stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מודי'ס

| --- | --- |
סמליל תאגיד מודי'ס

 נתונים כלליים
 סוג:  חברת החזקות ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בניו יורק (3 באוקטובר 2000–MCO) 
 מייסדים:  ג'ון מודי'ס
 תקופת הפעילות:  1909–הווה (כ־116 שנים) 
 חברות בנות:  Moody's Investors Service  Moody's SF Japan  Moody's Japan  מודי'ס אנליטיקס 
 מיקום המטה:  ניו יורק 
 קואורדינטות:  40°42′48″N 74°00′43″W﻿ / ﻿40.713333333333°N 74.011944444444°W﻿ / 40.713333333333; -74.011944444444 
 בעלות:  ברקשייר האת'וויי (13%)
 ענפי תעשייה:  שירותים פיננסיים 
 הכנסות:  5,468,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2022) 
 רווח תפעולי:  1,883,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2022) 
 רווח:  1,374,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2022) 
 עובדים:  12,000 (2017)
  
 www.moodys.com
 he
 
תאגיד מודי'ס (באנגלית: Moody's Corporation) היא חברת ההחזקות של מודי'ס אנליטיקס ומודי'ס אינווסטורס סרוויס, סוכנות דירוג אשראי אשר מבצעת מחקר פיננסי בינלאומי ואנליזות על ישויות מסחריות וממשלתיות. כמו כן, החברה מדרגת את שווי האשראי של לווים באמצעות השימוש בסולם דירוג מתוקנן. היא אחת משלוש חברות דירוג האשראי הגדולות ומחזיקה ב-40% מנתח השוק העולמי בתחום זה, ממש כמו יריבתה העיקרית סטנדרד אנד פורס; לחברה השלישית, פיץ', נתח שוק קטן יותר.
מודי'ס הוקמה בשנת 1909 על ידי ג'ון מודי. המחזיקה המוסדית המובילה בחברה ובעלת המניות היחידה אשר מחזיקה בה מעל 5% מכלל המניות היא החברה שבבעלות וורן באפט ברקשייר האת'וויי, באמצעות החזקות של כ־13% ממניות החברה.
היסטוריה

חברת John Moody & Company הוקמה בשנת 1900. המוצר הראשון של החברה היה 'מדריך מודי'ס לניירות ערך תעשייתיים ואחרים'. החברה לא שרדה את התרסקות הבורסה של 1907. בשנת 1909, חברה מחודשת, הידועה היום כמודי'ס, הוקמה על ידי ג'ון מודי, ופרסמה אנליזות של השקעות במסילות רכבת, מה שתואר כ"ספר על ניירות ערך של מסילות רכבת, המשתמש בדירוגי אותיות כדי להעריך את הסיכון בהם". שירות המשקיעים של מודי'ס התאגד מאוחר יותר, ב-1 ביולי 1914, ובמהרה ביקר גם איגרות חוב מוניציפליות של ארצות הברית. עד לשנת 1924, הדירוג של מודי'ס כיסה בקירוב 100 אחוז משוק האג"ח של ארצות הברית. בשנות השבעים, הרחיבה מודי'ס את הדירוג שלה גם לחוב מסחרי, וכמו כן החלה בדומה לחברות דירוג אחרות באותה התקופה, לגבות תשלום ממנפיקי אג"ח בתמורה למתן הדירוג, כמו גם גביית תשלום מהמשקיעים. מספר המדינות שמבקרת מודי'ס צמח מ-3 בלבד בשנת 1975, ל-33 בשנת 1990, ועד למעל 100 בשנת 2000. הכרזות שמבצעת מודי'ס על הורדות דירוג אשראי אפשריות או ממשיות של איגרות החוב של מדינה מסוימת עלולות לעורר השפעות פוליטיות וכלכליות משמעותיות, כמו שקרה למשל בקנדה בשנת 1995 ובארצות הברית בשנת 2011.
ביקורת

חברות דירוג אשראי כגון מודי'ס היו קורבן לביקורת בתגובה להפסדים גדולים בשוק התחייבויות הנערבות על ניירות ערך מגובי נכסים (ABS CDO), אשר אירעו אף על פי שהוצמדו להם דירוגים מהסוג הגבוה ביותר על ידי חברות הדירוג. למשל, הפסדים על התחייבויות בגין ערבויות על ניירות ערך מגובי נכסים בשווי של 340.7 מיליון דולר, שהנפיקה קבוצת קרדיט סוויס שהגיעו לסכום של 125 מיליון דולר, אף על פי שדורגו AAA על ידי מודי'ס. באופן דומה, חברות גדולות כמו AIG וליהמן ברדרס היו בעלות דירוג AAA ו-AA עד אשר הגיעו לפשיטת רגל בשנת 2008.
דירוג אשראי

