stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כלל המעגל
היסטוריה

המשפט כפי שהוצג כאן הוא תוצאה של שנים של מחקר. רצף של התקדמויות שהחלו בשנת 1965 בנושא הובילו למשפט בגרסתו הנוכחית שיצא לאור בשנת 2009. מהטה (אנ') היה הראשון שהוכיח את המשפט במקרה הגאוסיהמרוכב עבור  התכנסות בתוחלת באמצעות הנוסחה המפורשת של הספקטרום שהוכח על ידי ג'יניברה (אנ'). סילברשטיין (אנ') הוסיף למקרה הגאוסי המרוכב התכנסות כמעט תמיד. גירקו (אנ') עבד על גרסה כללית יותר המכילה התפלגות כלשהי, גרסה אוניברסלית, אך הוכחותיו חסרו בבהירות וריגורוזיות מתמטית.
גוטזה (אנ') וטיכהומירוב (אנ') הצליחו להשיג גרסה אוניברסלית אבל עם תנאים נוספים על גבי ההתפלגות  והמומנטים שלה. טרנס טאו וואן וו (אנ') הגיעו לגרסה הנוכחית של המשפט אשר מכילה את "תכונת האוניברסליות" ומניחה הנחות מינימליות על גבי המטריצה וההתפלגות הנתונה.
שימושים

למשפט שימושים רבים בתחומים שונים.
הנה כמה שימושים למשפט:
שימושים > הנדסה

בחקר MIMO (תקשורת) אפשר להסתכל על מערכות ענק ולמדל את התקשורת בין אנטנות באמצעות מטריצה אקראית. על מנת לאגור מידע ולאמת את איכותו ניתן להשתמש במשפט על מנת להבין כיצד המידע אמור להתנהג תאורטית ולהשוות אותו למידע הנאגר.
שימושים > ביולוגיה מתמטית

בחקר יציבות מערכות אקולוגיות (אנ') רוברט מיי (אנ') הסתכל על מערכת משוואות דפרנציאליות המתארות את גודל האוכלוסייה של  S מינים שונים. הוא גילה מתי מערכת כזאת היא  יציבה בכך שהוא הסתכל על  היעקוביאן של מערכת כזאת כמטריצה אקראית ושימוש במשפט להבין כיצד נראים אותם ערכים עצמיים.
ראו גם

מטריצה אקראית
התפלגות חצי המעגל של ויגנר
התפלגות טרייסי-וידום
התפלגות מרצ'נקו-פסטור
הערות שוליים

↑  Tao, T.; Vu, V.H. (2008). "Random matrices: the circular law". Commun. Contemp. Math. 10 (2): 261–307. arXiv:0708.2895. doi:10.1142/s0219199708002788. MR 2409368. S2CID 15888373.
↑  254A, Notes 8: The circular law
↑  "Around the circular law". arXiv:1109.3343. {{cite journal}}: Cite journal requires |journal= (עזרה)
↑  "The circular law for random matrices". arXiv:0709.3995. {{cite journal}}: Cite journal requires |journal= (עזרה)
↑  Changchun Zhang, Massive MIMO as a Big Data System Random Matrix Models and Testbed, 2015
↑  May, Robert M. (1972-08-18). "Will a Large Complex System be Stable?". Nature (באנגלית). 238 (5364): 413–414. Bibcode:1972Natur.238..413M. doi:10.1038/238413a0. PMID 4559589. S2CID 4262204.
מפת חום של 5,000 ערכים עצמיים של המטריצה  {\frac {1}{\sqrt {n}}}A_{n}
מפת חום של 5,000 ערכים עצמיים של המטריצה  {\frac {1}{\sqrt {n}}}A_{n}
עידן ורד

עידן ורד (נולד ב-25 במאי 1989) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי במכבי פתח תקווה.
נבחרות ישראל

לזכותו של ורד תשע הופעות בנבחרת הנוער של ישראל. החל משנת 2008 היה חלק מסגל הנבחרת הצעירה, במדיה ערך שבע הופעות וכבש שני שערים.
ב-27 בספטמבר 2016 זומן לראשונה, על-ידי המאמן הלאומי אלישע לוי, לסגל נבחרת ישראל הבוגרת, במסגרת משחקיה במוקדמות מונדיאל 2018. ב-6 ביוני 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, במשחק ידידות מול מולדובה שהסתיים בתיקו 1–1.
חיים אישיים

ורד נשוי לדוגמנית מאי זיו, והם הורים להם שני ילדים. הוא בעל דרכון רומני.
הוא לומד בקריה האקדמית אונו לתואר ראשון בחינוך וחברה, עם התמחות בספורט.
בשנת 2021 השתתף בסדרה התיעודית "מצב נפשי" בכאן 11, בה סיפר על הפרעות חרדה מהן הוא סובל.
תארים

גביע המדינה: 2008/2009
גביע הטוטו: 2009/2010, 2019/2020
אליפות: 2010/2011
אליפות סרביה: 2015/2016
הערות שוליים

