stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לטרון (אוניית מעפילים)

| --- | --- |

"לטרון" נוטה על צדה בנמל חיפה
 שם צופן:  פורטונה
 ארגון:  המוסד לעלייה ב'
 קורות ההפלגה
 נמל המוצא:  לה סיוטה, צרפת
 מספר מעפילים:  1,252
 רב החובל:  Alvarlaimez Carrion, ספרדי רפובליקני
 מפקד האונייה:  אורי גרינבלט-גורן (אדמוני)
 גדעוני:  יצחק גולן
 יום היציאה:  19 באוקטובר 1946
 מקום ההגעה:  נמל חיפה
 נתפסה:  1 בנובמבר 1946
 נתוני האונייה
 סוג האונייה:  אונייה מעורבת (נוסעים ומשא) לשיט חופי ולאגמים
 הושקה:  1879
 שם קודם:  "SS San Dimitrio
 הדחק:  773 טון
 גודל הצוות:  16 ימאים
 הנעה:  מנוע קיטור תלת-דרגתי
 מהירות:  11-8 קשר
מסלול ההפלגה של "לטרון"
לטרון הייתה אוניית מעפילים, נקראה על שם מחנה המעצר בלטרון, בו רוכזו בין היתר ראשי היישוב ופעילי המחתרות "ההגנה" והאצ"ל לאות מחאה כנגד שלטונות המנדט הבריטי. הפליגה מנמל לה סיוטה (La Ciotat) בדרום צרפת ב-19 באוקטובר 1946; נעצרה על ידי כוחות הצי הבריטי ונגררה לנמל חיפה ב-1 בנובמבר 1946.
אסתר שטרייט-וורצל ביססה את ההפלגה בספר "שבעת המנעולים" על הפלגה בלטרון.
תולדותיה > "סן דימיטריו" – אוניית משא

"סן דמיטריו" (S.S. San Dimitrio) נבנתה בסביבות 1870 כאוניית משא ונוסעים מעורבת ונועדה לשיט חופים, בעלת שני תרנים, ארובה אחת. מנוע קיטור 3 צילינדרים, סוג הדלק - פחם.
תולדותיה > "לטרון" – אוניית מעפילים > רכש והכנה

האונייה נרכשה על ידי אנשי המוסד לעלייה ב' באמצעות מתווך בשם גילואזיס בשוודיה.
ההכנות להפלגת העפלה החלו בשוודיה בחודשים אוגוסט-ספטמבר 1946, ונמשכו עד להפלגה לצרפת. ב-29 בספטמבר הגיעה האונייה למרסיי, ובוצעו בה תיקונים ושינויים.
הותקנו דרגשי עץ בשלוש ארבע קומות, סידורי אוורור באמצעות שני מנועים חשמליים, חוזקה מערכת החשמל באמצעות מנוע בנזין שבעה כוח סוס שהניע גנרטור, הותקן מכשיר רדיו, וכן הובאו מסכות גז.
צוות ההכנה כלל את יהושע רבינוביץ'-בהרב, אבינועם (אבישי) מקיבוץ בית השיטה, יוסף (יוסל'ה) דרור, שהשיט אותה לצרפת, צוות הפלי"ם ונגרים צרפתים מקומיים.
ב־12 1946 באוקטובר התפרסמו בעיתונות ידיעות על האונייה. ונראה כי הידיעות הגיעו אל הבריטים.
אנשי צוותה היו ימאים ספרדים. המלווים היו אנשי הפלי"ם. מפקד האונייה היה אורי גורן (גרינבלט) (אדמוני) איש הפלי"ם, ולצדו שלום שוורץ – קצין סיפון, בנימין שטרסברג – נתיב (ירמיהו) – מכונאי, וכן אחראי על ניהול החיים בספינה, והגדעוני יצחק גולן. לרשותם עמד מכשיר קשר מתוצרת צרפת - משדר ומקלט לגלים קצרים וכן משדר ומקלט רזרביים לשעת חירום. משדר שני קילוואט שפעל באמצעות מנוע חשמלי 100 וולט, ומקלט שפעל על סוללות 8 וולט.
צוות הימאים היה כולו ספרדי רפובליקני. רב החובל אלווארליימס קאריון (Alvarlaimez Carrión), קצין ראשי חוסה פאצ'או סאאס (Jose Pacheo Saez), מכונאי מנואל פרנאנדס (Manuel Fernández) ו-14 מלחים.
תולדותיה > "לטרון" – אוניית מעפילים > המעפילים