להלן דירוג האשראי של מודי'ס יחד עם ההבדלים משיטת הדירוג של סטנדרד אנד פורס (S&P).
דירוג אשראי > דירוג אשראי ארוך טווח

דירוג השקעה
Aaa: מודי'ס מתייחסת לחובות מסוג Aaa כאיכותיים ביותר, ובעלי הסיכון הנמוך ביותר.
(Aa (Aa1, Aa2, Aa3: מודי'ס מתייחסת לחובות מסוג Aa ככאלו בעלי איכות גבוהה ובעלי סיכון אשראי נמוך מאוד, אך ככאלו שהסיכון בהם לטווח ארוך הוא במידה מסוימת גדול יותר. (שקול ל AA, AA- ו- AA+ ב- S&P).
(A (A1, A2, A3: מודי'ס מתייחסת לחובות מסוג A ככאלו בעלי איכות מתונה-גבוהה ובעלי סיכון אשראי נמוך מאוד, אך ככאלו שהסיכון בהם לטווח ארוך הוא במידה מסוימת גדול יותר. (שקול ל A, A- ו- A+ ב- S&P).
Baa1, Baa2, Baa3: מודי'ס מתייחסת לחובות מסוג BAA ככאלו בעלי סיכון אשראי מתון. הם נחשבים בעלי דירוג בינוני וככאלו שבהם חלק מהאלמנטים של היציבות חסרים או שלא ניתן לסמוך עליהם.
דירוג ספקולטיבי (ידוע גם כאג"ח זבל)
Ba1, Ba2, Ba3: מודי'ס מתייחסת לחובות מסוג Ba ככאלו בעלי "איכות אשראי מפוקפקת".
B1, B2, B3: מודי'ס מתייחסת לחובות מסוג B כספקולטיביים ו"נתונים לסיכון אשראי גבוה", וכאלו ש"ככלל בעלי איכות אשראי נמוכה".
Caa1, Caa2, Caa3: מודי'ס מתייחסת לחובות מסוג CAA ככאלו בעלי "יציבות נמוכה ונתונים לסיכון אשראי גבוה מאד", ובעלי "איכות אשראי נמוכה באופן קיצוני. קופות שכאלו עלולות להיות כבר במצב של אי עמידה בחובות...".
Ca: מודי'ס מתייחסת לחובות מסוג Ca כ"ספקולטיביים במיוחד" וכאלו "שלרוב אינם מסוגלים עוד לשלם את חובותיהם".
C: מודי'ס מתייחסת לחובות מסוג C כ"איגרות החוב בעלות הדירוג הנמוך ביותר שלרוב אינן מסוגלות לשלם את חובותיהן", וש"סיכויי ההתאוששות הפוטנציאליים שלהן הם נמוכים".
מידרוג

משנת 2003 פועלת בישראל חברת בת של מודי'ס, מידרוג בע"מ, מכוח רישיון שניתן לה על ידי הממונה על שוק ההון ביטוח וחיסכון. ב-30 במרץ 2016 נרשמה מידרוג כחברת דירוג בהתאם לחוק להסדרת פעילות חברות דירוג האשראי. מודי'ס מחזיקה ב-51% בעלות במידרוג ו-49% מוחזקים על ידי מידרוג החזקות בע"מ. מידרוג מדרגת איגרות חוב ומכשירים פיננסיים, המונפקים בשוק ההון המקומי על ידי תאגידי תעשייה, מסחר ושירותים, חברות אחזקה, בנקים ומוסדות פיננסיים, חברות ממשלתיות וחברות נדל"ן ותשתית. כמו כן מדרגת החברה מימון פרויקטים (אנ') כמו תחנות כוח, שדות סולאריים, אגירה שאובה, טורבינות רוח, כבישי אגרה ושדות גז. בתחום המימון המובנה, מדרגת מידרוג תיקי משכנתאות, תיק הלוואות לרכב ותיקי הלוואות אחרים.
ראו גם

סטנדרד אנד פורס
סוכנות הדירוג פיץ'
רויטרס
בלומברג (חברה)
דוד גורפינקל

| --- | --- |

דוד גורפינקל בצילומי הפרסומת "הקרב על המילקי" 3
 לידה:  2 בדצמבר 1938 (בן 86) תל אביב-יפו, פלשתינה (א"י) המנדט הבריטי 
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1956
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל (2015)  פרס אופיר לצילום הטוב ביותר 
 פרופיל ב-IMDb
 
דוד גורפינקל, פיטר יוסטינוב וג׳ני סיגרוב בסרט "פגישה עם המוות" (1987)
דוד גורפינקל בצילומי הסרט "הבודדים"
דוד גוּרְפִינְקֶל (נולד ב-2 בדצמבר 1938) הוא צלם קולנוע וטלוויזיה ישראלי. מבכירי צלמי הקולנוע הישראלי שצילם למעלה מ-80 סרטים עלילתיים בישראל ובעולם. חתן פרס ישראל לקולנוע לשנת 2015 וזוכה ארבעה פרסי אופיר לצילום.
ביוגרפיה

