stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנה קנדריק
קריירה

הקריירה של קנדריק החלה בגיל 12 כשהופיעה בתיאטראות ברודוויי במחזמר "High Society". את תפקידה הקולנועי הראשון עשתה קנדריק ב-2003 בקומדיית הנעורים המוזיקלית "קאמפ". את תפקידה השני קיבלה קנדריק 4 שנים מאוחר יותר בדרמה הקומית "מדע טילים" בה הופיעה כג'יני ראייסון, כוכבת נבחרת הדיון של התיכון "פלאניסבורו". הופעתה בסרט זכתה לביקורות אוהדות. על שתי הופעותיה הוגשה כמועמדת לפרס אינדפנדנט ספיריט.
הופעתה הראשונה בהפקה הוליוודית גדולה הייתה בעיבוד הקולנועי לספרה של סטפני מאייר "דמדומים". בסרט הפנטזיה שובר קופות זה, שנקרא גם הוא "דמדומים", גילמה קנדריק את דמותה של ג'סיקה סטנלי, חברתה האנושית של הדמות הראשית איזבלה "בלה" סוואן (קריסטן סטיוארט). בתחילת 2009 שיחקה קנדריק בסרט ההמשך "דמדומים 2: ירח חדש", ב-2010 שיחקה בסרט ההמשך "דמדומים 3: ליקוי חמה" ובסרט ההמשך "דמדומים 4: שחר מפציע".
תפקידה המשמעותי הראשון של קנדריק היה בדרמה הרומנטית "תלוי באוויר". בסרט הופיעה קנדריק בדמותה של נטלי קינר, עובדת חדשה בחברה העוסקת בפיטורים של עובדים בחברות אחרות. קינר מציעה חידוש בחברה - הפיטורים ייעשו מרחוק בועידת ווידאו במקום בשיחה פנים אל פנים; במהלך הסרט היא מצטרפת לגיבור ריאן בינגהאם (ג'ורג' קלוני) למסע ברחבי ארצות הברית. תפקיד משנה זה זיכה את קנדריק במועמדויות לפרסים, אולם היא לא זכתה בהם.
בשנת 2010 שיחקה בסרט "האקסים של החברה שלי", בתפקיד סטייסי פילגרים, אחותו של הגיבור, סקוט פילגרים. באותה שנה השתתפה בקליפ של להקת "LCD Soundsystem" לשירם "Pow Pow". ב-2011 כיכבה בסרט "50/50".
בשנת 2012 שיחקה בסרט "פיץ' פרפקט" בו גילמה תפקיד ראשי. בהמשך השנה היא שיחקה בתפקיד ראשי בדרמה הרומנטית "למה לצפות כשאתם מצפים" לצד ג'ניפר לופז וקמרון דיאז. בנוסף, היא שיחקה באותה שנה בסרטים: "המוצא האחרון" ו"סוף המשמרת".
בשנת 2013, הוציאה קנדריק סינגל בשם "שיר הכוסות" ("The Cups Song"; מכונה גם "When I'm Gone"), שיר המשלב תנועה מיוחדת של ידיים יחד עם כוסות היוצרים מנגינה. השיר זכה להצלחה רבה ברחבי העולם. אנשים רבים העלו לרשת האינטרנט סרטונים שלהם מבצעים את השיר.
בשנת 2014 הופיעה בסרטים "עוגה", "חיים אחרי בת'" ו"אל תוך היער", שהרכב השחקנים בו זכה בפרס סטלייט.
בשנת 2015 כיכבה בסרט ההמשך "פיץ' פרפקט 2". באותה השנה השתתפה בעיבוד הקולנועי למחזמר של ג'ייסון רוברט בראון "חמש השנים האחרונות".
בשנת 2016 שיחקה בסרט המתח "רואה החשבון". בנוסף, דיבבה את "פופי" בסרט "טרולים" לצידו של ג'סטין טימברלייק. באותה שנה פרסמה את ספר הזיכרונות שלה "Scrappy Little Nobody".
בשנת 2017 כיכבה בסרט ההמשך "פיץ' פרפקט 3". בנוסף, כיכבה בסרט הקומי "שולחן 19".
במרץ 2025, קנדריק תשוב לגלם את דמותה של סטפני בסרט "Another Simple Favor", סרט ההמשך לסרט "בקשה מסתורית" משנת 2018.
חיים אישיים

