stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גרהרד רולפס
הערות שוליים

↑  על כתביו חתם בשם Gerhard Rohlfs, ולא בשמו המלא
↑  לאִִזכור המתגלגל לפיו הוענק לגרהרד רולפס אות אביר בלגיון הכבוד הצרפתי אין כל תיעוד ברשומות של הארגון; ככל הנראה חל בעבר במקום כלשהו בלבול בינו לבין חוקר הסהרה הצרפתי בן זמנו אנרי דוברייה (אנ'), שכובד ב-1861 בדרגת Chevalier de la Légion d'honneur
↑  פטרמן נחשב למומחה הגדול ביותר בגרמניה לתגליות באפריקה ונודע בפעילותו לעידוד, קידום ופרסום מסעות מחקר באזורים בלתי-ידועים של העולם; כתב העת של המכון הגאוגרפי והקרטוגרפי בעיר גותה הפך תחת הנהגתו של פטרמן למרכזי בתחום הגאוגרפיה הגילויית; ראו: חיים גורן, 'לכו חקרו את הארץ': המחקר הגרמני של ארץ ישראל במאה התשע-עשרה, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 1999, עמ' 92–93
↑  תמליל הדברים שנישאו בטקס (באנגלית)
↑  נלוו אליו הפלאונטולוג קרל זיטל (אנ'), הבוטנאים פאול אשרזון וגאורג שווינפורט (אנ') והמודד וילהלם יורדאן (אנ') שצויד במצלמות ומכשירי מדידה חדישים לזמנם
↑  רולפס היה הראשון שקרא לעֶרג הזה בשם "ים החולות הגדול" (Große Sandmeer), ואפילו "אוקיינוס החול" (Sandocean); 
Gerhard Rohlfs, Drei Monate in der Libyschen Wüste, 1975, pp. 161–177
↑  קרוב ליובל שנים אחרי כן נתקלה משלחתו של הנסיך כמאל א-דין חוסיין בגל האבנים של רולפס; האתר מהווה מאז יעד למטיילים; ראו מאמר על "שדה הגשם" בוויקימסע (בגרמנית)
↑  היו האירופים הראשונים שהגיעו למקום; הבא אחריהם היה הנוסע המצרי אחמד חסנין ב-1920
↑  הייתה זו מחוות הוקרה של הבוטנאי פאול אשרזון אחרי מותו של רולפס ב-1897 לשותפו למסע בסהרה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298960405171  PLWABN: 9810604514105606  BIBSYS: 9026386  BNE: XX1627259  BnF: cb130123739 (data)  Botanist: Rohlfs  CANTIC: a10286500  CiNii: DA10403171  GND: 118602225  ICCU: LO1V140739  ISNI: 0000 0000 8096 7473  LCCN: n84131284  NKC: jn20010316149  NTA: 070338906  RERO: 02-A012319251  SUDOC: 03380530X  VcBA: 495/305752  VIAF: 17356103   WorldCat (עם VIAF): 17356103
ד'שפ"א

ד'שפ"א (4381)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-4 בספטמבר 620 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 21 בספטמבר 621. שנה מסוג החא, היא מעוברת, ואורכה 383 ימים. זו שנה שישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג החא, ובה 383 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
ט"ו באדר ב' חל בשבת, ולכן שושן פורים נחוג שלושה ימים - בערים שהיו מוקפות חומה - מיום שישי י"ד באדר ב' ועד יום ראשון ט"ז באדר ב' - זהו פורים משולש.
י"ד בניסן, ערב פסח, חל בשבת, ולכן חלים דיני ערב פסח שחל בשבת.
היסטוריה של עם ישראל
גינטר בניש

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 ביוני 1922 דרזדן, רפובליקת ויימאר 
 פטירה:  12 ביולי 2010 (בגיל 88) שטוטגרט, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת שטוטגרט 
 תחום יצירה:  אדריכלות
 יצירות ידועות:  ארמון הזכוכית זינדלפינגן, האצטדיון האולימפי 
 פרסים והוקרה:  פרס אוגוסט פרה (1981)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת שטוטגרט  צלב המפקד במסדר ההצטיינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה  צלב הברזל, דרגה שנייה 
 behnisch.com
 
גינטר בניש (בגרמנית: Günter Behnisch;‏ 12 ביוני 1922 – 12 ביולי 2010) היה אדריכל גרמני. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא הפך לאחד ממפקדי הצוללות הצעירים בגרמניה. בהמשך הפך בניש לאחד האדריכלים המייצגים את הדה-קונסטרוקטיביזם. הפרויקטים הבולטים שבנה כוללים את הפארק האולימפי (אנ') במינכן ואת הפרלמנט (אנ') המערב-גרמני בבון.
ביוגרפיה

