stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פאל פורו
ביוגרפיה

פאל פישר נולד במשפחה יהודית כבנם של לזאר פישר (ליפוט), סוחר, ושל רגינה גלזר. הוא סיים בית ספר תיכון בבודפשט, ולאחר מכן, ב-1906, קיבל תואר במשפטים באוניברסיטת פרנץ יוזף המלכותית ההונגרית בקולוז'וואר, אך הוא עבד כעורך דין רק במשך זמן קצר. לאחר מכן, לימד בבית ספר למקצועות מסחר במשך כמה שנים. מאמריו הראשונים פורסמו ב"ידעות בודפשט" ובכתב העת עבר ועתיד. הרומן הראשון שלו, "סיפורו של תקופה כסטודנט", ראה אור ב-1917, עליו כתב לאיוש נאג'י שבחים ארוכים. בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית, היה ראש המחלקה לאמנות שהוקמה על ידי המועצה המבצעת של אולפני הקולנוע החברתיים. בשנות ה-30 הופיעו כתביו בעיתונים כמו פסטר לויד, פאטה מורגנה (Délibáb), ובכתבי עת שונים.
הוא היה בעל הטור במגזין "חיי תיאטרון" (Színházi Élet), שם גם פרסם את שיריו. הוא הקים את "עיתון הרדיו ההונגרי" (Magyar Rádió Ujság), אשר, עם זאת, עד מהרה חדל להתקיים.
הוא היה המייסד והמזכיר הכללי של אגודת סופרי הבמה ההונגרית (לצד הנשיא ינה הלטאי – בן דודו של בנימין זאב הרצל), וסגן הנשיא של אגודת הקולנוע ההונגרית הלאומית, שאותה ייסד גם כן. הוא היה חבר מועצת המנהלים של מועדון ה-PEN ההונגרי.
כתסריטאי, הוא אחד מיוזמי הפקת הקולנוע ההונגרי. כמה מהרומנים שלו ומאמריו האנתרופולוגיים התרבותיים המתארים את התקופה פורסמו תחת שם הבדוי P. Heath, GP Heath. הוא גם השתמש בשמות בדויים מקס הנברג, פאל פישר, אנג'לו, גזה קרטס ואנדרה הבשי, בעיקר בשל ההגבלות של החוקים היהודיים.
בין שתי מלחמות העולם, הוא היה בין עשרת הסופרים הנקראים ביותר בקרב התלמידים. תולדות הספרות מכירה כ-100 רומנים שלו. הוא עצמו נזכר ביותר, היו בערך 120 לדבריו. שלושה רבעים מהם (75) פורסמו בסדרת רומני הכרך של מיקלוש פראגו.
היסטוריונים ספרות בני זמננו סיווגו בעיקר את יצירותיו כספרות אירוטית. כמובן שיש להבין זאת ביחס למושגים של הונגריה של זמנו, בין שתי מלחמות העולם. העובדה היא שבניגוד לסופרים עכשוויים מפורסמים אחרים, הוא מעולם לא נתבע ולא הועמד לדין תחת התואר הזה. אחרים מדגישים את התיאור הפסיכולוגי ביצירתו.
אנשים רבים רואים את הסיבה לכך שהוא נשכח כמעט לחלוטין לאחר מלחמת העולם השנייה בבחירת הנושא שלו, באהדה הגלויה שלו למעמד הביניים הגבוה.
הוא נפטר מסרטן הכבד ב-29 בינואר 1942 לאחר מחלה ממושכת. פורו הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.
משפחתו

אשתו היא הכימאית ג'רג'י קונווארי, בתם של פילפ קונווארי ושל מריה גולדמן, לה נישא ב-26 באוקטובר 1911 בבודפשט.
תסריטיו

אספן העתיקות (סרט עלילתי הונגרי קצר, 1917), בבימויו של אלפרד דשי
שטר האלף (1917), בבימויו של אלפרד דשי
אהבה בשלג, (1918), בבימויו של הינטנר קורנליוס
לאחר סערה (דרמה רומנטית הונגרית, 1918), בבימויו של פאל שוגאר
טיפש-עשרה (1918), בימוי יוזף שטיין
הגחמה (1918), בבימויו של יוזף שטיין
האומנת (1919), בבימויו של אוסקר דאמו
המפולת (1919), בבימויו של אלפרד דשי
יום הנסיך (1919), בבימויו של אלפרד דשי
העכבר (סרט קצר, 1921), בבימויו של לאיוש גלרט
הלורד הקטן (גרסת סרט הונגרית שנייה, 1922)
ההרפתקה האחרונה של ארסן לופן (סרט הונגרי, 1923)
עלמת הטירה, (Mon béguin, סרט צרפתי. 1931) בבימויו של הנס בהרנדט, (מתוך הרומן)
בתו של רוטשילד (1937), בבימויו של אישטוואן ברודי, בלה גל
תרגומיו

