stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סיידי אמריקאן
הערות שוליים

↑  Sinai Temple
↑  'Weeber, S. C, Sadie American, Chicago's Pioneer of Visual Sociology. (עמ' 1-3), SSRN Social Sience Reasearch network, ‏2008, July 7
↑  Weeber, S. C, . Sadie American, Chicago's Pioneer of Visual Sociology (עמ' 5-6), SSRN Social Sience Reasearch network, ‏2008, July 7
↑  Chicago's Jewish Community at Maxwell Street
↑  Brinkmann, T, Sundays at Sinai: A Jewish Congregation in Chicago, University of Chicago press, 2012, עמ' 155
↑  Imhoff, S, The Heart of the Ghetto? the founding of the Maxwell street settlement house, J.ILL. HIST 15, 2012, עמ' 159
↑  Logan, J, The Part taken by women in American History., Wilmington DE: Perry-Nalle Publishing Co, 1912, עמ' 642-643
↑  American, S, The movement for small playgrounds, The American journal of Sociology, 1888-1889, עמ' 159-309
↑  Rogow, F, Gone to another meeitng - The National Council of Jewish Women 1893-1993., The University of Alabama press, 1993, עמ' 20-23
↑  Katz-Hyman, M, Sadie American., from Jewish Women's Archive: A Comprehensive Historical Encyclopedia, ‏2009, March 1
↑  [1] American, S. (1917, December). History - The Council of Jewish Women & New York Section. New York: NCJW- retrive from Center of Jewish History - I-496 box 26, 1-2
↑  [1] American, S. (1917, December). History - The Council of Jewish Women & New York Section. New York: NCJW- retrive from Center of Jewish History - I-496 box 26, p.2-3.
↑  Solomon Greenbaum, H, Fabric of my Life - the autobiography of Hanna G. Solomon, Bloch Publishing Company, 1946, עמ' 149
↑  NCJW. (1943). New York section Natianal Council of Jewish Women. National Council of Jewish Women New York Section retrive from Center of Jewish History I-469 box 26, p. 1-5
↑  [1] American, S. (1917, December). History - The Council of Jewish Women & New York Section. New York: NCJW- retrive from Center of Jewish History - I-496 box 26, p. 4
↑  JAPGW. (1910). The offical report of the Jewish international conference on th suppresion of the trarffic in girls and women. London: JAPGW, p. 43-46
↑  Weeber, S. C, Sadie American, Chicago's Pioneer of Visual Sociology (עמ' 10), SSRN Social Sience Reasearch network:, ‏2008, July 7
↑  Elwell Levi, E. S (1982). The founding and early programs of the National Council of Jewish women: Study and practice as Jewish women's Religious Expression. p. 157–161.
↑  סוציולוגיה וויזואלית – מחקר שתיעד בעיות חברתיות במאמר מלווה תמונות. מטרת התמונות הייתה לתעד את הבעיה או להציג את הפתרנה על ידי צילום. כאשר בדרך כלל הופיעו צילומים של הבעיות ופתרונותיהם כדי להדגיש את השינוי שניתן ליצור.
↑  weeber, S. C, Sadie American, Chicago's Pioneer of Visual Sociology (עמ' 11-13), SSRN Social Sience Reasearch network, ‏2008, July 7
↑  Weeber, S. C, Sadie American, Chicago's Pioneer of Visual Sociology (עמ' 14), SSRN Social Sience Reasearch network, ‏2008, July 7
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2017014450  VIAF: 1387148705696937080008   WorldCat (עם VIAF): 1387148705696937080008
אקסיומה

אַקְסיּוֹמָה, אמיתה, או הנחת יסוד (בכתיב ארכאי: אכּסיוֹמה) היא הנחה אשר מתייחסים אליה במסגרת מסוימת כנכונה מבלי להוכיחה. מקור המילה "אקסיומה" הוא מיוונית עתיקה (αξιωμα), ופירושה המקורי הוא "עיקרון מובן מאליו", שאינו מצריך הוכחה.
במתמטיקה ובלוגיקה, אקסיומה היא הנחה בסיסית (או "נקודת מוצא") במערכת לוגית מסוימת, אליה מתייחסים כנכונה באותה מערכת. טעות נפוצה היא שאקסיומות הן "אמת אינטואיטיבית ובסיסית הברורה מאליה", אולם כיום אקסיומות אינן בהכרח כאלה, אלא רק סיפוק הנחת יסוד אותה אין מנסים להוכיח או להפריך במסגרת הזאת. השילוב בין מספר אקסיומות נקרא מערכת אקסיומטית. מערכת האקסיומות של תאוריה מתמטית מהווה בסיס להוכחה של המשפטים הנכללים בתורה זו.
בפיזיקה, אקסיומה או פוסטולט היא הנחה בסיסית אשר נבדקה בניסוי, ולכן מתייחסים אליה כנכונה, כל עוד אותה ההנחה לא הופרכה בניסוי, כלומר לא התבררה כשגויה.
אקסיומות במתמטיקה

