stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מסכת מועד קטן
מיקומה של המסכת בסדר מועד

לפי הקדמתו של הרמב"ם למשנה, המסכת היא מסכת האחת עשרה בסדר מועד שבמשנה ובתלמוד. וכך הוא מקומה על פי סדר התלמוד הבבלי שבידינו. הרמב"ם מציין כי רבי "סידר אחר מגילה מועד קטן, מפני שיש בינו ובין ימי פורים הצטרפות, שבשניהם אסור התענית וההספד".
לעומת זאת מדברי רש"י ותוספות בסוף המסכת נראה שיש להם סדר אחר בסידור המסכתות ומסכת זו היא אחרונה בסדר מועד, ולאחריה באה מסכת יבמות שהיא הראשונה מסדר נשים. וכך הוא מקומה בתלמוד הירושלמי שבידינו.
פרקי המסכת

מַשְׁקִין בֵּית הַשְׁלָחִין (עשר משניות) - פרק זה וכן הבא אחריו עוסקים בפרטי הלכות חול המועד.
מִי שֶׁהָפַךְ (חמש משניות).
וְאֵלּוּ מְגַלְּחִין (תשע משניות) - עוסק בדיני אבלות.
בסה"כ במסכת 24 משניות.
מפרשי המסכת > פירוש רש"י

פירוש רש"י המודפס על המסכת איננו מרש"י, אלא מורכב ברובו הגדול מפירוש רבנו גרשום, ורק פחות מעשרים אחוז ממנו נלקחו מפירוש רש"י. בעל דקדוקי סופרים כבר שיער כי הפירוש המודפס על הדף הוא מרבנו גרשום מאור הגולה, ובמקומות בהם לא פירש, הוסיפו המדפיסים מפירושו של רש"י. פירוש רש"י למסכת פורסם על ידי אפרים קופפר (בשנת תשכ"א) מתוך כתב יד שנמצא בספריית האסקוריאל בספרד (ודפים בודדים מתלמוד בבלי מועד קטן עם פירוש רש"י דפוס ראשון שבספרד (ואדי אלחאגרא, ה'רמ"ב)). ועם הוספות (על פי השוואה להכתב יד, ודפים נוספים מדפוס ספרד שהגיעו לידינו בינתיים, ועין יעקב דפוס ראשון (פיזרו, רע"ו), ועל פי השוואה לחיבורי הראשונים (ובראשם הנלקט מרש"י על הרי"ף) והאחרונים המעתיקים מפירוש רש"י) על ידי יוסף יצחק קעלער (בשנת תשס"ז), והפירוש הזה מיוחס לרש"י (על פי השוואת נוסח הכתב יד לנוסח דפוס ספרד והעתקות הראשונים וראשוני האחרונים שהשתמשו בפירוש רש"י שבכתבי יד או דפוס ספרד (רבינו עובדיה מברטנורא, ר' אייזיק שטיין בביאורו על הסמ"ג, רבינו יעקב בן חביב בעין יעקב (דפוס ראשון), ורבינו שלמה סירליאו (מפרש הירושלמי)]. פירוש רש"י המודפס סביב פסקי הרי"ף (בסוף המסכת), נאמן כמעט לחלוטין לפירוש רש"י האמיתי (שבכתב יד אסקוריאל), והוא משמש כעד נוסח נוסף. אמנם, ברוב המסכתות פירוש רש"י להלכות הרי"ף איננו אלא עיבוד דברי רש"י, ואין הוא נאמן למקור, אולם במסכתות מועד קטן וסוכה מדובר בהעתקה מדויקת על פי רוב של פירוש רש"י לתלמוד.
מפרשי המסכת > התוספות

פירוש התוספות על המסכת הוא מרבנו שמואל בן רבנו אלחנן נכדו של ר"י הזקן [דרוש מקור] (ובדף ב ע"ב ד"ה קא מרפויי נלקח מפירוש רשב"ם שנעתק על ידי האור זרוע בהלכות שבת מלאכת חורש).
חיבור נוסף על המסכת הוא שיטה לתלמיד רבנו יחיאל מפריז המיוחס ככל הנראה לרבנו ידידיה בן ישראל מנירנברג, תלמיד חבר של המהר"ם מרוטנבורג.
מפרשי המסכת > נימוקי יוסף

החיבור המודפס סביב הרי"ף בכותרת פירוש רבינו נסים (=הר"ן) איננו פירוש הר"ן אלא החיבור 'נמוקי יוסף' מרבי יוסף חביבא. וכבר עמדו על כך מדפיסי ש"ס וילנא וציינו את שני המחברים, בצורה הבאה: (רבנו ניסים) [נמוקי יוסף].
ראו גם

איסורי מלאכה בחול המועד
לקריאה נוספת

עדיאל שרמר, משפחות כתבי-יד ומסורות-נוסח של מסכת מועד קטן, סידרא ו (תש"ן), עמ' 121–150.
הערות שוליים

