stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליהו אשתור
מחקריו ועבודתו > דרכו במחקר

מחקריו החלוציים והמקיפים של אשתור זכו להערכה רבה בעולם האקדמי, הן בישראל והן מחוצה לה, ויעידו על כך פרסומיו הרבים בשפות השונות, והעובדה שהוזמן להרצות באוניסיטאות המובילות בעולם, באירופה ובארצות הברית. רבים מהם נחשבים למחקרי יסוד בתחומם, והם ממשיכים להיות מצוּטטים כמעט בכל מחקר העוסק בנושא (לרבות מחקרים של חוקרים מארצות מוסלמיות).
הוא היה ידוע בסגנון הכתיבה הייחודי והברור שלו, מה שתרם לפופולריות הרבה של מחקריו גם מחוץ לאקדמיה. בנוסף, נהג לשלב תאורים ספרותיים בעבודותיו, וכך למשל פתח את תיאור כיבוש ספרד על ידי הערבים:
היה זה ערב חם ונעים, בימי האביב, שלושים שנה לאחר שהיבשה ממול נכבשה לפני הערביים. הירח עמד בתחילתו והלילה היה חשוך מאוד. האור החיור של הכוכבים כמעט שלא הבקיע את הערפלים שאצו במהרה ברקיע. במורד הצוק לא נשמע שום קול, שום רחש וגלי הים באו ונשברו כמימים ימיה עד שהים נתכסה קצף לבן. כשלמה העוטה היקום אפף החושך את המיצר, אך עין חדה יכלה להבחין בשני גושים אפלים שנעו במהירות לעבר הצוק וכעבור שעה קלה ניתן להכיר שאלה היו אניות משוטים.
אף את תפקידו כחוקר הוא תיאר בדרך ציורית:
תפקיד ראשון הוא להיסטוריון להשקיע את עצמו בזמנים שחלפו ועברו, לחיות את חיי הדורות ההם, לשמוח אתם בשמחתם ולבכות אתם בצרתם. הבה ננסה ונתעטף איפוא בגלימות הרחבות הלבנות והצבעוניות, נחבוש את הטרבושים ונצא אל שוקי קהיר, בירת המדינה הממלוכית, נסתכל בהמון העוברים והשבים כאילו היינו יהודים משכונת זוילה.
ואכן, כאשר בא לתאר את הקהילות היהודיות, הוא הצליח להעמיד בפני הקוראים תמונה מדויקת ואותנטית של חיי היהודים, הבגדים שלבשו, הפנים והחוץ של בתיהם, על כל רהיטיהם, המתרחש ברחובות של השכונות היהודיות והעיר בכלל, סדרי המשפט, דרכי המסחר, ההווי והתפילה בבתי הכנסת, האווירה בזמן החגים והשבתות ועוד.
עם זאת, אשתור לא הסתפק בתיאורים בלבד ונהג לרדת לפרטים הקטנים ביותר על מנת למצוא תשובה לשאלות שהעלה במחקריו. כך למשל, כאשר כתב על מס הגולגולת (הג'יזיה) שהוטל על בני החסות, לא הסתפק רק בציון העובדה שהוטל עליהם מס זה או ברישום שיעור הסכום ששילמו, אלא בדק את שער המטבעות של אותו הזמן, ואת השכר שנהוג היה לשלם לבעלי המקצועות השונים. בדרך זו לא רק שהביא בפני הקוראים תמונה מדויקת יותר של חיי הכלכלה באותה התקופה, אלא גם הוכיח כי מס הגולגולת לא היווה נטל כבד מדי על היהודים.
בדרך דומה נקט כאשר ביקש לבחון את הדרך בה נהגו האוכלוסייה והשליטים המוסלמים בשכניהם היהודים. בבוחנו כרוניקות מוסלמיות ומקורות נוצריים ויהודיים מאותה התקופה, הוא מצא שגם בארצות המוסלמיות סבלו היהודים משנאת קנאי הדת, ומנטל מיסים, ולא נהנו משוויון זכויות; אלא שכאשר השווה את מצב היהודים בארצות האסלאם למצב היהודים באירופה באותו הזמן, הוא הצליח להוכיח כי מצבם של הראשונים היה טוב הרבה יותר ממצבם של האחרונים. אשתור הראה, למשל, כי אומנם גם בארצות המזרח הופלו היהודים כמיעוט דתי, אלא שבמשך מאות שנים כמעט ולא הוגבלו בבחירת משלח ידם או סבלו מרדיפות דת בשל עיסוקם בו, בעוד שאחיהם באירופה נרדפו הן כמיעוט דתי והן בשל היותם קבוצה מעמדית-כלכלית מיוחדת.
מנגד, היו שביקרו את אשתור וטענו כי הביוגרפיה האישית שלו והתקופה בה חי השפיעו על שיקול דעתו כחוקר ופגעו באובייקטיביות של מחקריו, בפרט בדרכים בהן נקט כדי להסביר את מה שראה כשקיעת חיי התרבות היהודיים בארצות המזרח. בנוסף, יש הרואים בסגנון הכתיבה הציורי שלו כסגנון שאיננו מתאים לכתיבה האקדמית.
מחקריו ועבודתו > סדרת הספרים על תולדות היהודים במצרים ובסוריה תחת שלטון הממלוכים

