stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית (סרט, 1977)

| --- | --- |

 בימוי:  נובוהיקו אוביאשי
 תסריט:  צ'יהו קצ'ורה
 שחקנים ראשיים:  Kimiko Ikegami Yōko Minamida 
 מוזיקה:  Asei Kobayashi, Mitsuyoshi Yoshino 
 צילום:  Yoshitaka Sakamoto 
 מדינה:  יפן
 חברת הפקה:  טוהו
 הקרנת בכורה:  30 ביולי 1977
 משך הקרנה:  88 דקות
 שפת הסרט:  יפנית
 סוגה:  אימה, קומדיה
 דף הסרט ב־IMDb
 
בית (ביפנית: ハウス או Hausu, באנגלית: House) הוא סרט אימה קומי ניסיוני שיצא ב-1977 בבימויו והפקתו של נובוהיקו אוביאשי. במרכזו תלמידת בית ספר שנוסעת עם שש חברות לבקר בבית דודתה בכפר, שם הן נתקלות בשורה של אירועים על-טבעיים במסגרתם הנערות נקטלות על ידי הבית בזו אחר זו.
הסרט זכה לביקורות שליליות לרוב, אבל היה שובר קופות ביפן. בשנים 2009–2010 הוא זכה לראשונה להפצה רחבה בצפון אמריקה, קיבל ביקורות חיוביות והפך במהרה לסרט פולחן.
עלילה

נערה צעירה המכונה גורג'ס מתכננת חופשת קיץ עם אביה האלמן, מלחין קולנוע עשיר שנסע לעבודה באיטליה. עם שובו לביתם בטוקיו, הוא מודיע לה בהפתעה על נישואיו לאישה בשם ריוקו אמה. גורג'ס הנסערת כותבת לדודתה מכתב ומבקשת לבקר אותה בביתה בקיץ במקום. הדודה מסכימה, וגורג'ס מזמינה לחופשה שש חברות: פרוף המלומדת, מלודי המוזיקלית, קונג פו האתלטית, מאק הגרגרנית, סוויט העדינה ופנטזי החולמנית.
דודתה של גורג'ס מקבלת את הנערות ועורכת להן סיור בבית, שלאחריו הן מניחות אבטיח שהביאו עמן בבאר כדי לשמור עליו קר. מאק הולכת להביא את האבטיח ולא חוזרת, וכשפנטזי הולכת גם היא לבאר היא מוצאת שם את ראשה הערוף של מאק שמרחף באוויר ונושך את פנטזי בישבנה לפני שהיא מצליחה להימלט. שאר הנערות מתייחסות בביטול לנושא, אך לאט לאט מתחילות להיתקל גם הן במלכודות על-טבעיות שונות ברחבי הבית. הדודה נעלמת לאחר שהיא נכנסת למקרר שבור והנערות מותקפות ונרדפות בזו אחר זו על ידי חפצים שונים בבית. גורג'ס הופכת לאחוזת דיבוק לאחר שהיא משתמשת במראה של הדודה וסוויט נעלמת לאחר מתקפה של מזרנים. הנערות מנסות לברוח מהבית, גורג'ס מצליחה לצאת מהדלת אך שאר הנערות ננעלות בפנים. הן מנסות למצוא את הדודה כדי לפתוח את הדלת, אך מוצאות את היד הכרותה של מאק בצנצנת. מלודי מתחילה לנגן בפסנתר כדי לעודד את רוחן של האחרות, ולפתע הן שומעות את קולה של גורג'ס שרה במעלה המדרגות. כשפרוף וקונג פו עולות לבדוק את העניין, הפסנתר מתחיל לנשוך את אצבעותיה של מלודי, כורת אותן ולבסוף אוכל אותה בשלמותה.
בקומה העליונה, קונג פו ופרוף מוצאות את גורג'ס לבושה בשמלת כלה. היא מראה להן את היומן של דודתה, וכשקונג פו עוקבת אחרי גורג'ס מחוץ לחדר היא מוצאת את גופתה של סוויט לכודה בתוך שעון מטוטלת גדול שמתחיל להשפריץ דם לכל עבר. הנערות הנותרות המפוחדות מנסות לבצר את הקומה העליונה של הבית בזמן שפרוף, פנטזי וקונג פו קוראות ביומן של הדודה. ראשה הענק של גורג'ס עוצר אותן ומגלה להן שהדודה מתה לפני שנים רבות בזמן שהיא חיכתה לשובו של ארוסה ממלחמת העולם השנייה, ושרוח הרפאים שלה נותרה מאחור ואוכלת נערות רווקות שמגיעות לביתה. הנערות מותקפות שוב על ידי חפצים שונים, ופרוף צועקת לקונג פו שתתקוף את החתול של הדודה - בלאנש. היא מצליחה לבעוט בציור של בלאנש על הקיר, שהורג את החתול עצמו במציאות, והציור מתחיל להשפריץ דם שמציף את כל החדר. פנטזי רואה את גורג'ס בשמלת הכלה ושוחה לעברה, היא נראית כמו דודתה בבבואה שבדם ומחבקת את פנטזי.
בבוקר למחרת, ריוקו מגיעה לבית ומוצאת את גורג'ס לבושה בקימונו קלאסי. גורג'ס אומרת לה שהחברות שלה יתעוררו בקרוב ויהיו רעבות. היא לוחצת את ידה וריוקו נשרפת ונעלמת.
הפקה