כדי שמערכת אקסיומות תהווה בסיס נאות לפיתוחה של תאוריה מתמטית, עליה למלא שתי דרישות:
עקביות: לא ניתן להוכיח בעזרת האקסיומות דבר והיפוכו.
מינימליות: במערכת האקסיומות אין אקסיומה מיותרת, כזו שאפשר להוכיח באמצעות האקסיומות האחרות.
קיום מודל של מערכת האקסיומות מוכיח שהיא עקבית. בדומה לזה, קיום מודל שבו כל האקסיומות מתקיימות פרט לאחת (שהיא אינה מתקיימת במודל הזה), מראה שאותה אקסיומה אינה ניתנת להשמטה; אם יש מודל כזה עבור כל אחת מהאקסיומות, הרי שהמערכת מינימלית.
דרישה נוספת רצויה היא דרישת השלמות, כלומר הדרישה שבאמצעות מערכת האקסיומות של תורה כלשהי ניתן יהיה להוכיח או להפריך כל טענה שניתן לנסח במסגרת תורה זו. אולם משפטי האי-שלמות של גדל מוכיחים שבכל מערכת עשירה מספיק של אקסיומות, לא ניתן לקיים דרישה זו מבלי לוותר על דרישת העקביות.
המפגש הראשון (ופעמים רבות גם האחרון) של התלמיד עם מערכת אקסיומטית נעשה במסגרת לימודי הגאומטריה. האקסיומה המפורסמת במסגרת זו היא אקסיומת המקבילים. ניסיונות רבים נעשו במטרה להוכיח אקסיומה זו על ידי יתר האקסיומות של הגאומטריה, עד שלבסוף נוסחה הגאומטריה הלא-אוקלידית – בה מתקיימות האקסיומות האחרות אבל אקסיומת המקבילים אינה נכונה. פריצת דרך זו הראתה שהאקסיומות אינן בגדר טענות "מובנות מאליהן", אלא לפעמים ניתן להחליף אקסיומה בשלילתה, ובכל זאת לקבל מערכת אקסיומות עקבית.
אף שרעיון האקסיומה הוא מאבני היסוד של המתמטיקה, התפתחו ענפי מתמטיקה רבים ללא ביסוס אקסיומטי כלל, או עם בסיס אקסיומטי רופף. בשלהי המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 עסקו המתמטיקאים באינטנסיביות בביסוס אקסיומטי של המתמטיקה, ונבחנו היטב מערכות האקסיומות שבבסיס הגאומטריה (מערכת האקסיומות של הילברט), האריתמטיקה (אקסיומות פאנו) ותורת הקבוצות (אקסיומות צרמלו-פרנקל). רק בשנת 1933 ניתן בסיס אקסיומטי לתורת ההסתברות (אקסיומות קולמוגורוב).
אקסיומות בפיזיקה

בפיזיקה, הנחת היסוד היא חוק טבע ממנו מקישים חוקים פיזיקליים נוספים, כלומר בונים תאוריה פיזיקלית. כל עוד תוצאות בניסויים קרובות מספיק למערכת החוקים, נאמר שהתאוריה והנחת היסוד תקפות.
דוגמה בולטת לשימוש באקסיומות בפיזיקה הוא המעבר ההיסטורי בין תורת האתר (שנחשבה לנכונה עד המאה ה-19) לבין תורת היחסות הפרטית (שנחשבת לנכונה כיום על פי תוצאות ניסויים). תורת האֶתֶר גרסה שיש חומר הממלא את כל המרחב, והאור נע בו במהירות קבועה. בניסוי מייקלסון-מורלי נמדדה מהירות הקפת כדור הארץ סביב השמש יחסית לאתר, ותוצאת המדידה הייתה 0 (מה שהצביע על כך שכדור הארץ אינו נע, או שאֶתֶר אינו קיים). את ההנחה הזו החליפה ההנחה המקובלת כיום, שהאור נע במהירות קבועה ביחס לכל צופה אינרציאלי. ניסוי מייקלסון-מורלי הפריך הנחה אחת בו בזמן שרמז על ההנחה הנכונה יותר, הנחה שהובילה בסופו של דבר לניסוח תורת היחסות הפרטית על ידי אלברט איינשטיין.
ראו גם

מתמטיקה ולוגיקה
לוגיקה מתמטית
עצמאות אקסיומה
שפה מסדר ראשון
משפטי האי-שלמות של גדל
מה שהצב אמר לאכילס
פיזיקה
תורת היחסות הפרטית
אתר (פיזיקה)
מהירות האור
הערות שוליים

