stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טרי דה לה מסה אלן
עיטורים ומדליות צבאיות

בין העיטורים הצבאיים של מייג'ור גנרל טרי דה לה מסה אלן האב הם הבאים:
מדליית השירות המצוין עם אשכול עלי אלון
כוכב הכסף
לגיון ההצטיינות
לב הארגמן עם אשכול עלי אלון.
מדליית שירות הגבול המקסיקני
מדליית הניצחון במלחמת העולם הראשונה
מדליית צבא הכיבוש של גרמניה
מדליית שירות ההגנה האמריקאי
מדליית המערכה האמריקאית
מדליית מערכה אירופית-אפריקאית-מזרח תיכונית עם שישה כוכבי מערכה
מדליית הניצחון במלחמת העולם השנייה
מדליית צבא הכיבוש
עמית כבוד במסדר האמבט - בריטניה
לגיון הכבוד - צרפת
צלב המלחמה עם מדליות דקל - צרפת
מדליית סן מייל- צרפת
עיטור סובורוב דרגה שנייה (זהב) - ברית המועצות
אגרוקומרץ

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 מיקום המטה:  וליקה קלדושה 
 
אגרוקומרץ היא חברת מזון שבסיסה בווליקה קלדושה, בוסניה והרצגובינה, עם פעילות לשעבר המשתרעת על פני כל אזור יוגוסלביה לשעבר. החברה זכתה להכרה בין-לאומית בסוף שנות ה-80 עקב שערוריית שחיתות הידועה בשם פרשת אגרוקומרץ. במהלך המלחמה בבוסניה והרצגובינה, פיקרט אבדיץ', המנכ"ל של החברה, השתמש בעושרו ובהשפעתו הפוליטית כדי להקים את המחוז האוטונומי של מערב בוסניה, מדינה לא מוכרת.
צמיחה ראשונית

אגרוקומרץ ממוקמת באזור שהוכנס למצור כלכלי על ידי המפלגה הקומוניסטית היוגוסלבית מיד לאחר מלחמת העולם השנייה.[דרוש מקור] באותה עת, החברה כללה חווה אחת הגובלת בקרואטיה.
בשנות ה-70, עם הנשיא החדש שלה פיקרט אבדיץ', החלה אגרוקומרץ לצמוח על ידי יצירת קשרים עם חקלאים באזורים הסמוכים, בניית חוות תרנגולות ואספקת מקומות עבודה לאלפי מובטלים באזור.
זמן קצר לאחר מכן הפכה אגרוקומרץ לנושא מרכזי בכל ההיבטים של החיים המקומיים. עם השפעה חיובית על העובדים והציבור, כמו גם עם ההשקעות שלה, אגרוקומרץ הפכה את האזור הזה לאחד האזורים המתקדמים ביותר ביוגוסלביה. במשאבים משלה בנתה אגרוקומרץ כבישים באזורים הרחוקים ביותר של האזור, סיפקה אספקת מים כמעט לכל בית באזור, השקיעה במערכת החינוך על מנת לרכוש עובדים בעלי השכלה גבוהה.
בשנות ה-80 היו לחברה מיליוני תרנגולות, אלפי תרנגולי הודו, אלפי ארנבות חקלאיות, ייצור מיונז, ייצור משקאות חריפים, הודו, סלמי, ייצור צהריים, ייצור שוקולד, פטריות, וכן בעלות על יחידות אחסון קר ויבש. עם למעלה מ-13,000 עובדים, משאיות משלה להפצת מוצרים, שירות הובלה לעובדים ולציבור, מוניטין כוכבים באיכות המוצרים בכל רחבי אירופה ואף יותר, אגרוקומרץ נחשבה לחברה מצליחה ולענקית ייצור מזון.
פרשת אגרוקומרץ

