stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניצן ויסמן
הערות שוליים

↑  איתמר לוין, ‏תמצית רו"ח, באתר גלובס, 5 באפריל 2006
↑  אפרת נוימן, סעודת שבת אצל סבא וסבתא - זמן טוב לדבר על הנפקה, באתר TheMarker‏, 16 באוקטובר 2006
אסא ששון, BDO: חברות משפחתיות מרוויחות יותר, באתר TheMarker‏, 15 ביוני 2010
↑  ליטל איסטמטי, ‏"יש הרבה פוטנציאל, אבל קשה מאוד לעשות כאן עסקים", באתר גלובס, 13 בנובמבר 2014
↑  אפרת נוימן, הישראלים גילו את גיאורגיה: "לא אשים שקל בהשקעות בישראל", באתר TheMarker‏, 15 בנובמבר 2014
↑  מאיר שלו, טופוגראפיה של האני "אי צ־ינג, ספר התמורות" מאת ניצן ויסמן, הוצאת אלישר, כל העיר, 6 באפריל 1984
↑  דן דאור, בדרך אל האור - קוף - מאת וו צ'אנג־אן: תרגום: ניצן ויסמן:, כותרת ראשית, 24 באוקטובר 1984
1 2  "מוסף ספרים", שני רומנים וקובץ סיפורים יתחרו על הפרס, באתר הארץ, 31 בדצמבר 2007
↑  טל ניב, איך א.ב יהושע היה כותב את זה? ככל הנראה טוב יותר, באתר הארץ, 14 בינואר 2007
↑  שירי לב-ארי, פרויקט חדש מממן עריכה לספרי ביכורים מבטיחים, באתר הארץ, 25 בדצמבר 2005
↑  שירי לב-ארי, פרס ספר הביכורים של "הארץ" הוענק ל"דופק", מאת יניב איצקוביץ', באתר הארץ, 7 בינואר 2008
↑  אריק גלסנר, על "ארוחת בוקר ישראלית", של ניצן ויסמן, הוצאת "הקיבוץ המאוחד" (192 עמ')
↑  עמרי הרצוג, 5 שיעורים באמנות הסיפור הקצר, באתר הארץ, 5 באוגוסט 2015
↑  חגית הורנשטיין, קבוצת תיאטרון חיפאית חדשה מציגה: "מענטש", באתר כלבו – חיפה והצפון, 30 במאי 2021
↑  עופרה עופר אורן, "מקום": ייאוש, או בכל זאת – תקווה?, בבלוג "סופרת ספרים", 15 באוגוסט 2021
↑  גילי איזיקוביץ, דרור משעני, הילה בלום ושמעון אדף בין המועמדים לפרס ספיר, באתר הארץ, 2 בנובמבר 2021
↑  מאיה בקר, התבגרות מינית, התנקשות פוליטית ומשימה סודית – ספרים חדשים שכדאי לבדוק, באתר הארץ, 8 באוגוסט 2023
↑  שי אילן, בשבחי המילה הכתובה, באתר כלבו – חיפה והצפון, 15 בפברואר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303558905171  BnF: cb17075399h (data)  GND: 132645343  ISNI: 0000 0000 7877 1762  LCCN: no2002109545  VIAF: 39054109   WorldCat (עם VIAF): 39054109
ניקולס בורדיסו

ניקולס אנדרס בורדיסו (ספרדית: Nicolás Andrés Burdisso;‏ נולד ב-12 באפריל 1981) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת המגן, וכיום מנהל ספורטיבי בקבוצת נעוריו בוקה ג'וניורס.
ביוגרפיה

בורדיסו החל את הקריירה שלו בקבוצה הארגנטינאית בוקה ג'וניורס. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת כבר בגיל 17 ובמהרה הפך לשחקן הרכב קבוע ולאחד מכוכבי הקבוצה. הוא שיחק בקבוצה במשך 5 שנים, במהלכן שיחק ב-102 משחקים והבקיע 3 שערים. עם בוקה זכה בורדיסו בשתי אליפויות, 3 פעמים בגביע הליברטדורס ופעמיים באליפות העולם לקבוצות.
ב-2004 עזב בורדיסו את בוקה וחתם על חוזה ל-4 שנים עם מועדון הכדורגל האיטלקי אינטר מילאנו, תמורתו קיבל כ-3.5 מיליון אירו. בעונתו הראשונה בקבוצה נאלץ בורדיסו לבלות את מרבית זמנו בארגנטינה ליד מיטת בתו שחלתה בלוקמיה. ב-2006 האריך את החוזה בשנה נוספת. ב-2007, בעת משחק בין אינטר לולנסיה במסגרת ליגת האלופות נקלע בורדיסו לקטטה בין צוותי הקבוצות, במהלכה שחקן ולנסיה דייוויד נאברו הכה אותו ושבר את אפו.
למרות ההערכה המקצועית הגדולה, מתקשה בורדיסו לתפוס מקום בהרכב הקבוצה, הוא יכול לשחק בכל עמדה בהגנה אם כי עמדתו המקורית היא כבלם.
בורדיסו שייך לדור הזהב של הכדורגל הארגנטינאי בגילאי הנוער, הוא זכה עם הנבחרת הצעירה במונדיאל הנוער בשנת 2001.
בורדיסו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בינואר 2003 במשחק הידידות של ארגנטינה מול הונדורס. הוא היה שותף לזכייה בזהב האולימפי באולימפיאדת אתונה (2004). הוא זומן לסגל ארגנטינה למונדיאל 2006 וגילה יכולת טובה במשחקים בהם הוא שיחק. עם פרישתו של רוברטו אז'אלה מהנבחרת עלה שמו של בורדיסו כאחד מיורשיו.
תארים

