stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mother's Daughter
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 49 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 21 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 86 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 22 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 54 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 שירי המיינסטרים | 37 |  |
|  ארצות הברית | רולינג סטופ טופ 100 | 93 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 82 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 100 |  |
|  הונגריה | Rádiós Top 40 | 10 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 31 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 38 |  |
|  לטביה | לטביה טופ 40 | 8 |  |
|  ליטא | AGATA | 14 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 21 |  |
|  סין | בילבורד סין | 4 |  |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 10 |  |
|  ספרד | PROMUSICAE | 81 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 14 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 9 |  |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 18 |  |
|  צרפת | SNEP | 177 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 31 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 76 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 48 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ארצות הברית | 11 ביוני 2019 | תקליטור | רדיו שירים עכשוויים |  |
רשות החברות הממשלתיות

| --- | --- |

 מידע כללי
 משרד אחראי:  המשרד לשיתוף פעולה אזורי
 תאריך הקמה:  1975
 חוק:  חוק החברות הממשלתיות
 ראש:  רועי כחלון
 מטה מרכזי:  גן הטכנולוגי מלחה, ירושלים
 
רשות החברות הממשלתיות היא יחידה במשרד לשיתוף פעולה אזורי הפועלת כגוף מאסדר מטעם מדינת ישראל, בחברות הממשלתיות. הרשות פועלת על פי חוק החברות הממשלתיות, תשל״ה–1975. בעבר היחידה הייתה במשרד האוצר.
הרשות, השוכנת בגן הטכנולוגי מלחה בירושלים, אחראית על פיקוח ובקרה על פעילותן של חברות ממשלתיות ופועלת כפונקציית הבעלות על חברות ממשלתיות מטעם מדינת ישראל. הרשות עוסקת בקידום תהליכי הפרטת חברות ממשלתיות, הקמת חברות והלאמת חברות.
נכון לשנת 2020 הרשות אמונה על 70 חברות, עסקיות ולא עסקיות. חברות ממשלתיות, חברות בנות ממשלתיות וחברות בשליטה מעורבת של הממשלה וגופים אחרים. בין החברות נכללות חברות גדולות כמו חברת החשמל, נמל אשדוד ונמל חיפה, התעשייה האווירית, מקורות ועוד.
היסטוריית רשות החברות הממשלתיות

הקמת הרשות החלה בהתרעה של מבקר המדינה בשנת 1958 על כך שבמדינת ישראל לא היה רישום מרכזי של המניות המצויות בידי המדינה. הטיפול בנושא הוטל על המפקח הכללי במשרד האוצר שריכז ואסף את הפיקוח הכספי על החברות והמניות שמוחזקות בידי המדינה.
בהמשך, על פי החלטת ממשלה בה' באייר תשי"ח קמה "לשכת חברות" במשרד האוצר שתפקידה היה לפקח על החברות הממשלתיות.
באותה עת חברות ממשלתיות הוגדרו ככאלו אם למדינה היו מניות בהן, לכן הדו"חות הראשוניים של הלשכה נתנו פרטים על השקעות הממשלה בחברות ולא על החברות הממשלתיות עצמן.
חוסר הבהירות שנוצר בכל הנוגע לאחריות הממשלה על תפקוד אותן חברות גרם לכך שבשנותיה הראשונות של הלשכה נוצרו חיכוכים בתיחום הפעולות בינה לבין המשרדים הממונים על נושאים שקשורים לתפקוד החברות (לדוגמה, משרד האנרגיה מול חברת החשמל ומקורות, משרד הביטחון מול החברות הביטחוניות וכדומה) והתיאום ושיתוף הפעולה בין הרשות, אגפים אחרים במשרד האוצר והמשרדים הממונים.
הממשלה הטילה על הלשכה שורה ארוכה של תפקידים שגרמה למספר שרים להתלונן בטענה כי אלו סמכויות שאמורות להיות בהחזקתם. חוסר נוחות זה רק הגביר את חוסר התיאום בין פעולות הלשכה לבין פעולות משרדי הממשלה השונים, כולל משרד האוצר, ורק החל מאמצע שנות השישים נוצרה חלוקת אחריות מסוימת בין הלשכה לבין משרד הפיתוח ועיקר ניסיונות הפעולה של הלשכה היו בתיאום פעולות בין החברות הממשלתיות השונות.
בשנת 1971 הגדירה רשות החברות הממשלתיות, בחוזר שהוציאה לדירקטורים בחברות, את תפקידיה כדלהלן: "רשות החברות משמשת כיחידה מקצועית ליד הממשלה בכל הנוגע להקמת החברות הממשלתיות ולניהולן וכן לעסקות, הקשורות בזכויות הממשלה עליהן".
רשות החברות הממשלתיות במבנה ובתואר המוכרים כיום עוגנה בחוק החברות הממשלתיות שנכנס לתוקפו בסוף שנת 1975. החוק הסדיר לראשונה את המבנה ואת הפיקוח על חברות ואגודות עות'מאניות בבעלות המדינה והבדיל בין חברות ממשלתיות לבין חברות פרטיות ומעורבות, הגדיר קריטריונים לדירקטורים הממונים מטעם המדינה.
במשך מרבית שנותיה פעלה הרשות תחת משרד האוצר, אך בממשלת ישראל השלושים וחמש הפעלה הרשות תחת משרד הדיגיטל הלאומי עד החזרתה למשרד האוצר עם הקמת ממשלת ישראל השלושים ושש. בממשלת ישראל השלושים ושבע הועברה הרשות למשרד לשיתוף פעולה אזורי. בשני משרדים אלה השר הממונה על הרשות הוא דודי אמסלם.
בשנת 2023 ניהל השר אמסלם מאבק מתמשך בראשת הרשות, מיכל רוזנבוים, על רקע התנגדותה למינויים שיזם, והוא אף ביקש להדיחה, והורה להקפיא את כל מכרזי כוח האדם וההתקשרויות ברשות. בין השאר הורה אמסלם לרוזנבוים שלא לפנות אליו יותר, והיא ביקשה את עזרתו של ראש הממשלה, בנימין נתניהו. מאבקו בה נמשך גם בזמן מלחמת חרבות ברזל. שישה ממנהלי רשות החברות הממשלתיות בעבר פנו לראש הממשלה, בנימין נתניהו, בדרישה "לעצור לאלתר את תהליכי ההדחה אלו ולפעול לחזק את עצמאות הרשות ואת הניהול המקצועי בחברות הממשלתיות".
מבנה הרשות

