stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יורם שיפטן
הערות שוליים

1 2  PRESIDENT’S REPORT 2020, Technion
↑  Establishment of a National Center for the Promotion of Smart Transportation Research, המועצ, ‏2019-03-30 (באנגלית אמריקאית)
↑  Professor Yoram Shiftan Gave a Special Seminar on "Travel Behavior Implications of Automated Vehicles" | INTELLIGENT TRANSPORTATION SYSTEMS LAB, its-archive.mit.edu
↑  Yoram Shiftan, Israel Institute (באנגלית)
↑  Modeling the Response to Parking Policy, ETH
↑  Yoram Shiftan - Graduate Students, Technion
↑  Yoram Shiftan (Technion) - Engineering, Technology and Planning, National Knowledge and Research Center for Emergency Readiness
↑  Yoram Shiftan, John Suhrbier, The analysis of travel and emission impacts of travel demand management strategies using activity-based models, Transportation 29, 2002-05-01, עמ' 145–168 doi: 10.1023/A:1014267003243
↑  Yoram Shiftan, Leonid Kheifits, Michael Sorani, Travel and Emissions Analysis of Sustainable Transportation Policies with Activity-Based Modeling, Transportation Research Record: Journal of the Transportation Research Board 2531, 2015-01, עמ' 93–102 doi: 10.3141/2531-11
↑  UrbanITS Seminar: Travel Behavior Implication of Automated Vehicles (Prof. Yoram Shiftan, Technion) | BUILT @ NYU, wp.nyu.edu
↑  {{{מחבר}}}, Editorial Board, Transport Policy 61, 2018-01-01, עמ' IFC doi: 10.1016/S0967-070X(17)30796-5
↑  2014-2016, International Association for Travel Behaviour Research (באנגלית)
↑  Yoram Shiftan - Global Involvement, Technion
↑  Bat-hen Nahmias–Biran, Tierra Bills, Yoram Shiftan, Incorporating Equity Consideration in Transport Project Evaluation: The San Francisco Bay Area Case Study, 2017
↑  "Is the Tel Aviv Metro worth it?". Globes (באנגלית). 2020-02-11. נבדק ב-2023-10-22.
↑  Yoram Shiftan, Maren L. Outwater, Yushuang Zhou, Transit market research using structural equation modeling and attitudinal market segmentation, Transport Policy 15, 2008-05-01, עמ' 186–195 doi: 10.1016/j.tranpol.2008.03.002
↑  Professional Contribution, Technion
↑  Yoram Shiftan, Transition towards Sustainable Mobility: The Role of Instruments, Individuals and Institutions, London: Routledge, 2016-03-08, ISBN 978-1-315-54999-6
↑  {{{מחבר}}}, Sustainable Urban Transport, Transport and Sustainability, 2015-05-13 doi: 10.1108/s2044-994120157
↑  Securing Transportation Systems | Wiley, Wiley.com (באנגלית אמריקאית)
↑  Preparing for the New Era of Transport Policies: Learning from Experience, Volume 1 - 1st Edition, shop.elsevier.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268022805171  VIAF: 24408140   WorldCat (עם VIAF): 24408140
לאוניד אדוארדוביץ' סלוצקי

לאוניד אדוארדוביץ' סלוצקי (ברוסית: Леонид Эдуардович Слуцкий; נולד ב-4 בינואר 1968) הוא חבר הדומה הממלכתית של רוסיה, יושב ראש המפלגה הליברל-דמוקרטית הלאומנית מאז 27 במאי 2022.
בדומה השישית כיהן כיו"ר הוועדה לענייני חבר המדינות העצמאיות, אינטגרציה אירואסייתית והיחסים עם ילידי רוסיה בניכר. מהדומה השביעית, סלוצקי הוא מכהן כיו"ר הוועדה לעניינים בינלאומיים של הדומה.
ביוגרפיה

