stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שיחדש

שִׂיחָדָש (באנגלית: Newspeak; כמו המקור האנגלי, השם העברי הוא הלחם בסיסים של המילים "שִׂיחַ" ו"חָדָש") היא שפה בדיונית המוצגת בספרו של ג'ורג' אורוול, "1984". המינוח "שיחדש" הפך ביטוי מקובל לפעולה של תיאור המציאות במסולף בעזרת מונחים הממסכים את האמת.
על פי עלילת הספר, שיחדש היא שפה מומצאת, המבוססת על השפה האנגלית, אשר יצר השלטון באוקיאניה – מדינה טוטליטרית שבה האזרחים נמצאים תחת עינו הפקוחה של האח הגדול, המייצג את שלטון מפלגת הסוֹצאנג. באוקיאניה ההיסטוריה משוכתבת לפי צורכי השליטים, והשפה המדוברת מותאמת כך שתוגבל יכולת החשיבה של האזרחים. מטרת השיחדש היא לצמצם את אוצר המילים, תוך סילוק מונחים כ"חופש", ובד בבד ליצור מצב שבו הדיבור הופך להיות פעולה אוטומטית שמקורה בגרון האנושי, ולא פעולה מנטלית שמקורה במוח – וכך להפוך את ההתנגדות למפלגה לבלתי אפשרית, שכן דוברי שיחדש לא יוכלו לנמק התנגדות כזאת בנימוקים רציונליים. כך למשל, התרגום לשיחדש של הפסקה המפורסמת מהכרזת העצמאות של ארצות הברית, הדנה בחופש ועל החיפוש אחר האושר, מסתכם במילה אחת – "חושבפשע" (ThoughtCrime) – המילה המיוחדת בשיחדש לכל פעילות מנטלית שאינה על פי עקרונות המפלגה.
בהתאם למטרות השיחדש, מצומצם אוצר המילים בכל מהדורה חדשה של המילון. במילים שיכולות להתפרש באופן שלילי מבוטלת הדו משמעות שלהם – לדוגמה המילה "חופש" עדיין קיימת בשיחדש אולם מותר להשתמש בה רק במובנה הלא פוליטי. לפי תוכנית המפלגה תחליף שיחדש את שִׂיחַ־יָשָׁן (האנגלית התקנית והרגילה) כשפה המדוברת באוקיאניה בשנת 2050 לערך.
דקדוקית, לשיחדש כמה מאפיינים ייחודיים; מכיוון שמטרתה לצמצם את אוצר המילים, אפשר להשתמש במילה בכל חלקי הדיבר – המילה סכין, לדוגמה, יכולה לשמש במשמעות של מילת הציווי "חֲתוך", ובזה אפשר לבטל את המילה "חתוך" שהופכת למיותרת. בהוספת הסיומת "יי" בסוף המילה אפשר ליצור שם תואר – משמעות המילה "קליי", לדוגמה, היא "קליל"; בהוספת התחילית "ב" בתחילת המילה אפשר ליצור את תואר הפועל – משמעות המילה "במהר", לדוגמה, היא "מהירות". כמו כן ניתן לעשות הנגדה שלילית למילים בהוספת הסיומת "אל" בתחילת המילה או הגברה חיובית של משמעותה בהוספת "יתר" (plus) או "כפליתר" (doubleplus) בסוף המילה לשם השגת הדגשה חזקה יותר.
המילים בשיחדש מחולקות לשלושה סוגים שונים:
אוצר מילים א' – מאגד את המילים הנחוצות לשימוש יומיומי.
אוצר מילים ב' – מאגד את המילים בעלות האופי הפוליטי שנועדו לכפות על הדובר את השקפת הסוֹצאנג.
אוצר מילים ג' – מאגד את המילים הנחוצות לשימושים מדעיים וטכניים.
ראו גם

היפותזת ספיר-וורף
תקינות פוליטית
הערות שוליים

↑  המונחים המובאים בערך מתבססים על התרגום של הספר 1984 שנעשה בידי ג' אריוך ואשר ראה אור בהוצאת עם עובד, תשל"ב 1971.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4318832-1
רעיונות

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  מרקוס אורליוס 
 שפת המקור:  קוינה 
 סוגה:  מסה 
 נושא:  האסכולה הסטואית 
 
רעיונות הוא חיבור פילוסופי מאת מרקוס אורליוס, קיסר רומא בין השנים 180-161 לספירה. החיבור לא נכתב כיצירה פילוסופית שיטתית, וקרוב לוודאי שלא יועד בשום שלב לפרסום. המדובר בקובץ מגוון הכולל מימרות (אפוריזמים) בנושאים שונים ותרגילי מחשבה ברוח הפילוסופיה הסטואית, זיכרונות וקטעי יומן בעלי אופי אוטוביוגרפי וחומרים נוספים.
הרקע לחיבור "רעיונות"

