stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גרייט פולס (מונטנה)
כלכלה > צבא

בגרייט פולס נמצאים בסיס טיסה מַלמסְטרוֹם. בבסיס הזה חיל האוויר מפקח על טילים בליסטיים בין–יבשתיים.
הערות שוליים

↑  "Find a County". National Association of Counties. אורכב מ-המקור ב-31 במאי 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Population Estimates". United States Census Bureau. אורכב מ-המקור ב-19 באוקטובר 2016. נבדק ב-18 ביוני 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Davis, L.B., Hill, Christopher L.; and Fisher, Jr., Jack W. "Radiocarbon Dates for Paleoindian Components (Folsom, Scottsbluff) at the MacHaffie Site, West-Central Montana Rockies." Current Research in the Pleistocene. 19 (2002); Hill, Christopher L. "Middle and Late Wisconsin (Late Pleistocene) Paleoenvironmental Records from the Rocky Mountains: Lithostratigraphy and Geochronology of Blacktail Cave, Montana, U.S.A." Current Research in the Pleistocene. 18 (2001); Marsters, B.; Spiker, E.; and Rubin, M. "U.S. Geological Survey Radiocarbon Dates X." Radiocarbon. 11 (1969); Harrington, C.R. Annotated Bibliography of Quaternary Vertebrates of Northern North America: With Radiocarbon Dates. Toronto: University of Toronto Press, 2003. ISBN 0-8020-4817-X
↑  Federal Writers' Project. Montana: A State Guide Book. Washington, D.C.: Federal Works Agency, Work Projects Administration, 1939. ISBN 1-60354-025-3
↑  Fleming, Thomas J. The Louisiana Purchase. Hoboken, N.J.: John Wiley and Sons, 2003. ISBN 0-471-26738-4
↑  Roeder, Richard B. "Paris Gibson and the Building of Great Falls." Montana: Magazine of Western History. 42:4 (Autumn 1992).
↑  "Great Falls, Montana." In Encyclopedia of the Great Plains. David J. Wishart, ed. Lincoln, Neb.: University of Nebraska Press, 2004. ISBN 0-8032-4787-7
↑  Myers, Rex C. and Fritz, Harry W. Montana and the West: Essays in Honor of K. Ross Toole. Boulder, Colo.: Pruett Publishing Co., 1984. ISBN 0-87108-229-2; Martin, Albro. James J. Hill and the Opening of the Northwest. St. Paul, Minn.: Minnesota Historical Society Press, 1991. ISBN 0-87351-261-8
↑  Malone, Michael P. James J. Hill: Empire Builder of the Northwest. Reprint ed. Stillwater, Okla.: University of Oklahoma Press, 1996. ISBN 0-8061-2860-7
↑  Lutz, Dennis J. Montana Post Offices & Postmasters, p 24, p. 200. (1986) Minot, ND: published by the author & Montana Chapter No. 1, National Association of Postmasters of the United States.
| דגל מונטנה מדינת מונטנה |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | הלנה |  |
| אזורים גאוגרפיים | הפארק הלאומי גליישר • הפארק הלאומי ילוסטון |  |
| היישובים הגדולים ביותר | בילינגס • מיזולה • גרייט פולס • בוזמן • ביוט • הלנה • קאליספל • האבר • אנקונדה • מיילס סיטי • בלגרד • ליבינגסטון • לורל • וייטפיש • לואיסטון • סידני • גלנדייב • קולומביה פולס • פולסון • המילטון |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות מונטנה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557378205171  GND: 4337043-3  LCCN: n50055702  MusicBrainz: c5335400-b35a-48bb-9ddf-7dd46afc3f2e  NARA: 10046056  VIAF: 242267281   WorldCat (עם VIAF): 242267281
דוליצ'ורינצ'ופס

| דוליצ'ורינצ'ופס |
| --- | --- |
  למעלה, שלד משוחזר של דוליצ'ורינצ'ופס למטה, השוואה לאדם
תקופה
קרטיקון עליון, 93.5–70.6 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: פלזיוזאוריה
משפחה:: פוליקוטיליים
סוג:: דוליצ'ורינצ'ופס
מינים
 Dolichorhynchops osborni  Dolichorhynchops bonneri  Dolichorhynchops tropicensis  Dolichorhynchops herschelensis?
שם מדעי
 Dolichorhynchops ‏ויליסטון, 1902

