stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המאה ה-18
אירועים עולמיים > תנועות חברתיות ופוליטיות > חילון

באירופה, המאה ה־18 המשיכה את הקו של המאות הקודמות מבחינת שיטת השלטון המקובלת של מלכים ששולטים מטעם זכות אלוהית, אולם קו זה נסדק בהדרגה במהלך המאה ונימוקים להחלטות ממשל שונות החלו לגוון גוונים יותר תועלתנים, והיו שליטים שהרגישו צורך להצדיק בפני התושבים את מעשיהם באמצעים יותר רציונליים.
החילון הוביל לירידת כוחם של מוסדות הדת, דוגמת הכנסייה הקתולית, והשפיע על הזהות אליה שייכו עצמם אנשים. כתוצאה מכך, ניתן לראות בחילון כגורם שעודד את עליית הלאומיות, שכן קבוצת הזהות הדומיננטית של אנשים רבים הלכה והשתנתה מבני אותה דת, לבני אותו עם.
אירועים עולמיים > תנועות חברתיות ופוליטיות > התנועה לביטול העבדות

במהלך המאה, הוגי נאורות שונים החלו לבקר את תופעת העבדות. הוגים קווייקרים ואוונגליסטים ביקרו את התופעה על רקע היותה תופעה "לא־נוצרית".
לקראת סוף המאה, ההסתייגות המוסרית מהעבדות הלכה והפכה נפוצה באזורים מסוימים, והרפורמיסטים נגד העבדות הצליחו להגיע למספר הישגים מקומיים בנושא. בשנת 1772 נאסר על חקלאים בריטים באיים הקריביים להשתמש בעבדים בשדותיהם. החל משנת 1777 כל מדינות ארצות הברית מצפון למרילנד ביטלו בהדרגה את חוקיות העבדות. לצד זאת, באזורים שהיו המוקד הכלכלי המרכזי של העבדות, התופעה עדיין שגשגה.
אירועים עולמיים > מלחמות בין־יבשתיות > מאבקי האימפריות האירופאיות

המעצמות האירופיות הבולטות בתקופה זו היו אוסטריה, האימפריה הבריטית, פרוסיה, צרפת והאימפריה הרוסית. והן מתחרות זו בזו גם באירופה, אך גם בחזיתות רבות ברחבי העולם, באופן שהיה חסר תקדים עד אותה התקופה.
גישה מדינית נפוצה לאורך המאה הייתה "מאזן כוחות", והיא שאפה לאזן את כוחה של מדינה אחת על ידי אחרת כדי למנוע מכל מעצמה אחת לשלוט באחרות.
נקודות ציון:
1740–1748: מלחמת הירושה האוסטרית – מותו של קרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ללא יורש מוסכם נתפס כשעת כושר בידי המעצמות השכנות, וכאשר ניסו פרוסיה וצרפת להתערב בענייני אוסטריה, קמה מולם חזית מאוחדת בהובלת בריטניה ובית הבסבורג. המלחמה הייתה לא רק באירופה, אלא התחוללה גם בקולוניות במזרח הרחוק ובאמריקה.
1756–1763: מלחמת שבע השנים – התנגשות של מספר אינטרסים הובילה את רוסיה, צרפת ואוסטריה לחבור בברית נגד פרוסיה, אליה חברה בריטניה. המלחמה החלה באירופה, אך התחוללה במספר יבשות. באירופה הסתיימה המלחמה ללא תוצאות משמעותיות, אך במזרח הרחוק כתוצאה מהמלחמה יצאה צרפת מהודו והותירה את האזור להגמוניה בריטית, ובאמריקה הצפונית יתרונם של הבריטים בים גרם לעזיבת הצרפתית גם את אזור זה, להשתלטות הבריטים על אזורים נרחבים ביבשת והפיכתה למעצמה הקולוניאלית הגדולה בעולם.
1801-1798: המערכה הצרפתית במצרים ובארץ ישראל – נפוליאון הוביל חיילים צרפתים לניסיון השתלטות על טריטוריה עות'מאנית במצרים ובשטחי ישראל המודרנית. הקמפיין ספג מהמורות משמעותיות כבר בתחילתו מידי הצי הבריטי שהשמיד את הספינות הצרפתיות החונות למטרות אספקה, אולם הצלחות כמה מהקרבות חרף הקשיים הקנו לנפוליאון מעמד אגדי.
המלחמות העו'תמאניות–רוסיות – האימפריות מנהלות ביניהן מאבקים לכל אורך המאה. בשנת 1774 מסתיימת אחת ממלחמותיהן בניצחון רוסי מובהק ובהסכם קוצ'וק קאינרג'ה המעגן את התרחבות האימפריה הרוסית דרומה על חשבון העות'מאנית. ברבע האחרון של המאה הממשיכה רוסיה להשתלט על שטחים נוספים של העות'מאנים.
אירועים עולמיים > מלחמות בין־יבשתיות > קולוניאליזם

