stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עידן מורג
ביוגרפיה

מורג עשה את לימודי התיכון בבית הספר הריאלי בחיפה. התגייס לצה"ל ושובץ בחיל השריון. עבר הכשרה כלוחם, קורס מפקדי טנקים וקורס קציני שריון. לאחר הקורס שימש מפקד מחלקה. לאחר מכן מונה למפקד פלוגה. במלחמת לבנון השנייה פיקד על פלוגה ב' בגדוד 82. על לחימתו בקרב במלחמת לבנון השנייה עוטר בעיטור המופת. בהמשך מונה לסגן מפקד גדוד ולאחר מכן למפקד גדוד 75 בין השנים 2013–2015, והוביל את הגדוד בין היתר במהלך מבצע צוק איתן. בהמשך מונה למפקד צוות במכללה לפיקוד טקטי ולסגן מפקד חטיבה 7. בספטמבר 2019 מונה למפקד חטיבת אגרוף הברזל ובהמשך לראש מטה אוגדה 146.
באוקטובר 2021 דווח כי ימונה לתפקיד נספח צה"ל בסין.
עיטור המופת

תיאור המעשה: בתאריך כ"ג בתמוז התשס"ו (19 ביולי 2006) שימש סרן עידן מורג, מפקד כוח מאולתר של שלושה טנקים, ככוח החילוץ של יחידת "מגלן" אשר ביצעה סריקות במרחב רכס שקד. משנתקל הכוח, פרץ סרן מורג לתוך שטח לבנון בשעות אור יום, כדי לחלץ את נפגעיו. בעת חציית שדה מוקשים עלה הטנק שלו על מוקש, פרס זחל, והטען נפצע. הוא העביר את הפיקוד על הטנק הפגוע למפקד אחר, רץ בשדה המוקשים ותפס פיקוד על טנק אחר, מסוג מרכבה סימן 4, שהיה זר לו. סרן מורג התקדם תחת אש נ"ט כבדה ואפקטיבית לעבר הכוח שנתקל. הוא הצליח לחבור לכוח ולחלץ לאחור שלושה פצועים והרוג. משחילץ סרן מורג את הנפגעים, מיהר לחזור למרחב הלחימה ולהשתלב בקרב. בהמשך הלחימה, במרחב שקד-עייתרון, סיכן עצמו סרן מורג ומשך אליו אש נ"ט על-מנת לחשוף את חוליות הנ"ט, ובכך תרם תרומה מובהקת לנטרול איום הנ"ט במרחב זה. הוא המשיך להוביל את התקדמות חטיבה 7 למרחב שקיף א-נימל כשהוא עוקף כוחות אחרים שלא הצליחו לפרוץ את הציר. סרן עידן מורג הראה במעשיו רוח לחימה, מנהיגות, אומץ לב ויוזמה. על מעשה זה הוענק לו עיטור המופת
אביו הוא עמי מורג שעוטר בעיטור המופת על לחימתו במלחמת יום הכיפורים, זהו המקרה הראשון בתולדות צה"ל, שבו אב ובנו זוכים בעיטור המופת.
ראו גם

חטיבה 7 במלחמת לבנון השנייה
הערות שוליים

↑  אמיר ברעם וגל פרל פינקל, רף פצ"ן – לחשל את החרב, כתב העת "בין המערכות" באתר צה"ל, 20 ביולי 2021
↑  סבב מינויים נרחב בתפקידי אל"מ בצה"ל, באתר ערוץ 7
↑   רשימת המינויים החדשים בצה"ל, באתר צה"ל, 18 באוקטובר 2021
ערך זה הוא קצרמרבנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סאסי ד'אלמיידה

סאסי אוקטבה אמילה ד'אלמיידה (בצרפתית: Sessi Octave Emile D'Almeida; נולד ב-20 בנובמבר 1995) הוא כדורגלן בניני המשחק בעמדת הקשר באפולון לימסול.
קריירת מועדונים

ד'אלמיידה התחיל את הקריירה שלו בקבוצות כדורגל מקומיות בעיר הולדתו בורדו עד שהגיע בגיל 10 לזו של ז'ירונדן דה בורדו. ב-12 בדצמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 1-0 למכבי תל אביב במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית. ב-23 באוגוסט 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הצרפתית בניצחון 1-3 נגד ניס. בקיץ 2015 הצטרף לקבוצת המילואים של פריז סן-ז'רמן.
בקיץ 2016 חתם ד'אלמיידה לשנתיים בבארנסלי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. בבארנסלי, מיעט לשחק וכעבור שנה חתם בבלקפול מהפוטבול ליג הראשונה. כעבור שנה חתם ביאוביל טאון מהפוטבול ליג השנייה.
בקיץ 2019 הצטרף לוואלנסיין מהליגה הצרפתית השנייה. ב-31 בינואר 2022 הושאל לטונדלה מליגת העל הפורטוגלית.
בקיץ 2022 הצטרף לפו הצרפתית.
קריירה בינלאומית

