stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אפל ווטש
דגמים

נכון לאוקטובר 2018, חמישה דורות וחמש סדרות של Apple Watch פורסמו.
Apple Watch‏ (2015–2016)
Apple Watch סדרה 1 (2016–2017)
Apple Watch סדרה 2 (2016–2017)
Apple Watch סדרה 3 (2017–הווה)
Apple Watch סדרה 4 (2018–2019)
Apple Watch סדרה 5 (2019–הווה)
Apple Watch סדרה 6 (2020–הווה)
Apple Watch סדרה 7 (2021–הווה)
דגמי Apple Watch חולקו לחמישה "אוספים":
Apple Watch (הדור הראשון–הווה)
Apple Watch Sport (הדור הראשון)
Apple Watch Nike+ (Series 2–הווה)
Apple Watch Hermès (הדור הראשון–הווה)
Apple Watch Edition (הדור הראשון–Series 3)
הם נבדלים על ידי שילובים של כיסויים, רצועות, ופני שעון בלעדיים:
Apple Watch מגיע עם כיסויי מאלומיניום או מנירוסטה, ורצועות שעון שונות (רק נירוסטה הוצע עבור Apple Watch 1st gen).
Apple Watch Sport הגיע עם כיסויי מאלומיניום, רצועות ספורט או רצועות ארוגות ניילון.
Apple Watch Nike+ מגיע עם כיסויי אלומיניום ורצועות ספורט של נייקי או לולאות ספורט.
Apple Watch Hermes משתמש בכיסויי נירוסטה ורצועות שעונים של הרמס שעונים (כולל גם רצועת הספורט הכתומה הבלעדית של הרמס).
Apple Watch Edition הגיע עם כיסויי קרמיקה ורצועות שונות (הדור הראשון של Apple Watch Edition השתמש ב־18 קרט של צהוב או זהב ורדים).
דגמי Apple Watch Series 1 היו בעבר זמינים רק עם כיסויים ורצועות ספורט מאלומיניום.
דגמי Apple Watch Series 3 and Series 4 נמכרים גם בגרסאות המאפשרות את יכולת הסלולר LTE.
כל דגם של Series 3 מגיע בגודל של 38 או 42 מ"מ, כשהשעון הגדול יותר הוא בעל סוללה טובה יותר. Series 4 עודכנה למודלים של 40 ו־44 מ"מ, בהתאמה. לכל דגם יש אפשרויות צבע שונות. מוצעים רצועות המיוצרות על ידי אפל הכוללות רצועות ספורט צבעוניות, לולאת ספורט, רצועת ארוגות ניילון, אבזם קלסי, אבזם מודרני, לולאת עור, לולאת מילאנו, ואת צמיד הקישור.
Series 5 היא הסדרה הראשונה המאפשרת Always On Display. מעבד S5 ו-32GB זיכרון.
Series 6 ממשיכה את הקו של 40 ו-44 מ"מ. המעבד הוחלף ב-S6 וכן כמות הזיכרון היא 32GB. סדרה זו מאפשרת טעינה מהירה וניצול טוב יותר של הבטריה.
קבלה

בעקבות ההודעה, היו ההופעות הראשוניות של משקיפי הטכנולוגיה ושל תעשיית השעונים מגוונות; השעון זכה לשבחים על ידי כמה מהם על "העיצוב, היכולות הפוטנציאליות והתועלת העתידית" ואילו אחרים הציעו ביקורת על אותם היבטים. קרן ההון סיכון, מארק אנדריסן, אמר כי הוא "לא יכול לחכות" כדי לנסות זאת. הביוגרף של סטיב ג'ובס, וולטר איזקסון, תיאר אותו כ"מגניב מאוד "ודוגמה לטכנולוגיה עתידית" הרבה יותר מוטבעת בחיינו". עם זאת, Evan Dashevsky של מגזין PC אמר שזה לא הציע שום דבר חדש במונחים של פונקציונליות לעומת 360 Moto, למעט הודעות רטט להתאמה אישית. בחודש נובמבר 2014, Apple Watch היה רשום על ידי זמן כאחד מ־25 ההמצאות הטובות ביותר של 2014.
ביקורות ראשוניות עבור המכשיר היו בדרך כלל חיוביות עם כמה אזהרות. הסוקרים שיבחו את היכולת הפוטנציאלית של השעון להשתלב בחיי היומיום ואת העיצוב הכולל של המוצר, אך ציינו נושאים של מהירות ומחירים. סוקרים רבים תיארו את השעון כפונקציונלי ונוח, תוך שהוא מציין גם כישלון להציע פונקציונליות פוטנציאלית רבה כמו טלפונים חכמים קודמים. פרהאד מאנג'ו מהניו יורק טיימס הזכיר את עקומת הלמידה התלולה של המכשיר, וציין כי נדרשו לו "שלושה ימים ארוכים, לעיתים מבלבלים ומתסכלים", כדי להתרגל לצפייה ב־watchOS 1, אבל אהב אותה לאחר מכן. חלק מהמבקרים השוו זאת גם למוצרים מתחרים, כגון מכשירי Android Wear, וטענו כי "בתור שעון חכם, בסופו של דבר הגיוני". עם זאת, לדברי ג'פרי פאולר מ-"וול סטריט ג'ורנל", "הסוללה חיה עד החיוב היומי שלה, אבל לפעמים רק בקושי," ואחרים השוו את זה ל־Samsung Gear 2, אשר "מטייל בשלושה ימים של שימוש מתון". טים בראדשו מהפייננשל טיימס השתמש במספר יישומים במשך מספר ימים. הוא הגיע למסקנה כי אין "יישום הורג" עד כה מלבד לספר את הזמן, שהוא הפונקציה הבסיסית של שעון יד בכל מקרה.
בעת שימוש ב־Apple Watch, חלק מהמשתמשים דיווחו בעיות באמצעות תכונה ניטור לב עקב תנאי עור קבוע, כולל קעקועים. שעונים אלו משתמשים בטכנולוגיית phototopthysmography (PPG) אשר מנצל את נוריות LED ירוק למדוד את קצב הלב. כדי למדוד את קצב הלב של המשתמש, השעון מהבהב אור ירוק מן נורות ה־LED על העור ורושמת את כמות האור הזה שנספג על ידי פיגמנט אדום של הדם. עם זאת, בנסיבות מסוימות העור עשוי שלא לאפשר את ספיגת האור להיות לקרוא כראוי ובכך לספק תוצאות לא מדויקות.
חלק מהמשתמשים התלוננו על כך שהלוגו והטקסט על גבו של דגם Apple Watch Sport, בעיקר גרסה אפורה בחלל, יכולים להישחק בקלות.
קבלה > מכירות

