stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אימרה פלדי
לקריאה נוספת

Földi Imre profilja a Nemzetközi Olimpiai Bizottság oldalán (angolul)
Földi Imre profilja az Olympedia oldalán (angolul)
Kahlich Endre – Gy. Papp László – Subert Zoltán: Olimpiai játékok 1896–1976 – Budapest, 1977 – מסת"ב 963253526X
Lukács László – Szepesi György: 112. A magyar olimpiai aranyérmek története – Budapest, 1980 – מסת"ב 9632535537
Havas László: A magyar sport aranykönyve – Budapest, 1982 – מסת"ב 9632535723
A sport krónikája – 1992. Officia Nova Kiadó – מסת"ב 963-7836-92-6
Bocsák Miklós: Hogyan élnek olimpiai bajnokaink (166-an szerte a világban) – St. plusz kft., 1998 – (ISBN szám nélkül)
A magyar sport 40 éve – OTSH és a Sportpropaganda Vállalat – מסת"ב 963 7543 1 04
Révai új lexikona VII. (Fej–Gak). Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd: Babits. 2001. ISBN 963-927-241-8
Ki Kicsoda 2004 – Budapest, 2003 – מסת"ב 9638634502
Adatok
הערות שוליים

↑  "Meghalt Földi Imre!". Jocha Károly, jochapress.hu. 2017-04-23. נבדק ב-2017-04-23.
↑  "Meghalt Földi Imre, a Nemzet Sportolója". Index.hu. 2017-04-23.
↑  "Gyász: végső nyugalomra helyezték Földi Imrét Tatabányán". Nemzeti Sport. 2017-05-04.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1266471588  VIAF: 6486166237111296380008   WorldCat (עם VIAF): 6486166237111296380008
הוצאת ענבר

| --- | --- |
עטיפה של לקט תשבצים מגוון בן 324 עמודים "יעל"
עטיפה של לקט תשבצים מגוון בן 324 עמודים "יעל"
 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1989–הווה (כ־35 שנים) 
 מיקום המטה:  קריית עקרון 
  
 www.tashbetsim.com
 
הוצאת ענבר היא הוצאה לאור ישראלית הפועלת מאז פברואר 1989 ומתמחה בהוצאה לאור של שעשועוני תשבצים.
נכון ל-2024, במהלך שנות פעילות ההוצאה, יצאו לאור במסגרתה יותר מחמש מאות ועשרה כותרים, שהודפסו במהדורות הנעות בין 2,000 ל-10,000 עותקים. לפי נתוני ההוצאה הופקו ונמכרו יותר משני מיליוני חוברות. החוברות השונות כוללות בין 16 עמודים (בחוברות לילדים) ועד 324 עמודי תשבצים ופתרונות.
במסגרת הוצאת ענבר התפרסמו בין היתר קובצי תשבצים, קובצי תשחצים, קובצי תפזורות, קובצי סודוקו, קבצים של תשבצים מוצפנים (תחת השם "אניגמה"), קבצים של תשבצי שלדים, קבצים של תשבצי ילדים וגם קבצים מעורבים, המכילים תשבצים ותשחצים, תפזורות ותשבצי קוד.
הוצאת ענבר נוסדה ומנוהלת על ידי אריה ענבר, שהוא מחבר התשבצים והחידות המתפרסמים במסגרתה. בראש מערך הבדיקה של התשבצים עומדת שלומית קדם.
פרט לחוברות תשבצים, במסגרת ההוצאה יצא לאור גם המותחן המשטרתי "מתים לא חורצים לשון", מפרי עטו של ענבר.
אריה ענבר, המייסד, הבעלים ומחבר התוכן של הוצאת ענבר
היסטוריה

