stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גוגל גלאס
הערות שוליים

↑  Miller, Claire Cain (2013-02-20). "Google Looks to Make Its Computer Glasses Stylish". The New York Times (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2019-04-18.
↑  faqs - Glass Press
↑  Google unveils 'Project Glass' smart glasses - Apr. 4, 2012
1 2   סוף הדרך של גוגל גלאס: גוגל זונחת את פיתוח הגאדג'ט הלביש המפורסם בעולם, באתר TheMarker‏, 15 בינואר 2015
↑  Google’s ‘Project Glass’ Augmented Reality Glasses Are Real And In Testing | TechCrunch
↑  Google's Project Glass augmented reality glasses begin testing | The Verge
↑  Google shows off Project Glass – USATODAY.com
↑  Google Gets Transparent With Glass, Its Augmented Reality Project | Epicenter | Wired.com
↑  Google Glasses Sound As Crazy As Smartphones And Tablets Once Did, באתר פורבס, 5 באפריל 2012
↑  Nick Bilton,‏ Google to Sell Heads-Up Display Glasses by Year’s End,‏ Bits, באתר עיתון הניו יורק טיימס, 21 בפברואר 2012
↑  Google Unveils Project Glass: Wearable Augmented-Reality Glasses - Liz Gannes - News - AllThingsD
↑  Google 'Project Glass' Replaces the Smartphone With Glasses | News & Opinion | PCMag.com
↑  Google's 'Project Glass' Teases Augmented Reality Glasses | PCWorld
↑  Nick Bilton, ‏ Behind the Google Goggles, Virtual Reality, באתר עיתון הניו יורק טיימס, 22 בפברואר 2012
↑   מחקר חדש: נהיגה עם גוגל גלאס לא בטוחה יותר משימוש בסמארטפון בנהיגה, באתר TheMarker‏, 28 בספטמבר 2014
↑  נעם וינד, ‏בריטניה תאסור שימוש במשקפי גוגל בנהיגה, באתר ‏מאקו‏, 4 באוגוסט 2013
↑  Brandon Griggs, Lawmaker: Google Glass and driving don’t mix | CNN Business, CNN, ‏2013-03-25 (באנגלית)
↑  Telecom News - אישה בקליפורניה קבלה דו"ח תנועה בגין נהיגה תוך שימוש בגוגל גלאס, באתר www.telecomnews.co.il
↑  "אופרה בשידור חי באמצעות משקפי Google Glass" בתוך אופוס - המגזין למוזיקה קלאסית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007410969105171  GND: 1057020958  LCCN: sh2015001202
דאפי דאק

| --- | --- |

 שם סרט:  באגס באני במרדף בדרכים לוני טונס: הסרט המטורף מטורף של באגס באני 1001 סיפורי באגס באני דאפי דאק באי הקסום דאפי דאק ומכסחי הברווזים לוני טונס: חוזרים לאקשן ספייס ג'אם ספייס ג'אם: אגדה חדשה לוני טונס - הצילו! כדור הארץ השתגע כוכבי האנימציה נחלצים לעזרה גרמלינס 2
 תוכנית טלוויזיה:  לוני טונס עלילות טייני טון בייבי לוני טונס המופע של הלוני טונס באגס באני והבנאים
 הופעה ראשונה:  לוני טונס
 הופעה אחרונה:  לוני טונס - הצילו! כדור הארץ השתגע
 יוצרים:  האחים וורנר
 גילום הדמות:  מל בלאנק (1989-1937) ג'ף ברגמן (1990-1993, 2011) גרג ברסון (1995-1993) ג'ו אלאסקי (1991, 2010-1995) די בראדלי בייקר (1997) ג'ף בֶּנֶט (2003)  
 דיבוב:  מל בלאנק (1989-1937) ג'ף ברגמן (1990-1993, 2011) גרג ברסון (1995-1993) ג'ו אלאסקי (1991, 2010-1995) די בראדלי בייקר (1997) ג'ף בֶּנֶט (2003)  
 דיבוב בשפה העברית:  אבי פניני (1997-1991, 2021) עמי מנדלמן (2012-1997) צביקה פורמן (החל מ-2012)
 מידע
 כינויים:  דאפי מר דאפי
 סטטוס:  חי
 גיל:  84
 מקום לידה:  הבית של האיכר ג'ם (לוני טונס - הצילו! כדור הארץ השתגע)
 גזע:  ברווז
 מין:  זכר
 מקצוע:  בנאי (באגס באני והבנאים) שחקן כדורסל (ספייס ג'אם וספייס ג'אם: אגדה חדשה) מנכ''ל ומייסד (לוני טונס: חוזרים לאקשן)
 כלי רכב:  לימוזינה
 דת:  נצרות
 מקום מגורים:  הבית של באגס ופורקי (המופע של הלוני טונס) וילה (לוני טונס - הצילו! כדור הארץ השתגע)
 דמויות קשורות
 חברים:  באגס באני פורקי פיג פטוניה פיג טאז השד הטסמני (לעיתים רחוקות) טוויטי סבתא פוגהורן לגהורן מייקל ג'ורדן לברון ג'יימס
 אויבים:  באגס באני (לעיתים רחוקות) אלמר פאד טאז השד הטסמני יוסמיטי סאם
דאפי דאק (באנגלית: Daffy Duck) הוא דמות אנימציה וקומיקס בדיונית מפורסמת של ברווז ("דאק" באנגלית). דאפי דאק הופיע בסדרות הסרטים המצוירים "לוני טונס" ו"מרי מלודיס" בהפקת חברת האחים וורנר.
היה אחת מן הדמויות הראשונות בסוגת הקולנוע של הקומדיה המטורפת. תכונותיו האופייניות של דאפי דאק הן נטייתו לאגור כעסים עד להתפרצות, נרקיסזם, טמטום ושחצנות בלתי נסבלת מעורבות בצרות, ערמומיות ואנוכיות. דאפי דאק התפרסם במשפט "אתה נבזה" (בדיבוב העברי של עמי מנדלמן) או "אתה בלתי נסבל" (בדיבוב של אבי פניני), אשר נאמר בדרך כלל בסכסוכים שלו עם דמויות כגון באגס באני, אלמר פאד, יוסמיטי סאם, ספידי גונזלס ומרווין ממאדים. לרוב דאפי דאק מפסיד בסכסוכים הללו.
סיפור מקור והיסטוריה

