stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המכון למחקר רפואי ישראל-קנדה
חטיבות הוראה

המכון מעניק תואר ראשון במדעים ביו-רפואיים. בנוסף לכך, המכון מלמד את בסיס המקצוע לקראת התוכניות הקדם-קליניות שילמדו בתואר ראשון בפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית. בין התוכניות נמנות: רפואת שיניים, סיעוד, רפואה צבאית ועוד. נכון ל-2016 יותר מ-2800 סטודנטים נרשמו לתוכניות אלו.
הערות שוליים

↑  מחלקות המכון למחקר רפואי ישראל-קנדה, באתר המכון למחקר רפואי
↑  "Teaching Division of Biomedical Sciences". Medicine.ekmd.huji.ac.il. 2015-04-20. נבדק ב-2016-06-17.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מערת מיסליה

| --- | --- |
מערת מיסליה
מערת מיסליה
 היסטוריה
 תקופות:  התקופה הפלאוליתית התחתונה (התרבות האָשֵלוֹ-יַבְּרוּדית) ומתחילת התקופה הפלאוליתית התיכונה
 סוג:  מערת מגורים
 אתר ארכאולוגי
 התגלה:  1925
 ארכאולוגים:  מינה עברון
 גישה לציבור:  לא
 מיקום
 מדינה:  ישראל 
 מיקום:  סמוך למגדים על הכרמל
 קואורדינטות:  32°44′29″N 34°58′21″E﻿ / ﻿32.741335°N 34.972444°E﻿ / 32.741335; 34.972444
  (למפת הגליל המערבי מוגדלת) מערת מיסליה(למפת הגליל המערבי רגילה) מערת מיסליה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מערת מיסליה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מערת מיסליה
 
מערת מיסְלִיָּה (Misliya; נקראת גם מיסיליה; שם ערבי מהעת החדשה) היא אתר ארכאולוגי-פרהיסטורי במערב הכרמל, אשר נחקר בשיטתיות החל משנת 2001. האתר כולל מערה גדולה שתקרתה קרסה בכמה שלבים, וכיום נראית כמחסה-סלע (אנ'). באתר נחשפו שכבות ארכאולוגיות מסוף התקופה הפלאוליתית התחתונה (התרבות האָשֵלוֹ-יַבְּרוּדית) ומתחילת התקופה הפלאוליתית התיכונה (השלב הקדום של התרבות המוּסטֶרית). הממצאים הארכאולוגייים במערה כוללים שפע כלי אבן מסותתים מצור, עצמות בעלי חיים, ושרידי מדורות. ממצאים אלו שופכים אור על הטכנולוגיה, המחיה וההתנהגות האנושית בפרק הזמן שבין כ-300 אלף עד 150 אלף שנים לפני זמננו, שבו, לפי אחת ההשערות, התפתחו לראשונה בני אדם מודרניים מבחינה אנטומית והתקיימו לצד מיני אדם ארכאיים. במערה התגלתה לסת עליונה בת 150 אלף שנה לפחות, שזוהתה כשייכת לאדם מודרני – מהקדומים בעולם מחוץ לאפריקה.
מקום האתר וסביבתו

המערה נמצאת במצוק מגדים, המצוק המערבי של הכרמל, כ-500 מטר דרומית למוצא נחל ספונים אל מישור החוף, ברום של כ-90 מטרים מעל פני הים, בנקודה שבה המדרון הופך למצוק אנכי. מערת מיסליה נמצאת כ-12 ק"מ דרומית לחיפה וכ-7 ק"מ צפונית לאתרים הפרהיסטוריים בנחל מערות – מערת תנור, מערת גמל, מערת הנחל ומערת הגדי. בשני האתרים הראשונים קיימות שכבות המקבילות תרבותית וכרונולוגית למערת מיסליה.
המערה נמצאת כיום באזור בעל אקלים ים תיכוני. שרידי בעלי חיים וצמחים שהורבדו באתר מעידים שבתקופות שבהן היה האתר מיושב, הייתה סביבת הכרמל ומישור החוף מורכבת מפסיפס ים-תיכוני אופייני של חורש ושטחים פתוחים. עצמות מכרסמים רבות שנמצאו בשכבות הארכאולוגיות הגיעו לשם כשרידי צנפות של דורסי לילה ומהווים סמן של הסביבה הקדומה. בין הסוגים שזוהו מרובה במיוחד נברן השדות ולאחריו יערון, מריון ועכבר. כמו כן מופיעים סוגים שאינם קיימים כיום באזור, בהם בולט נברן חפרפרתי (Ellobius lutescens) שנכחד מישראל באמצע התקופה הפלאוליתית התיכונה. מין זה חי כיום באזורים גבוהים וקרירים יותר במערב אסיה. תושבי מערת מיסליה נהנו מגישה נוחה לבמת ההר המיוערת, ובנוסף יכלו לנצל את מישור החוף, שרוחבו השתנה מספר פעמים במשך זמן היישוב במערה, בהתאם למחזור תקופות הקרח והתקופות הבין-קרחוניות שהשפיע על גובה פני הים. מפלס הים היה דומה למפלסו כיום או נמוך בכמה עשרות מטרים, ובהתאם לכך רוחבו של מישור חוף הכרמל מהמצוק ועד קו הים נע בין כקילומטר וחצי, כרוחבו היום, להתרחבות של מספר קילומטרים נוספים מערבה.
תולדות המחקר