↑  רש"י בתלמוד בבלי, מסכת מועד קטן, דף כ"ז, עמוד ב', ד"ה ”אבל לעתיד לבוא”; תוספות בתלמוד בבלי, מסכת מועד קטן, דף כ"ח, עמוד ב', ד"ה ”בלע המות”
↑  מספר המשניות בכל פרק הוא לפי הספירה במשניות קהתי. בדפוסים אחרים תיתכן חלוקה שונה.
↑  יוסף יצחק קעלער, פירוש רש"י על מסכת מועד קטן - על פי דפוס ספרד (קודם ה'רנב), כתבי יד וחיבורי הראשונים, ברוקלין נ.י. תשס"ז. יעקב פוקס, פירוש רש"י למסכת מועד קטן - בירורים בזיהויו, בדרכי מסירתו ובעיצובו, עבודת דוקטור, אוניברסיטת בר-אילן, תשס"ז
| מסכתות ששה סדרי משנה |
| --- | --- | --- |
| זרעים | ברכות (ב י) • פאה (י) • דמאי (י) • כלאיים (י) • שביעית (י) • תרומות (י) • מעשרות (י) • מעשר שני (י) • חלה (י) • ערלה (י) • ביכורים (י) |  |
| מועד | שבת (ב י) • עירובין (ב י) • פסחים (ב י) • שקלים (י) • יומא (ב י) • סוכה (ב י) • ביצה (ב י) • ראש השנה (ב י) • תענית (ב י) • מגילה (ב י) • מועד קטן (ב י) • חגיגה (ב י) |  |
| נשים | יבמות (ב י) • כתובות (ב י) • נדרים (ב י) • נזיר (ב י) • סוטה (ב י) • גיטין (ב י) • קידושין (ב י) |  |
| נזיקין | מסכת נזיקין: בבא קמא (ב י) • בבא מציעא (ב י) • בבא בתרא (ב י) • סנהדרין (ב י) • מכות (ב י) • שבועות (ב י) • עדיות • עבודה זרה (ב י) • אבות • הוריות (ב י) |  |
| קדשים | זבחים (ב) • מנחות (ב) • חולין (ב) • בכורות (ב) • ערכין (ב) • תמורה (ב) • כריתות (ב) • מעילה (ב) • תמיד (ב) • מידות • קינים |  |
| טהרות | כלים • אהלות • נגעים • פרה • טהרות • מקואות • נידה (ב י) • מכשירין • זבים • טבול יום • ידיים • עוקצים |  |
ב – מסכת שיש עליה תלמוד בבלי     י – מסכת שיש עליה תלמוד ירושלמי
משחקי קליפורניה (משחק וידאו, 1987)

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  1987 
 סוגה:  משחקי ספורט ממוחשבים
 פיתוח:  Epyx 
 הוצאה לאור:  Epyx 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 דרישות תוכנה
 פלטפורמות:  Atari 2600, Amstrad CPC, Apple IIGS, סגה מגה דרייב, Atari Lynx, Sega Master System, Microsoft Windows, MSX, קומודור 64, ספקטרום סינקלייר, אטארי ST, DOS, Nintendo Entertainment System, קומודור אמיגה, iOS 
 המשחק הבא:  משחקי קליפורניה 2 
 
משחקי קליפורניה (באנגלית: California Games) הוא משחק וידאו שנוצר בשנת 1987 על ידי חברת Epyx. המשחק מאפשר לשחקנים לשחק במגוון ענפי ספורט אתגרי.
משחקיות

ענפי הספורט שנכללו במשחק היו:
סקייטבורדינג - באירוע זה יש לבצע כמות מרבית של טריקים שונים על רמפת Half-Pipe (אנ') על מנת להשיג את הניקוד הגבוה ביותר.
כדורשק - באירוע זה השחקנים נדרשים להשתמש ברגליהם על מנת להשאיר באוויר כדור קטן ועגול, זמן רב ככל האפשר, תוך שהם מכים בכדור באמצעות הרגליים, הברכיים, הכתפיים או החזה.
גלישת גלים - באירוע זה השחקנים גולשים על הגלים, מבצעים טריקים שונים ונמנעים ממכשולים שונים.
גלגיליות - באירוע זה השחקנים נדרשים להחליק על גלגיליות לאורך טיילת, ולקפוץ מעל מכשולים.
אופני BMX - באירוע זה השחקנים רוכבים על אופני BMX לאורך מסלול עפר, ומבצעים מבצעים פעלולים שונים, בעודם מנסים להימנע מלהתרסק.
פריסבי - באירוע זה השחקן נדרש לזרוק פריסבי ולאחר מכן לשלוט בדמות אחר שנדרשת לתפוס את הפריסבי באוויר.
פיתוח

