stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סביבתנות
ירוק כהה וירוק בהיר

יש המחלקים את התנועה הסביבתית לשני מחנות, ירוקים בהירים וירוקים כהים. ירוק בהיר הוא החלק היותר גלוי והיותר פופולרי של התנועה הסביבתית שכולל את הקבוצות הסביבתיות המפורסמות והציבוריות יותר כמו גרינפיס, ידידי כדור הארץ ומועדון סיירה. ירוקים בהירים לא הולכים אחר הסביבתנות כאידאולוגיה פוליטית נפרדת, ותחת זאת מחפשים לתת דגש סביבתי חזק יותר בתוך אידאולוגיות קיימות כמו שמרנות, סוציאליזם או ליברליזם.
הירוקים הכהים שורשיים יותר מאשר הירוקים הבהירים, כלומר, לתפיסתם נדרשים שינויים יותר יסודיים ועמוקים של אופן התנהלות החברה האנושית; הם נוטים להאמין כי כל האידאולוגיות הפוליטיות הנוכחיות (לפעמים ההתייחסות היא אל האדיאלוגיה של התעוש) הן בעיתיות ומובילות באופן טבעי להרס סביבתי היות שהן לא רואות במין האנושי חלק מהסביבה הטבעית אלא צורת חיים גבוהה יותר הזכאית לקחת מה שברצונה מהטבע. ירוקים כהים טוענים כי דבר זה מוביל לדגש לא מבוקר על צמיחה כלכלית אשר קיים בתוך כל האידאולוגיות הקיימות. הזרמים הירוקים הכהים קשורים לרעיונות של אקולוגיה עמוקה, פוסט-חומרנות (אנ') ופשטות מרצון, הוליזם, השערת גאיה ועוד. ההפרדה בין ירוקים בהירים לירוקים כהים באה לידי ביטוי לדוגמה במאבקים בין פלגים שונים של מפלגת הירוקים הגרמנית.
ראו גם

משבר האקלים העולמי
הגנת הטבע והסביבה
מצב שימור
אמנות אקולוגית
אקו-ויקי
כלכלה סביבתית
לקריאה נוספת

עוזי פז, לעבדה ולשמרה: שמירת הטבע בישראל – מראשיתה ועד עתה, הוצאת דן פרי, 2022
הערות שוליים

↑   צפריר רינת, ההיסטוריה של שמירת הטבע בישראל היא סיפור של חתרנות בעירבון מוגבל, באתר הארץ, 31 במרץ 2022
| קיימות |
| --- | --- | --- |
| מושגי מפתח | איכות הסביבה • אקולוגיה • סביבתנות • טביעת רגל אקולוגית • מאזן אקולוגי • צדק בין-דורי |  |
| איומים | משבר האקלים • התחממות עולמית • הידלדלות שכבת האוזון • הכחדה המונית |  |
| אסטרטגיות סביבתיות | חשיבה סביבתית • קיימות מקומית • חינוך סביבתי • אקו-אנרכיזם • אקולוגיה עמוקה • עירוניות חדשה |  |
| פסולת | הפחתה במקור • קומפוסט (התכלות) • שימוש חוזר • מיחזור (מיחזור בישראל) • מדרג הפסולת • שטח הפסולת של האוקיינוס השקט  • שטח הפסולת של האוקיינוס ההודי  • שטח הפסולת הצפון אטלנטי |  |
| תשתיות ובנייה | תחבורה בת קיימא • בנייה ירוקה • תכנון רגיש למים • בנייה באדמה • בנייה תואמת אקלים |  |
| גינון וחקלאות | גינה קהילתית • גינון יובשני • חקלאות אורגנית • גידול ביו-אינטנסיבי • מזון מקומי • גינון גרילה • פרמקלצ'ר • יער מאכל • חקלאות עירונית • חקלאות בת קיימא • חומרים מזינים |  |
| אנרגיה | אנרגיה חלופית • אנרגיה ירוקה • אנרגיה מתחדשת • אנרגיה סולארית • אנרגיית רוח • אנרגיה הידרואלקטרית • RDF |  |
| כלכלה | תרבות הצריכה • מזון מהיר • שיווק ערכי • שיווק ירוק • גרינווש • פיתוח בר-קיימא • תיירות בת קיימא • השקעה אחראית • כלכלה אקולוגית • התיישנות מתוכננת |  |
| ארגונים בישראל | החברה להגנת הטבע • המשרד להגנת הסביבה • אדם טבע ודין • אקו-ויקי • חיים וסביבה • מגמה ירוקה • המרד בהכחדה • צלול |  |
| מיזמים נבחרים | אג'נדה 21 • יום ללא קניות • תערוכת קלינטק • תחבורה היום ומחר • פרויקט עדן • ביוספירה 2 • BedZED • יום איכות הסביבה העולמי • שמיטה ישראלית |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007544139605171  PLWABN: 9810665945505606  BNE: XX530436  BnF: cb11952235k (data)  LCCN: sh93004752  LNB: 000134246  NKC: ph114474
אנה טורב

| --- | --- |

טורב בכנס קומיק-קון, 2011
 לידה:  7 ביוני 1979 (בת 45) מלבורן, אוסטרליה 
 מדינה:  אוסטרליה אוסטרליה
 תקופת הפעילות:  מ-2002 
 מקום לימודים:  המכון הלאומי לאמנות דרמטית  All Saints Anglican School 
 בן או בת זוג:  מארק ואלי (2008–2009) 
 פרופיל ב-IMDb
 
