stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דגל קיריבטי
ראו גם

סמל קיריבטי
המנון קיריבטי
גלן דרובר

| --- | --- |

גלן דרובר, ראשון מימין
 לידה:  25 במאי 1969 (בן 55) אוטווה, קנדה 
 מוקד פעילות:  קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-1979 
 סוגה:  ספיד מטאל, פרוגרסיב מטאל, הבי מטאל, ת'ראש מטאל 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 אתר רשמי
 
גלן דרובר (באנגלית: Glen Drover; נולד ב-25 במאי 1969) הוא גיטריסט מאוטווה, אונטריו קנדה, בשנים 2004–2008 היה הגיטריסט הראשי של להקת הת'ראש מטאל האמריקאית מגאדת'. גלן השתתף באלבום הסטודיו הראשון שלו עם מגאדת', United Abominations, שיצא ב-15 במאי 2007 ויצא עם הלהקה למסע הופעות נרחב בכל העולם.
בנוסף, דרובר ואחיו שון דרובר (המתופף של מגאדת' בהווה) הקימו את להקת אידולון שהוציאה שבעה אלבומים עד היום, עבד בעבר עם קינג דאימונד והשתתף באלבום House of God.
גלן הושפע מגיטריסטים רבים כגון זאק היים שעבד עם סטיב ואי על חלק מהאלבומים שלו.
דיסקוגרפיה

Eidolon
1993 - Sacred Shrine
1996 - Zero Hour
1997 - Seven Spirits
2000 - Nightmare World
Hallowed Apparition
2002 - Coma Nation
Apostles Of Defiance
2006 - The Parallel Otherworld
King Diamond
2000 - House of God
Megadeth
2005 - That One Night: Live in Buenos Aires
2007 - United Abominations
ראו גם

מגאדת'
אידולון
קינג דאימונד
גלן גראנט

ערך זה עוסק במזקקת ויסקי. אם התכוונתם להיסטוריון, ראו .
אזור: ספייסיד
| --- | --- |

 סוג:  ויסקי
 אחוז אלכוהול:  40
 יצרן:  מזקקות גלן גראנט
 מפיץ:  קבוצת קמפרי
 מוצא:  סקוטלנד סקוטלנד
 מועד הכנה ראשוני:  1834
 צבע:  זהוב
 
גלן גראנט (אנגלית: Glen Grant) היא מזקקה בספייסייד שבסקוטלנד, המייצרת סינגל מאלט ויסקי בעל אותו השם. מכירתו בבקבוקים בסקוטלנד החלה בעשור הראשון של המאה ה-20. גלן גראנט הוא מותג הסינגל מאלט השני בגודלו בעולם(אחרי גלנפידיך) והוא הנמכר ביותר באיטליה.
רקע היסטורי

המזקקה הוקמה בשנת 1834 על ידי האחים ג'יימס וג'ון גראנט, שהיו עד אותה תקופה מזקקים לא חוקיים ומבריחי שיכר. המזקקה נהנתה מתנאי שטח מעולים (הקרבה לנהר הספיי ומפרץ גרמאוס).
אזור התפעול של המזקקה (חלק מהמבנים המקוריים עדיין קיימים), ממוקם בחצר קטנה ובה מגדלים גמלוניים מעוצבים בסגנון הסקוטי "הברוני" שהוקמו בשנת 1880 ושימשו כמשרדים.
בשנת 1872, לאחר שנפטרו מייסדי המזקקה, ירש את המזקקה ג'יימס גראנט הצעיר (נולד ב-1847) שהיה בעל חוש עסקי מפותח.
בשנת 1931 נפטר גם גראנט הבן והוריש את המזקקה, שהפכה באותה תקופה למפורסמת בעולם, לנכדו, דאגלס מק'קזאק.
בשנת 1972 התאחדו גלנליווט וגלן גראנט עם איגוד המערבלים של היל', תומסון ושות', והפכו ל"איחוד המזקקים גלנליווט". בשנת 2006 רכשה קבוצת קמפרי את גלן גראנט.
ראו גם

ויסקי
דגל קמרון

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל לאומי ודגל ימי לאומי
 קבלת מעמד רשמי:  20 במאי 1975
 מוטיבים עיצוביים:  טריקולור אנכי ירוק-אדום-צהוב. הפס האדום מוטען בכוכב צהוב
 דגלים היסטוריים   :     דגל קמרון 1961 - 1975      דגל קמרון 1957 - 1961
דגל קמרון בצורתו הנוכחית אומץ ב-20 במאי 1975, לאחר שקמרון הפכה למדינה מאוחדת. לדגל הקודם של קמרון הייתה סכמת צבעים דומה, אך הוא כלל שני כוכבים. סכמת הצבעים היא כלל-אפריקאית, ורעיון הפסים אומץ מהטריקולור של דגל צרפת. הפס המרכזי, האדום, מסמל אחדות, והכוכב הוא "כוכב האחדות". הצהוב מסמל את השמש, כמו גם את הסוואנות בחלק הצפוני של המדינה, בעוד שהירוק מסמל את היערות בחלק הדרומי של קמרון.
ההבדלים היחידים בין דגל קמרון לדגל סנגל הוא שהפס המרכזי הוא צהוב והכוכב הוא ירוק.
ראו גם

