stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קול החופש (סרט)
צוות השחקנים

ג'ים קביזל – מגלם את טים בלארד, הסוכן לשעבר והלוחם בסחר בילדים.
מירה סורבינו – מגלמת את קתרין, אשתו של טים.
ביל קאמפ – מגלם את ומפירו, שותפו של טים במשימות ההצלה.
חביאר גודינו – מגלם את חורחה, דמות מרכזית בעלילה.
קריסטל אפריסיו – מגלמת את רוסיו, אחת מהילדות הנחטפות.
ביקורות

הסרט זכה לתגובות מעורבות. באתר Rotten Tomatoes, הסרט מחזיק בציון של 69% על סמך 36 ביקורות. באתר Metacritic, הציון הממוצע הוא 43 מתוך 100, בהתבסס על 10 ביקורות. מבקרים שיבחו את המשחק והנושא החשוב, אך חלקם ביקרו את האופן בו הנושא מוצג.
באתר "גלובס" נכתב: "הביקורות קוטלות, הקהל ממלא את האולמות: הסרט השנוי במחלוקת שמטלטל את ארצות הברית". באתר ynet צוין: "קונספירציה שהפכה ללהיט? הסרט הנוצרי על סוחרי הילדים שמסעיר את ארצות הברית".
הערות שוליים

↑  Joe Coscarelli; Marc Tracy (22 באוגוסט 2023). "How 'Rich Men North of Richmond' Reached the Top of the Charts". The New York Times (באנגלית). נבדק ב-22 באוגוסט 2023. "Sound of Freedom," [...] Its nearly $180 million in domestic box office receipts have already made it one of history's most successful independent films {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Little, Sarah (11 ביולי 2023). "Why Sound Of Freedom Has A 100% Rotten Tomatoes Audience Score". Screen Rant. נבדק ב-18 ביולי 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Della Cava, Marco (12 ביולי 2023). "Why 'Sound of Freedom,' Jim Caviezel's controversial child sex trafficking film, is a hit". USA Today. נבדק ב-18 ביולי 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Suleiman, Amina (4 ביולי 2023). "Controversial Thriller 'Sound of Freedom' Projected to be Most Profitable Indie Film of the Year". NNN. נבדק ב-18 ביולי 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Daniell, Mark (13 ביולי 2023). "How Jim Caviezel's 'Sound of Freedom' took on summer blockbusters to become a box office hit". Toronto Sun. נבדק ב-18 ביולי 2023. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  הביקורות קוטלות, אבל האולמות מלאים: הסרט שמטלטל את ארה"ב, באתר גלובס, 20 באוגוסט 2023
↑  אמיר בוגן, קונספירציה שהפכה ללהיט? הסרט הנוצרי על סוחרי הילדים שמסעיר את ארה"ב, באתר ynet, 6 באוגוסט 2023
סאבו (שחקן)

| --- | --- |
סאבו בסרט "אשת הקוברה"
סאבו בסרט "אשת הקוברה"
 לידה:  27 ביולי 1924 מייסור, הודו
 פטירה:  2 בדצמבר 1963  (בגיל 39) לוס אנג'לס, ארצות הברית
 מקום קבורה:  פארק הזכרון פורסט לוון 
 מדינה:  הדומיניון של הודו, הראג' הבריטי, הודו, ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1937–1963 (כ־26 שנים)
 בן או בת זוג:  Marilyn Cooper (1948–1963) 
 צאצאים:  Paul Sabu 
 פרסים והוקרה:  צלב התעופה המצוינת  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 פרופיל ב-IMDb
 
סאבו דגסטיר, המוכר יותר בשם סאבו (באנגלית: Sabu Dastagir), היה שחקן קולנוע אמריקאי ממוצא הודי שהתפרסם בעיקר כנער בשנות ה-30 וה-40 בארצות הברית ובריטניה.
ביוגרפיה

הוא נולד בהודו בשם Selar Sabu. אביו היה מהוט בשירותו של מהראג'ה. בגיל 13 התגלה על ידי צוות חיפוש שנשלח על ידי המפיק אלכסנדר קורדה כדי למצוא שחקן לסרט "נער הפיל" לפי ספרו של רודיארד קיפלינג.
הוא הוטס לבריטניה ביחד עם אחיו, למד אנגלית והופיע בסרט בהצלחה. קורדה בחר בו בסרט "התוף" (1938) שגם הוא היה הצלחה גדולה.
ב-1940 עבר לארצות הברית ולוהק לתפקיד ראשי בסרט הגנב מבגדד וב-1942 לוהק לתפקיד "מוגלי" בסרט ספר הג'ונגל בבימויו של זולטאן קורדה.
הוא הוחתם בסרטי יוניברסל והופיע בסרטים: "לילות ערב" (1942), "פרא לבן" (1943) ו"אשת הקוברה" (1944).
בשנת 1944 קיבל אזרחות אמריקאית וגויס לחילות האוויר של צבא ארצות הברית כמטילן בגזרת האוקיינוס השקט. על שירות זה הוענק לו צלב התעופה המצוינת.
לאחר השחרור דעכה הקריירה שלו. ב-1947 שיחק בסרט "נרקיס שחור" לצידה של דברה קר.
ב-1949 שיחק בסרט "שירת הודו" שם הכיר את אשתו, השחקנית מרילין קופר ונולדו להם שני ילדים.
ב-1960 נקבע לכבודו כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
סרטו האחרון היה "זהירות, נמר בעיר" לצידו של בריאן קית'. הוא מת מהתקף לב בגיל 39, לפני שהסרט יצא לאקרנים.
פילמוגרפיה חלקית

