stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סמר-מר
הערות שוליים

↑  דנה אינטרנשיונל, עופר ניסים, חסן אל-אסמר
1 2 3 4 5  Ofer Nissim Featuring Danna - Samar-Mar (באנגלית), 1993, נבדק ב-2023-07-08
| דנה אינטרנשיונל |
| --- | --- | --- |
| אלבומים • סינגלים • וידאוגרפיה • שירים | אלבומים • סינגלים • וידאוגרפיה • שירים |  |
| אלבומי אולפן | דנה אינטרנשיונל • אומפטמפה • איפיטמפה • מגנונה • חופשייה • יותר ויותר • החלום האפשרי • הכל זה לטובה |  |
| אלבומים אחרים | דיווה – האוסף • האלבום • אוסף הסינגלים • 101 כלבים דלמטים |  |
| ערכים קשורים | אירוויזיון 1998 • אירוויזיון 2011 • עופר ניסים • "דנה קמה" • "מחווה לדנה אינטרנשיונל" |  |
| דנה אינטרנשיונל – שירים |
| --- | --- | --- |
| דנה אינטרנשיונל | "פטה מורגנה" • "סמר-מר" • "מי שלא רוצה אותי" • "משחק הדמעות" • "No Alibi" • "ערוסה" • "Yes Sir, I Can Boogie" • "סעידה סולטנה" (2015) • "דנה אינטרנשיונל" • "ההצגה חייבת להמשך" |  |
| אומפטמפה | "לילה טוב אירופה" • "פטראנס" • "אני לא יכולה בלעדיך" • "ישנן בנות" • "Umpatampa" • "Qu'est-Ce Que C'est?" • "Right Now" •‏ "100% גבר" • "בתולה" • "Zomba" • "דרור יקרא" • "נוסעת לפטרה" |  |
| איפיטמפה | "אני רוצה לחיות" • "מי שלא רוקד עומד" • "פלאש גורדון" • "לילה טוב אירופה" • "דנה אינטרנשיונל" • "Qu'est-Ce Que C'est?" • "בתולה" |  |
| מגנונה | "מגנונה" • "Let Kiss" • "דון קיחוטה" • "יש בו אש" • "I'm Gonna Let" ‏• "Cinquemilla" • "מנפנפת" • "אות משמים" • "סיפור אהבתם של חס וחלילה" • "בוא" |  |
| דיווה – האוסף | "Power" • "שיר קדמשנתי (סקס אחר)" • "זמר שלוש התשובות" |  |
| חופשייה | "Dror Yikra (Traditional Prayer for Freedom)" •‏ "Free" • "מוכר הפרחים" • "Love Is All There Is" •‏ "Language of Love" • "עד סוף הזמן" • "La Vita è Bella" •‏ "Tease Me" •‏ "Glamorous" • "אני אוהבת" • "This Is the Night" •‏ "If You Don't Love Me The Way I Am" •‏ "Woman in Love" •‏ "Diva" |  |
| יותר ויותר | "ניצחתי" • "תן לחיות" • "אלף ימים של אהבה (קשר)" • "יותר ויותר" • "לקום בבוקר" • "אתה הורס" • "אתה הדי.ג'י. שלי" • "הרגשה טובה" • "שיר" • "בדרך אל החופש" • "הכל יהיה ורוד" • "ואחרי הכל" • "עד סוף הזמן" |  |
| החלום האפשרי | "עד היום" • "תחלום" • "תגיד לי, מי?" • "מכת חום (איי לה דיר לה דה דה)" • "החלום האפשרי" • "בסוף יהיה טוב..." • "רק לא היום" • "Gotta Move On" •‏ "Superman" • "סיפור קצר" • "ניצחתי" (גרסה אקוסטית) |  |
| הכל זה לטובה | "הכל זה לטובה" • "יום הולדת" • "בראשית" • "לא מאמינה" • "יאללה באלגן" • "סרט הודי" • "Love Boy" • "את מוכנה" • "איפה הלב" • "אתה ממגנט אותי" • "יום אחר" • "חורבות האהבה" |  |
| שירים אחרים | "Power" • "וזה לא מה ש..." • "במקום הכי נמוך בתל אביב" • "האם זו אהבה" • "עליי" • "Ding Dong" • "כשהגברים רוקדים" • "מה לעשות?" • "Loca" • "עיר שלמה" • "Down on Me" • "ילדים זה שמחה" • "אמונות קטנות" • "We Can Make It" • "רותי" • "יש לי אהבה (לה קוסטה)" • "נשארת איתך" • "Diva to Diva" •‏ "Just the Way You Are" • "מקהלה עליזה" • "אחלה גבר" • "לה קוקרצ'ה" • "Big D*** Energy" • "שקיעה אחת" |  |
סטיב זאק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 בדצמבר 1992 (בן 31) ניו קמברלנד, פנסילבניה שבארצות הברית
 עמדה:  סנטר
 גובה:  2.11 מטר
 מספר:  0
 מכללה:  לה סאל (2011-15)
 קבוצות כשחקן
 2016-2015   2017-2016   2018-2017   2019-2018   2020-2019   2021-2020   2021   2022-2021   2022-:  לייפאיה   אקדמיק סופיה   טרפל סופוט (פולין)   VEF ריגה   הפועל באר שבע   פטקים ספור (טורקיה)   סן פבלו בורגוס   הפועל חולון   אקיטה (יפן)
 הישגים כשחקן
 אליפות הליגה הבולגרית (2017)   אליפות הליגה הלטבית (2019)   מלך הריבאונדים של ליגת העל (2020)   אליפות המדינה בכדורסל (2022)
 
