בוריס אחנוב
קורות חייו

בוריס אחנוב נולד בלנינגרד, לסרגיי וקלודיה אחנוב. כשנולד, בוריס אביו היה בשנה השלישית ללימודי המשחק בבית הספר לתיאטרון, אותו סיים ב-1938. בתום הלימודים נסעה המשפחה למורמנסק שבצפון ברית המועצות, שם קיבל האב עבודה. סבו וסבתו של בוריס התגוררו בלנינגרד ובילדותו ובבגרותו (עד לשנת 1956) הוא שהה לסירוגין אצלם בלנינגרד ואצל אביו במורמנסק, בחלוף השנים אביו קיבל עבודה גם בתיאטרון בלנינגרד.
כילד הרבה בוריס לשהות בתיאטרון בגלל עיסוקו של אביו, בתחילה שחקנים נראו לו אנשים מוזרים, אבל כעבור כמה שנים נמשך למשחק והלך לחוג לדרמה. בתום לימודיו בבית הספר, בוריס אחנוב שירת בצבא ברית המועצות. הפעם הראשונה שהופיע על הבמה כשחקן הייתה בתיאטרון לנסווטה בלנינגרד ב-1963. אחר-כך למד משחק במכון למוזיקה וקולנוע בלנינגרד (בכיתתו של הבמאי הנודע גיאורגי טובסטונוגוב, אצלו למד כעבור עשר שנים יבגני אריה, אם כי אריה ואחנוב לא הכירו ברוסיה) בשנים 1963–1967. אחנוב עבד בתיאטרון קומיסרז'בסקי, בניהולו של אגמירז'יאן, בשנים 1967–1974. אחר-כך התחתן עם אידה קלמפמן מריגה, סטודנטית באוניברסיטה, לה הוא נשוי עד היום ועבר לשחק בתיאטרון לדרמה רוסית בריגה, בניהולו של כץ, (היום קרוי התיאטרון על שמו של השחקן מייקל צ'כוב) עד לשנת 1990. אחנוב כיהן כמרצה למשחק בפקולטה לתיאטרון של הקונסבטוריום הלטבי, בשנים 1988–1990.
בוריס אחנוב שיחק ברוסיה בלמעלה משבעים תפקידים, בהם פטר טרופימוב ב"גן הדובדבנים" של אנטון צ'כוב, סורין ב"השחף" של אנטון צ'כוב, ליצן שוטה ב"המלך ליר" של ויליאם שייקספיר, פולוניוס ב"המלט" של ויליאם שייקספיר, אנדריי שואיסקי ב"הצאר פיודור" של אלכסיי קונסטנטינוביץ' טולסטוי וב"מטרוסקאיה קישינב" של אלכסנדר גאליץ'; בשנותיו האחרונות בלטביה שיחק במחזות מודרניים: אריה לייב ב"שחר" של איסאק באבל, אברהם איליץ' שוורץ ב"שקט הימאים" של אלכסנדר גאליץ'.
בברית המועצות שיחק בהרבה סרטים וסדרות.
בוריס אחנוב עלה לישראל עם משפחתו באוקטובר 1990. בתחילה עבד עם המחזאי שמעון זלוטניקוב ושיחק במחזהו "שני פודלים" בתיאטרון התיבה. מאוחר יותר באותה שנה שיחק ב"רוזנקרנץ וגילדנשטרן מתים", ההצגה הראשונה של תיאטרון גשר, שנעשתה בתחילה בשפה הרוסית. אחנוב שרצה לשחק בעברית ולא האמין שגשר יעבור לשחק בעברית ונענה להצעת העבודה שקיבל מערן בניאל, מנהלו האמנותי של תיאטרון החאן ובמשך ארבע השנים הבאות שיחק בעיקר בחאן. בחאן שיחק לראשונה בתפקיד הגברי הראשי לצידה של עליזה רוזן בהצגה "הספסל", פרי עטו של המחזאי הרוסי אלכסנדר גלמן, בבימויו של יהודה אלמגור. אחר-כך גילם את דמותו של קפולט בהצגה "רומיאו ויוליה", הפקה משותפת של החאן ותיאטרון אל-קאסבה מרמאללה, בבימוים של ערן בניאל ופואד עווד. בקבוצת קפולט שיחקו שחקנים יהודים ובקבוצת רומיאו שיחקו שחקנים ערבים, הערבים דיברו בערבית והיהודים בעברית ושתי הקבוצות שוחחו ביניהן בעברית. הוא שיחק בקומדיה המקורית "מלון מינסק", פרי עטו של חנן פלד, הפקה איתה טס להופיע במוסקבה. ההצגה מספרת על קבוצת שחקנים מישראל שמגיעה למוסקבה, לנה במלון מינסק ופתאום נכנס אדם הדומה ללנין, שהוא איש הק.ג.ב. (אותו גילם אחנוב) ומחולל שם מהפכה, המחזה עמוס בציטטות מגוגול ודוסטויבסקי. במשך שנה שיחק ב"רוזנקרנץ וגילדנשטרן מתים" ולקח חלק בהצגה גם כשעברו לשחק בעברית. לאחר שיבגני אריה טלפן אליו שוב ושוב והזמינו לעבוד לגשר עזב אחנוב את החאן ומאז 1994 ועד היום (2012) הוא שיחק רק בתיאטרון גשר, פרט לפעם אחת ששיחק בהפקה העצמאית בשיתוף התיאטרון הקאמרי "נתן החכם" מאת לסינג, בבימויו של דורון תבורי. תבורי שיחק את נתן החכם ואחנוב שיחק סולטאן.
בחודש פברואר 2012 שיחק אחנוב בהצגות "יונה ונער", "רביזור", "שונאים - סיפור אהבה" ו"הבן הבכור" בתיאטרון גשר.
בקולנוע הישראלי אחנוב השתתף בסרטים "היו לילות" של רוני ניניו (2010), "היה או לא היה" של לינה וסלבה צ'פלין (2003).
בוריס אחנוב מתגורר עם אשתו בשכונת קטמון הישנה בירושלים, להם בת אחת.