stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דגל יפן
הערות שוליים

↑  הדגל וההמנון הלאומיים – חוברת מידע של משרד החוץ היפני (באנגלית)
↑  Flag of Japan | Britannica, www.britannica.com (באנגלית)
↑  Japan, www.fotw.info
↑  Laos | History, Flag, Map, Capital, Population, & Facts | Britannica, www.britannica.com (באנגלית)
| דגלי מדינות אסיה |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אוזבקיסטן • אזרבייג'ן • איחוד האמירויות הערביות • אינדונזיה • איראן • אפגניסטן • ארמניה • בהוטן • בחריין • בנגלדש • ברוניי • גאורגיה • הודו • המלדיביים • הפיליפינים • הרפובליקה העממית של סין • וייטנאם • טג'יקיסטן • טורקיה • טורקמניסטן • יפן • ירדן • ישראל • כווית • לאוס • לבנון • מונגוליה • מזרח טימור • מיאנמר • מלזיה • מצרים • נפאל • סוריה • סינגפור • סרי לנקה • עומאן • עיראק • ערב הסעודית • פקיסטן • קוריאה הדרומית • קוריאה הצפונית • קזחסטן • קטר • קירגיזסטן • קמבודיה • קפריסין • רוסיה • תאילנד • תימן |  |
| שטחים תלויים | אבחזיה • אג'ריה • אי חג המולד • איי קוקוס • דרום אוסטיה • הונג קונג • הטריטוריה הבריטית באוקיינוס ההודי • הרפובליקה הסינית • הרשות הפלסטינית • כורדיסטן • מקאו • צפון קפריסין |  |
אירופה • אפריקה • אסיה • אוקיאניה • אמריקה הצפונית • אמריקה הדרומית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 00566290
דוד שמידל

| --- | --- |

הרב דוד מיכאל שמידל
 לידה:  2 באפריל 1934 (בן 90) י"ז בניסן תרצ"ד וינה אוסטריה הפדרלית אוסטריה
 כינוי:  רב דויד
 מדינה:  ישראל 
 מקום פעילות:  בני ברק, טבריה, קוממיות ישראל ישראל
 השתייכות:  יהדות
 תחומי עיסוק:  יושב ראש אתרא קדישא
 תפקידים נוספים:  שיעורים בלימוד התלמוד, רמב"ם
 רבותיו:  הרב יצחק זאב הלוי סולובייצ'יק, הרב אברהם ישעיהו קרליץ, הרב גדליה נדל, הרב משה שמואל שפירא
 בת זוג:  מרת עליזה שמידל
 צאצאים:  8 בנות ובן
 
הרב דוד מיכאל שמידל (נולד בי"ז בניסן תרצ"ד, 2 באפריל 1934) הוא יושב ראש ארגון אתרא קדישא. ראש כולל, עורך תורני ופעיל במאבקי היהדות החרדית בישראל בנושאי דת ומדינה.
ביוגרפיה

נולד בווינה, אוסטריה, בן יחיד לפנחס ומרים שמידל, משפחה הונגרית. ב-1939, בהיותו כבן חמש, עלה עם משפחתו לארץ ישראל אביו התפרנס מקמעונאות[דרושה הבהרה]. למד בישיבת סלבודקה בבני ברק אז התקרב אל הרב אברהם ישעיהו קרליץ ה"חזון איש" ובהמשך היה מתלמידיו של הרב גדליה נדל. לאחר מכן למד בישיבת באר יעקב אצל הרב משה שמואל שפירא.
נישא לעליזה, שהייתה מורה למקצועות קודש בסמינר הרב וולף בבני ברק. לבני הזוג שמונה בנות ובן.
פעילות ציבורית

ב-1956 פעל בשליחות הרב יצחק זאב סולובייצ'יק במאבק נגד החפירות בקבר הרמב"ם בטבריה. בשנות ה-60 היה פעיל במאבק החרדי נגד מערכת הבריאות בפרשת ניתוחי המתים בישראל וחבר בוועדה הציבורית להגנת כבוד האדם שהקים הרב רפאל סולובייצ'יק.
החל מאמצע שנות ה-70 ולאחר פטירת העסקן הרב אברהם ברוך ארטן הוא עומד בראש ארגון אתרא קדישא הנאבק נגד חפירות בבתי קברות יהודים בישראל ובתפוצות ומארגן הפגנות סוערות נגד חפירות בשטחי קבורה. בשנת 1979 נעצר בשל מעורבותו בהפגנות במתחם מחנה צבאי שהוקם אז בהר שנאן בטענה לפגיעה בקברי אמוראים בראשית העשור השני של המאה ה-21 התנהל מאבק פנים-חרדי נגד הארגון, שבעקבותיו חתמו רבנים מחוג חזון איש על כרוז המוחה על הפגיעה בכבודו של הרב שמידל.
פעילות תורנית