2 זכיות באליפות הליגה הארגנטינאית - אפרטורה 2000, אפרטורה 2003
3 זכיות בגביע ליברטדורס 2000, 2001, 2003
2 זכיות בגביע הבין יבשתי - 2000, 2003
2 זכיות באליפות הסרייה א' - 2006, 2007
2 זכיות בקופה איטליה - 2005, 2006
זכייה אחת בסופר קאפ האיטלקי - 2005
אליפות עולם לנוער - 2001
זכייה במדליית הזהב באולימפיאדת אתונה 2004
קרום קרקע ביולוגי

קרום קרקע ביולוגי
קרום קרקע ביולוגי
קרום קרקע ביולוגי הוא חברת מיקרואורגניזמים הנמצאת בפני השטח באזורים צחיחים וצחיחים למחצה. מכילה אצות כחוליות, ירוקיות, חזזיות, חיידקי קרקע וטחבים, הנמצאים באינטראקציה עם חלקיקי הקרקע ויוצרים קרום על פני הקרקע. מכונה גם "קרום קרקע ביוגני", "קרום מיקרופיטי", "קרום קריפטוגמי", "קרום מיקרוביוטי".
עובי הקרום נע מ-1 ועד 2 מ"מ (באזורים שיורדים בהם פחות מ-100 מ"מ גשם) ועד 15 מ"מ (באזורים שיורדים בהם כ-300 מ"מ גשם).
קרומי הקרקע הביולוגיים הם בעלי תפקיד חשוב במערכת האקולוגית המדברית, הם קושרים חנקן, מווסתים נגר עילי, מלכדים את הקרקע ומונעים את סחיפתה, ומהווים מקור ייצור ראשוני של חומר אורגני בשרשרות מזון. נוכחות הקרום הביוגני משפיעה על מכלול התהליכים הגאומורפיים והקרקעיים המתרחשים בפני הקרקע ובתוכה.
תפוצה

קרומים ביוגניים נפוצים באזורים צחיחים (חמים וקרים) ובאזורים צחיחים למחצה. תפוצתם כלל עולמית, ובאזורים מסוימים, כגון אוסטרליה, אף מכסים כ־70 אחוזים מפני השטח. נוכחות הקרומים הביולוגיים ניכרת באזורים מדבריים בשל עמידות המיקרופלורה לטמפרטורות גבוהות, עקות מים, ולחצים אוסמוטיים גבוהים (הנגרמים ממלחים בקרקעות צחיחות), בהשוואה לצמחים עילאיים.
באזורים לחים התפתחות הקרומים הביולוגיים מוגבלת בגלל ריבוי צומח עילאי, שכושר התחרות שלהם גדול יותר.
הרכב > כחולית

"ציאנובקטריה" (שם מדעי: Cyanobacteria) נקראות גם "חיידקים כחוליים". הם המרכיב הנפוץ ביותר בחברת המיקרופיטים היוצרים את קרומי הקרקע במדבריות. האצה הכחולית החוטית מהסוג מיקרוקולאוס (Microcoleus) היא האחראית העיקרית ליצירת הקרום ברוב האזורים המדבריים בעולם. אצה זו יוצרת סבך של חוטים, ומפרישה רב-סוכרים המדביקים את גרגרי הקרקע זה לזה.
הדומיננטיות של הכחוליות כמאכלס ראשוני באזורים מדבריים נובעת מיכולתן להפיץ עצמן באבק ובנגר עילי, להתקשר לחלקיקי הקרקע וליצור גופים עמידים לרוח. זאת, ביחד עם העמידוּת למחסור במים, טמפרטורה גבוהה ולקרינה– הופכים את תהליכי האכלוס, ההתבססות וההשתלטות של הכחוליות למהירים ביותר.
בהמשך מתבססים מינים נוספים של כחוליות כגון נוסטוק ו Calotrix אשר קושרות חנקן ומיטיבות עם משטר הנוטריינטים.
הרכב > ירוקיות

