stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נטו (כדורגלן)
הערות שוליים

↑  העברות בעולם, 27.6: ברצלונה הודיעה על החתמת נטו, פפ בעקבות איסקו, באתר וואלה, 27 ביוני 2019
↑  ברצלונה הודיעה על החתמתו של השוער נטו, באתר ONE‏, 27 ביוני 2019
↑  Neto signs for Arsenal on season-long loan, Arsenal F.C. 30 August 2024
| נבחרת ברזיל – אולימפיאדת לונדון 2012 (מדליית כסף) |
| --- | --- | --- |
|  1 גבריאל •  2 רפאל •  3 טיאגו סילבה •  4 חואן חסוס •  5 סנדרו •  6 מרסלו •  7 לוקאס מורה •  8 רומולו •  9 לאונרדו דמייאו •  10 אוסקר •   11 ניימאר •  12 האלק • 13 ברונו אוביני •  14 דנילו • 15 אלכס סנדרו • 16 גאנסו • 17 פאטו • 18 נטו • מאמן: מאנו מנזס |  1 גבריאל •  2 רפאל •  3 טיאגו סילבה •  4 חואן חסוס •  5 סנדרו •  6 מרסלו •  7 לוקאס מורה •  8 רומולו •  9 לאונרדו דמייאו •  10 אוסקר •   11 ניימאר •  12 האלק • 13 ברונו אוביני •  14 דנילו • 15 אלכס סנדרו • 16 גאנסו • 17 פאטו • 18 נטו • מאמן: מאנו מנזס | ברזיל |
| נבחרת ברזיל – קופה אמריקה 2015 |
| --- | --- | --- |
|  1 ז'פרסון •  2 אלבס •  3 מירנדה •  4 דוד לואיז •  5 פרננדיניו •  6 פיליפה לואיס •  7 דוגלאס קוסטה •  8 אליאס •  9 טארדלי •  10 ניימאר •   11 פירמינו •  12 נטו • 13 מרקיניוס •  14 טיאגו סילבה • 15 ג'פרסון • 16 פאביניו • 17 פרד • 18 אברטון ריביירו • 19 ויליאן • 20 רוביניו • 21 קוטיניו • 22 קאסמירו • 23 מרסלו גרוהה • מאמן: דונגה |  1 ז'פרסון •  2 אלבס •  3 מירנדה •  4 דוד לואיז •  5 פרננדיניו •  6 פיליפה לואיס •  7 דוגלאס קוסטה •  8 אליאס •  9 טארדלי •  10 ניימאר •   11 פירמינו •  12 נטו • 13 מרקיניוס •  14 טיאגו סילבה • 15 ג'פרסון • 16 פאביניו • 17 פרד • 18 אברטון ריביירו • 19 ויליאן • 20 רוביניו • 21 קוטיניו • 22 קאסמירו • 23 מרסלו גרוהה • מאמן: דונגה | ברזיל |
שלזיה

ערך זה עוסק באזור היסטורי באירופה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
שְׁלֶזְיָה (בפולנית: Śląsk, בגרמנית: Schlesien, ‏האזנהקובץ:De-Schlesien.oga‏Ⓘ‏, בצ'כית: Slezsko, בלטינית: Silesia) היא אזור היסטורי במרכז אירופה, שכיום רובו נמצא בדרום מערב פולין המודרנית. חלקו הקטן, שלזיה הצ'כית, נמצא בצ'כיה ועוד אזור קטן משתייך היום לגרמניה. האזור הפולני של שלזיה כולל את הווייווידות הפולניות שלזיה, שלזיה תחתית ואופולה, כמו גם חלקים מהווייווידה לובוש.
גודלו של אזור שלזיה הוא כ-40,000 קילומטרים רבועים, וכיום מתגוררים בו כעשרה מיליון תושבים. שלזיה משתרעת משני עברי נהר האודר ולאורך המדרונות הצפוניים של הרי הסודטים והרי הבסקידים. שלזיה מחולקת לשני חבלי ארץ מרכזיים: שלזיה תחתית - החצי המערבי, הררי יותר; ושלזיה עילית - החצי המזרחי, מישורי יותר. הסיבה לכך שהחלק המישורי נקרא "שלזיה עילית" והחלק ההררי נקרא "שלזיה תחתית" היא מפני שהשם מתייחס למורד נהר האודר ולא לטופוגרפיה של האזור.
הגבולות של שלזיה והשליטה עליה השתנו לאורך השנים באופן תכוף. בעוד לקראת סוף האלף הראשון האזור היה נתון לשליטה צ'כית, במאות הבאות הוא עבר לשליטה של ממלכת פולין ולאחר מכן לחזקתן של מדינות גרמניות שונות. במהלך המאה ה-20 שינה האזור שוב בעלות, ולאחר מלחמת העולם השנייה רובו הועבר לידי פולין. היום כבעבר אזור שלזיה מאופיין בעירוניות גבוהה, ומצויות בו ערים רבות. הגם שהיום רובו הגדול של האזור נמצא בפולין, מבחינה תרבותית שלזיה מאופיינת בהשפעה גרמנית חזקה, הודות להיסטוריה של המקום ולמיקומו.
העיר הגדולה והחשובה באזור שלזיה היא ורוצלב שבמרכזו, כאשר עיר גדולה וחשובה נוספת היא קטוביץ המצויה בקצהו המזרחי של אזור זה.
אזור שלזיה גובל בצפון בפולין גדול, במזרח בפולין קטן, בדרום בבוהמיה ובמוראביה ובמערב בסקסוניה.
הגדרה ומשמעות

