stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שמואל אבא הורודצקי

| --- | --- |

 לידה:  27 באוגוסט 1871 מאלין, אוקראינה 
 פטירה:  25 במאי 1957 (בגיל 85) תל אביב-יפו, ישראל 
 ענף מדעי:  מיסטיקה, תנועת החסידות 
 מקום מגורים:  פלשתינה (א"י) 
 מקום קבורה:  בית הקברות טרומפלדור 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין  אוניברסיטת ציריך  אוניברסיטת ברן 
 פרסים והוקרה:  פרס ביאליק (1947) 
 
שמואל אבא הוֹרוֹדֶצקי (ברוסית: Городецкий; בכתב לטיני: Horodezky; י' באלול תרל"א, 27 באוגוסט 1871 – כ"ד באייר תשי"ז, 25 במאי 1957) היה היסטוריון וחוקר החסידות והמיסטיקה היהודית. חתן פרס ביאליק לחכמת ישראל לשנת תש"ח (1947).
ספריו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
שם משמואל: תולדות רבינו שמואל אליעזר ב"ר יהודה אידלש המכונה מהרש"א ... ונלוה לו מכתבים ספרותים בשם לשכת סופרים, דרוהוביץ': דפוס א. ה. זופניק, תרנ"ה 1895.
כרם שלמה: תולדות רבינו שלמה ב"ר יחיאל לוריא המכונה רש"ל שיטתו, הלך נפשו ..., דרוהוביץ': דפוס א. ה. זופניק, תרנ"ז 1896. (דפוס צילום: ירושלים: מקור, תשל"א)
רבי נחום מטשרנוביל וצאצאיו, ברדיצ'ב: דפוס חיים יעקב שעפטיל, תרס"ב.
לקורות הרבנות: קובץ תולדות, ורשה: תושיה ('ביבליותיקה גדולה'), תרע"א 1910. (קיבוץ מאמריו שנדפסו בכתבי עת שונים, ובהם גם המאמר "ר' שלמה לוריא", שנדפס במקור כחוברת בשם "כרם שלמה", והמאמר "ר' שמואל אליעזר", שנדפס במקור כחוברת בשם "שם משמואל")
החסידות והחסידים, 4 כרכים, ירושלים: דביר, תרפ"ג. (מהדורה ב: תרפ"ח–תש"ג; מהדורה ג: תשי"א; מהדורה ד: תשי"ג) (ספרו המרכזי)
המסתורין בישראל, 4 כרכים, תל אביב: שטיבל; נ' טברסקי, תרצ"א–תשכ"א. (מפעלו הגדול השני; כרך א יצא בהוצאת שטיבל והיתר בהוצאת נ' טברסקי; כרכים ג–ד ראו אור לאחר מותו) (התוכן: כרך א: "המסתורין הקדום", תרצ"א; כרך ב, ספר א: "גנזי סתר", תשי"א; כרך ב, ספר ב: "גנזי סתר", תשי"ב; כרך ג: "בני היכלא": (צפת – ר' משה קורדיברו – ר' יצחק לוריא אשכנזי ור' חיים ויטאל – ר' אליהו ב"ר משה די וידאש – ר' אליעזר אזכרי), תשכ"א 1960; כרך ד: "טללי אורות: הקבלה הספרדית בהתפשטותה – הקבלה האשכנזית במלוא השפעתה", תשכ"א 1961)
החסידות ותורתה, תל אביב: דביר, תש"ד.
שלש מאות שנה של יהדות פולין, תל אביב: דביר, תש"ו.
יהדות השכל ויהדות הרגש , 2 כרכים, תל אביב: נ' טברסקי, תש"ז. (התוכן: כרך א: "שרשים ודמויות"; כרך ב: "אישים") (כינוס המונוגרפיות ההיסטוריות)
כבשונו של עולם, תל אביב: נ' טברסקי, תש"י. (חלק ג של "יהדות השכל ויהדות הרגש") (על הקבלה)
עולי ציון: לקורות העליות לארץ-ישראל, תל אביב: המחלקה לעניני הנוער של ההסתדרות הציונית בהוצאת "גזית", תש"ז.
Mystisch-religiöse Strömungen unter den Juden in Polen im 16.-18. Jahrhundert, Leipzig: Gustav Engel, 1914 (הדיסרטציה)
Religiöse Strömungen im Judentum. mit besonderer Berücksichtigung des Chassidismus, Bern: E. Bircher, 1920.
זיכרונותיו:
זכרונות, תל אביב: דביר (ספריית 'דביר לעם'), 1957.
ספריו > בעריכתו