אנה טורב (באנגלית: Anna Torv; נולדה ב-7 ביוני 1979) היא שחקנית אוסטרלית. ידועה בעיקר בזכות תפקידה המרכזי בסדרת המדע-בדיוני של רשת Fox האמריקאית "פרינג'", בתור סוכנת ה-FBI אוליביה דאנהם.
ביוגרפיה

טורב נולדה במלבורן, ויקטוריה שבאוסטרליה. בתם של סוזאן (לבית קרמייקל) ושל הנס ארוויד טורב. אביה נולד בסקוטלנד שבממלכה המאוחדת, לאם סקוטית; אם כי סבה מצד אביה הוא ממוצא אסטוני. אמה ממוצא סקוטי. טורב גדלה בקווינסלנד בערים בריזבן וגולד קוסט, והתחנכה תחילה בבית ספר נוצרי-אנגליקני. לה אח צעיר, דילן. דודתה מצד אביה היא הסופרת והעיתונאית אנה מרדוק מאן, שהייתה נשואה למילארדר ואיל התקשורת האוסטרלי-אמריקאי רופרט מרדוק.
ב-1996 סיימה את לימודיה התיכוניים. מאוחר יותר, עברה להתגורר בסידני, ניו סאות' ויילס.
ב-2001 קיבלה תואר באמנות הבמה מהמכון הלאומי לאמנות דרמטית.
קריירה

בשנת 2003 שיחקה את דמותה של אופליה בהפקה מקומית של המחזה "המלט" מאת ויליאם שייקספיר.
בין השנים 2008–2013 גילמה טורב את סוכנת ה-FBI אוליביה דנהאם בסדרת הטלוויזיה "פרינג'" ברשת FOX האמריקאית.
בשנת 2010 טורב הופיעה בתפקיד וירג'יניה גריי במיני-סדרה של HBO, "הפסיפיק" שהופקה על ידי סטיבן ספילברג וטום הנקס, ומתמקדת בחיילי חיל הנחתים האמריקני במהלך הקרבות באוקיינוס השקט.
במרץ 2016 לוהקה טורב לתפקיד של וונדי קאר, יועצת ה-FBI, לסדרת הדרמה של נטפליקס "מיינד האנטר" מבית היוצר של דייוויד פינצ'ר. הסדרה עלתה באוקטובר 2017 ומיד חודשה לעונה שנייה, שעלתה באוגוסט 2019.
בשנת 2021 לוהקה לתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה האוסטרלית "The Newsreader" ברשת הטלוויזיה ABC.
קריירה > מועמדויות ופרסים

היא הייתה מועמדת חמש פעמים לפרס סאטורן לשחקנית הטלוויזיה הטובה ביותר בשנים 2009–2013, וזכתה בסך הכול בארבעה.[דרוש מקור]
חיים אישיים

בדצמבר 2008 טורב נישאה לשחקן האמריקאי מארק ואלי, עמיתה לסדרה "פרינג'". אולם הם התגרשו בשלהי שנת 2009.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002 | White Collar Blue | שכנה | סרט טלוויזיה של נטוורק טן |
| 2003 | Travelling Light | דברה פולר |  |
| 2006 | תשוקה ואובססיה | ברידג'יט / גרטרוד |  |
| 2007 | Frankenstein | אחות | סרט טלוויזיה של ITV |
| 2014 | Heavenly Sword | נאריקו | דיבוב |
| 2014 | Love Is Now | וירג'יניה גריי |  |
| 2015 | הבת | אנה |  |
| 2017 | סטפני | ג'יין |  |
| 2024 | כוח הטבע: היעלמות (אנ') | אליס ראסל |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002 | Young Lions | אירנה נדוב | 13 פרקים |
| 2004 | בנות מקלאוד | ג'זמין מקלאוד | 2 פרקים |
| 2004–2005 | The Secret Life of Us | ניקי מרטל | תפקיד ראשי; (עונה 4); 20 פרקים |
| 2008 | מאהבות | אלכס | 5 פרקים |
| 2008–2013 | פרינג' | אוליביה דאנהם | תפקיד ראשי; (5 עונות); 100 פרקים |
| 2010 | הפסיפיק | ויר'גיניה גריי | מיני-סדרה; פרק: "Peleliu Landing" |
| 2015 | Deadline Gallipoli | ליידי גוונדוליין צ'רצ'יל | מיני-סדרה |
| 2016–2019 | עיר סודית | הרייט דנקלי | תפקיד ראשי; (2 עונות); 12 פרקים |
| 2017–2019 | מיינד האנטר | ד"ר ונדי קאר | תפקיד ראשי; (2 עונות); 17 פרקים |
| 2021 | Fires | לאלי רובינסון | מיני-סדרה |
| 2021–הווה | The Newsreader | הלן נורוויל | תפקיד ראשי (3 עונות); 18 פרקים |
| 2023 | האחרונים מבינינו | תרזה "טס" סרבופולוס | 3 פרקים מועמדת פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית אורחת בסדרת דרמה (אנ')  (2023) |
| 2024 | טריטוריה (אנ') | אמילי לוסון | 6 פרקים |
| 2024 | נאוטילוס | רבנה | פרק: "Ride of the Valkyrie" |
| TBA | So Long, Marianne | קליפט | סדרת טלוויזיה עתידית של Crave |
טורב בכנס קומיק-קון, 2012
טורב בכנס קומיק-קון, 2012
סורב בכנס קומיק-קון, 2010
הפנתרים השחורים (ארצות הברית)

