stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סקי מהירות
ציוד

המתחרים משתמשים בציוד מיוחד על מנת לצמצם את החיכוך עם האוויר וכן על מנת להגן ככל הניתן על המתחרה במקרה של נפילה שעשויה להיות קטלנית מאוד במהירות הללו.
מגלשי הסקי הם ארוכים מאוד ורחבים, האורך נע בין 2.2 מ' ל-2.4 מ'. למגלשי הסקי יש נעילה חזקה במיוחד כדי למנוע מהם להשתחרר מהמגפיים בעקבות הלחץ האדיר המופעל עליהם במהירויות הללו. הספורטאים חובשים קסדה אווירודינמית במיוחד, וחליפות לטקס מצופות פוליאוריתן כדי להקטין את החיכוך עם האוויר. החליפות גם מרופדות מריפוד לא דליק מאחר שנפילה במהירות כה גבוהה עשויה לשרוף את הגולש, אפילו שמדובר בשלג. בנוסף יש לגולשים ריפוד במפרקים כדי להגן עליהם ככל האפשר במקרה של נפילה.
המסלול והתחרות

אורכו של המסלול הוא קילומטר. 400 המטרים הראשונים מיועדים לצבירת מהירות. ב-100 המטרים הבאים מודדים את מהירות הגולש, ושאר 500 המטרים משמשים להאטה ועצירה. החוקים פשוטים - מי שהגיע למהירות הגבוהה ביותר הוא המנצח.
שיאי עולם

השיאים נקבעו ב-26 במרץ 2016, תחת חוקי FSV‏ (France Ski de Vitesse) במסלול Vars שבצרפת.
גברים - Ivan Origone (איטליה), 254.958 קמ"ש
נשים - Valentina Greggio איטליה), 247.083 קמ"ש
חשוב לציין שהמארגנים מקצרים ומאריכים את המסלול על מנת לשלוט במהירות הסופית מאחר המטרה העיקרית בספורט זה היא לנצח את המתחרים האחרים.
עובד סוציאלי

ערך זה עוסק בתיאור כללי של "עובד סוציאלי". אם התכוונתם לפירוט של תפקיד ספציפי, ראו .
עובד סוציאלי הוא אדם העוסק בעבודה סוציאלית לאחר שסיים לימודים אקדמיים במקצוע זה. בישראל נדרש רישום בפנקס העובדים הסוציאליים לשם עיסוק בעבודה סוציאלית.
עובדים סוציאליים נותנים סיוע לאנשים הנתונים במצב משברי או במצוקה. כחלק ממדיניות מדינת הרווחה מועסקים עובדים סוציאליים במגזר הציבורי (על ידי המדינה, הרשויות המקומיות וגופים ציבוריים נוספים). במסגרת הפרטת שירותי הרווחה מועסקים עובדים סוציאליים גם במסגרת המגזר השלישי.
יום העבודה הסוציאלית מצוין ביום שלישי השלישי של חודש מרץ
עבודה סוציאלית

עבודה סוציאלית היא מקצוע טיפולי העוסק בבעיות חברתיות ובסיבות שגרמו להן, על ידי קידום יחידים, משפחות וקהילות מעבר למגבלות ולקשיים בהם הם נתונים.
מטרות העבודה הסוציאלית הן טיפול באדם הנמצא במצב משברי, תיווך, סנגוריה עליו, ייצוגו, והתערבות בעניינו, מתוך ראיית החברה והסביבה כגורם משמעותי בחייו, תוך התבססות על ערכים חברתיים, על מנת שיוכל להתחזק ולהתמודד עם קשייו.
בין השאר, נדרש העובד הסוציאלי, לצורך עבודתו, ליכולת אמפתיה גבוהה כלפי הלקוחות, וליכולת גבוהה לעבודת רגשות.
עבודה סוציאלית בישראל

בישראל מוסדרת עבודתם של העובדים הסוציאליים בחוק העובדים הסוציאליים, התשנ"ו-1996. בהתאם לחוק זה, רק עובד סוציאלי, הרשום בפנקס העובדים הסוציאליים המנוהל במשרד הרווחה, רשאי לעסוק בעבודה סוציאלית. החוק קובע כי מידע על אדם שהגיע לעובד סוציאלי במסגרת מקצועו, חובה עליו לשמרו בסוד ואינו רשאי לגלותו אלא בתנאים הנקובים בחוק (חובת דיווח שזהה לחובתו של כל אזרח אחר).
בכל רשות מקומית בישראל קיימת "מחלקה לשירותים חברתיים" (שירותי רווחה) המספקת שירותי סעד לאוכלוסיית היישוב. בנוסף ניתן למצוא את מקצוע העבודה הסוציאלית בארגונים, במוסדות, במפעלים ובקהילות.
העובדים הסוציאליים נחלקים לפי תחומי התמחויותיהם (עובד סוציאלי לפי חוק הנוער, עובד סוציאלי קהילתי, עובד סוציאלי בשירותי הבריאות, קצין מבחן לנוער, עובד סוציאלי לסדרי דין וכדומה).
לימודי עבודה סוציאלית בישראל

