stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ברטלבורו

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ורמונט ורמונט
 תאריך ייסוד:  1753
 שטח:  32 קמ"ר
 גובה:  175 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  12,184 (1 באפריל 2020)
  ‑ צפיפות:  144 נפש לקמ"ר (2010)
 קואורדינטות:  42°51′43″N 72°36′52″W﻿ / ﻿42.861944444444°N 72.614444444444°W﻿ / 42.861944444444; -72.614444444444 
 אזור זמן:  אזור זמן מזרחי
 www.brattleboro.org
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה ברטלבורו(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה ברטלבורו(למפת ורמונט רגילה) מונטפלייר ברלינגטון סאות' ברלינגטון ראטלנד ניו המפשייר מסצ'וסטס ניו יורק  קנדהברטלבורו(למפת ורמונט מוגדלת) מונטפלייר ברלינגטון סאות' ברלינגטון ראטלנד ניו המפשייר מסצ'וסטס ניו יורק  קנדהברטלבורו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ברטלבורו (באנגלית: Brattleboro) היא עיירה בוורמונט, ארצות הברית. העיר ממוקמת בדרום מזרח ורמונט, ליד הגבול עם ניו המפשייר. העיר מאכלסת (נכון לשנת 2014 כ-11,000 תושבים, והיא העיר הרביעית בגודלה בוורמונט. בעיירה מכללות רבות.
היסטוריה

במהלך המאה ה-17 וה-18, עברו יותר ויותר אירופאים לגור באזור. בסוף דצמבר 1723 הוחלט לבנות מבצר באזור שבו עתידה לקום העיירה. בניית המבצר הושלמה לפני קיץ 1724. בשנת 1753 הוחלט להקים יישוב באזור. פעולת ההתיישבות התעכבה עד שנת 1763, כאשר הצרפתים ויתרו על טענותיהם הטריטוריאליות על ורמונט. במהלך המאה ה-19 התפחה התעשייה העיירה וקמו כמספר מפעלים והעיירה עברה למרכז מסחרי.
בשנת 1892 התיישב בעיירה הסופר הנודע רודיארד קיפלינג, ושם חיבר את ספרו הנודע ביותר "ספר הג'ונגל".
דמוגרפיה

בשנת 2010 גרו בעיר כ-12,046 בני אדם. 92.1% מהאוכלוסייה הם לבנים, 1.9% מהאוכלוסייה הם אפרו-אמריקאים והשאר הם אינדיאנים, אסייתים, לטינים וכו'. אחוז העוני עומד על כ-13.1%.
פריקת כתף חוזרת

פריקת כתף חוזרת (באנגלית: Iamerovichial Dislocation) היא מצב בו מסיבות שונות הכתף רגישה, ועלולה להיגרם פריקת כתף גם מתנועות פשוטות (בשונה מפריקה חד פעמית המתרחשת בעיקר כתוצאה מטראומה חיצונית).
גורמים

פריקה זו יכולה להגרם ממספר גורמים או משילובם:
נזק  לטבעת  הסחוסית (לברום)  שמקיפה  את המחבת (גלנואיד - Glenoid). הנזק הנקרא על שם בנקרט (Bankart) לרוב נוצר בחלק הקדמי - תחתון של הגלנואיד (במרבית המקרים כיוון הפריקה הוא קדמי - תחתון).
רפיון של הרצועה הקדמית תחתונה שמחברת בין ראש הזרוע לבין הגלנואיד.
אחיזה במיקום לא אנטומי של הרצועה הקדמית תחתונה.
מכניקה

לרוב נוצר שבר דחיסה של ראש הזרוע בחלק האחורי - עליון (שבר היל-זקס - Hill Sachs Lesion). שבר הדחיסה של ראש הזרוע נגרם מלחץ שמפעילה העצם הקשה של הגלנואיד על העצם הרכה יותר של ראש הזרוע.
לעיתים אף נגרם נזק לחלק העליון של הטבעת הסחוסית באזור אחיזת הגיד הארוך של השריר הדו ראשי (ביספס). נזק זה נקרא SLAP ‏(Superior Labrum Anterior to Posterior).
מניעה

כדי להקטין את הסיכוי לפריקות חוזרות ניתן לבצע ניתוח או פרוצדורה פולשנית זעירה לתיקון נזק ברצועות באזור. בנוסף, למטופלים מבוגרים, למטופלים בעלי פציעה היקפית מורכבת במיוחד או למטופלים שפריקותיהם קלות במיוחד, לעיתים קרובות יוצע טיפול שמרני בפיזיותרפיה. טיפול כזה מחזק את שרירי עוטף הכתף של המטופלים והם יכולים לשמש כתמיכה אלטרנטיבית לכתף ולהקטין את הסיכוי לפריקה חוזרת. טיפול פיזיותרפיה כזה מהווה גם חלק מהשיקום מהניתוח המוזכר לעיל.
בנוסף, במקרים יוצאי דופן מוחלף לפעמים מפרק הכתף של המטופל בשתל שמקטין את סיכויי הפריקה.
גורמי סיכון

