stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גרנד פרי בריטניה
הערות שוליים

↑  The Royal Silverstone Meeting, Motorsport Magazine, June 1950
↑  Ferrari beats Alfa-Romeo in British Grand Prix, Motorsport Magazine, August 1951
↑  1951 British Grand Prix: Froilan Gonzalez: Ferrari’s First GP Win…, Primotipo.com, 18 December 2015
↑  The 8th British Grand Prix, Motorsport Magazine, august 1955
↑  Stirling Moss wins British Grand Prix - archive, 1955, The Guardian
↑  1964 British Grand Prix flashback, Racefans.net, 19 July 2009
↑  1969: The greatest British Grand Prix?, ESPNf1.com, 2 July 2014
↑  Revson reigns in the 1973 British Grand Prix, Mclaren, 27 June 2013
↑  British Grand Prix 1976: How a condom manufacturer forced F1 off TV, BBC, 8 July 2016
↑  Hunt wins, then Lauda wins, ESPN, 8 July 2011
↑  Grand Prix Gold: 1979 British GP, Autosport
↑  The British Grand Prix, Motorsport Magazine, August 1984
↑  Prost Triumphs In British Grand Prix, The New York Times, 22 July 1985
↑  Mansell wins in Piquet’s car, Racefans.net, 13 July 2016
↑  1987: Mansell sends crowd into frenzy, BBC, 2 July 2015
↑  Decline and Fall, Motorsport Magazine, August 1990
↑  Protester mars British GP, BBC, 20 July 2003
↑  British GP due to be axed in 2005, CNN, 30 September 2004
↑  Silverstone gears up for F1 Brexit, Motorsport Magazine, March 2017
↑  British GP will move to Donington, BBC, 4 July 2008
↑  Silverstone signs 17-year deal for British Grand Prix, BBC, 7 December 2009
↑  Motor racing-Hamilton praises Bottas for his 'great sportsmanship', Reuters, 18 July 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2011029448   WorldCat (עם LCCN): n2011-029448 
נייג'ל מנסל מסיע את איירטון סנה שנותר ללא דלק בסיום הגרנד פרי של עונת 1991
הבחירות הכלליות בגרמניה 1998

הבחירות הכלליות בגרמניה הן הבחירות לבונדסטאג שנערכו ב-27 בספטמבר 1998. בבחירות ניצח גרהרד שרדר מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית את הקנצלר המכהן הלמוט קוהל מהמפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית. בחירות אלו היו הבחירות הראשונות מאז 1980 שבהן ניצחה המפלגה הסוציאל-דמוקרטית.
מהלך הבחירות

מאז איחוד גרמניה מחדש בשנת 1990 האבטלה הלאומית עלתה מ-4.2% ל-9.4%. גרמניה הייתה שרויה בקונפליקטים פנימיים במקביל ליצירת האיחוד האירופי. מצב זה הוביל להתנגדות עממית להמשך שלטון ה-CDU. למרות שמועות על התפטרות, הקאנצלר קוהל הכריז בשנת 1997 כי הוא מעוניין להתמודד בבחירות.
במאי 1998 הפך גרהרד שרדר למנהיג ה-SDP.
הקמפיין של קוהל התמקד בניסיונו כמנהיג. מן הצד השני, הקמפיין הסוציאל-דמוקרטי לא התמקד בקוהל אישית, אלא במיתוג כ"מרכז עממי חדש".
תוצאות

| מפלגה | קולות | אחוזים | מושבים |
| --- | --- | --- | --- |
| המפלגה הנוצרית-דמוקרטית והמפלגה הנוצרית-סוציאלית בבוואריה | 17,329,388 | 35.1% | 245 |
| המפלגה הסוציאל-דמוקרטית | 20,181,269 | 40.9% | 298 |
| המפלגה הדמוקרטית החופשית | 3,080,955 | 6.2% | 43 |
| מפלגת הירוקים | 3,301,624 | 6.7% | 47 |
| מפלגת הסוציאליזם הדמוקרטי | 2,515,454 | 5.1% | 36 |
האוורד פייל

| --- | --- |

 לידה:  5 במרץ 1853 וילמינגטון, דלאוור, ארצות הברית 
 פטירה:  9 בנובמבר 1911 (בגיל 58) פירנצה, איטליה 
 מקום קבורה:  Cimitero Evangelico agli Allori 
 מקום לימודים:  ליגת הסטודנטים לאמנות של ניו יורק 
 הושפע על ידי:  F.A. Van Der Wielen 
 יצירות ידועות:  The Autocrat of the Breakfast-Table, The Merry Adventures of Robin Hood 
 
