stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עין תמיד

|  מיקום המעיין |
| --- | --- |
 מדינה:  ישראל 
 אזור:  מחוז הדרום 
 קואורדינטות:  30°48′47″N 35°11′53″E﻿ / ﻿30.81319°N 35.19813°E﻿ / 30.81319; 35.19813
 גישה למעיין
  (למפת צפון הנגב מוגדלת) עין תמיד(למפת צפון הנגב רגילה) עין תמיד(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עין תמיד(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עין תמיד he
 
עין תמיד (בערבית: עין אלבוירה) הוא מעיין נובע וממוקם בין רכס מחמל לערבה.
הידרולוגיה

המעיין מזין פלג קטן. הוא נובע כחצי קילומטר מערבית לדרך העפר שעוברת מעין חצבה דרך עין שחק ומשם לעין רחל בתוך יובלו של  נחל חצבה. ערוצו של הנחל מתחתר בשכבות סלעי צור מתקופת הסנון במורדותיו המזרחיים של קמר מחמל. על גבי שכבות סלעי הצור מונחות שכבות חרסית ושכבות עשויות גיר לבן. בסביבות המעיין ופלגו צומח אחו ובו צמחים הידרופוניים כסוף, קנה וסמר.
מאז אוקטובר 2018 מדווח "יבש".
הערות שוליים

↑  מנחם מרקוס, מדריך ישראל החדש: הר הנגב והערבה, כרך 5, ירושלים: כתר, 2001, עמ' 200
קריית משה (רחובות)

|  מידע |
| --- | --- |
 עיר:  רחובות
 תאריך ייסוד:  שנות ה־60 של המאה ה־20 
 על שם:  משה חיים שפירא
 אוכלוסייה:  6,500 (2023)
 קואורדינטות:  31°53′22″N 34°47′08″E﻿ / ﻿31.889377347848°N 34.785643186669°E﻿ / 31.889377347848; 34.785643186669
 שכונות נוספות ברחובות
  (למפת גוש דן מוגדלת) קריית משה(למפת גוש דן רגילה) קריית משה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום קריית משה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום קריית משה
 
קריית משה היא שכונה ברחובות שהוקמה בשנות השישים של המאה ה-20. השכונה נקראת על שמו של מייסד המפד"ל משה חיים שפירא.
גאוגרפיה

השכונה גובלת בפארק התעשיות רכטמן. מצפון לשכונה נמצאת רחובות ההולנדית שנוסדה ב-2001. בשנת 2012 הוקמה רחובות הצעירה, שנמצאת מדרום לשכונה. בשנת 2020 הוקמה חצרות המושבה שנמצאת ממזרח לקריית משה.
השכונה מחוברת לכביש 410 (דרך הים).
היסטוריה > זרנוקה

בתקופת המשנה והתלמוד התקיים במקום יישוב יהודי בשם זרנוקה. חוקרים רבים סבורים שזרנוקה הייתה היישוב היהודי ממנו יצא החכם ר' חייא בר זרנוקי, המוזכר בתלמוד הבבלי. במקום נמצאו חרסים מהתקופה הרומית-ביזנטית. בתקופה הממלוכית היה זרנוקה כפר במחוז עזה וכן בתקופה העות'מאנית.
היסטוריה > זרנוגה

עד 1948 התקיים במקום הכפר הערבי זרנוגה. המסגד של הכפר נותר במקום גם לאחר פינוי הכפר.
באוגוסט 1948 ביקשה קבוצת שילר מן המוסדות המיישבים, שיחכירו לה את אדמות זרנוגה, וכמה מאות דונמים מן השטחים החקלאיים של הכפר נמסרו לידיה. בבתים הנטושים וסביבם הוקמו מעברות זרנוגה א' וב', שאליהן הגיעו בשנות ה-50 עולים מצפון אפריקה וניצולי השואה. המעברות צורפו לרחובות בשנת 1957.
היסטוריה > הקמת השכונה והתפתחותה

השכונה הוקמה בשנות השישים של המאה ה-20 לאחר פינוי זרנוגה. בשנות השבעים הגיעו לשכונה גם עולים מברית המועצות.
בשנות ה-90 הגיעו עולי אתיופיה לשכונה בעקבות מבצע שלמה. בקרב העדה זכתה השכונה לכינוי "אדיס הקטנה". השכונה אומצה על ידי הפדרציה של ניו יורק ותרמה לה.
בין 2008 ל-2018 קטנה אוכלוסיית השכונה בכ-10 אחוזים.
באוקטובר 2019 אושרה תוכנית מועדפת לדיור (תמ"ל) עבור השכונה שכוללת 1,500 דונם. על פי התוכנית ייהרסו כ-1,400 דירות קיימות, וייבנו 10,000 חדשות שחלקן על קרקע בשכונה וחלקן יחידות דיור על קרקע משלימה. במסגרת ההתחדשות העירונית ערכו משרדי האוצר והשיכון ורשות מקרקעי ישראל פיילוט שבו חלק מהכספים ממכירת קרקעות מושקעים בקרן ייעודית למימון פרויקטים של פינוי בינוי בשכונה. על פי תוכניות העירייה אוכלוסיית השכונה תגדל ל-35 אלף נפש. בספטמבר 2024 נהרסו שני מבנים ראשונים במסגרת פינוי-בינוי.
אוכלוסייה