יליד תל אביב להורים יוצאי פולין. אביו היה נגר ושותף בקולנוע גן רינה, ואמו הייתה ממשפחת צייטג. למד בבית הספר "תחכמוני" ולאחר מכן בבית ספר ביל"ו. ב-1956, מספר חודשים לפני גיוסו לצה"ל, החל לעבוד באולפני "סרטי גבע" כשוליה לעוזר צלם. לאחר שירותו ביחידת ההסרטה של דובר צה"ל, שב ל"אולפני גבע" כצלם "יומני גבע" וסרטים הסברתיים-תעמולתיים.
הפילמוגרפיה של דוד גורפינקל נעה בין יומני קולנוע וסרטי תעמולה ציוניים לז'אנרים קולנועיים שונים, דרך הגדרת האור וחלל הקולנוע המקומי, המעבר משחור-לבן לצבע, להפקות בינלאומיות, ועד קולנוע עלילתי דל תקציב ולעומתו פרסומות לערוץ 2.
בגיל 26 צילם את סרטו העלילתי הראשון, "חור בלבנה" - סרט שמרד באסתטיקה של הקולנוע התעמולתי. סרט זה פתח שותפות ארוכת שנים בין הבמאי אורי זוהר לגורפינקל. השותפות בין השניים יצרה שפה קולנועית ויזואלית חדשה[דרוש מקור], שהתבטאה במיוחד בהתמודדותו ובפרשנותו של גורפינקל עם מושגי "האור הישראלי", שהתפתחה במהלך השנים.
בסרטיו הרבים כצלם הציג גורפינקל מחוזות ישראליים שונים: ירושלים של לפני מלחמת ששת הימים ("שלושה ימים וילד", בימוי: אורי זוהר), לב תל אביב ("עיניים גדולות", "הרשלה", "השועל בלול התרנגולות", "האסונות של נינה"), הגליל ("חמסין"), "אהבה אילמת", פריפריה ("שחור"), "איריס", "מתנה משמיים" וכן, את "העבר הישראלי" ("זעם ותהילה", "אהבתה האחרונה של לורה אדלר", "הקיץ של אביה" ו"עץ הדומים תפוס", "סוף העולם שמאלה").
ב-2001 צילם את סרט הטלוויזיה "שרמן בחורף" המבוסס על ספר של אמנון דנקנר.
לגורפינקל שלושה בנים: חיליק, עיתונאי אוכל; יואב גורפינקל, במאי טלוויזיה וצלם; ויונתן, במאי טלוויזיה וקולנוע.
פרסים

פרס "עמית כבוד" של בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה (1995).
פרס מפעל חיים של פסטיבל הקולנוע ירושלים.
שישה פרסי אופיר על הצילום: שיא של כל הזמנים בקולנוע הישראלי.
פרס ישראל לקולנוע (2015).
סרטי עלילה מרכזיים

חבורה שכזאת (1962)
דליה והמלחים (1964)
חור בלבנה (1965)
פיצוץ בחצות (1966)
מוישה ונטילטור (1966)
שלושה ימים וילד (1967)
איריס (1968)
השכונה שלנו (1968)
כל ממזר מלך (1968). פרס ראשון לצילום בפסטיבל שיקגו.
מצור (1969)
תעלת בלאומילך (1969)
התרוממות (1970)
מלכת הכביש (1971)
התרנגול (1971)
כץ וקרסו (1971)
חצי חצי (1971)
השוטר אזולאי (1971)
שוד הטלפונים הגדול (1972)
הבריחה אל השמש (1972)
קזבלן (1973)
מתנה משמיים (1973)
עיניים גדולות (1974)
יהיה טוב סלומוניקו (1974)
חגיגה בסנוקר (1975)
רק היום (1976)
דודה קלרה (1977)
בוא נפוצץ מיליון (1977)
השועל בלול התרנגולות (1978)
הצילו את המציל (1977)
הרשלה (1977)
אל תשאלי אם אני אוהב (1978)
אמי הגנרלית (1978)
נישואין נוסח תל אביב (1978)
הקוסם מלובלין (1979)
אל תשאלי אם אני אוהב (1979)
אלף נשיקות קטנות (1981)
חמסין (1981)
אהבה אילמת (1982)
זעם ותהילה (1984)
המאהב (1986)
הקיץ של אביה (1988)
אהבתה האחרונה של לורה אדלר (1989). פרס שני לצילום בתחרות עדשת הזהב.
מעבר לים (1991)
כבלים (1992)
שחור (1994). פרס הצילום - פרס אופיר.
עץ הדומים תפוס (1994). פרס הצילום - פרס אופיר.
שבעה (1995)
מינוטאור (1997)
מסוכנת (1998). פרס הצילום - פרס אופיר.
הסיור האחרון (2000)
שרמן בחורף (2001)
איש החשמל (2003)
האסונות של נינה (2004). פרס הצילום - פרס אופיר. פרס פסטיבל הקולנוע ירושלים.
סוף העולם שמאלה (2004)
שושלת שוורץ (2005)
מלח הארץ (2006)
החנויות של פעם (2007)
הבודדים (2008)
סיפור גדול (2009)
המדריך למהפכה (2010)
לקריאה נוספת

