עדנה מודה
פיתוח > יצירה ודיבוב

את דמותה של עדנה יצר והגה הקולנוען בראד בירד. לאחר שצפה במספר סרטים וסדרות טלוויזיה בנושא גיבורי-על לקראת פיתוח הסרט "משפחת סופר-על", בירד מצא את עצמו תוהה לעיתים קרובות מי האחראי על הכנת תלבושותם המשוכללות של גיבורי-העל. בירד הגה את דמותה של עדנה לאחר שגילה שעל אך שהם מציגים דמויות לבושות בתלבושות מפוארות ומוגזמות, סרטי גיבורי-על קלאסיים כמעט ולא מציעים הסבר סבירים כיצד משיגים גיבורי-על את התלבושות הללו, או מי מעצב אותן מלכתחילה. הבמאי רצה להפריך את הקלישאה לפיה גיבורי-על שריריים תופרים בעצמם את תלבושתם, והתקשה להאמין שגיבורי-על יפתחו פתאום עניין חזק מספיק באופנה וטקסטיל על מנת לעצב את תלבושותם. לכן, החליט בירד שאם העולם היה מאוכלס בגיבורי-על, מטבע הדברים יהיו גם אנשים שאמונים על עיצוב תלבושותיהם, שחייבים להיות בעלי רקע במדע והנדסה, ובכך יצר את הקונספט הראשוני לדמותה של עדנה כמדענית וגאונה טכנית, בנוסף להיותה מעצבת אופנה. על יצירת דמותה, פירט הבמאי: "איך שראיתי את זה, את התלבושות היה צריך ליצור מישהו עם רקע מדעי והנדסי"; ותיאר את דמותה של עדנה כ"חצי גרמנית, חצי יפנית, תחנת כוח זעירה של דמות". על אף ש"משפחת סופר-על" היה הסרט הראשון של פיקסאר שזכה לסיווג צפייה PG; עדנה נחשבת לאחד מניסיונותיה הראשונים למה שנקרא "קומדיה שחורה ונועזת יותר", מה שמודגם במיוחד בסצנה שבה הדמות מצטטת כמה דוגמאות גרפיות למקרים בהם גלימות גרמו ישירות למותם של כמה גיבורי-העל העוטים אותם, אחד מהם הוא מוצג כשהוא נהרג על ידי טורבינת סילון. לפי בירד, יצירתה דמותה של עדנה לקחה את הרעיון לפיו גיבורי-על לובשים תחפושות מעוצבות "לקיצוניות נוספת".
עדנה נקראה על שם "EMode", תוכנה בה השתמשה פיקסאר במהלך הפקת הסרט. בירד ציין את דמותה של עדנה כ"דמות הכי כיפית" שכתב לסרט, ונזכר: "בכל יום שכתבתי אותה, הייתי מאושר." את דמותה של עדנה דיבב בירד עצמו, שבמהלך הקלטות הדיבוב נהג השתמש ב"קול משעבד-העבדים" שלו. להחלטה לדיבוב דמותה של עדנה על ידי לא אחר מבירד; אנקדוטה שמקורה בתהליך יצירת העלילה, במהלכה עובדים שונים של פיקסאר דיבבו דמויות באופן זמני בזמן שיוצרי הסרט והאנימטורים ארגנו את קצב התפרשות העלילה והסצנות בסרט על מנת "לקבל תחושה של הסרט הסופי." על אף שדיבובים אלו מוחלפים בסופו של דבר בשחקנים ובמדובבים מקצועיים, ישנם מצבים שבהם "הקולות האלו נדבקים", כפי שהיה במקרה של הקול שבירד יצר עבור עדנה. במהלך תקופה זו, בירד דיבב זמנית גם דמויות אחרות, כולל את דמויותיהם של בוב פאר וסינדרום; מספר שחקניות נבחנו לתפקיד; שחקנית אחת, אותה בירד חיבב במיוחד, ביקשה מבירד כל הזמן להדגים שוב ושוב את הפרשנות שלו לאחת מהשורות של עדנה עד שאמרה לו שפשוט עליו לדבב את הדמות בעצמו מכיוון שהוא השיג את זה נכון. התפקיד הוצע גם לשחקנית והקומיקאית לילי טומלין, לה נשלחה הקלטה של בירד מדבב את הסצנות של עדנה בשלמותן; טומלין סירבה למשמע דיבובו של בירד, בטענה שלא תוכל לדבב את הדמות בצורה מצחיקה כמוהו. עמיתיו של בירד נאלצו לשכנע אותו מאוד לדבב את הדמות בעצמו. כשלבסוף נכנע ל"דרישה העממית" מצד חבריו לעבודה בפיקסאר, בירד התבדח שבסופו של דבר הוא לוהק לדמותה של עדנה פשוט כי הוא היה גם זול וגם זמין באותה תקופה. טקטיקה דומה שימשה למספר דמויות משנה אחרות בסרט: האנימטור ברט פארקר דיבב את דמותה של קארי, הבייביסיטר של משפחת פאר, התסריטאי באד לאקי דיבב את הסוכן הממשלתי ריק דיקר, ומעצב ההפקה לו רומנו דיבב את דמותו של ברני קרופ, מורו של חץ.
בירד תיאר את קולה של עדנה כשילוב של מבטא יפני וגרמני, משתי מדינות אלו החליט לשאוב השפעה מכיוון ש"הן שתי מדינות קטנות שיש להן עיצוב מדהים וטכנולוגיה מדהימה", וציין מצלמות ומכוניות כדוגמאות לטכנולוגיה שבה הן מתמחות. לואיז קלר מ-"Urban Cinefile" תיארה את קולה של הדמות כ"משהו אירופי... משולב עם מגע אסייתי". על אף שביצועיו של בירד היו רבגוניים במידה ניכרת, הוא נמנע מלאפשר לעדנה להפוך לקריקטורה על מנת לשמור על האשליה שהיא אחת הדמויות החכמות ביותר בסרט. בגרסה האיטלקית והצרפתית של הסרט, מבטאו הקומי של בירד מוחלף בזה של הבדרנית הצרפתית-איטלקית אמנדה ליר, שמציעה פרשנות מפתה ו"נשכנית" יותר לדמות. ליר אמרה שדיבוב קולה של עדנה לא היה תהליך קל, אך קיבלה את התפקיד לאחר שהוצע לה במקביל לעליית הסרט לאקרנים בפסטיבל הסרטים של קאן, על מנת להגשים את חלומה לדבב דמות של דיסני. עדנה הייתה הדמות הראשונה שליר נשכרה לדבב באיטלקית.