stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אהרן שי

| --- | --- |

 לידה:  25 בנובמבר 1942 (בן 81) ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 ענף מדעי:  היסטוריה
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת אוקספורד 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב 
 תרומות עיקריות
 חקר ההיסטוריה  של סין המודרנית
 
אהרן שי (נולד ב-1942) הוא פרופסור אמריטוס להיסטוריה של סין המודרנית באוניברסיטת תל אביב ומופקד הקתדרה על שם שאול נ' אייזנברג לחקר מזרח אסיה, איש חינוך וסופר. בשנים 2010–2015 כיהן כרקטור האוניברסיטה.
ביוגרפיה

אהרן שי הוא בן למשפחה ספרדית מהיישוב הישן שהתיישבה בעיר העתיקה בירושלים באמצע המאה ה-19. מקור המשפחה ביוון וביוגוסלביה. עד הדור שלו שימרה המשפחה את שפת הלדינו. שי הוא נינו של הרב אברהם פילוסוף, ששימש כאב בית הדין של העדה הספרדית בירושלים.
השלים לימודי תואר ראשון בהיסטוריה כללית ובפילוסופיה באוניברסיטה העברית בירושלים, ולימודי מוסמך בהיסטוריה כללית באוניברסיטה העברית בירושלים. את התואר השלישי סיים באוניברסיטת אוקספורד. נושא התזה שלו היה מערכת היחסים בין בריטניה לסין בשנות ה-30 של המאה ה-20, בעת מלחמת סין–יפן השנייה. הוא התמקד בשאלת הפייסנות שגילו המעצמות כלפי יפן, ובדק באיזו מידה אפשר שפייסנות זו דמתה לפייסנות כלפי גרמניה הנאצית ואיטליה הפאשיסטית, מפירות הסדר והחוק הבינלאומי שנקבעו בתום מלחמת העולם הראשונה. אהרן שי טען שאכן, גם כלפי יפן נהגו המעצמות בפייסנית. הן לא מנעו ממנה לחדור לסין ולפגוע בריבונותה ובשלמות הטריטוריאלית בניגוד למשפט הבינלאומי.
היה ראש החוג להיסטוריה כללית, ממקימי החוג למזרח אסיה, שניהם באוניברסיטת תל אביב. הוא מופקד הקתדרה על שם שאול נ' אייזנברג לחקר מזרח אסיה. חבר המועצה להשכלה גבוהה.
שנים רבות שימש מרצה ודיקן אקדמי במכללה לחינוך על שם דוד ילין והוא חבר בהנהלת המכללה.
הופיע פעמים רבות בטלוויזיה, שוחח ברדיו כפרשן לענייני סין ויעץ לחברות שפעלו בסין ובהן "טבע" ו"נטפים". היה חבר דירקטוריון בשתי חברות ביטוח.
בפברואר 2009 נבחר לסגן רקטור האוניברסיטה במקום פרופסור רענן ריין.
במאי 2010 נבחר לרקטור האוניברסיטה ובאוגוסט 2010 נכנס לתפקיד, וכיהן בו עד קיץ 2015, אז הוחלף על ידי פרופסור ירון עוז.
אודות מחקריו

