stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דרלינגטון נאגבה
הערות שוליים

↑  Darlington Nagbe says he's open to USMNT and long-term stay with Portland Timbers באתר MLS Soccer, ‏ 18 באפריל 2014 (באנגלית)
↑  St. Edward grad Darlington Nagbe will pass as he leads Akron men's soccer team into national semis באתר הרשמי של העיר קליבלנד, 10 בדצמבר 2010 (באנגלית)
↑  [ http://www.mlssoccer.com/24under24/news/article/2012/09/12/24-under-24-making-timbers-star-darlington-nagbe 24 Under 24: The making of Timbers star Darlington Nagbe] באתר MLS Soccer, ‏ 12 בספטמבר 2012 (באנגלית)
↑  Portland Timbers owner Merritt Paulson announces Darlington Nagbe is officially a US citizen באתר MLS Soccer, ‏ 11 בספטמבר 2015 (באנגלית)
↑  Nagbe ready to prove himself in Portland באתר MLS Soccer, ‏ 13 בינואר 2011 (באנגלית)
↑  Villa, Pirlo and Kaka headline MLS All-Star squad to face Arsenal באתר FourFourTwo, ‏ 18 ביולי 2016 (באנגלית)
↑  KLINSMANN CALLS 23 PLAYERS FOR FIRST TWO MATCHES OF 2018 WORLD CUP QUALIFYING CAMPAIGN באתר US Soccer, ‏ 6 בנובמבר 2015 (באנגלית)
↑  MNT OPENS 2018 WORLD CUP QUALIFYING WITH 6-1 WIN AGAINST ST. VINCENT IN ST. LOUIS באתר US Soccer, ‏ 13 בנובמבר 2015 (באנגלית)
↑  USA DEFEATS ECUADOR IN COPA WARM-UP THANKS TO NAGBE WINNER באתר US Soccer, ‏ 25 במאי 2016 (באנגלית)
| נבחרת ארצות הברית – קופה אמריקה 2016 |
| --- | --- | --- |
|  1 גוזאן •  2 ידלין •  3 בירנבאום •  4 בראדלי •  5 ביזלר •  6 ברוקס •  7 ווד •  8 דמפסי •  9 זארדס •  10 נאגבה •   11 בדויה •  12 הווארד • 13 ג'ונס •  14 אורוסקו • 15 בקרמן • 16 קיטשן • 17 פוליסיק • 18 וונדולובסקי • 19 זוסי • 20 קמרון • 21 קאסטייו • 22 הורבאט • 23 ג'ונסון • מאמן: קלינסמן |  1 גוזאן •  2 ידלין •  3 בירנבאום •  4 בראדלי •  5 ביזלר •  6 ברוקס •  7 ווד •  8 דמפסי •  9 זארדס •  10 נאגבה •   11 בדויה •  12 הווארד • 13 ג'ונס •  14 אורוסקו • 15 בקרמן • 16 קיטשן • 17 פוליסיק • 18 וונדולובסקי • 19 זוסי • 20 קמרון • 21 קאסטייו • 22 הורבאט • 23 ג'ונסון • מאמן: קלינסמן | ארצות הברית |
| נבחרת ארצות הברית – גביע הזהב 2017 (מקום ראשון) |
| --- | --- | --- |
|  1 גוזאן •  2 ויאפנייה •  3 ע. גונסאלס •  4 מיאזגה •  5 ביזלר •  6 רואו •  7 פונטיוס •  8 מוריס •  9 זארדס •  10 קורונה •   11 בדויה •  12 האמיד • 13 מקארטי •  14 דווייר • 15 ליצ'אי • 16 מורו • 17 רולדן • 18 אגודלו • 19 זוסי • 20 אריולה • 21 הדג'ס • 22 ג'ונסון • 23 אקוסטה • 24 הווארד • 25 נאגבה • 26 בראדלי • 27 אלטידור • 28 דמפסי • 29 ג'. גונסאלס • מאמן: ארנה |  1 גוזאן •  2 ויאפנייה •  3 ע. גונסאלס •  4 מיאזגה •  5 ביזלר •  6 רואו •  7 פונטיוס •  8 מוריס •  9 זארדס •  10 קורונה •   11 בדויה •  12 האמיד • 13 מקארטי •  14 דווייר • 15 ליצ'אי • 16 מורו • 17 רולדן • 18 אגודלו • 19 זוסי • 20 אריולה • 21 הדג'ס • 22 ג'ונסון • 23 אקוסטה • 24 הווארד • 25 נאגבה • 26 בראדלי • 27 אלטידור • 28 דמפסי • 29 ג'. גונסאלס • מאמן: ארנה | ארצות הברית |
דייוויד אלוורז

| --- | --- |

אלוורז, 2012
 לידה:  11 במאי 1994 (בן 30) מונטריאול, קנדה 
 מדינה:  קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-2008 
 פרסים והוקרה:  פרס טוני לשחקן הטוב ביותר במחזמר (2009)  פרס עולם התיאטרון (2009) 
 פרופיל ב-IMDb
 
