stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארכיפלג קווארקן
גאולוגיה

מוצאם של האיים בתהליכים בתקופת הקרח האחרונה, שהתרחשו לפני 24,000 עד 10,000 שנים על קרקע שמוצאה בעידן הפרקמבריון. הטבלה הפנוסקנדית שהארכיפלג נמצא במרכזה, שכנה בעבר מתחת לכובד משקלם של הקרחונים שעוביים הגיע עד לכ-3.5 ק"מ. מאז נסוגו הקרחונים ונעלמו, החלה הקרקע בדרום הטבלה מתרוממת לפני כ-20,000 שנים, בקצב של כ-10 ס"מ לשנה, ולפני כ-10,500 שנים החל התהליך מתרחש גם במקום בו שוכן כיום הארכיפלג. מאז הואט הקצב וכיום מתרוממת הקרקע בשיעור של 0.8 עד 0.85 ס"מ בשנה בלבד, אך לתהליך נוספה סחופת קרחונים שהושקעה בים הרדוד על ידי מורנות נסוגות ואף לאחר מכן.
כתוצאה מתהליכים אלה קו החוף אינו יציב, והוא מתקדם על חשבון שטחי ים. בכל שנה נוסף כקילומטר מרובע לשטחו של הארכיפלג, איים חדשים מופיעים ואיים קיימים מתאחדים, חצאי איים גדלים ואגמים סגורים נוצרים ממפרצים והופכים לביצות ולשלוליות. מאחר שעומק הים המרבי בקווארקן עומד על 25 מטר, צפויים קווי החוף של שוודיה ופינלנד להפגש בעוד כ-2,500 שנים, וקווארקן יהפוך למצר יבשה, הסוגר את חלקו הצפוני של המפרץ הבוטני שמצפון לו, והופך אותו לאגם המים המתוקים הגדול באירופה. תהליך זה צפוי לפי ההערכות להימשך כ-10,000 עד 12,500 שנים מהיום, והקרקע במקום תתרומם בכ-100–125 מטר.
היסטוריה

בשל גילם הצעיר של האיים, לא התגלו בהם ממצאים פרהיסטוריים רבים ביחס לאלה שהתגלו בפינלנד גופא. מועד תחילתו של יישוב הקבע בארכיפלג אינו ידוע, והעדויות הכתובות המוקדמות ביותר המצביעות על כך הן מהמאה ה-15. האוכלוסייה המוקדמת במקום עסקה בעיקר בדייג ובציד כלבי ים; ושמן דגים, דגים ועור כלבי ים היו ענפי הייצוא העיקריים, ושימשו בסחר חליפין תמורת דגנים. משלחות הצייד והדייג הקימו מקלטים מסלעים שכוסו ככל הנראה במפרשים, ובמאה ה-17 הופיעו בקתות העץ הראשונות. עוד עסקו התושבים בגידול בקר וכבשים בהיקף קטן, אם כי האקלים והקרקע הדלה היקשו על התפתחותה של חקלאות. החל במאה ה-17 החלה להתפתח באיים תעשיית בניית ספינות שנבנו מעץ מחטניים ובעיקר מאשוח.
במהלך המלחמה הצפונית הגדולה הועלו רוב יישובי החוף בארכיפלג באש, והחיילים הרוסים הותירו אחריהם תנורים רבים אשר שימשו לבישול ולחימום. לאחר המלחמה הוקמו היישובים מחדש ותעשיות בניית האוניות והשייט שגשגו. תושבי האזור החלו לעסוק בגידול בעלי חיים בהיקף הולך וגדל, וענף הדייג שהיה בעבר נחלתם של כל הגברים הפך למשלח יד של דייגים בלבד. במאה ה-19 התפתחו באיים תעשיות נוספות, ובהן ייצור מלח, ניפוח זכוכית וחרשות ברזל. במהלך המלחמה הפינית בחורף 1808–1809, צעדו חיילים רוסים על מדף הקרח בקווארקן בדרכם לשוודיה.
החל במאה ה-20 הלכו נתיבי השיט בקווארקן ואיבדו מחשיבותם. האוניות הגדולות שוב לא יכלו לנוע בתעלות הים הצרות בין האיים, והחורפים המתונים איפשרו לחצות את המפרץ הבוטני גם בחלקו הצפוני. במלחמת העולם הראשונה ולאחריה הפך הארכיפלג לנתיב הסתננות והברחה פופולרי, וכאשר פרצה מלחמת החורף בין רוסיה לפינלנד, שימש מדף הקרח במקום כנתיב אספקה משוודיה, וכ-2,000 משאיות חצו אותו במשך חודשיים כשהן נושאות בגדים, מזון ותחמושת. ב-1958 נחנך במקום קו המעבורת הראשון שהוביל כלי רכב, ושנות ה-60 של המאה ה-20 סימנו את הפיכתו של הארכיפלג ליעד נופש ותיירות.
החי והצומח

