stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלישע לינדר

| --- | --- |

 לידה:  2 באוגוסט 1924 צ'רנוביץ, ממלכת רומניה 
 פטירה:  7 ביוני 2009 (בגיל 84) 
 ענף מדעי:  ארכאולוגיה ימית 
 מקום קבורה:  מעגן מיכאל 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת קולומביה  אוניברסיטת ברנדייס 
 מוסדות:  אוניברסיטת חיפה 
 פרסים והוקרה:  פרס פרשיה שימל (2001) 
 
אלישע לינדר בשנת 1989
לינדר במוזיאון במעגן מיכאל, 1965
אלישע לינדר (2 באוגוסט 1924 - 7 ביוני 2009) היה  מחלוצי מחקר הארכאולוגיה הימית בישראל ומייסד האגודה למחקר תת-ימי בישראל.
אודות

לינדר נולד בצ'רנוביץ שברומניה. הוא התייתם מאמו בגיל ארבע, וגודל על ידי דודתו. כשהיה לינדר בן 11, עקב עליית היטלר לשלטון, עלתה המשפחה לישראל. אביו נשלח למחנה עבודה ונרצח על ידי הנאצים. הוא למד בגימנסיה הרצליה בתל אביב והיה חבר ב"גוש הצופים הקשישים" של הצופים. הוא הצטרף בשנת 1942 לפלמ"ח, אולם עקב בעיות בריאות עזב את השירות ועבר ללימודי הוראה בסמינר הקיבוצים. הוא ניהל את המכון למדריכי חוץ לארץ ופגש בו את אשתו פנינה, חניכת השומר הצעיר מארצות הברית, לה נישא בשנת 1951 בארצות הברית ולזוג נולדו שלושה בנים. בשנת 1955 הגיעו הזוג לקבוץ מעגן מיכאל.
לינדר למד היסטוריה מקראית באוניברסיטה העברית בירושלים, קיבל תואר מוסמך מן המחלקה ללימודי השפות השמיות באוניברסיטת קולומביה, ניו-יורק, ובשנת 1970 סיים דוקטורט באוניברסיטת ברנדייס, מסצ'וסטס.
הוא החל לאסוף ממצאים ארכאולוגיים שעלו ברשתות המכמורת של דייגי הקיבוץ והיווה בסיס להקמת המוזיאון הימי הארכאולוגי שייסד לינדר בשנת 1959 בקיבוצו. האוסף הועבר ברבות הימים למוזיאון הימי הלאומי בחיפה. לינדר החל להתעמק בארכאולוגיה ימית ובשנת 1961 יזם  יחד עם אבנר רבן את הקמת 'האגודה למחקר תת-ימי בישראל'.
אחת החפירות החשובות אותן ניהל לינדר הייתה חפירת הספינה העתיקה ממעגן מיכאל שהתגלתה באקראי בשנת 1985. הספינה מתוארכת לסוף המאה ה-5 לפנה"ס. המחקר על הספינה שהתנהל במסגרת המכון ללימודי ים באוניברסיטת חיפה, הוסיף ידע רב להבנת התפתחות תהליכי הבנייה של ספינות עתיקות.
לינדר היה מרצה בכיר באוניברסיטת חיפה ומרצה אורח בטכניון.
לינדר זכה לפרסים שונים בארץ ובעולם. ביניהם פרס החברה הארכאולוגית הימית באנגליה, פרס הוועידה הבינלאומית למורשת תרבות ימית בים התיכון בסיציליה, פרס 'קלשון הזהב' של האקדמיה האיטלקית לפעילות תת-ימית, פרס פרשיה שימל לארכאולוגיה של ארץ ישראל וארצות המקרא מטעם מוזיאון ישראל וכן הוא היה לחבר כבוד של החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה.
אלישע לינדר נפטר בשנת 2009, ונקבר בבבית העלמין שבקיבוצו מעגן מיכאל .
מפרסומיו

Linder, Elisha (1992). "Excavating an Ancient Merchantman". Biblical Archaeology Review. Biblical Archaeology Society. 18 (6): 24–35.
Elisha Linder & Yaakov Kahanov, The Ma'agan Mikhael Ship- The recovery of a 2400 years of merchantman final report, Israel Exploration Soceity, Haifa University, 2003, Vol. I-II
הערות שוליים

↑  דברים לזכרו באתר Biblical Archaeology Society
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264669805171  BIBSYS: 90585826  BnF: cb130861019 (data)  GND: 1151071226  ISNI: 0000 0001 1855 9265  LCCN: n83052942  NTA: 071245820  RERO: 02-A003522761  SUDOC: 057438390  VcBA: 495/380499  VIAF: 570671   WorldCat (עם VIAF): 570671
אנטולי בונדרצ'וק

