stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גמר ליגת האלופות 1998
הדרך אל הגמר > ריאל מדריד

בהגרלת שלב הבתים הראשון שובצה ריאל בבית ד', יחד עם רוזנבורג, אולימפיאקוס ופורטו. ריאל ניצחה בכל שלושת משחקי הפתיחה, תוך שהיא כובשת 11 שערים. לאחר תיקו מול אולימפיאקוס והפסד לרוזנבורג, שניהם במשחקי חוץ, הביסה ריאל את פורטו 4–0 וסיימה בראש הבית. מלך שעריה בשלב הבתים היה דאבור שוקר, שכבש ארבעה שערים, שלושה מתוכם בבעיטת עונשין.
בשלב רבע הגמר פגשה ריאל את באייר לברקוזן הגרמנית. במשחק הראשון בגרמניה ריאל נקלעה לפיגור במחצית הראשונה, אך כריסטיאן קארמבו השווה כרבע שעה לסיום וקבע שוויון 1–1. במשחק הגומלין באצטדיון סנטיאגו ברנבאו במדריד הסתיימה המחצית בשוויון 0–0, אך במחצית השנייה כבשה ריאל שלוש פעמים בדרך לניצחון 3–0 והעפלה לחצי הגמר. בשלב חצי הגמר פגשה ריאל נציגה נוספת מגרמניה, אלופת אירופה המכהנת בורוסיה דורטמונד. במשחק הראשון במדריד פרננדו מוריינטס כבש במחצית הראשונה, וכריסטיאן קארמבו כבש במחצית השנייה כדי לקבוע את תוצאת המשחק הראשון, 2–0 לריאל. לאחר שהגומלין בדורטמונד הסתיים ללא שערים, העפילה ריאל לגמר ליגת האלופות העשירי בתולדותיה.
הדרך אל הגמר > יובנטוס

בהגרלת שלב הבתים הראשון שובצה יובנטוס בבית ב', לצידן של מנצ'סטר יונייטד, פיינורד ומ.פ.ק. קושיצה. יובנטוס הפגינה יכולת טובה במשחק הראשון, בו הביסה 5–1 את פיינורד, אך לאחריו הפסידה במנצ'סטר. יובנטוס המשיכה לשני ניצחונות רצופים על קושיצה, הקבוצה הראשונה בהיסטוריה שמסיימת בית בליגת האלופות ללא נקודה, אך נחלה הפסד קריטי, 2–0 לפיינורד, שמנע ממנה את המקום הראשון בבית למרות ניצחון על מנצ'סטר יונייטד במשחק הסיום. יובנטוס העפילה לשלב הבא בזכות היותה הסגנית השנייה הטובה ביותר. אלסנדרו דל פיירו כבש חמש פעמים בשלב הבתים והיה מלך שערי הקבוצה בשלב זה.
בשלב רבע הגמר פגשה יובנטוס את דינמו קייב. במשחק הראשון בסטאדיו דלה אלפי בטורינו, נקלעה יובנטוס לפיגור בדקה ה־56, אך פיליפו אינזאגי השווה תוך פחות מרבע שעה, וקבע 1–1 בסיום המשחק הראשון. במשחק הגומלין באוקראינה הובילה יובנטוס 1–0 בהפסקה משער של אינזאגי, ולמרות שער שוויון בפתיחת המחצית השנייה, המשיכה לניצחון כשאינזאגי משלים שלושער, ודל פיירו קובע את תוצאת המשחק, 4–1 ליובנטוס. בשלב חצי הגמר פגשה יובנטוס את מונקו. במשחק הראשון בטורינו הביסה יובנטוס את הקבוצה מצרפת 4–1, עם שלושער של דל פיירו, מתוכם שניים בבעיטת עונשין. במשחק הגומלין, למרות יתרון בדקה ה־15, הפסידה יובנטוס 3–2, אך התוצאה בסיום שני המפגשים הייתה 6–4 ליובנטוס, שהעפילה לגמר ליגת האלופות השישי בתולדותיה והשלישי ברציפות.
המשחק > סיכום

ריאל מדריד הגיעה למשחק לאחר שסיימה את העונה בספרד במקום הרביעי. יובנטוס לעומתה הגיעה כאלופת איטליה, לאחר שזכתה בסרייה א' מספר ימים קודם לכן בפעם השנייה ברציפות.
המשחק > סיכום > מחצית ראשונה

