stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרבוקטיון
שחלופים ותגובות כימיות

כאשר קרבוקטיון ראשוני או שניוני, שאינו יציב, נוצר בסמוך לפחמן שלישוני או רביעוני, בהתאמה, עשוי הקרבוקטיון לעבור תהליך של שחלוף כדי להגדיל את יציבותו. בתהליך השחלוף יעבור קשר מאחד מהמתמירים שעל השכן העשיר במתמירים, אל הקרבוקטיון העני במתמירים. השחלוף יגרום למעבר של המטען החיובי מהפחמן העני במתמירים אל הפחמן העשיר במתמירים ובכך ליצירה של קרבוקטיון יציב יותר.
הבדלי היציבות בין קרבוקטיונים משפיעים מאוד גם על תגובות כימיות בהן הקרבוקטיון הוא חומר ביניים במנגנון, כגון התמרה נוקלאופילית מסדר ראשון ואלימינציה מסדר ראשון. תגובות אלו יתרחשו בקלות רבה יותר על פחמנים מותמרים יותר ובדרך כלל לא יתרחשו כלל על פחמנים ראשוניים.
ראו גם

קרבאניון
רדיקל חופשי
תרשים המתאר את יציבותם היחסית של קרבוקטיונים שונים. ככל שמידת ההתמרה של הקרבוקטיון עולה, כך עולה גם יציבותו.
שחלוף שבו עובר מתיל מפחמן רביעוני אל קרבוקטיון שניוני לקבלת קרבוקטיון שלישוני, יציב יותר.
קוזין

קוזין (באוקראינית: Козин; בפולנית: Kozin) היא עיירה במחוז רובנו שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

בשנת 1538 הוענקו לקוזין זכויות עיר והיתר לקיים בה ירידים. בחלוקת פולין בשנת 1795 נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי קוזין

התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מסוף המאה ה-16. בתקופת גזירות ת"ח ות"ט ערכו הטטרים טבח ביהודי העיירה, אך הקהילה ביישוב השתקמה לאחר מכן, ובשנת 1720 נערך במקום כינוס גליל ווהלין של ועד ארבע הארצות.
בתחילת המאה ה-20 נמנו בעיירה 972 יהודים. בין מלחמות העולם נמנו בה 525 יהודים, למעלה ממחצית מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית, וכן פעילות של תלמוד תורה. בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הצבא האדום.
ב-25 ביוני 1941, כמה ימים לאחר פרוץ מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו רצחו בה תוך מספר ימים יהודים שהואשמו בקומוניזם. לאחר מכן, נשדד רכוש היהודים בעיירה, והועלו באש בתי הכנסת בה, תוך רצח 20 יהודים.
ב-23 במאי 1942 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, אשר כעבור שבוע נרצחו 372 מיושביו בבורות ירי. ב-6 באוקטובר 1942 רצחו שוטרים גרמנים ואוקראינים את כ-700 היהודים שנותרו בגטו, כאשר רוב הנמלטים הוסגרו לגרמנים בידי איכרי הסביבה, למעט כ-30 יהודים שהוסתרו בידי איכרים צ'כים ופולנים.
רבי אלעזר ברבי צדוק

רבי אלעזר בר צדוק היה תנא, כהן, בנו של רבי צדוק. מוזכר במשנה פעמים רבות. בגרסה אחרת הוא נקרא "רבי אליעזר".
תולדות חייו

תולדות חייו של רבי אלעזר בר צדוק לוטות בערפל, וכפי שכותב החוקר אהרן היימאן: ”בדברי ימי חיי התנא הזה באה ערבוביא גדולה עד שאפילו אם נאמר ששניים היו לא נרפאנו מן המבוכות”.
בעקבות כך פתח היימן במחקר מקיף, ולפיו היו במשפחת צדוק שבעה דורות של חכמי התורה המוזכרים במשנה, בהם שלושה רבי צדוק ושלושה רבי אלעזר ברבי צדוק. הראשון - בנו של "צדוק", שלאחר פטירתו הוזכר לפעמים בשם "רבי צדוק". היה תלמידו של רבי יוחנן החורני, היה חנווני בירושלים כל ימי חייו, יחד עם אבא שאול בן בטנית. השני היה בנו של רבי צדוק הידוע, והוא זה שהעיד את העדויות השונות מביתו של רבן גמליאל וגם נחשב לאחד מגדולי תלמידיו, והשלישי - בנו של רבי צדוק השלישי - היה תלמידו של רבי מאיר.
בבית הנשיא

