stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הכתר הקדוש ההונגרי
הכנתו, היווצרותו > הכתר היווני

על שפת הכתר היווני מתחלפים גפנים משולשים וחצי עגולים מאוזן לאוזן בחזית ובשני הצדדים. בחלק העליון של כל גמלון משובצת אבן חן או פנינה צבעונית (אדום, כחול, לבן). הדוגמאות הירקרקות של הגמלונים שקופות. גב הכתר מעוטר בפנינים גדולות במקום גמלונים.
הכנתו, היווצרותו > הכתר היווני > תמונות האמייל עם כתובות יווניות על הכתר הקדוש

הפנטוקרטור
המלאך מיכאל
המלאך גבריאל
סן ג'ורג'
דמטריוס מסלוניקי
קוסמאס ודמיאנוס הקדושים דמיאנוס
קוסמאס ודמיאנוס הקדושים קוסמאס
מיכאילוס השביעי קיסר ביזנטיון הכיתוב: הקיסר הנאמן לישוע של הרומאים
גזה הראשון, מלך הונגריה
הכנתו, היווצרותו > הכתר הלטיני

חלקו העליון של הכתר בנוי מארבע רצועות זהב, בשוליים מאבנים יקרות, המתחילות מאחורי השפה ומלוחות שמעליה לעבר הלוח המלבני שעל גבי הכתר. יחד, אלה יוצרים את מה שנקרא הכתר הלטיני. הלוח המרובע על גבי הכתר הלטיני, ממש כמו הלוח הקדמי של הכתר היווני, מתאר את ישו יושב על כסאו, עם ברוש בכל צד. מסביב לראשו אותו זר צלב, הוא מרים את ידו הימנית לברכה, "ספר החיים" בשמאלו, כמו בדמותו היוונית של פנטוקרטור. כל ספרות תולדות האמנות מכירה רק שני התיאורים של פנטוקרטור עם ברושים, ואלה הם השניים על הכתר הקדוש. תמונת הפנטוקרטור הלטיני מנוקבת על ידי חור, שבו נמצא בסיס הצלב בחלק העליון של הכתר.
הכנתו, היווצרותו > הכתר הלטיני > תמונות אמייל בחלק הלטיני של הכתר הקדוש

פיליפוס הקדוש
יוחנן הקדוש
פאולוס הקדוש
הפנטוקרטור על גבי הכתר הלטיני עם הצלב
פטרוס הקדוש
יעקב בן זבדי
אנדראס הקדוש
היסטורית הכתר

לאחר היכחדות בית ארפאד, מצבו של המלך הצעיר ואצלב, שעלה על כס המלכות ההונגרי, הפך עד מהרה חסר סיכוי, ולכן אביו המלך הצ'כי (מלך בוהמיה) ואצלב לקח את בנו ואת תכשיטי ההכתרה לפראג ב-1304. הוא הפקיד את ניהול המדינה בידי אדון המחוז, איבן קסגי, שעמד לצד בנו ולקח את בנו יחד עם תכשיטי ההכתרה לפראג. בכך שמינה את קסגי ונטל את הכתר הקדוש, ציין ואצלב כי לא ויתר סופית על כס המלכות ההונגרי. הנסיגה התרחשה רק בגלל המתקפה ההבסבורגית שהייתה צפויה. בהתקפה שהתרחשה בסתיו 1304, השתתף אוטו הבווארי, שהו אוטו השלישי, דוכס בוואריה, מלך הונגריה מאוחר יותר, לצד החיילים הגרמנים ולצד ההונגרים מצדדי קארוי רוברט. המתקפה בסופו של דבר לא הצליחה, אבל ב-21 ביוני 1305 מת ואצלב השני מלך בוהמיה וכך נחתם החוזה הגרמני-בוהמי ב-18 באוגוסט אותה השנה, בו התנאים כבר הוכתבו על ידי המלך הגרמני. התנאים כללו שבנו ואצלב השלישי יוותר על כס המלכות ההונגרי ויחזיר את סמלי ההכתרה. אלברט לא תבע לעצמו את הכתר הקדוש, אלא רצה לתת אותו לקארוי רוברט. ואצלב אכן מילא את התנאי הראשון, ב-9 באוקטובר 1305 בברון (ברנו), הוא ויתר חגיגית על זכותו לכס המלכות ההונגרי, אך מסר אותה לאוטו יחד עם הכתר.
היסטורית הכתר > במאה ה-20 > החוק על חובות משמר הכתר

ביום הכתרת מלך הונגריה האחרון, ב-1916 הוכתר בבודפשט המלך ההונגרי האחרון, קרל הראשון, קיסר אוסטריה ואשתו, זיטה, נסיכת בורבון-פארמה. מבצעי ההכתרה היו הארכיבישוף יאנוש צ'רנוך מאסטרגום והרוזן אישטוואן טיסה. תחת שלטונה של הרפובליקה הסובייטית ההונגרית ב-1919, בוטל החוק לשימור הכתר הקדוש ותגי ההכתרה, הוחזרו רק ב-1920.
היסטורית הכתר > במאה ה-20 > תולדות הכתר במהלך מלחמת העולם השנייה