האור אינו אויב שיש להכריעו, דוד גורפינקל בריאיון עם אורי שין, סינמטק - כתב עת לענייני קולנוע בהוצאת סינמטק ת"א, גיליון 85, ספטמבר-אוקטובר 1996.
הערות שוליים

↑  נירית אנדרמן, ארז ביטון ודוד גורפינקל הם הזוכים בפרסי ישראל לספרות וקולנוע, באתר הארץ, 29 במרץ 2015
| פרס אופיר לצילום הטוב ביותר |
| --- | --- | --- |
| 1990–2000 | אילן רוזנברג (1990) • אורן שמוקלר (1991) • יואב קוש (1992) • יואב קוש (1993) • דוד גורפינקל (1994) • דוד גורפינקל (1995) • אבי קרפיק (1996) • מנו קדוש (1997) • דוד גורפינקל (1998) • ולנטין בלונוגוב (1999 |  |
| 2000–2010 | עפר ינוב (2000) • איציק פורטל (2001) • ולנטין בלונוגוב (2002) • דוד גורפינקל (2003) • אסף סודרי (2004) • גיורא ביח (2005) • שי גולדמן (2006) • עופר ינוב (2007) • ירון שרף (2008) • גיורא ביח (2009) |  |
| 2010–2020 | אמנון סלומון (2010) • ירון שרף (2011) • אסף סודרי (2012) • גיורא ביח (2013) • טובי הוכשטיין (2014) עפר ינוב (2015) • שי גולדמן (2016) • גיורא ביח (2017) • דניאל מילר (2018) • שי גולדמן ( 2019) |  |
| 2020 ואילך | דניאלה נוביץ  (2020) • עמית יסעור (2021) • בועז יהונתן יעקב (2022) • דוד סטרז'מייסטר (2023) • סער מזרחי (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305880905171  PLWABN: 9810557524805606  BNE: XX1299029  BnF: cb14104041f (data)  GND: 140540725  ISNI: 0000 0000 6108 9687  LCCN: no2017090440  NKC: xx0179044  SUDOC: 240427858  VIAF: 87069660   WorldCat (עם VIAF): 87069660
רכס גרינל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  546 מ' 
 שטח:  346 קמ"ר 
 מדינה:  קנדה 
 מיקום:  נונאווט, קנדהקנדה
 רכס הרים:  הקורדילרה הארקטית
 קואורדינטות:  76°32′06″N 94°02′34″W﻿ / ﻿76.535°N 94.0428°W﻿ / 76.535; -94.0428
  (למפת קנדה מוגדלת) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי רכס גרינל(למפת קנדה רגילה) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי רכס גרינל(למפת נונאווט רגילה) איקאלואיט רנקין אינלט קיימברידג' ביי פורט אינלט גרינלנד קוויבק אונטריו מניטובה ססקצ'ואן הטריטוריות הצפון מערביות  ים בופור מפרץ הדסון מפרץ באפיןרכס גרינל(למפת נונאווט מוגדלת) איקאלואיט רנקין אינלט קיימברידג' ביי פורט אינלט גרינלנד קוויבק אונטריו מניטובה ססקצ'ואן הטריטוריות הצפון מערביות  ים בופור מפרץ הדסון מפרץ באפיןרכס גרינל
 
רכס גרינל (באנגלית: Grinnell Range) הוא רכס הרים במערב האי דבון, בטריטוריית נונאווט שבקנדה.
הרכס, המהווה חלק מרכסי הקורדילרה הארקטית, הוא אחד הרכסים הצפוניים ביותר בעולם.
גובהו של הרכס 546 מטרים מעל פני הים; שטחו של הרכס 346 קמ"ר.
הערות שוליים

