stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כום א-דיכה
ארכאולוגיה > מתחם המרחצאות

המרחצאות נבנו במאה ה-4, אם כי התאריך המדויק אינו ברור. הם נבנו מחדש לפחות פעמיים, ראשית לאחר רעידת אדמה בשנת 447, ושנית לאחר רעידת אדמה בשנת 535. בשל גודלם ועיצובם הסימטרי, סביר להניח שהם נבנו בכספים אימפריאליים. הסגנון שלהם אופייני למרחצאות רומיים, הכוללים אפודיטריום, פריג'ידריום, טפידריום, דסטריטריום, סודטוריום, קלדריום, בריכה גדולה, תנורים ומחסנים. הבנייה המוקדמת הייתה עשויה מלבנים, אך בהמשך המרחצאות השתמשו בבנייה של לבנים על בלוק. הרחבה זו הוסיפה דירות וחנויות למתחם המרחצאות. המים של מתחם המרחצאות סופקו מבור מים גדול, שהיה מאגר המים העילי היחיד בעיר.
ארכאולוגיה > המתחם האקדמי

המתחם האקדמי מורכב מלפחות עשרים אודיטוריום, או אולמות הרצאות, המחולקים לשתי קבוצות. אלה היו משמשים כ"אוניברסיטה", או מקום להשכלה גבוהה, ומעידים על שפע לימודי הרטוריקה, הפילוסופיה והרפואה באלכסנדריה מהמאות ה-5 עד ה-7 לספירה. בנייתם החלה עם העבודות הציבוריות האחרות במאה ה-4. רק עשרים אודיטורים נחפרו נכון ל-2010. שתי הקבוצות מחולקות על ידי מעבר למתחם המרחצאות, וסביר להניח שיש קבוצות נוספות מעבר לרחוב, אך מחוץ לשטח החפירה. אף על פי שלרוב האודיטורים יש את אותו כיוון לאורך הציר צפון-דרום, הם שונים בגודל ובסידור. כל האודיטורים כוללים ספסלי אבן, כאשר לרובם יש שניים או שלושה ספסלים לאורך הקירות או בסידור פרסה. הקיבולת הייתה בדרך כלל 20–30 סטודנטים לאולם הרצאות, עם מתקנים שתומכים בנוחות בסך הכל של 500–600 סטודנטים.
ארכאולוגיה > תיאטרון

התיאטרון הוא תיאטרון רומי קטן המשמש לצורות שונות של בידור. הוא נבנה במאה ה-4 ופעל עד תחילת המאה ה-7, עם שיפוץ בסביבות שנת 500. ייתכן שהשימוש המוקדם בו היה לישיבות מועצת העיר וכן לבידור. גרפיטי במושבים מהמאה ה-6 מראה תמיכה בסיעות הכחול והג'ין, צוותים פופולריים של מרכבות, אם כי התיאטרון לא היה גדול מספיק לביצוע מרוצים. צורות הבילוי המדויקות בתיאטרון אינן ידועות, אך ישנן עדויות למופעים מוזיקליים ולהיאבקויות. לאחר בניית המתחם האקדמי, ייתכן שהתיאטרון אירח גם פעילויות אקדמיות כמו נאומים פומביים ונאומים רטוריים. התיאטרון בנוי בצרת חצי עיגול מורחב עם מושבי אודיטוריום מגופים. המושבים עשויים משיש ממוחזר ממבנים ישנים יותר. הקירות והפרוזדור עשויים מאבן גיר. בחלקו העליון יש שורה של עמודים לא מתואמים, ממוחזרים ממבנים אחרים.
ארכאולוגיה > בתים

בתקופה הרומית הקדומה, מהמאה ה-1–3 לספירה, כום א-דיכה הייתה מאוכלסת על ידי וילות גדולות הידועות ברצפות הפסיפס המשוכללות שלהן. בחלק המערבי השתמרו שלוש וילות. חורבן המאה ה-3 וגניבה שיטתית גרמו לאיבוד רוב המבנים מתקופה זו, אך פסיפסי הרצפה השתמרו.
התקופה הרומית-ביזנטית המאוחרת מהמאה ה-4–7 ראתה כמויות אדירות של בנייה מחדש. במקום וילות גדולות, כום א-דיכה היה מאוכלס בבתים פשוטים יותר אך סטנדרטיים יותר. מגמת הבתים הרגילים עמדה בניגוד לעובדה שבתים רבים נבנו על מבנים ישנים יותר והשתמשו בהם. קירות ישנים יותר שימשו לעיתים קרובות כיסודות לחדשים, מקום שבו בתים לא הוגדרו על ידי היסודות עליהם נבנו, הם הראו לעיתים קרובות דפוסים קבועים. חנויות בחזיתות הבתים הפכו נפוצות הרבה יותר, ולעיתים קרובות הופיעו בתי מלאכה בחלקי הבתים שלא פנו לרחוב. עם עליית הביקוש לשטחי מגורים נוספים, החלו הבניינים להתרחב אל הרחוב, מה שגרם לרחובות גדולים להפוך לסמטאות צרות.
ארכאולוגיה > וילת הציפורים