אולפני טוהו פנו לנובוהיקו אוביאשי, שהיה אז במאי פרסומות מוערך, עם הצעה להפיק עבורם סרט בסגנון מלתעות, שיצא בארצות הברית שנתיים קודם והיה ללהיט ענק. הוא החל לפתח אותו בהשפעת רעיונות של בתו צ'יגומי, שהבשילו לתסריט מאת צ'יו קצ'ורה.
אוביאשי, שנולד בהירושימה ואיבד את כל חברי ילדותו בהפצצות על העיר במלחמת העולם השנייה, הכניס בתסריט התייחסויות לנושא לדבריו דרך הרעיון של רוח רפאים של אישה שמחכה לשובו של אהובה מהמלחמה והמרירות והאכזבה שהופכות אותה לרוח רעה שאוכלת את הנערות שלא חוו את ההפצצות.
הפרויקט קיבל אור ירוק, אך לא התקדם במשך שנתיים מכיוון שאיש בטוהו לא רצה לביים אותו. אובאישי המשיך לקדם את הסרט למרות זאת עד שהאולפן החליט לאפשר לו לביים אותו בעצמו. הסרט צולם באחד מהסטים הגדולים ביותר של טוהו ואוביאשי צילם אותו בלי סטוריבורד במשך כחודשיים.
רוב השחקניות בסרט היו בתחילת דרכן המקצועית, וחלקן עבדו לפני כן רק עם אוביאשי בפרסומות ובסרטיו העצמאיים. אוביאשי ליהק את שבע הנערות במהלך השנתיים שבהן התסריט המתין לתחילת הצילומים לאחר שהופיעו כדוגמניות בפרסומות שונות שביים.
הפצה

בית הופץ לראשונה על ידי אולפני טוהו ב-30 ביולי 1977 ביפן, כדאבל פיצ'ר עם סרט רומנטי בשם Pure Hearts in Mud. טוהו לא ציפו מהסרט להצליח, אבל הוא הפך ללהיט מסחרי וזכה לפופולריות במיוחד בקרב בני נוער.
הסרט לא זכה להקרנות רשמיות במערב, עד שב-2009 זכויות ההפצה שלו נקנו על ידי Janus Films במטרה להוציאו ב-DVD במסגרת אוסף סרטי פולחן של חברת קריטריון. עם פרסום הדבר החלה החברה לקבל פניות רבות של צופים שביקשו לצפות בו בהקרנות קולנועיות, והוחלט להוציאו לסיבוב הקרנות מצומם כולל שתי הקרנות סולד אאוט בפסטיבל הסרטים האסיאתיים בניו יורק. ב-2010 הפיצה החברה עותק מחודש של הסרט בהפצה רחבה יותר בקולנועים ברחבי צפון אמריקה.
הסרט יצא באוסף קריטריון ב-DVD ובבלו-ריי באוקטובר 2010. בין תוכני הבונוס שנכללו בהוצאה הזו היו ראיונות עם צוות היוצרים, סרט קצר של אוביאשי מ-1966 והטריילר של הסרט.
מעמד פולחני