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מייסד:  יואי פ. ניוטון, בובי סיל 
 מנהיגים:  יואי פ. ניוטון 
 תקופת הפעילות:  15 באוקטובר 1966 – 1982 (כ־15 שנים) 
 אידאולוגיות:  לאומיות שחורה מרקסיזם-לניניזם מאואיזם אנטי-אימפריאליזם
 מטה:  אוקלנד 
 מיקום במפה הפוליטית:  שמאל רדיקלי
 
תנועת הפנתרים השחורים (באנגלית: Black Panther Party - בתרגום מילולי: מפלגת הפנתר השחור) בארצות הברית היה ארגון שמאל רדיקלי שעמד בראש החץ של התובעים מאבק לשינוי חברתי בארצות הברית. היה זה הארגון האפרו-אמריקאי היחיד בהיסטוריה של המאבק השחור באמריקה שהיה חמוש ובעל סדר יום מהפכני. הארגון הטיף לגאווה אתנית-גזעית שחורה למול הרוב הלבן ודרש שנויים מהותיים בדפוסים החברתיים בין הגזעים בארצות הברית של שנות ה-60. מנהיגי הארגון נהגו להסתובב עם אקדחים וכלי נשק באופן גלוי. הארגון התמודד על אהדה בקרב הקהילה השחורה למול קולות מתונים יותר של מנהיגים כמו מרטין לותר קינג שקראו להשגת שוויון תוך השתלבות בחברה הכללית על בסיס עקרונות אוניברסליים והסתייגו מהרדיקליות של הארגון.
ראו גם

מומיה אבו ג'אמאל
אסאטה שאקור
צבא השחרור השחור
עימות חזיתי

| --- | --- |

 בימוי:  ג'ון וו
 הופק בידי:  דוד פרמוט
 תסריט:  מייק וורב, מייקל קולירי 
 עריכה:  סטיבן קמפר, כריסטיאן וגנר 
 שחקנים ראשיים:  ג'ון טרבולטה ניקולס קייג'  ג'ואן אלן ג'ינה גרשון אלסנדרו ניבולה
 מוזיקה:  ג'ון פאוול 
 צילום:  אוליבר ווד 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פרמאונט, סרטי טאצ'סטון 
 חברה מפיצה:  סרטי פרמאונט
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  27 ביוני 1997
 משך הקרנה:  133 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פעולה, סרט פשע, סרט מתח, מותחן אקשן 
 מקום התרחשות:  לוס אנג'לס, קליפורניה 
 תקציב:  80,000,000‏$
 הכנסות:  245,676,146‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   faceoff
 דף הסרט ב־IMDb
 
עימות חזיתי (במקור: Face/Off; בתרגום מילולי "הסרת פנים", אך בתרגום חופשי גם "עימות" או "עימות חזיתי" בכפל משמעות) הוא סרט קולנוע בבימויו של ג'ון וו ובכיכובם של ניקולס קייג' וג'ון טרבולטה, שיצא לאקרנים בשנת 1997.
תקציר העלילה

