stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האיטים אמריקאים
הערות שוליים

↑  Jr, James C. McKinley; Skipp, Catharine (2010-01-18). "For 45,000 Americans in Haiti, the Quake Was 'a Nightmare That's Not Ending'". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-07-12.
↑  Haiti: Should the US Evacuate American Citizens First?, Opinio Juris, ‏2010-01-14 (באנגלית אמריקאית)
האיטים הודים

האיטים הודים הם תושבי האיטי, שמוצאם הוא הודי. נכון לשנת 2011, ישנם כ-10,000 תושבים בהאיטי, שמוצאם הוא ממדינת הודו או מתת-היבשת ההודית.
סקירה כללית

הקהילה ההודית בהאיטי מורכבת בעיקר מאנשי עסקים. רוב המהגרים מתת היבשת ההודית הם ממדינת הודו.
במהלך רעידת האדמה בהאיטי בשנת 2010, רבים מבני הקהילה ההודית איבדו את בתיהם ופנו לממשלת הודו בבקשה להעניק להם סיוע כספי לבניית חייהם מחדש. ההודים שרצו לחזור להודו, לא יכלו לעשות זאת, משום שלא היו טיסות מהאיטי ואליה, והדרך היחידה לטוס להודו הייתה דרך הרפובליקה הדומיניקנית השכנה, שלא איפשרה זאת.
ראו גם

יחסי האיטי–הודו
הערות שוליים

↑  "Indians in Haiti seek monetary help". The Hindu (בIndian English). 2010-02-18. ISSN 0971-751X. נבדק ב-2021-07-14.
האנדרטה לילדים קורבנות השואה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אנדרטת זיכרון לשואה 
 מיקום:  ורשה 
 מדינה:  פולין 
 קואורדינטות:  52°14′43″N 20°58′36″E﻿ / ﻿52.245278°N 20.976667°E﻿ / 52.245278; 20.976667
 he
 
האנדרטה לילדים קורבנות השואה מוצבת בבית הקברות היהודי בוורשה ברחוב אוקופובה.
תיאור

היוזמה והמימון להקמת האנדרטה היו של ג'ק אייזנר. צורתה מתייחסת לחומה הגבוהה של גטו עם תיל, שאליה מובילות לוחות, המסודרים בצורת חנוכיה. בתחתית האנדרטה הוצבו שרידי הגטו ומעליהם תצלומים של ילדים יהודים שמתו במהלך מלחמת העולם השנייה. לצדה יש לוח הנצחה בפולנית, עברית ואנגלית, ובו כתוב: "לזכר מיליון ילדים יהודים שנרצחו על ידי ברברים גרמנים, 1939–1945".
התצלומים כוללים תמונה של ילדה בבגדים משובצים וכובע – לוסיה, בתו של חסקיאל (יחזקאל) ברונשטיין, הבעלים של סטודיו הצילום "פוטוגרפיה" בטרנוב, שהוזכר על ידי פאבל הילה בסיפור הקצר "מרצדס בנץ".
האנדרטה כוללת גם קבר סמלי של משפחת שטיינמן שנרצחה בשואה ושני לוחות הנצחה נוספים:
לוח בפולנית, עברית ואנגלית עם הכיתוב: "לסבתא מאשה היו עשרים נכדים. לסבתא חנה היו 11. רק אני שרדתי. ג'ק אייזנר."
השיר "המבריח הקטן" בפולנית, עברית ואנגלית מאת הנריקה לזוברט.
הערות שוליים

↑  "Warszawa | Wirtualny Sztetl". sztetl.org.pl (בפולנית). נבדק ב-2018-04-16.
ערך זה הוא קצרמרבנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
האנדרטה לחללי חיל התותחנים

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אנדרטה 
 על שם:  חללי חיל התותחנים 
 מיקום:  זכרון יעקב 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 9 באפריל 1987
 תאריך פתיחה רשמי:  9 באפריל 1987 
 קואורדינטות:  32°33′53″N 34°57′12″E﻿ / ﻿32.564742°N 34.953209°E﻿ / 32.564742; 34.953209
 he
 
האנדרטה לחללי חיל התותחנים שוכנת במתחם בית התותחן בזכרון יעקב. מונצחים בה שמות 792 חללי החיל שנפלו מאז הקמתו בשנת 1948.
האנדרטה