סטיבן ג'ורג' "סטיב" זאק (נולד ב-10 בדצמבר 1992) הוא שחקן כדורסל אמריקאי המשחק בעמדת הסנטר באקיטה בליגה היפנית. גובהו 2.11 מטר. זאק גדל במדינת פנסילבניה ושיחק במכללת לה סאל. ב-2015 החל את הקריירה המקצוענית שלו בליגה הלטבית ומאז שיחק במספר קבוצות אירופאיות. בעונת 2019/20, כאשר שיחק בהפועל באר שבע היה זאק מלך הריבאונדים של ליגת העל. ב-2022 זכה עם הפועל חולון באליפות המדינה.
קריירת משחק

זאק גדל במדינת פנסילבניה ושיחק כדורסל בתיכון רד לנד בלואיסבורג. ב-2011 הצטרף למכללת לה סאל בפילדלפיה המתמודדת בליגת האטלנטיק-10. בעונתו הראשונה בקבוצה העמיד זאק ממוצע של כנקודה וחצי למשחק. בעונתו השנייה קלע כשש וחצי נקודות למשחק ובשתי עונותיו האחרונות במכללה קלע כ-9 נקודות למשחק. בעונתו השלישית בקבוצה הוביל זאק את הקבוצה בריבאונדים ונבחר לחמישיית ההגנה של האטלנטיק-10. בעונתו האחרונה הוביל את הקבוצה בריבאונדים ובחסימות. הוא סיים את קריירת המכללות כחוסם השני בטיבו של המכללה בכל הזמנים.
לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA ב-2015, שיחק זאק במדי פילדלפיה 76 בליגת הקיץ אך לא הצליח להשיג חוזה ב-NBA. זאק החל את הקריירה המקצוענית שלו בליגה הלטבית בקבוצת לייפייאס לאובאס בעונת 2015/16. עונה לאחר מכן שיחק אקדמיק סופיה, זכה עמה באליפות הליגה הבולגרית והשתתף עמה ביורופקאפ. בעונת 2017/18 שיחק זאק בטרפל סופוט בליגה הפולנית. ב-2018 שב זאק ללטביה והצטרף לקבוצת VEF ריגה. הוא זכה עמה באליפות הליגה הלטבית, נבחר לסנטר העונה וכן השתתף עמה בליגת ה-VTB. בעונת 2019/20 שיחק זאק בהפועל באר שבע והיה מלך הריבאונדים של ליגת העל. בעונת 2020/21 שיחק בפטקים ספור בליגה הטורקית. זאק החל את עונת 2021/22 בקבוצה הספרדית סן פבלו בורגוס, זוכת ליגת האלופות בשנתיים הקודמות. לאחר שהקבוצה החלה את העונה בצורה מאכזבת, המאמן ז'אן טבק פוטר וזאק שוחרר מהקבוצה ביחד עם שחקנים נוספים. בנובמבר 2021 הצטרף להפועל חולון ובסיום עונת 2021/22 זכה עם חולון באליפות המדינה. ב-2022 הצטרף זאק לקבוצת אקיטה בליגה היפנית.
הערות שוליים

↑  Steve Zak, Goexplorers
↑   אריה ליבנת, הפועל באר שבע החתימה את הסנטר סטיב זאק בחוזה לשנתיים, באתר הארץ, 4 באוגוסט 2019
↑  יעקב מאיר, הענק הסגול: ראיון עם סטיב זאק, הסנטר החדש של הפועל חולון, באתר ישראל היום, ‏15 בדצמבר, 2021
↑  סטיב זאק חתם בהפועל חולון, באתר ישראל היום, ‏27 בנובמבר, 2021
סלאוקוס הראשון

