stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שחור וכחול (ספר)
עלילת הספר > חיים חדשים

כיון שבזיהותה הבדויה איננה יכולה לעבוד במקצועה, כאחות מוסמכת, בת קרנשואו - גלגולה החדש של פראן בנדטו - נאלצת לעבוד כמטפלת-בית סיעודית, אך היא שלמה עם המעבר הזה, מתיידדת עם מטופליה ושמחה באפשרות לצאת ולפגוש אנשים, שאינם יודעים דבר על חייה הקודמים. ביום הראשון ללימודים בבית ספרו החדש של רוברט, היא מתיידדת עם סינדי, וזוכה ליהנות שוב מחברות פשוטה, נעימה, חופשייה מצלו המאיים של בובי. סינדי יודעת רק שבת' היא אישה גרושה, אם לבן, שבאה לפלורידה מדלאוור. היא צופה מן הצד, בעידוד, בקשר הנרקם והולך בין בת' למאמן הספורט של רוברט, גבר השונה בכל מובן אפשרי מבובי, ובדיוק מסיבה זו בת' איננה מרגישה כלפיו את המשיכה המסוכנת, המאיימת, שכבלה אותה אל בובי. היא בוטחת בו, שמחה על קרבתו, אבל מהססת.
עלילת הספר > נקודת מפנה

ביום בילוי בלונה פארק נודד, פרס לקבוצת הכדורגל של רוברט על משחק מוצלח, קורה אסון כשמושב בגלגל הענק מתפרק ומטיח ילד וילדה ארצה מגובה רב. בת', האחות המוסמכת האחראית, נחלצת מיד לטיפול בילדים ומצילה את חייהם, אבל תוך כדי כך, היא נקלטת במצלמתו של אב, הממרר את חיי בנו בצילומי וידאו המנציחים כל רגע בחייו. הצלם מטעם עצמו נחפז עם הסרטון אל תחנת הטלוויזיה הקרובה, ובאותו ערב משודרת תמונתה של בת', כשהיא פונה להרף עין מן הפצועים שבטיפולה אל הקהל המקיף אותם. השידור הזה, יחד עם שיחת טלפון באישון לילה מרוברט אל אביו, חורצים את גורל שניהם. כל חודשי המסתור, ההקפדה, כללי הסודיות המחמירים שכפתה על בנה - כולם מתפוגגים לאין. בובי מגיע אל דירת המסתור שלה, כשרוברט מבלה לילה אצל חברו בני בשכנות, מכה וחונק אותה ומשאיר אותה חסרת-הכרה וחבולה קשות, לוקח את רוברט ונעלם עמו.
עלילת הספר > חיים חדשים וחסר ללא מרפא

בארבע השנים הבאות בת' נישאת מחדש למייק, מאמן הספורט ועכשיו מנהל בית הספר, יולדת בת ומנהלת חיי משפחה טובים ושקטים סביב הבור השחור הפעור במרכזם, בור היעדרותו של רוברט. כל מאמציהם של בת' ומייק לאתר אותו עולים בתוהו, וכמו שאומר להם החוקר הפרטי שהם פונים אליו, מה יוכלו להגיד אם ימצאו אותו? אביו עשה בדיוק מה שעשתה אמו - היא חטפה אותו ונעלמה, והוא החזיר אותו לרשותו. ייתכן, הוא אומר להם, שבת' היא שתישפט ותימצא אשמה, כמי שהרחיקה ראשונה את בנו של בובי מחזקתו. ועל כן הם חדלים מן החיפושים, ובת' ממשיכה לחכות ולקוות. היא שומרת על מספר הטלפון שרוברט מכיר, נותנת לדיירת שהחליפה אותה בדירתם את כתובתה החדשה, מקשיבה פעם אחר פעם להודעה המוקלטת על המזכירה האלקטרונית שהשאיר רוברט מאי-שם, כשחמק מהשגחת אביו, ומדי פעם, היא בוכה בכי תמרורים עם סינדי. רוברט קרוב לגיל שש-עשרה, בוגר ועצמאי, והיא ממשיכה לצפות לצלצול הטלפון המיוחל.
הערות שוליים

↑  שחור וכחול, עמ' 11-8
↑  עמ' 12
↑  עמ' 81
↑  עמ' 52; עמ' 61
↑  עמ' 65; עמ' 69
↑  עמ' 16-13
↑  עמ' 28-26
תומאס דייוויס

תומאס דייוויס (באנגלית: Tom Davies; נולד ב-30 ביוני 1998) הוא כדורגלן אנגלי שמשחק בתפקיד הקשר בשפילד יונייטד.
קריירה > קריירת מועדונים

דייוויס הוא בוגר אקדמיית הכדורגל של אברטון, אליה הצטרף בגיל 11 מטרנמיר רוברס. ב-30 בספטמבר 2015 חתם דייוויס על חוזה בקבוצה הבוגרת של אברטון.
ב-16 באפריל 2016 ערך דייוויס את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת. דייוויס כבש את שער הבכורה שלו ב-15 בינואר 2017 בניצחון 4-0 על מנצ'סטר סיטי בו גם נבחר לאיש המשחק. ב-9 באפריל כבש דייוויס את השער המהיר ביותר בליגה לאותה עונה, כאשר כבר אחרי 30 שניות בניצחון 4-2 על לסטר סיטי.
ב-16 באוגוסט 2023 חתם בשפילד יונייטד.
קריירה > נבחרת