נכון ל-2023 בשכונה מתגוררים 6,500 תושבים. יותר מ-55% מתושבי השכונה הם עולים ותיקים מאתיופיה.
פשיעה

במהלך השנים סבלה השכונה מעוני ופשע. בשנת 2004 נרצח בשכונה נער, ב-2005 רצח נער בן השכונה נערה ברחובות. ב-2007 נרצח נער בקטטה. ביולי 2014 נדקרו למוות שני צעירים בקטטה בשכונה ובפברואר 2015 נהרג אדם בפיצוץ רכב.
מוסדות

בשכונה מכינה קדם-צבאית ע"ש שלושת הנערים אייל יפרח, גלעד שער ונפתלי פרנקל "שובו אחים בשביל ישראל" שהוקמה ב-2015. בשכונה מתנ"ס "חוויות" וספרייה על שם מנשה מילוא. מועדון הכדורגל "יצ'אלאל", בית הנוער "חץ קדימה" ששייך לעמותת "לשובע" שהוקם ב-2003 שלו כ-80 חניכים, בתי הספר "עידוד" ו"הדרים" (יסודי), ישיבה תיכונית בית שלמה, תלמוד תורה "עץ החיים" וגן הבנים.
לקריאה נוספת

טלי חתוקה ואחרים, מרחב מיקוח : תהליכי התחדשות עירונית בעידן הנאו-ליברלי, המעבדה לעיצוב עירוני באוניברסיטת תל אביב, תל אביב: רסלינג, 2020. בעיקר בפרק 'מרחב-נדל"ן' עמ' 49–100.
הערות שוליים

↑  זרנוקה – יישוב יהודי מתקופת המשנה והתלמוד, הארכיון לתולדות רחובות
1 2 3 4  אפרת נומברג יונגר, ‏סמנו לעצמיכם: קריית משה ברחובות הולכת לעבור מהפך, באתר ‏מאקו‏, 28 בפברואר 2023
↑  בני מוריס, לידתה של בעיית הפליטים הפלסטינים 1947–1949, עמ' 178.
1 2  אסף קמר, "ילדי הלילה" של קריית משה ברחובות, באתר ynet, 13 בדצמבר 2014
1 2  חן קוטס-בר, אדיס הקטנה: בשכ' קריית משה לא חוגגים 20 שנה ל"מבצע שלמה", באתר nrg‏, 20 במאי 2011
↑  עמירם ברקת, האתיופים מרוכזים בשכונה אחת וגורמי הרווחה מתקשים לסייע, באתר הארץ, 29 במאי 2005
1 2  גיא נרדי, למרות הנחות של כמעט 50%: היענות בינונית למכרז רמ"י בקרית משה ברחובות, באתר כלכליסט, 17 באוגוסט 2023
↑   | סימון טטרו, בשיתוף עיריית רחובות, הפנים החדשות של שכונת קריית משה, באתר TheMarker‏, 4 בדצמבר 2022
↑  אייל יצחקי, רגע היסטורי: נהרסו שני הבניינים הראשונים בקרית משה, באתר ערים, ‏2024-09-11
↑  רועי נחמיאס, ההלוויה ברחובות: "אל תאשימו ציבורים שלמים", באתר ynet, 30 במאי 2005
↑  רוני זינגר, נער בן 16 הודה ברצח בן 17 בקטטה ברחובות, באתר הארץ, 3 ביוני 2007
↑  אלי סניור, קטטה ברחובות: שני צעירים נדקרו למוות, באתר ynet, 5 ביולי 2014
↑  אלי סניור, חיסול ברחובות: הרוג ופצוע קשה בפיצוץ ברכב, באתר ynet, 1 בפברואר 2015
↑  בית הנוער "חץ-קדימה" רחובות
↑  קובי בן-שמחון, הארלם. רחובות, באתר הארץ, 16 באוקטובר 2007
גת דורון – גת ענבים קדומה שנתגלתה במרכז העיר
שרידי המסגד של הכפר זרנוגה
בובה