ככל אדם שפרק כתף פעלתן יותר, כן גוברים הסיכויים לפריקות חוזרות וכתוצאה מכך גדל הצורך בניתוח למניעתן.
ראו גם

פריקה
פפרדלה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  פסטה מביצים 
 מוצא:  איטליה 
 
פפרדלה היא פסטה גדולה, רחבה מאוד, שטוחה, בדומה לפטוצ'יני רחב, שמקורה באזור טוסקנה. רוחב הסוגים הטריים הוא שניים עד שלושה סנטימטרים ועשויים להיות בעלי קצוות מחורצים, בעוד לפפרדלה ביצים מיובשות יש צדדים ישרים.
בעוד שהטליאטלה היא סוג של פסטה עם מסורת במקורה באמיליה-רומאניה גרידא, הפפרדלה, על אף שהושפעה מההשפעה האמיליאנית, היא מהמסורת הטוסקנית האופיינית.
הערות שוליים

↑  Cook's Thesaurus: Pasta Ribbons, www.foodsubs.com
↑  Aldo Santini, La cucina maremmana: Storia e ricette, TARKA, 2014-01-16, ISBN 978-88-98823-05-5. (באיטלקית)
↑  La pasta italiana in Toscana. 14 formati tipici e la ricetta dei pici, Gambero Rosso, ‏2018-05-15 (ב־)
פנסיון לכלבים

פנסיון לכלבים
פנסיון כלבים הוא מקום המעניק שירותי שמירה וטיפול יומיומי לכלבים (חלקם גם לחתולים) תמורת תשלום. לרוב בעלי הכלבים משתמשים בשירותי הפנסיון כשהם נעדרים מהבית למשך זמן של יותר מיום. בישראל ישנם שלושה סוגי פנסיונים נפוצים: פנסיון פתוח עם כלובים, פנסיון פתוח ללא כלובים, פנסיון ביתי.
בדרך כלל הפנסיון כולל מקום ללינה, אוכל, טיולים פעמיים ביום, מיזוג אוויר ותאורה. יש עוד מגוון שירותים שבעלי פנסיון מציעים לבעלי הכלבים כמו: טיפוח, אילוף, אוכל מיוחד, צעצועים וצילום.
בישראל

פנסיון הכלבים הראשון בישראל הוקם על ידי אגודת צער בעלי חיים בשנות ה-30 של המאה ה-20. תחילה שימש כמקלט לבעלי חיים שננטשו ובהמשך גם שימש כפנסיון עם 20 מקומות לחיות מחמד. בעשורים הראשונים אחרי קום המדינה היו מעט מאוד פנסיונים ברחבי הארץ. בשנות ה-90 החלה צמיחה בתחום ופנסיונים רבים נוספו והציעו את שירותיהם, כשהם מתחלקים ל-3 קטגוריות נפוצות: פנסיון כלבים פתוח עם כלובים, פנסיון כלבים פתוח ללא כלובים, פנסיון כלבים ביתי.
בישראל > סוגים

בישראל הפנסיונים נחלקים לשלושה סוגים עיקריים:
פנסיון פתוח עם כלובים: פנסיון כלבים שנמצא בשטח פתוח, לרוב בחווה או כפר. בפנסיון קיימים כלובים גדולים, בתוכם שוהים הכלבים רוב שעות היממה, בדרך כלל בזוגות. במהלך היום הכלבים יוצאים למספר טיולים; כל פנסיון בהתאם לתנאים שהוא מספק.
פנסיון פתוח ללא כלובים: פנסיון כלבים שנמצא בשטח פתוח, לרוב בחווה או כפר אך לעיתים גם בווילות עם גינות גדולות. הכלבים שוהים במרחב הפתוח בשעות היום והלילה כשלרשותם פינת מחסה פתוחה.
פנסיון ביתי: פנסיון כלבים שנמצא בבית פרטי. בדרך כלל מדובר במקומות שמקבלים מספר מצומצם של כלבים או חתולים ומציעים להם יחס ביתי.
בישראל > חקיקה

אין היום הסדר חקיקה בכל הנוגע לפנסיונים לכלבים בישראל. כפי שנכתב בפסק דין של בית המשפט לתביעות קטנות בחיפה משנת 2014: "מעמדו של פנסיון לכלבים, אינו מוסדר בחוק. אין מדובר בעיסוק הטעון רישיון (אין הכוונה לרישיון עסק, אלא חוק המגביל, מגדיר או מתווה עיסוק ספציפי), ואין הדברים נזכרים בחוק להסדרת הפיקוח על כלבים תשס"ג 2002), ואין מדובר בעיסוק המצריך הכשרה מסוימת או עמידה בתנאי סף מסוימים. די לו לאדם שיחליט שמעוניין הוא לפתוח כלבייה/פנסיון לכלבים, והוא אף אינו נדרש לעמוד בכל סטנדרט, ידע או בחינת היכולת לעשות כן – די לו שיבקש רישיון עסק". על פי תקדימים חוקתיים, במקרה של התרשלות בשמירה על הכלב, המשפט בישראל מחמיר עם בעלי פנסיון. בעל הפנסיון לא פטור מאחריות, ואם החליט לשמור על הכלב, הוא צריך לעשות את מרב המאמצים לשמור על בריאותו הנפשית והפיזית. בדרך כלל פנסיונים גדולים בשטחים פתוחים דורשים אישורים מיוחדים ממשרדי הממשלה.
הערות שוליים

