stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלק ראולי
חייו > קריירה

בשנים 1912 עד 1921 היה נגן עוגב בכנסיית סנט ג'ון בריצ'מונד ומ-1921 עד 1932 בסנט אולבנ'ס בטדינגטון. במקביל לימד בטריניטי קולג' הלונדוני וקידם רבות את החינוך המוזיקלי. הוא הרבה להופיע ולשדר ברדיו בדואו פסנתר עם אדגר מוי (Edgar Moy) בשנים 1933-43 ונודע ברבים ביצירותיו להרכבי חובבים. בשבעת שירי המקהלה שלו, "מבחר מלחים", יש שפע מוזיקה טובה ודי אתגר לעשות את החזרות למעניינות. נוסף לכך כתב ראולי יצירות רבות לפסנתר סולו ולעוגב סולו. בלט המימיקה שלו, "הנסיכה שאיבדה מנגינה" זכה לפרסום מטעם קרן קרנגי בשנת 1926. אף כי רבות מיצירותיו הן מיניאטורות, היו לו גם יצירות גדולות, שבוצעו בקונצרטי הפרום ובפסטיבל צ'לטנהם.
פרסים ומלגות על שם ראולי

1958 פרס לזכר אלק ראולי בקולג' טריניטי, תרומת סר הרולד קניון
1970 פרס רסיטל הפסנתר על שם אלק ראולי מטעם פרופסור אלפרד קיצ'ין
מלגת ביצוע מוזיקלי מטעם בריל קינגטון באוניברסיטת איסט אנגליה
כתבים

"ארבע ידיים - פסנתר אחד" (אוקספורד, 1940)
"מוזיקה הלכה למעשה" (Practical Musicianship) (לונדון, 1941)
"אלתור: מסה לנגני עוגב" (Extemporisation)
הערות שוליים

↑  בריל קינגטון, "אלק ראולי",מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300234605171  PLWABN: 9810676485405606  BnF: cb14824087c (data)  CiNii: DA11728976  GND: 10388503X  ICCU: MUSV057127  ISNI: 0000 0001 1047 6318  LCCN: n82054749  LNB: 000157983  MusicBrainz: 457cf141-0b34-4bd2-946c-be801520d75b  NKC: xx0108447  NTA: 071384790  Trove: 963011  VIAF: 27331792   WorldCat (עם VIAF): 27331792
אמג’רי

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  2015–הווה (כ־9 שנים)
  
 https://imagry.co/
 
אמג’רי (באנגלית: Imagry) היא ספקית תוכנה לנהיגה אוטונומית (AD) (אנ') שיצרה מערכת נהיגה ללא מפה. המערכת משתמשת בטכנולוגיה המשלבת תפיסה מרחבית אוטומטית מבוססת ראייה בזמן אמת ובינה מלאכותית יחד לרשת קבלת החלטות נהיגה שניתן להתקין על מכוניות נוסעים כמו גם באוטובוסים אוטונומיים.
היסטוריה

אמג’רי נוסדה בשנת 2015 על ידי אדהם גזאלי ומאג'ד ג'ובה ומתמחה בתחום הרכב מאז 2018. בתחילת 2019, Imagry הוציאה את הגרסה הראשונה שלה לתוכנת הנהיגה האוטונומית ללא מפה. המימון הראשון של החברה הושג במאי 2016. עד היום גייסה החברה מימון בסך 46 מיליון דולר בסך הכל.
בשנת 2023 זכתה אמג’רי במכרז לאספקת האוטובוס האוטונומי הראשון בישראל, במרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא – תל השומר, ואחריו זכתה במכרז לאוטובוס האוטונומי הראשון בכביש ציבורי בישראל.
החברה גם שיתפה פעולה עם קונטיננטל AG כדי לשלב חלק מהטכנולוגיה של אמג’רי בפתרון החניה האוטונומית. בשנת 2023, החברה קיבלה את פרס חיישן תוכנה מ-ICA (Innovation Connectivity Autonomous).
בשנת 2023, אמג’רי קיבלה את פרס המנהיגות הטכנולוגית של פרוסט אנד סאליבן לשנת 2023.
היסטוריה > פעילות

אמג’רי מתמחה באספקת טכנולוגיות נהיגה ללא מפה המותאמות לאפשר רכבים אוטונומיים ברמה 3–4. הפלטפורמה של החברה נועדה לפעול ללא תלות במפרטי החומרה, תוך שימוש במצלמות בעלות רזולוציה גבוהה של ספקטרום נראה (VIS). התוכנה של אמג’רי פועלת בזמן אמת ונשענת על רשת תפיסה מבוססת ראייה, ומבטלת את הצורך במפות בחדות גבוהה (HD).
מטה אמג’רי פועל בסן חוזה (קליפורניה) ולחברה מרכז פיתוח נוסף בחיפה. מאז 2019, היא מפעילה צי כלי רכב המצוידים בתוכנת הנהיגה האוטונומית שלה בכבישים ציבוריים בארצות הברית, גרמניה, יפן וישראל.
ערן אופיר מכהן כמנכ"ל אמג’רי.
היסטוריה > טכנולוגיה

