stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טראומה משנית
אוכלוסייה בסיכון > מגישי עזרה ראשונה

מגישי עזרה ראשונה הם בין האנשים הראשונים אשר נוכחים באירוע רפואי/תאונה ומגישים עזרה ולעיתים קרובות אף הראשונים שנפגעים ונהפכים לקורבנות משניים בעצמם בעקבות אירועים טראומטיים. בישראל, מגישי עזרה ראשונה ישראלים חיים ועובדים בתוך חברה הסובלת מעימותים צבאיים מרובים ותכופים כמו גם מטרור ממושך דבר אשר מגביר את הסיכון של עובדים אלו לפתח טראומה משנית בעצמם. מחקר ישראלי מצא ש-62% מלוחמי האש המבצעיים סובלים מטראומטיזציה משנית.
אוכלוסייה בסיכון > אחיות ורופאים

אחיות ממספר תחומים מראות שכיחות גבוהה של טראומה משנית: בקרב אחיות אונקולוגיות נמצא שיעור של כ-38%, אחיות רפואה דחופה 25%, ובקרב אחיות מיילדות 35%. נוסף על כך, עובדי מקצועות הרפואה נחשבים לאחת מקבוצות המקצוע הפגיעות ביותר לטראומה משנית, כאשר מעורבות רגשית וסבל החולים מהווים את מקורות הדיווח הנפוצים ביותר לדחק בקרב עובדי מקצועות הרפואה
גורמי סיכון נוספים > הבדלי מינים

ישנם הבדלים מגדריים בטראומה משנית בין נשים לגברים. מחקרים מראים שנשים נוטות לפתח יותר טראומה משנית וגם לחוות את התסמינים הפוסט-טראומטיים בעוצמה גבוהה יותר. הטענה היא שנשים יותר אמפתיות וקשובות לסביבתן ולכן יש סיכוי גבוה יותר לפגיעות ולהעברה פוסט-טראומטית לקרובים להן. הפער בין נשים לגברים בולט גם באשר לסיכוי ההצלחה בהתמודדות עם הפרעת דחק פוסט-טראומטית כאשר לנשים יש סיכוי של כפי שניים מגברים ללקות בהפרעה.
גורמי סיכון נוספים > תחושת הנטל ההורי והיפוך התפקידים

כאשר אדם מזדהה יתר על המידה עם הוריו הוא עלול לספוג מהם את מצבי הרוח, הקשיים ובין היתר את הטראומה ובכך להעצים את הסיכוי לפתח טראומה משנית. הזדהות היתר ודאגת הילד להוריו גוררת התמודדות מוגברת עם הקשיים הפרטיים של ההורים. עוד נמצא שאימהות נתפסו כמעבירות את הנטל ההורי באופן משמעותי יותר מאבות, אם כי גם לאבות הייתה השפעה על תחושת העברת הנטל.
גורמי סיכון נוספים > חשיפה עצמית לא מותאמת

החשיפה של אדם לטראומה של הקרובים לו עלולה ליצור טראומה משנית אצל אדם במידה ונעשית באופן בלתי מותאם. כאשר חושפים ילד צעיר לנבכי הטראומה של ההורה, או כשמספרים על הטראומה במהלך תקופה משברית, הקושי בהתמודדות עם הדברים מצד הילד עלול לגרור התפתחות של טראומה משנית. כמו כן, גם היעדר שיתוף של הסובבים עלול להוביל לטראומה משנית. במצב זה, פעמים רבות האדם משלים פרטים מדמיונו לגבי האירוע הטראומטי, פרטים אשר לעיתים נלקחים למקומות השליליים ביותר ומעצימים את הסיכוי ללקות טראומה משנית.
טיפול

תחום הטיפול בטראומה משנית אינו מצוי בקדמת השיח הציבורי וישנה בעיית מודעות בכל הנוגע לאפשרות לפתח תסמינים פוסט-טראומטיים רק על בסיס קרבה לאדם הסובל מפוסט-טראומה. לכן, פעמים רבות המתמודדים עם טראומה משנית אינם מטפלים בקושי זה. כאשר אדם סובל מפוסט-טראומה, סביבתו עלולה לסבול מטראומה משנית ועל מנת להימנע מכך, יש להקפיד על סגנון תקשורת נכון, חשיפה מותאמת לפרטי הטראומה, שמירה על סביבה תומכת וכיוצא בזה. הקפדה על מעטפת נכונה עבור סביבתו של האדם הפוסט-טראומטי עלולה לצמצם משמעותית את הסיכוי לפתח טראומה משנית.
לאחר הופעת התסמינים הפוסט-טראומטיים במסגרת הטראומה המשנית, עיקר הטיפול המוצע דומה לטיפול בהפרעת הדחק הפוסט-טראומטית. בין הטיפולים המוצעים כיום ניתן למצוא שיטות שונות כמו eye movement desensitization and reprocessing) EMDR) אשר מטרתו היא הקהיה ועיבוד מחדש באמצעות תנועות עיניים, חשיפה ממושכת (Prolonged Exposure)- טיפול קצר מועד המבוסס על שיטת CBT ופועל על בסיס פרוטוקול חשיפה לגורם הטראומה, טיפול somatic experiencing) SE) אשר פועל להפחתת תגובות הלחץ לאירועים טראומטיים על בסיס פרוטוקול בעל שלבים מסודרים וכיוצא בזה.
ערכים דומים > שחיקה (Burnout)

