stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אש ידידותית (ספר)
פרשנות > אש ידידותית

תקרית מסוג זו שבה נהרג אייל קרויה בצה"ל "ירי דו-צדדי". שם נפוץ אחר הוא "אש כוחותינו". השם "אש ידידותית", שהוא לשון נקייה לתיאור אירוע מסוג זה, נפוץ בשפות רבות (באנגלית: friendly fire, בצרפתית: tir ami, בספרדית: fuego amigo ועוד). ירמיהו אומר ש"אש ידידותית" הוא ביטוי מקומם, ומספר לדניאלה מתי שמע לראשונה ביטוי זה: "לאמוץ שלך, אמוץ שלי, שלנו, שבא מתל אביב עם המבשר, איכשהו נדמה שאני לא קולט את ההסברים, או להפך, אולי הוא דווקא רצה לנחם, לרכך את החבל הנוסף שנכרך לי על הצוואר, כי אש כוחותינו הרי אכזרית פי מאה מ'אש האויב' – ואז הוא תופס לי ביד ומחבק אותי חזק, ואומר לי, ירמי, הם מתכוונים לאש ידידותית".
עניין הביטוי "אש ידידותית" חוזר בסוף הרומן, בפגישתם המחודשת של דניאלה ואמוץ. דניאלה מספרת לאמוץ: "האש הידידותית שתקעת לו למוח לא מרפה ממנו", ואמוץ מתגונן: "לא תקעתי שום אש ולא יכולתי לתקוע שום אש. הוא תקע אותה לעצמו. אני פשוט ניסיתי לרכך קצת את אש כוחותינו במשהו שגם אם יש בו קצת אירוניה..."
הצעירה הפלסטינית שירמי משחח אתה במקום נפילת בנו מציגה כינוי נוסף לאירוע מסוג זה - תאונת עבודה: "זה הביטוי שאנחנו משתמשים בו כשהם נהרגים מטעויות של עצמם."
לקריאה נוספת

ניצה בן-דב, "משפחת השכול באש ידידותית" בתוך: חיי מלחמה: על צבא, נקמה, שכול ותודעת המלחמה בפרוזה הישראלית הוצאת שוקן, 2016, עמ' 309–336
ניצה בן-דב, "ייצוגים של התמודדות עם אבל ושכול ב״אש ידידותית״ של א"ב יהושע", בתוך: ניצה בן-דב ויאיר קורן-מיימון (עורכים), ייצוגים : מציאות, חיקוי ודמיון - עיונים ביקורתיים, מכון מופ"ת והמכללה האקדמית לחינוך גורדון, 2020, עמ' 150–158
אבנר הולצמן, "נבואות חורבן בעונג ובתשוקה: קריאה ברומן 'אש ידידותית'", בתוך: אמיר בנבג׳י, ניצה בן-דב וזיוה שמיר (עורכים), מבטים מצטלבים : עיונים ביצירת א"ב יהושע, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2010, עמ׳ 413–423.
חיה שחם, "מסע נשי אל לב המאפליה", בתוך: אמיר בנבג׳י, ניצה בן-דב וזיוה שמיר (עורכים), מבטים מצטלבים : עיונים ביצירת א"ב יהושע, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2010, עמ׳ 424–440.
הערות שוליים

↑  אברהם ב. יהושע, באתר המכון לתרגום ספרות עברית (באנגלית)
↑  אש ידידותית, עמ' 14
↑  אש ידידותית, עמ' 51
↑  אש ידידותית, עמ' 329
↑  אש ידידותית, עמ' 60
↑  אש ידידותית, עמ' 165
↑  אש ידידותית, עמ' 164
↑  אש ידידותית, עמ' 351
↑  אש ידידותית, עמ' 284
↑  אש ידידותית, עמ' 200
↑  אש ידידותית, עמ' 171
↑  אש ידידותית, עמ' 337
↑  אש ידידותית, עמ' 274
↑  אש ידידותית, עמ' 132
↑  אברהם ב. יהושע,  שליחותו של הממונה על משאבי אנוש, הספריה החדשה, 2004, עמ' 56
↑  יוסף אורן, ""אש ידידותית" — אברהם ב. יהושע" בפרויקט בן-יהודה
↑  אברהם בלבן, שכול וכישלון והרבה חביבות, באתר הארץ, 12 במרץ 2007
↑  אבנר הולצמן, "נבואות חורבן בעונג ובתשוקה: קריאה ברומן 'אש ידידותית'", בתוך: אמיר בנבג׳י, ניצה בן-דב וזיוה שמיר (עורכים), מבטים מצטלבים : עיונים ביצירת א"ב יהושע, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2010, עמ׳ 416–417
1 2  אש ידידותית, עמ' 275
↑  אש ידידותית, עמ' 276
↑  אש ידידותית, עמ' 289–291
↑  אש ידידותית, עמ' 261
↑  אש ידידותית, עמ' 366
↑  אש ידידותית, עמ' 271
↑  ניצה בן-דב, "משפחת השכול באש ידידותית" בתוך: חיי מלחמה: על צבא, נקמה, שכול ותודעת המלחמה בפרוזה הישראלית הוצאת שוקן, 2016, עמ' 316
↑  אש ידידותית, עמ' 211
↑  אש ידידותית, עמ' 120
↑  אש ידידותית, עמ' 81
↑  אש ידידותית, עמ' 82
↑  אש ידידותית, עמ' 369
↑  אש ידידותית, עמ' 218
| כתבי אברהם ב>  יהושע |
| --- | --- | --- |
| סיפורים קצרים | מות הזקן • שלושה ימים וילד • מול היערות • בתחילת קיץ • עד חורף 1974 • כל הסיפורים • מסע הערב של יתיר |  |
| רומנים | המאהב • גירושים מאוחרים • מולכו • מר מאני • השיבה מהודו • מסע אל תום האלף • הכלה המשחררת • שליחותו של הממונה על משאבי אנוש • אש ידידותית • חסד ספרדי • ניצבת • המנהרה • הבת היחידה |  |
| מחזות | מאי - ערב, לילה ושחר • לילה במאי • חפצים • הילכו שניים יחדיו |  |
| ספרי ילדים | העכבר של תמר וגאיה • חיית המחמד של עפרי |  |
| ספרי עיון | בזכות הנורמליות • הקיר וההר • כוחה הנורא של אשמה קטנה • אחיזת מולדת |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007416357405171
אריה גמליאל (אתלט)

