stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיורד אטיין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  Eugène Étienne 
 מיקום:  האוקיינוס הדרומי 
 סוג:  מפרץ 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  65°09′00″S 63°13′00″W﻿ / ﻿65.15°S 63.2167°W﻿ / -65.15; -63.2167
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהפיורד אטיין(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהפיורד אטיין(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפיורד אטיין(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפיורד אטיין
 
פיורד אטיין (באנגלית: Étienne Fjord) הוא מפרצון בחוף המערבי של ארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה.
אורכו של הפיורד 8 קילומטרים.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הפיורד

הפיורד מופה לראשונה על ידי המשלחת הצרפתית לאנטארקטיקה, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1897–1899, בפיקודו של ז'אן-באטיסט שארקו.
היסטוריה > מקור השם

שארקו קרא לפיורד על שמו של אז'ן אטיין (Eugène Étienne), פוליטיקאי צרפתי שהיה שר המלחמה של צרפת בשנים 1905–1906.
לקריאה נוספת

Eugene Domack, David Amblàs, Robert Gilbert, Stefanie Brachfeld, Angelo Camerlenghi, Michele Rebesco, Miquel Canals, and Roger Urgeles, Subglacial Morphology and Glacial Evolution of the Palmer Deep Outlet System, Antarctic Peninsula, Geomorphology
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
פריסקופ

פריסקופ צבאי ידני:

1 - עינית 

2 - פריזמה דיאגונלית 

3 - ידית אחיזה

4 - 6 - עדשות הגבהה

5 - גוף הפריסקופ

7 - עדשות שדה

8 - עדשות

9 - פריזמה דיאגונלית ראשית

10 - חלון
סכימה של פריסקופ
פריסקופ אופטי לצוללות מתקופת מלחמת העולם השנייה מתוצרת חברת "צייס"
פריסקופ הוא מכשיר אופטי המאפשר להפנות את קו הראייה באמצעות מראות וכך לקבל זווית ראייה המתקבלת ממקומות שהגישה אליהם קשה או בלתי אפשרית. פריסקופ פשוט מורכב מצינור שבו שתי מראות המונחות זו מול זו במקביל ובזווית של 45° מהקו המחבר ביניהן.
שימושים

הפריסקופים הראשונים נמכרו כבר ב-1430 על ידי יוהאן גוטנברג, (הידוע יותר בשל תרומתו לדפוס). הם שימשו במהלך פסטיבלים והתכנסויות כדי לצפות במתרחש מעל ראשי האנשים בקהל.
שימוש בפריסקופים הפך לנפוץ ושימושי במיוחד בכלים צבאיים סגורים כגון טנקים, נגמ"שים וצוללות המאפשר להם תצפית מנקודה נסתרת או מוגנת. בצוללות מאפשר הפריסקופ לאנשי הצוות לצפות החוצה מן הצוללת בלא שזו תאלץ לעלות מעל פני המים.
השימוש הצבאי הראשון בפריסקופ נעשה במלחמת האזרחים האמריקנית בשנת 1861, במהלכה השתמשו צוללות בפריסקופ שהיה מבוסס על פריזמות. במהלך מלחמת החפירות במלחמת העולם הראשונה השתמשו חיילים בפריסקופים מתוך שוחות ותעלות על מנת לצפות במתרחש בחוץ מבלי להחשף.
פריסקופ מודרני

פריסקופ מודרני שבו נעשה שימוש בצוללות לשימוש צבאי, מורכב מעדשות מגדילות ומתפקד גם כטלסקופ. בפריסקופ מודרני נעשה שימוש בפריזמות ובמערכת החזרה גמורה במקום שימוש במראות וזאת מכיוון שפריזמות בניגוד למראות אינן זקוקות לציפוי על פני משטחי ההחזרה ולכן הן צלולות יותר, ומאפשרות איכות תמונה טובה יותר.
בדרך כלל מורכבים עליהם גם אמצעים נוספים כגון מכ"ם ואמצעי טיווח לנשק וכן אנטנות שונות.
פריסקופ בצוללת מופעל באמצעים הידראולים ועליו להיות קשיח על מנת לעמוד במעמס הגרר בעת תנועת הצוללת במים.
בצוללות לשימוש צבאי מותקנים בדרך כלל שני פריסקופים. אחד לשימושי ניווט וצפייה, והשני לצורכי טיווח מטרות. טלסקופ הצפייה מאפשר מבט בגזרה רחבה אל היעד המבוקש, מגובה פני הים ועד לזווית אנכית לחלוטין, ובדרך כלל אינו מצויד באמצעי הגדלת תמונה. לעומת זאת פריסקופ הטיווח ההתקפי מאפשר מבט בזווית צרה יותר אך בהגדלה משמעותית של האובייקט הנצפה.
הפריסקופ הארוך בעולם הוא באורך 27 מטר ונמצא בכור גרעיני באיידהו, הוא משמש לצפייה בריאקציה של תהליכים גרעיניים.
פרויקט תולעת קרח

