stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מונסראט קאבאייה
ביוגרפיה

קאבאייה נולדה בברצלונה שבחבל קטלוניה. כשסיימה את לימודי המוזיקה והשירה בקונסרבטוריון ליסאו, זכתה במדליית זהב. היא התקבלה לאופרה של בזל בשנת 1956, שם הופיעה לראשונה כזמרת אופרה מקצועית בתפקיד מימי ב"לה בוהם", בשנת 1957. בעונת 61–1960 הועסקה על ידי האופרה של ברמן, שם פיתחה את הבסיס לרפרטואר הרחב שלה. בשנת 1962 חזרה לברצלונה והופיעה לראשונה בליציאום, בתפקיד הראשי ב"אראבלה" של ריכרד שטראוס.
בשנת 1965 הופיעה לראשונה מחוץ לאירופה, כאשר החליפה את מרילין הורן החולה בביצוע קונצרטנטי למחצה של "לוקרציה בורג'ה" מאת דוניצטי, בקרנגי הול בניו יורק. אף על פי שנדרשה ללמוד את התפקיד תוך פחות מחודש ובהתחשב בכך שהיה זה לה הניסיון הראשון בתפקיד, שנכתב לשירת בל קנטו, הופעתה חוללה סנסציה ופרסמה את שמה בכל עולם האופרה. למחרת ההופעה נכתב בניו יורק טיימס, "קאלאס + טבאלדי = קאבאייה". בהמשך אותה שנה הופיעה קאבאייה לראשונה בגלינדבורן, שם שרה בפעם הראשונה ב"אביר הוורד" של שטראוס ובמטרופוליטן אופרה כמרגריט ב"פאוסט" של גונו. בדצמבר 1965 חזרה לקרנגי הול לאופרת בל קנטו השנייה שלה, בתפקיד המלכה אליזבת הראשונה באופרה של דוניצטי, "רוברטו דברה", שאך זה התגלתה מחדש. (הביצוע המודרני הראשון שלה התקיים בשנת 1964 בתיאטרון סן קרלו בנאפולי). בוורונה שרה לא רק באופרה אלא גם באחד הרסיטלים המרשימים ביותר בקריירה שלה, בתיאטרו קוראלו.
בשנת 1970 שרה בלה סקאלה את "לוקרציה בורג'ה" של דוניצטי ובשנת 1972 הופיעה בקובנט גארדן בתפקיד ויולטה ב"לה טרוויאטה" של ורדי. שנת 1974 הייתה מן הסתם לשנת השיא בקריירה של קאבאייה, הודות לכמה וכמה הופעות מרשימות: "אאידה" בליציאום בינואר, "וספרי" במטרופוליטן במרץ, "פאריזינה ד'אסטה" בקרנגי הול במרץ, שלוש הופעות ב"נורמה" של בליני תוך שבוע אחד בבולשוי במוסקבה עם לה סקאלה, "אדריאנה לקוברר" באפריל וכן הלאה. בספטמבר עברה ניתוח רציני, אך החלימה לגמרי וחזרה שוב לבמה בראשית 1975.
בשנת 1987 הוציאה אלבום משותף עם פרדי מרקיורי בשם "Barcelona", שכולל חומרים ששניהם כתבו. מרבית שירי האלבום היו באנגלית, מלבד השיר "Barcelona" – שנכתב במיוחד לאולימפיאדה בברצלונה בשנת 1992 שנכתב בעירוב של אנגלית וספרדית, והשיר "Ensueno" שכולו בספרדית. שיר אחד, "La Japonese", כתוב באנגלית ויפנית.
התמחותה המיוחדת הייתה אומנם בשירת בל קנטו, אך קאבאייה שרה במשך הזמן יותר משמונים תפקידי אופרה, מן הבארוק ועד ורדי, וגנר ופוצ'יני, בתוספת ריכרד שטראוס ("אביר הוורד" ו"סאלומה").
קאבאייה עשתה לה שם גם כזמרת רסיטלים, בייחוד של שירים מספרד מולדתה.
קולה נודע בניקיון מוחלט, שליטה מדויקת ועוצמה. ההערכה הרבה שהיא זכתה לה התייחסה בעיקר לטכניקה המעולה שלה, לעושר הגוונים של קולה ולפיאניסימו שלה, שהיה מעודן להפליא. חושיה הדרמטיים וכישרון המשחק שלה באו במקום השני.
מאז פרישתה מן הבימה, קאבאייה הקדישה את זמנה לפעילויות צדקה שונות. היא הייתה שגרירת רצון טוב מטעם אונסק"ו והקימה קרן לילדים נצרכים בברצלונה.
קאבאייה נישאה לטנור ברנאבה מרטי בשנת 1964. בתה, מונסראט מרטי, גם היא זמרת, והשתיים הופיעו לפעמים יחד.
מונסראט קאבאייה מתה ב-6 באוקטובר 2018.
מחלף מל"ל

| --- | --- |

מחלף מל"ל, מאי 2022
 מיקום:  כפר סבא, הוד השרון
 כבישים במחלף:    כביש 402   כביש 531
 מסילות במחלף:  מסילת השרון
 קואורדינטות:  32°10′15″N 34°53′44″E﻿ / ﻿32.1707644°N 34.8956572°E﻿ / 32.1707644; 34.8956572
 
