stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מגדל יריחו
נסיבות בניית המגדל

בעקבות גידול העיר יריחו בראשית התקופה הנאוליתית, נבנתה סביב העיר חומה בגובה של 5.75 מ' ושולב בה מגדל בצידה הפנימי. המגדל היה עגול ובנוי מאבנים. גובהו של המגדל היה כתשעה מטרים. במרכזו נמצא גרם מדרגות תלול ברוחב של מטר בנוי מאבנים מוארכות ומהוקצעות. על המגדל נמצאו שרידי טיח ועדויות לעבודות שיפוץ.
לקראת סוף התקופה נסתם גרם המדרגות ויצא משימוש כמגדל והוא הפך להיות אתר קבורה. בקיר צדדי נחפר מעבר שדרכו הוכנסו לתחתית גרם המדרגות 12 גופות, 9 מבוגרים ו-3 ילדים שנדחסו בערימה צפופה והפתח נסתם באבנים. בשרידי מבנים אחרים נמצאו סימני שרפה והרס מתקופה זו. בתל נחשפו קברים שהכילו 262 שלדים רובם בין הגילים 20-7. חלק קטן מהשלדים נשא סימני מחלות על העצמות כגון שחפת, עגבת ואנמיה חרמשית.
המגדל נתגלה בחפירות שבוצעו על ידי קתלין קניון בין השנים 1952–1958.
במחקרם של רן ברקאי מאוניברסיטת תל אביב ורועי לירן הם מציעים כי המבנה שימש למטרת מדידה אסטרונומית, וכי צל הר הקרנטל הסמוך הגיע עד המגדל בדיוק ביום הארוך ביותר בשנה, וכך היווה המגדל למעשה לוח שנה. החוקרים סבורים כי המגדל נבנה מסיבות תאולוגיות הקשורות להתקצרות הימים לאחר יום זה.
הערות שוליים

↑  דני נדל, עצמות ורוח - מנהגי קבורה פרהיסטוריות בישראל, המוזיאון לפרהיסטוריה על שם משה שטקליס, חיפה, 1992, עמודים 38-36
↑  ויין פרי, Jericho mystery solved: It was a tower of power
לימוניט

| --- | --- |

 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  FeO(OH)•nH2O
 מערך קריסטלוגרפי:  בלתי מוגדר
 צורת הגביש:  צורת אשכול או זקיף
 צבע:  צהוב, כתום, חום אדמדם, חום שחרחר
 ברק:  עמום
 שקיפות:  אטום
 פצילות:  אינה קיימת
 שבירה:  מינרל פריך
 קשיות:  4 – 5.5 בסולם מוס
 משקל סגולי:  2.9 – 4.3
 שרטוט:  בין חום צהבהב לצהוב.
 מינרלים נלווים:  מינרלים רבים
לימוניט (Limonite או Ferric Hydroxide) הוא מינרל צהבהב-חום וכבד, שנוסחתו FeO(OH) · nH2O. נוסחה זו לא מדויקת ולימוניט מכיל לעיתים כמויות משתנות של תחמוצות לעומת הידרוקסילים.
יחד עם המטיט ומגנטיט, לימוניט הוא אחד מתחמוצות הברזל. לימוניט הוא לא מינרל "אמיתי", אלא תערובת של מינרלים אחרים כמו HFeO2 ו-KFe3(OH)6(SO4)2. לימוניט נמצא בעיקר בתוך או ליד ברזל מחומצן או מרבצי מתכות אחרות.
מקור השם לימוניט הוא במילה היוונית ל"אדמת מרעה", מכיוון שהוא מופיע לעיתים באחו ומרחבים אחרים.
לימוניט הוא מינרל פסאודומורפי, כלומר, הוא יכול להתגבש בתבנית של מינרל שקדם לו (פיריט לדוגמה) ולהישאר בצורה הגבישית החיצונית שלו. במקרים רבים גביש לימוניט נערך בצורת תחמוצות ברזל אחרות כמו המטיט, מגנטיט, פיריט או סידריט.
בסולם מוס, קשיחותו של לימוניט נעה בין 4-5.5. צפיפותו נעה בין 2.9-4.3 .
שימושי הלימוניט

ללימוניט מספר שימושים:
חומר סופג בתהליכי עיבוד כימיים.
ללימוניט שימושים כפיגמנט.
זרז בתהליכים כימיים.
טיהור מים.
ליגת הצדק: מלחמה