אנטולי בונדרצ'וק (באנגלית: Anatoliy Pavlovych Bondarchuk, באוקראינית: Анатолій Павлович Бондарчук;‏ 31 במאי 1940) הוא אתלט עבר רוסי ביידוי פטיש. אלוף אולימפי (מינכן 1972) וזוכה מדליית ארד אולימפית (מונטריאול 1976) שהתמחה ביידוי פטיש. זוכה מדליית זהב (אתונה 1969) ומדליית ארד (הלסינקי 1971) ופעמיים שיאן עולם (ספטמבר ואוקטובר 1969).
ביוגרפיה

אנטולי בונדרצ'וק נולד ב-1940 בעיר סטרוקונסטנטינוב שבברית המועצות (כיום אוקראינה). למד באוניברסיטת Kamyanets-Podilsky Ivan Ohienko National University (אנ'). התמחה ביידוי פטיש ואת הקריירה הספורטיבית שלו החל ב-1964 ובמהלכה זכה במדליית זהב אולימפית.
בשלהי הקריירה שלו החל לאמן ספורטאים בברית המועצות כשחניכו הידוע ביותר היה יורי סדיך. בתחילת המאה ה-21 היגר לקנדה והחל לאמן ספורטאים קנדים ביידוי פטיש והדיפת כדור ברזל.
קריירה ספורטיבית > 1969

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה באתונה, יוון זכה בונדרצ'וק במדליית זהב ביידוי פטיש בשיא עולמי של 74.68 מטר לפני רומולד קלים מברית המועצות (72.74 מטר) וריינהארד ת'ימר (אנ') ממזרח גרמניה (72.02 מטר). שיאו העולמי של בונדרצ'וק שיפר את שיאו הקודם של רומולד קלים ב-16 ס"מ שנקבע ביוני 1969.
באוקטובר אותה שנה שיפר בונדרצ'וק ב-80 ס"מ את שיאו העולמי וקבע 75.48 מטר בתחרות שנערכה ברובנו, ברית המועצות.
קריירה ספורטיבית > 1971

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד זכה בונדרצ'וק במדליית ארד ביידוי פטיש אחרי אובה באייר (אנ') ממערב גרמניה (72.36 מטר) ו וריינהארד ת'ימר (אנ') ממזרח גרמניה (71.40 מטר).
קריירה ספורטיבית > 1972

באולימפיאדת מינכן זכה בונדרצ'יק במדליית זהב ביידוי פטיש בשיא אולימפי (75.50 מטר) לפני יוכן זקסה (אנ') ממזרח גרמניה (74.96 מטר) ווסילי חמיילווסקי (אנ') מברית המועצות (74.04 מטר).
קריירה ספורטיבית > 1976

באולימפיאדת מונטריאול זכה בונדרצ'יק במדליית ארד בתוצאה של 75.48 מטר אחרי יורי סדיך (77.52 מטר) ואלכסיי ספירידונוב (76.08 מטר). כל שלושת הזוכים מברית המועצות.
אותות הערכה

עיטור אות הכבוד
עיטור הדגל האדום של העמל
אנטולי בונדרצ'וק על בול של מדינת עג'מאן (1972)
אנטולי בונדרצ'וק על בול של מדינת אום אל-קיוין (1972)
אנטולי בונדרצ'וק על בול של מדינת אום אל-קיוין (1972)
לקריאה נוספת

אנטולי בונדרצ'וק, Transfer of Training in sport,‏2010
הערות שוליים

↑  הספר של אנטולי בונדרצ'וק, באתר אמאזון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14343490
אנזו אבוסה

אנזו ז'אק רודולף אבוסה (בצרפתית: Enzo Jacques Rodolphe Ebosse; נולד ב-11 במרץ 1999 באמיין שבצרפת) הוא כדורגלן קמרוני המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת אודינזה מהסרייה א' ובנבחרת קמרון.
קריירת מועדונים

אבוסה גדל במחלקות הנוער של אמיין ולאנס. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו במדי הקבוצה הבוגרת של לאנס במסגרת ליגת המשנה הצרפתית בשנת 2017, ובסך הכל ערך שתי הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-27 ביוני 2019 חתם אבוסה ללה מאן, העולה החדשה לליגת המשנה הצרפתית. הוא שיחק במועדון במשך עונה אחת, בה ערך 16 הופעות ליגה.
ב-16 ביולי 2020 חתם אבוסה על חוזה לשלוש עונות באנז'ה מליגת העל הצרפתית. ב-22 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–1 על דיז'ון במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2020/2021. בסך הכל ערך 33 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-29 ביולי 2022 חתם אבוסה על חוזה לחמש עונות באודינזה מהסרייה א'. ב-5 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-1 על פרלפיסאלו במסגרת המחזור הראשון של קופה איטליה. ב-13 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בהפסד 2–4 למילאן במסגרת המחזור הראשון לעונת 2022/2023.
קריירה בינלאומית

