stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בואו לאכול איתי עונה 8
מדרוג

| שבוע | שבוע | פרק | תאריך שידור מקורי ישראל | נתוני צפייה> אחוזי צפייה | נתוני צפייה> מספר צופים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | צפון | 1 | 14 ביולי 2024 | 7.7% | 178,000 |  |
| 1 | צפון | 2 | 15 ביולי 2024 | 7.2% | 171,000 |  |
| 1 | צפון | 3 | 16 ביולי 2024 | 6.9% | 170,000 |  |
| 1 | צפון | 4 | 17 ביולי 2024 | 6.4% | 181,000 |  |
| 1 | צפון | 5 | 18 ביולי 2024 | 6.4% | 168,000 |  |
| 2 | ירושלים | 6 | 21 ביולי 2024 | 7.5% | 186,000 |  |
| 2 | ירושלים | 7 | 22 ביולי 2024 | 7.9% | 191,000 |  |
| 2 | ירושלים | 8 | 23 ביולי 2024 | 7.6% | 192,000 |  |
| 2 | ירושלים | 9 | 23 ביולי 2024 | 6.6% | 177,000 |  |
| 2 | ירושלים | 10 | 24 ביולי 2024 | 4.5% | 105,000 |  |
| 3 | דרום | 11 | 29 ביולי 2024 | 5.5% | 143,000 |  |
| 3 | דרום | 12 | 31 ביולי 2024 | 7.7% | 190,000 |  |
| 3 | דרום | 13 | 31 ביולי 2024 | 6.8% | 168,000 |  |
| 3 | דרום | 14 | 1 באוגוסט 2024 | 5.4% | 136,000 |  |
| 3 | דרום | 15 | 1 באוגוסט 2024 | 5% | 131,000 |  |
| 4 | מרכז | 16 | 4 באוגוסט 2024 | 7% | 161,000 |  |
| 4 | מרכז | 17 | 5 באוגוסט 2024 | 6.6% | 170,000 |  |
| 4 | מרכז | 18 | 6 באוגוסט 2024 | 6.9% | 175,000 |  |
| 4 | מרכז | 19 | 7 באוגוסט 2024 | 5.2% | 141,000 |  |
| 4 | מרכז | 20 | 8 באוגוסט 2024 | 6.8% | 164,000 |  |
| 5 | מישור החוף | 21 | 11 באוגוסט 2024 | 6.3% | 156,000 |  |
| 5 | מישור החוף | 22 | 13 באוגוסט 2024 | 6.7% | 177,000 |  |
| 5 | מישור החוף | 23 | 14 באוגוסט 2024 | 4.9% | 126,000 |  |
| 5 | מישור החוף | 24 | 15 באוגוסט 2024 | 6.6% | 176,000 |  |
| 5 | מישור החוף | 25 | 15 באוגוסט 2024 | 6.2% | 170,000 |  |
| ממוצע עונתי | ממוצע עונתי | ממוצע עונתי | ממוצע עונתי | 6.4% | 164,000 |  |
ביקורת

לירון רודיק מאתר "Time Out" הגדיר את העונה כטובה ביותר בתוכנית וכתב: ”גם אם האוכל קצת ירד ברמה, הם הצליחו להוביל את המשתתפים להתנגשויות חזיתיות מבוקרות ומעניינות מבלי לאבד צלם אנוש”.
שירי ישועה מאתר "וואלה!" שיבחה את הליהוק: ”בעונה הזאת הליהוק התעלה על עצמו, עם שילובים מבריקים של אנשים מרתקים אחד אחד, שהמפגש ביניהם מסקרן ומבדר מתמיד”, אך ציינה שיש צורך בפרקים ארוכים יותר.
מיכל קדוש מאתר "מעריב אונליין" הגדירה את התוכנית כריאליטי המשובח בישראל וכתבה: ”איזה כיף שחזרה התוכנית הנפלאה הזו, ויפה שעה אחת קודם”.
אפרת קרסנר מאתר "אייס" ציינה לטובה את ליהוק המשתתפים: ”האומנות של בואו לאכול איתי בכאן 11 היא לא רק בליהוק אלא גם בצירופי הליהוקים יחד”.
תהילה שינובר מאתר "כיפה" ציינה לטובה את השמירה  על פורמט התוכנית ללא שינויים והגדירה את התוכנית בתור ”התכנית הכי טובה על המסך כרגע”.
