stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שמאי גינזבורג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  יולי 1905 
 פטירה:  ינואר 1997 (בגיל 91) 
 תקופת הפעילות:  ? – ינואר 1997 
 
הרב שמאי גינזבורג (י"ז בתמוז ה'תרס"ה – כ' בשבט ה'תשנ"ז; 1905–1997) היה רב ישראלי, חסיד גור ומשמשו האחרון של ה"אמרי אמת", האחראי הראשי על הכשרות של מחלקת העלייה והקליטה של הסוכנות היהודית וכן של חברת צים, ראש כולל פולין ופעיל ציבורי. מחבר הסדרה התורנית "אמרי שמאי".
ביוגרפיה > שנותיו הראשונות

שמאי גינזבורג נולד בלוקוב, מחוז לובלין, לשיינדל (לבית סורדוט) ור' ישראל חיים גינזבורג (נפטר בשנת ה'תש"י), משפחה אמידה ומיוחסת מחסידות גור. בהיותו בחור נקרא "שאמע". למד אצל הרב דוד בליאכר במזריץ', אצל הרב שמעון שקופ בגרודנה, במתיבתא בוורשה, אצל הרבי מאוסטרובצה, וכן תקופה בבית המדרש בעיירה גור. בטרם עלתה משפחתו לארץ ישראל התקבל בידי הרב מאיר שפירא לישיבת חכמי לובלין. לצד לימודיו התורניים נודע גינזבורג גם בכישרונו לשפות – עברית, יידיש, רוסית ופולנית למד בילדותו, ובהמשך השתלם בגרמנית, אנגלית, ערבית, איטלקית וצרפתית. היה בעל ידע כללי רחב באסטרונומיה, אלגברה, גאומטריה ועוד, ושחקן מחונן בשחמט.
ביוגרפיה > עלייה לארץ ישראל

בחודש אלול ה'תרפ"ו (1926), בהיותו כבן 22, עלתה משפחתו של גינזבורג לארץ ישראל. המשפחה התיישבה בבלפוריה שבעמק יזרעאל, בחלקה בשטח 23 דונמים שרכש יעקב סורדוט סביו, שהתגורר בארצות הברית. אמנם, המשפחה התקשתה לעבוד ולהתפרנס מחקלאות.
בחודש אייר ה'תרפ"ז (1927) נפגש ושוחח עם הרב אברהם יצחק הכהן קוק, שבמסגרת "מסע הרבנים" השלישי שלו ביקר בבלפוריה. בעקבות שיחתם עבר שמאי לישיבת מרכז הרב בירושלים. כעבור תקופה עלו גם ההורים לירושלים, והתפרנסו מאירוח בחורי ישיבות בביתם. תחילה למדו שמאי ואחיו פסח במרכז הרב, ובהמשך עברו לישיבת שפת אמת של חסידי גור בעיר. הרב גינזבורג הכיר טובה כל חייו לראי"ה קוק שהחזיר אותו ל"עולם הישיבות".
בשנת ה'תרצ"ה החל הרב גינזבורג לעבוד לפרנסתו, תחילה כפועל בניין באזור הר הצופים.
בי"ב בחשוון ה'תרצ"ב (1932) נישא בירושלים למרים לבית ברקוביץ' (ה'תרע"ג-ה'תשנ"ז, 1912–1997). הזוג התגורר תחילה בבית ישראל ובהמשך במאה שערים.
ביוגרפיה > משמשו של ה"אמרי אמת"

מניסן ה'ת"ש (1940) שימש הרב גינזבורג כמשמשו של האדמו"ר מגור האמרי אמת עד לפטירתו של האדמו"ר בסיוון ה'תש"ח (1948). על שנים אלה כתב זכרונות שנדפסו בחוברת "פרק זכרונות משנותיו האחרונות של כ"ק מרן האדמ"ר בעל "האמרי אמת" זצוק"ל" (ירושלים ה'תשמ"ח). לאחר פטירת האמרי אמת המשיך לדבוק באדמו"רי גור: ה"בית ישראל", ה"לב שמחה", ה"פני מנחם" ורבי יעקב אריה אלתר.
ביוגרפיה > מפקד במלחמת העצמאות

בתקופת מלחמת העצמאות, על פי הדרכת רבו האמרי אמת, היה ממקימי "גדוד חזקיה" (מפורסם יותר בשם "גדוד טוביה") של בני ישיבות, שפעל בתחום ההגנה האזרחית בירושלים. כמפקד היה אחראי על ביצורי הגנה משער מנדלבוים, לאורך מאה שערים, שייח' ג'ראח וצפון העיר. בתקופת המלחמה ביצע פעולות חשובות ומסוכנות. מסופר שבמהלך מתוחכם לכד ארבעה טנקים ירדנים באזור סנהדריה. על שירותו כתב בשנת ה'תשנ"א: ”אשר לשירותנו במלחמת השחרור, מעולם לא פעלתי כמפקד. כל פעולה שהיתה בה מעין סכנה פעלתי לבד. ברוך השם מכל התלמידים של הישיבה אשר נשלחו מטעם גדוד טוביה לא נחסר ולא נפקד איש”. כמפקד הוצעה לו לאחר המלחמה וילה ערבית גדולה בקטמון, אולם הוא סירב באומרו שפעל לשם שמים.
ביוגרפיה > עבודתו הציבורית