↑  לפי מקור אחר 306 מטרים מעל פני הים
↑  פסגות נונאווט לפי גובהן
↑  שטח הרכס
| הקורדילרה הארקטית |
| --- | --- | --- |
| רכסי הרים | אדם • ארצות הברית • באפין • ברוס • ג'וי • גרינל • האימפריה הבריטית • הנסיכה מרגרט • הייפוינטר • ויסלר • ויקטוריה ואלברט • צ'לנג'ר • קונגר |  |
| הרים | אאוטלוק • אודין • אוקספורד • אנגנה • אסגארד • ארוהד • ארתור • באטל • בסטיל • בופורט • בידרביק • בישופ'ס מאיטר • בלדר • ברבאו • ברייב • בריידאבליק • ויסלר • יוג'ין • יוקפיק • מידנייט סאן • נוקאפ • סירק • קוואג'יוויק • ת'ול • ת'ור |  |
| מעברי הרים | פורטרס |  |
| כיפות קרח | פני |  |
| קרחונים | גל |  |
| פארקים לאומיים | סירמיליק |  |
| אזורים | אלסמיר • באפין |  |
| יישובים | אלרט |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של קנדה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רשלנות רפואית

רשלנות רפואית פירושה מתן שירותים רפואיים תוך סטייה מרמת הזהירות הסבירה, כאשר סטייה זו גרמה נזק למטופל, שלא היה נגרם אלמלא סטייה זו. למשל: רישום תרופה שאינה מתאימה, בעוד כל רופא סביר לא היה רושם אותה בנסיבות המקרה, וגרימת נזק לחולה עקב נטילתה.
רשלנות רפואית היא סוג מסוים של רשלנות. תביעות אזרחיות בגין עוולת הרשלנות משויכות אל דיני הנזיקין. באופן כללי, כאשר ניתן להוכיח כי התנהגות הנתבע מהווה רשלנות, נוצרת זכות לקבל פיצויים מהנתבע בגין הנזק שנגרם לתובע עקב הרשלנות. הרשלנות במובן זה היא מושג משפטי המתאר רמה של אשמה.
דיני הנזיקין, ובתוכם עוולת הרשלנות, מאפשרים פיצוי גם כאשר למזיק לא הייתה כוונה לפגוע. הבחנה זו משמעותית בנוגע לתחום הרפואה כיוון שבאופן עקרוני מטרת הרופא היא לסייע ולא להזיק למטופל. עם זאת, אם תימצא רשלנות, יינתן פיצוי גם בהיעדר כוונה לפגוע. כלומר, ישנה ביקורת שיפוטית גם על רופאים. הסיבה לכך היא שהחברה רואה בפעילות רשלנית פעילות תוך סטנדרטים לקויים, ולכן תיחשב כפעילות שיש בה אשמה חברתית גם אם המטרה הייתה חיובית.
ביטוח אחריות מקצועית לרופאים נועד לכסות את ההוצאות המשפטיות והפיצוי על הנזק במקרה של תביעה בגין רשלנות רפואית.
עקרונות ומגמות > רשלנות רפואית בחוק הישראלי

הרשלנות הרפואית אינה מקבלת הגדרה עצמאית בחוק הישראלי, אלא מבוססת על ההגדרה הכללית של עוולת הרשלנות המופיעה בסעיפים 35 ו-36 לפקודת הנזיקין (נוסח חדש):
35.רשלנות

עשה אדם מעשה שאדם סביר ונבון לא היה עושה באותן נסיבות, או לא עשה מעשה שאדם סביר ונבון היה עושה באותן נסיבות, או שבמשלח יד פלוני לא השתמש במיומנות, או לא נקט מידת זהירות, שאדם סביר ונבון וכשיר לפעול באותו משלח יד היה משתמש או נוקט באותן נסיבות - הרי זו התרשלות; ואם התרשל כאמור ביחס לאדם אחר, שלגביו יש לו באותן נסיבות חובה שלא לנהוג כפי שנהג, הרי זו רשלנות, והגורם ברשלנותו נזק לזולתו עושה עוולה.
36. חובה כלפי כל אדם

החובה האמורה בסעיף 35 מוטלת כלפי כל אדם וכלפי בעל כל נכס, כל אימת שאדם סביר צריך היה באותן נסיבות לראות מראש שהם עלולים במהלכם הרגיל של דברים להיפגע ממעשה או ממחדל המפורשים באותו סעיף.
בית המשפט בישראל הבחין בין שלושה סוגי רשלנות רפואית:
התרשלות בטיפול הרפואי עצמו
התרשלות בשל היעדר הסכמה מדעת
פגיעה באוטונומיה
עקרונות ומגמות > דרכים נוספות לקבלת פיצוי