"רעיונות" נתחבר בעשור האחרון לחייו של מרקוס אורליוס, בין השנים 170–180 לסה"נ. מרביתן של שנים אלו עברו על אורליוס בניהול מלחמות כנגד שבטים גרמאניים שפלשו לגבולה הצפוני של האימפריה הרומית. חלקים מהחיבור נכתבו בקרנונטום, מקום מפקדתו של אורליוס בשנת 171 לסה"נ, בזמן המערכה בצפון. החיבור כמעט ואיננו מכיל מידע על אודות המאורעות שהתרחשו במועד כתיבתו. תחת זאת, הוא מוקדש ברובו לעיונים פילוסופיים. אופי החיבור מתבאר על רקע הפילוסופיה הסטואית, שממנה הושפע אורליוס, ובייחוד – על רקע משנתו של הפילוסוף הסטואי אפיקטטוס.
על אף ששפת האם של מרקוס אורליוס הייתה לטינית, החיבור נכתב ביוונית. כותרת החיבור, שמשמעה "[דברים] אל עצמו" (ביוונית: Τὰ εἰς ἑαυτόν), ככל הנראה איננה משל אורליוס, אלא התווספה לו בשלב מאוחר יותר. באנגלית ובשפות אירופיות אחרות מוכר החיבור בשם "Meditations", ומכאן התרגומים השונים של שם החיבור לעברית: "רעיונות", "הגיונות", "הרהורים", וכדומה. יש המתרגמים לפי הכותרת היוונית: "בינו לבין עצמו", או לשמות קרובים אחרים. בזכות "רעיונות", אשר משוקעים בו רבים מעיקרי הפילוסופיה הסטואית, נחשב מרקוס אורליוס, המכונה "הקיסר-הפילוסוף", לפילוסוף הסטואי הגדול האחרון.
האסכולה הסטואית

האסכולה הסטואית, המכונה גם "סטואה", נוסדה בראשית המאה ה-3 לפסה"נ. על פי הסטואה, האירועים בעולם כולם מונחים ומנוהלים על ידי "השכל האלוהי", שהוא ה"יסוד המושל" בטבע. מכאן נגזר אורח החיים האתי הראוי על פי הסטואה – "חיים לפי הטבע", קרי: קבלה שלווה של הקורות בטבע, אשר מכוון בידי השגחה עליונה. האידיאל הסטואי מכוון את האדם להתייחס בביטול אל רגשותיו, ולחיות על פי השכל, אשר מוביל להשלמה עם הטבע. אפיקטטוס, שפעל במאה הראשונה ובמאה השנייה לסה"נ, פיתח הרבה את תורת המוסר של הסטואה. הוא יסד תוכנית אימונים שתכליתה הטמעת עקרונות המוסר הסטואיקנים בחניכי האסכולה. השלב המתקדם של תוכנית ההכשרה שפיתח אפיקטטוס כלל תרגילי ניסוח וכתיבה של יסודות האתיקה הסטואיים.
מרקוס אורליוס רכש בצעירותו השכלה רחבה, והחל מגיל 25 העמיק בלימודי הפילוסופיה הסטואית. השפעתו של אפיקטטוס על מרקוס אורליוס ניכרת כאמור מתוך ספרו של אורליוס, "רעיונות". את עיקרו של החיבור תופסים תרגילי הניסוח של האתיקה הסטואית, שעליהם המליץ אפיקטטוס.
תוכן החיבור

התוכן וצורת הארגון של "רעיונות" משקפים היטב את נסיבות חיבורו: הספר בנוי מקטעים קצרים המופיעים בסדר שרירותי, ללא עריכה או ניסיון לארגון-על. הספר הראשון מבין שנים-עשר הספרים המרכיבים את החיבור חריג ביחס לשאר חלקי היצירה. ספר זה נושא אופי אוטוביוגרפי, ובו אורליוס מזכיר דמויות שונות מחייו, אשר להן הוא מוקיר תודה. אורליוס מונה את תכונותיהם החיוביות של מיטיביו, ומציין מה למד הוא מהם. בין היתר נזכרים בספר אביו, אמו, אבי-סבו של מרקוס, והקיסר אנטונינוס פיוס, שהיה אביו המאמץ. להערכותיו של אורליוס את האישים הסובבים אותו קיים ערך מבחינה היסטורית; הערותיו מסייעות, לשם דוגמה, בשרטוט דיוקנו של הקיסר אנטונינוס פיוס.
ספרים 2–12 של החיבור מכילים קטעים קצרים בנושאים מגוונים. קטעים אלו מכילים ברובם ניסוחים שונים של תמות קבועות המיוסדות על ההשקפה הסטואית, החוזרות ונשנות לאורך החיבור. כאמור, על טכניקה זו של ניסוח וכתיבה לשם הפנמה המליץ אפיקטטוס. עקרון ה"חיים לפי הטבע" הסטואי הוא אחד מהתמות המרכזיות הנשנות בחיבור, לדוגמה: "'כל הקורה, בצדק קורה'. אם תבחן אמרה זו בקפידה, תיווכח כי כך הוא [...]". תמה סטואית בולטת נוספת המופיעה בחיבור היא חסינותה של הנפש מפני סיבות חיצוניות. בניסיון להטמיע בעצמו הכרה זו, אורליוס חוזר וכותב אודותיה שוב ושוב, לדוגמה: "האירועים כשלעצמם אינם יכולים לגעת בנפש כל עיקר; אין להם נתיבים אל הנפש, ואין הם יכולים להופכה או להניעה, שהרי היא בלבד הופכת ומניעה את עצמה .[...]". לאורך החיבור אורליוס מטיף לעצמו מוסר, המכוון לתיקון אורחותיו: "התבונן פנימה; אל נא תפסח לא על תכונתו היסודית של כל עניין באשר הוא ואף לא על ערכו", ואף מבקר את עצמו בחריפות במספר מקומות: "מותך ממשמש ובא אך עדיין אינך מתנהל בפשטות [...]". המוות נזכר אף הוא פעמים מספר ב"רעיונות", אשר כאמור, נכתב בערוב ימיו של אורליוס.
בחיבור חוזרות ונשנות תמות סטואיקניות רבות נוספות: מחזוריות התמורות בטבע, דבקות בשכל ופרישה מהבלי העולם, חובת הפרט למלא את תפקידו כלפי החברה, עשיית צדק וגמילות-חסדים, הימנעות מכעס, יחס מבטל כלפי כבוד, האחווה השוררת בין בני-האדם, ועוד.
"רעיונות" כיומן אישי