דאפי דאק הופיע לראשונה בסרטון המצויר "מסע ציד הברווזים של פורקי" ב-17 באפריל 1937. הוא אויר על ידי בוב קלמפט ובוים על ידי טקס אייברי. בתחילת דרכה, הדמות של דאפי נראתה כמו ברווז שחור סטנדרטי שיותר דומה לחיה עליה מבוססת הדמות מאשר דמות שעברה האנשה. במשך 52 שנים (זמן שיא) המדבב מל בלנק נתן את קולו לדמות האייקונית, אשר דיבב דמויות רבות נוספות של "לוני טונס".
הסיפור המקורי היה קטע קומי סטנדרטי בין צייד לטרף, רק שדאפי דאק, היה שונה משאר הקורבנות של צייד החזרזירי והפגין תכונות אופי מאוד אסרטיביות ודעתניות מה שגרם לקהל הצופים להמשיך לדבר עליו גם לאחר שיצאו מן הקולנוע. עד תחילת שנות ה-50 דאפי הופיע בעיקר לצידו של פורקי החזיר, ב-1951 דאפי החל להופיע לצידו של באגס באני, הארנב המפורסם בעולם.
משנת 2019 דאפי החל לככב עם פורקי בסרטון הפתיחה של חטיבת האנימציה של "האחים וורנר". כשבסרט "אגדות מורטל קומבט: נקמתו של סקורפיון", לוחם הנינג'ה סקורפיון מחליף את פורקי בסרטון. כמו כן דאפי כיכב עם באגס בסרטון הלוגו של גרמלינס 2 שיצא בתחילת שנות התשעים.
ראו גם

דאפי דאק באי הקסום
דאפי דאק ומכסחי הברווזים
לוני טונס
כפייה (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  Compulsion 
 בימוי:  ריצ'רד פליישר 
 הופק בידי:  ריצ'רד ד. זאנוק 
 תסריט:  ספר: מאיר לוין תסריט:  ריצ'רד מרפי
 עריכה:  ויליאם ריינולדס
 שחקנים ראשיים:  ברדפורד דילמן דין סטוקוול אורסון ולס דיאן וארסי
 מוזיקה:  ליונל ניומן 
 צילום:  ויליאם מלור 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  פוקס המאה ה-20 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  1 באפריל 1959
 משך הקרנה:  103 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט בית משפט, פילם נואר, סרט פשע, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  שיקגו 
 תקציב:  1,345,000‏$
 הכנסות:  1,800,000‏$
 דף הסרט ב־IMDb
 
כפייה (באנגלית: Compulsion) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1959 המבוסס על ספר בשם זהה מאת מאיר לוין. העלילה מתבססת על פרשיית רצח שזעזעה את ארצות הברית בשנת 1924. שני סטודנטים מאוניברסיטת שיקגו רצחו ללא סיבה, נער שלא הכירו, כי רצו להוכיח לעצמם שהם "אדם עליון" ויכולים לבצע רצח מושלם. שמם האמיתי היה נתן לאופולד וריצ'רד לב, בני 19, והם רצחו את בובי פרנקס בן 14. מאיר לוין שלמד אתם באוניברסיטת שיקגו ועקב כעיתונאי על מהלך משפטם העלה את הפרשה בספרו "כפייה" ב-1956. שמותיהם בספר ובסרט שונו, נתן לאופולד הוא ג'אד סטיינר, ריצ'רד לב הוא ארטי סטראוס, הנרצח נקרא פולי קסלר והפרקליט שהגן עליהם, קלרנס דארו, נקרא ג'ונתן ווילק.
השחקנים ברדפורד דילמן, דין סטוקוול ואורסון ולס קבלו ביחד את פרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע בקאן ב-1960. הסרט היה מועמד לפרס באפט"א כסרט הטוב ביותר.
אורסון ולס מדבר בנאום ההגנה שלו באופן רצוף במשך 12 דקות (במציאות ארך נאומו של דארו 12 שעות), זה אחד המונולוגים הארוכים ביותר בתולדות הקולנוע.
תקציר העלילה

