stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שמואל בן אביגדור
המחלוקת על רבנות וילנה

נולד לרב אביגדור בן שמואל שהיה רבן של כמה עיירות וערים בליטא. מונה לרבנות וילנה בשנת תק"י (1750), על פי הנוהג המקובל באותם ימים 'קנה' עבורו את המשרה חותנו ר' יהודה ספרא ודיינא המכונה היסו"ד, שהיה אחד מראשי הקהל ומעשירי העיר, לראשי הקהל היה נראה, שר' שמואל הצעיר לא היה דמות מספיק ראויה כדי לשאת את המשרה, בעיקר לא בווילנה, שהיו בה רבנים ולמדנים רבים. לאחר פטירת חותנו תמו ימי החסד של ר' שמואל, ראשי הקהל, שראו בו גורם מפריע המתחרה על מעמד המנהיגות שלהם בקהילה, ביקשו לגרום להדחתו. ובמשך שלושים שנה (1791-1762) התנהל מאבק קשה בין ר' שמואל לבין ראשי הקהל, ראשי הקהל של וילנה ניהלו את המאבק באמצעים פסולים: לשם כך ארגנו נגדו קנוניה באמצעות סתימת פיות, וכן באמצעות איסור בחרם ללמד זכות על נאשמים, איסור בחרם להתלונן בפני בית הדין ואפילו איסור על הדיינים להקשיב לזעקת הנחמס, וכן באמצעות עדויות שקר על דרך תפקודו הקלוקלת, כביכול: קבלת שוחד, הטיית משפט לטובת אחד הצדדים, התערבות בוטה בדיונים משפטיים, ביטול פסקי דין שלא בסמכות, מינוי דיינים שלא בסמכות, ומינוי אנשים למשרות בהיררכיה הקהילתית בניגוד לתקנון, ובכלל על ליבוי מדנים ושנאה בקרב הקהילה בווילנה. לצד הרב עמדו בעלי המלאכה אשר מספרם גדל משמעותית במשך השנים, אך לא הייתה להם נציגות בוועד הקהילה, והחסידים שהיו עדיין במחתרת, בהנהגת ר' ברוך מרדכי אטינגר חתנו של ר' שמואל, מכאן ואילך התפתחה מערכת יחסים קשה של מאבקי כוח בין ראשי הקהל בווילנה לראשי הקהילות האחרות בליטא שהתערבו במאבק דווקא לטובת ר' שמואל. הגר"א שוכנע על ידי ראשי הקהל שמניעי הרב פסולים, ולכן היה בין מתנגדיו. המחלוקת בין ראשי הקהל והרב גרמה גם לקרע עמוק בקהילה היהודית בווילנה, כאשר כל יהודי וכל משפחה ניסו לקבוע עמדה במחלוקת הזאת. וכך תיעד זאת ש"י פין: "ותהי המלחמה נפוצה בכל העיר, כי נחלק העם לחצי, אחרי הרב ואחרי הקהל, משפחות התגרו במשפחות, איש ברעהו ואשה ברעותה. ויהי העם נדון בבתי כנסיות ובבתי מדרשות, בשוקים וברחובות, הצרו איש לרעהו במלחמת דברים, בריב ומצה ובאגרוף רשע". בסופו של דבר רק הודות להתערבותו של מחותנו העשיר, הגביר ר' אליהו פעסעלעס, לא סולק בסופו של דבר ר' שמואל ממשרתו, אך למרות ההצלחה לסכל את מזימת ראשי הקהל לא פגה המתיחות. אחר פטירתו ב-כ"א בטבת תקנ"א החליט הקהל שלא למנות יותר אב"ד לעיר וילנה (החלטה שהופרה ב-1928 עם בחירתו של הרב יצחק רובינשטיין).
משפחתו

בנישואיו הראשונים נשא את טייבל בתו של ר' יהודה ספרא ודיינא היסו"ד, בנישואיו השניים נשא את לאה בת הרב חיים יהודה לייב איטינגא אב"ד לבוב.
הערות שוליים

↑  וילנא בתקופת הגאון, עמ' 86.
↑  ש"י פיין, קריה נאמנה, עמ' 140-141
↑  על פי מסורת אחת היא הייתה אמו של הרב ברוך מרדכי אטינגר, ראה דיון בפורום "ספרים וסופרים" שבאתר "בחדרי חרדים" בנושא זה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007499255505171  VIAF: 308275428   WorldCat (עם VIAF): 308275428
תריה

| תריה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
תת־מחלקה:: תריה
שם מדעי
 Theria ‏Parker & Haswell, 1897

