stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית הכנסת המרכזי של חלב

| --- | --- |

בית הכנסת בחלב בראשית המאה ה-20
 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת 
 כתובת:  חלב, סוריהסוריה
 מיקום:  חלב 
 מדינה:  סוריה 
 זרם:  יהדות אורתודוקסית
 נוסח תפילה:  ספרדי, מוסתערבי
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – המאה ה-9
 
 קואורדינטות:  36°12′07″N 37°08′59″E﻿ / ﻿36.20196°N 37.1497°E﻿ / 36.20196; 37.1497
  (למפת חלב מוגדלת) בית הכנסת המרכזי(למפת חלב רגילה) בית הכנסת המרכזי
 
בית הכנסת העתיק לאחר שריפתו ב-1947
בית הכנסת בחלב, תצלום מ-2011
בית הכנסת המרכזי של חלב (בערבית:  كنيس في حلب) הידוע גם בשמות בית הכנסת הגדול של חלב ובית הכנסת אל-בנדרה, נחשב לבית הכנסת המרכזי והגדול של קהילת יהודי סוריה.
היסטוריה

בית הכנסת נבנה במאה ה-9, עם זאת ייתכן ששימש כבית כנסת עוד במאה ה-5. על פי המסורת, בסיס בית הכנסת נבנה על ידי יואב בן צרויה קרוב ל-950 לפנה"ס, לאחר שצבאו של דוד המלך כבש את העיר. רבים מאמינים שבית כנסת זה הוא בית הכנסת הראשון שנבנה בעולם ולכן הוא מכונה גם בית הכנסת העתיק.
בית הכנסת נבנה במאה ה-9 וניכרת בו השפעת האדריכלות האסלאמית. במאה ה-13 נפגע כתוצאה מהכיבוש המונגולי של חלב, וב-1327 הפך למסגד. ב-1400, בעת כיבושו של טימור לנג, חרב הבניין ונבנה שנית ב-1418.
הנוסע האיטלקי פייטרו דלה ואלה, שעבר בחלב בקיץ 1626 וביקר במקום, כתב: "בית הכנסת ידוע ביופיו ובעתיקותו, נכנסים אליו מבעד לדלת חסרת הדר הנמוכה בהרבה מהרחוב, שיורדים אליה במספר רב של מדרגות". דלה ואלה הוסיף שהיהודים בבית הכנסת היו "מעורבבים", נשים וגברים יחד, אך היו מחולקים לפי המוצא. "כל הצד הימני של בית הכנסת לעומת הכניסה היה צפוף ביהודים ממוצא מקומי, ואילו צד שמאל היה צפוף באירופאים, שאף שהם גרים ונישאים כאן, הרי מוצאם במערב, וכולם ספרדים ומדברים ספרדית כשפתם הטבעית".
בית הכנסת נשרף בדצמבר 1947 במהומות שאירעו נגד יהודי חלב וניזוק באופן קשה. הקהילה היהודית בחלב, שהלכה והתמעטה לאורך המחצית השנייה של המאה ה-20, המשיכה להשתמש בבית הכנסת לתפילות מפעם לפעם, עד לסוף המאה העשרים. ב-1992, שופץ בית הכנסת באופן חלקי במימון יהודי חלב שעברו לניו יורק.
ב-2016 נגרם נזק קל לבית הכנסת  במהלך מלחמת האזרחים בסוריה.
אדריכלות ועיצוב

עד המאה ה-16, כלל המבנה אגף מערבי וחצר ששימשה לתפילה בימי הקיץ. במאה ה-16, עם הגעת הספרדים לחלב, נבנה אגף מזרחי, ששימש הן לתפילה והן כבית מדרש. בקירות האולם המערבי נמצאו שלוש קשתות שכונו "היכלות". שלושה היכלות נוספים נקבעו בקיר הדרומי של החצר.
היכל שביעי נבנה בקיר הדרומי של האגף המזרחי וסימן את הכיוון לירושלים. היכל זה כונה "היכל אליהו" או "מערת אליהו", ובו נשמרו כתבי הקודש וכתר ארם צובא. בצמוד למערת אליהו שכנה מערת הצדיקים, בה נקברו חכמי חלב ורבני קהילת ארם צובא.
בתרבות ובאומנות

בשנת 2022 הוצגה במוזיאון ישראל תערוכת מציאות מדומה של בית הכנסת בחלב בעקבות סדרת צילומים של בית הכנסת שצילמה שרה שמאע בשנת 1947, ימים ספורים לפני ההחלטה במועצת האו"ם על הקמת מדינת ישראל, הפרעות בקהילה והרס בית הכנסת. המבקרים בתערוכה יכלו להרכיב משקפי VR ולצפות בסרט תלת מימד תוף שיטוט בבית הכנסת.
ראו גם

