stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נגד
נגדים במעגל חשמלי > חיבור נגדים במעגל חשמלי

ישנן דרכים רבות לחבר נגדים. כאשר יש יותר מנגד אחד במעגל, תפקוד הנגדים מושפע מאופן החיבור ביניהם. על כן, גם אופן החישוב של ההתנגדות הכוללת של הנגדים במעגל חשמלי מושפע מסוג החיבור ביניהם.
החיבור בין נגדים יכול להיות טורי, מקבילי או משולב (עבור שלושה נגדים ויותר). בהתאם לכך, בתהליך ניתוח המעגל החשמלי ניתן לרוב לפשט את החיבור לשילוב של חיבור בטור וחיבור במקביל.
נגדים במעגל חשמלי > חיבור נגדים במעגל חשמלי > חיבור טורי

שני רכיבים מחוברים בטור אם:
הם מחוברים (על ידי מוליך) בנקודה (צומת חשמלי) אחת בלבד.
לנקודה (צומת חשמלי) הזאת לא מחובר רכיב נוסף.
מחוק הזרמים של קירכהוף נובע שהזרם I קבוע לאורך כל ה"טור". ניתן להבין זאת בצורה אינטואיטיבית כך: מכיוון שבחיבור טורי הזרם לא יכול לזרום מחוץ ל"טור" (אנו מניחים שהמעגל נמצא בתוך מבודד אידיאלי), כל המטענים המרכיבים את הזרם חייבים לזרום דרך כל הנגדים ב"טור". ניתן לדמות זאת לצינורות מבודדים שבהם יש זרם של מים, מכיוון שהמים לא דולפים דרך הצינור כל טיפה של מים הזורמת דרך חלק אחד של הצינור חייבת לזרום בסופו של דבר (אם הזרם קבוע) דרך כל הצינור.
ניתן לפשט את טור הנגדים האידיאליים הזה ולהתייחס לכל הטור כאל נגד אחד (נקרא לו  R_{total}). נניח שיש לנו n נגדים מחוברים בטור. ידוע לנו שהזרם בכל אחד מהם שווה למספר קבוע  I (ראינו זאת בפסקה הקודמת). נסמן את ההתנגדות של הנגד ה"ראשון" ב־ R_{1} של הנגד "השני" ב־ R_{2} וכך הלאה.
נניח שהמתח בין קצות הטור ידוע לנו (נקרא לו  V). נסמן את המתח על הנגד ה"ראשון" ב־ V_{1} המתח על הנגד ה"שני" ב־ V_{2} וכן הלאה.
מחוק אוהם נובע:
I={\frac {V_{1}}{R_{1}}}={\frac {V_{2}}{R_{2}}}=...={\frac {V_{n}}{R_{n}}}
מחוק שימור האנרגיה (או מחוק המתחים של קירכהוף) אנחנו יודעים ש: V1+V2+...Vn=V או במילים פשוטות סכום המתחים על כל הנגדים בטור שווה למתח בין שני קצוות הטור.
אם קיים נגד שקול אז הוא חייב לקיים את חוק אוהם, כלומר:
R_{total}={\frac {V}{I}}
קיבלנו:
 R_{total}={\frac {V_{1}+V_{2}+...+V_{n}}{I}}={\frac {V_{1}}{I}}+{\frac {V_{2}}{I}}+...+{\frac {Vn}{I}}=R_{1}+R_{2}+...+R_{n}
כלומר הנגד השקול לטור של נגדים אידיאליים. הוא נגד אידיאלי שההתנגדות שלו שווה לסכום ההתנגדויות בטור. ובנוסחה:
R_{total}=\sum R_{i}
נגדים במעגל חשמלי > חיבור נגדים במעגל חשמלי > חיבור מקבילי

במעגל מקבילי מתקיים:  {\frac {1}{R_{total}}}=\sum {\frac {1}{R_{i}}}
מכאן נובע שההתנגדות השקולה קטנה ככל שמוסיפים נגדים במקביל.
לפי חוק שימור כמות המטען, הזרם הנכנס לצומת מסוים שווה לסכום הזרמים היוצאים מאותו צומת.
המתח על כל אחד מהרכיבים שווה.
נגדים אמיתיים

נגדים מוגבלים מבחינת כושר הדיוק שלהם, הנמדד באחוזים, וכן מבחינת ההספק המרבי שהם יכולים לשאת, דהיינו כמות החום שהם יכולים "לספוג" לפני שישרפו או יצאו מתחום הליניאריות שלהם, בו מתקיים חוק אוהם. הנגדים הנפוצים ביותר כשירים לעמוד בהספקים של עד 1/4 וואט, ודיוקם, לרוב, 20% (כלומר, התנגדותם עשויה לחרוג בכ־20% מההתנגדות המסומנת עליהם). חוסר הדיוק הוא תוצאה של תהליך הייצור ההמוני והזול של הנגדים, ומשום כך נגדים מדויקים יותר נוטים להיות גם יקרים יותר.
נגדים אמיתיים > נגדים "להלחמה בחורים" (through-hole)