וילת הציפורים הייתה וילה בתקופה הרומית הקדומה. היא ידועה בזכות הפסיפסים שהשתמרו היטב, שהם הפסיפסים היחידים שניתן לראות בסביבתם המקורית באלכסנדריה. הווילה נבנתה ככל הנראה זמן מה במאה ה-1 לספירה, ונהרסה בשריפה זמן מה בסוף המאה ה-3. אף על פי שלאחר מכן היא נשדדה לצורך שימוש בחומרים שלה ונכבשה במשך תקופה ארוכה, הפסיפסים שרדו במצב טוב יחסית. נשתמרו ארבעה פסיפסים, בהיקף של כמעט 110 מטרים רבועים, כאשר שניים השתמרו במלואם ושניים השתמרו חלקית. אחת מהן, α-5, מציגה תשע ציפורים שונות בתשעה ריבועים נפרדים, ומעניקה לווילה את שמה. אמנות הציפורים היא בסגנון מצרי, אך גם שואבת השפעה ממחוזות מערביים אחרים ומפרגמון.
לקריאה נוספת

גז'גורז' מג'רק. אלכסנדריה. כום א-דיכה. עונה 2017. ארכאולוגיה פולנית בים התיכון, 27/1 (2018), 35–56
גז'גורז' מג'רק. פירורים מהשולחן - שרידים ארכאולוגיים של אלכסנדריה ההלניסטית. באלכסנדריה ההלניסטית. חוגגים 24 מאות. כנס בינלאומי, אתונה, 12-15 בדצמבר 2017, מוזיאון האקרופוליס (עמ' 71–85). אוקספורד: ארכיאופרס 2018.
Wojciech Kolątaj, Grzegorz Majcherek ו-Ewa Parandowska. וילת הציפורים: החפירה והשימור של פסיפסי כום א-דיכה (= מרכז המחקר האמריקאי במצרים לשימור סדרה 3). קהיר: הוצאת האוניברסיטה האמריקאית בקהיר 2007.
Zsolt Kiss, Grzegorz Majcherek, Henryk Meyza, Henryk Rysiewski and Barbara Tkaczow, B. Fouilles polonaises à Kôm el-Dikka (1986–1987) (= Alexandrie 7). ורשה: מרכז הארכאולוגיה למדעים 2000.
ברברה טקצ'וב. הטופוגרפיה של אלכסנדריה העתיקה: מפה ארכאולוגית. ורשה: Zakład Archeologii Śródziemnomorskiej, Polskiej Akadmii Nauk 1993.
Wojciech Kola̜taj. מרחצאות אימפריאליים בכום א-דיכה (= אלכסנדריה 6). ורשה: Zakład Archeologii Śródziemnomorskiej Polskie Akademii Nauk 1992.
הערות שוליים

↑  Kom Al Dikka | Alexandria, Egypt | Attractions - Lonely Planet, www.lonelyplanet.com (באנגלית)
↑  Roger S. Bagnall and Paola Davoli, Archaeological Work on Hellenistic and Roman Egypt, 2000–2009, American Journal of Archaeology Vol. 115, No. 1 (January 2011),, The University of Chicago Press, 2011, עמ' 103-157 doi: 10.3764/aja.115.1.0103.
1 2 3  Roger S. Bagnall, Dominic W. Rathbone, Egypt from Alexander to the Copts : an Archaeological and Historical Guide, Revised Electronic Edition, London: American University of Cairo Press, 2017, עמ' 64–69, ISBN ISBN 978-1-61797-835-7
1 2  Majcherek, G. (1995). "Notes on Alexandrian Habitat. Roman and Byzantine Houses from Kom el-Dikka". Topoi. 5 (1): 133–150. doi:10.3406/topoi.1995.1562. ISSN 1161-9473.
1 2  Majcherek, Grzegorz (2010). "The Auditoria on Kom el-Dikka: A Glimpse of Late Antique Education in Alexandria". The Proceedings of the 25th International Congress of Papyrology. 25 (1).
↑  Alexandria, Kom el-Dikka, pcma.uw.
↑  "Kom el-Dikka, Alexandria: opening of the visitors' route". pcma.uw.edu.pl. נבדק ב-2020-06-04.
↑  "Conservation award for PCMA architect". pcma.uw.edu.pl. נבדק ב-2020-06-04.
↑  Kordas, Anna Urszula (2021-05-17). "The baths at Kom el-Dikka in Alexandria as a foundation of Constantine the Great? Reconsidering the inscribed mark ΦΛ ΑΝΤ". Journal of Roman Archaeology. 34 (1): 238–240. doi:10.1017/s104775942100026x. ISSN 1047-7594.
↑  Hemeda, Sayed (2013). "Laser induced breakdown spectroscopy and other analytical techniques applied on construction materials at Kom El-Dikka, Alexandria, Egypt" (PDF). Mediterranean Archaeology and Archaeometry. 13 (2): 104–105.
1 2  Majcherek, G. (2010). "The Auditoria on Kom el-Dikka: A Glimpse of Late Antique Education in Alexandria". The Proceedings of the 25th International Congress of Papyrology. 25 (1).
↑  Ewa, Kołątaj, Wojciech Majcherek, Grzegorz Parandowska (2007). Villa of the birds: the excavation and preservation of the Kom al-Dikka mosaics. American University in Cairo Press. pp. 1–41. ISBN 977-416-076-2. OCLC 488218211.
↑  Wojciech Kołątaj, Grzegorz Majcherek and Ewa Parandowska. Villa of the Birds: The excavation and preservation of the Kom al-Dikka mosaics (=American Research Center in Egypt Conservation Series 3). Cairo: American University in Cairo Press 2007.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554180705171  GND: 4581098-9  NKC: ge487592  VIAF: 315161086   WorldCat (עם VIAF): 315161086 
אודיטוריום בכום א-דיכה
התיאטרון הרומי
קונטסה 1300 ספרינט

