stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי גואטמלה–מקסיקו
ביקורים רמי דרג

ביקורים רמי דרג מגואטמלה במקסיקו
הנשיא קיאל אוג'ניו לוגרוד גרסיה (1976)
הנשיא אוסקר אומברטו מחיה ויקטורס (1985)
הנשיא ויניסיו סרסו (1986, 1988, 1990)
הנשיא חורחה סראנו אליאס (1991, 1993)
הנשיא אלברו ארסו (1996)
הנשיא אלפונסו פורטיו (2000, 2002)
הנשיא אוסקר ברשה (2005, 2006, 2007)
הנשיא אלווארו קולום (2010, 2011)
הנשיא אוטו פרס מולינה (2014, 2015)
הנשיא ג'ימי מוראלס (2018)
הנשיא אלחנדרו ג'יאמטיי (2020)
ביקורים רמי דרג ממקסיקו בגואטמלה
הנשיא גוסטבו דיאס אורדס (1966)
הנשיא לואיס אצ'ווריה אלברס (1975)
הנשיא חוסה לופס פורטייו (1981)
הנשיא מיגל דה לה מדריד (1987)
הנשיא קרלוס סלינס (1991, 1992)
הנשיא ארנסטו סדייו (1995, 1996, 2000)
הנשיא ויסנטה פוקס (2004, 2006)
הנשיא פליפה קלדרון (2008, 2009, 2011, 2012)
הנשיא אנריקה פניה נייטו (2013, 2017, 2018)
הסכמים דו-צדדיים

שתי המדינות חתמו על כמה הסכמים דו-צדדיים כגון אמנה לגבולות הגבול (1882); הסכם טלקומוניקציה (1963); הסכם להגנה והשבת מונומנטים ארכאולוגיים, אמנותיים והיסטוריים בין שתי המדינות (1975); הסכם על שיתוף פעולה תיירותי (1987); הסכם לשיתוף פעולה למניעה ותשומת לב במקרים של אסונות טבע (1987); הסכם הגנה ושיפור הסביבה באזור הגבול (1987); הסכם תחבורה אווירית (1992); אמנה לאכיפת עונשים פליליים (1996); חוזה שיתוף הפעולה בנושא סיוע משפטי הדדי (1996); אמנה להחלמה והשבת כלי רכב גנובים וכלי טיס או עניין של מצב בלתי חוקי (1997); אמנת ההסגרה (1997); הסכם לשיתוף פעולה מדעי וטכני (1998); אמנה לשיתוף פעולה הדדי להחלפת מידע בנוגע לעסקאות פיננסיות המתבצעות באמצעות מוסדות פיננסיים למניעה, איתור ולחימה של פעולות ממוצא בלתי חוקי או הלבנת הון (2002); הסכם להכרה הדדית בתעודות לימודים, תארים ותארים אקדמיים ברמה היסודית, המשנית והעליונית או מקבילותיהן (2009); הסכם לשיתוף פעולה חינוכי, תרבותי וספורטיבי (2011) והסכם לשיתוף פעולה למאבק בתנועה אסורה בסמים נרקוטיים, חומרים פסיכוטרופיים, מבשרי כימיה, כימיקלים חיוניים ומוצרים או תכשירים המכילים אותם, עבירותיהם הקשורות, כמו גם התלות בסמים (2015).
תחבורה ומעבר גבולות

קיימות טיסות ישירות בין שתי המדינות עם אארומקסיקו‏, Aeroméxico Connect‏, Interjet‏, Volaris ו-Volaris Costa Rica. ישנם גם מספר מעברי גבול לאורך גבול גואטמלה – מקסיקו.
יחסי סחר

בשנת 2001 גואטמלה ומקסיקו חתמו על הסכם סחר חופשי (יחד עם אל סלוודור והונדורס) המכונה "הסכם הסחר החופשי של מקסיקו-צפון המשולש". בשנת 2018 הסתכם המסחר בין גואטמלה למקסיקו ב-2.2 מיליארד דולר. הייצוא העיקרי של גואטמלה למקסיקו כולל: שומנים למאכל ושמן, גומי, טקסטיל, נייר וקרשים, חומץ, בשר מוכן ופירות ים. הייצוא העיקרי של מקסיקו לגואטמלה כולל: חומר פלסטי, מכונות, מכשירים מכניים, ברזל, פלדה, בושם וקוסמטיקה.
גואטמלה מדורגת כמקבלת השביעית בגודלה בהשקעות מקסיקניות. במהלך השנים, כמה חברות מקסיקניות רב לאומיות התבססו במדינה והשקיעו מעל 2.6 מיליארד דולר. חברות רב-לאומיות מקסיקניות כמו אמריקה מוביל, בנקו אצטקה, גרומה, גרופו בימבו וגרופו אלקטרה (בין היתר) פועלות בגואטמלה.
נציגויות דיפלומטיות

