stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דאוד אכרם
תיעוד יצירותיו בארכיון אקו"ם ובספרייה הלאומית

ארבעים מהיצירות שהלחין אכרם מופיעות במאגר אקו"ם.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| שיר | ביצוע | מילים |
| אבתיסאמת צבחינה | אליאס שאשא | מוריס שמס |
| אזהר אלבסתין | לילית נגר | יעקב סרור זכי |
| אחבק | פאיזה רושדי | נעים רג'ואן |
| אחלה מלאק | פאיזה רושדי | ג'מיל דחלן |
| אל ליל ונור אלקמר | - | פריד צדוק |
| אלעיד אהו ג'אנה | אלחפה תולאתי | פליקס חמו |
| אמתא תואסי אלרוח | דאוד בצרי | נעים רג'ואן |
| אנתה קלבק מוש עלייה | שאדיית אלכרמל | זידן שוירי חביב |
| אעתבק ליה | שאדיית אלכרמל | זידן שוירי חביב |
| אעתיל אלתל | - | ששון זערור |
| אעתרף לך | שאדיית אלכרמל | זידן שוירי חביב |
| אפקאר | תזמורת רשות השידור | - |
| אפרח יה אבן אלשעב | נרג'ס | נעים רג'ואן |
בהגת אללקא: -
| ג'ניני יא אח'י | מג'די | זכאי אהרון |
| חבינא אלאסמר | משה אליהו | נעים רג'ואן |
| יא נעימן | פאיזה רושדי | ערבי בלתי ידוע |
| יאללה נפרח ונגני | משה אליהו | דוד אפרים |
| יה ימה אלח'טאב קתאר (יה ימה אלחטאב קתאר) | פאיזה רושדי | אחמד ג'בעי |
| יה נסים אלליל | יעקב מוראד (אל-עמרי) | בתיה שקר |
| יה קלבי מאלק | אברהם בצון | חנא אבו חנא |
| יללה אקברי | משה אליהו | נעים רג'ואן |
| לה תמס אלקברייא | ואחיד עזת | בתיה שקר |
| לה תקול חובן ג'דידן (לה תקול חובן גדידן) | יעקב מוראד (אל-עמרי) | בתיה שקר |
| לויש ישכו | אברהם צאלח (אלשבלי סאלח) | אברהם צלח |
| לילות גליל | תזמורת בית השידור | - |
| מברוק יא עיד | ראיד כבהה | דוד אפרים |
| מוניה | להקת חיבה | דוד אפרים |
מוזיקה אחזאן: -
| מחתאר | לילית נגר | נעים רג'ואן |
| מסתחיל | שאדיית אלכרמל | אחמד ג'בעי |
| נידא אל חביב | אימאן | סוזן שהרבני אימאן, בנימין קהלת קחילה |
| סאלת אלכאס | אברהם בצון | נעים רג'ואן |
| סאמריני | מג'די | זכאי אהרון |
| סמאעי כורד | תזמורת בית השידור | - |
| עטרתני | מג'די | שלמה שעשוע |
| עינאק רביע אלח'דר (עינאק רביע אלחדר) | פריד אלסעדי | HABIB SHARIDA |
| פוראק ותג'יני (פוראק ותגיני) | יעקב מוראד (אל-עמרי) | בתיה שקר, סמי מעלם |
| פין איאמק | נרג'ס | נעים רג'ואן |
| קד לעמרי | יעקב מוראד (אל-עמרי) | נחלת הכלל |
הערות שוליים

↑  ענבל פרלסון, שמחה גדולה הלילה. מוזיקה יהודית-ערבית וזהות מזרחית, תל אביב: רסלינג, 2006, עמ' 80
↑  אמנון שילוח, המסורת המוסיקאלית של יהודי בבל, אור יהודה: מרכז מורשת יהדות בבל, 1983
דאוגואנג, קיסר סין

דאו-גואנג, קיסר סין (16 בספטמבר 1782 – 26 בפברואר 1850) הוא הקיסר השביעי בשושלת צ'ינג ומבית האייסין גיורו. הוא כיהן בין השנים 1850-1820. תקופתו מסמלת את תחילת נפילת השושלת, והחלשות השלטון הקיסרי בסין. החלשות האימפריה הסינית הומחשה במלחמת האופיום הראשונה, ובמרידות שפרצו בעקבותיה. היסטוריונים כדוגמת ג'ונתן ספנס מתארים את הקיסר בתור ”איש טוב אבל חסר יכולת”, אשר תמך בפקידי ממשל שהציגו ”תמונה של סין חזקה ואמידה בלי להתייחס לכלל הבעיות המדיניות פנים או חוץ של המדינה הסינית של צ'ינג”
שנותיו הראשונות