סמל קמרון
המנון קמרון
גטו מיינדזיז'ץ פודלסקי

לוח הזיכרון במיינדזיז'ץ פודלסקי
גטו מיינדזיז'ץ פודלסקי היה גטו שהקימו הגרמנים בשנת 1941 בעיר הפולנית מיינדזיז'ץ פודלסקי.
בגטו נכלאו כ-17,000 יהודים (לפי כמה מקורות - 24,000) בעיקר ממיינדזיז'ץ פודלסקי ומהיישובים הסמוכים. החל משנת 1942 החלו הגרמנים בהדרגה לחסל את הגטו: תושביו הועברו למחנות ההשמדה טרבלינקה ומיידנק.
הגטו חוסל סופית ב-17 ביולי 1943. כמאה יהודים ממיינדזיז'ץ פודלסקי שרדו את המלחמה, בעיקר הודות לעזרה שקיבלו מן האוכלוסייה הפולנית ביישובים הסמוכים.
תחילת הכיבוש הגרמני בעיר

בתחילת תקופת הכיבוש הגרמני בעיר, הגיעו אליה יהודים רבים מיישובי הסביב, ובמקביל גורשו ממנה כ-2,500 יהודים למחנות עבודה בסביבתה, בהם חלקם נספו. בד בבד, הטילו הגרמנים תשלומי כופר על הקהילה, תוך רצח עשרות יהודים שנלקחו כבני ערובה, ורצח עשרות יהודים נוספים בעת שוד דירותיהם. יהודי העיר חויבו גם בענידת טלאי צהוב, שהומר כעבור זמן מה בסרט זרוע. במאי 1942 הובאו לעיר אלפי יהודים שגורשו מסלובקיה.
האקציה הראשונה

בין ה-25 ל-26 באוגוסט 1942 בוצעה בעיר אקציה בה השתתפו שוטרים גרמנים, אוקראינים ופולנים. כ-2,000 יהודים שהתגלו במסתורים נרצחו במקום, וכן כ-1,000 חולים וקשישים. בשעת האקציה רצחו השוטרים תינוקות לעיני אמותיהם. כ-11,000 היהודים הנותרים שולחו בקרונות משא למחנה ההשמדה טרבלינקה, כאשר כתוצאה מתנאי הצפיפות והמחנק בקרונות, מתו רוב היהודים עוד טרם הגעתם למחנה.
האקציה השנייה

לאחר האקציה הראשונה, רוכזו כ-5,000 היהודים שנותרו בעיר, יחד עם כ-13,000 יהודים נוספים שגורשו אליה, בגטו מוקף גדר תיל שהוקם בה.
בין ה-6 ל-9 באוקטובר 1942 פשטו על הגטו שבעיר שוטרים גרמנים, אוקראינים ופולנים, ושילחו כ-4,800 מהפליטים היהודים שהגיעו לעיר לטרבלינקה. כ-7,000 יהודים נוספים רוכזו משך שלושה ימים ללא מזון ושתייה בכיכר העיר, תוך רצח 150 מהם במקום. לאחר מכן, שולחו גם הם לטרבלינקה.
האקציה השלישית

בין 27 באוקטובר ל-29 באוקטובר 1942, לאחר שהובאו לגטו שבעיר קרוב ל-3,000 יהודים שגורשו מרדזין, שולחו מהגטו כ-9,000 יהודים לטרבלינקה.
האקציה הרביעית

כ-2,000 יהודים שרוכזו בגטו חוזר שהוקם בעיר, והועסקו בעבודות כפייה, שולחו ב-7 בנובמבר 1942 לטרבלינקה, ולאחר מכן ערכו הגרמנים מצוד שיטתי אחר יהודים מסתתרים.
כ-550 עובדי כפייה יהודים שהובאו לעיר לאחר אקציה זו שולחו למיידנק, ובעת חגיגות חג המולד רצחו אנשי הגסטאפו 65 יהודים נוספים מהגטו שבעיר.
האקציה החמישית

ב-2 במאי 1943 פשטו על הגטו שבעיר אנשי גסטאפו ושוטרים אוקראינים, וכ-3,000 מיושביו שולחו לטרבלינקה, תוך רצח מאות יהודים במהלך האקציה ורצח כ-200 יהודים בשטח בית העלמין היהודי בעיר. למחרת שילחו הגרמנים את יתר יהודי הגטו למיידנק, וערכו מצוד אחר כ-200 צעירים יהודים שהצליחו להימלט מהגטו ליערות הסביבה.
האקציה השישית