תחנת הכוח הגרעינית הניידית שהוקמה במקום
פרויקט תולעת קרח (באנגלית: Project Iceworm) היה פרויקט סודי של צבא ארצות הברית שתוכנן בימי המלחמה הקרה. מטרת הפרויקט הייתה לבנות מתחת לכיפת הקרח של גרינלנד רשת של מתקנים לשיגור טילים גרעיניים לטווח בינוני, שיוכלו לפגוע ביעדים בברית המועצות, יריבתה של ארצות הברית בתקופה זו.
הפרויקט הוסתר מממשלת דנמרק, השולטת בגרנלנד. לבחינת כדאיות העבודה במתקנים מתחת לשכבת הקרח הושק פרויקט מתוקשר שכונה "Camp Century".
בשנת 1966 הוחלט על ביטול הפרויקט, בשל אי היציבות של שכבת הקרח שהסתירה את האתרים.
רקע פוליטי

הפרטים על פרויקט תולעת קרח היו חסויים במשך עשרות שנים ולמעשה, רק בינואר 1995 בעקבות מחקר של המכון הדני לעניינים בינלאומיים שעסק בטיסות הגרעיניות של ארצות הברית בשמי גרינלנד ומעורבות אנשי בסיס האוויר תולה בהן. לאחר פרסום תוצאות המחקר הפרלמנט הדני, הפולקטינג הורה לשחרר את המידע המסווג בעניין התקרית הגרעינית בגרינלנד. המידע שהתגלה סתר את הסברות הקודמות של ממשלת דנמרק בעניין הפעילות האמריקאית בגרינלנד. לפני הדו"ח הדנים חשבו שהפעילות האמריקאית מצומצמת הרבה יותר ממה שהייתה במציאות.
תיאור

על מנת לבדוק את היתכנות טכניקות הבנייה של אתרים מתחת לקרח, הקים הצבא האמריקאי אתר בשם "מחנה המאה" שגובהו היה כ-2,000 מטרים מעל פני הים. האתר הוקם בצפון מערב גרינלנד וכ-240 קילומטרים מבסיס האוויר תולה אשר שימש את חיל האוויר האמריקאי.
מחנה המאה תואר באותה תקופה כריכוז של מאחזים צבאיים, פרויקט תולעת הקרח הסודי היה אמור להיות רשת מנהרות של באורך של כ-4,000 קילומטר, במנהרות היו אמורים לקום אתרי שיגור לכ-600 טילים גרעיניים שיוכלו להגיע עד לברית המועצות במקרה ותפתח בינה לבין ארצות הברית מלחמה גרעינית. בזמן שפרויקט תועלת הקרח היה חשאי, "מחנה המאה" אושר על ידי הדנים.
המטרה הרשמית של מחנה המאה, כפי שהסבירו פקידי מחלקת ההגנה האמריקאית לעמיתיהם הדניים, הייתה לבדוק טכניקות בנייה שונות בתנאים ארקטים ולבצע ניסויים מדעיים על כיפת הקרח בגרינלנד. בסופו של דבר נחפרו במקום עשרים ואחת תעלות והן כוסו בעזרת גגות מתכת, המנהרות בסופו של דבר נבנו באורך של כ-3,000 מטרים והכילו קולנוע, מעבדות, כנסייה, בית חולים ועוד ומתחם מגורים ששהו בו כ-200 חיילים. אספקת החשמל במקום סופקה על ידי הכור הגרעיני הנייד הראשון בעולם, כור זה תוכנן במיוחד עבור הצבא האמריקאי. המים סופקו על ידי קרחונים שהתוכו.
לאחר שלוש שנים של חפירות, נלקחו דגימות של ליבת קרח על ידי גאולוגים העובדים במחנה סנצ'ורי, הדגימות הראו כי הקרחון במקום נע הרבה יותר מהצפוי ושהקרחון צפוי להרוס את המנהרות ואת מתקני השיגור תוך פחות משנתיים. בעקבות הממצאים האלו החליטו האמריקאים לפנות את המתקנים ב-1965 ולבטל את פרויקט תעלת הקרח. שנה לאחר מכן גם נסגר ובוטל "מחנה המאה".
על אף ביטולו, הפרויקט סיפק למדענים האמריקאים מספר ליבות הקרח.
השפעה אקולוגית

