stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יולן לופטגי
קריירת אימון

עם פרישתו ממשחק התמנה לופטגי לתפקיד מאמן השוערים של נבחרת ספרד תחת המאמן איניאקי סאאס. הוא ויתר על תפקידו על מנת להתמנות לתפקיד מאמן ראשי בקבוצה בה פרש, ראיו ואיקאנו, לקראת עונת 2003/2004 בה שיחקה הקבוצה בליגת המשנה. חוויית האימון הראשונה של לופטגי הייתה לא מוצלחת, והוא פוטר מתפקידו לאחר עשרה מחזורי ליגה בלבד, מתוכם הפסידה הקבוצה בשישה משחקים. בסיום העונה ירדה ראיו לליגה השלישית.
בשנת 2006 חזר לופטגי לריאל מדריד, ובמשך שנתיים שימש כסקאוט הבכיר לשחקנים בינלאומיים, ולמנהל מחלקת הסקאוטינג של המועדון. לקראת עונת 2008/2009 חזר לעמוד על הקווים, כשהתמנה לתפקיד מאמן קבוצת הבוגרים הראשונה שלו בקריירה, ריאל מדריד קסטיליה. לופטגי הוביל את הקבוצה מהליגה השלישית למקום השישי בטבלה, ועזב את תפקידו עם סיום העונה על אף שלחוזהו נותרה שנה נוספת.
בין השנים 2010 ל-2014 אימן לופטגי בנבחרות הצעירות של ספרד. הוא הוביל את נבחרת ספרד עד גיל 19 לזכייה באליפות אירופה בשנת 2012 באסטוניה, עם ניצחון 0–1 בגמר על יוון משער של חסה רודריגס. שנה אחר כך הוביל את ספרד עד גיל 21 לזכייה באליפות אירופה 2013 בישראל, לאחר 2–4 על איטליה עד גיל 21 בגמר (שלושער לטיאגו אלקנטרה). ללופטגי מאזן מושלם עם הנבחרת עד גיל 21, אותה הוביל ל-11 ניצחונות ב-11 משחקים בהם אימן אותה. ב-30 באפריל 2014, עם תום חוזהו בפדרציית הכדורגל הספרדית המלכותית, עזב את אימון הנבחרות הצעירות וחזר לאימון מועדונים זמן קצר אחר כך.
ב-6 במאי 2014 התמנה לופטגי לתפקיד מאמן פורטו לקראת עונת 2014/2015. באותו הקיץ החתים לופטגי שבעה שחקנים ספרדים לקבוצתו הפורטוגלית. בעונה הראשונה הוביל לופטגי את פורטו, שהציגה את התקציב הגבוה בתולדותיה, עד לרבע גמר ליגת האלופות, שם הודחה על ידי באיירן מינכן. פורטו גברה 1–3 מפתיע על באיירן במשחק הראשון, אך הובסה 1–6 בגומלין והשוותה את הפסדה הגבוה ביותר אי פעם במסגרות האירופיות. את העונה סיימה הקבוצה ללא תואר, לאחר שנותרה במקום השני בליגת העל הפורטוגלית עם שלוש נקודות פחות מבנפיקה ליסבון, והודחה מהגביע הפורטוגלי כבר בשלב מוקדם של העונה על ידי ספורטינג ליסבון. ב-8 בינואר 2016, לאחר שהקבוצה הודחה מליגת האלופות והייתה ממוקמת במקום השלישי בלבד בליגה הפורטוגלית, פוטר לופטגי מתפקידו לאחר עונה וחצי כמאמן הקבוצה.
ב-21 ביולי 2016, עם פרישתו של ויסנטה דל בוסקה לאחר טורניר יורו 2016, התמנה לופטגי לתפקיד מאמן נבחרת ספרד.
ב-12 ביוני 2018 פורסם מינויו למאמן ריאל מדריד, יומיים לפני תחילת מונדיאל 2018. בתגובה, פוטר למחרת מאימון נבחרת ספרד על ידי ראשי ההתאחדות הספרדית.
ב-15 באוגוסט 2018 הופיע בהופעת הבכורה שלו כמאמן ריאל מדריד, בהפסד 2–4 בדרבי לאתלטיקו מדריד במסגרת הסופר קאפ האירופי.
ב-29 באוקטובר 2018, לאחר 14 משחקים בלבד ורצף של תוצאות רעות, אשר בשיאן הפסד 1–5 בקלאסיקו לברצלונה, פוטר לופטגי מאימון ריאל מדריד
ב-4 ביוני 2019 מונה למאמן סביליה ונחל בה הצלחה רבה. ואף בסוף העונה בלה ליגה זכה בתואר מאמן העונה יחד עם זינדין זידאן.
ב-21 באוגוסט 2020, זכה עם הקבוצה בליגה האירופית, השישי בתולדותיה לאחר ניצחון 3:2 על אינטר מילאנו במשחק הגמר. אולם לאחר 5 הפסדים מתוך 8 משחקים בפתיחת עונת 2021/2022 פוטר לופטגי מתפקידו.
ב-5 בנובמבר 2022 מונה למאמן וולבס מהפרמייר ליג. הוא התפטר במפתיע מהקבוצה שלושה ימים לפני פתיחת עונת 2023/2024.
ב-23 במאי 2024 הוכרז לופטגי רשמית כמאמן ווסטהאם יונייטד.
תארים > תארים כשחקן