אנליסטים פיננסיים הציעו הערכות מכירות מוקדמות של כמה מיליוני עד 34.7 מיליון דולר בשנה הראשונה. אפל עצמה נערכה לייצר בין 30 ל-40 מיליון יחידות בשנה הראשונה. טים בחארין (מגזין "טיים") סיכם את רוחב התגובות, כותב כי 'אין מספיק מידע עדיין לקבוע כיצד המוצר הזה יעלה בגורלם כשזה סוף סוף יגיע לשוק בשנה הבאה'.
בשל חוסר האספקה של החומרים, המשלוח של Apple Watch התעכב מרגע השקת ההזמנה הראשונית שלו, מיום 10 באפריל 2015. כתוצאה מכך, רק 22 אחוזים של שעוני אפל שהוזמנו בהזמנה מוקדמת, נשלחו בארצות הברית במהלך סוף השבוע לאחר תאריך השחרור. ההערכה היא שאפל קיבלה כמעט מיליון הזמנות של Apple Watch בארצות הברית במהלך שש השעות הראשונות של תקופת ההזמנה המוקדמת ב־10 באפריל 2015, ולאחר מכן נמכרו הזמנות נוספות, והחברה תפתח הזמנות בחודש יוני. דו"ח מאוחר יותר על ידי אנליסט אמר כי Apple Watch כבר הניב 10 מיליארד דולר במהלך השנה הראשונה שלה.
אפל לא חשפה את נתוני המכירות של Apple Watch. לפי הערכות של IDC, אפל העבירה מעל 12 מיליון יחידות בשנת 2015. בסוף 2016, ותיק של תעשיית השעונים השווייצרית טען שאפל מכרה כ־20 מיליון שעונים ונתח שוק של כ־50 אחוזים.
ברבעון הרביעי של 2017 מכירות השעונים החכמים של אפל הצליחו לעקוף את מכירות מספר השעונים שמכרה כל תעשיית השעונים של שווייץ; ו-2019 הייתה השנה המלאה הראשונה שבה מכרה אפל יותר שעונים מהיצרניות השווייציות.
הערות שוליים

