stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סאת'ק (רובע)
ערים תאומות

לרובע סאת'ק שתי ערים תאומות:
גרמניה לאגנהאגן, גרמניה
צרפת קלישי, צרפת
אזורי סאת'ק
בניין העירייה, מבט מהמעבר להולכי רגל בחלקו העליון של גשר טאוור
תיאטרון הגלוב
אכסניית הטבארד איור משנת 1850 לערך
שוק בורו, שנת 1860 לערך
הכניסה לשוק בורו כיום
ניקולה ולאשיץ'

ניקולה ולאשיץ' (בקרואטית: Nikola Vlašić; נולד ב-4 באוקטובר 1997) הוא כדורגלן קרואטי שמשחק כקשר התקפי בטורינו ובנבחרת קרואטיה. בשנת 2014 נכלל ולאשיץ' ברשימת 40 הכדורגלנים המובילים בעולם שנולדו בשנת 1997, על פי "הגרדיאן". הוא ייצג את קרואטיה ביורו 2020, מונדיאל 2022 ויורו 2024.
קריירת מועדונים > היידוק ספליט

ולאשיץ' הצטרף לאקדמיה של אומלדינאק ורנג'יץ', לפני שהובא להיידוק ספליט, בגיל 12. הוא הצטיין במועדוני הנוער ובעונת 2013/14 הוזמן לקבוצת U17 של היידוק עם אנדרייה באליץ', מה שסייע לקבוצה לסיים את המחצית הראשונה של העונה במקום הראשון, ללא הפסד. לאחר מכן השניים חתמו על חוזים מקצועיים ועברו לקבוצת הנוער עד גיל 19, שם שיחקו בקביעות.
את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת הוא ערך במשחק מוקדמות הליגה האירופית ב-17 ביולי 2014, כששיחק במשחק החוץ מול דאנדוק. כשהבקיע בהופעת הבכורה שלו, הוא הפך למבקיע הצעיר ביותר של היידוק ספליט בתחרויות בינלאומיות, בגיל 16 שנים ו-9 חודשים, חודשיים פחות ממחזיק השיא הקודם מריו טיצ'ינוביץ'. באותה עונה החזיק ולאשיץ' 37 הופעות בכל המסגרות והבקיע ארבעה שערים.
ב-30 ביוני 2016 מונה ולאשיץ' לסגן קפטן המועדון, כאשר לוברה קאליניץ' ממשיך להיות הקפטן. מכיוון שקאליניץ' שהה בחופשות ממושכות כתוצאה מהיותו חלק מהסגל הקרואטי ליורו 2016, ולאשיץ' היה קפטן ב-14 ביולי, במשחק פתיחת העונה ובמשחק המוקדמות של הליגה האירופית בעונת 2016/2017 למרות גילו הצעיר, ולאשיץ' היה קפטן הקבוצה עוד ארבע פעמים באותה עונה.
קריירת מועדונים > אברטון

ב-31 באוגוסט 2017, ולאשיץ' חתם על חוזה לחמש שנים במועדון הפרמיירליג אברטון תמורת סכום של כ-10 מיליון ליש"ט, המהווה העברת שיא של היידוק ספליט. ולאסיץ' הרשים את מאמן אברטון רונאלד קומאן וצורף להרכב הפותח. ולאשיץ' כבש את שערו הראשון באברטון בהופעת הבכורה שלו בגודיסון פארק ב-28 בספטמבר בתיקו 2-2 עם אפולון לימסול בליגה האירופית. הוא כבש בגומלין ב-7 בדצמבר, כאשר אברטון ניצחה 3–0. לאחר שהופיע רק 19 הופעות בכל המסגרות, נאמר לולאשיץ' שהמאמן לא סופר אותו והוא שוחרר בסוף העונה.
קריירת מועדונים > צסק"א מוסקבה

ב-15 באוגוסט 2018, המועדון הרוסי צסק"א מוסקבה הודיע כי ולאשיץ' הצטרף אליהם בהשאלה לעונת 2018/19. שלושה ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בניצחון 3–0 על ארסנל טולה. בהופעת הבכורה שלו בליגת האלופות ב-19 בספטמבר, הוא כבש צמד בתיקו 2-2 עם ויקטוריה פלזן. ב-2 באוקטובר ולאשיץ' כבש את השער היחיד בניצחון הבייתי 1–0 מול אלופת אירופה ריאל מדריד בליגת האלופות. בגומלין ב-12 בדצמבר הוא בישל לארנור סיגורדסון בשער השלישי בניצחון 3–0, שהייתה התבוסה הביתית האירופית הגבוהה ביותר אי פעם במדריד. למרות זאת, המוסקבאים סיימו אחרונים בבית. ב-28 באפריל 2019 הוא הורחק בתבוסה 2–0 לקרסנודר וסיים את העונה עם שמונה שערים ושבעה בישולים.
מרוצה מהופעותיו הודיעה צסק"א על החתמתו של ולאשיץ' בחוזה לחמש שנים תמורת תשלום שלא פורסם ב-19 ביוני מאברטון. ב-22 בספטמבר הוא בישל פנדל לפיודור צ'אלוב וכבש בניצחון 3–2 על קרסנודאר. ב-24 בנובמבר הוא כבש את השער היחיד בניצחון 1–0 על קריליה סובייטוב. ב-12 בדצמבר, ולאשיץ' כבש את השער היחיד במשחק החוץ 1:1 על אספניול בליגה האירופית. אף על פי כן, צסק"א סיימה אחרונה בבית. ב-30 ביוני 2020 כבש ולאשיץ' את שני השערים בניצחון 2:0 בדרבי על ספרטק מוסקבה. את עונתו השנייה במועדון סיים עם 13 שערים ושבעה בישולים, כאשר צסק"א סיימה רביעית בליגה.
בתחילת עונת 2020/2021 עורר ולאשיץ' עניין מנאפולי וזניט סנקט פטרבורג; עם זאת, צסק"א סירבה למכור את השחקן. במשחקו הראשון מול האלופה זניט ב-19 באוגוסט, כבש את השער היחיד של צסק"א בתבוסה 2-1. בהמשך הבקיע עוד 3 שערים נוספים כולל במשחק הדרבי במחזור השביעי מול ספרטק שבו קבוצתו ניצחה 1–3.
קריירה בנבחרת

ולאשיץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קרואטיה עד גיל 16 בגיל 14, שיחק בקביעות עם חברי נבחרת מבוגרים יותר גם בנבחרות עד 17 ו-18. ב-28 במאי 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת במשחק ידידות מול מקסיקו לאחר שזומן להרכב הפותח. ב-18 בנובמבר 2018 הוא בישל לאנדריי קרמאריץ' במשחק ליגת האומות נגד אנגליה ביתרון 0–1, אותו בסופו של דבר הפסידה קרואטיה 2–1.
ולאשיץ' נקרא לנבחרת קרואטיה לאליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2019 וכבש בתבוסה 4–1 לרומניה ובתיקו 3–3 מול אנגליה, ב-18 וב-24 ביוני, בהתאמה.
ב-6 בספטמבר 2019 הוא כבש את שערו הראשון בסגל הנבחרת הבוגרת במשחק מוקדמות יורו 2020 מול סלובקיה ביתרון 0–1. קרואטיה ניצחה את המשחק 0–4. ב-13 באוקטובר, ולאשיץ' כבש בתיקו 1–1 מול וויילס. ב-16 בנובמבר הוא כבש את שער השוויון מול סלובקיה בבית, מה שהוביל לניצחון 1–3 של קרואטיה ולהעפלה לטורניר יורו 2020.
נכלל בסגל נבחרת קרואטיה לטורניר מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת קרואטיה לטורניר יורו 2024.
חיים אישיים

נולד בספליט למשפחתו של מאמן האתלטיקה ז'ושקו ולאשיץ', כאחיה הצעיר של אלופת העולם בקפיצה לגובה בלנקה ולאשיץ', קריירת הכדורגל העתידית של ניקולה נתפסה כ"פרויקט" של אביו, שהחל להכשיר אותו באופן אישי מאז שהיה בן ארבע.
סידני האמפריס

סידני (ארנסט) האמפריס (באנגלית: Sydney (Ernest) Humphreys;‏ 26 בספטמבר 1926 - 16 בפברואר 2015) היה כנר ומורה קנדי.
סידני האמפריס נולד בצ'יליוואק, סמוך לוונקובר. מוריו לכינור היו גרגורי גארבוביצקי בוואנקובר, קתלין פרלוב בטורונטו, תומאס מתיוס ופרדריק גרינק באקדמיה המלכותית למוזיקה בלונדון וג'ורג'ה אנסקו בפריז.
האמפריס עשה לו שם הן כנגן ראשי וסולן עם תזמורות שונות והן כחבר בהרכבים קאמריים. בשנים 1952 עד 1970 עמד בראש רביעיית אאוליאן הלונדונית במסעות הקונצרטיים שלה מחוץ לאנגליה, בהקלטות ובשידורי רדיו. בשנים 1954-65 היה חבר בשלישיית סנטה צ'צ'יליה וכנר ראשי בתזמורת פסטיבל באך בניצוחו של יהודי מנוחין, וכן הופיע כסולן עם כמה מתזמורות רשות השידור הבריטית. בין 1972 ל-1976 היה כנר ראשי בתזמורות שונות בבריטניה ובקנדה וכן עמד בראש מחלקת כלי הקשת בקונסרבטוריון של ויקטוריה בקנדה, משרה בה החזיק בשנים 1970-72 ושוב מ-1975 עד לפרישתו ב-2001. בשנים 1979-87 היה כנר ראשון ברביעיית המיתרים פרסל.
נפטר ב-16 בפברואר 2015.
סיאט טנגו

| --- | --- |

SEAT Tango
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  סיאט (בספרדית: SEAT- Sociedad Española de Automóviles de Turismo)
 שנות ייצור:  2001 (מכונת קונספט)
 הרכבה:  ספרד ספרד
 חברת אם:  פולקסווגן
 אורך:  3,685 מ"מ
 רוחב:  1,714 מ"מ
 גובה:  1,181 מ"מ
 משקל:  1,150 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,200 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים בטור, 5 שסתומים לצילינדר, 1,751סמ"ק, המפיק 180 כ"ס ב-5,600 סל"ד, יחס דחיסה: 9.5:1 (מנוע קדמי רוחבי מתוצרת פולקסווגן, מגדש טורבו)
 הילוכים:  תמסורת ידנית – 6 מהירויות
 מהירות מרבית:  235 קמ"ש
 מעצב:  Walter de Silva (אנ')
סיאט טנגו (בספרדית: SEAT Tango) היא מכונית קונספט בתצורת רודסטר שהוצגה בשנת 2001 על ידי יצרנית הרכב הספרדית סיאט.
סיאט טנגו