↑  אופיר סער‏, בית"ר ירושלים: עידן ורד חתם רשמית, באתר וואלה, 23 ביוני 2016
↑  גיא בן זיו, ‏עידן ורד: לא רציתי קריירה ולא כדורגל ולא כלום, באתר ONE‏, 29 בדצמבר 2017
↑  תומר לוי, ‏כף רגלו הימנית: מה עבר על עידן ורד?, באתר ערוץ הספורט, 26 בינואר 2020
↑  מערכת ONE, עידן ורד נפרד מבית"ר: מעליב? כן. מופתע? לא, באתר ONE, ‏8 ביוני 2021
↑  איציק כלפי, ורד חתם לשנתיים בהפועל: נרגש להגיע למועדון, באתר ONE, ‏14 ביוני 2021
↑  איציק כלפי, ‏בשנייה האחרונה: עידן ורד עבר להפועל פ"ת, באתר ONE‏, 1 בפברואר 2023
↑  רענן ברנובסקי‏, חיזוק כפול למכבי פתח תקווה: עידן ורד ואור רויזמן חתמו, באתר וואלה, 3 ביולי 2024
↑  לירון שרון, ‏‏עידן חדש: ורד הפך לאבא, באתר ספורט1, 20 באוגוסט 2018
↑  דני גרופר, "השחקן הרומני האנונימי שזכה באליפות בולגריה", באתר וואלה, 19 באפריל 2022
↑  יאיר צוקר, ‏"ליום שאחרי הפרישה": ארגון שחקני ושחקניות הכדורגל יזם מסלול לימודים אקדמי, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 23 בספטמבר 2020
↑  ענת לב-אדלר, הכדורגלן עידן ורד על התקפי החרדה שעבר: "הכי חשוב - לא להתבייש", באתר ynet, 22 בדצמבר 2021
איימי אדמס

| --- | --- |

אדמס (2019)
 לידה:  20 באוגוסט 1974 (בת 50) אוויאנו (אנ'), פריולי-ונציה ג'וליה, איטליה
 שם לידה:  Amy Lou Adams
 מדינה:  ארצות הברית, איטליה 
 תקופת הפעילות:  מ-1994
 עיסוק:  זמרת, שחקנית
 מקום לימודים:  תיכון דאגלס קאונטי 
 בן זוג:  דארן לה גאלו
 מספר צאצאים:  1
 פרסים והוקרה:  פרסים
 פרופיל ב-IMDb
 
איימי לו אדמס (באנגלית: Amy Lou Adams; נולדה ב-20 באוגוסט 1974) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאית. אחת ממאה האנשים המשפיעים ביותר בעולם של מגזין טיים לשנת 2014.
ביוגרפיה

אדמס נולדה באוויאנו (אנ') שבמחוז פריולי-ונציה ג'וליה שבצפון מזרח איטליה להורים אמריקאים-מורמונים - קתרין, מפתחת גוף, וריצ'רד אדמס, ששירת בצבא ארצות הברית והיה מוצב באיטליה בעת לידתה. אדמס היא הרביעית מבין שבעה ילדים, יש לה ארבעה אחים ושתי אחיות. לאחר שהמשפחה עברה כמה פעמים מבסיס צבאי אחד למשנהו, עד שהשתקעה כשאדמס הייתה בת שמונה בקאסל רוק (אנ') שבקולורדו. לאחר שאביה עזב את הצבא, הוא החל לשיר באופן מקצועי במועדוני לילה ומסעדות. הוריה התגרשו ב-1985, כאשר הייתה בת 11. לאחר הפרידה, עבר אביה לאריזונה והתחתן בשנית, בעוד אדמס ושאר אחיה נשארו עם אמם. אדמס למדה בתיכון מחוז דאגלס, ולאחר סיום הלימודים עברה עם אמה להתגורר באטלנטה שבג'ורג'יה.
קריירה

ב-1999 החלה אדמס את הקריירה הקולונועית שלה בסרט "יופי מקומי".
ב-2002, גילמה בתפקיד משני בסרט "תפוס אותי אם תוכל" את ברנדה סטרונג, אחות צעירה שנלקעת לקשר רומנטי עם נוכל ומתחזה בשם פרנק אבגנייל ג'וניור (ליאונרדו דיקפריו). ברנדה מתוארת כדמות חביבה אך פגיעה ונאיבית, מנוכרת ממשפחתה הלותרנית הקפדנית.
ב-2007 שיחקה בתפקיד ראשי בסרט הפנטזיה המצליח של דיסני, "מכושפת". על תפקידה בסרט זה קיבלה מועמדות לפרס גלובוס הזהב וזכתה בפרס סאטורן.
ב-2010 שיחקה בסרט "פייטר" של דייוויד או. ראסל ועל כך הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר שאותו הפסידה למליסה לאו ששיחקה לצידה באותו הסרט.
ב-2014 זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר על משחקה בסרט "חלום אמריקאי". כמו כן, הייתה מועמדת בפעם החמישית לפרס אוסקר, עבור הופעתה בסרט זה. באותה שנה שיחקה בסרט "עיניים גדולות" ובינואר 2015 זכתה על כך בפרס גלובוס הזהב.
ב-2018 שיחקה בתפקיד ראשי במיני-סדרה "חפצים חדים" המבוססת על ספר באותו שם של גיליאן פלין.
ב-2019 אדמס והמנהלת האישית שלה סטייסי אוניל ייסדו את חברת ההפקה Bond Group Entertainment.
חייה האישיים

