stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנה מריה ואן סכורמן
ביוגרפיה

ואן סכורמן נולדה בקלן למשפחה בעלת אמצעים, אמהּ הייתה גרמניה ואביה היה הולנדי. אביה לימד אותה ואת אחיה בביתם ובגיל ארבע כבר הייתה מסוגלת לקרוא. ב-1623 אביה פרדריק נפטר וב-1626 היא ואמהּ עברו לאוטרכט.[דרושה הבהרה] ב-1636 הייתה לסטודנטית הראשונה באוניברסיטת אוטרכט והורשתה להשתתף בשיעורים כשהיא מוסתרת מאחורי וילון. היא התעניינה בספרות ובכל תחומי המדע, אולם אהבתה העיקרית הייתה תאולוגיה. היא הוסמכה כמשפטנית. ב-1637 נפטרה אמהּ של ואן סכורמן ועול הטיפול בשתי דודותיה הוטל בלעדית על כתפיה, מה שגזל ממנה אנרגיה וזמן רבים. בערך באותה תקופה היא החלה לחשוב שלא תוכל לפרסם יותר את פרי עטה. בספרה "המשרתת המלומדת" טענה סכורמן כי נשים צריכות לרכוש השכלה בכל התחומים, אבל לא להשתמש בה לצורכי מקצוע. ואן סכורמן פנתה לנשים רבות ברחבי אירופה, לגייס כספים לחינוך נערות ונשים.
בין יתר יצירותיה נמנו תחריטים עדינים, כשהשתמשה ביהלומים על גבי זכוכית. היא צברה מומחיות בפיסול, עיצוב שעווה וגילוף שנהב ועץ. בנוסף לכך ציירה, בעיקר פורטרטים.
ב-1664 פגשה את ז'אן דה לאבדי, ישועי שהמיר את אמונתו לנצרות פרוטסטנטית. הוא ייסד פלג דתי מהורהר שנודע בשם לאבדיזם. ב-1669 עזבה ואן סכורמן את אוטרכט לאמסטרדם על מנת לחיות עם דה לאבדי וחסידיו ולאחר מכן נאלצו לעבור שוב לאלטונה, עיר ומחוז של המבורג, כיום בגרמניה אך באותה התקופה בדנמרק. ואן סכורמן הוקסמה מלאבדי ורעיונותיו והפכה לעוזרתו הראשית. לאבדי נפטר ב-1674 וואן סכורמן הפכה לדמות מרכזית בקבוצה של נשים משכילות. לאחר מכן עברה שוב לפריסלנד, שם נפטרה ב-1678. הלאבדיזם הוכחד בסביבות 1750.
אתגר צ'ארלי צ'ארלי

אתגר צ'ארלי צ'ארלי (נכתב גם: אתגר צ'ארלי-צ'ארלי; אתגר הצ'ארלי צ'ארלי. לחלופין: משחק צ'ארלי צ'ארלי; משחק העיפרון של צ'ארלי) הוא תופעת אינטרנט שצברה פופולריות בקרב בני נוער בעולם במאי 2015, כצורה של משחק עפרונות ונייר המצולם בוידאו ומשותף ברשתות החברתיות, וראשיתה ברשתות טוויטר ו-Vine. האתגר הוא התפתחות מודרנית של משחק חברה שילדים באמריקה הלטינית משחקים בו כבר דורות רבים, נקרא "משחק העט" (בספרדית: Juego de la Lapicera) ומוצאו כנראה בספרד.
המשתתפים במשחק מזמנים שד או רוח רפאים בשם "צ'ארלי", שמקורם לכאורה בפולקלור המקסיקני, שואלים שאלה בנושא אישי כלשהו, מצלמים את הטקס ומעלים סרטון לאינטרנט, וחלקם נראים בסרטון צורחים ובורחים מהחדר. המשחק מזכיר גרסה על-טבעית של משחק כדור 8 קסום, ולחלופין מעין מיזוג של לוח סיאנס עם משחק "בלאדי מרי" (אנ') שבו מזמנים רוח רפאים להופיע במראה ולחזות את העתיד.
אופן המשחק באתגר

המשחק המודרני כולל דף נייר ושני עפרונות, ומשוחק בסדר פעולות קבוע:
המשתתפים מאלתרים מעין לוח סיאנס: על דף נייר משרטטים שני ישרים, אופקי ואנכי המצטלבים במרכזם באופן שנוצרים רביעים. בשני רביעים מנוגדים באלכסון רושמים את המילה "כן", ובשניים האחרים – "לא".
מניחים עיפרון על אחד הישרים, ועליו מאזנים בהצלבה עיפרון נוסף, מקביל לישר השני.
אומרים פעמיים לחש המורכב מהקריאה "צ'ארלי צ'ארלי" ושאלה באחד מכמה נוסחים אפשריים, כגון: האם אתה כאן?; האם אתה שם?; האם אתה מוכן לשחק?; האם אתה יכול לצאת לשחק?; האם אפשר לשחק? וכדומה. המשתתפים מצפים שהעיפרון העליון יסתובב מעצמו על צירו לכיוון "כן".
שואלים שאלה דיכוטומית (כן או לא) בנושא לפי בחירה אישית, ומצפים שהעיפרון העליון יסתובב לעבר אחת משתי התשובות האפשריות.
בסוף המשחק, המשתתפים אומרים "צ'ארלי צ'ארלי, אפשר להפסיק?" ואם התשובה חיובית, הם משליכים את העפרונות לרצפה כדי שהשד לא ירדוף אותם כביכול. הצורך בפעולת ניתוק הקשר מוסבר בכך שלפי הגרסה המקסיקנית המסורתית, בתחילת הטקס נוצר קשר לא רק עם שד אחד, אלא עם קבוצת שדים בעלי כוונות רעות המזדהים בשם "צ'ארלי", ואם המשתתפים לא ייפרדו כראוי, הם ימשיכו לחוות חוויות על-טבעיות שליליות.
היסטוריה > משחק בשישה עפרונות