המשחק פותח על ידי חברת Epyx (אנ') אשר התמחתה במהלך שנות ה-80 בפיתוח משחקי וידאו בז'אנר משחקי הספורט. המשחק נוצר בעקבות ההצלחה לה זכו המשחקים הקודמים של החברה שעסקו באולימפיאדת הקיץ ואולימפיאדת החורף.
המשחק יצא לשווקים במקור ב-1987 לפלטפורמות Apple II ו-Commodore 64, בהמשך המשחק הוסב גם לפלטפורמות Amiga, Atari 2600, Atari ST, NES, ו-Sega Master System.
צילום מסך מהמשחק
מרי לסקר

| --- | --- |

מרי לסקר, 1957
 לידה:  30 בנובמבר 1900 ווטרטאון, ארצות הברית 
 פטירה:  21 בפברואר 1994 (בגיל 93) גריניץ', ארצות הברית 
 שם לידה:  Mary Woodard Lasker 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות סליפי הולו 
 מקום מגורים:  ניו יורק 
 השכלה:  מכללת רדקליף  אוניברסיטת הרווארד  אוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון 
 בן או בת זוג:  אלברט לסקר (1940–1952) 
 פרסים והוקרה:  מדליית החירות הנשיאותית (20 בינואר 1969)  פרס אליזבת בלקוול (1972)  פרס מקסוול פינלנד (1992)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת מיאמי (1 ביוני 1975)  סדרת האמריקאים הדגולים (2009)  אשת השנה של Ladies' Home Journal (1973)  עיטור ארבע החירויות - החירות מפחד  מדליית הזהב של הקונגרס 
 
מרי וודרד לסקר (באנגלית: Mary Woodard Lasker;‏ 30 בנובמבר 1900 - 21 בפברואר 1994) הייתה פילנתרופית ושתדלנית אמריקאית ופעילה בתחום קידום הבריאות. ממקימי החברה האמריקנית לסרטן.
תולדות חייה

נולדה בוויסקונסין ולמדה תולדות האמנות באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון ובקולג' רדקליף. עד גיל 40 עסקה במכירת אמנות לגלריות וייצור ומכירה של גזרות-תפירה מוכנות מראש לנשים. בתוך כך צברה הון רב ורקמה קשרים חברתיים רבי עוצמה וחשיבות, עם שמנה וסולתה של ארצות הברית. בין חברותיה הקרובות נמנתה ליידי בירד ג'ונסון, אשת הנשיא לינדון ג'ונסון.
ב-1942 נישאה ליו"ר חברת הפרסום המצליחה לורד ותומאס משיקגו, אלברט לסקר. באותה עת הצהירה מרי שהיא "שונאת את המחלה כמו את השטן" והכריזה "מסע צלב" למיגור המחלות באמצעות תגבור המחקר הרפואי, הצבת מטרות שאפתניות וגיוס משאבים ציבוריים וגיבוי ממשלתי בקנה מידה שמעבר לפילנתרופיה של פרטים. היא ובעלה ייסדו את "קרן לסקר" המחלקת מאז 1946 את "פרס לסקר" שלעיתים קרובות מתייחסים אליו כפרס נובל האמריקאי.
ב-1948 ביצעו בני הזוג לסקר רוויזיה בגוף המיושן של החברה האמריקנית לסרטן, שפעל בתקציב נמוך ובאופן לא-ממוקד וללא חשיפה ציבורית וגיבוי של ממש. ה"לסקרים" הדיחו את ההנהלה המדעית של הארגון והפכו אותו בראש ובראשונה לגוף תעמולתי המפיץ מידע ומגייס תרומות, תוך הסתייעות בתובנות ושיטות שנשאבו מעולם הפרסום. לסקר חברה לסידני פארבר, אבי הכימותרפיה, על מנת שיתאם את הכיוון המדעי של הגוף החדש, יעדיו ומאמצי המחקר שלו.
לסקר השתדלה עבור הרחבתו ותקצובו של המכון הלאומי לבריאות.
ב-1989 קיבלה את מדליית הזהב של הקונגרס.
לקריאה נוספת

סידהרתא מוּחֶרג'י, מלכת כל המחלות: ביוגרפיה של מחלת הסרטן. (The Emperor of all Maladies: A Biography of Cancer) מאנגלית: יוסי מילוא. עם עובד 2013. ISBN 978-965-13-2340-9. לסקר היא מגיבורי חלקו השני של הספר.
מרי מודר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 בנובמבר 1905 נברסקה, ארצות הברית 
 פטירה:  11 ביולי 1993 (בגיל 87) קלבסס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 פרופיל ב-IMDb
 
