stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרויקט מינרט
הערות שוליים

↑  Senate Select Committee to Study Governmental Operations with Respect to Intelligence Activities (23 באפריל 1976), Supplementary Detailed Staff Reports on Intelligence Activities and the Rights of Americans: National Security Agency Surveillance Affecting Americans {{citation}}:  (עזרה)
↑  Christopher Hanson (13 באוגוסט 1982). "British 'helped U.S. in spying on activists'". The Vancouver Sun. נבדק ב-30 בנובמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "UK aided spy check". Evening Times. 13 באוגוסט 1982. נבדק ב-30 בנובמבר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Budiansky, Stephen (2016). Code Warriors. New York: Alfred A. Knopf. pp. 23, 286–291. ISBN 9780385352666.
↑  Theoharis, Athan (ביולי 2016). "Expanding U.S. Surveillance Powers: The Costs of Secrecy". Journal of Policy History (באנגלית). 28 (3): 515–534. doi:10.1017/S0898030616000208. ISSN 0898-0306. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Aid, Matthew. "Secret Cold War Documents Reveal NSA Spied on Senators". Foreign Policy. The Washington Post Company. נבדק ב-27 בספטמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
פקודת יומן

פקודת יומן היא רישום מקורי של עסקה בספר החשבונות, המתרגם פעולה חשבונאית ללשון הנהלת חשבונות. מטרת פקודת היומן היא לפצל את עבודת הרישום ולקיים בקרה על איזון הסכומים שנרשמו, להבדיל מרישום ישיר הנעשה ממסמך מקורי. לפקודת יומן אין צורה מיוחדת, אך היא מראה את פעולות החובה והזכות ומספקת פרטים וחישובים שונים התומכים ברישום.
פקודות היומן נרשמות על בסיס כרונולוגי ומערכת החשבונות היא המיון הענייני.
ראו גם

הנהלת חשבונות
קאנדאגיוס

קאנדאגיוס (באנגלית: Cunedagius, בוולשית: Cunedda; נפטר בשנת 772 לפנה"ס לערך) היה מלך בריטניה על פי ספרו של ג'פרי ממונמות' "ההיסטוריה של מלכי בריטניה". אין כל תיעוד היסטורי למלכותו, והוא נחשב לאחד המלכים האגדיים של בריטניה.
ג'פרי מספר כי קאנדאגיוס היה בנם של הנווינוס (Henwinus) דוכס קורנוול ושל ריגן, בתו הבכורה של המלך ליר.
הוריו מרדו כנגד ליר, אולם הובסו על ידי קורדיליה בתו הצעירה של ליר, אשר השיבה את אביה לשלטון ומלכה אחריו. בהגיעו לבגרות מרדו קאנדאגיוס ובן דוד מארגאנוס נגד קורדיליה, כלאו אותה, ולאחר התאבדותה חילקו ביניהם את הממלכה - קאנדאגיוס קיבל את השליטה בבריטניה הנמצאת דרומית מערבית לנהר ההאמבר, ומאגנאוס את השטחים צפונית מזרחית לנהר.
לאחר שנתיים של שלטון משותף פלש מארגאנוס לקורנוול והרס אותה. קאנדאגיוס נלחם נגדו והביסו. מארגאנוס נמלט לוויילס וקאנדאגיוס רדף אחריו והוציאו להורג.
לאחר מותו של מארגאנוס הפך קאנדאגיוס לשליטה של בריטניה כולה, ומלך 33 שנים. לאחר מותו עלה לשלטון ריבאלו, בנו.
ג'פרי מציין כי קאנדאגיוס שלט בתקופת התנבאותו של הנביא ישעיהו, ובתקופת הקמת העיר רומא על ידי רומולוס ורמוס, היינו במהלך המאה השמינית לפנה"ס.
צ'ארנה גורה (פולין)