(שם מדעי: Chlorophyta), מופיעות בקרומי הקרקע אחרי התבססות הכחוליות. על אף תפוצתן הרחבה בקרומים, בשל ייצור הביומסה המועט, נחשבות הירוקיות כבעלות חשיבות משנית בהיווצרות הקרומים.
הרכב > טחבים

(באנגלית Bryophytes) מופיעים אחרי התבססות הכחוליות, משמשים כשלד המהדק את קרום הכחוליות אל הקרקע בעזרת ריזואידים (מֵעֵין שורשים) החודרים אל הקרקע עד לעומק של כ־10 מ"מ. בנוסף לכך, רשת של טחבים תת-קרקעיים מתפתחים בתוך הקרקע ויוצרים מבנים שנקשרים לחלקיקי הקרקע ותורמים לייצוב השכבות העליונות. נוכחות טחבים לרוב מאפיינת בתי גידול לחים יחסית של קרומי קרקע.
הרכב > חזזיות

(באנגלית Lichen) דורשות להתפתחותן קרום קרקע יציב ולכן מופיעות בשלב מתקדם, לאחר ביסוס הכחוליות הירוקיות והטחבים. מבנה החזזיות חודר לשכבות העליונות של הקרקע, ומסוגל להגיע עד לעומק של 4–5 מ"מ בתוך האדמה. נוצרת רשת תת-קרקעית המהדקת ומעגנת את חלקיקי הקרקע. כך תורמת החזזית ליציבות הקרקע, ומסיעת לעמידות בפני כוחות בליה כגון מים ורוח.

 ללא טחבים וחזזיות נשאר הקרום דק ושביר מאוד, ובהתייבשות מהירה הוא מתקפל ונִתק מהקרקע.
היווצרות

קרום הקרקע נוצר כתוצאה של יחסי גומלין בין חברת מיקרואורגניזמים לבין גרגרי הקרקע.

 תהליך ההתפתחות:

א. התייצבות קרקע ראשונית אשר חלה עם היווצרות המעטה הראשוני של הקרום על ידי הכחוליות. ליכוד חלקיקי הקרקע נוצר בשלוש דרכים: 1. ספיחה של חלקיקי הקרקע לדפנות של הכחולית; 2. ספיחה של חלקיקי הקרקע לריר דביק המופרש לקרקע; 3. אחיזה של חלקיקי הקרקע באופן מכני על ידי החוטיות.

ב. הופעת אצות הקרקע הירוקיות.

ג. הופעת טחבים. הטחבים תורמים לייצוב נוסף כאשר השורשים שלהם חודרים לתוך הקרקע ומשמשים כשלד המהדק את הקרום של הכחוליות אל הקרקע.

ד. התפתחות חזזיות. החזזיות מתפתחות בשלב אחרון מכיוון שהן צריכות קרום קרקע יציב על מנת להתפתח.
השפעות גיאומורפולוגיות > חידור ונגר

לקרום תפקיד חשוב בהגברת הנגר העִלי והקטנת החידור אל תוך הקרקע. הקרום המיקרופיטי מווסת את זרימת המים בקרקעות הלס במדבר על ידי ויסות החדירות וההתאדות. קרום מיקרופיטי מפותח הוא הידרופובי, בשל מַעֲטֶה של רב-סוכרים המיוצר על ידי הכחוליות והאצות הירוקיות. מַעֲטֶה זה מדביק את חלקיקי הקרקע זה לזה אוטם את פני השטח, וגורם לירידה בחדירוּת הקרקע למים ולעליה בייצור נגר עילי.
השפעות גיאומורפולוגיות > ייצוב קרקע ומניעת סחף

התבססות אצות כחוליות הן שלב משמעותי בתהליך ייצוב חול. שלב ראשוני בייצוב החול מתרחש עם התבססות דגנים רב שנתיים בגוף חול. אלה מאפשרים את התנאים להתבססות כחוליות חוטיות על פני החול או מעט מתחת לפני השטח. הכחוליות מפרישות ריר וקורים אשר מדביקים את חלקיקי הקרקע. בהמשך, הירוקיות ויתר המיקרופיטים מחזקים את אחיזת הקרקע ותורמים לייצוב הקרקע גם על ידי מניעת סחף-קרקע על ידי רוח ומים. הקרום מאפשר עלייה בכמות המים הזמינים בקרקע, הגנה על הקרקע מפני סחיפה, ובתהליך של משוב חיובי, מעודד הקרום תהליכים מייצבים נוספים (למשל קליטת אבק).