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  ליגת הצדק: מקור מאת ג'ף ג'ונס וג'ים לי
 בימוי:  ג'יי אוליבה 
 הופק בידי:  ג'יימס טאקר
 תסריט:  הית קורסון
 עריכה:  כריסטופר ד. לוזינסקי
 מדבבים:  כריסטופר גורהם ג'סטין קירק שמר מור
 מוזיקה:  קווין קליש
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  האחים וורנר אנימציות
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  21 בינואר 2014 (דיגיטלית) 4 בפברואר 2014 (פיזית)
 משך הקרנה:  79 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מדע בדיוני 
 הכנסות:  5,058,471 דולר
 סרט הבא:  ליגת הצדק: כס אטלנטיס 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
ליגת הצדק: מלחמה (באנגלית: Justice League: War) הוא סרט גיבורי על מונפש אמריקאי משנת 2014 המבוסס על הקומיקס ליגת הצדק מבית DC קומיקס.
הסרט שהוקרן לראשונה במרכז פלי למדיה ב-21 בינואר 2014, מציג את הקמתה של ליגת הצדק לראשונה, והוא גם הראשון בסדרת סרטים חדשה בשם "יקום סרטי האנימציה של DC".
הסרט מתאר את פלישתו של דארקסייד לכדור הארץ ואת הקמת ליגת הצדק כתגובת גיבורי כדור הארץ, כולל סופרמן, באטמן, וונדר וומן, פלאש, גרין לנטרן, סייבורג, ושאזאם.
עלילה

לאחר סדרת חטיפות בגות'אם סיטי באטמן מואשם בעקבות הסרטות וידאו המציגים יצור דומה לו, גרין לנטרן נאבק בפרדמון וכמעט מובס עד שבאטמן מתערב, הם רודפים אחריו לתוך הביוב והוא מתאבד, הם מגלים שהוא התקין קופסה על הקיר וחושדים שהיא פצצה ומחליטים לשאול את סופרמן, באותו זמן גם פלאש מוצא קופסה ומביא אותו לפרופסור סיילס סטון במעבדות סטאר.
סופרמן מכחיש קשר לקופסה, אך בעודם בודקים אותה היא מופעלת ופותחת פורטל לכוכב אפוקוליפס, ופלישה של חייל פאראדמוניים מתחילה ברחבי כדור הארץ,
הקופסה במעבודת סטאר מתפוצצת אף היא ופוגעת בבנו של ד"ר סטון - ויקטור - ועל מנת להצילו, לוקח אותו אביו למיטה רפואית נסיונית שממזגת אותו עם טכנלוגיית הקופסה והוא נהיה סייבורג, ונאבק בפרדמונים סביבו ומתחבר לקופסה ולומד על דארקסייד ואפוקוליפס, וונדר וומן, שאזאם, וסייבורג מצטרפים לשאר הגיבורים, ודארקסייד עצמו מגיע לכדור הארץ.
הם נאבקים בו אך סופרמן נפגע מקרן אומגה שדארקסייד שלח מעיניו ונלקח לאפוקוליפס, באטמן יוצא בעקבותיו להחזירו, בעוד השאר נאבקים בדארקסייד, לאחר שהם לא מצליחים לפגוע בו הם מעוורים אותו, באטמן מציל את סופרמן אך עקב הטיפול מצבו אינו יציב על באטמן להיאבק בו אגב החזרתו לשפיות.
סייבורג מגלה שביכולתו להחזיר את הפרדמונים לעולמם באמצעות הקופסה, והוא משלח אותם ופותח פורטל גם לדארקסייד שמתנגד אליה, אך סופרמן ובאטמן מופיעים וביחד דוחפים אותו פנימה.
באפילוג, הגיבורים זוכים לאמון הציבור ומקימים את צוות ליגת הצדק.
בסצנה שלאחר הכתוביות ניתן לראות את מאסטר האוקיינוס מחזיק בגופת מלכו, מאמין שמותו נגרם מתושבי היבשה ונשבע לנקום.
צוות דיבוב

אלן טודיק - קלארק קנט/סופרמן
מישל מונהאן - דיאנה פרינס/וונדר וומן
ג'סטין קירק - ברוס ויין/באטמן
כריסטופר גורהם - בארי אלן/פלאש
שמר מור - ויקטור סטון/סייבורג
נתן פיליון - האל ג'ורדן/גרין לנטרן
שון אסטין וז'אק קליסון - בילי בטסון/שאזאם
סטיבן בלום - דארקסייד
די ברדלי בייקר - פראדמונים
פסקול