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת נתניה מוגדלת) מחלף מל"ל(למפת נתניה רגילה) מחלף מל"ל(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחלף מל"ל(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחלף מל"ל  he מחלף מל"לhe מחלף מל"למפת  __ כפר סבא (in English: Kfar Saba) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון, ממזרח ומדרום: __ מועצה אזורית דרום השרון (in English: Drom HaSharon Regional Council) ממזרח: קלקיליה (in English: Qalqilya) מדרום: __ הוד השרון (in English: Hod HaSharon) ממערב: __ רעננה (in English: Ra'anana) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחלף מל"ל הוא מחלף המחבר את כביש 531 וכביש 402 בכפר סבא והוד השרון.
מחלף מל"ל הוא מחלף SPUI - מחלף עירוני בעל נקודת מפגש יחיד. המחלף קרוי על שם כפר מל"ל הצמוד לו מדרום.
היסטוריה

המחלף תוכנן כחלק מפרויקט כביש 531 בשנות ה-90, כביש רוחב המחבר את כבישים 2, 4 ו-6. המכרז לסלילת הקטע המרכזי של הכביש עד למחלף מל"ל, היה אמור להתפרסם בפברואר 1999, אך הוקפא עקב קשיים תקציביים. המכרז פורסם לבסוף ביולי 2002. אולם סלילת הכביש והקמת המחלף התעכבה במשך שנים רבות. עקב מאבקים משפטיים נגד הפקעת הקרקעות בתוואי הכביש וגובה הפיצויים. ההפקעה כלל שטחיים חקלאיים ואף מספר בתים שעמדו בתוואי הכביש ונהרסו.
בשנת 2009 הושלמה סלילת כביש 531 עד למיקום המחלף, מבלי שנבנה. במקום הוקמה צומת שהתחברה לרחוב השרון (כביש 402) בלבד. הקמת המחלף החלה בשנת 2011, ודרשה חפירה עמוקה לצורך הקמת מנהרה עבור מסילת השרון, שמעליה נסלל תוואי כביש 531, שבמפלס העליון עובר כביש 402. בפברואר 2014 התכנסה הוועדה לתשתיות לאומיות דנה על הקמת המחלף, בהמשך פורסם בתקשורת כי למרבה ההפתעה חלק ניכר מהמחלף כבר היה בנוי, עוד פורסם באותה כתבה כי על מנת לעכב כמה שפחות את הקמתו של מחלף מל"ל, הוחלט שהוא יאושר בחלקים בכל פעם. אולם, נציג המשרד להגנת הסביבה הציג לחברי הוועדה צילומים שביצע ערב הדיון, לפיהם הקמתו כמעט הושלמה והעבודות היחידות שלא בוצעו על מנת להשלים את המחלף הוא להניח את הקורות עיליות שישמשו את המחלף.
המחלף הושלם בינואר 2016, עם השלמת מחלף רעננה דרום, אז חובר מחלף מל"ל למחלף רעננה דרום והוקמה בניהם תחנת הרכבת רעננה – דרום.
הערות שוליים

↑  ד"ר יואב לרמן ויונתן לבנדיגר, ‏למה ערי השרון העבירו עוד כסף וכוח לת"א - ואפילו חגגו את זה, באתר גלובס, 22 בפברואר 2016
↑  פרוייקטים של מע"צ יצאו לדרך לאחר אישור התקציב, מלבד כביש 531, באתר גלובס, 22 בפברואר 1999
↑  גל ניסים, ‏מכרז מע"ץ להמשך סלילת כביש 531, באתר גלובס, 21 ביולי 2002
↑  עו"ד משה קמר, ‏אין עדיפות לשמאי הממשלתי, באתר גלובס, 16 בנובמבר 2003
↑  שמואל דקלו, ‏עתירה לבג"ץ: הפקעת קרקעות מכוח צו הדרכים אינה חוקית - סותר את חוקי היסוד, באתר גלובס, 6 בדצמבר 2005
↑  גל ניסים, ‏"עלויות ההפקעה בכביש 531 יהיו 3 מיליארד דולר", באתר גלובס, 14 בספטמבר 2006
↑  שירות גלובס, ‏ועדה כונסה כדי לאשר הקמת מחלף וגילתה שחלקו בנוי, באתר גלובס, 2 בפברואר 2014
↑   אורן דורי, כפר סבא מתחברת להרצליה: מקטע חדש בכביש 531 נפתח לתנועה, באתר TheMarker‏, 13 בינואר 2016
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: מחלף סוקולוב | מחלפים בכביש 531 | הבא: מחלף רעננה דרום |
מיכאל הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית

מיכאל הראשון רנגבה (ביוונית ביזנטית: Μιχαήλ ο Πρώτος o Ῥαγγαβές;‏ בסביבות 770 – 11 בינואר 844) היה קיסר האימפריה הביזנטית בין השנים 811–813. מיכאל היה השלישי והאחרון בשליטי האימפריה מהשושלת הניקפורוסית של ניקפורוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית. שלטונו עמד בסימן חיזוק מעמדה של הכנסייה באימפריה אשר הונהגה בידי ניקפורוס הראשון, פטריארך קונסטנטינופול. מיכאל ויתר על הכס כאשר כוחות האימפריה הבולגרית הראשונה צרו על הבירה קונסטנטינופול והכתר עבר לגנרל משפיע בצבא הביזנטי, לאון החמישי, קיסר האימפריה הביזנטית.
ביוגרפיה

מיכאל לא היה מקושר בדמו לשושלת הניקפורוסית אשר שלטה על האימפריה הביזנטית אך נישא לפרוקפיה, בתו של ניקפורוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית. ניקפורוס הראשון יצא בשנת 811 למלחמה נגד האימפריה הבולגרית הראשונה. הבולגרים בהנהגתו של קרום, ח'אן בולגריה, הכו בביזנטים קשות. הקיסר ניקפורוס נהרג ובנו ויורשו סטאוראקיוס, אשר הוכתר במותו של ניקפורוס, נפצע קשות במהלך הקרב ולא היה מסוגל לנהל את האימפריה. באוקטובר 811, מספר מצביאים רבי השפעה בשורות הצבא הביזנטי, ביצעו הפיכה צבאית נגד סטראורקיוס ומינו את מיכאל במקומו. מיכאל הוכר בתור קיסר האימפריה הביזנטית בידי ניקפורוס הראשון, פטריארך קונסטנטינופול, דבר שטרם ללגיטימציה של שלטונו מחד וחיזק את השפעת הכנסייה על הממשל מאידך.
מיכאל הכיר בקרל הגדול, קיסר האימפריה הפרנקית, כנושא בתואר "קיסר הרומאים", ובתמורה הכיר קרל בבעלות הביזנטים על העיר ונציה ומספר ערים נוספות על חופי הים האדריאטי. מיכאל חיזק את המעמד של מוסדות הדת ולא החשיב זמן רב למנהל הצבא הביזנטי. היחלשות הצבא הביזנטי אפשרה את המשך ההתקדמות הצבאית של הבולגרים שכן המלחמה בינם לבין הביזנטים לא הגיעה להסדר. בשנת 812 התרחשה קונספרציה שהתקיים קשר כושל להתנקש בחייו של מיכאל ולהחליפו בבנו של קונסטנטינוס החמישי, קיסר האימפריה הביזנטית. תומכי האיקונוקלאזם הואשמו בהנהגת הקשר והחלה כפייה מחודשת של הכנסייה המזרחית נגד האיקונים, אותם החשיבו כעבודות אלילים. פועל הכנסייה המזרחית נגד האיקונים הביא להחרפת הפילוג בכנסייה הנוצרית.
באותה השנה הציע קרום, ח'אן בולגריה להגיע להסדר במלחמה עם הביזנטים. התנאים שדרש לא היו מקובלים על הממשל הביזנטי ובתמיכת יועציו החליט מיכאל שלא להמשיך את המשא ומתן. בתגובה הנהיג קרום הסלמה מחודשת של המלחמה כאשר החל לכבוש ערים בעומק תראקיה ואיים על הבירה הביזנטית קונסטנטינופול. ביוני 813 נפלה העיר אדריאנופול לאחר שכוחות הצבא הביזנטי תחת פיקודו של הגנרל לאון הארמני, ערקו משורות הצבא בקרב. עם התקרבותם של הבולגרים אל קונסטנטינופול, מיכאל פרש מהקיסרות ויצא לחיי נזירות באיי הנסיכים. לאון הארמני ירש את הכתר אחרי מיכאל בתור לאון החמישי, קיסר האימפריה הביזנטית. מיכאל המשיך בחיי הנזירות עד לפטירתו בשנת 844. הקיסרים הביזנטים שעלו וירדו לא ראו בוא איום לכתרם וכיבדו את שבועתו לחיי הדת.
ראו גם

ניקפורוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית
ניקפורוס הראשון, פטריארך קונסטנטינופול
לאון החמישי, קיסר האימפריה הביזנטית
מטבע של מיכאל הראשון
מועצת הארגונים היהודיים העולמיים

| --- | --- |

 תחום:  זכויות האדם 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מייסדים:  רנה קסין 
 תקופת הפעילות:  1946–הווה (כ־78 שנים) 
 www.renecassin.org
 
מועצת הארגונים היהודיים העולמיים (אנגלית: Consultative Council of Jewish Organizations) הוא ארגון זכויות אדם יהודי בעל מעמד מייעץ באו"ם, אשר הוקם בשנת 1946 על ידי המשפטן היהודי-צרפתי רנה קאסן.
הקמה

