stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מישל דאנקן
הערות שוליים

↑  "Dr Who".
↑  "Exclisive: Charles' Love secrets on TV".
↑    Bernadette McNulty, ‏Affairs to remember, The Telegraph, 19 November 2005
↑  "Rupert Grint Archives".
↑  "Conflicting Stories".
↑  "A Midsummer Night's Dream review at Duddingston Kirk Manse".
↑  "New Tricks".
↑  BBC. "Call the Midwife series 3 episode 8". נבדק ב-11 ביוני 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Little Mermaid review at Little Angel London".
↑  "Portia played by Michelle Duncan".
↑  "Scrubber".
↑  "Luther".
↑  "Case Histories".
↑  "Scott Graham".
↑  "Iona".
↑  "Cast announced for The Distance".
↑  "The Distance review at Sheffield's Crucible Lyceum Studio – 'intelligent and wickedly comic'".
↑  "The Distance".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1072051575  ISNI: 0000 0003 7200 4193  LCCN: no2008096019  NKC: xx0205201  VIAF: 21957325   WorldCat (עם VIAF): 21957325
ספריית העיר ניו יורק

| --- | --- |

 תאריך ייסוד:  23 במאי 1895 
 מספר סניפים:  87
 גודל האוסף:  53,000,000 ספרים ופריטים נוספים
 גודל האוכלוסייה:  3,500,000 (מנהטן, הברונקס וסטטן איילנד)
 תקציב:  $245,000,000
 מנהל:  אנתוני מרקס 
 מספר מועסקים:  3,150
 קואורדינטות:  40°42′46″N 74°00′22″W﻿ / ﻿40.7127753°N 74.0059728°W﻿ / 40.7127753; -74.0059728
 https://www.nypl.org
  (למפת ניו יורק מוגדלת) מנהטן הברונקס ברוקלין קווינס סטטן איילנד  ניו ג'רזיספריית העיר ניו יורק(למפת ניו יורק רגילה) מנהטן הברונקס ברוקלין קווינס סטטן איילנד  ניו ג'רזיספריית העיר ניו יורק
 
הספרייה הציבורית של העיר ניו יורק (באנגלית: New York Public Library) היא אחת הספריות המובילות בארצות הברית ובעולם. הספרייה היא אחת משלוש מערכות הספריות הציבוריות של העיר ניו יורק. בניינה הראשי של הספרייה נמצא בשדרה החמישית.
תולדות המבנה

בסוף המאה ה-19 היו בעיר ניו יורק שתי ספריות הפתוחות לציבור הרחב:
ספריית אסטור שנוסדה בעקבות תרומה של 400,000 דולר מירושתו של ג'ון ג'ייקוב אסטור (1763–1848), ספרייה זו נפתחה בשנת 1849.
ספריית לנוקס שנוסדה על ידי ג'יימס לנוקס (1800–1880) שהיה אספן ספרים ידוע.
ב-1886 תרם סמיואל ג'. טילדן (1814–1886) תרומה של 2.4 מיליון דולרים על מנת שתוקם ספרייה ציבורית בעיר ניו יורק. בעקבות התרומה הוקמה ב-23 במאי 1895 קרן משותפת שאיחדה את שתי הספריות הקיימות ואת קרן התרומה לקרן אחת.
ספריית המחקר המרכזית נבנתה בשדרה החמישית של האי מנהטן בין הרחוב ה-40 והרחוב ה-42. הספרייה נחנכה ב-23 במאי 1911. שני פסלי האריות המפורסמים המעטרים/ שומרים על הכניסה לספרייה פוסלו על ידי אדוארד קלרק פוטר. בשנות ה-30 של המאה ה-20 העניק להם ראש עיריית ניו יורק פיורלו לה גוארדיה את השמות "סבלנות" ו"עוצמה". בשנת 1965 הוכרז המבנה ההיסטורי כאתר מורשת לאומית המיועד לשימור. בשנות ה-80 נוסף אגף חדש לספרייה מתחת פארק בריינט הנמצא ממערב לספרייה.
הספרייה המרכזית