תריה (שם מדעי: theria; פירוש השם הוא: "חיות/בהמות") היא תת-מחלקה גדולה ממחלקת היונקים הכוללת את כמעט כל היונקים, למעט בני הקבוצה קדם-יונקים. מיני קבוצה זו משתייכים לשתי קבוצות נפרדות: מטאתריה ממנה התפתחו הכיסאים האמיתיים ויונקים דומים ואאותריה, ממנה התפתחו יונקי השליה ויונקים דומים.
בני קבוצה זו אינם מטילים ביצים אלא מגדלים עובר בבטנם, אשר יוצא לאוויר העולם לאחר התפתחות ברחם או במבנה דמוי רחם. אצל יונקי הכיס העובר מגיח בקטנותו לעבר כיס בקצה הבטן של אמו ושם ממשיך להתפתח. אצל יונקי השליה כל התהליך קורה בתוך בטן האם עד ללידה של צאצא מפותח. כל המינים מניקים את צאצאיהם בחלב אם.
מאפיינים נוספים הם מבנה שיניהם המורכב ביחס לשאר היונקים וכן מבנה אוזניים מפותחות ובולטות. גופם מכוסה שיער או פרווה והם בעלי דם חם.
מיון טקסונומי

קבוצה מטאתריה (Metatheria)
סדרה Deltatheroida - נכחדה
קבוצה Marsupialiformes
סדרה ספרסודונטה (Sparassodonta) - נכחדה
סדרה Asiadelphia
קבוצה Archimetatheria
סדרה Polydolopimorphia
אינפרא-מחלקה יונקי כיס (Marsupialia)
על-סדרה חיות כיס אמריקניות (Ameridelphia)
על-סדרה חיות כיס אוסטרליות (Australidelphia)
קבוצה אאותריה (Eutheria)
סדרה לפטידקטידה (Leptictida) - נכחדה. בה הלפטיקטידיום
סדרה Asioryctitheria - נכחדה
סדרה כימולסטיים (Cimolesta) - נכחדה
אינפרא-מחלקה שיליניים (Placentalia)
קבוצה: אטלנטוגנטה (Atlantogenata)
על-סדרה: דלשינאים (Xenarthra): שיליניים ממוצא נאוטרופי
על-סדרה: אפרותריה (Afrotheria): שיליניים ממוצא אפרוטרופי
קבוצה: בוראואאותריה (Boreoeutheria)
על-סדרה: אאוארכונטוגליריים (Euarchontoglires)
על-סדרה: לאוראסייתריה (Laurasiatheria): שיליניים ממוצא לאוראסייתי
שמשון בלוך

ערך זה עוסק באיש תנועת ההשכלה היהודית בגליציה. אם התכוונתם לדיין מהמבורג או למפקד קדם, ראו .
"שבילי עולם", ז'ולקווה 1822
שמשון בלוך הלוי (ביידיש: בלאך; 1784 - 7 באוקטובר 1845), איש תנועת ההשכלה היהודית בגליציה, מחבר "שבילי עולם", ספר הגאוגרפיה המודרני הראשון בעברית.
קורות חיים

