stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אצטדיון סאו ז'נואריו

| --- | --- |

 כינוי:  אצטדיון סאו ז'נואריו
 מיקום:  ריו דה ז'ניירו, ברזיל
 קואורדינטות:  22°53′27″S 43°13′42″W﻿ / ﻿22.890916666667°S 43.228252777778°W﻿ / -22.890916666667; -43.228252777778
 אבן יסוד:  1926
 תקופת הפעילות:  21 באפריל 1927 – הווה (97 שנים)
 שופץ:  2012
 בעלים:  ואסקו דה גאמה
 מפעיל:  ואסקו דה גאמה
 משטח:  דשא
 קבוצות:  ואסקו דה גאמה
 מושבים:  24,584
 ממדי משטח:  אורך: 110 מ' רוחב: 75 מ'
 he
 
אצטדיון "ואסקו דה גאמה" (על שם השכונה בה הוקם), שמכונה גם אצטדיון סאו ז'נואריו (בפורטוגזית: Estádio São Januário) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בעיר ריו דה ז'ניירו שבברזיל. האצטדיון מכיל 24,584 מקומות ישיבה ומשמש כמגרשה הביתי של קבוצת ואסקו דה גאמה.
היסטוריה

האצטדיון, אשר נקרא על שם הרחוב שאליו פונה חזיתו, נפתח באופן רשמי ב-21 באפריל 1927, במסגרת משחק בין ואסקו דה גאמה לבין לקבוצת סנטוס.
בטרם נפתח אצטדיון המרקנה לקראת טורניר מונדיאל 1950 שהתקיים בברזיל, היה זה אצטדיון הכדורגל המרכזי בריו דה ז'ניירו ובמשך שנים אירח האצטדיון משחקים רשמיים של נבחרת ברזיל, כשמשחקה הראשון של נבחרת ברזיל באצטדיון נערך ב-15 בינואר 1939 במסגרת גביע רוקה. האצטדיון אירח גם משחקי ידידות, משחקים במסגרת הקופה אמריקה וטורנירי כדורגל שונים גם לאחר שהמרקנה נפתח. מלבד זאת אירח האצטדיון גם הופעות וכנסים. שיא המבקרים באצטדיון נשבר בהופעתה של הלהקה מפוארטו ריקו "Menudo" ב-1985 ומוערך בין 80,000 איש לבין 130,000 איש. באותה הופעה אירע אסון כששני צעירים נמחצו למוות בשל הדוחק והצפיפות.
ב-1943 ו-1945 אירח האצטדיון גם את מצעד בתי הספר לסמבה.
מאפיינים

האצטדיון מתאפיין בחזית ארכיטקטונית מיוחדת בסגנון ניאו קלאסי ובמבנה פרסה בצורת U. יציעי האצטדיון מקורים באופן חלקי. האצטדיון הוותיק נמצא ברשימת "אתרי המורשת הברזילאית באדריכלות, אומנות והיסטוריה". ב-2007 הוקם באצטדיון על הדשא מאחורי אחד השערים פסל ברונזה בגודל טבעי של הכדורגלן רומאריו, ששיחק בקבוצה כחלוץ, וזאת לאחר שהבקיע את הכדור ה-1,000 במדיה. מלבד זאת, בסביבת האצטדיון הוקמו מתקנים נוספים כמו מתחם בריכות שחייה אולימפיות, חדרי כושר, מתחם מנוחה והתכנסות לספורטאים בסגנון מלונית בוטיק, חדר גביעים גדול שמציג בעזרת יותר מ-8,000 פריטים את הישגי הקבוצה וסמליה ומרכז אימון לספורטאים צעירים.
מלבד זאת נפתחה במתחם ב-15 באוגוסט 1955 קפלה על שם "מריה גבירתנו של הניצחונות" שחשובה מאוד לקבוצה ואוהדיה ולכן נמנעים מלהורסה אף על פי שהיא מפריעה להרחיב את האצטדיון ולבנות לו יציע רביעי.
אצטדיון הכדורגל היה אמור לעבור שיפוץ והסבה לתקופת אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) לאירוח טורניר הרוגבי שביעיות האולימפי שנכלל לראשונה במשחקים האולימפיים. אולם האצטדיון לא גיבש בזמן את תוכניות האירוח שלו ולכן הוחלט להעביר את טורניר הרוגבי שביעיות האולימפי ל"אצטדיון דאודורו", מתקן ספורט זמני המכיל 15,000 מקומות שהוקם בשכונת דאודורו עבור טורניר ה"קרב חמש" האולימפי ויארח גם את טורניר הרוגבי שביעיות האולימפי.
אליפות רוסיה בכדורסל גברים