ערך זה עוסק בסוג של צעצוע. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
בובות בחלון ראווה של חנות איקס עיגול בתל אביב-יפו
בובה היא ייצוג פיזי מלאכותי של אדם (לרוב תינוק), דמוי-אדם, חיה (כגון דובי או דינוזאור), יצור דמיוני (למשל, טרול או דרדס), דמות אמיתית או ספרותית. הבובה משמשת לרוב כצעצוע אך גם לנוי ואספנות.
היסטוריה והתפתחות

בובות קיימות בתרבות האנושית עוד משחר ימיה. ממצאים ארכאולוגיים באתרי חפירות רבים כללו בובות שונות מחרס או מאבן, ששימשו בין למשחק ובין לפולחן דתי. בקברים במצרים מהאלף השני לפנה"ס נמצאו בובות שנבנו מלוחות עץ צבועים עם "שיער" משרשראות חימר או חרוזי עץ. בובות הן גם ממצא נפוץ בקברי ילדים מהעת העתיקה.
איזבל מצרפת (1295–1358) קבלה את הנדוניה שלה בגיל שבע, כאשר אירסו אותה לאדוארד השני מלך אנגליה לעתיד. בנדוניה שלה בין רשימות המצעים, המפות והבגדים השונים, מופיע גם רישום של מספר בובות. בגיל 12 היא נשלחה לאנגליה כדי להינשא למלך.
במוזיאון דירפילד (Deerfield Museum) בארצות הברית נמצאת בובה המכונה באנגוול פוט (Bangwell Putt) המתוארכת ל־1775-1770 ונחשבת לבובת הסמרטוטים העתיקה ביותר ששרדה. היא לבושה בבגדים באופנת המאה ה-18. היא הייתה שייכת לקלאריסה פילד (Clarissa Field) שנולדה עיוורת ב-25 באוגוסט 1765. הסבא רבא שלה מוזס פילד חטב את חלקי העץ של הבובה. נעליה תפורות מעור צבי, הידיים מבד פשתן והן היו תפורות כך שהילדה העיוורת יכלה לחוש באצבעות השונות. כמו כן אין לבובה תווי פנים.
באירופה היו מרבית הבובות בובות עץ או "בובות סמרטוטים" עד למאה ה-19, אז פותח הייצור של בובות מתערובות של נסורת עץ, נייר, ומרכיבים אחרים; הרכב החומר היה סוד מסחרי שנשמר בקפידה על ידי היצרנים השונים. גם בובות שעווה היו מוכרות ויוצרו עוד מהמאה ה-17, אם כי בהיקף קטן יותר (כנראה כמצרך לעשירים בלבד).
בתחילת המאה ה-19 פותחו גם בובות הפורצלן. לעיתים קרובות יוצר רק הראש מפורצלן, או הראש והגפיים החשופות, ושאר הגוף מבד (שייצג את הבגדים). באותה תקופה החלה להתפתח תעשיית בובות BJD.
מרבית הבובות לאורך השנים היו דמויות של מבוגרים; בובת התינוק הראשונה יוצרה (כנראה) באנגליה, בתחילת המאה ה-19, משעווה. בשנות השמונים של המאה ה-19 צברו בובות שכונו "בבה" ("bébé") פופולרית רבה בצרפת: בובות אלה עוצבו בדמות נערה צעירה, והן יוצרו לראשונה בשנות החמישים של אותה מאה. בובות אלה כיום נחשבות לפריט אספנים מבוקש.
בובות פלסטיק פותחו לראשונה לאחר מלחמת העולם השנייה. בובת "ברבי", מהבובות המוכרות ביותר בעולם המערבי פותחה בשנת 1959 בידי רות הנדלר, במקור עבור בתה ברברה (שעל שמה נקראה הבובה). בשנה הראשונה לייצורה נמכרו מעל 350,000 בובות ברבי. בשנה זו יוצרה בובת פלסטיק נוספת שהיא בובת טרול על ידי מגלף עצים דני בשם תומאס דאם.
הבובה המדברת הראשונה נבנתה בידי תומאס אלווה אדיסון ממציא הפונוגרף בשנת 1888. מאז יוצרו סוגים רבים של בובות הכוללות מנגנונים חשמליים או אלקטרוניים שונים המאפשרים להן ללכת, לדבר ועוד.
חומרים

בובות משחק עשויות בדרך-כלל מבד או מפלסטיק, ולעיתים מעץ. בובות המשמשות לקישוט דקורטיבי או לאיסוף עשויות אף מפורצלן (חרסינה) או שעווה.
ישנן גם בובות תפורות מבד או סרוגות. אפשר לקנות בובות תעשייתיות העשויות מבד או סריג, אך יש גם הרבה בובות הנתפרות או נסרגות על ידי קרובים או חברים אוהבי מלאכת יד. למשל יש היוצרים בובות יד מגרב שנותרה בודדה.
בובות עשויות מחומרים שונים למשל כף עץ לבושה בפיסות בדף כשפני הבובה מצוירים על הכף.
סוגים ושימושים