בצד הערך הפילוסופי שיש ל"רעיונות", טמונה בו גם איכות ספרותית: החיבור, שנכתב כיומן אישי, מאפשר הצצה בעולמו הפנימי של אורליוס, שהיה סוער: מהחיבור עולה כי מרקוס לא היה שרוי תדיר בשלווה סטואית, אלא התחבט בין עקרונות הסטואה לתורתו של דמוקריטוס, בין אמונה לספקנות, וחווה מפעם לפעם פרצי רוגז וייאוש.
החיבור נחתם במילים: "אדם, חיית כאזרח בזו העיר הגדולה; מה חשוב לך אם נמשך הדבר חמש שנים או חמישים שנה? [...] צא אפוא בשלווה; הן המשחרר אותך שליו אף הוא".
תרגומים עבריים

'רעיונות': מרקוס אברליוס אנטונינוס, תרגם מיוונית: א' קמינקא, (ורשה: הוצאת אברהם יוסף שטיבל, תרפ"ג)
הרהורים של מרקוס אורליוס, תרגם מיוונית והקדים מבוא: א' ויסמן, (ירושלים, י' מרכוס ושות', תשמ"א-1981)
מרקוס אורליוס, מחשבות לעצמי, תרגם מיוונית, כתב מבוא והוסיף הערות: אברהם ארואטי, (בנימינה: נהר ספרים, 2012)
הערות שוליים

↑  נתן שפיגל, מרקוס אורליוס: קיסר ופילוסוף, (ירושלים: מאגנס, תש"ם), עמ' 54-55; A.S.L. Farquharson, The Meditations of Marcus Antoninus (Oxford University Press, 1944), p. ix.
↑  שפיגל, שם; משה עמית, תולדות הקיסרות הרומית, (ירושלים: מאגנס, תשס"ג), עמ' 512.
↑  שפיגל, שם; Oxford, ix.
↑  עמית, 518-519.
↑  שפיגל, 54; עמית, 519. בראש הפרק השני של החיבור מצוין כי הוא נכתב ב"בארץ הקוואדים על גדות נהר גראן", ובראשית החלק השלישי: "אשר נכתב בקרנונטום" (על פי תרגום ארואטי). יש הסבורים כי התיאורים אינם משמשים ככותרת לספרים השני והשלישי, אלא כחתימה לספרים הראשון והשני עיין ארואטי, 31.
↑  Oxford, ix.
↑  עמית, שם; Oxford, ix.
↑  עמית, שם; Oxford x; מרקוס אורליוס, מחשבות לעצמי, תרגם מיוונית, כתב מבוא והוסיף הערות: אברהם ארואטי, (בנימינה: נהר ספרים, 2012), עמ' 8.
↑  עמית, שם.
↑  עמית, שם; שפיגל, 50.
↑  Oxford, xii; ארואטי 9-10; הערך "סטואה, סטואיקנים", האנציקלופדיה העברית, כרך כה, עמ' 676–677, תשל"ד.
↑  שם; שם; שם.
↑  שפיגל, עמ' 67-68.
↑  שפיגל, עמ' 120; Oxford, x, xiv.
↑  שפיגל, עמ' 33-35.
↑  שפיגל, עמ' 59.
↑  Oxford, x, xiv.
↑  Oxford x-xi.
↑  שפיגל, 54-55.
↑  מרקוס אורליוס, רעיונות, א, 2. מעתה הפניות לחיבור זה יעשו באמצעות ציון ספר ופסקה בלבד.
↑  א, 3.
↑  א, 4.
↑  א, 16.
↑  ראו עמית, 501. "רעיונות" משמש גם מקור להערכת אישיותו של אחיו המאומץ של אורליוס, לוקיוס ורוס, שמקורות היסטוריים אחרים חרצו משפט שלילי על אודותיו (עיין עמית, עמ' 518), וכן להערכת טיבה של אשתו של אורליוס, פאוסטינה, אשר מקורות היסטוריים אחרים ייחסו לה חלק במרידה כנגד אורליוס (עיין עמית, עמ' 521).
↑  Oxford, x.
↑  ד, 10. דוגמאות נוספות: ד, 5, 6, 9, 23, 47-49; ה, 8; ו, 2, 49; ז, 18; ח, 46, 55; יב, 35.
↑  ה, 19. דוגמאות נוספות: ב, 1, 6, 15; ד, 7; ו, 6, 8; ז, 16, 28, 59; ח, 1, 55, 56; י, 13, 32; יא, 11, 16.
↑  ו, 3. דוגמאות נוספות: ב, 6; ד, 37; ח, 1, 5, 9, 17, 30; ז, 28, 29; ח, 51; ט, 26, 37; י, 1.
↑  ד, 37.
↑  ד, 47, 48; ו, 24; ז, 64; ח, 18, 25, 37; ט, 3, 33; י, 15; יא, 1.2
↑  דוגמאות: ד, 40; ה, 13; ז, 23, 67; ח, 6, 18, 23, 34; ט, 1, 23, 28; יא, 18.
↑  שפיגל, עמ' 154-155; ועיין: ז, 55; ח, 3, 10, 39, 40; ט, 1, 3, 7, 40; י, 1.
↑  דוגמאות: ב, 5; ז, 7, 13, 15; ח, 36, 59; ט, 23.
↑  דוגמאות: ו, 7; ז, 15, 74; ח, 26; ט, 1; י, 10.
↑  דוגמאות: ד, 28; ז, 24, 38; יא, 18.
↑  דוגמאות: ו, 51; ח, 21, 53; ט, 30.
↑  דוגמאות: ז, 22; ח, 34, 56, 59; ט, 1; יא, 18.
↑  שפיגל, עמ' 56.
↑  שפיגל, 52; ועיין ז,  32, 50, 64.
↑  דוגמאות: ט, 40, 41; י, 6; יב, 28.
↑  דוגמאות: ד, 28; ז, 70; ח, 37; י, 19, 36; יא, 14; יב, 24.
↑  יב, 36.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007568067505171  PLWABN: 9810648970505606  BNE: XX2054861  BnF: cb12009379q (data)  GND: 4131612-5  LCCN: n80058356  NDL: 01173219  SUDOC: 031718019  VcBA: 492/8717  VIAF: 312359587   WorldCat (עם VIAF): 312359587 
פסל של מרקוס אורליוס בגבעת הקפיטולין, רומא
שבועת אמונים

