stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צ'ארלס בולן-סמית

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 באוקטובר 1898
 פטירה:  1970 (בגיל 71 בערך)
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 השתייכות:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 תקופת הפעילות:  1916–1946 (כ־30 שנה)
 דרגה:   מייג'ור גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-15   מפקד הדיוויזיה ה-51
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה 
 
צ'ארלס דייוויד בולן-סמית' (באנגלית: Charles David Bullen-Smith;‏ 23 באוקטובר 1898 – 1970) היה גנרל בריטי, שפיקד על הדיוויזיה ה-51 (היילנד) במהלך המערכה בנורמנדי.
ביוגרפיה

בולן-סמית' נולד ב-23 באוקטובר 1898, ובמהלך מלחמת העולם הראשונה התגייס לצבא הבריטי, ולחם בשורותיו בקרבות השונים. לאחר המלחמה הוא נותר בצבא, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-3 באפריל 1940 הוא מונה לקצין מטה בדיוויזיה ה-3, ולחם עמה במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה. ב-10 בספטמבר 1940 הוא הועלה לדרגת לוטננט קולונל, ומונה למפקד הגדוד ה-1, רגימנט הגבול הסקוטי של המלך. ב-9 ביוני 1941 הוא הועלה לדרגת בריגדיר ומונה למפקד החטיבה העצמאית ה-219, וב-24 בנובמבר אותה שנה הוא מונה למפקד בית הספר לקצינים. ב-14 במאי 1942 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-15 (הסקוטית), וב-31 במאי הוא הועלה לדרגת מייג'ור גנרל. ב-21 באוגוסט 1943 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-51 (היילנד), וב-7 ביוני 1944 נחתה הדיוויזיה בנורמנדי, שם לחמה הדיוויזיה במהלך המערכה בנורמנדי כחלק מהקורפוס ה-1 בפיקודו של ג'ון קרוקר. ביצועי הדיוויזיה היו מאכזבים, ובשל כך ב-26 ביולי 1944 הודח בולן-סמית' מתפקידו וטום רני מונה למפקד הדיוויזיה. ב-14 באוגוסט אותה שנה הוא מונה לתפקיד בכיר בפיקוד ההדרכה, ומילא תפקיד זה עד סוף המלחמה. ב-24 ביולי 1946 הוא פרש מהצבא, ובשנת 1970 הוא מת בביתו.
צ'ארלי פדוק

צ'ארלס "צ'ארלי" ויליאם פדוק (אנגלית: Charles "Charlie" William Paddock; 11 באוגוסט 1900 –  21 ביולי 1943) היה אתלט אמריקאי ואלוף אולימפי בעל שתי מדליות זהב באולימפיאדת אנטוורפן (1920).
ביוגרפיה

לאחר שלחם במלחמת העולם הראשונה, פדוק שנולד בג'ונסוויל, טקסס, למד באוניברסיטת דרום קליפורניה. שם הוא הצטרף לנבחרת האתלטיקה והצטיין בעיקר בריצות למרחקים קצרים. הוא ניצח בריצת 100 מטר וריצת 200 מטר באירוע הספורט המשמעותי הראשון שלאחר המלחמה ב-1919 - המשחקים הבין מעצמתיים בו חיילים של מדינות בעלות הברית התחרו אחד נגד השני.
ביוגרפיה > אלוף אולימפי

שנה לאחר מכן, פדוק נשלח לייצג את מדינתו באולימפיאדת אנטוורפן (1920) בה השיג את הצלחתו הגדולה ביותר. הוא ניצח בריצת 100 מטר, הגיע במקום השני בריצת 200 מטר וזכה עם נבחרת ארצות הברית בריצת שליחים 4X100 ובמדליית הזהב השנייה שלו באולימפיאדה זו. פדוק התפרסם בגלל סגנון הסיום המיוחד שלו כשהוא קופץ לקראת קו הסיום בסוף הריצה.
בשנה לאחר מכן, רץ 110 יארד (שהם קצת יותר ממאה מטר) ב-10.2 שניות. רק ב-1956 הצליחו לשבור את שיאו של פדוק ולרדת מתחת ל-10.2 שניות. נוסף לכך, הוא שבר והישווה שיאי עולם נוספים בריצות הקצרות.
במשחקי הסטודנטים העולמיים שנערכו בפריז, צרפת בשנת 1923 זכה פדוק בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר כשהשווה את שיאו העולמי בתוצאה של 10.40 שניות ובריצת 200 מטר בתוצאה של 21.00 שניות.
באולימפיאדת פריז (1924), הגיע שוב פדוק לשלב הגמר בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר. אולם, לא נחל הצלחה דומה לזו שבאולימפיאדה ארבע שנים קודם לכן. הוא זכה במדליית כסף בריצת 200 מטר וסיים במקום חמישי בריצת 100 מטר. הוא לא היה שותף לנבחרת השליחים באולימפיאדה זו. ארבע שנים מאוחר יותר, השתתף באולימפיאדת אמסטרדם (1928) שהייתה האולימפיאדה השלישית שלו, אך לא הצליח להגיע לשלב הגמר בריצות ה-100 וה-200 מטר.
בעת הקריירה האתלטית שלו, פדוק שימש בעמדת ניהול במספר עיתונים גדולים. בסוף שנות העשרים השתתף בכמה סרטים. נוסף לכך, היה גם חלק מהפמליה של המייג'ור גנרל (מקביל לאלוף) ויליאם אפשור מאז סיום מלחמת העולם הראשונה. ב-1943, בזמן מלחמת העולם השנייה, אפשור ופדוק נהרגו בהתרסקות מטוס ליד סיטקה, אלסקה. צ'ארלי פדוק היה בן 42 במותו.
צ'ארלס בלגדן