אליפות ספרד: 1989/1990
הסופר קאפ הספרדי (2): 1989, 1990
גביע אירופה למחזיקות גביע: 1996/1997
הגביע הספרדי: 1996/1997
הסופר קאפ הספרדי (2): 1994, 1996
גביע העולם עד גיל 20: 1985 (מקום שני)
תארים > תארים כמאמן

אליפות אירופה עד גיל 19: 2012
אליפות אירופה עד גיל 21: 2013
תארים > תארים כמאמן > סביליה

הליגה האירופית: 2019/2020
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1985/1986 | ריאל מדריד קסטיליה | ספרדהליגה הספרדית השנייה | 26 | 0 |
| 1986/1987 | ריאל מדריד קסטיליה | ספרדהליגה הספרדית השנייה | 22 | 0 |
| 1987/1988 | ריאל מדריד קסטיליה | ספרדהליגה הספרדית השנייה | 13 | 0 |
| 1988/1989 | לאס פאלמאס | ספרדהליגה הספרדית השנייה | 31 | 0 |
| 1989/1990 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 1 | 0 |
| 1990/1991 | ריאל מדריד | ספרדליגת העל הספרדית | 0 | 0 |
| 1991/1992 | CD לוגרונייס | ספרדליגת העל הספרדית | 34 | 0 |
| 1992/1993 | CD לוגרונייס | ספרדליגת העל הספרדית | 37 | 0 |
| 1993/1994 | CD לוגרונייס | ספרדליגת העל הספרדית | 36 | 0 |
| 1994/1995 | ברצלונה | ספרדליגת העל הספרדית | 3 | 0 |
| 1995/1996 | ברצלונה | ספרדליגת העל הספרדית | 2 | 0 |
| 1996/1997 | ברצלונה | ספרדליגת העל הספרדית | 0 | 0 |
| 1997/1998 | ראיו ואיקאנו | ספרדהליגה הספרדית השנייה | 37 | 0 |
| 1998/1999 | ראיו ואיקאנו | ספרדהליגה הספרדית השנייה | 39 | 0 |
| 1999/2000 | ראיו ואיקאנו | ספרדליגת העל הספרדית | 10 | 0 |
| 2000/2001 | ראיו ואיקאנו | ספרדליגת העל הספרדית | 16 | 0 |
| 2001/2002 | ראיו ואיקאנו | ספרדליגת העל הספרדית | 10 | 0 |
| סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | 317 | 0 |
הערות שוליים

1 2  מערכת וואלה! ספורט‏, זעזוע בנבחרת ספרד: ג'ולן לופטגי פוטר יממה לפני המונדיאל, פרננדו היירו יחליפו, באתר וואלה, 13 ביוני 2018
↑  בעקבות התוצאות הרעות: ג'ולן לופטגי פוטר מפורטו, באתר וואלה, 7 בינואר 2016
↑  ג'ולן לופטגי מונה למאמן נבחרת ספרד, באתר וואלה, 21 ביולי 2016
↑  אחרי ההשפלה בקלאסיקו: לופטגי פוטר מריאל מדריד, באתר ערוץ הספורט, 30 באוקטובר 2018
↑  ONE, ההולנדי והמעופף: 2:3 לסביליה שזכתה באירופית, באתר ONE, ‏21 באוגוסט 2020
↑  רשמית: יולן לופטגי מונה למאמן ווסטהאם, באתר ONE‏, 23 במאי 2024
| נבחרת ספרד – מונדיאל 1994 |
| --- | --- | --- |
|  1 זוביזרטה •  2 פרר •  3 אוטרו •  4 קמארסה •  5 אבלרדו •  6 היירו •  7 גויקוצ'אה •  8 גאררו •  9 גוארדיאולה •  10 באקרו •   11 צ'יקי •  12 סרג'י • 13 קניסארס •  14 חואנלה • 15 קמינרו • 16 מינמברס • 17 וורו • 18 אלקורטה • 19 סלינאס • 20 נדאל • 21 לואיס אנריקה • 22 לופטגי • מאמן: קלמנטה |  1 זוביזרטה •  2 פרר •  3 אוטרו •  4 קמארסה •  5 אבלרדו •  6 היירו •  7 גויקוצ'אה •  8 גאררו •  9 גוארדיאולה •  10 באקרו •   11 צ'יקי •  12 סרג'י • 13 קניסארס •  14 חואנלה • 15 קמינרו • 16 מינמברס • 17 וורו • 18 אלקורטה • 19 סלינאס • 20 נדאל • 21 לואיס אנריקה • 22 לופטגי • מאמן: קלמנטה | ספרד |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810621318505606  VIAF: 5415153834757264450009   WorldCat (עם VIAF): 5415153834757264450009
יעקב עולמי

| --- | --- |

 לידה:  ינואר 1906 סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  29 ביוני 1990 (בגיל 84) 
 ענף מדעי:  אגרונומיה, ארכאולוגיה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת טולוז 
 מוסדות:  חברת החשמל לישראל 
 מספר צאצאים:  2 
 