אמג’רי אוספת ומעבדת מידע היקפי ממספר מצלמות המותקנות על הרכב. נתונים אלו נשלחים למחשב ברכב שמטרתו לבצע, בזמן אמת, את הפעולות שיאפשרו לרכב נסיעה אוטונומית. טכנולוגיה זו מסתמכת על חיישנים חסכוניים, שוללת את הצורך בחיבור לווייני מתמשך או השקעות נרחבות במיפוי HD דיגיטלי של כבישים וערים.
פתרון אמג’רי משתמש בלמידת מכונה חזקה, בינה מלאכותית, רשת קונבולוציה מרחבית (Deep Convolutional Neural Networks) ו-IP מבוסס למידה כדי לתכנן את תנועת הרכב.
הערות שוליים

↑  Munoz, Derick (2023-06-05). "Imagry Challenges Autonomous Vehicle Industry with Mapless Approach". EVMagz. נבדק ב-2024-01-15.
1 2  "IMAGRY RECEIVES THE 2023 Enabling Technology Leadership Award" (PDF). frost.com. נבדק ב-2024-01-15.
1 2  "Mapless Autonomous Driving: An In-Depth Discussion With Dr. Ilan Shaviv, CTO of Imagry". AutoVision News. 2023-05-02. נבדק ב-2024-01-15.
↑  גלי וינרב, ‏"לשלב את המגזר הערבי בהייטק מבחינתי זו ציונות מעשית", באתר גלובס, 24 באוגוסט 2020
↑  הטכנולוגיה מישראל שתוזיל את הרכב האוטונומי, באתר רשות החדשנות, ‏5 בנובמבר 2021
↑  "Going Mapless – The Israeli Company Testing Autonomous Buses on Public Roads – Imagry CEO, Eran Ofir". The NewsMarket. נבדק ב-2024-01-15.
↑  Callie (2019-08-05). "Adham Ghazali, CEO and Co-Founder – Imagry". Innovations of the World. נבדק ב-2024-01-15.
↑  "Imagry, a mapless autonomous driving solution is possible". Sustainable Bus. 2023-10-17. נבדק ב-2024-01-15.
↑  Lynn, Ariana. "Continental to Integrate Imagry into Autonomous Driving Platform". www.thefastmode.com. נבדק ב-2024-01-15.
↑  Kuhn, Thomas (2023-05-23). "Neue Software von Continental: Autonom fahren ohne Karten". www.wiwo.de (בגרמנית). נבדק ב-2024-01-15.
↑  "Imagry Receives Award at ICA Summit in Frankfurt". Imagry – Mapless Autonomous Driving Software Company. 2023-05-15. נבדק ב-2024-01-15.
1 2  "Imagry Camera-Only Mapless Automated Driving System". www.designnews.com. נבדק ב-2024-01-15.
1 2  Stroh, Iris. "Imagry/Continental: Mapless Autonomous Driving für das autonome Fahren". Elektroniknet (בגרמנית). נבדק ב-2024-01-15.
↑  Jeffay, John (2022-11-22). "Hands-Free: Driverless Software That Thinks Like A Human". NoCamels. נבדק ב-2024-01-15.
↑  "Imagry: A mapless driving system from bio-inspired technology". ctech. 2022-09-16. נבדק ב-2024-01-15.
אנטוניו רוקאבינה

אנטוניו רוקאבינה (בסרבית: Антонио Рукавина, באנגלית: Antonio Rukavina, נולד ב-26 בינואר 1984 בבלגרד שביוגוסלביה) הוא כדורגלן סרבי המשחק בעמדת המגן הימני באסטנה הקזחית.
קריירת מועדונים