ערך זה עוסק בכפר בפולין. אם התכוונתם לצְרְנָה גוֹרָה, ראו .
| --- | --- |

 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  פולין קטן פולין קטן
 מחוז:  מחוז טטרה
 גמינה:  בוקובינה טטרזנסקה
 גובה:  816 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,785 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  49°22′10″N 20°07′23″E﻿ / ﻿49.369583333333°N 20.123027777778°E﻿ / 49.369583333333; 20.123027777778 
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.gmina.bukowinatatrzanska.pl/index.php
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיצ'ארנה גורה(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיצ'ארנה גורה(למפת פרובינציית פולין קטן רגילה) קרקוב טרנוב נובי סונץ' אושוויינצ'ים שוויינטוקז'יסקיה שלזיה פ ו ד ק ר פ צ ק י ה סלובקיהצ'ארנה גורה(למפת פרובינציית פולין קטן מוגדלת) קרקוב טרנוב נובי סונץ' אושוויינצ'ים שוויינטוקז'יסקיה שלזיה פ ו ד ק ר פ צ ק י ה סלובקיהצ'ארנה גורה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
צ'ארנה גורה (בסלובקית: Čierna Hora, בהונגרית: Feketebérc, מילולית: ההר השחור) הוא כפר במחוז המנהלי של גמינה בוקובינה טטרזנסקה, בתוך מחוז טטרה, פרובינציית פולין קטן, בדרום פולין, קרוב לגבול עם סלובקיה. הכפר שוכן כ-5 קילומטרים צפונית לבוקובינה טטז'נסקה, 17 קילומטרים צפון מזרחית לזאקופנה ו-77 קילומטרים דרומית לקרקוב.
זהו אחד מ-14 הכפרים בחלק הפולני של האזור ההיסטורי של ספיש (בפולנית: Spisz) שהיה שייך לסלובקיה.
בכפר מדברים בדיאלקט ספיש שהוא ניב של השפה הפולנית.
נוף על הכפר צ'ארנה גורה
פנורמה עם תיאור הפסגות מצ'ארנה גורה
היסטוריה

שמה של העיירה מגיע כנראה ממראה הגבעה שעליה שכנה. ההר כוסה ביער אשוחים כהה שנכרת על ידי המתיישבים הראשונים. ככל הנראה, מרכז ההתיישבות היה הכפר סולטיסבו שנמצא על המעבר. ראשי הכפר הראשונים היו כנראה משפחת צ'רנוגורסקי (אבותיו של ראש ממשלת סלובקיה לשעבר), שהיגרו לכפר פרנקובה.
בסוף המאה ה-15 הגיעו לכאן קבוצות של ולאכים, שנמלטו מההסתערות הטורקית מדרום אירופה. לפי סיפורים מקומיים, אלה היו משפחות שהגיעו ממונטנגרו והתיישבו בחלק של הכפר שנקרא כיום סולטיסטו. הכפר היה תחת השליטים של נובי טארג וצ'ורשטין, המפורסמים ביחס הקשוח שלהם לנתיניהם. משמעות הדבר היא שעם השנים הפכה צ'ארנה גורה לכפר פולני טיפוסי. תושביה עסקו בניקוי יערות, בציד וברעיית צאן.
האזכורים המתועדים הראשונים של העיירה מגיעים מסוף המאה ה-16, ליתר דיוק ממסמכים מ-1589, 1594 ו-1595. הראשון מבין המסמכים הללו מאשר את רכישת מספר אדמות באזור הדנובה על ידי משפחת הורוואת-פאלוצ'י ושני המסמכים הבאים מאשרים זאת. במסמכים אלה מוזכרת צ'ארנה גורה בין הצריפים והכבשים תחת השם הסלובקי צ'ארנה הורה. התיעוד של כותבי הימים מתוארכים לשנת 1637 ומזכירים רועים מצ'ארנה גורה הרועים את עדריהם בהרי הטטרה.
הכפר נוסד כנראה בתחילת המאה ה-17 לפי החוק הואלכי, אך למרבה הצער לא שרד מסמך המאשר זאת. הבעלים הראשון של הכפר הייתה משפחת הורוואת-פאלוצאי, שהחזיקה בכפר עד 1670.בשנת 1670 החליף הכפר את הבעלים למשפחת ז'ואנלי דה טולאנו ממוצא איטלקי, אשר שלטו בכפר עד 1771, אז חזר למשפחת הורוואת-פאלוציי. היא נשארה בשלטון עד 1848. אז התרחשו תמורות הפוליטיות בהונגריה, זכויות לאיכרים, ביטול הצמיתות והכרזת השוויון בפני החוק. הודות להתיישבות של מתיישבים חדשים הכפר צמח אט אט - בשנת 1772 היו בו 64 חוות, בשנת 1831 - 77 חוות, בשנת 1867 - 89 חוות. רועה היה עיסוק חשוב של התושבים, כי הקרקע והמיקום לא היו נוחים במיוחד לגידולים חקלאיים.
במקומות מסוימים עדיין נשמר אופיו הפסטורלי של הכפר, הנראה במבני הכפר, בפריסת השדות ובשרידי החקלאות.
בשנת 1850 הוקם בית הספר הראשון. בתחילה, שפת ההוראה הייתה סלובקית, ולאחר מכן גם הונגרית במשך זמן מה. תקופה זו, מסביבות אמצע המאה ה-19 ועד תחילת המאה ה-20, הייתה התקופה שבה החלו נושאים לאומיים להיות חשובים. תנועות לאומיות סלובקיות החלו לבצע מסע סלובקיזציה חזק באזורי ספיש המאוכלסים בפולנים. הדבר הוביל, בין השאר, למצב שבו משנת 1880, במפקדי אוכלוסין שנערכו, לא יכלו תושבי ספיש לבחור באזרחות פולנית. בשנת 1895 החלו פולנים מגליציה לפעול על מנת להגן על התודעה הלאומית של הפולנים מספיש. כתוצאה מכך נוצרו, בין היתר, ספריות פולניות. אחת מהן הוקמה גם בצ'ארנה גורה.
לאחר מלחמת העולם הראשונה הפך אזור ספיש לנושא למחלוקת עזה בין פולין לצ'כוסלובקיה. בתקופה זו, בתחילת 1918 ו-1919, צ'ארנה גורה מצאה את עצמה לראשונה בהיסטוריה בגבולות המדינה הפולנית, אם כי זה קרה רק לתקופה של כ-10 שבועות, ולאחר מכן השתלטה צ'כוסלובקיה על הכפר. הוחלט כי ייערך משאל עם בחלק של ספיש, שכלל גם את צ'ארנה גורה, שיכריע האם האזורים השנויים במחלוקת שייכים למדינה מסוימת. החל מאבק בין המדינות כדי לשכנע את התושבים לצידן, בסופו של דבר בוטל משאל העם, וצ'ארנה גורה שולבה לצמיתות בפולין ב-28 ביולי 1920, על פי החלטת מועצת השגרירים שהתקבלה.
ב-1939, עם תחילת מלחמת העולם השנייה, נכבשו שטחי ספיש הפולנית על ידי סלובקיה, שהייתה בעלת ברית של גרמניה. לאורך כל מלחמת העולם השנייה, צ'ארנה גורה נשארה בסלובקיה, שבזכותה תנאי החיים היו טובים בהרבה מאשר בצד השני של נהר ביאלק, שנכלל בשטח השליטה של הממשל הכללי הגרמני. לאחר תום המלחמה חזר צ'ארנה גורה לפולין.
עובדות מעניינות