בלטינית, סלובקית ופולנית מכונה האזור בשם Śląsk, בגרמנית Schlesien, בצ'כית Slezsko ובסורבית Šlazyńska. לדעת רבים, המקום נקרא על שמם של נהר הסלזה (Ślęza) והר הסלזה (Ślęza) - המצויים בתחומי אזור שלזיה, כארבעים קילומטרים דרומית לורוצלב. יש חוקרים הטוענים שההר סלזה היה בעת הפרהיסטורית אזור מקודש דתית על ידי האוכלוסייה הפגאנית שבאזור.
סברה אחרת, הפופולרית בעיקר בקרב חוקרים פולנים, קושרת את השם שלזיה למילה הסלאבית העתיקה ślęg או śląg, אשר משמעותן רטיבות ולחות, עדות אולי לתנאים האקלימים של האזור. ובעוד זאת, בקרב חוקרים גרמנים רווחת במקומות רבים ההנחה שהשם של אזור שלזיה נגזר משמו של שבט
בשם "סלינגים" (בלטינית: Silingae, ביוונית עתיקה: Σιλίγγαι), שבט גרמאני ונדלי שלזמן מה התיישב באזור שלזיה. במאה השנה האחרונות, יש רבים אשר באומרם שלזיה מתכוונים לאזור שלזיה עילית בלבד ובפרט לאזור קטוביץ, בו נוכח גם יותר הניב הפולני השלזי ויש גם הטוענים שהתרבות המקומית בו חזקה יותר. הבחנה זו קיבלה הכרה רשמית מסוימת כאשר הווייווידה הכוללת את שלזיה עילית מכונת פשוט "שלזיה", וזו הכוללת את שלזיה תחתית מכונה "שלזיה תחתית", כמנוגד אל שלזיה גופא.
גאוגרפיה

אזור שלזיה כולל את אגן ההיקוות של נהר האודר העליון והתיכון. מקור הנהר הוא רכסי ההרים שבדרומה של שלזיה (שם בקירוב נמצא גם מקורו של נהר הויסלה), ומשם הנהר מוזן ביובלים רבים המנקזים את מימי האזור כולו. הנהר חוצה את האזור מכיוון דרום מזרח לכיוון צפון מערב, וזורם הלאה אל עבר גרמניה של ימינו. מבחינה גאוגרפית האזור מחולק לשני חבלי ארץ מרכזיים: שלזיה עילית (בפולנית: Górny Śląsk ובגרמנית שלזית: Oberschläsing) המחצית המזרחית של האזור, ושלזיה תחתית (בפולנית: Dolny Śląsk ובגרמנית שלזית: Niederschläsing) המחצית המערבית שלו. אזור שלזיה עילית מהווה רמה הררית למחצה אשר גובהה הממוצע הוא כ-500 מטר מעל פני הים. המקום במידה רבה מהווה את החלק המערבי של הרמה של פולין קטן. את מרכז הרמה חוצה נהר האודר ובכך יוצר שפלה צרה וארוכה לכיוון צפון מערב. שפלה זו ממשיכה מערבה אל תוך אזור שלזיה תחתית, שם השפלה הופכת מצרה לרחבה ויוצרת את המישוריות המאפיינת את אזור שלזיה תחתית. את המישור הגדול של שלזיה תחתית אשר גובהו הממוצע הוא כ-200 מטר מעל פני הים, מפרים גבעות והרים מתונים הפרוסים מצפון ומדרום לנהר האודר. לצד זאת, הדבר הבולט ביותר באזור שלזיה תחתית זה השליש הדרומי שלו, הרי הסודטים, מקום המנוגד במיוחד לשאר חלקי המקום. הגם שהרים אלו נמוכים מהרי הקרפטים המצויים מעט ממערב להם, הם גבוהים במיוחד ביחס לאזור ומגיעים עד ל-1,600 מטר.
הרים מושלגים בשלזיה
אגם בסביבה מיוערת בשלזיה
היסטוריה > העת העתיקה וימי הביניים