הארגון נוסד על ידי מספר ארגונים יהודיים מאירופה וצפון אמריקה, במטרה לקדם את נושא זכויות האדם לכל תושבי העולם ולהגן על יהודים מפני רדיפות ואפליה. בראש הארגון עמד המשפטן היהודי-צרפתי רנה קאסן.
בשנות השבעים של המאה העשרים היה הארגון פעיל למען שחרורם של היהודים מסורבי העלייה ואסירי ציון בברית המועצות הסובייטית. הארגון פעל במשך השנים למען השגת פיצויים חומריים לניצולי שואה.
הארגון פעל למען הקמת ארגונים המפקחים על זכויות אדם באו"ם. כיום הארגון הוא בעל מעמד מייעץ רשמי במועצה הכלכלית חברתית של האומות המאוחדות באו"ם.
בשנת 2004 נוסד "מרכז קלמנס נתן למחקר" על מנת לשמש כזרוע המחקר של מועצת הארגונים. בראש המרכז עומד קלמנס נתן, אשר המרכז קרוי על שמו.
מחוז אוואנאטה

| --- | --- |
סמל מחוז אוואנאטהסמל מחוז אוואנאטה

 טריטוריה:  גרינלנד גרינלנד
 מושל:  Palle Jerimiassen
 ערים במחוז:  2
 בירת המחוז (והעיר הגדולה ביותר):  אילוליסאט
 שפה רשמית:  גרינלנדית
 תאריך ייסוד:  1 בינואר 2018 (חלוקה מחדש לאחר הרפורמה שנעשתה ב-2009)
 שטח:  522,700 קמ"ר (דירוג: 2)
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  10,726 (דירוג: 2, 7 באפריל 2020)
  ‑ צפיפות:  0.02 נפש לקמ"ר (7 באפריל 2020)
 קואורדינטות:  74°16′12″N 51°31′47″W﻿ / ﻿74.270119444444°N 51.529780555556°W﻿ / 74.270119444444; -51.529780555556 
 אזורי זמן מרובים:  UTC -3, -4
 http://avannaata.gl
 he
אוואנאטה (בגרינלנדית: Avannaata) הוא אחד מחמשת מחוזות גרינלנד, מחוז אוואנאטה הוקם ב-1 בינואר 2018 על רוב שטחו של מחוז קאסואיצופ לשעבר שהוקם ב-1 בינואר 2009 כחלק מהרפורמה שחילקה מחדש את מחוזות גרינלנד עד שבוטל ב-31 בדצמבר 2017 והופרד לשלושה מחוזות בהם מחוז אוואנאטה המשתרע על 522,700 קמ"ר מתוך 660,000 קמ"ר של המחוז לשעבר (שהיה גדול יותר משטחה של צרפת לדוגמה) והוא המחוז השני בגודלו בגרינלנד לאחר מחוז סרמרסוק בדרום האי, אוכלוסיית המחוז מונה כ-10,726 תושבים והוא המחוז השני גם בכמות האוכלוסייה לאחר מחוז סרמרסוק; המחוז הוא השני בשטחו אף שהפארק הלאומי צפון-מזרח גרינלנד גדול בשטחו ממחוז סרמרסוק - הוא אינו משתייך לאף מחוז ולא מתגוררים בו תושבים כלל.
גאוגרפיה

גבולות המחוז: מצר נארס בצפון, מפרץ באפין במערב, מחוז קקרטאליכ בדרום, והפארק הלאומי צפון-מזרח גרינלנד במזרח; בתעלת קנדי שבמצר נארס בצפון, המפרידה בין המחוז לאי אלסמיר, נמצא האי הנס העומד במרכז סכסוך גבולות בין דנמרק הטוענת שהוא מהווה חלק ממחוז אוואנאטה בגרינלנד, לקנדה הטוענת שהוא חלק מטריטוריית נונאווט.
כמו בשאר חופי גרינלנד, מלאים חופי המחוז בפיורדים, ובאיים רבים, וכן במפרצים בהם מפרץ דיסקו, שלחופו נמצאת בירת המחוז והעיר השלישית בגודלה בגרינלנד - אילוליסאט, במפגש עם פיורד הנושא שם זהה. העיר הצפונית ביותר בגרינלנד היא קאנאק, בקרבת העיר נמצא בסיס חיל האוויר טול (אנ') שהוא הבסיס הצפוני ביותר של חיל האוויר של ארצות הברית ומשמש להגנה על שמי ארצות הברית מפני טילים בליסטיים בין-יבשתיים; מסלול-הטיסה היחיד באורך 3,000 מטרים להמראות ולנחיתות, והוא המסלול הארוך ביותר בגרינלנד ומשמש אף לטיסות פנים ולעיתים אף לטיסות לקופנהגן המבוצעות על ידי אייר גרינלנד, בשנת 1954 נבנה בבסיס מגדל תקשורת שהיה המבנה השלישי בגובהו בעולם והגבוה ביותר מחוץ לארצות-הברית, והוא נהרס בשנת 1992; מכיוון שאין בגרינלנד דרכים מלבד דרכי העיר, ההגעה לעיר תתבצע דרך שדה-התעופה בקאנאק. במחוז אין כבישים סלולים מלבד רחובות אילוליסאט. היישוב סיאורפלוק במחוז, הוא היישוב הצפוני ביותר בגרינלנד.
גאוגרפיה > אקלים