1924, ג'אד סטיינר (דין סטוקוול) וארטי סטראוס (ברדפורד דילמן) הם סטודנטים באוניברסיטת שיקגו. שניהם שייכים למשפחות העשירות והמשפיעות ביותר בשיקגו.
ארטי דוגל בתורת ניטשה של "האדם העליון". הוא שחצן כריזמטי וחברו ג'אד הוא טיפוס רכרוכי ונשי הנגרר אחריו למרות שמבחינה אינטלקטואלית הוא עולה עליו, מדבר 14 שפות. בתחילת הסרט ג'אד נוהג במכונית המשפחתית שלו בלילה כשארטי משכנע אותו לדרוס אדם. ברגע האחרון נרתע ג'אד וסוטה על למנוע דריסה. על כך הוא זוכה לקיתונות לעג מחברו וכדי להוכיח שהוא לא כזה הוא מסכים לשתף איתו פעולה ולבצע רצח "נקי" ללא סיבה וללא רגשות, רק כדי להוכיח את עליונותם כ"אדם עליון".
הם חוטפים ורוצחים את הנער פולי קסלר ושולחים הודעת תשלום כופר למשפחתו (פעולת הרצח עצמו אינה מופיעה בסרט). חברם ללימודים, סיד ברוקס (מרטין מילנר), עובד למחייתו בעיתון מקומי ומקבל משימה לכסות כתבה על גופה שנתגלתה. הוא מקשר את הגופה לפולי קסלר וממהר למכון הפתולוגי שם מסירים את הסדין מהגופה ואז נופלים ארצה משקפיים. דודו של הנרצח מגיע למקום ומודיע שהוא לא הרכיב משקפיים וכנראה שהם של הרוצח.
סיד מספר זאת לארטי וג'אד ואז שם לב ג'אד שמשקפיו חסרים. הוא ממהר לביתו, הופך את חדרו אבל משקפיו לא נמצאו. ארטי מקניט אותו על חוסר זהירותו אבל הם מתנחמים בעובדה שיש אלפי משקפיים כאלה בשיקגו. בינתיים מצטרף ארטי לחוקרים בשטח ומציע להם מספר "חשודים פוטנציאלים" ברצח.
ג'אד מזמין את ידידתו רות אוונס (דיאן וארסי) לצפות בציפורים. הוא מנסה לנשקה ולתקוף אותה אך היא דוחה אותו. הוא פרץ בבכי והיא מרחמת עליו. מאוחר יותר היא תעיד על כך בבית המשפט.
התובע המחוזי הרולד הורן מזמין את ג'אד לחקירה. מסתבר שלמשקפיים שנמצאו היה ציר מיוחד וכמוהו נמכרו רק שלושה זוגות וכי המשקפיים הם שלו. ג'אד טוען כי הוא נוהג לצפות במקום בציפורים ואז נפלו לו המשקפיים אם כי לא יכול להדגים איך המשקפיים נופלים מכיס המקטורן שלו בעת נפילה.
לשאלה היכן היה בליל הרצח הוא טוען שבילה במכוניתו עם חבר והם שתו ו"צדו" בחורות, זה היה האליבי אותו תיאם עם ארטי. בלחצו של התובע לגלות מיהו החבר הוא מגלה להם שזה ארטי.
ארטי מוזמן לחקירה בנפרד מג'אד. הוא שחצן ורומז לתובע כי הוא יאחר לקבל את פניו של שופט בית המשפט העליון המגיע אליהם לביקור. הוא מאשר את האליבי המשותף שלו עם ג'אד. החקירה נתקעת והתובע חושב כבר לשחררם. לפתע מגיע נהג המשפחה של ג'אד כדי לתת לו בגדים ותוך שיחה עם התובע הוא מודיע שרכב המשפחה היה מושבת בליל הרצח לשם תיקונים ובכך מחסל את האליבי שלהם. התובע מגיע לג'אד ומקריא לו הודאה (שקרית) של ארטי כאילו ג'אד הוא הרוצח. ג'אד נשבר ומגלה הכל.
הרצח מסעיר את כל ארצות הברית - בחורים ממשפחות עשירות שלא חסר להם דבר רצחו רק כדי להוכיח את עליונותם.
המשפחות מזמינות את עורך הדין ג'ונתן ווילק (אורסון ולס) הידוע בהתנגדותו לעונש מוות. הוא יודע שאין לו סיכוי נגד חבר מושבעים ומחליט בניגוד לדעת הנאשמים ומשפחותיהם, להודות באשמת הרצח. במקרה כזה אין צורך בחבר מושבעים וצריך לשכנע רק את השופט עצמו. בנאום ארוך הוא מודה שזה היה רצח מתוכנן ללא סיבה וללא רגשות, אבל אכזריות של הרצח מתחלפת באכזריות של ההוצאה להורג וכי רחמים הם המעלה הגדולה ביותר של בן אנוש.
השופט משתכנע ודן אותם למאסר עולם על רצח ועוד 99 שנים על חטיפה.
הערות שוליים