מסלול הכתר הקדוש בתום מלחמת העולם השנייה היה: וספרם, קסג, ואז ולם, שוב קסג, מריאזל באוסטריה במרץ 1945, ואז מאטזה, צלהוף, אוגסבורג.
היסטורית הכתר > במאה ה-20 > תולדות הכתר במהלך מלחמת העולם השנייה > אוגסבורג, פרנקפורט, ארצות הברית

הכתר והשרידים נלקחו מאוגסבורג אל הכספת של בנק פרנקפורט, משם נלקחו לארצות הברית של אמריקה. שם, על פי סעיף I של החוק משנת 1946, חדלה הונגריה להיות ממלכה, וצורת הממשל החדשה הפכה רפובליקה. מ-1953 עד 1978 הכתר אוחסן בבסיס הצבאי פורט נוקס בקנטקי, ארצות הברית.
היסטורית הכתר > במאה ה-20 > השבת הכתר

במהלך ההפשרה הפוליטית ב-5 בינואר 1978 תחת נשיאותו של ג'ימי קרטר ניתן היה להחזיר את הכתר הקדוש ההונגרי יחד עם סמל ההכתרה לאדמת הונגריה. ב-6 בינואר, מסר אותו בפרלמנט ההונגרי, שר החוץ האמריקני סיירוס ואנס ליושב ראש הפרלמנט דאז ולנציגים המוזמנים של העם ההונגרי בטקס קטן. לאחר השחזור, הכתר והסמל נלקחו למוזיאון הלאומי של הונגריה, שם הוצגו במשך שני עשורים.
חוק הזיכרון לכתר הקדוש

בשנת 2000 לרגל יום השנה האלף להקמת המדינה ההונגרית (בשנת 1000 לספירה), הפרלמנט של הרפובליקה של הונגריה יצר את חוק להנצחת ייסוד המדינה על ידי אישטוואן הקדוש והכתר הקדוש.
לקריאה נוספת

Bàràny-Oberschall, Magda de (1949), "Localization of the Enamels of the Upper Hemisphere of the Holy Crown of Hungary", The Art Bulletin, Vol. 31, No. 2 (Jun., 1949), pp. 121–126, JSTOR
Bárány-Oberscall M. von (1974), Die Sankt Stephans-Krone und die Insinien des Königreichs Ungarn, Vienna-Munich 1974
Beckwith, John, Early Christian and Byzantine Art, Penguin History of Art (now Yale), 2nd edn. 1979, ISBN 0140560335
Benda K.-Fügedi E. Tausend Jahre Stephanskrone, Budapest 1988.
Deér J., "Die Heilige Krone Ungarnsin", in Denkschriften der Österreichsischen akademie d. Wiss. Phil.hist. Kl, 91, Vienna 1966.
Fügedi E., "Medieval Coronations in Hungary in Studies" in Mediaeval and Renaissance History 3, 1981.
Kovács É.-Lovag Zs., Die Ungarischen Krönungsingien, Budapest 1980.
László Péter, "The Holy Crown of Hungary, Visible and Invisible", The Slavonic and East European Review, Vol. 81, No. 3 (Jul., 2003), pp. 421–510, JSTOR
Tóth E., Szelényi K., Die heilige Krone von Ungarn, Budapest 2000.
Tóth E., A koronázási palást és jogar (The Coronational Cloak and Sceptre), Szeged 2000.
Tóth E. "Das ungarische Krönungspectrum", in Folia Archaeologia 47, 2000.
Vajay Sz. "De Corona Regia. Corona. Regni, Sacra Corona: Königskronen und Kronensymbolik in mittelalterlichen Ungarn", in Ungarn Jahrbuch 7, 1976m p
ראו גם

Hilsdale, Cecily J. (2008). "The Social Life of the Byzantine Gift: The Royal Crown of Hungary Re-Invented" (PDF). Art History. 31 (5): 602–631. doi:10.1111/j.1467-8365.2008.00634.x. אורכב מ-המקור (PDF) ב-7 באפריל 2016. {{cite journal}}:  (עזרה)
Kelleher, Patrick J. (1951). The Holy Crown of Hungary, Rome. American Academy in Rome. OCLC 603872168.
הערות שוליים

↑  Concha Győző: Egyéni szabadság és parlamentarizmus Angliában
↑  Kádár nem lehetett részese a korona hazatérésének, Múlt-kor történelmi magazin, ‏2008-01-07 (בהונגרית)
↑  Egyesülete, Magyar Koronaőrök. "Magyar Koronaőrök Egyesülete". www.koronaorseg.hu. אורכב מ-המקור ב-2016-03-05. נבדק ב-2016-11-12.
↑  A Szent Korona átadás-átvétele 1978-ban, archivnet.hu, ‏2011-07-27 (בהונגרית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4213083-9  NARA: 10640039 
הכתר הקדוש, 1857
מבט קדמי של הכתר הקדוש
אוטו השלישי, דוכס בוואריה מוצא את הכתר הקדוש. הכרוניקה המאויירת
דני הק