בשנת 2015 החליט לייצג את נבחרת בנין, אותה היה זכאי לייצג בזכות שורשי הוריו. ב-14 ביוני 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד גינאה המשוונית. ב-16 באוקטובר 2018 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-1 נגד אלג'יריה.
ד'אלמיידה השתתף עם הנבחרת בגביע אפריקה לאומות 2019.
ויסנטה איבורה

ויסנטה איבורה דה לה פואנטה (בספרדית: Vicente Iborra de la Fuente; נולד ב-16 בינואר 1988 במונקדה שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר האחורי בלבאנטה.
קריירה > לבאנטה

איבורה נולד במונקדה שבספרד וגדל במחלקת הנוער של לבאנטה. בתחילת עונת 2007/2008 ערך 17 הופעות בלבאנטה ב', קבוצת המילואים של לבאנטה. עזיבתם של מספר שחקנים בשל מצב כלכלי קשה של לבאנטה הביאה להעלתו לקבוצה הראשונה. ב-9 בינואר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, במשחק בגביע המלך נגד חטאפה, וב-13 בינואר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הספרדית, כשהחליף את פדרו לאון בדקה ה-69 במשחק נגד ריאל מדריד במסגרת המחזור ה-19. ב-30 במרץ 2008 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה, שער בדקה ה-90 בהפסד 1–2 לאלמריה במסגרת המחזור ה-30.
קריירה > סביליה

ב-16 באוגוסט 2013 חתם על חוזה לחמש שנים בסביליה. ב-25 באוגוסט 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק במחצית הראשונה בתיקו 0-0 נגד קבוצתו לשעבר, לבאנטה, במסגרת המחזור השני בליגה. ב-24 בנובמבר 2013 הבקיע את שער הליגה הראשון שלו בסביליה, שער בדקה ה-88 בניצחון 0–4 על ריאל בטיס במסגרת המחזור ה-14.
ב-18 במאי 2014 הבקיע צמד שערים בניצחון הליגה 3-1 על אלצ'ה במסגרת המחזור ה-38 והאחרון. בעונת 2014/2015 הוסט על ידי המאמן אונאי אמרי לתפקיד מעט יותר התקפי בקישור, והבקיע 9 שערים בכל המסגרות, 7 מהם בליגה. איבורה זכה יחד עם סביליה בליגה האירופית לעונת 2013/2014, אך לא שיחק במשחק הגמר נגד בנפיקה ליסבון, ובהליגה האירופית לעונת 2014/2015, בו עלה כמחליף במשחק הגמר נגד דניפרו דניפרופטרובסק בדקה ה-89. עונה לאחר מכן שוב עלה מהספסל דקה לסיום גמר הליגה האירופית 2016, בו גברה סביליה 1–3 על ליברפול.
קריירה > לסטר סיטי

ב-6 ביולי 2017 חתם בלסטר סיטי. ב-19 בספטמבר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 0–2 על ליברפול בגביע הליגה, בו בישל שער. ב-30 בספטמבר ערך את הופעתו הבכורה בליגה בתיקו 0-0 נגד בורנמות'. ב-4 בנובמבר 2017 הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בתיקו 2-2 נגד סטוק סיטי. בעונתו הראשונה בקבוצה כבש 3 שערים ב-26 הופעות בכל המסגרות.
קריירה > ויאריאל

ב-7 בינואר 2019 חתם בויאריאל.
ב-26 במאי 2021 זכה עם ויאריאל בליגת האירופית לאחר שקבוצתו ניצחה בפנדלים את קבוצת מנצ'סטר יונייטד.
קריירה > ויאריאל > חזרה ללבאנטה

ב-29 ביולי 2022 הושאל לקבוצת נעוריו לבאנטה.
קריירה > אולימפיאקוס

ב-11 ביולי 2023 חתם באולימפיאקוס מליגת העל היוונית.
קריירה > לבאנטה

ב-9 ביולי 2024 החל את התקופה השלישית שלו בלבאנטה, כאשר חתם לעונה אחת עם אפשרות לעונה נוספת.
תארים

הליגה האירופית (3): 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016
הליגה האירופית (1): 2020/2021
הבונדסליגה לנשים

| --- | --- |

 שם מלא:  הבונדסליגה הגרמנית לנשים
 תחום:  כדורגל
 ארגון:  התאחדות הכדורגל הגרמנית
 מדינות:  גרמניה גרמניה
 קבוצות:  12
 תקופת הפעילות:  1990–הווה (כ־34 שנים)
 אלופה נוכחית:  באיירן מינכן
 מירב הזכיות:  פרנקפורט, וולפסבורג (7)
 מפעל מקביל:  הגביע הגרמני
 מפעל נמוך:  הבונדסליגה השנייה
 האתר הרשמי
הבונדסליגה (מגרמנית - Bundesliga - "הליגה הפדרלית") היא ליגת כדורגל הנשים הבכירה בגרמניה, הנחשבת לאחת הליגות הטובות בעולם. הליגה הוקמה על ידי התאחדות הכדורגל הגרמנית בשנת 1990, והיא מבוססת ברובה על המודל של הבונדסליגה לגברים. הליגה מורכבת מ-12 קבוצות, כאשר האלופה מעפילה אוטומטית לליגת האלופות, ואילו שתי האחרונות נושרות לליגה השנייה. כל עונה מתחילה לקראת סוף הקיץ ומסתיימת באביב, כאשר בזמן החורף ישנה פגרה.
קבוצות הבונדסליגה לנשים לעונת 2024/2025

