stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שביתות האקלים (ספטמבר 2019)

| --- | --- |

לוגו שביתות האקלים
 תאריכי המאבק:  20 לספטמבר 2019 – 27 לספטמבר 2019
 מקום:  גלובלי
 מטרה:  דרישה ממנהגי העולם לנקוט פעולות לצמצום התחממות כדור הארץ
 שיטת המאבק:  הפגנות
 אירועים קשורים
 שביתת בתי הספר למען האקלים
שביתות האקלים שהתקיימו בספטמבר 2019, הן סדרה של שביתות ומחאות שהתקיימו בתביעה ממנהיגי העולם לנקוט בפעולות בנוגע לשינויי האקלים. מוקדי השביתות הופעלו ב-4,500 מוקדים ב-150 מדינות, מתוכם 1,000 מוקדים באזורים שונים של ארצות הברית. על פי מספר הערכות בכלי התקשורת, אם סופרים גם האירועים הלא-מאורגנים שהצטרפו לאירועי שביתה, האירועים התקיימו בסך הכל בכ-185 מדינות ברחבי העולם, וכך או אחרת שביתות האקלים שהתקיימו בספטמבר 2019 נחשבות באמצעי התקשורת כמחאת האקלים הגדולה ביותר בהיסטוריה.
אירועי המחאה התמקדו בתאריכים ה-20/9 וה-27/9, ובמידה חלקית גם בתאריכים שביניהם, זאת על רקע פסגת האקלים של האו"ם (אנ') שהתקיימה ב-23/9. במידה מסוימת אירוע השביתות העולמי הוא אירוע המשך של שביתת בתי הספר למען האקלים, שאורגנה מוקדם יותר באותה שנה על ידי גרטה טונברי.
מארגני המחאה דיווחו על למעלה מ-4 מיליון משתתפים ברחבי העולם, בהם כ-1.4 מיליון משתתפים בגרמניה, כ-300,000 משתתפים באוסטרליה, למעלה מ-300,000 משתתפים במחאת האקלים הגדולה ביותר בהיסטוריה של אנגליה, ולמעלה מ-250,000 משתתפים באירוע המרכזי של ניו יורק. התמיכה ההמונית לוותה גם ידי תמיכה מאורגנת של למעלה מ-2,000 מדענים מ-40 מדינות.
אירועים דומים התקיימו לאחר ספטמבר 2019, בהם "צעדת אוקטובר הגדולה" בהודו בה השתתפו אלפי אנשים, ואורגנה על ידי ליסיפריה קנגוג'אם ופעילים נוספים.
רקע

שביתות האקלים שהתקיימו בספטמבר 2019, היו המשך לגלי מחאה ושביתות עולמיים שהתקיימו בחודשים שקדמו לכך, והאירוע העולמי השלישי בסך הכל, והגדול ביותר לזמנו. בגל השביתות העולמי הראשון שהתקיים במרץ 2019 השתתפו 1.6 מיליון איש מיותר מ-125 מדינות. הגל השני התקיים במאי 2019 על רקע הבחירות לפרלמנט האיחוד האירופי, ובו אורגנו מוקדי מחאה ב-1,600 אירועים ב-125 מדינות.
עוד טרם גל השביתות של שנת 2019 הפכה גרטה טונברי, נערה בת 16 משוודיה, לאדם המזוהה עם שביתות אלו, לאחר שהייתה פעילה באירועים מקומיים בשוודיה, ונחשבת למקור השראה לאירועים העולמיים, זאת אף על פי שהיא איננה מהמארגנים של גלי השביתות הבינלאומיים. המארגנים הם קבוצה של נערים, תלמידי תיכון וחטיבות ביניים ממספר מדינות בארצות הברית. ארגון המחאה קיבל רוח גבית מחברות שונות, ביניהן מיקרוסופט ובן אנד ג'ריס, שאפשרו לעובדיהן לקחת יום חופש מהעבודה כדי להצטרף למחאה.
השביתות בישראל

לצד מדינות רבות נוספות, גם בישראל צוינו השביתות למען האקלים, ובאירועי המחאה השתתפו מאות תושבים, רובם תלמידים, בחמישה מוקדים - ירושלים, תל אביב-יפו, באר שבע, חיפה וסח'נין. את האירועים ליוו במידה מסוימת גם ארגונים הפועלים למען הסביבה. החברה הישראלית סודהסטרים היא החברה היחידה שהציעה לעובדיה יום חופש כדי להשתתף באירועי המחאה.
אוסף תמונות

ז'נבה
ונקובר
ארפורט
האג
וולינגטון
מדריד
סטוקהולם
קנזס
אוקראינה
בריסל
מלבורן
פריז
ראו גם