רבי צדוק ובנו רבי אלעזר היו מקורבים לבית הנשיא רבן גמליאל, וביקרו שם לעיתים תדירות. הם העידו על הנהגות בית הנשיא. כך למשל, כאשר העידו חכמי המשנה על רבן גמליאל שהעיד שמותר לטאטא את הבית מהלכלוך אחרי הסעודה, העיד רבי אלעזר ברבי צדוק: ”פעמים הרבה נכנסתי אחר אבא לבית רבן גמליאל ולא היו מכבדין בית המיטות ביום טוב, אלא מכבדין אותן מערב יום טוב, ופורסין עליהן סדינין, למחר כשאורחין נכנסין מסלקין את הסדינין ונמצא הבית מתכבד מאליו”.
על קבלה אחרת של חכמי המשנה שהם נהגו להניח "מוגמר" (בשמים המונחים על גחלים כדי להפיץ בבית ריח טוב) ביום טוב, העיד רבי אלעזר ברבי צדוק, כי הייתה להם טכניקה מיוחדת שעל ידיה הפיצו בבית ריח טוב ללא עשיית "מוגמר" בחג. הם הביאו כלים מנוקבים בחג מילאו אותם בריח הטוב וסתמו היטב את נקביהם, ובחג היו פותחים את הנקבים והריח הופץ בבית. ייתכן שלעדות הלכתית זו השפעה על השאלה האם מותר לאדם שמכור לעישון סיגריות, למלאות כלי ריק בעשן הסיגריה, ולהריח מתוך הכלי בשבת, בו העישון אסור.
כהונה

מכמה מקורות משמע שרבי אלעזר ורבי צדוק אביו היו כוהנים, בעוד שממקור אחר נראה שהיה משבט בנימין. יש שיישבו את הסתירה ואמרו שרבי אלעזר בן צדוק היה כהן, אך מצד אמו היה משבט בנימין או שאשתו הייתה משבט בנימין. לפי גרסת התלמוד ירושלמי, מסכת תענית,  פרק ד', הלכה ד', לא הוא היה משבט בנימין אלא רבי אליעזר בן רבי יוסי הגלילי.
קרמרת'נשייר

| --- | --- |
סמל קרמרת'נשיירסמל קרמרת'נשייר
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אומת הבית:  ויילס ויילס
 בירת המחוז:  קרמרת'ן
 תאריך ייסוד:  1996
 שטח:  2,395 קמ"ר
  ‑ הנקודה הגבוהה:  Picws Du 
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  187,568 (2018)
  ‑ צפיפות:  79 נפש לקמ"ר (2021)
 קואורדינטות:  51°51′22″N 4°18′38″W﻿ / ﻿51.856111111111°N 4.3105555555556°W﻿ / 51.856111111111; -4.3105555555556 
 אזור זמן:  UTC
 http://www.carmarthenshire.gov.uk/
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קרמרת'נשייר (בוולשית: Sir Gaerfyrddin; באנגלית: Carmarthenshire) הוא מחוז מנהלי ומחוז שמור ממחוזות ויילס, בדרום-מערב ויילס בממלכה המאוחדת.
המחוז, אחד הקדומים בוויילס, הוקם בשם זה בשנת 1282 עם כיבוש ויילס על ידי אדוארד הראשון על בסיס חלק משטחי ממלכת דהייברת'. בביטול עצמאות אדוניות הספר ואיחוד החוק והמנהל הוולשי והאנגלי ב-1542, מחוז קרמרת'נשייר נותר במקומו, באפריל 1974 הוא אוחד עם פמברוקשייר וקרדיגיון (קרדיגנשייר) ליצירת מחוז דאווד, אך איחוד זה בוטל ב-1996 ומאז חזר להיות מחוז עצמאי.
הבירה האדמיניסטרטיבית של המחוז נמצאת בעיירה קרמרת'ן בעוד שהעיירה הגדולה ביותר היא ל'אנל'י.
גאוגרפיה

מחוז קרמרת'נשייר גובל מצפון עם קרדיגיון, ממערב עם מחוז פמברוקשייר, ממזרח עם מחוז פוויס ומדרום-מזרח עם נית' פורט טלבוט וסוונסי. המחוז נמצא בדרום-מערב ויילס, הדופן הדרומית מורכבת מחוף תעלת בריסטול העוברת לאורך דרום ויילס ונשפכת לים האירי.
מלבד עיר הבירה של המחוז קרמרת'ן (Carmarthen) עם 14,185 תושבים, ערים ועיירות נוספות במחוז כוללות את ל'אנל'י (Llanelli) עם 26,225 תושבים, בארי פורט (Burry Port) עם 5,998 תושבים, אמנפורד (Ammanford) עם 5,411 תושבים, קידוולי (Kidwelly) עם 3,523 תושבים, סנט קליירס (St Clears) עם 2,995 תושבים, ל'אנדוורי (Llandovery) עם 2,065 תושבים, ל'אנדיילו (Llandeilo) עם 1,795 תושבים, ווייטלנד (Whitland) עם 1,792 תושבים.
הערות שוליים