פרשת אגרוקומרץ התפרסמה באוגוסט 1987, לאחר מאמר שפורסם ב-15 באוגוסט 1987 בעיתון בורבה מבלגרד, שבו הואשמה החברה בהנפקת שטרות חוב ללא כיסוי. גם המועצה המבצעת של הרפובליקה הסוציאליסטית של בוסניה והרצגובינה פרסמה פתק בנוגע למקרה. עד מהרה נפתח קמפיין תקשורתי נגד פיקרט אבדיץ', והאחים חמדיה והאקיה פוזדראץ, שהואשמו בחסות פוליטית על אבדיץ', ונחשבו לאשמים העיקריים בכניסתו של אבדיץ' למערכת הפיננסית.
נשיאות הוועד המרכזי של ליגת הקומוניסטים של בוסניה והרצגובינה (CK SK BiH) קיימה מושב מורחב ב-31 באוגוסט 1987 שדנה באי סדרים עסקיים של אגרוקומרץ החמוצה. אפילו באפריל, הנשיאות של CK SK BiH ביקשה ממוסדות הרפובליקה לבדוק את הסטטוס הלגיטימי בתוך אגרוקומרץ. בקשה זו למוסדות הרפובליקה הוגשה לאחר שמזכירות הרפובליקה לענייני פנים (RSUP) הזהירה מפני התופעה הרחבה של אי-סדרים עסקיים, שימוש לרעה, שוחד, שחיתות ושימוש בלתי הולם בכספים. נשיאות ה-CK SK BiH ביקשה מארגוני המפלגה בווליקה קלדושה ובקזין להימנע ממעשים לא חוקיים ולנתח את הסטטוס המלא. עם זאת, עקב אי שיתוף פעולה של המבנים העסקיים של אגרוקומרץ וסירוב למסור את המידע, המועצה המבצעת של האספה של הרפובליקה הסוציאליסטית בוסניה והרצגובינה הקימה קבוצה מיוחדת על מנת לחקור את המצב הכלכלי-פיננסי של אגרוקומרץ.
מציאת הקבוצה המיוחדת זעזעה את כל הציבור היוגוסלבי. הוועד המרכזי של SK BiH התייחס לפעילות המחלקות העסקיות של אגרוקומרץ כ"אנטי ניהול עצמי" ו"טכנוקרטיות", וביקש לגרש את פיקרט אבדיץ' מהוועד המרכזי, פיטוריו מהמועצה הפדרלית של היוגוסלביה. והדחה מתפקיד נשיא הוועדה העסקית של אגרוקומרץ. השלטונות דרשו חקירה לגבי אחריותם של קומוניסטים ברדיפת הציבור של הרפובליקה, שירות חשבונאות המדינה, הבנק העממי ובנק העסקים Sarajevo – Udružena banka (אנגלית: United Bank), מכיוון שהם הראו חוסר יוזמה בגילוי אי-סדרים והגנה על חוקיות ורכוש המדינה.
במלחמה

כאשר פרצה המלחמה בשנות ה-90, אבדיץ' יצר את המחוז האוטונומי של מערב בוסניה, ישות עצמאית בפועל שהתקיימה בפינה הצפון-מערבית של הרפובליקה של בוסניה והרצגובינה בין השנים 1993 ל-1995. אגרוקומרץ הייתה אבן הפינה של כלכלתה.
אחרי המלחמה

החברה המקורית התקפלה לאחר המלחמה, אך הוקמה מחדש בשם אגרוקומרץ ד.ד. ווליקה קלאדושה על ידי עובדים לשעבר בשנת 1999 בשיתוף עם חברת גאדז'ו קומרץ מסרייבו, שהתמחתה בייצור ביסקוויטים של המותג העליון. אף על פי שהחברה ייצאה את מוצריה לארצות הברית, אוסטרליה וקנדה, היא נאבקה כלכלית ולאחר מכן הובאה לשליטת המדינה. אגרוקומרץ נמכרה על ידי המדינה ב-2014, אך דיווחה על בעיות במשיכת קונים.
בשנת 2017 דווח כי החברה נרכשה על ידי AC Food, חברה מקבוצת המזון והטקסטיל AS Group שבסיסה בסרייבו והתאוששה כלכלית, והמשיכה לייצר ביסקוויטים, שוקולד ומוצרי ממתקים אחרים, עם תוכניות לייצור של בשר, עופות וביצים משנת 2018. מוצרים נוספים כמו ממרח אגוזי לוז מאזה וחפיסת שוקולד קרמיפן נחשפו לאחרונה.
הערות שוליים