במאה זו הואץ תהליך הקולוניאליזם העולמי עם הצטרפותם המשמעותית של האימפריה הבריטית והאימפריה הצרפתית למגמה העולמית שהחלה במאות הקודמות עם הספרדים, הפורטוגזים וההולנדים. הקולוניאליזם התחזק במיוחד בסוף המאה, בעקבות המהפכה התעשייתית שהגבירה מחד את החשיבות בסחר העולמי ומאידך אפשרה את זמינותן של טכנולוגיות המגבירות את יכולתן של אימפריות להילחם ולשלוט על גבי שטחים ממרחק רב.
אירועים עולמיים > מלחמות בין־יבשתיות > קולוניאליזם > המושבות האירופאיות באמריקה

בראשית המאה החזיקו האימפריה הבריטית, הצרפתית והספרדית בקולוניות באמריקה הצפונית. בשנת 1763, כאשר נחתם חוזה פריז שסיים את מלחמת שבע השנים, נאלצה צרפת לנטוש את הקולוניות שלה באמריקה הצפונית, ועל השטח השתלטו הבריטים והספרדים שהרחיבו את שטחן ושלטו כל אחת על כשליש מאמריקה הצפונית. לאחר עזיבתם של הספרדים, המשיכו הבריטים להרחיב את שטחיהם ביבשת, אולם מגמה זו נקטעה עם פרוץ מלחמת העצמאות של ארצות הברית, שהתחוללה בשנים 1775–1783. במהלך המאה, על רקע ראשיתה של המהפכה התעשייתית, התגברו הפרשי הכוחות בין העמים הילידים האמריקאים לבין המעצמות האירופאיות, ועד סוף המאה שלטו הבריטים, הספרדים, ארצות הברית, והאימפריה הרוסית, על מרבית אמריקה הצפונית.
במקביל, לאורך המאה השלימו הספרדים והפורטוגזים את חלוקת אמריקה הדרומית ביניהם ברוח מתווה חוזה סרגוסה.
אירועים עולמיים > מלחמות בין־יבשתיות > קולוניאליזם > במזרח הרחוק ובדרך אליו

האימפריה הבריטית בהודו צוברת תאוצה במיוחד לקראת סוף המאה – לקראת אמצע המאה החל מאבק בין האימפריה הבריטית והאימפריה הצרפתית על השליטה ברצועת החוף המזרחית של הודו. מאבק זה הוכרע כחלק מתוצאות מלחמת שבע השנים, כאשר ידה של בריטניה על העליונה, והסחר באזור נוהל בשם הבריטים על ידי חברת הודו המזרחית הבריטית. בשנות ה־60 של המאה, לאחר המלחמה, החלה בריטניה להדק את שליטתה על המדינות השונות בהודו. בשלבים אלו שלטה רשמית על שטחים ספציפיים במזרח תת־היבשת – בנגל ואנדרה פרדש – בתחילה באמצעות שליטים מטעם חברת הודו המזרחית, ובהמשך בשלטון ישיר של הכתר הבריטי. בשליש האחרון של המאה, ניהלה האימפריה הבריטית מלחמות מתמשכות מול האימפריה המראטהית וממלכת מייסור, ולאחר שהתקשתה בקרבות בהתחלה, עם התקדמות המאה והתעצמות האימפריה בזכות המהפכה התעשייתית עלתה קרנם של הבריטים. לקראת סוף המאה הכניעו הבריטים את ממלכת מייסור וכבשו את שטחם.
במאה זו מעצמות מערב אירופה מנהלות מאבק על מספר נקודות מפתח בדרך למזרח הרחוק, בעיקר בטריטוריות נמל באפריקה או באיים הסמוכים ליבשת. בתחילת המאה מחזיקה פורטוגל ברוב נמלים אלו, כולל שתי טריטוריות גדולות יחסית – אנגולה ומוזמביק – בעוד צרפת ובריטניה שולטות על איים בקרבת אפריקה, וצוברות בהדרגה מאחזים נוספים באפריקה היבשתית. גם הולנד החזיקה טריטוריה בדרום היבשת וניסתה להרחיבה בהדרגה, תוך ספיגת פשיטות מטעם המקומיים לאורך כל המאה. העימותים בין ההולנדים למקומיים הסלימו בסוף המאה לסדרת מלחמות שנקראת "מלחמות הקוסה".
נקודות ציון בהודו:
1757: קרב פלסי – נקודת מפתח בדרך לשלטון הבריטי בהודו דה פקטו, הביאה לידי הבריטים טריטוריה שנייה בתת-היבשת וחיזקה משמעותית את יכולתם של הבריטים להשפיע על השלטונות המקומיים בהודו.
1765: החלת שלטון רשמי בריטי בבנגל – בהמשך לקרב פלסי, החלו הבריטים בקרב פלסי בלהדק את שליטתם דה פקטו על השלטון המקומי של סובהת בנגל (אנ'). חברת הודו המזרחית הבריטית החליטה תקדימית להחיל רשמית את השלטון הבריטי על בנגל, שהפכה לטריטוריה הבריטית הגדולה ביותר של בריטניה באסיה, ולמנות שליטים מקומיים מטעמם. בהמשך העשור חיזקה בריטניה את שליטתה על אזורים נוספים בהודו.
1782-1775: מלחמת בריטניה–מראטה הראשונה (אנ') – ניסיונות של האימפריה הבריטית להשפיע על הפוליטיקה המקומית בתת היבשת ההודית מובילים לעימות צבאי ממושך מול האימפריה המראטהית, בו ידם של המראטהים על העליונה. המלחמה מסתיימת בהסכם המסדיר את גבולות האזור ומכונן שיתופי פעולה בין המעצמות נגד יריבים משותפים כמו ממלכת מייסור והאימפריה הקולוניאלית הצרפתית.
1792-1790, 1799: מלחמות אנגלו-מייסור (אנ') – מלחמה שבסופה נאלצת ממלכת מייסור לוותר על מחצית משטחה בהסכם כניעה. בשנת 1799, תקפו הבריטים לאחר שנודע להם שמייסור מנסים לקיים שיתוף פעולה צבאי עם צרפת, הרגו את הסולטאן וכבשו את כל שטחה של הממלכה.
נקודות ציון באוסטרליה:
1770: מסעו של קוק לאוסטרליה – בעקבות דיווחים שונים על גושי יבשה גדולים באוקיינוס השקט, קפטיין ג'יימס קוק מיפה את אזור אוסטרליה ותבע טריטוריה אוסטרלית ראשונה בשם הכתר הבריטי.
1788: מושבות ההגליה באוסטרליה – ההתיישבות האירופית הראשונה באוסטרליה בסידני, כמושבת אסירים.
אירועים עולמיים > מלחמות בין־יבשתיות > התפשטות האימפריה הרוסית

