stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רוסתם
מותו של רוסתם

שגאד, אחיו-למחצה של רוסתם, ומלך קאבול קושרים קשר לרצוח את רוסתם. בהתאם לתוכניתם, המלך עורך משתה ומעמיד פנים שהוא מעליב את שגאד ואת רוסתם. שגאד, המעמיד פני נעלב, הולך להתלונן אצל רוסתם ומשכנע אותו לצאת לקאבול לבדו כדי לדרוש את התנצלותו של המלך. רוסתם עושה כן ומקבל את התנצלותו של מלך קאבול, אשר מזמין אותו למשתה ולמסע ציד ביום המחרת. במהלך מסע הציד שגאד מנתב את רוסתם למסלול בו נחפר קודם לכן בור שבתחתיתו הוצבו חרבות וחניתות, ורוסתם נופל לבור עם סוסו. רוסתם הגוסס מבין ששגאד בגד בו, ומבקש ממנו להביא לו את קשתו וחציו כדי שיוכל להגן על עצמו מחיות טרף ברגעיו האחרונים. שגאד נעתר לבקשתו אך ממהר להתחבא בתוך גזע עץ חלול. בכוחותיו האחרונים רוסתם יורה חץ שחודר את קליפת העץ והורג את שגאד, אך מת מפצעיו זמן קצר לאחר מכן. דבר מותו של רוסתם מגיע לאביו זאל, שמתאבל עליו ומקים לו קבר מפואר.

מותו של רוסתם חותם את השאהנאמה.
דמותו של רוסתם

רוסתם מתואר בשאהנאמה כגיבור שבגיבורים, הנלחם למען איראן ומייצג את הטוב במלחמתו נגד הרוע. הוא נשלח פעם אחר פעם להגן על איראן מפני אויביה, צבאות זרים וכוחות על-טבעיים כאחד, ותמיד חוזר מנצח. לעיתים קרובות רוסתם נאלץ לצאת להצלת השאה הפזיז המתפתה בקלות לצאת למסעות כיבושים מסוכנים או לבצע מעשי שטות שונים ומשונים. רוסתם מושיע את השאהים פעם אחר פעם, אך ככל שחולף הזמן סבלנותו פוקעת ותסכולו מהם גובר, עד כדי כך שהוא חושב להרים ידיים מספר פעמים. עם זאת, הוא תמיד משתכנע לבוא לעזרתם בסופו של דבר, ולעולם אינו חומד את עמדת השאה, חרף ניסיונות חוזרות ונשנים להמליך אותו. השאהים עצמם מסתמכים על רוסתם ואף חוששים ממנו.

לצד מעלותיו הרבות, רוסתם מתאפיין גם בכמה מגרעות. העיקריות שבהן הן נטייתו להפריז באוכל ובשתייה ונטייתו להיפגע בקלות מדבריהם של הסובבים אותו.
דמותו של רוסתם > דמיון לגיבורים אחרים

קיימות מספר נקודות דמיון בין סיפורו של רוסתם לסיפורו של הגיבור האירי האגדי קוכוליין. שני הגיבורים בלתי מנוצחים, שניהם מביסים בעל חיים אימתני בילדותם, שניהם הורגים את בניהם בקרב ושניהם נרצחים בעקבות בגידה והורגים את רוצחם ברגעיהם האחרונים.

בנוסף, רוסתם חולק את מוטיב המטלות עם הגיבור הפרסי אספנדיאר ועם הגיבור היווני האגדי הרקולס.
לקריאה נוספת

שאהנאמה, תרגום לאנגלית מאת הלן זימרן
Iran Chamber Society, איראג' בשירי, "דמויות השאהנאמה של פירדוסי", 2003
רחש נלחם באריה בעוד רוסתם ישן
רוסתם נלחם בדרקון
רוסתם קוטל את הדיב הלבן
רוסתם מבכה את מות סוהראב
שלמה אלפאסי

| --- | --- |

 לידה:  1721 ה'תפ"א תוניס
 פטירה:  1801 (בגיל 80 בערך) ה'תקס"א תוניס
 מדינה:  הבייליק של תוניס
 רבותיו:  רבי מסעוד רפאל אלפסי
 בני דורו:  רבי נתן בורג'יל רבי יוסף הכהן יצחקי רבי עוזיאל אלחאייק
 אב:  רבי מסעוד רפאל אלפסי
הרב שלמה אלפאסי (סביב ה'תפ"א, 1721 - ט"ו בתמוז ה'תקס"א, 1801) היה דיין ופוסק הלכה בתוניסיה במאה השמונה עשרה, וכיהן כרבה הראשי של תוניסיה.
היסטוריה

