stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מצד חצבה
לקריאה נוספת

ח"א אוקטובר 1972: מצד חצבה. חדשות ארכיאולוגיות מד: 36–37
כהן ר'. עין חצבה – 1987. חדשות ארכיאולוגיות צב:65–66
כהן ר'. עין חצבה – 1988–1989. חדשות ארכיאולוגיות צו:38–39
כהן ר' וישראל י'. עין חצבה – 1990–1994. חדשות ארכיאולוגיות קג:96–102
ר' כהן וי' ישראל, "החפירות בעין חצבה, תמר המקראית והרומית", קדמוניות, כרך כט חוברת 112, 1996
הערות שוליים

1 2 3  רודולף כהן ויגאל ישראל, החפירות בעין חצבה/ תמר המקראית והרומית, קדמוניות 2, 1996, עמ' 79-92
↑  השיזף העתיק בתמר המקראית
↑  ”וְאֶת בַּעֲלָת וְאֶת תמר [תַּדְמֹר] בַּמִּדְבָּר בָּאָרֶץ”, ספר מלכים א', פרק ט', פסוק י"ח
↑  שמעון גיבסון, מסעם של וולי ולורנס "איש ערב" בנגב. בתוך: עם הפנים אל הנגב, אריאל כתב עת לידיעת ארץ ישראל - 152–153, 2002 עמוד 93
↑  רודולף כהן, הדרכים העתיקות מפטרה לעזה לאור התגליות החדשות, בתוך  דרכי הבשמים : רצף מאמרים, עורכים: עזרא אוריון ואבנר גורן, הוצאה לחינוך סביבתי, מדרשת שדה בוקר, 2000
↑  יורם חימי, ‏עין חצבה, באתר "חדשות ארכיאולוגיות", גיליון 128 לשנת 2016
↑  Christoph Uehlinger, "The Archaeology of Israelite Cult", in: Kyle H. Keimer, The Ancient Israelite World, Taylor & Francis, 2022, p. 442
↑  חומה מוצקה לא ישרה חלקה מופנה החוצה (קדמות) וחלקה פנימה (נסוגות)
↑  יצחק בית אריה, שעירי אדום, עת־מול : עתון לתולדות ארץ ישראל ועם ישראל, גליון 69, אוקטובר 1986, באתר "מקראנט"
↑  כהן ר' וישראל י'. עין חצבה – 1990–1994. חדשות ארכיאולוגיות קג: 96–102
↑  אתר מרכז ויידור
חלק מהמצד
ממצאי קודש מתקופת הברזל מהאתר; כדים ש"שודרגו" לצלמיות נמצאו באתרים אדומיים שונים
ביקור ננסי פלוסי בטאיוואן

ננסי פלוסי וצאי יינג-ון
ב-2 באוגוסט 2022 ביקרה ננסי פלוסי, יושבת ראש בית הנבחרים של ארצות הברית, בטאיוואן, יחד עם 5 חברי המפלגה הדמוקרטית. הביקור התרחש עד 3 באוגוסט, והוא היה חלק מסיור במספר מדינות במזרח אסיה.
רקע

נכון לבוקר 2 באוגוסט, עוד לא היה ברור האם המשלחת תגיע לטאיוואן. נציג הבית הלבן לביטחון לאומי, ג'ון קירבי, אמר בערב 1 באוגוסט כי סין עלולה להגיב במתקפת טילים באזור טאייוואן או לבצע כל פעולה צבאית אחרת כדי להראות את אי הסכמתה לביקור של משלחת אמריקאית בטאיוואן. במקביל, אמר קירבי כי ארצות הברית לא מפחדת מאיומים מסין ולא תשב בחיבוק ידיים במקרה של תוקפנות כלשהי.
הביקור

למרות האיומים מסין, נחתה פלוסי בטאיוואן עם משלחתה בשעה 22:43, בערב של 2 באוגוסט באמצעות מטוס צבאי. המשלחת כללה 5 חברים בבית הנבחרים מטעם מפלגה הדמוקרטית: גרגורי מיקס, ראג'ה קרישנאמורת'י, סוזן דלבנה, אנדי קים ומארק טאקאנו. המשלחת התקבלה על ידי שר החוץ הטאייווני ג'וזף וו (אנ').
ב-3 באוגוסט נפגשה פלוסי עם צאי יינג-ון, נשיאת טאיוואן. לאחר מכן, הלכה פלוסי לפרלמנט של טאייוואן.
פלוסי עזבה את טאייוואן בשעה 18:00, בערב של 3 באוגוסט.
תגובות

