stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ברכות הנהנין
ברכות על מזון > ברכות ראשונות > דיוק בברכות

ככלל, ההלכה דורשת מהאדם לדייק בברכתו ולומר את הברכה הנכונה לכל מאכל. מאכלים שונים עוררו דיון הלכתי בסוגיית הברכה הראויה להם, בהתחשב באופן הכנתם. דוגמאות:
אופן הכנת פצפוצי אורז הביא לדיון הלכתי סביב ברכתם, שכן אורז מבושל ברכתו "בורא מיני מזונות" ומאידך אורז אפוי ברכתו "בורא פרי האדמה".
על פי ההלכה כובאנה נחשבת כפת הבאה בכיסנין, משום שמעורב בבצק הרבה שמן, ולכן ברכתה "בורא מיני מזונות", אלא אם קבע עליה סעודה או שאכלה בכמות גדולה שרגילים לקבוע עליה סעודה, שאז דינה כלחם ומברכים עליה "המוציא". אולם חלק מפוסקי יהדות תימן סבורים שכובאנה דינה כ"מעשה קדירה" שתמיד יש לברך עליה "בורא מיני מזונות" אפילו קבע עליה סעודתו
ברכות על מזון > ברכות אחרונות

אחרי אכילת לחם או עוגות בכמות שיש בה משום "קביעת סעודה" עליהם – מברכים ברכת המזון.
אחרי אכילת דברים שברכתם הראשונה היא "בורא מיני מזונות", יין ופירות שבעת המינים – מברכים ברכה מעין שלוש.
אחרי אכילת שאר מאכלים ומשקאות מברכים בורא נפשות.
ברכות הריח

על עצים ועשבים ריחניים מברכים בשם ומלכות: "בורא עצי/עשבי בשמים".
על פירות ריחניים מברכים בשם ומלכות: "הנותן ריח טוב בפירות".
על שמן אפרסמון (בושם שיוצר בעת העתיקה – אינו זהה עם האפרסמון של ימינו) מברכים בשם ומלכות "בורא שמן ערב".
על שאר דברים ריחניים מברכים בשם ומלכות "בורא מיני בשמים".
טעם להבדל בין הברכות השונות

רבי יהודה הלוי בספר הכוזרי מתמודד עם טיעון לפיו הצורך לברך על כל מאכל, מהווה טרחה משמעותית בחייו של אדם. הוא מסביר שהנאה קשורה במודעות, ככל שמודעות לדבר טוב עולה, כך ההנאה ממנו עולה בהתאם. ברכות הנהנין מהוות הזדמנות למודעות ביחס להנאה המצופה מהדבר הנאכל, ועל כן מעלה את רמת ההנאה.
"ההזדמנות להנאה והרגשתה, ושיחשוב בהיעדרה קודם לכן, כופל ההנאה. וזה מתועלת הברכות למי שהוא רגיל בהם בכונה והבנה, מפני שהם מציירות מין ההנאה בנפש והשבח עליה למי שחננה וכבר היה מזומן להיעדרה, ואז תגדל השמחה בה".
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ל"ה, עמוד א'.
↑  חלק מהפוסקים כוללים גם דוחן
↑  ראו שולחן ערוך, אורח חיים, סימן רי"א, סעיפים א'-ב'
↑  "ארץ חיטה ושערה וגפן ותאנה ורמון, ארץ זית שמן ודבש", ספר דברים, פרק ח', פסוק ח'
↑  ספר אהבה, הלכות ברכות, פרק ח', הלכה י"ג
↑  ברכת המזון פוטרת גם את המאכלים האחרים.
↑  חוץ מאורז ודוחן
| ברכות |
| --- | --- | --- |
| ברכות הנהנין | המוציא לחם מן הארץ • בורא מיני מזונות • בורא פרי הגפן • בורא פרי העץ • בורא פרי האדמה • שהכל נהיה בדברו  • ברכות הריח |  |
| ברכות השבח | אשר יצר • אלוהי נשמה • ברכות השחר • ברכת החמה • ברכת הלבנה • משנה הבריות • ברכת האילנות • ברכת הגומל • הטוב והמיטיב • ברכת הנסים • שהחיינו |  |
| ברכות הראייה | ברכת המלכים • ברכת הים הגדול • חכם הרזים • שחלק מחכמתו ליראיו • שנתן מחכמתו לבשר ודם • שככה לו בעולמו  • עושה מעשה בראשית • שכוחו וגבורתו מלא עולם • זוכר הברית • ברכת מחיה המתים •  אשר יצר אתכם בדין • מציב גבול אלמנה |  |
| ברכות המצוות | ברכות התורה • ברכת השחיטה • ברכת אירוסין • ברכת לשמור חוקיו • ברכת לישב בסוכה |  |
| ברכה אחרונה | ברכת המזון • מעין שלוש • בורא נפשות |  |
| ברכות שונות | ברכת בתולים • ברכת חתנים  • ברכת מעין שבע • ברוך דיין האמת • ברכת הגשמים • ברוך שפטרני מעונשו של זה • בורא מאורי האש • ברכת השיר • ברכת ברוך ה' לעולם • ברכת אבלים • ברכת רופא חולים |  |
| דינים כלליים | מאה ברכות • ברכה שאינה צריכה • ברכה לבטלה • הפסק • תוך כדי דיבור • שם ומלכות • שומע כעונה • ספק ברכות להקל • תדיר ושאינו  תדיר • עובר לעשייתן • ברכה הסמוכה לחברתה • עניית אמן • ברוך הוא וברוך שמו • סדר קדימה בברכות |  |
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007581367305171
רחוב סוקולוב (חולון)