משך לימודי מקצוע של עבודה סוציאלית בישראל הוא שלוש שנים. התואר האקדמי בעבודה סוציאלית משלב לימוד עיוני ומעשי.
הלימוד העיוני נחלק לשלושה חלקים:
חברה: המבנה החברתי של ישראל, מדיניות הרווחה, מושגי הצדק החברתי, סוציולוגיה, ניתוח חברתי, השירותים הסוציאליים השונים וההיסטוריה שלהם, ועוד.
התערבות: יסודות בפסיכולוגיה, תאוריות התפתחותיות, הכרת הפתולוגיות השונות, גישה פרטנית ויסודות בטיפול פרטני, גישה משפחתית ויסודות בטיפול משפחתי ובהכרת המשפחה כמערכת, גישה קהילתית, הקהילה כגורם הניתן להערכה, התערבות וטיפול, ועוד.
מחקר: מחקר איכותני ומחקר כמותי, לימודי סטטיסטיקה, הסתברות, ועוד, שיאפשרו בהמשך ניתוחים חברתיים ועריכת מחקרים חברתיים.
הלימוד המעשי קרוי גם הכשרה מעשית בשדה. במסגרתו יוצאים הסטודנטים לשטח ומקבלים מטופלים, מספר ימים בשבוע במשך לפחות שתי שנות לימודים. ההכשרה המעשית בשדה נעשית בכפוף להדרכה של עובדים סוציאליים בכירים שעברו הכשרה אקדמית נפרדת כמדריכי סטודנטים. במסגרת ההכשרה המעשית מתנסים הסטודנטים ביצירת קשר עם המטופל, בחוזה טיפולי, בהערכת מצבו והערכת מקומו ומצבו במשפחה, בקהילה, בסביבה ובהקשר החברתי והסוציאלי, בבנייה משותפת עם המטופל של דרכי התערבות לשינוי מצבו, ובהערכת השינוי. ההתנסות המעשית בעבודה בפועל, במשך שתי שנות לימוד, בציון "עובר", היא חלק אינטגרלי ובלתי נפרד מלימודי העבודה הסוציאלית.
ראו גם

איגוד העובדות והעובדים הסוציאליים
עבודה סוציאלית
עובד סוציאלי בשירות הזקן
עובד סוציאלי לחוק הנוער
עובד סוציאלי להגנה על אנשים עם מוגבלות שכלית
הערות שוליים

↑  בקשה לרישום בפנקס העובדים הסוציאליים
↑  היסטורית יום העבודה הסוציאלית הבינלאומי - HISTORY WORLD SOCIAL WORK DAY, באתר פדרציית העבודה הסוציאלית הבינלאומית   https://www.ifsw.org/, ‏26.3.2020
↑  חוק העובדים הסוציאליים, התשנ"ו-1996
↑  בקשה לרישום בפנקס העובדים הסוציאליים, באתר Gov.il
↑  מידע על מסלולים ללימודי עבודה סוציאלית, ‏2020
↑  כלומר ללשכות הרווחה, בתי חולים, פנימיות לילדים, בבתי כלא, שירות המבחן, ועוד.
↑  ניתוח משימות במסגרת ההכשרה המעשית, פורסם בכתב העת חברה ורווחה, 2001
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553407905171  BNE: XX525431  BnF: cb119512073 (data)  GND: 4055680-3  LCCN: sh85124114  LNB: 000058966  NKC: ph125802
סדאו אראקי

| --- | --- |

גנרל סדאו אראקי
 לידה:  26 במאי 1877 טוקיו, האימפריה היפנית
 פטירה:  2 בנובמבר 1966 (בגיל 89) טוקיו, יפן 
 מקום קבורה:  בית הקברות טאמה 
 מדינה:  האימפריה היפנית, יפן 
 השתייכות:  הצבא הקיסרי היפני הצבא היפני הקיסרי
 תקופת הפעילות:  1898–1936 (כ־38 שנים)
 דרגה:  גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה השישית
 פעולות ומבצעים
 מלחמת רוסיה–יפן  ההתערבות בסיביר  מלחמת סין–יפן השנייה  מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
 מסדר האוצר הקדוש (דרגה ראשונה)  מסדר דיית הזהב (דרגה שנייה)  מסדר השמש העולה (דרגה ראשונה)
 תפקידים אזרחיים
 שר המלחמה, שר החינוך
 
