מריה קארי
יצירתה > סגנון קולי ומוזיקלי

סגנון קולה הייחודי של מריה קארי, יכול להגיע למנעד של 5 אוקטבות. כבר בסינגל הראשון שהוציאה לאור, "Vision of Love", היא חשפה את יכולתה לשיר בצורה מליסימטית – פעולה של לקיחת הברה ומתיחתה לכמה תווים, ובמקרה של קארי, לעיתים לעשרה או עשרים. בסגנון זה, שקארי קראה לו "אקרובאטיקה קולית" באחד הראיונות איתה, קארי מסוגלת לשיר במגוון רחב של תנודות, החל מקול בס המזכיר נהמות ועד לסופרן ותווים גבוהים במיוחד, בזהה לאלו של הזמרת שאותה היא ציינה כמקור להשראה, מיני ריפרטון (היא אף עשתה למענה הומאז' בשירה "Bliss", שמבוצע כולו בתווים גבוהים בסגנון הספציפי של ריפרטון). בשנת 1991, כשהופיעה בטקס פרסי ה-"VMA" עם השיר "Emotions", קארי הרקיעה לפי דיווחים לסול דיאז באוקטבה שביעית (g#7), שלוש אוקטאבות וחצי מעל דו אמצעי – אחד התווים הגבוהים ביותר שהופקו מקול אנוש בהיסטוריה של המוזיקה. בעקבות ביצוע זה ניתנו לה מחמאות רבות ממבקרים שונים, אחת מהן הייתה - "קארי מסוגלת לשנות את קולה באותה קלות שאנו מזפזפים בטלוויזיה". עוד שימוש שקארי עושה בתווים הגבוהים שאותם היא יכולה להפיק, הוא חיקוי קולות שונים, לדוגמה, ציפורים, כמו בשיר "All In Your Mind", או כלי נגינה, כמו גיטרה חשמלית ב-"Bringin' On the Heartbreak".
ביקורות רבות הוטחו בקארי בתחילת הקריירה שלה מצד מבקריה, שבזמנם נחשפו לפרשת "מילי ונילי". הם סברו כי התווים שקארי מגיעה אליהם הם תוצר של עבודת אולפן, והסתמכו על העובדה שקארי לא יצאה לסיבוב הופעות כהוכחה. בשנת 1992, כשקארי ביצעה את מופע האנפלגאד בהשתתפותה עבור רשת "MTV", הוזמנו למופע זה מבקרי מוזיקה רבים, שהתרשמו מביצועה בהופעה חיה. אותה הופעה הפכה למבוקשת מאוד, הוקלטה ושוחררה למכירה ונמכרה במיליוני עותקים.
סגנונה המוזיקלי של קארי עבר שינויים רבים לאורך הקריירה שלה, והתפרש על פני כמה סוגים. בתחילה, היא שרה שירי רית'ם אנד בלוז וסול, באלבומה השני השתמשה במוזיקת מוטאון, ובהמשך החלה גם לשיר שירי פופ והיפ הופ. שימוש בשכבות הוא אמצעי מוזיקלי נפוץ ביצירותיה. קארי נוהגת להקליט רבים משיריה בצורה רגילה, ואז לשלב בהקלטה שכבות של עצמה שרה מחדש את השיר, בלחישות או בתווים גבוהים. העבודה בסגנון זה החלה לבלוט במיוחד מאז צאת אלבומה Butterfly, משנת 1997. בשנת 2009, כשאפקט האוטו-טיון-טון בשיאו, אפקט שמעניק גוון אלקטרוני וסינתטי לקול, שהשימוש בו נפוץ בקרב ראפרים כמו ליל ויין, קארי ניסתה גם היא את האפקט בשירה "Obsessed". אף על פי שהשיר הפך ללהיט והגיע למקום השביעי במצעד הבילבורד ולמעמד פלטינה כפולה במכירות, מבקרים רבים וגם קהלה של קארי הביעו ביקורת שלילית על השימוש באמצעי זה בשירתה.
קארי היא חלוצה בתחומה, מבחינת הטרנד שהכתיבה בשנת 1995 – הקלטת רמיקסי היפ-הופ לשירי פופ. הרמיקס הראשון שקארי הקליטה אי פעם בסגנון היפ הופ לשיר פופ, הוא לשירה "Fantasy" עם הראפר או.די.בי מבקרי המוזיקה כינו את הצעד הזה "משתלם פעמיים" – גרסת המקור של השיר, שהייתה קלילה ועליזה, זכתה להגיע למקום הראשון במצעד האמריקאי, והושמעה בכל התחנות הפופולריות. גרסת הרמיקס הייתה נועזת יותר במשלב הלשוני שלה, ויש מבקרים שטענו כי זאת הדרך של קארי לפנות אל שני קהלי יעד בהתאם למוצאה הדו-גזעי: לבנה ואפרו-אמריקאית. גם גרסת הרמיקס הפכה ללהיט, ומאז הקלטת שירים מסוג זה הפכה לפופולרית ומקובלת בתרבות המוזיקה.
ההתייחסות של קארי לרמיקסים החלה כבר בשנת 1993, כששיתפה פעולה עם הדי.ג'יי דייוויד מוראלס, שהקליט עימה עשרות רמיקסים ללהיטיה לאורך השנים. בניגוד לזמרים אחרים, שנותנים לדי.ג'יי את הא-קפלה של השיר ומאפשרים לו לעבד אותו באופן עצמאי, קארי הקליטה מחדש את השירים בקול וסגנון שירה אחרים, הוסיפה לעיתים בתים נוספים, לקחה חלק בהפקה, ובכך הפכה אותם לכמעט שירים חדשים בפני עצמם. הרמיקסים שולבו במארזי הסינגלים שיצאו לרדיו, ורבים מהם הפכו ללהיטים במצעד הדאנס של הבילבורד. ישנם שירים שיצאו כסינגלים, והוקלטו להם אף 3 רמיקסים, כמו ל-"Always Be My Baby", שהוקלט בסגנונות היפ הופ, דאנס ודאב. החל משנת 1999, קארי אף החלה לשלב את רצועות הרמיקס כרצועות בפני עצמן באלבומיה, כמו "Heartbreaker", והרמיקס שלו באלבום Rainbow, או "Loverboy", והרמיקס שלו (שאף נבחר לרצועה הפותחת) מהאלבום. לאחדים מהם היא צילמה גם קליפים. בשנת 2003, היא הוציאה אוסף רמיקסים.