|  מאפיינים כלליים |
| --- | --- |
 נקרא גם:  Hino Contessa 1300 Sprint
 יצרן:  הינו מוטורס
 שנות ייצור:  1966
 הרכבה:  יפן יפן (טוקיו)
 אורך:  4,170 מ"מ
 רוחב:  1,540 מ"מ
 גובה:  1,240 מ"מ
 משקל:  850 ק"ג (ריק)
 בסיס גלגלים:  2,270 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, בטור, 2 שסתומים לצילינדר, 1,286 סמ"ק, המפיק 80 כ"ס ב-5,500 סל"ד, יחס דחיסה 9.5:1
 הילוכים:  תמסורת ידנית  - 4 מהירויות
 מהירות מרבית:  170 קמ"ש
 צריכת דלק:  9.4 ליטר ל-100 ק"מ
 
קונטסה 1300 ספרינט (ביפנית: 日野コンテッサ1300スプリント, באנגלית: Contessa 1300 Sprint, קרויה גם: Hino Contessa 1300 Sprint) היא מכונית ספורט בתצורת קופה מתוצרת יצרנית הרכב הינו מוטורס היפנית אשר יוצרה בשנת 1966 ביפן.
"קונטסה 1300 ספרינט"

2 דלתות.
מספר נוסעים: 2+2.
מנוע אחורי בפוזיציה אורכית.
סוג הנעה: הנעה אחורית.
מנוע בנזין.
מנוע קירור מים.
2 מאיידים מתוצרת "Weber" מסוג "Weber 40 DCD E".
קיבולת מכל דלק - 45 ליטר.
מקדם גרר - 0.4.
יחס כוח / משקל - 94.23 כ"ס ל-1,000 ק"ג.
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 13.1 שניות.
ראו גם

הינו מוטורס
קונטסה 900
קונטסה 900 ספרינט
קונטסה 1300
הערות שוליים

↑  קונטסה 1300 ספרינט - מפרט טכני carfolio.com/specifications/models
↑  "קונטסה 1300 ספרינט", שנת 1966 - מפרט automobile-catalog.com/car/1966/1081835/hino_contessa_1300_sprint
↑  "קונטסה 1300 ספרינט" contessa.web.fc2.com/contessa003
↑  "קונטסה 1300 ספרינט" - תמונה br.pinterest.com/pin/308355905730267716
| יפן הינו מוטורס |
| --- | --- | --- | --- |
| מכוניות-משאיות-אוטובוסים | דגמים בולטים בהווה | 600 • Melpha • פונקו • בלו ריבון • 300  |   |
| מכוניות-משאיות-אוטובוסים | דגמים בולטים בעבר | 1300 • 900 • 900 ספרינט • 1300 ספרינט • בריסקה • הינו-רנו 4CV • Liesse • HS3KRK • TH  |   |
קבוצת טויוטה: טויוטה • לקסוס • דייהטסו • הינו מוטורס • סאיון • סובארו (שותפות חלקית)
נפיחנות נרתיקית