"נער הפיל" – (1937)
"התוף" – (1938)
"הגנב מבגדד" – (1940)
"ספר הג'ונגל" – (1942)
"אשת הקוברה – (1942)
"נרקיס שחור" – (1947)
"שירת הודו" – (1949)
"זהירות, נמר בעיר" – (1964)
אלימות כלפי יולדות

אלימות כלפי יולדות (מכונה גם אלימות מיילדותית; באנגלית: Obstetric violence) מוגדרת כגרימת נזק גופני או נפשי, בזמן או בהקשר להיריון, לידה ופריון. כינוי זה כולל ביצוע פעולות רפואיות ללא הסכמת היולדת או מודעות שלה לביצוען,יחס לא מכבד ליולדת, כגון התעללות פיזית, השפלה, אלימות מילולית, הפרת סודיות, סירוב לתת תרופות נגד כאבים, פגיעה באוטונומיה שלה ובפרטיותה, סירוב לטפל ביולדת והזנחת יולדת באופן המסכן חיים. בעבר הכינוי התייחס בעיקר להליכים רפואיים כפויים כמו עיקור כפוי של נשים ילידות או בעלי מעמד נמוך בהתאם לתורת האיגניקה, ואפלית יולדות עקב גזענות פטריאכיה וקולוניאליזם.
רקע

במאה ה-18 חלו התפתחויות בתחום המיילדות, ובפרט הבנת הפיזיולוגיה של ההיריון והלידה. בסוף המאה ה-18 השיגו רופאים הבנה במבנה הרחם ובשינויים שהוא עובר במהלך הלידה. בעקבות כך נוסדו בתי יולדות שחיזקו את אחיזתם של רופאים בתחום זה, שקודם לכן התאפיין בלידת בית בסיוע מיילדת. בשלהי המאה ה-19 החלה להתפתח התפיסה המודרנית של מיילדות, ונוכחות של רופא בלידה הפכה למקובלת. ברבות ממדינות אירופה הונהג רישוי של העיסוק במיילדות. התפתחות ההרדמה סללה את הדרך לשימוש בניתוח קיסרי. מעורבות רפואית בתהליך הלידה הביאה לירידה דרמטית בשיעור תמותת תינוקות ויולדות בלידה או תוך זמן קצר אחריה.
מקור המושג

המושג "אלימות מיילדותית" מוזכר לראשונה בחוק האורגני בדבר זכותן של נשים לחיים חופשיים מאלימות (בספרדית: Ley Orgánica sobre el Derecho de las mujeres a una vida libre de violencia) שנחקק בוונצואלה בשנת 2006. החוק מפרט 19 סוגים של אלימות נגד נשים. אלימות מיילדותית מוגדרת בסעיף 13 של החוק כ"ניכוס הגוף ותהליכי הרבייה של נשים על ידי אנשי הבריאות, המתבטא בדה-הומניזציה, בניצול לרעה של רפואה ובפתולוגיזציה של תהליכים טבעיים, ומביא לאובדן האוטונומיה והיכולת של נשים להחליט באופן חופשי על גופן ומיניותן, תוך השפעה שלילית על איכות חייהן."
פעולות רפואיות שיש המכנים אותן "אלימות מיילדותית"

