stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי ברית המועצות – טונגה
היסטוריה

ניתן לראות את יחסי ברית המועצות–טונגה בהקשר של האינטרסים של שתי המדינות. באמצע שנות ה-70 של המאה ה-20, אוקיאניה כולה התיישרה היטב עם הגוש המערבי בהקשר של המלחמה הקרה, וברית המועצות, למרות שחופה המזרחי על האוקיינוס השקט, לא נכללה בהשתתפות בעניינים האזוריים. טונגה, בינתיים, השיגה את ריבונותה המלאה לאחר שהייתה תחת שלטון הממלכה המאוחדת וכוננה יחסי חוץ משלה.
במאי 1976 הציעה ברית המועצות לסייע לטונגה לבניית נמל תעופה בינלאומי ופיתוח תעשיית הדיג. המהלך של טונגה לכינון יחסים דיפלומטיים עם ברית המועצות גרם לבהלה בניו זילנד, בריטניה, וגרמניה המערבית והביא למספר הצעות סיוע ממדינות המערב.
ממשלת אוסטרליה הודיעה אז כי תממן שדרוג של שדה התעופה הבינלאומי של טונגה, וב-1977 הגדילה את הסיוע הכלכלי הכולל שלה לטונגה (מ-406,000 דולר אוסטרלי ליותר מ-1,000,000 דולר אוסטרלי), לפני פתיחת הנציבות העליונה בנוקואלופה ב-1980.
ב-1987, ג'ורג' טופו החמישי, אז יורש העצר בטונגה, ערך ביקור ממלכתי בברית המועצות.
היחסים בין מוסקבה לנוקואלופה נותרו פרגמטיים ולא אידאולוגיים. טונגה הייתה, באותה תקופה, מונרכיה אבסולוטית, ללא אהדה אידאולוגית לקומוניזם.
יחסי אורוגוואי–מקסיקו

| יחסי אורוגוואי–מקסיקו |
| --- | --- |
אורוגוואי: מקסיקו


אורוגוואי: מקסיקו
שטח (בקילומטר רבוע)
176,215: 1,964,375
אוכלוסייה
3,386,108: 131,133,866
תמ"ג (במיליוני דולרים)
77,241: 1,788,887
תמ"ג לנפש (בדולרים)
22,811: 13,642
משטר
רפובליקה: רפובליקה פדרלית

יחסי אורוגוואי–מקסיקו הם יחסי החוץ בין מקסיקו לאורוגוואי. שתי המדינות חברות באיגוד המדינות של אמריקה הלטינית, ארגון מדינות אמריקה, ארגון המדינות האיברו-אמריקניות, ארגון מדינות אמריקה וקבוצת ריו.
היסטוריה

שתי המדינות היו חלק מהאימפריה הספרדית עד תחילת המאה ה-19. מקסיקו הייתה חלק ממלכות המשנה של ספרד החדשה ואילו אורוגוואי הייתה חלק ממלכות המשנה של ריו דה לה פלטה. זמן קצר לאחר העצמאות, שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-22 בפברואר 1831. בשנת 1882 הקימה אורוגוואי קונסוליה במקסיקו סיטי. בשנת 1941, מקסיקו שדרגה את הנציגות הדיפלומטית שלה במונטווידאו לשגרירות ואילו אורוגוואי עשתה זאת שנתיים מאוחר יותר בשנת 1943.
במהלך שנות השבעים והשמונים אורוגוואי הייתה תחת דיקטטורה אזרחית-צבאית. באותה תקופה נהרגו כמה מתנגדים ו"נעלמו". רבים גם היגרו מחוץ לאורוגוואי וביקשו מקלט במדינות רבות ברחבי העולם, כולל מקסיקו. מאז החזרת הדמוקרטיה לאורוגוואי נמשכו היחסים הדיפלומטיים בין מקסיקו לאורוגוואי ללא הפסקה. כאשר מקסיקו קיבלה פרסום שלילי רב בעקבות התפרצות שפעת החזירים בשנת 2009, נאמר כי אורוגוואי "מעולם לא סגרה את שעריה למקסיקו".
היסטוריה > הסכם האגודה האסטרטגית לשנת 2009