| --- | --- |

 שם מלא:  אליפות רוסיה בכדורסל גברים
 כינוי:  ליגת הכדורסל הרוסית
 תחום:  כדורסל
 ארגון:  התאחדות הכדורסל הרוסית
 מדינות:  רוסיה רוסיה
 תקופת הפעילות:  1992–הווה (כ־32 שנים)
 מירב הזכיות:  צסק"א מוסקבה (27 פעם)
 מפעל גבוה:  יורוליג, יורוקאפ
 מפעל מקביל:  הגביע הרוסי בכדורסל
 מפעל נמוך:  הסופרליגה הרוסית בכדורסל
אליפות רוסיה בכדורסל גברים היא אליפות המדינה בכדורסל גברים ומתייחס לתחרויות הכדורסל הבכירות ברוסיה.
בשנים 1992–2010 הסופרליגה הרוסית בכדורסל (רוסית: Баскетбольная суперлига, אנגלית: Russian Basketball Super League) הייתה הליגה הגבוהה מבין ליגות הכדורסל ברוסיה. הליגה הכילה 9 קבוצות בעונתה האחרונה (2010) כשליגת המשנה שלה (סופרליגה B) הכילה 13.
הליגה שיחקה תחת חוקי הכדורסל של פיב"א ונחשבה לאחת מליגות הכדורסל הטובות בעולם. במהלך העונה הסדירה כל קבוצה שיחקה פעמיים נגד כל קבוצה אחרת בבית ובחוץ. בסופה של העונה אלופת הליגה וסגניתה שיחקו ביורוליג, הקבוצות שסיימו במקומות 3–4 ומחזיקת הגביע הרוסי שיחקו ביורוקאפ והקבוצה במקום ה-5 שיחקה ביורוצ'אלנג'.
צסק"א מוסקבה זכתה במירב תוארי אליפות רוסיה כשבאמתחתה 27 זכיות באליפות מאז 1992. הרחק אחריה, נמצאים אוראל גרייט (2), זניט (1) ואוניקס (1).
מבנה הליגות

| רמה | ליגה |
| --- | --- |
1 : הליגה המאוחדת של VTB‏ 11 קבוצות (מתוך 12 קבוצות בליגה כולה)
2 : סופרליגה 1‏ 12 קבוצות
3 : סופרליגה 2 8 קבוצות
4 : סופרליגה 3 8 קבוצות
רמה אירופית

עד 2022, על פי רמתה של הליגה הרוסית בכללותה, החליטה פיב"א על סדר ההעפלה הבא: אלופת הליגה הייתה מעפילה ישירות ליורוליג, סגנית האלופה והקבוצה במקום השלישי בליגה היו מתמודדות במוקדמות היורוליג, בעוד הקבוצה במקום הרביעי העפילה ישירות ליורוקאפ. הקבוצות במקום החמישי והשישי בליגה התחרו במוקדמות היורוקאפ והקבוצה מהמקום השביעי העפילה ישירות ליורוצ'לנג' כאשר הקבוצות במקומות שמונה עד עשר התמודדו במוקדמות היורוצ'לנג'. בעונות מסוימות אלופת הסופרליגה הרוסית בכדורסל הייתה מתמודדת גם בטורניר היורופקאפ.
במרץ 2022 נושלו כלל קבוצות הכדורסל של רוסיה מהתמודדות במפעלים האירופיים כתגובה לפלישה הרוסית לאוקראינה.
היסטוריה

ליגת העל הרוסית בכדורסל החליפה את ליגת העל הסובייטית בכדורסל בשנת 1992 בשם "הסופרליגה הרוסית בכדורסל".
ב-15 ביוני 2010 תשע משתתפות הליגה הרוסית החליטו על ביטול הליגה והקמת ליגה עצמאית משלהן, זאת בעקבות שערורייה שפרצה כאשר יו"ר התאחדות הכדורסל הרוסית, סרגיי צ'רנוב, הוקלט בשיחה עם שופטים שהודו שלא יוכלו לערוב ללוקומוטיב קובאן במשחק רבע גמר הפלייאוף מול דינמו מוסקבה ב-2010. בשל כך פרשו 10 קבוצות הכדורסל הבכירות ברוסיה מליגת העל והחליטו על הקמת ליגת כדורסל עצמאית נפרדת, שאינה כפופה לאיגוד הכדורסל הרוסי. הליגה החדשה יצאה לדרך בסתיו 2010 והיא נשאה את השם "ליגת הכדורסל המקצוענית של רוסיה" (ПБЛ, Профессиональная баскетбольная лига). עונת הבכורה יצאה לדרך באוקטובר 2010 והתקיימה עד 2014 כשהיא בוטלה והקבוצות הבכירות שולבו בליגת VTB, כאשר אלופת רוסיה היא הקבוצה הרוסית עם הביצועים הטובים ביותר בשלב פלייאוף הליגה. אלופת רוסיה נקבעת תוך התחשבות בתוצאות המשחקים בין הקבוצות הרוסיות בלבד. בעקבות כך, במהלך עונת 2014, הליגה המקצוענית בוטלה באופן רשמי.
בתשע העונות הראשונות של ליגת VTB, צסק״א מוסקבה זכתה בכל האליפויות. בעונת 2021/2022 נשברה הדומיננטיות שלה בליגה עם זכייתה של זניט באליפות, בכך שברה למעשה 19 שנים רצופות (מאז 2002) בהן צסק״א זכתה באליפויות המדינה.
אלופות רוסיה בכדורסל