↑  "היסטוריה - אגודת צער בעלי חיים בישראל". אגודת צער בעלי חיים בישראל. נבדק ב-2018-09-26.
↑  ת"ק 14159-11-13 : איתם נ' הרצברג, באתר בית המשפט לתביעות קטנות בחיפה, ‏2014
בלו 1

בלו 1 הייתה חברת תעופה פינית שבסיסה נמצא בנמל התעופה הלסינקי-ונטה.
בשנת 2016 פורקה בלו 1 והתמזגה עם סיטיג'ט.
תולדות החברה

החברה נוסדה בשנת 1987 והחלה לטוס בשנת 1988 כחברה-בת של סקנדינביין איירליינס בשם "אייר בוטניה".
בתחילת דרכה החברה טסה טיסות פנימיות בפינלנד.
בשנת 1998 רכשה SAS את כל מניות החברה שלא היו בידיה עד כה. בעקבות הרכישה החלה אייר בוטניה לטוס גם אל בסיסיה של SAS ואל ערים גדולות באירופה.
בשנת 2004 שינתה החברה את שמה לבלו 1.
צי המטוסים (אוגוסט 2009)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| דגם | מספר מטוסים | תכולת מושבים (קונפיגורציה) | הערות |
| בואינג 717 | 9 | 115 |  |
יעדים לשעבר

פינלנד – הלסינקי, קיטילה, קופיו, קוואסמו, אאולו, רובניימי, טמפרה, טורקו, וואסה.
אירופה – קופנהגן, דוברובניק, ספליט, בודפשט, ניס, ביאריטז, אתונה, אוסלו, גטבורג, סטוקהולם.
בית הספר העמלני

בית ספר עמלני (בגרמנית: Arbeitsschule) היה מושג של תנועת החינוך החדש (החינוך הפרוגרסיבי, המתקדם; Reformpädagogik) הגרמני בראשית המאה ה-20 בדבר מיזם רפורמטורי ליצירת בית ספר מסוג חדש.
הרקע

בוועידת בתי הספר הממלכתית שיזם משרד הפנים הגרמני ב-1920 ובכינוסים רבים אחרים של החינוך הפרוגרסיבי בגרמניה נדון הרעיון בדבר ייסוד בית ספר חדש, השונה באופן מהותי מבתי הספר המכינים (Buch- und Paukschule) – "בתי חרושת לציונים", שבהם נלמד חומר הלימוד בצורה אינטנסיבית ומואצת, על מנת להכין את התלמידים לכניסה לאוניברסיטה, שהיו בתי הספר הטיפוסיים במערכת החינוך בגרמניה בתקופה הווילהלמינית (אנ'). הפדגוגיה העמלנית (גר') נתפסה כדרך האלטרנטיבית שעשויה להמיר את דגם בית הספר הסמכותני של המאה ה-19.
פדגוגים שונים שנמנו עם התנועה הפרוגרסיבית בחינוך תמכו ברעיונות שונים הנכללים במושג בית הספר העמלני.
המחנך הוגו גאודיג (גר') הציע "עבודה בית-ספרית ברוח חופשית" (freie geistige Schularbeit), שפירושה חינוך הנשען על דיון כיתתי חופשי שיפתח תלמידים בעלי ביטחון עצמי. 
המחנך פאול אסטרייך (אנ'), ראש איגוד הרפורמטורים הבית-ספריים הבלתי-מתפשרים (Bund entschiedener Schulreformer), צידד ברעיון בית הספר היצרני (גר'), שבבסיסו הקניית כישורים ומוכוונות ליצרנות.
גאורג קרשנשטיינר גרס כי יש להעמיד במרכז החינוך את העמל והמלאכה.
אוטו גלֶקֶל (אנ'), שר החינוך הראשון של הרפובליקה האוסטרית הראשונה (1919–1920) ונשיא מועצת החינוך העירונית של הבירה וינה (1922–1934), פעל ליישום רעיון בית הספר העמלני במדינתו.
העמלנות והציונות