זהו שם יפני; שם המשפחה הוא .
סדאו אראקי (ביפנית: 荒木 貞夫;‏ 26 במאי 1877 - 2 בנובמבר 1966) היה גנרל בצבא היפני הקיסרי, לפני מלחמת העולם השנייה. היה ממנהיגי הסיעה הימנית קודו-הא ופילוסוף פוליטי בתקופת האימפריה היפנית. אראקי היה גם שר המלחמה בממשלתו של ראש הממשלה אינוקאי צויושי, ושר החינוך בממשלותיהם של פומימרו קונואה ושל הירנומה קיאיצ'ירו.
ראשית חייו

אראקי נולד בקומאה, טוקיו, במשפחת סמוראים-לשעבר, שהייתה וסאלית למשפחת טוקוגאווה. הוא סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית הקיסרית בנובמבר 1897, וקיבל את דרגת לוטננט שני ביוני בשנה לאחר מכן.
אראקי קודם לדרגת לוטננט בנובמבר 1900, ולאחר מכן לדרגת קפטן ביוני 1904, ופיקד על פלוגה ברגימנט הקיסרי הראשון במהלך מלחמת רוסיה–יפן.
לאחר המלחמה, סיים אראקי את לימודיו במכללת המטה של הצבא במקום הראשון. הוא החל לשרת במטה הכללי של הצבא באפריל 1908, ושימש קצין שפה ברוסיה מנובמבר 1909 עד מאי 1913, אז התמנה לנספח צבאי בפטרוגרד, במהלך מלחמת העולם הראשונה. הוא קודם לדרגת מייג'ור ביולי 1918 ונשלח לצבא קוואנטונג.
אראקי שימש קצין מטה במפקדת צבא המשלוח בולדיווסטוק בשנים 1918–1919, בזמן ההתערבות בסיביר כנגד הצבא האדום, ושם פיקד על רגימנט הרגלים ה-23. בזמן שירותו באזור, יצא אראקי למספר משימות סודיות ברחבי המזרח הרחוק הרוסי ולימת באיקל.
לאחר שקודם לדרגת מייג'ור-גנרל, קיבל אראקי את הפיקוד על חטיבת הרגלים ה-23 במרץ 1923. התפקיד הבא שקיבל היה מפקד המשטרה הצבאית, תפקיד אותו מילא עד מאי 1925, לאחר מכן שב ליפן ומיא תפקידי מטה. ביולי 1927 קודם אראקי לדרגת לוטננט-גנרל, ובאוגוסט של השנה שלאחר מכן קיבל לידיו את הפיקוד על מכללת הלוחמה של הצבא.
אראקי פיקד על הדיוויזיה השישית בין השנים 1929–1931, ולאחר מכן התמנה לתפקיד המפקח הכללי על האימונים הצבאיים, אחד התפקידים היוקרתיים ביותר בצבא יפן. הוא קיבל את דרגת הגנרל באוקטובר 1933.
שר בממשלה

אראקי קיבל התמנה לתפקיד שר המלחמה בממשלתו של אינוקאי צויושי, בדצמבר 1931. בעודו בתפקיד, הביא אראקי תמיכה במבצעי ניסיון ההפיכה של 15 במאי 1932, להם קרא "פטריוטים שלא ניתן להשתיקם." הוא אף תמך בשירו אישיאי ובפרויקט מחקר הלוחמה הביולוגית שלו, יחידה 731.
סיונג'י קינמוצ'י, אחד מיועציו הקרובים ביותר של הקיסר הירוהיטו, ניסה לבלום את ההשתלטות הצבאית על הפוליטיקה היפנית, וכפשרה מונה ראש ממשלה חדש מטעם הצי הקיסרי היפני, סאיטו מקוטו. אראקי נותר בתפקיד שר המלחמה, ומיד פנה בדרישות אל הממשלה החדשה. באותו החודש התפרסמה מדיניות החוץ החדש של יפן, שנקרא האקו איצ'יו, שהייתה תוכנית המתאר להתפשטות הצבאית היפנית באסיה.
מספטמבר 1932 ואילך הפך אראקי לתומל נלהב של טוטליטריזם, של מיליטריזם ושל התפשטות טריטוריאלית. הוא הזכיר לראשונה את פילוסופיית קודו-הא ("סיעת הדרך הקיסרית"), שקשרה את הקיסר, את העם היפני, את אדמת המדינה וערכים לישות אחת, הפועלת על רקע שינטו מדיני, במסיבת עיתונאים ב-23 בספטמבר.
לאחר שכיהן במועצת המלחמה העליונה ב-1934, קיבל אראקי את תואר הקזוקו "דאנשאקו" (ברון) ב-1935. הוא פרש מהצבא במרץ 1936, כחלק מתוצאות מרד הנפל של 26 בפברואר 1936.
לאחר פרישתו מהצבא ב-1937, התמנה אראקי לתפקיד שר החינוך בממשלתו של פומימרו קונואה, תפקיד אידיאלי עבורו לשם קידום משנתו המיליטריסטית. אראקי הציע לשלב את הבושידו במערכת החינוך הארצית. הוא עודד את השימוש האקדמי בקוקוטאי ("הזהות הלאומית") ובשינמינן נו מיצ'י ("דרכו של הנתין"), קטכיזם אודות המדינה, הדת, התרבות החברה והאידאולוגיה היפנית. אראקי המשיך בתפקידו זה בממשלתו של הירנומה קיאיצ'ירו, ולאחר מכן שימש יועץ ממשלתי.
קריירה פוליטית