קנדריק הייתה במערכת יחסים עם הבמאי האנגלי אדגר רייט בשנים 2009–2013, לאחר שהשניים הכירו על סט הסרט "האקסים של החברה שלי".
משנת 2014 היא בזוגיות עם צלם הקולנוע האנגלי בן ריצ'רדסון לאחר שהכירו על סט הסרט "חברים לשתייה". קנדריק מתגוררת בלוס אנג'לס, קליפורניה.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2003 | קאמפ | פריצי וגנר | מועמדת פרס אינדפנדנט ספיריט להופעת הפריצה הטובה ביותר (אנ') (2004) |
| 2007 | מדע טילים | ג'יני פירסון |  |
| 2008 | דמדומים | ג'סיקה סטנלי |  |
| 2009 | במקום אחר | שרה |  |
| 2009 | נראה אותך כוכב | מג בריקמן |  |
| 2009 | דמדומים 2: ירח חדש | ג'סיקה סטנלי |  |
| 2009 | תלוי באוויר | נטלי קינר |  |
| 2010 | האקסים של החברה שלי | סטייסי פילגרים |  |
| 2010 | דמדומים 3: ליקוי חמה | ג'סיקה סטנלי |  |
| 2011 | 50/50 | קאת'י |  |
| 2011 | דמדומים 4: שחר מפציע - חלק 1 | ג'סיקה סטנלי |  |
| 2012 | המוצא האחרון | דיאנה |  |
| 2012 | סוף המשמרת (אנ') | ג'נט |  |
| 2012 | פארנורמן | קורטני באבקוק | דיבוב |
| 2012 | פיץ' פרפקט | בקה מיטשל |  |
| 2012 | למה לצפות כשאתם מצפים | רוזי ברנן |  |
| 2013 | חברים לשתייה | ג'יל |  |
| 2013 | פסטיבל סוף העולם | לינדזי |  |
| 2014 | עוגה | נינה קולינס |  |
| 2014 | חג מולד שמח | ג'ני |  |
| 2014 | אל תוך היער | סינדרלה |  |
| 2014 | חמש השנים האחרונות | קאת'י |  |
| 2014 | החיים אחרי בת' (אנ') | אריקה ווקסלר |  |
| 2014 | הקולות | ליסה |  |
| 2015 | Digging for Fire | אליסיה |  |
| 2015 | הגבר המושלם | מרת'ה מק'קי |  |
| 2015 | פיץ' פרפקט 2 | בקה מיטשל |  |
| 2016 | רואה החשבון | דנה קאמינגס |  |
| 2016 | לך תעבוד | ג'יליאן סטיוארט |  |
| 2016 | זמן משפחתי | רבקה |  |
| 2016 | מייק ודייב מחפשים דייט | אליס |  |
| 2016 | טרולים | פופי | דיבוב |
| 2017 | פיץ' פרפקט 3 | בלה מיטשל |  |
| 2017 | שולחן 19 | אלויז מק'גארי |  |
| 2018 | בקשה מסתורית (אנ') | סטפני סמות'רס |  |
| 2019 | עוד יבוא היום | קנדרה גלאק |  |
| 2019 | נואל (אנ') | נואל קרינגל |  |
| 2020 | טרולים מסביב לעולם | פופי | דיבוב |
| 2021 | הנוסע הסמוי | זואי לווינסון |  |
| 2022 | אליס יקירתי (אנ') | אליס |  |
| 2023 | טרולים 3: הקול טוב | פופי | דיבוב |
| 2023 | רווק מספר 3 | שריל בראדשו | גם במאית |
| 2024 | אף פעם לא לבד (אנ') | מאדי |  |
| 2025 | Another Simple Favor (אנ') | סטפני סמות'רס |  |
| TBA | Unsound |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | Viva Laughlin | הולי | פרק: "What a Whale Wants" |
| 2009 | הפחד עצמו | שלבי ג'ונסון | פרק: "The Spirit Box" |
| 2012 | איש משפחה | נורה | דיבוב; פרק: "Internal Affairs" |
| 2017 | השבוע שעבר עם ג'ון אוליבר | נאן בריטון | פרק: "Sinclair Broadcast Group" |
| 2019 | Human Discoveries | ג'נה | סדרת רשת; דיבוב (10 פרקים) |
| 2020 | טיפשונת | קודי הלר | תפקיד ראשי; 10 פרקים גם מפיקה בפועל |
| 2020 | סיפור אהבה | דרבי קרטר | תפקיד ראשי; 10 פרקים גם מפיקה בפועל |
| 2023 | סקוט פילגרים הולך על זה | סטייסי פילגרים | דיבוב; 8 פרקים |
הערות שוליים

↑  J. Kim Murphy, ‘Another Simple Favor’ Trailer: Blake Lively and Anna Kendrick Reunite in Italy for a Deadly Dose of Revenge, Variety, ‏2025-02-26 (באנגלית אמריקאית)
↑  Selome Hailu, Blake Lively and Anna Kendrick’s ‘A Simple Favor’ Sequel Gets Official Title and Sets SXSW Opening Night Premiere, Variety, ‏2025-02-04 (באנגלית אמריקאית)
↑  Every Kids’ Choice 2024 Winner!, Kids Choice Awards, ‏14 July 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007445270805171  PLWABN: 9812372682705606  BIBSYS: 10025577  BNE: XX4986092  BnF: cb16218957x (data)  CANTIC: a10947838  GND: 141558881  ISNI: 0000 0001 1480 9212  LCCN: no00086111  MusicBrainz: 5c3dffd4-dc80-4331-a98e-101046d6b747  NKC: xx0159030  NLK: KAC2020L0124  NTA: 355335573  SUDOC: 145769860  VIAF: 121603659   WorldCat (עם VIAF): 121603659 
קנדריק בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, 2009
חוק לעשיית דין בנאצים ובעוזריהם

| --- | --- |

 פרטי החוק
 תאריך חקיקה:  9 באוגוסט 1950
 תאריך חקיקה עברי:  כ"ו באב תש"י
 גוף מחוקק:  הכנסת הראשונה
 שטחים שעליהם חל החוק:  ישראל 
 חוברת פרסום:  ספר החוקים 57, עמ' 281
 הצעת חוק:  ממשלתית
 משרד ממונה:  משרד המשפטים
 מספר תיקונים:  1
 נוסח מלא:  חוק לעשיית דין בנאצים ובעוזריהם, תש"י-1950
 