ניתן להשתמש בבובות בדרכים שונות. בהתאם לכך קיימים סוגים רבים של בובות המיועדות למטרות שונות.
סוגים ושימושים > בובות צעצוע ומשחק

הבובה משמשת על־פי־רוב כצעצוע למשחק. קימות בובות רבות המיועדות למשחק עבור גילאים שונים. חלק מהבובות מיועדות לבנות או לבנים וחלקן מיועדות לבנות ובנים כאחד.
דוגמאות לבובות צעצוע ומשחק:
בובה ממולאת - על פי רוב מיועדות לגילאי הינקות. לדוגמה: דוב צעצוע, דגדג-אותי אלמו.
בובות דמויות אנוש - אלו הן בובות המזכירות אנשים ומיועדות לילדים בדרך כלל.
בובות המיועדות על פי רוב לבנות - כגון ברבי ובראץ. פעמים רבות נהוג לשים בובות אלו בבית בובות.
בובות בדמות תינוקות (עם אביזרים) שנועדו לבנות המשחקות בלהיות אמא.
חיילי פלסטיק או בדיל - מיועדים לבנים.
בובות דמויות אנוש של משחקי הרכבה - פליימוביל ולגו.
בובות בעלי חיים ובובות דינוזאורים
נחום תקום - סוג של צעצוע, שכאשר מטים אותו על צידו הוא קם מאליו.
בובות רובוטיות - פרבי
בובות יד או אצבע- להצגת הצגות, תיאטרון בובות.
סוגים ושימושים > בובות לבידור

הבובה יכולה לשמש גם לצורך בידור.
ישנם מספר סוגים של בובות המיועדות לבידור, עבור גילאים שונים. הבובות המיועדות לילדים משמשות על פי רוב למשחק תפקידים או הצגה. בבובות של המבוגרים נעשה שימוש בתיאטרון בובות.
דוגמאות לבובות היכולות לשמש לבידור והצגה:
בובת גרב היא בובה העשויה גרב (או בגד דומה). כאשר מפעיל הבובה משלב ידו בקצה הסגור של הגרב, ניתן ליצור אשליה שהבובה "מדברת".
מריונטה היא בובה המופעלת באמצעות חוטים.
בובת ענק היא בובה המשמשת כתחפושת.
סוגים ושימושים > בובות המבוססות על דמויות מפורסמות

תחום מיוחד של בובות הוא צעצועים המכונים באנגלית action figures (בובת פעולה) ומבוססים על דמויות מסרטי קולנוע ומסדרות טלוויזיה הפונים בעיקר לילדים. בובות אלה מהוות חלק נכבד מתעשיית המוצרים הנלווים של עולם הקולנוע. הן בדרך כלל עשויות מחומרים פלסטיים, מלוות במגוון כלי נשק קטנים ובעלות יכולת תנועה מוגבלת. בעוד שבובות רגילות נתפסות בדרך-כלל כצעצועים המכוונים לבנות יותר משהם מכוונים לבנים, הרי שבובות המבוססות על דמויות-קולנוע נתפסות כצעצועים "הולמים" לבנים. סוגי בובות נוספים המכוונים לקהל של בנים הם בובות של רובוטים (ובפרט הרובוטריקים), ובובות חיילים (בפרט: חיילי פלסטיק ירוקים) המשמשות למשחקי צבא. עם זאת, הורים ומחנכים רבים טוענים שיש לעודד ילדים לשחק בבובות "רגילות" ולא בצעצועים בעלי הקשר צבאי או "גברי".
סוגים ושימושים > בובות בשימוש קשרים חשאיים

מקור אוסף הבובות של שושנה ארבלי-אלמוזלינו התחיל ממבצע חשאי בו השתתפה בשנת 1962 במסגרתו הוצפנו מסרים בבובות והן הועברו ליהודי ברית המועצות הנצורים.
סוגים ושימושים > בובות לתצוגה