ב-23 בספטמבר 2022 ערך אבוסה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קמרון, בהפסד 0–2 לנבחרת אוזבקיסטן במשחק ידידות.
נכלל בסגל נבחרת קמרון לטורניר מונדיאל 2022.
הערות שוליים

↑  Football. Enzo Ebosse, soldat du Nord chez les Sang et Or באתר Ouest-France, ‏ 27 ביוני 2019 (בצרפתית)
↑  Angers sign left-back Enzo Ebosse from Le Mans באתר Get French Football News, ‏ 16 ביולי 2020 (באנגלית)
↑  Benvenuto Ebosse באתר הרשמי של אודינזה, 29 ביולי 2022 (באיטלקית)
↑  Squad Announcement בחשבון הטוויטר הרשמי של נבחרת קמרון, 8 בנובמבר 2022
| נבחרת קמרון – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 אנגפנדואטנבו •  2 אנגום •  3 נקולו •  4 וו •  5 אונדואה •  6 אנגמלאו •  7 נקודו •  8 זמבו אנגיסה •  9 אנסאמה •  10 אבובקאר •   11 באסוגוג •  12 טוקו אקמבי • 13 צ'ופו-מוטינג •  14 ז'ואה • 15 קונדה • 16 אפאסי • 17 אמבאיזו • 18 הונגלה • 19 פאי • 20 אמבאומו • 21 קסטלטו • 22 אנצ'אם • 23 א. אוננה • 24 אבוסה • 25 טולו • 26 מארו • מאמן: סונג |  1 אנגפנדואטנבו •  2 אנגום •  3 נקולו •  4 וו •  5 אונדואה •  6 אנגמלאו •  7 נקודו •  8 זמבו אנגיסה •  9 אנסאמה •  10 אבובקאר •   11 באסוגוג •  12 טוקו אקמבי • 13 צ'ופו-מוטינג •  14 ז'ואה • 15 קונדה • 16 אפאסי • 17 אמבאיזו • 18 הונגלה • 19 פאי • 20 אמבאומו • 21 קסטלטו • 22 אנצ'אם • 23 א. אוננה • 24 אבוסה • 25 טולו • 26 מארו • מאמן: סונג | קמרון |
אפריק סימון

| --- | --- |

 לידה:  10 באוקטובר 1939 (בן 84) אינהמבנה, מוזמביק 
 שם לידה:  Henrique Juaquim Simone 
 מוקד פעילות:  מוזמביק 
 תקופת הפעילות:  מ-1965 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 שפה מועדפת:  פורטוגזית 
 כלי נגינה:  גיטרה, מערכת תופים 
 afric-simone.com
 פרופיל ב-IMDb
 
אפריק סימון (Afric Simone, לעיתים מכונה סימונֶה; נולד ב-10 באוקטובר 1939) הוא זמר וקומיקאי ממוזמביק. פופולרי ביותר בברית המועצות לשעבר, בפולין, בצ'כוסלובקיה לשעבר ובשני צדי מסך הברזל לשעבר.
ביוגרפיה

נולד באינהמבנה בשם הנריקה יואכים סימונה (Henrique Juaquim Simone) לאב ממוצא ברזילאי, וגר שם עד גיל 9, לאחר מות אביו עבר עם אמו, לבירת מוזמביק מפוטו.
התפרסם לראשונה בשנת 1975 עם השיר "Mr. Barracuda". באותה השנה הוציא את הסינגלים "Ramaya" שנמכר ב-30 מיליון עותקים ו"Hafanana". החל את הקריירה המוזיקלית שלו כמתופף וזמר בלהקה. החל את הקריירה שלו בלונדון, בהשראת מנהלו האישי, כבדרן במועדון לילה. הקליט את אלבום האולפן הראשון שלו בגרמניה, אך האלבום לא זכה להצלחה, בשל התעקשות המפיק המוזיקלי שכל השירים יושרו בגרמנית.
לאור הפופולריות שלו שם, בשנת 1979 ביקר בברית המועצות כדי להקליט תוכנית טלוויזיה.
לאחרונה עבר עם אשתו, ילידת רוסיה, אשר נשא בשנים האחרונות, לברלין.
סימון דובר גרמנית, אנגלית, פורטוגזית, צרפתית, סוואהילי ושפות אפריקאיות שונות.
דיסקוגרפיה > אלבומים

1974 — Mr. Barracuda
1975 — Ramaya
1976 — Aloha Playa Blanca
1978 — Boogie Baby
1984 — The Best of Afric Simone (válogatás)
1990 — Afro-Lambada
1998 — Hafanana
2000 — Best of Afric Simone (válogatás, CD)
דיסקוגרפיה > סינגלים

