stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דידי הררי
קורות חיים

הררי נולד במושב ערוגות, להורים יוצאי מרוקו. כשהיה בן שלוש עברה משפחתו לקריית גת, לאחר מכן לבאר שבע וכשהיה בן 12 עברה לדימונה. באותה תקופה השתקעה בדימונה קהילת "העבריים מדימונה" והררי בילה רבות בחברתם. במהלך היכרותו עם "העבריים מדימונה", נחשף בפעם הראשונה לעולם המוזיקה ובעיקר למוזיקה שחורה. הררי למד לנגן על גיטרה וניגן בגיטרה בס כחלק מהרכב "הגורים", הרכב של נערים במתכונת "חמישיית ג'קסון", שהופיע יחד עם להקת "שליחי הנשמה" של "העבריים מדימונה". בתקופה זו, טיפח הררי תסרוקת אפרו גדולה, מתוך הזדהות רגשית עימם. הררי טוען כי ילדותו בדימונה השפיעה רבות על אישיותו ועל דרך חייו.
בשנת 1975 התגייס הררי לצה"ל והתנדב לצנחנים. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר.
בתחילת שנות ה-80 עבר הררי להתגורר בתל אביב יחד עם חברתו באותה עת, ג'יל פיינגולד, שאותה הכיר לאחר שירותו הצבאי.
הוריו של הררי לחצו עליו לרכוש מקצוע, והוא החל ללמוד טכנאות שיניים. באותה תקופה התפרנס מעבודות מזדמנות כגון מורה לדרמה (בבית הספר רימון בכרמיאל), מתקין אנטנות וחובש במגן דוד אדום. ב-1982 פגש הררי במועדון הקולוסיאום בתל אביב את אהרון קפלן, ובעזרתו הגשים את חלומו והפך ל-DJ במועדון.
קורות חיים > ברדיו

ב-1987 הביא שדר הרדיו הפופולרי יקיר אביב את הררי לתוכניתו "שלושים בצל", ששודרה ברשת ג' וכללה מוזיקה פופולרית וקטעי הומור, ושם הגיש הררי פינה קומית. יחד עם חבריו ה-DJ, אמיר כהן ואהרן קפלן, הקים הררי את הלהקה ההומוריסטית "פנצ'ר", והיא זכתה לאהדה רבה בקרב הציבור. ב-1987 הוציאה הלהקה את אלבומה הראשון. באותה תקופה פנה הררי למשרדי פרסום בניסיון לפתח קריירה כרעיונאי, והתגלה כבעל כישרון בתחום. בין השאר, יצר הררי את סיסמאות הפרסום "הגעת לגיל שאפשר להתחיל", "אין דבר, מחר נקנה עוד אבוקדו" ו"קיווי עסיסי עם ויטמין סי".
בתקופה שבה שודרה ברשת ג' התוכנית "שלושים בצל" (שבה הופיע הררי) שודרה במקביל בגלי צה"ל התוכנית "מה יש", בהנחייתם של ארז טל ואברי גלעד. שידור התוכנית, שחלקה קווי אופי קומיים דומים, בתחנת הרדיו המתחרה יצרה תחרות בין השתיים.
הררי עבר קורס קריינות וביולי 1990 החל להגיש את תוכניתו הראשונה "עושים גלים" ברשת ג' ולאחר מכן הגיש את התוכנית "חולה רדיו". בתוכניות אלה אירח קומיקאים בתחילת דרכם, דוגמת אקי אבני וישראל קטורזה, שגילמו דמויות קומיות שונות. תוכניות אלו הציבו אותו שנית בתחרות מקצועית מול אברי גלעד, ששידר באותה עת את התוכנית "העולם שמח" בגלי צה"ל.
ב-1995 עזב הררי את רשת ג' לטובת רדיו 103FM (תחנת "רדיו ללא הפסקה"), ובה הנחה את התוכנית "דידי לוקאלי". התוכנית שברה שיא מדרוג ברדיו האזורי בישראל והיא שודרה במקביל בשש תחנות אזוריות שונות בסינדיקציה. בזכות הפופולריות שלה, הצליח הררי לקדם זמרים אנונימיים שהפכו למצליחים בתחומם, כמו מאיה בוסקילה ואייל גולן. בנוסף, הוציא הררי שלושה דיסקים: "חגיגה ים תיכונית", "החגיגה נמשכת" ו"חגיגה ים תיכונית 2008", ובהם ליקט ביצועים של כל האומנים שקידם באמצעות התוכנית.
בפברואר 2003, במסגרת תוכניתו "דידי לוקאלי", ריאיין הררי את אילן רמון, ששהה באותה עת על סיפונה של מעבורת החלל "קולומביה".
בשנת 2016 הררי החל ללמד במסלול הרדיו של בית הספר לתקשורת באוניברסיטת אריאל.
בעקבות מלחמת חרבות ברזל, הוצא הררי לחל"ת ותוכניתו לא שודרה במשך חמישה חודשים.
במרץ 2024 הודיע הררי על פרישתו מתחנת הרדיו 103fm, לאור בחירתו לתפקיד מנכ"ל רדיו תל אביב. הוא החל לשמש כמנהל התחנה כחודש לאחר מכן. נוסף על תפקידו כמנהל, הגיש הררי בתחנה שבניהולו תוכנית רדיו הדומה באופייה לזאת שהגיש במשך 29 שנים ב-103fm.
בנובמבר 2024 פורסם תחקיר בעיתון "הארץ" ובו מספר עדויות על הטרדה מינית ותקיפה מינית מצידו של הררי. בעקבות התחקיר הודיעה תחנת רדיו תל אביב כי הררי יצא לחופשה לאלתר, ולא ישמש מנכ"ל הרדיו. ב-26 בדצמבר 2024 הודיע הררי על התפטרותו מרדיו תל אביב.
קורות חיים > בטלוויזיה