| --- | --- |

רחוב סוקולוב, 2024
 מידע כללי
 על שם:  נשיא ההסתדרות הציונית העולמית החמישי, נחום סוקולוב
 מיקום
 עיר:  חולון
 שכונה:  אגרובנק
 
 קואורדינטות:  32°01′21″N 34°46′41″E﻿ / ﻿32.022583043089°N 34.778077835296°E﻿ / 32.022583043089; 34.778077835296
 תבנית:לשוניות2
 
רחוב סוקולוב הוא רחוב מרכזי בחולון הנקרא על שמו של נחום סוקולוב. הרחוב משתרע מכיכר סטרומה במרכז-מערב העיר, ועד לגן המקלט שמעבר לו רחוב יוסף סרלין. חלקו של הרחוב מקביל לרחוב ההסתדרות שגם הוא רחוב ראשי. הרחוב מהווה גבול בין שכונת אגרובנק ממזרח ובין שכונת גרין עם הנמצאת מערבית לה.
היסטוריה

בשנת 1934 יעקב מירנבורג ושמעון יעבץ, שני בנקאים יוצאי רוסיה, מראשי בנק אגרובנק, רצו להקים שכונה תעשייתית ורכשו כ-3,000 דונם של אדמות חול כיום שכונת אגרובנק. מיד החלו בתכנון השכונה, בשיתוף עם חברת שיכון עובדים. בשנת 1934 החלו בהכשרת תשתיות לבנייה ובסלילת כביש וכחלק מבניית השכונה בנו גם את רחוב סוקולוב.
בשנת 1935 החל לפעול באופן סדיר קו תחבורה ציבורית של חברת דרום יהודה מסוקולוב לתל אביב.
בשנת 1967 נפתח בית קולנוע בשם "סבוי" ברחוב סוקולוב. בית הקולנוע הזה התאפיין בסטנדרטים מודרניים לתקופתו שכללו, בין היתר, מושבים מרופדים ומיזוג אוויר. אולם בית הקולנוע שכן בקומת המרתף והתאפיין בצורתו הייחודית והמעגלית שדמתה לעדשת מצלמת קולנוע.
בשנת 1992 בית הקולנוע נסגר כחלק מגל סגירות של מאות בתי קולנוע ברחבי הארץ שלא עמדו בתחרות מול רבי הקולנוע שנפתחו בתוך הקניונים החדשים.
ברחוב פועל סניף של הנוער הלאומי ברחוב סוקולוב 52.
בסוקולוב ישנן חנויות רבות המשרתות את תושבי העיר ובהם בתחום המוניות, פרחים, מתפרה, סנדלריה, צעצועים, אופניים, ספרים ומכשירי כתיבה, חיות, שירותי ציבור, בריאות ואופטיקה, חשמל, מחשבים, תכשיטים, ריהוט, מתנות, כלי בית, הסעדה, טיפוח וקוסמטיקה, מזון, אופנה, והנעלה וכן, גם דוכני מפעל הפיס.
עד שנות ה-90 רחוב סוקולוב היה שוקק ומלא חיים, תושבים מהערים הסמוכות היו מגיעים לחנויות מיתולוגיות כמו בגדי ליאון, מאפיה פיטרו וחנויות ספורט ותיקות, ובהתאם הייתה תחבורה ציבורית תכופה ונוחה לרחוב הפופולרי.
עם תחילת עידן הקניונים ותחילתם של עבודות הרכבת הקלה הרחוב נפגע, עיריית חולון פעלה על מנת לעודד רכישה מהעסקים המקומיים, אך היא לא יכולה לפתור את מצוקת החנייה החמורה ברחוב ובוודאי לא את אי הנוחות הגדולה שהביאו העבודות והשיפוצים ברחוב.
בעבר שימש רחוב סוקולוב כמרכז המסחרי של העיר וכרחוב הראשי החדש של העיר בין השאר אירח את אירועי העדלאידע המפורסמים של חולון.
רחוב סוקולוב כחלק משכונת אגרובנק הוכרז בשל חשיבותו ובשל אופיו המיוחד, כמרקם היסטורי לשימור בתוכנית השימור העירונית של חולון.
סמיכותו למרכזי תרבות חולונים, לתיאטרון חולון ולספריית בן יהודה מאידך, הפכוהו לציר חשוב ומרכזי בחולון. בחלקו של הרחוב נסלל נתיב תחבורה ציבורית, דבר שהקל באופן משמעותי על עומסי התנועה.
כחלק מהעבודות להקמת הקו הירוק של הרכבת הקלה בחולון, הצטמצמו מספר הנתיבים לתנועת כלי רכב ברחוב וחלה פגיעה בעסקים כתוצאה מכך. בתום העבודות, אמור הרחוב להפוך למדרחוב עם רכבת קלה בדומה לרחוב אלנבי בתל אביב.
ראו גם