מרי מודר (באנגלית: Mary Moder;‏ 28 בנובמבר 1905 – 11 ביולי 1993) הייתה מדבבת אמריקאית בחברת וולט דיסני שנודעה בעיקר כקולו של החזיר הכנר בסרט "שלושה חזירים קטנים" ובהמשכיו. היא הייתה חברה בהרכב המוזיקלי והווקאלי "The Rhythmettes", שכלל גם את בוני פו, מיי קווסטל ודורותי קומפטון. היא נולדה בנברסקה, ונפטרה מהתקף לב בקליפורניה, בהיותה בת 87.
פילמוגרפיה

1931
ציפורי נוצה
1932
המלך נפטון
1933
שלושה חזירים קטנים
המלך קול
ארץ ערש
1934
שפנים קטנים ומצחיקים
הזאב הגדול והרע
העכבר המעופף
1935
הצב והארנב
מגע הזהב
1936
שלושה זאבים קטנים
1937
היאוואטה הקטן
הטחנה הישנה
הזוכים המאושרים
1938
עפעופי, מצמוצי והנהון
1939
החזיר המעשי
1941
החזיר החסכן
הערות שוליים

↑  ""Voices" of "Three Little Pigs"". The Berkshire Eagle. 1933-12-28. p. 8. נבדק ב-2022-04-23.
↑  "Popular vocalists -- the Rhythmettes and KMTR's Imperial Guards". The Los Angeles Times. 1934-04-08. p. 38. נבדק ב-2022-04-23.
↑  Merritt, Russell; Kaufman, J.B. (2016). Walt Disney's Silly Symphonies: A Companion to the Classic Cartoon Series. Disney Editions. p. 86. ISBN 978-1-4847-5132-9.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 8690 5855  LCCN: no2010161762  MusicBrainz: 1ba88e63-ae26-4740-922c-6af5f2557763  VIAF: 125927363   WorldCat (עם VIAF): 125927363
מרוצת קרחון

קרחון הברד באלסקה חוסם מפרץ ב-16 ביולי 2002, חודש לפני מרוצת קרחון
זרימת מים בעת מרוצת קרחון הברד ב-2002
מרוצת קרחון (מאיסלנדית: Jökulhlaup) היא שיטפון עקב הימסות קרחון. במקור הביטוי התייחס לשיטפונות עקב התפרצות געשית מוואטניוקול, באיסלנד הנגרמים על ידי חימום גאותרמי ומדי פעם על ידי התפרצות תת-קרחונית, אבל כיום הוא משמש לתיאור כל שחרור גדול ופתאומי של מים מאגם תת-קרחוני או כזה המוזן על ידי קרחון.
מקור מרוצות קרחון היא באגמים סגורים כאשר הם עולים בהרבה על גדותיהם ולכן ספיקת השיא שלהן יכולה להיות הרבה יותר גדולה מזה של שיטפון הנובע משולי האגם. השטף של מרוצת קרחון מהוואטניוקול בדרך כלל גם מטפס על פני תקופה של שבועות עם הזרם הגדול ביותר הקרוב לסוף, או שהוא מטפס הרבה יותר מהר במהלך שעות ספורות. דפוסים אלה משקפים כנראה את היתוך ערוץ הזרימה, וזרימה תחת המשטח העליון, בהתאמה. תהליכים דומים בקנה מידה גדול מאוד התרחש במהלך הפשרת הקרחונים בצפון אמריקה לאחר עידן הקרח האחרון (למשל מימת אגאסי), ויש להניח כי בזמנים מוקדמים יותר, הגם שהתיעוד הגאולוגי לא השתמר היטב.
תהליך מרוצת קרחון > היווצרות מים תת-קרחוניים

אופן ההיווצרות של מים מומסים תת-קרחוניים הוא אחד המפתחות להבנת הזרימה של מים מומסים תת-קרחוניים. מים מומסים עשויים להיווצר על פני שטח הקרחון, מתחת לקרחון או בשני המקומות. המסת פני השטח נוטה לגרום לאגירה על פני השטח. מים מומסים בתחתית הקרחון נגרמים כתוצאה משטף חום גאותרמי (קרי מחום כדור הכדור הארץ), אשר משתנה בהתאם למיקום, כמו גם מחימום כתוצאה מהחיכוך בין הקרח לבין השטח שמתחתיו.
תהליך מרוצת קרחון > זרימת מים על ותת קרחונית

