stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תסמונת מינכהאוזן
תסמונת מינכהאוזן באמצעות שליח (By Proxy) > סימפטומים

תהליך האבחון ב"תסמונת מינכהאוזן" הוא מורכב וחשוב ביותר בשל אופייה הסמוי. הקושי באבחון נובע מכך שמרבית הצוותים הרפואיים אינם מצליחים לזהות תחילה כי מדובר בתסמונת, עקב כך שהרופא המטפל חושש מהקשיים והסיכונים הצפויים לו עקב חשיפת המקרה. בנוסף לכך, שמקרה בו תאובחן בטעות תסמונת זו, בעוד הילד סובל ממחלה של ממש, הזנחת הסיבה האמיתית לסבלותיו של הילד והאשמת ההורה לשווא עלולה להביא להתדרדרות מסוכנת במצבו הבריאותי.
כשעולה חשד לסימנים ולתסמינים מדומים, על הרופא לשים לב לנזק שנגרם לילד, ולקדם תהליך של אבחון מהיר וטיפול מתאים, בשיתוף צוות רב מערכתי. סימנים ותסמינים המחשידים במיוחד כוללים: מהלך מחלה ארוך ולא הגיוני, הופעת שרשרת של סיבוכים מוזרים, החמרות במצב הרפואי המתרחשות לקראת מועד שחרור מבית חולים, ומחלה או תסמינים הקורים בנוכחות מטפל מסוים בלבד.
בממסד הפסיכיאטרי יש מחלוקת לגבי הגורמים להתפרצות תסמונת זו, ולכן היא הוכללה בספר האבחנות הפסיכיאטריות הרשמי – ה-DSM רק בשנת 1995 וקבעה שבעה סימנים לזיהוי תקף של "תסמונת מינכהאוזן באמצעות שליח":
ילד עם ריבוי בעיות רפואיות שאינן מגיבות לטיפול ו/ או בעלות מהלך לא רגיל.
תוצאות בדיקות שאינן רגילות, לא מתאימות להיסטוריה של הילד, או בלתי סבירות.
סימפטומים קצרי טווח הנוטים לחלוף כשהאדם המטפל/ פוגע אינו בסביבה.
הורה שאינו נרגע כשמקבל בשורות טובות, וממשיך להאמין שהילד חולה.
הורה בעל ידע רפואי נרחב, שמוקסם מפרטים רפואיים, או שנראה כי הוא נהנה מהאווירה בבית החולים.
הורה המקבל בשלווה יתרה מצב בריאות קשה של ילדו.
הורה שתומך ומעודד באופן מוגזם את הרופאים, או להפך, כועס במיוחד ודורש התערבויות.
רופאים שחושדים כי נתקלו בתופעה זקוקים לגיבוי מקצועי של ועדה רב-מקצועית מתחום בריאות הנפש, שתערוך בדיקה ותיעוד מקיפים של תפקוד המשפחה וההורים ושל רווחיהם המשניים מילד "חולה" בקרבם.
תסמונת מינכהאוזן באמצעות שליח (By Proxy) > גורמי סיכון

לעיתים קרובות, ההורה המתעלל היה בעצמו קרבן להתעללות כילד, והתנהגותו "מעבירה הלאה" את המונחים שהכיר על הורות ועל טיפול. במקרים אחרים, להורה עצמו הייתה קודם לכן תסמונת מינכהאוזן (כשזייף את הסימפטומים של עצמו) – כשהוא עצמו הגיע ממשפחה בה ניתן היה לזכות באהבה רק במצב מחלה.
בדרך כלל מדובר בפגיעה בילד בגיל הגן (ביחס שווה בין בנים לבנות) שהוא גיל צעיר דיו כדי לקחת את עדויות ההורה המטפל כמקור אמין לתיאור המצב הרפואי של הילד. עם זאת, קיימים מקרים של התסמונת אף בילדים בגיל 16. לעיתים קרובות היחס בין ההורה הפוגע להורה השני (אם קיים), הוא מרוחק. ההורה השני מעורב הרבה פחות ב"מצבו הרפואי" המלאכותי של הילד, ועשוי למעט בביקורים במקרה של אשפוז.
תסמונת מינכהאוזן באמצעות שליח (By Proxy) > דרכי טיפול