הררי הנחה מספר תוכניות טלוויזיה: "עד פופ" בערוץ הראשון (1991), "קיץ על החוף" (1993), "זמנך עבר" בערוץ 3 (1997), "דידי טי.וי" בערוץ 2 (2000), "המלך הבא" ו"קול העם" בערוץ בריזה (2001), "המלכודת" בערוץ הראשון (2002) ואת "מת להיות", תוכנית לחיקוי זמרים מוכרים בערוצים 24, 10 וערוץ 2 (2004–2006). תוכניות אלו לא זכו להצלחה המסחררת להן זכו תוכניות הרדיו שלו. העיתונאי עמוס אורן אמר:
”דידי לא הצליח למצוא את ההבדל בין הגשה רדיופונית לטלוויזיונית. אם נעצום את העיניים - נשמע רדיו”.
ב-2005 הנחה לתקופה קצרה את התוכנית "שבת של כדורגל" אך פרש מתפקיד זה ומאותה שנה הוא משמש ככרוז באצטדיונים במשחקי נבחרת ישראל בכדורגל. באותה שנה הנחה הררי, יחד עם מורן אטיאס, את הקדם אירוויזיון והופיע בעיקר בקטעי המעבר שבין השירים ובראיונות עם האמנים מאחורי הקלעים.
החל מ-2008 דיבב את הדמות מאנקי בסדרת סרטי "קונג פו פנדה", תפקיד שדובב בגרסה האמריקאית בידי ג'קי צ'אן.
ב-2009, 2011 ו-2016 הנחה את התוכנית "חוזרים לשכונה" בערוץ 24.
ב-2016 הצטרף לערוץ 20 והגיש תוכנית אירוח ובאותה שנה הופיע בסדרה "צומת מילר".
בנובמבר 2017 הררי החל להנחות את "דידי בשישי" בערוץ רשת 13.
בין השנים 2019–2020 היה הפרזנטור בקמפיינים של לשכת סוכני הביטוח בישראל.
ביום העצמאות תשפ"א, 2021, הנחה את טקס הדלקת המשואות, יחד עם יעל בר זוהר.
בשנת 2022 השתתף בספיישל VIP של תוכנית הבישול ״מאסטר שף״ והגיע למקום השלישי.
במאי 2023 התחרה בעונה השנייה של תוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים", לצד הרקדנית קארין סורוצ'ינסקי, והודח שלישי מהתוכנית.
קורות חיים > יצירתו, ספרו ושיריו

ב-1996 כתב את שיר האליפות של מכבי תל אביב, "צהוב עולה זה מכבי", שהלחינו זאב נחמה ותמיר קליסקי וביצע איציק זוהר.
ב-2002 יצא לאור ספרו "300 בדיחות חמות" הכולל בדיחות שליקט וערך.
ב-2013 חיבר שיר אליפות נוסף למכבי תל אביב, בשם "צהוב עולה", שהלחין זאב נחמה וביצעה להקת אתניX.
במקביל לעבודתו ברדיו הופק משחק קופסה בשם "תחנת שידור משחק הרדיו של דידי הררי", בהוצאת "ידע משחקים".
בשנת 2014 זכה הררי בפרס שדר הרדיו המצטיין על תוכניתו "דידי לוקאלי" במסגרת פרסי הרדיו לעיתונות של אגודת העיתונאים בתל אביב.
ב-2015, לקראת הבחירות לכנסת העשרים, שימש כיועץ לקמפיין של הליכוד.
קורות חיים > חיים אישיים