מספר מדינות הגיבו לביקור. ראש ממשלת אוסטרליה, אנתוני אלבניזי, אמר כי "איננו רוצים לראות שינוי חד צדדי בסטטוס קוו". ראש ממשלת ניו זילנד, ג'סינדה ארדרן, אמרה כי "דיאלוג ודיפלומטיה זה מה שאנחנו צריכים בזמנים מתוחים אלה". דובר הקרמלין שברוסיה התנגד לביקור ואמר: "מה שקשור לביקור הזה והנסיעה הפוטנציאלית לטייוואן הוא פרובוקציה טהורה".
בפגישה של איגוד מדינות דרום-מזרח אסיה, שהשתתפו בה 27 מדינות, כולל ארצות הברית, הזהיר האיגוד שהמתחים עלולים להוביל ל"עימותים פתוחים ולהשלכות בלתי צפויות", וקרא לאיפוק מרבי.
לאחר פגישה עם פלוסי, ראש ממשלת יפן פומיו קישידה תיאר את שיגורי הטילים של סין כ"בעיה רצינית לביטחון ארצנו ולביטחון עמנו" וכי "לפעולותיה של סין בהזדמנות זו יש השפעה רצינית על השלום והביטחון של האזור והקהילה הבינלאומית, וצריך להפסיק לאלתר את התרגילים הצבאיים". הוא הוסיף כי ארצות הברית ויפן יעבדו יחד כדי לשמור על שלום ויציבות במצר טאיוואן.
בקוריאה הצפונית מתחו ביקורת על הביקור, אותו תיארו כ"התערבות לא זהירה". בנוסף, הודיעו שאסור להפעיל כוח חיצוני בעניין טאיוואן, וכי מדינתם תומכת באופן מלא בסין. גם פקיסטן הודיעה שהיא תומכת בסין, ומגנה את הביקור.
שרת החוץ של בריטניה, אליזבת טראס, הודיעה כי תגובתה של סין לביקור לא הולמת, וכי הביקור היה הגיוני לחלוטין.
תגובות > סין הרפובליקה העממית של סין

הרפובליקה העממית של סין הגיבה בחריפות על האירוע, לאחר שציינה פעמים רבות בצורות שונות כי ביקורו של פקיד אמריקאי בכיר בטאיוואן ייחשב כהפרה של השלמות הטריטוריאלית, הריבונות והאינטרסים האסטרטגיים של סין, משום שסין רואה בטאיוואן חלק ממנה. בשיחה טלפונית בין נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן ונשיא סין שי ג'ינפינג, הזהיר ג'ינפינג כי ארצות הברית "תשחק באש" אם ביידן יאפשר לפלוסי לבקר בטאיוואן. ב-2 באוגוסט, אמר שגריר סין באו"ם, ג'אנג ג'ון, כי ביקור כזה הוא פרובוקטיבי ויערער את יחסי סין-ארצות הברית. שגריר ארצות הברית בבייג'ינג ניקולס ברנס זומן על ידי משרד החוץ הסיני, כדי למחות על ביקורה של פלוסי.
דוברת משרד החוץ בסין גינתה את הביקור, ואמרה: "לפוליטיקאים מסוימים לא אכפת מכלום בלבד רווחים אנוכיים ומשחקים גלויים באש בשאלת טייוואן".
משרד ההגנה הלאומית של טאיוואן דיווח כי ב-2 באוגוסט טסו 21 מטוסי קרב של חיל האוויר של צבא השחרור העממי (חיל האוויר הסיני) בשטח האווירי של טאיוואן. עוד דיווח המשרד, שיום לאחר מכן, ב-3 באוגוסט, טסו מעל שטחם האווירי 27 מטוסים של חיל האוויר הסיני.
בליל 2 באוגוסט, מספר שעות לאחר נחיתת המשלחת בטאיוואן, סין החלה בתרגילים משותפים לחיל הים של צבא השחרור העממי וחיל האוויר בגבול טאיוואן. כמו כן, בוצע ירי ארטילרי באש חיה במצר טאיוואן. בנוסף, סין הודיעה שהם יערכו תרגילים צבאיים באזורים המקיפים את טאיוואן בין 4 באוגוסט ל-7 באוגוסט.
ב-5 באוגוסט הודיע משרד החוץ הסיני כי הטיל סנקציות על פלוסי ומשפחתה הקרובה בתגובה לביקורה בטייוואן. לא ידוע מה יגרמו הסנקציות הסיניות נגד פלוסי. בנוסף סין הטילה מספר סנקציות על ארצות הברית.
תגובות > סין הרפובליקה העממית של סין > הונג קונג הונג קונג

ראש ממשלת הונג קונג, ג'ון לי, הביע את התנגדותו הנחרצת למעשיה של פלוסי לאחר ביקורה בטייוואן. הוא טען שביקורה של פלוסי ערער את הריבונות והסמכות הטריטוריאלית של סין, איים על השלום והיציבות ברחבי מיצר טייוואן והפר באופן חמור נורמות בסיסיות השולטות ביחסים בין-לאומיים. הוא גם הדגיש שממשלת הונג קונג מתנגדת נחרצות לכל התערבות חיצונית בענייניה הפנימיים של סין.
תגובות > ארצות הברית ארצות הברית