הספרייה ממוקמת בשדרה החמישית במנהטן במיקום מרכזי והפכה למוקד משיכה לחוקרים, מבקרים ותיירים. הספרייה כוללת אולמות קריאה רבים המוקדשים לנושאים מגוונים וכן אולם קריאה ראשי אחד. רוב אוספי הספרייה מוסתרים מעיני הציבור. הם משתרעים על ארבעים אחוז משטח הבניין ואורכם כ–120 קילומטרים בשבעה מפלסים מתחת לאולם הקריאה הראשי. קוראים יכולים להזמין את הספרים הנמצאים במחסנים ולעיין בהם באולמות הקריאה. ארבע קומות מתוך הספרייה פתוחות לקהל הרחב.
בספרייה נמצא תנ"ך גוטנברג מאמצע המאה ה-15 וכן ספרו של אייזק ניוטון, היסודות המתמטיים של פילוסופיית הטבע מהמאה ה-17. כמו כן בספרייה נבנה מיזם ספרי הזיכרון לקהילות שחרבו בשואה כדי להביא את זכרן של קהילות אלה לכל אדם, באמצעות האינטרנט. במיזם נסרקו 650 מתוך 700 ספרי זיכרון כאלה שנמצאים בספרייה, ותוכנם המלא זמין לכל באתר הספרייה.
ב-2004 פול הולדנגרבר ייסד את התוכנית של "LIVE from the NYPL" בה ידוענים מנהלים שיחות בספריית בתחומים כגון ספרות, תרבות פופולרית ואמנות.
הספרייה בקולנוע

הספרייה הציבורית של ניו יורק הופיעה פעמים רבות בקולנוע, בין השאר בסרט ספיידרמן משנת 2002, וכן בסרט היום שאחרי מחר משנת 2004. בשנת 2008, הספרייה הייתה מקום היעד של חתונתה של קארי בראדשו בסרט סקס והעיר הגדולה.
בשנת 2017 יצר הבמאי פרדריק וייסמן סרט תיעודי על "ספריית העיר ניו יורק" בשם "אקס ליבריס". זהו סרט טבע שהספרייה משמשת בו כשמורת טבע.
(לצפייה הזיזו עם העכבר את סרגל הגלילה בתחתית התמונה)
הערות שוליים

1 2  דניאל אדלסון, זו אחת האטרקציות המסתוריות והמרתקות בניו יורק - והיא בחינם, באתר ynet, 14 בפברואר 2025
↑  ספרי היזכור שבאתר הספרייה.
↑  עמר לחמנוביץ, שמורת טבע -חיי מדף, באתר ישראל היום, 17 באוגוסט 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265938305171  BnF: cb11882970g (data)  CANTIC: a11017612  CiNii: DA01109945  GND: 1006049-2  ISNI: 0000 0001 2173 6162  LCCN: n79033065  NKC: kn20020322368  SNAC: w6fp1w8g  SUDOC: 026616637  ULAN: 500303617  VIAF: 143013888   WorldCat (עם VIAF): 143013888 
מבוא הכניסה לספרייה
סטנה קטיק

| --- | --- |

 לידה:  26 באפריל 1978 (בת 46) המילטון, קנדה 
 מדינה:  ארצות הברית, קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-1999 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת טורונטו  West Aurora High School  אוניברסיטת דהפול  טריניטי קולג' 
 מספר צאצאים:  1
 https://www.stanakatic.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
סטנה קטיק (באנגלית: Stana Katic; נולדה ב-26 באפריל 1978) היא שחקנית קנדית-אמריקאית. ידועה בעיקר בשל דמות הבלשית קייט בקט (אנ') אותה גילמה בסדרה "קאסל" (2016-2009) ברשת ABC, ובשל הופעתה בתור הסוכנת אמילי ביירן בסדרה "אבסנטיה" (2020–2017) ברשת AXN.
ביוגרפיה

קטיק נולדה בהמילטון, אונטריו שבקנדה, להורים סרביים שהיגרו מקרואטיה; פטאר וראדה קטיק. יש לה ארבעה אחים ואחות אחת. בתיאור האתני שלה, הצהירה: "ההורים שלי הם סרביים מקרואטיה. אני קוראת לנו דלמטיים כי זה החלק בעולם שממנו אנחנו במקור. יש לי בני משפחה סרביים, קרואטים ואפילו קומץ ממונטנגרו."
מאוחר יותר עברה קטיק עם משפחתה לאורורה, אילינוי. היא בילתה כמה שנים הלוך ושוב בין קנדה וארצות הברית. לאחר שסיימה את לימודיה בבית הספר התיכון "מערב אורורה" בשנת 1996, נרשמה קטיק ללימודי יחסים בינלאומיים, כלכלה וקדם משפטים באוניברסיטת טורונטו, ולאחר מכן התקבלה לחוג לדרמה באוניברסיטת דה פול בשיקגו, אילינוי, שם למדה לתואר שני במשחק מ-2000 עד 2002. בנוסף למדה גם משחק בבית הספר ללימודי תיאטרון בוורלי הילס (Beverly Hills Playhouse acting school).
קריירה

