stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יעקב יוסף הרמן
השפעתו

אף שלא עסק במקצוע תורני, הרב הרמן השפיע על צעירים לקיים מצוות ולהתחזק בלימוד תורה. הוא מסר שיעורים בישיבות רבינו יצחק אלחנן ו"רבינו יעקב יוסף" ושכנע תלמידים לנסוע לישיבות במזרח אירופה, שנחשבו לעילית של הישיבות בעולם היהודי בתקופה זו. חלקם היו לרבנים יודעים, כדוגמת הרבנים אביגדור מילר, שכנא זון, ברוך קפלן ושמואל שכטר. גם ילדיו נסעו בהשפעתו לאירופה. בנותיו בסי ורוחמה עם בעליהן, ובנו נחום דוד התגוררו במיר, והגברים למדו בישיבה הגדולה שהייתה שם.
פעל בתחומים דתיים נוספים, כמו חלב ישראל, הקפדה על שמירת שבת, שחיטה כשרה, הפרדה בין גברים לנשים בריקודים בחתונות והפרדה בבתי כנסיות.
משפחתו

לרב הרמן היו ארבע בנות ובן. חתונותיהם היו יוצאות דופן בשנות ה-30, בכך שהריקודים שלאחר הסעודה היו נפרדים.
בתו חיה אסתר נישאה ליום טוב ליפמן שטרן. בנם הוא הרב משה אהרון שטרן המשגיח של ישיבת קמניץ, נכדם הוא הרב יחיאל מיכל שטרן.
בתו פרידה (1907–1938 לערך), אשתו הראשונה של הרב חיים ירוחם דב קויפמן.
בתו בסי נישאה לרב חיים פינחס שיינברג.
בנו נחום דוד, חותנו של הרב מרדכי אליפנט.
בתו הסופרת והמחנכת רוחמה שיין.
לאחר שהתאלמן, נישא בשנית לחיה מרים, אלמנת הרב זלמן דב וינר (חמותו של הרב שלמה שמשון קרליץ).
לקריאה נוספת

רוחמה שיין, הכל לאדון הכל, הוצאת פלדהיים, 1987
יחיאל מיכל שטרן, המשגיח דקמניץ, ירושלים תשנ"ח (פרק ה')
הערות שוליים

↑  למשל, מנחם פרוש, "שרשרת הדורות", כרך ג' עמ' 66. יצחק דוד צוובנר, "בשעריך ירושלים", עמ' קמו.
↑  סילבר, דוד (2002). Noble Lives, Noble Deeds. Vol. 1. הוצאת ארטסקרול-מסורה. p. 48. ISBN 1578195861.
↑  ספר הזוהר עם פירוש חמדת הזוהר, פרשת וארא.
1 2  רוחמה שיין, הכל לאדון הכל, עמ' 119-121
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305427505171  LCCN: n85372727  VIAF: 27993980   WorldCat (עם VIAF): 27993980
אברהם נסטנפובר

אברהם (אברמל'ה) נסטנפובר (1934 – 28 בדצמבר 2024) היה כדורגלן ומאמן כדורגל ישראלי. שיחק בעמדת הקשר ההתקפי, ומזוהה עם קבוצת הפועל חיפה.
ביוגרפיה

נסטנפובר היה ניצול שואה שנולד בפולין ב-1934. הוא החל לשחק בקבוצת הפועל חיפה בגיל 17. הוא הצטרף לקבוצה שנודעה בשם "קבוצת הפליטים" מאחר שמרבית שחקניה היו שורדים של מלחמת העולם השנייה, וכבר בעונתו הראשונה כבש 6 שערים. בעונת 1955/1956, שנחשבה לעונת השיא שלו, כבש 7 שערים. נסטנפובר שיחק במועדון במשך כ-9 עונות בין השנים 1951-1960 והיה שותף לזכייה ההיסטורית של הפועל חיפה בגביע העשור ב-1958, שהיה למעשה התואר הראשון בו זכה המועדון, כאשר הוא בישל את השער הראשון לחלוץ הידוע של הפועל חיפה, יצחק אשכנזי במשחק הניצחון בגמר בו הם ניצחו 2-0 את הפועל ירושלים. באותה העונה המועדון גם הגיע לראשונה לגמר גביע המדינה באותה העונה 1957/1958.
נסטנפובר כבש 23 שערים והוא במקום ה-27 ברשימת הכובשים של מועדון הפועל חיפה בכל הזמנים. לאחר פרישתו הוא המשיך כשחקן בקבוצות קטנות, ביניהן מועדון ליגה ב' הפועל המכונית, וגם אייש את תפקיד המאמן-שחקן. במהלך קדנציית האימון ב-1964, נפצע נסטנפובר קשה בתאונת דרכים, ממנה התאושש בהמשך.
ב-28 בדצמבר 2024, בגיל 90 נפטר נסטנפובר.
תארים > תארים קבוצתיים

