stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דאצ'ה
גוסדאצ'ה

דאצ'ות בבעלות ממלכתית מכונות "גוסדאצ'ה" (רוסית: госдача, קיצור של государственная дача – "דאצ'ה ממלכתית"). בתקופת ברית המועצות הועמדו דאצ'ות ממלכתיות כאלה לרשותם של פקידי ממשלה, אנשי אקדמיה, אנשי צבא וחברי מפלגה בכירים. הדאצ'ה הייתה נשארת בבעלות ממשלתית, ונלקחה בחזרה עם סיום התפקיד.
בשנות ה-30 של המאה ה-20 חולקו דאצ'ות לרבים מחברי המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. במהלך הזמן נוצר מצב בו בכירים במפלגה בנו לעצמם וילות ענק בנות 15-20 חדרים על חשבון המדינה. בפברואר 1938 עברה בפוליטביורו החלטה להסדרת מגורי הקיץ של פקידים בכירים. בהחלטה זו נקבעו קריטריונים למספר החדרים המרבי אותו יש לאפשר בבניית דאצ'ות חדשות.
בפברואר 1949 התקבלה החלטת מועצת השרים של ברית המועצות "על גינון קולקטיבי ואינדיבידואלי של עובדים" והיא הניחה את הבסיס לפיתוח רחב של גינון ביתי שהיה למעשה לדאצ'ות של אזרחים פרטיים. כבר בשנות ה-50 אזרחים רבים קיבלו לשימושם הפרטי שטחים באזורים שונים הקרובים לערי מגוריהם. גודל השטח האופייני  היה 600-800 מ"ר והייתה הגבלה על גודל המבנה המותר בו. בתקופתו של ליאוניד ברז'נייב השטח הבנוי הוגבל ל-25 מ"ר ויתר שטח הדאצ'ה נועד לחקלאות בלבד. הדאצ'ות של הנומנקלטורה לא הוגבלו.
בשנות ה-80 מרבית המגבלות על הבניה הוסרו ודאצ'יות רבות נבנו מלבנים באופן פרטי. לאחר התפרקות ברית המועצות הדאצ'ות הופרטו על ידי תושביהם. תרבות הדאצ'ות נשמרה בשטחי ברית המועצות גם במאה ה-21. הדאצ'ות משמשות לנופש בחודשי הקיץ כמין צימרים פרטיים בעלי שטח חקלאי.
הערות שוליים

↑  תחקיר באתר העיתון קומרסנט.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4190139-3 
דאצ'ה מודרנית
דגל צ'ילה

| --- | --- |

 כינוי:  La estrella solitaria  (ספרדית: הכוכב הבודד)
 סוג הדגל:   דגל לאומי ודגל ימי לאומי
 יחס אורך/גובה:  2:3
 הונף לראשונה:  18 באוקטובר 1817
 מוטיבים עיצוביים:  שני פסים אופקיים לבן-אדום, ריבוע כחול וכוכב בקנטון
 שם המעצב:  אנתוניו אנתוס
דגל צ'ילה מורכב משני פסים מקבילים מאוזנים ושווים זה לזה, העליון לבן, והתחתון אדום. בצידו השמאלי של הפס הלבן מצויר ריבוע כחול בגובה זהה לפס הלבן. במרכז הריבוע הכחול ישנו כוכב לבן בעל חמישה קודקודים.
על פי כללי הפרוטוקול ניתן לתלות את הדגל בצורה מאוזנת או מאונכת, אבל הכוכב חייב להיות בצד שמאל.
משמעות הצבעים:
אדום - מסמל את דמם של הפטריוטים שלחמו לעצמאות.
לבן - מסמל את השלג בהרי האנדים.
כחול - מסמל את השמים הכחולים.
הכוכב הבודד: מדגיש את העובדה שצ'ילה היא רפובליקה בעלת ממשל מרכזי ולא פדרציה של רפובליקות.
הדגל הצ'יליאני דומה לדגל מדינת טקסס שבארצות הברית.
ראו גם

סמל צ'ילה
המנון צ'ילה
דייברסון

דייברסון ברום סילבה אקוסטה (בפורטוגזית: Deyverson Brum Silva Acosta; נולד ב-8 במאי 1991 בריו דה ז'ניירו שבברזיל), הידוע בקיצור כדייברסון, הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת פלמיירס.
קריירת מועדונים > תחילת הקריירה

דייברסון שיחק במחלקת הנוער של מנגרטיבנסה מהליגות הנמוכות בברזיל, ושיחק במשך עונה אחת בקבוצה הבוגרת שלה, בה ערך 31 הופעות ליגה והבקיע 18 שערים. ב-5 בספטמבר 2012 חתם דייברסון לשלוש עונות בבנפיקה ליסבון מליגת העל הפורטוגלית, והחל לשחק בקבוצת המילואים שלה, בנפיקה ליסבון ב', ששיחקה בליגה הפורטוגלית השנייה. ב-19 בספטמבר ערך דייברסון את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כשנכנס כמחליף בדקה ה-74 בתיקו 2-2 נגד טונדלה במסגרת המחזור השישי בליגה. ב-10 בנובמבר הבקיע דייברסון את שער הבכורה שלו בקבוצה, שער בדקה ה-78 בניצחון 1–2 על אוליביירנסה במסגרת המחזור ה-13 בליגה. בסך הכל ערך דייברסון 29 הופעות ליגה במדי קבוצת המילואים, בהן הבקיע שמונה שערים.
קריירת מועדונים > בלננסש וההשאלה לפ.צ. קלן