↑  עומר כביר, דיווח: אפל מפתחת שעון חכם, מזכוכית מקומרת, באתר כלכליסט, 11 בפברואר 2013
↑  ישראל פישר, אפל הציגה את אייפון 6, מערכת התשלומים אפל-פיי והשעון אפל ווטש, באתר TheMarker‏, 9 בספטמבר 2014
↑  ביזנסוויק, ואז עלה טים קוק על הבמה, באתר TheMarker‏, 23 באוקטובר 2014
↑  גאדג'ט חדש ראשון של אפל מאז מות ג'ובס: אפל השיקה את השעון החכם אפל ווטש, באתר TheMarker‏, 9 במרץ 2015
רויטרס, לקראת השקת אפל ווטש הערב: האם זה גאדג'ט או אביזר אופנה?, באתר TheMarker‏, 9 במרץ 2015
↑  עדי יופה, ניו יורק, ואז המוכר ענד לי את האפל ווטש. זה לא עוד מכשיר. זה תכשיט, באתר TheMarker‏, 11 באפריל 2015
↑  מה אומרות הביקורות הראשונות על השעון החכם של אפל?, באתר TheMarker‏, 8 באפריל 2015
↑  הפגמים שמצאה אפל בשעון החכם החדש, באתר TheMarker‏, 30 באפריל 2015
↑  כל דגמי השעון החכם החדש של אפל אזלו תוך שעות; האספקה נדחתה ליוני, באפריל 2015 0000017f-e2d4-d568-ad7f-f3ff704d0000, באתר TheMarker
↑  מיכל רמתי, היום תקיים אפל ארוע השקה - למה ניתן לצפות?, באתר TheMarker‏, 9 בספטמבר 2015
↑  רבקה קופנס, המצלמה החדשה של Apple Watch : הזווית הישראלית, באתר TheMarker‏, 7 ביוני 2021
↑  סוכנויות הידיעות, מה אומרות הביקורות הראשונות על השעון החכם של אפל?, באתר TheMarker‏, 8 באפריל 2015
↑  נתן ליפסון, אפל ווטש - הצלחה או כישלון? | דעה, באתר TheMarker‏, 27 באפריל 2016
↑  נתן ליפסון, אפשר לומר שהשעון של אפל הוא פלופ?, באתר TheMarker‏, 21 בדצמבר 2015
↑  סוכנויות הידיעות, לקראת אפל ווטש: אפל הזמינה מקבלני הייצור 30-40 מיליון שעונים חכמים, באתר TheMarker‏, 13 בנובמבר 2014
↑  סוכנויות הידיעות, אפל עקפה לראשונה את שווייץ במכירות שעונים, באתר TheMarker‏, 14 בפברואר 2018
↑  סוכנויות הידיעות, בפעם הראשונה: אפל עקפה את שווייץ במכירות שעונים ב-2019, באתר TheMarker‏, 6 בפברואר 2020
הצד התחתון של השעון Series 3, ניתן לראות את החיישנים ואת הכתר הדיגיטלי.
Series 4 (40 מ"מ)
שבב Apple S1
שבב Apple S1P
שבב Apple S3
שבב Apple S4
חנות Apple Showcase עם דגמים שונים של Apple Watch
חנות אפל פותחת את שעריה ביום הראשון של המכירות של Apple Watch.
מנסה

| --- | --- |


 מטה הארגון:  קיית'ורפ 
 מייסדים:  לנסלוט ור, רולנד בריל 
 חברים:  140,000 (נכון ל־ספטמבר 2017) 
 יושב ראש:  Bibiána Balanyi 
 תקופת הפעילות:  1 באוקטובר 1946 – הווה (78 שנים) 
 mensa.org
 
ערך זה עוסק בארגון של אנשים בעליי איי קיו גבוה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
מנסה (מלטינית: Mensa - שולחן) הוא ארגון בינלאומי של אנשים מחוננים בעלי מנת משכל בתחום 2% העליונים של האוכלוסייה, כפי שנבדק במבחן IQ תקני. במנסה חברים כ-100,000 בני אדם והפעילות מתקיימת ביותר מ-100 מדינות.
הארגון העולמי

מנסה הוקמה בשנת 1946 בבריטניה על ידי רולנד בריל ולנסלוט ור במטרה לקדם את הידע האנושי ללא הבדלי דת, גזע ומין. בריל וור רצו ליצור סביבה תומכת למחוננים לצורך פיתוח האינטלקט האישי והעולמי ובמטרה להגיע לשלום עולמי, במיוחד עקב מלחמת העולם השנייה. מתוך כוונה ליצור שוויון בין החברים הוחלט לאמץ את השם "מנסה" - כינוי לשולחן העגול.
מטרות הארגון:
לזהות את האינטליגנציה האנושית ולטפחה לטובת האנושות כולה.
לעודד מחקר בתחומי טבעה של התבונה, תכונותיה ושימושיה.
לאתגר אינטלקטואלית את חבריה ולקדמם.
סיוע לחברות ולגופים ללא מטרת רווח על ידי הקמת "מדוכות חשיבה" (Think Tanks) בנושאים שונים.
מרכזה של מנסה העולמית הוא בבריטניה. קיים סניף מנסה ארצי בלמעלה מ-100 מדינות. רובם המכריע של החברים (75%) מרוכז בארצות הברית (כ-56,000) ובבריטניה (כ-24,000).
פרט לסניפים הארציים קיימות גם קבוצות עניין (קב"ע - SIG's) המאגדות חברים בעלי עניין משותף. הקבוצות מתקיימות במתכונת מקומית, ארצית ובינלאומית.
תנאי הקבלה היחיד למנסה הוא ציון IQ בתחום 2% העליונים של האוכלוסייה. ציון זה מקביל ל-132 במבחן סטנפורד-בינה או 148 במבחן המטריצות המתקדמות של רייבן. בין חברי הארגון מרילין ווס סוואנט שהשיגה ציון 228.
ניתן להתקבל עם כל מבחן IQ מפוקח תקני או לעבור מבחן IQ בסניף מנסה המקומי, במידה והשירות מסופק בו.
מנסה ישראל