↑  נתוני האוכלוסייה מתייחסים לשנת 2011.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007566984105171  LCCN: n82060320  MusicBrainz: fbabeac9-a920-466d-9df5-0c3214faf766   WorldCat (עם LCCN): n82-060320
קווארה

| --- | --- |
 מדינה:  אתיופיה אתיופיה
 מדינה:  אמהרה אמהרה
 מחוז:  צפון גונדר
 מושל:  ליקה כהנת קס אדגו נגסה
 שטח:  7,707.19 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בנפה:  94,106 (2007)
  ‑ צפיפות:  12.21 נפש לקמ"ר (2007)
 קואורדינטות:  12°15′00″N 35°51′27″E﻿ / ﻿12.25°N 35.8576°E﻿ / 12.25; 35.8576 
 אזור זמן:  UTC +3
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אתיופיה מוגדלת) אדיס אבבה דירה דאווה מקלה גונדר אווסה ג'ימה ג'יג'יגה אריתריאה סודאן דרום סודאן  קניה סומליה ג'יבוטיקווארה(למפת אתיופיה רגילה) אדיס אבבה דירה דאווה מקלה גונדר אווסה ג'ימה ג'יג'יגה אריתריאה סודאן דרום סודאן  קניה סומליה ג'יבוטיקווארה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קווארה (בגעז: ቋራ) הוא מחוז היסטורי באתיופיה וכיום נפה באמהרה. השם קווארה ניתן על ידי ראשוני היהודים אשר הגיעו לאתיופיה והתיישבו בקווארה, השם קווארה אינו מן השפה האמהרית ופירושו באמהרית "ת/צהיי מאוצ'ה" כלומר "זריחתה של השמש". קווארה הנפה גובלת במדינת בנישנגול-גומאז בדרום מערבה, במחוז אגאו אוי ובנפת אלפה בדרום מזרחה, בנפת טקוסה במזרחה, בנפת מטמה בצפונה ובסודאן במערב.
היסטוריה

בעבר קווארה היה מחוז היסטורי באימפריה האתיופית. במערב המחוז גבל עם סודאן, בדרומו באגאו מדר, במערב באגם טאנה ובצפונו הגיע עד לעיירה מטמה, קווארה בסופו של דבר נהפך להיות חלק ממחוז בגמדר.
המחוז כלל בתוכו מספר עמים אגאווים כמנתים וקווארים שמהם קיבל את שמו, בנוסף לקהילה יהודית שהייתה קיימת באזור. האזור עבר "אמהריזציה" והתושבים הקווארים נעלמו למעשה והוטמעו בתוך האמהרים. קבוצות אתניות אחרות כגון היהודים הפסיקו להשתמש בקווארית ועברו להשתמש בשפה האמהרית.
לקווארה הייתה חשיבות גדולה בתקופתו של הקיסר ייאסו השני כאשר אמו מאנטאווב הוליכה את קרוביה כנגד היג'ו אורומו. בתקופת השופטים האזור נשלט על ידי הדאג'זמץ מארו וקווארה היה ידוע בשם "יא מארו קאמס" (עברית: הפה של מארו) באזור זה פעל גם הדאג'זמץ קינפו. קאסה היילו נצר לדאג'זמץ קינפו החל לבנות את כוחו באזור עד אשר הומלך לקיסר תוודרוס השני. קווארה הייתה מרכז הכוח של היילו מקרב קוסו בר ועד לקרב גור אמבה שבאותו הזמן היילו היה שיפטה (עבריין).
לקווארה, לצד אדיבו, יש מקום נכבד במסורת ביתא ישראל ומתואר כאזור שבו התיישבו אבות ביתא ישראל לאחר שהיגרו מסנאר דרך יובלי הנילוס הכחול ונחשב לאזור שממנו נפוצו היהודים לאזורים סביב אגם טאנה. לפי המסורת האתיופית האזור היה נתון לשליטת שושלת הגדעונים. השפה הקווארית מוכרת אצל יהודי המקום בשם דידיש. עד היום נותרו בודדים שמדברים בשפה הזו מקרב היהודים או הקווארים האמהרים. באזור קווארה יש הרבה כפרים למשל: אבטגהו, וומבלדה, טווה, גלגו, איידיבה, בלוואה, גונדנה, גניש,
סטטיסטיקה

על פי נתוני הסוכנות המרכזית לסטטיסטיקה האתיופית לשנת 2007 האוכלוסייה מונה 94,106 נפשות שרק 5.03% מהם חיים בערים. שטח הנפה הוא 7,707.19 קמ"ר וצפיפות האוכלוסייה עומדת על 12.21 נפש לקמ"ר.
בנתונים הסטטיסטים משנת 1994 האוכלוסייה מנתה 35,600 נפש שהרוב המכריע (81.35%) הוא אמהרי עם מיעוט אווי (10%), גומאזי (6.69%), כמנתי (0.71%) ואחרים (1.25%).
לקריאה נוספת