שביתת בתי הספר למען האקלים
שינויי אקלים
הערות שוליים

↑  US to stage its largest ever climate strike: 'Somebody must sound the alarm', הגרדיאן
1 2  Across the globe, millions join biggest climate protest ever, הגרדיאן
1 2  How big was the global climate strike? 4 million people, activists estimate., VOX
↑  Across the globe, millions join biggest climate protest ever, הגרדיאן
↑  Fridays for Future protestiert in 2000 Orten, stuttgarter-zeitung
↑  Global climate strike sees 'hundreds of thousands' of Australians rally across the country, abc
↑  'Enough is enough’: biggest-ever climate protest sweeps UK, הגרדיאן
↑  “Students Have Led and We Must Follow”: Thousands of Scientists From 40 Nations Join Global Climate Strike, buzzflash
↑  School strike for climate: Protests staged around the world, BBC
↑  Global Climate Strike: Record number of students walk out, CNN
↑  'It's our future that's at stake': US students plan to skip school Friday to fight climate 'emergency', USA Today
1 2  שני אשכנזי, ‏"להכריז על מצב חירום": אלפי תלמידים שובתים ברחבי העולם, באתר גלובס, 20 בספטמבר 2019
רכס הנסון (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק ברכס הרים באנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  401 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  ההרים הטראנס-אנטארקטיים 
 קואורדינטות:  77°17′00″S 163°18′00″E﻿ / ﻿77.2833°S 163.3°E﻿ / -77.2833; 163.3
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירכס הנסון(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירכס הנסון
 
רכס הנסון (באנגלית: Hanson Ridge) הוא רכס נישא שאינו מכוסה קרח, בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.
הרכס ממוקם 6 קילומטרים צפונית מערבית לכף ספייק, בסמוך למרכז קרחון ההדום וילסון.
גובהו של הרכס 401 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > גילוי הרכס

הרכס התגלה על ידי המשלחת האנטארקטית הבריטית בפיקודו של רוברט פלקון סקוט שחקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1913–1910.
היסטוריה > שם הרכס

במפות שצוירו על ידי המשלחת האנטארקטית הבריטית כונה הרכס בשם "רכס בלק" (Black Ridge).
מאחר שקיים רכס בלק אחר בארץ ויקטוריה, החליטה הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים בשנת 1964 לשנות את שם הרכס לשמו הנוכחי.
הרכס נקרא על שם קירבי ג'י. הנסון (Kirby J. Hanson), מטאורולוג בתחנת הקוטב הדרומי בשנת 1958.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע גאוגרפי
↑  ראו קורות חייו של קירבי הנסון, בעמ' 11
ריכרד טייכמן

| --- | --- |

 לידה:  24 בדצמבר 1868 להניטזש, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  12 ביוני 1925 (בגיל 56) ברלין, רפובליקת ויימאר 
 מקצוע נוסף:  פילולוג
 מדינה:  גרמניה
 
ריכרד טייכמן (בגרמנית: Richard Teichmann ;‏ (23 בדצמבר 1868 – 12 ביוני 1925) היה שחמטאי גרמני.
קריירה

טייכמן, יליד אלטנבורג, למד פילולוגיה באוניברסיטאות ינה וברלין ואת הקריירה השחמטאית החל בזכייה בתחרות ברלין בשנת 1890. בשנת 1892 חלק מקום שני בתחרות „Simpson-Divan“ ובשנת 1894 מקום שלישי בתחרות לייפציג, אחרי זיגברט טאראש ופול ליפקה. בשנת 1900 ניצח בתחרות לונדון לפני ג'וזף הנרי בלקברן, איזידור גונסברג וג'יימס מייסון. בשנת 1904 סיים במקום השני את תחרות לונדון, אחרי ויליאם אוורט נפייר. ניצח בתחרות ברלין בשנים 1907, 1909 ו-1910. ב-1909 ניצח בתחרות מינכן.
אחד משחקני השחמט החזקים ביותר בגרמניה בסוף המאה ה-19 ברמת רב אמן. נודע בכינוי "ריצ'רד החמישי" משום שלעיתים קרובות סיים תחרויות במקום החמישי. במציאות סיים במקום החמישי ב-9 מתוך 50 תחרויות חזקות בהן השתתף, אך ב-18 מהן סיים במקום הראשון. האימרה המפורסמת "שחמט הוא ב-99% טקטיקה" מיוחסת לו.
לשיא יכולתו הגיע בשנת 1911 כאשר ניצח בצורה משכנעת בתחרות החזקה בקרלסבד בתוצאה 18 מתוך 25 נקודות אפשריות ונקודה אחת לפני המקום השני בהביסו את עקיבא רובינשטיין וקרל שלכטר באותה הסתעפות של הפתיחה הספרדית; בנוסף ניצח באותה תחרות את ז'ק מיזס, פרנק מרשל ורודולף שפילמן. אדוארד לסקר מתאר את הדרך המפולפלת בה הדגים טייכמן את הזכייה מול שלכטר בספרו "סודות שלמדתי מהאמנים" ובאופן כללי התפעל מהמומחיות של טייכמן.
לטייכמן הייתה תוצאה חיובית מול אלכסנדר אלכין +3 -2 =2 (שלושה ניצחונות, שני הפסדים ושתי תוצאות תיקו), סיים דו-קרב איתו בתוצאת תיקו בשנת 1921 כאשר אלכין נחשב למועמד ההגיוני להתמודד על תואר אליפות העולם מול חוזה ראול קפבלנקה. הוא אף ניצח את אלכין בכלים השחורים בתחרות ברלין 1921.
התוצאות של טייכמן מול עמנואל לסקר +0 -4 =0 ומול קפבלנקה +0 -2 =1 לא היו טובות, אך הוא הצליח לנצח את יתר השחקנים המובילים באותו הזמן: מול שלכטר +4 -2 =21, מרשל +7 -7 =17, אהרון נימצוביץ' +1 -1 =5, טאראש +5 -7 =2, עקיבא רובינשטיין +5 -6 =11, גזה מארוצי +1 -2 =12 ודוד ינובסקי +4 -5 =4. בשנת 1914 ניצח בדו-קרב מול שפילמן בתוצאה 1–5.
הלך לעולמו בשנת 1925 בברלין.
התמודדויות