ב-2001 החלה לצאת עם השחקן הגרמני-אמריקאי דארן לה גאלו. ב-2008 השניים התארסו, ב-2010 נולדה בתם, וב-2015 נישאו.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | דמות | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1999 | יופי מקומי (אנ') | לזלי מילר |  |
| 2000 | מסיבת חוף מוטרפת (אנ') | מרוול אן |  |
| 2001 | משחקי פיתוי 2 (אנ') | קתרין מרטוויל |  |
| 2002 | חוק השחיטה (אנ') | דורין |  |
| 2002 | pumpkin | אלכס |  |
| 2002 | תפוס אותי אם תוכל | ברנדה סטרונג |  |
| 2003 | מיליונר מי שמוסר ראשון | קייט |  |
| 2005 | הדייט שלי לחתונה | איימי אלייס |  |
| 2005 | עדיין עומד | אליס |  |
| 2005 | ג'ונבאג | אשלי ג'ונסטן |  |
| 2006 | לילות טלדגה: הבלדה על ריקי בובי | סוזן |  |
| 2006 | מפרט הגורל |  |  |
| 2006 | האקס המיתולוגי | אבי מארץ' |  |
| 2007 | אנדרדוג | פולי | מדבבת |
| 2007 | מכושפת | הנסיכה ג'יזל |  |
| 2007 | מלחמתו של צ'ארלי וילסון | בוני באך |  |
| 2008 | סאנשיין בע"מ | רוז לורקווסקי |  |
| 2008 | מיס פטיגרו | דליסיה לאפוס |  |
| 2008 | ספק | הנזירה ג'יימס |  |
| 2009 | ג'ולי וג'וליה | ג'ולי פאוול |  |
| 2009 | סרנדה לאור ירח (אנ') | קלואי |  |
| 2010 | שנה מעוברת (אנ') | אנה בריידי |  |
| 2010 | פייטר | שרלין פלמינג |  |
| 2010 | Love & Distrust | שרלוט בראון |  |
| 2011 | החבובות | מארי |  |
| 2012 | בחזרה למשחק | מיקי לובל |  |
| 2012 | בדרכים | ג'ואן וולמר |  |
| 2012 | המאסטר | פגי דאוד |  |
| 2013 | היא | איימי |  |
| 2013 | איש הפלדה | לויס ליין |  |
| 2013 | חלום אמריקאי | סידני פרוסר |  |
| 2014 | שיר ערש | אמילי |  |
| 2014 | עיניים גדולות | מרגרט קין |  |
| 2016 | המפגש | ד"ר לואיז בנקס |  |
| 2016 | באטמן נגד סופרמן: שחר הצדק | לויס ליין |  |
| 2016 | יצורים ליליים | סוזן מורו |  |
| 2017 | ליגת הצדק | לויס ליין |  |
| 2018 | סגן הנשיא | לין צ'ייני |  |
| 2020 | האישה בחלון | ד"ר אנה פוקס |  |
| 2020 | יומני האפלצ'ים | בוו ואנס |  |
| 2021 | אוון הנסן היקר | סינתיה מרפי |  |
| 2021 | ליגת הצדק: גרסת סניידר | לויס ליין |  |
| 2022 | מכושפת 2 | הנסיכה ג'יזל |  |
| 2024 | Nightbitch | אמא | גם מפיקה |
| TBA | At the Sea | לורה |  |
| TBA | קלרה והשמש (אנ') | כריסי |  |
| יפורסם בהמשך | The Invite | אנג'לה |  |
| יפורסם בהמשך | Average Height, Average Build | יפורסם בהמשך |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 | המלך היל | דמויות שונות | דיבוב; 4 פרקים |
| 2004 | דוקטור וגאס | אליס דוהארטי | 5 פרקים |
| 2005–2006 | המשרד | קייטי מור | 3 פרקים |
| 2018 | חפצים חדים | קמיל פריקר | מיני-סדרה |
| יפורסם בהמשך | Kings of America | יפורסם בהמשך | מיני-סדרה |
| יפורסם בהמשך | פורעת חוק | יפורסם בהמשך |  |
הערות שוליים

