stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דמוקרטיה
השימוש במילה דמוקרטיה

במהלך המאה ה-20 ואילך הפכו המילה דמוקרטיה ונגזרותיה הדקדוקיות נפוצות מאוד בשיח הפוליטי במדינות שונות בעולם וגם במערכת היחסים הבינלאומיים, לעיתים למטרות שונות.
שימוש לשוני נפוץ זה, בנוסף להתגברות התודעה הדמוקרטית אצל אזרחים, תחילה בעיקר בעולם המערבי ואחרי כן במדינות נוספות, יצרו למילה "דמוקרטיה" ונגזרותיה תווית של מכובדות, לעיתים תוך שימוש במושג זה או מושגים נגזרים (כגון "זכויות האדם") גם על–ידי משטרים דיקטטוריים למיניהם, או על ידי תנועות ומפלגות בעלות אופי אנטי-דמוקרטי. כפי שציין יעקב טלמון, לעיתים קרובות מובילות תנועות הדוגלות בדמוקרטיה, אך משוכנעות ללא עוררין בצדקתם המוחלטת של רעיונותיהן, להתנהגות שאינה דמוקרטית. את תופעה זו כינה בשם דמוקרטיה טוטליטרית.
השימוש הרב במילה דמוקרטיה והתגברות התודעה הדמוקרטית יצרו גם צורך מסוים לענות על השאלה "מיהו דמוקרטי?" או "מהו דמוקרטי?" לגבי אנשים פרטיים, תנועות, מפלגות, מדינות ואף מוסדות וארגונים בינלאומיים. גם בנושא זה חלוקות הדעות בין האנשים, אולם על מנת שמדינה תוגדר כדמוקרטית, למצער על ידי תושביה, חשוב שתשרור בקרב התושבים הרגשה כללית כי מדינתם נוטה, באופן עקרוני, להיות דמוקרטית ושואפת לכך - מה שמתבטא לפעמים במשפט הנפוץ בפי האזרחים: "זאת מדינה דמוקרטית". דומה גם, כי לפחות עבור רוב האנשים, קיומן של בחירות וזכות ההצבעה וההתמודדות הוא תנאי ראשוני, אם כי לא בהכרח מספיק להגדרת המדינה כדמוקרטית. קיימים אף גופים בינלאומיים שונים, אשר עוסקים במדידת הדמוקרטיה במדינות העולם לפי מדדים שהגדרתם אובייקטיבית.
לגבי אנשים ומפלגות, נראה כי ההגדרה המקובלת ביותר להיותם של אדם או תנועה פוליטית דמוקרטיים, היא היעדר נכונות לנקוט אמצעים הנחשבים כפסולים במדינות דמוקרטיות (כגון שקרים והשמצות, בעיקר ברמות חומרה מסוימות, אלימות ומקורות מימון בלתי תקינים) ללא קשר למטרות וכן מטרות שעומדות במסגרת מאפייני הדמוקרטיה, או שאינן נחשבות, בפני עצמן או במצטבר, כחריגה ניכרת מדי ממאפייני הדמוקרטיה.
בין מדינות שונות, כמו גם בין אנשים שונים באותה מדינה, ייתכנו סדרי עדיפויות שונים בין מאפיינים דמוקרטיים שונים, ולצד זאת מקובל בקרב מדינות דמוקרטיות שונות, כי סטייה ממאפיינים מסוימים ייחשבו חריגה חמורה מהדמוקרטיה ואילו במאפיינים אחרים ישנה חריגה "מותרת".
שיטות דמוקרטיה