הטיפול צריך להתבצע בשני מישורים, האחד בפוגע, כאשר חלק גדול מהחולים מתנגדים בתקיפות לכל טיפול פסיכיאטרי, ולכן מעט מאוד ידוע אודות המניעים ותהליכי החשיבה שמניעים אותם. במקרים נדירים האם משתפת פעולה עם המטפלים. הטיפול בפוגע צריך להתבצע במסגרת משפחתית, ומומלץ שייערך על ידי גורמים המוכשרים לכך.
המישור הנוסף הוא הטיפול בילד הנפגע. לאחר שזוהתה התעללות בקטין, יש לערב את גורמי הרווחה לטובת הטיפול בילד, ובראש ובראשונה הרחקת ההורה מהילד שעבר התעללות ועצירת הטיפול התרופתי, ההדמיות או הניתוחים המיותרים שהילד עובר. ילדים שמצבם הרפואי והגופני ניזוק כתוצאה מהתעללות ההורה, מאושפזים ומטופלים לפי הצורך בבריאותו של הקטין כדי להוציאו מכלל סכנה. בהמשך יש לשקול גם טיפול פסיכולוגי.
לתסמונת קיימות שלוש תוצאות אפשריות: הראשונה היא שההורה הפוגע מאובחן, נתפס והתנהגותו המתעללת מופסקת. תוצאה שנייה והפחות רצויה היא שהילד גדל, ומאחר שההורה המתעלל חושש כי הילד יחשוף את מעשיו, התנהגותו המתעללת עוברת לילד. אפשרות שלישית והמסוכנת מכל – שהילד נפטר עקב התעללות ההורה.
בתרבות
בשנת 2019 עלתה הסדרה "הפשע: ג'יפסי רוז" בכיכובן של ג'וי קינג ופטרישה ארקט. הסדרה עוסקת באם (ארקט) הסובלת מתסמונת מינכהאוזן באמצעות שליח, שמשקרת לביתה (קינג) כי היא חולת סרטן סיעודית.
בשנת 2020 יצא הסרט Run (רוצי). הסרט מתאר נערה שמגלה שאמה הרעילה אותה במשך שנים על ידי מתן תרופות שגרמו לה לשיתוק ברגליים, קצב פעימות לב לא סדיר ועוד. הנערה מנסה לברוח מהאם ולחשוף אותה, אך האם נוקטת אמצעים בלתי שגרתיים על מנת לעצור אותה. הסרט מתאר מקרה קיצוני מאוד של תסמונת מינכהאוזן באמצעות שליח.
ראו גם

תסמונת מינכהאוזן באמצעות שליח
היפוכונדריה
לקריאה נוספת

בן יהודה, י' (2009). התעללות רפואית בילדים - שם נוסף לתסמונת מינכהאוזן באמצעות שליח. הרפואה, כרך 148 (8), עמודים 500–501.
ולדימיר לרנר ואליעזר ויצטום (2007), "החולה המדומה", מדיסין - פסיכיאטריה 3: עמודים 38–41.
קרמר-מור, ד' (2010). "אמא לא תפגע בילד שלה"? ילדים כקרבנות של תסמונת מינכהאוזן בידי שליח. מפגש לעבודה חינוכית-סוציאלית. כרך 32, עמודים 75–86.
רותם, ע' (2010). תסמונת מינכהאוזן על ידי שליח: של מי אתה ילד? כתב העת הישראלי לרפואת ילדים. (71).
שוירמן, ע', גרינבאום א' וגרטי, ב' (2013). תסמונת מינכהאוזן על ידי שליח. הרפואה, (152) (11)
הערות שוליים

↑  אבי דוידוביץ', משה לוי - מזריק הנפט
ATacMS

| --- | --- |

 מידע בסיסי
 ייעוד:  מודל נשק 
 ארץ ייצור:  ארצות הברית 
 יצרן:  לוקהיד מרטין 
 מלחמות ומבצעים:  מלחמת המפרץ, מלחמת עיראק, מתקפת הנגד האוקראינית 2023 
 תקופת השירות:  1990–הווה (כ־35 שנים) 
 ראש קרב והנחיה
 הנחיה:  מערכת ניווט אינרציאלית, GPS 
 
ATacMS (ראשי תיבות באנגלית של: Army Tactical Missile System) הוא טיל קרקע-קרקע (SSM) המיוצר על ידי לוקהיד מרטין. הטיל בעל טווח של מעל 160 ק"מ, מונע על ידי דלק מוצק, אורכו 4 מטרים וקוטרו 610 מילימטרים.
ניתן לשגר ATACMS ממגוון משגרים, כולל ממשגרי MLRS ו-HIMARS. משגר ATACMS הוא בעל מכסה עם שישה מעגלים כמו מכסה סטנדרטי של רקטות MLRS.
השימוש המבצעי הראשון של ATACMS היה במהלך מבצע סופה במדבר, בו נורו 32 טילים ממשגר M270 MLRS. במהלך "מלחמת עיראק" נורו יותר מ-450 טילים. ונכון לתחילת 2015, מעל 560 ATACMS טילים נורו בפעילות מבצעית.
גרסאות > MGM-140A – בלוק I

בעבר כונה M39, טיל ללא הנחיה מכיל 950 M74 מצרר נ"א\נ"ח (APAM) עם טווח של 128 ק"מ.
גרסאות > MGM-140B – בלוק IA

בעבר כונה M39A1, הטיל משתמש בהנחיית GPS/INS, נושא 275 M74 חימושי מצרר וטווח 165 ק"מ.
גרסאות > MGM-164 ATacMS – בלוק II