איי הארכיפלג שטוחים למדי ואבנים וסלעים שולטים בחופיו ובנופיו. חופים חוליים ומצוקים נדירים. עצים בודדים הגדלים סמוך לחוף הופכים לאחר מכן לחורשות שדר ואשוחית, ועצי אורן צומחים על הגבעות היבשות במרכז האיים. בשל תהליכי התרוממות הקרקע הבלתי פוסקים, אין הצמחייה הימית מספיקה להתבסס לאורך החופים בטרם בית הגידול משתנה והופך יבשתי יותר. הצמחייה באיים מושפעת גם מחומציות הקרקע העשויה בעיקר מגרניט ומגנאיס.
היונקים כוללים ארנבת אירופית, שועל ראקון מצוי, מספר מינים של למינג, שונר ואת הלוטרה האירופאית. שועלים גיריות מצויות, דלק אירופי, חורפנים ומספר מיני חמוסים מצויים באיים הגדולים יותר. עוד ניתן למצוא בארכיפלג ובחופים הסמוכים לו את האייל הקורא במשך עונת הקיץ, וכמובן כלבי ים.
אולם הארכיפלג מצטיין בעיקר בעושר יוצ דופן של מיני עופות, הכוללים ציפורים מקננות וציפורים נודדות החולפות דרכו בסתיו ובאביב. עם העופות המקננים נמנים, בין היתר, הצולל המצויץ, הקטיפנית השחומה, האדרית שחורת-הכיפה, המרגון הבינוני, הארנריה האדמונית, הביצנית לבנת-הכנף, השחף האפרורי, שחף האגמים, השחף הכספי, שחפית הקוטב ושחפית הים.
בשל כך שהמרחק בין האי המערבי ביותר בארכיפלג לבין האי השוודי הקרוב הוא 23 ק"מ בלבד, נהנים העופות הנודדים מנתיב הנדידה הנוח באזור. עם העופות הנודדים בארכיפלג נמנים עקב המכנסיים, העגור האפור, הצוללן אדום הגרון ועוד.
אדרית שחורת-כיפה: נקבה (מימין) וזכר
אפיקורוס (יהדות)

אפיקורוס (כופר) מוזכר במשנה (מסכת סנהדרין, פרק י', משנה א') בתור מי שאין לו חלק לעולם הבא. המשנה אינה מגדירה מהו אפיקורוס, אך ברור כי שם זה נגזר משמו של החכם היווני אפיקורוס, שהשקפותיו הנוגדות את קיומם של אלים ושל השגחה עליונה, התפשטו בעולם העתיק לקראת ראשית האלף הראשון. לדעת יעקב מלכין, האימוץ של שם הפילוסוף ככינוי כללי לכופרים מעיד על הפופולריות של עמדותיו בקרב הציבור היהודי באותה תקופה.
אטימולוגיה

מקור הביטוי הוא שמו של הפילוסוף היווני, אבי האסכולה האפיקוראית, אך התלמוד פירש את השם כנגזר מן השורש פק"ר, דהיינו הפקר, ובהתאם לכך פירש את המושג כמי שמבזה תלמיד חכם או המבזה אדם בפני תלמיד חכם.[דרוש מקור]
מהותו

על פי הרמב"ם, זלזול בתלמידי חכמים הוא מקרה פרטי של זלזול בתורה או בחכמיה, ובהתאם לכך הוא מגדיר אפיקורוס כאדם שכופר במהות הנבואה ובנבואת משה רבנו, או שטוען שהאל אינו מתעניין במעשי האדם (כלומר טוען שאין השגחה אלוהית). עם זאת, רמב"ם מבדיל בין אפיקורוס לבין אתאיסט (המכונה בלשונו "מין") אשר שולל את עצם קיומו של האל. סביר להניח שהגדרות אלו נבעו מהיכרותו של רמב"ם עם המקורות היווניים שהביאו את משנתו של אפיקורוס.
בעקבות פעולות הצנזורה הנוצרית פשט מושג זה בספרי הקודש היהודיים, שכן הצנזורה לא ראתה בעין יפה את הביטוי "מין", שבעיניה כוון אל הנוצרים, והחליפה אותו בביטוי "אפיקורוס" (או "אפיקורס"), דהיינו כופר, שהרי גם הכנסייה נלחמה בכופרים.
ראו גם

