stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אורפנד לנד
היסטוריה > ראשית הלהקה

אורי זילכה וקובי פרחי היו כבני 16 כשהקימו את הרכב הדת' מטאל "Resurrection" בשנת 1991. פרחי נולד ביפו אך עקר עם משפחתו לבת ים שם גר זילכה. כבר אז הכירו כמה מהאנשים שמלווים את הלהקה עד היום.
מיאסניקוב כתב בשיתוף עם הלהקה את המילים לשיריהם בכל האלבומים שלהם, ואילו אחיו הצעיר של אורן, חן בלבוס, שימש לימים כגיטריסט שני מחליף בלהקה.
הלהקה החלה להתעצב כאשר בשנת 1992 הצטרף אליה המתופף סמי בכר, והגיטריסטים מתי סוטיצקי ויוסי "סאסי" סהרון, שניהם מפתח תקווה. בתקופה הזו החלו חברי הלהקה לאמץ לעצמם השפעות אתניות ומזרח-תיכוניות"
עם התייצבות הלהקה בהרכב הראשון שלה, גילו חבריה כי גם בארצות הברית קיים הרכב בשם "Resurrection", ובמקביל החליטו שהגיע הזמן לשנות את שמה לשם בוגר יותר שייצג את הכיוון שפנו אליו. זילכה בחר להשתמש במונח "ארץ יתומה", הלקוח משירו של יהודה פוליקר "רוחות מלחמה", וכך שינתה הלהקה את שמה ל-"Orphaned Land". לטענת זילכה, המוזיקה של פוליקר השפיעה רבות על הסגנון שלו. במקביל החלו לעבד חלק מהטקסטים שכתב מיאסניקוב לבדו או בשיתוף עם פרחי. מיאסניקוב טען שבשומעו את הביצועים הסופיים של השירים שכתב, התקשה תחילה לזהות כי המבצעים הם אכן אורפנד לנד וכי הטקסטים נכתבו תחת ידיו.
באותה תקופה החלה הלהקה לצבור תאוצה - תחילה במופעים במועדונים שונים וביניהם הרוקסן בתל אביב, אחר כך גם בהקלטת הדמו "The Beloved's Cry", ואף במופעי פתיחה ללהקות כמו קת'דרל ותיאמת. באותה תקופה עשו לעצמם חברי הלהקה שם של מושכי-צרות, ופרחי אף נקלע לעימותים עם לירון תאני, אז תקליטן מועדון הרוקסן.
היסטוריה > שני האלבומים הראשונים

הלהקה חתמה בלייבל הצרפתי "Holy Records", ובו הפיקה בשנת 1994 את האלבום הראשון שלה- Sahara. האלבום הורכב בחלקו משירים שכבר הופיעו בדמו שקדם לו, ובחלקו משירים מקוריים. כבר באלבום זה ניכרת ההשפעה של המוזיקה האתנית-מזרחית על הלהקה, אף כי האלבום נטה לכיוון דת'-דום יותר מכל יצירותיה המאוחרות.
הלהקה סיימה להפיק את אלבומה השני, "El Norra Alila", בשנת 1996. האלבום היה מפותח מקודמו - השירים היו מגוונים באורכם, פרחי שכלל את שירתו בשילוב מספר סגנונות מהגראולינג ועד שירה נקייה, והאלבום כולו נטה יותר לכיוון הפרוגרסיב במבנה השירים והמורכבות שלהם. בנוסף, האלבום, רובו ככולו, עסק מפורשות בנושאים של דת ואמונה, שהפכו לקו מנחה בכל שנות יצירותיה של הלהקה. הלהקה החלה את שיתוף הפעולה הארוך והפורה שלה עם אבי אגבבה, שסיפק את כלי ההקשה האתניים בכל אלבומיהם הבאים ואף בחלק מההופעות החיות.
זמן קצר לאחר הוצאת האלבום חתמה הלהקה בלייבל Century Media".
היסטוריה > אלבום שלישי