בית צבר לאורך השנים קהל מעריצים אדוק ונחשב כיום לקלאסיקת קאלט. ב-2009 דירג אותו מגזין הסרטים היפני Kinema Junpo במקום ה-160 ברשימת 200 הסרטים היפנים המובילים בכל הזמנים; באתר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes הוא מופיע בהתבסס על הציון הממוצע שלו ברשימת 200 סרטי האימה הגדולים בכל הזמנים; אתר Screen Rant דירג אותו במקום ה-9 ברשימת 16 סרטי האימה היפניים הטובים בכל הזמנים; האתר Bloody Disgusting כלל אותו ברשימת 20 סרטי הבית הרדוף הטובים בכל הזמנים וקבע כי הסרט "לוקח את הרעיון לקיצוניות מטורפת".
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  Obayashi, Nobuhiko (Director) (2009). Constructing a House (DVD) (ביפנית). United States: The Criterion Collection. נבדק ב-29 באוקטובר 2010. {{cite AV media}}:  (עזרה)
↑  Obayashi, Nobuhiko (Director) (2002). Interviews: Beginning (DVD) (ביפנית). United Kingdom: Eureka Entertainment. נבדק ב-30 באוקטובר 2010. {{cite AV media}}:  (עזרה)
1 2  Katsura, Chiho (Screenwriter) (2009). Constructing a House (DVD) (ביפנית). United States: The Criterion Collection. נבדק ב-29 באוקטובר 2010. {{cite AV media}}:  (עזרה)
↑  Hartzheim, Bryan (בנובמבר 2010). "Maniac Mansion". Rue Morgue. Rodrigo Gudino (106): 47. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Obayashi, Nobuhiko (Director) (2002). Interviews: Casting & Production (DVD) (ביפנית). United Kingdom: Eureka Entertainment. נבדק ב-29 באוקטובר 2010. {{cite AV media}}:  (עזרה)
↑  Obayashi, Nobuhiko (Director) (2002). Interviews: Release and Legacy (DVD) (ביפנית). United Kingdom: Eureka Entertainment. נבדק ב-29 באוקטובר 2010. {{cite AV media}}:  (עזרה)
1 2  Stephens, Chuck (26 באוקטובר 2010). "The Housemaidens". The Criterion Collection. אורכב מ-המקור ב-4 באפריל 2016. נבדק ב-29 באוקטובר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Obayashi, Chigumi (Story scenarist) (2009). Constructing a House (DVD) (ביפנית). United States: The Criterion Collection. נבדק ב-29 באוקטובר 2010. {{cite AV media}}:  (עזרה)
1 2 3  "Nobuhiko Obayashi's House: Come Inside". The Criterion Collection. 13 בינואר 2010. אורכב מ-המקור ב-4 באפריל 2016. נבדק ב-31 באוקטובר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "House: Awards – Allmovie". AllMovie. אורכב מ-המקור ב-24 באוקטובר 2012. נבדק ב-31 באוקטובר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "House 1977 – The Criterion Collection". The Criterion Collection. אורכב מ-המקור ב-27 בינואר 2017. נבדק ב-31 באוקטובר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  David Harley (15 באוקטובר 2010). "Blu-ray Review: The 1977 Classic 'Hausu'!". Bloody Disgusting. נבדק ב-9 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Murguía, Salvador Jimenez (2016). The Encyclopedia of Japanese Horror Films. Rowman & Littlefield. p. 138. ISBN 978-1442261662.
↑  Casalena, Em (8 בספטמבר 2016). "The 16 Best Japanese Horror Movies of All Time". Screen Rant. נבדק ב-8 באפריל 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  「オールタイム・ベスト 映画遺産200」全ランキング公開. Kinema Junpo (ביפנית). אורכב מ-המקור ב-27 בינואר 2011. נבדק ב-1 בנובמבר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  n.a. (n.d.). "200 Best Horror Movies of All Time". Rotten Tomatoes.com. Fandango Media. נבדק ב-8 באפריל 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Navarro, Meagan (6 באוגוסט 2019). "The 20 All-Time Best Haunted House Horror Movies - Bloody Disgusting". Bloody Disgusting. נבדק ב-8 באפריל 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
דורותי קרן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 בינואר 1966 (בת 58) 
 שם לידה:  Dorothee Hübner 
 ענף מדעי:  קיפול חלבונים 
 עיסוק:  פרופסור לביוכימיה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מרטין לותר
 מוסדות:  אוניברסיטת ברנדייס 
 פרסים והוקרה:  Margaret Oakley Dayhoff Award (2004)  פרס פייזר בכימיית אנזימים (2003) 
 צאצאים:  Julia Kern 
 
דורותי קרן (באנגלית: Dorothee Kern; נולדה ב-19 בינואר 1966) היא פרופסור לביוכימיה וחוקרת ממוצא גרמני המתגוררת בארצות הברית. קרן מתמחה בחקר דינמיקה של חלבונים. מחקרה מתמקד בשינויים המבניים בחלבון המתרחשים בזמן קטליזה של אנזימים ואיתות על ידי החלבון. התקדמות תחום מחקרה עשויה להביא להבנה טובה יותר של פעילות חלבונים בגוף האדם, ובכך לסייע בפיתוח תרופות חדשות. קרן זכתה במגוון רחב של פרסים על תגליותיה, וביניהם פרס דייהוף לשנת 2004 ופרס פייזר מטעם האגודה האמריקאית לכימיה לשנת 2003.
קרן היא כדורסלנית מקצועית לשעבר ושיחקה במשך עשור בנבחרת גרמניה לפני התחלת הקריירה המדעית שלה.
קורות חיים

