stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הקונצנזוס המדעי באשר לשינוי האקלים
עמדות ארגונים מדעיים לאומיים ובינלאומיים > הסכמה > שונות

מספר אגודות מדעיות לאומיות אחרות אישרו גם הן את עמדת ה-IPCC:
האגודה האמריקאית לאסטרונומיה (אנ')
האגודה האמריקאית לסטטיסטיקה (אנ')
המועצה הקנדית של מהנדסים מקצועיים (אנ')
מוסד המהנדסים של אוסטרליה (אנ')
האגודה הבינלאומית לחקר האגמים הגדולים
המכון למהנדסים מקצועיים של ניו זילנד
הפדרציה העולמית של ארגוני ההנדסה (WFEO) (אנ')
עמדות ארגונים מדעיים לאומיים ובינלאומיים > עמדה בלתי-מתחייבת > האגודה האמריקאית לחקר הגאולוגיה של הנפט

נכון ליוני 2007, הצהרת העמדה של האגודה האמריקאית לחקר הגאולוגיה של הנפט (AAPG) (אנ') בנושא שינוי האקלים הייתה כדלהלן:
חברי ה-AAPG חלוקים במידת ההשפעה שיש לפחמן הדו-חמצני האנתרופוגני על עליות הטמפרטורה העולמיות האחרונות והפוטנציאליות. [...] מודלי סימולציית אקלים מסוימים צופים כי מגמת ההתחממות תימשך, כפי שדווח על ידי האקדמיה הלאומית למדעים (NAS), האיגוד הגיאופיזי האמריקאי (AGU), האגודה האמריקאית לקידום המדע (AAAS) והאגודה האמריקאית למטאורולוגיה (AMS). ה-AAPG מכבדת את העמדות המדעיות הללו, אך רוצה להוסיף כי תחזיות התחממות האקלים הנוכחיות עשויות ליפול בתוך סטיות טבעיות אשר מתועדות היטב באקלים העבר ובנתוני הטמפרטורה הנצפים. נתונים אלה אינם בהכרח תומכים בתרחישים המרביים החזויים במודלים מסוימים.
לפני שאימץ הצהרה זו, ה-AAPG היה הארגון המדעי הגדול היחיד שדחה את הממצא של השפעה אנושית משמעותית על האקלים בזמן האחרון, על פי הודעת מועצת האגודה האמריקאית לחקר הרביעון. נשיא ה-AAPG, לי בילינגסלי, הסביר את התוכנית לתיקון, וכתב במרץ 2007:
חברים איימו לא לחדש את החברות שלהם [...] אם ה-AAPG לא תשנה את עמדתה בנושא שינוי האקלים העולמי. [...] ונאמר לי על חברים שכבר פרשו בשנים קודמות בגלל עמדתנו הנוכחית בנוגע לשינוי האקלים העולמי. [...] הצהרת המדיניות הנוכחית אינה נתמכת על ידי חלק ניכר מחברינו ומחברינו העתידיים.
בינואר 2010, נשיא ה-AAPG, ג'ון לורנץ, הכריז על "ביטולה" של ועדת שינוי האקלים העולמי של ה-AAPG. הוועד המנהל של AAPG קבע:
שינויי האקלים הם שוליים במקרה הטוב למדע שלנו. [...] ל-AAPG אין מהימנות בתחום זה [...] וכקבוצה אין לנו ידע מיוחד בגאופיזיקה אטמוספרית גלובלית.
עמדות ארגונים מדעיים לאומיים ובינלאומיים > עמדה בלתי-מתחייבת > המכון האמריקאי של גאולוגים מקצועיים (AIPG)

הצהרת העמדה הרשמית של ה-AIPG בנושא הסביבה קובעת כי "בערה של דלקי מאובנים אחראית לייצורם של גזי חממה, ביניהם פחמן דו-חמצני (CO2) ומתאן (CH4). פליטות גזי חממה נתפסות על ידי רבים כאחת הדאגות הסביבתיות העולמיות הגדולות הקשורות לייצור אנרגיה, בשל השפעות פוטנציאליות על מערכת האנרגיה העולמית ואולי על האקלים העולמי. השימוש בדלקי מאובנים הוא המקור העיקרי לעלייה בריכוז של גזי חממה באטמוספירה מאז התיעוש".
במרץ 2010, מנכ"ל AIPG פרסם הצהרה בנוגע לקיטוב הדעות על שינוי האקלים בין החברים, והודיע כי הנהלת AIPG קיבלה החלטה להפסיק לפרסם כתבות ומאמרי דעה הנוגעים לשינוי האקלים בכתב העת החדשותי של הארגון, "The Professional Geologist".
עמדות ארגונים מדעיים לאומיים ובינלאומיים > התנגדות