מושג המתאר מצוקה רגשית במסגרת מקום העבודה. שחיקה במקום העבודה נובעת כתוצאה מלחץ נוסף ומתת-הישגיות במקום העבודה, דבר המוביל לביצועים ירודים בעבודה. שחיקה במקום העבודה נחשבת לסימפטום של טראומה משנית.
ערכים דומים > טראומה מכלי שני (Vicarious Traumataization)

טראומה מכלי שני מתרחשת על בסיס שינויים קוגניטיביים בתפיסתו של המטפל את עצמו, העולם והאחר. שינויים תפיסתיים אלו, עלולים לגרום למטפל לפתח תסמינים פוסט-טראומטיים, כתוצאה מחשיפה מתמשכת במסגרת טיפול באדם שחווה טראומה.
ערכים דומים > חמלה הגורמת לתשישות (Compassion Fatigue)

המושג מתייחס להפחתה ביכולת אמפתית של בעלי תפקידים המסייעים לאנשים המתמודדים עם סבל, דחק או טראומה (מטפלים, עובדים סוציאליים, מגישי עזרה ראשונה וכיוצא בזה).
ראו גם

הפרעת דחק פוסט-טראומטית
עזרה ראשונה פסיכולוגית
דחק
לאיוש השני, מלך בוהמיה והונגריה

לאיוש השני, מלך בוהמיה והונגריה (בהונגרית: II. Lajos magyar király, בצ'כית: Ludvík Jagellonský, בקרואטית: Ludovik II. Jagelović;‏1 ביולי 1506 –  29 באוגוסט 1526), היה מלך בוהמיה והונגריה בין השנים 1516–1526.
ביוגרפיה

לאיוש נולד ב-1 ביולי 1506 בבודה, ילדם השני של אולסלו השני, מלך הונגריה ובוהמיה ואן דה פואה. על מנת להבטיח את ירושתו דאג אביו עוד בחייו להכתיר את לאיוש כיורשו, ואכן לאיוש הוכתר ב-4 ביוני 1508 בבזיליקת סקשפהרוואר כמלך הונגריה, וב-11 במרץ 1509 הוכתר בקתדרלת ויטוס הקדוש כמלך בוהמיה.
ב-22 ביולי 1515 בהתאם לתנאי קונגרס וינה, התארס לאיוש למריה מאוסטריה, בתם של פליפה הראשון, מלך קסטיליה וחואנה, מלכת קסטיליה. הזוג הוכתר בסקשפהרוואר ב-11 בדצמבר 1521 ובפראג ב-1 בינואר 1522.                                               בנוסף לכך, אחותו הגדולה של לאיוש אנה נסיכת הונגריה ובוהמיה התארסה לאחיה של מריה, פרדיננד ארכידוכס אוסטריה. כמו כן הוסכם שאם לאיוש ימות ללא ילדים, פרדיננד יירש אותו כמלך הונגריה ובוהמיה.
במהלך חייו, לאיוש ספג ביקורת על התנהגותו וכן על אורח חייו הראוותני אשר לווה בהוצאות כספיות רבות.
משפחתו

לאיוש התחתן ב-1521 עם מריה מאוסטריה, אך לזוג לא נולדו ילדים.
ללאיוש נולד בן מבת לויתה של אמו אנגלתה וואס. בנם ששמו היה יאנוש נולד ככל הנראה בשנת 1521.
מרכוס שף

| --- | --- |

 לידה:  1963 (בן 62 בערך) וויטפילד, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  אוניברסיטת לידס 
 מעסיק:  המכון לניטור שלום וסובלנות תרבותית בחינוך בית ספרי 
 