עקרונות הגישה תובעים את פעילותו העצמאית של התלמיד, ומדגישים את הצורך בשילוב בין מאמץ שכלי לגופני. כמו גם נשענים על דפוסים של תהליכים חברתיים, ובאמצעותה ניתן לעורר את התלמיד לצורכי החברה. העקרונות הללו מתחברים לעקרונות הציונות העוסקים בשיבה למולדת היסטורית ועיבוד אדמתה, ההתחדשות, לפי הציונות, נובעת מתוך העבודה.
בעקבות התפתחות הפדגוגיה המודרנית, ביקשו חלק מהמורים העבריים לשנות את דרכי החינוך וההוראה, מתוך התאמה לצרכים החדשים של גידול דור המכבד ואוהב את העבודה, ושואף לחיי יצירה מוסריים בארץ ישראל.
לצד הגישה בה העמלנות היא אידיאל לאומי, תפיסת החינוך הושפעה גם מהחינוך הפרוגרסיבי ככלי לביטויו.
העמלנות והציונות > החינוך העמלני במושבה הר-טוב

בשנים תרע"ה - תרע"ו ניסה המורה דוד אידלסון ליישם את הגישה העמלנית בבית הספר במושבה הר-טוב. לפי גישתו, שרכש בהשתלמותו בגרמניה, יש ללמוד בבית ספר את דרישות החיים. הוא ייחס חשיבות לתמריץ המגיע מהילד ותיאר את תפקידו של בית הספר כאמצעי שמוביל אותו הלאה.
על פי ניסיונו במושבה ביקש לשנות את שיטת החינוך בארץ, ואת עיקרי דבריו העביר בהרצאה באספה הכללית של מורי ארץ ישראל שנערכה ביפו. בהרצאה שטח 27 עקרונות מרכזיים, בהם שינוי מרכז הכובד מן המורה אל התלמיד, שימת דגש על היחסים בין התלמידים עצמם, תוך הענקת האפשרות לילדים לניהול עצמי. את בית הספר חילק לשלוש דרגות לימוד.
הראשונה - שלוש שנות הלימוד הראשונות, בהן הילד לומד לפתח את חושיו, את הרגלי הסדר והנקיון שלו ואת אחריותו לעבודתו, זאת על ידי משחקים, טיולים ועבודה שנעשים בתנאי למידה מהטבע.
השנייה - שלוש שנות לימוד המשמשות להכנת עבודות בכתב או בעל-פה, ובמהלכן מתחילה חלוקה למקצועות לימוד
השלישית - שנתיים אחרונות בהן מתורגלת עבודה מדעית עצמית לצד הצעת בעיות ופתרונן בכל המקצועות הנלמדים. כאשר בשנה האחרונה מתבצעת העבודה בכל המקצועות וכוללת סיכום של חומר הלימוד.
העמלנות והציונות > בית הספר העמלני בתל אביב

גן ילדים ובית ספר עמלני בתל אביב הוקם לאחר שהציג אידלסון את משנתו באספת המורים הארצית. אידלסון ויהודה רון-פולני פנו אל מנהל ועד החינוך בבקשה לאשר את הקמתו. בבקשתם מנו את המטרות שהם מבקשים ליישם בו: בהם, פיתוח הרמוני והדרגתי של יכולתיו הגופניות והרוחניות של הילד,  על מנת להכשירו לחיי חברה הכוללים פעולה ועבודה בארץ ישראל, תוך מתן עצמאות לילד.
בית הספר חינך על פי שיטת העבודה העצמית, התלמיד הביע התעניינות בנושא, ותוך פעילות ביקורתית גיבש החלטה. וכן הוא התפתח באופן טבעי ביחס לסביבתו, תוך ביצוע מטלות והדגשת ערכו של האידיאל החברתי, אהבת האדם והשאיפה לצדק.
בית הספר נפתח, בהתאם לתקופה, כיוזמה פרטית. אל אידלסון ופולני הצטרפו פנינה ויחיאל הלפרין. בית הספר נפתח בחודש אלול תרפ"א, בגן היו 2 תלמידים ובבית הספר 9, אך בשל בעיות תקציביות הפך, לאחר שנתיים, לבית החינוך לילדי העובדים שהפך לספינת הדגל של זרם העובדים וגובשו בו אותם יסודות פדגוגיים שהונהגו בבית הספר העמלני.
העמלנות והציונות > החינוך העמלני בבית הספר הריאלי בחיפה

בית הספר הריאלי בחיפה הוקם  והיה בשנותיו הראשונות בית ספר עמלני. ד"ר ארתור בירם הוביל את העקרונות בהם הילדים עובדים פיזית ורוחנית. בית הספר הדגיש את העצמאות של התלמידים, שיתופם וטיפוח יכולתם בתהליך הלמידה. בירם חיבר בין רעיונותיו של גאורג קרשנשטיינר לצורך של היישוב היהודי בחזרה לאדמתו ולעמל, גם כחלק מחיבור יצרי אל האדמה ועזיבת הגלות שהרחיקה את העם ממנה. ובגישה הפרקטית, החברה בראשית דרכה נזדקקה לידיים עובדות, ובית הספר סייע להכשיר את התלמידים.
לקריאה נוספת