האוורד פייל (באנגלית: Howard Pyle;‏ 5 במרץ 1853 – 9 בנובמבר 1911) היה מאייר וסופר אמריקאי, בעיקר של ספרים לצעירים. לימד תלמידים רבים שהפכו לציירים ומאיירי ספרים ידועים. הפרסום הקלאסי שלו משנת 1883 "הרפתקאותיו העליזות של רובין הוד" שמודפס גם בימינו. הוא ידוע גם בזכות האיורים שלו לספרי פיראטים, ויצירתו קיבעה את הסריוטיפ המודרני של לבוש הפיראטים.
ביוגרפיה

פייל נולד בווילמינגטון, דלאוור, בנם של ויליאם פייל ומרגרט צ'רצ'מן פיינטר. בילדותו למד בבתי ספר פרטיים והתעניין בציור וכתיבה מגיל צעיר מאוד. הוא היה תלמיד חלש, אך הוריו עודדו אותו ללמוד אמנות, בעיקר אמו. הוא למד שלוש שנים בסטודיו של פ. ואן דר וילן בפילדלפיה, וזה היווה את כל הכשרתו האמנותית, מלבד כמה שיעורים בליגת הסטודנטים לאמנות בניו יורק.
בשנת 1876 הוא ביקר באי צ'ינקוטג מחוץ לווירג'יניה וקיבל השראה ממה שראה. הוא כתב ואייר מאמר על האי והגיש אותו לשבועון של סקריבנר. אחד מבעלי המגזין היה רוזוול סמית, שעודד אותו לעבור לניו יורק ולהפוך את האיור למקצוע תחילה נאבק פייל בניו יורק. הוא היה חסר ניסיון מקצועי, מה שהקשה עליו לתרגם את רעיונותיו לצורות לפרסום. עם זאת, עודדו אותו כמה אמנים.
לבסוף פרסם איור בגיליון "הארפר'ס ויקלי" של 9 במארס 1878 ושולמו לו 75 דולר - פי חמישה ממה שציפה. הוא הצליח והפך לאמן מבוסס עד שחזר לוילמינגטון בשנת 1880. פייל המשיך לאייר במגזינים השונים. הוא גם שיתף פעולה בכמה ספרים, במיוחד בהיסטוריה האמריקאית. הוא כתב ואייר את סיפוריו שלו, החל מ"ההרפתקאותיו העליזים של רובין הוד" בשנת 1883. ספר זה זכה לתשומת לב בינלאומית מצד מבקרים כמו ויליאם מוריס. [5] במהלך העשורים שלאחר מכן פרסם יצירות מאוירות רבות לילדים, שחלקן עדיין בדפוס.
פייל התחתן עם הזמרת אן פול ב־12 באפריל 1881, ולזוג נולדו שבעה ילדים. בשנת 1889 הפליגו הוא ואשתו לג'מייקה והשאירו את ילדיהם בטיפול בידי קרובי משפחה. בזמן שהותם מעבר לים, בנם סלרס נפטר במפתיע. אובדן זה ככל הנראה היווה השראה לספר ילדים "הגן מאחורי הירח", העוסק במוות ונושא את ההקדשה: "לילד הקטן בגן הירח. ספר זה מוקדש על ידי אביו."
בשנים 1894 - 1900 לימד איור במכון דרקסל. בין תלמידיו היו: אלנור אבוט, ג'סי וילקוקס סמית, אליזבת שיפן גרין, ויולט אוקלי בשנת 1900 הוא הקים בית ספר משלו בוילמינגטון, שם לימד מספר קטן של תלמידים. בשנת 1903, צייר פייל את ציורי הקיר הראשונים שלו למוזיאון האמנות של דלאוור. בשנת 1906 הוא לקח את ציורי הקיר ברצינות רבה יותר וצייר את קרב נאשוויל בבירת המדינה של מינסוטה, כמו גם שני ציורי קיר נוספים לבתי משפט בניו ג'רזי .
פייל פיתח רעיונות משלו להמחשת לבוש הפיראטים, מכיוון שנותרו מעט דוגמאות לתלבושות פיראטיות אותנטיות ונשמרו מעט ציורים, אם בכלל. הוא יצר סגנון ראוותני הכולל אלמנטים של לבוש צועני. עבודתו השפיעה על עיצוב התלבושות לשודדים בקולנוע מארול פלין ועד ג'וני דפ. הלבוש צוין כלא מעשי עבור מלחים עובדים.
בשנת 1910 נסעו פייל ומשפחתו לאיטליה שם תכנן ללמוד את עבודת המאסטרים הישנים. הוא סבל מבריאות לקויה, הוא חש בדיכאון ומרוקן מאנרגיה. לאחר שנה אחת במדינה, הוא סבל מדלקת בכליות ומת בפירנצה בגיל 58.
עבודות עיקריות

פייל כתב ואייר מספר ספרים, בנוסף לאיורים רבים שצייר עבור "הארפר'ס ויקלי", פרסומים תקופתיים אחרים ויצירות ספרותיות שונות לילדים.
עבודות עיקריות > הרפתקאות רובין הוד