המחצית הראשונה, כמו המשחק כולו, הייתה שקולה ומאוזנת והתאפיינה במצבים לשני הצדדים. בעיטה מרחוק של דידייה דשאן נקלטה על ידי השוער בודו אילגנר. ניסיון נוסף של זינדין זידאן מתוך הרחבה לא מצא את המסגרת. מהצד השני, בעיטה חזקה של פרננדו היירו לאחר תרגיל בעיטה חופשית נהדפה לקרן על ידי אנג'לו פרוצי. כמה דקות אחר כך, כדור רוחב שטוח משמאל של פרדראג מיאטוביץ' הגיע לראול, שמקרוב בעט בנגיעה אחת החוצה. בסיום המחצית, 0–0 שקול בין ריאל מדריד ויובנטוס.
המשחק > סיכום > מחצית שנייה

המחצית השנייה המשיכה במגמה השקולה מהמחצית הראשונה. המצב המסוכן הראשון היה לטובת יובנטוס, לאחר שאדגר דווידס הגביה מאגף שמאל, ופיליפו אינזאגי עצר על החזה ובעט מהאוויר, ואילגנר הדף לקרן. בדקה ה־66 נכבש השער הראשון במשחק. ניסיון בעיטה של רוברטו קרלוס מאגף שמאל פגע בשחקן יובנטוס בתוך הרחבה והגיע למיאטוביץ', שמקרוב עבר את פרוצי ובעט לרשת הגבוהה, 1–0 לריאל מדריד.
לאחר השער החלה יובנטוס ללחוץ כדי למצוא את שער השוויון. אינזאגי בעט בנגיעה סמוך לתיבת החמש כדור רוחב שהגיע לעברו מאגף שמאל, אך לא מצא את המסגרת. כמה דקות אחר כך, דווידס השתלט על כדור שהורחק מתוך הרחבה, והצליח לעבור ארבעה שחקני הגנה בדרך אל השער, אך הכדור שלו נקלט על ידי אילגנר. ריאל הצליחה לשמור על היתרון עד הסיום, והקפטן מנואל סנצ'יס הניף את גביע האלופות השביעי בתולדותיה של ריאל מדריד, והראשון מאז 1966.
המשחק > פרטים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 20 במאי 1998 | איטליה יובנטוס | 0–1 | ספרד ריאל מדריד | אמסטרדם ארנה, אמסטרדם צופים: 48,500 שיפוט: הלמוט קרוג (גרמניה) |
| 20 במאי 1998 |   | (סיקור) | פרדראג מיאטוביץ'  66' | אמסטרדם ארנה, אמסטרדם צופים: 48,500 שיפוט: הלמוט קרוג (גרמניה) |
המשחק > הרכבי הקבוצות

| --- | --- |
              יובנטוס :               ריאל מדריד
המשחק > סטטיסטיקות

|  | יובנטוס | ריאל מדריד |
| --- | --- | --- |
| שערים | 0 | 1 |
| בעיטות לשער | 9 | 8 |
| בעיטות למסגרת | 4 | 3 |
| החזקת כדור | 49% | 51% |
קרנות: 3
| עבירות | 29 | 22 |
| נבדלים | 3 | 1 |
| כרטיסים צהובים | 2 | 4 |
כרטיסים אדומים: 0
אצטדיון אמסטרדם ארנה, אירח את הגמר.
ד'תרס"ז

ד'תרס"ז (4667)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-22 בספטמבר 906 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 9 בספטמבר 907. שנה מסוג בחג, איננה מעוברת, ואורכה 353 ימים. זו שנה חמישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בחג, ובה 353 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
ד'תרס"ט

ד'תרס"ט (4669)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-30 באוגוסט 908 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 17 בספטמבר 909. שנה מסוג גכז, היא מעוברת, ואורכה 384 ימים. זו שנת שמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג גכז, ובה 384 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
דיוויזיית הרגלים הרכובים האוסטרלית

| --- | --- |

סמל דיוויזיית הרגלים הרכובים האוסטרלית
 פרטים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת אוסטרליה אוסטרליה
 שיוך:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 סוג:  דיוויזיה רגלים רכובים ופרשים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  ינואר 1917 – מאי 1919 (כשנתיים)
 מקים היחידה:  הממלכה המאוחדת הנרי הודג'סון
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה • המערכה על סיני וארץ ישראל
 פיקוד
 יחידת אם:  קורפוס אנזא"ק הראשון חיל המשלוח המצרי
 יחידות בת:  בריגדת הפרשים הקלים השלישית (אנ') בריגדת הפרשים הקלים הרביעית (אנ') בריגדת הפרשים הקלים החמישית (אנ') בריגדת הרגלים הרכובים החמישית "יומנרי" (אנ') בריגדת הרגלים הרכובים השישית "יומנרי" (אנ')
 דרגת המפקד:   מייג'ור גנרל
 מפקדים:  הממלכה המאוחדת הנרי הודג'סון
מייג'ור גנרל הנרי הודג'סון מפקד הדיוויזיה
שני רגלים רכובים אוסטרלים
דיוויזיית הרגלים הרכובים האוסטרלית (באנגלית: Australian Mounted Division) הייתה דיוויזיה שהוקמה במהלך מלחמת העולם הראשונה והורכבה מפרשים ורגלים רכובים מאוסטרליה ובריטניה. עיקר פעילות הדיוויזיה הייתה במערכה על סיני וארץ ישראל במהלכה השתתפה בקרבות מרכזיים בין 1917 ל-1918. פורקה ב-1919 לאחר סיום המלחמה.
רקע