דוליצ'ורינצ'ופס (שם מדעי: Dolichorhynchops; מילולית: "פרצוף ארוך-חוטם") הוא סוג של זוחל ימי נכחד מסדרת הפלזיוזאוריה שחי בסוף הקרטיקון. מראהו מזכיר את בני קבוצת הפליואוזאורודים, אך למעשה הוא קרוב לקבוצה השנייה בסדרה - פלסיוזאורודים. מאובניו נמצאו ברחבי ארצות הברית וקנדה ותוארכו לגילאי הטורון עד הקמפן, לפני 93.5–70.6 מיליון שנה.
מאפיינים

מאובני היצור נמצאו ב-1900 סביב גבעות בקנזס והובא לאוניברסיטת קנזס שם הפלאונטולוג סמואל וונדל וויליסטון נתן לו את שמו. במשך השנים התגלו מספר מאובנים של היצור לרבות מאובן שנמצא בבטנו של טילוזאורוס גדול. המאובנים האחרונים התגלו ב-2003 ותוארכו למין חדש המצוי במחלוקת. מלבד המין החדש נמצאים בסוג שלושה מינים נוספים.
אורכו של הזוחל הימי הגיע עד ל-4.5 מטרים והוא שקל עד 250 קילוגרם. הוא הכיל לסת ארוכה ורחבה בעלת שיניים דקות וחרוטיות ששימשו לתפיסת דגים והיה בעל גוף עגלגל, סנפירים כשל כלב ים וזנב קצר. הוא לא היה יכול לצאת מהים ולכן סביר להניח שהשריץ צאצאים חיים.
בתרבות

הדוליצ'ורינצ'ופס הופיע כיצור העיקרי בסרט הIMAX של הנשיונל ג'יאוגרפיק: "מפלצות ים", בו נראה סיפור חייהם של משפחה כולל של המאובן שנמצא בבטנו של הטילוזאורוס.
הוא הופיע גם במשחק "עולם היורה: המשחק".
בנוסף הופיע בסדרה "מפלצות חוזרות לתחייה".
גלריה

שלד של דוליצ'ורינצ'ופס
שחזור של דוליצ'ורינצ'ופס
ד'רס"ג

ד'רס"ג (4263)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-19 בספטמבר 502 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 7 בספטמבר 503. שנה מסוג הכז, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנת שמיטה.
על פי אחת ממצבות צוער, י"א באלול חל ביום שלישי. זאת אומרת שפסח חל ביום שישי וראש השנה של ד'רס"ד חל ביום ראשון, בניגוד לכלל לא אד"ו ראש.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
גביע סינקפילד 2017

גביע סינקפילד 2017 היא תחרות על בשחמט שנערכה בסנט לואיס שבמיזורי, ארצות הברית בין ה-14 באוגוסט ל-19 באוגוסט 2017. בתחרות, השתתפו עשרה רבי-אמנים, רובם מהשורה הראשונה בעולם, ביניהם סגן אלוף העולם, סרגיי קריאקין; ושני אלופי עולם לשעבר, גארי קספרוב ווישוואנתן אנאנד. התחרות ריכזה עניין רב בעיקר בזכות השתתפותו של קספרוב, אחד מהשחמטאיים הטובים בהיסטוריה, שחזר לשחק שחמט באופן מקצועי לאחר 12 שנים מעת פרישתו.
בתחרות זכה לבון ארוניאן עם 24.5 נקודות מ-36 האפשריות, ברמת ביצוע ("פרפורמנס") של 2908 נקודות מד כושר. ארוניאן הקדים את סרגיי קריאקין והיקארו נקמורה, שצברו 21.5 נקודות כל אחד.
קספרוב סיים במקום השמיני עם 16 נקודות, בהקדימו את אנאנד, שסיים במקום האחד לפני האחרון, עם 14 נקודות.
משתתפים

| --- | --- |
1: פביאנו קרואנה
2: סרגיי קריאקין
3: היקארו נקמורה
4: וישוואנתן אנאנד
5: יאן נפומניאשצ'י
6: לבון ארוניאן
7: דויד נבארה
8: לי קוואנג ליאם
9: לינייר דומינגס
10: גארי קספרוב
פרסים

קרן הפרסים עמדה על 150,000 דולר, לפי החלוקה הבאה:
|  |
| --- | --- |
מקום: פרס
ראשון: 37,500$
שני: 25,000$
שלישי: 20,000$
רביעי: 15,000$
חמישי: 12,500$
שישי: 10,000$
שביעי - עשירי: 7,500$
חוקי התחרות

התחרות כוללת סיבוב בודד של משחקי שחמט מהיר ושני סיבובים של משחקי בזק.
חוקי התחרות > שח-מהיר

