stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ראיית צבעים
לקריאה נוספת

Biggs T, McPhail S, Nassau K, Patankar H, Stenerson M, Maulana F, Douma M.  Smith SE (ed.). "What colors do animals see?". Web Exhibits. Institute for Dynamic Educational Advancement (IDEA).
Feynman RP (2015). "Color Vision".  In Gottlieb MA, Pfeiffer R (eds.). Feynman lectures on physics. Volume, Mainly mechanics, radiation, and heat (New millennium ed.). New York: Basic Books. ISBN 978-0-465-04085-8 – via California Institute of Technology.
Gouras P (במאי 2009). "Color Vision". Webvision. University of Utah School of Medicine. PMID 21413395. {{cite journal}}:  (עזרה)
McEvoy B (2008). "Color vision". נבדק ב-2012-03-30.
Rogers A (26 בפברואר 2015). "The Science of Why No One Agrees on the Color of This Dress". Wired. {{cite journal}}:  (עזרה)
אהרן ירושלמי

| --- | --- |

אהרן ירושלמי אוחז בתמונת הוריו תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1 במאי 1914 וולקוביסק, בלארוס 
 פטירה:  28 בינואר 2007 (בגיל 92) בת ים, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 שפות היצירה:  עברית 
 פרסים והוקרה:  אות הלוחם בנאצים  עיטור לוחמי המדינה 
 
אהרן ירושלמי (1 במאי 1914 - 28 בינואר 2007) היה סופר עברי.
ביוגרפיה

אהרן ירושלמי נולד בוולקוביסק שבפולין (כיום בתחום בלארוס) ליוסף ולאה, אח לאליעזר ירושלמי ולאביו של ליאון יוריס. ילדותו ושנות נעוריו עברו עליו בבית יהודי חרדי. הוא למד ב'חדר', ואחר כך בבית הספר "תחכמוני" בעיר ביאליסטוק. ירושלמי עלה לארץ ישראל לבדו בראשית שנות ה-30.
בשנת 1934 נשא ירושלמי לאשה את יהודית שבאה ממשפחה ותיקה בישראל, המתייחסת למשפחת המדפיס ישראל ב"ק (נינתו). עם פרוץ מלחמת העולם השנייה התגייס לצבא הבריטי, ושירת במסגרת יחידת קומנדו ביוון. הוא נפל בשבי הגרמנים, אך הצליח להימלט. הוא נתפס שוב, ושוב נמלט, ונעזר בחברי המחתרת היוונית. אומץ לבו ותושייתו הוכרו על ידי הבריטים, והוא זכה בעיטור מכובד, עיטור העוז מטעם מלכת בריטניה.
עם הקמת מדינת ישראל וצה"ל זכה ירושלמי באות הלוחם בנאצים, ובעיטור לוחמי המדינה.
לאחר מלחמת העולם השנייה נודע לירושלמי שרוב משפחתו בפולין נשמדה בשואה. ספריו, רומנים וסיפורים קצרים, עוסקים רובם בסיפור חייו בעת המלחמה, במחנות השבי ובמסתור ביוון. וכן כתב גם רומן מפתח מחיי האמנים והבוהמה בתל אביב בשנות החמישים והששים.
נפטר בבת ים ב-28 בינואר 2007.
ספריו

אהבות נעורים, ירון גולן תל אביב, 1999.
בדידות, סיפורים, ירון גולן תל אביב 1994.
הבופור ועוד סיפורים, ירון גולן תל אביב, תשנ"א 1991.
הבית מאבני כורכר, ירון גולן תל אביב, 1993.
ברבה ליאונידס, פואמה, טרקלין תל אביב, 1973.
הגזע, ירון גולן תל אביב 1995.
החוש הששי, ירון גולן, תל אביב, 1990.
יום אחרי, ירון גולן, תל אביב, 2001.
כוכבים דועכים, רומן, עדית תל אביב, תשכ"א 1961.
המאבק, ירון גולן, תל אביב, 1999.
סוף הדרך, ירון גולן, תל אביב, 1992.
הענפים, סיפור על רקע היסטורי, אל"ף, תל אביב, 1980.
שלושה שברחו, פרקי שבי ביוון ובגרמניה, עיינות, תל אביב, תשי"ז 1957.
שתי נשים וגבר, רומן מחיי הבוהמה התל אביבית בשנות החמישים והשישים, ירון גולן, תל אביב, תשנ"ח 1998.
שתי פגישות, רשפים, תל אביב, תשמ"ז 1987.
חוף עתלית