בלוך נולד בעיירה קוליקוב שליד לבוב וז'ולקווה, ובה גר רוב ימיו. קיבל חינוך תורני כמקובל אבל למד גם תנ"ך, גרמנית ומדעים, בהשפעת דודו ברוך צבי נייא (Neu) שהיה מורה בבית ספר ממשלתי בז'ולקווה. באמצעות דודו הכיר את רנ"ק ונעשה תלמידו וחברו, וכן הכיר בילדותו גם את שי"ר והתחבר עמו. ב-1808 הדפיס בלבוב את איגרת הרשב"א נגד לימוד הפילוסופיה, עם "איגרת ההתנצלות" של ר' ידעיה הבדרשי שהגן על הפילוסופיה, ובתוספת מבוא על פולמוס הפילוסופיה בדורם. ב-1813 היה במשך שנה אחת עורך ומגיה בבית הדפוס של אנטון שמיד בווינה, אחרי פטירתו של יהודה ליב בן-זאב, אולם אחר כך חזר למשפחתו בקוליקוב. בווינה הוציא לאור את ספרו של מנשה בן ישראל "לתשועת ישראל", על פי התרגום הגרמני של מרקוס הרץ ועם הביוגרפיה של מנשה בן ישראל שכתב דוד פרנקו-מנדס, ועוד כמה ספרים עתיקים.
כשחזר לקוליקוב המליצו לו רנ"ק ושי"ר למצוא את פרנסתו בחיבור ספרי מדע בעברית. ב-1822 הוציא בז'ולקווה את חלקו הראשון של ספר הגאוגרפיה "שבילי עולם", העוסק בארצות אסיה. החלק השני, העוסק באפריקה, יצא לאור בז'ולקווה ב-1827. על "שבילי עולם" כתבו הסכמות החת"ם סופר והרבנים מרדכי בנט ואלעזר פלקלס. את החלק השלישי של "שבילי עולם", על אירופה, לא הוציא בימי חייו, אם בגלל קשיים כלכליים, אם בגלל התיישנות הספרים הגרמניים שאותם תרגם-עיבד ואם בגלל ביקורות שליליות שקיבל. לאחר פטירתו פרסמו ידידיו ואלמנתו את החלק השלישי, בתוספת אגרות ומאמרים שלו בשם "זהב שב"ה" (שמשון בלוך הלוי), לבוב 1855.
"שבילי עולם" הפך במהרה לספר פופולרי ונדפס עוד בכמה מהדורות בהמשך המאה ה-19, ואף תורגם ללדינו בשתי מהדורות (סלוניקי 1853 ובלגרד 1860). הוא היה הספר הראשון בעברית שתיאר את הארצות הרחוקות ומנהגיהן, ובשפתו המליצית דיבר אל לב הקוראים העבריים של תקופתו. בלוך הוסיף הערות וחקירות בענייני מדעי היהדות בשולי התיאורים הגאוגרפיים, וכן תיאר את קורות כמה מחכמי ישראל שחיו באפריקה (למשל רס"ג, רי"ף והרמב"ם). הוא אף שילב ביקורת ברוח ההשכלה על האמונות הטפלות והמנהגים המשונים בעיניו של העמים הרחוקים, תוך שהוא רומז לאמונות ולמנהגים של היהדות בדורו. ואולם כבר בין משכילי זמנו הייתה ביקורת רבה על כתיבתו של בלוך. ריב"ל שלח במכתב לשי"ר, שלא נדפס בתקופתם אך נפוץ בין המשכילים בהעתקות בכתב יד, את עיקרי הביקורת: לשונו של בלוך מליצית יתר על המידה; הוא מסתמך על ספרי גאוגרפיה גרמניים שאינם מדויקים או שהתיישנו; הוא מייחס לעצמו דברים שכתבו אחרים; והוא מגזים בפלפולים וחקירות בענייני יהדות שאינם במקומם. כדברי ריב"ל:
ב-1840 הדפיס בלוך בלבוב תרגום לעברית של "תולדות רש"י" של צונץ עם הערות ותוספות משלו. הוא פרסם גם כמה מאמרים ב"ביכורי העתים" וב"כרם חמד", בין השאר את המכתב שלו לידידו יעקב שמואל ביק לאחר שעבר הלה לתמוך בתנועת החסידות. ב-2006 פרסם דוד אסף, בספרו "נאחז בסבך", סאטירה גסה של בלוך בשיתוף עם יוסף פרל על נפילתו של החוזה מלובלין ב-1815, בשם "ספר נקיות ופרישות". ממכתב של בלוך לפרל עולה גם כי בלוך תכנן לכתוב סאטירה בשם "שבחי אלקסי", על המשרת הגוי של הבעש"ט, כפארודיה על "שבחי הבעש"ט", אך בסופו של דבר הדבר לא יצא לפועל.
בלוך הסתכסך עם רבים מן המשכילים בדורו, לרבות שי"ר וריב"ל, והם מצדם ראו בו בור, חנפן וגאוותן. הוא נפטר, בודד וחולה, בקוליקוב ב-1845.
לקריאה נוספת

יוסף קלוזנר, היסטוריה של הספרות העברית החדשה, כרך ב, ירושלים תשי"ב, עמ' 350 - 368
שמואל בן זקן

| --- | --- |
 לידה:  1670
 פטירה:  1740 (בגיל 70 בערך)
 מדינה:  מרוקו 
 מקום מגורים:  מרוקו פאס
 מקום פעילות:  פאס
 תקופת הפעילות:  ?–1740 
 תפקידים נוספים:  רב 
 רבותיו:  רבי יהודה עוזיאל השלישי  רבי יהודה בן עטר  רבי יעקב אבן צור
 בני דורו:  רבי עמנואל סירירו  רבי שם טוב בן אמוזג
 חיבוריו:  גפן פוריה  פרי עץ הגן
 
רבי שמואל בן זקן (מכונה: הרשב"ז), היה דרשן ופרשן, מהחכמים הבולטים של יהדות פאס במאה ה-18, ומחברם של ביאורים למסכתות התלמוד.
ביוגרפיה

רבי שמואל נולד לרבי שלמה בשנת ה'ת"ל (1670) בערך, ככל הנראה בעיר פאס שבמרוקו. הוא למד תורה מפי החכמים הגדולים של פאס: רבי יהודה עוזיאל השלישי, ומרבי יהודה בן עטר ורבי יעקב אבן צור ששימשו אבות בית הדין בעיר.
הוא היה ידידו הקרוב של רבי עמנואל סרירו ויצר עמו פרשנות למסכת בבא קמא. כן היה בידידות עם רבי שם טוב בן אמוזג, מהחכמים הבולטים בפאס. בתקופה שרבי ישועה בן חמו, מחכמי צפרו, שהה בעיר פאס, הוא נקשר בידידות עם רבי שמואל.
רבי שמואל חיבר פרשנות למסכתות רבות מן התלמוד. את ביאוריו הוא הציע בקצרה ובתמציתיות.
שנת פטירתו לא ידועה, אך מחישובים שונים ניתן לשער שהוא נפטר בין שנת ה'תצ"ג (1733) לשנת ה'ת"ק (1740).
חיבוריו

