stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ייקוב קרדוזו
רקע > משפחת קרדוזו מצ'ארלסטון, קרוליינה הדרומית

ג'ייקוב קרדוזו נולד ב-1786 בסוואנה שבג'ורג'יה למשפחה יהודית ממוצא ספרדי שהיגרה מלונדון לניו יורק ומשם עברה למושבה ג'ורג'יה. בסופו של מסעה בעולם החדש השתקעה המשפחה בצ'ארלסטון, עיר הנמל של קרוליינה הדרומית, שהייתה גם הנמל השני בגודלו בארצות הברית של אותה תקופה (אחרי ניו יורק). בעיר זו התפתחה הקהילה היהודית הגדולה במדינה בתחילת המאה ה-19. האב, דייוויד, לחם במלחמת העצמאות של ארצות הברית במסגרת הצבאית המקומית נגד הבריטים ואף נפצע במערכה והוכר על ידי השלטונות כנכה מלחמה. לו ולשרה נולדו שני בנים ושלוש בנות. המשפחה שמרה על קשריה עם היהדות ומוסדותיה המקומיים, כפי שמופיע ברשומות בית הכנסת המקומי ק"ק "בית אלוהים", שעודו עומד על תִּלו.
רקע > ראשית התנועה הרפורמית ביהדות ארצות הברית

ב-1824 התארגן בקהילה היהודית המקומית זרם שדרש להנהיג הקלות במנהגי הפולחן היהודיים ולעשות שימוש רב יותר בשפה האנגלית. עקב התנגדות פרנסי הקהילה השמרניים, הגיע הוויכוח אף לבית המשפט המקומי, אך השופט דחה את התביעה. כתוצאה מכך, קמה בצ'ארלסטון ב-1825 האגודה הרפורמית היהודית הראשונה, שהניחה את הבסיס לתנועה הרפורמית שהתפתחה בכל רחבי ארצות הברית מאז, ומהווה כיום את הזרם הדתי המרכזי בקרב היהודים, לצד הזרם האורתודוקסי והזרם הקונסרבטיבי.
שמו של ג'ייקוב הופיע ברשימת המשלמים את חובותיהם לבית הכנסת הרפורמי, ואחיו, אייזק, היה פעיל בקרב הזרם הרפורמי המקומי ושמו אף הופיע כחבר מן המניין בחוקת היסוד שלו.
רקע > צ'ארלסטון וקרוליינה הדרומית

קרוליינה הדרומית, כמדינה חשובה במסגרת ארצות הברית, וצ'ארלסטון, כעיר נמל מרכזית, שמשו כתפאורת רקע לפעילותו הציבורית, העיתונאית והספרותית של ג'ייקוב נונז קרדוזו.
קרוליינה הדרומית הייתה חלק מאזור נרחב בדרום-מזרח ארצות הברית, אשר כלל בתוכו גם את קרוליינה הצפונית, את ג'ורג'יה וחלקים מפלורידה. ההתיישבות בה החלה במחצית המאה ה-17, עם הגעתם של יוצאי וירג'יניה הסמוכה. אליהם הצטרפו מהגרים מאנגליה ופליטים הוגנוטים מצרפת. צ'ארלסטון הוקמה על חצי אי, בשפך של שני נהרות (אשלי וקופר), ב-1670 ושמשה כמוצא לאוקיינוס האטלנטי.
ב-1735 פיצלו הבריטים את השטח לשלוש מושבות: ג'ורג'יה בדרומו, קרוליינה הצפונית בצפונו וקרוליינה הדרומית במרכזו. פלורידה נותרה בידי הספרדים. שלושתן היוו חלק מגרעין שלוש עשרה המושבות, שמרדו בבריטניה והקימו את ארצות הברית של אמריקה ב-1776. לאחר ניסוח החוקה האמריקנית ב-1787 הצטרפה קרוליינה הדרומית ב-1788 לברית כמדינה השמינית. בהמשך הייתה מעורבת בעימותים קשים עם הממשל המרכזי ואף פרשה מהברית במלחמת האזרחים ב-1861.
הכותנה הייתה אחד מפריטי הייצוא הרווחיים ביותר בכלכלת ארצות הברית במחצית הראשונה של המאה ה-19, וקרוליינה הדרומית הייתה חלק מהאזור שבו גידלו כותנה. גידול הכותנה באותה תקופה היה מבוסס, רובו ככולו, על עבודת הכפיים של עבדים, שהובאו בהמוניהם ובעל כורחם מאפריקה. סחר העבדים האפריקאים היה לאחד הענפים המשגשגים ביותר בסחר העולמי. קרוליינה הדרומית, למרות היותה חלק ממערכת כלכלית שלמה המבוססת על גידול כותנה ועל סחר העבדים הטרנס-אטלנטי, בלטה בקנאותה להגן על האינטרסים הכלכליים שלה ולשימור אורחות חייה ומנהגיה.
מיקומה הגאוגרפי של צ'ארלסטון הכתיב את אופייה הכלכלי והמסחרי. היא הפכה לנמל מרכזי שדרכו נכנסו רבבות עבדים למדינה; ממנה יצאו משלוחי הכותנה למטוויות באירופה; במחסניה אוחסנו קפה וסוכר מאיי הים הקריבי (איי הודו המערבית) לפני שיגורם לאירופה; וכך גם לגבי סחורות ומוצרים מוגמרים מאירופה שהיו מיועדים לקריביים. אולם לקראת סוף העשור הראשון של המאה ה-19 החל תהליך של דעיכה בשגשוג זה. גורם מרכזי לכך היה איסור סחר העבדים ב-1808, כפי שנקבע בחוקה של ארצות הברית עוד ב-1787. במקביל, מרכז הכובד המסחרי החל לעבור לניו יורק, יחד עם הקמת נמלים חדשים במוֹבִּיל שבמיסיסיפי ובניו אורלינס שבלואיזיאנה.
יחד עם זאת, צ'ארלסטון שמרה על מרכזיותה לגבי בעלי המטעים הגדולים, ושימשה עבורם גם מוקד לפעילות חברתית ותרבותית. ככלל, העיר נוהלה בידי הסוחרים הגדולים, שהזדהו לחלוטין עם שכבת בעלי המטעים והעבדים שמהם התפרנסו. רוב אוכלוסייתה הורכבה מלבנים עניים, ששירתו את שני המעמדות העליונים, ומשחורים חופשיים, ששימשו בעיקר כבעלי מלאכה – חלקם גם בעלי עבדים שחורים בעצמם (אלה כונו על ידי וולטר פרייזר (Fraser) בספרו על צ'ארלסטון "האליטה החומה"). הם מנו כמה מאות והיו הצאצאים של קשרים אישיים בין שחורים ללבנים, חלקם אף בקשרי נישואין רשמיים. בתחתית המדרג החברתי נמצאו העבדים השחורים, שתפקדו כמשרתי הבית של העירוניים או ככוח עבודה להשכרה.
ג'ייקוב קרדוזו > ג'ייקוב קרדוזו והאפרו-אמריקנים