גיאורג קֶרשנשטַינר, מהות בית הספר העמלני: עם חמישה לוחות וששה ציורים בגוף הספר; תרגמו מגרמנית: א[ריה] אילן וי[הודה] דבוסיס [=דביר], ירושלים: הסתדרות המורים העברים בא"י ('ספרית הד החנוך'), תרפ"ט.
יהודה רון-פולני, הניסיון הראשון: בית הספר העמלני בתל אביב (תרפ"ב–תרפ"ג), תל אביב: אוצר המורה ('דור לדור'), תשכ"א.
עקיבא ארנסט סימון, אהרון פריץ קליינברגר, עזריאל שוחט (עורכים), תולדות החינוך, כרך ד של אנציקלופדיה חינוכית, ירושלים: משרד החינוך והתרבות ומוסד ביאליק, תשכ"ד.
יעקב בן-יהודה, "חינוך עמלני – תולדות הרעיון ומהותו", עבודת גמר לתואר מוסמך, אוניברסיטת תל אביב – בית-הספר לחינוך – החוג למדעי החינוך, תשל"ז 1976.
שמעון רשף, 'החינוך הפרוגרסיבי ותנועת העבודה בארץ ישראל: ממד עולם בתולדות הזרמים בחינוך', עיונים בחינוך 21 (תשל"ט), 5–24.
שמעון רשף, זרם העובדים בחינוך: מקורותיה ותולדותיה של תנועה חינוכית בשנים תרפ"א–תרצ"ט, תל אביב: אוניברסיטת תל אביב; הקיבוץ המאוחד, תש"ם.
ראובן פורת, 'חינוך עמלני והחברה הקיבוצית', בסמינר (שנתון סמינר הקיבוצים) (תשל"ז), 70–82.
מיקי קריץ, '’החינוך החדש’ באמריקה ובאירופה והשפעתו על החינוך בארץ', החינוך וסביבו (שנתון סמינר הקיבוצים) כג (תשס"א), 139–164.
איב ביירך, 'המקורות הרעיוניים של "החינוך החדש" בארץ-ישראל בשנות העשרים', עיונים בחינוך 2, 5 (תשס"ג), 179–196.
הערות שוליים

↑  ראו: * Oskar Achs, Albert Krassnigg, Drillschule, Lernschule, Arbeitsschule: Otto Glöckel u. d. österr. Schulreform in d. 1. Republik, Wien - München: Jugend-und-Volk-Verlagsgesellschaft, 1974 (בגרמנית).
ברטלן אדלשטיין

| --- | --- |

 לידה:  26 ביוני 1876 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  3 ביוני 1934 (בגיל 57) בודפשט, ממלכת הונגריה 
 מדינה:  הונגריה 
 השכלה:  בית המדרש לרבנים בבודפשט (1902)  אוניברסיטת אטווש לוראנד (1900) 
 השקפה דתית:  יהדות 
 
ברטלן אדלשטיין (בהונגרית: Edelstein Bertalan; בודפשט, 26 ביוני 1876 – בודפשט, 3 ביוני 1934) היה תאולוג יהודי-הונגרי, הרב הראשי של בודה, מורה של בית המדרש לרבנים בבודפשט. הוא היה עמית וכותב של ההיסטוריה האוניברסלית של היהודים.
ביוגרפיה

בין השנים 1891–1901 אדלשטיין היה תלמיד בבית המדרש לרבנים בבודפשט. את הדוקטורט שלו במדעי הרוח קיבל בשנת 1900 באוניברסיטת בודפשט (כיום אוניברסיטת אטווש לוראנד), ואת הסמיכה לרבנות בשנת 1902. באותה השנה נבחר לרב של קהילת בודה, ומשנת 1924 היה רבה הראשי של העיר בודה (החלק המערבי של בודפשט). הוא היה מרצה לתאולוגיה בקורס התחתון של בית המדרש לרבנים, שם לימד תנ"ך, תלמוד ולימודי יהדות נוספים. הוא ערך את עלון הקהילה היהודית בבודה ועיבד באופן קבוע את ההיסטוריה של השנים השוטפות. מדרשי אסתר (בודפשט 1900) הייתה עבודת הדוקטורט שלו ועבודתו זו זיכתה אותו בהכרה בחוגים המדעיים. מאמריו הנרחבים שהופיעו ב:
סקירה יהודית-הונגרית
"ישראל ההונגרי" (Magyar Izrael)
"שוויון" (Egyenlőség)
"הסכמה לאומית" (Országos Egyetértés)
"עבר ועתיד" (Múlt és Jövő)
"עלון הקהילה היהודית של בודה" (Budai Izraelita Hitközség Értesítője)
"ספר הזיכרון של בלאו" (Blau Emlékkönyv)
"ספרי השנה של האגודה הספרותית יהודית-הונגרית"
"ספר השנה היהודי"
"המשפחה היהודית"
"תולדות הספרות"
"התנ"ך המשפחתי של פרנקל"
"ספר הזיכרון של בלוך"
והקנו לו יוקרה רבה.
עבודותיו