הסיבוב נערך בשלושת הימים הראשונים, כאשר בכל יום שוחקו שלושה סבבים. הסיבוב נערך בשיטת ליגה, כאשר כל שחקן שיחק נגד כל אחד ממשתתפי התחרות האחרים משחק אחד בלבד. זהות השחקן ששיחק בכלים הלבנים נקבע בהגרלה.
לכל שחקן הוקצבו 25 דקות לכל המשחק ותוספת של 10 שניות לכל מסע החל מהמסע הראשון.
ניצחון הקנה לשחקן המנצח שתי נקודות, תיקו זיכה בנקודה בודדת לכל יריב, והמפסיד לא קיבל אף נקודה.
חוקי התחרות > בזק

שני הסיבובים נערכו בשני הימים האחרונים של התחרות. בכל יום נערכו תשעה סבבים בשיטת ליגה, לפיה כל שחקן התמודד עם שאר השחמטאים בתחרות פעמיים - פעם בלבן ופעם בשחור.
לכל שחקן הוקצבו 5 דקות לכל המשחק ותוספת של 3 שניות לכל מסע החל מהמסע הראשון.
שיטת הניקוד המקובלת שבה ניצחון מקנה לשחקן המנצח נקודה בודדת, תיקו מקנה חצי נקודה לכל יריב והמפסיד נותר ללא נקודות.
מהלך התחרות > טקס פתיחה ומסיבת עיתונאים

השתתפותו של קספרוב בתחרות וחזרתו מפרישה ריכזה את תשומת הלב בטקס הפתיחה. מנגד, קספרוב טען שחזר רק לחמשת ימי התחרות ושהוא לא מתכוון לחזור לשחק באופן מקצועי לאחר התחרות. כמו כן הוסיף קספרוב, שאת הכסף שירוויח בתחרות יתרום לעמותות שמאכילות ילדים רעבים באפריקה. קספרוב גם אישר את דבריו של נקמורה אשר טען שקספרוב לא הפייבוריט לנצח בתחרות, אך יהווה אתגר עבור כל השחקנים.
מהלך התחרות > היום הראשון לתחרות

ביום הראשון נערכו שלושת סבבי 1–3 של משחקי שח-מהיר. בסבב הראשון בלט במיוחד לבון ארוניאן, אשר ניצח את יריבו דויד נבארה באופן מרשים ובכך הצהיר כוונות להמשך התחרות.
קספרוב שיחק טוב ובסגנונו המרהיב, אך 12 שנים של היעדרות מתחרויות וגם גילו המתקדם הותירו את חותמם. קספרוב התקשה לשחק במהירות ונקלע בכל המשחקים למצוקת זמן. למרות זאת, קספרוב בכלים השחורים סיים בתיקו נגד סגן אלוף העולם, סרגיי קריאקין, וכן בשני המשחקים הנותרים סיים בתיקו.
בסוף היום הראשון הבטיח קספרוב שבמשחקים הבאים ישחק באופן יותר אגרסיבי, זאת לאחר שביום הראשון העדיף לשחק באופן הגנתי גם בעמדות שהיה יכול לשחק מסעים נועזים.
|  | הטבלה לאחר היום הראשון (מתוך 6 נקודות אפשריות) | הטבלה לאחר היום הראשון (מתוך 6 נקודות אפשריות) |
| --- | --- | --- |
| מיקום | שם | נקודות |
| 1 | פביאנו קרואנה | 4 |
| 2 | לבון ארוניאן | 4 |
| 3 | יאן נפומניאשצ'י | 4 |
| 4 | לי קוואנג ליאם | 4 |
| 5 | היקארו נקמורה | 3 |
| 6 | סרגיי קריאקין | 3 |
| 7 | גארי קספרוב | 3 |
| 8 | לינייר דומינגס | 3 |
| 9 | וישוונתאן אנאנד | 1 |
| 10 | דויד נבארה | 1 |
מהלך התחרות > היום השני לתחרות

ביום השני נערכו שלושת סבבי 4–6 של משחקי שח-מהיר.
את משחקי היום השני פתח קספרוב במשחק טוב בכלים השחורים נגד לבון ארוניאן וסיים בתיקו. במשחק השני מימש קספרוב את הבטחתו ובמשחק נגד יאן שיחק קספרוב באגרסיביות ויצא להתקפה נועזת, אך שגויה והפסיד את משחקו הראשון בתחרות.
בסבב השלישי, המשחק בין אלופי העולם לשעבר והיריבים המושבעים קספרוב ואנאנד, משך את תשומת הלב. הציפייה הייתה למשחק התקפי ואגרסיבי, אך השחקנים אכזבו במשחק ידידותי ללא שום זכר ליריבות בין השניים. דרמה קלה נרשמה במשחק כשהשחקנים הסכימו על תיקו טרם הושלמו 30 מסעים והשופט נאלץ להפעיל מחדש את השעון והשחקנים השלימו 30 מסעים והסכימו על תיקו.
משחקי התחרות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
גלווארינו