דניס לין הֶק (באנגלית: Dennis Lynn Heck; נולד ב-29 ביולי 1952) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כסגן מושל מדינת וושינגטון מאז ינואר 2021. בשנים 2021-2013 כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס העשירי של וושינגטון. בבסיס מחוז קונגרס זה תחומה אולימפיה, עיר הבירה של המדינה, וכן חלקים ממזרח טקומה. בדצמבר 2019 הודיע על פרישתו מהקונגרס לקראת הבחירות ב-2020. בחודש אפריל שלאחר מכן החל להתמודד על תפקיד סגן מושל וושינגטון.
ביוגרפיה

הק נולד במדינת ונקובר שבמדינת וושינגטון ב-1952 וגדל באזור לייק שור שבדרום-מערב המדינה, שם סיים את לימודיו בבית הספר התיכון נהר קולומביה. ב-1973 היה לבוגר מכללת אוורגרין סטייט שבאולימפיה. ב-1976 נבחר הק לחמש קדנציות בבית הנבחרים של וושינגטון, כנציג מחוז הבחירה החקיקתי ה-17, בו תחומים המחוזות קלארק, סקאמניה, וקליקיטאט. באותה תקופה הוא נבחר למנהיג הרוב בבית הנבחרים, התפקיד השני בבכירותו בבית המחוקקים. הוא גם שימש כיושב ראש ועדת החינוך וניסח את "חוק החינוך הבסיסי" של וושינגטון.
את כהונתו בבית הנבחרים סיים ב-11 בינואר 1985. בשנים 1989–1993, בימי תקופת כהונתו השנייה של מושל וושינגטון בות' גרדנר (אנ'), היה הק ראש הסגל במשרד המושל. הק היה המייסד המשותף — ומשנת 1999 עד 2012 מנהל מועצת המנהלים — של החברה "פתרונות למידה נועזים" (Intrepid Learning Solutions), המתמחה בתוכניות חינוך ובאורייטנציה עסקית. הק סייע בהקמת רשת הטלוויזיה TVW, רשות השידור הציבורית של וושינגטון. רשת הטלוויזיה TVW מספקת סיקור על המתרחש בבית המחוקקים של וושינגטון ומשדרת את התכנסויות בית המשפט העליון של המדינה. ב-1987 הק הוציא לאור את הספר "אתגרים והזדמנויות: הטרנספורמציה של בתי הספר בוושינגטון".
לקראת בחירות אמצע הכהונה ב-2010 הודיע הק הודיע על מועמדותו לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השלישי של וושינגטון, במטרה להחליף את נציג המחוז המכהן בריאן ביירד. הוא זכה בבחירות המקדימות עם 31% מהקולות וניצב בבחירות הכלליות מול ג'יימי הררה באטלר, מועמדת המפלגה הרפובליקנית. ב-12 באוקטובר 2010 זכה לתמיכת העיתון "סיאטלר פוסט-אינטיליג'נסר", אך הוא הפסיד בבחירות הכלליות להררה באטלר. באביב 2011 הכריז על התמודדותו בפעם השנייה לבית הנבחרים האמריקאי. הוא בחר להתמודד על ייצוג מחוז הקונגרס העשירי של וושינגטון, שנוצר זה עתה לאחר פרסום מפקד האוכלוסין של ארצות הברית לאורך שנת 2010. בבחירות הכלליות שהתקיימו ב-6 בנובמבר 2012, גבר הק על המועמד הרפובליקני דיק מורי ונבחר לחבר הקונגרס הראשון מטעם המחוז. ב-25 בספטמבר 2019 העביר בית הנבחרים חקיקה שיזמו הק ואד פרלמוטר ברוב של 321 תומכים מול 103 מתנגדים, בפעם הראשונה בה הצעת חוק עצמאית לרפורמה בעסקי הקנאביס עברה בשני בתי הקונגרס של ארצות הברית
הק נבחר מחדש לבית הנבחרים ב-2014 ובבחירות שלאחר מכן. הפעם האחרונה בה נבחר הייתה בבחירות 2018. בקונגרס ה-116 הוא חבר בוועדת המודיעין המיוחדת הקבועה ובוועדה לשירותים פיננסיים. בראשית דצמבר 2019 הודיע הק כין אין בכוונתו להתמודד לתקופת כהונה חמישית בבית הנבחרים. בהודעת פרישתו אמר כי מעורבותו בחקירת התערבות רוסיה בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016 "עייפה את נשמתו" והוסיף למתוח ביקורת על הנשיא דונלד טראמפ, את מושבה תפסה ראש עיירת טקומה לשעבר, מרילין סטריקלנד. עם זאת, באפריל 2020 הודיע על כוונתו להתמודד לתפקיד סגן מושל וושינגטון לאחר הודעת הפרישה המפתיעה של סגן המושל המכהן סיירוס חביב.
הערות שוליים