האנדרטה ממוקמת ברחבה מדורגת, שנבנתה על המדרון המשתרע ממבנה בית התותחן כלפי מערב. על המשטח המדורג ניצבים שישה טריזי בטון אפורים כפופים הפונים אלה אל אלה. הם מדמים סוללת תותחים שקניהם מופנים אל על. על גבי הטריזים נקבעו לוחות זכוכית שעליהם נרשמו שמות הנופלים בסדר כרונולוגי של שנות נפילתם.
בפינת מתחם האנדרטה מוצבים תרני דגלים. על חומה נמוכה לידם נרשם הפסוק "אלה שמות הגיבורים".
לפני האנדרטה משתרעת רחבה מרוצפת גדולה.
האנדרטה הוקמה ביוזמה משותפת של חיל התותחנים, עמותת נצח לתותחן והמועצה המקומית זכרון יעקב. היא תוכננה על ידי אלכס שר ונחנכה ב-9 באפריל 1987.
בפינת רחבת האנדרטה ניצבת אנדרטה נוספת קטנה, המוקדשת לנופלים בני זכרון יעקב.
הערות שוליים

↑  הנתון מעודכן לחודש יולי 2022.
↑  שמואל ב', כג, ח.
| אתרי הנצחה ממלכתיים ואתרי הנצחה חיליים בישראל |
| --- | --- | --- |
| אתרי הנצחה ממלכתיים | אנדרטה לזכר עולי הגרדום וחללי אצ"ל • אנדרטת הלוחם הבדואי • אנדרטת חטיבת הנגב • אתר הנצחה לחללי קהילת המודיעין • בית יד לבנים הדרוזים • האריה השואג • גבעת התחמושת • מצודת יואב - בית חטיבת גבעתי |  |
| אתרי הנצחה חיליים | אנדרטה לזכר לוחמי חיל האוויר שנפלו בעת שירותם • אתר הנצחה לחללי חיל הלוגיסטיקה • אנדרטה לנופלי פיקוד העורף • אנדרטת דרך הגבורה לחללי חיל ההנדסה בכל מערכות ישראל • אנדרטת הצנחנים • אנדרטת החיל הכללי • אנדרטת חיל השלישות • אתר הנצחה ומוזיאון חטיבת גולני • אתר הנצחה לחללי המשטרה הצבאית • אתר הנצחה לחללי הנח"ל וחיל החינוך • אתר הנצחה לחללי חיל הטכנולוגיה והאחזקה • אתר הנצחה לחללי חיל הקשר והתקשוב • אנדרטת חיל הרפואה • האנדרטה לחללי חיל התותחנים • אנדרטת משמר הגבול • אנדרטת חטיבת כפיר • יד לחללי חיל הים • יד לשריון |  |
דוד כהן די לארא

| --- | --- |
 לידה:  1602 המבורג, האימפריה הרומית הקדושה 
 פטירה:  1 באוקטובר 1674 (בגיל 72 בערך) המבורג, האימפריה הרומית הקדושה 
 תקופת הפעילות:  ? – 1 באוקטובר 1674 
 
דוד כהן די לארא (1602 בהמבורג, באמסטרדם או בליסבון – 1 באוקטובר 1674 בהמבורג) היה רב ספרדי בהמבורג, פילולוג, מילונאי, וחוקר. חיבר המילון התלמודי "כתר כהונה" כהשלמה לספר הערוך.
ביוגרפיה

הוסמך לרבנות באמסטרדם ופעל שם כדרשן בישיבת "די לוס פינטוס". מאז 1637 התגורר בהמבורג, שם היה בשנת 1639 רבה של קהילת "נווה שלום", אחת משלוש קהילות הספרדים בהמבורג. כששלושתם הצטרפו יחד בשנת 1652, מונה הרב דוד לרבם. בשנת 1656 הוחלף על ידי הרב יצחק ישורון (גר') ואז חזר לאמסטרדם. לאחר פטירתו של הרב יצחק ישורון בשנת 1665, חזר להמבורג בתקווה להחזיר את תפקידו הקודם, אך לא מונה מחדש.
היה מתנגד נחרץ לתנועתו של משיח השקר שבתי צבי, שהיו לו חסידים רבים בקהילה הספרדית בהמבורג. בשיאה של תנועה זו חזר לאמסטרדם בשנת 1666, וחזר להמבורג רק זמן קצר לפני פטירתו.
נפטר בהמבורג, ונקבר בבית הקברות היהודי באלטונה.
חיבוריו