מי מומסים עשויים לזרום מעל הקרחון, מתחת לקרחון או כתהום באקוויפר מתחת לקרחון כתוצאה מתולכה ההידראולית של התשתית מתחת לקרחון. מים נאגרים בברכות או במשטח תת-קרחוני (אגמים) אם קצב הייצור עולה על שיעור האובדן לאקוויפר.
ההשפעות של זרימות מים על קרחוניות ותת קרחוניות בקצה משטח הקרח הן שונות. זרימת על קרחוניות דומות לזרימת מים בכל הסביבות האחרות - מים זורמים מאזורים גבוהים יותר לאזורים נמוכים יותר בהשפעת הכבידה. זרימת תחת הקרחון שונה משמעותית, המים המיוצר על ידי התכה בבסיס הקרח או נמשכים מטה מפני השטח על ידי הכבידה, נאספים בבסיס הקרחון בברכות ואגמים המכוסים במאות מטרים של קרח. אם אין ניקוז מפני השטח של הקרח, המים המופשרים על גבי יזרמו כלפי מטה ויתאפסו בנקיקים בקרח, יחד עם המים המופשרים תחת הקרחון; שני המקורות יכולים ליצור אגם תת-קרחוני. העומד ההידראולי של המים שנאספו באגם תת-קרחוני יגדל ככל שהמים מתנקזים דרך הקרח עד שהלחץ יהיה מספיק גבוה כדי לפרוץ נתיב דרך הקרח או להציף את הקרח מעליו.
תהליך מרוצת קרחון > שחרור המים

אם מים מומסים מצטברים, השחרור הוא זמני תחת יריעות קרח יבשתי, כמו גם תחת קרחוני האלפים. המים הנאספים מסירים את הקרח שמעליהם, והמים נעים כלפי חוץ בשכבה דחוסה או אגם גדל תחת הקרח. אזורים בהם הקרח יוסר בקלות הרבה ביותר (אזורים כלומר עם יריעות קרח דקות מעליהם) מורמים ראשונים. לפיכך מים עשויים להעלות את בסיס שטח הקרחון אם הם נעים לעבר אזורים בהם הקרח שמעליו נמוך יותר. תהליך זה מתמשך עם התרכזות המים, עד אשר נוצר נתיב לשחרור המים.
אם אין ערוץ הקיים מראש, המים משוחררים בתחילה כזרם רחב שיכול להיות בעל חזית זרימה בת עשרות קילומטרים רחבים בזרם קל. כשזרימה ממשיכה, היא נוטה לשחוק את הבסיס ואת הקרח שמעליו, ויוצרת עמק דמוי U כשהלחץ המופחת מאפשר לרוב הקרחון לחזור ולהישען ישירות על פני השטח מתחתיו כך שהזרימה הופכת מרחבה למנותבת. הכיוון של הערוץ מוגדר בעיקר על ידי העובי של הקרח שמעליו ולאחר מכן על ידי השיפוע של פני השטח מתחתיו, וישנם אזורים בהם הלחץ של הקרח מאלץ את המים לעלות למעלה לאזורי כיסוי קרח נמוך עד שהוא עולה לפני הקרח. לפיכך התצורה של עמקי ה-U השונים שנוצרו על ידי קרחונים ספציפיים מספקת מיפוי כללי של עובי הקרחון כאשר העמקים נוצרו, במיוחד אם התבליט בפני השטח המקוריים ובקרחון היה מוגבל.
השחרור המהיר בנפח גבוה הוא תהליך שוחק מאוד, כפי שמעידה פסולת הנמצאת בעמקים ובפתחם, שנוטה להיות אבנים וסלעים גסים. סביבה שוחקת זו עקבית עם יצירה של עמקים שעומקם מעל 400 מטר ורוחבם 2.5 ק"מ, כפי שנצפו באנטארקטיקה.
פיוטרובסקי פתח מודל מפורט של התהליך האנליטי, הצופה מחזור כדלקמן:
מים מומסים כתוצאה מחימום גאותרמי מלמטה. מי מופשרים מפני שטח אינם משמעותיים ויהיו מינימליים במרבית הקרחונים מכיוון שראיות מצביעות על כך שהמים עיליים לא יכולים לחדור יותר מ-100 מטרים לתוך קרחון.
מים מופשרים מתנקזים תחילה דרך האקוויפרים התת-קרחוני.
כאשר התולכה ההידראולית של התשתית איננה מספיקה, המים התת-קרחוניים המומסים מצטברים באגנים.
מספיק מים מצטברים כדי לפתוח את חסימת הקרח בעמק שנוצרה לאחר הזרימה האחרונה.
המים העודפים זורמים דרך העמק זרימה טורבולנטית השוחקת הן את העמק והן את הקרח.
ככל שרמת המים יורדת, הלחץ יורד עד שהעמק שוב נסגר על ידי הקרח והזרימה נפסקת.
דוגמאות של מרוצות קרחון

בעוד מרוצות קרחון היו מקושרות במקור עם הואטניוקול, הרי כבר דווחו בטווח רחב של מקומות, כולל אנטארקטיקה בהווה, ויש ראיות לכך שהם התרחשו גם במעטה הקרח לורנטייד (אנ')‏ ומעטה הקרח הסקנדינבי בתקופת הקרח האחרונה.
דוגמאות של מרוצות קרחון > איסלנד