הפסקול של ליגת הצדק: מלחמה שוחרר ב-4 בפברואר 2014, את המוזיקה ערך קווין קליש.
פסקול > רשימת שירים

| מס' | שם | אורך |
| --- | --- | --- |
| 1 | "ליגת הצדק מלחמה" (כותרות פתיחה) | 0:39 |
| 2 | "גרין לנטרן פוגש פאראדמון" | 0:47 |
| 3 | "מרדף/קרב על גגות העיר" | 3:34 |
| 4 | "מנהרות תת-קרקעיות" | 2:27 |
| 5 | "סיילס מעדכן את בארי" | 0:41 |
| 6 | "יום משחק" | 1:19 |
| 7 | "דיאנה וההמון הזועם" | 1:34 |
| 8 | "סופרמן מבצע כניסה" | 2:30 |
| 9 | "חבר-על או אויב-על/כניסת דארקסייד" | 4:12 |
| 10 | "הפרדמונים פורצים/הצלת ויקטור" | 3:19 |
| 11 | "לחימה בעדר הפרדמונים" | 2:04 |
| 12 | "בילי נהיה שאזאם" | 42:0 |
| 13 | "הגעת דארקסייד" | 4:46 |
| 14 | "באטמן ללא המסיכה/עולמו של דארקסייד" | 2:02 |
| 15 | "הגיבורים מאחדים כוחות" | 1:47 |
| 16 | "הצלת סופרמן/קרב עם דארקסייד" | 2:43 |
| 17 | "הקרב ממשיך" | 7:10 |
| 18 | "הקרב הסופי" | 5:55 |
| 19 | "מצילים את היום/טקס פרסים/כתוביות" | 6:29 |
|  | אורך כולל: | 54:40 |
ביקורות

הסרט קיבל תגובות מעורבות, באתר Rotten Tomatoes קיבל הסרט ציון של 50% בהתבסס על 6 מבקרים, באתר IGN קיבל 8.8/10 והוסיף ש"זהו סיפור מקור מודרני טוב ובמיוחד באקשן ובהומור, ובאתר CraveOnline קיבל 9/10.
לעומת זאת בריאן לורי ממגזין Variety ביקרה את הסרט על כך שלא מגיע לסטנדרטים של סרטי האנימציה הקודמים של החברה, גם סקוט מנדלסון ממגזין פורבס ביקר את הסרט כמונוטוני וכינה אותו כהרצה יבשה של ליגת הצדק,
בסך הכל הרוויח הסרט ממכירות וידאו ישירות כ: 5,058,471 דולר.
הערות שוליים

↑  "Justice League: War 2014"
↑  "IGN: Justice League: War Blu-Ray Review"
↑  "Review: Justice League: War"
↑  "Blu-Ray Review: Justice League: War'"
↑  "Review: 'Justice League: War' a Dry Run for Justice League"
↑  "Justice League: War The Numbers Listing"
מהמט השלישי

סולטאן מהמט השלישי (טורקית III. Mehmet; טורקית עות'מאנית محمد ثالث, ‏ 26 במאי 1566 – 21 בדצמבר 1603) היה הסולטאן השלושה-עשר של האימפריה העות'מאנית, ושלט בה לאחר אביו מוראט השלישי, מ-16 בינואר 1595 ועד מותו בשנת 1603.
בדומה למעשיו של אביו, למהמט השלישי היו 19 אחים בנים ומתוכם רצח 18 מאחיו, אחד מהם הוברח על ידי ספייה סולטאן ובמקום אחיו החי הכניסו ילד אחר לארון קבורה וכל זאת בלי שמהמט בכלל יודע על כך וזאת על מנת להבטיח את שליטתו באימפריה. בתקופתו רוכז עיקר הכוח השלטוני בידי אמו הוולידה סולטאן ספייה סולטאן (Safiye Sultan). האירוע החשוב בתקופת מלכותו הקצרה היה מלחמתו נגד האוסטרים עליה פיקד באופן אישי, תוך שהוא מביס את יריביו בקרב אגר בהונגריה ב-1596 וכובש את העיר. הוא המשיך וניצח את צבאות אוסטריה וטרנסילבניה בקרב מזקרסטש (Battle of Keresztes) שנמשך יומיים, החל מ-24 באוקטובר 1596. למרות הישגים אלה לא התאפיינה תקופת שלטונו באירועים מיוחדים, והוא מת בגיל 37 בשל בריאות לקויה כתוצאה מהרגלי שתייה ואכילה מופרזים. לאחר מותו עלה לשלטון בנו אהמט הראשון.
מהמט השלישי בתרבות

בספרו הדמיוני לנוער של הסופר הרב מאיר להמן השושנה מסלוניקי, מוצג מהמט השלישי כסולטאן שמחזר אחרי היהודיה אסתר חירייא הפליטה הספרדית שהתיישבה ביוון שהייתה באימפריה העותמאנית, ובעקבות זאת אויביו מתכננים לנקום בו על ההתאהבות ביהודייה, לבסוף בעזרת אסתר וארוסה היהודי הגרמני שלמה הוא מצליח להחלץ מהם, ועד סוף ימיו נמצא בדיכאון בשל אסתר חירייא וזה מילותיו האחרונות .
מהן

| --- | --- |

 תרבות:  מצרים העתיקה
 
במיתולוגיה המצרית, מהן (קופטית: Ⲙⲉϩⲉⲛ - "אחד מפותל"), היה אל נחש.
ההתייחסויות המוקדמות ביותר למהן מופיעות בכתבי ארונות קבורה. מהן הוא אל מגונן המתוארת כנחש המתפתל סביב אל השמש רע במהלך מסעו בלילה, למשל באמדואת.
במילון הגרמני-מצרי מאת ריינר האניג, נאמר שהנחש מהן (מחן) או הנחש מהנט (מחנט) מקביל לאורובורוס.
הערות שוליים