ספר שבחי הבעש"ט: ערוך ומסודר מחדש בצירוף מבוא והערות מאת ש"א הורודצקי, ברלין: עינות, תרפ"ב. (מהדורה נוספת: תל אביב: דביר, תש"ז 1947)
תורת המגיד ממזריטש ושיחותיו; נלקטו ונערכו ע"י ש"א הורודצקי, עם מבוא מאת המלקט, ברלין: עינות ('החסידות במקורותיה'), תרפ"ג 1923.
תורת הקבלה של רבי יצחק אשכנזי (אר"י) ורבי חיים ויטאל (רח"ו); נקבץ ונערך בצירוף מבוא ע"י ש. א. הורודצקי, תל אביב: יוצא בהוצאת החברה למפעלי ספרות על ידי אגודת הסופרים העברים בארץ-ישראל, תש"ז.
ספרי יובל

עמנואל בן-גוריון (מלב"ד), אֶדֶר הַיְּקָר: דברי ספרות ומחקר מקדשים לש. א. הורודצקי במלאת לו שבעים וחמש שנה, תל אביב: דביר, תש"ז.
לוית ח"ן: לר' שמואל אבא הורודצקי במלאת לו שמונים שנה ..., תל אביב: שוקן (דפוס יפת), תשי"א. (חוברת מאת ידידיו)
לקריאה נוספת

ישראל כהן, 'שמואל אבא הורודצקי', בתוך: הנ"ל, כתבים, כרך א: שער הסופרים, תל אביב: ועד, תשכ"ב 1962, עמ' 404–405.
ניחם רוס, מסורת אהובה ושנואה: זהות יהודית מודרנית וכתיבה ניאו-חסידית בפתח המאה העשרים, באר שבע: הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב ('ספריית גולדשטיין-גורן במחשבת ישראל'), תש"ע 2010.
ביאורים

↑  דווקא דברים שביקש לפרסם נגד האסלם והנצרות בהשילוח (כתב עת), לא פורסמו עקב התנגדות עורכו הרוויזיוניסט יוסף קלוזנר, שמא "יעוררו הדברים על ישו, ובייחוד על מוחמד, בעירומם הגלוי, קטרוג גדול מצד שונאינו." לעיון במכתב "הסירוב של קלוזנר שפורסם בבלוג מכון גנזים, ראו כאן.
↑  בשנה זו כתב מכתב תנחומים להוריו של סג"ם דוד ט"ש, אחד מחללי מחלקת הל"ה. לעיון בכתב היד של מכתב זה, שפורסם בבלוג של מכון גנזים (שם גם מופקד ארכיונו האישי) ראו כאן.
הערות שוליים

↑  ניחם רוס, מסורת אהובה ושנואה: זהות יהודית מודרנית וכתיבה ניאו-חסידית בפתח המאה העשרים, באר שבע: הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב ('ספריית גולדשטיין-גורן במחשבת ישראל'), תש"ע 2010, עמ' 73. בפרט התיידד עם רחל בן-גריון, לימים מתרגמת ואשתו של מיכה יוסף ברדיצ'בסקי (ד. זכאי, רחל בן-גריון, דבר, טור 2, 3 בפברואר 1956).
↑  עם השלמת "המסתורין בישראל", דבר, 15 במאי 1961.
↑  פרס ביאליק לא. צ. גרינברג ולד"ר ש. א. הורודצקי, דבר, 24 בדצמבר 1947; פרס ביאליק תש"ח לא. צ. גרינברג ולש. א. הורודצקי, הצופה, 24 בדצמבר 1947.
↑  תל-אביב: מירל הורודצקי, דבר, 15 בפברואר 1948; מירל הורודצקי ז"ל, מעריב, 17 בפברואר 1961.
↑  ש. א. הורודצקי למנוחות, דבר, 27 במאי 1957; ש. א. הורודצקי למנוחות, חרות, 27 במאי 1957; ש. הורודצקי למנוחות, הצופה, 27 במאי 1957.
↑  שאול הון, המטפלת של ש"א הורודצקי דורשת חלקה בירושת המלומד, מעריב, 27 בנובמבר 1957. (על סופה של פרשה זו: "לא ידועה בציבור" נצטוותה לפנות דירת ד"ר הורודצקי, דבר, 26 בספטמבר 1958; נדחתה בקשה למעמד "הידועה בציבור", דבר, 10 באוקטובר 1958; עו"ד יוסף סיני, דור דור ויורשיו, חרות, 24 באוקטובר 1958.)
↑  אהרן צבי זופניק, קרית ספר | "שם משמואל", הצפירה, 16 בינואר 1895; א. ה. זופניק, משפט ספר | "שם משמואל", המגיד, 28 בפברואר 1895
↑  סקירה קצרה, עם הדפסת הספר מחדש בשנת תשי"ג: ע. ב. ג., בנגלה ובנסתר, דבר, 27 בפברואר 1953.
↑  ביקורת: ש. קורא, מספר אל ספר | "יהדות השכל ויהדות הרגש", הצופה, טורים 4–6, 15 בנובמבר 1946
↑  מ. אונגרפלד, באספקלריה של זכרונות, הצופה, 21 ביוני 1957; מ. אונגרפלד, יבול ספרותנו בשנת תשי"ז (ה) | ספרי מחקר ושירה, הצופה, טור 1, 16 באוקטובר 1957
↑  ביקורת: צבי קארל, מאצטבת הספרים | "אדר היקר", דבר, 2 בינואר 1948
↑  ספרים חדשים, דבר, 21 באוקטובר 1951.
↑  ש. א. הורודצקי לגבורות, דבר, 11 בספטמבר 1951.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262977105171  PLWABN: 9810536640505606  BnF: cb166080270 (data)  CiNii: DA06815175  GND: 126433127  ISNI: 0000 0000 8344 6139  LCCN: n86150226  NKC: zmp20191055088  NTA: 252381297  SELIBR: 61708  SUDOC: 236222783  Trove: 1000493  VcBA: 495/201505  VIAF: 72384947   WorldCat (עם VIAF): 72384947
שרית שנער