אראקי יסד את "קוקוהונשה" (国本社), אגודה סודית בה היו חברים כמה מהגנרלים ומהאדמירלים בעלי ההשפעה הרבה ביותר בצבא ובצי, ואזרחים שתמכו באטטיזם. אראקי היה גם תאוריקן בסאקורקאי (桜会; "אגודת פרחי הדובדבן"), אגודה קיצונית אף יותר, שניסתה לערוך רפורמות בתקופת שווה על ידי הפיכה.
בעודו בדרגת קולונל, הצטרף אראקי לסיעת קודו-הא שבתוך צבא יפן. את ההתנגדות העיקרית לסיעה זו העמידה סיעת טוסיי-הא, אותה הנהיג קזושיגה אוגאקי. קודו-הא יצגה את הגורמים הקיצוניים והלאומניים ביותר בצבא, בעוד טוסיי-הא יצגה את הגורמים השמרניים והמתונים יותר.
אראקי ו"סיעת המכה הצפונית"

אראקי נמנה עם תומכי דוקטרינת המכה הצפונית, שקראה להילחם בקומוניזם במזרח הרחוק הרוסי ובסיביר, ולפיכך נקראה "צפונית." הוא נחשב למומחה בתחום ברית המועצות והיה מתנגד נחרץ לקומוניזם.
הצעד הראשון בתוכנית המלחמה של דוקטרינת המכה הצפונית קרא לשליטה יפנית במנצ'וריה. אראקי תמך בפעילויות עצמאיות של קצינים רדיקלים זוטרים בסין, על מנת לקרב מטרה זו. באמצעות קשריו בסאקורקאי, הגביר אראקי את מאמציו להשתלטות צבאית על הממשלה האזרחית ובידוד הקיסר הירוהיטו, איחוד כל אגודות הסתרים, ומינוי בן בריתו, שיגרו הונג'ו, למפקד צבא קוואנטונג.
צבא קוואנטונג הכיל 12,000 חיילים שהיו מוכנים לפלישה למנצ'וריה בעת התרחשות תקרית מוקדן, אך הם הזדקקו לתגבורת. לפיכך, הורה אראקי למפקד צבא צ'וסן, היאשי סנג'ורו, להעביר את כוחותיו מקוריאה למנצ'וריה, וזאת מבלי שקיבל אישור על כך מהממשלה בטוקיו.
תוכניתו של אראקי צלחה והצבא היפני השתלט על שטחים נרחבים במנצ'וריה. כשניצבה הממשלה היפנית מול העובדה המוגמרת של פעולותיו של הצבא, לא הייתה לראש הממשלה ואקצוקי רייג'ירו ברירה אלא להתפטר במחאה.
לאחר 1945

לאחר מלחמת העולם השנייה נעצר אראקי על ידי רשויות הכיבוש האמריקאיות והובא בפני בית הדין הבינלאומי הצבאי למזרח הרחוק, שם נשפט על פשעי מלחמה. הוא נמצא אשם בעוון קשירת קשר לניהול מלחמה אגרסיבית, ונידון למאסר עולם. בסופו של דבר שוחרר אראקי מהכלא ב-1955, בשל סיבות בריאותיות. הוא נפטר אחת עשרה שנים לאחר מכן, ונקבר בטוקיו.
לקריאה נוספת

Bix, Herbert P. Hirohito and the Making of Modern Japan, Harper Collins, 2000. ISBN 9780060193140.
O'neill, R. and D. Horner. World War II: The Pacific. The Rosen Publishing Group, 2010. ISBN 9781435891333.
Young, L.  Japan's Total Empire: Manchuria and the Culture of Wartime Imperialism. University of California Press, 1999. ISBN 9780520219342.
הערות שוליים

↑  O'neill and Horner, עמ' 12.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb15534296q (data)  CiNii: DA01238245  GND: 123488974  ISNI: 0000 0000 8362 9947  LCCN: n83048476  NDL: 00002983  NLK: KAC201313894  NTA: 184779006  SNAC: w6xr1v9j  VIAF: 20590679   WorldCat (עם VIAF): 20590679 
אראקי על שער המגזין טיים
סקווירה