ישנם סימנים ברורים לכך שעוד במהלך התקופה הפרהיסטורית, החלה התיישבות קבע של בני אדם במקום. סביב אזור ההר סלזה (Ślęża) נמצאו ממצאים המעידים על תרבות קלטית מפותחת יחסית, תרבות המשויכת למאה ה-4 לפנה"ס. תנועות ההגירה על פני שלזיה נמשכו גם במאות הבאות, וסביב המאה ה-1 לספרה החלו שבטים גרמאניים פולשים לשלזיה מצפון וממערב - מסקנדינביה ומצפון גרמניה. במהלך המאה ה-7 הגיעו לשלזיה לראשונה שבטים סלאבים, שבטים שעד למאה ה-9 כבר יצרו יישובי קבע באזור, בעיקר במזרחו. הסלאבים יזמו מיזמי בנייה גדולים יחסית לתקופתם - הם חפרו תעלות הגנה ארוכות והקימו יישובים גדולים עם מבנים מרשימים יחסית.
| קבוצה אתנית | שלזיה הפרוסית | שלזיה האוסטרית | סה"כ |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| סה"כ | 4,942,611 (100%) | 680,422 (100%) | 5,623,033 (100%) |  |
| גרמנים | 3,741,300 (75.7%) | 304,149 (44.7%) | 4,045,449 (71.9%) |  |
| פולנים | 1,100,831 (22.3%) | 225,900 (33.2%) | 1,326,731 (23.6%) |  |
| סלאבים אחרים(*) | 100,480 (2%) | 150,373 (22.1%) | 250,853 (4.5%) |  |
(*) ככל הנראה רובם צ'כים.

| קבוצה דתית | אחוז משיעור מכלל תושבי שלזיה |
| --- | --- |
נוצרים קתולים: 84%
נוצרים פרוטסטנטים: 14%
יהודים: 2%
הישויות המדיניות הידועות הראשונות שהתקיימו בשלזיה היו מוראביה ובוהמיה במאה ה-9. מקורן של שתי ממלכות צ'כיות אלו היה בעברם הדרומי של הרי הסודטים, אך הם הרחיבו את שליטתם צפונה אל שטחים נרחבים בשלזיה. במהלך המאה ה-10 מיישקו הראשון, מלך פולין, איחד את רובה של שלזיה עם אזור פולין גדול שמצפון לה, ויצר את ממלכת פולין. תחת המלוכה הפולנית ובמסגרתה, שלטו משפחות אצולה שלזיות רבות על שטחים גדולים בפולין, שטחים גם מחוץ לתחומיה של שלזיה. בשנים אלו גם ההשפעה הגרמנית על שלזיה גדלה, כתוצאה מהגירה של חקלאים גרמנים מהאימפריה הרומית הקדושה, אשר התיישבו במקום הודות למצב הכלכלי הטוב יחסית של שלזיה. במהלך המאה ה-12 המשיכה האצולה השלזית להרחיב את השטחים הסרים למרותה, כאשר זו רכשה לעצמה שטחים בעיקר באזור פולין קטן שבמזרח, בפרט שטחים סביב העיר קרקוב. במהלך שלהי המאה ה-13 התחזקה בוהמיה בשנית וזו שאפה להחזיר לעצמה את השליטה על שלזיה. בשנת 1289 ירש המלך הבוהמי ואצלב ה-2 את השליטה על אזור שלזיה עילית, ועד 1335, עם המשך ההתעצמות הבוהמית, ויתרו מלכי פולין על כל זכויותיהם בשלזיה והשטח כולו הועבר לבוהמיה. אזור שלזיה הפך לחלק מהכתר הבוהמי תחת האימפריה הרומית הקדושה, הודות להצטרפותה של בוהמיה לקונפדרציה זו. בשנת 1526, הארכידוכס פרדיננד הראשון מבית הבסבורג הפך למלך בוהמיה, וזו שולבה בממלכת הבסבורג אשר בסיסה היה בווינה שבאוסטריה. במהלך המאה ה-15 נעשו מספר שינויים בגבולותיה של שלזיה, כאשר בכלל זה חלקים רבים של שלזיה שאיבדה פולין מוקדם יותר לבומיה, נרכשו מחדש על ידי מלכי פולין.
דמוגרפיה

אזור שלזיה ידוע במיוחד באוכלוסייה העירונית הגדולה שלו. במקום אפשר למצוא עשרות רבות של ערים גדולות אשר חלקן מתקיים מאות רבות בשנים. אחוז העירוניים בווייווידות הפולניות שלזיה ושלזיה תחתית הוא הגדול בפולין ועומד על 77.3% ו-69.3% בהתאמה. עם זאת שיעור האוכלוסייה העירונית באופולה, שלזיה הצ'כית והחלק הגרמני של שלזיה בסקסוניה, הוא נמוך יותר.
| הערים הגדולות והמרכזיות באזור שלזיה> תמונה | הערים הגדולות והמרכזיות באזור שלזיה> סמל | הערים הגדולות והמרכזיות באזור שלזיה> שם | הערים הגדולות והמרכזיות באזור שלזיה> אוכלוסייה (2014) | הערים הגדולות והמרכזיות באזור שלזיה> מדינה | הערים הגדולות והמרכזיות באזור שלזיה> מחוז |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | ורוצלב   Wrocław | 633,105 | פולין פולין | שלזיה תחתית |
|  |  | אוסטרבה   Ostrava | 295,653 | צ'כיה צ'כיה | שלזיה הצ'כית |
|  |  | קטוביץ   Katowice | 303,314 | פולין פולין | שלזיה |
|  |  | גליוויצה   Gliwice | 184,993 | פולין פולין | שלזיה |
|  |  | זאבז'ה   Zabrze | 177,815 | פולין פולין | שלזיה |
|  |  | ביטום   Bytom | 172,762 | פולין פולין | שלזיה |
|  |  | ולבז'יך   Wałbrzych | 117,926 | פולין פולין | שלזיה תחתית |
|  |  | אופולה   Opole | 120,031 | פולין פולין | אופולה |
|  |  | גרליץ   Görlitz | 54,042 | גרמניה גרמניה | סקסוניה |
יהדות שלזיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
באזור שלזיה הייתה נוכחות היסטורית משמעותית של יהודים. בחלק מהעיירות היוותה האוכלוסייה היהודית חלק ניכר של אוכלוסיית היישוב. כך למשל, בקלובוצק היוו היהודים כרבע מכלל אוכלוסיית העיירה. שמות המשפחה שלזינגר ושלונסקי מעידים כנראה על משפחות שמוצאן משלזיה.
לקריאה נוספת