דייוויד אלוורז (באנגלית: David Alvarez; נולד ב-11 במאי 1994) הוא רקדן ושחקן קנדי, אשר התפרסם בשל גילום הדמות בילי אליוט במחזמר "בילי אליוט - המחזמר" בהפקת ברודוויי, והפך לאחד השחקנים הצעירים שזכו בפרס טוני לשחקן הטוב ביותר (2009) על הופעתו במחזמר.
ביוגרפיה

אלוורז נולד כדייוויד אלוורז-גונזלס במונטריאול, קנדה, להורים קובניים. אביו, דייוויד אלוורז-קרבונל, הוא פרופסור לביולוגיה וכימיה, ואילו אמו יאנק היא שחקנית ומנהלת תיאטרון. בנוסף לאנגלית הוא דובר צרפתית וספרדית. הוא עבר לסן דייגו עם משפחתו כשאביו קיבל עבודה במכון המחקר סקריפס.
דייוויד החל להתייחס לבלט הקלאסי ברצינות רבה יותר. הוא רקד בבלט קליפורניה. בשנת 2005 קיבל אלוורז מלגת לימודים מלאה לבית הספר על שם ג'קלין קנדי-אונאסיס בתיאטרון הבלט האמריקאי (ABT) ומשפחתו עברה להתגורר בעיר ניו יורק. בזמן לימודיו רקד אלווארז במופע הבלט "מפצח האגוזים", שהוצג בבית האופרה של קנדי סנטר ובמופע "היפהפייה הנרדמת" שהוצג בבית האופרה מטרופוליטן.
בשנת 2008 נבחר אלוורז כאחד מעשרת רקדני הבלט הצעירים שכדאי לצפות בהם על ידי מגזין "Dance Spirit".
כדי להשלים את כישורי הריקוד והמשחק שלו, התאמן אלוורז בנגינה על פסנתר בבית הספר למוזיקה "92nd Street Y", שם הוענקה לו מלגת רקנאטי-קפלן.
בילי אליוט

אלוורז הוא אחד משלושת השחקנים/רקדנים ששיחקו במקור את בילי אליוט בהפקת ברודוויי של המחזמר בילי אליוט, יחד עם טרנט קובליק וקיריל קוליש. הוא היה צריך ללמוד סטפס, אקרובטיקה, לשיר ולשחק וההכנות לקראת התפקיד ארכו כ-10 חודשים. "בילי אליוט המחזמר" ההופעה המקדימה הראשונה נערכה בניו יורק ב-1 באוקטובר והבכורה הרשמית ב-13 בנובמבר 2008. ההופעה המקדימה הראשונה שלו הייתה ב-2 באוקטובר 2008. הוא שיחק את בילי אליוט בפעם האחרונה ב-3 בינואר 2010. אלווארז זכה לשבחים רבים מצד המבקרים, בהם בן ברנטלי וקלודיה לה רוקו מהניו יורק טיימס וצ'ארלס מקנולטי מהלוס אנג'לס טיימס, על השתתפותו במחזמר. הוא הופיע עם המחזמר בתוכניות ראיונות כמו, "The View", "The Today Show", CBC News", "Despierta America" ובטקס פרסי טוני ה-62.
אלוורז זכה בפרס טוני יחד עם קיריל קוליש וטרנט קובליק, בקטגוריית השחקן הטוב ביותר במחזמר. המחזמר "בילי אליוט" היה מועמד ל-15 פרסי טוני, כולל המחזמר הטוב ביותר, וזכה בעשרה פרסים.
בילי אליוט > לאחר בילי אליוט

אלוורז עזב את התיאטרון כדי לשרת בצבא ארצות הברית. לאחר שירות של שנתיים וחצי בחטיבת חי"ר 25 שב לברודוויי, והיה לשחקן מחליף בהפקה של המחזה המוזיקלי "יום בניו יורק".
במהלך לימודיו באוניברסיטת קייס וסטרן ריזרב בקליבלנד, אוהיו, בסתיו 2018, הוא התגלה על ידי מנהל הליהוק של סיפור הפרברים של סטיבן ספילברג, וב־14 בינואר 2019 פורסם כי אלוורז יגלם את ברנרדו בעיבוד המחזמר לסרט של ספילברג.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2021 | סיפור הפרברים | ברנרדו |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2021 | American Rust | אייזק אינגליש | תפקיד ראשי; 9 פרקים |
הערות שוליים