סדרת הספרים הראשונה שחיבר היא בת שלושה כרכים, והיא יצאה לאור בין השנים תש"ד–תש"ל. הכרך הראשון הוא עיבוד עבודת הדוקטורט של אשתור, והוא עוסק בתולדות היהודים במצרים ובסוריה (אך לא בישראל) תחת שלטון הממלוכים הבחרים; הכרך השני דן בתולדות היהודים באותן ארצות, תחת שלטון הממלוכים הברג'ים (הצ'רקסים); והכרך השלישי הוא כרך משלים, הכולל בעיקר תעודות מן הגניזה הקהירית ומפתחות לשלושת הכרכים.
אשתור משלב בשני הכרכים הראשונים מקורות מוסלמיים, נוצריים ויהודיים, והוא הראשון לעשות כן. מטרת החיבורים היא לתת את כל המידע הקיים על היהודים בתקופה זו, תוך ניסיון לעמוד על הגורמים שהביאו לירידה ולהתנוונות התרבותית, הכלכלית והצבאית של ארצות המזרח, לרבות מה שאשתור ראה כשקיעה הרוחנית של יהודי ארצות האסלאם.
מחקריו ועבודתו > סדרת הספרים על קורות היהודים בספרד המוסלמית

לאחר שהחל לעבוד כמרצה באוניברסיטה העברית, בשנת 1955, החל במקביל לעבוד על מחקרו הגדול השני, שעסק בקורות היהודים בספרד המוסלמית.
הסדרה יצאה לאור בשתי מהדורות בשפה העברית, ומספר רב של מהדורות בשפה האנגלית. אחד ההבדלים החשובים בין המהדורה העברית למהדורה האנגלית, הוא קיומו של אינדקס שמות ומקומות בסוף כל כרך במהדורה האנגלית.
כמו בסדרת ספריו הקודמת, גם סדרת ספרים זו מתבססת על מקורות מוסלמיים, נוצריים ויהודיים, לרבות תעודות מן הגניזה הקהירית וגניזות נוספות. לצורך עבודתו ביקר גם בספריות השונות באירופה, לרבות בספרד, שם גם טייל בשכונות הערים בהן חיו היהודים והוא אף שילב בספר צילומים והתרשמויות אישיות מביקורים אלה.
הכרך הראשון עוסק בתקופה המתחילה מכיבוש ספרד לראשונה על ידי הערבים, בשנת 711 לספירה, ועד לשקיעת הח'ליפות האומיית, בשנת 1002. הוא מתאר את שלבי הכיבוש והתבססות הערבים בספרד המוסלמית; שלבי הקמת הח'ליפות ותאור השושלת מראשיתה ועד אחריתה; התחלת שקיעת שליטת הערבים בספרד והסיבות לכך. תיאור מפורט נוסף הוא של הקהילות היהודיות, בין היתר בקורדובה, בסביליה, בגרנאדה, בטולידו, בקלעת איוב (קלעתאיוד), בסרגוסה, בברצלונה, בטרגונה, בטורטוסה, במארידה, בביג'ה ובערים אחרות; וכן קשריהן עם הקהילות היהודית החשובות בעולם, לרבות צפון אפריקה, מצרים ועם ישיבות בבל וגאוניה. עוד מתוארים חיי היהודים ובפרט פריחת חיי התרבות והדת תחת השלטון המוסלמי וכן דרכי הפרנסה באותה התקופה. פרק שלם (וחשוב) מוקדש לפועלו של חסדאי אבן שפרוט ולקורות התקופה בה כיהן כראש היהודים ושר יהודי תחת השליטים המוסלמים השונים. בנוסף, מתוארת המחלוקת הגדולה בין הבלשן מנחם אבן סרוק והמשורר והבלשן דונש בן לברט ותלמידיהם. הכרך מסתיים בתיאור שליטיה המוסלמים של ספרד, בשלהי המאה העשירית, ובתאור קורות היהודים באותה התקופה, לרבות תאורם של אישים יהודיים ידועים שפעלו באותו הזמן, בין היתר רבנו משה בן חנוך ובנו ר' חנוך בן משה, הפייטן ר' יוסף בן יצחק אבן תור אביתור, הסוחרים יעקב ויוסף ג'ו, והמדקדקים ר' יהודה חיוג', ור' יצחק אבן ג'יקטילה.
הכרך השני עוסק בתקופה המתחילה ממות המצביא אל-מנצור, בשנת 1002, ועד לכיבוש טולידו על ידי הנוצרים, בשנת 1085. מתוארת התפוררות הח'ליפות הספרדית והסיבות שהביאו לכך, והקמתן של הנסיכויות המוסלמיות במקום הח'ליפות המרכזית; עלייתו לגדולה של שמואל הנגיד ושל בנו, יהוסף הנגיד וגורלו הטראגי, בממלכת גרנאדה; כמו כן מתוארות הקהילות היהודיות במאה האחת עשרה, והפריחה התרבותית והספרותית של היהודים תחת השלטון המוסלמי בתקופה זו. בין היתר מתואר פועלם של המדקדק יונה אבן ג'נאח, המשורר שלמה אבן גבירול והפילוסוף בחיי אבן פקודה; נאמן לסגנון כתיבתו המיוחד, כולל אשתור בספר יומן של אישיות יהודית מדומה, סוחר בדים יקרים ומשי, עשיר ומכובד, בשם אבו יעקוב יוסף, ודרכה הוא מתאר את חיי היום יום בטולידו, מנקודת מבטו האישית. הספר מסתיים בתיאור קורותיה של ספרד בתקופה שלפני הכיבושים הנוצריים. לכרך השני צורפה חוברת של 14 מפות וציורים של שכונות היהודים בפורטוגל (ליסבון) ובספרד, תחת שלטון המוסלמים.
מחקריו ועבודתו > מחקריו על הסחר והכלכלה בלבנט