קטיק שיחקה את חנה גיטלמן בסדרה "גיבורים", את קולט סטנג'ר בעונה החמישית של הסדרה "24" ואת ג'ני בסרט "חגיגה של אהבה", בכיכובו של מורגן פרימן. בשנת 2008 היא שיחקה את מורגנשטרן בסרטו של פרנק מילר "הספיריט" ואת קורין בסרט של ג'יימס בונד "קוונטום של נחמה".
בחודש אוגוסט 2008, רשת ABC הודיעה על רכישת סדרת הטלוויזיה "קאסל", בכיכובם של קטיק בתור קייט בקט וניית'ן פיליון בתור ריצ'רד קאסל. בשנת 2008 הקימה קטיק חברת הפקות משלה, Sine Timore Productions, שפירושו בלטינית "ללא פחד".
קטיק נבחרה למקום ה-24 ברשימת "100 הנשים הסקסיות של הטלוויזיה לשנת 2009" של האתר BuddyTV. בשנת 2010 נבחרה למקום ה-34, בשנת 2011 למקום הראשון, בשנת 2012 נבחרה למקום ה-8 ובשנת 2013 למקום ה-12.
בשנת 2017 החלה לשחק בתפקיד ראשי בסדרת המתח והפשע "אבסנטיה" ברשת AXN ולאחר מכן באמזון פריים וידאו, בתפקיד סוכנת ה-FBI אמילי ביירן. הסדרה סיימה את שידוריה ב-2020 לאחר שלוש עונות.
חיים אישיים

קטיק מתגוררת כיום בלוס אנג'לס, קליפורניה. היא דוברת אנגלית, סרבית, צרפתית, איטלקית, וסלובנית באופן שוטף. היא מחזיקה באזרחות כפולה בקנדה ובארצות הברית.
ב-25 באפריל 2015 היא נישאה לבן זוגה בשנים האחרונות, כריס ברקליאץ׳, יועץ פיננסי אוסטרלי, בטקס פרטי בחוף הדלמטי בקרואטיה, יום אחד לפני יום הולדתה ה-37.
ב-19 ביוני 2022, נציג מטעמה של קטיק אישר שקטיק וברקליאץ' קיבלו את בנם הראשון בברכה במהלך החורף.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2003 | Shut-Eye | אנג'לה |  |
| 2005 | לוחם הבורות | מריאן |  |
| 2007 | חגיגה של אהבה | ג'ני |  |
| 2008 | Stiletto | ריינה |  |
| 2008 | קוונטום של נחמה | קורין |  |
| 2008 | הספיריט | מורגנשטרן |  |
| 2011 | Truth about Kerry | אמה |  |
| 2011 | For Lovers Only | סופיה |  |
| 2011 | דאבל | אמבר |  |
| 2013 | ביג סור | לנור קנדל (אנ') |  |
| 2013 | סופרמן ללא גבולות | לויס ליין | דיבוב |
| 2013 | קאנטרי בלוגראס בלוז | ג'ניה רייבן (אנ') |  |
| 2016 | The Rendezvous | רייצ'ל רוזמן |  |
| 2017 | Lost in Florence | אנה |  |
| 2018 | הדיבוק של האנה גרייס | ליסה רוברטס |  |
| 2019 | A Call to Spy | ורה אטקינס |  |
| 2021 | ליגת הצדק: מלחמת העולם השנייה | וונדר וומן | דיבוב |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 | The Handler | מריאלה | פרק: "Bleak House" |
| 2004 | זהות בדויה | דיילת | פרק: "Facade" |
| 2004 | L.A. Dragnet | מרים נלסון | פרק: "Retribution" |
| 2004 | המגן | איילה | 2 פרקים |
| 2004 | ג'אג | לוסיאנה צ'ארמולי | פרק: "This Just in from Baghdad" |
| 2005 | המפענחת | נדיה אורוול | פרק: "The Big Picture" |
| 2005 | ER | בלייר קולינס | 2 פרקים |
| 2006 | 24 | קולט סטנג'ר | 3 פרקים |
| 2006 | Dragon Dynasty | אווה | סרט טלוויזיה |
| 2006 | אחים ואחיות | קארן וולס | פרק: "Patriarchy" |
| 2007 | גיבורים | האנה גיטלמן | 2 פרקים |
| 2007 | CSI: מיאמי | ריטה סאליבן | פרק: "Deep Freeze" |
| 2007 | היחידה | דברה ליין | פרק: "Binary Explosion" |
| 2008 | Would Be Kings | ג'וליאנה מרטינלי | מיני-סדרה |
| 2008 | הספרן 3: קללת גביע יהודה | סימון רנואר | סרט טלוויזיה של TNT |
| 2009 - 2016 | קאסל | קייט בקט (אנ') | תפקיד ראשי (8 עונות); 173 פרקים |
| 2012 | Fletcher Drive | גרטה | פרק: "The Intervention" |
| 2016 | Sister Cities | קרוליין "קרול" בקסטר שואו | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2017 - 2020 | אבסנטיה | אמילי ביירן | תפקיד ראשי (3 עונות); 30 פרקים |
| 2024 | תעלומה בעיירה קטנה (אנ') | זואי סטראכן | פרק: "A Chill Rain" |
הערות שוליים