מאז 2007, כאשר האגודה האמריקאית לחקר הגאולוגיה של הנפט פרסמה הצהרה מתוקנת, אף גוף מדעי לאומי או בינלאומי כבר לא דוחה את הממצאים של השפעות האדם על שינויי האקלים.
קיומו של קונצנזוס מדעי

שאלה שעלתה לעיתים קרובות בשיח הפופולרי הייתה האם יש קונצנזוס מדעי על שינויי אקלים. מספר ארגונים מדעיים השתמשו במפורש במונח "קונצנזוס" בהצהרותיהם:
האגודה האמריקאית לקידום המדע (אנ'), 2006: "המסקנות בהצהרה זו משקפות את הקונצנזוס המדעי המיוצג על ידי, למשל, הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים, וההצהרה המשותפת של האקדמיות הלאומיות".
האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית: "על פי שיקול דעתם של רוב מדעני האקלים, התחממות כדור הארץ בעשורים האחרונים נגרמה בעיקר מפעילויות אנושיות שהגדילו את כמות גזי החממה באטמוספירה. [...] לגבי שינויי אקלים, [דו"חות האקדמיות הלאומיות] העריכו ממצאי קונצנזוס על המדע..."
הצהרה משותפת של האקדמיות למדעים, 2005: "אנו מכירים בקונצנזוס המדעי הבינלאומי של הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים (IPCC)".
הצהרה משותפת של האקדמיות למדעים, 2001: "עבודתו של הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים (IPCC) מייצגת את הקונצנזוס של הקהילה המדעית הבינלאומית על מדעי שינוי האקלים. אנו מכירים ב-IPCC כמקור המידע האמין ביותר בעולם בנושא שינויי אקלים והגורמים להם, ואנו תומכים בשיטתו להשגת קונצנזוס זה".
האגודה האמריקאית למטאורולוגיה (אנ'), 2003: "טבעו של המדע הוא כזה שלעיתים רחוקות יש הסכמה מוחלטת בין מדענים. הצהרות ומאמרים מדעיים בודדים – שהתוקף של חלקם טרם הוערך כראוי – יכולים להיות מנוצלים בדיון המדיניות ויכולים להשאיר את הרושם לפיו הקהילה המדעית חלוקה בחריפות בנושאים שבהם יש, במציאות, קונצנזוס מדעי חזק. [...] דו"חות ההערכה של ה-IPCC מוכנים במרווחי זמן של כחמש שנים על ידי קבוצה בינלאומית גדולה של מומחים המייצגים את המגוון הרחב של מומחיות ונקודות מבט הרלוונטיות לנושאים אלו. הדו"חות שואפים לשקף הערכת קונצנזוס של תוצאות המחקר המלא שעבר ביקורת עמיתים. [...] הם מספקים ניתוח של מה שידוע ולא ידוע, מרמת ידת הקונצנזוס, ואינדיקציה מסוירמת ידת האמון שניתן לתת בהצהרות והמסקנות השונות".
רשת האקדמיות למדעים באפריקה (אנ'): "קיים כעת בקהילה המדעית העולמית קונצנזוס, המבוסס על ראיות עדכניות, שאומר שפעילויות אנושיות הן המקור העיקרי לשינוי האקלים וששרפת דלקי מאובנים אחראית במידה רבה להנעת השינוי הזה".
האיגוד הבינלאומי לחקר הרביעון (אנ'), 2008: "האיגוד הבינלאומי לחקר הרביעון מכיר בקונצנזוס המדעי הבינלאומי של הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים (IPCC)".
האגודה האוסטרלית לשונית האלמוגים, 2006: "קיים קונצנזוס כמעט מוחלט בקרב מומחים לפיו אקלים כדור הארץ משתנה כתוצאה מהצטברות גזי חממה. [...] קיים קונצנזוס מדעי רחב לפיו שוניות האלמוגים מושפעות מאוד מפעילות האדם וישנן השפעות עולמיות משמעותיות שיכולות להפוך את השוניות לפגיעות יותר כדוגמת התחממות כדור הארץ..."
ראו גם

התחממות עולמית
הכחשת שינוי האקלים
אזהרת מדעני העולם לאנושות
ביאורים

↑  שינויים בטמפרטורה העולמית מתבטאים בדרך כלל במונחים של "חריגות טמפרטורה". במחקרים בנושא שינויי אקלים, חריגות טמפרטורה חשובות יותר מטמפרטורה מוחלטת. חריגת טמפרטורה היא ההבדל מטמפרטורה ממוצעת או בסיסית. הטמפרטורה הבסיסית מחושבת בדרך כלל על ידי ממוצע של 30 שנים או יותר של נתוני טמפרטורה.
יצחק פינדרוס