סלוצקי כיהן כסגן ראשון ליו"ר ועדת הדומה לעניינים בינלאומיים והפך ליו"ר הוועדה לעניינים בינלאומיים במושב הדומה השביעי. הוא דיקן הפקולטה ליחסים בינלאומיים באוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה לכלכלה, תורת המידע וסטטיסטיקה. הוא החזיק במשרות בנק בכירות והיה יועץ של ראש עיריית של מוסקבה. סלוצקי גם דיווח לדירקטוריון של נשיאות הסובייט העליון של רוסיה הסובייטית. הוא בעל דוקטורט בכלכלה מהמכון המוסקבאי לכלכלה וסטטיסטיקה.
ב-17 במרץ 2014, יום לאחר משאל העם בחצי האי קרים, סלוצקי היה אחד משבעת האנשים הראשונים שהוטלו עליהם סנקציות על ידי הנשיא אובמה בצו מנהלי מספר 13661. הסנקציות הקפיאו את נכסיו בארצות הברית ולאסור עליהם מלהיכנס לארצות הברית. בשל משבר קרים, הוא היה גם ברשימת הסנקציות שהטילו קנדה והאיחוד האירופי.
בשנת 2018 הפך סלוצקי לדמות המרכזית של שערוריית המין הראשונה בהיסטוריה של הדומה הממלכתית הרוסית, שכוסתה בהרחבה על ידי התקשורת הרוסית והבינלאומית, שהוביל לחרם סולידרי של התקשורת כלפיו.
דעותיו

ב-1 בפברואר 2017 סלוצקי הביע עניין ביחסים קרובים יותר בין רוסיה לבין סוריה וציין כי הוועדה לעניינים בינלאומיים מתכננת לערוך מושב משותף של הדומה והמועצה העממית של סוריה.
ב-2017 סלוצקי קרא למשאל העם לעצמאות קטלוניה "מבחן מוגבל" של האיחוד האירופי ותהה האם "בריסל תסכים לזכות העמים להגדרה עצמית, כפי שהיה לה נוח עם קוסובו, או שתמשיך להתעקש על עקרון השלמות הטריטוריאלית", כפי שהיא עשתה עם חצי האי קרים.
סלוצקי הביע דאגה על תוכנית פיתוח הטילים והנשק הגרעיני של צפון קוריאה, וביקש לשוב למשא ומתן בהשתתפות שש המדינות: צפון קוריאה, דרום קוריאה, רוסיה, ארצות הברית, סין וגם יפן. ב-24 בפברואר 2017, הוא גם הביע דאגה בדבר הרטוריקה הפוליטית האמריקאית שביקרה את חוזה סטארט החדש, האמנה להפחתת הנשק גרעיני בין ארצות הברית לבין רוסיה וקרא לשתי המדינות לחזור לשולחן המשא ומתן ולדון בנושא. זאת אמר בתגובה לתוכניות להגדלת ההוצאות הצבאיות שעליהן הודיע הנשיא דונלד טראמפ בנאום במושב משותף של הקונגרס, בפברואר 2017, ובתגובה לפריסה נוספת של הגנה מרחבית בגובה רב בקוריאה.
הערות שוליים

↑  "Commonwealth Affairs of the State Duma Committee of Independent States, Eurasian Integration and Relations with Compatriots – Composition of the Committee" (ברוסית). אורכב מ-המקור ב-4 במרץ 2016. נבדק ב-13 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "N Korea's Missile Test 'Provokes New Spiral of Tensions Near Russian Borders'". sputniknews.com (באנגלית). 12 בפברואר 2017. נבדק ב-14 בפברואר 2017. the chairman of the Russian lower house of parliament's international affairs com]mittee, Leonid Slutsky {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Russian Government and Regions – Duma – Deputy". UsRbc. נבדק ב-16 בפברואר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Slutsky Leonid Eduardovich". duma.gov.ru (ברוסית). נבדק ב-14 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Executive Order 13661—Blocking Property of Additional Persons Contributing to the Situation in Ukraine" (PDF). GPO.gov. 19 במרץ 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Logiurato, Brett (17 במרץ 2014). "Obama Just Announced Sanctions Against 7 Russian 'Cronies'". Business Insider. נבדק ב-17 במרץ 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Кто и почему обвинил депутата Слуцкого в сексуальных домогательствах Ведомости, 23.02.2018
↑  Почему дело о домогательствах депутата Слуцкого касается всех Ведомости, 07.03.2018
↑  "Секс-скандал в Госдуме набирает обороты". Радио Свобода. 2018-03-07.
↑  "Russia and Serbia deride EU reaction to Catalan vote". The Irish Times. 3 October 2017.
↑  "Russian Senator Wary of Arms Race Return Amid Trump's Comment on Nukes". sputniknews.com. 24 בפברואר 2017. נבדק ב-26 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Williams, Thomas (1 במרץ 2017). "Russia Threatens 'Reaction' to Proposed U.S. Military Buildup". Breitbart. נבדק ב-2 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "US THAAD deployment in South Korea great threat to Russia: Kremlin". Zee News (באנגלית). Moscow. IANS. 8 במרץ 2017. נבדק ב-9 במרץ 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811510518405606  ISNI: 0000 0004 5490 7003  LCCN: nb2016003237  VIAF: 189145541825796601011   WorldCat (עם VIAF): 189145541825796601011
לואיס פלדמן