Navarrai Margit: Heptameron, Nova Irodalmi Intézet, 1925, fordította: Forró Pál és Szini Gyula
Don Juan. Ama nemes és vitézlő gróf emlékiratai, melyeket Frater Augustinus spanyol barát huszonöt évi szorgalmas búvárkodással gyűjtött össze ..., Nova Irodalmi Intézet, Budapest, 1925, fordította: Forró Pál és Szini Gyula
Honoré de Balzac: Borsos történetek, Nova Irodalmi Intézet, 1925
Louvet de Couvray: Faublas. A gáláns kor vidám és vakmerő lovagjának kalandjai ..., Nova Irodalmi Intézet, 1925
1001 éjszaka. A kelet sokszínű, szerelmesen izzó, mámorosan bódító virágainak legszebb fürtje, Nova Irodalmi Intézet, 1926, fordította: Forró Pál és Szini Gyula
Hugo Bettauer: Lilike nyomában, Nova Irodalmi Intézet, 1926
Harry Hervey: A fekete papagáj, Légrády testvérek, Pesti Hírlap könyvek 1., 1927
Fedor von Zobeltitz: Ketten a napsütésben, Légrády testvérek, Pesti Hírlap könyvek 5., 1928
Brandon, John G.: X. Y. Z. – egy apróhirdetés bonyodalmai, Légrády testvérek, Pesti Hírlap könyvek 39-40., 1928
Robert Kohlrausch: A holt tavon, Világirodalom Könyvkiadó
Alexander Zoubkoff: Életem és szerelmeim - Zoubkoff kapitány naplója, Sándor József és Társa, 1928
Honoré de Balzac: A harmincéves asszony, Légrády testvérek, 1928
Paul Henri Féval: Az égbolt lovagjai (regény), Légrády testvérek, Budapest, 1928, (Pesti Hírlap könyvek, 37.), EK
Walter Scott: A talizmán (regény), Légrády testvérek, Budapest, 1929, EK
Walter Scott: A titkos házasság (Kenilworth) (regény), Légrády testvérek, Pesti Hírlap könyvek 79-80., Budapest, 1929
Göste Segercrantz: Lord Hunter, a hazárdjátékos, Légrády testvérek, Pesti Hírlap könyvek 101., Budapest, 1929
שיריו

שיריו פורסמו בכתב העת "חיי תיאטרון". כרך שיריו לא פורסם.
מחזותיו

עם לאסלו בקפי: העיר, 1920 (הועלה בתיאטרון הטירה)
עם אנדור וילאני: חיפוש חתן (Request for a Bachelor), האחים לגארדי, 1921, (הוצג בתיאטרון מרכז העיר)
דיולה סיני - פאל פורו: לבה (מחזה בשלוש מערכות), חיי התיאטרון (מגזין), בודפשט, 1924
לא זה עם זה ולא זה בלעדיו, חיי התיאטרון (מגזין), בודפשט, 1932
כתביו בנושא תיאטרון

ד"ר פאל פורו: תיאטרון וקולנוע, ספר קריאה של קולנוע הונגרי – 1908–1943/בספרו בשם אוסף טקסטים. ארכיון הסרטים הלאומי ההונגרי, בודפשט, 2001, עריכת: ז'ולט קוהטי.
פאל פורו: הצלחה על הבמה, אלמנך האמנות 1919 – בכרך בשם "שנתון לחיי התיאטרון", חיי התיאטרון, בודפשט, 1919, בעריכת שאנדור אינצה
רומנים קצרים שלו שפורסמו בסדרת רומנים של כרך (1932–1942)

