כתוביות פתיחה
בטלוויזיה

כתוביות פתיחה לסדרות טלוויזיה מילאו באופן שגרתי תפקיד מרכזי בביסוס זהות הסדרה. הן חוזרות על עצמן בתחילת כל פרק, בדרך כלל עם שינויים מוגבלים בתקופת שידור הסדרה, ויכולות להפוך לבלתי נשכחות ביותר. נעימת נושא המושמעת במהלך הפתיחה עשויה להיזכר בבירור על ידי הצופים עשרות שנים מאוחר יותר.
כתוביות פתיחה עשויות ללבוש מגוון צורות, המשלבות אלמנטים שונים. שיר עשוי לסכם את סיפור הרקע או הנחת היסוד של הסדרה, למשל בסדרות "חבורת בריידי, "הבוורלי הילבילים" ו"מיסטר אד" (אנ'). לעיתים רחוקות יותר, קול-על (voice-over) עשוי לשרת את אותה פונקציה, כמו בסדרות "מסע בין כוכבים", "זינוק לאתמול" ו"אזור הדמדומים". לעיתים קרובות שיר יקבע באופן כללי יותר את הנושא של הסדרה, כגון בסדרות, "חופשי על הבר" ו"הכל נשאר במשפחה". ניתן להשתמש ביצירה אינסטרומנטלית באותו אופן, כמו בסדרות "טקסי" ו"דאלאס". כתוביות פתיחה ימתגו לעיתים את הסדרה עם סמליל טיפוגרפי. ניתן להשתמש בתמונות כדי להציג במהירות את סיפור הרקע, כמו ב"אני חולם על ג'יני". כיוון שהוא מופק לפני תחילת שידורה של סדרה, רצף הפתיחה יכלול בדרך כלל תמונות מפרקים מוקדמים שכבר צולמו כשהוכן. ניתן להשתמש בקטעים קצרים של דמויות מפתח כדי להציג אותן ולתת קרדיט לשחקנים שגילמו אותן, כמו בסדרה "ספינת האהבה". באלמנטים הללו ובסביבתם עשויים להיות קטעים אחרים המתארים את הרקע, או דוגמאות לסצנות משותפות למופע (למשל מרדפי מכוניות לדרמה משטרתית או פעילויות ביתיות לסיטקום).
למרות שכתוביות הפתיחה עשויות להשתנות במהלך סדרה כדי לעדכן שינויים בליהוק או לשלב צילומי מפתח חדשים מפרקים מאוחרים יותר, הן נוטות להישאר כמעט ללא שינוי במשך עונה שלמה. לחלק מהתוכניות היו כמה כתוביות פתיחה ונעימת נושא שונות למדי לאורך השידור שלהן, בניגוד לכמה תוכניות פופולריות ששמרו על כתוביות הפתיחה המקוריות שלהן במשך עשרות שנים עם שינויים קלים בלבד. שמירה על רצף הכותרות המקורי של סדרה יכולה לאפשר למפיק לשנות אלמנטים מרכזיים בתוכנית עצמה, מבלי לאבד את זהות התוכנית על המסך. וריאציות אחרות כוללות שינוי של נעימת הנושא בלבד תוך שמירה על הוויזואליה, או להפך.
סדרות מסוימות מבצעות שינויים קלים בכתוביות הפתיחה של כל פרק, למשל הצגת כותרת פרק שונה בכל פרק. אחרים עורכים שינויים קלים בתוכן הרצף עצמו, כדי למנוע מהכתוביות לחזור על עצמן בכל פרק ולתגמל צופים קשובים. לדוגמה, בסדרה The Rockford Files מוצגת בכל פרק הודעה אחרת שהושארה במשיבון של הדמות הראשית, והסדרה "משפחת סימפסון" כוללת מספר אלמנטים ייחודיים בכתוביות הפתיחה של כל פרק.
בסדרות אנימה, קטעי כתוביות הפתיחה וכתוביות הסיום התפתחו לצורת אמנות מובהקת בפני עצמה: בשל אורך שידור רצוף (ללא פרסומות) של חצי שעה בטלוויזיה היפנית, המספק יותר זמן לפרק בפועל, פרק מסוגל להקציב דקה וחצי לכתוביות הפתיחה ודקה וחצי לכתוביות הסיום. אלה יכללו תמיד קטעי מוזיקה ווקאלית, המושרים לעיתים על ידי חברי צוות הקול לתוכנית, ויהיו בעלי אנימציה ייחודית המשמשת מבחינה נושאית לפתיחה וסגירה של הפרק; לעיתים קרובות, יובאו אנימטורים אורחים לביים ולספק אנימציה מרכזית לרצפים אלה. הקרדיטים של כתוביות הפתיחה יכללו בדרך כלל במאי, מפיק, במאי אנימציה, סטודיו ומוזיקה. צוות מפורט וצוות קול שמורים כמעט תמיד לכתוביות הסיום. באנימה המופקת בעיקר עבור קהל של ילדים, לעיתים יסופקו מילות קריוקי לשיר בתחתית קטעי הפתיחה והסיום.
שידורים מיוחדים, במיוחד של יצירות קלאסיות, מכילים לפעמים קטעי פתיחה יוצאי דופן. בכתוביות הפתיחה של גרסת 1977 של מיכאיל ברישניקוב לבלט "מפצח האגוזים" של צ'ייקובסקי, למשל, רואים תצלומי תקריב, צילומים בהקפאה ובהילוך איטי של ברישניקוב והרקדנית הראשית גלסי קירקלנד (אנ') "מתחממים" לקראת הבלט. כאשר הכותרת מופיעה על המסך רואים את ברישניקוב בבגדי מפצח האגוזים ובמסכה שלו מזנק לאוויר בהילוך איטי ובפריים הקפאה.
בחדשות הטלוויזיה ניתן לשנות רצף של כותרות בכל יום, על ידי הכללת קטעי חדשות של אותו יום עם קולו של מגיש הרומז לקטעי החדשות הצפויים. זה מבטיח שרצף הכותרות נראה רענן אך עדיין מזהה את תוכנית החדשות לפי המוזיקה והסגנון הוויזואלי שלה.
בשנת 2010, TV Guide פרסם רשימה של 10 קטעי כתוביות הפתיחה המובילים של הטלוויזיה האמריקאית, כפי שנבחרו על ידי הקוראים. הסדרות, מראשונה עד עשירית, היו: משפחת סימפסון, Get Smart, המופע של מרי טיילר מור, הוואי חמש-אפס המקורי, דם אמיתי, המפץ הגדול, דקסטר, חבורת בריידי, מד מן, והסופרנוס.