מדרשי אסתר. בודפשט, 1900.
השפעת הפילוסופיה הדתית בליטורגיה. עידן התלמוד. בודפשט, 1905.
דרשות בית כנסת. בודפשט, 1906
דוד קאופמן: פלוטארך היהודי. שני כרכים (הספרייה היהודית הפופולרית)
לקריאה נוספת

לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. ברטלן אדלשטיין
http://www.zsido.hu/zsinagogak-programok-koezoessegek/73-frankel-zsinagoga
דו"ח אבל
ברטלן אדלשטיין ב-Arcanum
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260741405171  GND: 1168756197  ISNI: 0000 0001 1000 3596  VIAF: 97789273   WorldCat (עם VIAF): 97789273
פפרודה

טקס פפרודה בבולגריה, שנות ה-50 של המאה ה-20
איור של טקס הפפרודה משנת 1905
פפרודה (איותים שונים: peperuda, peperuna, perperuna, prporuša, preporuša, păpărudă, pirpirună) או דודולה (באיותים שונים: dodole, dudula, dudulica, dodolă) הוא טקס זימון גשם בלקני ממוצא פגני .
שם המנהג נגזר משם האלה מהמיתולוגיה הסלאבית דודולה/פרפרונה, אלת הגשם ואשתו של פרון, האל הראשי. על פי המיתולוגיה, כאשר דודולה חולבת את הפרות השמיימיות - העננים - יורד גשם. באביב היא מתעופפת מעל השדות והיערות וזורה פריחה אביבית.
בקרב הסלאבים הדרומיים, הרומנים והמולדובנים מקיימים את הטקס בעונת האביב בתקופות של בצורת, במטרה לזרז את בוא הגשמים. נערה צעירה העוטה חצאית העשויה צמחים שונים (ביניהם גפן) רוקדת ושרה ברחובות הכפר ועוצרת לפני כל בית ובני הבית מתיזים עליה מים. היא מלווה באנשי הכפר השרים ורוקדים איתה. המוזיקה והריקוד ייחודיים למסורת זו.
כיום בקרואטיה וסרביה הטקס מוצג לעיתים על ידי להקות פולקלור מקצועיות. באזור טורופולי בקרואטיה, בחג גאורגיוס הקדוש, נערות מהכפר מתחפשות לאלה דודולה בשמלות עלים ושרות במהלך החג.
בסרביה נערך הטקס בתקופות ממושכות של מזג אוויר יבש. הנערה שנבחרה לביצוע הטקס הייתה לרוב צועניה, היא עטתה צמחייה ופרחים וסבבה בכפר, בעוד מלוויה שרים את המזמור הטקסי.
במקדוניה המנהג התקיים עד שנות ה-60[דרוש מקור].
ראו גם

חג המים
הערות שוליים

↑  Woislav M. Petrovitch, Hero Tales and Legends of the Serbians
פנסיה תקציבית

פנסיה תקציבית היא פנסיה המשולמת מהתקציב השוטף של הגוף שבו עבד הגמלאי הזכאי לה. להבדיל מפנסיה צוברת, בפנסיה תקציבית ההפרשות להבטחת הפנסיה נעשות רק בידי המעביד (ולא בידי העובד). בפועל, יכול המעביד שלא להפריש לקרן, אלא להתחייב כי ישלם את הפנסיה על חשבונו, ובכך להפוך בעצם לגורם המבטח.
תוכניות הפנסיה התקציבית מסווגות גם לפי היקף הנכסים המיועדים לתשלום הפנסיות. כאשר לא קיימים נכסים ספציפיים למימון ההתחייבויות לפנסיה, תוכנית הפנסיה נקראת בלתי ממומנת. כאשר קיימים נכסים המיועדים לתשלום הפנסיה אך אינם מספיקים למימון ההתחייבות לפנסיה תוכנית הפנסיה נקראת ממומנת באופן חלקי. כאשר הנכסים מכסים את כל ההתחייבות לפנסיה תוכנית הפנסיה נקראת ממומנת במלואה.
במדינות רבות נהוגות תוכניות פנסיה (או תוכניות הטבה מוגדרת) בחסות המעסיק. לסיווג התוכניות לפי היקף מימונן יש חשיבות רבה לצורך הדוחות הכספיים של המעסיק. בארצות הברית מעסיקים משלמים פרמיית ביטוח ל-PBGC (אנ'). שיעור הפרמיה נקבע בין היתר לפי מידת המימון של תוכנית הפנסיה.
ישראל

