ג'רלדין ברוקס
קריירה

ככתבת חוץ של הוול סטריט ג'ורנל, היא סיקרה משברים באפריקה, בבלקן ובמזרח התיכון. ב-1990 הכתבות מהמפרץ הפרסי שעליהם דיווחו היא ובעלה קיבלו את פרס האל בויל (אנ') של מועדון העיתונות של כתבי החוץ, עבור "הדיווח הטוב ביותר בעיתון או בשירות. בשנת 2006, ג'רלדין זכתה במלגת מכללת רדקליף ללימודים מתקדמים, שבאוניברסיטת הרווארד.
ספרה הראשון של ברוקס, תשעה חלקים של תשוקה (אנ') (1994), המבוסס על חוויותיה בקרב נשים מוסלמיות במזרח התיכון, היה רב מכר בינלאומי, הוא תורגם ל-17 שפות. בשנת 1999 ספר הזיכרונות והמסע שלה בשם "התכתבות חוץ (1997)", זיכה אותה בפרס Nita Kibble (אנ') לכתיבת נשים, הוא היה, ספר זיכרונות ומסע על ילדות, שהועשר על ידי חברים לעט (אנ') מרחבי העולם והמסע שלה כבוגרת למצוא אותם.
הרומן הראשון שלה, שנת הפלאות (אנ'), שיצא לאור ב-2001, הוא רומן היסטורי, שהפך לרב מכר בינלאומי. מתרחש בשנת 1666, הסיפור מתאר קרב של אישה צעירה להציל את תושבי הכפר, כמו גם את נשמתה שלה, כאשר מגפת דבר הבלוטות הכתה לפתע בכפר הקטן שלה.
הרומן הבא שלה, מארס (אנ') (2005), נוצר בהשראת חיבתה לספר נשים קטנות של הסופרת לואיזה מיי אלקוט, שאמה העניקה לה. בשנת 2002 ברוקס קבלה אזרחות אמריקאית. כדי לחבר את חווית הקריאה הבלתי נשכחת של הספר נשים קטנות למעמדה החדש כאזרחית אמריקאית, היא חקרה את הסביבה ההיסטורית של מלחמת האזרחים האמריקנית ביחס לנשים קטנות, שבספר והחליטה ליצור כרוניקה של שירות בזמן מלחמה, ביחס ל"האב הנעדר" של בנות מארס. חודש לפני פרסום הרומן, היא פרסמה כמה היבטים מכרוניקה זו אודות חייו וכתביו הפילוסופיים של עמוס ברונסון אלקוט הפטריארך של משפחת אלקוט, תחת הכותרת "אורפיאוס על המחרשה", בגיליון 10 בינואר 2005 של הניו יורקר. רומן הבבואה הזה, זכה לתגובות מעורבות מצד המבקרים, אך בכל זאת נבחר בדצמבר 2005 על ידי הוושינגטון פוסט לאחת מחמש היצירות הבדיוניות הטובות ביותר שפורסמו באותה שנה ובאפריל 2006 זיכה את ברוקס בפרס פוליצר לספרות. היא הייתה זכאית לפרס בזכות אזרחותה האמריקאית, והייתה גם האוסטרלית הראשונה שזכתה בפרס.
ברומן הבא שלה, "אנשי הספר" (אנ') (2008), ברוקס כתבה היסטוריה בדיונית אודות הגדת סרייבו. רומן זה נוצר בהשראת הדיווח שלה (עבור הניו יורקר) על סיפורים אנושיים שקרו לאחר התפרקות יוגוסלביה בשנים 1991–1995. הרומן זכה הן בפרס הספר האוסטרלי של השנה והן בפרס הספרות האוסטרלית בשנת 2008.
הרומן שלה משנת 2011 " החצייה של קיילב" שואב השראה מחייו של קיילב צ'שהטהאומאוק (אנ') האינדיאני, בן שבט וואמפנואג (אנ'), מדרום מסצ'וסטס, ארצות הברית, שהתנצר ושהיה האינדיאני הראשון שסיים את לימודיו במכללת הרווארד (אנ'), במאה השבע-עשרה.
בשנת 2011 ברוקס, בהזמנת תאגיד השידור האוסטרלי, היא העבירה סדרת הרצאות במסגרת של הרצאות בויאר (אנ'). הרצאות אלה פורסמו בספר "רעיון הבית", והן חושפות את ערכיה ההומניסטיים.
הספר "האקורד הסודי" (2015) הוא רומן היסטורי המבוסס על חייו של דוד המלך המקראי בתקופת הברזל השנייה.
בשנת 2016 ביקרה ברוקס בישראל, במסגרת פרויקט של ארגון " שוברים שתיקה ", לכתיבת מאמר לספר על הכיבוש הישראלי, לציון 50 שנה למלחמת ששת הימים. הספר נערך על ידי מייקל שייבון ואיילת ולדמן וביוני 2017 ראה אור תחת הכותרת "ממלכה של זיתים ואפר: סופרים מתמודדים עם הכיבוש". בעברית הספר פורסם בשם "חמישים סופרות וסופרים מן העולם כותבים על הכיבוש בין השנים 1967–2017". בדצמבר 2017, עיתונאית הודית עוכבה על ידי אנשי הבידוק הביטחוני בנמל התעופה בן-גוריון, שתחקרו אותה לאחר שמצאו את הספר בין חפציה. כמו כן, לא הרשו לעיתונאית ההודית להמריא עם המזוודה שלה והיא נאלצה לטוס לניו יורק בלעדיה.
הספר סוס (2022) הוא רומן היסטורי המבוסס על סוס המרוצים לקסינגטון. מהר מאוד הספר הפך לרב מכר של הניו יורק טיימס. הוא זכה בפרס אניספילד-וולף לספרות לשנת 2023.