נפיחנות נרתיקית (באנגלית: Vaginal flatulence) היא פליטה או סילוק אוויר מתוך הנרתיק. זה יכול להתרחש במהלך או לאחר קיום יחסי מין, או לאחר פעולות מיניות אחרות, מתיחות או תרגילי התעמלות. הצליל דומה במקצת לנפיחה מפי הטבעת, אך אינו כרוך בפליטת גזי פסולת, ולכן לרוב אין לו ריח ספציפי. בדרך כלל זהו מצב תקין ואינו מעיד על בעיה.
ביטויי סלנג לנפיחנות נרתיקית כוללים בעברית "פלוץ פות", ובאנגלית: Vart Fanny Fart, Queef.
מצבים חמורים יותר

גזים נרתיקיים עם ריח חזק של צואה עלולים להיות תוצאה של נצור חלחולת-נרתיק (Rectovaginal fistula), סיבוך זה נדיר יחסית של פתח המחבר בין החלחולת לנרתיק, שיכול לנבוע מניתוח, לידה, מחלות (כמו מחלת קרוהן) או מסיבות אחרות. מצב זה יכול להוביל לדלקת בדרכי השתן וכן לסיבוכים אחרים. גזים נרתיקיים עלולים להופיע גם כסימפטום של צניחת איברי האגן, מצב הנגרם לרוב עקב לידה.
לא ידוע כי נשיפות או כמויות קטנות של אוויר המועברות לחלל הנרתיק במהלך קונילינגוס גורמות לבעיות כלשהן. עם זאת, הכנסת אוויר בכוח לחלל הנרתיק עלולה לגרום לתסחיף אוויר, שבמקרים נדירים מאוד עלול להיות מסוכן לאישה, ואם היא בהיריון – גם לעובר.
הערות שוליים

↑  אז מה "פלוץ פות" אומר על הבריאות שלך?, באתר ‏מאקו‏, 2 בינואר 2019
↑  Martinez, Michael, M.D.; Dogra, Vikram, M.D. (2001)., Case Two-hundred Twenty Eight - Colovaginal Fistula, uhrad.com, ‏June 14, 2002
↑  Correct assessment of prolapse essential, Medical Tribune. Malaysia: MediMedia Asia, ‏15 April 2003
↑  Healthwise, Incorporated (2005), Vaginal problems and female genital prolapse
↑  Wright, Janis, Pregnancy: Prenatal Care, American Family Physician, ‏September 15, 2003
ליו-פיג'ו VC 2

| --- | --- |

Lion-Peugeot Type VC2
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Lion-Peugeot (אנ')
 שנות ייצור:  1909 – 1910
 הרכבה:  צרפת צרפת
 מודל אחריו:  Lion-Peugeot VC 3 (אנ')
 סיווג:  מכונית בסגנון "Phaeton body" (אנ')
 מרכב:  מנוע קדמי, הנעה אחורית
 אורך:  3,320 מ"מ
 רוחב:  1,400 מ"מ
 גובה:  1,950 מ"מ
 בסיס גלגלים:  2,250 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  1 צילינדרים, 2 שסתומים, 1,045 סמ"ק המפיק 9 כ"ס ב-1,400 סל"ד
 מהירות מרבית:  50 קמ"ש
ליו-פיג'ו VC 2 (בצרפתית: Lion-Peugeot Type VC2) היא מכונית קטנה בסגנון "Phaeton body" (אנ') מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית Lion-Peugeot (אנ') אשר יוצרה בין השנים 1909–1910 בצרפת.
ליו-פיג'ו

ליו-פיג'ו הייתה יצרנית רכב צרפתית עצמאית לשעבר. זהו השם שתחתיו בשנת 1906 רוברט פיג'ו (1873 – 1945), פייר פיג'ו (1871 – 1927) וג'ול פיז'ו (1882 – 1957), ללא תלות בעסקי המכוניות של פיג'ו, החלו לייצר מכוניות.
כדי להבין מדוע היו שני עסקי רכב של "פיג'ו" יש להתייחס למחלוקת המשפחתית שהגיעה לשיאה בשנת 1896 כאשר ארמאן פז'ו עזב את העסק המשפחתי שכונה באותו שלב "Les Fils de Peugeot Frères".
בשנת 1910 התאחדו שתי יצרניות הרכב המשפחתיות מכוניות פיג'ו ו"ליו-פיג'ו" והיוו את העסק "Société des Automobiles et Cycles Peugeot", אך העסק הממוזג המשיך להשתמש בשם "ליו-פיג'ו" עבור דגמים קטנים יותר שירשו מהעסק העצמאי לשעבר עד שנת 1916.
תרגום "Lion" מצרפתית לעברית: אריה.
"ליו-פיג'ו VC 2"

יוצרו כ-1,000 יחידות.
4 נוסעים.
מנוע קדמי 1 צילינדרים.
מנוע בנזין - 1.0 ליטר.
סוג הנעה: הנעה אחורית.
מנוע קירור מים.
התנעת מנוע באמצעות מנואלה.
מערכת היגוי: מימין.
צמיג רזרבי.
דגם פתוח לחלוטין, בחלק מהדגמים שמשה חלון קדמית ו / או כיסוי גג מברזנט.
תמונות

