stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
TOEFL
היסטוריה

בשנת 1962 מועצה לאומית אמריקאית שהורכבה מנציגי מדינות וארגונים פרטיים נוצרה כדי להתמודד עם הצורך להבטיח רמת שליטה נאותה בשפה האנגלית למבקשים להתקבל לאוניברסיטאות אמריקאיות ואשר שפת אמם אינה אנגלית. המועצה המליצה על פיתוח בחינת TOEFL לקראת שנת הלימודים 1963–1964.
הבחינה הראשונה פותחה על ידי המרכז ללינגוויסטיקה יישומית בהנחיית פרופסור צ'ארלס פרגוסון מאוניברסיטת סטנפורד, מומחה ללינגוויסטיקה יישומית. בחינות ה-TOEFL הראשונות ניתנו למועמדים בשנת 1964 על ידי האגודה לשפות מודרניות של אמריקה במימון קרן פורד וקרן דנפורט.
בשנת 1965 מועצת המכללות האמריקאית, בשיתוף שירות הבחינות החינוכי קיבלו אחריות לביצוע תוכנית הבחינות. בשנת 1973 נערך הסכם בין שני גופים אלה לבין המועצה המנהלת את בחינות הכניסה ללימודים מתקדמים (Graduate Records Examination - GRE) להשגיח על הבחינות ולנהלן.
אופן ביצוע הבחינה ותוכנה > בחינה על נייר

במקומות שבהם לא ניתן לבצע את הבחינה באינטרנט, נבחנים כותבים את הבחינה על נייר. על הנבחנים להירשם מראש לבחינה באינטרנט או באמצעות טופס הרשמה מודפס. הבחינות מתקיימות במועדים קבועים מראש, שש פעמים בשנה. הבחינה נמשכת שלוש שעות וניתן להשלים את הבחינה כולה במועד בחינה בודד. אין הגבלה על מספר הבחינות אליהן ניתן לגשת, אולם מוסדות להשכלה גבוהה מתחשבים אך ורק בציון האחרון שניתן.
הבנת הנאמר (30–40 דקות)
חלק הבנת הנאמר מורכב משלושה חלקים. הראשון מכיל 30 שאלות על שיחות קצרות. השני מכיל 8 שאלות על שיחות ארוכות יותר. השלישי מכיל 12 שאלות על הרצאות או שיחות.
הבעה בכתב מובנה (25 דקות)
חלק ההבעה בכתב המובנה מכיל 15 תרגילים של השלמת משפטים ו-25 תרגילים של זיהוי שגיאות.
הבנת הנקרא (55 דקות)
חלק הבנת הנקרא מכיל 50 שאלות על קטעי קריאה.
כתיבה (30 דקות)
חלק הכתיבה הוא מטלת כתיבת חיבור קצר של 250–300 מילים.
אופן ביצוע הבחינה ותוכנה > בחינה מהבית

בעת האחרונה, בין השאר בגלל האילוצים שגרמה מגפת הקורונה, נוספה גם אפשרות להיבחן ב-TOEFL מהבית. גרסת בחינה זו, הנקראת The TOEFL iBT Home Edition, זהה בתוכן ובפורמט שלה לגרסת ה-TOEFL iBT המתקיימת במרכזי הבחינה, אך נערכת בבית הנבחן או הנבחנת בהשגחת בוחן. ציוני גרסה זו אינם מתקבלים בכל המוסדות המקבלים ציוני TOEFL.
ציוני הבחינה > בחינה באינטרנט

טווח הציונים בבחינה באינטרנט הוא בין 0 ל-120 נקודות.
כל אחד מארבעת חלקי הבחינה (קריאה, הבנת הנאמר, דיבור וכתיבה) מקבל ציון הנע בין 0–30. הציון הסופי הוא סיכום של ארבעת הציונים בחלקים השונים.
כל תשובה בחלק הדיבור מקבלת תחילה ציון הנע בין 0 ל-4, וכל תשובה כתובה מקבלת תחילה ציון ראשוני הנע בין 0 ל-5.
ציוני הבחינה > בחינה על נייר

בעבר ציון הבחינה על נייר נע בין 310 ל-677.
הציונים הניתנים לכל חלק בנפרד אינם משקפים רק את אחוז התשובות הנכונות אלא אף שקלול של רמת הקושי של הבחינה המסוימת (היכולה להיות קשה יותר או פחות מבחינות אחרות על נייר).
כיום הבחינה על הנייר משוקללת כמו ציון של בחינה באינטרנט וטווח הציונים שלה נע בין 0 ל-120 נקודות.
ציוני הבחינה > ציוני TOEFL וסף קבלה ללימודים