ערך זה עוסק בהצהרה טקסית של נאמנות. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
שבועת אמונים היא הצהרה טקסית של נאמנות. ההצהרה ניתנת בווריאציות אחדות:
כהצהרה הדדית בין שני אנשים. בהצהרה זו תיתכן זהות בין הצהרות שני הצדדים, למשל בשבועת אמונים בין שני בני זוג, וייתכנו שתי הצהרות שונות, למשל שבועת אמונים בין וסאל לאדונו הפיאודלי. דוגמה לשבועת אמונים הדדית בין בני זוג מופיע בנובלה של ש"י עגנון, "שבועת אמונים":
כהצהרה חד-צדדית של אדם לאדם אחר, למשל שבועת אמונים של אזרח לשליט. באסלאם השבועה לח'ליף נקראת ביעה (بيعة).
כהצהרה חד-צדדית של אדם לארגון, למשל טקס השבעה צבאי או הצהרת נאמנות של מתאזרח למדינתו החדשה.
שבועות אמונים בישראל

תפקידים אחדים בישראל מחייבים את נושאיהם להישבע אמונים או להצהיר אמונים עם כניסתם לתפקיד:
הנוסח של שבועת אמונים בצה"ל הוא:
סעיף 9 לחוק יסוד: נשיא המדינה קובע שנשיא המדינה הנבחר יצהיר ויחתום בפני הכנסת הצהרת אמונים זו: ”אני מתחייב לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה ולמלא באמונה את תפקידי כנשיא המדינה.”
סעיף 14 לחוק יסוד: הממשלה קובע שראש הממשלה יצהיר אמונים בנוסח הבא: ”אני מתחייב כראש הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כראש הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת” ושר יצהיר אמונים בנוסח הבא: ”אני מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת”.
סעיף 14 לחוק יסוד: הכנסת קובע שחבר הכנסת יצהיר אמונים בנוסח הבא: ”אני מתחייב לשמור אמונים למדינת ישראל ולמלא באמונה את שליחותי בכנסת”.
מי שנתמנה לשופט מצהיר הצהרת אמונים לפני נשיא המדינה בנוסח: ”אני מתחייב לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, לשפוט משפט צדק, לא להטות משפט ולא להכיר פנים”.
סעיף 9 לחוק יסוד: מבקר המדינה קובע שמבקר המדינה הנבחר יצהיר ויחתום לפני הכנסת הצהרת אמונים זו: ”אני מתחייב לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה ולמלא באמונה את תפקידי כמבקר המדינה.”
לקריאה נוספת