בישראל נעשו מאז שנות השבעים מספר ניסיונות שלא צלחו להקמת סניף מקומי ורק בשנת 2002 הוקם סניף מנסה בישראל על ידי ד"ר פרנק לוגר. הסניף נוסד תחילה כקבוצת דיון מקוונת והתפתח לכדי סניף ממשי שמרכזו בירושלים. בשנת 2009 נרשמה מנסה ישראל כעמותה. במסגרת חידוש פעילות הארגון בישראל, פועל הוועד המנהל של העמותה בראשות ירון מירלמן בהתנהלות השלוחה הישראלית בהתאם לדרישות ארגון מנסה הבינלאומי. העמותה הפסיקה את פעילותה ב-2015, וב-2024 העמותה נמחקה רשמית.
הלוגו של מנסה ישראל
ט.ד.י - טראומה ודיסוציאציה ישראל

| --- | --- |
הלוגו של עמותת ט.ד.י
 תחום:  עמותה לקידום טיפול ומחקר בטראומה ודיסוציאציה
 מדינה:  ישראל 
 מקום פעילות:  ישראל
 יושב ראש:  יעל דנק
 תקופת הפעילות:  2006–2019 (כ־13 שנים) 
 
טדי - טראומה ודיסוציאציה - ישראל הייתה עמותה העוסקת בהגברת המודעות הציבורית והידע המקצועי בתחום הטראומה הנפשית והדיסוציאציה בישראל.
היסטוריה

העמותה נוסדה בתל אביב בשנת 2006 על ידי קבוצת אנשי מקצוע בתחום הפסיכולוגיה, וביניהם פרופ' אלי זומר, שכיהן באותה עת כנשיא החברה הבינלאומית לחקר טראומה ודיסוציאציה (International Society for the Study of Trauma and Dissociation). מטרת המייסדים הייתה לקדם את המודעות לתוצאות הטראומה הנפשית על סוגיה השונים, ולקדם דרכי טיפול להקלת סבלם של נפגעי טראומה.
ט.ד.י נוסדה כחברת בת של ISSTD, ומאז שהוקמה גם החברה האירופאית לטראומה ודיסוציאציה (ESTD), עובדת העמותה הישראלית בשיתוף פעולה הדוק עם העמותה האירופאית.
יושבת הראש הראשונה של הארגון הייתה ד"ר עופרית ברמן-שפירא (2007-2006) ויושבת הראש השנייה הייתה ליאורה זומר.
העמותה סיימה את פעילותה בפברואר 2019.
פעילות

עריכת קבוצות דיון אזוריות של עמיתים, ימי עיון, כנסים שנתיים, הרצאות ודיונים, אליהם הוזמנו להרצות מומחים מישראל ומדינות אחרות. הפצת הידע לקהל הרחב נעשתה גם באמצעות הזמנת הציבור להצטרף לקבוצות ולערוצי מידע של ט.ד.י ברשתות החברתיות המקוונות ובאתר האינטרנט.
בין המרצים הידועים שהרצו ולימדו במסגרת פעילויות ט.ד.י: הנשיאים לשעבר של ISSTD, ד"ר ריצ'רד צ'פץ (ארצות הברית), ד"ר משה טורם (ארצות הברית) וד"ר ג'וינה סילברג (ארצות הברית); הנשיאה לשעבר של ESTD, ד"ר סוזט בון (הולנד); ד"ר זילקה גלייטנר (גרמניה); ד"ר פט אוגדן (ארצות הברית); פרופ' ישראל אור-בך (ישראל).
הערות שוליים

↑  ISSTD
↑  ESTD
↑   בעלי תפקידים בעמותת ט.ד.י, בארכיון האינטרנט
↑  ערב פרידה מט.ד.י, בעמוד הפייסבוק של ט.ד.י - טראומה ודיסוציאציה - ישראל, 21 בפברואר 2019
↑  ד"ר ג'ויאנה סילברג - אתר אישי
↑  ד"ר זילקה גלייטנר
צ'אק דיקסון

| --- | --- |

 לידה:  14 באפריל 1954 (בן 70) סקוטלנד, הממלכה המאוחדת 
 תחום יצירה:  קומיקס 
 פרסים והוקרה:  פרס אינקפוט (2014) 
 www.dixonverse.net
 
צ'אק דיקסון (באנגלית: Charles "Chuck" Dixon; נולד ב-14 באפריל 1954) הוא כותב קומיקס הידוע בעיקר בכתיבת סדרת באטמן בשנות ה-90.
ראשית חיים

דיקסון נולד במערב פילדלפיה, פנסילבניה, וקרא קומיקסים מכל הז'אנרים. הוא סיים את לימודיו ב-"Upper Darby High School"
קריירה > 1980