1974 — Barracuda / Humbala
1975 — Ramaya / Piranha
1975 — Hafanana / Sahara
1976 — Aloha / Marabu
1976 — Playa Blanca / Marabu
1977 — Maria Magdalena / July
1979 — Me Gusta Bailar / Jambo Jambo
1980 — China Girl
אריה פכטר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 באוגוסט 1952 (בן 72) י"א מנחם אב ה'תשי"ב
 מדינה:  ישראל 
 מפלגה:  אזור אחת
 
אריה פכטר (נולד ב-2 באוגוסט 1952, י"א מנחם אב ה'תשי"ב) הוא ראש המועצה המקומית אזור.
בשנים 2003–2008, כיהן כסגנו של ראש המועצה אמנון זך ובנובמבר 2008 נבחר לראשות המועצה מטעם סיעת ׳אזור אחת׳.
בשנת 2013 נבחר שנית לתפקיד, לאחר ש-67% מתושבי המועצה המקומית הצביע עבורו, וסיעתו קיבלה כ-5 מושבים מתוך 11 המושבים של מועצת היישוב, ובשנים 2018 ו-2024 נבחר עם אותו סכום קולות וסיעתו זכתה פעמיים נוספות ב-5 מתוך 11 המקומות במועצה.
חיים אישיים

אריה פכטר נשוי ואב לארבע.
אלי שרלוק

| --- | --- |

אלי שרלוק מופיעה ברחוב גרפטון, יולי 2021
 לידה:  7 באפריל 2005 (בת 19) קורק, אירלנד
 שם לידה:  אלי שרלוק
 מוקד פעילות:  דבלין
 תקופת הפעילות:  מ-2016
 עיסוק:  זמרת-יוצרת, גיטריסטית, זמרת רחוב
 סוגה:  מוזיקה פופולרית
 שפה מועדפת:  אנגלית
 כלי נגינה:  גיטרה
 חברת תקליטים:  Patriot Records
 שיתופי פעולה בולטים:  ואן ריפאבליק
 פרופיל ב-IMDb
אָלִי שרלוק (באנגלית: Allie Sherlock; נולדה ב-7 באפריל 2005) היא זמרת-יוצרת, גיטריסטית, זמרת רחוב ואושיית רשת אירית, שהחלה את דרכה האמנותית בגיל 11, במופעי יחידה ברחוב גרפטון שבדבלין. היא התפרסמה ביוני 2017 בזכות סרטון יוטיוב שבו ביצעה גרסת כיסוי לשיר "Supermarket Flowers" של אד שירן. הסרטון הפך לוויראלי בפייסבוק, עת צבר חצי מיליון צפיות עם פרסומו, ובשבעת החודשים הבאים צבר הסרטון 6 מיליון צפיות ביוטיוב.
שרלוק ממשיכה להופיע ברחוב גרפטון, במקביל להתפתחות הקריירה שלה.
ביוגרפיה

אלי שרלוק נולדה ב-5 באפריל 2005 בפרוור דגלאס (אנ') שבעיר קורק. אמה נפטרה בהיות אלי בגיל 9. בשנת 2016, בגיל 11, החלה שרלוק להופיע ברחוב גרפטון. הפרסום שזכתה לו גרר תופעות של בריונות כלפיה בבית הספר היסודי, והיא עזבה את בית הספר ועברה לחינוך ביתי. שרלוק ממשיכה להופיע ברחוב מדי שבוע כשלצידה אביה, מארק שרלוק, המשמש כמנהל המוזיקלי שלה, מביא אותה מקורק לדבלין, מצלם את הופעותיה ומעלה את הסרטונים ליוטיוב.
פזמונאות

בנוסף על גרסאות הכיסוי ביוטיוב, אלי שרלוק כותבת ומלחינה פזמונים מקוריים. בין אלה: "Hero" (מילולית: "גיבורה"; הפצה: 3 ביולי 2020) שעניינו ביטחון עצמי, "Locked Inside" (מילולית: "סגורה בפנים"; הפצה: 15 ביוני 2020) על תחושותיה בתקופת סגר הקורונה, "Without you" (מילולית : "בלעדיך" או "בלעדייך"; הפצה: 29 ביולי 2021), "Leave Me With a Decent Goodbye" (מילולית: "עזוב/עזבי אותי עם 'שלום' מכובד"; הפצה: 13 בספטמבר 2021), ו-"The Night Before" (מילולית: "הלילה שלפני")' ו-"Can't Breathe" (מילולית: "לא יכולה לנשום"; הפצה: 19 בספטמבר 2019), שחיברה שרלוק כתגובה למות אמה.
במדיה החברתית