מרדכי נדב, "למשמעותה של שבועת אמונים של יהודים לקוזאקים בגזירת ת"ח בנמירוב", ציון, כרך מז, חוברת א, תשמ"ב. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
חיים תדמור, "ברית ושבועת אמונים במזרח הקדום: גישתו של היסטוריון", שנתון לחקר המקרא והמזרח הקדום, כרך ה/ו, תשמ"א-תשמ"ב. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
הערות שוליים

↑  בחירה ומינוי, באתר הרשות השופטת
שדרות נורז'ול

| --- | --- |
שדרות המים הירוקים
שדרות המים הירוקים
 מידע כללי
 אורך:  2,200 מ' 
 מיקום
 עיר:  אסטנה
 קואורדינטות:  51°07′38″N 71°26′13″E﻿ / ﻿51.12720833°N 71.43694722°E﻿ / 51.12720833; 71.43694722
 he
 
שדרות נורז'ול (בקזחית: бульвар Нұржол; נקרא גם: "שדרות המים הירוקים" או "שביל הזוהר") היא השדרה הלאומית של קזחסטן בעיר הבירה החדשה, אסטנה. היא נמצאת במרכזו של מרכז השלטון והעסקים החדש של העיר, ההולך ומוקם בגדה השמאלית של נהר אישים, בחלק הדרום-מערבי החדש של העיר. המרכז מאופיין בבנייה מונומנטלית, המאפיינת ערי בירה אחרות בעולם.
הקמה

הקמת השדרה בידי הנשיא נורסולטן נזרבייב הביאה לידי מימוש את ההחלטה על העברת עיר הבירה מאלמטי לאסטנה, שהפכה לבירת המדינה בשנת 1997. החלטה זו הביאה לתנופת בנייה חסרת תקדים בעיר. בקצה המזרחי של השדרה נמצא בית נשיא קזחסטן, ובקצה המערבי מצוי מרכז הקניות "חאן שאטיר".
השדרות, כמו גם תוכנית המתאר הכללית של העיר, עוצבו על ידי האדריכל היפני הנודע קישו קורוקאווה. לאורך השדרה שורה של מבנים ארכיטקטוניים מודרניים שנבנו על ידי אדריכלים מקומיים וזרים בעלי שם, ובהם סמלה של העיר אסטנה - מגדל התצפית בייטרק.
לאורך השדרה מצויים משרדי ממשלה, ארכיון המדינה, הספרייה הלאומית של קזחסטן, בית המשפט העליון של קזחסטן, משרד הביטחון, משרד החוץ, משרד התחבורה והתקשורת, חברת הגז הלאומית של קזחסטן, וכן מתחמי מגורים, בנייני משרדים, ומרכזי קניות ובילוי. בשדרה מצויים גם מגוון רחב של שירותים לציבור כגון: חנויות, מסעדות ודוכני מזון, אולמות תצוגה, משרדים ומוסדות ציבור אחרים. במרכז השדרה מצוי שביל רחב להולכי רגל המשולב עם ערוגות פרחים, עצים, ספסלים, מדשאות, מזרקות, ופסלים.
רחמנא דעני

ניגון רחמנא דעני הוא ניגון חב"די, אחד מניגוני הרבי מלובביץ'. הניגון נפוץ גם מחוץ לחסידות חב"ד. הניגון הולחן על ידי סבו של הרבי מלובביץ' הרב מאיר שלמה ינובסקי
אודות

מילות הניגון הם מתוך פיוט בשפה הארמית, הנאמר כחלק מנוסח הסליחות:
רַחֲמָנָא דְעָנֵי לַעֲנִיֵּי עֲנֵינָא. רַחֲמָנָא דְעָנֵי לִתְבִירֵי לִבָּא עֲנֵינָא
בתרגום לעברית:
.
הרבי מלובביץ' לימד את הניגון בשמחת תורה לפנות בוקר ה'תש"ך (1959) ואמר כי תחילה יש לנגנו במתינות, ואחר כך במהירות ובשמחה, כי בתחילה הרי זו תנועה-מנגינה של תחנונים, וככל שממשיכים הולכת ומתחזקת תנועת-מנגינת התביעה והביטחון. בהמשך השנים הפך לניגון המושר בחצרו רבות ובתי כנסת של חב"ד בעיקר בעת סיום הסליחות ובעת התוועדות בחודשי אלול־תשרי. הניגון מופיע בספר הניגונים – חב"ד מספר רמ"ב (247).
עיבודים מוזיקליים

ב-1960 הופיע השיר באלבום "ניגוני חב"ד" 1 של ניח"ח, באלבום "שירה וזמרה" של זלמן ברונשטיין, ב־1995 הופיע באלבום "ניגוני הרבי" של אבי פיאמנטה בביצוע מנדי ג'רופי. ב־1998 הופיע השיר באלבום ניגון הבעש"ט של אברהם פריד. ב־2010 יצא באלבום אוחילה של אודהליה ברלין, ב־2014 הופיע השיר באלבום "שרים תפילה" של יצחק מאיר ובאלבום "אהבה רבה" של להקת התזמורת העממית בביצוע ברי סחרוף, ב־2015 הופיע השיר באלבום צמאה 1 בביצוע שי צברי באלבום "ולנר ווקאלי" ועוד. השיר בוצע במהלך השנים גם על ידי עידו פורטל, רועי אמיר, אלי מרקוס, בני פרידמן, עמיר בניון עם תזמורת ירושלים מזרח ומערב, מוטי שטיינמץ ואחרים.
הערות שוליים