ב-6 באוגוסט 2013 חתם דייברסון לארבע עונות בבלננסש מליגת העל הפורטוגלית. ב-18 באוגוסט ערך דייברסון את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-70 בהפסד 0–3 לריו אבה במסגרת המחזור הראשון בליגה. ב-12 באפריל 2014 הבקיע דייברסון את שער הבכורה שלו בליגה, שער בדקה ה-51 בניצחון 1–3 על ויטוריה דה גימארייש במסגרת המחזור ה-27 בליגה. בעונתו הראשונה במועדון ערך דייברסון שמונה הופעות ליגה, בשתיים מהן הורחק בכרטיס אדום ישיר, והבקיע שלושה שערים. בנוסף, ערך הופעה אחת בגביע הפורטוגלי.
דייברסון החל את עונת 2014/2015 כחלוץ הראשי של הקבוצה. בחצי הראשון של העונה הוא ערך 16 הופעות ליגה, בהן הבקיע שמונה שערים. ב-3 בנובמבר 2014 הבקיע דייברסון צמד שערים בניצחון 1–3 על בואבישטה במסגרת המחזור התשיעי בליגה. הוא הוסיף שלוש הופעות בגביע הפורטוגלי, אשר בשתיים מהן הורחק, והבקיע שער אחד במפעל.
ב-2 בפברואר 2015 הושאל דייברסון לחצי עונה לפ.צ. קלן מהבונדסליגה. ב-14 בפברואר ערך דייברסון את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשהחליף את יויה אוסאקו בדקה ה-77 בהפסד 0–1 לבורוסיה מנשנגלדבך במסגרת המחזור ה-21 בליגה. ב-3 במרץ הבקיע דייברסון את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-89 בהפסד 1–2 לפרייבורג במסגרת שמינית גמר הגביע הגרמני. ב-8 במרץ הבקיע דייברסון את שער הבכורה שלו בליגה, שער בדקה ה-28 בניצחון 2–4 על איינטרכט פרנקפורט במסגרת המחזור ה-24 בליגה. בסך הכל ערך דייברסון שמונה הופעות ליגה במשך תקופת ההשאלה, והבקיע שער אחד.
קריירת מועדונים > לבאנטה וההשאלה לדפורטיבו אלאבס

ב-27 ביולי 2015 חתם דייברסון לארבע עונות בלבאנטה מליגת העל הספרדית. ב-23 באוגוסט ערך דייברסון את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בהפסד 1–2 לסלטה ויגו במסגרת המחזור הראשון בליגה. ב-23 בספטמבר הבקיע דייברסון את שער הבכורה שלו במועדון, שער בתוספת הזמן של המחצית השנייה בתיקו 2-2 נגד אייבר במסגרת המחזור החמישי בליגה. ב-25 באוקטובר הורחק דייברסון לאחר שספג כרטיס צהוב שני בדקה ה-90 בהפסד 0–4 לריאל סוסיאדד במסגרת המחזור התשיעי בליגה. ב-22 בנובמבר הבקיע דייברסון צמד שערים בניצחון 0–3 על ספורטינג חיחון במסגרת המחזור ה-12 בליגה. ב-25 בינואר 2016 הורחק דייברסון פעם נוספת, לאחר שספג כרטיס צהוב שני בתוספת הזמן של המחצית השנייה בניצחון 2–3 על לאס פאלמס במסגרת המחזור ה-21 בליגה. ב-2 במרץ הבקיע דייברסון שער בדקה ה-39 בהפסד 1–3 לריאל מדריד במסגרת המחזור ה-27 בליגה. בעונתו הראשונה במועדון, שהסתיימה בירידה לליגה הספרדית השנייה מהמקום האחרון, ערך דייברסון 33 הופעות ליגה והבקיע תשעה שערים.
ב-21 ביולי 2016 הושאל דייברסון לעונה אחת לדפורטיבו אלאבס, העולה החדשה לליגת העל הספרדית. ב-28 באוגוסט ערך דייברסון את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק במחצית הראשונה בתיקו 0-0 נגד ספורטינג חיחון במסגרת המחזור השני בליגה. ב-10 בספטמבר הבקיע דייברסון את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-39 בניצחון 1–2 על ברצלונה במסגרת המחזור השלישי בליגה. ב-29 באוקטובר הבקיע דייברסון שער בדקה השביעית בהפסד 1–4 לריאל מדריד, במסגרת המחזור העשירי בליגה.
קריירת מועדונים > פלמיירס