הררי היה נשוי למירית מ-1989 ועד למותה ממחלת הסרטן בספטמבר 2020. התמודדותה עם המחלה פורסמה בציבור. הררי אב לשלוש בנות וסב לנכדים. מתגורר במושב בצרה.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6   פז שוורץ, "מרגיש בבית": דידי הררי לא מתחרט על המעבר לתחנת הרדיו היריבה, באתר חדשות 13, 24 במאי 2024; במקור, מתוך "זמן שישי"
↑  רן בוקר, דידי הררי מונה לתפקיד מנכ"ל רדיו תל אביב, באתר ynet, 12 במרץ 2024
1 2  על פי ראיון של יואב קוטנר עם דידי הררי בתוכנית "אחרי 20 שנה", בערוץ 20, 12 באוגוסט 2014
1 2  103FM - דידי לוקאלי – דידי הררי, באתר 103fm.maariv.co.il
↑  ניר וולף, דידי קינג, באתר ישראל היום, 30 בנובמבר 2017.
↑  איפה הם היום? חברי להקת 'פנצ'ר', ביניהם גם דידי הררי, נזכרים בתקופה המשעשעת!, בראיון רדיו לגבי גזית, 11 בנובמבר 2010
↑  מתוך דף הפייסבוק "עובדות לא חשובות"
↑  רשימת סגל מרצים במסלול רדיו, שידור והפקת תוכן
↑  ערן סויסה, משדר אופטימיות: רגע אחרי המעבר לרדיו ת"א, דידי הררי פונה לחטופים באופן אישי בשידור - ויש לו מסר למדינה, באתר ישראל היום, 13 במאי 2024
↑   הילו גלזר, נשים שעבדו תחת דידי הררי מעידות שהוא מטריד מינית, באופן סדרתי. תחקיר, באתר הארץ, 28 בנובמבר 2024
↑  עידו דוד כהן, בעקבות הפרסום ב"הארץ", דידי הררי ייצא לחופשה מתוכניתו ברדיו תל אביב, באתר הארץ, 30 בנובמבר 2024
↑  רן בוקר, סופית: דידי הררי עוזב את רדיו תל אביב, באתר ynet, 26 בדצמבר 2024
↑  לי-אור אברבך, ‏לא רק רדיו: דידי הררי חתם על חוזה טאלנט עם ערוץ 24, באתר גלובס, 19 בנובמבר 2009
↑  יונתן כיתאין, ‏דידי הררי מצטרף לערוץ 20: יגיש תוכנית אירוח מוזיקלית, באתר גלובס, 6 בספטמבר 2016
↑  דידי ב-20 - לצפייה בתוכניות
↑  דידי הררי: "קיבלתי עזרה מחברה טובה שלי, התעלקתי לה על הבית כי אני תחרותי", באתר ‏מאקו‏, 30 באוקטובר 2022
↑  "רוקדים עם כוכבים": זהו המפורסם הוותיק שמצטרף לשורת המתחרים, באתר ישראל היום, 6 בפברואר 2023
↑  "אחת הסיבות שבאתי לפה זה כי מירית אהבה ריקוד", באתר ‏מאקו‏, 30 במאי 2023
↑  רן בוקר, דידי הררי ורועי כ"ץ זכו בפרסי הרדיו, באתר ynet, 3 בנובמבר 2014
↑  רוני זינגר, דידי הררי מצטרף למטה ההסברה של הליכוד כיועץ בכיר, באתר כלכליסט, 19 בינואר 2015
↑  אחרי מאבק ממושך בסרטן הלבלב: מירית הררי הלכה לעולמה, באתר וואלה, 20 בספטמבר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308201305171  LCCN: no95016969  MusicBrainz: c5b62691-b18c-4671-bcba-23c8724147a8  VIAF: 34039617   WorldCat (עם VIAF): 34039617 
הררי במהלך הגשת תוכניתו ב-"103fm", אוקטובר 2018
דידי הררי ומיכל זוארץ בעת שהגישו את התוכנית "קיץ על החוף" בערוץ 2
פשוט ככה

| --- | --- |

 מבוסס על:  הטור "סקס והעיר הגדולה"(אנ') מאת קנדיס בושנל
 סוגה:  קומדיה רומנטית דרמה קומית קומדיית סקס
 יוצרים:  דארן סטאר
 שחקנים:  שרה ג'סיקה פארקר סינת'יה ניקסון קריסטין דייוויס מריו קנטון דייוויד אייגנברג וילי גרסון אוואן הנדלר שרה רמירז
 ארץ מקור:  ארצות הברית
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  2 
 מספר פרקים:  10
 תוכנית מקור:  סקס והעיר הגדולה
 הפקה
 חברת הפקה:  HBO Entertainment 
 הפצה:  HBO Max 
 טכניקת צילום:  מצלמה יחידה
 שידור
 רשת שידור:  HBO Max
 תקופת שידור מקורית:  9 בדצמבר 2021 – הווה
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
פשוט ככה (באנגלית: ...‏And Just Like That) היא סדרת דרמה קומית אמריקאית, המהווה הפקה מחודשת של HBO Max לסדרת הטלוויזיה "סקס והעיר הגדולה". עונתה הראשונה החלה ב-9 בדצמבר 2021.
במרץ 2022 הסדרה חודשה לעונה שנייה.
דמויות > דמויות ראשיות

שרה ג'סיקה פארקר בתפקיד קארי בראדשו
סינת'יה ניקסון בתפקיד מירנדה הובס
קריסטין דייוויס בתפקיד שארלוט יורק גולדנבלט
מריו קנטוני בתפקיד אנתוני מרנטינו
דייוויד אייגנברג בתפקיד סטיב בריידי
וילי גרסון בתפקיד סטנפורד בלאץ'
אוואן הנדלר בתפקיד הארי גולדנבלט
שרה רמירז בתפקיד צ'ה דיאז
דמויות > דמויות משניות