כיכר סטרומה
תיאטרון חולון
הערות שוליים

↑  עיריית חולון, תכנית מתאר מקומית חולון 2030, באתר www.holon.muni.il
1 2  מיה מנע, חיים בסרט: מה נשאר מאימפריית בתי הקולנוע של חולון?, באתר השקמה חולון, ‏2017-10-05
↑  עיריית חולון, יחד מחדשים את רחוב סוקולוב, באתר www.holon.muni.il
1 2  המהפך העצוב: זה הרחוב השנוא ביותר בחולון, באתר mynetholon, ‏2021-11-03
↑  מאיר תורג'מן, חוגגים פורים: עשרות אלפים בעדלאידע בחולון | תחפושות הפוליטיקאים, באתר ynet, 7 במרץ 2023
↑  המינהלת להתחדשות עירונית חולון, מדיניות התחדשות עירונית שכונת אגרובנק ורחוב סוקולוב, באתר www.minhelet-holon.co.il, ‏28.03.2024
↑  מערכת GOITEM, רחוב מרכזי בחולון הפך להיות בחלקו נתיב לתחבורה ציבורית | גו אייטם | חדשות חולון בת ים וראשון לציון, באתר גו אייטם - go item | מקומון החדשות של חולון בת ים וראשון לציון, ‏2022-04-04
↑  מיה מנע, סוקולוב מעולם לא נראה טוב יותר: הצצה ראשונה לקו הירוק בחולון, באתר השקמה חולון, ‏2019-01-09
ג'ק הייבן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 באוגוסט 1994 (גיל: 30) דאלאס, טקסס, ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2015
 עיסוק:  משחק
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ניו יורק (2015)
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ק הייבן (באנגלית: Jack Haven, נולד/ה ב-10 באוגוסט 1994 בשם בריג'ט לנדי-פיין, באנגלית: Brigette Lundy-Paine) הוא/היא אישיות אמריקאית העוסקת במשחק. מוכר/ת בזכות תפקידו/ה בתור קייסי גרדנר בסדרה "לא טיפוסי" של נטפליקס, ובתור בילי לוגן, בתו של טד לוגן, בסרט המדע הבדיוני הקומי "ביל וטד שורפים ת'זמן".
ביוגרפיה

ג'ק הייבן נולד/ה בשם בריג'ט לנדי-פיין ב-10 באוגוסט 1994, בדאלאס שבטקסס, ללורה לנדי ורוברט פיין, שניהם שחקנים ובמאים, ויש לו/ה אח צעיר. בגיל שנתיים עבר/ה עם משפחתו/ה לעיר אלמידה (אנ') שבקליפורניה, שם  סיים/ה את לימודיו/ה בבית הספר התיכון "אנסינל" 2012, והיה/הייתה בקבוצת עידוד. לאחר מכן למד/ה הייבן באוניברסיטת ניו יורק וסיים/ה את לימודיו/ה ב-2015.
ב-8 בנובמבר 2019 יצא/ה הייבן מהארון כא-בינארי והצהיר/ה כי הוא/היא משתמש/ת בכינוי הגוף they/them. היא/הוא עסק/ה באקטיביזם, והשתתף בין היתר בתנועת המחאה Black Lives Matter. ב-21 בינואר 2025 חשף/ה הייבן את שמו/שמה החדש שבו החל/ה להשתמש באופן פרטי שנתיים לפני כן.
קריירה

