stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נבחרת אנגליה בכדורסל
כל אליפויות אירופה

| אליפות אירופה בכדורסל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
שווייץ 1935: לא נרשמה
לטביה 1937: לא נרשמה
ליטא 1939: לא נרשמה
| שווייץ 1946 | מקום עשירי | 5 | 0 | 5 |
צ'כוסלובקיה 1947: לא נרשמה
מצרים 1949: לא נרשמה
צרפת 1951: לא נרשמה
ברית המועצות 1953: לא נרשמה
| הונגריה 1955 | מקום 12 | 10 | 2 | 8 |
בולגריה 1957: לא נרשמה
טורקיה 1959: לא נרשמה
| יוגוסלביה 1961 | מקום 19 | 7 | 0 | 7 |
פולין 1963: לא נרשמה
ברית המועצות 1965: לא העפילה
פינלנד 1967: לא נרשמה
איטליה 1969: לא העפילה
גרמניה המערבית 1971: לא העפילה
ספרד 1973: לא העפילה
יוגוסלביה 1975: לא נרשמה
בלגיה 1977: לא העפילה
איטליה 1979: לא העפילה
| צ'כוסלובקיה 1981 | מקום 12 | 10 | 2 | 8 |
צרפת 1983: לא העפילה
גרמניה המערבית 1985: לא העפילה
יוון 1987: לא העפילה
יוגוסלביה 1989: לא העפילה
איטליה 1991: לא העפילה
גרמניה 1993: לא העפילה
יוון 1995: לא העפילה
ספרד 1997: לא העפילה
צרפת 1999: לא העפילה
טורקיה 2001: לא העפילה
שוודיה 2003: לא העפילה
סרביה ומונטנגרו 2005: לא נרשמה
כבריטניה
ספרד 2007: דרג ב
| פולין 2009 | מקום 15 | 3 | 0 | 3 |
| ליטא 2011 | מקום 15 | 5 | 2 | 3 |
| סלובניה 2013 | מקום 15 | 5 | 2 | 3 |
צרפתקרואטיהגרמניהלטביה 2015: לא העפילה
| פינלנדישראלרומניהטורקיה 2017 | מקום 22 | 5 | 0 | 5 |
| צ'כיהגאורגיהאיטליהגרמניה 2022 | מקום 24 | 5 | 0 | 5 |
| קפריסיןפינלנדפוליןלטביה 2025 | העפילה |  |  |  |
| סך הכל | 9 הופעות | 55 | 8 | 47 |
ראו גם

נבחרת בריטניה בכדורסל
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות גברים באתר פיב"א
נבחרת קרואטיה בכדורסל

| --- | --- |
קרואטיה
 מידע כללי
 הצטרפות:  1992
 השתייכות:  פיב"א אירופה
 דירוג פיב"א (26 בנובמבר 2024):  32       ‎+1‏
  - ניקוד פיב"א:  385.6
 מאמן:  יוסיפ ססאר
 www.hks-cbf.hr
 
 משחק בינלאומי ראשון
 גרמניה גרמניה 86 - 74 קרואטיה קרואטיה מורסיה, ספרד; 22 ביוני 1992
 הניצחון הכי גדול
 קרואטיה קרואטיה 124 - 51 איסלנד איסלנד מורסיה, ספרד; 24 ביוני 1992
 ההפסד הכי גדול
 קרואטיה קרואטיה 70 - 103 ארצות הברית ארצות הברית ברצלונה, ספרד; 27 ביולי 1992
 אליפות העולם בכדורסל
 הופעות:  3 (הראשונה ב-1994)
 ההישג הטוב:  ארד: 1994
 המשחקים האולימפיים
 הופעות:  4 (הראשונה ב-1992)
 ההישג הטוב:  כסף: 1992
 אליפות אירופה בכדורסל
 הופעות:  14 (הראשונה ב-1993)
 ההישג הטוב:  ארד: 1993, 1995
 
נבחרת קרואטיה בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של קרואטיה. הנבחרת מנוהלת על ידי התאחדות הכדורסל הקרואטית. הדירוג הנוכחי של נבחרת קרואטיה ברשימת הדירוג של פיב"א לנבחרות גברים, הוא המקום ה-32 בעולם, נכון ל-26 בנובמבר 2024, עלייה של מקום אחד לעומת דירוג קודם.
הישג השיא של נבחרת קרואטיה הוא מדליית כסף באולימפיאדת ברצלונה לאחר הפסד בגמר לנבחרת החלומות של ארצות הברית בשנת 1992. הישג השיא של נבחרת קרואטיה באליפות אירופה בכדורסל הוא המקום השלישי (בשנים 1993, 1995) ובאליפות העולם בכדורסל גם כן (בשנת 1994).
כל האולימפיאדות