מבצר עתלית, מבט מהחוף
חוף עתלית הוא רצועת חוף באורך שלושה קילומטרים הנמצאת במישור החוף, בין עתלית למושב מגדים. רצועת החוף משתרעת מתל מגדים בצפון ועד מבצר עתלית בדרום. הכניסה לחוף היא חופשית ואינה כרוכה בתשלום.
את החוף, שהוכרז כשמורת טבע ימית, אכלסו בעבר להקות ענק של דגים.
בין מיני הדגים במימי החוף - דג הנצרן (Balistes carolinensis) ובעיקר דגי סרדין (Caspistes itanensis), ומכאן בא שמו של החוף.
כיום קיים בחוף מגוון עשיר של בעלי חיים וצמחים ימיים. צבי ים רבים מגיעים אל החוף כדי להטיל את ביציהם בחולות החוף.
הביצות המלוחות שנמצאות בחלקו הדרומי של החוף, משמשות כבית גידול ומקום קינון לעופות המים ובחוף ניתן לראות מיני ציפורים רבים ובעיקר שחפים.
בחוף שרידים ארכאולוגיים שונים, בהם מבצר עתלית - מבצר צלבני מהמאה ה-11 שננטש לקראת סוף המאה ה-13 ובית קברות צלבני, יחידי שנותר מסוגו בארץ ישראל ובכלל, נדיר במצב השתמרותו בעולם כולו.
דרומית לחוף נמצא מפרץ עתלית, המפרץ השני בגודלו בישראל שבו שרידים ליישובים קדומים, מהתקופה הנאוליתית כמו הכפר הנאוליתי בעתלית-ים, תקופת הברונזה ועד לתקופה ההלניסטית.
במפרץ שוכן בסיס הקבע של שייטת 13 של חיל הים.
קטע מהחוף משמש כחוף הנודיסטים של אזור חיפה והקריות.
היסטוריה

אחרי מלחמת העולם הראשונה, קמה בעתלית ועדת המים ומטרתה פיתוח הימאות העברית בדיג וספנות. הוועדה הביאה לארץ ישראל קבוצות דייגים יהודים ממזרח אירופה והקווקז, ופעלה ליישבם בנקודות מתאימות לאורך החוף, וכך יצרה גרעין מקצועי ללימוד העברי ארצישראלי את מקצוע הדיג הימי. חלקם של יוצאי הגדודים העבריים, נשמע לקריאת הוועדה ופנה ל"כיבוש הים". עבור חלקם קמה "מטרה חדשה" ועתלית היוותה יעד מועדף ומקצוע חדש לעסוק בו. בשנת 1919 הוקם כפר דיג במבצר העתיק לשפת המים, על פי תוכנית ועדת המים. אחרי מספר ניסיונות התיישבות, התברר כי בדיג אמנם הצליחו אך חלו בקדחת צהובה שגרמה למותם והכפר נותר עזוב.
ראש ממשלת פולין

| --- | --- |


 איוש נוכחי:  דונלד טוסק
 תאריך כניסה לתפקיד:  12 בדצמבר 2023
 דרכי מינוי:  ממונה על ידי הנשיא
 תחום שיפוט:  פולין 
 ייסוד המשרה:  6 בנובמבר 1918 
 איוש ראשון:  טראוש מזובייצקי
 www.premier.gov.pl
 
ראש ממשלת פולין (בפולנית: Prezes Rady Ministrów), המכונה בפולין נשיא מועצת השרים, היא המשרה הפוליטית החשובה ביותר בפוליטיקה של פולין. בפועל, ראש המדינה של פולין הוא נשיא פולין, אם כי בדומה לישראל, לנשיא פולין בעיקר סמכויות טקסיות וסמליות, ואילו ראש ממשלת פולין הוא ראש הרשות המבצעת.
בסמכותו של הנשיא למנות את ראש הממשלה ולפטרו, אך בדומה לישראל, בפועל הדבר נעשה על ידי הבית התחתון של הפרלמנט, הסיים, לאחר שמי מראשי המפלגות הצליח להרכיב קואליציה. ראש הממשלה עומד בראש ממשלת פולין. על פי חוקת פולין, נשיא פולין ממנה את ראש הממשלה שירכיב את הממשלה וידאג לניהולה השוטף.
שבועיים לאחר מינויו של ראש הממשלה, הוא חייב להגיש תוכנית המתארת את סדר היום של הממשלה בפני הסיים. לאחר שראש הממשלה הציג את קווי היסוד של הממשלה, נערכת הצבעת אמון בממשלה.
ראש ממשלת פולין המכהן (נכון לשנת 2025) הוא דונלד טוסק.
סמכויות

ראש הממשלה רשאי להכריז על מצב חירום ולהורות למפקד צבא פולין על גיוס חלקי או כללי במקרה של איום ישיר על הביטחון הלאומי של פולין. ראש הממשלה גם שומר לעצמו את הזכות למנות ולפטר את ראשי השירותים המיוחדים, כולל מפקדי המשטרה, משמר הגבול, וראש הסוכנות לביטחון פנים של פולין.
במקרה של הפרעה לציבור או פיגוע טרור, ראש הממשלה יכול (באמצעות ניצול סמכויותיו של שר הפנים) להפעיל יחידות חמושות מיוחדות של המשטרה להשליט סדר.
מעון ראש הממשלה