נולד כבן בכור לאביו רבי מסעוד רפאל אלפאסי (רבה של תוניס), בשנת התפ"א-1721 לערך. למד רוב תורתו מאביו. התמנה לדיין בשנת התקי"א-1751, אך בפועל ייתכן שכיהן כדיין רשמי רק משנת תקמ"א. שימש כדיין בבית דינו של רבי יוסף הכהן יצחקי, ומאוחר יותר כמשנה לאב בית הדין - רבי נתן בורג'יל (הראשון). לאחר עלייתו של רבי נתן לארץ ישראל בסביבות שנת תקמ"ח-תקנ"ב 1787-1791, התמנה הרב אלפאסי לאב בית הדין ורבה הראשי של יהדות תוניסיה, בתפקיד כיהן עד פטירתו התקס"א-1801. התכתב בהלכה עם השד"ר הרב שמואל עובדיה הדס.
בימי חייו סבל מצרות שונות ובהם פטירת ילדיו. כמוכן, בשנת התקי"ו-1756 בעקבות מלחמה שהתחוללה בתוניס הבירה, נשרפו כתביו, ונשלל רכושו. על ריבוי יסוריו כתב רבי עוזיאל אלחייך:”הן בעון שנות מספר הסמוך לחמישים שנה, נושא סבל - סבלות מצרים יסורין באים עליו, ואף גם זאת לא  זזה ידו, מתחת יד ספרי הקודש” (ספר מערתא דדייני דף נח ע"א). במקום אחר מדמה הרב אלחייך את ייסוריו ליסורי המשיח.
הרב שלמה נהג בעצמו בכמה דברים כדעת המקובלים.
בימי חייו איבד את בנו ובתו, ולא השאיר אחריו צאצאים, נשא שלוש נשים בימי חייו.
חיבוריו

משחא דרבותא - חיבור המכיל שאלות ותשובות, דרשות וחידושים. נדפס לראשונה בליוורנו בשנת תקס"ה (1805) בידי אחייניו. הספר נכתב יחד עם אביו ואחיו, בשם הספר רמוזים שמות המחברים בראשי תיבות: מסעוד, שלמה, חיים אלפאסי.
כרוב ממשח - חידושים על הש"ס ועל הרמב"ם, נכתב יחד עם אחיו רבי חיים.
שאלות ותשובות - ידוע על 150 תשובות בהלכה ששלח לעיר גאבס, ואבדו.
ספר דרושים - נכתב יחד עם אביו ואחיו, ואבד.
הערות שוליים

↑  על פי ההקדמה לספר משחא דרבותא
↑  ראו מלכי תרשיש, ערך רבי שלמה אלפאסי.
↑  ראו: כרוב ממשח, חידושי הרמב"ם הל' שמיטה ויובל ד, כה.
1 2  ספר מערתא דדייני דף נט ע"א
↑  ספר מלכי תרשיש ערך משפחת אלפאסי עמ' צא
↑  ו: גנזי שלום סימן ט.א
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: רבי נתן בורג'יל (הראשון) | רבנים ראשיים לתוניסיה | הבא: רבי שמואל הכהן יצחקי |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 17095447   WorldCat (עם VIAF): 17095447
שובר קופות

שובר קופות (באנגלית: Blockbuster) הוא ביטוי מעולם הקולנוע המתאר סרט קולנוע שגרף סכומי כסף גבוהים, שהצליח מאוד מבחינה כלכלית. משמעות הביטוי היא שנפח כמות הכסף הרב שהתקבל בקופה, היה גדול מיכולתה הצפויה להכילו ולכן הסרט "שבר" את ה"קופה" – בלשון הגזמה.
ישנם מדדים שונים על מנת לאמוד עד כמה סרט מסוים הכניס, בהם: ההכנסות שהניב הסרט בקופות במהלך סוף השבוע הראשון לצאתו לאקרנים, וסך כל ההכנסות שהניב הסרט מאז יצא לאקרנים. לרוב מדדים אלו נאמדים על פי מכירות כרטיסים.
ניתן להחשיב את "מלתעות" (1975) של סטיבן ספילברג ואת "מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה" (1977) של ג'ורג' לוקאס כשוברי הקופות הראשונים, שכן סרטים אלו היו הראשונים שהופצו במספר רב של עותקים, והוקרנו בו-זמנית בבתי קולנוע רבים ברחבי ארצות הברית. עד לצאת שני סרטים אלו לאקרנים, סרטי הקולנוע הופצו במספר מצומצם של עותקים שהועברו ממדינה למדינה ומעיר לעיר.
הסרטים המכניסים ביותר בכל הזמנים

הסרטים המכניסים ביותר בכל הזמנים הם "אווטאר" (2009) ו"הנוקמים: סוף המשחק" (2019), עם הכנסות של כ-2.8 מיליארד דולר כל אחד.
בסכומים מותאמים לאינפלציה, הסרט המכניס ביותר מבחינת מכירות הוא "חלף עם הרוח" (1939), עם הכנסות של 1.8 מיליארד דולר בצפון אמריקה (במונחי מחירי כרטיסים של 2019), וכ-3.4 מיליארד דולר ברחבי העולם (במונחי מחירי כרטיסים של 2014).
ראו גם

Box Office Mojo
מאה הסרטים הישראליים הנצפים ביותר בכל הזמנים
שוברי קופות בקולנוע הרוסי
הערות שוליים