| כדורסל במשחקים האולימפיים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
גרמניה הנאצית 1936: הייתה חלק מיוגוסלביה
בריטניה 1948: הייתה חלק מיוגוסלביה
פינלנד 1952: הייתה חלק מיוגוסלביה
אוסטרליה 1956: הייתה חלק מיוגוסלביה
איטליה 1960: הייתה חלק מיוגוסלביה
יפן 1964: הייתה חלק מיוגוסלביה
מקסיקו 1968: הייתה חלק מיוגוסלביה
גרמניה המערבית 1972: הייתה חלק מיוגוסלביה
קנדה 1976: הייתה חלק מיוגוסלביה
ברית המועצות 1980: הייתה חלק מיוגוסלביה
ארצות הברית 1984: הייתה חלק מיוגוסלביה
קוריאה הדרומית 1988: הייתה חלק מיוגוסלביה
| ספרד 1992 | מקום שני | 8 | 6 | 2 |
| ארצות הברית 1996 | מקום שביעי | 8 | 4 | 4 |
אוסטרליה 2000: לא העפילה
יוון 2004: לא העפילה
| הרפובליקה העממית של סין 2008 | מקום שישי | 6 | 3 | 3 |
בריטניה 2012: לא העפילה
| ברזיל 2016 | מקום חמישי | 6 | 3 | 3 |
יפן 2020: לא העפילה
צרפת 2024: לא העפילה
ארצות הברית 2028: 
| סך הכל | 4 הופעות | 28 | 16 | 12 |
כל אליפויות העולם

| אליפות העולם בכדורסל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
ארגנטינה 1950: הייתה חלק מיוגוסלביה
ברזיל 1954: הייתה חלק מיוגוסלביה
צ'ילה 1959: הייתה חלק מיוגוסלביה
ברזיל 1963: הייתה חלק מיוגוסלביה
אורוגוואי 1967: הייתה חלק מיוגוסלביה
יוגוסלביה 1970: הייתה חלק מיוגוסלביה
פרגוואי 1974: הייתה חלק מיוגוסלביה
הפיליפינים 1978: הייתה חלק מיוגוסלביה
קולומביה 1982: הייתה חלק מיוגוסלביה
ספרד 1986: הייתה חלק מיוגוסלביה
ארגנטינה 1990: הייתה חלק מיוגוסלביה
| קנדה 1994 | מקום שלישי | 8 | 7 | 1 |
יוון 1998: לא העפילה
ארצות הברית 2002: לא העפילה
יפן 2006: לא העפילה
| טורקיה 2010 | מקום 14 | 6 | 2 | 4 |
| ספרד 2014 | מקום עשירי | 6 | 3 | 3 |
הרפובליקה העממית של סין 2019: לא העפילה
הפיליפיניםיפןאינדונזיה 2023: לא העפילה
קטר (מדינה) 2027: 
| סך הכל | 3 הופעות | 20 | 12 | 8 |
כל אליפויות אירופה

| אליפות אירופה בכדורסל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
שווייץ 1935: הייתה חלק מיוגוסלביה
לטביה 1937: הייתה חלק מיוגוסלביה
ליטא 1939: הייתה חלק מיוגוסלביה
שווייץ 1946: הייתה חלק מיוגוסלביה
צ'כוסלובקיה 1947: הייתה חלק מיוגוסלביה
מצרים 1949: הייתה חלק מיוגוסלביה
צרפת 1951: הייתה חלק מיוגוסלביה
ברית המועצות 1953: הייתה חלק מיוגוסלביה
הונגריה 1955: הייתה חלק מיוגוסלביה
בולגריה 1957: הייתה חלק מיוגוסלביה
טורקיה 1959: הייתה חלק מיוגוסלביה
יוגוסלביה 1961: הייתה חלק מיוגוסלביה
פולין 1963: הייתה חלק מיוגוסלביה
ברית המועצות 1965: הייתה חלק מיוגוסלביה
פינלנד 1967: הייתה חלק מיוגוסלביה
איטליה 1969: הייתה חלק מיוגוסלביה
גרמניה המערבית 1971: הייתה חלק מיוגוסלביה
ספרד 1973: הייתה חלק מיוגוסלביה
יוגוסלביה 1975: הייתה חלק מיוגוסלביה
בלגיה 1977: הייתה חלק מיוגוסלביה
איטליה 1979: הייתה חלק מיוגוסלביה
צ'כוסלובקיה 1981: הייתה חלק מיוגוסלביה
צרפת 1983: הייתה חלק מיוגוסלביה
גרמניה המערבית 1985: הייתה חלק מיוגוסלביה
יוון 1987: הייתה חלק מיוגוסלביה
יוגוסלביה 1989: הייתה חלק מיוגוסלביה
איטליה 1991: הייתה חלק מיוגוסלביה
| גרמניה 1993 | מקום שלישי | 9 | 8 | 1 |
| יוון 1995 | מקום שלישי | 9 | 8 | 1 |
| ספרד 1997 | מקום 11 | 8 | 2 | 6 |
| צרפת 1999 | מקום 11 | 6 | 3 | 3 |
| טורקיה 2001 | מקום שביעי | 8 | 2 | 6 |
| שוודיה 2003 | מקום 11 | 4 | 1 | 3 |
| סרביה ומונטנגרו 2005 | מקום שביעי | 7 | 4 | 3 |
| ספרד 2007 | מקום שישי | 9 | 3 | 6 |
| פולין 2009 | מקום שישי | 9 | 4 | 5 |
| ליטא 2011 | מקום 13 | 5 | 2 | 3 |
| סלובניה 2013 | מקום רביעי | 11 | 8 | 3 |
| צרפתקרואטיהגרמניהלטביה 2015 | מקום תשיעי | 6 | 3 | 3 |
| פינלנדישראלרומניהטורקיה 2017 | מקום עשירי | 6 | 4 | 2 |
| צ'כיהגאורגיהאיטליהגרמניה 2022 | מקום 12 | 6 | 3 | 3 |
קפריסיןפינלנדפוליןלטביה 2025: לא העפילה
| סך הכל | 14 הופעות | 103 | 55 | 48 |
סגל הנבחרת

