stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מועדון מוסקווה
תקציר עלילה

שנת 1991. המלחמה הקרה הסתיימה. צ'רלי סטון הוא אנליסט מבריק של מחלקה חשאית בסוכנות הביון המרכזית שעשה לעצמו שם בשיא המלחמה הקרה. מומחיותו נדרשת לאחר שנמצאת קלטת סודית ביותר שעשויה לבשר על הפיכה בקרמלין והוברחה מברית המועצות על ידי מודיע שנרצח על ידי הק.ג.ב. ושימש כנהג לאחד מחברי הפוליטביורו. סטון מעריך כי לא רק שמתקיים מאבק כוח אמיתי ואלים מאוד, אלא שהמזימה עשויה להיות קשורה לתעלומה ישנה הכרוכה במאסר של אביו של סטון עצמו, אלפרד, שנאסר בימי המקארתיזם.
עד מהרה סטון מוצא את עצמו במרכזה של קונספירציה אחרת – ממוסגרת לרצח זוועתי. ללא הוכחה לחפותו, סטון נכנס למשחק מפחיד של חתול ועכבר שמוביל אותו ברחבי ארצות הברית, אירופה, ולבסוף, לברית המועצות. שם, ייאלץ להתמודד עם קבוצת מקורבים בקרמלין שהאג'נדה האכזרית שלהם מאיימת לשבש את מאזן הכוחות השברירי בעולם. זאת במאבקו מול קבוצת הקושרים שמנסה לשמר את ברית המועצות בכך דרך והמכנה עצמה "מועדון מוסקבה".
זיווגים

| --- | --- |

 סוגה:  קומדיית מצבים
 יוצרים:  סטיבן מופאט
 שחקנים:  ג'ק דבנפורט שרה אלכסנדר ריצ'רד קויל קייט איסיט בן מיילס ג'ינה בלמן ריצ'רד מיילן לו גיש
 ארץ מקור:  בריטניה
 שפות:  אנגלית 
 מקום התרחשות:  לונדון 
 מספר עונות:  4
 מספר פרקים:  28
 הפקה
 הפצה:  הולו 
 מוזיקה:  Simon Brint 
 אורך פרק:  30 דקות
 שידור
 רשת שידור:  BBC
 תקופת שידור מקורית:  12 במאי 2000 – 14 ביוני 2004
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
זיווגים (באנגלית: Coupling) היא סדרת קומדיית מצבים בריטית של ה־BBC שנוצרה ונכתבה על ידי סטיבן מופאט, ומבוססת במידת מה על חייו ויחסיו עם אשתו. הסדרה מתארת את חיי הרווקות של שישה צעירים עם דגש על שניים מהם, סטיב וסוזן. הסדרה שודרה בערוץ הבריטי BBC2 מ-2000 עד ל-2004, וכללה 4 עונות, כשבכל עונה בין 6 ל-9 פרקים.
בישראל הסדרה שודרה בערוץ הראשון ומאוחר יותר בשידורים חוזרים בערוץ חינוכית 23 ואף הייתה זמינה לצפייה גם בשירות HOT V.O.D במלואה (ארבע העונות).
דמויות

סטיב טיילור (ג'ק דבנפורט) – סופר (נרמז), בחור חיובי הנוטה להסתבך מתוך רצון לרצות אחרים.
סוזן ווקר (שרה אלכסנדר) – כלכלנית, אשת קריירה המתגאה בכישורי הבישול שלה. בת זוגו של סטיב טיילור.
ג'ף מרדוק (ריצ'רד קויל) (עונה ראשונה עד שלישית) - דמות הזויה במידת מה. בעל אובססיה מוחלטת למין אך מתקשה ליצור קשרים. סובל מטראומות ילדות. חברו הטוב של סטיב.
סאלי הארפר (קייט איסיט) – קוסמטיקאית נוירוטית. אובססיבית לגבי ההופעה החיצונית שלה. חברתה הטובה של סוזן.
פטריק מייטלנד (בן מיילס) – איש עסקים ורודף שמלות מצליח. מפורסם כבעל אבר מין גדול במיוחד. לעיתים מוצג כאיטי מחשבה.
ג'יין קריסטי (ג'ינה בלמן) – מדווחת תנועה מהליקופטר ברדיו המקומי. לא מחוברת למציאות, ומאוד מרוכזת בעצמה. בעבר הייתה חברתו של סטיב. בפרק הראשון של העונה הראשונה הוא נפרד ממנה.
אוליבר מוריס (ריצ'רד מיילן) (עונה רביעית) – החליף את ג'ף שלא הופיע בעונה הרביעית כדמות נטולת כישורים חברתיים, האובססיבית לגבי מין. מנהל חנות למדע-בדיוני. לא קיים יחסי מין 7 חודשים.
ג'וליה דייוויס (לו גיש) (עונה שנייה ושלישית) – חברתו היחידה של ג'ף במהלך כל עונות הסדרה, בעלת אופי דומה לשלו, מנהלת בכירה בחברה בה הוא עובד. מופיעה ב-5 מפרקי הסדרה. לבסוף נפרדת מג'ף עם שובו של חבר שלה לשעבר.
התיירת הישראלית (ענת דיכטוולד) (עונה ראשונה, פרק חמישי) – צעירה שאיננה דוברת אנגלית כלל, שג'ף מנסה לשדל. בשל פערי השפה, ג'ף משוכנע ששמה הוא "שדיים" בעוד שהיא סבורה שהוא כורת אוזני נשים ואוספן. בפרק מתקיים מונולוג ארוך בעברית ישראלית.
הפקה