עבודת הקומיקס הראשונה של צ'אק דיקסון הייתה כתיבת הקומיקס "Evangeline" עבור "קומיקו קומיקס".
עורך הקומיקס, לארי האמה, שכר אותו לכתוב העתקי גיבוי למגזין "Savage Sword of Conan" של Marvel Comics. הוא כתב תחת השם "צ'ארלס דיקסון".
מיצירותיו > קרוסג'ן קומיקס

Crux
El Cazador
מיצירותיו > דארק הורס קומיקס

Superman vs. Aliens 2: God War
מיצירותיו > DC קומיקס

Batgirl
Batman
Batman: Bane
Batman: GCPD
Birds of Prey
Catwoman v1
Detective Comics
Green Arrow v2
Joker: Devil's Advocate
Nightwing
Robin
Robin limited series
Robin II limited series
Robin III limited series
Robin: Year One
Batgirl: Year One
מיצירותיו > אקליפס קומיקס

Airboy
מיצירותיו > מארוול קומיקס

Alien Legion
Conan The Savage
Conan The Usurper
Doctor Doom
Doom: The Emperor Returns
Lawdog
The 'Nam
Moon Knight
Marvel Knights
The Punisher
Punisher War Journal
Punisher War Zone
מיצירותיו > ווילדסטורם קומיקס

Team 7
Team Zero
פרסים

העבודה שלו הקנתה לו הערכה רבה בקהילת הקומיקס העולמית, כולל מועמדות לכותב הקומיקס הטוב ביותר בשנים: 1997, 1998, 1999, 2000.
ספטמבר שלא נגמר

ספטמבר שלא נגמר (באנגלית: September that never ended או Eternal September) הוא כינוי, בפי משתמשים ותיקים ברשת האינטרנט, לתקופה שהחלה בספטמבר של שנת 1993. פרק זמן זה התאפיין בזרם של משתמשים חדשים ולא מנוסים שאינו נגמר ושמשפיע, לכאורה, לרעה על תרבות הדיון ועל ההרכב החברתי של המשתמשים ברשת.
רקע היסטורי

עד שנת 1993 הַגישה לאינטרנט הייתה מוגבלת בעיקר לסטודנטים וחוקרים ממוסדות אקדמיים, מחקריים וביטחוניים. עד אז, מדי חודש ספטמבר סטודנטים חדשים שהתחילו ללמוד באוניברסיטאות ובמכללות היו מקבלים גישה לרשת ומציפים את קבוצות הדיון בשאלות פשוטות על שימוש ברשת ובמחשבים בכלל ובלי התחשבות בנימוסי אינטרנט.
בשנת 1993, ספקית האינטרנט הגדולה "אמריקה און ליין" נתנה ללקוחותיה גישה לרשת קבוצות הדיון Usenet בלי להסביר להם שמדובר ברשת חיצונית ותיקה בעלת תרבות דיון מגובשת. אם עד אז המשתמשים החדשים היו מגיעים בעיקר מהעולם האקדמי ואחרי זמן־מה בדרך כלל היו לומדים להשתמש ברשת והופכים למשתמשים מנוסים ומכובדים, הרי שעכשיו הרשת נפתחה לציבור הרחב ונראָה שלא יהיה סוף לשאלות של משתמשים חסרי ניסיון. הביטוי עצמו נטבע לראשונה על ידי משתמש Usenet דייב פישר (Dave Fischer) ב־26 בינואר 1994 בקבוצות הדיון alt.folklore.computers, העוסקת בתרבות האינטרנט – כשמישהו שאל אם יותר נכון למיין את "שרשורי ספטמבר" בתור "מתמשכים" או "חוזרים", פישר ענה: ”זה לא משנה עכשיו. ספטמבר 1993 ייכנס לתולדות הרשת כ'ספטמבר שלא נגמר'”.
בעשור הראשון של המאה ה-21 ספקי אינטרנט רבים הפסיקו את שירות הגישה ל-Usenet דרך פרוטוקול news, כך שבמובן מסוים ספטמבר 1993 כן נגמר, אולם בתקופה הזאת מיליוני משתמשים חדשים ומגוונים הצטרפו לרשת האינטרנט ותרבות הרשת השתנתה לבלי הכר ממילא.
לקריאה נוספת

The Year September Never Ended, net.wars, Wendy M. Grossman, NYU Press, 1998
September that never ended ב־Jargon File בעריכת אריק ס. ריימונד
הערות שוליים

↑  בדיון "Weeks? hah!!"‏ – ברשת USENET‏, בארכיון קבוצות גוגל
Backchannel

Backchanneling היא תופעה בה ציבור של אנשים עוסק בתקשורת במקביל ובנוסף לערוץ התקשורת הראשי.
לדוגמה, העברת פתקים בכיתה בזמן שהמורה מרצה, דיון בין מספר משתתפים בתוך קבוצת דיון במהלך כנס. שימוש בצ'אט בשעת שיחת ועידה.
הופעת כלים דיגיטליים המאפשרים תקשורת בצורה נוח ומהירה, כגון מסרון (SMS) בטלפון סלולרי ותקשורת אלחוטית בין מחשבים ניידים, העצימה את התופעה.
ראו גם