פרי עץ הגן – פירושים על נביאים, תהילים ומשלי, ודרושים שונים. נדפס בירושלים ה'תרס"ד.
גפן פוריה – שני כרכים של ביאורים על שתים עשרה מסכתות מן התלמוד, וקצת שו"ת. נדפס בירושלים ה'תרס"ד, בתוספת מבוא היסטורי על המחבר מרבי יעקב משה טולידאנו. רבי יוסף בן נאים העיד כי בכתב יד של הספר שמצא בפאס נמצאו תוספות שהושמטו מהדפוס.
פרי מגדים – חידושים על אגדות התלמוד ופירושים לשולחן ערוך אורח חיים ויורה דעה. חיבור זה נותר בכתב יד.
פרי צדיק – פירושים על מגילת רות.
הערות שוליים

↑  בחידושיו למסכת עבודה זרה שבספרו "פרי מגדים" הוא כותב: ”את זה דרשתי להחכם השלם, מורי ורבי כמוהר"ר יאודה עוזיאל זלה"ה, ששאל לי”.
↑  ראו: רבי יוסף בן נאים, "כבוד מלכים" - ערך הספר גפן פוריה, ירושלים ה'תרצ"א, באתר היברובוקס.
↑  ראו: "פרי צדיק" באתר הספרייה הלאומית.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313380705171  ISNI: 0000 0000 6697 0377  LCCN: no2003019859  VIAF: 75999159   WorldCat (עם VIAF): 75999159
שומוג'סיל

| --- | --- |
סמל שומוג'סילסמל שומוג'סיל

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  דרום טרנסדנוביה
 מחוז:  שומוג' שומוג'
 נפה:  נפת קאפושוואר
 שטח:  38.46 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  644 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  46°30′55″N 18°00′00″E﻿ / ﻿46.515380555556°N 17.999880555556°E﻿ / 46.515380555556; 17.999880555556 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.Somogyszil.hu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.שומוג'סיל(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.שומוג'סיל  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
שומוג'סיל (בהונגרית: Somogyszil) הוא כפר במחוז שומוג', בנפת קאפושוואר.
מיקום

הכפר בן כ-750 תושבים ממוקם 22 ק"מ צפונית-מזרחית לעיר קאפושוואר ליד הכפר איגאל כ-5 ק"מ ממנו, לאורך כביש 6507 מקוצ'ולה.
היסטוריה

בימי הביניים הכפר היה חלק ממחוז טולנה ולא שכן במיקומו הנוכחי, אלא בכרם בשם סיקאלו. שמו מוזכר לראשונה בשנת 1138, במכתב אישור של בלה השני, מלך הונגריה (העיוור) שהוציא עבור הפרובוסט (תפקיד בכיר במספר כנסיות נוצריות) של דמש. שמו מופיע מאוחר יותר, בשנים 1332–1337, בפנקס המעשרות של האפיפיורות. לפי פנקס מס האוצר הטורקי משנת 1563 היו בכפר 10 בתים, ובשנת 1580 17 בתים.
שם היישוב היה סיל בסוף המאה ה-19. באותה תקופה היה זה כבר יישוב במחוז שומוג'. בשנת 1891 היו בו 2,672 תושבים הונגרים וגרמנים.
אתרים בעלי חשיבות

הכנסייה הרומית-קתולית שנמצאת תחת הגנת שימור היא מימי הביניים. היא נבנתה בסגנון גותי, אך בשנת 1726 שופץ בסגנון הבארוק.
ילידי המקום

מור סגפי, עיתונאי יהודי-הונגרי ומזכיר שר (1825–1896).
דיולה היידו, עד 1904 הירשפלד (בהונגרית: Hajdu Gyula; שומוג'סיל, 8 במאי 1886 – בודפשט, 21 באוגוסט 1973) היה משפטן בינלאומי עורך דין יהודי-הונגרי, פרופסור, דוקטור למדע המדינה ודוקטור במשפטים (1957), זוכה פרס המדינה (1970).
לקריאה נוספת

מרתה פילפ: עבר, הווה ועתיד מתחת לגבעת יוז'ף: מונוגרפיה של שומוג'סיל. ISBN 963-219-532-9
שמו בורובסקי: מחוז שומוג'
שומוג'סיל (היסטוריה ותיאור הסמל)
ז'וז'אנה פילפ: שומוג'סיל. קאירוס, 2017 (ארצות מולדת שדואגים לגביהם)
שלמה דאנה

| --- | --- |

 לידה:  1850 תוניס, תוניסיה 
 פטירה:  4 ביולי 1913 (בגיל 63 בערך) תוניס, תוניסיה הצרפתית 
 מדינה:  הבייליק של תוניסיה, תוניסיה הצרפתית 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בתוניס
 השקפה דתית:  יהדות 
 
הרב שלמה דאנה (ה'תר"י, 1850 - כ"ט בסיוון ה'תרע"ג 4 ביולי 1913) היה מגדולי רבני תוניסיה; מייסד וראש ישיבת "חברת התלמוד" בתוניס.
ביוגרפיה

