stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוליוש סלובצקי

| --- | --- |

יוליוש סלובצקי, בציור מאת ג'יימס הופווד
 לידה:  4 בספטמבר 1809 קרמניץ (קרמנץ), פלך ווהלין, מערב אוקראינה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  3 באפריל 1849 (בגיל 39) פריז, צרפת 
 מדינה:  פולין 
 לאום:  פולנים 
 מקום קבורה:  בית הקברות של מונמארטר 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת וילנה 
 שפות היצירה:  פולנית 
 יצירות בולטות:  Kordian, Balladyna 
 תקופת הפעילות:  1830–1849 (כ־19 שנים) 
 הושפע מ:  אנדריי טוביאנסקי, אדם מיצקביץ', Jakub Wujek 
 חתימה:   
 
חתימתו
יוליוש סלובצקי (בפולנית: Juliusz Słowacki, היגוי פולני מקורב: "יוליוש סוּאוֹבאצקי"), 4 בספטמבר 1809 – 3 באפריל 1849) היה משורר ומחזאי רומנטי פולני. נחשב לאחד משלושת המשוררים הלאומיים של פולין (אנ') (לצידם של אדם מיצקייביץ' וזיגמונט קרשינסקי) ואבי הדרמה הפולנית.
יצירותיו כוללות לעיתים קרובות יסודות של המסורות הפגניות הסלביות, מן ההיסטוריה הפולנית, של מיסטיקה ואוריינטליזם.
סגנונו מתאפיין במיוחד בשימוש בנאולוגיזמים ובאירוניה. כתב במיוחד דרמות ושירה לירית. הידועות שביצירותיו הן הדרמות "קורדיאן" ו"באלאדינה", והפואמה "בניובסקי".
סלובצקי בילה את נעוריו בעיר קרמניץ (בפולנית - קשמיינייץ, כיום באוקראינה) בשטח שנקרא בעבר בפולנית "האדמות השדודות" (ה"קראי המערבי" או "הטריטוריה המערבית") שסופחו לאימפריה הרוסית בעקבות חלוקות פולין בסוף המאה ה-18 ושלא הפכו לחלק מפולין הקונגרסאית. מאוחר יותר עבר לגור בווילנה שבליטא, גם כן תחת שלטון רוסי. סלובצקי עבד זמן מה בשירות הממשל הצארי של "ממלכת פולין", אך בנובמבר 1830 השתתף באופן פעיל במרד הפולני ושימש שליח עבור הממשלה המהפכנית הפולנית. אחרי דיכוי המרד נמלט מפולין, ובדומה לרבים מבני ארצו, חי חיי גולה. הוא התיישב לזמן קצר בפריז, ואחר כך בז'נבה שבשווייץ. אחרי מסעות ברחבי איטליה, יוון והמזרח התיכון, שב לפריז, שבה חי את העשור האחרון לחייו. לתקופה קצרה חזר לפולין בה פרצה התקוממות נוספת בימי אביב העמים (1848).
סלובצקי נפטר בשנת 1849 ממחלת השחפת.
וביד הפרש היה נס, ובנס בערו שלוש אותיות אש.
ובהגעיו הפרש בסוסו עד מעל לגויה קרא בקול רעם:
פה היה איש צבא יקום נא!
יעלה נא וישב על הסוס, ואני אשאנו מהיר מהסופה,
אל המקום אשר בו יתעלו באש.
כי הנה העמים קמים לתחיה! הנה בפגרים מרצפים
כבישי הערים! והנה יד העם על העליונה!...
(מתוך "אנהלי", בתרגום שמשון מלצר)
קורות חייו > ילדות וצעירות