↑  אוצר מילים עבריות למונח אקסיומה והקשורות למונח זה (חלופון הלועזות באתר ויקעברית)
דבי מזר

| --- | --- |

 לידה:  13 באוגוסט 1964 (בת 60) ג'מייקה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1981 
 בן או בת זוג:  Gabriele Corcos 
 פרופיל ב-IMDb
 
דבורה "דבי" מזר (באנגלית: Deborah "Debi" Mazar; נולדה ב-12 באוגוסט 1964) היא שחקנית אמריקאית ממוצא יהודי. ידועה בזכות תפקידיה בסדרות "הפמליה" ו"פרקליטי אל איי" ובסרטים "טוקסידו", "רקורד חזק", "החבר'ה הטובים" ו"באטמן לנצח".
ביוגרפיה

מזר נולדה בג'מייקה, קווינס, ניו יורק, בתם של ננסי והארי מזר. אביה נולד ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הלטבית למשפחה יהודית. היא לא ידעה על מוצאו של אביה עד שנות העשרים לחייה, שכן הוא חונך כקתולי. הוריה של מזר ביטלו את נישואיהם זמן קצר לאחר שנולדה, והיא בילתה את ראשית חייה באפסטייט ניו יורק עם אמה. בנעוריה עברה ללונג איילנד, שם התגוררה עם הסנדקים שלה.
מזר עבדה בעבודות מזדמנות שונות, בין היתר מכרה תכשיטים בבית האופנה האיטלקי פיורוצ'י (אנ') עם לינדה רמון (אנ') וג'ואי אריאס, מאוחר יותר כאסיסטנטית רופא שיניים, ובתור סלקטורית במועדון הלילה שם הכירה את חברתה מדונה.
קריירת משחק > קולנוע

מזר התחילה את דרכה כשחקנית בסרט הפשע הביוגרפי של מרטין סקורסזה "החבר'ה הטובים" בתור סנדי, חברתו המסוממת של המאפיונר הנרי היל (ריי ליוטה) שמספקת לו סמים. בהמשך הופיעה במספר תפקידים קטנים בדרמה המוזיקלית-ביוגרפית של אוליבר סטון "הדלתות", בסרטה הראשון כבמאית של ג'ודי פוסטר, "איש קטן ושמו טייט", ובסרטיו של ספייק לי "קדחת הג'ונגל" ו"מלקולם אקס".
בתחילת שנות ה-90 שיחקה בקומדיות "קליעים מעל ברודוויי" של וודי אלן, "צעצועים", "אשתי רוצחת לשעבר" ו"בטהובן 2".
ב-1995 השתתפה מזר לצידה של דרו ברימור בשובר הקופות של ג'ואל שומאכר "באטמן לנצח", בתור העוזרת של דו-פרצוף (טומי לי ג'ונס); ושיחקה בתפקיד ראשי בקומדיית הנעורים "רקורד חזק".
בסוף שנות ה-90 התפרסמה מזר בקומדיה העצמאית הגאה "שום מקום", בסרט הטלוויזיה "דייוויד וליסה" לצד בריטני מרפי, ושיחקה בדרמה מועמדת שבעה פרסי האוסקר "המקור".
ב-2002 הופיעה בקומדיית האקשן "טוקסידו" בתור הסוכנת החשאית סטינה, ב-2004 במותחן הפשע "הנוסע", ב-2005 בקומדיית הפשע "בי קול" וב-2008 בקומדיה "הנשים".
בשנת 2014 שיחקה בדרמה הקומית "מצחיקה שכזאת" של הבמאי פיטר בוגדנוביץ', לצד ג'ניפר אניסטון, אוון וילסון וקתרין האן.
בשנת 2015 שבה לגלם את דמותה של שונה, בסרט "הפמליה" המבוססת על הסדרה. בשנת 2017 השתתפה בסרטו של וודי אלן "גלגל ענק".
ב-29 בספטמבר 2023 יצא הסרט "The Kill Room" בכיכובה.
קריירת משחק > טלוויזיה

בתחילת שנות ה-90 שיחקה בסדרת הדרמה "מלחמות אזרחים" בתפקיד המזכירה המשפטית דניס לאנלו, וכשזו בוטלה חזרה על התפקיד גם בסדרת הדרמה המצליחה "פרקליטי אל איי", אליה הצטרפה בעונה השמינית.
בשנת 2004 התפרסמה מזר בעיקר בסדרה הקומית "הפמליה" ברשת HBO בתור שונה רוברטס, היחצ"נית של שחקן הקולנוע וינס צ'ייס (אדריאן גרנייה), אותה גילמה במשך שמונה עונות.
בשנת 2005 שיחקה בקומדיה "החיים עם פראן" בכיכובה של פראן דרשר ברשת The WB. שנה לאחר מכן, ב-2006 שבה לעונה השנייה.
בשנת 2015 החלה לשחק בקומדיית מצבים "יאנגר" בתפקיד: מגי, חברתה הלסבית של לייזה (סאטון פוסטר), ושותפתה לדירה. הסדרה שודרה ברשת TV Land ולאורך 7 עונות.
בשנת 2018 שיחקה בסדרת הטלוויזיה הספרדית "מדריד על האש", כשמזר מגלמת את השחקנית אווה גרדנר.
חיים אישיים