↑  רחמנא דעני מתוך תקליט ניח"ח, להאזנה באתר Chabad.org.
↑  רחמנא דעני
↑  רחמנא ביוטיוב
↑  רחמנא ביוטיוב (הניגון השני)
↑  רחמנא אוחילה ביוטיוב
↑  יצחק מאיר - רחמנא דעניי ביוטיוב
↑  רחמנא ביוטיוב
↑  שי צברי – רחמנא // מתוך פרויקט צמאה 1 ביוטיוב
↑  ניגון רחמנא דעני – עידו פורטל ורועי אמיר באתר יוטיוב
↑  רחמנא באתר חבד אורג
↑  בני פרידמן ואלי מרכוס
↑  עמיר בניון - רחמנא ביוטיוב
↑  מוטי שטיינמץ שר ובוכה רחמנא דעני באתר ערוץ 7, 26 בדצמבר 2022
| ניגוני חב"ד |
| --- | --- | --- |
| הניגונים המכוונים | "ניגון שלוש תנועות" ■ אדמו"ר הזקן: ניגוני רבי שניאור זלמן • "ארבע בבות" • "אבינו מלכנו" • "אלי אתה" • "כאיל תערוג" • "קול דודי" ■ אדמו"ר האמצעי: "ניגון הקאפעליע" ■ הצמח צדק: "ניגון ההשתטחות" • "ימין ה' רוממה" • "כאיל תערוג" ■ אדמו"ר המהר"ש: "לכתחילה אריבער" ■ אדמו"ר הרש"ב: "ניגון הכנה" • "ניגון רוסטוב" ■ אדמו"ר הריי"צ: "ניגון הבינוני" ■ הרבי מלובביץ': ניגוני הרבי מלובביץ' • "אנעים זמירות" • "אתה בחרתנו" • "דרכך אלוקינו" • "הוא אלוקינו" • "והיא שעמדה" • "כי אנו עמך 1" • "כי אנו עמך 2" • "צמאה לך נפשי" • "צמאה צמאה" • "רחמנא דעני" • "שאמיל" |  |
| ניגונים נוספים | "קול ביער" • "הנשמה יורדת" • "פדה בשלום" • "ניגון לי"ב–י"ג תמוז" • "והריקותי לכם ברכה" • "ניע זשוריצי כלופצי" • "ניגון לחסידי הצמח צדק" • "ניגון הקפות" • "ניגון הכנה" • "ממצרים גאלתנו" • "יעלה תחנוננו" • "ופרצת" • "הצילני נא" • "הושיעה את עמך" • "אך לאלוקים" • "אימתי קאתי מר" • "ניגון מפולטבה" • "שובה השם" • "ניגון הפלפול" |  |
ישנם מעל 500 ניגוני חב"ד, מובאים רק ניגונים נבחרים
כללי: ניח"ח • ספר הניגונים ■ פרויקטים: ניגוני חב"ד (16 אלבומים) • משה לאופר מנגן חב"ד (4 אלבומים) • צמאה (6 אלבומים) ■ אלבומים: ניגון הבעש"ט • אבינו מלכנו • האפ קאזאק • יענקל יענקל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: e857b62f-6bcd-4c2e-8ae4-c7e041c43d33
רימנטאס קאוקינאס

רימנטאס "רימאס" קאוקינאס (בליטאית: Rimantas "Rimas" Kaukėnas; נולד ב-11 באפריל 1977) הוא כדורסלן עבר ליטאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 2000–2017. החל את הקריירה המקצועית בהפועל גליל עליון, ובהמשך שיחק בקבוצות צמרת מהיורוליג כגון מונטפסקי סיינה וריאל מדריד. ממוצעיו הכוללים לאורך 8 עונותיו ביורוליג הם 11.6 נקודות, 1.9 ריבאונדים ו-1.8 אסיסטים למשחק.
קריירת מכללות

קאוקינאס נולד בעיר וילנה, אשר הייתה אז חלק מהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הליטאית בברית המועצות, ובסיום לימודיו התיכוניים עבר ללמוד באוניברסיטת סיטון הול אשר בעיר ניוארק שבניו ג'רזי. בעונתו האחרונה בסיטון הול הוביל את קבוצת הכדורסל שלה לשלב שמינית גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Sweet Sixteen), עם ממוצע של 13.2 נקודות למשחק. במשחק שמינית הגמר מול אוקלהומה סטייט קלע קאוקינאס 17 נקודות, אך קבוצתו הפסידה בתוצאה 66–68. לאורך 4 עונותיו בליגת המכללות רשם ממוצעים של 10.9 נקודות, 3.6 ריבאונדים ו-1.7 אסיסטים למשחק.
קריירת משחק מקצועית

