stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דייגו יורנטה

דייגו חאבייר יורנטה ריוס (בספרדית: Diego Javier Llorente Ríos; נולד ב-16 באוגוסט 1993 במדריד, שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הבלם בבטיס מהלה ליגה ובנבחרת ספרד.
קריירת מועדונים > ריאל מדריד

יורנטה נולד במדריד שבספרד. בגיל תשע הצטרף למחלקת הנוער של ריאל מדריד. בעונת 2012/2013 החל לשחק בקבוצה השלישית של המועדון, ריאל מדריד ג', ששיחקה בליגה הספרדית השלישית. ב-24 במרץ 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בריאל מדריד קסטיליה, קבוצת המילואים של ריאל מדריד, כשנכנס כמחליף בדקה ה-35 בניצחון 0–4 על קורדובה במסגרת המחזור ה-31 בליגה הספרדית השנייה. ב-1 ביוני ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשהחליף את אלברו ארבלואה בדקה ה-85 בניצחון 2–4 על אוססונה במסגרת המחזור ה-38 בליגת העל הספרדית.
קריירת מועדונים > ריאל מדריד > השאלה לראיו ואיקאנו

לקראת עונת 2015/2016 הושאל לראיו ואיקאנו מליגת העל הספרדית. ב-22 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בתיקו 0-0 נגד ולנסיה במסגרת המחזור הראשון בליגה. ב-3 בינואר 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בתיקו 2-2 מול ריאל סוסיאדד במסגרת המחזור ה-18 בליגה. שבועיים לאחר מכן הבקיע שער נוסף, בתיקו 2-2 מול ולנסיה, במסגרת המחזור ה-20. ב-3 במרץ הורחק לראשונה בקריירה המקצועית שלו, כשספג כרטיס אדום ישיר בדקה ה-42 בהפסד 1–5 לברצלונה במסגרת המחזור ה-27 בליגה. הוא ערך 33 הופעות בראיו ואיקאנו, בהן הבקיע שני שערים.
קריירת מועדונים > ריאל מדריד > השאלה למלאגה

ב-8 ביולי 2016 הושאל למאלגה. ב-19 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בתיקו 1-1 נגד אוססונה. ב-26 באוגוסט הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בתיקו 2-2 נגד אספניול. ב-1 במאי 2017 הבקיע שער נוסף בניצחון 2–4 על סביליה. הוא ערך 25 הופעות ליגה במלאגה, בהן הבקיע שני שערים.
קריירת מועדונים > ריאל סוסיאדד

ב-26 ביוני 2017 חתם בריאל סוסיאדד, אשר רכשה את כרטיס השחקן שלו תמורת שישה מיליון יורו מריאל מדריד.
קריירת מועדונים > לידס יונייטד

ב-24 בספטמבר 2020 חתם על חוזה לארבע שנים בלידס יונייטד.
ב-5 בדצמבר 2020, לאחר שהחמיץ את החודשיים הראשונים של העונה בשל פציעה, ערך יורנטה את הופעת הבכורה שלו מול צ'לסי, שהסתיים בהפסד 1–3, לאחר שהחליף את רובין קוך שנפצע זמן קצר לאחר פתיחת המשחק. ב-26 בינואר 2021, לאחר היעדרות ארוכה נוספת בשל פציעה, שיחק לראשונה בהרכב הפותח, במשחק בו ניצחה לידס 1–2 את ניוקאסל יונייטד, אך נפצע והוחלף כבר בדקה העשירית של המשחק. ב-23 בפברואר פתח בהרכב והשלים בפעם הראשונה 90 דקות במדי לידס, בניצחון 0–3 על סאות'המפטון. ב-19 באפריל כבש את שערו הראשון במדי לידס, בתיקו 1-1 מול ליברפול, ובנוסף נבחר לשחקן המצטיין במשחק.
יורנטה ערך את הופעת הבכורה שלו לעונת 2021/2022 במשחק מול ברנלי ב-29 באוגוסט 2021, שהסתיים בתיקו 1–1. את שערו הראשון לעונה הבקיע יורנטה ב-2 באוקטובר במשחק מול ווטפורד, שהסתיים בתוצאה 1–0, והיה ניצחון הבכורה של לידס בליגה מתחילת העונה.
יורנטה ערך את הופעת הבכורה שלו לעונת 2022/2023 ב-6 באוגוסט 2022, במשחק הראשון של העונה, בו ניצחה לידס את וולברהמפטון וונדררס בתוצאה 1–2.
קריירת מועדונים > לידס יונייטד > השאלה לרומא

ב-31 בינואר 2023 הושאל לרומא מהסרייה א' עד לסיום העונה, עם אפשרות רכישה. ב-4 בפברואר נכנס כמחליף בשניות הסיום של המשחק מול אמפולי, שהסתיים בניצחון קבוצתו בתוצאה 0–2. ב-2 באפריל פתח לראשונה בהרכב בניצחון 0–3 על סמפדוריה.
קריירה בינלאומית