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עונה |  |  |  | שם טורניר |
| 2024 | צסק"א מוסקבה | אוניקס קאזאן | זניט סנקט פטרבורג / לוקומוטיב קובאן | ליגת VTB |
| 2023 | אוניקס קאזאן | לוקומוטיב קובאן | צסק"א מוסקבה | ליגת VTB |
| 2022 | זניט סנקט פטרבורג | צסק"א מוסקבה | אוניקס קאזאן | ליגת VTB |
| 2021 | צסק"א מוסקבה | אוניקס קאזאן | זניט סנקט פטרבורג | ליגת VTB |
2020: התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה הביאה להפסקת הליגה ללא הכרזת אלופה
| 2019 | צסק"א מוסקבה | חימקי מוסקבה | אוניקס קאזאן | ליגת VTB |
| 2018 | צסק"א מוסקבה | חימקי מוסקבה | זניט סנקט פטרבורג | ליגת VTB |
| 2017 | צסק"א מוסקבה | חימקי מוסקבה | זניט סנקט פטרבורג | ליגת VTB |
| 2016 | צסק"א מוסקבה | אוניק"ס קאזאן | זניט סנקט פטרבורג | ליגת VTB |
| 2015 | צסק"א מוסקבה | חימקי מוסקבה | לוקומוטיב קובאן | ליגת VTB |
| 2014 | צסק"א מוסקבה | ניז'ני נובגורוד | אוניק"ס קאזאן | ליגת VTB |
| 2013 | צסק"א מוסקבה | חימקי מוסקבה | ספרטק סנקט פטרבורג | ליגת הכדורסל המקצוענית |
| 2012 | צסק"א מוסקבה | חימקי מוסקבה | לוקומוטיב קובאן | ליגת הכדורסל המקצוענית |
| 2011 | צסק"א מוסקבה | חימקי מוסקבה | אוניקס קאזאן | ליגת הכדורסל המקצוענית |
| 2010 | צסק"א מוסקבה | חימקי מוסקבה | אוניקס קאזאן | סופרליגה א' |
| 2009 | צסק"א מוסקבה | חימקי מוסקבה | אוניקס קאזאן | סופרליגה א' |
| 2008 | צסק"א מוסקבה | חימקי מוסקבה | דינמו מוסקבה | סופרליגה א' |
| 2007 | צסק"א מוסקבה | אוניקס קאזאן | חימקי מוסקבה | סופרליגה א' |
| 2006 | צסק"א מוסקבה | חימקי מוסקבה | דינמו סנקט פטרבורג | סופרליגה א' |
| 2005 | צסק"א מוסקבה | דינמו מוסקבה | אוניקס קאזאן | סופרליגה א' |
| 2004 | צסק"א מוסקבה | אוניקס קאזאן | דינמו מוסקבה | סופרליגה א' |
| 2003 | צסק"א מוסקבה | אוראל גרייט פרם | אוניקס קאזאן | סופרליגה א' |
| 2002 | אוראל גרייט פרם | אוניקס קאזאן | לוקומוטיב מינרלני וודי | סופרליגה א' |
| 2001 | אוראל גרייט פרם | אוניקס קאזאן | לוקומוטיב מינרלני וודי | סופרליגה א' |
| 2000 | צסק"א מוסקבה | אוראל גרייט פרם | אוניקס קאזאן | סופרליגה |
| 1999 | צסק"א מוסקבה | אוטודור סראטוב | ארסנל טולה | סופרליגה |
| 1998 | צסק"א מוסקבה | אוטודור סראטוב | ב.ק. סמרה | סופרליגה |
| 1997 | צסק"א מוסקבה | אוטודור סראטוב | ב.ק. סמרה | סופרליגה |
| 1996 | צסק"א מוסקבה | דינמו מוסקבה | אוטודור סראטוב | סופרליגה |
| 1995 | צסק"א מוסקבה | דינמו מוסקבה | סטרויטל סמרה | סופרליגה א' |
| 1994 | צסק"א מוסקבה | אוטודור סראטוב | סטרויטל סמרה | הדיוויזיה העליונה א' |
| 1993 | צסק"א מוסקבה | ספרטק סנקט פטרבורג | סטרויטל סמרה | הדיוויזיה העליונה א' |
| 1992 | צסק"א מוסקבה | סטרויטל סמרה | אוטודור סראטוב | הדיוויזיה העליונה א' |
| 1992 | ספרטק סנקט פטרבורג | סטרויטל סמרה | דינמו מוסקבה | אליפות חבר המדינות |
סטטיסטיקה

| מועדון |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| צסק"א מוסקבה | 27 | 1 | 0 |
| אוראל גרייט | 2 | 2 | 0 |
| אוניק"ס קאזאן | 1 | 6 | 9 |
| זניט סנקט פטרבורג | 1 | 0 | 4 |
ספרטק סנקט פטרבורג: 1
| חימקי מוסקבה | 0 | 11 | 1 |
| אוטודור סראטוב | 0 | 4 | 2 |
| דינמו מוסקבה | 0 | 3 | 2 |
| צסק"א סמרה | 0 | 1 | 5 |
| ניז'ני נובגורוד | 0 | 1 | 0 |
| לוקומוטיב קובאן | 0 | 1 | 4 |
| ארסנל טולה | 0 | 0 | 1 |
| דינמו סנקט פטרבורג | 0 | 0 | 1 |
ראו גם