בית הכנסת עדס
כתר ארם צובא
יהדות סוריה
פרעות חלב (1947)
הערות שוליים

↑  הכתובת העתיקה ביותר ששרדה באתר מתוארכת לשנת 834 לספירה
↑  גדעון חרל"פ,"חלב - עירו של בן צרויה", עלוני ממרא, גיליון 123, חורף ה'תשע"א, עמוד 104–114
↑   נעמה ריבה, בית הכנסת העתיק בחלב מזניק את מוזיאון ישראל לעתיד, באתר הארץ, 19 ביוני 2022
↑  The Times of Israel Aleppo synagogue sustains minor damage in Syria fighting, באתר The Times of Israel‏, 10 בפברואר 2016.
↑   נעמה ריבה, בית הכנסת העתיק בחלב מזניק את מוזיאון ישראל לעתיד, באתר הארץ, 19 ביוני 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987013147775205171
בריאן דיז

בריאן כריסטופר דיז (באנגלית: Brian Christopher Deese; נולד ב-17 בפברואר 1978) הוא כלכלן ומשפטן אמריקאי, שכיהן כראש המועצה הלאומית לכלכלה בבית הלבן בממשל הנשיא ג'ו ביידן.
ראשית חייו

דיז נולד ב-1978 בבלמונט, מסצ'וסטס. הוא סיים תואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטת מידלברי שבוורמונט. לאחר מכן המשיך ללימודי משפטים בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ייל, שם השלים את לימודיו. לאחר לימודי המשפטים, דיז הצטרף לארגונים ומכוני מחקר המתמקדים במדיניות ציבורית וכלכלית. עבודתו המוקדמת עסקה בניתוח ובפיתוח פתרונות כלכליים לבעיות מערכתיות, כולל אי-שוויון כלכלי ושינוי אקלים.
קריירה > ממשל אובמה

במהלך ממשל אובמה, דיז שירת בתפקידים בכירים והפך לאחד היועצים המובילים בבית הלבן. הוא שימש כסגן מנהל המשרד לניהול ותקציב, והיה מעורב בתכנון מדיניות פיסקלית וכלכלית. אחד מהישגיו המרכזיים בתקופה זו היה השתתפותו בהסכמי האקלים בפריז ב-2015, שם שימש יועץ לנשיא אובמה בנושא שינוי אקלים.
קריירה > ממשל ביידן

בינואר 2021, דיז מונה לראש המועצה הלאומית לכלכלה בבית הלבן. בתפקיד זה, הוא שימש כאחד המובילים בגיבוש המדיניות הכלכלית של ממשל ביידן. דיז שיחק תפקיד משמעותי בעיצוב תוכנית "לבנות מחדש, טוב יותר" (Build Back Better), שהתמקדה בהשקעה בתשתיות, יצירת מקומות עבודה, וחיזוק הכלכלה האמריקאית לאחר מגפת הקורונה. במהלך כהונתו, דיז היה מעורב גם בנושאים הקשורים לשינוי אקלים, יצירת משרות בתחום האנרגיה הירוקה, והקמת מדיניות להקטנת אי-שוויון כלכלי וחברתי בארצות הברית.
בפברואר 2023, התפטר מתפקידו כראש המועצה הלאומית לכלכלה.
הערות שוליים

↑  Jonathan Garber, Brian Deese: What to know about Biden's National Economic Council director, FOXBusiness, ‏2021-01-25 (באנגלית אמריקאית)
↑  Obama Foundation, Brian Deese, Obama Foundation (באנגלית)
↑  Brian Deese: Education, Achievments, National Economic Council, Investopedia (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007318555205171  GND: 137835949  ISNI: 0000 0000 5886 6940  LCCN: n2002089804  NARA: 187804922  NTA: 239260619  SNAC: w6mq5t7m  SUDOC: 076601986  VIAF: 19044281   WorldCat (עם VIAF): 19044281
ברחוב הנשמות הטהורות

| --- | --- |
 סינגל בביצוע הנשמות הטהורות
 יצא לאור:  1972 
 סוגה:  זמר עברי 
 שפה:  עברית 
 כתיבה:  שמעון ספיר 
 לחן:  נתן כהן 
 
"ברחוב הנשמות הטהורות" הוא שירם הידוע של שלישיית הנשמות הטהורות. את השיר כתב שמעון ספיר והלחין נתן כהן.
רקע לכתיבת השיר ולחנו