ג'ייקוב קארדוזו, כדרומי נאמן וגאה, התנגד לביטול העבדות. זו נחשבה בעיניו כחלק אינטגרלי של הכלכלה הדרומית וכל תוכנית כלכלית, אותה הגה לגבי הדרום, לקחה אותה בחשבון. העבדות היוותה לגביו מרכיב חשוב בתשומה הכלכלית של הדרום והוא נמנע מלעסוק בשאלות המוסריות והערכיות, שליוו את קיומו של מוסד זה ואשר עלו במלוא החומרה רק בשנות השלושים של המאה ה-19, עם הקמתה של התנועה לביטול העבדות בארצות הברית.

במאמרי המערכת שלו ובדיווחיו העיתונאיים הרבה קרדוזו להתייחס לנושא האפרו-אמריקנים בארצות הברית ובדרום, על כל היבטיו. יחד עם זאת, נקודת המוצא שלו הייתה תמיד תמיכה באינטרסים של מדינות הדרום בתחום זה. עיתוניו של קרדוזו לקחו חלק בתהליך סחר העבדים ובשימור מוסד העבדות. זאת, על ידי פרסום מודעות בדבר קיומן של מכירות פומביות, או פרטיות, של עבדים. כמו כן, פורסמו מודעות על עבדים שנמלטו מאדוניהם והאחרונים הכריזו על פרסים למחזירים את "רכושם". אמנם, האחריות על מודעות מעין אלה היא בדרך כלל על המפרסמים, אך, עצם השתלבותם של עיתוני קרדוזו, ושלו כעורכם, בתהליך השגרתי, בן עשרות השנים, כמו יתר העיתונות הדרומית, מורה על העדר עכבות כלשהן מצידו בנושא.

מניתוח מספר מאמרים של קרדוזו, העוסקים הן בהתרחשויות אלימות בדרום והן בביקורת, שנכתבה בצפון נגד היחס לעבדים בדרום, עולה כי קרדוזו אמנם הגן על ההתנהלות בדרום, כפי שתקף את הביקורת בצפון. אך, בניגוד לדעת הקהל המקומית, נמנע מהסתה ומביטויים גזעניים כלפי האפרו-אמריקנים. כתיבתו הייתה עניינית ושקולה מבלי להיסחף להערכות מצב קיצוניות ולליבוי יצרים. לתפישתו, כמו תפישת הדרום כולו, העבד היה רכוש שהאדון קנה במיטב כספו. תפישה זו, שהייתה מעוגנת בעקיפין בחוקה האמריקנית מ-1787, לא ניתנה לערעור, לדעתו, מבלי לזעזע את אושיות הברית כולה. אולם, קרדוזו לא חשש לקבוע נחרצות כי העבד, למרות היותו רכוש, הוא גם אדם.