במשך עשרות שנים עמד בראש כולל אברכים "מתיבתא דרבי יוחנן" בבית הכנסת של ראשוני החסידים בטבריה שחבריו למדו בו במשך כל ימות השבוע, וחזרו לביתם לשבת. בראשית העשור השני של המאה ה-21, לאחר שגדלה הקהילה החסידית בטבריה, נסגר הכולל והרב שמידל בשנת תשע"א עבר לקוממיות.
הוא חבר המערכת של הוצאת שבתי פרנקל.
הערות שוליים

↑  יאיר אטינגר, מחזיק תיק כבוד המת ומלחמתו בביה"ח, באתר הארץ, 24 במרץ 2010
↑  מנחם רהט, הרב שמידל מבני ברק יואשם ויועמד לדין, מעריב, 4 במאי 1979.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007397336805171  VIAF: 495157523315127031073   WorldCat (עם VIAF): 495157523315127031073
דומיניקה במשחקים האולימפיים

דומיניקה משתתפת במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת אטלנטה (1996). עד כה, התחרו ספורטאים מטעמה רק בענפי האתלטיקה והשחייה. את ההישג הגבוה ביותר רשם ז'רום רומן, שהעפיל לגמר הקפיצה המשולשת באטלנטה, וסיים במקום ה-12.
השתתפותה הראשונה באולימפיאדת חורף הייתה באולימפיאדת סוצ'י (2014).
באולימפיאדת פריז שנערכה באוגוסט 2024 זכתה האתלטית תיאה נואליבה לפונד (באנגלית: Thea Noeliva LaFond, במדליית זהב בקפיצה משולשת.
ראו גם

דומיניקה במשחקים האולימפיים לנוער
דייט לילי

| --- | --- |

 בימוי:  שון לוי 
 הופק בידי:  שון לוי 
 תסריט:  ג'וש קלאוזנר 
 עריכה:  דין צימרמן 
 שחקנים ראשיים:  סטיב קארל טינה פיי
 מוזיקה:  כריסטוף בק 
 צילום:  דין סמלר 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פוקס המאה ה-20 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 9 באפריל 2010   ישראל 6 במאי 2010
 משך הקרנה:  88 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פעולה, קומדיה רומנטית, סרט קומדיה, סרט חבר'ה, סרט פשע 
 תקציב:  $55,000,000
 הכנסות:  $151,046,576 (15 ביולי 2010)
 הכנסות באתר מוג'ו:   datenight
 www.datenight-movie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
דייט לילי (אנגלית: Date Night) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 2010, שביים שון לוי, בכיכובם של סטיב קארל וטינה פיי. הסרט גרף בסוף השבוע הראשון להקרנתו הכנסות של 27.1 מיליון דולר. וכ-151 מיליון דולר בסך הכל.
עלילה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
פיל וקלייר פוסטר הם זוג נשוי מניו ג'רזי עם שני ילדים אשר חיי משפחתם הפכו לשגרה משעממת. כדי להפיג את השגרה פיל לוקח את קלייר למסעדת דגים במנהטן, אבל אין עבורם שולחן פנוי. פיל מחליט לקחת את אחד השולחנות שהוזמנו על ידי זוג שלא הגיעו. בזמן האכילה ניגשו אליהם שני גברים ודורשים מהם לבוא איתם ולהביא להם כונן נייד שכביכול הם גנבו. למרות הפצרותיהם של פיל וקלייר שהם אינם אותו זוג הגברים לוקחים כדי לחפש את הכונן, אך הם מצליחים להימלט ולהזעיק עזרה מחברם, הולברוק.
צוות השחקנים

סטיב קארל - פיל פוסטר
טינה פיי - קלייר פוסטר
מארק וולברג - הולברוק גראנט
ריי ליוטה - ג'ו מיאלטו
ג'יימס פרנקו - טום פאלטון
מילה קוניס - וויפיט פאלטון
מארק רופאלו - בראד סולוין
קריסטן ויג - היילי סולוין
קומון - הבלש קולינס
ג'ימי סימפסון - הבלש ארמסטרונג
טראג'י פ. הנסון - הבלשית ארויו
לייטון מיסטר - קייטי
ויליאם פיכטנר - פרנק קארנשאו
אוליביה מאן - פקידה במסעדה
ג'יי בי סמוב - נהג מונית
גל גדות - נתניה
ויל.איי.אם בתפקיד עצמו
הערות שוליים

↑  איתמר זהר, הסרט הנצפה ביותר בארצות הברית: קומדיה בהשתתפות טינה פיי וגל גדות, באתר הארץ, 12 באפריל 2010
ערך זה הוא קצרמרבנושא סרטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דג שחור קטן

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  סמד בהרנגי 
 איורים:  פרשיד מת'קאלי
 שפת המקור:  פרסית
 סוגה:  נובלה 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1967 
 