ב-29 במאי 2016 ערך יורנטה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ספרד, כשהחליף את ססק פברגאס בדקה ה-60 בניצחון 1–3 על נבחרת בוסניה והרצגובינה, במסגרת משחק הכנה ליורו 2016.
הערות שוליים

↑  Leeds United sign Diego Llorente, Leeds United. 24 September 2020
↑  Neil Johnston, Chelsea 3-1 Leeds United: Blues go top after comeback win in front of fans, BBC Sport. 5 December 2020
↑  Newcastle United 1 Leeds United 2, BBC Sport. 26 January 2021
↑  Phil Dawkes, Leeds United 3 Southampton 0, BBC Sport. 23 February 2021
↑  Emlyn Begley, Leeds United 1 Liverpool 1, BBC Sport. 19 April 2021
↑  Emma Sanders, Leeds United 1 Watford 0, BBC Sport. 2 October 2021
↑  Leeds United 2 Wolverhampton Wanderers 1, BBC Sport. 6 August 2022
↑  Diego Llorente completes loan move, A.S. Roma. 31 January 2023
↑  Roma vs. Empoli  2 - 0, Soccerway, 4 February 2023
| נבחרת ספרד – יורו 2020 |
| --- | --- | --- |
|  1 דה חאה •  2 אספיליקווטה •  3 ד. יורנטה •  4 פאו טורס •  5 בוסקטס •  6 מ. יורנטה •  7 מוראטה •  8 קוקה •  9 מורנו •  10 טיאגו •   11 פראן טורס •  12 גרסיה • 13 סאנצ'ס •  14 גאיה • 15  • 16 רודרי • 17 רואיס • 18 אלבה • 19 אולמו • 20 אדאמה • 21 אויארסבאל • 22 סראביה • 23 סימון • 24 לאפורט • 26 פדרי • מאמן: לואיס אנריקה |  1 דה חאה •  2 אספיליקווטה •  3 ד. יורנטה •  4 פאו טורס •  5 בוסקטס •  6 מ. יורנטה •  7 מוראטה •  8 קוקה •  9 מורנו •  10 טיאגו •   11 פראן טורס •  12 גרסיה • 13 סאנצ'ס •  14 גאיה • 15  • 16 רודרי • 17 רואיס • 18 אלבה • 19 אולמו • 20 אדאמה • 21 אויארסבאל • 22 סראביה • 23 סימון • 24 לאפורט • 26 פדרי • מאמן: לואיס אנריקה | ספרד |
סטיבן טיילר

| --- | --- |

טיילר עם להקתו אירוסמית', 2012
 לידה:  26 במרץ 1948 (בן 76) מנהטן, ניו יורק, ארצות הברית
 שם לידה:  סטיבן ויקטור טלריקו
 שם במה:  Steven Tyler 
 מוקד פעילות:  בוסטון 
 תקופת הפעילות:  מ-1970
 מקום לימודים:  מכללת ברקלי למוזיקה, Roosevelt High School 
 סוגה:  רוק
 סוג קול:  טנור, קונטרה-טנור 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  מפוחית פה 
 חברת תקליטים:  קולומביה רקורדס, גפן רקורדס
 שיתופי פעולה בולטים:  אירוסמית'
 בן או בת זוג:  Teresa Barrick (1988–1991) בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה  Julia Holcomb (1973–1976) Bebe Buell (1976–1977) 
 מספר צאצאים:  4 
 פרסים והוקרה:  אזרחות כבוד של ונציה 
 www.steventyler.com
 פרופיל ב-IMDb
 
סטיבן טיילר (באנגלית: Steven Tyler; נולד ב-26 במרץ 1948 בניו יורק) הוא מוזיקאי ופזמונאי אמריקאי. טיילר הוא רב-נגן והוא מנגן על פסנתר, מפוחית פה, תופים, גיטרה בס, כינור, מנדולינה, חליל צד, סקסופון וחצוצרה, בנוסף להיותו סולן להקת אירוסמית'.
חיים מוקדמים

נולד בשם סטיבן ויקטור טלריקו (Steven Victor Tallarico) במנהטן, ניו יורק שבארצות הברית. הוא ילדם השני של הוריו סוזן ריי, מזכירה, ושל ויקטור טלריקו, פסנתרן ומוזיקאי. כשהיה בן שלוש עברה משפחתו לרובע הברונקס, וכשהיה בן תשע עברו ליונקרס. כבר בילדותו נמשך לכלי נגינה. בגיל צעיר למד לנגן על פסנתר ותופים.
קריירה