פייל סינתז הרבה אגדות ובלדות מסורתיות על רובין הוד בעבודה זו, תוך שהוא מעדן אותן כדי שיתאימו לילדים. לדוגמה, הוא שינה את הבלדה מסוף המאה ה-17 "התקדמות רובין הוד לנוטינגהאם", שעל פיה רובין הרג ארבעה עשר אנשים. אצל פייל רובין הרג רק שני גברים - אחד מהם ירה בו עוד בילדותו, והשני היה מתנקש שנוא בשם גאי מגיסבורן אותו שלח השריף כדי להרוג את רובין הוד.
לפייל לא הייתה דאגה רבה לדיוק ההיסטורי, אך כך הוא שינה את שם המלכה בסיפור "רובין הוד והמלכה קתרין" בתור אלינור. השינוי הפך אותה לתואמת מבחינה היסטורית את המלך ריצ'רד לב ארי, איתו רובין עושה שלום בסופו של דבר.
רבים מהסיפורים בספר רובין הוד מתוארכים לסוף ימי הביניים. הישגו היה לשלב אותם לסיפור אחיד.
עבודות עיקריות > אנשי הברזל

"אנשי הברזל" הוא רומן משנת 1891 העוסק במיילס פלוורת', שמקווה להפוך לאביר, ובכך יגאל את כבוד משפחתו. אביו היה מעורב בתוכנית להרוג את המלך הנרי הרביעי. סיפור ההרפתקאות עוקב אחר מיילס דרך אימוניו האינטנסיביים לאבירות ומסתיים בכך שהוא הופך לאביר ומאתגר את לורד ברוקורסט אלבן הרשע למשפט בלחימה.
הרומן עובד לסרט "המגן השחור של פאלוורת " משנת 1954 בכיכובם של טוני קרטיס וג'נט לי.
פייל כתב ספרים וקובצי סיפורים נוספים.
לאחר מותו אסף מו"ל מספר מסיפורי הפיראטים והאיורים שלו ופרסם אותם כספר שודדי הים של הווארד פייל (1921).
תגובה ביקורתית

פייל זכה להערכה רבה במהלך חייו וממשיך להיות מוערך היטב על ידי מאיירים ואמנים. בן זמנו וינסנט ואן גוך כתב במכתב לאחיו תיאו כי עבודתו של פייל "הכתה אותי בתדהמה מהערצה."
המוניטין של פייל נובע מחדשנותו בכתיבה ובאיורים, ביצירת אסכולה אמריקאית לאיור האמנותי למען תחיית ספרי ילדים.
ביקורת ספרותית של המאה העשרים מציינת:
ככל שחלף הזמן, אפשר להיווכח, בחשיבותו של פייל כמייסד אסכולה אמריקאית מובהקת לאיור אמנותי, שהייתה חדשנית והנהיגה את הגישה העיצובית הטוטאלית, המחדשת הגדולה של ספרי ילדים. מורשת זו עולה על כל יצירה יחידה שהוא עשה. הוא זכור פחות עבור פרויקט אחד מאשר תרומתו הכוללת.
הייתה לו השפעה מתמשכת על מספר אמנים שהפכו בולטים בזכות עצמם. על פי רוברט ויץ, בית הספר לאמנות באוניברסיטת הווארד, פייל פיתח מערך נושאים משותף בעבודתו - תשומת לב לריאליזם וביטוי לאופטימיות ואמונה בטוב שבאמריקה. עבודתו המשיכה לעורר השראה גם לאחר מותו. לדוגמה, אמן ספרי הקומיקס טוני האריס (יליד 1969) ציין את פייל כהשפעה גדולה על עבודתו.
פייל זכור בעיקר כמאייר, אך ספריו נותחו גם בגלל תכונותיהם הספרותיות, במיוחד הרפתקאות העליזים של רובין הוד. על ספרו Otto of the Silver Hand, 1888 נכתב:
"יש לו את כל הסימנים של רומן היסטורי טוב: יש לו עלילה מרגשת, עם קונפליקט שופע ודמויות אמינות; הוא משתמש בשפה ובדיאלקט המתאימים להגדרתו ולדמויות; יש לו נושא אוניברסלי משמעותי, והוא מציג את פרטי חיי היום-יום בגרמניה של המאה השלוש-עשרה במדויק ולא מתבלט, מה שהופך את התקופה לאמיתית וחיה."
ספרים וסיפורים