"ליו-פיג'ו VC 2"
"ליו-פיג'ו VC 2"
"ליו-פיג'ו VC 2", שנת 1909
"ליו-פיג'ו VC 2"
"ליו-פיג'ו VC 2"
ראו גם

ליו-פיג'ו סוג V4C3
ליו-פיג'ו סוג V2C2
ליו-פיג'ו סוג VA
הערות שוליים

↑  "Phaeton body" הוא סגנון רכב פתוח ללא הגנה מפני מזג אוויר קבוע, שהיה פופולרי משנות ה-1900 ועד שנות ה-30 של המאה ה-20. סגנון מקביל לכרכרת  הפייטון המהירה שנמשכה על ידי הסוסים
↑  Wolfgang Schmarbeck: Alle Peugeot Automobile 1890–1990, Motorbuch-Verlag. Stuttgart 1990. ISBN 3-613-01351-7
↑  מדגמי ליו-פיג'ו snipview.com/q/Lion-Peugeot_vehicles
↑  היסטוריה דגמי פיג'ו 1889-1988 web.archive.org/web/20150120013204
↑  דגם  "ליו-פיג'ו VC 2" - מפרט ומידות auta5p.eu/lang/en/katalog/auto
↑  "ליו-פיג'ו VC 2" כולל תמונה oldtimerfarm.be/fr/voiture-de-collection-a-vendre/1226/peugeot-lion-type-vc2
Zotye Z700

| --- | --- |

Zotye Z700
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  "Zotye Auto" (אנ')  (שם רשמי: "Zotye International Automobile Trading Co., Ltd", שם בסינית: "众泰汽车")
 שנות ייצור:  2015 - היום
 הרכבה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 מרכב:  Front-engine, front-wheel-drive layout (אנ')
 אורך:  5,020 מ"מ
 רוחב:  1,877 מ"מ
 גובה:  1,469 מ"מ
 משקל:  1,560 ק"ג
 בסיס גלגלים:  3,000 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 1.8 ליטר המפיק 177 כ"ס (מגדש טורבו)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות  תמסורת 6 מהירויות מסוג "Dual-clutch transmission" (אנ') (DCT)
Zotye Z700 היא מכונית משפחתית גדולה מתוצרת יצרנית הרכב הסינית Zotye Auto (אנ') (שם רשמי: "Zotye International Automobile Trading Co., Ltd", שם בסינית: "众泰汽车") אשר מיוצרת בין השנים 2015 ועד היום.
"Zotye Z700"

,
4 דלתות - סדאן.
5 נוסעים.
מנוע קדמי.
מנוע בנזין: 1.8 ליטר.
מנוע הנעה קדמית.
מחיר היחידה מדגם "Zotye Z700" בסין עמד על 105,800-165,000 רנמינבי (שנת 2015).
בשנת 2018 עבר הדגם מתיחת פנים. הדגם החדש קרוי "Zotye Z700H".
תמונות

דגם "Zotye Z700"
דגם "Zotye Z700"
דגם "Zotye Z700"
דגם "Zotye Z700"
ראו גם

דומי X5
Zotye T500
Zotye T700
Zotye Z100
Zotye Z300
Zotye Z500
הערות שוליים

↑  דגם "Zotye Z700"  carnewschina.com/2015/09/16/official-photos-of-the-zotye-z700-sedan-for-china
↑  דגם "Zotye Z700" לשוק הסיני  carnewschina.com/2014/04/01/this-is-the-zotye-z500-for-the-china-car-market
↑  דגם "Zotye Z700" - מכונית הדגל החדשה של "zotye" wautom.com/2015/04/zotye-t700-the-new-flagship-of-zotye
↑  דגם  "Zotye Z700H" autohome.com.cn/news/201710/907888
דואט

ערך זה עוסק ביצירה מוזיקלית. אם התכוונתם למושג בכימיה הנקרא "כלל הדואט", ראו .
"הדואט", פרי יצירתו של הנדריק טר ברוכן
דּוּאֵט (מאיטלקית, duetto; בעברית: דּוּאִית) היא יצירה מוזיקלית, המיועדת לביצוע על ידי שני מוזיקאים. המונח מתייחס בדרך כלל לקטע ווקלי או ליצירה לפסנתר. כשמדובר בכלי נגינה אחרים, המילה duo היא הרווחת בשימוש. קטע מוזיקלי שמבוצע על ידי שני פסנתרנים על אותו פסנתר נקרא דואט, אך קטע כזה שמבוצע על שני פסנתרים שונים נקרא duo. במוזיקת הרנסאנס, המושג "ביסיניום" (Bicinium) התייחס לסוג מיוחד של דואט ששימש ככלי להוראת מוזיקה, והושר על ידי מורה ותלמיד בצוותא.
הרכב