1,252 המעפילים היו יוצאי פולין, הונגריה, רומניה, צרפת, חברי תנועות נוער מאורגנות: הבונים, דרור, השומר הצעיר, בית"ר, תנועות נוער דתיות, וכן בלתי מאורגנים. הם כללו צעירים מגיל 16, וכן מבוגרים עד גיל 50. הם נאספו במחנות אחדים באזור מרסי: סן ז'ירו, לה סיוטה, קיול וסט. יחס השלטונות אליהם היה אוהד ומשתף פעולה. הבריטים, שידעו כי הספינה מיועדת למעפילים כבר כשעגנה במרסיי, ניסו למנוע מעבר המעפילים מבלגיה לצרפת על ידי פנייה לשלטונות, אך נכשלו. צרפת התירה את יציאתם על סמך ויזה לאתיופיה דרך ביירות.
למחרת הגעתה של הספינה ללה סיוטה, ב-18 באוקטובר הועלו המעפילים לסיפון האונייה בסדר ובארגון באמצעות כבש, ושוטר צרפתי השגיח על הסדר.
המעפילים אורגנו באונייה בקבוצות על פי השתייכות תנועתית, וצוות המלווים ומדריכי התנועות ניהלו את חיי היומיום בה.
תולדותיה > "לטרון" – אוניית מעפילים > ההפלגה

"לטרון" הפליגה מנמל לה סיוטה (La Ciotat) בדרום צרפת ב-19 באוקטובר 1946, ב-12:00 בקירוב. ההפלגה בים הייתה קשה ולוותה בתקלות טכניות רבות, בעיקר בעיית יציבות. האונייה יצאה ללא נתב וללא גוררת. הייתה רוח חזקה שגרמה לכך שהספינה תיתקל בסלעים בפתח הנמל. בשעה 15:00 הצליחה להיחלץ בכוחות עצמה ולצאת לים הפתוח במהירות שלושה קשר.
הנתיב נבחר על פי מפת המוקשים הימיים; האונייה פנתה לכיוון אז'אקסיו בירת קורסיקה, אחר כך בנתיב לכיוון צפונית מזרחית לאי, משם הפליגה בין האיים האיטלקיים אלבה ומונטקריסטו אל בין חופי קורסיקה המזרחיים. בקטע בין קורסיקה למסינה שטה הספינה במהירות שבעה קשרים, דרך מצר מסינה. המשיכה לכיוון דרום כרתים, האי Capposini, צפונית לכף אנדריאס, משם לכיוון קפריסין, פורט סעיד ולחופי הארץ. הייתה גם סערה בדרך לקורסיקה, ב-20–21 באוקטובר. ב-27 באוקטובר הייתה סערה גם ליד כרתים, והנתיב שונה לכיוון צפון מזרח. בחדר המכונות היו קלקולים מכניים והאונייה איבדה מיציבותה, משום שמלאי הפחם שייצב את הספינה אזל, ואזלו גם המים במכלים שנועדו גם הם לייצוב הספינה. כן חדרו מים ממקומות שונים. המעפילים ניסו לאזן אותה על ידי התגודדויות בסיפון.
תולדותיה > "לטרון" – אוניית מעפילים > עימות עם הבריטים

טייסי חיל האוויר הבריטי גילו את האונייה ב-29 באוקטובר. ובשעה 20:00 באותו יום, הגיעה משחתת שעזבה לאחר זמן קצר. הספינה הייתה אז בין טורקיה לקפריסין.
ב-30 באוקטובר ב-09:20 שוב הגיעה מטוס, ובערב הופיעו שתי משחתות. היה זה בקרבת חופי קפריסין. הבריטים שאלו ליעד ההפלגה והאם יש עולים בלתי לגאליים, ומהספינה השיבו כי יעדי ההפלגה הם: ביירות ופורט סעיד.
הספינה המשיכה בהפלגתה בכיוון דרום מערב. המשחתת דרשה לשנות את כיוון ההפלגה לקפריסין, ונענתה בשלילה.
ב-31 באוקטובר בשעה 04:00 שינתה הספינה כיוון כדי להיכנס לחיפה. שתי משחתות עקבו מאחור ושתיים עמדו בפתח המפרץ כדי לחסום את נתיב ההפלגה.
במהלך ההפלגה נתקבלו הוראות ממפקדת ההגנה להתגונן ולהתנגד באמצעות מקלות ובקבוקים, ומסכות נגד גז מדמיע, במקרה של תפיסת הספינה וניסיון העברת נוסעיה לכלי אחר; יש להניף דגל של מדינה ים תיכונית ולא להעלות אנשים על הסיפון, כדי לא לעורר חשד.
כמקום ההורדה נקבעה נהריה; אך נקבע כי אם לא תתאפשר ההורדה בגלל גילוי בריטי, יש להפליג לנמל חיפה. באונייה אורגנו קבוצות להתנגדות אלימה.
ב־31 באוקטובר בצהרים, בהיות הספינה מול חופי ביירות, קפצו ממנה שני מלחים ספרדים ושחו לעבר המשחתת הבריטית שהייתה לא הרחק. ממסמך בריטי עולה, כי הם דיווחו על השתלטות נוסעי הספינה על אנשי הצוות ורב החובל, ובידיהם מצוי גז מדמיע.
לאחר שעברה הספינה את בירות שוב נשאלו ליעדם, ואז אמרו כי שם הספינה 'לטרון' ומטרתה להגיע לארץ.
הבריטים הפצירו בהם לשוט לקפריסין ולקבל עזרה רפואית, גם בגלל המים שהחלו לחדור לספינה.
האונייה נלכדה בליל 1 בנובמבר בין 01:00 ל-05:00, במרחק 5 ק"מ מחופי ארץ ישראל. כאשר נכנסה לתחום המים הטריטוריאליים של ארץ ישראל המנדטורית, נגחו אותה שתי אוניות הצי הבריטי, "וכֹּח בריטי גדול עלה והשתלט עליה במהירות תוך שימוש בסילוני מים, גז מדמיע, ירי מאקדחים והכאה באלות".
שולת המוקשים T-290 ניסתה תחילה להעלות חמישה חיילים, אך המעפילים התגברו עליהם והשליכום למים. שולת המוקשים T-230 באה לעזרה, ושתיהן ניגחו את הספינה בחרטום ובירכתיים.
במהלך העימות קפצו 25 מעפילים למים. המלווים גרמו לתקלה מכוונת במנועים, אך הבריטים השתלטו על חדר המכונות והכריחו את הצוות להתניע. הספינה, שנטתה מאוד על צידה, הגיעה בכוחות עצמה לנמל, ובמרחק של מיל אחד עצרה ונגררה פנימה לתוך הנמל, כשהיא נוטה על צדה באופן בולט.
לצוות הזר ניתנה הוראה להתערב בין העולים כדי שניתן יהיה לחלצם מבלי שייאסרו ויישפטו. חלק מהמלחים סירב לכך. רב החובל טען בחקירתו על ידי הבריטים כי נאמר לו שמפליגים לביירות, אך באמצע הדרך השתלטו עליו הנוסעים ובאיומי אקדחים ומקלות הכריחו אותו לשוט לארץ.
למלחים נאמר שיסגירו את עצמם מבלי שידברו עד שיגיע עורך דין.
בעקבות תפיסת האונייה על ידי הבריטים, הצוות הזר הסגיר עצמו מיד.
שלום שוורץ המלווה הסתתר בספינה בארון לחלקי חילוף, וחולץ למלווים נאמר להסתתר בספינה או להתערב בין העולים, ואחר כך להתחמק בנמל. המלווים אנשי "ההגנה", חלקם התערבבו בין המעפילים וחלק הצליח להימלט בנמל.
באמצעות אנשי חברת "העוגן" בנמל חיפה.
המעפילים גורשו למחנה 63 בקראולוס אחד ממחנות המעצר בקפריסין.
לקריאה נוספת