מרכוס שף (באנגלית: Marcus Sheff; נולד ב-1963) הוא מנכ"ל המכון לניטור שלום וסובלנות תרבותית בחינוך בית ספרי, מנהל תקשורת ועיתונאי לשעבר.
תחילת חייו והשכלה

שף נולד בווייטפילד שבקרבת מנצ'סטר באנגליה למשפחה יהודית. אביו המנוח, אלן, היה רופא שיניים ונשיא הקהילה היהודית של וייטפילד. אמו, סילביה, קיבלה את אות ההוקרה של מעמד חבר במסדר האימפריה הבריטית, והובילה קמפיין לעליית יהודי ברית המועצות, הבולט שבהם הוא נתן שרנסקי.
שף למד בבית הספר היהודי בפרסוויץ', הידוע כיום בשם Yesoiday Hatorah' וכן בבית הספר בולטון. מאוחר יותר, למד באוניברסיטת לידס וסיים תואר ראשון במדעי המדינה ויחסים בין-לאומיים . הוא מילא מספר תפקידים באיגוד הסטודנטים, כמו כן שימש כמזכ"ל של איגוד אוניברסיטת לידס ב-1984 ובוועדה נגד גזענות של איחוד הסטודנטים הלאומי ב-1985.
שף נשוי לענבל.
קריירה

בגיל 23 עלה שף לישראל. שם, הוא נכנס לעולם הפוליטי לאחר שהצטרף לעיתון בשפה האנגלית The Nation ככתב. מאוחר יותר, כאשר The Nation נסגר, הוא הצטרף ל"ג'רוזלם פוסט" ושם עבד בשנתיים הבאות כעורך.
בשנת 1990 שף ייסד את חברת התקשורת האסטרטגית, The Word Shop, ולאחר שמכר אותה עשור לאחר מכן, עבד בתקשורת אסטרטגית עבור חברות גלובליות.
משנת 2007 עד 2014 שף היה המנכ"ל של פרויקט ישראל. לפני שהצטרף לפרויקט ישראל, היה מנכ"ל אינטרמדיה.
בשנת 2020 נכלל שף ברשימת 100 היהודים המובילים של אלגעמיינער זשורנאל.
שף הוא המנכ"ל הנוכחי של המכון לניטור שלום וסובלנות תרבותית בחינוך בית ספרי (IMPACT-se)‏. במהלך כהונתו, IMPACE-se הגיש דוחות נרחבים להערכת תוכנית הלימודים של ספרי הלימוד במדינות ברחבי העולם, במיוחד מדינות המזרח התיכון, כולל ערב הסעודית, איחוד האמירויות הערביות, קטאר, תימן והרשות הפלסטינית, קרא להם לבצע רפורמה בספרי הלימוד שלהם. במקרים רבים, ההצעות התקבלו, וספרי הלימוד המדוברים עברו רפורמה ונעשו מתונים יותר.
שף הוא רב-סרן במילואים בדובר צה״ל.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  "Marcus Sheff". Jewish Telegraph.
↑  "Team IMPACT". IMPACT-se.
↑  Rudoren, Jodi (22 בנובמבר 2013). "Son of Israeli Ex-President Takes Helm of Labor Party, Urging Peace" – via NYTimes.com. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  https://www.atlanticcouncil.org/wp-content/uploads/2022/02/Promoting-Tolerance-Through-Education-Event-Bios.pdf
1 2  "Marcus Sheff". Algemeiner Journal.
1 2  "Saudi Arabia has been scrubbing its textbooks of anti-Semitic and misogynistic passages".
↑  Hubbard, Ben (19 בינואר 2021). "In Saudi Arabia, Quiet Changes May Ease Tensions With Biden" – via NYTimes.com. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Oren Klass, Report: UAE textbooks encourage coexistence, yet Israel still not on school maps, ‏24 בינואר 2022
↑  "Qatari textbooks making slow progress on removing antisemitism". The Jerusalem Post.
↑  "Iran using Yemen's education system to glorify jihad". The Jerusalem Post.
↑  "Palestinian Authority's textbooks glorify terror, antisemitism". The Jerusalem Post.
↑  "Saudi Arabia has been scrubbing its textbooks of anti-Semitic and misogynistic passages". ISSN 0190-8286. נבדק ב-2023-02-24.
↑  https://www.cnn.com/videos/world/2023/10/24/exp-israel-kibbutz-collins-pkg-102403aseg1.cnn?cid=ios_app
קברי צ'ינג המערביים