הליגה המאוחדת של VTB
ליגת העל האוקראינית בכדורסל
הערות שוליים

↑  הוקמה ליגת הכדורסל המקצוענית של רוסיה
| כדורסל ברוסיה רוסיה |
| --- | --- | --- |
| ניהול | התאחדות הכדורסל הרוסית • קבוצות • מגרשי כדורסל • תחרויות |  |
| תחרויות ליגה | הליגה המאוחדת של VTB • ליגת המשנה הרוסית בכדורסל • ליגת הנוער המאוחדת של VTB |  |
| תחרויות ליגה לנשים | ליגת העל הרוסית בכדורסל נשים • ליגת המשנה הרוסית בכדורסל נשים |  |
| תחרויות גביע | הגביע הרוסי בכדורסל • הגביע הרוסי בכדורסל נשים |  |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית (גברים) • הנבחרת הלאומית (נשים) |  |
| הליגה המאוחדת של VTB |
| --- | --- | --- |
| הקבוצות בעונת 2024/2025 | רוסיה אבטודור סראטוב • רוסיה אוניקס קאזאן • רוסיה אוראלמש • קזחסטן אסטנה • רוסיה זניט סנקט פטרבורג • רוסיה יניסיי קרסנויארסק • רוסיה לוקומוטיב קובאן • רוסיה ניז'ני נובגורוד • רוסיה פארמה פרם • רוסיה צסק"א מוסקבה • רוסיה סמרה • רוסיה MBA |  |
| שונות | משחק האולסטאר • הסופר קאפ בכדורסל • ליגת הנוער • היכל התהילה |  |
סמל הסופרליגה הרוסית בכדורסל, 1992-2010.
סמל ליגת הכדורסל המקצוענית, 2010-2014.
סמל הליגה המאוחדת של VTB, בשנים 2014־2017.
סמל הליגה המאוחדת של VTB מאז 2017. הליגה משמשת כאליפות רוסיה מאז 2014.
אסגאר פרהאדי

| --- | --- |

 לידה:  7 במאי 1972 (בן 52) אספהאן, איראן
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תרבית מודרס  אוניברסיטת טהראן 
 תקופת הפעילות:  מ-2002 
 תחום יצירה:  קולנוע
 יצירות ידועות:  פרידה, הסוכן
 פרסים והוקרה:  דוב הכסף לבמאי הטוב ביותר (2009)  Prize of the Ecumenical Jury Cannes (2013)  פרס קלוטרודיס לבמאי הטוב ביותר (2014)  פרס קלוטרודיס לתסריט המקורי הטוב ביותר (2014)  פרס התסריט הטוב ביותר של פסטיבל קאן (2016)  פרס הקולנוע האסייתי לבמאי הטוב ביותר (2012)  פרס סזאר לסרט הזר (2012)  פרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר (2012)  פרס דב הזהב (2011)  גרנד פרי של פסטיבל קאן (2021) 
 בן או בת זוג:  פריסה בח'תאוור 
 צאצאים:  סרינה פרח'אדי 
 
אסגאר פרהאדי (בפרסית: اصغر فرهادی; בעברית, לעיתים נדירות נקרא גם אסגאר פרהודי; נולד ב-7 במאי 1972) הוא תסריטאי ובמאי איראני. ביים את הסרטים זוכי פרס האוסקר "פרידה" ו"הסוכן". נבחר לאחד מ-100 האנשים המשפיעים ביותר בעולם בשנת 2012 על ידי המגזין Time.
ביוגרפיה

פרהאדי נולד ב-1972 במחוז אספהאן שבאיראן. עשה תואר ראשון בתיאטרון ובאמנויות הבמה ותואר שני בקולנוע באוניברסיטת טהראן.
בשנת 2022 הועמד פרהאדי לדין בבית משפט איראני באשמת גניבה ספרותית של הבסיס לסרט הגיבור (אנ') מסרט תיעודי קודם שנעשה על ידי סטודנטית לקולנוע שלמדה אצלו.
פילמוגרפיה

בימוי ו\או תסריט:
2003 - ריקוד באבק (رقص در غبار)
2004 - העיר היפה (شهر زیبا)
2006 - זיקוקים של יום רביעי (چهارشنبه سوری)
2009 - בנוגע לאלי (درباره الی)
2011 - פרידה (جدایی نادر از سیمین)
2013 - העבר (گذشته)
2016 - הסוכן (فروشنده)
2018 - כולם יודעים (Todos lo saben)
2021 - הגיבור (אנ') (قهرمان)
פרסים

רשימה חלקית:
2009 - פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין, פרס "דוב הכסף" (בימוי) לסרט בנוגע לאלי
2009 - פסטיבל הסרטים טרייבקה, פרס הסרט הזר לסרט בנוגע לאלי
2011 - פסטיבל הקולנוע הבינלאומי פג'ר, "סימורג הבדולח" לסרט פרידה (בימוי, תסריט ובחירת הקהל)
2011 - פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין, פרס "דוב הזהב" לסרט פרידה
2012 - פרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר לסרט פרידה
2012 - פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר לסרט פרידה
2013 - פסטיבל הקולנוע בקאן, פרס חבר השופטים העולמי לסרט העבר
2016 - פסטיבל הקולנוע בקאן, פרס לתסריט הטוב ביותר, לסרט "המוכר"
2016 - פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר לסרט "הסוכן".
הערות שוליים