ברוב המדינות המפותחות והמתפתחות, לידה מתרחשת בסביבה רפואית תחת מספר רב של התערבויות כירורגיות (מדיקליזציה של הלידה). לידה רפואית והתערבויות כגון ניתוח קיסרי, לידה מכשירנית (בעזרת ואקום או מלקחיים), חיתוך חיץ הנקבים -אפיזיוטומיה והשראת לידה, (הורמונאלית או על ידי פקיעת קרומי שק העובר - Amniotomy) שבדרך כלל אמורות להיות מוגבלות למקרים שבהם יש סיכונים בריאותיים לאם ולעובר, ומתרחשים באופן שגרתי במהלך לידות מספר ארגונים בינלאומיים כמו: ארגון הבריאות העולמי WHO World Health Organization פרלמנט האיחוד האירופי או האו"ם United Nations רואים בכך פעולה אלימה נגד נשים וילדיהן.
המונח אלימות מיילדותית מתייחס גם לשימוש לא מוצדק במניפולציות ומכשור שהוכרו כמסוכנים לבריאותם של האם והילוד, או שהיתרונות והסיכונים שבצדם לא נבדקו מספיק[דרושה הבהרה](למשל שימוש במלקחיים, מניפולציית קריסטלר, חילוץ בוואקום). ארגון הבריאות העולמי הזהיר כי "הקפיצה במספר הניתוחים המיותרים מסכנת את בריאות האישה", כי ניתוחים קיסריים הגיעו "לממדים של מגפה" במדינות רבות (46% בסין, 32.9% בארצות הברית, 25% ומעלה בהרבה מדינות מזרח הרחוק, אירופה ודרום אמריקה[דרושה הבהרה]), וכי תמריצים כספיים לרופאים ולבתי חולים עשויים להשפיע.[דרושה הבהרה]
על פי ארגון הבריאות העולמי אפיזיוטומיה "נושאת סיכון גבוה יותר לזיהום, ויכולה להוביל לאובדן דם רב יותר מאשר במקרה של קרעים (טבעיים)", וכי "הגבלת השימוש באפיזיוטומיה למקרים של אינדיקציות קפדניות יש מספר יתרונות: פחות טראומה של רצפת האגן האחורית, צורך מופחת בתפירה ופחות סיבוכים".[דרושה הבהרה] שירות הבריאות הלאומי הבריטי ציין כי אפיזיוטומיה גורמת לכאב ואי נוחות עבור נשים במשך חודשים רבים אחרי הלידה[דרושה הבהרה] והקונגרס האמריקאי למיילדות ולרפואת נשים המליץ להגביל את השימוש בהם.[דרושה הבהרה][דרושה הבהרה]
מחקרים מסוימים[דרוש מקור] מתייחסים למיילדות ולרופאי נשים בצפון אמריקה, בעיקר בשנים 1950–1980, שביצעו מה שכונה "תפר הבעל": תפר מיותר בתוך הנרתיק של האישה לאחר אפיזיוטומיה או קרעים טבעיים, כביכול כדי להגדיל את ההנאה המינית העתידית של הבעל, ולעיתים קרובות תפר זה גרם לכאב ולאי נוחות לטווח ארוך אצל האישה. אין כל הוכחה כי פעולה זו הייתה נפוצה בצפון אמריקה[דרושה הבהרה] אך פעולה זו מופיעה לעיתים קרובות במחקרים על אפיזיוטומיה, גם במדינות אמריקה אחרות כגון ברזיל.
חוקרים שונים[דרושה הבהרה] ניתחו את הקשר בין דחק פוסט טראומטי לאחר הלידה לבין אלימות מיילדותית. נטען כי טראומות אלו נגרמו בעקבות "גורמים כמו אובדן שליטה, אובדן כבוד, יחס עוין או קשוח של האנשים הסובבים, תחושה שלא שומעים את האישה או חוסר הסכמה מודעת להליך רפואי".[דרושה הבהרה]
יחס בעולם לאלימות מיילדותית > באמריקה הלטינית

עם העלייה בלידות רפואיות וניתוחיות, החלו ארגונים רבים[דרושה הבהרה] להציע לידה טבעית ולא רפואית.[דרושה הבהרה]. חוק פדרלי שנחקק במקסיקו בשנת 2006 מחייב את הממשלה להכיר בשיטות רפואה מסורתיות. לדברי ד"ר גרסיה-רמירז, סגן מנהל בית ספר להכשרת מיילדות במקסיקו, חוק שהועבר במדינת וראקרוס שבמקסיקו מיועד לאפשר לנשים חיים ללא "אלימות מיילדותית" כגון ניתוחים קיסריים ללא צורך.
קבוצת המידע על רבייה מתוכננת (GIRE) במקסיקו פרסמה דו"ח שבו צוין כי "נורמליזציה של אלימות מיילדותית", כמו גם התעללות פיזית ונפשית על ידי הצוות המטפל, נפוצות במהלך הלידה. עוד צוין שעיקור כפוי היא צורה של אלימות קיצונית נגד נשים, וכי היא עלולה להשפיע באופן לא פרופורציונלי על נשים ילידות אמריקה.
יחס בעולם לאלימות מיילדותית > בישראל