צוענים שהגיעו מהונגריה חיו בצ'ארנה גורה מאז המאה ה-17. הם הקימו את להקת המוזיקה המפורסמת Kałe Bała, בהובלת תרזה מירגה.
במסמך שנכתב ב-1773 מוזכרים שמותיהן של 68 חוות. בשנים הבאות התרחב הכפר, וב-1831 היו בו 77 חוות, ב-1867 89 חוות, ובמפקד האוכלוסין ההונגרי של 1910 כבר היו 148 בתים, בהם 13 בתי לבנים ובית בוץ אחד. הבתים הנותרים היו מעץ.
בשנת 1874 היה שיטפון ענק. לאחר השיטפון בנו התושבים קפלה בפאתי הכפר. היא נועדה להגן על הכפר מפני הצפה של נהר ביאלקה ונחל ברייו. אותה שנה מתוארכת לבניית הקפלה של השילוש הקדוש ברחוב נדוודנה, שנבנתה לאחר מגפת הכולרה בצ'ארנה גורה והסביבה.
לפני מלחמת העולם הראשונה התגוררו בצ'ארנה גורה שתי משפחות יהודיות וניהלו פונדק.
בשנת 1923 נערכה תחרות הרחיפה הארצית הראשונה בצ'ארנה גורה.
בשנת 1991 ביקר בצ'ארנה גורה ראש ממשלת סלובקיה, יאן צ'ארנוגורסקי, ששורשיו מגיעים מראש הכפר הראשון של צ'ארנה גורה (ראשי הכפר הראשונים קיבלו את שם משפחתם משם העיירה).
הערות שוליים

↑  "Central Statistical Office (GUS) - TERYT (National Register of Territorial Land Apportionment Journal)" (בפולנית). 2008-06-01.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ge1190696
קאריפה יאו

קאריפה יאו (בצרפתית: Karifa Yao; נולד ב-28 בספטמבר 2000) הוא כדורגלן קנדי המשחק בעמדת הבלם ברוד איילנד.
קריירה