בסדרה נעשה שימוש בשיטות לא קונבנציונליות מבחינה קולנועית כמו מסך מפוצל ועלילה לא ליניארית.
בשנת 2003 צולמה גרסה אמריקאית לסדרה, שהייתה למעשה כמעט שכפול של הגרסה הבריטית. גרסה זו שודרה בספטמבר ברשת NBC ובוטלה לאחר 4 פרקים בלבד (צולמו מראש 10 פרקים, אך שישה מהם לא שודרו מעולם בארצות הברית, אלא רק במדינות אחרות). גם ביוון הופקה גרסה מקומית לסדרה.
השראה

לעיתים קרובות עלתה ביקורת על כך שהסדרה היא מעין גרסה בריטית של הסדרה "חברים", בעיקר בגלל הפורמט הדומה - שלוש נשים ושלושה גברים בגילאי ה-30 לחייהם עם קשרים רומנטיים בין חלק מהם. רבים השוו[דרוש מקור] גם את הפאב בסדרה לבית הקפה Central Perk שב"חברים". יוצר הסדרה ציין דווקא את הסדרה "סיינפלד" כמקור השראה.
תגובות וביקורת

הסדרה התקבלה לרוב בביקורות חיוביות בקרב מבקרי הטלוויזיה, ותסריטיו של מופאט לפרקיה זכו להערכה. ב-2003 זכתה הסדרה בפרס הקומדיה הבריטית בקטגוריית הקומדיה הטלוויזיונית הטובה ביותר.
בתחילה קיבלה הסדרה נתוני רייטינג נמוכים יחסית למצופה, אך אלו עלו בהדרגה ובעונה השלישית היא זכתה לנתוני צפייה גבוהים בקרב הקהל הבריטי.
פרשת הניצבים

באוקטובר 2013 התחילה סדרת אירועים במשטרת ישראל במהלכה, בתוך 16 חודשים סיימו את תפקידם בצמרת המשטרה שבעה ניצבים. על אף שכל אחד מהמקרים הוא נפרד, סמיכות הזמנים, הנסיבות וסיבות סיום התפקידים גררו התייחסות לכל המקרים כאל פרשה אחת שכונתה בתקשורת פרשת הניצבים.
מסגרת הפרשה

בשלהי תקופת כהונתו של רב ניצב יוחנן דנינו בתפקיד המפקח הכללי של משטרת ישראל, אירעה שרשרת מקרים שבהם פוטרו או פרשו מהמשטרה שבעה קצינים בכירים בדרגת ניצב, רובם לאחר שהיו בחקירת המחלקה לחקירות שוטרים ורובם בשל חשד להטרדה מינית ועבירות מין אחרות. גם קצינים בכירים נוספים נחקרו בחשד להטרדה מינית ועבירות מין. ריכוז כל האירועים בפרק זמן קצר יחסית, של קצת יותר משנה, גרר התייחסות תקשורתית והתייחסות ציבורית לכל הפרשות הללו כאל פרשה אחת מתגלגלת שהעידה על סיאוב בצמרת משטרת ישראל.
הניצבים