קרחון מירדלסיוקוטל (Mýrdalsjökull) נתון למרוצות קרחון כאשר הר הגעש קטלה (Katla) השוכן מתחתיו מתפרץ, בערך כל 40–80 שנים. מעריכים כי בהתפרצות ב-1755 ספיקת שיא הייתה כ-200,000-400,000 מ"ק לשנייה, בדומה לספיקה של נהר האמזונאס ואף כפול ממנו.
הר געש גרימסווטן גורם למרוצות קרחון תכופות וגדולות מואטניוקול. ההתפרצות ב-1996 גרמה לזרימת שיא של 50,000 מ"ק לשנייה ונמשכה מספר ימים.
הר געש אייאפיאטלאייקוטל (השוכן מתחת לקרחון באותו שם) גורם גם הוא למרוצות קרחון. ההתפרצות ב-2010 גרמה למרוצת קרחון עם זרימת שיא של כ 2,000-3,000 מ"ק לשנייה.
דוגמאות של מרוצות קרחון > צפון אמריקה

ביולי 1994, נוקז אגם חסום על ידי משטח קרח דרך מנהרה תת-קרחונית מתחת לקרחון גודארד (Goddard), בהרי החוף שבקולומביה הבריטית, וכתוצאה נוצרה מרוצת קרחון. פרץ השיטפון של 100–300 מ"ק לשנייה זרם 11 ק"מ דרך Farrow Creek והסתיים באגם Chilko, תוך שהוא גורם לשחיקה משמעותית כך שסכר הקרח לא השתקם. מרוצות קרחון דומות בקולומביה הבריטית מסוכמות בטבלה שלהלן
| שם קרחון | שנה | שיא ספיקה (מ"ק לשנייה) | נפח אגם (קילומטר מעוקב) |
| --- | --- | --- | --- |
| Alsek | 1850 | 30 | 4.5 |
| Ape | 1984 | 1600 | 0.084 |
| Tide | 1800 | 5,000-10,000 | 1.1 |
| Donjek | 1810 | 4000-6000 | 0.234 |
| Summit | 1967 | 2560 | 0.251 |
| Tulsequah | 1958 | 1556 | 0.229 |

כשמעטה הקרח לורנטיד (Laurentide) נסוג מההיקף המרבי שלו לפני כ-13000–21000 שנים, התרחשו שתי העתקות משמעותיות של הזרימה במזרח צפון אמריקה. למרות שיש עדיין ויכוחים רבים בין הגאולוגים היכן אירועים אלו התרחשו, סביר להניח שהם התקיימו כאשר מעטה הקרח נסוג מהרי האדירונדאק (Adirondac) ושפלת סנט לורנס (St. Lawrence).
ראשית, האגם הקרחוני אירוקווי (Iroquois) התנקז לאוקיינוס האטלנטי באופן קטסטרופלי בעמק ההדסון, כשסכר מעטה הקרח הנסוג התמוטט והוקם מחדש עצמו בשלוש מרוצות קרחון. העדויות לעוצמת המים במורד עמק ההדסון כוללת משקעים עמוקים חרותים בעמק, משקעים גדולים במדף היבשתי, ובולדרים קרחוניים בקוטר של יותר מ-2 מטר בקצוות.
מאוחר יותר, כאשר שפלת סנט לורנס נמסה, האגם הקרחוני קנדונה (Candona) נשפך לצפון האוקיינוס האטלנטי, לאחר מכן הניקוז התבצע באמצעות ים צמפליין (Champlain) ועמק סנט לורנס. מאמינים כי הפשרה זו בצפון האוקיינוס האטלנטי על ידי מרוצת קרחון לפני כ-13,350 שנים הומרצה על ידי ירידה במסוע הימי והתקופה הקרה הקצרה שבתוך ה-Allerød של חצי הכדור הצפוני
לבסוף, ימת אגאסי הייתה ימת קרח עצומה במרכז של צפון אמריקה. שהוזנה על ידי נגר קרחונים בסוף תקופת הקרח האחרונה, שטחה היה גדול יותר משטחם של כל האגמים הגדולים המודרניים במשולב והיא הכילה יותר מים מאשר כל האגמים בעולם כיום. הימה נוקזה בסדרה של אירועים בין לפני כ-13,000-8400 שנה.
לקריאה נוספת

