שלמה סולימן אלסנג'ארי
פיוטיו > מחזור היוצרות לפרשות התורה

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | אִם מֵאַנְשֵׁי חָמָס בָּאוּ בַּאֲבֵדָה  בֵּאַרְתִּי תּוֹלָדוֹת לְהוֹלִידָה  גַּם אַתְּ שְׁכוּלָה וְגַלְמוּדָה  רָנִּי עֲקָרָה לֹא יָלָדָה:  שְׂאִי סָבִיב עֵינַיִךְ לְהֵיכָלֵךְ  הַרְחִיבִי מְקוֹם אָהֳלֵךְ:    אִם מְנַאֲצִי  הִפְרַצְתִּי מְהַלְּכִים בְּאַרְצִי  גַּם אַתְּ וַעֲדִי בָּנַיִךְ לְרִבְצִי  כִּי יָמִין וּשְׂמֹאל תִּפְרֹצִי:  וְאִם מִמֵּךְ נָקְטָה נַפְשִׁי  אַל תִּירְאִי כִּי לֹא תֵבוֹשִׁי:    אִם מִזּוֹעֲקֵי סוּר לִגְאוֹת  חִיַּלְתִּי בְּכָל יְצִיאוֹת  גַּם אַתְּ טוּסִי צְבָאוֹת צְבָאוֹת  כִּי בֹעֲלַיִךְ עֹשַׂיִךְ יְיָ צְבָאוֹת:  לְמַעַן הֱיוֹתֵךְ מִקֹּצֶר רוּחַ  כִּי כְאִשָּׁה עֲזוּבָה וַעֲצוּבַת רוּחַ:    אִם מִיּוֹם זַעַם לְפַלְּצֵךְ  כָּסַפְתִּי לְגוֹנֵן אַרְצֵךְ  גַּם אַתְּ לְרֶגַע קָטֹן אִם עָזַבְתִּי רִבְצֵךְ  וּבְרַחֲמִים גְּדוֹלִים אֲקַבְּצֵךְ:  יַעַן כִּי בְּשֶׁצֶף קֶצֶף עֲזַבְתְּיךְ  וּבְחֶסֶד עוֹלָם רִחַמְתִּיךְ:    אִם מִמְּנַאֲצִים לְמוּלִי  נִשְׁבַּעְתִּי בְּלִי הֱיוֹת עוֹד מַבּוּלִי  גַּם אַתְּ סוֹכַכְתִּיךְ מִקְּצִיפַת מִלּוּלִי  כִּי מֵי נֹחַ זֹאת לִי:  מֵאִתֵּךְ חַסְדִּי לֹא יָמוּשׁ לְהַנְאוֹת  כִּי הֶהָרִים יָמוּשׁוּ וְהַגְּבָעוֹת:    אִם מֵעוֹשֵׂי רִשְׁעָה וְזִמָּה  פִּלַּטְתִּי נֹחַ לְנַחֲמָה  גַּם אַתְּ צַפִּי לְיוֹם נֶחָמָה  עֲנִיָּה סֹעֲרָה לֹא נֻחָמָה:  נַחֵם אֲנַחֵם אָשְׁיוֹתַיִךְ  וְשַׂמְתִּי כַּדְכֹד שִׁמְשֹׁתַיִךְ:    אִם מִקּוֹמְטֵי עַצְמָם לְפָנַי  רִבִּיתִי בְּכָל דּוֹרוֹת לְפָנַי  גַּם אַתְּ שִׁוִּיתִיךְ לְעֵינַי  וְכָל בָּנַיִךְ לִמּוּדֵי יְיָ:  עַתָּה תִּגּוֹנָנִי  בִּצְדָקָה תִּכּוֹנָנִי:    אִם מִתּוֹתֶרֶת מְחִיַּת מַבּוּל מַיִם  תַּתִּי עַל רְקוּעַת מַיִם  גַּם אַתְּ תִּשְׁמְעִי עֵת יֵצְאוּ מַיִם  הוֹי כָּל צָמֵא לְכוּ לַמַּיִם:  סוּף כְּבָקַעְתִּי לִגְאוּלַי  הַטּוּ אָזְנְכֶם וּלְכוּ אֵלַי: | “ |

|  –  רבי שלמה סולימן אלסנג'ארי, 'זולת' לפרשת נח |  –  רבי שלמה סולימן אלסנג'ארי, 'זולת' לפרשת נח |  |
כאמור, מקום מרכזי בין פיוטיו של אלסנג'ארי הוא מחזור היוצרות לפרשות השבוע. באופן בסיסי, מייצג מחזור זה את התבנית הקלאסית של מערכת היוצר, הכוללת שבעה פיוטים, לכל ברכות קריאת שמע: גוף יוצר, אופן, מאורה (גם 'מאורות'), אהבה, זולת (גם 'אמת'), מי כמוך, וה' מלכנו. מערכת זו אינה חידוש של אלסנג'ארי, ובכך הוא צועד בעקבות ההרכב המסורתי של מערכת היוצר, כפי שהתקבע בראשית הפיוט, בתקופה הקדם-קלאסית. מחזור היוצרות של אלסנג'ארי הוא מחזור היוצרות לפרשות התורה הקדום ביותר שחלקים נרחבים ממנו הגיעו לידינו, והפייטן הקדום ביותר שכמות ניכרת של פיוטי יוצר שרדה ממורשתו הפייטנית. בשל כך, נחשב אלסנג'ארי למייצג המובהק של מערכת היוצר הסטנדרטית, כפי שעוצבה במאות ה-9 וה-10.
