stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ירון בלום
ביוגרפיה > אבטחת תעופה

באמצע שנות התשעים של המאה העשרים עבר בלום הכשרת קציני ביטחון בתעופה ומונה לנהל את מערך האבטחה הישראלי במקומות שונים באירופה. בין השאר היה בלום קצין הביטחון של תחנות רומא, מינכן ופריז. עד היום, משמש בלום כקצין אבטחה ביחידות שונות בעולם, ומשמש כיועץ ביטחון על איומי טרור מקומיים וגלובליים.
ביוגרפיה > העולם העסקי

בשנת 2011 מונה בלום למנכ"ל רשת החינוך "עתיד". בשנת 2013 הוא סיים את תפקידו, אך נותר לכהן כדירקטור בדירקטוריון החברה.
כיום, משמש כיועץ במערכת הביטחון, מומחה לאבטחת תעופה, דירקטור במספר חברות, חבר הוועד המנהל של "בית השאנטי" ועמית במכון לחקר הטרור של המרכז הבינתחומי הרצליה.
ביוגרפיה > פרשנות והופעות בתקשורת

בלום משמש כפרשן ופנליסט בתקשורת הישראלית בנושאי ביטחון שונים. בין השאר על התמודדות עם הטרור הגלובלי, הסכסוך הישראלי ערבי, ערביי ישראל וערביי השטחים, הזירה הפלסטינית, איומי האבטחה השונים בישראל ומחוצה לה, ומקומה של מערכת הביטחון ותפיסת הביטחון של ישראל.
הוא גם כותב מאמרים בענייני השעה בעיתונות.
ביוגרפיה > מתאם השבויים והנעדרים

ב-21 באוקטובר 2017, כחודשיים לאחר התפטרותו של המתאם הקודם ליאור לוטן ב-25 באוגוסט, הודיע ראש הממשלה בנימין נתניהו על מינויו של ירון בלום כמתאם השבויים והנעדרים.
בלום תיאם, בין היתר, את השבת גופתו של החייל הנעדר זכריה באומל במסגרת מבצע "זמר נוגה", עצמות הגופה של באומל שאותרו בידי הצבא הרוסי הוצאו מבית קברות במחנה הפליטים אל-ירמוכ והובאו לישראל.
בפברואר 2021 פורסם כי בלום וראש המטה לביטחון לאומי, מאיר בן שבת סייעו בהחזרת צעירה ישראלית, שחצתה את הגבול בין ישראל לסוריה ונתפסה.
ב-25 באוקטובר 2022 הודיע על סיום תפקידו, לאחר חמש שנים.
בינואר 2023 פרסם מבקר המדינה מתניהו אנגלמן דו"ח ובו ליקויים חמורים באופן התנהלותו של בלום. בין השאר פרסם המבקר כי משרד ראש הממשלה פעל שנים רבות בלי תוכנית מסודרת לניהול הקשר עם משפחות השבויים והנעדרים, ואפילו כשהתקיימו פגישות הן היו "ריקות מתוכן". אנגלמן המליץ שהטיפול בנושא ינוהל רק על ידי משרד ראש הממשלה ועוד תחומי אחריותו של המתאם יוגדרו מחדש.
הערות שוליים

↑  יוסי מלמן, ‏המתאם ירון בלום יגלה עד מהרה שאין לו חופש אמיתי לנהל מו"מ, באתר מעריב אונליין, 27 באוקטובר 2017.
↑  יניר קוזין, ‏ירון בלום מונה לתפקיד מתאם השבויים והנעדרים, באתר מעריב אונליין, 21 באוקטובר 2017
↑   ירון בלום, מתאם השבויים והנעדרים של ישראל, על השבת גופתו של רס"ל זכריה באומל, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 1:15)
↑  רועי שרון וכרמל דנגור, נתניהו בהלוויית זכריה באומל: "נמשיך להשקיע כל מאמץ להחזרת הנעדרים", באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 4 באפריל 2019
↑  אחרי 37 שנים: הושבה גופתו של זכריה באומל מנעדרי קרב סולטאן יעקוב, באתר וואלה, 3 באפריל 2019
↑  מתאם השבויים והנעדרים יצא למוסקבה להחזיר את האזרחית שחצתה לסוריה, באתר וואלה, 18 בפברואר 2021
↑  רוני דניאל, ‏פרשת הצעירה שחצתה לסוריה: מסלול הצעידה - ומקרי העבר, באתר ‏מאקו‏, 19 בפברואר 2021
↑  שבועות אחרי שעברה את הגבול: הישראלית שחצתה לסוריה נחתה בארץ, באתר וואלה, 18 בפברואר 2021
↑  איתמר אייכנר, אחרי חמש שנים: מתאם השבויים והנעדרים מסיים את תפקידו, באתר ynet, 25 באוקטובר 2022
↑  "פגישות בלי תוכן": דו"ח המבקר על מתאם השבויים והנעדרים, באתר "סרוגים", 3 בינואר 2023
עיטורי צה"ל

