מרמיידינג
ייצוג של מרמיידינג בקולנוע

הסרט "ספלאש" (1984) בכיכובם של דריל האנה וטום הנקס, היווה נקודת מפנה משמעותית של המרמיידינג בתרבות המערבית. האנה גילמה בת ים שמתאהבת באדם אשר יכלה ללכת על היבשה בצורה אנושית, אך רגליה התחלפו לזנב דג בכל פעם שנרטבה. חלק ניכר מהסרט נסוב סביב ניסיונותיה ההומוריסטיים להסתיר את זהותה האמיתית מאהובה. הסרט היה שובר קופות, וגרם להעצמת הפופולריות של בנות הים בכלל ומרמיידינג בפרט, שכן הוא עורר השראה בקרב אנשים רבים ליצור סנפירים משלהם ולהיכנס למים.
סנפיר בת הים של דריל האנה עוצב ונוצר על ידי אמן האפקטים הוויזואליים עטור הפרסים רוברט שורט. הזנב היה פונקציונלי לחלוטין. האנה שחתה איתו כל כך מהר שצוות הבטיחות שלה לא יכול היה לעמוד בקצב שלה. על פי הסרט התיעודי, האנה בעצמה שחתה בסגנון "בת הים" כשרגליה קשורות זו לזו מאז שהייתה ילדה, מפני שהוקסמה מסיפור " בת הים הקטנה " של הנס כריסטיאן אנדרסן.
"השנה השלוש-עשרה" (1999): נער המגלה שאמו הביולוגית היא בתולת ים לאחר שהוא מתחיל לגדל סנפירים וקשקשים דקיקים ביום הולדתו השלוש עשרה.
"אקוומרין" (2006): הדמות הראשית היא בת ים (שרה פקסטון) שנשטפת לחוף לאחר סערה אלימה. היא מחליטה לחפש אהבה אמיתית ביבשה, ורוכשת שתי חברות טובות (ג'ואנה "ג'וג'ו" לבסק ואמה רוברטס) לאורך הדרך. הסרט מבוסס באופן רופף על ספר ילדים בשם זהה מאת אליס הופמן, בוים על ידי הבמאית האמריקאית אליזבת אלן וצולם בקווינסלנד, אוסטרליה. בהפקה היו שלושה סנפירים שונים, כולל דגם אנימטרון שהופעל מרחוק. אחד מהסנפירים היה זנב המיועד לשחייה שאותו שלבשה השחקנית.
"H2O: Just Add Water" ‏(2012): סדרת הטלוויזיה הזו כוללת שלוש נערות מתבגרות אשר לאחר שנתקלו במערה מסתורית באי הופכות לבנות ים בכל פעם שהמים נוגעים בכל חלק מגופם. בסדרה מופיעים שלושה סוגים שונים של סנפירי בנות ים: סנפירים בהתאמה אישית שבהם הבנות שוחות, "זנב קל" המשמש לצילומים נייחים, ו"זנב קשה "להפעלת פעלולים. לקח שישה חודשים לבנות את הסנפירים המותאמים אישית, כאשר הזנבות והגופיות עוצבו על בסיס יציקות גוף וכוללים קשקשים בעבודת יד. המוצר המוגמ שוקל בין 12–15 קילוגרם. בתוך הזנב מצויות רצועות לרגליים אשר בהן הבנות קשורות ואז יש לרכוס את הסנפיר עד למעלה. לאחר שהבנות עוטות את הסנפיר, יש להרים אותן למים משום שהן אינן יכולות ללכת. נעשו ניסיונות לטשטש את קיומו של הרוכסן על הסנפיר על ידי הוספת קשקשים נוספים.
"שודדי הקאריביים: זרמים זרים" (2011): במהלך חיפושו אחר מזרקת הנוער, ג'ק ספארו נתקל במספר בנות ים. סרט זה נכלל ברשימה זו מכיוון שכמו "ספלאש", הוא היווה עלייה בפופולריות של בת הים עם יציאתו, והוא כולל דמות מרכזית של בת ים. עם זאת, לא נעשה שימוש בסנפירים בפועל במהלך הצילומים; הם נוספו במהלך תהליך העריכה באמצעות אנימציה ממוחשבת. בצילום בתולות הים היו מעורבות שמונה שחקניות דוגמניות, שהציגו אותן מחוץ למים, וכן 22 ספורטאי שחייה מסונכרנים וקבוצה של נשות פעלולים, שתיהן לבשו חליפות לכידת תנועה שיוחלפו אחר כך בסנפירי בנות ים דיגיטליות. גוויות בתולת הים הוצגו על ידי דגמי גבס. העיצוב ניסה להימנע מייצוגים מסורתיים של בתולות ים בציורים ובספרות, ובמקום זאת ללכת על גוף קשקשי עם קרום שקוף בהשראת מדוזות. כדי להפוך את בנות הים ליותר מאיימות מתחת למים, על פניהם של השחקניות היו כמה נגיעות דיגיטליות על הקלעים מתחת למים, והוסיפו שיניים חדות יותר ואפקט קשקשי דגים מנצנצים על העור.
"בנות הים של מאקו" (2012) - סדרת ספין אוף ל-H2O just add water. העלילה מתרחשת באותה עיירה באוסטרליה אשר צמודה לאי מאקו. במרכז הסיפור נמצא נער אשר נפל בטעות אל בריכת הירח בליל ירח מלא והפך לבן ים ושלוש בנות ים אשר מנסות להחזיר אותו לקדמותו.