כאשר פונה "מחנה המאה", הוחלט שלא לפרק ולפנות את התשתיות והפסולת ואלו הושארו במקום בהנחה כי יישארו מכוסות בקרח מאות בשנים בשל מזג האוויר הקיצוני בגרינלנד. חרף סברה זו, מחקר שהתפרסם בשנת 2016 צופה כי חלק מכיפת הקרח שמכסה את מחנה המאה ימס עד לסוף המאה ה-21, והתשתיות של המחנה ושאריות הפסולת הרדיואקטיבית, הביולוגית והכימית שנמצאות במקום יחשפו לסביבה וישבשו מערכות אקולוגיות באזור
הערות שוליים

↑  Clark, Elmer F. (באוקטובר 1965). Camp Century: Evolution of Concept and History of Design, Construction and Performance (PDF). Technical Report, United States Army Materiel Command Cold Regions Research and Engineering Laboratory (Report). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2011-01-25. {{cite report}}:  (עזרה)
↑  Amstrup, Niels (1997-01-17). "Grønland under den kolde krig. Dansk og Amerikansk sikkerhedspolitik 1945–1968" [Greenland during the Cold War. Danish and American security policy 1945–1968]. Politica (בדנית). 29 (2): 215. אורכב מ-המקור ב-2011-07-19. נבדק ב-2009-04-26.
↑  Feldman, Cassi (31 בינואר 2016). "Cronkite visits "city under the ice" in 1961". 60 minutes overtime. CBSnews. נבדק ב-2016-08-10. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  US Army (1963). "Camp Century, Greenland, Project Iceworm: "City Under the Ice" R&D Progress Report 6". Youtube. US Army.
↑  Petersen 2008, pp. 75–98; official purpose and size and length of Camp Century tunnels given on p.78.
↑  United States Army (1961). M.F.5 9314 (Camp Century (1 of 4)) (Film).
↑  The U.S. Army's Top Secret Arctic City Under the Ice! "Camp Century" Restored Classified Film
↑  Dansgaard, Willi (2005). Frozen Annals, Greenland Ice Cap Research. Icelandic Climate. Copenhagen: Niels Bohr Institute. pp. 54–63. ISBN 978-87-990078-0-6. אורכב מ-המקור (pdf) ב-2011-01-07. נבדק ב-2013-04-07.
↑  Colgan, William; Machguth, Horst; MacFerrin, Mike; Colgan, Jeff D.; van As, Dirk; MacGregor, Joseph A. (2016). "The abandoned ice sheet base at Camp Century, Greenland, in a warming climate" (PDF). Geophysical Research Letters (באנגלית). 43 (15): 8091–8096. Bibcode:2016GeoRL..43.8091C. doi:10.1002/2016GL069688. ISSN 1944-8007.
↑  "Melting ice sheet could release frozen Cold War-era waste". 4 באוגוסט 2016. אורכב מ-המקור ב-8 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Henley, Jon (27 בספטמבר 2016). "Greenland's receding icecap to expose top-secret US nuclear project". The Guardian. London. נבדק ב-27 בספטמבר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
מפת המנהרות של הפרויקט
פיורד אליס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  פיורד 
 מיקום
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  68°36′00″S 78°05′00″E﻿ / ﻿68.6°S 78.0833°E﻿ / -68.6; 78.0833
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפיורד אליס(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפיורד אליס
 
פיורד אליס (באנגלית: Ellis Fjord) הוא פיורד צר וארוך, בחוף אינגריד כריסטנסן, בארץ הנסיכה אליזבת, שבאנטארקטיקה.
הפיורד ממוקם בין חצי האי בריידנס, וחצי האי מיול, בגבעות וסטפולד.
היסטוריה > גילוי ומיפוי האזור

אזור גבעות וסטפולד, ובהן הפיורד, מופו באמצעות תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת לארס כריסטנסן (1937–1936).
הקרטוגרפים הנורווגיים חשבו שמדובר במפרץ ובשריד של אגם שבעבר נשפך אליו.
ג'ון רוסקו (John Roscoe), אשר מיפה את האזור בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית, במסגרת מבצע קפיצה לגובה, שנערך בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1946–1947, הבין כי המפרץ והאגם הצר והארוך מחוברים, והם למעשה פיורד.
הראשונים שהגיעו אל הפיורד היו אנשי משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה, בפיקודו של פיליפ לו, ב-31 בינואר 1955.
היסטוריה > מקור השם