ב-26 במאי 1943 שילחו הגרמנים מהגטו למיידנק כ-700 יהודים. כ-200 יהודים שהושארו בגטו לעבודות כפייה וכ-200 מסתתרים שנתפסו נרצחו לאחר מכן. באקציה זו חוסל סופית גטו מיינדזיזץ' פודלסקי, והעיר הוכרזה רשמית כ"נקייה מיהודים". כחצי אחוז מקהילת העיר שרדו את השואה.
הערות שוליים

↑  Miedzyrzec Podlaski (1978), NYPL Digital Collections (באנגלית)
↑  Miedzyrzec Podlaski Ghetto, www.deathcamps.org
דגל קטר

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל לאומי ודגל ימי לאומי
 יחס אורך/גובה:  11:28
 הונף לראשונה:  9 ביולי 1971
 מוטיבים עיצוביים:  דגל בצבע ערמון עם רצועה לבנה רחבה משוננת בצד התורן.
דגל קטר (בערבית: علم قطر) הוא דגלה הלאומי של קטר. לדגל יחס של 11:28, היחיד שרוחבו יותר מכפול מאורכו. הוא בצבע ערמון עם רצועה לבנה רחבה משוננת (עם תשע פינות) בצד התורן.
הצבע הלבן בדגל מסמל את השלום, ואילו צבע הערמון מסמל את הדם במלחמות שהיו נחלתה של קטר במשך שנים רבות, ובמיוחד במחציתה השנייה של המאה ה-19.
ישנה נטייה לבלבל בין הדגל של קטר ושל בחריין, אולם בדגל בחריין הצבע הוא אדום (ולא ערמון) ובקצה הרצועה האדומה קיימים חמישה קצוות משוננים (ולא תשעה), המייצגים את חמשת עמודי האסלאם.
הדגל אומץ ב-9 ביולי 1971, זמן קצר לפני שקטר קיבלה את עצמאותה מבריטניה.
ראו גם

סמל קטר
המנון קטר
גני טווילרי

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  ארמון טווילרי 
 תאריך הקמה:  1564 
 אדריכל:  אנדרה לה נוטר 
 מייסדים:  קטרינה דה מדיצ'י 
 מיקום
 מדינה:  צרפת צרפת
 מיקום:  הרובע הראשון של פריז 
 קואורדינטות:  48°51′50″N 2°19′34″E﻿ / ﻿48.863888888889°N 2.3261111111111°E﻿ / 48.863888888889; 2.3261111111111
  (למפת פריז מוגדלת) גני טווילרי(למפת פריז רגילה) גני טווילרי
 
תחריט צרפתי משלהי המאה ה-17, המראה את גני טווילרי וארמון הלובר
גני טווילרי (בצרפתית: Le jardin des Tuileries) הם הגנים העתיקים והחשובים ביותר בגנים הצרפתיים שבפריז, צרפת. הם נפרשים ממערב למזרח בין כיכר הקונקורד ועד הלובר, ומדרום לצפון מנהר הסן ועד רחוב ריבולי. שטח הגנים 230 דונם.
היסטוריה

הגנים ניטעו בידי קטרינה דה מדיצ'י החל משנת 1564, במקביל לתחילת בנייתו של ארמון טווילרי. מזרקה, גן חיות ומערה מעטרים אותם, ובתחילת המאה ה-17 נוספו אליהם ביתן והאורנז'רי.
בשנת 1664, ז'אן-בטיסט קולבר הורה על עיצובם מחדש של הגנים בידי אנדרה לה נוטר, שכבר עיטר לפני כן את גני וו-לה-ויקונט (Vaux-le-Vicomte). לה נוטר העניק לגן את צורתו בעלת הקווים הברורים, שנשמרה עד היום: הוא החדיר לציר הארמון שדרה מרכזית תחומה במזרח בבריכת מים מעוגלת, במערב בבריכה מתומנת; הוא בנה טרסה על שפת המים, לאורך המזח, וטרסה נוספת לאורך רחוב ריבולי; לבסוף, הוא בנה שתי טרסות לאורך גבולה הנוכחי של כיכר הקונקורד, עם שני פתחי כניסה.
גלריית תמונות

גני טווילרי: ציור מאת אדולף פון מנצל
גלגל ענק בגני טווילרי
מפת הרובע הראשון של פריז: במרכז הלובר וגני טווילרי
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
גרף מקל ההוקי

אחד מהגרפים המרכז מידע על הטמפרטורה באלף השנים האחרונות
גרף מקל ההוקי הוא כינוי לגרף מתוך מאמר בפלאוקלימטולוגיה המציג סטיה בטמפרטורה יחסית לממוצע רב שנתי לאורך שש מאות שנים ומאוחר יותר עודכן לאלף שנים לגבי חצי הכדור הצפוני בלבד. השימוש בגרף — שחרג מן המחקר המדעי והופיע בסרטים דוקומנטריים, פרסומות ותעמולה — נחשב פוליטי, נשמעו כלפיו דברי ביקורת והוא עורר מחלוקת רבה.
הגרף קיבל תהודה תקשורתית לאחר פרסומו בדו״ח של IPCC משנת2001. הגרף משלב מספר משתני פרוקסי (סמנים), כגון: טבעות עצים, אלמוגים וליבת קרח, יחד עם מדידות עדכניות ובייחוד שילוב סטטיסטי של תרחישים עתידיים התקבל גרף לא תנודתי יחסית המסתיים בעלייה חדה המשווה לו מראה של מקל הוקי.
ראו גם