הרב גינזבורג היה תלמיד חכם מוערך וראש כולל פולין. רוב חייו הבוגרים עבד בסוכנות היהודית, וגם שם פעל רבות בענייני הלכה ויהדות. גם בחייו האישיים עסק בעשייה ציבורית במסגרת פועלי אגודת ישראל, והיה חבר בוועדות שיפוט ציבוריות.
ביוגרפיה > פטירתו

הרב שמאי גינזבורג נפטר ביום כ' בשבט ה'תשנ"ז (1997) ונטמן בהר הזיתים סמוך לקברי אדמו"רי גור. לצדו נטמנה כעבור זמן לא רב גם רעייתו מרים.
פעילות ציבורית

בקיץ ה'תש"ח מונה הרב גינזבורג בידי האדמו"ר "הבית ישראל", לצד הרב גדליה הרץ, להסדרת הכשרות במטבחי החיילים בצה"ל. באותה תקופה הוצעה לו משרה בבתי הדין הרבניים, אולם הוא סירב להתפרנס מדברי תורה.
פעילות ציבורית > פועלי אגודת ישראל

הרב גינזבורג היה ממייסדי סניף תנועת פועלי אגודת ישראל בירושלים. בקיץ ה'תש"ט (1949) נבחר לחבר מועצת הסניף, והיה פעיל במשך שנים בסניף.
פעילות ציבורית > עבודה בסוכנות היהודית

בשלהי שנת ה'תש"ט (1949) החל לעבוד ב"מדור לטיפול בעולה" של הסוכנות היהודית בירושלים, כנציג תנועת פועלי אגודת ישראל. כרב בסוכנות היהודית עסק רבות בעניינים הלכתיים. במסגרת עבודתו ביקר בקביעות במחנות עלייה, ערך לילי סדר במחנות, העלה ספרי תורה, סייע בהפנייה למוסדות חינוך, קלט רבנים, סייע לניצולי שואה ועוד.
בשנת ה'תשט"ו הועבר למחלקה הכלכלית בסוכנות. בהמשך, לבקשת ראש מחלקת העלייה שלמה זלמן שרגאי, נתמנה למפקח הכללי על כשרות המזון במחנות העולים, באוניות ובאווירונים המעלים עולים ארצה. במסגרת זו הפעיל מערך של משגיחי כשרות באוניות חברת צים, והגיע בעצמו למדינות כגון איטליה, צרפת, פולין, אוסטריה ועוד. הרב גינזבורג המשיך לעבוד בסוכנות היהודית עד לפרישתו לגמלאות.
כתלמיד חכם

לצד עבודותיו השונות, לכל אורך חייו קבע לעצמו מכסת לימוד של לפחות חמש שעות מדי יום. בין השאר למד באוצרות הספרים בספרייה הלאומית, ישיבת חברון וישיבת פורת יוסף (שם הכיר את הרב עובדיה יוסף והתיידד עמו). למד בחברותא בקביעות עם הרב נתן לוברט ("שארית נתן") והרב בן-ציון פריימן (מרבני ישיבת הכותל).
במסגרת עבודתו בסוכנות היהודית ערך הרב גינזבורג בירורי הלכה נרחבים, לדוגמה בדבר עליית עולים – ממדינות שפיקוח נפש להישאר בהן – על אוניות בשבת, פרשת האונייה שלום ופרשת גיורי וינה.
הרב גינזבורג נחשב בעיני רבים כגאון ובקי יוצא דופן, אשר הכיר בעל פה את ש"ס בבלי וירושלמי, מדרשי ההלכה והאגדה, וכן ספרות ראשונים ואחרונים. ידידו הרב שלמה זלמן אוירבך שיבח את ידענותו: ”איני צריך להשקיע בלימודי בקיאות, די לי שאני זוכר בעל פה את מספר הטלפון של ר' שמאי גינזבורג, והכל מונח לפני כשולחן ערוך”. מסופר כי האדמו"ר מגור הלב שמחה, התבטא ביחס להצעת הרופאים שהרב גינזבורג ינותח לשם הסרת קריש דם במוח: ”ר' שמאי הוא בבחינת ספר תורה שלם! אסור לחתוך ספר תורה”. באותה רוח, מסופר שבביקור בישיבת לייקווד, נפגש הרב גינזבורג עם הרב שניאור קוטלר, "שוחח בלימוד" עם בחורי הישיבה 12 שעות והותיר רושם עצום. ברוח דומה התבטאו ביחס אליו הרבנים שמואל אוירבך ומרדכי אוירבך, חיים בניש ("מדות ושיעורי התורה"), יצחק וייס, ויצחק אזרחי.
הרב גינזבורג כיהן כראש כולל פולין במשך עשרות שנים. במסגרת תפקידו עסק באלפי מעשי צדקה וחסד לנתמכי הכולל. קשריו עם ראשי המדינה – דוגמת יצחק רבין וטדי קולק – סייעו לו בעבודתו. במסגרת עבודתו הסב את בתי שכונת רמות פולין לנתמכי הכולל.
כתלמיד חכם > הספר "אמרי שמאי"