שרית שנער (נולדה ב-9 ביוני 1983) היא כדורגלנית ישראלית, ששימשה כקפטנית נבחרת ישראל לנערות. מחלוצות כדורגל הנשים בישראל ומלכת השערים של ליגת העל בכדורגל נשים במשך שלוש שנים רצופות.
ביוגרפיה

שנער ילידת קיבוץ גלאון, שם גדלה עד גיל 18. בגיל שבע החלה להתאמן במגוון ענפי ספורט, בהם כדורעף וכדורסל. בגיל 15 החלה להתמקצע בשטח הכדורגל. למדה בבית-הספר היסודי האזורי "שדות" בקיבוץ בית ניר ולאחר מכן בתיכון האזורי "צפית" בקיבוץ כפר מנחם במגמות כימיה וביולוגיה.
בשנת 1998 עם הקמת הליגה לנשים, הצטרפה שנער לקבוצת אס"א תל אביב, בה שיחקה מגיל 15 עד גיל 20. במקביל, החלה לשחק נבחרת ישראל לנערות, בה שמשה כקפטן הנבחרת במשך 3 שנים והיא מלכת השערים שלה.
במסגרת הצבא, שירתה כספורטאית מצטיינת במחוז מרכז של פיקוד העורף. עם שחרורה, נסעה לשחק בליגת המכללות ב-West Texas A&M University‏, שלוחה של אוניברסיטת טקסס A&M. שם למדה לתואר ראשון בכימיה. בעונת 2007/2008 שיחקה בליגה המקצוענית בגרמניה, הבונדסליגה בקבוצת המבורג Hamburg S.V. בשנת 2008 עברה לשחק בקבוצת Sonderjske בדנמרק וב-2009 חזרה לארץ לקבוצת האם שלה אס"א תל אביב בה היא משחקת עד היום. בשנת 2010 החלה ללמוד לתואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת בן-גוריון במסלול מצטיינים שאותו סיימה בהצטיינות יתרה.
כיום מתגוררת שנער בכפר נטר, בת זקונים לאדי ומטי ולה שלושה אחים.
קריירה מקצועית

בחזרתה ארצה עבדה שנער במכון וינגייט 3 שנים בתור עוזרת למנהל בית הספר למאמנים.
בשנת 2013 ניהלה את המכבייה לנוער, בהמשך ניהלה את אליפות אירופה בהרמת משקולות, ניהלה את אגף תחבורה באליפות אירופה לנבחרות צעירות בכדורגל U21 והייתה שותפה לגביע הפדרציה בטניס.
משמשת כשגרירת אתנה, ומאז אפריל 2014, מכהנת כמנכ"לית איגוד ההתעמלות בישראל; תחילה תחת יו"ר איגוד ההתעמלות הקודם, אופיר פינס-פז, וכיום תחת היו"ר הנוכחית, כנרת צדף.
הישגים

2000-1999 אליפות ראשונה במסגרת קבוצת אס"א תל אביב
2014-2009 חמש אליפויות מדינה ושלוש פעמים זכייה בגביע המדינה
2012-2011 השתתפות בליגת האלופות עם אס"א תל אביב - שותפה להישג ההיסטורי של הקבוצה, עלייה לשלב 32 האחרונות באירופה
2014-2012 מלכת השערים של הליגה הישראלית (עונת 2012/2013 - 35 שערים, ועונת 2013/2014 - 28 שערים)
2012-2013 שחקנית העונה בליגת הנשים
מאמנים חשובים בחייה

אלון שרייר - לשעבר מאמן אס"א תל אביב
רוני שניידר
דדה בר כליפה
הערות שוליים

↑  הידיעה באתר האיגוד
↑  אורן אהרוני, ליגת האלופות, נשים: אס"א ת"א עלתה לפלייאוף, באתר ynet, 16 באוגוסט 2011
↑  אלון שרייר
שיכורים מאהבה

"שיכורים מאהבה" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית עדן בן זקן. השיר יצא לאור ב-9 באוגוסט 2015, כסינגל השלישי מתוך האלבום מלכת השושנים, על ידי חברת התקליטים NMC יונייטד אנטרטיינמנט.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-3 במצעד של מדיה פורסט, וה-14 במצעד של רדיו אמצע הדרך.
רקע וכתיבה