מינות (יהדות)
עיקרי האמונה היהודית
לקריאה נוספת

יעקב מלכין, "השפעת אפיקורוס היווני ואפיקורוסים יהודיים על היהדות", בתוך: יעקב מלכין (עורך), תרבות היהדות החילונית, הוצאת כתר, 2006, עמ' 91–153.
הערות שוליים

↑  יעקב מלכין, "הגן של אפיקורוס"
↑  כמו בהלכות תשובה לרמב"ם, פרק ג' הלכה ח'
ארמיית חצי האי

| --- | --- |

הדגל הצבאי של הקונפדרציה
 פרטים
 מדינה:   הקונפדרציה
 שיוך:   צבא הקונפדרציה
 סוג:  ארמייה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  26 במאי 1861 – 26 באפריל 1862 (336 ימים)
 מלחמות:  מלחמת האזרחים האמריקנית
 פיקוד
 מפקדים:  ג'ון מג'רודר
ארמיית חצי האי (באנגלית: Army of the Peninsula) הייתה ארמייה של צבא הקונפדרציה אשר נטלה חלק במלחמת האזרחים האמריקנית.
היסטוריה

הארמייה הוקמה ב-26 במאי 1861 וכמפקדה מונה ג'ון מג'רודר. הארמייה נודעה גם בכינוי "ארמיית מג'רודר". מטרת הארמייה הייתה לארגן את כל כוחות הקונפדרציה בחלק התחתון של חצי האי וירג'יניה. יורקטאון נקבעה כמפקדת הארמייה. תחת פיקודו של מג'רודר, הארמייה זכתה בניצחון בקרב ביג בתל. הארמייה קיבלה עוד ועוד תגבורות וסיוע לנוכח החשש הגובר ממתקפה של האיחוד בחצי האי, ובסוף השנה כללה 130,000 חיילים. ב-26 באפריל 1862 בוטל מעמדה של הארמייה כיחידה עצמאית והיא שולבה בצבאו הגדול של ג'וזף א' ג'ונסטון. למרות זאת, יחידות הארמייה המשיכו ליהנות מעצמאות במידה ניכרת, ומילאו תפקיד חשוב במהלך מערכת חצי האי.
אפטוסטיכוס סטיבנקולברי

| אפטוסטיכוס סטיבנקולברי |
| --- | --- |
 אפטוסטיכוס סטיבנקולברי זכר (הולוטייפ (אנ')) ונקבה
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: עכבישנים
סדרה:: עכבישאים
משפחה:: אוקטניזיים
סוג:: אפטוסטיכוס
מין:: אפטוסטיכוס סטיבנקולברי
שם מדעי
 Aptostichus stephencolberti
אפטוסטיכוס סטיבנקולברי (שם מדעי: Aptostichus stephencolberti) הוא מין של עכביש מהסוג אפטוסטיכוס הקרוי על שמו של הקומיקאי והסאטיריקן האמריקאי סטיבן קולבר. העכביש התגלה על קו החוף של קליפורניה בשנת 2007.
תיאור ותפוצה

אזורי התפוצה של העכביש הם בדיונות החוף מאזור ביג סר ועד לשמורת פוינט לובוס וגשר שער הזהב בחצי האי של סן פרנסיסקו. בהשוואה למינים קרובים כמו אפטוסטיכוס אנג'לינהג'ולי (על שם השחקנית אנג'לינה ג'ולי), הסטיבנקולברי בהיר יותר. הן לזכר והן לנקבה רגליים חומות-צהובות, חלקם העליון והכליצרות חומים והבטן בהירה יותר ובעלת פסים אלכסוניים. לזכר שש שיניים ולנקבה חמש.
מתן השם

העכביש נקרא על שמו של קולבר לאחר שקולבר דיווח בתוכניתו הקולבר ריפור שג'ייסון בונד, פרופסור לביולוגיה באוניברסיטת מזרח קרוליינה, כינה עכביש אחר בשם Myrmekiaphila neilyoungi על שם כוכב הרוק הקנדי, ניל יאנג. קולבר הביע כעס על כך שבונד לא טרח לקרוא מין גם על שמו והחל לפנות בבקשה לקבל מין של בעל חיים שיהיה קרוי על שמו. לטענתו קרויים על שמו נשר וצב (אם כי לא טקסונומית), כך שאין סיבה שלא יקראו על שמו חיה נוספת.
במהדורה מאוחרת יותר של התוכנית עדכן קולבר כי בונד החליט לקרוא עכביש על שמו באומרו "וכל שהיה עלי לעשות הוא להתחנן בלי בושה בטלוויזיה הארצית." השניים שוחחו בטלפון במטרה להחליט איזה מבין העכבישים האפשריים ייקרא על שמו של קולבר, אך מאחר שמדובר היה ב-27 מינים הוחלט שבונד יקבל את ההחלטה בעצמו.
השם Aptostichus stephencolberti הוכרז רשמית בתוכנית ב-6 באוגוסט 2008. מאחר שקולבר מבטא את שם משפחתו (Colbert) כשה-T שקטה, הוחלט שגם ה-T בשמו של המין stephencolberti תהיה שקטה.
הערות שוליים