אשתור נודע בעולם האקדמי בעיקר בשל מחקריו על ההיסטוריה של הסחר והכלכלה של ארצות המזרח המוסלמי בימי הביניים. הוא חיבר ספרים כלליים על ההיסטוריה החברתית והכלכלית של ארצות המזרח בימי הביניים המאוחרים ועל הסחר בלבנט באותה התקופה. ספרים נוספים שחיבר עסקו באותה התקופה, אך דנו בנושאים ספציפיים יותר, בין היתר על היסטוריה של המחירים והשכר; על מתכות יקרות ומאזן התשלומים; וכן על סחר הבדים בין אירופה למזרח.
בנוסף, כתב אשתור מספר רב של מאמרים בנושאים אלה, בין היתר על המסחר שהתנהל במזרח בימי הביניים, על ההיסטוריה החברתית והכלכלית של האזור, על חלקם של היהודים בחיי המסחר והכלכלה, וכן על הקשרים הכלכליים בין המזרח והמערב, בתקופה זו. חלק ממאמריו בנושא זה הקדיש לארץ ישראל. החשובים מבין מאמריו קובצו בחמישה כרכים, בהתאם לנושאים עליהם נכתבו (לפרטים נוספים ראו בפרק: "קובצי מאמרים").
ספריו ומאמריו יצאו לאור לראשונה במספר שפות, בין היתר בגרמנית, בעברית, באנגלית, בצרפתית ובאיטלקית. חלקם אף יצאו לאור ביותר משפה אחת.
מחקריו ועבודתו > ערכים אנציקלופדיים ומאמרים נוספים

אשתור כתב ערכים אנציקלופדיים רבים באנציקלופדיה יודאיקה (ראו להלן, בפרק: "קישורים חיצוניים: ערכים אנציקלופדיים") ובאנציקלופדיה העברית, וכן כתב מספר מאמרי ביקורת על ספרים שיצאו לאור בזמנו, ועסקו בתחום התמחותו. בנוסף, כתב מספר מאמרים על ארץ ישראל וירושלים; וכן את ההקדמה לקובץ המחקרים על יהדות מרוקו, של החוקר דוד קורקוס, בה פרט על חייו ופועלו של קורקוס ועל משפחתו.
חיבוריו > ספרים