סֵלֵאוּקוּס הראשון ניקאטור (ביוונית: Σέλευκος Α΄ Νικάτωρ; מבוטא: Séleukos Nikátōr, בעברית: "סֵלֵאוּקוּס המנצח"; ‏סביבות 359 לפנה"ס–281 לפנה"ס) היה דיאדוך, מייסד בית סלאוקוס ומלכהּ הראשון של הממלכה הסלאוקית. הוא החל את דרכו כמפקד בכיר בצבאו של אלכסנדר הגדול ואחרי מותו השתתף במלחמות הדיאדוכים ויצא מהן עם השלל הרב ביותר.
בהתחלה כרת ברית עם פרדיקס, שהיה עוצר האימפריה אחרי מותו של אלכסנדר הגדול. פרדיקס לא הצליח לשמור על שלמות האימפריה ונרצח תוך שנתיים, לא בלי סיועו של סלאוקוס. בחלוקת השלל בחתימת הסכם טריפאראדיסוס קיבל את הסטרפיה (מחוז) של בבל, אך נאלץ לוותר עליה לטובת אנטיגונוס שתום העין. בלית ברירה קשר את גורלו בתלמי הראשון, הימור שהסתבר בדיעבד כמוצלח ביותר.
ניצחונו של תלמי בקרב עזה בשנת 312 לפנה"ס אפשר לו לשוב לבבל עם צבא קטן בן 1000 חיילים לערך שקיבל מתלמי. עם צבא זה יצא לכבוש את נחלתו בחזרה. בקיץ 311 לפנה"ס החל את הספירה היוונית (מניין השטרות). תוך 9 שנים (בין 311 עד 302 לפנה"ס) הצליח סלאוקוס להשתלט על כל השטחים המזרחיים של האימפריה המפורקת, פרט להודו אותה נאלץ להותיר לצ'נדרגופטה ובתמורה קיבל 500 פילים ופיצויים נוספים. בעזרת חיל פילים זה הצליח להביס את אנטיגונוס ובנו דמטריוס בשיתוף פעולה עם ליסימכוס בקרב איפסוס בשנת 301 לפנה"ס.
בחלוקה נוספת של השלל קיבל את כל סוריה, חלקים רחבים מאסיה הקטנה, פניקיה ועוד. בעת חלוקת השלל התעוררה מחלוקת קשה בינו לבין תלמי על שליטה בארץ ישראל. שני האישים טענו שהיא הובטחה להם. אף על פי שתלמי לא שלח את חילו לקרב נגד אנטיגונוס והעדיף להסתכל מהצד על אף שבאופן רשמי היה חבר בקואליציה נגד אנטיגונוס, הצליח תלמי לשמור את ארץ ישראל לעצמו. מחלוקת זו נמשכה כ-150 שנים עד אשר אחד מצאצאיו, אנטיוכוס השלישי כבש את ארץ ישראל וצירף אותה לממלכתו.
לכידתו של דמטריוס, בנו של אנטיגונוס, שהמשיך לעורר בעיות, בשנת 285 לפנה"ס הוסיפה ליוקרתו. סלאוקוס השתמש בבעיות פנימיות בממלכתו של ליסימכוס ותקף את האחרון בשנת 281 לפנה"ס. בקרב קורופדיום הביס סלאוקוס את צבאותיו של ליסימכוס וצירף את נחלתו לממלכתו, שכללה כעת כמעט את כל האימפריה שהותיר אחריו אלכסנדר, למעט מצרים, מוקדון ויוון גופא. סלאוקוס לא זכה ליהנות מפירות ניצחונו ונרצח באותה שנה על ידי בנו של תלמי הראשון וחותנו של ליסימכוס, תלמי קראונוס.
בשנת 305 לפנה"ס ייסד על גדות החידקל את העיר סלאוקיה. בשנת 300 לפנה"ס ייסד על גדות נהר האורונטס את העיר אנטיוכיה, וקרא לה על שם אביו, אנטיוכוס. העיר שימשה בתקופה ההלניסטית כעיר הבירה המערבית של הממלכה הסלאוקית. עיר הנמל שלה הייתה סלאוקיה פייריה שאותה יסד סלאוקוס הראשון ובה הובא לקבורה.
הערות שוליים

↑  כרונולוגית הדיאדוכים, עמוד 4, שורה 4.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267701705171  PLWABN: 9810575967805606  BIBSYS: 90604316  BNE: XX900941  GND: 118966669  ISNI: 0000 0000 1059 1044  LCCN: n87880846  NTA: 072760826  SELIBR: 198110  VcBA: 495/119947  VIAF: 72194159   WorldCat (עם VIAF): 72194159
סינדרום ירושלים (סרט)

| --- | --- |
 בימוי:  ויקטור בראון
 הופק בידי:  ויקטור בראון
 תסריט:  ויקטור בראון
 שחקנים ראשיים:  דניאל מירנדה  אנה קרינה ארווס  ג'ימי ביטון   רות גונזלס
 מוזיקה:  מרטין אלפיה
 מדינה:  ישראל 
 חברה מפיצה:  ויקטור בראון הפקות בע"מ
 הקרנת בכורה:  2006
 שפת הסרט:  עברית וספרדית
 דף הסרט ב־IMDb
 
"סינדרום ירושלים" הוא סרט קולנוע ישראלי, בבימויו של ויקטור בראון, שיצא לאקרנים בשנת 2006.
תקציר העלילה