הפועל חיפה
גביע העשור (1): 1958
הערות שוליים

↑  נסטנפובר נפצע קשה בתאונת-דרכים, יהושוע כהנא, עיתון מעריב, 6 בדצמבר 1964
↑  מערכת ONE, ‏עצוב: אגדת הפועל חיפה אברהם נסטנפובר נפטר, באתר ONE‏, 28 בדצמבר 2024
יוסף זליקוביץ'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1897 קונסטנטינוב לודזקי, רפובליקת פולין 
 פטירה:  ספטמבר 1944 (בגיל 47 בערך) אושוויץ, גרמניה הנאצית 
 שפות היצירה:  פולנית 
 
יוסף זליקוביץ' (ביידיש: iusf zelikovitsh; באנגלית: Yosef Zalkowitz;‏ 1897, קונסטנטינוב – 1944, אושוויץ'), סופר ועיתונאי פולני יהודי, מחברי צוות ארכיון מחברי הכרוניקה של גטו לודז'.
תולדות חייו

זלקוביץ נולד בקונסטנטינוב שליד לודז' למשפחה חסידית אמידה. ב-1929 זליקוביץ' הצטרף לסניף "יווא" (המכון המדעי היהודי) ושימש כחבר ההנהלה. בחורף 1940, נכנס יחד עם משפחתו לגטו לודז', שם עסק בפעילותו התרבותית והספרותית. זליקוביץ' היה מחברי צוות ארכיון הגטו וממחברי הכרוניקה היומית של גטו לודז'. כשהיה בן 18 הוסמך זלקוביץ' לרבנות ועסק בהוראה. מאמצע שנות ה-20 החל לפרסם סיפורים ומאמרים שעסקו בפולקלור יהודי ובהיסטוריה היהודית.
כמו כן, כתב יומן אישי שנקרא "בימים הנוראים ההם" ושחלקו הגדול שרד לאחר השואה. ביומן זה תיאר את שגרת החיים הכואבת בגטו לודז' ואת הגזרות קשות מאוד שנגזרו על תושביו.
יוסף זלקוביץ השתתף בחוג של סופרים ומשוררים יהודים, דבר שהיה לא חוקי, יחד עם מרים אולינובר, ישעיהו שפיגל המשורר ש"ב (שמחה בונים) שייביץ, המשוררת והסופרת חוה רוזנפרב, המשוררת והסופרת רבקה קוויאטקובסקי ואחרים. החוג המשיך בפעילותו בבית של מרים אולינובר שברח' רמברנדט 13 בכל שנות קיום הגטו, עד להשמדה הסופית בשנת 1944.
בגטו לודז'

גטו לודז' היה אחד מן הגטאות הגדולים והקשים בפולין, כמות הנפטרים בגטו הייתה עלתה ל-70–80 אנשים ביום, בגלל הרעב והעבדה הקשה. זה היה הגטו השני שהוקם, לאחר גטו פיוטרקוב, והאחרון שחוסל ב-1944. הוא נכלל בשטח שסופח לגרמניה והיה קרוב למחנה ההשמדה חלמנו, בעיר לודז', גרו 672,000 מתוכם כ-233,000 יהודים ולמעלה מ-60,000 גרמנים.
הגירושים התחילו עקב הצפיפות בגטו שהייתה משמעותית, והחמירה כש-40,000 אנשים מגרמניה, לוקסמבורג, צ'כיה הכבושה בעיקר ממטרזינשטט הושבו מחדש בגטו לודז'. ב-20 בדצמבר 1941 הודיע רומקובסקי, שהיה ראש היודנראט בגטו לודז', כי 20,000 יהודים יגורשו מהגטו ויבחרו על ידי היודנראט מבין האנשים שסירבו לעבוד, פושעים, וכו'. ועדת הפינוי הוקמה כדי למקד את בחירת המגורשים. המגורשים נשלחו אל מותם במחנה ההשמדה חלמנו. ב-15 במאי 1942 עוד כ-55,000 אנשים נוספים גורשו מלודז'.
עד ספטמבר 1942 יהודי לודז' הבינו כי "גירוש" פירושו השמדה ומוות, לאחר שראו שרכושם של המגורשים הוחזר לגטו לעיבוד מחדש, יהודי לודז' היו עדים לפשיטה הגרמנית על בית החולים לילדים, שבה כל החולים נלכדו, הוכנסו למשאיות ולא נראו שוב. אנשים החלו לחשוד בגורלם של חבריהם שגורשו. פקודה גרמנית חדשה דרשה כי 20,000 ילדים יהודים יימסרו לגירוש. גירוש זה כונה ה"שפרה". הייתה מהומה קשה בגטו, המצב היה קשה מתמיד. היהודים התנגדו לעבודה של ועדת פינוי של רומקובסקי.
על רקע זה, כתב יוסף זלקוביץ ב-4 בספטמבר 1942: "נמצאו בגטו אנשים שנכפה עליהם או שנטלו על עצמם מרצונם הטוב את התפקיד של הסנהדרין הגדולה לדון בדיני נפשות. הורכבה ועדה שמשתתפים בה האדונים יעקובסון, בלמר, רוזנבלט, נפתלין וגרינברג, והם ינהלו את השילוח של 20,000 זקנים וילדים. הם יהיו אלה שיוטל עליהם לכרות איברים חיים מן הגוף ולחצות משפחות יהודיות."
יוסף זלקוביץ השתתף באחת הקבוצות של מאזינים לרדיו, פעילות שהייתה מסוכנת ובלתי חוקית, בה נהגו לקלוט בסתר את השידורים ולהפיצם בחוגים שונים. הוא סיפר שהאזנה לרדיו הייתה מסוכנת ביותר, אך בגטו שהיה סגור ומנותק מהעולם שבחוץ, זה היה קשרו היחיד עם העולם שבחוץ ותרם רבות למורל הציבור בגטו. ב-7 ביוני 1944, יוסף זלקוביץ נתפס על ידי קבוצת הגסטפו, נעצר ונרצח יחד עם חברי קבוצתו.
קטעים מתוך יומנו "בימים הנוראים ההם"