ערוץ היוטיוב של אלי שרלוק נוצר ב-26 בדצמבר 2014, ובינואר 2022 הוערך שווי הערוץ ב-2.2 מיליון דולר. ב-10 באוגוסט 2023 ציינה שרלוק את חציית רף מיליארד הצפיות בהפצת קליפ שנערך מקטעי ביצועים שלה ל"Perfect" של אד שירן, לאורך שבע שנות פעילותה ברחוב גרפטון. בספטמבר 2024 הגיע מספר המנויים על הערוץ ל-6.19 מיליון, ונמנו מעל מיליארד ו-385 מיליון צפיות בו. כמו כן, היא מפעילה ערוץ בפלטפורמת המנויים "פטריאון" (אנ'). מספר העוקבים אחרי חשבון האינסטגרם שלה עמד בספטמבר 2024 על 3.1 מיליון, ואחרי דף הפייסבוק שלה עקבו באותו מועד כ-4 מיליון איש. בנובמבר 2022, שרלוק השיקה פודקאסט בשם "Street Talk" (בעברית: "שיח רחוב") במשותף עם מל מארינס, זמרת-יוצרת, מלחינה וזמרת רחוב, ילידת ברזיל ותושבת קורק.
דיסקוגרפיה > אלבומים

"Allie Sherlock" – ‏10 שירים; הפצה: 15 בנובמבר 2017.
"A Part Of Me" – ‏12 שירים; הפצה: 26 ביוני 2020.
"Allie" – ‏11 שירים; הפצה: 7 באפריל 2023
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

"Allie Sherlock" – ‏4 שירים; הפצה: 28 בפברואר 2020.
"Live At Elbphilharmonie" – ‏5 שירים; הפצה: 25 בספטמבר 2020.
דיסקוגרפיה > סינגלים

"?Gabriel, How Can This Be" – הפצה: 8 בדצמבר 2018.
"Nothing's Gonna Stop Us Now" – הפצה: 5 בנובמבר 2020.
"I Will Survive" – הפצה: 5 בפברואר 2021.
"Back to Black" – הפצה: 13 באפריל 2021.
"Beggin" – הפצה: 24 ביולי 2021.
"Man in the Mirror" – הפצה: 26 ביולי 2021.
"Waiting For Your Call" – הפצה: 11 ביוני 2022 (מקורי)
אייל דנון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 בספטמבר 1972 (בן 52) רמת השרון, ישראל 
 לאום:  ישראלי
 מקום לימודים:  קמרה אובסקורה 
 תחום יצירה:  צילום 
 
אייל דנון (נולד ב-13 בספטמבר 1972 ברמת השרון) הוא צלם ישראלי ומנהל המרכז הישראלי לאמנות דיגיטלית בחולון משנת 2010, והאוצר הראשי שלו משנת 2001.
חייו

דנון למד אמנות בלונדון, והתמחה בצילום סטילס ב"קמרה אובסקורה" בתל אביב. בשובו לישראל עסק בהוראת צילום בבתי ספר לאמנות, בהם בית ברל והמרכז הבין תחומי שפעל ברחוב ירמיהו 16 בחולון. ב-2001 נוסד באותו בניין - תחילה בחדר אחד - המרכז הישראלי לאמנות דיגיטלית, בניהולה של גלית אילת, ודנון הצטרף אליו ב-2002. עם העברת המרכז הבין תחומי, הועמד הבניין כולו לרשות המרכז לאמנות דיגיטלית. דנון מונה למנהל המרכז עם עזיבתה של אילת ב-2010.
בשנת 2008 דנון הקים יחד עם דני מאיר ואורי קצנשטיין את תחנת הרדיו "רדיו חלאס" במרכז לאמנות דיגיטלית בחולון, שמטרתה לשלב מוזיקה אלטרנטיבית, אמנות וקהילתיות.
בשנת 2013 נכנס לרשימת "100 המשפיעים בתרבות בישראל" של עיתון "הארץ", תחת תחום האומנות. מבין עשרת המשפיעים ביותר באומנות, דורג דנון במקום ה-8.
פרויקטים