הגרסה הקדומה ביותר המוכרת, היא משחק שבו משחקים ילדים דורות רבים בחצרות בתי הספר בספרד לשם שעשוע, בעיקר ילדות שביקשו לדעת מי מהבנים אוהבים אותן. זהו משחק לשני משתתפים וששה מכשירי כתיבה: כל משתתף יוצר באמצעות שלושה עפרונות מעין ריבוע פתוח בצידו האחד, לוחצים את קצות הריבועים זה כלפי זה ושואלים שאלה. אם העפרונות נוטים פנימה או למעלה, התשובה חיובית, ואם החוצה או למטה – התשובה שלילית. בתקופת האימפריה הספרדית, המשחק חדר למדינות אמריקה הלטינית שבהן האמונה ברוחות רפאים הייתה מושרשת. משחק האינטרנט המודרני נראה כגרסה פשוטה של משחק ששת העפרונות.
היסטוריה > אזכורים קודמים באינטרנט

בשנת 2008 עלתה באתר יאהו! תשובות (אנ') שאלה לגבי משחק שנקרא "צ'ארלי צ'ארלי" שבה תיאר גולש את משחק ששת העפרונות בצירוף שם רוח הרפאים, סיפר שהמשחק נפוץ מאוד בבית הספר שלו, וכאשר הראה אותו להוריו, הם נרעשו ואמרו שהמשחק נראה כמו סיאנס. לכאורה, זה האזכור הראשון באינטרנט המקשר את משחק העפרונות עם השם "צ'ארלי". ב-26 בספטמבר באותה שנה פורסם באתר יוטיוב סרטון בשפה האנגלית המשלב את גרסת ששת העפרונות עם הגרסה המודרנית המוכרת ממאי 2015. בסרטון נראים ארבעה עפרונות ערוכים בצורת ריבוע, ועליהם מונחים בהצלבה שני עפרונות נוספים. השם "צ'ארלי" לא מוזכר. ב-6 ביוני 2014 פורסם ביוטיוב סרטון שבו נראים שני נערים מקסיקנים משחקים במשחק ששת העפרונות, כאשר לשאלות שלהם הם מקדימים את הקריאה "צ'ארלי צ'ארלי".
היסטוריה > התהוות אתגר האינטרנט

ב-29 באפריל 2015 שידרה תחנת הטלוויזיה Telenoticias ברפובליקה הדומיניקנית כתבה צהובה אלרמיסטית אודות תופעת משחק "צ'ארלי צ'ארלי" בבתי ספר במחוז 'האטו מאיור' במדינה, מחוז שבו קיים עיסוק נרחב בכישוף שחור ובוודו. בכתבה הוקרן סרטון שפרסמו ילדים ששיחקו במשחק בבית ספר יסודי בבירת המחוז, האטו מאיור דל ריי, ועלו טענות על חבלות שהופיעו ללא הסבר על גופם של ילדים, תלונות של ילדים על חוסר שינה "בגלל השד שמטריד אותם", בהלה של הורים מכך שילדיהם אחוזי דיבוק וכדומה. תחנת הטלוויזיה פרסמה את הכתבה בנימה הומוריסטית בחשבון הטוויטר שלה, בצירוף ההאשטאג CharlieCharlieChallenge# שגרם לתפוצה ויראלית של סרטון הילדים המשחקים. עד אמצע מאי, הביטוי "צ'ארלי צ'ארלי" הפך לאחד הפופולריים בקרב משתמשי טוויטר ברפובליקה, ומכאן התפשט תחילה באמריקה הלטינית, ואחר כך לארצות הברית ולמדינות נוספות.
המשחק הפך לתופעת אינטרנט ויראלית בארצות הברית בסוף השבוע האחרון של חודש מאי 2015, כאשר תלמידים היו בחופשה מהלימודים לרגל יום הזיכרון, בזכות תרומתם של משתמשי הרשתות החברתיות, בעיקר טוויטר, Vine ואינסטגרם, ויוטיוברים שפרסמו סרטונים של עצמם וחבריהם משחקים במשחק העפרונות המוצלבים, וסרטוני פרודיות על האתגר. כמסורת אתגרי האינטרנט, ילדים ובני נוער האיצו בחבריהם לשחק באתגר. ציוצי טוויטר, שיתופים וסרטוני יוטיוב ראשונים הופיעו ב-24 במאי, תוך 48 שעות צויץ ההאשטאג CharlieCharlieChallenge# יותר משני מיליון פעמים, וביום רביעי 27 במאי, זה היה ההאשטאג השלישי המצויץ ביותר.
אחרי ששככה עם תום החופשה, התופעה התגברה שוב בעקבות טיזר בן 8 שניות שהופץ בערוץ היוטיוב של חברת "האחים וורנר" ב-27 במאי באמריקה הלטינית, בהשראת תפוצת המשחק באינטרנט, לצורך יחסי ציבור לסרט האימה "הגרדום" לקראת יציאת הסרט לבתי הקולנוע ב-10 ביולי. בעקבות הטיזר נפוצו ספקולציות ש"אתגר צ'ארלי צ'ארלי" לא היה אלא תעלול פרסום מתוחכם של מפיצי הסרט, אך הספקולציות הופרכו, בעיקר לאור העובדה שהטיזר הופץ כאשר תופעת האינטרנט כבר הייתה בשיאה.
תגובות