| קבוצה | עיר | אצטדיון | תכולה |
| --- | --- | --- | --- |
| איינטרכט פרנקפורט | פרנקפורט | האצטדיון על ברנטנובאד (אנ') | 5,650 |
| אסן | אסן | אצטדיון אסן (אנ') | 22,650 |
| באייר לברקוזן | לברקוזן | אצטדיון אולריך-הברלנד | 3,200 |
| באיירן מינכן | מינכן | באיירן קמפוס (אנ') | 2,500 |
| הופנהיים | הופנהיים | אצטדיון דיטמר-הופ (אנ') | 6,350 |
| ורדר ברמן (אנ') | ברמן | ווסרשטדיון פלאץ 11 (אנ') | 5,500 |
| וולפסבורג | וולפסבורג | אצטדיון AOK | 5,200 |
| טורבינה פוטסדאם | פוטסדאם | אצטדיון קארל ליבקנכט | 9,254 |
| רד בול לייפציג | לייפציג | מרכז הספורט גונתרדווג | 1,300 |
| פרייבורג (אנ') | פרייבורג | אצטדיון היער השחור | 24,000 |
| קלן | קלן | אצטדיון פרנץ קרמר | 5,457 |
| קרל צייס יינה | ינה | תורינגיה | 15,000 |
מבנה והיסטוריה