בישראל פועלת עמותת "נשים קוראות ללדת" למען חופש בחירה בלידה ולמען קידום והגנה על זכויות נשים סביב הריון ולידה. העמותה לקחה על עצמה לטפל באלימות מיילדותית. כדי לפעול על מנת שאף אשה לא תחווה יותר יחס משפיל בזמן הלידה, ולשם כך הקימה קו חם בשנת 2014 במטרה לתת מענה לנשים שנפגעו או שזכויותיהן הופרו בלידה. את פעילותה בתחום זה מבססת העמותה על חוק זכויות החולה.. סקר שערכה העמותה פורסם ב-2023 והראה שמתוך 675 פניות בשנים 2014-7, 70.3% היו פגיעות מילוליות, 63.7% היו התנהגות השוללת את הזכות להסכמה מדעת, 16.3% פגיעה בפרטיות ו-9.5% מניעת מלווה ורק 2.1% פגיעות בגוף. 63.4% מהתלונות היו על אירועים בחדר הלידה במהלך הלידה. מתוך הפגיעות המילוליות, 16.7% היו זלזול בבקשות/בחירות היולדת, 18.6% הפעלת לחץ על היולדת לביצוע פעולה ו-13.8% שימוש באיום כדי להביא לציות היולדת. מעל ממחצית היולדות (50.7%) דיווחו על פעולות שבוצעו ללא הליך תקין של הסכמה מדעת, מתוכם חיתוך חיץ היה 14.1% ותפירה ללא אלחוש 6.1%. התחושות של היולדות היו השפלה ועלבון (49%), חוסר אונים (42.2%), פחד וחרדה (27.1%), כרבע (24.2%) מהיולדות הגיעו לבכי בזמן הלידה. ההשלכות לטווח ארוך כללו תחושת דיכאון ופוסט טראומה, קשיים בתפקוד מיני, קשיים בהיקשרות עם התינוק, כולל קושי בהנקה וחשש להיכנס שוב להיריון וללדת. התגובות הרשמיות של המערכת נעו בין הכחשה, ואי לקיחת אחריות, להבעת סימפתיה לרגשות היולדת והצעה לשיפורים עתידיים, כולל טענות שהצוות זכר אחרת את האירוע ועד סירוב להגיב.
מחקר שנעשה בקרב יולדות יהודיות וערביות (מוסלמיות ונוצריות) בישראל הראה שהאלימות המיילדותית היא לא רק בלידה אלא גם במעקב היריון, בטיפולי פוריות ובהפסקות היריון. התלונות העיקריות בלידה הן: חוסר התחשבות ברצון היולדת, התעלמות מבקשת מידע רפואי, התייחסות אליה כשקופה (אין קשר עין עם הרופאים), ביצוע בדיקות ללא ידיעה ו/או הסכמה של היולדת, ואלימות מילולית המתבטאת בחוסר כבוד, זלזול, לגלוג, צעקות והטחת עלבונות- כולל הבעת חוסר לגיטימציה לכאב.
לקריאה נוספת

* Shabot, Sara Cohen. "Making Loud Bodies “Feminine”: A Feminist-Phenomenological Analysis of Obstetric Violence." Human Studies 39.2 (2016): 231-247.
נור בראכה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 באפריל 1981 ח'אן יונס, רצועת עזה
 פטירה:  11 בנובמבר 2018  (בגיל 37) ח'אן יונס, רצועת עזה
 מדינה:  מדינה פלסטינית 
 תקופת הפעילות:  2002–2018 (כ־16 שנים)
 תפקיד:  מפקד גדוד מזרח ח'אן יונס
 מפלגה:  חמאס
 השקפה דתית:  אסלאם
 מספר צאצאים:  6
 
נור אלדין מוחמד סלמה ברקה (בערבית: نور الدين بركة, נולד בח'אן יונס ב-25 באפריל 1981, נהרג ב-11 בנובמבר 2018) היה סגן מפקד גדוד מזרח ח'אן יונס בגדודי עז א-דין אל-קסאם, הזרוע הצבאית של ארגון הטרור חמאס. כמו כן היה חבר במועצה הצבאית של התנועה. בראכה חוסל ב-11 בנובמבר 2018, בפעולת צה"ל בח'אן יונס.
ראשית חייו

נולד וגדל בחאן יונס. למד באוניברסיטה האסלאמית בעזה לתואר שני במשפט אסלאמי.
הצטרפות לחמאס

במהלך לימודיו באוניברסיטה ב-2002, נעצר על ידי מדינת ישראל והועבר למעצר מנהלי למשך 4 חודשים בבית מעצר באשקלון ולאחר מכן שוחרר.
מונה לאימאם במסגדים בנפת ח'אן יונס. מאוחר יותר, בתחילת 2003, הצטרף לזרוע הצבאית של חמאס, התקדם בדרגות ממפקד מחלקה ופלוגה עד למפקד גדוד במבצע עופרת יצוקה ב-2008.
במהלך עבודתו היה למפקד "יחידת הקדושים" במזרח ח'אן יונס, שם הנחה ירי קסאמים ליישובי עוטף עזה וחיילי צה"ל במבצע עופרת יצוקה. במבצע עופרת יצוקה נפצע ברכה באורח בינוני בעת שהתעמת עם מספר מחבלי חמאס בקרב נגד חיילי צה"ל ממזרח לח'אן יונס.
חיים אישיים