| שנה | מיקום | המתמודד השני | תוצאה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1893 | לונדון | רודולף לומן | 4.5 מ-5 | ניצחון |
| 1895 | ברלין | קורט פון ברדלבן | 4 מ-10 | הפסד |
| 1895 | לונדון | ג'ק מיזס | 4.5 מ-6 | ניצחון |
| 1896 | לונדון | אדוארד ג'קסון | 6 מ-7 | ניצחון |
| 1897 | לונדון | הנדי קול | 5 מ-5 | תיקו |
| 1898 | לונדון | פרנסיס לי | 5.5 מ-9 | ניצחון |
| 1901 | לונדון | פרנסיס לי | 5.5 מ-8 | ניצחון |
| 1902 | לונדון | פרנק מרשל | 1.5 מ-5 | הפסד |
| 1905 | ווינה | קארל שלכטר | 1.5 מ-3 | תיקו |
| 1905 | גלאזגו | ויליאם אוורט נפייר | 7.5 מ-11 | ניצחון |
| 1910 | ברלין | ג'ק מיזס | 6 מ-7 | ניצחון |
| 1914 | לייפציג | רודולף שפילמן | 4 מ-6 | ניצחון |
| 1921 | ברלין | אלכסנדר אלכין | 3 מ-6 | תיקו |
| 1921 | ברלין | אלכסיי סלזניוב | 1.5 מ-2 | הפסד |
ספרים על טייכמן

Jack Spence: The chess career of Richard Teichmann. Revised edition. The Chess Player, Nottingham 1995, ISBN 0-906042-88-7
משחקים מפורסמים > לבן: עקיבא רובינשטיין שחור: ריכרד טייכמן קרלסבד 1907

כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.
[Event "Karlsbad"]
[Site "Karlsbad (Karlovy Vary) AUH"]
[Date "1907.09.05"]
[Round "12"]
[White "Akiba Rubinstein"]
[Black "Richard Teichmann"]
[Result "1-0"]
[ECO "D61"]
[PlyCount "45"]
[EventDate "1907.??.??"]
1. d4 d5 2. Nf3 e6 3. c4 Nf6 4. Bg5 Be7 5. Nc3 Nbd7 6. e3 O-O 7. Qc2 b6 8. cxd5
exd5 9. Bd3 Bb7 10. O-O-O c5 11. h4 Rc8 12. Kb1 Re8 {עדיף 12...ב5 או 12...א6 }
13. dxc5 {ללבן הייתה אפשרות להגיע ליתרון משמעותי על ידי 13. ר:ו6 פ:ו6 14. רו5 צג7 15. פב5 כעת השחור היה יכול להשוות את העמדה על ידי 13..ב:ג5}
Rxc5 14. Nd4 Ne4
15. Bxe4 dxe4 16. Ndb5 Ba6 17. Qa4 Bxb5 18. Nxb5 Bxg5 19. hxg5 Re7 {חיוני 19...מה:ז5. כעת עמדת השחור מתמוטטת במהירות}
20. Rd4 Qa8
21. b4 Rc8 22. Nd6 b5 23. Nxc8 1-0
משחקים מפורסמים > לבן: עקיבא רובינשטיין שחור: ריכרד טייכמן וינה 1908

כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.
[Event "Mch"]
[Site "Vienna AUH"]
[Date "1908.05.07"]
[EventDate "?"]
[Round "4"]
[Result "1-0"]
[White "Akiba Rubinstein"]
[Black "Richard Teichmann"]
[ECO "D61"]
[WhiteElo "?"]
[BlackElo "?"]
[PlyCount "51"]
1.d4 d5 2.c4 e6 3.Nc3 Nf6 4.Bg5 Nbd7 5.e3 Be7 6.Nf3 O-O 7.Qc2
b6 {מסע זה מונע מהמלכה להגיע ל-א5. עדיף 7...ג5}
8.cxd5 exd5 9.Bd3 Bb7 10.O-O-O {כך שיחקו בתחילת המאה ה-20. היום נחשב עדיף 10. 0-0 או 10. צד1}
c5 11.h4 c4 12.Bf5 Re8
13.Bxf6 {המסע 13. פה5 ראוי לבחינה}
Nxf6 14.g4 Bd6 15.g5 Ne4 16.h5 Qe7 17.Rdg1 a6 18.Bxh7+ {התחלה של התקפה מבריקה}
Kxh7 19.g6+ Kg8 20.Nxe4 dxe4 21.h6 f6 22.hxg7 exf3 23.Rh8+
Kxg7 24.Rh7+ Kg8 25.Qf5 c3 26.Rxe7 1-0
הערות שוליים

↑  
Grandmaster Reuben Fine in his book "Chess Marches On", published by Chess Review, 1945, in which he said on page 97:

"Thirty years ago Teichmann said that chess is 99% tactics. And despite the enormous strides of chess theory since then, his percentage can only be reduced (by) a few points. Many amateurs think that master games are usually decided by some deeply-laid plan covering all possibilities for at least ten moves.. That is what they conceive the grand strategy of tournaments to be. Actually, however, strategical considerations, while quite important, do not cover a range or depth at all comparable to the popular notion. Very often, in fact, sound strategy can dispense with seeing ahead at all, except in a negative or trivial sense. And it is still true that most games, even between the greatest of the great, are decided by tactics or combinations which have little or
 nothing to do with the fundamental structure of the game."
↑  
1. e4 e5 2. Nf3 Nc6 3. Bb5 a6 4. Bxc6 dxc6 5. Nc3 f6 6. d4 exd4 7. Qxd4 Qxd4 8. Nxd4 Bd6 9. Nde2 Ne7 10. Bf4 Be6 11. Bxd6 cxd6 12. O-O-O O-O-O 13. Rhe1 Bf7 14. Nd4 Rhe8 15. f3 Kc7 16. a4 b5 17. axb5 axb5 18. b4 Nc8 19. Nf5 g6 20. Ne3 Nb6 21. Kb2 d5 22. Rd4 f5 23. Ra1 Nc8 24. g4 dxe4 25. Rxd8 Kxd8 26. fxe4 f4 27. Rd1+ Kc7 28. Rf1 g5 29. Nf5 Nd6 30. Ra1 Nc4+ 31. Kc1 Kb6 32. Nd4 h5 33. gxh5 Bxh5 34. Nb3 f3 35. Nd2 Ne3 36. Ra3 f2 37. Na4+ bxa4 38. Rxe3 Rd8 0-1.
↑  Akiba Rubinstein vs Richard Teichmann (1907), www.chessgames.com
↑  Akiba Rubinstein vs Richard Teichmann (1908) Stormy with a Chance of Mate, www.chessgames.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 123027152  ISNI: 0000 0000 4600 2475  LCCN: no98102766  NKC: mzk2013759271  NTA: 075018489  VIAF: 27968429   WorldCat (עם VIAF): 27968429
רמים

ערך זה עוסק בשבט בלגי. אם התכוונתם לקיבוץ באצבע הגליל, ראו .
רמים (בלטינית: Remi) היו שבט בלגי מאזור העיר ריימס הצרפתית שקיבלה את שמה משבט הזה. הרמים היו שבט גדול וחזק ונלחמו בתדירות גבוהה נגד הפאריסים והסנונים. נודעו כפרשים טובים. היו בעלי קשרים חזקים לגאליה קלטיקה ותרבותם דומה לתרבות הגאלית, בניגוד לתרבות הבלגית שהושפעה רבות מהתרבות הגראמנית.
במהלך מלחמת גאליה (58 לפנה"ס - 50 לפנה"ס) קשרו את גורלם בקיסר ונותרו נאמנים לו גם ברגעים הקשים כמו מרד אמביוריקס וורקינגטוריקס. נאמנותם השתלמה והאופידום העיקרי שלהם (דורוקונטורום; כיום ריימס) היה לבירת גאליה בלגיקה.
רואה לך בעיניים

