stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Waze
פרסים והוקרה

בפברואר 2013 זכה היישומון בתחרות Mobile World Congress בתואר "היישום הטוב ביותר".
בשנת 2015 ועדת השרים לענייני סמלים וטקסים פרסמה את רשימת מדליקי המשואות ביום העצמאות. כל המדליקים נבחרו בסימן "ישראלים פורצי דרך". בין מדליקי המשואות – אחד ממייסדי "וייז", אהוד שבתאי.
בשנת 2018 זכה היישומון במקום השני בתחרות ההמצאות והטכנולוגיות הבולטות מאז הקמת המדינה שנערכה לרגל יום העצמאות ה-70 שנה למדינת ישראל על ידי משרד הכלכלה והתעשייה ו-ynet.
ראו גם

iGO
מערכת ניווט לווינית
לקריאה נוספת

גלית חמי וסופי שולמן, להמציא כל בוקר מחדש – סיפורה של החדשנות הישראלית, ידיעות ספרים, 2018, הפרק "כשחוסר התמצאות במרחב שווה מיליארד דולר", עמ' 320–325
הערות שוליים

↑  Freemap-Israel, 2006-03-10, נבדק ב-2023-10-28
↑  original Waze editor, Freemap Editor, ‏March/10/2006 (בעברית)
↑  בעבר הייתה קיימת אפשרות להשתמש בתוכנה ללא חיבור (offline), כאשר המפות הורדו קודם לכן (הניווט אינו מראה דיווחי תנועה בזמן אמת במצב זה). אפשרות זו אינה קיימת יותר.
↑  בוויקי של Waze
↑  ההודעה בבלוג החברה, עותק באתר ארכיון האינטרנט
↑  פרימאפ - תנאי שימוש, באתר ארכיון האינטרנט
↑  פרימאפ, באתר ארכיון האינטרנט
↑  סופי שולמן, "בזכות זה שמכרנו את ווייז נולדו פה 50 יוניקורנים", באתר כלכליסט, 31 בדצמבר 2020
↑  צחי הופמן, ‏מייסד וייז ל"גלובס": "גוגל לקחו לי את הבייבי", באתר גלובס, 19 ביוני 2013
↑  "הגענו למסקנה שגוגל היא השותף הטוב ביותר עבור Waze", באתר כלכליסט, 11 ביוני 2013
↑  סוכנויות הידיעות, ‏גוגל: רכשנו את waze ב-966 מיליון, באתר ‏מאקו‏, 26 ביולי 2013
↑  רועי גולדנברג, ‏4 מכשולים של אפליקציית שיתוף הנסיעות החדשה מבית Waze, באתר גלובס, 7 ביולי 2015
↑  דפנה הראל כפיר, וייז שמה גז על פתרון הקארפול. מה וכמה תוכלו להרוויח?, באתר פואנטה, 2 במרץ 2017
↑  אודי עציון, הנוסעים לא חזרו לאחר הקורונה: ווייז סוגרת את שירות הקארפול, באתר כלכליסט, 26 באוגוסט 2022
↑   אמיתי זיו, לא רק בסלולר: ווייז מתרחבת - ונכנסת לתוך פורד, מאזדה ויצרניות נוספות, באתר TheMarker‏, 27 בפברואר 2017
↑  אודי עציון, הנוסעים לא חזרו לאחר הקורונה: ווייז סוגרת את שירות הקארפול, באתר כלכליסט, 30 באוקטובר 2018
↑  Kirsten Korosec, Waze CEO Noam Bardin to leave company in early 2021, TechCrunch, ‏10 בנובמבר 2020 (באנגלית אמריקאית)
↑  ליטל סמט, "התפטרתי מגוגל כי לא התאמתי לתרבות הארגונית, זה שיגע אותי", באתר כלכליסט, 18 בפברואר 2021
↑  מאיר אורבך, מנכ"לית חדשה ל-Waze: נהא פאריק, באתר כלכליסט, 26 במאי 2021
↑  יובל מן, גוגל מקצצת ו-Waze משלמת את המחיר, באתר ynet, 8 בדצמבר 2022
↑  אסף גלעד, ‏המייסדים נטשו ועובדים פוטרו: מה עובר על ווייז עשור אחרי האקזיט הענק?, באתר גלובס, 2 ביולי 2023
↑   שלי אפלברג, בקשה לייצוגית ב-220 מ' ש' נגד ווייז: "גזלו זכויות יוצרים ב-Freemap", באתר TheMarker‏, 27 במרץ 2014
↑  אלה לוי-וינריב, ‏תביעת של כחצי מיליארד שקל נגד Waze: "גזלו התוכנה", באתר גלובס, 27 במרץ 2014
↑  ת"צ (ת"א) 49666-03-14 רועי גורודיש נגד וייז מובייל בע"מ ואחרים, ניתן ב-5 במרץ 2017
↑  ע"א 3481/17 רועי גורודיש נ' Waze מובייל בע"מ ואחרים, ניתן ב־28 בינואר 2019
↑  אילן גטניו, בגלל הפרת פטנטים ב־Waze: חברה ישראלית תובעת את גוגל, באתר ישראל היום, 25 בפברואר 2016
↑  ניצן סדן, אפליקציות, באתר כלכליסט, 26 בפברואר 2013
↑  רוני זינגר, בין מדליקי המשואות ביום העצמאות: בעל רשת הסופרמרקטים רמי לוי ואהוד שבתאי מווייז, באתר כלכליסט, 8 במרץ 2015
↑  ynet, אתם קבעתם: כיפת ברזל היא ההמצאה הישראלית של כל הזמנים, באתר ynet, 15 באפריל 2018
דוד פרלוב