עיטורי צה"ל הם אותות ועיטורים המוענקים לחיילי וקציני צה"ל, שהפגינו אומץ לב וגבורה יוצאי דופן, בדרך כלל בשעת לחימה. רבים מבין מקבלי העיטורים נהרגו תוך כדי ביצוע המעשה שבגינו עוטרו. עיטורי צה"ל נחלקים לשתי קבוצות: עיטורים, וציונים לשבח. גם בתוך הקבוצות ישנו מדרג ברמת העיטור או הציון לשבח. עיטורים וצל"שים מוענקים לעיתים גם ליחידות שלמות. חוק העיטורים בצבא הגנה לישראל קובע הוראות בנושא.
היסטוריה

בטקס שנערך ב-17 ביולי 1949, אחרי מלחמת העצמאות, הוענק לראשונה "אות גיבור ישראל" לשנים-עשר לוחמים, בזכות הצטיינותם יוצאת הדופן בשדה הקרב. הלוחמים המעוטרים גילו אומץ לב וסיכנו עצמם למען הצלת חבריהם או הצלחה במשימה. בין מעשי הגבורה: הזזת רכב שהפריע לכוחות צה"ל להמשיך בקרב, פעולות חיפוי, השתלטות על משאית בשיירה ערבית בדרכה לתקוף את חיפה, פיצוץ אונייה מצרית וכן - במשימת הובלת מזון ותחמושת לגוש עציון הנצור, משוריינים הותקפו, ופוצצו. חלק מהאותות ניתנו לאחר מות מקבליהם במעשה הגבורה.
לאחר זמן הונהגה הענקת ציונים לשבח (צל"שים) מטעם הרמטכ"ל, האלופים, מפקדי אוגדות ומפקדי חטיבות. בהתאם, בתום מלחמת ששת הימים העניק הרמטכ"ל ציון לשבח ל-51 לוחמים.
בינואר 1970 אישרה הכנסת את חוק העיטורים בצבא הגנה לישראל, שקבע את שלושת העיטורים הגבוהים ביותר עבור גילויי אומץ וגבורה במהלך לחימה: עיטור הגבורה, עיטור העוז ועיטור המופת. עיטורים אלה הוענקו בדיעבד גם לחלק ממי שעוטרו בצל"ש על ידי הרמטכ"ל מאז קום המדינה, כאשר ועדה קבעה איזה עיטור חדש יחליף את הצל"ש, אם בכלל. בנוסף, המיר החוק את "אות גיבור ישראל" לעיטור הגבורה.
על פי נתוני אתר הגבורה, עד יולי 2015 הוענקו על ידי צה"ל 2,126 עיטורים שונים. מספר זה אינו כולל אותות הערכה והוקרה ועיטורים שניתנו על ידי משטרת ישראל, המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים ושירות הביטחון הכללי. להלן פירוט מספר העיטורים השונים:
|  | סוג העיטור | מספר העיטורים שניתנו |
| --- | --- | --- |
|  | עיטור הגבורה | 40 |
|  | עיטור העוז | 218 |
|  | עיטור המופת | 606 |
|  | צל"ש הרמטכ"ל | 254 |
|  | צל"ש אלוף | 639 |
|  | צל"ש מפקד אוגדה | 187 |
|  | צל"ש מפקד חטיבה | 182 |
רוב העיטורים והציונים לשבח הוענקו לגברים. עם זאת, יש בין מקבלי העיטורים גם כמה עשרות נשים, בהן טוראית אסתר ארדיטי (עיטור המופת), סג"ם דינה בן-יהודה (זלץ) (צל"ש רמטכ"ל), סרן אסנת זהיר (צל"ש רמטכ"ל), סמלת מאיה קופשטיין ז"ל (צל"ש אלוף), רס"ן רבקה יצחק (צל"ש מפקד אוגדה), רב"ט רוז'י להר זינגר (צל"ש אלוף), טוראית אורית טאפט (צל"ש אלוף), סרן מרינה קמינסקי (צל"ש אלוף). סא"ל אור ליבני-בן יהודה (צל"ש אלוף).
מדי פעם מוענקים עיטורים כאשר סיפור המעשה שבגינו הוענק העיטור, וזהות מקבל העיטור נותרים אסורים לפרסום גם עשרות שנים לאחר המעשה, בשל ביטחון מידע מסווג. במקרים אלו נוסח כתב העיטור הוא לאקוני. כך למשל: "סמ"ר ר.ק. השתתף במבצע. סמ"ר ר.ק. הוכיח יכולת מעולה כלוחם". לעיתים, משמעות סיפור המעשה מתבררת לאחר זמן. כך למשל צל"ש הרמטכ"ל שהוענק לסא"ל אהוד ברוג (ברק), מפרט "על מנהיגותו בפעולות מבצעיות בתקופת פיקודו על יחידה" (אהוד ברוג הוא אהוד ברק, והיחידה הנרמזת כאן היא סיירת מטכ"ל).
עיטורים > עיצוב העיטורים