אריה גמליאל (נולד ב-21 בנובמבר 1957) הוא אתלט ישראלי בעבר, אלוף ישראל ושיאן ישראל בריצות למרחקים בינוניים, בריצות למרחקים ארוכים, בריצות שדה ובריצת מרתון. הוא זכה ב-30 תוארי אליפות ישראל. ייצג את ישראל באולימפיאדה (לוס אנג'לס 1984). אלוף המכביה השלוש עשרה (1989) בריצת 10000 מטר.
שיאו הישראלי של גמליאל, בריצת 10000 מטר, החזיק מעמד 26 שנים ונשבר על ידי גזצ'או יוסף.
ביוגרפיה

גמליאל התאמן בקבוצת מכבי תל אביב בהדרכתו של יחיעם סקיטל. הוא למד הנדסאי תעשייה וניהול.
ביוגרפיה > 1977

באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ב-21 במאי 1977 זכה גמליאל במדליית זהב בריצת 10000 מטר בתוצאה של 32:07.9 דקות, לפני דני בן שמש (32:45.9 דקות). חודשיים לאחר מכן, בתחרויות האתלטיקה של המכביה העשירית הוא זכה במדליית כסף בריצת 10000 מטר בתוצאה של 32:14.54 דקות, אחרי ג'רי כהן מארצות הברית (31:19.23 דקות) ולפני יוסף דהרי מישראל (32:28.76 דקות)
ביוגרפיה > 1979

באליפות ישראל ה-18 במרוצי שדה שנערכה בפארק הירקון שבתל אביב ב-27 בינואר 1979 זכה גמליאל במדליית זהב וסיים במקום שלישי הכללי.
ביוגרפיה > 1980

בתחרות שנערכה בתל אביב ב-10 במאי 1980 קבע גמליאל בריצת 10000 מטר שיא ישראלי חדש של 29:22.6 דקות, שיפור לשיא בן ה-7 שנים של יובל וישניצר (29:32.4 דקות). 10 ימים לאחר מכן, בתחרות שנערכה בטרויסדורף ב-20 במאי הוא זכה במדליית ארד בריצת 3000 מטר בשיא ישראלי חדש של 7:58.0 דקות, שיפור לשיא בן ה-5 שנים של יובל וישניצר (8:01.2 דקות) ובכך היה לאתלט הישראלי הראשון שירד מ-8 דקות בריצה זו.
באליפות ישראל שנערכה בהדר יוסף בסוף יוני הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:18.4 דקות, לפני יהודה צדוק מהפועל חיפה/קריית ביאליק (14:32.8 דקות) ועופר סקיטל ממכבי תל אביב (15:01.9 דקות) ומדליית כסף בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:49.96 דקות, אחרי צבי דאובר מהפועל אשדוד (3:48.7 דקות) ולפני עופר סקיטל (3:52.53 דקות).
בתחרות שנערכה בשטוטגרט שבגרמניה ב-11 ביולי אותה שנה סיים גמליאל במקום תשיעי בריצת 5000 מטר, בשיא אישי חדש של 13:56.4 דקות, המהווה את התוצאה השנייה בטיבה של אתלט ישראלי באותה העת.
ביוגרפיה > 1981