| --- | --- |
 של גואטמלה במקסיקו מקסיקו סיטי (שגרירות)  מרידה (קונסוליה כללית)  מונטריי (קונסוליה כללית)  אואחאקה (קונסוליה כללית)  סן לואיס פוטוסי (קונסוליה כללית)  טפצ'ולה (קונסוליה כללית)  טנוסיקה (קונסוליה כללית)  טיחואנה (קונסוליה כללית)  טוסטלה גוטיירס (קונסוליה כללית)  וראקרוס (קונסוליה כללית)  אקאיוקן (קונסוליה)  סיודד אידלגו (קונסוליה)  קומיטאן (קונסוליה)  אריאגה (משרד קונסולרי):  של מקסיקו בגואטמלה גואטמלה סיטי (שגרירות)  קצאלטננגו (קונסוליה)  סיודד טקון אומאן (קונסוליה)
יסוהירו נקסונה

זהו שם יפני; שם המשפחה הוא .
יָסוּהִירוֹ נָקַסוֹנֶה (ביפנית: 中曽根康弘;‏ 27 במאי 1918 – 29 בנובמבר 2019) היה פוליטיקאי יפני, שכיהן כראש ממשלת יפן בין השנים 1982–1987.
חייו

נקסונה התבלט משנות ה-50 במפלגה הליברלית דמוקרטית של יפן, ומונה ב-1959 לתפקיד שר המדע של יפן. מ-1967 כיהן כשר התחבורה, מ-1970 כראש סוכנות ההגנה, מ-1972 כשר התעשייה והמסחר הבינלאומי, ומ-1981 כשר האדמיניסטרציה.
ב-29 בנובמבר 1982 הפך לראש ממשלת יפן. הוא מונה לקדנציה שנייה ב-27 בדצמבר 1983, ולכהונה שלישית ב-22 ביולי 1986. במהלך חמש שנות כהונתו, פעל לשיפור היחסים עם ברית המועצות וסין, ונודע בשל יחסיו הקרובים עם נשיא ארצות הברית, רונלד רייגן, יחסים שזכו בתקשורת לכינוי "רון-יסו". מבחינת מדיניות פנים, נקסונה פעל רבות להפרטת חברות ממשלתיות, ותרם להשבת תחושת הלאומיות היפנית במהלך כהונתו וגם אחריה.
נקסונה סיים את תפקידו ב-6 בנובמבר 1987, והוחלף על ידי עמיתו למפלגה, נובורו טקשיטה. שנה לאחר מכן התברר כי היה מעורב, יחד עם טקשיטה ופוליטיקאים בכירים רבים נוספים, בשערוריית Recruit שהסעירה את יפן.
בתחילת 2010 העניק מספר ראיונות נרחבים לכלי התקשורת, בהם תקף את מדיניותו של ראש ממשלת יפן, יוקיו הטויאמה.
נפטר בטוקיו ב-29 בנובמבר 2019, בגיל 101.
יוהאן נימאן

| --- | --- |

 לידה:  4 באוגוסט 1913 Völlen, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 נהרג:  14 באוקטובר 1943 (בגיל 30) סוביבור, רפובליקת פולין 
 מדינה:  הרייך הגרמני 
 השתייכות:  אס אס 
 תקופת הפעילות:  מ-1934 
 דרגה:  אונטר-שטורמפיהרר 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה 
 
יוהאן נימאן (בגרמנית: Johann Niemann;‏ 4 באוגוסט 1913 – 14 באוקטובר 1943) היה קצין אס אס ופושע מלחמה נאצי, שהיה סגן מפקד מחנה ההשמדה סוביבור במהלך מבצע ריינהרד. בנוסף היה פעיל בתוכנית T4 - אותנסיה של האס אס. נימאן נהרג במהלך מרד האסירים בסוביבור בשנת 1943.
קריירת אס אס