זמן קצר לאחר החתימה ב-Century Media, ב-1997, נפלה הלהקה לתרדמת יצירתית, כאשר חיכוכים נוצרו בין חברי הלהקה וכל אחד פנה לדרכו. חברי הלהקה החלו לפנות לכיוונים שונים, מה שהיה הכרחי היות שאף אחד מהם לא יכול היה להתפרנס כמוזיקאי בלבד. סוטיצקי טס למזרח הרחוק, סאסי התחתן והחל לעבוד בתחום ההיי טק, זילכה עבד כמוכר בחנויות מוזיקה שונות ופרחי הקים את חברת MDMA שהתמחתה בייבוא מוזיקת מטאל וטראנס לישראל.
לקראת סוף 2001 חזרה הלהקה להופיע בישראל ובטורקיה. ב-2003 הלהקה קיימה לראשונה הופעה אקוסטית שבה ביצעה את שירי המטאל שלה בעיבודים שקטים. באותה השנה הודיעה הלהקה על הקלטת אלבום חדש. אולם, המתופף סמי בכר והקלידן איציק לוי לא שבו יותר לעבוד עם הלהקה. עדן רבין הצטרף ללהקה כקלידן. הלהקה גם גייסה לשורותיה את המתופף אבי דיאמונד, אף כי באלבום הוא עדיין אינו מוזכר כחבר להקה אלא רק כנגן. גם הזמרת שלומית לוי החלה להשתתף באופן פעיל בשירה ובקולות רקע, ואף מלווה את הלהקה בהקלטותיה ובהופעות חיות עד היום.
האלבום השלישי, Mabool ("מבול", 2004) יצא שמונה שנים לאחר El Norra Alila. היה זה אלבום הקונספט הראשון של הלהקה, ושיריו מהווים סיפור רציף המציג את גרסתה היצירתית של הלהקה לסיפור המבול התנ"כי. פרחי טען שבנוסף לסיפור התנכ"י, שאבה הלהקה השראה מניסיונותיהם של אלון מיאסניקוב וחבריו בסיאנס.
האלבום נטה הרבה יותר לכיוון המטאל המתקדם, אף כי עדיין נשתמרו בו אלמנטים של דת' מטאל. שני שירים מתוך האלבום זכו לווידאו-קליפים- "Ocean Land" ו"נורא אל נורא".
לאחר יציאת האלבום יצאה הלהקה לסבב הופעות בעולם, ואף השתתפה ב"פסטיבל העוד". כשנה לאחר סיום האלבום, עזב עדן רבין את הלהקה מסיבות אישיות.
היסטוריה > אלבום רביעי

אורפנד לנד הכריזו על הפקת אלבום חדש ב-2006, ואף הוסיפו כי האלבום יופק על ידי סטיבן וילסון, סולן להקת פורקיופיין טרי ומחברי להקת בלקפילד (אותה ייסד יחד עם אביב גפן), אשר ברזומה שלו כמוזיקאי בולטת אף הפקת שלושה אלבומים של להקת המטאל המובילה אופת'. וילסון טען שכאשר שמע את שני האלבומים הראשונים של הלהקה, התרשם עמוקות מהמוזיקה אך הרגיש שההפקה דורשת שיפור, ועל כן שמח מאוד להשתתף בהפקה. הוא גם תרם חלק נוסף לאלבום כקלידן. סיפור האלבום הוכרז כמלחמה בין האור לחושך, נושא שהלהקה נגעה בו קלות באלבומיה הקודמים אך הפעם החליטה להרחיב אותו.
ב-10 באוגוסט 2007, עלתה לאינטרנט ההודעה על עזיבתו של אבי דיאמונד מהלהקה, עקב "מיצוי שיתוף הפעולה בין אבי לבין הלהקה", ובמקומו הצטרף ללהקה מתן שמואלי מהמושב בית יוסף. למרות זאת, הלהקה ביקשה מדיאמונד להקליט איתם את תפקידי התופים באולפן, ואילו שמואלי ליווה את הלהקה בהופעות החיות, ובנוסף צילם במסגרת לימודי הקולנוע שלו את הסרט "A Heaven You May Create" שסוקר את תהליך הקלטת האלבום ומקיים ראיונות עם חברי הלהקה. דיסק הסרט חולק כבונוס לרוכשי המהדורה המיוחדת של האלבום.
האלבום יצא ב-25 בינואר 2010 בשם The Never Ending Way of OrWarrioR וזכה מיד לביקורות טובות. על סגנון האלבום אמרה הלהקה, "הוא בין "אל נורא עלילה", שהיה מאוד מורכב וקשה, ל"מבול" - שהיה מאוד פרוגרסיבי ויחסית קומוניקטיבי וקליט". גם באלבום זה הופק קליפ, הפעם לשיר "Sapari", המבוסס על מזמור תימני.
במאי של אותה השנה, הופיעה הלהקה כמופע פתיחה למטאליקה בישראל, וחברי הלהקה הודו שהדבר היווה להם כבוד רב. קירק האמט, הגיטריסט המוביל של מטאליקה, המליץ בעצמו על אורפנד לנד.
בסוף 2011 הוציאה הלהקה DVD בשם "The Road To Or Shalem", שכלל הקלטות של הופעות חיות, סרט דוקומנטרי ובונוסים אחרים, כולל מספר הופעות משותפות עם יהודה פוליקר וסטיבן וילסון. בנוסף, יצאה הלהקה לסיבוב הופעות באירופה עם שתי להקות מתוניס ומאלג'יר.
היסטוריה > פרויקטים אחרים, חן בלבוס מחליף את מתי סוטיצקי

ב-11 ביוני 2012 הודיע גיטריסט הלהקה מאז הקמתה, מתי סוטיצקי, על עזיבתו עקב סיבות אישיות. הלהקה הביעה צער רב על עזיבתו, ועם זאת בדומה לעזיבת חברים קודמים הודתה שיש מקום לשיתוף פעולה עתידי איתו.
במקומו של סויטצקי הצטרף ללהקה חן בלבוס. חן, אחיו של אורן שניגן עם הלהקה בימיה הראשונים, היה מיודד עם הלהקה ובפרט עם פרחי מזה שנים, ועוד קודם להצטרפותו ניגן בה לעיתים כגיטריסט-מחליף.
באותה שנה הופיעה הלהקה בפסטיבל הפיוט בירושלים, בשיתוף פעולה עם קובי אפללו, וכן בפסטיבל הפרוגסטייג' בחוף דוגית שבכנרת, שבו התארחו להקות רוק מתקדם מכל העולם.
באוקטובר 2012 הקימו מעריצי הלהקה עצומה הקוראת להעניק ללהקה פרס נובל לשלום בעקבות פעילותיה ברחבי העולם. על העצומה חתמו עד היום אלפי אנשים.
היסטוריה > אלבום חמישי