קרן נולדה בהאלה שבמזרח גרמניה בשנת 1966. היא סיימה תואר ראשון, תואר שני ודוקטורט בביוכימיה באוניברסיטת מרטין לותר בהאלה. לאחר הפוגה בה התמקדה במשחק כדורסל מקצועי, קרן עברה לקליפורניה ללימודי פוסט דוקטורט באוניברסיטת ברקלי ובמעבדה הלאומית לורנס ברקלי.
ב-1998 פרופ' קרן הצטרפה לאוניברסיטת ברנדייס במסצ'וסטס, שם היא חוקרת עד היום. בנוסף, היא משמשת כחוקרת במכון הווארד היוז לרפואה במרילנד, ארצות הברית מאז 2005. פרופ' קרן פרסמה מעל ל־40 מאמרים בכתבי עת מדעיים מובילים, ביניהם כתבי העת Nature ו- Science וזכתה בפרסים רבים על עבודתה המחקרית והרצאותיה החדשניות.
בעשר השנים לאחר סיום הדוקטורט שלה, קרן שיחקה בנבחרת גרמניה בכדורסל והייתה קפטן הקבוצה שנים רבות. בתה של דורותי קרן, ג'וליה קרן, עוסקת בסקי למרחקים באופן מקצועי בנבחרת ארצות הברית.
פעילות מחקרית

נושא המחקר העיקרי של קרן הוא הדינמיקה של חלבונים והשפעתה על תפקוד האנזימים בגוף. מבנה החלבון נקבע על פי רצף חומצות האמינו המרכיבות אותו, אולם מבנה זה אינו סטטי והוא עשוי להשתנות תחת תנאים מסוימים. השינוי במבנה הוא ברמה המולקולרית והוא מהיר ביותר. השינוי נמדד בעשיריות האנגסטרם ונמשך פיקו שניות עד מילי שניות בלבד, ולכן קשה להוכיח את קיומו ולהדגים אותו ויזואלית.
נמצא כי השינויים שהודגמו במיקום מרוחק ושונה ממוקד הפעילות של האנזימים משחקים תפקיד בפעילות הקטליטית והאיתות האלוסטרי של החלבון. קטליזה של האנזים היא פעילותו של האנזים שמשמש זרז לפעילות ביוכימית בגוף. איתות אלוסטרי פירושו השפעה של חומר חיצוני, הנקרא אפקטור, אשר נקשר לאנזים ומשפעל אותו. החבירה בין האפקטור לאנזים מתרחשת במיקום שונה מהאזור הפעיל של האנזים.
המחקר של קרן פורץ דרך בהתאמה ובשילוב של שיטות טכנולוגיות הממחישות ויזואלית את השינוי ברמת האטומים המתרחש בחלבונים בזמן אמת. המחקר המעבדתי מסתייע במיכשור טכנולוגי מתקדם. בין השאר נעשה שימוש בטכנולוגית NMR- טכנולוגיה המבוססת על תהודה מגנטית גרעינית, המאפשרת הדגמה של שינויים ברמת האטום במולקולות החלבונים ושילובה עם X-ray crystallography, שיטה להדגמת המבנה המולקולרי של קריסטלים
במחקריה המוקדמים הוכיחה קרן את קיום השינוי המינורי במבנה החלבון, בהמשך התמקדה בקשר בין השינוי המתחולל בחלבון לבין פעילותו, ובמחקרים האחרונים היא מתמקדת בשיטות להגדיל את התצורה הפעילה של החלבון, כשלב נוסף בדרך לפיתוח תרופות שתפעלנה על ידי השפעה על מבנה האנזים וכך תגביר את פעולתו בגוף.
במחקר שפורסם בכתב העת Nature בשנת 2009 חקרה קרן את השינויים במבנה האנזים ציקלופילין A, בעזרת טכנולוגיה חדישה המשתמשת בקריסטלוגרפיה רנטגנית ותהודה מגנטית, כדי להדגים את המעבריות בין מצבים שונים בחלבון בזמן פעולתו. השינוי בחלבון מתרחש במיקום שונה מהאזור הפעיל ונמשך שבריר שנייה ומטרתה הייתה לחזות בשינויים הללו ולהדגים אותם.
במאמרם מ-2018, קרן ועמיתיה מציעים תפיסה חדשה באשר למנגנון הצמדות תרופות לאנזימים מסוג מעכבי קינאז, המשפיע על הסלקטיביות, האפיניות ומשך ההיקשרות של התרופה לאנזים כתלות בדינמיקת החלבון. לפי תפיסה זו, תרופות משפיעות על אנזימים דומים בצורה שונה הודות לשינוי במבנה האנזים שמגיע בעקבות ההצמדות של התרופה אליהם. קרן סוברת כי הדינמיקה בחלבון המתרחשת לאחר ההיקשרות לתרופה תשחק תפקיד חשוב גם בתרופות שאינן ממשפחת מעכבי קינאז .
חשיבותן של התגליות של קרן בתחום הביוכימיה היא בהדגמת הדינמיקה במבנה החלבון והוכחת השפעתה על תפקוד החלבון. תגליות אלו עשויות לשפר את תהליך פיתוח התרופות של העתיד.
הערות שוליים