בשנת 1993, החלה מזר לצאת עם השחקן והקומיקאי פול רובנס (אנ'), למשך מספר שנים.
ב-16 במרץ 2002 היא נישאה לשף האיטלקי גבריאל קורקוס (אנ'), בטקס שניהלה אלן בורסטין. יש להם שתי בנות. החל משנת 2005, המשפחה מחלקת את זמנה בין ברוקלין לבית מהמאה ה-15 ליד פירנצה, איטליה, שניתן להם כמתנת חתונה על ידי הוריו של קורקוס.
בין השנים 2020–2021, בני הזוג ניהלו בית קפה בשם Tuscan Gun בשכונת וינדזור טראס (אנ') בברוקלין.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1981 | Downtown 81 | רקדנית במועדון | שוחרר רק בשנת 2000 |
| 1990 | החבר'ה הטובים | סנדי |  |
| 1991 | הדלתות | נערת הויסקי |  |
| 1991 | קדחת הג'ונגל | דניס |  |
| 1991 | איש קטן ושמו טייט | ג'ינה |  |
| 1992 | In the Soup | סוזי |  |
| 1992 | Love Is Like That | דולורס |  |
| 1992 | Inside Monkey Zetterland | דפני |  |
| 1992 | סינגלס | ברנדה |  |
| 1992 | מלקולם אקס | פג |  |
| 1992 | צעצועים | האחות דבי |  |
| 1993 | אשתי רוצחת לשעבר | סוזן |  |
| 1993 | כסף זה לא הכל בחיים | מוניקה רוסו |  |
| 1993 | בטהובן 2 | רג'ינה |  |
| 1994 | קליעים מעל ברודוויי | ויולט |  |
| 1995 | באטמן לנצח | "ספייס" |  |
| 1995 | רקורד חזק | ג'יין |  |
| 1996 | Things I Never Told You | דיאן |  |
| 1996 | נערה מספר 6 | בחורה #39 |  |
| 1996 | הפאב של השכונה | קריסטל |  |
| 1996 | Red Ribbon Blues | דארסי |  |
| 1996 | משאיות בחלל | סינדי |  |
| 1997 | Meet Wally Sparks | סנדי גאלו |  |
| 1997 | שום מקום | "קוזי" |  |
| 1997 | היא כל כך יפה | ג'ורג'י |  |
| 1997 | The Deli | תרזה |  |
| 1997 | קספר: הרוח בפעולה | אנג'י ליונס |  |
| 1997 | Trouble on the Corner | אריקה רייס |  |
| 1998 | Frogs for Snakes | סימון |  |
| 1998 | הש | ליסה |  |
| 1998 | There's No Fish Food in Heaven | רוזי |  |
| 1999 | המקור | דבי דה לוקה |  |
| 2000 | More Dogs Than Bones | מארי |  |
| 2000 | Held for Ransom | ריטה |  |
| 2001 | עשרה סיפורי אהבה זעירים | "שש" |  |
| 2002 | טוקסידו | הסוכנת סטינה |  |
| 2003 | Deception | ג'נט שטיינר |  |
| 2004 | הנוסע | אישה צעירה ומקצוענית |  |
| 2004 | היקום הקטן שלי | בוני |  |
| 2005 | בי קול | מרלה |  |
| 2005 | אדמונד | בעלת הבית |  |
| 2006 | האליבי | הבלשית ברייס |  |
| 2006 | כיפה אדומה | אמא של כיפה |  |
| 2008 | A Beautiful Life | סוזן |  |
| 2008 | הנשים | טניה |  |
| 2013 | לאבלייס | דולי שארפ |  |
| 2013 | Return to Babylon | גלוריה סוונסון |  |
| 2014 | מצחיקה שכזאת | ויקי |  |
| 2015 | הפמליה | שונה רוברטס |  |
| 2017 | הנער היחיד בניו יורק | אנה |  |
| 2017 | גלגל ענק | אורחת ביום הולדת |  |
| 2021 | A Christmas Number One | קולין פורטר |  |
| 2023 | The Kill Room | הקימונו |  |
| 2024 | Fiesta en la madriguera |  |  |
| 2025 | The Great Culinary Battle of Malta | איזבלה |  |
| TBA | Object Permanence | קסנדרה |  |
| TBA | Dirty Finger Nails |  |  |
הערות שוליים