לאחר החלמתו ממחלה קשה בשנת ה'תשל"ה, החל הרב גינזבורג להוציא לאור סדרת ספרים בשם "אמרי שמאי", בסיוע חתנו הרב יחזקאל אשלג. הספרים פרסמו את שמו בעולם התורה. על ספריו כתב: ”מן השמיים אילצו אותי להיכנס להרפתקה כבירה זו... איני יכול לעצור, כי מן השמיים מאלצים אותי להמשיך”.
על סדרת ספריו קיבל הרב גינזבורג הסכמות חמות מאת הרב איסר יהודה אונטרמן, הרב הראשי לישראל, וכן מאת ידידו מנוער הרב שלמה זלמן אוירבך, שכתב אל ”ידידי הגדול הרב הגאון המופלא ומפורסם לבקי עצום מוה"ר שמאי גינזבורג שליט"א... היה לי לעונג לראות בנועם אמרותיו... מאד השתוממתי כאשר כת"ר ברוב ענותו בקש ממני להשפיע חות דעתי העניה על דבריו היקרים”.
חיים אישיים

לרב גינזבורג שלושה אחים: אחותו פעשע שרה נישאה לרב ישראל מאיר קליינלרר, מחסידי גור, חבר מרכז פועלי אגודת ישראל ויקיר ירושלים. שני אחיו הם צבי מנחם (ה'תר"ע-ה'תשנ"ט), ופסח (ה'תרע"ג-ה'תשנ"ה).
ילדיו:
יעקב גינזבורג - עורך ב"אוצר השאלות והתשובות" של מכון מהרש"ל (נפטר בשנת ה'תשס"ו).
לאה אשלג - נישאה בשנת תשי"ט (1959) לרב יחזקאל יוסף הלוי אשלג, לימים האדמו"ר מאשלג (נכדו של "בעל הסולם").
בן נוסף נפטר בהיותו בן שנתיים, בשנת ה'תרצ"ה.
אחיה (היחיד) של מרים אשתו הוא הרב משה אביטל (ברקוביץ'), ששימש כקצין בכיר ברבנות הצבאית ומנהל בחברא קדישא.
כתביו > ספריו

אמרי שמאי - סדרה בת שמונה כרכים העוסקת בכל תחומי התורה:
כרך א - יצא בשנת ה'תשל"ה. מחולק לשני חלקים:
חלק ראשון - פירוש לתורה; הלכות שבת, תפילה, ברכות ועוד.
חלק שני - חידושים בתלמוד הבבלי על מסכתות ברכות, שבת, עירובין ופסחים.
כרך ב – יצא בשנת ה'תשל"ו. מחולק לשלושה חלקים:
חלק ראשון – פירוש לספרים תהילים, משלי ואיוב; פירוש למסכת אבות.
חלק שני – מוסר, מידות, צדקה, גמילות חסדים וביקור חולים.
חלק שלישי – בירורי הלכה שונים, חלקם מעובדתו בסוכנות היהודית.
כרך ג - פירוש לספר בראשית.
כרך ד - פירוש לספר שמות.
כרך ה - פירוש לספר ויקרא.
כרך ו - פירוש לספר במדבר.
כרך ז - פירוש לספר דברים.
כרך ח – יצא בשנת ה'תשנ"ג, על המועדים, אגדה, מנהג והלכה.
כתביו > מאמריו

'שתי תשובות בנידון הסעת עולים בשבת בשעת צורך' – התכתבות עם ברוך דובדבני, אור המזרח לה-לט [י, ג-ד], תשרי ה'תשכ"ג, עמ' 23–26
'הסעת עולים לארץ ישראל בשבת', נעם ו, תשרי ה'תשכ"ג, עמ' קצד-קצח
'חיוב סוכה במקדש', שבילין כא-כב, כסלו ה'תשכ"ט, עמ' נו-נז
'קידושא־רבא ללידת בת־מצווה או לא?', שבילין כה-כו, אלול ה'תש"ל, עמ' נח-ס
'הערות לעניין שתילת לב,' שבילין כה-כו, אלול ה'תש"ל, עמ' סא-סב
'בדין מחלל שבת, אם אוסר יין במגע', שנה בשנה ה'תשל"ד
'בירור עובדתי והלכתי בשאלת השימוש בחשמל בשבת', שנה בשנה ה'תשל"ח, עמ' 155–[19]164
'אם מאמינים לנוצרים שהילד יהודי', שנה בשנה ה'תשמ"ד, עמ' 188–190
לקריאה נוספת