ניצב ניסו שחם – מפקד מחוז ירושלים, פוטר באוקטובר 2013 לאחר שנחשד בביצוע עבירות מין בשוטרות. במהלך משפטו הודה שחם בקיום יחסי מין עם שוטרות שהיו תחת פיקודו אך טען שהדברים היו בהסכמה ושהיחסים לא השפיעו על החלטותיו כמפקד. באפריל 2018 הורשע בביצוע מעשה מגונה בשוטרת. ב-14 ביולי 2020 נדחה ערעורו בבית המשפט המחוזי בתל אביב על ידי הרכב בראשות השופטת מרים דיסקין, ונקבע שהוא ירצה 10 חודשי מאסר.
ניצב מנשה ארביב – מפקד יחידת להב 433, פרש בפברואר 2014 לאחר שנחשד בקבלת טובות הנאה מאנשי חצרו של הרב יאשיהו פינטו, שהיה חשוד אותה עת בפלילים. ב-5 במרץ 2017 הוגש נגדו כתב אישום על ידי מח"ש, בו הואשם במרמה, הפרת אמונים ואי מילוי חובה רשמית. בפברואר 2018, במסגרת עסקת טיעון, הודה ארביב בעברה של אי-מילוי חובה רשמית והוסרו מכתב האישום עבירות המרמה והפרת אמונים.
ניצב יוסי פריינטי – מפקד מחוז ירושלים, פרש במפתיע בספטמבר 2014 בנסיבות לא ברורות.
ניצב ברונו שטיין – מפקד מחוז המרכז, פרש בספטמבר 2014 לאחר שתועד באירוע פרטי של עורך-דין רונאל פישר, שהיה חשוד אותה עת בפלילים. בחודש יוני 2015 נחקר שטיין, בעת שהיה בחופשת פרישה מהמשטרה, בחשדות לכאורה לקבלת טובות הנאה מרונאל פישר.
ניצב קובי כהן – מפקד מחוז ש"י, פרש בינואר 2015 לאחר שנחשד שקיים קשר אינטימי עם שוטרת שהיה עליו לקבל החלטה מקצועית בעניינה. לאחר חקירה ובעקבות פרישתו הוחלט שלא להעמידו לדין.
ניצב ניסים מור – סגן המפכ"ל, פוטר בינואר 2015 לאחר שנחשד בביצוע עבירות מין בשוטרות תוך ניצול יחסי מרות. בספטמבר 2016 הורשע מור, במסגרת הסדר טיעון, בהטרדה מינית ובהפרת אמונים.
ניצב חגי דותן – מפקד מחוז חוף, בפברואר 2015 הודיע לו מפכ"ל המשטרה על הכוונה לפטרו בכפוף לשימוע ולאישורו של השר לביטחון הפנים, לאחר שנחשד בביצוע הטרדות מיניות בשוטרות תוך ניצול יחסי מרות. המחלקה לחקירות שוטרים החליטה להעמידו לדין משמעתי ולא פלילי בגין התנהגות שאינה הולמת שוטר ובהטרדה מינית. ב-7 ביולי 2016 הורשע ובסוף החודש נגזר דינו: נזיפה והורדה בדרגה למשך חצי שנה.
השלכות

לאחר סיום תפקידו של דנינו כמפכ"ל, בעקבות הפרשה ובעקבות לחץ ציבורי רב, הציע השר לביטחון הפנים גלעד ארדן למנות מפכ"ל מארגון חיצוני למשטרה. ארדן פנה לגל הירש, תא"ל במיל' בצה"ל אשר שימש במגוון תפקידים ובתפקידו האחרון שימש כמפקד עוצבת הגליל. בשטח העוצבה עליה פיקד, נחטפו החיילים אהוד גולדווסר ואלדד רגב. חטיפה זו הובילה לפרוץ מלחמת לבנון השנייה. ביקורת ציבורית נרחבת הובילה לפתיחת הליך בירור על ידי היועץ המשפטי לממשלה יהודה ויינשטיין שהתארך ולבסוף גרר את ביטול מינויו של הירש. לאחר התארכות תהליך המינוי, הסמפכ"ל בנצי סאו מונה כממלא מקום עד לספטמבר 2015 כאשר נבחר רוני אלשיך שכיהן בשלל תפקידים בשב"כ ומונה לסגן ראש הארגון. כהונתו של סאו הוארכה לבסוף עד אשר אלשיך נכנס לתפקידו ב-3 בדצמבר 2015.
הערות שוליים

↑  משה נוסבאום, ‏הותר לפרסום: תנ"צ שמעון בן הרוש וסנ"צ צביקה רוזנברג חשודים בהטרדת שוטרת, באתר ‏מאקו‏, 18 בספטמבר 2014
↑  יניר יגנה, יוסי אלי‏, החשוד שהטריד שוטרת בהריון: מפקד תחנת ב"ש, משה איבגי, באתר וואלה, 5 בפברואר 2015
↑  אלישע בן קימון, ניסו שחם: "רציתי סקס קליל", באתר Mynet ירושלים, 28 ביוני 2015
↑  אלי סניור, ניסו שחם מעיד: "נכנסתי לקשר רק אחרי שקיבלתי רמזים ברורים", באתר ynet, 30 במרץ 2015
↑  דניאל דולב ודנה ירקצי‏, ניצב בדימוס ניסו שחם זוכה מרוב העבירות - והורשע במעשה מגונה, באתר וואלה, 24 באפריל 2018
↑  אבי כהן, ביהמ"ש המחוזי דחה את ערעור ניצב שחם, באתר ישראל היום, 14 ביולי 2020
↑  אמרי סדן‏, סיוע מפינטו ברכישת דירה ובוויזה לארצות הברית: ניצב בדימוס ארביב מואשם במרמה, באתר וואלה, 5 במרץ 2017
↑  חן מענית, ‏אישום נגד ניצב בדימוס מנשה ארביב, לשעבר ראש לה"ב 433, באתר גלובס, 5 במרץ 2017
↑  גלי צה"ל: עוזרת הבית של ניצב פריינטי מודה שבדתה הכול, באתר גלובס, 26 באוקטובר 2014
↑  איציק סבן ועדנה אדטו, פרשת פישר: מלכה הורשע - ברונו שטיין נחקר, באתר "ישראל היום", 10 ביוני 2015
↑  משה נוסבאום, ‏הניצב פרש מהמשטרה - התיק נגדו נסגר, באתר ‏מאקו‏, 30 במרץ 2015
↑  אמרי סדן ויניר יגנה‏, סגן המפכ"ל לשעבר ניסים מור הורשע בהטרדה מינית ובהפרת אמונים, באתר וואלה, 6 בספטמבר 2016
↑  יהושע בריינר‏, ניצב בדימוס חגי דותן יודה שהטריד מינית שוטרות - ולא יועמד לדין, באתר וואלה, 24 בפברואר 2016
כביש 551

