stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טום בויד
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת סקוטלנד> שנה | נבחרת סקוטלנד> הופעות | נבחרת סקוטלנד> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1990 | 3 | 0 |
| 1991 | 3 | 0 |
| 1992 | 7 | 0 |
| 1993 | 6 | 0 |
| 1994 | 6 | 0 |
| 1995 | 6 | 0 |
| 1996 | 10 | 0 |
| 1997 | 10 | 1 |
| 1998 | 10 | 0 |
| 1999 | 4 | 0 |
| 2000 | 3 | 0 |
| 2001 | 4 | 0 |
| סך הכול | 72 | 1 |
טומאן

| --- | --- |

מטבע של 10 טומאנים משנת 1896, המתאר את מוזפר א-דין שאה קאג'אר, השאה החמישי בשושלת הקאג'ארית
 משתמשים:  איראן
 יחידות משנה
 1⁄10000:  דינר
 1⁄10:  ריאל
 מטבעות ושטרות
 שטרות בשימוש:  1,000; 2,000; 5,000; 10,000; 50,000 ו-100,000
 מטבעות בשימוש:  1⁄5, 1⁄2, 1, 2, 5, 10, 25
 בנק מרכזי
 בנק מרכזי:  הבנק המרכזי של איראן
 ריאל איראני ← 
טוֹמאן (בפרסית: تومان) היה מטבע זהב איראני, אשר במקורו היה שווה ערך לדוקט. מקור המילה בשפות האלטאיות, ומובנה "עשרת אלפים". הוא נחלק ל-10 קראן, ומשקלו החוקי היה 3.376 גרם. הוא שימש באיראן עד שנת 1932, כאשר הוחלף על ידי הריאל, לפי מפתח של 1 טומאן = 10 ריאל.
חפרית מדבר אוסטרלית

| חפרית מדבר אוסטרלית> מצב שימור |
| --- | --- |
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: דו-חיים
סדרה:: חסרי זנב
משפחה:: לימנודינסטיים
סוג:: חפרית אוסטרלית
מין:: חפרית מדבר אוסטרלית
שם מדעי
 Notaden nichollsi
תחום תפוצה


חפרית מדבר אוסטרלית (שם מדעי: Notaden nichollsi) היא מין של צפרדע ממשפחת המיובטרכיים (או הלימנודינסטיים) ומהסוג חפרית אוסטרלית, החיה במדבריות של צפון ומזרח אוסטרליה.
המין תואר ב-1940 להוקרת החוקר גילברט ארנסט ניקולס.
תיאור

זוהי צפרדע קטנה יחסית באורך של עד 64 מ"מ בקירוב, שהנקבות מעט יותר גדולות. היא בעלת מבנה עגלגל עם לשון קצרה ועיניים גדולות והיא מותאמת לחפירת מאורות, מה שמונע ממנה להתייבש. צבעה חום עד אפור זית בגב כשהבטן לבנה-צהבהבה.
הצפרדע מותאמת לחיות באזורים יבשים ביותר, בהם נדירים דו-חיים. תפוצתה היא בבתות, ערבות יבשות, ביצות ובמדבריות חמים עד ממוזגים לאורך צפון-מזרח היבשת. היא מצויה מקימברלי שבאוסטרליה המערבית, הטריטוריה הצפונית ומערב קווינסלנד ומצויה גם בפילבארה. לרוב הצפדע מצויה באזורים חוליים, המקלים על אגירת מים מתחתיהם וכן מצויה במדבר גיבסון רק באזורי חוליות.
דרכה של הצפרדע לשרוד באזורים קשים אלה הוא בהתחפרות מתחת לאדמה ויציאה רק בלילות וכן להיכנס לתרדמת קיץ בעיתות קשות. כדי למנוע איבוד נוזלים הצפרדעים גם מכילות את ההורמון Vasotocin הפועל כנוגד שתנן. הצפרדע גם מתרבה מתחת לאדמה ושם גדלים הראשנים.
כאשר יורדים גשמים הצפרדעים יוצאות החוצה להתרבות ופעילות גם במשך היום. הם ציידות של נמלים וטרמיטים כמעט באופן בלעדי.
הערות שוליים

↑  חפרית מדבר אוסטרלית באתר הרשימה האדומה של IUCN
חפרית אוסטרלית

| חפרית אוסטרלית |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: דו-חיים
סדרה:: חסרי זנב
משפחה:: לימנודינסטיים
סוג:: חפרית אוסטרלית
שם מדעי
 Notaden ‏גינטר, 1873
תחום תפוצה