ברוב המכללות בארצות הברית ציון הבחינה ב-TOEFL הוא רק נתון אחד מתוך מספר נתונים המשמשים לקבלת ההחלטה בדבר קבלת מועמד ללימודים. עם זאת, למכללות ואוניברסיטאות רבות קיים ציון מינימום בבחינה לצורך שקילת המועמדות. ציון המינימום בבחינה באינטרנט נע החל מ-61 (אוניברסיטת המדינה של בולינג גרין) ועד 100 (המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, אוניברסיטת קולומביה, אוניברסיטת הרווארד). מדגם של ציוני המינימום ב-TOEFL, הנדרשים לקבלה ללימודים בארצות הברית, מעלה כי לצורך קבלה ללימודי תואר ראשון הממוצע הוא 74.2, ואילו לצורך קבלה לתארים מתקדמים הממוצע הוא 82.6.
מצפה מעוז מורל

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  נקודת תצפית 
 על שם:  מעוז מורל
 כתובת:  מדבר יהודה 
 הקמה ובנייה
 תאריך פתיחה רשמי:  26 באפריל 2024
 
מצפה מעוז מורל הוא מצפה במצפה מדרג (אום דרג') שבמדבר יהודה, בסמוך למבנה המשטרה הירדנית במקום. המצפה הוקם לזכרו של סמל ראשון מעוז מורל, לוחם ומאגיסט בסיירת הצנחנים, שנפל ב-19 בפברואר 2024 בקרב בדרום רצועת עזה.
מיקום ונוף

המצפה משקיף על רמת מדבר יהודה ועל אגני הניקוז של נחל חבר, נחל ערוגות ונחל צאלים, ומציע תצפית פנורמית על נופי המדבר. הגישה למצפה היא דרך ההתנחלות כרמל.
יוזמה והנצחה

המצפה הוקם ביוזמת חבריו של מעוז מורל לישיבה התיכונית בדימונה, מתוך רצון להנציח את מורשתו ואהבתו לארץ. אהבתו של מעוז לטיולים, ובפרט למדבריות הארץ, הייתה מרכיב משמעותי בחייו והיוותה השראה להקמת האתר. במצפה הוצבו ספסלי ישיבה, נדנדות ישיבה ושלט עם דמותו של מעוז מורל וכיתוב המתאר את חייו ופועלו. במהלך חנוכת המצפה התקיים טקס בהשתתפות בני משפחתו וחבריו.
ביוגרפיה של מעוז מורל

מעוז מורל נולד ביום כ"ב באדר תשס"ב (6 במרץ 2002) בטלמון, בנם של ורדה דבורה ואיתן יצחק. אח לדוב, אליעזר, שחר, אלקנה וחנה. הוא בוגר הישיבה התיכונית בדימונה וישיבת אבינועם שבהתנחלות כפר תפוח שבשומרון. ב-15 בפברואר 2022 התגייס לצה"ל ושירת בחטיבת הצנחנים.
תזמורת הרדיו של מינכן

| --- | --- |

 תאריך ייסוד:  1952 
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 מיקום:  מינכן, גרמניה
 מנצח:  איוון ראפיוזיק
 https://www.rundfunkorchester.de
 
תזמורת הרדיו של מינכן (בגרמנית: Münchner Rundfunkorchester) נוסדה ב-1952 כהרכב התזמורתי השני של הרדיו הבווארי, לצד תזמורת רדיו בוואריה. התזמורת שמה דגש בעיקר על מוזיקה קלה, וניגנה במספר רב של אופרטות. קונצרטי יום ראשון של התזמורת במינכן זכו גם הם להצלחה בלתי רגילה.
עם הזמן התרחב הרפרטואר לכיוון האופרה האיטלקית, ובניהולו של מרצ'לו ויוטי גם בכיוון מוזיקה של המאה ה-20. אף על פי שבניצוחו של מרצ'לו ויוטי זכתה התזמורת בשנים האחרונות להצלחה אמנותית יוצאת מגדר הרגיל, וזכתה לאהדה גדולה בציבור, היא נועדה להיסגר כחלק מן הצעדים במסע התייעלות. ב-27 באפריל 2005 התקבלה החלטה שהצילה את התזמורת מסגירה. מאז 1 בספטמבר 2006 ממשיכה התזמורת לנגן בגרסה קטנה יותר (50 מוזיקאים במקום 72 עד אז), והדגש הוא מאז על תחום העבודה החינוכית עם בני נוער.
מנצחים ראשיים

ורנר שמידט-בלקה (1952 - 1967)
קורט אייכהורן (1967 - 1975)
היינץ ואלברג (1975 - 1981)
למברטו גארדלי (1982 - 1985)
ג'וזפה פאטאנה (1988 - 1989)
רוברטו אבאדו (1992 - 1998)
מרצ'לו ויוטי (1998 - 2005)
אולף שירמר (2006 - 2017)
איוון ראפיוזיק (2017 - ממשיך)
סבסטיאן רואו