רואה לך בעיניים הוא אלבום הבכורה של הזמרת והיוצרת הישראלית אתי אנקרי, שיצא לאור ב־1990.
"רואה לך בעיניים" הגיע בזמן קצר למעמד אלבום זהב. בתוך שנה הגיע למעמד פלטינה כפולה, ואנקרי זכתה בזכותו לתואר זמרת השנה. בהמשך הגיע למעמד פלטינה משולשת. שלושה משירי האלבום דורגו במצעד הפזמונים השנתי (תשנ"א) של רשת ג': "רואה לך בעיניים" הגיע למקום החמישי, "לך תתרגל איתה" הגיע למקום ה־13, ו"לוליטה" הגיע למקום ה־21.
ב־2005 הרכיב צוות מקצועי מטעם ynet רשימה של 100 האלבומים הישראליים הגדולים בכל הזמנים. "רואה לך בעיניים" דורג בה במקום ה־77. ב־2018 ערך עיתון ישראל היום שני מצעדים לדירוג 70 האלבומים הטובים בכל הזמנים במוזיקה הישראלית, לכבוד חגיגות שנת ה־70 למדינת ישראל. המצעד הראשון היה של צוות מומחים, שדירגו את "רואה לך בעיניים" במקום התשיעי. במצעד השני, דירוג הקהל, דירגו המצביעים את האלבום במקום ה־22.
רקע

לאחר תום שירותה בצה"ל קיבלה אנקרי מלגה מקרן התרבות אמריקה-ישראל ללימודי משחק ומוזיקה. היא למדה משחק בסמינר הקיבוצים ושיחקה בסרט המדובר "לחם". תוך שעסקה במוזיקה ובמשחק, בחרה אנקרי להתמקד בשאיפת ילדותה, המוזיקה, והלכה ללמוד במחזור הראשון של בית הספר למוזיקה "רימון". אנקרי עסקה בכתיבה והלחנה במשך כל אותו הזמן, ויצרה גרסאות לא מעובדות לשירי האלבום. יהודה עדר, שלימד אותה ב"רימון" וממנו הושפעה, המליץ לה לפגוש את אתי אנטה ואת מיכאל תפוח. אנקרי החלה בהתקשרות עם חברת ההפקות של השניים. אז גם קיבצה לה להקה של נגנים שונים, שהתחלפו – מהם נשארה אנקרי בקשר רק עם הגיטריסט דרור זמיר. הם החלו להופיע עם שירי האלבום במועדון "דומינו גרוס", תוך שאת שיר הנושא שרה אנקרי כהדרן. בשלב הזה חיברה המפיקה אתי אנטה את אנקרי עם אלון אולארצ'יק. אנטה פנתה לאולארצ'יק עם הצעה להפיק אלבום ל"זמרת חדשה". לאחר שראה את אנקרי בהופעה, הסכים אולארצ'יק להפיק מוזיקלית את האלבום (הייתה זאת ההפקה הגדולה הראשונה של אולארצ'יק. אחר כך הפיק גם את "אין עוד יום" של גידי גוב ואת "שביל קליפות הגרעינים", אלבום הבכורה של "טיפקס").
לאחר שהקלטת האלבום הסתיימה, חברת ההפקה החליטה להמתין קצת לפני הוצאת האלבום לאור ולחכות לזמן המתאים להוצאתו, ובזמן הזה "לטפטף" לרדיו את שירי האלבום, תוך שהשירים השקטים יצאו ראשונים. המטרה של חברת ההפקה הייתה שהציבור יכיר את הזמרת לפני הכרת הלהיטים. השירים השקטים הושמעו ברדיו בלילה במשך כחצי שנה. בזמן הזה המשיכה אנקרי לעבוד כמלצרית וכברמנית (ואף לטייל בארץ). העיסוק בעבודות האלה דכדך את אנקרי בת ה־27, ואף שידעה מילדות שברצונה לעסוק במוזיקה, ואף למדה ב"רימון", עם כל זה התלבטה על דרכה, מכיוון ששמעה מהרבה אנשים שקשה לחיות ממוזיקה כמקצוע, ושרק מעטים מצליחים בכך. בין העבודות המוזיקליות שעבדה בהן היה זִמרת ליווי לשלמה ארצי, במופע התקליט "חום יולי אוגוסט". מאורע מסוים סייע לגיבוש החלטתה להפוך את המוזיקה למרכז עיסוקה:
נסעתי לתל אביב באוטובוס, ובדרך ישבתי ליד מישהו שאני לא מכירה, והשמיעו שיר שלי ברדיו. פתאום הוא שיתף אותי שהוא מאוד אוהב את הזמרת הזאת. אז זה עשה לי חיוך פנימי ראשון, מין חיזוק כזה. ככה זה התחיל ואז זה כבר הלך וגדל.
היא אף קיבלה טלפון מיואב קוטנר, שהחמיא לה על האלבום, דבר שמאוד עודד אותה. אז יצאו כסינגלים לרדיו שיר הנושא ו"לך תתרגל איתה", והאלבום הפך להצלחה גדולה בן לילה.
אנקרי הכירה בכך שהעיבודים וההפקה המוזיקלית של אולארצ'יק תרמו רבות להנגשתו המסחרית של האלבום המצליח (אף שאולארצ'יק אמר שהוא ביסס את עיבודיו על העיבודים הבסיסיים שהביאה אנקרי לשירים). לשניים היו ויכוחים רבים במהלך הכנת האלבום. בין השאר, אנקרי כלל לא רצתה להכניס את "לך תתרגל איתה" לאלבום, משום שראתה בו בדיחה: השיר נכתב על דורון ליניק, לימים בעלה, בימים שרק התחילו לצאת. אולארצ'יק התעקש להכניס אותו לאלבום, ולבסוף אנקרי התרצתה, והשיר הפך לאחד מלהיטיה הגדולים ביותר. השפעה משמעותית הייתה לאולארצ'יק גם בשיר הנושא. השפעה משמעותית הייתה גם לגיטריסט דרור זמיר. הוא היה אחראי על תפקידי הגיטרות, שמבחינתה של אנקרי עשו את השירים למה שהם (בפרט ב"לוליטה" וב"עוד יום שקט"). יועד נבו הקליט והפיק את המיקס.
מצד אחד, הצלחת האלבום שימחה את אנקרי, שקיבלה את ההכרה הציבורית שבה רצתה, ואותה הייתה צריכה. עם זאת, היא גם בילבלה אותה: הפריעו לה הפרטיות שאבדה לה, וכן ש"אתה מתחיל להאמין למה שכותבים עליך" (כפי שאמרה לקוטנר). "הייתה לי תגובה של התגוננות... לא כל כך יכולתי להכיל את זה", אמרה. בהמשך ה"חיפוש" שלה הגיעה ל"שיטת ימימה", ובהמשך לתהליך הדרגתי של שמירת מצוות.
ביקורת

