stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קמילו
ביוגרפיה

קמילו אצ'וורי נולד ב-6 במרץ 1994 בעיר מדיין שבקולומביה.
בשנת 2007, כשהיה בן 13, זכה קמילו בעונה השנייה של תוכנית הכישרונות לילדים - "El Factor Xs" עיבוד של הפורמט הבריטי האקס פקטור ששודר בקולומביה. כפרס על זכייתו בתוכנית הוציא את הפרויקט המוזיקלי הראשון שלו - המיקסטייפ Regalame tu Corazón שיצא לאור בשנת 2008.
לאחר צאת המיקסטייפ שלו, ביצע מספר תפקידי אורח בסדרות קולומביאניות שונות - ביניהן הטלנובלה En los tacones de Eva וסדרת הטלוויזיה Súper pá. בשנת 2009 יצא לסיבוב הופעות בדרום אמריקה ובארצות הברית.
בספטמבר 2010 הוציא לאור את המיקסטייפ השני שלו, Tráfico de Sentimientos, שזכה להצלחה בדרום אמריקה.
בשנת 2013 הוציא את הסינגל הראשון שלו מזה שלוש שנים, "Déjame Quererte Hoy". עם השקת הסינגל אימץ את שם הבמה קמילו.
בשנת 2015 עבר להתגורר בעיר מיאמי שבמדינת פלורידה שבארצות הברית. הוא כתב שירים לאמנים אחרים, ביניהם הלהיט "Sin Pijama" בביצוען של בקי ג'י ונאטי נטשה.
בשנת 2018 השיק מחדש את הקריירה המוזיקלית שלו הוציא לאור את השיר "Desconocidos" לצד מנואל טוריזו ומאו וריקי.
בתחילת שנת 2019 הודיע כי חתם על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים סוני מיוזיק לטין. במרץ של אותה השנה הוציא לאור את סינגל הבכורה שלו, "No Te Vayas". ב-9 באוגוסט 2019 הוציא לאור, יחד עם פדרו קאפו, את השיר "Tutu" שזכה לביקורות חיוביות. ב-17 במרץ 2020 הוציא לאור את אלבום הבכורה שלו, Por Primera Vez.
ב-4 במרץ 2021 הוציא לאור את אלבום האולפן השני שלו, Mis Manos. בשנת 2021, הוא הוציא את הסינגל "Índigo" עם אשתו אוואלונה כדי להודיע על הריונה למעריציו.
חיים אישיים

בפברואר 2020, לאחר 4 שנות זוגיות, התחתן עם אוואלונה מונטנר, בתו של הזמר-יוצר הארגנטינאי-ונצואלי ריקרדו מונטנר ואחותם של הצמד המוזיקלי מאו וריקי. לזוג בת אחת, אינדיגו, שנולדה ב-6 באפריל 2022.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2020: Por Primera Vez
2021: Mis Manos
דיסקוגרפיה > מיקסטייפים

2008: Regálame tu corazón
2010: Tráfico de Sentimientos
פרסים ומועמדויות

| פרס | תאריך | קטגוריה | עבור | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס גראמי הלטיני | 2024 | הקלטת השנה | "Una Vida Pasada" (עם קארין ליאון) | מועמדות |  |
| פרס גראמי הלטיני | 2024 | אלבום השנה | cuatro | מועמדות |  |
| פרס גראמי הלטיני | 2024 | האלבום הטרופי העכשווי הטוב ביותר | cuatro | מועמדות |  |
הערות שוליים

1 2 3  Biografía de Camilo, musica.com (בספרדית)
↑  Déjame Quererte Hoy, נבדק ב-2021-08-29
↑  Camilo Echeverry declares himself a “thief” of the great singer-songwriters, The Sun Post, ‏2 במאי 2019 (באנגלית)
↑  Meet This Week's Latin Artist on the Rise: Camilo, בילבורד (באנגלית)
↑  MTV News Staff, Get To Know Camilo Echeverry, Reggaeton's Secret Pop Weapon, MTV News (באנגלית)
↑  ירון רוולסצ'י, ‏הפתעה בפסגה: 10 השירים הלטיניים הכי טובים של 2019, באתר ‏מאקו‏, 27 בדצמבר 2019
↑  2024 Latin GRAMMYs: See The Full Winners & Nominations List | GRAMMY.com, grammy.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5394112  LNB: 000159916  MusicBrainz: ed90e3b4-8eb8-4f9d-a24e-533c0c60c720  VIAF: 309573897   WorldCat (עם VIAF): 309573897
דן אלון

| --- | --- |

 לידה:  18 ביולי 1967 (גיל: 57) מזרע, ישראל
 ידוע בשל:  מנכ"ל החברה להגנת הטבע
 תקופת הפעילות:  מ-2023
 מקצוע:  מומחה לציפורים (אורניתולוג) זואולוג ואקולוג
 פרסים והוקרה:  "Hero of the plant" בשנת 2000
דן אלון (נולד ב-18 ביולי 1967) הוא מומחה לציפורים, המכהן כמנכ"ל החברה להגנת הטבע מאז 2023.
ביוגרפיה