סבסטיאן רואו (בצרפתית: Sébastien Rouault נולד ב-24 בפברואר 1986) הוא שחיין צרפתי המתמחה בסגנון חופשי למרחקים בינוניים וארוכים. הוא סגן אלוף העולם ואלוף אירופה בשחייה.
ביוגרפיה

רואו נולד בלה שסנה, איוולין.
באליפות אירופה בשחייה (בריכה של 25 מטר) שנערכה בווינה בשנת 2004 סיים רואו במקום שביעי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:15.20 דקות ובמקום שמיני במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:48.55 דקות.
בתחרויות השחייה של משחקי הים התיכון שנערכו באלמריה, ספרד, בתחילת יולי 2005 זכה רואו ב-3 מדליות אחת מכל סוג. מדליית זהב במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:08.98 דקות, מדליית כסף במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:54.66 דקות, אחרי אוסמה מלולי מתוניסיה (7:54.30 דקות) ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:52.14 דקות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה במונטריאול, קנדה בסוף יולי 2005 סיים רואו במקום שביעי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:09.84 דקות ובמקום שמיני במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:03.52 דקות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט 2006 זכה רואו במדליית כסף במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:55.73 דקות, אחרי יורי פרילוקוב מרוסיה (14:51.93 דקות) ולפני בן ארצו ניקולה רוסטושה (15:01.82 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:18.10 דקות ובמקום עשירי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:48.84 דקות.
באליפות אירופה בשחייה (בריכה של 25 מטר) שנערכה בהלסינקי, פינלנד בדצמבר 2006 זכה רואו במדליית ארד במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:39.06 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 18 במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:16.79 דקות ובמקום 22 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:50.42 דקות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה במלבורן, אוסטרליה בשנת 2007 סיים רואו במקום רביעי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:52.04 דקות.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיים רואו במקום 23 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:48.84 דקות ובמקום 27 במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:21.14 דקות.
בתחרויות השחייה של האוניברסיאדה שנערכו בבלגרד, סרביה ביולי 2009 סיים רואו פעמיים במקום רביעי, במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:57.82 דקות ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:10.76 דקות ופעמיים במקום שישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:49.94 דקות ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:21.08 דקות.
באליפות אירופה בשחייה (בריכה של 25 מטר) שנערכה באיסטנבול, טורקיה בדצמבר 2006 סיים רואו במקום רביעי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:30.58 דקות, במקום 12 במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:07.97 דקות ובמקום 14 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:42.33 דקות
ביוגרפיה > אלוף אירופה

באליפות אירופה בשחייה שנערכה בבודפשט, באוגוסט 2010 זכה רואו בשתי מדליות זהב, במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא תחרות חדש של 7:48.28 דקות, לפני כריסטיאן קובוש מגרמניה (7:49.12 דקות) וסמואל פיצטי מאיטליה (7:49.94 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר בתוצאה של 14:55.17 דקות, לפני פול יואנסן מאיי פארו (14:56.90 דקות) ופיצטי (14:59.76 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:48.84 דקות.
באליפות העולם בשחייה (בריכה של 25 מטר) שנערכה בדובאי, מאיחוד האמירויות הערביות בדצמבר 2010 סיים רואו פעמיים במקום שישי, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:40.07 דקות ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:42.79 דקות.
באליפות צרפת בשחייה שנערכה בשטרסבורג במרץ 2011 זכה רואו בשתי מדליות זהב, במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:54.95 דקות ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:07.10 דקות. במדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אישי של 3:47.42 דקות, אחרי יאניק אניה (3:43.85 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:49.77 דקות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בשאנגחאי, סין בשנת 2011 זכה רואו במדליית כסף במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי כששחה בשלב המוקדמות. נוסף לכך, הוא סיים פעמיים במקום שמיני במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:47.66 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 3:46.20 דקות ובמשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:55.91 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 7:49.43 דקות וסיים במקום 11 במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:05.88 דקות.
לאסלו פביאן

לאסלו פביאן (בהונגרית: Fábián László; בודפשט, 10 ביולי 1936 – בודפשט, 10 באוגוסט 2018) היה ספורטאי, חותר בקיאק ומאמן יהודי-הונגרי, אלוף אולימפי (מלבורן 1956) בקיאק זוגי ל-10,000 מטר, 4 פעמים אלוף עולם (זוגות: 1958, 1963, 1966 ורביעייה: 1963), 6 פעמים אלוף אירופה (1961, 1963, 1965, 1967) ו-23 פעמים אלוף הונגריה.
כינויו היה אֶצִ'י (Öcsi) שפירושו בהונגרית "אחא" או אח צעיר.
ביוגרפיה