סגל הנבחרת לטורניר מוקדמות אולימפיאדת טוקיו (עמודת 'קבוצה' מתייחסת למועדון בו שיחק השחקן בזמן הטורניר):
| שם | גובה | עמדה | קבוצה |
| --- | --- | --- | --- |
| רוקו רוגיץ' | 1.88 | PG | גרמניה מיטלדויטשר |
| אנטוניו ג'ורדנו | 1.91 | PG/SG | קרואטיה זאדאר |
| רוקו אוקיץ' | 1.96 | PG | קרואטיה ספליט |
| מתאו דרז'ניאק | 1.96 | SG | קרואטיה ציבונה זאגרב |
| פאבל מרצינקוביץ' | 1.98 | SF | קרואטיה ספליט |
| מריו הזוניה | 2.01 | SF | יוון פנאתינאיקוס |
| לוקה באביץ' | 2.01 | SF/PF | קרואטיה ספליט |
| בויאן בוגדנוביץ' | 2.03 | SG/SF | ארצות הברית יוטה ג'אז |
| ז'ליקו שאקיץ' | 2.03 | PF | רוסיה אוטודור סראטוב |
| דארקו פלאניניץ' | 2.11 | C | קרואטיה ציבונה זאגרב |
| אנטה ז'יז'יץ' | 2.11 | C | ישראל מכבי תל אביב |
| מירו בילאן | 2.13 | C | איטליה דינמו סאסארי |
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות גברים באתר פיב"א
נבחרת פרגוואי בכדורסל

| --- | --- |
פרגוואי
 מידע כללי
 התאחדות:  התאחדות הכדורסל של פרגוואי
 הצטרפות:  1947
 השתייכות:  פיב"א אמריקה
 דירוג פיב"א (26 בנובמבר 2024):  80       ‎+5‏
  - ניקוד פיב"א:  119.7
 
 אליפות העולם בכדורסל
 הופעות:  2 (הראשונה ב-1954)
 ההישג הטוב:  מקום תשיעי (1954)
 אליפות אמריקה
 הופעות:  3 (הראשונה ב-1989)
 ההישג הטוב:  מקום תשיעי (2011)
 
נבחרת הגברים של פרגוואי בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של פרגוואי. מנוהלת על ידי התאחדות הכדורסל של פרגוואי. הדירוג הנוכחי של נבחרת פרגוואי ברשימת הדירוג של פיב"א לנבחרות גברים, הוא המקום ה-80 בעולם, נכון ל-26 בנובמבר 2024, עלייה של 5 מקומות לעומת דירוג קודם.
הישג השיא של הנבחרת הוא המקום התשיעי שבו סיימה באליפות העולם בכדורסל בשנת 1954. הנבחרת הפסידה בשלב הראשון לנבחרות הפיליפינים וברזיל אך ניצחה בכל שלושת משחקי הדירוג על מקומות 9–12 את נבחרות פרו, צ'ילה ויוגוסלביה.
הנבחרת העפילה פעם נוספת לאליפות העולם בכדורסל בשנת 1967 אך הפעם סיימה במקום ה-13 והאחרון לאחר שהפסידה בכל משחקיה.
נבחרת פרגוואי השתתפה שלוש פעמים באליפות אמריקה בכדורסל. בשנת 1989 סיימה במקום העשירי מתוך 12 נבחרות ובשנת 2011 סיימה במקום התשיעי מתוך 10 נבחרות לאחר שהפסידה בכל משחקיה. גם בשנת 2013 הפסידה פרגוואי בכל משחקיה וסיימה במקום האחרון.
נבחרת פרגוואי מעולם לא העפילה למשחקים האולימפיים.
כל אליפויות העולם