↑  טבלת ההכנסות בצפון אמריקה מותאמות לאינפלציה, באתר Box Office Mojo
↑  הסרט המכניס ביותר בהתאמה לאינפלציה, באתר ספר השיאים של גינס, ‏2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007566299805171  BnF: cb16735282r (data)  LCCN: sh2004008333 
ערך זה הוא קצרמרבנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שחלה (בוטניקה)

שחלה
השחלה היא איבר הרבייה הנקבי בצמחים.
בצמחים בעלי פרחים השחלות נמצאות בפרחים עצמם.
השחלה נמצאת במרכז הפרח, בתחתיתו של עמוד העלי ולרוב תיצור חלל סגור שבתוכו יתפתחו תאי המין הנקביים.
בפרחים לא קיים רחם, וההפריה נעשית בשחלה עצמה. תאי הרבייה הזכריים, המופיעים בדרך כלל כגרגירי אבקה צהובים, נוחתים על גבי העלי ונודדים במורדו אל השחלה, שם הם מפרים את הביציות. לאחר ההפריה נושרים עלי הכותרת של הפרח והשחלה גדלה, מתעבה והופכת לפרי, המכיל את הזרעים - עוברי הצמח.
ישנן שלוש תצורות של שחלות:
שחלה עילית, הבולטת מתוך קצה הגבעול שעליו צומח הפרח
שחלה תחתית, מוסתרת מתחת לשאר חלקי הפרח, הפרח צומח מעליה.
שחלה אמצעית נמצאת מתחת לחלק מאברי הפרח ובולטת מעל חלק אחר.
ראו גם

האבקה
שחלה - שחלה כאיבר רבייה נקבי בבעלי חיים
רחל שליט-מרכוס

| --- | --- |

 לידה:  1894 
 פטירה:  1942 (בגיל 48 בערך) אושוויץ, גרמניה הנאצית 
 
רחל שליט-מרקוס (בגרמנית: Rahel Szalit-Marcus;‏ 2 ביולי 1888 – אוגוסט 1942) הייתה אמנית ומאיירת יהודייה. היא הייתה ציירת וגרפיקאית הידועה באיוריה הליתוגרפיים. היא יצרה ציורי שמן, בצבעי מים ורישומים (בדיו, פסטל וגיר), והחלה להציג את ציוריה בסביבות 1920. בתחילת שנות ה-20 היא איירה ספרים ותיקי הדפסה, שרובם שרדו. בסוף שנות ה-20 ותחילת שנות ה-30, היא המשיכה לצייר, ואיוריה הופיעו בכתבי עת רבים. היא נולדה בטלז שבמחוז קובנה בליטא, אז חלק מהאימפריה הרוסית. היא הייתה פעילה בברלין בתקופת רפובליקת ויימאר ובפריז בשנות ה-30. היא נודעה בעיקר בזכות איוריה של נושאים יהודיים במזרח אירופה. שליט-מרקוס נספתה באושוויץ באוגוסט 1942.
קורות חיים

רחל מרקוס בילתה את שנות ילדותה המאוחרות בלודז' ולבסוף קיבלה אזרחות פולנית. היא הייתה דוברת יידיש כשפת אם, למדה גם פולנית, גרמנית וצרפתית. בשנת 1910 עברה מלודז' למינכן כדי ללמוד אמנות. שם התיידדה עם האמנים אנרי אפשטיין ומרסל סלודסקי. היא גם למדה בפריז ובלונדון. היא הייתה נשואה לשחקן יוליוס שליט משנת 1915 ועד מותו בהתאבדות ב-1919.
רחל שליט-מרקוס התגוררה בברלין מ-1916 עד 1933, ומשנת 1921 ואילך התגוררה ב-Stübbenstrasse 3 בשנברג. היא החלה לאייר תחת השם רחל שליט החל מאמצע שנות ה-20. יצירתה הופיעה במספר תערוכות של ההזצסיון הברלינאי, תנועת אמנות גרמנית שהוקמה בתחילת המאה. שליט הכירה את האמנים האקספרסיוניסטים היהודים לודוויג מידנר ויעקב שטיינהרדט, וזכתה בין היתר לתמיכתם של היסטוריונים לאמנות קרל שוורץ ורחל וישניצר. שליט בילתה בבתי קפה ידועים שפקדו אותם אמנים ומהגרים. היא יצרה קשרים עם אינטלקטואלים כמו הסופרת הפולנית-גרמנית אלאונורה קלקובסקה. הדימויים הליטוגרפיים של שליט הושוו לעיתים לעבודתה של קתה קולוויץ.
כחברה פעילה באגודת האמניות בברלין החל משנת 1927, שליט הציגה את ציוריה ועבודות אחרות לצד אמניות ידועות כמו קתה קולביץ, לוטה לזרשטיין, ג'ולי וולפטורן, קתה מינצר-נוימן וגרטה צ'אקי-קופוני. היא התפרסמה לאחר שהציגה ציור עטור פרסים בתערוכה Die Frau von Heute בשנת 1929.
שליט ברחה לצרפת לאחר עליית הנאצים לשלטון בגרמניה ב-1933. היא התגוררה במונפרנאס, שם הייתה קשורה לאסכולת פריז. ביוני 1935, היא הציגה תערוכת יחיד בגלריה זבורובסקי (נוסדה על ידי ליאופולד זבורובסקי), ונשארה ליצור בפריז עד 1939.
ביולי 1942 בעת גירוש היהודים מפריז, נעצרה שליט-מרקוס וגורשה לאושוויץ באוגוסט 1942. הסטודיו שלה בפריז נשדד, ורבות מיצירותיה המקוריות נהרסו או אבדו.
קורות חיים > יצירות ששרדו: ספרים מאוירים ותיקי דפוס