↑  ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית)
↑  ראסל ברמן, The 2020 Congressional-Retirement Tracker, באתר The Atlantic‏, 12 בדצמבר 2019 (באנגלית)
↑  ג'יימס דרו, U.S. Rep. Denny Heck officially announces run for lieutenant governor, באתר Msn‏, 10 באפריל 2020 (באנגלית)
↑  מידע על אודות הספר, באתר WorldCat (באנגלית)
↑  קת'י דרבין, Denny Heck enters race for Baird’s seat, באתר הקולומביאן, 7 בינואר 2010 (באנגלית)
↑  בראד שאנון, Heck concedes to Herrera in battle for 3rd District, באתר האולימפיאן, 3 בנובמבר 2010 (באנגלית)
↑  ליאם סטאק, Denny Heck, a Washington Democrat, Won’t Seek House Re-election, באתר הניו יורק טיימס, 4 בדצמבר 2019 (באנגלית)
↑  קייל ג'גר, House Approves Marijuana Banking Bill In Historic Vote, באתר Marijuana Moment‏, 25 בספטמבר 2019 (באנגלית)
↑  Rep. Denny Heck wins Washington's 10th Congressional District seat, באתר וושינגטון פוסט, נובמבר 2018 (באנגלית)
↑  קלייר פוראן, Democrat announces retirement, says Russia probe and impeachment inquiry 'have rendered my soul weary', באתר CNN‏, 4 בדצמבר 2019 (באנגלית)
↑  ג'ין ג'ונסון, U.S. Rep. Denny Heck of Washington state to retire after term, באתר PBS‏, 4 בדצמבר 2019 (באנגלית)
↑  ג'ים בראנר, Congressman Denny Heck to run for Washington lieutenant governor, באתר סיאטל טיימס, 9 באפריל 2020 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 2839 6677  LCCN: n85141345  SNAC: w6n60g9m  US Congress: H001064  VIAF: 21116616   WorldCat (עם VIAF): 21116616 
הק נפגש עם קצינים בכירים בחיל האוויר של ארצות הברית, נובמבר 2014
מיכל טל (פסנתרנית)

| --- | --- |

 לידה:  11 באפריל 1962 (בת 62)
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  האקדמיה למוסיקה ע"ש רובין בתל אביב, אוניברסיטת אינדיאנה, בית הספר ג'וליארד, אוניברסיטת ניו יורק בסטוני ברוק, האוניברסיטה העברית בירושלים
 סוגה:  מוזיקה קלאסית, מוזיקה קאמרית, מוזיקה ישראלית
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  פסנתר
 חברת תקליטים:  מוזיקה ישראלית 
 פרסים והוקרה:  פרס מפעל חיים ע"ש פרנק פלג  פרס רוזנבלום לאמנויות הבמה  פרס ע"ש עדן פרטוש  פרס ראשון בתחרות הפסנתר הבינלאומית בדאלאס  פרס ג'קסון בפסטיבל טנגלווד  פרס פרנסואה שפירא  פרס ראשון בתחרות "האמן הצעיר"
 www.michaltal.com
 
מיכל טל בילדותה עם אביה, הכנר אלכסנדר טל, 1967
מיכל טל (נולדה ב-11 באפריל 1962) היא פסנתרנית, פדגוגית, ומרצה בינלאומית. מהמוזיקאיות הבולטות והמשפיעות בישראל. כלת פרס מפעל חיים ע"ש פרנק פלג על תרומה אמנותית רבת שנים ברמה גבוהה מטעם משרד התרבות (2024). מייסדת ומנהלת אמנותית את פסטיבל הפסנתר הבינלאומי בערד Pianofest Arad ומיזם "תו הנגב" (2022).מרצה בבית הספר למוסיקה בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב .מופיעה, מרצה, מלמדת ושופטת בתחרויות במרכזים מובילים בארץ ובעולם.
ילדות והשכלה