נימאן הצטרף למפלגה הנאצית בשנת 1931 וקיבל את מספר החבר 753,836 ולאס אס בשנת 1934 וקיבל את מספר החבר 270,600. תחילה שירת במחנה ההשמדה בלז'ץ, שם פיקד על מחנה 2, אזור ההשמדה. לאחר מכן הוא הועבר למחנה ההשמדה סוביבור. נימאן היה סגן מפקד סוביבור בהזדמנויות שונות בשנת 1942 לפני שקיבל את התפקיד לצמיתות בתחילת 1943. לאחר ביקורו של היינריך הימלר בסוביבור ב-12 בפברואר 1943, נימן הועלה לדרגת "אונטר-שטורמפיהרר".
קרל פרנצל, גם הוא מפקד בסוביבור, נזכר כיצד נימן טיפל באיום מסוים של מרד אסירים בתוך המחנה:
קאפו פולני אמר לי שכמה יהודים הולנדים מארגנים בריחה, העברתי את המידע לסגן המפקד נימאן. הוא הורה להוציא להורג את שבעים ושניים היהודים.
ב-14 באוקטובר 1943 התרחש מרד אסירים במחנה סוביבור. נימאן היה קצין האס אס בדרגה הגבוהה ביותר שהיה בתפקיד באותו יום, ולכן הוא היה האדם הראשון שתכננו המורדים להתנקש בחייו. נימאן נהרג בצריף החייט באמצעות מכת גרזן לראשו על ידי אלכסנדר שובייב שכונה "קאלי מאלי", חייל הצבא האדום שהיה כלוא בסוביבור. שובייב הצליח להמלט מהמחנה בחסות המרד אך מאוחר יותר נהרג כפרטיזן ולא זכה לראות את סופה של המלחמה.
העיתון טיימס דיווח כי 350 תמונות מלחמה של סוביבור ומקומות אחרים הוצגו לאחרונה לציבור על ידי צאצאיו של סגן מפקד המחנה יוהאן נימאן. תערוכה נערכה בברלין וספר נלווה פורסם עם תמונות אלה. שתי תמונות עשויות לכלול את ג'ון איוון דמיאניוק, שומר טרווניקי יליד אוקראינה שהיגר אחר כך לארצות הברית. בשנת 2011 הורשע דמיאניוק על ידי בית משפט במינכן בסיוע לרצח 27,900 יהודים בסוביבור.
הערות שוליים

↑  Yitzhak Arad (1987). Belzec, Sobibor, Treblinka: The Operation Reinhard Death Camps. Bloomington: Indiana University Press. p. 28. ISBN 9780253342935.
↑  Sobibor Interviews: Biographies of SS-men, sobiborinterviews.nl; accessed 23 December 2014.
↑  Thomas Blatt (1997). From the Ashes of Sobibor. Northwestern University Press. pp. 235-242. ISBN 9780810113022.
↑  Yitzhak Arad (1987). Belzec, Sobibor, Treblinka: The Operation Reinhard Death Camps, Bloomington: Indiana University Press, pp. 76-77
↑   "The Times", Jan 20 2020, page 29
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009165545305171  PLWABN: 9811534249605606  GND: 1035100169  LCCN: no2021137698  VIAF: 300401599   WorldCat (עם VIAF): 300401599
יוראי (קולורדו)

| --- | --- |
יוראי, מבט צפונה מכביש 550
יוראי, מבט צפונה מכביש 550
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  קולורדו קולורדו
 תאריך ייסוד:  24 במרץ 1884
 שטח:  2.2 קמ"ר
 גובה:  2,375 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  898 (1 באפריל 2020)
  ‑ צפיפות:  372.7 נפש לקמ"ר (2010)
 קואורדינטות:  38°01′24″N 107°40′20″W﻿ / ﻿38.023333°N 107.672222°W﻿ / 38.023333; -107.672222
 אזור זמן:  UTC -7
 http://www.ci.ouray.co.us/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה יוראי(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה יוראי(למפת קולורדו רגילה) דנוור קולורדו ספרינגס  אורורה פורט קולינס פואבלו גרילי גראנד ג'נקשן י ו ט ה  ויומינג נברסקה ק נ ז ס  אוקלהומה ניו מקסיקו א.יוראי(למפת קולורדו מוגדלת) דנוור קולורדו ספרינגס  אורורה פורט קולינס פואבלו גרילי גראנד ג'נקשן י ו ט ה  ויומינג נברסקה ק נ ז ס  אוקלהומה ניו מקסיקו א.יוראי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
יוּרֵי (באנגלית: Ouray) היא העיירה הגדולה ביותר ומושב המחוז במחוז יוראי במדינת קולורדו שבארצות הברית. על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית משנת 2000 היו ביישוב 813 תושבים ובמפקד האוכלוסין של 2010 היו בעיירה 1,000 תושבים.
היסטוריה