ניקול ארי פרקר בתפקיד ליסה טוד וקסלי
שריתה צ'ודהורי בתפקיד סימה פאטל
קארן פיטמן בתפקיד ד"ר ניה וואלאס
אייזק קול פאוול בתפקיד ג'ורג'
ברנדה ואקרו בתפקיד גלוריה מרקט
איוון הרננדז בתפקיד פרנקלין
כריסטופר ג'קסון בתפקיד הרברט וקסלי
לירוי מקליין בתפקיד אנדרה רשאד וואלאס
דמויות > דמויות אורחות

כריס נות' בתפקיד מר ביג/ג'ון ג'יימס פרסטון (בפרק הראשון בלבד)
ג׳ולי הלסטון בתפקיד ביטסי פון מופלינג
סקירת הסדרה > פירוט

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 10 | 10 | 9 בדצמבר 2021 | 3 בפברואר 2022 |
|  | 2 | 11 | 11 | 22 ביוני 2023 | 24 באוגוסט 2023 |
סקירת הסדרה > התפתחות בעקבות הפרק הראשון

הפרק הראשון, אשר שודר ב-9 בדצמבר 2021, כלל תפנית עלילתית ובה מר ביג מת במפתיע. ביג נפטר מהתקף לב בעקבות אימון ברכיבה על אופניים נייחים מתוצרת חברת "Peloton". למחרת השידור צנח ערכן של מניות החברה. בתגובה, נקטה הנהלת החברה שני צעדים. ראשית, רופאה קרדיולוגית, יועצת החברה לקרדיולוגיה מונעת, פרסמה הצהרה בה קבעה שאין קשר בין ציוד החברה לבין מותו של ביג, וכי האשמה נעוצה באורח חייו הראוותני. בנוסף להצהרה, העלתה חברת "Peloton" לחשבונות המדיה החברתית שלה פרסומת הקורצת לפרק. ואולם, הפרסומת, העושה מחווה לדמות שמגלם כריס נות', הוסרה ימים ספורים אחר כך, ב-16 בדצמבר, עם פרסומן של טענות שתי נשים, על כך שנות' אנס אותן בעבר, האחת בשנת 2004, והשנייה – בשנת 2015.
הפקה > פיתוח

בחודש דצמבר 2020 דווח שחידוש של הסדרה המקורית נמצא בפיתוח ב-HBO Max, כסדרה של 10 פרקים בני חצי שעה כל אחד, ייתכן ללא דמותה של סמנתה ג'ונס, המגולמת בסדרה המקורית על ידי קים קטרל. הסדרה עלתה לשידור ב-9 בדצמבר 2021, כששני הפרקים הראשונים זמינים באופן מיידי והשאר יצאו לאור על בסיס שבועי.
הפקה > ליהוק

עם ההודעה על תחילת העבודה על הסדרה, שרה ג'סיקה פארקר, סינת'יה ניקסון וקריסטין דייוויס הודיעו כי ישובו לשחק את דמויותיהן מהסדרה המקורית. בחודש מאי 2021 שרה רמירז לוהקה בתפקיד ראשי, בעוד כריס נות' היה עתיד לחזור על תפקידו מהסדרה המקורית. ב-9 ביוני 2021, מריו קנטוני, וילי גרסון, דייוויד אייגנברג ואוואן הנדלר כולם הצטרפו לצוות השחקנים כדי לחזור על תפקידיהם. ביולי 2021, שריתה צ'ודהורי, ניקול ארי פרקר, קארן פיטמן ואייזק קול פאוול הצטרפו לצוות השחקנים בעוד אלכסה סווינטון, קרי צ'קינו, ניאל קנינגהם וקתי אנג לוהקו בתפקידים לא ידועים וברנדה ואקרו ואיבן הרננדז לוהקו תפקידים חוזרים. בחודש אוגוסט 2021, ג'ולי האלסטון לוהקה בתפקיד אורח בעוד כריסטופר ג'קסון ולרוי מקליין לוהקו לתפקידים משניים. גארסון שגילם את סטנפורד בלאץ' מהסדרה, נפטר ב-21 בספטמבר, שלושה חודשים בלבד לאחר חזרתו לסדרה. ב-8 בנובמבר 2021, בובי לי הכריז בפוסט באינסטגרם שיש לו תפקיד קטן בחידוש.
הפקה > צילומים