EBook: ספר אלקטרוני. על ידי לחיצה על הקישור, ניתן לקרוא ולהורידו מהספרייה האלקטרונית ההונגרית (MEK) של הספרייה הלאומית על שם סצ'ני (OSZK).
A kínos botrány, 11. szám, 1932, EK
Leszámolás, 15. szám, 1932, EK
Nizzai kaland, 23. szám, 1932, EK
Silvia két táncosa, 32. szám, 1932, EK
Őnagysága, a betörő, 40. szám, 1932, EK
Kvittek vagyunk..., 46. szám, 1933, EK
A mókusbunda, 79. szám, 1933, EK
Két nő, egy férfi, 91. szám, 1933, EK
A szörnyű felfedezés, 112. szám, 1934, EK
Trópusi történet, 121. szám, 1934, EK
Két asszony álarcban, 133. szám, 1934, EK
Fizet a múlt, 142. szám, 1934, EK
Párbaj a szerelemmel, 153. szám, 1935, EK
Fogat fogért, 164. szám, 1935, EK
Gyilkosság a Youkon mellett, 170. szám, 1935, EK
Péter két asszonya, 183. szám, 1935, EK
A szélhámos, 202. szám, 1935, EK
A végrendelet, 220. szám, 1935, EK
Őfensége nősül, 231. szám, 1935, EK
Úrilány a zongoránál, 245. szám, 1936
Asszonyom fizessen, 258. szám, 1936
Tisztítótűz, 289. szám, 1936, EK
Egy asszony megszökik, 305. szám, 1936, EK
Unlak, angyalom!, 316. szám, 1936
Férficsere, 325. szám, 1936, EK
A próbakisasszony, 331. szám, 1936, EK
Borotvaélen, 340. szám, 1936, EK
Egy asszony lemond, 347. szám, 1936, EK
Ostoba férfiak, 355. szám, 1936
Lulut zálogba csapják, 364. szám, 1937
Ákos két menyasszonya, 371. szám, 1937
Csak tréfa volt!, 385. szám, 1937
A férfiak összetartanak, 400. szám, 1937
Matildból démon lesz, 407. szám, 1937
Talált pénz, 415. szám, 1937
Az a buta szerelem, 422. szám, 1937
A cinkosok, 431. szám, 1937
Agglegényadó, 436. szám, 1937
Asszonyfurfang, 446. szám, 1937
Az elrabolt öregség, 454. szám, 1937
Sok baj van a férfiakkal, 474. szám, 1937
Amíg az udvarlóból vőlegény lesz, 484. szám, 1938
Amíg a vőlegényből férj lesz, 493. szám, 1938
Egy asszony bosszút áll, 504. szám, 1938
Az akt-modell, 510. szám, 1938
Muszáj hazudni!, 517. szám, 1938
Hat lázas óra, 529. szám, 1938
Az 500 pengős csók, 538. szám, 1938
Körtánc, 547. szám, 1938
Farkasverem, 548. szám, 1938
Csak füttyentek neki!, 557. szám, 1938
Szerelem hat áldozattal, 565. szám, 1938
Klári rossz útra tér, 573. szám, 1938
Lázadás, 586. szám, 1939
Ha elfogy a pénz, 595. szám, 1939
Dráma Hollywoodban, 604. szám, 1939
A magányos férfi, 610. szám, 1939
A szakítás magasiskolája, 624. szám, 1939
Nehéz ma lánynak lenni!, 634. szám, 1939
A tanár úr szerelmes, 657. szám, 1939
Elefántkisasszony, 668. szám, 1939
Kis egér macskát fog, 675. szám, 1939
Pezsgős vacsora, 689. szám, 1940
Megmentem Jucit, 699. szám, 1940
A csodálatos ajándék, 720. szám, 1940
Laci új életet kezd, 730. szám, 1940
16 éven felülieknek, 740. szám, 1940
Lámpaláz, 748. szám, 1940
Zsuzsit megnevelik, 754. szám, 1940
Nusit kirakatba teszik, 764. szám, 1940
Amy ért a szerelemhez, 772. szám, 1940
A lányok jobban értik, 781. szám, 1940
A féltékenység iskolája, 792. szám, 1941
A férfit ismerni kell, 833. szám, 1941
Játék a szerelemmel, 849. szám, 1941
Az igazi asszony, 906. szám, 1942
לקריאה נוספת

Forró Pál szócikk - Magyar Zsidó Lexikon, 1929, szerk. Újvári Péter, online
Forró Pál szócikk - Magyar Életrajzi Lexikon 1000-1990, MEK OSZK, online (פאל פורו בלקסיקון הביוגרפי ההונגרי)
Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái, IX. kötet, 1992, Forró Pál szócikk, 451-458. hasáb (פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגריפ)
Balogh Gyöngyi: Budapesti évek (Fejős Pál magyarországi pályakezdése) Filmspirál 10. évfolyam (2004) 33(2). szám (שנות בודפשט, התחלת הקריירה של פאלפופרפ)
הערות שוליים

↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 136158/1899. Forrás: MNL-OL 30793. mikrofilm 409. kép 2. karton. Névváltoztatási kimutatások 1900. év 8. oldal 27. sor
↑  Egyes forrásokban a többek között az ő műveit is betiltó 1944-es BM rendelet alapján tévesen: Friedmann. Azonban a névváltoztatásról ld. a 136158/1899 BM rendeletet. http://www.macse.hu
↑  "Születési bejegyzése a bécsi izraelita hitközség születési akv. 2347/1884. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-09-14.
↑  Egyes forrásokban Budapesten
↑  Balogh
↑  Ígyǃ Írásban emlegetik Kérdőjeles Magazinként is.
↑  Bp. XIV. kerületi állami halotti anyakönyv, 114/1942.
↑  A korabeli pesti szóbeszéd szerint a zsidótörvények miatti elkeseredésében öngyilkos lett.
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári házassági akv. 1385/1911. folyószáma alatt". נבדק ב-2019-11-23.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007290026905171  GND: 126515328  ISNI: 0000 0001 1080 7172  LCCN: nb2010005913  VIAF: 107985695   WorldCat (עם VIAF): 107985695
פסטאווי