חוק לעשיית דין בנאצים ובעוזריהם, תש"י-1950 הוא חוק ישראלי המתייחס לפשעים שבוצעו בתקופת השואה, שחוקקה הכנסת הראשונה ב-1950. עיקר מלאכתן של מערכת אכיפת החוק ומערכת המשפט בישראל בהקשר לחוק נסבה על "עוזריהם" של הנאצים (כלומר, משתפי פעולה) מבין היהודים שעלו לישראל לאחר המלחמה – ורובה נעשתה בשנות ה-50: במהלך עשור זה הועמדו לדין בהתאם לחוק עשרות יהודים ישראלים, שנחשדו בשיתוף פעולה עם הנאצים (בעיקר יהודים שנחשדו ששימשו בתפקיד "קאפו"). המשפט המפורסם והמשפיע ביותר שנערך מתוקף חוק זה היה משפט אייכמן (1961).
מהות החוק

החוק קובע תחולה פלילית רטרואקטיבית על פשעים שבוצעו בתקופת השואה, וכולל עבירות ייחודיות לפשעי הנאצים ועוזריהם, ובהן פשעים נגד האנושות; מסירת בני אדם לידי הנאצים; סחיטה מאדם מוסתר ומבוקש על ידי הנאצים, או מן האדם המסתיר אותו; חברות ב"ארגון עוין" (כלומר בארגונים נאציים וארגונים משתפי פעולה). החוק משתמש בעיקרון סמכות השיפוט האוניברסלית. עיקרון זה מאפשר למדינות לתבוע סמכות שיפוטית פלילית כלפי נאשם בפשעים נגד האנושות, ללא קשר למקום בו בוצע הפשע לכאורה, וללא קשר לאזרחותו של הנאשם, למדינת מגוריו או לכל קשר אחר עם הגורם התובע. שכן מעשי הנאצים ועוזריהם לא בצעו במדינת ישראל, ואף לפני שמדינת ישראל נוסדה.
החוק מאפשר העמדתו לדין של אדם שהיה מעורב בפשעי הנאציזם בפני בית משפט ישראלי על העבירות שביצע, על אף שהעבירות בוצעו שלא על אדמת מדינת ישראל וגם לא בוצעו כלפי אזרחי ישראל. המורשע בעבירות אלו (שאינן כוללות רק רצח, אלא גם עבירות פליליות אחרות כמו אינוס או גנבה), דינו "אותו עונש שהיה צפוי לו אילו עשה את המעשה בשטח ישראל" (סעיף 2 לחוק).
החוק מתייחס גם לשחרור מן האחריות הפלילית או להפחתה ממנה, כאשר העבירות נעשו על מנת להימנע מסכנת מוות או למנוע מצב חמור יותר. על עבירות לפי חוק זה לא חלה התיישנות.
העמדות לדין ופסקי דין

ברקע לחוק, בין היתר, לחץ שהפעילו ניצולי השואה לבוא בדין עם פעילותם של יהודים ששיתפו פעולה עם הנאצים, ולאחר המלחמה עלו לישראל (למשל, אלה ששירתו את הנאצים כקאפו, או אחראי בלוק במחנה ריכוז והתאכזרו לכפופים להם). מספר משתפי פעולה יהודים כאלה הועמדו לדין (ההיסטוריונית חנה יבלונקה מעריכה את מספרם בארבעים), עם פסקי דין שנעו בין זיכוי לבין עונש מוות.
במקרה של יחזקאל אינגסטר, שהיה אחראי על אסירים בשני מחנות-משנה של מחנה גרוס-רוזן נגזר עונש מוות, אך זה הוחלף בעונש מאסר של שנתיים, ואינגסטר מת זמן קצר לאחר שחרורו. המשפטים סוקרו בצורה מצומצמת בעיתונות באותה תקופה, ומרבית המשתתפים בדיונים היו ניצולי השואה.
ב-1961 הועמד לדין, הורשע והוצא להורג אדולף אייכמן מתוקף חוק זה. ב-1988 הורשע איוון דמיאניוק ונידון למוות על פי חוק זה, אך בערעור בפני בית המשפט העליון בוטלה ההרשעה מחמת הספק.
הערות שוליים

↑  רות לפידות, דורון וייץ, סמכות השיפוט האוניברסלית בישראל, המשפט, ט, 2004, עמודים 95 - 105
↑  חנה יבלונקה, החוק לעשיית דין בנאצים ובעוזריהם: היבט נוסף לשאלת הישראלים, הניצולים והשואה, קתדרה, 82, תשנ"ז, עמ' 135-152.
משפט אייכמן (1961): גדעון האוזנר עומד, לשמאלו רוברט סרווציוס, ואדולף אייכמן יושב בתא הזכוכית.
ריבוע קסם-על