Eli Strauss, Geht das Judentum unter? Eine Erwiderung auf Otto Hellers "Untergang des Judentums" (Schriftenreihe des zionistischen Landeskomitees für Österreich, Nr.3), Wien: Verlagsbuchhandlung Dr. H. Glanz, Zionistisches Landeskomitee für Österreich, 1933 (76 Seiten)
Eli Strauss, Bibliographie der Schriften Prof. Dr. Samuel Krauss' 1887–1937, herausgegeben vom Festkomitee zur Feier seines siebzigsten Geburtstages, Wien: Typ. F.Holzer, 1937 (56 Seiten)
תולדות היהודים במצרים ובסוריה תחת שלטון הממלוכים , ירושלים: מוסד הרב קוק, 3 כרכים:
כרך ראשון: א. שטראוס, תקופת הממלוכים הבחרים, ה’ אלפים י’–ק"מ (צ"ל קמ"ג) / 1250–1382, תש"ד–1944 (1 + 376 + XXIII עמודים).
כרך שני: א. שטראוס, תקופת הממלוכים הברג'ים, הקמ"ג–רע"ז / 1382–1517, תשי"א–1951 (XXIV + 561 + 2 עמודים).
כרך שלישי: אליהו שטראוס-אשתור, תעודות מן הגניזה, תש"ל–1970 (ט"ו + 2 + 202 עמודים. כולל מפתחות לשלושת הכרכים).
תולדות יהדות מצרים (נערך על ידי עזריאל שוחט, על פי כתב יד של א. אשתור), סדרת יהדות התפוצות 1, תל אביב: הוצאת מטכ"ל – קצין חנוך ראשי – ענף השכלה, תשי"ז (65 + 2 עמודים).
קורות היהודים בספרד המוסלמית , 2 כרכים, ירושלים: קרית-ספר:
כרך ראשון: א. אשתור, מכיבוש ספרד עד שקיעת הכ'ליפות (711–1002), תש"ך–1960 (מהדורה שנייה מתוקנת ומורחבת: 1966, 1977) (X + 313 עמודים).
כרך שני: א. אשתור, ממות אל-מנצור עד כיבוש טולידו (1002–1085), תשכ"ו–1966 (XI + 429 עמודים).
Eliyahu Ashtor, Histoire des prix et des salaires dans l’Orient médiéval, Paris: S.E.V.P.E.N., 1969 (572 pages) (על ההיסטוריה של המחירים והשכר במזרח, בימי הביניים).
Eliyahu Ashtor, Les métaux précieux et la balance des paiements du Proche-Orient à la basse époque, Ecole practique des hautes etudes – VIe section, Paris: S.E.V.P.E.N., 1971 (125 pages) (על מתכות יקרות ומאזן התשלומים במזרח, בימי הביניים המאוחרים).
Eliyahu Ashtor, The Jews of Moslem Spain , translated from the Hebrew by Aaron Klein and Jenny Machlowitz Klein, 3 volumes, Philadelphia: Jewish Publication Society of America (תרגום לאנגלית של "קורות היהודים בספרד המוסלמית"‏ ):
Volume 1: 1973 (other printings: 1979; 1984; 1985; 1991; 1992; 1993; 2000; since 2011 print on demand) (469 pages).
Volume 2: 1973 (other printings: 1979; 1984; 1985) (381 pages).‏
Volume 3: 1973 (other printings: 1979; 1984; 1985) (310 pages).‏
Volumes 2/3: since 1991, volumes 2 and 3 bound together; 1992; 1993; 2000; since 2011 print on demand (704 pages).
E. Ashtor, A social and economic history of the Near East in the Middle Ages, London: Collins, 1976 (384 pages).
E. Ashtor, Storia economica e sociale del Vicino Oriente nel Medioevo, traduzione di Sergio Antonucci, Torino: G. Einaudi, 1982 (XVI + 366 + 12 pages). (Italian translation of the book: "A social and economic history of the Near East in the Middle Ages")
Eliyahu Ashtor, Europäische Tuch ausfuhr in die Mittelmeerländer im Spätmittelalter (1350–1500), Nürnberg: Zentralinstitut 06, Sektion Lateinamerika, 1982 (51 pages) (על בד היצוא במדינות הים התיכון באירופה בימי הביניים המאוחרים).
Eliyahu Ashtor, Levant trade in the later Middle Ages, Princeton, N.J.: Princeton University Press, 1983 (XXII + 599 pages).
חיבוריו > קובצי מאמרים

Eliyahu Ashtor, Studies on the Levantine trade in the Middle Ages, London: Variorum Reprints, 1978 (372 pages) (reprint of 12 articles originally published in various journals, 1956–1976).
Eliyahu Ashtor, The Medieval Near East, social and economic history, London: Variorum Reprints, 1978 (362 pages) (papers written over the past twenty-five years, in English, French or Italian).
Eliyahu Ashtor, The Jews and the Mediterranean economy, 10th–15th centuries, London: Variorum Reprints, 1983 (316 pages) (facsimile reprints of eight articles, first published between 1959 and 1980).
Eliyahu Ashtor (edited by Benjamin Z. Kedar), East-West trade in the medieval Mediterranean, London: Variorum Reprints, 1986 (344 pages) (reprint of 11 articles published between 1972 and 1984, in English, French, German or Italian).
Eliyahu Ashtor (edited by Benjamin Z. Kedar), Technology, industry, and trade, the Levant versus Europe, 1250–1500, London: Variorum Reprints, 1992 (X + 331 pages) (reprint of 9 articles published between 1977 and 1984, in English, French or Italian).
חיבוריו > שיעורים