אורי גורן א/ק לטרון 'מערכות ים' מרץ 1963 עמ' 3–9
Page, C.L.W. The Royal Navy and the Palestine Patrol. London, Routledge, 2002.
הערות שוליים

↑  על "לטרון" בספרו משני צדי הקריפטו, באתר פלי"ם.
↑  האונייה "לטרון", באתר פלי"ם.
מעפילי לטרון מועברים ב"רציף הדמעות" לאוניית הגירוש בנובמבר 1946
מעפילי לטרון מועלים לאניית הגירוש בנובמבר 1946
הקטגוריות

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אריסטו 
 שפת המקור:  יוונית עתיקה 
 
הקטגוריות (ביוונית: Κατηγορίαι, כַּטֶגוֹרִיַי) הוא חיבור של הפילוסוף היווני אריסטו שמהווה את היחידה הראשונה באורגנון. החיבור מונה את כל סוגי הדברים שיכולים להיות הנושא או הנשוא של פסוק. החיבור קצר יחסית ומחולק ל-15 פרקים.
הרעיון המשפיע ביותר מתוך החיבור הוא זה של עשר הקטגוריות שאליהן מסווג כל אובייקט של התודעה האנושית שניתן לתאר בלי הרכבה של מספר מונחים ויחסים.
הטקסט של הקטגוריות מתחלק לשלושה חלקים עיקריים: בראשון אריסטו מכין את השטח לעיסוק בעשר הקטגוריות. בשני הוא סוקר אותן. השלישי הוא כנראה סדרה של חיבורים קצרים שסופחו בדיעבד לקטגוריות.
שם החיבור

השם המקורי של היצירה בא מהפועל שפירושו "לאמר" (בדומה למילה קטגור- זה שמדבר בעבור הרשעת הנאשם). במקור הכותרת התייחסה לפעולה של אמירת הנשוא (שנקרא ביוונית כַּטֶגוֹרִיַא, κατηγορια) על הנושא, שגם מסווגת אותו לסוג, והקונספט הזה הביא בסופו של דבר למושג המודרני של "קטגוריה". עם זאת, באופן מסורתי משתמשים בכותרת החיבור כדי לכנות את עשרת סוגי-העל שהם מרכזו.
תוכן החיבור > קשר בין מונח ומסומן