רוקאבינה שיחק כנער במועדון הסרבי פ.ק. בז'אנייה, ובשנת 2002 החל לשחק בקבוצה הבוגרת. בעונת 2002/03 סייע רוקאבינה לקבוצה להעפיל אל ליגת המשנה של סרביה ומונטנגרו, וסייע לה להתבסס בליגה זו. בעונת 2005/06, היה לרוקאבינה חלק משמעותי בעליית המועדון אל ליגת העל הסרבית. את עונת 2006/07 פתח רוקאבינה בבז'אנייה, אך בינואר 2007 עבר לפרטיזן בלגרד מליגת העל הקרואטית, ביחד עם חברו לבז'אנייה, ז'רקו לזטיץ'. עד לתום עונת 2006/07 רוקאבינה כבר ביסס את עצמו בהרכב פרטיזן בלגרד, והבקיע שלושה שערי ליגה. בעונת 2007/08 מונה רוקאבינה לקפטן פרטיזן בלגרד על ידי המאמן מירוסלב ג'וקיץ'. בסיום עונה זו זכתה פרטיזן בלגרד באליפות, אך רוקאבינה לא סיים את העונה בקבוצה, משום שחתם בינואר 2008 בבורוסיה דורטמונד מהבונדסליגה.
בפברואר 2008 ערך רוקאבינה את הופעת הבכורה בבונדסליגה במדי בורוסיה דורטמונד, בתיקו 3-3 מול דיסבורג, ועד לתום העונה ערך בסך הכל 14 הופעות, וסיים עם הקבוצה במקום ה-13 המאכזב בבונדסליגה. עם זאת, רוקאבינה הגיע עם דורטמונד לגמר הגביע הגרמני, בו הפסידה קבוצתו 1–2 לבאיירן מינכן בהארכה, במשחק בו הוחלף רוקאבינה בדקה ה-79 על ידי דלרון באקלי. באוגוסט 2008 שיחק רוקאבינה 90 דקות במשחק הסופר קאפ הגרמני, בו ניצחה דורטמונד 1–2 את באיירן מינכן וזכתה בתואר. במשחק זה החל רוקאבינה לשתף פעולה בהגנה עם בן ארצו נבן סובוטיץ'. עם זאת, רוקאבינה ערך רק חמש הופעות במחצית הראשונה של עונת 2008/09, ובינואר 2009 הושאל לחצי עונה למינכן 1860 מהבונדסליגה השנייה. בתום עונת 2008/09, הפכה עסקת ההשאלה לעסקת טרייד, כשרוקאבינה חתם במינכן 1860 לשלוש שנים, בעוד שסוון בנדר עבר ממינכן 1860 לבורוסיה דורטמונד. רוקאבינה שיחק שלוש עונות נוספות במינכן 1860, עד לתום עונת 2011/12. בכל תקופתו במינכן 1860 היה רוקאבינה שחקן הרכב משמעותי ומיעט מאוד להחמיץ משחקים, אך קבוצתו לא הצליחה להתרומם מעבר למרכז הטבלה, למעט העונה האחרונה של רוקאבינה בקבוצה, בה סיימה במקום השישי.
ביולי 2012 חתם רוקאבינה בויאדוליד מהלה ליגה הספרדית על חוזה לשלוש שנים, וחזר לשחק תחת מירוסלב ג'וקיץ', שהיה מאמנו בפרטיזן בלגרד. באוגוסט 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בניצחון 0–1 על ריאל סרגוסה. בעונת הבכורה שלו במועדון, 2012/13, סיימו ויאדוליד ורוקאבינה במקום ה-14 בליגה. בעונה השנייה, 2013/14, סיימו ויאדוליד ורוקאבינה במקום ה-19 ונשרו אל ליגת המשנה הספרדית. בתום עונה זו, עזב רוקאבינה את ויאדוליד, בה ערך 71 הופעות ליגה והבקיע שני שערים, וחתם בויאריאל מהלה ליגה.
בעונת הבכורה שלו בויאריאל, 2014/15, ערך רוקאבינה 21 הופעות ליגה, וסיים עם הקבוצה במקום השישי בליגה הספרדית. רוקאבינה הגיע עם ויאריאל באותה עונה עד שמינית גמר הליגה האירופית, שם הודחה הקבוצה על ידי סביליה. בעונת 2015/16 רוקאבינה ערך 18 הופעות ליגה עם ויאריאל, וסיים עם הקבוצה במקום הרביעי בליגה הספרדית, ועשר הופעות נוספות בליגה האירופית, שם הגיעו ויאריאל ורוקאבינה עד לחצי הגמר, והודחו על ידי ליברפול. בעונת 2016/17 מיעט מאוד רוקאבינה לשחק, בעונה בה ויאריאל סיימה חמישית בליגה, הודחה בפלייאוף ליגת האלופות על ידי מונקו ולאחר שצלחה את שלב הבתים של הליגה האירופית, הודחה בשלב הנוק אאוט הראשון על ידי רומא. רוקאבינה ערך שש הופעות במסגרות האירופיות באותה עונה. בעונת 2017/18 חזר רוקאבינה לשחק בתדירות גבוהה יותר וערך 17 הופעות ליגה, וסייע לקבוצה לסיים במקום החמישי בליגה. בליגה האירופית צלחו ויאריאל ורוקאבינה באותה עונה את שלב הבתים, אך על ידי ליון בשלב הנוק אאוט הראשון.
ביולי 2018 חתם רוקאבינה באסטנה הקזחית.
קריירה בינלאומית