זמן רב לפני שהאירופאים הגיעו לאזור גילו האינדיאנים את האזור סביב יוראי. בני היוט נהגו להתגורר בעמק הבראשיתי במהלך חודשי הקיץ, כשהם נהנים משפע חיות הציד והשתמשו במעיינות החמים. הם סגדו לעמק כמקום קדוש. מאוחר יותר התיישבו אירופאים בעמק. מנהיג בני היוט, הצ'יף יוראי, הצליח להגיע לדו קיום בשלום בין בני שבטו לאירופאים.
העיירה הוקמה במקור על ידי כורים שחיפשו כסף וזהב בהרים שסביבה. בתקופות מסוימות היו ביישוב יותר סוסים ופרדות מבני אדם. מחפשי הזהב הגיעו לאזור ב-1875. ב-1877 מצאו ויליאם וסטון (William Weston) וג'ורג' ברבר (George Barber) את עורקי הזהב גרטרוד (Gertrude) ואונה (Una) באגן אימוג'ן (Imogene Basin), כעשרה קילומטרים דרומית-מזרחית ליוראי. תומאס וולש (Thomas Walsh‏; 1910-1850) רכש את שני העורקים ואת כל חלקת האדמה סביבם. ב-1897 הוא פתח את מכרה קמפ בירד (Camp Bird Mine), והוסיף מכונת ריסוק בת 20 ראשים ב-1898, ומכונה בת 40 ראשים ב-1899. עד 1902 המכרה הפיק 5,670 קילוגרם זהב, כאשר וולש מכר את המכרה לחברת קמפ בירד בע"מ. עד 1916 המכרה הפיק מעל ל-28,000 קילוגרם זהב.
לאחר ששינתה את שמה ואת שם המחוז שבו שכנה כמה פעמים הוקמה העיירה ב-2 באוקטובר 1876 על שם צ'יף יוראי משבט היוט. בהגיע 1877 התגוררו ביוראי מעל ל-1,000 תושבים והיא הוכרזה מושב המחוז של מחוז יוראי שהוקם ב-8 במרץ 1877. בשיא תקופת הכרייה, פעלו באזור יוראי יותר מ-30 מכרות פעילים והעיירה התפתחה במהירות וב-1880 התגוררו ביוראי 2,600 תושבים. באותה תקופה פעלו בעיירה 30 בתי מרזח ובתי בושת, אבל רק ארבע כנסיות. אחת מהן, הכנסייה הפרסביטריאנית פועלת מעל ל-125 שנים.
חברת הרכבת המערבית דנוור וריו גראנדה (Denver and Rio Grande Western Railroad, בראשי תיבות D&RGW) הגיעה ליוראי ב-21 בדצמבר 1887. קו הרכבת פעל עד שמכוניות ומשאיות גרמו לירידה בנפח הנוסעים והמטענים. רכבת הנוסעים הסדירה האחרונה הגיעה לעיירה ב-14 בספטמבר 1930. קו הרכבת בין יוראי לרידג'ווי ננטש ב-21 במרץ 1953.
כל הרחוב הראשי בעיירה רשום כנפה היסטורית שמרבית הבניינים מתוארכים לשלהי המאה ה-19. מלון בומונט (Beaumont Hotel) ובית העירייה של יוראי וספריית וולש (Ouray City Hall and Walsh Library) רשומים במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים (National Register of Historic Places) באופן פרטני, בעוד שבית המשפט של מחוז יוראי (Ouray County Courthouse), מלון סנט אלמו (St. Elmo Hotel), בית החולים של הכורים על שם סנט ג'וזף (St. Joseph's Miners' Hospital, כיום ביתה של האגודה ההיסטורית של מחוז יוראי והמוזיאון בניהולה), מלון וסטרן (Western Hotel) ובית האופרה של רייט (Wright's Opera House) כלולים בנפה ההיסטורית.
גאוגרפיה

יוראי שוכנת ב-38°1′24″N 107°40′20″W﻿ / ﻿38.02333°N 107.67222°W﻿ / 38.02333; -107.67222 בהרי סן חואן בדרום-מערב קולורדו. שטחה 2.1 קילומטרים רבועים, כולו יבשתי. העיירה שוכנת 64 קילומטרים דרומית למונטרוז. היא שוכנת 16 קילומטרים צפונית-מזרחית לטליורייד, אבל בשל הטופוגרפיה, אורכה של הדרך ביניהם היא כ-80 קילומטרים. יוראי מקושרת מדרום לסילברטון ואז לדורנגו דרך מעבר רד מאונטיין (Red Mountain Pass) בגובה 3,358 מטרים. הכביש לאורך הנהר אנקומפגרה ודרך מעבר ההרים מכונה "כביש מיליון דולר" (Million Dollar Highway), אם כי מקור הכינוי שרוי במחלוקת. אגן ינקי בוי (Yankee Boy Basin), השוכן כמה קילומטרים מהעיירה מתגאה במראה מרהיב המכונה "מפלי התאומים" (Twin Falls).
גאוגרפיה > אקלים