יעקב עולמי (ינואר 1906 – 29 ביוני 1990) היה אגרונום וארכאולוג ישראלי, הנחשב לאחד מאבות המחקר הארכאולוגי הפרהיסטורי בארץ ישראל. מפעל חייו המדעי היה סקר ארכאולוגי מקיף בכרמל ובסביבתו. הסקר, שארך שנים רבות, פורסם בשני ספרים ובמאמרים רבים והביא לידיעה מקיפה של התיישבות האדם בכרמל בכל התקופות. במסגרת הסקר גילה עולמי את האתרים הפרהיסטוריים נחל אורן ומערת רקפת, וכן גילה ותיעד עשרות אתרים ונקודות ממצא נוספים, שחלקם כבר נהרסו עקב הפיתוח המואץ באזור.
קורות חיים

יעקב עולמי נולד ברוסיה בסנקט פטרבורג לפנחס ומלכה קוטיקוב. עלה לארץ ישראל בשנת 1922. את השכלתו רכש באוניברסיטת טולוז בצרפת, שם למד הנדסה חקלאית. לאחר מכן עבד כמורה ומנהל הגן הבוטני במקווה ישראל. בהמשך הועסק כאגרונום על ידי חברת החשמל בתחנת הכוח בנהריים כממונה על הקרקעות החקלאיות שממזרח לתחנה במטרה לפתח את החקלאות באזור. בתפקידו זה, פיתח שני זני חיטה חדשים. בתקופה זו החל את מחקריו בנושאים פרהיסטוריים בעמק הירדן. במלחמת העצמאות נפל בשבי הלגיון הירדני.
לאחר שחרורו עבר להתגורר בחיפה. הוא ערך סקרים ארכאולוגים רבים בכרמל, חלקם עם משה שטקליס, והיה שותף לחפירות הארכאולוגיות של שטקליס במערת כבארה ובנחל אורן.
בהמשך הצטרף לסקר ארכאולוגי של ישראל, והשתתף בחוליית הסקר הראשונה שסקרה את אזור הכרמל. האזורים שסקר עולמי במסגרת צוותי המחקר היו: עתלית, דליה, חיפה-מערב, חיפה-מזרח, יגור, דור, בנימינה, רגבים ושפרעם. הוא היה שותף לפרסום ספרי מפות הסקר השונים. במסגרת סקר שערך בכרמל בשנת 1954 גילה 4 גולגולות בנות 12,000 שנים.
בשנת 1984 פרסם את ספרו "Prehistoric Carmel" (אנגלית: "הכרמל הפרהיסטורי") בהוצאת הקרן לחקר ארץ ישראל, אשר סיכם את נתוני הסקר בכרמל וסביבתו.
עולמי ניהל מספר חפירות ארכאולוגיות: "מערת אורנית" באזור שמורת נחל גלים בכרמל; "גבעת הפרסה" מצפון לשפך נחל האלה, ביחד עם אריך פרידמן ופליקס בוריאן; אתר "ניצנים" ביחד עם אפרת ייבין (שניהם אתרים מהתקופה הנאוליתית הקראמית באזור מישור החוף).
בנוסף, עסק במחקר על כלי צור מתקופות שונות. את מחקריו פרסם בכתב העת "מתקופת האבן" כתב העת של העמותה הישראלית לפרהיסטוריה, שנוסד בשנת 1960. בנוסף פרסם מאמרים שונים. שניים ממאמריו פורסמו בספר "חיפה ואתריה" שיצא בהוצאת אריאל בשנת 1985.
אוסף הממצאים הארכאולוגיים של עולמי ושל ואליעזר ורשנר שימש כבסיס למחקר המדעי של המוזיאון לפרהיסטוריה ע"ש משה שטקליס, שהוקם בחיפה בשנת 1962.
חיים אישיים

יעקב עולמי נישא לשרה מנדלסון. נולדו להם שני ילדים.
מפרסומיו > ספרים

Olami Y. (1984). Prehistoric Carmel. Israel Exploration Society, Jerusalem,
יעקב עולמי, אברהם רונן, עמית רומנו (2003). מפת חיפה - מערב (22). סדרת הסקר הארכאולוגי של ארץ ישראל, רשות העתיקות, ירושלים.
מפרסומיו > מאמרים

"אמות-המים של קיסריה", קדמוניות, ח, תשל"ה 1975, עמ' 83-86
"אתר אפי-פלאוליתי במערבה של חיפה, (חיפה 1)" מתקופת האבן, י"א, 1973, עמ' 8-15
"אתרים פריהיסטוריים בכרמל", מתקופת האבן, יג, תשל"ו 1976, עמ' 21-35
"גורמי טבע באתרים פרהיסטוריים", מתקופת האבן, יז, 1982, 9-14
"החפירות בגבעת-הפרסה - אתר נאוליתי באזור החוף", ארץ-ישראל, 13, תשל"ז 1977, עמ' 34-47
"ממצא הצור מתקופת הברונזה הקדומה בחפירות גמלא", מתקופת האבן, כב, תש"ן 1989, עמ' 62-67
"על גרעיני ליבלואה באתרים פתוחים בהר הכרמל", מתקופת האבן, יד, 1976, עמ' 36-4
"שתי כתובות חדשות של הלגיון העשירי באמת-המים של קיסריה", קדמוניות, ז, 1-2, תשל"ד 1974, 44-46
"תעשיות של אבני-יד באזור הנחלים דליה ומנשה", מתקופת האבן, טז, תשל"ט 1970, עמ' 40-68
לקריאה נוספת