באליפות ישראל שנערכה בתחילת יולי 1981 זכה גמליאל במדליית זהב בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:01.83 דקות, לפני יאיר קרני מהפועל עמק חפר (14:05.63 דקות) ויהודה צדוק מהפועל קריית ביאליק (14:07.85 דקות).
שבוע לאחר מכן, בתחרות האתלטיקה של המכביה ה-11 שנערכה בתל אביב זכה גמליאל במדליית כסף בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:56.83 דקות, אחרי ג'יימס אספיר מבריטניה (13:53.49 דקות) ולפני יאיר קרני (14:30.27 דקות). שלושה שבועות לאחר מכן, בתחרות שנערכה בקופנהגן שבדנמרק ב-6 באוגוסט הוא סיים במקום רביעי בריצת 3000 מטר בשיא ישראלי חדש של 7:55.7 דקות, שיפור לשיאו בן השנה. שיא זה החזיק מעמד 7 שנים ונשבר על ידי דב קרמר (7:55.0 דקות).
ביוגרפיה > 1982

בשנת 1982 קבע גמליאל בריצת 2000 מטר, שיא ישראלי חדש של 5:11.52 דקות, שיא זה החזיק מעמד כ-25 שנה ונשבר על ידי איתי מגידי (5:10.12 דקות).
ביוגרפיה > 1984

באליפות ישראל ה-24 במרוצי שדה שנערכה בפארק הירקון (11 ק"מ) ב-4 בפברואר 1984 זכה גמליאל בפעם החמישית במדליית זהב בתוצאה של 35.08 דקות.
בתחרות שנערכה בלוון שבבלגיה ב-15 ביוני אותה שנה קבע גמליאל בריצת 10000 מטר, שיא ישראלי חדש של 28:42.9 דקות.שיא זה החזיק מעמד כ-26 שנים ונשבר על ידי גזצ'או יוסף (28:37.48 דקות).
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) סיים גמליאל במקום 31 בריצת 10000 מטר בתוצאה של 29:31.32 דקות דקות ובמקום 34 בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:02.98 דקות. שלושה שבועות לאחר מכן, בתחרות שנערכה בקובלנץ שבגרמניה ב-29 באוגוסט הוא סיים במקום 12 בריצת 5000 מטר בשיא אישי חדש של 13:43.04 דקות, התוצאה השנייה בטיבה של אתלט ישראלי באותה העת.
ביוגרפיה > 1985

באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה באצטדיון שבהדר יוסף בתחילת יוני 1985 זכה גמליאל במדליית זהב בריצת 10000 מטר בתוצאה של 29:55.4 דקות, לפני יאיר קרני (29:58.1 דקות) ודני דריליך (31:12.0 דקות). חודש לאחר מכן, באליפות ישראל שנערכה בתחילת יולי אותה שנה הוא זכה במדליית כסף בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:09.47 דקות, אחרי יחזקאל חליפה שקבע שיא אישי חדש של 14:09.23 דקות ולפני שם טוב סבג (14:26.71 דקות). במקום הראשון בריצה זו סיים דייב בוזה מבריטניה (14:06.30 דקות).
שבועיים לאחר מכן, בתחרות האתלטיקה של המכביה השתים עשרה שנערכה בהדר יוסף ביולי אותה שנה זכה גמליאל בשתי מדליות כסף, בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:13.33 דקות, אחרי לארי גרין מארצות הברית (14:12.72 דקות) ולפני יחזקאל חליפה (14:21.89 דקות) ובריצת 10000 מטר בתוצאה של 29:44.14 דקות, אחרי דן שליזינגר מארצות הברית שקבע שיא מכביה חדש של 29:34.70 דקות, ולפני יאיר קרני (30:16.34 דקות).
ביוגרפיה > 1987

באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בשנת 1987 זכה גמליאל בשתי מדליות זהב, בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:19.82 דקות ובריצת 10000 מטר בתוצאה של 29:41.67 דקות.
ביוגרפיה > 1988

בשנת 1988 הוא זכה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בריצת 10000 בתוצאה של 30:07.70 דקות,
ביוגרפיה > 1989

בשנת 1989 הוא זכה בפעם השלישית ברציפות במדליית זהב בריצת 10000 בתוצאה של 29:58.14 דקות.
בתחרויות האתלטיקה של המכביה ה-13 שנערכו ביולי אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בריצת 10000 מטר בתוצאה של 30:33.04 דקות, לפני ריצ'רד טפירנו מארצות הברית (31:08.14 דקות) ויצחק גולה מישראל (31:31.07 דקות).
ביוגרפיה > 1990

בשנת 1990 הוא זכה בשתי מדליות זהב, בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:32.22 ובפעם הרביעית ברציפות בריצת 10000 מטר בתוצאה של 30:22.27 דקות.
שיאים אישיים

ריצת 1500 מטר: 3:43.6 דקות (1981)
ריצת 2000 מטר: 5:11.52 דקות (1982) שיא ישראלי בעבר
ריצת 3000 מטר: 7:55.7 דקות (1981) שיא ישראלי בעבר
ריצת 5000 מטר: 13:43.04 דקות (1984)
ריצת 10000 מטר: 28:42.9 דקות (1984) שיא ישראלי בעבר
חצי מרתון: 1:07:20 שעות (1983)
ריצת מרתון: 2:23:35 שעות (1988)
הערות שוליים