| --- | --- |

 לידה:  17 באפריל 1748 גלוסטרשייר, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  26 במרץ 1820 (בגיל 71) ארקואיל, צרפת 
 שם לידה:  Charles Brian Blagden 
 מקום מגורים:  אנגליה 
 מקום קבורה:  פר לשז 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אדינבורו 
 מנחה לדוקטורט:  ויליאם רוברטסון 
 פרסים והוקרה:  מדליית קופלי (1788)  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים  עמית החברה המלכותית 
 
סר צ'ארלס בריאן בלגדן (באנגלית: Charles Brian Blagden;‏ 17 באפריל 1748 – 26 במרץ 1820) היה מדען ורופא בריטי. שירת כקצין רפואה בצבא הבריטי (1776–1780), ולאחר מכן כיהן כמזכיר החברה המלכותית (1784–1797). זכה במדליית קופלי ב-1788, נבחר כחבר כבוד זר (FHM) באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים ולתואר "אביר" בשנת 1792.
בלגדן מת בצרפת בשנת 1820, ונקבר בבית הקברות פר לשז שבצפון פריז.
תגליות מדעיות

בלגדן ערך ניסויים וחקר את יכולת עמידתו של גוף האדם בטמפרטורות גבוהות. בדו"ח שלו לחברה המלכותית ב-1775, היה הראשון לזהות את תפקידיה של הזיעה ברגולציה התרמית האנושית.
ניסוייו של בלגדן בנושא השפעת מומסים על נקודת הקיפאון של מים, הובילו אותו לגלות כי נקודת הקיפאון של תמיסה נמצאת ביחס ישר לריכוז התמיסה, חוק הידוע כחוק בלגדן:  =K  {\tfrac {C}{P}}.
הערות שוליים

1 2  Wilson, George (1851). The Life of the Hon. Henry Cavendish. London: Harrison and Son. p. 131.
↑  "Book of Members, 1780–2010: Chapter B".American Academy of Arts and Sciences.
↑  Blagden, Charles (1775). "Experiments and Observations in an Heated Room". Philosophical Transactions (1683–1775) 65: 111–123.
↑  Mellor, Joseph William (1912). Modern Inorganic Chemistry New York: Longmans, Green, and Company. p. 161.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007294920905171  CANTIC: a11452821  GND: 1096250721  ISNI: 0000 0001 0796 5292  LCCN: nr91013662  NKC: hka2010617414  NLA: 48221121  SNAC: w6k07d4h  SUDOC: 147325455  Trove: 1489119  VIAF: 2896807   WorldCat (עם VIAF): 2896807
צבא צ'כוסלובקיה

| --- | --- |


 מדינה:  צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה
 תקופת הפעילות:  30 באוקטובר 1918 – 1 ביוני 1954 (35 שנים) 14 במרץ 1990 – 1 בינואר 1993 (3 שנים)
 הגוף הקודם:  הצבא העממי הצ'כוסלובקי 
 הגוף הבא:  צבא צ'כיה 
 זרועות בצבא:  צבא היבשה הצ'כוסלובקי חיל האוויר הצ'כוסלובקי הצי הצ'כוסלובקי
 מטה:  צ'כוסלובקיה פראג, צ'כוסלובקיה
 מנהיגות
 המפקד העליון:  נשיא צ'כוסלובקיה
 ראש הצבא:  ראש המטה הכללי
 שר ההגנה:  משרד ההגנה
 דרגות:  דרגות צבא צ'כוסלובקיה
 מלחמות שהשתתף בהן
 כיבוש חבל הסודטים מלחמת שבעת הימים מלחמת הונגריה-צ'כוסלובקיה קרבות בגבול צ'כוסלובקיה מלחמת העולם השנייה מלחמת המפרץ
 