נגדים מופיעים לרוב בשתי תצורות: נגדים שהתנגדותם קבועה ונגדים משתנים, הנקראים גם פוטנציומטרים, טרימרים או נגדים ריאוסטטיים.
לנגדים שהתנגדותם קבועה צורה גלילית, לעיתים עם היצרות מסוימת במרכז. הנגדים עשויים לרוב מחומר קרמי שמקצותיו יוצאים שני מוליכים מתכתיים. הנגדים המשתנים נראים כיחידה בת שלוש רגליים ובראשה בורג קטן, הוא בורר ההתנגדות. ההתנגדות בין שתי הרגליים הקיצוניות היא התנגדותו המרבית של הנגד המשתנה, בעוד שההתנגדות בין הרגל האמצעית לכל אחת מן הקיצוניות משתנה בהתאם לסיבוב הבורג. ההתנגדות בין הרגל האמצעית לבין הקיצונית האחת, ועוד ההתנגדות בין האמצעית לקיצונית השנייה תהיה שווה להתנגדות המרבית של הנגד.
נגדים אמיתיים > סימון על נגדים קבועים

בתהליך הייצור מקובל לסמן על נגדים את ערך ההתנגדות של הנגד ואת אחוז הדיוק שלו על ידי פסי צבע. סימון זה מכונה גם "קוד נגדים". במעגלים פשוטים אחוז הדיוק הוא לרוב 20%, אך במערכות שבהן הדיוק חשוב ישולבו נגדים עם אחוז דיוק הקטן מ־1% של סטייה מערך ההתנגדות המצוין על הנגד. שני פסי הצבע הראשונים מסמנים את שתי הספרות הראשונות של מידת ההתנגדות. הצבע השלישי מסמן את מספר האפסים שיש להוסיף לשתי הספרות הראשונות והצבע הרביעי את אחוז הדיוק. סדרת הצבעים מתחילה מהמרווח הקטן יותר של תחילת הנגד. ישנם גם נגדים בעלי חמישה פסים, בהם שלושת הפסים הראשונים מסמנים את הספרות הראשונות, ואף נגדים בעלי שישה פסים בעלי פס חום סגולי (temperature coefficient), מידע החיוני במערכות מדויקות מסוימות מכיוון שההתנגדות של נגדים איננה יציבה, אלא משתנה עם הטמפרטורה. סדר הצבעים נקבע על פי ספקטרום הקשת בענן כדי שטעות בזיהוי צבע (למשל כתוצאה מעיוורון צבעים) תגרור שגיאה מינימלית בחישוב ערך ההתנגדות.
| צבע | מספר | מכפיל | דיוק |
| --- | --- | --- | --- |
| שחור | 0 | 1 |  |
| חום | 1 | 10 | ±1% |
| אדום | 2 | 100 | ±2% |
| כתום | 3 | 1K |  |
| צהוב | 4 | 10K |  |
| ירוק | 5 | 100K | ±0.5% |
| כחול | 6 | 1M | ±0.25% |
| סגול | 7 | 10M | ±0.1% |
| אפור | 8 | 100M |  |
| לבן | 9 | 1G |  |
| זהב |  | 0.1 | ±5% |
| כסף |  | 0.01 | ±10% |
| ללא צבע |  |  | ±20% |
נגדים אמיתיים > נגדים להשמה משטחית (SMT)

נגדים קבועים כאלה מופיעים בצורת מלבן נמוך, כאשר הממדים השכיחים ביותר קרובים למידת 2 × 1 מ"מ. מידות אמיתיות של נגדים אלה נקבעות בעשרות "מילים" ("מיל" הוא אלפית האינץ', כ־0.025 של מ"מ). מידות תקניות:
0805 – 80 × 50 מיל
0603 – 63 × 31 מיל
0402 – 40 × 20 מיל
0201 – 24 × 12 מיל
01005 – 16 × 08 מיל
בחלק מנגדים אלה הסימון מופיע בהדפסת 3 או 4 ספרות על גבי הנגד. אריזת הנגדים מתבצעת בדרך כלל בגלילים, כאשר כל גליל מכיל 5,000 נגדים. הגלילים משמשים להרכבה במכונות הרכבה אוטומטיות. רכיבים אלה הם הרכיבים האלקטרוניים הזולים ביותר ומחיר גליל כזה יכול להגיע לכ־20 ש"ח.
ראו גם

פוטנציומטר – רכיב שהתנגדותו ניתנת לשינוי באופן ידני
תרמיסטור – רכיב שהתנגדותו משתנה כתלות בטמפרטורה
פוטורזיסטור – רכיב שהתנגדותו משתנה כתלות בעוצמת האור
ממריסטור – רכיב שהתנגדותו משתנה כתלות בזרם החשמלי
ואריסטור – רכיב שהתנגדותו משתנה כתלות במתח החשמלי
מגנטורזיסטור – רכיב שהתנגדותו משתנה כתלות בשדה המגנטי
חוק אוהם בנגד: האות V מסמנת מתח חשמלי בין קצות הנגד, I מסמנת את הזרם חשמלי העובר בו ו־R מסמנת את התנגדות הנגד.
שתי דרכים מקובלות לסימון של נגדים במעגל חשמלי: קו מזוגזג או מלבן ריק.
הסמל של נגד במעגל חשמלי, כאשר האות R מציינת את ההתנגדות, I מציינת את הזרם החשמלי שעובר בנגד והחץ מסמן את כיוון הזרם, הזורם מנקודה 1 ל-2.
מדידת הזרם והמתח על הנגד. מד הזרם, האמפרמטר, (המסומן באות A) מחובר בטור ואילו מד המתח, הוולטמטר, (המסומן באות V), מחובר במקביל.
חיבור טורי ומקבילי של נגדים: נגד 1 ו־2 מחוברים באופן מקבילי ונגדים 1 ו-2 ביחד מחוברים באופן טורי לנגד 3. לחיבור משולב דרושים לפחות שלושה נגדים.
נגדים אידיאליים מחוברים בטור.
נגדים אידיאליים מחוברים במקביל.
מארז של נגדים
נגדים המחוברים בסרט. הסרט מוסר במהלך ההרכבה והמוליכים המתכתיים שבקצוות הנגד מכופפים ונחתכים כדי להתאים למקום בלוח החשמלי שלו הם יועדו.
שלושה נגדים עם סימונים שונים