↑  Scott Roxborough, Iran Court Moves Forward with Plagiarism Charges Against Asghar Farhadi for ‘A Hero’, The Hollywood Reporter, ‏4.4.2022
↑  רשימת הזוכים לשנת 2011.
↑  דף הסרט באתר פרס גלובוס הזהב.
↑  דף הסרט באתר הפסטיבל.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007583709105171  PLWABN: 9810600392205606  BIBSYS: 10071691  BNE: XX5058038  BnF: cb16197625q (data)  GND: 1020180293  ISNI: 0000 0001 1701 0684  LCCN: n2009206632  NLA: 53928735  NLK: KAC201224424  NTA: 329694243  RERO: 02-A020196409  SUDOC: 131219758  Trove: 1539726  VIAF: 120195666   WorldCat (עם VIAF): 120195666 
ערך זה הוא קצרמרבנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אסגאר פרהאדי בפסטיבל הקולנוע בקאן, 2013
אסגראט

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  סלט, מאכלי דגים, מנה 
 מטבח:  Valencian cuisine 
 מוצא:  ספרד 
 מרכיבים עיקריים:  פלפל, בקליאו 
 
אסגראט ולנסיאני
אסגראט (בספרדית: Esgarraet; בוולנסית: Esgarradet, כלומר "קרוע") הוא מאכל טיפוסי מקהילת ולנסיה בספרד.
מאפיינים

המאכל מורכב מסלט פלפלים אדומים תלויים בגריל, בקלה מבושל, שום, שמן זית ולפעמים זיתים שחורים. השם נובע מטכניקת ההכנה המחייבת לקרוע גם את הפלפלים וגם את הדג לרצועות עדינות.
הוא מוגש גם כטאפס והוא אופייני מאוד לעיר ולנסיה. המאכל פופולרי מאוד, מכיוון שהטעם של דג הבקלה המומלח מנוגד היטב למתיקות הפלפלים והמיץ שלהם מתערבב עם שמן הזית ונספג בדרך כלל בלחם.
וריאציות

בוולנסיה מנה זו עשויה להיחשב כווריאציה של אספנקאט (espencat), מנה פופולרית נוספת של המטבח הוולנסיאני.
בקטלוניה יש וריאציה שנקראת esqueixada שפירושה "קרוע" בקטלאנית וכוללת עגבנייה בגריל במקום פלפלים אדומים.
באזור המרכזי של מחוז קאסטיון מוסיפים חציל אפוי וכל המרכיבים נקצצים לחתיכות קטנות. המתכון עשוי לכלול גם מוחאמה או דג בקלה.
אסקליבדה עם אנשובי גם היא מנה דומה קלאסית מקטלוניה, המוגשת בדרך כלל על טוסט של לחם פג'ס שנקלה על אותן גחלים שבו נצלו הפלפלים, החצילים, העגבניות, הבצל וכו'.
לקריאה נוספת

אסקליבדה
Esqueixada
הערות שוליים

↑  "'Esgarraet' valenciano". El Comidista (בספרדית). 2019-06-17. ארכיון מ-2023-03-24. נבדק ב-2023-03-24.
אלכסנדר קוטוב

| --- | --- |

 לידה:  12 באוגוסט 1913 טולה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  8 בינואר 1981 (בגיל 67) מוסקבה, ברה"מ 
 הישג בולט:  מקום שלישי בעולם, בשנת 1950
 הדרגה הגבוהה ביותר:  רב אמן משנת 1951
 מד כושר מרבי:  2753
 מקצוע נוסף:  כותב ספרי עיון 
 מדינה:  ברית המועצות
 פרסים והוקרה:  עיטור לנין  מאסטר מוסמך לספורט של ברית המועצות  מדליה לגבורת העמל במלחמת המולדת הגדולה 1941–1945  עיטור אות הכבוד  מדליה להנצחת 100 שנים להולדתו של לנין 
 