הקרטוגרפים הנורווגיים, כאמור, חשבו שמדובר במפרץ ובאגם הנשפך אליו, וקראו למפרץ "מולוויק" (בנורווגית: "Mulvik" - מפרץ החוטם) ולאגם קראו "לאנגוואטנט" (בנוורגית: "Langevatnet" - האגם הארוך).
בעקבות גילויו של רוסקו, שונה שם האתר.
רוסקו נתן לאתר את שמו הנוכחי.
הפיורד נקרא על שמו של אדווין אי. אליס (Edwin E. Ellis), שהיה צלם אוויר במהלך מבצע קפיצה לגובה, וצילם את האזור בו נמצא הפיורד.
לקריאה נוספת

• J Grey, J Laybourn-Parry, RJG Leakey, and A McMinn, , stuar. Coast. Shelf Sci.], vol. 45, no. 1, pp. 17-25, Jul 1997
• McMinn A, Heijnisj H, Harle K, McOrist G., , The Holocene. 2001;11(3):291-300. https://doi.org/10.1191/095968301671577682
• McMinn, A., Gibson, J., Hodgson, D. et al., , Polar Biol 15, 269–276 (1995). https://doi.org/10.1007/BF00239847
• Kirkwood, J.M., Burton, H.R., , Mar. Biol. 97, 445–457 (1988). https://doi.org/10.1007/BF00397776
• McMinn, Andrew; Heijnisj, Henk; Harle, Kate; McOrist, Gordon;, , Holocene ISSN 0959-6836
• A. McMinn, J. J. Bloxham & J. Whitehead (1998), , Australian Journal of Earth Sciences, 45:4, 645-652, https://doi.org/10.1080/08120099808728419
• Gibson, J. (1999), , Antarctic Science, 11(4), 419-426. https://doi.org/10.1017/S095410209900053X
• Australian Antarctic Division, , Dataset
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15  מידע היסטורי
פיורד

פיורד ליספיורדן בנורווגיה
פיורד רומסדלס, והעיירה אונדלסנס בנורווגיה
פְיוֹרְד הוא עמק שהועמק על ידי קרחון יבשתי או רעש אדמה. פיורדים מאופיינים בדרך כלל בשוליים תלולים אשר ממשיכים מתחת לפני הים.
תהליך היווצרות

פיורד נוצר כאשר קרחון אשר הטמפרטורה בו נמוכה מאפס מעלות צלזיוס, מעצב את צורת ה-U הטיפוסית של העמק, פוגש במי הים ומפשיר. התוצאה היא עמק בעל שוליים תלולים המוצף על ידי מי הים. ההצפה יוצרת אגם צר ועמוק המחובר לים. קיימים פיורדים שבהם האגם מגיע לעומק של 1,300 מטר. מורנת הקצה שהיא סחופת קרחונים הנדחפת מטה לתוך העמק על ידי הקרחון, נמצאת מתחת לפני המים בכניסה לפיורד וגורמת לצוואר פיורד רדוד בהשוואה למרכז הפיורד.
מאפיינים

פיורדים נפוצים במקומות בהם קרחונים הגיעו בעבר או מגיעים בהווה לפני הים.
סף הכניסה הרדוד מן הים וההגנה על ידי שולי העמק התלולים הופכים את הפיורד לנמל טבעי מוצלח. בשל כך, פיורדים שימשו כנמל בית לציי דייג, ובאזורים תעשייתיים הפכו לאתרי גידול דגים ובניית ספינות. עם זאת, פיתוח נמלים תעשייתיים בפיורדים עלול להיות בעייתי עקב הכניסה הרדודה מן הים והניתוק היחסי משאר חלקי היבשה שנובע מקירות הסלע הגבוהים.
פריסה