לאחר שלא נבחר על ידי אף קבוצה בדראפט ה-NBA‏ 2000, החל קאוקינאס את קריירת המשחק שלו בקבוצת הפועל גליל עליון מליגת העל הישראלית, אותה אימן ארז אדלשטיין. בעונתו היחידה בישראל הצטיין קאוקינאס עם ממוצע של 18.0 נקודות למשחק ב-41.8% קליעה מהשלוש, והוביל את גליל עליון למקום השני בליגת העל. בסדרת חצי גמר הפלייאוף הפסידה הקבוצה מול הפועל ירושלים בתוצאה 1–3.
בעונת 2001/2002 עבר לשחק בריטאס וילנה, עמה זכה באליפות ליגת העל הליטאית השנייה בתולדותיה. ב-3 העונות הבאות שיחק עבור קבוצות אוסטנדה הבלגית, טלקום בון הגרמנית ופלקנסטרו קאנטו האיטלקית, עמן השתתף בגביע יול"ב. לאורך התקופה קלע 15.9 נקודות בממוצע למשחק בליגת יול"ב.
לקראת עונת 2005/2006 עבר לשחק במונטפסקי סיינה, אשר השתתפה בליגת העל האיטלקית וביורוליג. בעונות 2007–2009 זכה עם הקבוצה ב-3 אליפויות איטליה רצופות, ובעונת 2009 השלימה סיינה "דאבל" כאשר זכתה גם בגביע האיטלקי. בעונת 2008 העפילה הקבוצה לפיינל פור היורוליג, בפעם השלישית בתולדותיה, אך הפסידה במשחק חצי הגמר מול מכבי תל אביב, בתוצאה 85–92. לאורך 4 עונותיו עם הקבוצה בליגה האיטלקית קלע 15.3 נקודות בממוצע למשחק, וב-3 עונותיו עמה ביורוליג קלע 14.8 נקודות למשחק.
בקיץ 2009 חתם על חוזה בריאל מדריד הספרדית. הקבוצה סיימה את עונת 2009/2010 במקום השלישי בליגה הספרדית, והודחה מהיורוליג בשלב רבע הגמר, על ידי ברצלונה.
לקראת עונת 2010/2011 חזר לסיינה, במדיה שיחק בשנתיים הבאות. באותה עונה העפילה הקבוצה פעם נוספת לפיינל פור היורוליג, תחת המאמן סימונה פיאניג'אני, אולם שוב הודחה במשחק חצי הגמר, הפעם על ידי פנאתינאיקוס בתוצאה 69–77. בעונה העוקבת הציג קאוקינאס יכולת טובה, עם ממוצע של 14.5 נקודות למשחק ביורוליג, אך פציעה הגבילה אותו להשתתפות ב-6 משחקים בלבד.
באוגוסט 2012 חזר לשחק בליטא, כאשר חתם על חוזה בז'לגיריס קובנה, אותה אימן חואן פלאסה. בעונתו היחידה בקבוצה זכה עמה באליפות הליגה הליטאית, והודח בשלב שמינית הגמר ("טופ 16") ביורוליג.
את עונת 2013/2014 החל בקבוצת קאחה לבורל ויטוריה הספרדית, אך בדצמבר 2013, לאחר 10 משחקים בלבד, עבר לפלקנסטרו רג'אנה האיטלקית. בעונות 2015 ו-2016 העפילה הקבוצה למעמד גמר הליגה האיטלקית, אך בשני המקרים הפסידה, מול דינמו סאסארי ואולימפיה מילאנו, בהתאמה. לאורך 4 עונותיו ברג'אנה קלע קאוקינאס 11.2 נקודות בממוצע למשחק. בסיום עונת 2016/2017 פרש ממשחק, בגיל 40.
נבחרת ליטא

בשנת 2001 שיחק קאוקינאס לראשונה עבור נבחרת ליטא בכדורסל, במסגרת טורניר יורובאסקט 2001. ביורובאסקט 2007 הוביל את הנבחרת, לצדם של רמונאס שישקאוסקאס, דריוס סונגאילה, שארונאס יאסיקביצ'יוס ולינאס קלייזה, לזכייה במדליית הארד, לאחר שגברה על נבחרת יוון במשחק על המקום השלישי. בטורניר יורובאסקט 2011 הפסידה ליטא במפתיע מול נבחרת מקדוניה כבר בשלב רבע הגמר, והיא סיימה במקום החמישי. לאורך שלושת טורנירי היורובאסקט בהם שותף, קלע קאוקינאס ממוצע של 10.0 נקודות למשחק.
בטורניר הכדורסל של אולימפיאדת בייג'ינג (2008) קלע 10.4 נקודות בממוצע למשחק, וסייע לנבחרתו להעפיל לשלב הפיינל פור. בסופו של דבר סיימה ליטא במקום הרביעי, לאחר שהפסידה הן מול נבחרת ספרד במשחק חצי הגמר, והן מול נבחרת ארגנטינה במשחק על המקום השלישי. כמו כן השתתף בטורניר הכדורסל של אולימפיאדת לונדון (2012), אותה סיימה ליטא במקום השמיני.
סטטיסטיקות הקריירה ביורוליג