ערך זה עוסק בעיירה באוקראינה. אם התכוונתם לסקווירא חצר חסידית, ראו .
| --- | --- |
סמל סקווירהסמל סקווירה
בית המדרש המשופץ בסקווירה
בית המדרש המשופץ בסקווירה
 מדינה:  אוקראינה אוקראינה
 מחוז:  מחוז קייב קייב
 מחוז משנה:   סקווירה
 מושל:  Skochko Valeriy Anatoliyovich
 תאריך ייסוד:  1390
 שטח:  6,328 קמ"ר
 גובה:  220 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  15,889 (1 בינואר 2019)
 קואורדינטות:  50°18′N 26°52′E﻿ / ﻿50.300°N 26.867°E﻿ / 50.300; 26.867
 אזור זמן:  UTC +2
 http://skvira-rada.gov.ua
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוקראינה מוגדלת) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקוב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםסקווירה(למפת אוקראינה רגילה) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקוב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםסקווירה(למפת מחוז קייב רגילה) קייב בילה צרקווה ברובארי בוריספיל פסטוב פריאסלאב חמלניצקי  צ'רנוביל בלארוס צ'רניהיב פו. צ'רקאסי ויניצה ז'יטומירסקווירה(למפת מחוז קייב מוגדלת) קייב בילה צרקווה ברובארי בוריספיל פסטוב פריאסלאב חמלניצקי  צ'רנוביל בלארוס צ'רניהיב פו. צ'רקאסי ויניצה ז'יטומירסקווירה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
סקווירה (באוקראינית: Сквира, ברוסית: Сквира, ביידיש: סקווער) היא עיירה באוקראינה הנמצאת בסמוך לקייב הבירה.
תולדות העיר

התייחסות כתובה ראשונה לעיירה, ניתן למצוא בשנת 1390, אך ישנם ארכאולוגים הסבורים כי העיר עתיקה יותר. לאחר האיחוד הפולני-ליטאי משנת 1569 השתייכה סקווירה לפולין. בשנת 1591 העניק מלך פולין זיגמונט השני אוגוסט, מלך פולין לנסיך קייב זכות להחזיק בסקווירה ובסביבתה ולבנות לו ארמון בה.
בשנת 1648 כאשר מרדו האוקראינים בפיקודו של בוגדן חמלניצקי בשלטון הפולני השתלט על העיירה לזמן קצר גדוד מאנשיהם. במסמכים משנת 1736 נזכרת סקווירה ככפר שנמסר בחכירה לחוכרים יהודים. במפקד אוכלוסין שנערך בשנת 1765 נמנו בה 124 בתי אב, מהם 51 יהודיים. בשנת 1775 גרו בעיירה 116 יהודים, בשנת 1784 גרו בה 204 יהודים. בשנת 1797 התגוררו בסקווירה 2,000 תושבים. התושבים עסקו באותה עת בעיקר במסחר. לקראת סוף המאה ה-19 כבר מנתה העיירה 18,000 תושבים, שזהו גם מספר תושבי העיירה בעשור הראשון של המאה ה-21.
יהודי סקווירה

בראשית המאה ה-19 פעל בעיר רבי נפתלי צבי, נכדו של רבי צבי בן הבעל שם טוב. בהמשך נוסדה מצאצאיו שושלת חסידית הנקראת חסידות סקווירא, המשתייכת לשושלת טשרנוביל. השושלת ממשיכה להתקיים בניו יורק, בה הקימה שכונה הנקראת ניו סקוויר (סקווירה החדשה).
בשנת 1856 נולד למשפחה חסידית בסקווירה אשר צבי גינצברג שלימים נקרא בשם העט "אחד העם", והיה לאחד מראשי הוגיה של הציונות, ומייסד הזרם והוגה הרעיונות של הציונות הרוחנית, ומהחשובים במנסחי הזהות היהודית החילונית-לאומית. בגיל 12 העתיק אביו את מגורי המשפחה לאודסה.
תמורות בעיירה

במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה הוקמה הרפובליקה העממית של אוקראינה, קצרת הימים. בתקופה זו, בשנים 1917 – 1920, נערכו 6 פוגרומים ביהודים, בעיקר על ידי אנשיו של סימון פטליורה. בין המעשים נגד היהודים נמנו בין השאר מעשי אונס, שריפת בתים ושוד רכוש או השמדתו. בפרעות אלו נרצחו בסקווירה 191 יהודים. לאחר הפרעות פקדה את סקווירה מגפה בה מצאו את מותם יהודים רבים נוספים ויהודי העיר נמלטו לערים אחרות כקייב, אודסה ובילה צרקווה.
בראשית שנות העשרים, לאחר השתלטות ברית המועצות על אוקראינה (למעט חלקה המערבי ולמעט בוקובינה), נמצאה סקווירה תחת שלטון סובייטי שדיכא את חופש הפרט ואסר על פעילות דתית, פוליטית ועסקית. בתקופה זו היו היהודים שליש מתושבי העיירה. בשנת 1939 גרו בסקווירה 2,243 יהודים.
לאחר פלישת גרמניה הנאצית לברית המועצות במבצע ברברוסה נכבשה סקווירה בספטמבר 1941. ב-20 בספטמבר 1941 נורו למוות על ידי האיינזצגרופן, לתוך בורות הריגה 850 מיהודי העיר. לאחר ימים אחדים נורו למות 140 יהודים נוספים. בשנת 1960 היו בעיירה כ-500 יהודים.
עורק הגומד

| --- | --- |

 שיוך:  מערך העורקים 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (595) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  Arteria Ulnaris 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A12.2.09.041 
 TA2 (2019):  4655 
 FMA:  22796 
 קוד MeSH:  A07.015.114.920 
 מזהה MeSH:  D017535 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0162858 
 