ב-11 ביולי 2017 שב דייברסון לברזיל, וחתם על חוזה לחמש עונות בפלמיירס. דייברסון סייע לקבוצה לזכות בליגת העל הברזילאית לשנת 2018, כאשר הבקיע תשעה שערים, אך הפך לשחקן ספסל לאחר הגעתו של לואיס אדריאנו.
ב-21 בינואר 2020 חזר דייברסון לליגת העל הספרדית, כאשר עבר בהשאלה לחטאפה עד לסיום העונה. ב-23 באוגוסט עבר בהשאלה פעם נוספת לאלאבס ובסיום עונת 2020/2021 שב לפלמיירס.
ב-27 בנובמבר 2021 הבקיע דייברסון את שער הניצחון בדקה ה-95 במשחק הגמר של גביע ליברטדורס נגד פלמנגו.
הערות שוליים

↑  Belenenses: Deyverson (ex-Benfica) já treinou באתר Mais Futebol, ‏ 6 באוגוסט 2013 (בפורטוגזית)
↑  Deyverson se convierte en jugador del Levante UD באתר הרשמי של לבאנטה, 27 ביולי 2015 (בספרדית)
↑  El Alavés ficha gol con la incorporación de Deyverson באתר Marca, ‏ 21 ביולי 2016 (בספרדית)
↑  מלכת דרום אמריקה: צפו בפלמייראס זוכה בליברטדורס פעם שנייה ברציפות, באתר וואלה, 28 בנובמבר 2021
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דייברסון".
דגל פרגוואי

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל לאומי ודגל ימי לאומי
 יחס אורך/גובה:  3:5
 הונף לראשונה:  15 באוגוסט 1812
 קבלת מעמד רשמי:  1842
 מוטיבים עיצוביים:  טריקולור אדום-לבן-כחול, בצד החזית מופיע סמל פרגוואי ובצד האחורי מופיע חותם האוצר של פרגוואי שניהם במרכז הפס הלבן
 גרסאות נוספות

 
  צדו האחורי של דגל
דגל פרגוואי  (בספרדית: Bandera del Paraguay) הוא דגלה הלאומי של פרגוואי. הדגל אומץ בשנת 1842. הסמלים והממדים השתנו לאורך השנים.
האזכור הרשמי הראשון של דגל פסים הוא מה-15 באוגוסט 1812 וההיסטוריה של הדגל מגיעה עד לשנת 1806, אז קראו כוחות צבאיים באסונסיון, חבושי מדים בצבעים אלה, לתמיכה בבואנוס איירס נוכח הפלישות הבריטיות לריו דה לה פלטה.
דגל פרגוואי הוא טריקולור המורכב מפסים בצבע אדום, לבן וכחול כשבמרכז הפס הלבן נמצא סמל. הצבעים הושפעו מצבעי הטריקולור הצרפתי, שהוא סמל של שחרור - קיימת טענה כי חוסה גספר רודריגס דה פרנסיה, שהיה מעריץ של נפוליאון, הנהיג את הדגל בשל כך. סמליות הצבעים היא עשירה מאוד בקרב הפרגוואים. האדום מסמל פטריוטיזם, אומץ, גבורה, שוויון וצדק; הלבן מסמל טוהר, איתנות, איחוד ושלום; והכחול מסמל שלווה, אהבה, ידע, אמת וחירות.
הסמלים משני צדי הדגל שונים, דבר שמייקר מאוד את ייצור הדגל ומהווה תופעה ייחודית בין דגלי מדינות העולם. מהצד הראשי מציג הדגל את הסמל הלאומי של פרגוואי, כוכב מחומש צהוב בתוך עטרה ירוקה שמעליה המילים "Republica del Paraguay". כוכב מאי מסמל את תאריך העצמאות, 14 במאי 1811. בצד השני מוצג חותם האוצר של פרגוואי, אריה עם כובע חרות על עמוד. חותם האוצר מסמל את הגנת החופש הלאומי שמסומל על ידי האריה המגן על מצנפת פריגית. מעליו מופיע הכיתוב "Paz y Justicia", "שלום וצדק".
ראו גם

סמל פרגוואי
המנון פרגוואי
דגל צ'כיה

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל לאומי, דגל הצי האזרחי והמדיני
 יחס אורך/גובה:  2:3
 הונף לראשונה:  30 במרץ 1920
 מוטיבים עיצוביים:  צבעי הלאומיות הכלל-סלאבית: שני פסים אופקיים לבן-אדום משולש כחול לצד התורן
דגל הרפובליקה הצ'כית זהה לדגל צ'כוסלובקיה. הוא מכיל את שלושת צבעי הלאומיות הכלל-סלאבית: אדום-לבן-כחול שבסידורים שונים מופיעים ברוב דגלי המדינות הסלאביות: רוסיה, סרביה, קרואטיה, סלובקיה, סלובניה, יוגוסלביה. לאחר פירוק צ'כוסלובקיה, הסכימו המדינות החדשות צ'כיה וסלובקיה לא להשתמש בסמלים הלאומיים של המדינה לשעבר, אולם לאחר שנתקלה בקשיים למצוא דגל חדש, אימצה צ'כיה את הדגל הקודם.
ראו גם