יאו נולד במונטריאול להורים שנולדו בחוף השנהב וסנגל בהתאמה. הוא התחיל לשחק כדורגל בקבוצות כדורגל מקומיות בקנדה עד שבגיל 17 הצטרף לאקדמיה לכדורגל של מונטריאול אימפקט. ביוני 2019 חתם על חוזה בקבוצה הבוגרת. ב-20 בספטמבר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד פילדלפיה יוניון.
בפברואר 2021 הושאל לקבלרי מליגת העל הקנדית עד לסיום העונה. ב-20 בנובמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה במשחק במסגרת חצי גמר פלייאוף האליפות נגד פסיפיק בו הפסידה קבלרי. בסיום העונה חזר למונטריאול, אך כעבור כמה חודשים הושאל בשנית לקבלרי.
בדראפט החזרה ל-MLS שנערך בסיום שנת 2022 נבחר על ידי ונקובר וייטקאפס וחתם על חוזה במועדון.
ב-23 בינואר 2024 חתם ברוד איילנד מה-USLC.
צבי אטקין

| --- | --- |

 לידה:  18 בספטמבר 1915 אוקראינה 
 פטירה:  12 ביולי 1996 (בגיל 80) חָצוֹר-אַשְׁדּוֹד, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 צאצאים:  עפרון אטקין 
 מספר צאצאים:  3 
 
צבי אטקין (18 בספטמבר 1915 - 12 ביולי 1996) היה מחלוצי הוראת השפה הערבית הפלסטינית בבתי הספר הממלכתיים בישראל, ומחברם של מספר ספרי לימוד בתחום זה.
ביוגרפיה

אטקין נולד בעיירה היהודית גורדוניה שבאוקראינה, למשפחה יהודית חסידית ציונית. המשפחה עלתה לארץ ישראל בשנת 1925 והתגוררה תחילה בתל אביב ובעכו ולאחר מכן עברה לרחובות והשתקעה בה. כנער היה פעיל בתנועת הצופים ולאחר מכן בתנועת השומר הצעיר.
בשנת 1931 הצטרף לארגון ההגנה, בו היה פעיל עד לשנת 1948 ובמסגרתו עבר הכשרות שונות ומילא תפקידים מגוונים. בנוסף שירת כגפיר במשטרת היישובים העבריים ונוטר בנפת ראשון לציון.
בשנת 1937 הצטרף לגרעין "ארץ ישראלי ג" של השומר הצעיר, אשר הקים בשנת 1946 את קיבוץ חצור (חצור אשדוד).
בשנת 1944 נשלח על ידי ארגון ההגנה לשמש בתפקיד מוח'תאר ביישוב מצפה גבולות.
במבצע ההתיישבות במוצאי יום הכיפורים ה'תש"ז (5 באוקטובר 1946) במסגרתו הוקמו בן לילה יישובים עבריים חדשים בנגב (מבצע 11 הנקודות), היה אטקין האחראי הביטחוני על שתי נקודות יישוב: נירים ואורים.
בשנת 1947 התמנה לקצין הש"י של נפת הנגב. בשנה זו גם נישא לשושנה הופמן, פעילה בתנועת השומר הצעיר בארצות הברית, שעלתה לישראל שנה קודם לכן.
בתקופת מלחמת העצמאות שירת בחיל המודיעין כקצין אחראי על חקירות שבויים בחזית הדרום. לאחר תום המלחמה חזר להתגורר ולעבוד בקיבוץ.
בקיבוץ עבד באריזת הדרים, ביציקת בלוקים ובמסגרות. לאחר תקופת לימודים בחוג לשפה וספרות ערבית באוניברסיטה העברית בירושלים, החל לעבוד בהוראת השפה העברית באולפן חצור, ובהוראת השפה הערבית בבית הספר שבקיבוץ.
בהמשך עבד במכון ללימודים ערביים במרכז היהודי-ערבי לשלום בגבעת חביבה, שם עסק בהוראת השפה הערבית המדוברת והקים את מפעל ההשתלמויות "מזרחנים צעירים", אותו ניהל במשך כעשרים שנה. בתקופה זו חיבר מספר ספרי לימוד לשפה הערבית המדוברת.
בנו הבכור, עמרם אטקין, יליד 1951, נהרג בתאונת דרכים בכביש הערבה בשנת 1973. הותיר אחריו שני בנים נוספים, כולל עפרון אטקין.
בשנת 1975 זכה בפרס ע"ש מולה אגין לעידוד עבודות מחקר והגות בנושאי השלום ואחוות עמים. ב-1980 זכה בפרס מטעם הוועד הבין-דתי בישראל על פעילותו לקידום השלום וההבנה בין העמים. ב-1987 זכה בפרס "הקרן החדשה לישראל" על מפעלו להנחלת הלשון הערבית בין תושבי הארץ. ב-1994 קיבל משר החינוך והתרבות, פרופ' אמנון רובינשטיין, אות הוקרה ושבח על מפעל חיים בהנחלת הלשון הערבית ותרבותה בבתי הספר העבריים במדינת ישראל.
נפטר בשנת 1996 ונקבר בבית הקברות בקיבוץ חצור.
מספריו