בראש הרשות עומד מנהל רשות החברות הממשלתיות אשר אחת לשנה מגיש לשר האוצר דו"ח על כלל פעילות הרשות.
הנהלת הרשות ובכיריה כוללות את מנהלי יחידות הקו (מטה), יועץ משפטי, מנהל יחידת כספים ובקרה ומנהל יחידת שכר וכוח אדם. הרשות מונה כ-60 עובדים. העובדים מתחלקים בין ארבע יחידות קו האמונות על פעולות החברות הממשלתיות בתחומים שונים:
יחידת ביטחון, נמלים ותיירות - היחידה מטפלת בכל החברות שבאחריות המשרדים הממשלתיים הבאים: ביטחון, תחבורה ימית ותיירות. נוסף על כך יחידה זו ממונה על חברות שנמצאות בתחום אחריות משרד ראש הממשלה.
יחידת תשתיות ובינוי – יחידה זו מטפלת על החברות הממשלתיות שבאחריות המשרדים הממשלתיים הבאים: תשתיות (ללא חברת החשמל), אוצר, רווחה, שיכון, חוץ, חקלאות, משפטים, תרבות, המשרד לשירותי דת, הגנת הסביבה והמשרד לירושלים והתפוצות.
יחידת חשמל ותחבורה - מטפלת בחברת החשמל ובחברות הממשלתיות שבאחריות המשרדים הממשלתיים הבאים: חינוך, כלכלה ותחבורה יבשתית.
יחידת אנרגיה ותקשורת - מטפלת בחברות הממשלתיות שבאחריות משרד האנרגיה ומשרד התקשורת.
וארבע יחידות מטה שפועלות כשירותי מעטפת ליחידות הקו המקצועיות ולכלל החברות הממשלתיות שבאחריות הרשות:
יחידת הדירקטורים - אמונה על כל הקשור בדירקטורים, הליכי מינוי דירקטורים בחברות ממשלתיות ובהרכב הדירקטוריונים בחברות הממשלתיות.
הלשכה המשפטית - אמונה על כל ההיבטים המשפטיים בתחומי פעילותה ואחריותה של רשות החברות הממשלתיות.
יחידת כספים ובקרה - אמונה על הפיקוח והבקרה בכל הנושאים הפיננסיים והחשבונאיים ברשות החברות ובחברות הממשלתיות עצמן.
יחידת שכר, כלכלה וכוח אדם - אמונה על קביעת מדיניות השכר, יחסי העבודה וכוח האדם בחברות הממשלתיות.
תפקידי הרשות