למתינותו היחסית של קרדוזו כלפי האפרו-אמריקנים בדרום היה הסבר אפשרי נוסף: אחיו, אייזק קרדוזו, נשא לאשה אפרו-אמריקנית מקומית ונולדו להם שלושה בנים. אחד מהשלושה היה פרנסיס קרדוזו, המחנך והמדינאי האפרו-אמריקני הידוע מקרולינה הדרומית, שהתפרסם אחרי מלחמת האזרחים. פרנסיס זה זכה להפליג לסקוטלנד בגיל 21 וללמוד באוניברסיטת גלאזגו, שם שהה עד 1861. לאחר מכן למד בסמינר תאולוגי באדינבורו ובסוף לימודיו הוסמך ככומר פרסביטריאני בלונדון ב-1864. תוך כדי מלחמת האזרחים שב פרנסיס לארצות הברית. אין כל דרך להסביר את התפתחויות הללו בחייו של פרנסיס הצעיר מבלי להסיק כי קבל, הן סיוע כלכלי והן הנחיה בקידומו האישי, מדודו - ג'ייקוב קרדוזו, בהיעדרו של אביו, אייזק, שנפטר מספר שנים לפני כן.
ספריו

Notes on Political Economy, Charleston: A.E. Miller, 1826.
Reprint: Jacob N. Cardozo, Notes on Political Economy (1826); with the article "political economy - rent", from the "Southern review", 1828, New York: Kelley (Reprints of economic classics), 1960.
זיכרונותיו:
Reminiscences of Charleston, Charleston: (J. Walker, printer), 1866. (הספר, בארכיון האינטרנט)
לקריאה נוספת

Alexander Brody, “Jacob Newton Cardozo, American Economist,” Historia Judaica XV (1955), pp. 135-166.
הערות שוליים

↑  Robert Crowden, “Cardozo, Jacob Newton (1786–1873),” The Biographical Dictionary of American Economists, Continuum, 2006 (online: January 2010), Oxford Index.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276845805171  CiNii: DA06598113  ISNI: 0000 0000 8427 8990  LCCN: n85286186  RERO: 02-A006463163  VIAF: 13763156   WorldCat (עם VIAF): 13763156
גלגל הריחות

גלגל הריחות (באנגלית: The Wine Aroma Wheel) הוא אמצעי עזר לטועמי יין לעזור להם לבטא את ריחות וטעמי היינות השונים שהם חשים. גלגל הריחות הומצא על ידי פרופסור אן נובל מאוניברסיטת קליפורניה בדייוויס.
גלגל הריחות הוא דיסק שטוח המחולק לשלושה מעגלים. כל מעגל מחולק לפרוסות צבעוניות בדומה לעוגה שנחתכה לחלקים. במעגל הפנימי ישנם תיאורים כלליים כמו פרחוני, פירותי ומתובל. בהדרגה המעגל גדל ונעשה יותר ויותר ספציפי. לדוגמה פירותי מוביל לפירות יבשים ומוביל לתאנה.
נובל הדגישה מילים "אנליטיות" יותר מאשר "מהנות" או "אלגנטיות", שאותן כינתה "נהנתניות" או שיפוטיות, שהם לדעתה מונחים הטומנים בחובם שבח או גינוי.
לקריאה נוספת

"Aroma Wheel", in: Robinson Jancis (editor). The Oxford Companion to Wine, Third Edition. Oxford University Press, Oxford, 2006, p. 507.
ג'פרי קיז

| --- | --- |

ג'פרי קיז
 לידה:  30 באוקטובר 1888 פורט בייארד, ניו מקסיקו, ארצות הברית ארצות הברית
 פטירה:  17 בספטמבר 1967 (בגיל 78) וושינגטון די. סי., וושינגטון, ארצות הברית ארצות הברית
 מקום קבורה:  בית הקברות וסט פוינט 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית של ארצות הברית  מכללת המלחמה של צבא ארצות הברית 
 השתייכות:  הצבא האמריקני צבא ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1913–1950 (כ־37 שנים)
 דרגה:   לוטננט גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד דיוויזיית השריון ה-9 מפקד הקורפוס ה-2 מפקד הארמייה השביעית מפקד הארמייה השלישית מפקד הכוחות האמריקניים באוסטריה
 פעולות ומבצעים
 המהפכה המקסיקנית  מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב השירות המצוין   מדליית השירות המצוין (3)   כוכב הכסף  לגיון ההצטיינות (לגיונר)   כוכב הארד
 
ג'פרי קיז (באנגלית: Geoffrey Keyes;‏ 30 באוקטובר 1888 - ‏ 17 בספטמבר 1967) היה לוטננט גנרל בצבא ארצות הברית אשר פיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