החוברות הראשונות שיצאו לאור בהוצאת ענבר הכילו 24 עמודים כל אחת ונקראו בשם "תשחצים בלבד" (התשחצים נכתבו בכתב יד וצולמו) במחיר 2.80 שקלים, וחוברת תשבצים בת 32 עמודים בשם "שעשועון תשבצים ותשחצים מגוון" במחיר 3.60 שקלים, מודפסת במכונת כתיבה ומצולמת. החוברות היו ממוספרות ועוביין הלך והתרחב עד 96 עמודים לחוברת במחיר 20.00 שקלים. גם הכנת החוברות השתכללה בהדרגה, תוך מעבר לעריכה במחשב. הסדרה המגוונת הגיעה עד מספר 84.
במקביל לשתי סדרות היסוד התחילו להופיע סדרות נוספות, שנועדו לקהל שונה במקצת, סדרה בשם "שעשוען עם אתגרים" המיועדת לפותרים בקיאים ומנוסים. הופיעה גם סדרת תשחצים עממיים, שלא נדרש בהן ידע היסטורי מעמיק. סדרה נוספת, "אניגמה", יצאה למען פותרי תשבצי קוד ויצאו סדרות נוספות לפותרי תפזורות, לפותרי תשבצי שלד, טבולה רסה (תשבצים לבנים), לילדים ולסודוקו. סודוקו זכה לביקוש רב במיוחד, לכן יצאו כמה סדרות, לסודוקו קל יחסית, "סודוקו עממי", סודוקו רגיל עם תוספות של חידות סודוקו מגוונות וסודוקו אפור לבן. סדרה מיוחדת היא "לקט תשחצים", שכוללת, בנוסף לתשחצים ופתרונות, גם סיפורים מקוריים ומתורגמים.
בנוסף לסדרות היסוד פורסמו סדרות של קבצים, לקטים ואסופות המבוססים על תוכן של חוברות שאזלו. חוברות אלה, עבות יותר, בעובי של 162, 192, 224 ו-324 עמודים, פופולריות מאוד בין לקוחות ההוצאה.
היו גם ניסיונות שלא זכו להמשך: חוברת חידות מתמטיות בשם "מצעד המספרים" ותשחצים קשים במיוחד בשם "תשחצים מעמיקים".
הכתיב בהוצאת ענבר

בעברית אפשר להשתמש בכתיב מלא, כתיב חסר או דרכי ביניים שונות. כדי שפותרי התשבצים והתשחצים ידעו מראש באיזה כתיב נקט מחבר התשבצים, בכל הנוגע לשימוש באותיות יו"ד ו-וו יש בהוצאת ענבר דרך קבועה לכיתוב המילים המשובצות בתשבצים, והכללים מתפרסמים מפעם לפעם על עטיפות אחוריות של חוברות תשבצים. כך, לדוגמה, שמה של שווייץ יופיע בתשבצי הוצאת ענבר בכיתוב "שויצ".
תרומת תשבצים

לאחר תחילת מלחמת חרבות ברזל והגיוס ההמוני למלחמה, הפיקה הוצאת ענבר חוברת תשבצים מגוונת המיועדת לחיילים והמחולקת להם בחינם. תוכן החוברת חובר ונתרם על ידי אריה ענבר והוצאות ההפקה למהדורה של כ-4,000 חוברות התחלקו בין אריה ענבר ובין כריכיית קורדובה בע"מ, בה הודפסה ונכרכה החוברת. ארגון אחים לנשק חילק את החוברת בין החיילים והחיילות.
הערות שוליים

↑  הוצאת ענבר
↑  כתיב עברי בתשבצים
עטיפת החוברת "תשחצים מעמיקים", סדרה שלא היה לה המשך
עטיפת החוברת "לחיילים באהבה"
העמוד הראשון בחוברת "לחיילים באהבה"
תצלום לוויין

תצלום לוויין של הכנרת
תצלומי לוויין (תצ"ל) הם תצלומים של כדור הארץ או של גרמי שמיים אחרים, שנעשו מלוויינים בחלל. תצלומים אלה משמשים לצרכים אזרחיים ועסקיים (כגון חיזוי מזג אוויר) או לצורכי ריגול.
היסטוריה

התצלומים הראשונים מהחלל צולמו במהלך טיסה תת-מסלולית שנערכה ב-24 באוקטובר 1946 על ידי טיל V-2 אשר צילם כל שנייה וחצי במעופו. בשיא גובהו היה הטיל ברום של 105 ק"מ מעל פני הים (כמעט פי 5 משיא גובה הצילום קודם לכן אשר עמד על 22 ק"מ באמצעות בלון הצילום אפולו II).
תצלומי הלוויין הראשונים של כדור הארץ נעשו ב-14 באוגוסט 1959 באמצעות הלוויין האמריקאי אקספלורר 6 ששוגר לחלל ב-7 באוגוסט 1959. תמונות הלוויין הראשונות של הירח צולמו ב-6 באוקטובר 1959 על ידי הלוויין הסובייטי לונה 3, במטרה לצלם את הצד המרוחק של הירח. אחד מתצלומי הלוויין המפורסמים ביותר הוא "הגולה הכחולה" (The Blue Marble) שצולם בשנת 1972 על ידי חללית אפולו 17. בשנת 1972 יצאה לדרך גם תוכנית לנדסאט ("Landsat program"), תוכנית ארוכת טווח לאיסוף מידע מצילום לווייני של כדור הארץ.
כל תצלומי הלוויין אשר צולמו על ידי לוויינים המשויכים לסוכנות החלל האמריקאית נאס"א חופשיים לשימוש על ידי ההוצאה לאור של תוצרי החברה (NASA Earth Observatory) ומיועדים לשימוש מדעי עבור חוקרים מכל העולם.
מלבד נאס"א, יש גם למדינות נוספות לווייני צילום וכן לחברות מסחריות אשר מוכרות תצלומים לארגונים ולחברות עסקיות. יצוין, כי במהלך המאה ה-21, הנגישות לתצלומי לוויין עלתה בקצב מסחרר אשר נובע מכמות הלוויינים בחלל ויכולותיהם אשר כיום זמינים גם לגופים מסחריים שאינם מדינות ומעצמות.
יישומים

