מדד הפחד (ספר)
תמצית העלילה

ד"ר אלכס הופמן, פיזיקאי אמריקאי המתגורר בז'נבה, מייסדה ונשיאה של קרן הגידור המצליחה "הופמן טכנולוגיות השקעה", מקבל בדואר עותק מהמהדורה הראשונה של ספרו של צ'ארלס דרווין, "הבעת רגשות באדם ובבעלי חיים" (אנ'). הופמן מגלה עניין רב באופן הבעת הפחד המתואר בספר, ומוטרד מכך שלספר לא צורף שום פתק המציין מי רכש למענו ספר יקר זה. באותו לילה מותקף הופמן בביתו המפואר והמאובטח היטב על ידי פורץ אלמוני ונפצע בראשו. המפקח לקלרק ממשטרת ז'נבה מגיע לחקירת התקיפה, והופמן נלקח לבית החולים לבדיקות.
לאחר שעבר בדיקה ראשונית והפצע שבראשו נתפר, מסרב הופמן להישאר בבית החולים למעקב, ונוסע לעבודתו, שם מזומנת לו פגישה חשובה עם משקיעים בקרן הגידור. בפגישה, שאותה ארגן מנכ"ל הקרן, ושותפו בבעלות עליה, יוגו קוורי, מנסים השניים לשכנע קבוצה של משקיעים פוטנציאליים להשקיע בקרן מאות מיליוני דולרים, שינוהלו באמצעות תוכנה חדשה למסחר אלגוריתמי בשם "ויקסל-4", שאותה פיתח הופמן. התוכנה מתאפיינת ביכולת למידה עצמאית, לפי כמויות עצומות של נתונים שהיא אוספת ומנתחת.
עד לפגישה מנסה הופמן לברר מי שלח לו את ספרו של דרווין. קוורי מכחיש כל למעשה, ובשיחה עם החנות בהולנד שממנה נשלח הספר טוענת המוכרת שההזמנה נעשתה בדואר אלקטרוני על ידי הופמן עצמו.
בתום הפגישה שבה דיברו הופמן וקוורי על יכולותיה של תוכנת "ויקסל-4", הם לקחו את המשתתפים לצפייה בביצועיה של התוכנית. זו החלה מהלך של מכירה נרחבת של ניירות ערך, ובין השאר מכרה אופציות של חברת תעופה בשם "ויסטה איירווייז". כעבור דקות אחדות הודיעו חדשות הטלוויזיה על התרסקות מטוס של "ויסטה איירווייז", אירוע שהוביל לצניחת שערי ניירות הערך שלה ולרווח גדול לקרן הגידור.
בחקירת התקיפה של הופמן מגלה המפקח לקלרק שקודם להקמת קרן הגידור עבד הופמן ב-CERN וסבל שם מהתמוטטות עצבים. לקלרק סיפר זאת לאשתו של הופמן, גבריאל, שהופתעה לשמוע מידע זה. בגלריה שבה נפתחת תערוכה של יצירות אמנות שלה היא משוחחת על כך עם הופמן, שמתייחס לכך בביטול. תוך כדי אירוע הפתיחה מתברר שקונה אלמוני רכש את כל היצירות המוצגות בה. גבריאל חושדת שהופמן הוא הקונה, ומתמלאת כעס עליו. 
הופמן מצליח לאתר במלון זול את האלמוני שתקף אותו. הוא שואל את האלמוני מדוע תקף אותו, וזה עונה שעשה זאת לפי הזמנה מפורשת של הופמן, שאף נתן לו את קודי הכניסה לביתו. במאבק שמתפתח ביניהם הופמן הורג את התוקף, מממקם את הגופה כך שהאירוע יראה כהתאבדות, נוטל את המחשב הנייד של התוקף ומסתלק. המפקח לקלרק, המוזעק לזירה, מגיע למסקנה שהופמן הרג את התוקף.
המסחר בניירות ערך נראה תנודתי, ותוכנת "ויקסל-4" נראית כנוטלת סיכונים גדולים מדי בהחלטות המסחר שלה. גנפאתי רג'מאני, סמנכ"ל הסיכון של קרן הגידור, מוחה על הסיכון החריג ומוטרד מהיעלמותו של הופמן, ובתגובה לכך קוורי מפטר אותו לאלתר.
הופמן חוזר למשרדו, ושם הוא מגלה שמישהו שתל מכשירי מעקב במשרדי החברה. בירור עם מנהל האבטחה מעלה שהדבר נעשה לפי דרישתו במייל של הופמן, שגם שכר מבנה תעשייתי גדול בפרוורי העיר. הופמן מופתע מאוד לשמוע זאת, וחשדו שמישהו מנסה לשטות בו הולך וגובר. הופמן מגיע למסקנה שפעילות "ויקסל-4" השתבשה במידה מסוכנת, וכדי להפסיק את פעולתה הוא מנתק מהחשמל את המחשבים שעליהם היא פועלת . למרבה ההפתעה, כיבוי המחשבים אינו מפסיק את פעולת התוכנה. הופמן מבין שהתוכנה ממשיכה לפעול מהמתקן התעשייתי ששכר, והוא יוצא להשבית מתקן זה באמצעות שריפתו. לקלרק וגבריאל, הרודפים אחרי הופמן, מגיעים למתקן הגיבוי, אך אינם מצליחים למנוע ממנו להגשים את תוכניתו, והמתקן עולה באש. הופמן עצמו ניצל ברגע האחרון לאחר שקפץ מגג המתקן ונפצע קשה. לקלרק וקוורי מגיעים למסקנה שהופמן היה במצב פסיכוטי שגרם לו למעשים שכלל לא היה מודע להם.
תוך כדי אירועים אלה התרחשה בוול סטריט התרסקות הבזק של שערי ניירות הערך. קוורי משוכנע שהשתוללות של "ויקסל-4" וגורלו של הופמן יביאו לחיסול קרן הגידור, אך כשהוא מגיע למשרדי החברה על מנת להודיע זאת ללקוחות הוא מופתע לשמוע שפעולתה של התוכנה בשעות האחרונות הביאה לרווח של 4.1 מיליארד דולר. למרבה הפלא, למרות השמדת מתקן הגיבוי "ויקסל-4" ממשיכה לפעול ממקום מסתורי, ונראה שזכתה לחיים עצמאיים, ללא תלות באנשים הסובבים אותה.