האימפריה הרוסית, שהייתה אחת מהאימפריות רחבות הידיים כבר בתחילת המאה, עם שטחים אדירים בצפון אסיה, התרחבה והשתלטה על שטחים נוספים במזרח אירופה, בקווקז, במרכז אסיה ובמזרח הרחוק.
נקודות ציון:
1721: נחתם הסכם ניסטאד שסיים את המלחמה הצפונית הגדולה, ומיצב את רוסיה כמעצמה צפון אירופית.
1774: הסכם קוצ'וק קאינרג'ה מעגן את התרחבות האימפריה הרוסית דרומה על חשבון האימפריה העות'מאנית.
אירועים עולמיים > מלחמות בין־יבשתיות > התפשטות האימפריה הסינית

סין של שושלת צ'ינג, ששלטה על שטחים אדירים כבר בתחילת המאה, התרחבה והגדילה משמעותית את שטחיה לכיוון מרכז אסיה.
נקודות ציון:
1720: פלישה סינית לטיבט – שושלת צ'ינג פולשת לטיבט, ומקימה באזורה של טיבט ושל בהוטן המודרנית יחידות שלטוניות פרו-סיניות.
1758-1757: כיבוש דזונגריה – סין כובשת את השטחים האדירים של החאנות הדזונגרית (אנ') ובאופן מעשי אף משמידה את העם הדזונגרי (אנ'). כתוצאה מהכיבוש, הח'אנות הקזחית השכנה מציעה את כניעתה בפני קיסר סין.
כלכלה