הערות שוליים

↑  בואו להירשם לעונה 8!, בעמוד הפייסבוק של תאגיד השידור הישראלי, 19 ביוני 2023
↑  התחלנו לצלם את בואו לאכול איתי עונה 8!, בעמוד הפייסבוק של תאגיד השידור הישראלי, 22 בנובמבר 2023
↑  פוסט סיכום של גל בן דוד, בעמוד הפייסבוק של גל בן דוד, אוגוסט 2024
↑  כאן 11 בהישג אדיר: התוכנית שזכתה למיליוני צפיות, באתר אייס, 15 באוגוסט 2024
↑  שינויים בלוח השידורים: ניסיון החיסול בלבנון גורם לביטולים, באתר אייס, 30 ביולי 2024
↑  פוסט סיכום של עמנואל יצחק לוי, בעמוד הפייסבוק של עמנואל והכיסופים, 8 באוגוסט 2024
↑  רייטינג: גמר יורו 2024 שבר את המסך, זה הנתון שנרשם, באתר אייס, 15 ביולי 2024
↑  רייטינג: רוקדים עם כוכבים מול האח הגדול - במי צפיתם?, באתר אייס, 16 ביולי 2024
↑  רייטינג: המירוץ למיליון בשיא, מי ניצחה בקרב הענקיות?, באתר אייס, 17 ביולי 2024
↑  רייטינג: 'המירוץ למיליון' והאח הגדול בקרב ענקיות - במי צפיתם?, באתר אייס, 18 ביולי 2024
↑  רייטינג: רוקדים עם כוכבים מביסה את האח הגדול, מה עשו הפטריוטים?, באתר אייס, 19 ביולי 2024
↑  רייטינג: עובדה של אילנה דיין מנצחת, רביב דרוקר ממשיך לעלות, באתר אייס, 22 ביולי 2024
↑  רייטינג: המירוץ למיליון בורחת, בלקספייס מאכזבת ודרוקר יציב, באתר אייס, 23 ביולי 2024
1 2  רייטינג: המירוץ למיליון והאח הגדול צמודים, במי בחרתם לצפות?, באתר אייס, 24 ביולי 2024
↑  רייטינג: נאום נתניהו השתלט על המסך - איפה בחרתם לצפות בו?, באתר אייס, 25 ביולי 2024
↑  רייטינג: רוקדים עם כוכבים מול האח הגדול - במה צפיתם?, באתר אייס, 30 ביולי 2024
1 2  רייטינג: רוקדים עם כוכבים בורחת לאח הגדול, טירוף בתכניות הבוקר, באתר אייס, 1 באוגוסט 2024
↑  רייטינג: המירוץ למיליון בשיא, רביב דרוקר עוקף את איילה חסון, באתר אייס, 2 באוגוסט 2024
1 2  מתוך דו"חות אתר הוועדה הישראלית למדרוג
↑  רייטינג: רוקדים עם כוכבים בנוקאאוט לאח הגדול, איילה חסון בירידה, באתר אייס, 5 באוגוסט 2024
↑  רייטינג: משחקי השף פתחה עונה, המירוץ למיליון עמדה בלחץ?, באתר אייס, 6 באוגוסט 2024
↑  רייטינג: בלקספייס סגרה עונה, רשת 13 הפתיעה את המרוץ למיליון?, באתר אייס, 7 באוגוסט 2024
↑  רייטינג: האח הגדול מדהים את רוקדים עם כוכבים לראשונה העונה, באתר אייס, 8 באוגוסט 2024
↑  רייטינג: הפטריוטים מאכזבים, חיים אתגר והאח הגדול בקרב צמוד, באתר אייס, 9 באוגוסט 2024
↑  רייטינג: האח הגדול נלחם ברוקדים עם כוכבים, במי בחרתם לצפות?, באתר אייס, 12 באוגוסט 2024
↑  רייטינג: משחקי השף עלתה, הפתיעה את המירוץ למיליון?, באתר אייס, 14 באוגוסט 2024
↑  רייטינג: רוקדים עם כוכבים מול האח הגדול - במי בחרתם?, באתר אייס, 15 באוגוסט 2024
↑  רייטינג: הפטריוטים מדרדרים, רשת 13 מביסה את קשת 12, באתר אייס, 16 באוגוסט 2024
↑  לירון רודיק,'"`UNIQ--nowiki-00000025-QINU`"'‏המנה העיקרית: זאת תהיה העונה הטובה ביותר של "בואו לאכול איתי", באתר "Time Out ישראל", 15 ביולי 2024
↑  שירי ישועה‏, סוד הקסם של "בואו לאכול איתי": למה אנחנו לא יכולים להפסיק לצפות?, באתר וואלה, 15 ביולי 2024
↑  מיכל קדוש,'"`UNIQ--nowiki-00000028-QINU`"'‏וידויים מביכים ורגעים חסרי טקט: 'בואו לאכול איתי' מוכיח שהוא הריאליטי המשובח בישראל, באתר מעריב אונליין, 15 ביולי 2024
↑  אפרת קרסנר,'"`UNIQ--nowiki-0000002A-QINU`"'בואו לאכול איתי: גבר בחצאית ומכשפה - זו הסיבה שהתגעגענו, באתר אייס, 15 ביולי 2024
↑  תהילה שינובר, ‏"בואו לאכול איתי" תקועה ב-2012 - זה בדיוק מה שמושלם בה,  באתר כיפה, 15 ביולי 2024
↑  המדרוג נכתב על פי נתוני צפייה ראשוניים, כולל צפייה נדחית עד 2:00 בלילה
↑  במגזר היהודי
↑  באוכלוסייה הכללית
מיניות ברומא העתיקה
מין, דת ומדינה