בתחום המשחק, הייבן ידוע/ה בעיקר עבור גילום דמותה של קייסי גרדנר בסדרת הטלוויזיה "לא טיפוסי". כמו כן, הייבן ייסד/ה את להקת Subtle Pride, וכן מגזין בשם "Waif Magazine" המתמקד באומנות.
פילמוגרפיה

| שנה | סדרה/סרט | תפקיד | הערה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | איש ללא היגיון | סטודנט/ית במכללת בריילין |  |
| 2017 | לחיות בקטן | חברתה של דושאן |  |
| 2017 | טירת הזכוכית | מורין וולס |  |
| 2017 | The Wilde Wedding (אנ') | לארה |  |
| 2017–2021 | לא טיפוסי | קייסי גרדנר |  |
| 2018 | Action Point (אנ') | אנני "ארבע אצבעות" |  |
| 2019 | פצצה | ג'וליה קלארק |  |
| 2020 | ביל וטד שורפים ת'זמן | בילי לוגן |  |
| 2023 | Amelia's Children (אנ') | ריילי |  |
| 2024 | ראיתי את הטלוויזיה זוהרת | מאדי וילסון |  |
| TBA | Queens of the Dead |  |  |
פרסים ומועמדויות

| פרס | שנה | קטגוריה | עבור | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס גות'הם | 2024 | הופעת המשנה הטובה ביותר | ראיתי את הטלוויזיה זוהרת | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  Brigette Lundy-Paine - Rotten Tomatoes, www.rottentomatoes.com (באנגלית)
↑  "Why 'Atypical' Is Part of the Queer TV Revolution". www.advocate.com (באנגלית). 2018-09-09. נבדק ב-2021-01-26.
↑  "'Kajillionaire' Is a Queer Film Without Buzzwords". PAPER (באנגלית). 2020-10-29. נבדק ב-2021-01-26.
1 2 3  Keith Gleason, Brigette Lundy-Paine’s Acting Dreams Are Coming True, www.alamedamagazine.com, ‏2020-02-07 (באנגלית אמריקאית)
1 2 3  Condé Nast, "Atypical" Actor Brigette Lundy-Paine Comes Out as Nonbinary, Them, ‏2019-11-15 (באנגלית אמריקאית)
↑  "Brigette Lundy-Paine Is Keeping the Waifs Entertained". sports.yahoo.com (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-01-26.
↑  Shania Russell (January 22, 2025). I Saw the TV Glow and Bill & Ted star announces name is now Jack Haven. EW.com
1 2  Why Brigette Lundy-Paine Played Their 'Bill & Ted' Character As Non-Binary, Bustle (באנגלית)
↑  How 'Atypical' Helped Brigette Lundy-Paine Discover Their Gender Identity, Bustle (באנגלית)
↑  Sheri Linden, Sheri Linden, ‘The Glass Castle’: Film Review, The Hollywood Reporter, ‏2017-08-06 (באנגלית אמריקאית)
↑  Cheshire, Godfrey. "The Wilde Wedding movie review (2017) | Roger Ebert". RogerEbert.com (באנגלית). נבדק ב-2020-10-14.
↑  "Is Action Point A Good Movie? It Depends". The Nerd Guide (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-10-14.
↑  The real story behind Oscar-nominated film Bombshell, The Independent, ‏2020-01-16 (באנגלית)
↑  Clayton Davis, ‘A Different Man’ Takes Best Feature at Gotham Awards: Full Winners List, Variety, ‏2024-12-03 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2020036741  MusicBrainz: 12f21d32-a80c-4557-9a0c-b2104165e9e2  VIAF: 24158427920206061182   WorldCat (עם VIAF): 24158427920206061182
שונט רנה וילסון

| --- | --- |

 לידה:  19 בינואר 1990  (בת 35) לינדן, גיאנה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2017
 מקום לימודים:  קווינס קולג' 
 פרופיל ב-IMDb
 
שונט רנה וילסון (באנגלית: Shaunette Renée Wilson; נולדה ב-19 בינואר 1990) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית ילידת גיאנה, היא ידועה בעיקר בתפקידים בסרטים "פנתר השחור", אינדיאנה ג'ונס וחוגת הגורל ותפקידה בסדרה "מיליארדים". היא גילמה את דמותה של ד"ר מינה אוקאפור בסדרה "המתמחה" (2018–2021) ברשת פוקס.
ביוגרפיה

שונט רנה וילסון נולדה בגיאנה אך גדלה בניו יורק מגיל שנתיים. היא בתם של דברה ווסלי וילסון, ויש לה שלושה אחים; האח אנדרה והאחיות, סרינה וסיניק.
שונט למדה בבית הספר לדרמה של אוניברסיטת ייל, שם קיבלה תואר ראשון ב-2016. לאחר מכן למדה דרמה ותיאטרון בקווינס קולג' (אנ') כחלק מאוניברסיטת העיר ניו יורק.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018 | A Kid Like Jake | אמא בחלום |  |
| 2018 | פנתר שחור | דורה מילג'ה |  |
| 201 | Foxx n Wolfe |   | סרט קצר במאית, תסריטאית ומפיקה |
| 2023 | אינדיאנה ג'ונס וחוגת הגורל | מייסון |  |
| 2025 | קראטה קיד: הגדולים מכולם | מיס מורגן |  |
| 2025 | The Luckiest Man in America |  |  |
| TBA | BLKNWS: Terms & Conditions |  |  |
| TBA | Queens of the Dead |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | מיליארדים | סטפני ריד | 7 פרקים |
| 2018–2021 | המתמחה | ד"ר מינה אוקאפור | תפקיד ראשי (עונות 1–4); 67 פרקים |
| 2019 | Into the Dark | מארי | פרק: "Treehouse" |
| TBA | Washington Black | ביג קיט | מיני-סדרת עתידית של הולו |
הערות שוליים

