stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קשיי למידה
גורמים לקשיי למידה > מצבים רפואיים

קשיי למידה יכולים להיגרם גם כתוצאה ממצבים רפואיים הקשורים לתפקוד הגוף, להורמונים, לאיכות התזונה והשינה ועוד. רבים מגורמים אלו אפשר לשלול על ידי בדיקות שגרתיות במסגרת קופת החולים, כגון מדידת לחץ דם ודופק, ובדיקת דם הכוללת בדיקה של בלוטת התריס, ברזל, ויטמין D, ויטמין B12, רמת סוכר ועוד.
במקרה של חשד לקשיי למידה או הפרעת קשב רצוי לשלול גורמים רפואיים אלו לפני שפונים לאבחון. לצורך כך ניתן להסתייע ברופא המשפחה או בנוירולוג.
גורמים לקשיי למידה > קשיי קשב

קשיי קשב מתייחסים למצב שבו חלה ירידה בתפקודי הקשב של האדם.
הקשב הוא היכולת להתמקד באופן מתמשך בגירוי מסוים או בפעילות מסוימת. זהו תהליך הכרתי, במסגרתו מידע המגיע לתודעת האדם דרך חושיו השונים ממוין לצורך עיבוד שכלי ממוקד.
הקשב חיוני לתפקודן של היכולות הקוגניטיביות הגבוהות.
בהתאם לכך, המונח קשב מתייחס גם לאוסף של יכולות קוגניטיביות המאפשרות ליצורים חיים להתמודד עם כמויות המידע העצומות המציפות את המערכת החושית ולהשתמש בו לצורך התנהגות הסתגלותית ומכוונת מטרה.
פגיעה ביכולת הקשב יכולה להוביל לפיזור הדעת ולבוא לידי ביטוי במוסחות, קושי בהשלמת מטלות או קושי להתרכז בעבודה.
קשיי קשב פוגעים ביכולת לברור חלקים ספציפיים מהקלט החושי מתוך גירויים מתחרים רבים, ולהתמקד בגירוי בודד.
הקשב הכרחי גם לפעולות המוּדעוֹת והלא-אוטומטיות הנעשות בזיכרון העבודה. זיכרון העבודה מאפשר לאדם להחזיק מידע במודעות ולהשתמש בו כדי להנחות את אופן הפעולה שלו. בהתאם לכך, קשיי קשב יכולים גם לפגוע בתפקודים הניהוליים של האדם ולהוביל גם לקשיי התארגנות, לקשיי למידה ולקשיים בשליטה העצמית.
ישנם מספר גורמים אפשריים לקשיי קשב וקשיי הקשב יכולים להתעורר בעקבות כל אחד מהם או כל שילוב ביניהם. העצמה של קשיי הקשב במקרה מסוים, משך הזמן שבו הם מופיעים והתדירות שלהם, יכולים להשתנות על פי הגורמים לקשיי הקשב באותו המקרה. בהתאם לכך, גם ההשפעה של קשיי קשב על רמת התפקוד ואיכות החיים של האדם יכולה להשתנות ממטרד זניח ועד לפגיעה משמעותית ומתמשכת. כאשר העצמה, התדירות או המשך של קשיי הקשב, מתחילה לפגועת בחיי היום יום של האדם - יש לפנות לאבחון שיאפשר להתאים את הטיפול הנחוץ לכל מקרה לגופו על פי הממצאים והתוצאות של תהליך האבחנה והאבחנה המבדלת. במקרים שבהם יש יותר מגורם אחד לקשיי הקשב - יש לתת לכל אחד מהגורמים את המענה המתאים באמצעות אנשי המקצוע הרלוונטיים.
גורמים לקשיי למידה > בעיות תחושתיות ומוטוריות