בלוק II (בתחילה כונה MGM-140C ולפני כן, M39A3) נועד לשאת מטען של 13 חימושי BAT (נ"ט), מתוצרת נורתרופ גרומן. עם זאת, בשלהי 2003, צבא ארצות הברית ביטל את המימון לטילי ATACMS עם חימושי BAT, ולכן MGM-164A מעולם לא הפך למבצעי.
גרסאות > MGM-168 ATacMS – בלוק IVA

במקור כונה Block IA Unitary או MGM-140E, הבלוק החדש, IVA מחליף רש"ק של 230 פצצונות בחימושי M74. הוא משתמש באותה הנחיית GPS/INS, כמו MGM-140B. חוזה הפיתוח נחתם בדצמבר 2000.
במרץ 2016, לוקהיד מרטין, בואינג, וריית'יאון הודיעו כי הם מתמודדים על מכרז לפיתוח טיל LRPF (ראשי תיבות של Long Range Precision Fires) שיעמוד בדרישות צבא ארצות הברית. ומיועד להחליף את ATACMS. הטיל אמור להיות בעל מהירות גבוהה יותר וטווח של עד 500 ק"מ (מוגבל על ידי ההסכם לפירוק נשק גרעיני לטווחים בינוניים).
ב-2017, נתן צבא ארצות הברית לריית'יאון אישור להתקדם עם שלב ביגור הטכנולוגיה והפחתת הסיכון (TMRR). שלב זה בפיתוח מכונה "DeepStrike" ("תקיפת עומק").
מפעילים

בחריין
יוון
טאיוואן - חוזה של 916 מיליון דולר תמורת 226 טילים וערכות שיפור למשגרים עבור איחוד האמירויות הערביות וטאיוואן.
קוריאה הדרומית - ב-2002, נרכשו 111 טילי ATACMS Block I ובנוסף, 110 טילי ATACMS Block IA.
טורקיה
איחוד האמירויות הערביות
ארצות הברית
אוקראינה
טילים דומים

OTR-21 Tochka
9K720 Iskander
Prahaar
לורה
הערות שוליים

↑  [Source, DoD, Conduct of the Persian Gulf War", April 1992, p. 753.
↑  "Lockheed Martin - Army Tactical Missile System" (PDF). Lockheed Martin. 2006. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2011-09-27.
↑  "MGM-140/-164/-168 ATACMS (M39) (United States), Offensive weapons". Jane's Strategic Weapon Systems. Jane's Information Group. 27 אוק' 2011. נבדק ב-13 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  South Korea Goes Long – Strategypage.com, October 12, 2012
↑  "Lockheed Martin (LTV) MGM-140 ATACMS". Designation-Systems.net. אורכב מ-המקור ב-2012-03-29. נבדק ב-6 באוקטובר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Lockheed Martin MGM-164 ATACMS II". Designation-Systems.net. נבדק ב-6 באוקטובר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Freedberg Jr., Sydney J. (26 באפריל 2016). "Winning The Missile Wars: Army & Navy Tech In HASC NDAA". Breaking Media, Inc. נבדק ב-1 במאי 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  http://nationalinterest.org/blog/the-buzz/us-armys-new-ground-launched-missile-raining-down-death-500-17606
↑  Raytheon to offer new missile design for US Army's Long-Range Precision Fires requirement - Armyrecognition.com, 17 March 2016
↑  Raytheon to help Army develop new long-range artillery rocket for battlefield fire-support - Militaryaerospace.com, 16 March 2016
↑  http://www.janes.com/article/71496/raytheon-begins-tmrr-phase-for-its-deepstrike-army-lrpf-effort
↑  "Bahrain Purchases Lockheed Martin's ATACMS Missiles". Lockheed Martin. 20 בדצמבר 2000. אורכב מ-המקור ב-12 בינואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Greece". Lockheed Martin. נבדק ב-6 באוקטובר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Contracts for Thursday, December 23, 2010". U.S. Department of Defense. נבדק ב-6 באוקטובר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "ROK: Army Tactical Missile System (Army TACMS)". GlobalSecurity.org. נבדק ב-6 באוקטובר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Turkey". Lockheed Martin. נבדק ב-6 באוקטובר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Lockheed Martin Successfully Validates ATACMS Missile Long-Term Reliability". Lockheed Martin. 26 בפברואר 2009. אורכב מ-המקור ב-13 בדצמבר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "MGM-140A Block 1". MissileThreat.com. אורכב מ-המקור ב-2011-10-14. נבדק ב-6 באוקטובר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
המפה עם מפעילים בכחול
BLU-109

| --- | --- |

 מידע בסיסי
 ייעוד:  פצצה חודרת בטון
 ארץ ייצור:  ארצות הברית ארצות הברית
 יצרן:  לוקהיד מרטין, ג'נרל דיינמיקס, ELLWOOD National Forge 
 מאפיינים כלליים
 משקל:  2,000 ליברות (910 קילוגרם)
 ממדים
 אורך:  2.41 מטר
 קוטר:  370 מילימטר
 ראש קרב והנחיה
 ראש קרבי:  250 ק"ג חומר נפץ מרסק מסוג טריטונל עם חוד חודר בטון
 חדירת בטון:  עד 1.8 מטר בטון מזוין
 