ביומנו, זלקוביץ סיפר על החיים הקשים של הילדים העובדים בגטו: "שכרם מגיע לעשרה פניג לשעה… קטן מדי וחסר ערך הזה אילו העבודה קשה מדי בשבילם…" הוא הוסיף על מצבם הקשה של האנשים המבוגרים שעבדו במקום כעובדים לא מקצועיים: ".. סביב שולחנות ארוכים יושבים על פי רוב האנשים שהיו, זקנים וזקנות וסתם אנשים שנראים כמו מודעות אבל… רועדות הידיים… הסכין החד פוגע באצבעות… הזקן ממשיך… ולקבל את מעט המזון ולהמשיך כמה זמן שניתן …"
כישרונו הספרותי ויכולתו להעביר זאת בלשון עשירה את אשר רואות עיניו ברחובות הגטו לצד רגישותו החברתית מגלים לנו את המתרחש בגטו, דרך עיניו של זלקוביץ: ״ הרגילי את עיניך שבגטו אין די להביט ולראות! בגטו חייבים לחדד את המבט, בגטו חייבים לחדור עמוק! בגטו חייבות העיניים, כפי שנוהגים לומר לקרוא בין השיטין…״.
לקריאה נוספת

ירון ניר פרייזגר, הימים המסויטים, יוסף זלקוביץ' וחוג האינטלקטואלים בגטו לודז, הוצאת מאגנס, 2024
הערות שוליים

↑  יוסף זלקוביץ, רשימות מגטו לודז', בימים הנוראים ההם, עמ' 21
↑  ד"ר מיכל אונגר, לודז, באתר המכון הבין לאומי יד ושם.
1 2 3  יוסף זלקוביץ, "הימים הנוראים ההם"
1 2  יוסף זלקוביץ, תקופת האוטונומיה, בימים הנוראים ההם, עמ' 328
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007270127505171  PLWABN: 9810552085705606  BnF: cb14511038q (data)  GND: 124534503  ISNI: 0000 0001 0973 3460  LCCN: no95015438  NKC: js2018982308  NTA: 244809852  RERO: 02-A025985881  SELIBR: 237464  SUDOC: 197725627  VIAF: 54380099   WorldCat (עם VIAF): 54380099
הקבוצה לריקוד קאמרי מייסודה של נועה אשכול

| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  מ-1954
 תחום יצירה:  מחול
 https://noaeshkol.org/
 
הקבוצה לריקוד קאמרי מייסודה של נועה אשכול (באנגלית: Noa Eshkol Chamber Dance Group) היא קבוצת מחול שהוקמה על ידי יוצרת המחול וחוקרת התנועה נועה אשכול בשנת 1954, כמסגרת לביצוע קומפוזיציות מחול שחיברה באמצעות כתב התנועה אשכול-וכמן, אותו יצרה עם שותפה אברהם וכמן החל משנת 1951. הקבוצה פועלת בהרכבים שונים מאז היווסדה ועד היום, מהסטודיו בבית נועה אשכול שבחולון.
היסטוריה

הקבוצה לריקוד קאמרי נוסדה בשם "הרביעייה הקאמרית" בשנת 1954 על ידי אשכול. מטרת הקבוצה הייתה להוות מסגרת לביצוע קומפוזיציות המחול שחיברה באמצעות כתב התנועה, שהחלה לפתח בתחילת שנות ה-50. אשכול רקדה בקבוצה לצד נעמי פולני, ג'ון ג. הריז ומירה'לה שרון, אולם בתחילת שנות ה-60 החליטה לוותר על ביצוע לטובת שכלול כתב התנועה, חיבור ריקודים והדרכת רקדני הקבוצה בביצועם. מלבד תרגול וביצוע קומפוזיציות המחול של אשכול, היו רקדני הקבוצה, לצד תלמידים נוספים של אשכול, מגויסים ומעורבים בפעילויות רבות שהפכו את ביתה של אשכול למכון מחקר תוסס לכתב התנועה אשכול-וכמן. ביחד עם אשכול ובהדרכתה, הם ניתחו ורשמו בסימני הכתב חומרים מתוך דיסציפלינות תנועה ומחול שונות, כגון: בלט קלאסי, טאי-צ'י, שיעורים של משה פלדנקרייז, תנועת חיות ועוד. שמואל זיידל, רקדן שהיה חבר בקבוצה בין השנים 1967-1987, אף ערך מסעות ברחבי הארץ במטרה להתבונן ולתוות ריקודי-עם של עדות ותרבויות שונות. הרקדנים היו שותפים גם לתיווי המלא של ריקודיה של אשכול לקראת הוצאתם לאור בספרי תווים, והם היו אלה שרשמו בכתב יד מוקפד את התכלילים המופיעים בספרים. בנוסף, סייעו הרקדנים בהשתתפות ואירוח כנסי כתב תנועה בינלאומיים, לימדו ילדים וסטודנטים במסגרות שונות, ובכך תרמו להפצת כתב אשכול-וכמן ולחשיפתו בשדה המחול ככלי להוראת תנועה לילדים ולמבוגרים.
היסטוריה > כתב התנועה אשכול-וכמן