המערכת הסנסו-מוטורית קשורה לדרך בה האדם קולט את סביבתו ומגיב אליה. פגיעה במערכת זו יכולה לפגוע ביכולת התפקוד הכללית של האדם ובמסגרת זו גם ביכולת הלמידה שלו. קשיי למידה מסוג זה יכולים לנבוע עקב לקות שמיעה, לקות ראייה, בעיות באינטגרציה סנסורית, הפרעה התפתחותית בקואורדינציה, הפרעת תנועה, פציעות חמורות ועוד. לרוב, האבחון והטיפול בבעיות תחושתיות-מוטוריות אלו מתבצע במסגרת ריפוי בעיסוק, ניתן לפנות גם לאיש מקצוע אחר המתמחה בגורמים ספציפיים מתחום זה, כגון רפואת עיניים, רפואת אף אוזן גרון, קלינאי תקשורת ועוד.
לעיתים מתעוררות בעיות מוטוריקה עדינה אחרות, קלות ונפוצות יחסית, העלולות להשפיע על למידה, או הצגת ידע, כגון:
כתב-יד לא ברור (בשל גודל-יתר ביחס לדף, א-סימטריה של האותיות, דחיסות יתר, כתיבה מהירה מדי, או מספר סיבות), וכן כתב יד לא מאורגן (רצף מועט יחסית בין מקטעי הכתיבה) - בעיות (שלא בהכרח דרות בכפיפה אחת), העלולות לפגוע במידת-מה בכתיבה ותיעוד מידע. כן עלולה להיגרם הטיה באיכות הבדיקה של עבודות ומבחנים על ידי בוחן בשל תפיסתו את כתב זה והקושי להבין את המידע הנכתב. לעיתים עדיף להתייעץ עם נוירולוג ילדים לגבי פעולות אפשריות לשיפור הכתב. לעיתים לאנשים יש כתב יד לא קריא במידה לא מאוד משמעותית; אך במקרים קיצוניים, ואם התלמיד מעוניין בכך, ניתן להנפיק אישור של פסיכולוג חינוכי או נוירולוג על כתב לא קריא, ובכך לקבל אפשרות להכתבה או הקלדה למחשב. באקדמיה ניתנת האפשרות להקליד תשובות עיוניות למחשב במקום לכתוב אותן, למי שהוכיחו כי כתב-ידם אינו נהיר מאוד, לעיתים אף להם עצמם; אישור לבחינה על מחשב ניתן לרוב על ידי מחלקת הדקאן (הנסמכת בעיקר על אישורים רפואיים), או על ידי מחלקה לטיפול בלקויות למידה (הנסמכת בעיקר על אבחונים דידקטיים ופסיכודידקטיים).
מלחצת כתיבה (Writer's Cramp) - קושי מוטורי באופיו הגורם לאנשים רבים כאב קל בשרירי כף היד (ואף בקצות האמה) בעת כתיבה ממושכת עם כלי כתיבה דוגמת עט. ניתן לקבל טיפול מונע כגון נטילת מגנזיום (אם רמתו בגוף נמוכה). עם הצגת אישור רפואי ניתן לקבל באקדמיה אישור להקלדת תשובות לבחינות במחשב, מטעם המחלקה להתאמת דרכי בחינה (אשר בחלק מהאוניברסיטאות מסונפת למחלקת הדקאן).
גורמים לקשיי למידה > בעיות התפתחותיות ונוירולוגיות

הלמידה יכולה להיות מושפעת גם מבעיות התפתחותיות שונות. בעיות התפתחותיות מאופיינות בכך שהן מופיעות לראשונה בילדות וממשיכות להתקיים גם אצל האדם הבוגר.
הפרעה נוירו-התפתחותית יכולה לבוא לידי ביטוי בקשיים בלמידה.
בין הבעיות ההתפתחותיות והנוירולוגיות אשר עלולות לפגוע ביכולת הלמידה נכללות:
לקות למידה - מושג רחב המתאר מספר קשיי למידה מוגדרים, בעלי קריטריונים אבחנתיים, אשר יכול לכלול אחת או יותר מהלקויות הבאות: דיסלקסיה - קשיי קריאה, דיסגרפיה - קשיי כתיבה ודיסקלקוליה - קשיים חריפים במתמטיקה על רקע של לקות בתפיסת הכמות והמספר. תלמידים בעלי לקויות למידה עלולים להיפגע גם מהשפעה עקיפה של לקות הלמידה, הנוגעת לדימוי עצמי נמוך ולתפיסה עצמית שלילית. במקרה שעולה חשד כי קשיי הלמידה עלולים להיגרם מלקות למידה, ניתן לפנות לאבחון דידקטי או אבחון פסיכודידקטי, המתבצעים על ידי מאבחן המוסמך לכך (כגון מאבחן דידקטי). פסיכולוג חינוכי יכול לתת הכוונה לאבחון המתאים לכל מקרה.
לקות שפה - האבחון והטיפול בלקות שפה מתבצע על ידי קלינאי תקשורת. מכיוון שהתפקוד השפתי משפיע באופן משמעותי על הכישורים האקדמיים, יש המכלילים אותה כסוג נוסף של לקות למידה (אף על פי שהיא לא מוגדרת כך במדריך האבחנות DSM). כמו כן, ללקות שפה יש מתאם גבוה לקשיים במוטוריקה, קשב וקריאה. על כן, כאשר אובחנה לקות שפתית יש לבחון גם תחומים אלו ולהפך.
הפרעת קשב, ריכוז והיפראקטיביות - הפרעת קשב (עם או בלי היפראקטיביות) יכולה לבוא לידי ביטוי באחת או יותר מהדרכים הבאות: הנמכה של תפקודי הקשב, פגיעה בתפקודים ניהוליים, אימפולסיביות, קשיי אינהיביציה ועוד. בהתאם לכך, הפרעת קשב יכולה לבוא לידי ביטוי בכל תחומי החיים ובדרך כלל פוגעת בתפקוד האקדמי בכל התחומים, ולא בתחום ספציפי (קושי בתחום ספציפי אינו בהכרח מבשר קיומה של ההפרעה). היא עלולה להפריע לא רק בלמידה, אלא גם בעבודה, ביחסים בין אישיים ובפעילויות הטיפול העצמי. לכן היא אינה מוגדרת על ידי המדריך האבחוני DSM כלקות למידה. במקרה של חשד שקשיי הלמידה עלולים להיגרם מהפרעת קשב יש לפנות לאבחון הפרעת קשב. כמו כן, מכיוון שקיימת תחלואה נלווית להפרעת קשב, יש לבחון גם את קיומם של גורמים נוספים אשר עלולים להיות מקור נוסף לקשיי הלמידה.
גורמים לקשיי למידה > פגיעה במשכל