שמעון ספיר כותב השיר גדל בקיבוץ רמת השופט. אמו התגוררה בשכונת התקווה. בשנות בשישים והשבעים של המאה העשרים הייתה השכונה מוזנחת. בדרכו לבית אימו היה ספיר עד למראות הקשים, לאלימות, והזנחה מצד הרשויות. שמות הרחובות בהן עבר בדרכו לבית אימו, שמותיהם של גדולי היהדות, היו ניגוד גמור לתיאורי מראות הרחוב.
ספיר שחיפש מלחין לשיר, פנה בתחילה למוזיקאי יאיר רוזנבלום שסירב להלחין את השיר. השיר הולחן לראשונה על ידי צבי שרף בן קיבוץ דליה שקיבל את השיר מבן קיבוצו דודו זכאי, חברו של ספיר משירותו הצבאי בצוות הווי חטיבת הצנחנים. לחנו של שרף הוקלט עם שלישיית עבר, "דרך הגב", שבה היו חברים דודו זכאי, אמיר גינת מקיבוץ משמר העמק ומיכה אדיר, מקיבוץ רמות מנשה.
השיר הגיע לנתן כהן, אז חייל צעיר שהלחינו לדבריו במנותק מכוונתו של ספיר. כהן חשב שמדובר על מראות שראה הכתב ברחוב הירקון בתל אביב. הביצוע הראשון של השיר אותו עיבד מוזיקלית מתי כספי היה של צוות הווי הנדסה קרבית. חברת הלהקה הצבאית חנה חייט הייתה אמורה להיות הסולנית, אך כספי שעיבד את המוזיקה לשיר קבע שכהן יהיה הסולן. כספי שר גם במקום יורם ירוחמי, חבר הצוות שחלה ולא הגיע באותו יום, ומי שלימים יקים עם כהן את שלישיית הנשמות הטהורות. על הבס ניגן כספי ובמוזיקה שנכתבה לשיר נשמעת רביעיית המיתרים של צה”ל שליוותה את צוות ההווי.
השיר היה חלק בתוכנית "בואו נבנה לנו גשר" של צוות ההווי בשנת 1972. השיר נכנס למצעדי הפזמונים השבועיים של הגל הקל ב-17 ביולי 1972 וצעד 13 שבועות, עד ה-23 באוקטובר. בשיאו הגיע למקום השני במצעד (25 בספטמבר). הוא הגיע למקום ה־17 במצעד השנתי תשל"ג (1973).
השיר שעל שמו נקראת הלהקה, לא הוקלט מחדש בביצוע הלהקה, ובאלבום מופיעה גרסה בביצוע צוות הווי הנדסה קרבית. זאת ועוד - ברוכין לא שרה בהקלטה כי היא לא הייתה חלק מאותו צוות הווי וירוחמי לא שר בהקלטה אף על פי שהיה חלק מאותו צוות הווי; מכיוון שירוחמי היה חולה באותו יום, החליף אותו כספי בביצוע קולות הרקע, כך ששיר הנושא של האלבום ושל הלהקה, לא מבוצע למעשה על ידי הלהקה, אלא על ידי כהן וכספי.
ביצועים ידועים לשיר

בשנת 2008 הקליטה קרן אן, שאינה מרבה לשיר בעברית, גרסת כיסוי לשיר עבור האלבום "עבודה עברית 2", שכולל גרסאות כיסוי של זמרים שונים לרגל 60 שנים למדינת ישראל.
בשנת 2021 ביצע את השיר שלומי שבת במסגרת פרויקט "צאן ברזל".
ידועים ביצועים נוספים של השיר בהם אדם, עופר לוי, עוזי נבון ומכרים, הנשמות פינת רמלה ונטלי כחלון, מתמודדת בעונה הרביעית של תוכנית המציאות The Voice ישראל.
הערות שוליים

1 2 3  יעקב בר-און, ‏אלימות וטיפוסים מוזרים: נחשף הסוד מאחורי "ברחוב הנשמות הטהורות", באתר מעריב אונליין, 16 ביוני 2019
↑  מימה - שלישיית דרך הגב - רחוב הנשמות הטהורות, באתר www.mima.co.il
1 2  ברחוב הנשמות הטהורות – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
↑  צוות הווי סיני – חולטורה; צוות הווי הנדסה קרבית – בוא נבנה לנו גשר, 1972 - YouTube, באתר www.youtube.com
↑  על מעורבותו של מתי כספי באלבום הלהקה, מתוך האתר של מתי כספי
1 2  עפר גביש-אירועי זמר, רחוב הנשמות הטהורות, סיפורי שיר, באתר עפר גביש - אירועי זמר
↑  שני פישר‏, קרן אן מבצעת את "ברחוב הנשמות הטהורות", באתר וואלה, 18 בפברואר 2008
↑   שלומי שבת - ברחוב הנשמות הטהורות (מתוך פרוייקט צאן ברזל), סרטון בערוץ "shlomishabatofficiaI", באתר יוטיוב (אורך: 04:08)
↑  עוזי נבון - ברחוב הנשמות הטהורות, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 14 בדצמבר 2023
↑  דודי פטימר, ‏מופע המחווה לרוק הישראלי הקלאסי הוא חגיגה מוזיקלית מהנה ואמיתית, באתר מעריב אונליין, 28 באוקטובר 2021
↑   אדם - ברחוב הנשמות הטהורות - מתוך היכל התהילה, סרטון בערוץ "אדם - הערוץ הרשמי", באתר יוטיוב (אורך: 03:17)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 238f4f85-7828-415b-8873-a11cf19b20bc
במרחבים