השיר נכתב והולחן על ידי דולב רם ופן חזות והופק על ידי ינון יהל. השיר הוא שיר ים-תיכוני קצבי, אשר משלב בתוכו גם את סגנון הפופ. בשיר ישנו שימוש בשפה האנגלית. בנוסף לכך, בשונה משאר הסינגלים הקודמים מתוך האלבום, לסינגל זה לא יצא וידאו קליפ.
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
וידאו קליפ

טרם פורסם הווידאו קליפ הנלווה של השיר, העלתה עדן בן זקן לערוץ היוטיוב שלה את האודיו שלו. באודיו ניתן לראות את עטיפתו של הסינגל. בנוסף לכך, לשיר יצא רמיקס רשמי שהועלה לערוצה של בן זקן גם כן.
נכון לספטמבר 2019, מונה הצפיות של האודיו עומד על כ-9 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 3 |  |
|  ישראל | רדיו אמצע הדרך | 14 |  |
|  ישראל | רשת ג' | 20 |  |
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  עדן בן זקן - הערוץ הרשמי (2015-08-05), עדן בן זקן - שיכורים מאהבה, נבדק ב-2019-03-28
↑  Media Forest, mediaforest.biz (ארכיון)
↑  רדיו 90FM - ארכיון המצעדים, באתר www.90fm.co.il (ארכיון)
↑  עדן בן זקן - שיכורים מאהבה, באתר Spotify, ‏9 באוגוסט 2015
↑  עדן בן זקן - הערוץ הרשמי (2015-08-24), עדן בן זקן - שיכורים מאהבה - רמיקס Yinon Yahel & Mor Avrahami, נבדק ב-2019-03-28
| עדן בן זקן |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | מלכת השושנים • תאמין לי • לזאת שניצחה • חיים שלי • מועבט • עם או בלי לאהוב • 7 • דם שלי |  |
| אלבומים אחרים | Live קיסריה 2022 • הרמיקסים • מופע העשור (Live) |  |
| ערכים קשורים | NMC • ארומה מיוזיק • "אקס פקטור ישראל" |  |
| עדן בן זקן – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| מלכת השושנים | "מנגינה" • "מלכת השושנים" • "שיכורים מאהבה" • "פיסה מזכרוני" • "אלבינה" |  |
| תאמין לי | "תאמין לי" • "כל העיר שלנו" • "תזיזו" • "אף אחד" • "אין לי אותך" • "הייתי חוזרת" |  |
| לזאת שניצחה | "לזאת שניצחה" • "רציתי" • "כולם באילת" • "צועקת" |  |
| חיים שלי | "תל אביב בלילה" • "בא לי לחבק אותך" • "חיים שלי" • "מקסיקו" • "מילה של גבר" • "יאסו" • "תגיד לי Je t'aime" • "חצי מדינה" • "תרקדו" |  |
| מועבט | "אגרוף" • "כשתבוא" • "קוקוריקו" • "אהבה של אמא (חיים שלי)" • "אנא מג'נונה" • "חיים מאושרים" • "מתגעגעת אותך" • "הגענו הבנות" • "מועבט" • "ברחובות של תל אביב" • "איך אתה הולך" |  |
| עם או בלי לאהוב | "עם או בלי לאהוב" • "סירי" • "מה איתי" • "ניסיתי" • "אלף כוכבים" • "עשית לי טוב" • "WTF" • "הבת שלך" • "שוב תגיד לי בואי" • "דינרו" • "פילטרים יפים" • "כמה שנים" • "מה קרה?" • "ממתק" • "בסוף כל יום" |  |
| 7 | "חמסה" • "משחק קלפים" • "ילדת רחוב" • "עמנואלה" • "כינורות" • "ראשון בבוקר" • "להיות שלך" • "ריגוש זמני" • "מילה טובה" |  |
| דם שלי | "דם שלי" • "היית אחותי" • "תמיד נשאר אני" • "חיפשתי אותו בנרות" |  |
| סינגלים אחרים | "הללויה" • "Fresh" • "שונה מהנוף" • "Bonsoir" • "הזמן שלנו" • "והיא שעמדה" • יש בי אהבה" • "קטן עלינו" • "מקלט בטוח" • "תהמר עליי" • "מי אני בלעדיך" • "מלאכים" • "100 קילומטר" • "מסיבת הרווקות" • "נשבעת אמונים" • "עוד טיפה" |  |
| השתתפות בסינגלים | "מקסיקאנה" • "Godparent" |  |
| שירים אחרים | "הפשע המושלם" ‏•‏‏ "אולי תִּפָּתַח הדלת" |  |
שחקן השנה של פיב"א אירופה

| --- | --- |
 ענף:  כדורסל
 תאריך ייסוד:  2005
 תאריך פירוק:  2014
 ארגון מפעיל:  פיב"א אירופה
 יבשת:  אירופה
 הכי הרבה זכיות:  דירק נוביצקי   אנדריי קירילנקו   פאו גאסול   טוני פארקר (2)
 