עיצוב העיטורים נקבע לאור המלצות ועדה בראשה עמד האלוף אפרים בן ארצי. בנימוקיו לבחירת הצבע הצהוב לעיטור הגבורה אמר בן ארצי כי:
בחירת הרקע הצהוב לעיטור הגבוה ביותר בא כמשקל שכנגד לניסיון להטיל קלון ביהודים באמצעות צבע זה עוד מימי הביניים, ובניימין זאב הרצל, חוזה המדינה, כתב כי אות גבורה יהודי צריך לשאת את הצבע הצהוב.
תקנות העיטורים בצבא-הגנה לישראל (ענידת עיטורים ואותות מערכה) תוקנו בתשל"ג–1973. על פיהן נקבע כי לכל עיטור שלושה חלקים:
"פארה" - חלקו העיקרי של העיטור, העשוי מתכת;
"סרט" - פיסת אריג צבעוני המתחברת לבגד, עליה נתלית הפארה;
"אות העיטור" - אות בצבע הסרט, המסמל את העיטור.
אם מקבל העיטור זוכה שוב לעיטור מאותו סוג - אין הוא מקבל את העיטור פעם נוספת אלא "תג לעיטור", גרסה מוקטנת של הפארה, אותו הוא עונד על העיטור הראשון. משמעותו של אות זה כשל עיטור נוסף.
את שלושת העיטורים - הגבורה, העוז והמופת - עיצב האמן הבינלאומי, חתן פרס ישראל, דן ריזינגר.
עיטורים > עיטור הגבורה

עיטור הגבורה, העיטור הגבוה ביותר שניתן בצה"ל, מוענק על ידי שר הביטחון בהמלצת הרמטכ"ל "על גבורה עילאית, בעת לחימה, מול פני האויב, תוך חירוף נפש". לעיטור הגבורה סרט בצבע צהוב.
עד 1975 הוענקו 40 עיטורי הגבורה. מאז ועד היום לא הוענק עיטור זה.
מלחמת העצמאות - 12 עיטורים
פעולות התגמול - 3 עיטורים
מלחמת סיני - 4 עיטורים
מלחמת ששת הימים - 12 עיטורים
מלחמת ההתשה - עיטור אחד
מלחמת יום הכיפורים - 8 עיטורים
עיטורים > עיטור העוז

עיטור העוז - העיטור השני בחשיבותו - מוענק על ידי הרמטכ"ל, "על מעשה גבורה, שנעשה במילוי תפקיד קרבי, תוך חירוף נפש". לעיטור העוז סרט בצבע אדום.
עד 2010 הוענקו 223 עיטורים כאלה.
בין מלחמת העצמאות למלחמת סיני - 23 עיטורים
מלחמת סיני - 21 עיטורים
בין מלחמת סיני למלחמת ששת הימים - 20 עיטורים
מלחמת ששת הימים - 39 עיטורים
מלחמת ההתשה - 14 עיטורים
מלחמת יום הכיפורים - 93 עיטורים
בין מלחמת יום הכיפורים למלחמת לבנון הראשונה - עיטור אחד
מלחמת לבנון הראשונה - 2 עיטורים
האינתיפאדה השנייה - עיטור אחד
מלחמת לבנון השנייה - 6 עיטורים
עיטור העוז הוענק פעמיים לשני חיילים: עובד לדיז'ינסקי, אמנון ליפקין-שחק. (לרשימת מקבלי עיטור העוז מקום המדינה ראו: אתר הגבורה)
עיטורים > עיטור המופת

עיטור המופת - העיטור השלישי בחשיבותו - מוענק על ידי הרמטכ"ל, על "מעשה שנעשה באומץ לב והוא ראוי לשמש מופת". לעיטור המופת סרט בצבע כחול.
עיטור המופת ניתן פעמים רבות על מעשה גבורה בעת קרב, אך להבדיל משני העיטורים הגבוהים ממנו, הניתנים אך ורק על מעשה גבורה בתפקיד קרבי, עיטור המופת מוענק גם על מעשה גבורה שלא בעת קרב.
נכון ל-2010, הוענקו 602 עיטורים. ב-2005 הוענקו עיטורים אחרי תקופה בה העיטור לא הוענק מאז 1982.
בין מלחמת העצמאות למלחמת סיני - 15 עיטורים
מלחמת סיני - 3 עיטורים
בין מלחמת סיני למלחמת ששת הימים - 62 עיטורים
מלחמת ששת הימים - 207 עיטורים
בין מלחמת ששת הימים למלחמת יום הכיפורים - 97 עיטורים
מלחמת יום הכיפורים - 195 עיטורים
בין מלחמת יום הכיפורים למלחמת לבנון הראשונה - 4 עיטורים
מלחמת לבנון הראשונה - 4 עיטורים
מלחמת לבנון השנייה - 12 עיטורים
בין מלחמת לבנון השנייה למבצע צוק איתן - עיטור אחד
מבצע צוק איתן - עיטור אחד למפקד כוח גבעתי שגילה מנהרה שבה נחטף הדר גולדין.
לאחר מבצע צוק איתן - עיטור אחד.
מבין מקבלי אות המופת ששמותיהם פורסמו, עיטור המופת הוענק פעמיים לשני חיילים: שלמה הגני ומיכאל בורט. לרשימת מקבלי עיטור המופת מקום המדינה ראו אתר הגבורה.
צל"שים

ציונים לשבח מוענקים בנפרד בין המלחמות, על רקע בצבע ירוק. צל"ש שניתן בזמן מלחמה נענד על גבי אות המערכה של מלחמה זו. בדומה לעיטור, צל"ש ניתן על מעשה שיש בו גבורה או אומץ לב מעל ומעבר לביצוע הרגיל של חייל או קצין, אך בניגוד לעיטור, צל"ש ניתן לעיתים גם על תרומה יוצאת דופן לביטחון המדינה, מבלי שנדרש אומץ לב להשגתה. דוגמה לכך הוא צל"ש הרמטכ"ל שניתן לרב"ט א.ח. (הוא חיים אשד, לימים תת-אלוף). ההנמקה: "א.ח. גילה כושר טכני מעולה הראוי לשבח ותרם תרומה חשובה ביותר לכוננותו של צה"ל".
צל"שים > צל"ש הרמטכ"ל