קברי צ'ינג המערביים (סינית 清西陵, פין-יין Qīng Xī líng) הם נקרופוליס - מתחם של מאוזולאומים של קיסרים משושלת צ'ינג, השוכן בנפה יִי (易县, פין-יין Yì Xiàn) במחוז חביי, כ-15 קילומטרים מערבית למושב הנפה ו-140 קילומטרים דרומית-מערבית לבייג'ינג בירת סין. בסך הכול קבורים באתר 78 מבני משפחת המלוכה: חמישה מקיסרי סין: יונגג'אנג, ג'יאצ'נג, דאוגוואנג, גוואנגשו ופויי, נשותיהם, פילגשיהם, נסיכים ונסיכות כמו גם כמה ממשרתיהם.
תיאור

אתר המורשת העולמית משתרע על שטח של 18.42 קמ"ר, כשהוא נסמך על הר טָאיְנִינְג מצפון, ומוקף באזור חיץ נרחב המשתרע על שטח של 47.58 קמ"ר. באתר יש 16 אתרים עיקריים, בהם 14 אחוזות קברים ובהם קבורים 78 מבני משפחת המלוכה, מקדש יוּנְגְפֿוּ והארמון הזמני. כמו כן נטועים בשטח האתר כ-15,000 אורנים עתיקים. מתוך המבנים המקוריים במתחם שרדו 402. המבנים העתיקים ביותר הם בני קרוב ל-300 שנים והחדשים ביותר הם בני למעלה מ-100 שנים.
במרכז המתחם של קברי צ'ינג המערביים שוכן טָאיְלִינְג, קברו של הקיסר יונגג'אנג. הקברים הנוספים הם צָ'אנְגְלִינְג, קברו של הקיסר ג'יאצ'ינג, מוּלִינְג, קברו של הקיסר דאוגוואנג וצ'ונְגְלִינְג (崇陵, פין-יין: Chongling), קברו של הקיסר גוואנגשו. המבנה של כל המָאוּזוֹלֵאוֹמִים הקיסריים בקברי צ'ינג המערביים דומה ומתבסס על הדפוס שנקבע במאוזוליאום הראשון באתר של הקיסר שונג'ה באתר קברי צ'ינג המזרחיים. המערך הבסיסי כולל שלושה חלקים: נתיב הנשמות, ארמונות ומטבחים להעלאת מנחות.
תיאור > צָ'אנְגְלִינְג

צָ'אנְגְלִינְג (昌陵, פין-יין:Changling ) הוא מתחם הקבר של קברו של הקיסר ג'יאצ'ינג (1820-1760, עלה לשלטון ב-1796), הקיסר השביעי משושלת צ'ינג והחמישי ששלט על כל סין. הקבר שוכן כקילומטר מערבית לטָאיְלִינְג, ונבנה בין 1796 ל-1803. בנוסף לקיסר קבורה באתר הקיסרית שְׂיָאושׁוּזְ'ווֵי. ממדי הקבר ודפוס המתחם דומים לאלו של טָאיְלִינְג, אם כי מגדל אסטלת המצוינות השמימית, היכל הפקידים המזרחי והיכל הפקידים המערבי, שער לונְגאֶן, ארמון לונְגאֶן, מגדל הנשמות ותל הקבורה גדולים יותר ומפוארים מאלו של טָאיְלִינְג. בולטת בייחודיותה רצפת ארמון לונְגאֶן, המרוצפת באריחי של שיש סגול (גרנופיר טבעי שעברו ליטוש וצופו בשעווה חמה.
תיאור > מוּלִינְג

מוּלִינְג (慕陵, פין-יין:Muling ), קברו של הקיסר דאוגוואנג (1850-1782, עלה לשלטון ב-1820), הקיסר השישי מאז ששושלת צ'ינג השתלטה על סין. בניית מתחם הקבר החלה ב-1831 והסתיימה ב-1836. מלבד הקיסר קבורים באתר שלוש קיסריות. אחוזת הקבר צנועה למדי. נתיב הנשמות לא כולל את מגדל אסטלת המצוינות השמימית, הקבר הראשון שבו מבנה זה איננו, והוא קבע תקדים בכך גם לקברי הקיסרים הבאים. אין פסלי אבן. ממדיו של ארמון לונְגאֶן צנועים בהשוואה לשני קודמיו, והוא מפואר פחות אם כי הוא בנוי מהעץ הקשה והריחני Phoebe nanmu ממשפחת העריים המכונה בסין נָאנְמוּ ומצטיין בגילופים של דרקונים. בסך הכל יש בכל האולמות בהיכל 1,318 דרקונים מגולפים. במקום הדלת המסורתית המזוגגת יש בקצה הצפוני של הארמון פתח המוביל ישר לתל הקבורה. כלומר אין במתחם קבר זה את המבנים המסורתיים של העיר המרובעת ומגדל הנשמות.
תיאור > צ'ונְגְלִינְג