היה נשוי ואב לשישה ילדים.
מותו

נהרג בפעולת צה"ל בח'אן יונס בנובמבר 2018 של סיירת מטכ"ל ומערך המבצעים המיוחדים, היה למחבל חמאס הבכיר ביותר שנהרג מאז מבצע צוק איתן על ידי מדינת ישראל.
מותו גרר סבב לחימה בין ישראל לחמאס ושאר ארגוני הטרור בעזה, בו נורו מעל ל-500 רקטות למדינת ישראל ונהרגו 25 מחבלי חמאס.
הערות שוליים

↑  سما الإخبارية, صور: القسام ينشر تفاصيل جديدة عن القائد نور بركة.., سما الإخبارية (בערבית)
↑  "حاول الاحتلال اختطافه وفشل.. من هو الشهيد نور بركة؟". الجزيرة مباشر. Retrieved on 2 December 2019. (אורכב 16.11.2018 בארכיון Wayback Machine)
↑  "من هو القيادي في حماس نور الدين بركة الذي اغتالته إسرائيل في غزة؟". فرانس 24 / France 24. 14 November 2018. Retrieved on 2 December 2019. (אורכב 21.11.2018 בארכיון Wayback Machine)
↑  "من هو نور الدين بركة القيادي الحمساوي الذي اغتيل أمس على يد الصهاينة". 12 November 2018. Retrieved on 2 December 2019. (אורכב 24.05.2019 בארכיון Wayback Machine)
1 2  القسام, كتائب الشهيد عز الدين. "نور الدين محمد بركة". كتائب الشهيد عز الدين القسام. Retrieved on 2 December 2019. (אורכב 02.12.2019 בארכיון Wayback Machine)
↑  "مقربون من الشهيد نور الدين بركة يعددون مناقبه". عربي21. Retrieved on 2 December 2019. (אורכב 02.12.2019 בארכיון Wayback Machine)
↑  "ما لا تعرفه عن الشهيد القائد الشيخ «نور الدين بركة»". فلسطين اليوم - عاجل أخبار فلسطين ورام الله اخبار العرب. 15 November 2018. Retrieved on 2 December 2019. فلسطين اليوم, بالصور ما لا تعرفه عن الشهيد القائد الشيخ «نور الدين بركة», paltoday, ‏15 בנובמבר 2018
↑  وطفة، غزة ـ يوسف أبو. "نور الدين بركة... القيادي "السري" الذي تصدى للقوات الخاصة الاسرائيلية - تغريدات". alaraby. Retrieved on 2 December 2019. (אורכב 09.01.2020 בארכיון Wayback Machine)
הרעלת עופרת

| --- | --- |

 תחום:  רפואת חירום 
 גורם:  עופרת, lead compound 
 תסמינים:  עייפות, עצירות, כאב בטן, קוליק (כללי), תת-תזונה, אנורקסיה, ירידה במשקל, facial pallor, אנמיה, רעד, eye irritation, יתר לחץ דם, Burton line, מחלת כליות, שיתוק, אנצפלופתיה, נדודי שינה 
 טיפול:  D-penicillamine  succimer  דימרקפרול 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  815399 
 MeSH:  D007855
 סיווגים
 ICD-10:  T56.0 
 
הרעלת עופרת היא מצב רפואי בבני אדם ובחולייתנים אחרים המאופיין ברמות גבוהות של המתכת עופרת בגוף. לעופרת אין תפקיד פיזיולוגי, אך היא משפיעה על תהליכים פיזיולוגיים מגוונים ורעילה לאיברים שונים ביניהם הלב, העצמות, המעיים, הכליות, מערכת הרבייה ומערכת העצבים המרכזית וההיקפית. הסימפטומים והסימנים של ההרעלה כוללים, בין היתר, שינויים התנהגותיים, כאבי בטן, כאב ראש, בלבול, אנמיה, עצבנות ובמקרים חמורים יותר עלולים להוביל לתרדמת ולמוות.
סימפטומים, סימנים והשפעות פיזיולוגיות