↑  "Actress Shaunette Renée Wilson Brings More Guyanese Girl Magic to Black Panther Movie! - Guyanese Girls Rock!". guyanesegirlsrock.com. נבדק ב-25 ביוני 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Petski, Denise (7 במרץ 2017). "Shaunette Renée Wilson Joins 'The Resident' Fox Pilot". Deadline Hollywood. נבדק ב-25 ביוני 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Actress Shaunette Renée Wilson Brings More Guyanese Girl Magic To Black Panther Movie!". Guyanese Girls Rock. נבדק ב-17 במאי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  https://www.pgfusa.org/award-winners/view/Shaunette-Renee-Wilson/
הקצה (תחנת רדיו)

| --- | --- |

הלוגו של רדיו הקצה
 פרטי התחנה
 סוג:  רדיו אינטרנטי
 שפה:  אנגלית 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2012
 
 www.kzradio.net
 
הקצה היא תחנת רדיו אינטרנטית בישראל, המשדרת מוזיקה אלטרנטיבית. גלגולה הראשון של התחנה היה בתוכנית רדיו, בעלת אותו שם, ששודרה ברצועת שידורי הלילה בגלגלצ בשנים 1999–2012.
התחנה משדרת מדי יום בלוח שידורים מורחב, ולאורך כל שעות היממה (כעשר שעות תוכן בשידור חי). עד שנת 2021 היו אולפניה במכללת BPM בתל אביב.בשנה זו עברה התחנה לבית האוזן השלישית. בפברואר 2025 החלה התחנה לשדר מגן העיר בשיתוף מרכז ענב לתרבות. צוות התחנה פועל בהתנדבות.
תולדות התחנה > תחילת הדרך: הקצה כתוכנית לילה בגלגלצ

"הקצה" החלה את דרכה בינואר 1999 כתוכנית בת שעתיים בתחנת הרדיו הצבאית גלגלצ. עורכי התוכנית היו אייל פרידמן ("קוואמי") ונדב רביד. רביד היה מגיש התוכנית. התוכנית שודרה במשך ארבעה ימים בשבוע, עם הסלוגן "הקצה - פסקול סוף המילניום". התפיסה המוזיקלית הוגדרה כשילוב בין מוזיקה אלקטרונית למוזיקת רוק, ובמסגרתה אירחה התוכנית מגוון של סגנונות מוזיקליים אלטרנטיביים: פוסט-רוק, אינדי פופ, היפ הופ אלטרנטיבי, גראנג' רוקנרול, Pאנק, פוסט-פאנק, טריפ הופ, דראם נ' בייס, אינדיטרוניקה, ועוד. התוכנית אימצה גם את מוזיקת האינדי הישראלית.
בשנת 2001 עזב נדב רביד את התוכנית, ואייל פרידמן הפך למגיש. במאי 2006, במסגרת לוח משדרים חדש שהציגה התחנה, הפכה התוכנית לתוכנית שבועית (במקום יומית), ששודרה רק בימי ראשון בשעות 22:00 עד חצות. כמו כן, הוחלט כי פרידמן לא ישדר מוזיקת אינדי אלטרנטיבית ישראלית, בשל היותו מוזיקאי פעיל. אולם קהל המאזינים של התוכנית התגייס וחתם על עצומה, שקראה להחזרת התוכנית למתכונתה הקודמת. בפברואר 2008 נענתה ההנהלה החדשה של התחנה לבקשת המאזינים, והוסיפה יום שידור אחד. נדב רביד חזר להגיש את התוכנית ביום שנוסף.
תולדות התחנה > הרקע להקמת הקצה כתחנה עצמאית