ריבוע קסם-על או ריבוע קסם מושלם הוא ריבוע קסם בגודל 4 על 4, שבו כל שורה, כל עמודה וכל אלכסון, וכן רביעיית המספרים בפינות, הרביעייה הפנימית, וארבעת רבעוני הריבוע, מסתכמים כולם לאותו מספר. ריבועי קסם-על ידועים במתמטיקה ובאמנות עוד מזמנים עברו, וזכו לעדנה במאה ה-20 באדריכלות ובתחום שעשועי המתמטיקה.
קוסמים משתמשים בריבוע קסם-על לתעלול מרשים. במסגרת התעלול, מבקש המבצע מאחד האנשים בקהל להציע לו מספר יעד, גיל המשתתף למשל, ובונה מול הקהל במהירות ריבוע קסם-על המקיים שסכומו הוא המספר המבוקש. קוסם מיומן עשוי להגדיל את רושם התעלול על ידי בקשה מאחד השומעים לנחש מספר יעד, התבוננות בשומע תוך כדי דו-שיח אתו, ניחוש מספר היעד ובנית ריבוע קסם-על עבור מספר היעד.
תעלול הקוסמים

הדגמות של התעלול באנגלית ובעברית, מראות ביצוע של התעלול. התעלול מתבצע באופן הבא:
המבצע מצייר ריבוע קסם-על עבור מספר יעד 30 אשר כולל את המספרים 0–15. המבצע משנן את הריבוע בעל פה.
המבצע בוחר ארבעה "מספרי מפתח" בריבוע הקסם כך שבכל אחת מהרביעיות המסתכמות במספר היעד 30 יש מספר מפתח אחד ולא יותר.
המבצע נדרש לשנות את ריבוע קסם-על עם מספר יעד אחר. נניח 49 (במקום 30).
המבצע מוסיף ל"מספרי מפתח" את ההפרש בין בין מספרי היעד. בדוגמה שלנו מוסיף 49-30=19.
מתקבל ריבוע קסם-על עבור מספר יעד 49.
דרך חדשה לבצע את התעלול פורסמה ב-2023. בדרך זו מאפשר מדגים התעלול לאחד מהצופים לרשום ספרה במקום שרירותי, דבר שמונע מהמבצע לשחזר מזיכרונו את רוב הריבוע ומעמיד אותו בפני אתגר של סידור מחדש של הריבוע. בהתפתחות נוספת,  המדגים משתמש בתעלול כדי למצוא מספר סודי שאחד הצופים מנחש אך אינו מגלה למדגים.
יצירת ריבוע קסם-על

ריבוע לטיני הוא ריבוע של n שורות ו-n עמודות, שבכל שורה ובכל עמודה שלו כתובים אותם n סמלים שונים, בלי חזרות. לדוגמה:
2 0 3 1
0 1 2 3
1 3 0 2
3 2 1 0
ריבוע גרקו-לטיני (אנ') הוא ריבוע עם שתי מערכות סימנים (אלפבית יווני ולטיני, לדוגמה) שכל אחת מהן מסודרת כריבוע לטיני, ואין חזרה בכל הריבוע על זוג סימנים משתי מערכות הסימנים. ריבוע גרקו-לטיני מודגם בציור 5 שבו מערכת סימנים אחת היא של צבעים שונים ומערכת הסימנים השנייה היא של צורות גאומטריות שונות. הדוגמה של ציור 5 היא של ריבוע גרקו-לטיני מיוחד שבו גם האלכסונים מסודרים כך שאין חזרה על סימנים. אפשר להוכיח בקלות כי בריבוע גרקו-לטיני 4X4 קיום הדרישה על ידי האלכסונים גורם לכך שגם ארבע הפינות, ריבוע 2X2 האמצעי וארבעת הרבעונים מקיימים את הדרישה שאין חזרה על סימנים.
אוילר הציע בניית ריבוע קסם תוך שימוש בריבוע גרקו-לטיני. לשם כך, יש להתאים כל סימן למספר, כפי שמראה ציור 6. כל אתר בריבוע, כולל סימן אחד ממערכת הסימנים הראשונה, סימן שני ממערכת הסימנים השנייה, ומספר שהוא הסכום של המספרים המותאמים לשני הסימנים,
כאשר מסדרים את הריבוע כריבוע גרקו-לטיני מיוחד, מתקבל ריבוע גרקו-לטיני עם ריבוע קסם-על של מספרים. בדוגמה של ציור 7 מספר היעד הוא 20.
הערות שוליים