בובות משמשות גם לנוי או לאספנות.
בובלהד הוא סוג של צעצוע, שמקובל כפריט אספנות. ראש הבובלהד, שלעיתים קרובות גדול יחסית לממדי הגוף, מחובר אל גוף הבובלהד בקפיץ, כך שטפיחה קלה על ראשו גורמת לראש להתנועע.
בעולם קיימים מוזיאונים רבים לבובות. בישראל ישנם מוזיאונים לבובות בצפת (בגן הפסלים של הפסל משה ציפר ליד רובע האומנים), בקצרין (במרכז המסחרי), בערד: מוזיאון הבובות של האמנית מירי ליבוביץ ובחיפה (במרכז החנויות "קסטרא").
קסם הבובות היא תערוכה של בובות אומנותיות שנעשו ביד, בידי אומני בובות.
בכניסה לאולם תיאטרון גבעתיים מוצג מבחר מאוסף הבובות של שושנה ארבלי-אלמוזלינו.
בובות שימשו לתצוגת בגדים אמיתיים, סוחר נוסע היה יכול לקחת עמו כמה בובות שמדגימות את התלבושות שהחברה שלו משווקת.
סוגים ושימושים > שימוש מאגי

לבובות יכול להיות גם שימוש מאגי
בכישוף הוודו, בובת וודו היא צלמית המייצג את האובייקט שעליו רוצים להשפיע בדרך מאגית: אדם, חיה או חפץ.
סוגים ושימושים > בובות אמיש

הבובות של קהילת האמיש נטולות פנים, בעקבות הפסוק התנ"כי "לא-תעשה לך פסל, וכל-תמונה" (שמות כ:3) כמו האמיש כך גם הבובות שלהם לבושות בצבעים כהים ללא עיטורים, המשקפים את אורח חייהם הצנוע.
הבובות מדגישות את הטבע הבוגר של הילד ואת הטבע הילדי של המבוגר האמיש.
היבטים התפתחותיים

המשחק בגיל הרך הכרחי להתפתחות התקינה והוא הדרך האפקטיבית ביותר ללמידה משמעותית.
במהלך משחק עם בובות הילדים עוברים תהליכי למידה הדומים לאלו שבמשחקים דידקטיים, אשר נערכים סביב שולחן.
פינות הבובות בגן עשירות בגירויים צבעוניים בעלי משמעות רגשית עבור הילד. פינת הבובות היא חיקוי מוקטן לחיים מציאותיים המאפשרת לילד להתנסות בתפקידים של מבוגרים.
ילדים משחקים בבובה בישראל, 1954
בובות במיחזור משביח

בובות שמרבים לשחק איתן עשויות להיקרע או להישבר (תלוי בחומר). כך נוצר מקצוע "רופא בובות" שבסדנתנודרושה הבהרה מתקנים בובות ומשיבים אותן לצורתן המקורית. לעיתים בובות נהרסות לחלוטין ואז אפשר להשתמש בחלקיהן או ליצירת בובה אחרת, או לשלב את החלקים ביצירת אמנות שאינה בובה.
גרביים ישנות אפשר למחזר לצעצועים שונים, נפוץ מאד לעשות מהן בובות-יד להצגה בתיאטרון בובות.
ראו גם

בובה מכנית
פסל (יצירה)
מיניאטורה
בובת דאגה
אוטומטונופוביה
בובות אפריקאיות
בובת נייר
בובת סמרטוטים
הערות שוליים

↑  Francoise de Bonneville, תרגום: Deke Dusinberre, The Vanishing Tradition of the TROUSSEAU, The Book of Fine Linen, 1994, paris: Flammarion, 1994, עמ' 14, ISBN 2-08013-557-0. (באנגלית)
↑  Veronica Patterson, Bangwell Put- At Her age, PIECEWORK, Such GOOd Friends 1, Interweave, 1993, עמ' 96
↑  Sarah, Oldest Known Rag Doll, Sarah`s Notebook, ‏29/10/2013 (באנגלית)
↑  Joy Gammon, Patsy North (ע), Rod PUPPETS, Easy to Make PUPPETS, 1996, London: Brockhampton, 1993, עמ' 80-82, ISBN 1-86019-164-9. (באנגלית)
1 2  Joy Gammon, Dog sock puppets, Story-time finger puppets, EASY TO MAKE PUPPETS, כרך PUPETS, London: Brockhapton, 1996, EASY TO MAKE, עמ' 20-22,54, ISBN 1-86019-164-9. (באנגלית)
↑  עשי ויינשטיין, "הבובות נמסרו בחשאי ליהודים מאחורי מסך הברזל", מעריב, 1 בנובמבר 1978.
↑  אתר תיאטרון גבעתיים.
↑  Kay Staniland, Fashion in Minature, Manchester: The Gallery of English Costume, 1970. (באנגלית)
↑  The Amish Doll, web.archive.org, ‏2016-02-09
1 2 3  אסתר קבלסון, התפתחות, למידה ומשחק בגיל הרך, באתר פסיכולוגיה עברית, ‏7 ביוני 2005
↑  21Delightfully Creepy Upcycled Doll Projects, Recyclart (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560330505171  BnF: cb11935444d (data)  GND: 4047870-1  LCCN: sh85038873  NDL: 00568514  NKC: ph123925 
בובות מגולפות מעצמות בע"ח מתקופת הברזל
בובות חימר יווניות מהמאה החמישית או הרביעית לפנה"ס
בובות אינדיאניות אותנטיות (Hopi Kachina figure)
בובות מעץ
בובות בקומדיה Mary, Queen of Tots
נחום תקום
בובת יד פשוטה המשמשת למשחק תפקידים או הצגה של ילדים.
בובות מסוגים שונים ב"אוטובוס הבובות" (תל אביב 2013)
בובת אמיש
משה אריה פריינד