בפרק הראשון אריסטו עוסק בשלוש דרכים שבהן דברים יכולים להיות קשורים אל המונח, שם עצם, שמתייחס אליהם ומסמן אותם (בין אם הוא מתייחס אליהם בלבד או אל סוג שהם שייכים לו.)
אם המונח מתייחס לשני המסומנים על פי הגדרות שונות, אז שני המסומנים מכונים הומונימים. לדוגמה: המונח לשון עבור יוונית ועבור האיבר המצוי בפה.
אם המונח מתייחס לשני המסומנים על פי אותה ההגדרה אז שני המסומנים מכונים סינונימים, נרדפים.
אם מונח של מסומן אחד הוא וריאציה על מונח של מסומן אחר אבל מעט מורכב יותר (ביוונית- נוספת לו סיומת) ולשניהם משמעות קרובה, שני המסומנים מכונים פרונימים, נגזרים.
תוכן החיבור > נשואים ומצויים בנושא

השפה מורכבת מרכיבים בסיסיים, המונחים, ביטויים שמסמנים דבר שלא ניתן לפרק. למונחים אין ערך אמת, רק לצירופים שלהם יכול להיות.
המשפט הפשוט ביותר במשמעותו הוא משפט הכולל שני מונחים, נושא ונשוא (או פרדיקט); כאשר הנשוא נאמר על הנושא. לדוגמה: השמיים יפים – יופי הוא נשוא והשמיים הם נושא. מההיגיון הפשוט או מתצפית אנו יודעים מה הם נשואים שנאמרים על נושא מסוים. לדוגמה: חיה, וארבע-רגלי הם נשואים שנאמרים על סוס.
דבר שהוא איננו נשוא של אף נושא נקרא אינדיבידואל. לדוגמה: סוס הוא נשוא שנאמר על הסוס הפרטי, אבל הסוס הפרטי הוא לא נשוא של שום דבר.
כל נשוא מייצג סוג. כלומר קבוצה של נושאים, שעליהם הנשוא נאמר. לדוגמה: כל דבר עליו חיה נאמרת כנשוא, שייך לסוג 'חיה'.
סוגים כלולים בסוגים אחרים, מהסיבה הזאת אם דבר מה נאמר על הנשוא, הוא נאמר גם על הנושא שלו. כלומר הדבר גם הוא נשוא של אותו נושא. לדוגמה: איש הוא חיה. והאיש הפרטי הוא איש. לכן איש פרטי דוגמת סוקרטס הוא חיה. אריסטו קורא לסוגים שמורכבים מאינדיבידואלים מינים.
הנשואים שמבדילים בין חברים בסוג נקראים נבדלים. לסוגים שאין ביניהם קשר יש נבדלים שונים. אבל לסוגים שכפופים האחד לשני יכולים להיות נבדלים משותפים.
אריסטו מכנה דבר שלא יכול להתקיים בלי הנושא מצוי בנושא. לדוגמה: אם שולחן מסוים הוא לבן, הוא טוען, הלובן לא יכול להתקיים ללא השולחן.
אריסטו מדגיש שאין תלות בין היותו של דבר מה מצוי בנושא והיותו נשוא שנאמר על אותו נושא או אף על נושא כלשהו.
דבר שאיננו מצוי בשום נושא נקרא עצם, וכל דבר שאינו עצם נקרא מקרה. קיומו של מקרה נובע בעקיפין מקיומם של עצמים.
עצם אינדיבידואלי הוא עצם ראשוני, המשמעות הצרה של עצם, וכל עצם אחר נקרא עצם שניוני, והוא מהווה סוג של עצמים אחרים. לדוגמה: הכלב הפרטי הוא עצם ראשוני, וכלב וחיה שניהם עצמים שניוניים.
תוכן החיבור > עשר הקטגוריות

אריסטו מזהה עשרה סוגי-על שאליהן שייכים כל הדברים היסודיים, הראשון הוא עצם ואליו נוספים תשעה מקרים:
כמות - מייצגת מידות (אורך, משקל וכו') וכמויות. היא נאמרת לבדה על הנושא. ישנן כמויות בדידות וכמויות רציפות.
איכות - מייצגת תכונות איכותיות. ישנן איכויות מתמשכות אשר קשה לשנות, ואיכויות ארעיות אותן קל לשנות.
יחסות - מייצגת השוואות. ישנם יחסים כלליים כמו יותר, פחות, טוב, רע, שווה ולא שווה. ישנם יחסים שמתייחסים לנשוא מקטגוריה אחרת, אבל לא לעצם, ראובן לא יכול להיות יותר או פחות אדם. וישנן מכפלות. יחסות נאמרת על נושא ביחד עם דבר נוסף. לדוגמה "בגובה שני מטרים" היא כמות. "כפול בגובהו מאולימפוס" הם היחסות 'כפול (ב-2) בגובה', והעצם 'אולימפוס'.
מקום - מייצג היכן הנושא.
זמן - מייצג מתי הנושא.
מצב - מייצג את התנוחה של הנושא. לדוגמה: שוכב, עומד, ניצב על הרוחב, וכו'.
קניין - מתאר למי או מה שייך הנושא.
פעילות - מתארת פעולה שעשה הנושא. פעולה פעילה.
התפעלות - מתארת פעולה שנעשתה על או לנושא, פעולה סבילה.
אריסטו עוסק בצורה מפורטת בקטגוריות של עצם, כמות, איכות ויחסות. ל-6 האחרות הוא מתייחס באופן חפוז יותר.
תוכן החיבור > הפכים