אקלים-גייט
הערות שוליים

↑  Mann, M. E., Bradley, R. S. & Hughes, M. K. (1998) Global-scale temperature patterns and climate forcing over the past six centuries, Nature (392): 779–787
↑  הממוצע חושב ממדידות לגבי השנים 1980-1902
↑  Brumfiel, Geoff (2006), Academy affirms hockey-stick graph, Nature (441): 1032-1033
↑  Committee on Surface Temperature Reconstructions for the Last 2,000 Years, National Research Council (2006), Surface Temperature Reconstructions for the Last 2,000 Years, p. ix
↑  IPCC 3rd Assesment – Scientific Basis (2001), pp. 3, 28
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעי כדור הארץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דגל קנזס

| --- | --- |

דגל קנזס
 סוג הדגל:   דגל מדיני ואזרחי
 הונף לראשונה:  1927
 מוטיבים עיצוביים:  דגל כחול, מוטען במרכזו בסמל המדינה, פרח חמניה, מוט בזהב ובכחול וכתובית עם שם המדינה
דגל מדינת קנזס הוא דגל כחול שבמרכזו נמצא סמל המדינה. מעל סמל המדינה נמצא מוט בצבע זהב וכחול, המסמל את רכישת לואיזיאנה ומעליו פרח חמניה - המסמל את המדינה.
מתחת לסמל המדינה רשום שם המדינה: "KANSAS".
היסטוריה

הדגל עוצב לראשונה בשנת 1925 ואומץ רשמית על ידי בית המחוקקים של קנזס בשנת 1927. בשנת 1961 נוסף שם המדינה לדגל.
הדגל הונף לראשונה בפורט ריילי על ידי מושל המדינה בן פולין בשנת 1927.
דגל קלגרי

| --- | --- |
 סוג הדגל:   דגל מוניציפלי
 קבלת מעמד רשמי:  1983
 מוטיבים עיצוביים:  דגל אדום, עם פסים לבנים למעלה ולמטה, במרכז ונוטה לשמאל האות C בתוכה כובע בוקרים לבן.
 שם המעצב:  גווין קלארק ויוון פריץ
 
דגל קלגרי משמש את העיר קלגרי, העיר הגדולה ביותר במחוז אלברטה שבקנדה.
הדגל עוצב על ידי גווין קלארק ויוון פריץ לכבוד תחרות 100 שנה לכך שעיר. הדגל אומץ על ידי מועצת העיר בשנת 1983 כתוצאה של תחרות.
הדגל מכיל כובע בוקרים מסוג "סמית'בילט", את האות הלטינית "C" ורקע אדום. הכובע נמצא בין הקצוות של האות "C" אך לא נוגע באות. סמלים אלו מייצגים את אוכלוסיית העיר. 2 פסים דקים ולבנים ממוקמים בחלקו העליון ובחלקו התחתון של הדגל. הצבעים אדום ולבן, הצבעים הרשמיים של העיר, מזכירים את הלבוש המסורתי של המשטרה הרכובה המלכותית של קנדה, ומסמלים את רוח הכנסת האורחים ואת תנופת פיתוח העיר.
ראו גם

דגל אלברטה
גלריית דגלי קנדה
דגל קירגיזסטן

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל מדיני ואזרחי
 יחס אורך/גובה:  3:5
 הונף לראשונה:  3 במרץ 1992
 מוטיבים עיצוביים:  דגל אדום, שמש צהובה במרכז
 דגלים היסטוריים   :     דגל קירגיזסטן הסובייטית
דגל קירגיזסטן אומץ ב-3 במרץ 1992 על ידי המועצה העליונה של קירגיזסטן. הוא מורכב מרקע אדום ובמרכזו שמש צהובה עם 40 קרניים, המסמלים את 40 השבטים הקירגיזים שאוחדו על ידי מאנאס האב הקדמון. הקרניים בולטות בניגוד לכיוון השעון. במרכז השמש נמצאת טבעת אדומה הנחצית על ידי שתי קבוצות של שלושה קווים אדומים, המסמלים בעיצוב זה את הטונדוק, שהוא גג של יורט קירגיזי מסורתי.
בדצמבר 2023 החליטה ממשלת קירגיזסטן לשנות את הדגל כי הקודם הציג את הסמל בתור חמנייה והממשלה ראתה בזה סימן של חולשה[דרוש מקור].
ראו גם