אהרן שי חוקר את האימפריאליזם המערבי ובמיוחד האנגלי בסין. תקופת מחקרו היא ההיסטוריה החדשה של סין, החל מאמצע המאה התשע-עשרה, כלומר ממלחמת האופיום הראשונה והשנייה ועד היום. עוסק בהיסטוריה בינלאומית בדגש על היבטים כלכליים.
מחקרו עוסק ביחסי הגומלין שבין ארצות המערב, ובמיוחד אנגליה, כלפי סין, לאורך תקופה של כמה עשרות שנים. אחת הסוגיות שבדק היא באיזו מידה אפשר לומר שהאימפריאליזם המערבי ניצל את סין במידה כלכלית וכן באיזו מידה אפשר לקבוע שלאחר מאה שנים של ניצול כזה, כשסין התעשתה והפכה לרפובליקה עממית, היא הגיעה לתחושת שוויון עם מדינות המערב.
הוא מתרשם מאוד מהתעצמותה של סין מאז מדיניות הדלת הפתוחה. בתהליך זה של ההתעצמות היא הצליחה לפרוץ דרכים חדשות, להגיע להישגים כלכליים חדשים וחסרי תקדים, ובתחומים רבים אף הדביקה והשיגה את מדינות המערב. בהדרגה יצאה סין מתהליכי ייצור בתחום התעשייה הבסיסית ועברה לתעשייה עילית. השאלה האקטואלית ביותר היא באיזו מידה אפשר לומר שסין מנסה לתרגם את העוצמה הכלכלית שלה למונחים פוליטיים גלובליים, והאם מסתמן עימות חריף ומסוכן בין סין לארצות הברית.
כתב טרילוגיה של מחקרים שראו אור בשפה האנגלית אודות סין בזירה הבינלאומית ויחסי בריטניה וסין. ספר אחד עוסק בשנות ה-30 של המאה ה-20 ודן בשורשי מלחמת העולם השנייה במזרח אסיה, השני עניינו בשנות ה-40 של המאה ה-20 ובניסיון של המעצמות לחזור לעמדת השפעה כלכלית בסין, השלישי דן בשנות ה-50 של המאה ה-20 ובגורל החברות הזרות בסין. חיבר שני ספרים כלליים בעברית על סין במאות התשע-עשרה והעשרים. חיבר ביוגרפיה על ג'אנג שואה ליאנג, מושל מנצ'וריה שהיה אחד האישים הבולטים בסין במאה העשרים.
אחד מספריו שעניינו גורל החברות הזרות, ראה אור בסינית ויצא בהוצאת האקדמיה למדעים בבייג'ינג. זו הייתה הפעם הראשונה שהסינים הוציאו ספר של חוקר ישראלי בתחום מחקרי הנוגע לסין.
ספרי העיון שכתב:
Origins of the War in the East: Britain, China, Japan 1937-1939. Croom Helm, London, 1976.
Britain and China 1941-1947: Imperial Momentum. with Macmillan London St. Anthony's College, Oxford.
The Fate of British and French Firms in China 1949-1954 - Imperialism Imprisoned, Macmillan, London with St. Anthony's College, Oxford, 1996.
ממלחמת האופיום עד יורשי מאו: סין בזירה הבינלאומית 1990-1840. תל אביב: זמורה-ביתן, תש"ן, 1990.
סין במאה העשרים, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, אוניברסיטה משודרת, 1998.
ג'אנג שואה ליאנג - הגנרל שלא נלחם, הוצאת זמורה-ביתן, 2008.
סין וישראל: בין סינים ליהודים, בין בייג'ינג לירושלים, ידיעות ספרים, 2016.
ספרי מחקר שערך:
אירופה מאז נפוליאון/ דייוויד תומסון. הקדמה והערות: אהרן שי. תל אביב: זמורה ביתן מודן, 1983.
יוון ורומי: יוון העתיקה - רומי הקיסרית/ אנטון פאול, פטרישיה ונגס; איורים - איון לפר; תרגם, ערך והוסיף על ארץ ישראל: אהרן שי. יבנה, 1989.
המחקר האיכותני בחקר החינוך: מהתאוריה אל השדה ומהשדה אל התאוריה/ עורכים אהרן שי ויהודה בר-שלום. המכללה לחינוך ע"ש דוד ילין, 2002.
קוריאה: היסטוריה ופוליטיקה/ אלון לבקוביץ. ההוצאה לאור של אוניברסיטת תל אביב, 2003.
דרכו בפרוזה

אהרן שי כתב שני רומנים היסטוריים, שעוסקים בראשיתה של המדינה, שבהם שילב היסטוריה וספרות. הוא שזר ברומנים שלו ביטויים ופתגמים בשפת הלדינו שהיו בשימוש במשפחתו מדורי דורות:
בנהזר. עם עובד, 1990. הספר ראה אור גם באנגלית.
מאנו, היא קראה לו. זמורה-ביתן, 1997.
בוכבינדר, רומן אוניברסיטאי, 2021.
הערות שוליים

↑  פרופ' אהרון שי, סגן רקטור חדש באוניברסיטת תל אביב
↑  פרופ' אהרן שי נבחר כרקטור אוניברסיטת תל אביב, הידען,  6 במאי 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268059505171  BnF: cb128112522 (data)  GND: 17173324X  ISNI: 0000 0000 8165 6589  LCCN: n82151076  NKC: xx0209243  NTA: 071164154  SUDOC: 150796064  VIAF: 93180618   WorldCat (עם VIAF): 93180618
אורטווין דה וולף

אורטווין דה וולף (נולד ב-23 באפריל 1997) הוא כדורגלן בלגי המשחק כשוער עבור המועדון הבלגי זולטה ורכם.
קריירה

דה וולף התחיל את הקריירה שלו בלוקרן וביולי 2019 עבר לאופן. בסוף ינואר 2021, זמן קצר לפני תום חלון ההעברות, הוא הושאל לרויאל אנטוורפן עד סוף העונה. דה וולף היה בשער של אנטוורפן בשבעה מתוך חמישה עשר משחקי ליגה אפשריים, שני משחקי גביע ושני משחקים בליגה האירופית. ביולי 2021, חתם דה וולף באנטוורפן, לאחר ששיחק במועדון בהשאלה בעונה הקודמת. בינואר 2024 חתם בזולטה ורכם.
הערות שוליים