כמו היבטים אחרים ברומא העתיקה, הסדרת המיניות נתמכה על ידי מסורות דתיות, הן על ידי הפולחן הציבורי של רומא העתיקה והן על ידי שיטות דת פרטיות וקסמים. מיניות הייתה קטגוריה חשובה לדת ברומא העתיקה. קיום יחסי מין בין זכר לנקבה היה חיוני לתפיסה הרומית באמונה. 12 הקונסנטסים (אנ') הייתה מועצה אלוהית של שישה זוגות של אלים (זכר ונקבה), ובמידה מסוימת הייתה המקבילה הרומית ל-12 האלים האולימפיים של יוון העתיקה. ידוע על לפחות 2 פסטיבלי כהונה ממלכתיים שנערכו במשותף על ידי זוג נשוי. בתולות וסטליות היו כוהנות ממלכתיות צנועות ועצמאיות יחסית מפני הגברים. בין החפצים הדתיים שהיו לכוהנות אלו היה פאלוס קדוש: "האש של וסטה ... עוררה את רעיון הטוהר המיני אצל האישה", וכן "ייצגה את כוח ההולדה של הגבר". הגברים שעבדו עבור הכוהנים, היו צפויים להינשא ולהקים משפחות. על פי מרקוס טוליוס קיקרו, הרצון להתרבות הוא "מזרע הרפובליקה", שכן הוא היה הגורם לקיום מוסד חברתי ונישואים, שמהם הולידו ילדים ובתורם "בית" לאחדות המשפחה שהיה אבן הבניין של החיים העירוניים.
בהרבה חגים דתיים ופסטיבליים רבים היה אלמנט של מיניות. הלופרקאליה (אנ'), שנחגגה כבר במאה ה-5, כללה טקס פוריות ארכאי. הפלורליה (אנ') כללה ריקודים בעירום. בפסטיבליים דתיים מסוימים שהתקיימו במהלך חודש אפריל, עובדי מין השתתפו בהם.
הקשר בין רבייה אנושית, שגשוג כלכלי ורווחת המדינה גולמו בפולחן הרומי של ונוס, אשר היה שונה מהפולחן היווני של אפרודיטה. במהלך מלחמות האזרחים ברפובליקה הרומית, לוקיוס קורנליוס סולה שעמד לפלוש לארצו עם הלגיון הפרטי שלו, הנפיק מטבע המתאר את ונוס כאלת הפטרון האישי שלו, וכן את קופידון שמחזיק בענף של עץ דקל. כמו כן, בצידו השני של המטבע, מופיע גביעים צבאיים. איקונוגרפיה על המטבע מצביע על קשר בין אהבה ותשוקה אלוהית לבין הצלחה צבאית ובעל סמכות דתית. קמע המזל פאשינוס (אנ') היה נפוץ בתרבות הרומית, והופיע בכל מקום, מתכשיטים ועד לפעמונים ומפעמוני רוח ועד למנורות. קמע מזל זה אפילו היווה כקמע להגנה על ילדים ומצביאים טריומפאטורים.
קופידון היה מקום השראה לתשוקה מינית. פריאפוס, שהובא מהמיתולוגיה היוונית, ייצג תאווה גסה או הומוריסטית. מוטונוס טוטונוס (אנ') קידם מין בין שני אנשים. האל ליבר (אנ') קידם על פיקוח על תגובות פיזולוגיות במהלך קיום יחסי מין. כאשר זכר קיבל את ה-toga virilis (באופן מילולי: "טוגה גברית"), ליבר היה פטרון של האדם. לפי מספר משוררי אהבה מהתקופה, הגבר השאיר מאחור את הילדות ואת הצניעות התמימה, ורכש את חופשו המיני לתחילת מסלול האהבה שלו. שורה של אלים פיקחו על כל היבט מיני של האדם.
מיתוסים קלאסיים לעיתים קרובות עוסקים בנושאים מיניים, כגון זהות מגדרית, ניאוף, גילוי עריות ואונס. התייחסות האמנות והספרות הרומית לדמויות מיתולוגיות המקיימות יחסי מין, בדומה למקבילתה ההלניסטית, הייתה התייחסות ארוטיות אנושיות ולעיתים אף הומוריסטית, וכן מנותקת, לעיתים קרובות, מהמימד הדתי.
מין, דת ומדינה > מושגים מוסריים ומשפטיים > Castitas

המילה הלטינית castitas היא שם עצם מופשט שמשמעו "טוהר מוסרי ופיזי שלרוב בא בהקשר דתי ספציפי", וכן לפעמיים התייחס לנדר ביתולים (אנ')‏. שם התואר castus (באופן מילולי: "טהור") שימש לתיאור מקומות, אנשים וחצפים. שם התואר pudicus (באופן מילולי: "צנוע") שימש לתיאור באופן ספציפי אדם שהוא בעל מוסר מינית. פולחן האלה קרס (אנ'), שהייתה אלת החקלאות, הפוריות, הדגנים, הקציר, האימהות, האדמה והגידולים התרבותיים, היה באמצעות פולחן דתי ומיני כאחד. הלפיד שנישא לכבוד האלה כחלק מטקס החתונה הרומית נקשר לטוהר הכלה. האלה וסטה, אלת הבית, המשפחה ואש האח, הייתה האלה הבתולה העיקרית של הפנתיאון הרומי שהייתה קשורה לטוהר המיני. הכוהנות שלה, בתולות וסטליות, היו בתולות שנדרו נדר להישאר בתולות.