קבוצה של מהנדסי חקלאות מאמריקה הלטינית מגיעה לקורס בירושלים. במהלך סיור אנשי הקבוצה בעיר, נתקפת דיאנה מרטינס אזולאי  בתסמונת ירושלים. את קבוצת המהנדסים מדריכה מאיה, סטודנטית שהייתה אמורה לצאת לחופשה על מנת להשלים את סיפרה "סינדרום ירושלים". בתחילת הסרט היא נפרדת מאמה ומהאהוב שלה, תומר. אך פיגוע קוטע ומשנה את תוכניותיה באחת: בעלה של הבוסית שלה נפצע, והיא נאלצת למלא את מקומה ולהדריך קבוצת מהנדסים הנבחנים לתפקיד מסוים. במקום לנפוש באילת, היא מוצאת את עצמה מחפשת אחרי אשתו של הסוחר חיימה אזולאי - דיאנה מארטינס. דיאנה היא אשת קריירה שאפתנית: היא מאוד רוצה לקבל את התפקיד הנכסף בחברה הישראלית והיא נחושה בדעתה להשאיר רושם טוב על יתר חברי הקבוצה. אולם יום לפני המבחן המכריע, מזמין חיימה את קרובי משפחתו ללא התרעה מוקדמת. דיאנה מנסה להתנגד, ואינה מתרצה גם כשהמשפחה של חיימה מגיעה. מסתבר שהמשפחה של חיימה מאוד דתייה. דיאנה קמה לברך אותם ואינה מסתירה את הצלב שעל צווארה. בני המשפחה אינם מצליחים לעכל את נישואי בנם לנוצרייה "גויה" והם ממהרים להימלט בנימוס מהדירה.
חיימה ודיאנה מתעמתים על יחסה של דיאנה למשפחתו ודיאנה אומרת לחיימה: "ירשתי את הצלב מאמי, איני מתביישת בו ולא אסתיר אותו". דיאנה נמצאת בלחץ בשל שאיפתה העזה להצליח הן בקריירה שלה והן בחיי נישואין שנראה שהם מבוססים על תשוקה יותר מאשר על כל מכנה משותף אחר. "הדבר האחרון שדיברנו עליו כשהתחתנו היה דת" מטיחה דיאנה בבעלה חיימה. על רקע המתחים האלה, קוראים כותלי הכנסייה ומציעים נחמה. הם חושפים את חווייתה של דיאנה ככלואה על ידי חייה שלה ומציעים לה חופש, וביחד איתו שיגעון דתי. דיאנה נכנסת לשירותים במסעדה, שוטפת את עצמה בכיור, מגלחת את שערותיה בסכין גילוח ופוצעת את עצמה. לאחר מכן היא מוציאה שמלה לבנה שקנתה בשוק - ויוצאת לוויה דולורוזה פרטית משלה. בעלה בינתיים צופה בהופעת זמרת ואינו מבחין בהיעלמה.
לאחר שמאיה שמה לב שדיאנה חסרה, היא מפנה את תשומת לבו של חיימה והם יוצאים לחפש אחריה.
דרך הייסורים של דיאנה מסתיימת בכפר-שאול.
נושאים הנידונים בסרט

הסרט בוחן את הגבולות שבין הטירוף והשיגעון לחוויה המיסטית.
הסרט אינו מציב תשובה חד-משמעית לשאלה האם דיאנה היא מוארת החווה חוויה דתית, צליינית מבורכת או אישה היסטרית הלוקה בהתמוטטות עצבים, ומשאיר מקום לצופה להעריך את החוויה שעברה על דיאנה כראות עיניו.
דמויות

דיאנה מארטינס אזולאי - אשת קריירה נוצרייה הנשואה שלא באושר לחיימה, סוחר יהודי המתלווה אליה לסיור.
מאיה - מדריכת הקבוצה מטעם פרופסור פלדמן. הייתה אמורה להיות בחופש על מנת לסיים את סיפרה על אודות סינדרום ירושלים. אולם בעלה של הבוסית שלה נפגע בפיגוע והיא נאלצת למלא את מקומה ולהדריך את קבוצת מהנדסי החקלאות.
תומר - החבר המילואמניק של מאיה, שמרעיף עליה מילות אהבה. רוב הזמן הוא מדבר בפלאפון עם מאיה, שעומדת לצאת לחופשה כדי לסיים את ספרה. אולם שינוי התוכניות של מאיה בא לו דווקא בטוב - הוא מתכנן לנסוע ולהפתיע את מאיה בעודה מדריכה את הקבוצה.
חיימה אזולאי - סוחר, יהודי, בעלה של דיאנה. משפחתו שומרת מסורת. אשתו עונדת צלב שירשה מאימה.
חברי המשלחת - מהנדסי חקלאות הנבחנים לתפקיד בחברה ישראלית. אחת מהן היא אובססיבית קומפולסיבית, השני - בן עשירים שירד מנכסיו ומנגן בסקסופון בעיר העתיקה כדי לאסוף כסף. אוסף של "טיפוסים קומיים".
פרופסור פלדמן - הבוס של מאיה. הוא אדם מבוגר וסומך על מאיה שתחזיר את הקבוצה בשלום.
סלאבקו וראנש