↑  Joe Otterson, Amy Adams Sets First-Look Deal at HBO, to Develop Poisonwood Bible Limited Series, Variety, ‏2019-03-12 (באנגלית אמריקאית)
↑  Denise Petski, Amy Adams Inks First-Look Deal With HBO; Starts Production Company, Developing ‘Poisonwood Bible’, Deadline, ‏2019-03-12 (באנגלית אמריקאית)
↑  Joe Otterson, Amy Adams, Laura Dern to Produce The Most Fun We Ever Had Adaptation at HBO, Variety, ‏2019-10-15 (באנגלית אמריקאית)
↑  Amy Adams Marries Darren LeGallo, מגזין פיפל (באנגלית)
↑  Madeline Boardman, Amy Adams Marries Darren Le Gallo After Seven-Year Engagement, Us Weekly, ‏2015-05-04 (באנגלית אמריקאית)
↑  Matthew Barnard, NOMINATIONS ANNOUNCED FOR 82nd ANNUAL GOLDEN GLOBES®, Golden Globes, ‏2024-12-09 (באנגלית אמריקאית)
| פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי |
| --- | --- | --- |
| 1950–1960 | ג'ודי הולידיי (1950) • ג'ון אליסון (1951) • סוזן הייוורד (1952) • אתל מרמן (1953) • ג'ודי גרלנד (1954) • ג'ין סימונס (1955) • דברה קר (1956) • קיי קנדל/טיינה אלג (1957) • רוזלינד ראסל (1958) • מרילין מונרו (1959) • שירלי מקליין (1960) |  |
| 1961–1980 | רוזלינד ראסל (1961) • רוזלינד ראסל (1962) • שירלי מקליין (1963) • ג'ולי אנדרוז (1964) • ג'ולי אנדרוז (1965) • לין רדגרייב (1966) • אן בנקרופט (1967) • ברברה סטרייסנד (1968) • פטי דיוק (1969) • קארי סנודגרס (1970) • טוויגי (1971) • לייזה מינלי (1972) • גלנדה ג'קסון (1973) • ראקל ולש (1974) • אן-מרגרט (1975) • ברברה סטרייסנד (1976) • דיאן קיטון/מרשה מייסון (1977) • אלן בורסטין/מגי סמית' (1978) • בט מידלר (1979) • סיסי ספייסק (1980) |  |
| 1981–2000 | ברנדט פיטרס (1981) • ג'ולי אנדרוז (1982) • ג'ולי וולטרס (1983) • קת'לין טרנר (1984) • קת'לין טרנר (1985) • סיסי ספייסק (1986) • שר (1987) • מלאני גריפית' (1988) • ג'סיקה טנדי (1989) • ג'וליה רוברטס (1990) • בט מידלר (1991) • מירנדה ריצ'רדסון (1992) • אנג'לה באסט (1993) • ג'יימי לי קרטיס (1994) • ניקול קידמן (1995) • מדונה (1996) • הלן האנט (1997) • גווינת' פלטרו (1998) • ג'נט מק'תיר (1999) • רנה זלווגר (2000) |  |
| 2001–היום | ניקול קידמן (2001) • רנה זלווגר (2002) • דיאן קיטון (2003) • אנט בנינג (2004) • ריס וית'רספון (2005) מריל סטריפ (2006) • מריון קוטיאר (2007) • סאלי הוקינס (2008) • מריל סטריפ (2009) • אנט בנינג (2010) • מישל ויליאמס (2011) • ג'ניפר לורנס (2012) • איימי אדמס (2013) • איימי אדמס (2014) • ג'ניפר לורנס (2015) • אמה סטון (2016) • סירשה רונן (2017) • אוליביה קולמן (2018) • אקוופינה (2019) • רוזמונד פייק (2020) • רייצ'ל זגלר (2021) • מישל יאו (2022) • אמה סטון (2023) ‏•‏‏ דמי מור (2024) |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2004: קטלינה סנדינו מורנו, מריה הלבנה | פרס גות'הם להופעה הפורצת הטובה ביותר   2005: איימי אדמס, ג'ונבאג  | הבא: 2006: שאריקה אפס, חצי נלסון / רינקו קיקוצ'י, בבל |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007457307305171  PLWABN: 9810668070705606  BNE: XX1544730  BnF: cb157761874 (data)  CANTIC: a11744947  GND: 135502772  ICCU: RAVV370133  ISNI: 0000 0001 1053 3554  LCCN: no2003064086  LNB: 000252448  MusicBrainz: fa295ceb-f727-4387-ac01-0ebacb47090a  NKC: xx0079860  NTA: 30789360X  SUDOC: 175735891  VIAF: 34786697   WorldCat (עם VIAF): 34786697
איליי מדמון

איליי מדמון (נולד ב-23 בפברואר 2003) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר בהפועל ירושלים וכקפטן נבחרת ישראל לנוער עד גיל 19.
קריירת מועדונים