מין, דת ומדינה > מושגים מוסריים ומשפטיים > Incestum

Incestum הוא מעשה הפוגע בטוהר הדת, אולי אף שם נרדף למילה nefas (באופן מילולי: "אסור מבחינה דתית"). הפרה של נדר הצניעות של בתולות וסטליות היה incestum, האשמה משפטית שהוגשה נגד הבתולה הווסטלית והגבר שהפך אותה לטמאה באמצעות קיום יחסי מין, בין אם בהסכמה ובין אם בכוח. איבוד ה-castitas על ידי בתולות וסטליות היה שבירה של ההסכם האלוהי בין רומא העתיקה לבין האלים (pax deorum)‏, ובדרך כלל לווה על ידי סממנים רעים (prodigia). תביעות שבהן מוערבות בתולות וסטליות היו קשורות לעיתים קרובות לתסיסה פוליטית, לאחר שחלק מההאשמות על incestum היו ממניעים פוליטיים. דוגמאות לכך ניתן למצוא על ידי משפט שבו זוכה מרקוס ליקיניוס קראסוס לאחר שחלק את שם משפחתו עם בתולה וסטלית, וכן במשפט שנערך בשנת 113 לפני הספירה שבו היו מוערבות 3 בתולות וסטליות ורשת של אליטה רומית. על אף שהמילה האנגלית "incest" (באופן מילולי: גילוי עריות) נגזרת ממילה זו, גילוי עריות בתקופה הרומית הכלילה יותר מקרים, שלרוב תורגמה כ-"חילול הקודש". כאשר פובליוס קלודיוס פולכר התלבש כאישה ופלש לטקסי נשים לפולחן האלה בונה דיאה (אנ'), הוא הואשם ב-incestum.‏
מין, דת ומדינה > מושגים מוסריים ומשפטיים > Stuprum

בשיח המשפטי והמוסרי הלטיני, stuprum הוא מגע מיני אסור, שתורגם לעיתים כ-"הוללות פלילית" או "פשע מיני".‏ Stuprum כלל עבירות מין מגונות, כולל incestum, אונס ("מין בכוח לא חוקי") וכן ניאוף. ברומא העתיקה, stuprum היה מעשה חריג באופן כללי, או כל חרפה פומבית, לרבות מין לא חוקי. עד לתקופתו של טיטוס מאקיוס פלאוטוס, המונח היה בעל משמעות מינית מוגבלת.‏ Stuprum היה ניתן לאזרחים רומים בלבד. הגנה מפני התנהגות מינית בלתי הולמת הייתה במרווח שבין הזכויות המשפטיות של אזרחי רומא לבין אלו שלא אזרחי רומא. אף על פי שניתן לתרגם את השם Stuprum ליחסי מין מחוץ לנישואים, הוא מהווה תרגום לא הולם של לפועל היוצא הלטיני stuprare, אשר מהווה יחסים בין האדם, שהוא היעד להתנהגות זו, לבין סוכן ממין זכר.‏
מין, דת ומדינה > מושגים מוסריים ומשפטיים > Raptus

במשפט הרומי, פירוש המונחים raptus ו-raptio היה בעיקר חטיפה. חטיפת הנשים הסביניות המיתולוגי היה סוג של חטיפת נשים שבה הפרה מינית היה נושא משני (לפני שהמילה "אונס" קיבלי את משמועתה המודרנית המינית, המילה לרוב התייחסה לתפיסה או חטיפה של משהו או מישהו בכוח). בנסיבות מסוימות, חטיפתה של נערה נשואה מבית משק אביה היה עניין של בריחה של בני הזוג ללא רשותו של אבי הנערה להינשא. ההתייחסת לאונס היה לעיתים קרובות יותר כסטופרום שבוצע באמצעות אלימות או כפייה. כאשר נחקקו חוקים שנגעו לאלימות לקראת סוף הרפובליקה הרומית, הופיע המונח raptus ad stuprum, שמשמעו "חטיפה לצורך ביצוע פשעי מין".
מין, דת ומדינה > החלמה וקסמים

בטקסים דתיים פרטיים, ביחד עם טיפולים רפואיים, היה ניתן לבקש לשפר או לגרוע את הפרויות, או לרפא מחלות באיברי הריבייה. ניתן למצוא מנחות דת בצורת שדיים ואיברי מין במקומות מרפא המתוארכים לתקופה הרומית.