מבחינה אקולוגית, הקרומים ממלאים תפקיד חשוב בייצוב פני הקרקע לטובת בעלי החיים. לדוגמה ישימונית תמנע (Stenodactylus doriae) בחולות הערבה וישימונית רביבים (S. peterii) בחולות הנגב המערבי משתמשות במחילות שהן חופרות בחול, הרחק משיחים, בשטחים פתוחים, כאשר פתח המחילה מיוצב על ידי קרום מיקרופיטי. הרס הקרומים, למשל על ידי רעיה חזקה, אינו מאפשר לישימונית לבנות מחילה בשל התמוטטות החול.
השפעות גיאומורפולוגיות > תפיסת אבק איאולי והתפתחות קרקע

המיקרוטופוגרפיה של הקרום, אשר נוצרת מחספוס מיקרופיטים (טחבים וחזזיות) הבולטים מעל פני הקרקע, מביאה לתפיסה וכליאת אבק על גבי הקרומים, ובכך תורמת להעשרת הקרקע בחרסיות ומביאה לשיפור משטר המים בפני הקרום. קרום מפותח יכול לעבות את שכבת כיסוי הקרקע על ידי לכידת משקעי אבק המגיעים אליו מהאוויר, ועל ידי סחף קרקע המגיע מכתמי השיחים הסמוכים עם הנגר העִלִּי. כל זאת, יחד עם ייצור החומר האורגני, הופך את הקרומים הביולוגיים למשמעותיים בהתפתחות קרקעות באזורים צחיחים.
חשיבות אקולוגית

הקרומים המיקרופיטיים ממלאים מספר תפקידים במערכת האקולוגית המדברית, בניהם:
חשיבות אקולוגית > מחזור חנקן ונוטריינטים

לכמה קבוצות של מיקרואורגניזמים בקרומים יש יכולת לקבע חנקן אטמוספירי, אלה הם: סוגים מסוימים של כחוליות ושל חיידקים חופשיים, כחוליות הנמצאות בסימביוזה עם פטריות ליצירת חזזיות, וכן חיידקים הנמצאים באסוציאציה עם הריזואידים של מספר סוגי טחבים. מיקרואורגניזמים אלה הם המקור הגדול ביותר לתוספת חנקן במערכת האקולוגית המדברית.
חשיבות אקולוגית > פוטוסינתזה וייצור ראשוני של חומר אורגני

הקרומים הביולוגיים מבצעים פוטוסינתזה ובהיעדר צמחייה עילאית, המיקרופלורה המרכיבה את הקרום, אחראית לעיקר הייצור הראשוני באזורים צחיחים וצחיחים למחצה.

 בשל תנאי הסביבה הקיצוניים על פני הקרקע באזורים צחיחים- טמפרטורות קיצוניות, קרינת שמש חזקה ומחסור במים, פיתחו האורגניזמים בקרום מנגנונים להתמודדות עם איבוד מים וקרינה. על כן, תהליך הפוטוסינתזה מוגבל לתקופות קצרות של לחות, לדוגמה בשעות הבוקר המוקדמות.

 הקרומים המיקרופיטיים, למרות הייצור המועט שלהם מבחינה כמותית, קריטיים כיצרנים ראשוניים להתפתחות מספר שרשרות מזון במדבר. 
שתי קבוצות של בעלי-חיים מדבריים – טחביות הכוללת למשל את המין איזופוד מדברי -Hemilepistus reaumuri ושבלולים הכוללת למשל את המין לבנונית קמוטת הפה Sphincterochila zonata, ניזונים בנגב מכחוליות ומטחבים ועל כן לקרום הקרקע הביולוגי יש משמעות גדולה עבורם.
חשיבות אקולוגית > התבססות חברת צומח עילאית

התבססות הכחוליות היא שלב חשוב בסוקצסיה של חברות-הצומח של צמחים עילאיים בחולות. היווצרות הקרומים מאפשרת הצטברות של אבק איאולי ושל חומר אורגני, תוך שיפור במשטר המים בפני השטח וייצוב החול, וכך מאפשרת בחולות התבססות צמחייה עילאית.
נזקים לקרום הקרקע וסוגיות סביבתיות

פעילות בעלי חיים ואדם יוצרים הפרעה ומשפיעים על הקרומים.
נזקים לקרום הקרקע וסוגיות סביבתיות > נזקי האדם

פעילות חקלאית כחרישה, בניית בורות ותלוליות להגברת הנגר, הידוק של הקרומים על ידי גלגלי רכב, חשיפה וגירוד של הקרומים בתהליכי פיתוח, שימוש בקוטלי עשבים ובכימיקלים אחרים פוגעים בקרום הקרקע הביולוגי ומגבירים את סחיפת הקרקע. לאורך זמן, גם הליכה רגלית שוחקת את קרום הקרקע - וזו אחת הסיבות לכך שגם בטיולים באזורים מדבריים הליכה מחוץ לשביל פוגעת בטבע.
נזקים לקרום הקרקע וסוגיות סביבתיות > נזקי בעלי חיים