מיכל טל נולדה בתל אביב. היא בתם של הכנר אלכסנדר טל ואהובה פנקס לבית קפלן (1936–2017), שניהלה את "גלריה אהובה פנקס" ברחוב פרוג בתל אביב בשנות השבעים. אמה נישאה למשורר ישראל פנקס, שגידל אותה כאב מגיל שלוש. היא החלה ללמוד נגינה בפסנתר בגיל חמש בכיתתה של הגב' מדלן אופהויזר. בגיל 15 החלה ללמוד בתיכון "תלמה ילין" ולמדה אצל הפרופ' אריה ורדי, איתו המשיכה את לימודיה באקדמיה למוזיקה ע"ש רובין בתל אביב, לאחר שירותה הצבאי.
בשנת 1978 השתתפה בכיתת אמן עם הפסנתרן הדגול ארתור רובינשטיין במרכז למוזיקה ירושלים
ב-1985 סיימה תואר Artist Diploma באוניברסיטת אינדיאנה. ב-1987 קיבלה תואר ראשון במוזיקה בבית הספר ג'וליארד בניו יורק, וב-1988 סיימה תואר שני במוזיקה באוניברסיטת ניו יורק. בקיצים של 1986 ו-1987, השתתפה בפסטיבל "טנגלווד" במסצ'וסטס וזכתה להופיע בקונצרטים רבים, להשתלם ולחוות כיתות אמן וקונצרטים עם ליאונרד ברנשטיין, אוליבר קנוסן, לואי קרזנר, סייג'י אוזאווה ורבים אחרים. בפסטיבל זה זכתה בפרס ג'קסון ב-1987.בין מוריה ומדריכיה בשנים אלו, היו ליאון פליישר, פיטר סרקין, יוזף גינגולד, יאנוש סטארקר, ג'וליוס לוין, ג'ואל קרוזניק, ג'יימס באסוול וגילברט קאליש.
בשנת 1988, חזרה מלימודיה בחו"ל לישראל. בשנת 2005 סיימה את הדוקטורט שלה בחוג למוזיקולוגיה של האוניברסיטה העברית בירושלים, בהדרכתו של פרופ' יהואש הירשברג; עבודת הדוקטור שלה עסקה במלחין הצרפתי אריק סאטי, ונושאה היה: "אריק סאטי: מקומו במוזיקה הצרפתית בתחילת המאה העשרים".
קריירה

בגיל 16 ניגנה לראשונה עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית בניצוחו של נועם שריף ובהמשך הופיעה עם תזמורות רבות בארץ ותזמורות מובילות בעולם. ניגנה כסולנית עם כל התזמורות בארץ, בהן התזמורת הסימפונית ירושלים, התזמורת הסימפונית חיפה והתזמורת הקאמרית הישראלית. כן ניגנה עם התזמורת הפילהרמונית של שטרסבורג (בביצוע הקונצ'רטו לפסנתר מס 2 מאת לוצ'יאנו בריו, בניצוחו של המלחין), התזמורת הסימפונית של דאלאס, הסימפונית של וירג'יניה, תזמורת הרדיו ההולנדית, והתזמורות הסימפוניות של מינסטר, קלרמון-פראן ולאס פאלמס. ניגנה תחת שרביטיהם של המנצחים ליאונרד סלטקין, ואדוארדו מאטה. היא השתתפה בפסטיבלים יוקרתיים רבים, בהם פסטיבל "פוקוס" בלינקולן סנטר, פסטיבל מוזיקה ישראלית ויהודית בקלן, פסטיבל ישראל ופסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון. ניגנה רסיטלים וקונצרטים קאמריים רבים בקרנגי הול בניו יורק, אולם רחמנינוב במוסקבה, וכן בביג'ין, גואנז'ו וגולאנגיו (פסטיבל שיאמן)
מיכל טל שיתפה פעולה עם האנסמבלים "מוזיקה נובה" ו "אנסמבל המאה העשרים ואחת", עמם ניגנה כסולנית בביצוע בכורה בארץ את הקונצ'רטו מאת ליגטי (1994) ו"ציפורים אקזוטיות" מאת מסייאן. כן שיתפה פעולה עם מלחינים רבים והקליטה מיצירותיהם בבכורות רבות כאנדרה היידו, אריק שפירא, בטי אוליברו, אייל באט, עודד זהבי, ורחל גלעין. הקליטה בקביעות בשידורים חיים ובהקלטות ל"קול המוסיקה" ובקונצרטי "אתנחתא".
בשנת 2011 ביצעה לראשונה בארץ את הקונצ'רטו לפסנתר מס. 1 מאת המלחין היהודי ארווין שולהוף, בניצוחו של ישראל ינון עם התזמורת הסימפונית ירושלים רשות השידור. שלוש שנים לאחר מכן הקליטה אלבום שלם מיצירותיו של שולהוף בלייבל "צנטאור"
מיכל טל מרבה לשלב נגינה קאמרית בצד נגינה סולנית. בשנת 2003 הקימה ביחד עם הכנר נתאי צרי והצ'לן הלל צרי את "המועדון הקאמרי הישראלי", שפעל כעשר שנים. בתקופת פעילותו, ביצע המועדון יותר משישים יצירות מאת מלחינים ישראליים, ועיקר פעילותו הייתה בחינוך לאהבת היצירה הישראלית ושילוב תלמידים מצטיינים בנגינה קאמרית. משנת 2013 טל חברה בהרכב "שלישיית אלכסנדר", עם הכנר נתאי צרי והצ'לנית אלה טובי.
יזמות, ניהול ופעילות בנגב