↑  H. Wilkinson, Richard. The Complete Gods and Goddesses of Ancient Egypt. ISBN 0-500-05120-8.
↑  Hornung, Erik (1999). The Ancient Egyptian Books of the Afterlife. תורגם ע"י Lorton, David. Cornell University Press. p. 154. ISBN 9780801485152.
↑  Hannig, Rainer. Die Sprache der Pharaonen: Großes Handwörterbuch Ägyptisch-Deutsch.
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מהמט השישי

מהמט השישי (או מהמט וחידטין) (טורקית VI. Mehmet, Vahidettin; טורקית עות'מאנית محمد السادس או محمد وحيد الدين, ‏14 בינואר 1861 – 16 במאי 1926) היה הסולטאן ה-36 והאחרון של האימפריה העות'מאנית, החל מ-4 ביולי 1918 ועד ביטול הסולטנות על ידי האספה הלאומית הגדולה של טורקיה ב-1 בנובמבר 1922.
ביוגרפיה

מהמט השישי נולד ב-14 בינואר 1861, והיה בנו של הסולטאן אבדילמג'יט הראשון, ואחיו של קודמו בתפקיד, מהמט החמישי. מהמט היה ליורש העצר עם ההתנקשות בחייו של הנסיך יוסוף איזטין, בנו של הסולטאן אבדילאזיז.
מהמט השישי עלה על כס הסולטנות לקראת סופה של מלחמת העולם הראשונה וחתימת הפסקת האש של מודרוס ב-30 באוקטובר 1918 אשר נישלה את האימפריה מכל שטחיה שמחוץ לאסיה הקטנה ותראקיה המזרחית, והעניקה למדינות ההסכמה את הרשות לתפוס ולהחזיק ב"כל נקודה אסטרטגית" בשטחיה. בנובמבר 1918 נכבשה הבירה איסטנבול בידי כוחות בריטים וצרפתים ולמהמט השישי לא הייתה שליטה על המדינה. עד מהרה הוא הפך לבובה בידי המינהל הצבאי בעיר, הוא החל משפט פנימי נגד שלושת הפאשות על אחריותם בדחיפת האימפריה לתוך מלחמת העולם וב-5 באפריל 1920 ובלחץ המינהל הצבאי, הוא הורה על פיזורו של הפרלמנט הע'ותמאני הרביעי והאחרון. ב-10 באוגוסט 1920 חתמו נציגיו של מהמט השישי על הסכם סוור שהסדיר את תנאי כניעתה של האימפריה העות'מאנית והעניק חלקים משטחיה הנותרים באסיה הקטנה ובתראקיה המזרחית ליוון, איטליה, צרפת, בריטניה ולרפובליקה הדמוקרטית של ארמניה.
במקביל להתרחשויות אלה ייסדה התנועה הלאומית הטורקית בראשות מוסטפא כמאל את האספה הלאומית הגדולה של טורקיה באנקרה ב-23 באפריל 1920, וזו דחתה את הסכם סוור וסירבה לקבל את תנאיו. בין מהמט השישי לבין האספה הלאומית התפתחה מחלוקת גלויה, אשר הובילה, עם סיום המאבק המזוין האחרון במלחמת העצמאות של טורקיה באוקטובר 1922, לביטול מוסד הסולטנות ולעזיבתו של מהמט השישי את טורקיה ב-17 בנובמבר 1922. מהמט השישי יצא לגלות, תחילה במלטה ולאחר מכן באיטליה. הוא נפטר ב-16 במאי 1926 בסן רמו ונקבר בדמשק.
לימונדה

| --- | --- |

כוס לימונדה עם קרח
 
 מאכלים
 סוג:  משקה ללא אלכוהול 
 אופן הגשה:  מיץ
 מרכיבים עיקריים:  מיץ לימון, סוכר, מים 
 