↑  A. T. Benjamin, E.. J. Brown, Challenging Magic Squares for Magicians, The college Mathematics Journal 45, 2014
↑  די בחלק מדרישות אילו, כדי שהשאר יתמלאו מאליהן.
↑  מאמר על המתמטיקה במאה ה-16 עם הרחבה על ריבוי קסם-על, באתר The Story of Mathematics
↑  יצירה של דירר מהמאה ה-16 הכוללת ריבוע קסם על
↑  מאמר על שיבוץ ריבוע קסם בקתדרלת סגרדה פמיליה בברצלונה, באתר recmath
↑  C. Dudley Langford, Super Magic Squares, The mathematical gazette 40, 1956, עמ' 86-97
↑  פרוספקט של מוצר לקוסמים על בסיס ריבוע קסם-על, באתר Penguin Magic
↑  הדגמת ריבוע קסם-על באנגלית, באתר youtube
↑  הדגמת תעלול ריבוע קסם-על בעברית, באתר youtube
↑   הדגמה, סרטון  באתר יוטיוב
↑  מרדכי לנדו, Arbitrary replacement of a two-symbol entry of a given 4X4 diagonal MOLS and subsequent entry replacements, ‏7.5.2023
↑  מרדכי לנדו, ביצוע טריק משופר, ‏12.10.2023
↑  קיט לבניה עצמית של ריבוע קסם-על, באתר youtube
ביצוע התעלול על ידי שינון ריבוע קסם אחד ועשית חישובים להשגת מספר יעד חדש
השגת ריבוע קסם-על על ידי התאמת מספרים לסימנים של הריבוע הגרקו-לטיני
שאול מזרחי

ערך זה עוסק בשחקן קולנוע וטלוויזיה ישראלי. אם התכוונתם לכדורגלן עבר ישראלי, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 ביוני 1958 (בן 66) תל אביב, ישראל ישראל 
 סוגה מועדפת:  סרטי קולנוע וסדרות
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1982
 מספר צאצאים:  1
 פרסים והוקרה:  פרס אופיר לשחקן הראשי הטוב ביותר 
 פרופיל ב-IMDb
 
שאול מזרחי (נולד ב-12 ביוני 1958) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה ישראלי. זכה בפרס אופיר לשחקן הראשי הטוב ביותר על תפקידו בסרט "זהר", בו גילם את הזמר זוהר ארגוב. בנוסף, נודע בדמותו של יוסי אסולין בסדרה "הבורר".
ביוגרפיה

מזרחי גדל והתחנך בתל אביב, למד משחק ותיאטרון בסטודיו למשחק "ניסן נתיב".
בהמשך לימד כ-10 שנים משחק מול מצלמה בסטודיו למשחק ניסן נתיב.
בשנים 1983–1984 שיחק במחזה "בונקר" של יוסף מרין, במחזה "סנג'ר" של מוטי בהרב ובמחזה ע"פ סיפרו של ביאליק "מאחורי בגדר" בתיאטרון הלאומי הבימה.
ב-1985 גילם את סעיד דנגור בסרטו של הלל דמרון "חסמבה ושודדי הסוסים".
ב-1986 גילם את טוביה, מפקד פלוגה בדרום לבנון, בסרטו של אלי כהן "שתי אצבעות מצידון". הסרט הופק על ידי יחידת ההסרטה של דובר צה"ל ומזרחי השתתף בו ללא תשלום כחלק משירות המילואים שלו. באותה שנה שיחק גם בסרט הקומדיה של אילן מושנזון, "סוף שבוע מטורף", בתפקיד מחבל שבא לפוצץ בית מלון.וכן שיחק במחזה "מושל יריחו" של יוסף מונדי שהועלה בהפקה עצמאית.
ב-1987–1988 שיחק במחזה "הלילות העליזים של פרנקפורט" של יוסף מונדי ובמחזה "סינדרום ירושלים" של יהושע סובול בתיאטרון חיפה, ובמחזמר "ברגליים יחפות", על חייו של דוד בן-גוריון, בתיאטרון בית ליסין.
בין השנים 1987–1992 ביים את מופעי הבידור "כזה כאילו" ו"למה מי למה מה" של צמד הסטנדאפיסטיות – "דבי ונולי".
ב-1989 כיכב בסרטו של אורי ברבש "אחד משלנו", בתפקיד מפקד מחלקה קשוח וציני, המטרטר ומשפיל את חייליו. הוא מרכיב משקפיים כהים אפילו בלילה, ולצווארו קשור בקביעות צעיף לבן, שמעניק לו את כינויו בפי חייליו, "המלאך הלבן".
בשנים 1991–1993 השתתף בהצגות "רעל ותחרה", "לילות הדבש והאימה", מותו של סוכן", "המגדל" בתיאטרון הלאומי "הבימה.
ב-1993 גילם את זוהר ארגוב בסרטו של ערן ריקליס "זהר". על תפקידו בסרט זכה לביקורות נלהבות, וזכה בפרס אופיר לשחקן הטוב ביותר לשנת 1993.
בשנים 1994–1995 השתתף בסדרות הטלוויזיה "סטרייט ולעניין", "הכל נשבר במשפחה" ו"יסורי אפרים".
ב-1996 שיחק בסרטם של ארנה ויוחנן רביב "כלבים לא נובחים בירוק".
בשנים 1996–1997 שיחק בהצגות "השקרן", "עד הים" ו"תשובה" בתיאטרון העירוני חיפה.
ב-2003 גילם את אמיל אוחנינה בסדרת הטלוויזיה שביימו שי כנות ונתי אדלר "תיק סגור".
ב-2004 גילם את הרב גבאי בסרטו של רפאל נג'ארי "אבנים", הסרט זכה בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע והטלוויזיה Tout Ecran בז'נבה, ובציון לשבח בפסטיבל הקולנוע הים תיכוני במונפלייה. באותה שנה גם גילם את אליהו סקורפיו בסרטו של גידי דר (על פי תסריט של שולי רנד) "האושפיזין".
ב-2005 גילם אבא פלסטיני בסרט "תחיה ותהיה" של ראדו מיכאיליאנו.
ב-2006 גילם את משיח בסרטו של פליקס גרצ'יקוב "ילדי CCCP".
ב-2011 השתתף בסרטו של נדב לפיד "השוטר".
בשנים 2007–2013 גילם את דמותו של יוסי אסולין בארבע העונות של סדרת הדרמה "הבורר".
בשנת 2018 הופיע בסרט "כל הכבוד" בבימויו של עופר בן סימון לצידם של חנה אזולאי-הספרי, יפית אסולין ועוד.
בשנת 2019 השתתף בסדרה "תיק נעדר" ששודרה בערוץ כאן 11.
לצד יתר עיסוקיו כיום, מזרחי מנחה סדנאות למשחק מול מצלמה.
חיים אישיים