צ'ונְגְלִינְג (崇陵, פין-יין: Chongling), קברו של הקיסר גוואנגשו (1908-1871, שלט לכאורה בין 1875 ל-1898), הקיסר התשיעי בשושלת צ'ינג ששלט על כל סין. זוהי אחוזת הקבר האחרונה של שושלת צ'ינג. החלה להיבנות ב-1909 והושלמה ב-1915. באחוזה קבורים הקיסר והקיסרית. ארמון לונְגאֶן בנוי בשיטות מודרניות יחסית לארמנות הקודמים והאלמנטים הבולטים הם ארבעה עמודים מצופים בזהב וכסף ומערכת הניקוז הייחודית. הקבר עצמו הוא ארמון תת-קרקעי בשטח של כ-350 מ"ר שבו תשעה חדרים. ארון הקבורה של הקיסר והקיסרית הוצבו בחדר הגדול ביותר המכונה "החדר המוזהב". הקבר נבזז ב-1938. הוא נפתח לציבור ב-1980 לאחר חפירה ושחזור.
תיאור > קברים נוספים

קבר טָאיְלִינְג המזרחי – קבר הקיסרית שְׂיָאושֶׁנְגְשְׂייֵן (אימו של הקיסר צ'יינלונג). קבר הקיסרית הגדול ביותר באתר ובנייתו נמשכה 40 שנה. המתחם משתרע על 37 דונם וכולל 29 מבנים.
קבר צָ'אנְגְלִינְג המערבי - קבר הקיסרית שְׂיָאוחֶזְ'ווֵי, אשתו הרשמית של הקיסר ג'יאצ'ינג נבנה בין 1851 ל-1853. האלמנט הייחודי לקבר הוא קיר הד.
קבר מוּלִינְג המזרחי – במקור נועד לפילגשיו של הקיסר דאוגוואנג ונבנה בין 1831 ל-1836, אבל לאחר שגם הקיסרית נקברה בו מעמדו שודרג למעמד של קבר קיסרית. כך למשל הוחלפו הרעפים הירוקים לרעפים צהובים (צבע השמור לקיסר) ונוספו אלמנטים פולחניים. הקיסרית קבורה בתל שמסביבה קבריהן של 12 הפילגשים.
תיאור > מקדש יוּנְגְפֿוּ

מקדש יוּנְגְפֿוּ הבודהיסטי נבנה בין 1787 ל-1788 ונועד לשימושם הבלעדי של משפחת המלוכה. המקדש שוכן כשישה קילומטרים מזרחית לקבר טָאיְלִינְג על שטח של 4,300 מ"ר מוקפים בחומת אבן בגובה שלושה מטרים שאורכה מעל ל-100 מטרים. מתחם המקדש פונה לדרום וכולל 19 מבנים, בהם גשר אבן, שער ההר, מגדל הפעמון ומגדל התוף וסדרה של היכלות שבמרכזי בהם פסלי בודהה. המקדש היה מוזנח ולכן בין 1988 ל-1985 שעה שהמקדש נפתח לביקורי קהל בוצעו במתחם המקדש שיפוצים משמעותיים והציורים שניתן היה לשחזר שומרו.
תיאור > הארמון הזמני

בשם ארמון זמני כונה כל מקום שבו לן הקיסר מחוץ לעיר הבירה. הארמון הזמני בקברי צ'ינג המערביים הוא הארמון הזמני ששרד בשני האתרים. הוא נבנה ב-1748 והיה הארמון הזמני הרביעי שבו שהה הקיסר במסעו מעיר הבירה והיחיד ששרד. הוא שוכן כשישה קילומטרים מזרחית לקבר טָאיְלִינְג על שטח של 25 דונם שבו 17 מבנים שכללו: גשר אבן, היכל פקידי החצר, ושער הארמון. בתוך שטח הארמון היו מגורי השומרים, מטבחים וסדרה של היכלות וביתנים, כולם מחופים בגג רעפים אפור. גופתו של הקיסר גוואנגשו נשמרה כאן במשך כמה שנים בטרם נקברה. כשנפתח אתר קברי צ'ינג המערביים הפך הארמון הזמני למלון.
תיאור > אורנים עתיקים