אנה הולצר-קוואלקו, בבתים זרים, פולנים ויהודים בשלזיה התחתית לאחר 1945, הוצאת מאגנס, 2022
ראו גם

ווייוודת שלזיה
ווייוודת שלזיה תחתית
ווייוודת אופולה
שלזיה הצ'כית
סקסוניה
ענן נימבוס

.
נימבוסטרטוס אופייני
ענן קומולונימבוס
ענן נִימְבּוּס (מלטינית: Nimbus, ענן גשם) הוא שם כולל לעננים שמכילים משקעים. המשקעים שבענן יכולים לרדת לקרקע בצורת גשם, שלג, ברד, או גשם-שלג, אך לרוב הם אינם מתבטאים בברקים או רעמים. התחילית "נימבו-" או הסופית "-נימבוס" מציינות ענן משקעים. למשל: נימבוסטרטוס הוא ענן משקעים שכבתי, וקומולונימבוס הוא ענן משקעים ערמתי.
מראה חיצוני

לענני הנימבוס לרוב צבע אפור כהה, הנובע מהצפיפות והגובה הרבים שחוסמים את קרני אור השמש. לענן קווי מתאר משוננים ללא צורה ברורה, והוא נוצר בגובה נמוך יחסית.
סוגי נימבוס

בהתאם לעננים מהם נוצרו ולגובהם באטמוספירה, ישנם שני סוגים עיקריים:
קומולונימבוס - נימבוס הגדל אנכית ונוצר מענני קומולוס בחלקים האמצעיים או התחתונים של האטמוספירה, ומביא משקעים יותר רציניים, כגון ברד, שלג ולפעמים גם ברקים ורעמים.
נימבוסטרטוס - ענני נימבוס הגדלים אופקית, הנוצרים מענני שכבות בחלקים האמצעיים או התחתונים של האטמוספירה. ענן נימבוסטרטוס לרוב מוריד משקעים בצורת גשם מתמשך.
היסטוריה

הנימבוס היה בעבר סוג של ענן באותו אופן כמו קומולוס או סטרטוס. לפיכך, ענן הפאנוס נקרא פראקטו-פאנוס, כפי שהקומולונימבוס נקראו קומולו-נימבוס. אז שני העננים האלה היו רק שני סוגים שונים של נימבוס.
ההגדרה של הענן כנימבוס נזנחה מוקדם מאוד בשנת 1930 בגרסה המקדימה של אטלס הענן הבינלאומי שם הומלץ לדבר על נימבוסטרטוס או קומולונימבוס ללא מקף 6.
הערות שוליים

↑  Observing clouds and weather, Science Learning Hub (באנגלית)
↑  Karen Carr, Nimbus clouds - Rain clouds - Weather, Quatr.us Study Guides, ‏2017-08-21 (באנגלית אמריקאית)
↑  Cumulonimbus clouds, Met Office (באנגלית)
↑  What Happens When Air Pressure & Temperature Drop?, Sciencing (באנגלית)
↑  הוועדה לחקר עננים, אטלס בינלאומי של עננים ושל מדינות השמיים, הוועדה המטאורולוגית הבינלאומית, 1930, 99 עמ'
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעי כדור הארץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מודול הגזירה