באופן כללי: כאב ראש, רגזנות, קושי ללמוד ולהתרכז, התנהגות תוקפנית, התפרצויות זעם, אי יציבות, תשישות, קשיי הרדמות, כאבי בטן, עצירות, הקאות, בחילה, אובדן משקל, פגיעה בשמיעה, אנמיה, חוורון, גדילה איטית בגיל הילדות, נזק לכליות, אובדן תיאבון וחולשת שרירים, אנצפלופתיה ותרדמת. ייתכנו שילובים של סימפטומים וסימנים אלו בדרכים שונות ובאופן מגוון ושונה מאדם לאדם. כמו כן מסתמן שוני בין מבוגר לילד: חומרת הפגיעה ניכרת יותר בילדים מאשר במבוגרים, בפרט בגיל רך ובפרט במערכת העצבים המרכזית. זאת, משום אי-בשלותו של מחסום הדם-מוח בשלבי ההתפתחות המוקדמים. הילדים רגישים במיוחד לחשיפה לעופרת בשל תהליכי גדילה שמתרחשים בגופם. העופרת במצב זה נספגת מהר יותר, עקב הדמיון הכימי בין היסודות עופרת וסידן.
הסימפטומים העיקריים אצל מבוגרים הם כאבי ראש, כאבי בטן, אובדן זיכרון, כשל כלייתי, בעיות במערכת הרבייה ובתפקוד המיני, חולשה, כאב, ותחושת עקצוץ בגפיים ופגיעה במערכת העצבים.
סימנים מוקדמים אצל מבוגרים אינם ספציפיים וכוללים דיכאון, אובדן תיאבון, כאבי בטן, בחילה, שלשולים, עצירות וכאבי שרירים. כמו כן, ייתכנו עייפות, ירידה בליבידו, תחושת טעם מוזר בפה ושינויים התנהגותיים.
טעמם של מלחי העופרת הוא מתוק. על כן ילדים בגיל האוראלי, עד גיל שנתיים בקירוב, נוטים להביא לפיהם וללקק חפצים וצבעים המכילים עופרת. עקב הסיכון המוגבר יש להימנע משימוש בצעצועים המכילים עופרת ומשימוש בצבעים המכילים עופרת.
בילדים תיתכן פגיעה במנת המשכל (IQ), פיגור שכלי, הפרעת קשב וריכוז, היפראקטיביות, תוקפנות, קושי בהבנת הקריאה ובשמיעה וכן ייתכנו בעיות בלימודים, חסכים התנהגותיים וחברתיים.
בעובר הנמצא ברחם אמו, כשבגופו עומס ניכר של עופרת, עלולה להתפתח הרעלת עופרת. מצב זה מגדיל את הסיכון ללידה מוקדמת ולידה במשקל נמוך.
בדיקה שנערכה ב-2024 במעבדה מיוחדת בבית החולים Mayo Clinic בחנה שלוש קווצות שיער, שבדיקה גנטית אישרה כי הגיעו מראשו של המלחין לודוויג ואן בטהובן. הבדיקה מצאה בשיערו של בטהובן ריכוז גבוה מאוד של עופרת. הדבר מראה שבטהובן נחשף לריכוזים גבוהים מאוד של עופרת, אולי כתוצאה משתייה מרובה של יין זול, שהכיל "סוכר עופרת". צוות חוקרים מסר כי כמות העופרת עופרת בגופו של בטהובן הייתה מספיקה כדי להסביר, את חירשותו בסוף ימיו, ומחלות אחרות מהן סבל.
סימפטומים, סימנים והשפעות פיזיולוגיות > נזק למערכת העצבים

מוחם של מבוגרים שנחשפו לעופרת הראה הפחתה בנפח בצילומי MRI. מערכת העצבים ההיקפית מושפעת באופן בולט יותר אצל מבוגרים ומערכת העצבים המרכזית מושפעת באופן בולט בילדים.
העופרת גורמת לניוון האקסון של תאי העצב, ולאבדן עטיפת המיילין.
המוח הוא האיבר הרגיש ביותר לחשיפה לעופרת. במוחם המתפתח של ילדים העופרת פוגעת במבנה הסינפסות בקורטקס המוחי ובהתפתחות נוירוכימית. מצב זה גורם לאובדן עטיפת המיילין של הנוירונים, הפחתה של מס' הנוירונים, פגיעה בתקשורת בין הנוירונים והפחתת גדילת הנוירונים.
עופרת יוצרת נזק לתאים בהיפוקמפוס, חלק של המוח המעורב בזיכרון. היפוקמפוס של חולדות שנחשפו לעופרת הראה נזק מבני כמו גרעינים במבנה לא סדיר ושינוי מבנה ברקמת המיילין.
סימפטומים, סימנים והשפעות פיזיולוגיות > נזק לכליות

קיימות עדויות לנזק לכליות גם כתוצאה מחשיפה נמוכה.
סימפטומים, סימנים והשפעות פיזיולוגיות > נזק למערכת הקרדיו-וסקולרית

עדויות מצביעות על כך שחשיפה לעופרת מקושרת עם לחץ דם גבוה. ומחקרים מצביעים גם על קשר בין הרעלת עופרת לבין מחלות לב קורונריות, שינויי קצב לב ומוות משבץ, אך העדויות לכך מוגבלות.
אנשים שנחשפו לעופרת בריכוז גבוה יהיו בסיכון גבוה לאי תפקוד אוטונומי של הלב (cardiac autonomic dysfunction) בימים בהם ריכוז האוזון וחלקיקים הקטנים באוויר עולה.
סימפטומים, סימנים והשפעות פיזיולוגיות > נזק למערכת הרבייה