BLU-109 על סיפון ג'נרל דיינמיקס F-16 פייטינג פלקון המוגדר כ-JDAM
F-16I (של חיל האוויר הישראלי) עם פצצת BLU-109,  מפצחת בונקרים, בעלת מערכת JDAM (910 ק"ג)  2000 ליברות. התמונה צולמה במבצע מחוץ לקופסה - השמדת הכור הגרעיני הסורי.
BLU-109/B ‏(ראשי התיבות: Bomb Live Unit) היא פצצה חודרת בטון בשימוש חיל האוויר של ארצות הברית שפותחה ב-1985. בדומה לפצצות מפצחות בונקרים אחרות, היא נועדה לחדור למקלטי בטון ומבנים קשים אחרים לפני הפיצוץ. בנוסף לארצות הברית, היא חלק מהחימוש של חילות האוויר של ישראל, אוסטרליה, בלגיה, קנדה, דנמרק, צרפת, גרמניה, יוון, איטליה, הולנד, נורווגיה, פקיסטן, ערב הסעודית, בריטניה ואיחוד האמירויות הערביות.
עיצוב

ל-BLU-109/B יש מעטפת פלדה בעובי של כ-25 מילימטר והיא מלאה ב-240 ק"ג טריטונל. יש לה מרעום בעל פעולה מושהית. ה-BLU-109 משמשת גם כראש נפץ של הפצצה המונחית אלקטרו-אופטית GBU-15, הפצצה מונחית לייזר (אנ') GBU-27 Paveway III, וטיל האוויר-קרקע AGM-130. פצצה זו יכולה לחדור 1.2–1.8 מטר של בטון מזוין.
גרסאות

לפי הדיווחים, ה-BLU-118 היא וריאציה של מילוי נפץ תרמובארי במעטפת BLU-109 ועיצוב פצצות בסיסי. היא מכילה PBXIH-135, שהוא חומר נפץ מסורתי.
בשנת 2015 החלה ג'נרל דיינמיקס בפיתוח בעלות של 7.2 מיליון דולר של גרסה בשם HAMMER, שנועדה להשמיד חומרים כימיים וביולוגיים על ידי הפצת עשרות כדורי אש קינטיים (KFI) (לא פיצוצים) בתוך בונקר.
בשימוש צבאי

ה-BLU-109 נמכר לבעלות ברית מפתח של ארצות הברית כולל דרום קוריאה, ישראל, יוון, ערב הסעודית, איחוד האמירויות הערביות, פקיסטן וטורקיה.
בשימוש צבאי > צבאות בעולם

ארצות הברית ארצות הברית: חיל האוויר של ארצות הברית
ישראל ישראל: חיל האוויר הישראלי
מרוקו מרוקו: חיל האוויר המלכותי המרוקאי (אנ')
קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית: חיל האוויר של הרפובליקה של קוריאה
יוון יוון: חיל האוויר היווני
טורקיה טורקיה: חיל האוויר הטורקי
סרביה סרביה: חיל האוויר הסרבי (אנ')
פקיסטן פקיסטן: חיל האוויר של פקיסטן
ערב הסעודית ערב הסעודית: חיל האוויר המלכותי הסעודי
איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות: חיל האוויר של איחוד האמירויות הערביות
הולנד הולנד: חיל האוויר המלכותי ההולנדי (אנ')
בשימוש צבאי > מבצע סדר חדש

צה"ל עשה שימוש בשמונים פצצות כאלו במבצע סדר חדש בו הושמדה המפקדה המרכזית התת-קרקעית של חזבאללה וחוסל חסן נסראללה, לפי הדיווח ב"ניו יורק טיימס", אשר ערך ניתוח לסרטון שפרסם צה"ל, ובו נראו מטוסי הקרב ממריאים לגיחה בביירות: מהניתוח לסרטון, כך נטען, עולה שהמטוסים נשאו פצצות מהדגם האמריקני BLU-109 - ועליהן הורכבה ערכת JDAM, המכונה בצה"ל "ברד כבד". מדובר במערכת שמאפשרת להפוך פצצות ל"חכמות" ומדויקות יותר.
הערות שוליים