נגד של 100K אוהם ± 10%
נגדים להשמה משטחית בערכים של 27 אוהם ו־0 אוהם (קצר)
פוראנוז

בטא- D -פרוקטופורנוז
פורנוז הוא כינוי כולל לפחמימות בעלות מבנה כימי הכולל מערכת טבעת מחומשת המורכבת מארבעה אטומי פחמן ואטום חמצן אחד. השם נובע מהדמיון שלו לפוראן, אך לטבעת הפורנוז אין קשרים כפולים .
תכונות מבניות

טבעת הפורנוז היא המי-אצטל טבעתי של אלדופנטוז או המי-קטל טבעתי של קטוהקסוז .
טבעת הפורנוז מורכבת מארבעה אטומי פחמן ואטום חמצן אחד כאשר הפחמן האנומרי מימין לחמצן. הפחמן הכירלי בעל המספרי הגבוה ביותר (בדרך כלל משמאל לחמצן בהטל Haworth) קובע אם למבנה יש צורת L או D. בפורנוז מסוג L, המתמיר שעל הפחמן הכיראלי בעל המספר הגבוה ביותר מופנה כלפי מטה, ובפורנוז מסוג D, המתמיר שעל הפחמן הכיראלי בעל המספר הגבוה ביותר פונה כלפי מעלה.
כיוון קבוצת ההידרוקסי האנומרי יחסית למישור הטבעת של הפורנוז קובע האם למולקולה תהיה תצורת אלפא או בטא. בתצורת אלפא של D-פורנוז ההידרוקסי מכוון כלפי מטה, ובביתא ההידרוקסי מכוון כלפי מעלה. ב-L-פורנוז זה הפוך. הפחמן האנומרי עובר מוטרוטציה בתמיסה, והתוצאה היא תערובת שיווי משקל של התצורות α ו-β.
הערות שוליים

↑  Reginald, Garrett; Grisham, Charles M. (2005). Biochemistry (3rd ed.). Cengage Learning. ISBN 0-534-49033-6.
1 2  Chris Schaller, Pyranose and Furanose Forms, Libertext chemistry
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4155707-4 
המבנה הכימי של ריבוז בצורת הפורנוז שלו. הקשר הגלי מצביע על תערובת של β-ribofuranose ו-α-ribofuranose.
צומת דרכים

ערך זה עוסק בסדרת טלוויזיה. אם התכוונתם למפגש בין שתי דרכים, ראו .
| --- | --- |

לוגו התוכנית
 סוגה:  דוקומנטרי
 בימוי:  ענת פנחסי
 משתתפים:  מעוז יעקב, עתר פרידמן, עומר פומרנץ
 פסקול:  עמית פנחסי
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית 
 מספר פרקים:  3
 הפקה
 חברת הפקה:  נגה תקשורת
 אורך פרק:  50 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 8
 
"צומת דרכים" היא סדרת-מסע טלוויזיונית ששודרה בשנת 2009 בערוץ 8.
הסדרה מתמקדת בשלושה אנשים זרים, הנמצאים בצומת דרכים אישית ומחפשים את עצמם ואת דרכם בחיים. מעוז הוא עובד סוציאלי המרגיש שחוק, עתר היא פעילה סביבתית תל אביבית שלא מוצאת את מקומה, ועומר הוא איש היי-טק באמצע החיים הלכוד במסלול חייו. שלושתם מחפשים את דרכם בתחום הירוק. הם יוצאים למסע אישי ומשותף, במהלכו הם פוגשים ומראיינים אנשים שעשו שינוי בחייהם ובחרו לחיות בדרך אקולוגית. המרואיינים הם אנשים שהצליחו להגשים חלום אישי – הקימו יוזמה סביבתית מצליחה או חיים בסגנון החיים שהם בחרו בו – ומוכיחים באמצעות הסיפור הפרטי שלהם שאפשר גם אחרת.
הסדרה מבוססת על הסדרה האמריקאית Roadtrip Nation, אולם להבדיל מהסדרה המקורית, צומת דרכים מתמקדת בתחום השינוי הסביבתי.
הערות שוליים

