יוג'ין טאלמדג'
מושל ג'ורג'יה > תקופת כהונתו השלישית (1943-1941)

ב-1940 נבחר טאלמדג' לתקופת כהונתו השלישית כמושל, ובינואר 1941 הושבע, כשהוא שב לשלטון כמנהיג של הגורמים הגזענים ותומכי ההפרדה הגזעית בג'ורג'יה. בתגובה לדיווחים שוולטר קוקינג, דקאן אוניברסיטת ג'ורג'יה, תמך בהכנסת שחורים ולבנים יחדיו לכיתות הלימוד, החל טאלמדג' לתקוף את האוניברסיטה, ודרש ממועצת הנגידים שלה להעביר את קוקינג מתפקידו ולטהר את האוניברסיטה מקומוניסטים, מ"זרים" (לא תושבי ג'ורג'יה) ואנשים המחויבים לשוויון גזעי. בתחילה סירבה מועצת הנגידים להענות לדרישותיו של טאלמדג', אך לאחר שטאלמדג' שינה את הרכב המועצה, פיטרה האוניברסיטה כמה אנשי סגל.
התערבות זו בעניינים אקדמיים גרמה לאגודת הקולג'ים ובתי הספר של הדרום להסיר את ההסמכה של אוניברסיטאות המדינה של ג'ורג'יה. היא גם הובילה לתבוסתו של טאלמדג' בבחירות של 1942 לאליס ארנול.
בשנים 1940–1941 נקט טאלמדג' בקו בדלני חזק והתנגד למדיניותו של רוזוולט שאמריקה צריכה להיות "מאגר הנשק של הדמוקרטיה". הוא אמר שעדיף שכספים שהוצאו על סיוע לבריטניה, סין וברית המועצות יוצאו על סיוע לחוואים העניים בג'ורג'יה. העובדה שטאלמדג' העריץ את היטלר והביע באופן כה קולני את תמיכתו במלחמתה של יפן נגד סין, עד שממשלת יפן הזמינה אותו לחופשה ביפן על חשבונה (הצעה שהוא דחה), הובילה להאשמות שהוא היה אוהד של מדינות הציר. כמה פרשנים חשו שטאלמדג' היה פשוט אדם נאיבי, אדם שלא ידע דבר על יחסי אירופה ואסיה, בעוד שאחרים טענו שסגנון המנהיגות האוטוריטרי שלו הפך אותו באופן טבעי לאוהד של המשטרים הפשיסטים. בנוגע לטענות שהוא פעל כרודן, השיב טאלמדג': "אני מה שנקרא רודן קטן. אבל האם ראית אי פעם מישהו שהיה ממש טוב שלא היה בתוכו רודן קטן?". הביוגרף של טאלמג', ויליאם אנדרסון, כתב שהערצתו של טאלמדג' לגרמניה הנאצית, נטייתו להקים עצמו באוהדים צבאיים-למחצה, והחלטותיו התכופות על הטלת משטר צבאי, נתנו "רקע מפחיד" לדבריו.
בה בעת, פרשת קוקינג הזיקה מאוד למוניטין של טאלמדג'. ארנול היה תומך בהפרדה הגזעית, שהשקפותיו בסוגיות גזעיות היו זהות בהכרח לאלו של טאלמדג', אך הוא הציג את עצמו כתומך של רצון לחינוך טוב יותר עבור תושבי ג'ורג'יה.ארנול ציין שאף אחד לא יכול להביס את טאלמדג' במה שהוא כינה בציניות "תחרות שנאת כושים", וטען שהשאלה המרכזית בפרשת קוקינג לא הייתה העליונות הלבנה, כפי שטאלמדג' טען, אלא חינוך". ארנול טען שאובדן ההכרה של האוניברסיטאות של ג'ורג'יה, דבר שטאלמדג' הציג מבחינתו כהישג, סיכן את עתידם של כל תלמידי האוניברסיטאות. בזמן בו רוב תושבי חיו ג'ורג'יה בעוני, ומעטים זכו לחינוך גבוה, האפשרות שהאנשים הצעירים שהיו בני מזל במידה מספקת כדי ללמוד באוניברסיטה או שהיו עלולים לאבד את הסיכוי להימלט מחיי העוני, נחשבה לחלוטין כבלתי מתקבלת על הדעת. אלו מבין תושבי ג'ורג'יה שילדיהם למדו באוניברסיטאות זעמו על כך שעתיד ילדיהם היה בסיכון, ולאלו שילדיהם לא למדו באוניברסיטה קיוו שיום אחד הם יוכלו לעשות כן.