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה פנתה בריטניה לדומיניונים שהיו תחת חסותה בבקשת סיוע בלוחמים, ציוד ונשק. המדינות אליהן נעשתה הפנייה כללו, בין בשאר, את הודו, אוסטרליה, ניו זילנד ודרום אפריקה. ככלל ההיענות הייתה גבוהה כשעיקר המתגייסים היו מהודו (כ-1,000,000 חיילים) ואחריה אוסטרליה (כ-420,000 חיילים) וניו זילנד (כ-100,000 חיילים).
החיילים האוסטרלים והניו זילנדים שהתגייסו הוצבו במספר דיוויזיות ייעודיות שכונו אנזא"ק (ANZAC - Australian and New Zealand Army Corps). עיקר כוח זה לחם במערכת גליפולי ובחזית המערבית אולם יחידות רכובות שלו לחמו גם במערכה על סיני וארץ ישראל. בין יחידות אנזא"ק שלחמו בחזית ארץ ישראל הייתה גם דיוויזיית הרגלים הרכובים האוסטרלית.
רגלים רכובים היו חיילים הלוחמים כרגלים אולם מתנייעים ליעדם על גבי סוסים. סוג זה של חיילים, שהיה נפוץ לפני מלחמת העולם הראשונה ובמהלכה, החל להצטמצם לאחר המלחמה כשהצבא החל לנייד חיילי רגלים על גבי כלי רכב משוריינים.
ההיסטוריה של הדיוויזיה > הקמתה

דיוויזיית הרגלים הרכובים האוסטרלית הוקמה במצרים בינואר 1917 תחת השם "דיוויזיית הרגלים הרכובים האימפריאלית" (Imperial Mounted Division) ובפיקודו של מייג'ור גנרל הנרי הודג'סון. עם הקמתה נכללו בה 4 בריגדות:
בריגדת הפרשים הקלים השלישית (אנ') שהורכבה מחיילים אוסטרלים. השתייכה בתחילת המערכה על סיני וארץ ישראל לדיוויזיית הרגלים הרכובים אנזא"ק ובינואר 1917 הצטרפה לדיוויזיה האוסטרלית.
בריגדת הפרשים הקלים הרביעית (אנ') שהורכבה גם היא מחיילים אוסטרלים. הבריגדה הוקמה בינואר 1917 מרגימנטים שפעלו בזירת ארץ ישראל לאחר שפורקה שנה קודם.
בריגדת הרגלים הרכובים החמישית "יומנרי" (אנ') שהורכבה מחיילים בריטים. הבריגדה הוקמה בינואר 1917 מרגימנטים שפעלו לפני כן במצרים ובמערכה בגליפולי.
בריגדת הרגלים הרכובים השישית "יומנרי" (אנ') שהורכבה גם היא מחיילים בריטים. הבריגדה הוקמה בינואר 1917 מרגימנטים שפעלו לפני כן בחזית המערבית
הדיוויזיה הוכפפה ל"שדרת המדבר" בפיקודו של גנרל פיליפ צ'טווד.
ההיסטוריה של הדיוויזיה > קרבות "דיוויזיית הרגלים הרכובים האימפריאלית"

תחת השם "דיוויזיית הרגלים הרכובים האימפריאלית" לחמה הדוייוזיה בקרבות הבאים:
קרב עזה הראשון (מרץ 1917) במהלכו פעלה הדיוויזיה, יחד עם דיוויזיית הרגלים הרכובים אנזא"ק, ממערב לרצועת עזה.
קרב עזה השני (אפריל 1917) במהלכו פעלה הדיוויזיה ממערב לרצועת עזה. בקרב זה סבלה הדיוויזיה מכ-550 חללים ופצועים.
קרב באר שבע (אוקטובר 1917) במהלכו פעלה הדיוויזיה ממערב לבאר שבע.
מרדף פלשת (נובמבר 1917) במהלכו סייעה בריגדה של החטיבה לכבוש את הוג' (8 בנובמבר), עמידה בפני מתקפת נגד טורקית באזור תל א-ספי (12 בנובמבר) וכיבוש לטרון (16 בנובמבר).
קרב עבר הירדן השני (מאי 1918) במהלכו כבשה הדיוויזיה את א-סאלט ותקפה את שונת נימרין לפני שאולצה לסגת.
ההיסטוריה של הדיוויזיה > קרבות "דיוויזיית הרגלים הרכובים האוסטרלית"