דייוויס שיחק בנבחרות אנגליה השונות עד גיל 21. בשנת 2015 שימש בתור קפטן הנבחרת במסגרת טורניר גביע העולם עד גיל 17.
חיים אישיים

דייוויס הוא אחיינו של כדורגלן העבר, אלן ויטל, אשר שיחק בין היתר באברטון ובקריסטל פאלאס. אחיו הבכור של דייוויס, ליאם, כדורגלן אף הוא, אשר משחק בליגות הנמוכות באנגליה.
הערות שוליים

↑  Beesley, Chris (30 בספטמבר 2015). "Everton FC hand pro deal to Tom Davies". Liverpool Echo. נבדק ב-17 באפריל 2016. {{cite news}}:  (עזרה)<
↑  Strange, Joe (17 בדצמבר 2016). "Everton's Tom Davies on being Ronald Koeman's type of player, helping the homeless and studying Barcelona's best: 'I'd love to control a game like Andres Iniesta and Sergio Busquets'". Daily Mail. London. נבדק ב-22 בדצמבר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
פאולו קואלו

| --- | --- |

פאולו קואלו, 2007
 לידה:  24 באוגוסט 1947 (בן 77) ריו דה ז'ניירו, ריו דה ז'ניירו, ברזיל 
 מדינה:  ברזיל 
 מקום לימודים:  St. Ignatius College 
 שפות היצירה:  פורטוגזית 
 סוגה:  מוזיקה ברזילאית 
 יצירות בולטות:  האלכימאי, על נהר הפיאדרה שם ישבתי גם בכיתי, השטן והעלמה פרים, הזאהיר, המכשפה מפורטובלו, ברידה, ורוניקה מחליטה למות, אחת עשרה דקות, ההר החמישי, The Spy 
 הושפע מ:  ז'ורז' אמאדו, Christina Lamb, ויליאם בלייק, הנרי מילר, חורחה לואיס בורחס 
 בן או בת זוג:  Christina Oiticica (1980–?)   Christina Oiticica 
 פרסים והוקרה:  נוצת הזהב (2005)  פרס הספרות של האנס כריסטיאן אנדרסן (2007)  מדליית הזהב של גליסיה (1999)  אביר מסדר האמנויות והספרות  אביר בלגיון הכבוד  קצין מסדר האמנויות והספרות 
 paulocoelhoblog.com
 
פַאוּלוּ קוֹאֶלְיוּ (בפורטוגזית: Paulo Coelho; נולד ב-24 באוגוסט 1947) הוא סופר ברזילאי. פרסם עד כה  מספר ספרים שזיכו אותו בפרסים ספרותיים יוקרתיים. המוכר מביניהם הוא "האלכימאי".
דעותיו

בריאיון לעיתון ברזילאי, העביר קואלו ביקורת חריפה על הרומן "יוליסס" של ג'יימס ג'ויס, ואמר: "היום סופרים רוצים להרשים סופרים אחרים. אחד הספרים שגרמו לנזק רב הוא 'יוליסס' של ג'יימס ג'ויס, שהוא רק סגנון. אין שם כלום. כשמפשיטים אותו, יוליסס הוא טיפש". לשאלה מדוע הוא עצמו זוכה לפופולריות רבה, השיב שהוא "סופר מודרני, למרות מה שאומרים המבקרים... אני מודרני משום שאני גורם לקשה להיראות קל, כך אני יכול לתקשר עם העולם כולו".
בפברואר 2012 הביע תמיכה באתר שיתוף הקבצים ThePirateBay, ויצא נגד יוזמות החקיקה האנטי פיראטית בארצות הברית.
ביקורת

אף כי זכה להצלחה בינלאומית, מבקרי ספרות רבים טוענים כי ספריו פשטניים ודומים לספרי "שיפור עצמי". ישנה גם טענה כי חלק מיצירותיו שואבות השראה, ואולי אף יותר מכך, מסיפורי עם קדומים. כך, למשל, הוא "האלכימאי", המבוסס על רעיון זהה לסיפור העם הידוע האוצר מתחת לגשר. ביקורת נוספת היא כי עבודותיו מכילות שגיאות דקדוקיות ואי-דיוקים שונים. עם זאת, שגיאות אלה תוקנו במהדורות מאוחרות יותר ובגרסאות המתורגמות. ביקורות מסוג זה עלו גם בקרב מבקרים ברזילאים, כאשר נבחר קואלו כחבר מן המניין באקדמיה הברזילאית לספרות בשנת 2001.
מספריו