↑  'Weird' Coincidence Links City Tech To Hit Broadway Show 'Billy Elliot' Newswise, 22 September 2009
↑  "David Álvarez, 14, goes Broadway". nydailynews.com.
↑  "All applause for Alvarez". winnipegsun.com.
↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2009-03-04. נבדק ב-2009-03-03. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Broadway Billys Announced", Official Billy Elliot website
↑  First Performance Playbill
↑  Michael Dameski and Jake Evan Schwencke are Billy Elliot's Newest Billy and Michael, Broadway.com (באנגלית) "Broadway.com"
↑  Brantley, Ben. In Hard Times, Born to Pirouette (to Elton John) at the Imperial Theater The New York Times
↑  La Rocco, Claudia. An Array Of Styles, Assembled For a Cause "The New York Times"
↑  "Theater review: 'Billy Elliot' on Broadway". latimes.com. 13 בנובמבר 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Tony Nominations(הקישור אינו פעיל, October 2016)
↑  Kourlas, Gia (24 באפריל 2015). "David Alvarez on 'Billy Elliot,' the Army, and 'On the Town'". הניו יורק טיימס. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Robertson, Campbell (5 ביוני 2019). "They Shared a Tony for 'Billy Elliot'. What Did They Do for an Encore?". הניו יורק טיימס. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  D'Alessandro, Anthony (14 בינואר 2019). "Steven Spielberg's 'West Side Story' Finds Its Maria, Anita, Bernardo & Chino". Deadline Hollywood. {{cite news}}:  (עזרה)
| פרס טוני לשחקן הראשי הטוב ביותר במחזמר |
| --- | --- | --- |
| 1947–1975 | פול הרטמן (1948) • ריי בולג'ר (1949) • אציו פינצה (1950) • רוברט אלדה‎ (1951) • פיל סילברס (1952) • תומאס מיטשל (1953) • אלפרד דרייק (1954) • ולטר סלזק (1955) • ריי וולסטון (1956) • רקס הריסון (1957) • רוברט פרסטון (1958) • ריצ'רד קיילי (1959) • ג'קי גליסון (1960) • ריצ'רד ברטון (1961) • רוברט מורס (1962) • זירו מוסטל (1963) • ברט לאהר (1964) • זירו מוסטל (1965) • ריצ'רד קיילי (1966) • רוברט פרסטון (1967) • רוברט גולט (1968) • ג'רי אורבך (1969) • קליבון ליטל (1970) • האל לינדן (1971) • פיל סילברס (1972) • בן ורין (1973) • כריסטופר פלאמר (1974) • ג'ון קולום (1975) |  |
| 1976–2000 | ג'ורג' רוז (1976) • בארי בוסטוויק (1977) • ג'ון קולום (1978) • לן קאריו (1979) • ג'ים דייל (1980) • קווין קליין (1981) • בן הרני (1982) • טומי טון (1983) • ג'ורג' הרן (1984) • ג'ורג' רוז (1986) • רוברט לינדזי (1987) • מייקל קרופורד (1988) • ג'ייסון אלכסנדר (1989) • ג'יימס נוטון (1990) • ג'ונתן פרייס (1991) • גרגורי היינס (1992) • ברנט קארבר (1993) • בויד גיינס (1994) • מתיו ברודריק (1995) • נייתן ליין (1996) • ג'יימס נוטון (1997) • אלן קאמינג (1998) • מרטין שורט (1999) • בריאן סטוקס מיטשל (2000) |  |
| 2001–הווה | נייתן ליין (2001) • ג'ון לית'גו (2002) • הארווי פירסטיין (2003) • יו ג'קמן (2004) • נורברט ליאו בוטץ (2005) • ג'ון לויד יאנג (2006) • דייוויד הייד פירס (2007) • פאולו סקוט (2008) • דייוויד אלוורז, טרנט קובליק וקיריל קוליש (2009) • דאגלס הודג' (2010) • נורברט ליאו בוטץ (2011) • סטיב קאזי (2012) • בילי פורטר (2013) • ניל פטריק האריס (2014) • מייקל סרוריס (2015) • לסלי אודום ג'וניור (2016) • בן פלאט (2017) • טוני שלהוב (2018) • סנטינו פונטנה (2019) • ארון טבייט (2021) • מיילס פרוסט (2022) • ג'יי הריסון גי (2023) • ג'ונתן גרוף (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: xx0305706  VIAF: 13164418824020231993   WorldCat (עם VIAF): 13164418824020231993
האצטדיון האולימפי (אתונה)