ביולי 1918 שונה שם הדיוויזיה ל"דיוויזיית הרגלים הרכובים האוסטרלית". במקביל שונה גם הרכב הדיוויזיה שהפכה לדיוויזיה אוסטרלית במלואה שהבריגדה הרכובה החמישית האוסטרלית (אנ') הצטרפה לדיוויזיה בעוד ששתי בריגדות היומנרי הבריטיות הועברו לדיוויזיות אחרות. בהרכב חדש זה נלחמה הדויוויזיה בקרבות הבאים:
קרב סמח' (ספטמבר 1918) בו נלחמו 2 רגימנטים של הבריגדה הרביעית (ה-11 וה-12) מול כוחות טורקים שהתבצרו בתחנת הרכבת. בהמשך אותו קרב כבשו כוחות הדיוויזיה גם את טבריה.
קרב גשר בנות יעקב (ספטמבר 1918) בו נלחמו שלושת הבריגדות של הדיוויזיה על מנת לכבוש את מעברי הירדן בגשר בנות יעקב וסביבותיו.
כיבוש דמשק (אוקטובר 1918) במהלכו איגפה הדיוויזיה את דמשק ממערב ומצפון כדי לחסום הגעת תגבורת ובריחה של חיילים טורקים מהעיר.
ההיסטוריה של הדיוויזיה > סיום המלחמה ופירוק הדיוויזיה

לאחר כיבוש דמשק המשיכה דיוויזיית הפרשים החמישית לעבר העיר חלב אותה כבשה ב-26 בנובמבר 1917. יחידות הדיוויזיה פתחו במרדף מצפון לעיר אחרי הטורקים הנסוגים אולם תקלו בהתנגדות חזקה. הפיקוד הבריטי הורה לדיוויזיית הרגלים הרכובים האוסטרלית לצאת לעזרה. הדיוויזיה יצאה צפונה ב-27 באוקטובר והגיעה עד חומס כשהוכרזה הפסקת אש.
הדיוויזיה נשארה בארץ ישראל עד פירוקה במאי 1919.
ראו גם

יד אנזא"ק
שדרת המצעדים אנזא"ק
אנדרטת אנזא"ק
המרכז להנצחת חיילי אנז"ק בבאר שבע
היסטוריה צבאית של אוסטרליה
חיל המשלוח המצרי (1916)
לקריאה נוספת

ג'ון גריינג'ר, "הלחימה על ארץ ישראל-1917", הוצאת מודן והמעבדה התפיסתית באגף המבצעים של הוצאת משרד הביטחון, 2012
פילדמרשל ארצ'יבלד פרסיוול ויוול, מסעי המלחמה בארץ ישראל, הוצאת אריאל, 2007
Becke, Major A.F. (1936). Order of Battle of Divisions Part 2A. The Territorial Force Mounted Divisions and the 1st-Line Territorial Force Divisions (42–56). London: His Majesty's Stationery Office. ISBN 1-871167-12-4.
Clarke, Dale (2004). British Artillery 1914–19 Field Army Artillery. Vol. 94 of New Vanguard Series. Oxford: Osprey Publishing. ISBN 1-84176-688-7.
Falls, Cyril; MacMunn, George (1930). Military Operations Egypt & Palestine From the Outbreak of War With Germany to June 1917. Official History of the Great War Based on Official Documents by Direction of the Historical Section of the Committee of Imperial Defence. Vol. 1. London: HM Stationery Office. OCLC 610273484.
Farndale, General Sir Martin (1988). The Forgotten Fronts and the Home Base, 1914–18. History of the Royal Regiment of Artillery. Woolwich: The Royal Artillery Institution. ISBN 1-870114-05-1.
Frederick, J.B.M. (1984). Lineage Book of British Land Forces 1660–1978. Wakefield, Yorkshire: Microform Academic Publishers. ISBN 1-85117-009-X.
James, Brigadier E.A. (1978). British Regiments 1914–18. London: Samson Books. ISBN 0-906304-03-2.
Jones, Ian (1987). The Australian Light Horse. Australians at War. Australia: Time-Life Books. OCLC 18459444.
Massey, William T. (1920). Allenby's Final Triumph. London: Constable & Co.
Perry, F.W. (1992). Order of Battle of Divisions Part 5A. The Divisions of Australia, Canada and New Zealand and those in East Africa. Newport: Ray Westlake Military Books. ISBN 1-871167-25-6.
Perry, F.W. (1993). Order of Battle of Divisions Part 5B. Indian Army Divisions. Newport: Ray Westlake Military Books. ISBN 1-871167-23-X.
Preston, R.M.P. (1921). The Desert Mounted Corps: An Account of the Cavalry Operations in Palestine and Syria 1917–1918. London: Constable & Co. OCLC 3900439.
Westlake, Ray (1992). British Territorial Units 1914–18. Osprey Publishing. ISBN 978-1-85532-168-7.
דומסדיי