| --- | --- |

 לידה:  29 באוקטובר 1926 הרטפורד, ארצות הברית 
 פטירה:  25 במרץ 2017 (בגיל 90) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  יהדות, היסטוריה של עם ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרווארד 
 מוסדות:  ישיבה יוניברסיטי 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים 
 
לואיס הארי פלדמן (29 באוקטובר 1926 - 25 במרץ 2017) היה פרופסור אמריקאי ללימודים קלאסיים ולספרות. לימד ב"ישיבה יוניברסיטי" מאז 1955.
פלדמן התמחה בעיקר בתרבות ההלניסטית, במיוחד בעבודתו של יוספוס פלביוס. עבודתו זכתה להתייחסות ולכבוד רב על ידי שאר חוקרי זמננו.
ביוגרפיה.

פלדמן קיבל את התואר הראשון שלו (בהצטיינות) מטריניטי קולג', הרטפורד, בשנת 1946 שלו ואת התואר שני בשנה שלאחר מכן. בשנת 1951 הוא קיבל תואר דוקטור בפילולוגיה מאוניברסיטת הרווארד עבור עבודת המחקר שלו על ההיסטוריוגרפיה אודות קיקרו. הוא חזר לטריניטי קולג' כעמית הוראה ובסופו של דבר שימש כמרצה לקלאסיקות.
פלדמן החל ללמד ב"ישיבה יוניברסיטי" בתור מדריך ב-1955, והפך לעוזר פרופסור בשנת 1956, לפרופסור ב-1961 וב-1966 פרופסור מתמחה לספרות קלאסית. ב-1993 הוא מונה לפרופסור ב"ישיבה יוניברסיטי".
כחלק מהאקדמיה האמריקאית לחקר היהדות הוא קיבל מלגות ופרסים רבים. בתוך כך, מלגת קרן פורד (1951-1952), מלגת גוגנהיים (1963), מלגה מטעם קרן הזיכרון לתרבות יהודית (1969), וכן מענק מן האגודה האמריקאית לפילוסופיות (1972). הוא היה עמית בכיר במועצה האמריקאית למלומדות ב-1971, עמית במכון ללימודים מתקדמים ב-1994. וב-1981 הוא קיבל את פרס "מצוינות בהוראה לקלאסיקה". בנוסף, פלדמן נבחרה לנהל סמינרים במכללה למורים של הקרן הלאומית למדעי הרוח.
דעות וכתבים

פלדמן עסק במחקר של תחומים רבים. רוברט א. ואן Voorst התייחס לפלדמן כ"דיקן של המומחים ליוספוס", ופול אנג' מאייר התייחס לפלדמן כ "מדורג ראשון בהבנת יוספוס".
בתור היסטוריון, פלדמן עסקו בעיקר עם כתביו של יוסף בן מתתיהו, שלהם תפקיד בתוך מסגרת גדולה יותר של התרבות היהודית במהלך תקופת הבית השני. עבודתו של פלדמן על יוספוס נע בין דיונים על הדיוק ההיסטורי של יוסף בן מתתיהו לבין פרשנותו על המקרא. בסך הכל, פלדמן ראה ביוספוס בתור המפתח להבנת החיים היהודיים והאינטראקציות עם התרבות ההלניסטית במהלך העידן הגרקו-רומי. בנוסף לעבודתו על יוספוס, פלדמן פרסם מספר רב של עבודות על כתביו של פילון, כמו גם עבודות להתמודדות ישירה עם טבעו של החיים היהודיים בעת העתיקה.
עבודותיו של פלדמן זכו במלגה לטובת עבודתו על פילון ויוספוס, 1937-1962 (1963), מלגה למחקר על יוסף בן מתתיהו ווהמודרניות, 1937-1980 (1984), יהודים וגויים בעולם העתיק: עמדות, ואינטראקציות מאלכסנדר עד יוסטיניאנוס (1993), מחקרים במדעי היהדות ההלניסטית (1998), פרשנות יוסף בן מתתיהו על התנ"ך. (1998).
פלדמן גם תרגם כמה כרכים של המהדורה הביקורתית על עתיקות יהודיות. ותרם בהרחבה כתבי עת בתחום תוך כתיבת כ-170 מאמרים אקדמיים.
הוא גם שימש עורך במחלקת הספרות ההלניסטית עבור המהדורה הראשונה של אנציקלופדיה יודאיקה וכן לאנציקלופדיה בריטניקה.
הערות שוליים