שון ארצ'ר (ג'ון טרבולטה) הוא סוכן FBI שמקדיש את חייו ללכידת פושע מטורף בשם קסטור טרוי (ניקולס קייג'), שבעבר הרג את בנו בן ה-5 כאשר ניסה להתנקש בארצ'ר עצמו. כעבור 6 שנים, בעקבות עימות עם כוחות הביטחון נפגע קסטור ונופל לתרדמת ואחיו הקטן ושותפו פולוקס (אלסנדרו ניבולה) נתפס. ה-FBI למד שקסטור החביא פצצה מסוכנת, אך אינם יודעים היכן הוא טמן אותה. הפתרון שעולה הוא להוציא את המידע מאחיו הנמצא בבית הכלא. מכיוון שהזמן אוזל הם מחליטים להשתמש לראשונה בטכנולוגיה חדישה וניסיונית, המאפשרת השתלת פנים באמצעות ניתוח. פניו של ארצ'ר מוחלפות בפניו של הפושע הרדום. ארצ'ר נשלח לכלא בתור קסטור טרוי, על מנת לגלות היכן ממוקמת הפצצה.
העניינים מתחילים להסתבך כשטרוי מתעורר לפתע מן התרדמת וכופה באיומים על הצוות הרפואי להשתיל בו את פניו של ארצ'ר. כל האנשים שידעו על המשימה, חוסלו בידי הכנופיה של טרוי. כשהוא לובש את דמותו של ארצ'ר, הולך טרוי לכלא כדי להתגרות בו, ואז הם מתעמתים לראשונה פנים מול פנים בזהויותיהם החדשות. לאחר מכן טרוי משחרר את אחיו מהכלא לכאורה כדי שיספק מידע על מיקום הפצצה, בוחר לנטרל את הפצצה כדי להפוך לגיבור בתוך ה-FBI ולקבל גישה למשאבים הבלתי מוגבלים של ה-FBI ולהשתמש בהם למטרותיו, ופותח בחיים חדשים עם אשתו של ארצ'ר, איב (ג'ואן אלן), ועם בתו המנוכרת של ארצ'ר, ג'יימי.
ארצ'ר, כלוא בדמותו של טרוי, מצליח לברוח מהכלא. הוא מגיע לביתו של שותפו הקרוב של טרוי, דיטריך (ניק קאסאווטס) ונפגש עם אנשי כנופייתו הישנה של טרוי ועם אחותו של דיטריך, סאשה (ג'ינה גרשון). שם הוא מגלה שלסאשה ולטרוי יש בן משותף בשם אדם. טרוי ואנשי ה-FBI מקיפים את הבית והורגים את דיטריך ואת חברי כנופייתו של טרוי. ארצ'ר מצליח לברוח ולהרוג תוך כדי בריחתו את פולוקס, וטרוי האבל מבקש לנקום בו.
למחרת מסתנן ארצ'ר לביתו ומספר לאיב על החלפת הזהויות ומצליח לשכנע אותה שהוא בעלה. ממנה הוא שומע שראש ה-FBI, ויקטור לזארו, מת מהתקף לב (בפועל, חוסל על ידי טרוי בהתקף זעם). הוא מחליט להתעמת עמו בהלווייתו של לזארו. בכנסייה הוא מגלה שטרוי לקח את איב כבת ערובה. השניים ניצבים בתיקו מקסיקני בכנסייה בין טרוי וחברי כנופייתו לבין ארצ'ר וסאשה. בקרב היריות נפצעת סאשה אנושות ולפני מותה משביעה את ארצ'ר לדאוג לאדם. בין ארצ'ר לטרוי מתפתח מרדף סירות עקוב מדם, בסופו מנסה טרוי לחבל בפניו של ארצ'ר כדי למנוע ממנו לקבל אותם בחזרה, אך נורה על ידי רובה צלצל ומת. ארצ'ר מקבל בחזרה את פניו המקוריות וחוזר לחיק משפחתו, שמאמצת את אדם.
דמויות

שון ארצ'ר/קסטור טרוי – ג'ון טרבולטה
קסטור טרוי/שון ארצ'ר – ניקולס קייג'
ד"ר איב ארצ'ר – ג'ואן אלן
פולוקס טרוי – אלסנדרו ניבולה
סאשה האסלר – ג'ינה גרשון
דיטריך האסלר – ניק קסאווטס
ג'יימי ארצ'ר – דומיניק סוויין
הוליס מילר – סי-סי-אייץ' פאונדר
מלווין פרביס

| --- | --- |

 לידה:  24 באוקטובר 1903 טימונסוויל, ארצות הברית 
 פטירה:  29 בפברואר 1960 (בגיל 56) פלורנס, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות מאונט הופ 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת דרום קרולינה 
 צאצאים:  אסטון פרביס 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה 
 
מלווין פרביס (אנגלית: Melvin Purvis;‏ 24 באוקטובר 1903 - 29 בפברואר 1960) היה סוכן FBI אמריקאי וסוכן FBI. בשנת 1934 בשיא הקריירה שלו, היה פרביס אחת הדמויות הנערצות ביותר בארצות הברית.
ביוגרפיה