| --- | --- |

 כינוי:  אצטדיון ספירידון לואיס
 מיקום:  אתונה שביוון
 קואורדינטות:  38°02′10″N 23°47′15″E﻿ / ﻿38.036111111111°N 23.7875°E﻿ / 38.036111111111; 23.7875
 אבן יסוד:  1980
 תקופת הפעילות:  1982–הווה (כ־42 שנים)
 שופץ:  2004
 עלות הבנייה:  260 מיליון אירו (שיפוץ 2004)
 בעלים:  ממשלת יוון
 מפעיל:  OAKA
 משטח:  דשא
 אדריכל:  סנטיאגו קלטרווה (שיפוץ 2004)
 קבוצות:  נבחרת יוון א.א.ק. אתונה פנאתינאיקוס
 מושבים:  71,030
 ממדי משטח:  105 × 70 מטר
 www.oaka.com.gr
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אתונה מוגדלת) האצטדיון האולימפי(למפת אתונה רגילה) האצטדיון האולימפי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
האצטדיון האולימפי (נקרא גם האצטדיון האולימפי של אתונה; ביוונית: Ολυμπιακό Στάδιο) הוא אצטדיון הנמצא באתונה בירת יוון, והוא מהווה חלק ממתחם הספורט האולימפי אתונה. האצטדיון מכונה גם אצטדיון ספירידון לואיס, על שם הזוכה בתחרות ריצת המרתון שנערכה באולימפיאדת אתונה ב-1896.
בשנת 2004 שימש האצטדיון כאצטדיון העיקרי של אולימפיאדת אתונה, ונערכו בו טקסי הפתיחה והסיום וכן גמר משחקי הכדורגל. בטקסי הפתיחה נכחו באצטדיון 74,473 צופים וזאת על אף שהיו בו 71,030 מושבים.
האצטדיון תוכנן בשנת 1979, בנייתו החלה בשנת 1980 והסתיימה בשנת 1982 עבור אליפות אירופה באתלטיקה. האצטדיון נחנך ב-8 בספטמבר 1982 בנוכחות נשיא יוון קונסטנטינוס קרמנליס. בשנת 1991 נערכו באצטדיון חלק מתחרויות משחקי הים התיכון. האצטדיון אירח את גמר גביע אירופה לאלופות 1983 בו ניצחה המבורג את יובנטוס בתוצאה 0–1, וכן את גמר ליגת האלופות 1994 בו ניצחה מילאן את ברצלונה בתוצאה 0–4.
האצטדיון עבר שיפוץ נרחב לקראת אירועי אולימפיאדת 2004, במסגרתו נוסף לאצטדיון גג בתכנונו של סנטיאגו קלטרווה. האצטדיון המחודש נפתח רשמית ב-30 ביולי 2004. מאז אירח האצטדיון תחרויות וטקסי פתיחה וסיום של אולימפיאדת אתונה (2004) והמשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004), וכן את גמר ליגת האלופות 2007 בו ניצחה מילאן את ליברפול בתוצאה 1–2.
משנת 2003 הוא משמש כאצטדיון הבית של קבוצת הכדורגל א.א.ק. אתונה, והחל משנת 2018 הוא משמש גם כאצטדיונה של פנאתינאיקוס. האצטדיון מארח גם משחקים של נבחרת יוון.
דראפט ההרחבה של שנת 2010 בליגת ה-MLS

דראפט ההרחבה של שנת 2010 בליגת ה-MLS היה דראפט ההרחבה השביעי בתולדות ליגת ה-MLS. הדראפט התקיים ב-24 בנובמבר 2010 לקראת הצטרפותן של ונקובר וייטקאפס ופורטלנד טימברס לליגה בעונת 2011.
כללי הדראפט

הבחירה בדראפט התקיימה בהתאם לכללים הבאים:
כל קבוצה קיימת קבלה את האפשרות לבחור 11 שחקנים ולהגן עליהם מפני הבחירה.
שחקנים השותפים לפרויקט "אדידס ג'נריישן" קיבלו הגנה באופן אוטומטי, למעט שחקנים שסיימו את התוכנית ועברו לסגל הקבוצה הבוגר עד סוף עונת 2010.
במהלך הדראפט התקיימו עשרה סיבובים של בחירה (סך הכל נבחרו 20 שחקנים). קבוצה שנבחר ממנה שחקן הייתה רשאית בסיום הסיבוב להעביר שחקן נוסף לרשימת השחקנים המוגנים.
שחקן הפורש ממשחק לא צריך להכלל ברשימת השחקנים המוגנים. במידה ובסופו של דבר השחקן מחליט להמשיך לשחק, הקבוצה תאבד את זכות הסירוב לשחרורו.
מספר השחקנים הזרים שכל קבוצה יכולה להעמיד לבחירה הוגבל למספר הזרים שבסגל הקבוצה פחות 3. במידה ולקבוצה היו פחות משלושה זרים הוגבל מספר הזרים האפשרי לבחירה לאחד.
תהליך הבחירה