נולד בשנת ה'תר"י (1850) בתוניס. אביו היה ר' דוד דאנה. למד מספר חודשים אצל הרב אברהם הכהן יצחקי בעל "משמרות כהונה", ולאחר פטירתו אצל תלמידו הרב משה ברבי, ראש רבני תוניס. לפרנסתו עסק דאנה בצורפות.
בעקבות התפשטות תנועת "כל ישראל חברים" והקמת בתי ספר "אליאנס" בתוניס, והתרחבות השפעתה שלה התרבות הצרפתית באזור, החלו להתמעט התלמידים בתלמודי התורה המסורתיים. בעקבות זאת, ייסד בשנת ה'תרמ"ח את ישיבת "חברת התלמוד" בתוניס, אשר הייתה לאחד ממרכזי התורה הגדולים בתוניסיה באותה תקופה.
נפטר ביום שישי, כ"ט בסיוון ה'תרע"ג, 4 ביולי 1913. לפי מספר מקורות, לאחר פטירתו בוצע בו צילום פוסט מורטם. הוא נקבר בבית הקברות היהודי בתוניס.
על שמו נקראה ישיבת-ערב בשכונת גבעת אולגה בחדרה. הישיבה נקראה חברת לימוד התלמוד על שם ישיבתו של הרב בתוניס, ועסקה בין היתר בהדפסת ספרי חכמי תוניס, ביניהם גם ספרו של הרב "שלמי תודה" ועוד. בהנהלת הישיבה עמדו הרב אליהו חי סלקמון והרב אליהו כהן שלמדו יחד בישיבה בתוניס.
חיבוריו

שלמי תודה - חיבור שהוציאו תלמידיו בשנת ה'תרע"ח (כ-5 שנים לאחר פטירתו), בעריכת הרב אליהו סלקמון, הכולל חידושים על השולחן ערוך והתורה.
שבת אחים - חיבור שכתב יחד עם הרב משה שתרוג ואחיו הרב ישועה שתרוג, העוסק בהלכות טרפות.
תלמידיו

הרב דוד כטורזה – הרב הראשי לתוניסיה
הרב דוד בן בארון - הרב הראשי לתוניסיה
הרב מאיר לומברוזו
הרב אליהו גז (גג') – מזכיר הרבנות הראשית לתוניס ודיין בעיר
הרב ישועה אלמליח - דיין בתוניס, בעל "תנובות שדי"
הרב יוסף בראמי - עסקן, עיתונאי ופעיל ציוני בתוניס
הרב שמואל טייב - רב במהדיה ומחבר הספרים "איילת השחר", "כנפי שחר", "עפעפי שחר" ו"שמן טוב")
הרב שלמה חדאד - רבה של נאבל
הרב אליהו סלקמון - עורך ספרו "שלמי תודה"
הרב ישועה שתרוג - מחבר ספר "שבת אחים"
הרב יהודה וזאן
הרב אהרן ג'רמון
לקריאה נוספת

הרב מאיר מאזוז, מגדולי ישראל חלק שני, בני ברק ה'תשע"ז, עמ' נ-ס
תולדות המחבר מתוך ספר שלמי תודה, בני ברק : מכון הרב מצליח שע"י ישיבת כסא רחמים, תשפ"ד.
הערות שוליים

↑  הרב מאיר מאזוז, גדולי ישראל ח"ב עמ' נ; רפאל בנימין הכהן, "מלכי תרשיש" עמ' קנ בערכו, על פי דברי הרב דאנה עצמו (שלמי תודה על התורה, מ ע"ב).
↑  הרב מאיר מאזוז מביא (בגרסה מקוצרת באיש מצליח ח"א, עמ' 15 הערה 9 ובגרסה הבאה ב"מגדולי ישראל" ח"ב עמ' נד) מסורת, שהתגלו אליו מלאכים בפתח חנותו בשוק בתוניס ואמרו לו: "מה לך נרדם, קומה ועשה ויהיה ה' עמך גבור החיל".
↑  תלמידו, ר' אליהו סלקמון, כתב בהקדמת הספר "שלמי תודה: "אלמלא הוא, נשכחה תורה מישראל", והרב מאיר מאזוז כתב: "שאלמלי לא בא לעולם אלא לייסד ישיבת "חברת התלמוד" שעמדה כחומה נשגבה בפני רוח הפרצים וההתבוללות בתוניס במאה הקודמת - דיינו" (מגדולי ישראל ח"ב עמ' נ).
↑  הרב מאיר מאזוז, ירחון "אור תורה" שנה יב תש"מ, חוברת ט; ראה: הרב ישראל דנדרוביץ, הרואה חכמים במיתתן, מתוך הקובץ "עץ חיים"
↑  כמובא בהקדמת הספר
↑  בית נאמן, גיליון 101, פרשת תרומה, אות ח
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307640105171  ISNI: 0000 0003 6948 9409  VIAF: 243244961   WorldCat (עם VIAF): 243244961
תל רועים