↑  Curriculum Vitae Prof. Dr. Dorothee Kern, German National Academy of Sciences Leopoldina
1 2 3 4 5 6  Dorothee Kern, אוניברסיטת ברנדייס
1 2 3 4  Dorothee Kern, ibiology
1 2  Dorothee Kern, המכון הרפואי הווארד יוז
↑  Julia Kern, אתר הסקי והסנובוארד האמריקאי
↑  Zimei Bu and David J.E.Callaway, Advances in Protein Chemistry and Structural Biology, Elsevier volume 83, 2011, עמ' 163-221
1 2 3  James S. Fraser et al, Hidden alternate structures of proline isomerase essential for catalysis, Nature, 2009
↑  זירוז תגובות כימיות ואנזימים, באתר מכון דוידסון
↑  איתות אלוסטרי, באתר NCBI
↑  שיטת המחקר של X-Ray Crystallography, באתר Science Direct
↑  Warintra Pitsawong et al, Dynamics of human protein kinase Aurora A linked to drug selectivity, Elife, 2018
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דורותי קרן".
קרב ורדן (1792)

הקרב הראשון על ורדן נערך בין ה-29 באוגוסט ל-2 בספטמבר 1792 בין כוחות המהפכה הצרפתית וצבא פרוסי במהלך החודשים הראשונים של מלחמת הקואליציה הראשונה. הפרוסים ניצחו, והשיגו נתיב פנוי מערבה לפריז.
רקע

הצבא המשותף לאוסטרים ולפרוסים, כמו גם מלוכנים צרפתים שהיגרו מצרפת לאחר המהפכה, אשר השפעתם הצבאית הייתה זניחה, הונהג על ידי קרל וילהלם פרדיננד, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל, שעוד הספיק לשרת תחת פרידריך הגדול במלחמת שבע השנים. הצבא התקדם מאזור השפלה (בלגיה של היום) לכיוון פריז, תוך כיבוש מבצרים רבים בדרך, וב-19 באוגוסט חצה הצבא המשותף את הגבול לצרפת.
כדי למנוע פגיעה בלואי ה-16 שעדיין ישב בפריז שיגר ב-25 ביולי הדוכס מבראונשוויג מנשר שבו הוא הזהיר שאם ייפגע לואי ה-16 או אשתו מארי אנטואנט, פריז תישרף עד היסוד. אמנם מנשר זה השיג תוצאות הפוכות מהמצופה. בעקבות ההודעה, עלה חשד בקרב הציבור הצרפתי כי המלך יוזם קשרים עם האויב במטרה לבטל את המהפכה ולהחזיר את המשטר על כנו. לכן התמיכה במהפכה התעצמה, והחל גל התגייסות ספונטני בכל רחבי צרפת.
לאחר שכבשו את מבצר לונגווי ב-23 באוגוסט, צעדו החיילים הפרוסים ברובם תחת הדוכס מבראונשווייג לוורדן בכוח של כ-50,000 איש. המטרה הייתה למנוע את האיחוד של שארל-פרנסואה דומורייה ופרנסואה כריסטוף דה קלרמן. הנסיך מהוהנלוהה כבר הקיף את לנדאו ב-8 באוגוסט באגף השמאלי הקיצוני ולאחר מכן קיבל פקודות להתקדם נגד תיונוויל. בנוסף, כ-15,000 אוסטרים תחת הרוזן קלרפאט מלוקסמבורג להתקדם ולהצטרף לאגף הימני של הפרוסים. חיל הסיוע האוסטרי כבש את מבצר מונמי, כבש את סטנאי וקידם את חיל החלוץ שלו לגדה השמאלית של המז.
לאחר סיפוח ורדן בידי צרפת ב-1552, העיר בוצרה. במיוחד, סבסטיאן דה וובאן הרחיב את המצודה ואת ההגנות של העיר עצמה בסוף המאה ה-17. אולם בסך הכל, ביצורי העיר לא נחשבו חזקים במיוחד על ידי בעלות הברית. החזקה של העיר הבטיחה מעבר טוב מעל המז ובסיס אחורי להתקדמות נוספת. הדוכס מבראונשווייג קיווה שהתקרבות לפריז תוביל לתנועה אנטי-מהפכנית ושחיילים נאמנים למלך יערקו. בנוסף, זיכרון אובדן הנסיכויות בישופויות של ורדן, טול ומץ בתום מלחמת שלושים השנים עוד לא נשכח. יוהאן וולפגנג פון גתה היה עד ראייה למצור כבן לווייתו של קרל אוגוסט, דוכס סקסוניה-ויימאר.
הקרב