מדמון נולד במושב עין הבשור שבדרום, לאביו משה מדמון שמגיע ממשפחת חקלאים מקומית המתמחה בעיקר בגידולי עגבניות. שיחק במחלקת הנוער של הפועל באר שבע.
ב-4 ביולי 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו, כולל בהרכב הפותח, בקבוצה הבוגרת של הפועל באר שבע, בניצחון הביתי 3–1 על הפועל חיפה בליגת העל לעונת 2019/2020. בסך הכל ערך שלוש הופעות בליגת העל בעונה זו, ובעונת 2020/2021 הוסיף 18 הופעות בליגת העל.
ב-26 בנובמבר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו במפעל אירופי במדי הפועל באר שבע, כשנכנס כמחליף בדקה ה-81 בהפסד החוץ 4–1 לבאייר לברקוזן הגרמנית, במסגרת שלב-הבתים של הליגה האירופית של UEFA לעונת 2020/2021.
ב-9 בספטמבר 2021 הושאל לעונה לבוגרים של בני יהודה תל אביב מהליגה הלאומית. ב-13 בספטמבר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בבני יהודה תל אביב, בניצחון 3–1 על בית"ר תל אביב בת ים במסגרת המחזור השלישי בליגה לעונת 2021/2022. ב-19 בספטמבר 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו בבני יהודה תל אביב, בהפסד 4–2 להפועל ראשון לציון במסגרת המחזור הרביעי בליגה. בסך הכל, ערך מדמון 34 הופעות ליגה במדי בני יהודה תל אביב, במשך עונת ההשאלה שלו אליה, בה הבקיע גם 2 שערים.
ב-5 בספטמבר 2022 הושאל מדמון לבית"ר ירושלים לעונה אחת.
ב-19 בספטמבר 2024 חתם מדמון לעונה אחת בהפועל ירושלים.
נבחרות ישראל

לזכותו שש הופעות במדי נבחרת נערים ב' של ישראל עד גיל 16, ושש עשרה הופעות ואף שער במדי נבחרת הנערים של ישראל עד גיל 17.
מאז 2021 מדמון משמש כקפטן נבחרת הנוער של ישראל עד גיל 19, והיה שותף להעפלתה של הנבחרת לטורניר הסופי של אליפות אירופה בשנת 2022 בפעם השנייה בתולדותיה. בטורניר הסופי עצמו הבקיע שער אחד בניצחון 4–2 על אוסטריה בשלב-הבתים, ושיחק בכל חמשת משחקי הנבחרת בטורניר הסופי, כולל בהפסד 3–1 לאנגליה בגמר, במשחק שהסתיים בהפסד לאחר הארכה בתוצאה 1–3. מדמון נבחר על ידי אופ״א ל-11 המצטיינים של הטורניר (ביחד עם עמיתיו לנבחרת הישראלית, אוסקר גלוך וסתיו למקין).
לזכותו של מדמון 14 הופעות ושער אחד במדי נבחרת הנוער עד גיל 19.
חיים אישיים

מדמון, נולד וגדל במושב עין הבשור. הוא בעל דרכון ספרדי.
תארים

גביע המדינה: 2019/2020
אלוף האלופים: 2022
גביע המדינה: 2022/2023
הערות שוליים

↑  יניב טוכמן‏, מושב של כבוד: אילי מדמון עשה את הדרך מהמושב לבמה המרכזית של אירופה, באתר וואלה, 30 ביוני 2022
↑  Hapoel Be'er Sheva vs. Hapoel Haifa - 4 July 2020 - Soccerway, int.soccerway.com
↑  UEFA.com, Leverkusen-H. Beer-Sheva | UEFA Europa League 2020/21, UEFA.com (באנגלית)
↑  איציק כלפי, ‏רשמית: איליי מדמון הושאל מב"ש לבני יהודה, באתר ONE‏, 9 בספטמבר 2021
1 2  https://www.football.org.il/players/player/?player_id=158088
↑  2022 Under-19 EURO Team of the Tournament, אתר UEFA, ‏5 ביולי 2022
↑  רענן ברנובסקי‏, "ווינרים אמיתיים": הורי נבחרת הנוער מתגאים בהישג ההיסטורי, באתר וואלה, 3 ביולי 2022
↑  "Ilay Madmon". Worldfootball.net.
↑  Ilay Madmon - Player profile 22/23, www.transfermarkt.com (באנגלית)
אילון אלמוג

אילון חיים אלמוג (נולד ב-8 בינואר 1999) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת החלוץ בהפועל ירושלים, בהשאלה מהפועל באר שבע.
קריירה