צל"ש הרמטכ"ל מוענק על ידי הרמטכ"ל על "מעשה הצטיינות, המזכה באות שאינו מגיע בדרגתו לדרגת עיטור". צורת הצל"ש היא שלושה סמלים של חרב מוצלבת בענף עץ זית (זהים לסמל דרגת תת-אלוף). כאמור, לאחר שהתקבל חוק העיטורים - הוסבו חלק מצל"שי הרמטכ"ל לעיטורים גבוהים יותר, והללו אינם נכללים כיום במניין הצל"שים. עד 2011 הוענקו 220 צל"שי רמטכ"ל.
בין מלחמת העצמאות למלחמת סיני - צל"ש אחד
בין מלחמת סיני למלחמת ששת הימים - 42 צל"שים
מלחמת ההתשה - 3 צל"שים
מלחמת יום הכיפורים - 104 צל"שים
בין מלחמת יום הכיפורים למלחמת לבנון הראשונה - 10 צל"שים
מלחמת לבנון הראשונה - 5 צל"שים
בין מלחמת לבנון הראשונה למלחמת לבנון השנייה - 19 צל"שים
מלחמת לבנון השנייה - 17 צל"שים
מבצע צוק איתן - 4 צל"שים
לאחר מבצע צוק איתן - 5 צל"שים
נחמיה כהן ואהוד ברק זכו לעיטור המופת וארבעה צל"שי רמטכ"ל, והם החיילים המעוטרים ביותר בצה"ל.
צל"שים > צל"ש אלוף

צל"ש האלוף דומה לצל"ש הרמטכ"ל, אך מוענק על ידי אלוף פיקוד או מפקד זרוע. צורתו היא שני סמלי חרב המוצלבת עם ענף עץ זית) לרשימת מקבלי צל"ש אלוף מקום המדינה, ראו באתר הגבורה.
צל"שים > צל"ש מפקד אוגדה

צל"ש מפקד האוגדה דומה לצל"ש הרמטכ"ל, אך מוענק על ידי מפקד האוגדה - קצין בדרגת תת-אלוף. צורתו: סמל אחד הזהה לסמל דרגת תת-אלוף. לרשימת מקבלי צל"ש מפקד אוגדה מאז קום המדינה, ראו באתר הגבורה.
צל"שים > צל"ש מפקד חטיבה

בדומה לצל"ש הרמטכ"ל, אך מוענק על ידי מפקד החטיבה או אגד (קצין בדרגת אלוף-משנה). לרשימת מקבלי צל"ש מח"ט ראו אתר הגבורה.
צל"שים > צל"ש יחידתי

הוא דומה לצל"ש על דרגותיו השונות, אך מוענק ליחידה שלמה: צוות, מחלקה, פלוגה, גדוד וכו', על ידי "מפקד המורשה להעניק צל"ש". צל"ש זה אינו נענד על ידי אנשי היחידה, אלא נקבע על נס או דגל היחידה, אם ליחידה יש נס או דגל משלה. לרשימת מקבלי צל"ש יחידתי ראו צל"ש יחידתי, באתר הגבורה.
ענידת העיטור

בתקנה 8 לתקנות העיטורים בצבא-הגנה לישראל (ענידת עיטורים ואותות מערכה), תשל"ג–1973 נקבע:
אופן ענידת אותות מערכה

לאופן ענידת אותות המערכה ישנה חוקיות מסוימת ותצורה מסוימת שנקבעה על ידי ענף המשטר והמשמעת באכ"א, כדלהלן:
אותות ייענדו בשורות, כשבכל שורה שני אותות, מעל חפי הכיס השמאלי, לפי הסדר הבא:
בשורות התחתונות - אותות המערכה.
ככלל, אותות הצל"ש ייענדו מעל לאותות המערכה.
אם בשורה העליונה משורות אותות המערכה יש אות אחד בלבד - ייענד מימין, ולשמאלו ייענד אות הצל"ש בדירוג הנמוך ביותר.
אם הוענק אות צל"ש במהלך אחת המלחמות, ייענד סמל הצל"ש על גבי אות המערכה.
אם אין אותות מערכה, ייענדו אותות הצל"ש בשורות התחתונות ביותר.
מעל לשורת אותות המערכה ואותות הצל"ש, כמפורט לעיל, ייענדו אותות העיטורים.
אם בשורה העליונה משורות אותות המערכה ואותות הצל"ש יש אות אחד בלבד - ייענד משמאלו אות העיטור, הנמוך מן העיטורים.
אם אין אותות מערכה ואותות צל"ש, ייענדו אותות העיטורים בשורה התחתונה ביותר.
סדר אותות הצל"ש ואותות העיטורים - אותות בדירוג גבוה יותר ייענדו בשורות העליונות יותר; ובאותה שורה - האות הגבוה מן השניים ייענד מימין.
היה מספר האותות הכולל בלתי זוגי - ייענד האות האחרון לפי הסדר האמור לעיל בשורה העליונה ביותר, במרכז. אות יחיד ייענד מעל מרכז חפי הכיס השמאלי.
על חולצה ללא כיס ייענדו האותות במקום החופף למקומם בחולצה עם כיס.
אות הערכה מבצעי מטעם הרמטכ"ל