כתב התנועה אשכול-וכמן מציע לכל העוסקים בגוף בכלל ומחול בפרט, כלי לניתוח של תופעת התנועה דרך ניסוח תכונותיה ופירוקה ליחידות הבסיסיות המרכיבות אותה. ניתוח כזה הופך את הכתב למכשיר יעיל ומשוכלל הן למחקר ולתיעוד, הן לשכלול מיומנויות הביצוע והן לקומפוזיציה.
בדומה לשיטות ייצוג-גרפי אחרות, כגון תווים מוזיקליים או מערכת הסמלים המתמטיים, ייעדו אשכול ווכמן לכתב התנועה תפקיד של חשיפת אפשרויות תנועה לא ממומשות ולא מוכרות הגלומות בחומר, והזמנת היוצר או היוצרת לגילויים, המתהווים אף מעבר לכוח המדמה שלהם. כפי שמסבירים אשכול ווכמן בעצמם בספרם שמתאר את כתב התנועה, שראה אור בשנת 1959: "הואיל והכתב עוצב בעקבות ניתוח מפורט של החומר, הריהו פותח אפשרויות חדשות לטיפול בחומר הזה, לפי שהוא מגלה ומבליט בו הרבה צדדים שעד כאן לא נוצלו כל עיקר. חקירה זו בעצם-עצמו של החומר ואמצעי המחשבה במסגרתו, מדרבנת את דמיונו של יוצר המחולות, וממריצתו לחשוף רעיונות, המוצנעים בחומר, ולהעלותם ממחשכים."
היסטוריה > קומפוזיציות המחול של אשכול

ביצירותיה, נשענה אשכול על כתב התנועה שפיתחה: היא השתמשה בהגדרות ובערכים הכמותיים שלו ובאמצעותם ניסחה את הנושאים התנועתיים והכללים המארגנים של עבודותיה. יחד עם מנגנוני החיבור המורכבים שהפעילה, סיפק לה כתב התנועה מכשיר גנרטיבי באמצעותו יצרה עבור כל ריקוד מחדש חומר ייחודי ושונה. "נושא תנועתי", כותבת אשכול בתוכנייה להופעה של הקבוצה לריקוד קאמרי בשנת 1979, "אפשר להגדיר אך ורק בכתב תנועה; אין אפשרות להגדירו על ידי סיפור מעשה".
במהלך קריירה אמנותית שהתפרסה על פני כחמישה עשורים, חיברה אשכול עשרות ריקודים במסגרת שישה מקבצים אותן כינתה: "סוויטות". לכל סוויטה מספר נושאים תנועתיים משותפים, שזוכים לפיתוח עצמאי בכל אחד מהריקודים. חלק עיקרי של הריקודים יצא לאור בספרי תווים בהוצאת האגודה לכתב תנועה, אותה ייסדה אשכול בשנת 1968.
בתכנייה של הופעת הקבוצה לריקוד קאמרי שראתה אור בשנת 1979, כתבה אשכול:
"בריקוד קאמרי, כפי שהוא מוגדר על ידי, אין קלעים, ועל כן אין "מאחורי הקלעים"; אין יצירת אילוזיות או אפקטים; אין בו תפקידים מיוחדים כגון סולן ולהקה או תהליכים תנועתיים אשר רק אדם בעל סווג ידוע – זכר או נקבה, זקן או צעיר, גבוה או נמוך מסוגל לבצעם. ריקוד קאמרי מחייב מרחב אינטימי וגלוי, אותו מרחב אינטימי שבו כל צורת גוף ותנועת גוף חשופה לחלוטין לַעין הצופָה. האדם המתנועע נמצא כביכול תחת זכוכית מגדלת בגלל ממדיו של המרחב".
היסטוריה > הרכבי הקבוצה בימי חייה של אשכול

1954 - 1956 ("הרביעייה הקאמרית") נועה אשכול, ג'ון ג. הריז, נעמי פולני, מירהל'ה שרון
1960 - 1966 ג'ון ג. הריז, אילנה ענבר, אילנה בנאי, רחלי נול, דליה יסקי, עמוס חץ
1967 - 1969 ג'ון ג. הריז, אילנה ענבר, אילנה בנאי, רחלי נול, שמוליק זיידל
1970 - 1987 רחלי נול-כהנא, שמוליק זיידל, רותי סלע
1988 - 2000 רחלי נול-כהנא ורותי סלע
הרכב הקבוצה לריקוד קאמרי לאחר מותה של אשכול