דן אלון נולד וגדל בקיבוץ מזרע. הוא התחנך בקיבוץ ובהמשך בבית ספר משותף לקיבוצים באזור העמקים. בגיל 12 החל לעסוק בצפרות. לאורך מרבית שירותו הצבאי היה מש״ק חינוך וידיעת הארץ ומדריך ומומחה לנושא ציפורים בבית ספר שדה הר גילה.
בשנים 1986-1983 השתתף אלון כמתנדב בסקרים על נדידת העופות בכפר קאסם, ובשנים 1987–1995 ניהל אותו. סקר נדידת העופות הדורסים בכפר קאסם, שהחל ב-1977, חשף לראשונה את ההיקף המרשים של נדידת דורסים מעל ישראל במהלך חודשי הסתיו. הסקר שימש במשך שנים הכלי העיקרי לקביעת גודל האוכלוסייה של מספר מינים של עופות דורסים, כגון עיט חורש ונץ קצר-אצבעות. אלון החל לנהל את סקר הדורסים בעת שירותו הצבאי, וב-1988, לאחר שהשתחרר מהצבא, העביר את הסקר לאזור העמקים הצפוניים, מכיוון שהאינתיפאדה הראשונה, שפרצה באותה שנה לא אפשרה לקיים אותו בכפר קאסם.
אלון למד לתואר ראשון בביולוגיה והוראת המדעים במכללת אורנים, ולתואר שני באקולוגיה וזואולוגיה במחלקה לזואולוגיה באוניברסיטת תל אביב בהנחייתם של פרופסור יורם יום-טוב ופרופסור יוסי לשם. המחקר עסק באקולוגיה של העגורים החורפים בעמק החולה.
דן ניהל את מרכז הצפרות של החברה להגנת הטבע בשנים 1995–2021. בתקופה זו יזם הוביל וניהל פרויקטים ומיזמים רבים לשמירה על הציפורים בישראל. בשנת 2021 התמנה לתפקיד סמנכ"ל שמירת טבע בחברה להגנת טבע, בשנת 2023 התמנה למנכ"ל החברה להגנת הטבע.
נשוי לעדנה ואב לשתי בנות ובן. מתגורר בכפר ביל"ו.
ביוגרפיה > צפרות

אלון היה מהיזמים שדחפו להקמת פארק טבע בדגש על צפרות בעמק החולה. תוכנית ראשונית לאזור זה כללה הקמה של מלונות ותשתיות רבות, שהיו עלולים לפגוע באתר שבו חולפות ציפורים נודדות רבות. לאחר שהמאבק הציבורי הצליח והוחלט על הקמתו של פארק טבע, קידם אלון יחד עם קרן קיימת לישראל ואגודת נחלת המושבים את התכנון והביצוע של אגמון החולה ב-2004, הכולל אתר תיירות המהווה מוקד צפרות בשל העופות הרבים הנקבצים בו, בעיקר עופות מים. הייחוד באתר הוא במתן האפשרות לעגורים ולציפורים נודדות אחרות להתקיים לצד פעילות חקלאות ותיירות. דן ניהל את הפרויקט עד שנת 2016, ובתוך כך יזם והביא להקמת תחנת הטיבוע בעמק החולה.
בשיתוף עם פרופסור לשם, הוביל אלון את המיזם להקמת רשת מרכזי צפרות בישראל. הפרויקט, שקודם במסגרת החלטת ממשלה שהתקבלה באפריל 2014, כלל גם את הקמתו של פורטל הצפרות של ישראל. בפורטל נוצרה לראשונה בישראל מסגרת לעריכתו של מדע אזרחי לרישום תצפיות בציפורים, שבהמשך התמזגה עם הפלטפורמה הבין-לאומית של אוניברסיטת קורנל בארה״ב.
בתקופתו של אלון כמנהל מרכז הצפרות, הצטרפה החברה להגנת הטבע לארגון הבין לאומי Birdlife International, והוקמה ושודרגה התחנה לחקר ציפורי ירושלים ע"ש נילי ודוד. כמו כן, אלון יזם וניהל תוכניות רבות לשימור של מיני עופות וציפורים בישראל, בהם בז אדום, חוברה, אלימון וסיס חומות.
בשנת 2000 יזם פרויקט חוצה גבולות עם ארגונים מהמזרח התיכון הפרויקט התרכז בעמק הירדן ומומן על ידי האיחוד האירופי. במסגרת הפרויקט הוקמו שלושה מרכזי צפרות לאורך בקע הירדן: בשטח ירדן, בעיר יריחו ברשות הפלסטינית ובכפר רופין.
יחד עם שותפים, אלון הביא להקמה של מרכז הצפרות באילת, שבהמשך הפך האתר לפארק עירוני בשיתוף עיריית אילת, קק״ל, החברה להגנת הטבע, מועצה אזורית אילות, ורשות הטבע והגנים. דן היה חבר בהנהלת הפארק עד 2021. בשיתוף עם הצפר יהונתן מירב, יזם אלון ב-2014 את פרויקט אלופי הנדידה שמתקיים מאז מדי שנה. זהו פרויקט בין-לאומי שגייס מאות אלפי דולרים לשמירה על ציפורים ברחבי העולם וקידם את תיירות הצפרות בישראל.
אלון היה שותף לקמפיינים להפסקת הציד של התורים והשליווים בישראל. התהליך להוצאתם מרשימת המינים המותרים בציד נמצא עדיין בעיצומו.
ב-2008, במסגרת חגיגות ה-60 לישראל, היה אלון אחד מהמובילים של הפרויקט לבחירתה של הציפור הלאומית של ישראל. יותר ממילון ישראלים השתפו בהצבעה שבה נבחרה הדוכיפת. טקס ההכתרה נערך בבית הנשיא, בהשתתפות הנשיא דאז שמעון פרס, והפרויקט זכה באותה שנה בפרס הארי השואג לקמפיין יחסי הציבור האפקטיבי ביותר.
ביוגרפיה > שמירת טבע