עופרת משפיעה על מערכת הרבייה הזכרית והנקבית. כאשר ריכוז העופרת בדם עולה על 40 מיקרוגרם לדציליטר ספירת הזרע יורדת, חל שינוי בנפח ויכולת התנועה של הזרע פוחתת.
באשה הרה, שיעורים גבוהים של עופרת עלולים לגרום להפלה, לידה מוקדמת, משקל נמוך של העובר ובעיות התפתחותיות לאורך הילדות. העופרת יכולה לחדור לתוך השליה וגם לחלב האם. בהתאם לכך רמות העופרת אצל אמהות ועוברים נוטות להיות זהות
עובר עלול ללקות בהרעלת עופרת אם עופרת תועבר מעצמות האם בתהליכי מטבוליזם. צריכת סידן מוגברת עלולה להקל על תופעה זו.
סימפטומים, סימנים והשפעות פיזיולוגיות > העופרת כמחוללת סרטן ומחלות אחרות

חשיפה לעופרת הוכחה כגורמת בעיקר לסרטן ריאות, סרטני המעי הגס והכליות, וסרטן שלפוחית השתן.
מנגנון פיזיולוגי

הגורם העיקרי לרעילות העופרת היא היכולת שלה להתקשר למגוון גדול של אנזימים. לעופרת יש יכולת להתחלף עם מתכות האחרות החיוניות לתפקידים ביולוגיים מגוונים. אך מכיוון שהתכונות הכימיות של העופרת שונות משל המתכות אותן היא מחליפה, היא לא ממלאת תפקיד ביולוגי. חלק מהמתכות אותן יכולה העופרת להחליף הן סידן, ברזל ואבץ.
אחת ההשפעות העיקריות של עופרת נובעת משיבוש פעילות אנזים delta-aminolevulinic acid dehydratase -ALAD. אנזים החשוב לתהליך סינתזה של תרכובות אורגניות המצויות בהמוגלובין. תרכובות אלו מכונות heme והם בעלות חשיבות ביולוגית רבה.
עופרת מונעת גם את יצורו של אנזימים אחרים המעורבים בתהליך יצור heme.
חשיפה לעופרת

כמות העופרת בדם וברקמות, יחד עם זמן החשיפה קובעים את מידת הרעילות. הרעלת עופרת עשויה להיות חמורה עקב חשיפה קצרה ומשמעותית לרמות גבוהות או כרונית בשל חשיפה בריכוזים נמוכים לפרק זמן ארוך. הרעלה מסוג זה היא הנפוצה יותר. כמו כן, תיתכן חשיפה של עופרת בתרכובות אורגניות ובתרכובות אנאורגנית. תרכובות אורגניות הן כאלו המכילות פחמן. חשיפה מסוג זה הצטמצמה באופן יחסי בשל מדיניות של ממשלות אשר מגבילה את השימוש בחומרים אורגניים המכילים עופרת, בין היתר הוגבל שימוש בדלקים המכילים רכיב עופרת. כמו כן, סוג חשיפה זה נחשב למסוכן יותר בשל אופיים ויכולתם של החומרים האורגניים להשתלב בפעילויות ביולוגיות, ולהשפיע באופן מהיר יותר.
חשיפה לעופרת > מקורות החשיפה

עופרת היא מזהם סביבתי נפוץ וחומר נפוץ בתעשייה. ניתן להחשף אליה בעבודה, כמו במפעלים לייצור סוללות עופרת, מגני קרינה, ציוד רפואי, מנועי סילון, מעגלים אלקטרוניים, זכוכית, גומי, הדפסות, שריפת פסולת מוצקה ופיתוח סרטי צילום רפואיים. כמו כן, תהליכים אלו בתעשייה עלולים להשפיע על הסביבה ובין היתר לגרום לזיהום עופרת של הקרקע, ושל מקורות המים. פיגמנטים של צבעים מסוימים מכילים עופרת, כך שמכל צבע או דלק המכיל עופרת אשר נשפכים בטעות עלולים לגרום לזיהום סביבתי בעופרת. שימוש בנשק חם מגדיל את רמת החשיפה לעופרת בשל הקליעים אשר ברובם מיוצרים מעופרת. ציד ואכילת בשר בעל חיים שנורה בקליע עופרת נחשבת גם כן לגורם חשיפה.
חשיפה מתרחשת על ידי שאיפה, עיכול או מגע עורי או מגע ישיר עם הפה, אף או עיניים או חתכים בעור. עופרת ממקור אורגנית נכנסת גם דרך מערכת העיכול. שיעור העופרת המגיע אל זרם הדם בכל דרכי החשיפה הללו משתנה.
חלקי הגוף העיקריים המאכסנים עופרת הם הדם, רקמות רכות ועצמות. מחצית אורך החיים של העופרת ברקמות אלו נמדד בשבועות בדם, חודשים ברקמות רכות ושנים בעצמות.
עופרת בעצמות, שיניים, שיער וציפורניים מקובעת היטב ונחשבת ללא מסוכנת.
האיברים עם ריכוז העופרת הגבוה ביותר בגוף הם המוח, הטחול, הכליות הכבד והריאות. העופרת מפונה מזרם הדם באיטיות רבה, בעיקר דרך שתן, ובאופן משני דרך צואה, שיער, ציפורניים וזיעה.
חשיפה לעופרת > מקורות החשיפה > אבחון

