stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סייטן

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  תחליף בשר צמחי 
 מוצא:  סין 
 מרכיבים עיקריים:  גלוטן 
 
תחליף לבשר ברווז הנפוץ בקרב נזירים בודהיסטים המתנזרים מבשר ונקרא "מוק דאק" (ברווז מזויף).
סֶייטָן (מיפנית: セイタン) הוא מזון העשוי מחלבון הגלוטן המצוי בחיטה. הכנתו נעשית על ידי שטיפת בצק העשוי מקמח חיטה עד להמסת העמילן. הסייטן נפוץ בעיקר כתחליף בשר, בשל דמיונו לבשר בטעם ובמרקם, אולם הוא נפוץ פחות ממאכלי הסויה למיניהם כמו טופו או טמפה.
מקורו של הסייטן הוא בסין, שם הומצא על ידי נזירים בודהיסטים שדתם אוסרת אכילת בשר ונזקקו לתחליף למוצרי הסויה שהיו במחסור. משם התפשטה הכנת הסייטן לשאר מזרח אסיה ובמיוחד ליפן, שם הפך הסייטן לפופולרי יחד עם מוצרים דומים רבים (הידועים בשמם הכללי - פו (Fu)).
השם סייטן (Seitan) הוא חידוש לשוני מהמאה ה-20. ג'ורג' אוסווה (אנ'), מייסד המקרוביוטיקה, המציא את המילה, שפירושה המילולי "עשוי מחלבון", בשנות ה-60, ובעקבות התפשטות המקרוביוטיקה, הפך השם לנפוץ ביותר בעולם המערבי, אף על פי שביפן אינו משמש כמעט כלל.
הסייטן נפוץ כיום בקרב בודהיסטים וכן בקרב צמחונים וטבעונים רבים. בישראל ניתן להשיגו ברוב המרכולים בצורתו המוכנה, והכנתו העצמאית אינה שכיחה בשל הזמן והמאמץ הנדרשים למכינים שאינם מיומנים.
השימוש בסייטן נפוץ בקהילת העבריים מדימונה אשר עלו מארצות הברית (שם היה מוכר הסייטן בקרב טבעונים כבר בשנות ה-60) ושומרים על אורח חיים טבעוני. במפעלם ביישוב אף מיוצר סייטן ומשווק ברחבי הארץ וניתן למצוא אותו במגוון אופנים, מוכן לאכילה.
ערך תזונתי

| --- | --- |
 ערך תזונתי ל-100 גרם
 קלוריות:  146 קק"ל
 חלבונים:  25 ג'
 פחמימות:  .8 ג'
 שומן:  1.85 ג'
 כולסטרול:  0 מ"ג
 ברזל:  5.20 מ"ג
 סידן:  142 מ"ג
 נתרן:  29 מ"ג
 מקור: משרד החקלאות האמריקני
סויוז TM-29

סויוז TM-29(ברוסית: Союз TM-29) הייתה משימה מאוישת שהביאה לתחנת החלל מיר משלחת מס' 27. המשימה שוגרה ב-20 בפברואר 1999 מקוסמודרום בייקונור, קזחסטן שמנוהל על רוסיה. בנוסף לתוכנית ניסויים והחלפת צוות קוסמונאוטים המשיכו בפעילות תיקון של מודול "ספקטר" הפגוע ועבודות תחזוקה של תחנת החלל.
צוות

צוות המראה:
רוסיה ויקטור אפנסייב - מפקד
צרפת ז'אן פייר אניירה - מהנדס טיסה
סלובקיה איוואן בלה - קוסמונאוט חוקר
צוות נחיתה:
רוסיה ויקטור אפנסייב - מפקד
רוסיה סרגיי אוודייב - מהנדס טיסה
צרפת ז'אן פייר אניירה - מהנדס טיסה
צוות > צוות גיבוי

רוסיה סליז'אן שריפוב - מפקד
צרפת קלודי אניירה - מהנדסת טיסה
סלובקיה מיכל פוליה - קוסמונאוט חוקר
תיאור המשימה

ב-20 בפברואר 1999 החללית שוגרה לחלל וכעבור יומיים התחברה למודול הבסיסי של תחנת החלל מיר. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז-TM. השיגור בוצע מכן שיגור מס' 1 בעזרת משגר סויוז U.
באותה עת לתחנת החלל כבר הייתה מחוברת חללית סויוז TM-28 ושהה צוות משלחת מס' 26 בפיקוד גנאדי פדאלקה. הצוותים שכללו יחד 5 אנשים החלו בהכנות לביצוע ניסויים והעברת תחנת החלל לאחריות צוות משלחת מס' 27.
איוואן בלה החל בביצוע תוכנית ניסויים בעיקר בתחום ביולוגיה. ב-27 בפברואר חללית סויוז TM-28 התנתקה מתחנת החלל כאשר על סיפונה גנאדי פדאלקה - מפקד ואיוואן בלה. הם חזור לכדור הארץ. סרגיי אוודייב נותר בתחנת החלל.
צוות משלחת מס' 27 החל בביצוע ניסויים לפי תוכנית. חללית "סויוז TM-29" נותרה בתחנת החלל כחללית חירום.
"סויוז TM-29" התנתקה מתחנת החלל ונחתה ב-27 באוגוסט 1999 כמתוכנן בשטח קזחסטן כאשר בתוכה כל הצוות של תחנת החלל. סרגיי אבדייב חזר לכדור הארץ לאחר כ-380 ימים בחלל. תחנת החלל "מיר" נותרה לא מאוישת.
ראו גם