אלון היה שותף למאבקים רבים לשמירה על הטבע בישראל. ביניהם, המאבק בתוכנית התיירותית בעמק החולה והמאבק בתוכניות רבות להקמת טורבינות רוח שמסוכנות לעופות ולציפורים. אלון היה בין היוזמים והעורכים של הספר האדום של החולייתנים בישראל בשנת 2002, שנועד כדי לקדם את הידע והפעולות להגנה על מינים בסכנת הכחדה. בשנת 2017 היה בין היה בין היוזמים והעורכים של עדכון הספר האדום של העופות בישראל.
בשנת 2011 הוביל אלון את המהלך המשפטי להכללתן של חוגלות וארנבות ברשימת המינים המוגנים בישראל. המהלך הצליח לאחר שבג"ץ קיבל החלטה לאסור את הצייד של החוגלות והארנבות בישראל.
בשנת 2018 יזם את פרויקט Start-up Nature, ליצירת בתי גידול לחים מתפקדים על בריכות דגים נטושות, ומאז הוא מוביל אותו. במסגרת הפרויקט הוקמו אתרים במעגן מיכאל במישור החוף ובעמק המעיינות ליד בית שאן.
בראיון שנתן אלון (בתפקידו כמנכ"ל החברה להגנת הטבע), במאי 2024 (תקופת ממשלת ישראל השלושים ושבע), הוא הצביע על פערים בין הבטחותיה של השרה להגנת הסביבה עידית סילמן עם כניסתה לתפקיד ובין הוצאת דברים אל הפועל. בין השאר מצביע אלון על אי התנגדות של השרה להגדלת הזרמת נפט בקו קצא"א מאילת למרות הגדלת הסיכון למפרץ אילת, אי קידום חקיקה להחמרת ענישה על הרעלת חיות בטבע, קידום בניית יישובים חדשים בניגוד לעמדת הארגון (שתומכת בהגדלת יישובים קיימים) וכן עיכוב מינויים חשובים של אנשי מפתח וזאת לצד מינויים פוליטיים בארגון.
פרסים

בשנת 2000 זכה אלון בפרויקט מיוחד של מגזין ״טיים״ והוכרז כאחד מ"גיבורי כדור הארץ" (Hero of the Planet), יחד נדר אל חטיב מהרשות הפלסטינית, על פרויקט חוצה גבולות לשימור הבז האדום.
הערות שוליים

↑  אורלי הררי, דן אלון נבחר למנכ"ל החברה להגנת הטבע, באתר ערוץ 7, 1 באפריל 2023
↑  אילנה קוריאל, "לממשלה יש כמעט אפס קשב לטבע. יש פער גדול בין ההבטחות של השרה סילמן לתוצאות בשטח", באתר ynet, 7 ביוני 2024
שרי הרינג

| --- | --- |

 סוג:  מותג אלכוהולי 
 יצרן:  DeKuyper, פיטר הרינג 
 מוצא:  דנמרק 
 מועד הכנה ראשוני:  1818 
 צבע:  אדום 
 