Galvarino
גלווארינו היה לוחם מפורסם, בן לעם המפוצ'ה, שפעל במהלך רוב החלק הראשון של מלחמת האראוקו. הוא נלחם ונפל בשבי יחד עם מאה וחמישים בני מפוצ'ה אחרים, בקרב לגוניאס (Lagunillas) נגד המושל גרסיה הורטדו דה מנדוזה (García Hurtado de Mendoza).
כעונש על ההתקוממות, כמה מאסירים אלה נידונו לקטיעת כף ידם הימנית ואפם, ואילו לאחרים, כולל גלווארינו, נכרתו שתי הידיים. לאחר מכן גלווארינו והשאר שוחררו על מנת להפיץ את לקח סבלם שירתיע את שאר המפוצ'ה מפני ניסיונות התנגדות ("למען יראו וייראו"). מנדוזה שלח את גלווארינו לקאופוליקאן לבשרו ולערערו.
כאשר חזר למפוצ'ה הופיע גלווארינו לפני קאופוליקאן ומועצת הלוחמה, והראה להם את ידיו הקטועות. הוא קרא לצדק ולהתקוממות גדולה יותר של המפוצ'ה נגד הפולש הספרדי, כמו זו של לאוטארו. בזכות גבורתו מונה על ידי המועצה לפקד על כח לחימה. 
גלווארינו קיבל סכינים שנרתמו לזרועותיו במקום ידיים, ולחם לצד קאופוליקאן בספרדים.
לאחר שעה של לחימה מנדוזה ניצח. 3000 אינדיאנים נפלו חלל, ומעל 800 בשבי, כולל גלווארינו. מנדוזה הורה להורגו באמצעות כלבים. לעומת זאת, בספר "לה אראוקנה" (La Araucana) נאמר כי בסוף הוא מת בתלייה.
דארק (אי)

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  סנט לורנס 
 קואורדינטות:  44°27′08″N 75°48′44″W﻿ / ﻿44.4522778°N 75.8121833°W﻿ / 44.4522778; -75.8121833
 נתונים מדיניים
 מדינה:  ארצות הברית 
  (למפת ניו יורק מוגדלת) אולבני ניו יורק באפלו רוצ'סטר יונקרס סירקיוז יוטיקה ורמונט מסצ'וסטס קונטיקט האוק. האטל. ניו ג'רזי  פנסילבניה אירי ימת אונטריו קנדהדארק(למפת ניו יורק רגילה) אולבני ניו יורק באפלו רוצ'סטר יונקרס סירקיוז יוטיקה ורמונט מסצ'וסטס קונטיקט האוק. האטל. ניו ג'רזי  פנסילבניה אירי ימת אונטריו קנדהדארק
 
הטירה, 2009.
דארק  (אנגלית: Dark Island; "האי האפל") הוא אי באזור אלף האיים התחתון (המזרחי), ליד מפרץ צ'יפאווה (Chippewa Bay). אי זה הוא חלק מהעיר המונד (Hammond), במחוז לורנס סנט, בניו יורק.
מקור שם האי הוא בטירה שנקראה באותו זמן "הטירה האפלה" ("Dark Castle"). מאז שונה שמה ל"טירת זינגר" ("Singer Castle").
האי עצמו נמצא כמה מטרים בודדים מדרום לגבול קנדה-ארצות הברית, ומשתרע לאורך נהר.
צידו הדרומי של האי מרוחק כמאה מטרים בלבד מערוץ הובלה של ספינות, ועל כן ספינות משא עוברות לעיתים קרובות בסמוך אליו. ערוץ הנחל עמוק מצדו האחד ורדוד מצדו השני ולכן מתאים לדיג.
היסטוריית האי