מנגנון פנסיוני מסוג זה נהוג בישראל בקרב עובדי המדינה ובגופים ציבוריים נוספים. ב-3 במרץ 1999 נחתם הסכם קיבוצי, למעבר מפנסיה תקציבית לפנסיה צוברת בשירות הציבורי. בשנת 2001 נפסקה הקליטה למסלול הפנסיה התקציבית בשירות המדינה. גם עובדים שנקלטו במסלול של פנסיה תקציבית התחילו להפריש סכומים מסוימים לקרן הפנסיה, באחוזים הולכים וגדלים (אך נמוכים במידה ניכרת מהנדרש); בצה"ל, חיילים שהתחייבו לשירות קבע החל משנת 2004, משתייכים למסלול הפנסיה הצוברת. עם זאת, גופים כמו חברת החשמל ומקורות ממשיכים להנות מהטבות פנסיוניות דומות או זהות למנגנון התקציבי.
החל משנת 2005 מחויבים העובדים המבוטחים בפנסיה תקציבית בדמי ניהול בשיעור 2% מהשכר המבוטח. זוהי השתתפות קטנה יחסית של העובד במימון הפנסיה התקציבית.
סוג נוסף של פנסיה תקציבית הוא פנסיית גישור, המשולמת על ידי המעסיק לשעבר למי שפרש בפרישה מוקדמת, מיום פרישתו ועד ליום שבו יהיה זכאי לפנסיה מקרן הפנסיה שבה הוא מבוטח. פנסיית גישור נהוגה בארגונים שבהם מקובלת פרישה מוקדמת, לפני גיל הפנסיה הנקבע בחוק, וכן היא מוצעת אד-הוק בארגונים שבהם נערכים מבצעים של פרישה מרצון.
נכון לשנת 2015, הגיעה ההתחייבות של מדינת ישראל לפנסיה תקציבית ל-746 מיליארד ש"ח, והסכום המשולם מדי שנה כפנסיה תקציבית לעובדי המדינה הגיע ל-14 מיליארד ש"ח, אך בתוספת צה"ל והגופים הביטחוניים, המשטרה והשב"ס ועובדי ההוראה, הסכום המשולם מדי שנה הגיע לכ-21 מיליארד ש"ח. מדו"ח שפרסם החשב הכללי, רוני חזקיהו, עלה כי ההתחייבות האקטוארית לפנסיות תקציביות נכון לשנת 2019 עמדה על כ-866 מיליארדי ש"ח, לא כולל פנסיות הגישור. בדו"ח נאמד ששיא תשלומי הפנסיה יגיע בשנת 2038, בה ישולמו כ-35.7 מיליארדי ש"ח. דוחות החשב הכללי שהתפרסמו ביוני 2022 מראים כי חובות המדינה לבעלי פנסיה תקציבית חצו את רף הטריליון שקל.
ראו גם

פנסיה צוברת
לקריאה נוספת

יהודה כהנא, ספר ביטוח החיים, הפנסיה והגמל בישראל, הוצאת עתרת, 1988, פרק ט"ז: פנסיה תקציבית
IAS19 "תקן חשבונאות בינלאומי” פרק הטבות לעובדים
הערות שוליים

↑  ראו דיון במעבר מפנסיה תקציבית לצוברת, וכן אזכור של ההסכם הנ"ל, בפסק דינו של בית הדין הארצי לעבודה בעס"ק 11563-05-10, 15774-05-10, אוניברסיטת תל אביב ואח' - ארגון הסגל האקדמי הבכיר באוניברסיטת תל אביב ואח'; ניתן ביום 14 בנובמבר 2012
↑  פרק טז לחוק התכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004), התשס״ג–2003
↑  עמירם ברקת, ‏החשכ"לית: לא נוכל לאמוד ההתחייבות לפנסיית הגישור בצה"ל, באתר גלובס, 19 ביולי 2016
↑  עמרי מילמן, דוח החשב הכללי: מחצית מגמלאי צה"ל קיבלו פנסיה חודשית של כ-12.6 אלף שקל ב-2019, באתר כלכליסט, 15 בספטמבר 2020
↑    אליצפן רוזנברג, ‏פורשים וחוגגים: פצצה מתקתקת ושמה פנסיה תקציבית, בעיתון מקור ראשון, 17 בספטמבר 2020
↑  אורן דורי, ‏חובות המדינה לבעלי פנסיה תקציבית חצו את רף הטריליון שקל, באתר גלובס, 30 ביוני 2022
↑  11960341, חצייה של רף הטריליון: מי שיאני הפנסיה התקציבית?, באתר ישראל היום, 30 ביוני 2022
פעולת האצ"ל בעיראק

פעולת האצ"ל בעיראק היא פעולה חשאית בימי מלחמת העולם השנייה, שעירבה את השתתפותם של ארבעה חברי תנועת האצ"ל. חברי התנועה נשלחו מישראל על ידי הבריטים לחבניה שבעיראק במטרה לחבל במצבורי הדלק ששימשו את מטוסי גרמניה הנאצית. בסופו של דבר הפעולה שונתה והפכה לפעולת מודיעין במהלכה הצליחו שניים מחברי הקבוצה לצלוח את המדבר ולדווח חזרה שדרך הכניסה לבגדאד פנויה. הדבר הוביל לכניסת הבריטים לבגדאד ולהצלת יהודי עיראק מהמשך הפרהוד.
תכנון הפעולה

