stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קייטי סאקהוף
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1998 | Fifteen and Pregnant | קארן גורטארוס | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 1999 | זואי, דנקן, ג'ק וג'יין | סוזן | פרק: "Sympathy for Jack" |
| 1999 | Chicken Soup for the Soul | קלייר | פרק: "Starlight, Star Bright" |
| 1999 | Hefner: Unauthorized | מארי | סרט טלוויזיה של USA Network |
| 2000 | לא לבושה | אנני | 4 פרקים |
| 2000 –2001 | The Fearing Mind | לאונור פירינג | תפקיד ראשי; 12 פרקים |
| 2001–2002 | The Education of Max Bickford | נל ביקפורד | תפקיד ראשי; 22 פרקים |
| 2002 | ER | חברה של ג'ייסון | פרק: "A Hopeless Wound" |
| 2003 | בטלסטאר גלקטיקה | קארה "סטארבאק" ת'רייס (אנ') | מיני-סדרה |
| 2003 | בומטאון | הולי | פרק: "The Big Picture" |
| 2004 | פשע מן העבר | טרי מקסוול הצעירה | פרק: "Volunteers" |
| 2004–2009 | בטלסטאר גלקטיקה | קארה "סטארבאק" ת'רייס (אנ') | תפקיד ראשי (4 עונות): 72 פרקים |
| 2007–הווה | רובוט צ'יקן | דמויות שונות | דיבוב; 18 פרקים |
| 2007 | אישה ביונית | שרה קורבוס | 5 פרקים |
| 2007 | How I Married My High School Crush | שרה ג'ייקוב | סרט טלוויזיה של LMN |
| 2007 | בטלסטאר גלקטיקה: התער | קארה "סטארבאק" ת'רייס (אנ') | סרט טלוויזיה של Syfy |
| 2008 | חוק וסדר | דיאן קארי | פרק: "So Pretty When They Explode!" |
| 2009 | ניפ/טאק | טדי דואו | 4 פרקים |
| 2009–2010 | המפץ הגדול | עצמה | 2 פרקים |
| 2010 | 24 | דנה וולש | 20 פרקים |
| 2010 | פיוצ'רמה | גרל | דיבוב; פרק: "Lrreconcilable Ndndifferences" |
| 2010–2011 | CSI | בלשית פרנקי ריד | 3 פרקים |
| 2011 | עובדים מצטיינים | רייצ'ל | פרק: "Karl's Wedding" |
| 2011 | צוות גיבורי העל | הענקית הירוקה | דיבוב; "So Pretty When They Explode!" |
| 2011 | המופע של קליבלנד | עצמה | דיבוב; פרק: "Hot Cocoa Bang Bang" |
| 2012–2013; 2020 | מלחמת הכוכבים: מלחמת המשובטים | בו-קטאן קרייז (אנ') | דיבוב; 9 פרקים |
| 2012–2017 | לונגמייר | ויקטוריה "ויק" מורטי | תפקיד ראשי (6 עונות); 63 פרקים |
| 2017 | מלחמת הכוכבים: המורדים | בו-קטאן קרייז (אנ') | דיבוב; 2 פרקים |
| 2017–2020 | הפלאש | אמונט בלאק (אנ') | 6 פרקים |
| 2019–2021 | חיים אחרים | ניקו ברקינרידג' | תפקיד ראשי (2 עונות); 20 פרקים |
| 2020–הווה | המנדלוריאן | בו-קטאן קרייז (אנ') | 11 פרקים מועמדת פרס סאטורן לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה (2024) |
| 2021 | Christmas Sail | ליז דארלינג | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2024 | מלחמת הכוכבים: סיפורה של אימפריה (אנ') | בו-קטאן קרייז (אנ') | דיבוב; פרק: "The Path of Hate" |
הערות שוליים

↑  "Katee Sackhoff Film Reference biography". Filmreference.com. נבדק ב-18 באפריל 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Uno, Wesley (18 בדצמבר 2008). "At Portland Speed Industries, car dreams become a reality". OregonLive.com. נבדק ב-21 בפברואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)‏
↑  Staff – Portland Speed Industries
↑  Katee Sackhoff: Yoga Variety. July 11, 2006
↑  February 6, 2009 (6 בפברואר 2009). "Interview: Starbuck Steps It Up". Dose.ca. אורכב מ-המקור ב-2011-09-14. נבדק ב-18 באפריל 2010. {{cite web}}:  (עזרה)‏
↑  IMDb – Katee Sackhoff
↑  "How I Married My High School Crush". LMN.tv. אורכב מ-המקור ב-2008-12-24. נבדק ב-20 באוגוסט 2011. {{cite web}}:  (עזרה)‏
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012384910305171  PLWABN: 9810675121005606  BNE: XX4689039  BnF: cb151106644 (data)  GND: 143767135  ISNI: 0000 0001 1776 4849  LCCN: no2006080362  NKC: pna2008482328  NLA: 40363837  NTA: 391932071  SUDOC: 16734207X  Trove: 1446199  VIAF: 95071459   WorldCat (עם VIAF): 95071459
צ'ארלס כריסטיאן נאהל

| --- | --- |

 לידה:  18 באוקטובר 1818 קאסל, נסיכות הבוחר מהסן 
 פטירה:  1 במרץ 1878 (בגיל 59) סן פרנסיסקו, ארצות הברית 
 