עורקי האמה. עורק הגומד הוא העורק בצדה של הזרת (ימין בתמונה).
עוֹרֵק הַגֹּמֶד (TA: arteria ulnaris) הוא עורק באמה המספק דם לחלקה התיכון. ראשיתו של העורק בפיצול עורק הזרוע בגומץ המרפק, והוא מסתיים בקשת כף היד השטחית, אשר מתחברת לענף השטחי של עורק החישור. העורק נמוש בהיבט הקדמי התיכון של שורש כף היד.
אנטומיה > מהלך

עורק הגומד, הגדול מבין שני עורקי האמה העיקריים, מתפצל מעורק הזרוע בגומץ המרפק, ובעוברו באלכסון מטה, הוא מגיע לצדה הגומדי של האמה בנקודת האמצע בין המרפק לשורש כף היד. הוא אז מתקדם לאורך גבול עצם הגומד לעבר שורש כף היד, חוצה את רצועת שורש היד הרוחבית בצדה החישורי של עצם העדשה, ומיד מתחת לעצם זו הוא מתפצל לשני ענפים היוצרים את קשת כף היד השטחית וקשת כף היד העמוקה.
אנטומיה > מבנים סמוכים

בחציו העליון העורק ממוקם בעומק באמה ומכוסה על ידי השריר הכפן העגול, השריר כופף שורש היד החישורי, שריר הכף הארוך והשריר כופף האצבעות השטחי. באזור זה הוא נמצא על פני שריר הזרוע והשריר כופף האצבעות העמוק.
עצב התווך נמצא במרחק של 2.5 סנטימטרים תיכונית לעורק, ולאחר מכן הוא חוצה את העורק, כאשר הוא מופרד ממנו על ידי ראשו הגומדי של השריר הכפן העגול.
בחצי התחתון של האמה העורק נמצא על פני השריר כופף האצבעות העמוק, בין השריר כופף שורש היד הגומדי לשריר כופף האצבעות השטחי.
עורק הגומד מלווה בשני ורידי הגומד, ובשלישו האמצעי חופף לו השריר כופף שורש היד הגומדי. עצב הגומד נמצא בהיבט הצדי של שני השלישים התחתונים של העורק, והענף הכפי השטחי של העצב יורד על פני חלקו התחתון של העורק לעבר כף היד.
בשורש כף היד מכוסה עורק הגומד על ידי רצועת שורש היד הכפית, והוא עובר על פני חבק השרירים הכופפים של היד. בצדו התיכון נמצאת עצם העדשה, ומאחוריו עצב הגומד.
אנטומיה > סעיפים

עורק הגומד החוזר, על שני ענפיו, הקדמי והאחורי, יוצר השקה עם העורק העקיף הגומדי התחתון והעורק העקיף הגומדי העליון (בהתאמה), והם כולם יחדיו מספקים דם למפרק המרפק. לעיתים העורק יוצא מראשיתו כשני עורקים נפרדים ולא מתפצל לסעיפים.
העורק הבין-גרמי המשותף הוא ענף קצר היוצא מעורק הגומד, בחלקו המרוחק של גומץ המרפק, ועד מהרה מתפצל לעורק הבין-גרמי הקדמי ולעורק הבין-גרמי האחורי. בעוד שהעורק הקדמי נע לאורך ההיבט הקדמי של קרום האמה הבין-גרמי, מלווה בעצב הבין-גרמי הקדמי, העורק האחורי נע בין שכבות השרירים הפושטים בלוויית העצב הבין-גרמי האחורי.
סעיפים נוספים חסרי שם נותנים דם לשרירים בצדה התיכון של האמה, במיוחד לשרירים הכופפים והכפנים.
ראו גם

מבחן אלן
סלמון בן ירוחם

הרב סלמון בן ירוחם או שלמה בן רוּחַיְם (רסב"י), היה מפרש מקרא, פייטן וחכם קראי שחי בירושלים במאה ה-10. הרבה להתפלמס עם רבנים מהיהדות הרבנית ועם רב סעדיה גאון בפרט.
חיבוריו