↑  מולי אפשטיין, תפס גובה – הנסיקה של גזצ'או יוסף, באתר מכון וינגייט - מכון ספורט ומחקר, 19 באפריל 2013
↑  גמליאל ממכבי ת"א ניצח באליפות ישראל ב-10000, דבר, 22 במאי 1977
↑  יעקב פתאל, רמה ירודה וארגון לקוי בפתיחת תחרויות הא"ק בר"ג, דבר, 18 ביולי 1977
↑  גמליאל הגיע שלישי אבל הוכתר כאלוף מרוצי השדה, מעריב, 28 בינואר 1979
↑  גמליאל שיפר השיא בן ה-7 של וישניצר, מעריב, 11 במאי 1980
↑  יעקב דץ, בתחרויות היום הראשון באליפות ישראל בא"ק, דבר, 29 ביוני 1980
↑  אלכס פרלסמן, עוז וענת "גנבו את ההצגה", מעריב, 30 ביוני 1980
↑  היום השני באליפות ישראל, מעריב, 30 ביוני 1980
↑  השליחים קבעו את השיא ה-30 לישראל בעונה זו, מעריב, 13 ביולי 1980
↑  יעקב פתאל, 2 שיאים לאומיים באליפות האתלטיקה בהדר יוסף: הרמט ניתר לגובה 2.16 מ', קריצשטיין 400 מ' משוכות ב-52.6 ש', דבר, 5 ביולי 1981
↑  יעקב פתאל, מדליית זהב שלישית למאירי. מונשיין - "מלך האתלטים", דבר, 16 ביולי 1981
↑  דני בורשבסקי‏, מגידי שבר את שיא ישראל ב-2,000 מטר, באתר וואלה, 8 בינואר 2007
↑  גמליאל ושמואלי - אלופי ישראל במרוצי שדה, מעריב, 5 בפברואר 1984
↑  אנטוניו סנטורי, תולדות הריצה ל-10,000 מ' לגברים (חלק א'), באתר איילות
↑  מוזס קבע את הישג השנה (47.32) בנצחונו ה-108!, מעריב, 30 באוגוסט 1984
↑  ברוריה ביגמן, שיא נוער בקפיצה לרוחק, מעריב, 9 ביוני 1985
↑  אלכס פרלסמן, יואב שרון - הישראלי המהיר ביותר, מעריב, 7 ביולי 1985
↑  אלכס פרלסמן, פציעת איתי אילוז העיבה על הפתיחה, מעריב, 21 ביולי 1985
↑  אלכס פרלסמן, אחרי 10 שנים חזרה עקרת-הבית מראשל"צ לתחר וחזרה עם "זהב", מעריב, 24 ביולי 1985
↑  50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - ריצת 1500 מטר באתר איגוד האתלטיקה בישראל
↑  50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - ריצת 3000 מטר באתר איגוד האתלטיקה בישראל
↑  50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - ריצת 5000 מטר באתר איגוד האתלטיקה בישראל
↑  50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - ריצת 10000 מטר באתר איגוד האתלטיקה בישראל
↑  50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - ריצת חצי מרתון באתר איגוד האתלטיקה בישראל
↑  50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - ריצת מרתון באתר איגוד האתלטיקה בישראל
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת לוס אנג'לס (1984)  |
| --- | --- | --- |
|  איגרוף | יהודה בן חיים • שלמה ניאזוב |  |
|  אתלטיקה | מאיה בן-צור • אריה גמליאל • מארק הנדלסמן • שם טוב סבג  • יהודה צדוק  • זהבה שמואלי |  |
|  ג'ודו | אדי קואז • משה פונטי |  |
|  הרמת משקולות | מאיר דלויה |  |
|  התעמלות מכשירים | ננסי גולדשמידט • יעקב לוי • יוחנן מויאל • לימור פרידמן |  |
|  התעמלות אמנותית | ליאת חנינוביץ |  |
|  טניס | עמוס מנסדורף |  |
|  סיף | שלומי איל • נילי דרורי • יצחק חטואל • לידיה חטואל |  |
|  קיאק | אבירם מזרחי |  |
|  קליעה | גרי ארמיסט • יאיר דוידוביץ • יצחק יונסי |  |
|  שחייה | יורם כוכבי • אייל שטיגמן • הדר רובינשטיין |  |
|  שיט | יהודה אטדגי • אלדד אמיר • יואל סלע • שמשון ברוקמן • איתן פרידלנדר |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14359018
בארות בני יעקן

מפה של נדודי בני ישראל משנת 1641
בארות בְּנֵי-יַעֲקָן או בני יעקן הוא שמו של מקום הנזכר במקרא כאחת מתחנות (ה-28 במספר) בני ישראל במסעם לאחר יציאת מצרים. במדרש מבואר כי במקום הזה התרחשה מלחמה כבדה בין בני שבט לוי לבין אלו מבני ישראל שביקשו לחזור למצרים.
האתר נזכר מספר פעמים בתנ"ך, כולן בהקשר של תחנות בני ישראל במדבר. כגון הנאמר בספר במדבר: ”וַיִּסְעוּ מִמֹּסֵרוֹת וַיַּחֲנוּ בִּבְנֵי יַעֲקָן” (ספר במדבר, פרק ל"ג, פסוק ל"א).
סדר המסעות