כתוצאה של בהלה בקרב משתתפים במשחק, תופעת לוואי נפוצה ביותר הייתה היסטריה המונית. בקולומביה מסרו פקידים במערכת הבריאות שארבע צעירות, שלוש קטינות ובגירה בעיר טונחה, הגיעו לבית חולים בלוויית הוריהן כשהן סובלות מתסמינים של היסטריה המונית, הפרעות התנהגות והתמוטטות עצבים. ברפובליקה הדומיניקנית נמסר שילדים אובחנו כלוקים בהיסטריה המונית, אחרי שהובאו לחדר מיון כשהם צורחים וממלמלים, וההורים טענו שילדיהם אחוזי דיבוק השטן.
בכמה מדינות באיים הקריביים (מונטסראט, אנטיגואה וברבודה, סנט לוסיה וברבדוס) נודע שתלמידי בית ספר ששיחקו באתגר, הובהלו לבתי חולים לאחר שהתעלפו, סבלו מפרכוסים ומחבלות גופניות ללא הסבר, ואף ניסו לקפוץ מהאוטובוס. בתגובה, מורים הזהירו תלמידים מהמשחק, משרדי חינוך אסרו לשחק בו, ובכמה מקרים נדרשו לדבר מנהיגים דתיים וכמרים. בישוף באנטיגואה קרא לציבור לחדול מהמשחק בטענה ש"פולחן השטן איננו משחק". בפילדלפיה, ארצות הברית, כומר של בית ספר קתולי פרסם מכתב גלוי לתלמידים בדרישה לחדול מהמשחק, והזהיר ש"משחק עם שדים איננו תמים". בספרד, הכומר חוסה אנטוניו פוֹרְטֵאָה, שהוסמך על ידי הוותיקן כמגרש שדים, הזהיר שמדובר בפרטיקה מיסטית של זימון רוחות, ואלה עלולות להמשיך להציק למשחקים גם אחר כך. איל התקשורת האוונגליסט האמריקאי פט רוברטסון גינה את המשחק והגדיר אותו כ"דמוני".
גינויים למשחק נשמעו גם בקרב קהילות מוסלמיות בעולם, כגון בג'מייקה ובאיחוד האמירויות הערביות. בלוב, הממשלה שהוקמה במזרח המדינה אסרה לשחק במשחק, בטענה שבעקבותיו אירעו כמה מקרי התאבדות. בירדן, חכמי דת מוסלמים ביקשו מהממשלה הבהרות לאור דרישות הורים להוציא את המשחק אל מחוץ לחוק, בטענה שמדובר במעשה כישוף. כן נאסר המשחק בדרום אפריקה.
בעקבות כתבות באתרי חדשות חשובים, אתרים סאטיריים פרסמו ידיעות כוזבות הומוריסטיות שנטמעו בדיווחים מטרידים אחרים, על תופעות לוואי שבהן נפגעו בני אדם בעקבות ניסיונות לזמן את השד צ'ארלי. אתר בשם The Racket Report שהצהיר שכתבותיו בדויות ונועדו לבידור בלבד, פרסם ש-500 איש מתו באופן מסתורי ברחבי ארצות הברית, אחרי ששיחקו באתגר. אתר הסאטירה "האזלר'ס", המעיד על עצמו שכתבותיו בדויות לשם בידור בלבד פרסם ידיעה על שלוש נערות תושבות פילדלפיה שהגיעו לבית חולים עם חבלות על גופן וטענו ש"צ'ארלי" אנס אותן והכה אותן על הפה והשדיים, וידיעה נוספת על צעירה במיסיסיפי שנמצאה משוטטת אחוזת דיבוק בעקבות השתתפות באתגר.
באוקטובר 2023 פורסמה ידיעה על קבוצת צעירות מקסיקניות שניסו לזמן את השד צ'ארלי בעת ששהו בעיר איקיטוס, שבפרו. לכאורה, הצעירות נתקפו דיבוק ואולצו לעבור טקס גירוש שדים, ולאחר שהטקס נכשל, הן נשלחו לטיפול רפואי.
הסברים