| אליפות העולם בכדורסל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
ארגנטינה 1950: לא העפילה
| ברזיל 1954 | מקום תשיעי | 5 | 3 | 2 |
צ'ילה 1959: לא העפילה
ברזיל 1963: לא העפילה
| אורוגוואי 1967 | מקום 13 | 8 | 0 | 8 |
יוגוסלביה 1970: לא העפילה
פרגוואי 1974: לא העפילה
הפיליפינים 1978: לא העפילה
קולומביה 1982: לא העפילה
ספרד 1986: לא העפילה
ארגנטינה 1990: לא העפילה
קנדה 1994: לא העפילה
יוון 1998: לא העפילה
ארצות הברית 2002: לא העפילה
יפן 2006: לא העפילה
טורקיה 2010: לא העפילה
ספרד 2014: לא העפילה
הרפובליקה העממית של סין 2019: לא העפילה
הפיליפיניםיפןאינדונזיה 2023: לא העפילה
קטר (מדינה) 2027: 
| סך הכל | 2 הופעות | 13 | 3 | 10 |
כל אליפויות אמריקה

| אליפות האמריקות בכדורסל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
פוארטו ריקו 1980: לא נרשמה
ברזיל 1984: לא העפילה
אורוגוואי 1988: לא נרשמה
| מקסיקו 1989 | מקום עשירי | 5 | 1 | 4 |
ארצות הברית 1992: לא העפילה
פוארטו ריקו 1993: לא נרשמה
ארגנטינה 1995: לא העפילה
אורוגוואי 1997: לא העפילה
פוארטו ריקו 1999: לא העפילה
ארגנטינה 2001: לא העפילה
פוארטו ריקו 2003: לא נרשמה
הרפובליקה הדומיניקנית 2005: לא העפילה
ארצות הברית 2007: לא נרשמה
פוארטו ריקו 2009: לא נרשמה
| ארגנטינה 2011 | מקום עשירי | 4 | 0 | 4 |
| ונצואלה 2013 | מקום עשירי | 4 | 0 | 4 |
מקסיקו 2015: לא העפילה
ארגנטינה קולומביה אורוגוואי 2017: לא העפילה
ברזיל 2022: לא העפילה
ניקרגואה 2025: לא העפילה
| סך הכל | 3 הופעות | 13 | 1 | 12 |
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות גברים באתר פיב"א
מלך איטליה

|   |
| --- | --- |
 
 
 תקופת המלוכה:  4 בספטמבר 476 – 12 ביוני 1946 (1,469 שנים)
 מעון רשמי:  קווירינאלה
 שטח שיפוט:  ממלכת איטליה 
 
כתר הברזל של לומברדיה
מלך איטליה (בלטינית: Rex Italiae; באיטלקית: Re d'Italia) הוא תואר שהיה בשימוש מספר פעמים במהלך ההיסטוריה, מסוף המאה החמישית עד 1946.
לראשונה התואר ניתן לשליט ממלכת איטליה לאחר נפילת האימפריה הרומית המערבית. הראשון שקיבל את התואר היה אודואקר, מנהיג צבאי ברברי, בסוף המאה החמישית, ואחריו המלכים האוסטרוגותים עד אמצע המאה ה-6. עם הכיבוש הפרנקי של איטליה במאה ה-8 קיבלו הקרולינגים את התואר. הוא נשמר על ידי קיסרי האימפריה הרומית הקדושה, לאורך ימי הביניים. הקיסר האחרון שתבע את התואר היה קרל החמישי במאה ה-16. בתקופה זו הוכתרו בעלי התואר בכתר הברזל של לומברדיה.
ממלכת איטליה שוחזרה בין השנים 1805 ל-1814 במרכזה של צפון איטליה כממלכת איטליה הנפוליאונית. נפוליאון בונפרטה היה מלכה היחיד. רק לאחר איחוד איטליה בשנות ה-60 של המאה ה-19 שוחזרה ממלכת איטליה בשטח המכסה את חצי האי כולו. משנת 1861 בית סבויה החזיק בתואר מלך איטליה עד שהמלך האחרון, אומברטו השני, הוגלה בשנת 1946 עם הפיכת איטליה לרפובליקה.
היסטוריה