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מיקום
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  33°13′39″N 35°34′34″E﻿ / ﻿33.227602°N 35.57622°E﻿ / 33.227602; 35.57622
  (למפת אצבע הגליל מוגדלת) תל רועים(למפת אצבע הגליל רגילה) תל רועים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תל רועים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תל רועים
 
תל רועים הוא אתר ארכאולוגי בעמק החולה. האתר ממוקם על גבעה עשויה אבן גיר המוקפת בשדה חקלאי, ממערב לכביש 90 בקטע שבין קריית שמונה למטולה. האתר נחקר במהלך סקר מפת מטולה בין השנים 1990–1996 מטעם האגודה לסקר ארכאולוגי של ישראל ורשות העתיקות. בשוליים המזרחיים של הגבעה קיימות כשמונה מערות חצובות בסלע שחלקן התמוטטו. באחת המערות זוהו שרידים של כוכים. בגלל היעדר ממצאים, ניתן לקבוע תארוך כללי של המערות לתקופה הרומית–ביזנטית בין המאה ה-1 לפנה"ס למאה ה-7 לספירה. אותן מערות שימשו בתחילת המאה ה-20 כמקום מגורים זמני לאיכרי מטולה לפני הקמת החצר בתל חי. במדרון הדרומי של התל נמצאו ערימות אבנים ומספר חרסים המתוארכים לתקופת הברונזה התיכונה, שבין המאה ה-20 למאה ה-16 לפנה"ס.
הערות שוליים

↑  תל רועים 1 - אתר הסקר הארכאולוגי של ישראל
↑  תל רועים 2 - אתר הסקר הארכאולוגי של ישראל
תסמונת הנעילה

| --- | --- |

 תחום:  נוירולוגיה 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D000080422
 סיווגים
 ICD-11:  8E45 
 
תסמונת הנעילה (נקראת גם תסמונת נעול-בפנים), או - Locked-in syndrome, היא תסמונת בה קיימת פגיעה באספקת הדם לאזור במוח הנקרא פונס (pons) המצוי בגזע המוח. תסמונת זו דומה לקומה ואף קרויה לעיתים גם פסאודו-קומה, היות שהחולים בה משותקים לחלוטין. אולם, בשונה מקומה, חולים אלו נמצאים בהכרה מלאה ויכולים להניע את עיניהם על פי פקודה. תסמונת זו קרויה גם "תסמונת מונטה-כריסטו" על שם התיאור המפורט בסיפור הרוזן ממונטה כריסטו, בה לוקה נאורטיה דה וילפור בתסמונת זו, כאשר הוא מוצג כמשותק בכל חלקי גופו ומתקשר עם הסביבה באמצעות עיניו בלבד. תיאורי מקרה מפורסמים של תסמונת זו מצביעים על החשיבות שבאפיון מצב זה לעומת מצב של קומה.
פרזנטציה קלינית

תסמונת הנעילה מאופיינת בקוואדריפלגיה (שיתוק של כל ארבעת הגפיים) וחוסר יכולת לדבר, אולם עם הכרה וקוגניציה שמורות. ניתן לתקשר באמצעות מצמוץ או תנועות עיניים בלבד, שלרוב אינן נפגעות בתסמונת זו.
סיבות

בשונה ממצב ווגטטיבי, שבו החלקים הגבוהים של המוח פגועים, בתסמונת זו אין פגיעה בתפקודים גבוהים של המוח אלא רק באזורים נמוכים במוח ובגזע המוח. סיבות למצב זה יכולות להיות-
פגיעת ראש כתוצאה מטראומה
מחלות במערכת הדם
מינון יתר של תרופות מסוימות
נזק לנוירונים עצביים, בעיקר הרס של עטיפת המיאלין, הנגרם על ידי מחלה (כגון מצב בו יש תיקון מהיר של היפונתרמיה המביא ל- central pontine myelonolysis.
שבץ או דימום תוך מוחי, לרוב של העורק הבזילרי המספק את אזור ה- pons.
פתופיזיולוגיה

האזור האחראי על ההכרה בגזע המוח - תצורה רשתית, נמצא אנטומית מעל רמת האמצע של הפונס. פגיעה מתחת לרמה זו, כגון פגיעת ראש, גידול, אנצפליטיס, דימום או חסימה כאמור לעיל, תביא לפגיעה במסלולים נוירונליים יורדים ולגרום לשיתוק מוטורי מלא ואילמות, אולם עם הכרה שמורה. ה-EEG של חולים אלו הוא תקין, ויש לבקש מהם להרים את המבט למעלה, לפתוח את העיניים ולהזיזן כדי לאבחן את רמת ההכרה.
פרוגנוזה

הפרוגנוזה משתנה בהתאם לפגיעה ולסיבה שהביאה לפגיעה עצמה. תמותה, כתוצאה מדלקת ריאות, מתרחשת בקירוב אצל כ- 70% מן החולים שהסיבה למצבם הייתה סיבה ווסקולרית (למשל, שבץ) ואצל 40% מן החולים שהסיבה למצבם לא הייתה ווסקולרית.
טיפול