| --- | --- |

וראנש בשנת 2010
 לידה:  30 בינואר 1983 (בן 41) מונטנגרו
 עמדה:  סנטר
 גובה:  2.30 מטר
 דראפט:  בחירה מספר 39, 2003 ניו יורק ניקס
 קבוצות כשחקן
 1997–2000   2000–2001   2001–2002   2002–2003   2003   2004   2004   2004–2007   2007–2010   2010–2011   2011–2012   2013   2013–2014   2015   2015   2015–2016   2017–2018:  ז'לזניק   טופאש בורסה   אפס פילזן   בודוצ'נוסט פודגוריצה   ניו יורק ניקס   פורטלנד טרייל בלייזרס   הכוכב האדום בלגרד   בודוצ'נוסט פודגוריצה  פרטיזן בלגרד   אוניקס קאזאן   פטרוכימי בנדר   מטאלץ ולייבו   אספהאן   מטאלץ ולייבו   פטרוכימי בנדר   איינדז טהרן   מטאלץ ולייבו
סלאבקו וראנש (במונטנגרית: Slavko Vraneš; נולד ב-30 בינואר 1983) הוא כדורסלן מונטנגרי ששיחק בעמדת הסנטר בקבוצת מטאלץ ולייבו מליגת העל הסרבית. וראנש, המיתמר לגובה של 2.30 מטרים משחק עבור נבחרת מונטנגרו.
ביוגרפיה

וראנש החל את קריירת המשחק שלו בקבוצת ז'לזניק הסרבית ובשנת 2000 עבר לקבוצת טופאש בורסה הטורקית בשורותיה שיחק בעונת 2000/2001, ולאחר מכן עבר לקבוצת אפס פילזן. לאחר קשיי הסתגלות, חזר וראנש למונטנגרו (אז עדיין סרביה ומונטנגרו) בינואר 2002 שם שיחק בקבוצת בודוצ'נוסט פודגוריצה עד לקיץ של שנת 2003. הוא נבחר בסיבוב השני של דראפט ה-NBA של שנת 2003 על ידי קבוצת הניו יורק ניקס, אך נופה משורות הקבוצה כבר בדצמבר אותה השנה. בתחילת ינואר 2004 חתם וראנש על חוזה לעשרה ימים בקבוצת פורטלנד טרייל בלייזרס ושיחק בשורותיה משחק בודד. לאחר מכן שיחק וראנש פרק זמן קצר גם בקבוצת הכוכב האדום בלגרד.
הטלטלה בין הקבוצות נסתיימה כאשר חזר וראנש פעם נוספת לבודוצ'נוסט פודגוריצה. בפודגוריצה שיחק וראנש במשך שלוש עונות טרם עבר לקבוצת פרטיזן בלגרד בשורותיה שיחק במשך שלוש עונות גם כן. בקיץ 2010 עבר וארנש לקבוצת אוניקס קאזאן הרוסית ובאוקטובר 2011 הצטרף לקבוצת פטרוכימי בנדר האיראנית. ב-2013 עבר למטאלאץ ולייבו הסרבית. באוקטובר 2013 חזר לאיראן וחתם באספהאן. בפברואר 2015 חזר למטאלאץ ולייבו, אך לאחר כמה חודשים חזר לפטרוכימי בנדר.
סלים זארובי

| --- | --- |

 לידה:  14 באוקטובר 1963 (בן 60) נצרת, ישראל 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 מוסדות:  אוניברסיטת חרונינגן (2006) 
 תלמידי דוקטורט:  Andre Rene Offringa 
 
סלים זארובי (נולד ב-14 באוקטובר 1963) הוא אסטרופיזיקאי ישראלי, החוקר את היווצרות והתפתחות המבנה של היקום בקנה-מידה גדול (בסקאלה גדולה). זארובי משמש כראש מרכז המחקר באסטרופיזיקה, במחלקה למדעי הטבע והחיים באוניברסיטה הפתוחה, ובמקביל משמש כפרופסור במחלקה לאסטרונומיה באוניברסיטת חרונינגן שבהולנד.
ביוגרפיה

זארובי נולד בנצרת לנהלא ולנימר (עקרת בית וסוחר). בן בכור למשפחה בת 5 אחים ואחיות. למד ביסודי ובתיכון בבית הספר הבפטיסטי בנצרת.
לאחר מכן, החל את לימודיו האקדמיים בטכניון - מכון טכנולוגי לישראל. בשנת 1987 סיים תואר ראשון בפיזיקה (בהצטיינות), ובשנת 1989 סיים תואר שני בפיזיקה. נושא עבודת הגמר שלו היה "יצירת קרינה אלקטרומגנטית בעלת מבנה פסים דקים במגנטוספירה של כדור הארץ". במהלך לימודיו החליט להתמקד בתחום של קוסמולוגיה אסטרופיזיקלית, ולכן המשיך לתואר שלישי במכון רקח לפיסיקה באוניברסיטה העברית. נושא עבודת הדוקטור שלו היה "המבנה בסקאלה גדולה: אומדים אופטימליים ודינמיקה לא ליניארית". הוא כתב אותה בהדרכת פרופ' אבישי דקל ופרופ' יהודה הופמן, וסיים בשנת 1994. בין השנים 1990–1994 במקביל ללימודיו לתואר שלישי, היה עוזר הוראה בפיזיקה באוניברסיטה העברית.
עם סיום לימודיו נסע לפוסט-דוק לארצות הברית ושהה במחלקה לאסטרונומיה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי בין השנים 1994–1997.
בשנים 1997–1998 שב לישראל, והיה חוקר במחלקה לביופיזיקה רפואית בבית החולים האוניברסיטאי הדסה.
בשנים 1989–2004 היה עמית מחקר בכיר במכון מקס פלנק לאסטרופיזיקה בגארצ'ינג (ליד מינכן), גרמניה.
בשנת 2004 עבר להולנד, והתחיל לעבוד באוניברסיטת חרונינגן. תחילה כמרצה בכיר, אחר כך, בין השנים 2006–2011, כפרופסור חבר, ומאז שנת 2011 כפרופסור מן המניין.
בשנת 2016 החליט לחזור לישראל, והוא מכהן כפרופסור מן המניין באוניברסיטה הפתוחה (במקביל למשרתו בהולנד). בשנת 2021 נפתח מרכז מחקר באסטרופיזיקה (ARCO), במסגרת המחלקה למדעי הטבע וזארובי נבחר לעמוד בראש מרכז המחקר.
מחקרו