"סיאט טנגו" הוצגה לראשונה בתערוכת הרכב הבין-לאומית בפרנקפורט ("International Motor Show Germany" (אנ')) בשנת 2001.
2 דלתות.
2 מושבים.
מקדם גרר – 0.3.
מנוע פולקסווגן 1.8 ליטר.
מנוע קירור מים.
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 7.0 שניות.
יחס כוח / משקל : 156.49 כ"ס ל-1,000 ק"ג.
מכל דלק – 45 ליטר.
תמונות

סיאט טנגו
סיאט טנגו
ראו גם

סיאט
סיאט קופרה GT
סיאט פורמולה
הערות שוליים

↑  סיאט טנגו
↑  סיאט טנגו – מפרט טכני ומידות
↑  סיאט טנגו בתערוכת המכוניות הבין-לאומית בפרנקפורט, שנת 2001
↑  "סיאט טנגו"
↑  סיאט טנגו
סיטנה

| סיטנה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: דמויי איגואנה
משפחה:: חרדוניים
סוג:: סיטנה
שם מדעי
 Sitana ‏קיווייה, 1829

המין Sitana attenboroughii עם מפרש זקור
סיטנה או לטאת מניפת-גרון (שם מדעי: Sitana) הוא סוג של לטאות ממשפחת החרדוניים השוכנים בתת-היבשת ההודית, בין השאר בנפאל, פקיסטן, הודו וסרי לנקה באזורים חמים ואף במדבריות.
מאפיינים

בני סוג זה קטנים יחסית לחרדונים, באורך 37–47 מ"מ בזכרים ו-36–52 מ"מ בנקבות. הם בעלי דו-צורתיות זוויגית ולזכרים ישנו צווארון-מפרש הבולט מתחת לכיס הגרון, בדומה לדרקון מצליף או למיני האנוליס. המפרש בעל גוון אדום-כחול ומעט שחור והוא משמש למטרות חיזור ומשיכת נקבות, אך גם להתרעת יריבים. אם הדבר לא עוזר החרדונים ייאבקו בלסתותיהם אחד עם השני, תוך זינוקים אקרובטיים עד שאחד יובס ויברח. הם יכולים לכנס את הצווארון אם טורפים מתקרבים אליהם.
החרדונים הם שוכני קרקע בעיקרם אך יטפסו כדי לתצפת על הסביבה. מזונם העיקרי הוא חרקים ויצורי קרקע קטנים.
מינים

Sitana attenboroughii - קרוי על שם החוקר דייוויד אטנבורו
Sitana devakai
Sitana fusca
Sitana gokakensis
Sitana kalesari
Sitana laticeps
Sitana marudhamneydhal
Sitana ponticeriana
Sitana schleichi
Sitana sivalensis
Sitana spinaecephalus
Sitana thondalu
Sitana visiri
חלק מהמינים בסוג זה עברו לסוג אחר - חרדון סארדה (Sarada).
נתן מאיר וכטפוגל

| --- | --- |

 לידה:  18 בפברואר 1910 ט' באדר א' ה'תר"ע קוהל (אנ'), פלך קובנה, האימפריה הרוסית
 פטירה:  21 בנובמבר 1998 (בגיל 88) ב' בכסלו ה'תשנ"ט לייקווד, ניו ג'רזי
 מקום קבורה:  הר המנוחות ירושלים
 השכלה:  ישיבת רבינו יצחק אלחנן  ישיבת מיר (בלארוס) 
 מקום פעילות:  לייקווד, ניו ג'רזי, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  ? – 21 בנובמבר 1998 
 השתייכות:  חרדי ליטאי
 תחומי עיסוק:  מנהל רוחני של בית מדרש גבוה לתורה בלייקווד
 רבותיו:  הרב ירוחם ליבוביץ הרב יחזקאל לוונשטיין רבי דניאל מובשוביץ רבי ברוך דב ליבוביץ
 חיבוריו:  לקט רשימות
 
הרב נתן מאיר וכטפוגל (בדרך כלל בכתיב יידי: וואַכטפויגעֶל; ט' באדר א' תר"ע, 18 בפברואר 1910 – ב' בכסלו ה'תשנ"ט, 21 בנובמבר 1998) היה משגיח בישיבת לייקווד.
ביוגרפיה