פרס שחקן השנה של פיב"א אירופה (באנגלית: FIBA Europe Player of the Year Award) היה פרס כדורסל רשמי שנתי מטעם פיב"א אירופה, שנחנך בשנת 2005 והוענק עד שנת 2014. הפרס מוענק לכדורסלן אירופי שהופעותיו במדי המועדונים והנבחרת הלאומית במהלך השנה החולפת נחשבו לטובות ביותר. כל השחקנים האירופיים, ללא התייחסות למקום בעולם בו הם משחקים, יכולים לזכות בפרס, כולל שחקנים מה-NBA.
הזוכה בפרס נבחר בהצבעה הנערכת בקרה אוהדים ופאנל של מומחי כדורסל, אנשי תקשורת ומאמנים מ-25 מדינות שונות. כתוצאה מכך, הפרס נחשב לחשוב יותר מאשר פרס מר אירופה של מגזין סופרבאסקט ופרס יורוסקאר של מגזין לה גזטה דלו ספורט, אשר לא כוללים הצבעות של אוהדים. עם זאת, פרס שחקן השנה של פיב"א אירופה הוא הפחות ותיק מבין השלושה, מאחר שפרסי מר אירופה ויורוסקאר נוסדו כבר ב-1976 וב-1979 בהתאמה.
כמו כן, הפרס של פיב"א אירופה נחשב לפרס היוקרתי ביותר בעולם עבור כדורסלנים אירופיים, על אף ששני הפרסים היוקרתיים האחרים מייצגים את כוכבי הכדורסל האירופיים מאז אמצע שנות ה-70.
מלבד פרס שחקן השנה הראשי, מוענק גם פרס השחקן הצעיר של השנה של פיב"א אירופה.
הזוכים בתואר

| שנה | שחקן | לאום | קבוצה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 | דירק נוביצקי | גרמניה גרמניה | דאלאס מאבריקס |
| 2006 | תאודורוס פאפאלוקאס | יוון יוון | צסק"א מוסקבה |
| 2007 | אנדריי קירילנקו | רוסיה רוסיה | יוטה ג'אז |
| 2008 | פאו גאסול | ספרד ספרד | ממפיס גריזליס לוס אנג'לס לייקרס |
| 2009 | פאו גאסול | ספרד ספרד | לוס אנג'לס לייקרס |
| 2010 | מילוש תאודסיץ' | סרביה סרביה | אולימפיאקוס פיראוס |
| 2011 | דירק נוביצקי | גרמניה גרמניה | דאלאס מאבריקס |
| 2012 | אנדריי קירילנקו | רוסיה רוסיה | צסק"א מוסקבה   מינסוטה טימברוולבס |
| 2013 | טוני פארקר | צרפת צרפת | סן אנטוניו ספרס |
| 2014 | טוני פארקר | צרפת צרפת | סן אנטוניו ספרס |
שצ'רצוב

| --- | --- |
סמל שצ'רצובסמל שצ'רצוב

כנסייה בכפר
 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  לודז' (פרובינציה) לודז'
 מחוז:  בלחטוב
 שטח:  0 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  2,990 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  51°20′00″N 19°07′00″E﻿ / ﻿51.33333333°N 19.11666667°E﻿ / 51.33333333; 19.11666667 
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.szczercow.org
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטישצ'רצוב(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטישצ'רצוב(למפת פרובינציית לודז' רגילה) לודז' פיוטרקוב טריבונלסקי  פביאניצה טומשוב מזובייצקי  אופולה שוויינטוקז'יסקיה פולין גדול קוי.-פומ. שלזיה מזוביהשצ'רצוב(למפת פרובינציית לודז' מוגדלת) לודז' פיוטרקוב טריבונלסקי  פביאניצה טומשוב מזובייצקי  אופולה שוויינטוקז'יסקיה פולין גדול קויאוויה-פומרניה שלזיה מזוביהשצ'רצוב  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
שצ'רצוב (בפולנית: Szczerców; ביידיש: סטערצעוו, שטערצעוו) הוא כפר במחוז בלחטוב שבפרובינציית לודז' בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

היישוב נזכר לראשונה בשנת 1332, ובמחצית השנייה של המאה ה-14 הוענקו לו זכויות עיר. בשנת 1870, תחת שלטון פולין הקונגרסאית, ניטל מהיישוב מעמדו העירוני, בשל השתתפות תושביו במרד ינואר.
יהודי שצ'רצוב