פביאן התחיל לחתור בקיאק בגיל 15 במועדון הספורט דוז'ה בודפשט בהשפעתו וסיועו של אלוף הונגריה בעבר, פרנץ וארגה.
באולימפיאדת מלבורן (1956) הוא זכה במדליית זהב ביחד עם יאנוש אורני ב-10,000 מטר. זו הייתה מדליית הזהב האולימפית ההונגרית הראשונה בקיאק-קנו.
בסיום הקריירה כספורטאי פעיל עבד כמאמן, תחילה ב-UTE ואחר כך במועדון הספורט MTK.
פרסים והוקרה

צלב ההוקרה של הרפובליקה של הונגריה (הו')‏ (2006)
מדליית זיכרון על שם אלאדאר גרביץ' (2012)
מקורותלקריאה נוספת

הוועד האולמפי ההונגרי
ספורט הקיאק-קאנו ההונגרי
ביוגרפיה באתר יד לאיש הספורט היהודי
הערות שוליים

↑  הודעה על פטירתו בשנת 2018
C++

| --- | --- |


תוכנית Hello world בשפת התכנות C++
 פרדיגמות:  תכנות אימפרטיבי, תכנות פרוצדורלי, תכנות מונחה־עצמים, תכנות גנרי
 תאריך השקה:  1983 
 מתכנן:  ביארנה סטרוסטרופ
 מפתח:  ביארנה סטרוסטרופ
 גרסה אחרונה:  C++23 (19 באוקטובר 2024) 
 טיפוסיות:  מפורשת, חזקה, סטטית, בטוחה למחצה.
 מימושים:  C++ Builder, clang, Comeau C/C++, GCC, Intel C++ Compiler, Visual C++
 הושפעה על ידי:  C,‏ Simula,‏ Smalltalk, עדה, ‏פסקל, ‏ ALGOL,‏ ML
 השפיעה על:  Java, C#, Perl, Vala
 סיומת:  .C, .cc, .cpp, .cxx, .c++, .h, .H, .hh, .hpp, .hxx, .h++ .cppm, .ixx
 isocpp.org
 
C++ (נהגה: "סִי פְּלַאס פְּלַאס") היא שפת תכנות מרובת פרדיגמות המבוססת על שפת התכנות C‏, שפותחה בשנות ה־80. C++ מיישמת עקרונות של תכנות פרוצדורלי, תכנות מונחה־עצמים ותכנות גנרי. שפה זו היא מהשפות הפופולריות בקרב מתכנתים בעולם, ושפות פופולריות אחרות (כגון Java ו־#C) הושפעו ממנה במידה רבה.
היסטוריה

פיתוח השפה החל בשנת 1979 על ידי ביארנה סטרוסטרופ ממעבדות בל AT&T, כאשר הוא החל את עבודתו על הגרסה הראשונה בשמה C with classes (דהיינו "C עם מחלקות"). סטרוסטרופ רצה ליצור שפה חדשה שתשלב את היתרונות של Simula, שפה מונחת עצמים איטית, יחד עם יתרונות היעילות והמהירות של שפת C.
בשנת 1983 זכתה השפה לשימוש במעבדות בל. בשנה זו נוספו לשפה כלים חדשים; בין היתר: פונקציות וירטואליות, העמסת פונקציות, העמסת אופרטורים, הפניות, קבועים, טיפוסיות חזקה והערות שורה (//). באותו זמן קיבלה השפה את שמה החדש ++C. השם בא לבטא את העובדה ש־C++ היא הרחבה לשפת C. פלוס־פלוס הוא אופרטור הגדלה עצמית שקיים ב־C, הוא מגדיל ערך משתנה שלם ב־1. הגרסה המסחרית הראשונה הופצה בשנת 1985 יחד עם פרסום הספר הראשון לשפה מאת סטרוסטרופ, בשם "The C++ Programming Language".
בשנת 1989 עודכנה השפה ונוספו לה תכונות מסוג Protected ו־Static, ואפשרות לירושה מרובה. לאורך השנים נוספו לשפה כלים חדשים, תמיכה בתבניות, למשל, נוספה רק בשנות ה־90. השפה תוקננה על ידי ארגון התקינה הבינלאומי בשנת 1998, לתקן C++ ISO/IEC 14882:1998. התקן השני לשפה יצא בשנת 2003 בו פורסמו מספר תיקונים לתקן הראשון.
לשפה יצאו תקנים נוספים בשנים 2011, 2014, 2017, הידועים בשמות C++11, C++14, C++17.
התקן החדש לשפה,C++ 20, הידוע באופן לא רשמי כ-C++2a פורסם באופן רשמי ב־יולי 2019. התקן מגדיר מאפיינים חדשים רבים מאוד לשפה, כולל ranges, ‏פונקציות לחישוב בזמן ריצה ושיפור היכולות של constexpr, ‏concepts, ועוד מאפיינים רבים מאוד שנדרשו במשך השנים. השפה נמצאת בתהליך פיתוח מתמיד גם כיום.
עקרונות השפה