רוקאבינה שיחק בנבחרות הצעירות של סרביה, ובשנת 2007 השתתף עם נבחרת סרביה בכדורגל עד גיל 21 באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2007, והגיע עמה עד הגמר, בו הפסידה סרביה 1–4 לנבחרת המקבילה של הולנד.
ביוני 2007 ערך רוקאבינה את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת סרביה, כששיחק 90 בניצחון 0–2 על נבחרת פינלנד, במסגרת מוקדמות יורו 2008. בשנת 2010 נכלל רוקאבינה בסגל הסרבי למונדיאל 2010, אך לא ערך בו אף הופעה. סרביה הודחה במונדיאל זה בשלב הבתים. רוקאבינה המשיך לערוך הופעות במדי הנבחרת הסרבית, אך כשל להעפיל עמה ליורו 2012, מונדיאל 2014 ויורו 2016.
סרביה ורוקאבינה העפילו למונדיאל 2018, לאחר שסיימו את בית המוקדמות שלהם במקום הראשון. רוקאבינה נכלל בסגל הסרבי למונדיאל. במשחק הראשון בשלב הבתים של המונדיאל, בו ניצחה סרביה 0–1 את נבחרת קוסטה ריקה, נכנס רוקאבינה כמחליף בדקה ה-83 במקומו של דושאן טאדיץ'. במשחק השני, בו הפסידה סרביה 1–2 לנבחרת שווייץ, לא שותף רוקאבינה. במשחק השלישי, בו הפסידה סרביה 0–2 לנבחרת ברזיל, שיחק רוקאבינה 90 דקות. סרביה ורוקאבינה הודחו גם במונדיאל זה בשלב הבתים.
תארים

אליפות ליגת העל הסרבית: 2007/08
הסופר קאפ הגרמני: 2008
אמדאו השביעי, רוזן סבויה

אמדאו השביעי, רוזן סבויה (באיטלקית: Amedeo VI di Savoia; ‏24 בפברואר 1360 – 1 בנובמבר 1391), היה רוזן סבויה בין השנים 1383–1391.
ביוגרפיה

אמדאו נולד ב-24 בפברואר 1360 באביליאנה, לאמדאו השישי, רוזן סבויה ולבון מבורבון, בתם של פייר הראשון, דוכס בורבון ואיזבל מוולואה, דוכסית בורבון.
בשנת 1383 מת אביו אמדאו השישי, רוזן סבויה, ואמדאו עלה לשלטון במקומו. עם עלותו לשלטון השלים אמדאו עם בית ויסקונטי, ולאחר מכן כרת ברית עם שארל השישי, מלך צרפת, אולם סירב להילחם לצידו נגד אנגליה במהלך מלחמת מאה השנים. בשנת 1388 רכש אמדאו את השליטה ברוזנות ניס מידי ממלכת נאפולי, והעניק את השליטה בעיר לידי בית גרימלדי.
בסוף אוקטובר 1391 נפצע אמדאו כשנפל מסוסו במהלך מסע ציד, וב-1 בנובמבר מת אמדאו בריפאליה כתוצאה מטטנוס, ובנו אמדאו השמיני, רוזן סבויה עלה לשלטון במקומו.
משפחתו

בשנת 1377 התחתן אמדאו עם בון מברי, בתם של ז'אן, דוכס ברי וז'אן מארמניאק, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
אמדאו השמיני, דוכס סבויה (1383–1451)
בונה מסבויה (1388–1432), התחתנה עם לודוביקו מסבויה-אכאיה
ג'ובאנה מסבויה (1392–1460), התחתנה עם ג'ובאני ג'אקומו, מרקיז מונטפראט
אמדאו החמישי, רוזן סבויה

אמדאו החמישי, רוזן סבויה (באיטלקית: Amedeo V di Savoia; ‏4 בספטמבר 1249 – 16 באוקטובר 1323), היה רוזן סבויה בין השנים 1285–1323.
ביוגרפיה

אמדאו נולד ב-4 בספטמבר 1249 בלה בורז'ה-דו-לק, לתומאס, רוזן פלנדריה ולבאטריצ'ה פיאסקי, בתם של תאודורו השלישי פיאסקי, רוזן לבאניה וסימונה דלה ווטה.
בשנת 1285 מת דודו פיליפו הראשון, רוזן סבויה, ואמדאו עלה לשלטון במקומו. אחיינו פיליפו הראשון, הלורד של פיימונט שלכאורה קדם לו בסדר הירושה, היה באותה העת רק בן 7 ולא היה יכול להתנגד לאמדאו, ובנוסף נתן לו אמדאו את השליטה בטורינו ובפינרולו. כמו כן על מנת להבטיח לו את נאמנותו של אחיו הצעיר לואיג'י הראשון, הברון של וו, מסר לו אמדאו את השליטה בוו כנחלה תורשתית. אמדאו הרחיב את נחלותיו, ואף מונה למגן ז'נבה.
אמדאו הצליח ליצור יחסים טובים עם ממלכת צרפת, אולם מאידך היה נתון לסכסוך מתמיד עם דוכסות אוסטריה. מאוחר יותר כרת אמדאו ברית עם גיסו היינריך השביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, על מנת לבלום את שאיפות ההתפשטות של צרפת, ובשנת 1313 אף קיבל מהיינריך את התואר כומר קיסרי של לומברדיה. בנוסף העלה היינריך את מעמדו באאוסטה ובשאבלה למעמד של דוכס, אם כי הם נשארו חלק מרוזנות סבויה. בשנת 1315 סייע אמדאו להוספיטלרים בהגנה על רודוס מפני הטורקים.
ב-16 באוקטובר 1323 מת אמדאו באביניון, ובנו אדוארדו, רוזן סבויה עלה לשלטון במקומו.
משפחתו