הדנה טקויה, מגונדר לירושלים, דפוס משכן, תשע"א
"Qwara" in Siegbert Uhlig (Editor), Encyclopaedia Aethiopica: O-X, Harrassowitz, 2010, ISBN 3447062460, p. 1082-1083
הערות שוליים

↑  Rubenson, Sven (1966). King of Kings: Tewodros of Ethiopia. Addis Ababa: Haile Selassie I University, p. 36.
↑  Rubenson, King of Kings, p. 28.
↑  James Arthur Quirin, The Evolution of the Ethiopian Jews: A History of the Beta Israel (Falasha) to I920, University of Pennsylvania Press, 1992, ISBN 9780812231168, p. 22-23
↑  Census 2007 Tables: Amhara Region, Tables 2.1, 2.4, 2.5, 3.1, 3.2 and 3.4.
↑  1994 Population and Housing Census of Ethiopia: Results for Amhara Region, Vol. 1, part 1, Tables 2.1, 2.7, 2.10, 2.13, 2.17, Annex II.2 (accessed 9 April 2009)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012787477005171
רולנד נף

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 ביולי 1959 (בן 65) שווייץ פראונפלד, תורגאו, שווייץ
 מדינה:  שווייץ 
 השתייכות:   צבא שווייץ
 תקופת הפעילות:  1988–2008 (כ־20 שנה)
 דרגה:   קורפוסקומנדנט
 תפקידים בשירות
 ראש הכוחות המזוינים
 
רולנד ביט נף (בגרמנית: Roland Beat Nef;‏ נולד ב-1 ביולי 1959) הוא איש צבא שווייצרי בדימוס, אשר שימש לתקופה קצרה כראש הכוחות המזוינים (מקביל לרמטכ"ל) של צבא שווייץ.
ביוגרפיה

נף נולד ב-1 ביולי 1959, בפראונפלד שבקנטון תורגאו. הוא למד משפטים באוניברסיטת ציריך וסיים תואר ראשון. במקביל, הוא למד לנגן בצורה מקצועית בפסנתר ובעוגב, ולמשך זמן קצר עבד כנגן עוגב בכנסיית גוטהירט שבציריך. ב-1988 הוא התגייס לצבא שווייץ ועבר הכשרה כקצין ארטילריה. ב-1999 הוא השתתף בקורס תותחנים בארצות הברית. ב-1 בינואר 2002 הוא מונה למפקד בריגדת הפאנצר ה-4. ב-1 בינואר 2004 הוא הועבר לפקד על בריגדת הפאנצר ה-11. בפברואר 2007 הוא הועבר לפקד על יחידת האימונים של השריון והארטילריה.
ב-31 בדצמבר 2007 מונה נף לתפקיד ראש הכוחות המזוינים (מקביל לרמטכ"ל). באמצע יולי 2008, התגלה שבת-זוגו לשעבר של נף, הגישה נגדו תביעה בטענה שעקב אחריה והטריד אותה במשך חודשים. החקירה המשטרתית נגדו התנהלה במהלך התקופה בה נבחר לתפקיד ראש הכוחות המזוינים, אולם נף הגיע להסדר כספי עם התובעת והתיק נסגר עוד לפני שנף נכנס לתפקיד. לאחר שהפרשייה נחשפה, התעוררה סערה ציבורית עזה בשווייץ, ובעקבות כך, ראש המחלקה הפדרלית לביטחון, הגנה אזרחית וספורט סמואל שמיד, הוציא את נף לחופשה כפוייה ב-21 ביולי. כעבור ארבעה ימים, הגיש נף את התפטרותו למועצה הפדרלית. הוא לא הכחיש את הטענות נגדו, והודה שהתנהג שלא כראוי. ב-20 באוגוסט נכנסה התפטרותו לתוקף. סגנו, אנדרה בלאטמן נכנס לתפקיד במקומו.
קושידה (מתאבק)