בשנות ה-70 הקים טיילר את להקת אירוסמית' יחד עם ג'ו פרי, טום המילטון, ג'ואי קרמר וריי טבנו. הלהקה הצליחה בשנות ה-70 והצלחתה הגדולה נמשכת עד שנות ה-2000. טיילר ידוע בהופעותיו הססגוניות והצעקניות, והוא כונה בעבר "The Demon of Screamin'‎" ("שד הצרחות"). נוהג ללבוש על הבמה חליפות צבעוניות וצעיפים תלויים מן המיקרופון, שהפכו לסימן היכר שלו. בימיה המוקדמים של הלהקה עלה גם עם בקבוק ג'ק דניאל'ס, אך הוא כבר לא עושה זאת. בשנת 1996 נגמל ביחד עם כל חברי ארוסמית' מהתמכרות לסמים, וב-1997 הוציאה הלהקה את האלבום "Nine Lives".
בשנים שלאחר הגמילה, הציג טיילר יכולות ווקאליות יוצאות דופן שלא הוצגו קודם לכן. ג'ו פרי אמר על טיילר בתקופה שלאחר הגמילה: "באותן שנים היה לו קול כה זך שרק רציתי לשמוע ממנו עוד ועוד בהופעות".
בשנת 2002 עבר ניתוח לאחר שנקרע לו גיד בצוואר במהלך הופעה בשיר "Dream On", ובשנת 2003 הציג את להקת הרוק הוותיקה AC/DC וביצע עמה את השיר "You Shook Me All Night Long". מגזין הרולינג סטון דירג את טיילר במקום ה-99 ברשימת "100 הזמרים הטובים ביותר בכל הזמנים".
בשנת 2005 שיתף פעולה עם הגיטריסט קרלוס סנטנה באלבומו "All That I Am" בסינגל "Just Feel Better", שזכה להצלחה רבה. אמן נוסף עמו שיתף פעולה הוא כריס בוטי, בשיר "Smile". בשנת 2006 נתגלה כחולה בצהבת נגיפית והחל להתמודד עם המחלה.
בשנת 2010 הוציא את הפרויקט האישי שלו, סינגל בשם "Love Lives". הסינגל משמש כשיר הנושא לסרט היפני "Space Battleship Yamato". לשיר ארבע גרסאות: גרסת סינגל, גרסה אקוסטית, גרסה בפסנתר וגרסה אינסטרומנטלית.
בשנת 2011 הצטרפו סטיבן טיילר וג'ניפר לופז לרנדי ג'קסון כצוות השופטים של התוכנית "אמריקן איידול".
בשנת 2023, להקת אירוסמית' דחתה את סיבוב ההופעות שתוכנן בתחילה לשנת 2023, לשנת 2024, עקב פציעה קולית של טיילר. הפציעה טיילר תוארה בתחילה כ"דימום במיתרי הקול". עם זאת, מצבו התברר כחמור יותר, וכי יש לו שבר בבית הקול.
בתחילת אוגוסט 2024, ביטלו אירוסמית' את ההופעות הבאות שלהם בטור, וכך גם הודיעו על סיום ההופעות שלהם לתמיד, מכיוון שטיילר כבר לא היה מסוגל לשיר.
חיים אישיים

ב-1975, טיילר הכיר נערה בת 16, ג'וליה הולקומב, ושכנע את הוריה להעביר אליו את האפוטרופוסות עליה, כיוון שהייתה קטינה כשהכירו. הולקומב נכנסה להריון, ונשאה בבטנה בן זכר. לבקשתו, היא עברה הפלה יזומה, דבר שדיכא מאוד את טיילר.
לאחר שוויתר על האפוטרופוסות להוריה של הולקומב, נכנס טיילר למערכת יחסים עם מעצבת האופנה והזמרת בבה בוול וב-1977 נולדה לו ממנה בת, השחקנית ליב טיילר.
ב-1978, נישא לסירינדה פוקס, עיתונאית, שחקנית ודוגמנית. ובאותה השנה נולדה להם בת, מיה טיילר, שחקנית, דוגמנית למידות גדולות ועורכת דין.
הזוג התגרש ב-1987 ופוקס נפטרה ב-2002 מסרטן במוח.
ב-1988 נישא טיילר למעצבת האופנה תרזה באריק ולהם נולדו בת ובן, צ'לסי אנה טלאריקו (1989) וטאג' מונורה טלאריקו (1992). ב-2005 הזוג הודיע בפומבי שהוא נפרד וב-2006 התגרש.
הערות שוליים

↑  Thania Garcia, Aerosmith Postpones All Tour Dates to 2024: Steven Tyler’s Vocal Injury ‘More Serious Than Initially Thought’, Variety, ‏2023-09-29 (באנגלית אמריקאית)
↑  Steven Tyler forced girlfriend to get abortion at five months pregnant מתאריך 25 במאי 2011
↑  Rocker Steven Tyler of Aerosmith Haunted by Girlfriend’s Abortion מתאריך 4 במאי 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810616145705606  BNE: XX1631879  BnF: cb140505124 (data)  CiNii: DA17145380  GND: 135449626  ISNI: 0000 0000 7840 5834  LCCN: n78012436  LNB: 000277270  MusicBrainz: 7d3f7aed-fb9c-4e80-b198-64cd6ae31cb8  NDL: 001102136  NKC: ola2002147022  NTA: 074935089  SNAC: w6m9119b  SUDOC: 084289090  Trove: 1525284  VIAF: 43055830   WorldCat (עם VIAF): 43055830
פולה (קבוצה אתנית)