בתלמוד התקשו בסתירת הפסוקים. בספר במדבר, כפי שהובא לעיל, נאמר שבני ישראל נסעו ממוסרות לבני יעקן, ואילו בספר דברים נאמר שנסעו מבני יעקן למוסרה: ”וּבְנֵי יִשְׂרָאֵל, נָסְעוּ מִבְּאֵרֹת בְּנֵי-יַעֲקָן מוֹסֵרָה; שָׁם מֵת אַהֲרֹן וַיִּקָּבֵר שָׁם, וַיְכַהֵן אֶלְעָזָר בְּנוֹ תַּחְתָּיו” (ספר דברים, פרק י', פסוק ו').
חז"ל ישבו את סתירת הפסוקים. לפיהם, לאחר מיתת אהרן בהור ההר, נסתלקו ענני הכבוד שהגנו על העם, בעקבות סילוק ההגנה הזו פחדו בני ישראל ממלחמה עם מלך ערד, ורצו לחזור למצרים. בני ישראל חזרו בפועל עד לבני יעקן, ומשם הלכו שוב למוסרה, עד שנלחמו בהם שבט לוי והחזירו אותם חזרה.
אמנם פרשנים אחרים ניסו ליישב את סתירת הפסוקים על פי הפשט:
הרשב"ם הסביר שמשמעות הפסוק "נסעו מבארות בני יעקן מוסרה" היא שבני ישראל נסעו מבני יעקן שליד מוסרה, או מבני יעקן, לשם הגיעו ממוסרה.
אבן עזרא כתב ש"בני יעקן" הוא מקום אחד, אך "בארות בני יעקן" הוא מקום אחר, והכוונה לקדש.
רמב"ן דחה את פירוש ראב"ע, וכתב ששמות מקומות ואנשים מופיעים באופן קבוע בצורות שונות מעט במקומות שונים בתורה. לפיכך הציע ליישב את הסתירה בדרך אחרת, לפיה בחשמונה היו בארות, אך מאחר שבארות אלו שימשו את אנשי בני יעקן שהיו הולכים לאותן בארות על מנת להשקות צאנם נקרא המקום "בארות בני יעקן".
הערות שוליים

↑  פירוש רש"י על ספר דברים, פרק י', פסוק ו'.
↑  כן נכתב בפירוש "הדר זקנים" על פסוק זה.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| תחנה קודמת: מוסרות | נדודי בני ישראל במדבר | תחנה הבאה: חור הגידגד |
בארוק פופ

| --- | --- |

 מקורות סגנוניים:  פופ, רוק, בארוק, מוזיקה קלאסית
 מקורות תרבותיים:  בריטניה, ארצות הברית
 מוצא:  ארצות הברית, הממלכה המאוחדת 
 כלים:  גיטרה, גיטרה בס, תופים, קרן יער, כלי מיתר, ועוד
 פופולריות מיינסטרים:  שנות ה-60 ושנות ה-2000
 
בארוק פופ (Baroque pop) או בארוק רוק (Baroque rock) הוא סגנון מוזיקלי שהתפתח בשנות ה-60. בסגנון זה נעשה שימוש באלמנטים של מוזיקה קלאסית במוזיקת רוק ובמוזיקת פופ.
ההבדל העיקרי בין בארוק פופ לרוק מתקדם, סגנון מוזיקלי המשלב מוזיקת רוק ומוזיקה קלאסית, הוא שבבארוק פופ בדרך כלל מבנה השירים פשוט בדומה לשירי פופ סטנדרטיים, בעוד שברוק המתקדם השירים ארוכים יחסית ובעלי מבנה מורכב.
הסגנון הגיע לשיא בסוף שנות ב-60 עם אלבומיהם של הביטלס והביץ' בויז.
עם עליית הפאנק רוק והמוזיקה האלקטרונית ירדה הפופולריות של הסגנון, אולם חזרה בשנות ה-90 עם להקות כמו R.E.M ו Mercury Rev.
אמני פופ מודרניים המשלבים בשיריהם עיבודים תזמורתיים בדרך כלל מתויגים גם כאינדי.
אמני בארוק פופ משנות ה-60

הביטלס
ביץ' בויז
הזומביס
המודי בלוז
לאב
ניק דרייק
אמני בארוק פופ אחרים

רופוס ויינרייט
The Divine Comedy
אנתוני הגרטי
יונסי
Fleet Foxes
ומפייר ויקנד
פיונה אפל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4498082-6
באקיו

באקיו (בבסקית: Bakio) הוא כפר בארץ הבסקים. מבחינה אדמיניסטרטיבית הוא רשות מקומית במחוז ביסקאיה בקהילה האוטונומית של חבל הבסקים, בספרד. בעבר כונתה העיירה בשם Básigo de Baquio, וכיום זהו שמה של השכונה המרכזית בה. באקיו ממוקם בשטח ההיסטורי של Bizkaia, באזור Uribe והוא ממוקם ממש בין Mungia ו Bermeo. הרי בורגואה, גרבולה וג'טה מקיפים את העירייה שמארחת במקביל את נהר זרג'ה ונחל אונדרה.
הערות שוליים