אלכסנדר קוטוב (ברוסית: Алекса́ндр Ко́тов;‏ 12 באוגוסט 1913, טולה באימפריה הרוסית – 8 בינואר 1981, מוסקבה) היה שחמטאי סובייטי בדרגת רב אמן וסופר שחמט. היה אלוף ברית המועצות בשחמט, פעמיים התחרה על אליפות העולם בשחמט. שימש בתפקידים בכירים באיגוד השחמט הסובייטי ומרבית ספריו נכתבו במהלך המלחמה הקרה בין הגוש המערבי שכלל את ארצות הברית ומדינות המערב שתמכו בה והגוש המזרחי שכלל את ברית המועצות, מדינות מזרח אירופה ומדינות אחרות בעולם שהזדהו או שנשלטו על ידי ברית המועצות. כתוצאה מכך ספריו נוטים להיות ביקורתיים ואף מפחיתים בחשיבותם של שחמטאים אמריקאים. שחקנים רוסיים מוצגים באופן אוהד במיוחד.
ספריו של קוטוב כללו לעיתים קרובות שבחים לשיטה הסובייטית באופן כללי. לדוגמה: ספרו משנת 1958 "The Soviet School of Chess" קובע ש"עליית בית הספר הסובייטי לצמרת השחמט העולמי היא תוצאה לוגית של ההתפתחות התרבותית הסוציאליסטית". באותה עת קביעות כאלו היו שנויות במחלוקת במידה כזו שמוציאים לאור במערב ראו עצמם מחויבים לכלול הסתייגויות בתרגומים של ספריו לשפה האנגלית. הוצאת דובר כתבה בהקדמה למהדורת 1961 "ספרות מסוג זה, הגם שמועילה בהבנת המשחק, רוויה בעוותים. המוציאים לאור של ספר זה מודאגים מטכניקות התעמולה בהן נעשה שימוש על ידי ברית המועצות".
ללא קשר להערותיו של קוטוב בהבטים הפוליטיים, ספריו מלאי השראה ומספקים מידע רב ערך. קוטוב הדגיש נקודות בספריו על ידי אזכור אירועים אותם חווה באופן אישי או שהיה עד להם בתחרויות בהן השתתף, תוך אזכור רבי אמנים מפורסמים אותם הכיר באופן אישי. סגנון מיוחד ומשעשע זה הבטיח את הפופולריות של ספריו בין שחקני שחמט ברמות שונות ומארצות רבות.
רב אמן

קוטוב זכור בעיקר כמחבר ספרי שחמט, אך בנוסף היו לו תוצאות טובות מאוד כשחקן תחרותי. אחת מהתוצאות המצוינות הראשונות שלו הייתה מקום שני באליפות ברית המועצות לשנת 1939, כאשר החמיץ בסיבוב האחרון את המקום הראשון, בו זכה מיכאל בוטביניק. תוצאה זו העניקה לו תואר רב אמן סובייטי, השחקן השלישי שתואר זה הוענק לו לאחר מיכאל בוטביניק וגריגורי לבנפיש. קוטוב ניצח באליפות מוסקבה לשחמט בשנת 1941, וניצח באליפות ברית המועצות בשנת 1948, בצוותא עם דוד ברונשטיין. בשנת 1950 ניצח קוטוב בתחרות ונציה, בהקדימו את וסילי סמיסלוב.
בשנת 1951 הוענקה לקוטוב דרגת רב אמן, על ידי פיד"ה. קוטוב מילא גם תפקידים מרכזיים בהתאחדות השחמט הסובייטית.
בתחרות המועמדים לאליפות העולם הראשונה שנערכה בבודפשט, תחרות שמטרתה לקבוע מי יתמודד מול אלוף העולם, שבאותה עת היה מיכאל בוטביניק, צבר קוטוב 8.5/18 נקודות. הוא העפיל לתחרות המועמדים בזכות המקום הרביעי אליו הגיע בתחרות הבינאזורית שהתקיימה בסטוקהולם, שם צבר 11.5/19 נקודות.
התוצאה התחרותית הטובה ביותר של קוטוב הייתה כנראה בתחרות הבינאזורית שהתקיימה בשנת 1952, שם ניצח בתוצאה 16.5/20 עם מד כושר 2832, שלוש נקודות לפני טיגראן פטרוסיאן ומארק טיימנוב שהגיעו למקום השני, וזאת ללא אף הפסד. בתחרות המועמדים שהתקיימה בציריך, צבר 14/29 והיה השחקן היחיד שניצח את מנצח התחרות, וסילי סמיסלוב.
קוטוב השתתף בנבחרת האולימפית של ברית המועצות בשתי אולימפידות שחמט:
אולימפיאדת השחמט 1952, אולימפיאדת השחמט העשירית שאורגנה על ידי פיד"ה שהתקיימה בהלסינקי בין 9 באוגוסט לבין 31 באוגוסט 1952. קוטוב צבר 2 נקודות משלושה משחקים בהם שותף, בלוח המלואים השני.
אולימפיאדת השחמט 1954, אולימפיאדת השחמט ה-11 שאורגנה על ידי פיד"ה שהתקיימה באמסטרדם בין 4 בספטמבר לבין 25 בספטמבר 1954. קוטוב צבר 4 נקודות משישה משחקים בהם שותף, בלוח המלואים השני. הפסיד ליצחק אלוני מישראל.
בשתי אולימפיאדות אלו זכתה הנבחרת האולימפית של ברית המועצות במקום הראשון וקוטוב היה שותף למדליית הזהב הקבוצתית.
לאחר שנת 1960, קוטוב השתתף רק בתחרויות שהתקיימו מחוץ לברית המועצות. אלו כללו מקום ראשון משותף עם סבטוזר גליגוריץ' בתחרות הייסטינגס בשנת 1962, חצי נקודה לפני וסילי סמיסלוב. בשנותיו המאוחרות מיעט קוטוב לשחק בתחרויות.
מחבר ספרי שחמט