בארצות הברית, הסנאטורים הרפובליקנים הפגינו תמיכה נדירה בפלוסי. למנהיג הרפובליקאי בסנאט, מיץ' מקונל, הצטרפו 25 סנאטורים רפובליקנים נוספים שהביעו תמיכה במסעה של פלוסי לטאיוואן. הסנאטורים תיארו את הביקור כתואם למדיניות ארצות הברית לגבי שלמותה של סין.
הערות שוליים

1 2 3 4  מטוסי וספינות קרב במצר טייוואן: סין מגיבה על ביקור פלוסי, באתר גלובס, 2 באוגוסט 2022
1 2  יואב קרני, ‏ננסי פלוסי משחקת באש בטייוואן, סין מבטיחה להעניש. מתי ואיך?, באתר גלובס, 3 באוגוסט 2022
1 2   אבי שרף, 700 אלף עקבו אחר המטוס של פלוסי בדרך לטייוואן והקריסו את השרתים, באתר הארץ, 2 באוגוסט 2022
1 2  פלוסי נחתה בטייוואן. חשש מתגובה צבאית של סין: "ארה"ב משחקת באש", באתר ynet, 2 באוגוסט 2022
1 2  The White House, Press Briefing by Press Secretary Karine Jean-Pierre and NSC Coordinator for Strategic Communications John Kirby, August 2, 2022, The White House, ‏2022-08-03 (באנגלית אמריקאית)
1 2 3  Rhoda Kwan and Jennifer Jett, Pelosi departs Taiwan as furious China holds military drills, CNBC (באנגלית)
1 2  Guardian staff and agencies, Nancy Pelosi in Taiwan: calls for calm in Asia as US-China tensions rise, the Guardian, ‏2022-08-03 (באנגלית)
↑  Brunnstrom, David (2022-08-04). "ASEAN warns of Taiwan 'miscalculation' as tension simmers at meeting". Reuters (באנגלית). נבדק ב-2022-08-05.
↑  Bloomberg - Are you a robot?, www.bloomberg.com
↑  "Kishida, Pelosi agree to work for peace, stability in Taiwan Strait". Mainichi Daily News (באנגלית). 2022-08-05. נבדק ב-2022-08-05.
↑  Haidar, Suhasini; Krishnan, Ananth (2022-08-04). "India maintains 'studied silence' on Taiwan crisis". The Hindu (בIndian English). ISSN 0971-751X. נבדק ב-2022-08-05.
↑  Truss hits out at China’s ‘inflammatory’ reaction to Pelosi’s Taiwan visit, the Guardian, ‏2022-08-03 (באנגלית)
1 2  פלוסי: "ארצות הברית לא תנטוש את טאיוואן" | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il
↑  China sanctions Pelosi over 'provocative' visit to Taiwan, CNA (באנגלית)
↑  China halts climate, military ties over Pelosi Taiwan visit, AP NEWS, ‏2022-08-05 (באנגלית)
↑  Foreign Ministry Spokesperson Announces China’s Sanctions on U.S. House Speaker Nancy Pelosi, www.fmprc.gov.cn
↑  重要新闻_中华人民共和国外交部, www.mfa.gov.cn
↑  טילים, מטוסי קרב ומתקפת סייבר: הביקור האמריקני שמרתיח את סין, באתר ynet, 2 באוגוסט 2022
דייוויד איגה

דייוויד איגה (באנגלית: David Ige; נולד ב-15 בינואר 1957) הוא פוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הדמוקרטית. איגה היה המושל השמיני של הוואי. בין השנים 1995–2014 היה איגה חבר בסנאט של הוואי. בבחירות 2014 בארצות הברית נבחר איגה למושל הוואי.
ילדות וקולג'

איגה נולד ב-15 בינואר 1957, כבן החמישי מתוך שש לטוקיו וצורו איגה, צאצאים למהגרים מיפן. איגה גדל בעיר פרל סיטי. אביו של איגה נלחם במלחמת העולם השנייה, הוא קיבל כאות הוקרה את כוכב הארד ואת לב הארגמן לאחר המלחמה החל אביו לעבוד כעובד פלדה, אמו של איגה עבדה כאחות.
איגה למד בבתי הספר הציבורים של פרל סיטי - בית הספר היסודי של פרל סיטי, חטיבת הביניים היילנדס ותיכון פרל סיטי. אף על פי שהתקבל ל-MIT איגה למד באוניברסיטת הוואי וסיים בה תואר בוגר אוניברסיטה בהנדסת חשמל.
באוניברסיטת הוואי, פגש איגה את אשתו לעתיד, דון. לזוג שלושה ילדים: לורן, איימי ומת'יו.
קריירה פוליטית

איגה החל את דרכו הפוליטית בבית הנבחרים של הוואי. מושל הוואי באותה תקופה, ג'ורג' אריושי, מינה את איגה לחבר בבית הנבחרים לאחר שאחד מחברי בית הנבחרים פרש במטרה להתמודד על משרת ראש עיריית הונולולו. בשנת 1995 נבחר איגה לסנאט של הוואי, הוא כיהן בסנאט של הוואי עד שנת 2014 אז מונה למושל הוואי. במהלך כהונתו בסנאט כיהן איגה כיושב ראש בתשע ועדות שונות. כמחוקק, הוא עסק במדינויות מידע וטלקומוניקציה.
קריירה פוליטית > בחירות לסנט של הוואי - 2012