| --- | --- |

 אוכלוסייה
 45-35 מיליון
 ריכוזי אוכלוסייה עיקריים
 ניגריה ניגריה 18.7 מיליון  גינאה גינאה 4.6 מיליון  סנגל סנגל 3.2 מיליון  קמרון קמרון 2.6 מיליון  מאלי מאלי 2.5 מיליון  סודאן סודאן 1.9 מיליון  ניז'ר ניז'ר 1.7 מיליון  בורקינה פאסו בורקינה פאסו 1.7  צ'אד צ'אד 1.3 מיליון  בנין בנין 723,000  מאוריטניה מאוריטניה 700,000  חוף השנהב חוף השנהב 424,000  סיירה לאון סיירה לאון 418,600  גמביה גמביה 349,000  גינאה ביסאו גינאה ביסאו 333,000 
 שפות
 פולה אנגלית ערבית צרפתית
 דת
 אסלאם (רוב מוחלט)
 קבוצות אתניות קשורות
 האוסה קנורי טאוקאוליר (Toucouleur)
פולה (בפולה: Fulɓe; באנגלית: Fula people), הידועים גם כפולאני (Fulani), או כפולבה (Fulɓe), הם קבוצה אתנית אפריקאית, שאוכלוסייתה מונה כ-35–45 מיליון נפשות. הפולה היא אחת הקבוצות הגדולות והפזורות ביותר בסאהל ובמערב אפריקה.
האמונה הרווחת היא שמקורם של בני הפולה הוא משלוש קבוצות אתניות שונות: אנשי צפון אפריקה, מהגרים מהמזרח התיכון, וכן קבוצות אתניות ממערב אפריקה. הגורמים המאחדים את בני הפולה כקבוצה אתנית הם שפת הפולה (Fula language), והתרבות וההיסטוריה המשותפת. בני הפולה הם ברובם המוחלט מוסלמים, עם מיעוט קטן נוצרי ואפילו אנימיסטי.
כשליש מבני הפולה, 7–8 מיליון תושבים, חיים באורח חיים כפרי, כרועים. הם מהווים את אחת מקהילות הנוודים הגדולה בעולם. מרבית בני הפולה הם נוודים למחצה, ביניהם קיימים גם איכרים, אומנים, סוחרים ואצולה.
בני הפולה פזורים במדינות רבות, בהן מערב אפריקה והחלקים הצפוניים של מרכז אפריקה, צ'אד, סודאן ומחוזות ליד הים האדום, כאשר מרביתם חיים בניגריה.
שמות נוספים

בשפות שונות קיים שימוש בשמות (ואיותם) שמייחסים לפולבה. פולאני (Fulani) באנגלית נלקח משפת ההאוסה. פולה (Fula) מגיע מהשפות המנדניות ונעשה בו שימוש גם באנגלית. לעיתים הוא מאוית כ-Fulah או Fullah. גם Fula וגם Fulani נפוצים בשפה האנגלית ובאפריקה. הצרפתים אימצו את הביטוי Pël מהשפה הוולופית (Wolof) שמאוית גם Peul ,Peulh, או Peuhl. הביטוי פולבה (Fulɓe) שמתייחס למילה ברבים, וביחיד פולו (Pullo), קיבל את הצורה האנגלית פולבה (Fulbe), שבו חלק משתמשים. בפורטוגזית משתמשים במושגים Fula או Futafula. המושגים Fallata ,Fallatah או Fellata הם במקור מקאנורי, ולעיתים מהווים מילים נרדפות שאיתן מכנים בסודאן את בני הפולה.
היסטוריה

ישנן הרבה תאוריות בנוגע למוצאם של אנשי הפולה. הם נחשבים לצפון אפריקאים וערבים במוצאם, לפחות באופן חלקי. הם ידועים בתור אחת משְלוש הקבוצות האתניות בעלות השורשים ה"לבנים" במערב אפריקה, והם מאופיינים במראה חיצוני וגוון בהיר יותר משל רוב האפריקאים.
האתניות של הפולאני על סמך מוצא גנטי ככל הנראה החלה מאינטראקציות בין קהילות מערב אפריקאיות וצפון אפריקאיות כגון ברברים או מצרים. מוצאם המערב אפריקאי כנראה הגיע מהאזור שליד נהר סנגל. מוצאם מצביע על תערובת של אנשים מצפון אפריקה, מערב אפריקה וערבים.
אנשי הפולאני היו חלק משושלות שולטות רבות בעיקר בסאהל ובמערב אפריקה. ספקולציות בנוגע למוצאם התחילו עוד בעידן הקולוניאלי. בשנת 1902, אדמונד דן מורל (Edmund Dene More) ציין שה"אתיופים הלבנים", כך כונו על ידי פליניוס הזקן, החזיקו באימפריה ששליטיה היו לבנים והוקמה בידי מלך שהמילה "פולאני" הוצמדה לשמו.
היסטוריה > התיישבות ואסלאם