האלבום קיבל ביקורות משבחות בזמן שיצא לאור, וכך גם הביקורות הרטרוספקטיביות שקיבל. ”אחת ההבטחות המוזיקליות של הפופ הישראלי”, כתבו על אנקרי ועל האלבום אז ב"ידיעות אחרונות", ”הפקה מבריקה... שירה ישירה, כובשת בכנותה. לא רוקרית. אולי זמרת נשמה”. ”מרגש עד דמעות בכל פעם מחדש”, כתבה הזמרת־יוצרת שילה פרבר על האלבום, כשבחרה אותו כאחד מעשרת התקליטים שהייתה לוקחת איתה לאי בודד, במדור "טייק אוויי" שפורסם ב־ynet. ”אלבום מקורי ונוגע ללב, אינטימי ובשל. מתות לשתף פעולה עם אנקרי בעתיד”, כתבו חברות "סקסטה". ארי קטורזה כתב ב־2003 ב־ynet: ”התנ"ך של כל זמרת־יוצרת מתחילה ואתגר אמיתי עבור שועלות ותיקות של התעשייה. כ־12 שנה לאחר צאתו, הוא עדיין נודע כאחד מן האלבומים הכי טובים שיצאו כאן, ולבטח אחד מאלבומי הרוק הנשי החשובים ביותר”.
מרב יודילביץ' כתבה ב־ynet: ”ב"רואה לך בעיניים", הגישה אנקרי כתיבה אישית, חושפנית וכואבת עם שירים כמו "געגוע", "רואה לך בעיניים" ו"עד מתי"”. דנית צמית כתבה ב־ynet: ”בזמן שמלחמת המפרץ הורידה את אזרחי ישראל למקלטים, אנקרי סחפה את הקהל ליצירה אישית, נשית, עירומה, כמעט בוטה ומהפנטת – בשירים שהפכו לחלק מהקאנון של המוזיקה הישראלית, בתקופה שבה הרוק הישראלי היה בשיאו”.
בתאגיד השידור הישראלי תיארו את האלבום במילים ”אלבום מופת”.
מגזין המוזיקה "קולומבוס" כלל את האלבום ברשימת אלבומי שנות ה־90 המובחרים שלו. ירון ברוידא תיאר את התקליט כ"פורץ דרך" ובעל "אוצרות מדהימים". עוד כתב:
אלבום הבכורה של אתי אנקרי הוא פלא, מפתיע במידת המורכבות והחשיפה האמנותית שבו, כשם שהוא מפתיע במידת הצלחתו המטאורית בזמן אמת. [...] אוסף שירים מאתגרים וייחודיים לזמנם. [...] מדובר באחד האלבומים היותר מגניבים שנעשו בארץ, שנע בין סגנונות והשפעות – ממוזיקה מזרחית מסורתית, ג'אז, מוזיקה הודית (כולל שימוש מבורך ונדיר בטאבלה), ואפילו רוק כבד (הגיטרות של דרור זמיר) וגם ראפ – הרבה בזכות ההפקה המוזיקלית והעיבודים של המאסטר אלון אולארצ'יק.
ב"מקור ראשון" נכתב שהאלבום היה ”רגע מכונן במוזיקה הישראלית, [...] שכלל כמות בלתי נתפסת במונחים מקומיים של טקסטים הקוראים לשחרור האישה מכבלי הסדר הישן”. בעיתון התייחסו גם לווידאו קליפים שליוו כמה מהשירים: ”את הטקסטים והמוזיקה משלימה ההגשה. [...] אנקרי מסתכלת ישירות למצלמה במבט חודר, לעיתים מצמית. לא משפילה מבט לרגע. כל כולה נוכחות בלתי מתפשרת שלא מנסה להתחבב. ללא חיוך של מבוכה, בלי רמז להיסוס או לחוסר ביטחון”. נוסף על כך, נכתב שלפריצה של אנקרי עם הצלחת האלבום היו השלכות חברתיות "דרמטיות" משום שהיא:
פרצה דרך וסללה את השביל לנשים מזרחיות רבות שהיו עד אז בשולי החברה והעשייה. המזרחית מלוד הפכה לזמרת הכל־ישראלית, סמל לרוקנרול נשי ישראלי בועט, מודל לחיקוי עבור דורות של יוצרות. [...] "רואה לך בעיניים" הוא למעשה כתב עצמאות מרהיב ועוצמתי עבור נשים באשר הן. [...] אנקרי סיפרה שבתקופת העבודה על האלבום הייתה בה "זעקה שרצתה להישמע". כעבור כמעט שלושים שנה, הזעקה הזאת היא פנס שעדיין מאיר לנו את הדרך.
רשימת השירים