תוכנית סויוז
תחנת החלל מיר
סויוז TM-28

סויוז TM-28(ברוסית: Союз TM-28) הייתה משימה מאוישת שהביאה לתחנת החלל מיר משלחת קבועה מס' 26. המשימה שוגרה ב-13 באוגוסט 1998 מקוסמודרום בייקונור, קזחסטן שמנוהל על ידי רוסיה. בנוסף לתוכנית ניסויים והחלפת צוות קוסמונאוטים המשיכו בפעילות תיקון של מודול "ספקטר" הפגוע ועבודות תחזוקה של תחנת החלל.
צוות

צוות המראה:
רוסיה גנאדי פדאלקה - מפקד
רוסיה סרגיי אוודייב - מהנדס טיסה
רוסיה יורי בטורין - קוסמונאוט חוקר
צוות נחיתה:
רוסיה גנאדי פדאלקה - מפקד
סלובקיה איוואן בלה - מהנדס טיסה
צוות > צוות גיבוי

רוסיה סרגיי זליוטין - מפקד
רוסיה אלכסנדר קאלרי - מהנדס טיסה
רוסיה אולג קוטוב - קוסמונאוט חוקר
תיאור המשימה

ב-13 באוגוסט 1998 החללית שוגרה לחלל. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז-TM. השיגור בוצע מכן שיגור מס' 1 בעזרת משגר סויוז U.
ב-15 באוגוסט תחברה לתחנת החלל מיר. שלב אחרון של העגינה בוצע ידנית. העגינה בוצע למודול "קוואנט 1". באותה עת לתחנת החלל כבר הייתה מחוברת חללית סויוז TM-27 ושהה בה צוות של משלחת מס' 25 בפיקוד טלגט מוסאבייב. הצוותים שכללו יחד 5 אנשים החלו בהכנות לביצוע ניסויים והעברת תחנת החלל לצוות משלחת מס' 26
ב-25 באוגוסט חללית סויוז TM-27 התנתקה מתחנת החלל כאשר על סיפונה טלגט מוסאבייב - מפקד, ניקולאי בודארין ויורי בטורין. לאחר עזיבתו, חללית פרוגרס M-39 התחברה מחדש לתחנת החלל. אחריות על תחנת החלל עברה למשלחת מס' 26. חללית "סויוז TM-28" שימשה חללית חירום.
ב-27 באוגוסט חללית התנתקה ממודול "קוואנט 1" וחוברה מחדש לתא עגינה קדמי במודול הבסיסי.
ב-8 בפברואר 1999 חללית התנתקה מתחנת החלל ועגנה במודול "קוואנט 1".
סויוז TM-29 התחברה לתחנת החלל ב-22 בפברואר איתה הגיעו לתחנת החלל ויקטור אפנסייב מרוסיה, איוואן בלה מסלובקיה וז'אן פייר אניירה מצרפת.
"סויוז TM-28" התנתקה מתחנת החלל ונחתה ב-28 בפברואר 1999 כשבתוכה גנאדי פדאלקה ואיוואן בלה. בתחנת החלל מיר נותרו סרגיי אוודייב לצד ויקטור אפנסייב וז'אן פייר אניירה שהגיעה עם "סויוז TM-29".
ראו גם

תוכנית סויוז
תחנת החלל מיר
סאברט, מלך אסקס

| --- | --- |

 מקום קבורה:  מנזר וסטמינסטר 
 פטירה:  616? 
 
סאברט (באנגלית: Sæbert, Sæberht או Sebert; נפטר בשנת 616 לערך), היה מלך ממלכת אסקס בין השנים 604 לערך עד שנת פטירתו.
סאברט היה בנו של סלדה אשר מלך לפניו, ואחיינו של המלך אתלברט מלך קנט.
בשנת 604 התנצר סאברט, ועימו רבים במלכת אסקס. על פי המסורת האנגלית סאברט הוטבל על ידי מליטוס הקדוש, ההגמון של לונדון, אולם בניו סיקסרד וסאוורד לא התנצרו, ועת ששניהם מלכו יחד לאחר מותו של סאברט, הם אילצו את מליטוס לברוח מלונדון.
על פי המסורת האנגלית, סאברט ייסד את מנזר ווסטמינסטר ונקבר בו, יחד עם רעייתו אתלגודה (Æthelgoda). עדויות ארכאולוגיות שהתגלו בשנת 2003 מרמזות על קבר מלכותי שהתגלה בפריטלוול, אשר ייתכן שהיה קבר של סאברט.
סולומיאנקה (רובע)