יומנו של מכשף, 1987
האלכימאי, 1988
ברידה, 1990
הוולקירים, 1992
על נהר הפיאדרה שם ישבתי גם בכיתי, 1994
ההר החמישי (רומן), 1996
המדריך ללוחם האור, 1997
ורוניקה מחליטה למות, 1998
השטן והעלמה פרים, 2000
קצרצרים אוסף סיפורים ומשלים, 2002
אחת-עשרה דקות, 2003
הזאהיר, 2005
המכשפה מפורטבלו, 2006
לבד בפסגה, 2008
אלף, 2010
המגילה מעכו 2012
ניאוף, 2014
המרגלת
היפי, 2019
אחת-עשרה דקות, 2021
בנוסף, הוציא קואלו קובץ של סיפורים קצרים ומשלים אשר כתב במהלך השנים בעיתונים עבורם עבד, תחת הכותרת "קצרצרים - אוסף סיפורים ומשלים".
לקריאה נוספת

Fernando Morais ,A Warrior's Life: A Review of Paulo Coelho, Harper Collins Publishers, 2009.
הערות שוליים

↑  אסתי סגל, ‏שמעון פרס מזמין - כולם מגיעים, באתר גלובס, 26 באוקטובר 2008
↑  אגדה יומית, באתר ynet
↑  מיה סלע, פאולו קואלו: "'יוליסס' של ג'יימס ג'ויס גרם נזק לסופרים", באתר הארץ, 7 באוגוסט 2012
↑  עודד ירון, פאולו קואלו: פיראט גאה, באתר הארץ, 4 בפברואר 2012
↑  יומנו של מכשף - פאולו קואלו, באתר www.e-vrit.co.il
↑  האלכימאי / פאולו קואלו ; מפורטוגלית - רינה וגדעון ברוך ואנטוניו קוסטה | קואלו, פאולו, 1947- (ברוך, רנה, 1940- ) | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  יואב זאבי, ברידה, פאולו קואלו | כישוף כושל, באתר הארץ, 3 בדצמבר 2008
↑  שהם סמיט, פ... פא... פאולו... קואלו, באתר הארץ, 30 ביולי 2002
↑  אירי ריקין, "אלף" של פאולו קואלו: הגורו לא מאושר, באתר הארץ, 29 בפברואר 2012
↑  המגילה מעכו - פאולו קואלו, באתר www.e-vrit.co.il
↑   עלית קרפ, הניאוף ועונשו: פאולו קואלו מזהיר מפני השעמום, באתר הארץ, 24 במרץ 2015
↑   יובל אביבי, "היפי": לפי פאולו קואלו, מהות האהבה היא דריסה מוחלטת של האחר, באתר הארץ, 20 בספטמבר 2019
מערכת mako תרבות, ‏"היפי" לוקח אותנו בחזרה לסיקסטיז, באתר ‏מאקו‏, 22 במאי 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259875005171  PLWABN: 9810627981605606  BIBSYS: 90862476  BNC: 000242764  BNE: XX1041627  BnF: cb121744693 (data)  CANTIC: a10066895  CiNii: DA08817262  GND: 115703101  ICCU: UM1V006521  ISNI: 0000 0001 2098 1529  LCCN: n86099875  LNB: 000023892  MusicBrainz: 6e855ecb-5e1c-4ca4-9bdd-1b365326c3fe  NDL: 00512573  NKC: jn19990001432  NLA: 35967394  NLG: 70028  NLK: KAC199605328  NSK: 000191527  NTA: 113442092  RERO: 02-A003113745  SELIBR: 256091  SUDOC: 030299837  Trove: 1166765  VIAF: 52700   WorldCat (עם VIAF): 52700
מיכאל יעקובלב

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

| יעקובלב באליפות אירופה 2024 | יעקובלב באליפות אירופה 2024 |  |
|  לידה |  9 בספטמבר 2000  (בן 24) מוסקבה, רוסיה רוסיה |  |
|  גובה |  1.99 מטר |  |
|  התמחות |  מרוצי אופני מסלול |  |
|  קבוצה נוכחית |  ישראל ישראל (2023 - הווה) |  |
|  קבוצות עבר |  רוסיה רוסיה (עד 2023) |  |
|  הישגי שיא |  ישראל שיא אולימפי  באולימפיאדת פריז (2024) בתחרות הספרינט - 9.152 שניות |  |
מתחרה עבור רוסיה רוסיה
אליפות העולם באופני מסלול
| ארד | רובה 2021 | קיירין |
אליפות אירופה באופני מסלול
| ארד | גרנשן 2021 | ספרינט  |
מתחרה עבור ישראל ישראל
אליפות העולם באופני מסלול
| כסף | באלרופ 2024 | קיירין |
אליפות אירופה באופני מסלול
| כסף | האוסדן-זולדר 2025 | ספרינט |
| ארד | אפלדורן 2024 | ספרינט |
יעקובלב (במרכז) במדי נבחרת רוסיה U23 הצעירה זוכה במדליית זהב, 2021
מיכאיל סרגייביץ' יעקובלב (ברוסית: Михаил Сергеевич Яковлев; נולד ב-9 בספטמבר 2000) הוא רוכב אופני מסלול ישראלי יליד-רוסיה. סגן אלוף העולם (2024) וזוכה מדליית ארד באליפות העולם (2021) במרוצי קיירין. יעקובלב מחזיק גם במדליית כסף ושתי מדליות ארד מאליפויות אירופה במרוצי ספרינט.
ביוגרפיה