על ספל קפה לקט סיפורים בערבית מדוברת, גבעת חביבה: המכון ללימודים ערביים וספריית פועלים, 1976.
לקט לחנים - שירים מן ההווי הערבי, ירושלים: מינרוה בית הוצאה לאור והמכון ללימודים ערביים בגבעת חביבה, 2013 (הוצאה מחודשת).
סיפורים מומחזים: קובץ סיפורים מומחזים בערבית מדוברת, גבעת חביבה: המכון ללימודים ערביים, 1988.
לקריאה נוספת

סיפור חיים – צבי ושושנה אטקין, גבעת חביבה: המכון ללימודים ערביים, 2002.
פנמה פרנסיס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 בדצמבר 1918 מיאמי, ארצות הברית 
 פטירה:  13 בנובמבר 2001 (בגיל 82) אורלנדו, ארצות הברית 
 שם לידה:  David Albert Francis
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 סוגה:  Jazz, swing, rhythm and blues
 כלי נגינה:  Drums
 חברת תקליטים:  Black & Blue Records 
 
דייוויד אלברט פרנסיס (באנגלית: David Albert Francis;‏ 21 בדצמבר 1918 – 13 בנובמבר 2001), המוכר בשם פנמה פרנסיס (Panama Francis), היה מתופף ג'אז סווינג אמריקאי, שניגן גם בהקלטות רבות של להיטים בשנות החמישים.
ראשית חייו

פרנסיס נולד במיאמי, פלורידה, ב־21 בדצמבר 1918. אביו היה יליד האיטי, אמו הגיעה ממשפחה עם רקע אנגלי של בעלי רכוש באיי בהאמה. אביו אסף תקליטים, ופרנסיס התלהב ממוזיקה ונגן תופים עוד לפני שלמד בבית הספר. בתחילה ניגן במצעדי להקות ונגני תופים וחצוצרות מקומיים.
המשך חייו והקריירה

פרנסיס ניגן לראשונה באופן מקצועי בשנות השלושים. הוא היה חלק מלהקת ג'ורג 'קלי בין השנים 1934–1938, וניגן גם עם להקת Florida Collegians בשנת 1938. לאחר שעבר לניו יורק באותה שנה, הוא עבד עם טאב סמית, בילי היקס ורוי אלדרידג'. פרנסיס רכש את כינויו מאלדרידג ': "הוא קיבל בשוגג את הכינוי "פנמה" מאחר שחבש כובע פנמה ואלדרידג' לא זכר את שמו של המתופף החדש".
פרנסיס הצטרף ללהקת הביג באנד של לאקי מילינדר בשנת 1940, ולעיתים קרובות ניגן באולם הסאבוי. לאחר שעזב את מילינדר הוא ניגן בלהקה של ווילי בריאנט (1946), ואחר כך עם קאב קאלוויי (1947–52); הוא השתתף בשלושה סרטים קצרים לצידו של קאלוויי.
בחלק גדול משנות החמישים פרנסיס ניגן בסטודיו בניו יורק, ליווה קבוצות וזמרים של רית'ם אנד בלוז, ורוק אנד רול. הלהיטים בהם השתתף כנגן היו: בובי דרין ("Splish Splash"); ארבע העונות ("בנות גדולות לא בוכות", "הולכות כמו גבר"); באדי הולי ("פגי סו"); הפלאטרס ("מעמיד הפנים הגדול", "התפילה שלי", "רק אתה", "עשן נכנס בעינייך"), ניל סדקה ("ילדת לוח השנה"); וג'קי וילסון ("Reet Petite").
משנת 1963 סייר פרנסיס עם הזמרת דיאנה שור במשך חמש שנים. לאחר מכן הוא עבר לקליפורניה, אך התקשה במציאת עבודה. הוא סייר ביפן עם הסקסופוניסט סם טיילור בשנים 71–1970, והופיע שוב בקולנוע בשנת 1972, בסרט "הליידי שרה בלוז". עוד בניו יורק, פרנסיס היה חלק מהרכב התשיעיה של סיי אוליבר משנת 1973 עד 1975, ובמהלכו הופיע גם בפסטיבלי הג'אז ובסיורים בינלאומיים עם להקות אחרות. להקת הג'אז והריקודים שלו Savoy Sultans הוקמה בשנת 1979, והופיעה באופן קבוע, במשך שמונה שנים משנת 1980, באולם האירועים "Rainbow Room", שבמרכז רוקפלר בניו יורק. פרנסיס הפך למתופף ברביעיית בני גודמן בהופעות בשנת 1982. בשנת, 1994 הוא הופיע בסרט Statesmen of Jazz כחבר בהרכב המוזיקלי של הלהקה..
"פנמה" פרנסיס נפטר ב־13 בנובמבר 2001, לאחר אירוע מוחי, בגיל 82.
דיסקוגרפיה > כמוביל