משה דייוויס ואברהם רונן, 'לזכר יעקב עולמי', מתקופת האבן כג (תש"ן), 7–12.
יוסף אבירם, 'לזכר נעדרים: יעקב עולמי ז"ל', קדמוניות כג, 91–92 (1990), 132.
יוסף גרפינקל ועופר בר יוסף, הפרהיסטוריה של ארץ ישראל: תרבות האדם לפני המצאת הכתב, ירושלים: אריאל, 2008, עמ' 329.
ביבליוגרפיה של פרסומיו:
'יעקב עולמי: רשימת פרסומים', מתקופת האבן כג (תש"ן), 9–12.
הערות שוליים

↑  אתר "Billiongraves"
↑  נהריים, לא רק חשמל באתר חברת החשמל.
↑  מפות סקרים באתר רשות העתיקות.
↑  א' אלחנני, שרידים פרהיסטוריים באפיק הירדן, דבר, 4 במרץ 1954
↑  פרטי הספר בקטלוג ספריית אוניברסיטת חיפה.
↑  מתקופת האבן: כתב העת של העמותה הישראלית לפרהיסטוריה.
↑  חיפה ואתריה באתר הוצאת אריאל.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007596609405171  CiNii: DA04206904  GND: 132697610  ISNI: 0000 0000 8434 082X  LCCN: n84150112  NTA: 107832623  RERO: 02-A006215471  SUDOC: 237610248  VIAF: 23546558   WorldCat (עם VIAF): 23546558
אוליבר רק

אוליבר רק (בגרמנית: Oliver Reck, נולד ב-27 בפברואר 1965 בפרנקפורט שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעיקר בורדר ברמן ובשאלקה 04 בעמדת השוער.
רק נחשב לאחד השוערים היעילים ביותר בתולדות הבונדסליגה. רק שמר על שער נקי ב-176 מתוך 471 משחקים בבונדסליגה.
קריירת מועדונים > ורדר ברמן

רק החל את קריירת הבוגרים שלו בקיקרז אופנבך, ששיחקה בבונדסליגה באותו זמן. בשנת 1984 ירד עם קיקרז אופנבך אל הבונדסליגה השנייה, ובשנת 1985 חתם בוורדר ברמן. רק שיחק בוורדר ברמן במשך 13 עונות רצופות, בהן צבר 345 הופעות. רק זכה עם ורדר ברמן בשתי אליפויות הבונדסליגה, הראשונה בשנת 1988 והשנייה בשנת 1993. כמו כן, זכה רק עם ורדר ברמן בשני גביעים מקומיים, הראשון בשנת 1991, לאחר ניצחון בפנדלים על פ.צ. קלן לאחר 1-1 בתום 120 דקות, והשני בשנת 1994, לאחר ניצחון 3-1 בגמר על רוט-וייס אסן. רק גם הפסיד בשני גמרים, בשנת 1989 רק שיחק בגמר בו הפסידה ברמן 4-1 לבורוסיה דורטמונד, ובשנת 1990 שיחק בגמר בו הפסידה ורדר ברמן 3-2 לקייזרסלאוטן. רק זכה פעם אחת עם הקבוצה בגביע אירופה למחזיקות גביע בשנת 1992, לאחר ניצחון 2-0 במשחק הגמר מול מונקו, אך לא שיחק בגמר זה.
קריירת מועדונים > שאלקה 04

בקיץ 1998 עבר רק לשאלקה 04, שם שיחק חמש עונות, בהן צבר 112 הופעות, עד לפרישתו בשנת 2003. רק זכה עם שאלקה בשני גביעים מקומיים ברציפות, נוסף על אלו שזכה בהם בוורדר ברמן. בגביע הראשון זכה רק בשנת 2001 לאחר ניצחון 2-0 בגמר על אוניון ברלין, ובשני זכה בשנת 2002 לאחר ניצחון 4-2 בגמר על באייר לברקוזן, כשבשני הגמרים פתח בהרכב. את שערו היחיד בקריירה הבקיע רק בפברואר 2002, בפנדל במשחק ליגה מול פ.צ. סנט פאולי, שהסתיים בתוצאה 4-0 לשאלקה. בעונת 2003, האחרונה של רק לפני פרישתו, הוא איבד את מקומו בהרכב לשוער פרנק רוסט, ובחר לפרוש בתום העונה.
קריירה בינלאומית