הקיסר דאו-גואנג נולד בעיר האסורה, בייג'ינג, בשנת 1782 בשם מיאן-נינג (绵宁). שמו שונה למין-נינג (旻宁) לאחר הכתרתו לקיסר. הסימנית הראשונה בשמו הפרטי שונתה ממיאן (绵) למין (旻) כדי להימנע משימוש בהברה נפוצה בשפה. זהו חידוש בו החל סבו, הקיסר שיאנלונג המכהן, שסבר שאין זה ראוי לשלב סימניות נפוצות בשמו של הקיסר, ולהימנע מסימניות שיש עליהן טאבו במסורת הסינית.
מיאנינג היה בנו השני של הנסיך יונגיאן, בנו ה-15 ויורשו של קיסר שיאנלונג. אף על פי שהיה בנו השני של יונגיאן, הוא היה הראשון בתור אחרי הנסיך יונגיאן לרשת את כס הקיסרות. זאת משום שעל-פי "שיטת הדישו", אמו, היטארה, נחשבה כבת זוגו הראשית של יונגיאן, ואילו אחיו הגדול נולד לפילגש של יונגיאן. מיאנינג הועדף על ידי סבו הקיסר שיאנלונג . לעיתים קרובות הוא ליווה את סבו בטיולי ציד. באחד הטיולים, בגיל תשע, הצליח מיאן-נינג הקטן לצוד איילים. הצלחתו זו גרמה נחת רבה לקיסר המבוגר. 5 שנים לאחר-מכן, בשנת 1796, כאשר מיאן-נינג  היה בן 14, ירד מכס המלכות הקיסר הסב. אביו של מיאן-נינג, הנסיך יונג-יאן, הוכתר כקיסר בשם ג'יא-צ'ינג, ועשה את היטארה (אמו של מיאן-נינג) לפילגש הקיסרית שלו. שיאנלונג הקשיש, חי שלוש שנים נוספות בפרישה, נפטר בשנת 1799 בגיל 89, כשמיאן-נינג היה בן 17.
בשנת 1813, כשהיה עדיין נסיך, מילא מין-נינג תפקיד מרכזי בהדיפת הסתערות "שמונת הטריגרמות" על העיר האסורה, והריגתם.
שלטונו > מרד קונגסא בשינג'יאנג

בספטמבר 1820, בגיל 38, ירש מיאנינג את כס המלוכה לאחר שקיסר ג'ינצ'ינג נפטר לפתע מסיבות לא ידועות. הוא הפך לקיסר צ'ינג הראשון שהיה בנו הלגיטימי הבכור לאביו. כיום, הוא ידוע כקיסר דאוגואנג, הוא ירש אימפריה בירידה עם  השפעה של מעצמות המערביות הגוברת בגבולות סין. דאוגואנג שלט כבר שש שנים כשהיורש הגולה של החוג'ות, ג'האנגיר חג'ה, תקף את שינג'יאנג מקוקנד במרידות אפאקי חוג'ה. בסוף שנת 1826, ערי צ'ינג לשעבר קשגאר, ירקנד, חותן ויאנג'יסאר נפלו כולם לידי המורדים. לאחר שחבר בגד בו במרץ 1827, נשלח חוג'ה לבייג'ינג במלטה ברזל ובהמשך הוצא להורג, בזמן שהאימפריה של צ'ינג קיבלה את השליטה מחדש בשטחן האבוד.
שלטונו > מלחמת האופיום הראשונה

בתקופת הקיסר דאוגואנג, סין חוותה בעיות משמעותיות  הקשורות לאופיום, שהובא לסין על ידי סוחרים בריטים. אופיום החל לטפטף לסין בתקופת שלטונו של קיסר יונגג'נג, אך הוגבל לכ-200 שדות בשנה. בתקופת יונגג'נג עלתה כמות זו ל-1,000 שדות, ל-4,000 שדות בעידן הג'יאקינג ולמעלה מ-30,000 שדות בתקופת דאוגואנג.  הקיסר דאוגואנג פרסם צווים אימפריאלים רבים האוסרים על מסחר באופיום בשנות העשרים והשמונים של התשע עשרה. הוא מינה את לין זקסו כמפקח קיסרי ליישום הצווים שביצועם הוביל למלחמת האופיום הראשונה. כאשר נראה היה שסין מפסידה במלחמה לין זקסו הפך שעיר לעזאזל והקיסר דאוגואנג הסיר את סמכותו וגירש אותו לעיר יילי. ההפסד במלחמה חשף את נחיתותה הטכנולוגית והצבאית של סין לעומת המעצמות האירופיות ובעקבותיה נאלצה סין להעביר את הונג קונג לבריטים בחוזה נאנג'ינג באוגוסט 1842.
שלטונו > אנטי-נצרות

בשנת 1811 נוספה לחוקה סעיף גזר דין על אירופים למוות בגין הפצת הקתוליות בחוק הנקרא "איסורים על מכשפים ומכשפים" (禁止 師 巫 邪術) בחוק המשפטי של צ'ינג הגדול. הפרוטסטנטים קיוו שממשלת צ'ינג תבחין באפליה בין פרוטסטנטיות וקתוליות, מכיוון שהחוק הזכיר את האחרונים בשמם, אך לאחר שמיסיונרים פרוטסטנטיים מסרו ספרים נוצריים לסינים בשנת 1835 ו-1836, דרש קיסר דאוגואנג לדעת מי הם "הילידים הבוגדים" שבגואנגג'ואו שסיפקה להם ספרים נוצרים.
מותו ומורשתו