↑  Bakio, BASQUE COUNTRY
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007535660505171  GND: 4727509-1  LCCN: n96006734  VIAF: 145583326   WorldCat (עם VIAF): 145583326 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בספרד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ביוספירה 2

אחד מן המבנים בפרויקט ביוספרה 2.
ביוספירה 2 הוא מתקן מחקר מדעי בבעלות אוניברסיטת אריזונה החל משנת 2011. מטרת המתקן היא לחקור, ללמד וללמוד על כדור הארץ, המערכות שעל פניו ומיקום כדור הארץ ביקום. זהו מבנה בעל שטח של 12,700 מטרים רבועים שנבנה במקור כמערכת אקולוגית מלאכותית סגורה בעיר אורקל (Oracle) במדינת אריזונה בארצות הברית, על ידי יוזמה משותפת של מספר גופים שהמנהל הראשי שלה היה ג'ון פ. אלן. המימון הגיע ישירות מהיוזמה ועלה 200 מיליון דולר משנת 1985 ועד שנת 2007, כולל אדמה, חממות ומגורי הצוות.
המתקן נבנה בין השנים 1987 ל-1991, השתמשו בו כדי לחקור רשת מורכבת של יחסי גומלין של מערכות חיים במבנה שכולל אזורים שמבוססים על חמש ביומות, אזור חקלאי ואזור מחיה/עבודה כדי ללמוד על יחסי הגומלין בין בני אדם, חקלאות וטכנולוגיה עם שאר הטבע. המתקן גם בדק שימוש אפשרי של ביוספירה סגורה במקרה של יישוב החלל על ידי בני אדם. השם מגיע מהביוספרה של כדור הארץ, ביוספירה 1, מערכת החיים על כדור הארץ היא הביוספירה היחידה שידוע עליה עד כה.
בלג קותליון

בֶּלֶג קוּתַלְיוׂן הוא דמות מרכזית בעלילה הפנטזית על טורין טורמבר מאת הסופר האנגלי ג'.ר.ר. טולקין, שמופיע בכל הגרסאות שבמכלול הלגנדריום - ילדי הורין, נרן אי הין הורין בסיפורים שלא נשלמו, על טורין טורמבר בסילמריליון, ובטורמבר והפואלוקה בספר הסיפורים האבודים מתוך ההיסטוריה של הארץ התיכונה. מלבד תפקידו החשוב בסיפור ילדי הורין, אין לו אלא תפקיד משני בשאר עלילות העידן הראשון, ובכל הקרבות הגדולים של בלריאנד, מלבד החמישי, הנירנית ארנוידיאד, אין הוא משתתף כלל.
בלג הוא ראש שומרי הגבולות של דוריאת, ממלכתו של תינגול. נחשב לצייד, גשש ולוחם ראשון במעלה בדוריאת. הוא אף - לכאורה - מקורב באופן מיוחד למלך תינגול, שמתייחס אליו כאל ידיד, ומבקש ממנו עצות בשעת דחקו. הוא נהרג על ידי ידידו הטוב ביותר - טורין טורמבר.
אטימולוגיה