לתצלומי לוויין ישנם שימושים במגוון רחב של תחומים עסקיים וצבאיים, כגון: מטאורולוגיה, אוקיינוגרפיה, דייג, ביולוגיה ומחקר של מגוון ביולוגי, יערנות, גאולוגיה, קרטוגרפיה, תכנון ערים ואזורים, תכנון סביבתי, ריגול, מודיעין צבאי ומודיעין עסקי.
תצלומי לוויין עשויים להתקבל הן בתווך הנראה והן באורכי גל ביתר המרחב הספקטרלי. כמו כן, ישנה אפשרות לייצר מפות גבהים באמצעות שימוש במכ"ם ייעודי.
תהליך איסוף המידע וניתוחו מתבסס על מערכות חישה מרחוק המותאמות לצורך.
מאפיינים

בדומה לתצלומי אוויר המצולמים ממטוסים, גם לתצלומי לוויין פרמטרים הניתנים לשינוי ולהתאמה בהתאם לצורך. כך למשל ניתן לצלם אתרים ומרחבי עניין בצורה אנכית, או לחלופין, לצלם בזווית אלכסונית יותר. עם זאת, על תצלומים המבוצעים מלוויינים יש מגבלות רבות הנוגעות לאופן החליפה של הלוויין ביחס לכדור הארץ. המגבלות הללו משפיעות על שעות הצילום האפשריות ביממה וגם על זוויות הצילום.
ראו גם

The Blue Marble
אופק (לוויין)
ארוס (לוויין)
גוגל מפות
Google Earth
הערות שוליים

↑  The First Photo From Space
↑  שי שמש, הידעת? ניתן לנטר את ביומסת הפיטופלנקטון מהחלל, באתר מדע גדול, בקטנה, ‏19 באוקטובר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007537029005171  LCCN: sh94003667  NARA: 10658047
קשר קטילינה

"קיקרו מגנה את קטילינה", פרסקו של צ'זארה מקארי
קשר קטילינה הוא כינוי למזימה שמטרתה הייתה תפיסת השלטון ברומא של תקופת הרפובליקה (63 לפנה"ס). במרכז הקשר עמד הסנאטור קטילינה, אליו חברו חברי סנאט נוספים. הקשר נחשף וסוכל על ידי קיקרו, והקושרים הוצאו להורג.
רקע

בשנות ה-60 של המאה הראשונה לפנה"ס ריחף ענן של חוסר ודאות לגבי עתיד המשטר ברומא. פומפיוס, האיש הבולט ברומא באותה תקופה, נעדר מהעיר בשל מסע כיבושים שערך במזרח והותיר אחריו חלל פוליטי. הסנאט הרומי נחלש משמעותית באותה תקופה כתוצאה מחוקים שהרחיבו את סמכויותיו של פומפיוס על חשבון הסנאט, והאלימות בעיר גברה. בעקבות זאת פוליטיקאים החלו להקיף עצמם בשומרים חמושים ככלי להשגת מטרות פוליטיות, שומרים אלה ליוו אותם גם לאסיפות עם ולבתי משפט. אווירה זו של הידרדרות בסדר הציבורי נתפשה בעיני אזרחים שירדו מנכסיהם או ממעמדם כהזדמנות לצבור כוח ולהרוויח מחדש את הונם. חוסר יציבות זו היוותה קרקע פורייה למהפך אלים בשלטון ברומא.
הניסיון הראשון