בדמוקרטיה ישירה כל אזרח בעל זכות הצבעה יכול להשתתף ולהצביע בכל דיון המתנהל על כל החלטה שלטונית (למעט החלטות יוצאות דופן כמו אלה הקשורות בסודות צבאיים). סוג כזה של דמוקרטיה קל יותר לביצוע במדינה בעלת אזרחים מעטים, שכן דיון עם מיליוני דוברים והצבעה עם מיליוני מצביעים על כל סוגיה וסוגיה הוא דבר קשה לביצוע לאור הקושי הטכני, ואף בעייתי מכיוון שרוב האזרחים בעלי זכות ההצבעה חסרים את הידע והמקצועיות הדרושים לצורך קבלת החלטות בעלות השפעה ומשמעויות כה רבות. סוג כזה של דמוקרטיה היה מקובל בפוליס, ערי-מדינה ביוון העתיקה. סממן דמוקרטי נוסף שהיה בפוליס ואינו אפשרי במדינות דמוקרטיות גדולות יותר הוא תורנות של כלל האזרחים במילוי תפקידי הפקידות הממלכתיים. ישנן מדינות שמרבות בקיום משאלי עם כאמצעי לביטוי של דמוקרטיה ישירה. כיום נהוגה שיטה הדומה לדמוקרטיה ישירה רק בשני קנטונים של שווייץ: גלרוס ואפנצל אינר-רודן. שווייץ היא אחת המדינות המודרניות הידועה בשימוש בכלים המקושרים לדמוקרטיה ישירה. מ-1884 ועד 2005 נערכו בשווייץ 533 משאלי עם. בין הנושאים שעלו ניתן למצוא חוקים רבים בנושא הגבלת כניסת זרים למדינה, חוקי עבודה, הצטרפות לאיחוד האירופאי ועוד. גם בארצות הברית ישנן מדינות הידועות בתדירות בה נערכים בהן משאלי עם בצורות שונות.
בדמוקרטיה ייצוגית, שהיא השיטה הדמוקרטית המקובלת בעולם המודרני המערבי, נבחרים נציגי הציבור בבחירות כלליות, חופשיות, שוויוניות, חשאיות ובלתי תלויות. זאת כדי ליישם את המדיניות השלטונית עבורה נבחרו. במקומות מסוימים, כגון שווייץ וחלק מהמדינות בארצות הברית מקובלת שיטה מעורבת שבה נבחרים נציגים, אך מתקיימים גם משאלי עם באופן תדיר בנוגע לענייני ציבור שונים. המדינה הדמוקרטית היא לרוב רפובליקה, אך קיימות גם מונרכיות דמוקרטיות, שבהן סמכותו של המלך היא סמלית בלבד, כמו בממלכה המאוחדת, הולנד, בלגיה, שוודיה וקנדה.
דמוקרטיה אל-זמנית או דמוקרטיה המשכית היא שיטה שבה ישנו משקל משמעותי להחלטות שהתקבלו בעבר ברוב, כך שהחוק הגובר הוא החוק שאושרר לאורך התקופה הארוכה ביותר. מונח זה מתייחס בדרך כלל לחוקי יסוד ולא לרוב החוקים. שיטת משטר זו נחשבת לשמרנית על אף שאיננה ידועה כשכיחה בימים עברו.
המונח דמוקרטיה עממית, בניגוד לשמו, לא מתייחס למדינות בעלות משטר דמוקרטי, אלא למדינות קומוניסטיות. זאת בהתאם לטענה שהמפלגה הקומוניסטית השלטת, מייצגת את האינטרסים של השכבות הרחבות בציבור. למעשה, הן אינן נחשבות דמוקרטיות, כיוון שהממשל בהן אינו נבחר, ולא מתקיימים בהן כל המנגנונים של שלטון דמוקרטי. בנוסף, במדינות אלה חלק מזכויות האזרח, הנחשבות בסיס המשטר הדמוקרטי[דרוש מקור], מוגבלות במידה רבה.
דילמות וקשיים בדמוקרטיה

במדינות לא דמוקרטיות אין השליט או רשויות המדינה חשים מחויבים למאפיינים אלו, כולם או חלקם. מתחים ביניהם יתעוררו רק לעיתים רחוקות. במדינות דמוקרטיות, לעומת זאת, הניגודים בין מאפייני הדמוקרטיה צפויים לעורר התחבטויות בבחירת אמצעים להשגת מטרות ובשאלות ערכיות.
בין הקונפליקטים האפשריים:
המידה שבה ניתנת לשלטון הרשות לנקוט ביד תקיפה למען ביטחון האומה, כנגד טרור או כנגד ניסיונות חתירה מבפנים נגד יציבותה של המדינה או ערכים מסוימים. זוהי דילמת הדמוקרטיה המתגוננת.
השאלה באילו מקרים אין לקבל הכרעת רוב כאשר זו מתנגשת עם ערכים אחרים (בעיקר זכויות הפרט).
תופעת הדמוקרטיה הטוטליטרית אשר בה יומרות דמוקרטיות, לפחות כלפי חוץ, מביאה ליצירת תופעות לא דמוקרטיות ואף אנטי דמוקרטיות.
מידת הענישה הראויה למי שעברו על חוק זה או אחר - המתח בין הצורך להגן על זכויות הרבים לבין הרצון להימנע מפגיעה קשה מדי בזכויות היחיד, אף אם עבר על חוקי החברה.
המתח המסוים שקיים לעיתים בין החוק עצמו לבין ערכים ליברליים, שלעיתים ניתן למצוא אותם בחוק רק במרומז, במקרה הטוב. במקרים רבים מבכרת הרשות השופטת את האחרונים.
היעדר הומוגניות באוכלוסייה עלול להציב אתגרים קשים בפני הדמוקרטיה. אפשר שהרצון לשמור על מאזן כוחות בין קבוצות שונות יהיה כרוך בפגיעה בעקרונות דמוקרטיים (למשל בשוויון בין קולות מצביעים מקבוצות שונות). במקרים מסוימים עלול חוסר ההומוגניות לסכן את יציבותה של המערכת הפוליטית כולה, עד כדי מלחמת אזרחים.
דילמות וקשיים בדמוקרטיה > דמוקרטיות מול אוטוריטאריות