קשב
יכולת ספיגת ידע
חוק פו

רגשונים מקובלים באינטרנט
חוק פּוֹ, הקרוי על שם ממציאו ניית'ן פו (Nathan Poe), הוא כלל בתרבות האינטרנט הקובע כי באינטרנט, בהיעדר ידיעה על כוונת הכותב (באמצעות הבעת פנים או אינטונציה), לא תמיד ניתן להבדיל בין אמירה רצינית (גם אם היא קיצונית) לבין פרודיה. למשל, המשפט "אין על אפל, מת על המוצרים שלהם" – ללא רגשון מתאים, יכול להתפרש באחת משתי דרכים: כפשוטו או כביטוי של לעג.
החוק ומשמעותו

חוק פו קובע:
"ללא סמיילי קורץ או סימן בולט אחר של הומור, לא ניתן ליצור פרודיה על קיצוניות מבלי שמישהו יטעה ויחשוב שמדובר בדבר אמיתי"
כוונתו של חוק פו היא שפרודיה על משהו היא מטבעה קיצונית, כך שקשה להבחין בין קיצוניות אמיתית לפרודיה. תוצאה נוספת של חוק פו היא תופעה הפוכה: אמונות קיצוניות מובָנות בטעות כפרודיה על האמונה.
היסטוריה

חוק פו גובש בשנת 2005 על ידי נייתן פו באתר האינטרנט christianforums.com בדיון על בריאתנות. המשפט המקורי היה: "ללא סמיילי קורץ או הצגת סימן בולט אחר של הומור, אי אפשר ליצור פרודיה על בריאתנות באופן שמישהו לא יטעה לחשוב שמדובר בדבר האמיתי".
התחושות שהביע פו נכתבו הרבה לפניו, ולכל הפחות בשנת 1983, אז פרסם ג'רי שוורץ פוסט בקבוצת דיון וכתב בו את המשפטים הבאים:
"8. הימנע מסרקזם והערות מבדחות. ללא האינטונציה ושפת הגוף של תקשורת אישית עלולים כל אלה להיות מובנים שלא כהלכה. חיוך צד, :-), הפך מקובל ברשת לסימון המסמל ש"אני רק צוחק". אם אתה שולח פריט סאטירי ללא סמל זה, לא משנה כמה ברורה הסאטירה לך, אל תתפלא אם אנשים מתייחסים לזה ברצינות".
תקדים נוסף לחוק פו הופיע בקבוצת דיון בשנת 2001. בעקבות הסכמה הידועה של החוק השלישי של ארתור סי. קלארק, כתב אלן מורגן:
"כל פרודיה מספיק מתקדמת מטשטשת את ההבדל בינה לבין משוגע אמיתי".
ראו גם

התמוטטות ההקשר
הערות שוליים

↑  עומר כביר, החוקים של האינטרנט: אם היה פה סמיילי הייתם מבינים, באתר כלכליסט, 12 במרץ 2013
1 2    Tom Chivers, ‏Internet rules and laws: the top 10, from Godwin to Poe, The Telegraph, 23 October 2009
↑  "Big contradictions in the evolution theory". christianforums.com. 11 אוג' 2005. נבדק ב-20 באוגוסט 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Emily Post for Usenet". 1 בנובמבר 1983. {{cite web}}:  (עזרה) (Emily Post)
↑  "Bush's testing plan". 1 בפברואר 2001. {{cite web}}:  (עזרה)
רעב (הוצאת ספרים)

| --- | --- |

לוגו רעב
 נתונים כלליים
 מייסדים:  אפרת ירדאי, ערן צלגוב
 תקופת הפעילות:  2012–הווה (כ־13 שנים)
 מיקום המטה:  באר-שבע
 ענפי תעשייה:  הוצאה לאור
 מוצרים עיקריים:  שירה, תרגום, עיון
 
רעב ספרים, המוכרת במותג רעב, היא הוצאת ספרים ישראלית עצמאית ולא מסחרית, שנוסדה בבאר-שבע בשנת 2012.
על ההוצאה

הוצאת "רעב" הייתה יוזמתו של המשורר והמתרגם ערן צלגוב והוקמה על-ידו עם אפרת ירדאי בעקבות סדרת אירועי הקראת שירה שחורה בקיץ 2011 אותם ערכו השניים.
האירועים תחת הכותרת "כּוּשִׁילָאִמָּאשֶׁלָּהֶם" כללו הקראת שירה אפרו-אמריקאית בתרגום לעברית. מתוך האירועים צמחה אנתולוגיה של תרגומים בשם זה שהפכה לספר הראשון של ההוצאה. הספר, שכלל תרגומים למשוררים ומשוררות שונים כמו אמירי ברקה, לנגסטון יוז, אודרי לורד ופט פארקר, זכה לאהדת הביקורת והקהל ואף נבחר לאחד משנים עשר הספרים החשובים לשנת 2012 של עיתון "הארץ".
בהמשך הפך הספר גם למופע מוזיקלי בליווי המוזיקאי דויד פרץ.
מאז היווסדה ההוצאה מקפידה לקיים אירועי ספרות רבים בה משולבות הקראות טקסטים מתוך הספרים והרצאות קצרצרות או קטעים דרמטים להנכחת הטקסטים והנגשתם.
מלבד סדרת שירת מקור (תחת השם "שירה עם מקור") ושירה מתורגמת, ייסדה ההוצאה בשנת 2014 את הסדרה "צדק פואטי". מטרת הסדרה היא ל"תקן" את הקאנון העברי ולהחזיר לתוכו טקסטים שהודרו ממנו מסיבות שונות. הספר הראשון בסדרה היה "איתיאל הכושי", התרגום הראשון לאותלו מאת שקספיר משנת 1874.
על ההוצאה > האני מאמין.ה של ההוצאה