↑  Ortwin De Wolf von der KAS Eupen zu R Antwerp FC., eupen
↑  ORTWIN DE WOLF TEKENT OP DE BOSUIL!, royalantwerpfc
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אורטווין דה וולף".
אורי מורי

"אוּרי מוּרי" היה קומיקס שיצר אריה נבון בעזרת לאה גולדברג והתפרסם באופן לא רציף בשנים 1934–1967 בעיתון "דבר לילדים".
נבון, הקריקטוריסט של העיתון "דבר", הציע לעורך המוסף לילדים של העיתון, יצחק יציב, ליצור קומיקס לילדים. "אורי מורי" הופיע לראשונה כרצועת קומיקס במוסף לילדים של "דבר", שנה ד, גיליון ג (לט) (30 בנובמבר 1934, כ"ג בכסלו תרצ"ה). לאחר שלוש רצועות, נסע נבון להשתלם בצרפת. כשחזר נבון ב-1937 החל לעבוד בשיתוף פעולה עם לאה גולדברג, שהייתה אז סגנית עורך המוסף שהפך ב-1936 לשבועון – "דבר לילדים". בין עבודותיהם המשותפות היה "אורי מורי", שהופיע מדי שבוע בדף האחרון של "דבר לילדים" – נבון יצר את סדרת האיורים, וגולדברג חיברה לפיהם סיפור מחורז. לימים סיפר נבון:
במשך הזמן תפס נבון את מקומה של גולדברג ככותבת, כשהוא מוותר על שימוש בחרוזים. בשנים 1948–1951 פורסמו עלילות נוספות של אורי מורי בגיליונות "דבר לילדים". בשנת 1967 הופיעה דמותו של אורי מורי בפעם האחרונה, בציור בודד, ובו תואר כטייס הטס לחלל. נבון מיקם חלק מסיפורי העלילה בנוף מדברי שומם ומיעט בהצגת דמויות של מבוגרים.
"אורי מורי" תואר כדמות ילד החובש כובע מצחייה ולבוש מכנס קצר. משתי רצועות הקומיקס הראשונות  – הראשונה, הפותחת במילים: "פנו דרך! אורי-מורי בא לָאָרץ", ומציגה את אורי-מורי והוריו עושים את דרכם עם מזוודותיהם מהנמל; והשנייה, שכותרת המשנה שלה היא "הרפתקאותיו הראשונות בארץ" – עולה שהוא לא נולד בארץ ישראל אלא עלה אליה (כמו יוצרו, נבון, שעלה לארץ עם משפחתו באונייה "רוסלאן" בגיל 10). ואולם מעת הגיעו היה ל"צבר" לכל דבר.
במשך השנים התפתחה דמותו של אורי מורי, על ידי קישורו למדינת ישראל הצעירה, שהוא הוצג כסמלה.
הסדרה נחשבת לאחת מן החשובות שנוצרו במדיום זה בשנות ה-30 בארץ ישראל, בכך שביססה את הזיהוי בין הילד הארצישראלי לבין ה"צבר".
הערות שוליים

↑  הופעתו הראשונה של אורי-מורי במוסף לילדים של עיתון דבר (30 בנובמבר 1934) באתר הספרייה הלאומית
↑  אורי-מורי חוזר, מעריב, 6 בינואר 1984.
↑  אלי אשד, הקומיקס העברי המקורי הראשון?, בבלוג "המולטי יקום של אלי אשד", 1 במאי 2008
↑  אלי אשד (מחקר וכתיבה), צחי פרבר (עורך), גלית גאון (אוצרת), קומיקס עברי. פרק א: השנים הראשונות, 1935–1975, חולון: המוזיאון הישראלי לקריקטורה וקומיקס, תשס"ח 2008, עמ' 12–15.
Seeing Blind