האתר התגלה בשנת 1925 על ידי פריץ בְּרוֹצֶן (גר'), ונסקר מאז מספר פעמים על ידי אברהם רונן, יעקב עולמי, מינה עברון ודניאל קאופמן. בסקרים נלקטו כלי צור מוסטריים ואשלו-יברודיים וכן עצמות בעלי-פרסות. חלק מהממצאים היו מלוכדים בתוך גושי ברקציה (אדמת מערות שהתקשתה). בדיקה גאופיזית הצביעה על קיום שכבה ארכאולוגית בעובי ניכר באתר. בעקבות תוצאות הסקר הגאופיזי, ולאור כמות הממצאים הגדולה שנלקטה בסקרים, בכלל זה ממצאים משתי תרבויות ועצמות במצב שימור טוב, החל צוות רב-תחומי בראשות מינה עברון וישראל הרשקוביץ לחפור באתר בשיטתיות. החפירה התבצעה בשנים 2001–2010 מטעם המכון לארכיאולוגיה ע"ש זינמן באוניברסיטת חיפה, ובמימון קרן דן דוד וקרנות מחקר נוספות.
תקופות ותרבויות

המערה ההרוסה מורכבת משלוש "מדרגות" (טרסות טבעיות) – עליונה, תיכונה ותחתונה. כיום רק חציה המזרחי של המדרגה העליונה מקורה. תקרת המערה קרסה בזמנים קדומים בשורה של התמוטטויות; ככל הנראה האזור המערבי יותר (מעל המדרגה התחתונה) קרס ונחשף ראשון, וההתמוטטות המאסיבית המאוחרת ביותר קדמה לרוב היישוב במדרגה העליונה. שלוש המדרגות מכוסות בשכבת ברקציה עבה (2–4 מטרים) הנושאת ממצאים פרהיסטוריים. במרכז המדרגה העליונה קיים אזור של אדמה "רכה". השטח ה"רך" הוא מוקד החפירה, ונחפר בו שטח של כ-20 מ"ר לעומק מרבי של כשני מטרים. חתכי בדיקה נוספים נחפרו בברקציה בכל רחבי האתר.
במדרגה התחתונה (המערבית ביותר) התגלו בחתך בדיקה כלי צור האופייניים לתרבות האשלו-יברודית, בעיקר מקרצפים נטויים רחבים ואבני יד. הממצאים התגלו בתוך ברקציה קשה ולצדם לא השתמרו עצמות בעלי חיים או מתקנים. פריטי צור מסותתים תוארכו בשיטת זהירה תרמית (תרמולומינסנציה: בדיקת גיל השריפה של כלי צור שרופים) לכ-300–250 אלפי שנים לפני זמננו. כלי הצור הוקבלו לשכבה E במערת תנור (המרוחקת כשבעה ק"מ לדרום), שם תוארכו ממצאים אלה לכ-400–260 אלפי שנים לפני זמננו.
המדרגה התיכונה נבדקה אף היא, אך כמות הממצאים שהתגלו בה לא הספיקה לקביעת שיוכה התרבותי.
המדרגה העליונה (המזרחית ביותר, הסמוכה למצוק) מכוסה כולה בשכבה עבה (עד 4 מטרים) של התרבות המוסטרית, ומתחתיה נחשפה מפולת אבנים גדולה ובה פריטים מהתרבות האשלו-יברודית. במדרגה העליונה השתמרו מאספים עשירים של פריטי צור מסותתים, עצמות בעלי חיים ושרידי מדורות. תעשיית הצור בשכבה המוסטרית במדרגה העליונה הוקבלה לשכבה D במערת תנור, לפי השכיחות הגבוהה של פריטי צור מוארכים (בעיקר חודים ולהבים, כמו גם חודי אבו זיף) ושל טכנולוגיית הסיתות לבלואה. השכבה המקבילה מבחינה תרבותית במערת תנור הסמוכה, שכבה D, תוארכה באמצעות תרמולומינסנציה לכ-260–190 אלפי שנים לפני זמננו. תוצאות של בדיקות תיארוך באותה השיטה במערת מיסליה מצאו שגיל השכבות במדרגה העליונה הוא כ-250–150 אלפי שנים לפני זמננו.
התרבות האשלו-יברודית במערת מיסליה