צ'ארלס כריסטיאן נאהל (בגרמנית: Charles Christian Nahl‏; 18 באוקטובר 1818 – 1 במרץ 1878) היה צייר אמריקאי יליד גרמניה.
לאחר שהיגר לארצות הברית תואר כ"אמן הקליפורני הגדול הראשון". הוא התמסר לז'אנרים אמנותיים שונים.
קורות חייו

נאהל הגיע ממשפחה שמאז המאה ה-17 ייצרה אמנים חשובים בתחומי עיצוב פנים, פיסול וייצוגים חזותיים. סבא רבא שלו היה הפסל יוהאן אוגוסט נאהל (האב), סבו הפסל והצייר יוהאן אוגוסט נאהל (הצעיר). כמה מאבותיו היו פרופסורים באקדמיה לאמנות בקאסל וחלקם עמדו בראשם.
קרל כריסטיאן היינריך היה מוכשר ביותר, וצייר בצבעי מים בגיל 12. הוא למד גם באקדמיה לאמנות בקאסל. המצב הכלכלי והתסיסה הפוליטית גרמו לו לעזוב את עיר הולדתו קאסל בשנת 1846 עם משפחתו וחברו, האמן פרדריק אוגוסט ונדרוט (1819–1884) ולעבור לפריז. אחיו למחצה הוגו וילהלם ארתור נאהל (1833–1889), שלימים נודע גם כצייר, מאייר וגרפיקאי וליווה את קרל כריסטיאן בכל שלבי חייו האחרים, היה שם עמו. בפריז שינה קרל את שמו לצ'ארלס, ולמד אצל פול דלארוש והוראס ורנה והציג את עבודותיו בסלון דה פריז המפורסם. המהומה הפוליטית של מהפכת פברואר הצרפתית גירשה את השלישייה שוב. הם עזבו את צרפת ולקחו ספינה לארצות הברית ב-1848/1849.
באמריקה

בניו יורק הגיעה אליהם הידיעה על הבהלה לזהב בקליפורניה. כמו אלפי אחרים, הם הזמינו מקום בספינה שהעבירה אותם דרך פנמה לחוף המערבי של ארצות הברית. במאי 1851 הם נסעו דרך גשר שער הזהב והגיעו לסן פרנסיסקו. באזור נהר יוּבּה ליד סקרמנטו ניסו במשך כמה חודשים להתעשר על ידי גילוי זהב. נאהל החל לשרטט את הכורים ששילמו עבור דיוקנאותיהם באבקת זהב. עם זאת, חלום העושר לא התממש.
נאהל פתח סטודיו לציור עם אחיו ארתור וונדרוט בסקרמנטו והתפרנס מעיסוק בליטוגרפיות ואיורים לעיתון ולכתבי העת המקומיים. בשנת 1852 שרפה הרסה את רוב סקרמנטו. נאהל עבר לסן פרנסיסקו, פתח סטודיו חדש ומאז התמסר לעבודות ציור מסחריות עם אחיו הוגו וחבר האמן אוגוסט ונדרוט. שיתוף הפעולה האמנותי עם וונדרוט מתועד בציורים כמו בקתת כורה, וכורים בסיירה.
משנת 1853 יצר ציורי דיוקן רבים, גם בשיתוף פעולה עם אחיו ארתור, שפעל כעוזר. “אנחנו עובדים כמו בסדנה; קרל מצייר את הראש, אני מצייר את הבגדים ..." כתב ארתור בשנת 1853 לוילהלם נאהל בקאסל. עם זאת, "ייצור המוני" זה היה אחראי גם על חוסר העקביות וחוסר השלמות ברבות מהיצירות. הציור הדרמטי "האש במפרץ סן פרנסיסקו" משנת 1856 גם נוצר משיתוף הפעולה בין שני האחים, שהאמריקאים כינו אותם בקצרה "האחים נאהל".
בין השנים 1860–1870, צ'ארלס כריסטיאן נאהל היה אחד הציירים המצליחים ביותר בקליפורניה. סגנונו האקדמי והאירופאי הוערך ולציורים עם המוטיבים שצייר מתוך ספרות, היסטוריה ומיתולוגיה קלאסית, היה ביקוש של משפחות בולטות. בין גדולי פטרוניו היה אספן האמנות בסקרמנטו אדווין בראיינט קרוקר, שהיה ידוע כחובב הציור האירופי. העבודה שרכש נמצאת כעת במוזיאון לאמנות קרוקר בסקרמנטו.
צ'ארלס כריסטיאן נאהל מת מטיפוס ב-1 במרץ 1878 בסן פרנסיסקו.
הערות שוליים