1717: שווי הזהב – אייזק ניוטון קובע את שווי הזהב; קביעתו נותרת בשימוש למשך כ־200 שנה.
1720: דעיכת חברות הצ'ארטר – משבר כלכלי באירופה הוביל לאובדן האמון במודל חברות הצ'ארטר (אנ'), שפעלו כמונופולים של סחר או קולוניזציה מטעם ממשלות, ומסמן את דעיכת החברות שמאבדות מכוחן הרב עד לסוף המאה.
1776: עושר העמים – מתפרסם ספרו של אדם סמית, אשר משפיע רבות לאורך השנים על התעצבותה של הכלכלה המודרנית.
1786: האמנה האנגלית-צרפתית – בה נחתמות מספר הבנות חלוציות מבחינת יישומה של כלכלה ליברלית, המסירה חסמי כניסה לשוק. האמנה היא גם נקודת ציון בסיום המלחמה הכלכלית המתמשכת בין המעצמות.
איגודי עובדים – הם רעיון חדשני שצובר תאוצה באמריקה הצפונית בסוף המאה. בשנת 1768 מתקיימת שביתת העובדים הראשונה באמריקה הצפונית, במחאה על הפחתת שכר החייטים. בשנת 1794 נוסד איגוד עובדי הסנדלרות, "Federal Society of Journeymen Cordwainers" – התאגדות העובדים הראשונה בארצות הברית.
1792: המהפכה הצרפתית – בישרה גם על מהפכה בתחום הכלכלה, ובמיוחד מזווית הרפורמה האגררית הדרמטית המתרחשת במדינה. הרפורמה ביטלה את הקביעות הפיאודליות, שחררה את תושבי מעמד הצמיתות מחובם, וביטלה סוגי תשלומים רבים על בסיס מקרקעין. ברגע שנקבעו החוקים החדשים, השתלטו איכרים רבים על קרקעות וסירבו לשלם דמי שכירות או דמי פדיון, ואלו בוטלו לבסוף. האדמות שהיו שייכות עד אז למעמד הכמורה ואדמות נוספות בעלות מעמד מיוחד הוחרמו ונמכרו במכירה פומבית. שיטת המכירות הפומביות נטתה לטובת עשירי צרפת, וכך עולה לגדולה בתקופה זו קבוצה חדשה של בעלי קרקעות, שחיזקה בהמשך את תמיכה בנפוליאון.
סחר העבדים האטלנטי – התופעה מגיעה לשיאה במאה זו, כאשר על פי ההערכות המקובלות כ־60% בסחר העבדים האטלנטי בהיסטוריה כולה התקיים לאורך מאה זו. העבדים בתקופה זו היו בין הסחורות הרווחיות ביותר, בין היתר כי השתמשו בהם לגידול כמה מהסחורות הרווחיות האחרות, דוגמת סוכר, טבק, אורז וכותנה. פרקטיקה נפוצה הייתה שספינות אירופאיות מביאות סחורות לאפריקה ומחליפות אותן בעבדים, ולאחר מכן מפליגות לאמריקה שם הוחלפו בסחורה מקומית שהגיעה לאירופה, וחוזר חלילה. כמחצית מסחר העבדים התבצע על ידי האימפריה הבריטית. העבדים שונעו בתנאים קשים למחיה וללא סניטריה מתאימה, ורבים מהם מתו במהלך המסע או במהלך העבודה במטעים. בצרפת של ימי המהפכה הוצאה העבדות מחוץ לחוק.
תקופת השיא של שושלת צ'ינג – במהלך מאה זו התגבש מודל כלכלי נפוץ בסין של שושלת צ'ינג, שהייתה בין הכלכלות הגדולות בעולם, בו יזמים קנו שטחים לגידול תוצרת, והעסיקו בהם עובדים בשכר. חקיקה המקנה זכויות רחבות על שטח פרטי הובילה לכך שבתקופה זו התפתח בסין סחר ענף בקרקעות לצד ייעול של הפקת התוצרת, ותופעה זו הגבירה את הניידות החברתית בסין. שאנגחאי של תקופה זו הופכת לאחד מהנמלים החשובים בכלכלה העולמית. בתקופה זו מגלות האימפריות המערביות את אזור סין יותר לעומק, ומוצרים שונים מסין הופכים ל"להיטים" במערב.
זכויות יוצרים – במהלך המאה מספר מדינות באירופה וארצות הברית מחוקקות חוקים חלוציים בנושא.
כלכלה > עליית התוצר באירופה

התפתחות היקף הסחר הבינלאומי הביאה לפיתוח מנגנונים יעילים יותר לסחר זה, שבתורם הגבירו חזרה את היקף הסחר. אחד ממנגנונים אלו היה שימוש בשטרות חוב שהונפקו על ידי בנקים מקומיים והקלו על ביצוע קנייה בהיקף גדול יותר של סחורות בין מדינות. שיטה זו הובילה ליצירת תפיסה חדשה של "חוב לאומי", בנפרד מהחוב האישי של המלך וחיזקה את המנגנונים לגיוס הון. עם זאת, המנגנונים החדשים יצרו בעיות חדשות, דוגמת בועה פיננסית של מחירים ספקולטיביים מנופחים שהתפוצצה וגרמה לירידת ערך בשטרות חוב.
בתחילת מאה זו החל שימוש של שטרות כסף גם לשימושים נוספים, מה שהגדיל את האשראי ופתר בעיות של מחסור כרוני בכסף וזהב שאפיינו את המאה הקודמת.
נוסף על כך, טכניקות חדשות הגבירו את כמות המזון, לעיתים בשיטות שנעזרות בשיטה המדעית. למשל, במהלך המאה החל שימוש באספסת, לפת ותלתן לשיפור פוריות הקרקע, וכן חל שיפור במיומנויות הברירה המלאכותית של בעלי חיים ליצירת פרטים פרודוקטיביים יותר – מה שהגביר את כמות הבשר. בנוסף, נקלטו באירופה באופן נרחב יותר גידולים אמריקאים דוגמת תפוחי האדמה. עם זאת, הניסיון לעבור לגידולים חקלאיים יעילים יותר הוביל להפסקת השימוש בשטחים חקלאיים משותפים והגביר את הכדאיות של שימוש בשטח חקלאי גדול. שינוי זה יצר שינוי חברתי, מכיוון שהמצב החדש הכריח חקלאים רבים באזורים מסוימים לוותר על אורח החיים החקלאי כפי שהיו רגילים לו, ולבחור באחת משתי ברירות, או להפוך להיות שכיר בחווה של אחר, או להשכיר שטח חקלאי מחווה גדולה יותר. מגמה זו אומצה והואצה בסוף המאה במיוחד באנגליה של ראשית ימי המהפכה התעשייתית.
התעשייה המשמעותית ביותר באירופה במאה הזו היה טקסטיל, כאשר באזורים מסוימים למעלה ממחצית הייצוא היה של טקסטיל. בתחילת המאה עיקר התעשייה התרכזה במכונות נול מסורתיות במרכזי ייצור בערים הגדולות, אולם בהדרגה מודל חדש הפך נפוץ יותר: בעלי עסקים היו מנהלים קו של חומרי גלם, בעיקר צמר ופשתן, ומעבירים אותם למרכזים קטנים יותר באזורים כפריים. שיטה זו הפכה נפוצה ביותר אזורים, אולם עלייתו של הסחר העולמי בכותנה – שהגיעה בעיקר מהודו ממטעי עבדים – השפיעה דרמטית על התעשייה. מאחר שהכותנה הייתה זולה יותר לייצור בגדים, עלה הביקוש לבגדים חדשים, והתעשייה המסורתית לא יכלה לתמוך בכך. הביקוש הרב עודד בעשורים האחרונים פיתוחים טכנולוגיים חדשים שאיפשרו ייצור גבוה יותר, אך עוררו את חששם של הפועלים המסורתיים, שחששו לאבד את עבודתם למכונות. תהליך זה נמצא בלב המהפכה התעשייתית שהחלה בבריטניה בתקופה זו.
באנגליה, צרפת, הולנד וחלקים של איטליה התחילה מגמה של עיור, שתתחזק במאות הבאות. העיר הגדולה באירופה הייתה לונדון, שהגיעה לכמיליון תושבים, ואחריה פריז עם מעט יותר ממחצית המיליון. רמת החיים בערים רבות עלתה – לפחות בקרב חלק מהאוכלוסייה – ונוצרו פערים חברתיים אל מול הפריפריה, לעיתים תוך ניצול משאבי הפריפריה לטובת רמת החיים בעיר. מהעלייה ברמת החיים הרוויחה שכבה קטנה שגדלה לאיטה של מעמד ביניים, אולם פועלים לא מיומנים סבלו בעיר לעיתים מעוני רב, וערים רבות סבלו מאזורי עוני. בחלק מהערים הוערכו שיעורי הקבצנות בטווח של 25-5% מהאוכלוסייה. בתגובה לכך, החלה באנגליה מערכת ציבורית ראשונית שמטרתה לסייע לעניים ביותר.
כלכלה > עליית התוצר באירופה > משפחות מרובות ילדים במערב אירופה