הגאון החסיד: פרשת חייו וגדולתו של הגאון החסיד רבי שמאי גינזבורג זצ"ל – ירושלים ה'תשע"א (2010)
הערות שוליים

↑  ר' ישראל חיים גינזבורג, שערים, 16 במרץ 1950
↑  הגאון החסיד, ירושלים ה'תשע"א, עמ' 385.
↑  הגאון החסיד, עמ' 489.
↑  הגאון החסיד, עמ' 490.
↑  על נסיבות העלייה יוצאות הדופן ראו הגאון החסיד, עמ' 71.
↑  הגאון החסיד, עמ' 85.
↑  הגאון החסיד, עמ' 92.
↑  ראו לדוגמה: דברי עידוד של כ"ק האדמו"ר מגור שליט"א, מעריב, 20 בפברואר 1948
↑  על החיבור ראו: אריה אלברט, 'שנותיו האחרונות של ה"אמרי אמת" ז"ל', שערים, ט"ו בטבת תשמ"ח, עמ' 17.
↑  הגאון החסיד, עמ' 324 ועוד.
↑  הגאון החסיד, עמ' 311 (שם גם תמונתו מאותה תקופה).
↑  הגאון החסיד, עמ' 313.
↑  הגאון החסיד, עמ' 314.
↑  הגאון החסיד, עמ' 323.
↑  הרב יוסף בא-גד, 'שיטת הסוגיות כתחליף לשיטת ההוראה בתושב"ע', שמעתין 78, אייר-תמוז תשמ"ד, עמ' 37
↑  כרטיס הנפטר של הרב שמאי גינזבורג באתר הר הזיתים
↑  הגאון החסיד, עמ' 346; אברהם פרבר, 'האדמו"ר מגור במערכות יהדות התורה', דגלנו, תמוז-אב תשל"ז, עמ' ח.
↑  הגאון החסיד, עמ' 347.
↑  ישיבת מרכז פא"י החדש', דרכנו, ט"ז אב תרצ"ה, עמ' טו.
↑  נבחרה מועצה חדשה לסניף פא"י בירושלים, שערים, 23 ביוני 1949
↑  אולפן בסניף פא"י בירושלים, שערים, 30 בינואר 1953; יעקב הלוי קצנלנבוגן, השירותים הדתיים בירושלים והתפתחותם, שערים, 6 באוגוסט 1956
↑  נציג במדור לטפול בעולה, שערים, 1 בספטמבר 1949
↑  הגאון החסיד, עמ' 423.
↑  הגאון החסיד, עמ' 398; י. סגלוביטש, מפריס השובתת – לנתיבי העליה ההומים, הצופה, 12 באפריל 1964; התכתבויותיו עם הרב ישראל נתן סלאווין, בין השנים תשי"ט-תשכ"ג, בתוך: הנ"ל, בית ישראל, ירושלים תשס"א, עמ' 215–233.
↑  יחס של זלזול לכשרות ושבת רווח בצוותות אוניות "צים", הצופה, 7 באוקטובר 1963
↑  הגאון החסיד, עמ' 146.
↑  הגאון החסיד, עמ' 402.
↑  הגאון החסיד, עמ' 413.
↑  מחלקה לגיור כרך ד', באתר ארכיון המדינה, עמ' 11-13
↑  הגאון החסיד, עמ' 233. בנוסח נוסף: "קח את מספר הטלפון של ר' שמאי גיזנבורג – זה יפטור אותך מסחיבה מכבידה של ארון ספרים שלם" (שם, עמ' 164).
↑  על פי המסופר, המחלה התרפאה ללא טיפול (הגאון החסיד, עמ' 162).
↑  הגאון החסיד, עמ' 166.
↑  הגאון החסיד, עמ' 234.
↑  הגאון החסיד, עמ' 237.
1 2  הגאון החסיד, עמ' 288.
↑  הגאון החסיד, עמ' 294.
↑  הגאון החסיד, עמ' 427.
↑  הגאון החסיד, עמ' 283.
↑  הגאון החסיד, עמ' 280.
↑  ראו: המותר ליהודי דתי להסיע בשבת עולים שסכנת טמיעה צפוייה להם?, הצופה, 31 בינואר 1963
שבט משואות - צופי ירושלים

שבט משואות הוא שבט צופים דתיים הפועל בירושלים מאז שנת 1945, והוא שבט הצופים הדתיים הוותיק בישראל. צבעו הסמלי של השבט הוא ירוק (הצבע בו מסומנים הציוד של השבט, המבנים שנבנים במחנות קיץ, וחפצים שונים השייכים לשבט). השבט שוכן כיום בתפר בין השכונות קטמון ורסקו, בסמוך למנזר סן סימון.
צופי שבט משואות של הצופים הדתיים מירושלים בשנים 1945 - 1955
יסוד שבט משואות