הבונדסליגה הגרמנית לנשים הוקמה בשנת 1990 על ידי התאחדות הכדורגל הגרמנית. בתחילה, המשחקים נמשכו כ-80 דקות בלבד, ורק שנתיים לאחר מכן הוחלט לקיים אותם כסדרם (45 דקות בכל מחצית). באותם ימים הורכבה הבונדסליגה משתי ליגות מחוזיות (צפון ודרום), בנות 10 קבוצות על אחת. בסיום השלב הראשון, שתי הראשונות בכל מחוז נפגשו זו עם זו, ובסיום משחקים אלו נקבעה אלופת המדינה. מבנה זה התקיים עד עונת 1997/98, אז הוחלט על איחוד שתי הליגות לליגה אחת כוללת. כיום בליגה משתתפות 12 קבוצות המקיימות ביניהן שני מפגשים, אחד בכל סיבוב, האחד בבית והשני בחוץ, ובסך הכל משחקות 22 משחקים בעונה סדירה. בסוף העונה שתי הקבוצות שסיימו במקומות האחרונים (11–12) יורדות לליגת המשנה; שתי הקבוצות שסיימו ראשונות בליגת המשנה מעפילות לבונדסליגה, הליגה הראשונה.
קבוצות הבונדסליגה זוכות להצלחה רבה גם בזירה הבינלאומית. ארבע קבוצות גרמניות זכו בליגת האלופות, כשהשיאנית היא FFC פרנקפורט שקטפה את התואר ארבע פעמים. רבות משחקניות הליגה זכו להכרה בינלאומית, כשהבולטת מכולן היא בירגיט פרינץ - כדורגלנית השנה של פיפ"א במשך שלוש שנים וסגנית מלכת השערים של גביע העולם בכל הזמנים. פרינץ גם מחזיקה במספר מרשים של עשר אליפויות בונדסליגה (שתיים עם פ.ס.וו פרנקפורט ושמונה עם FFC פרנקפורט). שיאנית השערים של הליגה בכל הזמנים היא קרסטין גרפרקס ששיחקה בהייקה ריין ובFFC פרנקפורט, וכבשה לזכותן 206 שערים.
סיכום עונות הבונדסליגה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| עונה | אלופה (מספר הנקודות שהשיגה) | סגנית (מספר הנקודות שהשיגה) | מלכת השערים |
| 1990/1991 | ספורטפראונד זיגן‏ | פ.ס.וו פרנקפורט | היידי מוהר (טוס נידרקירשן) - 36 |
| 1991/1992 | ספורטפראונד זיגן | בראוויילר פולהיים | היידי מוהר (טוס נידרקירשן) - 28 |
| 1992/1993 | טוס נידרקירשן | ספורטפראונד זיגן | היידי מוהר (טוס נידרקירשן) - 22 |
| 1993/1994 | ספורטפראונד זיגן | בראוויילר פולהיים | היידי מוהר (טוס נידרקירשן) - 28 |
| 1994/1995 | פ.ס.וו פרנקפורט | בראוויילר פולהיים | היידי מוהר (טוס אהרבאך) - 27 |
| 1995/1996 | ספורטפראונד זיגן | פראונהיים | סנדרה סמיסק (פ.ס.וו פרנקפורט) - 29 |
| 1996/1997 | בראוויילר פולהיים | רומלן קלדנהאוזן | בירגיט פרינץ (פ.ס.וו פרנקפורט) - 20 |
| 1997/1998 | פ.ס.וו פרנקפורט (56) | פראונהיים (50) | בירגיט פרינץ (פ.ס.וו פרנקפורט) - 23 |
| 1998/1999 | פרנקפורט (59)‏ | דיסבורג 2001 (56) | אינקה גרינגס (דיסבורג 2001) - 25 |
| 1999/2000 | דיסבורג 2001 (60) | פרנקפורט (45) | אינקה גרינגס (דיסבורג 2001) - 38 |
| 2000/2001 | פרנקפורט (54) | טורבינה פוטסדאם (44) | בירגיט פרינץ (פרנקפורט) - 24 |
| 2001/2002 | פרנקפורט (58) | טורבינה פוטסדאם (44) | קוני פוהלרס (טורבינה פוטסדאם) - 27 |
| 2002/2003 | פרנקפורט (57) | טורבינה פוטסדאם (55) | אינקה גרינגס (דיסבורג 2001) - 20 |
| 2003/2004 | טורבינה פוטסדאם (61) | פרנקפורט (57) | קרסטין גרפרקס (הייקה ריין) - 26 |
| 2004/2005 | פרנקפורט (63) | דיסבורג 2001 (56) | שלי תומפסון (דיסבורג 2001) - 30 |
| 2005/2006 | טורבינה פוטסדאם (59) | דיסבורג 2001 (55) | קוני פוהלרס (פרנקפורט) - 36 |
| 2006/2007 | פרנקפורט (60) | דיסבורג 2001 (51) | בירגיט פרינץ (פרנקפורט) - 28 |
| 2007/2008 | פרנקפורט (54) | דיסבורג 2001 (53) | אינקה גרינגס (דיסבורג 2001) - 26 |
| 2008/2009 | טורבינה פוטסדאם (54) | באיירן מינכן (54) | אינקה גרינגס (דיסבורג 2001) - 29 |
| 2009/2010 | טורבינה פוטסדאם (59) | דיסבורג 2001 (54) | אינקה גרינגס (דיסבורג 2001) - 28 |
| 2010/2011 | טורבינה פוטסדאם (58) | פרנקפורט (57) | קוני פוהלרס (פרנקפורט) - 25 |
| 2011/2012 | טורבינה פוטסדאם (56) | וולפסבורג (53) | ג'נובבה אנונמה (טורבין פוטסדאם) - 22 |
| 2012/2013 | וולפסבורג (53) | טורבינה פוטסדאם (49) | יוקי אוגימי (טורבינה פוטסדאם) - 18 |
| 2013/2014 | וולפסבורג (55) | פרנקפורט (53) | סליה סאסיץ' (פרנקפורט) - 20 |
| 2014/2015 | באיירן מינכן (56) | וולפסבורג (55) | סליה סאסיץ' (פרנקפורט) - 21 |
| 2015/2016 | באיירן מינכן (57) | וולפסבורג (47) | מנדי איזלאקר (פרנקפורט) - 17 |
| 2016/2017 | וולפסבורג (54) | באיירן מינכן (52) | מנדי איזלאקר (פרנקפורט) - 19 |
| 2017/2018 | וולפסבורג (56) | באיירן מינכן (53) | פרניל הארדר (וולפסבורג) - 17 |
| 2018/2019 | וולפסבורג (59) | באיירן מינכן (55) | אווה פאיור (וולפסבורג) - 24 |
| 2019/2020 | וולפסבורג (62) | באיירן מינכן (54) | פרניל הארדר (וולפסבורג) - 27 |
| 2020/2021 | באיירן מינכן (61) | וולפסבורג (59) | ניקול בילה (הופנהיים) - 23 |
| 2021/2022 | וולפסבורג (59) | באיירן מינכן (55) | ליאה שולר (באיירן מינכן) - 16 |
| 2022/2023 | באיירן מינכן (59) | וולפסבורג (57) | אלכסנדרה פופ (וולפסבורג) - 16 |
| 2023/2024 | באיירן מינכן (60) | וולפסבורג (53) | אווה פאיור (וולפסבורג) - 18 |
דירוג אלופות הליגה

וולפסבורג - 7 זכיות
פרנקפורט - 7 זכיות
טורבינה פוטסדאם - 6 זכיות
באיירן מינכן - 6 זכיות
ספורטפראונד זיגן - 4 זכיות
פ.ס.וו פרנקפורט - 2 זכיות
דיסבורג 2001 - זכייה אחת
בראוויילר פולהיים - זכייה אחת
טוס נידרקירשן - זכייה אחת
מלכות השערים של הליגה בכל הזמנים