Fyodor Dostoyevsky, Das Krokodil, 1921
Leo Tolstoy, Die Kreutzersonate, 1922
Sholem Aleichem, Menshelakh un stsenes (Motl, the Cantor’s Son), 1922 – portfolio
Mendele Moykher Sforim, Fischke der Krumme, 1922 – portfolio
Hayim Nachman Bialik, Ketina Kol-bo, 1923
Charles Dickens, Londoner Bilder (stories from Sketches by Boz), 1923
Heinrich Heine, Hebräische Melodien, 1923 – portfolio
Claude Tillier, Mein Onkel Benjamin, 1927
גלריה

"ניגונים עבריים", 1923
"מוטל בן פייסי החזן", 1922
"גמל במדבר", 1926
הערות שוליים

↑  Fenster, Hersh (2021). Nos artistes martyrs. Paris: Hazan.
↑  Koller, Sabine (2012). "Mentshelekh un stsenes. Rahel Szalit-Marcus illustriert Sholem Aleichem".  In Aptroot, Marion; Gal-Ed, Efrat; Gruschka, Roland; Neuberg, Simon (eds.). Leket: Yiddish Studies Today. Düsseldorf: Düsseldorf University Press. pp. 207–31.
↑  "Rahel Szalit-Marcus and Solomon Gershov Illustrate Sholem Aleichem". Derfner Judaica Museum. 13 באפריל 2021. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Szalit-Marcus, Rachel". Jewish Virtual Library. נבדק ב-1 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fenster, Hersh (1951). Undzere farpaynikte kinstler. Paris. pp. 231–35.
↑  "Berliner Addressbücher".{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  Schwarz, Karl (1920). "Rahel Szalit-Marcus". Ost und West. 3–4: 74–77.
↑  Dzabagina, Anna (2019). "Berlin's Left Bank? Eleonore Kalkowska in Women's Artistic Networks of Weimar Berlin".  In Stolarksa-Fronia, Malgorzata (ed.). Polish Avant-Garde in Berlin. Berlin: Peter Lang. pp. 151–69.
↑  Wallach, Kerry (2017). Passing Illusions: Jewish Visibility in Weimar Germany. Ann Arbor: University of Michigan Press. pp. 48–50.
↑  Szalit-Marcus, Rahel. "Rahel Szalit-Marcus, Verein der Berliner Künstlerinnen 1867".{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268769405171  PLWABN: 9810549400805606  GND: 1030529973  ISNI: 0000 0004 3978 7699  LCCN: no2023093360  NTA: 300941226  RKD: 360132  ULAN: 500129386  VIAF: 295425015   WorldCat (עם VIAF): 295425015
שיטת החזקה ההפוכה

באנליזה נומרית שבמתמטיקה שיטת החזקה ההפוכה היא שיטה למציאת קירוב לערך עצמי כלשהו של מטריצה ואת הווקטור העצמי המתאים לו. השיטה מתבססת על רעיון דומה לרעיון של שיטת החזקה למציאת ערכים עצמיים.
השיטה מקבלת כקלט מטריצה  A ומספר  \lambda , ומוצאת את הערך העצמי הכי קרוב ל- \lambda  ואת הווקטור העצמי המתאים לו. הרעיון של השיטה מתבסס על כך שהערך העצמי של  A  הקרוב ביותר ל- \lambda  הוא הערך העצמי הגדול ביותר של  (A-\lambda I)^{-1} ואז פועלים על פי שיטת החזקה.
תיאור השיטה

עבור מטריצה ריבועית  A בגודל  n\times n ומספר  \lambda .
l_{i} יתכנס לערך העצמי הקרוב ביותר ל- \lambda .
אם הערך העצמי  \lambda  בעל מרחב עצמי ממימד 1 (ללא ריבוי) אז הווקטור  v_{i} מתכנס לוקטור העצמי המתאים לערך העצמי שנמצא.
קצב התכנסות וסיבוכיות