רשלנות רפואית היא הדרך הנפוצה ביותר לצורך הטלת אחריות לטובת מי שנפגע כתוצאה מטיפול רפואי, אך ישנן דרכים נוספות.
ישנם מקרים מועטים של זכות תביעה אוטומטית המקנה זכות פיצוי ללא הוכחה של אשמה. מקרים אלו ניתנים בהקשר הרפואי למי שנפגע כתוצאה מחיסון (חוק ביטוח נפגעי חיסון, תש"ן-1989), מעירוי דם (חוק לפיצוי נפגעי עירוי דם (נגיף האיידס), התשנ"ג-1992) או מטיפול במחלת הגזזת (חוק לפיצוי נפגעי הגזזת, התשנ"ז-1994).
דרכים נוספות: הפרת חובה חקוקה, לפי סעיף 63 לפקודת הנזיקין, וכן תקיפה לפי סעיף 23 לפקודה. בדומה לעוולת הרשלנות, עוולות אלו מקנות זכות תביעה בגין קשת רחבה של מקרים ונסיבות, לאו דווקא בהקשר הרפואי.
בנוסף, במקרים מיוחדים הנוגעים בדרך כלל לגבי חולי נפש המאושפזים אשפוז כפוי, עשויה לעלות עילת תביעה של כליאת שווא לפי סעיף 26 לפקודת הנזיקין.
עקרונות ומגמות > רקע היסטורי

רשלנות רפואית מוזכרת במקורות לא מעטים עוד במשפט העתיק. המשפט העברי מזכיר את הרשלנות הרפואית במסכת בבא קמא: "רופא אומן שריפא ברשות בית הדין והזיק, פטור. חבל בו יותר מן הראוי לו הרי זה חייב" (תוספתא בבא קמא פרק ט' ג').
גם המשפט הרומי מטיל אחריות על רשלנות רפואית גם בדיני החוזים וגם בדיני הנזיקין.
המקרה הראשון שבו הוגשה תביעה בגין רשלנות רפואית, אירע באנגליה בשנת 1347, במשפט מורטון (התביעה נדחתה מנימוקים טכניים אולם הוכרה אחריות המנתח בגין רשלנות רפואית). המקרה הראשון הידוע בארצות הברית אירע בשנת 1794 בקונטיקט.
במאות ה-18 וה-19 החלו להישמע תביעות מצד חולים בגין נזקים שסבלו כתוצאה מטיפול רפואי בלתי מוצלח. אחד מפסקי הדין המוקדמים והמצוטטים ביותר בארצות הברית ניתן בשנת 1898 בעניין Pike. במקרה זה, קבע ביהמ"ש לערעורים של מדינת ניו יורק עקרונות חשובים בתחום הרשלנות רפואית, עקרונות המנחים את בתי המשפט עד היום, יותר מ-100 שנה לאחר מכן.
באותו מקרה תבע מר פייק את ד"ר הונסינגר בגין טיפול רשלני בברכו. ביהמ"ש לערעורים, בבטלו החלטה של ערכאה נמוכה יותר קבע:
מאפיינים ייחודיים של עוולת הרשלנות בתחום הרפואה

עוולת הרשלנות כוללת שלושה יסודות: חובת הזהירות, התרשלות וגרימת נזק. להלן נבחן את יסודותיה של העוולה תוך עמידה על המאפיינים הייחודיים להם בתחום הרפואה.
מאפיינים ייחודיים של עוולת הרשלנות בתחום הרפואה > חובת הזהירות

חובת הזהירות נבחנת על פי שני תנאים מצטברים: חובת זהירות מושגית, הבוחנת האם סוג המזיקים שאליו משתייך המזיק אחראי לנזקים מסוג הנזק שאירע של סוג הניזוקים אליו משתייך הניזוק, וחובת זהירות קונקרטית הנוגעת לנזק במקרה הספציפי.
מאפיינים ייחודיים של עוולת הרשלנות בתחום הרפואה > חובת הזהירות > חובת הזהירות המושגית

יחסי רופא-מטופל נחשב לתחום בו קיימת בבירור חובת זהירות מושגית, בגלל שהחולה אשר אינו בקיא בתחום מסתמך על מומחיותו של הרופא. עם זאת, חובת הזהירות המושגית נדונה בבתי המשפט במספר מקרי גבול. למשל האם קיימת חובת זהירות מושגית בין רופא לעובר אורח שבו נתקל באקראי.
כן נדונה השאלה של אחריות הרופא בתחומי רפואה חדשים. במקרה של זייצוב נ' כץ נולד ילד בעל מום בעקבות ייעוץ גנטי רשלני והתעוררה שאלה האם קיימת חובת זהירות מושגית בין היועץ הגנטי לבין ההורים ו/או הקטין שיכולה להקים עילה של 'הולדה בעוולה'. הגם שהיו מחלוקות חריפות בנוגע ליסוד הנזק, במקרה זה תביעת הרשלנות של ההורים הוכרה ללא היסוס, כאשר ביסוד פסק הדין עמדה ההנחה שאין פעילות רפואית החסינה מפני ביקורת שיפוטית.
שאלה נוספת היא האם חובת הזהירות קיימת גם במתן עצה ברדיו או באירועים חברתיים. הפסיקה קבעה שיש להבחין בין מסגרת מקצועית למסגרת חברתית שכן הרצינות הנלווית לייעוץ רפואי במרפאה נעדרת כאשר רופא אינו יכול לבדוק בחושיו את החולה ולכן לא תוטל אחריות על רופא שנתן ייעוץ ברדיו, בעיתון או בטלוויזיה.
ביחס לשאלה האם קיימת חובת זהירות של רופא כלפי צד שלישי נקבע כי רופא יחויב בפיצויים למי שניזוק מהמטופל שלו עקב טיפול רשלני של הרופא במטופל, אי השגחה נאותה וכדומה.
ביחס לשאלה האם גם כלפי אדם בריא הנשלח לבדיקה לצורך עבודה וכדומה קיימת חובת זהירות, נקבע כי קיימת חובת זהירות של רופא כלפי כל נבדק.
מאפיינים ייחודיים של עוולת הרשלנות בתחום הרפואה > חובת הזהירות > חובת הזהירות הקונקרטית