↑  Henoch Volumes 29–30, 2007, page 376
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260896805171  PLWABN: 9810600847505606  BIBSYS: 90513703  BNE: XX887618  BnF: cb12032857q (data)  CiNii: DA00253414  GND: 110091728  ISNI: 0000 0001 1803 7870  LCCN: n82240395  NDL: 00439351  NKC: zmp20191037072  NLA: 35079673  NSK: 000205316  NTA: 067923003  RERO: 02-A003236619  SNAC: w6s3220k  SUDOC: 028505999  Trove: 820423  VcBA: 495/203875  VIAF: 108191682   WorldCat (עם VIAF): 108191682
יעקב חן-טוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  24 באוגוסט 1932 (בן 92) תל אביב, פלשתינה (א"י)
 ענף מדעי:  מדע המדינה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרווארד  אוניברסיטת ברנדייס  בית הספר למשפטים בהרווארד  אוניברסיטת תל אביב 
 מוסדות:  אוניברסיטת ג'ורג'טאון  Worcester State University 
 
יעקב חן-טוב (נולד ב-24 באוגוסט 1932) הוא היסטוריון, משפטן ואיש מדעי המדינה ישראלי - אמריקאי. מומחה לחקר תולדות רוסיה והמזרח התיכון. פרופסור אמריטוס במרכז לענייני ברית-המועצות מטעם משרד ההגנה של ארצות הברית והמרכז לביטחון אירופה ע"ש ג'ורג' מרשל, בגרמיש, גרמניה.
תחומי מחקריו

יחסי ברית-המועצות עם המזרח התיכון, במרקם הכללי של מדיניות החוץ הסובייטית ובמיוחד בפעילות הקומינטרן באזור בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20 וכן בקשרי המשטר הסובייטי עם תנועות מהפכניות בעולם השלישי בכלל ובמזרח התיכון בפרט. דגש מיוחד הושם במחקריו על תולדות המפלגה הקומוניסטית בפלשתינה, ארגונה, הרכב הנהגתה ומקומם של מנהיגיה המרכזיים במסגרתה. נושא מרכזי בסוגיה זו הוא חקר המאבק הסובייטי בתנועה הציונית, בהקשר לבעייתיות השאלה היהודית בברית-המועצות והזיקה לצמיחתו של היישוב היהודי בפלשתינה.
תחומי מחקר נוספים שלו הם:
לאומיות, סכסוכים אתניים-פוליטיים וגבולות שנויים במחלוקת במרחב הרפובליקות הסובייטיות לשעבר, תוך התמקדות במעמדם של המיעוטים האתניים בתוכן. במרכז מחקר זה עמדו הסכסוך על נגורנו-קאראבאך בין ארמניה לאזרבייג'ן, רוסיה וג'ורג'יה; הסכסוכים בדרום אוסטייה ובאבחזיה וכן בטרנסדניסטריה שבמולדובה; הסכסוך עם יפן על האיים הקארליים וסכסוכי גבול פנימיים בפדרציה הרוסית עצמה ובמיוחד באזור הקווקז.
מעמדו של המיעוט הלאומי הרוסי במרחב הרפובליקות הפוסט-סובייטיות, מאבקו לשוויון זכויות ולהכרה במעמד הלשון הרוסית ברפובליקות הללו; קשרי הפדרציה הרוסית עם הפזורה הרוסית ברחבי העולם; שאלת מעמדו המשפטי של נושא האזרחות הרוסית הכפולה לרוסים בפזורה וקשריהם עם מדינת-האם, בהשוואה, למשל, למצב הפזורה ההונגרית במזרח-אירופה. במיוחד עוסק המחקר במצבו של המיעוט הרוסי ברפובליקות החדשות – אוקראינה, קזחסטן, אסטוניה ולטבייה – ומאבקו לשוויון זכויות.
משפט בינלאומי פומבי ואספקטים משפטיים של מוסדות בינלאומיים שונים על בסיס השוואתי ובמיוחד על מעמדן החוקי של טריטוריות שנויות במחלוקת, אספקטים משפטיים לסכסוכים אתניים והליכים לפתרונם; מעמדם המשפטי של מיעוטים לאומיים וזכויותיהם במדינות השונות, על בסיס השוואתי, מנקודת ראות של החוק הבינלאומי הפומבי ותקדימים משפטיים בסוגיות אלה.
רפורמות במערכת השיפוטית ובמוסדות אכיפת החוק בתקופת כרושצ'וב בברית-המועצות, כחלק ממגוון הרפורמות במינהל ובממשל הסובייטי באותה תקופה. כולל מאבק המשטר הסובייטי בתופעת הפאראזיטיות, הליכים משפטיים ב"בתי הדין של החברים" שעסקו בכך וכן בארגון הדרוז'ינה – מתנדבי הפיקוח על הסדר הציבורי וההשלכות שהיו להן בחברה הסובייטית. המחקר בודק גם את הקשר של רפורמות אלו לתהליך הדה-סטאליניזציה ואת מקומן במאמץ של המשטר לגשר על הפער בין האידאולוגיה הקומוניסטית למציאות החברתית בברית המועצות.
ספרים שכתב