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  9 ביוני 1930 ריו דה ז'ניירו, ברזיל 
 פטירה:  13 בדצמבר 2003 (בגיל 73) תל אביב-יפו, ישראל 
 מקום קבורה:  עינת 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  1953–2003 (כ־50 שנה)
 צאצאים:  יעל פרלוב, נעמי פרלוב 
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל (1999)  פרס אופיר על מפעל חיים (1995) 
 http://davidperlov.com
 פרופיל ב-IMDb
 
דוד פרלוב (9 ביוני 1930 – 13 בדצמבר 2003) היה במאי קולנוע ישראלי, מחשובי היוצרים הדוקומנטריים בישראל, זוכה פרס ישראל לקולנוע.
ביוגרפיה

פרלוב נולד בריו דה ז'ניירו אשר בברזיל ב-9 ביוני 1930 כצאצא למשפחה חסידית (ממשפחת אדמו"רי קרלין-סטולין) שהתיישבה בצפת בשנת 1857. הוא גדל בבלו הוריזונטה ובגיל 10 עבר לגור בסאו פאולו, שם הצטרף לתנועת הנוער הציונית "דרור" ושימש בה גם כמדריך משפיע ואהוב (בין חניכיו היה האדריכל לימים ויטוריו קורינלדי). את אביו שעבד כקוסם ראה לעיתים רחוקות והוא גדל בעיר אצל סבו שהיגר לברזיל מארץ ישראל.
בשנת 1952 עבר לפריז, שבה ביים את סרטו הראשון, "דודה צ'יינה הזקנה", שהתבסס על ציורים מתוך ספר ילדים ישן, ובשנת 1958 עלה לישראל. בשלוש השנים הראשונות לאחר עלייתו ארצה, התגורר עם משפחתו בקיבוץ ברור חיל בצפון הנגב. פרלוב החל אז ביצירת סדרה של סרטים ישראליים, שהבולט בהם הוא הסרט הדוקומנטרי "בירושלים" (1963), שנחשב לאחד הסרטים החשובים והמשפיעים ביותר בתולדות הקולנוע הישראלי. לצד פעילותו הענפה בקולנוע התיעודי ביים בחייו גם שני סרטים עלילתיים: "הגלולה" (1972) על פי תסריט של נסים אלוני, ו-"42:6" (1969) – ביוגרפיה של דוד בן-גוריון – ניסיון חדשני ומקורי לשלב קטעי עלילה ביומנים דוקומנטריים, לצד שימושים נועזים בצבע. הסרט כשל מסחרית וסתם את הגולל על הקריירה של פרלוב כבמאי עלילתי.
בשנת 1973, לאחר שנתקל בשורה של קשיים במימון יצירותיו באמצעות הממסד הקולנועי הישראלי, פנה לדרך חדשה של עשייה אינטימית וחדשנית, והחל לעבוד על יצירתו החשובה ביותר, "יומן". סרט זה, אותו צילם פרלוב בעצמו במהלך עשר שנים עד ל-1983, נחשב כיום לאחת מהיצירות החשובות בקולנוע הישראלי וכאבן דרך בעשייה הדוקומנטרית בקולנוע העולמי. הסרט מתעד את חייו של פרלוב עצמו ושל בני-משפחתו על רקע אירועים משמעותיים מחיי מדינת ישראל, תוך-כדי קריינותו של פרלוב על הצילומים. הסרט נחשב למופת הן ברמה הצילומית, הן ברמת שילוב פסקול ותמונה והן בהיותו פורץ דרך לעשרות יוצרים שבקשו לחרוג מהשבלונות המוכרות בעשייה דוקומנטרית וליצור קולנוע אישי ופיוטי.
במקביל לצילומים החל פרלוב ללמד בחוג לקולנוע באוניברסיטת תל אביב, והעמיד מאות תלמידים ומעריצים שהושפעו מדרכו, עד פרישתו לגמלאות. ב-1989 החל ללמד בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, שם לימד עד 1995. דיתה גרי רואה בו מורה דרך בתחום הקולנוע.
לקראת סוף שנות התשעים יצר את ה"יומן השני". ארבעה פרקים שהמשיכו את "יומן" ואופיינו גם הם בשילוב נדיר בין המבט האישי והפנורמי, הכול דרך פריזמה פיוטית. באחד מפרקי היומן השני חוזר פרלוב לארץ הולדתו, ברזיל, במעין מבט מתוק אך מפוכח על ילדותו.
בערוב ימיו עשה את הסרט "תצלומי 1952–2002". בסרט זה כלל פרלוב את הרהוריו על מהות ומשמעות הצילום, והציג בו תמונות שצילם בחמישים השנים האחרונות לחייו, כמו גם תמונות של צלמים שהוקיר.
ב-1985 זכה בתואר עמית כבוד של המחלקה לקולנוע בבית צבי. ב-1995 זכה בפרס האקדמיה הישראלית לקולנוע (פרס אופיר) למפעל חיים וב-1999 זכה בפרס ישראל לקולנוע. נחשב על ידי רבים לחשוב ביוצרי הקולנוע הישראלים, וכמי שיצירתו חרגה מגבולות המקום והזמן.
בשנת 2002 הציג מיצירות הווידאו והצילום שלו בתערוכה בגלריה "שלוש", בתל אביב.
ב-13 בדצמבר 2003 נפטר פרלוב בתל אביב בגיל 73 ונטמן בבית העלמין בקיבוץ עינת.
הותיר אחריו את רעייתו, מירה, שתי בנות ונכדים.
בנותיו של פרלוב הן עורכת הקולנוע יעל פרלוב והמורה למחול נעמי פרלוב, נכדתו היא השחקנית אלמה בן זאב.
סרטיו