בשנת 1945, הקים עמנואל מנחם מידב, בוגר השבט החיפאי משוטטי בכרמל, את שבט משואות בירושלים בתור השבט השני של עדת הצופים הדתיים בישראל, שהפכה לחטיבה בתוך תנועת הצופים העבריים. תאריך ההקמה הרשמי נבחר לי״א באדר, התאריך בו התקיים הקרב על תל חי 25 שנה קודם לכן.
הפעילות השוטפת

כמו שאר שבטי עדת הצופים, מחנך שבט משואות לערכי הצופיות האוניברסליים, לצד אמונה בהלכה היהודית.
בתחילה פעל השבט במרכז העיר, בבניין של התיכון הדתי ׳מעלה׳ (חצר שמידט) ברחוב הלל, והחל משנת 1972 במבנה ייעודי ברחוב המלך ג׳ורג׳, סמוך לגן העצמאות. לאחר כ-50 שנות פעילות עבר למשכנו הנוכחי בסן סימון.
הפעילות השוטפת > מיזמים חברתיים

לאורך השנים היו מדריכי ובוגרי השבט מעורבים בהקמה של מספר יוזמות חברתיות, ביניהן עמותת "שכן טוב" המחלקת סלי מזון שהחלה את דרכה במבנה השבט, המשמש עד היום נקודת איסוף וחלוקה עבור הפעילות. גם עמותת במעגלי צדק הוקמה על ידי בוגרי השבט.
בשנת 2019 זכה השבט במענק של הקרן לירושלים, על מנת להפעיל מיזם שיחשוף בני נוער במזרח העיר לחשיבותן של תנועות הנוער.
בשנת 2022 זכה השבט, יחד עם בני עקיבא ותיכון הרטמן, במענק של הקרן לירושלים לטובת מיזם "קשישי" של ליווי וביקור קשישים בודדים המתגוררים באזור השבט (גוננים וקטמונים) וחלוקת ארוחות לשבת מדי יום שישי.
הפעילות השוטפת > הקמת שבטים חדשים

עם הקמת המדינה היה שבט משואות אחד מארבעה שבטי צופים בירושלים (יחד עם מצדה, מודיעין וקהילה). לאורך השנים פעלו בוגרי שבט משואות להרחיב את הנוכחות של הצופים הדתיים, ולקחו חלק פעיל בהקמת שבטים נוספים בירושלים ולאחר מכן מחוצה לה. בין היתר הוקמו בתוך ירושלים השבטים להבות (בשכונת תלפיות) אלון (בשכונת רמות אלון) ואלעד (בבית הכרם), כמו גם שבט דרור בעיר מודיעין, שבט שוב״ל ביישוב אפרת, שבט מידב בקבוצת יבנה, ושבט יהודה בכפר אדומים, שהיה לשבט הצופים הראשון שפעל כשבט שחציו דתי וחציו חילוני. בנוסף לשבטים שנאמרו, שבט משואות הקימו שבט חדש בשם "הראל" שהוא שבט בפת בשביל ילדים בסיכון
הפעילות השוטפת > גדודי השבט

בהתאם להחלטת התנועת הצופים בישראל, לכל שכבת גיל ישנה דרגה אליה מתקדמים החניכים, וזהו שם ׳הגדוד׳ שלהם. כך כיתות ג' מכונים 'תשברים', כיתות ד׳ מכונים 'עוללים', כיתות ה' מכונים 'עופרים' וכיתות ו׳ ׳נחשונים׳. מאז שנות ה-40 נוהג השבט לתת לגדודים המגיעים לכיתה ו׳ שם קבוע וייחודי, שמלווה את שכבת הגיל הזו מאותה נקודת זמן והלאה. לעיתים קרובות מבטא השם משמעות מיוחדת לשבט, כגון הנצחת נופלי השבט.
הפעילות השוטפת > נופלי השבט

לאורך השנים השבט איבד עשרות מבוגריו במלחמות ישראל, בשירותם הצבאי ובפעולות האיבה. חלק מבוגרי השבט הונצחו באופן פנימי בשבט, וחלקם הונצחו במיזמים פיזיים שונים בישראל וברחבי הארץ.
בשנת 2010 החליטה עיריית ירושלים לקרוא לרחוב בו פועל השבט ׳מבוא מידב׳ על שמו של עמנואל מנחם מידב, מייסד השבט, שנפל במלחמת העצמאות תוך הגנה על הרובע היהודי בעיר העתיקה בירושלים. דוגמה נוספת היא הנצחתו של הרצל (הרצי) הלוי, בוגר השבט, באמצעות מצבת זיכרון לזכר חמישה בוגרי הצופים מירושלים שנהרגו במלחמת ששת הימים.
היישוב אבני איתן שברמת הגולן קרוי על שם חמישה נופלים של השבט מגדוד הגליל, בני אותו הגרעין: הבנות אילנה בולה, יונה סובר ותמר דרור שנהרגו בעת שהג׳יפ שלהן עלה על מוקש בשנת 1970, והבנים אבנר (אביק) גבורין ויהודה אסף אריה שנפלו בקרבות מלחמת יום הכיפורים.
גרעינים והקמת יישובים