לאחר הדחת רומולוס אוגוסטולוס, הקיסר האחרון של רומא המערבית בשנת 476, מנהיג הרולים אודואקר, מונה לדוכס איטליה על ידי הקיסר הביזנטי זנון. מאוחר יותר, הפוידרטוס הגרמאני, הסקירים והרולים, כמו גם פלח גדול של הצבא הרומי, הכריזו על אודואקר כמלך איטליה. בשנת 493, מלך האוסטרוגותים תיאודריך הגדול הרג את אודאוקר, והקים שושלת חדשה של מלכי איטליה. השלטון האוסטרוגותי הסתיים כאשר נכבשה איטליה על ידי האימפריה הביזנטית בשנת 552.
בשנת 568 נכנסו הלומברדים לחצי האי והעזו להקים מחדש ממלכה ברברית כנגד האימפריה. הם ביססו את סמכותם על חלק גדול מאיטליה, למעט רוונה, רומא, ונציה, נאפולי והחלקים הדרומיים ביותר של איטליה. במאה ה-8, ניכור בין האיטלקים והביזנטים אפשרו ללומברדים לתפוס את המובלעות הרומיות שנותרו בצפון איטליה. עם זאת, בשנת 774 הם הובסו על ידי הפרנקים תחת קרל הגדול, שהדיחו את מלכם ותפסו את התואר "מלך הלומברדים". לאחר מותו של קרל השמן בשנת 887, איטליה נפלה לחוסר יציבות ומספר מלכים ניסו לבסס את עצמם כמלכים איטלקיים עצמאיים. בתקופה זו, המכונה האנרכיה הפיאודלית (888–962), הוצג התואר "מלך האיטלקים" (Rex Italicorum). לאחר התפרקות האימפריה הפרנקית סיפח אוטו הראשון את איטליה לאימפריה הרומית הקדושה והמשיך להשתמש בתואר "מלך האיטלקים" . האחרון להשתמש בתואר זה היה היינריך השני (1004–1024). הקיסרים הבאים השתמשו בתואר "מלך איטליה" עד קרל החמישי. תחילה הוכתרו בפאביה, אחר כך במילאנו וקרל הוכתר בבולוניה.
בשנת 1805 הוכתר נפוליאון הראשון בכתר הברזל של לומברדיה בקתדרלת מילאנו. בשנה שלאחר מכן ביטל קיסר האימפריה הרומית הקדושה, פרנץ השני, את תוארו הקיסרי. מהמלכת נפוליאון הראשון (1814) ועד לאיחוד האיטלקי (1861), לא היה אף בן מלוכה איטלקי שטען לתואר. איחוד איטליה הקים בהצלחה שושלת, בית סבויה, על פני חצי האי כולו, תחתה אוחדה ממלכת סרדיניה וממלכת שתי הסיציליות לכדי ממלכת איטליה. לאחר מלחמת העולם השנייה המלוכה הוחלפה על ידי הרפובליקה האיטלקית, עם משאל עם חוקתי שנערך ב-2 ביוני 1946. המלוכה האיטלקית הסתיימה רשמית ב־12 ביוני באותה שנה, ואומברטו השני, מלך איטליה, עזב את המדינה.
בתור "Rex Italiae"

אודואקר (476–493) ווסל של האימפריה הרומית המזרחית.
הממלכה האוסטרוגותית (493–553)

תיאודריך הגדול (493–526)
אתלטריק ‏ (526–534)
תיאודאד (אנ') ‏ (534–536)
ויטיגס (אנ') ‏ (536–540)
איליבאד (אנ') ‏ (540–541)
אראריק (אנ') ‏ (541)
טוטילה ‏ (541–552)
טאיה (אנ') ‏ (552–553)
ממלכת הלומברדים (568–814)

אלבוין (568–572)
קלף (אנ') ‏ (572–574)
שלטון הדוכסים (אנ') (אינטררגנום של עשר שנים)
אות'רי (אנ') ‏ (584–590)
אגילאולף (אנ') ‏ (591–616)
אדלואלד (אנ') ‏ (616–626)
אריואלד (אנ') ‏ (626–636)
רות'רי (אנ') ‏ (636–652)
רודואלד (אנ') ‏ (652–653)
אריברט הראשון (אנ') ‏ (701–712) (653–661)
פרכטריט (אנ') וגודפרט (אנ') ‏ (661–662)
גרימאולד (אנ') ‏ (662–671)
פרכטריט (אנ') ‏ (671–688), שוחזרה מהגלות
אלהיס (אנ') ‏ (688–689), מורד
קונינכפרט (אנ') ‏ (688–700)
ליוטפרט (אנ') ‏ (700–701)
ראגינפרט (אנ') ‏ (701)
אריברט השני (אנ') ‏ (701–712)
אנפרנד (אנ') ‏ (712)
ליותפראנד ‏(712–744)
הילדפרנד (אנ') ‏ (744)
ראצ'יס (אנ') (744–749)
אייסטולף (749–756)
דזידריוס (אנ') (756–774)
קרל הגדול (774–814)
ממלכת איטליה (781–963) > השושלת הקרולינגית (781–888)

פפין (אנ') ‏ (781–810)
ברנרד (אנ') ‏ (810–818)
לואי החסיד (818–822)
לותאר הראשון (822–855)
לואי השני (אנ') ‏ (844–875)
קרל הקירח (875–877)
קרלומן (אנ') ‏ (877–879)
קרל השמן (879–887)
ממלכת איטליה (781–963) > חוסר יציבות (888–962)