קוטוב העריץ את אלוף העולם אלכסנדר אלכין, וכתב סדרה בת ארבעה כרכים על חייו והקריירה השחמטאית של אלכסנדר אלכין. הסדרה פורסמה בין השנים 1953 ל-1958 ובמידה רבה בזכותה שוקמה תדמיתו של אלכין בברית המועצות.
הטרילוגיה של ספריו "חשוב כרב אמן", "שחק כרב אמן" ו"התאמן כמו רב אמן" הם הידועים ביותר בספריו של קוטוב, תורגמו מרוסית ויצאו לאור באנגלית בשנת 1971 על ידי הוצאת בטספורד. ספרים אלו אינם עוסקים בשאלה היכן יש למקם כל כלי על הלוח, או במוטיבים טקטיים, אלא יותר בשיטת החשיבה שיש לנקוט בה במהלך המשחק. עצתו של קוטוב היא לזהות מסעים אפשריים "מועמדים" ולבחון אותם בצורה שיטתית ולבנות בדרך זו עץ ניתוח, בדומה לעץ החלטות במודלים דטרמינסטיים. שיטה זו ידועה ומוכרת עד היום.
קוטוב תרם לסדרה היוגוסלבית אנציקלופדיית פתיחות השחמט ECO   שהקמתה החלה בשנת 1974 וכן לסדרת הספרים בהוצאת Chess Informator כמנתח משחקים. היקף העבודה של קוטוב וחשיבותם של ספריו מדרגת אותו כאחד הגדולים בכל הזמנים בתחום זה.
סגנון משחקו של קוטוב

קוטוב פיתח סגנון משחק חריף, ולא התירא מסיבוכים על גבי הלוח, ונכנס לסיבוכים אלו ברצון גם נגד יריבו החזקים ביותר. קוטוב חיבב פתיחות סגורות בלבן, והיה יריב מסוכן ביותר בשחקו בשחור את ההגנה הסיציליאנית.
אלכסנדר קוטוב באולימפיאדת השחמט

בין השנים 1952–1954 השתתף אלכסנדר קוטוב ב-2 באולימפיאדות שחמט:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | לוח | קבוצה | מד כושר | נקודות | תוצאות |  % | מקום |
|  1952 | 2 עת | ברית המועצות |  | 2 מ-3 | 1+ 2= 0- | 66.7 | 1 קבוצתי |
|  1954 | 4 | ברית המועצות |  | 4 מ-6 | 4+ 0= 2- | 66.7 | 1 קבוצתי |
משחקים מפורסמים של קוטוב > אלכסנדר קוטוב - אלכסנדר טולוש

המשחק התקיים בשנת 1938, בסיבוב ה-19 של אליפות איגודי הסחר בברית המועצות:
1. ד4 פו6 2. ג4 ז6 3. ז3 רז7 4. רז2 ד5 5. פו3 0-0 6. ג:ד5 פ:ד5 7. 0-0 פג6 8. פג3 פב6 9. ה3 ה5 10. ד5 פה7 11. ה4
העמדה לאחר 11. ה4
עד לכאן התפתחות תאורטית מוכרת בהגנת גרינפלד, כאן השחור מחדש ומשחק 11... ח6. (המסע התאורטית המוכר הוא 11..רז4)
12. מה-ב3 מח7 13. רה3 ו5 14. ה:ו5 ז:ו5 15. צאד1 פז6 16. פד2 פד7
העמדה לאחר 16...פד7
בעמדה זו לא בולט עדיין יתרונו של הלבן. ללבן רגלי בודד בטור ד', לשחור מבנה רגלי טוב וטור פתוח ז' שעשוי לשמש למתקפה על המלך הלבן. קשה בשלב זה להאמין שבתוך 10 מסעים המשחק יוכרע.
17. פג4 ו4 18. רג1 פו6 19. צוה1 מח8 20. מהג2 ו:ז3
העמדה לאחר 20...ו:ז3
העמדה פרועה לחלוטין, והשחור בהתקפה על המלך הלבן אך מבלי שהכין כוחות לתמיכה בהתקפה. תוך שישה מסעים בלבד ממוטט קוטוב את עמדת המלך השחור.
21. ו:ז3 מהה8 (מסע פסיבי זה כמו הודאה בכישלון ההתקפה.) 22. ד6 מהו7 23. ד:ג7 מה:ג4 24. מה:ז6 פז4 25. רה4 מהז8 26. צד8 והשחור נכנע.
העמדה לאחר 26. צד8
יש אסתטיקה רבה בעמדת הסיום.
משחקים מפורסמים של קוטוב > אלכסנדר קוטוב - טיגראן פטרוסיאן

המשחק התקיים בשנת 1949, בסיבוב ה-1 של גמר אליפות ברית המועצות:
1. ד4 ד5 2. ג4 ה6 3. פג3 פו6 4. ג:ד5 ה:ד5 5. רז5 רה7 6. ה3 ג6 7. מהג2
העמדה אופיינית לגמביט המלכה הנדחה והמסע התאורטי המומלץ לשחור בעמדה זו הוא 0-0. אלוף העולם לעתיד, טיגראן פטרוסיאן בוודאי ידע זאת, אך בחר להפתיע את יריבו במסע 7...פה4.
למרבה ההפתעה השחור מפסיד מיידית, ומניח את נשקו כבר במסע ה-13.
8. ר:ה7 מה:ה7 (השחור ממשיך בטעות האופטית, לו היה מבחין בהמשך היה בוחר במסע מ:ה7, שנראה אנטי-שח, אך הוא פחות גרוע מההמשך שנבחר). 9. פ:ד5 ג:ד5 10. מה:ג8+ מהד8 11. רב5+ פג6 12. ר:ג6+ ב:ג6 13. מה:ג6+ ושחור נכנע.
עמדת הסיום. נדירים המשחקים שאלופי עולם מפסידים בצורה כזו. קוטוב ניצל באופן מושלם טעות אחת של יריבו.
משחקים מפורסמים של קוטוב > אלכסנדר קוטוב - פאול קרס