המשרד המבצע של ראש הממשלה נקרא הקאנצלרייה. הקאנצלרייה שוכנת בוורשה. הקאנצלרייה פועלת לתאם את מדיניות הממשלה בין ראש הממשלה ושריו ולשמש כצוות התמיכה של ראש הממשלה. כמו כן הקאנצלרייה דואגת לשקיפות פעולות הממשלה ותפעול אתר האינטרנט של ראש הממשלה.
מעונו הרשמי של ראש הממשלה הוא מעין פארק וילה. ראש ממשלת פולין בשנים 2011–2014, דונלד טוסק בחר להתגורר בעיר הולדתו בפרובינציית פומרניה, סופוט (פולין).
ראו גם

נשיא פולין
הקאנצלרייה, מעונו הרשמי של ראש ממשלת פולין
מפלגת החזית העממית (בלארוס)

| --- | --- |
 מדינה:  בלארוס 
 מנהיגים:  Ryhor Kastusyou 
 תקופת הפעילות:  1988 – 14 באוגוסט 2023 (כ־35 שנים) 
 אידאולוגיות:  לאומנות דמוקרטיה שמרנות
 מטה:  בלארוס 
 ארגונים בינלאומיים:  ברית השמרנים והרפורמיסטים האירופים, איחוד הדמוקרטיה הבין-לאומי 
 צבעים רשמיים:  אדום
 
 narodny.org
 
מפלגת החזית העממית, או מפלגת BNF (בבלארוסית: ПБНФ), היא מפלגה פוליטית בבלארוס שהוקמה דה פקטו לאחר הפיצול של התנועה החברתית החזית העממית הבלארוסית בשנת 1999. החזית העממית בבלארוס הוקמה בתקופת הפרסטרויקה על ידי אנשי האינטליגנציה הבלארוסית, כולל וסיל ביקאץ'. המנהיג הראשון והכריזמטי ביותר היה זיאנון פזניאק .
לאחר צו בשנת 2005 של הנשיא אלכסנדר לוקשנקו על הגבלת השימוש במילים Беларускі ("בלארוסית") ו-"Народны" ("לאומי", "עממי") בשמות המפלגות והתנועות הפוליטיות נאלצה המפלגה לשנות את שמה הרשמי ל"מפלגת BNF", ראשי התיבות של מפלגת החזית העממית הבלארוסית.
היסטוריה מוקדמת

החזית העממית בבלארוס הוקמה בשנת 1988 כמפלגה פוליטית וגם כתנועה תרבותית, בעקבות הקמת החזית העממית של אסטוניה, החזית העממית של לטביה והתנועה הפרו-דמוקרטית הליטאית סאג'דיס. החברות הוכרזה כפתוחה לכל אזרחי בלארוס כמו גם לכל ארגון דמוקרטי.
היעדים שלה הם דמוקרטיה ועצמאות באמצעות לידה ושיקום מחדש לאחר פירוק ברית המועצות. הרעיון המרכזי של החזית היה החייאת הרעיון הלאומי, כולל תחיית השפה הבלארוסית. בתחילה, התמצאותה הייתה פרו-מערבית עם סקפטיות רבה כלפי רוסיה. בשלב מסוים הם הפיצו את הרעיון של איחוד מהים הבלטי לים השחור שיכלול את אוקראינה, פולין, בלארוס וליטא, בדומה ל"מיאדזימורזה" של יוזף פיוסודסקי.
המפלגה הייתה בעד הסרת רוסית כשפה רשמית בבלארוס. רוסית הפכה לשפה רשמית בעקבות משאל עם לאומי שנוי במחלוקת בשנת 1995, בראשית עידן לוקשנקו, אז הצעה להפיכת רוסית לשפה ממלכתית זכתה לתמיכה של 83.3% מהמצביעים.
בין ההישגים המשמעותיים של החזית היה חשיפת אתר הקבורה קוראפטי ליד מינסק. החזית טוענת כי הנ.ק.ו.ד. ביצע שם רצח ללא משפט.
בתחילה הייתה לחזית השפעה משמעותית בגלל פעולותיה הפומביות הרבות שכמעט תמיד הסתיימו בעימותים עם המשטרה והק.ד.ב.
בשנת 1994 הקימה BPF ממשלת צללים שמורכבת ממאה אנשי רוח. ראש הממשלה הראשון שלה היה ולדימיר זאבלוצקי (פו'). במקור הכילה 18 ועדות שפרסמו רעיונות והציעו חוקים ותוכניות לארגון מחדש של הממשלה והכלכלה. הצעת הרפורמה הכלכלית האחרונה שלה פורסמה בשנת 1999. בניגוד לממשלתו של אלכסנדר לוקשנקו, המפלגה תומכת בכניסת בלארוס לנאט"ו והאיחוד האירופי.
פיצול 1999