1 2 3  יוסף שריק, מה חדש בקולנוע - ללא מוסר השכל - "כפייה" קלונוע תל אביב, הארץ, 25 במאי 1959
↑  גם הסרט "החבל" בבימויו של היצ'קוק מבוסס על אותה פרשייה.
בנימין זאב פון וייזל

| --- | --- |

דיוקנו של פון וייזל בשנות ה-40
 לידה:  27 במרץ 1896 וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  21 בפברואר 1974 (בגיל 77) גדרה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 שפות היצירה:  עברית 
 
יד לזכרו בגדרה
וולפגנג יוהנס (זאב בנימין) פון וייזל (בגרמנית: Wolfgang Johannes Ze'ev Binyamin Ritter von Weisl ‏; 27 במרץ 1896 – 21 בפברואר 1974) היה פעיל ציוני, רופא, עיתונאי ומזרחן יליד אוסטריה, מראשוני התנועה הרוויזיוניסטית.
קורות חיים > ילדות ועד סוף מלחמת העולם הראשונה

נולד לד"ר ארנסט פרנץ (יעקב) וייזל ושרלוטה לבית פופר-מיכלופ בווינה בירת האימפריה האוסטרו-הונגרית. אביו, היה עורך-דין במקצועו ומראשוני המצטרפים להרצל. וייזל האב היה מומחה למשפט צבאי, ובשנת 1915, בעת מלחמת העולם הראשונה, מונה לסגן הפרקליט הצבאי הראשי. על שירותו העניק לו הקיסר קארל ב-24 ביולי 1918, תואר ריטר (אביר) ואת הזכות לצרף את הקידומת האצילית "פון" לשם משפחתו.
את דרכו הציונית התחיל בנימין זאב בגיל 11 (1907) עם מאמר פוליטי ראשון ב"וינר הנדלסבלאט" בנושא עליית יהודי תימן לארץ ישראל. ב-1914, שירת פון וייזל הבן כקצין תותחנים בצבא האימפריה האוסטרו-הונגרית, זכה במדליית צלב הברזל (מדרגה שנייה) ופעל להפיץ את הציונות בין עמיתיו.
ב-1918, עם התמוטטות האימפריה, ותחת השפעת המפגש עם יהדות מזרח אירופה במהלך המלחמה, פנה פון וייזל לסוציאליזם כחבר במפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית ובמקביל, הצטרף לתנועת "המזרחי". הוא סיים את לימודי הרפואה, והתמחה בכירורגיה ופסיכואנליזה, היה פעיל באגודת הסטודנטים "יוניטאס", ושיחק בלהקה נודדת בארצות דוברות גרמנית. במקביל, התמנה למזכיר הקרן הקיימת לישראל בווינה.
קורות חיים > 1919–1923

בשנת 1919 הפגישה אותו עבודתו בקק"ל עם זאב ז'בוטינסקי שהיה איש מרכזי בקרן היסוד.
ב-1923, נאמן לציונות המדינית של הרצל, הוא ביקר את רכישת קרקעות ארץ ישראל בכספי קק"ל, ודרש לרכז את המאמצים "למען תענה הממשלה המנדטורית הבריטית, כפי שהוטל עליה, לתת לנו את קרקעות הממשלה..." בעקבות היכרותו עם מניה שוחט עבר לתל יוסף. שם, יחד עם אוטו האן, הדריך בקורס מפקדים של גדוד העבודה, על פי תוכנית אימונים שהכיר מימיו בצבא האימפריה האוסטרית. באותה תקופה הכין גם תוכנית צבאית להגנה על העמק שכללה נסיגה אסטרטגית מיישובים מסוימים. התוכנית נדחתה על ידי ההגנה בנימוק "לא מפנים יישובים".
קורות חיים > 1924 - 1935