Communism and Zionism in Palestine: the Comintern and the political unrest in the 1920’s, Cambridge, Mass: Schenkman Publishing Company, 1974.
Communism and Zionism in Palestine during the British Mandate, with a preface by Isaiah Friedman, New Brunswick, USA: Transaction Publishers, 2012.
Palestinian Jewry in support of the Soviet Union during the Second World War 1941-45, to be published by Transaction Publishers, 2015.
מאמרים נבחרים

לשאלת התיחום בין גאופוליטיקה וגאוגרפיה מדינית. עיונים בינלאומיים, כתב עת בהוצאת המכון ליחסים בינלאומיים, תל אביב 1957.
“The Communist International and the Communist Party in Palestine, in Forces of Change in the Middle East”, ed. Roumani, Worcester Mass: Worcester State College Press, 1971.
The Communist International, the Palestine Communist Party and the Political Unrest in Palestine in 1929, monograph, Worcester Mass: Worcester State College Press, April 1970.
“The Middle East Turmoil”, in Proceedings, U.S. Naval Institute, December 1984, pp. 52-59.
“Contacts Between Soviet Ambassador Maisky and Zionist Leaders during World War II”, in Soviet Jewish Affairs, London, 1978, pp. 46-56.
עריכה

Nationalism, Ethnic Conflicts and Territorial Dispute in the Russian Federation, an Anthology of Readings, Compiled and Introduced, George C. Marshal European Center for Security Studies, Garmisch, Germany, 1991.
Nationality and Ethnic Issues: Ukraine, Belorus, Caucasus, an Anthology of Readings, Compiled and Introduced, George C. Marshal European Center for Security Studies, Garmisch, Germany, 1993.
Nationalism, Ethnic Conflicts and Territorial Dispute in the Central Asian Republics of Kazakhstan, Kyrgyzstan, Tajikistan, Turkmenistan and Uzbekistan, an Anthology of Readings, Compiled and Introduced, George C. Marshal European Center for Security Studies, Garmisch, Germany, 1999.
The Soviet Union and the Middle East: a Political Atlas, edited and introduced, George C. Marshal European Center for Security Studies, Garmisch, Germany, 2000.
The Comintern and the Middle East 1925-1939. An Anthology of Documents from the International Press Correspondence (Imprecorr) dealing with the political developments in Palestine, George C. Marshal European Center for Security Studies, Garmisch, Germany, 2001.
פרסים ואותות כבוד

1970. Merrill Trust Foundation Grant, Philip W, Lown Institute. Brandeis University.
1971. National Foundation for Jewish Culture Grant.
Certificate of Distinguished Service 1976-1996, University of Maryland, European Division.
Award for Outstanding Dedication and Support, Nato School "Shape" Europe, February 1981-March 1988
מדינת ישראל משרד הביטחון – עיטור לוחם המדינה, 18 ביוני 1981.
מדינת ישראל משרד הביטחון – אות הארגון הצבאי הלאומי בארץ-ישראל (אצ"ל). יוני 1981.
ממשלת ארצות הברית מטעם משרד ההגנה, המרכז על שם ג'ורג' מרשל בגרמיש – Superior Civilian Service Award, August 2012.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007272724905171  PLWABN: 9810668638305606  BnF: cb16695629g (data)  GND: 1047966956  ISNI: 0000 0000 8438 0856  LCCN: n87829512  NTA: 173972772  SUDOC: 158051068  VIAF: 33519164   WorldCat (עם VIAF): 33519164
חדר התה הרוסי

| --- | --- |

חזית חדר התה הרוסי
 מידע כללי
 סוג:  מסעדה
 כתובת:  רחוב 57 מס' 150 מערב
 מיקום:  מנהטן 
 מדינה:  ארצות הברית 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1927
 תאריך פתיחה רשמי:  1927 
 