בני הפולה, בעלי מוצא ערבי וצפון אפריקאי, אימצו את האסלאם בשלב מוקדם. לפי דבריו של דייוויד לווינסון, אימוץ האסלאם גרם להם להרגיש "עליונות תרבותית ודתית" על הסובבים אותם, ואימוץ זה הפך לגבול אתני ברור בינם ובין קבוצות אתניות אפריקאיות אחרות בסאהל ומערב אפריקה.
הן הפולאני המיושבים והן הנוודים הפכו לישויות מלחמתיות ופוליטיות, חמושות בסוסים וציוד מלחמה מהצפון. המלחמות לא היו רק בין בני הפולה וקבוצות אתניות אחרות, אלא גם "מלחמות אחים" בין הפולאני הנוודים והעירוניים. היו מקרים בהם הפולאני שיתפו פעולה האחד עם השני, ומנגד, היו מקרים בהם מנהיגים פולאנים מוסלמים תקפו את הפולאני הנוודים בגלל היותם "כופרים".
השליטים של אימפריית סונגאי המירו את דתם לאסלאם סוני במאה ה-11, והיו פקטור מרכזי במסחר במזרח התיכון וצפון אפריקה. במאה ה-15 הלוחמים הפולאנים התגרו במדינת המסחר המערב אפריקאית ליד נהר ניגר אך הודפו. בשנת 1493, אסקיא מוחמד (Askia Muhammad) הנהיג את הפולאנים ממערב סודאן ועם הזמן הצליח להשתלט על רוב אימפריית סונגאי לשעבר. הוא הדיח את סוני בארו (Sonni Baru) שניסה להגן על האינטרסים של הנוודים. אסקיא מוחמד כבש את דרכי המסחר של הקרוונים במערב אפריקה, אך בנו, אסקיא מוסא, הדיח אותו במכה בשנת 1528.
הפולאנים, בהיותם קבוצת האנשים הראשונה במערב אפריקה שהמירו את דתם לאסלאם, הפכו לתומכים פעילים של התאולוגיה והאידאולוגיה האסלאמיות מתוך ערים מרכזיות כגון טימבוקטו שבמאלי. מאוחר יותר הם התפרסמו בתור הטורובה (Toroobe). אנשי הפולה עבדו בצמוד לאנשי דת ברברים וערביים מוסלמים וטוו את התפשטות האסלאם במערב אפריקה. מאמצים מלחמתיים מסוג זה עזרו להם להשתלט על רוב מחוז סאהל במערב אפריקה במהלך ימי הביניים ובתקופה שקדמה לקולוניזציה. הם נתפסו לא רק בתור קבוצה דתית אלא גם בתור כוח פוליטי וכלכלי.
היסטוריה > עלייה לשלטון במערב אפריקה

פוטה טורו הוקמה בשנות ה-1500, על ידי שושלת דניאנקה (Denianke) שהייתה מורכבת מכוחות של בני הפולאני והמנדינקה.
חשיבותם של בני הפולה לשלטון זה התפרסמה בתור אמפריית פולו הגדול (אנ'). הפולאני ביצעו פשיטות אלימות על דרכי המסחר שהפריעו לפעילותם התקינה. פשיטות אלו היו הסיבה המרכזית לפריחה הכלכלית של ממלכות אפריקאיות ותיקות יותר, מה שהוביל לעלייתן.
פוטה בונדו, שלעיתים נקראת גם בונדו, הממוקמת במפגש נהרות סנגל ופאלמה (Falémé), הפכה מרכז לעלייתה של אימפריית פולה בהיקפה של כל מערב אפריקה במאה ה-17. החל מהמאה ה-18 תכיפות הג'יהאדים גדלה, כמו אלו שהובילו איברהים סורי (Ibrahim Sori) וקאראמוקו אלי (Karamoko Ali) ב-1725. הפולאני הפכו לכוח הגמוני והיו דומיננטיים מבחינה פוליטית באזורים רבים. המחוז הנ"ל נבלע בתוך מלחמות תאוקרטיות, בהן השתתפו שושלות אסלאמיות רבות שחיפשו כוח ושליטה פוליטית. המרוקאים פלשו למערב סאהל מה שהוסיף למצב האנרכי. ייצור המזון צנח, והרעב השתלט על האזור באותה התקופה. הרעב השפיע לרעה על המצב הפוליטי והעלה את הטריגר לשליטת הצבא על הפעילות הכלכלית.
האימפריה הפולאנית התפצלה בקרב היורשים והתפתחה לאמירויות רבות במשך הזמן. הגרעין המרכזי של הכוח הפולאני היה בעמק נהרות סנגל, הרי פוטה ג'אלון (Fuuta Jallon), גינאה, מאסינה, ניז'ר, צפון ניגריה ומישור אדאמאוואה (Adamawa) בקמרון. בין המרכזים הגדולים הנ"ל היו ארגונים פוליטיים קטנים שנשלטו בידי הפולבה במרכז גורמה (Gourma) במאלי של היום ובצפון ומערב בורקינה פאסו (ג'לגוג'י (Jelgoji), בובולה (Boboola), דורי (Dori), ליפטאקו (Liptako)), צפון בנין (בורגו), סנגמביה (Sene-Gambia), צפון סנגל (בונדו), והחלקים הדרומיים והמערביים של ניז'ר של היום (דאלול בוסו (Dallol Bosso), בירני נקוני (Birni N'konni)).
היסטוריה > עלייה לשלטון במערב אפריקה > האמירות של פוטה ג'אלון