מזרחי הוא בעלה לשעבר של הסטנדאפיסטית נולי עומר, ולהם בן אחד.
הערות שוליים

↑  מאיר שניצר, זה שיורה, זה שחוטף, זה שתקוע בבוץ, חדשות, 8 באוגוסט 1986
↑  איל ברטונוב, ״שתי אצבעות מצידון״ – הפיצוץ, חדשות, 22 ביולי 1986
↑  מאיר שניצר, נחותון, חדשות, 18 בפברואר 1986
↑  יוסי עוזרד, בכורה- ההר הוליד עכבר, חדשות, 30 בספטמבר 1987
↑  אבי הזאב, בכורה, חדשות, 25 בינואר 1987
↑  יובל ניב, שאול מזרחי: "בסרט אני רשע בחיים רכיכה", מעריב, 20 באוקטובר 1989
↑  אושרה שוורץ, סרט ישראלי - איש קטן עם קול גדול, חדשות, 26 בספטמבר 1993
↑  ניר קיפניס, ‏הכלבים נובחים והשיירה עוברת, באתר גלובס, 8 באוקטובר 2009
↑  רותה קופפר, כחול לבן מאדום לשחור, באתר הארץ, 8 באוקטובר 2008
↑  מרב יודילוביץ', "אבנים" ממשיך לגרוף פרסים, באתר ynet, 7 בנובמבר 2004
↑  אורי קליין, אתרוג אחד עם גורל עגום ושני אסירים נמלטים, באתר הארץ, 29 ביולי 2004
↑  אורי קליין, כל פעם בכיתי מחדש, באתר הארץ, 15 באוקטובר 2005
↑  מורן שריר, "הבורר": לא דרמה, לא פשע ולא יוקרה, באתר הארץ, 27 באוקטובר 2010
↑   אריאנה מלמד, "תיק נעדר": מי שיצפה בסדרה הזאת יתאהב במוריס כהן, באתר הארץ, 27 במאי 2019
| פרס אופיר לשחקן הראשי הטוב ביותר |
| --- | --- | --- |
| 1990–2010 | משה איבגי (1990) • אריה מוסקונה (1991) • שולי רנד (1992) • שאול מזרחי (1993) • שמיל בן ארי (1994) • משה איבגי (1995) • עמוס לביא (1996) • אסי דיין (1997) • יורם חטב (1998) • ניר לוי (1999) • אקי אבני (2000) • ליאור אשכנזי (2001) • זאב רווח (2002) • אריה אליאס (2003) • שולי רנד (2004) • אורי גבריאל (2005) • אסי דיין (2006) • ששון גבאי (2007) • מיכאל מושונוב (2008) • סשה אגרונוב (2009) • אדיר מילר (2010) |  |
| 2011 ואילך | שלמה בראבא (2011) • רועי אסף (2012) • מכרם ח'ורי (2013) • זאב רווח (2014) • רועי אסף (2015) • מוריס כהן (2016) • ליאור אשכנזי (2017) • נוה צור (2018) • ערן נעים (2019) • שי אביבי (2020) • אלכס בכרי (2021) • ששון גבאי (2022) • רועי ניק (2023) • שאדי מרעי (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007583700805171  BnF: cb16542615v (data)  ISNI: 0000 0004 5443 8534  LCCN: no2017002038  NTA: 298158752  VIAF: 15145304374978571512   WorldCat (עם VIAF): 15145304374978571512
יוליאנה, מלכת הולנד

יוליאנה לואיז אמה מארי וילהלמינה (בהולנדית: Juliana Louise Emma Marie Wilhelmina; ‏30 באפריל 1909 – 20 במרץ 2004) הידועה בכינוי המלכה יוליאנה הייתה מלכת הולנד משנת 1948 ועד לשנת 1980. תקופת מלכותה התאפיינה מחד בשינויים משמעותיים שעברו במהלכה על המדינה והחברה ההולנדיות ובמשברים מרובים שעברו על בית המלוכה ההולנדי, ומאידך באהדה רבה שרחש הציבור ההולנדי למלכה עצמה.
ראשית חייה