איגה ניצח בבחירות לסנט של הוואי שנערכו בשנת 2012 לאחר שניצח את המועמד הרפובליקני וחייל בחיל האוויר של ארצות הברית לשעבר מייק גרסו. גרסו היה הראשון שהתמודד בבחירות נגד איגה מאז 1998. איגה זכה ב-79.26 אחוז מהקולות (14,156 קולות) וגרסו זכה ב-20.74 אחוז מהקולות (3,705 קולות).
קריירה פוליטית > בחירות למושלות הוואי - 2014

בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית התמודד איגה מול ניל אברקרומבי, המושל המכהן של הוואי. אף על פי שהוא לא היה המועמד המוביל איגה ניצח. איגה קיבל 67.35 אחוז מהקולות (157,050 קולות), אברקרומבי קיבל 31.52 אחוז מהקולות (73,507 קולות), מועמד אחר קיבל את הקולות הנותרים. זו הייתה הפעם הראשונה בהיסטוריה שמושל מכהן של הוואי מפסיד בבחירות המקדימות.
בבחירות למושלות הוואי התמודד איגה מול דיוק איונה, המועמד הרפובליקני, מופי האנמן, מועמד עצמאי ומועמד מהמפלגה הליברטריאנית. איגה ניצח בבחירות עם 49.45 אחוז מהקולות (181,106 קולות), איונה קיבל 37.08 אחוז מהקולות (135,775 קולות) והאנמן קיבל 11.72 אחוז מהקולות (42,934 קולות) יתר הקולות הלכו למועמד הליברטריאני.
קריירה פוליטית > ההשבעה

איגה הושבע כמושל השמיני של מדינת הוואי ב-1 בדצמבר 2014. סגן המושל שלו הוא שאן צוצהוי. איגה הוא הצאצא היפני השני שכיהן כמושל הוואי.
נושא השבועה של איגה היה "מוקירים את העבר, מתכננים את יום המחר".
הערות שוליים

↑  Democrat Ige of Japanese descent wins Hawaii gubernatorial race בג'פן טיימס
↑  The Great 2014 David Vs. Goliath Match-Up באתר The Hawaii Herald
↑  Meet David Ige, the Democrat who defeated Hawaii's governor באתר של USA Today
↑  Sen. David Ige enters race for governor באתר khon2
↑  Hawaii governor loses primary; Schatz holds slim lead over Hanabusa for Senate באתר האינטרנט של וושינגטון פוסט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1197149333  VIAF: 3735157162077378980004   WorldCat (עם VIAF): 3735157162077378980004 
דייוויד איגה ורעייתו דון
אהרן שכטר

הרב אהרן משה שכטר (כ"ח בתמוז ה'תרפ"ח, 16 ביולי 1928 – ז' באלול ה'תשפ"ג, 24 באוגוסט 2023) היה ראש ישיבת רבנו חיים ברלין בברוקלין וחבר מועצת גדולי התורה בארצות הברית.
ביוגרפיה

נולד בברוקלין לפרומה רחל ולאיש הציבור יוסף שכטר. למד בצעירותו בישיבת רבנו חיים ברלין ובאמצע שנות ה-50 של המאה ה-20 התמנה בידי ראש הישיבה, הרב יצחק הוטנר לר"מ בישיבה. ב-1957 הדפיס את ספרו "עבודת אהרן". בשנות ה-80 הצטרף למועצת גדולי התורה של אגודת ישראל בארצות הברית.
היה נשוי לשושנה (הנצ'ה רויזא) לבית לייכטונג, ולהם היו חמישה בנים ושלוש בנות. נפטר בה'תשפ"ג, ונטמן בלונג איילנד. חתנו, הרב שלמה חי דוד חליווה, מילא מקומו בראשות ישיבת רבנו חיים ברלין.
דייוויד וורד

דייוויד וורד (באנגלית: David Ward; נולד ב-24 ביוני 1953) הוא פוליטיקאי בריטי המזוהה עם המפלגה הליברל-דמוקרטית. וורד נודע בעיקר בשל הערות רבות בעלות אופי אנטישמי ואנטי-ישראלי. הוא נבחר בבחירות הכלליות של 2010 לחבר פרלמנט של מחוז ברדפורד מזרח (Bradford East).
ביולי 2013 הוא הושעה מהפרלמנט למספר חדשים, לאחר שהטיל ספק בזכות קיומה של מדינת ישראל וסירב להתנצל על דבריו אף לאחר מעשה.
שנותיו הראשונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
גילויים אנטישמיים ואנטי-ישראליים > הערות על השואה

