אקדוחן
אמת או בדיה

ברוב קרבות האקדחים המתוארים בספרים או בסרטים משתתפים שני אקדוחנים, הניצבים זה מול זה, כאשר כל אחד מהם מחכה שהשני יעשה את הצעד הראשון. אך במציאות, מקרים שכאלו מתרחשים רק לעיתים נדירות. לעיתים קרובות, קרבות היריות החלו מתוך דחף רגעי, כאשר אחד הצדדים שולף לפתע את אקדחו, והאחר מגיב. לעיתים קרובות, הדבר יתפתח לקרב יריות, אם שני הגברים יזנקו לתפוס מחסה.‏‏ בפולקלור העממי, אקדוחנים בעלי מוניטין היו להוטים להתעמת נגד אקדחונים אחרים, בעלי מוניטין שווה-ערך לזה שלהם. במציאות, דווקא ההפך היה הנכון, שכן במקרים בהם שני הגברים היו בעלי מוניטין דומה, שניהם היו נמנעים מלהתעמת האחד עם השני, בכל ההזדמנות אפשרית. רק לעיתים רחוקות הם לקחו סיכונים מיותרים, ובדרך כלל היו שוקלים את האופציות שלהם לפני ההתמודדות עם אקדוחן מפורסם אחר. כבוד הדדי שכזה, ששני אקדוחנים מפורסמים רחשו זה לזה, הוא אחת הסיבות העיקריות מדוע קרבות האקדחים המפורסמים ביותר היו כמעט אף פעם לא על שני אקדוחנים מפורסמים המתעמתים זה עם זה, אלא לרוב אקדוחן מפורסם בולט אחד, המתעמת נגד יריב או יריבים שהם פחות ידועים ממנו.
קרבות אלה בדרך כלל היו מקרוב ובאופן אישי, עם מספר יריות מכל אקדח, ופעמים רבות התוצאה הייתה שעוברי אורח חפים מפשע היו נפגעו מכדורים תועים. רוב הזמן, היה זה קשה לדעת מי "ניצח" בקרב היריות במשך כמה דקות, עד לאחר שעשן אבק השרפה השחור שנפלט מהאקדחים היה מתפזר מן האוויר. הדרכים השונות בהן האקדוחנים מצאו את מותם הן מגוונות, כמו כל שאר בני האדם. אקדוחנים מפורסמים רבים הטילו אימה על הציבור, בשל המוניטין הרב שצברו, עד כי כך שכאשר נהרגו, היה זה כתוצאה ממארב, ולא מוות הירואי. אחרים מתו לבדם. היו שמתו מזקנה או ממחלה.
סיפורי מיתולוגיה ופולקלור לעיתים קרובות עשויים להגזים בתיאורים של מיומנויותיהם של אקדוחנים מפורסמים. רוב הדמויות ההיסטוריות הללו לא היו ידועים כמי שמסוגלים לבצע להטוטי ירי באקדחיהם, וגם לא בהכרח היה להם מוניטין של צלפים מדויקים. בין התיאורים המופיעים לעיתים קרובות במערבונים: ירי במרכזו של מטבע, סיבוב אקדח במהירות סביב אצבע, ירי כדור על מנת לחתוך חבל התלייה, ירי מדויק שבכוונה לא נועד להרוג את היריב (למשל: ירי אל כובע; ירי אל עבר אבזם החגורה של היריב ובכך לגרום לו להפיל את מכנסיו; ירי אל עבר הידיים של היריב ובכך לגרום לו לשמוט מידיו את אקדחו – בדרך כלל כחלופה להריגתו של היריב). המיתוס האחרון הופרך על ידי "מכסחי המיתוסים", אשר קבעו כי הדבר בלתי אפשרי לביצוע, שכן קליעי האקדח נוטים להתנפץ לרסיסים שיכולים לפגוע או אפילו להרוג. אד מק'גיברן הפריך מיתוס הקשור בירי לא מדויק של אקדח.