אלמוג החל את דרכו בקבוצות הילדים של סקציה נס ציונה והפועל תל אביב לפני שעבר בגיל 13 למחלקת הנוער של מכבי תל אביב. ב-2017 הופיע לראשונה בקבוצה הבוגרת כשעלה כמחליף במשחק גביע הטוטו נגד בני יהודה, בזמן היותו שחקן קבוצת הנוער של המועדון.
בתחילת עונת 2018/2019 הושאל לבית"ר תל אביב רמלה מהליגה הלאומית. את שערו הראשון בקבוצת בוגרים כבש במשחק גביע הטוטו נגד הפועל רמת-גן גבעתיים. בינואר של אותה עונה הושאל להפועל חדרה מליגת העל, וסייע לקבוצה לסיים את העונה הסדירה בפלייאוף העליון. במשחק הראשון עם הקבוצה כבש את שערו הראשון בליגת העל, במשחק נגד מועדון ספורט אשדוד.
בסיום עונת ההשאלה, חזר אלמוג למכבי תל אביב וחידש באוקטובר 2019 את חוזהו עד עונת 2023/2024. את שערו הראשון בקבוצה כבש במשחק הדרבי נגד הפועל תל אביב. בסיום עונה זו זכה עם הקבוצה באליפות המדינה.
בעונת 2020/2021 הופיע בצמד משחקי אלוף האלופים נגד הפועל באר שבע וזכה עם הקבוצה בתואר, ובהמשך שחק במשחקי המוקדמות של ליגת האלופות.
ב-18 באוגוסט 2022 הושאל לעונה אחת ל-TSV הארטברג מהבונדסליגה האוסטרית. ב-1 בפברואר 2023 חזר למכבי תל אביב.
ב-20 בספטמבר 2023 חתם לארבע שנים בהפועל באר שבע. ב-20 בדצמבר נפצע לאחר שעלה כמחליף במשחק מול מכבי תל אביב וסיים את העונה. ב-23 בינואר 2025 הושאל להפועל ירושלים עד לסיום עונת 2024/2025.
תארים > קבוצתיים

אליפות: 2019/2020
גביע המדינה: 2020/2021
אלוף האלופים: 2019/2020, 2020/2021
גביע הטוטו: 2020/2021
תארים > אישיים

תגלית העונה של ליגת העל 2019/2020
חיים אישיים

בזוגיות עם ירין חסון, שהשתתפה בעונה התשיעית של "המירוץ למיליון".
הערות שוליים

1 2  Football (Sky Sports), SkySports (באנגלית)
↑  נדב צנציפר, מכבי ת"א: אילון אלמוג חתם ל-5 שנים נוספות, באתר ynet, 30 באוקטובר 2019
↑  אילון אלמוג הושאל להארטברג, באתר מכבי תל אביב, ‏18 באוגוסט 2022
↑  יניב טוכמן‏, מכבי תל אביב תצרף זר. גיאגון לא כשיר לגביע, באתר וואלה, 1 בפברואר 2023
↑  יניב טוכמן‏, המעבר הושלם: אילון אלמוג חתם לארבע שנים בהפועל באר שבע, באתר וואלה, 20 בספטמבר 2023
↑  יניב טוכמן‏, אילון אלמוג סובל מקרע ברצועה הצולבת ולא ישוב לשחק העונה, באתר וואלה, 21 בדצמבר 2023
↑  אילון אלמוג הצטרף להפועל ירושלים, ילה דאון עזב, באתר וואלה, 23 בינואר 2025
אצטדיון טדי

| --- | --- |


 על שם:  טדי קולק 
 כתובת:  דרך אגודת ספורט בית"ר 1
 מיקום:   קריית הספורט, מלחה, ירושלים, ישראל
 קואורדינטות:  31°45′4.20″N 35°11′26.22″E﻿ / ﻿31.7511667°N 35.1906167°E﻿ / 31.7511667; 35.1906167
 תקופת הפעילות:  ינואר 1992 – הווה (כ־33 שנים)
 הורחב:  1999, 2013
 בעלים:  עיריית ירושלים
 מפעיל:  החברה העירונית אריאל
 משטח:  דשא
 אדריכל:  בשנות ה-90: יוסי בן נעים ופסקואל ברויד 2013: גולדשמידט ארדיטי ויוסי בן נעים אדריכלים
 קבוצות:  בית"ר ירושלים (1991–הווה)   הפועל ירושלים (1991–הווה)   נבחרת ישראל (משחקים נבחרים)
 מושבים:  31,733
 ממדי משטח:  אורך: 105 מטר, רוחב: 68 מטר
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ירושלים מוגדלת) אצטדיון טדי(למפת ירושלים רגילה) אצטדיון טדי(למפת הרי ירושלים רגילה) אצטדיון טדי(למפת הרי ירושלים מוגדלת) אצטדיון טדי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מבט על האצטדיון וסביבתו ב-2023
אצטדיון טֶדִי הוא אצטדיון כדורגל אשר ממוקם בקריית הספורט של ירושלים בשכונת מלחה, והוא מכיל 31,733 מקומות ישיבה דבר ההופך אותו לאצטדיון הפעיל הגדול בישראל. האצטדיון נקרא על שם ראש עיריית ירושלים לשעבר, טדי קולק, ומשמש כמגרשן הביתי של קבוצות הכדורגל של בית"ר ירושלים והפועל ירושלים.
מלבד משחקי הקבוצות העירוניות של ירושלים, מארח האצטדיון לעיתים גם משחקים בין-לאומיים של נבחרת ישראל ומשחקים כגון שלבי גמר גביע המדינה. כמו כן, אירח האצטדיון את טקסי הפתיחה של המכביה בשנים 2001, 2013, 2017 ו-2022 וטקס הסיום ב-2017. בנוסף, האצטדיון היה אחד מארבעת האצטדיונים שאירחו את יורו 2013 עד גיל 21 ואף אירח את משחק הגמר של הטורניר.
היסטוריה > רקע היסטורי