↑  Charles Nahl - Biography, www.askart.com
↑  California Artist Charles C. Nahl, archive.vn, ‏2013-01-22
↑  Oakland Museum of California Art of the Gold Rush, www.tfaoi.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007444850905171  GND: 138674426  ISNI: 0000 0000 6688 177X  LCCN: nr89014424  NTA: 13120291X  PIC: 297449  RKD: 58781  SNAC: w6mg8131  SUDOC: 079838340  ULAN: 500000374  VIAF: 58926795   WorldCat (עם VIAF): 58926795
מישל מירובסקי

| --- | --- |

 לידה:  14 באוקטובר 1924 ורשה, הרפובליקה הפולנית השנייה 
 פטירה:  26 במרץ 1990 (בגיל 65) בולטימור, ארצות הברית 
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת גדנסק 
 תפקידים:  קרדיולוג, רופא 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה הלאומי לממציאים (2002) 
 
מישל מירובסקי (בפולנית: Michel Mirowski;‏ 24 באוקטובר 1924 – 26 במרץ 1990) היה רופא קרדיולוג יהודי-פולני-ישראלי-אמריקאי אשר פיתח את הדפיברילטור האוטומטי המושתל הראשון בתוך קוצב לב.
ביוגרפיה

נולד בוורשה בירת פולין כמרדכי פרידמן (Mordechai Frydman). אמו נפטרה ממחלת לב בגיל 34, בהיותו ילד. בהמשך, אביו, שחשש מאנטישמיות, שינה את שם המשפחה לשם שיישמע פולני יותר - מירובסקי, ושינה גם את שמו הפרטי של בנו למייצ'יסלב (Mieczysław).
עם תחילת מלחמת העולם השנייה ברח מזרחה לאוקראינה, שם הסתתר במשך חמש השנים הבאות בזהות בדויה. ב-1944 התגייס ושימש כקצין ברגימנט פולני. בתום המלחמה נרשם ללימודי רפואה באוניברסיטת גדנסק. הוא גילה כי כל משפחתו נספתה בשואה, היה לציוני ועלה לארץ ישראל. ואולם, היות שבארץ לא פעלו באותה תקופה בתי ספר לרפואה, הוא שב לאירופה ולמד רפואה בליון שבצרפת.
בשנת 1954 חזר לישראל הצעירה, והחל לעבוד בבית החולים תל השומר כאסיסטנט הבכיר לפרופ' הרי הלר. אחר כך התמחה בקרדיולוגיה במכון הקרדיולוגי במקסיקו סיטי. עם חזרתו לארץ שימש כקרדיולוג בבית החולים אסף הרופא.
בשנת 1966 החל פרופ' הלר לסבול מטכיקרדיה חדרית (הפרעה בקצב הלב), ונפטר כעבור שבועיים.
מירובסקי ניסה להגות שיטה שתוכל למנוע מוות כמו זה של הלר. הוא הגה את הרעיון של מכשיר שיושתל בלב, יזהה בעיות בקצב הלב וינסה לתקנן באמצעות זרם חשמלי. בשנת 1968 היגר מישראל לבולטימור שבמרילנד, ארצות הברית, שם החל בניסויים קלינים בבעלי חיים. בשנת 1970 פרסם לראשונה את התוצאות, אולם זכה לתגובות סקפטיות מהקהילה הרפואית. בשנת 1975 הושתל המכשיר בלב של כלב. בשנת 1980 הושתל המכשיר הראשון בלב אדם, בבית החולים ג'ונס הופקינס (המסונף לאוניברסיטת ג'ונס הופקינס בבולטימור). המכשיר שיוצר נמכר על ידי חברת Intec-Medrad, שהקים מירובסקי עם שותפים, חברה שנמכרה בשנת 1985 לענקית התרופות אלי לילי.
היה נשוי לאנה ואב לשלוש בנות. נפטר בשנת 1990, בן 66 במותו.
מירובסקי דיבר שפות רבות, בהן יידיש, פולנית, רוסית, עברית, צרפתית, אנגלית וספרדית.
.
אחד הבניינים של אוניברסיטת "ג'ון הופקינס" וגם הקתדרה לקרדיולוגיה שם קרויים על שמו.
הוא זכה להיכלל ב"היכל התהילה הלאומי של הממציאים" (National Inventors Hall of Fame, מוזיאון ממשלתי אמריקני באוהיו).
לקריאה נוספת