טקס פרטי, בנסיבות מסוימות, עשו היה להיחשב כ-"קסם", קטגוריה מעורפלת מהעת העתיקה.‏ Amatorium היה קסם או שיקוי אהבה. כישופי defixiones היו כשפים ש-"תיקנו" את חיבתו המינית של האדם. פפירוסי הכישוף היווניים, אוסף של טקסטים קסמים סינקרטיים, הכילו לחשי אהבה רבים שהעידו על "שוק תוסס מאוד בקסם ארוטי בתקופה הרומית", שופסקו על ידי כמרים עצמאיים, שלעיתים טענו שיש להם את הסמכות הדתית של מצרים העתיקה. המשורר הורטיוס טען כי קנידיה הייתה מכשפה שביצעה כישוף על דמויות נשיות כדי להשתלט על בובות זכריות קטנות יותר.
אפרודיזיאקים, אן-אפרודיזיאקים, אמצעי מניעה והפלה תרופתית הופיעו גם בספרי עזר רפואיים וגם בטקסטי קסמים. עם זאת, קשה להבחין בין שיקויים לבין פרמקולוגיה. בספרו של מרקלוס אמפיריקוס (אנ')‏, De medicamentis, יש אוסף של יותר מ-70 טיפולים הקשורים מינית, בין היתר גידולים ונגעים באשכים ובפין, טמירות אשכים, הפרעה בזקפה, הידרוצלה, "יצירת סריס ללא ניתוח", הבטחת נאמונותה של אישה, וכפייה או הפחתה של רצונו של גבר. חלק מהטיפולים כללו הליכים פולחניים:
אם הייתה לך אישה, ואתה לא רוצה שגבר אחר יחדור לתוכה אי פעם, עשה זאת: חתוך את זנבה של לטאה ירוקה חיה ביד שמאל ושחרר את הלטאה בעודו בחיים. שמור את הזנב סגור בכף היד עד שהלטאה תמות וגע באישה ובחלקיה הפרטיים כאשר אתה מקיים איתה יחסי מין.
יש עשב הנקרא nymphaea ביוונית, 'מועדון הרקולס' בלטינית, ו-baditis בגאלית. את השורש שלו לועסים ושותים בחומץ למשך עשרה ימים רצופים. יש לו השפעה מדהימה של הפיכת נער לסריס.
אם ורידי הזרע של נער לא בוגר מתרחבים, חתוך עץ דובדבן צעיר באמצע עד לשורשיו תוך השארתו עומד, באופן שניתן להעביר את הנער דרך החלק המְשׁוּסָע. לאחר מכן חברו שוב את השתיל ואטמו אותו בזבל פרות וחבישות אחרות, כך שהחלקים שפוצלו יאוחדו אחד עם השני ביתר קלות. המהירות שבה השתיל גדל יחד וצורות הצלקת שלו תקבע באיזו מהירות הוורידים הנפוחים של הנער יחזרו לבריאות.
בספרו של מרקלוס אמפיריקוס תועדו גם באילו צמחי מרפא (בין היתר לענה, אזובית דיקטה (אנ'),‏ אופופנקס (אנ'), פלפל, זעפרן, כלך מצוי (אנ'), מור ואבטיח הפקועה), ניתן להשמש כדי לגרום לווסת או לטיהור הרחם לאחר לידה או הפלה של תינוק. לצמחי מרפא אלו היה פוטנציאל להפלה רפואית של התינוק, וייתכן שאפילו שכך עשו. דברים רפואיים נוספים שבוצעו ברומא העתיקה היו ציפוי איבר המין בתערובת של דבש ופלפל כדי לקבל זקפה, או הרתחת התחת בשמן לשימוש כמשחה.
תיאוריות של מיניות

תיאוריות עתיקות של מיניות הופקו על ידי ולמען האליטה הרומית המשכילה. מידת השפעתה של תיאוריות אלו על ההתנהגויות המיניות ברומא העתיקה היא שנויה במחלוקת, אפילו בקרב אלו שקראו את הכתבים הפילוסופיים והרפואיים של התקופה. אף על פי ששיח זה מהווה, לעיתים קרובות, ביקורתי כלפי התנהגויות נפוצות או טיפוסיות, לא ניתן להניח בכלל שהוא שולל על הסף ערכים שחוזקו באופן נרחב על ידי החברה הרומית.
מיניות גברית

בתקופת הרפובליקה הרומית, החירות הפוליטית של אזרח רומי הוגדה בחלקה על ידי הזכות לשמור על גופו מפני כפייה פיזית, וכן מפני התעללות גופנית ומינית. הערך הרומי, וירטוס (Virtus; "סגולה") היה אידיאל גברי פעיל על משמעת עצמי. האידיאליים הרומיים על גברים היו אפוא מבוססים על לקיחת תפקיד אקטיבי, ולפי ויליאמס, הייתה "ההנחיה העיקרית של התנהגות מינית גברית של הרומאים". הדחף לפעולה היה עשוי להופיע באידיאל הרומי לדוממינטיות, ששיקף את ההיררכיה של החברה הפטריאכלית הרומית. "מנטליות הכיבוש" הייתה חלק מ-"כת הגבריות" שעוצבה במיוחד עבור יחסי מין הומוסקסואליים ברומא העתיקה. בסוף המאה ה-20 ותחילת המהאה ה-21, בעקבות דגש על השליטה ברומא העתיקה, החוקרים רואים את ביטויי המיניות הגברית הרומים במונחים של המודל הבינארי "חודר-נחדר". כלומר, הדרך הנכונה של זכר רומאי לחפש סיפוק מיני הייתה הכנסת איבר מיני לבן/בת זוגו. ברומא העתיקה, מתן אפשרות לגבר להיחדר מינית היה מאיים על חירותו של הגבר הנחדר כאזרח חופשי, ועל יושרתו המינית של הגבר הנחדר.