לאורך השנים בוגרי שבט משואות לקחו חלק פעיל בגרעיני נח״ל והתיישבות, כולל בקיבוצים הדתיים עין הנצי"ב, שלוחות, לביא, מעלה גלבוע, ובית רימון. בוגרי השבט היו גם חלק מהגרעין שייסד את היישוב אבני איתן ברמת הגולן, הקרוי על שם חמישה מבוגרי השבט בני אותה שכבה.
פעילות השבט כיום

שבט משואות מונה כיום כ-560 חניכים ומדריכים, מכיתות ג׳ עד י״ב, המגיעים ממגוון רחב של בתי ספר בירושלים. לצד פעולות קבועות בימי שלישי ושבת, השבט מקיים גם מספר אירועי שיא לאורך השנה, חלקם במסגרת שבטית (כמו טיול סוכות), חלקם יחד עם עדת הצופים הדתיים (כגון קורס הדרכה לבוגרי כיתות ט׳) וחלקם, כגון מחנה הקיץ, במסגרת הפעילות של הנהגת צופי ירושלים הכוללת את השבטים הדתיים לצד השבטים שאינם דתיים.
לאורך השנים השבט שילב בתוכו גדודי צמי״ד (צרכים מיוחדים) על מנת לתת מענה חינוכי לילדים עם מוגבלויות פיזיות וקוגניטיביות, וכיום פועלים בו שני גדודים במסגרת זו. בנוסף מדי שנה השבט שולח מדריכים לשבט 'הראל' שבשכונת פת.
בוגרים בולטים

לאורך השנים בוגרי השבט בלטו בכל תחומי החיים בישראל, באקדמיה, בצבא, בחינוך, בעיתונות ועוד. בין בוגרי השבט נמנים:
אבי בלוט - מפקד פיקוד המרכז
אברהם הרשקו - חתן פרס נובל לכימיה
אילעאי עופרן - ראש מכינת רוח השדה ורב קבוצת יבנה
איתן בן-אליהו - לשעבר מפקד חיל האוויר
אפרים הלוי - לשעבר ראש המוסד
ברוך קרא - עיתונאי
ברוך רובין - פרופסור אמריטוס לאגרונומיה
דוד קאסוטו - אדריכל, לשעבר סגן ראש עיריית ירושלים וזוכה אות יקיר ירושלים
הרצי הלוי - הרמטכ״ל ה-23
דניאל כהנמן - חתן פרס נובל לכלכלה
חיים באר - סופר ומשורר
יאיר אטינגר - עיתונאי ופובלציסט
יאיר דרייפוס - ראש ישיבת שיח יצחק
יעקב טירקל - לשעבר שופט בית המשפט העליון
יצחק שילת - ראש ישיבת ההסדר במעלה אדומים
מירה קדר - סופרת
נעה לנדאו - עיתונאית
עודד רביבי - מנכ״ל אנו - מוזיאון העם היהודי, לשעבר ראש המועצה המקומית אפרת
עמליה ארגמן ברנע - עיתונאית וסופרת
ציון טוויל - רב קהילה וראש ישיבת ההסדר באריאל
נועם צוריאלי - ראפר
גלריה

קובץ:מבנה_הקבע_של_שבט_משואות,_ירושלים.jpg
קובץ:מבוא_מידב.jpg
קובץ:מחנה_קיץ_שבט_משואות.jpg
קובץ:מחנה_של_שבט_משואות.jpg
לקריאה נוספת

שבט משואות חוגג 70 שנים של חאקי, עניבה וכיפה. 04.06.2015
נכונים תמיד: מה המשותף בין רב, שופט ועיתונאי? מקור ראשון, 8.4.2015
מרדכי חיימוביץ, ‏אגדת הרצי והרצי: סיפורו של דודו של הרמטכ"ל ה-23, שנפל במלחמת ששת הימים, באתר מעריב אונליין, 12 בנובמבר 2022
טקס חנוכת ״מבוא מידב״ (סרטון באתר וימאו)
נופלי שבט משואות, באתר ׳יזכור׳ של תנועת הצופים
הערות שוליים