במחוז אוואנאטה השוכן כולו מעבר לקו הרוחב N66.5° המסמל את החוג הארקטי שורר אקלים ארקטי המאפיין את גרינלנד, הקרקע במחוז היא קפאת-עד ברובה, חלק מצפון המחוז אינו מכוסה בקרחון בשל תנאי האקלים והלחות הנמוכה באזור זה שאינם מאפשרים יצירת שלג החיוני להיווצרות והמשך קיום הקרחון, הים באזור המחוז קופא לעיתים ולכן המעבר במפרץ באפין ומצר נארס במקרים רבים לא מתאפשר כלל. כמו בשאר גרינלנד, בשל מיקומו הצפוני של המחוז ניתן לחזות בו בזוהר הצפוני, וכן קיימות בו תופעות שמש החצות ולחלופין - ליל-הקוטב.
שפה

רוב אוכלוסיית המחוז דוברת גרינלנדית מהניב המערבי - כלשיסוט (Kalaallisut) והשפה הדנית מובנת אף שכבר אינה השפה הרשמית בגרינלנד; בנוסף לגרינלנדית ודנית, באזור קאנאק וצפון המחוז מדוברת בפי האינוגואיטים שהם הקבוצה האינואיטית האחרונה שהיגרה מקנדה לגרינלנד שפת האִינוּכְּטוּן, המהווה ניב של אינוקטיטוט ואינה שייכת לאחד הניבים של השפה הגרינלנדית ואינה נלמדת בבתי הספר והיא חסרת אורתוגרפיה ואלפבית, כמו כן כל דוברי השפה דוברים גרינלנדית ורובם דוברים אף דנית.
גלריית תמונות

פוטומנטאז' של מחוז אוואנאטה
מפרץ דיסקו באוואנאטה
נקודת היישוב הצפונית בגרינלנד - סיוראפאלוק
ראו גם

מחוזות גרינלנד
גרינלנד
מחוזות דנמרק
מייסון הולגייט

מייסון אנטוני הולגייט (באנגלית: Mason Anthony Holgate; נולד ב-22 באוקטובר 1996) הוא כדורגלן אנגלי, המשחק בעמדת הבלם בוסט ברומיץ' אלביון.
קריירה ומועדונים > בארסנלי

הולגייט הצטרף לאקדמיה של בארנסלי בגיל תשע. הוא קודם לאקדמיה ומשם לקבוצת המילואים שם חתם חוזה מקצועני ראשון עד 2016.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב הפוטבול ליג האנגלית הראשונה עבור בארנסלי ב-2 בדצמבר 2014 ששיחק 90 דקות בתיקו 1-1 מול דונקסטר רוברס.
הוא כבש את שער הבכורה שלו בפוטבול ליג הראשונה במשחק האחרון של עונת 2014\2015 בניצחון 0–5 נגד רוצ'דייל.
בעקבות הצלחתו בעונת הבכורה שלו בבארנסלי, הוא הוכתר לשחקן הצעיר המבטיח של עונת 2014/2015.
קריירה ומועדונים > אברטון

ב-13 באוגוסט 2015, חתם על חוזה ל 5 שנים בקבוצת הפרמייר ליג אברטון בסכום של 2 מיליון יורו. ב-13 באוגוסט 2016, שנה לאחר שחתם על חוזה באברטון ערך את הופעת הבכורה שלו נגד טוטנאהם. הולגייט ערך 5 הופעות בלבד במדי אברטון לפני שהושאל לוסט ברומיץ'.
ב-29 באוקטובר 2019 פתח בהרכב אברטון נגד ווטפורד במסגרת גביע הפוטבול ליג, ואף כבש את שער הבכורה שלו במדי אברטון בדקה ה-73.
קריירה ומועדונים > וסט ברומיץ' אלביון

ב 31 לדצמבר 2018 הושאל הולגייט לוסט ברומיץ' עד לסוף העונה.
קריירה ומועדונים > סאות'המפטון ושפילד יונייטד

ב-26 באוגוסט 2023 הושאל לסאות'המפטון מהצ'מפיונשיפ לעונה אחת. ב-1 בפברואר עזב את סאות'המפטון ועבר אל שפילד יונייטד מהפרמייר ליג. בסוף העונה ירד ליגה עם הקבוצה.
קריירה ומועדונים > וסט ברומיץ' אלביון