↑  Pat Saperstein,Caroline Brew, Pat Saperstein, Caroline Brew, New Movies Out Now in Theaters: What to See This Week, Variety, ‏2023-09-27 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007435267405171  PLWABN: 9810626925505606  BNE: XX1175770  BnF: cb14205026z (data)  GND: 1019237767  ISNI: 0000 0000 7823 7869  LCCN: nr98039339  NTA: 216584213  SNAC: w64j7v68  VIAF: 73771898   WorldCat (עם VIAF): 73771898
מרק רזומני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  24 בספטמבר 1896 זאגר, ליטא 
 פטירה:  1988 (בגיל 91 בערך) ריגה, ברה"מ 
 מדינה:  ליטא 
 שפות היצירה:  יידיש 
 
מרק (משה) רזומני (יידיש: מאַרק ראַזומני; 1896 זאגר - 1988 ריגה) היה עיתונאי, משורר, דרמטורג וכותב פרוזה יידי.
ביוגרפיה

רזומני נולד בזאגר שבפלך קובנה באימפריה הרוסית, כשהיה בן שנתיים הוא ומשפחתו עברו להתגורר בריגה ושם הוא גדל. הוא קיבל חינוך יהודי מסורתי ולמד בתלמוד תורה, כמו כן למד בבית ספר בו שפת לימוד הייתה גרמנית.
ב-1919 הוא גויס לצבא האדום, אך עוד באותה שנה הוא הצליח להגר לגרמניה. הוא התגורר בהמבורג שם עבד בבנק ולמד באוניברסיטה מקומית, בהמבורג הוא פרסם את סיפורו הראשון. הוא גורש מגרמניה ב-1921 בגלל פעילות קומוניסטית וחזר לריגה. לאחר חזרתו לריגה הוא החל לשתף פעולה עם עיתונות יידיש מקומית. הוא עבד בשביל מספר עיתונים סאטיריים, הוא היה מזכירו של העיתון הליברלי דאס פאלק. על דפיו של דאס פאלק הוא פרסם מאמרים, סיפורים, תרגומים וביקורות. לאחר שהעיתון הפך לבחטאונה של אגודת ישראל הוא עזב אותו עם רוב חברי מערכת העיתון. בין 1926–1934 הוא עבד בתור עיתונאי בעיתון פרימארגן, כמו כן הוא כתב בשביל פארווערטס. הוא היה עורך של כתב העת יידישע בילדער מ-1937 ועד תחילתה של מלחמת העולם השנייה.
הוא כתב מספר מחזות שהועלו על הבמות של תיאטראות יהודיים בפולין, ליטא ולטביה. הוא תרגם מגרמנית (בין היתר את חיבוריו של ליון פויכטוונגר) ורוסית.
עם תחילת מלחמת העולם השנייה הוא התפנה לטשקנט. בין 1946–1948 הוא שימש בתור שליח בריגה של העיתון אייניקייט שיצא לאור במוסקבה. הוא המציא ז'אנר חדש בספרות יידיש, סיפורים קצרים מאוד שלהם קרא נובלטות.
באפריל 1950 הוא נעצר יחד עם סופר יידי אחר, גרשון מובשוביץ' עקב רדיפת חברי הוועד היהודי האנטי-פשיסטי. בינואר 1951 הוא נידון לעשר שנים עבודות כפייה. הוא שוחרר ב-1956. את סיפוריו הוא המשיך לפרסם בסאוועטיש היימלאנד, ביראבידזשאנער שטערן ופאלקסשטימע.
חיבוריו

הינטערגעסלעך: דערציילונגען, ריגע, 1929.
מענטשן אין שטויב: נאוועלן וועגן איינזאמע ..., ריגע, 1935.
פאנטאסטישע רעפארטאזשן, ריגע, 1936.
יידישע מלוכה: היסטארישע נאוועלע פון יידיישן לעבן אין XVI יארהונדערט, ריגא, 1939.
מאטקע כאבאד: פאלקסטימלעכע קאמעדיע אין פיר אקטן ..., ריגע, 1940.
צפון-שיין: דראמע אין דריי אקטן ..., ריגא, 1940.
ברייטער די טריט!: דערציילונגען און נאוועלעטן, מאסקווע, 1975.
א וועלט מיט ווונדער: דערציילונגען, נאוועלעטן,מעשאלים, מאסקווע, 1986.
הערות שוליים