יהודים ישבו בכפר מסוף המאה ה-18, ועד המחצית השנייה של המאה ה-19 השתייכו יהודי היישוב לקהילת לאסק. בסוף המאה ה-19 ובראשית המאה ה-20 פגעו ביישוב מספר שריפות גדולות, שהסבו נזק חמור במיוחד ליהודי המקום.
בין מלחמות העולם התקיימה בכפר פעילות של אגודת ישראל, ונמנו בו 1,513 יהודים, למעלה משליש מתושביו.
עם כיבוש היישוב בידי הגרמנים בספטמבר 1939, העלו אלו באש את בית הכנסת המקומי ואת רוב בתי היהודים ביישוב. בשל ההרס הרב, נמלטו רוב יהודי היישוב לזלוב ולבלחטוב הסמוכות. קבוצה קטנה של יהודים שעוד נשארה בכפר גורשה כעבור זמן מה גם היא לבלחטוב. גורלם של יהודי הכפר ביישובים אלו היה כגורל יתר היהודים בהם.
שרית סרי

| --- | --- |

שרית סרי, 2005
 לידה:  14 באוקטובר 1961 (בת 62) תל אביב-יפו, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 בן או בת זוג:  מתי סרי 
 צאצאים:  גל סרי
 פרופיל ב-IMDb
 
שרית ברוך-סרי (נולדה ב-14 באוקטובר 1961; היא קומיקאית, מדבבת, סופרת ושחקנית תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע ישראלית.
ביוגרפיה

נולדה בשם שרית ברוך בתל אביב. למדה בבית-הספר "התחיה" בבת ים ואת שירותה הצבאי עשתה ב"צוות הווי חיל האוויר".
הייתה נשואה לשחקן מתי סרי ולשניהם שתי בנות: ליאור, שנהרגה ב-22 באוגוסט 1990 בגיל שלוש  בחנות רהיטים בכיכר המדינה כשנפלה בין הסורגים מהקומה השנייה לקומה הראשונה ונפגעה בראשה, וגל סרי שחקנית, מדבבת וחברת תיאטרון צה"ל.
מתגוררת בתל אביב.
ביוגרפיה > מוזיקה

בשנת 1982, מיד לאחר שירותה הצבאי פרצה סרי לראשונה לתודעת הקהל כאשר הפכה לחברה בלהקת "איזולירבנד". הלהקה השתתפה בתחרות הקדם אירוויזיון של אותה שנה עם השיר "מלודי" וזכתה במקום השלישי. סרי פרשה מההרכב עוד ב-1982. שנה לאחר מכן השתתפה בתחרות הקדם אירוויזיון לשנת 1983 בתור אחת מזמרי הליווי של ירדנה ארזי בשיר "שירו שיר אמן".
ביוגרפיה > בקולנוע ובטלוויזיה

ב-1983 שיחקה בתפקיד אורח בסרט "סבבה", ב-1988 שיחקה בסרט השמיני של סדרת סרטי אסקימו לימון, "בלוז לקיץ" שיצא רק בגרמניה, השתתפה בסרט הקולנוע "כבלים" (1992), לצד אריק איינשטיין, מוני מושונוב וצבי שיסל. כמו כן, השתתפה בסרט "מר באום" (1997).
בטלוויזיה, השתתפה בסדרת הילדים "הצצקנים" (1989), באותה השנה שיחקה בסרט הטלוויזיה "רותי נעים" לצד גילי בן אוזיליו וקריינה בסרט אחד באפריל". השתתפה בתוכנית ההומור והסאטירה "העולם הערב" (1991), בצוות הקבוע של תוכנית הבידור מוצ"ש (1991–1992), הגישה פינת האקטואליה בתוכניתו של יאיר לפיד בערוץ הראשון במהלך שנת 1995 ושיחקה בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה "אש זרה" (1996).
בשנת 1993 הופיעה בקלטת-הווידאו "ירון בעל החלונות" לצד ירון לונדון, רמי ברוך והילד אסף איש שלום.
בשנת 1994 הופיעה בקלטת הילדים "והילד הזה הוא אני" לצד שירילי דשא, עמי טראוב, יואב הייט, והילד אדם בסנטה.
בין השנים 1996–1999 דיבבה את כל הדמויות הנשיות בסדרה "החרצופים" בערוץ 2.
בשנת 2002 הופיעה לצד ספי ריבלין בתוכנית הספורט הסאטירית "אופסייד" בערוץ הספורט.
בין השנים 2004–2005 כתבה והפיקה DVD לילדים בשם "כייף כפל" ללמידת לוח הכפל דרך שירים בשיתוף הד ארצי, בהנחיית אברי גלעד, תומר שרון, מתי סרי ו-60 ילדים.
לאורך השנים השתתפה בדיבוב סדרות וסרטים רבים, בהם: " אגדות האחים גרים"
"האגדה של קורה", קלימרו", "חוש-חש הבלש", "בלינקי ופינקי", "הקוסם מארץ עוץ", "צבי הנינג'ה", "היי! בינבה", "שאלתיאל קוואק", "פשוש", "סיפורי מוש", "דן-דין השופט", "עמיקו וחבריו", "המפחידנים", "מיקס מאסטר", "אנימליה", "טוק טוקאן", "סוד כמוס", "מפלצת של מלון 3: יוצאים לחופשה", "סינדרלה 3: אהבת אמת" ו"הסנדקית הקסומה".
סרי היא היוצרת והתסריטאית של "מילון הדיבור הפנימי", פורמט טלוויזיוני המבוסס על שני ספרי ההומור שלה, אשר שודר בחינוכית 23. ה"מילון" ממפה את שפת הדיבור היומיומית לנושאים שונים מתחומי חיינו.
ביוגרפיה > קריירת במה