| --- | --- |
 :  ראו גם – משטר סמכותני
דמוקרטיה היא שיטת ממשל בה לאזרחים היכולת להשפיע על המדיניות הציבורית במדינתם באמצעות: הצבעה, השתתפות בדיונים או בדרכים ממוסדות אחרות. יכולת ההשפעה של האזרחים אמורה להיות בלתי תלויה במוצא, מעמד חברתי, מין, גזע, דת וכיוצא באלה. משטר אוטוריטרי לא יכול להיות דמוקרטי ומתאפיין בפיקוח חברתי הדוק וציפייה מצד האוכלוסייה לציות למשטר, תוך שימוש לעיתים קרובות באמצעים מדכאים. במשטרים אלה קיימת בדרך כלל היררכיה שלטונית וחברתית ברורה. במשטר זה לא קיימים איזונים ובלמים של מוסדות השלטון בדר"כ וכמו כן לא קיימת מערכת של מתן לגיטימציה לשלטון על ידי בחירות חופשיות. כמו כן זכויות האדם מוגבלות במשטר זה יחד עם הגבלות נרחבות על חופש הביטוי וההתארגנות.
ראו גם

תאוריית הפרסה
היסטוריה של הדמוקרטיה
המדינה (דיאלוג אפלטוני)
דמוקרטיה ליברלית
דמוקרטיה מתגוננת
דמוקרטיה נשיאותית
ממשלה עולמית
תרבות פוליטית
דמוקרטיה פרלמנטרית
מדד הדמוקרטיה
דו"ח חירות בעולם
דמוקרטיה אליטרית
עריצות הרוב
קלפטוקרטיה
דמוקרטיה אסלאמית
סוציאליזם
משחק שיתופי
גירעון דמוקרטי
דמוקרטיזציה
יום הדמוקרטיה הבין-לאומי
ממשל
לקריאה נוספת

אלכסיס דה טוקוויל, הדמוקרטיה באמריקה, 1840. (הספר בקטלוג ULI)
יונתן שפירא, הדמוקרטיה בישראל, הוצאת מסדה, 1977. (הספר בקטלוג ULI)
אפרים דוד, הדמוקרטיה הקלאסית, 2004. ניתוח של הדמוקרטיה ביוון הקלאסית עם השוואות לדמוקרטיה בת ימינו.
הנס קלזן, על מהותה וערכה של הדמוקרטיה, בהוצאת המכון הישראלי לדמוקרטיה, 2005. (הספר בקטלוג ULI)
רוברט דאל, על הדמוקרטיה, בהוצאת המכון הישראלי לדמוקרטיה. (הספר בקטלוג ULI)
נורברטו בוביו, עתיד הדמוקרטיה, בהוצאת המכון הישראלי לדמוקרטיה. (הספר בקטלוג ULI)
אמנון שפירא דמוקרטיה ראשונית במקרא יסודות קדומים של ערכים דמוקרטיים, ספריית הילל בן חיים הוצאת הקיבוץ המאוחד תשס"ט. (הספר בקטלוג ULI)
אורי זילברשייד, שוויון חברתי? לא בחוקתנו, הוצאת שוקן, 2015, עמ' 42–78. (הספר בקטלוג ULI)
אברהם ביכלר

| --- | --- |

אברהם ביכלר
 לידה:  18 באוקטובר 1867 פריקובה, סלובקיה 
 פטירה:  19 בפברואר 1939 (בגיל 71) 
 ענף מדעי:  מדעי היהדות 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בווילסדן 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת לייפציג (1890)  בית המדרש לרבנים בבודפשט (1892) 
 מוסדות:  המכללה ללימודי יהדות בלונדון  בית המדרש לרבנים בווינה 
 
אברהם ביכלר (Adolph Büchler;‏ י"ח בתשרי תרכ"ח/ 18 באוקטובר 1867 – כ"ט בשבט תרצ"ט/ 1939) היה חוקר במקצועות היהדות.
חייו

נולד בפריקובה (אנ'), הונגריה (היום סלובקיה). לאביו רבי מרדכי. בצעירותו קיבל חינוך מסורתי ב"חדר" ובישיבה. כבן עשרים בשנת 1887 החל את לימודי התאולוגיה בבית המדרש לרבנים בבודפשט, והיה תלמידם של בנימין זאב בכר ודוד קאופמן. ולמד פילוסופיה אצל יצחק יהודה גולדציהר שהשפיע עליו. ביכלר המשיך את לימודיו בבית המדרש לרבנים בברסלאו ולמד אצל ישראל לוי וצבי גרץ. ב -1890 סיים את לימודי הדוקטורט באוניברסיטת לייפציג בנושא "תולדות טעמי המקרא". לימים נדפסה עבודתו זה בספר.
ביכלר חזר לבודפשט כדי לסיים את לימודי הרבנות שלו, וסיים את לימודיו כרב בשנת 1892. אחר כך נסע לאוקספורד במשך שנה, שם השתלם תחת דודו אדולף נויבאואר, ופרסם חיבור (באנגלית) בנושא "קריאת התורה וההפטרה במחזור תלת שנתי". באותה שנה קיבל משרה כמורה בבית המדרש לרבנים בווינה, שם שימש כמרצה לתלמוד ותולדות ישראל במשך שלוש עשרה שנה.
ב-1906 נתמנה לסגן מנהל בבית המדרש לרבנים בלונדון (Jews' College) (אנ') ומ-1907 היה למנהל המוסד. במשרה זו כיהן עד סוף ימיו. נפטר בכ"ט בשבט תרצ"ט.
ביכלר פרסם ספרים (בעיקר בגרמנית) ומאמרים רבים בכתבי עת, ובספרי יובל.
שימש כחבר בוועד המפקח של המכון למדעי היהדות באוניברסיטה העברית בירושלים.
ארכיון הכולל תכתובות שלו שמור בספרייה הלאומית.
ספריו (רשימה חלקית)