סולומיאנסקי ראיון (באוקראינית: Солом'янський район) הוא רובע או "ראיון" של קייב, עיר הבירה של אוקראינה.
בשנות ה-60–70 הרובע קיבל מראה מודרני: הופיעו שדרות רחבות, בניינים מרובי קומות ופארקים מעוצבים. כיום ישנם ברובע בניינים רבי קומות ומתחמי מגורים חדשים, עם גישה מהירה למרכז העיר.
הרובע סולומיאנקה הוא המרכז התחבורתי הגדול ביותר בקייב. תחנת הרכבת קייב פסז'רסקי, ונמל התעופה הבינלאומי קייב ג'וליאני ממוקמים בו.
סולומיאנקה הוא הרובע הצפוף ביותר בקייב, וגם הירוק ביותר.
הערות שוליים

↑  [https://www.segodnya.ua/longread/Solomenka/index.html Соломенский район:
зеленый,спокойный, удобный], Segodnya.ua
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של אוקראינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ננו-אקס אימג'ינג

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית, נאסד"ק: NNOX
 בורסה:  נאסד"ק (NNOX) 
 מייסדים:  רן פוליאקין
 תקופת הפעילות:  דצמבר 2018 – הווה (כ־5 שנים)
 מיקום המטה:  נווה אילן 
 משרד ראשי:  פתח תקווה
 ענפי תעשייה:  מכשור רפואי
 שווי שוק:  347.47 מיליון דולר (10 באוקטובר 2024)
 יו"ר:  רן פוליאקין
 מנכ"ל:  ארז מלצר
  
 www.nanox.vision
 
ננו-אקס אימג'ינג בע"מ (באנגלית: Nano-X Imaging, מוכרת גם בשם ננוקס) היא חברה ציבורית ישראלית העוסקת בפיתוח מכשור לדימות רפואי.
היסטוריה

החברה הוקמה בדצמבר 2018, אחת ממקבץ של חברות הזנק שהוקמו על ידי רן פוליאקין בנווה אילן. החברה מפתחת מכשור דימות רפואי מבוסס קרני רנטגן המיוצרות באמצעות רכיב ננואלקטרוני. לפי החברה, מוצריה זולים יחסית למוצרים דומים, ובכך מאפשרים נגישות גבוהה יותר לשירות זה. עם זאת, אף מוצר עוד לא הוצע למכירה. מודל ההכנסות של החברה הוא MSaaS - סריקה רפואית כשירות, כלומר תשלום עבור כל שימוש במוצרי החברה במקום רכישה של ציוד יקר. מנכ"ל ויו"ר החברה מאז היווסדה היה רן פוליאקין. בינואר 2022 החליף אותו ארז מלצר כמנכ"ל החברה, ופוליאקין המשיך בתפקידו כיו"ר.
פעילות החברה

בפברואר 2020 חתמה החברה על הסכם לשיתוף פעולה עם חברת USARAD האמריקאית, העוסקת בשירותי פענוח של בדיקות רדיולוגיות, לפריסה של 3,000 מכשירים מתוצרת ננו-אקס ברחבי ארצות הברית, שלהם יינתנו שירותי פענוח על ידי מומחי USARAD. באוגוסט 2021 רכשה ננו-אקס את USARAD תמורת 7.3 מיליון דולר במזומן ו-12.9 מיליון דולר במניות של ננו-אקס, בתוספת מותנית בעמידה ביעדים שלי שני מיליון דולר במזומן ושמונה מיליון דולר במניות.
פעילות החברה > הפיתוח הטכנולוגי

הטכנולוגיה אשר בבסיסה מפותח המוצר ייחודית לחברה ומתבססת על מכשיר רנטגן בעל מקורות קרינה מרובים.
באפריל 2021 קיבלה החברה 'clearance' (ולא אישור) מה-FDA למכשיר רנטגן בעל מקור קרינה יחיד שפיתחה.
באוגוסט 2021 רכשה החברה את חברת "זברה מדיקל ויז'ן" משפיים, שפיתחה תוכנה לניתוח בדיקות שלהן תוצאות ויזואליות, כגון צילום רנטגן, בדיקת CT ובדיקת MRI. הרכישה נעשתה תמורת 100 מיליון דולר במניות של ננו-אקס ו-100 מיליון דולר נוספים מותנים בעמידה ביעדים. שם החברה הנרכשת שונה ל"ננו-אקס איי איי בע"מ" (Nano-X AI).
באוקטובר 2021 חנכה החבר מפעל לייצור רכיבי MEMS בקוריאה הדרומית.
במאי 2023 קיבלה החברה אישור של ה-FDA לשיווק מכשיר רנטגן בעל מקורות קרינה מרובים Nanox.ARC מתוצרתה ולתשתית הענן Nanox.CLOUD.
פעילות החברה > גיוס הון