| --- | --- |

דומסדיי, כפי שהוא נראה על עטיפת החוברת Action Comics #901 מיולי 2011, אמנות מאת קנת' רוקפורט ודן ג'ורגנס
 סוג:  נבל-על
 הוצאה לאור:  DC קומיקס
 הופעה ראשונה:  Superman: The Man of Steel #18 (דצמבר 1992)
 יוצרים:  דן ג'ורגנס
 גילום הדמות:  סם ויטוור, רובין אטקין דאונס 
 מידע
 כינויים:  ישות החיים האולטימטיבית, ברייניאק, אנג'לוס
 סטטוס:  פעיל
 מקום לידה:  קריפטון 
 מקצוע:  רוצח המונים
 כוחות:  כוח-על, מהירות-על, חסינות, יכולת הסתגלות, הסוואה אבולוציונית
 חבר לשעבר בקבוצה:  החברה הסודית של נבלי-העל יחידת המתאבדים אפוקוליפס
 דמויות קשורות
 משפחה:  ברטרון ("אב", יוצר, מת)
 אויבים:  סופרמן, וונדר וומן 
 
דומסדיי (באנגלית: Doomsday; בתרגום לעברית: יום הדין) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס סופרמן ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Superman: The Man of Steel #18 מדצמבר 1992, ונוצרה על ידי האמן דן ג'ורגנס. ידוע כרוצחו של סופרמן בקשת הסיפור "מותו של סופרמן" משנת 1992.
דומסדיי הוא מפלצת קטלנית שנודעה בכינוי "האולטימטיבי" ואשר נולדה במעמקי כוכב הלכת קריפטון בימיו הפרה-היסטוריים, הרבה לפני שהקריפטונים דמויי האנוש השתלטו על הכוכב. היה זה עולם אלים ואכזר שבו רק החזקים שורדים. בניסוי אבולוציוני אכזרי שנועד ליצור את ישות החיים המושלמת, המדען החייזרי ברטרון שחרר עולל דמוי אנוש שנולד במבחנה במעבדה על פני קרקע הכוכב, שם נהרג עקב תנאי השטח הקשים מנשוא. שרידי התינוק נאספו ושומשו כדי לשבט כפיל חזק יותר. תהליך זה חזר על עצמו פעם אחר פעם למשך עידנים כדרך לזרז התפתחות טבעית. הכאב שבאותן מיתות חוזרות ונשנות מוטמעות בתוך הגנים שלו וגורמים ליצור לשנוא את כל החיים באשר הם, נוסף לרגשות הזעם והחורבן שיוצרו העניק לו.
בעוד היצור התפתח, הוא היה מסוגל כבר לשרוד את הטמפרטורות הגבוהות ואת האטמוספירה השורפת, אלא שהוא נפל קורבן לטורפים האכזריים שחיו על פני הכוכב. עם הזמן וללא כל עזרה טכנולוגית מצידו של ברטרון, הוא קיבל את היכולת לספוג אנרגיה סולארית ולשגשג בלי הצורך באוכל ובשתייה, וחזר לחיים כדי להסתגל מחדש ולהתגבר על כל מי שהרג אותו. האולטימטיבי צד אחר הטורפים המסוכנים שבקריפטון ודן אותם לכליה. בהמשך הוא הרג את ברטרון עצמו, שראה בו כאויב.
האולטימטיבי נמלט מהכוכב באמצעות חללית שנהגה להעביר לברטרון אספקה קבועה, ויצא למסע השמדה במספר עולמות. בין הדמויות בהן הוא נתקל נמנו דארקסייד, חיל הפקחים הירוקים ושומרי היקום, שניסו לעצור את התקדמותו. בסופו של דבר נכלא ונשלח לחלל בארון קבורה עשוי פלדה, שהתרסק בכדור הארץ. שם, האולטימטיבי הצליח להשתחרר והתעמת עם סופרמן, בעקבותיו נודע בתור האחד שהרג את סופרמן כפי שמתואר בקשת הסיפור "מותו של סופרמן".
דמותו של דומסדיי מדורגת במקום ה-46 ברשימת מאה נבלי-העל הגדולים של כל הזמנים, לפי אתר IGN. את דמותו בסדרת הטלוויזיה "סמולוויל" גילם סם ויטוור. את דמותו בסרט הלייב אקשן "באטמן נגד סופרמן: שחר הצדק" גילם באמצעות לכידת תנועה השחקן רובין אטקין דאונס. בסדרת הטלוויזיה "קריפטון" הוא מגולם על ידי השחקן הבריטי סטאז נאיר.
הערות שוליים