אשכול נפטרה בשנת 2007. ההרכב של קבוצת הריקוד שהתגבש באותה שנה כלל את הרקדניות הוותיקות רחלי נול-כהנא ורותי סלע, ואליהן חברו רקדניות צעירות יותר - מור בשן ונגה גורל, אשר למדו את ביצוע הקומפוזיציות בהדרכתן ובניהולן האמנותי של הראשונות. בשנת 2015 הצטרף להרכב דרור שובל. מאז מותה של רותי סלע בקיץ 2021, ההרכב כולל את רחלי נול-כהנא, מור בשן, נגה גורל ודרור שובל. נול-כהנא, שרקדה תחת שרביטה של אשכול מאז ראשית שנות ה-60, משמשת כיום כמדריכה לרקדנים בביצוע רפרטואר הריקודים הרחב שחיברה אשכול, ומתפקדת גם כמנהלת האמנותית של הקבוצה. חלק מייחודה של הקבוצה לאחר מותה של אשכול, מתבטא בשילוב הבן-דורי של ההרכב. בשנת 2022 הצטרפה הקבוצה לעמותת הכוריאוגרפים.
הקבוצה שואפת לצרף רקדניות ורקדנים נוספים לשורותיה, כדי להבטיח את המשך ביצוע קומפוזיציות המחול של אשכול כמסורת חיה ונושמת. בשנים האחרונות יצירתה של אשכול זוכה להכרה והוקרה בארץ ובעולם.
פעילות הקבוצה לריקוד קאמרי כיום

הקבוצה פועלת בביתה ההיסטורי של נועה אשכול בחולון, שהיה - ועודנו - מרכז למחקר משותף בנושא כתב התנועה אשכול-וכמן (EWMN) וביצוע רפרטואר המחול של אשכול. הקבוצה מקדישה שעות רבות הן ללמידה של ריקודים נוספים מתוך הרפרטואר של אשכול, והן לתרגול של ריקודים שכבר למדה. בשל רמות המורכבות והדחיסות הגבוהות המאפיינות את ריקודיה של אשכול, נדרש זמן רב של עבודה ואימון רציף ומעמיק כדי להשיג שליטה בביצוע.
הקבוצה פועלת למען שימור מורשתה של אשכול וחשיפתה בפני קהלים מגוונים בארץ ובעולם, במספר אופנים: הקבוצה מופיעה בתוכניות שונות מתוך רפרטואר המחול רחב ההיקף של אשכול ברחבי הארץ והעולם במסגרת פסטיבלי מחול, אירועי אמנות, מוזיאונים ועוד. כמו כן, הקבוצה מנחה סדנאות וסדרות שיעורים לקהל מגוון, המזמנים למשתתפים התנסות בביצוע חומרים מתוך הרפרטואר של אשכול, התנסות בחיבור מבוסס-כתב תנועה, הכרות עם העקרונות, ההגדרות וסימני הכתב, רכישת מיומנות קריאה וכתיבה, ועוד.
בנוסף, מקיימת הקבוצה גם חזרות פתוחות, בהן מוזמנים הצופים להיות עדים לתהליך העבודה הייחודי המתרחש לרוב בסטודיו ללא נוכחות קהל. במסגרת זו הקהל נחשף לתרגול נפרד של רצפי תנועה שחוברו עצמאית לאיברים שונים והצטברותם ההדרגתית לכדי אקורדים מורכבים. באמצעות הסבר הכולל בידוד והדגמה של אבני הבניין מהן מורכבת הקומפוזיציה, מתאפשרת לצופה הבנה של דרכי חיבור הריקוד הייחודיות של אשכול באמצעות כתב התנועה שיצרה.
בביתה של אשכול פועל גם ארכיון, המשמר חומרים רבים ומגוונים, המתעדים את הפעילות הענפה שנעשתה על ידי אשכול ושותפיה לאורך עשרות שנים. אלה נגישים לעיון לאוצרים, אמנים, חוקרים ואחרים, המבקשים להעמיק ידיעותיהם על אודות מורשתה של אשכול, הן כמקור של השראה, והן כמושא של מחקר.
בנוסף, הקבוצה מארחת יחידים וקבוצות בבית נועה אשכול, כגון: כוריאוגרפים, אוצרים, חוקרים, סטודנטים ושוחרי אמנות לצפייה בחזרות פתוחות, הופעות מוסברות, ימי עיון, הרצאות, הקרנת סרטים מארכיון הקרן ועוד.
רפרטואר הקבוצה > הופעות הקבוצה לריקוד קאמרי בימי חייה של אשכול ובניהולה