מודול הגזירה כמו מודול האלסטיות, הוא ביטוי לקפיציות של החומר בתופעות כמו גזירה ופיתול.
מודול הגזירה הוא גודל פיזיקלי התלוי בחומר, מודול הגזירה הוא גודל בעל ממדים של מאמץ, למשל ג'יגה פסקל, ניוטון למטר מרובע או ליברה לאינץ' מרובע. הערך המספרי של מודול הגזירה משתנה עם שינוי הטמפרטורה בה נמצא החומר. מבחן המתיחה, מתוצאותיו נגזר הערך של מודול הגזירה נערך בטמפרטורת סביבה מוגדרת ומבוקרת.
גוף מוצק העמוס לגזירה
הגוף הנגזר עובר מעוות זוויתי, כאשר זווית המעוות קטנה אזי הזווית שווה לטנגנס הזווית. המעוות היחסי מוצג על ידי הביטוי:
מאמץ הגזירה בתחום האלסטיות של החומר מוגדר על ידי המכפלה:
כאשר:
\ G - מודול הגזירה
\ \delta  - מעוות יחסי
\ \tau  - מאמץ הגזירה
מודול הגזירה נקרא גם מודול הקשיחות ומוגדר כיחס בין מאמץ הגזירה לבין מעוות הגזירה. נסמן לפי התרשים:
כאשר:
\ F/A - הוא מאמץ הגזירה
\ {S/a} - הוא מעוות הגזירה היחסי
הקשר בין מודול האלסטיות הנבדק במשיכה לבין מודול הגזירה נתון על ידי הביטוי:
הביטוי הזה נקרא גם הקבוע השני של לאמה (אחד משני קבועי לאמה).
\ G - הוא מודול הגזירה
\ E - הוא מודול האלסטיות
\ \nu  - הוא מקדם פואסון
בפלדות מתקיים היחס בין מודול האלסטיות לבין מודול הגזירה:  \ G=0.4E
מקדם פואסון הוא ערך התלוי בחומר, ערכו נע ביו 0.25 לבין 0.5 לרוב החומרים והוא ערך חסר ממדים. לפלדות הערך של מקדם פואסון הוא בסביבות 0.3. בעוד מודול האלסטיות הוא ביטוי לקפיציות של החומר, מקדם פואסון מציג את המעוות הרוחבי כתוצאה מהמעוות האורכי.
ערכים לדוגמה של מודול הגזירה

| מודול הגזירה (G) לחומרים שונים> חומר | מודול הגזירה (G) לחומרים שונים> [בקג"כ לסמ"ר] | מודול הגזירה (G) לחומרים שונים> [Gpa] |
| --- | --- | --- |
| פלדה רכה | 800,000 | 80 |
| יצקת ברזל | 450,000 | 45 |
| נחושת | 490,000 | 49 |
| אלומיניום | 160,000 | 25.5 |
| ניקל | 750,000 | 75 |
| עופרת | 70,000 | 7 |
| עץ | 4,500 - 6,500 | 0.45-0.65 |
| זכוכית | 21,000 - 23,000 | 2.1-2.3 |
לקריאה נוספת

G. Mavko, T. Mukerji, J. Dvorkin. The Rock Physics Handbook. Cambridge University Press, 2003, ISBN 0882754203
Timoshenko S.P, Strength of Materials, 3rd edition, Krieger Publishing Company, 1976.
S.P. Timoshenkoo & J.N. Goodier Theory of Elasticity, 3rd edition, International Student Edition, McGraw-Hill 1970. 1991.
Shames I.H., Cozzarelli F.A., Elastic and inelastic stress analysis, Prentice-Hall, 1991, ISBN 1560326867
McGraw-Hill Encyclopedia of Engineering, Sybil P. Parker Editor in Chieh. McGraw-Hill Book Company 1983, ISBN 0-07-045486-8
הערות שוליים

↑  H. Saunders, Book Reviews : AN INTRODUCTION TO THE MECHANICS OF SOLIDS S. H. Crandall; N.C. Dahl; and T. J. Lardner McGraw-Hill Book Co. , New York, N. Y. (1972), The Shock and Vibration Digest 7, 1975-04-01, עמ' 77–78 doi: 10.1177/058310247500700408
| מאמץ (הנדסה) |
| --- | --- | --- |
| מאמצים | מאמץ • מאמץ גזירה • מאמץ כפיפה • מאמץ לחיצה • מאמץ מתיחה • מאמץ פיתול • מאמץ קריסה • עייפות החומר |  |
| נושאי עזר | מומנט כפיפה • מומנט כוח • אלסטיות • מעוות • חוק הוק • עקומת מאמץ-עיבור • כניעה (הנדסה) |  |
| מודולי האלסטיות | מודול האלסטיות • מודול הגזירה • מקדם פואסון • קבועי לאמה • מודול הנפח |  |
| שטחים ונפחים | שטח • מומנט התמד • מומנט ההתמד של השטח • מומנט התמד פולרי של השטח • משפט שטיינר-הויגנס • טנזור התמד • טבלת טנזורי התמד • מומנט ראשון של שטח |  |
| נושאים משלימים | חוזק חומרים • טנזור מאמצים • מאמצים ראשיים • מעגל מור • היפותזות חוזק • שיטות אנרגיה • חוקי קסטיליאנו |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4317190-4
ואן (נפה)

ערך זה עוסק בנפה בטורקיה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 מדינה:  טורקיה טורקיה
 מחוז:  מזרח אנטוליה
 בירת הנפה:  ואן 
 שטח:  19,069 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בנפה:  994,436 (2021)
 קואורדינטות:  38°30′04″N 43°22′23″E﻿ / ﻿38.501111111111°N 43.373055555556°E﻿ / 38.501111111111; 43.373055555556 
 אזור זמן:  UTC +2
 http://www.van.gov.tr
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה       חלוקה אדמיניסטרטיבית tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נפת ואן (טורקית: Van ili, כורדית: Wan, ארמנית: Վան) היא נפה במזרח טורקיה. בירת הנפה בעיר ואן והיא נחלקת ל-12 יחידות אדמיניסטרטיביות. שמו של האזור בא ככל הנראה מהמילה ביאינילי (Biainili) שהיה שמה של ממלכת אוררטו באוררטית. אוכלוסיית הנפה מונה 988,260 תושבים (2005), ומורכבת מכורדים וטורקים, וכן מעט קירגיזים וארמנים. ואן ידועה, בין היתר, בגזע חתולים ייחודי (בעל פרוות גוף לבנה וזנב וראש בצבע אחר) שמקורו באזור והמכונה ואן טורקי (Van kedesi).
גאוגרפיה