האמירות של טימבו (Timbo) שבפוטה ג'אלון הייתה האמירות הפולאנית הראשונה במערב אפריקה. היא התפתחה במהלך המאה ה-18 כתוצאה ממרד של הפולבה האיסלאמיים כנגד הדיכוי בידי הפולי (Pulli) הפגאניים (הפולבה הלא אסלאמיים) והג'אלונקה (Jallonke) (מתיישבי מאנדה המקוריים של הפוטה ג'אלון). השליט (האמיר) הראשון לקח את השם אל-מאמי (Almaami) והתגורר בטימפו, ליד העיר מאמאו (Mamou) של היום. העיר הפכה לבירה הפוליטית של האמירות החדשה, והעיר הקדושה ובירת הדת הייתה פוגומבה (Fugumba). מועצת הזקנים של מדינת פוטה ג'אלון התבססה גם היא בפוגומבה ופעלה כבלם לכוחות של עלמאמי.
האמירות הייתה ממוקמת ברובה בגינאה של היום אבל כללה חלקים רבים של גינאה ביסאו, סנגל, וסיירה לאון גם כן. האמירות הייתה למעשה מדינה פדרלית שכללה 9 מחוזות: טימבו (Timbo), פוגומבאה (Fugumbaa), בואורייה (Ɓuuriya), קואין (Koyin), קולאדאה (Kollaaɗe), קאאבאלי (Keebaali), לאבה (Labe), פודה-חאג'י (Fode-Hajji) וטימבי (Timbi). לאחר הניצחון של הפולאנים המוסלמים, נאסר על בני קבוצות אתניות אחרות שהתנגדו לג'יהאד עד אותו הרגע להיות בעלי אדמות, מלבד פיסת אדמה קטנה שתאפשר להם לשרוד, והם הורדו לדרגת עבדים. פולי פולבה (Pulli Fulbe) הנוודים איבדו לחלוטין את חופש התנועה ולפיכך החלו להתיישב בהמוניהם. הג'אלונקה איבדו את מעמדם כאצילים והפכו לעבדים (maccube).
בעקבות סכסוכים בין פלגים של שושלת הסידיאנקה (Seediayanke) המלכותית (הסורייה (Soriya) והאלפאייה (Alphaya)), מאוחר יותר הוקמה שיטה לחילופי שלטון בין שני הפלגים. זה הוביל לסכסוך אזרחי כמעט קבוע, היות שאף אחד מהצדדים לא כיבד את המערכת שהחלישה את הכוח של המרכז הפוליטי.
היסטוריה > עלייה לשלטון במערב אפריקה > אימפריית מאסינה

אמירות מאסינה, הקרויה גם דיינה (Diina) (שמשמעותה "דת" בשפה הפולאנית, ממקורות ערביים), הוקמה ב-1818 בידי הג'יהאד הפולאני שהונהג על ידי שקו אמאדו (Sheeku Aamadu). משתתפים נוספים במרד נגד ממלכת במברה/באמאנה של סגואו (Ségou) היו אנשי המקור של האמירות המאסינית בדלתא הפנימית של נהר ניז'ר. ממלכה זו הייתה כוח פוליטי ששלט במחוז מבחוץ. הג'יאהד התרחש בהשראת האירועים בצפון ניגריה, שם מלומד חשוב באותו הזמן, אוסמאן דן פודיו (Usman Dan Fodio), הקים אימפריה אסלאמית שבירתה הייתה סוקוטו.
במשך טווח זמן מסוים קבוצות הפולבה היו דומיננטיות בחלקים של הדלתא, מה שייצר היררכיה מסובכת שהחלה לפני גלי הכיבושים. עם זאת ולמרות הלוחמה ההרסנית שלהם, הם לא הצליחו לארגן כוח שיעמוד נגד ממלכת באמאנה. בשנת 1818 אאמאדו חאמאדי בוובו שהיה איש דת אסלאמי איחד את הפולבה תחת דגל האסלאם ולחם בקרב מנצח נגד באמאנה ובעלי בריתה. לאחר מכן הוא הקים את הממשל שלו בדלתא הפנימית ובאדמות היבשות הסמוכות לה ממערב וממזרח. אם לשפוט לפי העובדה שהארגון הפוליטי והכלכלי שלה עדיין באה לידי ביטוי בהווה בייצור החקלאי באזור הדלתא הפנימית, למדינה שהקים הייתה שליטה הדוקה על שטחי הליבה שלה. למרות הכוח והעובדה שהייתה נוכחת בכל מקום, ההגמוניה של האמירות הייתה תחת איום מתמיד. במהלך שלטונו של אמאדו אמאדו (Aamadu Aamadu) שהיה נכדו של שקו אמאדו, התנגדויות פנימיות החלישו את האמירות עד שהפכה לטרף קל לכוחות הפוטאנקה (Futanke), שבסופו של דבר הפילו את האמירות המאסינית בשנת 1862.
היסטוריה > עלייה לשלטון במערב אפריקה > הפוטאנקה (Futanke) / אימפריית טוקולאור (Toucouleur)