יצחק זאב פִּינְדְרוּס (נולד ב-20 ביולי 1971, כ"ז בתמוז ה'תשל"א) הוא חבר הכנסת מטעם מפלגת דגל התורה בסיעת יהדות התורה, יו"ר הוועדה המיוחדת לפניות הציבור ויו"ר סיעת יהדות התורה. בשנים 2001–2007 כיהן כראש עיריית ביתר עילית, בשנים 2008–2013 כסגן ראש עיריית ירושלים, ובשנים 2016–2019 היה מ"מ ראש עיריית ירושלים. מזכ"ל דגל התורה החל משנת 2020.
ביוגרפיה

פינדרוס נולד בירושלים למשה ולזלדה (לבית הלר), עולים מארצות הברית. הוא למד בתלמוד תורה אדרת אליהו של הרב יצחק שלמה זילברמן ובישיבת אדרת אליהו. בגיל 19 נישא לבתו של הרב מנחם רוטנברג, משגיח בישיבת קול תורה, וקבע את מושבו בביתר עילית. בביתר עילית פעל פינדרוס במסגרת ארגוני גמילות חסדים ונמנה עם מקימי "קופת הצדקה הכללית" של העיר. במקביל ניהל את האגודה "עטרה ליושנה", שעסקה בגאולת נכסים בבעלות יהודית בעיר העתיקה בירושלים, ואת עמותת "נר לרחל ובניה", שהפעילה מוסדות חינוך.
בגיל 26, במהלך כהונתו כסגן ראש העיר ביתר עילית, שירת בצה"ל בחטיבת עציון, במשך שנה ותשעה חודשים והשתחרר בדרגת רב-טוראי.
ביוגרפיה > בעיריית ביתר עילית

את דרכו הפוליטית החל בשנת 1991 כיועץ לראש המועצה המקומית ביתר עילית משה ליבוביץ, תפקיד בו החזיק במשך קדנציה אחת, עד היבחרו כחבר מועצת העיר מטעם מפלגת דגל התורה ב-1996, אז התמנה לסגן ראש המועצה.
בראשיתה של האינתיפאדה השנייה, כאשר הופעלה אלימות כלפי הנוסעים בכביש 375 לביתר עילית, כמו: יידוי אבנים ובקבוקי תבערה על ידי תושבים מהכפר חוסאן הסמוך לעיר, הקים פינדרוס אוהל מחאה על אם הדרך, בקריאה לשיפור המצב הביטחוני. מהלך זה גרם לעימות בינו לבין חבר הכנסת משה גפני (ממפלגתו) שסבר כי על נציגי המפלגה בעיריות להתרכז בנושאים מקומיים בלבד ולא לעסוק בבעיות פוליטיות ארציות.[דרוש מקור]
בשנת 2001 נבחר פינדרוס, בתמיכת רבני החוג הליטאי וחצרות חסידיות שונות, לראשות עיריית ביתר עילית, כשגבר על ראש העירייה המכהן יהודה גרליץ. במשך כהונתו כראש העיר, התקדמה ביתר באופן ניכר ומספר התושבים הכפיל ושילש את עצמו. פינדרוס גם גייס תקציבים בישראל ומחוצה לה למען פיתוח העיר והרחבתה.[דרוש מקור]
במהלך הקמת הקואליציה העירונית לאחר בחירתו לראש העירייה, חתם פינדרוס, לדרישת חסידי בויאן, על הסכם רוטציה עם מאיר רובינשטיין, שכיהן כסגנו, בו התחייב שלא להתמודד מולו בבחירות הבאות. בהגיע מועד הבחירות לראשות העיר בשנת 2007, הודיע לו בתחילה מאיר רובינשטיין כי הוא מוותר על הסכם הרוטציה שביניהם, ומאפשר לו לרוץ שוב לראשות העירייה. עם התקרב הבחירות, בעקבות השפעתו של ח"כ מאיר פרוש (יו"ר סיעת שלומי אמונים במפלגת אגודת ישראל, שרובינשטיין חבר בה), חזר בו רובינשטיין מוויתורו ודרש לקבל לידיו את ראשות העירייה לפי ההסכם. על פי דרישת שולחיו, האדמו"ר מבויאן והרב יוסף שלום אלישיב, המשיך פינדרוס בהתמודדות והפסיד בהפרש גדול, בין היתר הודות לתמיכת ש"ס ברובינשטיין.
ביוגרפיה > בעיריית ירושלים