Die Priester und der Cultus im Letzten Jahrzehnt des Tempelbestandes (הכהנים ועבודתם בעשר השנים האחרונות של בית שני), וינה 1895
תורגם בידי נפתלי גינתון, מוסד הרב קוק, ירושלים תשכ"ו
Die Tobiaden und die Oniaden (משפחות טוביה ובני חוניו), וינה, 1899
Das Grosse Synedrion in Jerusalem und das Beth-Din in der Quaderkammer des Jerusalemischen Tempels (הסנהדרין בירושלים ובית הדין הגדול בלשכת הגזית של בית המקדש), וינה, 1902
אחד מספריו שתורגם לעברית – "עם הארץ הגלילי", (תרגם מגרמנית:ישראל אלדד), מוסד הרב קוק, ירושלים, תשכ"ד.
לקריאה נוספת

משה נחום צובל (מ.נ.צ.), "אברהם ביכלר", האנציקלופדיה העברית (כרך ח), חברה להוצאת אנציקלופדיות, תשכ"ט, עמ' 429 – 428
ישראל ברודי, יוסף רבינוביץ; (Hrsg.): Studies in Jewish History: The Adolph Büchler Memorial Volume. London; New York; Toronto: Oxford University Press, 1956
ש' קליין, פרופיסור ר' אברהם ביכלר כחוקר ארץ ישראל, ידיעות החברה העברית לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, שבט-ניסן תרצ"ח‏, JSTOR 23723944
הערות שוליים

↑  התאריך העברי ע"פ מצבת קבורתו
↑  ארכיון אברהם ביכלר, בספרייה הלאומית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259349105171  PLWABN: 9811351853605606  BnF: cb12808003s (data)  CiNii: DA09741982  GND: 171994426  ISNI: 0000 0004 3981 3527  LCCN: n50041056  NKC: skuk0001885  NLA: 35023333  NTA: 091478065  RERO: 02-A003064791  SUDOC: 084096209  Trove: 797295  VcBA: 495/135904  VIAF: 201191619   WorldCat (עם VIAF): 201191619
עימוד

סידור אלמנטים גרפיים וטקסטואליים על-גבי עמוד
עימוד היא טכניקה, תפיסה התכנונית ועיצוב של מספר אלמנטים גרפיים וטקסטואליים על-גבי עמוד. ברוב המקרים, בהקשר של עיתון, מגזין, אתר אינטרנט או ספר.
מקובל לחשוב שעימוד נעשה עבור תוכן מודפס, אם כי גם בפלטפורמות דיגיטליות יש צורך בעימוד טכני של מיקום אובייקטים בשורת הקוד שמרכיבה את אתר האינטרנט.
עימוד מתייחס לגודל הכותרות, סוג וגודל הגופן, הטיפוגרפיה, אורך השורות ורוחב הטורים, חלוקת העמוד לטקסט ותמונה והיחסים ביניהם, הטמעת תרשימים ואינפוגרפיקה, שילוב מודעות ועוד.
בעידן המודרני העימוד נעשה לרוב בתכנות ייעודיות כדוגמת אינדיזיין (Indesign, של חברת אדובי מערכות), פבלישר (Publisher, של חברת מיקרוסופט) או בתוכנת "הוצאה לאור שולחנית" אחרת.
קיימות גם תכנות ייעודיות לעימוד ספרי קודש לפי התבנית המקובלת בהם, כגון תוכנת "תג", ותוכנת "משבצת".
מדד המחירים לצרכן

מדד המחירים לצרכן הוא מדד, המהווה אחד מסוגי מדדי המחירים, המחושב בטכניקות סטטיסטיות ומשתנה מזמן לזמן, אשר מיועד למדוד את השתנות המחירים של סל מוצרים ושירותים הנצרכים על ידי קבוצת צרכנים.
חישוב המדד