↑  Bond, Jason. "How to Name a Species - Taxonomy and Why it is Important". East Carolina University. אורכב מ-המקור ב-2008-09-17. נבדק ב-2008-08-03.
↑  Melago, Carrie (2008-08-01). "California spider named for Stephen Colbert". The New York Daily News. ארכיון מ-2008-08-07. נבדק ב-2008-08-03.
↑  Bond, Jason; Amy Stockman (2008). "An Integrative Method for Delimiting Cohesion Species: Finding the Population-Species Interface in a Group of Californian Trapdoor Spiders with Extreme Genetic Divergence and Geographic Structuring". Systematic Biology. 57 (4): 628–646. doi:10.1080/10635150802302443. PMID 18686196.
↑  Who's NOT Honoring Me Now, הקולבר ריפור, עונה 4, ה-14 במאי 2008
↑  הקולבר ריפור, עונה 4, ה-29 ביולי 2008
↑  ריאיון עם ד"ר ג'ייסון בונד, הקולבר ריפור, עונה 4, ה-24 ביוני 2008
↑  הקולבר ריפור, עונה 4, ה-6 באוגוסט 2008
↑  "Trapdoor spider becomes Colbert's namesake". MSNBC. 2008-07-31. ארכיון מ-2008-08-06. נבדק ב-2008-08-03.
ארכיפלג צ'גוס

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס ההודי 
 קואורדינטות:  6°17′00″S 72°05′00″E﻿ / ﻿6.2833333333333°S 72.083333333333°E﻿ / -6.2833333333333; 72.083333333333
 שטח:  63.2 קילומטר רבוע
 נתונים מדיניים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 אוכלוסייה:  3,000 (2014)
 אזור זמן:  UTC +6
 עיר ראשית:  דייגו גרסיה 
  (למפת האוקיינוס ההודי מוגדלת) ארכיפלג צ'גוס(למפת האוקיינוס ההודי רגילה) ארכיפלג צ'גוס
 
ארכיפלג צ'גוס הוא ארכיפלג בן 60 איים המחולקים ל-7 אטולים מרכזיים, בהם: אטול איי אגמוט, אטול איי סולומון, אטול פרוס באנוס והאטול הגדול ביותר, דייגו גרסיה. האיים נמצאים בשליטת הטריטוריה הבריטית באוקיינוס ההודי ולמעשה מהווים את הארכיפלג היחיד בשליטת הבריטים, לאחר ששליטתה באיים אחרים הסתיימה.
דמוגרפיה

במשך מאות שנים איי האוקיינוס ההודי נחקרו, אך האיים של צ'אגוס לא יושבו עד למאה ה-18. במאה ה-18, הצרפתים יישבו את האיים דייגו גרסיה, איי סלומון ואת אטול פרוס בנוס בעבדים שהובאו מאפריקה וממדגסקר כדי לפתוח מפעל לייצור שמן קוקוס מהעצים שרווחו באיים. השמן שימש כדלק לתעשייה וגם כחומר גלם לייצור סבונים, אשר יוצרו במאוריציוס ויוצאו לנתיבי סחר רבים. חלק מן העבדים עבדו במטלות הקשורות לייצור שמן הקוקוס. מטלות כמו איסוף אגוזי קוקוס ועיבודם. חלק נוסף עסקו בדיג, בנייה וחקלאות כדי לספק מצרכים לקיום יום יומי באי. בתחילת המאה ה-19, במהלך מלחמות נפוליאון, עברו האיים לשליטה בריטית.
הרכב האוכלוסייה ואורח החיים לא השתנו בעיקרם עד לשנים 1964–1973. בתקופת המלחמה הקרה, הודות למיקומם האסטרטגי של האיים ובזכות מפרציהם הטבעיים, החליטו האמריקאים ובריטניה לבנות בסיס צבאי באי המרכזי דייגו גרסיה. משהחלה בניית הבסיס הצבאי, העבירו הבריטים את התושבים, כ-1,500 עד 2,000 במספר, מהאי דייגו גרסיה לאיים אחרים באוקיינוס ההודי, למאוריציוס ולאיי סיישל.
מחלוקת הריבונות על האיים