בשנת 2008, לאחר פרישת שני הגורמים העיקרים במפלגת דגל התורה בירושלים מהעירייה - אורי לופוליאנסקי פרש מהפוליטיקה ואורי מקלב התמנה לחבר הכנסת - הורה הרב אלישיב, מנהיגה הרוחני של מפלגת דגל התורה, למנות את פינדרוס ליו"ר המפלגה בירושלים, מתוך הכוונה להעמיד אותו כמועמד עתידי לראשות העירייה, תפקיד אותו מילא במהלך קדנציה אחת (2008 עד 2013). פינדרוס מונה לסגן ראש העירייה והחזיק את תיקי החינוך החרדי והתברואה. בקדנציה השנייה שלו בעיריית ירושלים (בשנת 2013 עד 2018) החזיק בתיק התברואה ושיפור פני העיר. ממאי 2016 עד אוקטובר 2018 כיהן כמ"מ ראש עיריית ירושלים.
מלבד פעילותו הפוליטית כיהן פינדרוס לאורך השנים גם כדירקטור בחברות עירוניות, ובהן חברת הגיחון, מט"י (מרכז טיפוח יזמות), רשות ניקוז נחל שורק והחברה לפיתוח מזרח ירושלים.
ביוגרפיה > ניסיון ההתמודדות על ראשות עיריית אלעד

בספטמבר 2018 הציג את מועמדותו בבחירות המוניציפליות לראשות עיריית אלעד מטעם מפלגת דגל התורה. עקב כך הגיש ב-5 באוקטובר 2018 את התפטרותו ממועצת העיר ירושלים ומתפקידו כסגן ראש העירייה. ב-17 באוקטובר, כשבועיים לפני הבחירות, פסל בית המשפט את מועמדותו שקבע כי אלעד היא מקום מגוריו הארעי, ולא הקבוע.
עתירתו של פינדרוס לבג"ץ נגד ההחלטה של בית המשפט המחוזי נדחתה ב-22 באוקטובר. לאחר הפסילה פנו מפלגות דגל התורה וש"ס לשר הפנים בבקשה לדחות את מועד הבחירות בעיר. עקב ניגוד עניינים מובנה, העביר שר הפנים אריה דרעי את הסמכות לדחייה לידי השר לשיתוף פעולה אזורי, צחי הנגבי, שדחה ב-25 באוקטובר את הבקשה. תנועת ש"ס ותנועת דגל התורה עתרו לבג"ץ נגד החלטה זו, אך עתירתן נדחתה.
ביוגרפיה > המכון החרדי למחקרי מדיניות

בין דצמבר 2018 ואוקטובר 2019 שימש כמנכ"ל המכון החרדי למחקרי מדיניות, בו היה חבר קודם לכן, כמנהל 'פרויקט הדיור', שנועד לדאוג לסוגיית מצוקת הדיור החרדית, בדגש על השפעה על מדיניות משרדי הממשלה בסוגיה.
ביוגרפיה > בכנסת

פינדרוס נכלל ברשימת יהדות התורה לכנסת החל מהבחירות לכנסת החמש עשרה ועד לבחירות לכנסת העשרים במקומות לא ריאליים. לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת, הוצב פינדרוס במקום הרביעי ברשימת דגל התורה (השמיני ברשימת יהדות התורה) ונבחר לכנסת. לכנסת העשרים ושתיים הוא לא נכנס (המפלגה זכתה רק בשבעה מושבים), ולכנסת העשרים ושלוש הוא נכנס רק ב-19 ביוני 2020, עם התפטרותו של מאיר פרוש במסגרת "החוק הנורווגי". מיד לאחר מכן מונה פינדרוס ליו"ר סיעת יהדות התורה בכנסת. בכנסת זו היה חבר בוועדות הכנסת, הכלכלה, המדע והטכנולוגיה והיה ממלא מקום בוועדת הכספים. כמו כן היה יושב ראש השדולה לעידוד תוצרת הארץ. ביחס לאיזון בין רשויות השלטון, התבטא פינדרוס כי "החלום שלי זה להביא D-9 ולפוצץ את בניין בית המשפט העליון". דבריו גררו את תגובת נשיאת בית המשפט העליון, אסתר חיות, שהצהירה כי דבריו מבטאים "שאיפות מסוכנות כלפי בית המשפט העליון בשפה אלימה ובוטה".
לאחר פיזור הכנסת ה־21 ולאחר שלא נבחר לכנסת ה־22, מונה פינדרוס למזכ"ל מפלגת דגל התורה. בבחירות לכנסת העשרים וארבע קודם פינדרוס למקום השביעי ברשימת יהדות התורה ונבחר לכנסת. בבחירות לכנסת העשרים וחמש ירד למקום השמיני ולא נבחר, אולם נכנס לכנסת ב-6 בינואר במסגרת "החוק הנורווגי", עם התפטרות שר הבינוי והשיכון יצחק גולדקנופף.
במהלך כהונתו בכנסת העשרים וחמש התבטא פינדרוס נגד קהילת הלהט"ב באמרו כי הדבר הכי מסוכן למדינת ישראל, יותר מדאע"ש וחיזבאללה זה הפריצות בעריות. זה מה שכתוב בתורה. זה יותר מסוכן מאשר בלי צה"ל. לכן בתפישה שלי אני צריך לא רק למנוע את מצעד הגאווה אלא בכלל את התנועה הזאת.
חיים אישיים