לאחר 887, איטליה הידרדרה לתקופה של חוסר יציבות שלטוני, כששליטים רבים טענו במקביל לבעלות על הכתר:
ברנגר הראשון (אנ') ‏ (888–896)
וסאל של המלך הגרמני ארנולף מקרינתיה, צומצם לטריטוריית פיורילי (אנ') ‏ (889–894), עד שלבסוף הודח על ידי ארנולף בשנת 896.
גיא השלישי מספולטו (אנ') ‏ (889–894)
היריב של ברנגר, שלט ברוב איטליה אך הודח על ידי ארנולף.
למברט מספולטו (אנ') ‏ (891–896)
לפני 894 היה "תת־מלך", בימי אביו גיא השלישי מספולטו, ואחר כך מלך על טריטוריה מצומצמת יותר, דוכסות ספולטו ‏ (894–895).
ארנולף מקרינתיה ‏ (894–899)
ראטולד (אנ') בנו של ארנולף מקרינתיה, היה "תת־מלך" למשך חודש (896)
בשנת 896 איבדו ארנולף וראטולד את השליטה באיטליה, שחולקה בין ברנגר הראשון ולמברט מספולטו:
ברנגר הראשון (אנ') ‏ (896–924)
ברנגר הראשון תפס את חלקו של למברט מספולטו לאחר מותו בשנת 898.
למברט מספולטו (אנ') ‏ (896–898)
לואי העיוור (אנ') ‏ (900–905)
נלחם בברנגר הראשון בשנים 900–902 ו-905.
רודולף השני מבורגונדי (אנ') ‏ (922–933)
הביס את ברנגר אך נמלט מאיטליה בשנת 926.
הוגו מפרובאנס (926–947)
שנבחר על ידי הפרטיזנים של ברנגר בשנת 925, פרש לפרובנס אחרי 945.
לותאר השני מארל (אנ') ‏ (945–950)
ברנגר השני מאיווריאה (אנ') ‏ (950–961)
במשותף עם בנו:
אדלברט מאיווריאה (אנ') ‏ (950–963)
בשנת 951 פלש אוטו הראשון מגרמניה לאיטליה והוכתר בכתר הברזל של לומברדיה (אנ'). בשנת 952 הפכו ברנגר ואדלברט למלכים ווסאלים שלו, עד שלבסוף הודחו על ידיו.
האימפריה הרומית הקדושה, ממלכת איטליה (962–1556) > השושלת האוטונית (962–1024)

| תמונה | שם | חיים | הכתרה | חדל להיות מלך |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | אוטו הראשון | 23 בנובמבר 912 – 7 במאי 973 | 962 | 7 במאי 973 |
|  | אוטו השני | 955 – 7 בדצמבר 983 | אוקטובר 980 | 7 בדצמבר 983 |
|  | אוטו השלישי | 980 – 23 בינואר 1002 | פברואר 996 | 23 בינואר 1002 |
|  | ארדואין | 955–1015 | 1002 | 1014 |
|  | היינריך השני | 6 במאי 973 – 13 ביולי 1024 | 1004 | 13 ביולי 1024 |
האימפריה הרומית הקדושה, ממלכת איטליה (962–1556) > השושלת הסאלית (1027–1125)

| תמונה | שם | חיים | הכתרה | חדל להיות מלך |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | קונראד הראשון | 990 – 4 ביוני 1039 | 1026 | 4 ביוני 1039 |
|  | הנרי השלישי | 29 באוקטובר 1017 – 5 באוקטובר 1056 | 1039 | 5 באוקטובר 1056 |
|  | הנרי הרביעי | 11 בנובמבר 1050 – 7 באוגוסט 1106 | 1056 | דצמבר 1105 |
|  | קונראד השני מאיטליה | 1074–1101 | 1093 | 1101 |
|  | הנרי החמישי | 8 בנובמבר 1086 – 23 במאי 1125 | 1106 | 23 במאי 1125 |
האימפריה הרומית הקדושה, ממלכת איטליה (962–1556) > שושלת סוופלינגנבורג (1125–1137)

| תמונה | שם | חיים | הכתרה | חדל להיות מלך |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | לותאר השלישי | 9 ביוני 1075 – 4 בדצמבר 1137 | 1125 | 4 בדצמבר 1137 |
האימפריה הרומית הקדושה, ממלכת איטליה (962–1556) > שושלת הוטוויל (1130–1154)

רוג'רו השני השתמש בתואר "מלך סיציליה ואיטליה" לפחות עד 1135; מאוחר יותר השתמש רק בתואר "מלך סיציליה, אפוליה וקלבריה". אף על פי שממלכתו כללה את דרום איטליה, הוא מעולם לא הפעיל את סמכותו על ממלכת איטליה הרשמית, ואף אחד מממשיכיו לא טען לתואר "מלך איטליה".
| תמונה | שם | חיים | הכתרה | חדל להיות מלך |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | רוג'רו השני | 22 בדצמבר 1095 – 26 בפברואר 1154 | 25 בדצמבר 1130 | 26 בפברואר 1154 |
האימפריה הרומית הקדושה, ממלכת איטליה (962–1556) > בית הוהנשטאופן (1128–1197)

| תמונה | שם | חיים | הכתרה | חדל להיות מלך |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | קונראד השלישי | 1093 – 15 בפברואר 1152 | 1138   (הוכתר גם בשנת 1128 בניגוד ללות'יר) | 1152 |
|  | פרידריך הראשון | 1122 – 10 ביוני 1190 | 1154 | 1186 |
|  | היינריך השישי | נובמבר 1165 – 28 בספטמבר 1197 | 1186 | 28 בספטמבר 1197 |
האימפריה הרומית הקדושה, ממלכת איטליה (962–1556) > בית ולף (1208–1212)