בראשית שנות ה-70 יזם ראש העירייה טדי קולק, תוכנית להקמת קריית ספורט לאומית שבמרכזה אצטדיון כדורגל על "רכס שועפאט" (בשטח בו הוקמה לאחר מכן שכונת "רמת שלמה") במטרה להחליף את מגרש קטמון ואצטדיון ימק"א המיושנים, ששכנו במרכזי השכונות. תכנון הפרויקט השאפתני החל בשנת 1971. בשלב א', בנובמבר 1971, אושרה הקמתו של אצטדיון כדורגל בו 23,000 מקומות ישיבה, עם אפשרות הרחבה ל-50,000 מקומות. ב-1973 הוגשה התוכנית להקמת קריית ספורט לאומית המתאימה לסטנדרטים אולימפיים, וכוללת אצטדיון כדורגל, היכל ספורט, 3 בריכות שחייה, ומגרשי אימונים. עבודות הסלילה של כביש הגישה לאצטדיון החלו ב-1976, ולאחר השלמת התכנון וקבלת האישורים הכריז קולק, בשנת 1977, על תחילת עבודות ההקמה, שבמקביל החל מאבק של הקהילה החרדית בירושלים נגד התוכנית. גיוס הכספים להקמת הפרויקט ארך מספר שנים ולבסוף סוכם שהממשלה תכסה מחצית מעלות ההקמה וקרן ירושלים את מחצית השנייה, באמצעות תרומות. עבודות התשתית באזור החלו בשנת 1979, אך סיעת אגודת ישראל בעיריית ירושלים החלה להפעיל לחץ להפסקת העבודות, ואיימה לפרוש מהקואליציה העירונית. לאחר שהעבודות נמשכו פרשה מהקואליציה העירונית, ובנוסף פנתה לראש הממשלה מנחם בגין שיתערב במשבר. בגין הסכים להקפיא את העבודות ולהפסיק את המימון הממשלתי לפרויקט. תחילה הוסכם על הפסקה של חודשיים כדי לדון שוב בתוכנית ולמצוא מיקום חלופי. מנכ"ל משרד הפנים, חיים קוברסקי, הציע שהאצטדיון יוקם באזור הר חומה. בינואר 1980, העבירה מועצת עיריית ירושלים החלטה שאתר בקרבת שכונת שועפט (רכס שועפט) מועדף להקמת האצטדיון ושיש להמשיך בעבודות, אך סיעת הליכוד בראשות ראובן ריבלין הצטרפה למתנגדים לתוכנית, והעבודות לא חודשו.
היסטוריה > המאבק נגד הקמת האצטדיון

לאחר שהתוכנית ברכס שועפאט בוטלה, אותר בשנת 1984 שטח בדרום מערב ירושלים, סמוך לשכונת מלחה, כמיקום חלופי, זאת כחלק מתוכנית כוללת לפיתוח האזור שכללה את הקמת קניון ירושלים והגן הטכנולוגי. במהלך אישור התוכנית בוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה התארגנה קבוצה של תושבים, בראשות שר הפנים יצחק חיים פרץ ממפלגת ש"ס, תושב שכונת בית וגן הסמוכה, להגיש התנגדויות לתוכנית. בנוסף הגיעו עשרות חרדים לכל דיון, מבלי להגיש התנגדות עניינית, כדי לגרום לסחבת בדיוני הוועדה. דיוני הוועדה נמשכו שנתיים, ובאפריל 1987 אושרה לבסוף התוכנית. עם זאת, שר הפנים פרץ סירב לחתום על אישורה מתוקף סמכותו כשר הפנים, וכך גם אריה דרעי, שהחליף אותו בתפקיד ב-1988. באותן שנים (בין 1986 ל-1989) עברה קבוצת בית"ר ירושלים לשחק באצטדיון בלומפילד בתל אביב מאחר שאצטדיון ימק"א שהכיל רק 4,500 מקומות ישיבה לא אושר לשימוש.
בשנת 1988 הגישה עיריית ירושלים עתירה לבג"ץ במטרה לאלץ את דרעי לחתום על אישור התוכנית, לאחר שאושרה בכל ועדות התכנון על פי חוק. בינואר 1989, קיבל בג"ץ את עתירת העירייה, בנימוק שההתנגדות של דרעי לוקה בחוסר סבירות, ונסללה הדרך להקמת האצטדיון. בפברואר 1989, חתם מנכ"ל משרד הפנים על האישור הסופי לתוכנית.
היסטוריה > הקמת האצטדיון