מילות השירים נכתבו על ידי אתי אנקרי (למעט היכן שמצוין אחרת), המוזיקה לשירים הולחנה על ידי אתי אנקרי (למעט היכן שמצוין אחרת).
| רואה לך בעיניים> מס' | רואה לך בעיניים> שם | רואה לך בעיניים> משך | רואה לך בעיניים>  | רואה לך בעיניים>  | רואה לך בעיניים>  | רואה לך בעיניים>  | רואה לך בעיניים>  | רואה לך בעיניים>  | רואה לך בעיניים>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | עוד יום שקט (א-קפלה) (לחן: מנהר ברווה)   | 1:23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | געגוע  | 5:51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | אדמה לפני, אדמה אחרי  | 3:38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | רואה לך בעיניים  | 5:21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | לך תתרגל איתה  | 2:49 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | עד מתי  | 3:11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | שיר (מילים: ניסים טהר ואתי אנקרי)   | 4:42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | בעיניך השחורות  | 4:39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | קח אותי כך  | 2:54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | לוליטה (האמרגן פָּטִיטוֹ)  | 4:49 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | כשזה נוגע  | 4:18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | עוד יום שקט (לחן: מנהר ברווה)   | 2:31 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 44:58 |  |  |  |  |  |  |  |
מקור קרדיטים.
משתתפים

מקור: הערות אלבום.
אתי אנקרי – זמרה, זִמרת רקע, פסנתר ועיבוד פסנתר ("עד מתי"), סינתיסייזר ("לוליטה"), גיטרה ("כשזה נוגע"), עיבוד חלילים וטאבלות ("געגוע"), עיבוד קולות ("לך תתרגל איתה")
אלון הלל – תופים
דרור זמיר – גיטרות, עיבוד גיטרות ("עוד יום שקט", "געגוע", "קח אותי כך", "לוליטה")
אלון אולארצ'יק – קלידים, בס, גיטרות, האמונד, זִמרת רקע, זמרה ("אדמה לפני, אדמה אחרי")
יורם אלפרין – צ'לו ("בעיניך השחורות", "שיר")
רחמים ויגאל דן – טאבלות ("געגוע", "בעיניך השחורות")
אלברט אליאס – חלילים ("געגוע")
יועד נבו – כלי הקשה ("לך תתרגל איתה")
רחלי חיים, אסנת ברעם, רותי טוויל – זמרת רקע ("לך תתרגל איתה")
משתתפים > הפקה

מפיקה – אתי אנטה (מיכאל תפוח – אתי אנטה "המון הפקות")
הפקה מוזיקלית, מעבד – אלון אולארצ'יק
הקלטות והפקת מיקס – יועד נבו
עוזר טכנאי – עדי פלטינוב
עריכה דיגיטלית – בן ברנפלד, אולפני "H.M אקוסטיקה"
חיתוך – טים יאנג, אולפני CBS לונדון
עיצוב עטיפה – פיליפ בולקיה / סטיבן גינסברג
צילום עטיפה – גולי כהן
שרותי מעבדה – "המעבדה"
ניהול הפקה – רותי טוויל
גיטרות – "מרום" כלי נגינה
מגברים – "ג'אז רוק"
נתוני מכירות

| מקום | מעמד | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ישראל (IFPI) | פלטינה 3× | 100,000^ |
^אומדן היחידות המופצות מבוסס על הסמכת האלבום בלבד *אומדן המכירות מבוסס על הסמכת האלבום בלבד
ביאורים