בשנת 2009, יזמה וניהלה את קורס "פסנתר צעיר" במרכז למוזיקה ירושלים. בשנים 2014–2020 ניהלה את תוכנית הפסנתרנים הצעירים המצטיינים במרכז למוזיקה ירושלים.כן היא ממייסדי IPTA, ארגון מורי הפסנתר הארצי (שלוחה של EPTA).
בשנת 2020, בעיצומה של מגפת הקורונה, יזמה והקימה את פסטיבל הפסנתר הבינלאומי המקוון Pianowebfest. פסטיבל זה הפך ב-2022 לפסטיבל הפסנתר הבינלאומי בערד Pianofest Arad, אותו היא מנהלת אמנותית. הפסטיבל, המתקיים בכל קיץ, מושך מדי שנה פסנתרנים ואמנים בינלאומיים, לצד תלמידים מצטיינים, לפעילות עשירה של קונצרטים, כיתות אמן, שיעורים, הרצאות ועוד. "הפסטיבל משתף פעולה עם הסינפונייטה הישראלית באר שבע וכן תחרות רובינשטיין .
כחלק ממפעלה להנגשת המוזיקה הקלאסית והחינוך למוזיקה בפריפריה ייסדה טל את מיזם "תו הנגב" להנגשת מוזיקה, טיפוח כישרונות מקומיים, והעצמת קהילות באזור הנגב.
הוראה והרצאות

ד"ר מיכל טל מחנכת את דור העתיד של מורות ומורי הפסנתר בבית הספר ע"ש בוכמן-מהטה (אוניברסיטת ת"א) בקורס "מתודיקה להוראת הפסנתר". תלמידיה הרבים הם זוכי תחרויות ארציות ובינלאומיות. ממייסדי "פסנתר צעיר" וניהלה את תוכנית הפסנתרנים הצעירים המצטיינים במרכז למוזיקה ירושלים.מלמדת בכיתות אמן ושופטת בתחרויות ארציות ובינלאומיות במרכזים רבים, ביניהם התחרות הבינלאומית לפסנתרנים במדריד, התחרות הבינלאומית במאיין, צרפת, קונסרבטוריון צ'ייקובסקי במוסקבה, קונסרבטוריון בייג'ינג, האקדמיה למוסיקה בהונג קונג, הקונסרבטוריון בגואנז'ו, הקונסרבטוריון המלכותי בבירמינגהם, בית הספר "מאנס" בניו יורק, בית הספר "אקול נורמאל" בפריז ובפסטיבל הקיץ במנצ'סטר.
מיכל טל מרצה בארץ ובעולם באוניברסיטאות ומרכזי מוזיקה רבים, בנושאי מוזיקה, תרבות ואמנות, מגדר, ויזמות.
אקטיביזם מוזיקלי

טל פעילה בקידום מלחינות ויצירותיהן בביצועים, הקלטות והרצאות. בין הפרויקטים המרכזיים שלה נמנים האלבומים GEMS, בו הקליטה יצירות מאת מלחינות במאה התשע עשרה והמאה העשרים, והאלבום NOBLESSE בו יצירות מאת המלחינה הצרפתייה אלן דה מונז'רו Helene de Montgeroult .
בשנת 2023 ייסדה את ההאשטאג #weeklywomancomposer . במחקרה ותגליותיה מופיעות מלחינות רבות שקולן לא נשמע במהלך ההיסטוריה, והן מופיעות בהרצאותיה הרבות ובקונצרטי - השיחה בארץ ובעולם.
פרסים, מענקים והוקרה

פרס מפעל חיים ע"ש פרנק פלג מטעם משרד התרבות, על  פעילות אמנותית רבת שנים ברמה גבוהה (2024)
פרס רוזנבלום לאמנויות הבמה מטעם עיריית תל אביב (2010)
פרס ע"ש עדן פרטוש מטעם משרד התרבות (2005)
פרס ראשון בתחרות הפסנתר הבינלאומית בדאלאס (1985)
פרס ג'קסון בפסטיבל טנגלווד (1987)
פרס פרנסואה שפירא (1983)
פרס ראשון בתחרות "האמן הצעיר" בשיתוף התזמורת הסימפונית ירושלים רשות השידור
דיסקוגרפיה

2001 - רם דע-עוז - יצירות לפסנתר (הפקה עצמית של המלחין)
2002 - אייל באט - יצירות לפסנתר (הפקה עצמית של המלחין)
2003 - פסנתרין: אנתולוגיה, מוזיקה ישראלית לפסנתר. דיסק 6 מתוך 9. (איגוד הקומפוזיטורים)
2006 - צבי אבני: סונטה מס. 1 - מתוך תקליטור מוזיקה לפסנתר
2009 - Great Short Masterpieces for piano (Romeo Records)
2014 - Erwin Schulhoff - music for piano solo Centaur records)
2020 - GEMS DK records
2024 Noblesse Piano Music by Hélène de Montgeroult (Centaur records
חיים אישיים