בשנת 1272 התחתן אמדאו עם סיביל מבאז'ה, בתם של גידו השני, רוזן באז'ה ובאטריצ'ה ממונטפראט, ממנה נולדו לו 8 ילדים:
בונה מסבויה (1275–1300), התחתנה עם ז'אן הראשון, רוזן ויינואה, ולאחריו התחתנה עם איג מבורגונדי, הלורד של מונבוסון
ג'ובאני מסבויה
באטריצ'ה מסבויה (1278–1291)
אלאונורה מסבויה (1280–1324), התחתנה עם גיום הראשון משאלון, רוזן אוקזר וטונר, ולאחריו התחתנה עם דראו הרביעי, רוזן מלו, ולאחריו התחתנה עם ז'אן הראשו, רוזן פורז
אדוארדו, רוזן סבויה (1284–1329)
מרגריטה מסבויה (לא ידוע–1349), התחתנה עם ג'ובאני הראשון, מרקיז מונטפראט
אגנזה מסבויה (1286–1322), התחתנה עם גיום השלישי, רוזן ז'נבה
איימונה, רוזן סבויה (1291–1343)
בשנת 1297 התחתן אמדאו עם מארי מבראבנט, רוזנת סבויה, בתם של יוהאן הראשון, דוכס בראבנט ומרגרט מפלנדריה, דוכסית בראבנט, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
מריה מסבויה (1298–1326), התחתנה עם אוגו דה לה טור דו פין, ברון פאוצ'יני
קטרינה מסבויה (1297–1336), התחתנה עם לאופולד הראשון, דוכס אוסטריה
אנה מסבויה (1306–1365), התחתנה עם אנדרוניקוס השלישי, קיסר האימפריה הביזנטית
באטריצ'ה מסבויה (1310–1331), התחתנה עם היינריך, מלך בוהמיה
אמדאוס (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

כרזת הסדרה
 מבוסס על:  וולפגנג אמדאוס מוצרט
 סוגה:  הנפשה
 יוצרים:  ווינפריד דברטין 
 כותבים:  אודו בייסל, ווינפריד דברטין
 מדבבים בעברית:  ראו כאן
 ארץ מקור:  גרמניה 
 שפות:  גרמנית (הסדרה דובבה לשפות נוספות, ביניהן עברית)
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  26 
 הפקה
 מפיק:  פיטר וויל, ווינפריד דברטין
 חברת הפקה:  LAR Little Amadeus Realisierungsgesellschaft mbH & Co. KG KiKa ARD
 אורך פרק:  כ-24 דקות
 שידור
 רשת שידור:  KiKa 
 רשת שידור בישראל:  ערוץ לוגי
 תקופת שידור מקורית:  16 בינואר 2006 – 20 בנובמבר 2006 
 תקופת שידור בישראל:  2008
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
אמדאוס (בגרמנית: Die Abenteuer des jungen Mozart, "הרפתקאותיו של מוצרט הצעיר") היא סדרת טלוויזיה מונפשת גרמנית, שעוקבת אחר הרפתקאות דמיוניות שעבר המלחין וולפגנג אמדאוס מוצרט בילדותו. הסדרה נוצרה על ידי ווינפריד דברטין והופקה על ידי LAR Little Amadeus Realisierungsgesellschaft mbH & Co. KG,‏ KiKa ו-ARD, לציון יום הולדתו ה-250 של מוצרט.
הסדרה שודרה במקור בגרמניה בערוץ KiKa החל מ-16 בינואר 2006 עד 30 בנובמבר באותה שנה. בישראל הסדרה שודרה לראשונה בשנת 2008 בדיבוב עברי בערוץ לוגי, כאשר באותה שנה הסדרה שודרה בארצות הברית בהפצת American Public Television. לסדרה הופקה עונה אחת הכוללת 26 פרקים באורך 24 דקות.
הסדרה זכתה במספר פרסים ובהשראתה הופקו מחזות, פסקולים, ספרים ומשחקים.
תקציר העלילה

הסדרה מתרחשת בזלצבורג שבאוסטריה במהלך המאה ה-18, ועוקבת אחר אמדאוס, ילד בן 7 עם כישרון מוזיקלי. בכל פרק אמדאוס עובר הרפתקה חדשה ומוזיקלית יחד עם משפחתו וחבריו, כמו כן הוא יוצא מצרות שגורם לו דביליוס, המזכיר הפרטי של הארכיבישוף, שמקנא בו.
דמויות

אמדאוס - ילד בן 7. מוזיקאי מוכשר.
נאנרל - אחותו הגדולה של אמדאוס בחמש שנים.
פומפרל - הכלב של אמדאוס.
לאופולד - אבא של אמדאוס ונאנרל.
אנה מריה - אמא של אמדאוס ונאנרל.
קייטן - חברו הטוב ביותר של אמדאוס.
דביליוס - מזכיר פרטי של הארכיבישוף. מקנא באמדאוס ובכישרון שלו.
מריו - אחיין של דביליוס, אשר מתחרה מול אמדאוס.
מונטי - החולדה של דביליוס, אשר עוזר לו בתחבולות נגד אמדאוס.
תרזה - מנהלת מאפייה.
קייטי - ילדה שנערצת על ידי אמדאוס ומריו.
ארכיבישוף - יורש העצר של זלצבורג. מעריץ את אמדאוס.
מדבבים בעברית