סמל צ'כיה
המנון צ'כיה
דגל פקיסטן

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל מדיני וצבאי, דגל הצי הצבאי
 יחס אורך/גובה:  2:3
 הונף לראשונה:  14 באוגוסט 1947
 מוטיבים עיצוביים:  דגל ירוק, פס אנכי לבן בצד התורן סהר וכוכב על השדה הירוק
 שם המעצב:  מוחמד עלי ג'ינה
 גרסאות נוספות

 
  דגל הצי האזרחי

 
  דגל הצי הצבאי
 יחס ממדים 1:2
דגל פקיסטן הוא דגלה הלאומי של פקיסטן. הוא עוצב על ידי מוחמד עלי ג'ינה, ואומץ עם עצמאות המדינה ב־14 באוגוסט 1947. החלק הירוק מסמל את המוסלמים, בעוד החלק הלבן מייצג את המיעוטים הלא־מוסלמיים. הסהר מסמל קדמה; הכוכב מסמל אור וידע.
ראו גם

סמל פקיסטן
המנון פקיסטן
דארל אימהוף

דארל טאקר אימהוף (באנגלית: Darrall Tucker Imhoff; ‏11 באוקטובר 1938 – 30 ביוני 2017) היה כדורסלן אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1960–1972. בעונת 1966/1967 נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA, וממוצעיו הכוללים לאורך 12 עונותיו בליגה הם 7.2 נקודות, 7.6 ריבאונדים ו-1.8 אסיסטים למשחק.
קריירת מכללות

אימהוף נולד בעיר סן גבריאל אשר בקליפורניה, ובין השנים 1956–1960 למד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. בעונתו השנייה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, 1958/1959, הוביל את ה"גולדן ברס" לזכייתם הראשונה אי פעם בטורניר אליפות המכללות, עם ממוצעים של 11.3 נקודות ו-11.0 ריבאונדים למשחק. במשחק חצי הגמר קלע אימהוף 22 נקודות בניצחון מול אוניברסיטת סינסינטי, בה שיחק אוסקר רוברטסון, ובמשחק הגמר קלע 10 נקודות מול אוניברסיטת וירג'יניה המערבית, אותה הוביל ג'רי וסט. בעונתו האחרונה, 1959/1960, העפיל פעם נוספת לגמר טורניר המכללות, אך הפעם קבוצתו הפסידה מול אוניברסיטת המדינה של אוהיו, בה שיחקו ג'רי לוקאס וג'ון האבליצ'ק. בסיום אותה עונה, בה קלע 13.7 נקודות והוריד 12.4 ריבאונדים למשחק, נבחר לחמישיית העונה של ליגת המכללות (First-team All-American).
נבחרת ארצות הברית

מיד עם סיום לימודיו בקליפורניה, בקיץ 1960, השתתף באולימפיאדת רומא כחבר נבחרת ארצות הברית בכדורסל. לאורך הטורניר ניצחה ארצות הברית בכל משחקיה בהפרש ממוצע של כ-42 נקודות, וזכתה במדליית הזהב. אימהוף עצמו שותף בכל שמונת המשחקים וקלע 4.8 נקודות בממוצע למשחק, כשחקן ספסל. בשנת 2010 הוצגה נבחרת ארצות הברית בכדורסל באולימפיאדת רומא, בשלמותה, בהיכל התהילה של הכדורסל.
קריירת משחק