מחבר הספר, סמד בהרנגי
דג שחור קטן (בפרסית: ماهی سیاه کوچولو) הוא ספר ילדים ידוע בשפה הפרסית שנכתב על ידי סמד בהרנגי. הספר נחשב באופן נרחב לאלגוריה פוליטית, ונאסר באיראן שלפני המהפכה. מלבד סיפורו הבולט, האיורים המקוריים לספר של פרשיד מת'קאלי קיבלו את פרס האנס כריסטיאן אנדרסן בשנת 1974 על "תרומותיו המתמשכות" כמאייר ילדים. תרגומים שונים של הספר התפרסמו במספר מדינות. התרגום האחרון של הספר באנגלית ראה אור בשנת 2015 עם איוריו המקוריים.
עלילה

הסיפור מסופר מנקודת מבטה של דגה מבוגרת המדברת אל 12,000 ילדיה ונכדיה. היא מתארת את מסעו של דג שחור קטן שמשאיר מאחוריו את מקום הולדתו הבטוח בנחל ויוצא להרפתקה בעולם הגדול.
הדרך מובילה את הדג הקטן אל המפל ולאורך הנהר אל הים. לאורך הדרך, הדג פוגש כמה דמויות מעניינות, ביניהן לטאה ידידותית ושקנאי רשע.
עם חוכמה ואומץ, הדג מגיע רחוק והסיפור מסתיים בכך שהדג השחור הקטן משמש דוגמה לאחרים.
תרגומים

באפריל 2015, התרגום החדש של "דג שחור קטן" מאת אזיתה ראסי עם איורי המקור עטור הפרסים שלו זכה לראשונה ברשימת עשרת ספרי הילדים המובילים של דייוויד קאדג'י ניובי עבור "הגרדיאן".
פרסים

פרס האנס כריסטיאן אנדרסן על איורים מאת פרשיד מת'קאלי (1974)
פרס גרפי ראשון, יריד ספרי ילדים בינלאומי השישי בבולוניה לאיורים של פרשיד מת'קאלי (1968)
תעודת כבוד, הביאנלה לאיור של ברטיסלבה, צ'כוסלובקיה, לאיורים של פרשיד מת'קאלי (1968)
הערות שוליים

↑  "The Little Black Fish That Created Big Waves", Negar Esfandiary, BBC Radio 4, 25 August 2011
↑  "HCAA Winners 1956-2014". אורכב מ-המקור ב-2015-05-24. נבדק ב-2015-05-23.
↑   (הקישור אינו פעיל, ספטמבר 2016)
↑  "David Cadji Newby's top 10 quests in children's books", David Cadji-Newby 2 April 2015
דוברבה זאגרב

דוברבה זאגרב (בקרואטית: KK Dubrava Zagreb) הוא קבוצת כדורסל קרואטית משכונת "דוברבה" בעיר זאגרב, המשחקת בליגת העל הקרואטית.
המועדון הוא הרביעי מהעיר זאגרב בליגה הקרואטית הבכירה.
היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 1976 והשתתפה בליגה הקרואטית הראשונה בשנים 1986–1989, שהייתה באותה עת ליגה של ליגת העל היוגוסלבית. בעונת 1993/94 החלה להשתתף בליגת העל הקרואטית.
בעונת 1999/00 תחת השם "בנסטון", הגיעה הקבוצה עד לחצי גמר הפלייאוף על האליפות והפסידה לציבונה זאגרב. בתחילת עונת 2000/01, נחתם הסכם חסות עם חברת "דונה". בעונת 2005/06 ירדה הקבוצה לליגה השנייה, אך חזרה לאחר עונה אחת.
ההשתתפות הראשונה של הקבוצה במסגרת אירופאית הייתה בגביע קוראץ' בעונת 1996/97 במשחק מול מכבי ראשון לציון. הקבוצה המשיכה להשתתף ברציפות בגביע קוראץ' עד שנת 2002.
הקבוצה מארחת באולם הספורט בשכונת דוברבה, המכיל 1,800 מקומות.
שחקנים בולטים בעבר ובהווה

קרואטיה דליבור בגאריץ'
קרואטיה זוראן פלאניניץ'
קרואטיה פיליפ קרושלין
קרואטיה איגור מאריץ'
קרואטיה סלאבן רימאץ'
דאקה