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  הרנאן דיאז 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  רומן 
 
במרחבים (באנגלית: In the Distance) הוא רומן משנת 2017 מאת הסופר הרנן דיאז. הסיפור מגולל את חייו של האקאן, מהגר שוודי שמופרד מאחיו בעת מסעם לארצות הברית, במחצית המאה ה-19. האקאן נודד ברחבי המערב האמריקאי, בתנאים קשים וכשהוא חסר פרוטה, במטרה למצוא את אחיו בניו יורק.
כתיבת הרומן

כתיבת הרומן נמשכה על פני שש שנים. דיאז נמשך לז'אנר המערבון מכיוון שחש כי הוא לא "מימש את מלוא ההבטחה והפוטנציאל שלו". דיאז כתב את הספר במנהטן ובברוקלין.
ביקורת ופרסים

הסופרת קאריס דייוויס כתבה מאמר ביקורת על הספר בעיתון הגרדיאן, בו תיארה את הרומן כבעל "נרטיב מרגש, מלא בפיתולים". הסופרת קתרין טיילור שיבחה את הספר במאמר שפרסמה בפייננשל טיימס, ותיארה אותו כ"סיפור אפי יוצא דופן".
הרומן היה מועמד לפרס פוליצר וכן לפרס PEN/פוקנר לספרות.
הערות שוליים

↑  Lawrence Downes, A Debut Novel. A Tiny Press. A Pulitzer Finalist, The New York Times, ‏2 במאי 2018
1 2  Davies, Carys (6 ביולי 2018). "In the Distance by Hernan Diaz review – a western unlike any other". The Guardian. נבדק ב-15 במרץ 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Taylor, Catherine (14 בספטמבר 2018). "In the Distance by Hernan Diaz — lone star". www.ft.com. The Financial Times. נבדק ב-7 בינואר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Downes, Lawrence (2 במאי 2018). "A Debut Novel. A Tiny Press. A Pulitzer Finalist". The New York Times. נבדק ב-15 במרץ 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Announcing the Winner of the 2018 PEN/Faulkner Award for Fiction! | The PEN/Faulkner Foundation". PEN/Faulkner Award. 4 באפריל 2018. נבדק ב-7 בינואר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Finalist: In the Distance, by Hernan Diaz (Coffee House Press)". www.pulitzer.org (באנגלית). נבדק ב-7 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 1113154198304820230002   WorldCat (עם VIAF): 1113154198304820230002
גבריאל גרופלו

| --- | --- |

 לידה:  22 במאי 1644 Geraardsbergen, בלגיה 
 פטירה:  20 ביוני 1730 (בגיל 86) קרקראדה, הולנד 
 זרם באמנות:  בארוק 
 הושפע על ידי:  ארטוס קלינוס האב 
 
גבריאל גרופלו (בהולנדית: Gabriël Grupello;  ‏1644, בלגיה – 1730, קרקראדה) היה פסל בארוק פלמי, שיצר פסלים דתיים ומיתולוגיים, פורטרטים ופסלים ציבוריים. הוא עבד בפלנדריה, צרפת וגרמניה. הוא היה פסל וירטואוז שנהנה מחסותם של כמה שליטים אירופאים.
ביוגרפיה

גרופלו החל בגיל 14 הכשרה של חמש שנים כפסל בבית המלאכה באנטוורפן של פסל הבארוק המוביל ארטוס קלינוס האב.
גלריה

מזרקת קיר עם אלי ים במוזיאונים המלכותיים לאמנויות יפות של בלגיה בבריסל
דיאנה במוזיאונים המלכותיים לאמנויות יפות של בלגיה
פסל נרקיסוס במוזיאונים המלכותיים לאמנויות יפות של בלגיה
פסל רכוב של יוהאן וילהלם, הנסיך הבוחר מפפאלץ בדיסלדורף
בניין פלמוליב

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  רב-קומות 
 שימוש:  מגורים (במקור משרדים)
 כתובת:  שדרת מישיגן 919 צפון, שיקגו, אילינוי
 מיקום:  שיקגו 
 מדינה:  ארצות הברית
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1927–1929 (כשנתיים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1929 
 חומרי בנייה:  אבן גיר 
 אדריכל:  משרד האדריכלים הולאבירד ורוט (Holabird & Root)
 סגנון אדריכלי:  אר דקו, סטרים ליין 
 מידות
 גובה:  172.21 מטר
 קומות:  37 
 