דנון מרבה לשתף פעולה עם מוזיאונים וגלריות בחו"ל. בנוסף לתערוכות שאצר במרכז לאמנות דיגיטלית, יזם וניהל פרויקטים אמנותיים, חברתיים ואף פוליטיים. ברובם, המגמה היא להוציא את האמנות מכותלי המוזיאון, לקרב את האמנים אל הקהילה, ואף להניע שינוי חברתי. עם הפרויקטים נמנים:
פרויקט הארכיון הנייד של המרכז (מאז 2007, עם גלית אילת ואווה בירקנשטוק) - עותק מארכיון הווידאו של המרכז, הכולל יותר מאלף יצירות ומוצג בגלריות ובתערוכות בערים שונות. עד 2011 הוצג, בין השאר, בגדנסק, מילאנו, סאו פאולו, בזל וגלאזגו.
השוק השחור לידע ולאי ידע שימושיים מס' 12 (ספטמבר 2009) - גרסה ישראלית של פרויקט בינלאומי. במרכז הערבי-יהודי ביפו התכנסו מאה מומחים מתחומים שונים, לאירוע שבו ניתן היה לרכוש שיחה אישית בת חצי שעה עם אחד המומחים.
פרויקט ג'סי כהן (2010 - 2011) - בשכונת ג'סי כהן בחולון פועלים אמנים, המקיימים עם התושבים פעילויות שונות, בהן תיעוד סיפוריהם של תושבים, עיצוב דירות, רדיו שכונתי, סדנאות ידע מקומי, כנסים והרצאות. בקיץ נערכו גם מופעי מוזיקה, תחת השם "קיץ חם בג'סי". לדברי דנון, מטרת הפרויקט היא ליצור היכרות מעמיקה עם התושבים ולהביא לשינוי מהותי בשכונה.
"לאן" (2010 - 2012, עם רן קסמי-אילן ואודי אדלמן) - סדרת מפגשים, איסוף מוצגים ותערוכה פוליטית, שמטרתה להציג אלטרנטיבות שונות לחזון הציונות. השם נלקח מן הסיפור "לאן?" מאת מרדכי זאב פיארברג, שהתפרסם ב-1899.
מפגן ויצמן (ספטמבר 2010) - אירוע מרכזי לפתיחת עונת התערוכות בחולון. בשמונה מופעים בכיכר ויצמן הוצגו תפקידי כיכר העיר ההיסטורית, ובהם מצעדי ראווה, הפגנות, נאומים, מופעי תיאטרון נודד וחגיגות המוניות.
הערות שוליים

↑  אתר בית ברל
↑  אלי ערמון אזולאי, גלית אילת - עוזבת לתרבות אחרת, באתר הארץ, 14 במרץ 2010
↑  נויה כוכבי, עכבר העיר אונליין, האלטרנטיבה החולונית, באתר הארץ, 13 בנובמבר 2008
↑  ארכיון הווידאו של המרכז הישראלי לאמנות דיגיטלית.
↑  אתר האינטרנט של הארכיון הנייד.
↑  ‏ Blackmarket experts באתר Mobile Academy Berlin.
↑  שוק שחור לידע ואי ידע בפורטל יפו.
↑  האתר הרשמי של פרויקט ג'סי כהן
↑  דנה גילרמן, משיחת יתר - עושים שכונה, באתר כלכליסט, 2 באוגוסט 2010.
↑  פרויקט "לאן" באתר המרכז הישראלי לאמנות דיגיטלית.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 273279  NLI: 987007297188405171  ISNI: 0000 0000 7331 5717  LCCN: no2007023162  RKD: 348836  VIAF: 101617443   WorldCat (עם VIAF): 101617443
אפרים תלמי

| --- | --- |

אפרים תלמי, 1949
 לידה:  30 בספטמבר 1905 שרפץ, רפובליקת פולין 
 פטירה:  7 בנובמבר 1982 (בגיל 77) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מעסיק:  דבר 
 פרסים והוקרה:  פרס סוקולוב (1956) 
 
אפרים תלמי, 1968
אפרים תלמי, 1970
לוחית זיכרון לאפרים תלמי
אפרים (יוסף) תַלמִי (30 בספטמבר 1905 - 7 בנובמבר 1982) היה סופר עברי, משורר ומתרגם, עיתונאי ועורך וסופר לילדים ולנוער ישראלי; אביו של מנחם תלמי.
חייו

אפרים תלמי נולד בשנת 1905 בעיירה שרפץ שליד פלוצק בפולין למשפחת סוחרים זעירים, וקיבל חינוך דתי לאומי ב'חדר מתוקן'. להשלמת לימודיו יצא לסמינר למורים לוורשה הבירה. בעת לימודיו כבר היה פעיל בתנועת נוער ציונית. פרסומיו הראשונים נדפסו בתקופת לימודיו, בעברית, בדו-שבועון "הד הנוער", שיצא בוורשה.
בשנת 1925, בהיותו כבן עשרים, עלה אפרים תלמי לארץ ישראל, ובשנותיו הראשונות בארץ היה פועל חקלאי ושומר שדות. הוא עבד בפרדסים של פתח תקווה ורמת גן, ושמר בכרמים. חוויות המפגש עם הארץ כשומר שימשו אותו לימים בכל יצירותיו. לאחר מכן עבד בעריכה בעיתונאות ובפקידות.
בין השנים 1934–1947 ערך את "במחנה", ביטאון מחתרת "ההגנה", וכבר בשנת 1944 הצטרף ככתב וכעורך למערכת העיתון "דבר". כמה שנים שימש ככתב הצבאי של העיתון, ערך מדורים שונים, ובשנים 1956–1971 היה עורך שבועון הילדים של העיתון "דבר לילדים". הוא שימש בתפקידו עד שנת 1970, ופרסם בשבועון מאות רשימות, שירים וסיפורים לילדים, וכתבות בנושאי ידיעת ארץ ישראל.
בשנת 1956 זכה תלמי בפרס סוקולוב לעיתונאות, ובשנת 1978 זכה בפרס יציב על תרומתו בתחום הספרות והעיתונאות לילדים. בעשרים השנים האחרונות לחייו פרסם תלמי אנתולוגיות רבות, לכסיקונים וספרי הדרכה, בשיתוף עם בנו מנחם תלמי.
אפרים תלמי תרגם מיידיש ומאנגלית, ובין תרגומיו יצירותיהם של ד"ו פייק, הינדה לוי-ליסנר, מאשה שטוקר-פיוק, שלום עליכם, בוורלי קלירי ואחרים.
נפטר בתל אביב ונקבר בבית עלמין קריית שאול בתל אביב.
עיריית תל אביב קבעה לוחית זיכרון על ביתו ברחוב אלכסנדר ינאי 9.
ספריו