רק זכה עם הנבחרת האולימפית של גרמניה המערבית במדליית ארד באולימפיאדת סיאול בשנת 1988, על אף שלא זכה לדקות משחק, ושימש גיבוי לאובה קאמפס. הזימון הבא של רק לנבחרת גרמניה היה למשחק הכנה ליורו 1996, בו ניצחה גרמניה 9-1 את נבחרת ליכטנשטיין, וזו הייתה הופעתו היחידה של רק במדי הנבחרת. עם זאת, זומן רק ליורו 1996, והיווה גיבוי מהספסל לאנדראס קפקה ולאוליבר קאן, וזכה עם הנבחרת בטורניר.
קריירת אימון

לאחר פרישתו ממשחק פעיל, רק מילא מספר תפקידי אימון. תחילה שימש כמאמן שוערים בשאלקה 04, ואחר כך הפך למאמן זמני בדיסבורג בשנת 2011, ובהמשך מונה למאמן קבוע, אך פוטר כעבור זמן קצר עקב הישגים דלים. בעונת 2013/14 מונה למאמן פורטונה דיסלדורף באופן זמני וכשמונה מאמן קבוע, חזר רק להיות מאמן שוערים. בעונת 2015 מונה רק למאמן קבוע, אך פוטר במהלך פברואר 2015 לאחר שקבוצתו השיגה נקודה בודדת מתוך תשע אפשריות בשובה מפגרת החורף.
חיים אישיים

רק הוא אביו החורג של הכדורגלן פייר-מישל לאזוגה.
תארים

עם ורדר ברמן:
אליפות הבונדסליגה (2): 1987/88, 1992/93
הגביע הגרמני (2): 1990/91, 1993/94
גביע אירופה למחזיקות גביע: 1991/92
עם שאלקה 04:
הגביע הגרמני (2): 2001, 2002
עם נבחרת גרמניה:
אולימפיאדת סיאול (1988): מדליית ארד
אליפות אירופה בכדורגל: 1996
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות ושיאי שוערים בבונדסליגה באתר bigsoccer.com
| נבחרת מערב גרמניה – אולימפיאדת סיאול 1988 (מדליית ארד) |
| --- | --- | --- |
|  1 רק •  2 שולץ •  3 גרץ •  4 פונקל •  5 הורסטר •  6 ינסן •  7 בומר •  8 פאך •  9 קלינסמן •  10 ווטקה •   11 מיל •  12 קאמפס • 13 גרהאמר •  14 הסלר • 15 שרייר • 16 ואלטר • 17 זיברס • 18 קלפינגר • 19 רידלה • 20 זאוור • מאמן: להר |  1 רק •  2 שולץ •  3 גרץ •  4 פונקל •  5 הורסטר •  6 ינסן •  7 בומר •  8 פאך •  9 קלינסמן •  10 ווטקה •   11 מיל •  12 קאמפס • 13 גרהאמר •  14 הסלר • 15 שרייר • 16 ואלטר • 17 זיברס • 18 קלפינגר • 19 רידלה • 20 זאוור • מאמן: להר | מערב גרמניה |
| נבחרת גרמניה – אלופת אירופה 1996 (תואר שלישי) |
| --- | --- | --- |
|  1 קפקה •  2 רויטר •  3 בודה •  4 פרוינד •  5 הלמר •  6 זאמר •  7 מולר •  8 שול •  9 בוביץ' •  10 הסלר •   11 קונץ •  12 קאן • 13 באסלר •  14 באבל • 15 קולר • 16 שניידר • 17 ציגה • 18 קלינסמן • 19 שטרונץ • 20 בירהוף • 21 איילטס • 22 רק • 23 טוט • מאמן: פוגטס |  1 קפקה •  2 רויטר •  3 בודה •  4 פרוינד •  5 הלמר •  6 זאמר •  7 מולר •  8 שול •  9 בוביץ' •  10 הסלר •   11 קונץ •  12 קאן • 13 באסלר •  14 באבל • 15 קולר • 16 שניידר • 17 ציגה • 18 קלינסמן • 19 שטרונץ • 20 בירהוף • 21 איילטס • 22 רק • 23 טוט • מאמן: פוגטס | גרמניה |
פרשת תמאם שוד