 קואורדינטות:  41°53′59.41″N 87°37′25.94″W﻿ / ﻿41.8998361°N 87.6238722°W﻿ / 41.8998361; -87.6238722
  (למפת שיקגו מוגדלת) בניין פלמוליב  (למפת שיקגו רגילה) בניין פלמוליב  
 
בניין פלמוליב (באנגלית: Palmolive Building), המוכר גם בשמו הקודם בניין פלייבוי (באנגלית: Playboy Building) הוא גורד שחקים הממוקם בשדרת מישיגן 919 צפון, שיקגו, אילינוי, ארצות הברית. הבניין מתנשא לגובה של 172.21 מטרים והוא בעל 37 קומות. הוא תוכנן בידי משרד האדריכלים הולאבירד ורוט (Holabird & Root) בסגנון אר דקו, ונבנה בין השנים 1927–1929.
הבניין הוא בעל מעמד היסטורי עירוני החל משנת 2000 ובעל חשיבות היסטורית לאומית החל משנת 2003.
היסטוריה

הבניין נבנה במטרה לשמש את מטה המשרדים הראשי של חברת קולגייט-פלמוליב. בשנת 1965 שונה שמו לבניין פלייבוי לאחר ש-Playboy Enterprises שכרה אותו עבורה. בשנת 1989 עברה החברה לבניין חדש ושמו שונה לשדרת מישיגן 919 צפון.
בשנת 2001 נמכר הבניין והוסב מבניין משרדים לבניין מגורים בעוד שתי הקומות התחתונות משמשות כשטחי מסחר ומשרדים. בנוסף שונה שמו לשם המקורי שלו - בניין פלמוליב.
ראו גם

גורדי שחקים מוקדמים
הערות שוליים

↑  בניין פלמוליב באתר Emporis
↑  בניין פלמוליב באתר Skyscraperpage.com
↑  "Chicago Landmarks: Palmolive Building". נבדק ב-21 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Playboy To Leave 'Playboy Building'". נבדק ב-21 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
בניין פונטיאק

| --- | --- |

חזית רחוב דירבורן של בניין פונטיאק
 מידע כללי
 סוג:  בניין, גורד שחקים 
 שימוש:  משרדים
 על שם:  Pontiac 
 כתובת:  רחוב דירבורן-דרום 542, שיקגו, אילינוי
 מיקום:  שיקגו 
 מדינה:  ארצות הברית
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1891
 תאריך פתיחה רשמי:  1891 
 חומרי בנייה:  טרקוטה, לבנה 
 אדריכל:  הולאבירד ורוט 
 סגנון אדריכלי:  אסכולת שיקגו (אדריכלות) 
 מידות
 אורך:  67 רגל 
 רוחב:  101.25 רגל 
 גובה:  174.2 רגל 
 קומות:  14 
 
 קואורדינטות:  41°52′29″N 87°37′44″W﻿ / ﻿41.874722°N 87.628889°W﻿ / 41.874722; -87.628889
  (למפת שיקגו מוגדלת) בניין פונטיאק(למפת שיקגו רגילה) בניין פונטיאק
 
בניין פונטיאק (באנגלית: Pontiac Building) הוא בניין רב קומות היסטורי הממוקם ברחוב דירבורן-דרום 542. בשכונת Printer's Row בשיקגו, אילינוי.
היסטוריה

נבנה בשנת 1891, הבניין הוא היצירה העתיקה ביותר ששרדה במרכז העיר שיקגו שתוכננה על ידי חברת האדריכלות הולאבירד ורוט. הבניין בן ארבע עשרה הקומות מייצג את בית הספר לאדריכלות בשיקגו והוא מתוכנן בקונסטרוקציית מסגרות פלדה מכוסה בלבנים. חזית רחוב דירבורן של הבניין כוללת שלוש קומות של חלונות מפרץ, בעוד שהחזית ברחוב הפדרל כוללת שכבה אחת של חלונות מפרץ שבצדדיו שתי קומות של חלונות שטוחים; בעוד ששתי השכבות החיצוניות בשתי החזיתות משתרעות על שני מפרצים, השכבה האמצעית משתרעת רק על אחד. החלק התחתון של שכבות החלונות הללו, הממוקמות בקומה השנייה של הבניין, כוללות קרניזי טרקוטה; כרכוב הבניין עשוי אף הוא מטרקוטה. בשתי הקומות הראשונות של הבניין יש עמודי אבן גיר עם כותרות דקורטיביות. בשל משמעותו האדריכלית של הבניין, הוא התווסף למרשם הלאומי של מקומות היסטוריים ב-16 במרץ 1976.
הערות שוליים