פורטלנד טימברס היא הקבוצה שזכתה בזכות הבחירה הראשונה.
|  בחירה |  קבוצה בוחרת |  שחקן |  קבוצה קודמת |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | פורטלנד טימברס | ארצות הברית דקס מקארת'י | דאלאס |
| 2 | ונקובר וייטקאפס | גמביה סאנה נייסי | סיאטל סאונדרס |
| 3 | פורטלנד טימברס | ארצות הברית אריק ברונר | קולומבוס קרו |
| 4 | ונקובר וייטקאפס | סנט קיטס ונוויס אטיבה האריס | דאלאס |
| 5 | פורטלנד טימברס | סקוטלנד אדם מופט | קולומבוס קרו |
| 6 | ונקובר וייטקאפס | ארצות הברית ניית'ן סטורגיס | סיאטל סאונדרס |
| 7 | פורטלנד טימברס | ארצות הברית אנתוני וולש | קולורדו ראפידס |
| 8 | ונקובר וייטקאפס | ארצות הברית שיי סלינאס | פילדלפיה יוניון |
| 9 | פורטלנד טימברס | ארצות הברית דייוויד הורסט | ריאל סולט לייק |
| 10 | ונקובר וייטקאפס | ארצות הברית אלן גורדון | צ'יבאס ארצות הברית |
| 11 | פורטלנד טימברס | ארצות הברית רובי פינדלי | ריאל סולט לייק |
| 12 | ונקובר וייטקאפס | ג'מייקה אובריין וייט | טורונטו |
| 13 | פורטלנד טימברס | ארצות הברית פיטר לאורי | שיקגו פייר |
| 14 | ונקובר וייטקאפס | ונצואלה אלחנדרו מורנו | פילדלפיה יוניון |
| 15 | פורטלנד טימברס | ארצות הברית ג'ונתן בורנשטיין | צ'יבאס ארצות הברית |
| 16 | ונקובר וייטקאפס | ארצות הברית ג'ו קנון | סן חוזה ארת'קווייקס |
| 17 | פורטלנד טימברס | ארצות הברית ג'ורדן גראיה | די.סי. יונייטד |
| 18 | ונקובר וייטקאפס | ארצות הברית ג'ונת'ן ליית'רס | ספורטינג קנזס סיטי |
| 19 | פורטלנד טימברס | ארצות הברית ארטורו אלברס | סן חוזה ארת'קווייקס |
| 20 | ונקובר וייטקאפס | דרום אפריקה ג'ון ת'ורינגטון | שיקגו פייר |
הערות שוליים

↑  Official MLS Expansion Draft Rules, באתר Mlssoccer.com, ‏ 16 באוקטובר 2010
דייוויד אלדריג'

| --- | --- |

צילום משנת 2006
 לידה:  20 בספטמבר 1973 (בן 51) רומפורד, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  בית ספר ברנטווד 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 תקופת הפעילות:  מ-1995 
 
דייוויד אלדריג' (באנגלית: David Eldridge;‏ נולד ב-20 בספטמבר 1973) הוא מחזאי אנגלי.
ילדות ונעורים

אלדריג' נולד וגדל ברומפורד, בלונדון רבתי באנגליה, כילד הקטן מבין שלושת ילדיהם של אנשים דלי אמצעים. אביו, ששורשיו בהאקני היה פועל בבית חרושת לנעליים ומוכר בשוק. אמו דחפה את דייוויד להירשם לבית הספר הפרטי ברנטווד שתלמידיו היו בני מעמד גבוה ממנו. הצליח להשתלב בחברתם הודות לכדורגל ומאוחר יותר למשחק התיאטרון. בתום לימודי התיכון נרשם לאוניברסיטת אקסטר כדי ללמוד דרמה. בהתחלה חלם להיות במאי, אולם אחרי שראה את מחזותיהם של דייוויד הר וטרבור גריפית'ס החליט להיות מחזאי כמוהם.
פעילותו האמנותית