הקיסר דאוגואנג נפטר ב-26 בפברואר 1850 בארמון הקיץ הישן, 8 ק"מ מצפון-מערב לבייג'ינג. הוא היה קיסר צ'ינג האחרון שהלך לעולמו בארמון הזה,לפני שנשרף על ידי חיילים אנגלים וצרפתים במהלך מלחמת האופיום השנייה, עשור אחר כך. דאוגואנג הוחלף על ידי בנו הבכור שנשאר בחיים, יהזו, שלבסוף נקרא קיסר שיאנפנג. הקיסר דאוגואנג לא הצליח להבין את כוונתם או נחישותם של האירופאים, או את הכלכלה הבסיסית של מלחמה בסמים. אף על פי שהאירופאים היו מרוחקים מספר אלפי קילומטרים  מארצות מולדתם, הם יכלו להביא כוח אש עדיף בהרבה בכל נקודת עימות לאורך החוף הסיני. ממשלת צ'ינג הייתה תלויה מאוד בהמשך זרם המיסים מדרום סין דרך התעלה הגדולה, שכוח המשלוח הבריטי ניתק בקלות בג'נג'יאנג. לקיסר דאוגואנג הייתה בסופו של דבר הבנה לקויה של הבריטים והמהפכה התעשייתית שעברו בריטניה ומערב אירופה, והעדיף להעלים עין משאר העולם, אם כי ככל הנראה המרחק מסין לאירופה שיחק תפקיד. נאמר כי הקיסר כלל לא ידע היכן נמצאת בריטניה בעולם. שלטונו של 30 שנה הציג את ההתקפה הראשונית של האימפריאליזם המערבי ואת הפלישות הזרות שיעסיקו את סין, בצורה כלשהי, במשך מאה השנים הבאות.
קיסר דאוגואנג נקבר במתחם המאוזוליאום של מו (慕; מואר "געגוע" או "אדמירציה"), המהווה חלק מקברי צ'ינג המערביים, 120 ק"מ דרומית-מערבית לבייג'ינג. קיסר דאוגואנג היה קיסר צ'ינג האחרון שהצליח לבחור יורש בין בניו שכן לממשיכי דרכו היה רק בן אחד שנותר בחיים או לא היו להם צאצאים.
הערות שוליים

↑  John B. Vickery, Kingsley Amis, London: Palgrave Macmillan UK, 1990, עמ' 149–166, ISBN 978-1-349-20847-0
↑  Green rose, Notes and Queries s2-XII, 1861-10-26, עמ' 336–337 doi: 10.1093/nq/s2-xii.304.336k
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007385391305171  GND: 1019725036  ISNI: 0000 0000 8083 4953  KulturNav: 27363b6d-3b72-49bf-ba96-b53e774566c2  LCCN: n87855502  NDL: 00624768  NTA: 189925124  Trove: 1363964  VcBA: 495/202005  VIAF: 3996651   WorldCat (עם VIAF): 3996651
האחים פיין

בני פיין (נולד ב-19 במרץ 1981) ורפי פיין (נולד ב-9 ביוני 1983) הידועים יחד בתור האחים פיין, הם יוצרי ויזמי מדיה יהודים-אמריקאים. האחים יסדו את חברת המדיה האחים פיין בידור (באנגלית: Fine Brothers Entertainment או FBE) שידועה בעיקר בזכות סדרת סרטוני היוטיוב שלה "React". האחים יוצרים תוכן משנת 2004, ול-FBE יש ערוצי יוטיוב (FBE, REACT, FBE2) ודפי פייסבוק גדולים. החברה מכרה מספר תוכניות לטלוויזיה והוציאה את סרטה הראשון באורך מלא בשנת 2017 (F the Prom).
לערוץ הראשי של האחים פיין (FBE) יש יותר מ-11.6 מיליארד צפיות ומעל ל-20 מיליון רשומים (נכון ליוני 2021).
בשנת 2016 האחים ניסו לרשום כסימן מסחרי את המונח "React" ואת שמות הסדרות שלהם. הדבר גרם למחלוקת ולפולמוס ציבורי נרחב והאחים איבדו מאות אלפי רשומים בתחילת 2016. הם הגיעו למספר הרשומים הישן שלהם במאי 2016.
תחילת דרכם