בדראפט ה-NBA‏ 1960 נבחר אימהוף על ידי ניו יורק ניקס בבחירה השלישית, אחרי אוסקר רוברטסון וג'רי וסט. ב-3 במרץ 1962 היה הסנטר הפותח של הניקס ב"משחק 100 הנקודות של וילט צ'מברלין", ולאורך המשחק היה השומר העיקרי על צ'מברלין. בשתי עונותיו בניו יורק קלע אימהוף 5.4 נקודות בממוצע למשחק כשחקן ספסל, והקבוצה רשמה מאזן כולל של 50 ניצחונות ו-109 הפסדים.
באוגוסט 1962 הועבר בטרייד לדטרויט פיסטונס, בתמורה לרכז ג'ין שו, וכשנתיים לאחר מכן נמכר ללוס אנג'לס לייקרס. לאחר שתי עונות סולידיות עם הלייקרס (כ-4.9 נקודות למשחק), בעונת 1966/1967 הציג אימהוף שיפור ניכר, ורשם ממוצעים של 10.7 נקודות ו-13.3 ריבאונדים למשחק כסנטר הפותח של הקבוצה. באותה עונה נבחר בפעם היחידה בקריירה להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA, לצד חבריו לקבוצה ג'רי וסט ואלג'ין ביילור. ב-3 מתוך 4 עונותיו בלוס אנג'לס העפילה הקבוצה לגמר ה-NBA, אך בכל שלוש הסדרות היא הפסידה מול בוסטון סלטיקס.
לקראת עונת 1968/1969 הועבר יחד עם ארצ'י קלארק וג'רי צ'יימברס בטרייד לפילדלפיה 76', בתמורה לווילט צ'מברלין. בעונתו השנייה בקבוצה קלע שיא קריירה של 13.6 נקודות בממוצע למשחק. בקיץ 1970 נשלח בטרייד לסינסינטי רויאלס, אך לאחר 34 משחקים בקבוצה סבל מקרע ברצועה הצולבת הקדמית, והושבת ממשחק עד לסיום העונה. במהלך עונת 1971/1972 עבר לשחק בפורטלנד טרייל בלייזרס, ובסיומה פרש ממשחק.
ב-30 ביוני 2017 נפטר אימהוף כתוצאה מהתקף לב, בגיל 78.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות הקריירה של אימהוף ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המשחק בין קליפורניה לווירג'יניה המערבית, באתר sports-reference.com
↑  סטטיסטיקות המכללות של אימהוף, באתר sports-reference.com
↑  נבחרת ארצות הברית באולימפיאדת רומא, באתר USA Basketball,‏ 10 ביוני 2010
↑  נבחרת ארצות הברית באולימפיאדת רומא, באתר היכל התהילה של הכדורסל
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1960, באתר basketball-reference.com
1 2  הטרייד של צ'מברלין ללייקרס, 50 שנה אחרי, באתר theringer.com,‏ 9 ביולי 2018
↑  ההודעה על פטירתו של אימהוף, באתר ESPN,‏ 2 ביולי 2017
| נבחרת ארצות הברית – האלופה האולימפית - רומא (1960) |
| --- | --- | --- |
|  1  •  2  •  3 וסט •  4 בלאמי •  5 בוזר •  6 דיסינג'ר •  7 הלדורסון •  8 אימהוף •  9 קלי •  10 ליין •   11 לוקאס •  12 סמית' • 13 ארנט •  14 רוברטסון • 15  • מאמן: ניואל |  1  •  2  •  3 וסט •  4 בלאמי •  5 בוזר •  6 דיסינג'ר •  7 הלדורסון •  8 אימהוף •  9 קלי •  10 ליין •   11 לוקאס •  12 סמית' • 13 ארנט •  14 רוברטסון • 15  • מאמן: ניואל | ארצות הברית |
דייוויד מרשל (כדורגלן)

דייוויד מרשל (באנגלית: David Marshall; נולד ב-5 במרץ 1985) הוא כדורגלן עבר סקוטי, ששיחק בעמדת השוער.
קריירת מועדונים

מרשל נולד בגלאזגו, והתחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של סלטיק. בפברואר 2003, מרשל ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק הגביע נגד סנט ג'ונסטון. ב-11 במרץ 2004, מרשל ערך את הופעת הבכורה שלו בזירה האירופית בניצחון 0–1 נגד ברצלונה במסגרת גביע אופ"א. שנה לאחר מכן, מרשל רשם בקבוצה 4 הופעות בשלב הבתים של ליגת האלופות ואף הדף פנדל מרגליו של רונאלדיניו מברצלונה. בקיץ 2005, הוחלט כי יהפוך לשוער הראשון של המועדון, אך במשחקו הראשון ספג חמישה שערים מארטמדיה פטרז'לקה ומשחק לאחר מכן ספג רביעייה ממות'רוול ולכן איבד מקומו בהרכב.
ב-17 בינואר 2007, מרשל הושאל לנוריץ' סיטי עד לסיום העונה, וב-4 ביולי מרשל חתם על חוזה לשלוש שנים בנוריץ'. בשנתיים בהם שיחק בנוריץ', שיחק בכל משחקי הליגה.
ב-12 במאי 2009, מרשל חתם בקארדיף סיטי תמורת כחצי מיליון פאונד. מרשל, ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בניצחון 0–4 נגד סקונת'ורפ יונייטד בתיקו 1-1 נגד בלקפול. בעונת 2010/2011, התערער מעמדו בקבוצה, אך שנה לאחר מכן חזר לעמדת השוער הראשון. בספטמבר 2014, מרשל מונה לקפטן המועדון.
ב-30 באוגוסט 2016, מרשל חתם בהול סיטי. ב-21 בספטמבר 2016, מרשל ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–2 נגד סטוק סיטי במסגרת גביע הליגה האנגלי.
ביולי 2019, מרשל חתם לשנתיים בוויגאן את'לטיק.
ב-21 באוגוסט 2020, מרשל חתם בדרבי קאונטי. מרשל, מונה לקטפן הקבוצה לאחר פרישתו של וויין רוני.
ב-11 בינואר 2022 חתם בקווינס פארק ריינג'רס בחוזה לחצי עונה.
ב-23 במאי 2022 חזר לאחר 15 שנה לסקולטנד וחתם בהיברניאן, אליה הצטרף ב-1 ביולי של אותה עונה.
בקיץ 2024 הודיע על פרישה מכדורגל ומונה למנהל ביצועי בהיברניאן.
קריירה בינלאומית