דודה צ'יינה הזקנה (1957)
סמטת סנדלרים ביפו (1959)
דייגים ביפו (1960)
בדמייך חיי In Thy Blood Live (1962)
בירושלים (1963)
תל קציר (1964)
תיאטרון בישראל (1967)
42:6 – דוד בן-גוריון (1969)
קו צינור שמן (1969)
מטוסי בדק (1969)
חיל הים (1970)
כל עולה ועולה (1971)
הגלולה (1972)
ישוב 3: קיבוץ מושב ומושבה (1973)
מכתב למקסיקו (1973)
המשלחת (1974)
יומן, 1973–1982 (1983)
יצחק שטרן (1976)
ביבה (1977)
זיכרונות ממשפט אייכמן (1979)
בחיפוש אחר לאדינו (1981)
תל קציר 93 (1993)
כל יום פורים (1993)
שלומי (1994)
רחוב יבנה (1994)
אופרה חדשה (1995)
מגש הכסף (1995)
פגישות עם נתן זך (1996)
כלניות (2000)
יומן מעודכן, 1990-1999 (2001)
תצלומי 1952–2002 (2002)
מעכשיו לעכשיו (2002)
לקריאה נוספת

דוד פרלוב, מאת יכין הירש, נדפס ב"קשת החדשה", 7, 2004.
צילום רחוב והיומיום – פרלוב כעובר אורח, מאת מאיר ויגודר, נדפס בסטודיו, 113, 2000.
פרלוב: אמן קולנוע של תשוקה, מאת יגאל בורשטיין, נדפס במאזנים, ע'ד, 1, 1999. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
Patrick Straumann, "David Perlov : Le flaneur du 14e étage", Trafic, n° 60, hiver 2006
Ariel Schweitzer, "David Perlov : la passion du quotidien", Les cahiers du cinéma, n° 605, Paris, octobre 2005
2010 הפואטיקה של הבית, יצוג הבית והבית הלאומי בקולנוע אוטוביוגרפי דוקומנטארי ישראלי, מאת כרמל גוטליב קמחי, יצא בהוצאת כרמל-ירושלים.
שוקה גלוטמן, "'דומם או חי?': דיאלוג בין סטילס לקולנוע בסרטו של דוד פרלוב, 'תצלומי 1952-2002'", בתוך: רות איסקין, חיים מאור, קטרין קוג'מן-אפל (עורכים), חיים של אמנות, ירושלים: הוצאת מאגנס, 2011, עמ' 243–250, ISBN 978-965-493-589-0
הערות שוליים