לפני קבלת העצמאות של מאוריציוס (בשנת 1968), הבריטים ביקשו לשמור בידם את השליטה בארכיפלג צ'אגוס. לפיכך, בשנת 1965 הם הפרידו את ארכיפלג צ'אגוס משטח מאוריציוס.
בשנת 2016 הודיעה הממלכה המאוחדת על המשך איסור החזרה לתושבי האי דייגו גרסיה שהוגלו ועל כך שהיא אינה מוכנה להעניק לאי ריבונות או להעבירו לריבונות מאוריציוס, ואינה מוכנה לנטוש את הבסיס הצבאי. התעקשות הממלכה המאוחדת על המשך השליטה באיים מבוססת על מספר טיעונים: ראשית, לפי הממלכה המאוחדת, האי הוא כלי הגנתי אסטרטגי וחלק בלתי נפרד מההגנה על הממלכה המאוחדת וידידותיה וכמובן שמאוריציוס היא אחת מהן. שנית, הממלכה המאוחדת התחייבה כי ברגע שלא יהיה צורך אסטרטגי הגנתי באי, הממלכה תעבירו מידית לידי מאוריציוס, אך כיום האי הוא עדיין מוצב הגנתי אסטרטגי וחשוב. ממשלת מאוריציוס, מצידה, נאבקת על קבלת שליטה באיים. בזכות לחץ דיפלומטי של ממשלת מאוריציוס, ב-2017 האספה הכללית של האו"ם החליטה ברוב קולות להעלות את הדיון לגבי סכסוך הריבונות בארכיפלג צ'אגוס לידי בית הדין הבין-לאומי לצדק.
בפברואר 2019 קבע בית הדין כי הממלכה המאוחדת נקטה באמצעים לא חוקיים בכך שהגלתה תושבים (למרות שהתושבים היו צאצאי עבדים שהובאו לאי על ידי צרפת ולא תושבים אוטוכתוניים) ולאחר מכן לקחה חזקה על הארכיפלג. בית המשפט המליץ לממלכה המאוחדת לסגור בהקדם את הבסיס הצבאי הממוקם באי דייגו גרסיה ולהשיב את הארכיפלג לחזקת מאוריציוס. הממלכה המאוחדת מסרבת בכל תוקף לקבל את פסיקתו, ואינה מחויבת לכך.
במאי 2019, ברוב של 116 כנגד שש, החליטה האספה הכללית של האו"ם כי יש ליישם את קביעת בין הדין הבינלאומי, ולפיכך, על הממלכה המאוחדת לעמוד בתוכנית בת שישה חודשים שבה יעבירו למאוריציוס את הריבונות על האי. ארצות הברית, הונגריה, אוסטרליה, המלדיביים וישראל הצביעו נגד התוכנית, 56 מדינות נמנעו.
נכון לנובמבר 2019, איי צ'אגוס הם המעוז הקולוניאלי האחרון של הממלכה המאוחדת באפריקה. ממשלת מאוריציוס הקצתה כסף ומשאבים כדי לקבל לחזקתה את האיים, ומשרד הדואר אפילו הכין בולים מיוחדים לצורך הנושא. בהמשך, בפברואר 2022, משלחת ממאוריציוס הניפה את דגל מאוריציוס בארכיפלג.
ב-3 באוקטובר 2024, הסכימה בריטניה למסור את הריבונות בארכיפלג צ'גוס למאוריציוס, למעט הבסיס הצבאי המשותף של ארצות הברית ובריטניה בדייגו גרסיה.
הערות שוליים

↑  South Asia :: British Indian Ocean Territory — The World Factbook - Central Intelligence Agency, CIA
↑  Time for UK to leave Chagos archipelago, realclearworld.com
↑  Bowcott, Owen (2016-11-16). "Chagos islanders cannot return home, UK Foreign Office confirms". The Guardian (באנגלית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2020-03-18.
↑  Elena Katselli, Britain’s refusal to hand back Chagos Islands has echoes of colonial-era arrogance, Quartz Africa (באנגלית)
↑  ARBITRATION UNDER ANNEX VII OF THE 1982 UNITED NATIONS CONVENTION ON THE LAW OF THE SEA REPUBLIC OF MAURITIUS v. UNITED KINGDOM OF GREAT BRITAIN AND NORTHERN IRELAND
↑  LEGAL CONSEQUENCES OF THE SEPARATION OF THE CHAGOS ARCHIPELAGO FROM MAURITIUS IN 1965 (ארכיון)
↑  Jean Shaoul, Britain rejects International Court of Justice order to return Chagos Islands to Mauritius, wsws.org (באנגלית)
↑  Bowcott, Owen; Borger, Julian (2019-05-22). "UK suffers crushing defeat in UN vote on Chagos Islands". The Guardian (באנגלית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2020-03-18.
↑  "Chagos Islands: Mauritian flag raised on British-controlled islands". BBC News (באנגלית). 2022-02-14. נבדק ב-2022-02-15.
↑  Andrew Harding, UK hands sovereignty of Chagos Islands to Mauritius, BBC, ‏October 3 2024 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12079005s (data)  GND: 4069914-6  LCCN: n79124777  SUDOC: 17410104X  VIAF: 234145149   WorldCat (עם VIAF): 234145149
אפטוסטיכוס ברקאובמהי