ב-18 באוגוסט 2004, מרשל ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סקוטלנד במשחק ידידות נגד הונגריה, כאשר היה בן 18 בלבד. כעבור שנה, זומן לראשונה לסגל נבחרת הצעירה.
במהלך השנים, מעמדו של מרשל בנבחרת ידע עליות ומורדות, בעיקר בגלל העדיפות שלהם זכו קרייג גורדון ואלן מקרגור. לקראת מוקדמות יורו 2016, מרשל הפך לשוער הראשון של הנבחרת, אך לקראת מוקדמות מונדיאל 2018 וליגת האומות 2018/2019 הוא ירד לספסל. מרשל, חזר להיות השוער הראשון במהלך מוקדמות יורו 2020 והיה שותף לעלייה הראשונה בתולדות הנבחרת לאליפות אירופה בכדורגל. ב-7 ביוני 2022 פרש מהנבחרת לאחר ההפסד לאוקראינה בפלייאוף מוקדמות מונדיאל 2022.
תארים

ליגת העל הסקוטית: 2003/2004
הגביע הסקוטי: 2003/2004, 2004/2005
גביע הליגה הסקוטי: 2005/2006
פוטבול ליג צ'מפיונשיפ: 2012/2013
כדורגלן השנה בקארדיף סיטי: 2013/2014
דארל ווקר

| --- | --- |

ווקר בשנת 2013
 לידה:  9 במרץ 1961 (בן 63) שיקגו, אילינוי, ארצות הברית
 עמדה:  רכז, קלע
 גובה:  1.93 מטרים
 מספר:  4, 5, 20
 מכללה:  אוניברסיטת ארקנסו
 דראפט:  בחירה מספר 12, 1983 ניו יורק ניקס
 קבוצות כשחקן
 1983–1986 1986–1987 1987–1991 1991–1992 1993:  ניו יורק ניקס דנוור נאגטס וושינגטון בולטס דטרויט פיסטונס שיקגו בולס
 הישגים כשחקן
 זכייה באליפות ה-NBA‏ (1993) חמישיית הרוקיז של העונה ב-NBA‏ (1984)
 קבוצות כמאמן
 1995–1996 1996–1998 1999–2000 2000 2000 2004–2008 2008–2011 2012–2014 2016–2018 2018–:  טורונטו ראפטורס (עוזר) טורונטו ראפטורס רוקפורד לייטנינג וושינגטון ויזארדס וושינגטון מיסטיקס ניו אורלינס הורנטס (עוזר) דטרויט פיסטונס (עוזר) ניו יורק ניקס (עוזר) אוניברסיטת קלארק אטלנטה אוניברסיטת ליטל רוק
דארל ווקר (באנגלית: Darrell Walker; נולד ב-9 במרץ 1961) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1983–1993. בעונת 1992/1993 זכה באליפות ה-NBA כשחקן שיקגו בולס, ולאורך 10 עונותיו בליגה העמיד ממוצעים כוללים של 8.9 נקודות, 4.6 אסיסטים, 4.4 ריבאונדים ו-1.5 חטיפות למשחק.
מאז שנת 1995 שימש כמאמן ראשי וכעוזר מאמן בקבוצות שונות בליגת ה-NBA, בליגת ה-WNBA, בליגת ה-CBA ובליגת המכללות האמריקאית. היה המאמן הראשי של קבוצות ה-NBA טורונטו ראפטורס (1996–1998) ווושינגטון ויזארדס (2000).
קריירת מכללות

ווקר נולד וגדל בשיקגו שבאילינוי, ובין השנים 1980–1983 למד באוניברסיטת ארקנסו. לאורך תקופתו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה שיחק תחת המאמן חבר היכל התהילה של הכדורסל אדי סוטון, ולצדו של הקלע אלווין רוברטסון. בסיום עונתו האחרונה, במהלכה רשם ממוצעים של 18.2 נקודות, 5.7 ריבאונדים, 3.3 אסיסטים ו-2.8 חטיפות למשחק, נבחר לחמישייה השנייה של העונה בליגת המכללות (Second team All-American).
קריירת משחק מקצועית

בדראפט ה-NBA‏ 1983 נבחר ווקר על ידי ניו יורק ניקס, בבחירה ה-12. בעונתו הראשונה עם הניקס העפילה הקבוצה לחצי גמר האזור המזרחי, ועל אף שהעמיד ממוצעים צנועים של 7.9 נקודות ו-3.5 אסיסטים למשחק, נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה. בעונה העוקבת קלע שיא קריירה של 13.5 נקודות בממוצע למשחק, כשחקן חמישייה קבוע, אולם קבוצתו החמיצה את שלב הפלייאוף.
באוקטובר 1986, לאחר 3 עונות בניו יורק, הועבר ווקר בטרייד לדנוור נאגטס בתמורה לבחירת דראפט עתידית. בעונתו היחידה בקבוצה קלע 12.2 נקודות בממוצע למשחק. בחודש מרץ 1987 קלע שיא קריירה של 39 נקודות בשני משחקים שונים מול יוטה ג'אז.
לקראת עונת 1987/1988 הועבר בטרייד לוושינגטון בולטס, תמורת מייקל אדמס וג'יי וינסנט. בשלוש העונות 1989–1991 קלע 8.8 נקודות, אסף 7.4 ריבאונדים ומסר 7.0 אסיסטים בממוצע למשחק, וכן השיג 15 טריפל דאבלים – אשר הציבו אותו במקום ה-20 בתולדות ה-NBA.
בקיץ 1991 הועבר בטרייד לדטרויט פיסטונס בתמורה לשתי בחירות דראפט עתידיות, ולאחר כעונה וחצי שוחרר מהקבוצה.
בינואר 1993 חתם על חוזה בשיקגו בולס, וזכה כשחקנה באליפות ה-NBA לאחר שגברה על פיניקס סאנס בגמר פלייאוף 1993. לכל אורך אותו הפלייאוף שותף ווקר ב-22 דקות בסך הכול, ובסיומו פרש ממשחק, בגיל 32.
קריירת אימון