יעקובלב נולד למשפחה יהודית במוסקבה, רוסיה. בילדותו עסק בענפי ספורט שונים: שחייה, כדורגל, כדורסל וספורט מוטורי. יותר מכל העדיף רכיבת אופניים, והצטרף לנבחרת הצעירה של רוסיה ברכיבת אופניים.
בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה והסנקציות הבינלאומיות נגד ספורטאים רוסים, הבין יעקובלב שלא יוכל להתחרות באולימפיאדת פריז (2024) כנציג רוסיה. לפיכך, בחר לקיים את תקופת הצינון הנדרשת כדי לייצג מדינה אחרת, ולא התחרה כלל במשך שנה וחצי. הוא בחר לייצג את ישראל מאותה עת ואילך.
באוגוסט 2022 עלה יעקובלב לישראל ממוסקבה מתוקף חוק השבות עם הוריו וסבתו, והתיישב בתל אביב. הוא החל לייצג את ישראל בתחרויות מרוצי אופני מסלול בשנת 2023.
קריירה > 2021

באליפות העולם בשנת 2021(אנ') אשר נערכה ברובה שבצרפת, זכה יעקובלב במדליית הארד בתחרות הקיירין כשסיים במקום השלישי בגמר. באותה השנה זכה במדליית ארד באליפות אירופה בתחרות הספרינט.
קריירה > 2023

בתחילת 2023 ייצג לראשונה את ישראל, בסבב השני של גביע האומות בג'קרטה שבאינדונזיה וזכה במדליית הארד בתחרות הקיירין. בעקבות הישג זה, הפך יעקובלב לישראלי הראשון שזוכה במדליה בענף מרוץ אופני מסלול. הוא זכה במדליית הכסף בסבב השלישי של גביע האומות, בקהיר שבמצרים, בתחרות הספרינט. בנוסף זכה גם באליפות ישראל.
בנובמבר 2023, קיבל אישור מהוועד האולימפי הבין-לאומי לייצג את ישראל באולימפיאדת פריז, אם כי הוא טרם השיג את הקריטריון האולימפי. אולם, הפדרציה הרוסית הודיעו שתערער על ההחלטה שלטענתם התקבלה ללא-הסכמתם.
קריירה > 2024

בינואר 2024 זכה יעקובלב בפעם השנייה בקריירה במדליית ארד באליפות אירופה 2024 (אנ'), שהתקיימה באפלדורן שבהולנד, בתחרות הספרינט.
בחודש מרץ זכה יעקובלב באליפות ישראל בקיירין ובספרינט. ביוני זכה במדליית זהב במירוץ הספרינט בתחרות ההכנה האחרונה למשחקים האולימפיים שהתקיימה בבלגיה.
קריירה > 2024 > אולימפיאדת פריז

באולימפיאדת פריז 2024, במוקדמות תחרות הספרינט, קבע יעקובלב שיא אולימפי חדש עם תוצאה של 9.152 שניות, והפך לספורטאי הישראלי הראשון שקובע שיא אולימפי בכל ענף שהוא. השיא אמנם נשבר פעמיים נוספות מספר דקות לאחר מכן בהמשך שלב המוקדמות, אך התוצאה הספיקה לו לעלות לסיבוב השני מהמקום השלישי בשלב המוקדמות. בסיבוב השני הוא ניצח את מוחמד שאה פירדאוס שארום ממלזיה, בסיבוב השלישי הוא ניצח את חאיר טג'ון אן פה מסורינאם ובשמינית הגמר הפסיד להאמיש תורנבול מבריטניה, בהפרש של אלפית השנייה, ונשר לבית הניחומים, שם סיים שני והודח. יעקובלב התחרה גם בתחרות הקיירין, ובמקצה המוקדמות בו התחרה הוא סיים ראשון מבין שישה רוכבים ועלה לשלב רבע הגמר. ברבע הגמר הוא סיים חמישי מתוך שישה רוכבים במקצה שלו והודח.
קריירה > 2024 > סגן אלוף העולם

באליפות העולם(אנ') אשר נערכה בחודש אוקטובר בבאלרופ שבדנמרק, זכה יעקובלב במדליית כסף בתחרות הקיירין. יעקובלב ניצח בכל מקצי המוקדמות בהם התחרה (סיבוב ראשון, רבע גמר וחצי גמר) ועלה לגמר, שם סיים במקום השני אחרי קנטו ימסאקי (יפן) ולפני קווין קווינטרו (קולומביה). מדליה זו הייתה הראשונה עבור ישראל באליפות העולם באופני מסלול.
קריירה > 2025

באליפות אירופה לשנת 2025 שנערכה בהאוסדן-זולדר שבבלגיה, זכה יעקבלב במדליית הכסף בתחרות הספרינט, המדליה השלישית שלו באליפויות אירופה. בשלב המוקדמות קבע את הזמן הטוב ביותר ודורג ראשון עם 9.402 שניות. הוא ניצח את כל מקצי הראש בראש החל משלב שמינית הגמר ועד חצי הגמר. בגמר הפסיד לאלוף האולימפי הארי לאברייסן ההולנדי.
רון פלר