לוקיוס סרגיוס קטילינה, היה פוליטיקאי רומי ממעמד הפאטריקים ששימש כנציב בפרובינקיית אפריקה בשנים 66–67 לפנה"ס. בחזרתו מאפריקה לרומא הואשם בנטילת כספים שלא כחוק במסגרת תפקידו כנציב, ונמנעה ממנו בשל כך האפשרות לרוץ בבחירות לקונסולאט בשנים 64–65. לאחר שזוכה מאשמה שנה לאחר מכן, הציג קטילינה את מועמדותו לקונסולאט כאשר הוא נתמך על ידי אנשי אצולה, וביניהם יוליוס קיסר.
מול קטילינה התמודד מרקוס טוליוס קיקרו, שהיה רטוריקן ומשפטן וחבר הסנאט. קיקרו טיפח קשרים עם בני מעמד הפרשים בערי איטליה, וגייס תמיכה ציבורית הודות לשירותיו המשפטיים והופעותיו בציבור. קיקרו רץ לקונסולאט בשנת 63 והתחרה, בין היתר, בקטילינה. בזכות תמיכתו בהענקת סמכויות לפומפיוס, זכה קיקרו לפופולריות ונבחר לקונסול יחד עם גאיוס אנטוניוס היברידה, וניסיונו של קטילינה להיבחר נכשל.
הניסיון השני

לאחר כישלונו בבחירות, ניסה קטילינה להבטיח את בחירתו בסבב הבא של שנת 62 לפנה"ס. הוא קיבץ סביבו חבורת חמושים בניסיון להטיל פחד על שאר המתמודדים לקונסולאט, תוך שימוש באיומים. הוא אף הבטיח "שמיטת חובות" (בלטינית: tabulae novae) בניסיון לגייס תמיכה מכל שכבות החברה הרומית, שחששו לאובדן נכסיהם או ששקעו בחובות. למרות נסיונותיו להטיל אימה, גם הפעם נכשל קטילינה, ובמקומו נבחרו המועמדים מורנה וסילאנוס.
הקשר

לאחר כישלונו הצורם להיבחר לקונסול, החל קטילינה לרקום מזימה בניסיון לתפוס את השלטון בכוח. אל קטילינה הצטרפו כתריסר סנאטורים, שכתוצאה מכישלונות פוליטיים וחשש לאובדן נכסיהם חיפשו לצבור כוח. בין הקושרים נמנו הסנאטורים סורה ופטאוס. קטילינה ריכז את מאמציו בחבל אטרוריה שבאיטליה, אזור שהיה מוקד של חברה ממורמרת ששקעה בחובות ושרבים מיושביה איבדו את נכסיהם. קטילינה ריכז כוחות צבא באזור זה, ותכנן לפתוח בהתקוממות ברומא ובמקומות נוספים באיטליה בתאריך ה-28 באוקטובר, שנת 63 לפנה"ס. ידיעות על המזימה הגיעו לאוזני קיקרו, וזה בתגובה פנה לסנאט. אף על פי שלא היו בידי קיקרו הוכחות ממשיות כדי לשכנע את הסנאט לפעול כנגד קטילינה ובני בריתו, הסכים הסנאט להעביר החלטת חירום בשל איום על שלום המדינה, בלי לנקוב בשמם של האחראיים. קיקרו נעזר בהחלטת הסנאט כדי לגייס צבא במחוזות פיקנום וקמפניה בניסיון להגן על הרפובליקה. בשלב זה הבינו הקושרים כי נחשפה מזימתם, והחליטו לשנות את מתווה הפעולה ופנו ליצור אנרכיה ברפובליקה. במסגרת התוכנית החדשה תכננו הקושרים לרצוח את קיקרו, לשרוף ולבזוז את רומא, לשחרר עבדים, לגייס פשוטי עם ממורמרים, ולהעלות על רומא יחד עם הצבא שריכז קטילינה באטרוריה.
נאום ההתקפה

קיקרו גילה על כוונתו של קטילינה להתנקש בחייו, והצליח לחמוק מניסיון זה מבעוד מועד על ידי הצבת משמר חזק על ביתו. יום לאחר מכן, בתאריך ה-8 באוקטובר, אסף קיקרו את הסנאט ונשא נאום התקפה עוצמתי נגד קטילינה ("הקטילינרי הראשון"):
"מחנה צבאי הוקם באיטליה, במעברי ההרים של אטרוריה, נגד העם הרומי; מספר האויבים הולך וגדל מיום ליום; ואילו מפקד המחנה הזה ומנהיג האויבים - אותו אתם רואים בתוך חומות עירנו ואפילו כאן בסינאט, כשהוא זומם מדי יום מזימה כלשהי נגד המדינה... אולם עדיין אין אני מוכן לעשות את אשר צריך להיעשות זה מכבר, ויש לי סיבה מוצדקת לכך. רק אז תומת, כאשר לא יימצא עוד אדם כה מושחת, כה רשע, כה דומה לך שלא יודה שבצדק נעשה הדבר"
קטילינה עצמו נכח בישיבת הסנאט, וניסה להגן על עצמו מול האשמותיו הקשות של קיקרו, אך ללא הצלחה. חרף פעולותיו של קיקרו, חזר קטילינה אל צבאו באטרוריה והנחה את תומכיו להמשיך בהכנות לביצוע ההפיכה.
חשיפת הקשר