תצלום משטרתי של הגופה, 1948
פרשת תמאם שוּד (באנגלית: Tamam Shud case), הידועה גם בכינוי תעלומת איש סומרטון או האיש מסומרטון (Mystery of the Somerton Man), הייתה מקרה לא מפוענח של גופת גבר לא מזוהה שנמצאה ב-1948, בחוף סומרטון פארק דרומית לעיר אדלייד שבאוסטרליה. משמעות המילים שנתנו את הכינוי לפרשה, "תמאם שוד" (تمام شد), היא "תם ונשלם" בפרסית. צמד המילים נמצא על חתיכת נייר שנתלשה מהספר "רבאעיאת" מאת המשורר והמתמטיקאי הפרסי בן המאה ה-11 עומר ח'יאם, ונמצאה בכיס המכנסיים שלבשה הגופה.
כבר מהשלבים המוקדמים של חקירת המשטרה נחשב המקרה ל"אחת התעלומות העמוקות ביותר באוסטרליה". השערות רבות עלו במרוצת השנים בדבר זהות הקורבן, סיבת מותו והאירועים שהובילו לכך. העניין הציבורי בתיק נותר משמעותי מסיבות אחדות: המוות אירע בזמן של מתח בין-לאומי מוגבר בעקבות ראשית המלחמה הקרה; קוד סודי שנכתב לכאורה בידי האיש לפני מותו ולא פוענח מעולם; שימוש אפשרי ברעל בלתי ניתן לגילוי; וחוסר היכולת של הרשויות לזהות את המת.
נוסף על התעניינות ציבורית עזה באוסטרליה בשלהי שנות ה-40 ותחילת שנות ה-50, המקרה משך תשומת לב בין-לאומית. משטרת דרום אוסטרליה התייעצה עם עמיתיה מעבר לים והפיצה מידע על המת ברחבי העולם, במאמץ לזהותו. תפוצה בין-לאומית של תצלום האיש ופרטי טביעות אצבעותיו לא הניבה זיהוי חיובי.
בעשור השני של המאה ה-21 נאספו ראיות חדשות בפרשה והחלה בדיקת סקר גנטית מתמשכת של שערות מהגופה. ב-19 במאי 2021, לאחר סדרה של בקשות, הוצאה הגופה מקברה בידי המשטרה. אנשי המשטרה הצהירו כי השרידים במצב "סביר" והיו אופטימיים לגבי הסיכוי לשחזור DNA. ב-26 ביולי 2022 קבע החוקר דרק אבוט, על סמך בדיקת ה-DNA, שהאיש הוא ככל הנראה קארל 'צ'ארלס' וב (Webb), חשמלאי אוסטרלי שנעלם בשנת 1947 ועקבותיו לא נודעו. עם זאת, המסקנה אינה חד-משמעית.
השתלשלות הפרשה > גילוי הגופה

ב-1 בדצמבר 1948 בשעה 6:30 בבוקר, קיבלה משטרת אוסטרליה דיווח על גופת אדם שהתגלתה בחוף סומרטון פארק, כ-11 ק"מ דרומית-מערבית לאדלייד, בירת מדינת אוסטרליה הדרומית. האיש נמצא שוכב בחול ליד חומת בית הילדים הנכים. הוא שכב לאחור כשראשו מונח על החומה ורגליו מושטות קדימה. הרושם הראשוני שהתקבל היה שהאיש מת מתוך שינה. סיגריה לא דולקת נמצאה בצווארון הימני של מעילו. חיפוש בכיסיו גילה כרטיס רכבת מחלקה שנייה לא בשימוש מגלנלג להנלי ביץ'; כרטיס אוטובוס מהעיר שאולי לא נעשה בו שימוש; מסרק אלומיניום צר מתוצרת ארצות הברית; חבילה חצי ריקה של מסטיק Juicy Fruit; חפיסת סיגריות של Army Club, שהכילה שבע סיגריות של מותג אחר, Kensitas, ורבע קופסה מלאה של גפרורים מחברת Bryant & May.
עדי ראייה סיפרו כי בערב 30 בנובמבר הם ראו אדם הדומה במראהו לאיש המת שוכב על גבו באותו מקום ובאותה עמדה ליד בית הילדים הנכים שבו נמצאה הגופה מאוחר יותר. זוג שראה אותו בסביבות השעה 19:00 ציין כי ראה אותו מושיט את זרועו הימנית במלואה ואז מפיל אותה ברפיון. זוג אחר שראה אותו בין השעות 19:30–20:00, שבמהלכן נדלקו אורות הרחוב, סיפרו כי לא ראו אותו זז במהלך חצי השעה שבה הוא נצפה, אף על פי שהתרשמו שעמדתו השתנתה. הזוג תמה על כך שהאיש אינו מגיב ליתושים שהחלו להתקבץ סביבו, ולפיכך הם חשבו שסביר יותר שהוא שיכור או ישן, ולכן לא התעניינו עוד והמשיכו בדרכם. אחת העדות סיפרה לשוטרים שהיא צפתה באדם מסתכל מטה על הגבר הישן מראש המדרגות שהובילו לחוף הים.
למעלה מעשור מאוחר יותר, ב-1959, הגיע עד נוסף ודיווח למשטרה שהוא ושלושה אנשים אחרים ראו אדם לבוש היטב נושא אדם אחר על כתפיו לאורך חוף סומרטון פארק בלילה שלפני מציאת הגופה. עם זאת, אף אחד מהעדים לא הצליח לקבוע בוודאות כי האיש שראו בעודו בחיים הוא אכן האיש שנמצא מת. המשטרה ריכזה את כל העדויות בדו"ח שנכתב בידי הבלש דון או'דוהרטי (Don O'Doherty). לפי הפתולוג ג'ון ברטון קלילנד, האיש היה בעל מראה "בריטי" ונראה כבן 40–45; הוא היה ב-"מצב גופני מעולה". קלילנד תיאר את מראהו:
גובהו 180 סנטימטרים (5 רגל ו-11 אינץ'), עם עיניים אפורות, שיער בהיר עד ג'ינג'י, מעט אפור סביב הרקות, עם כתפיים רחבות ומותניים צרות, ידיים וציפורניים שלא הראו סימנים של עבודה ידנית... רגליים כשל רקדן או מישהו שלבש מגפיים עם קצוות מחודדים; ושרירי שוק גבוהים ובולטים כמו של אנשים שלובשים מגפיים או נעליים עם עקבים גבוהים או רוקדים בלט.
הוא היה לבוש בחולצה לבנה; עניבה בצבעי אדום, לבן וכחול; מכנסיים חומים; גרביים ונעליים; סוודר סרוג בצבע חום וז'קט בצבעי אפור וחום. כל התוויות על בגדיו הוסרו, ולא היה לו כובע (חריג לשנת 1948) או ארנק. הוא היה מגולח למשעי וללא כל מסמך מזהה. רישומי השיניים שלו נבדקו ולא התאימו לתבנית מוכרת במשטרה. מסקנת הדו"ח המשטרתי הייתה שהאיש התאבד. עם זאת, בנתיחה שלאחר המוות לא הצליחו הפתולוגים לגלות את סיבת המוות. בהיעדר הסבר אחר, הפתולוג קבע שהאיש ככל הנראה הורעל (או הרעיל את עצמו) והיה סבור שהדבר נעשה באמצעות חומר הרדמה. עם זאת, לא נמצאו בגוף כל שרידים של רעל. כמו כן לא נמצאו ראיות לכך שהאיש סבל מעוויתות או מהקאות – שתי תופעות לוואי נפוצות מאוד במקרה של הרעלה. ב-10 בדצמבר נחנטה הגופה לאחר שהמשטרה לא הצליחה לעלות על זהותו של האיש.
השתלשלות הפרשה > מציאת המזוודה