↑  שבט "משואות" חוגג 70 שנים של חאקי עניבה וכיפה, באתר www.jerusalemnet.co.il
↑  עלון העשור / עדת הצופים הדתיים - שבט משואות | הסתדרות הצופים העבריים בישראל. ירושלים. שבט משואות (ההסתדרות הציונית. מחלקת הנוער והחלוץ. המדור הדתי) | ההסתדרות הציונית. מחלקת הנוער והחלוץ. המדור הדתי | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  חצר שמידט ברחוב הלל, לימודי ירושלים, טיולים והרצאות בירושלים
↑  בית הספר שמידט - מוזיאון יהדות איטליה, באתר המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, ‏2018-01-02
↑  מהצופים הדתיים לרמטכ"לות: מפגן תמיכה מרשים של שבט משואות בהרצי הלוי, באתר כיפה, ‏2022-09-06
↑  אייל סיני, הקרן לירושלים: 30,000 שקל לתנועות הנוער בעיר, באתר כל העיר ירושלים, ‏2019-07-24
↑  עמיחי רובין, ‏הייה נכון: סניף ראשון של 'הצופים הדתיים' הוקם באפרת, באתר "סרוגים", 24 בפברואר 2011
↑  הקיבוץ הדתי ובני עקיבא: גל עזיבות או מקרה בודד?, באתר כיפה, ‏2016-07-25
↑  אריה יואלי, ‏מייסד סניף "הצופים הדתיים" שנפל ברובע, יונצח ברחוב המוביל לסניף, באתר "סרוגים", 2 בספטמבר 2010
↑  עפר דרורי, אתר אישי - טקס חנוכת "מבוא מידב" ע"ש עמנואל מידב, שבט משואות ירושלים, באתר www.offerd.org
↑  החלל שהרמטכ"ל הזכיר בנאומו: "זכרו פועם עד עצם היום הזה", באתר ‏מאקו‏, 25 באפריל 2023
אנדרטה לזכר בוגרי הצופים הירושלמים שנפלו במלחמת ששת הימים
ג'נסיס (להקה)
היסטוריה > 1967-1975: הקמה, שינויים ראשונים בהרכב ועזיבת גבריאל

להקת ג'נסיס הוקמה בשנת 1967 בפנימיית צ'רטרהאוס כתוצאה מחיבורן של שתי להקות Garden Wall ו-Anon. את הלהקה גילה המפיק ג'ונתן קינג והחתים אותה בחברת התקליטים Jonjo למשך 10 שנים אך החוזה לא היה בתוקף כיוון שהיו קטינים. לאחר מכן, הוחתמו חברי הלהקה לשנה עם חברת התקליטים דקה. במהלך שנת 1969 הוציאה הלהקה אלבום בשם From Genesis to Revelation, שהתאפיין במוזיקת פופ שהייתה מרדנית באותה תקופה והופק בידי קינג שאהב מוזיקת פופ ולא אהב את כיוונה של הלהקה. בשנים 1968-1967, כאשר הקליטה הלהקה את השירים שמופיעים באלבום, הוחלף המתופף כריס סטיוארט בג'ון סילבר, יחד עמו הקליטו את רוב השירים שהופיעו באלבום. האלבום נחל כישלון ומכר מספר דל של עותקים, אך כשהלהקה הפכה מפורסמת, המספר עלה וגם כיום ממשיך להימכר. חברי הלהקה לבסוף החליטו ששיתוף הפעולה ביניהם לבין קינג חייב להיפסק, ופנו אל קינג בטענה השקרית שהם התפרקו, כדי להפסיק את ההתקשרות עמו.
במהלך שנת 1970 הוציאה הלהקה את האלבום השני שלה, Trespass, שהתאפיין בסגנון רוק מתקדם והופק על ידי ג'ון אנתוני. לאחר צאת האלבום, עזבו הגיטריסט אנטוני פיליפס והמתופף ג'ון מייהיו ובמקומם הצטרפו שני חברים נוספים: הגיטריסט סטיב האקט (גיטרה חשמלית וגיטרת 12 מיתרים) והמתופף פיל קולינס.
בשנת 1971 הוציאה הלהקה את האלבום Nursery Cryme, גם הוא בסגנון רוק מתקדם. האלבום כולל מספר להיטים מוכרים, ביניהם The Musical Box ו-Seven Stones. שנה לאחר מכן הוציאה הלהקה את האלבום הרביעי, Foxtrot. גם אלבום זה זכה לפופולריות בקרב אוהדי הרוק המתקדם וכלל את הלהיטים Supper's Ready, שאורכו מעל 23 דקות, ו-Watcher of the skies.
בשנת 1973 הוציאה הלהקה את אלבומה החמישי, Selling England by the Pound, שנחשב לאחד מאלבומי הרוק המתקדם הטובים בכל הזמנים. האלבום הגיע למקום השלישי במצעד הבריטי, וזכה למעמד של אלבום זהב בארצות הברית בשנת 1990. שיר שמאפיין את האלבום באופן מיוחד הוא Firth of Fifth עם ביצוע הפסנתר של טוני באנקס בפתיחה.
בתקופה זו התאפיינה הלהקה בצליל סימפוני מגובש וביצירות ארוכות (רבות מהן ארכו למעלה משמונה דקות) ומורכבות ביותר. בולטת מאוד ההשפעה של המוזיקה הקלאסית על סגנונה, דבר המשייך אותה באופן מובהק לזרם הרוק המתקדם שהיה בשיאו באותה תקופה, בעיקר באנגליה.
אלבומה השישי של הלהקה משנת 1974, "The Lamb Lies Down on Broadway", היה גדוש בטקסטים וקשה לעיכול לרוב המאזינים.
בנוסף לכך האלבום יצא לאור בעיכוב גדול מהמתוכנן, בדיוק ביום שבו הלהקה יצאה לסיבוב הופעות של האלבום, דבר שבלבל את מעריצי הלהקה. אלבום כפול זה מסמן את תחילתו של הקרע בין פיטר גבריאל, הזמר וכותב המילים, ובין שאר חברי הלהקה. גבריאל ניסה ליצור באלבום זה קו-מקשר (Theme) וקיווה להפוך אותו לסרט או למופע. חברי הלהקה האחרים לא אהבו את הרעיון, והוא לא הגיע לכדי ביצוע. באוגוסט 1975 עזב גבריאל את הלהקה.
היסטוריה > 1977-1975: קולינס הופך לסולן והאקט עוזב