הדיבוב העברי בוים על ידי אורנה כץ, והופק על ידי מיכל בשירי בוידאופילם אינטרנשיונל.
עידו דנקנר - אמדאוס
יעל צבי - קייטי
דני אבידן - קייטן
הילה זהרור - נאנרל
אלי לולאי - לאופולד
אורנה כץ - אנה מריה / ארסל / ליסה
שרון שחל - תרזה
מיכה אוזין סליאן - ארכיבישוף
זהר סדן - דביליוס
גלעד שמואלי - מריו
דניאל אפרת - מונטי
אורי אומנותי - דמויות שונות
מיכאל עינב - דמויות שונות
את שיר הפתיחה של הסדרה ביצע בדיבוב העברי מיכאל עינב.
הפקה והצלחה

הסדרה נוצרה על ידי ווינפריד דברטין, יוצר הסדרה "הלו ספנסר", לכבוד יום הולדתו ה-250 של המלחין וולפגנג אמדאוס מוצרט. הסדרה נועדה לגרום לילדים צעירים להתעניין במוזיקה קלאסית. קהל היעד של הסדרה הוא ילדים בני 4 עד 8, אך הסטטיסטיקה הראתה שגם בוגרים יותר צופים בה.
מפיקי הסדרה החליטו לא להשתמש בהנפשה פופולרית בסגנון מאנגה, אלא להשתמש בהנפשה ישנה - "רצינו בכוונה לקבל דמויות בסגנון ישן ולהנפיש אותן בסגנון דיסני הישן ולהעניק להן מראה בצבע יד. זה גם הופך אותן למתאימות יותר למוזיקה קלאסית ברקע".
הסדרה זכתה להצלחה רבה ברחבי העולם, ובהשראתה הופקו מחזות, פסקולים, ספרים ומשחקים, כמו כן היא זכתה במספר פרסים.
הערות שוליים

1 2  אדוארד רייכל, Amadeus introduces kids to classical music, באתר Deseret News,‏ 26 בינואר 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: d28b4f30-26da-4489-959b-15f795fd25fa
אמפל - אמריקן ישראל קורפוריישן

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה בפירוק
 תקופת הפעילות:  1942–2014 (כ־72 שנים) 
 מיקום המטה:  תל אביב-יפו 
 משרד ראשי:  הרצליה, ישראל
 ענפי תעשייה:  השקעה 
 מוצרים עיקריים:  החזיקה כ-12.5% מחברת הגז המצרית EMG
 הכנסות:  2 מיליארד ש"ח (2011)
 רווח:  הפסד של 580 מיליון ש"ח (2011)
 יו"ר:  יוסי מימן
 מנכ"ל:  יוסי מימן
 
אמפל - אמריקן ישראל קורפוריישן בע"מ הייתה חברת החזקות המשקיעה בחברות ישראליות ובחברות ברחבי תבל שעסקיהן קשורים בישראל. בראשית דרכה עסקה "אמפל" בהשקעות בישראל בלבד. ניירות הערך שלה נסחרו בנאסדאק ובבורסה לניירות ערך בתל אביב.
היסטוריה