מחזותיו הועלו על במות רבות בבריטניה, כולל תיאטרון רויאל קורט, תיאטרון בוש, תיאטרון פינבורו והתיאטרון המלכותי הלאומי. עיבודו לבמה של הסרט הדני "פסטן" (החגיגה) הוצג בתיאטרון אלמיידה, ואחר כך על במות וסט אנד וברודוויי. 
הצלחתו הראשונה הייתה "Serving it Up" בתיאטרון בוש. המחזה תיאר את הרסנות הדעות הקדומות והעצבות בחיי הנוער באיסט אנד הלונדוני. 
בגיל 22 הפך אלדריג' למחזאי מוערך ובהמשך נבחר להיות מחזאי הבית של הסטודיו של התיאטרון המלכותי הלאומי. בשנת 1997 מחזה שלו Summer Begins הועלה על במת ה"דונמאר וורהאוס", שבניהולו של סם מנדס.
יצירתו Market Boy שאבה השראה מזכרונות ילדותו כשעבד באחד הדוכנים של שוק רומפורד. היא הועלתה ביוני 2006 באולם הגדול על שם אוליבייה בתיאטרון המלכותי הלאומי. ביולי המחזה שלו Under the Blue Sky הוצגה בתיאטרון דיוק אוף יורק בליהוק השחקנים כריס או'דאוד, קתרין טייט ופרנצ'סקה אניס.
במרץ 2011 תיאטרון אלמיידה הציג מחזה אחר שלו "קשר בלב" (The Knot of the Heart) בכיכובה של לייזה דילון, שהתפקיד הראשי שלה, לוסי, נכתב במיוחד בשבילה.
בפברואר 2012 המחזה שלו "In Basildon" עלה על במת התיאטרון קורט רויאל בבימויו של דומיניק קוק ועם לינדה באסט ורות שין בתפקידים ראשיים. שני המחזות האחרונים זכו לבקורות נלהבות.
באפריל 2012 הועלתה גרסתו החדשה ל"העלמה יוליה" מאת אוגוסט סטרינדברג על במת התיאטרון רויאל אקסצ'יינג', בכיכובה של השחקנית מקסין פיק.
מחזות

Cabbage for Tea, Tea, Tea! (1995 - בתיאטרון בקמפוס של אוניברסיטת אקסטר
Sideways Moving 1995 - בפסטיבל פרינג' באדינורו
Fighting for Breath 1995 - בתיאטרון פינבורו
Serving It Up 1996 - בתיאטרון בוש
Dirty 1996 - בתיאטרון רויאל סטרטפורד איסט
A Week with Tony 1996 - בתיאטרון פינבורו
Summer Begins 1997 - בדונמאר וורהאוס
Thanks Mum 1998 ב"חדר האדום" במרכז באטרסי לאמנויות
Falling 1999 - התיאטרון המפסטד
2000 Under the Blue Sky - תיאטרון רויאל קורט
Killers 2000 - בטלוויזיה BBC
Michael & Me 2001 ברדיו BBC4
The Nugget Run 2002 - סרט קצר
Stratford, Ilford, Romford and All Stations to Shenfield 2003 רדיו BBC4
M.A.D. 2004 בתיאטרון בוש
Incomplete and Random Acts of Kindness 2005 בתיאטרון רויאל קורט
Market Boy 2006 בתיאטרון המלכותי הלאומי
The Picture Man 2008 - רדיו BBC3
The List 2009 בתיאטרון ארקולה
A Thousand Stars Explode in the Sky 2010 (יחד עם רוברט הולמן וסיימון סטיבנס, מילות שירים מאת המרסמית'
Like Minded People 2011 - ברדיו BBC4
2011 The Knot of the Heart (קשר בלב) בתיאטרון אלמיידה
The Secret Grief 2011 רדיו BBC3
The Stock Da'wa 2011 - תיאטרון המפסטד
Something, Someone, Somewhere 2011 - פרויקט 66, תיאטרון בוש, בקתדרלת וסטמינסטר
2012ׂ In Basildon, בתיאטרון רויאל קורט
עיבודים וגרסאות

2004 - "החגיגה" (Festen) עיבוד באנגלית לפי עיבוד לתיאטרון על ידי תומאס וינטרברג, מוגנס רוקוב, בו הר הנסן לתסריט הסרט של תנועת "דוגמה 95" הדנית, - תיאטרון אלמיידה/התיאטרון הלירי, ואחר כך בתיאטרון מיוזיק בוקס בניו יורק (2006)
2006 - Our Hidden Lives - עיבוד לטלוויזיה לפי ספרו של סיימון גרפילד (בי.בי.סי)
2006 - ברווז הפרא - גרסה חדשה למחזה מאת הנריק איבסן - תיאטרון דונמאר וורהאוס
2007 - יון גבריאל בורקמן, גרסה חדשה של המחזה מאת איבסן, על במת דומאר וורהאוס
2009 - "בבילון" - עיבוד של המחזה "רחוב בבילון" מאתל ז'אן-מארי בסה, בתיאטרון בלגרייד בקובנטרי
2010 - האישה מן הים - גרסה חדשה של המחזה של איבסן, בתיאטרון רויאל אקסצ'יינג' במנצ'סטר
2012- העלמה יוליה מאת אוגוסט סטירנדברג, בגרסה חדשה - בתיאטרון רויאל אקסצ'יינג' במנצ'סטר
בעברית

קשר בלב - נוסח עברי מאת עידו ריקלין, בבימויה של אתי רזניק, הועלה בתיאטרון הספרייה ברמת גן, 2012
הגרסה האנגלית לעיבוד החגיגה - בתרגום שלמה מושקוביץ
פרסים ואותות כבוד