↑  את רוב השירות עשתה אנקרי כפקידה, ובחצי השנה האחרונה, בלהקה צבאית. בחצי השנה הזאת עבדה בלהקת חתונות כדי לממן לעצמה פסנתר. לדבריה, על אף שמדובר ב"כסף קל וזמין" היא הקפידה שלא להתפתות להמשיך בעבודה בלהקת החתונות, אלא עשתה מה שהחליטה מראש, לקנות את הפסנתר ולהמשיך בדרך המוזיקלית הרצינית שהתוותה לעצמה.
הערות שוליים

↑  "קח אותי כך" מוצג ב"פינה לשיפוטכם" של רשת ג', באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־25 בינואר 2023
↑  "כשזה נוגע" מוצג ב"פינה לשיפוטכם" של רשת ג', באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־25 בינואר 2023
↑  טל פרי, "מעריב", 7 בינואר 1991, באתר הספרייה הלאומית, בדיקה אחרונה ב־11 באוקטובר 2022
↑  ארי קטורזה, מה מעיק על אתי אנקרי, באתר ynet, 9 באפריל 2001
1 2  צחי לוי, בשבילם הוא מלך העולם, באתר ynet, 10 במאי 2001
1 2 3 4 5 6  דנית צמית, לוליטה הפכה לגאולה: אתי אנקרי חוגגת 30 לאלבום הבכורה, באתר ynet, 8 במרץ 2020
1 2  אתי אנקרי – 30 שנה לאלבום הראשון, באתר היכל התרבות תל אביב, ‏2020, בדיקה אחרונה ב־25 בינואר 2023
↑  האלבום "רואה לך בעיניים", באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־12 באוקטובר 2022
↑  7 לילות, 100 האלבומים הישראלים הטובים, באתר ynet, 30 בספטמבר 2005
↑  רז ישראלי, רגע לפני תוצאות הקהל: "מצעד המומחים", באתר ישראל היום, 27 במרץ 2018, בדיקה אחרונה ב־1 בפברואר 2023
↑  רז ישראלי, "מצעד ה-70": התוצאות, באתר ישראל היום, 29 במרץ 2018, בדיקה אחרונה ב־1 בפברואר 2023
1 2 3 4 5 6 7 8 9  תיעוד יוצרים של מפעל הפיס – אתי אנקרי (הגרסה הארוכה), באתר יוטיוב, 27 באוגוסט 2019, בדיקה אחרונה ב־11 באוקטובר 2022
1 2 3  תיעוד יוצרים של מפעל הפיס – אלון אולארצ'יק (הגרסה הארוכה) (החל מ־42:42) באתר יוטיוב, 17 בפברואר 2019, בדיקה אחרונה ב־26 בינואר 2023
↑  "לך תתרגל איתה" נכתב על דורון ליניק (עיתון "חדשות", 22 באוגוסט 1991), באתר הספרייה הלאומית, בדיקה אחרונה ב־11 באוקטובר 2022
1 2 3  הערות אלבום "רואה לך בעיניים", באתר hermon.com, בדיקה אחרונה ב־11 באוקטובר 2022
1 2  "לא נורמלי לעמוד על במה ולשיר" – אתי אנקרי חוגגת 30 לאלבום הבכורה, באתר יוטיוב, 30 במאי 2020, בדיקה אחרונה ב־12 באוקטובר 2022
↑  ארי קטורזה, אז מה רוצה אתי?, באתר ynet, 21 באפריל 2003
↑  מרב יודילוביץ', עכשיו אני, באתר ynet, 14 ביוני 2004
↑   בן שלו, מגזין המוזיקה "קולמבוס" יוצא במהדורה מודפסת, באתר הארץ, 24 באוגוסט 2015
1 2  האלבומים הישראלים הכי טובים של שנת 1990 /// בחירות הצוות של קולומבוס, באתר columbusmusicmagazine.com, ‏13 בנובמבר 2020, בדיקה אחרונה ב־12 באוקטובר 2022
↑  "זעקה שרצתה להישמע": כשאתי אנקרי יצרה רוק נשי בועט, באתר מקור ראשון, 25 באפריל 2018, בדיקה אחרונה ב־19 בינואר 2023
↑  נתוני היצירה, באתר אקו"ם, בדיקה אחרונה ב־12 באוקטובר 2022
↑  אתי אנקרי – 30 שנה לאלבום הראשון, באתר habama.co.il, ‏2020, בדיקה אחרונה ב־25 בינואר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 9faae63f-02ca-443c-96e5-f865566a9753