הרשימה מתייחסת רק לתקופה שמאז 1997, השנה בה אוחדה הליגה.
| # | שחקן | שערים |
| --- | --- | --- |
| 1 | קרסטין גרפרקס | 211 |
| 2 | אינקה גרינגס | 195 |
| 3 | קוני פוהלרס | 187 |
| 4 | מרטינה מילר | 155 |
| 4 | בירגיט פרינץ | 155 |
| 6 | סליה סאסיץ' | 138 |
| 7 | אניה מיטאג | 121 |
| 8 | שלי תומפסון | 111 |
| 9 | פטרה וימברסקי | 105 |
| 10 | ג'נובבה אנונמה | 97 |
הערות שוליים

↑  Rekordtorjaegerinnen, באתר ההתאחדות הגרמנית‏, 18 בדצמבר 2015
1 2 3 4 5 6 7  הליגה התקיימה אז בשיטה של שני מחוזות (צפון ודרום), שהמנצחות בהם משחקות זו מול זו וקובעות את זהות האלופה.
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13  זכתה גם בגביע המדינה.
| כדורגל בגרמניה גרמניה |
| --- | --- | --- |
| ניהול | פדרציית הכדורגל הגרמנית • קבוצות • אצטדיונים • תחרויות |  |
| תחרויות ליגה | בונדסליגה • הבונדסליגה השנייה • הליגה השלישית • הליגה האזורית • הבונדסליגה לנשים • הבונדסליגה השנייה לנשים •  מבנה הליגות |  |
| תחרויות גביע | הגביע הגרמני • גביע הליגה הגרמנית • הסופר קאפ הגרמני • הגביע הגרמני לנשים |  |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית • הנבחרת הצעירה • נבחרת הנשים |  |
סמואל ליבגולד

| --- | --- |
 לידה:  1869
 פטירה:  ?
 מידע כללי
 שם לידה:  Samuel Liebgold 
 מדינה:  ארצות הברית 
 ספורט
 ענף ספורט:  אתלטיקה
 תת-ענף:  הליכה תחרותית
 
סמואל "סם" ליבגולד (באנגלית: Samuel "Sam" Liebgold; ‏1869 - ?) היה אתלט יהודי-אמריקאי, זכה ב-20 תוארי אליפות ארצות הברית (1894–1910) בהליכה תחרותית ושיאן עולם באולם (1895–1911) בהליכה תחרותית ל-1 מייל.
ביוגרפיה

בתחרות שנערכה בברידג'פורט, קונטיקט באולם ב-29 במרץ 1895 קבע בהליכה תחרותית ל-1 מייל שיא עולם חדש של 6:36 דקות. שיא זה החזיק מעמד 16 שנים ונשבר על ידי ג'ורג' גולדינג (6:28 דקות).
ביוגרפיה > 1907

באליפות ארצות הברית באולם (אנ') שנערכה בניו יורק, באוקטובר זכה בשתי מדליות זהב בהליכה תחרותית ל-1 מייל בתוצאה של 7:41.2 דקות ול-3 מייל בתוצאה של 24:56 דקות.
ביוגרפיה > 1908

באליפות ארצות הברית באולם (אנ') שנערכה בניו יורק, בסוף נובמבר ותחילת דצמבר זכה בשתי מדליות זהב בהליכה תחרותית ל-1 מייל בתוצאה של 7:17.8 דקות ול-3 מייל בתוצאה של 24:10 דקות.
ביוגרפיה > 1909

באליפות ארצות הברית באולם (אנ') שנערכה בניו יורק, בתחילת אוקטובר זכה בשתי מדליות זהב בהליכה תחרותית ל-1 מייל בתוצאה של 7:13.4 דקות ול-3 מייל בתוצאה של 23:45.8 דקות.
ביוגרפיה > 1910

באליפות ארצות הברית באולם (אנ') שנערכה בניו יורק, בסוף אוקטובר תחילת נובמבר זכה במדליית זהב בהליכה תחרותית ל-3 מייל בתוצאה של 22:23.6 דקות.
הערות שוליים

↑  Sam Liebgold, HOIH RACEWALKER, FEBRUARY 2010 (באנגלית)
1 2  Evolution of Race Wolking Records and Best Performances MEN and WOMEN, April 1985, The Race Walking World statistics (באנגלית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סמואל ליבגולד".
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ברית הקואופרטיבים הבין-לאומית