↑  "Agrokomerc d.d. - in bankruptcy proceedings - SeeNews - Business intelligence for Southeast Europe". seenews.com. נבדק ב-29 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Prodata zaplijenjena imovina Agrokomerca". PUFBIH.ba. נבדק ב-29 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Agrokomerc Na Listi Za Privatizaciju U 2014. Godini, RTVUSK
↑  "Agrokomerc on the feet, packed three hundred millionth "Tops"". PRO-PATENT.BA. נבדק ב-29 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "AS Group from Tesanj to take over Agrokomerc?". Sarajevo Times (באנגלית אמריקאית). 24 במרץ 2017. נבדק ב-29 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Domestic Company Agrokomerc: After Tops comes Emina Coffee". Sarajevo Times (באנגלית אמריקאית). 5 בנובמבר 2017. נבדק ב-29 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Domestic Company presented Maza Cream, most popular during 1980s". Sarajevo Times (באנגלית אמריקאית). 26 בדצמבר 2018. נבדק ב-29 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n90704444  VIAF: 139688160   WorldCat (עם VIAF): 139688160 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אגרוקומרץ".
אימאן

ערך זה עוסק בדוגמנית-על סומלית, שחקנית ויזמת. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  25 ביולי 1955 (בת 69) מוגדישו, סומליה 
 שם לידה:  Zara Maxamed Cabdulmajiid 
 מדינה:  ארצות הברית, סומליה 
 מקום מגורים:  מנהטן 
 השכלה:  אוניברסיטת ניירובי 
 מעסיק:  ארצות הברית 
 השקפה דתית:  אסלאם 
 בן או בת זוג:  ספנסר הייווד (1977–פברואר 1987)  דייוויד בואי (1992–10 בינואר 2016) 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  מאה הנשים של אוקיי אפריקה (2017)  פרס המהגרים הגדול (2006) 
 destinationiman.com
 
אימאן מוחמד עבדולמג'יד (בסומלית:  Iimaan Maxamed Cabdulmajiid, בערבית: ايمان محمد عبد المجيد, באנגלית: Iman Mohamed Abdulmajid, נולדה ב-25 ביולי 1955), הידועה בשם אימאן (משמעות המילה בערבית: "אמונה"), היא דוגמנית-על סומלית, שחקנית ויזמת. חלוצה בתחום הקוסמטיקה האתנית. ידועה גם בשל פעילות הצדקה שלה. אלמנתו של דייוויד בואי ואם בתו.
קורות חייה

אימאן נולדה במוגדישו שבסומליה בשם זארה מוחמד עבדולמג'יד (בסומלית: Zara Maxamed Cabdulmajiid; באנגלית: Zara Mohamed Abdulmajid) למריאן ולמוחמד עבדולמג'יד. אביה היה דיפלומט וכיהן כשגריר סומליה בערב הסעודית, ואמה הייתה גינקולוגית. לאימאן שני אחים: אליאס ופייסל, ושתי אחיות צעירות: אידיל ונאדיה. אימאן התחנכה במצרים ובקניה, שם למדה מדעי המדינה באוניברסיטת ניירובי. היא מוסלמית ודוברת חמש שפות באופן שוטף: סומלית, ערבית, איטלקית, צרפתית ואנגלית.
קריירה > דוגמנות

בעודה לומדת באוניברסיטה, אימאן נתגלתה על ידי הצלם האמריקני פיטר בירד ובשל כך עברה להתגורר בארצות הברית - כדי להתחיל את קריירת הדוגמנות שלה. עבודת הדוגמנות הראשונה שלה הייתה לירחון האופנה "ווג" בשנת 1976. עד מהרה הופיעה בשערי מגזיני אופנה יוקרתיים רבים וביססה את מעמדה כדוגמנית על.
עם צווארה הארוך, קומתה הגבוהה, גזרתה הצנומה, מבטאה האקזוטי וגוון הברונזה של עורה, אימאן זכתה להצלחה מסחררת בעולם האופנה אף על פי שהיא עצמה מעידה כי מראה הוא סומלי טיפוסי. אימאן הפכה להשראה של מעצבים בולטים כגון: הלסטון, ג'אני ורסצ'ה, קלווין קליין, איסי מיאקי, דונה קארן ובייחוד איב סן-לורן.
קריירה > קולנוע וטלוויזיה