בסוף שנת 2012 החלו חברי הלהקה לעבוד על אלבום חדש. הפקת האלבום החלה באיסטנבול, ישראל ובשוודיה. להקלטת האלבום הצטרף המתופף-לשעבר סמי בכר, שזה לו שיתוף הפעולה הראשון עם הלהקה מאז האלבום "El Norra Alila" ב-1996. האלבום "All Is One" יצא ביוני 2013.
בשנת 2014 יוסי סאסי עזב את הלהקה לטובת התמקדות בקריירה האישית והוצאת אלבום סולו שני, לאחר עזיבתו של יוסי סאסי, עידן אמסלם החליף אותו.
היסטוריה > אלבום שישי

בינואר 2018, הלהקה הוציאה את אלבומה השישי, Unsung Prophets & Dead Messiahs. בספטמבר 2018, אורפנד לנד זכתה בפרס הקליפ הטוב ביותר בפרסי מוזיקת הפרוגרסיב בלונדון, עבור הקליפ לשיר "Like Orpheus" מתוך האלבום.
סגנון > השפעות וסגנון מוזיקלי

הלהקה משלבת מספר סגנונות מוזיקליים, ומתנסה אף באקסטרים מטאל, כשייחודה הוא שילוב אלמנטים של מוזיקה מזרחית אתנית. בתחילת דרכה של הלהקה, היא התנסתה בסגנונות דת' מטאל כמו דת'-דום, פרוגרסיב דת' מטאל ודת' מטאל מלודי, בשילוב עם סגנון האוריינטל מטאל שבו הלהקה חלוצה וידועה במיוחד. מאז האלבום Mabool - The Story of the Three Sons of Seven מ-2004, הלהקה החלה להתרחק מסגנון הדת' מטאל, לטובת מאפיינים "נקיים" יותר של פרוגרסיב מטאל, אך המשיכה לנגן בסגנון האוריינטל פולק מטאל.
סגנון > תכנים

מרבית הטקסטים של אורפנד לנד קשורים ברוחניות, בחלק מהמקרים בפן הדתי ובחלק לא, אף על פי שאף אחד מחברי הלהקה אינו דתי. גם פרחי וגם זילכה חזרו בתשובה במהלך חייהם ואף חזרו בשאלה.
את מרבית הטקסטים כותב קובי פרחי בשיתוף פעולה עם אלון מיאסניקוב.
שיתופי פעולה והופעה

הלהקה שיתפה פעולה עם מגוון מוזיקאים מישראל ומרחבי העולם, ביניהם קובי אפללו בפסטיבל הפיוט, יהודה פוליקר ויהודה קיסר, סטיבן וילסון, מיראת', חלאס, ארקן, ארתווג, מטאליקה, קת'דרל, תיאמת, ואיברהים טאליסס בטורקיה. הלהקה הקליטה גרסת כיסוי ל-Estarabim - שירו של ארקין קוראי.
אחד משיתופי הפעולה הבולטים ביותר של הלהקה עוד מראשיתה היה עם משפחתו של יוסי סאסי- אחותו הדס סאסי תרמה את קולה בשני האלבומים הראשונים; אביו, דוד סהרון, שר את "שיר המעלות" באלבום "El Norra Alila", ואפילו סבתו תרמה את קולה לצהלולים.מבין המוזיקאים הקבועים שעובדים עם הלהקה ניתן למנות את אברהם סלמאן, נגן קאנון ותיק ומוערך, אבי אגבבה ויציב כספי על כלי ההקשה, ושלומית לוי בשירה, בעיקר החל מהאלבום "Mabool". בין שיתופי הפעולה הבולטים האחרים נכללים מקהלת מורן באלבום "Mabool", תזמורת נצרת באלבום החמישי, האחים עמרם (בניו של אהרון עמרם), מירה עוואד ומקהלת שחר באלבום "All Is One", שבו השתתפו גם המוזיקאים הישראלים יהודה פוליקר וקובי אפללו בהלחנת וכתיבת שניים מהשירים.
הלהקה הופיעה בשלל מדינות ופסטיבלים ברחבי העולם- בין השאר Open Air, Hellfest בצרפת ב-2006, פסטיבל Brutal Assault בצ'כיה, Evolution באיטליה, ו-Wacken.
במהלך ההופעות נוטים חברי הלהקה לעיתים להתלבש בפרטי לבוש מסורתי מדתות שונות - כאפיה, ציצית, שטריימל, וקובי פרחי נוהג לעיתים קרובות להתחפש לישו. גם בתמונות שהתפרסמו בטרם יציאת האלבום "The Never Ending Way of OrWarrioR", היו לבושים חברי הלהקה בלבוש מסורתי, אך כשאלה המחופשים למוסלמים מעיינים בתנ"ך, ואילו אלה המתחפשים לחרדים מתפללים על שטיח מוסלמי. חברי הלהקה הדגישו מספר פעמים את החשיבות שבלבוש המעורב בהופעות.
בשנת 2017, הגיטריסט המקורי של "ג׳נסיס", סטיב האקט, הלהקה ביחד עם הזמרת הישראלית-ערבית, מירה עוואד, פרחי שר על באלבום של האקט, "The Night Siren" ובשיר "West to East".[דרושה הבהרה] האקט המשיך לעבוד עם אורפנד לנד והקליט סולו גיטרה לאלבום החדש של הלהקה. באותה שנה הופיעה הלהקה בפסטיבל יערות מנשה. בפסטיבל השתתפו בין היתר אביתר בנאי, אלון עדר, אסתר רדא, עדי-קשת כהן וגל דה פז.
ביוני 2021 הופיעה הלהקה בהיכל התרבות תל אביב בלווי תזמורת האופרה הקאמרית אשדוד עם 45 נגנים בניצוחו ובניהולו האמנותי של אלון שטרן, מקהלת Hellscore עם 16 זמרים וזמרות, והזמרת נועה גרומן. קהל ההופעה מנה כ-2,500 איש.
הצלחה, השפעה ועמדות