| תמונה | שם | חיים | הכתרה | חדל להיות מלך |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | אוטו הרביעי | 1175 או 1176 – 19 במאי 1218 | 1209 | 1212 |
האימפריה הרומית הקדושה, ממלכת איטליה (962–1556) > בית הוהנשטאופן (1212–1254)

| תמונה | שלט אצולה | שם | חיים | הכתרה | חדל להיות מלך |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | פרידריך השני | 26 בדצמבר 1194 – 13 בדצמבר 1250 | 5 בדצמבר 1212 | 13 בדצמבר 1250 |
|  |  | היינריך השביעי | 1211 – 12 בפברואר 1242 | 23 באפריל 1220 | 12 בפברואר 1242 |
|  |  | קונראד הרביעי | 25 באפריל 1228 – 21 במאי 1254 | מאי 1237 | 21 במאי 1254 |
האימפריה הרומית הקדושה, ממלכת איטליה (962–1556) > בית לוקסמבורג (1311–1313)

| תמונה | שלט אצולה | שם | חיים | הכתרה | חדל להיות מלך |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | הנרי השביעי | 1275- 24 באוגוסט 1313 | 6 בינואר 1311 | 24 באוגוסט 1313 |
האימפריה הרומית הקדושה, ממלכת איטליה (962–1556) > בית ויטלסבאך (1327–1347)

| תמונה | שלט אצולה | שם | חיים | הכתרה | חדל להיות מלך |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | לואי הרביעי | 1 באפריל 1282 – 11 באוקטובר 1347 | 1327 | 11 באוקטובר 1347 |
האימפריה הרומית הקדושה, ממלכת איטליה (962–1556) > בית לוקסמבורג (1355–1437)

| תמונה | שלט אצולה | שם | חיים | הכתרה | חדל להיות מלך |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | קרל הרביעי | 14 במאי 1316 – 29 בנובמבר 1378 | 1355 | 29 בנובמבר 1378 |
|  |  | זיגיסמונד | 14 בפברואר 1368 – 9 בדצמבר 1437 | 1431 | 9 בדצמבר 1437 |
האימפריה הרומית הקדושה, ממלכת איטליה (962–1556) > בית הבסבורג (1437–1556)

| תמונה | שלט אצולה | שם | חיים | הכתרה | חדל להיות מלך |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | פרידריך השלישי | 21 בספטמבר 1415 – 19 באוגוסט 1493 | 16 במרץ 1452 | 19 באוגוסט 1493 |
|  |  | קרל החמישי | 24 בפברואר 1500 – 21 בספטמבר 1558 | 24 בפברואר 1530 | 16 בינואר 1556 |
שארל החמישי היה הקיסר האחרון שהוכתר למלך איטליה, או שהשתמש בתואר באופן רשמי. קיסרי הבסבורג תבעו את הכתר האיטלקי עד 1801. האימפריה המשיכה לכלול שטחים איטלקיים עד לפירוקה בשנת 1806.
ממלכת איטליה (1805–1814), בית בונפרטה

| תמונה | שלט אצולה | שם | חיים | הכתרה | חדל להיות מלך |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | נפוליאון הראשון | 15 באוגוסט 1769   5 במאי 1821 | 17 במרץ 1805 | 11 באפריל 1814 |
ממלכת איטליה (1805–1814), בית בונפרטה > תואר מלא

תואר זה נקבע בחוקים איטלקיים שהעביר נפוליאון הראשון: "[שם], בחסד האל והחוקה, קיסר הצרפתים ומלך איטליה".
ממלכת איטליה (1861–1946), בית סבויה

| תמונה | שלט אצולה | שם | חיים | הפך למלך | חדל להיות מלך |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | ויטוריו אמנואלה השני | 14 במרץ 1820 9 בינואר 1878 | 17 במרץ 1861 | 9 בינואר 1878 |
|  |  | אומברטו הראשון | 14 במרץ 1844 – 29 ביולי 1900 | 9 בינואר 1878 | 29 ביולי 1900 |
|  |  | ויטוריו אמנואלה השלישי | 11 בנובמבר 1869 – 28 בדצמבר 1947 | 29 ביולי 1900 | 9 במאי 1946 |
|  |  | אומברטו השני | 15 בספטמבר 1904 – 18 במרץ 1983 | 9 במאי 1946 | 12 ביוני 1946 |
ממלכת איטליה (1861–1946), בית סבויה > טוענים לכתר (מאז 1946)