לאימאן יש מספר הופעות קטן כשחקנית מזדמנת בסרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה. הופעתה הראשונה הייתה בסרט בריטי בשנת 1979 בשם "הגורם האנושי".
בשנת 1985 הופיעה בסרט זוכה האוסקר - "זיכרונות מאפריקה" לצד רוברט רדפורד ומריל סטריפ.
ב-1987 שיחקה בסרט "ללא מוצא" No Way Out לצד קווין קוסטנר.
בשנת 1991 שיחקה בסרט "במסע בין כוכבים 6: הארץ הלא נודעת", גם גילמה חייזרית בעלת יכולת לשנות את הופעתה לצד ויליאם שאטנר. באותה שנה גילמה את שיילה לנדרו בסרט הקומדיה "מסיבה פרועה 2".
ב-1992, הופיעה בקליפ של מייקל ג'קסון - Remember the Time, לצידם של ג'קסון, אדי מרפי והכדורסלן מג'יק ג'ונסון.
אימאן הופיעה בשני פרקים של "מיאמי וייס". היו לה הופעות אורח בסדרות "כחום הלילה", "Back in the World" ו-"Love At First Sight".
בשנת 2000 הייתה מארחת של סדרת הריאליטי "פרויקט מסלול (קנדה)".
בשנת 2010 השתתפה בסדרת ריאליטי נוספת בשם "The Fashion Show", ביחד עם חברה, המעצב איציק מזרחי.
עיסוקים נוספים > אימאן קוסמטיקה

לאחר שני עשורים של דוגמנות, פתחה אימאן חברת קוסמטיקה בשנת 1994 שהתמקדה בתמרוקים לבעלות גוון עור כהה כשלה. באותה התקופה הביקוש לכך היה רב וההיצע נמוך. אימאן השתמשה בניסיון שרכשה בערבוב חומרים כדי לייצר לעצמה תמרוקים והמוצרים הנמכרים בחברה הם פרי פיתוחה האישי, כמו כן, אימאן היא הפרזנטורית של החברה. נכון לשנת 2010 החברה שווה 25 מיליון דולר.
עיסוקים נוספים > Global Chic

בעקבות פרסומה הרב פנה לאימאן בשנת 2007 המנכ"ל של חברת HSN וביקש ממנה ליצור קולקציית בגדים. הקולקציה הראשונה שלה הושפעה מילדותה במצרים והדוגמנות עבור הלסטון. כיום, קולקציית התכשיטים שלה היא אחת מהארבע הנמכרות ביותר מבין 200 מותגים שמחזיקה חברת HSN.
עיסוקים נוספים > אוטוביוגרפיה

בשנת 2001 הוציאה לאור את האוטוביוגרפיה שלה בשם: I am Iman, המגוללת את קורותיה ומעלה טענות על גזענות בארצות הברית.
חיים פרטיים

אימאן נישאה בגיל 18 ליזם סומלי והתגרשה כעבור כמה שנים. ב-1977 נישאה לכדורסלן האמריקני ספנסר הייווד וב-1978 נולדה להם בת. ב-1987 התגרשה. ב-1992 נישאה לזמר הבריטי דייוויד בואי שנפטר בינואר 2016. ב-2000 נולדה בתם.
ראו גם

בת'אן הרדיסון
נעמי קמפבל
הערות שוליים

↑  עמליה רוזנבלום, ניו יורק, אשת קסם שחור, באתר nrg‏, 1 בינואר 2002
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 12386948X  ISNI: 0000 0000 7263 3502  LCCN: no96042287  MusicBrainz: 1fc78551-2ddf-47c2-af90-91fcc48ec3a8  SNAC: w6v19qx4  SUDOC: 110868935  VIAF: 60002248   WorldCat (עם VIAF): 60002248
Everybody's Got Something to Hide Except Me and My Monkey

| --- | --- |

 שיר בביצוע הביטלס
 מתוך האלבום The Beatles
 יצא לאור:  22 בנובמבר 1968
 תאריך הקלטה:  27 ביוני ו-1, 23 ביולי 1968
 סוגה:  הארד רוק, פרוטו פאנק
 שפה:  אנגלית 
 אורך:  2:24
 חברת תקליטים:  אפל רקורדס
 כתיבה:  לנון-מקרטני
 לחן:  ג'ון לנון, פול מקרטני 
 הפקה:  ג'ורג' מרטין
 