↑  Forecast International (2004). BLU-116/B (אורכב 10.03.2012 בארכיון Wayback Machine), page 4. Accessed 12 May 2011.
↑  "BLU-109 / I-2000 / HAVE VOID". globalsecurity.org. ארכיון מ-30 במרץ 2014. נבדק ב-15 במרץ 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "BLU-118/B Thermobaric Weapon". GlobalSecurity.org. ארכיון מ-27 ביולי 2019. נבדק ב-2013-12-06. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Little, Robert. "A race to get a new bomb for cave war". The Baltimore Sun. ארכיון מ-7 באפריל 2014. נבדק ב-5 באפריל 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Drew, James."Pentagon taps General Dynamics to test fireball bunker bomb (אורכב 19.02.2018 בארכיון Wayback Machine)"
↑  The Most “Political” of All Bombs. http://www.quatrostrategies.com/2016/02/29/the-most-political-of-all-bombs/ (אורכב 06.09.2018 בארכיון Wayback Machine)
↑  "BLU-109/B (Bomb Live Unit)". www.haf.gr.
↑  "חפרפרת איראנית" חשפה את מיקום נסראללה? | זו הפצצה שחדרה את הבונקר שלו, באתר ynet, 29 בספטמבר 2024
↑  Aric Toler and Riley Mellen, 2,000-Pound Bombs Likely Used in Attack That Killed Nasrallah, Video Shows, The New York Times, ‏28 September 2024
מטוסי F-15I רעם חמושים בפצצות BLU-109 ממריאים לתקיפת המפקדה המרכזית של חזבאללה במבצע סדר חדש.
Storm Shadow (טיל)

| --- | --- |

 מידע בסיסי
 ייעוד:  טיל שיוט ארוך טווח
 ארץ ייצור:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 יצרן:  MBDA
 פיתוח:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת   צרפת צרפת
 מלחמות ומבצעים:  מלחמת עיראק  התקיפה הצבאית הבין-לאומית בלוב  מלחמת האזרחים בתימן   מלחמת רוסיה-אוקראינה
 תקופת השירות:  2003–הווה (כ־22 שנים)
 משתמשים:  חיל האוויר המלכותי, חיל האוויר ההודי, חיל האוויר הקטרי, חיל האוויר המלכותי הסעודי, חיל האוויר האיטלקי, חיל האוויר המצרי, חיל האוויר היווני, חיל האוויר הצרפתי, חיל האוויר של איחוד האמירויות הערביות 
 פלטפורמת שיגור:  טורנדו  ראפאל  טייפון
 מאפיינים כלליים
 הנעה:  דלק מוצק
 משקל:  1,250 ק"ג
 ממדים
 אורך:  5.1 מטר
 קוטר:  526 מילימטרים (20.7 אינץ')
 ביצועים
 מהירות:  800 קמ"ש
 טווח:  560 ק"מ
 ראש קרב והנחיה
 ראש קרבי:  אינרטי, מילוי מים או חנ"ם
 הנחיה:  אינרציאלית ו-GPS
 
Storm Shadow (באנגלית: Storm Shadow בצרפתית: Système de Croisière Autonome à Longue Portée – Emploi Général) הוא טיל שיוט ארוך טווח בריטי-צרפתי, בעל יכולות תמרון גבוהות בגובה נמוך (כ-100 מטר), המיועד לתקיפות עומק נגד מטרות בעלות ערך גבוה קבועות או נייחות. הטיל פותח בשיתוף פעולה צרפתי-בריטי מאז 1994 על ידי Matra ובריטיש אירוספייס, וכיום מיוצר על ידי MBDA.
הטיל נחשב לטיל מתקדם ביותר מסוגו ובעל יכולות תמרון גבוהות המאפשרות לו להימנע ממערכות הגנה אווירית. הוא מצויד במערכת הנחיה משולבת הכוללת ניווט אינרציאלי, תיאום תמונה ו-GPS, המאפשרת לו לפגוע במטרה בדיוק רב.
הטיל נכנס לשירות בשנת 2003 בחיל האוויר המלכותי הבריטי וחיל האוויר של צרפת, ושימש במלחמות עיראק, ובתקיפה הצבאית הבין-לאומית בלוב נגד משטר מועמר קדאפי.
במאי 2023 דווח ב-CNN כי בריטניה סיפקה לאוקראינה טיל מסוג Storm Shadow. ביולי 2024 דווח בבלומברג כי קיר סטארמר, ראש ממשלת בריטניה, רמז כי אוקראינה יכולה להשתמש בטילי Storm Shadow לפגיעה במטרות צבאיות בעומק רוסיה.
הערות שוליים

↑  The U.K. Has Given Ukraine the Storm Shadow: A Western Missile on a Soviet Warbird, Popular Mechanics, ‏2023-05-11 (באנגלית אמריקאית)
↑  שחר ברדיצ'בסקי, ‏נשק שובר שוויון? הטיל המתקדם שבריטניה סיפקה לאוקראינה, באתר מעריב אונליין, 11 במאי 2023
↑  דיווח: בריטניה מאשרת שימוש בטילי שיוט בתוך שטח רוסיה | Israel Defense, באתר www.israeldefense.co.il, ‏2024-07-11
MQ-28 גוסט באט