האחים גדלו במשפחה יהודית אמריקאית אורתודוקסית בברוקלין. במגזין ניו יורק נכתב שהם החלו לצלם מערכונים כבר בנעוריהם, כאשר קיבלו את מצלמת הווידאו הראשונה שלהם. הם בילו את רוב שנות העשרה שלהם במחוז סאליבן שבניו יורק. בני התחיל ללמוד בקולג' בגיל 15, בעוד שרפי למד בקולג' דיקינסון (אנ') שנתיים ואז עבר לקולג' האנטר, שם הוא סיים תואר בלימודי קולנוע. השניים החלו להציג בפני החברים שלהם מערכונים קצרים וקומדיות באורך מלא שצולמו עם אקשן פיגרס.
האחים ציינו שבשנת 2000 הם יצרו סרט לייב אקשן באורך מלא, סרט שלקח חלק בפסטיבלי סרטים. הם תכננו ליצור סרט באורך מלא כל שנה, וקיוו שהדבר יעזור להם לפרוץ בתעשיית הסרטים בהוליווד. אף על פי שהם זכו במספר פרסים, הם הגיעו למסקנה שהשיטה הזו היא לא הנכונה בעבורם, והחליטו שעתידם המקצועי יהיה באינטרנט.
הם יצרו את אתר האינטרנט הראשון שלהם בשנת 2003, והעלו את סרטון לאינטרנט בפעם הראשונה ב-2004. הם עברו מאורלנדו שבפלורידה ללוס אנג'לס, ושם הם המשיכו להעלות עוד סרטונים לערוץ היוטיוב שלהם, שנוצר ב-4 ביוני 2007. במגזין ניו יורק נכתב שהשניים נכנסו לקהילת היוטיוב כמפיקים בשכר נמוך עבור חברות אחרות, בזמן שהם המשיכו לעשות את הסרטונים שלהם. הסרטונים שלהם הכילו בעבר קטעי סאטירה חברתית.
סקירה של קריירת היוטיוב

הערוץ הראשי של האחים נקרא "FBE", הוא נוצר ב-4 ביוני 2007 ובו יש להם יותר מ-7.9 מיליארד צפיות ומעל ל-19 מיליון רשומים, נכון למאי 2019. לאחים יש גם ערוץ משני, "FBE2", שהושק ב-14 במאי 2009. ערוצם השלישי, "REACT", הושק ב-22 ביולי 2014.
האחים העלו מספר רב של סדרות בערוץ הראשי שלהם. הם יצרו כמה מסדרות הרשת הפופולריות ביותר בהיסטוריה, ביניהן סדרת ה-"React" שגם זכתה בפרסים. ב-16 באוקטובר 2010, הם העלו את הפרק הראשון של הסדרה "Kids React". הם פרסמו סרטונים אינטראקטיביים שזכו להצלחה והוציאו סרטוני מאחורי הקלעים וקליפים מהפודקאסט שלהם, "All We Know", בערוץ המשני שלהם. הערוץ של האחים נמצא בתוכנית השותפים של YouTube, מה שמאפשר להם להרוויח כסף מהמודעות שמוצגות לפני הסרטונים שלהם ובמהלכם. השניים קיבלו בעבר חסות מפורד ומקומדי סנטרל. הם שיתפו פעולה עם יוטיוברים פופולריים אחרים, בין היתר בסדרתם "Youtubers React". בין היוטיוברים נמנים שיין דוסון, סמוש ופיודיפאי. האחים היו שופטים אורחים בעונה השנייה של סדרת הרשת "Internet Icon". ב-30 באפריל 2014, פורסם שסדרת ספין אוף לסדרה "React", שנקראה "React to That", הולכת להיות משודרת בניקלודיאון. שודרו 12 פרקים של התוכנית. בתחילת 2016, המגזין "ניו יורק" פרסם שב-FBE מועסקים כ-50 עובדים. היצירות של האחים מופיעות באתרי האינטרנט של "וול סטריט ג'ורנל", "טיים מגזין", "וראייטי", ו-MSNBC (אנ').
סדרת "React"

ב-16 באוקטובר 2010 העלו האחים פיין ליוטיוב את הסרטון הראשון בסדרת הסרטונים "Kids React". בסדרה האחים, שנמצאים מחוץ לפריים, מראים לילדים מספר סרטונים ויראליים ומצלמים אותם מגיבים להם. בהמשך התפתחו ועלו בערוץ של האחים ספין-אופים של הסדרה שכוללים בני נוער, מבוגרים (ובתוכם גם סדרות העוסקות ספציפית בסטודנטים, הורים וכו'), קשישים, צוות עובדי החברה ויוטיוברים. בעקבות הצלחת הסדרה, האחים, בשיתוף עם ניק קאנון, פיתחו סדרת טלוויזיה עבור ניקלודיאון שנקראה "React to That". בהמשך האחים השיקו ערוץ יוטיוב נוסף תחת הכותרת "REACT", ובו סרטונים נוספים וחברי קאסט שמגיבים למשחקי מחשב, תופעות אינטרנט וכו'.
סדרת "React" > מחלוקת