נוכח המחסור בהוכחות מרשיעות, התקשה קיקרו לנקוט צעדים ממשיים כנגד קטילינה. היה זה רק בזכותם של שבט האלברוגים שהגיעו לידי קיקרו הוכחות מוצקות כדי להרשיע את קטילינה. האלברוגים היו שבט מאזור גאליה שבניו שנקלעו לחובות כספיים, ונראו ליוזמי הקשר מתאימים להצטרף למרד של קטילינה. השליחים של שבט האלברוגים, ששהו באותם ימים ברומא, מסרו לקיקרו מכתבים שנשלחו אליהם בדבר הצטרפותם לקשר, ובהם הוכחות לזהותם של הקושרים. קיקרו אסף את הסנאט ויידע אותם בדבר הקשר וההוכחות, וחלק מהקושרים נתפסו ונעצרו. חמשת ראשי הקשר הוצאו להורג באשמת היותם אויבי המדינה, וכך חוסל ניסיון ההפיכה. קטילינה עצמו ברח צפונה אל צבאו, ובתחילת חודש ינואר נערך קרב פיסטויה שבו חוסל קטילינה וצבאו נמחק כליל.
ראו גם

לוקיוס סרגיוס קטילינה
מלחמות האזרחים ברפובליקה הרומית
מלחמת האזרחים של יוליוס קיסר
הערות שוליים

↑  כל התאריכים בערך זה הם לפני ספירת הנוצרים
1 2  S. Christopher Mackay ,"Ancient Rome" (Cambridge University Press), Page 140.
1 2  ישראל שצמן, "תולדות הרפובליקה הרומית", (ירושלים: מאגנס, האונ' העברית) עמ' 423.
↑  ישראל שצמן, "תולדות הרפובליקה הרומית", (ירושלים: מאגנס, האונ' העברית) עמ' 422.
↑  תיאודור מומסן, "דברי ימי רומא", כרך ב', מגרמנית: ד"ר צ. ויסלבסקי וד"ר צ. רודי (תל אביב: מסדה) עמ' 571.
↑  ישראל שצמן, "תולדות הרפובליקה הרומית", (ירושלים: מאגנס, האונ' העברית) עמ' 424-425.
↑  ישראל שצמן, "תולדות הרפובליקה הרומית", (ירושלים: מאגנס, האונ' העברית) עמ' 425.
↑  תיאודור מומסן, "דברי ימי רומא", כרך ב', מגרמנית: ד"ר צ. ויסלבסקי וד"ר צ. רודי (תל אביב: מסדה) עמ' 578.
↑  S. Christopher Mackay ,"Ancient Rome" (Cambridge University Press), Page 141.
↑  מרקוס טוליוס קיקרו, "כתבים נבחרים", מרומית: ארנסט דוד קולמן (ירושלים: מוסד ביאליק), הנאום הראשון, עמ' 33.
1 2  ישראל שצמן, "תולדות הרפובליקה הרומית", (ירושלים: מאגנס, האונ' העברית) עמ' 426.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4208438-6
מסקרפונה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  גבינה
 אזור מוצא:  חבל לומברדיה
 מוצא:  איטליה איטליה
 מרכיבים עיקריים:  שמנת 
 גבינות
 סוג חלב:  פרות
 
מסקרפונה (באיטלקית: Mascarpone) היא סוג של גבינת שמנת אשר מקורה באיטליה, המיוצרת משילוב של שמנת ולעיתים גם חובצה. לאחר תהליך דנטורציה קצר, מבודדים מוצקי השמנת ממי הגבינה על ידי שימוש בחומצה טרטרית. המוצקים נאספים לגבן אחיד מבלי ליישנה. אחוז השומן בה גבוה מאוד ויכול להגיע ל-50%.
אופן ייצור המסקרפונה שונה ממפעל למפעל. את הגבינה מכינים משמנת וחומצה טרטרית, אך לפעמים בגרסאות מהירות או ביתיות משתמשים במלח לימון (חומצה ציטרית) או מיץ לימון, למרות שלגרסאות אלו יש מרקם וטעם שונה עם חיי מדף מאוד קצרים. הגבינה נמצאת בשימוש בשפע מנות שמקורן בחבל לומברדיה שבצפון איטליה. ניתן למצוא את הגבינה במנות כגון לזניה וטירמיסו, ולעיתים ניתן להשתמש בגבינה על מנת להעשיר תבשילי ריזוטו במקום להשתמש בחמאה.
באופן מסורתי, מסקרפונה מיוצרת מחלב פרה.
מחוז