זארובי הוא אסטרופיזיקאי המתמקד בקוסמולוגיה - ענף של האסטרופיזיקה החוקר את היקום כישות פיזיקלית ובודק את תכונותיו הכוללות, היווצרותו והתפתחותו. באופן יותר ספציפי הוא עובד על נושאים שונים הקשורים להיווצרות ואבולוציה של המבנה בקנה מידה גדול של היקום, כפי שנבדק על ידי מספר גורמים מנתבים אסטרופיזיקליים (astrophysical tracers) (לדוגמה: מהירויות מיוחדות בגלקסיות, סקרי גלקסיות על בסיס כמות נתונים גדולה מאוד, אנאיזוטרופיות של קרינת הרקע הקוסמית, היער של ה-Lyman-α שנצפה בספקטרום של קוואזרים מרוחקים ובמעבר ספין-היפוך היפר-דק באורך 21 ס"מ של מימן נייטרלי).
כיום, הפעילות המדעית העיקרית שלו מתרכזת בחקר עידן היינון-מחדש של היקום (Epoch of Reionization=EoR) - העידן שבו הגז ביקום הפך מנייטרלי למיונן. בהקשר זה הוא חבר בפרויקט שמטרתו לפתח את LOFAR-EoR, פרויקט מדעי שמתבצע במסגרת טלסקופ LOFAR - מערך למדידת קרינה בתדירויות  נמוכות (LOFAR) (אנ'), שהוא אחד הטלסקופים המבטיחים ביותר לחקר עידן זה.
מחקרו > תחומי מחקרו

קוסמולוגיה אסטרופיזיקלית
היווצרות ואבולוציה של מבנה בקנה מידה גדול (בסקאלה גדולה).
עידן היינון-מחדש והשחר הקוסמי (האור הראשון של היקום, הופעת הכוכבים הראשונים)
אינטרפרומטריית רדיו באורכי גל ארוכים
בעיות היפוך (inverse problems) בהקשר של אסטרונומיה
משפחתו

נשוי למנאל, ד"ר לכימיה ומדענית בעיסוקה. אב לבת.
מתגורר בנצרת.
פרסומיו

זארובי פרסם יותר מ-130 מאמרים מדעיים בתחומי מחקרו.
בנוסף למחקר וכתיבה מדעית, מרבה זארובי לכתוב מאמרים על נושאים מדעיים באופן פופולרי, כשהוא פונה בכתיבתו זו לציבור הרחב המשכיל.
מאמרים אלה הוא כותב באנגלית, בערבית, ובעברית.
פרסומיו > מבחר ממאמריו המדעיים

להלן מבחר ממאמריו המדעיים:
Tanimura H., Zaroubi S., Aghanim N., 2021, Direct detection of the kinetic Sunyaev-Zel’dovich effect in galaxy clusters, A& A, 645, 112 [11]
Ghara, R., et al., 2020, Constraining the intergalactic medium at z ≈ 9.1 using LOFAR Epoch of Reionization observations, MNRAS, 493, 4728 [39]
Mertens,F.G., et al.,2020, Improved upper limits on the 21cm signal power spectrum of neutral hydrogen at z ≈ 9.1 from LOFAR, MNRAS, 493, 1662 [110]
Patil, A. et al., 2017, Upper limits on the 21-cm Epoch of Reionization power spectrum from one night with LOFAR, The Astrophysical Journal, 838, 65 [245]
Zaroubi, S., et al., 2015. Galactic interstellar filaments as probed by LOFAR and Planck. MNRAS 454, L46-L50. [33]
פרסומיו > כתיבתו לציבור הרחב

סלים זארובי, קרינת קו המימן וגילוי החומר האפל, אסכולה 7, האוניברסיטה הפתוחה, יוני 2022, עמ' 24-29
הערות שוליים