כמו במאות הקודמות, בתקופות של משבר כלכלי, משפחות מרובות ילדים התקשו להאכיל את כל בני המשפחה ובמקרים רבים התנהגות נפוצה הייתה להביא למותם של התינוקות הצעירים, או, אם ניתנה ההזדמנות לכך, למסור ילדים שייגדלו במקום שידאג להם למזון, למשל, כמשרתים באחוזות של אצילים.
עם זאת, במערב אירופה של סוף המאה, בעקבות עליית האינדיבידואליזם והשינוי בתפיסת הילד, התגבשו בהדרגה נורמות חלופיות. ראשית, התפתחו יותר סוגי מוסדות שהציעו מזון לילדים, אולם בהדרגה הגיעו מוסדות אלו לתפוסה מלאה. בנוסף, בשנת 1784 חוקקה אוסטריה חוק תקדימי שאסר על לינה משותפת עם ילדים מתחת לגיל 5, כדי למנוע חנק שלהם למוות "בטעות" בידי הוריהם. בצפון מערב אירופה, נורמה חדשה שהחלה בציבור הרחב, שאינו אצולה, נתנה יותר דגש על משפחה גרעינית בנפרד מבית ההורים תוך נישואין באיחור רב. הגיל הממוצע לגברים בצפון מערב אירופה היה בין עשרים ושבע לעשרים ושמונה, לנשים בין עשרים וחמש ועשרים ושבעה. לצד זאת באזורים אלו הפך מקובל יותר להשתמש בשיטות שונות למניעת הריון, להגבלת מספר הילדים.
עם זאת, עדיין משפחות רבות מהמעמדות הנמוכים היו פגיעות מאוד למשברים כלכליים, ותקופת בצורת או אבטלה למשפחות שחיות בכפר או בעיר בהתאמה, היו עדיין עלולות להביא את המשפחות לכדי רעב וקבצנות.
סכסוכים פנימיים ותמורות פוליטיות > אמריקה