↑  The David Perlov Fund | קרן דוד פרלוב, באתר https://davidperlov.com/fund.html
↑  הכי יפה בעולם – מיה צרפתי עם הצעתה "היפה בנשים", היא הזוכה בגמר תחרות קרן פרלוב ליצירה דוקומנטרית, באתר "קולנוען", 18 בפברואר 2015
↑  מערכת וואלה! NEWS‏, מיה צרפתי היא הזוכה בתחרות ליצירה דוקומנטרית ע"ש דוד פרלוב 2015, באתר וואלה, 18 בפברואר 2015
↑  מיקי פולונסקי‏, "בניין אחד בבת ים, שנה לאחר מכן", באתר וואלה, 17 בפברואר 2015
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 1994 – מנחם גולן | זוכה פרס אופיר על מפעל חיים לשנת 1995 – דוד פרלוב | הבא: 1996 – ניסים ליאון |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 276355  NLI: 987007266589405171  BnF: cb15899780p (data)  GND: 137069081  ISNI: 0000 0000 7851 0554  LCCN: nr2004017038  NTA: 314442545  RERO: 02-A014059776  SNAC: w6dn7fnn  SUDOC: 115450742  ULAN: 500479638  VIAF: 42178143   WorldCat (עם VIAF): 42178143 
לוחית זיכרון בכניסה לביתו של דוד פרלוב בשדרות שאול המלך 4 בתל אביב
השמחות

| --- | --- |
סמליל הלהקה
סמליל הלהקה
 מוקד פעילות:  ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1998 
 סוגה:  רוק • מוזיקת עולם • מזרחית • פולק
 חברת תקליטים:  הד ארצי
 חברים
 ישראל ברייט, אלעד כהן בונן, ויטלי פודולסקי, גרשון וייסרפירר, טל לוי, בן דגוביץ'
 חברים לשעבר
 צחי הר נבו, סמי בדרה
השמחות היא להקה ישראלית שהקליטה שני אלבומים בשנים 1998–2001.
היסטוריה

ישראל ברייט הוציא בתחילת שנות ה-90 שני אלבומי סולו, שכללו מוזיקה ניסיונית ושונה מהפופ הישראלי: "כל מה שמנגד" ב-1991 ו"קוף עירוני" בשנת 1994. אלבומיו קיבלו ביקורות חיוביות מהמבקרים אך לא זכו להצלחה מסחרית בקרב המאזינים.
בשנת 1996 הקים הרכב והחל בכתיבת שירים לאלבום חדש וחיפש נגנים שיסייעו לו בהפקה. סגנון המוזיקה של הלהקה הושפע מאופי הנגינה של המתופף הערבי סמי בדרה שהקיש בדרבוקה ומויטלי פודולסקי הרוסי שניגן באקורדיון.
צחי הר נבו שניגן עם איגי וקסמן וגם בלהקת "דברים שעשיתי עם אחותי" ניגן בס ושר קולות הרקע ואלעד כהן-בונן בתופים.
הלהקה הופיעה במועדונים קטנים בהופעות רבות עד שהתגבשו עיבודי השירים והם הוחתמו בחברת הד ארצי.
בשנת 1998 הקליטו את אלבומם הראשון שנקרא על שם הלהקה בהפקתו של יוסי פיין כאשר ברייט כתב והלחין את כל השירים, רובם לבדו. הלהיטים הגדולים היו "יהודה יהודה" שחיבר עם גלעד ברייט ו"היו לי פעם חברים" שברייט כתב עם בדרה וכלל ציטוט מהשיר "קראוז צינוק" שהופיע באלבום "מדינת ישראל נגד קראוז שמואל" של שמוליק קראוס. באלבום נכללו גם השירים "אדם צריך בית", "בדרך הביתה", "ירח" (לפי מילים מאת ווליד תאופיק, שתרגמו בדרה ופודולסקי) ו"בוקר מצוין" שחיבר עם הר-נבו. את האלבום עיבדו ברייט, יוסי פיין וכל חברי הלהקה. עירית נאמן הפיקה וניהלה אותו, הניהול האומנותי היה של עידן לוי ורן שריג שעבדו עם ברייט באלבומיו הראשונים ונגה טל מהד ארצי.
בשנת 1999 זכה ברייט בפרס אקו"ם על האלבום.
בדצמבר 2000, יצא הסינגל הראשון "אנשים מספרים" מהאלבום השני שיצא ביוני 2001. האלבום השני של הלהקה כלל חומרים שנוצרו במהלך ההופעות הרבות והשהיה הממושכת בדרכים. ברייט כתב והלחין את כל שיריו, חלקם לצד גלעד ברייט, גילי שושן, עידן לוי, יאיר תמיר וצחי הר נבו. באלבום בלטו השירים "פרצופים", "השמן נהיה כריש", "איזה יום היה לי סמואל" ו"עכשיו אני זמר" ו"אסלי אוסקוט" שכלל פסוק מהקוראן. באלבום התארח הכנר סניה קרויטור. את ההפקה המוזיקלית ביצע עובד אפרת והניהול האומנותי מאת יהודה עדר. האלבום זכה להצלחה פחותה מהאלבום הראשון והלהקה פורקה באופן בלתי רשמי בשלהי 2001.
בשנת 2016 הוציאה הלהקה את השיר "מפגש החברים" שכתב ברייט עם בדרה.
הלהקה לא התפרקה מעולם באופן רשמי וממשיכה להופיע מעת לעת במועדונים ובפסטיבלים שונים, בהם בתדר בבית רומנו, ב"כולי עלמא" ובפסטיבל אינדינגב.
הם הוציאו מספר סינגלים משותפים עם מועדון הקצב של אביהו פנחסוב בהם "פלשתינה (א"י)" ו"הילטון" שזכה להצלחה ומעלים יחד הופעות משותפות.
בתחילת 2024 השיר "איזה יום היה לי סמואל" חזר לתודעה בישראל דרך אפליקציית טיקטוק ונהפך לסאונד פופולרי משום שהיה אחד השירים האהובים על עומר ונקרט שנחטף במתקפת הפתע ב-7 באוקטובר 2023. השיר הגיע למקום ה-90 במצעד ההיטליסט של מאקו. ב-13 בנובמבר של אותה השנה הוציאה הלהקה את הסינגל "איך מרימים בכלל".
חברי ההרכב