בסוף שנות התשעים התפלגה החזית העממית לשתי מפלגות, שתיהן טוענות כי הן יורשות החזית העממית. האגף השמרני של המפלגה תחת זיאנון פזניאק הפך למפלגה הנוצרית השמרנית BPF (Kanservatyŭna-Chryścijanskaja Partyja BNF) ואילו הרוב המתון הפך למפלגת BNF של ימינו.
היסטוריה מודרנית, השתתפות בבחירות

בבחירות לפרלמנט בשנת 2004 המפלגה הייתה חלק מהקואליציה העממית 5 פלוס (Narodnaja Kaalicyja Piaciorka Plus), שלא הבטיחה מושבים. Wayback Machine, web.archive.org, ‏2006-01-08 נטען כי בבחירות אלה עקרונות אוניברסליים וזכויות הביטוי, ההתאגדות וההתכנסות המובטחות מבחינה חוקתית הופרו באופן קשה, והטילו בספק את נכונות הרשויות בבלארוס לכבד את מושג התחרות הפוליטית על בסיס שוויון. הם התעלמו מעקרונות ההליך הדמוקרטי הכולל, לפיו אזרחים רשאים להיבחר למשרה פוליטית ללא אפליה.
באוקטובר 2005 נבחר אלכסנדר מילינקביץ', מועמד שהוצע על ידי ה-BNF ומפלגת "הירוקים", למועמד הדמוקרטי המשותף לבחירות לנשיאות 2006.
במהלך הבחירות לנשיאות 2010, המפלגה מינתה מועמד משלה לנשיאות, ריהור קסטוסיאו, שהיה אז סגן יו"ר מפלגת BNF. על פי התוצאות הרשמיות, הוא השיג 1.97% מהקולות.
בשנת 2011, בעקבות סכסוך פנימי, עזבו יותר מ-90 חברים נוספים את מפלגת BNF, ובהם כמה ותיקים בולטים של החזית העממית המקורית, כמו ליאבון בארשבסקי, יורי צ'אדיקה, וינצ'וק ויאצ'ורקה, במה שתואר כ"פיצול שני" של החזית העממית בבלארוס.
בקונגרס בספטמבר 2017 נבחר מנהיג המפלגה החדש ריהור קסטוסיאו. הקונגרס החליט גם למנות את אלכסיי ג'ובקביץ' ואת עורכת הדין הבלארוסית-אמריקאית יוראס זיאנקוביץ' למועמדת לנשיאות בבחירות הבאות. גם בבחירות אלה נחלה המפלגה כישלון.
יחסים בינלאומיים

המפלגה הפכה לחברה שותפה באיחוד הדמוקרטי הבינלאומי בשנת 2007.
המפלגה מהווה חברה משקיף במפלגת העם האירופית עד 2017. מאז ה-7 באפריל 2017 המפלגה חברה בברית השמרנים והרפורמיסטים באירופה. אגף הנוער שלה, חבר בקונסרבטיבים צעירים באירופה.
הערות שוליים

↑  Tarnauski, Andrei (2005), "The Peculiarities of Party Politics in Belarus, Moldova, and Ukraine: Institutionalization or Marginalization?" (PDF), Political Parties in Post-Soviet Space, Praeger, p. 45, ISBN 9780275973445
↑  Bugajski, Janusz (2002). Political Parties of Eastern Europe: A Guide to Politics in a Post-Communist Era. Center for Strategic and International Studies. pp. 23–24. ISBN 978-1-56324-676-0.
↑  Nordsieck, Wolfram (2008). "Belarus". Parties and Elections in Europe. אורכב מ-המקור ב-2011-07-09.
↑  http://pravo.by/webnpa/text_txt.asp?RN=P30500247 О дополнительных мерах по упорядочению использования слов «национальный» и «белорусский»
↑  "Янукевіч: Пазбегнуць расколу Партыі БНФ было немагчыма". Euroradio.fm. 2011. נבדק ב-2 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Welcome to our new member parties
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 5174031-X  LCCN: n2013046656  VIAF: 305022179   WorldCat (עם VIAF): 305022179 
פאהוניה, הסמל ההיסטורי של בלארוס.
עין בעאל

| --- | --- |

 מדינה:  לבנון לבנון
 מחוז:   דרום לבנון
 נפה:  צור
 גובה:  130 מטרים
 קואורדינטות:  33°14′00″N 35°16′13″E﻿ / ﻿33.233394°N 35.270268°E﻿ / 33.233394; 35.270268 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת לבנון מוגדלת) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןעין בעאל(למפת לבנון רגילה) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןעין בעאל  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
עין בְּעָאל (בערבית:عين بعال. לעיתים נהגה: עין (א)בְּעָאל) הוא כפר לבנוני, שיעי בנפת צור, מחוז דרום לבנון.
אטימולוגיה