עיטור המוענק עבור מעשים בעלי חשיבות עליונה, שאינם מתאימים לאחד משלושת העיטורים האחרים. ממשלת ישראל קבעה עיטור זה ב-26 באפריל 1981. ניתן להעניק את האות הן לאזרחי המדינה והן לזרים. העיטור הוא עגול. בחזית מופיע מגן דוד עם ענף זית וחרב משמאלו. צידו האחורי ריק. העיטור מחובר לסרט לבן שבקצותיו שני פסי תכלת, בדומה לדגל ישראל.
אות הערכה מטעם הרמטכ"ל, באתר צה"ל, 30 בינואר 2022
אות הוקרה מטעם האלוף

אות הוקרה מטעם האלוף הוא אות המוענק על ידי צה"ל לאזרח, שעשה מעשה רב-חשיבות למען צה"ל או למען ביטחון מדינת ישראל. על ייסוד האות החליטה ממשלת ישראל ב-27 בינואר 2005.
אות ההוקרה יוענק לאזרח ישראל או לתושב קבע בשל מעשה או התנהגות שאין בהן כדי להעניק אות הערכה מטעם הרמטכ"ל, כביטוי סמלי של הוקרה על מעשה רב-חשיבות שעשה המקבל, במישרין או בעקיפין, לחיזוקו של צה"ל, ואשר יש בו כדי לקדם את ביטחון מדינת ישראל.
אות הוקרה מטעם האלוף נענד על חולצה אזרחית בלבד.
אותות מערכה

| אות | מלחמה | עיצוב | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
|  | מלחמת העצמאות | כחול שמסמל את התקווה לעתידה של המדינה החדשה, מעט אדום שמזכיר את ההרוגים והפצועים הרבים במלחמה ופסי תכלת ולבן שמסמנים את דגל המדינה החדשה. | לובשי מדים שהיו זכאים לענוד את עיטור לוחמי המדינה ענדו גרסה מוקטנת של עיטור זה על גבי האות |
|  | מבצע קדש | כתום כצבע החולות בסיני, תכלת כצבע דגל המדינה, כחול בשל תעלת סואץ שהייתה הסיבה ליציאה למלחמה והאדום שמסמל את האבדות. |  |
|  | מלחמת ששת הימים | פסי תכלת ולבן בתווך שמסמלים את דגל המדינה, אדום וכחול בשוליים - צבעי הגבורה. |  |
|  | מלחמת ההתשה | כתום כצבע החולות בסיני, תכלת שמסמלת את תעלת סואץ, הפסים הלבנים על גבי הכתום שמסמלים את ההפוגות בלחימה ותכלת לבן - דגל ישראל. |  |
|  | מלחמת יום הכיפורים | האדום מרכזי ומשמעותי יותר מכל הצבעים בשל ריבוי האבדות והרגישות לנושא בחברה הישראלית. שני פסי תכלת לבן מסמלים את הטלית וקדושת יום הכיפורים. |  |
|  | מלחמת שלום הגליל | כחול ולבן כצבעי דגל המדינה, אדום וירוק בתווך שבמרכז מזכירים את צבעי דגל לבנון, אדום בשוליים מסמל את דם ההרוגים. |  |
|  | מלחמת לבנון השנייה | אדום בתווך כדם הנופלים, כתום לסימול העורף שנפגע בלחימה (כתום הוא צבעו של פיקוד העורף), ירוק לסימול עץ הארז - רמיזה ללבנון, כחול ולבן כצבעי דגל המדינה. | לצד אות זה, הוענק גם אות מיוחד בו הוטבע צל"ש אלוף |
|  | מבצע צוק איתן | כחול ולבן כצבעי דגל המדינה, אדום כדם הנופלים והפצועים, חום בהיר כצבע החול ברצועת עזה, כתום בשוליים כצבעו של פיקוד העורף, מסמל את עמידת אוכלוסיית העורף במהלך המבצע. |  |
|  | המערכה ברצועת הביטחון | כחול ולבן כצבעי דגל המדינה, ירוק ואדום – המסמלים את דגל לבנון, כמו גם את הלחימה בשטח רווי צמחייה (ירוק) ואת הנפגעים ואת עוז הלחימה (אדום) ואפור המסמל את הפעילות הצבאית הנמשכת ואת צבע המוצבים. | הוענק באופן חריג גם לחיילי צד"ל |
חיילים וקצינים שזכו במספר עיטורים