בניש נולד בלוקוויץ שליד דרזדן (כיום רובע בדרום העיר). הוא השני מבין שלושה ילדים. למד במספר בתי ספר, בשל העובדה שאביו הסוציאל-דמוקרט נעצר, פוטר ונשלח לעבודה בקמניץ ידי הממשל הנאצי.
בשנת 1939 התנדב בניש בן ה-17 להצטרף לצי המלחמה הגרמני, "קריגסמרינה", שהיה אלטרנטיבה פחות מכבידה מאשר עבודות כפייה או גיוס צבאי. בסופו של דבר הוא הפך לקצין צוללות ושירת על סיפון הצוללת U-952 (אנ'). באוקטובר 1944 הפך לאחד ממפקיד הצוללות הצעירים ביותר, כשמונה למפקדה של U-2337 (אנ'). בתום מלחמת העולם השנייה נכנע ומסר את הצוללת שעליה פיקד לבריטים. הוא הפך לשבוי מלחמה בטירת פת'רסטון (אנ') בנורת'מברלנד.
בהמשך הוכשר בניש כמניח לבנים, ובשנת 1947 נרשם ללימודי אדריכלות באוניברסיטה הטכנית בשטוטגרט. בשנים 1967 עד 1987 היה פרופסור לעיצוב בניין ולעיצוב אדריכלי, וטכנולוגיית בנייה תעשייתית באוניברסיטה הטכנית בדרמשטאדט (אנ').
אחד הבניינים הבולטים ביותר שלו שעיצב הוא בניין הפרלמנט בבירת מערב גרמניה, בון. אף על פי שזכה במכרז לעיצוב המבנה בשנת 1973, הבנייה החלה רק בשנת 1987 והושלמה בשנת 1992.
הוא הקים משרד אדריכלות משלו בשטוטגרט בשנת 1952. המשרד הפך בשנת 1966 ל"בניש ושותפים".
בנו, שטפן בניש, הקים בשנת 1989 חברה נפרדת, "בניש ארכיטקטן" (אנ').
פרויקטים

1972 – הפארק האולימפי של מינכן שבגרמניה.
1992 – אולם המליאה של הפרלמנט הגרמני (בונדסטאג) בבון שבגרמניה.
1993–2005 – בניין האקדמיה לאמנויות (אנ') במיטה שבברלין; הרחבת זכוכית בת שש קומות של מלון אדלון המשוחזר.
1998 – מגדל פיקוח בנמל התעופה נירנברג (אנ') שבגרמניה.
2002 – בנק הסליקה הממלכתי הצפון-גרמני (אנ') בהנובר שבגרמניה.
2003 – מרכז ג'נזיים בקיימברידג', במדינת מסצ'וסטס שבארצות הברית.
2005 – המרכז למחקר תאי וביומולקולרי בטורונטו שבקנדה.
הערות שוליים

1 2 3  David Childs, Günter Behnisch: The architect behind Munich's groundbreaking Olympic Stadium, in "The Independent", 7 August 2010
↑  Busch, Rainer; Röll, Hans-Joachim (1999). German U-boat commanders of World War II: a biographical dictionary. London, Annapolis, Md: Greenhill Books, Naval Institute Press. ISBN 1-55750-186-6.
1 2  Thorsten Dörting, Obituary of the Architect Günter Behnisch, in Spiegel online international, 13 July 2010
↑  "Günter Behnisch". Technische Universität Darmstadt (באנגלית).
↑  "STEFAN BEHNISCH". AW Magazine. אורכב מ-המקור ב-2014-06-06. נבדק ב-2019-12-30.
↑  Stock, W.J. (13 ביולי 2010). "Baumeister der Demokratie". Süddeutsche Zeitung. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Günter Behnisch zum 80.Geburtstag". Aedes.
↑  "Architekt Günter Behnisch stirbt mit 88 Jahren". Die Welt. 13 ביולי 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Vorne Historie, hinten Behnisch: Das Hotel Adlon in Berlin wird erweitert". BauNetz. 16 בספטמבר 1999. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Nürnberg International Airport (NUE/EDDN), Nuremberg, Bavaria, Germany". Airport Technology. נבדק ב-3 ביוני 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Defining the Internal Essence of the Materiality of Institution" (PDF). Michael James Potter. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2016-07-30. נבדק ב-3 ביוני 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Junge deutsche Architekten bauen im Ausland". השגרירות הגרמנית בקופנהגן. אורכב מ-המקור ב-21 במרץ 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Behnisch Architekten". German Architects. אורכב מ-המקור ב-3 במרץ 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810622015905606  BIBSYS: 90516866  BnF: cb13334703n (data)  CANTIC: a11754874  CiNii: DA07937757  GND: 119384167  ICCU: VEAV036668  ISNI: 0000 0001 1436 4727  KulturNav: 0a47f5e7-ae70-48f8-9bb1-f61fac7a4891  LCCN: n83329805  LNB: 000213736  NKC: jn20000600775  NLA: 35839309  NTA: 074717413  RKD: 217455  SNAC: w6m0532f  SUDOC: 078657008  Trove: 1110487  ULAN: 500016560  VIAF: 820613   WorldCat (עם VIAF): 820613 
חדר המליאה של הבונדסטאג הגרמני בבון
הפארק האולימפי במינכן (1972)
גן האומות בהר הרצל