שרי הרינג (Cherry Heering) הוא שם המותג המפורסם של ליקר דובדבנים המיוצר על ידי חברת פיטר הרינג מדנמרק המתמחה ביצור משקאות ליקר שונים. לשרי הרינג הרשאה מלכותית מאת מרגרטה השנייה ואליזבת השנייה.
ליקר שרי הרינג מיוצר מאז שנת 1818 ונמכר ברחבי העולם. הליקר מהווה מרכיב חשוב בקוקטיילים שונים (כגון סינגפור סלינג), בשל הגוון האדום העז שהוא מקנה למשקה.
ליקר שרי הרינג מכיל 24% כוהל בנפח, שיעור גבוה יחסית לליקרים אחרים על בסיס פירות. הפרי המשמש כחומר הגלם לייצורם נקטף בחוות גידול דובדבנים בקרבת קופנהגן. הליקר עובר תקופת יישון של שלוש שנים. בסך הכל מיוצרים בשנה כ-13 מיליון בקבוקי שרי הרינג.
אלאדין (דיסני)

הדמויות הראשיות בסרט הראשון. למעלה (מימין לשמאל): ג'יני והמרבד. למטה (מימין לשמאל): ג'אפר, יאגו, אבו, אלאדין, יסמין והסולטאן.
רשימה זו מפרטת דמויות מסרט ההנפשה "אלאדין" של חברת וולט דיסני ומסדרת הטלוויזיה המבוססת על הסרט.
אלאדין > אלאדין

אלאדין הוא הדמות הראשית. גנב עני אבל טוב לב. נאלץ תחילה לגנוב מזון מהשוק במטרה לשרוד. התחזה לנסיך בשם "עלי אבאבווה" במטרה לזכות באהבתה של יסמין. במהלך הסרט השני הפליל ג'אפר את אלאדין ברצח הסולטאן על מנת להוציאו להורג, אבל ג'יני הציל אותו בזכות יאגו. במהלך הסרט השלישי גילה שקאסים הוא אביו, ובהמשך נישא ליסמין.
אלאדין > יסמין

הנסיכה יסמין היא נסיכת אגרבה, שעייפה מהחיים בארמון המלכותי. התאהבה באלאדין כשפגשה אותו במהלך התחזות לפשוטת עם. בסרט הראשון דחתה את כל הנסיכים שרצו לחזר אחריה, ולבסוף שינה אביה הסולטאן את החוק על מנת לאפשר לה להתחתן מרצונה. בסרט השני נחטפה על ידי ג'אפר, ולבסוף ניצלה בזכות יאגו. נישאה לאלאדין בסוף הסרט השלישי.
אלאדין > ג'יני

הג'יני הוא שד המעניק שלוש משאלות לכל אדם שמשפשף את מנורתו. הג'יני יכול לשנות את צורתו ואת קולו לכל מיני דמויות בעזרת כוחותיו. בסרט השני נחטף על ידי ג'אפר שכלא אותו בכדור בדולח. לבסוף שוחרר על ידי יאגו במטרה להציל את אלאדין מהוצאה להורג.
אלאדין > אבו

אבו הוא קוף המחמד של אלאדין. בסדרת הטלוויזיה התברר כי אבו עבד תחילה בקרקס של עזיז לצד מינוס ופאטימה, ותפקידו היה לגנוב כסף מהקהל תוך הצפייה בקרקס, וכך הכיר את אלאדין.
אלאדין > הסולטאן

הסולטאן הוא שליט אגרבה ואביה של יסמין. ככל הנראה התאלמן עוד כשיסמין הייתה קטנה. בסרט הראשון ניסה למצוא בעל ליסמין והפעיל עליה לחץ להתחתן עם אחד הנסיכים שחיזרו אחריה. בסופו של דבר ביטל את החוק שקבע כי על יסמין להינשא לנסיך, דבר שאיפשר לה להינשא גם לאלאדין.
אלאדין > ג'אפר

ג'אפר הוא הנבל הראשי בשני הסרטים הראשונים, היה יועצו של הסולטאן עד שהתגלה כרשע, ולרוב התלווה אליו יאגו התוכי. בסרט הראשון ניסה להשיג את מנורת הקסמים על מנת להשתלט על אגרבה ולהדיח את הסולטאן. לאחר שנכשל להשיג את המנורה ניסה לעלות לשלטון בכך שיינשא ליסמין. עם זאת נכשל גם כך מכיוון שיסמין התאהבה באלאדין (שהציג את עצמו כנסיך "עלי אבאבווה"). לבסוף הצליח ג'אפר להשיג את המנורה באמצעות יאגו, ובעזרת המשאלות שג'יני נאלץ להעניק לו הפך לסולטאן החדש ולמכשף החזק ביותר בעולם. לבסוף אף הפך לג'יני בעצמו, אלא שאלאדין הצליח לכלוא אותו במנורה. בסרט השני, לאחר שיאגו בגד בו רצה ג'אפר להתנקם באלאדין ובחבריו על כליאתו במנורה (שאותה אביס מאל מצא בתוך באר). הוא הפך את עצמו ליסמין במטרה להפליל אותה ברצח הסולטאן. לבסוף הצליח יאגו להביס אותו בכך שהפיל את מנורתו לתוך לַבָּה.
אלאדין > יאגו