שמו של בלג הוא בשפת סינדרין ומשמעו "אדיר". בלג היה מכונה גם כן "קותליון" - הקשת החזקה. יש בזה כדי להעיד על עוצמתו המיוחדת של נושא השם, שמלבד היותו רב הקשתים הגדול ביותר בדוריאת, היה גם כן לוחם אדיר, ראש וראשון למגיני דוריאת, הרב בכישרונו מכל אשר שכנו ביערות בלריאנד בימי קדומים.
| הלגנדריום של טולקין: עולם הפנטזיה של ג'>  ר. ר. טולקין |
| --- | --- | --- |
| ספרים | ראשית הימים והעידן הראשון: הסילמריליון (שלושת הסיפורים הגדולים: ילדי הורין • מפלת גונדולין • סיפורם של ברן ולות'יין)  העידן השני: סיפורים שלא נשלמו  העידן השלישי: ההוביט • שר הטבעות  כרכים נוספים: הרפתקאות תום בומבדיל • עץ ועלה • תולדות הארץ התיכונה |  |
| עיבודים קולנועיים וטלוויזיוניים | ההוביט (1977) • שר הטבעות (1978) • שיבת המלך (1980) • המצוד אחר גולום • ניצוץ של תקווה • טרילוגיית שר הטבעות (אחוות הטבעת • שני הצריחים • שיבת המלך) • טרילוגיית ההוביט (מסע בלתי צפוי • מפלתו של סמאוג • קרב חמשת הצבאות) • שר הטבעות: טבעות הכוח • סדרת הטלוויזיה "ההוביטים" • שר הטבעות: מלחמת הרוהירים |  |
| דמויות | אאומר • אאורל • אארנדיל • אורוון • אזוג • אילובטר • איסילדור • אלרונד (משפחת אלרונד) • אראגורן • ארוון • בולג • בורומיר • בילבו בגינס • בלג קותליון • ברד הקשת • ברן • גולום • גיל גלד • גילדור • גימלי • גלדור הגבוה • גלדריאל • גנדלף • הואור • הורין תליון • טואור • טורין טורמבר • לגולאס • מורגות' • מורוון אלדוון • מיגלין • מים הגמד • מריאדוק ברנדיבאק • נאזגול • ניינור ניניאל • סאורון (העין) • סארומן • סמאוג • סמוויז גמג'י • פינגולפין • פינווה • פינרוד • פרגרין טוק • פרודו בגינס • פרמיר • קירדן • רדגסט • תאודן • תום בומבדיל • תורין צינת-אלון • תינגול סיעות העלפים: האברי • האלדר • הנולדור • הטלרי • הסינדר |  |
| מקומות | מקומות כלליים: אאה • אמן • ארדה • הארץ התיכונה • הארצות הדרומיות • בלריאנד • ולינור • ים בלגירארץ ר'ון • ימת ר'ון •   מהעידן הראשון: ממלכות הארץ התיכונה • ההרים הכחולים • הימרינג • אנפאוגלית • היתלום • אנגבנד • הלקרקסה (שלוש ממלכות העלפים: גונדולין • דוריאת • נרגותרונד) מהעידן השני והשלישי: נומנור • גונדור • ארנור • מינס טירית • מורדור • ים נורנן • רוהן (רשימת מלכים) • מוריה (קהזד דום) • לות'לוריין • ריוונדל • הפלך • ארבור • יער-אופל • קירית אונגול • מיתלונד • אוסגיליאת • ברד דור |  |
| יצורים אגדיים וגזעים | אורק • אדם (אדין • דונאדין) • עלפים • גמד • דרקון • הוביט • וארג • ולאר • מיאר (איסטרי) • בלרוג |  |
| קרבות | מהעידן הראשון: מלחמות בלריאנד (דגור-נואין-גיליאת • דגור אגלרב • דגור ברגולך • נירנית ארנוידיאד • מלחמת החרון) מהעידן השני: מלחמת הברית האחרונה מהעידן השלישי: האסון בשדות הסיפנים • קרב חמשת הצבאות • מלחמת הטבעת (קרב שדות הפלנור) |  |
| שפות | קווניה • סינדרין • הלשון השחורה |  |
| שונות | מושגים • מושגים בארץ התיכונה • המועצה הלבנה • הברית האחרונה • טבעות הכוח • מיתריל • פלנטיר • תורין ושותפיו • Into the West  • כריסטופר טולקין • טולקין (סרט) • השיר האחרון של בילבו |  |
אשר סילפן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1922 סאנוק, רפובליקת פולין 
 פטירה:  24 במרץ 1995 (בגיל 73 בערך) 
 מקום קבורה:  בית העלמין קריית שאול 
 מקום לימודים:  ספיינצה – אוניברסיטת רומא 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב 
 עיסוק:  פילוסוף 
 מדינה:  ישראל 
 מספר צאצאים:  2 
 
אשר סילפן (1922 - 24 במרץ 1995) היה פילוסוף ישראלי.
ביוגרפיה

אשר סילפן נולד בעיירה סאנוק שבפולין. לאחר מלחמת העולם השנייה למד באוניברסיטת רומא פילוסופיה ומדע המדינה. את תואר הדוקטור קיבל בשנת 1951. בשנת 1952 עלה לישראל יחד עם אשתו מריסה.
לאחר עלייתו לארץ עסק בהוראה כמרצה בחוגים לפילוסופיה ולמדע המדינה באוניברסיטת תל אביב. הרבה לכתוב מאמרי מערכת בעיתוני ישראל, ואף כתב מספר ספרים הקשורים לפילוסופים מאסכולת פרנקפורט כמו גם על ההתמודדות היהודית-ישראלית עם השואה. אחד מספריו, "פילוסופים מול פני השואה", זכה להערכה מרובה ונמנה מבין ספרי לימוד הפילוסופיה החשובים שפורסמו בישראל. לצד פעילותו האקדמית היה מבין מקימי האגודה למדעי הרוח והחברה הישראלית.
אשר סילפן נפטר בכ"ב באדר ב' תשנ"ה, 1995, בתל אביב ונטמן בבית העלמין קריית שאול.
בלכתו הותיר אשה ושני ילדים.
ספריו

הוגי המרקסיזם המערבי, 1982
פילוסופים מול פני השואה: עיקרי הגותם של מייסדי אסכולת פרנקפורט - מ. הורקהיימר ות.ו. אדורנו, 1990
אשר מסטולין (הראשון)

רבי אשר פרלוב מסטולין (כונה דער גרויסער רבי אשר או רבי אשר הזקן; ה'תק"ך, 1759 – כ"ו בתשרי ה'תקפ"ז, 1826) היה בנו של רבי אהרן הגדול מקרלין והאדמו"ר השלישי בשושלת קרלין.
ביוגרפיה