בשנת 1995 מונה ווקר לעוזר מאמן בטורונטו ראפטורס, תחת ברנדן מלון (אביו של מייקל מלון), לקראת עונת הבכורה של המועדון. בתחילת עונת 1996/1997 החליף את מלון כמאמן הראשי של הראפטורס, והדריך אותם למאזן שלילי 30–52, אשר היווה שיפור של 9 ניצחונות לעומת העונה הקודמת. השחקנים הבולטים של הקבוצה היו הרוקי מרכוס קמבי, שחקן השנה השנייה דיימון סטודמאייר, וכן וולט ויליאמס ודאג כריסטי. לאחר שפתח את העונה העוקבת עם מאזן 11–38, התפטר ווקר מתפקידו, והוחלף על ידי עוזרו בוץ' קרטר.
בשנים 1999–2000 אימן את קבוצת "רוקפורד לייטנינג" מליגת ה-CBA.
בפברואר 2000 מונה למאמן הראשי של וושינגטון ויזארדס, כאשר עמד מאזנה בעונת 1999/2000 על 14 ניצחונות ו-30 הפסדים. עד לסיום אותה עונה הציגו הוויזארדס שיפור קל, עם מאזן של 15 ניצחונות ו-23 הפסדים, בהובלתם של השחקנים מיץ' ריצ'מונד, ג'וואן הווארד ורוד סטריקלנד.
ביולי 2000 מונה למאמן קבוצת וושינגטון מיסטיקס מליגת ה-WNBA, ועד לסיום אותה עונה העמידה תחתיו הקבוצה מאזן שלילי 5–7.
בין השנים 2004–2008 שימש כעוזרו של ביירון סקוט, מאמן ניו אורלינס הורנטס, וב-3 העונות הבאות היה עוזרם של מייקל קרי וג'ון קיוסטר בדטרויט פיסטונס. בין השנים 2012–2014 היה חבר בצוות האימון של ניו יורק ניקס, אותה אימן מייק וודסון.
בשנת 2016 מונה למאמן קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת קלארק אטלנטה. בשתי עונותיו בתפקיד השיגה הקבוצה מאזן כולל של 45 ניצחונות ו-18 הפסדים בליגת המכללות השנייה (NCAA Division II).
במרץ 2018 מונה למאמן קבוצת אוניברסיטת ארקנסו בליטל רוק, המשתתפת בליגת המכללות הבכירה (NCAA Division I).
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות המשחק של ווקר בליגת ה-NBA, באתר basketball-reference.com
1 2  סטטיסטיקות האימון של ווקר בליגת ה-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות האימון של ווקר בליגת ה-WNBA, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות האימון של ווקר בליגת המכללות, באתר basketball-reference.com
↑  הסטטיסטיקות של ווקר בליגת המכללות, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1983, באתר basketball-reference.com
↑  ווקר נשלח בטרייד לדנוור, באתר הניו יורק טיימס, 3 באוקטובר 1986
↑  סטטיסטיקות המשחק בין דנוור ליוטה – 11 במרץ 1987, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המשחק בין דנוור ליוטה – 23 במרץ 1987, באתר basketball-reference.com
↑  ווקר נשלח בטרייד לוושינגטון, באתר לוס אנג'לס טיימס, 3 בנובמבר 1987
↑  דטרויט משחררת את ווקר, באתר baltimoresun.com,‏ 25 בנובמבר 1992
↑  ווקר מחליף את מלון כמאמן הראפטורס, באתר Associated Press,‏ 22 באפריל 1996
↑  ווקר מתפטר מאימון הראפטורס, באתר Associated Press,‏ 22 באפריל 1996
↑  ווקר מונה למאמן הוויזארדס, באתר וושינגטון פוסט, 31 בינואר 2000
↑  ווקר מונה למאמן אוניברסיטת ליטל רוק, באתר הקבוצה, 27 במרץ 2018
דוד גמאל