שפת C++ היא שפה מרובת פרדיגמות, כלומר היא משלבת כמה מודלים תכנותיים. השפה תומכת בתכנות פרוצדורלי כמו שפת C, ומוסיפה תמיכה בתכנות מונחה עצמים, תכנות גנרי ובמידת מה אף תכנות פונקציונלי (יצירת פונקציות אנונימיות, העברת פונקציות כפרמטר, ותמיכה במבני נתונים שאינם בני שינוי).
כשפה מונחית עצמים, תומכת C++ בעקרונות כימוס, ירושה ורב־צורתיות (פולימורפיזם). מטרת כלים אלו היא לפשט את מבנה התוכנה, לאפשר שימוש חוזר בחלקי תוכנה קיימים ולהקל על תהליך הפיתוח. שימוש נכון בהם מאפשר לזהות שגיאות כבר בשלב ההידור ולחסוך את הצורך בגילויין ותיקונן בשלבים מאוחרים יותר של תהליך הפיתוח. C++ תומכת בירושה מרובה, המאפשרת למחלקה אחת לרשת משתי מחלקות ויותר, בניגוד לשפות מודרניות אחרות כגון C# או Java. ב־++C קיימים טיפוסים שאינם מחלקות, וניתן לכתוב בה פונקציות שאינן שיטות של מחלקה.
מבחינת התכנות הגנרי, מאפשרת C++ שימוש בתבניות (templates). התבניות מאפשרות כתיבת קוד כללי יעיל, ללא תלות בהיררכיית הורשה. C++ תומכת בתבניות הן לפונקציות והן למחלקות. בנוסף, קיימת טכניקת תכנות בשם "Template Meta-Programming"‏ (TMP) המהווה בעצם "תת־שפה" נפרדת, פונקציונלית, המנצלת את התבניות על מנת לאפשר ביצוע חישובים מורכבים בזמן הידור (בגרסאות מאוחרות של השפה ניתן לבצע חישובים כאלה גם ללא תבניות). בנוסף, שפת ++C ירשה את מנגנון המאקרו של שפת C, על יתרונותיו וחסרונותיו.
++C תוכננה כך שהיא שומרת על תאימות לאחור עם שפת C במידה רבה מאוד. ברוב המקרים, קוד הכתוב בשפת C יהודר וירוץ באותה דרך גם בעזרת מהדר של ++C, בעזרת שינויים מינוריים או ללא שינויים כלל. C++ מתוכננת על מנת לשמור על היעילות והגמישות בהן מצטיינת שפת C, ולכן גם היא מהודרת על פי רוב ישירות לשפת מכונה (זאת בניגוד לשפות #C ו־Java המתורגמות לרוב לשפת ביניים המורצת על ידי מכונה וירטואלית) ומקפידה לאפשר גישה ישירה אל זיכרון המחשב. מנגנונים המוסיפים תקורה מסוימת (לדוגמה חריגות או RTTI) לא פוגעים בזמן הריצה אלא אם כן חל שימוש בהם. עיקרון חשוב בשפה הוא שליטה מלאה של המתכנת על הפעולות שמתבצעות בזמן ריצה. עיקרון זה שולל הפעלה של מנגנון איסוף זבל (אם כי ישנה אפשרות כזאת, בה נעשה שימוש לעיתים רחוקות). תחת זאת, ניהול משאבי מערכת מתבצע לרוב בטכניקה שנקראת RAII, בה ניהול של משאב מתנהל דרך אובייקט המוקדש לכך: "מצביעים חכמים" או אוספים כגון Vector.
השפה כוללת מערכת טיפוסים סטטית מורכבת, שתפקידה לגלות שגיאות בזמן הידור התוכנית ולאפשר יצירת תוכניות יעילות יותר.
מושגים בשפה

מרבית המושגים הבסיסיים בשפת C קיימים בצורה זהה או דומה מאוד גם בשפת ++C.
להלן תוספות בשפת ++C שאינן קיימות בשפת C.
מושגים בשפה > מחלקה

המחלקה (Class) היא לבה של השפה. המחלקה היא תיאור של טיפוס הכולל נתונים ופעולות שאפשר לבצע על הנתונים. משתנים מסוג אותו טיפוס נקרא "עצמים" (Objects).
המחלקה כוללת משתנים (Data members) ושיטות (Member functions או Methods). השיטות הן פונקציות שפועלות על המשתנים של המחלקה. שני סוגים חשובים של שיטות הם פונקציות הבנייה (Constructors) ופונקציית ההריסה (Destructor) אשר תפקידן הוא לאתחל עצם מהמחלקה ולמחוק את תוכנו כאשר הוא נמחק.
מושגים בשפה > מחלקה > הגבלת גישה