הקמת האצטדיון החלה ב-1989 בידי חברת "מוריה" במימון הקרן לירושלים, עיריית ירושלים והמועצה להסדר ההימורים בספורט. לקראת סיום העבודות הוחלט לקרוא לאצטדיון "אצטדיון טדי", כהוקרה על מאמציו של קולק להקמתו. האצטדיון נחנך ב-14 בספטמבר 1991 במשחק במסגרת המחזור הראשון של הליגה הלאומית לעונת 1991/1992 בו גברה הפועל תל אביב על הפועל ירושלים בתוצאה 0–3. כובש השער הראשון במשחק, ולמעשה בתולדות האצטדיון, היה משה סיני. ב-14 בינואר 1992 נערך משחק ידידות לכבוד חנוכת האצטדיון בין נבחרת ירושלים, שהורכבה משחקני בית"ר והפועל ירושלים, לבין קבוצת אולימפיק מרסיי מצרפת.
היסטוריה > הרחבה ושיפוץ

בעת פתיחתו, הכיל האצטדיון כ-14,500 מקומות ישיבה בשני יציעים – מערבי ומזרחי. בשנת 1998 הושלמה הקמתו של היציע הצפוני בו כ-8,000 מקומות ישיבה. מאחר שאצטדיון סבל מטעות בתכנון, כך שבחלק ממקומות הישיבה לא היה ניתן לראות היטב את כל חלקי כר הדשא, כר הדשא הוגבה ב-2 מטר, על מנת לשפר את זווית הצפייה. הגבהת משטח הדשא גם אפשרה להרחיב את המגרש למידות הבין-לאומיות המקובלות, בהתאם לתקנון הכדורגל האירופי בנוסף, נבנו באצטדיון מקומות ישיבה מיוחדים לנכים ומוגבלים. שיפוץ זה הושלם בנובמבר 1999, בעלות של כ-8.5 מיליון שקל.
ב-27 בינואר 2010 החליטה עיריית ירושלים להכין תוכנית חדשה להרחבת האצטדיון, כאשר מספר המושבים הוגדל ל-31,733 שרובם נוספו על ידי בניית יציע רביעי מצידו הדרומי. רוב השיפוץ הושלם לקראת משחקי המכביה ה-19 ומשחקי אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 בשנת 2013, שאירח האצטדיון כולל משחק הגמר. שדרוג האצטדיון כלל מלבד בניית היציע הרביעי הגבהת כר הדשא ב-1.6 מטר, החלפת מושבי האצטדיון הצבעוניים במושבים מתקפלים בגוון כחול אחיד, הקמת אולם למסיבות עיתונאים, חדרי עבודה לצוותי תקשורת, חניות לקבוצות ולאורחים, שדרוג התאורה והתקנת שני לוחות תוצאות חדשים שגודל כל אחד כ-60 מ"ר. ב-3 ביוני 2013 נחנך היציע הדרומי. שדרוג האצטדיון הביא לדירוגו בקטגוריה 4 בדירוג האצטדיונים של אופ"א.
בתחילת 2014 עבר ניהול האצטדיון מרשות הספורט בעיריית ירושלים לידיה של חברת אריאל הירושלמית המנהלת את מתקני הספורט ואתרי המופעים בירושלים ואחראית גם להפקת אירועי תרבות מטעם העירייה.
בשנת 2015 במסגרת מוקדמות יורו 2016, האצטדיון אירח לראשונה משחק רשמי של נבחרת ישראל לאחר שהאצטדיון אירח בעבר מספר משחקי ידידות.
בשנים 2016–2017 הותקן מערך פאנלים סולאריים על גג האצטדיון שבאמצעותו ניתן לייצר כ-686 קילוואט לשעה.
בשנת 2018 הושלמו עבודות להתקנת מערכת כריזה חדשה, שיפוץ ספסלי השחקנים, מסדרונות חדרי ההלבשה ומנהרת השחקנים.
בשנים 2020–2021 הושלמה הקמת הגג ביציע הדרומי, וכן התקנת פאנלים סולאריים עליו. בנוסף הושלמה התקנת תאורת לד חיצונית היקפית באצטדיון והקמת 8 תאי אח"מים חדשים ביציע המערבי.
בשנת 2022 הושלמה החלפת 6,700 הכיסאות הישנים שנותרו ביציע הצפוני, במושבים חדשים בצבע כחול אחיד לכלל האצטדיון, וכן הוחלפה התאורה הישנה במגרש במערכת תאורת לד חכמה ראשונה מסוגה בישראל.
בשנת 2023 הושלמה החלפת המסכים הישנים במסכי צפייה חדשים אשר הותקנו על גגות היציעים הצפוני והדרומי.
בשנת 2024 הושלם שיפוץ חדר ההלבשה וחדר העיתונאים והוספת ג'קוזי וסאונה יבשה למתחם.