בגלל שקצב ההתכנסות של שיטת החזקה תלוי בפער בין הערך העצמי הגדול לזה הבא אחריו, קצב ההתכנסות של שיטת החזקה ההפוכה תלוי במרחק בין הערך העצמי הקרוב ביותר ל- \lambda  לזה הבא אחריו. כיוון שהפעלה של  (A-\lambda I)^{-1} מגדילה את המרחק בין הערכים העצמיים שקרובים ל- \lambda  (במיוחד אם הם קרובים מאוד), מספר האיטרציות הנדרשות בשביל לקבל קירוב טוב הוא יחסית נמוך. החיסרון של השיטה הוא שכדי לחשב את  (A-\lambda I)^{-1} נדרשות  {\mathcal {O}}(n^{3}) פעולות. לאחר שלב זה, כל איטרציה דורשת  {\mathcal {O}}(n^{2}) פעולות.
שיטת החצייה

מספר צעדים של יישום שיטת החצייה במרווח התחלתי. [a_{1},b_{1}]. הנקודה האדומה היא השורש של הפונקציה.
שיטת החצייה היא שיטה איטרטיבית למציאת השורש של הפונקציה, הנעשית באמצעות סדרת קירובים תוך שימוש בחישוב הערך האמצעי
באנליזה נומרית, שיטת החצייה (באנגלית: bisection method) היא אלגוריתם למציאת שורש של פונקציה, אשר עושה שימוש איטרטיבי בחלוקת המרווח לשורש בשניים וכך לבחור מרווח קטן יותר שבו השורש נמצא. תהליך זה נמשך עד שהפער מספיק קטן.
תיאור

נניח שאנו רוצים לפתור את המשוואה  f(x)=0, כאשר  f היא פונקציה רציפה. בהינתן שתי נקודות  a ו- b, שלערכי הפונקציה בהן יש סימנים הפוכים, ממשפט ערך הביניים נובע שלפונקציה יש לפחות שורש אחד במרווח זה  [a,b]. שיטה זו מחלקת את המרווח בשתיים בכל איטרציה:
אחר כך, ישנן שלוש אפשרויות: באפשרות הראשונה  f(c)=0 ובכך מצאנו את מבוקשנו. שתי האפשרויות האחרות הן של- f(a) ול- f(c) יש ערכים הפוכים בסימנם, או של- f(b) ול- f(c) יש ערכים הפוכים בסימנם. האלגוריתם ימשיך לאיטרציה הבאה למרווח בין שני הערכים, שבהם הסימנים של הפונקציות שלהם הפוכים.
אם  f היא פונקציה רציפה במרווח  [a,b] ו- f(a)\cdot f(b)<0, אזי שיטת החצייה מתכנסת. למעשה, ניתן לחשב שגיאה מוחלטת לשיטה החצייה ברוב המקרים:
לאחר  n צעדים. במילים אחרות, השגיאה מתחלקת בשתיים בכל איטרציה, לכן השיטה מתכנסת באופן ליניארי (סדר ההתכנסות הוא 1). אבל השיטה מתכנסת באופן ודאי אם ל- f(a) ול- f(b) יש ערכים הופכיים. מכאן, 
שיטת החצייה יעילה פחות משיטת ניוטון-רפסון (מתכנסת לאט יותר), אולם בניגוד לשיטת ניוטון-רפסון, ההתכנסות בה מובטחת.
פסאדו-קוד

להלן הצגה של שיטה החצייה בקוד פייתון. הערכים ההתחלתיים של  a ו- b חייבים להיות כך ש- f(a)\cdot f(b)<0 (כמו שנדרש למעלה). המשתנה epsilon מגדיר כמה מדויקת תהיה התוצאה.
# שיטת החצייה
while (b - a) > epsilon:
    
    #חישוב הערך האמצעי
    c = (a + b) / 2.
    
    if f(a)*f(c) > 0:
        #התעלם מהחצי השמאלי
        a = c
    else:
        #התעלם מהחצי הימני
        b = c
רמת הזנה

רמת הזנה ראשונה: צמחייה, ואצות פיטופלנקטון באגם, הם יצרנים ראשוניים. הם צורכים חומרי מזון מהקרקע או מהמים, ומייצרים את מזונם בכוחות עצמם באמצעות שימוש באנרגיית השמש.
רמת הזנה או רמה טרופית (בפ"א רפה) של אורגניזם מסוים מייצגת את מקומו בשרשרת המזון. המילה טרופי נגזרת מיוונית, trophē) τροφή), ומשמעה אוכל או אכילה. שרשרת המזון מייצגת רצף אורגניזמים אשר אחד ניזון מהאחר ונאכל בתורו על ידי יצורים אחרים. מספר השלבים של אורגניזם מבסיס שרשרת המזון מייצג את רמת ההזנה שלו. שרשרת המזון מתחילה ברמת הזנה 1 עם יצרנים ראשוניים כגון צמחים, ממשיכה לאוכלי-צמחים ברמה 2, טורפים ברמה 3 הכוללת מגוון אורגניזמים הצדים יצורים אחרים כגון צמחים טורפים, חרקים וכדומה, בדרך כלל מסתיימת ברמה 4 או 5 בטורפי בשר או טורפי על. הדרך במעלה שרשרת המזון עשויה להיות זרימה חד כיוונית, או כמארג מזון. סביבה אקולוגית בעלת מגוון ביולוגי גבוה יותר מהווה מעבר הזנתי מורכב יותר.
סקירה