The Merry Adventures of Robin Hood (1883)
Within the Capes (1885)
Pepper and Salt (1886)
The Rose of Paradise (1888)
The Wonder Clock (1888), with his sister Katharine Pyle
Otto of the Silver Hand (1888)
A Modern Aladdin (1892)
Men of Iron (1892)
Twilight Land (1895)
The Story of Jack Ballister's Fortunes (1895)
The Garden Behind the Moon (1895)
The Ghost of Captain Brand (1896)
Washington (Text by Woodrow Wilson, then a history professor; published in 1897)
Story of the Revolution (Text by Henry Cabot Lodge; published in 1898)
The Price of Blood (1899)
History of the American People (Text by Woodrow Wilson; published in 1902)
Rejected of Men (1903)
The Story of King Arthur and His Knights (1903)
The Story of the Champions of the Round Table (1905)
The Story of Sir Launcelot and His Companions (1907)
The Story of the Grail and the Passing of King Arthur (1910)
Stolen Treasure (1907)
The Ruby of Kishmoor (1908)
Howard Pyle's Book of Pirates (A collection of previously published material, assembled in 1921)
הערות שוליים

↑  "Pirates of pizazz: Delaware Art Museum celebrates century with Pyle's iconic images"
↑  Howard Pyle: A Record of His Illustrations and Writings : Gertrude Brincklé , Willard Samuel Morse : Free Download, Borrow, and Streaming, Internet Archive (באנגלית)
↑  Jill P. May, Robert E. May, Howard Pyle, Howard Pyle: Imagining an American School of Art, University of Illinois Press, 2011, ISBN 978-0-252-03626-2. (באנגלית)
↑  The Garden Behind the Moon ... : Howard Pyle : Free Download, Borrow, and Streaming, Internet Archive (באנגלית)
↑  Howard Pyle Online, www.artcyclopedia.com
↑  Internet Archive Search: ((subject:"Pyle, Howard" OR subject:"Howard Pyle" OR creator:"Pyle, Howard" OR creator:"Howard Pyle" OR creator:"Pyle, H." OR title:"Howard Pyle" OR description:"Pyle, Howard" OR description:"Howard Pyle") OR ("1853-1911" AND Pyle)) AND (-mediatype:software), archive.org (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007271614005171  PLWABN: 9810625567105606  BIBSYS: 90085767  BNE: XX1721475  BnF: cb126560150 (data)  CiNii: DA03940884  GND: 120535890  ISNI: 0000 0000 8357 4456  LCCN: n79072830  MusicBrainz: bd270445-45c1-489b-8f71-163737320239  NDL: 00453485  NKC: xx0026550  NLA: 35436963  NLG: 121869  NLK: KAC199622284  NSK: 000183481  NTA: 069155127  RERO: 02-A003717697  RKD: 65163  SELIBR: 211275  SNAC: w6930zbq  SUDOC: 027866610  Trove: 952504  ULAN: 500014115  VIAF: 12428253   WorldCat (עם VIAF): 12428253 
האוורד פייל, איור מאבק בין פיראטים, 1911
האוורד פייל, איור מספרו על הפיראטים בקריביים, 1905
האוורד פייל, כריכתמגזין הארפר, 1903
דריל דוקינס

| --- | --- |

דוקינס בשנת 2009
 לידה:  11 בינואר 1957 אורלנדו, פלורידה, ארצות הברית
 פטירה:  27 באוגוסט 2015 (בגיל 58) אלנטאון, פנסילבניה, ארצות הברית
 עמדה:  סנטר
 גובה:  2.11 מטרים
 מספר:  45, 50, 53
 דראפט:  בחירה חמישית, 1975 פילדלפיה 76'
 קבוצות כשחקן
 1975–1982 1982–1987 1987 1987–1989 1989–1991 1991–1992 1992–1994 1994–1995 1995–1996 1999–2000:  פילדלפיה 76' ניו ג'רזי נטס יוטה ג'אז דטרויט פיסטונס אוקסיליום טורינו אולימפיה מילאנו ליברטאס פורלי הארלם גלובטרוטרס סו פולס סקייפורס ויניפג סייקלון
דריל דוקינס (באנגלית: Darryl Dawkins; ‏11 בינואר 1957 – 27 באוגוסט 2015) היה כדורסלן אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 1975–2000. היה מוכר בכינוי Chocolate Thunder. ממוצעיו הכוללים לאורך 14 עונותיו בליגת ה-NBA הם 12.0 נקודות, 6.1 ריבאונדים, 1.3 אסיסטים ו-1.4 חסימות למשחק. בעת פרישתו מה-NBA בשנת 1989 ניצב במקום החמישי בתולדות הליגה באחוזי קליעה מהשדה, עם 57.2%.
היה השחקן השני בתולדות דראפט ה-NBA (אחרי רג'י הארדינג), אשר נבחר היישר מהתיכון, מבלי ששיחק בליגת המכללות האמריקאית. לאורך הקריירה נודע בשל ההטבעות העוצמתיות שלו, אשר הביאו לשבירה של לוח הסל בשני משחקים שונים בעונת 1979/1980; בשל אותן הטבעות החלה ה-NBA להשתמש ב"טבעות קפיציות" (Breakaway rim), המקטינות את הלחץ הנוצר על הלוח בזמן הטבעה.
קריירת תיכונים