סלובצקי נולד ב-4 בספטמבר 1809 בעיר קרמניץ (קשמיינייץ), בפלך ווהלין (כיום באוקראינה), שהשתייך בעבר לאיחוד הפולני-ליטאי ובשלהי המאה ה-18 סופח לאימפריה הרוסית בעקבות חלוקת פולין.
אביו, אאוזביוש סלובצקי, היה אציל פולני, בן למשפחה שסמלה ההרלדי היה הסמל התכול הקרוי "לליווה" (Leliwa). הוא עבד כמורה לרטוריקה, שירה, פולנית וההיסטוריה של הספרות בבית ספר התיכון של קרמניץ ("ליצאום ווהלין"). החל משנת 1811 הוא היה לראש הקתדרה לרטוריקה ושירה באוניברסיטה הקיסרית בווילנה,
כשהיה סלובצקי בן 5, בשנת 1814, נפטר אביו, ובהמשך גידלה אותו אמו, סלומיאה סלובצקה לבית יאנושבסקי, אצילה בעלת שורשים שנויים במחלוקת, ייתכן ממוצא ארמני. בשנת 1818 היא התחתנה עם אוגוסט לודוויק בקי (Bécu), פרופסור לרפואה באוניברסיטת וילנה, צאצא להוגנוטים צרפתים. האם ניהלה בביתה סלון ספרותי, שחשף את יוליוש בנה להשפעות תרבותיות שונות. שם התוודע סלובצקי לראשונה לאדם מיצקייביץ', אז נער בן 13, לימים ראשון הבארדים של פולין. כעבור שנתיים, בשנת 1824, נעצר מיצקייביץ' והוגלה על ידי הרשויות הרוסיות בגלל חברותו באיגוד הסטודנטים הפולני "הפילומאתים". ייתכן כי סלובצקי פגש אותו ביום האחרון שבו שהה מיצקייביץ' בווילנה.
סלובצקי התחנך ב"ליצאום קרמנייץ" ובגימנסיה המכינה שליד האוניברסיטה הקיסרית של וילנה. בשנים 1825–1828 הוא למד משפטים באוניברסיטה זאת. מאותה תקופה נשארו שיריו המוקדמים, אם כי ייתכן שכתב כבר מוקדם יותר, אך שיריו הראשונים לא נמצאו. בשנת 1829 הוא עבר לוורשה, בה מצא משרה בוועדה הממשלתית להכנסה ולאוצר של ממלכת פולין הקונגרסאית.
בתחילת השנה 1830 התחיל סלובצקי את הקריירה הספרותית שלו עם הרומן "הוגו" שפורסם בכתב העת "Melitele". באותה שנה פרצה ההתקוממות הפולנית של נובמבר 1830 ואז הוא פרסם כמה שירים בעלי צביון פטריוטי ודתי. ה"המנון" שלו שפורסם לראשונה ב Polak Sumienny (הפולני המצפוני) ב-4 בדצמבר 1830 ויצירות אחרות כמו Oda do Wolności (אודה לחירות) זכו להדים רבים והודפסו במהרה שוב ושוב.
בינואר 1831 הצטרף לצוות הדיפלומטי של הממשלה הלאומית הפולנית בראשות הנסיך אדם יז'י צ'ארטוריסקי. בהתחלה עבד כמעתיק.
ב-8 במרץ 1831 הוא נשלח כשליח לדרזדן.(לפי מקורות אחדים זאת לא הייתה שליחות רשמית אלא מסע פרטי. רבים עזבו את ורשה באותם הימים, אחרי הקרב באולשינקה גרוכובסקה.
בדרזדן התקבל סלובצקי בסבר פנים יפות על ידי קהילת המהגרים הפולנים בעיר ואף אמרו עליו דברי הלל בתור "הבארד של ורשה הלוחמת"
. ביולי 1831 הוא התנדב לשליחויות מטעם הממשלה המהפכנית הלאומית אל נציגיה בלונדון ופריז, שם שמע על דיכוי ההתקוממות.לא ידועים פרטים על שליחות זו (אילו אגרות נשא ולמי בדיוק נועדו).
קורות חייו > שנותיו האחרונות

בשנות ה-1840 האחרונות הצטרף סלובצקי לקבוצת גולים פולנים צעירים בעלי דעות דומות לשלו, שהיו נחושים לשוב לפולין ולהשיג את עצמאות ארצם. אחד ממכריו היה הפסנתרן והמלחין פרדריק שופן שאת יצירותיו הרומנטיות לא העריך מספיק.
. עם מעריציו נמנו זיגמונט שצ'סני פלינסקי, יוזף אלואיזי רייצנהיים ויוזף קומיירובסקי
. על אף בריאותו הלקויה, כשסלובצקי שמע על אירועי אביב העמים, נסע עם כמה ידידים לפוזנאן, בחלק של פולין תחת שלטון פרוסי מתוך תקווה להשתתף במרד בפולין גדול בשנת 1848.
ב-27 באפריל 1848 בפוזנאן פנה סלובצקי לוועד הלאומי הפולני מתוך שכנוע ש"עידן חדש הגיע, עידן האנרכיה הקדושה". אולם ב-9 במאי 1848 הצבא הפרוסי מחץ את המרד.
סלובצקי נעצר על ידי משטרת פרוסיה וגורש לפריז. בדרך לצרפת עבר דרך ורוצלב, בה פגש באמצע יוני את אמו, אותה לא ראה כמעט עשרים שנה.
ביולי 1848 שב לפריז. שירו Pośród niesnasków Pan Bóg uderza..(באמצע המחלוקת, אלהים מכה...) שפורסם בסוף שנת 1848 ייראה כמו נבואה אחרי יותר ממאה שנה כשנראה כי ניבא את עליית הפולני קרול וויטילה על הכס הקדוש ברומא כאפיפיור יוחנן פאולוס השני
מחזות

Maria Stuart
Kordian 1834 הוצג ב-1899
Balladyna1835, פורסם ב-1839, הוצג ב-1862
Horsztydski1835, פורסם ב-1866
Mazepa 1840, הוצג בהונגרית ב-1847, בפולנית ב-1851
Lilla Weneda 1840, הוצג ב-1863
Fantazy 1841, פורסם ב-1866, הוצג ב-1867
Sen srebny Salomei ("חלום הכסף של שלומית", 1844, הוצג ב-1900
Książę Niezłomny 1844, הוצג ב-1874
Samuel Zborowski 1845, פורסם ב-1903, הוצג ב-1911
שירים