יצחק קרונזון: כי מנגד תראה עמ' 309 - 316, הוצאת עם עובד, 2010
האירוויזיון למקהלות

| --- | --- |

 סוגה:  תחרות מוזיקה
 זוכים:  שיאניות זכיות: סלובניה סלובניה, דנמרק דנמרק
 שפות:  אנגלית
 מספר פרקים:  2 תחרויות
 תוכנית מקור:  תחרות הזמר של האירוויזיון
 הפקה
 חברת הפקה:  איגוד השידור האירופי
 אורך פרק:  120 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ארגון השידור הציבורי בכל מדינה
 תקופת שידור מקורית:  22 ביולי 2017 – 3 באוגוסט 2019
 קישורים חיצוניים
 http://eurovisionchoir.tv
האירוויזיון למקהלות (באנגלית: Eurovision Choir of the Year; בצרפתית: Chœur Eurovision de l'année) הייתה תחרות מוזיקה קלאסית דו-שנתית למקהלות. התחרות אורגנה על ידי איגוד השידור האירופי (EBU/UER) ומשודרת בטלוויזיה ברחבי אירופה בערוצי המדינות הנוטלות בה חלק.
היסטוריה

האירוויזיון למקהלות הוא האירוע האחרון שהושק על ידי איגוד השידור האירופי לאחר האירוויזיון לקרקס. תחרות זו מבוססת על משחקי המקהלות העולמי (אנ'). האירוע הראשון, שאירחה לטביה, אושר רשמית ב-30 בנובמבר 2016. ב-21 ביולי 2017, הוכרז כי תחרות זו תהיה תחרות דו-שנתית, אלא אם כן הצפייה בנתונים תהיה גבוהה מהצפוי.
ב-28 ביוני 2021, נודע כי התחרות לא תתקיים ב-2021 בשל מגפת הקורונה.
באוקטובר 2022 כי התחרות תחזור בשנת 2023 ותתקיים בשנית בלטביה. עם זאת, במאי 2023 הודיע איגוד השידור האירופי כי התחרות לא תתקיים גם בשנה זו. באוקטובר 2024 הודיע איגוד השידור האירופי כי אינו מתכוון לחדש את התחרות.
פורמט

המדינות החברות באיגוד השידור האירופאי זכאיות להתחרות בתחרות זו. לכל מדינה מתחרה, יש מקהלה שהיא הנציגה של אותה מדינה. כל אחת מהמקהלות מבצעת קטע מקהלה שנמשך לא יותר מ-6 דקות. כל קטע יכול לכלול לפחות יצירה מוזיקלית אחת. אבל, כל יצירה חייבת להכיל השפעה לאומית או אזורית מהמדינה המשתתפת. האמן נקבע כמנצח לאחר הצבעת השפוטים.
השתתפות

הזכאות להשתתף אינה נקבעת בהכללה גאוגרפית של המדינה בתוך יבשת אירופה, למרות ה-"אירו" ב-"אירוויזיון". למרות זאת, אף מדינה הנמצאת מחוץ לגבולות אירופה השתתפה בתחרות אירוויזיון זו. ליטא הייתה אמורה לעשות את הופעת הבכורה שלה בשנת 2023, אך התחרות לבסוף לא התקיימה.
עד היום, השתתפו 13 מדינות, כש-2 מדינות (סלובניה ודנמרק) ניצחו בתחרות.
השתתפות > רשימת המדינות על-פי מועד הצטרפותן לתחרות

| שנה | רשימת המדינות על-פי מועד הצטרפותן לתחרות |
| --- | --- |
2017: אוסטריה אוסטריה, בלגיה בלגיה, דנמרק דנמרק, אסטוניה אסטוניה, גרמניה גרמניה, הונגריה הונגריה, לטביה לטביה, סלובניה סלובניה, ויילס ויילס
2019: נורווגיה נורווגיה, סקוטלנד סקוטלנד, שוודיה שוודיה, שווייץ שווייץ
2023: ליטא ליטא
אירוח התחרות

| תחרויות | מדינה | עיר | אולם | שנים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | לטביה לטביה | ריגה | ארנה ריגה | 2017 |
| 1 | שוודיה שוודיה | גטבורג | פטילה ארנה | 2019 |
המדינות הזוכות > זכיות לפי שנה

| שנה | תאריך | העיר המארחת | זוכה | מקהלה | שיר/ים | מקום שני | מקום שלישי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017 | גמר: 22 ביולי | לטביה ריגה, לטביה | סלובניה סלובניה | כרמן מאנה | "Ta na Solbici" / "Adrca" / "Aj, zelena je vsa gora" | ויילס ויילס | לטביה לטביה |
| 2019 | גמר: 3 באוגוסט | שוודיה גטבורג, שוודיה | דנמרק דנמרק | Vocal Line | "True North" "Viola" | לטביה לטביה | סלובניה סלובניה |
המדינות הזוכות > זכיות לפי מדינה