ב-14 באוגוסט 2009 נפגשו נשיא מקסיקו פליפה קלדרון ונשיא אורוגוואי טבארה ווסקז במונטווידאו. קלדרון היה בחלק השני של סיבוב הופעות בדרום אמריקה, במהלכו פגש גם את נשיא קולומביה אלווארו אוריבה בסיור שכלל גם ביקור בברזיל. במונטווידאו חתמו קלדרון ווסקז על עסקה שנועדה לקדם את הסכם הסחר החופשי משנת 2004. נאמר שהוא שווה 500 מיליון דולר. נחתמו גם עסקאות הנוגעות לחיבורי אוויר, מחקר מדעי הנוגע לאנטארקטיקה, חינוך, השתמטות ממס, ו"שימור, הבראה והשבת נכסי תרבות שנשדדו או נסחרו שלא כדין". קלדרון כינה את העסקה "אבן דרך ביחסינו הדו-צדדיים, המקרבת את עמינו ומקדמת את המסחר עוד יותר".
בנוסף לחתימת הסכמים אלו, ביצע קלדרון מספר תפקידים נוספים במהלך ביקורו באורוגוואי. הוא השתתף בתוכנית סייבל, יוזמה לספק מחשבים ניידים לילדי בית הספר ולשפר את הגישה לאינטרנט, על ידי ביקור בבית הספר שהיה אמור לקבל את המחשב הנייד 300,000 בתוכנית זו. בעקבות זאת פגש קלדרון את סגן נשיא אורוגוואי רודולפו נין נובואה ונשא דברים בפני הפרלמנט במדינה, שם הודיע לאורוגוואי כי "נושא יצוא רגיש ביותר לאורוגוואי, כמו בשר בקר, אשר נתקל בקשיים מתמשכים, בעקבות ביקור זה, יוסר מעתה" ואמר כי הוא מסכים להחלטת קולומביה לאפשר את פתיחת בסיסיה הצבאיים לארצות הברית. קלדרון שהה באורוגוואי בסוף השבוע לפני שעזב לביקור בברזיל.
היסטוריה > משבר ונצואלה

בפברואר 2019 ביקר שר החוץ המקסיקני מרסלו עברארד באורוגוואי, שם נפגש עם הנשיא ואסקז ושר החוץ רודולפו נין נובואה כדי לדון במשבר המתמשך בוונצואלה ובמשבר הנשיאות ושתי המדינות יתווכו במשבר. מאז הפגישה הודיעה אורוגוואי על תמיכתה בנשיא המכהן ניקולאס מדורו בעוד שמקסיקו שומרת על נייטרליותה.
ביקורים רמי דרג

ביקורים רמי דרג ממקסיקו באורוגוואי
הנשיא גוסטבו דיאס אורדס (1967)
הנשיא מיגל דה לה מדריד (1988)
הנשיא קרלוס סלינס (1990)
הנשיא ארנסטו סדייו (1999)
הנשיא ויסנטה פוקס (2002, 2006)
הנשיא פליפה קלדרון (2009)
הנשיא אנריקה פניה נייטו (2013)
ביקורים רמי דרג מאורוגוואי במקסיקו
הנשיא חוליו מריה סנגינטי (1986, 1987, 1996, 1999)
הנשיא לואיס אלברטו לאקאז'ה (1993)
הנשיא חורחה באז'ה איבנייס (2002, ינואר ומאי 2004)
הנשיא טאבארה ואסקס (2006, 2017, 2018)
הנשיא חוסה מוחיקה (2011, 2014)
הסכמים דו-צדדיים

שתי המדינות חתמו על כמה הסכמים דו-צדדיים, כגון הסכם לבורסות תרבות; הסכם לשיתוף פעולה מדעי וטכני; הסכם לשיתוף פעולה בתיירות; הסכם למניעת שימוש לרעה והדחקה של סחר אסור בתרופות נרקוטיות וחומרים פסיכוטרופיים וכימיקלים חיוניים למוצריהם; אמנת ההסגרה; הסכם לקידום והגנה הדדית על השקעות; אמנה בנושא שיתוף פעולה סיוע משפטי הדדי בעניינים פליליים; הסכם על הובלה אווירית; הסכם למניעת מיסוי כפול ומניעת העלמת מס בענייני מס על הכנסה והון והסכם של שיתוף פעולה בהגנה, שימור, השבה והשבת טובין תרבותיים.
יחסי סחר

ביולי 2004 חתמו שתי המדינות על הסכם סחר חופשי. בשנת 2018, המסחר בין שתי המדינות הסתכם ב-560 מיליון דולר. הייצוא העיקרי של מקסיקו לאורוגוואי כולל: כלי רכב, טלוויזיות וטרקטורים. הייצוא העיקרי של אורוגוואי למקסיקו כולל: מוצרי עור, מוצרי חלב ומוצרי מזון. מקסיקו היא שותפת הסחר הרביעית בגודלה באורוגוואי ואילו אורוגוואי היא שותפת הסחר החמישית-עשרה בגודלה במקסיקו בעולם. השקעות זרות ישירות ממקסיקו לאורוגוואי הסתכמו בשנת 2011 ב-200 מיליון דולר. בין השנים 1999–2018, ההשקעה הישירה של אורוגוואי במקסיקו הסתכמה ב-364 מיליון דולר. חברות רב לאומיות מקסיקני כגון Movil América‏, Binbit‏, Gruma‏, Grupo בימבו ו-Grupo Omnilife (בין היתר) פועלות באורוגוואי.
נציגויות דיפלומטיות

מקסיקו מחזיקה באורוגוואי שגרירות מונטווידאו.
אורוגוואי מחזיקה במקסיקו שגרירות במקסיקו סיטי.
יסמין (אלבום)

יסמין הוא אלבום הסולו השמיני של הזמר הישראלי אריק איינשטיין, שיצא בנובמבר 1972. האלבום הוקלט במהירות תוך ימים אחדים, יש בו 29 דקות של מוזיקה ומערכון אחד מהסדרה "לול". האלבום כולל שלושה קאברים באנגלית לשירים של טים הארדין, הביטלס ואלטון ג'ון וקאבר אחד בעברית ל"יצאנו אט" של הצ'יזבטרון.
הפקה