החברה נוסדה בשנת 1942, ביוזמתו של אברהם דיקנשטיין, איש בנק הפועלים, כדי לגייס כספים בארצות הברית, בעיקר מיהדות ארצות הברית, לשם השקעתם בארץ ישראל. בעת שהעלה הצעה זו, באוקטובר 1941,  היה לדיקנשטיין ניסיון במכירת מניות של בנק הפועלים בארצות הברית. דיקנשטיין הקים את חברת "אמפל" (Ampal-American Palestine Trading Corporation) בהון יסוד של 1,500 דולר. עד תום מלחמת העולם השנייה גייסה החברה שני מיליון דולר. הכספים הושקעו ברכישת ציוד חקלאי, משאיות ומוצרים נוספים שהיישוב נזקק להם.
בשנת 1952, החלה להשקיע בחיפושי נפט בישראל והייתה בין בעלי המניות בחברת לפידות חברת מחפשי נפט לישראל שגילתה את שדה הנפט חלץ. בשנת 1956, הקימה את "בנק ישראל-אמריקה לפיתוח התעשייה" בשותפות עם בנק הפועלים.
לאחר הקמת המדינה המשיכה החברה להתפתח, העניקה מימון והחזיקה מניות במפעלים שונים, בהם: מפעלי ים המלח, "דלק", "דשנים וחומרים כימיים", צים, תדיראן, יכין-חק"ל, אליאנס חברה לצמיגים, הסנה ועוד.
בתחילת שנות ה-70 הצטרף יעקב לוינסון, יו"ר ההנהלה של בנק הפועלים, למועצת המנהלים של "אמפל". הוא הביא להעברת השליטה בחברה לבנק הפועלים. דיקנשטיין המשיך לעמוד בראש החברה עד לפטירתו.
בשנת 1982 צמצם לוינסון את פעילותו בבנק הפועלים, והתמקד בפיתוחה של "אמפל". הרווח הנקי של החברה צמח מ-9 מיליון דולר ל-16 מיליון דולר ב-1983. בסוף 1983 פרש לוינסון מניהול "אמפל", לאחר שנחשד על ידי ההסתדרות בהעברת כספים ונכסים מבנק הפועלים לאמפל. בעקבות האשמות אלה התאבד לוינסון ב-23 בפברואר 1984.
בסוף 1996, בעקבות ההנחיה לבנקים למכור את נכסיהם הריאליים, מכר בנק הפועלים כ-31% ממניות "אמפל" למשפחת שטיינמץ. בהמשך רכשה משפחת שטיינמץ נתח נוסף בבעלות על החברה, בעיקר באמצעות רכישות בבורסה.
בתחילת 2002 רכש איש העסקים יוסי מימן את השליטה ב"אמפל" תמורת 90 מיליון דולר, והוא כיהן בה כיו"ר וכמנכ"ל. מימן מכר את רוב השקעותיה של החברה, שכללה בין השאר החזקות בחברות גרנית הכרמל, ריבוע כחול, ובנק לאומי. בשנים 2005–2006 מכר לה 12.5% מהמניות שהחזיק בחברת EMG, העוסקת במכירת גז טבעי ממצרים לישראל, תמורת 258.3 מיליון דולר במזומן ובמניות. אמפל מימנה את הרכישה, בין היתר, באמצעות הנפקת איגרות חוב.
ב-2006 העמידה אמפל הלוואה של 20 מיליון דולר למפעל אתנול בקולומביה שאותה הקימה חברת "מרחב" שבבעלותו הפרטית של יוסי מימן. ב-2010 הומרה הלוואה להחזקה של 25% מהמניות במפעל. לטענת בית ההשקעות הלמן-אלדובי העברת המניות לא בוצעה בפועל.
בנובמבר 2007 רכשה "אמפל" את חברת "גדות מיכליות" תמורת כ-550 מיליון ש"ח, באמצעות הלוואה מבנק דיסקונט. ב-2014 מכר אותה כונס הנכסים של "אמפל" תמורת 73.5 מיליון דולר ל"קרן טנא".
בסוף 2009 רכשה "אמפל" את פעילות התקשורת של חברת "012 סמייל תקשורת" מפעילת המותג 012 סמייל לפי שווי של 1.2 מיליארד ש"ח, וכעבור שנה מכרה אותה לפרטנר תקשורת לפי שווי של כ-1.5 מיליארד ש"ח.
היסטוריה > פירוק החברה

בשנת 2011 שובשה אספקת הגז ממצרים לישראל עקב חבלות בצינור הגז. חבלות אלה הביאה לירידה של 85% במחיר השוק של "אמפל" ולפגיעה ביכולתה לפרוע את איגרות החוב שהנפיקה, ובדצמבר החל משא ומתן על הסדר חוב.
באפריל 2012 הודיעה חברת הגז הממשלתית של מצרים "EGAS" באופן חד צדדי על ביטול ההסכם לחברת הגז הישראלית EMG, בגין אי עמידה בהתחייבויות כספיות מצד האחרונה. ובקופת אמפל לא נותרו מספיק מזומנים שיאפשרו את המשך תפעולה השוטף.
במאי 2013, הורה בית המשפט בניו-יורק על פירוק החברה לאחר שהניסיון להגיע להסדר חוב נכשל. בדיון בבית המשפט נקבע כי אין סיכוי שהסדר חוב ייצא לפועל במסגרת הליך של צ'פטר 11. לפיכך, יש לפעול לפירוקה בהליך של צ'פטר 7, הכולל מכירת נכסי החברה וחלוקת התמורה באופן יחסי לנושים.
מסחר בבורסה

החברה נסחרה בעבר בבורסה בתל אביב ובנאסד"ק, אך עקב הידרדרותה הכלכלית היא כבר אינה נסחרת בהן.
מסחר בבורסה > בבורסה בארצות הברית

בפברואר 2012, עקב אי עמידתה בתנאי מחיר מינימלי של 1$ למניה, הועבר המסחר בחברה מבורסת "נאסד"ק גלובל מרקט" (NASDAQ Global Market) לבורסת "נאסד"ק קפיטל מרקט" (NASDAQ Capital Market).
במאי 2012 קיבלה הודעה מנאסד"ק לפיה החברה אינה עומדת בדרישה להון עצמי מינימלי של 2.5 מיליון דולר. חרף ארכה שניתנה לאמפל על מנת לחזור ולעמוד בדרישה המינימלית, החברה לא עמדה בכך וב-22 בינואר 2013 הושעה המסחר במניותיה. באוגוסט 2013 נמחקה החברה מבורסת הנאסד"ק והמסחר במניותיה הועבר לבורסת מעבר לדלפק הנקראת OTCBB (אנ').
מסחר בבורסה > בבורסה בתל אביב