שלב הצילומים החל ביוני 2021 במנהטן שבניו יורק, והסתיים ב-6 בדצמבר 2021 באותה שנה.
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד(ים) | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרס בחירת הקהל | תוכנית הקומדיה של השנה | "פשוט ככה" | מועמדות |  |
| 2024 | פרס התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה | סדרת הקומדיה הטובה ביותר | "פשוט ככה" | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  Turchiano, Danielle (12 בנובמבר 2021). "HBO Max Debuts 'And Just Like That' Teaser Trailer and Release Date". Variety. נבדק ב-22 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lash, Jolie (22 במרץ 2022). "'And Just Like That …' Renewed for Season 2 at HBO Max". The Wrap. נבדק ב-22 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Haring, bruce, HBO Max’s ‘…And Just Like That’ Zinged In New Fast-Reaction Peloton Ad. Deadline Hollywood, December 12, 2021
↑  Blake, Meredith, Peloton blames shocking ‘Sex and the City’ death on character’s ‘extravagant lifestyle’. Los Angeles Times, December 9, 2021
↑  Tapp, Tom, Chris Noth Ad Pulled By Peloton After Sexual Assault Allegations. Deadline Hollywood, December 16, 2021
↑  בלי סמנתה: עונה חדשה ל"סקס והעיר הגדולה", באתר ynet, 11 בינואר 2021
↑  Taylor Swift, 'Barbie' and 'Grey's Anatomy' Score at 2024 People's Choice Awards: See the Full List of Winners, Peoplemag (באנגלית)
↑  Jack Dunn, ‘Red, White & Royal Blue,’ ‘The Last of Us’ and ‘Heartstopper’ Win Top Prizes at New York GLAAD Media Awards, Variety, ‏2024-05-12 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: ec9aedf3-8220-4c24-916f-8f3253ab89ee
זארה וגנקנכט

זארה וַגְנְקְנֶכְט (בגרמנית: Sahra Wagenknecht; נולדה ב-16 ביולי 1969) היא פוליטיקאית וכלכלנית. מאז 2009 היא חברה בבונדסטאג, שם עד 2023 ייצגה את מפלגת די לינקה. בשנים 2015–2019, היא כיהנה כיו"ר הפרלמנט המשותף של המפלגה. ב-23 באוקטובר 2023 עזבה את המפלגה כדי להקים מפלגה בראשותה ב-2024 – מפלגת BSW.
עמדותיה הקיצוניות והפופוליסטיות, הצהרותיה על מזרח גרמניה, הגירה ופליטים ותנועתה הפוליטית אאופשטהן (אנ') גרמו לה להיות "דמות שנויה במחלוקת". משנת 2020 ואילך היא פחות פעילה בפרלמנט, אך לעיתים קרובות מתראיינת לתקשורת הגרמנית. היא לא חברה בשום ועדה פרלמנטרית.
בסוף ספטמבר 2023 הקימה את מפלגת BSW, הידועה יותר בשם BSW – Bündnis Sahra Wagenknecht.
ראשית חייה

וגנקנכט נולד ב-16 ביולי 1969 בעיר ינה במזרח גרמניה. אביה הוא איראני, שהיגר למערב ברלין והיה סטונדט שם ואמה היא גרמנייה. אביה נעלם באיראן כשהייתה ילדה. סבה וסבתה גידלו אותה עד שנת 1976. לרגל תחילת לימודיה בכיתה א' עברה עם אמה לפרנצלאואר ברג שמזרח ברלין. בנעוריה הייתה פעילה בנוער הגרמני החופשי. היא השלימה את בחינות הבגרות שלה ב-1988 והצטרפה אל מפלגת האיחוד הסוציאליסטי (שהייתה אז בשלטון) בתחילת 1989.
ב-1996 השלימה תואר שני בפילוסופיה באוניברסיטת חרונינגן. בשנת 2012 סיימה בהצטיינות יתרה תואר דוקטור במיקרו-כלכלה ב-TU Chemnitz (אנ'), תחת השם "גבולות הבחירה: החלטות חיסכון וצרכים בסיסיים במדינות מפותחות". הוא פורסם לאחר מכן על ידי קמפוס Verlag.
קריירה פוליטית