עם עזיבתו של גבריאל נקלעה הלהקה למשבר. ללא הסולן פיטר גבריאל, איבדה חלק ניכר מהאטרקטיביות שלה בעיני המעריצים. לאחר ששללו את האפשרות להמשיך ללא זמר בהרכב אינסטרומנטלי הלהקה החלה לבחון סולנים רבים (למעלה מ-400 זמרים שונים) ולבסוף הגיעה להחלטה כי פיל קולינס, המתופף, יהיה לסולן, (כאשר הלהקה בחנו את הזמרים, קולינס שר והסביר לנבחנים איזה שיר עליהם לשיר וכיצד, וחברי הלהקה הבינו כך שהוא מתאים לתפקיד יותר מכל הזמרים הנבחנים). לאחר שקולינס הבין בעצמו כי הוא מסוגל להיכנס לתפקיד, הקליט ביצוע שלו לשיר "Squonk" והפך לסולן הלהקה. בשנת 1976 הוציאו ג'נסיס אלבום נוסף, "A Trick of the Tail", הראשון עם קולינס כסולן, אשר כלל את הלהיטים Los Endos ו-Squonk. בהמשך אותה שנה הוציאו אלבום נוסף, "Wind & Wuthering".
בסוף שנת 1977 החליט סטיב האקט, הגיטריסט הראשי, לעזוב את הלהקה ולפצוח בקריירת סולו.
היסטוריה > 1997–1999: וילסון מחליף את קולינס, הפסקת פעילות

ראת'רפורד ובאנקס ביצעו מספר אודישנים כדי להמשיך את קיומה של הלהקה ולבסוף בחרו כסולן החדש את ריי וילסון (סולן להקת סטילסקין לשעבר). יחד עם וילסון הוציאה הלהקה את אלבום האולפן ה-15 והאחרון עד כה, "Calling All Stations". באלבום זה ניסתה הלהקה לחזור לסגנון הרוק המתקדם שאפיין אותה בעבר, אך הפעם במתכונת "פופית" ומסחרית יותר. שילוב שני הסגנונות לא התקבל באהדה והאלבום קיבל ביקורות שליליות. אולם הסינגל "Congo" זכה להצלחה מסוימת באירופה, והלהקה יצאה לסיבוב הופעות לקידום האלבום במהלך השנים 1997–1998. אך עקב נתוני מכירות נמוכים, הלהקה ביטלה סיבוב הופעות מתוכנן באמריקה. לאחר קיצוץ מסע ההופעות של האלבום, התנערה הלהקה מהסולן ריי וילסון ולמעשה חדלה מפעילות.
בשנת 1998 התאחדו רוב חברי הלהקה משנות השבעים לסשן צילומים לרגל צאת המארז "Genesis Archive 1967–75".
בשנת 1999 יצא האוסף "Turn It On Again: The Hits", אשר כלל הקלטה מחודשת של השיר "The Carpet Crawlers" (במקור מתוך האלבום "The Lamb Lies Down on Broadway"), בו השתתפו גבריאל והאקט יחד עם קולינס, בנקס וראת'רפורד. זו הייתה הקלטת האולפן הראשונה של הרכב זה של הלהקה מזה כ-25 שנה, והקלטת האולפן האחרונה של הלהקה בכלל.
היסטוריה > 2006–2009: סיבוב הופעות האיחוד

בסוף שנת 2006 הודיעה הלהקה על מסע הופעות איחוד של הרכב השלישייה קולינס, בנקס וראת'רפורד. סיבוב ההופעות החל בשנת 2007. הלהקה הופיעה ברחבי אירופה במהלך הקיץ, ובסתיו יצאו לסיבוב הופעות בארצות הברית. להופעות הצטרפו הגיטריסט דריל סטרומיר והמתופף צ'סטר ת'ומפסון. הופעת הסיום של הסיבוב האירופאי התקיימה ברומא והכניסה למופע הייתה ללא תשלום. להופעה הגיעו כחצי מיליון צופים. לאחר מכן הוציאה הלהקה מספר מארזים נוספים, וכן הוצאות משופרות של רוב אלבומי הלהקה.