אגדות אורבניות שונות מתייחסות לזהותו של "צ'ארלי". חלקן מספרות שמדובר ברוחו של ילד מקסיקני שהתאבד בעקבות התעללות, לפי אחרות, הילד נהרג בתאונת דרכים, ויש טוענים שזוהי דמות דמונית של גבר עם עיניים שחורות-אדומות, ולחלופין מדובר באל פגאני מקסיקני שהתמזג עם השטן הנוצרי. אולם לפי יודעי דבר, מקור המשחק כלל איננו בפולקלור המקסיקני שבו אין שד בשם "צ'ארלי". לדברי מריה אלנה נָאוֶס, שדרנית "BBC Mundo" (אנ') בשפה הספרדית, שדים מקסיקנים הם לרוב המצאה אמריקאית. נאווס הסבירה שאגדות ושמות אלים במיתולוגיה המקסיקנית נובעים מהמיתולוגיה האצטקית ומהמיתולוגיה של המאיה שבשתיהן אין שם דומה, או מאמונות שנפוצו בתקופת הכיבוש הספרדי, ואם מקור האגדה היה באותה תקופה, סביר יותר שהשם היה "קרליטוס". אולם, בפולקלור המקסיקני לא נמצא כל תיעוד של השמות "צ'ארלי" או "קרליטוס", ואף לא משחקים או טקסים הכוללים זימון של שד בשמות כאלה. נראה שמדובר בשני משחקים נפרדים ושונים, משחק העפרונות המוצלבים ומשחק "צ'ארלי צ'ארלי", שבתהליך נדידתם בין תרבויות באינטרנט, בשלב מסוים הם התמזגו למשחק אחד, משום שלשניהם נקשרו קונוטציות על-טבעיות.
הכוח הפיזיקלי שגורם לעפרונות להסתובב מעצמם הוא כוח הכבידה: על מנת לייצב חפץ כלשהו על חפץ אחר, מרכז המסה של החפץ העליון חייב להיות מוצב במדויק מעל מרכז החפץ התומך. הצבת שני חפצים ארוכים ומעוגלים יוצרת מבנה לא יציב, ועקב זאת נוטה העיפרון העליון להסתובב סביב עצמו ללא מגע. כפי שהסביר כריסטופר פרנץ'(אנ'), ראש המחלקה למחקר פסיכולוגיה אנומליסטית באוניברסיטת לונדון, לאור חוסר היציבות הפיזיקלית, נשימה קלה ביותר של אחד הנוכחים תגרום לתנועה של העיפרון כפי שווילון ינוע ברוח קלה.
בשנת 2012 פורסם מחקר שטען שבמצבים מסוימים אנשים נוטים לפתח "ציפייה לתגובה" (באנגלית: Response expectancy) והתנהגותם הלא-מודעת גורמת לציפיות להתממש, כגון באמצעות נשימה או תנועת יד עדינה מתוזמנות. לדברי כריסטופר פרנץ', באופן זה נוצר האפקט האידיאומוטורי, בדומה לשימוש בלוח סיאנס או ביתד דאוזינג, שבהם תנועות בלתי רצוניות של בני אדם גורמות לחפצים לנוע. פרנץ' ציין שמשחק צ'ארלי צ'ארלי הולם את הדוגמאות האלה, משום שבכל המקרים יש מעורבות של "חשיבה מאגית"(אנ') הקושרת אירוע אקראי לכוח או אנרגיה מדומיינים. פרנץ' הוסיף שהנטייה לייחס כוונה ומשמעות עמוקה לאירוע חסר משמעות ממשיכה להתקיים גם בעת המודרנית במוח האנושי, וזה מסביר מדוע בני אדם מאמינים שמקור תנועת העיפרון הוא אינטליגנציה כלשהי המנסה לשלוח מסרים. בפסיכולוגיה קלינית, חשיבת מאגית יכולה לגרום לאדם לחוות פחד מביצוע פעולות או ממחשבות מסוימות משום שהוא סבור שיש מתאם בין מעשה לפורענות מאיימת, וחשיבה כזו יכולה להוביל בני אדם להניח שמחשבותיהם בלבד, יש בהן כדי להביא תוצאות.
הסבר נוסף לתופעה הוא פרץ האדרנלין הנובע מהתרגשות מהלא-ידוע, כאשר בני אדם חשים סיפוק מהיכולת להוכיח לעצמם עד כמה הם מסוגלים לשאת חרדה. להנאה מהפחד יש גם היבט הורמונלי, משום שהתגובה ההורמונלית לאיום גורמת לבני אדם לחוש חזקים ואינטואיטיביים מבחינה רגשית, ולכן נמשכים לתחושת העוצמה המזינה את המצב הפיזי ואת הלך הרוח המנטלי שלהם. השתתפות בפעילויות כגון "אתגר צ'ארלי צ'ארלי" היא דרך בטוחה לעורר תחושות כאלה.
בסיכומו של דבר, "אתגר צ'ארלי צ'ארלי" מייחס תכונות על-טבעיות מדומיינות לכוחות טבעיים שניתן לצפות בהם ולמדוד אותם באופן מדעי.
בתרבות הפופולרית