שנת 1972 הייתה מהשנים היותר פוריות של איינשטיין; בשנה זו השתתף בסרטו של אורי זוהר "מציצים" (התצלום על גבי עטיפת האלבום צולם בעת הצילומים לסרט) ובתוכניות הטלוויזיה "לול", וכן הקליט שירים חדשים.
אחרי מספר שיתופי פעולה פוריים בין איינשטיין לבין המוזיקאים הצעירים שלום חנוך ומיקי גבריאלוב, ששהו באותה התקופה בבריטניה בניסיון להגיע להצלחה בינלאומית, נותר איינשטיין ללא שותף מוזיקלי, עובדה הניכרת היטב באלבום "יסמין". עם זאת, באלבום "יסמין" החל שיתוף הפעולה הפורה בין איינשטיין למוזיקאי שם טוב לוי, שהלחין שניים משירי האלבום. שניהם הפכו עם השנים לקלאסיקות ישראליות: "שיר של אחרי מלחמה" ו"דון קישוט" (שיר שמשוער שנכתב על אייבי נתן ומאבקו למען השגת שלום, בהשראת הדמות הספרותית הידועה דון קישוט). שלום חנוך הלחין את השיר "כמה טוב שבאת הביתה" (לעיבוד של יצחק קלפטר) ו"ברלה צא" (שהוקלט בגרסה אינסטרומנטלית שנתיים קודם לכן ומופיע כשיר הנושא באלבום "שבלול"). מיקי גבריאלוב הלחין את השיר "אמא אדמה".
איינשטיין שר באלבום גירסות כיסוי לשיר "יצאנו אט" ולשלושה שירים באנגלית: "I Need You To Turn To" של אלטון ג'ון, "Reason To Believe" של טים הרדין, ו-"Here, There and Everywhere" של הביטלס. איינשטיין עצמו כתב את המילים לשירים "ברלה צא" ו"שיר של אחרי מלחמה".
מרבית שירי האלבום הוקלטו באולפני קולינור, למעט הביצוע ל"יצאנו אט", שהוקלט באולפני "קול ישראל" בבית המורה בתל אביב. בהקלטות האלבום השתתפו בין היתר שמוליק בודגוב, אלי מגן, שם טוב לוי, אלונה טוראל, מורטון קם וכן להקת הצ'רצ'ילים החדשים.
את עטיפת האלבום עיצב הגרפיקאי דוד טרטקובר, עם צילום מאת אלונה איינשטיין. תמונה נוספת בעטיפת האלבום מציגה את איינשטיין כדון קישוט, בעת צילומי הקליפ לשיר "אני ואתה" עבור התוכנית "לול".
את האלבום חותם המערכון "חידון התנ"ך" מתוך התוכנית "לול", שכתבו איינשטיין ואורי זוהר ומתאר את חידון התנ"ך המסורתי המתקיים ביום העצמאות, ובו משתתפים נציגים ממדינות שונות, כשאת תפקיד המתחרים משחק איינשטיין ואת תפקיד המתורגמן משחק זוהר. לצדם השתתפו במערכון דורי בן זאב כשדרן ואורי גרוס כשופט.
האלבום נקרא על שם בתו של איינשטיין שנולדה ב-1971.
רצועות האלבום

| מס' | שם | מילים | לחן | משך |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | כמה טוב שבאת הביתה  | יענקל'ה רוטבליט | שלום חנוך | 4:18 |
| 2. | I Need You To Turn To  | ברני טופין | אלטון ג'ון | 2:57 |
| 3. | דון קישוט  | יהונתן גפן | שם טוב לוי | 3:31 |
| 4. | Reason To Believe  | טים הרדין | טים הרדין | 2:54 |
| 5. | ברלה צא  | אריק איינשטיין | שלום חנוך | 3:51 |
| 6. | יצאנו אט  | חיים חפר | דוד זהבי | 2:32 |
| 7. | שיר של אחרי מלחמה  | אריק איינשטיין | שם טוב לוי | 3:43 |
| 8. | אמא אדמה  | יענקל'ה רוטבליט | מיקי גבריאלוב | 3:38 |
| 9. | Here, There and Everywhere  | ג'ון לנון ופול מקרטני | ג'ון לנון ופול מקרטני | 2:12 |
| 10. | מערכון: חידון התנ"ך  | אריק איינשטיין ואורי זוהר |   | 9:28 |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 39:04 |
קרדיטים