אחד הגורמים המשפיעים ביותר על יכולת הלמידה הוא המשכל הכללי, שהוא המנבא הטוב ביותר להישגים אקדמיים. פגיעה באינטליגנציה משפיעה על יכולת החשיבה של האדם. על כן לרוב היא מתבטאת בכל תחומי הלימוד ואף משפיעה על תפקודו של האדם בתחומי חיים אחרים. מנת משכל נמוכה באופן קיצוני מובילה למצב של פיגור שכלי.
גורמים לקשיי למידה > השפעות של מצבים רגשיים

בעיות רגשיות, בעיות נפשיות וקשיים בהתפתחות הרגשית יכולים להשפיע על יכולת הלמידה. השפעתם יכולה לבוא לידי ביטוי הן באופן זמני כמצב רוח חולף (כמו חרדה, כעס וכו') והן במצבים חמורים יותר של טראומה נפשית או הפרעה נפשית.
אחת התופעות המוכרות בהקשר זה היא חרדת בחינות. זוהי תגובת דחק המופיעה במצבים בהם ישנה הערכה של הביצועים, אשר יוצרת מצוקה וחרדה הפוגעות בתפקוד של הנבחן.
באופן כללי ההרגשה הלא נעימה של חרדה מתמשכת עלולה לפגוע ביכולת החשיבה, הריכוז, הקליטה והלמידה.
מצב נוסף העלול להשפיע על יכולת הלמידה הוא חוסר אונים נרכש. זהו מצב פסיכולוגי הנוצר בעקבות חוויות מרובות של היעדר שליטה בהן אין לפרט יכולת לשנות מצב בלתי נעים. חוסר אונים נרכש הוא דוגמה לחוויה בעלת אופי רגשי אשר מובילה להתגבשות של סכמה קוגניטיבית, המשפיעה על ההתנהגות, יכולת הלמידה והתפקוד בפועל. במקרה זה עלולה להתרחש גם תופעה של נבואה המגשימה את עצמה, שבה עצם הירידה בתפיסת המסוגלות העצמית של התלמיד מובילה לירידה בתפקוד בפועל ללא קשר ליכולותיו האמיתיות.
דוגמה נוספת היא חרדת מתמטיקה, שיכולה להוביל להנמכה בתפקוד המתמטי וקשיים בחשבון. במקרים רבים חרדת מתמטיקה מתעוררת בעקבות חסך בידע. במקרים אלו רכישה וארגון מחדש של ידע מתמטי יכולים לסייע באופן ניכר.
כאשר עולה חשד שהגורמים לקשיי הלמידה הם על רקע רגשי ניתן לפנות להערכה פסיכולוגית וייעוץ.
במקרים מסוימים טיפול פסיכיאטרי יכול לסייע לאדם על ידי מענה תרופתי.
בנוסף, קיימים מספר טיפולים נפשיים אשר יכולים לתת מענה רגשי למקרים שונים: טיפול באמנויות, טיפול במוזיקה, תרפיה בטבע, טיפול בתנועה, טיפול בעזרת בעלי חיים ועוד.
גורמים לקשיי למידה > חסכים ומצב סוציו-אקונומי נמוך

אחד החסמים השכיחים לנגישות להשכלה גבוהה הוא מצב סוציו-אקונומי נמוך. זאת בעקבות המיעוט במשאבים שמשפחות עניות יכולות להקדיש עבור חינוך ילדיהם, בפרט בתקופות רגישות. למשל - תשלום על שיעור פרטי במקרה הצורך, על תוכנות מחשב, או ספרות חיצונית.
מצב זה מחמיר על רקע ההבנייה לפיה ראשי המשפחות העניות נוטים להיות ללא השכלה פורמלית (באמצעות לימודי תעודה או לימודים באקדמיה). כתוצאה מכך, ככל שהרקע המשפחתי (השכלת ההורים ומצבם הכלכלי) ממלא תפקיד מרכזי בקביעת סיכויי ההצלחה של התלמיד לזכות באסמכתאות לידע זה כגון בתעודת בגרות, כך נוצרת חברה בעלת ניעות חברתית נמוכה.
במקרים שבהם קשיי הלמידה נובעים מגורמים סוציו-אקונומיים, ניתן לפנות לעובדים סוציאליים לסיוע.
ייתכנו גם מצבים בהם מצב סוציו-אקונומי נמוך והשכלה נמוכה בקרב אוכלוסיות מסוימות ישמשו לסטיריאוטיפיזציה שלילית על ידי מומחים לקשיי למידה. כך, מומחים ואנשי חינוך עלולים לזהות ילדים מאוכלוסיות כאלו 'כבעייתיים', ובכך למעשה לתרום בלא-משים להנצחת כישלונותיהם החינוכיים וההשכלתיים בבחינת 'נבואה המגשימה את עצמה'.
גורמים לקשיי למידה > גורמים נוספים