מעט ידוע על התרבות האשלו-יברודית במערת מיסליה, בגלל שימור גרוע של השרידים. עצמות אדם ובעלי חיים, שרידי צמחים ומדורות לא השתמרו בשכבה זאת. הממצא הארכאולוגי כולל כמה אלפי פריטי צור מסותתים. חומר הגלם לסיתות רוב הכלים הובא מנחל גלים הסמוך (2–3 ק"מ צפונה), אך מקצת הכלים עשויים מצור ממקורות המרוחקים עשרות ק"מ מהאתר, מה שמצביע על נדידה למרחקים גדולים. הכלים הדו-פניים הם הראויים ביותר לציון, וכוללים אבני יד רבות שחלקן קטנות יחסית, פחות סימטריות ומחודדות יותר מאבני-יד מן התרבות האשלית. שיטות הסיתות היו מגוונות, בהתאם לתוצר המבוקש (אבן יד, מקרצף, נתז דק לחיתוך וכדומה). לדעתם של חוקרי האתר, ההבדל הניכר בטיפוסי הכלים ובעיקר בשיטת הסיתות שלהם בין השכבה האשלו-יברודית לשכבת התרבות המוסטרית במערת מיסליה מצביע על היעדר קשר בין שתי התרבויות.
שרידי שלד אנושיים

חוקרי האתר פרסמו ב-2018 את "מיסליה 1", לסת עליונה שהתגלתה במדרגה העליונה של המערה, בשכבות התקופה הפלאוליתית התיכונה. הלסת זוהתה כשייכת לאדם מודרני לפי מדידות תלת-ממדיות של השיניים והשוואתן לאוכלוסיות של בני אדם בעלי אנטומיה מודרנית ולטיפוסי אדם אחרים שידועים מהתקופה, כמו האדם הניאנדרטלי והומו היידלברגנסיס. החומר הגירני שהצטבר על העצם תוארך בשיטת אורניום-תוריום לטווח של 194 עד 177 אלפי שנים לפני זמננו. טווח זה מצמצמם את הגיל האפשרי של המאובן כפי שהתקבל מתיארוך השכבה המתאימה במערה בשיטת תרמולומינסנציה לכ-250 עד 170 אלפי שנים לפני זמננו ומתיארוך אמייל השן בשיטת תהודה מגנטית אלקטרונית לטווח של כ-194 עד 157 לפני זמננו. הערכה מחודשת של התיארוך קבעה את הערכת הגיל ל-152 אלפי שנים לפני זמננו, עם מרווח טעות של כ-24,000 שנים (בפועל, מעט יותר בהתחשב בתאריכי השכבות במערה, שאינם מאוחרים לכ-150,000). לפיכך, הלסת "מיסליה 1" היא שריד השלד האנושי המודרני הקדום בעולם מחוץ לאפריקה, קדום בכ- 20,000–50,000 שנים משלדי האדם המודרני במערת הגדי. ממצא זה מקדים בהרבה את התאריך המשוער לנדידת האדם המודרני מאפריקה.
לקריאה נוספת

ראובן ישורון (בהנחיית גיא בר-עוז ומינה עברון, החוג לארכאולוגיה), "שרידי בעלי החיים בשכבה המוסטרית במערת מיסליה, הר הכרמל: היבטים טפונומיים, כלכליים ואקולוגיים", באתר של אוניברסיטת חיפה, עבודת גמר לתואר מוסמך, 2006  (דף הקטלוג של המאמר)
Bar-Oz G., Weinstein-Evron M., Livne P., Zaidner Y. (2004). “Fragments of information: preliminary taphonomic results from the Middle Palaeolithic breccia layers of Misliya Cave, Mount Carmel, Israel.” In: O’Connor T. (Ed.). Biosphere to Lithosphere: New Studies in Vertebrate Taphonomy. Oxbow Press, Oxford, pp. 128–136.
Weinstein-Evron M. et al. (2003). “Introducing Misliya Cave: a new continuous Lower/Middle Palaeolithic sequence in the Levant.” Eurasian Prehistory 1, 31–55.
Weinstein-Evron M., Beck A., Ezersky M. (2003). “Geophysical investigations in the service of Mount Carmel (Israel) prehistoric research.” Journal of Archaeological Science 30, pp. 1331–1341.
Weinstein-Evron, M. et al. (2012). “A Window into Early Middle Paleolithic Human Occupational Layers: Misliya Cave, Mount Carmel, Israel.” PaleoAnthropology pp. 202–228.
Yeshurun R., Bar-Oz G., Weinstein-Evron M. (2007). “Modern hunting behavior in the early Middle Paleolithic: Faunal remains from Misliya Cave, Mount Carmel, Israel.” Journal of Human Evolution 53: pp. 656-677.
Zaidner Y, Druck D., Weinstein-Evron M., 2006. “Acheulo-Yarudian handaxes from Misliya Cave, Mount Carmel, Israel.” In: Goren-Inbar N., Sharon G. (Eds.). Axe Age: Acheulian Tool-making from Quarry to Discard. Equinox Publishing, London, pp. 243–266.
בית הספר ללוחמה נגד גרילה