| --- | --- |

 מידע כללי
 סיווג:  כביש אזורי
 ציר:  כביש רוחב
 אורך:  10.8 ק"מ
 מיקום
 ערים ראשיות:  השרון 
 נקודת התחלה:  מחלף הדרים
 נקודת סיום:  מחלף הדרים
 
 קואורדינטות:  32°12′25″N 34°58′03″E﻿ / ﻿32.206888888889°N 34.967527777778°E﻿ / 32.206888888889; 34.967527777778
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת נתניה מוגדלת) כביש 551(למפת נתניה רגילה) כביש 551(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כביש 551(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כביש 551  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
כביש 551 הוא כביש רוחב בישראל, החוצה את השרון הצפוני ממערב למזרח, ומקשר בין כביש 2 לבין כביש 4.
המאבק נגד סלילת הכביש

ביולי 2001, אישרה ועדת השרים לכלכלה את סלילתו של הכביש, יחד עם 8 כבישי רוחב אחרים שיחוברו לכביש 6. על פי התכנון הייתה סלילת הכביש אמורה להסתיים ביולי 2004.
בספטמבר 2001, הגישה החברה להגנת הטבע לוועדה מחוזית לתכנון ולבנייה מרכז התנגדות לסלילת הכביש. לטענתה, שהייתה מבוססת על חוות דעת של הגאוגרף פרופסור אליהו שטרן, הכביש מיותר לחלוטין, הוא יהווה פגיעה באגן נחל פולג, אחד השטחים הפתוחים האחרונים שנותרו באזור המרכז, ואחד המסדרונות האקולוגיים החשובים ביותר בצפון מטרופולין תל אביב. בנוסף טענה כי בקטע שבין מחלף קסם ומחלף אייל בכביש 6 מתוכננים מספיק כבישי רוחב, שהופכים כביש זה למיותר. בניהם כביש הרוחב 531, כביש 553 וכביש 541. סלילת כביש 551 בקטע שבין מחלף הדרים בכביש 4 לכביש 2 החלה אך שר התחבורה אפרים סנה הורה על הפסקת העבודות ביוני 2002.
במהלך 2004 ביקשה חברת מע"צ להתחיל בסלילת הקטע המזרחי בכביש 551, בין כביש 6 לכביש 4. החברה להגנת הטבע ועמותת אדם טבע ודין פנתה לבית המשפט המחוזי בתל אביב, שדחה את הבקשה להוציא צו ביניים, האוסר על מע"צ להתחיל בביצוע העבודות. אך בדצמבר 2004, הודיעה מע"צ, שבשל שיקולי תקציב, אין בכוונתה לסלול את הכביש בשלב זה. בשנת 2006 שוב ביקשו להתחיל בעבודות הסלילה, ושוב נעשתה פנייה לבית המשפט המחוזי בתל אביב שנדחתה. ובינואר 2007, שופטת בית המשפט העליון, דבורה ברלינר, דחתה את בקשת החברה להגנת הטבע לצו ביניים שיעצור את הליכי התכנון של הכביש.
בפברואר 2008 הודיע מנכ"ל מע"צ, אלכס ויז'ניצר, על פרסום מכרז לתכנון וביצוע הכביש, אך זמן קצר אחר כך הפרויקט הוקפא.
בנובמבר 2024 קיבלה המועצה הארצית לתכנון ובנייה את הטענות לפיהן אין הכרח תחבורתי בכביש וכי לסלילתו, ממחלף אייל למחלף הדרים, יהיו השפעות קשות על הסביבה.
כביש 551 - החלק הסלול

נכון לשנת 2020, מורכב הכביש משני קטעים קצרים, הראשון בן 1.5 קילומטר הנמצא סמוך לקיבוץ ניר אליהו וקיבוץ אייל שנסלל כחלק ממחלף אייל. וקטע נוסף שנמצא במחלף הדרים (אורכו כקילומטר), כאשר הכביש עובר מתחת לכביש 4 ומגיע עד לסמוך לבית חולים קריית שלמה, שמצפון ליישוב חרוצים.
צמתים ומחלפים לאורך הכביש

| קילומטרים | שם | סוג מפגש | מיקום | דרכים מצטלבות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
כביש 551
| 0 | מחלף הדרים |  | בית מעצר הדרים |  כביש 4 |
הערות שוליים