לימונדה היא משקה העשוי מרכז לימונים או מיץ לימון, מים ותוספת סוכר. המשקה מוגש קר, לעיתים בתוספת קוביות קרח. בדרך כלל, החברות שמוכרות לימונדה מוסיפות חומרים משמרים וצבעי מאכל.
לימונדה עם עלי נענע זכתה לכינוי לימונענע. כינוי זה נולד כאשר פוגל-לוין, חברה לפרסום על דפנות אוטובוסים, החליטה לעורר עניין בשירותיה בקמפיין למוצר שלא היה קיים. הקמפיין זכה להצלחה ועורר דרישה למוצר, דבר שהוביל מספר חברות משקאות לאמץ את המשקה ולייצרו.
באוסטרליה, בניו זילנד ובשווייץ מוכר משקה הספרייט כלימונדה.
לימונדה מוזכרת בציטוט מפורסם מפי דייל קרנגי: "אם החיים מחלקים לך לימונים - הכן מהם לימונדה", שמשמעותו - גורל האדם בידיו וביכולתו לשפר את נסיבות החיים.
קנקן לימונדה
בטבלה להלן מוצגים ערכים תזונתיים של לימונדה. כל הכמויות הן ב-100 גרם של משקה.
| מרכיב | כמות |
| --- | --- |
קלוריות: 40
שומן: 0 מיליגרם
כולסטרול: 0 מ"ג
נתרן: 4 מ"ג
אשלגן: 15 מ"ג
פחמימות: 10 גרם
סיבים תזונתיים: 0 גרם
סוכר: 10 גרם
חלבון: 0.1 גרם
בתרבות

הבדרן וכוכב הילדים יובל שם טוב (יובל המבולבל) כתב והלחין שיר בשם "לימונדה".
הערות שוליים

↑  לילך סיגן, לימונענע וירטואלית, באתר TheMarker‏, 29 במאי 2001
↑  הנתונים מתוך האתר של מחלקת החקלאות של ארצות הברית
| מיצים |
| --- | --- | --- |
| מיצי פירות | מיץ אוכמניות • מיץ אשכוליות • מיץ חמוציות • לימונדה • לימונענע • מיץ ענבים • מיץ פטל • מיץ רימונים • מיץ תפוזים • מיץ תפוחים • מיץ אננס |  |
| מיצי ירקות | מיץ גזר • מיץ מלפפונים • מיץ עגבניות |  |
| שונות | אוטיי • סיידר • עשב חיטה • צום מיצים • שייק |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4125068-0 
ערך זה הוא קצרמרבנושא משקאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מוליבדן מונופוספיד

| --- | --- |

 כתיב כימי:  MoP 
 מסה מולרית:  126.92 גרם/מול
 מראה:  גבישים שחורים
 מספר CAS:  12163-69-8
 צפיפות:  7.34 גרם/סמ"ק
 מסיסות:  לא מסיס
 
מוליבדן מונופוספיד היא תרכובת אי-אורגנית בינארית המורכבת ממוליבדן ומזרחן, שהנוסחה הכימית שלה היא  {\ce {MoP}}.
הכנה

ניתן להשיג מוליבדן מונופוספיד מאלקטרוליזה של מוליבדן הקסאמטאפוספט מותך:
{\ce {4 Mo(PO3)6 -> 4 MoP + 10 P2O5 + 9 O2}}
ניתן להכין אותו גם מחימום של תערובת של מוליבדן וחומצה מטאפוספורית בכור היתוך פחמן:
{\ce {2 Mo + 2 HPO3 + 5 C -> 2 MoP + 5 CO + H2O}}
ידועות גם תגובות אחרות להכנת החומר.
תכונות

מוליבדן מונופוספיד נוצר כגבישים שחורים הקסאגונליים עם חבורת הסימטריות המרחבית P6m2. הוא אינו מסיס במים. מוליבדן מונופוספיד מתפרק כאשר מחומם באוויר:
{\ce {4 MoP + 11 O_2 -> 4 MoO_3 + 2 P_2O_5}}
שימושים