| --- | --- |

קושידה, נובמבר 2017
 לידה:  12 במאי 1983 (בן 41) אוטה, טוקיו, יפן
 שם במה:  יוג'ירו יוג'ירו קושידה קושידה
 משקל:  87 ק"ג
 גובה:  1.75 מטר
 לאום:  יפני
 קריירה מקצוענית:  16 בספטמבר 2005 – הווה (19 שנים)
 מאמנים:  נובוהיקו טאקאדה אוריינטל סקוט ד'אמור טאקומי אדאצ'י יושיהירו טאג'ירי
יוג'ירו קושידה (ביפנית: 櫛田 雄二郎‏, Kushida Yūjirō; באנגלית: Yujiro Kushida; נולד ב-12 במאי 1983), הידוע יותר בשם הבמה שלו קושידה, הוא מתאבק ולוחם MMA יפני.
הוא מוכר בעיקר בשל תשע שנותיו בארגון ההיאבקות היפני New Japan Pro-Wrestling‏ (NJPW), שבו היה שש פעמים אלוף במשקל כבד ג'וניור של IWGP, אלוף הזוגות במשקל כבד ג'וניור של IWGP (עם שותפו לצמד הטיים ספליטרס, אלכס שלי). המנצח של טורנירי הסופר ג'וניורס לשנת 2015 ו-2017, המנצח של ה-Super J-Cup לשנת 2016, והמנצח של גביע העולם של Pro Wrestling לשנת 2017, טורניר שהיה בשיתוף של NJPW ביחד עם hat Culture Pro Wrestling‏ (WCPW) ו-Revolution Pro Wrestling‏ (RevPro). בנוסף לכך, הוא מוכר בשל תקופתו בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית NXT. כמו כן, קושידה ערך הופעות בארגון היאבקות אחר בעל שותפות עם NJPW בשם Ring of Honor‏ (ROH), שבו היה פעם אחת אלוף הטלוויזיה של ROH.
קושידה החל להתאמן בקריירת אמנויות לחימה משולבות במתחם האימונים של נובוהיקו טאקאדה בזמן שהיה בבית ספר לנערים. הוא ערך את קרב הבכורה שלו ב-MMA בשנת 2003 עבור ארגון יפני בשם ZST, כשכבר בשנה שבאה לאחר מכן זכה בטורניר ג'נסיס במשקל קל. בשנת 2005, הוא פרש מקריירת ה-MMA, כשבמאזנו 6 ניצחונות ו-2 תוצאות תיקו.
אליפויות והישגים > אמנויות לחימה משולבות

הישגים בארגון ZST
טורניר ג'נסיס במשקל קל של ZST‏ (2004)
אליפויות והישגים > היאבקות מקצועית

הישגים בארגון ההיאבקות All Japan Pro Wrestling – AJPW
טורניר הזוגות עד גיל 30 של AJPW‏ (2008) - עם T28‏
הישגים בארגון ההיאבקות Consejo Mundial de Lucha Libre – CMLL
קואדרנגולאר דה פרחאס (2016)  - עם מרקו קורליאונה
הישגים בארגון ההיאבקות New Japan Pro-Wrestling - NJPW
אליפות במשקל כבד ג'וניור של IWGP‏ (6 פעמים)
אליפות הזוגות משקל כבד ג'וניור של IWGP‏ (פעמיים)  - עם אלכס שלי
טורניר אליפות הזוגות משקל כבד ג'וניור של IWGP‏ (2018)
הטוב ביותר של סופר ג'וניורס (2015, 2017)
Super J-Cup‏ (2016)
טורניר סופר ג'וניור לזוגות (2012)  - עם אלכס שלי
הישגים במגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated – PWI
PWI דירג אותו במקום ה-20 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2017
הישגים בארגון ההיאבקות Ring of Honor - ROH
אליפות הטלוויזיה של ROH (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות What Culture Pro Wrestling
גביע העולם של Pro Wrestling‏ (2017)
מוקדמות גביע העולם של Pro Wrestling‏ (2017)
הישגים בארגון ההיאבקות World Wrestling Entertainment – WWE
אליפות ה-NXT במשקל קל (פעם אחת)
רבי אלעזר בן פרטא

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־2 ישראל 
 השתייכות:  תנאים 
 
רבי אלעזר בן פרטא היה תנא בדור הראשון לתנאים. נכדו, תנא הנקרא באותו שם, חי בדור השלישי של התנאים.
זהותו

לפי בעל סדר הדורות, היו שני תנאים בשם רבי אלעזר בן פרטא: הראשון חי בדורו של רבי יוחנן בן זכאי, והשני בדורו של רבי יהודה הנשיא, כמוזכר בירושלמי: ”אתא עובדא קומי רבי, בעא מיעבד כרבנן, אמר לו רבי אלעזר בן פרטא בן בנו של רבי אלעזר בן פרטא לא כן לימדתנו בשם זקינך, "אלא אם כן עשו איגרת בקורת", וקיבלה, וחזר ביה ועבד כרבן שמעון בן גמליאל”. בדומה לכך, מוזכר גם בתלמוד בבלי: ”מעשה ועשה רבי כדברי חכמים, אמר לפניו פרטא בנו של רבי אלעזר בן פרטא בן בנו של רבי פרטא הגדול אם כן מה כח בית דין יפה”.
קורות חייו