קיז נולד ב-30 באוקטובר 1888, בפורט בייארד שבמדינת ניו מקסיקו, ארצות הברית. אביו היה אלכסנדר קיז - קפטן בצבא ארצות הברית, ואמו הייתה וירג'יניה מקסוול קיז. ב-2 במרץ 1908, נרשם קיז ללימודים באקדמיה הצבאית של ארצות הברית (וסט פוינט), אותה סיים ב-1913. בין חבריו ללימודים נמנו אלכסנדר פאץ' וויליס קריטנברגר. הוא התגייס לחיל הפרשים והוצב ברגימנט הפרשים ה-6. ב-1916 הוא השתתף במשלחת העונשין למקסיקו - פעולת תגמול כנגד פשיטותיו של פנצ'ו וייה על אדמת ארצות הברית, תחת פיקודו של ג'ון פרשינג. ב-1917 מונה למורה לצרפתית בווסט פוינט, ואף שימש כמאמן קבוצת הפוטבול של האקדמיה. במלחמת העולם הראשונה הוא נותר בארצות הברית כמדריך. בספטמבר 1933 הוא מונה לראש מחלקת הטקטיקה בבית הספר הצבאי לפרשים, ב-1 באוגוסט 1935 הועלה לדרגת לוטננט קולונל, וב-1936 החל ללמוד במכללת המלחמה של הצבא. ב-31 באוגוסט 1937 הוא הוצב במטה רגימנט הפרשים ה-13, ובמאי 1938 הועבר לבריגדת הפרשים ה-7. ב-11 באפריל 1939 הועבר לאגף האספקה של המטה הכללי, ובהמשך לחיל השריון. ב-25 ביולי 1940 מונה לראש מטה דיוויזיית השריון ה-2, אשר מפקדה באותה תקופה היה ג'ורג' פטון. כמו קיז, פטון היה קצין פרשים לשעבר ושניהם גילו עניין רב בלוחמת שריון. פטון אמר מאוחר יותר על קיז ש"היה לו את המוח הטקטי הטוב ביותר של כל קצין שאני מכיר". ב-26 ביוני 1941 הוא הועלה לדרגת קולונל זמנית.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

ב-15 בינואר 1942 הועלה קיז לדרגת בריגדיר גנרל (כוכב אחד) זמנית ומונה למפקד דיוויזיית השריון ה-9. ב-22 ביוני של אותה שנה הוא הועלה זמנית לדרגת מייג'ור גנרל (שני כוכבים), וב-1 ביולי הפכה דרגת הקולונל שלו לקבועה. בספטמבר של אותה שנה הוא הוחלף בג'ון לאונרד, ונשלח למערכה בצפון אפריקה. הוא מונה לסגן מפקד כוח המשימה המערבי בפיקודו של פטון, ויחד עמו השתתף בכיבוש קזבלנקה במסגרת מבצע לפיד. בפברואר 1943 מונה לסגן מפקד הקורפוס ה-1 ולחם עמו במערכה בתוניסיה. ביולי של אותה שנה הוא מונה לסגן מפקד הארמייה השביעית, שוב תחת פיקודו של פטון. הוא השתתף בפלישת בעלות הברית לסיציליה, ובמהלכה נתן לו פטון פיקוד על קורפוס זמני שהורכב משלוש דיוויזיות. קיז התקדם לאורך 125 קילומטרים בחמישה ימים, דרך שטח הררי קשה, והשתלט על רוב סיציליה המערבית, כולל פלרמו, בירת סיציליה. לאחר מכן נותר הקורפוס בסיציליה המערבית כחיל מצב, עד שפורק ב-20 באוגוסט, שלושה ימים לאחר סיום המערכה על האי. בספטמבר 1943 הוא קיבל את הפיקוד על הקורפוס ה-2 מידי ג'ון לוקאס, והשתתף עמו בפלישת בעלות הברית לאיטליה בנובמבר, כחלק מהארמייה החמישית שעליה פיקד מארק קלארק, אשר היה צעיר מקיז בשמונה שנים. הוא השתתף בקרב על סן פייטרו אינפיין ולאחר מכן בקרב על נהר רפידו, קרב מונטה קאסינו, פריצת הקו הגותי ומתקפת האביב של בעלות הברית בצפון איטליה. ב-17 באפריל 1945 הוא הועלה לדרגה זמנית של לוטננט גנרל (שלושה כוכבים).
ביוגרפיה > אחריתו

בספטמבר 1945 מונה קיז למפקד הארמייה השביעית אשר הוצבה באזורי הכיבוש בגרמניה. באפריל 1946 הוא מונה למפקד הארמייה השלישית - גם כן בגרמניה. שנה לאחר מכן הוא מונה למפקד הכוחות האמריקניים באוסטריה. ב-1950 הוא פרש מהצבא לאחר 41 שנות שירות. הוא נפטר בוושינגטון די. סי. ב-17 בספטמבר 1967 שבועות מספר לפני יום הולדתו ה-79. הוא נקבר בבית הקברות וסט פוינט.
גביע אסיה בכדורגל 2007