| --- | --- |
תג היחידה של בא"פ אליקים שבו נמצא בית הספר
תג היחידה של בא"פ אליקים שבו נמצא בית הספר
 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:  צה"ל צה"ל
 סוג:  בית הספר ללוחמה נגד גרילה
 פיקוד
 יחידת אם:   בא"פ אליקים
 דרגת המפקד:    רב-סרן
בית הספר ללוחמה נגד גרילה (מכונה גם: בית הספר ללוחמה במתחם כפרי) הוא חלק מבא"פ אליקים, באזור הצפון ברמות מנשה ממערב ליקנעם ובקרבת המושב אליקים.
בית הספר ללוחמת גרילה קם בשנת 1997 כתוצאה מהחלטת של הרמטכ"ל דאז, אמנון ליפקין-שחק, אשר שינה את דפוס החשיבה הצה"לי כלפי הלחימה בלבנון וקבע כי יש לראות בחזבאללה ארגון טרור וגרילה ולפעול כנגדו בהתאם. בתפיסה זו תמך גם אלוף פיקוד הצפון דאז, עמירם לוין. בשל כך הורה שחק להקים מחדש את יחידת אגוז כיחידה ייעודית למלחמה בלבנון והוחלט להקים גוף האמון על הכשרת לוחמי החי"ר והיחידות המיוחדות ללחימה כנגד ארגון החזבאללה במתארי לוחמת הסבך והלוחמה ההררית של לבנון. הקמת בית הספר הוטלה על אל"ם שמואל זכאי, איש חטיבת גולני, אשר עבר השתלמות בצבא בריטניה, ולמד באופן יסודי על הגוף המכשיר בצבא זה את היחידות העתידות להישלח לתעסוקה מבצעית בצפון אירלנד ולפעול כנגד המחתרת האירית. עם שובו ארצה הקים זכאי בשנת 1997 את בית הספר ללוחמת גרילה. לאחר הנסיגה מלבנון בשנת 2000 נסגר בית הספר ומדריכיו נקלטו כחיילי מילואים בעוצבת הגליל והיו אמונים על הכשרת לוחמי האוגדה ללחימה אפשרית בלבנון. בשנת 2004 תחת פיקודו של אל"ם יואלי אור, מפקד בא"פ צפון, החל הקמתו של בית הספר לגרילה מחדש; והוקמו בו מדורי הכשרה בתחומי הלוחמה זעירה, הסוואה, לוחמת סבך ואימונים ייחודיים לתוואי הלחימה בגזרת הצפון (מדור אוה״ס- אימונים והסוואה). גדודי חי״ר ויחידות שעלו לביצוע קו או משימה בגזרת הגבול עם לבנון עברה הכשרה ואימונים בתחום האיומים הקיימים, יכולות חזבאללה ודרכי פעולתם בגזרה, ותו״ל המוצבים ותפישת ההפעלה בשרשרת המוצבים על הגבול.  כמו כן חלקן עברו הכשרות ספציפיות בתחום שימוש בהסוואה ולוחמת גרילה ( לוחמת סבל ובולדרים). לאחר מלחמת לבנון השנייה הוקם בית הספר מחדש באופן רשמי ומלא על כל מדוריו. בנוסף, חטיבות בחיל הרגלים וגדודי חיל ההנדסה וגם פלוגות החי״ר של שריון מתאמנות רבות בבסיס זה.
על בית הספר מפקד קצין בדרגת רס"ן.
הערות שוליים

↑  משה (צ'יקו) תמיר, מלחמה ללא אות, הוצאת מערכות - משרד הביטחון, 2005, עמוד 116, "ההחלטה המרכזית שקיבל הרמטכ"ל וששינתה הלכה למעשה את הנחת העבודה של הצבא כולו הייתה שההתמודדות בלבנון היא מלחמה ולא פעילות ביטחון שוטף".
↑  עמוס הראל ואבי יששכרוף, קורי עכביש: פרק ראשון, הוצאת ידיעות אחרונות, 2008, עמוד 22.
↑  חן קוטס-בר, חיבוק של מח"ט, באתר nrg‏, 19 באוגוסט 2005
↑  משה (צ'יקו) תמיר, מלחמה ללא אות, הוצאת מערכות - משרד הביטחון, 2005, עמודים 116-117.
ליקוי החמה המלא ב-22 ביולי 2009

ליקוי החמה בקוריגרם, בנגלדש
מסלול הליקוי
ליקוי החמה המלא ב-22 ביולי 2009 היה ליקוי חמה מלא, שבשיאו הוסתרה השמש על ידי הירח במשך 6:39 דקות. ליקוי זה הוא ה-37 מתוך 71 בסדרת סארוס מס' 136. ניתן היה לצפות בו בעיקר באזורים נרחבים של הודו וסין.
ליקוי זה היה הארוך ביותר במאה ה-21. הליקוי הקודם שהיה ארוך ממנו (בשיאו נמשך 6:53 דקות) התרחש ב-11 ביולי 1991, והבא צפוי להיות רק ב-13 ביוני 2132.
במהלך הליקוי, מסלול צל הירח התחיל בצפון מערב הודו סמוך למומבאי, והמשיך מזרחה בסמוך לערוץ נהר הגנגס, באזור ורנאסי. בהמשך עבר במזרח נפאל, דרך צפון בנגלדש ובהוטן, חלף על פני צפון בורמה, חצה את מרכז סין אל האוקיינוס השקט, כולל איי מרשל וקיריבטי. צל חלקי נראה באזורים נרחבים בדרום-מזרח אסיה ובצפון מזרח אוקיאניה. על פי מומחי נאס"א, המקום הטוב ביותר לצפייה בליקוי החמה היה ביישוב טרגנה שבצפון הודו. על פי מומחים אחרים, המקום הטוב ביותר היה במזרח סין.
הליקוי המלא החל בשעה 00:51 (לפי UTC). הליקוי המקסימלי (שנמשך לאורך הזמן הרב ביותר, 6:39 דקות) התרחש בשעה 02:35 מעל לאוקיינוס השקט, כ-100 קילומטר דרומית לאיי בונין, שמדרום ליפן.
האגודה העולמית לדיני נזיקין

| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  2012–הווה (כ־12 שנים) 
 אתר רשמי
 
האגודה העולמית לדיני נזיקין (אנגלית: World Tort Law Society) היא ארגון מחקר בינלאומי העוסק בדיני נזיקין.
היסטוריה

האגודה נוסדה בשנת 2012 על בסיס שיתוף פעולה בין מוסדות מחקר בארצות הברית, אירופה וסין. תכליתה לשמש פורום לדיון על סוגיות חשובות והתפתחויות בדיני נזיקין במבט השוואתי גלובאלי. הנשיא הראשון של הארגון היה פרופ' הלמוט קוציול מאוניברסיטת וינה שבאוסטריה והנשיא השני הוא פרופ' יאנג לישין מאוניברסיטת רנמין שבסין. הארגון מקיים פעם בשנתיים כנס ממושך המתמקד בקטגוריה מסוימת של אירועי נזיקין ובעקרונות הכלליים של דיני נזיקין. כנסי עבר נערכו בחרבין שבסין, בווינה שבאוסטריה ובוינסטון סיילם שבארצות הברית.
חברות בארגון מחייבת אישור בהצבעה של ההנהלה ושל החברים המכהנים, והיא מבוססת על המוניטין הבינלאומי של המועמד. בארגון מכהנים כיום כ-25 החוקרים הבולטים בתחום המייצגים מדינות ושיטות משפט שונות. בין היתר, את ארצות הברית מייצגים פרופ' ג'ון גולדברג מאוניברסיטת הרווארד, פרופ' קת'רין שארקי מאוניברסיטת ניו יורק ופרופ' מייקל גרין מאוניברסיטת וייק פורסט. את גרמניה מייצג פרופ' גרהארד וגנר מאוניברסיטת הומבולדט. את צרפת מייצג פרופ' ז'אן-סבסטיאן בורגטי מאוניברסיטת פריז. ואת ישראל מייצג פרופ' רונן פרי מאוניברסיטת חיפה.
אלסנדרו דיאמנטי

אלסנדרו דיאמנטי (באיטלקית: Alessandro Diamanti; נולד ב-2 במאי 1983 בפראטו) הוא כדורגלן איטלקי המשחק כקשר התקפי בקבוצת וסטרן יונייטד, ולשעבר שחקנה של נבחרת איטליה בכדורגל.
דיאמנטי שיחק לאורך הקריירה בליגות הבכירות באיטליה, אנגליה וסין, שם זכה באליפות סין עם גואנגג'ואו אוורגראנד. לזכותו 17 הופעות במדי איטליה, אותה ייצג בין היתר ביורו 2012, שם העפילה לגמר הטורניר.
קריירת משחק > תחילת הקריירה