לקויות שונות על הספקטרום האוטיסטי יכולות לפגוע בלמידה.
איתור ואבחון בגיל הרך

גילאי הגן הם תקופה מצוינת לעבודה עם ילדים. זאת משום שהם עדיין נמצאים בתחילת ההתפתחות היסודית וניתן להגיע עמם לשיפור משמעותי. לצורך כך יש לאתר את הקשיים בשלב מוקדם ככל הניתן.
כאמור, בעיות התפתחותיות מלוות את האדם לאורך כל חייו, מהלידה ועד לבגרות. כתוצאה מכך, פעמים רבות ניתן לראות את הביטויים הראשוניים שלהם כבר בגילאי הילדות. עם זאת, במקרים רבים בעיות אלו באות לידי ביטוי בהנמכה של תפקודים מסוימים על הרצף הנורמלי. כלומר, ישנם תפקודים קוגניטיביים, מוטוריים ורגשיים רבים, אשר באופן תקין נמוכים יותר בגילאי הילדות ומפתחים עם השנים.
משום שקיימים הבדלים בין אישיים בקצב ההתפתחות התקין של ילדים שונים, לעיתים יהיה קשה להבחין בין לקות או הפרעה כלשהי לעיקוב התפתחותי נורמלי בגילאי הגן ובכיתות הראשונות של בית ספר יסודי.
עם זאת, הבדל זה יתגלה באופן טבעי עם השנים. זאת משום שאם הקושי נגרם מעיכוב התפתחותי תקין, התפקוד ישתפר מאליו לכשיבשילו הכישורים והתפקודים הנדרשים. להבדיל, אם הקושי נגרם מלקות או הפרעה הוא יתמיד ואף יחמיר ללא מענה הולם.
מצב זה מעלה קושי בנתינת אבחנה מוקדמת ומדויקת. שכן מצד אחד קיים חשש לתת אבחנה שגויה במקרה של עיכוב תקין ומצד שני קיים חשש למנוע או לעקב את מתן הטיפול במקרה שהילד נזקק לו.
כאשר יש ספק בנוגע למתן אבחנה מסוימת, מומלץ להתחיל בעבודה בכל מקרה ולא לבזבז זמן יקר. זאת משום שבהשוואה לשנים שיבואו אחרי כן, בשנות הגן קל מאוד להגיע להתקדמות.
כדי להתמודד עם מצב זה, במקרים גבוליים נהוג שלא לקבוע אבחנה מפורשת עבור ילדי גן, אלא להסתפק בהעלאת חשד בלבד. דבר זה מאפשר מעקב למניעת החמרת המצב והתחלה של טיפול מונע באופן שלא יגרום נזק אם האבחון שגוי. לדוגמה, פעילויות רבות המכוונות להכנה לכיתה א' כמו פיתוח מוטוריקה עדינה והעשרת אוצר מילים יכולות לתרום הן לילד תקין והן לילד בעל בעיה התפתחותי.
אפשרויות נוספות נבחנות רק כאשר רמת התפקוד של הילד אינה מאפשרת לו להשתלב בפעילויות היומיומיות של בני גילו, או כאשר הוא מהווה סיכון לעצמו או לסביבה.
קשיי למידה ומחוננות

ישנם מצבים רבים אשר עשויים לפגוע בתפקודו או איכות חייו של האדם ולהתקיים במקביל למחוננות. האדם המחונן יכול לנסות ולהצליח להתגבר על קשיים שונים בחייו באופן יעיל על ידי שימוש באינטליגנציה הגבוהה שלו. יש בכך בעייתיות כאשר המחוננות מסתירה קושי מסוים ובכך מונעת את איתורו ואת הטיפול בו.
לדוגמה, בהקשר של לקויות למידה או הפרעת קשב - ככל שיכולותיו השכליות של האדם גבוהות יותר, כך הוא נמצא בסיכון יתר לאי-גילויה של הלקות ולהתחלה מאוחרת של הטיפול בה, לעיתים מאוחרת הרבה יותר מדי.
למעשה, ייתכן גם מצב בו לאדם מסוים יהיה שילוב משולש של מחוננות, ליקוי למידה והפרעת קשב.
היחס בין מחוננות ללקות פועל באופן הדדי בשני הכיוונים. קיימים גם מקרים רבים בהם לקות מטשטשת את המחוננות. לכן יש לאתר מחוננות גם בקרב אנשים בעלי לקויות בתחומים שונים (פסיכולוגי, נוירולוגי, פיזי, חברתי או משפחתי).
ראו גם

ריצ'רד לבוי
קשיים בחשבון
חרדת מתמטיקה
חרדת סטטיסטיקה (סעיף)
שגיאת כתיב
חרדת בחינות
הערות שוליים