יאגו הוא תוכי אדום ששימש בעבר כעוזרו הסרקסטי של ג'אפר. הנבל המשנה של הסרט הראשון. שנא את הקרקרים בהם האכיל אותו הסולטאן. בסרט השני בגד בג'אפר והצטרף לאלאדין ולחבריו, והרג את ג'אפר בסוף הסרט השני. בסרט השלישי ניסה לקחת חפצי זהב מארבעים השודדים, ובהמשך עזב את אגרבה יחד עם קאסים.
אלאדין > מרבד הקסמים

מרבד הקסמים הוא שטיח מעופף.
אלאדין > ראג'ה

ראג'ה טיגריס המחמד של יסמין.
אלאדין > ראזול

ראזול הוא המפקד של המשמר המלכותי באגרבה, לא מחבב את אלאדין (אותו מכנה "כלב אשפתות") ומנסה להוציאו להורג בפקודת ג'אפר. עם זאת הוא אוסר גם את ג'אפר כשהסולטאן מצווה עליו.
אלאדין > דמויות נוספות

פאזאל, חכים, זגולין, נחבי - שומרי אגרבה.
המספר - סוחר מסתורי שמספר את סיפורו של אלאדין. הוא מתגורר באגרבה, הוא מופיע בתחילת הסרט הראשון וגם מופיע בסוף הסרט השלישי. מפיקי הסרט אישרו את תאוריית המעריצים כי מדובר באלטר-אגו של ג'יני.
גאזים - גנב שמשתף פעולה עם ג'אפר. הוא נהרג על ידי ראש הטיגריס.
ראש הטיגריס - ראש ענק של טיגריס עשוי מחול המשמש כשומר לכניסה של מערת הקסמים. הכניסה למערה היא דרך פיו.
אחמד - מופיע בסרט הראשון לזמן קצר, אחמד הוא נסיך שחצן שמגיע לאגרבה כדי לחזר אחרי יסמין, באחד הקטעים רב עם אלאדין.
פארוק - מוכר תפוחים בשוק של אגרבה. בתחילה תוקף את יסמין על גנבת תפוח אבל אלאדין מצליח להציל אותה מפניו הזועמות.
עומאר - מוכר אבטיחים ממנו גונב אלאדין.
שובו של ג'אפר

אביס מאל - הוא מנהיג של כנופיית גנבים. במהלך הסרט הוא משתף פעולה עם ג'אפר. הנבל המשנה של הסרט השני, במהלך הסדרה הוא מנסה לגנוב חפצי קסם.
אלאדין ומלך הגנבים

קאסים - אבא של אלאדין, שנטש את אימו, עוד כשהייתה בהריון, וכשהוא חזר לאגרבה, לאחר כמה שנים, הוא לא מצא את משפחתו. הוא מופיע רק בסרט השלישי, כשהוא מנהיג כנופיה, של ארבעים גנבים, ומכונה "מלך הגנבים".
סאלוק - גנב בכנופייתו של קאסים. הוא מופיע רק בסרט השלישי. אינו מחבב את קאסים, ומוביל מרד נגדו.
אוראקל - רוח לבנה בדמות אישה, שיוצאת מתוך שרביט, ועונה לכל אדם, רק על שאלה אחת. במהלך הסרט השלישי, קאסים מנסה לגנוב את השרביט שלה, כדי שהיא תספר לו איפה נמצאת ידו של מידאס. בנוסף, האוראקל עוזרת לאלאדין, למצוא את אביו - קאסים.
אלאדין ונקמתה של נאסירה