יש ביוראי ארבע עונות שנה מובחנות. הקיצים חמימים ביום וקרירים בלילה, כשסופות רעמים קצרות מתרחשות לעיתים קרובות אחרי הצהריים ביולי ואוגוסט ומתפתחות לגשם עז, אבל קצר. הסתיו קריר ובדרך כלל בהיר עם גשם מדי פעם. החורפים ארוכים וקרים, אם כי לעיתים רחוקות בצורה קיצונית, ויורד שלג רב. שלהי האביב ותחילת הקיץ (אמצע מאי עד שלהי יוני) נוחים עד חמימים והם בדרך כלל העונה היבשה ביותר בשנה. דירוג אזור יוראי לפי שיטת קפן הוא Dfb.
| אקלים ביוראי> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים ביוראי> ינואר.2.8.-9.4.43.7 | אקלים ביוראי> פברואר.4.-8.2.43.9 | אקלים ביוראי> מרץ.7.1.-5.3.57.2 | אקלים ביוראי> אפריל.12.1.-1.3.52.6 | אקלים ביוראי> מאי.17.6.3.3.44.7 | אקלים ביוראי> יוני.23.3.7.3.29.2 | אקלים ביוראי> יולי.25.8.10.7.53.3 | אקלים ביוראי> אוגוסט.24.5.10.58.2 | אקלים ביוראי> ספטמבר.21.2.6.4.51.3 | אקלים ביוראי> אוקטובר.15.3.1.2.54.6 | אקלים ביוראי> נובמבר.7.3.-4.8.52.3 | אקלים ביוראי> דצמבר.3.1.-8.7.41.1 | אקלים ביוראי> שנה.13.7.0.1.582.1 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: Western Regional Climate Center
כלכלה

הכלכלה של יוראי כיום מבוססת כולה על תיירות. יוראי מתגאה בהיותה "שווייץ של אמריקה" בשל מיקומה בראש העמק הצר, המוקף משלושה וחצי צדדים בהרים תלולים.
מרבית התיירות של העיירה ממוקדת בטיפוס על קרח, אופני הרים, שבילי הליכה ומסעות לתוך הרי סן חואן ברכבי שטח. ניתן לשכור רכבי ארבע על ארבע, הקרויים לעיתים קרובות "ג'יפים" בלא קשר ליצרן הרכב, מכמה סוכנויות במרכז העיירה. יוראי היא גם יעד פופולרי לאופנוענים, כיוון שהיא תחילת הכביש המכונה "כביש מיליון דולר". קטע כביש זה מחבר את יוראי עם העיירות סילברטון ודורנגו. כביש מיליון דולר נחשב לעיתים קרובות כאחת הדרכים היפות ביותר בקולורדו, אבל גם כאחד הכבישים המסוכנים ביותר בשל הסיבובים החדים, הקטעים התלולים והיעדר מעקות הגנה. יעדים פופולריים בסביבה כוללים את אגן ינקי בוי, הר אינג'ינייר (Engineer Mountain, "הר המהנדס"), ו"בלק בר רואד" (Black Bear Road, "דרך הדוב השחור"). הזמר (ומאוחר יותר ראש עיריית יוראי במשך 6 שנים) C. W. McCall עזר לפרסם את דרך הדוב השחור באזור. שירו "בלק בר רואד" השתמש במשפט המופיע בשלט המפנה לדרך "אינך חייב להיות מטורף על מנת לנהוג בדרך זו, אבל זה עוזר".
יוראי היא בירת הטיפוס על קרח בארצות הברית. פארק טיפוס הקרח הראשון בעולם שהתרחב למפלים טבעיים פופולריים לשעבר, כולל עשרות מפלי מים קפואים בגובה מ-24 מטרים עד 60 מטרים המשובצים לאורך קילומטר וחצי בקירות קניון אנקומפגרה. את המים מספקת מערכת ממטרות שפותחה ומתוחזקת על ידי ארגון מתנדבים הנתמך על ידי תרומות מעסקים מקומיים, יצרני ציוד ומטפסים. הכניסה לפארק הקרח של יוראי חופשית והוא מושך מטפסים מכל רחבי העולם. פסטיבל הקרח השנתי הוא חגיגת סוף שבוע ארוך של תחרויות, תערוכות והדרכה עם רבים ממטפסי הקרח המובילים בעולם. טיפוס על קרח הוא ברכה לכלכלה המקומית, כשבתי מלון ומסעדות שהיו סגורים בעבר בחודשי החורף נשארים פתוחים על מנת לארח את המטפסים.
יש מפלי מים רבים לאורך הדרך מדורנגו ליוראי, ובתחומי העיר יש שני מפלי מים בהישג יד. מפלי קסקייד (Cascade Falls) נמצאים במרחק הליכה קצרה של 400 מטרים ממגרש החניה בשדרה השמינית. מפלי קניון בוקס (Box Canyon Falls) שוכנים בקצה הדרום-מערבי של יוראי.
כמו רוב העיירות בהרי קולורדו, הייתה יוראי במקור עיירת כורים. עם זאת, אין עדויות לכך בעיירה כיום. המכרה הגדול והמפורסם ביותר הוא "מכרה קמפ בירד" (Camp Bird Mine), מכרה הזהב השני בגודלו בקולורדו שהוקם על ידי תומאס וולש ב-1896. אף שהוגשה בקשה ב-2007 להפעיל את המכרה מחדש, המכרה עדיין אינו פעיל. בתקופת פעילותו הפיק המכרה 46 טון זהב ו-124 טון כסף מ-1896 עד 1990. ב-1995 פורק ציוד הכרייה הישן "המועך" ונמכר למכרה קטן יותר במונגוליה שבו פעל במשך שנתיים. אל המכרה הנטוש ניתן להגיע בכביש תלול במכונית רגילה וממנו להמשיך לדרכים של רכבי שטח אל אגן ינקי בוי ומעבר אימוג'ן.
דמוגרפיה