חובת הזהירות הקונקרטית נקבעת על פי מבחן הצפיות - האם ניתן וצריך לצפות את הנזק. יש לבחון האם ניתן היה מבחינה טכנית לצפות את הסיכון. סיכונים שבלתי אפשרי לצפותם אינם מקימים חובת זהירות. גם כאשר היה אפשרי לצפות נזק מסוים, יש לשאול האם היה צריך לבחון אותו. הקביעה שהיה צריך לצפות נזק מסוים היא קביעה נורמטיבית ותלויה בשיקולי מדיניות משפטית. למעשה, סיכונים סבירים אינם מקימים חובת זהירות שכן הם מהווים חלק מחיינו והם נלקחים בחשבון. סיכונים בלתי סבירים הם סיכונים שלא נלקחים בחשבון ולכן תוטל בגינם אחריות משפטית. אבחנה זו רלוונטית בייחוד במקצוע הרפואה שהסיכונים בו מובלעים בפעילות עצמה, שהרי רופאים ומטופלים לוקחים סיכונים מדי יום על מנת להציל את חיי המטופל או לשפר את איכותם.
מאפיינים ייחודיים של עוולת הרשלנות בתחום הרפואה > התרשלות

ליבה של עוולת הרשלנות הוא יסוד ההתרשלות, שכן בניגוד למשטר אחריות מוחלטת בו הפיצוי ניתן על נזק ללא תלות בהתנהגות המזיק, במשטר של רשלנות המזיק יחויב בפיצוי, רק אם התנהגות המזיק הייתה רשלנית.
בתחום הרפואה קובע מבחן "הרופא הסביר" את סטנדרט ההתנהגות המצופה מרופא שחריגה ממנו תהווה רשלנות. הסטנדרט הראוי נעזר במבחן "הפרקטיקה המקובלת" הקובע שעל הרופא להשתמש ברמה של ידע ומקצועיות הקיימת ומופעלת על ידי רופאים ברמה מקצועית טובה. לצורך קביעת רמת המקצועיות המקובלת ביהמ"ש כמעט ולא יתערב בעמדה שנוקטים המומחים בתחום, על אף שבתי המשפט מצהירים על עצמם כבעלי סמכות לקבוע במצבים מסוימים שהפרקטיקה המקובלת היא רשלנית. בפועל, ככל שנדרשת פחות הבנה רפואית בתחום כך תהיה נטייה גדולה יותר של ביהמ"ש להביע דעה ביחס לסטנדרט המקובל. שאלת הפרקטיקה המקובלת התעוררה בפרשת קליפורד, שם התמוטטה ילדה במסגרת טיפול שיניים כתוצאה מזריקת הרדמה ונגרם לה נזק מוחי כבד. ההרדמה התבצעה באמצעות מזרק לא שואב, והוכח כי לו הייתה מתבצעת הזריקה במזרק שואב (מזרק המאפשר בחינה האם המחט הוחדרה לכלי דם), הנזק לא היה נגרם. בית המשפט קבע שקיומה של פרקטיקה שעל-פיה פעל הרופא, אינו שולל את התרשלותו מכיוון שהסיכונים הכרוכים בפרקטיקה של שימוש במזרקים לא שואבים היו ידועים, וניתן היה באמצעי פשוט וזמין למנוע את הסיכון ללא תוספת עלות משמעותית.
מאפיינים ייחודיים של עוולת הרשלנות בתחום הרפואה > התרשלות > בין רשלנות לטעות