ברית הקואופרטיבים הבין-לאומית (באנגלית: International Co-operative Alliance - ICA) היא איגוד פדרטיבי המייצג את הקואופרטיבים ותנועות הקואופרציה בעולם. הוא נוסד ב-1895 על מנת לאחד, לייצג ולהגן על קואופרטיבים ברחבי העולם. באמצעות 'ההצהרה על הזהות הקואופרטיבית' הגדירה הברית את הקואופרציה ברחבי העולם. היא מייצגת 313 פדרציות קואופרטיביות בכ-109 מדינות. על פי הערכות הארגון ב-2017 בעולם כ-2.94 מיליון קואופרטיבים בהם חברים כ-1.217 מיליארד בני אדם.
על בסיס נתונים שאסף הארגון ב-2017 ב-154 מדינות, לפחות 279.4 מיליון בני אדם, המהווים כ-9.46% מאוכלוסיית העולם העובדת, מוצאים את פרנסתם העיקרים בקואופרטיבים. מתוכם, כ-11.1 מיליון עובדים-חברים בקואופרטיבים, 16 מיליון שכירים בקואופרטיבים ו-252.2 מיליון עובדים 'בחסות קואופרטיבים' (על פי רוב חקלאים נעזרים בקואופרציה לארגון ומכירת תוצרתם בחלקות המוחזקות בבעלות פרטית).
הברית מכוננת מרכז לידע משותף ומומחיות בתחום הקואופרציה, כמו גם בסיסים לשיתופי פעולה בתחום. חברי הברית הם ארגונים קואופרטיביים לאומיים ובין-לאומיים מכל ענפי הכלכלה, ובכללם חקלאות, בנקאות, צרכנות, דייג, בריאות, דיור, ביטוח ועבודה. ב-2006 פרסם הארגון את ה-ICA גלובל 300 - אינדקס הקואופרטיבים והיוזמות המשותפות הגדולים בעולם, המדגימים את קנה המידה של התנועה הקואופרטיבית הבין-לאומית.
ביולי מדי שנה, ביום ראשון בשבוע הראשון לחודש, מציינת הברית את 'יום הקואופרציה'.
מבנה

לברית אספה כללית, וחבר נאמנים המונה 20 חברים. היא מפולחת לארבעה אזורים גאוגרפיים: אפריקה, אירופה, אסיה-פסיפיק ואמריקה. חלוקה נוספת שלה היא לארגונים סקטורליים: חקלאות, צרכנות, דייג, בריאות, דיור, וביטוח משותף. כמו כן כוללת הברית שורה של ועדות נושאיות: מחקר, תקשורת, משאבי אנוש, ושוויון מגדרי.
דגל התנועה הקואופרטיבית

ב-1925 אמצה הברית את דגל הקשת בת 7 הצבעים, המייצג אחדות, גיוון, את כוחו של האור, נאורות וקידמה. ב-2001 אומץ דגל חדש באספת הברית בסיאול, קוריאה, על מנת למנוע בלבול עם דגל-קשת אחרים כגון דגל הקהילה הגאה. הדגל החדש הציג רבע-קשת בת 6 צבעים ממנה פורחות יונים, ותחתיו ראשי התיבות ICA. ב-2014 הוחלף הדגל בלוגו סגול או לבן על רקע סגול, המורכב מהאותיות CO-OP כששתי ה-O מחוברות ביניהן בדימוי של שרשרת.
הערות שוליים

1 2  דו"ח קואופרטיבים ותעסוקה 2017 באתר ברית הקואופרטיבים הבין-לאומית (באנגלית)
↑  ניצן צבי כהן, ‏"לא להיות לבד": המודל הקואופרטיבי מציע פתרון לעולם העבודה המשתנה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 6 ביולי 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007511315505171  GND: 37005-8  ISNI: 0000 0001 0942 2945  LCCN: n80126260  NDL: 00634520  VIAF: 279050005   WorldCat (עם VIAF): 279050005
מילטון סנדלר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 בנובמבר 1911
 פטירה:  2 בינואר 2008 (בגיל 96)
 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 ספורט
 ענף ספורט:  אתלטיקה
 
מילטון סנדלר (באנגלית: Milton M. Sandler; ‏1 בנובמבר 1911 – 2 בינואר 2008) היה אתלט יהודי-אמריקאי, 3 פעמים ברציפות אלוף ארצות הברית באולם (1933–1935) בריצת 600 יארד. במהלך חייו עבד כרופא שיניים.
ביוגרפיה

סנדלר נולד וגדל בברוקלין לקיי לי מגנוס ולג'ייקוב סנדלר. הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון בשנת 1927 בגיל 16. לאחר מכן המשיך לאוניברסיטת ניו יורק (1931), בית הספר לרפואת שיניים של אוניברסיטת קולומביה (1935) ובית החולים סנט ג'ון בניו יורק (1936) (אנ'). במלחמת העולם השנייה הוא שירת כרב-סרן מ-1941 ועד 1945 במערכה באסיה ובאוקיינוס השקט בהפיליפינים ובגינאה החדשה. לאחר חזרתו מהמלחמה הוא עבד ברפואת שיניים עד 1983.
ביוגרפיה > 1932

בתחרות שנערכה בברונקס ב-11 ביוני 1932 קבע בריצת 800 מטר שיא אישי חדש של 1:53.8 דקות.
ביוגרפיה > 1933 > אלוף ארצות הברית

באליפות ארצות הברית באולם (אנ')שנערכה בניו יורק ב-25 בפברואר 1933 זכה במדליית זהב בריצת 600 יארד בתוצאה של 1:25.6 דקות.
ביוגרפיה > 1934

באליפות ארצות הברית באולם (אנ') שנערכה בניו יורק ב-24 בפברואר 1934 זכה במדליית זהב בפעם השנייה ברציפות בריצת 600 יארד בתוצאה של 1:22.8 דקות.
ביוגרפיה > 1935