ב-14 בינואר 1949, צוות תחנת הרכבת של אדלייד גילה מזוודה חומה שהתווית שלה הוסרה, אשר הוכנסה למחלקת ההפקדות של התחנה לאחר השעה 11:00 בבוקר ב-30 בנובמבר 1948. ההערכה הייתה שהמזוודה הייתה בבעלותו של האיש שנמצא על החוף. בתיק היו חלוק אדום משובץ; זוג נעלי לבד בצבע אדום; ארבעה זוגות תחתונים; פיג'מה, פריטי גילוח; זוג מכנסיים בצבע חום בהיר; מברג חשמלאי; סכין שולחן קצרה וחדה; זוג מספריים; ריבוע קטן של אבץ אשר ככל הנראה שימש כנדן מגן לסכין ולמספריים; ומברשת שבלונה, אשר שימשה קצינים שלישיים על ספינות סוחר.
במזוודה היה גם כרטיס של המותג הבריטי Barbour שאינו זמין באוסטרליה. כל סימני הזיהוי על הבגדים הוסרו, אך המשטרה מצאה את השם "T. Keane" על עניבה, "Keane" על שקית כביסה ו-"Kean" על גופייה. בלשי המשטרה סברו כי האדם שתלש את התווים השאיר בכוונה את שלושת התווים עם השם "קין", או שתל אותם בכוונה, מכיוון ש"קין" לא היה שמו האמיתי של האיש. הנחה זו אושרה לאחר שהתברר שאף אדם בשם "קין" לא נעדר באף מדינה דוברת אנגלית. היעדרם של התגים לא נחשב לחריג. בימים של אחרי מלחמת העולם השנייה עדיין שררה באוסטרליה מדיניות של צנע. מחירי הבגדים היו גבוהים מאוד, ואנשים רבים נהגו לקנות בגדים יד שנייה ולהסיר מהם את התווים שנשאו את שמות הבעלים הקודמים. עם זאת, להפתעת החוקרים לא נמצאו במזוודה שום גרביים חלופיות. כמו כן נמצאו במזוודה כלי כתיבה, אך לא התכתבויות. המזוודה והמעיל היו מתוצרת ארצות הברית, אולם מסוג שלא יובא לאוסטרליה בצורה רשמית. עובדה זו הצביעה על כך שהאיש שהה בארצות הברית, או שקנה אותם מאדם ששהה שם.
המשטרה בדקה את רישומי הרכבות הנכנסות והאמינה שהאיש הגיע לתחנת הרכבת אדלייד ברכבת לילה ממלבורן, סידני או פורט אוגוסטה. הם שיערו שהוא התקלח והתגלח ב-"מרחצאות העיר" לפני שחזר לתחנת הרכבת כדי לרכוש כרטיס לרכבת להנלי ביץ' בשעה 10:50 בבוקר. מסיבה כלשהי הוא מעולם לא עלה על הרכבת. הוא הניח את המזוודה שלו במחלקת ההפקדות של התחנה לפני שעזב את התחנה ועלה על אוטובוס עירוני לפרבר גלנלג. החוקרים העריכו כי מתחנת הרכבת בגלנלג המשיך האיש ברגל עד לחוף סומרטון פארק.
השתלשלות הפרשה > ניסיונות זיהוי