בראשית המאה האימפריות הספרדית, הפורטוגזית, הבריטית, הצרפתית, ובמידה פחותה גם ההולנדית, שלטו על שטחים מסוימים, שהיו בעיקר שטחים אסטרטגיים, כמו השטחים שבעבר היו בשליטת האימפריות המקומיות ואזורים אשר סמוכים לחוף האטלנטי. בראשית המאה אזורים נרחבים בצפון מערב אמריקה ובדרום היבשת עדיין נותרו מחוץ לשליטה מסודרת של מעצמות אירופה. אולם עד סוף המאה, המצב השתנה והמעצמות – ביניהן ארצות הברית הצעירה – השיגו שליטה על מרבית הטריטוריות ביבשת.
בצפון היבשת, הצרפתים נבדלו מהבריטים ביכולתם לייצר קשרים תרבותיים חיוביים יותר עם הילידים. עם זאת, לאחר מלחמת שבע השנים, השתלטה בריטניה על השטחים הצרפתיים, ועד מהרה נוצרו חיכוכים עם השבטים בטריטוריות החדשות.
דרום היבשת נשלט בעיקרו בידי האימפריות הספרדית (מערב היבשת) והפורטוגזית (מזרח היבשת), ושתיהן הידקו בהדרגה את אחיזתן בלב היבשת. במהלך המאה, על רקע עליית חשיבותו הכלכלית של האזור, ואיומים ביטחוניים בעיקר מצד הפורטוגזים, עברה האימפריה הספרדית למודל של מלכויות משנה שכפופות לכתר הספרדי. עד סוף המאה התגברה מצפון מלכות המשנה של גרנדה החדשה כללה את השטחים של המדינות המודרניות קולומביה, פנמה, אקוודור וונצואלה; מדרום נוסדה מלכות המשנה של ריו דה לה פלטה שכללה את שטחי המדינות המודרניות ארגנטינה, אורוגוואי, פרגוואי ובוליביה.
נקודות ציון:
1715: מלחמת יאמאסי (אנ') – בני יאמאסי (אנ'), על רקע תסכול מתמשך מאובדן שטחי ציד למתיישבים אירופאים, וגדילת החוב שלהם לדרום קרוליינה, יצרו קונפדרציה של שבטים שגירשו מתיישבים רבים והרסו את כלכלת דרום קרוליינה.
1763: מלחמת פונטיאק (אנ') – קואליציה של עמים ילידים התאחדה נגד הבריטים וביצעה מולם מספר מתקפות מוצלחות ששינו את יחסי הכוחות בשטח.
1763: ההכרזה המלכותית – בתגובה למלחמת הפוניטאק, הכריזו הבריטים על הכרה בזכויות העמים הילידים על אדמותיהם.
1776: הכרזת העצמאות של ארצות הברית – הכרזתן התקדימית של המושבות המאוחדות לכונן מדינה על בסיס רעיונות זכויות האדם, התחילה את מלחמת העצמאות האמריקאית, ובמקביל עוררה השראה למאבקים נוספים ברוח דומה בעולם.
1791–1804: מרד העבדים בהאיטי – מרד העבדים המוצלח הראשון.
1794: קרב העצים הגדועים (אנ') – מלחמה בין צבא ארצות הברית לבין קואליציה של עמים ילידים, בה ניצחה ארצות הברית באופן מובהק. בהסכם גרינוול שסיים את המלחמה ויתרו העמים הילידים על שטחים אדירים לטובת האמריקאים.
1795: הסכם פינקני – ההסכם בין ארצות הברית וספרד העניק לאמריקנים את השליטה על אדמות מיסיסיפי.
1798–1800: המלחמה הבלתי רשמית בין ארצות הברית לצרפת – לוחמה ימית בעיקרה, שהייתה שיאה של מתיחות בין ארצות הברית לצרפת, בתקופה בה תהפוכות בממשל הצרפתי הקשו על כינון הסכמים קבועים מול הצרפתים.
סכסוכים פנימיים ותמורות פוליטיות > המזרח התיכון

במזרח התיכון ההגמוניה האזורית במאה זו עדיין נמצאת בידי האימפריה העות'מאנית.
עם זאת, הגמוניה זו נסדקת מעט כאשר בשנות ה־40 בית סעוד הולך ומתחזק בחצי האי ערב. הסעודים מאמצים את הזרם האסלאמי המחמיר, ווהאביה, ומתחילים במאבק הדרגתי להרחבת השפעתם. בשנת 1773 כובשים הסעודים את ריאד, המתנגדת העיקרית להתחזקות הווהאביה, ולאחר יציאתה מהתמונה של ריאד, ממשיכים הסעודים להרחיב את שטחם, וכובשים בין היתר את כל אזור נג'ד.
מעט יותר במרכז אסיה, ממלכת פרס הייתה ממלכה רחבה ודומיננטית. עם זאת, בשנת 1747 נפלה השושלת האפשארית, מה שגרם לחוסר הצלחה לשמור את הממלכה מאוחדת והיא התפצלה למספר ממלכות לאחר שנקלעה למאבקי ירושה. בסופו של דבר, במהלך השנים 1794–1796, השושלת הקאג'ארית הצליחה לאחד תחתיה את רוב הממלכות שהתפצלו מפרס באמצע המאה, אולם הטריטוריות המזרחיות שהיו בשליטתה בתחילת המאה נותרות בשליטתה של האימפריה הדוראנית שהתרחבה באזור אפגניסטן במהלך המאה.
סכסוכים פנימיים ותמורות פוליטיות > המזרח הרחוק > נפילת האימפריה המוגולית