ניתן להשתמש בתרכובת כזרז.
הערות שוליים

↑  American Elements, Molybdenum Phosphide, American Elements (באנגלית)
↑  Toxic Substances Control Act (TCSA) Chemical Substance Inventory: Cumulative Supplement to the Original Inventory. User Guide and Indices (באנגלית). U.S. Environment Protection Agency, Office of Toxic Substances. 1980. p. 14. נבדק ב-8 במרץ 2024. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Lide, David R. (29 ביוני 2004). CRC Handbook of Chemistry and Physics, 85th Edition (באנגלית). CRC Press. p. 4-70. ISBN 978-0-8493-0485-9. נבדק ב-8 במרץ 2024. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Conrad, Ulrich (1935). Die Elektrolyse von Molybdänsäure in Phosphatschmelzen (בגרמנית). Technische Hochschule zu Breslau. p. 13. נבדק ב-8 במרץ 2024. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Yao, Z. W.; Wang, Li; Dong, Haitao (3 באפריל 2009). "A new approach to the synthesis of molybdenum phosphide via internal oxidation and reduction route". Journal of Alloys and Compounds. 473 (1): L10–L12. doi:10.1016/j.jallcom.2008.05.048. ISSN 0925-8388. נבדק ב-8 במרץ 2024. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Hui, Ge; Xingchen, Liu; Shanmin, Wang; Tao, Yang; Xiaodong, Wen (8 בפברואר 2017). Innovative Applications of Mo(W)-Based Catalysts in the Petroleum and Chemical Industry: Emerging Research and Opportunities: Emerging Research and Opportunities (באנגלית). IGI Global. p. 66. ISBN 978-1-5225-2275-1. נבדק ב-8 במרץ 2024. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  mp-219: MoP (Hexagonal, P-6m2, 187), Materials Project
↑  Xiao, Peng; Sk, Mahasin Alam; Thia, Larissa; Ge, Xiaoming; Lim, Rern Jern; Wang, Jing-Yuan; Lim, Kok Hwa; Wang, Xin (18 ביולי 2014). "Molybdenum phosphide as an efficient electrocatalyst for the hydrogen evolution reaction". Energy & Environmental Science (באנגלית). 7 (8): 2624–2629. doi:10.1039/C4EE00957F. hdl:10356/103094. ISSN 1754-5706. נבדק ב-8 במרץ 2024. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Issues in Chemical Engineering and other Chemistry Specialties: 2011 Edition (באנגלית). ScholarlyEditions. 9 בינואר 2012. p. 560. ISBN 978-1-4649-6354-4. נבדק ב-8 במרץ 2024. {{cite book}}:  (עזרה)
לימון מתוק

| לימון מתוק |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: צמחים וסקולריים
סדרה:: סבוננאים
משפחה:: פיגמיים
סוג:: הדרים
מין:: לימון מתוק
שם מדעי
 Citrus limetta ‏ריסו

לימון מתוק (שם מדעי: Citrus limetta; בפרסית: لیمو شیرین), הוא זן של לימון השייך לסוג הדרים. פרי הלימון המתוק דומה לפרי לימון רגיל, אך טעמו של הפרי מתוק ועסיסי.
מראה

לימון מתוק צומח על עץ המגיע עד לגובה של 8 מטרים. הענפים של העץ בעלי קוצים חדים וארוכים, צבעם חום-אפור ואורכם 1.5 - 7.5 ס"מ. אורכו של עלה הוא 5.5 - 17 ס"מ ורוחבו הוא 2.8 - 8 ס"מ. הפטוטרת צרה ואורכה 8 - 29 מ"מ. יש לעץ יותר עלעלים מאשר עלים. פרח העץ הוא בצבע לבן ורוחבו הוא בין 2 ל-3 ס"מ. פרי העץ דומה לפרי של לימון רגיל אך טעמו מאד מתוק ומאד עסיסי.
שימוש

פרי הלימון המתוק ניתן לאכילה לאחר קילופו או לשתייה לאחר סחיטת המיץ. באיראן הוא משמש בעיקר לטיפול בשפעת והצטננות.
מגדל לוינשטין

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים 
 מיקום:  תל אביב-יפו 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1995–2000 (כ־5 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  2000 
 מידות
 קומות:  33 
 קואורדינטות:  32°03′50″N 34°46′47″E﻿ / ﻿32.063888888889°N 34.779722222222°E﻿ / 32.063888888889; 34.779722222222
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת תל אביב מוגדלת) מגדל לוינשטין(למפת תל אביב רגילה) מגדל לוינשטין(למפת גוש דן רגילה) מגדל לוינשטין(למפת גוש דן מוגדלת) מגדל לוינשטין  he מגדל לוינשטיןhe מגדל לוינשטיןמפת  מרכז __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan), __ גבעתיים (in English: Givatayim) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מגדל לוינשטין הוא מגדל משרדים השוכן בדרך בגין 23 בתל אביב. המגדל תוכנן במשרד "רפופורט אדריכלים" על ידי אדר' עודד רפופורט, בנו של מייסד המשרד - האדריכל יצחק רפופורט, ונבנה על ידי חברת משולם לוינשטין הנדסה וקבלנות. בנייתו החלה ב-1995 והושלמה בשנת 2000.
מאפיינים