החלטת הממשלה בשנת 1958, שעל פיה הוקמה לשכת החברות הממשלתיות הטילה על הלשכה תפקידים רבים שבהמשך נוסחו בסעיף 54 לחוק החברות הממשלתיות והם קובעים שתפקידי הרשות:
נוסף על כך, הרשות היא הגורם המוסמך להנפקת תעודות המוכיחות אם חברה פסקה מלהיות חברה ממשלתית, אם הפכה לחברה ממשלתית ואם בהחלטת ממשלה שונה הרכב מניות חברה בדרך כלשהי.
בכל פירוק או מיזוג של חברה ממשלתית הממשלה רשאית לעשות כן רק לאחר התייעצות עם רשות החברות הממשלתיות.
מינוי של רואה חשבון ויועץ משפטי לחברה ממשלתית מחייב את אישור הרשות.
תפקידיה העיקריים כיום של הרשות הם להוביל את הפיכת החברות הממשלתיות לרווחיות, יעילות ונקיות. נוסף על כך הרשות פועלת כדי לשפר את טיב השירות שמעניקות החברות הממשלתיות לצרכנים.
תפקיד נוסף של הרשות הוא מיקוד אחזקות המדינה בחברות הללו.
לאורך השנים, עלה תפקידה של הרשות והשתנה המיקוד שלה בהתאם למנהלי הרשות בין מיקוד בהפרטות ובניהול פורטפוליו החברות הממשלתיות, מיקוד כגוף מאסדר ומיקוד בפיתוח העסקי ובייעול העסקי של החברות כפונקציית בעלות אקטיבית.
תפקידי הרשות > הדו"חות השנתיים

הרשות מחויבת להגיש אחת לשנה דו"ח בכל הנוגע לייצוג הולם של מגזרים שונים בקרב החברות הממשלתיות השונות לממשלה, לנציבות שוויון הזדמנויות בעבודה ולוועדת הקליטה וועדת החוקה, חוק ומשפט.
נוסף על דו"ח זה, מפרסמת הרשות בכל שנה שני דו"חות: דו"ח פעילות הרשות ודו"ח על החברות הממשלתיות עצמן:
בדו"ח השנתי על החברות הממשלתיות מרוכזים הפעילות הכלכלית השוטפת של החברות הממשלתיות לאותה שנה לרבות: הדוחות הכספיים של החברות, הפרטות, שינויים מבניים ומצבת זכויות המדינה בכל אותן חברות.
בדו"ח השנתי של פעילות הרשות מרוכזים כל הפרויקטים שביצעו כלל יחידות הרשות עצמה בשנה החולפת.
פעילות הרשות עם ה-OECD

הרשות משתפת פעולה עם ה-OECD באופן מתמשך ורציף.
עיקר שיתוף הפעולה מתבטא כיום בהעברות של מידע וידע שנצבר מהנסיון הרב של ה-OECD באופן דו כיווני.
מנהלי הרשות

| מספר | שם | תחילת כהונה | סיום כהונה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | דב שפריר | 1957 | 1961 |
| 2 | יוסף אמיר | 1961 | 1963 |
| 3 | דב בן דרור | 1963 | 1966 |
| 4 | יוסף אבידר | 1966 | 1968 |
| 5 | יעקב סלמן | 1968 | 1975 |
| 6 | מרדכי ברגר | 1975 | 1977 |
| 7 | אפרים ירמנס | 1977 | 1981 |
| 8 | עזריאל ולדמן | 1981 | 1985 |
| 9 | זאב רפואה | 1985 | 1991 |
| 10 | יוסף ניצני | 1991 | 1995 |
| 11 | תמר בן-דוד | 1995 | 1996 |
| 12 | ציפי לבני | 1996 | 1999 |
| 13 | ירון יעקובס | 2000 | 2002 |
| 14 | אייל גבאי | 2002 | 2007 |
| 15 | אודי ניסן | 2008 | 2009 |
| 16 | דורון כהן | 2009 | 2012 |
| 17 | אורי יוגב | 2012 | 2017 |
| 18 | יעקב קוינט | 2017 | 2020 |
| (מ"מ) | רם בלינקוב | 2021 | 2022 |
| 19 | מיכל רוזנבוים | 2022 | 2024 |
| (מ"מ) | ינקי קוינט | 2024 | 2024 |
| 20 | רועי כחלון | 2024 | מכהן |
ראו גם

חברה ממשלתית
הפרטה
חוק החברות הממשלתיות, תשל"ה-1975, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט
רמי הויברגר

| --- | --- |

רמי הויברגר ב"גב האומה"
 לידה:  12 באוקטובר 1963 (בן 61) תל אביב-יפו, ישראל ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1985
 מקום לימודים:  סטודיו למשחק ניסן נתיב  תיכון א' לאמנויות תל אביב 
 מספר צאצאים:  4
 פרסים והוקרה:  פרס רוזנבלום לאמנויות הבמה (2009)  פרס קלצ'קין (2008) 
 פרופיל ב-IMDb
 
רם (רמי) הויברגר (נולד ב-12 באוקטובר 1963) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון, קומיקאי ובמאי ישראלי.
ביוגרפיה

הויברגר נולד וגדל בתל אביב. אחיו הקטן הוא השחקן גל הויברגר.
למד בתיכון עירוני א'. שירת בצה"ל בחיל המשטרה הצבאית.
למד משחק ב"סטודיו למשחק ניסן נתיב".
קריירה > תיאטרון