↑  עכבר העיר, כל ההמלצות לסוף השבוע, באתר הארץ, 4 ביוני 2009
אגדת דשא (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |
 סוגה:  דרמה 
 יוצרים:  עופר ויצמן, גל פרידמן
 שחקנים:  סמי הורי, דניאלה וירצר, גלית גיאת, נבו קמחי, אורי גבריאל, דפנה דקל.
 ארץ מקור:  ישראל 
 מספר עונות:  2 
 מספר פרקים:  26 
 הפקה
 חברת הפקה:  אולפני הרצליה 
 מוזיקה:  יונתן בר גיורא 
 אורך פרק:  כ-40 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 10
 תקופת שידור מקורית:  7 בדצמבר 2006 – 14 ביולי 2007
 
אגדת דשא היא סדרת דרמה ישראלית שנכתבה על ידי גל פרידמן, בוימה על ידי עופר ויצמן והועלתה לשידור בערוץ 10 בדצמבר 2006. העונה השנייה עלתה באפריל 2007.
עלילה

הסדרה עוסקת בניהולה של קבוצת כדורגל ובתככים בין חברי הקבוצה וההנהלה. עינת, (דניאלה וירצר) היא אשת עסקים נחשבת ומצליחה שיורשת את קבוצת הכדורגל של אביה שנפטר ומחליטה לסגור אותה. שחקני הקבוצה אינם רוצים שהקבוצה תיסגר ומחליטים לנסות למנוע זאת. דמות מרכזית נוספת בסדרה היא דמותו של אסי (סמי הורי), כדורגלן על סף פרישה. אסי שותף ליוזמת השחקנים למנוע את סגירת הקבוצה.
לעינת יש חבר בשם שחר (נבו קמחי), עורך דין מצליח העובד איתה.
עינת מתלבטת אם להכניס משקיע שימנע את סגירת הקבוצה, שחר מתנגד לכך בגלל שאסי שכב פעם עם עינת.
עלילה > עונה ראשונה (פרקים 1 - 13)

עינת היא ברוקרית נחשבת שגרה בדירה בתל אביב עם חברה שחר, עו"ד שעובד איתה. הסדרה מתחילה לאחר מותו הפתאומי של אביה, איתו לא הייתה בקשר מאז ילדותה. עינת יורשת מאביה קבוצת כדורגל כושלת וכאשת עסקים מחושבת, ועל מנת להרחיק מחייה כל קשר לעבר הכואב, מחליטה עינת לפרק את הקבוצה. הירושה הופכת את חייה של עינת ומאלצת אותה להתמודד עם הגברים בחייה. אלה כוללים בעיקר את שחר ואת אסי, שחקן הקבוצה העומד על סף פרישה. אסי, ערס באופיו, נאבק יחד עם שחקני הקבוצה כדי למנוע את סגירתה. לקראת סוף העונה מחליטה עינת לא לסגור את הקבוצה.
עלילה > עונה שנייה (פרקים 14 - 26)

בפתח העונה השנייה מחפשת עינת משקיע לקבוצת הכדורגל שלה. היא מבקשת משחר להשקיע, אבל הוא מסרב כי הוא גילה שעינת בגדה בו עם אסי, שחקן הקבוצה. עם הגילוי שחר מנתק איתה את הקשר אך לבסוף הם משלימים.
שחר נשוי, ומגיע לרבנות להתגרש כדי שיוכל להתחתן עם עינת. ברגע האחרון מחליט שאשתו הנוכחית היא היחידה שמבינה אותו והיא האישה הטובה ביותר עבורו ומבטל את הגירושין. שחר נפרד מעינת והחתונה שלהם מבוטלת.
באמצע העונה הראשונה פגש אסי את תמי (גלית גיאת), אם חד הורית לילד בן 6. השניים מכירים בדייט, יוצאים יחד ובמהלך העונה השנייה עוברים לגור ביחד. אסי מציע לתמי להתחתן איתו והיא מסכימה.
תמי מגלה שאסי התנשק עם עינת וכאשר היא שואלת אותו אם הוא מאוהב בה הוא אומר לה שלא. תמי אינה מאמינה לו והולכת לשאול את עינת. גם עינת אומרת לה שאינה מאוהבת באסי, אך תמי מחליטה בכל זאת לבטל את החתונה שלה ושל אסי. בהמשך היא מתחרטת ושניהם ממשיכים בהכנות לחתונה.
בפרק האחרון בעונה עינת מודה שהיא אוהבת את אסי, אך הוא מתחתן עם תמי.
הערות שוליים

↑  רותי זוארץ, ‏המשחק האמיתי, באתר גלובס, 7 בדצמבר 2006
↑  ניר קיפניס, ‏מי הזיז את הסדרה שלי, באתר גלובס, 28 ביוני 2007
פרבנים