הסטודנטים באוניברסיטאות ובקולג'ים של ג'ורג'יה ניהלו קמפיין נמרץ נגד טאלמדג', והעלו מערכונים שלעגו לו כמוקיון צמא כוח לפני תחילת משחקי הפוטבול. הם זכו לייצוג יתר באופן חריג כמתנדבים במסע הבחירות של ארנול. כאשר קיים טאלמדג' עצרות בחירות, נעמדו סטודנטים שצעקו "לעזאזל עם טאלמדג'!". באחת העצרות הללו שהתקיימה ב-2 ביולי 1942, זרק תומך של טאלמדג' מכל של גז מדמיע על סטודנטים, תקרית שמשכה תגובות שליליות והובילה לדרישות שטאלמדג' יטיל משמעת על "הבריונים" שלו שתמיד נכחו בעצרות. טאלמדג' לא היה פופולרי בקרב הסטודנטים עד שעובדי מסע הבחירות שלו בעיר האוניברסיטאית את'נס דחקו בו לא לקיים שם עצרת בחירות, מתוך ציפייה שיותר אנשים יקראו לעברו קריאות בוז מאשר אלו שיריעו לו.
בהבינו שארנול רכש לעצמו מעמד יציב יותר בסוגיית החינוך, שינה טאלמדג' את הטקטיקה שלו והכריז בפשטות שאובדן ההכרה של האוניברסיטאות של ג'ורג'יה הוא עניין חסר חשיבות, באומרו באחת מעצרות הבחירות באחד האזורים הכפריים: "הם מדברים על חינוך. החינוך מעולם לא לימד אף אחד איך לשתול כותנה. הוא מעולם לא גרם לשום גן לפרוח. הוא מעולם לא העניק את הניסיון הדרוש לגדל פרות ועופות. אתה חייב לצאת ולעשות את הדברים, ושום חינוך בבתי ספר לא יעזור לך. מסר זה כוון לליבותיהם של החוואים הלבנים שבאופן מסורתי היו תומכיו של טאלמדג', אך מבלי משים פגע בו, שכן אפילו רבים מתומכיו הכפריים של טאלמדג' ידעו שחינוך טוב יותר ייצג את התקוות הטובות ביותר של ילדיהם להימלט ממעגל העוני, ולא הוקירו את המסר המשתמע שהדבר הטוב ביותר שיכול היה לקרות לילדיהם הוא ללכת בעקבות הוריהם ולחיות חיים של עבודה שחורה ועוני.
כמו תמיד, טאלמדג' הציג את עצמו כמגן תקיף של העליונות הלבנה, בטענה שהשארת השחורים נטולי זכות הצבעה ותחת הפרדה גזעית הייתה חשובה לאין ערוך מהחינוך, מסר שנקלט על ידי גרעין התמיכה בו, אך לא על ידי אף אחד אחר. באחת מעצרות הבחירות אמר טאלמדג': "אנו בדרום אוהבים שהכושים נמצאים במקומם, ומקומם הוא בדלת האחורית". משמעות העובדה שארנול אף הוא הציג את עצמו כתומך ההפרדה הגזעית, אם כי לא באותם מונחים גסים שבהם השתמש טאלמדג', הייתה שעבור רבים מתושבי ג'ורג'יה הלבנים לא היה הבדל בין המועמדים ב"שאלת השחורים", ולפיכך הם היו אדישים ליתרונותיו של טאלמדג' כמגן העליונות הלבנה. יותר מכך, גברים נטו יותר להצביע לטאמדג' מאשר נשים, וב-1942 היו רבים מגברי ג'ורג'יה מגויסים, וכך היה שיעור ייצוגם של הנשים בקהל הבוחרים גבוה יותר בבחירות המקדימות של הדמוקרטים. בבחירות המקדימות זכה ארנול ב-174,575 קולות מול 128,394 הקולות שקיבל טאלמדג'. גם שיטת חישוב תוצאות הבחירות על פי מחוזות הבחירה, שפעלה לטובתו של טאלמדג' בעבר, לא סייעה לו לנצח בבחירות 1942 כאשר ארנול ניצח ב-242 מחוזות בחירה וטאלמדג' ב-149 בלבד.