לאחר נפילת חומת ברלין, נבחרה וגנקנכט לוועד הלאומי של מפלגת הסוציאליזם הדמוקרטי החדשה ב-1991. בנוסף, היא הצטרפה לפלטפורמה הקומוניסטית שלה, מרקסיסטי-לניניסטי.
בבחירות הפדרליות בגרמניה ב-1998, התמודדה וגנקנכט כמועמדת של מפלגת הסוציאליזם הדמוקרטי במחוז דורטמונד, וגרפה כ-3.25% מהקולות. לאחר הבחירות לפרלמנט האירופי בגרמניה ב-2004 (אנ'), היא נבחרה כנציגת המפלגה לפרלמנט האירופי. אחד מתפקידה בפרלמנט היה שירות בוועדה לענייני כלכלה ומטבע ובמשלחת, וכן באספה הפרלמנטרית האירו-אמריקה הלטינית.
לאחר חיבור מפלגת הסוציאליזם הדמוקרטי (PDS) ומפלגת WASG, שיצרו את די לינקה (Die Linke; מפלגת השמאל), שקלה וגנקנכט להתחיל בקמפיין לתפקיד סגן יו"ר המפלגה. עם זאת, מנהיגי מפלגות אחרים כמו לותאר ביסקי וגרגור גיסי (אנ') התנגדו לרעיון עקב "אהדתה" הנתפסת לגרמניה המזרחית. בעקבות המחלוקת היא הודיעה כי לא תתמודד לתפקיד. וגנקנכט התמודדה על מושב בבחירות הפדרליות ב-2009 בנורדריין-וסטפאליה. ב-15 במאי 2010, היא נבחרה לתפקיד עם רוב של כ-75.3% מהקולות.
היא הייתה ממקימי תנועת אאופשטהן, תנועת שמאל פוליטית שהוקמה ב-2018. במרץ 2019 הודיעה וגנקנכט על פרישתה מתפקידה הבכיר בתנועה, תוך שהיא מציינת לחצים אישיים בעומס העבודה.
וגנקנכט נבחרה למנהיגה באופן שותף של סיעת השמאל בבונדסטאג ב-2015, לצד דיטמר בארטש, שירש את המנהיג הוותיק גרגור גיסי. וגנקנכט זכתה ב-78.4% מהקולות. היות שהשמאל היה באותה תקופה האופוזיציה הגדולה ביותר בבונדסטאג, היא הפכה למנהיגה בולטת של האופוזיציה למשך שארית הקדנציה הפרלמנטרית. היא הייתה המועמדת המובילה של השמאל לבחירות הפדרליות ב-2017.
בנובמבר 2019, היא הודיעה על התפטרותה כמנהיגה פרלמנטרית, בטענה לשחיקה. פעילותה בשנים 2017–2019 תועדו בסרט התיעודי משנת 2020 "Wagenknecht" בבימויה של סנדרה קאודלקה.
וגנקנכט מונתה שוב כמועמדת המובילה ברשימת המפלגה במדינת נורדריין-וסטפאליה בבחירות הפדרליות ב-2021. היא נבחרה מחדש, אך תיארה את תוצאת הבחירות כ"תבוסה מרה" למפלגתה.
קריירה פוליטית > התנתקות מדי לינקה

בשל הסכסוכים שהלכו וגדלו בתוך מפלגת די לינקה, וגנקנכט שקלה להקים מפלגה משלה. משנת 2021 היו השערות שהסיעה שלה וסיעות דומות אחרות בתוך די לינקה, כמו השמאל הסוציאליסטי או חוגי קרל ליבקנכט, יתנתקו כדי להקים מפלגה נפרדת.
בסוף ספטמבר 2023 ייסדו וגנקנכט ועמיתיה את מפלגת BSW. פירוש השם BSW: "ברית זארה וגנקנכט".
באמצע אוקטובר של אותה השנה, הגישו יותר מ-50 חברים בדי לינקה בקשה להרחקתה ממפלגתם. הם טענו כי הם רוצים למנוע מוגנקנכט להקים מפלגה חדשה עם ה"משאבים" של די לינקה.
בינואר 2024, המפלגה החדשה שלה הוקמה רשמית.
עמדות פוליטיות > מדיניות כלכלית

בשנות ה-90 של המאה ה-20, וגנקנכט תמכה בתזות קומוניסטיות כמו אלו של ולטר אולבריכט, לפני שגילתה על עמדותיו של לודוויג ארהארד. וגנקנכט עצמה תיארה את הרעיון שלה לגבי מדיניות כלכלית חדשה כ"סוציאליזם יצירתי" בספרה "חופש במקום קפיטליזם" משנת 2013. בכך היא התכוונה ל"כלכלת שוק ללא קפיטליזם" ול"סוציאליזם ללא כלכלה מתוכננת" והתרחקה מקומוניזם. וגנקנכט התייחסה לחלוצי האורדו-ליברליזם, שרעיונותיהם מיוצגים בדרך כלל יותר במפלגה הדמוקרטית החופשית (FDP). בשנת 2013, במהלך משבר החוב האירופי, הציעה וגנקנכט קיצוץ בחוב וצעדים מסוימים, ולאחר מכן, לסיום משבר האירו, ובמקביל לייצר צמיחה כלכלית ולהסדיר את השווקים הפיננסיים.
לקראת הקמת מפלגת BSW באוקטובר 2023, צוין כי עמדותיה המודרניות של וגנקנכט מדגישות "היגיון כלכלי" ומציבות יסודות כלכליים לפני רווחה חברתית, תוך השוואה של עמדתה לזו של ההמפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית והמפלגה הדמוקרטית החופשית השמרנית. בריאיון היא תיארה את מטרותיה כמאבק באינפלציה, עידוד ארגונים קטנים ופיתוח טכנולוגיה מקומית, וביסוס סחר יציב עם מגוון רחב של שותפים. היא דחתה בעבר האשמות כי ניסתה להקים גופי פיקוח לתעשיות שונות, וציינה כהשראה את רעיונותיה של הכלכלנית מריאנה מצוקאטו (אנ'), שנחשבת גם למקור של שר הכלכלה רוברט האבק.
וגנקנכט דוחה את החזרה לסוציאליזם של מזרח גרמניה. לדעתה, שירותים ציבוריים כמו דיור, חינוך, בריאות, אספקת מים ואנרגיה ועוד צריכים להינתן על ידי המגזר הציבורי על מנת להתגבר על "תכתיבי התשואות ומחירי המניות". וגנקנכט רואה גם על בסיס חוקת גרמניה אפשרויות לסדר כלכלי שונה מעבר לקפיטליזם.
במשך תקופה ארוכה, עד 2010, השתייכה וגנקנכט לשמאל האנטי-קפיטליסטי ולפלטפורמה הקומוניסטית בתוך מפלגת השמאל, שם הייתה גם חברה במועצת התיאום הפדרלית. וגנקנכט "יישמה" את מדיניות הכלכלית של קובה וונצואלה. בהודעה לעיתונות משנת 2006, היא הצהירה כי ”המשך קיומה של המערכת הקובנית מייצג שביב של תקווה עבור אלה מה שנקרא העולם השלישי שהם המפסידים בעולם גלובלי מוכוון שוק ורווח”.
בשנת 2007 טענה וגנקנכט כי מפלגת השמאל חייבת לחתור למטרות רדיקליות ואנטי-קפיטליסטיות, ובכך להישאר נבדלת מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית המתונה יותר. היא מתחה ביקורת על השתתפותה של מפלגת השמאל בממשלות הקואליציה, ובמיוחד ממשלת ברלין, שעשתה קיצוצים בהוצאות החברתיות והפרטה שירותים מסוימים.
עמדות פוליטיות > מדיניות חוץ