ישראל ברייט - שירה, פסנתר, סינתיסייזר, מילים ולחנים
אלעד כהן - בונן - תופים
ויטלי פודולסקי - אקורדיאון
גרשון וייסרפירר - כלי נשיפה
טל לוי - בס, חליל צד
בן דגוביץ' - כלי הקשה
חברי ההרכב > חברים לשעבר

צחי הר נבו (נפטר ב-2021) - גיטרה בס
סמי בדרה - דרבוקה
אלבומי הלהקה

"השמחות", הד ארצי, 1998
"אנשים מספרים", הד ארצי, 2001
הערות שוליים

↑  דברים שעשיתי עם אחותי, באתר גלובס, 2 באוקטובר 2005
↑  דברים שעשיתי עם אחותי במגזין המוזיקה "Qube"
↑  היו לי פעם חברים, באתר מימה
↑  עידו אשד, כולם שמחים עכשיו, MOOMA, 1 ביולי 2001
↑  גידי אביבי, בלי שיניים, באתר הארץ, 13 באוגוסט 2001
↑   איזה יום היה לי סמואל - השמחות, סרטון בערוץ "Elad Cohen Bonen", באתר יוטיוב (אורך: 03:08)
↑    רז שכניק, נותנים שוב בעניבה, באתר "ידיעות אחרונות", 6 בנובמבר 2016
↑  יוסי חרסונסקי, מפגש החברים - יוסמיוסיק, באתר יוסמיוסיק, ‏9 בנובמבר 2016
↑  עינב שיף, "אני הולך להפגנות, אבל אחרי שאני יורד מהופעה שם אני מתגעגע למרכז הליכוד", באתר ynet, 30 בספטמבר 2023
↑  מערכת ישראל היום, מפגש מקפיץ: "השמחות" ו"מועדון הקצב", באתר ישראל היום, 8 ביולי 2019
↑  גיל משעלי, ‏אחרי 23 שנה: "איזה יום היה לי סמואל" של להקת השמחות הפך ללהיט טיקטוק, באתר ‏מאקו‏, 4 באפריל 2024
↑  יפתח כרמלי, ‏השיר של להקת השמחות מ-2001 הפך לוויראלי - בזכות החטוף עומר ונקרט, באתר ‏מאקו‏, 7 באפריל 2024
↑  היטליסט: מצעד המוזיקה של ישראל mako, באתר היטליסט, השבוע ה-22 של שנת 2024, ‏28 במאי 2024
↑  ליאורה גולדנברג-שטרן, ‏טורף את החיידק: אביגדור קהלני על אשפוזו במצב קשה וההחלמה, באתר מעריב אונליין, 1 באוקטובר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302866505171
מיטוכונדריון

| --- | --- |

 שיוך:  ציטופלזמה 
 התפתחות מתוך:  proto-mitochondrion 
 תיאור ב:  האנציקלופדיה הסובייטית הגדולה (1926–1947) 
 מזהים
 FMA:  63835 
 קוד MeSH:  A11.284.430.214.190.875.564 
 מזהה MeSH:  D008928 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0026237 
 
תרשים של מיטוכונדריון לצד תמונה ממיקרוסקופ אלקטרונים
מִיטוֹכוֹנְדְּרִיּוֹן (בעברית: נוֹשְׁמוֹן; באנגלית: Mitochondrion; ברבים: מִיטוֹכוֹנְדְרִיּוֹנִים או מִיטוֹכוֹנְדְרִיָּה; מיוונית: Μιτοχόνδριον,‏ μίτος (מיטוס): חוט + χονδρίον (כונדריון): גרגיר, "גרגיר דמוי סיב") הוא אֶבְרוֹן המצוי בציטופלזמה של כמעט כל התאים האֵיקַרְיוֹטִים.
תפקידים > הפקת אנרגיה כימית