דיאמנטי החל את הקריירה בקבוצת הנוער של פראטו מעיר הולדתו. הוא החל לשחק במדי הקבוצה הבוגרת בעונת 1999/2000 בליגה הרביעית, ובאותה עונה ערך הופעת ליגה אחת בלבד, ב-17 במאי 2000, כשקבוצתו נפרדה בשוויון 0-0 מול נוברה. לקראת עונת 2000/2001 הושאל דיאמנטי לאמפולי מהסרייה ב', אך שם לא הצליח להשתלב בקבוצה הבוגרת ושיחק במדי קבוצת הנוער בלבד. באותה עונה צבר 12 הופעות ליגה במדי קבוצת הנוער של אמפולי, שבחרה שלא לממש את האפשרות לרכישתו.
לקראת עונת 2001/2002 חזר דיאמנטי לפראטו, אך כחודש מפתיחת העונה הושאל פעם נוספת, הפעם לקבוצת פוסצ'ו מהליגה החמישית, במדיה היה לשחקן הרכב פותח. בתום העונה חזר פעם נוספת לקבוצת האם שלו, פראטו, שהעפילה בינתיים לליגה השלישית. בחציה הראשון של עונת 2002/2003 שיחק דיאמנטי בקבוצה אך לא זכה לדקות משחק רבות, עד שבינואר 2003 הושאל לפיורנטינה, שעשתה את צעדיה הראשונים בליגה הרביעית בעקבות פשיטת הרגל שחוותה עונה קודם לכן. בפיורנטינה השתלב דיאמנטי הן בקבוצת הנוער והן בקבוצה הבוגרת, וצבר שלוש הופעות ליגה בדרך להעפלתה של הקבוצה לליגה השלישית. בסיום העונה בחרה פיורנטינה שלא לממש את האפשרות לרכישתו של דיאמנטי, וזאת עקב שני מקרים של חזה אוויר שבעטיין אושפז דיאמנטי בחודשי הסיום של העונה.
בעונת 2003/2004 השתלב דיאמנטי לראשונה בהרכב קבוצת נעוריו, ורשם עשרים הופעות ליגה בהן כבש ארבעה שערים. בחציה השני של העונה שולב דיאמנטי פחות מאשר בחציה הראשון, וזאת עקב פציעה במפשעה והן עקב בעיות משמעת. הוא שותף בשני משחקי פלייאוף ההישרדות של הקבוצה מול פרו פאטריה, ואף בישל שער אחד, אך קבוצתו כשלה בצמד המשחקים וירדה לליגה הרביעית (על אף שמאוחר יותר נותרה בליגה השלישית עקב עניינים טכניים).
לקראת עונת 2004/2005 ערך דיאמנטי את הופעותיו הראשונות בליגת המשנה, לאחר שחצי מכרטיסו נרכש על ידי אלבינולפה והוא הושאל אליה בחוזה לשלוש עונות. בעונה הראשונה בקבוצה היה דיאמנטי בעיקר שחקן ספסל. הוא רשם 18 הופעות ליגה בהן לא כבש, אך בישל חמישה שערים במהלך העונה. עונה אחר כך הגיע לקבוצה וינצ'נצו אספוסיטו, מי שהיה מאמנו הראשון של דיאמנטי בפראטו. על אף ההיכרות המוקדמת בין השניים ועל אף ששיחק באופן תדיר בפתיחת העונה, איבד דיאמנטי עד מהרה את מקומו בהרכב, ובחודש דצמבר אף הוצא מסגל הקבוצה ולא ישב כלל על הספסל. ב-31 בינואר 2006, יומו האחרון של חלון ההעברות, בחר דיאמנטי לעזוב את אלבינולפה ולשוב לפראטו, קבוצת נעוריו, בליגה הרביעית. את העונה סיים דיאמנטי עם ארבעה שערי ליגה ב-11 הופעות, ולמעשה שב לכבוש לראשונה אחרי שנתיים. הוא שותף גם בצמד משחקי פלייאוף ההישארות מול מונטווארקי, אותו שרדה הקבוצה בזכות שער חוץ אותו כבש דיאמנטי בבעיטה משלושים מטרים.
דיאמנטי נשאר בפראטו גם לעונת 2006/2007, שהייתה עבורו עונה מוצלחת. עם עשרה שערי ליגה סייע דיאמנטי לקבוצתו לסיים את העונה במרכז הטבלה, הרחק ממאבקי הירידה, ובנוסף כבש חמישה שערים בגביע הליגות הנמוכות, כולל שלושער לרשתה של פיזה, ששיחקה אז בליגה השלישית, ליגה אחת מעל פראטו. בסך הכול כבש דיאמנטי 15 שערים ב-31 הופעות בכל המסגרות באותה העונה, שהייתה לעונת פריצה עבורו. בתום העונה נפרד דיאמנטי מפראטו עם 24 שערים ב-76 הופעות בכל המסגרות, כולל שתי הופעות כקפטן הקבוצה.
קריירת משחק > ליבורנו

ב-9 ביולי 2007, לקראת עונת 2007/2008 עבר דיאמנטי לראשונה לסרייה א', כשחתם במדיה של ליבורנו. דיאמנטי ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הבכירה כבר במחזור הראשון, ב-25 באוגוסט 2007, כשעלה מהספסל בתבוסתה של ליבורנו 5-1 ליובנטוס. כחודש אחר כך עלה לראשונה בהרכב הקבוצה ושיחק תשעים דקות מול אינטר מילאנו, במשחק שהסתיים בשוויון 2-2. את שער הבכורה שלו כבש רק בחציה השני של העונה, כשהבקיע בהפסדה של ליבורנו 2-1 לנאפולי ב-24 בפברואר 2008. עד לסיום העונה צבר דיאמנטי 26 הופעות ליגה, כמחצית מהן בהרכב הפותח, וכבש ארבעה שערים. ליבורנו ירדה בתום העונה לסרייה ב' מהמקום האחרון בטבלה.
דיאמנטי נותר לשחק בליבורנו בליגת המשנה, ורשם עונת שיא מבחינה התקפית עם 13 שערי ליגה ב-32 הופעות. ליבורנו סיימה את העונה במקום השלישי והתמודדה בפלייאוף העלייה, בחצי הגמר מול גרוסטו ובגמר מול ברשה. דיאמנטי שיחק בכל ארבעת משחקי הפלייאוף וכבש שלושה שערים במשחקים אלו, שסייעו לקבוצתו לחזור לסרייה א' בתום עונה אחת בלבד.
קריירת משחק > וסטהאם יונייטד