ערך זה עוסק במדען. אם התכוונתם לכדורגלן הולנדי, ראו .
| --- | --- |

רון פלר
 לידה:  9 במאי 1928 תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  8 בנובמבר 2012 (בגיל 84) 
 ענף מדעי:  הנדסה חקלאית
 מוסדות:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 פרסים והוקרה:  זכה בפרס מטעם האגודה האמריקאית להנדסה חקלאית, פרס העבודה של ההסתדרות ב-1967, ועל שמו מוענק באוסטרליה פרס מקומי מטעם המועצה למחקר ופיתוח של פירות יבשים באוסטרליה, זכה באות גיבור ישראל על חלקו במלחמת העצמאות
 תרומות עיקריות
 פטנטים לטיפול בתוצרת חקלאית
 
רון פלר (תרפ"ח, 9 במאי 1928 – תשע"ג, 8 בנובמבר 2012) היה פרופסור להנדסה חקלאית, בעל אות גיבור ישראל מתקופת מלחמת העצמאות.
ביוגרפיה

פלר נולד בתל אביב, להדסה וזאב פלר, שכיהן כמזכיר מועצת הפועלים בעיר. למד בבית הספר המחוזי ע"ש רוזה כהן בקיבוץ גבעת השלושה הישן ובמקווה ישראל. לכבוד בר המצווה שלו תרם עם משפחתו דמי כיבוד לקרן החייל היהודי.
בהמשך לפעילותו בארגון ההגנה, שירת במלחמת העצמאות בגדוד 53 של חטיבת גבעתי. על חלקו המרכזי בסיום ההתקפה המצרית על כרתיה (מבצע מוות לפולש) זכה באות גיבור ישראל:
ביום ה-19 ביולי 1948, לאחר שהכפר כרתיה נכבש על-ידי כוחותינו, ערכו המצרים התקפת נגד. הם הצליחו להשמיד תותח אנטי-טנקי שלנו ולהוציא מכלל פעולה את ה"פיאט"ים שלנו, ושני טנקים שלהם הבקיעו את קווינו. באותה שעה החל סמל רון פלר להתקדם בזחילה, לאור היום, מהגיזרה הצפונית השקטה לעבר הטנקים של האויב. בהגיעו, לאחר 35 דקות, לטווח של 50 מטר מהם, הפעיל את ה"פיאט" שבידו. לאחר הירייה הראשונה, החלו שני הטנקים לכסות אותו באש. אף-על-פי-כן דרך שנית את ה"פיאט", כיוון אותו ופגע בטנק והוציאו מכלל פעולה. הטנק השני נמלט. פעולה אמיצה זו שברה את התקפת האויב באותו יום.
לאחר המלחמה למד פלר בטכניון ובשנת 1953 סיים בהצטיינות לימודי מוסמך בהנדסת מכונות בפקולטה להנדסת מכונות והתקבל לעבודה בפקולטה החדשה במוסד ללימודי הנדסה חקלאית. בשנת 1955 הוקם בטכניון המכון לציוד חקלאי והוא נתמנה סגן מנהל המכון ועסק בפיתוח ציוד המותאם לתנאים בישראל. כעבור שנה נשלח להשתלמות בארצות הברית וסיים שם תואר שני באוניברסיטת קליפורניה בדייוויס. בשנת 1957 חזר לישראל והחל להרצות בטכניון ומשנת 1959 במכון וולקני. עם העברתו של המכון לציוד חקלאי לחסות מכון וולקני, בשנת 1965, מונה לעמוד בראשו.
פלר היה חבר סגל בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית ולימד בתחום מיכון חקלאי וטיפול בתוצרת חקלאית. בתחום המחקר רשם 12 פטנטים, עליהם זכה בשבעה פרסי ממציאים, ביניהם:
מכונה להפרדת קש ועלים
ביסוס שיטת זיבול נוזלי
שיטה ממוכנת להפרדת רגבי אדמה ואבנים מתוצרת חקלאית כגון תפוחי אדמה. השיטה איפשרה השמשת קרקעות מסולעות, שקודם לכן חייבו הפרדה ידנית מפרכת ובלתי ישימה.
על פעילותו להקלת מיון אגוזי אדמה קיבל בשנת 1967 את פרס העבודה של ההסתדרות. בשנת 1972 סיים לימודי דוקטורט בטכניון ובאותה שנה מונה לעמוד בראשות מחלקה חדשה לטיפול בתוצרת חקלאית. בשנת 1993 פרש לגמלאות.
פלר הוזמן במהלך השנים והיה יועץ מומחה עבור האו"ם והשתתף בתוכניות פיתוח במדגסקר (1968) ובסין (1991). כן הוא שימש פרופסור אורח במוסדות שונים בארצות הברית ובאוסטרליה, סייע בהקמת מעבדה לטיפול בתוצרת חקלאית. בהוקרה על תרומתו לניקוי פירות יבשים מחומרים זרים מוענק על שמו מדי שנה פרס מקומי מטעם המועצה למחקר ופיתוח של פירות יבשים באוסטרליה. בשנת 1986 זכה פלר בפרס מטעם האגודה האמריקאית להנדסה חקלאית.
פלר היה נשוי לחביבה ואב לשלושה. שלושת ילדיו חזרו בתשובה. בנו הוא איש העסקים החרדי רמי פלר, מנכ”ל RCS - Rampal Cellular Stockmarket (רמפל סלולר סטוקמרקט).
הערות שוליים