טל נשואה למוזיקאי שלמה טינטפולבר (מנצח, מורה ומדריך לכלי קשת) (נ. 1954) ואם לבת ובן
לקריאה נוספת

מיכל טל, "הוראה בראי הזמן". כתב העת פעימות, קיץ 2010, הוצאת רסלינג (קישור למאמר באתר של מיכל טל)
יעקב בר-און, "רסיסי טל". מעריב, 3 בדצמבר 2014
Barry Davis, "Giving Schulhoff an airing". Jerusalem Post, 13 october 2014
Maxim Reider, The forgotten composer, 13 December 2011, The Jerusalem Post
הערות שוליים

1 2  Keying up for Israel's first online piano festival, The Jerusalem Post | JPost.com, ‏2020-07-30 (באנגלית)
↑  Dr. Michal Tal | The David and Yolanda Katz Faculty of the Arts, en-arts.tau.ac.il
↑  Michal Tal | Tel Aviv University - Academia.edu, telaviv.academia.edu
↑   חגי חיטרון, "מלחינות לא היו נוכחות כלל בחומר הלימוד", באתר הארץ, 6 ביולי 2021
↑  Michal Tal - Israel, Piano Music She Wrote (באנגלית אמריקאית)
↑  Michal Tal - Israel, Piano Music She Wrote (באנגלית אמריקאית)
↑  פסנתרנית: ד"ר מיכל טל- חלק א, באתר כאן | תאגיד השידור הישראלי, ‏2024-01-18
↑  פסנתרנית: מיכל טל- חלק ב', באתר כאן | תאגיד השידור הישראלי, ‏2024-01-26
↑  Michal Tal - Renowned Israeli Pianist | Concerts, Biography & Music, Pianist Michal Tal
↑  The forgotten composer, The Jerusalem Post | JPost.com, ‏2011-12-13 (באנגלית)
↑  Erwin Schulhoff: Music for Piano Solo, Presto Music (באנגלית)
↑   חגי חיטרון, מיכל טל מנגנת שולהוף: לפלרטט עם מיניאטורות, באתר הארץ, 19 באוקטובר 2014
↑  PodBean Development, פרק 27 יזמות של רוח חינוכית - שיחה עם ד"ר מיכל טל | מה הכלי שלי, באתר miamusicisrael.podbean.com (באנגלית)
↑  Mannes Sounds: Masterclass with Michal Tal, event.newschool.edu (באנגלית אמריקאית)
↑  Israel's PianoFestArad returns to the Negev, The Jerusalem Post | JPost.com (באנגלית)
↑  יעקב בר-און, ‏"יש מקום לכולם": פסטיבל הפסנתר הבינלאומי בנגב חוזר לערד, באתר מעריב אונליין, 21 ביולי 2023
↑  Michal Tal, Euro Arts Academy (באנגלית)
↑  ‘Incandescent’ Israeli concert pianist Tom Borrow, just 22, to perform in Berkeley amid world tour, https://jweekly.com/
↑  Ils ont fait partie du jury, CIPM (ב־)
↑   חגי חיטרון, במהפכה הצרפתית נגזר עליה מוות. היא ריככה את השופטים בנגינה בפסנתר, באתר הארץ, 15 ביולי 2024
↑  יעקב בר-און, ‏הזרקור מופנה למלחינות: מיכל טל באלבום המוקדש ליצירות אלן דה מונז'רו, באתר מעריב אונליין, 7 ביוני 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16555835z (data)  VIAF: 161034748   WorldCat (עם VIAF): 161034748
מוזיאון כפר סבא

תבנית:מבנה
מוזיאון כפר סבא הוא מוזיאון הממוקם בקריית ספיר שברחוב ירושלים בכפר סבא. המוזיאון כולל מגוון מוצגים ותערוכות מתחלפות בנושא עברה של כפר סבא ומתמקד בפרט בארכאולוגיה ובהיסטוריה.
המוזיאון פועל רבות למען שימור מבנים היסטוריים בכפר סבא ולחינוך הדור הצעיר באמצעות העברת סדנאות חינוכיות לתלמידים, מערכי שיעור לקבוצות תלמידים, אירועי תרבות וקהילה ותערוכות.
הקמת המוזיאון ופעילותו בשנות השמונים