פינדרוס נשוי לשרה (לבית רוטנברג) ואב לשישה. הוא מתגורר בעיר העתיקה בירושלים.
ח"כ צבי סוכות הוא בנה של בת דודתו.
אילן שיף

| --- | --- |

 לידה:  1945 (בן 80 בערך) נתניה
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1970–2000 (כ־30 שנה)
 דרגה:    אלוף
 תפקידים בשירות
 הפרקליט הצבאי הראשי  נשיא בית הדין הצבאי לערעורים
 תפקידים אזרחיים
 סגן נשיא בית המשפט המחוזי בחיפה
 
אילן שיף בעת כהונתו כנשיא בית הדין הצבאי לערעורים
אילן שיף (נולד בשנת 1945) כיהן כסגן נשיא בית המשפט המחוזי בחיפה, קודם לכן היה הפרקליט הצבאי הראשי בדרגת תת-אלוף ונשיא בית הדין הצבאי לערעורים בדרגת אלוף.
ביוגרפיה

שיף נולד בנתניה בן להורים ילידי פולין. הוא למד בבית הספר ע"ש טשרניחובסקי בנתניה. בשל בעיה בריאותית נדחה שירותו הצבאי ובשנות ה-60 סיים לתואר ראשון במשפטים באוניברסיטה העברית, התמחה והורשה לעסוק בעריכת דין. בשנות ה-70 מילא תפקידים שונים בפרקליטות הצבאית ביניהם תובע, סגן תובע צבאי ראשי ופרקליט פיקודי של פיקוד המרכז. משנת 1980 כיהן כתובע צבאי ראשי. בתפקידו זה היה התובע במשפטו של תת-אלוף ברוך ארבל, קצין המשטרה הצבאית הראשי, שהועמד לדין באשמת קבלת שוחד.
ב-1982 מונה לסניגור הצבאי הראשי, ובין השאר כיהן כסנגורו של הרמטכ"ל רפאל איתן בפני ועדת כהן. בשנת 1984 היה היועץ המשפטי של ועדת זורע.
בהמשך היה סגן הפצ"ר ובשנת 1988 יצא ללימודי תואר שני במשפטים באקדמיה למשפט צבאי של ארצות הברית. כשחזר, בשנת 1989, המשיך בתפקידו כסגן הפרקליט הצבאי הראשי ובשנת 1991 מונה לפרקליט הצבאי הראשי. בתפקידו זה טיפל, בין השאר, באסון הכבל ובאסון צאלים ב'. בפרשת מותם של שני חיילים ממכת חום באימון של סיירת מטכ"ל,
סירב לקבל את ההמלצות שלא להעמיד איש לדין, והחליט לקיים למעורבים שימוע, שלאחריה העמיד לדין את מפקד הסיירת, עמוס בן אברהם.
בשנת 1996 הוא מונה לנשיא בית הדין הצבאי לערעורים על ידי הוועדה לבחירת שופטים צבאיים. מבקר המדינה בדק את הטיפול שלו בתיק "צאלים ב" ודחה את תלונות המשפחות השכולות נגדו. הוא סיים את תפקידו כנשיא בית המשפט לערעורים בשנת 2001.
במהלך מספר שנים לימד משפט צבאי באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת תל אביב.
בינואר 2002 מונה שיף לשופט בבית המשפט המחוזי בחיפה ובאפריל 2008 מונה לסגן נשיא בית המשפט. ב-1 ביולי 2014 פרש לגמלאות. שיף נשוי ואב לשני בנים.
הערות שוליים