בשנת 2019 גייסה החברה חמישה מיליון דולר מחברת SK טלקום. בינואר 2020 גייסה החברה, בהובלת חברת פוקסקון, 26 מיליון דולר. ביוני 2020 גויסו עוד 20 מיליון דולר מחברת SK טלקום, שהפכה למשקיעה עיקרית בננו-אקס. ביולי 2020 השלימה החברה גיוס של 110 מיליון דולר. באוגוסט 2020 גייסה החברה 165 מיליון דולר בהנפקת מניותיה בבורסת נאסד"ק.
פעילות החברה > גיוס הון > הטענות להונאת משקיעים

בספטמבר 2020, זמן קצר לאחר הפיכת החברה לציבורית, הניוזלטר סיטרון (אנ') טען שננוקס היא הונאה מוחלטת והעניק לחברה מחיר יעד של 0 דולר. עוד הוסיפו האנליסטים של סיטרון כי שוק ההדמיה הרפואית נשלט על ידי חברות ענק כמו ג'נרל אלקטריק שמוציאות מדי שנה מיליארדי דולרים על הוצאות מחקר ופיתוח ואין כל היתכנות כי ננוקס הצליחה לפתח מכונה טובה יותר בסכום של 7.5 מיליון דולר בלבד. כשבוע לאחר פרסום המחקר של סיטרון, גוף המחקר הפיננסי מאדי ווטרס הודיע כי הוא פתח פוזיציית שורט על מניית החברה, וטען שננוקס מנסה לייצר מצג שווא כי יש לה שיתוף פעולה עם בית החולים הדסה עין כרם אך מבדיקה שערכו הדסה לא הסכימו לאשר זאת. המשקיעים הגיבו בפאניקה ומניית החברה ירדה משיא של 64 דולר למניה ל-28 דולר למניה. באוקטובר 2020 הנהלת החברה הגיבה לטענות והודיעה על הצגת הטכנולוגיה שפיתחו במהלך כנס בשיקגו בדצמבר 2020, המניה הגיבה בעלייה של 40 אחוז והגיעה לשיא של כמאה דולר למניה בינואר 2021. מאז ירד שערה בהדרגה עד לשפל של 8 דולר למניה במאי 2022.
בנובמבר 2021 הוועדה לניירות ערך ולבורסות (SEC) הודיעה על פתיחת חקירה בחשד לעבירה על חוקי ניירות ערך ולהונאת משקיעים. הרשות ביקשה מננוקס מסמכים הנוגעים לעלויות פיתוח אבות-הטיפוס של מכשיר הרנטגן של החברה ועל העלויות הכרוכות במסחור הטכנולוגיה באופן המוני זאת במטרה לבדוק האם להצהרותיה בדבר טכנולוגיית רנטגן פורצת דרך יש כיסוי ממשי.
במאי 2022 הודיע מנכ"ל החברה כי בהתאם לדרישת ה-SEC הועברו מסמכים המעידים על הטכנולוגיה של החברה. עוד הוסיף כי החברה הגישה בקשה לאישור המוצר המוגמר וממתינה לאישור הFDA.
הערות שוליים

↑  ארז מלצר מונה למנכ"ל ננוקס; SEC פתחה בחקירת החברה, באתר TechTime‏, 17 בנובמבר 2021
↑   אתר האינטרנט הרשמי של USARAD
↑  Nanox Signs Strategic Collaboration Agreement With USARAD for the Deployment of 3,000 Nanox Systems in the U.S., Business Wire, February 6, 2020
↑  Nanox Announces Third Quarter 2021 Financial Results and Provides Business Update, Business Wire, November 17, 2021
↑  ה-FDA אישר את טכנולוגיית הרנטגן של ננוקס, באתר TechTime‏, 4 באפריל 2021
↑  הגר רבט, אקזיט מאכזב לזברה מדיקל - נרכשה ב-200 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 10 באוגוסט 2021;
ננוקס רוכשת את זברה מדיקל ואת USRAD, באתר TechTime,‏ 10 באוגוסט 2021
↑  ננוקס חנכה מפעל לייצור רכיבי MEMS בדרום קוריאה, באתר TechTime‏, 14 באוקטובר 2021
↑  מתן קובי, ננוקס מזנקת ב-60% בעקבות קבלת אישור FDA לשיווק המערכת שלה, באתר ביזפורטל, 1 במאי 2023
↑  Nanox.ARC Imaging System Receives FDA Clearance, Pioneering a New Era in Medical Imaging, Nanox, May 1, 2023
↑  פוקסקון מצטרפת להשקעה בננוקס, באתר TechTime‏, 20 בינואר 2020
↑  מאיר אורבך, חברת SK Telecom הקוריאנית משקיעה 20 מיליון דולר ב-NANO-X הישראלית, באתר כלכליסט, 4 ביוני 2020
↑  חברת SK Telecom תפרוס 2,500 סורקי CT של חברת Nanox, באתר TechTime‏, 8 ביוני 2020
↑  הגר רבט, חברת ננוקס הישראלית גייסה 110 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 28 ביולי 2020
↑  ננוקס גייסה 165 מיליון דולר בהנפקה בנסד"ק, באתר TechTime‏, 22 באוגוסט 2020
↑  Short-seller Muddy Waters takes aim at Nano-X Imaging after Citron, Reuters, September 22, 2020
↑  עמית נעם טל, טוויסט בעלילה: ננוקס צפויה להציג את המערכת שפיתחה, באתר ביזפורטל, 2 באוקטובר 2020
↑  -17/ ארז מלצר מונה למנכ”ל ננוקס; SEC פתחה בחקירת החברה, באתר TechTime,‏ 17 בנובמבר 2021
↑  Nano-X Imaging Ltd. (NNOX) Q1 2022 Earnings Call Transcript, באתר The Motley Fool ‏ 19 במאי 2022
סויוז TM-4