| --- | --- |

 מארחת:  אינדונזיה אינדונזיה, מלזיה מלזיה וייטנאם וייטנאם, תאילנד תאילנד
 תקופת התחרות:  7 ביולי 2007 – 29 ביולי 2007 (23 ימים) 
 מספר משתתפות:  16
 הזוכה:  עיראק עיראק
 מספר משחקים:  32
 מספר שערים:  84 (2.63 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  724,222 (22,632 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  עיראק יונס מחמוד ערב הסעודית יאסר אל-קחטני יפן נהוריו טקהארה 4 שערים כל אחד
 השחקן המצטיין:  עיראק יונס מחמוד
 → 20042011 ←
גביע אסיה בכדורגל 2007 של קונפדרציית הכדורגל של אסיה (AFC) התקיים מה-7 ביולי ועד ה-29 ביולי 2007. לראשונה בהיסטוריה של הטורניר, אירוח הטורניר התחלק בין 4 מדינות שונות: אינדונזיה, מלזיה, וייטנאם ותאילנד. נבחרת עיראק זכתה בטורניר לאחר ניצחון 1-0 במשחק הגמר על נבחרת ערב הסעודית.
החל משנת 1956 ועד לשנת 2004 נערך טורניר גביע אסיה מדי 4 שנים, אך בעקבות העובדה שגם האולימפיאדה וגם אליפות אירופה בכדורגל נערכו באותן שנים בהן נערכה אליפות אסיה, החליטה ה-AFC לקיים את הטורניר בשנת 2007 ולא בשנת 2008, ובכך להימנע מסמיכות עם אירועי ספורט מרכזיים אחרים באותה שנה ובעתיד.
טורניר זה היה טורניר הראשון בו השתתפה נבחרת אוסטרליה כחברה ב-AFC לאחר שעברה אליה מקונפדרציית הכדורגל של אוקיאניה (OFC).
בחירת המארחות

ההחלטה על אירוח הטורניר על פני 4 מדינות שונות, הוצגה לוועדה המנהלית על ידי נשיא ה-AFC, מוחמד בין חאמאם. עם זאת, מאוחר יותר התחרט בין חמאם על החלטה זו וכינה אותה "טעות", היות שהוא לא היה מודע לקושי הכלכלי והלוגיסטי בארגון אירוע שכזה על פני 4 מדינות. הוא ציין: "נראה שזה קשה לוועדה המנהלית לארגן 4 ועדות תכנון, 4 מרכזי תקשורת ויש גם הרבה שיקולים כלכליים".
ביוני 2005, הזהירה ה-AFC את תאילנד שהיא צריכה לשפר את המתקנים שלה לפני 2007, פן היא תידחה ותוחלף, אולי, על ידי סינגפור. ב-12 באוגוסט באותה שנה, אישרה ה-AFC שתאילנד תהיה אחת מהמארחות הרשמיות של גביע אסיה 2007. עם זאת, באוקטובר 2006, הוזהרה תאילנד פעם נוספת ונדרשה לשפר את מתקניה תוך 90 יום.
הנבחרות המשתתפות

| נבחרת | סיבת העפלה | מספר הופעות בטורניר | הופעה אחרונה בטורניר | הישג שיא (עד תחילת הטורניר) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  אינדונזיה | מארחת | 3 | 2004 | שלב הבתים (1996, 2000, 2004) |
|  מלזיה | מארחת | 2 | 1980 | שלב הבתים (1976, 1980) |
|  תאילנד | מארחת | 5 | 2004 | מקום שלישי (1972) |
|  וייטנאם | מארחת | 2 | 1960 | מקום רביעי (1956, 1960) |
|  יפן | מנצחת בית א' במוקדמות | 5 | 2004 | אלופת אסיה (1992, 2000, 2004) |
|  ערב הסעודית | סגנית בית א' במוקדמות | 6 | 2004 | אלופת אסיה (1984, 1988, 1996) |
|  איראן | מנצחת בית ב' במוקדמות | 10 | 2004 | אלופת אסיה (1968, 1972, 1976) |
|  קוריאה הדרומית | סגנית בית ב' במוקדמות | 10 | 2004 | אלופת אסיה (1956, 1960) |
|  איחוד האמירויות הערביות | מנצחת בית ג' במוקדמות | 6 | 2004 | מקום שני (1996) |
|  עומאן | סגנית בית ג' במוקדמות | 1 | 2004 | שלב הבתים (2004) |
|  אוסטרליה | מנצחת בית ד' במוקדמות | 0 | – | – |
|  בחריין | סגנית בית ד' במוקדמות | 2 | 2004 | מקום רביעי (2004) |
|  עיראק | מנצחת בית ה' במוקדמות | 5 | 2004 | מקום רביעי (1976) |
|  סין | סגנית בית ה' במוקדמות | 8 | 2004 | סגנית (1984, 2004) |
|  קטר | מנצחת בית ו' במוקדמות | 6 | 2004 | רבע גמר (1996) |
|  אוזבקיסטן | סגנית בית ו' במוקדמות | 3 | 2004 | רבע גמר (2004) |
לראשונה בהיסטוריה של הטורניר, חולקו הנבחרות לדרגים על בסיס הדירוג העולמי של פיפ"א ולא על בסיס הישגיהן בטורנירי העבר של גביע אסיה כפי שהיה נהוג עד אז. מהלך זה נועד למנוע מצב בו נבחרות חזקות תיפגשנה כבר בשלבים המוקדמים של הטורניר. דרג א' של הטורניר הכיל את הנבחרות המארחות, ויתר הדרגים הכילו את יתר הנבחרות.
| דרג א' | דרג ב' | דרג ג' | דרג ד' |
| --- | --- | --- | --- |
|  אינדונזיה |  סין |  קטר |  אוסטרליה |
|  מלזיה |  עיראק |  אוזבקיסטן |  איראן |
|  תאילנד |  איחוד האמירויות הערביות |  ערב הסעודית |  יפן |
|  וייטנאם |  בחריין |  עומאן |  קוריאה הדרומית |
השופטים