ב-26 בינואר 2016 הכריזו האחים שהם ירשמו כסימן מסחרי את סדרת ה-"React" שלהם ויאפשרו ליוצרים אחרים ליצור סדרות "React" משלהם, במסגרת תוכנית בשם "React World". האחים ביקשו לרשום כסימן מסחרי את המונח "REACT" (בנוסף למונחים אחרים) שמופיע בכותרת של סרטוני יוטיוב רבים שלא קשורים לערוץ שלהם.
ההכרזה ספגה ביקורת רבה, כשצופים ויוטיוברים רבים האמינו שהאחים מנסים לאסור על יצירה של סרטוני תגובה שלא במסגרת הערוץ שלהם. האחים בתגובה הבטיחו שהם לא ינסו להרוויח מסוגים שונים של סרטוני תגובה, ולא יבקשו להוריד סרטונים אחרים בגלל זכויות יוצרים. עם זאת, יוטיוברים אחרים דיווחו שסרטונים שלהם, בהם חומרים של האחים, כן הורדו מיוטיוב בשל תביעות זכויות יוצרים. הביקורת הובילה לירידה דרמטית במספר הרשומים של האחים, כשמעל ל-675,000 חשבונות ביטלו את הרשמתם לערוצים "FBE" ו-"REACT" כמחאה.
ב-1 בפברואר הודיעו האחים שהם ביטלו את הסימן המסחרי על כל המונחים ועל סדרת ה-"React" ושהם משכו את טענותיהם לגבי הפרות זכויות יוצרים של סרטונים אחרים ביוטיוב. הם הודיעו שהם מבטלים את תוכנית ה-"React World", ומחקו את סרטון ההכרזה עליה ואת סרטון תגובתם הראשונית לביקורת.
הערות שוליים

1 2  Kim Renfro, Business Insider, A popular YouTube channel is losing followers by the second after going to war with Redditors, Business Insider
↑  SoulPancake (2013-05-27), The Fine Brothers answer Life's BIG Questions!, נבדק ב-2019-05-30
↑  Choi, Christy. "Children React to Osama bin Laden's Death". Time (באנגלית אמריקאית). ISSN 0040-781X. נבדק ב-2019-05-30.
↑  Michael Sullivan, Michael Sullivan, Benny & Rafi Fine: Brothers let ‘Kids React’ online, Variety, ‏2011-10-21 (באנגלית)
↑  Kids react to planking: 'Why???', TODAY.com (באנגלית)
↑  Teens react to 'Toddlers & Tiaras': 'This may ruin your child's life', TODAY.com (באנגלית)
↑  Saba Hamedy, Love The Fine Bros. 'React' videos? Now you can make your own, Mashable (באנגלית)
↑  Foxx, Chris (2016-02-01). "Fury at YouTubers' trademark attempt" (באנגלית בריטית). נבדק ב-2019-05-30.
↑  Saba Hamedy, Fine Brothers react when backlash over 'React' videos licensing gets heated, Mashable (באנגלית)
↑  Fine Bros. took down my Reaction Video. | 8-Bit Eric|url=https://www.youtube.com/watch?v=Jfc_HE8dJ5k%7Cdate=2016-01-30%7Caccessdate=2019-05-30%7Clast=8-Bit Eric
↑  LeKev (2016-01-28), YOUTUBER REACTS TO 8 VIEW VIDEO COPYRIGHT CLAIM, נבדק ב-2019-05-30
↑  Hern, Alex (2016-02-01). "YouTube network's 'react' trademark attempt sparks backlash". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2019-05-30.
↑  ‘Fine Bros’ YouTube Stars Lose 65,000 Subs — But Gain 23 Million Views Over ‘React’ Videos Trademark Buzz [Video], www.inquisitr.com
↑  REACT Monthly YouTube Statistics - Socialblade.com, socialblade.com
↑  Kim Renfro, Business Insider, A popular YouTube channel is losing followers by the second after going to war with Redditors, Business Insider
↑  Fine Brothers Ent, A message from the Fine Brothers, Medium, ‏2016-02-02
↑  Wesley Yin-Poole, The internet reacts to The Fine Brothers' "react" trademark - and it's not happy, Eurogamer, ‏2016-02-02 (באנגלית)
דראז'ן פטרוביץ'

דראז'ן פטרוביץ' (בקרואטית: Dražen Petrović;‏ 22 באוקטובר 1964 – 7 ביוני 1993) היה כדורסלן קרואטי ששיחק בעמדת הקלע. פטרוביץ' זכור כאחד מגדולי הכדורסלנים האירופאים ואחד הראשונים שהצליחו בליגת ה-NBA האמריקאית. בשנות פעילותו נחשב לשחקן האירופי הטוב ביותר, כונה "מוצרט של הכדורסל", ורבים רואים בו את הכדורסלן האירופאי הטוב ביותר בכל הזמנים. מותו הפתאומי, בשיא הצלחתו, הכה בשעתו את עולם הספורט בהלם.
קריירה מקצועית