ביוני 2012 הוצאה מניית החברה מכל המדדים אליהם השתייכה בבורסה בתל אביב.
ב-22 בינואר 2013 הושעה המסחר במניות החברה בעקבות השעיית המסחר בהן בבורסת נאסד"ק.
בעקבות מינוי מפרק קבוע לחברה החליט דירקטוריון הבורסה על מחיקת מניות אמפל מהבורסה ב-11 במרץ 2014.
השקעות עיקריות

השקעות עיקריות נוכחיות (ספטמבר 2012) של החברה:
חברת EMG - חברה מצרית בעלת הזיכיון לייצא גז טבעי ממצרים לישראל.
חברה (בשותפות עם "כלל") העוסקת בייצור חשמל מאנרגיית הרוח.
חברת גדות מכליות ומאגרים לחימיקלים בע"מ, העוסקת בשיווק כימיקלים.
חברת לב המפרץ בע"מ, שבבעלותה נמצא קניון לב המפרץ.
קאנטרי קלאב כפר סבא בע"מ וספורטן הוד השרון - מרכזי ספורט ונופש.
הערות שוליים

↑  החברה האמריקאית אמפל תחפש נפט בישראל, קול העם, 15 בספטמבר 1952
↑  בנק ישראל־אמריקה לפיתוח התעשייה, דבר, 30 באוקטובר 1956
↑  חיים ליפשיץ, סוד המוניטין של אמפ"ל, דבר, 23 בינואר 1972
↑  עמי גינזבורג, משפחת שטיינמץ לא השביחה את אמפל, אולי מימן יצליח, באתר הארץ, 20 בדצמבר 2001
↑  אמפל מכרה את שארית אחזקתה בחברת גרנית תמורת 90 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 16 בפברואר 2004
↑  יורם גביזון, הצינור של מימן, באתר הארץ, 17 בספטמבר 2008
↑  רון שטיינבלט, ‏יוסי מימן מכניס את אמפל לפרויקט אתנול בקולומביה, באתר גלובס, 3 בינואר 2010
↑  ענבל עומר, ‏הלמן אלדובי לרשות ני"ע: "לחקור הברחת נכסים מאמפל", באתר גלובס, 8 בפברואר 2012
↑   חגי עמית, איך איבדה גדות של יוסי מימן שני שלישים משוויה בשבע שנים?, באתר TheMarker‏, 1 במרץ 2013
↑  רון שטיינבלט, ‏קרן טנא תרכוש את גדות מיכליות בכ-73 מיליון דולר, באתר גלובס, 30 בינואר 2014
↑  גד פרץ, עירית אבישר, צמרת פרנט, ‏פרטנר רוכשת את 012 סמייל לפי שווי של 1.5 מיליארד שקל, באתר גלובס, 6 במאי 2010
↑  רון שטיינבלט, ‏צעד אחר צעד: כך דרדר יוסי מימן את אמפל להסדר חוב, באתר גלובס, 20 בדצמבר 2011
↑  אבי בר-אלי ויהונתן ליס, מצרים ביטלה את הסכם הגז עם ישראל; EMG: "זו הפרה של הסכם השלום", באתר TheMarker‏, 22 באפריל 2012
↑  אבי שאולי, ‏בית המשפט בניו-יורק הורה על פירוק אמפל של יוסי מימן, באתר גלובס, 6 במאי 2013
↑  לא עמדה בדרישות הנאסדק למחיר מינימלי, מניות החברה הועברו ל-CM, באתר מאי"ה של הבורסה לניירות ערך
↑  גיא קצוביץ', ‏בורסת נאסד"ק ליוסי מימן: אמפל לא עומדת בתנאי המסחר, באתר גלובס, 13 באוגוסט 2011
↑  קיבלה התראה מהנסדאק על אי עמידה בדרישה להון עצמי, באתר מאי"ה של הבורסה לניירות ערך
1 2  השעיית מסחר במניות החברה מיום 22.1.13, באתר מאי"ה של הבורסה לניירות ערך
↑  דירקטוריון הבורסה בישיבתו ביום 12.9.13 ידון במחיקת ני"ע של החברה, באתר מאי"ה של הבורסה לניירות ערך
↑  נגרעות ממדד ת"א-מאגר ביום 17.6.12, באתר מאי"ה של הבורסה לניירות ערך
↑  החלטת דירקטוריון הבורסה - מחיקה ב-11.3.14 עקב מינוי מפרק קבוע, באתר מאי"ה של הבורסה לניירות ערך
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257333305171  ISNI: 0000 0001 0739 9809  LCCN: no92021588  VIAF: 126954775   WorldCat (עם VIAF): 126954775 
חתימת ההסכם לחיפושי נפט בישראל