הגבלת הגישה לרכיבי המחלקה השונים מהווה כלי מרכזי למימוש עקרון הכימוס. ישנן שלוש רמות של הגבלות גישה:
פרטי (Private) – רק שיטות המחלקה יכולות להשתמש בהם.
שמור (Protected) – רק שיטות המחלקה ומחלקות שיורשות ממנה יכולות להשתמש בהם.
ציבורי (Public) – לכולם יש גישה אליהם.
כמו כן ניתן להגדיר פונקציה או מחלקה מסוימת כחבר (Friend). חברי המחלקה מקבלים גישה לכל המשתנים, השיטות והטיפוסים שמוגדרים במחלקה, גם לפרטיים וגם לשמורים.
מושגים בשפה > מחלקה > הורשה

ניתן להגדיר מחלקה יורשת ("Derived class") על סמך מחלקה אחרת, בסיסית ("Base class"). המחלקה הנורשת מכילה אוטומטית את המשתנים, השיטות ושאר רכיבי המחלקה הבסיסית ובנוסף מגדירה כאלו משל עצמה. לעומת שפות מודרניות אחרות שמתבססות עליה, C++ תומכת בהורשה מרובה, כלומר ירושה ממספר מחלקות בו זמנית.
כאשר מורישים תכונות למחלקה אחת ממחלקה שנייה ניתן לעשות זאת באחת משלוש דרכים:
הורשה ציבורית – יורשת את כל המשתנים, השיטות והטיפוסים באותה רמת הגישה.
הורשה שמורה – המשתנים, השיטות והטיפוסים הציבוריים של מחלקת האב מקבלים הרשאת גישה שמורה (Protected) במחלקת הבן.
הורשה פרטית – המחלקה הנגזרת וחבריה הם היחידים שיכולים להשתמש בתכונות של מחלקת האב. כל התכונות הללו הופכות לפרטיות במחלקת הבן.
ניתן להתייחס לעצם דרך מצביע או ייחוס (Reference) למחלקה בסיסית, ולהפעיל שיטות של העצם בלי לדעת מראש את הטיפוס המדויק שלו. שיטות כאלו מוגדרות "וירטואליות". הן ניתנות להפעלה על ידי התייחסות לעצם ממחלקה בסיסית אך בפועל מבוצעת המתודה במחלקה הנורשת, בהתאם לסוג העצם עבורו הופעלה המתודה. זהו סוג מסוים של פולימורפיזם (הסוג האחר הוא תכנות גנרי בעזרת תבניות – ראה בהמשך).
מנגנון ה־Run-Time Type Information‏ (RTTI) מאפשר לקבל מידע על הטיפוס של העצם הנתון, תוך כדי ריצת התוכנית. מנגנון זה מגדיר את האופרטור dynamic_cast שמאפשר לבצע המרה בטוחה בין מצביע (או הפנייה) למחלקת בסיס לבין מצביע למחלקה הנגזרת. אופרטור זה מאפשר לבדוק האם העצם הנתון הוא מטיפוס מסוים או לא. אופרטור נוסף שנוסף לשפה במסגרת ה־RTTI הוא אופרטור ה־typeid. אופרטור זה מאפשר לקבל את הטיפוס המדויק של העצם הנתון.
לעומת שפות אחרות, כמו C# לדוגמה, ב־C++ אין הבדל בין מחלקות (class) לבין מבנים (struct). גם מחלקות וגם מבנים יכולים להכיל שיטות, לרשת האחד מהשני, להגדיר פונקציות וירטואליות ולהגדיר רמות גישה שונות. ההבדל היחיד הוא שתכונות המבנה מוגדרות ציבוריות כברירת מחדל ואילו תכונות המחלקה כפרטיות.
מושגים בשפה > טיפוסיות חזקה

מערכת הטיפוסים בשפה חזקה יותר מזו שבשפת C. בשפת C, המהדר מבצע המרות טיפוסים בצורה אוטומטית ובקלות יחסית, ובה ניתן להשתמש במצביע *void שיכול להצביע אל אובייקט מכל טיפוס.
בשפת C++ הוקשחו הכללים והמרות טיפוסים מובלעות נעשות רק לפי הגדרות המובנות בשפה או כאלה שהוגדרו על ידי המשתמש. שימוש ב-*void דורש המרה מפורשת, ולכל סוג של המרה ישנו אופרטור מפורש מתאים (static_cast, dynamic_cast, const_cast, reinterpret_cast). תכונה זו מאפשרת גילוי שגיאות רבות יותר בשלב ההידור וחוסכת את מציאתן המייגעת בזמן הריצה.
בשל הגישה הכללית של השפה לאפשר למתכנת לבצע כל פעולה, בתנאי שברור שהוא באמת מעוניין בכך, הטיפוסיות בשפה בטוחה פחות מאשר בשפת Java, למשל.
מושגים בשפה > הגדרת הקבוע