Anhelli 1838 - אנהלי
Arab 1830
Beniowski 1841–1846 בניובסקי, פואמה
Genezis z Ducha 1844
Godzina myśli 1832–1833
Hugo. Powieść krzyżacka 1830
Król-Duch 1845–1849 המלך-רוח
Ojciec zadżumionych 1838 אבי מוכי הדבר, פואמה
קטע Pan Tadeusz
Podróż do Ziemi Świętej z Neapolu 1836–1839 מסע מנאפולי לארץ הקודש
Szanfary. Poemat arabski
W Szwajcarii 1835–1838 בשווייצריה - בוויקיטקסט
Wacław 1838, פואמה
יצירות סלובצקי מתורגמות לעברית

"אבי הנגפים במדבר אל אריש" (כך במקור) - בתרגום משה דוד גשווינד, פשמישל, תרמ"ג 1883
"אבי מוכי הדבר" פואמה, בתרגום טל, גלים, וילנה, תרפ"ט 1938
"בשווייצריה" בתרגום יחיאל רוזנצווייג - ב"תקופה" כרך ד
"אנהלי" - בתרגום מ. סתר (שם עט של דניאל לייבל), בקובץ "מנחה" הוצאת שטיבל תל אביב תרפ"ט 1938
"אנהלי", בתרגום דניאל לייבל, הוצאת ספרי תרשיש, ירושלים 1961
"אנהלי" - בתרגום שמשון מלצר, רשומים: א' בוג, כתב: יצק ברן, עם שירת אנהלי ותרגומה - דב סדן, הוצאת עקד תשל"ח 1978
משירי סלובצקי תרגמו גם: יוסף ליכטנבום (ב"תקופה" כרך ב)
לקריאה נוספת

Alicja Dzisiewicz. Nad Wilnem grzmiało..., Magazyn Wileński, August 2007.
Halina Gacowa Juliusz Słowacki Zakład Narodowy im. Ossolińskich 2000 isbn=978-83-04-04555-2
Pawel Hertz Portret Słowackiego 1969 Państwowy Instytut Wydawniczy
Alina Kowalczykowa. Juliusz Słowacki. Wydawn. Dolnośląskie 2003 ISBN 978-83-7384-009-6.
Stanisław Makowski; Zbigniew Sudolski. W kręgu rodziny i przyjaciół Słowackiego: szkice i materiały (Państw. Instytut Wydawn. 1967 p. 310.(בפולנית)
Christopher John Murray. Encyclopedia of the romantic era, 1760–1850. Taylor & Francis,2004, pp. 1059–61. ISBN 978-1-57958-423-8
Jarosław Marek Rymkiewicz. Słowacki: encyklopedia 2004. pp. 7–11. ISBN 978-83-88807-58-9.
Charles Dudley Warner; Lucia Isabella Gilbert Runkle; Hamilton Wright Mabie; George H. Warner. Library of the World's Best Literature, Ancient and Modern: A-Z. J. A. Hill & company. 1902 pp. 13508–13510.
פרנצישק זייאיקה - "ממונמארטר לוואבל" - מאמר לרגל מלאת 200 שנה להולדתו ו-160 שנה למות המשורר Franciszek Zjejka "Z Montmartre za Wawel" in Alma Mater nr.117 october 2009
הערות שוליים

↑  H. Floryńska-Lalewicz 2003
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13  F.Ziejka 2009
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29  J.Lawski 2006
↑  1967 S Makowski; Z Sudolski עמ' 310
1 2  2000 H.Gacowa עמ' 17
↑  P.Hertz 1969 עמ' 17
1 2  P.Hertz 1969 עמ' 22
↑  Warner, Runkle etc 1902
↑  A.Kowalczykowa 2003 עמ' 100
↑  A.Kowalczykowa 2003 עמ' 101
↑  A.Kowalczykowa 2003 עמ' 103
↑  A.Kowalczykowa 2003 עמ' 109
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  M.Kosmulski
↑  2003 A.Kowalczykowa עמ' 149
↑  Alicja Dzisiewicz Magazyn Wileński2007
↑  2021 A.Aniskiewicz
1 2 3 4 5 6  Murray 2004
1 2  Warner, Runkle etc 1902
↑  M.J.Mikos
↑  Nowicka, Marta Justyna. Słowacki. Wychodzenie z szafy Wydawnictwo Krytyki Politycznej. Warzawa 2021ISBN 978-83-66586-94-9
1 2  Stanisław Makowski"Juliusz Słowacki", Literatura polska. Przewodnik encyklopedyczny Warszawa 1985, t.2 p.376
↑  Marta Nowicka 2021
1 2 3  Mikos
1 2  J.M.Rymkiewicz 2004, עמ' 7-11
↑  2010 Agata Seweryn
↑  אתר המכון שופן 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268165305171  PLWABN: 9810671372905606  BIBSYS: 90236972  BNE: XX1334408  BnF: cb12058851h (data)  CiNii: DA02339940  GND: 118748467  HDS: 028459  ICCU: ANAV004025  ISNI: 0000 0001 2277 3539  LCCN: n50012583  LNB: 000067618  MusicBrainz: 1580d8a7-4a3b-4355-9c40-3a3a5c338f29  NDL: 001110469  NKC: jn19990008026  NLA: 35775204  NLG: 207577  NSK: 000033303  NTA: 068679807  RERO: 02-A000159947  RSL: 000118160  SELIBR: 95600  SNAC: w6gt8dbx  SUDOC: 027780007  TePapa: 60173  Trove: 1081655  VcBA: 495/185553  VIAF: 22162790   WorldCat (עם VIAF): 22162790 
זיגמונט קרשינסקי
כיכר רומא