חיילים צ'כוסלובקים במהלך הקרבות כנגד הצבא ההונגרי בסלובקיה ב-1919
חיילים צ'כוסלובקים באימון
חיילי בריגדת השריון העצמאית הצ'כוסלובקית בבלגיה, 1945
צבא צ'כוסלובקיה (בצ'כית: Československá armáda, בסלובקית: Česko-slovenská armáda) היה צבאה של רפובליקת צ'כוסלובקיה בין 1918–1954, ושוב בין 1990–1993, כאשר בין 1954–1990, נקרא הצבא בשם "הצבא העממי הצ'כוסלובקי".
צבא צ'כוסלובקיה כלל שלוש זרועות: צבא יבשה, חיל אוויר וצי. גודלו של הצבא עמד על 150,000 איש. לאחר פירוק צ'כוסלובקיה, פוצל הצבא הצ'כוסלובקי לשני צבאות נפרדים: צבא צ'כיה וצבא סלובקיה.
ארגון

עם הקמתו ב-1918 גודלו של הצבא הצ'כוסלובקי נקבע על 150,000. כוחות אלו חולקו ל-12 דיוויזיות חי"ר, 2 דיוויזיות הרריות ו-3 דיוויזיות פרשים. במצב מלחמה, נשיא צ'כוסלובקיה יכול היה להכריז על גיוס כללי. בנוסף על צבא היבשה, הקימה צ'כוסלובקיה גם צי שנועד להגן על ביטחון נהרות המדינה (לצ'כוסלובקיה לא הייתה גישה לים). הצי הורכב מספינות נהר שירשה צ'כוסלובקיה מהאימפריה האוסטרו-הונגרית. בהמשך חולק הצי בין שתי מחלקות נפרדות: מחלקת האלבה ומחלקת האודר. בהמשך פורקה מחלקת האלבה, ובמקומה הוקמה מחלקת הדנובה. במקביל, הוקם חיל האוויר הצ'כוסלובקי.
ב-1934, לנוכח האיומים מצד גרמניה הנאצית, אישרה ממשלת צ'כוסלובקיה את תוכניתו של הרמטכ"ל לודוביק קרייצ'י להגדיל באופן ניכר את הצבא. הונהג גיוס חובה של שנתיים, והיחידות עברו ארגון מחדש. ב-1938, כלל הצבא הצ'כוסלובקי 200,000 איש, מחולקים ל-7 קורפוסים, שכללו 17 דיוויזיות. כאשר הוכרז על גיוס כללי בספטמבר של אותה שנה, התייצבו אל הדגל מיליון וחצי איש, שחולקו ל-42 דיוויזיות.
קובנה (מחוז משנה)

קובנה (בליטאית: Kauno rajono savivaldybė) הוא אחד מ-60 מחוזות משנה של ליטא, בחלוקה המנהלית של ליטא הוא מחוז-משנה של מחוז קובנה.
מחוז-משנה קובנה משתרע על פני 1,496 קמ"ר, ואוכלוסייתו מנתה בשנת 2014, למעלה מ-87,168 תושבים, בירת המחוז היא העיר קובנה. העיר הגדולה במחוז משנה אחרי קובנה היא גרליאבה בה מתגוררים כ-13 אלף תושבים.
בעבר בתחום משחוז משנה היו עיירות יהודיות רבות. עד היום שרד בית הכנסת של צ'קישקה שנבנה בשנת 1887.
קובנוכרוס

| קובנוכרוס |
| --- | --- |
גולגולת של קובנוכרוס  איור של קובנוכרוס
תקופה
מיוקן 15.9–7.3 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
תת־סדרה:: דמויי חזיר
משפחה:: חזיריים
סוג:: קובנוכרוס
מינים
 K. gigas  K. khinzikebirus  K. lantianensis  K. mancharensis  K. marymuunguae  K. minheensis  K. parvus  K. robustus
שם מדעי
 Kubanochoerus ‏1955

קובנוכרוס (שם מדעי: Kubanochoerus) הוא סוג נכחד של חזיר גדול אשר חי באירואסיה ובאפריקה בתקופת המיוקן, לפני 15.9-7.3 מיליון שנה מזמננו.
סוג חזיר זה התגלה ב-1955 ברחבי אסיה, בעיקר בסין ובגאורגיה וגם בלוב. סוג זה דומה לסוגי החזירים מגלוכרוס וליביוכרוס, ולעיתים הם נכללים בו. הקובנוכרוס הכיל מספר מינים גדולים מאוד, הגדול שבהם היה המין Kubanochoerus gigas, שהגיע בזכות רגליו הארוכות לגובה 1.5 מטר ולמשקל 500 קילוגרם והיה גדול החזירים מעולם. בני הסוג היו בעלי מבנה שיניים גדולות שהזכירו את שיני ההירקודונתיים, קרובי הקרנפים, אך הותאמו למעשה לאכילת כל. הקובנוכרוס היה בעל מספר קרניים על גבותיו ועוד קרן גרמית עבה מעל מצחו, שככל הנראה שימשה להתנגחות בין הזכרים על בנות זוג.
במראהו דמה, ככל הנראה, לחזיר יבלות מודרני והיה אוכל כל גדול שחי ביערות ובסוואנות.
צ'יקה ומפירו