↑  Top 100 Comic Book Villains: #46 - Doomsday
↑  Sam Witwer, Smallville Wiki (באנגלית)
↑  Batman V Superman Trailer #3: Doomsday Arrives
↑  Andy Behbakht, Every Live-Action Doomsday Actor (& How Their Versions Differ), ScreenRant, ‏2021-08-14 (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גמר ליגת האלופות 1997

גמר ליגת האלופות 1997 התקיים באצטדיון האולימפי במינכן שבגרמניה ב-28 במאי 1997, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר ליגת האלופות לעונת 1996/1997 היא בורוסיה דורטמונד הגרמנית, שניצחה במשחק את יובנטוס האיטלקית בתוצאה 3–1.
דורטמונד זכתה בתואר בפעם הראשונה בתולדותיה והיחידה עד כה, במשחק הגמר הראשון מבין שניים בו השתתפה. בכך היא הייתה לקבוצה ה־21 שזוכה בתואר, ולקבוצה הגרמנית השלישית לאחר באיירן מינכן והמבורג. עבור יובנטוס, הייתה זו הופעה שנייה ברציפות באירוע הגמר, והיא הגיעה כאלופת אירופה המכהנת לאחר הניצחון במשחק הגמר הקודם על אייאקס. שנה אחר כך הופיעה יובנטוס שוב בגמר בפעם השלישית ברציפות, ורשמה הפסד נוסף, הפעם לריאל מדריד. היה זה משחק גמר שישי ברציפות בו משחקת קבוצה איטלקית (סמפדוריה 1992, מילאן 1993–1995, ויובנטוס עצמה).
דורטמונד העפילה לטורניר עקב זכייתה באליפות גרמניה בעונת 1995/1996. יובנטוס סיימה כסגניתה של מילאן בעונת 1995/1996 בסרייה א', אך העפילה אוטומטית לשלב הבתים בעקבות זכייתה בליגת האלופות בעונת 1995/1996.
השערים הראשונים במשחק נכבשו בהפרש של חמש דקות על ידי חלוצה הגרמני של דורטמונד קרלהיינץ רידלה. במחצית השנייה כבש אלסנדרו דל פיירו את השער המצמק לזכות יובנטוס, אך שער של לארס ריקן 16 שניות בלבד לאחר שנכנס כמחליף קבע את תוצאת המשחק, 3–1 לדורטמונד. היה זה השער המהיר ביותר של שחקן מחליף בהיסטוריה של גמר ליגת האלופות.
הקבוצות

| מועדון | הופעות קודמות בגמר (בכתב מודגש: זכיות) |
| --- | --- |
גרמניה בורוסיה דורטמונד: 0 (הופעה ראשונה)
איטליה יובנטוס: 4 (1973, 1983, 1985, 1996)
הקבוצות > מפגשים קודמים