רעייה אינטנסיבית פוגעת במבנה הקרקע והורסת את קרום הקרקע.
הרס הקרומים מזרז את תופעת המִדְבּוּר באזורים שמתקיימת בהם רעִיה אינטנסיבית. הרעִיה האינטנסיבית פוגעת בקרומי-הקרקע בשל דריכת בעלי-חיים, וגורמת בטווח הארוך לנזק למבנה הקרקע וליצירת סחף-קרקע. הפרעות של לחצֵי-רעִיה גבוהים גורמים לירידה דרסטית באחוז הכיסוי של הקרומים ובמספר הסוגים של המיקרופיטים.
 רעית צאן ובקר משפיעה על הדינמיקה של המיקרופיטים בשתי דרכים הפוכות: רעִיה כבדה משמידה את הטחבים, החזזיות והמבנה הפיזיקלי של קרום הקרקע המיקרופיטי, ואילו רעִיה קלה, המביאה לסילוק של צמחים עילאיים, מאפשרת למיקרופיטים לאכלס את המקומות שהתפנו.
נזקים לקרום הקרקע וסוגיות סביבתיות > גבול ישראל מצרים

בצילומי לוין של ישראל וסיני (מצרים) ניתן להבחין בהבדלים פיזיים ניכרים בין שני צידי הגבול.
הצד המצרי מאופיין צבעים בהירים, כצבעי החולות הבלתי מיוצבים, ואילו בצד הישראלי צבע ירקרק-חום כהה.
פערי הצבעים אינו נובע מפערים בכיסוי הצומח העילאי כי אם מהבדלים בשיעור הקרקע המכוסה בקרומים ביולוגיים. בנגב שיעורים ניכרים של הקרקע מכוסה בקרום ביולוגי, ועל כן צבעה הכהה. בסיני לעומת זאת, בעקבות פעילות אדם ורעיית צאן נרחבת, נפגע הקרום ושיעורו נמוך, ועל כן צבע החול הבהיר.
הערות שוליים

↑  צעדי א., קרומי קרקע ביולוגיים ותפקידם במערכת אקולוגית מדברית. 1999. אקולוגיה וסביבה. 77-84 :2/3
↑  Belnap, Jayne, and Otto L. Lange, eds. Biological soil crusts: structure, function, and management; with 30 tables. Vol. 150. Springer, 2002.
↑  דנין, אבינעם, בר-אור, י., אינקה, דור, וישראלי, טל (1990). פעילות משולבת של כחוליות וצמחים עילאיים בייצוב חולות בנגב. אופקים בגאוגרפיה (31), 178-169
↑  קותיאל, פ., דנגור, ה., מוזס, ח. ולוי, ש. 1996. מקומם ותפקידם של קרומים ביוגניים בתהליך הסוקצסיה של חולות השרון. אקולוגיה וסביבה. 3: 184-177
↑  http://www.bgu.ac.il/BIDR/research/phys/remote/Papers/1995-Karnieli_Dune_IJRS_95_color.pdf
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007396298405171  LCCN: sh2016001359 
לקרום הקרקע תפקיד חשוב בהגברת הנגר העלי
רעיית יתר פוגעת בקרום הקרקע הביולוגי
ניתן לראות את ההבדלים בקרום הקרקע בין ישראל למצרים
נחושה

| --- | --- |
בתים בנחושה
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: ירושלים
מועצה אזורית: מטה יהודה
גובה ממוצע: ‎409 מטר
תאריך ייסוד: 1955
תנועה מיישבת: הפועל המזרחי
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 1,460 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎-3.0% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת השפלה מוגדלת) נחושה(למפת השפלה רגילה) נחושה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחושה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחושה31°37′49″N 34°57′15″E﻿ / ﻿31.6302611523296°N 34.9542101055324°E﻿ / 31.6302611523296; 34.9542101055324  heמפת היישובים של מועצה אזורית מטה יהודה (in English: Mateh Yehuda Regional Council) באדום - נחושה בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10

נחושה הוא יישוב קהילתי דתי במועצה אזורית מטה יהודה. היישוב נמצא כחמישה ק"מ צפונית מזרחית לבית גוברין שליד עמק האלה וכשמונה ק"מ דרומית לבית שמש.
שם היישוב

מקור השם "נחושה" בפסוק: ”מְלַמֵּד יָדַי לַמִּלְחָמָה וְנִחֲתָה קֶשֶׁת נְחוּשָׁה זְרוֹעֹתָי”. ייתכן ששמו בעקבות עיר נחש, הנזכרת בנחלת שבטי יהודה (דברי הימים א', ד', י"ב). השם ניתן בהשראת הכפר הערבי הקטן דיר נעחש (דיר נאחש) שאת שרידיו ניתן לראות ביער מראשה הסמוך.
היסטוריה