לאחר הגעתו של הצבא העיר הייתה מכותרת לחלוטין. המבצר לא היה מוכן להגנה ארוכה ואילו הביצורים היו במצב גרוע. חיל המצב מנה כ-3500 איש. הוא כלל שלושה גדודי חי"ר, כמה יחידות של המשמר הלאומי ואיכרים חמושים. עם זאת, המושל, קולונל ניקולא-ז'וזף בורפייר, היה נחוש בדעתו להתנגד במשך זמן רב. ב-31 באוגוסט התבקשו הנצורים להיכנע ללא הצלחה.
כתוצאה מכך הובאו שלוש סוללות ארטילריה, וכפי שדיווח גתה, ורדן הופצצה בפגזי תבערה במהלך הלילה ושכונה עלתה באש כתוצאה מההפגזות. עם עלות השחר גברה האש ההגנתית. במכתב לכריסטיאן וולפיוס מ-2 בספטמבר 1792 כתב גתה: "העיר לא רצתה להיכנע והופגזה אתמול בלילה. זה מראה מפחיד ואתה לא רוצה לחשוב שיש לך משהו יקר בפנים. היום היא תיכנע והצבא יעבור לפריז." ב-1 בספטמבר שוב התבקש חיל המצב להיכנע. המושל דרש מהם להמשיך להתנגד, אך האזרחים ומועצת העיר התנגדו לכך, וחיל המצב נכנע ב-2 בספטמבר 1792. הכוחות הורשו לסגת בחופשיות ועד מהרה חברו ליחידות אחרות.
קולונל ניקולא-ז'וזף בורפייר, שפיקד על הגנת ורדן, בחר במוות בהתאבדות כדי להימנע מהחרפה שבכניעת ורדן.
לאחר מכן

בפריז, החשש מנפילת המבצר הוליד חשש להגעה מהירה של בעלות הברית. ז'ורז' דנטון נשא נאום מפורסם שקרא לאנשים לאחוז בנשק. למעשה, העיר נערכה למתקפה על ידי עבודות ביצור ופריסת יחידות מתנדבים. כניעת ורדן הוכרזה כשיתוף פעולה עם האויב. יחד עם זאת, האיום עזר להפוך את הטרור המהפכני שבו דגלו ז'אן-פול מארה ואחרים זה מכבר למציאות. ההתפתחות הגיעה לשיאה ברציחות בספטמבר 1792.
בניגוד למצופה, בעלות הברית לא צעדו ישירות לעבר פריז, אלא עצרו בתחילה. רק ב-11 בספטמבר יצא בראונשווייג לחצות את הארדנים ליד גראנדפרה. זה נתן לדומורייה ולקלרמן את ההזדמנות להרכיב צבא צרפתי חזק. התקדמות בעלות הברית הסתיימה בקרב ואלמי ב-20 בספטמבר. בעוד הפרוסים נסוגו מעבר לגבול הרייך באוקטובר, הצרפתים כבשו מחדש את ורדן ב-14 באוקטובר. מאות חיילים פרוסים חולים נשארו מאחור בבתי החולים. צרפת הבטיחה להם לשוב בשלום לביתם לאחר ההחלמה. ההבטחה קוימה.
ראו גם

קרב ואלמי ב-20 בספטמבר 1792
המצור על ורדן (1870) במלחמת צרפת–פרוסיה
קרב ורדן (1916) במלחמת העולם הראשונה
הערות שוליים

↑  בלגיה הייתה אז בשליטה אוסטרית, והגבול היה משותף לאוסטריה ולצרפת
| קרבות במלחמות הנפוליאוניות (מחולקים לפי הקואליציות האנטי-צרפתיות) |
| --- | --- | --- |
| ראשונה | קרב ורדן • קרב ואלמי • קרב ז'מפ • המלחמה בוואנדה • קרב נירווינדן • קרב פלרוס • קרב ההר השחור • קרב כף סנט וינסנט |  |
| שנייה | קרב הפירמידות • קרב הנילוס • קרבות בארץ ישראל • קרבות איטליה • הקרב על שטוקכך • קרב קופנהגן • קרב הוהנלידן • קרב מרנגו |  |
| שלישית | גרנד ארמה • קרב כף פיניסטרה • מערכת אולם • קרב טרפלגר • קרב אולם • קרב דורנשטיין • קרב אוסטרליץ |  |
| רביעית | קרב ינה-אאורשטדט • מרד פולין הגדולה • קרב אילאו • המצור על דנציג • קרב היילסברג • קרב פרידלנד • קרב קופנהגן |  |
| חמישית | קרב אבנסברג • קרב לנדסהוט • קרב אקמיהל • קרב אספרן-אסלינג • קרב וגראם |  |
| שישית | קרב סלמנקה • הפלישה לרוסיה • (קרב סמולנסק • קרב בורודינו • קרב ברזינה) • המערכה בגרמניה • (קרב ליצן • קרב באוצן • קרב דרזדן • קרב לייפציג) • קרב ויטוריה • מערכת ששת הימים • קרב פריז |  |
| שביעית | קרב קאטר ברה • קרב ליגני • קרב ווטרלו |  |
סגסוגות זיכרון
סקירה כללית