| --- | --- |

כיכר רומא במעלה רחוב הלל
 מידע כללי
 על שם:  העיר רומא
 מיקום
 מדינה:  ישראל
 עיר:  ירושלים
 שכונה:  נחלאות
 רחובות מסתעפים:  רחוב הלל, לוי-ביאנקיני, מדרחוב דרום
 אתרים:  מוזיאון יהדות איטליה
 קואורדינטות:  31°46′48.72″N 35°13′6.07″E﻿ / ﻿31.7802000°N 35.2183528°E﻿ / 31.7802000; 35.2183528
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ירושלים מוגדלת) כיכר רומא(למפת ירושלים רגילה) כיכר רומא(למפת הרי ירושלים רגילה) כיכר רומא(למפת הרי ירושלים מוגדלת) כיכר רומא  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
כיכר רומא (באיטלקית: "Piazza Roma") היא כיכר עירונית בירושלים המשתרעת לאורך מרכזו של רחוב הלל, על יד מוזיאון יהדות איטליה. הכיכר נוצרה בעקבות צמצום מספר נתיבי הנסיעה ברחוב לאחד, ונחנכה במהלך ביקורו של ראש עיריית רומא, ג'אני אלמאנו (איט'), בישראל בשנת 2009. באותו מעמד נחנכה בעיר רומא "כיכר ירושלים", להידוק היחסים בין רומא לירושלים.
הכיכר היא למעשה רחבה ארוכה וצרה לאורך הרחוב - מעין מדרחוב שלצידו נתיב קטן למכוניות. הכיכר מתחילה במוזיאון יהודי איטליה ומסתיימת במפגש עם רחוב ההסתדרות. לאורכה מפוזרים ספסלים בגדלים שונים, ובשל הבדלי הגובה היא מדורגת בחלקה.
לוח המציין את הקמת הכיכר מצוין במרכז הרחבה. הכיתוב עליו מופיע בשלוש שפות: עברית, אנגלית ואיטלקית והוא כולל שעון שמש המציין את השעה בספרות רומיות.
גלריה

בית הכנסת האיטלקי ומוזיאון יהודי איטליה
כיכר רומא במעלה רחוב הלל
הערות שוליים

↑  מדרום מזרח לבית הכנסת הגדול של רומא,
ערך זה הוא קצרמרבנושא ירושלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כרישי סמור

| כרישי סמור |
| --- | --- |
 Hemigaleus microstoma
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
סדרה:: כרישאים
משפחה:: כרישי סמור
שם מדעי
 Hemigaleidae ‏קומפגנו, 1984

כרישי סמור (שם מדעי: Hemigaleidae) היא משפחה קטנה של דגי סחוס מסדרת הכרישאים החיים במי האזור האינדו-פסיפי ובחלק מהאוקיינוס האטלנטי באזורים רדודים עד לעומק 100 מטר.
כרישים אלה קטנים יחסית ורובם אינם עולים על 1.4 מטר, אך הגדול מביניהם, כרישון פלג-שן יכול להגיע לאורך 240 סנטימטרים. הם בעלי עיניים אופקיות, סנפירים קצרים וזוג סנפירי גב נמוכים ונוטים אחורה וזנבותיהם צרים. הם בעלי מבנה שיניים מאונקלים המסודרים בשורות בקצה פיהם.
כל מיני המשפחה הם טורפים הניזונים מדגי גרם, חסרי חוליות ימיים ואף מדגי סחוס קטנים מהם. הם לא תוקפניים כלפי אנשים, אך חלקם נידוגים למאכל ומצויים בסכנה.
מיון

משפחה כרישי סמור (Hemigaleidae)
סוג ומין יחיד Chaenogaleus macrostoma
סוג Hemigaleus - בו 2 מינים
סוג ומין יחיד כרישון פלג-שן (Hemipristis elongata)
סוג Paragaleus - בו 4 מינים
מייק גרינשפן