מאחר שמטרת המדד היא למדוד את השינוי ברמת המחירים, אין חשיבות לערכו המוחלט אלא לשינוי היחסי בערך זה. לעליית המדד מרמה של 100 נקודות לרמה של 110 נקודות משמעות זהה לעלייה מ-200 ל-220. לפיכך, קובעים את ערך המדד בנקודת זמן אחת (הקרויה "תקופת הבסיס") באופן שרירותי. בדרך כלל, נהוג לקבוע את ערך המדד בתקופת הבסיס בגובה של 100 (או 100 נקודות). קביעה כזו תגרום לכך שערך המדד בכל נקודת זמן יהיה שווה ל"רמת המחירים הכללית" באותו זמן, כשהיא מבוטאת באחוזים מרמת המחירים בתקופת הבסיס.
השינוי בערכו של המדד מייצג את השינוי שחל במחירי המוצרים הנכללים בסל ספציפי, שנקבע אחת לתקופה. מאחר שמדובר במדד מחירים לצרכן, יהיה הסל מורכב ממוצרים ושירותים הנצרכים על ידי הצרכנים, אליהם מתייחס החישוב. מדד המחירים בנקודת זמן לאחר תקופת הבסיס יהיה שווה למדד בתקופת הבסיס כשהוא מוגדל (או מוקטן) על פי שיעור השינוי של עלות הסל (כלומר, מוכפל בעלות הסל בנקודת הזמן עבורה מחושב המדד ומחולק בעלות אותו סל בתקופת הבסיס).
בעיות בחישוב המדד ופתרונות להן

קיימות מספר בעיות בחישוב מדד המחירים לצרכן:
קביעת הסל: סל המוצרים והשירותים אמור לשקף את דפוסי הצריכה של קבוצת צרכנים מסוימת. לפיכך בודקים את הרגלי הצריכה של אותה קבוצה בתקופה מסוימת. קיימת השאלה – באיזו תקופה יש למדוד? האם יש לשמור על סל קבוע לאורך שנים רבות?
מוצרים חדשים: כיצד מטפלים בכניסת מוצרים חדשים לסל התצרוכת.
שינויים באיכות המוצרים: ניתן להתייחס לזאת כאל העלמות מוצר וכניסת מוצר אחר במקומו.
בעיות מדידה אחרות, כבכל מדד סטטיסטי.
קיימות צורות שונות לפתרון בעיות אלה:
בדרך כלל, נוהגים לקבוע סל התחלתי על פי סקר שנערך סמוך לתקופת הבסיס. בסל זה משתמשים מספר שנים. לאחר מכן, קובעים תקופת בסיס חדשה וממנה ואילך משתמשים בסל חדש. באופן זה, ניתן לקבל סדרות של מדדים לתקופות שונות (עוקבות) שלכל אחת מהן תקופת בסיס שונה בה נקבע מדד 100. כדי לקבל סדרת מדדים לתקופה ארוכה – משרשרים את המדדים. כלומר, קובעים את המדד הבסיסי של כל מדד (שהוא כאמור גודל שרירותי) להיות שווה לערך המדד האחרון שבסדרה הקודמת. שיטה זו מאפשרת השוואת רמות מחירים בתקופות ארוכות ושימוש במדד לצרכים מעשיים, אם כי קיימות בעיות מושגיות קשות בהשוואות כאלה.
לגבי מוצרים חדשים, נוהגים שלא להכלילם בסל אלא לאחר שמשקלם מגיע לרמה מינימלית מסוימת. כמו כן, עדכון הסל תוך מספר שנים קטן מצמצם את הבעייתיות של שינויי איכות (אם כי יוצר בעיות אחרות הקשורות בשירשור).
מדד המחירים לצרכן בישראל

בישראל, בכל חודש מפרסם הלמ"ס את המדד מחדש (כלומר בכמה עלו או ירדו המחירים בחודש מסוים). המדד מתפרסם ב-15 לחודש וכולל את הנתונים של החודש הקודם.
ההודעות של מדדי המחירים מתפרסמות ב-15 בחודש בשעה 18:30. אם ה-15 בחודש חל ביום שישי/ערב חג או שבת/חג, ההודעות מתפרסמות ביום שישי/ערב חג בשעה 14:00.
שימושים והשפעות

שימושי מדד המחירים לצרכן:
הצמדה למדד של תשלומים (שעליהם נקבע מראש כי יוצמדו למדד), הלוואות, משכנתאות, אגרות-חוב ודמי מזונות.
בסיס לחישובים של תוספת יוקר: תשלום שמקבלים שכירים כפיצוי לעלייה ביוקר המחיה, אם הושג הסכם בין המעסיק למועסק בנוגע לתשלום שכזה. בדרך כלל התוספת מחושבת לפי מדד המחירים לצרכן.
אמצעי למעקב אחר ההתפתחויות במשק.
מקובל לומר כי עלייה במדד המחירים לצרכן פירושה אינפלציה, וכי ירידה במדד משמעה דפלציה.
ראו גם

מדד המחירים לצרכן בישראל
מדד מחירי דירות בבעלות הדיירים
אינפלציה
האינפלציה בישראל
מדד מחירי התוצר
צבי הירש פרידלינג

| --- | --- |

 לידה:  1893 ה'תרנ"ג זמושץ', ארץ הוויסלה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  1943 (בגיל 50 בערך) ה'תש"ג ביסקופיצה, גנרלגוברנמן 
 מקום מגורים:  ביסקופיצה, ורשה, ביסקופיצה 
 תקופת הפעילות:  ?–1943 
 