ישנו מספר מצומצם של חיילים וקצינים שזכו במספר עיטורים וצל"שים, ביניהם: שלמה ניצני ואביגדור קהלני, שעוטרו שניהם גם בעיטור הגבורה וגם בעיטור המופת. ניצני עוטר בעיטור הגבורה כסמל במבצע קדש, ובעיטור המופת כסגן-אלוף במלחמת יום הכיפורים. קהלני עוטר בעיטור המופת כסגן במלחמת ששת הימים, ובעיטור הגבורה כסגן-אלוף במלחמת יום הכיפורים. ישנם שני חיילים אשר זכו בעיטור הגבורה ובצל"שים: דניאל ורדון זכה פעמיים בצל"ש אלוף, במבצע סנונית ב-1960 ובהיתקלות ליד כפר סאלד ב-1962; במלחמת ששת הימים זכה בעיטור הגבורה. הוא נהרג במהלך הקרב שבו זכה בעיטור.
מספר חיילים זכו בשני אותות מאותו סוג: עובד לדיז'ינסקי, אמנון ליפקין-שחק עוטרו בשני עיטורי העוז כל אחד, ומיכאל בורט ושלמה הגני עוטרו בשני עיטורי מופת כל אחד. ארבעה חיילים עוטרו בעיטור העוז ועיטור המופת: משה קליין, אילן אגוזי, גד קרול ויוסף דירהלי.
אהוד ברק וסרן נחמיה כהן, לוחם וקצין בסיירת מטכ"ל חולקים את התואר (הלא רשמי) "החייל המעוטר ביותר בצה"ל". כל אחד מהם זכה בעיטור המופת וארבע פעמים בצל"ש הרמטכ"ל. כהן קיבל את עיטוריו במהלך כחמש שנים וחצי של שירותו הצבאי; ברק קיבל את עיטוריו במהלך תקופה של כאחת עשרה שנים, באמצע תקופת שירותו הצבאי.
ראו גם

אות מצטיין הרמטכ"ל
אות השירות המבצעי
פרס ביטחון ישראל
אות מצטיין הנשיא
אות שירות (ישראל)
אות השירות בישראל
עיטורי משטרת ישראל ושירות בתי הסוהר
עיטורים וציונים לשבח במלחמת יום הכיפורים
לקריאה נוספת

יהודה הראל, צל"ש: עשרים שנות גבורה בישראל, מוקד, 1968, לפרקים מהספר, באתר הגבורה
עודד אבישר, צל"ש: עיטורי הגבורה, העוז והמופת, ספריית מדים, 1975, לפרקים מהספר, באתר הגבורה
מתי גרינברג, בעוז רוחם: עיטורי הגבורה, העוז, המופת וצל"ש הרמטכ"ל, תש"ח-תשנ"ח, משרד הביטחון, 1998
זאב לכיש, "כיצד נבחרו הגיבורים?", בתוך: ניר מן (עורך), עלי זית וחרב: 70 למדינה, כרך י"ח, בן-שמן: מודן, משרד הביטחון והמרכז לחקר כוח המגן מייסודו של ישראל גלילי, 2018, עמ' 173–220
ד"ר אשר שפריר, "אותות ועיטורים בצה"ל", הוצאת מערכות, גיליון 478
אל"ם מיכאל (מייק) אלדר, "שייטת 11 - הקרב על הצל"ש", הוצאת ספריית מעריב, 1996
הערות שוליים

↑  מחקר הגבורה - דו"ח התקדמות מחקר הצל"שים והעיטורים, יולי 2015., באתר הגבורה
↑  אסתר ארדיטי בורנשטיין, באתר הגבורה
↑  דינה בן-יהודה זלץ, באתר הגבורה
↑  אסנת זהיר, באתר הגבורה
↑  מאיה קופשטיין, באתר הגבורה
↑  רבקה יצחק, באתר הגבורה
↑  רוז'י להר זינגר, באתר הגבורה
↑  אורית טאפט, באתר הגבורה
↑  מרינה קמינסקי, באתר הגבורה
↑  התקופה שבין מלחמת שלום הגליל ומלחמת לבנון השנייה - עמוד 6, באתר אגף כוח האדם של צה"ל
↑  סא"ל ברוג אהוד, באתר אגף כוח האדם של צה"ל
↑  סעיף 3 לחוק העיטורים בצה"ל, התש"ל-1970
↑  סעיף 4 לחוק העיטורים בצבא הגנה לישראל, התש"ל-1970
↑  סעיף 5 לחוק העיטורים בצבא הגנה לישראל, התש"ל-1970
↑  עוזי ברוך, צל"ש הרמטכ"ל יינתן לסיירת מטכ"ל, 14 באפריל 2010.
עיטור המופת הוענק ללוחם מאגף המודיעין, 1 בנובמבר 2010, באתר צה"ל.
↑  עפר דרורי, חיילי צה"ל המעוטרים ביותר, באתר הגבורה
↑  באתר צה"ל
↑  רשימת מעוטרי צל"ש הרמטכ"ל, באתר הגבורה
↑  חיילי צה"ל המעוטרים ביותר, באתר הגבורה
| אותות ועיטורים ישראליים |
| --- | --- | --- |
| עיטורי צה"ל | עיטור הגבורה • עיטור העוז • עיטור המופת • ציון לשבח • אות הערכה מטעם הרמטכ"ל • אות מצטיין הרמטכ"ל • אות מצטיין הנשיא • מצטיין שר הביטחון • אותות הערכה והוקרה  של חיל האוויר |  |
| עיטורי המשטרה, השב"ס וכבאות והצלה | עיטור הגבורה • עיטור האומץ • עיטור המופת • עיטור השירות • עיטור ההתנדבות |  |
| אותות מערכה | מלחמת הקוממיות • מלחמת סיני • מלחמת ששת הימים • מלחמת ההתשה • מלחמת יום הכיפורים • מערכת שלום הגליל • המערכה ברצועת הביטחון • מלחמת לבנון השנייה • מערכת צוק איתן |  |
| אותות שירות | אות השומר • אות ניל"י • אות ההגנה • אות האצ"ל • אות הלח"י • עיטור אסורי שלטון המנדט  עיטור לוחמי המדינה • אות ההתנדבות • אות הלוחם בנאצים • אות המשמר |  |
| אחר | אות השירות המבצעי • פרס ביטחון ישראל • אות הוקרה מטעם האלוף • אות השירות בישראל • אות המעפיל • נס הקוממיות • אות קטמון (בוטל) |  |
| ראו גם | סיכות צה"ל • ועדת השרים לענייני סמלים וטקסים |  |
אות גיבור ישראל