↑  https://twitter.com/stana_katic/status/745377287667757057, Twitter
↑  Stana Katic on travel, love and her nonconformist attitude, https://www.chatelaine.com/
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 1533887373523  BNE: XX5678141  BnF: cb16250004r (data)  GND: 1226805507  ISNI: 0000 0003 9900 0213  LCCN: no2009026444  MusicBrainz: fb0eaebd-2122-49b7-8a88-3fad24f65074  NLK: KAC2020O5434  NTA: 370483022  SUDOC: 236221035  VIAF: 78983553   WorldCat (עם VIAF): 78983553 
קטיק, 2010
סצנת רחוב ברלינאית

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  ארנסט לודוויג קירכנר 
 תאריך יצירה:  1913 
 טכניקה וחומרים:  קנבס, צבע שמן 
 ממדים בס"מ
 רוחב:  95 ס״מ 
 גובה:  121 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 מיקום:  ניוה גאלרי
 
סצנת רחוב ברלינאית (בגרמנית: Berliner Straßenszene) היא ציור משנת 1913 מתוך מחזור "סצנות רחוב" מאת האמן האקספרסיוניסטי הגרמני ארנסט לודוויג קירכנר. מחזור של יצירות בהן יצירה זו, נוצר בין השנים 1913–1915, מציג לעיתים קרובות פרוצות עם לקוחותיהן, ונחשב לאחת היצירות החשובות ביותר של האקספרסיוניזם הגרמני.
תיאור

בקדמת הציור נראות שתי פרוצות לבושות בבגדים צבעוניים מאוד, עם צווארוני תחרה מהודרים וכובעי אופנה גבוהים. מתוארים שני לקוחות – האחד פונה אל הצופה, והשני פונה אל הנשים. הדוגמן לדמות הלקוחות היה ככל הנראה ידידו של האמן, הצייר אוטו מולר, אך ייתכן שקירכנר עצמו השתמש בדמותו כמודל. הדגמים לשתי הנשים היו האחיות ארנה וגרטה שילינג.
ברקע מוצג רחוב סואן, ובו כרכרה רתומה לסוסים ושלט של קו החשמלית 15, קו עגלות סוסים שפעל במרכז ברלין. הנשים מביטות אל הגברים במבט מפתה; אחד הגברים מחזיר להן תשומת לב, ואילו השני מפנה מבטו. החיתוך של דמויות הגברים מעניק לציור תחושה של רגע שנתפס באופן חטוף.
סגנון

בציור ניכרות השפעות הפוטוריזם האיטלקי, הבאות לידי ביטוי בדינמיות החפוזה של הסצנה. השפה הזוויתית של הצורות מושפעת מן הקוביזם.
פרשנות

קירכנר הרבה לצייר פרוצות ואת מערכת היחסים שלהן עם לקוחותיהן. לא היה בכך משום ביקורת חברתית, אלא ניסיון לתאר את תפיסתו את דמות האישה החדשה והעצמאית: קירכנר כתב:
"סצנות הרחוב התפתחו בשנים 1911–1914. הייתה זו אחת התקופות הבודדות ביותר בחיי, בהן שוטטתי ברחובות הארוכים, המלאים באנשים ובעגלות, יום ולילה, בחוסר מנוחה מייסר".
השבה לבעלים