↑  האוניברסיטה הפתוחה משיקה את מרכז המחקר באסטרופיזיקה, אתר האוניברסיטה הפתוחה
↑  Nazareth Baptist School

https://www.baptist.co.il/
↑  סלים זארובי, יצירת קרינה אלקטרו מגנטית בעלת מבנה פסים דקים במגנטוספירה של כדור הארץ (עבודת גמר לתואר מגיסטר במדעים), חיפה: הטכניון- מכון טכנולוגי לישראל, הפקולטה לפיסיקה, 1989
↑  סלים זארובי, Large scale structure, optimal estimations and non-linear dynamics (עבודת דוקטור בהדרכת אבישי דקל, יהודה הופמן),, ירושלים: האוניברסיטה העברית, מכון רקח לפיסיקה, 1994
↑  Low-Frequency Array (LOFAR), Low-Frequency Array (LOFAR)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307309105171  BIBSYS: 1085984  BnF: cb14591838k (data)  ISNI: 0000 0000 3244 1012  LCCN: n2001011771  MGP: 222475  NTA: 339885998  SUDOC: 073735361  VIAF: 7635356   WorldCat (עם VIAF): 7635356
סלאוקוס החמישי

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־2 לפנה״ס 
 פטירה:  125 לפנה״ס 
 מדינה:  הממלכה הסלאוקית 
 
סלאוקוס החמישי פילומטור (ביוונית: Σέλευκος Ε΄ ὁ Φιλομήτωρ; מלך בשנת 125/126 לפסה"נ) היה שליט הממלכה הסלאוקית ההלניסטית, בנם הבכור של דמטריוס השני ניקטור וקלאופטרה תאה. הכינוי "פילומטור" פירושו "אוהב אם" ובעולם ההלניסטי בדרך כלל ציין שהאם פעלה כעוצרת-שותפה עבור הנסיך.
ממש לפני שאנטיוכוס השביעי סידטס מת במלחמה נגד הפרתים בסוף שנת 129 לפסה"נ, שחרר המלך הפרתי פראטס השני את אחיו דמטריוס השני, שנכנס לסוריה בסביבות ספטמבר 129 לפסה"נ במטרה שהשניים ילחמו זה בזה על השלטון בשיטת "הפרד ומשול". מה שאילץ את בנו החורג (בנם של תיאה קלאופטרה ואנטיוכוס השביעי ואחיו למחצה של סלאוקוס החמישי) אנטיוכוס התשיעי, לברוח לקיזיקוס. קלאופטרה תאה נישאה מחדש לדמטריוס ואיחדה אותו עם שני בניו, סלאוקוס החמישי ואנטיוכוס השמיני.
אנטיוכוס השביעי לקח בן, שנקרא גם הוא סלאוקוס, ואת אחותו של סלאוקוס החמישי, לאודיקה, למסע המלחמה שלו נגד פרתיה, וכאשר אנטיוכוס נהרג, סלאוקוס זה ולאודיקה נתפסו. פראטס התחתן עם לאודיקה והראה לסלאוקוס זה (לא סלאוקוס החמישי) חסד גדול. בזמן שדמטריוס השני נלחם במלחמת אזרחים נגד הטוען לכתר אלכסנדר השני זבינס, שלח פראטס את סלאוקוס זה בחזרה לסוריה עם גופת אביו, אנטיוכוס השביעי, כדי לתבוע את כס המלוכה הסלאוקי כמלך-בובה של הפרתים. אולם סלאוקוס זה נכשל וחזר לפרתיה, שם מת מאוחר יותר.
במקום זאת, לאחר שדמיטריוס נרצח מחוץ לצור בשנת 125 לפסה"נ, טען סלאוקוס החמישי לכתר המלכות כבנו הבכור של דמטריוס השני אך נרצח עד מהרה על ידי אמו שלו. לפי אפיאנוס, קלאופטרה תאה סייעה למותו של דמטריוס, ולפיכך פחדה שסלאוקוס החמישי עלול לנקום את רצח אביו מה שגרם לה לסלק את סלאוקוס לטובת אחיו הצעיר, אנטיוכוס השמיני.
הערות שוליים

↑  אפיאנוס, המלחמות הסוריות (סיריאקה), 68.
↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר 13, סעיפים 253, 268, 271; יוסטינוס, ספר 38, 10, 11; פתיח לספר 39; אוסביוס, כרוניקון, 257; טיטוס ליוויוס, תולדות רומא, קיצור ספר 60, 11.
↑  יוסטינוס, ספר 38, 10.
↑  אוסביוס, כרוניקון, 257; יוסטינוס, ספר 38, 10, 11.
↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר 13, סעיפים 268–271; יוסטינוס, ספר 39, 1, 7–9; פתיח לספר 39; אוסביוס, כרוניקון, 257; טיטוס ליוויוס, תולדות רומא, קיצור ספר 60, 11.
↑  אפיאנוס, המלחמות הסוריות (סיריאקה), 68–69.
סיריקיט קיטיאקון

| --- | --- |

 לידה:  12 באוגוסט 1932 (בת 92) מחוז פאטום וואן, Phra Nakhon Province, תאילנד 
 שם לידה:  สิริกิติ์ กิติยากร 
 מדינה:  תאילנד 
 השכלה:  Rajini School  St. Francis Xavier Convent School 
 בן או בת זוג:  ראמה התשיעי, מלך תאילנד (28 באפריל 1950–13 באוקטובר 2016) 
 