(Exploding Drums (Epic, 1959
The Beat Behind the Million Sellers (ABC-Paramount, 1960)
(Gettin' in the Groove (Black and Blue, 1979
Panama Francis and the Savoy Sultans (Classic Jazz, 1980)
דיסקוגרפיה > כמלווה

עם אדי ברפילד
(Eddie Barefield (RCA, 1974
(The Indestructible E. B. (Famous Door, 1977
עם וילסון פיקט
(In the Midnight Hour (Atlantic Records, 1965
עם מילט באקנר
(Green Onions (Black and Blue, 1975
(Midnight Slows Vol 6 (Black and Blue, 1977
עם ריי בראיינט
(Groove House (Sue, 1963
(Hot Turkey (Black and Blue, 1979
עם סם קוק
(My Kind of Blues (RCA Victor, 1961
(Twistin' the Night Away (RCA Victor, 1962
עם ג'ון לי הוקר
(It Serves You Right to Suffer (Impulse! Records, 1966
עם קאב קאלוויי
(Hi De Ho Man (Columbia, 1974
(Jumpin' Jive (CBS, 1984
עם סולומן ברק
(If You Need Me (Atlantic, 1963
עם ארנט קוב
(umpin' at the Woodside (Black and Blue, 1974
(The Wild Man from Texas (Black and Blue, 1977
en:Keep_On_Pushin' (Bee Hive), 1984
עם ריי קוניף
(S Awful Nice (1958
(Ray Conniff's Concert in Stereo (CBS/Sony 1970
(Live in Japan (CBS/Sony 1975
עם ארל היינס
(Hines '74 (Black & Blue, 1974
(Earl Hines at Sundown (Black & Blue, 1974
(The Dirty Old Men (Black and Blue, 1978(
עם בראוני מקגי / סוני טרי
(Hines '74 (Black & Blue, 1974
(Earl Hines at Sundown (Black & Blue, 1974
(The Dirty Old Men (Black and Blue, 1978
עם ביג ג'ו טרנר
(Singing the Blues (BluesWay, 1967
(Joe's Back in Town (Black and Blue, 1974
(Effervescent (Classic Jazz, 1979
עם אחרים
Red Allen, Jazz at the Metropole Cafe (Bethlehem, 1955)
(Casey Anderson, The Bag I'm In (ATCO, 1962
(Cat Anderson, Cat on a Hot Tin Horn (Mercury, 1958
(Doc Bagby, A Place in the Sun (Current, 1967
Mickey Baker, The Blues and Me (Black and Blue, 1974)
Emmett Berry/Buddy Tate, Beauty and the Blues (Columbia, 1960)
Big Maybelle, Gabbin' Blues and Other Big Hits (Epic, 1968)
Eubie Blake, The Marches I Played on the Old Ragtime Piano (20th Fox, 1960)
(Nappy Brown, Don't Be Angry! (Savoy, 1984
(Oscar Brown Jr., Sin & Soul (Columbia, 1960
(Gene Conners, Coming Home (Belter 1978
Dorothy Donegan, The Many Faces of Dorothy Donegan (Mahogany 1975)
Roy Eldridge, At the Arcadia Ballroom Broadway New York City 1939 (Musidisc, 1975)
(Roy Gaines, Superman (Black and Blue, 1975
Dizzy Gillespie, The Melody Lingers On (Limelight, 1966)
(Lloyd Glenn, Old Time Shuffle (Black and Blue, 1976
(Tiny Grimes, Some Groovy Fours (Black and Blue, 1974
(Lionel Hampton, At Newport '78 (Timeless, 1980
(Woody Herman, Hey! Heard the Herd? (Verve, 1963
Eddie Heywood, Eddie Heywood at the Piano (Mercury, 1960)
Claude Hopkins, Music of the Early Jazz Dances (20th Fox, 1958)
(Dick Hyman, Traditional Jazz Piano (Project 3 1973
Johnny Letman, The Many Angles of John Letman (Bethlehem, 1960)
(Little Willie John, Fever (Regency 1956
Odetta, Sometimes I Feel Like Cryin' (RCA Victor, 1962)
Andrew Odom, Farther on Down the Road (Bluesway, 1973)
(Red Prysock, Swing Softly Red (Mercury, 1961
(Charlie Shavers, Horn o' Plenty (Bethlehem, 1954
(Carrie Smith, Do Your Duty (Black and Blue, 1976
(David T. Walker, Going Up! (Revue 1969
Dick Wellstood, Fats Waller Revisited (Classic Jazz, 1975)
Jimmy Witherspoon, Sing the Blues with Panama (Francis and the Savoy Sultans (Muse, 1983
תקליטים