בשנת 2006 דרשה אניטה הלפין, נכדתו של אספן האמנות היהודי אלפרד הס, את השבת הציור, שהוצג עד אז במוזיאון ברוקה בברלין. עיריית ברלין אישרה את ההשבה, ולאחר מכן נמכר הציור על ידי בית המכירות הפומביות כריסטי'ס עבור 30 מיליון אירו לאספני האמנות רון לאודר וסרג' סברסקי. הציור הפך לחלק מאוסף נויה גאלרי ניו יורק.
ההשבה התבססה על הצהרת וושינגטון משנת 1998, שבה התחייבה גרמניה. תומכי מוזיאון ברוקה עדיין דורשים להחזיר להם את הציור.עם זאת, ההחלטה עוררה תגובות ציבוריות שליליות, בשל אי-בהירות סביב נסיבות מכירת הציור. אלמנתו של אלפרד הס נאלצה למכור יצירות אמנות בשל קשיים כלכליים שפקדו את המשפחה בעקבות המשבר הכלכלי העולמי בשנת 1929, אך לא ברור האם המכירה של "סצנה רחוב ברלינאית" הייתה תוצאה ישירה של רדיפת היהודים בגרמניה.
הציור הועבר לאגודת האמנות של קלן בשנת 1936 ונמכר לאחר מכן לאספן האמנות קרל הגמן, בנסיבות שנויות במחלוקת. מבקרי ההשבה טענו כי לא ניתן להחיל את הצהרת וושינגטון במקרה זה, וכי היא אינה מחייבת מבחינה משפטית. בעקבות זאת הוגשו תלונות נגד פוליטיקאים בברלין שהיו מעורבים בהחלטה, אך התביעה סירבה להגיש כתבי אישום. תומכי מוזיאון הברוקה עדיין דורשים את השבת הציור לאוסף המוזיאון.
הערות שוליים

↑  Ernst Ludwig Kirchner – Großstadtbilder. Piper Galerie (בגרמנית). Kempten: Piper. 1979. p. 15. ISBN 978-3-492-02501-0.
1 2  "Kirchners Berliner Straßenszene". Die Welt (בגרמנית). 4 במאי 2007. נבדק ב-2016-10-01. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Magdalena M. Moeller (1990). Ernst Ludwig Kirchner, Meisterwerke der Druckgraphik. Stuttgart: Gerd Hatje. ISBN 978-3-7757-0301-7. OCLC 24069467. נבדק ב-2022-03-28 – via azquotes.com.
↑  "Berliner Straßenszenen in New York". Frankfurter Rundschau (בגרמנית). 2008-08-01. נבדק ב-2016-10-01.
↑  "Kunstrestitution: Im Abgrund der Berliner ausgeflippt", Der Spiegel, 30 May 2007.
↑  "Berliner Straßenszenen in New York". Frankfurter Rundschau (בגרמנית). 2008-08-01. נבדק ב-2016-10-01.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007589897705171  GND: 7583531-9  LCCN: n2009005893  VIAF: 179195877   WorldCat (עם VIAF): 179195877
סרגיי בורונוב

| --- | --- |

 לידה:  6 במרץ 1977 (בן 47) מוסקבה, הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית, ברית המועצות 
 שם במה:  Серж Бурунов 
 שם לידה:  Сергей Александрович Бурунов 
 מדינה:  רוסיה, ברית המועצות 
 תקופת הפעילות:  מ-2002 
 מקום לימודים:  המכון לתיאטרון על שם בוריס שצ'וקין 
 פרסים והוקרה:  פרס TEFI  פרס התאחדות מפיקי הקולנוע והטלוויזיה 
 פרופיל ב-IMDb
 
סרגיי אלכסנדרוביץ' בורונוב (ברוסית: Серге́й Алекса́ндрович Буруно́в; נולד ב-6 במרץ 1977, מוסקבה, ברית המועצות) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע ומדובב רוסי.
ידוע בהשתתפותו בתוכנית הטלוויזיה הרוסית "ההבדל הגדול" בערוץ הראשון. התוכנית הייתה פרודיה פופולרית בערוץ. השחקן משתף בסרטים ובפרסומות, בדיבוב סרטי קולנוע זרים, ודובב בעבר סדרות טלוויזיה ומשחקי מחשב.
ביוגרפיה