נולד בעיירה הליטאית קוהל, בפלך קובנה באימפריה הרוסית (כיום במחוז קרטינגה שבליטא) לרב משה יום טוב וכטפוגל, רב העיירה, ולדבורה פריידל בת הרב משה נתן שפיץ שאף הוא היה רבה של העיירה קוהל, אביו היה מתלמידיו של הסבא מסלבודקא, ונמנה עם ארבעה עשר חברי הקבוצה המייסדת של ישיבת "עץ חיים" בסלוצק, תחת הנהגת רבי איסר זלמן מלצר.
בילדותו למד בתלמוד תורה בעיירה קלם. וכאשר היגרו הוריו בשנת ה'תר"פ לקנדה לשם קבלת משרת רבנות במונטריאול קנדה, נשאר נתן מאיר בקוהל כדי להשלים את לימודיו. בגיל 15 הצטרף להוריו בקנדה, ועבר להמשך לימודים בישיבת רבנו יצחק אלחנן בניו יורק. כאשר התאחדה הישיבה בהמשך עם ישיבה יוניברסיטי ונוספו לימודי חול לתוכנית הלימודים, נמנה נתן מאיר עם המתנגדים למהלך מקרב בני הישיבה ודחק בחבריו לעזוב את הישיבה וללכת ללמוד כמוהו בישיבות אירופה. הוא עצמו נסע והתקבל ללימודים בישיבת מיר, ולמד בה קרוב לשבע שנים.
במיר שם דגש רב על ערכי תנועת המוסר בהדרכתו של "המשגיח" הרב ירוחם ליבוביץ. במהלך שהותו בישיבות מזרח אירופה קיבל תורה גם מהרב ברוך דב ליבוביץ בישיבת כנסת בית יצחק בקמניץ. הוא נסמך לרבנות בידי הרב ליבוביץ, הרב שמעון שקופ מגרודנא, והרב אליעזר יהודה פינקל ראש ישיבת מיר. לאחר פטירת הרב ליבוביץ חזר לארצות הברית, הוא פגש בניו יורק את הרב אלחנן וסרמן והתייעץ איתו לגבי חששותיו מהחיים באמריקה הגשמית. לפי עצתו של הרב וסרמן, שב לאירופה ולמד במשך שלוש שנים ב"תלמוד תורה" שבקלם. הוא דבק ברב דניאל מובשוביץ והמשיך ללמוד בישיבה גם לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה.
לאחר פרוץ המלחמה, נישא לחוה שלומוביץ בתו של הרב ישראל זלמן שלומוביץ ובוגרת הסמינר של שרה שנירר בקרקוב. בני הזוג הצליחו להיחלץ מאירופה באמצעות ויזה אמריקאית שהשיג וכטפוגל גם עבור רעייתו הצעירה.
לקראת קיץ ה'תש"ב, 1942, הוקם הכולל הראשון באמריקה בווייט פליינס, ניו יורק, בידי קבוצת אברכים, בהם הרב נתן מאיר, ולאחר תקופת מה העמידו בראשות הכולל את הרב אהרן קוטלר, לאחר מכן העביר הרב קוטלר את הכולל לעיירה לייקווד אשר בניו ג'רזי וכאשר נפתחה הישיבה בלייקווד העמיד הרב קוטלר את הרב נתן מאיר ווכטפוגל לכהן בה כמשגיח. ובכל תקופה זו התייחס אל הרב קוטלר כאל רבו, נכנס תמיד לשמוע את שיעוריו ואת שיחותיו, ומעולם לא הסכים למסור את שיחותיו הוא בבית המדרש כל ימי חייו של הרב אהרן קוטלר. בכהונתו זו כיהן למעלה מיובל שנים עד לפטירתו, בצוותא עם שלושה דורות רצופים של ראשי הישיבה: הרב אהרן קוטלר, הרב שניאור קוטלר, והרב מלכיאל קוטלר.
נפטר בב' בכסלו ה'תשנ"ט (יום הזיכרון למורו ורבו, הרב קוטלר), 21 בנובמבר 1998, בלייקווד, ניו ג'רזי, ונקבר לצד רעייתו בחלקת הרבנים החדשה שבהר המנוחות בירושלים.
משפחתו

אחיו, הרב דוד, רב קהילת "לינת הצדק" בפילדלפיה
אחיו, הרב חיים יוסף, רב קהלת בית ישראל בקיימברידג' שבמסצ'וסטס
בנו, הרב אליהו דב ווכטפוגל, ראש ישיבת "זיכרון משה" בסאות' פולסברג, ניו יורק
חתנו, הרב צבי יוסף בורשטיין, ראש ישיבת 'מתיבתא דלייקוואוד'
ספריו

שיחות מוסר, לייקווד תשל"ט
קובץ שיחות, ח' חלקים, על התורה, לייקווד תשמ"ד-תשע"ה.
לקט רשימות, "בענייני לימוד המוסר ועבודת השם", ליקווד תשנ"ט.
לקט רשימות, "בענייני פורים", לייקווד תש"ס.
נועם המוסר, על פי סדר פרשיות התורה והזמנים, לייקווד תשס"ב.
לקט רשימות, "בענייני תפלה", קרית ספר תשס"ה.
לקט רשימות, "בענייני אלול וימים נוראים", קרית ספר תשס"ו.
לקט רשימות, "בענייני חנוכה",קריית ספר תשס"ז.
לקט רשימות, "בענייני בית המקדש", קרית ספר תשס"ח.
לקט רשימות, "בענייני חנוך לנער",קריית ספר תשע"ב.
לקט רשימות, "במשנתו של רבינו הגדול רבי אהרן קוטלר", קרית ספר תשע"ז.
לקט רשימות, "בעניין עולמו של בן תורה", קרית ספר תשע"ח.
לקט רשימות, "בענייני עסק התורה", קרית ספר.
לקריאה נוספת