ספרות ילדים: באוקטובר 2017 פרסם העיתונאי וסופר המדע הבדיוני לילדים מאת'יו לייסאק ספר אימה בשם "The Charlie Charlie Challenge", במסגרת סדרת ספרים בשם "iShrieks" המיועדת לילדים ובני נעורים חובבי עלילות טכנולוגיות. בעלילת הספר, הילדה האנה סמארט משחקת באתגר האינטרנט בלחץ חבריה לזמן את השד, במה שנראה כתעלול מצד אחותה הגדולה לקסי. בדברי ההסבר לסדרת הספרים, לייסאק ציין שהיא מיועדת לדור הבא של חובבי ספרות טכנולוגיה, כאזהרה מכך שצפייה בצגים הזוהרים עלולה לטשטש את הגבול בין אימה בדיונית למציאות.
קולנוע: כאמור, מפיצי הסרט "הגרדום" (חברת "האחים וורנר") הזדרזו והפיקו טיזר בהשראת האתגר, תוך ניצול העובדה שבמרכז הסרט עומדת רוח רפאים של נער בשם צ'ארלי. ב-25 באוקטובר 2019 יצא סרט ההמשך, "הגרדום: מערכה 2", שעלילתו עוסקת בזימון רוח רפאים זדונית באתגר אינטרנט ויראלי בשם "אתגר צ'ארלי". בסצנה הפותחת את הסרט, נראים צעירים המשחקים באתגר העפרונות המוצלבים.
לקריאה נוספת

Pulliam, June Michele & Fonseca, Anthomy J. (Editors). Ghosts in Popular Culture and Legend. Greenwood, USA, September 2016, pp. 176–177. ISBN 9781440834905.
בטריבונה

בטריבונה הייתה תוכנית ספורט בהגשת אבי רצון ובהשתתפות כתבי ספורט, פרשני ספורט ואנשי ספורט אחרים, ששודר בערוץ 10.
המגזין שודר בכל שבוע, מיד לאחר משחק הכדורגל מליגת העל. המגזין שודר לראשונה בחברת הלוויין "yes", אך עבר  לערוץ 10 עם הקמתו. אורך המגזין נע בין שעה וחצי לשעתיים, בהתאם לזמן סיום המשחק והמשדר המסכם של המשחק, ואילוצי לוח השידורים. התוכנית ירדה מן המרקע בשנת 2005. בין חברי הפאנל היו: שלמה שרף, משה פרימו וטלי תאומים (בתו של בעלי הפועל תל אביב לשעבר משה תאומים).
התוכנית חזרה בינואר 2008 לשידור בערוץ 1, כאשר הפאנל התרחב ומשתנה מתוכנית לתוכנית וכולל את אראל סג"ל, חיים רביבו, ענבל גבריאלי, ד"ר יריב בן אליעזר, אפי בירנבוים, ארי שמאי ועוד.
באנצ'ה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  תה ירוק, סנצ'ה 
 מוצא:  יפן 
 
בּאנצָ'ה (ביפנית: 番茶) הוא תה ירוק יפני מהדרגה הנמוכה ביותר. התה נקטף מאוחר, באוגוסט וספטמבר, משיחים המשמשים לקטיף סנצ'ה קודם לכן. בקטיף זה נקטפים עלים גדולים וגסים יחד עם גבעולים שנותרו לאחר קטיף העלים הצעירים יותר.
באנצ'ה רגיל הוא תה של הקטיף השלישי והרביעי. הוא מורכב מעלים גדולים וגסים המופיעים 15–20 יום לאחר קטיף הסנצ'ה. קיים גם תת-סוג מאוחר "אָקי-באנצ'ה" ( יפ.秋番茶,"באנצ'ה סתוי"), המורכב מזרדים קטנים שנותרו לאחר קטיף הבאנצ'ה. הבאנצ'ה האיכותי ביותר נקטף ביוני.
בשל איכותו הנחותה בהשוואה לסנצ'ה, הבאנצ'ה אינה מסווג בהתאם למקום הגידול.
טעמו של באנצ'ה הוא חזק יותר מסנצ'ה, ולכן יפנים שותים אותו לרוב בזמן ארוחה.
הערות שוליים

↑  Hattori Yukio, ed. (2017). An Illustrated guide to Japanese Traditional Cooking and Annual Events (באנגלית). 京都: 淡交社. p. 89. ISBN 978-4-473-04181-4.
1 2  George L. van Driem (2019). The Tale of Tea: A Comprehensive History of Tea from Prehistoric Times to the Present Day (באנגלית). Leiden: Brill. p. 211.
1 2  Michael Harney (2008). The Harney & Sons Guide to Tea (באנגלית). Penguin.
↑  Mary Lou Heiss; Robert J. Heiss (2011). The Story of Tea: A Cultural History and Drinking Guide (באנגלית). Potter/Ten Speed/Harmony/Rodale.
ארקדיוש מיליק

ארקדיוש קריסטיאן מיליק (בפולנית: Arkadiusz Krystian Milik; נולד ב-28 בפברואר 1994) הוא כדורגלן פולני המשחק ביובנטוס ובנבחרת פולין בעמדת החלוץ.
קריירת מועדונים