סמל קירגיזסטן
המנון קירגיזסטן
דגל קמבודיה

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל לאומי ודגל ימי לאומי
 יחס אורך/גובה:  2:3
 הונף לראשונה:  1850
 קבלת מעמד רשמי:  1993
 מוטיבים עיצוביים:  דגל תלת פסי כחול-אדום-כחול, ציור של אנגקור ואט במרכז
דגל קמבודיה אומץ מחדש בשנת 1993, לאחר שבבחירות חזרה המלוכה לשלטון. עיצוב הדגל קיים מאז 1850 בערך, ונשאר בבסיסו ללא שינוי עם צדדים בצבע כחול ומרכז בצבע אדום וציור של אנגקור ואט במרכז. הדגל שונה למשך כמה שנים בעת עליית הקמר רוז' לשלטון, שהשתמשו בדגל אדום שכלל גם את האנגקור ואט.
היסטוריה

מאז שנות ה-50 של המאה ה-19 הדגל הקמבודי מציג בגאווה את תמונה הארמון המפואר באנגקור. הדגל הנוכחי עם הפסים הכחולים בחלקו העליון והתחתון של הדגל והרקע האדום במרכזו (ביחס 1:2:1) נבחר עם עצמאותה של קמבודיה ב-1953. דגל זה היה בשימוש עד שנת 1970 כאשר נבחר דגל חדש מטעם ראש הממשלה לון נול והיה בשימוש עד עליית פול פוט והקמר רוז' לשלטון במדינה בין השנים 1975 ל-1979 אז השתמשו בדגל אדום (כסמל לקומוניזם ששלט במדינה) עם תמונת הארמון בצבע צהוב.
עם שחרור העם הקמבודי מפני שלטון האימים של פול פוט, שונה הדגל במקצת עד לשנת 1989. בשנה זו הוחלט על שינוי צבעי הרקע של הדגל וחלקו התחתון הפך כחול. בשנת 1993 אומץ שוב הדגל משנת 1948, כאשר אדום וכחול מהווים את הצבעים הלאומיים של המדינה.
ראו גם

סמל קמבודיה
המנון קמבודיה
גביע אפריקה לאומות 1994

| --- | --- |
 מארחת:  תוניסיה תוניסיה
 תקופת התחרות:  26 במרץ 1994 – 10 באפריל 1994 (16 ימים)
 מספר משתתפות:  12
 הזוכה:   ניגריה
 מספר משחקים:  20
 מספר שערים:  44 (2.2 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  273,000 (13,650 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  ניגריה ראשידי יקיני (5 שערים)
 השחקן המצטיין:  ניגריה ראשידי יקיני
 → סנגל 1992דרום אפריקה 1996 ←
 
גביע אפריקה לאומות 1994 היה הטורניר ה-19 של גביע אפריקה לאומות בכדורגל. הטורניר התקיים בין ה-26 במרץ ל-10 באפריל 1994 בתוניסיה, שהחליפה את זאיר, שתוכננה במקור לארח את הטורניר.
בטורניר השתתפו 12 נבחרות, שחולקו לארבעה בתים, מהן העפילו שתי הראשונות בכל בית לשלב רבע הגמר.
ניגריה זכתה בתואר בפעם השנייה בתולדותיה, לאחר שחזרה מפיגור וגברה 2–1 במשחק הגמר על זמביה, מצמד שערים של עמנואל אמוניקה. הזמבים התייצבו לטורניר עם נבחרת חדשה כמעט לחלוטין, שנה לאחר התרסקות המטוס שהוביל את הנבחרת למשחק במסגרת מוקדמות מונדיאל 1994. באותו האסון נספו 25 שחקנים ואנשי צוות.
מוקדמות

טורניר המוקדמות התקיים בין יוני 1992 לאוקטובר 1993. השתתפו בו כל הנבחרות החברות ב-CAF, שחולקו לשמונה בתים בני ארבע עד שש נבחרות כל אחד. עשר נבחרות העפילו מטורניר המוקדמות, ואליהן הצטרפו תוניסיה המארחת וחוף השנהב, מחזיקת הגביע, שהעפילו אוטומטית.
מוקדמות > הנבחרות המעפילות