Everybody's Got Something to Hide Except Me and My Monkey הוא שיר של להקת הרוק הבריטית הביטלס שנכתב על ידי ג'ון לנון והקרדיט ניתן ללנון-מקרטני. הוא יצא באלבומם משנת 1968 הקרוי על שם הלהקה (ידוע גם כאלבום הלבן). מילות השיר מכילות אמרות שהביטלס שמעו ממהרישי מהש יוגי, איתו למדו מדיטציה טרנסצנדנטלית בהודו בתחילת 1968. שם השיר הוא הארוך ביותר שניתן לשיר כלשהו של הביטלס.
הקלטה

דמו של השיר שלא יצא לאור, הוקלט בביתו של ג'ורג' האריסון במאי 1968, הכולל כלים אקוסטיים, ובשירה המושרת באוקטבה נמוכה יותר מאשר הגרסה שיצאה לאור. הגרסה הסופית של השיר הוקלטה באולפני אבי רוד ב-27 ביוני 1968, ותהליך האובר-דאבינג נעשה ב-1 ביולי של אותה שנה.
גרסאות כיסוי

המוזיקאי פאטס דומינו ביצע גרסת כיסוי לשיר בשנת 1969.
להקת The Feelis ביצעה גרסת כיסוי לשיר באלבום הבכורה שלהם, Crazy Rhythms משנת 1980.
כשמגזין מוג'ו הוציא לאור אלבום מחווה בו מבצעים אמנים מודרניים את כל שירי האלבום הלבן. גרסת הכיסוי לשיר זה בוצעה על ידי My Brightest Diamond.
ביצוע

ג'ון לנון - זמר, גיטרה מלווה, כלי הקשה, מחיאות כפיים
פול מקרטני - שירה מלווה, גיטרת בס, פעמון, כלי הקשה, מחיאות כפיים
ג'ורג' האריסון - שירה מלווה, גיטרה מובילה, כלי הקשה, מחיאות כפיים
רינגו סטאר - תופים, כלי הקשה, מחיאות כפיים
הערות שוליים

↑  "73 - 'Everybody's Got Something to Hide Except for Me and My Monkey'". 100 Greatest Beatles Songs. Rolling Stone. נבדק ב-17 ביוני 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  The White Album Recovered 2 - Track Listing | Mojo Cover CDs - The Definitive List
| הביטלס |
| --- | --- | --- |
ג'ון לנון • פול מקרטני • ג'ורג' האריסון • רינגו סטאר
פיט בסט • סטיוארט סאטקליף • לנון-מקרטני
| אלבומי אולפן | Please Please Me‏ (1963) • With the beatles‏ (1963) • A Hard Day's Night‏ (1964) • Beatles for Sale‏ (1964) • !Help‏ (1965) • Rubber Soul‏ (1965) • Revolver‏ (1966) • Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band‏ (1967) • Magical Mystery Tour‏ (1967) • The Beatles‏ (1968) • Yellow Submarine‏ (1969) • Abbey Road‏ (1969) • Let It Be‏ (1970) |  |
| סרטים | ‏A Hard Day's Night‏ (1964) • !Help‏ (1965) • Magical Mystery Tour ‏(1967) • Yellow Submarine ‏ (1968) • Let It Be ‏(1970) • The Beatles: Get Back ‏(2021) |  |
| הנהלה | אלן ויליאמס • בריאן אפשטיין • אלן קליין • אפל רקורדס |  |
| הפקה | ג'ורג' מרטין • ג'ף אמריק • פיל ספקטור • נורמן סמית' • אלן פרסונס • אולפני אבי רוד |  |
| ערכים נוספים | ערכים נוספים |  |
|  | The Quarrymen • ביטלמניה • ריצ'רד לסטר • תאוריית הקשר על מותו של פול מקרטני • מסע הקסם המסתורי • קלאוס פורמן • יוקו אונו • אנתולוגיה • רצח ג'ון לנון • LOVE • פיליפ נורמן • סיד ברנשטיין • החיפושית החמישית • הופעת הביטלס על הגג • פירוק הביטלס |  |
דיסקוגרפיה של הביטלס • שירי הביטלס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 0a80240a-d1b2-3e1d-bfa1-20d53509116c
אתר קראסני בור