המלכה יוליאנה הייתה בתם היחידה של וילהלמינה, מלכת הולנד, ושל הנסיך הנריק. ילדותה עברה עליה בארמון הט לו באפלדורן ובארמון המלכותי בהאג, שבו הוקמה עבורה בגיל 6 כיתת בית ספר קטנה ובה שלושה ילדים נוספים. חמש שנים אחר כך החלה יוליאנה בלימודי תיכון מפי מורים פרטיים, על מנת להכינה עד לגיל 18 לתפקיד המלכה, אם יעלה הצורך בכך.
ב-1927, בגיל 18, צירפה אותה אמה המלכה למועצת המדינה (Raad van State) שבראשותה – גוף מייעץ לממשלת הולנד. באותה שנה נרשמה יוליאנה ללימודים באוניברסיטת ליידן. היא למדה שם שיעורים בסוציולוגיה, כלכלה, משפטים, יחסים בינלאומיים והיסטוריה.
ב-1937, אחרי חיפוש ממושך אחר חתן ליוליאנה על ידי אמה המלכה, היא נישאה לברנהרד, נסיך ליפה-ביסטרפלד, בן למשפחת אצולה גרמנית. הם הכירו במהלך אולימפיאדת החורף בגרמניה ב-1936. ההכרזה על אירוסיהם עוררה מחלוקת בהולנד על רקע המתח בינה לבין גרמניה הנאצית. לפני הנישואין הוענקה לנסיך אזרחות הולנדית. נישואי יוליאנה וברנהרד נמשכו עד סוף חיי שניהם ושרדו כמה משברים, כמו פרידתם במהלך מלחמת העולם השנייה, רומנים שניהל הנסיך ושתי בנות שנולדו לו מחוץ לנישואין. לזוג נולדו ארבע בנות: המלכה ביאטריקס (נולדה ב-1938), הנסיכה איריינה (נולדה ב-1939), הנסיכה מרגריט (נולדה ב-1943), הנסיכה כריסטינה (נולדה ב-1947).
לאחר כיבוש הולנד על ידי גרמניה ב-1940 יצאו יוליאנה ומשפחתה לגלות מחוץ למדינה. הם שהו חודש בבריטניה ולאחר מכן עברה יוליאנה עם ילדותיה לקנדה, שם התגוררו בפרבר של הבירה אוטווה. הנסיך ברנהרד נשאר בלונדון עם המלכה וילהלמינה וחברי הממשלה הגולה של הולנד. באוטווה נולדה בתם השלישית של יוליאנה וברנהרד, מרגריט, (המושל הכללי של קנדה הסדיר את קבלתו של חוק מיוחד, שהכיר בחדרי הנסיכה יוליאנה בבית החולים באוטווה כשטח הולנדי אקסטריטוריאלי – שלולא כן לא הייתה מרגריט יכולה להיכלל בסדר הירושה לכתר ההולנדי).
לאחר ששבה להולנד במאי 1945, הביעה יוליאנה את תודתה על הכנסת האורחים הקנדית כאשר שלחה לעיר אוטווה 100 אלף פקעות צבעונים. יוליאנה הוסיפה לתרום פקעות צבעונים לאוטווה מדי שנה עד לסוף חייה. לכבוד תרומה זו נוסד באוטווה ב-1953 פסטיבל הצבעונים הקנדי השנתי, האירוע הגדול מסוגו בעולם.
לאחר המלחמה השתלבה יוליאנה במאמצי השיקום של המדינה ושימשה כנשיאת הצלב האדום ההולנדי. בתקופה זו באה לידי ביטוי גישתה הישירה והבלתי מתנשאת כלפי בני ארצה, אשר הפכה לתו מאפיין שלה בימי מלכותה.
בתה הרביעית של יוליאנה, הנסיכה כריסטינה, נולדה עם לקות ראייה משמעותית. הדבר הביא את יוליאנה להיעזר בשירותיה של מרפאת באמונה שנויה במחלוקת. הדבר הביא באמצע שנות החמישים לסכסוך בין יוליאנה (אז כבר מלכה) לבין בעלה, אשר התגלגל עד למשבר חוקתי. המשבר יושב, אך בעקבותיו פחת כוחה של יוליאנה.
תקופת מלכותה