בתום לימודיו הצטרף ב-1989 לתיאטרון הקאמרי ושיחק במחזות "מקבת'" של  שייקספיר, ו"גם הוא באצילים" של מולייר.
במרץ 1990 שיחק בהצגת היחיד "תעתועון", על פי ספרו של יצחק בן-נר, שעיבד וביים אילן תורן, בפסטיבל תיאטרונטו הראשון. על משחקו במחזה זכה ב"פרס על שם נסים עזיקרי", במקום הראשון. המחזה הוצג אחר כך בקאמרי. בסוף 1990 השתתף בהצגה "החולה המדומה".
במשך השנים הופיע בהצגות: "קן הקוקיה", "המלט", "מחכים לגודו", "גם הוא באצילים", "שלוש אחיות", "העלמה ז'ולי", "תעתועון", "חמץ", "שבעה", "השחף", "פופקורן", "שתי טיפות מים", "קופסה שחורה", "מלחמה" ו"הבוגד הקטן".
בשנת 2007 עלתה בתיאטרון הבימה ההצגה "תמונות מחיי הנישואין" בבימויו של הויברגר ובהשתתפותו. ההצגה היא תרגום חופשי לסרטו של אינגמר ברגמן. על הבמה שיחק הויברגר לצד ליליאן ברטו. באותה שנה עלתה בתיאטרון הבימה ההצגה "אנה קארנינה", על פי לב טולסטוי. שם שיחק הויברגר לצידם של יבגניה דודינה, אלכס אנסקי, יובל סגל ועוד.
בשנת 2008 עלתה ההצגה השנייה בבימויו של הויברגר בתיאטרון הבימה - "אלינג", עיבוד לספר של הסופר הנורווגי אינגוור אמביורנסן, בהשתתפותם של דב נבון, אורי הוכמן, קארין אופיר ועוד.
בשנת 2010 הופיע באחד משני התפקידים הראשיים בהצגת הבימה "ארוחה עם אדיוט".
החל מיולי 2016 שיחק בעיבוד למחזה "גלנגרי גלן רוס" שכתב דייוויד מאמט ועלה בתיאטרון חיפה.
ב-2017 שיחק בקומדיה "חיית מחמד" מאת פרנסיס ובר בתיאטרון בית לסין.
בשנת 2020 שיחק במחזה "הנשים של ג'ייק" בתיאטרון חיפה מאת ניל סיימון ובבימויו של אלון אופיר.
בפברואר 2024, במהלך חזרות להצגה המבוססת על הסרט בכיכובו "מבצע סבתא", פוטר מתפקידו בהצגה עקב אלימות מילולית כלפי משתתפים אחרים בהצגה.
קריירה > טלוויזיה וקולנוע

ב-1985 שיחק בתפקיד זעיר ושימש כאיש תפאורה בסרט "קומפוט נעליים".
בשנת 1987 שיחק במחזמר הטלוויזיוני "פיגומים", בטלוויזיה הישראלית, לצדם של חנה רוט, אלברט כהן, שמעון ישראלי ובבימויו של אורי פסטר, עם מוזיקה של קובי אושרת.
בשנת 1991 שיחק בסרט "שרה אהרונסון" בבימויה של אורנה בן דור.
בין השנים 1993–1997 השתתף בתוכנית ההומור "החמישייה הקאמרית", שם שיחק לצד קרן מור, שי אביבי, דב נבון ומנשה נוי.
ב-1993 גילם את יוסף באו בסרטו של סטיבן ספילברג "רשימת שינדלר"; וגילם את גבריאל בסרטו של חגי לוי "שלג באוגוסט" לצד שי אביבי ואביגיל אריאלי.
ב-1995 גילם את נועם בסרטו של רוני ניניו "שחקנים", המספר את סיפורה של שנה אחת בחייהם של בוגרי בית ספר למשחק המחפשים את דרכם אל בימת התיאטרון.
ב-1996 גילם את קלאודיו בסרטם של ארנה ויוחנן רביב "כלבים לא נובחים בירוק".
ב-1999 גילם את סא"ל אלון שגיב ("קרמבו") בסרט הפולחן של דרור שאול "מבצע סבתא".
בשנת 2000 השתתף בסדרת הדרמה "הבורגנים" ששודרה בערוץ 2.
ב-2003 גילם את בחו בסרטו של דובר קוסאשווילי "מתנה משמיים", לצד מוני מושונוב.
ב-2004 שיחק בסרט "לנצח עם מיקי ברקוביץ'".
ב-2006 גילם את מוישה ולדמן בסרטו של חנן פלד "מכתבים לאמריקה". באותה שנה השתתף בתור פאנליסט בתוכנית הטלוויזיה "מועדון לילה".
ב-2007 גילם את עצמו בסדרת הטלוויזיה "בשורות טובות"; גילם את אדון ליבוביץ' בסרט "הבוגד הקטן" וגילם את אבנר בסדרת הטלוויזיה שביים ניר ברגמן "להוציא את הכלב".
ב-2008 גילם את מיכאל נוימן בסדרת הדרמה "בטיפול" לצד אסי דיין ואיילת זורר; והחל להשתתף בתוכנית הסאטירה האקטואלית של עינב גלילי "באה בטוב" בשידורי "רשת" של ערוץ 2.
ב-2010 החל לגלם את עידו וינר, החוקר המרכזי החדש ביחידה, בסדרת הטלוויזיה "הבורר"; וגילם את ראש הישיבה הרב יאיר בסדרת הטלוויזיה "חיים אחרים", שביים אריק רוטשטיין.
כמו כן גילם את תפקיד המאהב לצד מלאני פרס ויוסי פולק בסרט "התפרצות X" בבימויו של איתן צור.
ב-2011 החל לגלם את שאול אגמון, ראש ממשלת ישראל, בסדרת הטלוויזיה "ילדי ראש הממשלה".
בשנת 2014 שיחק בסרט השווייצרי "שחר" שצולם בין היתר בישראל, בריטניה וגרמניה ושיחק לצד שחקנים ישראלים וזרים. בשנת 2015 שיחק בסרט שביים אופיר לובל "מה כבר יכול לקרות?!" בתפקיד פקח-משנה שלום פרנקו.
בשנת 2017 השתתף בסרט הטלוויזיה "האיש שניסה למנוע מלחמה / נסיונותיו של לוי אשכול למנוע את מלחמת ששת הימים", שביים גדעון גנני. הויברגר גילם שם את דמותו של משה דיין.
בשנת 2021 השתתף בסרט "הבית ברחוב פין". בשנת 2023 גילם בשנית את משה דיין בסרטו הבינלאומי של גיא נתיב "גולדה", לצד הלן מירן.
חיים אישיים