ערך זה עוסק בבירת בנגלדש. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

פוטומונטז' של דאקה
 מדינה:  בנגלדש בנגלדש
 מחוז:  מחוז דאקה
 ראש העיר:  אטיקול אסלאם
 שפה רשמית:  בנגלית 
 תאריך ייסוד:  1608
 שטח:  304 קמ"ר
  ‑ שטח ואחוז מים:  23.49 קמ"ר 7.75%
 גובה:  4 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  10,295,407 (2022)
  ‑ במטרופולין:  11,086,309 (2011)
  ‑ צפיפות:  33,841 נפש לקמ"ר (2022)
 קואורדינטות:  23°44′25″N 90°23′41″E﻿ / ﻿23.740278°N 90.394722°E﻿ / 23.740278; 90.394722
 אזור זמן:  UTC +6
 http://www.dhakacity.org
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בנגלדש מוגדלת) צ'יטגונג קהולנה נראינגנג' סילט טונגי ראג'שאהי בוגרה בורישל קומילה הודו הודו מיאנמר נפאל מפרץ בנגלדאקה(למפת בנגלדש רגילה) צ'יטגונג קהולנה נראינגנג' סילט טונגי ראג'שאהי בוגרה בורישל קומילה הודו הודו מיאנמר נפל מפרץ בנגלדאקה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
דאקה (בבנגלית: ঢাকা; מבוטא דְהָאקָה) היא בירת בנגלדש והעיר הגדולה בה. לפי תוצאות מפקד האוכלוסין האחרון שבוצע בשנת 2022, אוכלוסיית העיר מנתה כ-10.295 מיליון בני אדם, בעוד שבמטרופולין שלה, לפי המפקד הקודם משנת 2011, התגוררו מעל 11 מיליון תושבים.
מקור השם

המילה "דאקה" מתייחסת כנראה לעץ הדאקה, אשר נפוץ באזור; או שהיא מתייחסת ל"דאק" - כלי ממברנופוני בדרום אסיה.
מיקום העיר

העיר ממוקמת על נהר בוריגנגה, אחד מזרועותיו של נהר דהלשווארי (בבנגלית: דְהוֹלֶשּׁורִי), במחוז דאקה שבמרכז המדינה.
היסטוריה

תחילת ההתיישבות באזור הייתה במאה ה-7 לספירה. במהלך המאות שלאחר מכן היא נשלטה בידי ממלכות וסולטנויות שונות עד לשלטון יציב של סולטנות בנגל, אם כי באותה תקופה היו גם הפרעות על ידי מושלים של סולטנות דלהי.
ב-1576 רוב בנגל הייתה תחת שלטון האימפריה המוגולית. באותה תקופה דאקה הייתה בסיס צבאי מוגולי, בעוד שצ'יטגונג הייתה העיר הראשית בבנגל. פיתוח העיירה הביא לצמיחה משמעותית באוכלוסייה, והעיר הוכרזה כבירת בנגל תחת השלטון המוגולי ב-1608. במהלך הזמן הזה המוסלמים בנו בעיר מסגדים, מבצרים ואוניברסיטאות והמוסלמים היו פטורים ממס, מה שאפשר למוסלמים רבים מהאזור להתיישב בעיירה ובמהלך הזה להפוך אותה לעיר. באותה עת נקראה העיר ג'האנגיר נגר (בנגלית: ג'האנגיר נוֹגוֹר) על שם הקיסר המוגולי ג'האנגיר, אף על פי שהשם הוחלף לאחר זמן קצר עקב מות הקיסר.
התרחבות משמעותית של העיר קרתה בפקודת הקיסר אורנגזב במאה ה-17. בעיר הייתה אז אוכלוסייה של קרוב למיליון איש עם למעלה מ-100 אוניברסיטאות ומאות מסגדים. חברת הודו המזרחית הבריטית קיבלה ב-1765 זכות לאסוף מיסים בעיר בשם הקיסר המוגולי. כשהשפעת החברה גדלה, החברה התחילה למשול באזור ב-1793, לאחר שהכריחה את השליטים המקומיים להעביר לה את הסמכויות השלטוניות על בנגל, אודיסה וביהר, והעיר עברה לשליטה מלאה של חברת הודו המזרחית. אוכלוסיית העיר הצטמצמה במהלך התקופה הזו, כשחשיבות קולקטה עלתה, אך לאחר מכן החל פיתוח ממשי ותהליך מודרניזציה. מערכת מים עירונית נחנכה ב-1874 ומערכת חשמלית החלה לפעול ב-1878. במהלך הניסיון הכושל של חלוקת בנגל ב-1905, הוכרז שדאקה תהיה בירת מזרח בנגל ואסאם, אבל בנגל אוחדה מחדש ב-1911.
לאחר חלוקת הודו ב-1947, דאקה הפכה לבירת מזרח פקיסטן. העיר הייתה עדה לפעילות קהילתית אלימה עקב חלוקת הודו. חלק גדול יחסית מהאוכלוסייה ההינדית עזב להודו בעוד מוסלמים רבים זרמו אל העיר. כמרכז אזורי פוליטי, גברו בעיר מספר השביתות הפוליטיות והתקריות האלימות. אימוץ האורדו כשפה הרשמית היחידה של פקיסטן גרם להפגנות גדולות. ב-1970 סופת ציקלון הרסנית הרגה, לפי ההערכות, כ-500,000 בני אדם באזור. רוב העיר הוצפה ומיליוני אנשים נותרו חסרי בית. עם כעס ציבורי גדל כנגד האפליה האתנית, ובנוסף מעט מאוד כספים שהושקעו בשיקום הרס הציקלון, החלה התאספות לאומנית ב-7 במרץ 1971 שהובילה בסופו של דבר להכרזת העצמאות של בנגלדש ב־26 במרץ. בתגובה הצבא הפקיסטני החל את "מבצע זרקור", שבמהלכו נעצרו, עונו ונהרגו אלפי אנשים. לאחר תשעה חודשים של מאבק אלים בין הכוחות ההודים והבנגלדשים נגד הצבא הפקיסטני, האחרון נכנע ב-16 בדצמבר וסיים את מלחמת העצמאות הבנגלדשית. כבירה הלאומית דאקה גדלה במהירות עצומה, כשמהגרי עבודה מאזורים כפריים בכל רחבי בנגלדש הגיעו לעיר. גדילת המסחר והתעשייה יחד עם גדילת העיר, יצרו אתגרים לשירותים העירוניים ולתשתיות.
באפריל 2013 התרחש בעיר אסון כבד כשבניין בן שמונה קומות קרס וקבר תחתיו אלפי אנשים. באירוע נהרגו למעלה מאלף בני אדם.
כלכלה