| --- | --- |

 סוגה:  דרמה על-טבעית (מדע בדיוני)
 בימוי:  מרסלה סירטיו 
 שחקנים:  גרייסי רנדון  סנטיאגו טלדו  אדוארדו פרז
 ארץ מקור:  קולומביה
 שפות:  ספרדית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  120
 הפקה
 אורך פרק:  42-47 דקות
 שידור
 רשת שידור:  RCN Television
 רשת שידור בישראל:  ערוץ זום
 תקופת שידור מקורית:  14 במאי 2013 – 5 בנובמבר 2013
 תקופת שידור בישראל:  21 בפברואר 2016 – 1 בדצמבר 2016
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
צ'יקה ומפירו (בספרדית: Chica Vampiro, בתרגום חופשי: "נערה ערפדית") היא טלנובלה קולומביאנית משנת 2013. הטלנובלה עוסקת במערכת יחסים בין אדם לערפד ועל מכשולים בדרך לאהבה נצחית.
הסדרה שודרה במקור במשך עונה אחת בת 120 פרקים. בישראל משודרת הסדרה בערוץ זום, תוך פיצול לשתי עונות בנות 60 פרקים.
עלילה

דייזי אובריאן היא נערה רגילה שאוהבת לבלות עם חבריה וחולמת להיות זמרת מפורסמת. רגע לפני מסיבת יום הולדתה ה-16, בדרך לפגישה עם אהוב ליבה, מקס, היא מעורבת בתאונת דרכים קשה. כדי להציל אותה, הוריה הערפדים נושכים אותה והופכים אותה לנערה ערפדית, ומאותו רגע חייה משתנים מקצה לקצה. כשהיא מנסה להסתגל לאורח החיים החדש שלה, מסתבכת עוד יותר מערכת היחסים שלה עם מקס, שלא שותף לסוד הערפדים. ללא ידיעתו של מקס, לחייה של דייזי נכנס מירקו, כוכב רוק ערפדי שמתאהב בה מהרגע הראשון ונחוש לא פחות לזכות בליבה.
בפרק 60 (האחרון בעונה הראשונה לפי פיצול הפרקים בישראל) מתרחשות כמה תפניות בעלילה: יחסיהם של דייזי ומקס מתחזקים, מירקו מגלה כי אהבתו האמיתית היא לוסיה ולא דייזי. בפרק האחרון דייזי מספרת למקס שהיא ערפדית, מקס מציע לה נישואים ומבקש ממנה לנשוך אותו.
דמויות > דיירי בית משפחת אובריאן

דייזי אובריאן (גרייסי רנדון) - נערה בת 16, מלכת הכיתה, ערפדית. מאוהבת במקס מלך הכיתה. בתם של אנה ואוליסס, אחותו הגדולה של ויסנטה ונכדתה של מריה ושל הרוזן דרקולה. הכוח שלה הוא להפוך לבלתי נראית. פגשה את דרקולה וגילתה שהוא סבא שלה.
ויסנטה אובריאן - ילד רגיל, לא ערפד כמו כל משפחתו. חבר של חולייטה. בנם של אנה ואוליסס, האח הקטן של דייזי והנכד של מריה ושל הרוזן דרקולה. חולייטה מאוהבת בו והוא מאוהב בה אבל הם יודעים שהם לא יכולים להיות ביחד כי היא ערפדית והוא לא.
אנה אובריאן מקלרן - ערפדית. נשואה לאוליסס, ואמא של ויסנטה ודייזי. הוריה הם מריה והרוזן דרקולה. היא מקנאת בקטלינה. הכוח שלה הוא טלקינזיס, הזזה של חפצים ממקום למקום בלי לגעת בהם.
אוליסס אובריאן - ערפד. נשוי לאנה, ואבא של ויסנטה ודייזי. החתן של מריה והרוזן דרקולה. הכוח שלו הוא היפנוזה. המציא פורמולת "דם מלאכותי", מה שעוזר למשפחתו לחיות בין בני האדם.
מריה מקלרן - ערפדית. אמה של אנה וסבתם של ויסנטה ודייזי. הכוח שלה הוא להרדים. במהלך העונה הראשונה הייתה נשואה לדרקולה. בעונה השנייה מתאהבת בטום ודרקולה מקנא בהם, ולבסוף היא ודרקולה חוזרים להיות יחד.
נואליה פירמן - המנקה והעוזרת הערפדית של בית משפחת אובריאן. שמנה וגם חזקה. במהלך העונה השנייה דודתה מגיעה לביקור "מפתיע" ומשנה את המציאות בעזרת כוחות הכישוף שלה, משפחת אובריאן הופכת לאנושית וכך גם משפחת ולדימוף (חוץ מוויסנטה שהופך לערפד), ומשפחת דה לה טורה הופכת לערפדית, אך לאחר כמה ימים הדודה מחזירה את המציאות כמו שהייתה. הכוח שלה הוא חוזק על.
דמויות > משפחת דה לה טורה