לאחר שבראשית המאה שולטת האימפריה המוגולית במרבית תת היבשת ההודית, בעיות כלכליות ופלישות ממערב מגבירות בעיות של ריבונות, והאימפריה הולכת ומאבדת שטחים עד שבמחצית המאה מאבדת את רובו הגדול של שטח האימפריה, ונותרת עם שטח באזור נפאל המודרנית. עד מחצית המאה האימפריה המראטהית היא זו שיורשת את עיקר הדומיננטיות בתת-היבשת, אולם דומיננטיות זו נשחקת במהרה עם התבססותם של הבריטים באזור. הסיבות לנפילת האימפריה שנויים במחלוקת במחקר ההיסטורי, כאשר הנראטיב האירופי המסורתי תיאר כאוס מקומי שבו הכניסו האירופאים סדר, ראייה שאומצה חלקית על ידי הוגים בתנועה הלאומית ההודית; אולם גישה נגדית, שהייתה נפוצה גם היא בקרב ההוגים הלאומיים של הודו, תלתה את נפילת האימפריה בהשפעה קולוניאלית ראשונית שהייתה באזור.
באימפריה המוגולית טרם הפלישה הבריטית עודדו לאורך המאה מטיפים אסלאמים את החזרה לאסלאם נקי מהשפעות הינדואיסטיות, בהיפוך למגמה סינקריטיסטית שהייתה במאות הקודמות. באזורים עליהם השתלטו הבריטים, ניסו האירופאים ליצור הבחנה מוגדרת בין המאמינים בכל דת, וכך למעשה חידדו את הפערים ובידול בין הדתות.
סכסוכים פנימיים ותמורות פוליטיות > המזרח הרחוק > התפתחויות נוספות

1758-1720: התפשטות שושלת צ'ינג.
1747: אחמד שאה יסד את האימפריה הדוראנית באפגניסטן של ימינו. במהלך 25 השנים הבאות פלש שאה להודו 9 פעמים.
9 בפברואר 1796: אחרי למעלה מ-60 שנה, ירד קיסר סין, צ'יאן לונג, מכס השלטון. תום שלטונו, תחתיו נהנתה סין משגשוג יחסי, הוא נקודת ציון אפשרית לתקופה מלאת אתגרים, שבבסיסם גדילת האוכלוסייה וריכוז בעלות על הקרקעות.
סכסוכים פנימיים ותמורות פוליטיות > אפריקה שמדרום לסהרה

במרכז אפריקה התחזקה במהלך המאה אימפריית לונדה (אנ'). סחר העבדים מול הקולוניה הפורטוגזית הסמוכה היה מרכיב משמעותי בכלכלה של הממלכות המקומיות, שנהגו למכור לעבדות את היריבים המובסים שלהם. אחת מנקודות השיא של התופעה באזור הייתה באמצע המאה, כאשר מלחמה בין ממלכת קונגו לממלכת מטומבה (אנ') – כחלק מסדרת מלחמות אזוריות – הכחידה עשרות אחוזים מהגברים באזור. סחר העבדים השפיע באופן עמוק על החברות באזורים מסוימים באפריקה. באזורים רבים נלקחו בעיקר הנשים הצעירות, להן היו תפקידים במבנה המשפחה והחברה, ובהיעדרן סבלה שאר המשפחה מקשיים בכלכלתן, ואזורים שלמים התרוקנו מיושביהם. לצד זאת, חלק מהאזורים חוו שיקום חלקי בזכות סחורות חדשות שהביאו הפורטוגזים דוגמת תירס או מניהוט.
במערב אפריקה עקב שגשוגה המהיר של ממלכת אשנטי, עלתה בינה לבין האוקיינוס קונפדרציית פנטה (אנ') של מספר שבטים המתאחדים בחשש מפני אשנטי. פנטה מצד אחד מתווכים בין הנמלים האירופאים לסחורות של אשנטי מלב היבשת, ומצד שני נמצאים כל העת בחיכוך מולם.
באזור הדרומי יותר של היבשת, בני הקוסה היו במלחמות פנימיות מתמשכות סביב ירושות השטח. הצד המפסיד במלחמה נאלץ להגר מערבית מנהר הקיי הגדול (אנ') שם גברו החיכוכים מול המתיישבים ההולנדים.
תגליות והמצאות > תחום הרפואה