אריסטו מזהה 4 דרכים שבהן שני דברים יכולים להיות הפכים:
הופכיות- הדרך שבה יחסויות הן הפכים. אם Π וP הן יחסויות הופכיות, והיחסות בין ראובן לשמעון היא Π, אז היחסות בין שמעון לראובן היא P. לדוגמה אם ראובן גבוה משמעון, אז שמעון נמוך מראובן.
נגדיות- הדרך שבה איכויות הן הפכים. אריסטו מבדיל בין שני סוגים של נגדיויות: סוג אחד שבו אם ראובן יכול להיות A או B הוא חייב להיות אחד מהם. לדוגמה: מספר שלם יכול להיות זוגי או אי-זוגי ושום דבר מלבדיהם. בסוג השני יש מצבי ביניים וראובן יכול להיות לא-A ולא-B בו זמנית.
מחסור וקניין- הפכים של קניין או מחסור של איזשהו דבר שבמצב הנפוץ יש לנושא. לדוגמה: ראייה ועיוורון אצל אנשים.
חיוב ושלילה- הדרך שבה פסוקים הם הפוכים. לדוגמה: הטענה 'ראובן כחול' והטענה 'ראובן אינינו כחול'.
אריסטו מבחין מספר הבחנות:
אם נושא A מאופיין על ידי איכות P, ונושא B הוא הנגדי של A, אז B מאופיין על ידי הנגדי של P.
אין זה הכרחי שנגדי של דבר שקיים, יהיה קיים אף הוא.
נגדיים נאמרים על ומצויים באותם הנושאים.
עבור זוג נגדיים, או שהם באותה הסוג, או שהם בסוגים נגדיים, או שהם בעצמם סוגים.
מבין זוג פסוקים שהם חיוב ושלילה, תמיד אחד נכון ואחד שגוי.
תוכן החיבור > קדימות וסימולטניות

אריסטו מונה 5 משמעויות למושג הקדימות.
קדימות זמנית, המשמעות הצרה ביותר של קדימות- האירוע המוקדם קודם למאוחר.
קדימות קיומית- ראובן קודם לשמעון אם כדי ששמעון יהיה קיים ראובן חייב להיות קיים. לדוגמה: במספרים הטבעיים: אין משמעות ל-4, אלא אם כן 3 קיים, לכן 3 קודם ל-4.
קדימות עניינית- בנאומים ובהסברים, על מנת שיהיו אפקטיביים יש חלקים שצריכים לבוא בטרם אחרים.
קדימות על פי הטבע- הדבר העדיף קודם לדבר הפַּחוּת.
קדימות סיבתית- כאשר ראובן הוא הסיבה לקיומו של שמעון.
קדימות קטגוריאלית- כאשר ראובן נאמר על שמעון.
דברים יכולים להיות גם סימולטניים זמנית, קיומיות וקטגוריאלית; כלומר שאף אחד מהם לא קודם לשני.
תוכן החיבור > שינוי

אריסטו מונה שישה סוגים מובדלים של שינוי: יצירה, הרס, תוספת, הפחתה, חילוף (שינוי באיכות), ושינוי במקום.
יצירה מנוגדת להרס, ותוספת מנוגדת להפחתה. חילוף באיכות מנוגד לחילוף באיכות המנוגדת. שינוי במקום מנוגד לשינוי במקום בכיוון ההפוך. בנוסף כל שינוי מנוגד גם להישארות כאותו הדבר.
תוכן החיבור > הפועל Εχειν

אריסטו מונה 7 מובנים לפועל ἔχειν (אֵכֵיִן) (מקביל ל-have ו-has באנגלית)
קשר בין נושא ואיכותו.
קשר בין נושא וכמותו ("יש לו גובה של 2 מטרים").
קשר בין נושא ודבר הממוקם עליו או על חלקו.
קשר בין נושא וחלקו.
קשר בין מכל ותכולתו.
קשר בין נושא וקניינו.
קשר בין נשוי ובן זוגו.
ביקורת

ההיסטוריונים של הלוגיקה ויליאם ומרת'ה קנל טוענים שהכלילה בקטגוריה אחת של עצמים ראשוניים ושניוניים, כלומר של עצמים פרטיים ושל סוגים של עצם, גורמת לטשטוש לא רק ביניהם, אלא גם בין טענות פרטיות וכלליות (לדוגמה בין 'בוקפלוס הוא סוס' ו'סוס הוא חיה'). הם אומרים שהכלילה הזאת היא סוג של ירושה משיטת החלוקה וההגדרה האפלטונית, שגם היא לא מבדילה בין שני סוגי המהויות. הם סבורים שלעמימות הזאת הייתה השפעה שלילית על התפתחות הפילוסופיה והלוגיקה במאות הבאות.
בעיה נוספת לדעתם היא הרדוקציה של כל הפסוקים הבסיסיים למבנה נושא-נשוא, כשההבדל בפונקציה שלהם הוא רק בזהות הנשוא. במקרים מסוימים המודל הזה הוא פשטני ומגביל יתר על המידה.
הפילוסוף ברטנרד ראסל ביקר את הרעיון שקיומו של מקרה נובע מקיומו של העצם שהוא מצוי בו. לטענתו קיומו של 'אדום' לדוגמה נובע מקיום כל העצמים האדומים, אבל אם עצם אדום אחד יחדל להתקיים לא תהיה לכך השפעה על המקרה 'אדום'. ובכיוון ההפוך קיום העצם נובע מקיום סך מקריו. אם לעצם אין אף איכות, כלומר לא ניתן לדעת או לאמר עליו דבר, אז מבחינתנו הוא למעשה שום-דבר. כך גם המצב אם אין לו מקום, זמן, מצב או פעילות, ולוּ פסיבית. ראסל חושב שהטעות של אריסטו נובעת מהסתמכות יתר על הקונוונציות של השפה הטבעית.
ראו גם