על פי מפקד האוכלוסין של שנת 2010 התגוררו בעיירה 1,000 תושבים ב-457 משקי בית, ו-283 משפחות. צפיפות האוכלוסייה הייתה 454.4 תושבים לקילומטר רבוע, והאוכלוסייה התחלקה ל-50.9% זכרים ו-49.1% נקבות. היו בעיר 457 יחידות דיור.
95.2% מהאוכלוסייה היו לבנים, 0.1% אפרו-אמריקאים ו-0.4% אמריקנים ילידים. 8.2% היו ממוצא היספאני. ההכנסה השנתית הממוצעת למשק בית הייתה 36,094 $, כש-9.3% ממשקי הבית מתחת לקו העוני, כולל 7.1% מתחת לגיל 18 ו-6.4% בגיל 65 ומעלה.
תחבורה

שדה התעופה הקרוב ביותר שבו יש שירות סדיר הוא שדה התעופה האזורי של מונטרוז (Montrose Regional Airport), השוכן כ-60 קילומטרים צפונית לעיירה.
כביש 550 הוא כביש הגישה הסלול היחיד לתוך יוראי וממנה. כביש 550 מתחיל כ-60 קילומטרים צפונית ליוראי במונטרוז. הוא ממשיך דרומה אל ברנאליאו (Bernalillo) בניו מקסיקו, דרך דורנגו בקולורדו ואזטק בניו מקסיקו. קטע הדרך של כביש 550 מיוראי דרומה עד סילברטון מכונה "כביש מיליון דולר".
הנהיגה ליוראי דורשת משנה זהירות. הכביש מתפתל וברובו הוא צמוד לצוקים. אבל בעוד שהנהיגה קשה, הנוף מרהיב עין וציורי.
בתרבות הפופולרית

בסתיו 1968 צולם הסרט אומץ אמיתי בכיכובו של ג'ון ויין במחוז יוראי, כולל כמה קטעים מהעיירה יוראי והעיירה הסמוכה רידג'ווי, ובמיוחד פנים בית המשפט המחוזי של יוראי.
בספרה של איין ראנד, "מרד הנפילים" המחבוא הסודי של גבור הספר הוא עמק יפהפה בהרי הרוקי המכונה עמק מליגן (Mulligan's Valley) או "ערוץ גולט" (Galt's Gulch). את ההשראה לערוץ גולט קיבלה ראנד מיוראי שבה שהתה הסופרת בזמן שסיימה את הספר, אם כי היא הרחיבה מאוד את העמק הקטן על מנת לכלול את רעיונותיה הרבים שבסיפור.
יוראי היא ביתו של הארי, סבו של מקגייוור בסדרת הטלוויזיה מקגייוור. העיירה וסביבתה משמשות רקע לפרק "המטרה מקגייוור" בעונה הראשונה של הסדרה.
הסופר דייוויד לוונדר (David Lavender‏; 2003-1910) יליד טליורייד סיפר על חוויותיו בעבודה במכרה קמפ בירד בזיכרונותיו "המערב של אדם אחד" (One Man's West) משנות ה-30 של המאה ה-20.
הקטע הפותח את הסרט מעבר לשיא בכיכובו של סילבסטר סטאלון מרחש לאורך מרכז העיירה.
החווה, סדרה מקורית של נטפליקס בכיכובם של אשטון קוצ'ר, דני מסטרסון, סם אליוט ודברה וינגר מתרחשת בעיירה דמיונית בשם גריסון בקולורדו, אבל העיירה המצולמת במהלך מתן הקרדיטים היא יוראי.
ביאורים