תמונת לוויין של מחוז קולומביה בארצות הברית
מחוז הוא תחום טריטוריאלי המוגדר במסגרת חלוקה מנהלית של מדינה. חלוקת מדינה למחוזות (עם או בלי מידה מסוימת של שלטון עצמי במסגרת השלטון המקומי) נפוצה במדינות רבות. משמעות המונח מחוז משתנה ממדינה למדינה. לעיתים קרובות מחולק המחוז ליחידות משנה מוניציפליות כגון נפות ולעיתים כפוף המחוז לסמכות מנהלית גבוהה יותר של יחידה שלטונית שנקראת פרובינציה.
למחוזות גם שמות שונים הנובעים מדרך היווצרות שונה, המתאימה להלך-הרוח באומה ספציפית או בתקופה ספציפית, כגון:
מרוסית; גוברניה, אובלסט וקראי: שטחים שהוקצו לווסל בעל מעמד הולך ופוחת בהתאמה.
מאנגלית; פלך (shire), חלוקה הקשורה לשטחי מרעה (המילה שריף לקוחה, למשל, מהרייף של השייר (shire reif) – מעין שוטר תנועה של כבשים באנגליה) או מחוז (county) שהוא יחידת חלוקה אדמיניסטרטיבית שמקורה בכיבוש הנורמני של אנגליה.
אוסטריה

באוסטריה, מחוז כולל בשטחו מספר ערים. בכירי המחוז לא נבחרים לתפקידם על ידי הציבור, אלא ממונים על ידי מושל המדינה. ערים עצמאיות, שלא כפופות למחוז כלשהו, מתפקדות כמחוז עירוני. עיר הבירה וינה, שנחשבת למדינה ולמחוז עירוני, מחולקת ל-23 מחוזות קטנים, שבכיריהם נבחרים לתפקידם בבחירות.
אורוגוואי

באורוגוואי ישנם כ-19 מחוזות (departamentos, דפרטמנטוס), המחולקים לנפות. בכל מחוז נערכים בחירות נפרדות לראשות המחוז, מעבר לבחירות הרגילות לראשות הערים והממשלה. במקרים רבים הנסיעה ממחוז למחוז בכבישים מחויבת באגרת נסיעה.
איטליה

איטליה מחולקת ל-20 מחוזות, מהם חמישה הם בעלי מעמד אוטונומי מיוחד.
איראן

איראן מחולקת ל-30 מחוזות.
אנגליה

באנגליה, מחוז הוא השיטה הבולטת ביותר של שלטון מקומי. המחוזות עוסקים בגביית מסים (לרבות מס הכנסה מעסקים), בתכנון, בדיור, בבריאות ובתחומים נוספים. המחוז הראשון, מחוז עיר הבירה לונדון, הוקם בשנת 1965.
ארצות הברית

בארצות הברית קיימים מספר סוגים של מחוזות:
כל מדינה מחולקת למחוזות קונגרס (congressional district), בהם נערכות הבחירות האזוריות לבית הנבחרים של הקונגרס. בסך הכול קיימים 435 מחוזות קונגרס, הנקבעים לפי מפקד האוכלוסין המעודכן. בכל אחד חיים, בהערכה גסה, כ-630 אלף תושבים. רק תושבים ממחוז בחירה מסוים, רשאים להשתתף בבחירות לנציג המחוז בבית הנבחרים.
מחוז בחירה עם נציגות בבית הנבחרים של המדינה (legislative district).
אזור סמכות של בית משפט פדרלי מסוים, נקרא מחוז שיפוט פדרלי. בחלק מהמדינות יש רק מחוז שיפוט פדרלי אחד, ובחלקן יש כמה מחוזות כאלו.
מחוז קולומביה של עיר הבירה וושינגטון, מושב השלטון הפדרלי, הוא מחוז עצמאי שאינו כפוף לאחת מחמישים המדינות.
מדינת אלסקה מחולקת למחוזות, למטרה מנהלית.
מחוזות מיוחדים הם מחוזות עם סמכות מקומית בנושא ספציפי, כמו בתי ספר, השכלה גבוהה, בתי חולים ונמלים.
בחריין

בבחריין יש ארבעה מחוזות: מחוז הדרום, מחוז הבירה, מחוז הצפון ומחוז מוחארק. עד סוף 2014 היה מחוז חמישי בבחריין שנקרא אז "מחוז המרכז" ובסופו של דבר הוא התפרק ושטחו סופח על ידי מחוז הבירה ומחוז הדרום.
בלגיה