רבי אלעזר בן פרטא נאסר יחד עם רבי חנניא בן תרדיון וניצל על ידי אליהו הנביא. על כך מובא בתלמוד הבבלי:
תנו רבנן: כשנתפש רבי אלעזר בן פרטא ורבי חנניה בן תרדיון, אמר לו רבי אלעזר בן פרטא לרבי חנניה בן תרדיון: אשריך שנתפשת על דבר אחד; אוי לו [למי] שנתפש על חמשה דברים.
אמר לו רבי חנניה לרבי אלעזר בן פרטא: אשריך שנתפסת על חמשה דברים ואתה ניצול; אוי לו [למי] שנתפש על דבר אחד ואינו ניצל: שאתה עסקת בתורה ובגמילות חסדים, ואני לא עסקתי אלא בתורה בלבד. כדרב הונא, דאמר רב הונא: כל העוסק בתורה בלבד – דומה כמי שאין לו אלוה, שנאמר "וימים רבים לישראל ללא אלהי אמת וללא כהן מורה וללא תורה" (דברי הימים ב טו, ג); מאי "וללא תורה"? אמר רב הונא: זה העוסק בתורה בלבד, שדומה כמי שאין לו אלוה.
מתורתו

מתורתו של רבי אלעזר מובא בתלמוד הן בתחומי ההלכה והן בתחומי האגדה. במשנה במסכת גיטין, ”שלושה דברים אמר רבי אליעזר בן פרטה לפני חכמים, [ו]קיימו [את] דבריו: על עיר שהיקיפוה כרקום, ועל הספינה המטרפת בים, ועל היוצא לידון, שהן בחזקת קיימין, וכו'”. בהלכות לשון הרע הוא תולה את עונש שנים עשר המרגלים בכך שהוציאו דיבה על עצים ואבנים, ולומד מכאן קל וחומר לעונשו של מי שמדבר לשון הרע על חבירו. ורבה בר נחמני מביא אסמכתא לדבריו מהמקרא: "וימותו האנשים - מוציאי דבת הארץ רעה" (במדבר, י"ד) - על דיבת הארץ שהוציאו.
גם באגדה מובא כי רבי אלעזר סבר כי בזמן שאכלו ישראל מן הם לא הוצרכו ליפנות, כיוון שלא רק המן עצמו היה מתמוסס כליל במעיהם, אלא "אפלו דברים שתגרי אֻמות העולם מוכרין להן – מן מבטלן".
קוזימו רוסלי

| --- | --- |

 לידה:  1439 פירנצה, רפובליקת פירנצה 
 פטירה:  17 בינואר 1507 (בגיל 68 בערך) פירנצה, רפובליקת פירנצה 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  קוואטרוצ'נטו 
 הושפע על ידי:  Neri di Bicci 
 יצירות ידועות:  Descent from Mount Sinai, Sermon on the Mount, Last Supper 
 
מדונה והילד עם המלאכים, בסביבות 1480, ניו יורק, מוזיאון המטרופוליטן
מסירת לוחות הברית, הקפלה הסיסטינית
קוזימו רוסלי (באיטלקית: Cosimo Rosselli‏; 1439 – 1507) היה צייר איטלקי שצייר בסגנון הקוואטרוצ'נטו, והיה פעיל בעיקר בעיר הולדתו, פירנצה.
ביוגרפיה

קוזימו רוסלי נולד בפירנצה. בגיל ארבע עשרה הוא הפך להיות תלמידו של נרי די ביצ'י, ובגיל 21 הוא התחיל לעבוד כעוזרו של בן דודו, ברנרדו די סטפנו רוסלי.
היצירה הראשונה של קוזימו שהוזכרה על ידי ג'ורג'ו וזארי, היא "עלייתה של הבתולה שמיימה", שנמצאת בקפלה השלישית משמאל בכנסיית סנט'אמברוג'יו שבפירנצה. באותה הכנסייה, על הקיר של אחד מהקפלות, נמצא פרסקו שנוצר על ידי קוזימו, שאותו וזארי משבח מאוד, במיוחד בגלל הפורטרט של המלומד הצעיר פיקו דלה מירנדולה. הסצנה בפרסקו, תהלוכה הנושאת גביע מחולל ניסים, צבועה במרץ ובפחות מנייריזמיות מאשר רוב עבודותיו. ציור שצויר על ידי רוסלי בשביל הכנסייה של אנונציאטה, עם דמויות מהאס-אס ברברה, מתיו והמטבילים, נמצא באקדמיה של פירנצה.
רוסלי גם בילה קצת זמן בלוקה, שם הוא צייר עבודות בשביל מספר כנסיות. ציור שיוחס אליו לקוח מכנסיית סנט גירולמו שבפייזולה, ונמצא כיום בגלריה הלאומית בלונדון. הציור הוא מזבח גדול, שבמרכזו נמצא הירונימוס, במדבר, כורע ברך לפני צלב, ובצדדיו עומדות דמויות כמו דמסוס הראשון, אוסביוס הקדוש, פאולה הקדושה ואוסטוכיום הקדוש; הדמויות בציור מעוצבות בכבוד רב.
ב-1480, רוסלי, יחד עם עוד אמנים, כמו סנדרו בוטיצ'לי, פייטרו פרוג'ינו, דומניקו גירלנדיו ואחרים, נקראו על ידי סיקסטוס הרביעי לרומא, כדי לעבוד על עיצוב קירות הקפלה הסיסטינית. רוסלי ומשתפי הפעולה שלו (כולל חתנו פיירו די קוזימו) השלימו שניים או שלושה פרסקאות: "הירידה מהר סיני","הסעודה האחרונה" ואולי גם "הדרשה על ההר". הציור "מעבר הים האדום" מיוחס בדרכים שונות אליו, אל גירלנדיו, או אל ביאג'יו ד'אנטוניו.
ג'ורג'ו וזארי כתב ביצירותיו "חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר", שבשונה משאר הציירים, שעקבו אחר השיטה הרגילה והנפוצה של הפרסקו, רוסלי השתמש בצבעים בהירים יותר, הכוללים זהב, וטריק זה הוא זה שנתן לו את ההערכה מסיקטוס הרביעי (שלא היה מומחה גדול באמנות, לפי וזארי).
בגמלדה-גאלרי שבברלין, ישנם שלושה ציורים שנעשו על ידו: "הבתולה בפאר", "קבורת ישו" ו"טבח התמימים". תלמידו הראשי היה פיירו די קוזימו ובין תלמידיו היו גם פרא ברתולומאו אנג'לו די דונינו וג'ובאני בטיסטה וואני.
לפי וזארי, רוסלי מת ב-1484, אך זו היא טעות, מכיוון שידוע היה שהוא היה בחיים ב-25 בנובמבר 1506.
עבודות נבחרות