עץ ארז שניטע על ידי משלחת יהודי אנגליה בביקור בארץ בשנת 1958
גן האומות בהר הרצל הוא פארק בהר הרצל שניטע על ידי ראשי מדינות ופמליות זרות שהגיעו לביקורים ממלכתיים בישראל.
הגן משתרע מסביב לרחבת הכניסה הראשית של הר הרצל, בפינה הדרום-מזרחית של בית הקברות האזרחי. בשטח הגן בסמוך אל הרחבה ניצב "פסל המנורה".
בסמוך לכל עץ בגן מופיע שלט קטן ובו ציון שם הנוטע, תאריך הנטיעה וסוג העץ שניטע. בסמוך אל חלקת ראשי ההסתדרות הציונית העולמית ומשפחת הרצל וגם בסמוך אל חלקת גדולי האומה הוקמו שתי מרפסות תצפית אל ירושלים והסביבה. בשטח הגן ברזי מים וכיסאות ישיבה רבים. בפינה הדרום-מערבית של הגן הוכשר שטח למחנאות ונופש.
בשנת 2003 עבר שטח הנטיעות אל יער ירושלים הסמוך, ביער האומות שניטע על ידי הקרן הקיימת לישראל, משרד החוץ, וארגון אונסק"ו של האומות המאוחדות, כחלק משביל "דרך עץ הזית" העובר ביער ונמצא בסמוך אל דרך יוסף וייץ המחברת את הר הרצל עם קריית משה.
גלריה

פסל המנורה בקצה גן האומות
סככת מנוחה למבקרים בקצה הגן - בסמוך אל רחבת הר הרצל
מרפסת תצפית אל ירושלים בסמוך אל חלקת גדולי האומה
אזור הפיקניקים של הר הרצל בגן האומות
גרהרד קרצ'מר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 בפברואר 1939 
 פטירה:  25 ביולי 1939 (בגיל 5 חודשים  ו־5 ימים) 
 מדינה:  גרמניה 
 
גרהרד הרברט קרצ'מר (בגרמנית: Gerhard Herbert Kretschmar;‏ 20 בפברואר 1939 – 25 ביולי 1939) היה ילד גרמני שנולד עם מוגבלויות קשות. לאחר קבלת עתירה מהורי הילד, הפיהרר הגרמני אדולף היטלר אישר לאחד מרופאיו האישיים שלו-עצמו, קרל ברנדט, להרדים את הילד. רצח קרצ'מר סימן את תחילתה של "תוכנית המתת החסד", תוכנית T4, בגרמניה הנאצית, שהביאה לרצח 200,000-150,000 אנשים עם מוגבלות נפשית או פיזית.
חיסיון על פרטים אישיים

זהותו של קרצ'מר הייתה ידועה להיסטוריונים רפואיים גרמנים. ההיסטוריון הגרמני אודו בנזנהפר (Benzenhöfer) טען שלא ניתן לחשוף את שמו של הילד בגלל חוקי הפרטיות של גרמניה הנוגעים לתיעוד רפואי. אולם בשנת 2007 פרסם ההיסטוריון אולף שמידט בביוגרפיה שכתב על קרל ברנדט את שם הילד, שמות הוריו, מקום הולדתו ותאריכי לידתו ומותו. שמידט כתב: "אף על פי שגישה זו [של בנזנהפר ואחרים] מובנת ומגלה רגישות לרגשותיהם של ההורים וקרוביו של הילד, היא מתעלמת מהילד עצמו ומסבלו האינדיבידואלי ... אם נקרא לילד 'ילד K', נהפוך את הילד ותולדותיו למקרה רפואי אנונימי, ונציב את התביעה המוצדקת של ההורים לאנונימיות, מעל אישיותו וסבלו של קורבן 'המתת החסד' הראשון." שמידט לא חשף אם הוריו של הילד עדיין חיים.
חייו