חפרית אוסטרלית (שם מדעי: Notaden) הוא סוג של חסרי זנב ממשפחת המיובטרכיים החיים רק בצפון ובמרכז יבשת אוסטרליה. בסוג ארבעה מינים.
מאפיינים

מיני החפרית מזכירים בצורתם את צפרדע הגשם מדרום אפריקה או את החפריות או החפריות האמריקאיות אך קרובים יותר לקרפדות ולאילניות. אורכם עד 7 ס"מ וגופם עגלגל מאוד ו"בולע" את ראשם כשצווארם קצר ביותר. הרגליים קצרות והעור יבש ובעל יבלות בולטות, כשלחלק מהמינים יש הפרשות רעילות ממנו.
הצפרדעים חיות באזורים שונים ביבשת אך נחות בתרדמה מתחת האדמה בעונות החמות. ברגע שיורד גשם הצפרדעים יוצאות לאכול פרוקי-רגליים כמו נמלים ולהתרבות. את הביצים הם מטילות מתחת לאדמה, שם לח יותר מהקרקע הצחיחה.
מינים

Notaden bennettii
Notaden melanoscaphus
חפרית מדבר אוסטרלית (Notaden nichollsi)
Notaden weigeli
יהודה לייב לוין (רב)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1894 ניקופול, אוקראינה 
 פטירה:  1971 (בגיל 77 בערך) מוסקבה, ברה"מ 
 מדינה:  ברית המועצות 
 תקופת הפעילות:  ?–1971 
 
הרב יהודה לייב לוין (ברוסית: Йехуда Лейб Ле́вин;‏ 1894, ניקופול - 1971, מוסקבה) היה רבה של מוסקבה וראש ישיבת "קול יעקב".
קורות חיים

אביו, אליהו שמואל לוין היה רבה הראשי של ניקופול. יהודה לייב למד בישיבות ניז'ין וישיבת כנסת בית יצחק בסלובודקה. ב-1916 הוסמך לרבנות. שלוש שנים למד אחר כך בבית מדרש ציוני-עברי למורים בדנייפרופטרובסק. כיהן כרב ביישובים שונים עד שהתמנה ב-1957 לתפקיד ראש ישיבת "קול יעקב" במוסקבה. באותה שנה, לאחר פטירתו של הרב שלמה שליפר, נעשה לרבה הראשי של מוסקבה.
הרב ספג ביקורת חריפה על הגנתו על המשטר הסובייטי. בנאום בשנת 1968 הרב הכחיש את קיומה של אנטישמיות בברית המועצות ואמר ש"כל המגבלות על תרבות, עבודות ודברים דומים הוסרו, וליהודים יש אותם זכויות שיש ללאומים אחרים". הוא אמר שההאשמות באנטישמיות באות "מלשון הרע ורכילות" והן מופצות על ידי "נביאי שקר שמנסים לקלקל את היחסים בין ממשלות". הוא אמר שיהודי אמריקה יכולים לנסוע לברית המועצות ולראות בעצמם שיהודי ברית המועצות "תופסים מקום בולט במדע ובתעשייה, בספרות ובאומנות, ואנחנו, כמו שער העמים, תורמים את חלקנו לכל ענפי הידע, לכלכלה ולבניית החברה הסוציאליסטית". דבריו של הרב לוין עוררו סערה באולם, כשחלק מהנוכחים החלו לצעוק לעברו כי הוא שקרן וקריאות נאצה נוספות. הנאום התפרסם ועורר תגובות נזעמות.
ד"ר נחום גולדמן, נשיא הקונגרס היהודי העולמי, כתב שתגובות אלו מפגינות "חוסר הבנה של המצב העדין של יהודי ברית המועצות, ובמיוחד מקומו של הרב לוין, שמנסה לשמר חיים יהודיים ברוסיא בנסיבות קשות". הרבי מלובביץ', שבעצמו נפגש עם הרב לוין במהלך ביקורו בארצות הברית בשתי פגישות - התייחס לסערה בשיחה שנשא בפני חסידיו בהתוועדות, וטען כי היה זה מעשה לא הוגן להטיח ברב לוין את ההאשמות כשידוע כי הרב לוין עצמו אינו מסכים עם התעמולה והוא אינו יכול לומר את האמת. הרבי הוסיף, כי הטענה שהופנתה לרב לוין צריכה לחזור אל הקוראים אותה על מצב הפצת היהדות במקומות בהם הדבר כן מתאפשר.
לקריאה נוספת

מרדכי אלטשולר, יהדות במכבש הסובייטי - בין דת לזהות יהודית בברית-המועצות 1964-1941, מרכז זלמן שזר, 2007.
הערות שוליים