הסעודה האחרונה, הקפלה הסיסטינית
הדרשה על ההר, הקפלה הסיסטינית
האדרת ישו, טמפרה על עץ, המוזיאון הלאומי בורוצלב
הערות שוליים

↑  אורלנדי, פילגרינו אנטוניו; גווריאנטי, פיטר (1719),Abecedario pittorico נאפולי, עמוד 61.
↑  אורלנדי, עמוד 238.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267096005171  PLWABN: 9811523536405606  BNE: XX4801451  BnF: cb15045509c (data)  GND: 119404559  ISNI: 0000 0000 6635 112X  LCCN: nr96006873  NTA: 238473945  RKD: 68342  SNAC: w6p575dv  SUDOC: 115863419  ULAN: 500028437  VcBA: 495/72559  VIAF: 69214973   WorldCat (עם VIAF): 69214973
קושטאקה

קושטאקה או קושדאחאה (באנגלית: Kushtaka או Kooshdakhaa, בתרגום מילולי לעברית: "איש-לוטרת יבשה") הם יצורים משני צורה מיתיים הנמצאים בפולקלור של עמי הטלינגיט בחוף של הפסיפיק נורת' וסט באמריקה הצפונית.
הם דומים ל"וואטסה (Watsa) של עמי טס'מסיין (Ts'msyen), נאט'ינה של העם הילידי דנא'ינה שנמצא בדרום מרכז אלסקה, ואוראיולי של היופ'יק במערב אלסקה".
מבחינת פיזית, קושטאקה מתוארים כמשני צורה שמסוגלים להפוך לצורה אנושית, לצורה של לוטרה ובפוטנציה, גם לצורות אחרות. בכמה סיפורים, קושטאקה מסוגלים ללבוש צורה של כל מיני הלוטרות; בסיפורים אחרים, הם יכולים להפוך רק למין אחד. בכמה סיפורים, קושטאקה הם יצורים אכזריים ששמחים להוליך את ספני הטלינגיט המסכנים אל מותם. באחרים הם ידידותיים ועוזרים, לעיתים קרובות מצילים את האבודים ממוות בקיפאון. בסיפורים רבים, קושטאקה מצילים יצור אבוד על ידי הסחתו עם אשליות דמויות לוטרה של משפחתו וחבריו בזמן שהם משנים את צורתו של היצור לקושטאקה, מה שיאפשר לו להתגבר על הקור. מטבע הדברים, זו נחשבת לברכה מעורבת. עם זאת, האגדות לגבי הקושטאקה הן לא תמיד נעימות. באגדות מסוימות נאמר שהקושטאקה מחקים את בכי התינוק או את צרחותיה של אישה כדי לפתות קורבנות לנהר. בהגיעם לשם, הקושטאקה הורגים את האדם וקורעים את גופו, או שהם הופכים אותו לקושטאקה אחר.
האגדות מספרות כי ניתן להדוף את קושאטקה באמצעות נחושת, שתן, כלבים, ובכמה סיפורים – אש.
מכיוון שהקושטאקה טורפים בעיקר ילדים קטנים, יש סברה שהם משמשים את אמהות שבט הטלינגיט כדי למנוע מילדיהן להסתובב לבדם קרוב לאוקיינוס.
נאמר גם שהקושטאקה פולטים שריקה גבוהה בעלת שלושה חלקים, בתבנית של נמוך-גבוה-נמוך.
קושטאקה בספרות המודרנית