חלק מהערים בבלגיה מחולקות למחוזות.
גרמניה

גרמניה מחולקת ל-439 מחוזות, שכוללים ערים וכפופים למדינות. 116 ערים גדולות נחשבות למחוז עירוני עצמאי. בנוסף, קיימים גם מחוזות ממשלתיים (פדרליים). במזרח גרמניה הוקמו מחוזות משנת 1952.
הודו

הודו מחולקת ל-602 מחוזות, שהוקמו בתקופת השלטון הבריטי. המחוז עוסק בשירותים הממשלתיים ובגביית מיסים.
הונג קונג

הונג קונג מחולקת ל-18 מחוזות, ובראש כל מחוז עומדת מועצה מחוזית.
הונגריה

מבחינה אדמיניסטרטיבית הונגריה מחולקת ל-19 מחוזות (megye, מֶדיֶה) ועיר הבירה.
טורקיה

טורקיה מחולקת מאז 1941 לשבעה מחוזות (יחיד bölge, רבים bölgeler). למחוזות אין משמעות אדמיניסטרטיבית והם משמשים לצרכים סטטיסטיים בלבד.
יפן

ביפן, מחוז כולל עיירות וכפרים בלבד, ללא ערים. התפקיד המנהלי של המחוזות בוטל בשנת 1923.
ישראל

מדינת ישראל מחולקת לשישה מחוזות ראשיים וחמישה-עשר מחוזות משנה המכונים נפות.
מלזיה

מלזיה מחולקת למדינות, וכל מדינה מחולקת למחוזות.
נאורו

נאורו מחולקת ל-14 מחוזות.
ניו זילנד

בניו זילנד, מחוז הוא שטח שאינו כולל עיר.
סין

ברפובליקה העממית של סין מתקיימת חלוקה מנהלית למחוזות (省). ל-31 יחידות מנהליות בסין יש מעמד של מחוז, מתוכן 22 הן מחוזות, חמש מכוּנות אזורים אוטונומיים, ארבע הן מחוזות עירוניים, ושתיים נקראות אזורים מנהליים מיוחדים.
סרביה

סרביה מחולקת ל-29 מחוזות, בנוסף לעיר בלגרד.
פולין

פולין מחולקת ל-379 מחוזות (powiat), מתוכם 65 מחוזות ערים. כל מחוז מתחלק לרשויות מקומיות (Gmina).
פורטוגל

פורטוגל מחולקת ל-18 מחוזות, ובכירי המחוז ממונים על ידי הממשלה.
פקיסטן

פקיסטן מחולקת ל-130 מחוזות, שהוקמו בתקופת הכיבוש הבריטי. בכירי המחוז נבחרים על ידי התושבים.
פרו

פרו מחולקת ל-1,747 מחוזות, שמרכיבים פרובינציות ואזורים.
קנדה

באונטריו, מחוז כולל שטח שבבעלות המדינה, ולא בבעלות פרטית. המחוזות הראשונים הוקמו בשנת 1858, והם כוללים שירותי רווחה לתושבים. במערב ובצפון קנדה, הממשלה הפדרלית הקימה חמישה מחוזות, בשנים 1876 ו-1882.
קניה

קניה מחולקת לפרובינציות, וכל פרובינציה מחולקת למחוזות.
שוודיה

שוודיה מחולקת מבחינה מנהלית ל-21 מחוזות, כאשר כל מחוז (Län) מחולק למספר יחידות משנה מוניציפליות (נפות) הנקראות קומין (Kommuner).
שווייץ

שווייץ מחולקת ליחידות שלטוניות שנקראות קנטונים, ומהוות מעין פרובינציות. רוב הקנטונים מחולקים למחוזות.
תאילנד

תאילנד מחולקת לפרובינציות, וכל פרובינציה מחולקת למחוזות.
צאריצינו (נפה)