דוקינס נולד וגדל באורלנדו שבפלורידה, ובנערותו למד ב"תיכון מיינרד אוונס" המקומי. בשנתו האחרונה בקבוצת הכדורסל של התיכון, 1974/1975, הוביל אותה לזכייה באליפות התיכונים של פלורידה, לאחר שקלע 25 נקודות והוריד 11 ריבאונדים במשחק הגמר. על אף שקיבל הצעות מלגה מאוניברסיטאות רבות, בחר דוקינס במפתיע לוותר על לימודים אקדמיים ולהירשם לדראפט ה-NBA היישר מהתיכון. הוא הסביר את החלטתו בכך שרצה להרוויח כסף על מנת לסייע כלכלית למשפחתו דלת האמצעים.
קריירת משחק > פילדלפיה 76'

בדראפט ה-NBA‏ 1975 נבחר דוקינס בבחירה החמישית, על ידי פילדלפיה 76'. בשתי עונותיו הראשונות בפילדלפיה מיעט לשחק, אולם תצוגות הגנתיות טובות בפלייאוף 1977, מול הסנטרים דייב קאונס ומוזס מלון, הקנו לו מקום קבוע ברוטציית הקבוצה, וסייעו לה להעפיל לגמר ה-NBA. בסדרת הגמר הפסידה פילדלפיה מול פורטלנד טרייל בלייזרס, בתוצאה 2–4. בחמש העונות הבאות מיצב את מעמדו כאחד השחקנים המובילים של הסיקסרס, לצדם של ג'וליוס ארווינג, דאג קולינס ובובי ג'ונס, רשם ממוצעים של 13.1 נקודות ו-7.8 ריבאונדים למשחק והופיע עם קבוצתו פעמיים נוספות בגמר ה-NBA, בעונות 1980 ו-1982. בשני המקרים הפסידה פילדלפיה בסדרת הגמר מול לוס אנג'לס לייקרס, בתוצאה 2–4.
קריירת משחק > ניו ג'רזי נטס

באוגוסט 1982, לאחר 7 עונות בפילדלפיה, הועבר דוקינס בטרייד לניו ג'רזי נטס בתמורה לבחירת דראפט עתידית. בעונת 1983/1984 קלע שיא קריירה של 16.8 נקודות בממוצע למשחק, והוליך את הנטס, לצדם של באק ויליאמס, אוטיס בירדסונג ומייקל ריי ריצ'רדסון, לסיבוב השני של הפלייאוף – לראשונה מאז עבר המועדון לשחק ב-NBA. בסיבוב הפלייאוף השני הודחה ניו ג'רזי על ידי מילווקי באקס בתוצאה 2–4, על אף יכולת מצוינת של דוקינס אשר הוביל את קלעי קבוצתו עם 22.3 נקודות למשחק. באפריל 1986, לקראת סיום עונת 1985/1986, נפצע דוקינס בגבו, ומאז ועד לסיום קריירת ה-NBA בשנת 1989 עבר מספר ניתוחים ושותף ב-26 משחקים בלבד.
קריירת משחק > השנים האחרונות

לקראת עונת 1987/1988 הועבר דוקינס בטרייד ליוטה ג'אז, וכבר לאחר ארבעה משחקים הועבר בטרייד נוסף לדטרויט פיסטונס. בפלייאוף 1988 הפסידו הפיסטונס בסדרת הגמר מול הלייקרס, בתוצאה 3–4. בפברואר 1989 שוחרר מהקבוצה, אשר זכתה בהמשך אותה עונה (1988/1989) באליפות ה-NBA הראשונה בתולדותיה. בשתי עונותיו האחרונות ב-NBA, עם יוטה ודטרויט, שותף ב-20 משחקים בסך הכול ותרם 1.9 נקודות בממוצע למשחק בלבד.
בין השנים 1989–2000 שיחק לתקופות קצרות בקבוצות אוקסיליום טורינו, אולימפיה מילאנו ו"ליברטאס פורלי" מליגת העל האיטלקית, סו פולס סקייפורס מליגת ה-CBA, "ויניפג סייקלון" מ"ליגת ה-IBA" וכן בקבוצת הראווה הארלם גלובטרוטרס. בעונת 1991/1992 היה אחד השחקנים הבולטים במילאנו, אשר העפילה לפיינל פור היורוליג. במשחק חצי הגמר קלע 21 נקודות והוריד 19 ריבאונדים, אך קבוצתו הפסידה בתוצאה 75–82 מול פרטיזן בלגרד, אותה הובילו אלכסנדר ג'ורג'ביץ' ופרדראג דנילוביץ'. במשחק על המקום השלישי גברה מילאנו על אסטודיאנטס מדריד בתוצאה 99–81, הודות ל-18 נקודות ו-9 ריבאונדים של דוקינס. לאורך העונה כולה, אשר הייתה היחידה שלו ביורוליג, רשם ממוצעים של 13.9 נקודות ו-9.2 ריבאונדים למשחק.
חייו האישיים