"Seeing Blind" הוא סינגל שהוקלט על ידי המוזיקאי האירי נייל הורן, ביחד עם הזמרת-יוצרת האמריקאית מארן מוריס, מתוך אלבום הבכורה שלו, Flicker. השיר יצא לאור ב-1 ביוני 2018, על ידי חברת התקליטים קפיטול רקורדס, כסינגל החמישי מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום ה-68 במצעד השירים של אירלנד.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי נייל הורן, רות-אן קנינגהאם ומאט ראד והופק על ידי ז'קייר קינג. הווידאו קליפ האקוסטי של השיר הופץ לראשונה ב-4 ביוני 2018, שלושה ימים לאחר צאתו של השיר כסינגל. במגזין הבילבורד ביקרו את הקליפ האקוסטי בחיוביות רבה.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-95 מיליון השמעות.
רשימת השמעה

| הורדה דיגיטלית> מס' | הורדה דיגיטלית> שם | הורדה דיגיטלית> משך | הורדה דיגיטלית>  | הורדה דיגיטלית>  | הורדה דיגיטלית>  | הורדה דיגיטלית>  | הורדה דיגיטלית>  | הורדה דיגיטלית>  | הורדה דיגיטלית>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Seeing Blind  | 3:05 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 3:05 |  |  |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 68 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 1 ביוני 2018 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | קפיטול |  |
הערות שוליים

↑  נייל הורן, רות-אן קנינגהאם, מאט ראד
1 2 3 4  Niall Horan Song Lyrics | MetroLyrics, www.metrolyrics.com
↑  Ireland Singles Top 100 (October 26, 2017) - Music Charts, acharts.co
↑  "Niall Horan, Maren Morris - Seeing Blind (Acoustic)". YouTube. 4 June 2018. Retrieved 25 July 2018.
↑  Niall Horan & Maren Morris' 'Seeing Blind' Acoustic Video: Watch The Visual, Billboard, ‏2018-06-05
↑  Seeing Blind, נבדק ב-2020-06-30
| מארן מוריס |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות | דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות |  |
| אלבומי אולפן | Hero • Girl • Humble Quest |  |
| מיני-אלבומים | Maren Morris • Maren Morris: Reimagined • Maren Morris Live from Chicago |  |
| סינגלים | "My Church" • "80s Mercedes" • "I Could Use a Love Song" • "The Middle" • "Rich" • "Girl" • "The Bones" • "To Hell & Back" • "Circles Around This Town" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Craving You" • "Seeing Blind" • "Prove You Wrong" • "Line by Line" • "Chasing After You" |  |
| סינגלים שיווקיים | "Dear Hate" • "Common" • "Better than We Found It" • "You All Over Me" |  |
| סיבובי הופעות | Girl: The World Tour |  |
| ערכים קשורים | The Highwomen |  |
| נייל הורן |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | Flicker • Heartbreak Weather |  |
| מיני-אלבומים | Spotify Singles • Mirrors |  |
| אלבומי לייב | Flicker: Featuring the RTÉ Concert Orchestra |  |
| סינגלים | "This Town" • "Slow Hands" • "Too Much to Ask" • "On the Loose" • "Seeing Blind" • "Nice to Meet Ya" • "Put a Little Love on Me" • "No Judgement" • "Black and White" • "Our Song" • "Everywhere" |  |
| השתתפות בסינגלים | "What a Time" • "Moral of the Story" |  |
| סיבובי הופעות | Flicker Sessions • Flicker World Tour • Nice To Meet Ya Tour |  |
| ערכים קשורים | ואן דיירקשן |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 16ef5fd0-5ddc-4da7-b063-15144d5abe0e
אגוסטינה סגטורי יושבת בקפה דו טמבורין

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  וינסנט ואן גוך
 תאריך יצירה:  1887
 טכניקה וחומרים:  שמן על בד
 ממדים בס"מ
 רוחב:  46.5 ס״מ 
 גובה:  55.5 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 מספר יצירה:  s0017V1962 (מוזיאון ואן גוך) 
 מיקום:  מוזיאון ואן גוך, אמסטרדם
 
אגוסטינה סגטורי יושבת בקפה דו טמבורין הוא ציור בצבעי שמן של הצייר ההולנדי וינסנט ואן גוך, שנוצר בשנת 1887. אגוסטינה סגטורי הייתה בעלת בית הקפה בפריז שאותו ואן גוך פקד רבות. במקום התאספו אמנים רבים, ויצירותיו של ואן גוך הוצגו בו. עקב מצבו הכלכלי הירוד, הצייר נהג לשלם תמורת שירותי המקום בציוריו לקישוט. בשלב מסוים סגטורי פשטה את הרגל, וציוריו של ואן גוך ניתנו לנושים תמורת חובה של בעלת הקפה. ביצירה הזו ניכר סגנונו הייחודי של הצייר אף שטרם זכה להצלחה או הכרה כלשהם.
אודות היצירה