במיטוכונדריון מתבצעת הפקת האנרגיה הכימית בתא, והוא מכונה במדע פופולרי "תחנת הכוח של התא". מתרחשים בו שני תהליכים ביוכימיים חשובים: מעגל קְרֵבְּס וזרחון חמצוני. שני תהליכים אלו, יחד עם תהליך הגְלִיקוֹלִיזָה שמתרחש בציטופלסמה, מהווים את תהליך הנשימה התאית, שבאמצעותו כל היצורים האירוביים מפיקים אנרגיה. האנרגיה המשתחררת עם פירוק התרכובות משמשת לייצור הנוּקְלֵאוֹטִיד ATP.
תפקידים > אחסון החומר התורשתי

רוב החומר התורשתי בתא נמצא בכרומוזומים שבגרעין התא. מיעוט מהחומר התורשתי מצוי במיטוכונדריונים. החומר התורשתי שבמיטוכונדריון (mtDNA) שונה מזה שנמצא בגרעין התא (nDNA), והוא מקודד לחלבונים הדרושים לפעילותו הבלעדית של המיטוכונדריון.
מבנה

המיטוכונדריון, שגודלו הוא כמיקרומטר, מורכב משתי ממברנות, פנימית וחיצונית.
הממברנה החיצונית, בין האברון לציטופלזמה, בררנית למולקולות גדולות אך מאפשרת מעבר חופשי של מומסים קטנים דרכה.
הממברנה הפנימית אינה מאפשרת דיפוזיה של חומרים רבים, ובפרט יוני מימן (+H, פרוטון חופשי). היא מפותלת מאוד על מנת להגדיל את השטח שדרכו יכולים לעבור יוני מימן דרך תעלות ממברניות בשם ATP סִינְתָאזים. נוסף ל-ATP סִינְתָאזים, כוללת הממברנה מערכת חלבונית בשם שרשרת העברת אלקטרונים ונשאים חלבוניים המאפשרים העברה ייחודית של חומרים שאינם יכולים לחדור את הממברנה. הממברנה הפנימית מפרידה את המיטוכונדריון לשני אזורים: חלל מרכזי הקרוי מטריקס, והחיצוני – "החלל הבין-ממברני". זאת כדי לגרום למפל ריכוזים של יוני מימן, בין שני האזורים, על-מנת לסנתז ATP (ראו הרחבה בהמשך).
הפקת אנרגיה

התפקיד העיקרי של המיטוכונדריון הוא, כאמור, הפקת אנרגיה בתהליך נשימה תאית אירובית. בתהליך זה חומרי מזון של התא מתחמצנים בנוכחות חמצן והופכים לפחמן דו-חמצני ולמים תוך הפקת אנרגיה זמינה לתא, המועברת למולקולות ATP.
מחוץ למיטוכונדריונים עובר הגלוקוז תהליך גליקוליזה ומפורק לשני פִּירוּבָטִים; אלה הופכים במיטוכונדריון לאָצֵטִיל קוֹאֶנְזִים A (בקיצור אָצֵטִיל co-A) לשם כניסה למסלול הנקרא מעגל קְרֵבְּס. במסלול זה אָצֵטִיל co-A מפורק, קבוצות -COO עוזבות כפחמן דו-חמצני, נפלטות מולקולות מים, ונשאי האלקטרונים NADH ו-FAD נטענים באלקטרונים. אלקטרונים אלו מועברים לממברנה הפנימית של המיטוכונדריון, שם הם עוברים דרך שרשרת העברת אלקטרונים, תוך כדי שהם פולטים אנרגיה המנוצלת להעברת יוני מימן לצד החיצוני של ממברנת המיטוכונדריון ונוצר פוטנציאל חשמלי ומפל ריכוזים בין שני צידי הממברנה. האנזים ATP סינתאז, המצוי בממברנה, משתמש בפוטנציאל הממברנה ליצירת סיבוב מכני, ובעזרת סיבוב זה מצרף קבוצת זַרְחָה ל-ADP, ליצירת ATP. במילים אחרות, יוני המימן נעים במורד מפל הריכוז שלהם (מהאזור החיצוני לאזור הפנימי של המיטוכונדריון) דרך תעלות ה-ATP סִינְתָאז שנמצאות בממברנה הפנימית, תוך כדי שהם פולטים אנרגיה. אנרגיה זו מנוצלת לחיבור זרחה חופשית ל-ADP בקשר האוצר בו אנרגיה, שניתן להשתמש בה לכל פעילויות התא (היא נפלטת כאשר הקשר מפורק בתהליך הידרוליזה של ATP).
גנים בתוך ה-DNA המיטוכונדרי mtDNA מספקים הוראות ליצירת חלבונים המעורבים בזרחון חמצוני (שרשרת הנשימה או שרשרת הובלה של אלקטרונים). זהו התהליך שבו התא משתמש בחמצן ובסוכרים פשוטים כדי ליצור ATP, מקור האנרגיה העיקרי שלהם. שרשרת הנשימה מורכבת מחמישה מתחמי חלבון, המורכבים ממספר חלבונים כל אחד. המתחמים נקראים קומפלקס I, קומפלקס II, קומפלקס III, קומפלקס IV וקומפלקס V.
חומר תורשתי