הויברגר גרוש פעמיים והוא אב לשני ילדים מנישואיו הראשונים, ולשני ילדים מנישואיו השניים. היה בזוגיות עם השחקנית ריקי בליך.
מתגורר בתל אביב.
בשנת 2007 נפתחה חקירה בעקבות תלונה על הטרדה מינית אשר בעקבותיה נדרש לעימות מול המאפרת שהתלוננה, לבסוף התלונה נסגרה.
פרסים והוקרה

ב-2008 זכה בפרס קלצ'קין לשחקן המצטיין על תפקידיו בהצגות "תמונות מחיי נישואין" ו"אנה קרנינה".
ב-2009 זכה בפרס רוזנבלום לאמנויות הבמה.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | במאי |
| --- | --- | --- | --- |
| 1985 | קומפוט נעליים |  | יהודה בארקן |
| 1988 | חיית המלחמה (אנ') | טייס משנה | קווין ריינולדס |
| 1991 | שרה אהרונסון | אבשלום פיינברג | אורנה בן דור |
| 1993 | רשימת שינדלר | יוסף באו | סטיבן ספילברג |
| 1993 | שלג באוגוסט | גבריאל | חגי לוי |
| 1995 | שחקנים | נעם | רוני ניניו |
| 1996 | כלבים לא נובחים בירוק | קלאודיו | ארנה רביב, יוחנן רביב |
| 1999 | מבצע סבתא | סא"ל אלון "קרמבו" שגיב | דרור שאול |
| 2003 | מתנה משמיים | בחו | דובר קוסאשווילי |
| 2004 | לנצח עם מיקי ברקוביץ' |  | אורי ענבר |
| 2006 | מכתבים לאמריקה | מוישה ולדמן | חנן פלד |
| 2007 | הבוגד הקטן | אדון ליבוביץ | לין רות' |
| 2009 | להרוג דבורה | חנן (סרט קצר) | שרון מימון, טל גרניט |
| 2010 | התפרצות X | עודד ספרא | איתן צור |
| 2010 | מיראל (אנ') | לקוח במועדון ריקודי בטן | ג'וליאן שנאבל |
| 2012 | פתיחת עונת הצייד (גר') | אבי | פרנסיסקה שלוטרר |
| 2014 | השחר (אנ') | גדעון | רומד וידר |
| 2015 | מה כבר יכול לקרות?! | פקח שלום פרנקו | אופיר לובל |
| 2015 | ציפורי חול | איש קעקועים | אמיר וולף |
| 2018 | אין בתולות בקריות | יהודה | קרן בן רפאל |
| 2018 | רכבת קלה |  | עמוס גיתאי |
| 2019 | בשורות טובות | בנצי | ארז תדמור |
| 2021 | הבית ברחוב פין |  | עמיר מנור |
| 2023 | גולדה | משה דיין | גיא נתיב |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה/תוכנית | תפקיד | במאי |
| --- | --- | --- | --- |
| 1993–1997 | החמישייה הקאמרית | דמויות שונות | איתן צור |
| 2000–2004 | הבורגנים | יוני | איתן צור |
| 2005 | מה אתה סח | (סרט טלוויזיה) | איתן צור |
| 2006 | משחק מכור | פאנליסט אורח | בובי לקס |
| 2006–2007 (עונות 1–2) | מועדון לילה | פאנליסט | שבתאי קמינר |
| 2007 | בשורות טובות | התארח בתפקיד עצמו | דפנה לוין, עודד רסקין |
| 2007 | להוציא את הכלב | אבנר | ניר ברגמן |
| 2007, 2010 | הכל דבש | רון חרמון | עודד דוידוף, דני סירקין |
| 2005–2008 | בטיפול | מיכאל נוימן | ניר ברגמן, חגי לוי, אורי סיון ועוזי וייל |
| 2008 | באה בטוב | יו"ר עמותת יד ליד |  |
| 2009 | ניסן נתיב - אמנות החיים | בתפקיד עצמו, סרט טלוויזיה | איטה גליקסברג |
| 2010 | חיים אחרים | הרב יאיר | אריק רוטשטיין |
| 2010–2014 (עונות 3–4) | הבורר | עידו וינר | שי כנות |
| 2011–2012 | ילדי ראש הממשלה | שאול אגמון | אלון בנארי |
| 2014–2015 | משפחה טובה | אוהד רשפון | אלון זינגמן |
| 2015 | להרוג את הסבתא | שאול זליג | ליאור שפר |
| 2017 | האיש שניסה למנוע מלחמה / נסיונותיו של לוי אשכול למנוע את מלחמת ששת הימים | משה דיין | גדעון גנני |
| 2019 | זה לא הגיל | שמוליק | אורן שקדי |
| 2020 | קופה ראשית | אורן קושתאי | אורן שקדי |
| 2020 | סטוקהולם | עו"ד חיים רינסקי | דני סירקין |
| 2020 | מנאייכ | שאול כץ | אלון זינגמן |
| 2020 | נורמלי | אודי אשכנזי | אסף קורמן |
הערות שוליים