בשנת 2017 קראה וגנקנכט לפירוק נאט"ו ולהסכם ביטחוני חדש בין גרמניה לרוסיה. לאורך הקריירה שלה קראה וגנקנכט לבניית מערכת יחסים קרובה יותר עם רוסיה. ב-1992, היא פרסמה מאמר ה"משבח" את רוסיה הסטליניסטית.
וגנקנכט הביעה תמיכה עזה בעלייתם של מנהיגי השמאל באמריקה הלטינית, כמו הוגו צ'אבס, ובניצחון הבחירות של סיריזה ביוון ב-2015. היא שימשה ממלאת מקום במשלחת של הפרלמנט האירופי לנירמול היחסים עם מרקוסור.
בשנת 2010 סירבה להצטרף למחיאות כפיים סוערות כאשר ראש ממשלת ישראל לשעבר וחתן פרס נובל לשלום שמעון פרס נשא נאום בבונדסטאג ביום השואה.
עמדות פוליטיות > מדיניות חוץ > רוסיה ואוקראינה

| --- | --- |
 :  ראו גם – הסכסוך האוקראיני–רוסי
לפני פלישתה של רוסיה לאוקראינה, וגנקנכט הגנה באופן בולט על רוסיה ועל נשיאה ולדימיר פוטין, בטענה שבעוד ארצות הברית ניסתה "להעלות באוב" את הפלישה לאוקראינה, "לרוסיה אין למעשה עניין לצעוד לתוך אוקראינה". לאחר שרוסיה פתחה בפלישה ב-24 בפברואר 2022, טענה וגנקנכט כי שיקול דעתה היה שגוי. וגנקנכט התנגדה לסנקציות נגד רוסיה, ובנאום בספטמבר 2022 האשימה את ממשלת גרמניה ב"פתיחת מלחמה כלכלית חסרת תקדים נגד ספק האנרגיה החשוב ביותר שלנו". לפני המלחמה, יותר ממחצית מהגז של גרמניה סופק על ידי רוסיה. בחודש מאי הצביע מפלגת השמאל בעד סנקציות כלכליות נגד רוסיה.
ב-10 בפברואר 2023, החלה לקרוא למשא ומתן עם רוסיה ולהפסקת משלוחי הנשק לאוקראינה. בעצרת השלום הזו בהשתתפותה, ב-25 בפברואר, השתתפו גם קבוצות ימין קיצוני.
באביב 2024, בשני ראיונות, קישרה וגנקנכט את קריאתה לקיים משא ומתן לשלום בין אוקראינה לרוסיה עם ההצעה שהאוכלוסייה באזורים הכבושים על ידי רוסיה באוקראינה תצביע על שיוכה הלאומי במשאל עם שיפוקח על ידי האו"ם. נוסף על כך, היא תיארה כיצד יכול להיראות הסכם שלום, ולא שללה מתן ערבויות ביטחוניות או התחייבות צבאית לספק לאוקראינה סיוע צבאי במקרה שרוסיה תפר הסכם שלום. לדבריה, היא יכולה לדמיין את סין, טורקיה או צרפת כמעצמות ערבות להסכם. בנוסף, קראה לנצל את "הקשר של גרהרד שרדר לנשיא רוסיה" לצורך המשא ומתן.
בדצמבר 2024 הכריזה וגנקנכט כי היא "מגנה את המלחמה הזו". היא "מחשיבה פוליטיקאים שפותחים מלחמות – וזה חל גם על ולדימיר פוטין – כפושעים".
עמדות פוליטיות > מדיניות חוץ > הסכסוך הישראלי-פלסטיני

| --- | --- |
 :  ראו גם – הסכסוך הישראלי-פלסטיני
במהלך מלחמת חרבות ברזל, תיארה וגנקנכט את רצועת עזה כ"כלא באוויר הפתוח". בראיון באוגוסט 2024 היא הצהירה: ”אני תמיד אגן על זכותה של ישראל להתקיים. [...] אבל מסע ההרס ברצועת עזה חדל מזמן להיות הגנה עצמית”. היא גם הצהירה כי יש צורך בהפסקת אש.
עמדות פוליטיות > מדיניות הפליטים