תולדות העולם המוסלמי, רשימות לפי הרצאותיו של א’ אשתור, ערך רפאל גלייך, 2 כרכים, ירושלים: מפעל השכפול – הסתדרות הסטודנטים של האוניברסיטה העברית, תשי"ח (כרך א': ג' + 71 עמודים; כרך ב': 177 עמודים).
טכסטים מספרי פולמוס מוסלמיים נגד היהדות, לסמינריון של א. אשתור, ירושלים: האוניברסיטה העברית בירושלים, הפקולטה למדעי הרוח – המכון למדעי המזרח, תש"ך (135 עמודים).
טכסטים משפטיים ערביים, לשעוריו של א’ אשתור במשפט מוסלמי, ירושלים: האוניברסיטה העברית בירושלים, הפקולטה למדעי הרוח – המכון למדעי המזרח, תשכ"א (הדפסה שנייה: תשל"ו) (105 עמודים).
טכסטים משפטיים ערביים ללימודי החוג תרבות מוסלמית, מסות מחקר על משוררים עבריים, ירושלים: ירושלים: הפקולטה למדעי הרוח – המכון ללימודי אסיה ואפריקה, מפעל השכפול, תשכ"ו–1965 (117 עמודים).
טכסטים לסמינריון "אהל אד’-ד’מה", של א’ אשתור, 3 חוברות, ירושלים: האוניברסיטה העברית בירושלים, הפקולטה למדעי הרוח – המכון למדעי המזרח, תשכ"ב (70 עמודים).
טכסטים לתרגיל בקורות היהודים בארצות המוסלמיות, לוקטו בידי א’ אשתור, ירושלים: האוניברסיטה העברית בירושלים – הפקולטה למדעי הרוח – החוג ללימודי אסיה ואפריקה, תשכ"ז (438 עמודים).
חיבוריו > ממחקריו שיצאו בתדפיס נפרד

אלי שטרויס, "כיבושי המונגולים והיהודים: לתולדות היהודים במזרח לפי מקורות ערביים", הדפסה מיוחדת מתוך "ציון" שנה ד’ ספר א’, ירושלים: תרצ"ט, עמ’ 51–70.
אלי שטרויס, "מסע להודו", מכתב מעדן למצרים בשנת 1153 לספה"נ, הדפסה מיוחדת מתוך "ציון", שנה ד’, ספר ג’, ירושלים: תרצ"ט, עמ' 217–231.
Eli Strauss, Prix et salaires à l’époque mamlouke, une étude sur l’état économique de l’Égypte et de la Syrie à la fin du Moyen âge, extrait de la Revue des études islamiques, année 1949, Paris: P. Geuthner, 1950, pp. 49–94.
E. Staruss, L'inquisition dans l'état Mamlouk, estratto dalla Rivista degli studi orientali, vol. XXV, Roma: 1950, pp. 11–26.
E. Ashtor, Prolegomena to the Medieval history of Oriental Jewry, reprinted from The Jewish quarterly review, Vol. 50, no. 1 (July 1959), pp. 55–68; vol. 50, no. 2 (Oct. 1959), pp. 147–166, Philadelphia, Pa: University of Pennsylvannia Press, 1959.
E. Ashtor, Some unpublished sources for the Bahri period, extr. de Scr. Hieros. IX. 1961, pp. 11–30.
E. Ashtor, The number of Jews in mediaeval Egypt, reprinted from Journal of Jewish studies, vol. 18 and 19, 1967–1968, Jerusalem: Hebrew University of Jerusalem, Institute of Asian and African Studies, 1970, pp. 9–42 (vol. 18); pp. 1–22 (vol. 19). ממאמריו החשובים והמצוטטים ביותר במחקרים במדעי היהדות.
Eliyahu Ashtor, Miscellanea, quelques observations d'un orientaliste sur la thèse de Pirenne, sonderdruck aus Journal of the Economic and Social History of the Orient, 13 (1970), S. 166–194.
E. Ashtor, The diet of salaried classes in the Medieval Near East, reprinted from Journal of Asian history, v. 4, no. 1, 1970, Wiesbaden: O. Harrassowitz, 1970, pp. 1–24.
E. Ashtor, Salaires dans l'Orient medieval a la basse-epoque, reprint from La revue des etudes islamiques, 39/1, Paris: Geuthner, 1971, pp. 103–117.
Eliyahu Ashtor, Banking instruments between the Muslim East and the Christian West, 1972 (21 pages).
E. Ashtor, Profits from trade with the Levant in the fifteenth century, Sonderdruck aus Bulletin of the School of Oriental and African Studies, 38 (1975), S. 250–275.
E. Ashtor, The Development of Prices in the Medieval Near East, Leiden, Köln: E.J. Brill, 1977, pp. 98–115.
Eliyahu Ashtor, The Jews of Traponi in the later middle ages, photocopy from Studi medievali, Vol. 25, no. 1 (June 1984) (30 pages).
Eliyahu Ashtor, Venezia e il pellegrinaggio in Terrasanta nel basso medioevo, offprint from Archivio storico italiano, anno CXLII, n. 524, disp. II (aprile-giugno), Firenze: L. S. Olschki, 1985, pp. 197–223.
Eliyahu Ashtor, Essai sur les prix et les salaries dans l'empire califien, Estratto dalla Rivista degli studi orientali, v. 36, pp. 19–69.
ספר זיכרון