עכביש - עכביש ענק שבידו נמצאים שני החלקים של החרפושית הזוהרת שהיא המפתח למערת הקסמים. במהלך המשחק אלאדין צריך להביס אותו כדי שהחרפושית תהיה בידו, ובעזרתה הוא יוכל להיכנס למערה.
אנוביס - האל מצרי של המוות שגופו הוא גוף של אדם וראשו הוא ראש של תן. במהלך המשחק נאסירה מקריבה את יסמין לאנוביס, והוא מביא לה בתמורה ארבעה פסלים מוזהבים של נחש שבעזרתם היא תוכל להקים לתחייה את אחיה המת ג'אפר. אלאדין צריך להביס את אנוביס כדי להציל את יסמין.
הסולטאן של העיר העתיקה - סולטאן מרושע שמחזיק בשבי את הסולטאן של אגרבה, ולכן אלאדין צריך להביס אותו כשהוא מציל את הסולטאן של אגרבה.
נאסירה - מכשפה מרושעת ואחותו של ג'אפר שרוצה לנקום את נקמתו באלאדין וחבריו על כך שהביסו אותו. במהלך המשחק היא כולאת את: יסמין, הסולטאן, ג'יני ואלאדין במקומות שונים, משטלתת על אגרבה, ומנסה להחיות את ג'אפר. בסוף המשחק אלאדין צריך להביס אותה כדי למנוע ממנה להחיות את ג'אפר.
יותר מנסיכה טווסה

סהרה - הסוס של אמה המנוחה של יסמין.
חקים - סייס צעיר המשרת באורוות של הארמון.
אניסה - משרתת של יסמין העובדת בארמון.
שארמה - בת דודה של יסמין.
גרסת הלייב אקשן

דליה - משרתת של יסמין שעובדת בארמון.
עומאר - הבן של ג'יני ודליה.
ליאן - הבת של ג'יני ודליה.
מימין לשמאל: פאזאל, חקים, ראזול וזגולין.
נאסירה
פישוט לשוני

לוגו פישוט לשוני
פישוט לשוני הוא התהליך המובנה של עריכת מידע ועיבודו כך שיהיה פשוט, ברור וקל להבנה.
לדוגמה, ויקיפדיה קיימת בשפות רבות – ובהן גם 'English' (אנגלית). אך קיימת גם ה"שפה" המיוחדת 'Simple English' ('אנגלית פשוטה' או 'אנגלית מפושטת'), שבה הערכים כתובים במשלב לשוני נמוך יותר כדי שיהיו קלים יותר לקריאה ולהבנה.
שימושים

הפישוט הלשוני מקובל במדינות רבות בעולם כאחד האמצעים להנגשה לשונית וקוגניטיבית. הוא משמש להנגשת מידע לאנשים שיש להם קשיים בהבנת הלשון, כגון אנשים עם מוגבלות שכלית התפתחותית ואנשים שזו לא שפת האם שלהם, כמו מהגרים או עולים חדשים.
בישראל

פישוט לשוני בישראל מוגדר בתקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (התאמות נגישות לשירות), התשע"ג – 2013 כ"התאמת מידע כך שתוכנו יהיה ברור ומבנהו הלשוני פשוט", ומתקיימים בו העקרונות האלה:
המידע מכיל את עיקרי הדברים
המידע מועבר לפי רצף ברור ומסודר
המשפטים קצרים ופשוטים תחבירית
שימוש מרבי באוצר מילים יום־יומי ושכיח
שימוש מועט בראשי תיבות ובקיצורים
שימוש מרבי בפעלים בצורת הפעיל ולא הסביל
שימוש בסמלול
תהליך של פישוט לשוני בישראל בוצע בין היתר בטפסים רפואיים של בתי חולים בישראל ובהסברים המופיעים באתר רכבת ישראל.
ראו גם

נגישות
פישוט סימולטני
הערות שוליים

↑  העמוד הראשי של ויקיפדיה בשפה: English (אנגלית)
↑  העמוד הראשי של ויקיפדיה ב"שפה": Simple English (אנגלית פשוטה)
↑  תקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (התאמות נגישות לשירות), התשע"ג- 2013, באתר משרד המשפטים, נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.
↑  תמר טל-אמציה, "בזכות הבת שלי - החלטתי לקדם את הפישוט הלשוני בישראל", באתר ynet, 8 בנובמבר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1041637837 
שער חוברת לבוחר בפישוט לשוני בהוצאת אקים ישראל
לאורה פאוזיני

| --- | --- |

לאורה פאוזיני, אפריל 2009
 לידה:  16 במאי 1974 (בת 50) צפון סולרולו, איטליה 
 מוקד פעילות:  איטליה 
 תקופת הפעילות:  מ-1993
 סוגה:  מוזיקת פופ, רוק 
 סוג קול:  מצו סופרן
 שפה מועדפת:  איטלקית, ספרדית, אנגלית 
 חברת תקליטים:  אטלנטיק רקורדס 
 בן זוג:  פאולו קרטה
 פרסים והוקרה:  איש השנה של האקדמיה הלטינית (2023)  Latin Grammy Award for Best Female Pop Vocal Album (2009)  Latin Grammy Award for Best Traditional Pop Vocal Album (2018)  Latin Grammy Award for Best Female Pop Vocal Album (2007)  פרס גראמי לאלבום הפופ הלטיני של השנה (2006)  Latin Grammy Award for Best Female Pop Vocal Album (2005)  מפקד במסדר ההצטיינות של הרפובליקה האיטלקית 
 laurapausini.com
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
לאורה פאוזיני בהופעה, 2009
לאורה פאוזיני (באיטלקית: Laura Pausini; נולדה ב-16 במאי 1974) היא זמרת פופ איטלקייה, זוכת פרס גראמי.
ילדותה ונעוריה