הרב משה אריה פריינד (ו' בתשרי תרס"ד, 27 בספטמבר 1903 – כ' באלול תשנ"ו, 4 בספטמבר 1996) היה גאב"ד העדה החרדית.
ביוגרפיה

נולד בהונגריה לרב ישראל פריינד, רב הכפר הוניאדי (הו') הסמוך לברגסס, בנו של רבי אברהם יהושע פריינד. התחתן עם בילא בת הרב ברוך רב העיר פיר, לפני השואה שימש כרב בעיירה נאסויד וראגנא, וכדומ"ץ בעיר סאטמאר. בתקופת השואה, הרב עבד באושוויץ כ'מחלק מים' בין האסירים, וחילק רק ליהודים שהסכימו לברך על המים לפני השתייה. אלו שהתנגדו לברך, גער בהם ואמר: "וכי סבורים אתם, שהקב"ה השתנה? הרי אותו בורא-עולם, שהיה קודם, נמצא גם עכשיו, ואסור ליהנות מעולמו בלא ברכה!".
איבד בשואה את רעייתו ושמונת בניו. לאחר מכן שימש זמן קצר כרב העיר סטמר. עלה לארץ ישראל ומונה כראש ישיבת "ייטב לב" של חסידות סטמר בירושלים. לאחר פטירת רבי יואל טייטלבוים, האדמו"ר מסאטמר, בתשל"ט התמנה לשמש ראב"ד העדה החרדית כנציג סאטמר.
בשנת ה'תשט"ו (1955) מונה כחבר ועד בבית היתומות בית לפליטות בירושלים.
בסיוון ה'תשמ"ט התמנה לגאב"ד העדה החרדית בעקבות פטירתו של ה"מנחת יצחק", הרב יצחק יעקב וייס.
לאחר השואה נישא לפרידא דאכנר. היא נפטרה בשנת ה'תשמ"ב. לאחר מכן התחתן עם טשארנא. שתיהן לא ילדו לו ילדים.
בשנת ה'תשנ"ו (1996) הקים את תלמוד תורה "חיי עולם המקורית", לאחר שפרש ממוסדות חיי עולם. בהמשך נפתחו בנשיאותו ישיבה קטנה וישיבה גדולה וכשבוע לפני פטירתו התקיים מעמד חנוכת הבית לבניין המוסדות בשכונת גוש 80 בירושלים. לאחר פטירתו נקראו המוסדות על שמו "מוסדות רמ"א". בהמשך הוקמה על שמו "ישיבת תולדות משה אריה" בבית שמש.
חידושיו ודרשותיו נדפסו בסדרת ספרי "עטרת יהושע". בספר "מרא דשמעתתא" הובאו פסקיו, בעריכת תלמידו הרב שלמה יהודה הירש.
מתלמידיו

הרב יהושע רוזנברגר, דיין בעדה החרדית
הרב שלמה יהודה הירש, דיין בקהילת סאטמר ירושלים
הרב חיים הערש מייזליש, ראש ישיבת סאטמר בני ברק
הרב אברהם יונה שוורץ, גאב"ד ווינה
לקריאה נוספת

פרק המוקדש לו אצל: אברהם אליעזר סופר, ממשה ועד משה, ירושלים ה'תשס"ז
משה טארים, הללו עבדי ה', מונרו, ניו יורק, ה'תשס"א, סיפורים שסיפר הרב פריינד, ביידיש
הערות שוליים