דאקה היא המרכז המסחרי, הכלכלי והאדמיניסטרטיבי של בנגלדש. בעיר סוחרים באורז, שמן, סוכר ותה. בעיר יש אוכלוסייה גדלה שנמצאת במעמד הביניים, שמניעה את השוק המקומי למכירת מוצרי צריכה ויוקרה. העיר משכה במהלך ההיסטוריה מספר גדול של מהגרי עבודה. אף על פי שהמונים מועסקים בעיר, וביניהם למשל 400,000 נהגי ריקשות לבדם, בעיר יש אבטלה גבוהה של כ-19%.
תחבורה

דאקה היא עיר צפופה עם תשתית תחבורה גרועה, ועומס התנועה בה הוא מהקשים בעולם. ב-2022 נחנכה בעיר מערכת הסעת המונים ראשונה, קו רכבת תחתית ראשון מתוך שלושה שבנייתם החלה, ועתידים לפי התכנון להסיע יחד 2 מיליון נוסעים ביום.
דאקה ידועה כבירת הריקשה של העולם. זוהי דרך התחבורה העיקרית ובערך כ-400,000 ריקשות, ידניות וממוכנות, מופעלות בה בכל יום - מס' הריקשות הגדול ביותר לעיר אחת בכל העולם. למרות זאת, רק ל-85,000 ריקשות יש רישיון מהרשויות להפעלתן. מערכת האוטובוסים הציבורית בעיר מופעלת על ידי חברה ממשלתית, ובנוסף יש חברות ומפעילים פרטיים.
ב-1986 היו בעיר 1,868 ק"מ של כבישים סלולים. כבישים מהירים ומסילות מקשרים את העיר לחלקים אחרים במדינה ולערים בהודו.
בעיר יש גם נמל על גדות נהר הבוריגנגה שמשרת להובלת סחורה ונוסעים במעלה הנהר לנמלים אחרים במדינה.
את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי שָׁאהְגָ'לַל, הממוקם כ-15 ק"מ מצפון למרכז העיר. הוא מטפל בכ-52% מהטיסות הנכנסות והיוצאות במדינה. יוצאות ממנו טיסות פנים וגם טיסות ליעדים בינלאומיים באסיה, המזרח התיכון, צפון אמריקה ומערב אירופה.
השכלה

בעיר נמצאים יותר בתי ספר ואוניברסיטאות מאשר כל עיר בנגלדשית אחרת. בעיר נמצאות 52 אוניברסיטאות. אוניברסיטת דאקה היא אחת האוניברסיטאות הציבוריות הגדולות במדינה עם למעלה מ-30,000 תלמידים ויותר מ-1,300 אנשי סגל.
אתרים בעלי חשיבות

בניין האספה, שתכנן האדריכל לואי קאהן.
מקדש דהאקשורי - האלה הנחבית.
ארמון בורו קאטרה
הוסני דאלאן
מבצר לאלבאג
הערות שוליים