פירושיו וחיבוריו של סלמון בן ירוחם הידועים לנו:
פירוש על התורה.
פירוש על תהילים.
פירוש על חמש מגילות: קהלת, רות, אסתר, שיר-השירים, איכה.
פירוש על איוב.
פירוש על משלי.
פירוש לספר דניאל.
ספר מלחמות ה' - כתוב בחרוזים ושירה, ספר התפלמסות כנגד רס"ג.
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ס"ב, עמוד ב'.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267393705171  GND: 119346893  ISNI: 0000 0001 2012 8149  LCCN: n96067122  NTA: 153170174  SELIBR: 356090  SUDOC: 080409091  VIAF: 21406867   WorldCat (עם VIAF): 21406867
עורק בית השחי

| --- | --- |

 שיוך:  מערך העורקים 
 ניקוז ורידי:  וריד בית השחי 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (586) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  arteria axillaris 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A12.2.09.002 
 TA2 (2019):  4616 
 FMA:  22654 
 קוד MeSH:  A07.015.114.085 
 מזהה MeSH:  D001366 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0004455 
 
עוֹרֵק בֵּית הַשֶּׁחִי (TA: arteria axillaris) הוא עורק בבית השחי המוביל דם לחלקו האחורי של בית החזה, לבית השחי ולזרוע. העורק הוא המשכו של העורק התת-בריחי, וראשיתו של העורק היא בגבולה הצדי של הצלע הראשונה. עם מעברו בגבולו התחתון של השריר העגול הגדול הוא הופך לעורק הזרוע.
אנטומיה > מהלך

עורק בית השחי מתחיל בגבולה הצדי של הצלע הראשונה, מקום שמסתיים העורק התת-בריחי. הוא עובר מאחורי שריר החזה הקטן והופך לעורק הזרוע כאשר חולף בגבולו התחתון של השריר העגול הגדול.
ניתן לחלק את עורק בית השחי לשלושה חלקים לפי מיקומם ביחס לשריר החזה הקטן, הנמצא שטחית לעורק. החלק הראשון תיכון לשריר, השני מאחוריו והשלישי צדי לו.
אנטומיה > מבנים סמוכים

עורק בית השחי מלווה לאורכו בווריד בית השחי התיכון לו. כמו כן, העורק מוקף במקלעת הזרוע, וחלקו השני הוא נקודת הייחוס שלפיה מכונים מיתרי המקלעת: התיכון, האחורי והצדי.
אנטומיה > סעיפים

מן החלק הראשון של עורק בית השחי מסתעף עורק החזה העליון המספק דם לשרירים בקדמת החזה. מחלקו השני של העורק יוצאים שני עורקים: עורק החזה ושיא הכתף, המתפצל לארבעה ענפים, ועורק החזה הצדי, המספק את שריר המסור הקדמי, שרירי החזה, קשרי הלימפה בבית השחי ואת חלקו הצדי של השד. מן החלק השלישי מסתעפים שלושה עורקים: העורק התת-שכמי, המתפצל לעורק עצם השכמה הכותר ולעורק החזה והגב, עורק עצם הזרוע הכותר הקדמי, המספק את הכתף ועורק עצם הזרוע הכותר האחורי, המספק את מפרק הזרוע, השריר העגול הקטן והגדול, שריר הדלתא והראש הארוך של שריר הזרוע התלת-ראשי. לעיתים מתפצלים מהחלק השני או מהחלק השלישי מספר ענפים תת-שכמיים היורד ומספקים את השריר התת-שכמי.
היבטים קליניים

ניתן ללחוץ במלחציים בבטחה על עורק בית השחי מבלי לסכן את הזרוע, אולם רק במיקום מקורב להסתעפותו של העורק התת-שכמי. רשת ההשקה המקיפה את עצם השכם מספקת נתיב חלופי לאספקת דם מקבילנית לזרוע מעורקים כגון עורק הצוואר הרוחבי והעורק הרום-שכמי.
עורק בית השחי הימני משמש לעיתים אתר צנתור בניתוח לב, במיוחד בתיקון של בתירת אבי העורקים והחלפת אבי העורקים העולה וקשת אבי העורקים.
סעיפי עורק בית השחי
סמואל ג'ונסון (מחנך אמריקאי)

| --- | --- |

 לידה:  14 באוקטובר 1696 גילפורד, ארצות הברית 
 פטירה:  6 בינואר 1772 (בגיל 75) סטרטפורד, ארצות הברית 
 השקפה דתית:  הכנסייה האפיסקופלית 
 מקום לימודים:  קולג' ייל 
 מוסדות:  אוניברסיטת קולומביה 
 זרם:  אנגליקניזם, אימטריאליזם
 תחומי עניין:  נצרות
 עיסוק:  פילוסוף, כומר 
 הושפע מ:  ג'ורג' ברקלי
 מדינה:  ארצות הברית 
 צאצאים:  ויליאם סמואל ג'ונסון 
 חתימה:   
 