עקרון הפעולה מבוסס על מעבר פאזה מוצק-מוצק בו משתנה המבנה הקריסטלוגרפי של החומר עקב טמפרטורה.
שלושת הסוגים העיקריים של סגסוגות זיכרון הם נחושת-אבץ-חמרן, נחושת-חמרן-ניקל וניקל-טיטניום (NiTi מכאן השם ניטינול כשם גנרי לסגסוגות זוכרות). סגסוגות NiTi הן בדרך כלל יקרות יותר ובעלות תכונות מכניות טובות יותר בהשוואה לסגסוגות זיכרון על בסיס נחושת. הטמפרטורה שבה סגסוגת הזיכרון הספציפית משנה את מבנַה הגבישי היא אופיינית לסגסוגת וניתנת לשינוי על ידי שינוי יחסי המרכיבים (האטומים המתכתיים) בסגסוגת.
מסמנים Ms כטמפרטורה שבה המבנה מתחיל להשתנות מאוסטניט למרטנזיט בעת קירור; Mf היא הטמפרטורה בה המעבר בין המבנים מסתיים. בהתאמה, As וAf הן הטמפרטורות שבהן מתחיל ומסתיים המעבר ההפוך ממרטנזיט לאוסטניט. שימוש חוזר באפקט הסגסוגת זיכרון עלול להוביל לשינוי בטמפרטורות האופיינית לטרנספורמציה (אפקט זה ידוע כ"תשישות שימוש" – functional fatigue).
בגרף זה ציר ה־Y מסמל את שבר המרטנזיט.
אפקט חד כיווני לעומת אפקט דו כיווני

לסגסוגות זיכרון ישנו מגוון רחב של תופעות זיכרון צורה. השתיים הנפוצות הן אפקט חד כיווני ואפקט דו כיווני. תיאור סכמטי של שני האפקטים נתון באיור להלן.
באיור שמעל, השלבים מאוד דומים: מתחילים במרטנזיט (a), ועל ידי הפעלת כוח פיזיקלי חיצוני גורמים לעיוות עבור החד כיווני ועיוות קיצוני עבור הדו כיווני (b), מחממים את הסגסוגת (c), ואז מקררים אותה שוב (d). בחד כיווני הקירור לא גורם לשינוי צורה מקרוסקופית. העיוות הוא הכרחי עבור היווצרות צורת הטמפרטורה הנמוכה. בעת חימום השינוי מתחיל בAs ומסתיים בAf (הפרש טיפוסי בין הטמפרטורות הוא 2–20 מעלות צלזיוס, תלוי בהרכב הסגסוגת ותנאי העמסת העיוות). As מוגדר על ידי הסגסוגת והרכבה ונע בין 150- ל־200 מעלות צלזיוס.
האפקט הדו כיווני הוא אפקט שבו החומר "זוכר" שתי צורות שונות: אחת בטמפרטורה נמוכה והשנייה בטמפרטורה גבוהה. זה יכול להישמר גם ללא הפעלת כח חיצוני (אפקט דו כיווני עצמי). הסיבה שהחומר מתנהג בצורה כה שונה במצבים אלו טמונה באימון. אימון גורם לכך שסגסוגת זיכרון יכולה "ללמוד" להתנהג בדרך מסוימת. בנסיבות נורמליות, סגסוגת זיכרון "זוכרת" את צורתה בטמפרטורה הגבוהה, אבל במהלך החימום והמעבר אליה, שוכחת את צורתה בטמפרטורה הנמוכה. עם זאת ניתן "לאמן" את הסגסוגת "לזכור" להשאיר סימנים של צורתה בתנאי הטמפרטורה הנמוכה בפאזת הטמפרטורה הגבוהה. ישנם מספר דרכים לעשות זאת.
מבחינה הנדסית האפקט הדו כיווני (Two Way Shape Memory Effect - TWSME) פחות שימושי מכיוון שבקירור האפקט אינו מספק תזוזות וכחות גבוהים כמו בחימום.
מבנה גבישי

על פי החוקרים הסיבה שסגסוגות זיכרון הן בעלות תכונות אלו היא שבעת שינוי הטמפרטורה ישנו שינוי במבנה הגבישי של הסגסוגת בין שתי פאזות מרטנזיט ואוסטניט. השינוי במבנה הגבישי כולל ארגון מחדש של מיקומי החלקיקים במבנה הגביש של המוצק. בסגסוגות זיכרון מעברי פאזה אלו מתרחשים מתחת לנקודת ההמסה והסגסוגת "מעדיפה" צורה מקרוסקופית שונה עבור מבנה גבישי מיקרוסקופי שונה.
תכונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
חוזק רב
מכיל מתכות שונות ורבות
שימושים