אריק איינשטיין - שירה, מילים ל"שיר של אחרי מלחמה" ו"ברלה צא"
שם טוב לוי - חליל, לחנים ל"שיר אחרי מלחמה", "דון קישוט", עיבודים (חוץ מ"כמה טוב שבאת הביתה" ו"אמא אדמה"), קולות והפקה מוזיקלית
יצחק קלפטר - גיטרות חשמליות, עיבוד ("כמה טוב שבאת הביתה")
שמוליק בודגוב - גיטרות "יצאנו אט" "שיר של אחרי מלחמה" "אמא אדמה"
דורון סלומון, רוני דמול, יוסי לוי - גיטרות
יגאל חרד - גיטרות (גיטרה מובילה ב"דון קישוט")
עמנואל קרטן - גיטרות (קלאסית ב"דון קישוט")
אלי מגן ושייקה ברק - גיטרה בס
מיקי גבריאלוב - גיטרה בס, עיבוד ולחן "אמא אדמה"
ירון גרשובסקי - פסנתר, צ'מבלו
אלונה טוראל - פסנתר
עמי טרייבטש ויוסי "פפו" לוי - תופים
מורטון קם וזאב דיקוורט - סקסופונים
לידו - אבוב
מיתרים - חברי הפילהרמונית הישראלית
דוד טרטקובר - עיצוב עטיפה
צבי שיסל - מפיק
יחסי רומניה–שווייץ

| יחסי רומניה–שווייץ |
| --- | --- |
רומניה: שווייץ


רומניה: שווייץ
שטח (בקילומטר רבוע)
238,391: 41,277
אוכלוסייה
18,988,203: 8,933,409
תמ"ג (במיליוני דולרים)
351,003: 884,940
תמ"ג לנפש (בדולרים)
18,485: 99,060
משטר
רפובליקה: רפובליקה קונפדרטיבית

יחסי רומניה–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רומניה לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה

יחסים רשמיים בין רומניה לבין שווייץ כוננו רק לאחר עצמאותה של רומניה, שהוכרה על ידי שווייץ ב-10 ביוני 1880. הסכם סחר בין שתי המדינות נחתם בשנת 1886, הסכם שמאשר לחברות שווייצריות להקים בסיסים ברומניה. כמה מהחברות השתמשו באפשרות זו עוד במהלך המאה התשע עשרה. הקונסוליה הרומנית בברן שנפתחה בשנת 1905 הפכה לצירות בשנת 1911. מועצת הברית של שווייץ פתחה צירות שווייצרית בבוקרשט בשנת 1916. חתימת הסכמים בין שתי המדינות במהלך שנות השלושים של המאה העשרים עזרה לשווייץ בפיתוחה הכלכלי.
התקופה הקומוניסטית שברומניה שינתה את פני היחסים הדיפלומטיים. משבר השפיע עליהם בשנת 1955, כאשר היה ניסיון בידי רומנים להשתלט על השגרירות הרומנית בברן. התקרית הייתה עילה לקמפיין עיתונאי נגד שווייץ והוראות קשוחות יותר של הממשלה הרומנית על רומנים המבקרים בשווייץ. בשנת 1962 שודרג המעמד של הצירות השווייצרית בבוקרשט לשגרירות.
בסוף המלחמה הקרה ואירועי המהפכה הרומנית בשנת 1989, נכנסה רוח חדשה ביחסי רומניה ושווייץ והם חזרו להיות יחסים כלכליים ואינטנסיביים עבור שתי המדינות.
נציגויות דיפלומטיות

רומניה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בברן, בירת המדינה. רומניה מיוצגת בשווייץ גם בדרג הקונסולרי באמצעות שלוש קונסוליות רשמיות שהיא מחזיקה בערים לוגאנו, ז'נבה, וציריך.
שווייץ מיוצגת ברומניה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בבוקרשט, בירת המדינה.
שווייצרים ברומניה

על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2017 התגוררו ברומניה חמש מאות ואחד אזרחים שווייצרים. רוב האזרחים הללו החזיקו באזרחות כפולה - אזרחות רומנית ואזרחות שווייצרית.
יחסי ברזיל–קרואטיה

| יחסי ברזיל–קרואטיה |
| --- | --- |
ברזיל: קרואטיה


ברזיל: קרואטיה
שטח (בקילומטר רבוע)
8,515,770: 56,594
אוכלוסייה
212,203,410: 3,868,460
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,173,666: 82,689
תמ"ג לנפש (בדולרים)
10,243: 21,375
משטר
רפובליקה פדרלית: רפובליקה

שגריר קרואטיה רנקו וילוביץ' (מימין) מוסר את כתב ההאמנה שלו לנשיא ברזיל ז'איר בולסונרו, 2020
יחסי ברזיל–קרואטיה הם היחסים הדו-צדדיים בין ברזיל לקרואטיה. שתי המדינות חברות בארגונים בינלאומיים רבים, כולל האו"ם, קרן המטבע הבינלאומית, הבנק העולמי וארגון הסחר העולמי.
סקירה כללית

ברזיל הכירה בעצמאות קרואטיה ב-24 בינואר 1992 והיחסים בין המדינות כוננו ב-23 בדצמבר אותה שנה. קרואטיה ייסדה את שגרירותה בברזיליה בשנת 1997, ואילו ברזיל ייסדה את שגרירותה בזאגרב בשנת 2006. כ-75,000 ברזילאים ממוצא קרואטי מתגוררים בברזיל.
קרואטיה וברזיל תיאמו עמדות בנושאי סדר היום הרב-צדדי ותמכו זו בזו בכמה הזדמנויות. קרואטיה הביעה את תמיכתה בשאיפה של ברזיל למושב קבוע במועצת הביטחון של האו"ם.
מרכיב חשוב ביחסים הדו-צדדיים הוא קבוצת הידידות קרואטיה-ברזיל בפרלמנט הקרואטי ומקבילה בקונגרס הברזילאי. הצד הברזילאי שלח שתי משלחות פרלמנטריות לזאגרב (בשנים 2004 ו-2008).
יחסי סחר