| --- | --- |
 
 
מולקולת פרבן. R הוא שרשרת אלקילית.
פרבנים (Parabens) הם קבוצת חומרים משמרים נפוצים במוצרי קוסמטיקה ובתרופות. מבחינה כימית הפרבנים הם אסטרים של 4-הידרוקסי חומצה בנזואית. משתמשים בפרבנים בשל יעילותם הגבוהה כקוטלי חיידקים ופטריות. פרבנים נמצאים בשמפו, קרם לחות, תכשירי גילוח, שיזוף, איפור ומשחות שיניים וכן בתרופות לשימוש חיצוני ולהזרקה. בנוסף פרבנים משמשים גם כתוספי מזון ומספרי E שלהם E219–E214. יתרונם של הפרבנים כחומרי שימור הוא בעלותם הנמוכה, יעילותם הגבוהה וההיסטוריה הממושכת של השימוש בהם.
הפרבנים מיוצרים בתגובת אסטריפיקציה של 4-הידרוקסי חומצה בנזואית (4-hydroxybenzoic acid) עם כוהל מתאים (מתנול, אתנול, 1-פרופנול, בוטנול או איזופרופנול ואיזו בוטנול) מנגנון הפעולה של הפרבנים אינו ברור לגמרי. רוב המחקרים מחזקים את ההשערה כי פעילותם כקוטלי חיידקים קשורה בקרום התא ומסיסותם בשכבה השומנית הכפולה גורמת הפרעה בהעברת חומרים דרך הקרום. היתרון של פרופיל פרבן על מתיל פרבן מוסבר במסיסותו הטובה יותר בליפידים של קרום התא.
בטיחות

הפרבנים נחשבים בטוחים לשימוש וגורמים סיכון זניח בלבד למערכת האנדוקרינית. עם זאת המחקרים על בטיחות הפרבנים התמקדו בתרכובת אחת במוצר אחד ואין די ידע על ההשפעה המצטברת של כמה תרכובות פרבן במוצרים שונים.
קיימת אלרגיה לפרבנים בקרב אחוז קטן באוכלוסייה אצלם החומרים עשויים לגרום דלקות ופצעים. על פי דו"ח של החברה האמריקנית לסרטן ומנהל המזון ותרופות האמריקאי משנת 2015 לא נמצאה עדות לעליה בסיכון לסרטן ברמות החשיפה לפרבנים במוצרי צריכה.
מחקרים בחיות הראו פעילות מדמת אסטרוגן של פרבנים. פעילות זו מתחזקת ככל שהשייר הכהלי באסטר (השרשרת הפחמימנית) גדול יותר. מחקר אין ויוו בבוטיל פרבן - הפרבן בעל השרשרת האלקילית הארוכה ביותר שבשימוש הראה השפעה בעצמה חלשה פי 100,000 מזו של אסטרדיול וההשפעה ניכרה רק בחשיפה שהיא פי 25,000 מהמקובל בתכשירים לשימוש אישי.
מחקר הראה כי מתיל-פרבן על העור עשוי, בחשיפה לקרינת על-סגול UVB (אורך גל של 315 עד 280 ננומטר) להחיש את הזדקנות העור ולפגוע ב-DNA.
הריכוז המרבי המותר של פרבנים על פי תקנות האיחוד האירופי הוא 0.4%,
אנריקה הולך לאכול

| --- | --- |

 סוגה:  הנפשה, סדרת טלוויזיה לילדים 
 יוצרים:  שרון גזית, טניה ג'קסון 
 כותבים:  מיקי בן יוסף, לילך המבורגר
 בימוי:  שרון גזית 
 מדבבים:  סיימון שוקט (לאנגלית)
 מדבבים בעברית:  אלדד פריבס
 ארץ מקור:  ישראל 
 שפות:  עברית 
 מספר עונות:  2 
 מספר פרקים:  10 
 הפקה
 מפיק:  עדי ארבל
 חברת הפקה:  פיל אנימציה‏ 
 עורכים:  שרון גזית, ניר בונה
 בעלי תפקידים נוספים:  קונספט ופיתוח: שלומית נחמה, קובי פז, זוהר עופר   אנימטורים: עודד נאמן, דני בן-יעקב, שרון גזית    עורכי סאונד: ניצן דנון, יונתן פליקמן, יובל בר און   עיצוב וניהול אומנותי: מיכאל ז'רמונסקי
 אורך פרק:  5 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ בייבי
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
אנריקה הולך לאכול היא סדרת הנפשה ישראלית לפעוטות בגילאי 1–3. הסדרה עוקבת אחרי אנריקה, חתול חובש סומבררו, שבכל פרק הולך לאכול במסעדה של חורחה, אך במנה אותה הוא מזמין תמיד חסר מרכיב מרכזי ואנריקה הולך בעצמו למצוא את המרכיב. בישראל משודרת הסדרה בערוץ בייבי. בארצות דוברות אנגלית מכונה הסדרה בשם Hungry Henry.
עלילה

כל פרק נפתח בהגעתו של אנריקה למסעדה, שם הוא פוגש את חורחה, אנריקה מתיישב ומעלעל בתפריט של המסעדה. במנה אותה הוא מזמין תמיד חסר מרכיב. חורחה מתנצל ומציע לאנריקה מנה אחרת, אך אנריקה שרוצה לאכול רק את אותה המנה מתנדב ללכת בעצמו למצוא את המרכיב. בתחילה הוא הולך אל המרכול שם עובדת גבריאלה החנוונית, אך תמיד המרכיב לא יימצא שם. גבריאלה שולחת את אנריקה אל השוק, שם עובד גרסייה, אבל גם בדוכן של גרסייה המרכיב לא יימצא. גרסייה ישלח את אנריקה אל השדה, מטע או בית האריזה, שם יקבל אנריקה את המרכיב מידיה של איזבלה, יחזור אל המסעדה ואז חורחה יכין לו את המנה שרצה.
דמויות