↑  דליה טל וזאב קליין, ‏ועדת השרים לכלכלה אישרה סלילת 9 כבישי רוחב שיחוברו לחוצה ישראל, באתר גלובס, 23 ביולי 2001
↑  הגנת הטבע. כביש 551 מיותר ופוגע, ניתן להסתפק ב-531, באתר גלובס, 9 בספטמבר 2001
↑  גל ניסים, ‏בז'רנו מבקש מסנה להורות למע"ץ להמשיך סלילת כביש 551 בין כביש החוף לגהה, באתר גלובס, 23 ביוני 2002
↑  יצחק דנון, ‏החברה להגנת הטבע ואט"ד: צו מניעה נגד סלילת כביש 551, באתר גלובס, 20 בספטמבר 2004
↑  יצחק דנון, ‏בעיות תקציב: מע"ץ חזרה בה מסלילת כביש 551, באתר גלובס, 5 בדצמבר 2004
↑  נדחתה עתירת החברה להגנת הטבע ואט"ד נגד כביש 551, באתר גלובס, 19 באוקטובר 2006
↑  גל ניסים ושמואל דקלו, ‏כביש הרוחב 551 מתקדם: נדחתה בקשה של ה"ירוקים" לצו נגד התכנון, באתר גלובס, 9 בינואר 2007
↑  שרון קדמי, מעצ: העתירה נגד ביצוע כביש 551 מתייחסת לצו הביניים ולא לפרויקט עצמו, באתר TheMarker‏, 15 בינואר 2007
↑  אבי בר-אלי, מעצ תפרסם מכרז בהיקף 300 מיליון שקל לסלילת כביש 551 מחוצה ישראל לכביש 4, באתר TheMarker‏, 6 בפברואר 2008
↑   צפריר רינת, ניצחון לירוקים: התוכנית לסלילת כביש 551 במזרח השרון בוטלה שוב, באתר הארץ, 5 בנובמבר 2024
ראמבל (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית כשתוכנן לעלות לאקרנים בישראל
 בימוי:  האמיש גריב
 הופק בידי:  בראד בוקר
 תסריט:  מאט ליברמן אלכסנדרה בראקן
 מדבבים:  ויל ארנט טרי קרוז ג'רלדין ויסוואנת'אן רומן ריינס טוני דנזה בקי לינץ' סוזן קלצ'י ווטסון סטיבן א. סמית' ג'ימי טאטרו בן שוורץ
 מוזיקה:  לורן באלף
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  סרטי פרמאונט הנפשה אולפני WWE וולדן מדיה Reel FX Animation Studios
 חברה מפיצה:  סרטי פרמאונט
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 15 בדצמבר 2021
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קומדיה 
 www.rumblemovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
ראמבל (באנגלית: Rumble) הוא סרט ספורט קומי אמריקאי בהנפשה ממוחשבת בהפקת "סרטי פרמאונט הנפשה" ו"אולפני WWE", שיצא במקור ב-15 בדצמבר 2021 בסרטי פרמאונט+. הסרט בוים על ידי האמיש גריב, נכתב על ידי מאט ליברמן ואלכסנדרה בראקן, והופק על ידי בראד בוקר.
תקציר העלילה

בעולם בו מפלצות ענקיות ובני אדם מאוחדים, המפלצות הן אתלטיות מפורסמות אשר מתחרות בתחרות אגרוף מקצועית ומפורסמת בשם "היאבקות מפלצות". נערה צעירה בשם ויני נואשת ללכת בעקבות אביה בתור מנהלת כשהיא מאמנת מפלצת אהובה וחסרת ניסיון בשם סטיב. ויני מתכננת להפוך את סטיב לאלוף כדי שיוכל להילחם מול המפלצת אלופת העולם טנטקולאר.
מדבבים

ג'רלדין ויסוואנת'אן – ויני קויל, נערה צעירה בת 17 ומאמנת מפלצות.
ויל ארנט – סטיב (רייבורן ג'וניור), מפלצת אדומה ענקית ומתאבק חובבן.
טרי קרוז – תמנונייטור, מפלצת דמוי כריש אשר שולט באליפות.
פרד מלמד – ראש העיר.
צ'ארלס בארקלי – רייבורן האב.
כריס יובנק – קינג ג'ורג', מפלצת דמוית בולדוג ואלוף לשעבר.
ברידג'ט אוורט – ליידי תרנגולם, מפלצת דמוית טוקאן אשר מנהלת היאבקות מתחת לאדמה.
בן שוורץ - ג'ימוטי ברט-צ'דלי השלישי.
בריאן בומגארטנר - קלונק, מפלצת דמוית חזיר בר.
ג'ימי טאטרו - מקגינטי ראש מתכת. מפלצת דמוי חכאי ושדרן.
בקי לינץ' - אקסהאמר, מפלצת דמוית זוחל אשר מתאמנת בהיאבקות מתחת לאדמה.
רומן ריינס - ראמה רינה צ'לסטון, מפלצת דמוית גורילה עם קרניים.
טוני דנזה - זיגי, מאמנו הזקן של תמנונייטור.
סוזן קלצ'י ווטסון - מגי קויל, אמה של וויני ואלמנתו של ג'ימבו.
קרלוס גומז - ג'ימבו קויל, מאמן מפלצות אגדי ובעלה המנוח של מגי.
סטיבן א. סמית' - מארק רמי, שדרן בהיאבקות המפלצות.
מייקל באפר - קריין בסטוקר
מדבבים > מדבבים בעברית