מיליק התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של רוזווי קטוביץ מהליגה השלישית, ובעונת 2009/2010 שיחק בקבוצת המילואים של המועדון. ב-23 באוקטובר 2010, ערך את הופעת הבכורה בליגה והבקיע שני שערים בניצחון 0–4.
ב-1 ביולי 2011 מיליק חתם בגורניק זאבז'ה מליגת העל הפולנית תמורת חצי מיליון זלוטי. ב-31 ביולי מיליק ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בתיקו 1-1 נגד שלונסק ורוצלב.
ב-17 בדצמבר 2012, חתם בבאייר לברקוזן ל-5 שנים, תמורת כ-2.6 מיליון אירו.
ב-30 באוגוסט 2013, הושאל לאאוגסבורג עד לסיום העונה. במדי אאוגסבורג הבקיע 2 שערים ב-18 משחקים בהם שותף.
ב-15 במאי 2014, הושאל לאייאקס ההולנדית, עם אופציה לרכוש את כרטיס השחקן שלו בסיום העונה. ב-24 בספטמבר 2014, מיליק הבקיע 6 שערים ובישל 2 נוספים בניצחון 0–9 נגד ג'וש ווטרגראפסמר במסגרת הגביע, ונבחר לשחקן המצטיין.
ב-1 באפריל 2015 כרטיס השחקן שלו עבר רשמית לאייאקס.
ב-1 באוגוסט 2016 חתם מיליק בנאפולי האיטלקית. נראה היה שהפולני השתלב מהר כשכבש שבעה שערים בתשעה משחקים (שלושה בליגת באלופות), אך אז הוא נפצע במדי נבחרתו ונעדר למשך רוב העונה.
ב-21 בינואר 2021 הושאל לאולימפיק מרסיי ל-18 חודשים עם אופציה לרכישה.
קריירה בינלאומית

בצעירותו מיליק שיחק בנבחרת הנוער של פולין. ב-12 באוקטובר 2012, מיליק ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת במשחק ידידות נגד דרום אפריקה. ב-14 בדצמבר 2012 הבקיע את השער הראשון שלו בנבחרת בניצחון 1–4 נגד מקדוניה. במסגרת קמפיין מוקדמות אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2015, מיליק הבקיע 9 שערים ב-8 משחקים והפך למבקיע המצטיין בקמפיין.
נכלל בסגל נבחרת פולין לטורניר מונדיאל 2022.
הערות שוליים

↑  Czesław Michniewicz ogłosił kadrę na mundial w Katarze באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הפולנית, 10 בנובמבר 2022 (בפולנית)
| נבחרת פולין – יורו 2016 |
| --- | --- | --- |
|  1 שצ'נסני •  2 פזדן •  3 ינדז'ייצ'יק •  4 צ'ונק •  5 מונצ'ינסקי •  6 יודלובייץ •  7 מיליק •  8 לינטי •  9 לבנדובסקי •  10 קריכוביאק •   11 גרוסיצקי •  12 בורוץ • 13 סטמפינסקי •  14 ואבז'יניאק • 15 גליק • 16 בלשצ'יקובסקי • 17 פשקו • 18 סלמון • 19 ז'לינסקי • 20 פישצ'ק • 21 קפוסטקה • 22 פביאנסקי • 23 סטז'ינסקי • מאמן: נבאלקה |  1 שצ'נסני •  2 פזדן •  3 ינדז'ייצ'יק •  4 צ'ונק •  5 מונצ'ינסקי •  6 יודלובייץ •  7 מיליק •  8 לינטי •  9 לבנדובסקי •  10 קריכוביאק •   11 גרוסיצקי •  12 בורוץ • 13 סטמפינסקי •  14 ואבז'יניאק • 15 גליק • 16 בלשצ'יקובסקי • 17 פשקו • 18 סלמון • 19 ז'לינסקי • 20 פישצ'ק • 21 קפוסטקה • 22 פביאנסקי • 23 סטז'ינסקי • מאמן: נבאלקה | פולין |
| נבחרת פולין – מונדיאל 2018 |
| --- | --- | --- |
|  1 שצ'נסני •  2 פזדן •  3 ינדז'ייצ'יק •  4 צ'ונק •  5 בדנארק •  6 גורלסקי •  7 מיליק •  8 לינטי •  9 לבנדובסקי •  10 קריכוביאק •   11 גרוסיצקי •  12 ביאלקובסקי • 13 ריבוס •  14 תאודורצ'יק • 15 גליק • 16 בלשצ'יקובסקי • 17 פשקו • 18 ברשינסקי • 19 ז'לינסקי • 20 פישצ'ק • 21 קוז'אווה • 22 פביאנסקי • 23 קובנצקי • מאמן: נבאלקה |  1 שצ'נסני •  2 פזדן •  3 ינדז'ייצ'יק •  4 צ'ונק •  5 בדנארק •  6 גורלסקי •  7 מיליק •  8 לינטי •  9 לבנדובסקי •  10 קריכוביאק •   11 גרוסיצקי •  12 ביאלקובסקי • 13 ריבוס •  14 תאודורצ'יק • 15 גליק • 16 בלשצ'יקובסקי • 17 פשקו • 18 ברשינסקי • 19 ז'לינסקי • 20 פישצ'ק • 21 קוז'אווה • 22 פביאנסקי • 23 קובנצקי • מאמן: נבאלקה | פולין |
| נבחרת פולין – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 שצ'נסני •  2 קאש •  3 ינדז'ייצ'יק •  4 ויטסקה •  5 בדנארק •  6 בייליק •  7 מיליק •  8 ד. שימאנסקי •  9 לבנדובסקי •  10 קריכוביאק •   11 גרוסיצקי •  12 סקורופסקי • 13 קמינסקי •  14 קיביור • 15 גליק • 16 סבידרסקי • 17 זורקובסקי • 18 ברשינסקי • 19 ס. שימאנסקי • 20 ז'לינסקי • 21 זלבסקי • 22 גרברה • 23 פיונטק • 24 פרנקובסקי • 25 גומני • 26 סקורש • מאמן: מיכנייביץ' |  1 שצ'נסני •  2 קאש •  3 ינדז'ייצ'יק •  4 ויטסקה •  5 בדנארק •  6 בייליק •  7 מיליק •  8 ד. שימאנסקי •  9 לבנדובסקי •  10 קריכוביאק •   11 גרוסיצקי •  12 סקורופסקי • 13 קמינסקי •  14 קיביור • 15 גליק • 16 סבידרסקי • 17 זורקובסקי • 18 ברשינסקי • 19 ס. שימאנסקי • 20 ז'לינסקי • 21 זלבסקי • 22 גרברה • 23 פיונטק • 24 פרנקובסקי • 25 גומני • 26 סקורש • מאמן: מיכנייביץ' | פולין |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810680929505606  VIAF: 311580851   WorldCat (עם VIAF): 311580851
אמנת הנשק הכימי