קטגוריה (פילוסופיה)
הערות שוליים

↑  The Development of Logic, אוניברסיטת אוקספורד, 1962
↑  A History of Western Philosophy, Routledge, 1945
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007520675305171  PLWABN: 9810648931205606  BnF: cb122452967 (data)  GND: 4244154-7  LCCN: nr96035857  NLG: 304863  SUDOC: 028218876  VcBA: 492/4024  VIAF: 186512058   WorldCat (עם VIAF): 186512058
יחסי המלדיביים–סין

| יחסי האיים המלדיביים – סין |
| --- | --- |
האיים המלדיביים: הרפובליקה העממית של סין


האיים המלדיביים: סין
שטח (בקילומטר רבוע)
298: 9,596,967.75
אוכלוסייה
528,904: 1,417,420,624
תמ"ג (במיליוני דולרים)
6,600: 17,794,782
תמ"ג לנפש (בדולרים)
12,479: 12,554
משטר
רפובליקה: רפובליקה עממית

יחסי האיים המלדיביים–סין הם היחסים הבילטרליים הרשמיים, הפוליטיים, השיתופיים והמדיניים שבין הרפובליקה העממית של סין לבין רפובליקת המלדיביים. שתי המדינות כוננו את יחסיהן הבילטרליים בשנת 1972, כשבע שנים לאחר עצמאותה של המלדיביים מהממלכה המאוחדת.
הממשלה ההודית, המנהלת יחסים קרובים עם המלדיביים, הביעה דאגה לגבי ההשפעה הסינית הגוברת על האיים המלדיביים, הכוללת את כוונתה של סין להקים בסיס צבאי במראו.
ייצוג

סין מיוצגת באיים המלדיביים באמצעות שגרירות הממוקמת במאלה, בירת המדינה
האיים המלדיביים מיוצגים בסין באמצעות שגרירות בבייג'ינג, בירת המדינה. השגרירות נפתחה בשנת 2009.
ביקורים מדרג גבוה

במאי 2011, וו בנגו, יו"ר הקונגרס הלאומי העממי הסיני והפוליטביורו, הגיע לביקור רשמי באיים המלדיביים.
באוקטובר 2012, לי צ'אנגצ'ון, חבר ה-PSC של המפלגה הקומוניסטית של סין, ביקר באיים המלדיביים, במהלך הביקור הוא נפגש עם הנשיא מוחמד וואהיד חסן. לי ציין כי סין תמשיך להעניק סיוע כיכולתה כדי לעזור לקדם את המלדיביים חברתית, לעודד צמיחה כלכלית, לעודד את פיתוח משאבי האנוש של המדינה ולתמוך בהקמת תשתיות בה.
בספטמבר 2014, שי ג'ינפינג, נשיא הרפובליקה העממית של סין והמזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית של סין, ביקר באיים המלדיביים בביקור רשמי ונפגש עם הנשיא עבדולה יאמין.
יחסי החוץ של הרפובליקה של קונגו

במשך שני העשורים שקדמו לוועידה הלאומית של קונגו ב-1991, הייתה המדינה במחנה הסוציאליסטי, בעלת ברית בעיקר של ברית המועצות ושל מדינות גוש מזרחיות אחרות. קשרי סיוע חינוכיים, כלכליים וזרים, בין קונגו לבין בעלי בריתה המזרחיים, היו נרחבים, כאשר הצבא הקונגולי וכוחות הביטחון קיבלו סיוע משמעותי, סובייטי מזרח-גרמני וקובני.
לאחר התפרקות ברית המועצות ואימוץ הדמוקרטיה הרב-מפלגתית בשנת 1991, היחסים הדו-צדדיים של קונגו עם בעלות בריתה הסוציאליסטיות לשעבר הפכו לפחות ופחות חשובים. צרפת היא כיום השותפה הגדולה ביותר של קונגו, אשר תורמת ומסייעת באופן משמעותי בפן הכלכלי.
קונגו-ברזוויל היא חברה בבית הדין הפלילי הבינלאומי עם הסכם חסינות דו-צדדית של הגנה על הצבא האמריקני.
הרפובליקה של קונגו חברה במספר ארגונים בינלאומיים, כגון האו"ם, ארגון אחדות אפריקה, הבנק לפיתוח אפריקה, גאט"ט (GATT), ועדת הכלכלה של מדינות מרכז אפריקה, איחוד המכס והכלכלה במרכז אפריקה, ארגון הקפה הבינלאומי, איגוד מדינות מרכז אפריקה, אינטרפול, המדינות הבלתי-מזדהות, ו-G77.
יחסים בילטרליים