"מפיהם של רבותינו" יו"ל על ידי מערכת "מפיהם", בני ברק, תשס"ח, תיאור נרחב מפי בנו הרב אליהו דב וכטפוגל, מעמוד 149.
הערות שוליים

↑  אשר זלקא ראנד (עורך), "הרב ר' משה יו"ט וואכטפאגעל שליט"א", תולדות אנשי שם ח"א, ניו יורק, תש"י, עמ' 40, באתר היברובוקס.
↑  "מפיהם של רבותינו" עמוד 149
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313573505171  ISNI: 0000 0003 8271 0761  LCCN: n80062359  VIAF: 266105010   WorldCat (עם VIAF): 266105010 
חלקת הקבר בהר המנוחות. מימין קבר רעייתו חוה
סטרומבוסיים

| סטרומבוסיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: רכיכות
מחלקה:: חלזונות
סדרה:: Neotaenioglossa
משפחה:: סטרומבוסיים
שם מדעי
 Strombidae ‏רפינסק, 1815

סְטְרוֹמְבּוּסִיִּים (שם מדעי: Strombidae) היא משפחה של חלזונות ים אוכלי אצות בגודל בינוני עד גדול. מינים רבים במשפחה זו משמשים כמזון של בני אדם והקונכייה משמשת פעמים רבות לקישוט.
תפוצה

הסטרומבוסיים חיים בעיקר במים טרופיים וסובטרופיים. הם נפוצים באוקיינוס השקט ההודו-מערבי, ושם ניתן למצוא את רוב המינים והסוגים. מינים אחדים מופיעים גם במזרח האוקיינוס השקט ובמערב האוקיינוס האטלנטי, וניתן למצוא מין יחיד על חוף האוקיינוס האטלנטי ההאפריקאי. שישה מינים של סטרומבוסיים נמצאים באזור הקריבי.
מורפולוגיה והרגלי חיים

עיני הסטרומבוסיים נמצאות בקצה משושים ארוכים. לקונכייה של הסטרומבוס יש פתח (aperture) ארוך וצר ותעלה סיפונלית דרכה עובר הסיפון שמשמש את החלזון לנשימה. בשולי פתח הקונכייה יש לרוב שקע או חריץ המאפשר לאחד ממשושי העין להציץ החוצה. חריץ זה נקרא חריץ סטרומבוסי. צורת החריץ משתנה ממין למין ומופיעה רק בקונכיות בוגרות. לקונכיות של רוב המינים במשפחה זו צומחת שפה המתרחבת בהגיעם לבגרות מינית, והן מטילות ביצים בחוטים ארוכים וג'לטיניים.
במאה-19 הגדיר בטעות חוקר הטבע הצרפתי לאמארק, את הסטרומוסיים כחלזונות טורפים קרניבורים. ייתכן משום דמיון מסוים למשפחת החרוטיים. תפיסה שגויה זו נמשכה מספר עשורים וצוטטה על ידי חוקרים נוספים עד למחצית הראשונה של המאה ה-20. כיום ידוע כי סטרומבוסיים הם אוכלי אצות ולעיתים אוכלי רקב. לרוב תחום מחייתם הוא שוניות מים רדודים וקרקעות עם עשבי ים.
התנהגות

בשונה מרוב החלזונות, אשר זוחלים לאט בעזרת התכווצויות גליות לאורך סולית הרגל, חלזונות סטרומבוסיים נעים בתנועה מזנקת. לכל חלזון רגל שרירית בצורת מגל מחודד ( משמשת גם כאופרקולום ) כאשר הוא רוצה לנוע הוא מכניס את קצה הרגל לחול ובתנועה של משוט דוחף את הקרקע ומניע עצמו קדימה.
הרגל משמשת גם כלי חפירה ומאפשרת למינים מסוימים להתחפר בחול. תהליך החפירה עצמו, והדרך בה החלזון מתחפר משתנה בין מינים שונים. בדרך כלל, מינים בעלי קונכיות גדולות, כגון Eustrombus gigas ו-Lambis lambis, אינן קובורות את עצמן, למעט בשלבי הנעורים שלהן. עם זאת, מינים קטנים יותר נוהגים לקבור עצמם גם לאחר הבגרות.
מינים נבחרים