רבים מתייחסים לכיבוש מערב סודאן ומרכז מאלי בידי הפוטאנקה או הטוקולאור בתור מהלך שהוביל שינוי. אופי אמירות פוטאנקה היה שונה מהאמירויות האחרות אף על פי שהקמתה הייתה קשורה לכיבוש אימפריית מאסינה וממלכות באמאנה של הסגאו והקאארטה שבעקבותיו הייתה הרפורמה. בעקבות קבלת נשק חם מכוחות הקולוניה הצרפתית ובו זמנית האיום שחשו מהם, הפוטאנקה יזמו ג'יהאד על מנת להילחם בפאגאניזם ובטיז'אניה (Tijannya), האחווה האסלאמית המתחרה.
אל-חאג' עומר טאל (El Hadj Umar Tall), המקים שלה, היה מהפכן אסלאמי שהגיע במקור מפוטה טורו על גדות נהר סנגל. זמן קצר אחרי שכוחותיו הביסו את אמירות מאסינה, הוא נהרג תוך כדי לחימה במורדים. לאחר מותו האמירות חולקה לשלוש מדינות, כל אחת מהן הונהגה בידי אחד מבניו. לשלוש המדינות היו ערי בירה בניאורו, סגאו ובאנדיאגרה. ההבדל המשמעותי ביותר היה בין האצולה (האנשים החופשיים) והלא חופשיים (Rimmaibe או Maccube).
האצולה כללה את המעמד השליט של אדונים פוליטיים ואנשי דת אסלאמיים, וכן את אוכלוסיות הרועים בני פולבה שסייעו להם לעלות לשלטון. ביחד הם יצרו קבוצת וסאלים לאליטה הפוליטית, ונחשבו לאצולה אף על פי שבפועל השפעתם הפוליטית הייתה מינימלית. האוכלוסיות הנכבשות הורדו לדרגת עבדים או משרתים ויותר עבדים נלקחו בשבי על מנת לספק את המכסה הנדרשת לתפקוד הכלכלה. בנוסף, היו קבוצות של משוררים, חצרנים ואמנים שתפסו את העמדות הפוליטיות והחברתיות הנמוכות יותר.
היסטוריה > עלייה לשלטון במערב אפריקה > חליפות סוקוטו והאמירויות הרבות שלה

חליפות סוקוטו הייתה המורשת הגדולה והמוצלחת ביותר של הכוח הפולאני באפריקה המערבית. היא הייתה הגדולה והמאורגנת ביותר מבין מדינות הג'יהאד הפולאניות, וכן, היוותה אחת מהאימפריות הגדולות והחזקות במערב אפריקה לאורך כל המאה ה-19, עד שבשנת 1903 הובסה בידי כוחות הקולוניות האירופאים. חליפות סוקוטו כללה מספר אמירויות, הגדולה בהן הייתה אדאמאוואה והמאוכלסת ביותר הייתה אמירות קאנו. אמירויות נוספות היו אמירות גומבה (Gombe), אמירות גוואנדו (Gwandu), אמירות באוצ'י (Bauchi), אמירות קאטסינה (Katsina), אמירות זאזאו (Zazzau), אמירות חאדג'יה (Hadejia) ואמירות מורי (Muri).
הפולבה הגדירו היררכיה חברתית נוקשה תוך הקמת ההגמוניה שלהם. הם הטילו הגבלות על הפעילות הכלכלית והמסחרית, במטרה להבטיח זרימה מתמדת של הכנסות ממיסים וסחורות למערכת המדינית ולצבא היציב, בעיקר לפרשים. החופש של הרועים לנדוד עם עדריהם הוגבל על מנת לוודא תפקוד חלק של פעילויות ייצור אחרות כמו גידול דגנים, ובמקרה של מאסינה – פעילויות דיג.
נראה שהייתה התנגדות ניכרת לכפיית קבלת האסלאם על ידי האמירויות. לדוגמה, נוודים פולאנים רבים, בעיקר וודאבה, ברחו מצפון ניגריה כשהחופש שלהם הוגבל והם אולצו להמיר את דתם לאסלאם בעקבות הג'יהאד שיזם אוסמאן דן פודיו מסוקוטו. משמעות המרת הדת לאסלאם הייתה לא רק שינוי דת, אלא גם ציות לכללים שעוסקים בכל היבט של החיים החברתיים, הפוליטיים והתרבותיים – תכתיבים שנוודים פולאנים רבים לא הרגישו איתם בנוח.
חברה