רוב העבודה האדריכלית באי מיוחסת לאדריכל האמריקאי הידוע ארנסט פלאג (Ernest Flagg). לקוחו, בבנייה באי, היה פרדריק גילברט בורן, נשיא חברת זינגר, יצרנית מכונות התפירה. בתו, מרג'ורי בורן תייר, הרחיבה את הבנייה בשנת 1928.
טירת האי הייתה האחרונה מבין רצף טירות שנבנו באלף האיים תוך זמן קצר בין השנים 1888–1905. האדריכל תכנן את הטירה בשנת 1903, כדוגמת הטירה בוודסטוק (אנגליה) שתוארה ברומן של סר וולטר סקוט.
בשנת 1919, עם מותו של פרדריק בורן, ירשה בתו את הבעלות על הנכס. במותה, נרכשו האי והמבנים שעליו על ידי מסדר "האחים הנוצרים" הקתולי. לאחר שימוש מועט באי, מכרו "האחים הנוצרים", בשנת 1965 את האי בסכום של כ-30,000 דולר לארגון צדקה בעל אופי דתי נוצרי: "האיגוד האוונגליסטי הרולד מרטין".
פטור ממס, שהיה קודם רכישת האי, היה במחלוקת, לאחר אכלוסו על ידי הבעלים החדשים. בעלי האיים ששכנו באזור טענו כי ד"ר הרולד מרטין, מנהל ארגון הצדקה, עשה באי הפטור ממס שימוש פרטי כארמון קיץ. מרטין ניצח בבית המשפט, לאחר שטען כי הוא ואשתו, אלואיז, הציעו שירותי דת באי בכל יום ראשון בבוקר. שמועות רבות על תפקודו האמיתי של האי עקב שמו החדש, הבלאי ההדרגתי של המבנים וסיפורים על מבוך מורכב של מעברים סודיים אפלוליים כולל צינוק, הגדילו את המיסטיקה הרומנטית של האי.
בשנות ה-80, ותחילת שנות ה-90 של המאה העשרים, האי היה רשום למכירה. פרסומות הופיעו במגזיני נדל"ן, בדבר אי פרטי ומיוחד, אך הנכס לא נמכר עד לשנת 2001, על ידי האיגוד "דארק איילנד טורס", מיזם של איש העסקים הגרמני פרהאד ולדי ושני שותפים עסקיים אמריקאים.
האיגוד התחייב לקמפיין נרחב למען שיקום האי, והכשרתו לפתיחת סיורי מבקרים. הסיורים החלו בשנת 2003. למרות הפסדים לאורך השנים, רוב ריהוט הבית של הטירה נשמר כמקור, בניגוד לאיים סמוכים בהם הריהוט היה בשימוש, ואף נהרס.
בשנת 2008, האי נרשם למכירה בתיווך הנדל"ן הבינלאומי "Sothebys" בעבור $24,500,000.
בתרבות

הטירה הופיעה בסרט "The Skulls", בפרק בסדרת הטלוויזיה "The Great Escape" והוקלט בתוכה חלק מהאלבום "Lost Channels" של להקת הפולק רוק Great Lake Swimmers.
גבעת סיריוס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  סיריוס 
 גובה:  1,010 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  63°43′00″S 58°36′00″W﻿ / ﻿63.7167°S 58.6°W﻿ / -63.7167; -58.6
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהגבעת סיריוס(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהגבעת סיריוס(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיגבעת סיריוס(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיגבעת סיריוס
 
גבעת סיריוס או סיריוס נול (באנגלית: Sirius Knoll) היא גבעה נישאת ובולטת, המכוסה קרח, במרכז חצי האי טריניטי, בחצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
גובהה של הגבעה 1,010 מטרים מעל פני הים.
הגבעה ממוקמת 2.28 קילומטרים צפונית מזרחית להר סקיילר.
הגבעה מהווה את הקצה הצפון-מזרחי של רמת דטרויט בחלקו המרכזי של חצי האי טריניטי.
הגבעה מתנשאת מעל קרחון ראסל המערבי שמצפון לה.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הגבעה

הגבעה מופתה לראשונה באוגוסט 1946 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.
היסטוריה > מקור השם

שמה של הגבעה ניתן לה על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.
הגבעה (וכן הר קניקולה הסמוך) נקראת על שם הכוכב סיריוס - הכוכב הבהיר ביותר בשמי כדור הארץ.
שם זה ניתן על ידי הסקר לאחר שמשלחת המזחלות של סקר שטחי חסות איי פוקלנד באביב 1948 ראתה באתר זה לראשונה את השמש זורחת (בתום החורף האנטארקטי בו לא זורחת השמש).
לקריאה נוספת

• Defense Mapping Agency 1992, , P 278
• National Imagery and Mapping Agency 2002, , P 102
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
בעלת ברית עיקרית שאינה בנאט"ו