המאה ה־18 הייתה נקודת מפנה ברפואה, מבחינת היכולת ליישם בקנה מידה רחב, ולו באופן ראשוני, תגליות חשובות שהתגלו קודם לכן.
לאורך המאה תחומים של רפואה מונעת, כמו בריאות הציבור והיגיינה, זכו לראשונה במאה זו לתשומת לב רצינית. לראשונה החלו להישמר נתונים סטטיסטיים שקשורים בבריאות הציבור, והחלה התייחסות בחקיקה לנושא של מניעת מחלות.
במאה זו נוסדו בתי חולים חלוציים למגוון מטרות. בפריז, פיליפ פינל שינה את התפיסה הרווחת לגבי פסיכיאטריה, והחליף את התפיסות הקודמות שמדובר באנשים רדופי שדים. חשיבה מדעית רציונלית מצאה עצמה משפיעה על תחומים רבים. עם זאת, לקראת סוף המאה היו אפנתיים גם הזרמים פסאודו-מדעיים חדשים, דוגמת פרנולוגיה ומסמריזם (אנ').
המצאות שונות בתחום הרפואה, דוגמת המלקחיים הרפואיים שמתאימים ללידה, השתכללו בהדרגה לאורך המאה וסייעו להציל חיי אדם רבים.
נקודות ציון בולטות:
1714: הומצא מדחום הכספית.
1720 בערך: טכניקה של חיסון ראשוני וחלקי לאבעבועות שחורות הגיעה מסין לאירופה.
1761: ספר שפרסם ג'ובאני בטיסטה מורגני (אנ') נחשב לראשית מדע הפתולוגיה.
1763: החברה המלכותית פרסמה דו"ח לאחר 5 שנים של ניסויים בבחינת השפעת אבקה של קליפת ערבה מיובשת על הורדת חום. הניסוי נחשב לאבן דרך מוקדמת בתולדות חקר ופיתוח התרופות לטיפול בבעיות נפוצות יחסית.
1796: הרופא אדוארד ג'נר המציא את החיסון נגד אבעבועות שחורות.
תגליות והמצאות > תחומים נוספים

תחבורה
1712: מנוע הקיטור של ניוקומן.
1775: הממציא דייוויד בושנל פרסם את המצאת הצוללת הראשונה.
1776: אוניית הקיטור הראשונה.
המצאות ותגליות נוספות
1709: ברתולומאו כריסטופורי המציא את הפורטה-פיאנו, האבטיפוס של הפסנתר המודרני.
1748: פורסמה זהות אוילר.
1752: כליא הברק הומצא על ידי בנג'מין פרנקלין.
1755 - מיכון ראשון של עבודת תפירה - בשלב זה באופן מוגבל מאוד - מקבל פטנט באנגליה.
1755 - ויליאם קאלן מדגים את פעולתה של המכונה הראשונה שמצליחה ליצור הקפאה מלאכותית.
1764: פורסם חוק בייס (סטטיסטיקה והסתברות).
1779: גילוי תופעת הפוטוסינתזה.
1781: ויליאם הרשל גילה את כוכב הלכת אוראנוס.
1783: ויליאם הרשל מגלה לראשונה ננס לבן.
1787: הפיזיקאי הבריטי אברהם בנט המציא את אלקטרוסקופ עלי הזהב.
1791–1795: בתוך מספר שנים מתבצעת פריצת דרך משמעותית באפשרות לשלוח אותות למרחק באמצעות מערכת תקשורת חזותית, טרם פיתוחו של הטלגרף החשמלי.
1797–1798: נערך ניסוי קוונדיש.
1799: התגלתה אבן רוזטה.
לואיג'י גלווני גילה את תופעת הביו חשמל.
תרבות פופולרית

תקופה זו היא ראשיתה של נקודת מפנה בחשיבותה העולם של אמנות ותרבות מערבית, מבחינת השפעתה על תרבויות ואמנויות ברחבי העולם. בתקופה זו, למשל, כבר בלטה השפעת אמנות מערבית על הציור המוגולי, והשפעות שונות על אמנות ארצות האסלאם בעיקר בעקבות השפעה משמעותית שספגו בירות תרבות מרכזיות דוגמת איסטנבול. עם זאת, ההשפעה במאה זו עדיין התמקדה בעיקר בתחומים או באזורים ספציפיים.
תרבות פופולרית > יצירות בולטות > פרוזה והגות

בתקופה זו הגיעה לשיאה הגות תקופת הנאורות, ונכתבו בתקופה זו כתבי הגות שהשפיעו על התפתחות החברה המערבית המודרנית. לדוגמה, ספרו של ז'אן ז'אק רוסו, "האמנה החברתית", סייע לעצב תפיסות שהפכו בהמשך לחלק ממבנה המערכת הדמוקרטית המודרנית. גם הפילוסוף עמנואל קאנט פרסם מספר ספרים בולטים, בהם ביקורת התבונה הטהורה (1781), הקדמות לכל מטפיזיקה בעתיד (1783), הנחת יסוד למטפיזיקה של המידות (1785) וביקורת התבונה המעשית (1788). פרסום ספרים אלו נחשבים לעיתים כפתיחתה של תקופת האידיאליזם הגרמני.
בשנת 1789 מתפרסם ספרו של אולאודה אקוויאנו, שמתעד וחושף לציבור את קשייהם של העבדים במסעות באוקיינוס האטלנטי.
יצירות בולטות נוספות:
שקיעתה ונפילתה של הקיסרות הרומאית
רובינזון קרוזו
מסעות גוליבר
האנציקלופדיה הגדולה
קנדיד
כתבי הפדרליסט
טריסטראם שנדי
עושר האומות
חסד מופלא
תרבות פופולרית > יצירות בולטות > מוזיקה

ארבע העונות (ויוואלדי)
טוקטה ופוגה ברה מינור
הפסנתר המושווה
נישואי פיגארו
רקוויאם (מוצרט)
תרבות פופולרית > יצירות בולטות > תיאטרון

הספר מסביליה
משרתם של שני אדונים
נתן החכם