 קואורדינטות:  40°45′54″N 73°58′46″W﻿ / ﻿40.765°N 73.9794°W﻿ / 40.765; -73.9794
 www.russiantearoomnyc.com
 he
 
חדר התה הרוסי (באנגלית: The Russian Tea Room) היא מסעדה מפורסמת בעיר ניו יורק שבארצות הברית. המסעדה שוכנת ברחוב 57 מס' 150 מערב, בין מגדל קרנגי הול לבין מגדל מטרופוליטן (אנ').
המסעדה נפתחה בשנת 1926 על ידי חברי הבלט הרוסי הקיסרי שברחו מרוסיה בשל המהפכה הבולשביקית, והפכה עד מהרה מקום מפגש לגולים מרוסיה.
פנים מסעדת חדר התה הרוסי
בשנת 1955 נרכשה המסעדה על ידי סידני קיי (Sidney Kaye), וכאשר קיי נפטר בשנת 1967, המשיכה אלמנתו, פיית' סטיוארט גורדון (Faith Stewart-Gordon), לנהל את המסעדה. בשנת 1996 רכש ורנר לירוי את המסעדה תמורת 6.5 מיליון דולרים וסגר אותה לשיפוצים שעלו 36 מיליון דולרים. בשנת 2000 נפתחה המסעדה, אולם לא שבה לפופולריות בקרב החברה הגבוהה הניו יורקית שהייתה לה קודם לסגירתה. ב-28 ביולי 2002 נסגרה המסעדה בשל פשיטת רגל.
בנובמבר 2006 נפתחה המסעדה מחדש.
סצנות מסוימות מהסרטים "מנהטן" ו"טוטסי" צולמו במסעדה.
לקריאה נוספת

סטיוארט גורדון, פיית', The Russian Tea Room Cookbook, בהוצאת ריצ'רד מארק, ניו יורק, 1981, ISBN 0-399-90128-0.
סטיוארט גורדון, פיית', The Russian Tea Room: A Tasting, בהוצאת קלארקסון פוטר, 1993, ניו יורק, מסת"ב 0-517-58826-9.
סטיוארט גורדון, פיית', The Russian Tea Room: A Love Story, הוצאת סקריבנר, ניו יורק, 1999, ISBN 0-684-85981-5.
ישעיה נבנצל

| --- | --- |

 לידה:  1940 פלשתינה (א"י)
 פטירה:  24 באוקטובר 2016 (בגיל 76 בערך)
 ענף מדעי:  פיזיקה
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 
ישעיה נֶבֶּנְצָל (Nebenzahl;‏ 1940 – 24 באוקטובר 2016) היה פיזיקאי ישראלי, פרופסור מן המניין לפיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים.
ביוגרפיה

נבנצל נולד בשנת 1940 ליצחק ארנסט נבנצל – מבקר המדינה השני. למד פיזיקה באוניברסיטה העברית. בין השנים 1963–1985 עבד ברפא"ל . בשנת 1985 נתמנה לפרופסור מן המניין במחלקה לפיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1987 הוענק לו פרס ע"ש ארנסט דוד ברגמן.
נבנצל התגורר בירושלים, היה נשוי למשוררת לאה נבנצל, ואב לחמישה ילדים. אחיו הם הרב אביגדֹר נֶבֶּנְצָל – רב הרובע היהודי (בשנים תשל"ג–תשס"ח (1973–2008), ועו"ד פליאה אלבק – לשעבר מנהלת המחלקה האזרחית בפרקליטות המדינה.
נפטר בחג שמיני עצרת ה'תשע"ז, 24 באוקטובר 2016, ונטמן בהר הזיתים.
עבודתו