שלוש הדרכים הבסיסיות שאורגניזמים משיגים את מזונם הם כיצרנים, כצרכנים או כמפרקים.
יצרנים: הם באופן טיפוסי צמחים או אצות. צמחים ואצות אינם אוכלים בדרך כלל אורגניזמים אחרים, אולם נוטלים נוטריאנטים מהאדמה או מהמים ויוצרים את מזונם בעצמם באמצעות פוטוסינתזה. מסיבה זו הם נקראים יצרנים ראשוניים. מסיבה זו, אנרגיית השמש היא המניע הבסיסי לשרשרת המזון. יוצא דופן לכלל זה מתרחש באפלת מעמקי הים סביב נביעות הידרתרמיות לשם קרני השמש אינן מגיעות. כאן יצרנים ראשוניים מייצרים את מזונם בתהליך הנקרא כימוסינתזה (כמואוטוטרופים).
צרכנים: הם בעלי חיים אשר אינם מסוגלים לייצר לעצמם מזון וצריכים לצרוך אורגניזמים אחרים. בעלי חיים אשר אוכלים בעיקר יצרנים ראשוניים (כגון צמחים) נקראים אוכלי-צמחים (הרביוור). בעלי חיים אשר אוכלים בעלי חיים אחרים נקראים טורפים או קרניבור, ובעלי חיים הניזונים גם מצמחים וגם מבעלי חיים אחרים נקראים אוכלי כול או אומניבור.
אוכלי שיירים: ניזונים מצמחים מתים, חומרי בעלי חיים ופסולת באמצעות פירוק, ומשחררים אותם שוב למערכת האקולוגית כאנרגיה ונוטריאנטים. מפרקים כגון בקטריות ופטריות ניזונים מפסולת ואורגניזמים מתים, ממירים אותם לתרכובות אנאורגניות בצורת נוטריאנטים מינרלים שצמחים מסוגלים למחזר אותם שוב כמזון.
רמת הזנה יכולה להיות מיוצגת באמצעות מספרים כאשר מתחילים ברמה 1 – בצמחים. רמות הזנה נוספות ימוספרו כתוצאה ממיקום האורגניזם לאורך שרשרת המזון.
רמה 1: צמחים ואצות יוצרים את מזונם בעצמם ונקראים יצרנים ראשוניים.
רמה 2: אוכלי-צמחים ניזונים מצמחים ולכן נקראים צרכנים ראשוניים.
רמה 3: טורפים הניזונים מאוכלי-צמחים נקראים צרכנים שניוניים.
רמה 4: טורפים הניזונים מטורפים אחרים נקראים צרכנים שלישוניים.
רמה 5: טורפי-על אשר להם אין טורפים נמצאים בראש שרשרת המזון. עם זאת לעיתים הם נטרפים בידי טורפי-על אחרים או בעודם צעירים או חלשים מאוד.
רמת הזנה שנייה
 ארנבים אוכלים צמחים אשר נמצאים ברמת הזנה 1, ולכן הם צרכנים ראשוניים.
רמת הזנה שלישית
 שועלים טורפים ארנבים שנמצאים ברמה השנייה, ולכן הם צרכנים שניוניים.
רמת הזנה רביעית
 עיט זהוב טורף שועלים שנמצאים ברמה השלישית, ולכן הם צרכנים שלישוניים.
מפרקים
 הפטריות על העץ הזה ניזונות מחומר מת, ממירים אותו חזרה לנוטריאנטים שיצרנים ראשוניים יכולים לצרוך.
במציאות, במערכת אקולוגית יש יותר משרשרת מזון אחת לרוב היצורים, מאחר שרוב היצורים ניזונים מיותר מסוג אחד של מזון או נאכלים על ידי יותר מסוג אחד של טורף. דיאגרמה שתתאר את המארג הסבוך של צמתים וחפיפות שרשראות המזון במערכת אקולוגית נקראת מארג מזון. מפרקים נותרים לעיתים תכופות מחוץ לדיאגרמת מארג המזון, אולם אם מכלילים אותם הם יהיו בסוף שרשרת המזון. כלומר שרשרת המזון תתחיל ביצרנים ראשוניים ותסתיים במפרקים. מאחר שמפרקים ממחזרים חומרי מזון, ומותירים נוטריאנטים כך שיצרנים ראשוניים יוכלו להשתמש בהם שוב, לעיתים מתייחסים אליהם כרמת הזנה נפרדת בעצמם.
יעילות המרת הביומסה