לאחר שפתח את עונת 2009/2010 במדי ליבורנו, ואף שותף במשחק הליגה הראשון של הקבוצה באותה העונה, עזב דיאמנטי את איטליה לראשונה בקריירה והצטרף לקבוצת וסטהאם יונייטד מהפרמייר ליג, תחת המאמן בן ארצו ג'אנפרנקו זולה, שדחף להחתמתו. ב-12 בספטמבר 2009 עלה דיאמנטי מהספסל כחצי שעה לפני תום המשחק בו נוצחה וסטהאם 1-0 על ידי ויגאן אתלטיק. בכך, היה דיאמנטי לשחקן ה-800 שלובש את מדיה של וסטהאם. שבוע אחר כך פתח דיאמנטי בהרכב קבוצתו לראשונה, כשזו נוצחה בביתה 3-2 על ידי ליברפול. באותו המשחק כבש דיאמנטי את שער הבכורה שלו בקבוצה מהנקודה הלבנה, על אף שהחליק בזמן הבעיטה. עד לסיום העונה הצליחה וסטהאם להבטיח את מקומה לעונה נוספת בפרמייר ליג, כשסיימה במקום ה-17 בטבלה. דיאמנטי כבש שבעה שערים ב-27 הופעות ליגה בעונת הבכורה שלו, ונבחר במקום השני בתואר שחקן העונה של המועדון, אחרי סקוט פארקר.
קריירת משחק > חזרה לאיטליה

ב-24 באוגוסט 2011, לאחר ששותף במחזור הפתיחה של הפרמייר ליג במדי וסטהאם תחת אברהם גרנט, נמכר דיאמנטי לברשה, העולה הטרייה לסרייה א', תמורת כ-2.2 מיליון אירו. בעונת הבכורה שלו היה דיאמנטי שחקן חשוב במערך של ברשה, וכבש שישה שערי ליגה ב-32 הופעות. הוא זכה לפופולריות רבה בקרב קהל הקבוצה, ואף זכה להשוואות לאחד מגדולי שחקניה של ברשה בכל הזמנים, רוברטו באג'ו. על אף יכולתו של דיאמנטי, שהיה לסגן מלך שערי הקבוצה בליגה באותה העונה, הציגה ברשה עונה חלשה מבחינה קבוצתית ובתום העונה נשרה לסרייה ב' אחרי עונה אחת בלבד.
בתום עונה אחת בלבד במדיה של ברשה, ולקראת עונת 2011/2012, נמכר דיאמנטי לבולוניה 1909 תמורת כ-1.5 מיליון אירו. הוא השתלב היטב בקבוצה כבר בעונת הבכורה שלו, וכבש שמונה שערים בשלושים הופעות כשקבוצתו סיימה את העונה במקום התשיעי בטבלה. במהלך עונת 2012/2013, בעקבות עזיבתם של מרקו די ואיו בתחילת העונה ושל דניאלה פורטנובה בחלון ההעברות של ינואר, התמנה דיאמנטי לתפקיד הקפטן. באותה עונה ערך 34 הופעות ליגה וכבש שבעה שערים. דיאמנטי הוביל את הקבוצה כקפטן גם בחציה הראשון של עונת 2013/2014, עד שעזב את הקבוצה בחודש פברואר 2014. לזכותו 88 הופעות בכל המסגרות במדי בולוניה, שהפכה לקבוצה במדיה צבר את מספר ההופעות הרב ביותר בקריירה שלו. בסך הכול כבש דיאמנטי 22 שערים במדי הקבוצה, 19 מתוכם בליגה.
קריירת משחק > מעבר לסין והשאלות באירופה

ב-7 בפברואר, לקראת עונת 2014 בליגה הסינית, חתם דיאמנטי בגואנגג'ואו אוורגראנד של המאמן בן ארצו מרצ'לו ליפי. דיאמנטי, שנרכש תמורת כשבעה מיליון אירו, שיתף פעולה בקבוצה עם איטלקי נוסף, חברו לשעבר בבולוניה אלברטו ג'ילארדינו. ב-26 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת ליגת האלופות האסיאתית, וכבש צמד שסייע לקבוצתו להפוך פיגור 2-0 לניצחון 4-2 על מלבורן ויקטורי. עד לתום העונה שותף דיאמנטי ב-24 מתוך שלושים המחזורים בליגה, בהם כבש ארבעה שערים בדרך לזכייתה של קבוצתו באליפות סין, שהייתה לתואר הראשון בקריירת המשחק שלו.
בינואר 2015, כחודשיים לאחר תום העונה בסין, הושאל דיאמנטי לפיורנטינה, 12 שנים אחרי ששיחק במדיה בליגה הרביעית. הפעם, בסרייה א' תחת המאמן וינצ'נצו מונטלה, רשם דיאמנטי 11 הופעות ליגה, בהן כבש פעמיים, וסייע לקבוצתו לסיים את העונה במקום הרביעי בטבלה, הישג השיא שלו באיטליה. עם תום העונה בחרה פיורנטינה שלא להשלים את רכישתו של דיאמנטי.
לקראת עונת 2015/2016 שב כרטיסו של דיאמנטי לגואנגג'ואו באופן אוטומטי, אך השחקן עצמו לא שב לסין והושאל לעונה אחת במדיה של העולה החדשה לפרמייר ליג, ווטפורד. הייתה זו ההתנסות השנייה של דיאמנטי בפרמייר ליג, לאחר שבעבר שיחק במדיה של וסטהאם. דיאמנטי התקשה להשתלב בהרכב של המאמן קיקה סאנצ'ס פלורס, ובמחצית הראשונה של העונה רשם שלוש הופעות בלבד במדיה של ווטפורד, כולן בליגה וכולן כמחליף. בהיעדר דקות משחק ראויות, עזב דיאמנטי את ווטפורד לאחר חצי עונה, ובמחצית השנייה של העונה שב לאיטליה כשהושאל לאטאלנטה עד לתום העונה. עד לסיום העונה כבש דיאמנטי שער אחד ב-16 הופעות ליגה במדיה של הקבוצה, שסיימה את העונה במקום ה-13.
קריירת משחק > פאלרמו