| אפטוסטיכוס ברקאובמהי |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: עכבישנים
סדרה:: עכבישאים
משפחה:: אוקטניזיים
סוג:: אפטוסטיכוס
מין:: אפטוסטיכוס ברקאובמהי
שם מדעי
 Aptostichus barackobamai ‏בונד, 2012
אפטוסטיכוס ברקאובמהי (Aptostichus barackobamai) הוא מין של עכביש הקרוי על שמו של הנשיא ה-44 של ארצות הברית, ברק אובמה. המין דווח לראשונה בדצמבר 2012 על ידי פרופסור ג'ייסון בונד מאוניברסיטת אובורן כאחד מ-33 מינים חדשים בסוג אפטוסטיכוס שחלקם נקראו על שמם של מפורסמים.
תפוצה

המין אנדמי לחלקה הצפוני של קליפורניה, ובעיקר במחוזות מנדוסינו, נאפה, שסטה, סאטר, וטהאמה.
מצב שימור

בשל תפוצתו הרחבה של המין הוא נחשב למין שאינו נמצא בסכנת הכחדה, יחד עם זאת חלק מהאוכלוסיות, כמו זו בגבעות סאטר, הן פגיעות.
הערות שוליים

↑  January 19, 2013, 8:47 AM (2013-01-19). "New spider species named for Angelina Jolie, Bono". CBS News. נבדק ב-2013-07-04.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  Bond J (2012). "Phylogenetic treatment and taxonomic revision of the trapdoor spider genus Aptostichus Simon (Araneae, Mygalomorphae, Euctenizidae)". ZooKeys. Pensoft Publishers. 252: 1–209. doi:10.3897/zookeys.252.3588. PMC 3560839. PMID 23378811.
| בעלי חיים שנקראו על שם נשיאים אמריקאים |
| --- | --- | --- |
| ברק אובמה | קלופלקה אובמאי • אובמדון • טוסאנוידס אובמה • טלאוגרמה אובמאורום • אתאוסטומה אובמה • ברקטרמה אובמאי • פרגורדיוס אובמאי • ניסטלוס אובמאי • אפטוסטיכוס ברקאובמהי |  |
| דונלד טראמפ | נאופלפה דונלדטראמפי • טטרגרמה דונלד טראמפית • דרמופיס דונלד טראמפי |  |
| ג'ו ביידן | סייליפסימופודי ביידני |  |
| ברק אובמה |
| --- | --- | --- |
| משפחה | ברק אובמה האב (אב) • אן דנהאם (אם)  • מישל אובמה (רעיה) • מלאייה אובמה (בת) • נטאשה "סשה" אובמה (בת) • בו (כלב) |  |
| ספרים | חלומות מאבי (1995) • תעוזת התקווה (2006) • ארץ מובטחת (2020) |  |
| הנצחה | המרכז הנשיאותי על שם ברק אובמה • הר אובמה • אפטוסטיכוס ברקאובמהי • ברק אובמה פלאזה |  |
| נשיא ארצות הברית ה-44 | נשיא ארצות הברית ה-44 |  |
| מערכות בחירות | הבחירות לנשיאות 2008 • הבחירות לנשיאות 2012 |  |
| אירועים מרכזיים בכהונתו | מלחמת אפגניסטן (2001-2014) • מלחמת עיראק (2003–2011) • אובמה-קר (2010) • פרשת קייבלגייט (2010) • גל סופות הטורנדו בארצות הברית (2011) • מבצע חנית נפטון (2011) • הטבח בבית הספר היסודי סנדי הוק (2012) • הפיגוע במרתון בוסטון (2013) • מתקפת ההאקרים על סרטי סוני (2014) • הסכם המעצמות על תוכנית הגרעין האיראנית (2015) |  |
| קבינט | ג'ו ביידן (סגן הנשיא) • הילרי קלינטון (מזכירת המדינה) • ג'ון קרי (מזכיר המדינה) • רוברט גייטס (מזכיר ההגנה) • ליאון פאנטה (מזכיר ההגנה) • צ'אק הייגל (מזכיר ההגנה) • אשטון קרטר (מזכיר ההגנה) |  |
| שונות | השבעתו הראשונה לנשיאות (2009) • נאומו באוניברסיטת קהיר • כרזת ה"תקווה" (2008) |  |
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2009