פאוזיני נולדה וגדלה בצפון סולרולו שבאיטליה. היא החלה לשיר בגיל שמונה בהופעות של אביה פבריציו, שהיה נגן פסנתר ובס בבארים מקומיים.
פאוזיני התפרסמה בפסטיבל סן רמו ב-1993, בשיר "La solitudine" (באיטלקית: "הבדידות"), כשהייתה בת 18 בלבד, וזכתה בפרס לזמר החדש הטוב ביותר בפסטיבל.
אלבומים

ב-1993, חתמה פאוזיני על חוזה עם חברת התקליטים "Warner Music Italy", והוציאה את אלבומה הראשון "Laura Pausini" אשר זכה להצלחה עצומה באיטליה, בצרפת ובהולנד.
בסוף 1994 הוציאה פאוזיני את אלבומה הראשון בספרדית: "Laura Pausini". האלבום הכיל עשרה להיטים של פאוזיני מאלבומיה הקודמים, אשר תורגמו לספרדית. השיר, "Se fue" (בספרדית: "הוא הלך"), הפך לאחד השירים המושמעים ביותר ב-1995. ב-1999 הוציאה את אלבומה "La mia risposta" (תרגום מאיטלקית: "התשובה שלי") ובו השיר "In assenza di te" ("כשאתה חסר"), אותו הקליטה בגרסאות באיטלקית ובספרדית, ולאחר מספר שנים הוציאה גרסה של השיר גם באנגלית. השיר זכה גם לגרסה עברית, שנכתבה על ידי דוד זיגמן, בשם: "העצב בתוכי". גרסה זו בוצעה על ידי שרית חדד, ונכללה באלבומה ילדה של אהבה.
פאוזיני הוציאה שבעה אלבומים נוספים, כולם באיטלקית, שהעצימו את הצלחתה, והציבו אותה בשורה הראשונה של הזמרים הפופולריים ביותר באיטליה, ביניהם: ארוס רמאצוטי, ולריה רוסי, ג'ינו פאולי, צוקרו ועוד.
ב-2001 הוציאה פאוזיני לראשונה אלבום אוסף של להיטיה הגדולים באיטלקית ובספרדית. בנובמבר 2002 הוציאה את אלבומה הראשון באנגלית, "From the Inside" ("מבפנים"). הסינגל הראשון מתוך האלבום, "Surrender" (באנגלית: "אני נכנעת") זכה להצלחה רבה בעולם, אך האלבום עצמו פחות. באוקטובר 2004 יצא האלבום "Resta in ascolto" ("הישאר קשוב").
בשנת 2018 הוציאה פאוזיני את השיר "Novo", ביחד עם הצמד הברזילאי סימונה וסימריה. גרסה נוספת בשם "Nuevo", יצאה לאחר מכן ללא הצמד.
ב-2022 הנחתה את אירוויזיון 2022 יחד עם אלסנדרו קטלן ומיקה.
הצלחה ופרסי זכייה