הרב צבי הירש פרידלינג (או: פריעדלינג; Hersch Frydling, או: Friedling; ה'תרנ"ג, 1893 – ה'תש"ג, 1943) היה רב סופר ועורך יהודי-פולני. רבה של ביסקוביץ ועורך כתב העת התורני "הבאר". נספה בשואה.
ביוגרפיה

נולד למשפחה עתיקה שהתיישבה בזמושץ' (Zamość) כבר במאה ה-17, ואבות אבותיו שימשו כראשי הקהילה ופעלו רבות למען יהודי העיר. אביו רבי דוב בעריל היה רבה של העיר זמושץ' ולאמו חיה פריידא. כשהיה בן 11 נפטר אביו.
נקרא על שם זקנו הרב "צבי הירש טאמשובר" מקוצק (אמו חיה פריידה הייתה בתו היחידה של רבי חיים לייבל, בנו של רבי צבי הירש לייבל (המכונה רבי הירש טומשובר) 'נאמן ביתו' של האדמו"ר מקוצק).
בנעוריו למד בבתי המדרש בעיר הולדתו, ומשנת תרע"א פרסם מאמרים תורניים בכתבי עת תורניים ובהם "המאסף" של הרב בנציון קואינקה, "תל תלפיות", "אסיפת חכמים", "אהל יצחק", "וילקט יוסף", "שערי תורה" (פייגנבוים), "שערי חכמה", "המפלפל", "דגל התורה" ועוד.
נשא את בתו של הרב לוי מאנטנער, דיין מבעלזא. ונתגרשו.
לפני מלחמת העולם הראשונה, ארגן עם אחיו קבוצות לימוד תורה בבית המדרש לצעירי העיר, ופעל לחיזוק הדת. יריביו האנטי-דתיים רדפוהו באלימות והעלילו עליו לפני השלטונות, מה שגרם למאסרו. מחמת הרדיפות יצא משם.
ובשנת תרע"ד כבן 21 התמנה לדיין בעיר בעלז לצד חמיו.
נדד וסבל במלחמת העולם הראשונה, חלה קשות, היה בסכנת מוות ושכל את בתו. כתבי חידושיו נשרפו בבית חותנו בבעלזא.
בשנת תרפ"ב מונה לרבה של העיר נאלענטשוב, אך בשל נסיבות משפחתיות לא נכנס לתפקיד.
ובשנת תרפ"ד (1924), מונה לרבה של ביסקוביץ, כפר במחוז סווידניק שבפרובינציית לובלין בפולין, שם הקים את בית הספר בית יעקב, בנה מקווה חדש, ותיקן את בית הכנסת ובית המדרש. רוב תושבי העיירה הגיעו לשיעוריו, ודרשותיו זכו לתהילה.
בכ"ד באדר תרפ"ו נשא בזיווג שני את יהודית בתו של רבי יהושע עוזיאל ויינטרוב האדמו"ר ממרקישוב שהתגורר בוורשה.
הוציא לאור את הירחון התורני "הבאר", עם תוספת לנוער, "הדלי", אשר כינס את דברי חכמי הדור מכל רחבי תבל, ובהם השתתפו קרוב לשני אלפים רבנים. "הבאר" הופסק קצת לאחר ארבע שנים (משנת תרפ"ה-תרפ"ז) בשל טרדות אישיות. היה גדול בתורה, בעל מחשבה מעמיקה, ועסק בפילוסופיה ובחקר טבע האדם. חיבוריו נכתבו בענווה רבה.
כתב את הספרים "רץ כצבי" ו"קיום העולם" (יחד עם שלום יצחק לויטן) כדי לעודד כבוד לתלמידי חכמים ולומדי תורה. בהקדמת ספריו תיאר את ייחוס משפחתו. בספר "חיים הנצחיים" פירט את דיני כיבוד הורים לאחר מותם. ספריו מעוטרים בהסכמות נלהבות מרבני הדור.
בשנת תרצ"ד שהה באוטבוצק הסמוכה לוורשה, עקב מחלתו.
היה חבר הוועד הפועל של אגודת הרבנים בפולין, השתתף לעיתים תכופות בוועידות רבנים בוורשה ובווילנא.
בשנת תרצ"ו עבר לוורשה בה התמנה כרב שכונת הפרוור הוורשאי 'פאוואנזיק', ופעל להרחיב את פעילותו החינוכית והרבנית. אך עם הזמן, מצב יהודי פולין הלך והחמיר, תנאי המחיה היו קשים, והיוקר היה רב. בשנים אלו סבל הרב ממחסור ורעב, וקשיי הפרנסה פגעו ברוחו.
בשנת תרצ"ח הודיע על סידור ספר תהילים עם פירוש "ילקוט צבי" בחמישה חלקים, שבו ליקט מתורת הבעל שם טוב, תלמידיו ותלמידי תלמידיו, עם תוספות משלו. אולם, לא זכה להוציא את הספר לאור.
במהלך מלחמת העולם השנייה נהרס ביתו בוורשה. הוא שב לביסקופיצה, שם נתפס ועונה קשות. בשנת תש"ג, התנפלו עליו המרצחים הנאצים באלות ובקתות רובים, עד ליציאת נשמתו.
משפחתו