ב-30 באוגוסט 2024 הושאל שוב לוסט ברומיץ' אלביון.
קריירה בינלאומית

להולגייט יש שורשים ג'מייקנים מצד סבו וסבתו ויכול לייצג את נבחרת ג'מייקה וגם את נבחרת אנגליה.
הולגייט ייצג את נבחרת אנגליה בכדורגל עד גיל 21 במסגרתה שיחק כמגן ימני באליפות אירופה בכדורגל ב-2017.
הערות שוליים

"Updated squads for 2017/18 Premier League confirmed". Premier League. 2 February 2018. Retrieved 11 February 2018.
"Reds Youngster Mason Holgate Signs Professional Contract". Barnsley F.C. 25 August 2014. Archived from the original on 27 September 2014. Retrieved 18 August 2015.
"Barnsley 1 – 1 Doncaster". BBC Sport. 2 December 2014. Retrieved 25 January 2015.
"Blues Complete Holgate Deal | Everton Football Club" Everton F.C. Archived from the original on 9 January 2018. Retrieved 13 August 2015.
Whalley, Mike (13 August 2015). "Everton sign Mason Holgate from Barnsley on five-year contract". ESPN FC. Retrieved 13 August 2015.
"Albion add first January recruit". West Bromwich Albion F.C. Retrieved 31 December 2018.
מדינת האבו

מדינֶת הַאבּוּ (בערבית: معبد مدينة هابو) הוא שמו בערבית של אתר ארכאולוגי בנקרופוליס של תבאי על גדתו המערבית של הנילוס מול לוקסור שבמצרים העליונה. האתר ידוע בעיקר כמקומו של מקדש המתים לאל אמון שבנה המלך המצרי רעמסס השלישי מהשושלת ה-20 תקופת הממלכה החדשה. יש הסבורים כי מקור שם האתר בערבית כיום הוא במשמעות "העיר של חַפּוּ" כי בקרבת מקום נמצא מקדש קבורה לאדריכל אמנופיס בן חפו, אדריכלו של פרעה אמנופיס השלישי. ייתכן גם שהשם שימר את המונח "הְבּוּ" שם מצרי עתיק נוסף לציפור המקודשת איביס.
פרסומו של המקדש נובע מהכתובות והתבליטים שנמצאו על קירות המקדש המתארים את ניצחונו של רעמסס השלישי במלחמתו בגויי הים. כתובות ותבליטים אלו הם אחד המקורות החשובים בחקר גויי הים, מהעת העתיקה.
האתר הוכרז בשנת 1979 כאתר מורשת עולמית.
האזור בו נמצא המתחם

מקדש הקבורה של רעמסס השלישי  ממוקם בקצהו של המדבר הלובי כארבעה קילומטרים ממערב ללוקסור, בירת מחוז אל-אוקסור. המקדש שוכן באזור הנקרופוליס של תבאי שהייתה בירת מצרים העתיקה בימי השושלת ה-18 בתקופת הממלכה החדשה במאות ה-16 - 13 לפנה"ס.
המקדש נמצא בכפר קטן ששמו בערבית כיום מדינֶת הַאבּוּ. הכפר שוכן כ-2 ק"מ מדרום לרעמסאום, אשר שם באותה העת ניצב פסל הנצחה גדול של פרעה רעמסס השני.
הנקרופוליס כולל אתרים ארכאולוגים נוספים כמו מקדש של חרמחב, מקדש המתים של אמנחותפ השלישי, מקדש המתים של מרנפתח, דיר אל-בחרי, שני פסלי הענק של ממנון, מקדש תחותמס הרביעי. כ-800 מטר מצפון מערב למקדש הקבורה של רעמסס שלישי, נמצאת הכניסה לעמק המלכות.
בימי השושלת ה-18 נבנה במקום מקדש לאל אמון על ידי המלכים תחותמס השלישי וחתשפסות, כנראה על שרידי מקדש קדום יותר. מיקום זה הניע כנראה מאוחר יותר את רעמסס השלישי לבנות במקום מקדש לאל אמון.
בתקופת השושלת ה-20 המקום היה מרכז מנהלי של תבאי ממערב לנילוס. המקום שימש כמקום מפגש לפועלים והאמנים השובתים של דיר אל-מדינה, שהמתינו במקום, עד שדרישותיהם התקבלו. בסוף השושלת ה-20 היה האתר מקום מקלט לאוכלוסייה בעת מלחמתו של הכהן הגדול לאל אמון בכרנך כנגד משנה למלך כוש. האתר הורחב בתקופה יוונית-הרומית.
בין המאות ה-1 ועד ה-9 שכנה במקום עיר קופטית בשם Jeme, ובתוך המקדש בחצר השנייה נבנתה כנסייה קופטית.
מקדש רעמסס השלישי