נחושה נוסדה בספטמבר 1955 כהיאחזות נח"ל על ידי גרעין של הנוער העובד הדתי. בדצמבר 1955 תואר המקום:
האוהלים נעלמו לגמרי מהאופק, מקומם תפסו צריפים שוודיים קטנים, בנויים בצורה נאה, חדר אוכל מרווח, מועדון, חדרי שירותים ובידור ובמרכז עוסקים בהשלמת מגדל המים.
כל אלה, והריח של בעלי החיים, הפרדות, האוזים, הקש והחציר משווים למקום אופי של כפר ממש.
ב-18 בנובמבר 1957 (כ"ד מרחשון תשי"ח) אוזרחה ההיאחזות והפכה למושב שיתופי. בעת ההיאחזות נאמר על מתיישביה:
במסגרת היאחזות נחושה נעשה גם ניסיון רציני למזג בין בני הגלויות השונות. חברי המקום הם יוצאי תימן, טריפולי, מרוקו, צרפת, פולין, רומניה וארצות אחרות, נוסף לילידי הארץ. בעוד שבתקופה הראשונה נתגלו אי־אלה קשיים, בעיקר בנוסח התפילה וכן בסוגי המאכלים, הרי עתה, כעבור שנתיים, הצליחו כולם להתלכד ולהתגבש כבני עדה אחת. אין הבדל בין אשכנזי לספרדי, בין עולה חדש לוותיק, או יליד־ארץ. כולם חברים, כולם ידידים, כאילו נולדו בנחושה.
ביולי 1960 צורף המושב למועצה אזורית האלה. ההתיישבות האזרחית בנחושה לא צלחה וגם ליווי מצד אנשי משואות יצחק לא הועיל, ואנשי המקום נטשו אותו. קרקעות המקום בהיקף של כ-7,000 דונם הוחזקו כפיקדון על ידי אנשי משואות יצחק. ניסיון להפעיל במקום חווה לגידול בקר לא הצליח, ורעיון שהועלה בשנת 1964 להקים במקום חוות בוקרים של עולים מארגנטינה לא יצא אל הפועל.
בשנת 1981 הוקמה נחושה מחדש כמושב עובדים של ארגון המושבים של הפועל המזרחי שכלל 30 נחלות. בשנת 1994 אושרה הפיכת המושב ליישוב קהילתי המכיל 200 מגרשים למגורים לצד 50 נחלות חקלאיות. היישוב החל בקליטת משפחות באתר מגורונים זמני והנחלות החקלאיות הפנויות הוקצו בתחילת שנות ה-2000. בשנת 2007 החלה החטיבה להתיישבות בשיווק המגרשים למגורים והבתים התאכלסו בשנים 2012-2011.
בנחושה גרות כ-300 משפחות דתיות לאומיות. במקום בית ספר אזורי ממלכתי דתי (בית ספר יסודי בשם "האלה").
ארכאולוגיה

בשנת 2004 נערכה  חפירה ארכאולוגית בנחושה על ידי רונה אביסר מטעם המחלקה ללימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה באוניברסיטת בר-אילן. בחפירה נחשפו כ-30 כניסות למערות חצובות, 10 מערות פעמון עם קירות מטויחים, קברים חצובים עם כוכים, קולומבריום, מתקנים חקלאיים שהוסבו בחלקם לערכת מסתור תת-קרקעית ואורווה. שברי חרס באתר מתוארכים לתקופת החשמונאים, התקופות הרומית והביזנטית ומעטים מאוד מתקופת ימי הביניים.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  רשימת שמות מאת ועדת השמות הממשלתית, ילקוט הפרסומים 3165, 24 בפברואר 1985, עמ' 1495
↑  ספר תהלים, פרק י"ח, פסוק ל"ה
↑  יואב רגב, מדריך ישראל החדש, כרך 10: השפלה, כתר, ידיעות אחרונות ומשרד הביטחון, 2001
↑  מפת האזור עם סימון הכפר הערבי Deir Nakhakhas. גליון Jibrin 1918 בהוצאת צבא בריטניה, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  נוער דתי הקים בחבל לכיש היאחזות נח"ל חדשה, הארץ, 7 בספטמבר 1955
↑  מ. בן שלמה, חסידי נחושה, הצופה, 16 בדצמבר 1955
↑  חיים פיקרש, ההיאחזות נחושה - להתישבות קבע, הצופה, 10 בנובמבר 1957
↑  היאחזות נחושה - לישוב קבע, הצופה, 18 בנובמבר 1957
↑  ניתן מעמד לישוב נחושה, מעריב, 6 ביולי 1960
↑  אברהם תירוש, מאבק נחוש על "נחושה", מעריב, 26 ביולי 1968
↑  מנחם תלמי, "קאובויס" בנחושה, מעריב, 27 בינואר 1964
↑  אורית בר-גיל, ‏נחושה: המושב יוכל לשווק בעצמו נחלות פנויות, באתר גלובס, 12 במרץ 2006
↑  ע"א 7598/10 נחושה מושב עובדים של הפועל המזרחי להתיישבות חקלאית נ' ניתאי
↑  הרחבות ביישובים נחושה והר גילה, אתר החטיבה להתיישבות
↑  הצפי לעתיד - גידול נרחב, 15 בפברואר 2011
↑  אתר בית הספר האלה בנחושה
↑  Israel Antiquities Authority, www.antiquities.org.il
↑  גיליון 116 לשנת 2004חורבת קיט, באתר www.hadashot-esi.org.il
תמונה פנורמית מנחושה לעבר דרום יהודה והרי יהודה באופק
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467849505171
סאסקס (תרנגול)