אורפנד לנד זכתה להצלחה בין-לאומית, בעיקר ברחבי מדינות המזרח התיכון. מוזיקאים ידועים בסצנת הרוק והמטאל הישראלית והעולמית כאחד, כגון יהודה פוליקר, קובי אפללו, סטיבן וילסון, קירק האמט, מחבר הספר "Heavy Metal Islam" מארק לוין ועוד רבים שיבחו את הסגנון המוזיקלי הייחודי שלהם. היא גם נחשבת חלוצה בתחומה, שכן בתחילת שנות פעילותה, ז'אנר הפולק מטאל אך החל לצבור תאוצה, והשילוב בין מוזיקה מזרחית למוזיקת מטאל היה לא מקובל ונדיר יחסית, על אחת כמה וכמה בישראל. יסודות ראשוניים של הסגנון נשמעו כבר בצליליה של הלהקה סיילם, אך הללו היו משניים יחסית. במהלך שנות פעילותה של אורפנד לנד קמו להקות נוספות שפעלו במסגרת ז'אנר ה"אוריינטל מטאל" ופיתחו אותו. בין אלה נמנות הלהקות הישראליות מלכאש, דיסטורטד ועם הספר, חלאס הפלסטינית, מיראת' מתוניס, ארקן ועוד. לאורך השנים, אורפנד לנד שיתפה פעולה עם רבות מהן.
ברבות ממדינות המזרח התיכון נאסרת השמעת המוזיקה של הלהקה והדבר נחשב לכפירה, אך מעריציה שומעים אותה במחתרת. הלהקה זוכה למעמד מיוחד בטורקיה, שם היא מבצעת הופעות באופן קבוע ואף קיבלה שם שלושה פרסים לשלום. חברי הלהקה ביקשו אזרחות טורקית.
הלהקה הדגישה במספר הזדמנויות כי הם גאים בזהותם כישראלים וכיהודים. הם נוהגים לצאת לסיבובי הופעות עם דגלי ישראל ולעיתים לובשים בגדים עם ההדפס "אור" או "אור-שלם"- הכינוי שלהם לירושלים.
ניסיונות חרם BSD

ממהלך סבב הופעות באירופה ב-2024, שהתנהל במקביל למלחמת חרבות ברזל, הלהקה נתקלה בניסיון לבטל את הופעתה בברצלונה. פעילי BDS ניסו להחרים את המופע ובהמשך איימו להחרים את המועדון במידה והוא יארח להקה ישראלית. הפעילים ניסו לגייס תמיכה המונית דרך רשתות חברתיות. ניסיון זה לא צלח, וההופעה התקיימה כסדרה, בזמן שמחוץ לשערי המועדון התקיימה הפגנה נגד ישראל, בנוכחות כוחות המשטרה. לאחר ההופעה בדף הפייסבוק שלהם הלקה הבהירה כי העמדה שלהם היא ניסיון לאחד ולפייס צדדים עוינים, דבר שעומד בניגוד לגישת BSD שבאה לפלג ולשסע.
חברי ההרכב > חברים נוכחיים

קובי פרחי - שירה, גראולינג (1991-היום).
אורי זילכה - בס (1991-היום).
חן בלבוס - גיטרה חשמלית, גיטרה אקוסטית, שירת רקע, פסנתר, קסילופון (2011-היום)
מתן שמואלי - תופים (2007-היום)
עידן אמסלם - גיטרה חשמלית, בוזוקי, גיטרה אקוסטית (2012-2014: נגן הופעות, 2014-הווה: חבר להקה)
חברי ההרכב > חברים לשעבר