פסטאווי (בבלארוסית: Паставы; בפולנית: Postawy, פוסטאווי; ביידיש: פּאָסטאָוו) היא עיר בבלארוס, כ-180 ק"מ מצפון למינסק, על גבול ליטא, ועל קו מסילת הרכבת ויטבסק-וילנה. בעיר מוזיאון אורניתולוגי וגלריה לאמנות.
תולדות העיר

העיר מוזכרת לראשונה במסמכים היסטוריים משנת 1409 כיישוב בשם Posadnik. במאה ה-16 היה זה יישוב פרטי בשם אשמיאני (כיום זהו שמו של יישוב אחר, המצוי כ-120 ק"מ מדרום מערב לפסטאווי). בשנת 1522 נבנתה בפסטאווי כנסיית עץ על שם מרים הבתולה. (הכנסייה חרבה, נבנתה שוב ב-1760 אך חרבה שוב ולא שוקמה.) במלחמת ליבוניה במאה ה-16 הייתה פסטאווי בסיס ממנו שלח הנסיך סטפאן באטורי תגבורות לחזית. בתקופה זו התפרנסו תושבי העיר ממסחר וממלאכה. בסמוך לעיר היו אחוזת אצילים מקומית וכן כנסייה ומנזר פרנציסקנים, שלא קיימים כיום.
במלחמת רוסיה-פולין במאה ה-17 נפגעה העיר ושיקומה נמשך עשרות שנים. הבעלות על העיר עברה בין אצילים שונים, והתעשייה בה התפתחה. תעשייה זו כללה תוצרת נייר, בדים, חגורות, טחנות קמח, מפעל בורסקאות וחנויות שונות. בעת חלוקת פולין השנייה, ב-1793, נכללה פסטאווי בשטח האימפריה הרוסית ומעמד העיר נשלל ממנה. עם זאת, בסוף המאה ה-19 הואץ קצב התפתחותה של העיר, נבנו בה תעשיות נוספות, מספר תושביה עלה והיא חוברה לרשת מסילות הרכבת.
לאחר מלחמת העולם הראשונה, עם הקמת פולין העצמאית, נכללה פסטאווי בשטחה, בתור עיר במחוז וילנה. משנת 1939 השתייכה העיר לבלארוס הסובייטית.
יהודי פסטאווי

לפני מלחמת העולם השנייה היו בפסטאווי כ-850 יהודים. לאחר כיבוש מערב פולין על ידי הוורמכט בספטמבר 1939 הגיעו לעיר כאלפיים פליטים מהאזורים שנכבשו על ידי גרמניה.
ביוני 1941 כבשו הגרמנים את פסטאווי עם פלישתם לברית המועצות ובאוגוסט הוקם בעיר גטו. חלק מהצעירים בגטו הצליחו לארגן מחתרת ולברוח ליערות, ואף שבו לגטו כדי לגייס יהודים נוספים מהגטו, אך נכשלו בנסיונותיהם אלה.
בדצמבר 1942 נרצחו יהודי הגטו בירי, חלקם בכיכר העיר וחלקם בבורות מחוץ לעיירה.
פליקס ורבורג

| --- | --- |

פליקס מוריץ ורבורג
 לידה:  14 בינואר 1871 המבורג, הקונפדרציה הצפון-גרמנית 
 פטירה:  20 באוקטובר 1937 (בגיל 66) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  הרייך הגרמני 
 מקום קבורה:  Salem Fields Cemetery 
 בן או בת זוג:  Frieda Schiff 
 מספר צאצאים:  5 
 חתימה:   
 
פליקס מוריץ וַרבורג (באנגלית: Felix Moritz Warburg;‏ 14 בינואר 1871, המבורג, הקיסרות הגרמנית – 20 בספטמבר 1937, ניו יורק) היה בנקאי, יו"ר ראשון של הסוכנות היהודית המורחבת ומצנט יהודי גרמני-אמריקאי.
חייו ועבודתו