שתי המדינות מקיימות שיתוף פעולה כלכלי, במיוחד בתחומים הימיים והאנרגיה, ויחסי סחר אשר הסתכמו בשנת 2019 בשווי של כ-110 מיליון דולר. הייצוא העיקרי של ברזיל לקרואטיה הוא סוכר, קפה וטבק, ואילו הייבוא העיקרי שלו הוא דוודים, שסתומים ותרופות.
נציגויות דיפלומטיות

קרואטיה מחזיקה בברזיל שגרירות בברזיליה וקונסוליה בסאו פאולו.
ברזיל מחזיקה בקרואטיה שגרירות בזאגרב.
יוהאן פוגל

יוהאן לואיס פרנסואה פוגל (בצרפתית: Johann Louis François Vogel; נולד ב-8 במרץ 1977 בז'נבה) הוא כדורגלן עבר שווייצרי ששיחק בעמדת הקשר, וכיום מאמן נוער בקבוצת פ.ס.וו. איינדהובן.
פוגל החל את הקריירה בגראסהופרס ציריך, במדיה פרץ וזכה להצלחה עם שלוש אליפויות, וממנה עבר לפ.ס.וו. איינדהובן, במדיה זכה בארבע אליפויות וגביע אחד. בהמשך הקריירה שיחק באיטליה, ספרד ואנגליה. לזכותו של פוגל קרוב למאה הופעות במדי נבחרת שווייץ, אותה הוביל כקפטן למונדיאל 2006, וכן ייצג אותה בשני טורנירי יורו.
לאחר פרישתו פנה לקריירת אימון, ולאחר שהוביל במשך מספר שנים את מחלקת הנוער של גראסהופרס ציריך, עבר לאמן במחלקת הנוער של פ.ס.וו. איינדהובן.
קריירת משחק > גראסהופרס ציריך

פוגל, יליד העיר ז'נבה, החל את קריירת המשחק בקבוצת הנוער החובבנית של מרן מאזור הולדתו, אך את קריירת הבוגרים החל בגראסהופרס ציריך, שצירפה אותו לסגל הקבוצה הבוגרת בגיל 16 בלבד. עם זאת, בשתי עונותיו הראשונות בקבוצה, צבר בסך הכול שבע הופעות ליגה. בעונתו השנייה במועדון נכלל בסגל הקבוצה שהניפה את הגביע השווייצרי.
בעונת 1994/1995, עוד בטרם מלאו לו 18, כבר היה פוגל לשחקן משמעותי בסגל של גראסהופרס, וערך 23 הופעות ליגה בעונה בה זכתה הקבוצה באליפות שווייץ, הישג אותו שחזר עם הקבוצה עונה לאחר מכן, עם 24 הופעות. בתקופה זו תופקד גם מחוץ לתפקודו הטבעי, כאשר תפס לא פעם את עמדת הבלם או המגן הימני, ואף תופקד כקשר אחורי בשל יכולת המסירה והשליטה בכדור, שתרמו הן למשחק ההגנה והן למשחק ההתקפה.
בשלוש העונות הבאות החל פוגל לתרום גם בפן ההתקפי. הוא כבש בסך הכול 13 שערי ליגה, וסייע לקבוצה לזכות באליפות נוספת, סגנות ומקום שלישי. הוא סיים את דרכו במועדון לאחר שבע עונות בהן כבש 13 שערי ליגה ב-133 הופעות, זכה בשלוש אליפויות וגביע אחד.
קריירת משחק > פ.ס.וו. איינדהובן

לקראת עונת 1999/2000 עזב פוגל לראשונה בקריירה את שווייץ, ועבר לפ.ס.וו. איינדהובן ההולנדית של המאמן אריק גרטס הבלגי. מתחילת דרכו במועדון היה פוגל לשחקן הרכב משמעותי, וסייע לקבוצתו לזכות באליפות בפער 16 נקודות בראש הטבלה. עונה לאחר מכן שמרה פ.ס.וו. על התואר, כשהיא מקדימה את פיינורד ב-17 נקודות, ומעפילה במקביל עד לרבע גמר גביע אופ"א לאחר שהודחה בשלב הבתים בליגת האלופות. עונה לאחר מכן איבדה הקבוצה את האליפות לאייאקס אמסטרדם, העפילה פעם נוספת לרבע גמר גביע אופ"א, אך שם נעצרה על ידי פיינורד בדו-קרב בעיטות עונשין. באותה העונה, בעקבות היכולת הגבוהה שהפגין, זכה פוגל בנעל הזהב ההולנדית.
הגעתו של המאמן חוס הידינק לקבוצה לקראת 2002/2003, החזירה לקבוצה את השליטה בליגה, ובאותה העונה הקדימה הקבוצה את אייאקס בנקודה אחת וזכתה בתואר האליפות, השלישי של פוגל במועדון. עונה לאחר מכן נעצרה הקבוצה פעם נוספת ברבע גמר גביע אופ"א, ובליגה הפסידה את האליפות לאייאקס, אך בעונת 2004/2005 רשמה מספר הישגים קבוצתיים מרשימים. פוגל הרכיב חוליית קישור דומיננטית לצדם של מארק ואן בומל ופיליפ קוקו, ויחד החזירה הקבוצה את תואר האליפות בפער עשר נקודות מאייאקס, תוך שהיא רושמת הפסד ליגה בודד לאורך כל העונה. פ.ס.וו. השלימה זכייה בדאבל עם זכייה בגביע לאחר ניצחון 0–4 מרשים בגמר על וילם II (פוגל פתח ושיחק לאורך כל המשחק), ובליגת האלופות רשמה הקבוצה קמפיין מוצלח כאשר צלחה את שלב הבתים, הדיחה את מונקו ואת אולימפיק ליון כדי להעפיל לשלב חצי הגמר, שם נעצרה על ידי מילאן עקב חוק שערי חוץ בלבד.
בתום העונה המוצלחת, שהייתה השישית שלו במועדון (בכולן היה לשחקן הרכב קבוע), סיים פוגל את דרכו בקבוצה. לזכותו 169 הופעות ליגה, בהן כבש שבעה שערים.
קריירת משחק > מילאן ובטיס