16 שופטים ו-24 שופטי עזר נבחרו לאחר מבחני כושר ב-2 ביולי 2007 בקואלה לומפור, בירת מלזיה. שופט אחד ושני שופטי עזר הגיעו מ-CAF. ‏ 16 השופטים הראשיים של הטורניר היו:
| --- | --- |
 אוסטרליה מארק שילד  אוסטרליה מתיו בריז  איחוד האמירויות הערביות אלי חמד אל-באדווי  סיישל אדי מיילט  איראן מסעוד מורדי  בחריין ג'סים קארים  יפן יואיצ'י ניסימורה  כווית סעד קמיל אל-פדהילי:  לבנון טאלאת נג'אם  הרפובליקה העממית של סין סאן באוג'י  עיראק מוסן באסמה  ערב הסעודית חליל אל-גמאדי  קטר (מדינה) עבדולרחמן עבדו  קוריאה הדרומית לי ג'י יונג  קוריאה הדרומית קון ג'ונג צ'אל  תאילנד סאטופ טונגקאן
שלב הבתים > בית א'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  עיראק | 5 | 3 | 1 | 2 | 0 | 4 | 2 | 2 |
|  אוסטרליה | 4 | 3 | 1 | 1 | 1 | 6 | 4 | 2 |
|  תאילנד | 4 | 3 | 1 | 1 | 1 | 3 | 5 | -2 |
|  עומאן | 2 | 3 | 0 | 2 | 1 | 1 | 3 | -2 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  תאילנד | 1 – 1 | עיראק   |
|  אוסטרליה | 1 – 1 | עומאן   |
|  עומאן | 0 – 2 | תאילנד   |
|  עיראק | 3 – 1 | אוסטרליה   |
|  תאילנד | 0 – 4 | אוסטרליה   |
|  עומאן | 0 – 0 | עיראק   |
שלב הבתים > בית ב'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  יפן | 7 | 3 | 2 | 1 | 0 | 8 | 3 | 5 |
|  וייטנאם | 4 | 3 | 1 | 1 | 1 | 4 | 5 | -1 |
|  איחוד האמירויות הערביות | 3 | 3 | 1 | 0 | 2 | 3 | 6 | -3 |
|  קטר | 2 | 3 | 0 | 2 | 1 | 3 | 4 | -1 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  וייטנאם | 2 – 0 | איחוד האמירויות הערביות   |
|  יפן | 1 – 1 | קטר   |
|  קטר | 1 – 1 | וייטנאם   |
|  איחוד האמירויות הערביות | 1 – 3 | יפן   |
|  וייטנאם | 1 – 4 | יפן   |
|  איחוד האמירויות הערביות | 2 – 1 | קטר   |
שלב הבתים > בית ג'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  איראן | 7 | 3 | 2 | 1 | 0 | 6 | 3 | 3 |
|  אוזבקיסטן | 6 | 3 | 2 | 0 | 1 | 9 | 2 | 7 |
|  סין | 4 | 3 | 1 | 1 | 1 | 7 | 6 | 1 |
|  מלזיה | 0 | 3 | 0 | 0 | 3 | 1 | 12 | -11 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  מלזיה | 1 – 5 | סין   |
|  איראן | 2 – 1 | אוזבקיסטן   |
|  אוזבקיסטן | 5 – 0 | מלזיה   |
|  סין | 2 – 2 | איראן   |
|  מלזיה | 0 – 2 | איראן   |
|  אוזבקיסטן | 3 – 0 | סין   |
שלב הבתים > בית ד'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ערב הסעודית | 7 | 3 | 2 | 1 | 0 | 7 | 2 | 5 |
|  קוריאה הדרומית | 4 | 3 | 1 | 1 | 1 | 3 | 3 | 0 |
|  אינדונזיה | 3 | 3 | 1 | 0 | 2 | 3 | 4 | -1 |
|  בחריין | 3 | 3 | 1 | 0 | 2 | 3 | 7 | -4 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  אינדונזיה | 2 – 1 | בחריין   |
|  קוריאה הדרומית | 1 – 1 | ערב הסעודית   |
|  ערב הסעודית | 2 – 1 | אינדונזיה   |
|  בחריין | 2 – 1 | קוריאה הדרומית   |
|  קוריאה הדרומית | 1 – 0 | אינדונזיה   |
|  ערב הסעודית | 4 – 0 | בחריין   |
שלב הבתים > שלבי הנוק-אאוט