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005/2006 | מונטפסקי סיינה | 14 | 12 | 28.5 | 0.442 | 0.302 | 0.847 | 1.9 | 2.0 | 1.7 | 0.0 | 15.1 |
| 2007/2008 | מונטפסקי סיינה | 9 | 5 | 28.8 | 0.431 | 0.290 | 0.882 | 2.6 | 2.6 | 1.6 | 0.1 | 14.1 |
| 2008/2009 | מונטפסקי סיינה | 18 | 5 | 28.8 | 0.518 | 0.368 | 0.847 | 2.3 | 1.7 | 1.1 | 0.0 | 14.8 |
| 2009/2010 | ריאל מדריד | 18 | 10 | 21.4 | 0.545 | 0.353 | 0.829 | 1.1 | 1.3 | 1.6 | 0.0 | 10.3 |
| 2010/2011 | מונטפסקי סיינה | 20 | 11 | 25.3 | 0.445 | 0.308 | 0.902 | 2.0 | 1.9 | 1.1 | 0.1 | 12.0 |
| 2011/2012 | מונטפסקי סיינה | 6 | 6 | 25.3 | 0.580 | 0.643 | 1.000 | 2.2 | 2.5 | 1.2 | 0.0 | 14.5 |
| 2012/2013 | ז'לגיריס קובנה | 24 | 11 | 20.3 | 0.395 | 0.344 | 0.882 | 2.1 | 1.9 | 0.8 | 0.0 | 7.8 |
| 2013/2014 | קאחה לבורל ויטוריה | 5 | 1 | 12.3 | 0.583 | 0.000 | 1.000 | 1.4 | 1.0 | 0.6 | 0.2 | 3.6 |
| קריירה |  | 114 | 61 | 23.8 | 0.510 | 0.337 | 0.874 | 1.9 | 1.8 | 1.0 | 0.0 | 11.6 |
הערות שוליים

1 2  סטטיסטיקות הקריירה של קאוקינאס, באתר היורוליג
↑  סטטיסטיקות המשחק בין סיטון הול לאוקלהומה סטייט, באתר sports-reference.com
↑  סטטיסטיקות המכללות של קאוקינאס, באתר sports-reference.com
↑  רימאס קאוקינאס חתם בגליל-עליון, באתר ynet, 6 ביולי 2000
↑  פרופיל של קאוקינאס, באתר מנהלת ליגת העל
↑  קאוקינאס חותם על חוזה בריאל מדריד, באתר היורוקאפ, 21 ביולי 2009
↑  אלעד זאבי, המסע של רימאס קאוקינאס מהגליל העליון לריאל מדריד, באתר הארץ, 27 בספטמבר 2009
↑  קאוקינאס חותם על חוזה בז'לגיריס, באתר היורוליג, 5 באוגוסט 2012
↑  קאוקינאס מודיע על פרישה ממשחק, באתר talkbasket.net,‏ 6 בספטמבר 2018
1 2  פרופיל של קאוקינאס, באתר פיב"א
רעיה שטראוס

| --- | --- |

שטראוס בן-דרור ביוני 2016
 לידה:  11 בפברואר 1940 (בת 84) 
 מדינה:  ישראל 
 
רעיה שטראוס בן דרור (נולדה ב-11 בפברואר 1940) היא אשת עסקים, יזמת חברתית ופילנתרופית. חלקה את הבעלות על חברת שטראוס עם אחיה מיכאל והייתה חלק מהנהלתה הבכירה ומועצת המנהלים שלה. כלת פרס רפפורט לנשים פורצות דרך, 2019.
ביוגרפיה

רעיה שטראוס נולדה בנהריה. הוריה, ד"ר ריכרד והילדה שטראוס, שעלו לארץ ישראל מגרמניה בשנת 1936, כחלוצים ציוניים בעלייה החמישית, עם בנם מיכאל שטראוס, ונמנו עם מקימי נהריה. הם הפכו לחקלאים וגידלו גידולי שדה שונים. בנוסף, רעו בנחלתם שתי פרות. עם הזמן, גדל מספר הפרות ועימן גדלה תנובת החלב. הילדה, ששמה נודע כבשלנית מעולה, החלה לייצר מעודפי החלב מוצרי חלב שונים, אותם מכרו בני הזוג שטראוס יחד עם גידולי השדה לתושבי נהריה ולחיילים הבריטיים באזור. מתשתית זו צמחו מחלבות שטראוס בנהריה.
רעיה שטראוס למדה בבית הספר ויצמן בנהריה ובבית הספר התיכון העיוני בעיר. היא הייתה ממובילי גרעין "התנועה המאוחדת" בנהריה וכן, חניכה ומפקדת-סירה ב"ימייה הפועל נהריה".
שטראוס למדה לימודי תעודה באוניברסיטת חיפה בתחומי השיווק, מנהל עסקים ודוברות. בהמשך, התמחתה בלימודי עסקים משפחתיים באוניברסיטת Kellogg שבארצות הברית. כמו כן, התמחתה בלימודי (BSR (Business Social Responsibility – אחריות חברתית תאגידית בארצות הברית.