בנוסף ל-16 האתרים שבמתחם קברי צ'ינג המערביים יש בשטח המתחם יערות אורנים עתיקים הגדולים ביותר בצפון סין. העצים ניטעו החל ב-1730 עם תחילת הקמת לקבר טָאיְלִינְג, ומאז ועד 1915 ניטעו בשטח המתחם במשך 185 שנים כ-200,000 עצי אורן וברושים. מאז חלק גדול מהעצים מתו עד שהוקם המשרד שמטפל במתחם והוא החל לטעת עצי אורן וברושים נוספים ובעשרות השנים האחרונות ניטעו בשטח האתר כ-400,000 עצים. מתוכם זוהו כ-15,000 עצי אורן עתיקים.
הערות שוליים

↑  The Qing West Imperial Tombs באתר China Through A Lens
↑  Nomination File עמוד 61
↑  החשד שהורעל, בשל העובדה שמת יום אחד בלבד לפני יום מותה של צה שי, אומת באמצעות בדיקה שבוצעה בגופתו ב-2008, אם כי אין ודאות האם הייתה זו הוראה של צה שי לפני מותה או יוזמה של יואן שה-קאי.
דיוקנו של הקיסר יונגג'אנג
אחת משלוש קשתות הכניסה לאתר
שער הכניסה האדום
מגדל הנשמות בטָאיְלִינְג – קברו של הקיסר יוּנְגְגָ'אנְג
צ'ונְגְלִינְג – קברו של הקיסר גוָאנְגְשׂוּ
קבר הנסיך חְווָאי וָאנְג
שיהוק

| --- | --- |

 תחום:  רפואת אף אוזן גרון 
 טיפול:  כלורפרומאזין  בנזונטאט  בקלופן  triflupromazine  דיאתיל אתר 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  775746 
 MeSH:  D006606
 סיווגים
 ICD-10:  R06.6 
 ICD-11:  MD11.6 
 
הסרעפת
שיהוק הוא תנודות התפרצותיות בלתי נשלטות, חוזרות ונשנות של שריר הסרעפת. תוצאת תנודות בלתי רצוניות אלו היא חסימתו ופתיחתו של בית הקול בצורה מהירה ובלתי טבעית, דבר שגורם להתפרצות קול פתאומית ומהירה מקנה הנשימה והגרון. הדבר גורם לרעש ולהפסק רגעי בדיבור התקין ולמעין "קפיצה" של חלק הגוף העליון, שגורמת בדרך כלל לאי נוחות לסובלים מהתסמין.
השיהוקים הם תופעה רחבת היקף ונפוצה באוכלוסייה הכללית, בדרך כלל תופעה חולפת וארעית ונגרמת על ידי גורם לא-קליני. לעיתים השיהוקים אורכים זמן רב ומקורם קליני, נובע מליקוי או מחלה, ודורשים התערבות מקצועית.
השיהוקים נגרמים לעיתים על ידי גירוי שמשפיע על העצבים המוליכים לשרירי הסרעפת או על שרירי הסרעפת עצמם. הגירויים מגוונים: כניסת אוויר מיותר לחלל הקיבה, חומציות גבוהה בקיבה, שתייה או אכילה בצורה חפוזה או מרובה מדי, שתיית אלכוהול או משקאות מוגזים, או שינוי חפוז במעלות חום הקיבה כתוצאה משתיית או אכילת דברי מאכל חמים וקרים לסירוגין. לעיתים השיהוקים באים גם כתוצאה מהתרגשות או מתח נפשי. ברוב המקרים, שיהוקים הם תופעה חולפת. אבל לעיתים נדירות הם הופכים לבעיה ממושכת או כרונית, תופעה אשר יכולה להיגרם ממגוון סיבות.
ברפואה העממית ישנם מספר רב של תרופות סבתא ושיטות להקלה או ריפוי השיהוקים, בעוד לרפואה הקונבנציונלית יש מספר תרופות לטיפול או אבחונים רפואיים לבדיקת מקור השיהוקים (במקרה של בעיה רפואית שאינה קשורה ישירות בשרירי הסרעפת אשר גורמת לשיהוקים).
ישנן כמה שיטות שונות אשר מטרתן היא מניעת כניסה של חמצן לריאות באופן זמני, והכנסתו שוב לאחר זמן קצר. מניעת כניסת החמצן מתבצעת בזמן בליעה (נוזלים ומוצקים), עצירת נשימה או דיבור, מה שקוטע את כניסת החמצן לריאות ועשוי להפסיק את השיהוק.
המלצות רפואיות נפוצות