לקראת סוף שנת 2011 החליטה ההנהלה להוריד את התוכנית מלוח השידורים והתוכנית סיימה את דרכה אחרי 13 שנה בינואר 2012. העורכים והמגישים של התוכנית, נדב רביד ואייל פרידמן, שכבר חשבו על הרעיון להרחיב את התוכנית במסגרת שידורי רדיו באינטרנט, החליטו לנצל את הכורח ולממש את הרעיון. הם גייסו שדרנים נוספים והוחלט שכל שדרן ישדר יום אחד בשבוע תוכנית רדיו באורך של שעתיים עד שלוש שעות. תוכניתם המקורית הייתה להקים שבעה אולפנים ביתיים, בבתיהם של השדרנים; אולם העלות הגבוהה גרמה לשינוי ההחלטה ולהקמה של אולפן רדיו מקצועי אחד במתחם מכללת BPM בתל אביב. כמו כן הוקם אולפן רדיו בביתו של יואב קוטנר. האולפנים והתשתיות הוקמו על ידי איש הרדיו עומר סנש שצורף לתחנה כמייסד. ב-1 באפריל 2012 החלו שידורי התחנה ביום שידורים חגיגי, ומסיבת עיתונאים.
במהלך שנת השידורים הראשונה הועברו שידורי רדיו הקצה בסינדיקציה באמצעות תדרי ה-FM, הלווין והכבלים של 88FM, תחנת קול ישראל במהלך שעות הלילה. בהמשך הוחלט להפריד בין התחנות ולמקד את שידורי רדיו הקצה בניו מדיה בלבד.
תולדות התחנה > חזרה חלקית לגלגלצ

בסוף שנת 2014 הוכרז כי רביד יתמנה למנהלה החדש של תחנת הרדיו גלגלצ. בעקבות המינוי עזב את תוכניתו השבועית ותפקידיו הניהוליים ברדיו הקצה ולמעשה שב לתחנה המקורית בה החלה הקצה את דרכה. מקבוצת המייסדים המקורית נותרו בשלב זה קוואמי, עומר סנש וגל השדרנים הראשון, אשר רובו ככולו נשאר וממשיך לשדר ברציפות עד היום, חרף שינויי ההנהלה.
לאורך השנים הבאות, במקביל לפעילות ברדיו הקצה, החלו חלק משדרני הקצה לשדר גם בגלגלצ. שדרן הקצה המקורי קוואמי חזר לשדר תוכנית קבועה, נועה ארגוב משמשת כמדריכת קריינים צעירים ומגישת תוכנית אישית ועומר סנש משדר ברצועת "סוף-שבוע רגוע". עם זאת, אופי שידוריהם בגלגלצ כיום שונה בתכלית מפעילותם במסגרת הקצה.
לעיתים ניתן לשמוע גם את נדב רביד ואת גיא חג'ג' מגישים ספיישלים בגלגלצ.
תולדות התחנה > מאז 2015: הרחבת לוח השידורים ותפוצת התחנה

בתחילת שנת 2015 פתחה התחנה ברצף שידור של 24 שעות למכשירים סלולריים המציע שידורים חיים, חוזרים ושעות מוזיקליות שנערכו על ידי המגישים והצוות. בהיעדר אפשרות של תחנות חדשות לשדר בתדר FM בישראל באופן חוקי, אנשי התחנה מבצעים מאמצים להפיץ את שידורי הרדיו באמצעים רבים ככל הניתן: הרדיו החל באותה תקופה לשדר באינדקסים של רכב חכם, ממירי טלוויזיה של ספקים ישראלים, סרגלים ואפליקציות רדיו ישראלי ועוד.
השידורים החוזרים של התחנה הונגשו להאזנה כפודקאסטים באפליקציות ובשירותי מוזיקה מובילים, כגון iTunes, Spotify ועוד.
במהלך שנת 2016 לוח השידורים התרחב מעט ונוספו לתחנה שדרנים נוספים כגון איש גלי צה"ל הוותיק דובי לנץ והמוזיקאי יהוא ירון.
בסוף שנת 2018 הקימה התחנה אתר אינטרנט חדש והרחיבה את לוח השידורים באופן משמעותי, כמעט עד כדי הכפלתו. אולפן נוסף הוקם בבת ים שמטרתו אירוח הופעות חיות על ידי מגיש ההופעות החיות המשודרות הוותיק לאון פלדמן. כמו כן הצטרפו לצוות תחנה עורכים מוזיקליים מרחבי עולם המוזיקה והרדיו הישראלי שדואגים לרצף המוזיקלי שבין התוכניות, בבוקר המוקדם ובלילות, ברצועה שנקראת "בקצה היום". בשלב זה של שידורי התחנה, כמעט מחצית שעות היממה מאוישות בשדרנים המגישים תוכן חדש ומקורי (כלומר כזה שאינו מובא בשידור חוזר), אשר ברובו מוגש בשידור חי ומיעוטו ברצף מוזיקלי ערוך מראש המשודר אוטומטית ממחשב.
מנהל רצף השידורים והעורך הראשי בפועל הוא קוואמי, בסיוע כ-20 מתנדבים שזכו לכינוי הק-צוות (הלחם של "הקצה" ו-"צוות"). המנהל הטכני של התחנה מיום הקמתה הוא עומר סנש.
תולדות התחנה > 2018: שידורי "קול הקמפוס" במסגרת הקצה