סטרומבוס פרסי Conomurex persicus - נפוץ בישראל לאורך חופי הים התיכון.
סטרומבוס מקושט Conomurex decorus
סטרומבוס פשוט Conomurex fasciatus
סטרומבוס חום Canarium erythrinum
סטרומבוס מגוון Canarium mutabilis
סטרומבוס גבה-פתח Canarium fusiformis
סטרומבוס קליעוני Canarium terebellutum
סטרומבוס ירוד-שפה Gibberulus gibberulus
סטרומבוס כנפן Dolomena plicata
סטרומבוס תלת-קרני Tricornis tricornis
שבען Lambis truncata
הערות שוליים

↑  מילון בעלי חיים: רכיכות (תשס"ד), 2003, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  Abbott, R.T. (1960). "The genus Strombus in the Indo-Pacific". Indo-Pacific Mollusca 1(2): 33-144
↑  Beesley, P. L.; Ross, G. J. B.; Wells, A. (1998). Mollusca: The Southern Synthesis. Fauna of Australia: Part B. Melbourne, AU: CSIRO Publishing. p. 766. ISBN 0-643-05756-0.
↑  Simone, L. R. L. (2005). "Comparative morphological study of representatives of the three families of Stromboidea and the Xenophoroidea (Mollusca, Caenogastropoda), with an assessment of their phylogeny". Arquivos de Zoologia. São Paulo, Brazil: Museu de Zoologia da Universidade de São Paulo. 37 (2): 141–267. doi:10.11606/issn.2176-7793.v37i2p141-267. ISSN 0066-7870free{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: postscript (link)
↑  Abbott, R. T.; Dance, S. P. (2000). Compendium of Seashells. California: Odyssey Publishing. p. 75. ISBN 0-9661720-0-0.
↑  Parker, G. H. (1922). "The leaping of the stromb (Strombus gigas Linn.)". Journal of Experimental Zoology 36: 205-209.
↑  Savazzi, E. (1989). "New observations on burrowing in strombid gastropods". Stuttgarter Beiträge zur Naturkunde. Serie A (Biologie). Staatliches Museum für Naturkunde (434): 1–10. ISSN 0341-0145.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007544177105171 
קונכיית Lambis scorpius מאזור מיוט. ניתן לראות את העיניים כמו גם את האופרקולום בצורת חרמש.
סטרומבוס פרסי Conomurex persicus
Lentigo lentiginosus מראוניון.
סיטיזנדיום

| --- | --- |


 סוג:  אנציקלופדיית אינטרנט
 תקופת הפעילות:  23 באוקטובר 2006 (גרסת פיילוט) 25 במרץ 2007 (גרסה רשמית) – הווה
 מייסדים:  לארי סנגר
 בעלות:  Tides Center
 הרשמה:  לא חובה (הרשמה נדרשת רק לעריכת ערכים)
 http://en.citizendium.org/
 
מספר המאמרים שפורסמו בסיטיזנדיום מאז שהמיזם הושק עד אפריל 2010.
סיטיזנדיום (באנגלית: Citizendium) הוא מיזם של לארי סנגר, אחד מצמד מייסדי ויקיפדיה, המכוון להקמת אנציקלופדיית תוכן חופשי בשפה האנגלית, מתחרה לוויקיפדיה. המיזם מנוהל ומתופעל בידי ארגון Tides Center, מוסד ללא כוונת רווח שמרכזו בארצות הברית.
היסטוריה

בספטמבר 2006 ציינו מייסדי המיזם כי המיזם יתבסס בשלב ראשוני על ערכי ויקיפדיה, אך לבסוף רעיון זה ננטש לפני שהאתר הושק באופן רשמי. במקום זאת הוחלט כי האתר יתמקד ביצירת מאמרים מקוריים.
ב-25 במרץ 2007 הסתיימו שלבי ההרצה של המיזם (פיילוט) וגרסת בטא המכילה כ-1,100 ערכים עלתה לראשונה לרשת, פרי יצירתם של כחמש מאות כותבים וכמאה וחמישים עורכים.
עקרונות המיזם מבוססים במידה רבה על לקחים שהפיק סנגר, לטענתו, מפגמים בוויקיפדיה. בין היתר, סנגר החליט להציב דרישה לתארים אקדמיים מאנשים שישמשו עורכים (כל 150 העורכים בפרויקט הם בעלי תואר שלישי). מפעילי המערכת (המכונים בסיטיזנדיום "שוטרי מקוף") ממונים לתפקידם. ההצטרפות ככותבים לסיטיזנדיום פתוחה לכל, אך בניגוד למצב בוויקיפדיה נדרשים המצטרפים להזדהות בשמם האמיתי. שוני נוסף מוויקיפדיה הוא בכך שההכרעה הסופית במחלוקות וסימון ערכים כמשביעי רצון מבחינת איכותם ("מאושרים") שמורה לעורכים.
מיזם קודם של סנגר, נופדיה, אותו הפעיל במקביל לוויקיפדיה, אופיין אף הוא בדגש על איכות הכתיבה ודרישות אקדמיות ממשתתפיו. המיזם נכשל ויצר רק קומץ קטן של ערכים. לטענת סנגר, השוני העיקרי בין נופדיה לסיטיזנדיום יהיה טמון במעורבותו האישית בפרויקט ובהנמכה משמעותית של רף ביקורת העמיתים הנדרש. תיקונים ושינויים בערכים בסיטיזנדיום יהיו זמינים מיד עם ביצוע העריכה בהם.
נכון לנובמבר 2010 המיזם הכיל כ-15 אלף מאמרים. נכון לאוקטובר 2013 הכיל המיזם כ-25 אלף ערכים. הסטטיסטיקה הרשמית של סיטיזנדיום מראה על סטגנציה בכל התחומים - מאז 2011 יש ירידה דרמטית בקצב כתיבת מאמרים חדשים, בכמות העריכות היומית ובמספר העורכים, שמספרם ירד לכמה עשרות אנשים, מתוכם רק בודדים ערכו יותר ממאה עריכות בחודש. ב-2013 היו בממוצע פחות מעשרה אנשים שעורכים בכל יום נתון ובספטמבר 2015 היו רשומים ברשימת העורכים הפעילים ב-30 הימים האחרונים, שבעה כותבים בלבד. אורך המאמרים החציוני ירד בהתמדה מכ-400 מילים ב-2007 לכ-140 מילים ב-2013.
העורך הראשי של המיזם הוא דניאל מיצ'ן (Daniel Mietchen).
הערות שוליים