| נבחרת | סיבת העפלה | מספר הופעות בטורניר | הופעה אחרונה בטורניר | הישג שיא (עד תחילת הטורניר) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  תוניסיה | מארחת הטורניר | 5 | 1982 | מקום שני (1965) |
|  חוף השנהב | מנצחת גביע אפריקה לאומות 1992 | 10 | 1992 | אלופת אפריקה (1992) |
|  גבון | מנצחת בית 1 במוקדמות | 0 |  |  |
|  ניגריה | מנצחת בית 2 במוקדמות | 9 | 1992 | אלופת אפריקה (1980) |
|  סיירה לאון | מנצחת בית 3 במוקדמות | 0 |  |  |
|  סנגל | מקום שלישי בית 3 במוקדמות* | 5 | 1992 | מקום רביעי (1965, 1990) |
|  זאיר | מנצחת בית 4 במוקדמות | 8 | 1992 | אלופת אפריקה (1968, 1974) |
|  זמביה | מנצחת בית 5 במוקדמות | 6 | 1992 | מקום שני (1982) |
|  גינאה | מנצחת בית 6 במוקדמות | 4 | 1976 | מקום שני (1976) |
|  גאנה | מנצחת בית 7 במוקדמות | 9 | 1992 | אלופת אפריקה (1963, 1965, 1978, 1982) |
|  מאלי | מנצחת בית 8 במוקדמות | 1 | 1972 | מקום שני (1972) |
|  מצרים | סגנית בית 8 במוקדמות | 13 | 1992 | אלופת אפריקה (1957, 1959, 1986) |
*‏ סנגל החליפה את אלג'יריה שנפסלה מלהשתתף בטורניר עקב שיתוף שחקנים לא מורשים.
שלב הבתים > בית א'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  זאיר | 3 | 2 | 1 | 1 | 0 | 2 | 1 | 1 |
|  מאלי | 2 | 2 | 1 | 0 | 1 | 2 | 1 | 1 |
|  תוניסיה | 1 | 2 | 0 | 1 | 1 | 1 | 3 | -2 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  תוניסיה | 0 – 2 | מאלי   |
|  מאלי | 0 – 1 | זאיר   |
|  תוניסיה | 1 – 1 | זאיר   |
שלב הבתים > בית ב'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  מצרים | 3 | 2 | 1 | 1 | 0 | 4 | 0 | 4 |
|  ניגריה | 3 | 2 | 1 | 1 | 0 | 3 | 0 | 3 |
|  גבון | 0 | 2 | 0 | 0 | 2 | 0 | 7 | -7 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  ניגריה | 3 – 0 | גבון   |
|  מצרים | 4 – 0 | גבון   |
|  ניגריה | 0 – 0 | מצרים   |
שלב הבתים > בית ג'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  זמביה | 3 | 2 | 1 | 1 | 0 | 1 | 0 | 1 |
|  חוף השנהב | 2 | 2 | 1 | 0 | 1 | 4 | 1 | 3 |
|  סיירה לאון | 1 | 2 | 0 | 1 | 1 | 0 | 4 | -4 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  חוף השנהב | 4 – 0 | סיירה לאון   |
|  זמביה | 0 – 0 | סיירה לאון   |
|  זמביה | 1 – 0 | חוף השנהב   |
שלב הבתים > בית ד'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  גאנה | 4 | 2 | 2 | 0 | 0 | 2 | 0 | 2 |
|  סנגל | 2 | 2 | 1 | 0 | 1 | 2 | 2 | 0 |
|  גינאה | 0 | 2 | 0 | 0 | 2 | 1 | 3 | -2 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  גאנה | 1 – 0 | גינאה   |
|  סנגל | 2 – 1 | גינאה   |
|  גאנה | 1 – 0 | סנגל   |
שלבי הנוק-אאוט

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | רבע גמר | רבע גמר |  |  | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |
:  
|  | 2 באפריל - תוניס | 2 באפריל - תוניס |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  | 2 באפריל - תוניס | 2 באפריל - תוניס |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   זאיר |  0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   זאיר |  0 |   |   | 6 באפריל - תוניס | 6 באפריל - תוניס |   |   |  |  |
|  |   ניגריה |  2 |   |   | 6 באפריל - תוניס | 6 באפריל - תוניס |   |   |  |  |
|  |   ניגריה |  2 |   |   |   ניגריה |  2 (4) |   |   |  |  |
|  | 3 באפריל - סוסה | 3 באפריל - סוסה |   |   |   ניגריה |  2 (4) |   |   |  |  |
|  | 3 באפריל - סוסה | 3 באפריל - סוסה |   |   |   חוף השנהב |  2 (2) |   |   |  |  |
|  |   גאנה |  1 |   |   |   חוף השנהב |  2 (2) |   |   |  |  |
|  |   גאנה |  1 |   |   |  |  |   |   | 10 באפריל - תוניס | 10 באפריל - תוניס |
|  |   חוף השנהב |  2 |   |   |  |  |   |   | 10 באפריל - תוניס | 10 באפריל - תוניס |
|  |   חוף השנהב |  2 |   |   |  |  |   |   |   ניגריה |  2 |
|  | 2 באפריל - תוניס | 2 באפריל - תוניס |   |   |  |  |   |   |   ניגריה |  2 |
|  | 2 באפריל - תוניס | 2 באפריל - תוניס |   |   |  |  |   |   |   זמביה |  1 |
|  |   מצרים |  0 |   |   |  |  |   |   |   זמביה |  1 |
|  |   מצרים |  0 |   |   | 6 באפריל - תוניס | 6 באפריל - תוניס |   |   |  |  |
|  |   מאלי |  1 |   |   | 6 באפריל - תוניס | 6 באפריל - תוניס |   |   | משחק על המקום השלישי | משחק על המקום השלישי |
|  |   מאלי |  1 |   |   |   מאלי |  0 |   |   | משחק על המקום השלישי | משחק על המקום השלישי |
|  | 3 באפריל - סוסה | 3 באפריל - סוסה |   |   |   מאלי |  0 |   |   |  10 באפריל - תוניס |  10 באפריל - תוניס |
|  | 3 באפריל - סוסה | 3 באפריל - סוסה |   |   |   זמביה |  4 |   |   |  10 באפריל - תוניס |  10 באפריל - תוניס |
|  |   זמביה |  1 |   |   |   זמביה |  4 |   |   |   חוף השנהב |  3 |
|  |   זמביה |  1 |   |   |  |  |   |   |   חוף השנהב |  3 |
|  |   סנגל |  0 |   |   |  |  |   |   |   מאלי |  1 |
|  |   סנגל |  0 |   |   |  |  |   |   |   מאלי |  1 |
המדינות המשתתפות בטורניר הגמר על פני מפת אפריקה
דגל ססקצ'ואן