החוקר פאלמר שביקר במקום בסוף המאה ה-19 כתב שפירוש השם הוא "אדמה מוגבהת שלא נופלים עליה מים" או "צמחייה לא מושקת" וכן הוסיף כי "ייתכן שהמילה קשורה לשם האל בעל".
מיקום וגאוגרפיה

הכפר שוכן בגובה 130 מטרים מעל פני הים, כ-8 קילומטרים, דרומית מזרחית לעיר צור. כקילומטר וחצי דרומית מערבית לכפר שוכן הכפר באתוליה, שני הכפרים התרחבו ובתיהם נושקים זה לזה.
היסטוריה

בשנת 1875 מצא החוקר ויקטור גרן שבכפר גרים 200 תושבים מתאולים.
בשנת 1881, משלחת של הקרן לחקר ארץ ישראל ביקרה במקום וכתבה: "כפר בנוי אבן, ובו 200 מתאולים, בנוי בעמק; האדמה ניתנת לעיבוד, עם מטעי תאנים וזיתים נטועים מסביב לכפר. אספקת המים היא ממעיין עין אבעאל... מצפון לכפר יש גם כמה בורות מים. עוד ציינו כי בכפר יש "מעיין רב שנתי מצפון לכפר [ו]אספקת מים טובה".
לאחר מבצע ליטני הואשם והורשע סגן דניאל פינטו ברצח ארבעה מתושבי הכפר, במהלך המבצע. הוא נידון לעשרים שנות מאסר ובספטמבר 1979 הפחית שר הביטחון רפאל איתן את עונשו לשנתיים בלבד.
דמוגרפיה

בשנת 2014 היו רשומים בכפר 3,204 בעלי זכות בחירה לפרלמנט הלבנוני, מהם כ-98% שיעים והיתר סונים ונוצרים.
אתרים

כמה מאות מטרים מהיציאה המזרחית של הכפר נמצא מונומנט אבן הנקרא: קבר חירם מלך צור (قبر حيرام), מבנה בגודל 3X4 מטרים ובגובה כ-7 מטרים. אולם חוקרים סבורים שמדובר במבנה מהתקופה הפרסית.
הערות שוליים

↑  Victor Guérin, Description géographique, historique et archéologique de la Palestine, Paris, Imprimé par autorisation de l'empereur à l'Impr. impériale, 1868, עמ' 397
↑  ⁨ פרשת פיגטו, ⁨⁨דבר,⁩ 21 ספטמבר 1979; הספרייה הלאומית של ישראל, באתר www.nli.org.il, ‏המקור: 21 ספטמבר 1979
↑  أسماء العائلات في بلدة عين بعال، قضاء صور، محافظة الجنوب في لبنان, إعْرَفْ لبنان (בערבית)
↑  Hannaouiye, "Tomb of Hiram" - Livius, www.livius.org
"קבר חירם"
וג'ראפני

| --- | --- |

פסל טיבטי של וג'ראפני, סוף המאה ה-11 - תחילת המאה ה-12
 זרם:  מהאיאנה
וג'ראפני (בסנסקריט: वज्रपाणि, ב-IAST (אנ')‏: Vajirapāṇi, מילולית :"האוחז בברק", כלומר ואג'רה (אנ') בידו") הוא אחד מהבודהיסטוות המוקדמים ביותר בבודהיזם מהאיאנה. הוא המגן והמדריך של גאוטמה הבודהה ועלה כדי לסמל את כוחו של הבודהה.
וג'ראפני קרוי גם צ'אנה דורג'י וצ'דור ומיוצג בהרחבה באיקונוגרפיה הבודהיסטית (אנ') כאחד משלושת האלים המגנים או הבודהיסטוות המוקדמות ביותר המקיפות את הבודהה. כל אחד מהם מסמל את אחת ממעלות הבודהה: מנג'ושרי (אנ') מביא לידי ביטוי את כל חוכמת הבודהות, אוולוקיטשוורה מבטא את כל החמלה העצומה של הבודהות, ווג'ראפני מגן על בודהה ומפגין את כל כוחם של הבודהות, כמו גם כוחן של כל חמש הטתאגטות (אנ') (בודהיות (אנ') בדרגת בודהה).
וג'ראפני הוא אחד הדהרמאפלה (אנ') המוקדמים ביותר של הבודהיזם מזרם המהאיאנה ומופיע גם כאל בקאנון הפאלי של זרם הטהרוואדה. סוגדים לו במנזר שאולין, בבודהיזם טיבטי ובבודהיזם הארץ הטהורה (שבו הוא מכונה בשם מהאסתאמפראפטה (אנ') ויוצר שלישייה עם אמיטאבהה ואוולוקיטשוורה). ניתן למצוא ביטויים של וג'ראפני גם במקדשים בודהיסטים רבים בסין, טייוואן ויפן כמגיני דהרמה השומרים על שערי מנזרים ומקדשים. וג'ראפני מזוהה גם עם אקאלה (אנ'), בשירים שבהם הוא מוזכר כבעל הוואג'רה.
אטימולוגיה