1 2  עטרת יהושע, בתחילת הספר
↑  אנציקלופדיה שמע ישראל : לתיעוד ולהנצחת מעשים של מסירות נפש בשנות הזעם תרצ"ט-תש"ה 1939–1945 בגטאות, במחנות העבודה, במחנות הריכוז ובמחנות ההשמדה, מכון 'שמע ישראל' שע"י מרכז קאליב העולמי, בני-ברק תש"ס, כרך ב', עמ' 63. ביטאון 'עולם החסידות', תשרי תשנ"ז, עמ' 23-24.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309373805171  ISNI: 0000 0000 6694 9746  VIAF: 58977109   WorldCat (עם VIAF): 58977109 
מוסדות רמ"א בי-ם
מוסדות רמ"א בי-ם
אנטרו-וירוס

| אנטרו-וירוס |
| --- | --- |
 אנטרו-וירוס A71
מיון מדעי
ממלכה:: Orthornavirae
מערכה:: Pisuviricota
מחלקה:: Pisoniviricetes
סדרה:: Picornavirales
משפחה:: Picornaviridae
סוג:: אנטרו-וירוס
שם מדעי
 Enterovirus

אנטרו-וירוס הם קבוצה של נגיפי RNA חד-גדילי בחוש חיובי הקשורים למספר מחלות אנושיות ומחלות של יונקים. נגיפי אנטרו נקראים לפי דרך ההעברה שלהם דרך המעי ('אנטרי' כלומר מעיים).
מחקרים סרולוגיים הבחינו בין 71 סרוטיפים של אנטרו-וירוסים המדביקים בני אדם על בסיס בדיקות נטרול נוגדנים. וריאנטים של אנטיגנים נוספים הוגדרו בתוך כמה מהסרוטיפים על בסיס ניטרול צולב מופחת או לא הדדי בין זני הוריאנטים השונים. על בסיס הפתוגנזה שלהם בבני אדם ובעלי חיים, האנטרו-וירוסים סווגו במקור לארבע קבוצות, נגיף הפוליו, נגיף הקוקסי A (CA) נגיף הקוסי B (CB) נגיפי-אקו, אך מהר מאוד התברר שיש חפיפות משמעותיות בתכונות הביולוגיות של נגיפים בקבוצות השונות. אנטר-וירוסים שבודדו לאחרונה נקראים עם מערכת של מספרים עוקבים: EV-D68, EV-B69, EV-D70, EV-A71 וכו', כאשר הגנוטיפ מבוסס על אזור ה־V1 קפסיד.
אנטרו-וירוסים משפיעים על מיליוני אנשים ברחבי העולם מדי שנה והם נמצאים לעיתים קרובות בהפרשות דרכי הנשימה (למשל, רוק, כיח או נזלת) וצואה של אדם נגוע. מבחינה היסטורית, שיתוק ילדים הייתה המחלה המשמעותית ביותר שנגרמה על ידי אנטרו-וירוס, כלומר נגיף הפוליו. ישנם 81 נגיפים שאינם פוליו ו-3 פוליו אנטרו-וירוסים שעלולים לגרום למחלות בבני אדם. מתוך 81 סוגי הפוליו שאינם פוליו, ישנם עשרים ושניים נגיפי קוקסיד A, שישה נגיפי קוקסאקי B, עשרים ושמונה נגיפי - אקו ועוד עשרים וחמישה נגיפי אנטרו אחרים.
פוליו-וירוס, כמו גם קוקסאקי ואקו-וירוס, מופצים דרך הצואה-פה. זיהום יכול לגרום למגוון רחב של תסמינים, כולל אלה של: מחלה קלה בדרכי הנשימה (הצטננות), מחלת ידיים, כף הרגל והפה, דלקת הלחמית דימומית חריפה, דלקת קרום המוח אספטית, דלקת שריר הלב, מחלה קשה דמוית אלח דם ילודים, שיתוק רפוי חריף, והמיאליטיס הרפוי החריף הקשור אליו.
וירולוגיה

אנטרו-וירוסים הם בני משפחת הפיקורנה, שהיא קבוצה גדולה ומגוונת של נגיפי RNA קטנים המאופיינים ב-RNA גדיל גנום חיובי יחיד. כל האנטרו-וירוסים מכילים גנום של כ-7,500 בסיסים, וידועים כבעלי שיעור מוטציות גבוה עקב שכפול בנאמנות נמוכה ושילוב בתדירות גבוהה. לאחר הדבקה של התא המארח, הגנום מתורגם באופן בלתי תלוי במכסה לפוליפרוטאינים בודדים, אשר מעובדים לאחר מכן על ידי פרוטאזות הופכות לקפסיד המבני ולחלבונים הלא מבניים, המעורבים בעיקר בשכפול של הנגיף.
קומבינציה של RNA נראית ככוח מניע עיקרי באבולוציה של האנטרו-וירוסים וגם הארכיטקטורה הגנטית שלהם. מנגנון הקומבינציה של גנום ה-RNA כרוך ככל הנראה בהחלפת גדילי תבנית במהלך שכפול ה־RNA, תהליך המכונה רקומבינציה של בחירת העתקה. ריקומבינציה של RNA נחשבת כהתאמה להתמודדות עם נזקי גנום RNA ומקור למגוון גנטי. זה גם מקור דאגה לאסטרטגיות חיסון, מכיוון שזנים חיים מוחלשים המשמשים לחיסון עשויים להשתלב מחדש עם זנים הקשורים לזן המקורי, כפי שהיה במקרה של נגיפי הפוליו במחזור חיסון חי מוחלש (cVDPDs). אזור הקפסיד ובמיוחד VP1 היא נקודה קרה של רקומבינציה, וזו אחת הסיבות העיקריות לשימוש באזור זה לגנוטיפים. עם זאת, צומת 5'UTR - capsid ותחילתו של אזור P2 נצפו כמשולבים מחדש בתדירות גבוהה, למרות שרקומבינציות מתרחשות גם בשאר הגנום. מעניין לציין שמיני האנטרו-וירוס: EV-A, EV-B, EV-C, EV-D לא נצפו עד כה כדי להחליף אזורים גנומיים ביניהם, למעט ה-5'UTR.
וירולוגיה > נגיף הפוליו