באליפות ארצות הברית באולם (אנ') שנערכה בניו יורק ב-23 בפברואר 1935 זכה במדליית זהב בפעם השלישית ברציפות בריצת 600 יארד בתוצאה של 1:21.9 דקות.
החור השחור של כלכותה

מצבה לנספי החור השחור בכנסיית סנט ג'ון שבכלכותה. שיחזור משנות הארבעים של המאה ה-20 למצבה שהוקמה 30 שנה קודם לכן בכיכר דלהאוז בסביבת הצינוק המקורי, שנעלם בבניית מצודת ויליאם החדשה
"החור השחור" מוקף בגדר, 1908. כאן נדחסו 146 בריטים
החור השחור של כלכותה היה צינוק במצודת ויליאם שבכלכותה שבהודו. גודל הצינוק היה 5.5 מטרים אורכו ו-4.5 מטרים רוחבו. הצינוק נודע לשמצה בכך שבתוכו נספו, ביום אחד, 123 שכירים של חברת הודו המזרחית הבריטית.
רקע

ראשיתה של כלכותה בשנת 1690 בהיאחזות חברת הודו המזרחית הבריטית בתחום שבו לא היו אלא שלושה כפרים דלים, שאחד מהם נקרא קליקאטה. בשנת 1696 בנתה שם החברה את מצודת ויליאם (על שם ויליאם השלישי). במאה ה-18 הפכה המצודה שבמחוז בנגל למרכז מסחרי חשוב, למורת רוחו של השליט המקומי ((הנוואב של בנגל(אנ')). הנוואב היה השליט המקומי, שכמוהו עדיין שלטו ברבים מן המחוזות בהודו, וחלקם לא אהדו את הסוחרים הזרים שהתחרו בניצול עושרה של מולדתם.
היסטוריה

כשמבוקש הודי ברח אל כלכותה בשנת 1756 סירב מושלו הבריטי של המבצר להסגירו לידי הנוואב של בנגל, סיראג' אוד-דאולה(אנ'), שירש את השלטון מדי סבה של אשתו, עלי וארדי חאן. הנוואב החליט לפתוח במתקפה. ב-20 ביוני אותה שנה כבש צבאו את המצודה. רוב הבריטים הצליחו להימלט אך 146 מהם (מרביתם הודים בשירות חברת הסחר) נישבו. הם נכלאו בצינוק של בית הסוהר בתוך המצודה. כל הלילה נאבקו בחום הכבד על מעט אוויר שנכנס משני חלונות קטנים. למחרת בבוקר הוצאו משם רק 23 אנשים חיים. על מספר העצורים ומספר הניצולים ישנה מחלוקת, ולא ברור האם היה זה בידיעתו של סיראג' אוד-דאולה, אולם המיתוס התקבע כנקודת מפנה וכטראומה בריטית. שנה אחרי כן חזר רוברט קלייב וכבש את כלכותה, בסמנו את ראשית המעבר מחברת סחר לישות קולוניאלית.
הצינוק נהרס בעת בניית מבצר ויליאם החדש.
מורשת

מונומנט שנבנה לזכר האירוע בכיכר דלהאוז (היום גן ע"ש שלושה מוצאים להורג - B.B.D. Bage) ב-1901 נהרס בשנות הארבעים ושוחזר בחצר כנסיית סנט ג'ון הסמוכה.
שלד בורסאי

שלד בורסאי היא חברה שמניותיה רשומות למסחר בבורסה לניירות ערך, אך לרוב המסחר בה נמוך מאוד משום שאין לחברה כל פעילות משום שהיא מכרה את פעילותה או משום שהיא כשלה מבחינה עסקית והפסיקה את פעילותה. בהשאלה, משמש הביטוי לתיאור גוף כושל שעוד מותקנים בו מוסדות של גוף גדול ומתפקד.
אדם או חברה יכולים לקנות שלד בורסאי בעלות נמוכה יחסית, למזג לתוכו פעילות חדשה, ובכך להכניס את הפעילות לחברה ציבורית, שיכולה לגייס הון עם פחות מגבלות לעומת הנפקה ראשונה. כלל אצבע מתמחר את שוויו של שלד בורסאי בכמיליון דולר, תוך התחשבות בחסכון ההוצאות בגין רישום, פרסום תשקיף והוצאות רגולטוריות שונות נוספות. רכישת השלד מתבצעת לרוב בדרך של רכישה במהופך (נקראת גם מיזוג הפוך), שבו הבעלים של החברה הפרטית, שרוצה להפוך אותה לציבורית, מזרים נתחים מהחברה לתוך השלד, ובתמורה מקבל נתח מהחברה הציבורית. ניתן להסתכל על זה גם בצורה כזאת שהחברה הפרטית מחזיקה בציבורית, והציבורית רוכשת את הפרטית.
פעמים רבות לשלד הבורסאי רשומים הפסדים כתוצאה מפעילותו הקודמת, וניתן, בתנאים מסוימים, לקזז הפסדים אלה לצורכי מס מהרווחים בפעילות החדשה. לפיכך להפסדים אלה יש ערך, שיש להביאו בחשבון בעת קביעת ערכו של השלד הבורסאי.
בשנות ה-2000, נוצרו בבורסה לניירות ערך בתל אביב מספר גובר של שלדים בורסאיים, לאחר שחברות רבות מכרו את פעילותן. כיוון שגם עלויות ההנפקה עלו משמעותית, ערך השלדים לאו דווקא ירד. במקרים רבים חברות פרטיות מחליטות להפוך לציבוריות, דרך שלד בורסאי, במהירות, ללא תשקיף. בעיקר חברות הזנק שעדיין לא יצרו הכנסות משמעותיות, ויתקשו לבצע הנפקה ראשונה לציבור.
הערות שוליים