אנריקה - חתול גיבור הסדרה
חורחה - השף של המסעדה.
גבריאלה - חנוונית במרכול.
גרסייה - רוכל בשוק, בחלק מהפרקים הוא נהג משאית.
איזבלה - בעלת עסק אחר בכל פרק כמו לולנית או בעלת מטע פרי.
צהוב מהיר AB

| --- | --- |

 
 שם סיסטמטי:  2-amino-5-[(E)-(4-sulfophenyl)diazenyl]benzenesulfonic acid
 שמות נוספים:  Fast Yellow Acid Yellow Food Yellow 2 C.I. 13015
 כתיב כימי:  C12H11N3O6S2
 מספר CAS:  2706-28-7
צהוב מהיר AB (באנגלית: Fast Yellow AB) הוא צבע מאכל השייך למשפחת צבעי האזו. באירופה הוא מסומן על ידי מספר E כ-E105. הוא נאסר לשימוש באירופה וארצות הברית, לאחר שבדיקות טוקסיקולוגיה הראו כי הוא מזיק לבריאות.
עופרת טטרה אתיל

| --- | --- |

 
 שם סיסטמטי:  Tetraethylplumbane
 שמות נוספים:  עופרת ארבע אתילית Tetraethyllead TEL
 כתיב כימי:  C₈H₂₀Pb 
 מסה מולרית:  323.4 גרם/מול
 מראה:  נוזל שקוף
 מספר CAS:  78-00-2
 צפיפות:  1.653 גרם/סמ"ק
 מצב צבירה:  נוזל
 טמפרטורת היתוך:  -136 °C   137.15 K
 מקדם שבירה:  1.5198
 נקודת הבזק:  73 °C   346.15 K
 NFPA 704:       2 ‏ 4 3 
 
עופרת טטרה אתיל (Tetraethyllead) היא תרכובת שנוסחתה Pb(C2H5)4, בטמפרטורת החדר החומר הוא נוזל צמיג שריחו מתוק. עופרת טטרה אתיל הידרופובית, מסיסה בדלק ועוברת את מחסום הדם-מוח ומצטברת במוח הקדמי, בקליפת המוח ובהיפוקמפוס. החומר שימש כתוסף דלק להעלאת מספר האוקטן כך שניתן היה להגדיל את יחס הדחיסה (היחס בין הנפח המרבי והמזערי של חלל הצילינדר) במנוע ולשפר את ביצועי הרכב ואת תצרוכת הדלק. בשל הנזק הסביבתי והבריאותי של החומר הוא הוצא משימוש החל משנות ה-70 ושיווק דלק מכיל עופרת פסק לחלוטין בכל העולם ביולי 2021.
ייצור

עופרת טטרה אתיל יוצרה בתגובה של מסג נתרן-עופרת עם כלורואתאן
4NaPb+4CH_{3}-CH_{2}Cl\rightarrow Pb(CH_{2}-CH_{2})_{4}+4NaCl+3Pb
התוצר מנוקה באמצעות זיקוק. למרות שתגובה זו מצריכה שימוש בנתרן מתכתי כחומר מוצא ורוב העופרת אינה מנוצלת לא נמצאה שיטה יעילה יותר לייצור החומר.
מנגנון הפעולה

הקשר עופרת-פחמן חלש יחסית בטמפרטורות שבמנוע הקשר נשבר ונוצרות מולקולות אתיל רדיקל CH2CH3 קצרות חיים שנשרפות עם הדלק. העופרת ותחמוצת העופרת מגיבות עם רדיקלים שהם צורוני ביניים בתגובת השריפה, מעכבות את הבעירה וכך נמנעת הצתה לפני הניצוץ מהמצת ונמנעה "נקישה".
תוצרי הבעירה היו, בנוסף לפחמן דו-חמצני ומים גם עופרת ותחמוצת עופרת.
{\ce {Pb(CH_2CH_3)_4 + 13O_2 -> 8CO_2 + 10H_2O + Pb}}.
{\ce {2Pb(CH_2CH_3)_4 + 27O_2 -> 16CO_2 + 20H_2O + 2PbO}}
היה, לכן, צורך למנוע הצטברות המוצקים עופרת או PbO במנוע. לשם כך הוספו לדלק 1,2דיכלורואתאן או 1,2 דיברומואתאן כדי ליצור תרכובות עופרת נדיפות כ-PbCl2 או PbBr2
{\ce {Pb(CH_2CH_3)4 + C_2H_4Br_2 +16O_2 -> 10CO_2 + 12H_2O + PbBr_{2(g)}}}
היסטוריה