קרצ'מר נולד בפומסן, כפר דרומית-מזרחית ללייפציג, לריכרד קרצ'מר, עובד משק, ואשתו לינה. שמידט תיאר אותם כ"נאצים נלהבים". גרהרד נולד עיוור, ללא רגליים או עם רגל אחת בלבד, ועם זרוע אחת. (התיעוד הרפואי המקורי אבד, ודיווחים ממקור משני הם מגוונים בנושא.) גרהרד גם היה היה נתון לפרכוסים. ברנדט העיד מאוחר יותר כי הילד היה גם "אידיוט", אם כי לא נמסר כיצד נתון זה נקבע.
ריכרד קרצ'מר לקח את גרהרד, שזה עתה נולד, לד"ר ורנר קאטל (Catel), רופא ילדים במרפאת הילדים של אוניברסיטת לייפציג, וביקש "להרדים את בנו". קאטל אמר שזה יהיה לא חוקי. קרצ'מר כתב להיטלר וביקש שיחקור את המקרה ויבטל את החוק שמנע מ"המפלצת הזו" (כפי שתיאר את ילדו) להיהרג. כרגיל בעתירות אלה, עתירה זו הופנתה למזכירות הפרטית של היטלר (ה-Kanzlei des Führers), בראשות פיליפ בוהלר. שם ראה את העתירה הנס הפלמן (Hefelman), ראש מחלקה IIb, שעסקה בעתירות. הפלמן ובוהלר הראו את העתירה להיטלר, כשהם מודעים לכך שהיטלר הביע לעיתים קרובות תמיכה ב"רצח מתוך רחמים" של אנשים עם מוגבלויות קשות.
היטלר זימן את קרל ברנדט, אחד מרופאיו האישיים, ושלח אותו ללייפציג כדי לחקור את פרשת קרצ'מר. היטלר אמר לברנדט שאם מצבו של גרהרד קרצ'מר הוא כפי שמתואר בעתירתו של ריכרד קרצ'מר, האב, היטלר מאשר לברנדט לרצוח את גרהרד, בהתייעצות עם רופאים מקומיים, ואם יינקטו צעדים משפטיים כלשהם, תביעה כזו תידחה מבית המשפט ואף לא תגיע לדיון משפטי. בלייפציג בדק ברנדט את הילד והתייעץ עם קאטל ועם רופא נוסף, ד"ר הלמוט קוהל. ברנדט ביקר בכפר פומסן וראה את בני הזוג קרצ'מר. ברנדט הודיע לרופאי לייפציג על הוראותיו של היטלר, והם הסכימו שיש לרצוח את גרהרד קרצ'מר, אף על פי שידעו שהדבר אינו חוקי.
מותו

לפי פנקס הכנסיות של פומסן, גרהרד קרצ'מר מת בפומסן מ"חולשת לב" ב-25 ביולי 1939. הוא נקבר בחצר הכנסייה הלותרנית שלושה ימים לאחר מכן. לא קיימים רישומים רפואיים ועדותם של ברנדט וקאטל לאחר המלחמה הייתה סותרת ומתחמקת, אך החוקר שמידט סבור שגרהרד נרצח במרפאה בלייפציג בזריקה של סם נפוץ כמו לומינל, ושפנקס הכנסייה זויף כדי להסתיר עובדה זו.
השפעת המקרה

היסטוריונים כינו את המקרה הזה "בלון ניסוי משפטי", מקרה שנבחר במכוון כדי לבדוק ולהפעיל את תוכנית המתת החסד שהוכנה במשך חודשים. לאחר רציחתו של גרהרד קרצ'מר בוצעו מיד פעולות נוספות בכיוון זה, כפי שקרה זמן קצר לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה. באוקטובר, היטלר סיפק אישור בכתב לברנדט ובוהלר להתחיל ברישום שיטתי של ילדים עם מוגבלויות קשות, ולהרכיב פאנל של רופאים שיחליטו אם יש לרצוח את הילדים הללו. האישור תוארך בדיעבד ל-1 בספטמבר. הרישום החל ב-18 באוגוסט, שלושה שבועות בלבד לאחר מותו של גרהרד קרצ'מר.[דרוש מקור]
לקריאה נוספת

Schmidt, Ulf (2007) Karl Brandt: The Nazi Doctor. London: Hambledon Continuum. מסת"ב 9781847250315
הערות שוליים