בשנת 1886 ואן גוך עזב את הולנד ועבר לפריז. הצייר הושפע רבות מאמנים הולנדיים ומעברו לעיר הגדולה חשף בפניו סגנונות ציור שונים, כגון אימפרסיוניזם, סימבוליזם, פוינטיליזם ואוקיו-אה. הוא התרועע עם אמנים רבים כמו קאמי פיסארו, אנרי דה טולוז-לוטרק, אמיל ברנאר, פול גוגן ואחרים. כמו כן, הוא הוקסם מיצירותיהם של אמנים יפניים כמו הירושיגה וקצושיקה הוקוסאי. המפגש עם אמנים רבים והחשיפה לסגנונות רבים הובילו את ואן גוך ליצור סגנון שהושפע ממה ראה, וכך הוא יצר סגנון ציור שהיה ייחודי לו כצייר.
בציור אגוסטינה, שהייתה בשנות ה-40 לחייה, מעשנת סיגריה, ועל שולחנה מוגשת כוס בירה. זוהי הכוס השנייה שהיא שותה כפי שניתן להבחין בצלחת נוספת מתחת לכוס הבירה. ניכר מבגדיה, מתסרוקתה ומאיפורה כי היא אישה מודרנית. באחד מהכיסאות הסמוכים לשולחנה מונחת מטרייה. ברקע ניתן לראות הדפסים יפניים שואן גוך יצר. הסצנה של אישה יושבת בבית קפה הייתה מקובלת בקרב חוג האימפרסיוניסטים.
המעבר לצבעים בהירים יותר בציורים ושימוש בנושא ברור שיקפו את השינוי שעבר ואן גוך. עד כה הצייר השתמש בצבעים כהים וקודרים ובדמויות טראגיות. ניתן לראות בשינוי הזה כמגמה גם בציור דיוקנו של פר טנגי משנת 1887.
ואן גוך נהג לפקוד את בית הקפה שנוהל על ידי סגטורי. בעברה היא דגמנה לאמנים כמו אדואר מאנה וז'אן-בטיסט קאמי קורו. באמצעות הכסף שחסכה מעבודה זו, היא פתחה ב-1885 בית קפה איטלקי שיועד לאמנים. בית הקפה ממוקם ליד כיכר קלישי, קרוב למקום שואן גוך ואחיו תיאו גרו. הצייר התאהב בסגטורי שהייתה מבוגרת ממנו ב-12 שנים. בהמשך, היא חלתה ובית הקפה פשט את הרגל. הציורים של ואן גוך שקישטו את בית הקפה ניתנו לנושים. כיום, היצירה מוצגת במוזיאון ואן גוך שבאמסטרדם.
הערות שוליים

↑  Wallace, R (1969). The World of Van Gogh (1853-1890). Alexandria, VA, USA: Time-Life Books. pp. 40, 69.
↑  Leaf, A; Lebain, F (2001). Van Gogh's Table: At the Auberge Ravoux. New York: Artisan. pp. 40, 44. ISBN 1-57965-182-8.
↑  Galbally, A (2008). A remarkable friendship: Vincent van Gogh and John Peter Russell. Australia: Melbourne University Publishing. p. 153.
↑  Maurer, N (1999) [1998]. The pursuit of spiritual wisdom: the thought and art of Vincent van Gogh and Paul Gauguin. Cranbury: Associated University Presses. p. 55. ISBN 0-8386-3749-3.
↑  Crispino, E (2008) [1996]. Van Gogh. Minneapolis, MN: Oliver Press, Inc. p. 32.
| וינסנט ואן גוך |
| --- | --- | --- |
| יצירותיו | אגוסטינה סגטורי יושבת בקפה דו טמבורין • אוכלי תפוחי האדמה • אירוסים • בית החולים בארל • בית העירייה באובר • ברושים • גולגולת עם סיגריה בוערת • גן בית הכומר בנונן • גשר לנגלואה בארל • דיוקנו של ד"ר גאשה • דיוקנו של פר טנגי • דיוקן אמו של האמן • דיוקן עצמי ללא זקן • דיוקן עצמי עם אוזן חבושה • דיוקן עצמי של ואן גוך • דיוקנאות של וינסנט ואן גוך • דיוקנה של מאדאם ז'ינו • דרך ברושים וכוכב • דרך ליד ארל • הבית הלבן לעת לילה • הבית הצהוב • הזואווי • הרועה (על פי מילה) • זיכרון הגן באטן • חדר שינה בארל • החמניות • הכיסא של ואן גוך • הכנסייה באובר • הכרם האדום • לה מוסמה • ליל כוכבים • ליל כוכבים מעל הרון • מרפסת בית הקפה בלילה • משפחת רולין • נוף מושלג • נוף עם כרכרה ורכבת • נופי פריז מחדרו של וינסנט ברו לפיק • סמטת אליסקאמפס • סרטן על גבו • עגלה ופר שחור • על סף הנצח • עצי זית •  פרחי פרג • פריחות שקד • קפה הלילה • שדה חיטה עם ברושים • שדה חיטה עם עורבים • שדה חיטה עם עפרוני • שורשי עץ • שני סרטנים |  |
| סרטים | תאווה לחיים (1956) • חלומות (1990) • וינסנט ותיאו (1990) • לאהוב את וינסנט  (2017) • ואן גוך: בשערי הנצח (2018) |  |
| ראו גם | תאו ואן גוך • מוזיאון ואן גוך • מוזיאון ד'אורסה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  RKDimages ID: 53515
אורטווין רונדה