הטבלה שלהלן מציגה את 3 המקומות הראשונים מכל תחרות, יחד עם השנים שבהן המדינה זכתה.
| זכיות | מדינה |  |  |  | סה"כ | שנות זכייה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | סלובניה סלובניה | 1 | 0 | 1 | 2 | 2017 |
| 1 | דנמרק דנמרק | 1 | 0 | 0 | 1 | 2019 |
| 0 | לטביה לטביה | 0 | 1 | 1 | 2 |  |
| 0 | ויילס ויילס | 0 | 1 | 0 | 1 |  |
הערות שוליים

↑  Trustram, Matthew. "Choir of the Year 2017". ebu.ch. European Broadcasting Union. נבדק ב-6 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Granger, Anthony (21 ביולי 2017). "Eurovision Choir of the Year Scheduled to be a Biennial Contest". eurovoix.com. נבדק ב-22 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  James Washak, Eurovision Choir 2021 Has Been Canceled, Eurovoix, ‏2021-06-28 (באנגלית בריטית)
↑  "EBU on Twitter: "Eurovision Co-Productions 2023"" (באנגלית). European Broadcasting Union. 4 באוקטובר 2022. נבדק ב-4 באוקטובר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Eurovision Choir Planning to Return in 2023". Eurovoix. 4 באוקטובר 2022. נבדק ב-4 באוקטובר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Granger, Anthony (15 באוקטובר 2024). "EBU Confirms No Return of Eurovision Choir in 2025". Eurovoix. נבדק ב-17 באוקטובר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Granger, Anthony (14 בפברואר 2017). "Choir of the Year 2017 details to be released later this month". eurovoix.com. Eurovoix. נבדק ב-20 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "EBU - Eurovision Choir of the Year". www.ebu.ch. European Broadcasting Union. נבדק ב-8 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
השתתפות המדינות מאז שנת 2017:
  מדינות שהשתתפו בתחרות פעם אחת או יותר
  מדינות זכאיות להשתתף, אך לא לקחו חלק בתחרות
  מדינות שהיו אמורות לקחת חלק בתחרות, אך פרשו טרם קיומה
אילן לביא

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1968 (בן 56 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  בית הספר הריאלי העברי בחיפה 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1986–2015 (כ־29 שנים)
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 53  מפקד חטיבת הראל  מפקד חטיבה 188  סגן מפקד עוצבת הגליל  קצין אג"ם פיקוד הצפון  ראש מטה פיקוד הצפון
 פעולות ומבצעים
   המערכה ברצועת הביטחון  האינתיפאדה השנייה   מלחמת לבנון השנייה   מבצע צוק איתן
 
אילן לביא (נולד ב-1968) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, בתפקידו האחרון שירת כראש מטה פיקוד הצפון.
חייו

לביא גדל בקריית חיים ולמד בבית הספר הריאלי בחיפה. התגייס לצה"ל ב-1986 ושובץ בחיל השריון. שירת כלוחם וכקצין בחטיבה 188. פיקד על פלוגת צמ"פ ועל פלוגה מבצעית בתקופת ההסבה מטנקי השוט קל למרכבה סימן 3. שירת כסגן מפקד גדוד 53 וכסגן מפקד גדוד 71. לאחר מכן שירת כקצין אג"ם של חטיבה 188.
ב-1998 מונה למפקד גדוד 53 ובשנת 2000 לסגן מפקד חטיבה 7. ב-2003 מונה לראש ענף שריון במרכז לאימון טקטי במל"י. ב-2005 קודם לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד חטיבת הראל, חטיבת שריון במילואים, במקביל שירת כראש מטה עוצבת אתגר, אוגדת מילואים בפיקוד הצפון. ב-2008 מונה לסגן מפקד עוצבת הגליל.
ביולי 2009 מונה למפקד חטיבה 188, שירת בתפקיד עד ספטמבר 2011, עם כניסתו לתפקיד התמודד עם פרשת ההתעללות בחיילים בפלוגה מבצעית של גדוד 74 של החטיבה. בתפקידו הבא שירת כקצין אג"ם של פיקוד הצפון וב-2013 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה לראש מטה פיקוד הצפון.
לביא בוגר המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה והמכללה לביטחון לאומי, בעל תואר ראשון ושני במדע המדינה. הוא נשוי ואב לשלושה.
הערות שוליים

↑  חנן גרינברג, ההתעללות בשריון: נחקר מח"ט 188; קודמו העיד, באתר ynet, 12 באוגוסט 2009
הליגה הלאומית (בייסבול)

| --- | --- |


 ענף:  בייסבול
 תאריך ייסוד:  2 בפברואר 1876
 ארגון מפעיל:  MLB 
 מספר מתמודדים:  15
 מדינות משתתפות:  ארצות הברית ארצות הברית
 זוכה:  לוס אנג'לס דודג'רס
 הכי הרבה זכיות:  לוס אנג'לס דודג'רס (25)
 mlb.mlb.com
 