בינואר 2013 המפלגה השעתה אותו על שימוש ב"שפה לא ראויה" בהערות על מדיניות ישראל כלפי הפלסטינים באומרו: "לאחר שביקרתי באושוויץ פעמיים, פעם עם המשפחה ופעם עם בתי ספר מקומיים, אני נעצב כי היהודים שסבלו מרדיפות בשואה יכולים תוך מספר שנים מהשחרור ממחנות ההשמדה לבצע פשעים איומים נגד הפלסטינים במדינת ישראל החדשה וממשיכים לבצע פשעים אלו על בסיס יומי בגדה המערבית ובעזה".
כאשר נשאל "האם הוא לא מאשים את היהודים במקום את ישראל ברדיפת הפלסטינים" ענה: "אני מאשים את היהודים שעשו זאת, כך שאם אינך יהודי ולא עשית זאת, איני מאשים אותך."
ההתבטאות גררה שלל גינויים חריפים מארגונים יהודיים וכן מאישים בכירים בפוליטיקה הבריטית וזכה לכינוי "אנטישמי" ו"גזען" בגינויים אלו.
גילויים אנטישמיים ואנטי-ישראליים > הערות על ישראל

ביולי 2013 פרסם הודעה בטוויטר: "האם אני טועה או צודק? סוף סוף הציונים מפסידים את הקרב - כמה זמן יכולה מדינת האפרטהייד ישראל לשרוד?"
לבסוף, לאור העובדה שסירב להתנצל על דבריו הוא הושעה לשלשה חדשים מהמפלגה הדמוקרטית. הוא נתבקש על ידי יושב ראש המפלגה, אליסטייר קרמייקל (Alistair Carmichael) הורה לו "להשתמש בשפה פרופורציונלית ומדויקת" כאשר הוא מתבטא על ישראל.
הארגון "Board of Deputies of British Jews" כינה את ההשעיה "מעט מדי, מאוחר מדי", במיוחד לאור העובדה שההשעיה הייתה ברובה על תקופת פגרה.
וורד גינה את ההשעיה באומרו כי בבריטניה, דעותיו הן דעות נפוצות על ישראל.
גילויים אנטישמיים ואנטי-ישראליים > הערות על שיגורי הרקטות מצד החמאס

ביולי 2014 פרסם את ההודעה: "השאלה הגדולה היא: אם הייתי חי בעזה, האם הייתי יורה רקטה על ישראל? כנראה שכן."
וורד גונה על ידי ארגונים ובכירים. יו"ר המפלגה הקונסרבטיבית, שפס (Grant Shapps), כינה את דבריו "למעשה זו הסתה לאלימות" וביקש ממנו לחזור בו מדבריו.
דובר ליברל-דמוקרטי כינה את דבריו "אכזריים ולא נבונים".
ראו גם

ניק גריפין - פוליטיקאי ימין-לאומני בריטי
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  UKPARL: OdHfBQGO
הבחירות בארצות הברית (2022)

הבחירות לסנאט של ארצות הברית, 2022, לפי חלוקה למדינות:
  סנאטור דמוקרטי מכהן
  סנאטור דמוקרטי פורש
  סנאטור רפובליקני מכהן
  סנאטור רפובליקני פורש
  לא נערכו בחירות
הבחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית, 2022, לפי חלוקה למדינות ומחוזות בחירה:
  חבר קונגרס דמוקרטי מכהן
  חבר קונגרס דמוקרטי פורש
  חבר קונגרס רפובליקני מכהן
  חבר קונגרס רפובליקני פורש
  אזורי בחירה שגבולותיהם טרם נקבעו או מושב פנוי
הבחירות לכהונת מושלים במדינות ארצות הברית, 2022:
  מושל דמוקרטי מתמודד
  מושל דמוקרטי המנוע מהתמודדות על כהונה נוספת או פורש
  מושל רפובליקני מתמודד
  מושל רפובליקני המנוע מהתמודדות על כהונה נוספת או פורש
  לא נערכו בחירות
הבחירות בארצות הברית בשנת 2022 נערכו ביום ג', 8 בנובמבר. הן בחירות אמצע הכהונה, שנערכו במחצית תקופת הכהונה הנוכחית של נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן. במהלכן נבחרו כל חברי בית הנבחרים של ארצות הברית, 35 מתוך 100 חברי הסנאט של ארצות הברית, 36 מושלי מדינות ושלושה מושלי טריטוריות וחברי בתי מחוקקים מקומיים ב-46 מתוך 50 מדינות. כמו כן נערכו בחירות למשרות ציבוריות רבות אחרות במדינות ארצות הברית ועריה. הן הבחירות הראשונות שנערכו לאחר החלוקה מחדש של מחוזות הבחירה בעקבות מפקד האוכלוסין של שנת 2020.
הבחירות לקונגרס ה-118