פטרוביץ' נולד בשיבניק שבקרואטיה, אז חלק מיוגוסלביה, והחל לשחק בקבוצת הכדורסל המקומית שיבנקה שיבניק, בה שיחק אחיו הגדול אלכסנדר. בעונת 1983/94, בגיל 18 בלבד, הוביל את הקבוצה לאליפות הליגה היוגוסלבית, אולם תואר האליפות נלקח ממנה לאחר שערוריית שיפוט וניתן לקבוצת בוסנה סרייבו. כמו כן הקבוצה הגיעה לשני גמרי גביע קוראץ' ברציפות בשנים 1982–1983.
בשנת 1984 עבר לשחק בציבונה זאגרב, שם חזר לשתף פעולה עם אחיו אלכסנדר. ב-5 באוקטובר 1985, במשחקה של ציבונה נגד אולימפיה ליובליאנה, שעלתה עם הרכב הנוער שלה בעקבות עונש שהוטל על הקבוצה, קלע פטרוביץ 112 נקודות. הוא זכה בשתי אליפויות אירופה עם ציבונה זאגרב (1985 ו־1986).
ב-1989 עבר לשחק בריאל מדריד הספרדית וזכה עמה בגביע הספרדי ובגביע אירופה למחזיקות. בגמר המחזיקות מול קזרטה האיטלקית קלע פטרוביץ' 62 נקודות באחד ממשחקיו הזכורים ביותר. למחרת המשחק, כינה עיתון הספורט האיטלקי "גזטה דלו ספורט" את פטרוביץ' "מוצרט של הכדורסל", במה שהפך לכינוי שלו לאורך הקריירה.
בעונת 1989/1990 עבר לשחק בפורטלנד טרייל בלייזרס מליגת ה-NBA, לאחר שנבחר במקום ה-60 בדראפט 1986. במהלך עונת 1990/1991 עבר לשחק בניו ג'רזי נטס ובסיום עונת 1992/1993, האחרונה שלו בקריירה, נבחר לחמישייה השלישית של העונה.
נבחרת לאומית

פטרוביץ' היה חבר של קבע בנבחרת יוגוסלביה כבר בשנותיו המוקדמות כשחקן. בשנים 1984 עד 1991 הוביל את יוגוסלביה למדליית כסף באולימפיאדת סיאול (1988) ומדליית ארד באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984), מדליית זהב (ארגנטינה 1990) וארד (ספרד 1986) באליפות העולם, ומדליית זהב (יוגוסלביה 1989) וארד (יוון 1987) באליפות אירופה. עם נבחרת קרואטיה זכה במדליית הכסף באולימפיאדת ברצלונה (1992).
מותו ומורשתו

הקריירה המרשימה של דראז'ן פטרוביץ' נקטעה בתאונת דרכים בגרמניה, ב-7 ביוני 1993. התאונה אירעה כשהיה בדרכו מפולין, שם שיחק בוורוצלב עם נבחרת קרואטיה, בטורניר שקבע את הנבחרות הנוספות שתשחקנה באליפות אירופה, באותה שנה. פטרוביץ׳ היה אמור להגיע ברכב לזאגרב, כדי לבקר את משפחתו. הנבחרת הקרואטית נסעה באוטובוס דרך פרנקפורט לזאגרב, אבל פטרוביץ׳ שכר מכונית ונסע דרך מינכן. התאונה אירעה בשעה 17.20 שעון גרמניה. חברתו, קלרה ז׳לנצי, נהגה במכונית הפולקסווגן גולף, בכביש המהיר למינכן. בנתיב הנגדי נסעה משאית, שנאלצה לבלום בגלל שמכונית לפניה החליקה. המשאית התנגשה בקיר ההפרדה, חדרה בעד הקיר, וניצבה במסלול הנגדי. נהג המשאית העיד כי ניסה להזהיר את המכוניות מולו, אבל לפני שהספיק, נכנסה במשאית מכוניתו של פטרוביץ׳. חברתו ניסתה לבלום, אבל בגלל הכביש הרטוב התנגשה במשאית. פטרוביץ' שישב במושב האחורי נהרג במקום, חברתו ונוסעת נוספת נפצעו קשה.
מאז 1993, היכל הכדורסל של קבוצת ציבונה זאגרב קרוי על שמו של פטרוביץ'. כמו כן, גופייתו עם המספר "10" תלויה על תקרת האולם כהוקרה על תרומתו לקבוצה. באותה שנה נתלתה גופייתו גם על תקרת אולמה הביתי של ניו ג'רזי נטס, עם המספר "3" אותו לבש בקבוצה. ב־2002 נבחר פטרוביץ' להיכל התהילה של הכדורסל כשחקן. לאחר מותו הוקם מוזיאון לזכרו בזאגרב. במוזיאון ניתן ללמוד פרטים רבים על הקריירה שלו ומוצגים בו סרטונים, תמונות וסטטיסטיקות אודותיו.
ב-2010 נוצר סרט דוקומנטרי בשם "פעם אחים" (Once Brothers) בהפקת ערוץ ESPN, על ידידותו ומריבתו עם השחקן הסרבי ולאדה דיבאץ בצל מלחמת האזרחים ביוגוסלביה.
סטטיסטיקה > קריירה אירופית