ה-DNA המיטוכונדרי (mtDNA) שונה במספר מובנים מה-DNA שבגרעין:
ה-DNA בגרעין הוא קווי – יש לו שני קצוות. ה-DNA במיטוכונדריונים הוא מעגלי, בדומה לזה שבחיידקים.
ב-DNA שבגרעין יש מעט עותקים מכל גן. בכל מיטוכונדריון קיימים בדרך כלל כמה עותקים של הכרומוזום המעגלי, כך שלכל גן השוכן בכרומוזום זה יש כמה עותקים. יתרה מזאת, בכל תא קיימים מיטוכונדריונים רבים – לעיתים אלפים – כך שלכל גן מיטוכונדרי יכולים להיות עשרות אלפי עותקים בתא.
ה-DNA שבגרעין מכיל שני סטים של כרומוזומים; האחד מקורו באב והשני – באם. DNA מיטוכונדרי מגיע מהאם בלבד. כשתא הזרע מפרה תא ביצה הוא כמעט שאינו תורם מיטוכונדריונים לתא החדש שנוצר (הזיגוטה). מקורם של המיטוכונדריונים ביצור החדש הוא לפיכך תא הביצה של האם. במקרה שכמה מיטוכונדריונים מתא הזרע מצליחים בכל זאת לחדור לזיגוטה, הם מושמדים זמן קצר לאחר מכן.
DNA מיטוכונדרי אינו מבצע שחלופים, כפי שמתרחש ב-DNA שבגרעין.
שכפול mtDNA של בעלי חיים מתבצע על ידי POLG, שהוא פולימראז ה-DNA המיטוכונדרי המשכפל היחיד הידוע ובעל סטואכיומטריה מגוונת של הרכב יחידות המשנה בין המינים. בבני אדם ויונקים אחרים, POLG מורכב מתת-יחידה קטליטית אחת, (POLGα (~140 kDa, ומתת-יחידה עזר דימרית, (POLGβ (~55 kDa × 2.
במיטוכונדריון כמעט שלא קיימים אנזימים המתקנים שגיאות ב-DNA, כפי שקיימים בגרעין התא. לאנזימי התיקון בגרעין חשיבות רבה, והם הגורם לכך שמוטציה בחומר התורשתי היא אירוע נדיר יחסית (שכן שגיאות ב-DNA מתרחשות בשכיחות גבוהה מאוד). הדבר גורם לכך שמוטציות ב-DNA המיטוכונדרי שכיחות יותר.
במיטוכונדריון מתרחש תהליך הזרחון החמצוני, שבמהלכו נוצרים תוצרי לוואי הנוטים לתקוף מולקולות בתא ולשנותן (ראו הרחבה בערך אנארובי). ה-DNA המיטוכונדרי קרוב מאוד למקום שבו מיוצרים תוצרי לוואי אלו, כך שהוא חשוף יותר לפגיעתם מאשר ה-DNA שבגרעין. זוהי סיבה נוספת לשיעור המוטציות הגבוה ב-DNA המיטוכונדרי.
ה-DNA שבגרעין, בניגוד ל-DNA שבמיטוכונדריונים, כרוך סביב חלבונים הקרויים הִיסְטוֹנים, דבר המאפשר אריזה צפופה מאוד של ה-DNA.
בתאי בעלי חיים, ה-DNA שבגרעין מורכב ברובו מרצפים שאינם מקודדים לחלבון, ורצפי הגנים עצמם מכילים אינטרוֹנים – קטעי DNA לא מקודדים. ב-DNA מיטוכונדרי ישנה כמות יחסית גדולה של DNA מקודד ולא קיימים כמעט אינטרונים (ב-DNA מיטוכונדרי של אדם למשל, אין כלל אינטרוֹנים).
ה-DNA המיטוכונדרי של האדם מכיל 37 גנים. 13 מהם מקודדים לחלבונים המשתתפים בתהליכי הנשימה התאית המתרחשים במיטוכונדריונים. 24 הגנים האחרים מקודדים לייצור RNA כאשר 22 ל-tRNA ושניים ל-rRNA, ובכך תורמים לבניית הריבוזומים ולתהליך התרגום בתא, שבמהלכו מיוצרים חלבונים בריבוזומים בהתאם ל-mRNA המשמש כתבנית.
מחלות מיטוכונדריות