אחיו - רבי ישראל יחיאל, אב"ד  זאקשיוויק (Zakrzówek), שבאזור לובלין (נולד בשנת תרנ"ט).
אחיו - רבי אברהם אבא.
אחותו - פייגה זלדה נישא לרבי צבי יחזקאל מיכלסון בזיווג שני.
אחותו - איידל, נישא למשה פערשט. בנם, רבי דוב בערל פירשטמאן, המו"ל של "אונזער גייסט".
לקריאה נוספת

אלה אזכרה, ז, עמ' 230–233.
אודים מאש, עמ' תעג.
הערות שוליים

↑  נפטר בצעירותו בן ל"ו שנים, י"א באדר תרס"ד.
↑  נפטרה בט' בשבט תרצ"ג. שם אמה שיינדיל הינדא נפטרה בכ"ח בטבת תרע"ט.
↑  אודותיו: שלום לבי"א, פנת יקרת - טאמאשוב לובעלסקי, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום).
↑  אודותיו: משה אהרן רינגל, קובץ אור הצפון - עא, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום).
↑  בצלאל אוסטרייכר, קובץ אור הצפון - עח, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום).
↑  כן כתב ד. מאסינזאהן, אונזער גייסט - יח, באתר אוצר החכמה.
↑  באלול תרצ"ח התארס הרב ישראל דוב עם מרת רבקה בת האדמו"ר רבי אלעזר הורוויץ, אודותיו: תולדותיו, החזרת העטרה ליושנה, באתר toratcha.com, ‏2024-01-08
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007506259205171  PLWABN: 9810579889105606  GND: 1154811751  LCCN: n96084564  VIAF: 302137101   WorldCat (עם VIAF): 302137101 
רבי צבי הירש פרידלינג בספרייתו בפובונזיק
ג'ונתן צ'ייס

| --- | --- |

צ'ייס, 2016
 לידה:  26 באוקטובר 1979 (בן 45) פלנטיישן, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2002 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פלורידה  Spanish River Community High School 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ונתן צ'ייס (באנגלית: Jonathan Chase; נולד ב-26 באוקטובר 1979) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
ביוגרפיה וקריירה

צ'ייס נולד כג'ונתן שיין גרינפילד בפלנטיישן, פלורידה. הוא בוגר אוניברסיטת פלורידה, הוא ידוע בתפקידו כקאש במהלך העונה האחרונה של סדרה הטלוויזיה "אחד על אחד". צ'ייס הופיע בסרטים "The Gingerdead Man" משנת 2005 מול גארי ביוסי, עוד סרט גאה משנת 2006 ו-"Dead Tone" משנת 2007, הוא שיחק בתפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה "ורוניקה מארס" ובסדרה זוכת פרס אמי, "מונק".
בעיר ניו יורק, צ'ייס התאמן עם המשמר האזרחי, וחיזק את כישורי האלתור שלו ואת העיתוי הקומי.
בשנת 2009 היו לצ'ייס תפקידי משנה בסרט "All About Steve", בכיכובה של סנדרה בולוק, ובסרט בכיכובו של ג'רארד באטלר, "גיימר". הוא גם הקול מאחורי פטריק קונולי במשחק הווידאו L.A. Noire משנת 2011, שפותח על ידי חברת Rockstar Games.
צ'ייס גילם את סם פרקר בסיטקום "Love Thy Neighbor", שהוקרן בבכורה ב-29 במאי 2013, ושיחק בסרטו של טיילר פרי "חג המולד של מדיאה".
וגילם את אלן בסדרה "American Woman" מ-2018.
בשנת 2020 שיחק בסרט "איך לאמן את בעלך".
הערות שוליים

↑  Steinberg, Lisa. "Jonathan Chase Interview - Suspicious Behaviour". נבדק ב-2007-01-25.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2008096001  VIAF: 78593577   WorldCat (עם VIAF): 78593577
כלל לופיטל

בחשבון אינפיניטסימלי, כלל לוֹפּיטָל (L'Hôpital) הוא כלל המסייע בחישוב גבולות שצורתם אינה מוגדרת, כגון גבולות מהצורה  \textstyle {\frac {\infty }{\infty }} או  \textstyle {\frac {0}{0}}, באמצעות גזירה, שמעבירה את הגבולות לצורה מוגדרת היטב. הכלל מאפשר להחליף את המונה והמכנה בנגזרת שלהם, פעולה העשויה לפשט את חישוב הגבול באופן משמעותי.
טרנספורמציות שגרתיות מאפשרות לטפל בעזרת הכלל גם בגבול שבו יש מכפלה מהצורה  \ 0\cdot \infty  או חזקה מהצורה  \ 1^{\infty } או  \ \infty ^{0}.
כלל לופיטל התגלה על ידי יוהאן ברנולי, אולם תלמידו, המרקיז דה לופיטל, היה הראשון שפרסם אותו בספר.
כלל לופיטל (עבור גבול מהצורה  \textstyle {\frac {0}{0}})