1 2  Schmidt (2007), p.118
↑  In his postwar testimony Catel denied that he was present. Schmidt dismisses this as "scarcely credible." (Schmidt (2007), p.119) Kohl was not related to the German Chancellor of the same name.
↑  By 1939 a formal instruction from Hitler, a Führerbefehl, was held to have the force of law, although no legislation had ever provided for this. This did not apply, however, to an oral order. Ian Kershaw wrote of this case: "Even according to the legal theories of the time, Hitler's mandate could not be regarded as a formal Führer decree, and did not, therefore, possess the character of law." (Kershaw, Ian (2000) Hitler: 1936-1945: Nemesis London: Allen Lane, p.253; quoted by Schmidt (2007), p.120)
↑  Schmidt (2007), p.122
הרשאה בכתב של היטלר לתוכנית T4.
ד'שע"ח

ד'שע"ח (4378)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-6 בספטמבר 617 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 24 בספטמבר 618. שנה מסוג גכז, היא מעוברת, ואורכה 384 ימים. זו שנה שלישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג גכז, ובה 384 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
דבו קופה

| --- | --- |

דבו קופה
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Devaux Cars Pty Ltd
 שנות ייצור:  2001 עד היום
 הרכבה:  אוסטרליה אוסטרליה
 סיווג:  2 מושבים
 אורך:  4,800 מ"מ
 רוחב:  1,612 מ"מ
 גובה:  1,230 מ"מ
 משקל:  1,125 ק"ג (דגם הספיידר)
 בסיס גלגלים:  2,794 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 3,400 סמ"ק, המפיק 230 כ"ס (מנוע יגואר סוג "XR6 straight 6") מנוע V8 צילינדרים, 5,735 סמ"ק, המפיק 362 כ"ס ב-5,700 סל"ד, יחס דחיסה 10.8:1 (מנוע ג'נרל מוטורס (LS based GM small-block engine) מסוג LS1)
 הילוכים:  תמסורת אוטומטית - 4 מהירויות
 מעצב:  David J Clash
דגם דבו קופה
דבו קופה (באנגלית: Devaux Coupé) היא מכונית ספורט בתצורת קופה, 2 מושבים, 2 דלתות, אשר מיוצרת על ידי חברת המכוניות "Devaux Cars Pty Ltd" האוסטרלית משנת 2001 ועד היום. ה"דבו קופה" מוגדרת כ"מכונית רטרו".
דבו קופה

דגם ה"דבו קופה" קרוי על שם הנעורים (שם צרפתי) של אמו של מעצב הדגם האוסטרלי "David J Clash".
ייצור דגם ה"דבו קופה" מבוסס על ייצור מכוניות יוקרה, צרפתיות בתצורת קופה, משנות השלושים של המאה העשרים.
דגם ה"דבו קופה" מיוצר בקצב של 4 יחידות בשנה.
מסגרת שמשמת החלון הקדמי מופרד ל-2 חלונות נפרדים וסימטריים
מחיר דגם "דבו ספיידר" (קבריולה) בהשקה עמד על 195,000 דולר.
תצורות "דבו קופה"

ספיידר (קבריולה)
קופה
מנועי "דבו קופה"

מנוע 6 צילינדרים, 3,400 סמ"ק, המפיק 230 כ"ס (מנוע יגואר סוג "XR6 straight 6")
מנוע V8 צילינדרים, 5,700 סמ"ק, המפיק 361 כ"ס (מנוע ג'נרל מוטורס (LS based GM small-block engine) מסוג LS1)
הערות שוליים

↑  דגם דבו קופה באתר carthrottle
↑  מבחן דרכים דבו קופה Devaux Spyder Review". uniquecarsmag.com.au. Retrieved 28 June 2016.
↑  מכונית הקופה דבו באתר הרשמי של החברה
↑  נתונים טכניים - דבו קופה devauxcars
ד'שפ"ג

ד'שפ"ג (4383)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-11 בספטמבר 622 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 31 באוגוסט 623. שנה מסוג זשג, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה ראשונה לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשג, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
גינונגגאפ

במיתולוגיה הנורדית גינונגגאפ (מנורדית עתיקה: Ginnungagap; משמע ״התהום הפעורה״ או ״הריק הפעור״) הוא המישור הבראשיתי בו נוצר העולם.
אטימולוגיה

ישנם מספר הסברים מתחרים למקור השם. על פי ההסבר הראשון, ״Ginnunga״ נלקח מפועל שמשמעותו ״לפעור״ (gap). עם זאת, פועל משורש זה מופיע רק פעם אחת במקורות בנורדית עתיקה, באדה הפואטית, בשורה "gap var ginnunga״ (תורגם על ידי שאול טשרניחובסקי ל״אַךְ תְּהוֹם פּוֹעֶרֶת פֶּה״).
החוקרת אורסולה דרוקנה טוענת שהמילה ״ginunga״ הושאלה מגרמנית עילית עתיקה. תאוריה מתחרה מתבוננות בתחילית ginn-, שמשמעותה ״מאוד״ או ״ביותר״ בנורדית עתיקה. על פי תאוריה זו ניתן לתרגם את המילה Ginnungagap ל"מרחב קסום/יצירתי מאוד".
מיתוס הבריאה