עיטור הגבורה

עיטור העוז

עיטור המופת




אות הערכה מטעם הרמטכ"ל
תמד

תמד
תֶּמֶד או תְּמָד הוא משקה אלכוהולי מותסס המיוצר בהתססת דבש, בדומה לבירה המותססת מדגנים ויין המותסס מענבים. יש המוסיפים לתמד תבלינים כגון ציפורן, קינמון או אגוז מוסקט ולעיתים רחוקות גם קמומיל, אורגנו, פירות או לבנדר.
התמד מכונה לעיתים "יין דבש", ומשמש לצד היין המתובל כמשקה מסורתי המוגש בחגים נוצריים, בעיקר בחג המולד ובראש השנה.
מקור השם

משמעותו המקורית של המונח "תמד", כפי שהוא נזכר במשנה, מסכת ערלה, פרק א', משנה ח' ובספרות חז"ל היא יין שהופק ממים שנוצקו על שיירי ענבים, ולכן נחשב ליין נחות שנועד לפועלים והותר לשתייה לנשים בגלל קלילותו היחסית. במוצא התגלה חותם של יינן יהודי מימי בית שני שעליו המילים "להושע תמד".
בעברית ישראלית אומץ המונח עבור משקה אלכוהולי המופק מדבש, בשל הדמיון הצלילי למילים המקבילות בשפות הסלאביות (miod או med) או בשפות הגרמאניות הקדומות (meduz), שמשמען "דבש".
היסטוריה

מילה עבור „תמד״ היא אחת המילים בשפה המשוחזרת פרוטו-הודו-אירופית ולכן מקובל לשער שדוברי השפה שתו תמד[דרוש מקור].
התמד מוזכר בריגוודה (אחד מכתבי הקודש ההינדואיסטיים) שמקורו במאה ה-15 לפנה"ס לערך. כן היה התמד משקה פופולרי ביוון העתיקה. אריסטו דן בתמד בספרו "מטאורולוגיה" ופליניוס הזקן מזכיר את התמד בספרו "היסטוריה של הטבע" ומבדיל בין יין שמומתק בדבש לבין התמד ("יין הדבש"). התמד מוזכר ב"שירת התמד" הוולשית מאת המשורר טאלייסין משנת 550, וכן מהווה התמד משקה הגיבורים באולם התמד "האורוד" המוזכר בשירה ביאוולף משנת 700 לספירה, וכן בשירה האפית הוולשית "אי גודודין".
התמד היה המשקה הפופולרי ביותר של השבטים הגרמאניים בצפונה של אירופה החל מהתקופה הרומית ועד לאחר ימי הביניים. חוקים המגבילים כמות אלכוהול במשקה (לצורכי מיסוי) הביאו לירידה בפופולריות של המשקה במערב אירופה בראשית העת החדשה. בפולין וברוסיה נותר המשקה פופולרי עד סוף המאה ה-19 והוא מוזכר בכתביהם של גוגול, דוסטויבסקי ולב טולסטוי. התמד שימש בצפון אירופה כמשקה הנשתה באירועים חגיגיים. היה מנהג לפיו נהגו לספק לבני הזוג הנישאים אספקה של יין תמד לחודשיים על מנת להבטיח את פוריות נישואיהם - ומכאן הביטוי "ירח דבש" (מצרפתית: lune de miel).[דרוש מקור]
סוגי תמד

לתמד טעמים שונים ורבים, כתלות בסוג הדבש (והפרחים ממנו מייצרות הדבורים את הדבש) וכן כתלות בתוספים שונים (כגון פירות ותבלינים) הנוספים לתמד, ובסוגי השמרים המתסיסים את התמד.
יש להבדיל בין התמד המסורתי, לבין יין לבן בתוספת דבש הנמכר לעיתים כתמד, אולם טעמו שונה. טעמו של יין התמד מתוק, והוא מוגש כיום כיין קינוח.
בין סוגי התמד ניתן למנות:
אומפקומל (Omphacomel) שילוב שהיה נפוץ בימי הביניים, של דבש עם ורג'וס.
אוקסימל (Oxymel) - ייצרו תמד על ידי שילוב דבש עם חומץ.
בראגוט (Braggot) - שילוב של דבש ושל שעורה מותססים.
גוורק (Gverc) או מדווינה (Medovina) - תמד קרואטי המכיל תבלינים.
דוויניאק (Dwójniak) - תמד פולני העשוי כמויות שוות של דבש ומים.
צ'וורניאק (Czwórniak) - תמד פולני העשוי שלוש יחידות מים לכל יחידת דבש.
טג' (Tej) - תמד אתיופי המכיל גשו (Rhamnus prinoides).
טרויניאק (Trójniak) - תמד פולני המכיל כמות כפולה של מים לכל כמות דבש.
מולסום - תמד שהיה נפוץ במטבח הרומאי, אשר ייוצר בשילוב של דבש עם יין בעל ריכוז אלכוהול גבוה.
מלומל (Melomel) - שילוב של תמד עם מיצי פירות.
פוטוראק (Półtorak) - תמד פולני העשוי כמות כפולה של דבש לכל כמות מים.
צ'ושאן (Chouchen) תמד המיוצר בברטאן.
צ'ייסר (Cyser) - התססת דבש ומיץ תפוחים.
קפסיקומל (Capsicumel) - תמד בשילוב פלפל צ'ילי.
רודומל (Rhodomel) - תמד המכיל פרחי ורדים או שמן ורדים.
תמד שחור - שילוב של תמד עם אוכמניות.
שימושים דתיים