איציק לוי - קלידים (1995-1997).
סמי בכר - תופים (1992-1997).
עדן רבין - קלידים, שירה (2001-2005).
אבי דיאמנד - תופים (2004-2007)
מתי סוטיצקי - גיטרה (1992-2012)
יוסי סאסי - גיטרה חשמלית, גיטרה אקוסטית, בוזוקי, ג'ומבוש, עוד, שירה (1992-2014).
חברי ההרכב > נגנים אורחים קבועים וחברים להופעות

אבי אגבבה - כלי הקשה
יציב כספי - כלי הקשה
שלומית לוי - שירה
נועה גרומן - שירה
Hellscore - מקהלה
דיסקוגרפיה

"The Calm Before The Flood" יצא כפרומו לאלבום "Mabool". הוא כולל מספר קטעים מאלבומים קודמים של אורפנד שהוקלטו בהופעה חיה בגרסה אקוסטית וצורף למהדורה המוגבלת של האלבום "Mabool" ."Mabool" ו-"Ararat" יצאו במהדורה מוגבלת של 500 עותקים על גבי תקליט ויניל.
דיסקוגרפיה > אלבומים

Sahara 1994
El Norra Alila 1996
Mabool 2004
The Never Ending Way of OrWarrioR 2010
All Is One 2013
Unsung Prophets & Dead Messiahs 2018
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים ודמואים

The Beloved's Cry 1993 (דמו)
The Calm Before The Flood 2003
Ararat 2005
דיסקוגרפיה > סרטים

A Heaven you May Create 2010
Vayhei Or: 20 Years of Joureny 2011
The Road To OR-Shalem 2011
Creating All Is One 2013
זינזאנה

ערך זה עוסק במקור המילה מפרסית שהיה בשימוש בתורכית בתקופה עוטמנית. ״zindan״ בית מעצר במרתף אפל .. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

לוגו הסדרה
 סוגה:  דרמה, פשע 
 יוצרים:  חיים בוזגלו, מיכאל שרפשטיין 
 כותבים:  חיים בוזגלו 
 בימוי:  חיים בוזגלו 
 שחקנים:  אלברט אילוז, שמיל בן ארי, ג'יל בן דוד, שיש ג׳יי קולר, אמנון אבוטבול, יונתן צ'רצ'י, דורון אברהמי, חיים זנאתי, מוטי דיכנה, דור צויגנבום, אייל גפן, ליאור אשכנזי, מסקי שיברו, פועה לוינשטיין, הגר פורת, ירון לוי סבג, איילת זורר, אייל אהרונוביץ', אלון דהן, אריק משעלי, סנדי בר, רפי אמזלג, ברוריה אלבק, מזל אמזלג, סיניה בן דור, טוביה דובלרו, עובד זיתוני, נתן (אמנון) לוי, אלברט משעלי, ג'וני ערביד, גליה סודרי, אירית סוקי, אורלי פרל, פירה קנטר, יונה אליאן, נטלי עטיה, סמדר סייר, ראידה אדון, אנלי הרפז
 פרסים:  פרס מסך הזהב
 ארץ מקור:  ישראל 
 שפות:  עברית 
 מספר עונות:  3 
 מספר פרקים:  38 
 הפקה
 מפיק:  מיקי רבינוביץ', דוד זילבר
 עורכים:  ציון אברהמיאן
 אורך פרק:  כ-50 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 2 (טלעד)   ערוץ 24 (ש.ח)
 תקופת שידור מקורית:  1 בפברואר 2000 – 25 באוקטובר 2005
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
זינזאנה היא סדרת דרמת פשע טלוויזיונית בבימויו של חיים בוזגלו, ששודרה במשך שלוש עונות בין השנים 2000–2005 בערוץ 2, במסגרת שידורי זכיינית השידור טלעד.
הפקה

העונה הראשונה שודרה בימי שלישי, בין 22:30 ו-23:30, וכללה אחד-עשר פרקים. הראשון הוקרן ב-1 בפברואר 2000 והאחרון ב-18 באפריל. הסדרה זכתה למדרוג גבוה ביותר, 21.1% בממוצע, והעלתה בכ-20% את המדרוג ברצועה בה שודרה, שהייתה מאוחרת יחסית ומחוץ לשעות השיא. הקהל הקבוע מבין יהודים בני 4 ומעלה הוערך ב-463,000 איש. מספר הצופים בפרק הבכורה של העונה הוערך ב-531,000 איש.
העונה השנייה כללה ארבעה-עשר פרקים והחלה ב-1 בינואר 2001, וירדה באפריל, עם רייטינג מעט נמוך יותר מבעונה הקודמת.
העונה השלישית, שצילומיה הסתיימו כבר ב-1999, עלתה לשידור רק ב-2005, ערב סגירת טלעד, כשהחברה החליטה לשדר את כל החומרים במחסניה שטרם הוקרנו. הפרק הראשון שודר ב-9 באוגוסט והאחרון ב-25 באוקטובר.
התוכנית מציגה את חיי הכלא ועוקבת אחרי דמויות מהכלא ומחוצה לו. בתי הכלא המוצגים הם איילון (בית-סוהר לגברים) ונווה-תרצה (בית-סוהר לנשים).
הסדרה מבוססת על סיפור חייו של גונדר בדימוס שלמה טוויזר (אותו מגלם בסדרה אלברט אילוז), אשר ניהל את כלא באר שבע ואיבד שני אחים, האחד נרצח בחיסול חשבונות והשני מת ממנת יתר של סמים. טוויזר עצמו מופיע בסדרה כמבקר בבית הקברות שם נערכה תפילת אשכבה ליד קברי אחיו. מלבד סיפור חייו של טוויזר, מובאת הסתכלות לחיים בשכונות המצוקה בישראל, על רקע עליות מארצות שונות. דרך ראייתו של שלמה טוויזר הובאו גם סיפורים לא שגרתיים מתוך אגפי בתי הכלא.
הסדרה הציגה את תחלואי האוכלוסייה הקשה בישראל, וייצגה את הבעיה במדיה הישראלית.
הסדרה ידועה באופן הבימוי המיוחד שלה. חלק מהקטטות שצולמו בסדרה היו אמיתיות ולשחקנים ניתן חופש רב מאוד לאלתר במסגרת הסצנות.
מקור שמה של הסדרה הוא ברכב להובלת עצורים הקרוי "זינזאנה".
שחקנים