מיכאל "מייק" גרינשפן (נולד בשנת 1953) הוא שחיין עבר ישראלי, אלוף ישראל 6 פעמים במשחה ל-100 מטר פרפר (1971, 1978-1974) ופעם אחת במשחה ל-200 מטר פרפר (1976) ושיאן ישראל בשחייה.
ביוגרפיה

גרינשפן נולד וגדל בקיבוץ גבעת חיים איחוד.
ביוגרפיה > 1971 > אלוף ישראל

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 1971 זכה גרינשפן ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:03.0 דקות, לפני דן שטרן מהפועל גוש זבולון שקבע תוצאה זהה ומיכאל ארנברג מהפועל כפר הנשיא (1:04.7 דקות), מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:25.6 דקות, אחרי דן שטרן (2:24.3 דקות) ולפני עדי פרג מהפועל עין חרוד (2:31.8 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 19:48.4 דקות, אחרי אמיר נמינוב מהפועל כפר הנשיא (18:41.8 דקות) ודן פיק ממכבי חיפה (19:36.4 דקות).
ביוגרפיה > 1974 > משחקי אסיה

בתחרות השחייה של משחקי אסיה שנערכה בטהראן, שבאיראן בתחילת ספטמבר 1974 סיים גרינשפן במקום חמישי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:01.14 דקות ובמקום 11 במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:24.49 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף ספטמבר אותה שנה זכה גרינשפן בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:01.4 דקות, לפני עדי פרג (1:01.8 דקות) ומדליית כסף, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:18.2 דקות, אחרי פרג (2:15.3 דקות) ולפני דן פיק (2:24.8 דקות)
ביוגרפיה > 1975 > כינוס הפועל ה-10

בתחרות השחייה של כינוס הפועל ה-10 במאי 1975 סיים גרינשפן במקום חמישי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:01.3 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בספטמבר אותה שנה זכה גרינשפן במדליית זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:01.2 דקות, לפני אלון אקר מהפועל בית קמה (1:04.2 דקות) ודן שטרן (1:04.5 דקות).
באליפות הפועל בקרב-רב בשחייה שנערכה בקיבוץ רמת יוחנן באוקטובר 1975 זכה גרינשפן במדליית כסף בתוצאה של 428.5 שניות, אחרי נדב בטשא מהפועל גוש שזבולון (424.7 שניות).
ביוגרפיה > 1976

באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוקטובר 1976 זכה גרינשפן בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:00.3 דקות ובמשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:14.0 דקות, לפני אלון אקר (2:15.6 דקות) ויורם כוכבי ממכבי תל אביב (2:21.6 דקות).
באליפות הפועל בקרב-רב בשחייה (100 מ' פרפר, 100 מ' חזה, 100 מ' גב, 100 מ' חופשי ו-200 מ' מעורב אישי) שנערכה בקיבוץ גבעת חיים באוקטובר אותה שנה זכה גרינשפן במדליית זהב בתוצאה של 8:33 דקות, לפני נדב בטשא (8:38 דקות) וחברו לאגודה ניר שמיר (8:44 דקות).
ביוגרפיה > 1977 > המכביה ה-10

בתחרות השחייה של המכביה העשירית, שנערכה בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב ביולי 1977, זכה גרינשפן במדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם אבי כרמל, רון קרמן וניר שמיר בשיא ישראלי חדש של 4:04.93 דקות (השיא הקודם עמד על 4:08.1 דקות).
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף ספטמבר אותה שנה, זכה גרינשפן בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 59.36 שניות, לפני דב ניסמן מהפועל העמקים (1:01.12 דקות) ואלון אקר (1:01.14 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:13.60 דקות, אחרי אלון אקר (2:11.93 דקות) ודב ניסמן (2:12.97 דקות).
ביוגרפיה > 1978

בתחרות שמונה האומות שנערכה באוניברסיטת תל אביב בתחילת יולי 1978 זכה גרינשפן במדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם אבי כרמל, רון קרמן וניר שמיר בתוצאה של 4:05.67 דקות, מאית השנייה בלבד לפני הרביעייה מספרד. שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף יולי, הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 59.59 שניות, לפני דב ניסמן מהפועל עמק חפר (59.88 שניות) ויורם כוכבי ממכבי תל אביב (1:00.64 דקות).
ביוגרפיה > 1979

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף אוגוסט 1979, זכה גרינשפן במדליית כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:00.33 דקות, אחרי יורם כוכבי (59.36 שניות) ולפני ערן קרקו (1:00.89 דקות), שניהם ממכבי תל אביב
ראו גם