↑  דוד תדהר (עורך), "זאב פלר", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך טז (1967), עמ' 4995
↑  רון פלר והוריו הדסה וזאב ואחיו יואב, דבר, 16 במאי 1941
↑  פטנטים על שם רון פלר
↑  מתקן להפרדת תוצרת חקלאית מחומר לוואי, פטנט של רון פלר
↑  צחי הופמן, אייפון כשר, באתר nrg‏, 2 באפריל 2008
↑  Rami Feller About.me Profile
| מעוטרי עיטור הגבורה  |
| --- | --- | --- |
| מלחמת העצמאות (אות גיבור ישראל) | אברהם אביגדורוב • יוחאי בן-נון • אמיל בריג • סימן-טוב גנה • זרובבל הורביץ • צבי זיבל • בן ציון ליטנר • עמנואל לנדאו • אריה עצמוני • יזהר ערמוני • רון פלר • יאיר רחלי |  |
| פעולות התגמול | יעקב מזרחי • פנחס נוי • צבי עופר |  |
| מלחמת סיני | עוזי בר-צור • דן זיו • שלמה ניצני • יהודה קן-דרור |  |
| מלחמת ששת הימים | נתי גולן • משה דרימר • דניאל ורדון • אורי וייסלר • שאול ורדי • משה טל • יוסף לפר • איתן נאוה • בני ענבר • מרדכי פרידמן • גד רפן • דוד שירזי |  |
| מלחמת ההתשה | עמי אילון |  |
| מלחמת יום הכיפורים | עודד אמיר • גדעון גלעדי • צביקה גרינגולד • משה לוי • יובל נריה • שלמה ערמן • אסא קדמוני • אביגדור קהלני |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007289948005171  ISNI: 0000 0004 0212 9481  VIAF: 297242863   WorldCat (עם VIAF): 297242863
שיימוס קולמן

שיימוס קולמן (באנגלית: Séamus Coleman; נולד ב-11 באוקטובר 1988) הוא כדורגלן אירי, המשחק כמגן ימני בקבוצת אברטון מהפרמייר ליג ובנבחרת אירלנד, בשתיהן משמש קולמן כקפטן.
ביוגרפיה

קולמן נולד בעיר נמל קיללביס, מחוז דניגול באירלנד. שניים מדודיו שיחקו כדורגל גאלי (אנ'). קולמן עצמו שיחק בתחילה כדורגל גאלי.
הוריו הם מאייר והנרי קולמן. לקולמן שני אחים: פרנסיס וסטיבן, אחיו, סטיבן, סובל משיתוק מוחין והשתתף באירוע משחקי הקיץ בכדורגל לבעלי צרכים מיוחדים בשנת 2003 בו זכתה הקבוצה האירית במדליית ארד. בילדותו אהד את מנצ'סטר יונייטד.
קריירה

קולמן ערך את הופעת הבכורה שלו בסלייגו רוברס נגד דריי סיטי בבית באוקטובר 2006. קולמן כבש את שערו היחיד עבור רוברס נגד Bray Wanderers F.C ב-17 במאי 2008.
קולמן הוחתם באברטון עבור £ 60,000 בינואר 2009. עוד בטרם שיחק משחק אחד באברטון, נאלץ קולמן לעבור ניתוח בשלפוחית עם סכנה אמיתית להמשך הקריירה.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-22 באוקטובר 2009 בליגה האירופית בתבוסה 0–5 לבנפיקה ליסבון. שלושה ימים לאחר מכן, בהופעת הבכורה שלו בגודיסון פארק, במשחק במסגרת הפרמייר ליג נגד טוטנהאם הוטספר, נבחר קולמן לאיש המשחק לאחר שעלה כמחליף במחצית הראשונה במקומו של ג'וזף יובו הפצוע.
ב-19 במרץ 2010, הושאל קולמן לבלקפול מהצ'מפיונשיפ, תחילה למשך חודש. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו למחרת, בתיקו 2-2 נגד קריסטל פאלאס. בהמשך אותו החודש הוארכה הלוואתו של קולמן עד תום העונה, בעוד שב-19 במאי הוא האריך את חוזהו בארבע שנים באברטון. הוא גם שותף בגמר פלייאוף העלייה לפרמייר ליג בו ניצחה בלקפול 3–2 את קארדיף סיטי.
קולמן חזר לאברטון בעונה שלאחר מכן, הוא הבקיע את שערו הראשון עבור אברטון נגד ברנטפורד במסגרת גביע הליגה בסיבוב השלישי ב-21 בספטמבר 2010. את שערו הראשון בפרמייר ליג כבש נגד קבוצתו לשעבר, בלקפול, ב-6 בנובמבר בתיקו 2-2. הוא חתם על עסקה חדשה לארבע וחצי שנה חודשיים לאחר מכן, והיה מועמד לפרס הכדורגלן הצעיר של השנה בליגה האנגלית בשנת 2011. ב-31 בדצמבר 2012, חתם על חוזה חדש לחמש שנים וחצי באברטון. ב-26 ביוני 2014, חתם על חוזה חדש לחמש שנים נוספות במועדון. הוא הבקיע את שערו הראשון אי פעם במסגרת אירופית ב-18 בספטמבר 2014, בניצחון 1–4 על וולפסבורג.
קולמן הפך לקפטן אברטון באוגוסט 2019, לאחר עזיבתו של פיל ג'אגיילקה. ב-15 בדצמבר באותה השנה, ערך קולמן את ההופעה ה-300 שלו במדי המועדון בתיקו 1-1 נגד מנצ'סטר יונייטד.
קריירה בינלאומית