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל מדיני ואזרחי
 יחס אורך/גובה:  1:2
 הונף לראשונה:  22 בספטמבר 1969
 מוטיבים עיצוביים:  שדה, ליליאום פילדלפיקום, סמל ססקצ'ואן 
 גרסאות נוספות:    דגל המשנה למושל של ססקצ'ואן
 
דגל ססקצ'ואן מורכב משני פסים אופקיים. הפס העליון, שצבעו ירוק, מסמל את החלק הצפוני של הפרובינציה שהוא מיוער ברובו. בצד שמאל של חלק זה מופיע גם סמל האבירים של ססקצ'ואן.
הפס התחתון בצבע זהוב מסמל את החלק הדרומי של הפרובינציה, בו גדלים דגנים שונים. בצד ימין של הדגל, על שני הפסים, מופיעה חבצלת מערבית, הפרח המסמל את הפרובינציה.
דגל ססקצ'ואן אומץ בשנת 1969.
גלבובו

| --- | --- |

העיר גלבובו על רקע תחנת הכוח הסמוכה אליה, 2012
 מדינה:  בולגריה בולגריה
 מחוז:  סטארה זאגורה
 ראש העיר:  ניקולאי טונב
 שטח:  17.8 קמ"ר
 גובה:  83 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  7,544 (15 במרץ 2024)
  ‑ צפיפות:  483.82 נפש לקמ"ר (2015)
 קואורדינטות:  42°8′N 25°51′E﻿ / ﻿42.133°N 25.850°E﻿ / 42.133; 25.850
 אזור זמן:  UTC+2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בולגריה מוגדלת) סופיה פלובדיב וארנה בורגס רוסה פלבן סטארה זאגורה טורקיה יוון מקדונ. הצפו.  סרביה רומניה הים השחור גלבובו(למפת בולגריה רגילה) סופיה פלובדיב וארנה בורגס רוסה פלבן סטארה זאגורה טורקיה יוון מקדונ. הצפו.  סרביה רומניה הים השחור גלבובו(למפת מחוז סטארה זאגורה רגילה) סטארה זאגורה קאזאנלק צ'ירפאן ראדנבו גברובו וליקו טרנובו סליבן ימ. חאסקובו פלובדיב לובץ'גלבובו(למפת מחוז סטארה זאגורה מוגדלת) סטארה זאגורה קאזאנלק צ'ירפאן ראדנבו גברובו וליקו טרנובו סליבן ימ. חאסקובו פלובדיב לובץ'גלבובו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
גלבובו (בבולגרית: Гълъбово) היא עיר במחוז סטארה זאגורה שבבולגריה. העיר נמצאת כ-40 ק"מ מהעיר סטארה זאגורה. בעיר יש גידול אוכלוסייה. בסמוך לעיר נמצאת תחנת כוח גדולה, שמייצרת 670 מגה-ואט.
גאוגרפיה

העיר שוכנת בגובה של 83 מטרים מעל פני הים, ובסמוך אליה נמצא אגם. העיר נמצאת בסמוך לגבול עם מחוז חאסקובו. נהר סאזלייקה (אנ') חוצה את העיר ומפריד בין מערב העיר ומזרח העיר.
תחבורה

בעיר ישנה תחנת רכבת, שמשרתת את תושבי העיר והסביבה. בסמוך לתחנת הרכבת, ישנו מסוף אוטובוסים גדול.
תחנת הכוח

תחנת הכוח מריצה איזטוק מס' 1 (אנ'), נמצאת מצדו השני של האגם, ליד העיירה אוברוחישטה. שהיא חלק מקומפלקס של 3 תחנות כוח ששתיים מהן נמצאות במחוז סטארה זאגורה והשלישית נמצאת במחוז סליבן, בסמוך למחוז סטארה זאגורה.
דגל סנט מארטן