במהלך השנים הוצעו מספר זיהויים אפשריים לאיש סומרטון. העיתון האוסטרלי הפופולרי "The Advertiser", הציע מייד לאחר גילוי הגופה, שהאיש הוא "א. ס. ג'ונסון, כבן 45 מרחוב ארתור, פיינהאם". יום למחרת הופיע ג'ונסון בתחנת המשטרה והזדהה. בתחילת ינואר 1949 שני אנשים זיהו את הגופה בתור חוטב עצים בן 63 בשם רוברט וולש. וולש עזב את אדלייד מספר חודשים לפני כן כדי לקנות כבשים בקווינסלנד, ומאז אבדו עקבותיו. אדם בשם ג'יימס מאק, שהכיר את וולש, טען בתחילה שהוא אינו מזהה את הגופה, אולם לאחר מכן חזר בו וטען שהאיש הוא כן וולש. הוא הסביר שבתחילה לא זיהה את וולש מכיוון שצבע השיער היה שונה מעט ממה שזכר. בלשי המשטרה ציינו כי אכן גופו של האיש מסומרטון מתאים לגוף של חוטב עצים, אם כי מהמצב שבו נמצאו ידיו ניכר שהוא לא חטב עצים לפחות בשמונה עשר החודשים האחרונים. עם זאת בלשי המשטרה קבעו שהאיש נראה צעיר בהרבה מוולש בן ה-63. הרעיון שהאיש הוא רוברט וולש נגנז סופית לאחר שאחת מהעדות, אליזבת תומפסון, נזכרה שלוולש הייתה צלקת מסוימת. מכיוון שבגופה לא הייתה הצלקת המדוברת, חזרה בה תומפסון מהזיהוי.
עד תחילת פברואר 1949 היו למשטרה עוד שמונה זיהויים שונים של הגופה, אולם כולם הופרכו במהירות. בשל העובדה שסימני הכביסה על הבגדים היו דומים לכמה מכבסות במלבורן, החליטה המשטרה למקד את המאמצים במדינת ויקטוריה. לאחר שתמונת האיש פורסמה בוויקטוריה, עשרים ושמונה אנשים טענו שהם מזהים אותו. בלשי משטרת ויקטוריה הפריכו את כל העדויות, ועד מהרה החליטו להפסיק כליל את החקירה בוויקטוריה ולחזור ולמקד אותה בדרום אוסטרליה. בנובמבר 1953 הודיעה המשטרה שקיבלה עד עתה 251 זיהויים אפשריים לגופה.
השתלשלות הפרשה > החקירה

ב-17 ביוני 1949 פתח חוקר מקרי המוות תומאס ארסקין קללנד (Thomas Erskine Cleland) בחקירה מחודשת באשר לזהותו של האיש ונסיבות מותו. קללנד גילה כי נעליו של האיש היו נקיות, ונראו כאילו צוחצחו רק לאחרונה. עובדה זו סתרה את ההנחה שהאיש הסתובב בגלנלג במהלך כל היום. קללנד היה סבור שהגופה הובאה לחוף רק לאחר המוות. עובדה זו הייתה אמורה להסביר גם את היעדרם של סימני הקאה ועוויתות באזור בו נמצאה הגופה. סברתו של קללנד חוזקה לנוכח העובדה שאף אחד מעדי הראייה לא ראה את פניו של האיש, אולם הוא עצמו סייג את דבריו בכך שמרבית העדים היו סבורים כי בכל זאת מדובר באותו אדם.
בניסיון לאתר את הרעל שבו אולי השתמש האיש, קללנד פנה לסדריק סטנטון היקס, פרופסור לפיזיולוגיה ופרמקולוגיה באוניברסיטת אדלייד. היקס הצביע על שתי תרופות נפוצות למחלות לב, אשר היו עשויות לגרום להרעלה ולא להותיר סימנים. היקס רשם את שמות שתי התרופות על פיסת נייר שצורפה לתיק החקירה בתור "פריט C.18". מכיוון שבאותה תקופה היה ניתן להשיג את שתי התרופות בבתי מרקחת פשוטים ללא צורך באישור רפואי או מתן סיבה, שמות שתי התרופות לא פורסמו לציבור, מחשש לגרור גל התאבדויות. שתי התרופות זכו לכינוי "מספר 1" ו-"מספר 2". רק בשנות ה-80 של המאה ה-20 פורסמו לציבור שמות התרופות: אואבאין (Ouabain), ודיגיטליס (Digitalis). היקס ציין כי העובדה שלא נמצאו סימני הקאה בסביבת הגופה מקשה על זיהוי מוחלט. כמו כן, היקס קבע שאם המוות התרחש שבע שעות לאחר שהאיש נראה זז לאחרונה, הדבר עשוי להסביר את העובדה שלא נמצאו סימני רעל בדמו.
מסקנתו הסופית של קללנד הייתה שככל הנראה האיש מת מהרעלה מכוונת, אולם הוא לא היה מסוגל לקבוע אם האיש נטל את הרעל בעצמו או שמא הורעל בידי אדם אחר. עם זאת, הוא לא הצליח לפתור את השאלות הרבות שנותרו סביב המקרה. משטרת אוסטרליה  נאלצה להודות כי מדובר ב-"תעלומה שאין שני לה", וציינה כי ייתכן שהיא לא תיפתר לעולם.