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | רבע גמר | רבע גמר |  |  | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |
:  
|  | 21 ביולי - בנגקוק | 21 ביולי - בנגקוק |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  | 21 ביולי - בנגקוק | 21 ביולי - בנגקוק |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   עיראק |  2 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   עיראק |  2 |   |   | 25 ביולי - קואלה לומפור | 25 ביולי - קואלה לומפור |   |   |  |  |
|  |   וייטנאם |  0 |   |   | 25 ביולי - קואלה לומפור | 25 ביולי - קואלה לומפור |   |   |  |  |
|  |   וייטנאם |  0 |   |   |   עיראק |  0 (4) |   |   |  |  |
|  | 22 ביולי - קואלה לומפור | 22 ביולי - קואלה לומפור |   |   |   עיראק |  0 (4) |   |   |  |  |
|  | 22 ביולי - קואלה לומפור | 22 ביולי - קואלה לומפור |   |   |   קוריאה הדרומית |  0 (3) |   |   |  |  |
|  |   איראן |  0 (2) |   |   |   קוריאה הדרומית |  0 (3) |   |   |  |  |
|  |   איראן |  0 (2) |   |   |  |  |   |   | 28 ביולי - ג'קרטה | 28 ביולי - ג'קרטה |
|  |   קוריאה הדרומית |  0 (4) |   |   |  |  |   |   | 28 ביולי - ג'קרטה | 28 ביולי - ג'קרטה |
|  |   קוריאה הדרומית |  0 (4) |   |   |  |  |   |   |   עיראק |  1 |
|  | 21 ביולי - האנוי | 21 ביולי - האנוי |   |   |  |  |   |   |   עיראק |  1 |
|  | 21 ביולי - האנוי | 21 ביולי - האנוי |   |   |  |  |   |   |   ערב הסעודית |  0 |
|  |   יפן |  1 (4) |   |   |  |  |   |   |   ערב הסעודית |  0 |
|  |   יפן |  1 (4) |   |   | 25 ביולי - האנוי | 25 ביולי - האנוי |   |   |  |  |
|  |   אוסטרליה |  1 (3) |   |   | 25 ביולי - האנוי | 25 ביולי - האנוי |   |   | משחק על המקום השלישי | משחק על המקום השלישי |
|  |   אוסטרליה |  1 (3) |   |   |   יפן |  2 |   |   | משחק על המקום השלישי | משחק על המקום השלישי |
|  | 22 ביולי - ג'קרטה | 22 ביולי - ג'קרטה |   |   |   יפן |  2 |   |   |  28 ביולי |  28 ביולי |
|  | 22 ביולי - ג'קרטה | 22 ביולי - ג'קרטה |   |   |   ערב הסעודית |  3 |   |   |  28 ביולי |  28 ביולי |
|  |   ערב הסעודית |  2 |   |   |   ערב הסעודית |  3 |   |   |   יפן |  0 (5) |
|  |   ערב הסעודית |  2 |   |   |  |  |   |   |   יפן |  0 (5) |
|  |   אוזבקיסטן |  1 |   |   |  |  |   |   |   קוריאה הדרומית |  0 (6) |
|  |   אוזבקיסטן |  1 |   |   |  |  |   |   |   קוריאה הדרומית |  0 (6) |
כובשי השערים

4 שערים:
יפן נאוהירו טאקהארה
עיראק יוניס מחמוד
ערב הסעודית יאסר אל-קאהטני
3 שערים:
אוזבקיסטן מקסים סטאסקיק
אוסטרליה מארק וידוקה
קטר (מדינה) סבסטיאן סוריה
2 שערים:
אוזבקיסטן טימור קאפאדזו
איחוד האמירויות הערביות סעיד אל-קאס
איראן ג'אבד ניקונאם
יפן סונסוקי נאקאמרה
יפן סיארו מאקי
הרפובליקה העממית של סין האן פאנג
הרפובליקה העממית של סין ואנג דונג
הרפובליקה העממית של סין שאו ג'יאבי
ערב הסעודית אחמד אל-מוסה
ערב הסעודית מאלק מואת
ערב הסעודית תאיסיר אל-ג'אסים
תאילנד פיפאט טונקניה
37 שחקנים נוספים כבשו שער אחד. שני שחקנים נוספים כבשו שער עצמי כל אחד.
הערות שוליים