במאי 1941, בתקופת מרד רשיד עאלי אל-כילאני, פנה קולונל סימפסון אל האצ"ל בהצעה שהארגון ישגר יחידת קומנדו לבגדאד לפגיעה במצבורי הדלק ששימשו את מטוסי גרמניה הנאצית שסייעו לאל-כילאני.
מפקד האצ"ל, דוד רזיאל, הסכים למלא את המשימה וביקש לכלול בה גם:
חטיפת כהן הדת המוסלמי הפרו-נאצי חאג' אמין אל-חוסייני, מראשי המהפכה האנטי-בריטית והפרו-גרמנית, ששם בראש מעייניו לעזור לנאצים להשתלט על המזרח התיכון, והקים לשם כך גדודי חיילים שעמדו לרשות הנאצים וכן רשתות שידור בארבע מדינות באירופה.
הצלת יהדות עיראק משואה מידית ובעקיפין הצלת היישוב היהודי.
מהלך הפעולה ומשתתפיה

לפעולה יצאו מפקד האצ"ל דוד רזיאל, סגנו יעקב מרידור, וחברי האצ"ל יעקב סיקא אהרוני ויעקב טרזי. במהלך המשימה נדחתה תוכנית פיצוץ מכלי הדלק ובמקום זאת הוחלט שהקבוצה תעסוק בפעולות מודיעין ותספק מידע על כוחות צבא בדרך לבגדאד. רזיאל, שהיה בג'יפ עם קצין בריטי, נהרג מהפצצה של מטוס גרמני.
יעקב סיקא אהרוני מונה למפקד הפעולה ויצא עם יעקב טרזי כדי לתור אחר מידע מודיעיני. השניים המשיכו במשימתם, תוך סכנת התגלות על ידי שבטים נודדים במקום. הם סיימו את המשימה בהצלחה, כשהם מספקים את המידע החשוב שהוביל לכניסת הבריטים לבגדאד. הפעולה שאפשרה את הכניסה המידית של הבריטים לבגדאד הובילה למעשה להפסקת פרעות הפרהוד תוך התערבות בריטית בנעשה והצילה באופן זה יהודים רבים.
לקריאה נוספת

יעקב סיקא אהרוני, בעקבות המופתי עם דוד רזיאל, 2000.
עידן קיויתי, פעולת האצ"ל בעיראק בשנת 1941 בראשות מפקד הארגון דוד רזיאל, עבודה סמינריונית, האוניברסיטה העברית בירושלים
הערות שוליים

↑  דרכו האחרונה של דוד רזיאל, באתר האצ"ל
ג'ואן מאנגליה, המלכה הרעיה של סקוטלנד

ג'ואן מאנגליה (באנגלית: Joan of England;‏ 22 ביולי 1210 – 4 במרץ 1238) הייתה בתו הבכורה (במסגרת נישואים) של ג'ון, מלך אנגליה ואיזבלה מאנגולם.
ג'ואן יועדה להינשא ליו העשירי מלוסינן, לאחר שנישואיו לאיזבלה מאנגולם בוטלו (בשל נישואיה לג'ון). ג'ואן הובאה לחצרו וגדלה בה, אולם לאחר מותו של ג'ון, החליטה איזבלה מאנגלום, אמהּ של ג'ואן להינשא לו בעצמה, וג'ואן שבה לאנגליה. עם שובה החליט הנרי השלישי, מלך אנגליה, אחיה, להשיאה לאלכסנדר השני, מלך סקוטלנד, וטקס הנישואים נערך ב-21 ביוני 1221 בקתדרלת יורק. אלכסנדר היה באותה עת בן 23, וג'ואן בת 11. ג'ואן נפטרה בהוורינג-אטה-בוור בשנת 1238 ולא נולדו לבני הזוג ילדים. ג'ואן נקברה במנזר טאראנט קרופורד שבדורסט. המנזר נהרס במהלך הרפורמציה, ולא נותר ממנו (או מקברה של ג'ואן) שריד.
ג'ואן מקורד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 באוגוסט 1930 מנהטן, ארצות הברית 
 פטירה:  24 בפברואר 2004 (בגיל 73) נרברת, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  קרימינולוגיה 
 מקום לימודים:  בית הספר לחינוך של הרווארד  אוניברסיטת סטנפורד  אוניברסיטת הרווארד 
 מוסדות:  אוניברסיטת דרקסל  אוניברסיטת טמפל 
 
ג'ואן פיש מקורד (באנגלית: Joan Fish McCord;‏ 6 באוגוסט 1930 – 2004) הייתה קרימינולוגית אמריקאית.