מקסימיליאנו (מקס) דה לה טורה - מלך הכיתה. בנם של לינט ואלוורו, אחיה של בלינדה. מאוהב בדייזי. דוגמן על. דייזי מתלבטת אם לנשוך אותו, אך בפרק האחרון של הסדרה, שכל "עניין הערפדים" מתגלה, עפה עם מקס אל השמיים, ומקס מבקש ממנה לנשוך אותו וכך קרה. הוא בן 17 וחוגג יום הולדת באותו תאריך של מירקו אך לא באותה השנה.
בלינדה דה לה טורה - אחותו של מקס, בתם של לינט ואלוורו. חברתה הטובה היא מרלין. היא ואלחנדרו הפכו לזוג, אך אלחנדרו חייב היה לברוח לעולם הערפדים ובורח ומשאיר את בלינדה בעולם בני התמותה.
לינט דה לה טורה - אמא של מקס ובלינדה ונשואה לאלוורו. השתתפה בתוכנית ריאליטי בשם "אימהות בהחלפה" וזכתה. היא ובעלה אלוורו מנסים לחשוף את סוד הנעורים של משפחת אובריאן.
אלוורו דה לה טורה - מנתח פלסטי. אבא של מקס ובלינדה ונשוי ללינט. הופך לערפד לקראת סוף הסדרה.
דמויות > משפחת ולדימוף (ערפדים)

מירקו ולדימוף - ערפד. כוכב רוק בעולם הערפדים. הבן של קטלינה. אחיה של חולייטה. חושב שאהבתו הנצחית היא דייזי אך לבסוף מגלה שאהבת חייו האמיתית היא לוסיה, אך לעומת זאת הפך לחבר של מרילין בסוף העונה הראשונה, לאחר מכן הוא נפרד ממנה ונהפך לבן זוגה של לוסיה. למרות זאת, לקשר שלהם יש כמה בעיות, והוא לא רוצה בשום פנים ואופן לנשוך את לוסיה. במשך העונה הראשונה ניסה כמה וכמה פעמים להפריד בניהם ואפילו עבר לבית של מקס אהובה הנצחי של דייזי, מירקו אפילו הציל את דייזי מהוומפי לימבו אבל בתמורה שתהיה חברתו, ואף שדייזי לא רצתה, דייזי תמיד הפרה את ההבטחות שלה עם מירקו. ואף שדייזי אכלה שוקולד מכושף שגרם לה להתאהב במירקו, ההשפעה של השוקולד חלפה. הכוח שלו הוא יכולת לשלוט בחושים של אנשים. מירקו בן 251. הוא ומקס נולדו באותו התאריך אך לא באותה השנה.
חולייטה ולדימוף - ערפדית צעירה. חברה של ויסנטה. הבת של קטלינה. אחותו של מירקו. מאוהבת בוויסנטה. ניסתה לנשוך אותו במהלך הסדרה. הכוח שלה הוא היכולת לעבור דרך קירות. חולייטה בת 113.
קטלינה ולדימוף - בת זוגו לשעבר של אוליסס. אמא של מירקו וחולייטה. אשתו של ומפי מן. מנסה להפריד בין אוליסס ואנה. הכוח שלה הוא לקרוא מחשבות. בת 400.
ברונו ולדימוף - בעלה של קטלינה, בשעות הפנאי משמש כגיבור על לערפדים ששמו ומפי מן, אביהם של מירקו, חולייטה ואזמרלדה.
אזמרלדה ולדימוף - בתו של ברונו, חצי אחות של מירקו וחולייטה ובתה החורגת של קטלינה. גדלה בעולם בני התמותה בלי הידיעה שהיא ערפדית, ננשכה על ידי חולייטה לאחר קינאתה בה ובהערצתו של ויסנטה כלפיה, לאחר שננשכה עברה לגור עם קטלינה, מירקו וחולייטה.
דמויות > משפחת גרסס