1967 - פרליודים ופוגות - סוויטת מחול. בית יד לבנים, תל אביב. ביצוע: אילנה בנאי, אילנה ענבר, ג'ון ג. הריז, שמואל זיידל, רחלי נול.
1967 - תוכנית: סוויטה מספר אחת. סמינר הקיבוצים, תל אביב. ביצוע: אילנה בנאי, אילנה ענבר, ג'ון ג. הריז, שמואל זיידל, רחלי נול.
1967 - אולם בית העם, ירושלים. ביצוע: אילנה בנאי, אילנה ענבר, ג'ון ג. הריז, שמואל זיידל, רחלי נול.
1967 - בית בירם, חיפה. ביצוע: אילנה בנאי, אילנה ענבר, ג'ון ג. הריז, שמואל זיידל, רחלי נול.
1969 - תוכנית: שלוש סוויטות, מסע הופעות בארצות הברית, אוניברסיטאות: אילינוי, ויסקונסין, אינדיאנה ואוהיו. ביצוע: אילנה בנאי, ג'ון ג. הריז, שמואל זיידל, רחלי נול.
1969 - תוכנית: שלוש סוויטות. תיאטרון The Place, לונדון. ביצוע: אילנה בנאי, ג'ון ג. הריז, שמואל זיידל, רחלי נול.
1970 - תוכנית: סוויטה מספר ארבע. סמינר הקיבוצים, תל אביב. ביצוע: רחלי נול-כהנא, שמוליק זיידל.
1970 - מרובעים - סוויטת מחולות, קיבוץ דגניה א'. ביצוע: רחלי נול-כהנא, שמוליק זיידל.
1971 - תשעים מעלות - סוויטת מחולות. מכללת אשל הנשיא. ביצוע: רחלי נול-כהנא, רותי מרק (סלע), שמוליק זיידל.
1971 - תוכנית: סוויטות שלוש וארבע. פסטיבל ישראל, אולם בת דור. ביצוע: רחלי נול-כהנא, רותי מרק (סלע), שמוליק זיידל.
1971 - סדרה של שבע הופעות בתוכניות שונות. פסטיבל "שני עולמות", ספולטו, איטליה. ביצוע: רחלי נול-כהנא, רותי מרק (סלע), שמוליק זיידל.
1979 - סדרה של שש הופעות בתוכניות שונות. בית יד לבנים, תל אביב. ביצוע: רחלי נול-כהנא, רותי מרק (סלע), שמוליק זיידל.
1984 - שנים עשר פרליודים. אוניברסיטת תל אביב. ביצוע: רחלי נול-כהנא, רותי מרק (סלע), שמוליק זיידל, תרצה ספיר, צורית קופיט, כדיה מוזס, עמרם אפל.
1984 - סדרה של חמש הופעות בתוכניות שונות. אוניברסיטת תל אביב. ביצוע: רחלי נול-כהנא, רותי מרק (סלע), שמוליק זיידל.
1987 - רסיטל - אוסף מחולות. סדרה של שלוש הופעות. אוניברסיטת תל אביב. ביצוע: רחלי נול-כהנא, רותי מרק (סלע), שמוליק זיידל.
1987 - חזרות פתוחות (ארבע תוכניות שונות). אוניברסיטת תל אביב. ביצוע: רחלי נול-כהנא, רותי מרק (סלע), שמוליק זיידל, תרצה ספיר, נועה קרייתי, כדיה מוזס, עמרם אפל.
1992 - שנים עשר ריקודים דידקטיים. סדרה של שבע הופעות. בית ציוני אמריקה, תל אביב. ביצוע: רחלי נול-כהנא, רותי מרק (סלע), שמוליק זיידל.
1993 - אטיודים סימטריים וסנטימנטליים - סוויטת מחולות. בית ציוני אמריקה, תל אביב. סדרה של ארבע הופעות. ביצוע: רחלי נול-כהנא, רותי מרק (סלע).
1993 - סדרה מתמעטת - סוויטת מחולות. סדרה של חמש הופעות. בית ציוני אמריקה, תל אביב. ביצוע: רחלי נול-כהנא, רותי מרק (סלע).
רפרטואר הקבוצה > רשימת הופעות הקבוצה לאחר מותה של אשכול

דצמבר 2010 - פסטיבל "ריקודי חדר" בגלריה יפו, ירושלים ובסטודיו נעה דר, תל אביב.
ינואר 2011 – מרכז סוזן-דלל בת"א. במסגרת תוכנית המופעים של להקת בת-שבע.
פברואר 2011 – מוזיאון ישראל, ירושלים.
נובמבר 2012 - מוזיאון Secession, וינה אוסטריה.
מרץ 2013 - Dia Art Foundation, ניו-יורק ארצות הברית.
מרץ 2013 - תיאטרון Lamama, ניו-יורק ארצות הברית. במסגרת שבוע מחול ישראלי.
דצמבר 2013 – מוזיאון Bonniers Konsthall, סטוקהולם שוודיה. במסגרת פסטיבל בינלאומי למחול עכשווי.
מרץ 2014 – מוזיאון Opelvillen, Ruesselsheim גרמניה.
יוני 2014 – מוזיאון Kunsthous Glarus, גלרוס שווייץ.
ספטמבר 2015 – סוזן דלאל תל אביב. במסגרת פסטיבל "צוללן".
יוני 2016 – מוזיאון Badischer Kunstverein, Karlsruhe, גרמניה.
מרץ 2017 – מוזיאון Vleeshal, Middelburg, הולנד.
ספטמבר 2018 – Labortheater, דרזדן, גרמניה.
נובמבר 2021 - פסטיבל "ריקודי חדר", אולם "הזירה" בירושלים ומרכז סוזן דלל בתל אביב.
דצמבר 2021 - מרכז סוזן-דלל בת"א. במסגרת תוכנית ״בת שבע מארחת״.
אוגוסט 2022 – פסטיבל "תל אביב דאנס", מרכז סוזן דלל בתל אביב.
ספטמבר 2022 – פסטיבל בינלאומי Ultima למוזיקה ומחול באוסלו, Sentralen, אוסלו, נורווגיה.
ספטמבר 2022 – מוזיאון Norrköings Konstmuseum, Norrköings, שוודיה.
יוני 2023 – במסגרת Parcours Night המתקיים כחלק מאירועי יריד Art Basel, בזל, שווייץ.
אוגוסט 2023 - KW Institute for Contemporary Art, ברלין, גרמניה.
פברואר-מרץ 2024 - "לוחם וחולם" - סדרת מופעי סטודיו בבית נועה אשכול בחולון לציון 100 שנה להולדתה.
הערות שוליים