בבחירות עמדו לבחירה לפחות 34 מבין 100 מושבי הסנאט, שהם כל חברי הקבוצה השלישית (Class III) של חבריו, העומדים בשנת כהונתם השישית. בכל מדינה שיש בה בחירות לסנאט נבחר רק סנאטור אחד מתוך שני הסנאטורים שלה. נערכו גם בחירות למילוי שני מושבים לפחות שהתפנו מקרב הסנאטורים חברי קבוצות I ו-II.
בבחירות נעמדו לבחירה כל 435 המושבים בבית הנבחרים שהם בעלי זכות הצבעה. בנוסף לכך נעמדו לבחירה ששת המושבים של חברי הקונגרס שאינם בעלי זכות הצבעה, המייצגים את וושינגטון די. סי., ארבע טריטוריות ואת פוארטו ריקו.
הנבחרים, ביחד עם הסנאטורים שמושביהם אינם עומדים לבחירה השנה, הרכיבו את הקונגרס ה-118, שהתכנס בינואר 2023.
בחירות במדינות ארצות הברית

בבחירות נבחרו מועמדים למילוי 36 משרות מושל במדינות ארצות הברית. כמו כן נבחרו מושלים לשלוש טריטוריות.
בבחירות נבחרו חברי בתי מחוקקים ב-88 מתוך 99 בתי המחוקקים של מדינות ארצות הברית ובמרבית בתי המחוקקים בטריטוריות ובאזורים המבודדים, כל אחת ואחד לפי השיטה הנוהגת בהם. בסך הכל הועמדו לבחירה 56 אחוזים מהמושבים בבתים העליונים במדינות, בטריטוריות ובאזורים המבודדים ו-92 מהמושבים בבתים התחתונים בהם. בארבע מדינות בלבד (וירג'יניה, לואיזיאנה, מיסיסיפי וניו ג'רזי) לא נערכו כלל בחירות לבתי המחוקקים המקומיים.
בבחירות נבחרו גם ממלאי משרות ציבוריות רבים (כגון תובעים כלליים, מזכירי מדינה ומזכירי אוצר) במדינות השונות וכן ראשי עיריות רבים, כולל וושינגטון די. סי., לוס אנג'לס, אוקלהומה סיטי ומילווקי.
ראו גם

הבחירות בארצות הברית (2018)
הערות שוליים

↑  אחד המושבים שהתפנו הוא של סגנית הנשיא קמאלה האריס.
↑  מקור: אתר Ballotpedia.
אישטוואן בתלן

| --- | --- |

 לידה:  8 באוקטובר 1874 Gornești, רומניה 
 פטירה:  5 באוקטובר 1946 (בגיל 71) מוסקבה, ברה"מ 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות קרפשי 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית הטרזיאנית (1893)  אוניברסיטת אטווש לוראנד (1896)  Faculty of Agricultural and Food Sciences, Széchenyi István University (1900) 
 תפקיד:  ראש ממשלת הונגריה (14 באפריל 1921–24 באוגוסט 1931)  שר האוצר ההונגרי 
 מפלגה:  המפלגה הליברלית 
 בן או בת זוג:  Margit Bethlen 
 פרסים והוקרה:  אזרחות כבוד של הודמזוושרהיי (1921) 
 חתימה:   
 
אישטוואן בתלן, הרוזן מבתלן (בהונגרית: betleni gróf Bethlen István, גורנשטי, 8 באוקטובר 1874 – מוסקבה, 5 באוקטובר 1946) היה עורך דין, אגרונום ופוליטיקאי הונגרי. כיהן כראש ממשלת הונגריה בין 1921 לבין 1931. הוא היה ראש הממשלה בהונגריה במשך התקופה הארוכה ביותר במאה ה-20.
ביוגרפיה

מוצא משפחת בתלן, כמשפחת אצולה גבוהה, מגיע עד למאה ה-13. משפחת הרוזן בתלן הייתה משפחה פרוטסטנטית. אביו היה הרוזן אישטוואן בתלן מבתלן (1839–1881), אמו הייתה הרוזנת אילונה טלקי (1849–1914) מסֵק. סבו וסבתו מצד אביו היו, הרוזן יאנוש בתלן (1792–1851), שר חצר מלכותי וקיסרי, מזכיר הממשלה, והברונית ז'וז'נה וושלני מהַדַד (1808–1891). סבו וסבתו מצד אימו היו הרוזן דומוקוש טלקי (1810–1876), חבר הבית העליון של הפרלמנט ההונגרי לכל ימי חייו, האוצר הראשי של הכנסייה הרפורמית (פרוטסטנטית) של טרנסילבניה, חבר ההנהלה של האקדמיה ההונגרית למדעים, והרוזנת קלמנטינה טלקי (1827–1894). הרוזן אישטוואן בתלן והרוזנת אילונה טלקי התחתנו ב-5 בינואר 1870 ונולדו להם שלושה ילדים קלמנטינה (הרוזנת ארמין מיקש), אילונה ואישטוואן.
בתלן הבן נולד ב־1874, צפונית לטרגו מורש, במחוז מורש-טורדה. הוא למד בתרזיאנום בווינה ((1883–1893 התרזיאנום (במקור Collegium Theresianum, ואחר כך Theresianische Akademie), היה מוסד חינוכי על שם הנסיכה הגדולה מריה תרזה, ואחר מכן הקיסרית)) זה היה אקדמיה בווינה, במקור לחינוך צעירים ממוצא אצילי, שנסגרה בשנת 1938. לאחר לימודיו בווינה למד בשנים 1893–1896 בפקולטה למשפטים ומדע המדינה באוניברסיטת בודפשט. בשנים 1897–1900 היה עורך דין בפשט, ויחד עם זה בין 1897 ל־1898 היה חייל במשך שנה. בין 1898 ל-1900 היה סטודנט אורח באקדמיה המלכותית לכלכלה בהונגריה, שם קיבל תואר אגרונום. הוא השתתף בישיבות אספות המחוז כבר בשנת 1898–1899 ונבחר לנציג המחוז בשנת 1901 עד 1939. משנת 1900 ניהל את אחוזתו בטרנסילבניה. בשנת 1901 נשא לאישה את הסופרת הרוזנת מרגיט בתלן (1882–1970), ונולדו להם שלושה ילדים: אנדראש, אישטוואן וגאבור.
ביוגרפיה > פעילותו הפוליטית