סויוז TM-4 (ברוסית: Союз TM-4) הייתה חללית מסדרת סויוז, שהמריאה ב-21 בדצמבר 1987 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן לתחנת החלל מיר ועל סיפונה משלחת מס' 3 לתחנת החלל מיר.
צוות > צוות המראה

ולדימיר טיטוב - מפקד
מוסה מנארוב - מהנדס טיסה
אנטולי לבצ'נקו - מהנדס חוקר
צוות > צוות נחיתה

אנטולי סולוביוב - מפקד
ויקטור סביניך - מהנדס טיסה
בולגריה אלכסנדר אלכסנדרוב - מהנדס חוקר
צוות > צוות גיבוי

אלכסנדר וולקוב - מפקד
אלכסנדר קאלרי - מהנדס טיסה
אלכסנדר שצ'וקין - מהנדס חוקר
תיאור המשימה

"סויוז TM-4" שוגרה ב-21 בדצמבר 1987 מקוסמודרום בייקונור. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז-TM. השיגור בוצע מכן שיגור מס' 1 בעזרת משגר סויוז U.
עגינה לתחנת החלל מיר ב-23 בדצמבר למודול "קוואנט" עברה ללא בעיות. בתחנת החלל פעלה משלחת מס' 2 בפיקוד יורי רומננקו. לאחר מספר ימים של חפיפה, אחריות על תחנת החלל עברה למשלחת מס' 3 בפיקוד ולדימיר טיטוב. משלחת מס' 2 עזבה את תחנת החלל בחללית סויוז TM-3 ביחד עם אנטולי לבצ'נקו.
חללית "סויוז TM-4" נותרה מחוברת לתחנת החלל כחללית חירום.
ב-30 בדצמבר 1987 חללית התנתקה ממודול "קוואנט 1" והתחברה לתא עגינה במודול בסיסי של תחנת החלל מיר.
ב-17 ביוני 1988 "סויוז TM-4" התנתקה מתחנת החלל מיר וחזרה לכדור הארץ כאשר על סיפונה אנטולי סולוביוב, אלכסנדר אלכסנדרוב וויקטור סביניך (הגיעו עם חללית סויוז TM-5).
טיטוב ומנארוב סיימו את הפעילות בחלל כעבוד שנה וחזרו בחללית סויוז TM-6.
סויוז TM-31

סויוז TM-31 (ברוסית: Союз TM-31), הייתה משימה ראשונה עם משלחת קבועה לתחנת החלל הבין-לאומית.
צוות המשימה > צוות המראה

רוסיה יורי גידזנקו - מפקד וטייס החללית
רוסיה סרגיי קריקאליוב - מהנדס טיסה
ארצות הברית ויליאם שפרד - מהנדס טיסה ומפקד משלחת קבועה
צוות המשימה > צוות נחיתה

רוסיה טלגט מוסאבייב - מפקד וטייס החללית
רוסיה יורי בטורין - מהנדס טיסה
ארצות הברית דניס טיטו - מהנדס טיסה
צוות המשימה > צוות גיבוי

רוסיה ולדימיר דז'ורוב - מפקד וטייס החללית
רוסיה מיכאיל טיורין - מהנדס טיסה
ארצות הברית קנת באוארסוקס - מהנדס טיסה
תיאור המשימה