↑  תורת מנחם התוועדויות תשכ"ח חלק ג, שיחת י"ב תמוז תשכ"ח סעיף לג
ערך זה הוא קצרמרבנושא תולדות עם ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007491635005171  ISNI: 0000 0000 5244 881X  LCCN: nr97008375  VIAF: 17127668   WorldCat (עם VIAF): 17127668
חפריתאים

| חפריתאים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: דו-חיים
סדרה:: חסרי זנב
תת־סדרה:: מזובטרכיה
על־משפחה:: חפריתאים
שם מדעי
 Pelobatoidea ‏Stannius, 1856

חפריתאים (שם מדעי: Pelobatoidea) היא על-משפחה מסדרת חסרי הזנב ומתת-סדרת מזובטרכיה.
מאפיינים

ככלל, לבני הקבוצה מבנה גוף דמוי קרפדה ופנים מוארכים, דמויי צפרדע. הם נחשבים לשלב ביניים בין הצפרדעים הפרימיטיביות (מקבוצת Archaeobatrachia) בין הצפרדעים המפותחות (Neobatrachia).
לצפרדעים אלה לשון עגלגלה, לסת שטוחה, עיניים רחבות ולבנות ורגליים קצרות. הזכרים לופתים את הנקבה בחיבוק הכלולות רק מהרגליים האחוריות.
מיון

על-משפחה חפריתאים (Pelobatoidea)
משפחה מגופריים (Megophryidae)
סוג ומין יחיד Borneophrys edwardinae
סוג Brachytarsophrys
סוג Leptobrachella
סוג Leptobrachium
סוג Leptolalax
סוג Megophrys
סוג Ophryophryne
סוג Oreolalax
סוג Scutiger
משפחה חפריתיים (Pelobatidae)
סוג חפרית (Pelobates)
משפחה חפריתיים אמריקאים (Scaphiopodidae)
סוג Scaphiopus
סוג Spea
משפחה שקעניתיים (Pelodytidae)
סוג שקענית (Pelodytes)
טריק שלושת הקלפים

טריק שלושת הקלפים בשוק ביפו
טריק שלושת הקלפים, הידוע יותר בשמותיו הלועזיים, "Three card monte" ו-"Find the lady" (באנגלית: "מצא את הגברת"), הוא תרגיל עוקץ בקלפים אשר מטרתו לעשוק את הקורבן מכספו. במשחק יש שלושה קלפים, שניים זהים ואחד שונה (לרוב מלכה עלה, ומכאן הכינוי "מצא את הגברת"), והמטרה של הקורבן היא למצוא את הקלף השונה לאחר ערבוב שלושת הקלפים כאשר פניהם כלפי מטה.
המשחק נפוץ בקרב נוכלים במדינות רבות בעולם, בהן ישראל. אותם נוכלים משתמשים בטכניקות רבות על מנת לפתות את הקורבנות התמימים. הם עובדים בקבוצות עם מספר שחקנים משתפי פעולה שזוכים מדי פעם, שמטרתם למשוך קהל. פעמים רבות קיים גם משגיח שמתריע על בוא המשטרה. לפעמים קיים אפילו סוכן כפול, אשר מטרתו לעזור כביכול לקורבן על ידי כך שהוא מסיח את הנוכל ובזמן הזה יוצר קיפול קטן בקלף השונה, אך לנוכל קיימת טכניקה להחזיר את הקיפול לקדמותו ולקפל קלף אחר בצורה דומה, וכל זאת בהסתר.
כיום, המשחק פופולרי גם בקרב קוסמים המתמחים בקסמי קלפים, ובעזרת מיומנותם הם שיפרו והמציאו שלל טכניקות לטיפול בקלפים. קיימות גרסאות רבות למשחק, אפילו כאלה שבהן גב הקלף השונה שונה בצבעו משני הקלפים האחרים.
כללי המשחק

כללי המשחק פשוטים. שלושה קלפים מונחים על השולחן על ידי המחלק (או במקרה של רמאות ברחוב על קופסה או חפץ אחר שניתן לקפל במהירות), ומוצגים לקורבן. לאחר מכן הופכים את הקלפים והקורבן צריך למצוא את הקלף השונה. הקלפים מעורבבים לנגד עיני הקורבן באיטיות ללא שום תנועה מהירה או חשודה, והקורבן צריך להצביע על הקלף השונה. בחירת הקלף נעשית על ידי מיקום כסף על הקלף. אם הקרבן ניצח, הוא זוכה בסכום כסף ששווה להימור שלו. אחרת, הוא מפסיד את הסכום עליו הימר. במרבית הפעמים הוא לא ינצח. הסיבה לכשלונו היא מיומנותו של הרמאי.
בחירת קלפים אופיינית