גורמים רפואיים ממליצים על מספר שיטות לעצירת השיהוקים.
עצירת הנשימה עשויה לסייע לגוף לאגור פחמן דו-חמצני, אשר נחשב לחומר אשר יכול להרגיע את הסרעפת ולהפסיק את העוויתות אשר גורמות לשיהוקים. כמה טכניקות שונות יכולות להשיג מטרה זו:
לקיחת אוויר והחזקת הנשימה למשך כ-10 שניות, ואז חזרה לנשימה איטית. יש לבצע במשך שלוש או ארבע פעמים, ולאחר מכן לחזור על כך 20 דקות מאוחר יותר.
עצירת הנשימה ובליעה ברגע כשחשים גירוי לשהק - במשך מספר פעמים.
לגימה מקוטעת וקצרה, כאשר בזמן ההפסקות יש לספור בקול (על מנת להשתמש במיתרי הקול) מאחת עד עשר.
הנחת שקית נייר חומה על הפה, ונשימה לתוכה בנשימות חזקות ומהירות, לפחות עשר פעמים. יש להקפיד להדק את השקית סביב הפה, כדי למנוע חדירת אוויר מבחוץ. חשוב לשים לב לא לכסות את הראש באמצעות השקית.
הבאת הברכיים לחזה וחביקת הברכיים במשך 2 דקות.
להקלת התקף שיהוק בילדים, ניתן לדגדג הילד בעדינות בזמן שהוא עוצר את הנשימה. עדיף שהילד לא יצחק בזמן הדגדוגים.
טכניקות שונות נועדו לגרות את הלוע ואת העצב התועה, אשר עובר מין המוח אל הבטן, ועשויות להחליש את השיהוקים:
שתיית כוס מים במהירות, או גרגור מים בפה.
לגימה איטית מאוד של כוס מים קרים, או לחילופים, כוס מים חמים, כל הדרך למטה בלי לנשום.
הטיית הראש קדימה ולמעלה, חסימת דרכי הנשימה של האף (לתפוס את שני צידי האף על ידי היד - בעדינות), ושתיית מים תוך כדי.
הפתעה ובהלה על ידי אדם אחר.
משיכה חזקה בלשון. יש למהלך פוטנציאל לגרות את העצב התועה, אך מהלך זה לרוב לא פועל להפסקת השיהוקים.
מציצת פלח לימון ספוג במשקה אלכוהולי מריר, או לימון ועליו מעט פלפל חריף.
התכופפות קדימה, ושתיית מים מצידה הרחוק של הכוס.
שימוש במלחי הרחה.
הנחת כפית סוכר תחת הלשון והמתנה שהסוכר יימס לאט, או לחלופין, בליעה מידית בעודו יבש.
טפטוף חומץ לפה.
דגדוג החך במקלון כותנה, באזור המפגש בין החלק הקשה לחלק הרך בחיך.
לחיצות עדינות על אזור הסרעפת.
ברוב המכריע של המקרים, השיהוקים יעצרו מעצמם בתוך זמן קצר למדי. גורמים רפואיים שונים ממליצים לפנות לרופא אם נמשך השיהוק למעלה מ-3 שעות. שיהוקים הנמשכים למעלה מ-48 שעות נחשבים להתקף שיהוק, ובמקרים הללו לפעמים ימליץ הרופא על נטילת תרופות מרשם מסודרות.
מניעת השיהוק מראש

אחת הדרכים לטפל בשיהוקים היא למנוע את תחילת הופעתם מראש, על ידי הימנעות מחלק מהסיבות הגורמות להם, כמו שתייה או אכילה חפוזה או מרובה, שתיית אלכוהול או משקאות מוגזים, והימנעות משתייה או אכילה של דברי מאכל חמים וקרים לסירוגין.
מאחר שהסיבות להופעתם של השיהוקים הן רבות, אין שיטה זו יכולה להבטיח את ההימנעות מהשיהוק.
מקור אבולוציוני

קבוצת מחקר בינלאומית, משותפת לחוקרים מקנדה, צרפת ויפן, הציעו שהשיהוק הוא שריד אבולוציוני של נשימה אצל דו-חיים. דו-חיים כמו ראשנים בולעים אוויר ומים דרך הזימים שלהם באמצעות רפלקס מוטורי פשוט למדי, הדומה לשיהוק של יונקים ושנשלט בעזרת אותם אזורים במוח.
ראו גם

מר שיהוק
הערות שוליים

↑  How to cure hiccups, MedicalNewsToday
↑  שבע שיטות להפסקת התקף שיהוק, באתר Infomed - פורטל הרפואה של ישראל
↑  How to Stop Hiccups, MedicineNet
↑  Straus C, Vasilakos K, Wilson RJ, Oshima T, Zelter M, Derenne JP, Similowski T, Whitelaw WA (בפברואר 2003). "A phylogenetic hypothesis for the origin of hiccough". BioEssays. 25 (2): 182–188. doi:10.1002/bies.10224. PMID 12539245. {{cite journal}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: שימוש בפרמטר authors (link)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558042405171  GND: 4325392-1  LCCN: sh85060608 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
תרשים של מערכת הנשימה
עקבות (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