תרגם מספר חיבורים מעברית לספרדית, כולל חיבורי הרמב"ם .
כתר כהונה, המבורג שנת זכ"ר ר"ב; MDCLXVIII (ה'תכ"ט; 1668), מילון תלמודי. עבודתו העיקרית, עליה עבד 40 שנה. המילון נשאר לא גמור ומשתרע רק עד סוף האות יוד.
Tratado de los artículos de la ley divina, אמסטרדם ה'תי"ב (1651 / 1652), תרגום מכתבי הרמב"ם
Tratado de penitencia, ה'ת"ך (1660), תרגום מכתבי הרמב"ם
Ir David sive De convenientia vocabulorum rabbinicorum cum Graecis, et quibusdam aliis linguis Europaeis, Amstelodami, Ravestein, 1648
Tratado Del Temor Divino, אמסטרדם, ה'שצ"ג (1632 / 1633) בהוצאת מנשה בן ישראל (תרגום חלקי של "ראשית חכמה" מאת רבי אליהו די וידאש)
לקריאה נוספת

מייקל סטודמונד-הללי: David Cohen de Lara. בתוך: פרנקלין קופיצש, דירק בריצקה (עורכים). Hamburgische Biografie. כרך 2, Christians, המבורג 2003, עמ' 92 - 93.
הערות שוליים

1 2  דוד כהן די לארא, כתר כהונה, באתר היברובוקס
↑  האסיף: לתקופת השנה, כרך 6, bi-defus Y. Goldman, 1893, עמ' 80
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259982305171  BNE: XX1098459  GND: 1034338595  ICCU: BVEV075345  ISNI: 0000 0000 8161 3239  LCCN: nr94042241  NTA: 070202427  SELIBR: 69985  SUDOC: 248675133  VIAF: 86224856   WorldCat (עם VIAF): 86224856
האנדרטה לחברי הרייכסטאג שנרצחו

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אתר הנצחה, אנדרטת אזהרה 
 על שם:  96 חברי הרייכסטאג, שנרדפו ונרצחו על ידי המשטר הנאצי
 כתובת:  בניין הרייכסטאג 
 מיקום:  מיטה 
 מדינה:  גרמניה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1992
 תאריך פתיחה רשמי:  1992 
 חומרי בנייה:  גרניט, בטון, ברזל 
 יוצר:  Dieter Appelt 
 קואורדינטות:  52°31′04″N 13°22′29″E﻿ / ﻿52.5179°N 13.3746°E﻿ / 52.5179; 13.3746
  (למפת ברלין מוגדלת) האנדרטה לחברי הרייכסטאג שנרצחו(למפת ברלין רגילה) האנדרטה לחברי הרייכסטאג שנרצחו
 
האנדרטה לפני בניין הרייכסטאג, 2010
האנדרטה לחברי הרייכסטאג שנרצחו היא אנדרטה שממוקמת לצד בניין הרייכסטאג בעיר ברלין, בירת גרמניה. היא מוקדשת לזכרם של 96 חברי הרייכסטאג, שנרדפו ונרצחו על ידי המשטר הנאצי לאחר עלייתו לשלטון.
האנדרטה

האנדרטה ניצבת ברחבה שלפני בניין הרייכסטאג. היא עשויה מלוחות ברזל יצוק שמספרם כמספר האישים המונצחים. הלוחות, בעלי צורות לא סדירות, ניצבים במקביל זה ליד זה. על שפת כל לוח נקבעו ביציקה פרטי אחד האישים - שם, שנות לידה ומוות, האתר שבו נרצח ושיוכו המפלגתי.
מול אחד מצידי האנדרטה מוצב לוח הנושא דברי הסבר אודותיה בגרמנית ובאנגלית.
הרעיון להקמת האנדרטה הועלה בשנות השמונים והיא נחנכה בספטמבר 1992. מעצבי האנדרטה היו דיטר אפלט (Dieter Appelt), קלאוס אייזנלוהר (Klaus W. Eisenlohr), יוסטוס מולר (Justus Müller) וכריסטיאן צווירנר (Christian Zwirner).
האישים המונצחים

חברי הרייכסטאג המונצחים - 90 גברים ושש נשים - היו חלק מ-558 חברי הבית. הם השתייכו לתשע מפלגות שונות, ורובם היו חברי המפלגה הקומוניסטית של גרמניה והמפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה (43 ו-41, בהתאמה). הם נרדפו על ידי הנאצים בשל שיוכם הפוליטי במסגרת הדיכוי הכללי של מתנגדי הנאציזם. רובם הומתו במתקני מעצר בגרמניה ומחוץ לה, בעיקר במחנות ריכוז בגרמניה - בוכנוואלד, ברגן בלזן, דכאו, זקסנהאוזן, ראוונסבריק. המבוגר שבהם היה בן 80 במותו והצעיר - בן 26. הם נרצחו בין 1933 ל-1945 (אחד ב-1948). 27 נרצחו עוד לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה.
דרך האבנים הצהובות