סרגיי נולד ב-6 במרץ 1977 במוסקבה. אביו - אלכסנדר אנטולייביץ' בורונוב, מהנדס חשמל. אמו הייתה טטיאנה ויקטורובנה בורונובה (נפטרה בשנת 2010), אחות במקצועה. אחיו הבכור הוא אולג אלכסנדרוביץ' בורונוב, מתרגם.
משפחת בורונוב התגוררה ליד נמל התעופה הבינלאומי דומודדובו. האב לקח לא פעם את בניו לשדה התעופה טושינסקי ולבסיס האוויר בקובינקה למופעי אוויר של הטייסים ולכן סרגיי מילדותו הוקסם מהשמיים ומהמטוסים. בבית הספר עסק באמנויות לחימה במשך ארבע שנים, שלימים נודעו כהכשרה מועילה כשנכנס לבית ספר צבאי. בשיעורים הבוגרים בבית הספר התיכון למד כטייס חובב במועדון הטייס השני במוסקבה על שם ויקטור טלאליחין, שם בשנת 1993, בגיל שש עשרה, סיים את קורס כטייס על מטוס ההדרכה Yak-52.
בשנים 1994–1996 למד בבית הספר לטייסים צבאיים בקצ'ין על שם מיאסניקוב כ"טייס-מהנדס".
בשנים 1997–1998 היה תלמיד בית הספר הממלכתי לקרקס על שם מ.נ. רומיאנצב. בשנת 2002 סיים את לימודי המחלקה למשחק בבית הספר הגבוה לתיאטרון על שם שצ'וקין.
בשנים 2002–2006 שיחן בתיאטרון האקדמי הסאטירי במוסקבה.
מאז 2003 הוא לוקח חלק בדיבוב סרטים זרים, תפקידו הראשון היה לדובב לרוסית את תפקידו של מתיו מקונוהיי בסרט "איך להיפטר מבחור ב-10 ימים".
בשנים 2006–2008 הוא היה הקריין של ערוץ Mir, כמו גם הקריין של תחנת הרדיו רדיו רוסיה.
הוא שיתף פעולה עם Teatrom.doc ומ-3 בנובמבר 2013 עד 26 בינואר 2014 הוא היה המנטור של צוות הפרודיסטים במופע החיקויים "חזור!" בערוץ הראשון. בשנים 2014–2015 הוא השתתף בתוכנית הפרודיה על גיבורי על בערוץ הטלוויזיה שישי.
בשנת 2019, יחד עם דמיטרי נאגייב, כיכב בפרסומת לחברת MTC וזכה בפרס TEFI לשחקן הטוב ביותר בסדרת הטלוויזיה "מילודרמה".
במרץ 2024 ניצל מהפיגוע בקרוקוס סיטי הול, כאשר איחר להופעה שהייתה אמורה להתקיים במקום ולבסוף הוא לא הגיע למתחם.
הערות שוליים