ניתן למצוא פיורדים לאורך חופי נורווגיה, איסלנד וגרינלנד, בפינה הדרום-מערבית של ניו זילנד (ראו ארץ הפיורדים), בחוף המערבי של ניופאונדלנד, ובחופים הדרומיים והמערביים של אלסקה. החוף המערבי של סקוטלנד מכיל גם הוא פיורדים (הידועים כ-sea lochs), והמפרצים הארוכים דמויי הפיורדים של חופי ניו אינגלנד מכונים לעיתים "פיארדים" (fiards). הפיורד הגדול ביותר בעולם הוא קנגרטיטיווק שבגרינלנד, שאורכו 350 ק"מ.
חצי האי איסטריה בקרואטיה הוא מקום בו יש תצורות הדומות לפיורדים של סקנדינביה. לים פיורד, שאורכו 12 ק"מ, נמצא מדרום לפורץ', ליד העיירות וורסאר ורוביני. טכנית, אין מדובר בפיורד, שכן הוא נוצר על ידי הנהר פזינקיקה, שגרם לבלייה בקרקע בדרכו לים האדריאטי.
העמדה הרווחת בגאולוגיה גורסת כי היו פיורדים בישראל בעבר הרחוק, באזור מדבר יהודה.
הערות שוליים

↑   עודד כרמלי, יצאנו לחפש את הנוף העתיק בעולם. מצאנו אותו 100 ק"מ מצפון לאילת, באתר הארץ, 9 בספטמבר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007535928305171  GND: 4133810-8  LCCN: sh85048937  NDL: 00563297  NKC: ph335384 
נרייפיורד הנשקף ממלון סטלהיים
פרויקט תת-קרקעי 131

| --- | --- |

הכניסה
 מידע כללי
 סוג:  אטרקציה תיירותית 
 מיקום:  חוביי 
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – העשור של 1960
 תאריך פתיחה רשמי:  שנות ה־60 של המאה ה־20 
 קואורדינטות:  29°50′55″N 114°27′50″E﻿ / ﻿29.8486°N 114.464°E﻿ / 29.8486; 114.464
  (למפת הרפובליקה העממית של סין מוגדלת) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןפרויקט תת-קרקעי 131(למפת הרפובליקה העממית של סין רגילה) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןפרויקט תת-קרקעי 131
 
פרויקט תת-קרקעי 131 הוא מערכת מנהרות במחוז חוביי בסין שנבנתה בסוף שנות השישים ותחילת שנות השבעים כדי לשמש כמקלט גרעיני עבור מפקדת הפיקוד של צבא השחרור העממי הסיני במקרה של מלחמה גרעינית. המתקן מעולם לא הושלם או הושמש במלואו, והוא פתוח למבקרים כאטרקציה תיירותית.
מקום

הפרויקט ממוקם בעיירה גָאו צְ'יָאו שבגזרת שְׂייֵן'אָן(אנ'), במחוז הוביי. מדובר על מיקום שנמצא כ-15 ק"מ מזרחית לאזור העירוני של שְׂייֵנִּינְג ו-80 ק"מ דרומית לווהאן.
היסטוריה

עם התגברות המתח בין סין לברית המועצות בשלהי שנות השישים, מנהיגי סין חשבו כי נכון לבנות מספר מתקנים תת-קרקעיים כדי להגן על האוכלוסייה הצבאית, כמו גם על גופי הפיקוד והבקרה שלה, במקרה של סכסוך גרעיני. הידוע ביותר מבין מתקנים אלה הוא העיר התחתית של בייג'ינג.
ב־31 בינואר 1969 התקבלה החלטה להקים מטה פיקודי מחתרתי לצבא המדינה; שם הקוד "131" לפרויקט נובע מתאריך זה, 01-31. הרמטכ"ל במחלקת המטה הכללי של הצבא לשחרור העם, גנרל חְוָאנְג יוּנְג שֶׁנְג (黄永胜) עצמו היה אחראי על הבנייה.
במסגרת הפרויקט הוקמה מערכת מנהרות עם חדרי ישיבות, משרדים למפקדים הבכירים (כולל המפקד הראשי, מאו דזה-טונג), מרכז תקשורת וכו'. מתחת לגבעות באזור הוקמו המנהרות ומעל פני השטח נבנו וילות עבור מאו דזה-טונג וסגנו. עם זאת, לאחר מותו של לין ביאו ומעצרו של חְוָאנְג יוּנְג שֶׁנְג בספטמבר 1971, הפרויקט נפסק, והוא מעולם לא הושלם. לא מאו ולא לין ביאו ביקרו באתר מעולם.
על פי דיווחי מערכת המנהרות אורכה 456 מטרים, ועלותה מוערכת ב-130 מיליון יואן.
מצב נוכחי