מרילין גרסס - ילדה שמאוהבת במקס ורוצה להרוס את מערכת היחסים בין מקס לדייזי. רעה ומגעילה. חברה של בלינדה. היא ומירקו מתקרבים והופכים לזוג בסוף העונה הראשונה, לאחר מכן נפרדים. במהלך המשאלה של קטלינה (שאוליסס יינשך על ידה ולא על ידי אנה), מירקו נושך אותה ואת לוסיה, וכוחה הוא טלפורט.
לאונור גרסס - אמה של מרילין, אישה תמימה ונחמדה (שלא כמו בתה), עקרת בית ואוהבת לאפות, כולם אוהבים את הבראוניס שלה, גרושה ואם חד הורית.
דמויות > צוות בית הספר

אליזבת פבלובה - מורה לתיאטרון, במהלך הסדרה נהפכה לערפדית נשכה את אלוורו. הכוח שלה הוא לשלוט בחשמל.
פאצ׳ו אגודלו (סניור דירקטור) - מנהל בית הספר. מאוהב בפבלובה המורה ויעשה הכל כדי להיות הגבר שהיא תמיד חלמה עליו. וגם מנסה שהיא תמיד תשים לב אליו
דמויות > דמויות נוספות

לוסיה ברגאן - החברה הכי טובה של דייזי. ממש אוהבת ערפדים. נהיית חברה של מירקו אף על פי שלאורך כל העונה הראשונה היא אהבה אותו אך הוא לא מתייחס. כל העונה השנייה מתחננת שמירקו ינשך אותה. במהלך המשאלה של קטלינה (שאוליסס יינשך על ידה ולא על ידי אנה), מירקו נושך אותה ואת מרילין, וכוחה היה ליצור כדורי אש בידיים, בפרק נוסף מירקו יצר כפילה זמנית שלה כדי שתהיה ערפדית ובת תמותה בו זמנית, כדי ליהנות משתיהן.
סאירה פאנגוריה - ערפדית. חברה של לוסיה ודייזי. מאוהבת במירקו ומורה של דייזי. היא חושפת את סוד הערפדים בתוכנית "גלה את הסוד שלך" והופכת למפורסמת בעולם בני התמותה. הכוח שלה הוא לעצור את הזמן ולהחזיר אותו כמה שניות אחורה.
בנחמין - חבר של לוסיה, דייזי, בלינדה, מקס, פריקלס ואלחנדרו, והופך לבן זוגה של מרילין במהלך העונה השנייה. מנסה לשבור שיאי גינס ותמיד ברגע האחרון חבריו מכשילים אותו.
איסדורה רסמוסן - ילדה של חבריהם של אוליסס ואנה. אוהבת להתעלל בדייזי ולהפריע לה בחיי האהבה שלה. נשכה את אלחנדרו. הכוח שלה הוא אוזן ביונית. בכל פעם שדייזי נענשת איסדורה צריכה להיצמד אליה.
פריקלס גונזלס - ילד מבית הספר. מאוהב במרילין ובעוד כמה דוגמניות על. חבריו הטובים הם מקס ובנחמין. מתאהב בבניטה, מנשק אותה נשיקת אהבת אמת והופך אותה לאנושית. הולך אחרי מקס בכל דרך אפשרית.
הרוזן דרקולה בלאקמרמון - אבא של אנה חמו של אוליסס וסבא של דייזי וויסנטה. בעלה של מריה במהלך העונה הראשונה. פגש את דייזי בכלא עולם הערפדים, כשאוליסס בא לשחרר אותה. אוליסס שונא אותו. מפחד מדובי פרווה בעקבות טראומה מילדותו. רודף נשים. במהלך העונה הראשונה היה שליט הערפדים והערפד הכי חזק. בעל כוח במועצת הערפדים ובעל כוח הכוחות, בו הוא מפורסם ונחשב בתור אב כל הערפדים.
אלחנדרו קורצ׳ואלו - חבר של מקס. מאוהב בבלינדה. הוא ובלינדה הפכו לזוג. איסדורה נשכה אותו והוא הפך לערפד. הכוח שלו הוא להפוך לכל חפץ דומם שהוא רוצה.
אנדראה קורצ'ואלו - אמא של אלחנדרו, אוהבת לכתוב סצנות וליצור טקסטים לטלנובלות ובקושי יש לה זמן לבנה, אלחנדרו.
ברברה דה בלאקמרמון - אשתו של דרקולה לפני מריה. אמא של וונדי. במהלך העונה הראשונה דייזי חשבה שהיא נשכה את מקס. הכוח שלה הוא לעלף.
וונדי בלאקמרמון - הבת של ברברה ודרקולה. אחותה למחצה של אנה. דודה למחצה של דייזי וויסנטה. מעצבת אפנת-על. בעלת סניפים בעולם הערפדים. משיקה את הבושם וונדי. הכוח שלה הוא ראיית באינפרה אדום כלומר רנטגן.
דולי - גרה בעולם הערפדים, חברה של קטלינה, הפכה את דיזי ולוסיה לשיבוט.
ציר המתפללים