הליגה הלאומית (באנגלית: National League; בתעתיק: הנשיונל ליג) היא הוותיקה מבין שתי הליגות שמרכיבות את ליגת ה-MLB, וליגת הבייסבול המקצוענית הפעילה הוותיקה בעולם. בתום העונה הסדירה והפלייאוף שאחריה, נפגשת אלופת הליגה עם אלופת הליגה האמריקאית לסדרת גמר בשם הוורלד סיריס, שמכריעה מי תהיה אלופת ליגת ה-MLB.
היסטוריה

ב-1876 יזם ויליאם הולברט את הקמת הליגה החדשה, על מנת שתחליף ארגון קיים של קבוצות בייסבול בשם "ההתאחדות הלאומית של שחקני הבייסבול המקצוענים" (NAPBBP). הרקע לצעד זה היה שה-NAPBBP סבלה מקשיי ארגון ושליטה, וכן מתוך אינטרסים אישיים של הולברט, שחשש שמעמד קבוצתו בארגון, השיקגו וייט סטוקינג, עלול היה להפגע בעקבות צעדים ספק חוקיים שנקט על מנת לגייס שחקנים. הולברט ארגן פגישה עם מספר מנהלי קבוצות בערים בולטות בארצות הברית, וב-2 בפברואר 1876, הוכרז על הקמת ליגת הנשיונל ליג בה היו חברות שמונה קבוצות:
בוסטון רד סטוקינג (כיום האטלנטה ברייבס)
שיקגו וייט סטוקינג (כיום השיקגו קאבס)
סינסינטי רד סטוקינג (סולקה מהליגה אחרי עונת 1880)
הרטפורד דרק בלוז (התפרקה לאחר עונת 1877)
סנט לואיס בראון סטוקינג (התפרקה לאחר עונת 1877)
לואיוויל גרייז (התפרקה לאחר עונת 1877)
ניו יורק מיוטלס (סולקה מהליגה אחרי עונת 1876)
פילדלפיה אתלטיקס (סולקה מהליגה לאחר עונת 1876)
כבר בשנת הפעילות הראשונה נתקלה הליגה במכשול שאיים על קיומה, שתי קבוצות, פילדלפיה אתלטיקס וניו יורק מיוטלס סירבו לנסוע למשחקים בערים מערביות יותר והעדיפו משחקים באזור פעילותן נגד קבוצות שלא מהליגה. בתגובה סולקו שתי הקבוצות מהנשיונל ליג, על אף הפופולריות הרבה שלהן, בצעד סמכותי שנועד להגדיר גבולות ברורים לליגה.
במהלך השנים הראשונות הצטרפו ועזבו את הליגה קבוצות רבות, אחד המהלכים המשמעותיים היה צירופן של ארבע קבוצות מההתאחדות האמריקאית ב-1892 שיצר למשך מספר שנים ליגה יציבה של 12 קבוצות. לאחר עונת המשחקים של 1899 הצטמצמה הנשיונל ליג ל-8 קבוצות לאחר שניפתה קבוצות מבולטימור, וושינגטון, קליבלנד ולואיוויל. צעד זה היה אחד הגורמים להקמתה של הליגה המתחרה האמריקן ליג ב-1901. בשנתיים הראשונות לפעילותה של הליגה החדשה לא הכירה בה הנשיונל ליג, אך ב-1903 נחתם הסכם הכרה הדדית בין שתי הליגות שהציב אותן במעמד זהה. החל משנה זו גם התקיימה סדרת הוורלד סיריס בין אלופות שתי הליגות.
במשך יותר מ-60 שנה, שיחקו בליגה שמונה קבוצות, אך בעקבות התרחבות האמריקן ליג ב-1961, צורפו לליגה שתי קבוצות חדשות ב-1962, שתיים ב-1969, שתיים נוספות ב-1993 וב-1998 צורפה קבוצה חדשה אריזונה דיאמונדבקס, וקבוצה נוספת, המילווקי ברוארס הצטרפה מהאמריקן ליג. לקראת עונת 2013 עברה יוסטון אסטרוס לאמריקן ליג.
עד עונת 2022, הנשיונל ליג לא אימצה את חוק החובט הייעודי (Designated hitter) כפי שעשתה האמריקן ליג ב-1973, על כן מספר ההום ראן והנקודות שהושגו במשחקי הליגה נמוך יותר. בהתאם להסכם הקיבוצי ב-2022 נכנס החוק לכל המשחקים ובכלל הליגה.
הרכב הליגה

