השושלת האפריגית
היסטוריה וארכאולוגיה

רוב ההיסטוריה האפריגית מתועדת על ידי החוקר הח'ווארזי אל-בירוני (נפטר ב-1050). מהימנות תעוד זה הוטלה בספק. על פי אל-בירוני, השושלת האפריגית נוסדה על ידי אפריג בשנת 305, שירש את השושלת האגדית למחצה של "הסיאבושידים", שנוסדה על - ידי המלך האיראני האגדתי, קאי חוסרואו.
עם זאת, ממצאים ארכאולוגיים סובייטיים נרחבים, בעיקר מטבעות מראים שלפני הופעת השושלת האפריגית, ח'ווארזם הייתה חלק מהאימפריה הפרתית. אלו מוכיחים שאל-בירוני למעשה לא הכיר היטב את ההיסטוריה הח'ווארזמית הפרה-אסלאמית. תחילתו של העידן הח'ווארזמי התרחש לכאורה בתחילת המאה ה-1, לאחר שהם השתחררו מהשלטון הפרתי, והקימו שושלת שאה מקומית משלהם. השם השושלתי של "אפריג" (חיווארזמית: ʾfryḡ) אינו מופיע בשום מקום מלבד אצל אל-בירוני, מה שגרם לחוקרים להציע שהשם מעולם לא היה קיים. האירנולוג קליפורד אדמונד בוסוורת' מוסיף ”אם עידן [אפרי] זה אכן היה בשימוש, הוא חייב היה להיות לא רשמי”
כמו כן, קיום רבים מבני שושלת השאה הח'ווארזית שתועדו על ידי אל-בירוני אינם נתמכים בראיות ארכאולוגיות. עם זאת, ייתכן שהדבר נובע משגיאות רישום.
ארבע המאות הראשונות של השלטון האפריגי הן מעורפלות במיוחד. על פי אל-בירוני, אפריג הקים מבצר גדול בשם "פיל" או "פיר" בשולי הבירה כאת', שעד תקופתו של אל-בירוני הפכה לעיי חורבות עקב השינויים בזרימת נהר האוקסוס במאה-10 לספירה. מטבעות מאשרים את קיומו של השאה האפריגי ארסמוח, שחי בתקופתו של הנביא האסלאמי מוחמד. מידע אמין על ח'ווארזם מתחיל להופיע לראשונה בתחילת המאה ה-8. תחילה ח'ווארזם הייתה מושא לפשיטות לא יעילות של הערבים, שתקפו מדי פעם מהאזורים הסמוכים של ח'וראסאן וטרנסוקסאניה. אולם בשנת 712, המושל הערבי של ח'וראסאן, קוטאיבה אבן מוסלם, נכנע במלחמת האזרחים בין השאה אזקאג'ואר השני לאחיו ח'ורזאד. אזקאג'ואר השני נהרג וח'ווארזם נהרסה. לפי אל-בירוני, הערבים הרגו את כל החוקרים הח'ווארזמים שהכירו את ההיסטוריה העתיקה של המדינה. עם זאת, לדברי החוקר בוסוורת', זו קביעה מוגזמת. לאחר שהערבים נסוגו מהפשיטות שלהם, השאה חזרו לשלטון בח'ווארזם תוך דבקות באמונת אבותיהם המקורית, שלפי אל-בירוני הייתה זורואסטריזם. השאה המקומיים המשיכו ליצור בריתות עם נסיכים איראנים מקומיים, סוחרים מסוגדיה ואפילו עם טורקים וסינים כדי להתנגד לערבים. ח'ווארזם הייתה אחת המדינות הבודדות באיראן ששרדו את התקופה האסלאמית הקדומה.
במקור, השושלת האפריגית והאוכלוסייה המקומית היו ככל הנראה חסידי הזורואסטריזם.השאה הח'ווארזמי הראשון שהתאסלם היה אזקג'וואר-עבדאללה, ששלט בתחילת המאה ה-9, אולי במקביל לתקופת שלטונו של הח'ליף העבאסי אל-מאמון (מלך בין 813–833). האיסלאמיזציה של האוכלוסייה המקומית הייתה הרבה יותר איטית. בתחילת המאה ה-10, השאה הח'ווארזמים הפכו לווסלים של השושלת הסאמאנית, משפחה פרסית ששלטה בעיקר בטרנסוקסאניה ובח'וראסאן. הח'ווארזמשאה העניקו לפעמים מקלט למורדים הסמאנים, לכן שרר שלום בדרך כלל במרחב שבו הם שלטו. במהלך סוף השושלת הסאמאנית, הח'ווארזמשאה הרחיבו את שלטונם עד לקצוות הצפוניים של ח'וראסאן, ושלטו במוצבי גבול כמו פאראווה וניסה.
חלק לא ברור מההיסטוריה של ח'ווארזם היא עליית השושלת המאמונית, שהגיעה לשלוט בעיר הולדתם גורגנז', אחת משלוש הערים המרכזיות במדינה. העיר הפכה למתחרה לכאתי, ככל הנראה בשל הצלחתה המסחרית כתחנת מסחר בין הערבה לרוס של קייב. המאמונידים והשושלת האפריגית הפכו בסופו של דבר ליריבים ותוך זמן קצר התפתח סכסוך. השליט המאמוני, מאמון הראשון, מייסד שושלת המאמונידים, הדיח והרג את השאה האפריגי אבו עבדאללה מוחמד (מלך בין 967–995), ובכך סימן את סופו של קו הח'ווארזמשאה הראשון של השושלת האפריגית, ואת יסוד השושלת השנייה של הח'ווארזמשאה של המאמונידים.