אבות אבותיו הגיעו לגרמניה מאיטליה במאה ה-17 והתיישבו בוורבורג שבווסטפאליה (וממנה לקוח שם משפחתו). במאה ה-18 נדדו בני משפחת ורבורג לאלטונה שליד המבורג. משה מרקוס ורבורג ואחיו גרשון ייסדו ב-1798 בהמבורג את הבנק מ"מ ורבורג ושות' (M. M. Warburg & Co). פליקס ורבורג היה נכדו של מייסד החברה משה מרכוס ורבורג ואחד משבעת ילדיהם של מוריץ ורעייתו שרלוטה לבית אופנהיים. כמו אחיו מקס ופאול, היה גם פליקס בנקאי, ואילו אחיו אבי (Aby) התעניין עוד מילדותו בספרות והיסטוריה ונעשה לחוקר תולדות האמנות.
בשנת 1894 היגר פליקס לארצות הברית והיה לשותף בבנק Kuhn, Loeb & Co (קוהן, לוב ושות') בניו יורק. הוא נשא לאישה את פרידה שיף, בתו של השותף הבכיר יעקב שיף. לזוג נולדה בת בשם קרולה (Carola) שהתחתנה עם ולטר נ' רוטשילד ונולדו להם ארבעה בנים: פרדריק, מרכוס, ג'רלד פליקס, פאול פליקס ואדוארד מורטימר מוריס ורבורג.
ורבורג היה דמות מפתח באליטה הגרמנית-יהודית-אמריקאית של ראשית המאה ה-20. הוא היה חבר מרכזי בג'וינט שלקח על עצמו לתמוך ביהודים הנצרכים באירופה אחרי תום מלחמת העולם הראשונה. כבר ב-1919 הוא יצא לסיור באירופה ודיווח על ממצאיו בדו"ח שבו הסביר, כפי שפורסם בניו יורק טיימס", שהאוכלוסייה היהודית במזרח אירופה סבלה מן המלחמה יותר מכל אוכלוסייה אחרת.
ב-1925 היה יחד עם הארי סאקר (Sacher), חיים ויצמן, אלברט איינשטיין, מרטין בובר וזיגמונד פרויד בחבר הנאמנים של האוניברסיטה העברית שזה עתה נוסדה. כמו כן היה פעיל במועצות המנהלים של אוניברסיטת קולומביה ושל בית המדרש לרבנים באמריקה (The Jewish Theological Seminary of America), מוזיאון פוג לאמנות (Fogg Art Museum) באוניברסיטת הרוורד. ב-1931 נקרא על שמו האולם הגדול בו כאות הוקרה על פעילותו רבת השנים (מ-1913) למען המוסד. את האוסף המקיף שלו של עיתונות ודפוסים אירופיים קיבל המרכז לאמנות של מכללת ואסר.‏ העיזבון הכתוב שלו (הפרטי והעסקי) הגיעו לארכיון האמריקאי היהודי (American Jewish Archives) בסינסינטי.
כאות הוקרה לפעילותו ההומניטרית נקרא ב-1939 יישוב על שמו בארץ ישראל – כפר ורבורג.
לקריאה נוספת

Jerome M. Kutnick, "FElix M. Warburg and The Jewish Agency", Herzl Year Book 8 (1978), 117-131.
Rafael Medoff, "Felix Warburg and the Palestinian Arabs: a reassessment", American Jewish Archives Journal 54,1 (2002), 11-36.
הערות שוליים

↑  Felix M. Warburg Papers
↑  Tells sad plight of Jews, New York Times, 12 November 1919.
↑  Bulletin of the Fogg Museum of Art, November 1937.
↑  The Felix M. Warburg Print Collection.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269497705171  BnF: cb12904532z (data)  GND: 129031623  ISNI: 0000 0000 6680 7860  LCCN: nr91022895  SNAC: w6tc211p  VIAF: 18291614   WorldCat (עם VIAF): 18291614
פסחא של הסוסים

פסחא של הסוסים או יום חמישי של הסוסות (ברומנית: Paştele cailor או Joia iepelor בבולגרית: Konski Veligden) הוא ספק מנהג, ספק חג מקובל ביישובים שונים ברומניה.
על פי אגדה נוצרית הסוסים הרעישו בעת שמרים, אם ישו ילדה אותו, לכן קוללו שיהיו תמיד רעבים, חוץ מיום אחד בשנה, ביום  בו נחוג פסחא של הסוסים. ביום זה מאכילים היטב את הסוסים, לא מעבידים אותם ולא רותמים אותם לעגלות ובעבר, באזורים מסוימים, נהגו לערוך טקסים דתיים בהם ביקשו בריאות טובה לבעלי חיים אלה.
הניב

פסחא של הסוסים נחוג בעיר טרגובישטה שברומניה על ידי המיעוט הבולגרי החי בה, בכל שנה בשבת הראשונה של צום הפסחא, אך במקומות אחרים יש לחג מועד אחר. המועד המשתנה של החג, לפי המנהגים המקומיים, גרמו לכך שקשה לעקוב ולדעת מראש מתי החג מתקיים ומכאן נגזר הניב הרומני "La paştele cailor" (בפסחא של הסוסים), שמשמעותו: במועד לא ידוע בעתיד, כנראה אף פעם. לדוגמה: "מתי משה יחזיר את חובו?", "בפסחא של הסוסים!" (אף פעם).
ראו גם