בשנת 1853 הכימאי הגרמני קרל לוויג (Karl Jacob Löwig) הכין תרכובת אותה זיהה כ-Pb2(C2H5)3 מאתיל יודי ומסג של עופרת-נתרן, ב-1859 דיווח על יצירת Pb(C2H5)2 מאבץ אתיל Zn(C2H5)2 ועופרת כלורית, מאוחר יותר הבינו שני הכימאים כי התוצר בתגובות היה עופרת טטרהאתיל. החומר היה חסר שימוש עד לשנות העשרים של המאה העשרים בשנת 1921 מצא תומאס מידג'לי שעבד עבור ג'נרל מוטורס כי החומר יעיל למניעת נקישות מנוע ובכך איפשר ייצור מנועים יעילים יותר. ג'נרל מוטורס רשמה פטנט על השימוש בחומר בשנת 1924 בשותפות עם חברת Standard Oil of New Jersey (שתקרא לימים EXXON) הקימו חברה לייצור עופרת טטרה אתיל. בשנת 1935 ניתן רישיון לחברת אִי גֶה פַארבֶּן לייצור החומר וכך התאפשר לה לייצר דלק באוקטאן גבוה. ללופטוופה במלחמת העולם השנייה יוצר באמצעות עופרת טטרה אתיל דלק מטוסים באוקטן 150 שאפשר ביצועי מנוע גבוהים.
הוצאה משימוש

בשל זיהום העופרת הרב הנגרם מהחומר הוצא עופרת טטרה אתיל משימוש בתחילת שנות ה-2000. השימוש בממירים קטליטיים זירז את הפסקת השימוש בתוסף הדלק. נוסף לממיר הקטליטי השימוש בחומר הפך מיותר גם בשל פיתוח שיטות זולות לייצור דלק גבה-אוקטן ותוספים אחרים להעלאת אוקטן כדוגמת מתיל-טרבוטיל אתר (Methyl tertiary-butyl ether).
רעילותה של עופרת ידועה כבר מהמאה ה-19, מחלוקת ציבורית ביחס לבטיחות החומר הופיעה כבר ב-1924 לאחר ש-5 עובדים מתו ואחרים נפגעו בבתי זיקוק בניו ג'רזי. עוד קודם לכן הביעו מומחי בריאות דאגה מהשימוש בחומר. בשנת 1925 הושעה השימוש בחומר והתקיימה ועידה ביזמת המשרד לבריאות הציבור לבחינת הסיכונים. הוועידה הסתיימה ללא תוצאות שכן הוחלט שבחינת חלופות לעופרת אינה בסמכותה. בשנת 1926 הודיע ראש שירותי בריאות הציבור של ארצות הברית כי אין עדויות על נזק בריאותי מהחומר. ב-1943 מצא Randolph Byers קשר בין חשיפה לעופרת לבעיות התנהגות אצל ילדים אך מחקר זה הושתק באיום תביעה מצד איחוד תעשיות העופרת.
בסוף שנות הארבעים גילה קלייר קמרון פטרסון עלייה בריכוז העופרת בסביבה והוכיח כי מדובר בזיהום חדש באמצעות מדידת ריכוזי עופרת בשכבות קרח בגרינלנד. פטרסון הפך לאחד המתנגדים החשובים לשימוש בחומר כתוסף דלק.
מחקרים קליניים ראשונים הקושרים את השימוש בחומר להרעלת עופרת באדם פורסמו בשנות השישים. בשנות השבעים מצא החוקר הרברט נידלמן (Herbert Needleman) מתאם שלילי בין חשיפה לעופרת אצל ילדים והישגים לימודיים. בשנת 1976 היה ריכוז העופרת הממוצע בדמם של ילדים 0.137 מיליגרם לליטר. בשנת 1973 הסוכנות להגנת הסביבה בארצות הברית פרסמה הנחיות להורדה הדרגתית של ריכוז העופרת בדלק. היצרנים ערערו על ההחלטה בתי משפט אך הפסידו במאבק המשפטי. בשנת 1985 הוחלט על הורדת השימוש בתוספי עופרת ב-91% עד סוף 1986. מחקר ב-1994 הראה ירידה של 78% בריכוז העופרת בדם בין 1976 ל-1991. ב-1995 ירדה צריכת הדלק מכיל העופרת ל-0.6% בלבד מכלל מכירות הדלק ובתחילת שנות ה-2000 נאסרה מכירת החומר לחלוטין בארצות האיחוד האירופי. ב-2011 הודיע האו"ם כי התוסף הוצא משימוש בכל רחבי העולם. למעשה רק בקיץ 2021 הופסק השימוש באלג'יריה.
הערות שוליים

↑  הכרזת האו"ם על כך
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007534379005171  LCCN: sh87006520
סמסונג C&T

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  לי בינג-צ'ול 
 תקופת הפעילות:  1938–הווה (כ־87 שנים) 
 מיקום המטה:  Seocho District 
 ענפי תעשייה:  בנייה 
 עובדים:  17,274 (2018)
  
 www.samsungcnt.com
 
סמסונג C&T (בקוריאנית: 삼성물산) (C&T = Construction&Trading) (לשעבר תאגיד סמסונג), נוסד ב-1938, והוא התאגיד שממנו התפתחה קבוצת סמסונג וכולל כיום 2 חברות, קבוצת הנדסה ובניה וקבוצת מסחר והשקעות. שם החברה שונה מתאגיד סמסונג לסמסונג C&T ב-2007. קבוצת סמסונג היא הקונצרן הגדול ביותר בקוריאה הדרומית הפועל בתחום הבנייה, אלקטרוניקה, כימיקלים, פיננסים ותחומים רבים אחרים. שוויה של החברה (נכון לשנת 2012) הוערך ב-22.2 מיליארד דולר.
חברת הנדסה ובנייה