באופן כללי, כל רמת הזנה משויכת לזו שמתחתיה בכך שהיא סופגת חלק מהאנרגיה שלה באמצעות תזונה, ובדרך זו ניתן להתייחס לרמה זו כנחה או נתמכת על ידי רמת הזנה הקרובה אליה מלמטה. ניתן לתאר בהמחשה את שרשרת המזון ככמות האנרגיה שעוברת מרמת תזונה אחת לבאה בתור. זו פירמידת האנרגיה. ניתן לדמות את זרימת האנרגיה העוברת בין הרמות כהמרת הביומסה, כך שפירמידת האנרגיה יכולה להראות גם כפירמידת הביומסה, הממחישה את כמות הביומסה שנוצרת ברמות הגבוהות כתוצאה מצריכה של הרמות הנמוכות יותר.
היעילות שבה אנרגיה או ביומסה מועברת מרמת הזנה אחת לבאה בתור נקראת יעילות אקולוגית. צרכנים בכל רמה צורכים בערך 10 אחוז מהאנרגיה הכימית במזון שלהם אל תוך הרקמות האורגניות שלהם. מסיבה זו, שרשרת מזון מתארכת לעיתים נדירות ליותר מ-5 או 6 רמות. ברמת הזנה הנמוכה ביותר (תחתית שרשרת המזון), צמחים ממירים בערך אחוז אחד מאור השמש שהם מקבלים לאנרגיה כימית. מכאן ועד הצרכן השלישוני במעלה הפירמידה סך כל האנרגיה המקורית שנותרת מהשמש ומוטמעת בצרכן השלישוני עומדת על כ-0.001%.
שברי רמות הזנה

מארגי מזון מגדירים לרוב מערכות אקולוגיות, ורמות הזנה מגדירות את המיקום של האורגניזמים בתוך מארגי המזון. אולם רמות הזנה אלו לא תמיד משולבות בפשטות, מאחר שלעיתים תכופות אורגניזמים ניזונים מכמה רמות הזנה. לדוגמה, ישנם טורפים (קרניבורים) שאוכלים גם צמחים (כגון דובים), וישנם צמחים קרניבורים (צמחים טורפים). טורף גדול עשוי לאכול טורפים קטנים ממנו וגם אוכלי-צמחים (הרביוורים); שונר מצוי טורף ארנבים, אולם הפומה טורף גם את השונר המצוי וגם את הארנב. בעלי חיים עשויים לטרוף אחד את השני; צפרדע השור טורפת את סרטן הנהרות וסרטן הנהרות טורף צפרדע שור צעירות. הרגלי האכילה של בעלי חיים צעירים וכתוצאה מכך רמת ההזנה שלהם עשויה להשתנות כשהם יגיעו לבגרות.
הביולוג הימי דניאל פאולי מדרג את רמות ההזנה מ-1 לצמחים, 2 לאוכלי צמחים ואוכלי שיירים (צרכנים ראשוניים), 3 לצרכנים שניוניים, וכך הלאה. ההגדרה של רמת הזנה, TL, לכל סוגי הצרכנים i היא:
כש- TL_{j} הוא השבר של רמת הזנה של טורף j, ו- DC_{ij} מייצג את החלק היחסי של j בדיאטה של i.
במקרה של אקולוגיה ימית, רמת ההזנה של רוב הדגים וצרכנים ימיים אחרים היא בין הערכים 2.0 ו-5.0. הערך הגבוה, 5.0, הוא בלתי רגיל, אפילו לגבי הדגים הגדולים, אף על פי שהוא מתרחש בטורפי-על של יונקים ימיים כגון דוב קוטב וקטלן.
בנוסף למחקרי תצפית על התנהגות בעלי-חיים וקביעת כמויות בתכולת קיבתם, ניתן לכמת רמת ההזנה של בעלי חיים באמצעות אנליזה של איזוטופים יציבים מרקמות כגון רקמות שריר, עור, שיער, וקולגן עצם. זה מתאפשר בשל גידול עקבי בהרכב האיזוטופי של החנקן בכל רמת הזנה, הנגרמת מחלוקות המתרחשות מסינתזה של ביומולקולות; שיעור הגידול העקבי הזה בהרכב האיזוטופי של החנקן הוא כ-3%–4%.
רמת הזנה ממוצעת