פרביס נולד בטימונסוויל, דרום קרוליינה. פרביס למד משפטים ולאחר קריירה קצרה של שנתיים כעורך דין התגייס בשנת 1927 לשורות ה-FBI וזאת לאחר הרפורמה שעבר הארגון שביקש לגייס סוכנים בעלי כישורים באכיפת החוק, ובמיוחד ביקש למצוא עורכי דין ורואי חשבון. לאחר ששירת כראש המחלקה לחקירות באוקלהומה סיטי, ברמינגהאם ובסינסינטי הוא קודם לתפקיד ראש המחלקה בשיקגו בשנת 1932. במהלך שירותו, תפס פרביס מספר רב של מבוקשים שהוגדרו כ"אויבי הציבור", יותר מכל סוכן FBI אחר, שיא שטרם נשבר. פרביס ניהל את המצוד אחר פושעים מפורסמים כגון בייבי פייס נלסון, פריטי בוי פלויד ונצרב בזיכרון הציבור בעיקר בשל המצוד שניהל אחר ג'ון דילינג'ר שהסתיים במותו של דילינג'ר בשיקגו ב- 22 ביולי 1934.

פרביס זכה לשבחים רבים בקרב הציבור האמריקאי והתקשורת לאור הצלחותיו במיגור הפשיעה האלימה ונחשב באותה עת לגיבור לאומי. רבים טענו שעובדה זו לא נעלמה מראש ה-FBI, ג'ון אדגר הובר שקינא בתהילה שנזקפה לזכות פרביס לאחר הריגתו של דילינג'ר על אף שבתחילה חיבב וטיפח אותו.
ביוגרפיה > פרישה מהשירות

יחסו המנוכר של הובר הוביל את פרביס לפרוש מה-FBI בשנת 1935 ולחזור לעסוק כעורך דין בשוק הפרטי. הוא נישא ונולדו לו שלושה בנים. בשנת 1936 רכש תחנת רדיו מקומית בפלורנס, דרום קרוליינה והנחה תוכנית רדיו לילדים בשם “Junior G-Men” שהעבירה מסרים חינוכיים וחיזקה את החשיבות של אכיפת החוק.
במהלך מלחמת העולם השנייה שירת בדרגת קולונל בתפקידי מודיעין שונים ולקראת סופה השתייך למחלקה שטיפלה בפושעי מלחמה נאצים. לאחר המלחמה שימש כיועץ לקונגרס האמריקאי.
ביוגרפיה > מותו

מותו של פרביס בשנת 1960 נותר בגדר תעלומה. פרביס נמצא בביתו ירוי בראשו כשלצידו האקדח שניתן לו כהוקרה על ידי חבריו מה-FBI כשפרש. על פי הגרסה הרשמית הוא שם קץ לחייו. ממצאים אחרים העלו סברה כי ייתכן שכדור נפלט מאקדחו בעת שניקה את הקנה שלו.
מיכאל (שיר)

"מיכאל" הוא שיר שכתבה, הלחינה וביצעה הזמרת והיוצרת הישראלית אתי אנקרי. השיר נכתב והוקלט עבור תחרות ה"פסטיגל" שנערכה ב־1991. לאחר מכן הוא נכלל באלבומה השני של היוצרת, "קראת לי אסתר" (1993).
יהודה עדר עיבד והפיק את השיר, בשונה משאר שירי "קראת לי אסתר", שאותם הפיק אלון אולארצ'יק.
על השיר

"מיכאל" נכתב עבור תחרות ה"פסטיגל" שנערכה בחג החנוכה בדצמבר 1991.
מקור השיר בטעות של אנקרי. היא צפתה בחלקים מסרט מסוים ולא מהתחלתו. בסרט הוזכרה דמות בשם מיכאל, ואנקרי טעתה לחשוב שזהו שמה של אחת מהדמויות הנשיות. לימים סיפרה:
והלכתי עם הסיפור הזה, שיש ילדה שקוראים לה מיכאל, כאילו היא שונה. ו... הלכתי בפנים עם רגש של שונוּת, רגש של זרוּת, של נבדלוּת. ואיך מוצאים את הפתרון בתוך השיר, בתוך הנבדלות והשונות הזאת. ומצאתי אותו שם, את הפתרון, בתוך השיר.
באותה התקופה עבדה אנקרי על אלבומה השני, "קראת לי אסתר", ועל כן היא כללה את השיר בתוכו. לבנה הבכור, שנולד זמן קצר אחר כך, קראה אנקרי בשם "מיכאל", ואף הקדישה לו את האלבום.
יחס הביקורת

מבקר המוזיקה עמית סלונים כתב: "בדיעבד, שנת 1991 הייתה שנת מפנה. יצחק שמיר היה ראש הממשלה, ג'ורג' בוש האב היה נשיא ארצות הברית, וזמרת צעירה בשם אתי אנקרי הגיעה למופע הכי שמח של השנה כדי לבאס לנו את החיים עם שיר על ילדה שסובלת מהצקות בידי הילד שגר בבית השכן. לא חושב שדיברנו עד אז על הצקות מהסוג הזה. מי שמע אז על בריונות נפשית בכלל? "מיכאל" לא זכה בפסטיגל, אפילו לא התברג לשלושת המקומות הראשונים בתחרות, אבל הוא שינה את פני פסטיבל הילדים השנתי לנצח בכך שהכניס שירים שמתעסקים בגובה העיניים עם נושאים שבאמת מעסיקים ילדים".
הצלחה