| --- | --- |

 מיון
 משפחה:  פסיוניים
 מין:  תרנגול בנקיבה
 שם מדעי:  Gallus gallus
תרנגול סאסקס זכר במופע בהיר
נקבת סאסקס מנוקד.
סאסקס (באנגלית: sussex) הוא גזע תרנגול שמוצאו בבריטניה, ונקרא על שם מחוז סאסקס בדרום אנגליה. תרנגולי הסאסקס פותחו כבר לפני כאלפיים שנה בעת כיבוש בריטניה על ידי האימפריה הרומית. משמעות הדבר היא שהסאסקס הוא אחד מגזעי התרנגולים המבויתים העתיקים בעולם. הגזע פותח הן למטרת בשר והן למטרת הפקת ביצים, ובשל כך הוא נפוץ במדינות רבות בעולם בקרב מגדלים פרטיים, בעיקר באזורים כפריים. בנוסף, עוף זה נפוץ בעולם כעוף נוי - המשמש כחיית מחמד נאה המספקת גם ביצים. בישראל לא נהוג לגדל גזע זה בתעשיות הבשר והביצים, ועיקר שימושו בארץ הוא כעוף נוי במשקים פרטיים.
מאפיינים פיזיים ומראה

משקלו של זכר בוגר הוא כ-4.1 קילוגרם, ומשקל נקבה כ-3.2 קילוגרם (פירוט בטבלה מטה). נקבה צפויה להטיל בין 240 ל-260 ביצים בשנה. תרנגולים אלה נפוצים במופע בהיר (Light), מנוקד (Speckled), חום-צהבהב (Buff) ועוד. להבדיל מגזעי תרנגולים אחרים, שצבע רגליהם צהבהב - לתרנגולי סאסקס רגליים בגוון ורוד. זוהי תכונה ייחודית לגזע זה, המהווה קריטריון חשוב בשיפוט מראה העוף בתערוכות עופות. לעוף זה קיימת גם גרסת בנטם מוקטנת, שממדיהם כרבע מממדי הגזע המקורי.
משקלים ממוצעים

| --- | --- |
זכר: 4.1 ק"ג
נקבה: 3.2 ק"ג
פרגית: 2.7 ק"ג
| --- | --- |
זכר: 1.5 ק"ג
נקבה: 1.1 ק"ג
סאספה

| --- | --- |

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  צפון הונגריה
 מחוז:  בורשוד-אבאוי-זמפלן בורשוד-אבאוי-זמפלן
 נפה:  נפת סיקסו
 שטח:  12.13 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  94 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  48°28′20″N 20°56′32″E﻿ / ﻿48.4723°N 20.942319444444°E﻿ / 48.4723; 20.942319444444 
 אזור זמן:  UTC +1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.סאספה(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.סאספה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סאספה (בהונגרית: Szászfa) הוא כפר זעיר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית סאספה קטנה משמעותית בשנים האחרונות, מ-224 תושבים בשנת 1990 עד 108 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-51%).
בסאספה חיו מעט יהודים ובמקום קיימות מצבות יהודיות.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 60 |  |
| 1880 | 37 | 515 |
| 1910 | 36 |  |
| 1920 | 16 |  |
| 1930 | 18 |  |
| 1941 | 12 | 605 |
שירות חלוצי לישראל

השירות החלוצי לישראל (בראשי תיבות: שח"ל) היה ארגון לחלוציות מגויסת, שהוקם בראשית שנות ה-50 על ידי מפא"י ביוזמת דוד בן-גוריון.
הקמת השירות