בשנים 1968–1969 הגה נבנצל את תהליך הפרדת איזוטופים אטומית בעזרת לייזר, אך מדינת ישראל הטילה על התהליך חסיון. במקביל ואף מאוחר יותר, נהגה הרעיון בחברת אבקו בארצות הברית והיא רשמה עליו פטנט שהוגש בישראל ב-1971. נבנצל ניהל מאבק ארוך שנים בלשכת הפטנטים הישראלית, בית המשפט המחוזי בתל אביב ובית המשפט העליון בישראל על זכות הבעלים, אך לא זכה בפטנט.
בשנים 1970–1995 פותח תהליך ההפרדה בארצות הברית, רוסיה, הודו, וסין אך העניין בו דעך בגלל שינויים גלובליים בתעשיית הגרעין שהורידו את כדאיותו הכלכלית. בתחילת שנות ה-90 זכה נבנצל לראות במו עיניו מימוש מעבדתי מרשים בישראל של התהליך שהגה.
נבנצל חקר יחד עם ברוך פישר מהטכניון ועם אהרון לואיס מהאוניברסיטה העברית את התכונות האופטיות של חלבון החישה בעין בקטריורודופסין.
פעילות ציבורית נוספת

בנוסף לפיזיקה, פרסם נבנצל מחקרים בנושא חקר המוח והמקרא. בשנת 2008 יצא ספרו מאיר העיניים "איש תם וישר: לימוד ועיון בספר איוב".
פעילות ציבורית נוספת > עמותת מפרטי-המקדש

נבנצל היה פעיל מתון בנושא הר הבית והשיבה אליו. במסגרת פעילותו היה מעורב בהכנת כרוז "מגילת ההר" אך תוכנו הסופי לא היה כנראה לרוחו והוא לא נמנה עם חותמיו. כמו כן הקים ב-1989 עמותת "כינוס הלכות מפרטי המקדש" אשר הציעה תוכנית פעולה לפסיקה מוסכמת של ועדת רבנים בהלכות המקדש. העמותה פורקה ב-2002 על ידי רשם העמותות.
פעילות ציבורית נוספת > רצח דני כץ

נבנצל פעל למען מורשעי פרשת רצח דני כץ, לאחר שראה את אחד הנאשמים זועק לחפותו. הוא אף שבת רעב מול בית הנשיא. בנו עו"ד אסף נבנצל המשיך את פועלו בתחום, הן בסיוע למורשעים בפרשה זו והן בסיוע לסולימאן אל עביד שהורשע ברצח חנית קיקוס.
הערות שוליים

↑  האוניברסיטה העברית – הפקולטה למדעי הטבע והמתמטיקה, נפטרי הפקולטה 2016
↑  אברהם פלג, סוד מדעי ישראלי שדלף לארה"ב, מעריב, 28 במרץ 1980
↑  בית המשפט העליון – השופט דב לוין וחבריו, ע”א 296/82 נגד בבית המשפט העליון בשבתו כבית-משפט לערעורים אזרחיים השופטים ד’ לוין, ג’ בך, א’ גולדברג פסק–דין, ‏27.5.1986
↑  D. Levron, A. Bar-Shalom, Z. Burshtein, R. David, G. Hazak, J. Ivry, L.A. Levin,J. Oreg, and M. Strauss, Photon flux optimization in three-color multiphoton ionization of uranium atoms, SPIE, Laser Isotope Separation (1993) 1859
↑  O. Werner, B. Fisher, A. Lewis, and I. Nebenzahl, Saturable absorption, wave mixing and phase conjugation with bacteriorhodopsin, Optics Letters 15, 1990, עמ' 1117-1119
↑  ישעיה נבנצל, איש תם וישר לימוד ועיון בספר איוב, ירושלים: ראובן מס, 2008
↑  נדב שרגאי, הר המריבה-המאבק על הר הבית, כתר, 1995, עמ' 156–157
↑  רשם העמותות במשרד המשפטים, עמותה מחוקה- כינוס הלכות ומפרטי המקדש, ‏28.4.2020
↑  יפעת ארליך | צילום: אלכס קולומויסקי, הכתם שנשאר, באתר ynet, 15 ביוני 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300376805171  LCCN: no2008162850  VIAF: 298556386   WorldCat (עם VIAF): 298556386
לורל תאצ'ר אולריך