↑  מרק רזומני, במהדורת האינטרנט של האנציקלופדיה היהודית בשפה הרוסית (ברוסית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308350205171  PLWABN: 9810579345305606  GND: 1124718818  ISNI: 0000 0000 7027 9642  LCCN: no00097529  LNB: 000249074  SUDOC: 127465669  VIAF: 305292175   WorldCat (עם VIAF): 305292175
הוסט (סרט, 2020)

| --- | --- |

 בימוי:  Rob Savage 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 חברת הפקה:  Shadowhouse Films
 חברה מפיצה:  שירותי ADS 
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  2020 
 משך הקרנה:  56 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט בלשי, סרט אימה 
 תקופת התרחשות:  מגפת הקורונה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
הוֹסְט (מאנגלית: Host, בתרגום מילולי: מארח/ת) הוא סרט אימה בריטי בסגנון פאונד פוטג' משנת 2020. ביים רוב סאבאג' על פי תסריט שכתבו סאבאג', ג'מה הרלי וג'ד שפרד. בסרט מככבות היילי בישופ, ג'מה מור, אמה לואיז וב, ראדינה דרנדובה וקרוליין וורד.
עלילה

בעודם נמצאים בסגר בגלל מגפת הקורונה, קבוצת חברים מחליטה לקיים שיחות זום שבועיות כדי לשמור על קשר. לשיחת השבוע היילי שכרה מדיומית, סיילן, להוביל אותם בסיאנס. חבר אחד, טדי, עוזב בכוונה את הצ'אט מכיוון שחברתו ג'יני ממשיכה להפריע. במהלך הסיאנס אחת החברות, ג'מה, טוענת שיצרה קשר עם חבר שהתאבד, ג'ק, רק כדי להודות אחר כך שהכל היה מזויף לאחר שסיילן נשרה מהשיחה. האנשים שנותרו מתחילים לחוות תופעות מוזרות ומבעיתות; הכוס של אמה נשברת, הכיסא של היילי נמשך על ידי כוח בלתי נראה וקרוליין רואה גופה תלויה בעליית הגג שלה.
היילי מצליחה לחזור ולתקשר עם סיילן ולהודיע לה על כל מה שקרה. סיילן מאמינה שהמתיחה של ג'מה יכול היה לזמן רוח שטנית, שלבשה את דמות 'ג'ק' ומתחילה לתת להם הוראות כיצד לסגור את הסיאנס. הרוח קוטעת זאת בכך שהיא גורמת לתופעות נוספות וקריאתה של סיילן נשמעת פעם נוספת. הרוח הורגת את קרוליין, על ידי ניפוץ חוזר ונשנה של פניה אל שולחנה, ואז את ראדינה והחבר שלה אלן, על ידי השלכת שניהם מגובה רב. היילי וג'מה מתווכחות ומעבירות את האשמה ביניהן, רק שהיילי יורדת מהמסך. ג'מה מפוחדת עוזבת מיד את ביתה כדי לבדוק מה שלומה של היילי באופן אישי. לאחר מכן טדי חוזר לשיחה, רק כדי שהרוח תתקוף אותו (עכשיו בדמות שד דמוי גופת זומבי) ויהרוג את ג'יני, על ידי שבירת צווארה. טדי מוכה עד שמאבד הכרתו ונשרף חי. אמה נהרגת לאחר מכן, לאחר שהושלכה מהמרפסת שלה לשולחן בחצר האחורית שלה. מקום הימצאו של אביה של קרוליין עדיין לא ידוע בשלב זה.
ג'מה מגיעה לביתה של היילי אך מותקפת על ידי הרוח בעוד תופעות על טבעיות אחרות מתרחשות סביבה. היא מצליחה למצוא את היילי מתחבאת מתחת לשולחן העבודה שלה, והשתיים מנסות להימלט מהבית באמצעות הבזק של מצלמת הפולארויד של היילי כדי להאיר את הדרך, רק כדי שהרוח תתקוף את שתיהן עם פקיעת הטיימר לשיחת הזום.
הסרט מסתיים עם רשימת משתתפי הזום של היילי וחושף את שמות כל מי שעבד עליו.
שחקנים ודמויות

היילי בישופ בתפקיד היילי
ג'מה מור בתפקיד ג'מה
אמה לואיז וב בתפקיד אמה
ראדינה דרנדובה בתפקיד ראדינה
קרוליין וורד בתפקיד קרוליין
אלן אמריס בתפקיד אלן
פטריק וורד כאבא של קרוליין
אדוארד לינארד בתפקיד טדי
ג'יני לופטהאוס בתפקיד ג'יני
סיילן בקסטר בתפקיד סיילן
ג'ק ברידון בתפקיד לגס
ג'יימס סוונטון בתפקיד הרוח
פיתוח והפקה