המקדש הוא מבנה גדול מפואר הבנוי מאבן חול. זה המקדש השמור ביותר בכל קומפלקס המקדשים של תבאי ששרדו. מתחם המקדש הוא בגודל של 300 מטר על 210 מטר, והוא כולל בתחומו כ-7,000 מ"ר של קירות עם תבליטים ועיטורים. מתחם המקדש מוקף בשרידי קיר מלבני בוץ, ייתכן ואלה שרידים של קירות מבוצרים שהקיפו את מתחם המקדש. הכניסה למתחם היא דרך בית שער מבוצר מסוג מקדש מגדול מבנה ארכטקטוני שמקורו בסוריה. סוג זה של בית שער הוא ייחודי באזור למקדש זה, ונתן למקדש תחושה של מבצר.
לאחר השער בצד ימין נמצא המקדש לאל אמון, ומשמאל הקפלות של הכוהנות לאל אמון.
בהמשך מגיעים למקדש עצמו. הקירות החיצוניים של המקדש מכוסים בתבליטים חשובים. הקיר החיצוני הצפוני מכוסה בתבליטים המצרים את הקרבות עם גויי הים. הקיר הדרומי מכוסה בתבליטים המתארים פסטיבלים פולחניים, המשאבים הכלכליים ששימשו לבניית המקדש שנתרמו על ידי המלך בעת חנוכתו.
אל מבנה המקדש נכנסים דרך הפילון הראשון. רוחבו של הפילון בבסיסו 10 מטר ואורכו 60 מטר. הפילון מוביל לתוך חצר פתוחה שהיא החצר הראשונה. רוחבה הוא 47 מטר ועומקה 40 מטר. מצדה הימני של החצר שורת עמודים שצלעותיהם בצורת ריבוע, כשבחזיתו של כל עמוד פסל ענק של רעמסס שלישי בדמותו של האל אוזיריס. על גבי העמודים עצמם חרותות כתובות ותבליטים. בצידה השמאלי של החצר שורת עמודים עגולים המתרחבים בחלקם התחתון, בצד זה נמצא פתח המוביל לשרידי ארמונו של רעמסס השלישי שנמצא מחוץ למקדש בצידו הדרומי. מהחצר הפתוחה נכנסים דרך כבש לפילון השני. מהפילון נכנסים לחצר השנייה המכונה גם "חצר של החגים" זו חצר פריסטילית. שטחה של חצר זאת כשטח החצר הראשונה. החצר מוקפת בכל צדדיה באכסדראות הנתמכים בעמודים. בצד המזרחי והמערבי עמודים מרובעים שבחזיתם שרידי פסלים, בצד הצפוני והדרומי העמודים התומכים בצורת מגילות פפירוס. חלק מהציורים והעיטורים בחצר זאת מוקדשים לפסטיבלים הדתיים לכבודו של האל סקר (Seker)-אוזיריס. על הקיר של האכסדרה המערבית הוספו דמויותיהם של בניו ונכדו שירשו אותו לפי סדר עלייתם לשלטון: רעמסס הרביעי, רעמסס השישי, נכדו רעמסס השביעי ורעמסס השמיני.
מאולם זה דרך כבש נוסף העובר באכסדרת עמודים מגיעים לפילון השלישי. מפילון זה נכנסים להיפוסטיל (אולם עמודים גדול), שגגו לא שרד. באולם זה 24 עמודים שרק בסיסם שרד. בצידו הדרומי מערבי של האולם נמצאים ארבעה חדרים שכנראה שימשו כבית האוצר של המקדש. על קירות החדרים ציורים של ערימות זהב כסף ואבנים יקרות. בצד הצפוני נמצאים עוד מספר חדרים המוקדשים לאלים שונים. ממערבו של אולם עמודים זה, נמצא אולם עמודים נוסף הנתמך על ידי שמונה עמודים. באולם זה נמצאות שתי קבוצות של אולמות צדדיים. הקבוצה הדרומית מוקדשת לאל אוזיריס, הקבוצה הצפונית מוקדשת לאלי שמש שונים. בהמשך נמצא אולם עמודים שלישי בעל שמונה עמודים, הדומה במבנהו לשני הקודמים. האולמות הצדדים הדרומיים מוקדשים לאלים הורוס ומות, ובצפון לאלים אמון-רע, מות, אניד (Ennead), מין וח'ונסו.
בפפירוס האריס א שנמצא בקבר ליד מדינת האבו, מתוארים מעשיו של המלך רעמסס השלישי בתקופת מלכותו. בין יתר הדברים שעשה מתאר הטקסט את בניין המקדש לאל אמון במדינת האבו, מקדש מאבן חול עם חומה ומגדלים. הוא מילא את מחסני הארמון בזהב כסף ואבני חן. את האסמים מילא בשעורה וחיטה. ונטע מסביב המקדש עצים.
בתקופה הקופטית, שכנה כנסייה בתוך המקדש. שרידי הכנסייה הוסרו. חלק מהתבליטים בקירות המקדש שונו והוסבו לגילוף המתאים לכנסייה הקופטית.
מקדש רעמסס השלישי > גויי הים: כתובות ותבליטים