ארצות הברית  חברות ארגון האמנה הצפון אטלנטית  בעלות ברית עיקריות שאינן בנאט"ו
בעלת ברית עיקרית שאינה בנאט"ו (באנגלית: Major non-NATO ally, בראשי תיבות: MNNA) הוא הכינוי שניתן על ידי הממשל האמריקני לבעלות ברית קרובות במיוחד איתן הוא מנהל יחסים אסטרטגיים אך אינן חברות בברית הצפון אטלנטית (נאט"ו). למרות שהמעמד אינו כולל הסכם הגנה הדדית עם ארצות הברית, הוא כן מעניק מגוון הטבות צבאיות וכלכליות שאינן מוענקות למדינות שאינן חברות בנאט"ו.
היסטוריה

מעמד ה-MNNA נוצר לראשונה ב-1989 כאשר סעיף 2350a, הידוע גם כתיקון נון על שמו של הסנטור סאם נון, התווסף לכותרת 10 (כוחות מזוינים) של הקוד של ארצות הברית על ידי הקונגרס. התיקון קבע כי הסכמי שיתוף פעולה בתחום המחקר והפיתוח עם מדינות שאינן חברות בנאט"ו יוכלו להעשות על ידי מזכיר ההגנה בתיאום עם מזכיר המדינה. המדינות הראשונות שניתן להן מעמד MNNA הן אוסטרליה, מצרים, ישראל, יפן וקוריאה הדרומית.
ב-1996 קיבלו מדינות ה-MNNA הטבות נוספות, עם הוספתו של סעיף 2321k לכותרת 22 (יחסי חוץ) של הקוד של ארצות הברית (ידוע גם כסעיף 517 של החוק לסיוע חוץ מ-1961), ופטירתן מרבות מהמגבלות שמטיל חוק פיקוח יצוא הנשק מהן פטורות חברות נאט"ו. הסעיף התיר לנשיא להכריז על מדינה כבעלת ברית עיקרית שאינה בנאט"ו, וכן לבטל מעמד זה, שלושים יום לאחר שהודיע על כך לקונגרס. בעת חיקוקו, קבע החוק שמדינות ה-MNNA יכללו את אוסטרליה, מצרים, ישראל, יפן, ניו זילנד וקוריאה הדרומית.
היחסים האסטרטגיים ושיתוף הפעולה הצבאי בין ארצות הברית וניו זילנד נפגעו לאחר שארצות הברית השעתה את מחויבותה לניו זילנד במסגרת ברית ה-ANZUS בעקבות סירובה של ניו זילנד ב-1985 לאפשר את כניסתם של כלי שיט של הצי האמריקני המונעים בכוח גרעיני או החמושים בנשק גרעיני לנמליה. מאחר שהצי האמריקני סירב לאשר או להכחיש את קיומו של חימוש גרעיני על כלי השיט שלו, אסרה למעשה מדיניותה של ניו זילנד את כניסתם של כל כלי השיט של הצי האמריקני לנמליה. הענקת מעמד ה-MNNA לניו זילנד ב-1996 הגבירה את שיתוף הפעולה בין שתי המדינות.
הטבות

מדינות להן מוענק מעמד של בעלת ברית עיקרית שאיננה בנאט"ו זכאיות להטבות הבאות:
שיתוף פעולה עם מחלקת ההגנה של ארצות הברית במיזמי מחקר ופיתוח על בסיס השתתפות בעלויות.
השתתפות ביוזמות מסוימות במסגרת המלחמה בטרור.
רכישת פגזים נגד טנקים המכילים אורניום מדולדל.
עדיפות בקבלת עודפי הכוחות המזוינים של ארצות הברית.
אחזקה של מלאי לצורך מלחמה של ציוד מחלקת ההגנה האמריקנית הנשמר מחוץ לבסיסים צבאיים אמריקניים.
השאלת ציוד וחומרים לצורכי מיזמי מחקר ופיתוח משותפים.
התרת השימוש במימון אמריקני לצורך רכישת או החכרת ציוד ביטחוני מסוים.
אימונים משותפים.
טיפול מזורז ביצוא של טכנולוגיות חלל.
התרת השתתפותם של תאגידים במדינה במכרזים מסוימים של מחלקת ההגנה האמריקנית לחוזי תיקון ותחזוקה של ציוד צבאי מחוץ לארצות הברית.
בעלות ברית עיקריות שאינן בנאט"ו