↑  השתתפה בתור נבחרת דרום וייטנאם בכדורגל
גאוגרפיה של אסיה

אסיה
אסיה היא היבשת הגדולה בעולם, והיא מהווה את החלק המרכזי והמזרחי של אירואסיה. ביבשת נמצאות כ-50 מדינות. שטח היבשת, כולל האיים, משתרע על כ-49,694,700 קמ"ר, וגובהה הממוצע הוא כ-950 מטר. אסיה מופרדת מאירופה על ידי רכס הרי אורל, ומאפריקה על ידי תעלת סואץ.
אסיה היא היבשת הגדולה והמאוכלסת ביותר בעולם. באופן מסורתי היא מוגדרת כחלק מגוש היבשות של אפריקה-אירואסיה, הנמצאת ממזרח לתעלת סואץ וממזרח להרי אורל, מדרום להרי קווקז, הים הכספי והים השחור. באסיה חיים כ 60% מאוכלוסיית העולם.
מספר מדינות באסיה משתרעות מעבר לגבולותיה של היבשת. הבולטת ביותר מבין אלו היא רוסיה שרוב שטחה נמצא באסיה, אך מרבית אוכלוסייתה ומוסדותיה הפוליטיים נמצאים באירופה.
מאפיינים גאוגרפים עיקריים

הגובה הממוצע של היבשת הוא 950 מטר, הגובה הממוצע הגבוה ביותר מבין כל יבשת אחרת בעולם. רוב הרמות וההרים ביבשת נמצאים בדרום-מזרח ובצפון מזרח היבשת, כשהחלק הגבוה ביותר נמצא בהרי ההימלאיה, בהם נמצאות הנקודות הגבוהות ביותר בעולם. בצפון היבשת ישנם מישורים רבים, בעוד שבדרום ישנם אזורים גאולוגיים מוגדרים, כמו חצי האי ערב, תת-היבשת ההודית וחצי האי המלאי. בדרום ומזרח היבשת ישנם איים רבים סביב היבשת.
מאפיינים גאוגרפים עיקריים > איים

בצד היבשת עצמה, אסיה כוללת גם איים רבים, ובהם כמה מהאיים הגדולים בעולם, כמו גינאה החדשה וסומטרה, וגם כמה מהאיים המאוכלסים ביותר בעולם, כמו ג'אווה והונשו.
איים מפורסמים אחרים הם באלי, מאדורה וסולאווסי באינדונזיה; הוקאידו, שיקוקו, קיושו ואוקינאווה ביפן; אנדאמן וניקובר בהודו; לוזון, סבו ומינדנאו בפיליפינים; קו פה וקו סמוי בתאילנד; המדינות סרי לנקה, סינגפור והאיים המלדיביים, והאיים הונג קונג וסחלין.
האומות האסיאתיות של אינדונזיה, ברוניי, מזרח טימור, סינגפור, יפן, הפיליפינים, טאיוואן, סרי לנקה, האיים המלדיביים נמצאות על אי אחד או יותר, ואין להן שטח ביבשת עצמה.
מאפיינים גאוגרפים עיקריים > מדבריות

מדבריות מפורסמים באסיה:
מדבר גובי במונגוליה
קאראקום במרכז אסיה
ת'אר-חוליסטאן בהודו ובפקיסטן
קיזילקום בקזחסטן ובאוזבקיסטן
טקלה מקאן בסין
מדבריות ערב הסעודית
הנגב בישראל
מאפיינים גאוגרפים עיקריים > נהרות

זוהי רשימה של הנהרות הארוכים ביותר באסיה, באורך יורד.
|  | שם הנהר | אורך הנהר (ק"מ) | אגן הניקוז (קמ"ר) | ספיקה ממוצעת (מטר מעוקב / שנייה) | נשפך אל | מדינות באגן הניקוז |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | יאנגצה | 6,380 | 1,800,000 | 31,900 | הים הסיני המזרחי | סין |
| 2 | יניסיי | 5,540 | 2,580,000 | 19,600 | האוקיינוס הארקטי | רוסיה, מונגוליה |
| 3 | הנהר הצהוב | 5,464 | 745,000 | 2,110 | ים בוהאי | סין |
| 4 | אוב-אירטיש | 5,410 | 2,990,000 | 12,800 | האוקיינוס הארקטי | רוסיה, סין, קזחסטן |
| 5 | אמור | 4,416 | 1,855,000 | 11,400 | ים אוחוצק | רוסיה, סין, מונגוליה |
| 6 | לנה | 4,400 | 2,490,000 | 17,100 | האוקיינוס הארקטי | רוסיה |
| 7 | מקונג | 4,184 | 810,000 | 16,000 | ים סין הדרומי | סין, מיאנמר (בורמה), לאוס, תאילנד, קמבודיה, וייטנאם. |
אזורים גאוגרפים

אסיה מתחלקת בדרך כלל לשישה אזורים גאוגרפיים:
מרכז אסיה
מזרח אסיה
צפון אסיה
דרום אסיה – בעיקר תת-היבשת ההודית
דרום-מזרח אסיה
דרום-מערב אסיה, החופף חלקית למזרח התיכון