↑  איריס לנה והילה זקסנברג, כתב הסתרים של נעמי פולני, באתר הספרייה הלאומית, ‏8 במאי 2019
1 2 3 4  רוני דורי, נועה אשכול: מרס קאנינגהאם הישראלית, באתר הארץ, 14 בספטמבר 2009
1 2 3  Sally Gardner, Noa Eshkol and the Idea of a Chamber Dance Group, Dance Research Journal 50, April 2018
↑  THINGS TO KNOW: NOA ESHKOL, India art fair, ‏December 10, 2021
↑  ג'ון ג' האריס, Eshkol, Cunningham, Kleist, מחול עכשיו 20, יולי 2011, עמ' 61-63
↑  ערן וישנקו, להחזיר את המחול לקדמת הבמה: על כתב תנועה אשכול-וכמן כאלטרנטיבה תרבותית, חברה: כתב עת סוציאליסטי לענייני חברה, כלכלה פוליטיקה ותרבות 9, ספטמבר 2003
↑  אשכול נ. ווכמן א., כתב תנועה, רבעון קשת, גליון ב', 1959, עמ' 131
1 2 3 4 5   רן בראון, שפת התנועה של נועה אשכול עדיין חיה ובועטת, באתר הארץ, 16 בספטמבר 2021
1 2  Brian Seibert, No Sets? No Costumes? No Music? No Problem, The New York Times, ‏March 10, 2013
↑  Gunia Nowik, Noa Eshkol, tl magazine, ‏Oct 14, 2020
1 2  Emily May, Noa Eshkol’s Orchestra of the Body, FRIEZE, ‏13 בספטמבר 2023
↑  מהי תנועה אחת?, באתר פסטיבל ריקודי חדר, ‏2010
↑  מרב יודילוביץ', בת שבע תארח את קבוצת המחול של נועה אשכול, באתר ynet, 1 בינואר 2012
↑  איילת דקל, Noa Eshkol Chamber Dance Group: Themes & Variations, midnight east, ‏13 בינואר 2012
↑  נועה אשכול מכמה נקודות מבט, באתר הבמה
↑  תיעוד מתוך ההופעה, אתר vimeo
↑  Sharon Lockhart | Noa Eshkol, ארטיס, ‏10 במרץ 2013
↑  Bonniers Konsthall, Body Talk, e-flux Announcements
↑  פן יישכח: ריקודים מאת נועה אשכול, באתר פסטיבל צוללן
↑  Noa Eshkol. Angles & Angels, artmap
↑  Carmela Thiele, Der Körper als Orchester, getidan, ‏2016
↑  Roos Gortzak, Noa Eshkol at Vleeshal, art viewer, ‏23 במרץ 2017
↑  The Event of a Thread, e-flux Announcements
↑  נועה אשכול מבחר ריקודים, באתר פסטיבל ריקודי חדר
↑  אפי טריגר, בת שבע מארחת, באתר האתר של אפי טריגר
↑  פוסט על המופע בעמוד הפייסבוק של מרכז סוזן דלל, 1 באוגוסט 2022
↑  Noa Eshkol Chamber Dance Group: Homework – Gestures, ultima
↑  DANSFÖRESTÄLLNING MED THE NOA ESHKOL CHAMBER DANCE GROUP - FULLBOKAD, Norrköpings konstmuseum
↑  [https://web.archive.org/web/20240207101708/https://www.artbasel.com/rooms/specialsector/46455/Noa-Eshkol Wall carpets & dance performance, 1975 - 1999
Noa Eshkol], Art | Basel
↑  Pause: The Noa Eshkol Chamber Dance Group 25./27. August 23, KW-BERLIN
↑  [https://www.gallery-weekend-berlin.de/journal/neugerriemschneider-noa-eshkol/ The Noa Eshkol
Chamber Dance Group], GALLERY WEEKEND BERLIN
↑  James S. Snyder on Noa Eshkol, GALLERY WEEKEND BERLIN
↑  marietta piekenbrock, noa eshkol at neugerriemschneider, youtube, ‏August 26, 2023
הרביעייה הקאמרית 1952-1954. מימין: מירה'לה שרון, ג'ון ג. הריז, נעמי פולני ונועה אשכול. צילום: תאודור בראונר.
מתוך הריקוד "יעקב רחל ולאה", ספולטו, איטליה 1972. מימין: רחלי נול-כהנא, רותי סלע ושמוליק זיידל. צילום: Derry Moor.
מתוך הריקוד "מלאכים וזוויות", 1979. מימין: רותי סלע, רחלי נול-כהנא ושמוליק זיידל. צילום: עמוס חץ.
שמואל מורן