| שחקנ/ית | דמות | תיאור |
| --- | --- | --- |
| אלברט אילוז | אלברט אסולין | מפקד כלא "איילון", מבוסס על דמותו של גונדר שלמה טוויזר |
| אמנון אבוטבול | מוריס אסולין | אחיו של אלברט, מנהל מספרה |
| דורון אברהמי | מומי אברהמי | סוהר |
| ראידה אדון | לילה אדון | אסירה |
| אייל אהרונוביץ' | גברי לוי | אסיר |
| ברוריה אלבק | דיטה זינגר | מפקדת הכלא "נווה תרצה" |
| יונה אליאן | איילה הלפרין | אסירה |
| מזל אמזלג | סוליקה אסולין | אימו של אלברט |
| רפי אמזלג | רפי דדון | סאנשיין, אסיר |
| ליאת אקטע | ריקי אקטע | אסירה |
| ינון בוזגלו | דניאל אסולין | אחיו הקטן של אלברט |
| שמיל בן ארי | שמואל אילוז | אסיר |
| סיניה בן דור | סיגי ברדה | אסירה |
| סנדי בר | פאני אסולין | אחותו הקטנה של אלברט |
| אלון דהן | אלון ברדוגו | אסיר |
| טוביה דובלרו | טוביה דובלרו | אסיר |
| מוטי דיכנה | תאודור פרקש | סוהר |
| סבטלנה דמידוב | סופי דמידוב | סוהרת |
| אנלי הרפז | ורד הרפז | אסירה |
| עובד זיתוני | דוד (דינו) דנינו | אסיר, חבר של לונה |
| חיים זנאתי | יהודה קורדובה | אסיר |
| נתן (אמנון) לוי | מרקו אסולין | אחיו של אלברט |
| נטלי עטיה | נטלי אנג'ל | אסירה |
| סמדר סייר | בריג'יט | אסירה קטינה, עם החתול השחור   |
| גליה סודרי | מימי סודרי | חברה של אלברט, ספרית |
| ירון לוי סבג | ניסו סבג | חבר של מרסל אסולין |
| מסקי שיברו | ענבל שיברו | סוהרת, מפקדת אגף |
| הגר פורת | אורנה פורת | חברה של קורדובה |
| דור צויגנבום | דור צויגנבום | צ'ורבה, אסיר |
| אלברט משעלי | פרוספר אסולין | אבא של אלברט |
| אורלי פרל | זואי פרל | אסירה |
| אירית סוקי | מרסל אסולין | אחותו של אלברט |
| ג'וני ערביד | פארס ערביד | אסיר |
| פירה קנטר | פרידה קנטור | העובדת הסוציאלית של הכלא |
| ג'יל בן דוד | ג'ילבר בן דוד | הסוהר בנדה |
| ליאור אשכנזי | ליאור גלילי | בלש סמוי |
| אסתי ירושלמי | נעמי שירזי | אסירה |
| דני חדד | פנחס חדד | אסיר |
| גדי פור | גדי כצנלסון | בלש |
| דינה בליי | נלי בליי | רופאת הכלא |
| יונתן צ'רצ'י | ציון צ'רצ'י | אסיר |
| אבי סוויסה | אבי סוויסה | אסיר |
| אייל גפן | אייל שמלוק | אסיר |
| פועה לוינשטיין | מועאר | אסירה |
| איילת זורר | ג'ורג'י | סטודנטית לקרימינולוגיה |
| אריק משעלי | דדה אסולין | אחיו של אלברט |
| יותם ייני | יותם לייבוביץ' | בלש |
| רינן חיים | אשר עטיה | סוהר |
| שיש קולר | יואב לרר | מפקד הגוש (מחוז) |
| טינקרבל | גדי | אסירה |
| לירית מאש | לונה אוחנה | אסירה, חברה של דינו |
| יוסי לוי | ביטון | חבר של ניסו, אסיר |
| דודו רובין | חבקין | אסיר |
| מנחם ברקת | מתיתיהו | סוהר |
| שירית הרוש | ראשל | ממשפחת אסולין |
| קרן ימין | נסיה | אסירה |
| אבי סוויסה | סוויסה | אסיר |
| נלי עמר | מריז | סוהרת |
פרסים