אנשי הפולאני ואנשי ההאוסה ספגו השפעות תרבותיות מסוימות אלה מאלה. בעקבות ההצלחה שנחלה המלחמה הפולאנית של אוסמאן דן פודיו (Usman dan Fodio) בשנת 1804, רבים מבין הפולאנים הצטרפו למעמד השליט של האמירות הצפון ניגרית. הם התלבשו ודיברו כמו שכניהם, בני ההאוסה, וחיו באותה הצורה. הפולבה וצאצאיהם שלא התיישבו במהלך התקופה הזו שמרו על זהות שונה באופן ברור מזו של בני ההאוסה ושל קבוצות סובבות אחרות במחוז הנ"ל. האינטראקציה הזאת בין הפולאני וההאוסה נדירה מחוץ לתת-מחוז המזרחי של מערב אפריקה.
אנשי הטוקולאור ממרכז העמק של נהר סנגל קשורים באופן הדוק לבני הפולה, במהלך ימי הביניים הם חלקו כבוד לבני הפולה. חלק גדול מדוברי שפת הפולה האחרים מפוזרים במחוז ובעלי מעמד חברתי נמוך יותר. הם צאצאיהם של עבדים שהיו ברשות הפולה. כעת, כששוחררו באופן חוקי, באזורים מסוימים הם עדיין מתייחסים ביראת כבוד לאליטה הפולאנית, ולעיתים קרובות נמנעת מהם האפשרות להתקדם במעלה הסולם החברתי.
למשל במאלי, בורקינה פאסו וסנגל, לאלו שנמצאים בתוך המעגל התרבותי של הפולה אבל שלא משתייכים אליהם מבחינה אתנית, מתייחסים בתור yimɓe pulaaku (אנשי התרבות הפולאנית). לפיכך, התרבות הפולאנית כוללת אנשים שאינם בהכרח פולאניים מבחינה אתנית. אף על פי שעבדות איננה חוקית כיום, הזכרונות על מערכת היחסים הישנה בין הפולבה והרימאיבה (Rimayɓe) עדיין קיימים אצל שתי הקבוצות.
חברה > עבדות ומערכת הקאסטות

חברת הפולאני מחולקת לקאסטות בצורה שאופיינית למחוז המערב אפריקאי. למערכת הקאסטות הנוקשה למדי של אנשי הפולה יש שורשים בימי הביניים, במאה ה-15 היא כבר הייתה מבוססת היטב, והיא שרדה עד העידן המודרני. מרטין קיץ' טוען שארבע הקאסטות המרכזיות, מהגבוהה לנמוכה, הן: "אצולה, סוחרים, בעלי מלאכה וצאצאי עבדים".
הקאסטה הפולאנית ה"ראויה", היא קאסטת האצולה, הנקראת גם רימבה (Rimɓe) ודימו (Dimo), שמשמעו "אציל". קאסטת בעלי המלאכה כוללת נפחים, קדרים, מוזיקאים ובדרנים, גנאלוגים, חרשי עץ ותופרים, אלה שייכים לקאסטות אך נחשבים לאנשים חופשיים. כמו כן, ישנן הקאסטות של צאצאי השבויים, העבדים והצמיתים. השליטים והסוחרים הפולאנים היו, בדומה לקבוצות אתניות אחרות באפריקה, מעורבים בסחר העבדים. הם השיגו עבדים באמצעות פשיטות שערכו ובאמצעות יציאה למלחמות ולקיחת שבויים.
הקאסטות הפולאניות הן אנדוגמיות – מה שאומר שהשייכים לקאסטה נישאים רק בתוכה. מערכת הקאסטות הזו לא הייתה כה משוכללת במקומות כמו צפון ניגריה, מזרח ניז'ר וקמרון. לפי מספר הערכות, בסוף המאה ה-19, כמחצית מהאוכלוסייה של אמירות אדאמאוואה שבשליטת הפולבה הייתה מורכבת מעבדים, שכונו 'ג'ייאבה' (Jeyaɓe). זהו שיעור מאוד גבוה, אך הוא אופייני גם להרבה אמירויות אחרות בחליפות סוקוטו, שאדאמאוואה הייתה חלק ממנה. הריבוד החברתי בקאסטות בקרב אנשי הפולה היה נפוץ ונצפה ברחבי סאהל – בבורקינה פאסו, ניז'ר, סנגל, גינאה, מאלי, ניגריה, סודאן ואחרות.