צו הוועד המנהל של מועצת הצירים העממיים של לנינגרד על הקמת "אתר הבדיקה הניסויי האדום קראסני בור", 1969.
שרפה באתר, 2008
שרפה באתר, 2014.
פסולת נוזלית באתר, 2015
מבנים אדמיניסטרטיביים וחדרי שירות, 2015.
קרסני בור (Полигон Красный Бор) היא מזבלה לאחסון פסולת רעילה תעשייתית ממפעלים בסנט פטרבורג ובמחוז לנינגרד, למעט פסולת רדיואקטיבית. זהו המפעל היחיד לפינוי פסולת תעשייתית מסוכנת בצפון מערב רוסיה. המזבלה ממוקמת במחוז המשנה טוסנו שבמחוז לנינגרד, בסמוך לכפר קרסני בור, ליד קולפינו וסנקט פטרבורג.
כשני מיליון טונות של פסולת רעילה נמצאים בשטח האתר, שנאספו במשך 50 שנה (מאז 1969) מכל רוסיה ואף מהמדינות הבלטיות. שטח הקבורה מיצה את שטחו המיועד ומהווה איום סביבתי על סנקט פטרבורג.
שריפות מתלקחות באופן קבוע במזבלה, מלוות בשחרור כימיקלים מסוכנים לאטמוספירה. נרשמו הפרשות של שפכים לא מטופלים מהאשפה ובגין הפרות שיטתיות של חוקים סביבתיים בסילוק ופינוי פסולת, השירות הפדרלי להגנת הסביבה קנס שוב ושוב את הארגון המנהל את האתר. בדצמבר 2019 האתר הועבר לידי הממשל הפדרלי ובשיתוף פעולה עם ממשלת מחוז לנינגרד בכוונתו לפעול לפינוי וניקוי האתר.
ב-10 באפריל 2019, אישר נשיא רוסיה ולדימיר פוטין את ההצעה להעביר את אתר קרסני בור למשרד משאבי הטבע של רוסיה כדי לפעול למיגור הנזקים הסביבתיים על חשבון כספי התקציב הפדרלי. בינואר 2020 השלימה עיריית סנקט פטרבורג את העברת המזבלה לבעלות פדרלית על מנת להפחית את הנטל על תקציב העיר הקשור לתחזוקת המתקן ולהמשיך בעבודות לצמצום השפעתו השלילית על הסביבה.
על פי צו של ממשלת הפדרציה הרוסית, החברה לניהול פסולת רדיואקטיבית של ממשלת הפדרציה הרובית, RosRAO (חלק מהתאגיד הממלכתי Rosatom), אחראית לטיפול בנזק הסביבתי שהצטבר במזבלה של קרסני בור.
הערות שוליים

↑  Гликман А. Г. Свойства зон тектонических нарушений (ЗТН) // журнал «Жизнь и Безопасность», 2004.
↑  Полигон «Красный бор» под Петербургом перейдет в ведение Минприроды // RG.RU
↑  Ликвидацией вреда окружающей среде на полигоне «Красный Бор» займется структура Росатома // ТАСС
↑  Мишустин приступил к реализации плана «Б» с «Красным бором» // журнал ЭкоГрад
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אתר קראסני בור".
האקסרכיה של רוונה

| --- | --- |

 
 מפת האקסרכיה של רוונה בתוך האימפריה הביזנטית בשנת 600
 ממשל
 ראש הרשות המבצעת:  exarch of Ravenna 
 שפה נפוצה:  לטינית 
 עיר בירה:  רוונה
 גאוגרפיה
 יבשת:  אירופה 
 היסטוריה
 תאריכי הקמה:  584 
 תאריכי פירוק:  751 
 ישות קודמת:  הפרפקטור הפראיטוריאני של איטליה
 ישות יורשת:  הרפובליקה של ונציה   מדינת האפיפיור   ממלכת הלומברדים   לונגוברדיה
 