לקראת עונת 2005/2006 בסרייה א', החליט פוגל לעזוב את איינדהובן ולעבור לקבוצת הפאר האיטלקית, מילאן של המאמן קרלו אנצ'לוטי, שהייתה סגנית אלופת אירופה המכהנת. פוגל הצטרף לחוליית קישור עמוסת כוכבים, בה שיחקו בין היתר ג'נארו גאטוזו, קלרנס סיידורף, אנדראה פירלו, רוי קושטה, מארק יאנקולובסקי וקאקה, והתקשה לתפוס מקום קבוע בהרכב. הוא רשם 14 הופעות ליגה בלבד, מתוכן תשע בלבד בהרכב, כשקבוצתו סיימה כסגנית האלופה לאחר מאבק צמוד עם יובנטוס. בעקבות פרשת הטיית המשחקים בסרייה א' 2006 נשללה האליפות מיובנטוס שהורדה לליגת המשנה, אך בשל מעורבותה של מילאן ספגה הקבוצה עונש של הפחתת שלושים נקודות ממאזנה וירדה למקום השלישי.
ב-31 באוגוסט 2006, לקראת עונת 2006/2007 ולאחר עונה אחת בלבד במילאן, הצטרף פוגל לריאל בטיס בעסקת חליפין במסגרתה עשה ריקרדו אוליביירה את הדרך ההפוכה. פוגל סבל מעונה קשה, אישית וקבוצתית, בה עברה הקבוצה חילופי מאמנים באמצע העונה, וסיימה אותה במקום ה-16, שני מקומות מעל לקו האדום, בפער נקודה בלבד מסלטה ויגו שירדה לבסוף לליגת המשנה. פוגל עצמו ערך 17 הופעות ליגה בלבד לאורך העונה כולה, פחות ממחצית מהמשחקים.
בתום העונה הודיעה בטיס לפוגל כי הוא רשאי למצוא קבוצה, ועל אף מגעים מתקדמים עם אברטון, העסקה כשלה עקב דרישתה של בטיס לקבל תשלום גבוה עבור השחקן. הבעיות הכלכליות הביאו למחלוקות בין המועדון לשחקן, שאף תבע את המועדון על חובות כלפיו שלא שולמו. בעקבות המצב, העביר פוגל חצי עונה ללא כדורגל, במהלכה כלל לא שותף בסגל הקבוצה. ב-27 בדצמבר 2007, לאחר כשנה וחצי, הסכים פוגל לעזוב את המועדון ללא תמורה.
קריירת משחק > בלקברן רוברס

ב-18 במרץ 2008, בשלהי עונת 2007/2008 בפרמייר ליג, חתם פוגל לשנתיים וחצי בבלקברן רוברס של המאמן מארק יוז. פוגל הצטרף לבני ארצו, סטפן הנשוז וברונו ברנר, וכן לחברו לשעבר לקבוצה באיינדהובן, אנדרה אויחר. שבוע לאחר מכן קיבל פוגל את השחרור הבינלאומי, ואת החולצה מספר 8 שהייתה שייכת לרובי סבאג' טרם עזיבתו לדרבי קאונטי.
משחק הבכורה של פוגל היה ב-5 באפריל, כשלושה שבועות לאחר החתימה, כאשר עלה בהרכב במשחק מול טוטנהאם הוטספר (שוויון 1-1 בסיום). פוגל המשיך ופתח בהרכב עד לתום העונה, בסך הכול שש הופעות רצופות בהרכב הפותח של הקבוצה. עם זאת, מעמדו של פוגל התערער לחלוטין בעונה לאחר מכן. חילופי המאמנים, במסגרתם עזב יוז את המועדון בתום העונה ובמקומו הצטרף פול אינס, הביאו להקפאתו של פוגל. הקשר שותף רק פעם אחת במהלך העונה כולה, כשעלה כמחליף לשש דקות בלבד בהפסד לליברפול ב-6 בדצמבר 2008. גם החלפתו של אינס בסם אלרדייס לא הביאה לשינוי המיוחל מבחינתו של פוגל, שב-7 באפריל 2009 קיבל הודעה על שחרורו מהמועדון. זמן קצר לאחר מכן פרש פוגל ממשחק פעיל בגיל 32.
קריירת משחק > חזרה מפרישה