| שנה | כותרת | אמנ/ית | תאריך | תרשים אמריקאי | תרשים R&B | תרשים בבריטניה | מפיק | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1955 | Only You (And You Alone) | The Platters | 26 באפריל | 5 | 1 | 18 |  | באק ראם מנגן בפסנתר |
| 1955 | The Great Pretender | The Platters |  | 1 | 1 | 5 | באק ראם |  |
| 1956 | IPut a Spell on You | Screaming Jay Hawkins | 12 בספטמבר |  |  |  |  |  |
| 1956 | התפילה שלי | The Platters | 1 | 1 | 28, 22 |  | באק ראם |  |
| 1958 | Splish Splish | בובי דרין | 19 במאי | 3 | 1 | 28 |  |  |
| 1958 | עשן נכנס בעינייך | The Platters |  | 1 | 3 | 1 | באק ראם |  |
| 1960 | שיר ערש | The Chevrons |  |  |  | 20 ביולי |  |  |
| 1959 | What a Diff'rence a Day Made | דינה וושינגטון | 19 בפברואר | 8 | 4 |  |  | עם תזמורת בלפורד הנדריקס |
| 1959 | I Cried a Tear | לאוורן בייקר |  | 6 | 2 |  | אחמט ארטגון, ג'רי ווקסלר |  |
| 1961 | Runaround Sue | דיון | 1 | 4 | 11 | דוגמה | ג'ין שוורץ, דיון | שירה מגיבית של דל סאטן |
| 1962 | בנות גדולות לא בוכות | ארבע העונות | אוקטובר | 1 | 1 | 13 | בוב קרו |  |
| 1962 | אסיר של אהבה | ג'יימס בראון | 17 בדצמבר | 18 | 6 |  | ג'יימס בראון, הל נלי |  |
| 1963 | ללכת כמו גבר | ארבע העונות | ינואר 1962 | 1 | 3 | 12 | בוב קרו |  |
הערות שוליים

↑  Ratliff, Ben (2001-11-17). "Panama Francis, 82, Jazz Drummer of Swing Era". The New York Times. נבדק ב-2019-01-25.
↑  "Drummer David 'Panama' Francis, 82; Career Spanned Seven Decades". Los Angeles Times. 2001-11-17. נבדק ב-2019-01-25.
1 2 3 4 5  Brown, T. Dennis; Kernfeld, Barry (2003), Francis, Panama [Dave, David Albert], Grove Music Online. Oxford Music Online. Oxford University Press, נבדק ב-5 בפברואר 2020 {{citation}}:  (עזרה)
1 2 3  Monaghan, Terry (27 בנובמבר 2001). "Obituary: 'Panama' Francis". Theguardian.com. נבדק ב-25 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Prato, Greg. "Panama Francis". AllMusic. נבדק ב-5 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Project, Jazz Discography. "Mercury Records Discography: 1959". Jazzdisco.org. נבדק ב-5 בדצמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Myers, Marc, Anatomy of a Song:The Oral History of 45 Iconic Hits That Changed Rock, R&B and Pop, Grove Press, New York, 2016 p. 38
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 6089645  BNE: XX932191  BnF: cb13894114r (data)  GND: 134376544  ISNI: 0000 0003 6862 8761  LCCN: n85038344  MusicBrainz: 6237bf7f-1ae9-4066-b52f-3c484813bccc  NKC: xx0080775  NTA: 097735272  SNAC: w6s19356  SUDOC: 156835657  VIAF: 61731783   WorldCat (עם VIAF): 61731783 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פנמה פרנסיס".
קאנדאבו