וג'ראפני, "בעל הברק", היא הלחם בסיסים בסנסקריט שבה "ואג'רה" פירושו "יהלום או בריח", ו"פאני" שפירושו המילולי "ביד".
ייצוג

בצורה אנושית וג'ראפני מתואר מחזיק את הוואג'רה בידו הימנית. לפעמים הוא מכונה "דהיאני-בודהיסטווה", שווה ערך לאקשוביה (אנ'), בודהת החוכמה השני. אצ'אריה-וג'ראפני הוא הייצוג של וג'ראפני כדהרמאפלה (אנ'), הנראה לעיתים קרובות עם העין השלישית, גהאנטה (אנ') (פעמון) ו"פאשה" (לאסו). לפעמים הוא מיוצג כיידאם (אנ'), בעל ראש אחד וארבע ידיים בצורה המכונה נילאמבארה-וג'ראפני, אוחז בוואג'רה ודורך על דמות השוכבת על נחשים. מהאקקרה-וג'ראפני, גם הוא יידאם, מתואר עם שלושה ראשים ושש זרועות, נושא ואג'רה ונחשים תוך כדי דריכה על ברהמה ושיווה. לעיתים קרובות הוא נמצא באיחוד עם בת זוגו ביאב-יאם (אנ'). אקאלה-וג'ראפני מתואר עם ארבעה ראשים, ארבע ידיים וארבע רגליים אוחז בחרב, בלאסו ובוואג'רה, דורכים על שדים. ייצוג נוסף הוא בצורה של הראש, הכנפיים והציפורניים של גארודה.
הבעת הפנים של וג'ראפני זועמת, ולעיתים קרובות הוא מסומל כיאקשה, כדי ליצור "פחד אצל הפרט כדי לשחרר את הדוגמטיזם שלו". יד ימינו המושטת מנופפת בוואג'רה (אנ'), "המסמלת ידע אנליטי ("ג'ניאנאווג'רה") שמפרקת את האחיזה של התודעה. אף על פי שלפעמים הוא עונד כתר גולגולת, ברוב הייצוגים הוא עוטה כתר בודהיסטווה בן חמשת החודים כדי לתאר את כוחם של חמש בודהות החוכמה (מצב ההתעוררות המלאה של הבודהה).
מנטרה

המנטרה: "אום וג'ראפני הום פהאט" ב-IAST (אנ')‏: "oṃ vajrapāṇi hūṃ phaṭ" משויכת לווג'ראפני. "צליל הזרע (אנ')" שלו הוא "הום" (hūṃ)
בטיבטית: "ཨོཾ་བཛྲ་པཱ་ཎི་ཧཱུྂ༔"
אגדות

באגדות בודהיסטיות מוקדמות, וג'ראפני הוא אל משני שליווה את גאוטמה הבודהה במהלך הקריירה שלו כקבצן נודד. בכמה טקסטים אומרים שהוא ביטוי של שאקרה (אנ'), מלך גן העדן של הטאריסטרימשה של הקוסמולוגיה הבודהיסטית (אנ') וההינדית (אנ') ואל הגשם כפי שמתואר בפסלי האלילים מגנדהארה. בתור שאקרה, נאמר שהוא היה נוכח במהלך לידתו של טתאגטה. בתור וג'ראפני הוא היה האל שעזר לגאוטמה הבודהה להימלט מהארמון בזמן ההתכחשות שלו. כשסאקיאמוני חזר מהעיר קפילאוואסטו (אנ') נאמר שהוא לבש שמונה צורות של דוות (אנ'), שליוו אותו.
לפי שוואנדזאנג, הנזיר והנוסע הסיני, הכניע וג'ראפני נחש גדול באודייאנה (אנ').. בגרסה אחרת נאמר שבעוד שהנאגה באו לסגוד לבודהה ולשמוע את דרשותיו, וג'ראפני לבש צורה של ציפור כדי להונות אותם כך שלא יותקפו על ידי אויביהם הקטלניים, הגארודה.
בפרינירוואנה (אנ') של הבודהה, וג'ראפני הפיל את הוואג'רה שלו בייאוש והתגלגל באבק.
משמעות

וג'ראפני נתפס כביטוי של וג'ראדהארה (אנ') ושל "הרפלקס הרוחני", אקשוביה (אנ'), בודהת החוכמה השני. ברמה העממית, וג'ראפני הוא הבודהיסטווה המייצג את כוחם של כל הבודהות בדיוק כפי שמנג'ושרי (אנ') מביא לידי ביטוי את כל חוכמת הבודהות, ואוולוקיטשוורה מייצג את החמלה הגדולה שלהם. הוא נקרא "מאסטר התעלומות שלא ניתן לשערן שמקיים את האמת גם במצוקות של חושך ובורות".
על פי פראז'נה פרמיטה, כל בודהיסטווה בדרך לבודהיות (אנ') זכאי להגנתו של וג'ראפני, שהופך אותם לבלתי מנוצחים להתקפה כלשהי, "בין על ידי בני אדם ובין על ידי רוחות רפאים".
הופעות וזיהויים > בגנדהארה