פון וייזל, נציג בית ההוצאה לאור אולשטיין (Ulstein) לעולם המוסלמי, פצח בקריירה עיתונאית. מאמריו הופיעו ברחבי העולם ותורגמו למספר שפות, והוא הוזכר בהקשרים אלו במדריך הבריטי The Stateman's Year Book בשנות השלושים והארבעים.
הוא התקבל אצל המלך החיג'אזי חוסין, אצל המלך אבן סעוד ואצל אמיר עבר הירדן, עבדאללה. הוא ביקר בהר הדרוזים בעת המרד הנודע, בתימן, אריתריאה, חג'אז, סינגפור, ציילון והודו. הוא ליווה את פואד הראשון מלך מצרים, בביקורו הממלכתי בגרמניה; הוא נפגש עם מנהיג שבט הסנוסי מקירינאייקה, ועם מנהיגים מוסלמיים בהודו, בטורקיה, מצרים ותימן. קיים סיפור שאמתותו לא ברורה, לפיו בפרס נכלא לאחר שזוהה כ"לורנס איש ערב" ולימים כונה לורנס איש ערב של העם היהודי.
ב-1925 היה בין מייסדי המפלגה הרוויזיוניסטית בארץ ביחד עם יעקב ואברהם וינשל, ישראל בנימין רוזוב וארתור קסטלר.
בפורים 1929 השתתף בטיסת הצפלין המפורסמת מעל המזרח התיכון. בפרעות תרפ"ט באוגוסט 1929 נדקר בידי ערבי ונפצע קשה, אך שרד והעיד בפני ועדת שו שהוקמה לחקירת אירועים אלו.
במקביל לפעילותו העיתונאית ולמסעותיו, היה פון וייזל חבר ועד המרכזי הרוויזיוניסטי, מנהיג הקבוצה האקטיביסטית אשר דרשה לפרוש מן ההסתדרות הציונית ולעצב תוכנית חדשה למאבק. הוא היה בקשרים הדוקים עם קבוצתם של אב"א אחימאיר ואורי צבי גרינברג. ב-1931 כיהן כיו"ר מרכז הצה"ר בארץ ישראל, ניסה ליצור ברית עם איכרים וחוגים מזרחיים, ספרדים ואגו"י. הוא הוביל את המרכז לבחירות ללא הסכמת ההנהלה בלונדון, כינס ועידה מיוחדת בינואר 1931 ונבחר להנהגה העולמית. הוא ייסד את העיתון הקהירי "עיתון הנילוס וארץ ישראל" (Niel-und-Palästina Zeitung) שלא היה אלא כלי לתעמולה פרו-ציונית בין הערבים; היה עורך "דואר היום" – העיתון היומי השני בגודלו אז בארץ, ומשזה נסגר מימן חלק נכבד והוציא עיתון חדש – "העם" שהוליך קו אקטיביסטי נוקשה.
פון וייזל השתתף כציר בקונגרסים הציונים בשנים 1927, 1931 וב-1946, והרבה לבקר בתקיפות את הממסד הציוני בראשות חיים ויצמן. ב-1931 נפגש, יחד עם ז'בוטינסקי, עם קנצלר אוסטריה. הוא גייס רדיקליים מהתנועה הציונית באוסטריה, ובהם – רוברט שטריקר, ממנהיגי התנועה.
פון וייזל הרבה לנאום ולהרצות באוסטריה, גרמניה ומזרח אירופה והטיף למען עלייה המונית לארץ, נגד הציונות הסוציאליסטית, נגד הטריטוריאליזם (ביסוס היהודים במקום מושבם) ולביסוס הקשר עם החוגים הציוניים הדתיים. הוא סחף את הנוער, עורר התנגדות ומחלוקת. עוד ב-1931 הוא ניבא את עלייתו של היטלר לשלטון וקרא ליהודים "הצילו עצמכם כל עוד אפשר, אירזו חפציכם ולכו לפלשתינה, לגאלי או בלתי לגאלי, אבל לכו!". בתקופה זו פעל נחרצות נגד תוכנית החלוקה ולקידום המחאה, שבהקשרה הוא מתמנה על ידי ז'בוטינסקי להיות המורשה המיוחד לענייני המחאה בארץ, ועורר עליו את חמתו כשהוא יוצא עם פרסום הנוסח ללא אישורו.
ב-1935 היה פון וייזל פעיל בייסוד הצ"ח וחבר ההנהלה העולמית. למרות אופיו העצמאי ודרך פעילותו הבלתי פורמלית, הוא נבחר לנהל את כספי הצ"ח. היה מעורב בארגון ספינת המעפילים הראשונה, "אף על פי".
קורות חיים > 1938 עד מותו

בפברואר 1938, בוועידה העולמית הרוויזיוניסטית, נבחר פון וייזל פה אחד לוועד הפועל ולראש מחלקת כספים ו"קרן תל חי", מחלקת ארגון ומחלקת תעמולה. עם כניסת הנאצים לווינה, נמלטו פון וייזל ומשפחתו ברגע האחרון וללא מטען, וחנו בפריז (עד תבוסת צרפת) להמשך הפעילות, אך הוא נאלץ להתפטר מנשיאות התנועה. ביוני 1940 הוא לקח את משפחתו באונייה האחרונה שיצאה ממרסיי לארץ ישראל.
ב-1942, כשרומל היה במרחק 60 ק"מ מאלכסנדריה, קיבל פון וייזל לידיו את נשיאות המפלגה הרוויזיוניסטית והגיע להסכם של שיתוף פעולה בין ההגנה והאצ"ל למקרה של נסיגת הכוחות הבריטיים.
פון וייזל היה בין המוני העצורים במבצע אגאתה. הוא הכריז על שביתת רעב בת 28 ימים, אך עוד ביום ה-18 החליטו השלטונות לשחררו. הוא השלים את השביתה בכל זאת. במלחמת העצמאות שימש מג"ד בחיל התותחנים, מול הצבא המצרי בגזרה הדרומית.
לאורך כל חייו הציבוריים שאף פון-וייזל לאחדות ציונית, אך על פי עדותו המאמצים הללו נכשלו פעם אחר פעם בשל רצונו של השמאל להנות מהגמוניה שלטונית.
פון וייזל קיים אורח חיים דתי, הוא נפטר בגדרה בשנת 1974, ונקבר בבית העלמין המקומי.
בימי חייו פרסם אלפי מאמרים, הרצאות וספרים בתחומים מגוונים: פוליטיקה, צבא, רפואה, דת, פילוסופיה, פסיכולוגיה, מסעות ואפילו אסטרולוגיה.
חייו האישיים והנצחתו