השיר הוצג ב"פינה לשיפוטכם" כמועמד למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ב־8 בדצמבר 1991. הוא זכה להצלחה גדולה והגיע למקום הראשון, ובו שהה שלושה שבועות החל מ־19 בינואר 1992. הוא יצא מהמצעד ב־15 במרץ 1992 בתום 13 שבועות צעידה. במצעד השנתי של התחנה (תשנ"ב) הוא הגיע למקום ה־18.
הצלחה > מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1991–1992)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1991–1992)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1991–1992)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1991–1992)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | רשת ג' | 1 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (תשנ"ב)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (תשנ"ב)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (תשנ"ב)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (תשנ"ב)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | רשת ג' | 18 |  |
משתתפים

על פי הערות אלבום.
אתי אנקרי – זמרה, פסנתר
אלון הלל – תופים
זיו הרפז – בס
שמוליק בודגוב – גיטרה חשמלית
יהודה עדר – גיטרה קלאסית
רביב גזית – קלידים
קולות ילדים – קרן, גל, אלון, מולי, ירין וטל מכיתה ג' 1 בבית הספר לאומנויות
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  הערות אלבום "קראת לי אסתר", באתר hermon.com, בדיקה אחרונה ב־23 בינואר 2023
1 2  נתוני היצירה, באתר אקו"ם, בדיקה אחרונה ב־23 בינואר 2023
↑  פסטיגל 1991, באתר פסטיגל, בדיקה אחרונה ב־23 בינואר 2023
1 2  אודות השיר, באתר הספרייה הלאומית, בדיקה אחרונה ב־23 בינואר 2023
↑  תיעוד יוצרים של מפעל הפיס – אתי אנקרי (הגרסה הארוכה), (החל מ־34:52), באתר יוטיוב, 27 באוגוסט 2019, בדיקה אחרונה ב־5 בפברואר 2023
↑  רחלי מלק-בודה, האמת שלה: אתי אנקרי לא רואה בעיניים, באתר מקור ראשון, 19 בדצמבר 2017, בדיקה אחרונה ב־22 בינואר 2023
↑  ניל סלונים, עמית סלונים‏, למרות הסיפור המופרך, היה משהו בפסטיגל שריגש אותי עד דמעות, באתר וואלה, 16 בנובמבר 2021
↑  השיר מוצג ב"פינה לשיפוטכם" של רשת ג', באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־20 בינואר 2023
1 2  מיקום שיא במצעד השבועי של רשת ג' (1), החל מ־19 בינואר 1992, באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־23 בינואר 2023
↑  השיר יוצא ממצעד רשת ג', באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־20 בינואר 2023
1 2  המקום ה־18 במצעד השנתי של רשת ג' (תשנ"ב), באתר פזמונט, 1992, בדיקה אחרונה ב־23 בינואר 2023
תיק שקנאי

| --- | --- |
כרזת הסרט תיק שקנאי
כרזת הסרט תיק שקנאי
 מבוסס על:  תיק שקנאי 
 בימוי:  אלן ג'יי פאקולה 
 הופק בידי:  אלן ג'יי פאקולה 
 תסריט:  ספר: ג'ון גרישם תסריט:  אלן ג'יי פאקולה
 עריכה:  טום רולף 
 שחקנים ראשיים:  ג'ולייה רוברטס דנזל וושינגטון סם שפרד ג'ון לית'גו
 מוזיקה:  ג'יימס הורנר 
 צילום:  סטפן גולדבלט 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  האחים וורנר 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  17 בדצמבר 1993
 משך הקרנה:  141 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  מותחן אקשן, סרט פשע, סרט מבוסס יצירה ספרותית, סרט דרמה, סרט מתח פוליטי 
 מקום התרחשות:  ניו אורלינס, וושינגטון די. סי. 
 תקציב:  45,000,000‏$
 הכנסות:  195,300,000‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   pelicanbrief
 דף הסרט ב־IMDb
 
תיק שקנאי (באנגלית: The Pelican Brief) הוא סרט מותחן פוליטי משנת 1993 המבוסס על ספר רב-מכר בשם דומה מאת ג'ון גרישם, בבימויו ובהפקתו של אלן ג'יי פאקולה שכתב גם את התסריט.
העלילה היא כמו ברוב ספרי גרישם: אנשים בודדים נלחמים בגופים גדולים ומושחתים תוך סיכון חייהם. סטודנטית למשפטים ועיתונאי חוקר מגלים פרשת שחיתות קשה המלווה ברציחות ומגיעה עד לנשיא ארצות הברית.
הסרט התקבל בביקורות מעורבות אך היה שובר קופות. זה סרטו האחרון של פאקולה כבמאי ומפיק ביחד.
תקציר העלילה