↑  Schulze, Franz & Harrington, Kevin (2003). Chicago's Famous Buildings (5th ed.) Chicago: University of Chicago Press, p. 91. ISBN 0-226-74066-8.
↑  "National Register of Historic Places Inventory - Nomination Form: Pontiac Building" (PDF). National Park Service. Retrieved January 17, 2013.
↑  "National Register Information System". National Register of Historic Places. National Park Service. July 9, 2010.
ג'ובאני בטיסטה בוגאטי

| --- | --- |

 לידה:  6 במרץ 1779 סניגליה, מדינת האפיפיור 
 פטירה:  18 ביוני 1869 (בגיל 90) רומא, מדינת האפיפיור 
 שם לידה:  Giovanni Battista Bugatti 
 מדינה:  מדינת האפיפיור 
 
ג'ובאני בטיסטה בוגאטי (באנגלית: Giovanni Battista Bugatti;‏ 6 במרץ 1779 – 18 ביוני 1869) היה התליין הרשמי של מדינת האפיפיור בין השנים 1796 ל-1864. הוא היה התליין שכיהן במשך הזמן הארוך ביותר במדינה, וזכה לכינוי "מאסטרו טיטה" – עיוות רומאי של המונח "מאסטרו די ג'וסטיציה" (מאסטר הצדק). בגיל 85 פרש מתפקידו על ידי האפיפיור פיוס התשיעי, וזכה לקצבה חודשית של 30 סקודי.
ביוגרפיה

קריירת ההוצאות להורג של בוגאטי נמשכה 68 שנים, והחלה כשהיה בן 17, ב-22 במרץ 1796, ונמשכה עד 1864. עד שנת 1810 שיטת ההוצאה להורג במדינת האפיפיור כללה עריפת ראשים בגרזן, תלייה או חבטה באלה(אנ'). הצרפתים הכניסו את השימוש בגיליוטינה, והשיטה המשיכה גם לאחר שמדינת האפיפיור חזרה לריבונותה (ההוצאה להורג הראשונה בגיליוטינה במדינת האפיפיור נערכה ב-1816). במהלך כהונתו ביצע בוגאטי 514 הוצאות להורג, בממוצע 7 בשנה. ביומנו תיעד בוגאטי 516 שמות של מוצאים להורג, אך שניים מהם נגרעו מהספירה: אחד נורה ואחר נתלה ונחתך לחלקים על ידי עוזר.
בוגאטי תואר כאדם נמוך ושמן, שתמיד התלבש היטב. הוא נהג לפקוד את כנסיית סנטה מריה בטרספונטינה (אנ'). הוא היה נשוי אך לא היו לו ילדים. מחוץ לתפקידו הרשמי, הוא ואשתו מכרו מטריות מצוירות ומזכרות לתיירים. בוגאטי התייחס להוצאות להורג כאל "מעשי צדק" ולנידונים כאל "מטופלים".
בוגאטי לא הורשה לעזוב את שכונת טרסטוורה, אלא לצורכי עבודה רשמיים. באופן רשמי, ההגבלה נועדה להגן עליו מנקמת בני משפחתם של המוצאים להורג. עם זאת, ייתכן שהדבר נבע גם מאמונות תפלות הקשורות לעבודתו: כשהיה חוצה את הגשר, הרומאים היו מבינים שהוצאה להורג צפויה, וקהל היה מתאסף לצפות באירוע הפופולרי.
אחת מהוצאות להורג שביצע, ב-8 במרץ 1845, תוארה על ידי צ'ארלס דיקנס בספרו תמונות מאיטליה (1846) (אנ').
בגדיו המוכתמים בדם, גרזנים וגיליוטינות ששימשו אותו מוצגים כיום במוזיאון הקרימינולוגיה שברחוב וויה דל גונפאלונה ברומא. הגיליוטינה של מדינת האפיפיור ייחודית במבנה שלה, עם להב ישר ומקום צוואר בצורת V.
הערות שוליים

↑  He executed justice. - Free Online Library, www.thefreelibrary.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12917835r (data)  GND: 118857762  ISNI: 0000 0001 1385 3457  LCCN: n93068920  NTA: 133299449  VcBA: 495/13851  VIAF: 30334424   WorldCat (עם VIAF): 30334424 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ג'ובאני בטיסטה בוגאטי".
ג'מינידים