↑  עמי גינזבורג, שלד בורסאי, באתר הארץ, 31 בינואר 2004
↑   ליאור קודנר, היבא יזבק: נתניהו הוא כמו הזאב הרע מכיפה אדומה, נדאג שאף ערבי לא יצביע לו, באתר הארץ, 12 בינואר 2021
↑  אפרת נוימן, כל מה שצריך לדעת על מיזוג הפוך, באתר הארץ, 7 בספטמבר 2006
↑  דפנה פפר, ‏ואלס עם שלד בורסאי, באתר גלובס, 29 באפריל 2010
↑  אביב לוי, ‏כיצד הגיע שלד בורסאי לשווי שוק של 1.5 מיליארד שקל?, באתר גלובס, 15 ביולי 2014
↑  שרון שפורר, כך זינקו מחירי השלדים, באתר הארץ, 13 ביולי 2006
שרון שפורר, כך הזניקו קייזמן ודמרי את מחירי השלדים בתל אביב, באתר TheMarker‏, 15 בינואר 2008
↑  אביב לוי, ‏דרך השלד: מיזמי הטכנולוגיה שנכנסים לבורסה "בדלת האחורית", באתר גלובס, 3 בנובמבר 2020
↑  עמרי זרחוביץ', ‏שלדים, סטארטאפים והנזק לבורסה ולמשקיעים, באתר גלובס, 1 ביוני 2018
לישמניה

| לישמניה |
| --- | --- |
 Leishmania donovani בתא מח עצם
מיון מדעי
ממלכה:: פרוטוזואה
מערכה:: Euglenozoa
מחלקה:: Kinetoplastea
סדרה:: Trypanosomatida
משפחה:: Trypanosomatidae
סוג:: לישמניה
שם מדעי
 Leishmania ‏רוס, 1903

לישמניה (שם מדעי: Leishmania) הוא טפיל חד-תאי הגורם למחלה המוכרת כ"שושנת יריחו" (Leishmaniasis). לישמניה משתייך למשפחת טפילים בעלי שוטון בודד (flagellates). קיימים מינים רבים של לישמניה, כאשר החלוקה הבסיסית היא בין cutaneous leishamnia ל-visceral leishmania.
מורפולוגיה

מבחינה מורפולוגית, אין הבדל בין הטפיל הגורם ל-cutaneous Leishmaniasis לבין visceral Leishmaniasis. ההבדל הוא בפרופיל האנזימים. בגוף האדם הטפיל מופיע כ-amastigote. במצב זה הוא בתוך המקרופאג, גודלו 2–4 מיקרומטר, מחוספס, וניתן להבחין בשני חלקי כרומטין נפרדים, כאשר הגדול הוא הגרעין, והקטן ה-kynetoplast. בצורה זאת הוא מופיע בכל החולייתנים.
בזבוב החול הטפיל מופיע כ-promastigote, צורתו מאורכת והוא בעל שוטון יחיד בקדמת הגוף. הצורה בעלת הגרעין הבודד וה-kynetoplast היא הצורה בה הטפיל יופיע בחסרי חוליות ובתרבית.
מחזור חיים

זבוב החול עוקץ אדם ומעביר לו את הטפיל בצורת ה-proamastigote. באזור העקיצה מתחיל תהליך דלקתי. נויטרופילים, המשמשים כחלק מקו ההגנה הראשון של הגוף, בולעים את הטפיל אך לא הורגים אותו. לטפיל יש יכולת להאריך את חיי הנויטרופיל מ-8–10 שעות למספר ימים. לאחר שהנויטרופיל עובר אפופטוזה נבלע הטפיל על ידי מונוציט או מקרופאג. בתוך המקרופאג, מתחברת הבועית המכילה את הטפיל עם ליזוזום, על מנת לעכל את הטפיל. אולם, זוהי הסביבה לה זקוק ה-proamastigote כדי להתרבות. הוא מתפתח לצורת ה-amastigote ומתרבה בתוך המקרופאג. זבוב חול עוקץ את האדם הנגוע ונהפך להיות נשא/וקטור של הטפיל. במערכת העיכול של זבוב החול חוזר הטפיל לצורת proamastigote.
ראו גם

Visceral leishmaniasis
מחזור החיים של לישמניה