| --- | --- |
 מארחת:  שוודיה שוודיה
 תקופת התחרות:  15 ביוני 2009 – 29 ביוני 2009 (15 ימים)
 מספר משתתפות:  8
 הזוכה:  גרמניה גרמניה
 מספר משחקים:  15
 מספר שערים:  38 (2.53 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  163,090 (10,873 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  שוודיה מרכוס ברג (7)
 השחקן המצטיין:  שוודיה מרכוס ברג
 → הולנד 2007דנמרק 2011 ←
 
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 לשנת 2009, נערכה בשוודיה בתאריכים 15–29 ביוני 2009. זוהי האליפות ה-17 של המפעל. גרמניה גברה בגמר על אנגליה בתוצאה 0-4 וזכה בתואר בפעם הראשונה בתולדותיה.
מוקדמות > בית 1

| נבחרת | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איטליה | 10 | 7 | 3 | 0 | 21 | 5 | 16+ | 24 |
| קרואטיה | 10 | 7 | 1 | 2 | 20 | 12 | 8+ | 22 |
| יוון | 10 | 5 | 3 | 2 | 20 | 13 | 7+ | 18 |
| אלבניה | 10 | 3 | 3 | 4 | 10 | 13 | 3- | 12 |
| איי פארו | 10 | 1 | 1 | 8 | 5 | 18 | 13- | 4 |
| אזרבייג'ן | 10 | 0 | 3 | 7 | 6 | 21 | 15- | 3 |
מוקדמות > בית 2

| נבחרת | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| טורקיה | 8 | 6 | 1 | 0 | 18 | 6 | 12+ | 19 |
| אוקראינה | 8 | 5 | 2 | 2 | 16 | 7 | 9+ | 15 |
| צ'כיה | 8 | 4 | 2 | 4 | 19 | 5 | 14+ | 14 |
| ארמניה | 8 | 3 | 1 | 5 | 8 | 16 | 8- | 10 |
| ליכטנשטיין | 8 | 0 | 2 | 5 | 4 | 31 | 27- | 0 |
מוקדמות > בית 3

| נבחרת | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אנגליה | 8 | 7 | 1 | 0 | 17 | 1 | 16+ | 22 |
| פורטגול | 8 | 4 | 2 | 2 | 13 | 7 | 6+ | 14 |
| מונטנגרו | 8 | 2 | 2 | 4 | 5 | 12 | 7- | 8 |
| בולגריה | 8 | 2 | 1 | 5 | 4 | 9 | 5- | 7 |
| אירלנד | 8 | 1 | 2 | 5 | 4 | 14 | 10- | 5 |
מוקדמות > בית 4

| נבחרת | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ספרד | 8 | 8 | 0 | 0 | 21 | 2 | 19+ | 24 |
| רוסיה | 8 | 5 | 0 | 3 | 14 | 6 | 8+ | 15 |
| פולין | 8 | 3 | 0 | 5 | 9 | 11 | 2- | 9 |
| קזחסטן | 8 | 2 | 0 | 6 | 9 | 18 | 9- | 6 |
| גיאורגיה | 8 | 2 | 0 | 6 | 6 | 22 | 16- | 6 |
מוקדמות > בית 5

| נבחרת | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שווייץ | 8 | 5 | 1 | 2 | 16 | 5 | 11+ | 16 |
| הולנד | 8 | 5 | 1 | 2 | 10 | 3 | 7+ | 16 |
| נורווגיה | 8 | 3 | 3 | 2 | 7 | 6 | 1+ | 12 |
| מקדוניה | 8 | 2 | 3 | 3 | 5 | 6 | 1- | 9 |
| אסטוניה | 8 | 1 | 0 | 7 | 1 | 19 | 18- | 3 |
מוקדמות > בית 6

| נבחרת | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פינלנד | 8 | 6 | 1 | 1 | 11 | 6 | 5+ | 19 |
| דנמרק | 8 | 5 | 1 | 2 | 13 | 4 | 9+ | 16 |
| סקוטלנד | 8 | 5 | 1 | 2 | 17 | 6 | 11+ | 16 |
| סלובניה | 8 | 1 | 2 | 5 | 4 | 13 | 9- | 5 |
| ליטא | 8 | 0 | 1 | 7 | 2 | 18 | 16- | 1 |
מוקדמות > בית 7