באוקטובר 2011, כשנתיים וחצי לאחר פרישתו ממשחק, החליט פוגל לשוב לשחק כדורגל מקצועני. הוא הצטרף לגראסהופרס ציריך, בשורותיה פתח את הקריירה הבוגרת, ורשם את חזרתו למגרשים ב-5 בפברואר 2012, כשעלה בהרכב של המאמן צ'יריאקו ספורצה, חברו לקבוצה כשחקן בתחילת הקריירה בגראסהופרס (ובנבחרת שווייץ), מול פ.צ. תון. לאחר שתי הופעות ליגה נוספת, אף הן בהרכב, פרש ממשחק פעיל בפעם השנייה, בגיל 35.
קריירת משחק > נבחרת שווייץ

פוגל ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת שווייץ תחת המאמן רוי הודג'סון ב-8 במרץ 1995, יום הולדתו ה-18, כאשר עלה כמחליף במחצית משחק הידידות מול יוון (1-1 בסיום).
שנה לאחר מכן, על אף ששיחק עד אז במשחקי ידידות ספורים בלבד, זומן פוגל על ידי המאמן ארתור ג'ורג' לסגל הנבחרת לקראת יורו 1996. פוגל פתח ושיחק לאורך כל שלושת משחקיה של שווייץ בטורניר, כאשר זו פתחה עם שוויון 1-1 מול המארחת אנגליה, אך הפסידה להולנד (2-0) ולסקוטלנד (1-0), וסיימה את דרכה כבר בתום שלב הבתים. פוגל הוכיח את עצמו כשחקן הרכב משמעותי עבור שווייץ בשנים הבאות, וזכה לעלות לראשונה עם סרט הספורט בהפסד החוץ 0–2 לויילס במסגרת מוקדמות יורו 2000, במקומו של צ'ירי ספורצה שלא שותף.
פוגל שותף בכל שמונת משחקיה של שווייץ במסגרת מוקדמות יורו 2004, בסיומם סיימו השווייצרים בראש הבית והעפילו לטורניר הגמר, שהיה הטורניר המשמעותי הראשון של הנבחרת מזה שמונה שנים. פוגל זומן לסגל הנבחרת על ידי המאמן קובי קון, ופתח בהרכב במשחק הפתיחה מול קרואטיה. פוגל ספג כרטיס צהוב כבר בדקה הרביעית, ובדקה החמישים ספג את הצהוב השני והורחק בכרטיס אדום. המשחק הסתיים בשוויון 0-0, ופוגל נאלץ להחמיץ את המשחק מול אנגליה בו הובסה שווייץ 0–3. הוא שב להרכב במשחק האחרון מול צרפת, אך לא הצליח לסייע לנבחרתו שהפסידה 1–3 בסיום בדרך להדחה בשלב הבתים.
עם תום טורניר היורו ופרישתו של יורג שטיל, קיבל פוגל מקון את המינוי לקפטן הקבוע של הנבחרת, תפקיד אותו נשא עד לפרישתו ממשחק בינלאומי. כקפטן, פתח פוגל בהרכב ושיחק לאורך כל 12 משחקיה של שווייץ במוקדמות מונדיאל 2006, שכללו עשרה משחקים בשלב הבתים ושני משחקי פלייאוף מול טורקיה. פוגל ונבחרתו העפילו לטורניר הגמר בגרמניה, והקפטן זומן על ידי קון לסגל הנבחרת לטורניר. את שלב הבתים פתחה שווייץ בשוויון 0-0 עם צרפת, המשיכה לניצחון 0–2 על טוגו, ולאחר ניצחון 0–2 על דרום קוריאה, עלתה שווייץ לשמינית הגמר מהמקום הראשון בבית. בשמינית הגמר פגשה שווייץ את אוקראינה. לאחר 120 דקות ללא שערים, החמיצה שווייץ את כל שלושת הפנדלים שבעטה בדו-קרב בעיטות עונשין, הפסידה 0–3 והודחה מהטורניר. פוגל פתח ושיחק לכל אורך משחקיה של שווייץ בטורניר.
טורניר המונדיאל היה האחרון בו רשם פוגל הופעה רשמית. מאז הטורניר שותף בחמישה משחקים נוספים בלבד, האחרון שבהם הפסד 1–3 לגרמניה במשחק ידידות ב-7 בפברואר 2007. בסך הכול ערך פוגל 94 הופעות במדי הנבחרת, מתוכם שלושים כקפטן, וכבש שני שערים. הוא ממוקם חמישי בטבלת מלך ההופעות של הנבחרת בכל הזמנים.
לאחר הפרישה