↑  הוסמכו 146 עו"ד חדשים, על המשמר, 2 בנובמבר 1969
↑  עזרא ינוב, "החנינה למחזירי ציוד לצה"ל אינה כוללת נאשמים בביזה", מעריב, 28 במרץ 1974
↑  מרדכי אלקן, אלקן + מנחם - היה כתוב על ידו של אחד משני התלויים בכלא מגידו, מעריב, 19 בפברואר 1976
↑  מרדכי אלקן, אל"מ נדון לנזיפה חמורה על שערך משפט חפוז, מעריב, 25 בדצמבר 1980
↑  כתב אישום נגד תא"ל (מיל) ארבל הוגש לבית־הדין, דבר, 22 בפברואר 1981
↑  ברוך מאירי, חופי יעיד היום בוועדה, שרון ואיתן - בשבוע הבא, מעריב, 20 באוקטובר 1982
↑  אמנון אברומוביץ, אוטובוס המחבלים ממשיך לנסוע, מעריב, 16 באוגוסט 1985
↑  עמנואל רוזן, העלאות בדרגה וחילופי תפקידים בפרקליטות הצבאית הראשית, מעריב, 10 ביוני 1988
↑  עמנואל רוזן, אל"מ אילן שיף מונה לסגן הפרקליט הצבאי הראשי, מעריב, 2 ביולי 1989
↑  שחר גולדמן, חורים ברשת, באתר העין השביעית, 1 במרץ 1999
↑  משה טוב אל, הפצ"ר עסוק בשיחות טאבה והשימוע למפקד הסיירת נדחה, חדשות, 15 בנובמבר 1993
↑  מתוך דוח מבקר המדינה: "... ניתן לומר, כללית ומערכתית, שבדיקת מבקר המדינה לא העלתה כל ממצא שיש בו להטיל דופי בתום לבם, או מקצועיותם, של כל הגורמים שהיו מעורבים בטיפול הפרשה. הבדיקה אמנם העלתה ליקויים, שיפורטו בהמשך, ושם גם יובאו הערות לגביהם, אך אין בליקויים שהועלו כדי להצדיק ייחוס חוסר תום לב אישי במהלך הטיפול בפרשה דנן, ומקל וחומר - ייחוס זדון למערכת המשפטית הצבאית ולצה"ל. במיוחד יש לציין כי לא נמצא ממש בטענות שנטענו כלפי הפצ"ר בכל הנוגע להיעדר תום לב מצידו ולשיקולים זרים בקשר לשינוי עמדתו כלפי לוין, לאחר תהליך השימוע. זאת ועוד, במהלך הביקורת נתגלה, כי יש ובקלות יתרה הוטחו האשמות חסרות יסוד והכפשות נגד בעלי תפקידים בצה"ל ללא כל בסיס, וכן הועלו השערות מהשערות שונות כבסיס להטלת דופי באנשים. יש להוקיע תופעה זו."
אהבנו את לורה

| --- | --- |

 בימוי:  אלכסנדר ארקאדי 
 תסריט:  אלכסנדר ארקאדי 
 שחקנים ראשיים:  סופי מרסו Pierre Abbou רישאר ברי פרדריק קווירינג איילת זורר עמנואל ריבה ז'ראר דרמון יעל אבקסיס בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 מוזיקה:  פיליפ סארד 
 צילום:  רוברט אלעזרקי 
 מדינה:  צרפת צרפת
 חברת הפקה:  Canal+ 
 הקרנת בכורה:  1991 
 משך הקרנה:  114 דק' 
 שפת הסרט:  צרפתית 
 סוגה:  סרט מלחמה, סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
אהבנו את לורה (בצרפתית: Pour Sacha - "בעבור סשה") הוא סרט צרפתי מ-1991 המתרחש בישראל של לפני מלחמת ששת הימים, הסרט צולם בחלקו בישראל.
עלילה

סשה ולורה מתגוררים בקיבוץ על יד הגבול עם סוריה, שלושה חברים שלהם מצרפת, סימון, מישל ופול, באים לבקר אותם על מנת לחגוג ללורה יום הולדת. סשה היה מורה לפילוסופיה שהגיע לישראל והתגייס לצנחנים, סימון טרוד במחשבות על מותה של מרים, הבחורה אותה אהב. במסיבת יום ההולדת סשה מציע נישואים ללורה, אך סימון מנסה למצוא בין חבריו מישהו האשם במותה של מרים. לורה היא היחידה שיודעת שהנערה מתה מלב שבור, גם היא אהבה את סשה. הסרט מסתיים כאשר מוכרזת מלחמה בישראל.
שחקנים

| שחקן | תפקיד |
| --- | --- |
סופי מרסו: לורה
ריצ'רד ברי: סשה
פביאן אורסייר: פול
נילס דובוסט: סימון
פרדריק קווירינג: מישל
שלומית כהן: מרים
איילת זורר: שושנה
מיכל ינאי: 
יעל אבקסיס:
הערות שוליים

1 2  חגי לוי, סרטים חדשים - אהבנו את לורה, חדשות, 30 באפריל 1992
טוקטיניב

| --- | --- |
 
 שם IUPAC
 6-N-(4,4-dimethyl-5H-1,3-oxazol-2-yl)-4-N-[3-methyl-4-([1,2,4]triazolo[1,5-a]pyridin-7-yloxy)phenyl]quinazoline-4,6-diamine
 שמות מסחריים בישראל
 טוקיסה (Tukysa)
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C26H24N8O2 
 מסה מולרית:  480.53 גרם למול
 נתונים פרמוקוקינטיים
 מטבוליזם:  בכבד
 זמן מחצית חיים:  8.5 שעות
 הפרשה:  מפונה על ידי הכבד
 בטיחות
 סיכון לתלות:  לא קיים
 דרכי מתן:  פומי
 מזהים
 מספר CAS:  937263-43-9
 PubChem:  51039094
 ChemSpider:  34995558
 