סויוז TM-30 שוגרה ב-31 באוקטובר 2000 מכן שיגור מס' 1 בקוסמודרום בייקונור שמופעל על ידי רוסיה ונמצא בקזחסטן. העגינה בתחנת החלל הבין-לאומית בוצע ב-2 בנובמבר למודול זבזדה.
עם מעבר לתחנת החלל אחריות על המשך משימה הועברה לוויליאם שפרד שהיה מפקד משלחת מס' 1 לתחנת החלל הבין-לאומית. תחילה אנשי הצוות הפעילו מערכות תחנת החלל שתומכות בחיי הצוות. לאחר סיום פעולות אלו הם התחילו בביצוע ניסויים לפי התוכנית. תוכנית זו כללה ניסויים בתחום בריאות, חקר כדור הארץ, גידול גבישים ועוד.
ב-24 בפברואר חללית "סויוז TM-31" התנתקה ממודול "זבזדה" ותוך זמן קצר חוברה למודול "זאריה".
ב-8 במרץ לתחנת החלל הגיע מעבורת STS-102. בין היתר איתה הגיע צוות משלחת מס' 2 לתחנת החלל הבין-לאומית. מפקד הטיסה היה ג'ים ות'רבי. הצוות כלל 7 אנשים, מהם 3 (יורי אוסצ'וב, ג'יימס ווס וסוזן הלמס) היו אמורים להישאר בתחנת החלל כמשלחת מס' 2. לאחר העברה מסודרת של תחנת החלל לצוות חדש, יורי גידזנקו, סרגיי קריקאליוב וויליאם שפרד חזרו לכדור הארץ בטיסה של "STS-102" לאחר כ-141 ימים בחלל.
ב-18 באפריל חללית "סויוז TM-31" התנתקה ממודול "זאריה" ותוך זמן קצר חוברה למודול "זבזדה".
חללית "סויוז TM-31" נותרה מחוברת לתחנת החלל לשימוש במקרה חרום. חללית "סויוז TM-31" חזרה לכדור הארץ ב-6 במאי 2001 כאשר על סיפונה טלגט מוסאבייב, יורי בטורין ודניס טיטו שהגיעו לתחנת החלל ב-30 באפריל 2001 בחללית סויוז TM-32. היא נחתה בשטח קזחסטן כמתוכנן.
סימטריה גבישית

בקריסטלוגרפיה, סימטריה גבישית (או "סימטריה בגבישים") היא אוסף הפעולות שניתן לבצע לתא היחידה של הגביש, כך שלא יהיה ניתן להבחין בין המצב התחילי למצב הסופי. דוגמאות מובהקות לפעולות שתא יחידה עשוי להיות סימטרי תחתיהן הן שיקוף, סיבוב והזזה.
לסימטריה של גביש שני היבטים: סימטריה נקודתית וסימטריה מרחבית. סימטריה נקודתית משאירה נקודה מסוימת בתא היחידה אִינווַריאַנטית, כלומר אותה נקודה לא משתנה בכלל עקב פעולת הסימטריה. עם פעולות הסימטריה הנקודתית נמנות שיקוף (רפלקציה, reflection), סיבוב (רוטציה, rotation) וצירופיהן. 
סימטריה מרחבית של גביש מחזורי כוללת הזזה (טרנסלציה, translation) וצירופיה עם הפעולות הנזכרות לעיל.  כלל הסימטריות מהווה חבורה. לפיכך, גביש מסוים מאופיין על ידי חבורת הסימטריות הנקודתית והחבורות הסימטריות המרחביות שלו. בדיבור מכלילים ומדברים על "סימטריית הגביש", כאשר הכוונה היא לכלל הסימטריות. אין זה מטעה, כי הכוונה תמיד ברורה מן ההקשר.
ערך זה הוא קצרמרבנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סאג'

הכנת פיתה על סאג' המונח מעל פתיליה בישראל, 1956
סאג' (בערבית: صاج) הוא כלי עממי להכנת פיתות, שגרסאות שונות שלו נפוצות בארצות ערב, הודו, סרי לנקה, פקיסטן ועוד. זהו משטח מתכת כבד וקעור המונח על מקור חום (גחלים או גז) ומשמש להכנת פיתות פשוטות. את הפיתות מניחים ישירות על הסאג' כשהוא חם מאוד ואופים אותן במשך דקות אחדות.
סאג'
יתרונותיו הם: פשטות הייצור; פשטות התפעול (שימוש במדורה למקור חום); שימוש שאינו דורש מיומנות; ניידות גבוהה; ניצול טוב של חום.
חסרונותיו: התוצר הוא מזון בסיסי ביותר, ותהליך האפייה יוצר עשן רב.
הסאג' חדר לתרבות הישראלית־יהודית בעשרות השנים האחרונות דרך תנועות הנוער, שם הוא מכונה בטעות "טאבון"[דרוש מקור]. בתנועות הנוער, הכנת הפיתות על הסאג' היא דרך לבדר ולחנך ילדים, הנהנים להכין במו ידיהם פיתות דקות ולאכול אותן מרוחות בממרח שוקולד או בלבנה.
אחזקה ואחסון

קוטרו הסטנדרטי של הסאג' הוא 60 ס"מ, אך ניתן למצוא גם סאג'ים בקוטר של 40 ס"מ.
מאחר שהוא מפוייח לאחר השימוש הראשון, כדאי לשמור את הסאג' בתוך שק בד. את החלק עליו מניחים את הפיתות יש לשמן קלות לאחר השימוש למניעת החלדה. את החלק הבא במגע עם האש לא נהוג לנקות.
סולט (נהר)

| --- | --- |

קטע נהר סולט העובר בקניון סולט ריבר
 מידע כללי
 אורך:  322 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  25 מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  35,483 קמ"ר
 מוצא:  מפגש הנהרות "הלבן" ו"השחור" ב"הרים הלבנים" שבאריזונה
 גובה מוצא הנהר:  3,475 מטרים
 יובלים:  ורדה (נהר), Canyon Creek, Black River, White River 
 שפך:  הנהר חילה
 מדינות באגן הניקוז:  אריזונה שבארצות הברית
 אגן הניקוז של נהר סולט
 