בדואט לשני המבצעים יש את אותה חשיבות ביצירה.
"דואט" משמש גם כפועל לפעולה של ביצוע דואט מוזיקלי, או בשפת הדיבור כשם עצם להתייחס למבצעי דואט.
יצירה המבוצעת על ידי שני פסנתרנים על אותו הפסנתר נקראת "דואט פסנתר" או "פסנתר בארבע ידיים" יצירה לשני פסנתרנים המופיעים יחד על פסנתרים נפרדים היא "צמד פסנתרים". הרכב מוזיקלי עם יותר משני כלי סולו או קולות נקרא טריו, רביעייה, חמישייה, סקסטה, ספטה, אוקטט וכו'.
היסטוריה

כשמוצרט היה צעיר הוא ואחותו מריה ניגנו דואט מהלחן שלו בשנת 1765. ארבע הידיים, שתוארו כדואט, היה ברבים מיצירותיו שכללו חמש סונטות; סט וריאציות, שני מבצעים וכלי נגינה אחד, וסונטה לשני פסנתרים. הסונטה או הדואט הראשונה שפורסמה הייתה ב-1777.
במוזיקת הרנסאנס, דואט שנועד במיוחד ככלי הוראה, שיבוצע על ידי מורה ותלמיד, נקרא bicinium (ראה אטיוד).
באופרה

דואטים תמיד היו חלק ממבנה האופרות. אופרות מתחילת מהאה ה-16 כמו L'Orfeo ו- L'incoronazione di Poppea כוללות דואטים לאורך ההופעה. באיטליה של המאה ה-17 נעשה שימוש לעיתים קרובות בדואטים בסצנות קומיות בתוך אופרות רציניות. בצרפת הבארוק הדואט היה פופולרי בטרגדיות, כמו שירי נקמה ועימות. דואט האהבה התאפיין בשירה בהרמוניות צמודות של 3 ו-6, המסמלות אחדות לאחר עימות.
דואטים אופראיים מפורסמים

לה קלמנזה די טיטו מאת וולפגנג אמדאוס מוצרט
La Cenerentola מאת ג'ואכינו רוסיני
הפוריטנים של וינצ'נזו בליני
Don Pasquale מאת Gaetano Donizetti
לה טרוויאטה מאת ג'וזפה ורדי
אאידה של ג'וזפה ורדי
מפיסטופלה של אריגו בויטו
Manon Lescaut מאת ג'אקומו פוצ'יני
Madama Butterfly מאת ג'אקומו פוצ'יני
ל'אמיקו פריץ מאת פייטרו מסקגני
במוזיקת פופ

לאורך המאה ה-20 דואטים היו נפוצים במוזיקה הפופולרית של התקופה. כמה שירים נכתבו כדי להישמע כשיחות, כמו "מותק, קר בחוץ". אחרים הוצגו סביב נושא, למשל ניו יורק ב"אמפייר סטייט אוף מיינד". מדי פעם דואטים הם אימפרוביזציה בין אמנים, כמו "Under Pressure". על פי הדיווחים, דייוויד בואי ופרדי מרקיורי הלחינו את המילים תוך יום על ידי אימפרוביזציה משותפת.
הערות שוליים

↑  על פי מילון החלופות של האקדמיה ללשון העברית באתרה
↑  Thomas Christensen, Four-Hand Piano Transcription and Geographies of Nineteenth-Century Musical Reception, Journal of the American Musicological Society 52, 1999, עמ' 255–298 doi: 10.2307/831999
↑  HUGH M. MILLER, THE EARLIEST KEYBOARD DUETS, The Musical Quarterly XXIX, 1943, עמ' 438–457 doi: 10.1093/mq/xxix.4.438
↑  Michael Tilmouth, Duet, Oxford University Press, 2001, Oxford Music Online
↑  The Making of Queen and David Bowie's 1981 Hit "Under Pressure”: Demos, Studio Sessions & More | Open Culture (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4138631-0  NKC: ph254872 
תומאס שו - האי של מרגריט הקדושה - דואט מערכה ראשון 'אהבתי, משעה לשעה'
הנני קילוואט