בוקרה פיל מישמיש
שה"י פה"י
ערכין (יהדות)

| --- | --- |
 מקרא:  ספר ויקרא, פרשת בחוקותי
 משנה:  מסכת ערכין
 תלמוד בבלי:  מסכת ערכין
 משנה תורה:  ספר הפלאה, הלכות ערכים וחרמין
 ספרי מניין המצוות:  ספר החינוך, מצווה קס"ט, קע"ג, שנ"ג ושנ"ד
 מקורות נוספים:  פועל צדק (להש"ך)
 
עֲרָכִין (בקרב חוגים מסוימים מקובלת ההגייה: עֶ֫רְכִין) הם סוג של נדר לצורכי הקדש, צורת התחייבות לתרומה כספית לבית המקדש. המצווה לדון לפי כללי הערכים היא מצוות עשה.
אדם המחייב עצמו לתרום לבית המקדש סכום כספי השווה לערך אדם מסוים, משלם על פי תעריף קבוע, התלוי בגילו ובמינו של הנערך כפי שנערך על ידי עשרה דיינים ובתוכם (לפחות) דיין אחד שהוא כהן.
דיני ערכין מפורטים במקרא בהרחבה בסופו של ספר ויקרא, ולדעתו של התנא אבא יוסי בן חנן נמנה כאחד מ"שמונה מקצועי תורה" שמקראן מרובה.
המקורות במקרא

בפרשת בחוקותי, התורה כותבת את פרטי דיני ערכין במפורש;
”ויְדַבֵּר ה' אֶל מֹשֶׁה לֵּאמֹר. דַּבֵּר אֶל בְּנֵי יִשְׂרָאֵל וְאָמַרְתָּ אֲלֵהֶם אִישׁ כִּי יַפְלִא נֶדֶר בְּעֶרְכְּךָ נְפָשֹׁת לַה'..וְהֶעֱרִיךְ אֹתוֹ הַכֹּהֵן עַל פִּי אֲשֶׁר תַּשִּׂיג יַד הַנֹּדֵר יַעֲרִיכֶנּוּ הַכֹּהֵן.” (ספר ויקרא, פרק כ"ז, פסוקים א'–ח').
המקורות במקרא > רמז למצוות ערכין

לדעת חז"ל, הוריית כהן בנדרי ערכין גם מרומז בפרשת שמיני בעניין איסור עבודה במקדש והוראה בשכרות;
”וַיְדַבֵּר ה' אֶל אַהֲרֹן לֵאמֹר...וּלֲהַבְדִּיל בֵּין הַקֹּדֶשׁ וּבֵין הַחֹל וּבֵין הַטָּמֵא וּבֵין הַטָּהוֹר. וּלְהוֹרֹת אֶת בְּנֵי יִשְׂרָאֵל...” (ספר ויקרא, פרק י', פסוק ט') הביטוי ולהבדיל בין הקדש ובין החל פורש בספרא ובתלמוד הבבלי, כמדבר כלפי הוריית כהן בדיני ערכין - שבעצם הכהן קוצב את הערך הכספי אותו כיוון הנודר בליבו בשעת נדרו. בכך, הכהן "מבדיל" סכום זה (שנהפך ל"קודש") משאר הכספים של הנודר (שנשארים כ"חולין").
המקורות במקרא > בניין אב

לפי הספרא, המילים "יַעֲרִיכֶנּוּ הַכֹּהֵן" נדרשים כבאים לייצג בניין אב ל"כל הנערכין" (אדם, קרקעות וגם מטלטלין) שיוחלטו שווים על פיו של כהן -ואף על פי שהסכום כתוב במקרא במפורש.
המקורות במקרא > הערכין בימי יואש המלך

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מובא בספר מלכים דיבורו של המלך יהואש אל הכהנים אודות כספי נדרי ערכין; ”וַיֹּאמֶר יְהוֹאָשׁ אֶל הַכֹּהֲנִים כֹּל כֶּסֶף הַקֳּדָשִׁים אֲשֶׁר יוּבָא בֵית ה' כֶּסֶף עוֹבֵר אִישׁ כֶּסֶף נַפְשׁוֹת עֶרְכּוֹ כָּל כֶּסֶף אֲשֶׁר יַעֲלֶה עַל לֶב אִישׁ לְהָבִיא בֵּית ה'” (מלכים ב יב ה)
מאידך, מסופר על אחאב מלך ישראל שהיה מעריך את עצמו על מנת להקריב את סכום לעבודה זרה;
”הוה מקשט גרמיה בכל יום וקאים ליה קומי חיאל אסרטו לטיה והוא אמר ליה בכמה אנא טב יומא דין והוא אמר ליה כן כן והוא מפריש טומיתיה לעבודה זרה” (ירושלמי סנהדרין דף נא עמוד א).
פרטי הדינים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
פרטי הדינים > דיני ערכי אדם

