טנסי (BB-43)
היסטוריית שירות > מלחמת העולם השנייה > פעילות בפיליפינים > קרב מצר סוריגאו

ב-24 באוקטובר, דיווחים על כוחות הצי היפני שהתקרבו לאזור הובילו את אוניותיו של אולדנדורף להתכונן לפעולה ביציאה ממצר סוריגאו. לרשותו של אולדנדורף עמדו שש אוניות מערכה, שמונה סיירות ועשרים ושמונה משחתות. הכוח הדרומי של תת-האדמירל שוג'י נישימורה יצא דרך מצר סוריגאו כדי לתקוף את צי הפלישה במפרץ לייטה; הצי שלו כלל את אוניות המערכה יאמאשירו ופוסו, הסיירת הכבדה מוגאמי, וארבע משחתות, בתוספת כוח המהלומה השני בפיקודו של תת-אדמירל קיוהידה שימה, המורכב מהסיירות הכבדות נאצ'י ואשיגרה, הסיירת הקלה אבוקומה וארבע משחתות נוספות. כאשר השייטת של נישימורה עברה במצר בליל 24 באוקטובר, הם הותקפו מסירות PT אמריקאיות, ואחריהן משחתות, שיזמו את קרב מצר סוריגאו. אחת המשחתות האמריקניות הללו טרפדה את פוסו והשביתה אותה, למרות שנישימורה המשיך לעבר מטרתו.
משקיפים על סיפון טנסי הבחינו בהבזקים מרחוק כשהכלי האמריקאי הקל תקפה את הכוח של נישימורה, ובשעה 03:02, מכ"ם החיפוש שלה זיהה את אוניות האויב בטווח של 44,000 יארד (40,000 מטר). אולדנדורף נתן את ההוראה לפתוח באש בשעה 03:51, ווירג'יניה המערבית פתחה באש תחילה דקה לאחר מכן, ואחריה טנסי וקליפורניה, וריכזו את האש שלהן ביאמאשירו; שאר אוניות המערכה האמריקאיות התקשו לאתר מטרה עם המכ"מים הישנים והפחות יעילים שלהן ונצרו את האש שלהן. טנסי ירתה מטחים עם שישה תותחים בניסיון לשמר את המלאי המצומצם שלה של פגזים חודרי שריון. יאמאשירו ומוגאמי נפגעו במהירות מספר פעמים מאש מאוניות המערכה והסיירות האמריקאיות, וספגו נזק חמור. בסביבות השעה 04:00 פנו מוגאמי ולאחר מכן יאמאשירו לסגת, שתיהן בוערות; המשחתת שיגורה התלוותה אליהן, למרות שלא נגרם לה נזק חמור.
לאחר השלב הראשוני של הקרב, מערך הקרב האמריקני פנה, אך קליפורניה פירשה לא נכון את הפקודה המעורפלת "לפנות אחד חמש" (כלומר לפנות ל-150 מעלות - הקפטן של קליפורניה קרא את זה כהוראה לפנות 15 מעלות) והסתובב בצורה שגויה, ועבר על פני החרטום של טנסי. כעת כשהבין את טעותו, ברנט הורה לקליפורניה לפנות בחוזקה ימינה בזמן שטנסי יצאה מהקו. שתי האוניות התחמקו זו מזו בקושי, אך בתוך הבלבול, קליפורניה הסתירה את טנסי וחסמה אותה מלירות למשך מספר דקות. בשעה 04:08, טנסי ירתה מטח אחרון לעבר האוניות היפניות הנמלטות. בשלב זה, כמה טורפדות ששוגרו על ידי כלי השיט היפניים התקרבו לקו האמריקני, אך אף אחד מהן לא פגע באוניות המערכה. במהלך שתים עשרה דקות של ירי, טנסי ירתה 69 פגזים חודרי שריון.
בינתיים, הצי היפני הראשי, הכוח המרכזי בפיקודו של תת-אדמירל טקאו קוריטה, עבר דרך מצר סן ברנרדינו בחסות החשיכה והגיע מוקדם ב-25 באוקטובר. אוניות המערכה והסיירות היפניות תקפו את טפי 3, כוח של נושאות מטוסים מלוות ומשחתות ששמרו על צי הפלישה בקרב מול סמאר, מה שגרם למפקדו, אדמירל משנה קליפטון ספראג, לקרוא לעזרה דחופה. אולדנדורף הפנה מיד את אוניותיו צפונה כדי להצטרף לקרב, ובדרך האוניות עברו תקיפה אווירית יפנית. עד שהגיעה קבוצת ההפגזות למקום, קוריטה ניתק מגע, לאחר שהשתכנע מההתנגדות הכבדה של טפי 3 שהוא עומד מול כוח המשימה נושאות המטוסים המהירות הרבה יותר. לאחר הקרב הועלה אולדנדורף לדרגת תת-אדמירל ומונה למפקד שייטת אוניות המערכה הראשונה, כשטנסי עדיין משמשת כאוניית הדגל שלו.
טנסי ראתה פעילות מועטה במהלך הימים הבאים, מלבד עזרה להדוף תקיפות אוויריות של מטוסים יבשתיים יפניים. האונייה קיבלה פקודות ב-29 באוקטובר לעזוב את הפיליפינים לשיפוץ יסודי במספנת הצי Puget Sound. היא יצאה באותו יום עם וירג'יניה המערבית, מרילנד וארבע סיירות, לכיוון פוגט סאונד דרך פרל הארבור. בהוואי, נימיץ ביקר באונייה ובירך את הצוות על עבודתם הקשה במערכות הקודמות. היא הגיעה לשם ב-26 בנובמבר ונכנסה למבדוק היבש. בנוסף לתחזוקה תקופתית, היא קיבלה מכ"מים מעודכנים של בקרת אש, כולל גרסאות חדשות של מכ"ם Mark 8 עבור הסוללה הראשית שלה ומערכות Mark 12 ו-Mark 22 עבור הסוללה המשנית שלה. מכ"ם SP חדש, המסוגל לקבוע את גובה המטוס, הותקן כדי לשפר את יכולות הנ"מ שלה, וההסוואה המסנוורת שלה נצבעה בצבע אפור כהה שנועד להפוך אותה פחות ברורה לטייסי הקמיקזה שהתחילו להופיע מעל הפיליפינים. העבודה הסתיימה בתחילת 1945, וב-2 בפברואר היא הצטרפה מחדש לצי.