בואינג MQ-28 גוסט באט (באנגלית: MQ-28 Ghost Bat), הידוע כפרויקט וינגמן הנאמן, הוא כטמ"ם חמקני רב-תכליתי המפותח על ידי בואינג אוסטרליה עבור חיל האוויר המלכותי האוסטרלי. הוא מתוכנן כמטוס מכפיל כוח המסוגל לטוס לצד כלי טיס מאוישים לתמיכה ולביצוע משימות אוטונומיות באופן עצמאי תוך שימוש בבינה מלאכותית.
פיתוח

המטוס יהיה מטוס הקרב הראשון שתוכנן ופותח באוסטרליה מזה למעלה מיובל. ב-21 בספטמבר 2021, חשפה בואינג אוסטרליה את השקת מתקן ייצור חדש עבור המטוס הבלתי מאויש שלה בנמל התעופה בקווינסלנד.
החיל האוויר האוסטרלי תכננה בתחילה לקנות שלוש מערכות כחלק מתוכנית הפיתוח המתקדם של וינגמן. שלושת המל"טים נבנו בפס ייצור אוטומטי בבריסביין, קווינסלנד. קו הייצור הוא הוכחה לקונספט לייצור בקנה מידה מלא. ההזמנה הוגדלה לשש עם חוזה של 115 מיליון דולר אוסטרלי לאחר הטיסה הראשונה.
תפקיד

הMQ-28 הוא כלי טיס בלתי מאויש המשלב בינה מלאכותית ומשתמש חרטום מודולרי בה ניתן להסיר כל אף המוטס ולהחליף במהירות באף אחר עם סט אחר של ציוד או חימוש למשימות שונות: לחימה, סיור ולוחמה אלקטרונית. תפקידו יהיה לתמוך במטוסים מאוישים של חיל האוויר המלכותי האוסטרלי כגון F-35, F/A-18F ו-E-7 למטרת הגנה ומעקב. המל"ט יתוכנן לפעול כמל"ט שנשלט על ידי מטוס אב כדי לבצע משימות כמו חיפוש או תקיפת אויבים אם יותקף וכן לפעול באופן עצמאי.
הערות שוליים

↑  Drone MQ-28A Ghost Bat Royal Australian Air Force (RAAF) | Australia's deadly MQ-28A Ghost Bat, נבדק ב-2022-03-24
↑  שי לוי, ‏נחשף הראשון מבין הכטב"מים של בואינג שיטוסו בלהקות עם מטוסי קרב, באתר ‏מאקו‏, 7 במאי 2020
↑  Tyler Rogoway, Everything We Learned From Boeing About Its Potentially Game-Changing Loyal Wingman Drone, The Drive (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלי טיס צבאיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
SM-6

| --- | --- |

 מידע בסיסי
 ייעוד:  דגם טיל 
 ארץ ייצור:  ארצות הברית 
 יצרן:  ריית'יאון 
 תקופת השירות:  2013–הווה (כ־12 שנים) 
 משתמשים:  צי ארצות הברית, כוח ההגנה העצמית הימי של יפן, הצי המלכותי האוסטרלי, הצי של קוריאה הדרומית 
 ראש קרב והנחיה
 הנחיה:  מערכת ניווט אינרציאלית, ביות מכ"ם חצי פעיל, ביות מכ"ם פעיל 
 
SM-6 (ראשי תיבות של Standard Missile) או RIM-174 ERAM (ראשי תיבות של Extended Range Active Missile) הוא טיל בהליך ייצור עבור צי ארצות הברית. שנועד כדי להאריך את טווח נשקי הנ"מ (ER-AAW) ומתן יכולות נגד מטוסים, נגד כלי טיס בלתי מאוישים, ונגד טילים-נגד-ספינות, מעל הים וביבשה. לפי פרסומים אחדים, הטיל גם יכול לשמש כטיל במהירות גבוהה נגד ספינות. הטיל משתמש בשלדה אווירו-דינמית קיימת של SM-2ER, בתוספת מכ"ם ביות פעיל מהטיל אמראם במקום המכ"ם החצי-פעיל בעיצוב הקודם. עובדה זו תתן שיפור ביצועי הטיל נגד מטרות המתמרנות בזריזות, ומטרות מעבר לטווח היעיל של מכ"מים המאירים מטרה בכלי המשגר. יכולת מבצעית ראשונה הושגה ב-27 בנובמבר 2013. ה-SM-6 לא נועד להחליף את סדרת ה-SM-2 של טילים, אלא צד בצד ועם אפשרות לספק טווח וכח אש מוגדלים. הטיל אושר לייצוא בינואר 2017.
SM-6 - פרופיל.
הערות שוליים

↑  How to Sink Warships: U.S. Navy Reveals Anti-Ship SM-6 Missile
↑  "Raytheon Missile Systems Standard Missile 6", Accessed February 10, 2011.
↑  http://www.navsea.navy.mil/NewsView.aspx?nw=NewsWires&id=337
↑  Sydney J. Freedberg, Jr., "Non-Standard: Navy SM-6 Kills Cruise Missiles Deep Inland" – Breakingdefense.com, 19 August 2014
↑  SM-6 Cleared for International Sale; Australia, Japan, Korea Could Be Early Customers - News.USNI.org, 10 January 2017
Qinetiq Mercator