מאחר שיש רק 3 קלפים, בוחרים לרוב שתי שביעיות ומלכה. לרוב זו מלכה לב. לעיתים הקלף הזוכה הוא אס עלה שנחשב לקלף מזל. עובדה זו עשויה למשוך את הקורבן למשחק.
משיכת שחקן

קורבן המגיע למשחק רואה לרוב קבוצת אנשים שמשחקת, חלקם זוכים וחלקם מפסידים. האנשים שמשחקים הם משתפי פעולה עם מפעיל המשחק, שמשחקים איתו כדי לתת תחושה שזהו משחק הימורים הוגן. לרוב, משתפי הפעולה הם דמויות מגוונות כגון אישה עם ילד, אדם מהרחוב, רואה חשבון בחליפה. זאת כדי שהקבוצה תראה כמורכבת מאנשים זרים.
קורבן שצופה במשחק ישים לב שיותר קל לו לעקוב אחר המלכה מאשר למשתפי הפעולה והוא יתפתה לחשוב שהוא עשוי לנצח במשחק.
אם הקרבן נכנס לבסוף למשחק, משתפי הפעולה ישתמשו בכמה דרכים לרמות אותו:
מעורבים שני משתפי פעולה והמחלק שמתנהגים כאנשים זרים זה לזה. הקורבן מגיע למשחק שמתנהל בצורה חשאית, אדם נוסף צופה אחר משטרה. המחלק משחק תחילה עם משתף הפעולה. המחלק נותן לו להרוויח, והקורבן שם לב לכך שכסף קל היה עושה את דרכו אליו במקרים בהם משתף הפעולה הפסיד.
בזמן שהקורבן צופה במשחק, משתף פעולה שני שמתנהג כעובר אורח כמו הקורבן, יפתח איתו בשיחה בנוגע למשחק ויעיר על כך שמשתף הפעולה הראשון זוכה בקלות או מפסיד בקלות במשחק שנראה פשוט לקורבן. שיחה זו נעשית כדי לעודד את הקורבן לשחק.
אם הקורבן לא נכנס למשחק המחלק עשוי לטעון שהוא ראה משטרה, לקפל את המשחק ולהתחיל מחדש במקום אחר, או שהוא יחכה שקורבן נוסף יופיע.
אמונה רווחת היא שהמחלק יתן לקורבן להרוויח תחילה כדי למשוך אותו, אך זה לא נכון. במשחק אמיתי הקורבן לא זוכה אף פעם כי יש דרכים רבות למשוך את הקורבן למשחק ולשכנע אותו להמר.
במשחק עם משתף פעולה אחד או ללא משתפי פעולה כלל, המחלק ישאל את הקורבן היכן הקלף. לאחר בחירה נכונה מצד הקורבן המחלק יתן לו את סכום הזכייה ללא כל הימור מצדו ובכך ימשוך אותו לשחק.
שיטות מתוחכמות יותר יכללו מספר רב יותר של משתפי פעולה, שמשמשים כתצפיתנים, עוברי אורח או מהמרים.
שיטת ההונאה

המחלק נעזר בזריזות ידיים והסחת תשומת הלב כדי למנוע מהקורבן למצוא את המלכה. ישנם כמה מהלכים אופייניים.
בזריקה, המחלק מחזיק שני קלפים שמונחים לאורך מהקצה התחתון והעליון שלהם כאשר פניהם למטה. קלף אחד מוחזק ביד שמאל, קלף שני מוחזק ביד ימין בין האגודל לאמה וקלף שלישי מעליו בין האגודל לאצבע המורה. אחד הקלפים ביד ימין הוא המלכה. שתי הידיים מוטות כדי שהקורבן ומשתף הפעולה יוכלו לראות אותם. הקלפים נזרקים על גבי השולחן אחד אחד, ומעורבבים בכמה תנועות חלקות כך שהם אחד לצד השני. בזמן הזריקה המחלק מניע את יד ימין לצד כדי להפריד את שני הקלפים, הקורבן חושב שהקלף התחתון נזרק ראשון אך למעשה הקלף העליון נדחף לפני הקלף התחתון והחליף איתו מקום.
מחלק מיומן מבצע פעולה זו באופן בלתי ניתן להבחנה, לעיתים אפילו משתפי הפעולה לא עוקבים אחר הקלפים. לשם כך משתמשים בסימנים בין המחלק למשתפי הפעולה כדי להודיע את מיקום המלכה.
שיטה זו אחראית לתנועה האופיינית הצידה של יד המחלק בזמן שהוא מניע את הקלפים על השולחן.
אם הקורבן בוחר קלף שהמחלק לא רצה, המחלק יחליף את הקלף בקלף אחר. תחילה המחלק מרים קלף נוסף, לא הקלף שהקורבן בחר. הוא מחזיק אותו בפינה בין האגודל לאמה ומחליק אותו מתחת לקלף הנבחר, לכאורה כדי להפוך את הקלף הנבחר. למעשה, כששני הקלפים זה על גבי זה, הוא מניח את הקלף הלא נבחר, אוחז בקלף הנבחר ונותן לקלף שלא נבחר ליפול על גבי השולחן. כמו בזריקה, לא ניתן להבחין בחילוף קלפים שמבוצע נכון.
חפרית האגן הגדול