Beaney, C. L. and Shaw, J., (2000). The subglacial geomorphology of southeast Alberta: evidence for subglacial meltwater erosion. Can. J. Earth Sci., 37:51-61.
Björnsson, H., (2002). Subglacial lakes and jökulhlaups in Iceland. Global and Planetary Change, 35:255–271.
Alley, R.B., Dupont, T.K., Parizek, B.R., Anandakrishnan, S., Lawson, D.E., Larson, G.J. and Evenson, E.B., (2005). Outburst flooding and the initiation of ice-stream surges in response to climatic cooling: A hypothesis. Geomorphology, 75: 76-89.
Erlingsson, U., (1994). The ‘Captured Ice Shelf’ hypothesis and its applicability to the Weichselian glaciation. Geogr. Ann., 76A (1–2): 1–12.
Erlingsson, U., (2008). A jökulhlaup from a Laurentian captured ice shelf to the Gulf of Mexico could have caused the Bølling warming. Geogr. Ann., 90 A (2): 125-
140.
Alexei N. Rudoy (2002). Glacier-dammed lakes and geological work of glacial superfloods in the Late Pleistocene, Southern Siberia, Altai Mountains
Piotrowski, Jan A. (1997). "Subglacial hydrology in north-western Germany During the Last Glaciation: Groundwater Flow, Tunnel Valleys, and Hydrological Cycles". Quaternary Science Reviews. 16 (2): 169–185. Bibcode:1997QSRv...16..169P. doi:10.1016/S0277-3791(96)00046-7.
Shaw, J., (1983). Drumlin formation related to inverted melt-water erosional marks. J. Glaciol., 29:461–479.
Shaw, J; A. Pugin; R.R. Young (15 בדצמבר 2008). "A meltwater origin for Antarctic shelf bedforms with special attention to megalineations". Geomorphology. 102 (3–4): 364–375. Bibcode:2008Geomo.102..364S. doi:10.1016/j.geomorph.2008.04.005. {{cite journal}}:  (עזרה)
Smellie, John L. (במאי 2008). "Basaltic subglacial sheet-like sequences: Evidence for two types with different implications for the inferred thickness of associated ice". Earth-Science Reviews. 88 (1–2): 60–88. Bibcode:2008ESRv...88...60S. doi:10.1016/j.earscirev.2008.01.004. {{cite journal}}:  (עזרה)
Smellie, John L.; J.S. Johnson; W.C. McIntosh; R. Esser; M.T. Gudmundsson; M.J. Hambrey; B. van Wyk de Vries (7 באפריל 2008A). "Six million years of glacial history recorded in volcanic lithofacies of the James Ross Island Volcanic Group, Antarctic Peninsula". Palaeogeography, Palaeoclimatology, Palaeoecology. 260 (1–2): 122–148. doi:10.1016/j.palaeo.2007.08.011. {{cite journal}}:  (עזרה)
הערות שוליים

↑  Björnsson 2002
1 2 3 4  Shaw 2008
1 2  Smellie 2008A
1 2 3 4 5 6 7 8  Piotrowski 1997
↑  Smellie 2008
↑  Wingham 2006
↑  ניתן לדמות זאת למיטת מים - המים נעים מתחת לקרח כשם שהם נעים מתחת למשקל במיטת מים
↑  Shaw 1983
↑  Beaney and Shaw 2000
↑  Alley et al. 2005
↑  Erlingsson 2008
↑  Erlingsson 1994
↑  The Reykjavik Grapevine
↑  Clague, John J.; Stephen G. Evans (במאי 1997). "The 1994 jökulhlaup at Farrow Creek, British Columbia, Canada". Geomorphology. Published by Elsevier Science B.V. 19 (1–2): 77–87. Bibcode:1997Geomo..19...77C. doi:10.1016/S0169-555X(96)00052-9. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Donnelly, Jeffrey P.; Neal W. Driscoll; Elazar Uchupi; Lloyd D. Keigwin; William C. Schwab; E. Robert Thieler; Stephen A. Swift (בפברואר 2005). "Catastrophic meltwater discharge down the Hudson Valley: A potential trigger for the Intra-Allerød cold period". Geology. 33 (2): 89–92. Bibcode:2005Geo....33...89D. doi:10.1130/G21043.1. {{cite journal}}:  (עזרה)
משוואת קפוסטינסקי

משוואת קפוסטינסקי (באנגלית: Kapustinskii equation) היא משוואה הנותנת אומדן מקורב לערכה של אנרגיית הסריג (UL) עבור גביש יוני כלשהו. על מנת לקבוע באופן נסיוני את אנרגיות הסריג של גבישים יוניים, נדרשים תנאים פיזיקליים וכימיים יוצאי דופן. בכך מתגלה יתרונה של משוואת קפוסטינסקי הנותנת חישוב תאורטי לאנרגיות אלו וחוסכת את הצורך הניסויי. המשוואה נקראת על שמו של הכימאי הפולני או הרוסי אנטולי פדורוביץ' קפוסטינסקי (אנגלית: Anatoli Fedorovich Kapustinskii), שפיתח את הנוסחה ופרסמה בשנת 1956.
נוסחת המשוואה היא,
U_{L}={K}\cdot {\frac {\nu \cdot |z^{+}|\cdot |z^{-}|}{r^{+}+r^{-}}}\cdot {\biggl (}1-{\frac {d}{r^{+}+r^{-}}}{\biggr )}
כאשר,
ערכי הקבועים:
אנרגיית הסריג המחושבת על פי משוואה זו, נותנת אומדן טוב לגבי אנרגיית הסריג הנסיונית; ברוב המקרים, לא יעלה ההפרש שבין הערך המחושב לערך התצפית על 5%. אם ידועה אנרגיית הסריג הרלוונטית, ניתן אף לחלץ מתוך המשוואה את ערכי הרדיוסים היוניים.
לקריאה נוספת