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס השקט 
 קואורדינטות:  19°03′S 178°15′E﻿ / ﻿19.05°S 178.25°E﻿ / -19.05; 178.25
 שטח:  411 קילומטר רבוע
 אורך:  60 קילומטר
 רוחב:  13 קילומטר
 גובה מרבי:  Mount Buke Levu
 נתונים מדיניים
 מדינה:  פיג'י פיג'י
 אוכלוסייה:  10,167 (2007)
  (למפת פיג'י מוגדלת) סובה לוטוקה לאמבאסה לבוקה רוטומה האוקיינוס השקט ואליס ופוטונהקאנדאבו(למפת פיג'י רגילה) סובה לוטוקה לאמבאסה לבוקה רוטומה האוקיינוס השקט ואליס ופוטונהקאנדאבו
 
האי קאנדאבו ואיי פיג'י
קאנדאבו, האי הרביעי בגודלו בקבוצת איי פיג'י, ששטחו 411 קמ"ר. האי נמצא מדרום לאי ויטי לבו והמרכז המנהלי שלו ווניסאה. האי הוא ממקור געשי, צר ומאורך ומתנשא לגובה ממוצע של 500 מטר. אורכו 60 קילומטר, בעל רצועת חוף קצרה ורק שניים מתוך 75 הכפרים שבו מרוחקים מעט מהחוף. כל השאר צמודים לרצועת החוף הצרה. מערכת הדרכים מוגבלת ומרבית התנועה בין הכפרים היא רגלית או בעזרת סירות לאורך החופים.
כלכלת האי מתבססת על חקלאות, כאשר הגידול המסחרי העיקרי הוא צמח המשקה הנקרא בפיג'י יאנגונה והמוכר ברחבי האוקיינוס השקט בשם קאוה. המשקה, שהוא בעל אפקט נרקוטי, מיוצר משורשי הצמח, לאחר ייבושם ודילולם במים. בנוסף גדלים באי גידולי השורש המסורתיים: טארו, יאם, קסאווה וקומלה (באטאטה). כל הגידולים מתבצעים תחת חקלאות מסורתית - חקלאות נדודים, המתאפיינת במחזור שדות.
אוכלוסיית האי צומחת בקצב איטי בשנים האחרונות[דרוש מקור]. האי סובל מהגירה קבועה של אוכלוסייה לחלקים אחרים של פיג'י, בייחוד לאזור הבירה סובה. זרם הגירה נוסף הוא הגירה זמנית, המתאפיין ביציאה לתקופה של מספר חודשים לתעסוקה בשכר במוקדי תעסוקה באיים האחרים, כולל בענפי התיירות. השיבה אל הכפר בקאנדאבו מביאה איתה הכנסה שאינה יכולה להיווצר ממקורות מקומיים. בשנים האחרונות התווספו מקורות פרנסה נוספים: ייצור ויצוא מחצלות - תעסוקת נשים בעיקר, ומספר מוקדי תיירות קטנים. בחלקו המערבי של האי ישנו אתר גלישת גלים המושך תיירים.
ציפי הורוביץ-קראוס

| --- | --- |

 לידה:  12 ביולי 1978 (בת 46) נְתַנְיָה, ישראל 
 ענף מדעי:  מדעי המוח 
 מספר צאצאים:  3 
 אתר רשמי
 
ציפי הורוביץ-קראוס (נולדה ב-12 ביולי 1978) היא פרופסור חבר בפקולטה לחינוך למדע וטכנולוגיה ובפקולטה להנדסה ביו-רפואית בטכניון וראש הקבוצה לדימות מוחי בילדים בטכניון (2015-היום). במשך 3 שנים (2012–2015) שימשה כמנהלת המדעית הקלינית ו-9 שנים כמנהלת המדעית (2012–2021) של המרכז לאוריינות וקריאה בבית החולים לילדים בסינסינטי בארצות הברית. החל משנת 2021, היא פרופ' חבר (פאר) וחוקרת גם במרכז המחקר קנדי קריגר המסונף לבית הספר לרפואה בבית החולים ג'ונס הופקינס בבלטימור, ארצות הברית.