בשנת 1995 שיחקה בתיאטרונטו בהצגת יחיד בשם "שובה של האישה החושנית" אותה כתבה יחד עם שמואל וילוז'ני.
בין השנים 1998–2001 הופיעה במופע סטנד-אפ יחיד בשם "סוטה מהנושא" אותו כתבה וביימה.
בשנת 1998 השתתפה בהצגת הילדים "סיסי הנסיכה" לצד עודד מנשה, ודנה דבורין. בשנת 2003 שיחקה במחזמר "ספיד וגלגלי הקסם" בו גילמה שמונה דמויות שונות.
ביוגרפיה > כתיבה

בשנת 2006, כתבה סרי תסריט לקלטת ילדים בשם "כיף כפל", העוסקת בלימוד לוח הכפל דרך שירים. בשנת 2007, כתבה את השיר "ושבו בנים לגבולם", ביחד עם הזמרת דיקלה.
בשנת 2008, ראה אור ספרה "תהיו בקשר", אשר עוסק בשפה העברית היומיומית הקלישאית.
בשנים 2007–2010 כתבה סרי בלוג באתר "TheMarker". בשנת 2011, העבירה אותו לאתר הנשים סלונה.
ספרה השני "היוצר פינת החופר" ראה אור בהוצאת עם עובד בשנת 2013.
שחקן מספר אחת

ערך זה עוסק בספר מדע בדיוני. אם התכוונתם לסרט קולנוע המבוסס על הספר, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ארנסט קליין
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  סייברפאנק
 נושא:  משחק תפקידים המוני ברשת, 1980s in video gaming, מציאות וירטואלית, מטאברס 
 מקום התרחשות:  אוהיו 
 הוצאה
 הוצאה:  Crown Publishing Group, AST 
 תאריך הוצאה:  2011
 מספר עמודים:  394
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  עם עובד
 תאריך:  2014
 תרגום:  דידי חנוך
 פרסים
 פרס אלכס (2012)  פרס פרומתאוס (2012) 
 סדרה
 הספר הבא:  שחקן מספר שתיים 
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 978-965-13-2445-1
 הספרייה הלאומית:  003732720
 
שחקן מספר אחת (באנגלית: Ready Player One) הוא ספר מסוגת הסייברפאנק מאת ארנסט קליין שיצא לאור באוגוסט 2011. הספר מתאר עתיד דיסוטופי בשנת 2045, כאשר העולם סובל ממשברים רבים ידי אדם כגון מחסור בנפט, זיהום, פיצוץ אוכלוסין ואבטלה. רוב האוכלוסייה מצטופפת בערים גדולות ומשתמשת בעולם מציאות מדומה בשם "אואזיס" כדי לברוח מהמציאות. כאשר ממציא האואזיס נפטר הוא משאיר אחריו צוואה שמורישה את כל רכושו העצום לראשון שימצא "Easter egg" שהחביא בתוך העולם הווירטואלי.
הספר מכיל אזכורים רבים לתרבות שנות השמונים בעיקר סרטי קאלט, מוזיקה, משחקי ארקייד, אטארי וגיבורי תרבות של התקופה.
ב-2012 הספר זכה ב"פרס אלכס" לנערים מתבגרים ובפרס פרומטיאוס. את האודיובוק מקריין ויל ויטון, שמוזכר בספר עצמו.
סרט המבוסס על הספר בבימויו של סטיבן ספילברג יצא לאקרנים ב-2018.
ספר ההמשך שחקן מספר שתיים יצא בנובמבר 2020 באנגלית ועדיין לא תורגם לעברית.
Easter egg

כמה חודשים לאחר הוצאת הספר, פרסם קליין סרטון בו הוא חושף שבין דפי הספר נמצא Easter egg בדמות כתובת אינטרנט המובילה לסדרה של משחקי מחשב. הפרס הראשון עבור מי שיצליח להשיג את התוצאה הגבוהה ביותר היא דלוריאן DMC-12 מאובזרת בדומה לזו המתוארת בספרו. השלב הראשון (בדומה לשער הראשון בספר) היה משחק אטארי 2600 בשם Stacks. את השער השני היה ניתן לעבור על ידי משחק פייסבוק שנכתב במיוחד על ידי ריצ'רד גאריוט, אחד מאבות המייסדים של משחקי RPG ויוצר סדרת המשחקים Ultima. התחרות על השער השלישי נערכה באוגוסט 2012. הזוכה יהיה הראשון שיצליח לשבור את שיא העולם באחד מכמה משחקי ארקייד ואטארי לפי בחירת המתמודד. הזוכה קריג קווין שבר את שיא העולם במשחק Joust וקיבל את הדלוריאן בתוכנית הטלוויזיה X-Play.
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 74cebfff-b24e-4e16-8761-86ec72a8f7a5  MusicBrainz work: cbf93ebf-edc5-49b9-a4db-65555744c6d5  VIAF: 9441151474845500490002   WorldCat (עם VIAF): 9441151474845500490002
שק (מארז)