במקור תוכנן כמגדל הגבוה בישראל בעל עירוב שימושים: לובי, 30 קומות משרדים ומעליהן 10 קומות מגורים, 40 קומות בסך הכל. ברם, לאחר תחקיר אשר חשף כי באותה העת לא קיים היה ביקוש לדירות יוקרה במיקום זה, נזנחו קומות המגורים ונותר רק מגדל המשרדים. בעת השלמתו היה מגדל לוינשטין המגדל הרביעי בגובהו בתל אביב. שלב א' של המגדל עם 19 קומות משרדים הושלם בשנת 1998, ושלב ב', בו נוספו 14 קומות משרדים, בשנת 2000.
המגדל בגובה 126 מטרים. הוא כולל לובי בגובה כפול, 33 קומות עיליות ועוד שש קומות תת-קרקעיות, כאשר רוב השטח מתחת לאדמה משמש כחניון (סך של 650 מקומות חנייה). 11 מעליות משמשות את המשרדים השוכנים בבניין. המגדל מכוסה בקירות מסך ושיש גרניט. גובה כל קומה 3.6 מטרים; כל קומה היא מפתח אחד, ללא עמודים, והדבר מאפשר גמישות בתכנון הפנימי. המגדל הוא חלק ממרכז העסקים הראשי הדרומי של תל אביב.
בכניסה המערבית של המגדל מרחוב טיומקין קיימת כיכר רחבה ומפותחת הכוללת פינות נוי וגינון. גינה זו הוקמה ביוזמת בוני המגדל כתנאי לשינוי תב"ע והיא משמשת את דיירי הבניין ותושבי הסביבה.
בקומת הקרקע של המגדל נפתח בנובמבר 2010 בר בשם "תל אביב 09". הכניסה לבר היא מלובי הבניין הראשי.
בשנת 2001 חברת התוכנה "רנדום לוג'יק" (זרוע הטכנולוגיה של קבוצת 888 אחזקות המפעילה משחקי הימורים באינטרנט) שכרה שלוש קומות במגדל, אך עברה בהמשך להרצליה פיתוח.
בשנת 2007 שכרה גוגל ישראל מספר קומות במגדל. בדצמבר 2012 העבירה משרדים אלו למגדל אלקטרה. הדייר הדומיננטי בבניין מהקמתו הוא בנק הפועלים, אשר שוכר קומות רבות במגדל. בנוסף אליו שוכנים במשרד עשרות חברות שונות של בעלי מקצועות חופשיים וחברות הייטק.
בשנת 2010 בית המשפט העליון דחה ערעור שהגישה עיריית תל אביב על פסק הדין של בית המשפט המחוזי, אשר קבע כי העירייה תשיב את כל תשלומי היטל סלילת כבישים ששילמה חברת משולם לוינשטין בגין בניית מגדל לוינשטין. זאת לאחר שבמהלך הבנייה נדרשה החברה על-ידי העירייה לשלם תשלומים בגין היטל סלילת כבישים, כתנאי לקבלת היתרי בנייה. ההיטל היה בגין הרחבת דרך מנחם בגין, שבוצעה כ-20 שנה קודם לכן. באותה שנה הוערך שווי המגדל ב-233 מיליון ש"ח, במסגרת הנפקת חברת "לוינשטין נכסים".
בשנת 2023 נפתחה בסמוך למגדל תחנת קרליבך, תחנת הקו האדום והקו הירוק של הרכבת הקלה.
ראו גם

גורדי שחקים בישראל
הערות שוליים

↑  לוינשטיין תשקיע עוד 20 מיליון דולר בהגבהת המגדל ל-40 קומות, באתר גלובס, 29 בדצמבר 1997
↑  הוועדה המקומית דחתה רוב ההתנגדויות לתוכנית מגדל לוינשטיין בת"א, באתר גלובס, 18 בינואר 1998
↑  גמול עומדת לסכם קניית 2,070 מ"ר במגדל לוינשטיין ב-6.3 מיליון דולר, באתר גלובס, 14 בנובמבר 1999
↑  אלעזר לוין, ‏שאול לוטן: מגדל לוינשטיין הצליח בשל יחס ברוטו-נטו נמוך של 12%-15%, באתר גלובס, 23 בנובמבר 2003
↑  רנדום לוג'יק שכרה 3,100 מ"ר במגדל לוינשטיין בת"א ב-24 דולר למ"ר, באתר גלובס, 29 באפריל 2001
↑   התחנה הבאה בדרך לאקזיט יוצאת ממנחם בגין פינת הרכבת, באתר TheMarker‏, 27 בפברואר 2018
↑  שלומית צור, בג"ץ דחה את ערעורה של עיריית ת"א: תשיב 2 מיליון שקל לחברה שבנתה את מגדל לוינשטיין, באתר TheMarker‏, 14 בנובמבר 2010
↑  מיכאל רוכוורגר, המצגת של לוינשטיין להנפקה חושפת: שווי מגדל לוינשטיין - 233 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 21 באפריל 2010
מולייטאי

מולייטאי (בליטאית: Molėtai, בפולנית: Malaty, ביידיש: מאַליאַט) היא עיר בחבל אוקשטאיטייה ומרכז מנהלי של הרשות המקומית מולייטאי במחוז אוטנה שבמזרח ליטא.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
יהודי מאליאט