קפיצים לשסתומים במנגנוני כיבוי אש.
אנטנות ללוויינים הנפתחות מעצמן בחלל.
תומכנים לעורקי דם.
רצועות המתכת של גשר אורתודנטי.
לרובר העתידי של נאס"א מפותח צמיג נטול פנימית עשוי סגסוגת זיכרון מסוג Nitinol (אנ').
הרכב

חומרים בעלי אפקט זיכרון צורה בטמפרטורות שונות ובאחוזים שונים של הרכב תמיסתם המוצקה.
Ag-Cd 44/49 ב־% Cd.
Au-Cd 46.5/50 ב־% Cd
Cu-Al-Ni 14/14.5 משקלי % Al ו־3/4.5 משקלי % Ni
Cu-Sn בערך 15 ב־% Sn
Cu-Zn 38.5/41.5 משקלי ב־% Zn
מעט (Cu-Zn-X (X = Si,Sn,Al משקלי % של XXX
In-Ti 18/23 ב־% Ti
Ni-Al 36/38 ב־% Al
Ni-Ti 49/51 ב־% Ni
Fe-Pt בערך 25 ב־% Pt
Mn-Cu 5/35 ב־% Cu
ברזל-מנגן-צורן
סגסוגות פלטינה
קובלט-ניקל-אלומיניום
קובלט-ניקל-גליום
ניקל-ברזל-גליום
הערות שוליים

↑  לא דבר יוצא דופן גם בסגסוגות רבות שאינן סגסוגות זיכרון ישנם שינויי מבנה גבישי בשינוי טמפרטורה כאשר מהנדסים יוזמים "טיפולים תרמיים" כדי לשמר את המתכת במבנה גבישי מסוים
↑   סגסוגות זיכרון, בביצוע How NASA Reinvented The Wheel - Shape Memory Alloys, סרטון  באתר יוטיוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007566269105171  LCCN: sh96009394  NDL: 00575852  NKC: ph581449
לתך

לתך ('אדריב') היא מידת נפח מקראית, ומשמשת בעיקר למדידת תבואה ומוצרים יבשים אחרים.
לתך שווה לחצי כור 5 איפות ו־15 סאים.
מקור

המידה "לתך" מופיעה בתנ"ך בספר הושע:
וָאֶכְּרֶהָ לִּי בַּחֲמִשָּׁה עָשָׂר כָּסֶף וְחֹמֶר שְׂעֹרִים וְלֶתֶךְ שְׂעֹרִים
.
כן נזכרה המידה במשנה כמה פעמים כגון במסכת מידות ”ופסכתר היתה כלי גדול מחזקת לתך” (משנה, מסכת תמיד, פרק ה', משנה ה')
וכן בתלמוד מספר פעמים: ”להביא לתך חטין והביא לתך שעורין פטור” (תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף פ', עמוד א')
לדעת רבים "לתך" היא מידת נפח.
שיעור הלתך

על פי התלמוד, לתך שווה לחצי כור או חמש עשרה סאה. בהתאם לכך, ניתן לחשב את נפח הלתך ביחס למידות אחרות:
1 לתך = 15 סאה
1 לתך = 2.5 איפה
1 לתך = 180 קב
שיעור הלתך > ערכו של הלתך במידות ימינו

קיימות דעות שונות לגבי הערך המדויק של הלתך במידות ימינו. הדבר נובע ממחלוקת קדומה יותר בשיעור מידת הרביעית:
לדעת רבי חיים נאה שיעורה הוא 124.42 ליטר
לדעת החזון איש שיעורה 214.99 ליטר
לקריאה נוספת

הרב חיים פנחס בניש, מידות ושיעורי תורה, מהדורה שלישית, בני ברק תשמ"ז
הערות שוליים

↑  ראו למשל: ספר הושע, פרק ג', פסוק ב' ופירוש רש"י שם
↑  תלמוד בבלי, מסכת עירובין, דף פ"ג, עמוד א', משנה, מסכת פאה, פרק ח', משנה ה'
| מידות, שיעורים ומשקלות בהלכה |
| --- | --- | --- |
| מידות אורך | אצבע • סיט • טפח • זרת • אמה • ריס • מיל • פרסה |  |
| מידות נפח | כור • לתך • איפה • סאה • הין • עשרון • קב • לוג • מלוא לוגמיו • רביעית • כביצה • ככותבת • כגרוגרת • כזית • משורה • קורטוב • כעדשה |  |
| מידות מטבעות | כיכר של קודש • כיכר של חול • מנה • דינר זהב • סלע • שקל • זוז (דינר כסף) • סלע מדינה (טרפעיק) • מעה • פונדיון • איסר • מסמס • קונטרק • פרוטה |  |
| מידות שטח | בית כור • בית לתך • בית סאה • בית קב • בית רובע |  |
| מידות זמן | חלק • שיתין נשמין • תוך כדי דיבור • כדי אכילת פרס • כדי הילוך • שעה זמנית • מעת לעת |  |