ברומא העתיקה, זה היה מקובל מבחינה חברתית לגבר שנולד חופשי לקיים ולרצות יחסי מין עם גברים ונשים כאחד, כל עוד הוא לקח את התפקיד האקטיבי. נשים מכמל מעמד חברתי או חוקי, עובדי מין ועבדים נחשבו כאובייקטים מקובלים לתשוקה מינית. עם זאת, מיניות מחוץ לנישואים הייתה צריכה להיות מוקבלת לעבדים ולעובדי מין, או לעיתים רחוקים יותר לפילגש או "אישה שמורה". חוסר שליטה עצמית, לרבות בניהול חיי המין של האדם, הצביע על כך שגבר אינו מסוגל לשלוט באחרים. ההנאה נ-"הנאה חושנית נמוכה" איימה לשחוק את זהותו של הגבר מהמעד העליון כאדם תרבותי. הפוליטיקאי הרומי, גאיוס סמפרוניוס גרקכוס, טען כי במהלך כהונתו כמושל רומי, הוא לא החזיק בנערים עבדים שנבחרו בשל מראהם הטוב, לא קיים יחסי מין עם עובדי מין בביתו, והוא מעולם לא התנפל על נערי עבדים של גברים אחרים.
בתקופת האימפריה הרומית, החרדות מאובדן החירות הפוליטית וכפיפות האזרח לקיסר התבטא בעלייה של גברים חופשיים שמקיימים יחסי מין כפסביים. כמו כן, בתקופה זו, הייתה עלייה בהוצאות להורג ובענישה גופנית של אזרחים רומיים. פירוק האידיאליזם מהרפובליקה הרומית על יושרה גופנית ביחס לחופש נגרם מהרישיון המיני והשחיתות באימפרה הרומית.
מיניות גברית > עירום גברי

המשורר קווינטוס אניוס הכריז כי "חשיפה של גופות עירומות בקרב אזרחים היא תחילתה של חרפה פומבית", סנטימנט שהודגש גם על ידי קיקרו, שקישר את ההכלה העצמית של הגוף עם אזרחות רומית. היחס הרומי כלפי עירום היה שונה ממקביליהם היוונים, שהאידיאל היווני למצוינות הגברית באה על ידי ביטוי מיצירות אמנות ותחרויות אטלטיות. הטוגה, לעומת זאת, ייחדה את גופו של הזכר הרומי המבוגר בעל הזכויות המיניות. אפילו כשהורידו את הטוגה, גברים רומים שמרו על איברי מינם וישבנם מכוסים בבד חלציים (אנ'), מנהג איטלי שהיה נפוץ גם בקרב האטרוסקים. הרומאים שהשתתפו במשחקים האולימפיים נהגו ככל הנראה להתחרות בעירום. עם זאת, עירום אתלטי הופיע מספר פעמים באופן לא קבוע ברומא העתיקה, ככל הנראה מהמאה השנייה לפני הספירה ועד לתקופת שלטונו של נירון קיסר, בסביבות שנת 60 לספירה.
ברחוב הרומאי, עירום ציבורי עשוי להיות פוגעני או לא מגעיל במספר מסגרות מסורתיות. קיקרו לעג על מרקוס אנטוניוס וכינה אותו חסר כבוד לאחר שנראה כמעט עירום בלופרקאליה (אנ'), על אף שזה נדרש טקסית. עירום היה אחד הנושאים בפטסיבל דתי זה, שמוזכר אפילו בחיבור "פסטיבלים" של אובידיוס. אוגוסטוס קיסר, במהלך תוכניתו לתחייה דתית ברומא העתיקה, ניסה לעשות רפורמה בפסטיבל זה, בין השאר על ידי דיכוי השימוש בעירום בפסטיבל זה, על אף היבט הפוריות שבו.
קונוטציות שליליות ברומא העתיקה לעירום כללו תבוסה במלחמה, שכן שבויים הופשטו ועבדים, כולל עבדים למכירה, הוצגו לעיתים קרובות עירומים. אי ההסכמה לעירום הייתה אפוא פחות עניין של ניסיון לדכא את התשוקה המינית הבלתי הולמת אלא יותר עניין של כבוד וסימון גופו של האזרח הרומי כאדם חופשי.