| מדינה | התחלת היחסים הבינלאומיים | הערות |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית ארצות הברית |  |  היחסים הדיפלומטיים בין ארצות הברית לקונגו נשברו בתקופה הקונגולית הרדיקלית ביותר - המרקסיסטית, 1965-77. שגרירות ארצות הברית נפתחה מחדש ב-1977 עם שיקום היחסים, שנותרו רחוקים עד סוף התקופה הסוציאליסטית. בסוף שנות השמונים התאפיינה התחממות מתמשכת ביחסים הקונגולזיים עם מדינות המערב, כולל ארצות הברית. נשיא קונגו, דניס ססו-נגוסו ביקר בוושינגטון ב-1990, שם התקבל על ידי הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש. לרפובליקה של קונגו יש שגרירות בוושינגטון הבירה.  לארצות הברית יש שגרירות בברזוויל. |
| ארמניה ארמניה | 15 במרץ 2007 | היחסים הדיפלומטיים כוננו ב-15 במרץ 2007 |
| דרום אפריקה דרום אפריקה |  |   ערך מורחב – יחסי הרפובליקה של קונגו-דרום אפריקה  |
| דרום קוריאה דרום קוריאה | 16 ביוני 1990 |  היחסים הדיפלומטיים בין דרום קוריאה לבין הרפובליקה של קונגו הוקמו ב-16 ביוני 1990.  הסחר הבילטרלי בין המדינות בשנת 2011 הסתכם ב-52,940,000 דולר, וב-87,100,000 דולר. קונגו הייתה אז יצואנית נפט גדולה לקוריאה. |
| הודו הודו |  |  להודו יש קונסוליית כבוד בברזוויל.  לרפובליקה של קונגו יש שגרירות הממוקמת בניו דלהי. |
| מקסיקו מקסיקו | 31 ביולי 1975 |  הרפובליקה של קונגו מיוצגת במקסיקו באמצעות השגרירות הממוקמת בוושינגטון הבירה, ארצות הברית.  מקסיקו מיוצגת ברפובליקה של קונגו באמצעות השגרירות הממוקמת בעיר אבוג'ה, בירת ניגריה. |
| הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין | 22 בפברואר 1964 |   ערך מורחב – יחסי הרפובליקה של קונגו-סין  ב-22 בפברואר 1964, הקימה סין יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה של קונגו. |
| צרפת צרפת | 1960 |   ערך מורחב – יחסי הרפובליקה של קונגו-צרפת  לרפובליקה של קונגו יש שגרירות הממוקמת בפריז, בירת צרפת.  צרפת מחזיקה שגרירות הממוקמת בברזוויל וקונסוליה כללית בפואנט נואר. |
| קנדה קנדה | 1962 |  קנדה מיוצגת ברפובליקה של קונגו באמצעות שגרירות הממוקמת בקינשאסה, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו.  הרפובליקה של קונגו הוסמכה לקנדה משגרירותה בוושינגטון הבירה, ארצות הברית. |
| קריית הוותיקן קריית הוותיקן | פברואר 1963 |   ערך מורחב – יחסי הוותיקן–הרפובליקה של קונגו  לוותיקן יש שליחה–נזירה (אנ') בברזוויל, בעוד שלקונגו אין עדיין נציגות דיפלומטית או קונסוליה בוותיקן. |
| רוסיה רוסיה |  |  לרפובליקה של קונגו אין שגרירות ברוסיה.  רוסיה מחזיקה בשגרירות הממוקמת בברזוויל. |
יחסים בילטרליים > סכסוכים בינלאומיים

רוב גבולות נהר קונגו עם הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו אינם מוגדרים - לא הושג הסכם על חלוקת הנהר או האיים שלו, למעט באזור בריכת מאלבו.
יחסי החוץ של סנט קיטס ונוויס

לסנט קיטס ונוויס אין סכסוכים בינלאומיים קריטיים. מעמדה כנקודת מעבר לתרופות בדרום אמריקה המיועדות לארצות הברית ולאירופה גרמו למתיחות מסוימת עם מדינות זרות.
יחסים בילטרליים

לסנט קיטס ונוויס יחסים דיפלומטיים באמצעות משרד החוץ של המדינה עם הרפובליקה הסינית בטאיוואן. סנט קיטס ונוויס אף מקיימת יחסים דיפלומטיים עם ארצות הברית, קנדה, בריטניה, צרפת, פינלנד יוון, רומניה, ישראל, רוסיה, קובה, שווייץ, יפן ודרום קוריאה, וכן עם מדינות רבות באמריקה הלטינית ובמדינות הקאריביים המזרחיות.
יחסים רב-צדדיים