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.  הפרק חסר.
הערות שוליים

1 2  Lisowski M, Miaoulis I, Cyr M, Jones LC, Padilla MJ, Wellnitz TR (2004) Prentice Hall Science Explorer: Environmental Science, Pearson Prentice Hall. ISBN 9780131150904
1 2  American Heritage Science Dictionary, 2005. Houghton Mifflin Company.
1 2  Pauly, D.; Palomares, M.L. (2005). "Fishing down marine food webs: it is far more pervasive than we thought" (PDF). Bulletin of Marine Science. 76 (2): 197–211. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2013-05-14. נבדק ב-2012-02-21.
↑  Odum WE and Heald EJ (1975) "The detritus-based food web of an estuarine mangrove community". Pages 265–286 in L. E. Cronin, ed. Estuarine research. Vol. 1. Academic Press, New York.
↑  Pimm, SL; Lanton, JH (1978). "On feeding on more than one trophic level". Nature. 275 (5680): 542–544. doi:10.1038/275542a0.
מערכת צרכנים המבוססת על החומר הנאכל. צמחים: הגוון הירוק מייצג חי, גוון חום מייצג חומר מת; בעלי חיים: גוון אדום מייצג חי, וסגול מייצג מת.
פירמידה אקולוגית ממחישה כמה אנרגיה נצרכת כשהיא זורמת מעלה כדי לתמוך ברמת ההזנה הבאה. הדיאגרמה הזו אינה מהווה סולם מדידה מדויק מאחר שרק כ-10% מהאנרגיה המועברת בין רמות הזנה מומרת לביומסה.
לווייתן קטלן הוא דוגמה לטורף-על - מין הניצב בראש מארג המזון, מסוגל לטרוף את מרבית המינים סביבו ולו עצמו אין אויבים טבעיים. קטלנים ניזונים אף מעמלצים לבנים או מלווייתנים גדולים.
זבוב נטרף בידי עכביש ממשפחת הפגיוניים. לזבובים אויבים רבים המתבססים על ציד שלהם, ביניהם עכבישים פורשי רשתות. העכביש בתורו יכול להיטרף בידי חיות גדולות יותר.
שלמה אלקולומברה

שלמה (מומי) אלקולומברה (נולד ב-17 ביוני 1961 יפו, ישראל), הוא כדורגלן עבר ומאמן ישראלי, אשר שיחק בעמדת הקשר האחורי והקיצוני, מזוהה בעיקר עם קבוצת מכבי יפו ובהמשך מכבי קביליו יפו ומהווה אחד מסמליה.
קורות חייו > קריירת משחק

שלמה אלקולומברה נולד ב-1961 ביפו. משפחתו התגוררה בסמוך לנמל יפו. בילדותו עסק בג'ודו וזכה פעמיים באליפות ישראל לילדים. בגיל 11 הצטרף לקבוצת הפועל תל אביב ולאחר שבועיים עבר למכבי יפו. בעונת 1980/1981 עלה לקבוצה הבוגרת ומשחק הליגה הראשון שלו נערך ב-13 בספטמבר 1980 מול מכבי רמת עמידר. באותה העונה סיימה מכבי יפו במקום השלישי לאחר הפועל תל אביב, ובני יהודה. אלקולומברה שיחק לרוב כקשר אחורי ולעיתים כקיצוני. אחד ממשחקיו הבולטים היה בעונת 1982/1983, כאשר מכבי יפו גברה על מכבי תל אביב 2–1 משער ניצחון של אלקולומברה בדקה ה-87. בעונת 1986/1987 ירד עם קבוצתו לליגה הארצית. אלקולומברה שיחק 128 משחקי ליגה בליגה הראשונה, ובהם כבש 5 שערים. הוא שיחק בשורות יפו עד עונת 1989/1990 בליגה הארצית ובסך הכל רשם 218 משחקי ליגה ובהם כבש 7 שערים. בהמשך שיחק עונה נוספת בשורות הפועל באר יעקב.
קורות חייו > קריירת אימון

בעונת 1991/1992 היה עוזר המאמן של אברהם ארואטי בהפועל באר יעקב. בהמשך, בעונת 1993/1994 בליגה הארצית, ולבקשת יושב ראש קבוצת מכבי יפו יצחק אסא שב לקבוצה והשתלב בצוות האימון, במטרה לסייע לה להינצל מירידה לליגה השלישית והיה עוזרו של המאמן משה אוננה. בעונת 1994/1995 בליגה הארצית מונו אוננה ואלקולומברה כצמד מאמני הקבוצה וזו העפילה בחזרה לליגה הראשונה. את עונת 1995/1996 בליגה הלאומית סיימה מכבי יפו במקום האחרון וירדה שוב לליגה הארצית. בעונת 1996/1997 בליגה הארצית המשיך אלקולומברה לאמן ביפו ביחד עם ניסים בכר. בכר עזב במהלך העונה והקבוצה סיימה במקום השמיני. בהמשך אימן אלקולומברה עונה אחת בהפועל כפר שלם ועונה אחת בהפועל אור יהודה. בעונת 2008/2009 הוקמה קבוצת מכבי קביליו יפו. בעונתה הראשונה במסגרת ליגה ג' אומנה על ידי אלקולומברה, אשר הוחלף בהמשך העונה על ידי עופר ראובן. אלקולומברה המשיך את פעילותו במועדון לאורך השנים כמאמן קבוצות ילדים ונוער בהתנדבות.
לקריאה נוספת

ברוך פורמן, היידה בי-היידה בו - עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020.
הערות שוליים

↑  ברוך פורמן, היידה בי-היידה בו, עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020, עמוד 192. נתונים היסטוריים: ירון משעל.
↑  ברוך פורמן, היידה בי-היידה בו, עמודים 146–147.
↑  דנה בהט, ‏אבוקסיס: אם לא נעלה ליגה, ייערפו פה ראשים, באתר ONE‏, 15 באוגוסט 2008.
↑  מכבי יפו מניפה את צלחת האליפות, באתר juniorleague.co.il, 19 במרץ 2022.