נניח כי  f\left(x\right) ו- g\left(x\right) הן שתי פונקציות גזירות בסביבה מנוקבת של נקודה a (ממשית, או  \ \pm \infty ), וש- \lim _{x\to a}f(x)=\lim _{x\to a}g(x)=0. אם הגבול  \,L=\lim _{x\to a}{\frac {f'(x)}{g'(x)}} קיים, אז גם הגבול  \lim _{x\to a}{\frac {f(x)}{g(x)}} קיים, ושווה ל־ L.
כלל לופיטל (עבור גבול מהצורה  \textstyle {\frac {0}{0}}) > הוכחה

לכל  0<\varepsilon  קיים  0<\delta  כך שלכל  x המקיים  0<|x-a|<\delta  מתקיים  L-\varepsilon <{\frac {f'(x)}{g'(x)}}<L+\varepsilon  ולכן, לפי משפט הערך הממוצע של קושי:
אם נשאיר את  x_{1} קבוע ואת  x_{2} נשאיף ל a נקבל
כלומר,  L-\varepsilon <{\frac {f(x_{1})}{g(x_{1})}}<L+\varepsilon  כאשר  |x_{1}-a|<\delta .
לכן,  \lim _{x\to a}{\frac {f(x)}{g(x)}}=L. מש"ל.
כלל לופיטל (עבור גבול מהצורה  \textstyle {\frac {\infty }{\infty }})

נניח כי  f\left(x\right) ו- g\left(x\right) הן שתי פונקציות גזירות בסביבה מנוקבת של נקודה a (ממשית, או  \ \pm \infty ), וש- \lim _{x\to a}f(x)=\pm \infty ,\lim _{x\to a}g(x)=\pm \infty . אם הגבול  \,L=\lim _{x\to a}{\frac {f'(x)}{g'(x)}} קיים, אז גם הגבול  \lim _{x\to a}{\frac {f(x)}{g(x)}} קיים, ושווה ל־ L.
כלל לופיטל (עבור גבול מהצורה  \textstyle {\frac {\infty }{\infty }}) > הוכחה

לכל  \varepsilon >0 קיים  \delta >0 כך שלכל  x המקיים  0<|x-a|<\delta  מתקיים  L-\varepsilon <{\frac {f'(x)}{g'(x)}}<L+\varepsilon  ולכן, לפי משפט הערך הממוצע של קושי מתקיים:
נגדיר:
כמו כן מתקיים:
אם נשאיר את  x_{2} קבוע ואם יהיה  x_{1}\rightarrow a נקבל  \lim _{x_{1}\to a}\beta (x_{1},x_{2})=1.
מכאן קל להוכיח שעבור  x_{2} קבוע המקיים  0<|x_{2}-a|<\delta  קיים  \delta >\delta _{1} כך שלכל  x_{1} כך שעבור  0<|x_{1}-a|<\delta _{1} מתקיים  \beta (x_{1},x_{2})>0 וכן:
ולכן:
גבולות נוספים

בעזרת הכלל ניתן לחשב גם גבולות מהצורה  0\cdot \infty ,1^{\infty }:
נניח כי  \ f(x)\rightarrow 0,g(x)\rightarrow \infty  ואנו רוצים לחשב את  \lim _{x\to a}f(x)\cdot g(x)
אז  f(x)\cdot g(x)={\frac {f(x)}{\frac {1}{g(x)}}}\rightarrow {\frac {0}{0}},f(x)\cdot g(x)={\frac {g(x)}{\frac {1}{f(x)}}}\rightarrow {\frac {\infty }{\infty }}
וניתן להשתמש על ביטויים אלו בכלל לופיטל.
נניח כי  \ f(x)\rightarrow 1,g(x)\rightarrow \infty  ואנו רוצים לחשב את  \lim _{x\to a}f(x)^{g(x)}.
אז מתקיים:
וכעת יש במעריך גבול מהצורה  0\cdot \infty  שבו כבר יודעים לטפל.
דוגמאות

לכל n טבעי, נחשב את הגבול  x^{n} חלקי  e^{x} כאשר  x שואף לאינסוף. זהו גבול של אינסוף חלקי אינסוף ולכן נחשבו באמצעות הפעלה חוזרת של כלל לופיטל נקבל:
דוגמה נוספת:
דוגמה נוספת:
השימוש בכלל לופיטל לא תמיד מצליח לפשט את הביטוי הנתון, למשל בדוגמה שלהלן:
יש להיזהר מהוכחות מעגליות. למשל, לעיתים קרובות נוטים לחשב את הגבול  \ \lim _{x\to 0}{\frac {\sin(x)}{x}} בעזרת כלל לופיטל.
ראו גם

גבול (מתמטיקה)
נגזרת
משפט שטולץ
גייב אוונס

טימותי גייבריאל ג'וזף אוונס (באנגלית: Timothy Gabriel Joseph Evans; נולד ב-28 ביולי 1986) הוא פוליטיקאי אמריקאי המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השמיני של מדינת קולורדו. אוונס, חבר המפלגה הרפובליקנית, כיהן כחבר בית הנבחרים של קולורדו בשנים 2023–2025.