השפעת האמנות היוונית, לעומת זאת, הוביל להצגת עירום "הרואי" של גברים ואלים רומיים החל מהמאה ה-2 לפנה"ס. כאשר הוצגו לראשונה פסלים של גנרלים רומיים עירומים כדרכם של מלכים הלניסטים, הפסלים היו מזעזעים בחברה הרומיץ לא רק מפני שהם חשפו את הדמות הגברית, אלא מפני שהם עוררו מושגי מלכות ואלוהות שהיו מנוגדים לאידיאלים האזרחיים בתקופת הרפובליקה הרומית, שהוצגו על ידי הטוגה. האל מרס, אשר נתפס כאביהם המכובד של העם הרומי, הוצג כאדם בוגר ומזוקן בלבוש של גנרל רומי, ואילו הצגתו של האל כאדם צעיר, חסר זקן ועירום הושפעו על ידי האל ארס. באמנות שנוצרה במהלך תקופת שלטונו של אוגוסטוס קיסר, האימוץ הפרוגרמטי של הסגנון ההלניסטי והסגנון הנאו-אטיק (אנ') יצרה משמעות מורכת יותר של גופו של הגבר הרומי, שהוצג כעירום, עירום באופן חלקי או לבוש בקיראס.
מיקומים חריגים לעירום ציבורי היה במרחצאות הציבוריות הרומיות, אם כי גם היחס לרחצה בעירום השתנה עם הזמן. במאה השנייה לפני הספירה, מרקוס פורקיוס קאטו קנסוריוס העדיף שלא להתרחץ בנוכחות בנו, ואילו פלוטרכוס רמז כי עבור בתקופות קדומות יותר, זה היה מביש עבור הגברים הבוגרים הרומאים להציג את גופם לגברים צעירים יותר. עם זאת, גברים ונשים עשויים היו להתרחץ יחדיו.
מיניות גברית > מיניות פאלית

על פי הספרות הלטינית, המיניות ברומא העתיקה היא פאלוצנטריזם (אנ').‏ הפאלוס הוא קמע נגד עין הרע וכוחות על-טבעיים זדוניים אחרים. רוב הפאלוסים שנמצאו היו בצורת פעמוני רוח (tintinnabula).‏ מספר חוקרים טוענים כי פורום אוגוסטוס מושפעת מהאדריכלות הפאלית (אנ')‏.
באמנות הרומית, הפאולס נקשר בין היתר לאל פריאפוס, בעיקר למטרות צחוק, גרוטסקיה או מאגיה. פסלו של פריאפוס הוצב במספר גנים למטרות הדיפת גנבים. קובץ השירה פריאפיאה, שעוסק במיניות פאלית, כולל שירים הנאמרים על ידי דמותו של פריאפוס. באחד מהשירים, למשל, פריאפוס מאיים באונס נגד כל גנב פוטנציאלי. קללה מהאל פריאפוס, על פי המסורת הרומית, עלול להביא את האדם למצב של הפרעה בזקפה או למצב של עוררות מינית תמידית ללא הפסקה.
ישנם כ-120 מונחים ומטאפורות בלטינית המתארות פין, כאשר רובם מתייחסים לאיבר הגברי ככלי נשק תוקפני. נטייה מטפורית זו מודגמת על ידי כדורי קלע מעופרת, שלעיתים נכתב כי הם דומים לפאלוס או מסרים לכיבוש מיני. המונח המגונה השכיח ביותר לפין היה mentula. המשורר מרטיאליס טען כי המונח בא מתקופת שלטונו של נומה פומפיליוס. לעומת זאת, טיטוס פומפוניוס אטיקוס לא השתמש במונח זה, אפילו במכתב מגונה שכתב לטיטוס פומפוניוס אטיקוס. המשורר הרומי, גאיוס ולריוס קאטולוס, השתמש במונח זה באופן קבוע. אף על פי שהמונח הופיע אפילו ביצירות גרפיטי ובפריאפיאה, המילה לא הייתה מטבעה פוגענית או מזיקה. המילה Verpa, לעומת זאת, הייתה "מילה בעלת רגשות ופוגענית מאוד", שתיארה בדרך כלל איבר מין עם עורלה משוכה לאחור, כתוצאה מזקפה, פעילות מינית מוגזמת או ברית מילה. המילים vomer ("מחרשה") ו-virga ("מוט"), וכן מילים אחרות לענף, מוט, יתד וקורה, היו מונחים מטפוריים לפין.
מונחים נוספים לפין היו vena (באופן מילולי: "וריד"), penis (באופן מילולי: "זנב"), cauda (באופן מילולי: "זנב") או nervus (באופן מילולי: "גיד"). אף על פי שהמילה פין באנגלית (penis) באה מהמונח penis, בלטינית הקלאסית המונח היה באופן קבוע מונח המתאר באופן גס את איבר המין הגברי. מילה זו הופיעה ביצירותיהם של יובנאליס וארנוביוס (אנ'). עם זאת, לא הופץ בין השפות הרומאניות. כמו כן, המונח לא הופיע בספרי רפואה, למעט אלו שנוצרו על ידי מרקלוס אמפיריקוס (אנ').‏ בלטינית של ימי הביניים, הדקטיל (אנ') — ‿ ‿ שומש כדימוי גס של הפין.