ערב מלחמת העולם השנייה התגוררו במאליאט כ-1,300 יהודים, שהיוו כ-75% מתושבי העיירה. רוב יהודי העיירה התפרנסו ממסחר וממלאכה. ארבע מחמש המסעדות בעיירה היו בבעלות יהודים. יהודים היו רוב יצרני הבגדים ומשווקיהם בעיירה.
בין יהודי העיירה היו ציונים, אנשי הבונד ופועלים, וכן חרדים. בעיירה פעלו מוסדות חינוך מכל הזרמים: תלמוד תורה, בית ספר ביידיש של ה"קולטור ליגע" ובית ספר בעברית של רשת "תרבות", שנפתח בשנת 1925.
בשנת 1940, עם סיפוח ליטא לברית המועצות, הולאמו כל החנויות ובתי המלאכה בעיר, כולל אלה שהיו בבעלות יהודים. פעילותן של המפלגות הציוניות נאסרה ומוסדות החינוך העברי נסגרו.
ביוני 1941 כבשו הגרמנים את מאליאט ובסוף יוני ובתחילת יולי רצחו עשרות צעירים יהודים מבין תושביה. באוגוסט נכלאו יתר יהודי מאליאט בבית המדרש המקומי. לאחר שלושה ימים בלי מזון ומים גורשו היהודים בכיוון וילנה. כקילומטר מחוץ לעיר נורו היהודים על ידי שכיניהם הליטאים ונקברו בקבר אחים. על פי דו"ח של קארל יגר (אנ'), מפקד איינזקומנדו a3, מעל 3,500 יהודים ממאליאט ומאוטנה הקרובה - כמעט 90% מהם נשים וילדים - נרצחו מחוץ למאליאט ב-29 באוגוסט 1941.
לאחר המלחמה נחשף קבר אחים ובו גוויותיהם של כ-700 גברים, נשים וילדים. בתחילת שנות ה-90' הוצבה מצבה על קבר האחים ועליה הכתובת, ביידיש ובליטאית: "במקום זה רצחו הרוצחים ההיטלראים ועוזריהם המקומיים ב-29 באוגוסט 1941 בערך 700 יהודים, גברים, נשים וילדים".
מולייטאי כיום

במולייטאי הוקם בעיר מצפה האסטרונומי מודרני, שנוא המתקן היחיד מסוג זה בליטא. ובנוסף ישנו המוזיאון הליטאי לאתנו-קוסמולוגיה - סוג המוזיאון הראשון בעולם.
ערים תאומות

מולייטי מקיימת קשרי ערים תאומות עם:
פולין מאקובו (אנ'), פולין
לטביה לודזה, לטביה
ליל השועל

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ג'ק היגינס 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  מותחן ריגול, רומן
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1986 
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  מודן
 תאריך:  1988
 תרגום:  שלמה גונן
 מספר עמודים:  252
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001076346
 
ליל השועל (באנגלית: Night of the Fox) הוא ספר מאת הסופר הבריטי ג'ק היגינס. הספר יצא לאור ב-1986. עלילת הספר עוסקת במבצעי המודיעין הגרמני והבריטי במלחמת העולם השנייה, על רקע יום הפלישה לנורמנדיה. הספר מבוסס על אירועים אמיתיים, אם כי חלק מן הדמויות והאירועים דמיוניים,
עלילת הספר

עלילת הספר מתרחשת בשנת 1944. במהלך תרגיל נחיתת סער אמפיבית שקיימו בעלות הברית בחופי סלפטון סנדס תקפו בהפתעה טרפדות גרמניות מספר ספינות בריטיות ואמריקניות וגרמו למותם של כ-600 חיילים. בעקבות התקיפה נעדר קולונל יו קלסו מחיל ההנדסה הקרבית של צבא ארצות הברית. קלסו הוא אחד מאותם קצינים שהופקדו על תכנון פלישת בעלות הברית לאירופה. כאשר נודע כי קלסו ניצל ונסחף לחופי האי ג'רזי המצוי תחת הכיבוש הנאצי מתעצמת הבהלה עשרות מונים. בריגדיר גנרל דוגל מונרו, המפקד על מחלקה ד' במנהלת המבצעים המיוחדים, מטיל על איש המבצעים הטוב ביותר שלו, הקולונל הארי מרטינו, לחלצו ואם לא ניתן לעשות כן אזי להתנקש בחייו במטרה להבטיח כי המידע שברשותו לא ייפול לידי הגרמנים.
עיבודים לקולנוע

הספר עובד גם לסרט קולנוע משנת 1990, ומככבים בו מייקל יורק וג'ורג' פפארד כהארי מרטינו.
הערות שוליים

↑  ג'ק היגינס, "ליל השועל", הוצאת מודן, 1988, עמוד 25.
↑  ג'ק היגינס, "ליל השועל", הוצאת מודן, 1988, עמוד 231, "קולונל בריטי, סוכן של אס.או.אי, רשות המבצעים המיוחדים הבריטיים".
↑  ג'ק היגינס, "ליל השועל", הוצאת מודן, 1988, עמוד 74.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.