↑  "District Statistics 2011, Dhaka" (PDF). Bangladesh Bureau of Statistics. בדצמבר 2013. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2015-04-24. נבדק ב-14 במאי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bangladesh: Districts and Cities - Population Statistics, Maps, Charts and Web Information
↑  Bangladesh: Divisions and Urban Areas - Population Statistics, Maps, Charts and Web Information
↑  ג'ודי רוזן, The Bangladeshi Traffic Jam That Never Ends, ניו יורק טיימס, 23 בספטמבר 2016
↑   ארון דוונת (בלומברג), העיר שבה מהירות הנסיעה הממוצעת נמוכה מ-7 קמ"ש חנכה רכבת עירונית ראשונה, באתר TheMarker‏, 1 בינואר 2023
| הערים הגדולות בעולם: ערים המונות לפחות חמישה מיליון תושבים |
| --- | --- | --- |
| 20,000,000+ | שאנגחאי • בייג'ינג • סאו פאולו • דלהי |  |
| 10,000,000+ | קראצ'י • לאגוס • איסטנבול • טוקיו • מומבאי • מוסקבה • גואנגג'ואו • פריז • שנג'ן • צ'נגדו • קינשאסה • קהיר • ג'קרטה • לאהור • סוג'ואו |  |
| 5,000,000+ | סיאול • מקסיקו סיטי • לונדון • לימה • דאקה • ניו יורק • בנגלור • בנגקוק • דונגגוואן • צ'ונגצ'ינג • נאנג'ינג • טהראן • שניאנג • בוגוטה • הו צ'י מין סיטי • הונג קונג • בגדאד • צ'נאי • צ'אנגשה • ווהאן • טיינג'ין • היידראבאד • האנוי • ריו דה ז'ניירו • פושאן • סנטיאגו דה צ'ילה • ריאד • אחמדאבאד • שאנטואו • סנקט פטרבורג • ח'רטום  • אנקרה • ג'ינאן • האנגג'ואו • סינגפור • יאנגון • לואנדה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550549105171  BNE: XX455769  BnF: cb11970076j (data)  GND: 4230727-2  LCCN: n81019948  MusicBrainz: 3d2d33a7-134d-4cf4-9d5c-bb3a753fbcaf  NARA: 10044346  NKC: ge660243  SUDOC: 027717984  VIAF: 133697007   WorldCat (עם VIAF): 133697007 
ריקשות עומדות בפקק תנועה עצום בדאקה
דייוויד ויר

דייוויד ויר (באנגלית: David Weir; נולד ב-5 ביוני 1979) הוא ספורטאי נכה בריטי המתחרה במשלחת הבריטית למשחקים הפאראלימפיים. ויר הוא אלוף עולם ובעל עשר מדליות פאראלימפיות, מהן שש מדליות זהב.
ביוגרפיה > מרתון לונדון

ויר גדל ברובע סאטון שבלונדון, והתמודד במרתון לונדון בכיסאות גלגלים, ואף זכה בתחרות המיני-מרתון שבע פעמים. בתחרות המרתון בכיסאות גלגלים הוא סיים בשנת 2000 במקום הרביעי בתוצאה של 1:47:11 שעות, ובשנת 2001 סיים במקום השלישי עם תוצאה של 1:50:05 שעות.
ויר זכה במרתון לונדון לראשונה בשנת 2002 עם תוצאה של 1:39:44 שעות. הוא היה המתחרה הצעיר ביותר בתחרות ושיפר את שיאו האישי בלמעלה משבע דקות. בשנת 2003 הוא סיים שני כששיפר את שיאו האישי עם תוצאה של 1:34:48 שעות, ב-2004 סיים שני פעם נוספת עם 1:42:50 שעות, ובשנת 2005 סיים במקום השלישי עם 1.36.03 שעות.
במרתון שנערך בשנת 2006 זכה ויר בפעם השנייה בקריירה עם תוצאה של 1:29:48 שעות, ב-2007 זכה בשלישית עם 1:30:49 שעות, ובשנת 2008 ניצח בפעם השלישית ברציפות והרביעית בסך הכל עם תוצאה של 1:33:56. ויר נאלץ לחכות עד שנת 2011 בטרם זכה במרתון פעם נוספת, וב-2012 השווה את שיאה של טני-גריי תומפסון עם זכייה שישית במירוץ.
המשחקים הפאראלימפיים > אטלנטה 1996

וייר השתתף לראשונה במשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996) כשהיה בן 17. הוא השתתף במרוץ ל-100 מטרים (קטגוריה T53) בו העפיל למקצה הגמר ועם תוצאה של 15.07 שניות סיים במקום השביעי, ובמרוץ ל-400 מטרים העפיל לחצי הגמר.
המשחקים הפאראלימפיים > אתונה 2004

לאחר שנעדר מהמשחקים הפאראלימפיים סידני (2000) חזר והתחרה במשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004). במירוץ ל-400 מטרים הוא סיים את המקצה המוקדם בתוצאה של 49.26 שניות, ולא העפיל למקצה הגמר, ובמרוץ ל-200 מטרים זכה במדליית הארד כשסיים בתוצאה של 25.55 שניות, אחרי קני ואן ויהל ההולנדי שסיים ב-25.32 שניות, ולאו-פקה טהטי הפיני שזכה במדליית הזהב עם 25.25 שניות.
המשחקים הפאראלימפיים > בייג'ינג 2008

במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008) התחרה ויר בתחרויות למרחקים בינוניים וארוכים. במרוץ ל-5,000 מטרים הוא זכה במדליית הארד עם תוצאה של 10:23.03 דקות, אחרי קורט פירנלי האוסטרלי עם 10:22.97 דקות ופראוואט ואהורם התאילנדי שזכה במדליית הזהב עם 10:22.38 דקות. במרוץ ל-400 מטרים הוא זכה במדליית הכסף עם תוצאה של 46.02 שניות, ונכנע רק לשיא עולם של הסיני גָ'אנְג לִישִׂין עם 45.07 שניות.
ויר זכה בבייג'ינג גם בשתי מדליות זהב. במרוץ ל-800 מטר הוא ניצח עם תוצאה של 1:36.61 דקות, לפני פירנלי שסיים בזמן של 1:36.76 דקות ופראוואט ואהורם שזכה בארד עם 1:37.12 דקות, ובמרוץ ל-1,500 מטרים זכה במדליית זהב שנייה כשניצח בתוצאה של 3:10.34 דקות.
המשחקים הפאראלימפיים > לונדון 2012

במשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012) השתתף ויר בארבעה מקצים, ובכולם זכה במדליית הזהב. במירוץ ל-800 מטרים ניצח עם תוצאה של 1:37.63 דקות, במירוץ ל-1,500 מטרים זכה כשעצר את השעון על 3:12.09 דקות, במירוץ ל-5,000 מטרים ניצח בזמן של 11:07.65 דקות, ובמרתון זכה במדליית זהב רביעית עם תוצאה של 1:30:20 שעות, מאית השנייה לפני מרסל הוג השווייצרי וקורט פירנלי שעצרו את השעון שניהם על 1:30:21 שעות.
אליפות העולם > אסן 2006

באליפות העולם באתלטיקה לנכים שנערכה באסן בשנת 2006 זכה ויר בארבע מדליות, בהן שלוש מדליות זהב ומדליית כסף אחת. במקצה ל-100 מטר הוא זכה עם תוצאה של 14.34 שניות, ובמירוץ ל-400 מטרים עם תוצאה של 48.06 שניות. ויר הוסיף מדליית זהב נוספת במירוץ ל-1,500 מטרים כשניצח במקצה הגמר עם בזמן של 3:15.82 דקות, ובמקצה ל-200 מטר זכה במדליית הכסף כשעצר את השעון על 25.36 שניות.
אליפות העולם > קרייסטצ'רץ' 2011

באליפות העולם באתלטיקה לנכים שהתקיימה בקרייסטצ'רץ' בשנת 2011 זכה ויר בשלוש מדליות זהב נוספות. הוא ניצח במירוץ ל-800 מטר בתוצאה של 1:37.28 דקות, וקטף גם את מדליית הזהב במירוץ ל-5,000 מטרים כשעצר את השעון על 10:48.43 דקות. בתחרות שמר ויר גם על תוארו כאלוף העולם במירוץ ל-1,500 מטרים כשניצח במקצה בזמן של 3:10.93 דקות.
הערות שוליים

↑  2000 race report
↑  2001 race report
↑  David storms to stunning victory
↑  Jeannot sets London best
↑  Paula beats weather to win silver
↑  Top duo defend wheelchair titles
↑  תוצאות מרתון לונדון 2006
↑  On the record: David Weir
↑  Atlanta 1996 Paralympic Games Athletics Men's 100 m T53
↑  Atlanta 1996 Paralympic Games Athletics Men's 400 m T53
↑  ATHENS 2004 Paralympic Games Athletics Men's 400 m T54
↑  ATHENS 2004 Paralympic Games Athletics Men's 200 m T54
↑  Beijing 2008 Paralympic Games Athletics Men's 5,000 m T54
↑  Beijing 2008 Paralympic Games Athletics Men's 400 m T54
↑  Beijing 2008 Paralympic Games Athletics Men's 800 m T54
↑  Beijing 2008 Paralympic Games Athletics Men's 1,500 m T54
↑  London 2012 Paralympic Games Athletics Men's 800 m T54
↑  London 2012 Paralympic Games Athletics Men's 1500 m T54
↑  London 2012 Paralympic Games Athletics Men's 5000 m T54
↑  London 2012 Paralympic Games Athletics Men's Marathon T54
↑  IPC Athletic Worldchampionship Assen 2006 Men's 100 m T54
↑  IPC Athletics Worldchampionships Assen 2006 Men's 400 m T54
↑  IPC Athletics Worldchampionships Assen 2006 Men's 1,500 m T54
↑  IPC Athletic Worldchampionship Assen 2006 Men's 200 m T54
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2014020162  VIAF: 308181128   WorldCat (עם VIAF): 308181128
דודג' פולרה