בסרטי מערבונים, חגורות האקדח של הדמויות לעיתים קרובות היו לבושות נמוכות על המותן והירך חיצונית, עם הנרתיק חתוך מסביב להדק של האקדח על מנת לאפשר שליפה חלק ומהירה. סוג כזה של נרתיק הוא אנכרוניזם הוליוודי. בסרטים אחרים, ניתן להבחין בין אקדחונים-מהירי-שליפה לבין בוקרים, שכן כלי הנשק שלהם, לעיתים קרובות, קשורים לירך שלהם. הרבה לפני שהנרתיקים היו מצופה פלדה, הם היו רכים וגמישים, שכן היו צריכים להיות נוחים, כפריט לבוש יום-יומי. רוב הזמן, אקדוחנים היו מסתירים את האקדחים שלהם בכיסים שלהם. ביל היקוק הפראי הפך את סוג הנרתיק המכונה "Butt-Forward" לפופולרי, נרתיק שהיה נוח יותר לאדם הרכוב על סוס. אקדוחנים אחרים השתמשו במכשירים אחרים, שאפשרו להם שליפה מהירה וקלה יותר. אקדח תופי היה נשק פופולרי של אקדוחנים שהיו רוכבים, בוקרים, ואנשי חוק בשל היעילות על גבו סוס והאפשרות להסתיר בקלות את כלי הנשק. רובה "וינצ'סטר" היה גם נשק פופולרי בקרב האקדוחנים, אשר זכה לכינוי "האקדח שזכה במערב"; רובה זה היה בשימוש נרחב גם בקרב תושבי יישובי הספר האמריקאי. רובים היה נשק פופולרי עבור שליחים ושומרים, במיוחד אלה במרכבות דואר ורכבות שהיו אחראים על פיקוח ושמירת משלוחים פרטיים יקרי ערך.
אף על פי ששליפה מהירה וירי מהמותן היו מיומנויות חשובות במערב, רק קומץ של אקדוחנים היו ידועים היסטורית כמהירים כל כך, בהם הידוע היו ידוע להיות מהיר, כמו לוק שורט, ג'ון וסלי הארדין, ביל היקוק הפראי, דוק הולידיי, ובילי הנער. ירי באקדח ביד אחת הוא בדרך כלל להטוט המיוחס לאקדוחנים, וכן היה זה מקובל באותה העת לשאת שני אקדחים, ואף לירות בשניהם בו-זמנית. סרן ג'ונתן ר' דייוויס נשא שני אקדחים בקרב היריות המפורסם בו השתתף, בעוד ג'סי ג'יימס עצמו עשה שימוש בלמעלה מחצי-תריסר אקדחים ברבים מקרבות היריות שלו.
האקדוחנים קינג פישר, ג'ון וסלי הארדין, בן תומפסון, בילי הנער, ביל היקוק הפראי ופט גארט – כולם מתו במארב; הם נהרגו על ידי אנשים שפחדו מהם בגלל המוניטין שלהם. האקדוחנים קיד קארי, ג'ים קורטרייט, דאלאס סטודמאייר ודייב רודבאו נהרגו בקרבות יריות סוערים, כפי שמתואר במספר סרטים תקופתיים, ובדרך כלל נגד יריב אחד או יותר. ביל לונגלי וטום הורן הוצאו להורג. האקדוחן המפורסם קליי אליסון מת בתאונת עגלה. האקדוחנים ואייט ארפ, באט מאסטרסון, בס ריבס, קומודור פרי אוונס, ולוק שורט מתו מסיבות טבעיות, חיים את חייהם בבדידות לאחר פרישה, תוך שהם מסתמכים על המוניטין שכבר רכשו לעצמם ונמנעים מעימותים. במקרים נדירים, כמו של ויליאם סידני "קאפ" לייט, היו אקדחונים שמתו בטעות, כתוצאה מתאונה מעשה ידיהם.