| --- | --- |

 לידה:  12 בפברואר 1944 (בן 80) אלבלונג, רפובליקת פולין 
 מדינה:  גרמניה 
 השכלה:  אוניברסיטת מינסטר  אוניברסיטת המבורג 
 תפקיד:  חבר הבונדסטאג (17 באוקטובר 2002–18 באוקטובר 2005)  חבר הבונדסטאג (18 באוקטובר 2005–27 באוקטובר 2009)  ראש עיריית המבורג  חבר הפרלמנט של המבורג 
 מפלגה:  המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה 
 
אורטווין רונדה (בגרמנית: Ortwin Runde; נולד ב-12 בפברואר 1944) הוא פוליטיקאי גרמני, אשר כיהן כראש עיריית המבורג.
ביוגרפיה

רונדה נולד באלבלונג, כיום בפולין. לאחר סיום התיכון הוא למד סוציולוגיה וכלכלה באוניברסיטת מינסטר ואוניברסיטת המבורג, ב-1970 החל לעבוד בשירות הציבורי של העיר המבורג.
ב-1968 הוא הצטרף למפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה ובין 1969–1971 היה חבר בארגון הנוער של המפלגה.
ב-1978 נהיה לסגן יושב ראש סניף המפלגה בעיר ובין 1983–1988 קודם לתפקיד היושב ראש.
מ-1974 ועד 1988 היה חבר בעיריית המבורג, בין 1988–1993 היה אחראי על אגף העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים בעיר.
ב-1997 נבחר לכהן כראש עיריית המבורג, הוא כיהן בתפקיד עד 2001, ב-2001 הקואליציה של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית עם מפלגת הירוקים הפסידה בבחירות ובמקומו מונה אולה פון בויסט.
מ-2002 אורטווין רונדה חבר בבונדסטאג
ב-2015 עבר אירוע מוחי.
הוא נשוי ולו שני ילדים.
הערות שוליים

↑  https://www.welt.de/regionales/hamburg/article149347183/Ortwin-Runde-nach-Schlaganfall-auf-Weg-der-Besserung.html
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 122826337  VIAF: 42729945   WorldCat (עם VIAF): 42729945
אדוארד לידסקאלנין

| --- | --- |

 לידה:  12 בינואר 1887 Stāmeriena Parish, Gulbene Municipality, לטביה 
 פטירה:  7 בדצמבר 1951 (בגיל 64) מיאמי, ארצות הברית 
 מדינה:  לטביה, ארצות הברית 
 
מבט מתוך טירת האלמוגים של לידסקאלנין.
אדוארד לידסקאלנין (בליטאית: Edvards Liedskalniņš;‏ 12 בינואר 1887 – 7 בדצמבר 1951) היה מהגר לטבי בארצות הברית ומהנדס אוטודידקט, שבנה לבדו את "טירת האלמוגים" בפלורידה. הטירה נוספה לרשימה של המרשם הלאומי של מקומות היסטוריים ב-1984.
קורות חיים

אדוארד לידסקאלנין נולד ב-12 בינואר 1887 בפאריש סטמריינה (Stāmeriena Parish), לטביה. הוא היה בנם החמישי של מינה ואנדרייס לידסקאלניש, שהתפרנסו כחקלאים באדמה שכורה. מעט מה ידוע על ילדותו בלטביה: הוריו לא היו אמידים והוא קיבל השכלה פורמלית עד כיתה ד'. בילדותו אדוארד היה נער חולני שלעיתים קרובות בילה זמן בקריאה. מאביו למד בנייה באבן. במלאכה זו יעסוק בלטביה. בגיל 26, לידסקאלנין החליט להגר לארצות הברית.
ב-7 באפריל 1912 הגיע לידסקאלנין לעיר ניו יורק. ב-5 ביוני 1917, בהיותו באורגון (Oregon), מילא את טיוטת הרישום שלו לפיה הוא עצמאי ועוסק בייצור ידיות לגרזנים. לפי נתוני מפקד האוכלוסין של 1920 הוא התגורר ברידספורט, אורגון. בחורף 1922–1923, לאחר שלכאורה חלה בשחפת, לידסקאלנין היגר לאקלים החם יותר של פלורידה, שם רכש חלקת אדמה לא מפותחת בעיר פלורידה. ב-27 בפברואר 1923 פרסם העיתון "הומסטד אנטרפרייז" הודעה לפיה "א. לידסקאלנין, רכש דונם מאחוזת R. L. Moser והוא מתכנן לבנות שם בית בקרוב". בעשרים השנים הבאות, לידסקאלנין יבנה את מה שהוא כינה "שער הסלע" ולימים יזכר כ-"טירת האלמוגים": בית חצוב ומפוסל מכ-997,903 ק"ג של אבן גיר אוליט. עד היום לא ברור איך הוא לבדו הצליח לסיים את המבנה ולסדר את החלקיו ה בעלי משקל גדול במקום. לידסקאלנין עצמו טען שהוא ניצל אותם השיטות ששימשו את המצרים הקדומים לבניית הפירמידות.
ביבליוגרפיה