קושטאקה מופיעים בספרה של פמלה ריי הוטסון, Legends in Wood: Stories of the Totems באגדה "War with the Land Otter Men" ("מלחמה עם אנשי-לוטרות היבשה"), כמו גם ב-Transformation Masks של פמלה ריי הוטסון. הם גם מופיעים ב-Raven Stole the Moon של גארת שטיין. הארי ד. קולפ מתאר מפגש של כורה עם הקושטאקה במפרץ תומאס בסיפור הקצר "The Strangest Story Ever Told".
הם גם הנושא של רומן האימה הממוקם באלסקה של דייוויד פיירדומניקו, Kushtaka. קושטקות מופיעות גם ברומן של ויליאם ג'יראלדי, Hold the Dark, משנת 2015. הספר השני של סדרת The Twins of Petaybee של אן מק'קפרי, Maelstrom, כולל מינים של לוטרות מים-עמוקים משנות-צורה שמתייחסים אל עצמם כקושטאקה.
הקושטאקה הוא האנטגוניסט העיקרי ברומן "The Beast of Barcroft" של ביל שווייגרט משנת 2015.
כמו כן, הם מתוארים בספר Shamans and Kushtakas: North Coast Tales of the Supernatural מאת מרי ג'יראודו בק.
הערות שוליים

↑  Colp, Harry D. (1953). The Strangest Story Ever Told. Exposition Press.
↑  Pierdomenico, David (15 בפברואר 2015). Kushtaka. Dap Publishing. ISBN 978-0-692-38046-8. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  McCaffrey, Anne; Scarborough, Elizabeth Ann (26 בדצמבר 2006). Maelstrom: Book Two of The Twins of Petaybee. Random House Publishing Group. pp. 129–. ISBN 978-0-345-49736-9. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Schweigart, Bill (17 בנובמבר 2015). "25". The Beast of Barcroft. Random House Publishing Group. ISBN 978-0-8041-8136-5. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Mary Giraudo Beck, Shamans and Kushtakas: North Coast Tales of the Supernatural, Graphic Arts Books, 2003-06-01, ISBN 978-0-88240-971-9. (באנגלית)
קוואריאטס

הקוואריאטס או הקוודיאטס (בלטינית: Quariates or Quadiates) היה שבט גאלי ששכן בעמק קווייראס (אנ'), בהרי האלפים, בתקופת הברזל.
שם

הם מוזכרים כ-Quariates (גם quadr -) על ידי פליניוס הזקן (המאה ה-1 לספירה), וכ-Quadiatium ו-Quariat(ium?) על כתובות.
האטימולוגיה של השם לא ברורהה. כריסטיאן-ג'וזף גויאונווארצ'ה וקסבייר דלאמארה הציעו לגזור אותו מקלטית (קלחת), עם סיומת - ati (שייך ל). אלכסנדר פלילייב מציין כי רפלקס ה-q-קלטי נותר בעייתי בתרחיש זה.
אזור קווירס, שהטירה שלו מתועדת כקוודראטום במאה ה-12, עשוי שנקרא על שם השבט הגאלי.
גאוגרפיה

הקוואריאטס שכנו בעמק קווייראס, בהרי האלפים. הטריטוריה שלהם הייתה ממוקמת דרומית לבריגיאני, מזרחית לסגובי, וצפונית לקטוריגס ולוונני.
היסטוריה

הם מופיעים על קשת סוסה, שהוקמה על ידי קוטיוס בשנים 8–9 לפני הספירה.
לקריאה נוספת

Pliny (1938). Natural History. Loeb Classical Library. תורגם ע"י Rackham, H. Harvard University Press. ISBN 978-0674993648.
ביבליוגרפיה

Barruol, Guy (1969). Les Peuples préromains du Sud-Est de la Gaule: étude de géographie historique. E. de Boccard. OCLC 3279201.
Delamarre, Xavier (2003). Dictionnaire de la langue gauloise: Une approche linguistique du vieux-celtique continental. Errance. ISBN 9782877723695.
Falileyev, Alexander (2010). Dictionary of Continental Celtic Place-names: A Celtic Companion to the Barrington Atlas of the Greek and Roman World. CMCS. ISBN 978-0955718236.
Nègre, Ernest (1990). Toponymie générale de la France. Librairie Droz. ISBN 978-2-600-02883-7.
Talbert, Richard J. A. (2000). Barrington Atlas of the Greek and Roman World. Princeton University Press. ISBN 978-0691031699.
הערות שוליים

↑  Pliny. Naturalis Historia, 3:35.
↑  Corpus Inscriptionum Latinarum CIL 5:7321, 12:80.
1 2  Falileyev 2010, s.v. Quariates.
↑  Delamarre 2003, p. 247.
↑  Nègre 1990, p. 1202.
↑  Barruol 1969, pp. 344–346.
↑  Talbert 2000, Map 17: Lugdunum.
↑  Barruol 1969, p. 35.