את הגדרת הקבוע Const ניתן להצמיד למשתנה של מחלקה, לפרמטר של מתודה או פונקציה, לערך המוחזר מהן וכן למתודה עצמה. הוספת ה-qualifier למשתנה מצהירה על כך שהמשתנה לא ישתנה אחרי שהוא אותחל. כך מתאפשר למהדר לגלות שגיאות ולייצר קוד יעיל, ומונע מהמשתמש לשנות אובייקטים בטעות. הצמדה של ה-qualifier למתודה, מצהירה על כך שהמתודה הזאת יכולה להיקרא מתוך אובייקט של המחלקה שהוגדר כ-const.
ה־Const מוגדר היטב עבור טיפוסים סקלריים, אך עבור מחלקות הוא עשוי שלא להיות מספק, וזאת מכיוון שהמהדר מוודא שהבתים בזיכרון ששייכים לאובייקט לא משתנים אך אינו בודק דבר פרט לזה. בעיות אפשריות שיכולות לנבוע מכך כוללות:
אובייקט שמחזיק מצביע, ומשנה את הערך אליו הוא מצביע.
אובייקט שמחזיק משתנים שאינם משפיעים על הממשק שהמחלקה מייצאת, אלא רק על המימוש הפנימי. דוגמאות נפוצות לכך הן cache ו-mutex.
פתרון לבעיה הראשונה הוא עקרון הכימוס - המחלקה תחשוף בממשק שלה עבור אובייקטים קבועים אך ורק מתודות שלא משנות את נתוני המחלקה.
פתרון לבעיה השנייה הוא ה-qualifier ‏Mutable, שמאפשר שינוי של משתנים באובייקט של המחלקה גם כאשר האובייקט מסומן כ-const. כעיקרון תכנותי, מוצע כלל M&M ‏ – "Mutable and Mutex go together".
מושגים בשפה > הצוויה (Reference)

ניתן להגדיר משתנים, פרמטרים וערכים מוחזרים כמתייחסים לעצם (Reference). הייחוס דומה מאוד להצבעה: כמה משתנים יכולים להתייחס לאותו עצם ולפעול עליו במשותף, כמו שמצביעים שונים יכולים לפעול על אותו עצם. ישנם מספר הבדלים מהותיים בין מצביע לייחוס: מצביע יכול להיות לא מאותחל, ואילו ייחוס תמיד יתייחס לעצם כלשהו. כמו כן ניתן לשנות הצבעה של מצביע אבל לא ניתן לשנות ייחוס, הייחוס נקבע לכל אורך חייו של הייחוס. מבחינה תחבירית השימוש בייחוס הוא כמו בעצם עצמו.
מושגים בשפה > מערכת החריגות

בשפה קיימת מערכת חריגות המאפשרת לטפל בשגיאות שנוצרות במהלך ריצת התוכנית. זריקה וטיפול בשגיאות מתבצעת באמצעות שלוש מילים שמורות: throw, try ו-catch.
מושגים בשפה > מערכת החריגות > throw

המילה throw גורמת לזריקת שגיאה, אם הזריקה לא תתפס, הטיפול בשגיאה יעבור למערכת ההפעלה שלרוב תקרא לפרוצדורת טיפול שתסגור את התכנית.
כחלק מזריקת השגיאה מצרפים משתנה כלשהו שלרוב נועד כדי לזהות את השגיאה. בעוד השפה תומכת בזריקת כל סוגי הטיפוסים הקיימים, הקונבנציה היא לזרוק אך ורק אובייקטים שיורשים מהטיפוס std::exception.
int num_of_students;
std::cin >> num_of_students;

if(num_of_students < 0)
{
    throw std::exception ("the num cant be less then 0");
    // throw num_of_students; would have worked as well
}
מושגים בשפה > מערכת החריגות > try

המילה הזו גורמת לכך שכל מה שיהיה בשטח האתחול (סקופ - {}) שאחריו יהיה תחת "השגחה", אם תיזרק שגיאה התכנית "תדע" שהיא צריכה לבדוק את הcatch שאחריו.
הtry והcatch חייבים להיות צמודים.
try
{
    int num_of_students;
    std::cin >> num_of_students;

    if(num_of_students < 0)
    {
        std::exception e("the num cant be less then 0");
        throw e;
    }
}
מושגים בשפה > מערכת החריגות > catch