↑  לאה קוזמינסקי (2004). "מדברים בעד עצמם - סינגור עצמי של לומדים עם לקויות למידה". הוצאת יסוד ומכון מופ"ת
1 2  שרה גורי-רוזנבליט (2000). נגישות להשכלה גבוהה: היבטים חברתיים ותהליכי מיון - ניירות עמדה. ירושלים: מכון ון ליר.
↑  ישי-קרין, נופר, הפרעת קשב וליקויי למידה – מי יעזור אם הכיתה גדולה מדי וההורים עסוקים?, באתר פסיכולוגיה עברית, ‏2007
1 2  דויד, חנה (2012). אבחון ילדים מחוננים. מאתר פסיכולוגיה עברית
1 2 3  נופר ישי-קרין, (2005). אבחון פסיכולוגי בגיל הגן, בהתייחס לליקויי למידה והפרעת קשב. מתוך אתר פסיכולוגיה עברית.
1 2 3  American Psychiatric Association - APA, (2013). DIAGNOSTIC AND STATISTICAL MANUAL OF MENTAL DISORDERS, FIFTH EDITION - DSM 5.
↑  Thiele, A., & Bellgrove, M. A. (2018). Neuromodulation of attention. Neuron, 97(4), 769-785.
↑  Binder, M. D., Hirokawa, N., Windhorst, U., & Hirsch, M. C. (2009). Encyclopedia of Neuroscience. Springer.
↑  Mark R. Rosenzweig, Arnold L. Leiman, S. Marc Breedlove (1999). Biological psychology: an introduction to behavioral, cognitive, and clinical neuroscience. 2nd ed. Sunderland, Massachusetts: Sinauer Associates.
↑  ד"ר איריס מנור (2008). הילד הרע שבי. The Medical
↑  שלמה קניאל, (2006). חינוך לחשיבה: חינוך קוגניטיבי לשליטה על התודעה. רעננה: רמות.
↑  Johnston, C., Mash, E. J., Miller, N., & Ninowski, J. E. (2012). Parenting in adults with attention-deficit/hyperactivity disorder (ADHD). Clinical Psychology Review, 32, 215–228.
1 2  דוד הבר (1990), לא הואב לקרוא : טיפול רב-ממדי בליקויי למידה. רעננה: רמות.
↑  פלג דור חיים, לקויות למידה כהבניה חברתית, באתר פסיכולוגיה עברית, ‏06 באוגוסט 2012
1 2  נופר ישי-קרין, לקות שפתית (SLI) והקשר שלה להפרעת קשב (ADHD), דיסלקציה ומוטוריקה (DCD), באתר פסיכולוגיה עברית, ‏01 בספטמבר 2006
↑  אלון אבישר, מהו התפקוד הנוירו-פסיכולוגי הלקוי בהפרעת קשב וריכוז (ADHD)?, באתר פסיכולוגיה עברית, ‏05 באוגוסט 2010
↑  Von Stumm, S., Hell, B., & Chamorro-Premuzic, T. (2011). The Hungry Mind Intellectual Curiosity Is the Third Pillar of Academic Performance. Perspectives on Psychological Science, 6(6), 574-588.
↑  שרית סגל ושרה שמעוני (2000), "חרדת בחינות: דגם לקשר שבין רגשות לבין למידה והשלכותיו בתחום ההוראה". מכון מופ"ת
↑  מוניץ, ח' (עורך). (2016). פרקים נבחרים בפסיכיאטריה מהדורה שישית. תל אביב: דיונון.
1 2  מומי דהן, נטליה מירוניצ'ב, איל דביר ושמואל שי (2002). האם הצטמצמו הפערים בחינוך? על הגורמים הקובעים זכאות לתעודת בגרות בישראל - חוברת 2. ירושלים: מכון ון ליר.
↑  קצ'רגין, עופר. (2013). על ההורה 'הטוב' ועל ההורה 'האחר': 'האחרה' (Othering) והדרה בשיח מומחים לקשיי למידה. דברים, 6: 77-98
↑  דויד, חנה (2010). על לקויות למידה, הפרעת קשב וריכוז ואינטליגנציה. מאתר פסיכולוגיה עברית.
↑  ישי-קרין, נופר (2002). אבחון של הפרעת קשב וריכוז (ADHD). מאתר פסיכולוגיה עברית
עיצור לועי, חוכך, אטום

| עיצור לועי, חוכך, אטום |
| --- | --- |
 ħ
 מספר IPA:  144
קידוד
 דצימלי:  &#295;
 יוניקוד:  U+0127
 X-SAMPA:  \X
 Kirshenbaum:  H
 ברייל:  
להקשבה
 
רשימת עיצורים
עיצור לועי חוכך אטום הוא צליל עיצורי המצוי במספר שפות מדוברות. סימן ה-IPA לעיצור הוא /ħ/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-\X. זהו הצליל הישן ל-ח וניתן היה לשמעו בהגיות העברית המקראית והטברנית במילה כגון אחד: . הגייה זו נשמרה בישראל בעיקר אצל בני עדות המזרח, ובפרט בפי יוצאי תימן. זהו גם צליל האות הערבית ح.
התרחשות