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 אורך:  כ־730 מטר
 מיקום
 עיר:  קריית ארבע
 קואורדינטות:  31°31′29″N 35°06′54″E﻿ / ﻿31.52477589°N 35.11509418°E﻿ / 31.52477589; 35.11509418
 he
 
היישוב היהודי בחברון (מפת האו"ם)
ציר המתפללים מקריית ארבע (שמאל התמונה - צפון) למערת המכפלה (ימין - דרום מערב). "סימטת המוות" במרכז ימין פונה למעלה - דרומה ליד הבית הוורוד
ציר המתפללים בחברון הוא כביש באורך של כ-730 מטר המחבר בין קריית ארבע ומערת המכפלה בחברון. הציר משמש בעיקרו כדרך להולכי רגל ישראלים ותיירים הפוקדים את מערת המכפלה, ולעיתים עוברים בו גם כלי רכב. נאסר על פלסטינים לנסוע בכביש, למעט תושבי הרחוב, המורשים לנסוע בו בימי חול בלבד. הציר הוא דרך הגישה העיקרית למתפללים המגיעים ברגל למערת המכפלה בימי שבת.
ציר המתפללים הורחב לאחר הפיגוע שהתרחש בו בנובמבר 2002. לצורך ההרחבה הופקעו קרקעות ומבנים שהיו שייכים לפלסטינים. במהלך ההרחבה נהרסו מספר מבנים בעלי ערך אדריכלי והיסטורי מתקופת הסולטנות הממלוכית והאימפריה העות'מאנית.
תוואי הציר

הדרך יוצאת משער הכניסה הדרומי של קריית ארבע ומשם פונה מערבה בקו ישר דרך העמק המפריד בין קריית ארבע לחברון, לאחר העמק הדרך פוגשת בציר ציון וממשיכה דרך סמטאות העיר העתיקה של חברון עד למערת המכפלה.
השימוש בציר

השימוש בציר המתפללים נועד להקל על מתפללים במערת המכפלה המגיעים אליה ברגל בימי שבת וחג, כחלופה קצרה יותר לציר ציון.
בגלל שהדרך עוברת בתוך שכונה ערבית, אירעו בה לאורך השנים עימותים רבים בין יהודים לערבים. בשנת 2002 התרחש הפיגוע בציר המתפללים בו נרצחו 12 בני אדם ובהם מפקד חטיבת יהודה אל"ם דרור וינברג.
בשנת 2004 ניתן בבג"ץ פסק דין המאפשר תפיסה של שטחי קרקע בצידי הדרך וכן הריסה חלקית של שני מבנים וחלק ממבנה נוסף כדי להרחיב ולמגן את הכביש.
על פי עדויות באתר "שוברים שתיקה" של חיילים ששירתו בציר המתפללים, תפקידם העיקרי בימי חול הוא להפריד בין יהודים לערבים העוברים בציר. בימי שבת וחג הונחו החיילים לאסור כל תנועה של ערבים בציר.
חלק מבתי הפלסטינים לאורך הציר פונו מתושביהם, ומפעם לפעם נכנסים אליהם מתנחלים מתוך כוונה להתפלל במקום ולהישאר בהם.
על פי עדות של פעילה במחסום Watch מאוגוסט 2020, לאורך ציר המתפללים הוצבה גדר המייצרת עבור המתפללים היהודים מרחב לפסוע בו בשבתות ובמועדים, ומצידה השני שביל צר עבור התושבים הפלסטינים.
הערות שוליים

↑  בג"ץ 10497/02 עיריית חברון ואחרים נ' ממשלת ישראל ואחרים, ניתן ב־4 במרץ 2004.
↑  שוברים שתיקה › עדות › על הבוץ, באתר שוברים שתיקה, ‏2004.
↑  שוברים שתיקה › עדות › היו רק הוראות לגבי ערבים, באתר שוברים שתיקה, ‏2010.
↑  שוברים שתיקה › עדות › קללות, צעקות בטירוף, באתר שוברים שתיקה, ‏2010.
↑  שוברים שתיקה › עדות › ראיתי כמה ילדות זורקות אבנים על ישיש פלסטיני, באתר שוברים שתיקה, ‏2004.
↑  חברון, סנסנה (מעבר מיתר), באתר מחסום Watch, ‏20 באוגוסט 2020.
צ'ארלס ביקפורד

| --- | --- |
צ'ארלס ביקפורד (1955)
צ'ארלס ביקפורד (1955)
 לידה:  1 בינואר 1891 קיימברידג' (מסצ'וסטס), ארצות הברית
 פטירה:  9 בנובמבר 1967 (בגיל 76) לוס אנג'לס, ארצות הברית
 מקום קבורה:  בית קברות וודלון ממוריאל 
 סוגה מועדפת:  מערבון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1911–1967 (כ־56 שנים)
 מקום לימודים:  תיכון אוורט 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד (8 בפברואר 1960) 
 פרופיל ב-IMDb
 