כשהבודהיזם התרחב במרכז אסיה והתמזג עם השפעות הלניסטיות לכדי בודהיזם-יווני (אנ'), אומץ הגיבור היווני הרקולס לייצג את וג'ראפני. באותה תקופה, הוא הוצג בדרך כלל כספורטאי שעיר ושרירי, אוחז באלת "יהלום" קצרה. בודההגוסה (אנ') שייך את וג'ראפני למלך דווה (אנ') אינדרה. חלק מהכותבים מאמינים שהאל המתואר הוא למעשה זאוס, שהתכונה הקלאסית שלו היא ברק. הדימוי של וג'ראפני כדמות דמוית מתאבק עתיד להשפיע בסופו של דבר על צורת פסלי האלים השומרים במזרח אסיה.
וג'ראפני בתור הרקולס או זאוס, המאה השנייה
וג'ראפני, המגן של הבודהה
הבודהה עם המגן שלו וג'ראפני. גנדהארה, המאה השנייה
וג'ראפני, המאה ה-3 או ה-4
הופעות וזיהויים > בהודו

ציורים של אוולוקיטשוורה או פדמאפני ווג'ראפני משני צדי הבודהה, ממערה 1 של מערות אג'אנטה.
בתקופת אימפריית קושאן, אמנות גנדהארה (אנ') תיארה את הדמות של וג'ראפני כשהוא מוצג בעיקר כמגן של סאקיאמוני ולא בתפקיד של בודהיסטווה. בסצנות המתארות את מערת אינדראסלה (אנ') האגדית, המערה שבה חי בודהה במשך זמן מה, הרים מהווים חלק מסביבתו שבה מוצגת נוכחותו במהלך ההמרה של הנאגה אפאללה (אנ'). בתיאורים אלה הוא מוצג לבוש בלבוש מערבי בלעדי ותמיד בנוכחות אלים אחרים. התבליטים בצורת אמנות זו מתארים את וג'ראפני הנוכח תמיד בסצנות שבהן בודהה ממיר אנשים; נוכחותו מוצגת כאשר הבודהה מתעמת עם מתנגדי הדהרמה כמו "מארה" לפני ההארה שלו. סצנות של סאקיאמוני המתחרה בכופרים גם הן חלק ממסורת האמנות הזו. סצנות של בודהה המשתמש בוואג'רה של וג'ראפני כ"נשק הקסם" לביצוע נסים ולהפיץ את "עליונות הדוקטרינה שלו" נפוצות גם הן.
בקבוצת המערות המערבית של מערות אג'אנטה באוראנגאבאד, מתואר כבודהיסטווה עם הוואג'רה שלו בציור, לוח של קומפוזיציה פיסולית כשהוא בתנוחת עמידה (הדמות היחידה שקיימת) מעל לוטוס משמאל לבודהה בתנוחת "דהיאנאסנה". בפאנל זה הוא מעוטר בכתר גבוה, שתי שרשראות, צמיד נחש ומחזיק את הוואג'רה בידו השמאלית, ונשען על צעיף קשור על ירכיו. קומפוזיציה איקונוגרפית סגורה זו נמצאת בכניסה למרפסת של מערה 2 ובמרפסת הבלתי שלמה של מערה 1. לוחות מגולפים כאלה עם וג'ראפני נראים גם בחלק הפנימי של מעבר ה"פראדקשינה", פעולת ההקפה או ההליכה סביב הסטופה, של מערה 2, שבה הוא מזווג עם בודהיסטוות אחרות כמו אוולוקיטשוורה. בלוח זה יש לו כתר בצורת סטופה עם צעיף מהודק על ירכו השמאלית.
בקבוצת המערות המזרחית, בכניסה למערה 6, וג'ראפני מגולף כדמות נישאה בצורת דווראפאלה (רוח שומר הסף) ענקית, יחד עם אוולוקיטשוורה. כאן, לצדו עוזר קטן. הוא נושא את ה"וואג'רה", נשק זוהר בידו השמאלית, המונחת על צעיף קשור על ירכו. זרועו הימנית כפופה קדימה, ואולי פעם אחת החזיקה לוטוס, בדומה לאוולוקיטשוורה. שתי הדמויות בכניסה למערה 6 מתוארות עונדות כתרים ("מקוטה (אנ')").
הופעות וזיהויים > בסין