| --- | --- |

Dodge Polara, שנת 1960
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  חטיבת דודג'
 שנות ייצור:  1973–1960
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מודל קודם:  דודג' קסטום רויאל  דודג' 330  דודג' מטדור (אנ')
 חברת אם:  קרייזלר
 סיווג:  מכונית סלון
 אורך:  5,512 מ"מ (דור ראשון)  5,418 מ"מ (דור שלישי, בין השנים 1965–1966)  5,578 מ"מ (דור שלישי, בין השנים 1967–1968)  5,608 מ"מ (בין השנים 1969–1970)  5,588 מ"מ (בין השנים 1971–1973)
 רוחב:  2,032 מ"מ (דור שלישי)  2,014-2,007 מ"מ (דור רביעי)
 גובה:  1,575 מ"מ (דור שלישי)  1,610-1,433 מ"מ (דור רביעי)
 בסיס גלגלים:  2,946 מ"מ (דור ראשון)  2,946.4 מ"מ (דור שני, שנת 1962)  3,022.6 מ"מ (דור שני, בין השנים 1963–1964)  3,073 מ"מ (דור שלישי, בין השנים 1965–1966)  3,099 מ"מ (דור שלישי, בין השנים 1967–1968)  3,099 מ"מ (דור רביעי)
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 3.7 ליטר (דור רביעי)  8V צילינדרים, 5.2 ליטר (דור שלישי)  8V צילינדרים, 5.9 ליטר (דור רביעי)  8V צילינדרים, 6.0 ליטר (דור שלישי)  8V צילינדרים, 6.3 ליטר (דור רביעי)  8V צילינדרים, 6.6 ליטר (דור רביעי)  8V צילינדרים, 6.8 ליטר (דור שלישי)  8V צילינדרים, 7.0 ליטר (דור שלישי)  8V צילינדרים, 7.2 ליטר (דור שלישי, דור רביעי)  8V צילינדרים,  8V צילינדרים,  8V צילינדרים,  8V צילינדרים,
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות (דור ראשון, דור שני, דור שלישי, דור רביעי)  תמסורת אוטומטית - 2 מהירויות (דור ראשון, דור שני)  תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות (דור רביעי)
דודג' פולרה (באנגלית : Dodge Polara) היא מכונית סלון אשר יוצרה על ידי חטיבת דודג' בקונצרן הרכב קרייזלר האמריקאי בין השנים 1973–1960.
דורות "דודג' פולרה" > דור ראשון

יוצר בין השנים 1961-1960
תצורות : 4 דלתות סדאן, 4 דלתות סטיישן, 2 דלתות קבריולה, 2 דלתות הרדטופ, 4 דלתות הרדטופ, 4 דלתות הרדטופ סטיישן
דורות "דודג' פולרה" > דור שני

יוצר בין השנים 1964-1962
תצורות : 2 דלתות סדאן, 4 דלתות סדאן, 2 דלתות קופה, 4 דלתות סטיישן, 2 דלתות הרדטופ, 4 דלתות הרדטופ
דורות "דודג' פולרה" > דור שלישי

יוצר בין השנים 1965–1968
תצורות : 4 דלתות סדאן, 2 דלתות קופה הרדטופ, 2 דלתות קבריולה, 4 דלתות סטיישן
דורות "דודג' פולרה" > דור רביעי

יוצר בין השנים 1973-1969
תצורות : 4 דלתות סדאן, 2 דלתות קופה, 2 דלתות קבריולה, 4 דלתות סטיישן
"דודג' פולרה" כרכב שרד במדינת ישראל

רכבה הרשמי של ראש ממשלת ישראל גולדה מאיר היה "דודג' פולרה"
בתקופות מסוימות לשר הביטחון משה דיין ולרמטכ"ל חיים בר-לב היה "דודג' פולרה" (ראו תמונות).
תמונות

דודג' פולרה 500, 2 דלתות, שנת 1962
דודג' פולרה 500, קבריולה, שנת 1962
דודג' פולרה, שנת 1964
דודג' פולרה 500 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
דודג' פולרה 500, 4 דלתות סדאן
דודג' פולרה
דודג' פולרה קוסטום, שנת 1965
דודג' פולרה, שנת 1967
דודג' פולרה 500, שנת 1968
דודג' פולרה, רכב השרד של משה דיין (צולם במוזיאון בתי האוסף לתולדות צה"ל)
דודג' פולרה, שנת 1971
דודג' פולרה, שנת 1971 - סטיישן
דודג' פולרה קוסטום קופה, שנת 1973
דודג' פולרה, רכב השרד של משה דיין (צולם במוזיאון בתי האוסף לתולדות צה"ל)
דודג' פולרה, רכב השרד של הרמטכ"ל חיים בר-לב, (שני מימין, משמאל : האלוף שמואל איל, בסיס קליטה ומיון, שנת 1968)
ראו גם

קרייזלר
דודג'
דודג' Beauty Winner
דודג' 880
דודג' 600
דודג' Aries
דודג' מטדור (אנ')