מיסיסיפי (מדינה)
היסטוריה

מיסיסיפי הייתה חלק מהתרבות המיסיסיפית, תרבות ילידית אמריקנית של שוכני בתי בוץ שהתקיימה בין השנים 800 - 1500 לספירה ורמתה הטכנולוגית הייתה זהה לזו של האדם הכלקוליתי. צאצאיהם כללו את השבטים צ'יקאסוו וצ'וקטוו. שבטים אחרים ששכנו באזור ושמם השתמר בשמן של ערים הם: נאצ'ז, יאזו ובילוקסי.
המשלחת האירופית הראשונה שהגיע למיסיסיפי הייתה של ארננדו דה סוטו שעבר באזור ב-1540. ההתיישבות הראשונה הייתה באושן ספרינגס (בילוקסי הישנה) שנוסדה בידי פייר לה מוין ד'איברוויל ב־1699. ב-1716 נוסדה נאצ'ז על גדות נהר המיסיסיפי בשם פור רוזלי והפכה לעיר הראשית ותחנת מסחר חשובה. לאחר מספר שנים שהיה תחת שליטה ספרדית, צרפתית, ובריטית, הועבר אזור המיסיסיפי לשלטונה של בריטניה לאחר מלחמת הצרפתים והאינדיאנים בהתאם לתנאי הסכם פריז.
טריטוריית מיסיסיפי נוצרה ב-7 באפריל 1798 משטחים שנלקחו מג'ורג'יה ומקרוליינה הדרומית. היא הורחבה מאוחר יותר משטחים שהיו נתונים במחלוקת בין ארצות הברית וספרד. קרקע נוספת נרכשה משבטי ילידים (בדרך כלל באמצעות חוזים מקפחים) בין 1800 ל-1830.
מיסיסיפי הפכה למדינה העשרים ב-10 בדצמבר 1817.
במחצית השנייה של המאה ה-19 הייתה מיסיסיפי מדינת כותנה, ובעלי המטעים בעיקר באזורי הדלתה ו"הרצועה השחורה" הפכו עשירים יותר ויותר הודות לאדמה הפורייה ומחירי הכותנה המאמירים בשוק העולמי. העושר הרב ואוכלוסיית העבדים הגדולה שהייתה נחוצה לשמירת הכנסה זו, השפיעו על הפוליטיקה של המדינה ותמיכתה בפרישה מהאיחוד.
מיסיסיפי הייתה המדינה השנייה שפרשה מהאיחוד והצטרפה לקונפדרציה של הדרום ב-9 בינואר 1861 ונשיא הקונפדרציה ג'פרסון דייוויס היה ממיסיסיפי. לאחר ההפסד במלחמה התקבלה מיסיסיפי שוב לארצות הברית ב-23 בפברואר 1870.
בתקופת מלחמת האזרחים, תמכו יהודים רבים מטנסי, מיסיסיפי וקנטאקי, בהצטרפות לקונפדרציית המדינות של אמריקה. את מחיר ההזדהות עם מדינות הקונפדרציה שילמו היהודים עם כיבושה על ידי צבא האיחוד של מדינות הצפון, בראשות הגנרל יוליסס גרנט, בשנת 1862. מיד לאחר הכיבוש גרנט חתם על “הצו לגירוש היהודים ממחוז טנסי” בו הורה לגרש מיידית את כל יהודי טנסי, מיסיסיפי וקנטאקי, פקודת גירוש היהודים היחידה בתולדות ארצות הברית. בסופו של דבר, מפקדו העליון של גרנט, הנשיא לינקולן ביטל חיש־מהר את הפקודה האנטישמית.
מיסיסיפי נחשבה למדינת "דרום עמוק" בעת קיומם של חוקי ההפרדה הגזעית. חוקי הפרדה גזעית מגבילים יותר ויותר שנחקקו בתחילת המאה ה-20 גרמו להגירה של כמעט חצי מיליון אנשים, שלושה רבעים מהם שחורים, בשנות הארבעים. אך בה בעת למיסיסיפי היה תפקיד חשוב בהתפתחות סגנונות מוזיקה אמריקניים: גוספל, קאנטרי, ג'אז, בלוז ורוקנ'רול. מיסיסיפי גם הוציאה מקרבה את הסופר ויליאם פוקנר והמחזאי טנסי ויליאמס.
מיסיסיפי הייתה במרכז המאבק של תנועת זכויות האזרח האמריקנית. מעשיהם של פוליטיקאים לבנים לדיכוי שחורים, תנועת מועצת האזרחים הלבנה ובפרט הקו קלוקס קלאן הוציאו לה בשנות השישים שם של מדינה ריאקציונרית. עדויות לכך ניתן לראות בסרט הפופולרי משלהי שנות ה-80 'מיסיסיפי בוערת'. הערכות הן שכמות הלינצ'ים במדינת מיסיסיפי הייתה הגבוה ביותר בארצות הברית.
שני אסונות טבע פקדו את המדינה. ב-17 באוגוסט 1969 פגע הוריקן קמיל, הוריקן בדרגה 5 במיסיסיפי, גרם למותם של 248 איש ונזק של 1.6 מיליארד דולר (במונחי 1969). ב-26 באוגוסט 2005 גרם הוריקן קתרינה הרס גדול אף יותר לאורך 90 מייל מחופי לואיזיאנה עד חופי אלבמה.
מיסיסיפי הייתה המדינה האחרונה בארצו הברית שאישרה את התיקון ה-13 לחוקת ארצות הברית, תיקון שביטל את קיומה של העבדות בכל המדינות ואסר על קיומה. החוק עצמו אושר בבית הנבחרים בשנת 1865, כאשר לנשיא אברהם לינקולן היה חלק מכריע בהעברתו, והמדינות היו אמורות לאשרו. החוק במיסיסיפי לא אושר במשך מעל מאה שנה, ואושר רק ב-21 במרץ 1995.
דגל המדינה היה האחרון בדגלי המדינות בארצות הברית אשר הנציח בתוכו את סמל הקרב של דגל הקונפדרציה, עד שביוני 2020, בעקבות מחאת Black Lives Matter החליט בית הנבחרים על הסרתו. את דגל המדינה החדש עצבה ועדה שהוקמה לנושא, והוא אושר בבתי המחוקקים בנובמבר 2020.