שמואל מורן, עורך דין
שמואל מורן (נולד ב-13 בספטמבר 1958) הוא עורך דין מומחה בדיני משפחה וירושה, מייסד ומנהל משרד עורכי דין הנושא את שמו.
ביוגרפיה

נולד וגדל בחולון בשנת 1958, בוגר תיכון קוגל. סיים לימודי תואר ראשון בעבודה סוציאלית באוניברסיטת תל אביב בשנת 1979. עבד במשך מספר שנים כעובד סוציאלי קליני, בתפקידי טיפול, הדרכה ובניהול מערכת. במקביל לעבודתו כעובד סוציאלי, למד לימודי משפטים ובשנת 1985 קיבל תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת תל אביב. בשנת 1998 סיים לימודי תואר שני במשפטים באוניברסיטת תל אביב.
במשך שנות עבודתו כעורך דין צבר ידע וניסיון מקצועי רב בתחום דיני המשפחה והירושה. השילוב שבין העבודה הסוציאלית לעריכת הדין, הקנו לו מומחיות מיוחדת ומגוונת בתחום המשמורת, יישוב סכסוכים בהסכמה, הגירה וחטיפת ילדים ובסוגיות בינלאומיות מורכבות בדיני משפחה. עורך דין מורן משמש זה שנים כמרצה מן החוץ בבית הספר לעבודה סוציאלית וכן מלמד בקביעות בקורסים של פקידי סעד במסגרת משרד הרווחה, לימד בקורסי גישור שונים, וכן מרצה במסגרת השתלמויות של לשכת עורכי הדין.
בשנת 1986 הקים משרד עצמאי בתל אביב העוסק בליטיגציה בבתי משפט, בגישור, בבוררות, ובמגוון רחב של תיקים בדיני המשפחה והירושה בישראל ומחוצה לה. עו"ד מורן טיפל במהלך השנים בתיקי משפחה בעלי "פרופיל גבוה", בין מבחינת זהות לקוחותיו הנמנים עם השורה הראשונה של אנשי פוליטיקה, עסקים ובידור בארץ, ובין מבחינת תוכנם של התיקים, אשר לא אחת הביאו למתן פסקי דין מהותיים ותקדימיים בתחום דיני המשפחה, בעיקר בתחומי האפוטרופסות, האימוץ (כגון תיק "תינוק המריבה") הפונדקאות ועוד. בשנת 2016 זכה בפסק דין תקדימי בבית המשפט העליון אשר הורה על ביטול אימוץ קטין והחזרתו לאביו הביולוגי אשר כלל לא היה מודע לקיומו. בשנת 2018 זכה בפסק דין תקדימי אשר עסק בקביעת המועד להערכת שווי אופציות בלתי סחירות לצורך חלוקתן בין בני זוג אגב גירושין. בשנת 2021 זכה בפסק דין תקדימי אשר קבע כי אין מקום להכיר בחובתו המשפטית של אדם לגלות לבן זוגו האחר, טרם הנישואין, את נטיותיו או העדפותיו המיניות. בסוף אותה שנה זכה בתביעה על פי אמנת האג (החזרת ילדים חטופים) להשבת קטין לאיטליה, הניצול היחידי מאסון הרכבל של סטרזה–מוטורונה, אשר נחטף על ידי סבו לישראל. בשנת 2024 זכה בתביעה להעביר תינוקת בת שנתיים מההורים המגדלים להוריה הגנטיים בפרשה שנודעה בשם מחדל החלפת העוברים באסותא.
מורן נשוי לעורכת הדין יהודית מייזלס והוא אב לחמישה.
פעילות ציבורית

עו"ד מורן מילא שורה של תפקידים ציבוריים:
יו"ר ועדת החקיקה –ילדים ונוער, בלשכת עורכי הדין.
חבר ב"ועדת רוטלוי"- ועדה שכונן שר המשפטים בראשות השופטת סביונה רוטלוי, אשר עסקה בבחינת עקרונות יסוד בתחום הילד והמשפט ויישומם בחקיקה. כחבר הוועדה כתב מסמך יסודי ומנומק הקורא לביטול מוחלט של חזקת הגיל הרך, בהיותה מנוגדת לטובת הילד ולעקרון השוויון.
נציג לשכת עורכי הדין וחבר ב"ועדת שנהב" אשר המליצה על שינויי חקיקה בתחום דיני המשפחה
נציג לשכת עורכי הדין ב"ועדת שניט" שפרסמה ב-2012 את מסקנותיה בסוגיית האחריות ההורית ולתיקוני חקיקה שונים בתחום דיני המשפחה, לרבות בהתייחס לביטול "חזקת הגיל הרך". שנים לאחר חברותו בוועדה פרסמם תכנים הקוראים לשימור חזקת הגיל הרך, בטענה שאינה מנוגדת לשוויון.