ברושים בליל (1941)
אפרים איש חולדה (1943)
אלף-בית (1944)
בעמדה הקדמית (1948)
שדות ירוקים (1953)
מדן ועד אילת (1955)
גלויות מן המולדת (1959)
ישראל: דרכים ויישובם (1960)
נופי מולדת (1961)
טיול של חופש (1962)
מי ומה במלחמת העצמאות (1965)
כל הארץ: לכסיקון גאוגרפי של ישראל (1966)(במשותף עם מנחם תלמי)
ירושלים והגדה המערבית (1967)
פינות במולדת (1967)
שירים לילדים טובים (1969)
מי ומה בעשרים השנים (1969)
תעלולים בפרדס (1970. פרס למדן) — פרקים נוסטלגיים-חייכניים בעלי רקע אוטוביוגרפי, המביאים את הקורא אל ימי החלוציות והעבודה בפרדסי רמת-גן.
אותיות ומספרים (1970)
ציפור האש (1970) — עיבודי אגדות.
כל ארץ-ישראל (1971)
אני אוהב לטייל (1974)
חן הארץ (1974)
מי ומה בהגנה ובמאבק (1975)
הבה נטייל בארץ-ישראל (1976)
לקסיקון ציוני (1976)
מי ומה בשמירה ובהתגוננות (1978)
גן ירוק (1980)
הערות שוליים

↑  גילי איזיקוביץ, העיתונאי והסופר מנחם תלמי מת בגיל 91, באתר הארץ, 29 במרץ 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007273386805171  PLWABN: 9810609243705606  BnF: cb127723906 (data)  GND: 1089849222  ISNI: 0000 0000 7147 479X  LCCN: n82271865  MusicBrainz: 6902e147-6898-4244-87b0-72ff8b6b1d85  NTA: 150764456  SUDOC: 234194227  VIAF: 44716296   WorldCat (עם VIAF): 44716296
אנטלודונטיים

| אנטלודונטיים |
| --- | --- |
 שחזור של הארכיאותריום A. mortoni
תקופה
תחילת אאוקן-תחילת מיוקן 37.2–16.3 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
משפחה:: אנטלודונטיים
שם מדעי
 Entelodontidae ‏ליידקר, 1883

שלד של דיאודון
אנטלודונטיים (שם מדעי: Entelodontidae) היא משפחה של מכפילי פרסה שנכחדו, שנראו כמו חזירים גדולים. הם חיו בתחילת האאוקן עד תחילת המיוקן לפני 16–37 מיליון שנה.
מאפיינים

האנטלודונטיים חיו באמריקה הצפונית ואירואסיה הקדומים והיו גדולים מאוד. הגדולים שבהם היו ה-פראנטלודון (Paraentelodon) והדיאודון (Daeodon) שהגיעו לגובה של 2.1 מטרים בכתפיים ושקלו מעל טון וחצי. פיהם עוצב לאכילה של מגוון מזונות בדומה לחזירים המודרניים, אולם היו להם ניבים גדולים שהזכירו ניבי כלביים ונועדו לחתוך בשר. היו להם רגליים קצרות ופרסות שסועות קטנות. מעל עיניהם היו "יבלות" גדולות בדומה לחזירי היבלות המודרניים.
הגם שיכלו להרוג חיה בגודל של פרה, לא ברור אם הם היו טורפים פעילים או אוכלי נבלות.
סוגים