1 2  אמיר פלג, תיכף שחקן- רמי הויברגר, חדשות, 12 ביולי 1989
↑  אליקים ירון, ביקורת: שעת ניפוץ המיתוסים, חדשות, 14 במאי 1989
↑  חיים נגיד, הזוכה ב"תיאטרונטו" ־ רמי הויברגר, מעריב, 27 במרץ 1990
↑  שוש אביגל, הצגה - מתלבט עד שיגעון, חדשות, 6 בספטמבר 1990
↑  מולייר, מולייר - גברים בתפקידי נשים, חדשות, 14 בדצמבר 1990
↑  ביקורות: מיכאל הנדלזלץ, "השחף" בבימויו של רמי הויברגר: החלטות טובות, באתר הארץ, 9 בפברואר 2010
לילך וולך, עכבר העיר, השחף: הצד שלא הכרתם ברמי הויברגר, באתר הארץ, 28 בדצמבר 2009
↑  ציפי שוחט, הצגה חדשה: תמונות מחיי נישואין, באתר הארץ, 10 ביוני 2007
↑  מיכאל הנדלזלץ, למה הם עושים את זה?, באתר הארץ, 25 בדצמבר 2007
ציפי שוחט, מי גונב את ההצגה לאנה קרנינה, באתר הארץ, 25 בנובמבר 2007
↑  נתי אורנן, עכבר העיר ת"א, חשיבותה של שפיות, באתר הארץ, 23 באפריל 2008
↑  מיכאל הנדלזלץ, "ארוחה עם אידיוט": בידור תיאטרוני חסר חשיבות, באתר הארץ, 12 בספטמבר 2010
רוני אפרת, עכבר העיר, ארוחה עם אידיוט: הקהל לא מטומטם, באתר הארץ, 31 באוקטובר 2010
↑  מיכאל הנדלזלץ, "גלנגרי גלן רוס": עמלה על חלומות, באתר הארץ, 7 ביולי 2016
↑  עידית סוסליק, עכבר העיר, "חיית מחמד": קומדיה צנועה ומבדרת, באתר הארץ, 19 בספטמבר 2017
↑  הנשים של ג'ייק - תיאטרון חיפה, באתר "הבמה"
↑  יואב בירנברג, "אם לא ייכנס הקיו - אאנוס אותך": רמי הויברגר פוטר מהתיאטרון בשל התנהגותו, באתר ynet, 25 בפברואר 2024
↑  יובל ניב, הצדק מנצח, הקיוסק נשאר, חדשות, 22 באפריל 1987
↑  האיש שניסה למנוע מלחמה, באתר יוטיוב
↑  יעל שוב, ‏"היו גברים שעצרו ליד ריימונד אמסלם ברחוב ושאלו כמה". ריאיון, באתר "Time Out ישראל"
↑  אבי כהן, סופית: נסגר התיק נגד רמי הויברגר, באתר ynet, 29 במאי 2007
↑  מרב יודילוביץ', פרס קלצ'קין לרמי הויברגר, באתר ynet, 19 במרץ 2008
↑  עינב שיף‏, רמי הויברגר זוכה בפרס רוזנבלום, באתר וואלה, 18 באוקטובר 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301231705171  BnF: cb150962628 (data)  GND: 1061909530  ISNI: 0000 0000 0237 7574  LCCN: no2014060844  MusicBrainz: df7e7a91-f1f2-43ef-bc5d-d937e2e0cbb9  VIAF: 190149106229268491836   WorldCat (עם VIAF): 190149106229268491836
בסימן ונוס (ספר)