קיימות מספר מחלות תורשתיות הנובעות מפגם ב-DNA המיטוכונדרי. התופעה התגלתה לראשונה בשנת 1962, ובינתיים התברר כי מחלות תורשתיות מיטוכונדריות הן שכיחות למדי. תא הזרע אינו תורם לביצית המופרית mtDNA כך שכל המיטוכונדריונים בעובר מקורם באם. המחלות משפיעות בראש ובראשונה על תאים הצורכים אנרגיה רבה ומכילים הרבה מיטוכונדריונים כגון תאי שריר ומוח. התוצאה היא תסמינים נוירולוגיים, חולשת שרירים, אי ספיקת לב ועוד. הילדים שורדים שנים ספורות בלבד. גם אם האם נשאית של המחלה ואינה סובלת ממנה הילדים יכולים להיות חולים מאוד. זה תלוי במספר המיטוכונדריונים הפגומים שהם מקבלים.
סוגים שונים של מחלות דגנרטיביות ומספר רב של הפרעות ניווניות מתאפיינות בשיפוץ מיטוכונדרי פגום ו/או תפקוד לקוי של המיטוכונדריונים, כולל מחלת אלצהיימר, מחלת פרקינסון כמו גם מחלת הנטינגטון וטרשת אמיוטרופית צידית.
בישראל הוקמה עמותה לתמיכה בהורים ובחקר מחלות מיטוכונדריות.
ב-2015 אושרה בבריטניה שיטה למניעת מחלה מיטוכונדרית בעובר בשיטת הפריה חוץ-גופית. מפרים בזרע הגבר את ביצית האישה הנשאית וביצית נוספת של תורמת בריאה. לאחר מכן מוציאים את הגרעינים משני העוברים ומחדירים את הגרעין של עובר ההורים הביולוגיים לעובר מהביצית עם המיטוכונדריונים הבריאים. מתקבל למעשה עובר משלושה הורים אבל היות שכמעט כל ה-DNA מקורו בגרעין, כל התכונות הגנטיות כמו מראה ותכונות אופי יהיו קשורים להורים שמהם בא ה-DNA בגרעין התא, ולא לאישה שתרמה את ה-DNA המיטוכונדרי.
קבוצת מחקר של אוניברסיטת טקסס בארצות הברית פרסמה ב-2015 כי בעכברים בגיל מבוגר נמצא כי פעילותם של המיטוכונדריונים היא זו שמונעת את חלוקת תאי השריר, מה שעלול להביא להידבקות במחלות, להחמרה ואף למוות. זאת לעומת עכברים בני פחות משבוע שאצלם חלוקת השריר מתבצעת ומאפשרת בין היתר התחדשות של רקמות שונות בגוף, והבראה מהירה יותר.
אבולוציה

התאוריה האֶנְדּוֹסִימְבִּיּוֹטית (endo (בתוך) + sym (יחד) + biosis (חיים)) באה להסביר את מקורם של המיטוכונדריונים בתא האֵיקַרְיוֹטִי. לפי תאוריה מדעית זו, מקורו של המיטוכונדריון בחיידק קדום. חיידק זה נבלע בתהלך הפָגוֹצִיטוֹזָה על ידי תא אַרְכֵאָה קדום. החיידק הנבלע המשיך לחיות בתא הקדום ולהתרבות בתוכו, כך שנוצרו בין תא האַרְכֵאָה הבולע לתא הבקטריה הנבלע יחסים של סימביוזה הדדית. עובדות שונות תומכות בתיאוריה האֶנְדּוֹסִימְבִּיּוֹטִית: למיטוכונדריונים DNA מעגלי בדומה ל-DNA בקטריאלי, המיטוכונדריונים מתחלקים באורח בלתי תלוי בהתחלקות התא השלם, והממברנה שלהם דומה לזו של חיידקים אֲוִירַנִיים מסוימים. ישנו דמיון ברצף הנוקלאוטידים של ה-DNA המיטוכונדרי לרצף הנוקלאוטידים של חיידקים מהסדרה Rickettsiales (כגון רִיקֶצְיָה), ודמיון זה הופך את החיידקים מסדרה זו למועמדים מתאימים למקורם של המיטוכנדריונים. ניתן להסביר גם את שתי הממברנות שיש למיטוכנדריון – הפנימית שדומה בהרכבה לממברנה בקטריאלית והחיצונית שמזכירה ממברנה אֵיקַרְיוֹטִית – כתוצאה של הפָגוֹצִיטוֹזָה. יחסי האֶנְדּוֹסִימְבִּיּוֹזָה הביאו יתרון לתאים הסימביוטיים, ותאים אלו הלכו והתרבו. במשך הדורות, החיידק הקדום הפסיק לקיים תפקודים מסוימים שהתא המארח עשה עבורו, ובכך איבד את עצמאותו והפך למיטוכונדריון שאנו מכירים היום. מדענים מניחים כי ה-DNA של המיטוכונדריון הכיל בעבר את כל הגנים הדרושים לפעילותו העצמאית; בימינו אין זה כך וחלק מהחלבונים הדרושים לפעילותו התקינה מיוצרים מהגנים הנמצאים ב-DNA שבגרעין התא. לפרטים ראו גנום מיטוכונדרי.
ראו גם

גנום מיטוכונדרי
חוה המיטוכונדרית