בשנת 1981, אתר פרויקט 131 הועבר לידי הרשויות האזרחיות בעיר שְׂייֵנִּינְג, בה הוא נמצא. בית-יוקרה ומתקן כנסים הוקם מעל פני האדמה, בעוד מערכת המנהרות הפכה לאטרקציה תיירותית. נכון לקיץ 2008, החדרים התת-קרקעיים חשופים ברובם, מעוטרים בשלטים המתארים את השימוש המיועד לכל חדר, רהיט תקופתיים וכמה מפות העוסקות בהיסטוריה הצבאית של סין. יש גם כמה תערוכות (תגי מאו, פוסטרים וכו') בביתנים שעל פני השטח. בניגוד לביתנים והווילות, המנהרה עדיין נחשבת לפרויקט צבאי ולכן סגורה למבקרים שאינם סינים (נכון לאפריל 2009).
קברו של חְוָאנְג יוּנְג שֶׁנְג נמצא גם הוא באתר.
הערות שוליים

1 2 3  神秘131工程:60年代修建的防核地下指挥部 [Mysterious Project 131: An underground nuclear command headquarters constructed in the 1960s]. xjqmx.gov.cn (בסינית פשוטה). אורכב מ-המקור ב-2011-05-21. נבדק ב-2019-09-19.
1 2  The "Underground Project 131" museum handout.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פרויקט תת-קרקעי 131".
דלתות במנהרה ליד הכניסה
במנהרה
פריסילה סוזן ברי

| --- | --- |

 לידה:  12 בינואר 1799 ליברפול, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  8 במרץ 1872 (בגיל 73) קרוידון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Priscilla Susan Falkner 
 תקופת הפעילות:  1814–1872 (כ־58 שנים) 
 יצירות ידועות:  A selection of Hexandrian plants, belonging to the natural orders Amaryllidae and Liliacae 
 בן או בת זוג:  Edward Bury 
 
פריסילה סוזן ברי (באנגלית: Priscilla Susan Bury‏; 12 בינואר 1799 – 8 במרץ 1872) הייתה בוטנאית ומאיירת אנגלית.
חיים אישיים

פריסילה סוזן ברי נולדה בריינהיל, ליברפול. הוריה היו אדוארד פלקנר ובריג'ט (לבית טרלטון) פלקנר.
היא נישאה לאדוארד ברי (1794-1858), מהנדס רכבות ידוע, ב -4 במרץ 1830. לבני הזוג נולדו לפחות שלושה בנים, בין השנים 1831–1835. בין השנים 1852–1860 התגוררה המשפחה בהילסבורו הול ליד שפילד ולאחר מכן עברה להתגורר ברובע האגם.
בשנת 1860 פרסמה את זכרונותיו של בעלה אדוארד ברי, שהיה חבר החברה המלכותית, חבר מכון המהנדסים האזרחיים, חבר החברה הסמיטונית, חבר האגודה האסטרונומית המלכותית, עמית החברה המלכותית ההיסטורית.
בשנת 1866 היא עברה לפיירפילד, בקרוידון, שם נפטרה ב -8 במרץ 1872.
עבודה אמנותית

אף שלא הוכשרה כבוטנאית או הוזמנה כאמנית מקצועית, היא חיברה מספר ספרי צמחים אמנותיים ומדעיים.
היא החלה לצייר צמחים בחממה בבית משפחתה בפיירפילד, ובשנת 1829 היו לה מספיק איורים של חבצלות וצמחים אחרים לצורך פרסום. רישומי החבצלות משנת 1829, נעשו כליתוגרפיות מאת הולמנדל, הציגו את איוריה בליווי הערות קצרות.
בין השנים 1831 - 1834 פורסמו רישומיה בספר מבחר צמחים ממשפחת הקסנדריה. החריטה הופקדה בידי לונדון רוברט האוול, חרט הלוחות של ג'ון ג'יימס אודובון (1785-1851). בספר הוצגו 350 רישומי צמחים שצוירו בחלקם ביד. מאה שנה מאוחר יותר, הספר שלה תואר כ"אחד מהספרים הצבעוניים ביותר בתקופתו" בהערכה על ידי וילפריד ג'ספר וולטר בלאנט בספר "אמנות האיור הבוטני".
עבודתה המאוחרת לאחר 1836 כללה איורים לספרי בוטניקה של מאונד והנסלו וחוקרים אחרים וכן ציירה מאובנים שנאספו על ידי ג'ון דייווי והוכנו למיקרוסקופיה על ידי כריסטופר ג'ונסון מלנקסטר.
הערות שוליים