פון וייזל נישא לנעמי צוקרמן (1906–1993), בת למשפחה ממיסדי גדרה (שהוקמה על ידי אנשי ביל"ו) והקים איתה בית במושבה.
לבני הזוג נולדו ארבעה ילדים.:
דן פון וייזל (1929–2018), נולד בווינה, סיים לימודי משפטים וייצג יחד עם עורכי הדין שמואל תמיר, דב לוין ושרגא בירן את מלכיאל גרינוולד במשפט קסטנר.
אלדעה קריסקוב (1931-2014), נולדה בתל אביב, יקירת גדרה, תרגמה מגרמנית (עם אחיה) את ספרה של סבתם שרלוטה פון וייזל, "הספר של סבתא שרלוטה: תולדות משפחה, 1934-1660", על תולדות המשפחה.
אליענה רובין, נולדה ב-1939 בצרפת.
אמראל רוטר, נולדה ב-1949 בתל אביב.
סמוך לבית המשפחה הקים פון וייזל את "בית וייזל", אשר שימש בתחילה כבית החלמה למחלות אלרגיות וכרוניות ובהמשך כבית חולים לחולי שחפת. בעקבות פיתוח תרופות לריפוי מהמחלה, בית החולים נסגר ומ-1966 שימש כבית אבות לקשישים הזקוקים לסיעוד. לימים, נרכש המקום על ידי איש עסקים, צחי צוק, אשר פתח במבנה ההסטורי המשוחזר את מלון ליר סנס, מלון בוטיק יוקרתי.
במושבה קיים רחוב על שמו של פון וייזל וכן הוקמה אנדרטה לזכרו בגינת רחל, מול מוזאון גדרה.
ב 2014, הנפיק דואר ישראל בול על שמו.
ניבה פון וייזל, נכדתו של פון וייזל מבנו דן, ייסדה ב-2009, יחד עם אביה וגורמים נוספים, את העמותה לחקר והפצת המורשת הציונית ע"ש ד"ר וולפגנג פון וייזל, במטרה לחקור ולפרסם ברבים את מורשתו, להביא לידיעת הציבו את פועלו ותרומתו במאבק להקמת המדינה. העמותה הוקמה בתמיכתם של מכובדים ואנשי אקדמיה חוצי גבולות פוליטיים, מתוך ההכרה המשותפת, שתולדות ההתחדשות של עם ישראל בארצו חסרה פרקים חשובים שיש להביאם לאור, וכי אישיותו יוצאת הדופן, פועלו ומורשתו ההגותית של ד"ר פון וייזל חשובים להבנת ההיסטוריה הציונית.
ספריו

Der Kampf um das Heilige Land . Palästina von heute. Berlin: Ullstein, 1925
(המאבק על הארץ הקדושה, הוצאת אולשטיין, 1925, גרמנית)
Das Mysterium von Konnersreuth. Berlin: Vossische Zeitung, 1927
Zwischen dem Teufel und dem Roten Meer. Fahrten und Abenteuer in Westarabien. Leipzig: Brockhaus, 1928
(בין השטן והים האדום, הוצאת ברוקהאוז, 1928, גרמנית)
92 ימי מאסר וצום - יומנו של אסיר ציון, ירושלים, סלע מאיר 2024 (הקדמה היסטורית: פרופ' אודי מנור)
גדול הוא אללה , הוצאת ורלאג וינה, 1936, גרמנית. ספר שנכתב בשיתוף עם אסד ביי (לייב נוסימבאוםhttp://www.haaretz.co.il/literature/1.1327230) ויצא ב-2002 בהוצאה מחודשת בברלין.
אללה הוא אכבר, תרגום לעברית: ניבה פון וייזל, הוצאת קמין, 2022
האישלאם ואנגליה תל אביב: הוצאת א. מוזס, 1950
יהודים בצבא הקיסרות האוסטרו-הונגרית תל אביב: עולמנו, 1971 (בגרמנית)
אומה ומולדת (קובץ מאמרים בעריכת ז. פון וייזל וי. וירניק, 1946 הוצאת חזון בע"מ תל אביב)
תשעים ושנים ימי מעצר וצום – יומן אסיר ציון (1947 הוצאת טברסקי עברית)
היטלר והמרקיז דה סאד (לא פורסם)
קרב בגלבוע (רומן. פורסם בהמשכים בעיתון "הירדן" ב-1934)
חיל התותחנים בימי מלחמת הקוממיות (ארכיון צה"ל. לא פורסם. היה תחת סיווג "סודי")
יציאת מצרים (לא פורסם)
דיאטה תרפיוטית לשחפת (נכתב בשיתוף עם ד"ר גרזון)
לקריאה נוספת