| נבחרת | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אוסטריה | 8 | 6 | 2 | 0 | 12 | 6 | 6+ | 20 |
| סלובקיה | 8 | 3 | 3 | 2 | 15 | 11 | 4+ | 12 |
| בלגיה | 8 | 3 | 1 | 4 | 12 | 13 | 1- | 10 |
| איסלנד | 8 | 1 | 4 | 3 | 6 | 9 | 3- | 7 |
| קפריסין | 8 | 2 | 0 | 6 | 9 | 15 | 6- | 6 |
מוקדמות > בית 8

| נבחרת | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| סרביה | 8 | 5 | 2 | 1 | 24 | 5 | 19+ | 17 |
| בלארוס | 8 | 5 | 2 | 1 | 15 | 5 | 10+ | 17 |
| הונגריה | 8 | 4 | 0 | 4 | 14 | 13 | 1+ | 12 |
| לטביה | 8 | 3 | 2 | 3 | 7 | 6 | 1+ | 11 |
| סן מרינו | 8 | 0 | 0 | 8 | 1 | 32 | 31- | 0 |
מוקדמות > בית 9

| נבחרת | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| גרמניה | 8 | 5 | 2 | 1 | 24 | 3 | 21+ | 17 |
| ישראל | 8 | 5 | 2 | 1 | 16 | 5 | 11+ | 17 |
| צפון אירלנד | 8 | 4 | 0 | 4 | 13 | 12 | 1+ | 12 |
| מולדובה | 8 | 4 | 0 | 4 | 6 | 8 | 2- | 12 |
| לוקסמבורג | 8 | 0 | 0 | 8 | 1 | 32 | 31- | 0 |
מוקדמות > בית 10

| נבחרת | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ויילס | 8 | 6 | 0 | 2 | 20 | 6 | 14+ | 18 |
| צרפת | 8 | 5 | 2 | 1 | 16 | 5 | 11+ | 17 |
| רומניה | 8 | 4 | 3 | 1 | 11 | 5 | 6+ | 15 |
| בוסניה והרצגובניה | 8 | 1 | 1 | 6 | 7 | 17 | 10- | 4 |
| מלטה | 8 | 1 | 0 | 7 | 3 | 24 | 21- | 3 |
מוקדמות > טבלת סגניות

| נבחרת | משחקים | ניצחון | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| צרפת | 8 | 5 | 2 | 1 | 16 | 5 | 11+ | 17 |
| ישראל | 8 | 5 | 2 | 1 | 16 | 5 | 11+ | 17 |
| בלארוס | 8 | 5 | 2 | 1 | 15 | 5 | 10+ | 17 |
| דנמרק | 8 | 5 | 1 | 2 | 13 | 4 | 9+ | 16 |
| הולנד | 8 | 5 | 1 | 2 | 10 | 3 | 7+ | 16 |
| קרואטיה | 8 | 5 | 1 | 2 | 16 | 10 | 6+ | 16 |
| אוקראינה | 8 | 5 | 0 | 3 | 16 | 7 | 9+ | 15 |
| רוסיה | 8 | 5 | 0 | 3 | 14 | 6 | 8+ | 15 |
| פורטגול | 8 | 4 | 2 | 2 | 13 | 7 | 6+ | 14 |
| סלובקיה | 8 | 3 | 3 | 2 | 15 | 11 | 4+ | 12 |
פלייאוף

| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| גרמניה | 1-2 | צרפת | 1-1 | 0-1 |
| דנמרק | 2-0 | סרביה | 1-0 | 1-0 |
| טורקיה | 2-1 | בלארוס | 0-1 | 2-0 |
| אוסטריה | 3-3(חוץ) | פינלנד | 1-2 | 2-1 |
| ויילס | 5-4 | אנגליה | 3-2 | 2-2 |
| איטליה | 1-3 | ישראל | 0-0 | 1-3 |
| שווייץ | 4-3 | ספרד | 1-2 | 3-1 |
הנבחרות שהעפילו לטורניר

| נבחרת | דירוג בהגרלה |
| --- | --- |
שוודיהשוודיה: 1
ספרדספרד: 1
אנגליהאנגליה: 2
איטליהאיטליה: 2
פינלנדפינלנד: 3–4
סרביהסרביה: 3–4
גרמניהגרמניה: 3–4
בלארוסבלארוס: 3–4
אצטדיונים

| מאלמה | גטבורג | הלסינגבורג | האלמסטד |
| --- | --- | --- | --- |
| אצטדיון סוודבנק | אצטדיון גמלה אולאבי | האצטדיון אולימפיה | אצטדיון אוריינס וול |
| מספר מושבים: 21,000 | מספר מושבים:  16,700 | מספר מושבים: 12,000 | מספר מושבים: 8,000 |