פסטיבל הקולנוע ירושלים
מסך הזהב לשנת 2001
הערות שוליים

↑  אביבה קרול, ‏"זינזאנה" העלתה הרייטינג ב-20%, באתר גלובס, 27 באפריל 2000
↑  אביבה קרול, ‏531 אלף צפו ב"זינזאנה", באתר גלובס, 4 בפברואר 2000
↑  אביבה קרול, ‏זינזאנההה חוזררררת., באתר גלובס, 22 בנובמבר 2000
↑  רותה קופפר, "זינזאנה" חוזרת לעונה שלישית בטלעד, באתר הארץ, 1 באוגוסט 2005
↑  יעל גאוני, ‏רגע לפני איבוד הזיכיון: טלעד מעלה עונה אחרונה של "זינזאנה", באתר גלובס, 31 ביולי 2005
↑  דו"ח הרשות השנייה. עמ' 31.
אריה בן-אליעזר

אריה בן-אליעזר (זברובסקי; י"ח בטבת ה'תרע"ד, 16 בדצמבר 1913 – כ"ב בשבט ה'תש"ל, 29 בינואר 1970) היה פוליטיקאי ישראלי, חבר הכנסת מטעם תנועת החרות וגח"ל. היה איש התנועה הרוויזיוניסטית והאצ"ל.
קורות חיים

אריה בן-אליעזר נולד בווילנה לאליעזר זברובסקי, וכשהיה בן 7 עלה עם משפחתו לארץ ישראל. בזמן מאורעות תרפ"ט ומאורעות תרצ"ו היה ממגיני היישוב העברי בתל אביב ובירושלים. בימי צעירותו היה חבר בתנועת בית"ר ובברית הבריונים. לאחר מכן הצטרף גם לשורות מחתרת האצ"ל.
בן-אליעזר יצא בשליחות בית"ר ואצ"ל לרומניה, לפולין ולמדינות הבלטיות בשנת 1932. בשנת 1933 נעצר לכמה שבועות על השתייכותו לברית הבריונים. לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה היה ממייסדי הוועד להקמת צבא עברי, הוועד להצלת יהודי אירופה והוועד לשחרור האומה יחד עם ערי ז'בוטינסקי, הלל קוק ואחרים. בשנת 1943 חזר לארץ ישראל והצטרף למפקדה הראשית של האצ"ל. הוא נתפס באפריל 1944 על ידי הבריטים והוגלה אל מחנות המעצר באריתריאה, בסודאן ובקניה. במחנה שימש כמייצג העצורים בפני הבריטים. בן-אליעזר היה בין הראשונים שהצליחו לברוח מהמחנות בתחילת 1947. בבריחתו הגיע לצרפת, שם היה ממארגני אוניית המעפילים אלטלנה.
ב-1948 חזר לישראל, היה ממייסדי תנועת החרות ונמנה עם ראשיה. הוא כיהן כיו"ר הראשון של הנהלת התנועה, היו"ר הראשון של סיעת תכלת לבן בהסתדרות הכללית וחבר הוועד הפועל שלה. בן-אליעזר כיהן כסגן יושב ראש הכנסת והיה חבר הכנסת מהכנסת הראשונה עד הכנסת השביעית, כחבר סיעות החרות וגח"ל. בהצבעה על הסכם השילומים דרש להביאו לכנסת ממיטת חוליו על אלונקה לצורך התנגדות להסכם.. בתחילת שנות ה-50 נמנה עם מייסדי המושב משגב דב של יוצאי תנועת החירות.
בן-אליעזר היה מהראשונים להעלות את רעיון משאל העם בהחלטות גורליות (על רקע ההתנגדות למגעים עם גרמניה לקראת הסכם השילומים). כמו כן היה בן-אליעזר ממכונני היחסים בין מדינת ישראל לבין צרפת.
נפטר בשנת 1970 ונקבר בבית הקברות נחלת יצחק.
הנצחה

על שמו נקראו היישוב בית אריה, המדרשה הלאומית ע"ש אריה בן-אליעזר, גשר בן-אליעזר על גדות נחל הירקון בתל אביב וכן רחובות בערים רמת גן, פתח תקווה, ירושלים, בית שמש, אשדוד, אשקלון, נתניה, חולון ולוד.
משפחה

בן אחותו הוא חבר הכנסת לשעבר גדעון גדות.
לקריאה נוספת

ארנולד שרמן, כאש בעצמותיו: אריה בן-אליעזר - חייו, ידיעות ספרים, 1986
הערות שוליים