פרופ' לורל תאצ'ר אולריך מרצה באוניברסיטת בריגהאם יאנג
לורל תאצ'ר אולריך (באנגלית: Laurel Thatcher Ulrich; נולדה ב-11 ביולי 1938) היא היסטוריונית אמריקאית, פרופסורית באוניברסיטת הרווארד, המתמחה בחקר אמריקה הקדומה ובהיסטוריה של נשים. גישתה החדשנית ורבת ההשפעה להיסטוריה תוארה כמחווה ל"עבודתם השקטה של אנשים רגילים" — תפישה שתוארה על ידה ככזו שנועדה "להראות את הקשרים בין אירועים ציבוריים וחוויות פרטיות".[דרוש מקור]
אולריך מתארת את עצמה כפמיניסטית אקטיביסטית וכמורמונית, נושאים בהם עסקה גם בכתיבה בהביאה חוויות אישיות מחייה.
ביוגרפיה

אולריך נולדה באיידהו. אביה, ג'ון טאצ'ר, היה מורה, איש תחזוקה, מחוקק וחקלאי. אימה, אליס שידואיי טאצ'ר, הייתה עקרת בית. אולריך סיימה תואר ראשון באוניברסיטת יוטה בהתמחות באנגלית ועיתונות והיא זו שנאמה את נאום הפרידה המסורתי בסיום התואר. שנים רבות לאחר מכן, למדה לתואר שני באנגלית במכללת סימונס (1971) וסיימה דוקטורט בהיסטוריה באוניברסיטת ניו המפשייר (1980).
בהיותה סטודנטית נישאה לגייל אולריך, סטודנט להנדסה, ולזוג נולדו חמישה ילדים.
נשים שעשו היסטוריה

במאמר מ-1976 טבעה אולריך את הביטוי well-behaved women seldom make history - "נשים המתנהגות כיאות לעיתים רחוקות עושות היסטוריה". ביטוי זה הפך במהרה לוויראלי, צוטט והודפס ברחבי העולם. את הביטוי ניתן לראות מודפס על כרטיסי ברכה, חולצות, ספלים, לוחות, ומדבקות לרכב.
בראיון באוקטובר 2007 סיפרה אולריך איך הציטוט המפורסם קיבל חיים משלו: "זה היה מוזר למצוא את עצמי בתרבות הפופולרית. קיבלתי ללא הרף מיילים בעניין, וחשבתי שזה מצחיק. ואז התחלתי לבחון מאין מגיעים המיילים. פעם מצאתי את עצמי כדמות ברומן, ופעם ראיתי כוכבת טניס לובשת חולצה עם הכיתוב בתחרות שנערכה בווימבלדון. אז כתבתי ספר תחת הכותרת".
הספר אותו כתבה אולריך בכותרת זאת בוחן את הדרכים בהן נשים עיצבו את ההיסטוריה, בהביאו דוגמאות מחייהן של רוזה פארקס, קריסטין דה פיזאן, אליזבת קיידי סטנטון, הארייט טאבמן, ווירג'יניה וולף.
הערות שוליים

↑  Gewertz, Ken (2 בפברואר 2006). "Two University Professors appointed". Harvard Gazette. אורכב מ-המקור ב-2011-06-29. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Laurel Thatcher Ulrich: Publications: Vertuous Women Found: New England Ministerial Literature, 1668-1735". scholar.harvard.edu. Harvard University. נבדק ב-12 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Well-Behaved Women? Harvard Historian Laurel Thatcher Ulrich Lectures on March 5
↑  Lythgoe, Dennis (21 באוקטובר 2007). "Ulrich touts women in history". Deseret Morning News. p. E10. אורכב מ-המקור ב-2013-09-27. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007319031205171  BIBSYS: 90256124  BnF: cb12941153x (data)  CiNii: DA06927168  GND: 1055719415  ISNI: 0000 0001 0925 1875  LCCN: n81111983  NKC: xx0304276  NLK: KAC200801855  NSK: 000523804  NTA: 069835071  RERO: 02-A000165563  SELIBR: 200181  SUDOC: 172078369  VIAF: 309714510   WorldCat (עם VIAF): 309714510
יצחק שלזינגר

| --- | --- |
פרופסור יצחק שלזינגר
 לידה:  25 באוגוסט 1926 קלן, גרמניה
 פטירה:  17 בדצמבר 2018 (בגיל 92) ירושלים, ישראל
 ענף מדעי:  פסיכולוגיה ופסיכולינגויסטיקה
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים
 פרסים והוקרה:  חתן פרס ישראל בחקר הפסיכולוגיה לשנת תשע"ח.
 
יצחק מתתיהו שלזינגר (25 באוגוסט 1926 – 17 בדצמבר 2018) היה חוקר פסיכולוגיה ופסיכולינגויסטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים, חתן פרס ישראל לשנת תשע"ח.