פעילותו הפוליטית של בתלן החלה בשנת 1901, אך הוא הפך למנהיג פוליטי חשוב רק בשנת 1918. בסתיו אותה שנה מתח ביקורת על מעשיה של ממשלת מיהאי קארואי. בשנים 1918 - 1919 הוא היה אחד המארגנים העיקריים של הכוחות האנטי-מהפכניים, בסתיו 1919 היה "שר טרנסילבני סודי". לפני כן בפברואר 1919 הקים את "מפלגת האיחוד הנוצרי-לאומי" (KNEP), ולאחר הקמת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית הפך לראש "הוועדה האנטי-בולשביקית" (ABC) בווינה. משנת 1920 היה חבר ב"ברית הדרומית" הסודית ((הברית הדרומית (כינוי מסווה EX, ואחר כך ET) הייתה האגודה הסודית הנוצרית-לאומית החשובה ביותר שפעלה בתקופת שלטון מיקלוש הורטי, ובאמצעות מערכת היחסים המשפיעה שלה הייתה לה השפעה משמעותית על החיים הפוליטיים בהונגריה)).
ביוגרפיה > תקופת "הקונסולידציה של בתלן" בהונגריה (1921–1931)

בשנת 1920 היה בתלן חבר במשלחת ההונגרית לקונגרס השלום בפריס שהכין את אמנת השלום בטריאנון. בתקופת משטר הורטי במשך עשר שנים (14 באפריל 1921 – 24 באוגוסט 1931) הוא היה ראש ממשלת הונגריה. ממשלתו, שהייתה מזוהה כנוצרית-לאומית, תמכה וייצבה את משטרו של העוצר מיקלוש הורטי. באוקטובר 1921, למרות תמיכתו הרגשית במלוכה, הוא תמך בהורטי למנוע את חזרתו של המלך (שהתפטר לפני כן), הקאמבק השני של המלך קרל הראשון, קיסר אוסטריה, לכס המלוכה ההונגרי ואז ביצע את ההליך החקיקתי של שלילת המלכות בהונגריה משושלת הבסבורג. בשנות העשרים של המאה העשרים, נאלצה ממשלת בתלן שוב ושוב להתמודד עם ביקורות של לגיטימיסטים (תומכי החזרת המלוכה), שלחלקם היה קול משמעותי בפרלמנט. כראש ממשלה, הוא הגביל וצמצם את זכות ההצבעה בבחירות והחזיר את ההצבעה הגלויה במחוזות, אך לא בערים הגדולות. מעשה זה סיפק רוב פרלמנטרי נוח למפלגת השלטון. עד שנת 1923 הוא הדיח ממפלגתו את הפוליטיקאים הלאומניים כמו של גיולה גמבש.
ביוגרפיה > מדיניות פנים