שטחה של הנפה הוא 19,069 קמ"ר והיא גובלת באיראן ממזרח, בנפת האקארי ונפת שרנק מדרום, בנפת ביטליס ונפת סיאירט ממערב ובנפת אארי מצפון. במערבה של הנפה שוכנת ימת ואן בגובה של 1,719 מטרים מעל פני הים. הימה מוקפת בהרים שגובהם הממוצע 2,500 עד 3,000 מטרים (עם פסגות המגיעות לגובה של מעל 3,500 מטרים)והתופסים כמחצית משטח הנפה. במזרחה ודרומה של הנפה משתרעת רמה שגובהה נע בין 2,200 ל-2,400 מטרים. הרמה מנוקזת בעיקר על ידי מספר נחלים הזורמים מערבה אל הימה. שיפוליה המזרחיים של הנפה מנוקזים על ידי יובלים של האראקס אל הים הכספי ועל ידי הנהר הזב הגדול הנשפך בסופו של דבר אל החידקל.
היסטוריה

בתחילת האלף הראשון לפנה"ס שכנה נפת ואן במרכזה של ממלכת אוררטו, ובירת הממלכה, טושפה, נצבה במקום בו ממוקמת כיום העיר ואן. האזור נכבש בידי מדי במאה השביעית לפנה"ס ועל ידי האימפריה הפרסית במאה השישית לפנה"ס. אלכסנדר מוקדון כבש את האזור בשנת 331 לפנה"ס, ועם מותו עברה השליטה בו לידי בית סלאוקוס. לקראת סוף האלף הראשון לפנה"ס היה האזור למרכז הממלכה הארמנית של המלך טיגראן (טיגראנס), אשר יסד את העיר טיגראנאקרט במאה ה-1 לפנה"ס. הפרתים היו השליטים הבאים של האזור, ואחריהם הגיעו הרומאים. במאה ה-4 לספירה היה האזור לחלק מהאימפריה הסאסאנית. במאה ה-7 לספירה החזיקה האימפריה הביזנטית באזור למשך פרק זמן קצר (מ-628 עד 640), ושבה לשלוט בו במאה ה-10 לספירה, לאחר שהוחזק על ידי הערבים והסג'ידים מאזרבייג'ן. האזור המשיך להחליף ידיים - סלג'וקים (1054), איובים (1207), מונגולים (1240), וכן קרה קויונלו ושוב מונגולים בני שושלת טימור (המאה ה-14 לספירה). במאות ה-15 וה-16 ניצב האזור במרכז מאבק שליטה עיקש בין האימפריה הספווית האיראנית לבין העות'מאנים, שהשתלטו עליו באופן סופי בשנת 1548.
במלחמת העולם הראשונה היה האזור לזירת קרב בין צבאות רוסיה והאימפריה העות'מאנית. העיר ואן נכבשה על ידי הרוסים פעמיים במשך שנת 1915, לראשונה בחודש מאי ולאחר מכן בחודש אוגוסט. תושביה הארמנים של העיר סבלו אבדות כבדות בהגנת העיר לצד הרוסים, אך מוסכם כיום כי אלה ששרדו הצליחו להימלט להרים ונמלטו ממעשי טבח. לאחר מהפכת אוקטובר ב-1917 החל הצבא הרוסי לסגת מהאזור, וזה שב לשליטה עות'מאנית באפריל 1918. הסכם סוור מ-10 באוגוסט 1920 העניק את השליטה באזור לארמניה, אך כוחותיו של מוסטפא כמאל כבשו אותו והוא היה לחלק מטורקיה מכוח הסכם לוזאן מ-1923.
היסטוריה > אסונות > רעידת האדמה ב-2011

ב-23 באוקטובר 2011 הכתה רעידת אדמה במזרח טורקיה, בעוצמה של 7.2 בסולם מגניטודה לפי מומנט.
הרעידה הורגשה בעיקר באזור נפת ואן.
המוקד נמדד בעומק 16 ק"מ בעיירה טבנלי הנמצאת במזרח הנפה.
בעיר ארקיס, קרסו בניינים ומערכות הטלפונים והחשמל קרסו לחלוטין, מכך הושפעו גם ואן והערים הסמוכות, שגם בהן קרסו בניינים רבים. בעקבות פגיעה משמעותית בשדה התעופה של ואן, שהוא שדה תעופה מרכזי במזרח המדינה, הופנו טיסות לנחיתה בשדות אחרים.
מספר ההרוגים כתוצאה מרעידת האדמה עמד על 600 בני אדם ויותר מ-4,000 פצועים.
היסטוריה > אסונות > מפולת שלגים ב-2020