לא קיים טיפול סטנדרטי למצב זה, אולם קיימים ניסיונות לשפר את יכולת התקשור של החולה עם הסביבה באמצעים טכנולוגיים שונים המתרגמים את תנועות העיניים לתקשורת מובנת. לכך למשל, חוקרים ממכון וויצמן פיתחו מכשיר אשר פועל על ביצוע פעולות של רחרוח מהאף.
ייצוגים בתרבות

הסרט הפרפר ופעמון הצלילה סובב סביב אדם שלקה בתסמונת הנעילה ומתאר את חוויותיו לפני ואחרי שלקה בתסמונת. בנוסף, פרק 19 בעונה החמישית של סדרת הדרמה הרפואית האוס עוסק במטופל הסובל מהתסמונת, ומבוסס באופן רופף על דמותו של גיבור הסרט.
הערות שוליים

↑  New Invention at the Weizmann Institute Enables Severely Disabled People to Communicate and Steer a Wheelchair by Sniffing - Weizmann Wonder Wander - News, Features and Discoveries, Weizmann Wonder Wander - News, Features and Discoveries from the Weizmann Institute of Science, ‏2010-07-27 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13174119v (data)  NKC: ph994874 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
שמואל בן חנניה

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה-11 או המאה ה-12 הדלתא של הנילוס, השושלת הפאטמית 
 פטירה:  1160 הדלתא של הנילוס, השושלת הפאטמית 
 
רבי שמואל בן חנניה הנגיד (במקורות הערביים: אבו מנצור; נפטר ב-1160) היה רב ורופא, ראש ישיבה ומנהיג הקהילה היהודית במצרים במאה ה-12.
קורות חיים

נולד במצרים למשפחה מיוחסת למלכות בית דוד, סבו היה רבי נתנאל "גדול הישיבה" ואביו חנניה תואר "שר גדול, חמדת השרים והדרת הרופאים". אחיו, ר' אברהם, תואר כחסיד במעשיו והיה אף הוא רופא.
אבו מנצור היה רופאו האישי וידידו הטוב של הח'ליפה הפאטמי אל-חאפיז. הוא הנהיג את קהילת יהודי מצרים והזמין לארמונו את רבי יהודה הלוי שבעת מסעו לארץ הקודש נסע מצרימה לפגשו. לאחר פגישתם כתב ריה"ל כמה שירים המפארים ומהללים את הנגיד, במכתב שכתב לאחר ביקורו הוא מתארו בתיאורי גדולה מופלגים.
רבי יוסף סמברי בן המאה ה-17, כותב כי החיבור "מבוא התלמוד" המקוצר אשר נדפס בתלמוד הבבלי כנספח למסכת ברכות ויוחס בטעות לרבי שמואל הנגיד, נתחבר על ידי רבי שמואל בן חנניה, וכך סבורים חוקרים כמו אהרן קמינקא ומרדכי מרגליות. גם לדעת שרגא אברמסון החיבור אינו של רבי שמואל הנגיד מספרד, אולם הוא סבור כי אין זה לכבודו של נגיד מצרים לחבר קיצור זה.
בשנותיו האחרונות היה מושא לרדיפה של יהודי בשם 'זוטא', הלה הלשין על רבי שמואל בן חנניה לפני השלטונות והביא להדחתו ממשרתו כנגיד יהודי מצרים, זוטא תפס את מקומו לתקופה קצרה והשתמש בשם המכובד יותר "שר שלום", אך לאחר ששים וששה ימים הודח ממשרתו ורבי שמואל הוחזר אליה. לאחר פטירתו ב-1160 נותרה משרת הנגיד לא מאוישת עד עליית צלאח א-דין לשלטון, אז חכר שר שלום (זוטא) את המשרה שכללה סמכויות רחבות כמו גביית מיסים בתוך הקהילה היהודית. עם הגעת הרמב"ם למצרים ב-1165 פעל להדחת זוטא מן המשרה, הוא עצמו סירב לכהן בתפקיד באופן רשמי והמשרה נותרה שוב בלתי מאוישת עד למינוי רבי אברהם בן הרמב"ם לנגיד מצרים.
לקריאה נוספת

י"ל מימון, הנגידות בישראל, ירושלים תרפ"ג, פרקים שביעי ושמיני.
שמחה אסף, באהלי יעקב: פרקים מחיי התרבות של היהודים בימי הביניים, ירושלים: מוסד הרב קוק, תש"ג, עמ' 89
הערות שוליים