שני שופטי בית המשפט העליון של ארצות הברית, רוזנברג בן ה-91 וג'נסן הצעיר, נרצחים באופן מסתורי והחקירה אינה מגיעה לכלל מסקנות.
בפקולטה למשפט באוניברסיטת טולאן בניו אורלינס מלמד פרופסור תומאס קאלאהאן (סם שפרד) קבוצת סטודנטים, שבינם נמצאת דרבי שו (ג'וליה רוברטס) שהיא גם המאהבת שלו. הם משוחחים על הרציחות ודארבי מתנדבת לחפש בספרייה חומר הקושר בין שני מעשי הרצח. היא מוצאת ששני השופטים ידועים במודעותם הסביבתית, ומגלה שחברת נפט עומדת לבצע קידוח בלואיזיאנה במקום שבו מקננים שקנאים הנמצאים בסכנת הכחדה. בראש החברה עומד טייקון בשם ויקטור מטיס המקורב לנשיא. היתכנות הקידוח אמורה לידון בקרוב בבית המשפט העליון ולכן כנראה היה צורך לסלק את שני השופטים האלה.
היא מכנה את התיק בשם "תיק שקנאי" ומוסרת אותו לפרופסור קאלאהן בדיעה שכל זה רק השערה שלה. גם הוא לא מתייחס ברצינות לתיק ומסר אותו לחברו גאבין ורהיק המשרת ב-FBI.  התיק מגיע עד מהרה לבית הלבן. מרגע זה הופכים דארבי וקאלאהאן למטרת חיסול. קאלאהאן נהרג בפיצוץ מכוניתו כאשר דארבי שנמצאה בסמוך ניצלת בנס. דארבי נמלטת ויוצרת קשר עם ורהיק ואז גם הוא מחוסל.
גריי גראנתהאם (דנזל וושינגטון) הוא עיתונאי חוקר ב"וושינגטון הראלד" היה האחרון שראיין את השופט רוזנברג לפני הרצח. הוא מקבל שיחת טלפון מאדם המזהה את עצמו בשם "גארסיה" המודיע לו שהוא מועסק בחברת הגז וכי גילה שחיתות גדולה בחברה. דארבי נפגשת עם גריי ומודיעה לו על ממצאיה, הוא נוטה להאמין לה ומעדכן את עורך העיתון (ג'ון לית'גו), המטיל ספק בהשערותיו ומזהיר אותו מהתוצאות החמורות העלולות להיגרם לעיתון.
דארבי וגריי מצליחים לגלות את זהותו של "גארסיה" שהוא עורך דין בשם קרטיס מורגן העובד בחברת הגז אבל כשהם מגיעים למשרדי החברה מנסים להתחמק מהם, ולבסוף טוענים כי האיש נרצח בניסיון שוד. הם ממהרים לביתו ומשכנעים את אשתו לתת להם את פרטי ומפתח הכספת שלו בבנק. הם מגיעים לבנק אך נמצאים כל העת במעקב. הם פותחים את הכספת שבה יש קלטת ומכתב של קרטיס. הם ניצלים מניסיון לרצחם על ידי יריות ופיצוץ מכוניתם בחניון הבניין,
הם מפרסמים את ממצאיהם בעיתון. מטיס וארבעה מעורכי הדין של החברה מועמדים לדין והנשיא מודיע שלא יציג שוב את מועמדותו. ראש ה-FBI נפגש עם גריי ואומר לו שהנשיא ביקש ממנו לא להמשיך בחקירה. גריי נענה מבטיח שלא לפרסם זאת, ובתמורה מוברחת דארבי בסיוע ה-FBI אל מחוץ לארצות הברית.
הערות שוליים

↑  פביאנה חפץ, ספרים - מתח - "תיק שקנאי", חדשות, 13 באוגוסט 1993
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 4ef9145b-85bf-3c79-9639-2dcb887074c0
ראיין גוזמן

| --- | --- |

גוזמן, 2016
 לידה:  21 בספטמבר 1987 (בן 37) אבילין, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2012 
 מקום לימודים:  סיירה קולג'  West Campus High School 
 http://www.ryanaguzman.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
ראיין אנתוני גוזמן (באנגלית: Ryan Anthony Guzman; נולד ב-21 בספטמבר 1987) הוא שחקן ודוגמן אמריקאי.
ביוגרפיה