| שפה | מילה | IPA | משמעות |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עברית | חַשְׁמַל | ‏[ħaʃˈmal]קובץ:Hashmal.ogg‏Ⓘ‏ | 'חשמל' | רק בהגיית עדות המזרח |
| ערבית | حال | [ħaːl] | 'מצב' |  |
| צ'רקסית | хьау | [ħɒw] | 'לא' |  |
ראו גם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
| צלילי שפות העולם> עיצורים.בסיסי החיתוך | צלילי שפות העולם> עיצורים.אופני החיתוך |
| --- | --- |
דו-שפתיים - שפתיים-שיניים - שיניים-שפתיים - לשוניים-שפתיים   שיניים - מכתשיים - בתר-מכתשיים - מכתשיים-חיכיים - כפופים   חיכיים - וילוניים - ענבליים - סדקיים - כיסוי-גרוניים - לועיים  בסיס חיתוך משני: מלועלעים - מוולנים - מחונככים - משופתתים: ריאתיים: אפיים - סותמים - חוככים - מקורבים   מקישים - רוטטים - צידיים - מחוככים  לא ריאתיים: מסודקים - מפונמים - מצוצים
תנועות
מיקום התנועות: גובה התנועות
אחוריות - כמעט-אחוריות - מרכזיות - כמעט-קדמיות - קדמיות: סגורות - כמעט-סגורות - חצי-סגורות - אמצעיות  חצי-פתוחות - כמעט-פתוחות - פתוחות
ראו גם: אלפבית פונטי בינלאומי – פורמנט
ספורטיאדה

הספורטיאדה היא אירוע ספורט הנערך על ידי מרכז הפועל שבבעלות ההסתדרות המסכם את הליגה למקומות עבודה, ונחשב לאירוע הספורט העממי הגדול בישראל, ולאחד מהגדולים בעולם. מדי שנה מתקיים האירוע באילת, מקיף כ-9,000 משתתפים הלוקחים חלק במשחקי הליגה למקומות עבודה המתקיימים לאורך השנה, ונמשך כחמישה ימים.
היסטוריה

הספורטיאדה הוקמה בשנת 1980 מתוך רצון לאפשר לעובדים לעסוק בפעילות ספורטיבית בשעות הפנאי שלהם ולהביא אותם לתחרותיות באירוע השיא המתקיים באילת. הספורטיאדה מאורגנת על ידי מרכז הפועל השייך להסתדרות העובדים. בספורטיאדה משתתפים ספורטאים מעשרות מקומות עבודה הפזורים ברחבי הארץ. עובדים אלו משתייכים למגזר הציבורי או למקומות העבודה הגדולים מהמגזר הפרטי.
בשנת 2015 הייתה הספורטיאדה בספק לקיומה בשל המתיחות הביטחונית וגל הפיגועים. לבסוף הוחלט לקיימה כמתוכנן.
החל משנת 2016 החלה הספורטיאדה לכלול גם ענפי ספורט לעיוורים, ותחרות אופני טנדם (זוגיים).
החל מ-2017 נוסף מרוץ עיוורים ומ-2018 תחרות שחמט לעיוורים.
הספורטיאדה ה-40 נפתחה בחזרה בנובמבר 2022 לאחר שבמשך שנתיים הושבתה בגלל הקורונה.
הספורטיאדה נפתחת באופן מסורתי עם המרוץ ל-5 ק"מ בשטח וב-2022 נוסף תו התקן הרשמי של איגוד האתלטיקה
היסטוריה > משך התחרויות

לאורך השנים נהגו להתחרות במשך 5 ימים. ב-2022 נערכות התחרויות ב-3 ימים
ענפי התחרות

באירוע זה מתחרים בחמישה עשר ענפי ספורט. ביניהם: כדורגל, כדורסל, כדורסל נשים, כדורעף, קטרגל, טניס, טניס שולחן, שחייה, ברידג', שחמט, אופני הרים, קליעה, שש בש, באולינג וכדורשת.
מיקום הספורטיאדה

העיר שנבחרה לארח את הספורטיאדה היא אילת מכיוון שיש בה מקום רב לארח את אלפי הספורטאים במשך חמישה ימים בעבר ו-3 ימים נכון ל-2022, ובזכות יכולת הניידות הרגלית בין מתקני הספורט השונים בעיר.
הערות שוליים

1 2  אתר הכדורגל "דאבל פס" - ספורטיאדה
1 2   טלי חרותי-סובר, הספורטיאדה באילת: מיליוני שקלים על חשבון הציבור - ואל תשאלו מה קורה בלילות, באתר TheMarker‏, 1 באוקטובר 2015
↑  יאיר צוקר, ‏ב'ספורטיאדה' לא משנה מה הדרגה שלך, העיקר להביא גאווה למקום העבודה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 14 באוקטובר 2018
1 2 3  הספורטיאדה נפתחה באילת בהשתתפות 9,000 ספורטאים, באתר ynet, 26 באוקטובר 2022
אידה סילברמן

| --- | --- |

 לידה:  31 באוקטובר 1882 מחוז קובנה, רוסיה
 פטירה:  1 בנובמבר 1973 (בגיל 91) הרצליה, ישראל
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  הר הזיתים, ירושלים
 סגנית נשיאת הדסה
 סגנית נשיא הוועידה היהודית-אמריקנית
 סגנית נשיא ארגון ציוני אמריקה
 פרסים והוקרה
 חברת היכל התהילה לנשות מורשת רוד איילנד 
 