* בצהוב מסומנים מפעלים אירופיים
| עונה | קבוצה | ליגה | משחקים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1979/80 – 1983/4 | שיבנקה שיבניק | הליגה היוגוסלבית |  |  |

| 1982/83 – 1983/4 | שיבנקה שיבניק | גביע קוראץ' |  |  |

| 1984/1985 | ציבונה זאגרב | הליגה היוגוסלבית | 20 | 32.2 |


| 1984/1985 | ציבונה זאגרב | ליגת אירופה לאלופות | 15 | 30.9 |
| 1985/1986 | ציבונה זאגרב | הליגה היוגוסלבית | 21 | 43.3 |

| 1985/1986 | ציבונה זאגרב | ליגת אירופה לאלופות | 15 | 37.0 |
| 1986/1987 | ציבונה זאגרב | הליגה היוגוסלבית | 21 | 37.2 |


| 1986/1987 | ציבונה זאגרב | ליגת אירופה לאלופות | 8 | 33.8 |
| 1987/1988 | ציבונה זאגרב | הליגה היוגוסלבית | 19 | 37.6 |


| 1987/1988 | ציבונה זאגרב | ליגת אירופה לאלופות | 12 | 33.4 |
| 1988/1989 | מועדון הכדורסל ריאל מדריד | הליגה הספרדית | 36 | 28.5 |


| 1987/1988 | מועדון הכדורסל ריאל מדריד | ליגת אירופה למחזיקות גביע | 11 | 27.4 |
1 2  לא נמצאו נתונים סטטיסטיים
סטטיסטיקה > בעונה הסדירה ב-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1989/1990 | פורטלנד | 77 | 0 | 12.6 | 0.485 | 0.459 | 0.844 | 1.4 | 1.5 | 0.3 | 0.0 | 7.6 |
| 1990/1991 | פורטלנד | 18 | 0 | 7.4 | 0.451 | 0.167 | 0.682 | 1.0 | 1.1 | 0.3 | 0.0 | 4.4 |
| 1990/1991 | ניו ג'רזי | 43 | 0 | 20.5 | 0.500 | 0.373 | 0.861 | 2.1 | 1.5 | 0.9 | 0.0 | 12.6 |
| 1991/1992 | ניו ג'רזי | 82 | 82 | 36.9 | 0.508 | 0.444 | 0.808 | 3.1 | 3.1 | 1.3 | 0.1 | 20.6 |
| 1992/1993 | ניו ג'רזי | 70 | 67 | 38.0 | 0.518 | 0.449 | 0.870 | 2.7 | 3.5 | 1.3 | 0.2 | 22.3 |

| קריירה |  | 290 | 149 | 26.4 | 0.506 | 0.437 | 0.841 | 2.3 | 2.4 | 0.9 | 0.1 | 15.4 |
סטטיסטיקה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1990 | פורטלנד | 20 | 0 | 12.7 | 0.440 | 0.313 | 0.583 | 1.6 | 1.0 | 0.3 | 0.0 | 6.1 |
| 1992 | ניו ג'רזי | 4 | 4 | 40.8 | 0.539 | 0.333 | 0.846 | 2.5 | 3.3 | 1.0 | 0.3 | 24.3 |
| 1993 | ניו ג'רזי | 5 | 5 | 38.6 | 0.455 | 0.333 | 0.800 | 1.8 | 1.8 | 0.4 | 0.0 | 15.6 |

| קריירה |  | 29 | 9 | 21.0 | 0.474 | 0.324 | 0.696 | 1.8 | 1.4 | 0.4 | 0.0 | 10.2 |
הערות שוליים

↑  דדראז'ן פטרוביץ' - מוצרט של הכדורסל - נהרג בתאונת דרכים, חדשות, 9 ביוני 1993
↑   איתי גודר, "דראז'ן פטרוביץ' היה היחיד ששיחק מול האמריקאים בלי פחד בעיניים". כעת אחיו ימשיך בדרכו, באתר הארץ, 4 בספטמבר 2019
↑  VLADIMIR STANKOVIC - EUROLEAGUE.NET, Drazen Petrovic, an unfinished symphony, ‏21.1.2013 (באנגלית)
↑  משחק הגמר המלא, ר. מדריד נגד קאזרטה, 1989
↑  אלי סהר, עם הסרבים הם עוד הסתדרו, המוות של פטרוביץ' כבר היה יותר מדי, באתר הארץ, 8 ביוני 2003
↑  סוכנויות הידיעות, "היתה לו הרגשה רעה, הוא פשוט פחד לנסוע", חדשות, 9 ביוני 1993
↑  ESPN 30 For 30 - Once Brothers
↑  סטטיסטיקת שחקן באתר drazenpetrovic.com
↑  דף סטטיסטיקה - באתר ה-NBA
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810580424405606  BNE: XX1114633  ISNI: 0000 0000 6038 5898  LCCN: n2019011597  VIAF: 86806899   WorldCat (עם VIAF): 86806899
דירה להשכיר (חברה ממשלתית)