גוזמן נולד באבילין, טקסס. אביו, רמון גוזמן, היגר לארצות הברית ממקסיקו. אמו, ליסה (לבית הדסון), נולדה בקליפורניה. בהמשך עברה משפחתו לעיר הולדתה של אמו, סקרמנטו, שם סיים את לימודיו בבית הספר התיכון ווסט קמפוס בשנת 2005 ובהמשך למד במכללת סיירה. אחיו הצעיר, סטיבן, שיחק בייסבול בקולג' עד שנאלץ לפרוש בעקבות פציעה.
קריירה

לפני ששיחק באופן מקצועי, היה גוזמן דוגמן. הוא היה חתום בסוכנות הדוגמנים וילהלמינה. הוא קיבל תפקיד ראשי בסרט "סטפ אפ 4: מהפכה", למרות שלא הייתה לו הכשרה רשמית בריקוד. הוא שיחק גם בסרט ההמשך "סטפ אפ 5". תפקידו הראשון בסדרת טלוויזיה היה ב"גיבורים: התחייה" ברשת NBC.
בשנת 2015 שיחק לצד ג'ניפר לופז במותחן האירוטי השכן ממול.
בשנת 2018 הוא הצטרף לעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "מוקד 911" בתפקיד הכבאי אדמונדו "אדי" דיאז.
חיים אישיים

לגוזמן וארוסתו, השחקנית הברזילאית קריסטי אן, בן שנולד ב-2019 ובת שנולדה ב-2021.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | סטפ אפ 4: מהפכה | שון אסא |  |
| 2013 | גשם אפריל | אלכס סטון |  |
| 2014 | תמיד יהיה לנו את וודסטוק | דילן |  |
| 2014 | סטפ אפ 5 | שון אסא |  |
| 2015 | השכן ממול | נואה סנדבורן |  |
| 2015 | ג'ם וההולוגרמות | ריו ריימונד |  |
| 2016 | מעבר לגן עדן | סבסטיאן |  |
| 2016 | כולם רוצים את זה | קני רופר |  |
| 2018 | פאפי צ'ולו | רודריגו |  |
| 2018 | Armed | ג'ונסי |  |
| 2018 | מרדף קטלני | לוקאס |  |
| 2019 | Windows on The World | פרננדו |  |
| 2019 | The Cleansing Hour | מקס |  |
| 2024 | הגיע הזמן (אנ') | ריצ'רד אדיסון |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | Ladies' Man: A Made Movie | ברט | סרט טלוויזיה של MTV |
| 2013–2014 | שקרניות קטנות | ג'ייק | תפקיד חוזר; 9 פרקים |
| 2015–2016 | גיבורים: התחייה (אנ') | קרלוס גוטיירז | תפקיד ראשי; 13 פרקים |
| 2016 | Notorious | ריאן מילס | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 2018–הווה | מוקד 911 | אדמונדו 'אדי' דיאז | תפקיד ראשי (עונה 2–הווה) |
הערות שוליים

↑  "Ryan Anthony Guzman". FamilySearch.org. אורכב מ-המקור ב-25 בינואר 2015. נבדק ב-25 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ryan Guzman steps into lead role in 'Revolution'". Boston Herald. 25 ביולי 2012. נבדק ב-22 ביוני 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  on 07/05/2012. "From boy next door to lead role in "Step Up: Revolution"". Nbclatino.com. נבדק ב-22 ביוני 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Landeros, Alexandra M. "Music and Entertainment". Popularhispanics.com. אורכב מ-המקור ב-2013-10-05. נבדק ב-22 ביוני 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ryan Guzman: He's sexy and he knows it! - Bangalore - DNA". Dnaindia.com. נבדק ב-22 ביוני 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ryan Guzman Q&A". Sactown Magazine. באפריל–במאי 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Flights of Fancy". Sactown Magazine. באוקטובר–בנובמבר 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "'Step Up' and meet Ryan Guzman". New York port. 7 באוגוסט 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Jennifer Lopez’s Movie ‘The Boy Next Door’ Was Inspired by a Real-Life Event, Showbiz Cheat Sheet, ‏5 בundefined 2022
↑  Murphy, Helen (25 בינואר 2019). "9-1-1 Star Ryan Guzman and Fiancée Chrysti Ane Welcome Son Mateo". People. נבדק ב-1 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Liz Calvario, Ryan Guzman and Chrysti Ane Secretly Welcome Baby No. 2 | Entertainment Tonight, Entertainment Tonight, ‏7 בינואר 2022 (באנגלית)
↑  "Heroes Reborn: About the Show". NBC.com. נבדק ב-25 ביוני 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Pederson, Erik (23 במאי 2018). "'9-1-1': Ryan Guzman Joins Fox Drama As Firefighter". Deadline Hollywood. נבדק ב-23 במאי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb166559640 (data)  GND: 1036671143  ISNI: 0000 0003 8885 9735  LCCN: no2012150244  NTA: 353550876  SUDOC: 195586158  VIAF: 282117284   WorldCat (עם VIAF): 282117284