קולמן ייצג את אירלנד U18, וגם את הנבחרת מתחת לגיל 21 ומתחת לגיל 23.
קולמן זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת באוקטובר 2010, וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול וויילס ב-8 בפברואר 2011, בו ניצחה אירלנד 0–3. ב-29 במאי 2013, קולמן נבחר לשחקן המצטיין במשחק נגד אנגליה באצטדיון ומבלי. קולמן שימש כקפטן הנבחרת לראשונה במוקדמות מונדיאל 2014 מול גרמניה ב-11 באוקטובר 2013, יום הולדתו ה-25, בו הפסידה אירלנד 3:0. ב-31 במאי 2016 נכלל קולמן בסגל הנבחרת ליורו 2016. קולמן נבחר לתפקיד קפטן אירלנד הקבוע בספטמבר 2016 בעקבות פרישתו של רובי קין. חודש לאחר מכן, הוא הבקיע את השער הראשון שלו במדים הלאומיים בניצחון 0–1 על גאורגיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.
חיים אישיים

ביוני 2015, נישא קולמן לרחל קנינגהם. בתם, לילי, נולדה בפברואר בשנה שלאחר מכן. בת נוספת, אלי, נולדה בינואר 2018.
תארים

שחקן העונה של אברטון: 2013/2014
הערות שוליים

↑  Niall Kelly, My brother Stevie got the skills, says Special Olympics ambassador Seamus Coleman, The42 (באנגלית)
↑  United visit offers Coleman glimpse of what may have been, independent (באנגלית)
↑  Soccer Teams, Scores, Stats, News, Fixtures, Results, Tables - ESPN, ESPN.com (באנגלית)
↑  "Seamus Coleman signs new Everton deal". BBC Sport (באנגלית בריטית). 2012-12-31. נבדק ב-2020-08-09.
↑  Ireland midfielder Séamus Coleman marries childhood sweetheart, web.archive.org, ‏2016-03-04
↑  David Prentice, Bring on sleepless nights says Everton goal hero Seamus Coleman, liverpoolecho, ‏7 בפברואר 2016
↑  Rachel McLaughlin, Baby joy for Seamus and Rachel Coleman, Donegal Daily, ‏17 בינואר 2018 (באנגלית)
| נבחרת אירלנד – יורו 2016 |
| --- | --- | --- |
|  1 וסטווד •  2 קולמן •  3 קלארק •  4 אושיי •  5 קיו •  6 וילאן •  7 מקגידי •  8 מקארתי •  9 לונג •  10 קין •   11 מק'קלין •  12 דאפי • 13 הנדריק •  14 וולטרס • 15 כריסטי • 16 גיבן • 17 וורד • 18 מיילר • 19 בריידי • 20 הולהאן • 21 מרפי • 22 קווין • 23 רנדולף • מאמן: אוניל |  1 וסטווד •  2 קולמן •  3 קלארק •  4 אושיי •  5 קיו •  6 וילאן •  7 מקגידי •  8 מקארתי •  9 לונג •  10 קין •   11 מק'קלין •  12 דאפי • 13 הנדריק •  14 וולטרס • 15 כריסטי • 16 גיבן • 17 וורד • 18 מיילר • 19 בריידי • 20 הולהאן • 21 מרפי • 22 קווין • 23 רנדולף • מאמן: אוניל | אירלנד |
שויה נקאג'ימה

שויה נקאג'ימה (ביפנית: 中 島 翔 哉; נולד ב-23 באוגוסט 1994) הוא כדורגלן יפני.
קריירת מועדונים