ארכיאותריום (Archaeotherium)
Brachyhyops
Cypretherium
דיאודון (Daeodon)
אנטלודון (Entelodon)
Eoentelodon
פראנטלודון (Paraentelodon)
Proentelodon
אחיות (סדרת אנימציה)

| --- | --- |

כרזת הסדרה
 מבוסס על:  "Les Sisters" מאת ויליאם מורי וכריסטוף קזנוב
 סוגה:  הנפשה, קומדיה
 בימוי:  לוק וינקיגרה
 מדבבים:  ראו כאן
 מדבבים בעברית:  ראו כאן
 ארץ מקור:  צרפת צרפת
 שפות:  צרפתית (הסדרה דובבה לשפות נוספות, ביניהן עברית)
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  104
 הפקה
 חברת הפקה:  Bamboo Édition Samka Productions
 מוזיקה:  מתיאס דופלסי
 אורך פרק:  12 דקות
 שידור
 רשת שידור:  M6
 רשת שידור בישראל:  KidZ
 תקופת שידור מקורית:  5 בספטמבר 2017 – 2020
 תקופת שידור בישראל:  2018 – 8 בנובמבר 2020
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
אחיות (בצרפתית: Les Sisters) היא סדרת טלוויזיה קומית מונפשת צרפתית, אשר מבוססת על רצועת קומיקס בעלת אותו שם מאת ויליאם מורי וכריסטוף קזנוב. הסדרה בוימה על ידי לוק וינקיגרה, הולחנה על ידי מתיאס דופלסי והופקה על ידי Bamboo Édition ו-Samka Productions.
לסדרה הופקו שתי עונות שכל אחת מהן כוללת 52 פרקים באורך 12 דקות. במקור הסדרה שודרה בצרפת בערוץ M6, כאשר העונה הראשונה שודרה החל מ-5 בספטמבר 2017 עד 27 בנובמבר באותה שנה והעונה השנייה שודרה החל מ-24 במרץ 2019 עד שנת 2020. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב עברי בערוץ KidZ, כאשר העונה הראשונה שודרה בשנת 2018 והעונה השנייה שודרה החל מ-1 ביולי 2020 עד 8 בנובמבר באותה שנה.
ב-13 בספטמבר 2017 יצאו לאור שני רומנים שמותאמים לסדרה, על מנת "לשמר את קהל הסדרה, שאינו חובב קומיקס".
תקציר העלילה

הסדרה עוקבת אחר שתי אחיות, ונדי הנערה המתבגרת בת ה-13 ומארי הילדה הקטנה בת ה-7, השונות בתחומי העניין שלהן, דבר שגורם להן לריב הרבה. בכל פרק האחיות רבות ומסתבכות בצרות, אף על פי שלפעמים הן משתפות פעולה למטרה משותפת.
דמויות

ונדי – נערה מתבגרת בת 13. אחותה הבכורה של מארי. בת הזוג של מקסוול, אותו היא מכירה מהגן.
מארי – ילדה בת 7. אחותה הקטנה של ונדי. היא אוהבת בובות, בעיקר את הצעצוע הממולא אותו היא מכנה מסריחוני. כמו כן היא אוהבת להחליק על גלגיליות ולהתחפש לנסיכות. עצלנית בלימודים.
סנדרין – אמא של ונדי ומארי, ואשתו של ויליאם. עובדת בתור אחות בבית חולים.
ויליאם – אבא של ונדי ומארי, ובעלה של סנדרין. הוא עובד בתור קומיקסאי. בעבר היה שותף בלהקת רוק.
מקסוול – בן הזוג של ונדי, אותה הוא מכיר מהגן. אוהב לשחק במשחקי וידאו.
נט – חברה טובה של מארי. מרכיבה משקפיים.
לולו – חברה טובה של מארי. בת יחידה.
מדבבים

הדיבוב העברי בוים על ידי אפי בן ישראל, והופק על ידי ענבר שטגר עזרא באולפני דאבי דאב.
| שם הדמות | מדבב/ת בצרפתית | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| ונדי | אנאיס דלבה | עדי בר לב |
| מארי | קלי מארו | לורן סביר |
| סנדרין | נטלי חומס | אלונה אלכסנדר |
| נט | נטלי חומס | מיה אלון |
| ויליאם | עמנואל גריו | גדי לוי |
| מקסוול | ארווה ריי | תומר לוי |
| לולו | מריאן ברטיאו | מייה קדוש |
בנוסף דיבבו בדיבוב העברי דור סרוגו, שחר קדוש ואליענה מגון.
שידור

| עונה | עונה | מספר פרקים | תקופת שידור מקורית צרפת> שידור ראשון | תקופת שידור מקורית צרפת> שידור אחרון | תקופת שידור בישראל ישראל> שידור ראשון | תקופת שידור בישראל ישראל> שידור אחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 52 | 5 בספטמבר 2017 | 27 בנובמבר 2017 | 2018 | 2018 |
|  | 2 | 52 | 24 במרץ 2019 | 2020 | 1 ביולי 2020 | 8 בנובמבר 2020 |