במהלך שנת 2017 הפסיקה המכללה למנהל את שידורי התחנה התל אביבית הוותיקה רדיו קול הקמפוס, ובכך הצטמצם משמעותית היצע המוזיקה האלטרנטיבית ברדיו ה-FM הישראלי.
במסגרת השינויים של סוף שנת 2018 ברדיו הקצה, התאפשרה חזרתה לאוויר של קול הקמפוס, בדמות רצועת סוף שבוע ברדיו הקצה, לה ניתן השם "קמפוס הקצה". הוחלט כי אנשי קול הקמפוס יגישו לאורך הרצועה רצף תוכניות עבר מהתחנה המקורית, לצד תוכניות חדשות.
כעת שידורי רדיו הקצה מפסיקים ביום שישי בשעה 15:00 ומנקודה זו ועד מוצ"ש ב-23:00 אנשי קול הקמפוס מאיישים את האולפן ומגישים שידור חי, לפי אופי קול הקמפוס המקורית.
אחרי רצועה זו, בלילה שבין שבת לראשון הקצה חוזרת לשדר, ומציעה מוזיקת מטאל מבית התוכנית מת על מטאל, שהחלה אף היא את דרכה ברדיו החינוכי.
תולדות התחנה > 2021: רדיו הקצה מתחיל את שידוריו מבית האוזן השלישית

ביולי 2021, פורסמה בדף הפייסבוק של התחנה ידיעה על מעבר של התחנה, לאחר 9 שנים, מהאולפן במכללת BPM לאולפן רדיו חדש בבית האוזן השלישית בתל אביב. בתאריך 11 ביולי היה השידור הראשון של התחנה מבית האוזן השלישית.
סגנון רדיופוני ומאפיינים טכניים

ההיזן הראשי של השידור (״Feed") פעיל כל שעות היממה. מקורו באולפן הראשי שנמצא בבית האוזן השלישית, אך ניתן לנתבו לחלופין גם לאולפנים ביתיים של אנשי התחנה, או למחשב ייעודי המנגן תוכניות מוקלטות מראש על פי לוח השידורים. ניתן לנתב את השידור לקליטת תחנות אחרות בעת שיתופי פעולה (שידורי סינדיקציה), שידורי חוץ וכו'.
בשונה מהמקובל בתחנות המשדרות באינטרנט בלבד, ברדיו הקצה מתבצע ניטור רציף של עוצמת וטיב איכות השידור, כנהוג בתחנות המשדרות בעיקרן בטכנולוגיית FM, ומאפיינים טכניים ורדיופוניים שונים ברצף השידורי (למשל שילוב זמרירים ״ג'ינגלים״ ומעברונים, הצמדת חילופי התוכניות לשעות העגולות, קריינות רצף, טיפול דינמי, זיהוי שקט וכו') מתבצעים באופן הדומה לזה של תחנות שידור ״מסורתיות״. צליל התחנה, אופי התשדירים וחומרי הפרומו השונים מושפעים באופן מובהק מתחנות פופ מסחריות ובמובן מסוים מזכירים את אלו של תחנת המקור גלגלצ.
שדרנים ותכנים

ברדיו הקצה כמה מגישים עיקריים המגישים בשידור חי:
אייל פרידמן ("קוואמי"), משדר מיומה הראשון של התחנה תוכנית שבועית המתמקדת במוזיקה אלטרנטיבית חדשה, בדגש על מוזיקה שחורה (ספציפית היפ הופ), אינדי-רוק, קראוטרוק, פוסט-רוק, פאנק, ועוד. בנוסף, משדר בימי חמישי תוכנית אייטיז שבועית, "Electric Dreams".
לאון פלדמן, אוצר מוזיקה ישראלית עצמאית, המתמחה בגילוי אמנים אלטרנטיביים ישראלים. שידר בעבר את "נפולאון" בקול הקמפוס 106FM, וכיום, משדר לסירוגין עם תוכניות ספיישל מאולפנו הביתי, שהוקם במימון הקצה.
יואב קוטנר משדר בעיקר סדרות ומרתונים מקיפים על אמנים אלטרנטיביים, ותיקים וקאנוניים.
עוזי פרויס, לשעבר עורך מוזיקלי בגלי צה"ל וגלגלצ, בכיר בחברת התקליטים הישראלית NMC.
אורי זר-אביב, עיתונאי מוזיקה ודי ג'יי המגיש תוכנית אישית.
גיא חג'ג', עיתונאי ובלוגר עצמאי, בעל בלוג התרבות הוותיק "עונג שבת".
יאיר רוה, בעל בלוג הקולנוע "סינמסקופ" המגיש תוכנית על קולנוע ישראלי ובינלאומי.
ניצן פינקו, משדרת את ריוט! שמוקדשת למוזיקה מהפכנית, פמיניסטית ואנטי גזענית מרחבי העולם. כותבת על מוזיקה ישראלית בכלכליסט וכתבת טלוויזיה ומוזיקה בטיים אאוט.
אייל גולדמן, די ג'יי ומורה לתקלוט, אספן תקליטים ומנהל מוזיקלי של מוסדות ועסקים בתל אביב.
תומר קופר, בעל הבלוג "הרמוניה דרומית". משדר תוכנית שבועית שמתמקדת במוזיקת אמריקנה, פולק-רוק, קאנטרי-רוק.
שדרנים ותכנים > שדרני עבר (רשימה חלקית)