B.Z. Kedar and A.L. Udovitch (editors), The medieval Levant, studies in memory of Eliyahu Ashtor (1914–1984) (Asian and African Studies 22), Haifa: Gustav Heinemann Institute of Middle Eastern Studies, University of Haifa, 1988 (291 pages).
מתלמידיו

יוסף דרורי
אהרן ליש
יוסף סדן
לקריאה נוספת

גצל קרסל, "אליהו אשתור", לכסיקון הספרות העברית בדורות האחרונים, שני כרכים, מרחביה: ספרית פועלים, תשכ"ה–תשכ"ז, כרך א', בעמ' 166.
ש"ד גויטיין, "כתבי גניזה מן התקופה הממלוכית", תרביץ מ"א (תשל"ב), עמ' 59–81.
Benjamin zeev Kedar, In memoriam Eliyahu Ashtor, Asian and African Studies 19 (1985), pp. 119–121.
List of E. Ashtor’s publications, in: B.Z. Kedar and A.L. Udovitch (editors), The medieval Levant, studies in memory of Eliyahu Ashtor (1914–1984) (Asian and African Studies 22), Haifa: Gustav Heinemann Institute of Middle Eastern Studies, University of Haifa, 1988, pp. 11–33.
אמיפמפרידין

| --- | --- |

 שמות מסחריים בישראל
 פירדפסה - firdapse
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C5H7N3 
 מסה מולרית:  109.063997 יחידת מסה אטומית מאוחדת 
 נתונים פרמוקוקינטיים
 זמן מחצית חיים:  2.5-4 שעות
 הפרשה:  בכליות
 בטיחות
 מעמד חוקי:  תרופת מרשם, בישראל כלולה בסל הבריאות
 דרכי מתן:  מתן פומי
 מזהים
 קוד ATC:  N07XX05 
 מספר CAS:  54-96-6
 PubChem:  5918
 ChemSpider:  5705
 
אמיפמפרידין (amifampridine)‏ (pyridine-3,4-diamine, 3,4-diaminopyridine, 3,4-DAP) משמש כתרופה, בעיקר בטיפול במספר מחלות שרירים נדירות. צורת הבסיס החופשי(אנ') של התרופה שימשה לטיפול בתסמונות מיאסטניות מולדות(אנ') ובתסמונת מיאסטנית ע"ש למברט-איטון(אנ') (להלן LEMS), במסגרת טיפולי חמלה(אנ') מאז שנות ה-90 של המאה ה-20 והומלצה כטיפול קו ראשון ב- LEMS ב -2006, תוך שימוש בצורות אד הוק של התרופה, מכיוון שלא הייתה קיימת גרסה משווקת.
רופאים בבית החולים AP-HP בפריז(אנ') יצרו את צורת מלח הפוספט של התרופה, אשר פותחה בהמשך על ידי מספר חברות, עד שלבסוף, חברת ביומרין פרמסוטיקל(אנ') קיבלה את האישור האירופי לשיווק התרופה, בשנת 2009, בשם המסחרי פירדאפס (Firdapse) או פירדפסה בישראל, והעניקה את זכויות השיווק בארצות הברית לחברת קטליסט(אנ').
החל מחודש ינואר 2017, קטליסט וחברה אמריקנית נוספת, ג'קובוס פרמסוטיקלס (Jacobus pharmaceuticals), אשר ייצרה את צורת הבסיס החופשי והעניקה אותו בחינם מאז שנות ה-90 של המאה ה-20, התחרו על קבלת אישור מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA), עבור גרסאותיהן; לחברה שתקבל את האישור, תהיינה שבע שנים של בלעדיות בשיווק התרופה.
לאמיפמפרידין פוספט יש מעמד של "תרופת יתום" באיחוד האירופאי עבור LEMS וחברת קטליסט מחזיקה במעמד "תרופת היתום" ובמעמד של תרופה פורצת דרך(אנ') בארצות הברית.
שימושים רפואיים