פוגל פרש ממשחק פעיל במדיה של גראסהופרס, ונותר בקבוצה גם לאחר פרישתו. בקיץ 2013 התמנה לתפקיד מאמן מחלקת הנוער של הקבוצה, תפקיד אותו נשא בהצלחה במשך חמש עונות.
בקיץ 2018 החליט לעזוב את המועדון ולעבור לתפקיד מאמן מחלקת הנוער של פ.ס.וו. איינדהובן, קבוצה נוספת בה כיכב כשחקן.
תארים

אליפות שווייץ (3): 1994/1995, 1995/1996, 1997/1998
הגביע השווייצרי: 1993/1994
אליפות הולנד (4): 1999/2000, 2000/2001, 2002/2003, 2004/2005
הגביע ההולנדי: 2004/2005
מגן יוהאן קרויף (3): 2000, 2001, 2003
נעל הזהב ההולנדית: 2001
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1992/1993 | גראסהופרס ציריך | שווייץליגת העל השווייצרית | 3 | 0 |
| 1993/1994 | גראסהופרס ציריך | שווייץליגת העל השווייצרית | 4 | 0 |
| 1994/1995 | גראסהופרס ציריך | שווייץליגת העל השווייצרית | 23 | 0 |
| 1995/1996 | גראסהופרס ציריך | שווייץליגת העל השווייצרית | 24 | 0 |
| 1996/1997 | גראסהופרס ציריך | שווייץליגת העל השווייצרית | 28 | 3 |
| 1997/1998 | גראסהופרס ציריך | שווייץליגת העל השווייצרית | 24 | 5 |
| 1998/1999 | גראסהופרס ציריך | שווייץליגת העל השווייצרית | 27 | 5 |
| 1999/2000 | פ.ס.וו. איינדהובן | הולנדליגת העל ההולנדית | 31 | 2 |
| 2000/2001 | פ.ס.וו. איינדהובן | הולנדליגת העל ההולנדית | 30 | 1 |
| 2001/2002 | פ.ס.וו. איינדהובן | הולנדליגת העל ההולנדית | 25 | 1 |
| 2002/2003 | פ.ס.וו. איינדהובן | הולנדליגת העל ההולנדית | 32 | 1 |
| 2003/2004 | פ.ס.וו. איינדהובן | הולנדליגת העל ההולנדית | 24 | 1 |
| 2004/2005 | פ.ס.וו. איינדהובן | הולנדליגת העל ההולנדית | 27 | 1 |
| 2005/2006 | מילאן | איטליהסרייה א' | 14 | 0 |
| 2006/2007 | ריאל בטיס | ספרדלה ליגה | 17 | 0 |
| 2007/2008 | ריאל בטיס | ספרדלה ליגה | 0 | 0 |
| 2007/2008 | בלקברן רוברס | אנגליהפרמייר ליג | 6 | 0 |
| 2008/2009 | בלקברן רוברס | אנגליהפרמייר ליג | 1 | 0 |
| 2011/2012 | גראסהופרס ציריך | שווייץליגת העל השווייצרית | 3 | 0 |
| סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | 343 | 20 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת שווייץ> שנה | נבחרת שווייץ> הופעות | נבחרת שווייץ> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1995 | 2 | 0 |
| 1996 | 8 | 0 |
| 1997 | 4 | 0 |
| 1998 | 7 | 0 |
| 1999 | 11 | 1 |
| 2000 | 7 | 0 |
| 2001 | 8 | 1 |
| 2002 | 6 | 0 |
| 2003 | 8 | 0 |
| 2004 | 9 | 0 |
| 2005 | 11 | 0 |
| 2006 | 12 | 0 |
| 2007 | 1 | 0 |
| סה"כ | 94 | 2 |
יחסי ברזיל–רומניה

| יחסי ברזיל–רומניה |
| --- | --- |
ברזיל: רומניה


ברזיל: רומניה
שטח (בקילומטר רבוע)
8,515,770: 238,391
אוכלוסייה
212,203,410: 18,988,203
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,173,666: 351,003
תמ"ג לנפש (בדולרים)
10,243: 18,485
משטר
רפובליקה פדרלית: רפובליקה

נשיא ברזיל ז'איר בולסונרו נפגש עם שגרירת רומניה מוניקה-מיכאלה שטריבו, אוקטובר 2021
יחסי ברזיל–רומניה הם היחסים הדיפלומטיים בין ברזיל לרומניה. שתי המדינות חברות באו"ם.
היסטוריה

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-7 בינואר 1928 ברמת הצירות, שהייתה הנציגות הדיפלומטית הרומנית הראשונה באמריקה הלטינית. ב-5 במרץ 1942 נותקו היחסים הדיפלומטיים בין המדינות בעקבות מלחמת העולם השנייה, והם חודשו רק ב-22 במרץ 1961. ב-9 במאי 1974 שודרגו היחסים בין המדינות לרמת שגרירות. בשנת 2013 נחגגו 85 שנה לכינון היחסים בין המדינות.
נציגויות דיפלומטיות

ברזיל מחזיקה ברומניה שגרירות בבוקרשט.
רומניה מחזיקה בברזיל שגרירות בברזיליה, קונסוליה כללית בריו דה ז'ניירו ו-6 קונסוליות באראקז'ו, בלו הוריזונטה, קוריטיבה, פורטלזה, פורטו אלגרה ורסיפה.