בימי הביניים התמד שימש כמשקה באירועים חגיגיים כגון חתונות ובחגים דתיים (חג המולד וסילבסטר). כיום משמש התמד כמרכיב טקסי בטקסים הגרמניים הנאו פגניים.
פסטיבלים

פסטיבל התמד הבינלאומי (באנגלית: International Mead Festival) נערך מדי שנה בסוף השבוע שלפני יום ולנטיין בדנוור קולורדו שבארצות הברית.
ראו גם

טג'
הערות שוליים

↑  על המילה תֶּמֶד, באתר האקדמיה ללשון העברית (ארכיון)
↑  הילולי הגפן והילולות השכר: יין ובירה בימי קדם, מוזיאון ישראל, 1999
↑  סוקניק 1942, 20-21
↑  המילה המשוחזרת médʰu בוויקימילון האנגלי
↑  ספר 5, פרק 43 פסוקים 3,4 וספר 8, פרק 5 פסוק 6
↑  ספר XIV, עמוד XII פסוק 85.
| משקאות חריפים |
| --- | --- | --- |
| כוהל | אתנול • ההיסטוריה של האלכוהול • השפעות בריאותיות של צריכת אלכוהול • פרסום אלכוהול • תרבות שתייה • נזקי האלכוהול • שכרות • חמרמורת • אלכוהוליזם • אפריטיף • דיז'סטיף |  |
| טעימת יין וטעימת בירה | אוצר יין • אוצר בירה |  |
| הפקה | בישול • זיקוק אלכוהול • הכנת יינות • אבקת אלכוהול |  |
| משקאות מותססים | בירה (סוגי בירה, מותגי ויצרני בירה) • יין (סוגי יין) • סיידר • סאקה • חואנגג'יו • אחרים: באסי • קומיס • תמד • פאלק • סאטי • גוקי ג'יו |  |
| קוקטיילים | אלכופופ •  קוקטיילים של בירה • סוגי קוקטיילים • משקאות בוערים • שוטים • קוקטיילי יין • יין מתובל |  |
| משקאות מזוקקים וליקרים (לפי מרכיב/מתבל) | משקאות מזוקקים וליקרים (לפי מרכיב/מתבל) |  |
| פירות | ענבים/אחר: ברנדי • קוניאק • פיסקו • שנאפס • ראקיו ♦ פומאס: גראפה • אורוג'ו • זיווניה • טסיקודיה • טסיפורו ♦ שזיף: סלו ג'ין • סליבוביץ' • צויקה ♦ דובדבן: שרי הרינג • קירשווסר • וישניווקה • וישניאק ♦ תפוח: אפלג'ק • קלבדוס ♦  קוקוס: ערק • מליבו ♦ לימון: ליקר לימון • לימונצ'לו ♦ משמש: אמרטו |  |
| דגנים | תפוח אדמה: וודקה • אקוואויט • ברנווין ♦ תירס: בורבון • ויסקי תירס • טנסי ויסקי ♦  דורה:  באיג'יו (קאוליאנג) ♦ אורז: באיג'ו אורז • סוג'ו • אוואמורי ♦ שעורה: ויסקי סקוטי • ויסקי אירי • ויסקי יפני  ♦ שיפון: ויסקי שיפון ♦ דגנים שונים: ג'ין • שוכו • וודקה • ויסקי • ויסקי קנדי |  |
| אניס | אבסינת • ערק • אוזו • ראקי • פאסטיס • סמבוקה • מאחיה • ריכרד |  |
| שונות | דבש: קרופניק • בארנייגר • דרמבוי • גלייבה • אייריש מיסט • תמד ♦ שמנת: אייריש קרים • שרידאנס ♦ ביצים: אדבוקט ♦ קנה סוכר/דבשה: רום • קשאסה • אגוארדיינטה • פאלרנאם • גוארמו • סקו הרריירנו ♦ אגבה: טקילה • מסקל  ♦  עשבים שונים: ביטרס • יגרמייסטר • שארטרז |  |

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558277405171  GND: 4212831-6  NKC: ph115256
אירוע מתגלגל

"אירוע מתגלגל" הוא מיני-אלבום של המוזיקאי הישראלי שולי רנד, שיצא לאור ב-10 בפברואר 2025 בהוצאת חברת נענע דיסק.