ישראל במשחקי אסיה
הערות שוליים

↑  שלמה מוזר, גרינשפן הפתיע את שטרן במשחה דרמטי ב-100 מ' פרפר, דבר, 8 באוקטובר 1971
↑  שלמה מוזר, ניר - 7 מדליות זהב, דבר, 10 באוקטובר 1971
↑  אהרן להב, שני שיאים ישנים שופרו באליפות ישראל בשחיה, דבר, 29 בספטמבר 1974
↑  שני שיאים נוספים של פרג בתום אליפות ישראל בשחייה, דבר, 2 באוקטובר 1974
↑  אתמול בכינוס, דבר, 5 במאי 1975
↑  יעקב פתאל, שיא נוסף לאסנת ארליך ב-200 מ' חתירה - 2:19,1 ד', דבר, 22 בספטמבר 1975
↑  נדב בטשא אלוף הפועל בקרב-רב בשחייה, דבר, 12 באוקטובר 1975
↑  אורי ירון, עדי פרג ראה מהיציע כיצד בטשא משפר את שיאו, מעריב, 10 באוקטובר 1976
↑  שחיה, דבר, 24 באוקטובר 1976
↑  נטע יוסף שיפרה השיא ב-100 פרפר בזמן של 1:09.39 ד', דבר, 26 בספטמבר 1977
↑  שלושה שיאים בסיום אליפות ישראל בשחיה בוינגייט, דבר, 28 בספטמבר 1977
↑  יעקב פתאל, שחייני ישראל מובילים (בין הגברים) במפעל 8 האומות - שתי מדליות זהב - לרון קרמן ב-100 חזה ולרביעיית השליחים, דבר, 5 ביולי 1978
↑  יעקב פתאל, שלוש מדליות זהב ואחת כסף לגניאל באליפות השחייה, דבר, 30 ביולי 1978
↑  אלופי השחייה ל-1979, מעריב, 24 באוגוסט 1979
לוחמה תת-ימית

לוחמה תת-ימית היא אחת משלושת הממדים בהם בהם מתנהלת הלוחמה הימית (האחרים הם לוחמה על פני השטח (אנ') ולוחמה אווירית). המונח מתייחס ללוחמה המתבצעת מתחת למים:
פעולות המבוצעות על ידי צוללות וכן נגד צוללות, כלומר לוחמת צוללות נגד צוללות וכצב"מ (כלי צלילה בלתי מאויש) ונגד ספינות. לעיתים ישתתפו בלוחמה גם מטוסים ומסוקים המטילים פצצות עומק.
פעולות המבוצעות על ידי כוחות מיוחדים הצוללים על מנת לחבל בתשתיות אויב, או על מנת לאסוף מידע במהלך סיור.
כתובות נבחרות בלטינית

| --- | --- |

 מידע כללי
 שפת המקור:  לטינית 
 נושא:  Ancient Roman inscription, Latin epigraphy 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1892 
 עורך:  Hermann Dessau 
 
כתובות נבחרות בלטינית  (בלטינית: Inscriptiones Latinae Selectae, בקיצור: ILS) הוא  אוסף כתובות בלטינית בעל שלושה כרכים שנערך על ידי הרמן דסאו. העבודה פורסמה בשלושה חלקים בשנים 1892-1916, כל הספרים וההערות נרשמו בלטינית. כל כתובת זוהתה במספר, ולכן חוקרים רבים רושמים את הקיצור ILS בצירוף מספר כהתייחסות לכתובת מסוימת בלטינית כמו באוסף הכתובות הלאטיניות (CIL).
לדוגמה: הכתובת בשער טיטוס בקירקוס מקסימוס, מסומת באוסף הכתובות הלאטיניות  כ-CIL VI 944  בעוד שבכתובת נבחרות בלטינית היא מסומנת כ-ILS 264.
ILS מצוטט גם כ-Dessau או D.
לקריאה נוספת

F. Haverfield, Reviewed work(s): Inscriptiones Latinae Selectae by H. Dessau; Berolini; Weidmannos, The Journal of Roman Studies 7, (1917), pp. 139-140
כרישי פנס

| כרישי פנס |
| --- | --- |
 Etmopterus hillianus
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
סדרה:: קוצנאים
משפחה:: כרישי פנס
שם מדעי
 Etmopteridae ‏פאולר, 1934

קוצן קטיפני (Etmopterus spinax)
כרישי פנס (שם מדעי: Etmopteridae) היא משפחה קטנה של דגי סחוס מסדרת הקוצנאים החיים במעמקי האוקיינוסים השונים. הם קיבלו את שמם על שם ה"פנסים" שלאורך צידי גופם המיוצרים מנהורנות ביולוגית ומשמשים לתאורה תת-ימית.
אורך כרישים אלה אינו עולה על 90 סנטימטר לעיתים קרובות, והם הקטנים ביותר בקבוצת דמויי-כריש כשמין הכריש הקטן ביותר הוא Etmopterus perryi שאורכו אינו עולה על 21 סנטימטר. הם בעלי ראשים מעוגלים, חוטם קצר, עיניים מגודלות וסנפירים מצוייצים קטנים. סנפיר הגב כמעט ולא נראה והזנב מאוד צר. הם משריצים צאצאים חיים.
לחלק מהכרישים ישנם שיניים ארוכות ומפלצתיות למשל למין Trigonognathus kabeyai. דבר זה מאפשר להם לתקוף כל יצור הקרוב למשקלם שהם נתקלים בו, בעיקר דגי גרם ודיונונים, דבר חשוב בעולם בו אין מקורות מזון קבועים כמעט.
סוגים