Von Weisl - מסע הצפלין למזרח התיכון 1929, ניבה פון וייזל, אתר academia.edu
עוזי אלידע, "בין טשטוש להבלטה: העיתונות העברית בארץ-ישראל נוכח מאורעות 1929", קשר, מס' 50, סתיו 2017, עמ' 27, 37-39.
World War I – Jewish Soldiers in the Austro-Hungarian army
שרלוטה פון-וייזל, הספר של סבתא שרלוטה: תולדות משפחה, 1934-1660, מגרמנית: אלדעה קרסיקוב (לבית פון וייזל) ודן פון וייזל; הביאה לבית הדפוס וערכה: ניבה פון וייזל, תשס"ח 2008
הערות שוליים

↑  Dietmar Goltschnigg (Hrsg.): Wolfgang von Weisl. Der Weg eines österreichischen Zionisten vom Untergang der Habsburgermonarchie zur Gründung des Staates Israel. Böhlau, Wien 2019. עמ' 535.
↑  זאב גלילי, "לורנס איש ערב" של העם היהודי, באתר היגיון בשיגעון, ‏2007-07-13
↑  ארנון סגל, האיש שקיבל מהמלך פייסל את ברכתו לביצוע טרנספר של פלאחים ערבים מארץ ישראל, באתר מקור ראשון, ‏29-5-2024
↑  נכדת המנהיג, להלן "קישורים חיצוניים".
1 2  "ד"ר זאב פון וייזל", האנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ט"ו (1966) עמ' 4802
1 2  נעה שרמן גולדפינגר, אחת הדמויות המרתקות שחיו והתגוררו במושבה גדרה היה ד"ר פון וייזל : רופא, עיתונאי, סופר, פוליטיקא, באתר wiseland, ‏2016-05-05
↑  מיכל בן ארי מנור, המלון היוקרתי בגדרה שהפתיע אותנו לטובה, באתר חדשות 13, 19 בספטמבר 2022
↑  בול בנימין זאב פון וייזל, מעצב:אסנת אשל 09/2014, באתר services.israelpost.co.il
↑  העמותה לחקר והפצת המורשת הציונית ע"ש ד"ר זאב וולפגנג פון וייזל (ר' תעודת הרישום), באתר www.guidestar.org.il
↑  אודות העמותה – Zeev Wolfgang Von
↑   ניבה פון וייזל, דרכי אללה לא ישוערו, באתר הארץ, 24 במאי 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301937105171  PLWABN: 9810680881805606  BnF: cb11192657f (data)  GND: 127300880  ISNI: 0000 0001 1437 4917  LCCN: nr99028716  NTA: 148307078  VIAF: 8383907   WorldCat (עם VIAF): 8383907
תלמיד

תלמיד כיתה א' משנת 1954
תלמידת בית ספר בהודו
תלמיד הוא אדם שלומד, בין אם זה נעשה בעזרת מורים או חונכים ובין אם זה נעשה באופן עצמאי, כלומר באופן אוטודידקטי. התלמידים הלומדים ממורים נחלקים לאלו הלומדים במסגרת ממוסדת כלשהי, וללומדים במסגרות אחרות (למשל לימודי בית או חניכה אישית). את הידע הנלמד נהוג לבדוק בעזרת מבחן, אשר נועד לשקף את ההישגים האקדמיים של התלמיד.
המונח תלמיד משמש גם לציון ממשיך דרכו של אדם כלשהו, אשר שימש כמוביל דרך בתחום מסוים. לדוגמה: בתחום הפסיכולוגיה מלאני קליין נחשבת לתלמידתו של זיגמונד פרויד.
מוסדות חינוכיים

בין המסגרות הממוסדות ללימודים ניתן להזכיר את גן הילדים, בית הספר (הכולל: יסודי, חטיבת ביניים ותיכון), הסמינר למורים, המכללה, האוניברסיטה, הישיבה והכולל.
לתלמידים במסגרות השונות יש לעיתים שמות ייחודיים:
סטודנט - כינוי לתלמיד במכללה או באוניברסיטה.
אברך - המציין תלמיד נשוי במסגרת ישיבתית.
חניך - תלמיד במסגרת של חינוך בלתי פורמלי.
שוליה - מתמחה הלומד מקצוע מסוים מבעל מקצוע תוך כדי העבודה ומסייעים לבעל המקצוע בעבודתו.
במסגרות חינוכיות רבות נהוג קוד לבוש ההולם את אופי המוסד או תלבושת אחידה לכל התלמידים.
אמצעי לימוד