בספטמבר 1986 נישא דוקינס לקלי בארנס. בנובמבר 1987, בעת שהיו בתהליך גירושים, התאבדה בארנס בבית הוריה שבניו ג'רזי. בשנת 1988 התחתן עם רובין ת'ורנטון, אשר הייתה מעודדת של ניו ג'רזי נטס בזמן ששיחק בקבוצה. בשנת 1998 התגרשו השניים, ובשנת 2001 נישא דוקינס בפעם השלישית.
ב-27 באוגוסט 2015 נפטר דוקינס באלנטאון שבפנסילבניה, בגיל 58, כתוצאה מהתקף לב.
הערות שוליים

↑  דוקינס מספר על מקור הכינוי שלו, באתר uproxx.com,‏ 4 באוגוסט 2011
↑  סטטיסטיקות הקריירה של דוקינס ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  מובילי ה-NBA באחוזי קליעה מהשדה, עד לשנת 1989, באתר basketball-reference.com
↑  Chocolate Thunder, באתר blamemyfather.com,‏ פברואר 2015
↑  משחק המשוחק מעל הטבעת, באתר הניו יורק טיימס, 15 בפברואר 2004
↑  מאמנו בתיכון זוכר את דוקינס: "הוא היה אדם מדהים", באתר foxsports.com,‏ 27 באוגוסט 2015
↑  דוקינס לא מתחרט על המעבר ל-NBA, באתר mcall.com,‏ 25 ביוני 2000
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1975, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות הסדרה בין הנטס לבאקס, באתר basketball-reference.com
↑  דוקינס עבר ניתוח בגבו, באתר ניו יורק טיימס, 30 באפריל 1986
↑  הציפיות הגבוהות במיוחד מדריל דוקינס, באתר ספורטס אילוסטרייטד, 11 באפריל 1988
↑  סטטיסטיקות המשחק בין מילאנו לפרטיזן, באתר פיב"א
↑  סטטיסטיקות המשחק בין מילאנו לאסטודיאנטס, באתר פיב"א
↑  הפרופיל של דוקינס, באתר פיב"א
↑  חשד להתאבדות של קלי בארנס, באתר ניו יורק טיימס, 3 בנובמבר 1987
↑  Old College Try, באתר ESPN,‏ 9 בפברואר 2010
↑  ההודעה על פטירתו של דוקינס, באתר ESPN,‏ 27 באוגוסט 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 7420 4269  LCCN: n81093596  VIAF: 16095976   WorldCat (עם VIAF): 16095976
גשר ג'ורג' וושינגטון

| --- | --- |

מראה מזרחה מכיוון ניו-ג'רזי לניו-יורק, 1978
 מידע כללי
 סוג:  גשר תלוי, גשר אגרה, גשר, גשר רב־מפלסי 
 שימוש:  גשר מכוניות והולכי רגל
 על שם:  ג'ורג' וושינגטון 
 מיקום:  מנהטן 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מיקום ההתחלה:  מנהטן, ניו יורק
 מיקום הסוף:  פורט לי, ניו ג'רזי
 בעלים:  רשות הנמלים של ניו יורק וניו ג'רזי
 מפעיל:  רשות הנמלים של ניו יורק וניו ג'רזי
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  21 באוקטובר 1927 – 24 באוקטובר 1931 (4 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  24 באוקטובר 1931 
 חברת בנייה:  רשות הנמלים של ניו יורק וניו ג'רזי
 מבנה:  גשר תלוי בעל שני סיפונים
 חומרי בנייה:  פלדה 
 אדריכל:  אות'מאר אמאן, קאס גילברט 
 מידות
 אורך:  1,450 מ' 
 רוחב:  36 מ' 
 גובה:  184 מטר
 מידע טכני
 מפתחים:  1 
 מִפְתָּח מרבי:  1,067 מ' 
 נתיבים:  14
 קואורדינטות:  40°51′06″N 73°57′10″W﻿ / ﻿40.851666666667°N 73.952666666667°W﻿ / 40.851666666667; -73.952666666667
  (למפת ניו יורק מוגדלת) מנהטן הברונקס ברוקלין קווינס סטטן איילנד  ניו ג'רזיג'ורג' וושינגטון(למפת ניו יורק רגילה) מנהטן הברונקס ברוקלין קווינס סטטן איילנד  ניו ג'רזיג'ורג' וושינגטון
 
גשר ג'ורג' וושינגטון (באנגלית: George Washington Bridge) הוא גשר תלוי מעל נהר הדסון ומקשר בין האי מנהטן שבעיר ניו יורק, במדינת ניו יורק, לבין פורט לי שבמדינת ניו ג'רזי שבארצות הברית.
בשנת 2016 עברו על הגשר 289,827 כלי רכב בממוצע ביממה, כ-106 מיליון כלי רכב בשנה.
הקמת הגשר