דני בסן - סטיב (רייבורן ג'וניור)
מיה אלון - וויני קויל
גלעד קלטר - תמנונייטור
אסף פריינטא - מארק רמי
אמנון וולף - מקגינטי ראש מתכת
איילת רובינסון - מגי קויל
דניאל מגון - ג'ימוטי
עמי ויינברג - זיגי
לימור שפירא - ליידי תרנגולם
תומר קאופמן - דניס
גדי לוי - פרד
אלי לולאי - ראש העיר
לורן סביר - ראשת המועצה
יורם יוספסברג - ראמה רינה צ'לסטון / מאבטח
נורית בנאי קורן - אקסהאמר
אורי זלצמן - קלונק
לירון ברנס - ג'ימי קויל
אליעזר וייס - רייבורן
בועז קורפל - כרוז
מוטי דיכנה - סטוקר
צביקה פורמן
דן שצברג
לורה שופוב
ערן מור
יובל בינדר
דקלה הדר
אורנה כץ
טליה ברקאי
ספיר רון ארגמן
הפקה

ב-25 באפריל 2018, הוכרז הסרט "מפלצת בפסגה", המבוסס על רומן גרפי משנת 2013 בעל אותו שם על ידי רוב הארל, באירוע סינמקון בלאס וגאס. שם הסרט השתנה ל"ראמבל".
הפצה

ב-19 בספטמבר 2019, הוכרז תאריך יציאת הסרט לאקרנים ב-31 ביולי 2020. ב-12 בנובמבר 2019, תאריך יציאת הסרט השתנה ל-29 בינואר 2021. ב-28 באוקטובר 2020, עקב מגפת הקורונה, תאריך יציאת הסרט השתנה ל-14 במאי 2021. מאוחר יותר, תאריך יציאת הסרט השתנה ל-18 בפברואר 2022. ב-26 בנובמבר 2021, תאריך ההפצה הוחזר ל-15 בדצמבר 2021 עם הפצה בלעדית לסרטי פרמאונט+, דבר שביטל את הפצת הסרט בקולנוע.
בישראל, תוכנן הסרט לעלות לאקרנים ב-28 בינואר 2021, אולם לא שוחרר עקב הפצת הסרט בפרמאונט+. בסופו של דבר, שוחרר ביולי 2022 לשירותי VOD נבחרים. טריילר מדובב שוחרר ב-26 בפברואר 2020.
הערות שוליים

1 2 3  Jackson, Angelique (1 בספטמבר 2020). "Charles Barkley, Chris Eubank and Bridget Everett Join Paramount Animation's 'Rumble' (EXCLUSIVE)". Variety. נבדק ב-1 בספטמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Giardina, Carolyn (25 באפריל 2018). "Paramount Grows Its Animation Slate With 'Monster on the Hill,' 'Luck'". The Hollywood Reporter. נבדק ב-26 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Anthony D'Alessandro (19 בספטמבר 2019). "Paramount Animation & WWE Studios Partner For Upcoming Feature 'Rumble'". Deadline Hollywood. נבדק ב-2019-09-23. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Pedersen, Erik (12 בנובמבר 2019). "Paramount Grounds 'Rugrats' Movie, Moves WWE's 'Rumble' Back Six Months & Titles Next 'SpongeBob' Pic". Deadline Hollywood. נבדק ב-14 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hipes, Patrick (28 באוקטובר 2020). "Paramount's Animated 'Rumble' Release Date Moves Deeper Into 2021". Deadline. נבדק ב-28 באוקטובר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  D'Alessandro, Anthony (27 בינואר 2021). "Paramount Pushes Animated Pic 'Rumble' To 2022". Deadline Hollywood. נבדק ב-28 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  https://moviesinner.com/paramount-animations-movie-rumble-delayed-to-2022/
↑  Malholtra, Rahul (26 בנובמבר 2021). "'Rumble' Trailer Reveals Animated Sports Movie Heading for a Paramount+ Release". Collider. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rumble | ראמבל טריילר מדובב, נבדק ב-2022-06-12
בת-שבע חייקין

| --- | --- |

 לידה:  23 בפברואר 1895 פולטבה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  21 באפריל 1946 (בגיל 51) 
 
בת-שבע חייקין (חייקינה; לעיתים נכתב חיקין; 23 בפברואר 1895 - 21 באפריל 1946) הייתה אשת חינוך עברייה, מפעילות הקיבוץ המאוחד ותנועת הפועלות, חברת מרכז מפא"י, ומראשי אחדות העבודה ומנהלת מחלקת החינוך של הסתדרות העובדים הכללית.
ביוגרפיה