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ממשלתית
 תקופת הפעילות:  2014–הווה (כ־10 שנים)
 משרד ראשי:  קריית אריה, פתח תקווה.
 בעלות:  מדינת ישראל
 ענפי תעשייה:  בינוי ושיכון
 מוצרים עיקריים:  דיור להשכרה
  
 www.aprent.co.il
 
דירה להשכיר - החברה הממשלתית לדיור ולהשכרה בע"מ היא חברה ממשלתית הנמצאת בבעלות המדינה. החברה הוקמה בשנת 2014 במטרה לקדם את תחום הדיור ובפרט דיור להשכרה לטווח ארוך.
היסטוריה

החברה הוקמה מתוקף החלטה של ועדת השרים לענייני דיור (קבינט הדיור) משנת 2013. מטרות החברה שהוגדרו בהחלטת הממשלה הן:
לאתר מתחמי קרקע לפיתוח.
לקדם תכנון סטטוטורי במתחמים שאותרו, ולהביא תכנון זה לאישור במוסדות התכנון.
לנהל את הפיתוח של המתחמים, לרבות בקרה על גופי הפיתוח.
לנהל את שיווק המתחמים במתכונת של דיור להשכרה.
להפעיל מנגנוני פיקוח ובקרה על הזוכים במכרזי השיווק של המתחמים המיועדים לדיור להשכרה.
במסגרת תוכנית "השכר ומהר" יועדה החברה לרכוש בניינים ומיזמי מגורים בשלמותם, או לחלופין לרכוש מגרשים שמצויים בשלב של הוצאת היתר בנייה, ולאחר מכן להעביר את הנכסים האלו לגופים מוסדיים שישכירו את הדירות לטווח ארוך. החברה הוסמכה לפעול על מנת להגדיל את היצע חדרי מעונות הסטודנטים בישראל באמצעות תכנון והוצאת מכרזים ליזמים שיבנו חדרי מעונות לסטודנטים
מנכ"ל החברה מייסודה ב-2014 היה עוזי לוי, שגם הקים את החברה בפועל. הוא שימש לפני כן כמשנה למנכ"לית חברת הבנייה נכסים ובנין. בדצמבר 2018 הודיע על התפטרותו.
את מקומו תפס רו"ח יאיר טל, אשר שימש עד אז כסמכ"ל הכספים של החברה.
באוקטובר 2020 הודיע גם יאיר טל על התפטרותו וכממלאת מקומו מונתה עו"ד ענבל דוד, היועצת המשפטית של החברה.
בשנת 2020, הועברה החברה במסגרת ההסכמים הקואליציוניים, מידי משרד האוצר למשרד הבינוי והשיכון.
פעילות החברה

החברה הוקמה בתקופת כהונתו של שר האוצר יאיר לפיד, כחלק מהבטחתו להביא לבניה של 150,000 דירות להשכרה. על פי המודל לפיו עובדת החברה, החברה מפרסמת מכרזים במסגרתם היא מציעה קרקעות ליזמים במחיר מופחת, והיזם הזוכה מקים פרויקט שכולו דירות להשכרה. 25% מן הדירות בפרויקט מיועדות לזכאי משרד השיכון והבינוי שזכו בהגרלה הנערכת בין הזכאים שנרשמו אליה. הזוכים בהגרלה זכאים להתגורר בדירה בפרויקט לאורך תקופה ארוכה של עד 10 שנים, במחיר המשקף הנחה של כ-20% לעומת מחירי השכירות באזור, תוך פיקוח על גובה העלייה במחיר השכירות החודשית (עלייה שנתית בגובה עליית המדד+1% בשנה). היזמים שזכו בפרויקט יכולים להשכיר את הדירות שלא מוקצות לזכאים לכל דורש במחירי השוק שאינם מפוקחים. כחלק מזכייתם במכרז, היזמים אחראים על ניהול הפרויקט לאורך תקופת החזקתם בדירות, וכעבור 20 שנה רשאים היזמים למכור את הדירות בשוק החופשי.
ב-2015, לאחר שהורחבו סמכויות החברה גם לתכנן ולשווק קרקעות למגורים שאינם להשכרה, הופקדה לראשונה תוכנית שיזמה החברה ביישוב שוהם.
בסוף 2016 נכנסו 273 דיירים לפרויקט ההשכרה הראשון לטווח ארוך בפרויקט גליל ים בהרצליה, בשכר דירה מוגדר ומפוקח המוזל מן המחיר בשוק.
נכון ליוני 2017 החברה פרסמה מכרזים ל-10 מתחמים להשכרה. בין החברות שהתמודדו וזכו במכרזים חברות בנייה מהגדולות בישראל כגון אשטרום ואפריקה ישראל מגורים.
בהמשך הצטרפו לפרויקטים שורת חברות בנייה נוספות ובהן: שיכון ובינוי, דונה חברה להנדסה ובניין, מגוריט ישראל, אזורים וחברות נוספות.