| חפרית האגן הגדול |
| --- | --- |
 חפרית האגן הגדול
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: דו-חיים
סדרה:: חסרי זנב
תת־סדרה:: מזובטרכיה
משפחה:: חפריתיים אמריקאים
סוג:: Spea
מין:: חפרית האגן הגדול
שם מדעי
 Spea intermontana ‏קופ, 1883

חפרית האגן הגדול (שם מדעי: Spea intermontana) היא מין של קרפדה מהמשפחה חפריתיים אמריקאים המצויה ברחבי אמריקה הצפונית.
מאפיינים

קרפדה זו חיה בטבע ביערות וחורשים של אורני זפת, בתות, שדות מרעה ופרריה וכן בכמה מדבריות עד לגובה 2,600 מטר. תפוצתה היא מדרום קולומביה הבריטית, לאורך וושינגטון ואורגון עד לדרום איידהו, לאורך נבאדה וביוטה. כמו כן אוכלוסיות קטנות שלה נמצאות בקליפורניה, אריזונה, קולורדו וויומינג.
הקרפדה קטנה בגודלה, באורך 3.8–6.3 סנטימטרים והיא בעלת עור לח בצבע אפור בהיר, אפור-זית עד חום והיא בעלת כתמים חומים על עורה עם זוג פסים דקים ולבנים לאורך גבה. היא בעלת עיניים גדולות דמויות עין החתול היכולות לראות בחשיכה, ובעלות סימנים כהים סביב העין. לקרפדה כפות רגליים רחבות וקשיחות עם קרומי שחייה. היא משתמשת בכפות עטופות הקרין כדי לחפור בזריזות מחילה באדמה. החפרית מצויה במחילה במשך מרבית הימים החמים ויוצאת בלילות, או לאחר ירידת גשם חזק.
הקרפדה שוכנת בסביבה הקרובה לשלוליות, בריכות או גדות אגמים ונהרות רדודים. היא מתרבה באביב ואז הזכרים הגדולים קוראים לנקבות ומתחרים ביניהם עליהן. הנקבות מטילות במים 200–500 ביצים, אם כי בשבי יכולים להטיל מעל 1,000. מאותו רגע הם עוזבים את הביצים והראשנים הגדלים במים.
ראשני החפרית צריכים לגדול מהר עקב תנאי היובש והם בוקעים תוך 4 ימים וגדלים במהירות תוך 4–8 שבועות, על פי התנאים והמזון שהם אוכלים. הראשנים מתפתחים עם כמה צורות כשלחלק מהם פיות צרים והם מתאימים לאכילת אצות וצמחייה או חרקים קטנים בעוד אחיהם הגדולים בעלי פיות גדולים יותר והם הופכים לקניבלים הטורפים את אחיהם. הקרפדות הבוגרות טורפות מינים רבים של חסרי חוליות ומיני חרקים ובעצם כל דבר שהם יכולים לבלוע והן צדות בעיקר בלילה ולאחר ירידת גשם חזק. הן מתגוננות מטורפים באמצעות בלוטות על העור המייצרות רעל שדוחה את רוב הטורפים.
הערות שוליים

↑  חפרית האגן הגדול באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007535118105171
יהודה לייב מאשבוים

אין תמונה חופשית
הרב יהודה לייב מאשבוים (ט"ו באייר תרס"ח, 16 במאי 1908 - ?) היה רבה של טרסטינה שבמחוז ביאליסטוק לפני מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה

נולד בבריסק לרב משה מאשבוים שהיה מגיד מישרים בבריסק. בילדותו למד תורה אצל מלמדים בבריסק. בבחרותו למד בישיבת תורת חסד והיה לתלמידו הקרוב של הרב משה סוקולובסקי בעל ה"אמרי משה", שם נודע כעילוי גדול. היה מידידיו הקרובים של הרב אהרן ליב שטינמן בישיבה. לאחר פטירת האמרי משה הוא הספיד אותו בישיבה כבחיר התלמידים.
בשנת תרצ"ג (1933), בהיותו בחור, חיבר את הספר "ברכת הארץ" על ענייני עומר ושתי הלחם, והוציאו לאור בשנת תרצ"ד לעילוי נשמת רבו האמרי משה. הוא זכה להסכמותיהם של הראי"ה קוק, הרב שלמה נתן קוטלר, הרב שמחה זליג ריגר והרב איסר זלמן מלצר. השניים האחרונים אף כתבו הערות לספר.
בשנת תרצ"ה (1935) נשא את בתו של הרב שלום יצחק סגל רבה של טרסטינה שנפטר זמן קצר לאחר נישואיו. הוא מונה למלא את מקום חמיו כרבה של טרסטינה.
אביו, הרב משה מאשבוים היגר לארצות הברית לפני מלחמת העולם השנייה, אולם הוא נשאר בעירו למלא את תפקידו. בשואה הוא נלקח עם אשתו ובנו שלום יצחק בן השלוש למחנה טרבלינקה שם הם נרצחו.
לאחר השואה הוציא אביו את ספרו ברכת הארץ במהדורה נוספת והוסיף דברי מבוא על בנו. בתקופת מלחמת העולם השנייה אבדו כתבים נוספים שלו על הרמב"ם ועל התלמוד.
לקריאה נוספת

רובלוב, ברכת הארץ - הקדמה למהדורה מחודשת קנדה, תשס"ט, באתר אוצר החכמה.
הרב אליהו מאיר רייך, 'רבי יהודה ליב מאשבוים הי"ד', ישורון, כז, תשע"ב, עמ' תתלו-תתמ
הערות שוליים

↑  על פי עדות אחיו ישעיה בדף עדות באתר יד ושם, הרב יהודה ליב נולד בשנת 1905.
↑  ראו בהקדמה לספר ברכת הארץ שיצא במהדורה מחודשת בתשס"ט, ובתוכו מופיעים מספר חילופי מכתבים ביניהם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007498547705171  VIAF: 306418039   WorldCat (עם VIAF): 306418039
חפר אל-באטן

| --- | --- |

 מדינה:  ערב הסעודית ערב הסעודית
 מחוז:  א-שרקייה
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  387,096 (2022)
 קואורדינטות:  28°26′03″N 45°57′49″E﻿ / ﻿28.434166666667°N 45.963611111111°E﻿ / 28.434166666667; 45.963611111111 
 אזור זמן:  UTC +3
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ערב הסעודית מוגדלת) ריאד ג'דה מכה אל-מדינה דמאם בוריידה ח'מיס מושייט איראן כווית עיראק ירדן יש. מצרים סודאן ארי. תימן עומאן איחוד האמיר.  ק. המ. הפ.  ים סוף חפר אל-באטן(למפת ערב הסעודית רגילה) ריאד ג'דה מכה אל-מדינה דמאם בוריידה ח'מיס מושייט איראן כ. עיראק ירדן יש. מצ. סודאן ארי. תימן עומאן איחוד האמיר.  ק. המ. הפ.  ים סוף חפר אל-באטן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
חפר אל-באטן (בערבית: حفر الباطن) היא עיר במחוז א-שרקייה בצפון-מזרח ערב הסעודית. העיר ממוקמת כ-430 קילומטרים צפונית לריאד, ובקרבת משולש הגבולות עם כווית ועיראק. חפר אל-באטן שוכנת בעמק היבש של ואדי אל-באטן, שהוא חלק מהעמק הארוך יותר של הנהר ואדי אל-רומה, המוביל פנימה לכיוון אל-מדינה ובעבר נשפך למפרץ הפרסי. על פי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2022, התגוררו בעיר 387,096 בני אדם.
לפי שיטת קפן, האקלים בעיר הוא אקלים צחיח.
היסטוריה

במאה ה-7, חפר אל-באטן היוותה נתיב במדבר שדרכו עברו עולי רגל בנסיעה למכה לחג'. באותה תקופה לא היו מים זמינים בחבל ארץ זה, ולכן עולי הרגל נסעו מאזור עיראק למכה במסלול ארוך ללא מים. בתקופת שלטונו של עות'מאן בן עפאן (644–656), עולי רגל רבים התלוננו על המחסור במים, ואבו מוסא אל-אשערי, בן לווייתו של מוחמד, דאג לחפור בארות חדשות לאורך הנתיב באזור חאפר אל-בטין. חפירת הבארות הניעה את פיתוח האזור.
הערות שוליים