↑  ר' למשל תיאורו שלו באתרו.
↑  הושק Citizendium, מתחרה לוויקיפדיה, באתר ynet, 26 במרץ 2007
↑  סטטיסטיקות
סטרולגינו

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  סלמי 
 מוצא:  איטליה 
 מרכיבים עיקריים:  בשר חזיר 
 
סטרולגינו (באיטלקית: Strolghino) הוא סאלומה במטבח האיטלקי המוכן מבשר חזיר (סלומי -ביחיד סאלומה - salume) הם מוצרי בשר איטלקיים האופייניים להגשה כאנטי-פסטו, העשויים בעיקר מבשר חזיר ומבושלים).
מאפיינים

הסטרולגינו הוא דק, ובמשקל ממוצע של 300 גרם,  וניתן להכין אותו מ"בשר הרגליים הרזה" של חזיר הבית. בדרך כלל משתמשים בנתחי בשר שנשארו מהכנת פרושוטו. ניתן להכין אותו גם מחלקים מהחזיר שאינם משמשים בשינקין. סטרולגינו עשוי להיות זמין רק לכמה חודשים באזורים מסוימים. ייתכן שיש לו זמן ייבוש קצר יחסית של 15 – 20 יום, מה שמביא למוצר רך מאוד הדומה ל"בשר נקניק טרי ונא".
אטימולוגיה

המילה נובעת מהמילה סטרולגה, שמשמעותה בניב האמיליאני מכשפה או מגידת עתידות, שכן האמינו שהם יכולים לשמש כמנבא מוקדם לאיכות נקניק הקולאטלו - הדורש זמן ייבוש ארוך בהרבה - ממנו הורידו את הבשר ששימש להכנת הסטרולגינו.
בערים האיטלקיות, קרמונה ופארמה, ניתן להתייחס אליה כאל "סטרולגינו סלמי פילזטה", והכנתו באזורים אלה עשויה לכלול ייבוש ושימור למשך שלושה חודשים. עד 2010 בערך, זמינותו באיטליה הייתה נדירה למדי, אך לאחר זמן זה זמינותו עלתה מעט. עד משנת 2012, סטרולגינו לא היה מוגן או מוסדר באיטליה (למשל עם כינוי מקור מוגן או מעמד גאוגרפי מוגן). סטרולגינו ניתן לזווג עם שמפניה או יין.
אותנטיות

סטרולגינו אותנטי תואר כמיוצר רק בשפלה של פארמה, על ידי יצרני culatello prosciutto. שיטות ייצור אלו אינן מכילים חומרים משמרים למזון ולכן בעלי חיי מדף שלהם פחות מחודשיים. לפעמים  המוצר מתואר כבעל חיי מדף ממוצעים של 40 יום. באזור זה, ייצור הקולאטלו והסטרולגינו פועלים במקביל, שכן הסטרולגינו מוכן משאריות של נתחי קולאטלו.
זיופים

חלק מהמוצרים המסומנים כסטרולגינו עשויים להיות מזויפים, שהם למעשה סוג אחר של סלמי או סלמי שונה. אלה המסומנים כסטרולגינו והם בעלי מרקם קשה או טעם חריף/מלוח אינם אותנטיים.
ראו גם

שרקוטרי
רשימה של מזונות יבשים
רשימת נקניקיות
הערות שוליים

↑  "All our Salami". Cavalier Umberto Boschi (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-12-14.
↑  "SALAMI STROLGHINO". www.levoni.it (באנגלית). נבדק ב-2023-12-14.
סינמטקים בישראל

ספריית סינמטק תל אביב
בישראל קיימים מספר סינמטקים המקרינים לקהל הרחב, באופן סדיר, סרטים שאינם מוצגים בבתי קולנוע. בסינמטק ירושלים קיים ארכיון סרטים עצמאי, ולצד סינמטק תל אביב נמצאת הספרייה לקולנוע המשמרת סרטים, תוך שימת דגש על שימור היצירה הקולנועית הישראלית.
היסטוריה