↑  twenty-stamp mill
↑  forty-stamp mill
הערות שוליים

↑  Colorado Trend Report 2: State and Complete Places (Sub-state 2010 Census Data).
↑  Sandra Dallas, Colorado Ghost Towns and Mining Camps
↑  "The Million Dollar Highway"
↑  Ybarra, Michael J. (30 בינואר 2008). "Where Ice Climbing Is King". The Wall Street Journal. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Camp Bird Mine, Ouray, Sneffels District (Mount Sneffels District), Ouray Co., Colorado, USA
↑  "Profile of General Population and Housing Characteristics: 2010". United States Census Bureau.
↑  Letters of Ayn Rand, ISBN 9781101137284
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557520005171  LCCN: n83145496  MusicBrainz: 8d268783-3e29-40e7-b4c4-f2d20cd73047  VIAF: 129043993   WorldCat (עם VIAF): 129043993 
יוראי ב-1901
בית העירייה של יוראי ותחנת הכיבוי
מפלים קפואים בקניון אנקומפגרה סמוך ליוראי
בניין ביוראי
שלט "שווייץ של אמריקה" בכביש מיליון דולר
בית המשפט המחוזי של יוראי שבו צולמו קטעים מהסרט "אומץ אמיתי" ב-1968
תחנת הרכבת של חברת D&RGW ביוראי ב-1940
יוהאן מקובסקי

| --- | --- |

 לידה:  12 במרץ 1948 (בן 76) הונגריה 
 מקום לימודים:  המכון הטכנולוגי של ציריך 
 מנחה לדוקטורט:  ארנסט ספקר, Hans Läuchli 
 תלמידי דוקטורט:  ויקטור מ. מרקוביץ, אריה צביאלי, Jacob Ukelson, מיכאל טיומקין, Elena Ravve, Udi Rotics, Jean-Charles Grégoire 
 אתר רשמי
 
יוהאן (ינוש) א. מקובסקי (Johann (János) A. Makowsky; נולד ב-12 במרץ 1948 בבודפשט) הוא לוגיקן ומדען מחשב שווייצרי ממוצא יהודי-הונגרי, פרופסור מן המניין בטכניון.
קורות חייו

מקובסקי כתב את עבודת הדוקטורט שלו בלוגיקה מתמטית בציריך ב-1974. הוא שימש במשרות זמניות במרכז בנך בוורשה, באוניברסיטת סטנפורד בארצות הברית, באוניברסיטת סימון פרייז'ר בקנדה, באוניברסיטת פירנצה באיטליה, במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס MIT בארצות הברית, ובאוניברסיטת לוזאן ובמכון הטכנולוגי של ציריך בשווייץ, והיה חבר סגל מן המניין באוניברסיטה החופשית בברלין. מקובסקי הוא ממייסדי האגודה האירופית ללוגיקה של מדעי המחשב ושימש כסגן נשיא, נשיא וחבר במועצת המנהלים של האגודה.
התמחותו של מקובסקי היא בלוגיקה מתמטית ושימושיה במדעי המחשב. בתורת המודלים, מקובסקי פתר שתי בעיות פתוחות בתחום שנקרא categoricity theory ועסק בחקר תכונות אינטרפולציה וקומפקטיות של לוגיקות. בתורת מסדי הנתונים, מאמרו של מקובסקי, ביחד עם צ'נדרה ולואיס, הציג את הוכחת אי-הכריעות הראשונה לבעיית התלויות המושרות. כמו כן עסק מקובסקי בקשר בין מודלי ישויות קשרים לסכימות של מבני נתונים. בתכנות לוגי חקר מקובסקי נוסחאות בעלות צורה מיוחדת הנקראות נוסחאות הורן ואת הסיבוכיות שלהן. באלגוריתמים בתורת הגרפים, הוא ושותפיו למחקר פיתחו גישה לוגית מאוחדת לאלגוריתמים על גרפים בעלי רוחב עץ (tree-width) ורוחב קליקה (clique-width) חסום, ובהמשך לכך גישה לוגית לגדירות של פולינומי גרפים.
מפרסומיו

Linear time solvable optimization problems on graphs of bounded clique-width, B Courcelle, JA Makowsky, U Rotics - Theory of Computing Systems, 2000 - Springer.
Identifying extended entity-relationship object structures in relational schemas, VM Markowitz, JA Makowsky, Software Engineering, IEEE Transactions on 16 (8), 777-790.
Unification as a complexity measure for logic programming, A Itai, JA Makowsky, The Journal of Logic Programming 4 (2), 105-117.
Δ-logics and generalized quantifiers, JA Makowsky, S Shelah, J Stavi, Annals of mathematical logic 10 (2), 155-192
הערות שוליים