הקשר בין המילים הלטיניות testes‏, testis ו-testes למילה האנגלית "testicles"‏ הופיע ככל הנראה בטקס ארכאי של מספר תרבויות עתיקות מאזור ים התיכון אשר נשבעו על איברי המין הזכריים, שסימלו "הבאת עדות שקר מביאה קללה לא רק על עצמו, אלא על ביתו ועל עתידו". מספר סופרים לטיניים עשו משחקי מילים ובדיחות תכופות על כפל המשמעויות של testis.‏ המילה האנגלית "testicle" נבעה מצורת הקטנה של המילה הלטינית testiculum.‏ כמו כן, המילה הלטינית הגסה לאשך הייתה המילה coleus.‏
מיניות גברית > מיניות פאלית > סירוס וברית מילה

ברחוב הרומאי והיווני, סירוס וברית מילה נחשבו כהשחתות ברבריות של איברי המין הזכריים. כאשר פולחן לאלה קיבלי, שבוצע במקור על ידי כמרים גאליים, הופיע ברומא העתיקה בסוף המאה ה-3 לפני הספירה, האזרחים הרומים ביצעו את הפולחן. יש הטוענים כי הסיבה שבמכתבו של פאולוס, האיגרת אל הגלטים, פאולוס טען שלא לבצע בקרב הרומאים ברית מילה, לא רק בגלל הקשר היהודי לברית המילה, אלא גם לפולחן האלה קיבלי, שרובן בוצעו בגלטיה. בקרב היהודים, ברית המילה הייתה סימן לברית אברהם. יהודי התפוצות הכריחו את עבדיהם הגברים ותינוקות זכרים יהודים לעבור ברית מילה. אף על פי שסופרים יוונים-רומיים ראו בברית המילה מאפיין יהודי, הם האמינו שמקורו של ברית המילה הוא ממצרים, והעידו כי המנהג אפילו קיים בקרב ערבים, סורים, פינקים, קולכים ואתיופים. הסופר הנאופלאטוניסטי, סאלוטיאוס (אנ'), שייך את הברית המילה למנהגים המשפחתיים-מיניים המוזרים של המסגתיים (אנ') ש-"אוכלים את אבותיהם" ושל הפרסים ש-"שומרים על אצילותם על ידי הולדת ילדים על אמותיהם".
בתקופת הרפובליקה הרומית, היה איסור לקטיעת איברים, כולל סירוס. למרות איסורים אלו, חלק מהרומאים שמרו על עבדיהם הגברים כ-deliciae או delicati (באופן מילולי: "צעצועים, תענוגות") שלפעמים סורסו במאמץ לשמר את המראה האנדרוגני של נעוריהם. ניתן לקחת כדוגמה את נירון קיסר, שסירס את עבדו ספורוס (אנ'), והתחתן איתו בטקס פומבי.
עד סוף המאה ה-1 לספירה, נחקקו, על ידי הקיסרים דומיטיאנוס ונרווה, איסורים על סירוס לנוכח הסחר המתפתח בעבדים סריסים. מתישהו בין 128 ל-132 לספירה, הקיסר אדריאנוס אסר זמנית על ברית מילה. אנטונינוס פיוס פטר את היהודים, וכן את הכוהנים המצריים מהאיסור. עם זאת, על פי אוריגנס, רק יהודים הורשו מלבצע ברית מילה. קיסר רומא קונסטנטינוס הוציא לחופשי כל עבד שעבר ברית מילה. בשנת 339 לספירה, כל אדם המבצע על עבדו ברית מילה היה נענש למוות.
שחזור עורלה, הן בגרסה הניתוחית והן בגרסה הלא ניתוחית, היו קיימות ברומא העתיקה וביוון העתיקה "למטרות עיצוביות בלבד". האנציקלופדיסט הרומאי, קורנליוס קלסוס, תיאר את התהליך בחיבורו "על הרפואה" (אנ').‏ השיטה הניתוחית של שחזור עורלה תוארה כך: ביתור עור הפין, ומשיכת העור קדימה מעל העטרה. קורנליוס קלסוס פרסם גם טכניקה פשוטה יותר לאלו שנולדו ללא עור הפין. השיטה הלא ניתוחית של שחזור עורלה תוארה כך: מכשיר שהורכב ממשקל מיוחד ועשוי מארד, נחושת או עור, הוצמד לפין. המכשיר משך את עור הפין כלפי מטה. עם הזמן, העורלה התארכה באמצעות שיטת הרחבת רקמות (אנ').‏ המכשיר הוזכר ביצירתו של מרטיאליס, Epigrammaton.‏ בכדי להשתלב טוב יותר בחברה היוונית-רומית, יהודים מתיוונים או רומאים ביצעו שחזור עורלה. כמו כן, ידוע כי חלק מאותם יהודים מתיוונים או רומאים ששיחזרו עורלה, ביצעו ברית מילה בשנית בהמשך חייהם.