דורותי גייל והאריה הפחדן במפגשם הראשון על דרך האבנים הצהובות - איור מאת ויליאם וולאס דנסלו מתוך הספר המקורי, 1900
דרך האבנים הצהובות (באנגלית: Yellow Brick Road; בתרגום חופשי, "דרך הלבנים הצהובות") היא דרך דמיונית המשמשת כחלק ניכר מהאירועים המרכזיים בספר "הקוסם מארץ עוץ" של הסופר ליימן פרנק באום, ובחלק מספרי ההמשך בסדרת ספרי עוץ, ביניהם "ארץ עוץ המופלאה" ו"נערת-הטלאים מעוץ".
הדרך הונצחה באלבומו של אלטון ג'ון משנת 1973, "Goodbye Yellow Brick Road".
הדרך

הדרך מתוארת כשביל שאבניו צבועות בצהוב, כאשר לפי פרשנים מסוימים הדרך מסמלת שמחה ותקווה ולכן היא צבועה בצבע זה. ניכר שהדרך היא הדרך הראשית בארץ עוץ ונראה שמסלולה בנוי כך שהוא מגיע ליעד האולטימטיבי, "עיר הברקת", העיר הגדולה שבה גר הקוסם. בספר "נערת-הטלאים מעוץ", הלוקח חלק בסדרת ספרי עוץ, מתגלה כי ישנה עוד דרך אבנים צהובות שמובילה לעיר הברקת ונראה שדורותי גייל הלכה במסוכנת מבין השתיים.
על פי תאוריה של קוראי סדרת הספרים, לכל ארץ יש דרך אבנים שמובילה אל עיר הברקת, וההבדל בין הדרכים הוא הצבע שלהן. לתאוריה זו אין שום ביסוס בספרים עצמם, אבל בסדרת האנימה "הקוסם מארץ עוץ" היא מומשה, וכאשר דורותי הלכה לפגוש את הקוסמת מהדרום היא השתמשה בדרך האבנים האדומות.
הבדלים בין הדרך בספרים לדרך בעיבודים שונים

בספר, שלא כמו בעיבודים קולנועיים, דורותי גיבורת הספר נאלצת לחפש את הדרך עד שהיא מוצאת אותה.
בספר נראה שהדרך אינה סלולה לכל אורכה וישנם קטעים שבהם היא דקה, אבניה שבורות והיא עוברת על צוקים ועמקים. לעומת רוב העיבודים הקולנועיים שבהם הדרך סלולה ומסודרת.
בסרט "הקוסם מארץ עוץ" משנת 1939, נראה שבאותו מקום שבו מתחילה דרך האבנים הצהובות מתחילה גם דרך על אבנים אדומות, מה שלא נזכר בספרים. באותו עיבוד נראה שבהמשך הדרך ישנו פיצול בצורת מזלג שבו דורותי צריכה לבחור לאן היא ממשיכה. היא בוחרת בדרך הנכונה, אך בספרים מתואר שאין שום פיצולים לאורך הדרך והדרך בנויה רק כמסלול אחד.
דרכי אבנים צהובות אמיתיות

ההערכה היא שהדרך שבהשראתה יצר באום את "דרך האבנים הצהובות" היא דרך כזאת שהייתה קיימת בעיר ניו יורק, סמוך לאקדמיה הצבאית שבה למד.
על פי אגדה מקומית, דרך האבנים הצהובה נגזרה מכביש מרוצף בלבנים צהובות ליד הולנד, מישיגן, שם שהה באום בקיץ.
העיר אית'קה שבמדינת ניו יורק, טוענת גם היא שהיא מהווה השראתו של פרנק באום. זאת מכיוון ששם הוא פגש את מי שהייתה בהמשך לאשתו, מוד גייג באום, בזמן שהיא למדה באוניברסיטת קורנל. באותה תקופה, סללו כבישים מקומיים באמצעות לבנים צהובות.
דרכי אבנים צהובות ניתן למצוא גם באברדין, דקוטה הדרומית; אלבני, ניו יורק; רוסוויל (מחוז בולטימור), מרילנד; מונטקלייר, ניו ג'רזי (פארקהרסט פלייס ודרך אפטרלו); ברונקסוויל, ניו יורק (בכבישים של פרסקוט ועמק); שיקגו, אילינוי; ליברל, קנזס; סדאן, צ'יטנגנגו, ניו יורק, וכן בית ספר באבינגטון, פנסילבניה ומחוצה לה בסופיה, בולגריה. בנוסף, חלקים מכביש 54 בארצות הברית במדינת קנזס הוגדרו כ"דרך האבנים הצהובות".
הערות שוליים