בסיפור בריאת העולם הנורדי, גינונגגאפ הוא הריק הבראשיתי. ב"הטעיה של גילבי" (Gylfaginning), החלק הראשון לאחר הפרולוג באדה הפרוזאית, מסופר שגינונגגאפ גבלה בצפון בכפור של ניפלהיים ובדרום בארצם החמה של ענקי האש, מוספלהיים. תהליך הבריאה החל כשקרח, גשם ורוחות מניפלהיים פגשו ניצוצות ממוספלהיים.
מיקום גאוגרפי

ישנן עדויות לחיפושים של קרטוגרפים סקנדינבים אחר המקום הפיזי אשר נתן השראה לסיפור הבריאה כבר במאה ה15. טקסט המתוארך למאה זו גורס כי גינונגגאפ נמצא בין גרינלנד לוינלנד ואילו טקסט אחר מאותו הזמן מתייחס לגינונגגאפ כמילה הנורדית שתרגומה המילולי הוא ״תהום בצפון הרחוק״.
במאה ה17 בישוף איסלנדי השתמש במילה גינונגגאפ על מנת לתאר גוף מים צר המפריד בין חלקה הדרומי של גרינלנד לאמריקה (כנראה האי באפין). מקובל לחשוב שהבישוף התייחס בדבריו למצר דייוויס.
בתרבות הפופולרית

גינונגגאפ מופיעה ביקום הבדיוני של מארוול כמקום של חשכה וכאוס. בגינונגגאפ נוצרו אלים עתיקים, שדים וענקי כפור והוא היה קיים עוד לפני היווצרות העולם.
הערות שוליים

↑  'The Poetic Edda, edited with translation' introduction and commentary by Ursula Dronke, Volume II: Mythological Poems, Clarendon Press (1997), pp. 112–14, note to "Vǫluspá", line 3/7".
↑  Dillmann, F. X. (1998). "Ginnungagap" in: Beck, H., Steuer, H. & Timpe, D. (Eds.) Reallexikon der germanischen Altertumskunde, Volume 12, pp. 118-123. Berlin: de Gruyter. ISBN 3-11-016227-X.
↑  Gripla, Codex No. 115 translated in The Norse Discovery of America, A. M. Reeves, N. L. Beamish and R. B. Anderson, 1906, p. 238.
↑  Dronke, p. 112.
↑  Seaver, Kirsten "Maps, Myths and Men", Stanford University Press (2004) pp. 247-253.
↑  Thor Annual #5. Marvel Comics.
גן הבנים (תל אביב-יפו)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אתר הנצחה 
 על שם:  חללי מערכות ישראל 
 מיקום:  תל אביב-יפו 
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  32°05′52″N 34°46′55″E﻿ / ﻿32.097857391516°N 34.781997211972°E﻿ / 32.097857391516; 34.781997211972
 park.gal-ed.co.il
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת תל אביב מוגדלת) גן הבנים(למפת תל אביב רגילה) גן הבנים(למפת גוש דן רגילה) גן הבנים(למפת גוש דן מוגדלת) גן הבנים  he גן הבניםhe גן הבניםמפת  צפון __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ רמת השרון (in English: Ramat HaSharon), __ הרצליה (in English: Herzliya) ממזרח: __ פתח תקווה (in English: Petah Tikva), __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
גן הבנים הוא אתר הנצחה בפארק הירקון שבתל אביב. האנדרטאות שבגן מנציחות את שמות בני העיר שנפלו במערכות ישראל - 4,199 במספר.
הגן