יוליאנה הוכתרה למלכה ב-6 בספטמבר 1948. היה זה לאחר שהמלכה וילהלמינה ויתרה על כתרה על רקע ביקורת על טיפולה בדרישת אינדונזיה לעצמאות, שנתפסה כאסון כלכלי להולנד. המלכה החדשה חתמה ב-1949 על מסמכי ההכרה ההולנדית בעצמאות אינדונזיה. חצי יובל אחר כך, בעודה מולכת, העניקה הולנד עצמאות גם למושבה סורינאם (ב-1975).
המלכה יוליאנה הרבתה לבקר בבתי ספר ומוסדות בהולנד כשהיא לבושה בפשטות לא-מלכותית, לא פעם למורת רוחם של יתר אנשי החצר המלכותית. בעקבות אסון שיטפון הים הצפוני בהולנד ב-1953 השתתפה המלכה במאמצי החילוץ כשהיא לובשת מעיל ונועלת מגפיים, מגלה חמלה ואכפתיות ומעודדת את האזרחים. ההערכה והפופולריות שצברה עקב כך אצל בני עמה סייעו לה להיחלץ ממשבר חוקתי נוסף ב-1963: בתה השנייה, הנסיכה איריינה, המירה בחשאי את דתה לנצרות רומית-קתולית ונישאה ללא הסכמת הממשלה לטוען לכתר הספרדי – פרשה שעוררה איבה ציבורית בהולנד כלפי בית המלוכה. מחאה ציבורית נוספת התעוררה ב-1965 עקב החלטת יורשת העצר, הנסיכה ביאטריקס, להינשא לדיפלומט הגרמני קלאוס פון אמסברג, והפעם עלו קריאות לביטול מוסד המלוכה בהולנד. הפופולריות שלו שבה ועלתה ב-1967 בזכות לידת בנה הבכור של הנסיכה ביאטריקס, הנסיך וילם-אלכסנדר – יורש עצר זכר ראשון לכתר ההולנדי מזה 116 שנים.
ב-1976 נקלע בית המלוכה למשבר נוסף כאשר התברר כי בעלה של המלכה, הנסיך ברנהרד, קיבל שוחד של למעלה ממיליון דולר מחברת לוקהיד האמריקנית על מנת שישפיע על ממשלת הולנד לרכוש מטוסי קרב מתוצרתה. לאחר חשיפת הפרשה התפטר הנסיך מתפקידיו הציבוריים וויתר על הדרגות הצבאיות שנשא. בתמורה החליט הפרלמנט של הולנד כי הנסיך לא יעמוד לדין פלילי.
במישור הבין-לאומי גילתה המלכה עניין בבעיות פליטים, בבעיותיהן של מדינות מתפתחות ובמיוחד ברווחת ילדים בהן. ב-1973 היא תרמה את הכספים שנאספו במסגרת חגיגות יובל הכסף למלכותה, שנערכו באותה שנה, לארגונים לרווחת הילד ברחבי העולם.
חייה לאחר פרישתה מכס המלוכה

ב-30 באפריל 1980, ביום הולדתה ה-71, ויתרה יוליאנה על כסאה ובתה ביאטריקס הייתה למלכה תחתיה.
לאחר פרישתה המשיכה יוליאנה להיות מעורבת במשך שנים רבות בפעילויות צדקה שונות. באמצע שנות התשעים התערערה בריאותה והיא לא נראתה בציבור מאז. היא סבלה משיטיון פרוגרסיבי.
יוליאנה נפטרה בשנתה עקב סיבוכים של דלקת ריאות ב-20 במרץ 2004, בארמון סוסטדייק (Soestdijk Palace) שבעיירה בארן (Baarn). היה זה מספר שבועות לפני יום הולדתה ה-95.
גופתה של יוליאנה נחנטה והיא הובאה למנוחות לצד אמה המלכה במרתף הקבורה המלכותי שבכנסייה החדשה בעיר דלפט. בעלה הנסיך ברנהרד נפטר ב-1 בדצמבר באותה שנה ונטמן לצדה.
יום הולדתה של יוליאנה, ה-30 באפריל, נחוג בהולנד מדי שנה כיום המלכה (Koninginnedag) עד עלייתו לכס של נכדה וילם-אלכסנדר.
אסטרואיד 816 Juliana(אנ') שהתגלה על ידי מקס וולף ב-1916, נקרא על שמה.
תארים

יוליאנה נשאה את התארים הבאים:
נסיכת הולנד – מלידתה ועד הכתרתה למלכה, ושנית לאחר שוויתרה על כסאה;
נסיכת אורנג'-נסאו – מלידתה;
דוכסית מקלנבורג – מלידתה;
נסיכת ליפה-ביסטרפלד – החל מנישואיה ב-1937;
מלכת הולנד – מהכתרתה ועד שוויתרה על כסאה.
כתב קרולינגי

קטע מן הוולגטה, מן המאה העשירית
כתב קרולינגי (בלטינית: minuscula carolina) הוא גופן כתב יד שפותח והופץ במהלך המאה ה-8 לספירה ככתב תקני לכתיבה והעתקה של ספרי קודש נוצריים וספרי חוקים ותקנות, באופן שיהיו קריאים על ידי מלומדים בכל רחבי אירופה. זאת בניגוד למצב ששרר קודם לכן, כאשר לכל אזור היה כתב יד שונה, לעיתים בלתי-קריא על ידי אלו שלא התחנכו באותו מקום. פיתוח הכתב מיוחס למלך הפרנקי קרל הגדול, במסגרת הרנסאנס הקרולינגי והוא מבוסס על כתבי יד מאירלנד וגאליה. הכתב שימש ככתב תקני באימפריה הרומית הקדושה בין 800 ל-1200 לערך. כיוון שספרים עתיקים הועתקו בכתב זה סברו ראשוני הרנסאנס באיטליה שזה היה הכתב המקורי של האימפריה הרומית ולפיכך ייחסו לו כבוד רב.