Qinetiq Mercator 1 היא מערכת חישה מרחוק בריטית/בלגית המשתמשת בגרסה של כלי הטיס הבלתי מאויש (UAV) של Qinetiq Zephyr High Altitude Long Endurance כפלטפורמה. הכלי נקרא מדוזה.
כלי הסיור תוכנן על ידי מכון המחקר הבלגי VITO. המל"ט נועד לספק חישה מרחוק לניהול שיטפונות, הקלה על אסונות, איתור שריפות ולניטור סביבתי וחקלאי.
Mercator נוסה לראשונה ב-2012.
היבטים טכניים

משקל 32 ק"ג
מוטת כנפיים: 18 מ'
הערות שוליים

↑  Qinetic Mercator 1
ערך זה הוא קצרמרבנושא תעופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עוזי

| --- | --- |
תמ"ק עוזי עם מחסנית
תמ"ק עוזי עם מחסנית
 מידע כללי
 סוג:  תת-מקלע
 נגזרות:  מיני-עוזי, מיקרו-עוזי,  אקדח-עוזי, פארא-מיקרו-עוזי,  מיקרו-עוזי-פולימר, עוזי-פרו
 תכנון:  עוזי גל
 מדינה מייצרת:  ישראל ישראל
 יצרן:  תע"ש, 1950–2005   IWI, ‏2005–היום
 מעצב:  עוזי גל 
 תקופת השימוש:  1954–הווה (כ־71 שנים) 
 מלחמות:  מבצע קדש, מלחמת ששת הימים, מלחמת וייטנאם, מלחמת יום הכיפורים ועוד
 מדינות המשתמשות:  ישראל ואחרות,  ראו #המדינות המשתמשות
 יחידות שיוצרו:  כ-10 מיליון
 מידע טכני
 קליבר:  9 מ"מ פרבלום
 פעולה:  רתע, מכנס פתוח
 הזנה:  מחסנית של 20, 25 ו-32 כדורים
 כוונות:  כוונת ברזל
 אורך כולל:  650 מ"מ
 אורך קנה:  260 מ"מ
 משקל ריק:  3.5 ק"ג
 קצב אש:  600 כדורים לדקה
 מהירות לוע:  400 מטר לשנייה
 טווח מקסימלי:  200 מטר, פחות בדגמים אחרים
 
עוזי הוא תת-מקלע קומפקטי פופולרי מתוצרת התעשייה הצבאית הישראלית.
מאז שנת 1955 ייצרה התעשייה הצבאית למעלה מ-10 מיליון יחידות של העוזי שיוצאו למדינות רבות. בשנת 2005 נמכרה פעילותו של מפעל הנשק הקל של התעשייה הצבאית, "מגן", לחברת "תעשיות נשק לישראל" (IWI), בה נמשך, בהיקף מצומצם, ייצור דגמים מיוחדים של העוזי.
מבנה והנדסה > מבנה

העוזי מכיל מספר מאפיינים תכנוניים מיוחדים, שנחשבו ליוצאי דופן בזמנם והשפיעו רבות על עיצוב תת-מקלעים אחרים:
מחסנית. בית המחסנית של העוזי מצוי בתוך ידית האחיזה (Pistol grip) ונועד לאפשר טעינה מהירה ואינטואיטיבית (הן לימנים והן לשמאליים) בשיטת "אגרוף מוצא אגרוף".
ידית דריכה. ידית הדריכה של העוזי היא בצורת גליל קטן המורכב על פלטה מלבנית שנמצאת בין הכוונות, בחלקו העליון של הנשק. מיקומה של ידית הדריכה נועד לאפשר דריכה מהירה הן לימנים והן לשמאליים.
קת. בעוזי שני סוגים של קתות: קת עץ קבועה, וקת ברזל מתקפלת, שממזערת את מידותיו יותר.
מנגנוני בטיחות:
נצרה ולה שלושה מצבים: נצור, בודד ואוטומטי.
משבת בידית האחיזה, שלא מאפשר לירות בלחיצה על ההדק בלבד, אלא מחייב שכף היד תלחץ במקביל על המשבת, ובכך תובטח אחיזה יציבה בעת הירי.
מנגנון הפעולה הפשוט של העוזי הוא אחת הסיבות לעמידות ולאמינות שלו בתנאי ירי קשים, כגון חול ובוץ; אך מנגד, מיעוט המעצורים היה גם גורם לבעיות בטיחות, בכך שירי התרחש לפעמים באופן לא רצוני.
מכנס פתוח: לא קיים שלב מקדים שבו הכדור מוכנס לבית הבליעה, אלא הכדור "נחטף" מראש המחסנית ומיד ננקר ונורה. היתרונות בכך הם: פשטות המבנה, מיעוט חלקים נעים, ואמינות. אך במקרה שהמחלק נדרך ללא מחסנית, והוכנסה מחסנית מאוחר יותר, או במקרה שבוצעה דריכה שלא הושלמה (בדגמים מוקדמים) - בשני המקרים יתרחש ירי. עובדה זו גרמה לבעיית בטיחות ולאחוז גבוה של פליטות כדורים, מכיוון שנפילה אקראית של הנשק, גרמה במקרים רבים להשלמת דריכה שלא הושלמה ולפליטת כדור.
מנגנון הכבדה: במקום נעילה של הסדן שקיימת במנגנון "מכנס סגור", ההחזרה של המחלק לאחור (לצורך לקיחה של הכדור הבא) נעשית באופן ישיר, על ידי הגזים שדוחפים את התרמיל לאחור. המנגנון הזה מונע את הצורך במבנה מורכב של נעילה ושל שחרור הסדן, ושל החזרת הגזים בצינורית או שרוול. החיסכון בזמן הנעילה והשחרור, מאפשר קצב אש מהיר יותר. יתרון נוסף הוא שהרתע חלש יותר, מפני שכוח הגזים מרתיע את המחלק לבדו ולא את כל כלי הנשק. החסרונות הם: טווח ירי קצר יותר (מפני שחלק גדול יותר של התנע משמש לרתיעת המחלק, הבלתי נעול), ולכן גם הדיוק קטן יותר.
בדגמים המאוחרים יותר הוצעה אפשרות גם של ירי ב"מכנס סגור". בדגם האקדח הירי מתבצע רק במכנס סגור.
מבנה והנדסה > דגמים