Leedskalnin, Edward (1936). A Book in Every Home. Containing Three Subjects: Ed's Sweet Sixteen, Domestic and Political Views (Reprinted ed.). Health Research Books. ISBN 9780787313906.
Leedskalnin, Edward (1945). Magnetic current. Homestead, Florida: Rock Gate.
לקריאה נוספת

Stavro, Andris. Koral̦l̦u pils: Edvarda Liedskalnin̦a Koral̦l̦u pils ir uzn̦emta Amerikas Savienoto Valstu Vēsturisko vietu nacionālajā reg̓istrā. Rīga: LA izdevniecība, 2005. מסת"ב 9789984542430
הערות שוליים

↑  Coral Castle, National Register of Historic Places Information System ID: 84000840
1 2 3 4  McClure, Rusty; Heffron, Jack (2009). Coral Castle: The Mystery of Ed Leedskalnin and His American Stonehenge. Ternary Publishing. ISBN 9780984213214.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1164997645  ISNI: 0000 0000 6532 4429  LCCN: n87148947  LNB: 000154882  VIAF: 93885941   WorldCat (עם VIAF): 93885941 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אדוארד לידסקאלנין".
אגוסטינה קורדובה

| --- | --- |

 לידה:  24 באוקטובר 1985 (בת 38) בואנוס איירס ארגנטינה
 מדינה:  ארגנטינה 
 תקופת הפעילות:  מ-2003
 עיסוק:  שחקנית
 פרופיל ב-IMDb
 
אגוסטינה קורדובה (בספרדית Agostina Cordova; נולדה ב-24 באוקטובר 1985) היא שחקנית ודוגמנית ארגנטינאית.
ביוגרפיה

בשנת 2003 הייתה בזוגיות עם ניקולס קברה לאחר מכן נפרדו. בשנת 2005 ניהלה מערכת יחסים עם גוסטבו מסקרדי. בשנת 2006 ניהלה מערכת יחסים עם שחקן הטניס חוזה אקוסו ב-2014 הם נפרדו. בשנים 2015-2016 ניהלה מערכת יחסים עם גסטון סופריטי. משנת 2016 מנהלת מערכת יחסים עם חואן שטינברג
קריירה בטלוויזיה

את הקריירה החלה בשנת 2003 בטלנובלה Dr Amor (ד"ר אהבה") בתפקיד ולרייה. בשנת 2004 השתתפה בסיטקום La niñera ("המטפלת) בתפקיד מאגי לארודה. בשנת 2005 שיחקה בטלנובלה Los Roldán (לוס רודלן) בתפקיד קמילה לצד חימנה ברון בשנת 2006 שיחקה בטלנובלה של כריס מורנה אלמה פיראטה לצד מריאנו מרטינס, ניקולס ואסקס, וחוליה קאלבו בתפקיד קנדלריה פאגליו. בשנת 2007 השתתפה בתוכנית של סוסנה חימנז. בשנת 2008 שיחקה בסדרה הספרדית Aquí no hay quien viva (כאן אף אחד לא חי) בתפקיד דיאנה בשנת 2009 חזרה לעבוד עם כריס מורנה ושיחקה בעונה השלישית של כמעט מלאכים לצד אמיליה אטיאס חימנה ברון אאוחניה סוארס ומריאנה אספוסיטו בתפקיד סול. בשנת 2010 שיחקה בטלנובלה Botineras בתפקיד קנדי לצד ניקולס קברה בשנת 2011 שיחקה בטלנובלה Los Únicos ("הייחודיים") לצד מריאנו מרטינס, אאוחניה סוארס וחימנה ברון בתפקיד ביאנקה בלה. באותה שנה שיחקה בתפקיד אורח בסדרה סוניקס. בשנת 2015 שיחקה בסדרה el otro no todo es lo que ves (השני שאותו לא רואים) בתפקיד דניאלה דה פליפו. באותה שנה שיחקה בסדרה Caminos de Guanajuato (דרכים של גואנחואטו) בתפקיד קרולינה. בשנת 2017 שיחקה בטלנובלה Quiero vivir a tu lado (אני רוצה לחיות לצידך) לצד חימנה ברון בתפקיד סולנה
קריירה בקולנוע