↑  ראו הקוסם מארץ עוץ (אנימה)
↑  ראו https://www.visitithaca.com/facts-trivia טריוויה אית'יקה (באנגלית)
↑  קנזס כביש 54 http://rvpolicy.kdor.ks.gov/Pilots/Ntrntpil/IPILv1x0.NSF/865782e7272861a38625655b004e9336/59c0835803d0687c8625837400598273 (באנגלית)
דייוויד רייס אטצ'יסון

דייוויד רייס אטצ'יסון (באנגלית: David Rice Atchison;‏ 11 באוגוסט 1807 – 26 בינואר 1886) היה עורך דין וסנאטור אמריקאי ממדינת מיזורי. שימש כנשיא הזמני של הסנאט במשך שש שנים.
ביוגרפיה

אטצ'יסון נכנס לסנאט באוקטובר 1843, ונבחר לתפקיד הנשיא הזמני של הסנאט לאחר שנתיים, כאשר המפלגה הדמוקרטית זכתה ברוב בסנאט. הוא שימש בתפקיד זה עד סוף שנת 1849, ואחר כך שוב במשך שנתיים בין השנים 1852 ו-1854. אטצ'יסון סיים את שירותו בסנאט בשנת 1855. במלחמת האזרחים האמריקנית הוא שימש כגנרל במשמר הלאומי של מדינת מיזורי (Missouri State Guard) שתמכה בקונפדרציית המדינות של אמריקה אף שלא הייתה חברה בקונפדרציה.
בתקופתו של אטצ'יסון, בהיעדר נשיא וסגן נשיא מכהנים, היה הנשיא הזמני של הסנאט מתמנה לתפקיד נשיא ארצות הברית. לאחר הבחירות של שנת 1848 הנשיא הנבחר זאכרי טיילור, וסגנו מילרד פילמור סירבו להישבע לתפקיד ביום המיועד לכך, 4 במרץ 1849, משום שהיה זה יום ראשון. מכיוון שנשבעו רק למחרת, יש הטוענים כי דייוויד רייס אטצ'יסון בהיותו הנשיא הזמני של הסנאט של ארצות הברית שימש כנשיא ארצות הברית ליום אחד. מאידך, מרבית המומחים טוענים כי על סמך חוקת ארצות הברית תקופת כהונתו של טיילור החלה בארבעה בחודש אף שלא הושבע כנהוג.
הערות שוליים

↑  Senate Historical Office, Senate Stories | David Rice Atchison: (Not) President for a Day, Unite States Senate, ‏November 13, 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007290925705171  PLWABN: 9810616167005606  BNE: XX1390443  GND: 1149092718  ISNI: 0000 0000 7393 3320  LCCN: nr89009584  NLK: KAC200504346  NTA: 314343334  SNAC: w6xd23h2  US Congress: A000322  VIAF: 36762697   WorldCat (עם VIAF): 36762697 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
המצבה של אטצ'יסון עליה נכתב: "נשיא ליום אחד"
דייוויד רייס אטצ'יסון
האנגירי

האנגירי בקוטר 41 ס"מ.
האנגירי (ביפנית: 半切 או 飯切) או האנדאי (飯台 מילולית: "קערת אורז") הוא כלי קיבול להכנת אורז לסושי במטבח היפני.
האנגירי הוא מעין חבית עץ שטוחה ורדודה עשויה מעץ ארז וחבוקה בשתי רצועות נחושת. קוטר ההאנגירי נע בין כ-30 ס"מ (מטבח ביתי) לכ-1 מטר (מטבח מוסדי).
ההאנגירי משמש לשלבי ההכנה הסופיים של האורז. לאחר תום שלב בישול האורז, האורז מוכנס אל ההאנגירי, בו הוא מעורבב עם הרוטב המתאים (רוטב חומץ אורז, סוכר ומלח) ומקורר כשהוא מכוסה בבד המכונה פוקין. קירור זה יוצר את המרקם הדביק הנדרש עבור אורז סושי.
האיטים גרמנים