הסרט מבוסס על סרטון קצר שיצר רוב סבאג' בתחילת 2020. הסרט הקצר הציג את סאבאג' חוקר צלילים מוזרים בעליית הגג שלו בזמן שיחת וידאו קבוצתית עם אחרים. תחילה זה היה מיועד להיות מתיחה, שכן האחרים לא היו מודעים לכך שמראה מפחיד יצוץ בפני המצלמה, וסאבאג' העלה את הסרטון לרשת, שם הוא הפך לוויראלי. סאבאג' מצא את הפורמט קל לצפייה ובחר ליישם אותו על סרט עלילתי. הוא הצהיר כי הצלחת הסרט הקצר אפשרה לו ליצור סרט באורך מלא.
הסרט צולם בזמן שהוטלו מגבלות הסגר עקב מגפת הקורונה וסאבאג' נאלץ לכוון את השחקנים מרחוק בזמן שהם היו צריכים להציב מצלמות משלהם, תאורה ולבצע את הפעלולים בעצמם. ההשפעות המעשיות טופלו גם על ידי השחקנים והתקיימה סדנה וירטואלית כיצד להקים אפקטים כמו "הזזת דלתות, לגרום לדברים לעוף מהמדפים". סאבאג' הצהיר שהעבודה על הסרט הושלמה בתוך עשרה שבועות.
הפצה

הסרט הופץ על ידי Shudder ב-30 ביולי 2020.
הערות שוליים

↑  Munday, Rob. "From Zoom prank to feature: The story of Rob Savage's 'Host'". Short of the Week. נבדק ב-2020-08-06.
↑  "How new horror film 'Host' was made on Zoom in lockdown". Yahoo Movies UK (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-08-06.
↑  Ramos, Dino-Ray (2020-07-07). "Shudder Invokes Quarantine Spirits With Remotely Filmed Horror Film 'Host'". Deadline (באנגלית). נבדק ב-2020-08-06.
↑  Johnson, G. Allen. "Behind the scenes of 'Host,' a British horror film shot on Zoom". Datebook (San Francisco Chronicle) (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-08-06.
↑  "First Trailer for Smash Hit Horror Film 'Host' Made Entirely on Zoom". FirstShowing.net (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-08-06.
הפדרציה לתקליטים

הפדרציה הישראלית לתקליטים וקלטות בע"מ היא הסניף הישראלי של ארגון International Federation of the Phonographic Industry (‏IFPI), הארגון היציג של תעשיית התקליטים ברחבי העולם המאגד כ-1,500 מפיקי תקליטים בכ-80 מדינות. הארגון הוקם בשנת 1966.
תחומי פעילות

מתן רישיונות להשמעה פומבית ושידור של תקליטים אשר זכויות היוצרים בהם מנוהלות על ידי הפדרציה.
פעילות הסברתית וחינוכית להעלאת המודעות הציבורית לתחום זכויות היוצרים וחשיבותו לקידום ענף המוזיקה ומעמד היוצר/ת בישראל.
ייצוג תעשיית המוזיקה בכנסת ובפני גופי ממשל נוספים, לרבות קידום חקיקה בתחום זכויות יוצרים, עם דגש על התאמת החקיקה לשינויים טכנולוגיים, דוגמת המעבר לסביבה דיגיטלית.
פעילות אכיפה כנגד פיראטיות בתחום המוזיקה ובפרט, פיראטיות ברשת האינטרנט.
ייצוג חברות התקליטים ותעשיית המוזיקה הישראלית בפורומים ישראליים, דוגמת ארגון לשכות המסחר וכן בפורומים בינלאומיים בנושאים הנוגעים לניהול משותף של זכויות יוצרים ותעשיית המוזיקה.
מבנה ארגוני וחברות בפדרציה

הפדרציה מאוגדת כחברה פרטית בע"מ. דירקטוריון הפדרציה מונה 6 חברים, מתוכם שליש דירקטורים חיצוניים.
בפדרציה לתקליטים בישראל חברות, בין היתר, חברות תקליטים וותיקות בתעשייה המקומית כמו "הד ארצי" ו-"התקליט חיפה", לצד חברות חדשות יותר כמו: "אן אם סי", "הליקון", "לב-גרופ מדיה", "התו השמיני" ו-"קמע".
חברות אלה מייצגות מגוון רחב של אמנים, בין השאר, אמני אינדי ישראליים ובינלאומיים, ואמנים ותיקים.
כמו כן מיוצגות על ידי הפדרציה חברות תקליטים בינלאומיות, לרבות החברות: ‏ Universal, Sony, Warner.
לפדרציה הסכמי שיתוף פעולה הדדיים עם אגודות אחרות החברות בארגון ה-IFPI העולמי.
רישיונות שימוש

הפדרציה מעניקה מגוון רחב של רישיונות שימוש המותאמים לגופי השידור ובתי העסק העושים שימוש ברפרטואר התקליטים של הפדרציה. ככלל, רישיונות השימוש, הניתנים על ידי הפדרציה, הם רישיונות "שמיכה", דהיינו, רישיונות גורפים המתירים שימוש בכלל רפרטואר התקליטים של הפדרציה לתקופת הרישיון ולמטרות הקבועות בו. בין הגופים העושים שימוש ברפרטואר הפדרציה ניתן למנות גופי שידור (טלוויזיה ורדיו), אתרי אינטרנט, בתי עסק העושים שימוש במוזיקה, אולמות אירועים, בתי מלון ועוד.
אתר האינטרנט של הפדרציה כולל מאגר נתונים, הפתוח לקהל הרחב ולציבור המשתמשים, אשר באמצעותו ניתן לבדוק האם הקלטה מסוימת נמנית עם רפרטואר התקליטים המנוהל על ידי הפדרציה.
פיקוח