| --- | --- |
עטיפת הספר
עטיפת הספר
 מידע כללי
 מאת:  אורי אדלמן
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  מתח
 הוצאה
 הוצאה:  כתר הוצאה לאור
 תאריך הוצאה:  2000
 מספר עמודים:  322
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 965-07-0923-1
 הספרייה הלאומית:  001964588
בסימן ונוס הוא רב המכר הראשון של אורי אדלמן. הספר  מבוסס על סיפור בשם "שקית ההפתעות" שפרסם אדלמן ב-1999 בשבועון לאשה. סדרת טלוויזיה בשם זהה התבססה על סיפור זה.
גיבורי הספר הם יואב, סטודנט ישראלי למשפטים, הרגיל לקשרים בלתי מחייבים עם נשים עד שיום אחד הוא מתאהב והופך לפתע להיות חשוד ברצח. נוגה, התחתנה עם איש עשיר ונהנית ממנעמי החיים עד שיום אחד היא פוגשת ביואב ומתאהבת בו ושירי שהפגישה בין יואב לנוגה ונרצחה.
ראו גם

בסימן ונוס (מיני-סדרה)
התמרת פורייה מהירה

התמרת פורייה מהירה (באנגלית: Fast Fourier Transform; בראשי תיבות: FFT) היא אלגוריתם יעיל לחישוב התמרת פורייה בדידה (Discrete Fourier Transform - DFT) וההתמרה ההופכית שלה. יש מספר רב של אלגוריתמי FFT הכוללים טווח רחב של ענפים במתמטיקה מאריתמטיקה של מספרים מרוכבים לתורת החבורות ותורת המספרים. ערך זה סוקר את הטכניקות וחלק מתכונותיהן הכלליות.
באופן בסיסי יותר: ניתן לייצג פולינומים באמצעות מקדמים או באמצעות שורשים (המשפט היסודי של אלגברה) – ערכי הפולינום בנקודות, כלומר בשביל לייצג קו ישר (פולינום ממעלה 1) נדרשות שתי נקודות להגדרה חד חד ערכית שלו, לפולינום מדרגיה שנייה שלוש וכך הלאה. יתרון ייצוג באמצעות שורשים הוא הקלות שבה ניתן לבצע כפל פולינומים בצורה יעילה:
עבור ייצוג באמצעות מקדמים נדרשות  N^{2} פעולות בשביל לבצע את פעולת הכפל.
עבור ייצוג באמצעות שורשים נדרש לבצע הכפלה של כל נקודות מפולינום A לפולינום B ולכן מדובר בפעולה ליניארית.
FFT מבצע ביעילות את המעבר בין ייצוג פולינום באמצעות מקדמים, לייצוג באמצעות שורשים, מבצע את הכפל בין החלקים ולאחר מכן חוזר לייצוג באמצעות מקדמים באמצעות FFT הפוכה בשביל להחזיר את התשובה.
DFT ממיר סדרה של ערכים לרכיבים של תדירויות שונות. פעולה זו שימושית בתחומים רבים, אך חישוב ישיר של ההתמרה לפי ההגדרה שלה הוא פעמים רבות איטי מכדי להיות פרקטי. FFT היא שיטה לחשב את אותה תוצאה באופן מהיר יותר. חישוב DFT של  N נקודות באופן נאיבי על פי ההגדרה הוא בעל סיבוכיות של  O(N^{2}), בעוד של-FFT סיבוכיות  O(N\cdot \log {N}). ההבדל במהירות עשוי להיות משמעותי, במיוחד עבור סדרות ארוכות בהן  N עשוי להיות סדר גודל של אלפים או מיליונים. זמן החישוב יכול להיות מופחת בכמה סדרי גודל במקרים אלו, והשיפור הוא פרופורציונלי ל- N/\log {N}. שיפור עצום זה הפך אלגוריתמים רבים מבוססי DFT להיות פרקטיים. FFT הם בעלי חשיבות רבה למגוון רחב של אפליקציות החל מעיבוד אותות ספרתי ופתרון משוואות דיפרנציאליות חלקיות לאלגוריתמים למכפלה מהירה של מספרים טבעיים גדולים.
אלגוריתמי FFT הידועים ביותר מבוססים על פקטוריזציה של  N, אך ישנם אלגוריתמי FFT בעלי סיבוכיות של  O(N\cdot \log {N}) לכל  N, אפילו עבור  N ראשוני.
בנוסף, ניתן להראות באמצעות אלגוריתם ה-FFT אלגוריתם להכפלה של פולינומים מדרגות n ו-m כאשר n>m בסיבוכיות של  O(n\cdot \log {m}), אלגוריתם זה שימושי במיוחד במדעי המחשב.
אלגוריתם radix-2