הגמר היה שחזור של גמר גביע אופ"א 1993, בו הביסה יובנטוס בסיכום שני מפגשים 6–1 את דורטמונד. שני שחקניה הגרמנים של יובנטוס ב־1993, יורגן קולר ואנדראס מולר, שיחקו כעת בדורטמונד, יחד עם ז'וליו סזאר הברזילאי (שלא הופיע בגמר 1997). שני שחקני דורטמונד נוספים – שטפן רויטר ופאולו סוזה – שיחקו בעבר ביובנטוס, ושניים נוספים – מתיאס זאמר וקרלהיינץ רידלה – שיחקו בעבר בסרייה א'.
השוערים אנג'לו פרוצי ומיכלאנג׳לו רמפולה היו שני השחקנים היחידים שנותרו מיובנטוס של 1993 (מורנו טוריצ'לי ואנטוניו קונטה נותרו גם הם, אך לא היו בסגל של יובנטוס בגמר 1997). מדורטמונד של 1994 נותרו השוער שטפן קלוס, החלוץ סטפן שפויזאט, הקשרים רנה טרטשוק, שטפן רויטר והקפטן מיכאל צורק.
מלבד המפגש ב־1993, שני המועדונים נפגשו גם בחצי הגמר של גביע אופ"א בעונת 1994/1995, כאשר יובנטוס עלתה לגמר לאחר ניצחון 4–3 בסיכום שני המשחקים, אך הפסידה בו לפארמה. בעונה שלאחר מכן שתי הקבוצות נפגשו שוב, הפעם בשלב הבתים של ליגת האלופות, כאשר כל קבוצה ניצחה את יריבתה בחוץ. דורטמונד סיימה במקום השני לאחר יובנטוס, שבהמשך העפילה לגמר וזכתה בגביע.
לאחר הגמר, הקבוצות ייפגשו רק בשמינית גמר ליגת האלופות בעונת 2014/2015. יובנטוס ניצחה פעמיים ועברה לשלב הבא, מה שמותיר את מאזנה בוסטפאלנשטדיון על ארבעה ניצחונות מתוך ארבעה משחקים, כאשר הפסדה היחיד לדורטמונד על אדמת גרמניה היה בגמר זה.
הדרך אל הגמר > בורוסיה דורטמונד

בהגרלת שלב הבתים שובצה דורטמונד בבית ב', יחד עם אתלטיקו מדריד, סטיאווה בוקרשט ווידזב לודז' בהופעתה הראשונה בשלב הבתים. דורטמונד ניצחה בכל שלושת משחקי הפתיחה, כולל ניצחון חוץ 1–0 במדריד. במשחק הבית הפסידה דורטמונד לאתלטיקו 2–1 והפסידה את המקום הראשון בבית ליריבתה. לאחר תיקו 2–2 בלודז', חתמה דורטמונד את שלב הבתים עם ניצחון 5–3 ביתי מול סטיאווה, והעפילה לשלב הבא מהמקום השני בבית.
בשלב רבע הגמר פגשה דורטמונד את אוסר הצרפתית. במשחק הראשון בוסטפאלנשטדיון בדורטמונד, גברה בורוסיה על יריבתה בתוצאה 3–1. שער בודד של לארס ריקן במשחק הגומלין השלים ניצחון כפול לדורטמונד, שהעפילה לחצי הגמר עם ניצחון 4–1 בסיכום שני המפגשים, העפלה ראשונה לחצי גמר אירופי מאז 1964. בשלב חצי הגמר פגשה דורטמונד את מנצ'סטר יונייטד מאנגליה, שבעצמה הופיעה במעמד לראשונה מאז 1969. במשחק הראשון, שנערך בדורטמונד, כבש רנה טרטצ'וק כרבע שעה לסיום וקבע את תוצאת המשחק, 1–0 לדורטמונד. בגומלין באולד טראפורד כבש לארס ריקן כבר בדקה השמינית, והשלים ניצחון כפול של דורטמונד באותה תוצאה, 1–0 בסיום ו־2–0 בסיכום שני המפגשים. דורטמונד העפילה לגמר ליגת האלופות הראשון בתולדותיה.
הדרך אל הגמר > יובנטוס

בהגרלת שלב הבתים שובצה יובנטוס, האלופה המכהנת, בבית ג', לצידן של מנצ'סטר יונייטד ושתי קבוצות בהופעת בכורה בשלב הבתים, פנרבחצ'ה וראפיד וינה. יובנטוס הפגינה יכולת מצוינת לכל אורך שלב הבתים. אובדן הנקודות היחיד שלה בבית היה במשחק החוץ בווינה, בו סיימה בשוויון 1–1 למרות יתרון מוקדם משער של כריסטיאן ויירי. שער השוויון של האוסטרים היה שער החובה היחיד של יובנטוס בשלב הבתים, כשאת שער המשחקים ניצחה יובנטוס מבלי שספגה שער. היא רשמה ניצחון כפול על מנצ'סטר יונייטד, פעמיים בתוצאה 1–0, ניצחונות 1–0 ו־2–0 על פנרבחצ'ה, וניצחון ביתי מוחץ של 5–0 על ראפיד וינה.
בשלב רבע הגמר פגשה יובנטוס את רוזנבורג מנורווגיה. במשחק הראשון בטרונדהיים, נקלעה יובנטוס לפיגור בדקה ה־51, אך כריסטיאן ויירי השווה תוך שתי דקות בלבד, וקבע 1–1 בסיום המשחק הראשון. במשחק הגומלין בסטאדיו דלה אלפי בטורינו הובילה יובנטוס 1–0 בהפסקה משער של זינדין זידאן, ודקה לסיום הכפילה את התוצאה בפנדל שקבע 2–0 בסיום, ושלח את יובנטוס לחצי הגמר עם 3–1 בסיכום שני המשחקים. בשלב חצי הגמר פגשה יובנטוס את סגניתה אייאקס, בשחזור משחק הגמר שנה קודם לכן בו ניצחה יובנטוס בדו־קרב פנדלים. במשחק הראשון באמסטרדם ארנה ניצחה יובנטוס את אייאקס 2–1. במשחק הגומלין כבשו אטילו לומבארדו וכריסטיאן ויירי בתוך המחצית הראשונה בהפרש של שתי דקות, וקבעו את תוצאת המחצית. מריו מלכיוט כבש את השער המצמק בדקה ה־75, אך ניקולה אמורוסו כבש מהעבר השני ארבע דקות אחר כך, ודקה אחריו קבע זידאן את תוצאת המשחק, 4–1 ליובנטוס ו־6–2 בסיכום שני המשחקים, ששלחו את יובנטוס לגמר ליגת האלופות השני ברציפות שלה.
המשחק > סיכום