↑  Eastern Region Region (Saudi Arabia): Places in Governorates - Population Statistics, Charts and Map, citypopulation.de
↑  "Climate: Hafar al-Batin - Climate graph, Temperature graph, Climate table". Climate-Data.org. נבדק ב-2014-02-23.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007487150505171  LCCN: n2003122203  VIAF: 152646057   WorldCat (עם VIAF): 152646057 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של ערב הסעודית ובנושא יישובים במזרח התיכון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יוסטינוס השני, קיסר האימפריה הביזנטית

פלאביוס יוסטיניוס איוניור אוגוסטוס או יוסטינוס השני (בלטינית: Flavius Iustinus Iunior Augustus; סביבות 520–578) היה קיסר האימפריה הביזנטית מ-565 עד 578 ואחיינו ויורשו של יוסטיניאנוס הראשון.
יוסטינוס, בעלה של סופיה (אחייניתה של הקיסרית תאודורה) זכה בבחירות שלוות. ימיו הראשונים בשלטון הבטיחו עתיד מזהיר - הוא שילם את חובותיו של דודו, שפט בעצמו, והכריז על סובלנות דתית כללית, אך אל מול האריסטוקרטיה הפרועה ומושלי הפרובינציות הסוררים הוא בסופו של דבר לא ביצע רפורמות רבות.
האירוע החשוב ביותר בתקופת שלטונו היה פלישת הלומברדים לאיטליה בשנת 568. הפולשים, בראשות אלבוין, הצליחו בתוך מספר שנים להפוך לשליטים בפועל של כמעט כל שטח המדינה. תשומת לבו של יוסטינוס הייתה נתונה לאזורי הספר בצפון ובמזרח. לאחר שסירבו לשלם את מס האוורס, הוא הוביל מספר קרבות נגדם שלא נחלו הצלחה. גישושיו אצל הטורקים גרמו לפרוץ מלחמה עם פרס. לאחר שתי מערכות שנחלו כישלון חרוץ, שבהם כבשו הפרסים את סוריה, הצליח יוסטינוס להשיג שלום שברירי בכך ששילם מס שנתי. התקפי השיגעון אליהם נפל מדי פעם הובילו אותו למסקנה שעליו למנות שותף. ולפי עצתה של סופיה הוא דילג על קרובי משפחתו ומינה את הגנרל טיבריוס להיות קיסר בדצמבר 574 ופרש מתפקידו, עד מותו בשנת 578.
טקס פרסי לורנס אוליבייה 2016

| --- | --- |
 תאריך:  2016 
 מיקום:  בית האופרה המלכותית, קובנט גארדן 
 מנחים:  מייקל בול
 →2015 2017←
 
טקס הענקת פרסי לורנס אוליבייה לשנת 2016 נערך ב-3 באפריל 2016 בבית האופרה המלכותית שבלונדון. את הטקס הנחה מייקל בול. קטעים נבחרים מהטקס שודרו בטלוויזיה בערוץ ITV.
הפקות עם מועמדויות וזכיות מרובות

ההפקות הבאות היו מועמדות למספר פרסים:
8: Gypsy
7: "קינקי בוטס"
6: Farinelli and the King, "ברנשים וחתיכות", "אגדת חורף"
5: "שחקי אותה כמו בקהאם - המחזמר"
4: "המלט", In the Heights, "גברת הנדרסון גאה להציג", "נל גווין", "אורסטיאה", People, Places and Things
3: The Father, "כוחו של גורל", Hangmen
2: "אבירות כפרית" / "ליצנים", "יחסים מסוכנים", "פיק דאם", "שבע כלות לשבעה אחים", Woolf Works
ההפקות הבאות זכו במספר פרסים:
4: Gypsy
3: In the Heights, "קינקי בוטס"
2: Hangmen, People, Places and Things, Woolf Works
יוהאן פטר סלומון

| --- | --- |

 לידה:  20 בפברואר 1745 בון, נסיכות הבוחר מקלן 
 פטירה:  25 בנובמבר 1815 (בגיל 70) לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מקום קבורה:  מנזר וסטמינסטר 
 מוקד פעילות:  האימפריה הרומית הקדושה 
 סוגה:  אופרה 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  כינור 
 
יוהאן פטר סלומון (בגרמנית: Johann Peter Salomon;‏ 20 בפברואר 1745 – 28 בנובמבר 1815) היה כנר, מלחין, מנצח ואמרגן מוזיקלי גרמני שנולד כיהודי והוטבל לנצרות בינקותו.
ביוגרפיה