התעריף הנקבע לתשלומי ערכים, מפורט בתורה, בספר ויקרא, פרק כ"ז, פסוקים א'–ח':
ערכו של ילד מגיל חודש עד בן חמש שנים הוא חמישה שקלי כסף לזכר, ושלושה שקלים לנקבה
ערכו של נער מגיל חמש שנים עד היותו בן עשרים שנה הוא עשרים שקלים לזכר, ועשרה שקלים לנקבה.
ערכו של אדם מגיל עשרים עד גיל שישים הוא חמישים שקלים לזכר, ושלושים שקלים לנקבה.
ערכו של אדם מבוגר, מעל גיל שישים, הוא חמישה עשר שקלים לזכר ועשרה שקלים לנקבה.
המתחייב לשלם את ערכו של תינוק שגילו לא עולה על חודש, אינו משלם כלום.
במקרה שאדם התחייב לשלם ערך, אך אינו יכול לעמוד בתשלום, הכהן מעריכו כפי ראות עיניו. הקלה זו בתשלום, שונה משאר נדרים והתחיבויות בהם חייב האדם לשלם כשיוכל.
רבי אברהם אבן עזרא בפירושו כותב כי ערכים אלו הם בגדר חוק, ללא הסבר.
פרטי הדינים > דיני ערכי קרקעות

אם אדם אמר ערך קרקע זו עלי, התחייב בזה לתת את ערך שווי הקרקע כפי מה שישומו אותו הכוהנים.
פרטי הדינים > ערך ביתו של אדם

בעניין ערכי קרקעות, דעת הרמב"ם והחינוך כי בעל הבית שמעריך את ביתו יש לו להוסיף חומש.
פרטי הדינים > דיני ערכי בהמה

אדם יכול להתחייב 'ערך בהמה עלי', ושווי הממון שיתחייב לתת הוא כפי שיעריכו הכוהנים את שווי הבהמה,
מספר הדיינים

ככל הנראה, מספר הדיינים שחייבים לדון בערכין תלוי לפי הנערך, כלומר אם מדובר באדם, בבהמה או בקרקעות;
בערכי אדם, ולפי דעתו של שמואל (אמורא), ייתכן לומר שמזמינים חמישה כהנים להיזקק להערכה של אדם -ולא רק אחד- כי בעת גמר לימוד שני מיעוטים מתחילים למנות מחדש
ואילו על סמך הכתוב "כאשר יערוך אתו הכהן", חז"ל קובעים כי פדיית ההקדש בשלשה כהנים גזברים, הערכים מסוג המטלטלין גם בשלשה ובקרקעות ואדם תשעה דיינים ומתוכם יש חוב שאחד מהם יהיה כהן
במקרה שאיש נודר "אני נותן ערכו של פלוני" ובסופו של דבר מגלה שאין לו את סכום הכסף שהוא נדר, הוא צריך להביא מטלטלין בשווי הכסף במזומן, ויש להעריך את מטלטליו בשלשה דיינים. לדעת רבי יהודה אחד מהשלשה חייב להיות כהן.
בעניין ערכי אדם, יש מהאחרונים שהסבירו שמעמד הכהן מכריע במקרה שיש ארבע דעות כנגד חמש דעות. כלומר, אם הכהן יחליט להסכים לפסק דינם של ארבעה מהדיינים -הגם שבדרך כלל "אין בית דין שקול"- מצייתים להכריע כדעת הכהן וארבעת חבריו
ויש סוברים כי צריכים כל העשרה להסכים לערך האדם, כי במקרה שלא יסכימו ייקרא דיונם בשם "אומדנא" (השערה) ולא תהיה כאן שום הכרע[דרושה הבהרה]
דינים נוספים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
גם כהן שנדר ערך למקדש חייב להיערך לפני כהן אחר, ואינו מעריך את עצמו.
שנים האמורין בערכין..הם שנים הנמנים מיום ליום כלומר מיום הלידה, וכל השקלים הם ..'שקל הקודש',..אין חילוק בערכין בין יפה..כעור..חולה..סומא..אלא הכל נערכין לפי השנים..,הדמים סתמן לבדק הבית ונותנין הכל בלשכה שהייתה מוכנת במקדש לקדשי בדק הבית.-חינוך מצווה שנ ערכי אדם גמרהו בעת
טעמי המצווה