 פרסים והוקרה
 מסדר הכתר של מלזיה (1963)  Border Service Medal (1954)  מסדר החרב של יעקב הקדוש (1960)  מסדר אולף הקדוש (1960)  Freemen Safeguarding Medal (1970)  מסדר הכוכב הזוהר (1963)  Order of Ramkeerati (1989)  מסדר מיליון הפילים והמטרייה הלבנה (1963)  מפקד עליון במסדר לאופולד (1960)  אביר הצלב הגדול של האריה ההולנדי (1963)  Royal Family Order of Selangor (1999)  Family Order of Terengganu (2009)  מסדר אריה הזהב של בית נסאו (1963)  Nepal Pratap Bhaskara (1986)  מסדר הכתר היקר (1963)  Order of Beneficence (1963)  Dame Grand Cross of the Order of Isabella the Catholic (1960)  Bintang Mahaputera (1961)  מסדר הכוכב הזוהר (1965)  מסדר הפיל (1960)  אביר הצלב הגדול בדרגה מיוחדת של מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה (1960)  מסדר בית המלוכה של צ'אקרי (1950)  אות הכוכב הגדול על שירות הרפובליקה האוסטרית (1964)  עיטור הכוכב של רומניה (1999)  אביר הצלב הגדול של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה האיטלקית (1960)  מסדר ברוניי (1988)  Order of the Nine Gems (1950)  Grand Cordon of the Order of the White Elephant (1964)  מסדר סיקטונה (1963)  מסדר מלכת שבא (1965)  Grand Cross of the Order of Chula Chom Klao (1950)  המסדר המלכותי של השרפים (1960)  Knight Grand Cordon of the Order of the Crown of Thailand (1964)  מסדר הדירקונאפורן (1995)  Dame Grand Cross of the Order of Carlos III (1987) 
 חתימה:   
 
סיריקיט קיטיאקון (בתאית: สิริกิติ์, נולדה ב-12 באוגוסט 1932) היא מלכת תאילנד לשעבר ואלמנתו של מלך תאילנד פומיפון אדוניאדט. עם הכרתו של בנה למלך תאילנד, קיבלה את התואר "המלכה האם".
ביוגרפיה

סיריקיט קיטיאקון נולדה באוגוסט 1932. היא השלישית מתוך ארבעת הילדים של קיטיאקון וראלאקסאנה ובואה סנידונגס. לאחר לידתה, הוריה נסעו לעבוד בשגרירות התאילנדית בארצות הברית ולכן גודלה על ידי סבה וסבתה. הוריה של קיטיאקון שבו לתאילנד כעבור שנה והיא התגוררה עמם בארמון דבס, השוכן בסמיכות לנהר צ'או פראיה בבנגקוק.
בהגיעה לגיל 4 החלה ללמוד בבית הספר ראג'יני ומאוחר יותר למדה בית הספר של המנזר פרנסיס חאבייר (Francis Xavier). ב-1946 התמנה אביה לשגריר סיאם בממלכה המאוחדת והיא הצטרפה אליו ונסעה עמו לשם. בממלכה המאוחדת למדה אנגלית וצרפתית והחלה ללמוד נגינה בפסנתר. כעבור שנה או שנתיים, אביה החל לעבוד כשגריר סיאם גם בדנמרק ובצרפת. משפחתה של קיטיאקון התלוותה אליו פעם נוספת והם התגוררו בפריז.
בפריז פגשה קיטיאקון את פומיפון אדוניאדט אשר היה לבעלה בעתיד. אדוניאט הפך למלך תאילנד ב-1946, לאחר שאחיו שמלך, נורה למוות באותה השנה ואדוניאט נהיה ליורש העצר. עם זאת, טקס הכתרתו למלך נדחה ל-1950 כדי לאפשר לו להשלים את לימודיו האקדמאיים בשווייץ. הוא לקח חופשה מהלימודים שלו וטס לפריז. בפריז התארח בשגרירות סיאם וכך הכירו השניים והחלו לנהל מערכת יחסים. קיטיאקון ואדוניאט נישאו ב-28 באפריל 1950, שבוע בלבד לפני שהוכתר אדוניאט למלך. החתונה נערכה בארמון סראפאתום וטקס הנישואין נוהל על ידי סבאנג ודהנה, סבתו של אדוניאט.
לאחר מותה של סבתו באוקטובר 1956, נכנס אדונאיט לתקופה של 15 ימים בה כיהן כנזיר במנזר בודהיסטי (מנהג זה מקובל אצל גברים בודהיסטיים לאחר מות קרוב משפחה). בימים אלו, כיהנה קיטיאקון כעוצרת תאילנד, במקום בעלה.
ב-1964 הוציאה לאור את הספר "לזכר הטיולים שמעבר לים" (ความทรงจำในการตามเสด็จต่างประเทศทางราชกา) אשר מספר את סיפור שהותה באירופה עם המלך.