צ'ארלס ביקפורד (באנגלית: Charles Bikford;‏ 1 בינואר 1891 – 9 בנובמבר 1967) היה שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי, שיחק בתפקידי משנה והיה מועמד שלוש פעמים לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.
ביוגרפיה

ביקפורד התעתד ללמוד הנדסה בMIT אך זנח זאת לטובת הופעות בתיאטרון. הוא החל לשחק בתיאטרון בשנת 1911. במלחמת העולם הראשונה שירת כקצין הנדסה בצבא ארצות הברית. הופעתו הראשונה בקולנוע הייתה בסרט "דינמיט" בשנת 1929 בבימויו של ססיל ב. דה-מיל שהיה הסרט המדבר הראשון באורך מלא.
שנה לאחר מכן הופיע בסרט אנה כריסטי (סרט, 1930) לצידה של גרטה גרבו. ביקפורד הופיע בעשרות סרטי קולנוע וטלוויזיה בתפקידי משנה. הוא היה מועמד שלוש פעמים לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר:
שירת ברנדט לצידה של ג'ניפר ג'ונס (1943).
בת החוואי לצידה של לורטה יאנג (1947)
ג'וני בלינדה לצידה של ג'יין ויימן (1948)
שני תפקידיו הזכורים ביותר הם:
המערבון "האדמה הגדולה" לצידם של גרגורי פק וברל אייבס. (1958)
"ימים של יין ושושנים" לצידם של ג'ק למון ולי רמיק (1962)
פילמוגרפיה נבחרת

אנה כריסטי (1930)
שירת ברנדט (1943)
בת החוואי (1947)
מערבולת (1950)
דו-קרב בשמש (1946)
ג'וני בלינדה (1948)
כוכב נולד (1954)
לא כזר (1955)
משפטו של בילי מיטשל (1955)
האדמה הגדולה (1958)
הגזע המוחרם (1960)
ימים של יין ושושנים (1962)
צביר-על הבתולה

מרחק בשנות אור מהקבוצה המקומית של גלקסיות לצבירי גלקסיות נבחרים בצביר-על הבתולה
צבירי גלקסיות נבחרים בצביר-על הבתולה
צביר-על הבתולה הוא צביר-על הכולל לפחות 100 קבוצות גלקסיות וצבירי גלקסיות ובהם גם את הקבוצה המקומית, שבו נמצאת גלקסיית שביל החלב ובה מערכת השמש שלנו. קוטרו של צביר-על הבתולה 110,000,000 שנות אור.
פרנסואה ואטל

| --- | --- |

 לידה:  1631 טורנה, ארצות השפלה הספרדיות 
 התאבד:  24 באפריל 1671 (בגיל 40 בערך) שנטילי, צרפת 
 שם לידה:  Fritz Karl Watel 
 מדינה:  צרפת 
 תקופת הפעילות:  מ-1653
 
פרנסואה ואטל (בצרפתית: François Vatel
בשמו האמיתי פריץ קארל ואטל- בגרמנית: Fritz Karl Watel,‏ 17 בינואר 1631 - 24 באפריל 1671) היה טבח, אופה, קונדיטור ו"מטר ד'אוטל" צרפתי ממוצא שווייצרי. וטאל היה אחד מאמני המטבח החשובים של תקופתו.

עבד בשרותו של ניקולא פוקה, שר האוצר של לואי הארבעה-עשר ושל הנסיך לואי השני דה בורבון, נסיך דה קונדה והיה אחראי על המסיבות וחגיגות הפאר בטירת וו-לה-ויקונט ואחר כך בטירת שנטילי בימי ה"מלך-שמש".

שמו נקשר לנצח להמצאת הקצפת -ה"קרם שנטילי"  ((בצרפתית: Chantilly, השם נהגה בצרפתית: "שאנטי-יִי") - אך גם למקרה הטרגי של התאבדותו בשעת מסיבה בגלל איחור בהגעת מנות "דג היום". שמו בצורה הצרפתית - פרנסואה ואטל - התפרסם במידה רבה גם הודות למאדאם דה סבינייה, הבלוגרית הראשונה בהיסטוריה, שכתבה עליו דברי הספד מלוטשים.
קורות חייו > בצעירותו

נולד בפריז או בטורנה כ"פריץ קארל ואטל" במשפחה של בנאי ממוצא שווייצרי גרמני. מקור המשפחה היה מאזור ציריך. בגיל 15 החל בתקופת חניכות שנמשכה שבע שנים אצל הטבח-קונדיטור ז'אן אווראר, הסנדק של אחיו.