עם הקמת מדינת ישראל חשש בן-גוריון כי הרוח החלוצית תלך ותדעך, וסבר שיש להקים מסגרות ארגוניות להמשך קיום ועידוד החלוציות, בייחוד לאור גלי העלייה הגדולים באותה התקופה. לצורך כך הקימה מפא"י ב-20 במאי 1950 את השח"ל - שירות חלוצי לישראל, כך שיהיה כוח חלוצי-מוסרי שימשיך להנחיל את הערכים של מקימי המדינה גם לאוכלוסיות הצעירות יותר וכן לעולים החדשים. השח"ל תוכנן לגייס אלפי מתנדבים צעירים מכל המגזרים היהודיים בישראל לתקופה של שנתיים לפחות שבה יפעלו לקידום משימות לאומיות-ממלכתיות.
יותר מאשר בכל זמן שהוא דרוש כיום כוח מרכזי מדריך ומחבר אשר יפלס דרך להמונים שיבואו בדוגמת חייו ובכוחו המוסרי... אין אשליה גדולה מן ההנחה 'שהמדינה תענה את הכל'. המדינה בלי כוח חלוצי, כרכבת ללא קטר. הכוחות החלוציים שהיו לנו עד כה ואשר שינו את פני הדור, והיו מרוכזים בעיקר בהתיישבות העובדת - כוחות אלה, שהספיקו עד המהפכה, אינם מספיקים עתה. נשתנה הקצב. ומנוע שהספיק למכונית קטנה לא יוכל לגרור טנדר כבד. דרושים כוחות עצומים להכשיר את העולים... להנחילם ערכים חברתיים ואנושיים.
לשח"ל הובטחה על ידי ראש ממשלת ישראל תמיכה מלאה בכל מאמציו ופעילויותיו ובכירי ההנהגה בארץ, בממשלה, בסוכנות ובהסתדרות, התבקשו לסייע לו ככל הניתן.
משימות השח"ל

בחוזר שחיבר והפיץ מטה השח"ל פורטו משימות ההתנדבות בתחומים הבאים:
מחנות ומעברות העולים
תפקידים בנח"ל ובצה"ל
תפקידים במשלטים ובמושבי עולים
יישוב הנגב ונקודות נוספות בארץ
חינוך והדרכת נוער
פועלו

כ-500 מאנשי השח"ל הקימו היאחזויות בתל ירוחם, סדום, אילת, עין נטפים, עין יהב, באר אורה ועברונה. במסגרת "מבצע ערבה" שנערך כבר בשנת הקמתו של השח"ל ב-1950, הוקמה התיישבות ראשונית בעין ויבה, לימים מושב עין יהב. השח"ל ניסה להקים במקום חווה חקלאית לגידולי שדה וירקות ונעזר לצורך כך בין היתר בסוכנות היהודית ובמשרד החקלאות. כדי להוסיף ידיים עובדות לצרכים החקלאיים של החווה הגיעו בשנת 1952 לחווה עשרות גדנ"עים, אך ב-1954 פורקה ההתיישבות לאחר שנקלעה למשבר כלכלי.
שח"ל גם מיין מאות אנשים וגייסם למערכת החינוך שנזקקה נואשות למורים נוספים בשל גלי העלייה. במסגרת קורסים מזורזים הוא איפשר את פתיחתן של מאות כיתות. כמו כן הוא גייס מאות אחרים לתפקידים במושבים ובמעברות כגון שומרים וחובשים.
בסיכומו של דבר התגייסו לשח"ל 2,256 מתנדבים.
אנשי שח"ל השתתפו בהקמת היישובים לאורך "כביש הרעב" שצמחו מחמש מעברות: העימרות, בטחה, גילת, פדאים ורנן.
דעיכה ופירוק

כעבור מספר חודשים מהקמת השח"ל רק כ-200 מבני היישוב הוותיק בארץ התגייסו אליו. הרוב המוחלט העדיף את התפתחותו האישית בעבודה או בלימודים. בניגוד אליהם, מאות עולים ומובטלים התגייסו לשורות השח"ל בתקווה לקבל הכשרה מקצועית ומקום עבודה מסודר. דעיכת העלייה בין השנים 1952–1954 ועזיבתו לשדה בוקר של יוזם השח"ל, בן-גוריון, הביאו לדעיכה בהיקף התמיכה והפעילות של הארגון. קשיים כלכליים אליהם נקלע השח"ל בשל פעילות קבוצות החלוצים בנגב הביאו את הנהגת מפא"י לפרק את השח"ל במקום להמשיך ולתמוך בפעילותו.
השח"ל היה לאחרוני הניסיונות של הנהגת מפא"י לארגן חלוציות מגויסת לצורך משימות חברתיות לאומיות שאתגרו את המדינה בשנותיה הראשונות. יש הגורסים שכישלון השח"ל היה זרז למעברו של בן-גוריון לשדה בוקר למען יהיה דוגמה אישית חלוצית.
ראו גם

שירות לאומי
הערות שוליים

↑  "עגבניות יפות מראה":חזון..., באתר ישראל היום
אנדרטה למבצע ערבה בראש מעלה עקרבים