מחסן ובו מערום של שקים המכילים קפה
כתה של עליית הנוער בעיינות  ב-1948 - שקי חול מדפנים את הקיר
שק הוא מארז גמיש בעל צורה מלבנית העשוי יוטה, פוליפרופילן, נייר או חומר אחר, והמשמש לאחסון והובלה של חומרים יבשים.
גודל השקים נקבע על-פי שיקולי המשתמש, ובדרך כלל אינו מוסדר ברגולציה. בתיקון לפקודת המלט, שאושר בכנסת בדצמבר 2013, נקבע בפקודה החיוב, של מי שמייצר מלט או משווקו באריזות, לארוז את המלט גם בשקים שמשקלם אינו עולה על 25 קילוגרם. בהצעת התיקון נטען כי התיקון בא להקל על פועלי הבניין, שנאלצו להרים שקי מלט במשקל הנפוץ, 50 קילוגרם, אך על פי הערכה התיקון נועד לשמור על ריכוזיות בענף המלט בישראל להקשות על תחרות, משום שהמקובל בעולם הוא שקים במשקל 50 קילוגרם.
שימושים

אחסון והובלת מזון יבש כקטניות, קמח, פסטה, תבלינים.
אחסון והובלת חומרי בניה כמלט, חצץ, חול
ביהדות, לבישת שק היא מנהג של אבל
הגנה מפני שיטפונות (על ידי שקי חול)
הגנה מפני ירי ורסיסים.
גלריה

שקים בשוק במרוקו, מכילים דגנים וקטניות
שקי חיטה במחסן באורגון שבארצות הברית
משאית עמוסה שקים. באר שבע, 1960
הערות שוליים

↑  הצעת חוק לתיקון פקודת המלט (מס' 2) (משקלם של שקי מלט), התשע"ד-2013, ה"ח הכנסת 531 מיום 17 בדצמבר 2013
↑   אורה קורן, רגולציה מיותרת שתפגע בתחרות, באתר TheMarker‏, 3 בנובמבר 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4251496-4
ש"י פנואלי

| --- | --- |

ש"י פנואלי, 1943
 לידה:  17 בפברואר 1904 Medynia Kańczucka, גליציה, רפובליקת פולין 
 פטירה:  21 במרץ 1965 (בגיל 61) חולון, ישראל 
 ענף מדעי:  ספרות ובלשנות
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב 
 
שמואל ישעיהו פּנוּאֵלי (פִּינֶלֶס), שנודע בשמו המקוצר ש"י פנואלי (17 בפברואר 1904 – 21 במרץ 1965) היה מחנך, מסאי וחוקר ספרות ישראלי, ממייסדי החוג לספרות באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה

פנואלי נולד בשנת 1904 במיידאן (ליד ריישא) שבגליציה (אז בתחומי האימפריה האוסטרו-הונגרית, לאחר המלחמה במדינת פולין), בן לסוחר מרדכי אהרן פינלס. מגיל צעיר עסק בהוראה ובכתיבה ספרותית. למד בבית המדרש העברי למורים בווילנה ולאחר סיום לימודיו הורה שם. זמן קצר ערך עיתון מקומי בשם "העברי", ושם פרסם את יצירתו: שירים ודברי פרוזה בעברית וביידיש. במהלך השנים עבר מכתיבת ספרות יפה לכתיבת ביקורות ומסות ספרותיות בשפה העברית. הוא השתתף בקביעות בכתיבת מאמרים בעיתונות העברית בפולין, כמו: "הצפירה", "גלים", "זרמים", "הדרך"
בשנת 1933 יצא למסע במזרח הרחוק ופרסם רשימות רבות מחוויותיו. ישב זמן קצר בחרבין שבסין, עד שעלה לארץ בשנת 1935 יחד עם הניה רעייתו. במשך 9 שנים ניהל את בית הספר בנהלל. ב-1945 עבר להתגורר בחולון והיה מורה ומנהל בסמינר ע"ש שיין בגבעת השלושה.
ב-1954 הצטרף לאוניברסיטת תל אביב המוקמת והולכת, ייסד בה את החוג לספרות עברית ועמד בראשו עד לפטירתו הפתאומית מהתקף לב בשנת 1965.
בנו אמיר פנואלי היה פרופסור למתמטיקה ומדעי המחשב, חתן פרס ישראל ופרס טיורינג.
בן נוסף, דוד, היה פרופסור להנדסת מכונות בפקולטה להנדסת מכונות בטכניון.