↑  מרדכי מרגליות, מבוא התלמוד המיוחס לנגיד אינו לו
↑  שרגא אברמסון, מתורתו של רב שמואל הנגיד מספרד, סיני ק'-א', ירושלים תשס"א, עמ' כ"ג
| הנגידים (ראשי היהודים) במצרים |
| --- | --- | --- |
| לפני הגעתו של הרמב"ם | רבי פלטיאל •  רבי יהודה בן סעדיה • רבי מבורך בן סעדיה • רבי משה בן מבורך • רבי שמואל בן חנניה • זוטא |  |
| בתקופת הרמב"ם וצאצאיו | הרמב"ם • רבי אברהם בן הרמב"ם • רבי חננאל בן שמואל  • רבי דוד מימוני • רבי אברהם מימוני • רבי יהושע מימוני • רבי דוד מימוני (השני) |  |
| לאחר תקופת צאצאי הרמב"ם | רבי עמרם  • רבי שמעון  • רבי יוסף  • רבי שלמה בן יוסף  • רבי נתן הכהן שולאל  • רבי יצחק הכהן שולאל |  |
| הראשונים לפי אזור גאוגרפי |
| --- | --- | --- |
| אשכנז | רבי משולם בן קלונימוס • רבנו גרשום מאור הגולה • רבי שמעון הגדול • רבי יצחק הלוי • רבי יעקב בן יקר • ריב"א • ראב"ן • רבי אליעזר ממיץ • ראבי"ה • רבי יהודה החסיד • רבי אלעזר מגרמייזא (הרקח) • רבי יצחק אור זרוע • מהר"ם מרוטנבורג • רא"ש • המרדכי • הגהות מיימוניות • תשב"ץ קטן • רבי אליעזר מטוך • רבי יצחק מדורא • האגודה • מהר"ם ס"ל • מהרא"ק • מהר"י טירנא • מהרי"ל • מהר"י וייל • תרומת הדשן • ראשונים נוספים |  |
| צרפת | רש"י • בעלי התוספות (רשב"ם • רבנו תם • ר"י הזקן • ריצב"א • רבי שמשון משאנץ) • בעל התרומה  • רבי משה מקוצי • רבי יחיאל מפריז • יצחק מקורביל (הסמ"ק) • רבנו פרץ • חכמי איוורא • רבי שמשון מקינון •  ראשונים נוספים |  |
| אנגליה | תוספות חכמי אנגליה • רבנו תם מאורליינש • רבי משה מלונדריש • רבי ברכיה מניקולא • רבי אליהו מנחם מלונדריש • רבי יעקב חזן מלונדון • ראשונים נוספים |  |
| פרובאנס | בעל האשכול • יוסף אבן פלאת • בעל העיטור • בעל המאור • הראב"ד • רבי יהונתן מלוניל • המנהיג • בעל שיטת ריב"ב • בעל ההשלמה • רבי שלמה מן ההר • רבי אברהם מן ההר • המאירי • רבי אהרון הכהן מלוניל • ראשונים נוספים |  |
| ספרד | ארבעת השבויים • רבי חנוך בן משה • רבי שמואל הנגיד • רי"ץ גיאת • רבי יצחק הברצלוני • רבי יהודה הברצלוני • רי"ף • ר"י מיגאש • רמ"ה • רבי שמואל הסרדי • רמב"ן • רבי יונה גירונדי • רא"ה • רשב"א • ריטב"א • רבי יהודה בן הרא"ש • רבנו ירוחם • מהר"ם חלאווה • אבודרהם • רבי יעקב בעל הטורים • ר"ן • רבי יוסף חביבא • רבי שמואל ירונדי (אוהל מועד) |  |
| איטליה | רבי משולם בן קלונימוס • רבי נתן מרומי (הערוך) • רבי ישעיה די טראני • רבי אליעזר בן שמואל • ריבב"ן • שבלי הלקט • ריא"ז • מהרי"ק • ראשונים נוספים |  |
| צפון אפריקה | ארבעת השבויים • רבנו חננאל • רב ניסים גאון • רי"ף • רבנו אפרים • רבי יהודה הכהן אבן סוסאן • רבי יוסף אבן עקנין • שמואל אבן ג'אמע • רבי זכריה אגמאתי • ריב"ש • רשב"ץ • רבי ישועה הלוי • רבי אפרים אנקוה |  |
| תימן | בעלי אלשרח (רבי חנניה בן ישועה • רבי נתנאל בן ישעיה • רבי זכריה הרופא • רבי סעדיה עדני • רבי דוד הלוי חמדי • רבי דוד עדני • רבי אברהם בן שלמה |  |
| מצרים | רבי שמריה בן אלחנן • רבי שמואל בן חנניה הנגיד •  רמב"ם •  רבי חננאל בן שמואל • רבי אברהם בן הרמב"ם • רב יוסף ראש הסדר • רבי פרחיה בן ניסים •  רבי דוד הנגיד • רבי תנחום הירושלמי • רבי יהושע הנגיד • רבי דוד ברבי יהושע הנגיד • ראשונים נוספים |  |
ראשונים נוספים תנאים • אמוראים • סבוראים • גאונים • ראשונים • אחרונים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267676005171  VIAF: 298725404   WorldCat (עם VIAF): 298725404 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.