ערך זה עוסק בנפה במוסקבה. אם התכוונתם לארמון, ראו .
| --- | --- |
דגל צאריצינודגל צאריצינו
 כיתוב "צאריצנו" על בניין בנפה   פארק אורנים "ארשינובסקי"  צאריצינו באזור תחנת המטרו "קנטמירובסקאיה"
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 שטח:  8.4344 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בנפה עירונית:  119,021 (2024)
 קואורדינטות:  55°37′12″N 37°39′56″E﻿ / ﻿55.62°N 37.6656°E﻿ / 55.62; 37.6656 
 http://tsaricino.mos.ru/
  מפת מיקום  מפה מפורטת    he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
נפת צאריצינו (ברוסית: район Царицыно) היא נפה של המחוז הדרומי של העיר הפדרלית מוסקבה, שברוסיה. שטח הנפה הוא 8.4344 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 129,318 תושבים (2020).
מאז 1968 נכלל לנינו (צאריצינו ההיסטורי) בנפת המשמר האדום (קרסנוגוורדיסקי) במוסקבה. בשנת 1991 חולקה מוסקבה ל-10 מחוזות אדמיניסטרטיביים. במחוז האדמיניסטרטיבי הדרומי הוקמה נפת צאריצינו. במקביל, צאריצינו ההיסטורית (לנינו) חולקה בין שלושה נפות: צפון אורחובו-בוריסובו, ביריוליובו המזרחית וצאריצינו. צאריצינו העתיקה ופארק צאריצינו הם כיום מקום בילוי, אירועים חגיגיים משותפים לתושבי הנפות הללו. עם זאת, המוזיאון וארמון צאריצינו אינם חלק מהנפה.
אתרים ראויים לציון

פארק אורנים "ארשינובסקי" (רו')
פארק "סוסנקי" (רו')
בית עלמין קוטלבסקויה (רו')
תחנות מטרו צאריצינו (אנ') וקנטמירובסקאיה (אנ')
אליפות אירופה באתלטיקה 1946

אצטדיון ביסלט, אוסלו, נורווגיה
אליפות אירופה באתלטיקה השלישית נערכה באוסלו, נורווגיה בין ה-22 באוגוסט ל-25 באוגוסט 1946. תחרויות האתלטיקה נערכו באצטדיון ביסלט.
תוצאות הנשים > מסלול

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| ריצת 100 מטר | יבגניה סצ'נובה   ברית המועצות ברית המועצות | 11.9 שניות   שיא אליפות | ויניפרד ג'ורדן   בריטניה בריטניה | 12.1 שניות | קלייר ברזול   צרפת צרפת | 12.2 שניות |
| ריצת 200 מטר | יבגניה סצ'נובה   ברית המועצות ברית המועצות | 25.4 שניות | ויניפרד ג'ורדן   בריטניה בריטניה | 25.6 שניות | לאה קורלה   צרפת צרפת | 25.6 שניות |
| ריצת 80 מטר משוכות | פאני בלנקרס-קון   הולנד הולנד | 11.8 שניות | אלן גוקילי   ברית המועצות ברית המועצות | 11.9 שניות | ולנטינה פוקינה   ברית המועצות ברית המועצות | 11.9 שניות |
| 4X100 מטר | הולנד הולנד   כרדה ואן דר קדה-קאודיס   נטי ויצירס-טימר   מרתה אדמה   פאני בלנקרס-קון | 47.8 שניות | צרפת צרפת   לאה קורלה   אן-מארי קולשן   קלייר ברזול   מוניק דרישון | 48.5 שניות | ברית המועצות ברית המועצות   יבגניה סצ'נובה   ולנטינה פוקינה   אלן גוקילי   ולטינה וסילייבה | 48.7 שניות |
תוצאות הנשים > שדה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| קפיצה לגובה | אן-מארי קולשן   צרפת צרפת | 1.60 מטר | אלכסנדרה צ'ודינה   ברית המועצות ברית המועצות | 1.57 מטר | אן איברסן   דנמרק דנמרק | 1.57 מטר |
| קפיצה לרוחק | כרדה ואן דר קדה-קאודיס   הולנד הולנד | 5.67 מטר | לידיה גיילה   ברית המועצות ברית המועצות | 5.67 מטר | ולטינה וסילייבה   ברית המועצות ברית המועצות | 5.63 מטר |
| הדיפת כדור ברזל | טטיאנה סבריוקובה   ברית המועצות ברית המועצות | 14.16 מטר   שיא אליפות | מישלין אוסטרמייה   צרפת צרפת | 12.84 מטר | אמיליה פיצ'יניני   איטליה איטליה | 12.22 מטר |
| זריקת דיסקוס | נינה דומבדז'ה   ברית המועצות ברית המועצות | 44.21 מטר | אן ניסינק   הולנד הולנד | 40.46 מטר | יאדביגה וייס   פולין פולין | 39.37 מטר |
| הטלת כידון | קלאבדיאה מאיוצ'איה   ברית המועצות ברית המועצות | 46.25 מטר   שיא אליפות | לודמילה אנוחינה   ברית המועצות ברית המועצות | 45.84 מטר | יוהאנה קונינג   הולנד הולנד | 43.24 מטר |