האיטים גרמנים הם תושבי האיטי ממוצא גרמני.
היסטוריה

היישוב הגרמני הקדום ביותר הידוע בהאיטי נקרא בומברדופוליס. במאה ה-18, כאלף גרמנים הגיעו להאיטי והתיישבו בבומברדופוליס. הם עסקו בעיקר בחקלאות.
באמצה המאה ה-18, הגרמנים החלו להסדיר ולקיים יחסים מסחריים עם האיטי, ובעקבות כך, הגיעו עוד גרמנים להאיטי, ואף התחתנו עם משפחות בולטות שם וזה איפשר להם לעקוף את האיסור החוקתי נגד זרים שבבעלותם אדמות.
במאה ה-19, הרבה מהעסקים בהאיטי נשלטו על ידי מהגרים איטלקים וגרמנים.
בשנת 1910, 90% המסחר הבינלאומי של האיטי, נשלט על ידי הגרמנים שהתגוררו שם. אף על פי שהם מונים רק כ-200 איש, הם הפעילו כוח כלכלי לא פרופורציונלי.
כשארצות הברית פלשה להאיטי בשנת 1915, הם כלאו מיד והחרימו את כל הגרמנים ואת רכושם. במהלך מלחמת העולם הראשונה, כל הגרמנים בהאיטי היו בבתי הכלא תחת פיקוח ומשמר כבד. בסוף מלחמת העולם הראשונה עזבו מרבית הגרמנים את האיטי, ולעולם לא חזרו בשל עוינות הכוח הכובש האמריקני. ארצות הברית מעולם לא החזירה את החפצים הגרמניים שהוחרמו.
בשנת 1940, במהלך מלחמת העולם השנייה, כאשר האיטי הכריזה מלחמה על גרמניה, שוב הוחרמו כל נכסי הגרמנים בהאיטי, אך בהמשך העבירו בהאיטי חוק להחזרתם לבעליהם החוקיים. בשנת 1942, נשלחו אסירי מלחמה גרמנים אלה לארצות הברית, על פי בקשה אמריקאית, כערובה לאסירים האמריקניים שהוחזקו בגרמניה, ורק בשנת 1946 הם הוחזרו להאיטי.
ראו גם

יחסי גרמניה–האיטי
הערות שוליים

↑  Super User, Bombardopolis: Cité née d’une Altercation Franco-Allemande, Tout Haiti (בצרפתית)
↑  Arabs' history of immigration to Haiti dates to the 19th century | Infosurhoy, web.archive.org, ‏2014-02-02
↑  Japanese, German, and Italian American Enemy Alien Internment | THC.Texas.gov - Texas Historical Commission | Military History | Texas in World War II | Texas World War II Internment Camps | Five WWII Internment Camps in Texas, www.thc.texas.gov
האיטים צרפתים

האיטים צרפתים הם תושבי האיטי ממוצא צרפתי.
היסטוריה

בשנת 1697, הצרפתים החלו לשלוט בהאיטי. בתקופת זו, הם טבחו בתושבים המקוריים ושעבדו אותם, וכתוצאה מכך, היוו הצרפתים 90% מתושבי האיטי בתקופה זו.
היסטוריה > מרד העבדים

בשנת 1791 החל מרד העבדים בהאיטי, שכלל שחורים דרשו את זכויותיהם, לנטוש את העבדות ושוויון. בשנת 1804, לאחר ניצחון העבדים במרד, הם טבחו בצרפתים שבהאיטי, מה שהוביל לצמצום בולט של הצרפתים בהאיטי.
ראו גם

יחסי האיטי–צרפת
הערות שוליים

1 2  Haiti Haitian history Santo Dominique French colony, histclo.com
דניל קרוגובוי

דניל ולדיסלבוביץ' קרוגובוי (ברוסית: Дани́л Владисла́вович Кругово́й; נולד ב-28 במאי 1998, בגטצ'ינה) הוא כדורגלן רוסי, שמשחק כקשר בקבוצת צסק"א מוסקבה.
קריירה > זניט

הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת הבוגרים בליגה הלאומית במדי זניט-2 ב-9 בנובמבר 2016 במשחק נגד טיומן.
קריירה > אופה

ב-18 ביוני 2018 הוא חתם על חוזה ל-4 שנים עם אופה.
קריירה > זניט

ב-21 באוגוסט 2019, הוא חתם על חוזה ל-5 שנים בזניט סנט פטרבורג והושאל בחזרה לאופה לעונת 2019/20. בתום העונה חזר לסנקט פטרבורג וערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת של זניט במחזור הראשון נגד רוטור וולגוגרד באוגוסט 2020 במסגרת עונת 2020/2021. את הופעת הבכורה בליגת האלופות ערך במשחק הביתי נגד קלאב ברוז' ב-20 באוקטובר 2020, במסגרת המחזור הראשון של שלב הבתים, שבו קבוצתו הפסידה 2:1.
ב-2024 עבר לצסק"א מוסקבה לחוזה עד 2028.
קריירה בנבחרת