הקו המנחה של ההוצאה המופיע על דש כל ספריה משנת 2014 ואילך:
הוצאת "רעב" הוקמה בבאר-שבע בקיץ 2012. החברות והחברים ב"רעב" שואפיםות להכניס אל התרבות הישראלית טקסטים שיאתגרו אותה ואת הנחות היסוד ההומוגניות שלה.
.
ספרי ההוצאה > שירה

כּוּשִׁילָאִמָּאשֶׁלָּהֶם: אסופה זמנית לשירה שחורה (2012)
שירים בהקשרים: אסופה ישראלית עכשווית (2013)
איפה תהיו: משיריה של פט פארקר (2014)
שיעור גאוגרפיה: משיריו של כריס אבאני (2016)
ספרי ההוצאה > סדרת שירה עם מקור

פרימת טלאים מאת חני כבדיאל (2015)
נעמן מאת נדב נוימן (2015)
אולי רק בלחש מאת מתן פריימן (2022)
דרוש מקום מאת אַסתר וולק (2022)
ספרי ההוצאה > צדק פואטי

איתיאל הכושי מוינעציא, 1874: אותלו, ויליאם שקספיר, אחרית דבר עמינדב דיקמן (2015)
רם ויעל, 1878: רומאו ויוליה, ויליאם שקספיר, אחרית דבר אברהם עוז (2015)
אוטופיה מקזבלנקה: כתבי מכלוף אביטן, אחרית דבר דוד גדג' (2016)
בת ישראל נודדת: זכרונות מסעות ופגישות, 1935: שלומית פלאום, אחרית דבר נורית גוברין (2019)
ספרי ההוצאה > אחרים

לָה אֶסְקְוּאֶלִיטָה: סיפורי עדוּת, מאת אליסיה פרטנוי, מספרדית יעל דקל וערן צלגוב (2020)
קונדסות .VS סמכותנות: מדוע פעולות דילמה מקדמות אקטיביזם לא אלים?, מאת שרדיה פופוביץ' עם סופיה מק'קלן, ערכו בעברית יעל דקל וערן צלגוב (2024)
הערות שוליים

↑  עלית קרפ, הספרים המומלצים של 2012, באתר הארץ, 24 בדצמבר 2012
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יחסי מין בחלל

ביגוד 2suit המיועד לקיום סקס בחלל, בסדרת הטלוויזיה היקום (אנ')
יחסי מין בחלל הם בעלי מאפיינים ייחודיים ומצריכים התמודדות עם אתגרים פיזיקליים, פיזיולוגים ופסיכולוגים אשר שונים מסביבת כדור הארץ. אף על פי שטיסות מאוישות לחלל מתקיימות זה מספר עשורים הרי שככל הידוע, נכון ל-2017, לא נוסו יחסי מין בחלל בקרב בני אדם. משימות ארוכות טווח בחלל בעתיד יצריכו פתרונות לאתגרים השונים.
אתגרים פיזיקליים

על פי החוק השלישי של ניוטון, גוף המפעיל כוח על גוף אחר, הגוף האחר יפעיל כוח השווה בעוצמתו אך מנוגד בכיוונו על הגוף הראשון. על כן, בני זוג המחוברים זה לזה יפעילו תנועות מנוגדות. שימוש בעצם שלישי יוכל לעזור להתמודד עם בעיה זו.
קשיים אחרים הם עצמים מרחפים בכיוון בני הזוג או תנועה יחסית לעצמים אחרים והתנגשות בהם.
אתגרים פיזיולוגים

לתופעות הייחודיות לשהות בחלל - כגון שינוי בכבידה, קרינה, רעש, רעידות, בידוד, הפרעת קצב היממה ומתח נפשי - ישנה השפעה פיזיולוגית. ייתכן גם שתהיה להן השפעה על ההתעברות וההיריון.
החיים על פני כדור הארץ התפתחו תחת כוח כבידה של 1g. כוח כבידה אחר עשוי להשפיע על הפריה, הריון, לידה והתבגרות.
מחקרים על רביית יונקים בתנאי חוסר כבידה נערכו על חולדות והראו מספר השפעות פיזיולוגיות. החולדות חסרו יכולת לתקן את עצמם וסבלו משיעור הפריה נמוך. עד כה לא נערך מחקר לאורך כל מחזור החיים של יונקים.
אתגרים פסיכולוגיים