↑  Priscilla Susan Bury | Science Museum Group Collection, collection.sciencemuseumgroup.org.uk (באנגלית)
↑  Lain Wilson, Margaret Mee: Portraits of Plants, Dumbarton Oaks (באנגלית)
↑  Recollections of Edward Bury by his widow | Science Museum Group Collection, collection.sciencemuseumgroup.org.uk (באנגלית)
↑  "Priscilla Susan Bury - Audubon House Gallery of Natural History"
↑  Bury, Priscilla Susan, - Biodiversity Heritage Library, www.biodiversitylibrary.org
↑  Priscilla Susan Bury, Robert Havell, A selection of Hexandrian plants, belonging to the natural orders Amaryllidae and Liliacae, London :: Robt. Havell, ... ,, 1831
↑  Blunt, Wilfrid (1950). The Art of Botanical Illustration. London: Collins. p. 213.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  Botanist: Bury  DSI: 1045  GND: 122741110  LCCN: no2023012915  RKD: 430451  VIAF: 40268160   WorldCat (עם VIAF): 40268160
פרדוקס החתול המרוח בחמאה

פרדוקס החתול המרוח בחמאה הוא בדיחה נפוצה המבוססת על שילוב של שני פתגמים:
חתולים תמיד נוחתים על הרגליים.
לחם מרוח בחמאה תמיד נוחת עם צד החמאה כלפי מטה.
פתרון הסיבוב ההומוריסטי
הפרדוקס נוצר כשחושבים מה יקרה אם מחברים חתיכת טוסט עם חמאה (כשהצד המרוח בחמאה כלפי מעלה) לגב החתול, ואז מפילים את החתול מגובה רב. הפרדוקס, שהוגש על ידי האמן ג'ון פרייזי מקינגסטון מניו יורק, זכה ב-1993 בתחרות פרדוקסים של מגזין Omni.
פתרונות אפשריים

יש אנשים שטוענים בצחוק שהניסוי יפיק אפקט אנטי-גרביטציה, וכאשר החתול נופל לכיוון הקרקע, הוא יאט ויתחיל להסתובב, ובסופו של דבר יגיע למצב יציב של ריחוף במרחק קצר מהקרקע תוך סיבוב במהירות גבוהה. ביוני 2003, קימברלי מינר זכתה בפרס אוסקר לסטודנטים על סרטה Perpetual Motion. מינר ביססה את סרטה על מאמר שנכתב על ידי חברה לתיכון שחקר את ההשלכות הפוטנציאליות של רעיון החתול והחמאה.
בהומור

הפרדוקס המדומה כבש את דמיונם של הומוריסטים בעלי אוריינטציה מדעית. במאי 1992, האינטרנט אורקל (אנ') (Digest #441) כלל שאלה על הפרדוקס. ישנו פרק בקומיקס סיפורי המחר (אנ') שמוקדש לפרדוקס. הדמות הראשית מבקשת לבחון את התיאוריה הזו, מה שמוביל לכך שהחתול מרחף מעל הקרקע וזנבו המכשכש מספק הנעה.
מותג משקאות האנרגיה הברזילאי "Flying Horse" פרסם פרסומת עטורת פרסים לשנת 2012 המדמה את השחזור של תופעה זו, המשמשת לאחר מכן ליצירת אנרגיה תמידית.
במציאות

לחתולים יש את היכולת להתיישר חזרה כך שרגליהם יהיו מטה וגבם מעלה,  אם הם נופלים הפוך באוויר, במה שמכונה רפלקס ההתיישרות של חתולים. רפלקס זה מאפשר להם לנחות על רגליהם אם הם נופלים מגובה מספיק.
ללחם, בהיותו אובייקט דומם, אין את היכולת לתקן את עצמו. מחקר שנערך באוניברסיטת מנצ'סטר שכלל הפלה של 100 פרוסות בתנאי מעבדה, קבע שהלחם נוחת בדרך כלל על הרצפה עם צד החמאה כלפי מטה כתוצאה מהאופן שבו הוא בדרך כלל נופל מהשולחן, ומהגרר האווירודינמי הנגרם מהאוויר והכיסים בתוך הלחם. הלחם בדרך כלל עם צד החמאה כלפי מעלה כאשר הוא נופל. תוך כדי הנפילה הוא מסתובב. בהינתן מהירות סיבוב האופיינית וגובה טיפוסי של שולחן, פרוסת לחם שהחלה עם צד החמאה כלפי מעלה על השולחן תנחת עם צד החמאה כלפי מטה על הרצפה ב-81% מהמקרים.
ראו גם