מדיניות ממשלתו עשתה רבות למען ייצוב הכלכלה ההונגרית. בתלן הקים את הבנק הלאומי ההונגרי בשנת 1924 והשיג הלוואה של 250 מיליון קרונות מחבר הלאומים. הוא הסדיר את הגירעון הממשלתי, והנהיג את הפנגו ההונגרי בשנת 1927 וכן הנהיג מערכת מכסים חדשה. בשנת 1926 התערער מצבו עקב פרשת זיוף הפרנק הצרפתי בהונגריה. הוא הציע את התפטרותו, אך הורטי לא קיבל את ההתפטרות. ממשלתו החלה אז במדיניות תרבותית וחברתית חדשה, הנהיגה פנסיית חובה וביטוח רפואי חובה והחלה לשפר את רשת בתי הספר הציבוריים ואת בריאות הציבור. בשנת 1928 העביר חקיקה מקלה בחוק הנומרוס קלאוזוס שהתקבל בשנת 1920 והגביל מאותה עת את קבלת מספר היהודים לאוניברסיטאות. בתלן לא היה אמנם אנטישמי (כמו הורטי), אך בתקופת כהונתו הנוצרית-לאומית חלה הרעה במצב יהודי הונגריה, אם כי מצבם היה טוב לאין שיעור משנות השלושים שבאו לאחר סיום כהונתו ובוודאי משנות הארבעים הידועות לשמצה ברדיפת והשמדת היהודים.
בסוגיית הרפורמה בקרקעות, הוא התנגד לרפורמת הקרקעות הרחבה יותר, וייצג את עמדתם של בעלי האחוזות הגדולות. בהסתמך על קדושת הרכוש הפרטי דחה את הרעיון של פתרון הקיצוני יותר, דהיינו הפקעת האחוזות הגדולות, ותמך רק בדרך מוגבלת לספק את "רעב" האיכרים לאדמות. בנאומי הקמפיין שלו הוא תמך, אך בפועל, מנע את יישום הרפורמה בקרקעות. עם כל אלה, הוא תרם לשימור מערכת האחוזות הגדולות ללא כל שינוי מהותי.
ביוגרפיה > מדיניות חוץ

מדיניות החוץ שלו הייתה לשנות את חוזה טריאנון ולצמצם ככל האפשר את ההשפעה הגרמנית והרוסית. הוא תכנן להחזיר השטחים מעבר לגבול שהיו מיושבים בהונגרים ללא משאל עם. הוא דגל לתת לרוסינים ולסלובקים להחליט לגבי השתייכותם המדינית, הוא רצה אוטונומיה בטרנסילבניה על בסיס שוויון בין העמים (ההונגרים והרומנים), והציע משאל עם דרומית להונגריה, באזור צפון ממלכת יוגוסלביה, שם ההונגרים היו במיעוט. בשנת 1927 כרת חוזה ידידות הונגרי-איטלקי ואז התקרב לגרמניה (עדיין של ויימאר). הוא ניסה למתן את השפעות המשבר הכלכלי העולמי על ידי לקיחת הלוואות, אך נאלץ לנקוט בצעדי צנע.
ביוגרפיה > במלחמת העולם השנייה

לאחר כיבוש הונגריה על ידי הוורמכט ב-19 במרץ 1944, כלומר במהלך הכיבוש הגרמני, הוא ירד למחתרת וקיבל שבץ מוחי פעמיים במהלך הסתתרותו. בחודש ינואר 1945, כשהרוסים כבשו את בודפשט, הציע להם לשתף פעולה, אבל הושם במעצר בית. באפריל נלקח לברית המועצות כדי למנוע ממנו לנסות לאחד כוחות עם הכוחות אנטי-קומוניסטיים. הוא מת מדום לב בבית החולים בכלא בוטירקה במוסקבה, ב-5 באוקטובר 1946.
אותות כבוד

Hódmezővásárhely díszpolgára (1921)
Esztergom díszpolgára (1926)
Makó díszpolgára (1926)
Újkígyós díszpolgára (1927)
Kaposvár díszpolgára (1931)
Nagykanizsa díszpolgára (2012)
אזרח כבוד בהודמזוושרהליי (1921)
אזרח כבוד באסטרגום (1926)
אזרח כבוד של מקו (1926)
אזרח כבוד אויקידיוש (1927)
אזרח כבוד בקפושוואר (1931)
אזרח כבוד נג'קניז'ה (2012)
כתביו העיקריים

A magyar birtokpolitika feladatai Erdélyben (1913)
Magyarország az új Európában (1925)
Bethlen István titkos iratai (1972)
Válogatott politikai írások és beszédek (2000)
משימות מדיניות הרכוש ההונגרי בטרנסילבניה (1913)
הונגריה באירופה החדשה (1925)
המסמכים הסודיים של אישטוואן בתלן (1972)
כתבים ונאומים פוליטיים נבחרים (2000)
ראו גם

Osztrák–Magyar Monarchia
130 éve született Bethlen István Fábri Ferenc (Múlt-kor)
Zsolt Béla: Bethlen
Romsics Ignác: Bethlen István miniszterelnöksége, Rubicon, 1996. online változat.
האימפריה האוסטרו-הונגרית
פרנץ פאברי: אישטוואן בתלן נולד לפני 130 שנה
בלה ז'ולט: בתלן
איגנץ רומשיץ' : ראשות הממשלה של אישטוואן בתלן, רוביקון, 1996.
לקריאה נוספת

Romsics Ignác: Bethlen István - politikai életrajz 2., átdolg. kiad. utánny. (Osiris Kiadó, Bp., 2005) 520 p. 4 t. : ill. (Ser. Millenniumi magyar történelem : életrajzok, 1585-4272) ISBN 963-389-715-7
נתנאל קצבורג: תולדות האנטישמיות בהונגריה 1944-1867. מרכז זלמן שוקן לתולדות ישראל