ניתן לאתר עופרת בדם על ידי איתור שינויים בתאי הדם תחת מיקרוסקופ או בצילום רנטגן לעצמות ילדים. אולם השיטה היעילה ביותר היא בדיקת רמת עופרת בדם. בדיקה זו מוצאת את רמת העופרת במחזור הדם ולא רמת העופרת המאוחסנת על ידי הגוף.
היחידה למדידת רמת העופרת בדם: מיקרוגרם לדציליטר (100 מ"ל).
סימון: mcg/dl (לעיתים:μg/dl).
חשיפה לעופרת > הטיפול בהרעלה

הטיפול בהרעלת עופרת יהיה על ידי הרחקת מקור החשיפה, וטיפול כלציה- chelation
באמצעות ליגנד כדוגמת EDTA היוצר קומפלקס מסיס עם יוני העופרת שמאפשר את הפרשתה ממחזור הדם. העיקרון בטיפול בתכשירי כלציה הוא בהגברת פינוי עופרת בשתן, וסילוקה מרקמות ואיברים בגוף בהם היא שקעה.
חשיפה לעופרת > הפיכות המחלה

באופן כללי, השפעת העופרת על הכליות וכלי הדם הן הפיכות. ההשפעות על מערכת העצבים המרכזית הן בלתי הפיכות. בילדים נצפות על פי רוב לקויות קוגניטיביות, רגשיות והתנהגותיות גם בבגרות.
חשיפה לעופרת > מניעה

הימנעות מחשיפה לעופרת נעשית על ידי מאמצים אישיים להימנע ממוצרים המכילים עופרת, וגם לעיתים על ידי מדיניות ממשלתית שמגדירה ואוסרת רמות עופרת במוצרים, בקרקע, במים, במקום העבודה וכו'. מדיניות ממשלתית כזו למשל, ננקטה על ידי ממשלת ארצות הברית מחייבת עובדים שנחשפים לעופרת בערכים מסוימים לעבור מעקב. כמו כן, אוסרת על שימוש בדלק המכיל עופרת.
העופרת הוגדרה בישראל כרעל לפי חוק החומרים המסוכנים, תשנ"ג- 1993. אחסונה ואחזקתה יהיו בהתאם לסעיף 6 בחוק העוסק באחסון רעלים:
"החסנת רעלים
רעלים יאוחסנו תחת מנעול ובריח ויישמרו בנפרד מחמרים לא רעילים.
על מכלים וצרורות המכילים רעלים יותוו ברורות שמו של החומר והמילה "רעל" בעברית, בערבית ובאנגלית.לא יאוחסנו, לא יוצגו למכירה ולא יימכרו צורכי מזון ומשקה בבית עסק רשוי לסחר ברעלים.."
הרעלת עופרת הוכרה כבר בשנת 1954 כמחלת מקצוע בתקנות הביטוח הלאומי (ביטוח מפני פגיעה בעבודה), התשי"ד – 1954. הרעלת עופרת הוכרה גם כמחלת מקצוע, החל משנת 1956, בתקנות הביטוח הלאומי (קביעת דרגת נכות לנפגעי עבודה), התשט"ז – 1956.
על פי החוק, על כל העובדים בעופרת או החשופים לעופרת חובה לקיים בדיקות רפואיות תקופתיות.
ראו גם

קוליק של דבון
התייחסויות

Chisolm, J.J. (2004). "Lead poisoning".  In Crocetti, M.; Barone, M.A.; Oski, F.A. (ed.). Oski's Essential Pediatrics (2nd ed.). Lippincott Williams & Wilkins. ISBN 0-7817-3770-2.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: editors list (link)
Dart, R.C.; Hurlbut, K.M.; Boyer-Hassen, L.V. (2004). "Lead".  In Dart, RC (ed.). Medical Toxicology (3rd ed.). Lippincott Williams & Wilkins. ISBN 0-7817-2845-2.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
Grant, L.D. (2009). "Lead and compounds".  In Lippmann, M. (ed.). Environmental Toxicants: Human Exposures and Their Health Effects (3rd ed.). Wiley-Interscience. ISBN 0-471-79335-3.
Kosnett, M.J. "Lead".  In Olson, K.R. (ed.). Poisoning and Drug Overdose (5th ed.). McGraw-Hill Professional. p. 2006. ISBN 0-07-144333-9.
Rubin, R.; Strayer, D.S., ed. (2008). "Environmental and nutritional pathology". Rubin's Pathology: Clinicopathologic Foundations of Medicine (5th ed.). Lippincott Williams & Wilkins. ISBN 0-7817-9516-8.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: editors list (link)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 00568008 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
צניחת כפות הידיים עקב שיתוק עצבי, אופייני להרעלת עופרת בילדים