| --- | --- |
מטאור ג'מיניד (משמאל)
מטאור ג'מיניד (משמאל)
 סוג:  שנתי
 שביט/אסטרואיד אב:  3200 פאת'ון
 תקופת פעילות המטר:  07-17 בדצמבר
 סביבות תאריך השיא:  13 בדצמבר
 הרדיאנט בקבוצת:  תאומים
 קז"ש בשנה רגילה:  75+
 מהירות כניסה לאטמוספירה:  35 ק"מ/שנייה
מטר הג'מינידים הוא מטר מטאורים חזק אשר מתרחש באמצע חודש דצמבר (בדרך כלל בימים ה-7 עד ה-17 של החודש ושיאו ביום ה-13).
מטר הג'מינידים מתרחש כאשר כדור הארץ חולף דרך שובל האבק שמותיר אחריו האסטרואיד 3200 פאת'ון (Phaethon) המקיף את השמש כל 1.4 שנות ארץ. מטר הג'מינידים מתחזק כל שנה, ובשנים האחרונות נראים בין 120 ל-160 מטאורים בשעה. מטר הג'מינידים נחשב למטר שנראה באופן הטוב ביותר בשנה, אחריו הפרסאידים.
שמו של המטר "ג'מינידים" נובע מכך שנקודת ההקרנה (radiant) של מטר זה נמצאת בקבוצת הכוכבים "תאומים" (באנגלית: ג'מיניי Gemini).
הערות שוליים

↑  "IMO Meteor Shower Calendar 2012: Geminids (GEM)". International Meteor Organization. נבדק ב-2012-12-13.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 1668163464572305680003   WorldCat (עם VIAF): 1668163464572305680003 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בית הספר המדעי-ישיבתי כפר בתיה

תבנית:מוסד לימודי
בית הספר המדעי-טכנולוגי אמי"ת כפר בתיה ע"ש גוונדלין שטראוס הוא חטיבת ביניים ותיכון דתי לבנים בלבד הממוקם בכפר הנוער כפר בתיה, רעננה ופועל במסגרת רשת אמי"ת.
היסטוריה

בית הספר הוקם באמצע שנת 1996 (תחילת ה'תשנ"ז), עם מחזור ראשון אשר כלל 26 תלמידים, המנהל הרב ינון אביעד, מזכירה ו-13 מורים. בראשית דרכו נקרא בית הספר אמי"ת השרון, אך היה ידוע בעיקר בכינוי בית הספר המדעי טכנולוגי ומטכ"ב (מדעי טכנולוגי כפר בתיה). הוא נפתח במשותף עם נשי אמי"ת בעקבות סגירת אמי"ת רננים לבנים והפיכתו לבית ספר לבנות בלבד (לאחר שהיה מעורב בהתחלה) ומטרתו הייתה לפתוח את דלתותיו לתלמידים דתיים עם נטייה ריאלית. בית הספר שאף להקנות לתלמיד את היכולת להתמודד עם רמה גבוהה של לימודים מדעיים, כמו גם לאפשר לו לרכוש תעודת בגרות טכנולוגית.
בשנתיים הראשונות הפך בית הספר לבית ספר יוקרתי דתי ברעננה ובשרון. עקב ההצלחה גברו המועמדויות, נרשמו לבית הספר תלמידים מכל אזור השרון והשומרון והוקשו תנאי הקבלה (בעיקר לאור העובדה כי בית הספר היה מחויב לעמוד ביעד ששליש מכל מחזור הם תושבי רעננה). אף על פי כן, מבחן האינטליגנציה אשר עשו המועמדים, מעולם לא היה הקריטריון המחייב לקבלה לבית הספר, כי אם הראיון האישי עם המנהל והתרשמותו הבלתי אמצעית מן התלמיד. לאחר המחזור הראשון, בית הספר פתח את שעריו לכ-50 תלמידים בשנה, כ-25 תלמידים לכל היותר בכל כיתה. בית הספר התגאה בתלמידיו ובהישגיהם, וכן בתשומת הלב האישית שקיבל כל תלמיד (אסור היה לקרוא למנהל "המנהל" אלא בשמו הפרטי ודלת משרדו הייתה פתוחה תמיד לכל תלמיד כאשר חפץ). היו שמתחו ביקורת על תנאי הסף הגבוהים של בית הספר ועל פתיחת שעריו למספר מאוד מצומצם של תלמידים. כנגדם, טען הצוות שבית הספר הוא ניסויי ומחודש, ואינו בנוי להתמודד עם אתגרי אינטגרציה שגם בתי ספר ותיקים ויציבים ממנו מתחמקים מהם. מלבד זאת, טענה זו מעולם לא הייתה נכונה במלואה, שכן בית הספר הקפיד לקבל לשורותיו גם תלמידים ממעמד סוציו-אקונומי נמוך, וגם כאלו שלא גילו הצלחה יתירה במבחני הסף.
בשנת 2005, התשס"ו, אוחד בית הספר עם "הישיבה החדשה", בית ספר הממוקם אף הוא במתחם כפר הנוער כפר בתיה, עקב שיקולים כלכליים. ה"ישיבה החדשה" נפתחה לאור הטלטלה שעברה ישיבת בני עקיבא רעננה באותה שנה ושבגללה פרשו לא מעט הורים מהישיבה. האיחוד ככל הנראה לא השפיע רבות על בית הספר המאוחד, אשר שינה את שמו לשם הנוכחי, ואשר כעת (2019) כולל מנכ"ל - הרב יוני ברלין, ושני מנהלים האחראיים בנפרד על כל אחד משני בתי הספר. בשנת 2007 רשת אמי"ת התחילה בתהליכי סגירה של הישיבה החדשה עקב מיעוט תלמידים ושיקולים כלכליים ובמקומו הוקם הנתיב לחברה ומשפט אשר נותן מענה לתלמידים בעלי נטייה הומנית. הנתיב לחברה ומשפט פועל באותה מתכונת של הישיבה החדשה.
בשנת 2019 נחתם הסכם בין רשת אמי"ת לבין עיריית רעננה, בו הוחלט על צמצום השטח של כפר בתיה, איחוד שני הבתים (מדעי טכנולוגי וחברה ומשפט) לבית ספר אחד והעתקת בתי הספר למבנים חדשים במזרח הכפר. השטחים שישוחררו במערב הכפר ישמשו לבניית 1,300 יחידות דיור ושטחי מסחר. עד לבניית המבנים החדשים ואיחוד בתי הספר החל תהליך בו בכל שנה "צמחה" שכבה בבית הספר החדש, ואלו שכנו במבנים שונים בכפר ובכיתות בבתי הספר השונים.
כיום > בית הספר המדעי