A. F. Kapustinskii; Z. Phys. Chem. Abt. B Nr. 22, 1933, pp. 257 ff.
A. F. Kapustinskii; Zhur. Fiz. Khim. Nr. 5, 1943, pp. 59 ff.
A. F. Kapustinskii: Lattice energy of ionic crystals. In: Quart. Rev. Chem. Soc. Nr. 10, 1956, pp. 283–294.
ערך זה הוא קצרמרבנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
משחק הכדורגל בין נבחרת אנגליה לנבחרת סקוטלנד 1872

משחק הכדורגל הרשמי הראשון שנערך בהיסטוריה המודרנית בין שתי נבחרות לאומיות נערך בין נבחרת אנגליה לנבחרת סקוטלנד ב-30 בנובמבר 1872. המשחק התקיים על מגרש אשר שימש קבוצת קריקט מקומית בעיר גלאזגו שבסקוטלנד והסתיים בתוצאת בתיקו 0:0. במשחק צפו כ-4,000 צופים.
רקע

בין 1870 ל-1872 נערכו 5 משחקים לא רשמיים בין שתי הנבחרות, ומלבד המשחק הראשון שנערך ב-5 במרץ 1870 והסתיים בתיקו 1:1 כל המשחקים הסתיימו בניצחונה של נבחרת אנגליה. כל השחקנים של נבחרת סקוטלנד שיחקו במועדון שמושבו בלונדון, מלבד שחקן אחד, רוברט סמית' אשר שיחק בקבוצה הסקוטית קווינס פארק מהעיר גלאזגו (מועדון הכדורגל הראשון בסקוטלנד אשר קיים עד היום).
בסקוטלנד נשמעה ביקורת על כך שכמעט אף אחד מהשחקנים בנבחרת לא משחק בסקוטלנד, דבר אשר לטענתם הוא הגורם לתוצאות העגומות במשחקים. הביקורת הייתה צעד משמעותי בדרך להקמת התאחדות הכדורגל הסקוטית, וכן הוחלט מאותה עת לקיים משחק רשמי בין נבחרת סקוטלנד לנבחרת אנגליה. המשחק נבחר להתקיים ב-30 בנובמבר, יום אנדרו הקדוש, החג החשוב ביותר בלוח השנה הסקוטי, במגרש הקריקט המילטון שבגלזגו.
המשחק

לאור הביקורת שהושמעה השחקנים הסקוטים כולם היו המועדון הסקוטי המוביל באותה תקופה, קווינס פארק, בעוד שהשחקנים האנגלים היו מ-9 מועדוני כדורגל שונים. הסקוטים קיוו כי שני שחקנים, ארתור קיניירד ממועדון וונדררס והנרי רני טיילור ממועדון המהנדסים המלכותי, ישתתפו גם הם במשחק, אך שניהם לא היו זמינים. המשחק היה אמור להתחיל בשעה 2 אחר הצהריים אך זה התחיל ב20 דקות איחור. 4,000 הצופים שבאו לצפות במשחק שילמו דמי כניסה בסך שילינג אחד בלבד.
חולצת המדים של השחקנים הסקוטים הייתה בצבע כחול כהה ואילו של האנגלים הייתה בצבע לבן. צבע המכנסיים של שתי הנבחרות היה לבן, השחקנים הסקוטים חבשו כובעים ואילו לראשיהם של הסקוטים היו ברדסים אדומים.
המשחק סוקר על ידי העיתונאים והצופים שנכחו בו. תואר כי לשחקנים הסקוטים היה יתרון על השחקנים האנגלים עקב היותם משחקים באותו מועדון כולל איום אחד על השער האנגלי במהלך המשחק, אך עם זאת מתואר כיצד הנבחרת האנגלית התאוששה במחצית השנייה. המשחק הסתיים ללא שערים בתוצאת תיקו 0:0.
השופט במשחק היה ויליאם קיי הסקוטי. השחקן האחרון שנותר בחיים מבין המשתתפים במשחק הוא בילי מק'קינון הסקוטי, אשר נפטר בשנת 1942 בגיל 90.
הרכבים

| --- | --- |
              אנגליה :               סקוטלנד
הערות שוליים

1 2 3  he first international football match
↑  לא ידוע, מאמר אודות המשחק מתאריך  2 בדצמבר 1872, עיתון "The Scotsman", עמ' עמוד 6
קות'ברט הותאווי (אנ'), קפטן נבחרת אנגליה במשחק, היה מבין הספורטאים הנודעים באנגליה בתקופתו, אשר התחרה ב-5 ענפי ספורט שונים
איור המתאר מהלך מתוך המשחק