אמיפמפרידין משמש לטיפול בתסמונות מיאסטניות מולדות(אנ') רבות, במיוחד באלה עם פגמים בכולין אצטילטרנספראז(אנ') ,בהזרמת קינאז 7(אנ'), ובאלה אשר כל סוג של פגם גורם להתנהגות של "ערוץ מהיר" של קולטן האצטילכולין(אנ')‏. אמיפמפרידין משמש אף לטיפול בפסוריאזיס ולטיפול בתסמינים של LEMS‏.
תסמונת מיאסטנית על שם למברט-איטון (LEMS) היא מחלה אוטואימונית נדירה של הולכה נוירומוסקולרית, שבה יש פגם בשחרור של המוליך העיצבי אצטילכולין. בחולים עם LEMS, הרמות הנמוכות של אצטילכולין אינן מספיקות כדי להביא להתכווצויות נורמליות של השרירים, מה שגורם לחולשת שרירים, המתבטאת בקשיים בהליכה, בהרמת חפצים, בדיבור, בבליעה, ובקשיי ראיה.
התוויות נגד

מכיוון שאמיפמפרידין משפיע על תעלות יונים ממותגות-מתח, הוא בעל התווית נגד לשימוש באנשים עם תסמונת QT מוארך ובאנשים הנוטלים תרופה העלולה להאריך QT כמו סולטופריד(אנ') דיסופרמיד(אנ'), ציסאפריד(אנ') דומפרידון(אנ'), ריפמפיצין או קטוקונזול(אנ'). אמיפמפרידין אף בעל התווית נגד באנשים עם אפילפסיה, או עם אסתמה הנשלטת בצורה גרועה.
תופעות לוואי

תופעות הלוואי המגבילות-מינון, כוללות נמלול או חוסר תחושה, קשיי שינה, עייפות ואובדן חוזק השרירים.
אינטראקציות הקשורות למערכת אנזימי הציטוכרום P450 בכבד(אנ'), נחשבות בלתי סבירות.
פרמקולוגיה > מנגנון פעולה

ב- LEMS, שחרור אצטילכולין מעוכב, מכיוון שנוגדנים המעורבים בתגובת הגוף כנגד סוגים מסוימים של סרטן, מגיבים בהצלבה עם תעלות +Ca2‏(אנ') על הממברנה בצומת הנוירומוסקולרית. אמיפמפרידין פועל על ידי חסימת שטף תעלת האשלגן(אנ'), בקצות העצבים, כך שמשך פוטנציאל הפעולה גדל. תעלות +Ca2 יכולות להיות פתוחות למשך זמן ארוך יותר ולאפשר שחרור גדול יותר של אצטילכולין גדול יותר, כדי לגרות את השריר בקצה המוטורי.
פרמקולוגיה > פרמקוקינטיקה

אמיפמפרידין נספג במהירות וכמעט לחלוטין (93-100%) מהמעיים. במחקר עם 91 נבדקים בריאים, ריכוזי השיא של אמיפמפרידין בפלזמת הדם הושגו לאחר 0.6 (± 0.25) שעות, כאשר ניטל ללא מזון, או לאחר 1.3 (± 0.9) שעות לאחר ארוחה שומנית, כלומר, מהירות הספיגה משתנה באופן נרחב. מחצית החיים הביולוגית(אנ')‏ (2.5 ± 0.7 שעות) והשטח מתחת לעקומה(אנ')‏ (AUC = 117 ± 77 ng∙h/ml) משתנה אף הוא במידה רבה בין הנבדקים, אך כמעט אינו תלוי בצריכת מזון.
אמיפמפרידין עובר דה-אקטיבציה באמצעות אצטילציה(אנ') באמצעות N-אצטיל טרנספרזות(אנ') למטבוליט יחיד: 3-N-acetylamifampridine. פעילותם של אנזימים אלה (בעיקר
N-אצטילטרנספראז 2‏(אנ')) אצל אנשים שונים מסתמנת כאחראית בעיקר על ההבדלים בזמן מחצית החיים וה- AUC, אשר גדל עד פי 9, אצל אנשים בעלי חילוף חומרים איטי בהשוואה לאלה עם מטבוליזם מהיר‏. בבני אדם 93.2 עד 100% מהאמיפמפרידין מופרש בשתן בתוך 48 שעות מלקיחת התרופה, 74.0 עד 81.7% כ-N-acetylamifampridine ו-19% מסולקים ללא שינוי.
כימיה