התמרת פורייה בדידה מוגדרת כך:
כאשר k הוא בין  0 ל- N-1. אלגוריתם FFT נפוץ הוא radix-2 המבצע את החישוב בנפרד על האינדקסים הזוגיים,  x_{2m}\  ( x_{0},x_{2},\ldots ,x_{N-2}), והאינדקסים האי-זוגיים  x_{2m+1}\  ( x_{1},x_{3},\ldots ,x_{N-1}), ולבסוף משלב את תוצאות החישוב יחד. בצורה זו פועל האלגוריתם באופן רקורסיבי ומתבצע בסיבוכיות  O(N\cdot \log {N}). צורת הצגה זו מניחה כי N הוא חזקה של 2.
בשיטה זו מארגנים מחדש את המשוואה לשני חלקים: סכום על האיברים עם האינדקסים הזוגיים  n={2m}, וסכום על האיברים האי זוגיים  n={2m+1}:
כעת הסכימה נעשית על N/2 איברים בלבד: הודות לתכונות המחזוריות של DFT, תוצאות N/2\leq k<N מ-DFT באורך N/2 זהות לתוצאות עבור  0\leq k<N/2. ניתן להמשיך כך עד להגעה לחזקה ראשונה של שתיים. בהתאם ניתן לחשב את ה-DFT בצורה הבאה:
ראו גם

אלגוריתם ה-FFT של קולי-טוקי
FFTW
הערות שוליים

↑
↑
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4136070-9 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אברהם בלוך

| --- | --- |

 לידה:  29 באוגוסט 1995 (בן 29) קריית ארבע, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  ישיבת אפיקי דעת  ישיבת בית אל  הקריה האקדמית אונו 
 עיסוק:  עיתונאי
 תחום סיקור:  משפט
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  avrahambloch1234
 טוויטר:  avribloch
 טלגרם:  avrib
 
אברהם בלוך (נולד ב-29 באוגוסט 1995, ג' באלול ה'תשנ"ה) הוא עורך דין ועיתונאי ישראלי המשמש כתב המשפט של העיתון "מעריב השבוע" ואתר "מעריב אונליין".
ביוגרפיה

נולד בקריית ארבע למשפחה דתית, שני מבין ארבעה אחים. אביו מיכה הוא רב ומקובל ואמו חנה מורה. למד בחינוך החרדי ובישיבות קטנות, בישיבת ההסדר בשדרות, ובישיבה הגבוהה בבית אל. בצבא שירת כלוחם בחטיבת גולני. לאחר מכן למד תקופה בישיבת בינות.
שימש תחקירן בערוץ הכנסת. מדצמבר 2019 ועד אפריל 2021 שימש כתב משפט של האתר סרוגים. לאחר מכן שימש כתב משפט בערוץ 20. בלוך היה כתב המשפט הראשון של ערוץ 20 וערוץ 14.
בשנת 2020 השתתף עם אשתו ספיר בעונה הרביעית של תוכנית המציאות "בואו לאכול איתי".
באוקטובר 2022 חזר לאתר סרוגים ושימש פרשן משפטי וראש דסק המשפט. בפברואר 2023 מונה לתפקיד כתב המשפט של העיתון מעריב השבוע ואתר מעריב אונליין.
בוגר תואר ראשון בהצטיינות במשפטים מהקריה האקדמית אונו. בחודש ספטמבר 2023 התחיל בלוך התמחות במשרד חדד רוט שנהר ושות׳ בליטיגציה אזרחית, מסחרית ופלילית. כשנה לאחר מכן בלוך עבר את מבחני לשכת עורכי הדין, ובחודש אוקטובר 2024 בלוך הוסמך כעורך דין.
נבחר לרשימת ה"40 מתחת ל-40" לשנת 2021 של האתר "אייס".
ביוגרפיה > חיים אישיים

בלוך נשוי ואב לבת, ומתגורר בבית חורון.
הערות שוליים

↑  כתב ערוץ 14 עוזב: מה גרם לו ללכת הביתה?, באתר אייס, 2 באוקטובר 2022
↑  כתב ערוץ 14 חוזר הביתה: זו סגירת המעגל שהשלים, באתר אייס, 18 באוקטובר 2022
↑  אברהם בלוך יוצא לדרך חדשה: זה התפקיד אותו קיבל, באתר אייס, 18 בפברואר 2023
↑  ספר עורכי הדין, באתר לשכת עורכי הדין
↑  7 ברנז'ה: ילד הפלא שהתחתן ותרומת הכליה המרגשת, באתר ערוץ 7, 3 בינואר 2025