מדינות שחתמו ואשררו את האמנה  מדינות שרק חתמו על האמנה  מדינות שכלל לא חתמו או אשררו את האמנה
אמנת הנשק הכימי (באנגלית: Chemical Weapons Convention; ידועה אף בראשי תיבות: CWC) הוא הסכם למניעת הפצת כלי נשק האוסר על ייצור, אגירה ושימוש בכלי נשק כימיים. שמו המלא של ההסכם הוא "אמנה לאיסור הפיתוח, הייצור, האגירה והשימוש בכלי נשק כימיים ובעניין השמדתם" (אנגלית Convention on the Prohibition of the Development, Production, Stockpiling and Use of Chemical Weapons and on their Destruction). האמנה קובעת גם את הדרכים המותרות לפירוק הנשק הכימי.
הפיקוח על ביצוע ההסכם נעשה על ידי הארגון למניעת הפצת נשק כימי, שהוא ארגון עצמאי ואיננו זרוע של האומות המאוחדות.
ארגון

האמנה נחתמה בשנת 1993 ונכנסה לתוקף ב-29 באפריל 1997. האמנה מתווספת לפרוטוקול ז'נבה משנת 1925 על כלי נשק כימיים וכוללת אמצעים נרחבים לפיקוח על אכיפתה, כגון ביקורים של מפקחים בשטחי המדינות. עם זאת, האמנה איננה נוגעת בכלי נשק ביולוגיים. ארגון OPCW שמטהו נמצא בהאג מקיים ביקורי מפקחים בבסיסים צבאיים ובמפעלים תעשייתיים בכל המדינות החתומות על ההסכם וכן פועל לתיאום פעולותיהן של המדינות המחזיקות במאגרי נשק כימיים.
חומרים בפיקוח

האמנה מבחינה בין שלושה סוגים של חומרים בפיקוח, חומרים כימיים אשר ניתן להשתמש בהם ככלי נשק או ניתן להשתמש בהם בתהליך היצור של כלי נשק. סיווג זה מבוסס על כמויות כל חומר המיוצרות באופן מסחרי לשימושים אזרחיים. כל סוג חומר מחולק לשניים: A – חומרים כימיים שניתן להשתמש בהם ישירות ככלי נשק. B – חומרים כימיים שימושיים בתהליך היצור של כלי נשק כימיים.
חומרים מסוג 1 (אנגלית: Schedule 1 substances) הם חומרים כימיים חסרי כל שימוש זולת כלי נשק כימיים, או בעלי שימוש מועט בלבד מחוץ לתעשיית כלי הנשק. מותר לייצר או להשתמש בחומרים אלה לצורכי מחקר, בתחום הרפואה או תעשיית התרופות או לצורך ניסויי הגנה כנגד כלי נשק כימיים, אולם ייצור כמות העולה על 100 גרם לשנה חייבת להיות מדווחת לארגון ה-OPCW. כל מדינה מוגבלת למאגר של טון אחד בלבד של חומרים אלה. דוגמאות לחומרים מסוג 1 הם כימיקלים המשמשים לנשק גז חרדל (C4H8Cl2S) וגז עצבים, וחומרים המשמשים אך ורק בתהליך הייצור של כלי נשק אלה. לחלק מחומרים אלה קיים שימוש מוגבל ביותר בתחום האזרחי, לדוגמה, קיים שימוש בכמויות זעירות של חנקן חרדלי לצורך טיפול כימותרפי בגידולים ממאירים מסוימים.
חומרים מסוג 2 (אנגלית Schedule 2 substances) הם כימיקלים שלהם שימוש אזרחי בקנה מידה קטן. קיימת חובה על המדינות החברות באמנה לדווח על יצרני חומרים אלה וקיימות הגבלות על יצוא חומרים אלה למדינות שאינן חברות באמנה. דוגמה לחומר ממין זה הוא תיוגליקול (C4H10O2S), אשר ניתן להשתמש בו לייצור גז חרדל אולם הוא נמצא בשימוש אף כממיס בתהליך ייצור דיו.
חומרים מסוג 3 (אנגלית Schedule 3 substances) הם כימיקלים בעלי שימוש אזרחי בקנה מידה נרחב נוסף לאפשרות השימוש בהם בתעשיית כלי הנשק הכימיים. מפעלים המייצרים חומרים אלה בכמות העולה על 30 טון בשנה חייבים בדיווח לארגון המפקח. קיימות הגבלות על יצוא חומרים אלה למדינות שאינן חתומות על האמנה על כלי נשק כימיים. דוגמאות לחומרים אלה הן, פוסגן (COCl2) אשר נעשה בו שימוש לצורך ייצור כלי נשק כימיים אולם הוא משמש בתהליך הייצור של תרכובות אורגניות רבות, וכן טריטנולמין (C6H15NO3) המשמש לייצור מוצרי ניקוי ביתיים ומשמש אף לייצור חנקן חרדלי.
המדינות החברות