נפילת פרוסת לחם מרוחה בחמאה
הערות שוליים

↑  Morris, Scot (ביולי 1993). "I Have a Theory..." (PDF). Omni. 15 (9): 96. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Available at https://www.youtube.com/watch?v=QTQ93k5tlXg by https://www.youtube.com/user/minerkimberly/videos
↑  Snider, John C. (2004). "Oscar Nominated Animated Shorts 2003". Scifidimensions.com. אורכב מ-המקור ב-2012-02-04. נבדק ב-2012-06-20.
↑  Klein, PG (2002-12-16). "Perpetual Motion". University of Leeds, School of Physics & Astronomy. אורכב מ-המקור ב-2008-10-22.
↑  "Student wins Academy Award for animated film". Rochester Institute of Technology. Spring 2004. אורכב מ-המקור ב-2015-05-08. נבדק ב-2015-01-17.
↑  Gabriel Beltrone, Energy Drink Makes the Most of the Buttered-Cat Paradox, Adweek, ‏1 באפריל 2012
פורפיריה אפורת-ראש

| פורפיריה אפורת-ראש |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: עגוראים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: רליתיים
סוג:: פורפיריה
מין:: פורפיריה אפורת-ראש
שם מדעי
 Porphyrio poliocephalus ‏לאת'אם, 1801

פורפיריה אפורת-ראש (שם מדעי: Porphyrio poliocephalus) היא עוף מים מהסוג פורפיריה ממשפחת הרליתיים המצויה באסיה, מהמזרח התיכון ועד לדרום סין ותאילנד, וחובבת אזורי ביצות וגדות אגמים.
עד לאחרונה היא נצפתה בישראל פעם אחת בלבד. אך שני פרטים נוספים נצפו באוקטובר 2023 בבריכות הדגים של קיבוץ המעפיל ובאגמון הסופרלנד. התצפיות עדין ממתינות לאישור סופי של ועדת הנדירים הישראלית.
טקסונומיה

בעבר סווגה לצד מיני פורפיריה אחרים כתת-מין תחת המין Porphyrio porphyrio (פורפיריה מערבית לאחר הפיצול), אך מחקרים הובילו לפיצולה לשישה מינים נפרדים; אם כי לא כל הרשימות מכירות בפיצול.
טקסונומיה > תת-מינים

Porphyrio poliocephalus poliocephalus
Porphyrio poliocephalus seistanicus
Porphyrio poliocephalus caspius
תיאור

הפורפיריה אפורת-הראש היא עוף מים גדול ומרשים: אורכה 38–50 ס"מ, מוטת כנפיה 90–100 ס"מ, ומשקלה 505–850 גרם. הזכרים גדולים מעט מהנקבות (באוכלוסייה הפולשת בפלורידה נמדד ממוצע של 705 גרם אצל הזכרים לעומת 614 גרם אצל הנקבות). פורפיריה זו היא בעלת ניצוי מרהיב בגווני כחול-סגלגל, וכנפיים וחזה בצבע טורקיז. הראש נע בין גוני כחול בהיר לאפור בהיר, כשהזכרים לרוב מפגינים ראשים אפורים יותר מהנקבות. המקור גדול ונוקשה בצבע אדום וממשיך אל המצח כמגן קרני ונוקשה. הרגליים והאצבעות ארוכים ואדומים. נוהגת להרים את זנבה ולחשוף את השת הלבן שלה. לצעירים ניצוי דהוי יותר מאשר לבוגרים, וגם מקורם בגוון עמום יותר. משמיעה נהמות קצרות מחרחרות וקולות קרקור.
תיאור > הבדל ממינים דומים

נבדלת מהפורפיריה הכחולה הקרובה אליה בכך שרגליה בגוון אדום-ורדרד בהיר ולא אדום בוהק כמו אצל הכחולה; המפרקים ברגליים ובאצבעות כהים ומנוגדים; לפורפיריה הכחולה צבע ירוק בגב המטפס אל הזנב ולחלק מהכנף; והחזה והכנפיים בגוון טורקיז, כשבכנפיים הצבע הטורקיזי ממשיך אל כל הסוככות.
| --- | --- |
השוואה בין פורפיריה אפורת-ראש (מימין) לפורפיריה כחולה (משמאל)





ניתן להבחין אצל הפורפיריה אפורת-הראש ברגליים בהירות יותר עם מפרקים כהים; בגווני טורקיז בחזה ובסוככות הכנף, ובחסרונו של צבע ירוק בגב.