| --- | --- |

Henney Kilowatt
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  שלדה וגוף הרכב יוצרו על ידי רנו  National Union Electric Corp בשיתוף פעולה Henney Motor Company (אנ') ברישיון יצרנית הרכב הצרפתית רנו
 שנות ייצור:  1960–1959
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 אורך:  3,937 מ"מ
 רוחב:  1,668 מ"מ
 גובה:  1,448 מ"מ
 משקל:  907 ק"ג (דגם שכלל 2 סוללות חשמליות במתח 18 וולט כל סוללה)  968 ק"ג (דגם שכלל 6 סוללות חשמליות במתח 12 וולט כל סוללה)
 בסיס גלגלים:  2,261 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע חשמלי המפיק 7 כ"ס (מנוע אחורי)
 מהירות מרבית:  60 קמ"ש (דגם שכלל 2 סוללות חשמליות במתח 18 וולט כל סוללה)  90 קמ"ש (דגם שכלל 6 סוללות במתח 12 וולט כל סוללה)
הנני קילוואט (באנגלית : Henney Kilowatt (אנ')) היא מכונית משפחתית קטנה, חשמלית, אשר הורכבה על ידי יצרנית מארזי הרכב Henney Motor Company (אנ') בשיתוף פעולה של National Union Electric Corp קונגלומרט הכולל את "רדיו אמרסון" ("Emerson Radio" (אנ')) ברישיון יצרנית הרכב הצרפתית רנו, אשר הורכבה בין השנים 1960–1959 ב-ארצות הברית.
"הנני קילוואט" התבסס על השלדה וגוף ה"דופין" שיוצרו בצרפת על ידי רנו. חיצונית, דגם ה-"הנני קילוואט" היה זהה לדגם ה-דופין הצרפתי. לוח מחוונים, מערכת ההיגוי וכל עיצוב הפנים נלקחו מה"דופין" .
את הסוללות לדגם ייצרה חברת "National Union Electric Corp" עבור חברת Exide Battery Corp. מנכ"ל "Exide Battery Corp", מוריסון מק'מולן ג'וניור, השתתף גם בפיתוח דגם ה-"הנני קילוואט".
"הנני קילוואט" הוא דגם המכונית החשמלית הראשונה לייצור המוני בעולם.
הנני קילוואט

בראש פרויקט "הנני קילוואט" עמד "C. Russell Feldmann" (אנ')
הורכבו ב-ארצות הברית 100 יחידות מתוכם נמכרו 47 יחידות. לקהל הרחב נמכרו 15 יחידות.
4 דלתות
5 נוסעים
מנוע חשמלי
סוג הנעה : הנעה אחורית
מנוע אחורי
טווח טעינה : 40 מייל (64.37 ק"מ), לדגם שכלל 2 סוללות חשמליות במתח 18 וולט כל סוללה, 60-65 מייל (96.5-104.6 ק"מ), לדגם שכלל 6 סוללות חשמליות במתח 12 וולט כל סוללה
מחיר היחידה עמד על 3,600 דולר (שנת 1959, ארצות הברית).
הנני קילוואט > דגמים

דגם "הנני קילוואט" שכלל 2 סוללות חשמליות במתח 18 וולט כל סוללה, סך הכל 36 וולט
דגם "הנני קילוואט" שכלל 6 סוללות חשמליות במתח 12 וולט כל סוללה, סך הכל 72 וולט
תמונות

"הנני קילוואט", שנת 1959
"הנני קילוואט", שנת 1959
"הנני קילוואט" - מבט לתא הנהג ו-לוח מחוונים
ראו גם

דופין
אלפא רומיאו דופין
הערות שוליים

↑  היצרנית Henney Motor Company coachbuilt.com/bui/h/henney/henney
↑  Westbrook, M: "The Electric Car: Development and Future of Battery, Hybrid and Fuel-Cell Cars", Institution of Electrical Engineers (UK) & Society of Automotive Engineers (USA), 2001
↑  הנני קילוואט dauphinomaniac.org/Speciales/HENNEY/Henney_Kilowatt
↑  "הנני קילוואט" blog.consumerguide.com/what-was-the-henney-kilowatt
↑  המנכ"ל C. Russell Feldmann מנכ"ל national-union-electric nytimes.com/1973/12/14/archives/c-russell-feldmann-75-dies-national-union-electric-head
↑  "הנני קילוואט" thehenryford.org/collections-and-research/digital-collections
לואי פילו

לואי פִּילוֹ (לוקסמבורגית: Louis Pilot; ‏11 בנובמבר 1940 - 16 באפריל 2016) היה שחקן כדורגל ומאמן כדורגל ממוצא לוקסמבורגי.
ביוגרפיה