אידה מרשה סילברמן (באנגלית: Ida Marcia Silverman‏ 31 באוקטובר 1882 – 1 בנובמבר 1973) הייתה נדבנית ופעילה ציונית אמריקאית. כיהנה כסגנית נשיאת הדסה. הייתה האשה הראשונה שכיהנה כסגנית נשיא הוועד היהודי-האמריקאי וארגון ציוני אמריקה. הקימה קרן לבניין בתי כנסת אשר תרמה לבנייתם של כ-100 בתי כנסת בישראל ובתפוצות.
ילדות ונעורים

אידה קמלהור (Camelhor) נולדה במחוז קובנה, אז חלק מהאימפריה הרוסית והיום מחוז בליטא. היא הייתה בתם השמינית של הוריה, וכל אחיה נפטרו בילדותם. כשהייתה בת שמונה חודשים היגרו הוריה לארצות הברית והשתקעו בניו יורק. כשהייתה בת 10 עברו הוריה לפרובידנס, רוד איילנד. כשהייתה בת 11 ויתרה על פרס בתחרות נאום, משום שסירבה לצטט קטע מתוך המחזה האנטישמי הסוחר מוונציה. היא התייתמה מהוריה בגיל 15, סיימה את חוק לימודיה בגיל 16, והחלה לעבוד כמנהלת חשבונות עבור ארצ'יבלד סילברמן, יצרן תכשיטים ובעצמו מהגר מרוסיה. בשנת 1900 נישאה לארצ'יבלד.
עסקיו של ארצ'יבלד עלו יפה ואפשרו לסילברמן להתנדב לפעילות ציבורית כבר בצעירותה. היא הקימה ארגון נשים אשר סייע לבית יתומים יהודי מקומי. ב-1906 החלה בפעילות ציונית ברוד איילנד. בזכרונותיה ציטטה ארגון נשים מקומי, אשר תקף אותה על פעילותה הציונית: "היא חייבת למשפחתה שלא לסכן את מעמדה החברתי בעבודה למען מטרה בלתי מקובלת ובלתי אופנתית כמו הציונות - מטרה אשר נדונה לכישלון, מאחר שהיא לעולם לא תשיג דבר". עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914, החלה לתרום ולגייס תרומות למען מטרות של בריאות ורווחה ברוד איילנד, וכן למציאת פתרונות קבע לפליטי המלחמה.
פעילות ציונית

ב-1915 ייסדה סניף של הדסה במדינתה, ובארבע השנים שלאחר מכן הפכה לדמות מוכרת בזכות נאומים שנשאה במסגרות ציוניות, עד שהעפילה לתפקיד סגנית נשיאת הסתדרות הדסה. ב-1919 נבחרה לסגנית נשיא הוועד היהודי-האמריקאי, והייתה האשה הראשונה לכהן בתפקיד זה. התפקיד היה ייצוגי במהותו, ולא העניק לסילברמן סמכויות ממשיות, אך החסות שהעניק הארגון לנאומיה סייעה לביסוס דמותה כפעילה מרכזית בקרב ארגוני יהדות ארצות הברית.
בשנת 1925 ביקרה לראשונה בארץ ישראל, והשתתפה בטקס חנוכת האוניברסיטה העברית בירושלים. במקביל החלה לכהן כסגנית נשיא ארגון ציוני אמריקה, וכסגנית יושב ראש קרן הבניין של בית החולים הדסה בהר הצופים.
חלק מרכזי בפעילותה הציונית של סילברמן היה נאומים בכנסי הסברה בקהילות יהודיות בארצות הברית וברחבי העולם. לאורך חייה טסה יותר מ-600 אלף מייל, ונטען שהיא טסה יותר מכל אשה אמריקנית אחרת. ביקרה בכל מדינות ארצות הברית, באמריקה הלטינית, באירופה, בדרום אפריקה, באוסטרליה, ברוסיה ובארץ ישראל. ב-1927 השתתפה בקונגרס הציוני העולמי ה-15 בבזל.
פעילות ציונית > הפרידה מהדסה ופעילות למען ההתיישבות

בשנת 1928 חוותה הציונות האמריקנית הממוסדת טלטלה סביב המשך כהונתו של לואי ליפסקי כנשיא ארגון ציוני אמריקה. בשבע שנות כהונתו צבר הארגון גירעונות כספיים, וליפסקי אף ספג ביקורת בשל סירובו לכלול בארגון אישים לא ציוניים. קבוצה בראשות לואי ברנדייס פעלה להדיחו, והפולמוס עורר רגשות רבים וחצה את יהדות ארצות הברית למחנות. נשיאת הדסה אירמה לינדהיים, וכן מייסדת הדסה הנרייטה סאלד, הצטרפו לקבוצתו של ברנדייס, ואילו סילברמן תמכה בהמשך כהונתו של ליפסקי. בעקבות המחלוקת הודיעה סילברמן על פרישתה מהדסה, ובמכתב הפרישה הטיחה בהנהגת הארגון האשמות קשות, במשיכת משכורות גבוהות לצד היעדר חיבור לצורכי השטח.
בשנים שלאחר מכן בילתה סילברמן לפחות שישה חודשים בשנה מחוץ לארצות הברית, וביקרה בארץ ישראל לפחות פעם בשנה. היא גייסה תרומות לשם רכישת קרקעות בארץ ישראל והקמת מושבות. ב-1931 נטעה את העץ הראשון בקיבוץ עין החורש שבעמק חפר.
ב-1938 שבה וחברה להדסה לשם גיוס תרומות לעליית הנוער, וסייעה לממן את עלייתם של 7,000 פליטים יהודים מאירופה לארץ ישראל. ב-1939 נסעה לפולין על מנת לסקור עבור הג'וינט את מצוקתם של יהודי המדינה ואת שיעור ההתאבדות הגבוה בה. היא הספיקה לעזוב את המדינה ימים ספורים לפני הפלישה הנאצית לפולין עם תחילת מלחמת העולם השנייה.
פעילות ציונית > מאבק בטריטוריאליסטים