איטליה הצביעה לבטל את המלוכה שלה ב־2 ביוני 1946, לאחר מכן אומברטו השני הפך למלך ביומרה. עם מותו בשנת 1983 הוחלף על ידי בנו ויטוריו אמנואלה, נסיך נאפולי. עם זאת, עקב נישואיו של ויטוריו אמנואלה עם מרינה, נסיכת נאפולי ללא רשות אביו, בן דודו אמדאו, דוכס אאוסטה טוען כי טענתו של ויטוריו אמנואלה לכס המלוכה אינה תקפה וכי הוא היורש הראוי החוקי של בית סבויה.
| תמונה | שלט אצולה | שם | חיים | הפך להיות טוען לכתר | חדל להיות טוען לכתר |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | אומברטו השני | 15 בספטמבר 1904 – 18 במרץ 1983 | 12 ביוני 1946 | 18 במרץ 1983 |
|  |  | ויטוריו אמנואלה, נסיך נאפולי | נולד ב־12 בפברואר 1937 | 18 במרץ 1983 |  |
התואר המלא

עד לפירוק המלוכה בשנת 1946, התארים המלאים של מלכי איטליה היו:
[שם], בחסד האל ורצון האומה, מלך איטליה, מלך סרדיניה, קפריסין, ירושלים, ארמניה, דוכס סבויה, רוזן מוריין, מרקיז (של האימפריה הרומית הקדושה) איטליה; נסיך פיימונטה, קריניאנו, אונגליה, פוירינו, טרינו; נסיך והוויקאר הנצחי של האימפריה הרומית הקדושה; נסיך קארמניולה, מונטמליאן עם ארבין ופרנסין, הנסיך הממונה של דוכסות אאוסטה, נסיך קיירי, דרונרו, קרסנטינו, ריבה די קיירי ובנה, בוסקה, בנה, ברה, דוכס ג'נובה, מונפרט, אוסטה, דוכס צ'אבלי, ז'נובייס, דוכס פיאצ'נזה, המרקיז של סלוצו, איווריאה, סוזה, ממארו, אוריסטאנו, סזנה, סאבונה, טרנטסיה, בורגומנרו וקורג'יו, קאסל, ריבולי, פיאנצה, גובונה, סלוסולה, רקוניגי על טגרונה, מיגליאברה ומוטורונה, קוואלרמג'ורה, מרן, מודנה ולנסלבורג, ליוורנו פרריס, סנטיה, אגליה, סנטאלו ודמונטה, דסנה, ג'מה, ויגונה, רוזן בארגה, וילהפרנקה, ז'נבה, ניס, טנדה, רומונט, אסטי, אלסנדריה, מגוצ'אנו, נוברה, טורטונה, בוביו, סואסון, סנט'אנטיוכו, פולנצו, רוקאברונה, טריצ'רו, ביירו, אוזנייה, של אפרטולה, בארון וו ופוסיני, לורד ורצ'לי, פינרולו, לומלינה ועמק ססיה, המרקיז של צ'בה, האדון העליון של מונקו, רוקאברונה ואחת עשרה-שתים עשרה של מנטון, הפטריארך האציל של ונציה, הפטריארך של פרארה.
בכך, מלך איטליה היה המלך עם מספר התארים הגדול ביותר.
הערות שוליים

↑  Bury, History, vol. 1 p. 406
↑  Bryce, James The Holy Roman Empire (1913), pg. xxxv
1 2 3 4 5 6 7  Lodovico Antonio Muratori, Giuseppe Oggeri Vincenti, Annali d'Italia, 1788, pp. 78-81.
↑  לפי ז'אן שארל סיסמונדי, History of the Italian Republics in the Middle Ages (עמ' 29) אוטו השני הוכתר כמלך הרומאים בשנת 961 וכקיסר האימפריה הרומית הקדושה בשנת 967, הוא השיג את כתר הברזל בפאביה רק בסוף שנת 980, במהלך ירידתו לאיטליה, ולפני חגיגות חג המולד שעשה ברוונה.
↑  אף על פי שאוטו השלישי הוכתר כקיסר האימפריה הרומית הקדושה ב-21 במאי 996, הוא הוכתר כמלך איטליה במילאנו לפני מותו של האפיפיור יוחנן החמישה עשר בתחילת מרץ 996 – ראו History of the Western Empire, כרך 1, עמ' 123
↑  enumerated as successor of Henry I who was German King 919–936 but not Emperor.
↑  enumerated as successor of Conrad I who was German King 911–918 but not Emperor
↑  
Barraclough, Geoffrey (1984). The Origins of Modern Germany. W. W. Norton & Company. ISBN 0-393-30153-2.
↑  Comyn, Robert. History of the Western Empire, from its Restoration by Charlemagne to the Accession of Charles V, Vol. I. 1851, p. 191.
↑  Kleinhenz, Christopher, Medieval Italy: an encyclopedia, Volume 1, Routledge, 2004, pg. 494
↑  Jones, Michael, The New Cambridge Medieval History, Vol. VI: c. 1300-c. 1415, Cambridge University Press, 2000, pg. 533
↑  Philip Pandely Argenti, Chius Vincta, 1941, p. xvii.
↑  Heads of the House of Savoy since 1946 from The Royal Families in Europe V by Lars Ulwencreutz
↑    Malcolm Moore, ‏Royal cousins fight for defunct Italian throne, The Telegraph, 1 March 2007