הנשיונל ליג מורכבת משלושה בתים לפי אזורים גאוגרפים.
הרכב הליגה > הבית המזרחי

אטלנטה ברייבס - נוסדה בבוסטון ב-1871, עברה למילווקי ב-1941, ולאטלנטה ב-1966
מיאמי מארלינס - נוסדה במיאמי ב-1993
ניו יורק מטס - נוסדה בניו יורק ב-1962
פילדלפיה פיליז - נוסדה בפילדלפיה ב-1883
וושינגטון נשיונאלס - נוסדה במונטריאול ב-1969, עברה לוושינגטון ב-2005
הרכב הליגה > הבית המרכזי

שיקגו קאבס - נוסדה בשיקגו ב-1876
סינסינטי רדס - נוסדה בסינסינטי ב-1882
פיטסבורג פיירטס - נוסדה בפיטסבורג ב-1882
מילווקי ברוארס - נוסדה בסיאטל ב-1969, עברה למילווקי ב-1970, הצטרפה לנשיונל ליג ב-1998
סנט לואיס קרדינלס - נוסדה בסנט לואיס ב-1882
הרכב הליגה > הבית המערבי

לוס אנג'לס דודג'רס - נוסדה בניו יורק ב-1883, עברה ללוס אנג'לס ב-1958
סן פרנסיסקו ג'איינטס - נוסדה בניו יורק ב-1883, עברה לסן פרנסיסקו ב-1958
סן דייגו פאדרס - נוסדה בסן דייגו ב-1969
קולורדו רוקיס - נוסדה בדנוור ב-1993
אריזונה דיאמונדבקס - נוסדה בפיניקס ב-1998
| קבוצות ליגת ה-MLB> הליגה הלאומית | קבוצות ליגת ה-MLB> הליגה הלאומית | קבוצות ליגת ה-MLB> הליגה הלאומית | קבוצות ליגת ה-MLB> הליגה האמריקאית | קבוצות ליגת ה-MLB> הליגה האמריקאית | קבוצות ליגת ה-MLB> הליגה האמריקאית |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הבית המזרחי | הבית המרכזי | הבית המערבי | הבית המזרחי | הבית המרכזי | הבית המערבי |
| אטלנטה ברייבס | שיקגו קאבס | אריזונה דיאמונדבקס | בוסטון רד סוקס | שיקגו וייט סוקס | אוקלנד אתלטיקס |
| מיאמי מארלינס | סינסינטי רדס | קולורדו רוקיס | ניו יורק יאנקיז | קליבלנד אינדיאנס | סיאטל מארינרס |
| ניו יורק מטס | מילווקי ברוארס | לוס אנג'לס דודג'רס | טמפה ביי רייס | דטרויט טייגרס | טקסס ריינג'רס |
| פילדלפיה פיליז | פיטסבורג פיירטס | סן דייגו פאדרס | טורונטו בלו ג'ייז | קנזס סיטי רויאלס | לוס אנג'לס איינג'לס |
| וושינגטון נשיונאלס | סנט לואיס קרדינלס | סן פרנסיסקו ג'איינטס | בולטימור אוריולס | מינסוטה טווינס | יוסטון אסטרוס  |
מיירון פרינצמטאל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 בפברואר 1908 בפאלו, ניו יורק
 פטירה:  8 בינואר 1987 (בגיל 78) לוס אנג'לס
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 ידוע בשל:  תיאור תעוקת לב על שם פרינצמטאל
 השכלה:  UCSF School of Medicine
 עיסוק:  רפואה
 
מיירון פרינצמטאל (באנגלית: Myron Prinzmetal‏; 8 בפברואר 1908 – 8 בינואר 1987) היה קרדיולוג אמריקאי, שעסק בעיקר בתחומים של יתר לחץ דם ושל הפרעות קצב. ידוע בעיקר על תיאור התופעה הקרויה על שמו - תעוקת לב על שם פרינצמטאל (Prinzmetal's angina).
ביוגרפיה