↑  ר' אליעזר זברובסקי ז"ל, חרות, 3 באפריל 1955
↑  ההצבעה, דבר, 10 בינואר 1952
↑  קשרי משפחה, באתר הכנסת
| חברי הכנסת הראשונה |
| --- | --- | --- |
| מפא"י | דוד בן-גוריון • משה שרת • אליעזר קפלן • (דוד רמז) • יוסף שפרינצק* • גולדה מאיר • יצחק בן-צבי • זלמן שזר • דב יוסף • חיים בן אשר • אברהם הרצפלד • עדה מימון • שלמה לביא • שמואל דיין • יוסף ברץ • יחיאל דובדבני • בבה אידלסון • פרץ נפתלי • פנחס לבון • זלמן ארן • בן-ציון דינור • אליהו הכרמלי • נטע הרפז • (יהודית שמחוני) • (אבא חושי) • יזהר סמילנסקי • ראובן שרי • יונה כסה • אפרים תבורי • (יוסף מיכאל לם) • (אריה שפטל) • (אברהם טביב) • צבי יהודה • עקיבא גוברין • יוסף אפרתי • אריה בהיר • חסיה דרורי • אליעזר ליבנה • דוד הכהן • ישראל גורי • עמי אסף • מאיר ארגוב • דבורה נצר • שרגא גורן • השל פרומקין • דוד בר-רב-האי • (יצחק קנב) • (הרצל ברגר) • (ז'ניה טברסקי) • (ישראל ישעיהו-שרעבי) • (ברוך אזניה) • (מנחם כהן) • (רפאל בש) |  |
| מפ"ם | (יצחק טבנקין) • מאיר יערי • יעקב חזן • נחום ניר-רפאלקס • אהרן ציזלינג • מרדכי בנטוב • ישראל גלילי • יעקב ריפתין • משה סנה • ברל רפטור • אליעזר פרי • משה ארם • חנה למדן • חנן רובין • ישראל בר-יהודה • מנחם בדר • פייגה אילנית • יצחק בן-אהרן • (דב בר-ניר) • (מנחם רצון) • (דוד ליבשיץ) |  |
| החזית הדתית המאוחדת | יהודה לייב פישמן מימון • יצחק מאיר לוין • חיים משה שפירא • משה אונא • בנימין מינץ • דוד צבי פנקס • מאיר דוד לוונשטיין • זרח ורהפטיג • אליהו-משה גנחובסקי • קלמן כהנא • מרדכי נורוק • יוסף בורג • אהרן-יעקב גרינברג • אברהם יהודה גולדראט • אברהם-חיים שאג • (משה קלמר) • (אליהו מזור) |  |
| תנועת החירות | מנחם בגין • אורי צבי גרינברג • יעקב מרידור • אריה בן-אליעזר • אברהם רקנאטי • יוחנן בדר • הלל קוק • חיים לנדאו • שמואל מרלין • חיים כהן-מגורי • אליהו לנקין • שמואל כץ • ערי ז'בוטינסקי • אסתר רזיאל-נאור |  |
| הציונים הכלליים | פרץ ברנשטיין • ישראל רוקח • שושנה פרסיץ • יוסף ספיר • יעקב קליבנוב • יעקב גיל • יוסף סרלין |  |
| המפלגה הפרוגרסיבית | פנחס רוזן • אברהם גרנות • אידוב כהן • יזהר הררי • ישעיהו פורדר |  |
| ספרדים ועדות מזרח | בכור-שלום שטרית • אליהו אלישר • אברהם אלמליח • משה בן-עמי |  |
| מק"י | שמואל מיקוניס • תופיק טובי • אליעזר פרמינגר • מאיר וילנר |  |
| הרשימה הדמוקרטית של נצרת | סיף א-דין א-זועבי, אמין-סלים ג'רג'ורה |  |
| מפלגת הלוחמים | נתן ילין-מור |  |
| ויצו | רחל כהן-כגן |  |
| התאחדות התימנים בישראל | זכריה גלוסקא |  |
בסוגריים - כהונה חלקית, * יו"ר הכנסת
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298246305171  ISNI: 0000 0001 1459 5680  LCCN: nr91037162  SNAC: w6cj90np  VIAF: 2326731   WorldCat (עם VIAF): 2326731 
מודעת מבוקשים של משטרת המנדט על לוחמי אצ"ל ולוחמי לח"י. משמאל לימין: מנחם בגין, אריה בן-אליעזר, לייב בויקו, ראובן פרנקו, מארק קהאן. למטה: יצחק רובינשטיין, חיים זקס, עמנואל שטרסברג, יעקב מרידור, הרצל ורהפטיג
רוונה

רָוֶו֫נָה (באיטלקית: Ravenna) היא עיר במחוז אמיליה-רומאניה בצפון מרכזה של איטליה. העיר שוכנת בדרום-מזרחו של עמק הפו במרחק של 8.5 ק"מ מהים האדריאטי, אליו היא מחוברת בתעלה. העיר היא בירתה של נפת רוונה, ומשתרעת על שטח של כ-653 קמ"ר, דבר המציב אותה מבחינה זו במקום השני באיטליה לאחר רומא. בשנת 2018 התגוררו בעיר 159,115 איש.
העיר שימשה כבירתה של האימפריה הרומית המערבית, כבירת הממלכה האוסטרוגותית וכמרכז ביזנטי חשוב בימי הביניים. בשנת 1996 הכריז ארגון אונסק"ו על שמונה מבנים ברוונה כעל אתרי מורשת עולמית. רבים מכנים את העיר "בירת הפסיפס".