פילו החל את קריירת הכדורגל שלו בקבוצת פוֹלָה אֶש מלוקסמבורג. בגיל 20 חתם בסטנדרד לייז' הבלגית, ובמהלך 7 שנותיו במועדון זכה ב-4 אליפויות ו-2 גביעים, וכבש 38 שערים ב-264 משחקים. הוא נחשב לכדורגלן הלוקסמבורגי המצליח בהיסטוריה. לזכותו של פילו 49 הופעות בנבחרת לוקסמבורג, במהלכן כבש 7 שערים.
בשנת 1978 פרש מכדורגל, ומונה למאמן הנבחרת הלאומית של לוקסמבורג. בשנת 1984 מונה למאמן סטנדרד לייז', בה אימן במשך עונה אחת. בשנת 1985 מונה למאמן אטזלה אטלברוק.
בשנת 2003 נבחר לייצג את לוקסמבורג במסגרת כדורגלן היובל של אופ"א, תחרות המציינת 50 שנה לאופ"א.
יונדאי בלו-וויל

| --- | --- |

Hyundai Blue-Will
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  יונדאי מוטור
 שנות ייצור:  2009 (מכונית קונספט)
 הרכבה:  דרום קוריאה דרום קוריאה
 סיווג:  מכונית היברידית
 מרכב:  Front-engine, front-wheel-drive layout (אנ')
 אורך:  4,300 מ"מ
 רוחב:  1,801 מ"מ
 גובה:  1,460 מ"מ
 בסיס גלגלים:  2,70 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע בנזין 1.6 ליטר ליטר מסוג המפיק 152 כ"ס  מנוע חשמלי המפיק 134 כ"ס  סך כוח 2 המנועים ההיברידים מפיקים במשותף - 286 כ"ס
 הילוכים:  תיבת הילוכים רציפה (CVT)
יונדאי בלו-וויל (באנגלית: Hyundai Blue-Will) היא מכונית קונספט קומפקטית בעלת הנעה היברידית, בתצורת מכונית משפחתית הצב'ק מתוצרת יצרנית הרכב יונדאי מוטור אשר הוצגה בשנת 2009.
ממאפייני "יונדאי בלו-וויל"

דגם "יונדאי בלו-וויל" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות ("Seoul Motor Show" (אנ')) בסיאול בשנת 2009.
הנעה היברידית: מנוע בעירה פנימית + מנוע חשמלי.
מנועים קדמיים.
סוג הנעה: הנעה קדמית 4x2.
5 דלתות, דלתות אחוריות "דלתות התאבדות" ("Suicide door" (אנ')), ציר פתיחת הדלת מנוגד לכיוון התנועה.
4 נוסעים.
מערכת היגוי בתצורה "כונן באמצעות חוט" ("Drive by wire" (אנ')).
מכל הדלק של מנוע הבעירה הפנימית ממוקם מתחת למושב האחורי שם הוא צרור לצד סוללת הפולימר ליתיום-יון ("Lithium polymer battery" (אנ')) כדי לספק מרחב מזוודות מרבי מאחור.
טעינה באמצעות זרם ביתי.
טווח נסיעה: 652 מייל (1,049.2 ק"מ), טווח נסיעה באמצעות מנוע חשמלי בלבד: 40 מייל (64.37 ק"מ).
טיפול פני השטח החלק של הדגם משתרע עד למרכבה התחתונה, שם הותקן כיסוי באורך מלא כדי למזער גרירה אווירודינמית המסייע לחיסכון בצריכת הדלק. בנוסף לסיוע להפחתת צריכת הדלק, הפלסטיק מחוזק על ידי סיבי פחמן וננו-קומפוזיטים הוחל על אדני הצד, יציקות והפגושים להפחתת המשקל.
פנים הדגם כולל מספר תוספות היי-טק כמו גם אלמנטים ידידותיים לסביבה. הרכיבים הפנימיים מיוצרים מתמציות צמחיות ביו-מתכלות ומביולוגיות אחרות של ביופלסטיק.
תמונות

"יונדאי בלו-וויל"
"יונדאי בלו-וויל"
"יונדאי בלו-וויל"
"יונדאי בלו-וויל"
"יונדאי בלו-וויל"
"יונדאי בלו-וויל" - מבט למערכת ההיגוי ("סטיק")
"יונדאי בלו-וויל"
"יונדאי בלו-וויל"
ראו גם

יונדאי מוטור
יונדאי אינטראדו
יונדאי קליקס
יונדאי נוביס
הערות שוליים

↑  "יונדאי בלו-וויל" conceptcarz.com/s17928/hyundai-blue-will-phev-concept
↑  "יונדאי בלו-וויל" caranddriver.com/news/a16579305/hyundai-blue-will-concept
↑  "יונדאי בלו-וויל" greencarreports.com/news/hyundai-blue-will
↑  "יונדאי בלו-וויל" Foxall, James (2 April 2009). "Hyundai Blue Will at Seoul motor show 2009". Car Magazine. Retrieved 20 August 2014
↑  "יונדאי בלו-וויל" designboom.com/technology/hyundai-blue-will
↑  ננו-קומפוזיט הוא חומר מוצק רב-שלבי בו באחד השלבים יש מידה אחת, שתיים או שלוש של פחות מ-100 ננומטר