הגן משתרע על פני שטח של 45 דונם בחלקו המערבי של פארק הירקון, מצפון לנחל הירקון ומדרום לשדרות רוקח, ממערב לרחוב אבן גבירול. הוא כולל מדשאה ובה שבילים, שבתוכה ניטעו 11 חורשות זיכרון ובהן 400 עצים. אלו הן קבוצות עצים, המסמלות תקופות שונות בחיי היישוב והמדינה. בכל חורשה נטוע מין שונה של עץ מעצי ארץ ישראל וניצבים בה עמודי הנצחה, שמספרם מלמד על היקף אובדן החיים במהלך פרק הזמן המונצח בה. אלו שמותיהן:
חורשת עצי השקמה - המדינה שבדרך (3 עמודים)
חורשת עצי הדקל - מלחמת העצמאות (8 עמודים)
חורשת עצי החרוב - בין מלחמת העצמאות למבצע קדש (3 עמודים)
חורשת עצי האורן - מבצע קדש (עמוד אחד)
חורשת עצי התאנה - בין מבצע קדש למלחמת ששת הימים (2 עמודים)
חורשת עצי הזית - מלחמת ששת הימים (2 עמודים)
חורשת עצי צפצפת הפרת - בין מלחמת ששת הימים למלחמת יום הכיפורים, לרבות ההתשה (3 עמודים)
חורשת עצי הברוש - מלחמת יום הכיפורים (4 עמודים)
חורשת עצי הדולב - בין מלחמת יום הכיפורים למלחמת שלום הגליל (3 עמודים)
חורשת עצי אלון התבור - מלחמת שלום הגליל (עמוד אחד)
חורשת עצי התות - ממלחמת שלום הגליל (4 עמודים)
34 עמודי ההנצחה שבגן עשויים בחתך מרובע וראשם מעוצב באלכסון, בתבנית גזעי עצים שנגדעו. העמודים מחופים באבן גרניט שחורה, ועל פאותיהם נחרתו פרטי תקופת הזמן שמציינת החורשה ושמות הנופלים שנפלו במהלכה.
בסמוך לפאה הצפונית של הגן ניצבת רחבת זיכרון מרוצפת. מוצבים בה במעגל גושי סלע כורכר, האופיינים לעיר, וביניהם נובעת מזרקה שמימיה זורמים בשבע תעלות המתפצלות ממנה עד אל מתחת לסלעים. ליד הרחבה מוצבת עמדת מידע ממחושבת המיועדת לאיתור מיקום שמות הנופלים.
בכניסה לגן, מצפון מזרח, מוצב דגם של הגן המקל על ההתמצאות בו.
הגן הוקם ביזמת עיריית תל אביב, תוכנן על ידי האדריכל גדעון שריד ונחנך בשנת 2002.
מעט ממערב לגן ממוקם גן חללי הטרור.
הערות שוליים

↑  הנתון נכון לחודש יוני 2022.
↑  מקור: אתר חברת גני יהושע.
גינון טיפולי

גינון טיפולי הוא שיטת טיפול העושה שימוש בצמחים ובפעילויות הקשורות לגינון לשם שיפור ברווחתו הפיזית והנפשית של האדם. הגינון הטיפולי מתאים לקשת רחבה של אוכלוסיות בעלות צרכים מיוחדים ונותן מענה להיבטים חברתיים, נפשיים, פיזיים, רגשיים והתנהגותיים.
היסטוריה

העדות הראשונה לגינון בהקשר טיפולי היא מימי מצרים העתיקה. בכתבים עתיקים נמצאו המלצות מטעם הרופאים של חצר המלוכה לקיים טיולים בגני הארמון לשיפור המצב הרגשי.
עדויות נוספות לשימוש בעבודה בגינה כחלק מתוכנית הטיפול קיימות החל מסוף המאה ה-18.
בבריטניה בנג'מין ראש (Benjamin Rush) שעבד במוסד פסיכיאטרי נתן מקום משמעותי לעבודה בגינה כחלק מחיי היום יום עבור מטופליו.
בשנת 1806, החלו גם בספרד צוותים מטפלים בבתי חולים פסיכיאטרים להדגיש את השימוש בחקלאות ובגננות בתוכניות הטיפול שלהם.
בשנת 1817, עם הקמתו של המוסד הפסיכיאטרי הפרטי הראשון בארצות הברית, בפילדלפיה, הייתה התייחסות משמעותית בתכנון ובהקמת בית החולים כך שהקשר בין המטופלים לצומח יהיה משמעות יותר גם בהיבט האסתטי וגם ביצירת מרחבים לעבודה אקטיבית בגינון כחלק משגרת חיים במוסד.
בשנת 1899 תוארה גרייה באמצעות עבודה עם צמחים כמקדמת למידה אצל ילדים עם מגבלות מנטליות.
במלחמת העולם השנייה פעילויות גינון הפכו מפעילויות פנאי לכלי טיפולי לא רק בהיבט התעסוקתי אלא גם לצורך החלמה רגשית ונפשית.
היסטוריה > הכרה מקצועית בגינון טיפולי