ב-2005 הוכרזה הפדרציה לתקליטים על ידי הממונה על ההגבלים העסקיים כמונופול.
בעקבות ההכרזה, הפדרציה פועלת תחת היתר של בית הדין להגבלים עסקיים, שקבע תנאים לפעילותה. כחלק מתנאי הממונה על הגבלים עסקיים, נאסר על הפדרציה להפלות בין משתמשים דומים וכן נקבעו תנאים לגבי האופן בו הפדרציה נדרשת להתדיין עם מי שעושים שימוש ברפרטואר הפדרציה מבלי שקיבלו רישיון שימוש מן הפדרציה וכן לגבי ההליכים לקביעת סכומי התמלוגים שישולמו לפדרציה.
ראו גם

אקו"ם
זכויות יוצרים
הערות שוליים

↑  זהבה דברת, ‏הוקם ארגון גג למאבק בזיופים ובפגיעה בזכויות יוצרים, באתר גלובס, 24 ביוני 1999
↑  חברי הפדרציה, באתר הפדרציה הישראלית לתקליטים וקלטות
↑  מרב יודילוביץ', רשמית: הפדרציה לתקליטים וקלטות היא מונופול, באתר ynet, 24 בינואר 2005
סחר חליפין

.
איור משנת 1820 לערך, המתאר סחר חליפין בין סוחרים אירופאים לבין אינדיאנים אמריקאים.
סַחַר חֲלִיפִין, או "בַּרְטֶר" (באנגלית: Barter), הוא שיטת מסחר המבוססת על החלפת סחורות ושירותים. בשיטה זו לא קיים מוצר אשר מוגדר כאמצעי חליפין (כמו הכסף בו נעשה שימוש בימינו), ולפיכך אין הבחנה בין קונה ומוכר, מפני שכל משתתף בסחר משמש בו זמנית הן כקונה והן כמוכר.
כבר בסוף העת העתיקה נהגו אנשים להחליף מוצרים שייצרו או נכסים שהיו בידם, תמורת מצרכים או נכסים של אנשים אחרים בהם חפצו, וכן לשלם במוצרים תמורת עבודה או שירות. כך למשל, רועי צאן החליפו בשר וחלב עם איכרים שגידלו פירות וירקות, ובעליו של שדה חיטה שילם לעובדיו באלומות חיטה, או בקמח לאחר סחר חליפין שלו עם בעל טחנת קמח, או בכיכרות לחם לאחר סחר חליפין נוסף עם מאפייה. לא קיימות ראיות לכך שסחר חליפין קדם לשימוש בכסף. ככל הנראה, השיטה הכלכלית שקדמה למסחר בכסף היא כלכלת מתנה.
חסרונות

חסרונו העיקרי של סחר חליפין נובע מכך שהוא מסורבל. הסרבול נובע בעיקר מהסיבות הבאות:
סחר חליפין מאלץ כל קונה להפוך גם למוכר או לספק שירות – אדם החפץ במוצר מסוים (קונה) נדרש לא רק למצוא אדם אחר המחזיק באותו מוצר ומוכן לסחור בו (מוכר), אלא גם להשיג מוצר שאותו אדם יסכים לקבל תמורת המוצר שבידיו, או לספק לו שירות נחוץ.
סחר חליפין יוצר קושי בהתאמת שווי הסחורה המוחלפת – קונה המחזיק במוצר יחיד בעל שווי גבוה, ומעוניין לקנות מוצרים ממספר מוכרים, יתקשה לסחור במוצר שבידו. כך למשל, רועה צאן המחזיק גדי ומעוניין לקנות מאנשים שונים מגוון ירקות, יאלץ לחלק את הגדי ביניהם, מה שיפחית את שוויו, או להחליף את הגדי בכמות גדולה של ירק אחד, ואז להשתמש בחלק מכמות הירק הזה כדי להחליפו בירקות נוספים.
סחר החליפין מדכא פיתוחים טכנולוגיים – ליצרן קל יותר לסחור בהרבה מוצרים פשוטים וזולים מאשר במעט מוצרים מורכבים ויקרים. כך למשל, נגר יעדיף לבנות מספר רב של שרפרפים שיאפשרו לו סחר חליפין ישיר עם מוכרי מזון שונים, מאשר לבנות מריצה או עגלה, שתאלץ אותו לאתר קונה אמיד מספיק, לקבל ממנו מוצרים בתמורה, ורק אז לסחור בהם תמורת מזון.