בפברואר ב-2020 התרחשה מפולת שלגים במחוז באהצ'סאראי (אנ'), בה נקברו עשרות נעדרים וכן מחלציהם.
שיעור מולדת (שיר)

"שִעוּר מוֹלֶדֶת" הוא שיר שכתב עלי מוהר בשנות השבעים ללחן של אפרים שמיר, ושזכה להערכה רבה והוכר כאחד משירי הדגל של מוהר. להקת "כוורת" היא שביצעה ראשונה את השיר באלבומה "צפוף באוזן" שיצא ב-1975. את השיר ביצעו גם חוה אלברשטיין (באלבומה "הלילה הוא שירים", 1977), "חלב ודבש", "הגבעטרון" ("שירים יפים", 1980), זהו זה עם הפילהרמונית ועוד.
אפרים שמיר כתב והלחין את השיר בפולנית עוד לפני עלייתו לישראל. השיר תיאר את ילדותו של שמיר ואת רצונו לעלות לארץ ישראל.
| פולנית | עברית |
| --- | --- |
Na małym skrawku ziemi: על פיסת אדמה קטנה
Leży mały kraj: שוכבת לה ארץ קטנה
W marzeniach swoich sennych: בחלומות הלילה שלה (/שלי)
Wciąż powracam do: אני עדיין חוזר(/ת) אל
Kraju może właśnie ty: הארץ בדיוק את(/ה)
Ty pomożesz mi: את(/ה) תוכלי (/תוכל) לעזור לי
Znaleźć tamto miejsce w którym nigdy: למצוא את המקום שבו אף פעם
Już nie będę sam: לא אהיה יותר לבדי
לחנו של השיר הושפע ממנגינות ששמע בילדותו כשהיה בורח מבית הספר לכנסיות בפולין. שמיר שר אותו במבחן הבד שלו ללהקת הנח"ל, והתקבל לא מעט בזכות מירי אלוני שהתרשמה מהשיר. מאוחר יותר, לאחר הקמת להקת "כוורת", כתב עלי מוהר את הנוסח העברי לשירו של שמיר, ובו התייחס לתקופת ילדותו בבית החינוך ע"ש א"ד גורדון.
משמעות השיר

בשיר מתאר מוהר תמונות שונות מילדותו בבית הספר, המציגות דימויים של מה שנתפס כארץ ישראל הישנה והטובה. בבית הראשון הוא מתאר את התמונה שעל קיר חדר האוכל בבית ספרו, ועל האידיאה של האיכר הישראלי שמצמיח לחם; בבית השני מתואר שיעור מולדת בו המורה מראה לתלמידים חצב כסמן לסתיו וליורה; ובבית השלישי מתאר מוהר את התמונה הדמיונית שהחינוך הציוני העלה בקרב הילדים: ”הפטישים ניגנו / מחרשות רנות / יש יוגבים ויש כורמים / ארץ של רועים”.

שורות אלו כוללות ציטוט מתוך שיר העבודה (כחול ים המים, נאווה ירושלים) של נתן אלתרמן: "שיר, שיר, עלה נא, בפטישים נגן, נגנה, במחרשות רננה, השיר לא תם, הוא רק מתחיל".
חלק מאמינים[דרוש מקור] כי בשיר מביע מוהר רצון לדבוק בערכים שעליהם גדל, אף על פי שהוא מודע לכך שהפער בין המציאות לתמונה האידיאית שנוצרה בדמיון התלמידים הוא רב, ואף מציין בפירוש ש”בדמיוננו התרבו פלאות”, אך לא כך במציאות. יש הרואים[דרוש מקור] בשיר דווקא שיר מחאה העוסק בניפוץ המיתוסים שעליהם גדל דורו של מוהר, מחאה על כך שאולי בעבר המיתוסים הללו היו טובים, אך היום כבר אינם רלוונטיים עבורו או עבור אחרים (”כך זה היה, פשטות רכה, כך זה הצטייר בילדותנו שהייתה יפה”).
על פי דבריו של מוהר השיר מבטא אוטופיה:
"כשאני בוחן את 'שירי המולדת' שבכל זאת כתבתי, אני רואה שיותר משהם שירים עליה – ... הם שירים על שיריה, אותם שירי מולדת ששמעתי בילדותי, ושבראו למעני ארץ שאולי כלל לא הייתה קיימת כבר אז. כן, אולי זה רק 'הצטייר בילדותנו', כפי שכתבתי ב'שיעור מולדת' ... אגב, על פי מושגיי היה זה מעין שיר מחאה: כך זה הצטייר בילדותנו 'שהייתה יפה' [...]"
אפרים שמיר שוגה בהגיית  המילה שיעור על ידי הגייתה עם צירי ולא עם חיריק, גם גידי גוב חוזר על הגייה שגויה זו. ההגייה של חוה אלברשטיין תקינה.
הערות שוליים