סוג ומין יחיד Aculeola nigra
Centroscyllium - בו 7 מינים
Etmopterus - בו 41 מינים
Paraetmopterus - נכחד
סוג ומין יחיד Trigonognathus kabeyai
יחסי ארצות הברית – גמביה

| יחסי ארצות הברית – גמביה |
| --- | --- |
ארצות הברית: גמביה


ארצות הברית: גמביה
שטח (בקילומטר רבוע)
9,833,517: 11,300
אוכלוסייה
345,891,750: 2,775,512
תמ"ג (במיליוני דולרים)
27,360,935: 2,340
תמ"ג לנפש (בדולרים)
79,103: 843
משטר
רפובליקה נשיאותית פדרלית: רפובליקה נשיאותית
שגרירים
בארי וולס: אליאאו מומודו נגום
יחסי ארצות הברית–גמביה הם היחסים הדיפלומטיים בין ארצות הברית של אמריקה לרפובליקה של גמביה.
היסטוריה

בדרך לועידת קזבלנקה ולאחר מכן לליבריה, עצר פרנקלין דלאנו רוזוולט בבנג'ול ב-1943.
מדיניות ארצות הברית מבקשת לבנות יחסים משופרים עם גמביה על בסיס קשרים היסטוריים, כבוד הדדי, שלטון דמוקרטי, זכויות אדם, ודבקות בהחלטות האו"ם בנושא מלחמה בטרור, יהלומי קונפליקט וסוגי סחר אחרים.
בבחירות של גמביה לנשיאות ולחקיקה באוקטובר 2001 ובינואר 2002, בהתאמה, קבעה ממשלת ארצות הברית כי ממשלה שנבחרה באופן דמוקרטי נכנסה לתפקיד, ובכך הסירה את הסנקציות שהטילה על גמביה בהתאם לסעיף 508 לחוק סיוע החוץ להפיכה ב-1994. הסיוע האמריקאי תומך בדמוקרטיה, בזכויות אדם, בהשכלת נשים ובמאבק באיידס.
בנוסף, חיל השלום מבצע תוכנית גדולה עם כ-100 מתנדבים העוסקים בתחומי איכות הסביבה, בריאות הציבור וחינוך, בעיקר ברמת הכפרים בגמביה.
גמביה זכתה להטבות סחר מועדפות בעקבות "פעולת הצמיחה וההזדמנות באפריקה" (אנ') ב-1 בינואר 2003.
היחסים עם ארצות הברית לא השתפרו משמעותית בשל חוסר בזכויות האדם וחופש העיתונות, אשר הביאו להשעיית גמביה מ"תאגיד אתגר המילניום" (אנ') ביוני 2006.
שדה התעופה הבינלאומי של בנג'ול משמש כמקום נחיתה למעבורות חלל של נאס"א.
נציגות

פקידי הממשל הראשיים של ארצות הברית בגמביה כוללים את השגריר בארי וולס. שגרירות ארצות הברית בגמביה נמצאת בפג'רה (13°27′43.1″N 16°41′12.1″W﻿ / ﻿13.461972°N 16.686694°W﻿ / 13.461972; -16.686694) ומשרד חיל השלום נמצא לידה.
כתר (מטבע)

כתר הוא מטבע הנהוג בכמה מדינות באירופה.
המילה כתר היא התרגום העברי של שם המטבע. להלן רשימת המדינות בהן המטבע נהוג כיום, וכן השם המקומי של המטבע:
צ'כיה: קוֹרוּנָה (Koruna).
דנמרק ונורווגיה: קרוֹנֵה (Krone).
איסלנד ואיי פארו: קרוֹנָה (Króna).
שוודיה: קרוֹנָה (Krona).
כתרים היו בשימוש גם באימפריה האוסטרו-הונגרית עד להתפרקותה לאחר מלחמת העולם הראשונה ב-1918, וכן בבריטניה (קרָאוּן, Crown) עד למעבר לשיטה העשרונית בשנת 1971. ערכו של כתר בריטי אחד היה 5 שילינג או 60 פני, ששווים אז היה רבע לירה שטרלינג.
בסלובקיה היה נהוג גם כן מטבע בשם כתר (Koruna), אך מאז ה-1 בינואר 2009 ההילך החוקי במדינה הוא האירו.
מקור השם כתר הוא בנוהג להציג דמויות של מלכים על-גבי מטבעות, נוהג שהחל בימי קדם וקיים עד היום.
יחסי אוסטרליה – סרי לנקה

| יחסי אוסטרליה – סרי לנקה |
| --- | --- |
אוסטרליה: סרי לנקה


אוסטרליה: סרי לנקה
שטח (בקילומטר רבוע)
7,741,228: 65,610
אוכלוסייה
26,778,707: 23,135,235
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,723,827: 84,357
תמ"ג לנפש (בדולרים)
64,373: 3,646
משטר
מונרכיה חוקתית פדרלית: רפובליקה