עם תום עונת 2015/2016 התיר דיאמנטי את חוזהו בגואנגג'ואו, בעיצומה של העונה בליגה הסינית. ב-29 באוגוסט 2016, לאחר שהשיג את השחרור מהמועדון הסיני, עבר דיאמנטי בהעברה חופשית לפלרמו מהסרייה א'. את הופעת הבכורה שלו ערך במחזור השלישי של העונה, בהפסד 3-0 לנאפולי ב-10 בספטמבר, אליו עלה עם סרט הקפטן.
קריירת משחק > וסטרן יונייטד

ב-24 ביולי 2019, חתם לעונה בוסטרן יונייטד מליגת העל האוסטרלית. עם חתימתו מונה לקפטן הקבוצה.
קריירת משחק > נבחרת איטליה

דיאמנטי זכה לזימון בכורה מהמאמן צ'זרה פראנדלי לקראת משחק ידידות מול רומניה ב-17 בנובמבר 2010. על אף שהיה חולה בשפעת באותו היום, עלה דיאמנטי בהרכב הפותח באותו משחק, שהסתיים בשוויון 1-1, והוחלף במחצית על ידי דניאלה דה רוסי.
שנה וחצי לאחר הופעת הבכורה שלו, שהייתה היחידה שלו עד אז בשורות הנבחרת, זומן דיאמנטי לסגל של פראנדלי לקראת יורו 2012. לאחר שלא שותף בשני משחקי הפתיחה של שלב הבתים (1-1 מול ספרד, 1-1 מול קרואטיה), עלה דיאמנטי מהספסל לאחר כשעה במשחקה האחרון של איטליה בשלב הבתים, מול אירלנד. דיאמנטי בישל בכדור קרן את השער השני של איטליה במשחק, אותו כבש מריו באלוטלי. בשלב רבע הגמר עלה דיאמנטי פעם נוספת מהספסל, ושיחק ברבע השעה האחרונה של המשחק וכן לאורך כל ההארכה, כשאיטליה ואנגליה נפרדו בשוויון 0-0. המשחק הוכרע בדו-קרב בעיטות עונשין, כשדיאמנטי כובש את הפנדל האחרון והמכריע שהעלה את איטליה לחצי הגמר. בשלב זה שוב עלה דיאמנטי מהספסל להופעתו השלישית והאחרונה בטורניר, כשאיטליה גברה 2-1 על גרמניה בדרך לגמר הטורניר. דיאמנטי לא שותף בתבוסתה של איטליה 4-0 לספרד במשחק הגמר.
כשנה לאחר טורניר היורו, זומן דיאמנטי על ידי פראנדלי לסגל איטליה לקראת גביע הקונפדרציות 2013. לאחר שלא שותף בניצחונות על מקסיקו ועל יפן, פתח דיאמנטי בהרכב בהפסדה של איטליה 4-2 לברזיל. על אף ההפסד, העפילה איטליה לראשונה בתולדותיה לחצי גמר הטורניר. דיאמנטי לא שותף להפסדה של איטליה בפנדלים לספרד בחצי הגמר, אך פתח בהרכב מול אורוגוואי במשחק על המקום השלישי. בדקה ה-73 כבש דיאמנטי את שערו היחיד במדי איטליה, שער שהעלה את האיטלקים ליתרון 2-1 במשחק. לאחר שהמשחק הסתיים בשוויון 2-2, גברה איטליה על אורוגוואי 3-2 בפנדלים, ללא דיאמנטי שהוחלף בדקה ה-82.
בנובמבר 2013 שולב דיאמנטי בפעם האחרונה במדי איטליה, במשחק ידידות מול ניגריה שהסתיים בשוויון 2-2. בסך הכול לזכותו 17 הופעות ושער אחד במדיה של איטליה.
תארים

אליפות סין: 2014
אליפות אירופה: 2012 (מקום שני)
גביע הקונפדרציות: 2013 (מקום שלישי)