בשנת מלוכתו השמינית הוכרח רעמסס השלישי לטפל בפלישה כנגד גויי הים. את ניצחונו הוא מתאר על גבי תבליטים מפורטים וכתובות החקוקות על הקירות החיצוניים של המקדש, ועל הקיר של הפילון השני בצד של החצר הראשונה. על הקירות הוא תיאר שני קרבות, קרב ימי וקרב יבשתי. גויי הים מתוארים שהתקדמו בשני טורים. טור אחד באוניות עם חרטום בצורת ברווז ניסה לחדור למצרים דרך זרועות הדלתה, טור שני התקדם עם נשים וטף בעגלות רתומות לארבעה שוורים לאורך החוף. גלגלי עגלות המשא של גויי הים הן מלאות ללא חישורים. עגלות אלה הן הוכחה טובה שגויי הים הגיעו כמהגרים ולא רק כלוחמים. מרכבות הקרב של גויי הים הן בעלות גלגלי חישורים. במרכבה נוהג לוחם אחד, ומאחוריו שני לוחמים המחזיקים רומחים.
בקרב הימי מתוארות חמש ספינות של גויי הים נלחמות בארבע ספינות של הכוח המצרי. בספינות גויי הים נמצא עיטור של ציפורים בחרטום ובירכתיים. לוחמי גויי הים מתוארים כגברים תמירים, ללא זקן, לבושים בחצאית ויש להם מגן העשוי כנראה מעור ולראשם קובע המעוטר בנוצות (פלשתים ות'כר) או בעלי קרניים (שרדנה).
את התבליט מלווה הכתובת החשובה הבאה:
הארצות הזרות קשרו קשר באייהם. פתאום נתרחקו כל הארצות ונתבלבלו בתגרה. אף ארץ לא הייתה יכולה לעמוד לפני נשקם. חת, קדה, כָּרכּמיש, אַרזָוָה ואַלַשְיָה נקטעו [פתאום]. מחנה [הוקם] במקום אחד בארץ אַמֻרֻ, תושביה הושמדו וארצה הייתה כלא הייתה. הם באו מול מצרים ולהבה ערוכה לפניהם. בבריתם היו פלשתים, ת'כר, שכלש דני[נ] וושש, ארצות מאוחדות. הם תפסו את כל הארצות עם חוג הארץ, לבותיהם שוקטים ובוטחים: "מזימותינו תצלחנה 

אז היה לבו של האל, אדון המלכים, מוכן ומזומן להפילם בפח כצפרים[...]

אני ארגנתי את גבולי בצ'אהי מוכנים בפניהם: נסיכים, מפקדי חילות מצב ומריאנו. את פתחי הנהרות התקנתי כחומה בצורה עם ספינות קרב, אניות משוט וספינות חופים מצוידות [כהלכה], כי היו מלאות באנשי חיל אמיצים נושאי נשק...
על קיר הפילון השני בצידו הדרומי, בצד המופנה לחצר הראשונה, נמצא תבליט נוסף המתאר את חיילי גויי הים השבויים. הולכים בשיירה וחיילים מצריים נוגשים בהם. חיילי גויי הים לרוב מגולחים, אבל בתבליט השבויים מוצגים מספר חיילים עם זקן.
מקדש אמון

מיד לאחר הכניסה דרך בית שער המבוצר לכיוון דרום שוכן המקדש לאל אמון. המקדש מתקופת השושלת ה-18, נבנה על ידי תחותמס השלישי וחתשפסות. המקדש עבר שינויים רבים בתקופת השושלות 20, 25, 26, 29, 30 והתקופה היוונית-הרומית.
מול המקדש נמצאות הקפלות של הכוהנות הגדולות לאל אמון אמנרידיס הראשונה (Amenirdis I) מהמאה ה-8 לפנה"ס, שפנופט השנייה (Shepenupet II) מהמאה ה-7 לפנה"ס וניקטוקריס (Nitocris I) מהמאה ה-6 לפנה"ס
מקדש איי וחרמחב

מצפון למקדש רעמסס השני, ליד קיר לבני הבוץ נמצאים שרידי המקדש של המלכים איי וחרמחב שני המלכים האחרונים מהשושלת ה-18 מהמאה ה-14 לפנה"ס. השרידים הם במצב השתמרות גרוע.
חפירות ארכאולוגיות

בשנת 1844 נסקר האתר על ידי משלחת פרוסית בראשותו של האגיפטולוג הפרוסי קארל ריכרד לפסיוס. האתר נחפר לראשונה בשנת 1859. החפירות נמשכו לסירוגין עד שנת 1899 על ידי מחלקת העתיקות המצרית. במהלך החפירות נוקה המקדש והוסרו מספר מבנים קופטיים, והאתר הפך לנגיש למבקרים. בשנת 1882 הגיע לאתר במסגרת סיוריו במצרים העליונה, הארכאולוג הבריטי פלינדרס פיטרי.
מאז שנת 1924 נעשות באתר פעולות של חפירה תיעוד ושימור על ידי המכון האוריינטלי של אוניברסיטת שיקגו.