בין פרויקטי החברה ניתן למנות את:
חברת הנדסה ובנייה > גורדי שחקים

מגדלי פטרונס שבקואלה לומפור בירת מלזיה המתנשאים לגובה של 452 מטרים (88 קומות). המדורגים כמגדלים הרביעיים בגובהם בעולם.
טאיפיי 101 שבטאיפיי בירת טאיוואן המנשא לגובה 508 מטרים (101 קומות). ומדורג במקום השלישי בגובהו בעולם.
בורג' ח'ליפה שבדובאי המנשא לגובה של 828 מטרים (162 קומות). והוא הבניין הגבוה בעולם בהפרש ניכר.
חברת הנדסה ובנייה > מפעלים ותחנות כוח

תחנת הכוח ומפעל התפלת המים Shuweihat S2 באבו דאבי.
אסדת הגז 2nd Berth שבסינגפור.
תחנת הכוח הפרטית Qurayyah שבערב הסעודית.
חברת הנדסה ובנייה > תשתיות

גשר Yeongjong וגשר אינצ'ון באינצ'ון שבקוריאה הדרומית.
הכביש התת-קרקעי סלאם באבו דבי.
חברת הנדסה ובנייה > דיור

חברת הדיור רימיאן, שדורגה במדד שביעות רצון הלקוחות הלאומי בין השנים 1998-2012 במקום הראשון.
קבוצת מסחר והשקעות

אנרגיה וסביבה - יצירת אנרגיה, ביו אנרגיה ותחנות כוח.
משאבי טבע - נפט, גז, פחם, מתכות ומינרלים.
חומרים תעשייתיים - פלדה, כימיקלים, אלקטרוניקה וטקסטיל.
ראו גם

סמסונג
הערות שוליים

↑  שווי החברה באתר בלומברג ביזנסוויק.
עוצמת סיביר

| --- | --- |

 סוג:  צינור גז 
 מדינות:  רוסיה, הרפובליקה העממית של סין 
 מפעיל:  גזפרום 
 אורך:  2,159 ק"מ 
 קוטר:  1420
 
עוצמת סיביר (ששמה בעבר היה צינור יקוטיה – חברובסק – ולדיווסטוק, המכונה גם צינור הגז הטבעי המזרחי סין–רוסיה) הוא צינור בבעלות גזפרום במזרח סיביר, שמספק גז טבעי מיאקוטיה דרך פרימוריה לסין. הצינור מהווה חלק מתוואי הגז המזרחי מסיביר לסין.
היסטוריה

בשנת 2007 אישר משרד התעשייה והאנרגיה של רוסיה את תוכנית הגז המזרחית, שכללה בניית צינור יקוטיה – חברובסק – ולדיווסטוק.
ב-29 באוקטובר 2012 ולדימיר פוטין הורה לאלכסיי מילר, מנכ"ל גזפרום, להתחיל בבניית הצינור. פרויקט הצינור יקוטיה – חברובסק – ולדיווסטוק שינה את שמו רשמית ל"עוצמת סיביר" בסוף 2012.
ב-21 במאי 2014, רוסיה וסין חתמו על עסקת גז ל-30 שנה בשווי 400 מיליארד דולר שנדרשה למימוש הפרויקט. הבנייה החלה ב-1 בספטמבר 2014 והושקה בטקס ביאקוטסק על ידי פוטין וסגן ראש הממשלה הסיני ג'אנג גאולי. בניית צינור החיבור בסין החלה ב-29 ביוני 2015.
ב-4 בספטמבר 2016 חתמו יו"ר גזפרום מילר ויו"ר תאגיד הנפט הלאומי של סין וואנג יילין על הסכם לבניית מעבר מתחת לנהר אמור לצינור. שתי מנהרות מתחת לנהר הושלמו על ידי חברת צינור הנפט של סין במרץ 2019.
בשנת 2017 החלה בניית תחנת המדחס אטמאנסקאיה שהושלמה בשנת 2019 יחד עם תחנת המדחס צ'איאנדינסקאיה. הקמת כל תחנות המדחס צפויה להסתיים עד שנת 2022.
הצינור מולא בגז באוקטובר 2019. העברת הגז לסין החלה ב-2 בדצמבר 2019.
קבלנים

גזפרום טרנסגז טומסק היה קבלן הבנייה הראשי ואילו חברת VNIPIgazdobycha, הייתה קבלן העיצוב הכללי. שתי החברות מהוות חברות-בת של תאגיד גזפרום הממשלתי.
קטעים שונים מהצינור נבנו על ידי סטרויטרנסגז שבבעלות גנאדי טימצ'נקו, נפטגאזסטרוי וסטרוגאזמונטז שבבעלות ארקדי רוטנברג.
הצינורות יוצרו על ידי מפעלי הפלדה ויקסה של OMK, מפעל הצינורות של צ'ליאבינסק, מפעל הצינורות איז'ורה של חברת Severstal, מפעל הצינורות וולז'סקי של תאגיד TMK. ציפוי צינורות ננו-קומפוזיטיביים נגד קורוזיה נעשה על ידי תאגיד Metaclay, שהוא מיזם משותף של רוסננו וגזפרום. יחידות טורבינת מדחס סופקו על ידי חברת המנועים UEC-Perm.