סמואל ג'ונסון (באנגלית: Samuel Johnson; ‏14 באוקטובר 1696 – 6 בינואר 1772) היה מחנך, פילוסוף וכומר שחי בקולוניה הבריטית של צפון אמריקה. ג'ונסון האמין בא-מטריאליזם ואנגליקניזם. היה הנשיא הראשון של אנגליקן קינג'ס, מכללה שהפכה לאוניברסיטת קולומביה - אחת משמונה האוניברסיטאות החברות בליגת הקיסוס. היה בוגר אוניברסיטת ייל. בנו ויליאם סמואל ג'ונסון שהיה סנאטור אמריקאי אף הוא היה נשיא אוניברסיטת קולומביה.
קורות חייו

ג'ונסון נולד ב-14 באוקטובר 1696 בגילפורד, קונטיקט. הוא היה חבר קרוב של הפילוסוף האירי ג'ורג' ברקלי, והתכתב עמו לעיתים תכופות. נפטר ב-6 בינואר 1771 בסטרטפורד, קונטיקט.
קורות חייו > הקמת קינג'ס קולג'

הלימודים בקולג' החלו בתאריך 17 ביולי 1754 כאשר ג'ונסון היה המרצה היחיד. הקולג' הוכר רשמית ב-31 באוקטובר 1754 והפך לאוניברסיטת קולומביה ב-1 במאי 1784.
סיסימיוט

| --- | --- |
סמל סיסימיוטסמל סיסימיוט
סיסימיוט, 2010
סיסימיוט, 2010
 טריטוריה:  גרינלנד גרינלנד
 מחוז:  קקאטה
 ראש העיר:  הרמן ברתלסן (סיומוט)
 תאריך ייסוד:  1764
 שטח:  34.400 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  5,582 (1 בינואר 2020)
 קואורדינטות:  66°56′20″N 53°40′20″W﻿ / ﻿66.938888888889°N 53.672222222222°W﻿ / 66.938888888889; -53.672222222222 
 אזור זמן:  UTC -3
 https://sisimiutcity.com/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גרינלנד מוגדלת) נוק קאקורטוק אילוליסאט אסיאט מאניצוק טאסילאק פאמיוט נארסאק קאנאק קנגרטיטיווק קנדה איסלנד אוקיינוס הקרח הצפוני מפרץ באפין  ים גרינלנד  האוקיינוס האטלנטי  ים לברדור סיסימיוט(למפת גרינלנד רגילה) נוק קאקורטוק אילוליסאט אסיאט מאניצוק טאסילאק פאמיוט נארסאק קאנאק קנגרטיטיווק קנדה איסלנד אוקיינוס הקרח הצפוני מפרץ באפין  ים גרינלנד  האוקיינוס האטלנטי  ים לברדור סיסימיוט  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
סיסימיוט (בגרינלנדית: Sisimiut) בעבר נקראה הולשטיינסבורג (Holsteinsborg) היא בירת מחוז קקאטה שבמערב גרינלנד, והעיר השנייה בגודלה במדינה. העיר ממוקמת לחוף מצר דייוויס, ומרוחקת כ-320 צפונית מהבירה נוק.
היסטוריה > תרבות סאקאק

ממצאים ארכאולוגיים שנמצאו בסביבות העיר, מעידים על התיישבות אנשי תרבות סאקאק (Saqqaq), שהגיעו מהאזור הארקטי של קנדה לפני כ-4,500 שנה, והתיישבו באזור החוף המערבי של גרינלנד. באותם הימים, קו החוף היה עשרות מטרים מעל לקו הנוכחי, והוא נדחק עקב הפשרת הקרחונים, לאחר עידן הקרח. אנשי הסאקאק נשארו באזור כאלפיים שנה, והם השאירו מספר לא מבוטל של פריטים. ממצאים ארכאולוגיים רבים מתקופתם, נמצאו לחופי מצר דייוויס ומפרץ דיסקו.
חפירות שנערכו בשטח שליד שדה התעופה המקומי, חשפו את המעבר מבתים בודדים, לכפרים שבהם מספר משפחות. אנשי הסאקאק התגוררו באוהלים העשויים מעורות יונקים שצדו, ובהם אח עשוי אבן. הפריטים שנמצאו לא מעידים על אורח חיים קהילתי, אולם הם מעידים על שיתוף פעולה למטרת צייד איילים. דגימות שיער שנמצאו, גילו באמצעות ה-DNA, את מקור אנשי הסאקאק, אולם הם לא הוכיחו מדוע נכחדה תרבות זו.
היסטוריה > תרבות דורסט

בסביבות שנת 500 לפני הספירה, הגיעו מקנדה גל מהגרים מתרבות דורסט, והם ישבו באזור ב-700 שנים הבאות. בסביבות העיר נמצאו מספר פריטים מתרבות זו, בהם צלצלים ועצמות בעלי חיים.
היסטוריה > עם התולה

בני עם התולה הגיעו לאזור במאה ה-13 וה-14. הם היו מתקדמים טכנולוגית מקודמיהם; אנשי הדורסט, גם הם התקיימו מציד ניבתנים, איילים, ופרוות דובי ים.