הוא זומן לנבחרת לנבחרת רוסיה עד גיל 17 לאליפות אירופה עד גיל 17 והופיע בארבעה משחקים במדי הנבחרת בגביע העולם עד גיל 17 בשנת 2015.
הערות שוליים

↑  "Game Report by FNL". Russian Football National League. 9 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "ФК «Уфа» подписал контракт с Данилом Круговым!" (ברוסית). FC Ufa. 18 ביוני 2018. אורכב מ-המקור ב-24 ביולי 2018. נבדק ב-19 ביוני 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Данил Круговой заключил контракт с «Зенитом»" [Danil Krugovoy signed a contract with Zenit] (ברוסית). FC Zenit Saint Petersburg. 21 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
האיטי במשחקים האולימפיים לנוער

האיטי משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). האיטי החלה להשתתף במשחקי החורף החל מאולימפיאדת הנוער לוזאן (2020). לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער מהאיטי מדליית כסף יחידה בענף הכדורגל
השתתפות במשחקים > משחקי הקיץ

המשלחת הראשונה של האיטי למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור והייתה משלחת הגדולה ביותר שהאיטי שלחה עד כה. המשלחת כללה 22 ספורטאים שהתחרו בארבעה ענפי ספורט. המשלחת זכתה במדליית כסף יחידה. נבחרת נערים בכדורגל זכתה במדליית כסף בטורניר לאחר שהפסידה לבוליביה. ספורטאי המשלחת העפילו לרבע הגמר בענף הטאקוונדו בקטגוריית משקל עד 55 ק"ג לנערים. המשלחת התחרתה גם בענפים אתלטיקה וג'ודו אך לא הגיעה להישגים משמעותיים. המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה שלושה ספורטאים שהתחרו בשני ענפים, אתלטיקה וג'ודו. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים משמעותיים והשתתפותם הייתה סמלית.
מדליות

| --- | --- |
 :  ראו גם – מדליות במשחקים האולימפיים לנוער
ענף לא פעיל
ראו גם

האיטי במשחקים האולימפיים
האיטי במשחקים הפאראלימפיים
| מדינות העולם במשחקים האולימפיים לנוער |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • איראן • אלג'יריה • בחריין   • הרשות הפלסטינית • טורקיה • ירדן • ישראל • כווית • לבנון • לוב • מצרים • מרוקו • סוריה • עומאן • ערב הסעודית • עיראק  • קטר  • תוניסיה • תימן |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • אינדונזיה • אפגניסטן • בהוטן • בנגלדש • ברוניי • הודו • הונג קונג • המלדיביים • הפיליפינים • טאיוואן • הרפובליקה העממית של סין • וייטנאם • טג'יקיסטן • טורקמניסטן • יפן • לאוס • מונגוליה • מזרח טימור • מיאנמר • מלזיה  • נפאל • סינגפור • סרי לנקה • פקיסטן • קוריאה הדרומית • קוריאה הצפונית • קזחסטן • קירגיזסטן • קמבודיה • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק  • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונטנגרו • מונקו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קוסובו • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אוגנדה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה • בוטסואנה • בורונדי • בורקינה פאסו • בנין • גאנה • גבון • ג'יבוטי • גינאה • גינאה ביסאו • גינאה המשוונית • גמביה • דרום אפריקה • דרום סודאן • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • טוגו • טנזניה • כף ורדה • ליבריה • לסוטו • מאוריטניה • מאוריציוס • מאלי • מדגסקר • מוזמביק • מלאווי • הרפובליקה המרכז-אפריקאית • ניגריה • ניז'ר • נמיביה • סאו טומה ופרינסיפה • סודאן • סומליה  • סיירה לאון • סיישל • סנגל • צ'אד • קומורו • הרפובליקה של קונגו • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • איי בהאמה • איי הבתולה של ארצות הברית • איי הבתולה הבריטיים • איי קיימן • אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • אקוודור • ארגנטינה • ארובה • ארצות הברית • בוליביה • בליז • ברבדוס • ברזיל  • ברמודה • ג'מייקה • גואטמלה • גיאנה • גרנדה  • דומיניקה • האיטי • האנטילים ההולנדיים • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • ונצואלה • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סורינאם • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס • פוארטו ריקו • פנמה • פרגוואי • פרו • צ'ילה • קובה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • איי מרשל • איי קוק  • איי שלמה • גואם • ונואטו • טובאלו • טונגה • מיקרונזיה • נאורו • ניו זילנד • סמואה • סמואה האמריקנית • פיג'י • פלאו • פפואה גינאה החדשה • קיריבטי |  |
דרור סופר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 באפריל 1961  (בן 63) פתח תקווה
 לימודי רפואה:  ברומניה ובבית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב
 התמחות:  כירורגיה כללית
 תפקידים:  כירורג 
 