בשנת 1917 המחלקה לריפוי בעיסוק בבית החולים "Bloomingdale" בניו יורק הציעה הכשרה בחקלאות המיועדת למטפלים מוסמכים. שנתיים לאחר מכן בשנת 1919, טיפול באמצעות גינון קיבל תוקף נוסף כאשר הוקמה קרן מנינגר (Meninger Foundation) לקידום טיפול ושיקום במדינת קנזס. מיומה הראשון היוו גננות ולימודי טבע חלק בלתי נפרד מפעילותה.
בשנת 1936 נוסד ארגון המרפאים בעיסוק באנגליה. הארגון הכיר רשמית בשימוש בגינון ובחקלאות כטיפול ספציפי לבעלי מוגבלויות מנטליות ופיזיות. צעד חשוב נוסף התרחש בשנת 1942 כאשר נפתח, לראשונה במסגרת אקדמית, קורס בחקלאות במסגרת לימודים לתואר ראשון בריפוי בעיסוק.
בשנת 1973 נוסד הארגון המקצועי האמריקאי אשר נקרא מאז 1988 “AHTA - The American Horticultural Therapy Association". בשנת 1978 הוקם הארגון המקצועי הבריטי אשר נקרא Thrive.
בשנת 1990 הוקם בארצות הברית גוף שתרם לקידום המקצוע בשם “The People-Plant Council". פעילותו התמקדה בהרחבת המחקר בנושא הקשר בין האדם לצומח, השפעת סביבת הטבע על האדם המודרני ועוד. עבודת המחקר שנעשתה במסגרת גוף זה ובתמיכתו יצרה ביסוס מדעי המחזק את התוקף של השימוש בגננות בצמחים לצורכי שיקום ולטיפול.
ב-1993 נפתח לראשונה באנגליה מסלול לימודים אקדמי בגינון טיפולי.
בישראל

בארץ נעשה ניסיון ראשון בשנות השישים לשלב אוכלוסייה של צעירים עם פיגור שכלי בעבודות חקלאיות במושבים. הניסיון לווה ותועד בחוברות של אקי"ם בשנת 1969 על ידי ד"ר ע. חיגר, מרבית הרשמים הם חווייתיים. עבודת המחקר הראשונה בתחום נכתבה על ידי שמואל בן נפתלי בשנת 1974, במסגרת לימודי גאוגרפיה באוניברסיטת חיפה, בהנחית הפסיכולוגית והפרטיזנית ויטקה קובנר מקיבוץ עין החורש.
עם השנים קמו חוות חקלאיות למטרות חינוך והכשרה ובאופן טבעי כמעט מיומן הראשון הן היוו מענה גם לאוכלוסיות עם צרכים מיוחדים. תוכנית הכשרה ראשונה בתחום החלה לפעול ב-1991 על ידי תמר לוסטיג ב-1998 יסדו ד"ר אליעזר שנהב, מיכל לייבוביץ, עופרה אוסטין ואריק מנדלבאום את הארגון הישראלי לגינון טיפולי, הכנס הראשון נערך ב-13 ביולי 1998 בהגנים הבוטניים האוניברסיטאיים בירושלים. בשנת 2005 הפך הארגון לעמותה רשומה - "אדם צומח", העמותה הישראלית לקידום מעמד מקצוע הגינון הטיפולי בישראל. עמותה זו היא ארגון הגג של העוסקים בגינון טיפולי בארץ והיא מקיימת כנסים, פעילויות להעשרה מקצועית וחותרת להכרה ציבורית וממשלתית.
כיום קיימים בארץ מספר מסלולי הכשרה מקצועית בגינון טיפולי, בהיקף ודגשים שונים. תוכניות של גינון טיפולי באוריינטציה של חינוך, שיקום וטיפול ניתן למצוא בישראל במגוון רב של מוסדות לאוכלוסיות בעלות צרכים מיוחדים, כגון: בתי חולים שיקומיים, גנים ובתי ספר לחינוך מיוחד, לקויות למידה ו- ADHD, ארגונים ומוסדות לאנשים בעלי פיגור שכלי, אוטיזם, פגועי נפש, בתי אבות, מועדונים לקשיש ועוד.
לקריאה נוספת

Davis, S. The Profession and Practice of Horticultural Therapy. CRC Press, 2019. ISBN 135138967X
Simson, Sharon. Straus, Martha. Horticulture as Therapy: Principles and Practice. CRC Press, 1997. ISBN 1560228598
הערות שוליים

↑  שושי מוסן לוי, פעילות קבוצתית בנושא – צמחים מרגיעים במרכז יום לקשיש "בית באייר "ירושלים אתר אדם צומח - העמותה לקידום מקצוע הגנון הטיפולי בישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558065305171  LCCN: sh85053096  NDL: 00914231  NKC: ph807222