חייקין נולדה בפולטבה שבדרום-מערב האימפריה הרוסית (אוקראינה), בת לאברהם חייקין, ואמה לבית לוריא, ציונים-סוציאליסטים שגידלו את ילדיהם על ערכי חיבת ציון והתרבות היהודית.
בשנת 1912, בטרם פרצה מלחמת העולם הראשונה, עלתה יחד עם אחותה לארץ ישראל כדי ללמוד בבית המדרש למורות ביפו. בקיץ 1914 נסעה לחופשה באוקראינה, אך בשל פרוץ המלחמה לא יכלה לשוב. חייקין סיימה בהצלחה את לימודיה בפקולטה למדעי הטבע באוניברסיטת חארקוב.
בתום המהפכה הרוסית, השתתפה בייסוד המפלגה הציונית-סוציאליסטית (צ"ס) במטרה לארגן הגנה על היהודים לאחר פרעות פטליורה.
בסוף 1921 הפכה תנועת צ"ס לבלתי חוקית ברוסיה, ובשנת 1923 נאסרה חייקין במוסקבה וישבה בכלא מספר חודשים במהלך החורף בתנאים קשים ונידונה לגירוש.
בשלהי 1923 הומתק הגירוש, לה ולכ-2,000 אסירי ציון, ובמקום זאת נשלחה לארץ ישראל, הודות לפועלה של אשתו של מקסים גורקי.
עם הגיעה לארץ, עבדה חייקין בהוראה ופעלה בהסתדרות הנוער העובד והלומד בתור חברת ועדת התרבות המרכזית של ההסתדרות וחברת מועצת הפועלות, ודאגה לשיפור בתנאי העבודה של הנוער. הייתה ממייסדי בית הספר הראשון לנוער העובד וראשונת המורות.
בשנת 1928 עברה להתגורר בקיבוץ יגור, שם פתחה את ענף המכוורת ומונתה למרכזת ועדת החינוך של הקיבוץ. מאוחר יותר, יצאה לשליחות בליטא מטעם החלוץ והייתה חברה במרכז החקלאי, שם גם פעלה במחלקת ההתיישבות.
משנת 1938 חייקין הייתה חברה בוועד הפועל של אחדות העבודה, וחברת מרכז במפא"י. מיום היווסדות תנועת אחדות העבודה, הייתה חברת מרכז וחברה באספת הנבחרים וציר לקונגרסים. הייתה חברה במספר מוסדות מרכזיים של ההגנה, ועד למחלתה ניהלה את מחלקת החינוך והנוער בהסתדרות וייצגה אותה בוועד החינוך של כנסת ישראל. באספת הנבחרים הרביעית כיהנה כממלאת מקום בוועד הלאומי, הייתה חברת נשיאות וחברה בוועדות ההגנה והחינוך.
בשנת 1946 נפטרה בבית החולים הדסה בירושלים בתום מחלה ממושכת. לאחר מותה הוקם לזכרה "בית בת שבע" - בית תרבות ונוער ביגור.
לקריאה נוספת

בת שבע חיקין: משלה ועליה (הביא לדפוס: שלמה אבן שושן), תל אביב: הקיבוץ המאוחד ומשק יגור, 1965.
החברה הקיבוצית, יחידה 10, אפרים יער, ואליעזר בן-רפאל, האוניברסיטה הפתוחה, עמ' 102–110.
הערות שוליים

↑  שביט בן-אריה, חברות הכנסת: נשים מובילות בישראל, תשע"א, ע' 27-26.
יעל אתיופי

| יעל אתיופי |
| --- | --- |
 יעל אתיופי (זכר)
מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
משפחה:: פריים
תת־משפחה:: יעלים
שבט:: יעלים
סוג:: יעל
מין:: יעל אתיופי
שם מדעי
 Capra walie ‏ראפל, 1835
תחום תפוצה


יעל אתיופי (שם מדעי: Capra walie; קרוי גם יעל חבשי או יעל וואליה), הוא מין של פרסן בינוני-גדול בסוג יעל האנדמי לאזורים ההררים של צפון אתיופיה במזרח אפריקה. הוא התגלה ותואר מדעית לראשונה בשנת 1835 על ידי חוקר הטבע הגרמני אדוארד רופל במהלך מסעו בנוביה ובאתיופיה. זהו מין היעל הנדיר בעולם ובעל התפוצה המצומצמת ביותר. בעבר היה נחשב כתת-מין של יעל אלפיני לצד יעל נובי ויעל סיבירי, אולם כיום מתייחסים אליו כמין נפרד. שמו המדעי נגזר מלטינית כדלהלן: "Capra" = "תיש" - מתייחס לדמיון של היעל לתיש. "walie" - קיצור של השם "וואליה" המשמש ככינוי של המקומיים ליעל זה. היעל האתיופי הוא מין היעל הדרומי ביותר ובין המינים היפים שבסוגו. הוא אחד מ-3 מיני היעלים היחידים שחיים באפריקה לצד היעל הנובי ועבדקן הרעמה והוא גם משמש כסמלם של ארגונים רבים באתיופיה.
אנטומיה > קרניים