עבודות הקמת הגשר החלו ב-21 באוקטובר 1927 על ידי רשות הנמלים של ניו יורק וניו ג'רזי. המהנדס אשר פיקח על הפרויקט היה אותמר אמאן.
הגשר נחנך ב-24 באוקטובר 1931 ונפתח לציבור למחרת. במקור נקרא הגשר "גשר נהר הדסון" אולם שמו שונה על מנת לציין את שמו של ג'ורג' וושינגטון, הנשיא הראשון של ארצות הברית, אשר הגן על העיר ניו יורק מפני הכוחות הבריטיים שניסו לכבוש אותה בשנת 1776, במהלך המהפכה האמריקאית. כוחותיו עשו זאת ממצודת וושינגטון, הנמצאת במנהטן, בקרבת הגשר, וממצודת לי, הנמצאת בקרבת הגשר בצד ניו ג'רזי.
בעת בניתו, היה זה הגשר התלוי הארוך בעולם. אורך החלק התלוי של הגשר 1,067 מטרים - כפול מהגשר הקודם שהחזיק בשיא זה (גשר אמבסדור שאורכו 564 מטרים). אורכו הכולל של הגשר 1,451 מטרים.
בעת הקמתו היו על הגשר שישה נתיבים. בשנת 1946 נוספו לו שני נתיבים נוספים. מפלס תחתון, שתוכנן על ידי אותמן אך לא נבנה בעת הקמת הגשר, נוסף בשנת 1962 ונפתח לציבור ב-29 באוגוסט אותה שנה.
הסיפון התחתון הוסיף שישה נתיבים נוספים. כיום על הגשר 14 נתיבים והוא הגשר התלוי היחיד בעולם עם מספר נתיבים כה רב.
על פי תוכניתו של אותמן, היה הגשר אמור להיות מצופה בלוחות גרניט, אולם בשל קשיים תקציביים בתקופת השפל הכלכלי הגדול וכן משיקולים אסתטיים שהביע הציבור, הוחלט להשאיר את שלד הגשר חשוף.
פיגועי 11 בספטמבר

בעקבות פיגועי 11 בספטמבר, נאסר צילום הגשר מחשש שהתצלומים יסייעו לטרוריסטים להזיק לגשר.
דגל ארצות הברית

מהמגדל שנמצא בצד ניו ג'רזי של הגשר, נהוג להניף את דגל ארצות הברית הגדול בעולם. אורכו של הדגל 27.43 מטרים, רוחב כל פס 1.5 מטרים, וקוטר כל כוכב 1.2 מטרים.
הדגל מונף מהגשר בחגים הלאומיים של ארצות הברית: יום מרטין לותר קינג, יום הנשיא, יום העצמאות של ארצות הברית, יום העבודה, יום קולומבוס ויום ותיקי המלחמות.
דרכים המובילות לגשר

הגשר מחבר בין כביש בין-מדינתי 95 (אנ'), דרך ראשית ארצות הברית 1 (אנ') ודרך ראשית ארצות הברית 9 (אנ') לדרך המהירה טרנס מנהטן (אנ') שבאי מנהטן.
הגשר באמנות

הגשר הופיע לראשונה בסרט "Ball of Fire" בשנת 1941. לאחר מכן הופיע בסרטים רבים נוספים, בהם הסרט "Cop Land" משנת 1997 שצולם בחלקו על הגשר שהיווה מוטיב חשוב בסרט.
בניית הגשר מתוארת בספר הילדים משנת 1942: "המגדלור האדום הקטן והגשר האפור הגדול: מאת הילדגאד סוויפט. בו חושש המגדלור האדום הקטן כי בשל אורות הגשר יהפוך לבלתי נחוץ, אולם בסוף מובהר לו שאורות מגדלי הגשר נועדו למטוסים ולא לספינות.
אף שבספר הקומיקס "ספיידרמן" נחטפת חברתו של ספיידרמן על ידי הגובלין הירוק לראש המגדל שבגשר, בקומיקס צויר למעשה גשר ברוקלין ובסרט "ספיידרמן" מצולם גשר קווינסבורו.
המלחין ויליאם שומאן כתב את היצירה הקונצרטית "גשר ג'ורג' וושינגטון" בשנת 1950.
הגשר מופיע בספריו של סטיבן קינג "המגדל האפל".
מראה הגשר מהאוויר
הבטחת איכות תוכנה

הבטחת איכות תוכנה (באנגלית: Software quality assurance, בראשי תיבות: SQA) הוא מכלול הפעולות הנדרשות להבטיח את איכותה של תוכנת מחשב, כחלק מתהליכי הפיתוח והתחזוקה שלה. תחום זה, שנהוג לראות אותו כחלק מתחום הבטחת איכות והנדסת תוכנה, הלך והפך חשוב ברבות השנים.
בעבר קרו מקרים של מוות כתוצאה מתוכנות שלא היו איכותיות מספיק: מטוסים שהתרסקו ומכשור רפואי שגרם נזק. בעוד שפעם לא היה נהוג להשקיע כספים בהעסקת אנשי הבטחת איכות, מהנדסי בדיקות תוכנה, ובודקי תוכנה מיומנים, הרי שכיום חברות משקיעות משאבים רבים כדי לוודא שהמוצר שהן מוציאות לשוק בטוח לשימוש ואין בו באגים חמורים, תוך שימוש בתהליך ייצור המבטיח איכות הנדרשת מהמוצר הסופי.
הבטחת איכות ובקרת איכות