2001 - המחזה החדש הטוב ביותר בווסט אנד - Under the Blue Sky
דראפט ההרחבה של שנת 2014 בליגת הפיתוח של ה-NBA

דראפט ההרחבה של שנת 2014 בליגת הפיתוח של ה-NBA הוא דראפט ההרחבה השביעי בתולדות ליגת הפיתוח של ה-NBA. הדראפט התקיים ב-2 בספטמבר 2014 בעקבות הצטרפותה הצפויה של קבוצת וסצ'סטר ניקס לליגה בעונת 2014/15.
דראפט ההרחבה

בדראפט הנוכחי כל אחת מקבוצות הליגה הקיימות קבלה את האפשרות להגן על עד 12 שחקנים מתוך הסגל הקיים. מבין השחקנים ה"לא-מוגנים" בחרה וסטצ'סטר 16 שחקנים. בין השחקנים שנבחרו היו שני שחקנים שנבחרו בעבר למשחק האולסטאר של ליגת הפיתוח: ג'רום ג'ורדן ודז'ואן סאמרס ושלושה שחקנים שנבחרו בעבר בדראפט ה-NBA: קריג ברקינס, לוק הארנגודי וכריס ג'וזף.
שחקנים שנבחרו בדראפט

| בחירה | שם | עמדה |
| --- | --- | --- |
| 1 | ארצות הבריתג'ף אדריאן | פורוורד |
| 2 | ארצות הבריתקרייג בראקינס | פורוורד |
| 3 | ארצות הבריתאוסטין פרימן | רכז |
| 4 | ארצות הבריתקייל גיבסון | רכז |
| 5 | ארצות הבריתסטפון האנה | רכז |
| 6 | ארצות הבריתלוק הארנגודי | פורוורד |
| 7 | ארצות הבריתג'ורדן הנריקז | פורוורד |
| 8 | ארצות הבריתריצ'רד האוול | פורוורד |
| 9 | ארצות הבריתקרטיס ג'רלס | רכז |
| 10 | ג'מייקהג'רום ג'ורדן | סנטר |
| 11 | קנדהכריס ג'וזף | פורוורד |
| 12 | ארצות הבריתבריידי מורנינגסטאר | רכז |
| 13 | ארצות הבריתג'וש אוונס | פורוורד |
| 14 | ארצות הבריתאנתוני ריצ'רדסון | פורוורד |
| 15 | ארצות הבריתבן סטרונג | סנטר |
| 16 | ארצות הבריתדז'ואן סאמרס | פורוורד |
הערות שוליים

↑  ברקינס והארנגודי נבחרו בדראפט של 2010, ג'וזף נבחר בדראפט של 2012
האזור האפרוטרופי

האזור האפרוטרופי
הסרנגטי, הסוואנה הגדולה של טנזניה.
מדבר, בערב הסעודית.
האזור האפרוטרופי הוא אחד משמונת האזורים הביוגאוגרפים המחלקים את שטח כדור הארץ. בעבר נקרא האזור האתיופי.
אזור זה כולל את אפריקה, דרום סהרה, השוליים הדרום-מזרחיים של חצי האי ערב, האי מדגסקר, דרום איראן, הקצה הדרום-מערבי של פקיסטן והאיים של האוקיינוס ההודי המערבי.ברוב האזור למעט אפריקה הדרומית יש אקלים טרופי.
האזור האפרוטרופי כולל סוואנות, ערבות עשב, מדבריות, הרים ויערות גשם.
בעלי חיים וצמחים אנדמיים

15 משפחות של עופות אנדמיות לאזור זה בין משפחות אלה נמנים יעניים, לבלריים, פניניתיים, קוליוסיים, קפצני הסלע, אריצרוצרסיים, ארקנטוריים, בברים אפריקנים, בברים מלגשים, הליוטאיים, ניקטוריים, סארוטרוניים,דוכיפתיות עצים, טוראקיים ופיקטרטיים.
באזור האפרוטרופי יש 3 סדרות אנדמיות של יונקים ביניהם שנבובאים, טנרקאים וחדפי פיל וכן 4 מיני קופי אדם הגדולים שימפנזה מצוי, שימפנזה ננסי, גורילה מערבית וגורילה מזרחית והמשפחות גלגויים, שפנאים, ג'ירפיים והיפופוטמיים וכל הלמורים כמו כן גם האבולוציה האנושית התחילה באזור זה.
מספר משפחות של דגים של מים מתוקים אנדמיים לאזור הזה כמו מוקוקיידים, דיסטיצ'ודונטיים, זאבנים אפריקאים, אלסטיים וקנרידיים.
מספר משפחות צמחים אנדמיות לאזור זה.
ראו גם