3,4–דיאמינופירידין היא אבקה גבישית בעלת צבע צהוב בהיר – חום בהיר, המתמוססת ומתפרקת ב-218–220 מעלות צלזיוס. האבקה מסיסה בקלות במתנול, אתנול ומים חמים, אבל רק מעט בדיאתיל אתר. המסיסות במים בטמפרטורה של 20 מעלות צלזיוס היא 25 גרם/ליטר.
התרופה אמיפמפרידין פוספט מכילה את מלח הפוספט, באופן ספציפי: 4 4-aminopyridine-3-ylammonium dihydrogen phosphate‏. מלח זה יוצר גבישים מונוקליניים פריזמטיים (קבוצת חלל C2/c)‏ והוא מסיס בקלות במים. מלח הפוספט יציב, ואינו דורש קירור.
מחקר

אמיפמפרידין הוצע אף לטיפול בטרשת נפוצה. סקירה סיסטמטית שנערכה על ידי Cochrane גילתה כי אין נתונים לא-משוחדים, שתומכים בשימוש בה לטיפול בטרשת נפוצה. לא חל כל שינוי בנושא מאז שנת 2012‏.
התרופה בישראל

התרופה פירדפסה מאושרת לשיווק בישראל, בצורת טבליות, ומיועדת לטיפול סימפטומטי בתסמונת מיאסטנית ע"ש למברט-איטון (LEMS) במבוגרים. התרופה כלולה בסל הבריאות.
אצטדיון אליס פארק

| --- | --- |

אצטדיון אליס פארק, סוף 2009
 כינוי:  אצטדיון קוקה-קולה
 כתובת:  47 N. Park Lane, Johannesburg 2028 
 מיקום:  יוהנסבורג שבדרום אפריקה
 קואורדינטות:  26°11′51″S 28°03′39″E﻿ / ﻿26.1975°S 28.060833333333°E﻿ / -26.1975; 28.060833333333
 אבן יסוד:  1927
 תקופת הפעילות:  1928–הווה (כ־96 שנים)
 שופץ:  1982, 2009
 הורחב:  2009
 עלות הבנייה:  40 מיליון ראנד דרום אפריקאי
 בעלים:  גולן ליונס
 מפעיל:  ועדת אצטדיון אליס פארק
 משטח:  דשא
 קבוצות:  גולדן ליונס (רוגבי יוניון) אורלנדו פיירטס (כדורגל)
 מושבים:  62,567
 http://www.ellispark.co.za/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מטרופולין יוהנסבורג מוגדלת) אצטדיון אליס פארק(למפת מטרופולין יוהנסבורג רגילה) אצטדיון אליס פארק  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אצטדיון אליס פארק (באנגלית: Ellis Park), הידוע גם בשם נותנת החסות שלו כ"פארק קוקה-קולה", הוא אצטדיון ספורט ביוהנסבורג אשר בדרום אפריקה. האצטדיון משמש בעיקר למשחקי כדורגל ורוגבי יוניון ואף אירח את משחק גמר גביע העולם ברוגבי ב-1995 ואירח חלק ממשחקי מונדיאל 2010. בעבר האצטדיון אירח משחקי קריקט. בנוסף מתרחשים מעת לעת אירועי תרבות שונים באצטדיון.
האצטדיון מכיל כיום 60,000 מקומות והוא האצטדיון הרביעי בגודלו במדינה, ומהווה את משכנה של התאחדות הרוגבי יוניון של דרום אפריקה.
היסטוריה

האצטדיון הוקם בתחילה כדי לשמש את קבוצת הרוגני יוניון גולדן ליונס, אשר נאלצה לחלוק את אצטדיונה המקורי עם קבוצות שונות. הקבוצה פנתה לעירייה וקיבלה הסכמה מחבר מועצת העיר ג'יי. די. אליס (J.D. Ellis) אישור לבנות אצטדיון על שטח בן 53 קמ"ר (13 אקר). הבנייה החלה ב-1927 וארכה 8 חודשים. ב-1928 נחנך האצטדיון וביוני אותה שנה כבר ערכה גולדן ליונס את משחקה הראשון בו - כנגד נבחרת ניו זילנד ברוגבי יוניון. החל מאותה שנה האצטדיון אירח משחקי רוגבי רבים והפך למזוהה עם הספורט במדינה.
בתחילת שנות ה-80 עבר האצטדיון שיפוצים במהלכם נבנה מחדש בהתאם לסטנדרטים מודרניים, בהם התכנון הישן לא עמד עוד. האצטדיון המחודש כלל למעלה מ-60,000 מושבים.
על אף השיפוצים ב-2001 אירע אסון באצטדיון במהלך משחק כדורגל בין אורלנדו פיירטס והקייזר צ'יפס. לחץ הקהל, אשר עלה על תכולת האצטדיון, הביא למותם של 43 אנשים אשר נרמסו למוות.
ב-2005 מועדון הגולדן ליונס מכר את השליטה באצטדיון, וזה הפך לאצטדיון הראשון בבעלות שחורים בדרום אפריקה, לאחר שנקנה על ידי חברת אינטרצה לסגו (Interza Lesego).