טוקטיניב (באנגלית: Tucatinib) היא תרופה כנגד סרטן, המשמשת לטיפול בסרטן השד מסוג HER2 וסרטן המעי הגס. טוקטיניב הוא מעכב של הרצפטור HER2.
היסטוריה

טוקטיניב אושרה על ידי מנהל המזון האמריקאי (FDA) באפריל 2020 לשימוש בחולי סרטן השד מסוג HER2 חיובי, שלא ניתנים להסרה ניתוחית.
ב-2023 ה-FDA העניק אישור מהיר לטיפול בתרופה עבור סרטן המעי הגס שאינו ניתן לכריתה.
שימוש רפואי

טוקטיניב הוא קו שני לטיפול בנשים בוגרות עם סרטן שד מתקדם, בלתי ניתן לכריתה, או לחלופין שפיתח גרורות. בדרך כלל ישולב בטיפול עם קפציטבין (Capecitabine).
מנגנון פעולה

טוקטיניב הוא מעכב הפיך של רצפטור מסוג טירוזין קינאז הנקרא HER2.
טוקטיניב הוא מעכב זרחון של HER2 ו-HER3, הגורם להפעלה של הרצפטורים המובילה לקיום מחזור התא והתחלקותו. באופן זה טוקטיניב מונע התרבות של תאים בעלי רצפטור HER2 ובשילוב עם טרסטוזומאב מעודד פעילות נוגדת גדילה (של הגידול).
תופעות לוואי

לתרופה עלולה להיות מספר תופעות לוואי : בחילות, חולשה, הקאות, דלקות בפה ובשפתיים, כאב בטן, כאב ראש, אנמיה פגיעה בכבד, ופריחה בידיים וברגליים.
הערות שוליים

↑  Tucatinib - NCI, www.cancer.gov, ‏2020-05-05 (באנגלית)
↑  PubChem, Tucatinib, pubchem.ncbi.nlm.nih.gov (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מאיר יעקב הכהן קפלן

| --- | --- |

 לידה:  דצמבר 1851 כסלו ה'תרי"ב וולקוביסק, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 פטירה:  16 בפברואר 1924 (בגיל 72) י"א באדר ה'תרפ"ד גדרה
 מקום קבורה:  בית הקברות בגדרה
 תאריך עלייה:  1866 ה'תרמ"ו
מאיר יעקב הכהן קפלן (ברוסית: Раввин Меир Яаков ха-Коэн Каплан; דצמבר 1851, כסלו ה'תרי"ב — 16 פברואר 1924, י"א באדר ה'תרפ"ד) היה מלמד ביישוב, מורה בגדרה ומהמתיישבים הראשונים במקום.
ביוגרפיה

מאיר יעקב הכהן נולד בוולקוביסק שבאימפריה הרוסית ליהודה ועדל. בילדותו למד בחדר ולאחר מכן בישיבה בעיירת הולדתו. כשהיה בן 15 התרחשו פרעות בגבול הרוסי באזור מגוריו, וקוזאקים בזזו ורצחו יהודים. בעקבות אירועים אלה עלה עם משפחתו ב-1866, ועבר ללמוד בישיבתו של הרב שמואל סלנט בירושלים.
בתום לימודיו שב ללמד בחדר. הוא לימד תורה בעברית, דבר שהיה לא מקובל ואף מגונה, ובשל כך הוחרם על ידי רבני ירושלים ואיבד את עבודתו. לאחר כשנה התקבל לעבודה חדשה בתור מורה בבית הספר הראשון בגדרה וכשוחט, במסע לגדרה שארך כמה ימים, נפטרה אשתו. גם בגדרה לימד בעברית, והיה למורה המוסמך הראשון בגדרה.
בנוסף לעבודתו כמורה וכשוחט עיבד חלקת אדמה שהייתה שייכת לו ולבן דודו אליהו קפלן. מאיר נפטר בשנת ה'תרפ"ד ונקבר בבית הקברות בגדרה. כיום בגדרה קיים רחוב על שמו.
הערות שוליים