למדינות הבאות ניתן מעמד בעלת ברית עיקרית שאיננה בנאט"ו (לפי סדר הענקת המעמד):
בעלות ברית עיקריות שאינן בנאט"ו > התואר הוענק על ידי ג'ורג' הרברט ווקר בוש

אוסטרליה אוסטרליה (1989)
מצרים מצרים (1989)
ישראל ישראל (1989)
יפן יפן (1989)
קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית (1989)
בעלות ברית עיקריות שאינן בנאט"ו > התואר הוענק על ידי ביל קלינטון

ירדן ירדן (1996)
ניו זילנד ניו זילנד (1997)
ארגנטינה ארגנטינה (1998)
בעלות ברית עיקריות שאינן בנאט"ו > התואר הוענק על ידי ג'ורג' ווקר בוש

בחריין בחריין (2002)
הפיליפינים הפיליפינים (2003)
טאיוואן טאיוואן (דה פקטו; 2003)
תאילנד תאילנד (2003)
כווית כווית (2004)
מרוקו מרוקו (2004)
פקיסטן פקיסטן (2004)
בעלות ברית עיקריות שאינן בנאט"ו > התואר הוענק על ידי ברק אובמה

אפגניסטן (2013–2021) אפגניסטן (לשעבר; 2012–2021)
תוניסיה תוניסיה (2015)
בעלות ברית עיקריות שאינן בנאט"ו > התואר הוענק על ידי דונלד טראמפ

ברזיל ברזיל (2019)
בעלות ברית עיקריות שאינן בנאט"ו > התואר הוענק על ידי ג'ו ביידן

קטר (מדינה) קטר (2022)
קולומביה  קולומביה (2022)
קניה קניה (2024)
הערות שוליים

↑  ארה"ב שידרגה יחסיה עם אפגניסטן: "לא ננטוש אותה", באתר וואלה, 7 ביולי 2012
↑  Meg Wagner, Brian Ries, Trump meets with Brazil’s president, CNN, ‏19 במרץ 2019
גבעת סילר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  70 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  62°40′10″S 61°06′52″W﻿ / ﻿62.6694°S 61.1145°W﻿ / -62.6694; -61.1145
  (למפת איי שטלנד הדרומיים מוגדלת) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהגבעת סילר(למפת איי שטלנד הדרומיים רגילה) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהגבעת סילר
 
גבעת סילר (באנגלית: Sealer Hill) היא גבעה בחלקו הדרום-מערבי של חצי האי ביירז, באי ליווינגסטון באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.
גובהה של גבעת סילר 70 מטרים מעל פני הים.
גבעת סילר מתנשאת מעל נקודת ניקופול המצוייה 1.28 קילומטרים מזרחית - דרומית-מזרחית לגבעת סילר;
גבעת סילר מתנשאת מעל נקודת סבאר המצוייה 1.83 קילומטרים מערבית - דרומית-מערבית לגבעת סילר;
גביעת סילר ממוקמת 3.49 קילומטרים מזרחית - צפונית לנקודת דבילז;
גבעת סילר ממוקמת 2.8 קילומטרים דרומית-מזרחית מנקודת סמלי;
גבעת סילר ממוקמת 4.07 קילומטרים דרומית-מערבית מאגם בזלט;
גבעת סילר ממוקמת 3.96 קילומטרים דרומית - דרומית-מערבית מחרוט צ'סטר.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הגבעה

הגבעה התגלתה על ידי צידי כלבי ים. הציידים התיישבו באזור במאה ה-19. הגבעה מופתה לראשונה, באופן גס, בשנת 1968 על ידי סוקרים בריטיים. הגבעה מופתה באופן מדויק על ידי סוקרים ספרדים; הנקודה מופתה על ידי סוקרים בולגרים בשנת 2005 ובשנת 2009.
היסטוריה > מקור השם

שמה של הגבעה ניתן לה בעקבות מחקר גאולוגי שנערך על ידי הסקר האנטארקטי הבריטי בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1975–1976, החוקרים גילו שלוש בקתות אבן שנבנו על ידי ציידי כלבי ים לרגלי הגבעה.
הערות שוליים