לעיתים נוצר בלבול בין מושג הבטחת איכות תוכנה למושג בקרת איכות תוכנה. בזמן שבקרת איכות תוכנה זהו תהליך הנועד לבדוק תאימות של המוצר אל מול הדרישות (ספציפיקציות), הבטחת איכות זהו שם כולל לכלל הפעולות הננקטות על מנת לייצר מוצר ברמת איכות נדרשת.
השלב הראשון בהבטחת איכות תוכנה הוא שימוש בתהליכים מוגדרים ומתועדים של פיתוח תוכנה. כמו כל הליך ייצור, ייצור תוכנה מתחיל משלב הייזום, ממשיך דרך התכן, עיצוב, פיתוח, ותחזוקה של המוצר הסופי, וחוזר חלילה. בכל אחד משלבי מחזור החיים הזה, ננקטים אמצעים שונים ומגוונים להבטחת האיכות של המוצר הסופי.
דוגמה לתהליך המושפע מעקרונות הבטחת האיכות הוא שימוש בתקנים עבור מסמכים המתעדים את הפיתוח (לדוגמה - תקן ISO-830, או נוהל מפת"ח, לתיעוד דרישות תוכנה SRS).
דוגמה נוספת לתהליך שמושפע מעקרונות הבטחת האיכות הוא בקרת איכות תוכנה, הלא הוא תהליך הבדיקות. השלב הראשון בבקרת איכות תוכנה הוא היכרות עם המערכת הנדרשת לבדיקה. השלב השני הוא כתיבת תסריטי בדיקה שמטרתם לבחון את כשירותם של המודלים השונים של התוכנה במצבים שונים. לעיתים מתלווה לבדיקה הידנית או מחליפה אותה בדיקה באמצעות כלי בדיקה אוטומטיים (ישנם מספר מוצרים מסחריים, וגם כלים חופשיים תחת רישיון קוד פתוח, כמו CUnit/JUnit/CPPUnit לבדיקות רמת היחידה, BugZilla לניהול תקלות, וכדומה). בבדיקה מסוג זה נכתב תסריט המורץ באופן אוטומטי על ידי התוכנה במצבים שונים. בין סוגי כלי הבדיקה הקיימים ניתן לציין כלי בדיקה שמטרתם לבדוק עומסים על אתרי אינטרנט. כלים אלו מדמים כניסה של משתמשים לאתר כדי לבחון את מהירויות הגלישה בעומסים שונים.
למרות שחברות העוסקות בייצור תוכנה מעסיקות אנשי הבטחת איכות, מהנדסי בדיקות תוכנה ובודקי תוכנה, במרבית התוכנות היוצאות לשוק נמצאים באגים. דבר זה נובע מכמה סיבות:
יצירת תוכנה מדובגת היטב היא משימה שיכולה לארוך זמן רב מאוד, תוך התנגשות עם צורכי השיווק (Time to market).
כמעט בכל מוצר תוכנה, פרט אולי לפשוטים ביותר, מספר המצבים האפשריים הוא כה גדול עד כדי שאי אפשר לבדוק את כולם. בתחום מדעי המחשב מוכרת הבעיה כבעיית התפוצצות מצבים, והיא נחקרת תחת התחום של אימות תוכנה.
באגים יכולים להיות "יחסיים" - מה שלאחד נראה תקין, לאחר יראה כתקלה, וכל עוד אין הגדרה מסוימת בדרישות התוכנה (ולעיתים גם אם יש), תיקון הבאגים יהיה תוצר של פשרה בין צוותי הפיתוח והשיווק.
המטרה של בדיקות תוכנה היא לוודא שהמוצר עונה על הדרישות שהוצבו (ולידציה), וכן למצוא באגים בתחומים שלא מכוסים על ידי הדרישות (או לא מכוסים מספיק).
הפן המחקרי

במסגרת מדעי המחשב נחקר התחום של אימות תוכנה, שנועד לאפשר הוכחת נכונותה של תוכנה. בנוסף, מתבצעים מחקרים בהבטחת איכות תוכנה תחת המטריה של מנהל עסקים, הנדסה וכתחום בפני עצמו (למשל בלימודי תואר שני ושלישי בטכניון).
ראו גם

ארגון התקינה הבינלאומי
בקרת איכות
הבטחת איכות
הערות שוליים

↑  ראו Therac-25