2011 -Güelcom -מירנה
2012 -Amor a mares ("אהבת הימים") אנאליה
2014 -El otro: no todo es lo que ves (האחר שאותו לא רואים) דניאלה דל פליפו
2015-Expediente Santiso
2017 - Ley primera- מירנדה
| שנה | סדרה | דמות | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2003 | ד"ר אהבה | ולרייה | דמות משנה |
| 2004 | המטפלת\La niñera | מאגי | דמות ראשית |
| 2005 | לוס רודלן\Los rodlan | קמילה | דמות משנה |
| 2006 | אלמה פיראטה | קנדלריה פאגליו | דמות משנה |
| 2007 | הקרקס של הכוכבים ( סוזנה גימנז ) | עצמה | משתתפת |
| 2008 | כאן אף אחד לא חיי\Aquí no hay quien viva | דיאנה | - |
| 2009 | כמעט מלאכים | סול אגירה | דמות ראשית |
| 2010 | Botineras | קנדי | דמות ראשית |
| 2011 | הייחודיים | ביאנקה בלה | דמות משנה |
| 2011 | Historias de la primera vez | פאולה | דמות אורחת |
| 2015 | השני שאותו לא רואים\el otro no todo es lo que ve | דניאלה דה פליפו | -- |
| 2015 | Caminos de Guanajuato (דרכים של גואנחואטו) | קרולינה | -- |
| 2017 | Quiero vivir a tu lado (אני רוצה לחיות לצידך) | סולנה | דמות משנית |
אדוארד לורנס לוי

| --- | --- |

 לידה:  21 בדצמבר 1851 לונדון, אנגליה, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  1932 (בגיל 80 בערך) 
 מידע כללי
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 ספורט
 ענף ספורט:  הרמת משקולות 
 
אדווארד לורנס לוי (באנגלית: Edward Lawrence Levy;‏ 21 בדצמבר 1851  - 19 במאי 1932) היה אתלט אנגלי יהודי, מורה ופעיל קהילתי. זכה באליפות העולם הראשונה בהרמת משקולות, שהתקיימה בלונדון ב-1891. בשלוש השנים הבאות קבע 14 שיאי עולם.
קורות חיים

אדוארד לואנס לוי, יליד לונדון, התחנך בבית היתומים היהודי בנורווד שבו חזר ללמד בבגרותו. בשנת 1870, בגיל 19 עבר לברמינגהאם, שם לימד כמורה בבית הספר היהודי "Birmingham Hebrew school". הוא נשאר בברמינגהם יד יום מותו, כעבור 60 שנה. בגיל 25 הוא הקים בעיר בית ספר משל עצמו בשם "Denbigh Lodge Collegiate School", וניהל אותו שנים רבות.
פרט להוראה ולפעילותו כאתלט ומאמן, היה לוי מעורב מאוד בפעילויות קהילתיות רבות בתחום החברתי, המוזיקה והתיאטרון לחובבים. כבר בשנה הראשונה לעבודתו כמורה, ב-1870, הקים בקרב יהודי ברמינגהאם את החברה היהודית לדרמה, שבמשך השנים שינתה מספר פעמים את שמה ותחום העניין שלה; (ב-1879 הפכה ל"אגודת הנוער היהודי בברמינגהאם", ומ-1925 ל"אגודה הספרותית היהודית", לפי דגם שהתקיים בקהילות יהודיות רבות). ניהל את החוג לדרמה שקם ב-1923 במסגרת החברה היהודית לאמנויות בעיר.
בנוסף כתב כתבות ספורט בעיתונות המקומית (למשל ב"ברמינגהאם פוסט"), על משחקי קבוצת הכדורגל אסטון וילה ואירועי ספורט אחרים. כמו כן כיהן שנים רבות בוועדת המועדון מילדנד של המפלגה השמרנית הבריטית. כמו כן החל משנת 1880 היה פעיל בלשכה "Lodge of Israel" של הבונים החופשיים ונבחר מאוחר יותר למגיסטר שלה ולתפקיד בכיר של הבונים החופשיים במחוז (Provincial Grand Assistant Secretary).