דרור שבתאי סופר (נולד ב-12 באפריל 1961) הוא רופא ישראלי מומחה לכירורגיה כללית, מנהל מערך הטראומה בבית החולים איכילוב וממונה על הוראת סטודנטים ישראלים בקורס לרפואה דחופה-טראומה בפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה

נולד בפתח תקווה וגדל בתל אביב ובבת-ים.
את לימודי הרפואה החל ברומניה ולאחר מכן המשיך בבית הספר לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב. ב-1999 סיים התמחות בכירורגיה כללית, בכירורגית ב', בבית החולים איכילוב.
בין השנים 2004-2002 התמחה סופר בטראומטולוגיה וטיפול נמרץ כירורגי, במרכז הטראומה על שם ראיידר שבבית החולים ע"ש ג'קסון במיאמי, ארצות הברית.
במסגרת פעילותו ביחידת הטראומה של המרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי (איכילוב), היה בין המפתחים של מודל ייחודי המתבסס על ראייה מרחבית ורב-ממדית של הפצוע, הדורש טיפול רפואי רב-תחומי ותמיכה נפשית צמודה.
החל משנת 2005 הוא מנהל את מחלקת הטראומה של בית החולים איכילוב. בין עיסוקיו: ניתוחי קיבה וושט.
סופר השתתף בסדרת הטלוויזיה הדוקו-דרמה "גיבורים", העוקבת אחר חייהם של כוחות הצלה והביטחון. כמו כן, תועד בסרט התיעודי "מסביב לשעון" של הבמאי השווייצרי אלכסנדר גוצ'מן, שבו מתוארת שגרת בית החולים ועבודתו כרופא טראומה.
חיים אישיים

סופר נשוי ליעל ומתגורר ברמת השרון, לזוג ארבעה ילדים. בתם סהר נשואה לשחקן דניאל סטיופין.
אקדמיה ומחקר

סופר אחראי על הוראת סטודנטים ישראלים בקורס לרפואה דחופה/טראומה באוניברסיטת תל אביב, לסופר תואר "מרצה" בבית הספר לרפואה, אוניברסיטת תל אביב.
פרסם כ-70 עבודות מחקר.
מספריו

גוזז את מחלפות הזמן - הוצאת יסוד, 2009
קוטפי הזיכרונות - הוצאת ידיעות ספרים, 2017
בשבוע הבא - הוצאת משכל (ידיעות ספרים), אוגוסט 2019, 296 עמודים
הערות שוליים

↑  ד"ר דרור סופר מומחה לכירורגיה כללית, מנהל היחידה לטראומה, החטיבה הכירורגית  אתר בית החולים איכילוב
↑  ריאיון עם ד"ר דרור סופר על לימודי רפואה לאתר "לימודים בישראל"
↑    רותם אליזרע, חיים של גיבורים, באתר "ידיעות אחרונות", 8 ביוני 2016
↑  מסביב לשעון – Carte Blanche, באתר הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה
↑  ד"ר דרור סופר - סגל בית ספר לרפואה תל אביב
↑  רשימת הפרסומים המדעים של ד"ר דרור סופר באתר PubMed
↑  גוזז את מחלפות הזמן - דרור סופר אתר סימניה
↑  דרור סופר - קוטפי הזיכרונות החיים לצד המוות ואי הוודאות גיבשו אצל ד"ר דרור סופר, מנהל מערך הטראומה בבית החולים איכילוב שכיכב בסדרה "גיבורים", תפיסת עולם של "אין מחר" • כך, בין היתר, גם נולד רומן הביכורים שלו "קוטפי הזיכרונות" • ראיון ישראל היום, רן פוני, 16 במרץ 2017
↑  "בשבוע הבא" הוצאת משכל (ידיעות ספרים), אוגוסט 2019 - דרור סופר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007290742405171
דת' מטאל ברוטאלי

דת' מטאל ברוטאלי (Brutal Death Metal) הוא הסגנון הכבד, האלים והקיצוני ביותר של ז'אנר הדת' מטאל (אשר מהווה סגנון כבד וקיצוני בפני עצמו), ולמעשה אחד מסגנונות המטאל הקיצוניים ביותר הקיימים כיום. הדת' הברוטאלי נולד בארצות הברית בתחילת שנות ה-90, ולמעשה, מרבית הלהקות בסגנון זה הן אמריקאיות.