה טוראל. השיר מתאר מסע מיסטי ועמוק של דמות המבקשת להשיב את אהובה אליה. בתחילתו, היא פונה אל הנחשים במערה ומבקשת מהם עזרה להשיב את לבו של אהובה. הנחשים מכוונים אותה למסע קסום לדרום, שם עליה למצוא שבעה פרחי זהב שיכוונו אותה אל מבוקשה. הדמות יוצאת למסע בעקבות עצתם ופוגשת רוח המנחה אותה לשדות הקסם בהם יימצאו פרחי הזהב. היא לוקטת אותם ומשגרת אותם לעבר אהובה מעבר להרים בתקווה כי הם יסמנו לו את אהבתה.
בחלקו השני של השיר מגלה הדמות כי אהובהּ כבר אינו בין החיים – הוא שוכן "בקברו האפלולי", שם הוא לבדו ושלו בלבד. סיום השיר עוטף את האבל על אובדן האהבה בציורי הפרחים המוזהבים, המסמלים מתנות קסם שזוהרן לא אבד. פרחי הזהב חוזרים כמוטיב של זיכרון, תקווה ואבל, המשלבים את יופיו של המסע עם הכאב שבסופו.
במרוצת השנים פורסמו כמה גרסאות כיסוי לשיר, כשהמוכרות בניהן הן של יהודית רביץ, ההרכב "תמונת אישה" ועדנה גורן.
הערות שוליים

↑  מילות השיר, באתר שירונט
↑   פרחי זהב, סרטון בערוץ "יהודית רביץ – נושא", באתר יוטיוב, 24 באוקטובר 2024
↑   פרחי זהב - תמונת אישה, סרטון בערוץ "Irit Ab", באתר יוטיוב, 5 במאי 2020
↑   "פרחי זהב"- עדנה גורן, סרטון  באתר יוטיוב, 31 ביולי 2016
| חוה אלברשטיין |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | "האבן מיר א ניגונדל" • "שירי עם ביידיש" • "בשירים עבריים" • "צעצועיה של אסנת" • "מות הפרפר" • "שירי רחל" • "אנדנדינו" • "מארגאריטקעלעך" • "מירדף" • "משירי ארץ אהבתי" • "לאט, לאט, לאט" • "חוה ועודד בארץ הקסמים" • "לו יהי" • "חוה אלברשטיין והפלטינה" • "כמו צמח בר" • "טיקיליטון" • "צוללת צברית" • "הלילה הוא שירים" • "קרוסלה" • "התבהרות" • "קרוסלה 2" • "קרסולה לחגים" • "מה קרה בארץ מי" • "אני הולכת אליי" • "חוה זינגט יידיש" • "שיר במתנה" • "קולות" • "שירו אחרי" • "נמל בית" • "מהגרים" • "עוד שירים ביידיש" • "הצורך במילה, הצורך בשתיקה" • "לונדון" • "האהבה מאלתרת" • The Man I Love • "מארגאריטקעלעך" • "דירה אחת" • "יונת האהבה" • The Well‏ • Foreign letters • "מוצאי חג" • "קוקוס" • "לעמעלע" • "שביל החלב – שירי ערש" • "טבע האדם" • "ברוך הבא" • "ילדת טבע" • "ואיך אצלך" • "סרנדה" • "בוא המורה" • "ערב אחר" |  |
| מיני-אלבומים | "התגלית החדשה בשירי נחום היימן" • "אין יידישע פאלקס-לידער" • "צעצועיה של אסנת" • "ירושלים של זהב" • "טוביה ושבע בנותיו" • "הבבה ימימה" |  |
| אלבומי אוסף | "להיטי זהב" • "משירי ארץ אהבתי – האוסף הראשון" • "החיטה צומחת שוב – האוסף השני" • "אדבר איתך" • Crazy Flower: A Collection‏ • Yiddish Songs • "תיכף אשוב" • "סיפור אינטימי" • "עץ הכוכבים" • "סיפור חיים – אנתולוגיית שירי משוררים" |  |
| אלבומי הופעה | "בתכנית יחיד – חלק א'" • "בתכנית יחיד – חלק ב'" • "חוה והגיטרה – הופעה חיה בצוותא" • "בהופעה חיה – מבחר שירים מתוך המופע "לונדון"" • "בהופעה" • "חוה שרה ושלומי מנגן – בהופעה (Live)" |  |
| מארזי תקליטורים | "האוסף" • "חוה אלברשטיין שרה לילדים" • "השנים הראשונות" |  |
| חוה אלברשטיין – שירים |
| --- | --- | --- |
| שנות ה-70 | "הבבמה ימימה" • "פרחי זהב" |  |
| סינגלים אחרים | "נחל התנינים" • "נשים רוקדות" • "ליידי גודייבה" • "הנביא" • "שיר לאוהבים הנבונים" • "לא ידע איש מי היא" • "נפט" • "אמא אל תהיי עצובה" • "לו ידעת" • "ספינתנו" • "תרגיל בהתעוררות" • "אין לך זכות חנינה בעולם" |  |
לי עברון

| --- | --- |

לי עברון, 2019
 לידה:  6 באוקטובר 1975 (בת 49) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 שפות היצירה:  עברית 
 פרסים והוקרה:  פרס היצירה למתרגמים, פרס גפן, פרס דבורה עומר
 
לי עברון (נולדה ב-6 באוקטובר 1975) היא סופרת, משוררת ומתרגמת ישראלית.
ביוגרפיה

עברון היא בתם של איש התרבות והטלוויזיה רם עברון ושל העיתונאית ואשת הרדיו עדנה עברון.
עברון היא בוגרת תואר ראשון בפילוסופיה ובלימודים כלליים (כולל חטיבות בספרות אנגלית וצרפתית) באוניברסיטה העברית בירושלים. כמו כן למדה לימודי תעודה בתרגום ועריכה במכללת עלמא.
בשנים 1992–1998 הייתה כתבת ומבקרת תיאטרון במקומון "ירושלים" של רשת ידיעות תקשורת, ובשנים 2005–2007 כתבה ביקורות ספרות בעיתון מעריב. בשנים 05–2012 שימשה עורכת לשונית בהוצאת כתר ספרים, וכיום מתרגמת באורח עצמאי ספרות יפה מאנגלית ומצרפתית עבור מגוון הוצאות. בשנת 2019 הקימה יחד עם בת-זוגה, הסופרת ציפור פרומקין, את "'צילי' - הוצאה קטנטנה לספרי ילדים ונוער".
היא גרושה ואם לילדה.