כיום, שהות בחלל כרוכה בשהות במרחב מחיה מצומצם לאורך זמן ועל כן ליחסי מין עלולה להיות השפעה שלילית על פרטיותם של חברי הצוות ועל מערכות היחסים ביניהם.
מיתוסים

בשנת 1989 פורסמה בקבוצת הדיון alt.sex מסמך מזויף בשם "מסמך 12-571-3570". במסמך תואר ניסוי במעבורת חלל במסגרת משימה STS-75 אשר מטרתו הייתה לבחון את יעילותן של תנוחות מין בחוסר כבידה. בניסוי נבדקו, לכאורה, עשר תנוחות, שש עשו שימוש בחגורה ובמנהרה מתנפחת והיתר נערכו בעמידה. על פי המסמך הניסוי תועד בווידאו בן עשר שעות.
משימת STS-75 האמיתית התרחשה בשנת 1996 וכל חברי הצוות בה היו גברים. בשל ההתייחסויות הרבות למסמך הוציאה נאס"א הודעה רשמית המסבירה כי מדובר באגדה אורבנית.
הערות שוליים

↑  B, Fritzsch; LL, Bruce (באוקטובר 1995). "Utricular and saccular projections of fetal rats raised in normal gravity and microgravity". NLM Gateway Search. ASGSB Bull. אורכב מ-המקור ב-9 באוגוסט 2011. נבדק ב-25 בינואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wakayama, Sayaka; Kawahara, Yumi;  et al. (25 באוגוסט 2009).  Dey, Sudhansu (ed.). "Detrimental Effects of Microgravity on Mouse Preimplantation Development In Vitro". PLoS ONE. Public Library of Science. 4 (8): e6753. Bibcode:2009PLoSO...4.6753W. doi:10.1371/journal.pone.0006753. ISSN 1932-6203. PMC 2727478. PMID 19707597. ארכיון מ-17 בפברואר 2015. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Crawford-Young, Susan J. (2006). "Effects of microgravity on cell cytoskeleton and embryogenesis" (PDF). The International Journal of Developmental Biology. 50 (2/3): 183–191. doi:10.1387/ijdb.052077sc. ISSN 0214-6282. PMID 16479487. נבדק ב-25 בינואר 2014. {{cite journal}}:  (עזרה)
מייקל מוסמאנו

| --- | --- |

 לידה:  7 באפריל 1897 סטו טאונשיפ, ארצות הברית 
 פטירה:  12 באוקטובר 1968 (בגיל 71) פיטסבורג, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  המרכז למשפטים של אוניברסיטת ג'ורג'טאון  אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון 
 תקופת כהונה:  ? – 12 באוקטובר 1968 
 תקופת הפעילות:  ? – 12 באוקטובר 1968 
 תפקידים בולטים:  חבר בית הנבחרים של פנסילבניה 
 פרסים והוקרה:  קצין בכיר במסדר ההצטיינות של הרפובליקה האיטלקית 
 
מייקל אנג'לו מוסמאנו (באנגלית: Michael Angelo Musmanno; ‏7 באפריל 1897 – 12 באוקטובר 1968) היה משפטן פוליטיקאי וקצין צי אמריקאי. מוצאו היה במשפחת מהגרים, והוא החל לעבוד כנושא פחם בגיל 14. לאחר שירותו בצבא ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה, השיג תואר במשפטים מאוניברסיטת ג'ורג'טאון. מתחילת שנות השלושים של המאה העשרים היה שופט בבתי משפט במחוז אלגני, פנסילבניה. כשנכנס לצי ארצות הברית במלחמת העולם השנייה, שירת במערכת המשפט הצבאית. בשנת 1946 היה מושל צבאי של מחוז כבוש באיטליה. משנת 1947 היה נשיא בית המשפט במשפט האיינזצגרופן שהתקיים בבית המשפט הצבאי של ארצות הברית בנירנברג.
בשנת 1951 נבחר כשופט בבית המשפט העליון בפנסילבניה, שם כיהן עד מותו בשנת 1968. הוא קבע שיא במספר חוות-הדעת המוגשות. בנוסף לקריירה השיפוטית הארוכה שלו ופעילותו באירופה שלאחר המלחמה, כתב מוסמאנו שישה עשר ספרים ומאמרים רבים הקשורים לתיקי בית המשפט בהם היה מעורב, ולקריירה המקצועית שלו. בכתיבתו הביע אהדה לבני מעמד הפועלים והתעניינות עמוקה באיטלקים בארצות הברית.
מוסמאנו הגן על סאקו וונצטי, וכן היה אנטי קומוניסטי ותומך בזכויות אזרח. בזמן מותו נחשב "אחת הדמויות המכובדות והצבעוניות ביותר בפנסילבניה".