1 2  Дмитрий Смирнов. Сергей Бурунов: «Не хочется на всю жизнь остаться Красным Штирлицем». — Один из ведущих актёров «Большой разницы» Сергей Бурунов настолько перевоплощается в своих персонажей, что бывает даже сложно узнать его в новом образе. Газета «קומסומולסקאיה פראבדה» // kp.ru (29 октября 2009 года)
↑  Елена Фомина. Сергей Бурунов: «Мы пережили двое суток ада» ООО «ТН-Столица» // tele.ru (13 августа 2013 года)
↑  Сюжет об актёре юмористической программы «Большая разница» Сергее Бурунове. Выпуск от 30 октября 2009 года (00:03:35). «Первый канал»
↑  «Большая разница».
1 2  Сергей Бурунов. Биография, фотографии, видео, новости. // 7days.ru
1 2 3  Леонид Гуревич. Сергей Бурунов: «Мечтал стать лётчиком, но стал артистом». «Учительская газета» // ug.ru (4 октября 2005 года)
↑  Театральный институт имени Бориса Щукина. Актёрский факультет. Галерея выпускников. 2000-е годы. (אורכב 25.02.2020 בארכיון Wayback Machine) Официальный сайт Театрального института имени Б. В. Щукина // htvs.ru
↑  Бурунов Сергей Александрович. Биография, работы в театре. Официальный сайт Московского академического театра сатиры
↑  "Актер Бурунов: Недавно играл Березовского, потом - озабоченного". Национальная служба новостей. 2015-10-03.
↑  "Бурунов Сергей Александрович. Биография, фильмография, фотографии".
↑  Шоу перевоплощений «Повтори!» (2013—2014). О проекте. «Первый канал»
↑  ВИДЕО. Все серии телесериала «Эшелон» (Россия, 2005 год, 8 серий). Государственный интернет-канал Россия // russia.tv
↑  Зоя Игумнова. Звезда «Большой разницы» Сергей Бурунов раскрыл тайны дубляжа Андрея Панина. Газета «Собеседник» // sobesednik.ru (15 августа 2013 года)
↑  Ведущая: Арина Шарапова. ВИДЕО. В гостях у программы «Доброе утро» актёр Сергей Бурунов, исполнивший одну из ролей в картине «Краткий курс счастливой жизни». Выпуск от 04 апреля 2012 года (00:02:26). «Первый канал» // 1tv.ru
↑  בעקבות מותו של אנדריי פאנין
↑  «Березовский и другие». — На «НТВ» стартует новый шпионский триллер «Неподсудные». Премьера: 16 ноября 2015 года. Газета «Московский комсомолец» // mk.ru (13.11.2015)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: c3aa4ef1-cd62-4f40-b32d-3c0c93276df4
דאגלס הודג'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 בפברואר 1960 (בן 64) פלימות', הממלכה המאוחדת 
 סוגה מועדפת:  קומדיה שייקספירית 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (1981) 
 בן או בת זוג:  טסה פיק-ג'ונס 
 פרסים והוקרה:  פרס טוני לשחקן הטוב ביותר במחזמר (2010)  פרס אוליבייה  פרס דרמה דסק לשחקן הטוב ביותר במחזמר 
 פרופיל ב-IMDb
 
דאגלס הודג' (באנגלית: Douglas Hodge; נולד ב-25 בפברואר 1960) הוא שחקן, במאי ומוזיקאי אנגלי, זוכה פרס טוני לשחקן הטוב ביותר לשנת 2010 על הופעתו במחזמר "כלוב העליזים".
הודג' הוא חבר מועצת "התיאטרון הלאומי לנוער". ב-1989 כתב עבור התיאטרון את המחזה "Pacha Mama's Blessing" על יערות הגשם באמזונאס שהוצג בתיאטרון אלמיידה.
ביוגרפיה

הודג' נולד בפלימות' שבמחוז דבון. הוא למד משחק באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה.
ביוגרפיה > טלוויזיה

הודג' כתב יחד עם פיטר סירלס את המחזות "Pacha Mama's Blessing" ו-"Forest People" על יער האמזונאס. והם הוצגו ב-BBC בשנת 1989 בביצוע התיאטרון הלאומי לנוער.
ב-1994 זכה הודג' לשבחי הביקורת על משחקו בדמות ד"ר טרשיוס לידגייט במיני-סדרה "מידלמארץ'" שעיבד אנדרו דייוויס על פי הרומן באותו שם מאת ג'ורג' אליוט. את הסדרה ביים אנתוני פייג' וב-1994 שודרה בארצות הברית במסגרת "Masterpiece Theatre".
תפקידים נוספים של הודג' בטלוויזיה היו בסדרה "Behaving Badly" (מ-1989), "Capital City" (מ-1989 עד 1990), עיבוד לספר "A Fatal Inversion" מאת רות רנדל (1992), בפרק בסדרה "על שוטים ואנשים" (1996), בסדרת המדע בדיוני "The Uninvited" (מ-1997), "רסן הסוררת" (1998), עיבוד של ה-BBC לרומן של אנתוני טרולופ "The Way We Live Now", בסדרה "כובע אדום" (2003–2004), תפקיד אורח בסדרה "ספוקס" (2005), בדמות סר תומאס ברטרם במיני-סדרה "מנספילד פארק" עיבוד של ITV מ-2007 לרומן באותו שם, ובסרט טלוויזיה "Lift" בבימויו של ג'יימס הוז (אנ').
ב-2010 הופיע הודג' בפרק "המסעדה" בעונה השלישית של הסיטקום הפופולרי "Outnumbered" בדמות בריק בולנג'ר, תרפיסט אמריקאי הנשוי לדודה אנג'לה (בגילומה של סמנתה בונד). הדמות הוזכרה גם בעונה הרביעית של הסדרה אבל לא נראתה על המסך.
ב-2012 שיחק הודג' בדרמה "One Night". עוד הופיע במיני-סדרה "מדינה סודית" ובסדרת הדרמה של ITV1 "העיר".
ב-2015 החל לשחק בתפקיד המפקח ברתולומיאו רוסק בסדרה "פני דרדפול".
ביוגרפיה > קולנוע