המצביא חֶנְג במקדש דָאדָאוצֶ'נְג צְה-שֶׁנְג, טאיוואן
המצביא הָה במקדש דָאדָאוצֶ'נְג צְה-שֶׁנְג, טאיוואן
בסין, וג'ראפני, הידוע בתור "האל המחזיק בוואג'רה" (執金剛神), זוכה להערכה נרחבת בהתגלמותו הכפולה כ"לוחמי הוואג'רה" (金剛力士) או כ"מלכים נדיבים" (仁王), שני אלים שומרים שריריים העומדים בדרך כלל בכל צד של השאנמן (אנ') במקדשים ובמנזרים בודהיסטים. הפסל בצד ימין נקרא באופן מסורתי "גוהיאפאדה (אנ')" (密跡金剛), בעוד שהפסל בצד שמאל נקרא באופן מסורתי "נראיאנה (אנ')" (那羅延天), שניהם דהרמאפלה (אנ') בקאנון הבודהיסטי הסיני (אנ'). בדת הסינית העממית, הם ידועים גם בתור "המצביאים הנג והה (אנ')" (哼哈二將), שנקראים כך מכיוון שפיו של הפסל הימני בדרך כלל פתוח כדי לבטא את הצליל "אה", בעוד שפיו של השני בדרך כלל סגור כדי לבטא את הצליל "חנג". שני הצלילים הם צלילי ההתחלה והסיום בסנסקריט, המסמלים את הבסיס של הצלילים ונושאים את התיאוריה העמוקה של הדהרמה. גוהיאפאדה, בפרט, נחשב גם לאחת עשרים הדוות (אנ') או עשרים וארבע האלים המגינים בפנתיאון הבודהיסטי הסיני. במסורת שאולין, וג'ראפני מוערך כאווטאר של אוולוקיטשוורה שנגלה כדי להגן על המנזר בתקופת שושלת יואן.
הופעות וזיהויים > ביפן

ביפן, וג'ראפני נקרא "שוקונגושין" (執金剛神), תעתיק "אונ'יומי (אנ')" של שמו הסיני. כמו בסין, דמותו הייתה ההשראה ל"מלכים הנדיבים (אנ')", השומרים מלאי הזעם והשריריים של הבודהה, שנמצאים בכניסה של מקדשים בודהיסטים רבים.
וג'ראפני מזוהה גם עם פודו-מיאואו (אנ') (不動明王); המנטרה של פודו-מיאואו מתייחסת אליו כבעל הכוח החזק של ואג'רה (אנ'). אף על פי שהוא אינו סוג פופולרי במיוחד של פולחן פסלים ביפן, הוא מתואר לעיתים קרובות בדיאגרמות (מנדלה). הצורה השישית של מנדלת "ממלכת הרחם (אנ')" קרויה "מתחם וג'ראפני", שבו הוא מתואר ב-20 צורות שונות, עם וג'ראסטווה (אנ') בתור האל המוביל. באיקונוגרפיה היפנית הוא מתואר בצבע אדום במותו של בודהה.
הופעות וזיהויים > באינדונזיה

באינדונזיה וג'ראפני מתואר כחלק משלישייה עם ואירוקנה (אנ') ופדמאפני. ניתן למצוא פסלי אבן מפורסמים בגובה 3 מטרים של שלישיית ואירוקנה, פדמאפני ווג'ראפני בחדר המרכזי של מקדש מנדוט (אנ'), הממוקם כ-3 קילומטרים מזרחה מבורובודור במרכז ג'אווה. גם פדמאפני וגם וג'ראפני היושבים, הנחשבים כשומרו של בודהה ואירוקנה, מתוארים כגבר נאה בנוי היטב עם הבעה שלווה המעוטר בכתר ותכשיטים. הפסלים הם הדוגמה המשובחת של האמנות של שושלת שילנדרה (אנ') של מרכז ג'אווה מהמאה ה-9, שהשפיעה על האמנות הבודהיסטית בדרום-מזרח אסיה, כולל אמנות אימפריית סריוויג'איה (אנ') האומנות של סומטרה וחצי האי המלאי (דרום תאילנד).
הופעות וזיהויים > בקמבודיה

בקמבודיה, שלושה מנזרים המתוארכים לשנת 953 לספירה מוקדשים לסגידה לשלישית הבודהה – פראז'נה פרמיטה ווג'ראפני; דמות של וג'ראפני עם ארבע זרועות זוכה להערצה באחד המנזרים הללו. כמו כן, בגומחות עומדות פסלים של וג'ראפני מגולפים עם ארבע או שתי זרועות על כל אחד מארבעת הצדדים של מונוליתים שנמצאו במערב קמבודיה.
הופעות וזיהויים > בנפאל

בנפאל, וג'ראפני מתואר אוחז ואג'רה הנתמך על לוטוס כשהגבעול שלו מוחזק ביד ימין בעוד יד שמאל מוצגת בתנוחה של "צדקה וויכוח". ציוריו הם בצבע לבן.