↑  1489 | Encyclopedia of the Founders and Builders of Israel, תידהר
↑  עשו להם בית ספר, באתר wiseland
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מאיר יעקב הכהן קפלן".
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סוכנות המכס והגנת הגבולות של ארצות הברית

| --- | --- |


 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית 
 משרד אחראי:  המחלקה לביטחון המולדת של ארצות הברית
 סוכנות אם:  המחלקה לביטחון המולדת של ארצות הברית 
 סוכנות בת:  משמר הגבול של ארצות הברית
 תאריך הקמה:  1 במרץ 2003
 סוכנות קודמת:  סוכנות המכס של ארצות הברית ושירות ההגירה של ארצות הברית
 ראש:  טרוי מילר (בפועל)
 מטה מרכזי:  בניין רונלד רייגן, וושינגטון די. סי.
 עובדים:  60,000
 www.cbp.gov
 
סוכנות המכס והגנת הגבולות של ארצות הברית (באנגלית: U.S. Customs and Border Protection ובראשי תיבות: CBP) היא סוכנות פדרלית השייכת למחלקה לביטחון המולדת.
הסוכנות הוקמה במרץ 2003 כחלק מארגונה של המחלקה לביטחון המולדת, ואיחדה לתוכה את שירות המכס ופעילויות מסוכנות ההגירה של ארצות הברית וממחלקת החקלאות. הסוכנות מעסיקה למעלה מ-60,000 עובדים ואחריותה היא הגנה על גבולות ארצות הברית, פיקוח ואכיפת חוקי מעבר וסחר למדינה.
תחת הסוכנות פועל משמר הגבול של ארצות הברית כגוף ביצוע שאנשיו נושאי מדים ודרגות.
היסטוריה

לפני הקמת הסוכנות, האחריות על ביטחון, אכיפה ומתקנים לשם פעילות מעבר ומסחר בינלאומיים הייתה מחולקת בין מספר ארגונים. מטרת הסוכנות המאוחדת הייתה לאפשר תהליכים סדורים ואחידים שיבטיחו עמידה בדרישות חוקי ההגירה, הבריאות והסחר הבינלאומי.
שירות המכס של ארצות הברית - השירות הוקם ב-31 ביולי 1789, עם ארגון הסוכנות נסגר השירות, ראשו היה לראש סוכנות המכס והגנת הגבולות, ומרבית עובדיו ותחומי אחריותו הועברו לסוכנות החדשה.
פקחי ההגירה - פעילותם התבצעה עד להקמת הסוכנות תחת משרד המפקח על ההגירה שנוסד ב-3 במרץ 1891
פקחי חקלאות - פעילותם התבצעה קודם לכן תחת משרד החקלאות במסגרת חוק ההסגר לצומח מ-20 באוגוסט 1912
סוכני משמר הגבול - פעילותם נוסדה ב-28 במאי 1924 וטרם הקמת הסוכנות פעלו תחת מחלקת המשפטים של ארצות הברית
קפאת-עד

מפה המראה את תחומי קפאת־עד וסוגיה השונים בחצי הכדור הצפוני
התמוטטות המדרון של קרקע בקפאת־עד חושפת עדשות קרח
קִפְאַת־עַד (לעיתים גם קִפְֿאוֹן־עַד; באנגלית: permafrost) הוא מונח בגאולוגיה המתייחס לקרקע הנמצאת בטמפרטורה של נקודת הקיפאון של המים (0°C), או בטמפרטורה נמוכה יותר, במשך שנתיים לפחות. מרבית הקרקעות במצב זה שוכנות בקווי רוחב גבוהים (בתוך אזורי החוג הארקטי והחוג האנטארקטי ובקרבתם), אבל קפאת־עד אלפינית יכולה להתקיים במקומות גבוהים בקווי רוחב נמוכים יותר. לא תמיד יש קרח בתוך הקרקע, כמו במצב של סלע אם אטוּם, אבל הוא מצטבר לעיתים קרובות, ולפעמים בכמויות העולות על קיבול המים המרבי של הקרקע. החלק היחסי של קפאת־עד בסך כל המים על פני כדור הארץ הוא 0.022%, וכ־15% מהקרקע החשופה של חצי הכדור הצפוני שרויה במצב של קפאת־עד. קפאת־עד קיימת גם בקרקעית הים על מדף היבשת של היבשות שסביב אוקיינוס הקרח הצפוני, שחלקים ממנו נחשפו בעידן הקרח האחרון.
על פי טענה של קבוצת מדענים, מספיקה התחממות עולמית בגובה 1.5°C מעל ממוצע הטמפרטורות הנוכחי על מנת לגרום להפשרת קפאת־העד של סיביר.
גורמים שונים גורמים לקרקע הקפואה להפשיר לראשונה מזה עידנים. תהליך ההפשרה הולך ותופס תאוצה עד כדי חשש לכך שיהיה בלתי הפיך, ומאיים על היציבות התרמית, הכימית, המיקרוביולוגית והמבנית של קפאת העד ועל חיי היום יום של האוכלוסיות המתגוררות באזור קפאת העד.