ב-27 באוגוסט 2017 עבר נקאג'ימה לראשונה לשחק מחוץ ליפן כשהושאל לעונה אחת לפורטימוננסה מליגת העל הפורטוגלית. לאחר שכבש עשרה שערים ב-32 הופעות, חתם בקבוצה באופן קבוע.
בפברואר 2019, עבר נקאג'ימה לשחק בליגת העל הקטרית אצל סגנית האלופה, מועדון ספורט א-דוחייל בסכום ההעברה של 35 מיליון אירו. הוא שיחק שבעה משחקים וכבש פעם אחת בניצחון הביתי 6–0 על אל אהלי.
ב-5 ביולי 2019 חזר לפורטוגל וחתם בשורותיה של פורטו, בסכום העברה של 12 מיליון אירו, הוא חתם על חוזה לחמש שנים, עם סעיף שחרור של 80 מיליון אירו.
נקאג'ימה ערך את הופעת הבכורה שלו בפורטו ב-13 באוגוסט בשלב השני של משחקי המוקדמות בליגת האלופות נגד קרסנודאר הרוסית, כשהוא משחק את כל 90 הדקות בהפסד 2–3 של הקבוצה. הוא כבש את השער הראשון שלו ב-19 בדצמבר, שערו היחיד בעונה ב-17 הופעות.
ב-16 בינואר 2021, הושאל נקאג'ימה לשישה חודשים לליגת העל של איחוד האמירויות הערביות.
ב-26 באוגוסט 2021 הושאל לפורטימוננסה מליגת העל הפורטוגלית.
קריירה בינלאומית

נקאג'ימה זומן לראשונה לייצג את נבחרת יפן עד גיל 17 במשחק ידידות נגד נבחרת סלובקיה. הוא כבש שער אחד בשתי הופעות. באוגוסט 2013 זומן נקאג'ימה לנבחרת עד גיל 20 לקראת טורניר הכדורגל הבינלאומי שייערך בספרד.
בינואר 2014, נקאג'ימה שיחק בנבחרת יפנית עד גיל 23. בספטמבר 2014, נקאג'ימה זומן לסגל הנבחרת לקראת גביע אסיה 2014 בו הוא כבש שני שערים. בסך הכל כבש 19 שערים ב-30 הופעות בנבחרת האולימפית של יפן עמה הגיע למקום השלישי באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016.
ב-15 במרץ 2018, נקאג'ימה זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת צמד המשחקים נגד מאלי ואוקראינה. שמונה ימים לאחר מכן, הוא הופיע לראשונה במדים הלאומיים וכבש את שערו הראשון בנבחרת מול מאלי במשחק שהסתיים בתיקו 1–1.
תארים > מועדון ספורט א-דוחייל

הגביע הקטרי: 2019
תארים > פורטו

אליפות פורטוגל: 2019/2020
הגביע הפורטוגלי: 2019/2020
תארים > אישיים

שחקן החודש בליגה הפורטוגלית: ספטמבר 2018
הערות שוליים

↑  FC東京オフィシャルホームページｌF.C.TOKYO, www.fctokyo.co.jp (באנגלית)
↑  Shoya Nakajima to complete full transfer from FC Tokyo to Portimonense, The Japan Times, ‏14 במאי 2018 (באנגלית)
↑  temporary, Shoya Nakajima Joins Al Duhail, Al Duhail Sports Club, ‏3 בפברואר 2019 (באנגלית)
↑  Rádio e Televisão de Portugal, Nakajima assina pelo FC Porto por cinco temporadas, Nakajima assina pelo FC Porto por cinco temporadas (בפורטוגזית)
↑  Oficial: Nakajima deixa FC Porto e reforça Al Ain, www.record.pt (ב־European Portuguese)
↑  Nakajima and Honda called-up for SAMURAI BLUE’s Belgium Tour, JFA｜公益財団法人日本サッカー協会 (ביפנית)
פולינה פוריסקובה

| --- | --- |

פוריסקובה ב-2014
 לידה:  9 באפריל 1965 (בת 59) צ'כוסלובקיה פרוסטיוב, צ'כוסלובקיה (כיום בצ'כיה) 
 מדינה:  צ'כוסלובקיה צ'כיה, ארצות הברית ארצות הברית, שוודיה שוודיה
 תקופת הפעילות:  מ-1983 
 בן או בת זוג:  ריק אוקייסק (1989–15 בספטמבר 2019) 
 פרסים והוקרה:  פרס המהגרים הגדול (2010) 
 פרופיל ב-IMDb
 
פולינה פוריסקובה (באנגלית: Paulina Porizkova, בצ'כית: Pavlína Pořízková נהגה: "פָּבְלִינׇה פּוֹזִ'יסְקוֹבָה"; נולדה ב-9 באפריל 1965) היא דוגמנית ושחקנית צ'כית.
ביוגרפיה

פָּבְלִינׇה פּוֹזִ'יסְקוֹבָה נולדה בפרוסטיוב שבצ'כוסלובקיה (כיום בצ'כיה), למשפחה מרקע נוצרי. כשהייתה בת שלוש, הוריה נאלצו להימלט עם לשוודיה, עקב הפלישה של ברית המועצות לצ'כוסלובקיה. היא נשארה לגדול בחיק סבתה. רק לאחר מספר שנים בהן נאבקו ברשויות הצ'כוסלובקיות שלא התירו את איחוד משפחתה, הצליחו הוריה להתאחד עמה.