אמצעי הלימוד של התלמיד הם מגוונים ביותר ופעמים רבות תהליך הלמידה מערב יותר מאמצעי לימוד אחד.
אמצעים אלו כוללים:
אדם אחר הבקיא בידע או המיומנות הרצויים ומקנה אותו במסגרת שיעור קבוצתי בכיתה או במסגרת יחידנית של שיעור פרטי. לדוגמה:
מורה או מרצה - מעביר את החומר הנלמד לתלמיד ובדרך כלל גם ילמד אותו כיצד ללמוד את החומר.
חונך
ספרים וחומרים כתובים אחרים - באמצעות הבנת הנקרא יכול התלמיד להשתמש בטקסטים שונים לצורכי לימוד. חומרי העיון יכולים להיות מודפסים או אלקטרוניים.
ספרי לימוד - עוזרים לתלמיד לחזור על החומר הנלמד ולתרגל אותו.
מילון - משמש לבירור אוצר המילים של שפה מסוימת. בין המילונים העבריים המוכרים נמצאים מילון אבן-שושן, מילון בן-יהודה, מילון ספיר ו"רב-מילים".
אנציקלופדיה או לקסיקון - מאגר ידע.
מאמר מדעי - משמש לרוב תלמידים מתקדמים באקדמיה.
מדריך למשתמש - מסייע בלמידת אופן השימוש במערכות ומכשירים שונים.
ספרי מידע והדרכה בתחומים שונים כגון מגדיר צמחים וספר בישול.
קבוצת השווים - החברים בקבוצה או הכיתה של התלמיד עוזרים לתלמיד לתרגל את החומר הנלמד.
התנהגות וניהול עצמי

כל תלמיד בעל אישיות ייחודית בפני עצמה.
הבדלים בין אישיים במיומנויות קשב ויכולת שליטה עצמית משפיעים רבות על ההתפתחות הרגשית-חברתית ועל ההצלחה האקדמית.
קושי בניהול עצמי יכול להוביל לקשיים בהסתגלות החברתית ולירידה בביצועים האקדמיים.
עם ההתקדמות של התלמיד בבית הספר האחריות על התפקוד האקדמי שלו עוברת בהדרגה מהמורים וההורים אל התלמיד עצמו. הדרישה מהתלמיד לניהול עצמי מתעצמת לקראת הכניסה למוסדות ההשכלה הגבוהה.
דחיינות היא תופעה נפוצה מאוד באקדמיה. עם זאת, היא מצטמצמת כאשר הסטודנט בוחר את מסלול הלימוד מיוזמתו מתוך רצון לקידום עצמי וכאשר הוא נהנה מתהליך הלמידה.
הערכת תפקודו של התלמיד

התעודה מרכזת את ציוני התלמיד ואופן התנהגותו עבור כל שנת לימוד. נהוג לחלק את התעודה מספר פעמים משנה.
תעודת בגרות היא תעודה מטעם משרד החינוך של ישראל המעידה על מילוי הדרישות הלימודיות בבחינות הבגרות.
השפעת טכנולוגיית המידע

ההתפתחות של טכנולוגיות מידע ותקשורת משפיעה על אופיו של התלמיד המודרני.
תלמידי המאה ה-21 חשופים כל העת למידע זמין ומגוון המשתנה בקצב מהיר. בהתאם לכך אין הם רואים עוד בבית הספר את מקור המידע היחידי או העיקרי עבורם.
הנגישות הרבה של המידע משפיעה על אופן החינוך אשר יאפשר לתלמידיו להשתלב בהצלחה בחברה בבגרותם. היא מפחיתה את הצורך ללמד את המידע עצמו ובמקביל מעלה את הצורך ללמד את הדור הצעיר כיצד להשתמש בו. כלומר, מטרת ההוראה היא להכשיר לומדים עצמאיים בעלי יכולת עיבוד מידע והבניה אקטיבית של ידע. עליה לפתח בקרב התלמידים כישורים ומיומנויות אשר מאפשרים התמודדות עם אתגרים מדעיים–טכנולוגיים, כלכליים, חברתיים ותרבותיים המתאימים לתקופה בה הם חיים.
התלמיד בחוק

מדינת ישראל חוקקה מספר חוקים הנוגעים לתלמידים.
חוק לימוד חובה קובע שכל ילד בישראל חייב להיות במסגרת חינוך (מגן חובה ועד סוף כיתה י"ב).
חוק זכויות התלמיד מסדיר את נושא זכויות התלמידים במערכת החינוך ובכך הופך את הפרתן לעבירה על החוק.
אחד ההישגים הבולטים של מועצת התלמידים והנוער הארצית הוא הסעיף בחוק הקובע שחובה על כל מוסד חינוך, להוציא גן ילדים, לעודד הקמת מועצת תלמידים ואסור לו למנוע את הקמתה.
ראו גם

הוראה מתקנת
לקות למידה
הפרעת קשב, ריכוז והיפראקטיביות
תלמיד חכם
קונסטרוקטיביזם (למידה)