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל לאומי ודגל ימי לאומי
 יחס אורך/גובה:  1:2
 הונף לראשונה:  1985
 מוטיבים עיצוביים:  ביקולור אופקי כחול-אדום, בצד משולש לבן ובתוכו סמל המדינה
דגל סנט מארטן הוא הדגל הלאומי של החלק ההולנדי של האי סנט מארטן, שהוא שטח אוטונומי בתוך ממלכת ארצות השפלה. הדגל אומץ ביוני 1985.
הדגל מציג את סמל המדינה על משולש שווה-צלעות בצבע לבן בצד התורן. המחצית העליונה של האזור שנותר היא בצבע כחול והתחתונה בצבע אדום. יחס הממדים של הדגל הוא 2:1.
גריפינדור

סמל בית גריפינדור
בית גריפינדור הוא בית בבית הספר הוגוורטס, בסדרת ספרי "הארי פוטר" שכתבה ג'יי קיי רולינג. בית זה נוסד על ידי גודריק גריפינדור, והתכונות הרצויות בו הן אומץ-לב, אצילות, נועזות ותושייה. מקור השם הוא ביצור המיתולוגי "גריפין" (Griffin) בדמות אריה מכונף, וכן במילה הצרפתית דור (D'or), שפירושה "מוזהב". בהתאם לכך, סמל הבית הוא אריה זהוב על רקע אדום.
תיאור

גריפינדור הבית המרכזי ביותר בסדרת הספרים, משום שאליו שובצו הגיבורים הראשיים בסדרה: הארי פוטר, רון ויזלי והרמיוני גריינג'ר. נוכחותו של הארי בגריפינדור העלתה את קרנו של הבית. הארי הוביל רצף ניצחונות בגמר גביע הבתים השנתי בקווידיץ', רצף ניצחונות של נבחרת הקווידיץ', ואף ייצג את הוגוורטס בטורניר הקוסמים המשולש. במהלך אירועי הספר החמישי, תלמידי השנה החמישית בגריפינדור מייסדים את "צבא דמבלדור" בניצוחו של הארי. זאת בתגובה לחזרת וולדמורט והשתלטות דולורס אמברידג' על הוגוורטס. אליהם מצטרפים מספר מצומצם של תלמידים מרייבנקלו והפלפאף. בקרב על הוגוורטס בספר האחרון, מרבית תלמידי גריפינדור לא בורחים, ומשתתפים במלחמה נגד וולדמורט ואוכלי המוות. רוב חברי "מסדר עוף החול" גם הם יוצאי בית גריפינדור, בניגוד לאוכלי המוות, שרובם הם יוצאי בית סלית'רין. בין חברי המסדר והבית ניתן למנות את אלבוס דמבלדור, כל בני משפחת ויזלי, ג'יימס ולילי פוטר, סיריוס בלק, רמוס לופין ומינרווה מקגונגל.
התכונות הרצויות לתלמידי הבית הן אומץ-לב, אצילות, נועזות ותושייה. מצנפת המיון תיארה אותו: "אם אומץ לב ותושייה, אמצא אצלו במוח, אודיע חיש את זה האיש, לגריפינדור לשלוח!". מינרווה מקגונגל הסבירה כי בעולם הקוסמים שמור כבוד לביתו של גודריק גריפינדור כבר אלף שנה ("עשר מאות" כלשונה). בספר השני, שולף הארי את חרבו של גודריק גריפינדור מתוך מצנפת המיון כשנלחם בבסיליסק. בדיעבד הוסבר לו על ידי מנהל הוגוורטס, אלבוס דמבלדור, כי "רק תלמיד גריפינדור אמיתי יוכל לשלוף את החרב".
הכניסה לחדר המועדון של בית גריפינדור נמצאת בקומה השביעית של אחד ממגדלי הטירה, ומוסתרת על ידי דיוקן "האישה השמנה".
גודריק גריפינדור

גריפינדור הוא אחד מארבעת מייסדי הוגוורטס, והוא נחשב ללוחם אמיץ וסובלני כלפי ילידי מוגלגים. על שמו קרוי מכתש גודריק, בו התגוררו משפחות פברל, דמבלדור ופוטר. החפצים שהותיר אחריו הם מצנפת המיון (שאותה הציע על מנת למיין את התלמידים לבתים השונים לאחר מותם של המייסדים) וחרב אשר חושלה על ידי גובלינים. בין שני חפצים אלו יש קשר חשוב, שכן רק תלמיד אשר באמת שייך לבית גריפינדור יכול להשתמש בשעת צרה במצנפת ולהוציא ממנה את חרב גריפינדור. לחרב יש תפקיד מהותי בספרים, שכן הארי פוטר השיג ממצנפת המיון את החרב ובעזרתה הרג את הבסיליסק, וגם שימשה ככלי להשמדת ההורקרקסים של וולדמורט (בניגוד לחפצים של שאר מייסדי הוגוורטס, אשר שימשו כהורוקרוקסים).