המילה השמורה catch "תופסת" את השגיאות שנזרקו בcatch שלפניה לפי סוג המשתנה הנזרק, לכל סוג משתנה צריך להיות שדה catch משלו. כאשר תופסים אובייקט by-reference, ניתן להשתמש במערכת הירושה של C++ על מנת לקבל טיפוסים מסוגים שונים. לעיתים, אנחנו רוצים להשתמש בתפיסה פולימורפית אך גם בספציפיקציה שלה. לדוגמה – תפיסה של כל ה-std::exception היא פעולה נפוצה, אבל לעיתים נרצה לבצע פעולה שונה כאשר נזרק std::system_error, שמתאר לרוב שגיאה של syscall. במקרה זה, חובה לתפוס את המחלקה הספציפית – במקרה שלנו, std::system_error קודם, מכיוון שמערכת השגיאות מחפשת את ההתאמה הראשונה האפשרית.
ניתן לכתוב catch התופס את כל סוגי השגיאות שנזרקו, על ידי שימוש בטיפוס ה"אליפסה" של C/C++ – .... בתוך הcatch יהיה אופן הטיפול בשגיאה כזו.
catch (std::system_error& e) {
    std::cerr << "System error occurred! " << e.what() << " error code: " << e.code() << std::endl;
} catch (std::exception& e) {
    std::cerr << "An error occurred: " << e.what() << std::endl;
} catch (...) {
    std::cerr << "An unknown exception was raised" << std::endl;
}
מושגים בשפה > מערכת החריגות > rethrow

לעיתים, מטרת התפיסה היא לא על מנת להמשיך את התכנית כרגיל, אלא על מנת לכתוב לוגים וטלמטריה, ולאחר מכן להמשיך את תהליך זריקת השגיאה. השפה תומכת במנגנון שנפוץ ברוב השפות עם מערכת שגיאות שנקרא rethrow – כלומר, המשך תהליך של ה-error handling כאילו השגיאה לא נתפסה. הפקודה שמבצעת rethrow היא המילה השמורה throw ללא פרמטרים בכלל אחריה.
ההבדל בין rethrow לבין זריקה מחדש של השגיאה הוא קטן אך קיים. לאובייקט שגיאה לרוב יש מידע ספציפי למערכת הפעלה שבה השגיאה נזרקה – כלומר, תמונה של הרגיסטרים בעת השגיאה, קוד שגיאה ספציפי למערכת הפעלה וכדומה. כאשר נזרוק שגיאה מחדש, כלומר נכתוב throw e כאשר e זאת השגיאה שנתפסה, האובייקט הספציפי למערכת הפעלה יישתנה על מנת לתאר את מיקום השגיאה החדש, בעוד כאשר נשתמש במנגנון ה-rethrow, המערכת תמשיך עם האובייקט הישן.
הבדל נוסף הוא זריקה מחדש מתוך catch כללי, בו אין שם למשתנה, ושם ניתן לזרוק שגיאה חדשה לחלוטין או לבצע rethrow.
קיים גם הבדל הסמנטי בין throw חדש לבין rethrow. אם התגלתה שגיאה חדשה במהלך הטיפול בשגיאה הישנה, נבצע throw חדש על השגיאה החדשה, ואולי נצרף אליה מידע מהשגיאה הישנה. לעומת זאת, אם לא ניסינו לטפל בשגיאה הישנה או שניסינו ולא הצלחנו, אז נבצע rethrow על מנת ש-catch נמוך יותר בהיררכיה ינסה לטפל בשגיאה.
catch (std::system_error& e) {
    // Throwing a new exception, with the same object
    throw e;
} catch (std::exception& e) {
    // Rethrow semantics
    throw;
} catch (...) {
    // Rethrow. C++ supports capturing the error object of ... using
    //  the os-specific object std::current_exception()
    throw;
}
מושגים בשפה > ביטויי למבדה (פונקציות אנונימיות)

ביטוי למבדה הוא דרך להתייחס לפונקציה כאל עצם, באפשרותו אפשר ליצור מצביעים לפונקציות.
ביטוי למבדה נכתב בצורה הבאה:
{האלגוריתם עצמו} (המשתנים שהפונקציה מקבלת) [סוג המשתנים שהפונקציה תירש, ציבורי / שמור / פרטי]
מושגים בשפה > העמסת פונקציות

העמסת פונקציות היא היכולת להשתמש באותו השם לפונקציות (או שיטות) שונות, בתנאי שישנו הבדל ביניהן במספר הפרטרים או בטיפוסי הפרמטרים אותם הן מקבלות. הדבר מאפשר להגדיר מספר רב של פונקציות שמבחינה לוגית מבצעות פעולה דומה אך מקבלות פרמטרים שונים. תכונה זו מאפשרת לכתוב קוד קריא יותר, אם כי הגזמה בהעמסת פונקציות עשויה ליצור אי־בהירות או מקרים של דו־משמעות.