זכר היעל האתיופי מתאפיין כקרוביו בזוג קרניים גדולות ועבות בצורת סהר, והמבנה שלהן אופייני לרוב היעלים: הקרן צומחת לכיוון מעלה ומתעגלת בהדרגה לאחור עד שיוצרת רבע או חצי עיגול. למרות שהקרניים ישרות לגמרי, הן נראות מעוקמות לצדדים כיוון שהן צומחות באלכסון. קרני היעל האתיופי קטנות משל היעל הסיבירי והאלפיני, אך גדולות יותר משל היעל הנובי ועז הבר. מיקום הקרניים הוא במרכז הקרקפת - סמוך ממש למצח, והקרניים קרובות מאוד לעיניים ולאוזניים בשל עוביין. בבסיס יש בין הקרניים רווח קטן של מספר סנטימטרים, אולם ככל שהקרן גדלה הרווח מתרחב עד שמגיע למוטת קרניים בקצוות של חצי מטר או יותר. הקרניים עבות ומסיביות לכל אורכן, אולם למרות זאת הן יהפכו בהדרגה לצרות בקצוות. השפיצים של היעל עבים יחסית לעיזי בר. לאורך הקרן יש ליעל האתיופי כפתורים גדולים ובולטים על המשטח הקדמי של הקרן ומספרם הוא 15-9 בהתאם לגילו של הפרט. בשאר הקרן יש חריצים עבים ודקים המפלחים את הקרן לרוחבה.
לנקבות היעל קרני-חרב קטנות ודקות בצורת "V" לעומת הזכרים והן ישרות ברובן עם קימור קל לאחור. אין להן כלל כפתורים, אלא חריצים בלבד. מוטת הקרניים שלהן קטנה מאוד. כתוצאה מכך, הקרניים מהוות את סימן ההיכר הבולט ביותר בין הזכרים לנקבות. צבע הקרניים של שני הזוויגים הוא חום חלודה כהה או בהיר, חום-ברונז'ה, חום-ברזל או אפור בהיר וכהה, כשקרני הזכרים נוטות להיות כהות יותר.
אנטומיה > מראה חיצוני

יחסית למיני יעל אחרים הפרווה של היעל האתיופי קצרה ודקה למדי אולם היא שעירה יותר משל היעל הנובי. היא מורכבת משערות צפופות וזיפיות. צבע הפרווה הכללי יוצא דופן בססגוניותו לעומת מיני היעלים האחרים: כל האזור העליון הכולל את הגב, הצלעות העליונות, הכתפיים, העכוז, צדדי הצוואר והעורף - בצבע אדום-נחושת כהה עד ערמוני או מהגוני אצל הזכרים ואדמדם או כתמתם בהיר אצל הנקבות, בעוד שהשוקיים, הגפיים, הגרון, החזה, הצלעות התחתונות והמותניים בצבע מחוספס של אפרפר-לבנבן משולב בשערות חומות. הגחון, המפשעה, והרגליים בצבע לבן בוהק, ועל חזית הרגליים יש שתי רצועות שחורות שמופרדות על ידי הברכיים הלבנות. לזכרים מבוגרים יש פס שחור במותניים, ולרוב החלק העליון של הרגליים, החזה, הגרון ואף העורף מתכהים בהדרגה עם הגיל עד לצבע שחור פחם. לנקבות יהיו כתמים שחורים על הרגליים הקדמיות בלבד. זנבו של היעל מתכהה בהדרגה לצבע חום שוקולד כהה עד שחור, והוא בולט היטב על רקע המפשעה הבהירה שסביבו. פרסותיו של היעל בצבע אפור כהה.
צבע ראשו של היעל האתיופי הוא אדום כהה או בהיר במצח ובחרטום, ואפרפר-לבנבן בלחיים ובסנטר. בקדמת הלחיים ובתחתית העיניים יש כתם רחב וארוך בצבע שחרחר דהוי, ומעל העיניים יש גבות בהירות שהופכות לעיתים לפסים דהויים שנמשכים עד לחוטם. לזכרים מבוגרים הראש מתכהה בהדרגה בחרטום, במצח, בלחיים ובסנטר עם הגיל, ובסופו של דבר הוא עלול להיות כמעט שחור לגמרי לבד מרצועה בהירה מאחורי העין ויתמזג עם העורף והגרון השחורים. צבען של האוזניים הוא אדמדם כהה בצד החיצוני ואפרפר בצד הפנימי עם קצוות שחורות. לזכרים יש זקן גדול ועבה בסנטר בצבע חום שוקולד או שחור עם קצוות אדמדמות, בעוד שהנקבות חסרות זקן לחלוטין.