↑  על הוריו ומשפחתו ראו: אביו, אמו, בדף של מקובסקי באתר הטכניון.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007436626405171  ACM DL: 81100073779  BnF: cb146227415 (data)  CiNii: DA11241268  dblp: m/JAMakowsky  GND: 118024507  ISNI: 0000 0001 1460 1198  LCCN: n97124747  MGP: 43256  NKC: xx0015158  NTA: 176750088  ORCID: 0000-0002-3550-4271  SUDOC: 077930029  VIAF: 15026214   WorldCat (עם VIAF): 15026214
יום טוב ידיד הלוי

ערך זה עוסק ברב ומקובל שפעל במאות ה-19 וה-20. אם התכוונתם לקרוב משפחתו שהיה אף הוא רב ופעל במאות ה-20 וה-21, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1856 חלב, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  14 ביוני 1923 (בגיל 67 בערך) חלב, סוריה 
 מדינה:  סוריה העות'מאנית 
 תקופת הפעילות:  ? – 14 ביוני 1923 
 
הרב יום טוב ידיד הלוי (ה'תרט"ז, 1856 - ל' בסיוון ה'תרפ"ג, 14 ביוני 1923) היה מקובל מגדולי רבני ארם צובא. כתביו נדפסו בספר "שמחת יום טוב".
ביוגרפיה

נולד בחלב שבסוריה לקמר ולרב יצחק ידיד הלוי. למד במוסדות הקהילה היהודית המקומית ובגיל 18 נישא לרחל לבטון שסבה היה ראש בית הדין בחלב.
בשנת ה'תר"ן, 1890, עלה לארץ ישראל והתקבל כחבר בישיבת המקובלים בית אל. הוא היה שכנו וידידו של ר' מוטל'ה טברסקי שעלה ארצה כמה שנים אחריו.
בימי מלחמת העולם הראשונה שרר רעב כבד בארץ ישראל, אשתו רחל ובנו שהתגורר אז בפורט סעיד נפטרו. בשל הרעב חזר רבי יום טוב לסוריה במטרה לגייס כספים עבור ישיבת בית אל. עם שובו לחלב נישא בשנית לנזהה בת מנחם גינדי. בני הקהילה שכנעו אותו להישאר בעיר והוא גר בה עד פטירתו, שבע שנים מאוחר יותר, בל' בסיוון ה'תרפ"ג. רבים מחכמי ומקובלי ארם צובא היו מתלמידיו.
היה נינו של הרב אליהו שמאע הלוי
הנצחתו

על שמו נקראו הישיבות "אור יום טוב" בירושלים. ו"קדושת יום טוב" ו"שמחת יום טוב" בתל אביב.
משפחתו

חלק מבניו נפטרו בילדותם וחלקם בצעירותם בגיל מאוחר יותר. בנו הבכור, הרב יצחק, שימש שוחט ובודק בקהילת פורט סעיד במצרים וחיבר ספר על הלכות שחיטה, הוא נפטר בחיי אביו ב-1916. בנו הרב אליעזר ידיד הלוי האריך ימים והדפיס את כתבי אביו בספר "שמחת יום טוב". בתו שרה נישאה לרב אהרן אבוטבול, הוא נפטר בצעירותו בשנת ה'תרפ"ח.
בנו מנישואיו השניים לנזהה גינדי היה חבר הכנסת מנחם ידיד.
לקריאה נוספת

דוד ציון לניאדו, לקדושים אשר באר"ץ: לתולדות חכמי ורבני אר"ץ (חלב), מהדורה שנייה, ירושלים, תש"ם, פריט ק"פ
ספר הזיכרון כבוד יום טוב : לזכר הגאון הצדיק המקובל האלקי רבי יום טוב ידיד הלוי, במלאת 80 שנה לפטירתו : תרפ"ג-תשס"ג : כולל תולדותיו, הנהגותיו ומתורתו, דרושים, הספדים ועוד. תל אביב : הוצאת ישיבת שמחת יום טוב, תשס"ג. (הספר בקטלוג ULI).
יום טוב ישראל (שיריזלי)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1821 ירושלים, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  17 באוגוסט 1891 (בגיל 70 בערך) ירושלים, האימפריה העות'מאנית 
 תקופת הפעילות:  ? – 17 באוגוסט 1891 
 תפקידים נוספים:  רב 
 אב:  אליהו ישראל (שיריזלי) 
 
הרב יום טוב ישראל (שיריזלי; ה'תקפ"א, 1821 – י"ג באב ה'תרנ"א, 1891) היה רב הקהילה היהודית בקהיר שבמצרים.