לוגו הסדרה
 סוגה:  דרמה משטרתית, מתח, מסתורין
 יוצרים:  קונסטנטין ארנסט   וסבולוד ארווין   יורי חאנס
 כותבים:  אלכסנדר שוראבין   אנסטסיה דמידובה   אלכסי דמידוב   פבל פסקוב   קיריל פלטנר   וסילי קופיאקין   דריה קוקורינה ואחרים
 בימוי:  וסבולוד ארווין (פרקים 1 – 40)   יורי חאנס (מפרק 41)
 שחקנים:  אולגה רופוסובה   ולדימיר טשליקוב   אנה דנקובה   יבגני קולקוב   פבל שואאב   סרגיי פיאורו   גיאורגי טסליה-גרסימוב   אנדרי לברוב ואחרים
 ארץ מקור:  רוסיה רוסיה
 שפות:  רוסית
 מספר עונות:  30
 מספר פרקים:  2840 .(на 24.11.2022) 
 תוכנית מקור:  CSI
 הפקה
 מפיק:  אלכסנדר לווין   בורס קוקין
 חברת הפקה:  TeleRoman   OTK
 עורכים:  אלכסנדר שוראבין
 מוזיקה:  Igor Babayev 
 אורך פרק:  30 – 52 דקות
 שידור
 רשת שידור:  הערוץ הראשון (2007 – 2011)   ערוץ 5 (2011 – הווה)
 רשת שידור בישראל:  ערוץ 9
 פורמט (תמונה):  480i ‏(SDTV)   1080i ‏(HDTV)
 פורמט (קול):  דולבי דיגיטל 5.1
 תקופת שידור מקורית:  3 בספטמבר 2007 – הווה
 תקופת שידור בישראל:  2013 – הווה
 קישורים חיצוניים
 האתר הרשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
עקבות (ברוסית: След; בתעתיק לעברית: סְלֶד) היא סדרת טלוויזיה רוסית מסוגת המתח והדרמה שעלילתה מתרכזת בעובדי שירות המומחים הפדרלי (שמ"פ), ארגון ממשלתי בדיוני. הסדרה שודרה בערוץ הראשון במתכונת שידורים לילית מיום ראשון עד יום חמישי מ-3 בספטמבר 2007 עד 25 באוגוסט 2011. על פי אלכסנדר לווין, אחד ממפיקי הסדרה, הרעיון לסדרת טלוויזיה כזאת הועלה על ידי קונסטנטין ארנסט. החל מ-5 בספטמבר 2011, הסדרה משודרת בערוץ 5 – פטרבורג והיא זכתה לרייטינג גבוה.
שירות המומחים הפדרלי שמוצג בסדרה מבוסס על מרכז המומחיות הפלילית של משרד הפנים הרוסי הפועל במציאות כגוף מרכזי לזיהוי פלילי.
בישראל, הסדרה שודרה בערוץ 9 מיום ראשון עד יום חמישי במתכונת של שידורי ערב-לילה של פרק אחד בשעה 22:00, שידורים חוזרים בשעות הבוקר והצהריים ושידור פרקים ישנים בימי שישי ושבת.
תקציר עלילה

העלילה מספרת את סיפורו של ארגון משלתי שנוצר במשרד הפנים כדי לפתור תיקי X ומקרי פשעים גבוהים. שמ"פ (ברוסית: Федеральная экспертная служба; ראשי תיבות: ФЭС; בתעתיק לעברית: פֶדֶרַלְנָיַה אֶקְּספֶּרְטְנַיַה סְלוּזְ'בַּה; תרגום: שירות המומחים הפדרלי) מרכז מומחים בתחומים שונים: מפתחי תוכנה, בליסטיקה, זיהוי פלילים, אנטומיה, רפואה וחוקרים. הארגון חוקר את הפשעים המסובכים והמורכבים ביותר שהמשטרה המקומית אינה מסוגלת לעשות. הארגון החל בתור ניסוי. שמ"פ מאמן צעירים מקצועיים ועוזר לארגונים ממשלתיים אחרים כמו שירות הביטחון הפדרלי וזרועות של משרד הפנים בפתירת פשעים. כל חוקר או בלש, אנשים ממשרד התובע וקציני משטרה יכולים לבקש את עזרת הארגון.