הנציבות העליונה של סרי לנקה בקנברה
יחסי אוסטרליה–סרי לנקה הם יחסי החוץ קיימים בין אוסטרליה לסרי לנקה. גם אוסטרליה וגם סרי לנקה חברות בחבר העמים הבריטי.
היסטוריה > לפני המאה ה-19

ייתכן שהיחסים בין שתי המדינות באוסטרליה וסרי לנקה היו קיימים לפני הקולוניאליזם. הפעמון הטמילי, שהתגלה בשנת 1836 על ידי המיסיונר ויליאם קולנסו בניו זילנד, הוביל לספקולציות לגבי נוכחות טמילית אפשרית בניו זילנד ואולי באוסטרליה, כפי שנאמר על ידי האינדולוג VR Ramachandra Dikshitar בספרו בשם "המקור והתפשטות של הטאמילים" אשר קובע כי יורדי הים הטמילים עשויים להיות בעלי ידע באוסטרליה ופולינזיה. מאמינים כי הטמילים יכלו להגיע לאוסטרליה במאה ה-14, אשר היו מגיעים מאזורי הודו וסרי לנקה של ימינו.
היסטוריה > המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20

גם אוסטרליה וגם סרי לנקה היו מושבות של האימפריה הבריטית. במהלך המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, אנשים רבים מציילון היגרו לאוסטרליה שנועדה בעיקר לצורכי עבודה.
היסטוריה > 1948–הווה

לאחר קבלת עצמאות מבריטניה, ציילון פתחה נציבות עליונה בקנברה ב-1949. ב-1951 ראש ממשלת ציילון, DS Senanayake, היה המבקר הדיפלומטי הראשון באוסטרליה, ואחריו הגיע ראש הממשלה סר ג'ון קוטלוואלה ב-1954. הנשיא ג'וניוס ג'אייווארדנה ביקר באוסטרליה ב-1978. בשנת 2011 השתתפה הנשיאה מהינדה ראג'פקסה בפסגת CHOGM בפרת', אוסטרליה. בשנת 2017 ראש הממשלה רניל ויקרמסינגהה והנשיא מייטריפלה סיריסנה ביקרו באוסטרליה. ראשי הממשלה סר רוברט מנזיס, גוף ויטלם וטוני אבוט ביקרו בסרי לנקה. בנובמבר 2017 ביקר ראש הממשלה מלקולם טרנבול בסרי לנקה.
ממשלת אוסטרליה הביעה דאגה מהסכסוך בין ממשלת סרי לנקה לבין הנמרים הטמילים. באוקטובר 2008, שר החוץ האוסטרלי, סטיבן סמית', אמר לעמיתו בסרי לנקה כי פעולה צבאית לבדה לא תפתור את המחלוקת עם הבדלנים הטמילים. במאי 2009, שר החוץ האוסטרלי, סטיבן סמית', אמר כי על סרי לנקה לחפש פתרון מדיני עם הטמילים כדי למנוע מדור נוסף לפנות לטרור.
במהלך ביקורו של ראש הממשלה טוני אבוט בסרי לנקה לישיבת ראשי הממשלות של חבר העמים ב-2013, הוא הודיע כי אוסטרליה תתרום שתי ספינות סיור של הצי לצי סרי לנקה כדי לקדם שיתוף פעולה משופר בנושא הברחות אנשים.
2017 ציינה את 70 שנות היחסים בין אוסטרליה לסרי לנקה, ראש הממשלה רניל ויקרמסינגהה ביקר ביקור ממלכתי באוסטרליה לציון האירוע.
יחסי סחר

בשנת 2007 נוצר הסכם סחר דו-כיווני בין אוסטרליה לסרי לנקה בשווי של 232 מיליון דולר בשנה. הסכם הסחר כולל יצוא מאוסטרליה כמו ירקות ומוצרי חלב. תה ומזונות אחרים, טקסטיל, ביגוד, גומי, ברזל ופלדה שהם הייבוא העיקרי מסרי לנקה.
סיוע

בשנים 2008–2009 התקציב המוערך לסיוע לסרי לנקה הוא 27 מיליון דולר. באפריל 2009 הודיעה ממשלת אוסטרליה על סיוע הומניטרי נוסף של 4.5 מיליון דולר אוסטרלי כדי לסייע בסיומה של מלחמת האזרחים בסרי לנקה. 1.5 מיליון דולר יינתנו לנציבות האו"ם לפליטים ולארגון ההגירה הבין-לאומי.