הרב דוד בן שלום גמאל היה רב ומקובל בתימן במאה ה-19.
כפי הנראה, נולד הרב גמאל בצנעא בתחילת המאה ה-19 ונפטר בסוף אותה מאה. היה תלמיד חכם המעורה היטב בחיי הקהילה היהודית. בחיבוריו הירבה לתאר ולתעד את קורות אחיו בתימן ואת האירועים המדיניים שהשפיעו על חיי היהודים, כגון האירועים הקשים שחוו יהודי צנעא בזמן התנפלויות שבטים מוסלמים על הקהילה היהודית בשנים 1818 ו-1851. על פי תיאורו של הרב גמאל, התנפלות שבטים נוספת בת שלושה ימים הסתיימה כמעט ללא נזק וזאת בשל התכוננות יהודי צנעא מבעוד מועד, וכך כותב הרב גמאל :
ויהי היום יום שלישי ורביעי וחמישי לחדש תמוז ב' קס"ח , וה' השמיע אל מחנה ישראל שבמדינת צנעא יע"א ניסה גדולה כמפני חרב ורודף אין. עד שהברחנו כל מה שבבתים וכל ספרי התורה ודלתות הבתים אל תוך המדינה, והבריח השי"ת בחמלתו הגייסות מעלינו
.
משנת 1834 חלה תקופת מפנה לרעה בתימן עקב חילופי שלטון תכופים שהתחוללו בשל מריבות בין הטוענים לשלוט בתימן. במשך שלושים שנה סבלה מכך הקהילה היהודית בצנעא קשות, ורבים החלו בורחים לערים הסמוכות. גם הרב דוד גמאל ברח מהעיר צנעא והתיישב בעיר בית עד'אקה הנמצאת צפונית מערבית לצנעא. הוא עבר גם בין ערים נוספות והכיר את אורחותיהם ורבניהם. בכתביו, הרבה הרב גמאל לצטט דברי תורה בשמם ובשם רבני צנעא. מבין עשרות הרבנים שאיתם עמד בקשר נראה כי שלושה מהם היו מרבותיו: הרב דוד רצאבי, הרב יחיא בן יעקב צאלח המכונה מהרי"ץ בן יעקב והרב יודא חאזי.
כתביו

שלושה כתבי יד ידועים לנו ככתיבת הרב דוד גמאל. כל כתבי היד הם בעלי אופי לקטני, אולם, רבים מהליקוטים הם שמועות בעל פה ששמע מחכמי תימן שהכיר או מספרים שאבדו או שאינם ידועים וכן חידושים רבים פרי רוחו.
בכל חיבוריו ניכרת היטב השפעת הקבלה על כל צעד ושעל. כמו כן, ניכרת בכתיבתו מגמה חינוכית התובעת שלמות לימודית ומידותית. בצד התביעה המוסרית התאמץ הרב דוד גמאל לנחם ולעודד את אחיו לאור המצב המדיני הקשה בו שרויים יהודי תימן. הוא הרבה להשתמש בביטויים שעניינם ציפייה לבואה הקרובה של הגאולה. חיבוריו הם: "חפץ דוד" - על התורה, הגהות לתלמוד, פירוש על הדיואן (ספר השירים) וכן שני קבצים בעניינים שונים.
הרב דוד גמאל היה בעל אופי רגיש ועדין נפש. החוויות שחווה בימי חייו הותירו את רשמיהם המרים על נפשו הרגישה. בין היתר הם באו לידי ביטוי חריף בעשרות חלומותיו המלאים חשש מפני הבאות. נפשו הפיוטית באה לידי ביטוי בפרשנותו לשירה בה הוא מבאר את ערך השירה ומסביר כיצד יש להתכונן אליה, הוא מתריע מפני שתיית יין בשירה וכן משירת תיפלות. הוא מבאר אלו שירים יש להקדים ועד כמה חשובה אישיותו של המשורר ועוד. פירושו לדיואן יצא על ידי יהודה לוי נחום בספר "התעודה" 1996.
גילברט סטיוארט

| --- | --- |

 לידה:  3 בדצמבר 1755 נורת' קינגסטאון, ארצות הברית 
 פטירה:  9 ביולי 1828 (בגיל 72) בוסטון, ארצות הברית 
 שם לידה:  Gilbert Charles Stuart 
 מקום קבורה:  מסצ'וסטס 
 זרם באמנות:  נאו-קלאסיציזם 
 הושפע על ידי:  קוסמו אלכסנדר 
 יצירות ידועות:  John Jones of Frankley, Mrs. Stephen Peabody, Lansdowne Portrait 
 צאצאים:  ג'יין סטיוארט 
 
דיוקן של גילברט סטיוארט, מאת שרה גודרידג', 1825
גילברט צ'ארלס סטיוארט (באנגלית: Gilbert Charles Stuart;‏ 3 בדצמבר 1755 – 9 ביולי 1828) היה צייר אמריקני מרוד איילנד שנחשב לאחד הדיוקנאים המובילים באמריקה. עבודתו הידועה ביותר היא דיוקנו הבלתי גמור של ג'ורג' וושינגטון, שסטיוארט התחיל לעבוד עליה בשנת 1796. דמותו של ג'ורג' וושינגטון המופיע בציור שימשה כתחריט לשטר של דולר אחד בארצות הברית במשך יותר ממאה שנים ועל חותמות דואר שונות של המאה ה-19 ותחילת המאה העשרים.