היוצרות לפרשות השבוע מגובשים כמחזור (קורפוס) אחד, ולכן מתעצבים בדרך כלל בתבניות דומות זה לזה. עם זאת, שלא כפייטנים אחרים שמחזורי היוצרות שלהם לפרשות כתובים כולם בתבנית מדויקת וקפואה, המחזור של אלסנג'ארי כן מתאפיין בגיוון בין תבניות שונות ברבים ממרכיבי המערכת. לעיתים הוא נהג גם לשכתב את פיוטיו שלו בנוסח חדש. מאחר שאלסנג'ארי הוא הראשון שנותרו ממורשתו כמות נכבדת של מערכות יוצר שלמות, סברו בעבר כי הוא עצמו זה שעיצב את התבנית המקובלת של מערכת היוצר. אולם, נראה כי למרבית פרטי התבנית ביוצרותיו ישנם שורשים בפיוטים שקדמו לו, וכי הוא התבסס בעיקר על מסורות פייטניות מן התקופה הקלאסית. מאידך גיסא, חידושים שונים, כגון פיוטי 'מצדר' כהקדמה למערכת היוצר, שיופיעו אצל פייטנים מאוחרים, אינם קיימים ביוצרותיו.
גוף היוצר של אלסנג'ארי בנוי תמיד בתבנית דמוית 'קיקלר', הכוללת כמעט תמיד ארבעה גושים של שלוש מחרוזות בנות שלושה טורים. בין גוש לגוש ישנה מחרוזת משולשת המסתיימת במילה "קדוש". גופי היוצר מפייטים תמיד את פרשת השבוע, והטור השלישי בכל מחרוזות הוא פסוק מן הפרשה. לעיתים הפסוקים מצוטטים ברצף מתחילת הפרשה, ולעיתים מדלג הפייטן בין פסוקים שונים בפרשה. מחרוזות הקדוש בדרך כלל חורגות מרצף הפיוט הרגיל, ומסכמות באופן כלשהו את שנאמר במחרוזות הרגילות. פיוטי האופן מתארים כרגיל את פעילות המלאכים, ובנויים באחת משתי תבניות: לעיתים הוא נבנה במחרוזות מרובעות, ולעיתים במחרוזות משולשות עם מחרוזת בינים, בדגם הקרוב לדגם הקיקלר שתואר בגוף היוצר (אך ללא פסוקים). פיוטי המאורה והאהבה בנויים תמיד כמחרוזת מרובעת אחת, המזכירה בסופה את עניין הברכה (אור במאורה, ואהבת ה' לעמו באהבה), ולאחריה באה שרשרת פסוקים וחתימת הברכה. בפיוטי הזולת גיוון אלסנג'ארי בין תבניות שונות: לעיתים בנוי הזולת ממחרוזות ארוכות שני שמונה או שבעה טורים קצרים. מנהג אחר הוא זולת במחרוזות מרובעות, כאשר הטור הרביעי הוא פסוק מן ההפטרה. דגם נוסף הוא ה'מסדס' (בערבית: משושה): מחרוזות מרובעות, שלאחריהן שני טורים הנאמרים בידי מקהלה. סיום הזולת רומז בדרך כלל לקריעת ים סוף ושירת הים, כמתבקש ממיקומו בתפילה. פיוט ה"מי כמוך" עוסק בדרך כלל בשבחים לה', וגם לו תבניות מגוונות. המבנה הרווח הוא מחרוזות מרובעת החתומה באקרוסטיכון 'שלמה', או שלוש מחרוזות מרובעות באקרוסטיכון אלפביתי. פיוט 'ה' מלכנו' עוסק תמיד בבקשה לגאולה. לעיתים הוא בנוי בתבנית מקבילה ל'מי כמוך': מחרוזות מרובעת אחת או שלוש, אך פעמים רבות פיצל אלסנג'ארי את הפיוט לשני חלקים: 'ה' מלכנו' ו'ועד מתי'.
בניגוד למבנה הקלאסי של מערכת היוצר, ביוצרות רבים פיצל אלסנג'ארי את הפיוט האחרון לשני חלקים: 'ה' מלכנו', ואחריו, חלק נוסף, שמיני במערכת כולה, הקרוי 'ועד מתי'. המבנה הרווח של פיוט מפוצל זה הוא חמישה טורים לכל חלק, החתומים יחד 'שלמהס/ולימן' (הו' נוצרת מהפתיחה "ועד מתי"). אף שלהארכת הפיוט האחרון במערכת היוצר ולהכפלתו יש רמזים כבר בפיוטיו רבי אלעזר בירבי קליר, משערים כי עיצובו של ה'ועד מתי' כפיוט עצמאי, וקביעתו כמרכיב שמיני של מערכת היוצר, הם חידוש של רבי שלמה סולימן אלסנג'ארי, שבעקבותיו הלכו שאר הפייטנים.