סלומון נולד בבון, בנו השני של פיליפ סלומון, אבובן בתזמורת החצר של בון. הבית שבו נולד היה ברחוב בון 515, הבית שבו עתיד להיוולד, כעבור עשרים וחמש שנים, בצירוף מקרים מוזר, לודוויג ואן בטהובן. בגיל שלוש-עשרה היה לכנר בתזמורת החצר וכעבור שש שנים היה לקונצרטמייסטר בתזמורת של הנסיך היינריך מפרוסיה. הוא חיבר כמה יצירות לחצר הנסיך בהן ארבע אופרות ואורטוריה אחת. סלומון עבר ללונדון בראשית שנות ה-80' של המאה ה-18, שם הלחין וניגן בכינור הן כסולן מהולל והן ברביעיית מיתרים. הופעתו הפומבית הראשונה הייתה בקובנט גארדן ב-28 במרץ 1781.
הערות שוליים

↑  A look at the life of Johann Peter Salomon, the Jewish-born musician, impresario and creative force behind Haydn's Creation, Jewish Renaissance (באנגלית אמריקאית)
↑  H. C. Robbins Landon, Haydn: Chronicle and Works, Bloomington: Indiana University Press, 1976, p. 24
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007451247205171  PLWABN: 9810539285105606  BIBSYS: 4006421  BNE: XX1729481  BnF: cb14801683h (data)  GND: 116767189  ISNI: 0000 0000 8086 9988  LCCN: n83122588  LNB: 000101016  MusicBrainz: edb26f95-c44f-4035-9729-41c56f167a16  NKC: jn20031204009  NTA: 261660470  SNAC: w6p56nhm  SUDOC: 16536565X  VIAF: 7576390   WorldCat (עם VIAF): 7576390
יוהאן פוסט

| --- | --- |

 לידה:  1400 מיינץ, האימפריה הרומית הקדושה 
 פטירה:  30 באוקטובר 1466 (בגיל 66 בערך) פריז, ממלכת צרפת 
 מדינה:  גרמניה 
 
יוהאן פוסט (בגרמנית: Johann Fust; ‏1400 C. - ‏30 באוקטובר 1466) היה מדפיס גרמני.
חייו

פוסט התפרסם כמי שמימן את ניסיונותיו של יוהאן גוטנברג להמצאת הדפוס המודרני, וזכה ברווחיו של גוטנברג מהמצאתו לאחר משפט שנערך ביניהם ובסיכומו עוקל בית הדפוס של גוטנברג לטובת פוסט. עובדה זו הקימה לו מבקרים שראו בו איש הון שניצל את מצוקתו הכלכלית של גוטנברג. אחרים ראו בו משקיע ראוי, שהיה הפטרון היחיד שהמשיך להאמין בגוטנברג ולהעניק לו חסות גם לאחר כישלונות ראשוניים של המצאתו.
פוסט השיא את בתו היחידה כריסטינה לעוזרו לשעבר של גוטנברג, פטר שפר, שהעיד לטובתו של פוסט נגד מעבידו. ויחד עם חתנו הקימו בית דפוס משלהם: "שפר&פוסט".
חבורת סימטריות מרחבית

הקבוצה המרחבית של קרח H2O משושה היא P63/mmc. ה-m הראשון מציין מישור שיקוף מאונך לציר ה-c‏ (a), ה-m השני מציין מישורי שיקוף מקבילים לציר ה-c‏ (b), וה-c מציין מישורי החלקה (b) ו-(c). התיבות השחורות מתוות את תא היחידה
בקריסטלוגרפיה, חבורת סימטריות מרחבית היא חבורה של סימטריות המעתיקות את הנקודות על סריג כלשהו לנקודות אחרות של אותו סריג.
חבורות כאלה מתארות את האופנים שבהם אפשר לסובב, להזיז או לשקף את הסריג, ולכן למבנה שלהן יש קשר הדוק לזה של הסריג שאליו הן מתייחסות. שלא כמו חבורת סימטריות נקודתית, שאיבריה שומרים נקודה של הסריג במקומה, בחבורה מרחבית יש גם העתקות המזיזות את הסריג כולו, ולכן אלו חבורות אינסופיות.
לחבורות הסימטריה המרחביות של סריגים דו-ממדיים ותלת-ממדיים יש תפקיד מכריע בקריסטלוגרפיה ויישומיה, והן נחקרות גם מהיבטים אלגבריים, גם כאובייקטים גאומטריים, וגם כאוספים קונקרטיים של פעולות על סריגים פיזיקליים. חבורות אלה נקראות "מרחביות" כדי לציין את היכולת שלהן להזיז את הסריג במרחב, ולהבדילן מחבורות הסימטריות הנקודתיות. חבורה הפועלות על סריג דו-ממדי נקראת לפעמים חבורת סימטריות מישורית. המונח "חבורת סימטריה מרחבית" מתייחס לעיתים קרובות למקרה התלת-ממדי.