בין סרטי הקולנוע בהם השתתף הודג' היו "פנים משקרות", "יריד ההבלים", "רובין הוד" ו"דיאנה".
הודג' ביים לראשונה בקולנוע סרט קצר על פי מחזה מאת הרולד פינטר "תחנת ויקטוריה".
בשנת 2017 שיחק בסרט הדרמה העצמאי "קדחת הצבעונים" לצידן של אליסיה ויקנדר וקארה דלווין.
בשנת 2019 שיחק בסרט "ג'וקר" בתפקיד אלפרד פניוורת', וכן שיחק בסרטו של אנג לי "איש מזל התאומים".
ביוגרפיה > מוזיקה

בשם דאג הודג' הוא הוציא שני אלבומים פרי עטו. ב-2005 יצא האלבום "Cowley Road Songs", וב-2009 יצא האלבום "Nightbus". ב-2012 זכה בפרס "סטיילס ודרו" על השיר "Powercut" מתוך המחזמר "Meantime" שכתב יחד עם אשלין דיטה (אנ').
ביוגרפיה > חיים אישיים

עד ל-2013 היה הודג' במערכת יחסים עם השחקנית טסה פיק-ג'ונס איתה נולדו לו שני ילדים.
סנדרלנד

ערך זה עוסק בעיר בצפון-מזרח אנגליה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אתרים בעיר
אתרים בעיר
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אומת הבית:  אנגליה אנגליה
 אזור:  צפון-מזרח
 מחוז:  טיין אנד ויר
 רובע מטרופוליטני:  הסיטי של סנדרלנד
 שטח:  111.84 קמ"ר
 גובה:  60 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  277,417 (2018)
 קואורדינטות:  54°54′21.96″N 1°22′52.07″W﻿ / ﻿54.9061000°N 1.3811306°W﻿ / 54.9061000; -1.3811306
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הממלכה המאוחדת מוגדלת) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים סנדרלנד(למפת הממלכה המאוחדת רגילה) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים סנדרלנד(למפת אנגליה רגילה) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי סנדרלנד(למפת אנגליה מוגדלת) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי סנדרלנד  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
סנדרלנד (באנגלית: Sunderland) היא עיר נמל במחוז המטרופוליטני טיין אנד ויר שבצפון-מזרח אנגליה, השוכנת על חופי הים הצפוני במרכזו של הרובע המטרופוליטני (אנ') הסיטי של סנדרלנד (אנ'). בעיר 168,277 תושבים (נכון לשנת 2021).
היסטוריה

היישוב הראשון שהיה בתחומי העיר ידוע לנו מהתקופה הנאוליתית ומתקופת רומא העתיקה. בשנת 674 הוקם בתחומי העיר מנזר וורמאוז אנד ג'ראו, מה שהביא להתחלת העיר. בסוף המאה ה-8‚ כבשו את האזור ויקינגים ובאמצע המאה ה-9 המנזר כבר היה נטוש. בתחילת המאה ה-12 באזור סנדרלנד היה כפר דייגים. מאמצע המאה ה-14 בעיר היו מתקנים ספינות ומשנת 1589 החלו לייצר בעיר מלח מעובד. בימינו העיר היא עיר נמל גדולה בים הצפוני.
גאוגרפיה ואקלים

סנדרלנד ממוקמת על חוף הים הצפוני בשפך הנהר ויר. האקלים בעיר ערפילי, לח וסוער.
ספורט

הספורט הכי פופולרי הוא כדורגל. מועדון הכדורגל סנדרלנד משחק בליגת המשנה האנגלית. הקבוצה זכתה 6 פעמים בתואר אלופת אנגליה, כשהפעם האחרונה הייתה בשנת 1936. האצטדיון של הקבוצה, אצטדיון האור, מכיל 49 אלף מקומות ישיבה. כמו כן, בעיר ישנם מועדוני רוגבי, קריקט וכדורגל נשים.