ב-1955 ייסדה ליה ון ליר בחיפה את "מועדון הסרט הטוב", שמנה 250 חברים והציע הקרנת סרטי איכות. ב-1956 ייסדה מועדוני סרטים נוספים בתל אביב ובירושלים. ב-1960 ייסדה את "ארכיון הסרטים הישראלי" שהוכר בשנת 1963 כחבר ב"פיאפ" - הפדרציה הבינלאומית לארכיוני סרטים.
בשנות ה-60 התקיימו הקרנות סרטים ישנים במסגרות של מועדונים של חובבי קולנוע או באולמות קולנוע ישנים. חובב הקולנוע ישעיהו קולר ניהל אוסף של סרטים וניסה, ללא הצלחה, לקיים הקרנות מסחריות של סרטים ישנים. יוזמה מוקדמת להקרנת סרטים תוך שימוש במושג "סינמטק" התקיימה בשנת 1970 בתיאטרון חיפה בו הוקרנו סרטים קצרים בנושאי תיאטרון לפני הצגות של התיאטרון.
בשנת 1973 פתחה עיריית תל אביב-יפו את סינמטק תל אביב בבית עובדי העירייה ברחוב פומבדיתא. ב-1973 הקימה ון ליר את סינמטק חיפה, ומאוחר יותר באותה שנה הקימה את הסינמטק בבית אגרון בירושלים.
סינמטקים בישראל

הסינמטקים הגדולים בישראל הם:
סינמטק הרצליה
סינמטק חולון
סינמטק חיפה
סינמטק ירושלים
סינמטק ראש פינה
סינמטק שדרות
סינמטק תל אביב
סינימה קלאס - סינמטק ראשון לציון
סינמטקים אלה מקיימים הקרנות סדירות ומארחים פסטיבלי קולנוע שנתיים. מספר סינמטקים קטנים יותר פועלים בנצרת, בדימונה ובמקומות אחרים בישראל. הסינמטקים הקטנים יותר פועלים לעיתים כאולמות הקרנה בלבד.
הערות שוליים

↑  הסרט הישראלי - לארכיון, חרות, 10 במרץ 1963
↑  הסרט הישראלי - לארכיון, חרות, 10 במרץ 1963
↑  אריאלה הראובני, ארכיון הסרטים הישראלי, דבר, 28 בנובמבר 1963
↑  ש. שחורי, מרכז צעירים ראשון בארץ, דבר, 18 בנובמבר 1963
↑  יוענק פרס עידוד לסרט הישראלי הקצר, מעריב, 21 בנובמבר 1963
↑  שרגא הר-גיל, ארכיון הסרטים שנולד במקרה, מעריב, 29 ביולי 1974
↑  רם עברון, הדרן, דבר, 24 בדצמבר 1971
↑  חוה נובק, פיל ברחובות ונציה, דבר, 24 בספטמבר 1970
↑  התיאטרון החיפאי לקראת שנת העשור שלו, דבר, 5 במאי 1970
↑  ראובן בן צבי, להגביר את מעורבות הקהל בתיאטרון, מעריב, 16 באוגוסט 1970
↑  כמה שאלות בעניין סינמאתק, דבר, 19 באפריל 1973
סיטיזן

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בטוקיו (7762) 
 תקופת הפעילות:  28 במאי 1930 – הווה (94 שנים) 
 חברות בנות:  Citizen Watch Manufacturing Co.,Ltd. 
 מיקום המטה:  טוקיו 
 ענפי תעשייה:  הורולוגיה 
 עובדים:  18,000 
  
 www.citizen.co.jp
 
סיטיזן (ביפנית: シチズン時計株式会社) היא חברה יפנית לייצור מוצרי אלקטרוניקה, המוכרת בעיקר בקו שעוני היד שלה. החברה היא החלק המרכזי בקבוצת תאגידים שבסיסה בנישיטוקיו שבטוקיו, יפן. מלבד ייצור שעוני סיטיזן, החברה היא גם בעליה של חברת השעונים האמריקאית בולובה, ובנוסף מייצרת מכשירים אלקטרוניים קטנים דוגמת מחשבונים.
כרונוגרף של סיטיזן Attesa אקו-דרייב ATV53-3023 אנלוגי-דיגיטלי המתכוונן אוטומטית בעזרת מקלט רדיו 4-ערוצי (בצפון אמריקה, אירופה, סין ויפן בלבד)
היסטוריה

החברה הוקמה ב-1930 על ידי משקיעים יפנים ושווייצרים. החברה השתלטה על מכון מחקר השעונים שוקושה (שהוקם ב-1918) ועל חלק ממתקני מפעל ההרכבה שהוקם ביוקוהמה על ידי יצרן השעונים השווייצרי רודולף שמיד ב-1912.
בשנת 1918 רשם שמיד את המוצג "סיטיזן" כסימן רשום בשווייץ, עבור השעונים אותם מכר ביפן. הרוזן גוטו שינפיי (אנ') תמך בפיתוח המותג, בתקווה שהשעונים יהפכו למוצר שיהיה נגיש כלכלית לציבור כולו. עד למלחמת העולם השנייה הסתמכה החברה על טכנולוגיה שווייצרית.