| איי שטלנד הדרומיים |
| --- | --- | --- |
| איים עיקריים | אי הפיל (אלפנט) • המלך ג'ורג' • גריניץ' • דספשן • לואו • ליווינגסטון • נלסון • סמית' • סנואו • קלרנס • רוברט |  |
| איים קטנים | אלפאוס • אסטור • בארלו • האף מון • איי זד (האי אספרנטו • האי לסידרן • האי פאנאגוריה • האי קושאבה) • ראגד |  |
| איונים | סלע גרייס • סלע פולגר • סלעי ראגד |  |
| מצרי ים | איגליקה • מצר אוסמר • מצר אינגליש • מצר בויד • מצר ברנספילד • מצר מורטון • מצר מקפארליין • מצר סמולנסק |  |
| שוניות והר מצולה  (הרים תת-ימיים) | הר ורדי |  |
| רכסי הרים | רכס אימאון • רמת דוספיי • רמת וידין • רכס ולקה |  |
| הרים ומצוקים | אבלוגי • אונגל • אורגנה • אירווינג • אנטים • דרינוב • הלמט • כריסטי • מאטוצ'ינה • מומצ'יל • מזק • מיזייה • נאופיט • נייפייר • סבלייבסקי • סלאטינה • סלאבייקוב • סן סטפנו • פוסטר • פלאנה • פסגה • רוז • ריגס • שארפ • שופן |  |
| אוכפים | ויטושה • ורשץ • מאדאן • נסבר • פופובו • קוסטנץ |  |
| נונאטאקים | וילן • באחו |  |
| גבעות | אדינבורו • באטנברג • דולו • דרונג • לזלי • נגרו • סילר • פנקה • צ'סטר • רזן |  |
| חצאי אי ולשונות יבשה | נקודת אדוארדס • גבעת אדינבורו • נקודת איוואן אסן • נקודת אלין פלין • נקודת אמאדוק • נקודת אסקס • חצי האי ארצ'ר • נקודת באטאק • חצי האי בורגס • נקודת באטאק • נקודת בטוליה • נקודת בוטב • חצי האי ביירז • נקודת בנסון • נקודת ברון • נקודת גארמן • כף ג'יימס • נקודת גרגורי • נקודת דבליאנוב • נקודת דומטה • נקודת דופניצה • נקודת דליאן • נקודת האמר • נקודת הרמוני • נקודת ואראדרו • חצי האי וארנה • נקודת וונד • נקודת וילאגרה • נקודת וליקאן • נקודת זהרי • נקודת יאנה • נקודת יובקוב • נקודת יירצ'ק • נקודת לאקאטניק • נקודת לברנוב • ליונז ראמפ • נקודת ליסטה • נקודת מדובנה • נקודת מקין • נקודת מקרוני • ראש מרטינז • נקודת מרקלי • נקודת נגרה • נקודת ניואל • נקודת ניקופול • נקודת סאדאלה • נקודת סבאר • נקודת סומוביט • נקודת סידינס • נקודת סמירננסקי • כף סמית' • נקודת סנאה קרוז • נקודת סקלינה • נקודת סרדץ • נקודת פרליק • נקודת קובאדין • נקודת קוטיס • חצי האי קופרמיין • נקודת קיצ'ן • נקודת קתרינה • נקודת ראדב • נקודת רוברט • נקודת רוס • נקודת רזדל • חצי האי ריי • נקודת רילה • נקודת ריש • נקודת רנייר • כף שירף |  |
| מפרצים | אדמירליטי • איוואן אסן • באבה טונקה • ברשליאן • גארניה • המלך ג'ורג' • הירו • ודנה • זאפאלניה • חיסריה • יארביצה • יונדולה • לגרו • לינבו • מון • מיטשל • מיקאלבי • נבסטינו • ניקולוב • פאקושה • צפינה • קרוני • קרלוטה |  |
| אגמים | אגם לימנופולאר • אגם מידג' |  |
| קרחונים | קרחוני איי שטלנד הדרומיים בחלוקה לפי איים |  |
| מבנים | כנסיית השילוש הקדוש |  |
| אזורים אנטארקטיים מוגנים במיוחד | חצי האי ביירז • נקודת הרמוני • ליונז ראמפ • מפרץ אדמירליטי • כף שירף |  |
| אזורי ציפורים בעלי חשיבות | מפרץ אדמירליטי • נקודת בארנארד (נקודת ברנרד) • חצי האי ביירז • נקודת הרמוני • האי טרטר • ליונז ראמפ • חצי האי פוטר • כף שירף |  |
ד'רס"ד

ד'רס"ד (4264)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-8 בספטמבר 503 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 24 בספטמבר 504. שנה מסוג בחה, היא מעוברת, ואורכה 383 ימים. זו שנה ראשונה לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בחה, ובה 383 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
היסטוריה של עם ישראל
דודו גיורגסקו

דודו גיורגסקו (ברומנית: Dudu Georgescu; נולד ב-1 בספטמבר 1950) הוא כדורגלן ומאמן עבר רומני.