השופט סאנדור פול ההונגרי, שופט גמר מונדיאל 1994, היה זה שניהל את המשחק.
המשחק > סיכום > מחצית ראשונה

ההזדמנות הראשונה במשחק הייתה של יובנטוס. כריסטיאן ויירי השתלט על כדור ארוך של שוער קבוצתו, אנג'לו פרוצי, ומתוך הרחבה בעט לרשת החיצונית. השער הראשון במשחק נכבש בדקה ה־29, לאחר שכדור קרן לזכות דורטמונד הורחק על ידי הגנת יובנטוס אל האגף הימני. פול למברט הגביה את הכדור בחזרה לרחבה, והחלוץ קרלהיינץ רידלה השתלט עליו עם החזה והקדים את פרוצי כדי לקבוע 1–0 לדורטמונד.
יובנטוס כמעט והשוותה את התוצאה מיד. זינדין זידאן הצליח לעבור בין שלושה מגני דורטמונד ולהרים כדור שעבר על סף השער. אמנם, מהעבר השני הצליחה דורטמונד לכבוש את השער השני במשחק בדקה ה־34, חמש דקות לאחר שערה הראשון. שוב היה זה רידלה, הפעם בנגיחה ממרכז הרחבה לאחר הגבהת קרן מאגף ימין.
דקות ספורות לסיום המחצית זינדין זידאן שוב התקרב לכיבוש שער, לאחר שבעיטה חזקה ושטוחה שלו מ־16 מטרים הכניעה את שוער דורטמונד שטפן קלוס אך פגשה בקורת השער. גם ויירי ניסה כוחו מרחוק, אך הבעיטה שלו עלתה מעל לשער. המחצית הראשונה הסתיימה בתוצאה 2–0 לדורטמונד.
המשחק > סיכום > מחצית שנייה

עם פתיחת המחצית השנייה ביצעה יובנטוס את החילוף הראשון שלה, כשאלסנדרו דל פיירו החליף את סרג'יו פוריני.
כריסטיאן ויירי היה קרוב להחזיר את יובנטוס למשחק, אך בעיטה שלו מהאוויר שפגעה ברגל של מגן יריב נעצרה במשקוף. בדקה ה־65 הצליחה יובנטוס לחזור למשחק, לאחר שאלן בוקסיץ' פרץ לתוך הרחבה מאגף שמאל והעביר כדור רוחב, אותו כבש דל פיירו בעקב, ויובנטוס צימקה את התוצאה ל־2–1.
בדקה ה־70 נכנס לארס ריקן, קשרה בן ה־20 של דורטמונד, בוגר האקדמיה ויליד העיר, במקומו של סטפן שפויזאט. לאחר 16 שניות בלבד על המגרש קיבל ריקן כדור עומק מאנדראס מולר, ובנגיעה אחת מ־18 מטר הקשית מעל השוער פרוצי וקבע את תוצאת המשחק, 3–1 לדורטמונד, שזכתה בתואר לראשונה בתולדותיה.
המשחק > פרטים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 28 במאי 1997 | גרמניה בורוסיה דורטמונד | 3–1 | איטליה יובנטוס | האצטדיון האולימפי, מינכן צופים: 59,000 שיפוט: סאנדור פול (הונגריה) |
| 28 במאי 1997 | קרלהיינץ רידלה  29',  34'   לארס ריקן  71' | (סיקור) | אלסנדרו דל פיירו  65' | האצטדיון האולימפי, מינכן צופים: 59,000 שיפוט: סאנדור פול (הונגריה) |
המשחק > הרכבי הקבוצות

| --- | --- |
              בורוסיה דורטמונד :               יובנטוס