טרם הקמת מדינת ישראל פעלו בתנועה הציונית ומחוצה לה ארגונים טריטוריאליסטים, אשר שאפו לפתור את מצוקתם של יהודי אירופה באמצעות הקמת מדינה יהודית עצמאית במקומות שאינם ארץ ישראל. סילברמן שמה לעצמה מטרה להקדיש את מאמצי ההסברה שלה למלחמה בתנועה זו. בתחילה נסעה לאוסטרליה, על מנת לחקור את היתכנותה של תוכנית קימברלי ליישוב יהודים באוסטרליה המערבית, וכתבה על התוכנית ליישב יהודים "לצד אבוריג'ינים ציידי ראשים, קרוב לקו המשווה ... וייתכן שיש לי חלק בנטישה הסופית של התוכנית השערורייתית הזו".
ב-1941 ביקרה במושבות הברון הירש באמריקה הדרומית ובקריביים, במטרה לבחון האם האזור מתאים להתיישבות יהודית. היא דיווחה את ממצאיה לוועידה הכלל-אמריקנית שהתקיימה בבולטימור: לדעתה, ההתיישבות היהודית שברפובליקה הדומיניקנית הייתה כישלון מהדהד. סילברמן הציגה את ממצאיה זמן קצר לאחר נאומו של תת-מזכיר המדינה לענייני הגירה של ארצות הברית, סאמנר וולס, אשר היה אורח הכבוד של הוועידה ונאם בשבח הפתרון הדרום-אמריקני. דבריה הבוטים של סילברמן גרמו למבוכה, ונשיא הוועידה סטפן וייז נאלץ להתנצל בשמה.
בהמשך העלתה סילברמן על הכתב את ממצאיה:
הייתי ערנית ודרוכה למשמע כל תכנית אנטי-התיישבותית אשר הולבשה על ציבור שהיה אנטי-ציוני, ומשכך גם פתי. ב-1940, כשהג'וינט שיכן יהודים בפינה נידחת של הרפובליקה הדומיניקנית בקרב השחורים, לקחתי על עצמי פרויקט אישי לחקור את התכנית הזו למדינה יהודית עצמאית. הממצאים שפרסמתי מנעו קמפיין גיוס תרומות לתכנית הזו, וכך באה אל קיצה עוד תכנית התיישבות שטנית.
אחת הדמויות המרכזיות בתנועה הטריטוריאליסטיות של אותה התקופה היה יצחק נחמן שטיינברג, אשר יחד עם ארגונו פריילאנד פעל לקליטת יהודים בסורינאם. גם לשם נסעה סילברמן על מנת לדווח למוסדות הציוניים בארצות הברית:
החלטתי לנסוע ולראות בעצמי איזו מין מזימה ארגון פריילענד רוקח ... אכן, שטיינברג פעל במתכונת הרגילה. הוא הבטיח לממשלה עקומה ופושטת רגל לפחות 35 מיליון דולר, בתמורה לרישיון ליישוב סביב נהר סורינאם מוכה המחלות.
לאחר הקמת המדינה

לאחר הקמת מדינת ישראל התמקדה פעילותה של סילברמן בשלושה תחומים: בתחום התיירות, סילברמן ובעלה מימנו את הקמת מלון השרון, המלון הראשון שנוסד במדינת ישראל. סילברמן כיהנה בדירקטוריון החברה לפיתוח הרצליה, בשאיפה להפוך את העיר לעוגן תיירותי בישראל. בתחום החקלאות תרמו סילברמן ובעלה להקמת חווה חקלאית ניסויית בעמק יזרעאל.
מפעלה המשמעותי ביותר לאחר הקמת המדינה היה הקמת קרן בניין לבתי כנסת, אשר השתתפה בהקמתם של כמאה בתי כנסת בישראל ובתפוצות. אף שבעלה של אידה החזיק בתפקידים בבתי כנסת קונסרבטיביים בארצות הברית, רוב בתי הכנסת שהוקמו על ידי הקרן היו אורתודוקסיים.
ב-1972 עלתה סילברמן לישראל. מילדיה היא נפרדה במילים "אני רוצה לשוב הביתה. אני הולכת להיקבר שם. לא אוכל למות בשום מקום אחר". היא נפטרה בהרצליה ב-1973 ונקברה בהר הזיתים.