האזור הפלארקטי
האצטדיון האולימפי (אמסטרדם)

| --- | --- |

האצטדיון האולימפי
 כתובת:  Stadionplein, Oud Zuid, Amsterdam 
 מיקום:  אמסטרדם שבהולנד
 קואורדינטות:  52°20′36″N 4°51′15″E﻿ / ﻿52.343419°N 4.854192°E﻿ / 52.343419; 4.854192
 אבן יסוד:  18 במאי 1927
 תקופת הפעילות:  28 ביוני 1928 – הווה (96 שנים)
 שופץ:  1996–2000
 בעלים:  עיריית אמסטרדם 
 משטח:  דשא
 אדריכל:  יאן וילס
 קבוצות:  אייאקס אמסטרדם (עד 1996)
 מושבים:  31,600
 olympischstadion.nl
 he
 
האצטדיון האולימפי (בהולנדית: Olympisch Stadion) נבנה באמסטרדם כאצטדיון אולימפי עבור אולימפיאדת אמסטרדם שנערכה בשנת 1928. האצטדיון תוכנן על ידי האדריכל יאן וילס בסגנון אסכולת אמסטרדם, התואם את אופייה וסגנונה של השכונה בה הוא הוקם, שתוכננה על ידי הנדריק פטרוס בֶּרלאחֶה.
באולימפיאדת 1928, הוצג לראשונה רעיון הלפיד האולימפי, שהוצב לראשונה במגדל שנבנה לשם כך באצטדיון.
בעת הקמתו אכלס האצטדיון 34,000 צופים, אולם לאחר הקמת אצטדיון פיינורד ברוטרדם בשנת 1937 עיריית אמסטרדם יזמה הרחבה של האצטדיון האולימפי ל-64,000 מושבים. בתום האולימפיאדה שימש האצטדיון בין השאר לתחרויות אתלטיקה, מרוצי אופנועים, משחקי הוקי שדה ומרוצי אופניים (בשנת 1954 החלה תחרות הטור דה פרנס באצטדיון).
למרות זאת, האצטדיון המשיך לארח בעיקר משחקי כדורגל, כאשר שימש כאצטדיון הביתי של פ.צ. אמסטרדם, וכן שימש את אייאקס אמסטרדם פעמים רבות, עד פתיחת אצטדיון האמסטרדם ארנה בשנת 1996. בשנת 1962, אירח האצטדיון את גמר גביע אירופה לאלופות בין בנפיקה ליסבון לריאל מדריד. כמו כן, אירח האצטדיון משחקים בינלאומיים של נבחרות הולנד השונות.
בשנת 1978 הכריזה העיר אמסטרדם על כוונותיה להרוס את האצטדיון, אולם מחאה ציבורית הביאה להכרזה על האצטדיון כעל אתר לאומי ומנעה את הריסתו. בשנת 1996, עם הפסקת השימוש באצטדיון למשחקיה של איאקס, בוצע שיפוץ במסגרתו הוסרה השכבה השנייה של היציעים והאצטדיון הותאם לתחרויות אתלטיקה. האצטדיון נחנך מחדש על ידי הנסיך וילם-אלכסנדר ב-13 במאי 2000.
ביולי 2001 אירח האצטדיון את אליפות אירופה באתלטיקה לצעירים עד גיל 23.
ביולי 2016 אירח האצטדיון את אליפות אירופה באתלטיקה.
בקיץ 2019 היה האצטדיון אמור להיות מוקד מרכזי באירועי המשחקים האירופיים שנבחרה הולנד לארח. אך לאחר שנבחרה, ויתרה הולנד על אירוח האירוע.
דקס אלמונט

דקס אלמונט (בהולנדית: Dex Elmont; נולד ב-10 בינואר 1984) הוא ג'ודוקא הולנדי אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 73 ק"ג.
אלמונט מחזיק בשלוש מדליות מאליפויות העולם, שתי מדליות כסף (2010 ו-2011) ומדליית ארד (2013). באליפויות אירופה הוא זכה בשלוש מדליות. מדליית זהב (2014), מדליית כסף (2009) ומדליית ארד (2012).
אלמונט התחרה שלוש פעמים במשחקים האולימפיים. בבייג'ינג 2008 הוא הודח בשלב שמינית הגמר לאחר ניצחון והפסד, בלונדון 2012 הוא סיים במקום החמישי לאחר הפסד בקרב על מדליית הארד ובריו דה ז'ניירו 2016 הוא הודח שוב בשלב שמינית הגמר.
זכיות בתחרויות מהסבב העולמי

| שנה | קטגוריה | עיר | מדינה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | גראנד סלאם | מוסקבה | רוסיה רוסיה |
| 2011 | גראנד פרי | אמסטרדם | הולנד הולנד |
| 2014 | גראנד פרי | זאגרב | קרואטיה קרואטיה |
| 2014 | גראנד סלאם | אבו דאבי | איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות |
הערות שוליים

↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.