סנט קיטס ונוויס היא חברה בחבר העמים הבריטי, האומות המאוחדות וכמה מהסוכנויות המתמחות הקשורות אליה, הבנק העולמי וקרן המטבע הבינלאומית, ארגון מדינות אמריקה, ארגון מדינות מזרח הקריביים,
מערכת הביטחון האזורית הקריבית (RSS), הקהילה הקריבית והשוק המשותף (CARICOM) והמדינות הבלתי-מזדהות. הבנק המרכזי של המזרח הקריבי ממוקם במרכז סנט קיטס.
כחברה בקהילה הקריבית, סנט קיטס ונוויס תומכת במאמצים של ארצות הברית ליישם את החלטת מועצת הביטחון של האו"ם 940, שנועדה להקל על עזיבתן של הרשויות דה פקטו משלטון האיטי.
סנט קיטס אף תרמה כוח רב לאומי אשר שיקם את הממשלה בהאיטי שנבחרה באופן דמוקרטי באוקטובר 1994.
ראו גם

יחסי החוץ של ארצות הברית
יחסי ישראל–סנט קיטס ונוויס
יחסי הממלכה המאוחדת – לטביה

| יחסי הממלכה המאוחדת – לטביה |
| --- | --- |
הממלכה המאוחדת: לטביה


הממלכה המאוחדת: לטביה
שטח (בקילומטר רבוע)
243,610: 64,589
אוכלוסייה
69,381,250: 1,861,063
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,340,032: 43,627
תמ"ג לנפש (בדולרים)
48,140: 23,442
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

ראש ממשלת לטביה ואלדיס דומברובסקיס (מימין) נפגש עם ראש ממשלת הממלכה המאוחדת דייוויד קמרון, 2013.
יחסי הממלכה המאוחדת–לטביה הם יחסי החוץ בין בריטניה לבין לטביה.
היסטוריה

בריטניה מעולם לא הכירה דה-יורה בסיפוח לטביה לברית המועצות אשר התרחש בשנת 1940. בריטניה הכירה בעצמאותה המחודשת של לטביה ב-27 באוגוסט 1991, ובאוקטובר אותה שנה חודשו היחסים הדיפלומטיים בין המדינות.
יחסים דיפלומטיים

בריטניה מחזיקה בלטביה שגרירות בריגה, ואילו לטביה מחזיקה בבריטניה שגרירות בלונדון ו-2 קונסוליות בבלפסט, ברמינגהאם, קארדיף, אדינבורו, גלאזגו, גרנזי, ליברפול וניוקאסל.
יחסי הממלכה המאוחדת – טנזניה

| יחסי הממלכה המאוחדת – טנזניה |
| --- | --- |
הממלכה המאוחדת: טנזניה


הממלכה המאוחדת: טנזניה
שטח (בקילומטר רבוע)
243,610: 947,300
אוכלוסייה
69,381,250: 69,722,953
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,340,032: 79,158
תמ"ג לנפש (בדולרים)
48,140: 1,135
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

יחסי הממלכה המאוחדת–טנזניה הם היחסים הבילטרליים בין הממלכה המאוחדת לטנזניה. לאורך ההיסטוריה הממלכה המאוחדת הייתה שותפתה של טנזניה בתחומים רבים, במיוחד במסחר ובביטחון. הנציבה העליונה בטנזניה היא דיאנה מלרוז והנציב העליון בממלכה המאוחדת הוא מספירי מרווה.
יחסי מסחר

טנזניה מייצאת לממלכה המאוחדת בעיקר חומרי גלם, ביניהם: תה, טבק ואבנים יקרות. הממלכה המאוחדת היא הרוכשת הגדולה ביותר של תה טנזני מחוץ לאפריקה. הממלכה המאוחדת מצידה, מייצאת לטנזניה בעיקר כלי רכב ומכשירים אלקטרוניים.
יחסי מסחר > סטטיסטיקת סחר

| שווי הסחר בליש"ט (מיליון)>  | שווי הסחר בליש"ט (מיליון)> 2008 | שווי הסחר בליש"ט (מיליון)> 2009 | שווי הסחר בליש"ט (מיליון)> 2010 | שווי הסחר בליש"ט (מיליון)> 2011 | שווי הסחר בליש"ט (מיליון)> 2012 | שווי הסחר בליש"ט (מיליון)> 2013 | שווי הסחר בליש"ט (מיליון)> 2014 | שווי הסחר בליש"ט (מיליון)> 2015 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| המסחר הכולל | 121.5 | 111.6 | 139.8 | 246.3 | 219.5 | 212.7 | 193.8 | 143.4 |
| היצוא של הממלכה המאוחדת לטנזניה | 95.7 | 96.9 | 118.2 | 219.6 | 175.3 | 170.9 | 165.2 | 120.3 |
| היבוא של הממלכה המאוחדת מטנזניה | 25.8 | 14.7 | 21.6 | 26.7 | 44.2 | 41.8 | 28.6 | 23.1 |
ההכנסות והמכסים של הוד מלכותה (סוכנות ממשלתית), נכון ל-3 באפריל 2016