נהר סולט (באנגלית: Salt River, מילולית: נהר המלח) הוא נהר הזורם במדינת אריזונה, ארצות הברית, אחד מיובליו של הנהר חילה.
גאוגרפיה

הנהר מתחיל את זרימתו ממחוז חילה במזרח אריזונה, כאשר שני נחלים קטנים, 'הנחל הלבן' ו'הנחל השחור' נפגשים, וזורם מערבה דרך פיניקס ונשפך לנהר חילה. בין היתר הנהר זורם דרך מספר שמורות אינדיאנים ולאחר מכן בקניון סולט ריבר והרי האמונה התפלה.
מעט מזרחית לפיניקס, ליד העיירה פאונטיין הילס, נשפך הנהר ורדה לנהר סולט.
הנהר משמש כמקור הראשי למי שתייה של המטרופולין של פיניקס ומחוז מריקופה. בעקבות כך יש לאורכו מספר רב של סכרים ומאגרי מים: סכר תאודור רוזוולט על שם הנשיא ה-26 של ארצות הברית תאודור רוזוולט שיוצר את מאגר רוזוולט, סכר סוס מסה היוצר את מאגר אפאצ'י, סכר מורמון פלאט היוצר את מאגר קניון, סכר הרי סטיוארט היוצרים את מאגר סאגוורו וסכר ריף הגרניט אשר לא יוצר מאגר מים אלא מסיט את המים הזורמים בנהר לעבר תעלות אשר מוליכות את המים שישמשו לשתייה וחקלאות. אורך התעלות הללו מגיע ל-1,609 ק"מ. תעלות רבות נחפרו כבר במאה ה-19 ואף לפני. הנהר ממשיך לזרום מערבה דרך מסה, טמפה, סקוטסדייל ופיניקס. בעקבות סכר ריף הגרניט הנהר העובר בערים הללו יבש בחלקו הגדול, חוץ מאגם העיר טמפה, אגם מלאכותי שנבנה על מנת לאגור את מעט המים שכן זורמים, בעיקר אחרי גשמים, למטרות תיירות. למרות היותו יבש ברוב עונות השנה הנהר מתמלא ואף גורם לפעמים להצפות באזורים הנמוכים בעונות הגשומות.
כ-24 ק"מ מערבית לפיניקס נשפך הנהר סולט לנהר חילה הממשיך מערבה לעבר נהר הקולורדו.
נסטור גונסאלבס

נסטור גונסאלבס מרטיניקורנה (בספרדית: Néstor Gonçalves Martinicorena; ‏27 באפריל 1936 – 29 בדצמבר 2016) היה כדורגלן אורוגוואי ששיחק בעמדת הקשר האחורי בפניארול ובנבחרת אורוגוואי, והוא מלך ההופעות של פניארול בכל הזמנים.
קריירה

גונסאלבס נולד בקביוס שבאורוגוואי, ובשנת 1957 הצטרף לפניארול. הוא פרש במדי הקבוצה בשנת 1970, במשחק נגד סרו.
הוא היה שותף מרכזי בדור הזהב של הקבוצה וזכה עם בתשע אליפויות (חמש מהן רצופות), בשלושה גביעי ליברטדורס, בשני גביעים ביניבשתים ובסופר קאפ האלופות הבין-יבשתי. הוא הכדורגלן האורוגוואי היחיד ששיחק בשישה משחקי גמר גביע הליברטדורס.
הוא מת ב-29 בדצמבר 2016, בגיל 80, עקב בעיות בכליות.
קריירה > קריירת נבחרות

בשנים 1957–1968 שיחק גונסאלבס בנבחרת אורוגוואי, ובמדיה השתתף במונדיאל 1962 ו-1966 ובקופה אמריקה 1957 ו-1959.
תארים

אליפות אורוגוואי (9): 1958, 1959, 1960, 1961, 1962, 1964, 1965, 1967, 1968
גביע ליברטדורס (3): 1960, 1961, 1966
הגביע הביניבשתי (2): 1961, 1966
סופר קאפ האלופות הבין-יבשתי (1): 1969
מלך ההופעות של פניארול בכל הזמנים (574)
שיאן התארים במדי פניארול (20)
נבחרת הטורניר של מגזין "World Soccer" במונדיאל 1966
הערות שוליים