בתגובה להתקפות המיניות בקלן ב-2015, קבעה וגנקנכט כי "מי שמנצל לרעה את זכותו לאירוח, ויתר על זכותו לאירוח". הצהרה זו ספגה ביקורת כמעט פה אחד בקרב עמיתיה למפלגה ולקבוצה הפרלמנטרית, אך זכתה לשבחים מכמה ב-AfD.
ב-28 במאי 2016, פעיל מהקבוצה האנטי-פשיסטית "Torten für Menschenfeinde" (תרגום מילולי: "עוגות לאויבי האנושות") הטיח עוגה אל פרצופה של וגנקנכט בישיבת מפלגת השמאל במגדבורג בתגובה לקריאותיה של וגנקנכט להגביל את מספר פליטים. וגנקנכט מתחה ביקורת על מדיניות הפליטים של אנגלה מרקל, בטענה שממשלתה לא סיפקה את רמות התמיכה הפיננסית והתשתית הנדרשת כדי להימנע מהלחץ הגובר על הרשויות המקומיות ושוק העבודה, ובכך החריפה את המתיחות בחברה. היא גם טענה שמדיניותה של מרקל גרמה לפיגוע הדריסה בברלין ב-2016.
חיים אישיים

וגנקנכט התחתנה עם איש העסקים ראלף-תומאס נימאייר במאי 1997. ב-12 בנובמבר 2011, הפוליטיקאי אוסקר לפונטיין הצהיר בפומבי שהוא ווגנקנכט הפכו ל"חברים קרובים". באותה העת, וגנקנכט ולפונטיין כבר נפרדו מבני זוגם. ב-22 בדצמבר 2014 וגנקנכט התחתנה עם לפונטיין, אשר מבוגר ממנה ב-26 שנים.
היא אתאיסטית.
ב-2023 העריכה התקשורת את נכסיה של וגנקנכט בכשלושה מיליון יורו. בנוסף לתגמולה הפרלמנטרי, הרוויחה וגנקנכט כ-750,000 על ספריה ב-2023. היא אחת הפוליטיקאיות הגרמניות המרוויחות ביותר בבונדסטאג.
ספריה

Kapital, Crash, Krise… Kein Ausweg in Sicht? Fragen an Sahra Wagenknecht, Pahl-Rugenstein, 1998.
Die Mythen der Modernisierer, Dingsda, 2001.
Kapitalismus im Koma: Eine sozialistische Diagnose Dingsda, 2003.
Wahnsinn mit Methode: Finanzkrise und Weltwirtschaft, Das Neue Berlin, 2008.
Freiheit statt Kapitalismus: Wie wir zu mehr Arbeit, Innovation und Gerechtigkeit kommen, Eichborn, 2011.
Freiheit statt Kapitalismus: Über vergessene Ideale, die Eurokrise und unsere Zukunft, 2012.
The Limits of Choice. Saving Decisions and Basic Needs in Developed Countries, Campus, 2013.
Kapitalismus, was tun? Schriften zur Krise, Das Neue Berlin, 2013.
Reichtum ohne Gier. Wie wir uns vor dem Kapitalismus retten, Campus-Verlag, 2016.
Die Selbstgerechten: Mein Gegenprogramm — für Gemeinsinn und Zusammenhalt, Campus-Verlag, 2021.
יוסף שילינגר

| --- | --- |

צילום מ-1932 של שילינגר עם הריתמיקון שלו
 לידה:  31 באוגוסט 1895 חרקוב, אוקראינה,אז באימפריה הרוסית 
 פטירה:  23 במרץ 1943 (בגיל 47) ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Иосиф Моисеевич Шиллингер
 מוקד פעילות:  ארצות הברית, ברית המועצות 
 תקופת הפעילות:  מ-1918
 מקום לימודים:  הקונסרבטריון של סנקט פטרבורג 
 שפה מועדפת:  רוסית, אנגלית 
 
ג'וזף שילינגר (באנגלית: Joseph Schillinger ,שמו בלידה ברוסית: Иосиф Моисеевич Шиллингер ‏; 1 בספטמבר 1895 – 23 במרץ 1943) היה מוזיקאי, מלחין ומורה להלחנה יהודי אמריקאי יהודי, יליד אוקראינה, אשר התפרסם בעיקר בעבודותיו בתחום תורת המוזיקה, ובייחוד תאוריית הלחנה המבוססת על מתמטיקה.