ב-2005 זכתה פאוזיני בפרס גראמי הלטיני, וב-2006 בפרס גראמי ל"זמרת הטובה ביותר במוזיקה הלטינית". בנוסף, זכתה בפרס גראמי לאלבום הפופ הלטיני של השנה. בנובמבר של אותה השנה יצא אלבומה "Io canto" ("אני שרה").
ב-2 ביוני 2007 הפכה פאוזיני האישה הראשונה שהופיעה באצטדיון סן סירו במילאנו, בפני קהל של 70,000 איש. ב-8 בנובמבר של אותה שנה זכתה פאוזיני בפרס גראמי הלטיני בקטגוריית "אלבום השנה". היא הקדישה את הפרס לזכרו של גדול טנורי איטליה המנוח, לוצ'אנו פבארוטי.
עד היום מכרה פאוזיני כשלושים מיליוני אלבומים, מתוכם כ-160 אלבומי פלטינה ואלבום יהלום אחד. חלק גדול משיריה נכתבו והולחנו על ידה. הצלחתה של פאוזיני נובעת בעיקר משיטת קידום אלבומיה, כאשר כל אלבום היא נוהגת להקליט באיטלקית ובספרדית, עובדה התורמת לפרסומה הנרחב גם באמריקה הלטינית. במסגרת הקריירה שלה, זכתה פאוזיני לשיר עם גדולי הזמרים, כגון: ריי צ'ארלס, לארה פביאן, לוצ'אנו פברוטי, הלן סגרה ועוד. בנוסף, שיתפה פעולה עם אמנים ידועים נוספים, כגון: פיל קולינס, חואנס, סימונה וסימריה ועוד.
| פרס | תאריך | קטגוריה | עבור | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס גראמי הלטיני | 2024 | אלבום הפופ המסורתי הטוב ביותר | Almas Paralelas | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  בהתאם להקשר של מילות שיר הנושא, "I close my eyes and I surrender."
↑  Warner Music Italy (2018-03-30), Laura Pausini - Novo (feat. Simone & Simaria), נבדק ב-2018-03-31
↑  2024 Latin GRAMMYs: See The Full Winners & Nominations List | GRAMMY.com, grammy.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007403029705171  BnF: cb13964077x (data)  GND: 124693482  ICCU: UBOV513949  ISNI: 0000 0000 7839 3343  LCCN: no00015423  MusicBrainz: 472b9953-1f10-4aed-b1ec-d0c23ffb2cf1  NKC: xx0014442  NTA: 120645912  SUDOC: 084288825  VIAF: 45241924   WorldCat (עם VIAF): 45241924
אברהם קוטנר

| --- | --- |

הרב קוטנר (נואם, במרכז) לצד עמיתו הרב יצחק אביחצירא (בשמאל התמונה) וראש העיר לוד פסח לב (בימין התמונה), בתפילת יום העצמאות בבית הכנסת המרכזי בלוד, שנות ה-50
 לידה:  1900 ה'תר"ס לערך ורשה
 פטירה:  22 בפברואר 1975 (בגיל 75 בערך) י"א באדר ה'תשל"ה לוד
 השכלה:  ישיבת תורת חיים (ורשה); ישיבת ראדזימין
 מקום פעילות:  צימיסלה, לוד
 תקופת הפעילות:  ? – 22 בפברואר 1975 
 רבותיו:  הרבנים צבי דב גליקסון ופינחס מנחם זינגר
 חיבוריו:  ראשית דעת
 בת זוג:  שרה
הרב אברהם אלתר (אלטר) קוטנר (1900 בערך – 22 בפברואר 1975) היה רב ברומניה, בגרמניה ובישראל. כיהן כרבה האשכנזי הראשי של העיר לוד מקום המדינה ועד לפטירתו.
ביוגרפיה

נולד בוורשה בסביבות שנת 1900 לאביו אשר יהודה. למד בישיבת תורת חיים בעיר ובישיבת ראדזימין אצל הרב פינחס מנחם זינגר, ונסמך לרבנות. כיהן כרב בעיירה צימישליה (אנ') שבבסרביה (אז ברומניה, היום ברפובליקת מולדובה).
לאחר מלחמת העולם השנייה כיהן כרב מחנה העקורים בפוקינג (ולדשטאדט) (אנ'), המחנה השני בגודלו בגרמניה.
עלה לישראל בשנת 1948 והיה מראשוני המתיישבים היהודים בלוד, והתמנה לרבה האשכנזי הראשי של העיר וליו"ר המועצה הדתית, לצד הרב הספרדי יצחק אביחצירא.
הוא ייסד בעיר מערכת כשרות ופעל להפסקת מכירת הבשר הטרף ולמניעת חילולי שבת.
היה חבר הוועדה המרכזית של חבר הרבנים של המפד"ל.
נפטר ב-22 בפברואר 1975, י"א באדר ה'תשל"ה, לאחר מחלה ונקבר בהר המנוחות.
על שמו רחוב בשכונת אזבסטונים דרום בלוד, וכן בית הכנסת המרכזי ברחוב הרצל.
ספרו

ראשית דעת – דרשות והגות. ספר זה הוא ראשון בסדרה בת עשרה כרכים שכתב בשבתו ברומניה, אך את שאר הכרכים טרם הספיק להדפיס לפני השואה והם אבדו במלחמה.
הערות שוליים

↑  ראו כאן, מכתבו לשר התחבורה דוד רמז על חילול השבת בתחנת הרכבת לוד
↑  מוסדות "חבר הרבנים" של המפד"ל, הצופה, 22 בספטמבר 1968
↑  אברהם קוטנר באתר GRAVEZ
↑  ראו תמונה כאן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298382405171  ISNI: 0000 0004 0251 3846  VIAF: 298021473   WorldCat (עם VIAF): 298021473