התנהגותו של רופא איננה נבחנת באופן כללי כי אם באופן ספציפי. לכן, הטענה שהתנהגות רשלנית הייתה מעידה חד פעמית ומהווה 'טעות', לא תהווה הגנה עבורו. עם זאת, טעות לא תחשב התרשלות במצבים בהם רופא עשה ככל יכולתו וכפי מיטב כישוריו והידע המקצועי הקיים אך בדיעבד התברר שהייתה עדיפה פרקטיקה אחרת. למשל, טענת טעות לא תתקבל ותחשב להתרשלות כאשר ישנו כישלון באבחון, מקום שרופא סביר היה מאבחן את המחלה, או כאשר קיים חוסר פרופורציה בין הטיפול המבוקש לזה הניתן על ידי הרופא.
ההלכה בישראל אף מרחיבה את חובת הזהירות וכוללת חובת התייחסות לממצאים גלויים וחובה לקיים תהליך נמשך של אבחון וטיפול על פי התפתחות הדברים. קיימת נכונות לבקר רופא שבחר דרך טיפול מסוימת ולא אחרת אם ניתן להראות שלא שקל מספיק את הבחירה. מבחני הרשלנות מחמירים עם הרופא ככל שהמחלות במקרה הן כאלה שניתנות לריפוי אך לחולה נגרם נזק חמור. ביחס לרופא שהכריע בין שתי אסכולות והגישה לפיה הכריע התבררה כפחות טובה, קיימת בפסיקה הישראלית הגנה המבוססת על ההנחה שרופא רשאי לבחור בין שתי אסכולות על פי הבנתו ומצפונו.
האם רופא מתחיל (מתמחה) רשאי לטעות? עולה השאלה האם האינטרס ליתן לרופא מתחיל (מתמחה) ללמוד תוך כדי עבודה מחייב שהוא ייבחן בסטנדרטים מחמירים פחות ורף ההתנהגות המצופה ממנו יהיה שונה מהסטנדרט הכללי. אולם במקרה זה גובר האינטרס להבטיח פעולה באיכות גבוהה ולכן רופא מתמחה ייבחן באותם סטנדרטים של כל רופא. 

מנגד, מרופא מומחה בעל כישורים מיוחדים מצופה לנהוג בהתאם לכך והוא ייבחן על פי סטנדרטים מחמירים. רופא אינו חייב לדעת כל התפתחות חדשה בתחום הרפואה, אולם קיימת חובה להתעדכן ולהשתלם בהתפתחויות משמעותיות, אף עוד לפני שהן הופנמו בפרקטיקה.
מאפיינים ייחודיים של עוולת הרשלנות בתחום הרפואה > התרשלות > רשלנות ברורה

ישנה קטגוריה של מקרי רשלנות שבה גם ללא הבנה של רופא ניתן לזהות שהייתה התנהגות רשלנית, זוהי קטגוריה של 'רשלנות ברורה'. רשלנות ברורה מתקיימת למשל במקרה בו רופא מנתח שכח מספריים בבטנו של החולה או ביצע את הניתוח ללא כפפות וגרם לזיהום בבטן החולה.
מאפיינים ייחודיים של עוולת הרשלנות בתחום הרפואה > יסוד הנזק והקשר הסיבתי

פיצוי בנזיקין יינתן רק כאשר נגרם לתובע נזק וכאשר קיים קשר סיבתי בין התנהגות המזיק לאותו הנזק.
מאפיינים ייחודיים של עוולת הרשלנות בתחום הרפואה > יסוד הנזק והקשר הסיבתי > נזק

על-פי הפקודה מוגדר נזק כ"אובדן חיים, נכס, נוחות, רווחה גופנית או שם-טוב, או חיסור מהם, וכל אובדן או חיסור כיוצאים באלה". בפסיקה התעוררו שאלות ביחס לסוג הנזק המזכה בפיצוי, ונבחן האם סוגי נזקים שאינם פיזיים, כגון נזקים ממוניים טהורים, מזכים בפיצוי. ביחס לכך אף חלו שינויים בפסיקה במהלך השנים וקיימת נכונות להכיר גם בסוגי נזקים שבעבר לא זיכו בפיצוי.
מאפיינים ייחודיים של עוולת הרשלנות בתחום הרפואה > יסוד הנזק והקשר הסיבתי > קשר סיבתי

הקשר הסיבתי הוא קשר הגרימה בין ההתנהגות של המזיק לבין הנזק, ומהותו היא היכולת לייחס אחריות לנתבע בגין הנזק שנגרם. ביחס לקשר הסיבתי מבחינים בין סיבתיות עובדתית לסיבתיות משפטית. סיבתיות עובדתית היא הקשר בין ההתנהגות הרשלנית לבין קרות הנזק ברצף האירועים ובמהותה תלויה בהתרחשות העובדתית. סיבתיות משפטית היא קביעה נורמטיבית הקובעת האם ראוי לייחס אחריות לנתבע בגין הנזק שנגרם.