לפי המדרש הגדול, בעת שיצא משה מארמון פרעה והבחין שנוגשי פרעה היו מטעינין את העבריים משאות כבידות את הזקן ואת הבחור כאחד, ואת האשה כאיש, יעץ לפני פרעה להעריך את העובד ולהשוות את הסבל כפי כוח הפועל. בזכות הייעוץ הטוב זכה שתנתן פרשת ערכים על ידו להבחין "בין האיש לאשה בין הזקן לבחור ובין הקטן לגדול".
במדרש תנחומא הובא כי הבאת ערכים לפני הקדוש ברוך הוא מעולה כאילו המעריך מקריב נפשות לפניו, וגם בזכות הערכין מבטיח השם להציל אתכם מעריכות גיהנם וזוכים לעריכת שולחן לעתיד לבא.
ערכין בזמן הזה כשאין מקדש

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
דין ערכי בהמה נוהג לעניין שמי שעבר והעריך בהמה בזמן הזה שצריך לעשות בדבר מה שציונו חכמים (היינו שיחללנו על שווה פרוטה ולא יעמד לפני כהן להראות אף טיפת הכנעה לכהני ה'),..היא.. בכלל המצות הנוהגות בזמן הזה.-חינוך מצווה שנג
אין מעריכין ואין מחרימין בזמן הזה.
העריך ו..לא עשה בדבר בזה"ז -חינוך מצווה שנ
ראו גם

גזבר (בית המקדש)
חרם
הערות שוליים

↑  , המצווה ה-350 לפי מניינו של ספר החינוך, ומצוות עשה ה-114 לפי מניינו של הרמב"ם
↑  s:תוספתא חגיגה פרק א הלכה יא
↑  תלמוד בבלי, מסכת כריתות, דף י"ג, עמוד ב'.
↑  ספרא לפרשת שמיני סעיף קטן לז, רש"י למסכת כריתות דף יג עמוד ב
↑  ספרא על ויקרא כז, ח, סעיף קטן ס"ו (ובפרשנות ה"תורה והמצווה")| מדרש הגדול לויקרא כז:ח
↑  שו"ת רדב"ז ב'קפ"ו
↑  חינוך, מצווה שנד
↑  רש"י, מסכת סנהדרין, דף ט"ו, עמוד א', ד"ה אמא חמשה כהנים וחמשה ישראל.
1 2  משנה, מסכת סנהדרין, פרק א', משנה ג'
↑  מדרש הגדול ויקרא כז, יד
↑  שפת אמת לערכין דף יט (צוטט ב"תורה ודעת" סב-צג (אייר תשס"ח)
↑  קובץ מפרשים לערכ' ד' יט: הובא מ'שם ארי'
↑  ספר "שמועת חיים" (בני ברק, תשס"א) למסכת ערכין חלק א דף רסג
↑  מדרש הגדול לשמות ב:יא
↑  תנחומא בחקתי ו
תמונת פרשת איסור עבודה והוראה בשכרות. הציווי נכתב כפרשה פתוחה
פסיטקותריום

| פסיטקותריום |
| --- | --- |

תקופה
פלאוקן 63.3–56.8 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: תייניודונטים
משפחה:: Stylinodontidae
סוג:: פסיטקותריום
מין:: Psittacotherium multifragum
שם מדעי
 Psittacotherium ‏קופ, 1882

פסיטקותריום (שם מדעי: Psittacotherium; מיוונית עתיקה: "בהמת תוכי") הוא סוג של יונק נכחד מהסדרה כימולסטיים, אשר היה קרוב לסטילינודון. הוא התקיים באמריקה הצפונית של הפלאוקן שלפני 63.3 עד 56.8 מיליון שנה מזמננו. המאובנים של סוג זה התגלו במדינות ארצות הברית: וויומינג, קולורדו, מונטנה, ניו מקסיקו וטקסס ותוארו ב-1882 בידי החוקר אדוארד דרינקר קופ ונכלל בו מין יחיד: Psittacotherium multifragum.
תיאור

יונק זה היה קרוב לסטילינודון וגדול יחסית לקרוביו, במשקל של 50 ק"ג ואורך 1.1 מטר, דומה מעט לגודל של כלב גדול. היו לו לסתות גדולות שונות יותר מכל יונק מודרני בכך שמבניהם היה מסיבי מאוד והפנים היו קצרות עם לשון ארוכה, אך השיניים הקדמיות צמחו מבעד ללסת בדומה לרוב המכרסמים כדי לעזור לקרוע מזון וכנראה שהם צמחו ללא הפסקה. שיניים אלה כללו הן חותכות והן ניבים מגודלים מאוד והיו מסודרות בשני זוגות מכל לסת, דומה למכרסמים המודרניים. בניגוד למראהו המבעית הוא למעשה היה אוכל צמחים שהשתמש בלסתות הקצרות כדי לקרוע צמחייה נוקשה ולטחון אותה.