ישנם שלושה זנים של נגיף הפוליו, PV-1, PV-2 ו-PV-3; כל אחד עם חלבון קפסיד שונה במקצת. חלבוני קפסיד מגדירים סגוליות קולטן תאי ואנטיגניות וירוס. PV-1 היא הצורה הנפוצה ביותר שנתקלים בה בטבע; עם זאת, כל שלוש הצורות מדבקות ביותר. נגיף הפוליו יכול להשפיע על חוט השדרה ולגרום לשיתוק ילדים.
נגיפי הפוליו סווגו בעבר כמין השייך לסוג Enterovirus במשפחת הפיקורנה. הנגיפים הוסרו מהסוג אנטרו-וירוס. הזנים הבאים, נגיף הפוליו 1, נגיף הפוליו 2, ונגיף הפוליו 3. הוקצו לזן Human enterovirus C, מסוג אנטרו-וירוס במשפחת פיקורנה. הזן של האנטרו-וירוס שונה מנגיף הפוליו ל-Human Enterovirus C. זה אושר באפריל 2008. ועד המנהל ה-39 (EC39) של הוועדה הבינלאומית לטקסונומיה של נגיפים (ICTV) התכנס בקנדה במהלך יוני 2007 עם הצעות טקסונומיות חדשות.
שתיים מההצעות עם שלושה שינויים היו:
קוד 2005.261V.04: כדי להסיר את המינים הבאים מהסוג הקיים אנטרו-וירוס במשפחת הפיקורנה.
קוד 2005.262V.04: להקצאת הנגיפים; PV-1, PV-2, PV-3 למין הקיים Human enterovirus C בסוג אנטרו-וירוס במשפחת הפיקורנה.
קוד 2005.263V.04: לשנות את סוג הזן נגיף הפוליו מהגנום הקיים אנטרו-וירוס במשפחת הפיקורנה לסוג זן Human enterovirus C.
הצעות שאושרו בפגישה (EC39) של 2007, נשלחו לחברי ICTV באמצעות דואר אלקטרוני לאשרור והפכו לטקסונומיה רשמית. היו בסך הכל 215 הצעות טקסונומיות, אשר אושרו ואושרו מאז הדו"ח ה-8 של ICTV לשנת 2005.
תהליך האישור בוצע במייל. ההצעות נשלחו אלקטרונית באמצעות דואר אלקטרוני ב-18 במרץ 2008, לחברי ICTV עם בקשה להצביע אם לאשר את ההצעות הטקסונומיות, עם מועד אחרון של חודש. להלן שתיים מההצעות הטקסונומיות עם שלושה שינויים שאושררו על ידי חברי ICTV באפריל 2008:
וירוסי פיקורנה
2005.261V.04: להסיר את המינים הבאים מהסוג הקיים אנטרו-וירוס במשפחת נגיפי הפוליו פיקורנה:. (הערה: נגיף הפוליו מאבד בזאת את מעמדו כזן של נגיף.)
2005.262V.04: להקצות את הנגיפים הבאים למין Human enterovirus C בסוג Enterovirus הקיים במשפחת ה-הפיקורנה: נגיף פוליו 1, נגיף פוליו 2, נגיף פוליו 3. (זה לא הכרחי כהצעה טקסונומית מכיוון שהיא נוגעת לישויות מתחת לרמת הזן, אבל זה נשאר כדי להבהיר את הארגון מחדש של ה-פיקורנה.)
2005.263V.04: לשנות את סוג הזנים של הגנום אנטרו-וירוס במשפחת ה פיקורנה, מנגיף הפליו ל-Human Enterovirus C.