עוזי (קת מעץ): הדגם המקורי, נכנס לשירות בצה"ל ב-1955. נכון ל-2017 הדגם לא נמצא בשימוש מבצעי. אורכו 65 סנטימטרים (26 אינץ').
עוזי (קת מתקפלת): מבוסס על הדגם המקורי, בו הוחלפה קת העץ הקבועה בקת מתקפלת "נשברת". דגם זה פותח במיוחד עבור הצנחנים והוצג כבר בתערוכת הנשק בבית-דגן ב-1957. היתרון בכך הוא נשק קצר וקל יותר, אך הקת החדשה הייתה "נתקעת" לפעמים. החל מסוף שנות ה-60 נופק דגם זה גם לשריונאים. דגם זה לא נמצא בשימוש היום בצה"ל. אורכו 47 ס"מ עם קת מקופלת.
מיני-עוזי: פותח ב-1981, זוהי גרסה מודרנית של העוזי, שבנוסף לקיצור הכלי, כוללת מגוון של שיפורים ושדרוגים בכוונות ובמערכות הירי. אחד השינויים הבולטים הוא החלפת הקת המתקפלת ה"נשברת" בקת מתקפלת-סובבת רגילה, דבר שפתר את בעיות הדגם הקודם. דגם זה יועד בעיקר לשימוש כוחות משטרה ויחידת מיוחדות. אורכו 60 ס"מ עם קת פתוחה ו-36 ס"מ עם קת מקופלת.
מיקרו-עוזי: פותח ב-1990, דגם זה קצר עוד יותר מהמיני-עוזי, והוא הדגם הקטן ביותר. ייעודו העיקרי הוא לשמש נשק להגנה עצמית עבור אח"מים ומאבטחים, ומשמש גם כנשקם האישי של טייסי חיל האוויר. גודלו דומה לזה של אקדח, אך הוא בעל כוח אש חזק יותר. אורכו 48 ס"מ עם קת פתוחה ו-28 ס"מ עם קת מקופלת.
אקדח-עוזי: גרסת אקדח של המיקרו-עוזי. ללא קת, ירי ממכנס סגור וללא אפשרות לירי אוטומטי. אורכו 24 ס"מ.
עוזי-פרו (נקרא בעבר פארא-מיקרו-עוזי): זוהי גרסה מיוחדת של המיקרו-עוזי שתוכננה במיוחד בעבור יחידות מיוחדות ללוחמה בטרור, דוגמת הימ"מ. נשק זה מופעל במכנס סגור, כולל מסילת פיקטיני (כתוצאה מכך, ידית הדריכה עברה מגג הנשק לצד שמאל שלו) עם מגוון עזרים טקטיים, בית מחסנית המסוגל לקבל מחסניות של אקדחי גלוק 17 וגלוק 19, ועוד. העוזי-פרו גדול במקצת מהמיקרו-עוזי: אורכו כ-54 ס"מ עם קת פתוחה וכ-32 ס"מ עם קת סגורה (אורך הקנה 17 ס"מ). העוזי-פרו נמצא בשימוש הימ"מ ויחידות מובחרות בצה"ל.
עוזי
מיני עוזי
מיקרו עוזי
מיקרו עוזי מושתק
אקדח עוזי
עוזי פרו