פרינצמטאל נולד ב-1908 בבפאלו, ניו יורק, לאנה והארי פרינצמטאל. בהמשך עברה משפחתו ללוס אנג'לס, שם למד מיירון בבית הספר על שם תאודור רוזוולט. הוא סיים תואר ראשון מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, תואר ברוקחות מאוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו ותואר דוקטור לרפואה ב-1933 מ-UCSF - בית הספר לרפואה של אוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו. כסטודנט הוא עבד יחד עם רוקחים נוספים על סינתזה של אמפטמין.
פרינצמטאל סיים את התמחותו הרפואית בסן פרנסיסקו, משם עבר לסנט לואיס לצורך עבודה בבית החולים "Barnes-Jewish hospital". ב-1935 הפך לעמית בבית החולים מאונט סיני שבניו יורק. בהמשך היה גם לעמית ביוניברסיטי קולג' לונדון, שם עבד יחד עם ג'ורג' פקרינג על מחקר בנושא ההורמון רנין, וכן לעמית באוניברסיטת דרום קליפורניה. בשנת 1938 חזר ללוס אנג'לס שם שימש בתפקיד מחקרי בבית החולים "ארזי הלבנון" וכן ניהל מרפאה פרטית.
פרינצמטאל חיבר לפחות 165 מאמרים במהלך הקריירה, כאשר הנושא המרכזי בו עסק היה יתר לחץ דם. פרינצמטאל תיאר את התופעה הנקראת על שמו - תעוקת לב על שם פרינצטאל (Prinzmetal's angina), שהיא סוג שונה של תעוקת לב המתרחש בזמן מנוחה. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא עסק בנושא הלם הנגרם כתוצאה מטראומה וכוויות. בנוסף לכך פרסם במהלך הקריירה מחקרים שעסקו בהפרעות קצב ובאלקטרוקרדיוגרפיה.
על אף שהתעסק בעיקר בתחום הקרדיולוגיה, עסק פרינצמטאל גם בחקר מחלות ריאות ומחלות כליות. הוא היה לאחד הרופאים הראשונים בחוף המערבי שהשתמשו ביוד לטיפול במחלת גרייבס.
לפרינצמטאל היו ארבעה ילדים מאשתו הראשונה. הוא פרש ב-1971 ונפטר בלוס אנג'לס ב-8 בינואר 1987.
הערות שוליים

1 2 3 4  Agress, Clarence M. (1994). "Myron Prinzmetal". Clinical Cardiology. 17 (12): 681–682. doi:10.1002/clc.4960171212.
1 2 3  Folkart, Burt A.; Nelson, Harry (13 בינואר 1987). "OBITUARIES : Myron Prinzmetal; Pioneer Cardiologist". Los Angeles Times. נבדק ב-1 באוקטובר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007289446105171  ISNI: 0000 0000 5349 4789  LCCN: no2004027757  VIAF: 4637108   WorldCat (עם VIAF): 4637108
עמרי קרן

| --- | --- |

עמרי קרן, 2022
 לידה:  12 באפריל 1999 (בן 25) ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  תלמה ילין 
 שפה מועדפת:  עברית, אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 
עמרי קרן (נולד ב־12 באפריל 1999) הוא מוזיקאי, זמר ויוצר ישראלי.
קריירה מוזיקלית

הוריו של עמרי קרן הם השחקן דרור קרן, ומאיה חנוך, בתו של שלום חנוך. עמרי החל לנגן בגיטרה כשהיה בן שבע. בגיל 10 הופיע מול אלפי אנשים לצד סבו - שלום חנוך - שהציג אותו לקהל במילים: "זה עמרי קרן והוא הנכד שלי!".
קרן למד במגמת הג'אז בבית הספר התיכון תלמה ילין,  ועזב את בית הספר בגיל 16.
בשנת 2012 החל לנגן בלהקת Bonjour Machines עם חבריו, בין היתר עיליי אשדות.
החל משנת 2014 החל קרן לנגן בסגנון ג'אז, וב 2016 קיבל מלגה מלאה לתוכנית הקיץ בשם "5 weeks" של מכללת ברקלי למוזיקה בבוסטון. החל משנת 2018 ניגן סולו, ובמסגרת הרכבים שונים, במועדוני סצנת מוזיקת אינדי בתל אביב, בין השאר עם להקת "ביטניק" ועם המוזיקאים תומר ישעיהו ויוגב גלוסמן.
בשנת 2020, בעקבות שינוי במפת ההופעות ובעולם התרבות בארץ בהמשך למגפת הקורונה, החל להופיע גם עם אביו דרור קרן במופעים המיועדים לכל המשפחה ומשודרים בדיגיטל ולא מול קהל חי. בשנת 2021 ראה אור סינגל הבכורה ושיר הנושא של האלבום "Love in Mind". השיר זכה לשבחים ממבקרי מוזיקה, ועם שחרורו נכנס לרשימות ההשמעה בתחנות הרדיו הגדולות בישראל: גלגלצ, כאן 88, כאן גימל ועוד.
אלבום בכורה

אלבום הבכורה של עמרי קרן, "Love in mind", ראה אור ב-16 בינואר 2022. הופעת ההשקה של האלבום הייתה בחודש פברואר 2022, במועדון הבארבי בתל אביב. לפני צאת האלבום פורסמו שלושה סינגלים מתוכו: Love in mind, Going to ו-Forever one, שזכו לשבחים ממבקרי מוזיקה שכתבו, בין היתר, ש"המוזיקה נשמעת לחלוטין מהסבנטיז, כאילו כמו מתוך סשנים של קרוסבי, סטילס, נאש ויאנג". את כל השירים באלבום קרן כתב, הלחין וגם מנגן על כל הכלים.
חיים אישיים

קרן נולד וגדל באור יהודה. אימו היא מאיה חנוך, ואביו הוא דרור קרן. סבו הוא שלום חנוך. מתגורר בתל אביב.