↑  זהו זה! עם הפילהרמונית! | שיעור מולדת (שיר), נבדק ב-2021-11-22
↑  המקור הפולני ל"שיעור מולדת" בביצוע אפרים שמיר, נבדק ב-2023-10-04
↑  בן שלו, אפרים שביר, ריאיון עם אפרים שמיר, פורסם ב"העיר", 22 במאי 1998
↑  עלי מוהר, עוד מהנעשה בעירנו, הוצאת עם עובד, 2016, עמ' 139 (פורסם לראשונה ב"העיר" בשנת 1998).
| חוה אלברשטיין |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | "האבן מיר א ניגונדל" • "שירי עם ביידיש" • "בשירים עבריים" • "צעצועיה של אסנת" • "מות הפרפר" • "שירי רחל" • "אנדנדינו" • "מארגאריטקעלעך" • "מירדף" • "משירי ארץ אהבתי" • "לאט, לאט, לאט..." • "חוה ועודד בארץ הקסמים" • "לו יהי" • "חוה אלברשטיין והפלטינה" • "כמו צמח בר" • "טיקיליטון" • "צוללת צברית" • "הלילה הוא שירים" • "קרוסלה" • "התבהרות" • "קרוסלה 2" • "קרסולה לחגים" • "מה קרה בארץ מי" • "אני הולכת אליי" • "חוה זינגט יידיש" • "שיר במתנה" • "קולות" • "שירו אחרי" • "נמל בית" • "מהגרים" • "עוד שירים ביידיש" • "הצורך במילה, הצורך בשתיקה" • "לונדון" • "האהבה מאלתרת" • The Man I Love • "מארגאריטקעלעך" • "דירה אחת" • "יונת האהבה" • The Well‏ • Foreign letters • "מוצאי חג" • "קוקוס" • "לעמעלע" • "שביל החלב – שירי ערש" • "טבע האדם" • "ברוך הבא" • "ילדת טבע" • "ואיך אצלך" • "סרנדה" • "בוא המורה" • "ערב אחר" |  |
| מיני-אלבומים | "חוה אלברשטיין בשירי נחום היימן" • "אין יידישע פאלקס-לידער" • "צעצועיה של אסנת" • "ירושלים של זהב" • "טוביה ושבע בנותיו" • "הבובה ימימה" |  |
| אלבומי אוסף | "להיטי זהב" • "משירי ארץ אהבתי – האוסף הראשון" • "החיטה צומחת שוב – האוסף השני" • "אדבר איתך" • Crazy Flower: A Collection‏ • Yiddish Songs • "תיכף אשוב" • "סיפור אינטימי" • "עץ הכוכבים" • "סיפור חיים – אנתולוגיית שירי משוררים" |  |
| אלבומי הופעה | "בתוכנית יחיד – חלק א'" • "בתוכנית יחיד – חלק ב'" • "חוה והגיטרה – הופעה חיה בצוותא" • "בהופעה חיה – מבחר שירים מתוך המופע "לונדון"" • "בהופעה" • "חוה שרה ושלומי מנגן – בהופעה (Live)" |  |
| מארזי תקליטורים | "האוסף" • "חוה אלברשטיין שרה לילדים" • "השנים הראשונות" |  |
| חוה אלברשטיין – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| שנות ה-1960 | "בא אלי נער" |  |
| שנות ה-1970 | "מירדף" • "עץ הכוכבים" • "משירי ארץ אהבתי" • "שחמט" • "אליעזר בן-יהודה" • "שבע" • "לו יהי" • "שיר משמר" • "בלדה על סוס עם כתם על המצח" • "אדבר איתך" • "האומנם (את תלכי בשדה)" • "ימי בנימינה" • "כמו צמח בר" |  |
שנות ה-1980: 
שנות ה-1990: 
שנות ה-2000: 
שנות ה-2010: 
שנות ה-2020: 
| סינגלים אחרים | "נחל התנינים" • "נשים רוקדות" • "ליידי גודייבה" • "הנביא" • "שיר לאוהבים הנבונים" • "לא ידע איש מי היא" • "נפט" • "אמא אל תהיי עצובה" • "לו ידעת" • "ספינתנו" • "תרגיל בהתעוררות" • "אין לך זכות חנינה בעולם" |  |
| שירים | "רבנו תם" • "מקהלה עליזה" • "פרח הלילך" • "כנרת" • "פנס בודד" • "פרחי זהב" • "מה שיש לי לומר לך" • "ירושלים של זהב" • "מות הפרפר" • "חיוכים" • "כפל" • "בשביל אל הבריכות" • "רק על עצמי" • "בגני נטעתיך" • "עקרה" • "אני" • "זמר נוגה" • "אל ארצי" • "מתי" • "ספר שירי" • "שי" • "הבובה ימימה" • "ילדי איננו ילד עוד" • "אישה באבטיח" • "הליכה לקיסריה" • "לכל איש יש שם" • "פגישה לאין קץ" • "חופים הם לפעמים" • "אחרי מותי" • "לדוד משה הייתה חווה" • "צוללת צברית" • "יוסי, ילד שלי מוצלח" • "החליל" • "במדינת הגמדים" |  |