כמעט כל מדינות העולם הצטרפו לאמנה על כלי נשק כימיים. נכון ל-21 במאי 2009, 189 מתוך 196 המדינות החברות באומות המאוחדות חתמו על האמנה. מתוך 7 המדינות שעדיין אינן חברות לאמנה, שתי מדינות חתמו על מסמך האמנה אולם עדיין לא אשררו את האמנה (ישראל ומיאנמר). ישראל חתמה על האמנה כבר ב-13 בינואר 1993 אולם לא אשררה אותה עד היום ומשכך אין לאמנה תוקף מחייב כלפי ישראל. חמש מדינות עדיין לא חתמו על האמנה (אנגולה, קוריאה הצפונית, מצרים, סומליה, וסוריה).
מאגרי נשק כימי ידועים

נכון לשנת 2007 קיימות שש מדינות בעולם אשר הצהירו כי ברשותן מאגרי נשק כימיים:
ארצות הברית
רוסיה
הודו
אלבניה
לוב
"מדינה חברה", כנראה קוריאה הדרומית
עיראק כאמור לא חתמה על ההסכם וכלי הנשק הכימיים של עיראק הושמדו במסגרת הפיקוח של האומות המאוחדות לאחר מלחמת המפרץ בשנת 1991. כחמש מאות כלי נשק כימיים נמצאו בעיראק מאז מלחמת עיראק בשנת 2003, זאת בהתאם לדין וחשבון מודיעיני אמריקני. כלי נשק אלה הכילו סארין וגז חרדל, אולם היו במצב תחזוקתי ירוד ביותר ולא ניתן היה להשתמש בהם ככלי נשק.
בשנת 2013, במהלך מלחמת האזרחים בסוריה הודיעה סוריה כי ברשותה מאגרי נשק כימי, אך טענו שישתמשו בו רק ל"איומים חיצוניים", בפועל השתמשה בו במתקפת ע'וטה.
אתרים ידועים לייצור נשק כימי

12 מדינות הכריזו כי בשטחן מתקנים לייצור כלי נשק כימיים:
בוסניה והרצגובינה
סין
צרפת
הודו
איראן
יפן
לוב
רוסיה
סרביה ומונטנגרו
בריטניה
ארצות הברית
"מדינה חברה" נוספת ששמה לא פורסם
נכון לשנת 2007 כל 65 האתרים לייצור כלי נשק כימיים היו בלתי פעילים ו-94% הושמדו או הוסבו לשימושים אזרחיים
מאגרים עולמיים

משקלם הכולל של מאגרי הנשק הכימיים שהוצהרו על ידי המדינות החברות לאמנה הוא כ-48,692 טון, נכון לתחילת שנת 2007. משקלם הכולל של כלי הנשק שהוצהרו לארגון ה- OPCW היה 71,330 טון אולם 23,688 טון (למעלה מ-30%) כבר הושמדו נכון ל-30 ביוני 2007. יותר מ-30% ממארזי הנשק הכימי, מתוך 8.67 מיליון מארזים שהוצהרו, הושמדו כבר על ידי המדינות החברות. קיים חשש כי כמה מן המדינות שאינן צד לאמנה מחזיקות בכלי נשק כימיים, בהן סוריה וקוריאה הצפונית, בעוד שמדינות אחרות אשר חתמו על האמנה הואשמו כי לא הצהירו על מאגרי הנשק הכימיים שברשותן (כך סודאן וסין).
לוח זמנים

האמנה כוללת לוח זמנים מפורט לקראת השמדה מוחלטת של הנשק הכימי בעולם.
| שלב | אחוז ההפחתה | מועד אחרון | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| I | 1% | אפריל 2000 |  |
| II | 20% | אפריל 2002 | השמדה מוחלטת של מארזים ריקים, כימיקלים המשמשים בתהליך הייצור, מתקני מילוי ומערכות נשק |
| III | 45% | אפריל 2004 |  |
| IV | 100% | אפריל 2007 | לא יותרו הארכות מועד מעבר לאפריל 2012 |