↑  Ruiz M., Juan Guillermo (27 באפריל 2010). "Un día como hoy en el fútbol: Abril 27" [On this day in football: April 27] (בספרדית). GolGolGol Futbol. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Era World Positional Ranking : The 1960s".
↑  "Falleció Néstor Gonçalves, símbolo máximo de la historia de Peñarol".
↑  Osvaldo José Gorgazzi; José Luis Pierrend; Martín Tabeira (1999).  Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation (RSSSF) (ed.). "Supercopa 1969". נבדק ב-19 באוגוסט 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2017132500  VIAF: 1357150808946719000007   WorldCat (עם VIAF): 1357150808946719000007
נסטור ניז'אנקיבסקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  31 באוגוסט 1893 בז'ז'ני, האימפריה האוסטרו-הונגרית
 פטירה:  10 באפריל 1940 (בגיל 46) לודז', גרמניה הנאצית
 מקום קבורה:  סטרי 
 מוקד פעילות:  האימפריה האוסטרו-הונגרית, הרפובליקה העממית של מערב אוקראינה 
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון של פראג 
 זרם:  רומנטית
 שפה מועדפת:  פולנית, אוקראינית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 
נסטור אוסטפוביץ' ניז'אנקיבסקי (באוקראינית: Не́стор Оста́пович Нижанкі́вський; 31 באוגוסט 1893 – 10 באפריל 1940) היה מלחין, פסנתרן ומבקר מוזיקה אוקראיני. ניז'אנקיבסקי היה חלק מהאסכולה הלאומית של המלחינים האוקראיניים.
ביוגרפיה

נסטור ניז'אנקיבסקי נולד ב-31 באוגוסט 1893 בבז'ז'ני, אז תחת שלטון האימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום באוקראינה). אביו היה המלחין, המנצח, והכומר היווני-קתולי אוסטאפ ניז'אנקיבסקי. משפחתו של ניז'אנקיבסקי עברה לסטרי ב-1900, ושם הוא סיים לימודיו בבית ספר ובגימנסיון. אחר כך, הוא החל ללמוד במכון הגבוה למוזיקה על שם מיקולה ליסנקו בלבוב.
במלחמת העולם הראשונה ניז'אנקיבסקי התגייס לצבא האוסטרו-הונגרי ב-1915, ואף נפל שבי לצבא הרוסי, שם שהה שלוש שנים, עד 1918. הוא קיבל תואר דוקטור מטעם אוניברסיטת וינה ב-1923, וב-1928 סיים לימודיו בקונסרבטוריון של פראג, בכיתת אמן של ויצ'סלב נובק (אנ').
ניז'אנקיבסקי שב לגליציה בכדי ללמד פסנתר ותיאוריה מוזיקלית במכון הגבוה למוזיקה על שם מיקולה ליסנקו בלבוב (בשנים 1931–39) והפך לאחד מהמייסדים וליושב הראש הראשון של איחוד המוזיקאים המקצועיים האוקראיניים. בנוסף, בשנים 1937–39 סייע בהוצאת המגזין "מוזיקה אוקראינית".
ניז'אנקיבסקי נפטר ב-10 באפריל 1940 בעיר לודז'. שרידיו הובאו לקבורה בבית הקברות של העיר סטרי ב-1993, ביוזמת בנו ובתמיכתה של ממשלת אוקראינה שם נקבר ליד קבר הוריו.
לקריאה נוספת

יורי בולקה, Нестор Нижанківський. Життя і творчість ("נסטור ניז'אנקיבסקי. חייו ועבודתו"), 1997 (באוקראינית)
הערות שוליים

1 2 3 4  Життєвий і творчий шлях (חייו ויצירתו) מתוך יורי בולקה, "נסטור ניז'אנקיבסקי. חייו ועבודתו" (Нестор Нижанківський. Життя і творчість), 1997 (באוקראינית). זמין באתר ויקיטקסט
1 2  НИЖАНКІВСЬКИЙ НЕСТОР ОСТАПОВИЧ באתר irp.te.ua (באוקראינית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810551209105606  GND: 12059398X  ISNI: 0000 0000 2362 0940  LCCN: n83236022  MusicBrainz: d71847c5-a3c9-4b0b-9ee1-b4c8df651701  NKC: xx0179372  VIAF: 67853404   WorldCat (עם VIAF): 67853404 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "נסטור ניז'אנקיבסקי".
קברו של ניז'אנקיבסקי בסטרי
סויוז TM-3

סויוז TM-3 (ברוסית: Союз TM-3) הייתה חללית מסדרת סויוז, שהמריאה ב-22 ביולי 1987 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן במטרה להגיע לתחנת החלל מיר.
צוות > צוות המראה

אלכסנדר ויקטורנקו - מפקד
אלכסנדר אלכסנדרוב - מהנדס טיסה (בהמראה)
סוריה מוחמד פאריס - קוסמונאוט חוקר
צוות > צוות נחיתה

יורי רומננקו - מפקד
אלכסנדר אלכסנדרוב - מהנדס טיסה
אנטולי לבצ'נקו - קוסמונאוט חוקר
צוות > צוות גיבוי

אנטולי סולוביוב - מפקד
ויקטור סביניך - מהנדס טיסה
סוריה מוניר חביב- קוסמונאוט חוקר