המשחק התקיים בבודפשט בשנת 1950, בסיבוב ה-14 של תחרות המועמדים לאליפות העולם:
1. ג4 פו6 2. ד4 ה6 3. פג3 רב4 4. א3 ר:ג3+ 5. ב:ג3 פג6 6. ו3 ב6 7. ה4 רא6
עמדת זו אופיינית לווריאנט זמיש בהגנה הנימצו-הודית. המסע התאורטי המוכר הוא רז5 (בעיקר ממשחק של יפים גלר במשחקו נגד וסילי סמיסלוב באליפות ה-17 של ברית המועצות, בשנת 1949.
8. ה5 הניתוח המודרני מראה שמסעו של קוטוב מדויק יותר מהמסע שהיה מוכר בשעתו. 8...פז8 9. פח3 פא5 10. מהא4 פה7 11. רד3 0-0 12. רז5
קוטוב לא נרתע מסיכונים. מרבית השחקנים לא היו מתחילים בהתקפה מבלי להבטיח את שלום מלכם על ידי הצרחה. 12...ח6 13. רח4 ד5 14. רב1
מסע מרשים, שייתכן שלא עלה על דעתו של קרס. קרס בחר במסע המדויק ביותר, 14...ז5. 15. מהג2 מסע זה מציג בפני השחור סדרה של איומים חמורים. ייתכן שהמסע החזק ביותר בעמדה זו הוא 15...ו5 אך איומי המט מטרידים ביותר. קרס בחר לשחק 15...פז6 שאף הוא חוסם את איומי המט. 16. פו4 בעמדה זו לשחור אפשרויות קורצות רבות, כאשר המסע האפרורי מהה8 הוא כנראה המדויק ביותר. השחור התפתה ושיחק 16...ז:ח4
המסע הבא בוודאי חושב מסעים רבים על ידי קרס 17. פ:ז6 (אין להכות את הפרש: 17...ו:ז6 18. מה:ז6+ מח8 19. מהח7 מט) 17...צה8 18. פח8! (מאיים להכות את ו7) 18...צה7 19. מהח7+ מו8 20. ו4!
ניהול מצוין של ההתקפה באגף המלך. קרס היה באותה תקופה בשיא כוחו, והגם שקרס מצליח למצוא מסעים מדויקים, אין בכוחו להציל את המשחק. 20...פ:ג4 21. ו5 ה:ו5 22. 0-0!
22... רג8 23. ר:ו5 ר:ו5 24. צ:ו5 מה8 25. צ:ו7 מד7 26. מהו5+ מג6 27. מהו6+ מד7 28. ה6+ מג6 29. צ:ה7 מה:ח8 30. צ:ג7!
30...מב5 31. מהה7 א5 32. מהד7+ מא6 33. צב1 ושחור נכנע.
עמדת הסיום
הערות שוליים

↑  על פי ביצוע תחרותי - Chessmetrics Player Profile:  Alexander Kotov, באתר Chessmetrics
↑  שאול הון, מת השחמטאי שניצח גם את הרוסים, מעריב, 3 ביוני 1985
↑  שלמה קנדלשיין, הלוחם: יצחק אלוני, חייו ומשחקיו של אלוף שחמט, הוצאת רשפים, תל אביב, 1987, עמ' 18,59-60
↑  Kotov, Alexander - Men's Chess Olympiads, באתר OlimpBase
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264160205171  PLWABN: 9810568705805606  BIBSYS: 90126275  BNE: XX933562  BnF: cb119100153 (data)  GND: 107796864  ICCU: SBLV033394  ISNI: 0000 0001 1613 5784  LCCN: n50042651  LNB: 000177278  NDL: 001184441  NKC: mzk2003208594  NLG: 279336  NTA: 068548133  SELIBR: 68277  SNAC: w6x0972d  SUDOC: 026952912  VIAF: 29536050   WorldCat (עם VIAF): 29536050
אלכסנדר ליסיאנסקי

| --- | --- |

 לידה:  7 ביולי 1958 (בן 66) וורונז', ברה"מ 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת וורונז' לאדריכלות והנדסה אזרחית 
 תחום יצירה:  עיצוב במה 
 פרסים והוקרה:  פרס התיאטרון הישראלי 
 www.lisyansky.com
 
ההצגה "כפר", תיאטרון גשר, 1996
ההצגה "שלוש אחיות", תיאטרון גשר, 1997
ההצגה "שלוש אחיות", תיאטרון גשר, 1997
ההצגה "טנגו", תיאטרון הבימה, 2002
האופרה "טוסקה"
דגם ההצגה "קרנפים", תיאטרון ניקיטסקי וורוט, מוסקבה, רוסיה, 2006
אלכסנדר (סשה) ליסיאנסקי (נולד ב-7 ביולי 1958) הוא מעצב תפאורה לתיאטרון.