רבי אשר נולד בקרלין בשנת ה'תק"ך ללאה ורבי אהרן הגדול מקרלין, בגיל 12 התייתם מאביו ונתגדל אצל רבו וממלא מקום אביו רבי שלמה מקרלין. לאחר פטירת רבו בכ"ב בתמוז ה'תקנ"ב פנו רוב החסידים אליו. כיהן באדמו"רות בתחילה בקרלין עיר מגורי אביו, ומאוחר יותר, עקב כך שהפריעו שם לחסידים לגדל פאותיהם, ייסד את חצירו בסטולין.
אחרי פטירת רבו רבי שלמה מקרלין נסע הרבה עם רעו רבי מרדכי מלעכוויטש לרבי ברוך ממז'יבוז', כן נסע לרבי פנחס מקוריץ, לאוהב ישראל מאפטא ולמגיד מקוז'ניץ אשר שדכו עם פייגה. לאחר נישואיו אלה התגורר זמן מה בקוז'ניץ וז'לחוב.
בשנת תקנ"ט נאסר על ידי הממשלה הרוסית עקב הלשנה של המתנגדים יחד עם רבי שניאור זלמן מלאדי ה"בעל התניא" ורבי מרדכי מלעכוויטש ושוחרר בחודש כסלו באותה שנה. כמו כן עודד עליית חסידיו לארץ ישראל ופעל לגיוס כספים עבורם, ועמד בקשר עם רבי אברהם מקאליסק, מראשי עליית החסידים לארץ ישראל.
בלט במיוחד בתפילותיו הנלהבות, ובהיותו בעל קול ערב, שימש רבות כשליח ציבור. וכך התבטא עליו המגיד מסטפין שמעיד הוא, שבביאת המשיח ושבעת הרועים עמו, יכבדו את רבי אשר מסטולין להתפלל לפני התיבה.
ניהל את עדתו במשך שלושים וחמש שנה עד לפטירתו בקרלין בכ"ו בתשרי ה'תקפ"ז ושם נטמן. בנו רבי אהרן מילא את מקומו כאדמו"ר הרביעי בשושלת.
משפחתו

לרב אשר לא היו ילדים מזיווגו הראשון, ומזיווגו השני נולדה לו בתו פרל. לפני פטירתו, לאחר פטירת אשתו השנייה, נסע על פי עצת נכדו לפולין, שם נישא לפיגה, על פי הוראת המגיד מקוז'ניץ. מזיווג זה נולד לו בנו אהרן.
צאצאיו:
פרל, אשת רבי אהרן יפה מלעכוויטש (נפטר ג' בשבט ה'תקס"ו), בנו של רבי מרדכי מלעכוויטש. בנם הוא רבי שלמה חיים פרלוב, מייסד חסידות קוידנוב
רבי אהרן פרלוב מקרלין, ממלא מקום אביו ובעל מחבר "בית אהרן".
הערות שוליים

↑  רבי אשר הגדול – כונה כך כדי להבדילו מנכדו רבי אשר מסטולין (השני)
↑  עם זאת מדי פעם היה חוזר לזמן מה לקרלין, שם גם נפטר.
↑  אלטר אברהם שוורץ, מאורי אש, מכון משנת אברהם, ביתר עילית, עמ' קסט
↑  אלטר אברהם שוורץ, מאורי אש, מכון משנת אברהם, ביתר עילית, עמ' קע ועמ' קעב
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: רבי שלמה מקרלין | אדמו"רי קרלין | הבא: רבי אהרן מקרלין (השני) |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310221105171  LCCN: nr95034243  VIAF: 73747204   WorldCat (עם VIAF): 73747204
בלגיה באירוויזיון 1956

בלגיה באירוויזיון 1956 השתתפה עם השירים "Messieurs les noyés de la Seine" ו-"Le plus beau jour de ma vie" שבוצעו על ידי הזמרים הבלגים, פוד לקלרק ומוני מארק בהתאמה.
הליך הבחירה

איגוד השידור האירופי חייב את המדינות שהשתתפו בתחרות לערוך בחירה מוקדמת של השירים לקראת התחרות. בניגוד לתחרויות האירוויזיון ביתר השנים, באירוויזיון 1956, המדינות המשתתפות שלחו שני נציגים. הקדם הבלגי לאירוויזיון, "Grand Prix de la Chanson Européenne 1956", נערך ב-15 באפריל 1956. בקדם השתתפו עשרה שירים ומתוכם, שני המקומות הראשונים נבחרו לטוס ללוגאנו, שווייץ, שם נערכה התחרות. במקום הראשון זכה פוד לקלרק עם השיר "Messieurs les noyés de la Seine" ובמקום השני זכתה מוני מארק עם השיר "Le plus beau jour de ma vie".
באירוויזיון

השיר "Messieurs les noyés de la Seine" הושר שלישי בסדר ההופעות, לפני גרמניה ואחרי שווייץ. השיר "Le plus beau jour de ma vie" הושר עשירי בסדר ההופעות, לפני גרמניה ואחרי שווייץ. מיקומם הסופי של השירים אינו ידוע היות שמארגני התחרות הכריזו על הזוכה בלבד.