בית הספר המדעי הוא בית ספר מדעי-טכנולוגי הכולל שש מגמות העומדות לבחירת התלמידים (2 מגמות לכל תלמיד, אחת מכל סוג):
מחשבים / פסיכולוגיה כלכלה (בעבר רפואה) / ביוטכנולוגיה
כימיה / פיזיקה / ביולוגיה
בית הספר מונה כ-200 תלמידים ומשלב אורח חיים דתי הכולל תפילות שחרית ומנחה, מקצועות קודש כגון תלמוד, תורה ואמונה.
כמו כן, מעודד בית הספר את תלמידיו להשקיע מזמנם בפעילויות התנדבותיות, ורבים מהם מדריכים בתנועות נוער שונות, או מתנדבים בארגונים אחרים.
כיום > המדרשה למצוינות

מסלול פנימייתי לתלמידים מצטיינים. הוקמה בשנת 2008 על ידי ינון אביעד, במטרה להעניק הזדמנות לתלמידי היישובים הפריפריאליים לרעננה ללמוד בבית הספר. התלמידים במסלול נבחרים לאחר מבחני אינטליגנציה וראיונות אישיים. במסגרת המסלול מקבלים התלמידים תגבור במקצועות השונים, חוגים להעשרה ופעילויות משותפות. נכון ל-2012 מנה המסלול 12 תלמידים משכבות ח', ט' ו- י'. כיום, המדרשה אינה פעילה.
כיום > בוגרי בית הספר

רוב בוגרי בית הספר פונים אל מכינות קדם צבאיות ואל ישיבת הסדר, ורבים משרתים ביחידות השדה בצבא הגנה לישראל ובהן יחידות מובחרות וכן באגפי המודיעין, הטכנולוגיה והתקשוב. אחוז המיצוי לקצונה מבין בוגרי בית הספר, נכון לחודש נובמבר 2018, הוא הגבוה ביותר בישראל. בוגרי בית הספר גם משתתפים בפיתוחים טכנולוגיים, ברפואה, בהנדסה, בחינוך ובתקשורת.
בין בוגרי בית הספר ניתן למנות את יונתן אוריך (מחזור ו'), יועץ ראש הממשלה לשעבר בנימין נתניהו לענייני ניו מדיה הרב ירֹחם שמשוביץ ואת סגן הדר גולדין (מחזור ח').
הערות שוליים

↑  דניאל פז חן, קריית החינוך אמי"ת כפר בתיה – בין רשימת ביה"ס הערכיים ביותר של משרד החינוך, באתר Datilin, ‏30 באוגוסט 2019
↑  מזל טלבי לוי, קרית חינוך חדשה ברעננה: מבנים חדשים לתיכון אמי"ת כפר בתיה ולבית הספר הדמוקרטי, באתר SchokenGroup, ‏23 ביולי 2020
↑  בני קימרון, סופית: שכונה חדשה תקום על שטח בית ספר אמי"ת כפר בתיה, באתר mynet‏ רעננה, 6 בינואר 2019
↑  כרמלה קופר, סוף למאבק ברעננה: יוקמו 1,300 יח"ד על אדמות בית הספר, באתר Magdilim, ‏26 בדצמבר 2018
↑   באיזו עיר יש הכי הרבה מתגייסים וקצינים? ואיפה מדורג היישוב שלכם?, באתר צה"ל, 4 בדצמבר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007377807305171 
מימין הרב איתמר חייקין, לשמאלו מייסד בית הספר הרב יינון אביעד. שנת 2004.