אמיר אשר, מבכירי שדרני המוזיקה בישראל, הגיש בצה"ל 2, גלי צה"ל וגלגלצ. פתח, בין השאר, את השידור הראשון אי פעם בגלגלצ ומזוהה עם התוכנית "מדינה בדרך" משנות התשעים.
אמיר אגוזי, די ג'יי המשדר מגוון של סגנונות, מומחה למוזיקה אלקטרונית חדשנית.
נועה ארגוב, די ג'יי ומוזיקאית, המתמחה בג'אז ובמוזיקה ברזילאית. הגישה בנוסף גם תוכנית אישית בגלגלצ. כיום, משדרת תוכניות בכאן 88 וקול המוזיקה.
יהוא ירון, בסיסט, קונטרבסיסט וזמר. הגיש תוכנית בנימה אקטואלית אקטיביסטית.
עידן גבריאל, די ג'יי ומומחה למוזיקת שנות השמונים. שידר גם בכאן 88 ובכאן גימל.
אסף הראל, לשעבר שדרן רדיו חיפה, גלגלצ, 88FM ועוד. הגיש מגזין מוזיקה חדשה. כיום, מגיש תוכנית שבועית ברדיו תל אביב.
מאיה אלקולומברה. כיום, משדרת בכאן 88.
דובי לנץ, המנהל האמנותי של פסטיבל "ג'אז בים האדום", מומחה מוזיקת עולם ומגיש תוכנית הג'אז של גלי צה"ל.
שדרנים נוספים שהגיעו מגלי צה"ל, מתחנות הרדיו אזוריות ומעולם המוזיקה המקומי (דנה בלום, תומר קריב, בר פלג, תומר קופר, רות דנון, נועם ברדין, דובי שרגא, ניצן נחומזון, אילת יגיל, גיא בהיר, איל שינדלר, יבגני צ'רטקוב ועוד) מגישים ספיישלים, די ג'יי סטים, תוכניות בקשות מאזינים ועוד.
מדי שנה מקיימת התחנה מספר שידורים חגיגיים, בהם המצעד השנתי, משדר בן כ-12 שעות שמשודר מדי סוף דצמבר, בו נאספות ומשוקללות הצבעות של כמה מאות ממאזיני התחנה. בנוסף, שידרה התחנה במהלך השנים מפסטיבל "אינדי-נגב", הנערך במצפה גבולות שבנגב. בחלק מהשנים הועבר השידור בסינדיקציה גם לתחנת חינוכיות, ממלכתיות ומסחריות כגון רדיו תל אביב 102FM, 106FM ו-88FM.
התחנה מעבירה גם שידורי חוץ מהופעות חיות ואירועים ומארחת אמנים להופעות חיות באולפן.
כל השידורים מוקלטים וניתנים להאזנה על פי דרישה באתר, וכן כפודקאסטים בסינדיקטים הרלוונטיים. כמו כן זמינים להשמעה ארכיונים של המוזיקה ששודרה על ידי קוואמי ורביד בתקופת "הקצה" בגלגלצ.
התחנה משדרת באופן קבוע מדי יום ולוח השידורים מתרחב בהדרגה בשיתוף גופי תוכן מסחריים ואחרים. משודרים תכנים בנושאי תרבות, טלוויזיה (מגזין עם ירון טן-ברינק ולילך וולך, עיתונאי אתר וואלה), קולנוע (מהדורה רדיופונית משלימה לבלוג "סינמסקופ" של מבקר הקולנוע יאיר רווה), ביקורת עיתונות וחברה ("המקום הכי חם בקצה"), תוכנית מוזיקה ישראלית עצמאית באנגלית המכוונת למאזינים מהעולם ועוד.
כמו כן התחנה מפיקה תוכני וידאו נלווים בשיתוף Mako, אתר שידורי קשת, ומגזין טיים-אאוט. בעבר הופק גם מגזין "הקצהTV" בשיתוף ערוץ 24 מבית קשת.
שידורים חוזרים מארכיון רדיו הקצה, הקצה בגלגלצ וקול הקמפוס מובאים מדי פעם בפעם במועדים שונים בהתאם לתאריכים חשובים ולהתרחשויות אקטואליות בתחום המוזיקה והתרבות.