המוזיאון נוסד על ידי ד"ר איתן איילון בשנת 1978 בעקבות פעילות ארכאולוגית רבה בכפר סבא בשנות השבעים. אתר קריית ספיר בכפר סבא נבחר להיות מיקום המוזיאון בגלל ממצאים חשובים שהתגלו באזור, הקשורים לחקר ההיסטוריה והאדם הקדמון.
את האידאולוגיה של המוזיאון, שמתמקדת בהעברת ידע אודות כפר סבא לצעירים, יצרו מקימי המוזיאון בתחילת שנות השמונים. בתוכנית המקורית נקבע שבמוזיאון תופעל תוכנית חינוכית בנושאים הקשורים בארכאולוגיה, כאשר סדר היום של המוזיאון נקבע כך שבשעות הבוקר יינתנו במוזיאון שעורים וסקירות לתלמידי בית הספר, בשעות אחר הצהרים המוזיאון יהיה פתוח למבקרים, ובנוסף יתקיים חוג לארכאולוגיה תאורטית לנוער. עוד תוכנן שתערוכות מתחלפות יתקיימו בשיתוף עם אוניברסיטת תל אביב. בעקבות חוסר תקציב, תוכניות אלו לא יצאו לפועל.
מספר סיבות גרמו לדעיכת המוזיאון בתחילת שנות השמונים, ביניהן אילוצים תקציביים של העירייה ופעילות המוזיאון שלא ענתה לדרישות של קהלי היעד. בסוף שנות השמונים דרשה רשות העתיקות להעביר את אוסף הממצאים הארכאולוגיים לחזקתה אם לא ישופרו תנאי שימור האוסף ולא תחודש הפעילות במוזיאון.
המוזיאון בשנות התשעים

בשנת 1990 המוזיאון נפתח מחדש כחלק מהמרכז הקהילתי ע"ש שושנה ופנחס ספיר. המוזיאון הציב לעצמו מטרה חדשה - להדק קשרים עם בתי ספר, עם חוגי טבע ועם החברה להגנת הטבע. לשם כך מונתה אוצרת שתעסוק בהדרכה ובניהול שוטף, הותקנה מצגת אור-קולית, נבנתה תוכנית חדשה לפעילות החינוכית וכן החל לפעול מערך פרסום ושיווק למוזיאון ברחבי כפר סבא. כמו כן הורחב תחום הפעילות של המוזיאון באמצעות קיום קייטנות קיץ, הרצאות לקהל הרחב, חוגים וסדנאות. בשנה הראשונה לחידוש פתיחת המוזיאון ביקרו במוזיאון 3543 תלמידי בתי ספר ו-1275 אזרחים וקבוצות. כפר סבא, שהבינה כי התברכה בפעילות ארכאולוגית מדעית, החליטה למנף אותה ואת האוצרות שהתגלו במהלכה לכלי חינוכי למען שימורה של מורשתה הקדומה. המוזיאון החל להעביר את תחום העבר הרחוק ומחקרו באמצעות מדע וארכאולוגיה. בין המסמכים המעידים על הפעילות המחודשת של המוזיאון נמצא תיעוד על תולדות כפר סבא החדשה, המושבה שנוסדה ב-1903.
בשנות האלפיים

בשנת 2000, המוזיאון התרחב וכלל ארבעה אגפים ותחומי עבודה, ביניהם המוזיאון המרכזי במרכז ספיר, הגן הארכאולוגי "תל כפר סבא" שבו התקיימו חפירות וסדנאות, ניהול חפירות באתרים שונים באזור, וכן אולם תערוכות מתחלפות בבית יד לבנים. בשנת 2003, המוזיאון קיבל הכרה מהמחלקה למוזיאונים של מינהל התרבות בממשלה, כלומר החל לקבל תקציב שנתי מהממשלה. בנוסף, בחירת ראש עיר חדש בכפר סבא בשנת 2003 (יהודה בן חמו) השפיעה רבות על המוזיאון. בעקבות החלטה של ראש העיר הוטל על המוזיאון תחום אחריות נוסף, תחום ההיסטוריה החדשה. החלטה זו שינתה לא רק את פני המוזיאון, אלא גם את תפקידו בעיר ובחברה.
המוזיאון כיום

כיום המוזיאון מתחזק אתרים נוסף על האתר המרכזי בקריית ספיר, ביניהם שביל הראשונים, גן מנשה ומגדל המים.
המוזיאון כיום > המוזיאון בקריית ספיר

בקריית ספיר עומד המוזיאון המרכזי שכולל תערוכות מתחלפות, ומבוצעים בו סיורים חינוכיים, סדנאות וחוגים. בנוסף בקריית ספיר נמצאת חצר הפסיפסים ותערוכות קבע, וביניהן תערוכת ספיר.
המוזיאון כיום > שביל הראשונים

שביל הראשונים הוא שביל הליכה עירוני בכפר סבא השוזר את סיפורה ההיסטורי דרך מבנים שנותרו משנותיה הראשונות, כאשר ליד כל מבנה בשביל יש תחנת הסבר על המקום. לשביל הראשונים נוספו בשנת 2016 שני אתרים חדשים, ביניהם גן מנשה.
המוזיאון כיום > גן מנשה

מצפון לשכונת עלייה ומדרום לגן חיים בצפון מערב כפר סבא נמצא "גן הברון מנשה". בגן מתקיימים סיורים ופעילויות המאורגנים על ידי המוזיאון.
הערות שוליים

↑  אודות מוזיאון כפר סבא