האקסרכיה של רוונה (בלטינית: Exarchatus Ravennatis; ביוונית: Εξαρχάτον τής Ραβέννας), הידועה גם כהאקסרכיה של איטליה, היה מחוז מינהלי של האימפריה הביזנטית הכולל, בין המאות ה-6 ל-8, את השטחים שהיו בסמכות השיפוט של ה-Exarchus של איטליה (exarchus Italiae) שישב ברוונה. המונח משמש בהיסטוריוגרפיה במשמעות כפולה: "exarchate" במובן המחמיר מציין את הטריטוריה הנמצאת בסמכות השיפוט הישירה של האקסרך, כלומר אזור הבירה רוונה, אך המונח משמש בעיקר לציון כל השטחים הביזנטים בחצי האי האיטלקי. לפי המקורות המשפטיים של אותה תקופה, השטחים הללו היוו את מה שנקרא פרובינקיה איטליה, על בסיס העובדה שגם הם, עד סוף המאה ה-7 לפחות, נפלו בסמכות השיפוט של האקסרך ונשלטו על ידי duces או magistri militum תחתיו.
האקסרכיה הוקמה בסביבות שנת 584, השנה שבה קיימת עדות לראשונה על נוכחותו של אקסרך ברוונה, כתוצאה ממצב המלחמה התמידי עם הלומברדים (שבינתיים כבשו מהביזנטים כשני שלישים של חצי האי האיטלקי), מה שגרר בהכרח את המיליטריזציה של איטליה הביזנטית. צורכי המלחמה דחפו את המפקדים הצבאיים לרכז סמכויות, ובכך שללו את הרשויות האזרחיות שאינן מעידות עוד על ידי מקורות החל מהמחצית השנייה של המאה ה-7. כך נעלמה הפרדת הכוחות האזרחיים והצבאיים שהציגו דיוקלטיאנוס וקונסטנטינוס. איטליה הביזנטית חולקה למחוזות צבאיים שונים שנשלטו על ידי duces או magistri militum התלויים באקסרך של איטליה, המושל הצבאי בעל הסמכויות המלאות שנבחר על ידי הקיסר מבין הגנרלים שלו או פקידיו המהימנים כדי למשול ולהגן על השטחים הנותרים בכתב נטוי. מחוזות אלה התפתחו בהדרגה לדוכסויות אוטונומיות יותר ויותר.
החל מהמחצית השנייה של המאה ה-7, הנטיות האוטונומיות של האריסטוקרטיה המקומית והתפקיד הפוליטי הזמני ההולך וגדל של כנסיית רומא הביאו להיחלשות הדרגתית של הסמכות האימפריאלית באיטליה. איטליה הביזנטית התפצלה כעת לסדרה של דוכסויות אוטונומיות מחוץ לשליטתו האפקטיבית של האקסרך, שסמכותו כבר לא השתרעה מעבר לאזור רוונה. סכסוכים פיסקאליים ודתיים בין האפיפיור לביזנטיון האיצו את התפוררות השלטון. הצבאות, שגויסו מהאוכלוסייה המקומית, נטו לקחת את הגנתו של האפיפיור, ולא היססו לצאת נגד האקסרך אם הוא זומם נגד האפיפיור. הלומברדים ניצלו זאת כדי להרחיב את כיבושיהם בניסיון לאחד את איטליה תחת שליטתם. האקסרכיה נפלה בשנת 751 עם הכיבוש הלומברדי של רוונה בידי המלך הלומברדי אייסטולף.
מבוא

בשנת 395 תאודוסיוס הראשון הוריש את כס המלכות של האימפריה הרומית לשני בניו: ארקדיוס היה קיסר המזרח; הונוריוס הפך לקיסר רומא המערבי. האימפריה הרומית לעולם לא תחזור להיות תחת שליט אחד.
הפרפקטור של איטליה סבל מפלישת הברברים במאה ה-5 : הראשון שחצה את האלפים היה אלאריק, מלך הוויזיגותים. הוא הגיע לאקוויליה בשנת 401 ומשם פנה למילאנו, עליה הוא צר בשנה שלאחר מכן. הונוריוס, שכבר לא חש בטוח, עבר לרוונה והקים בה את הבירה החדשה של האימפריה המערבית.
בשנת 476 נפלה רוונה עקב הפיכה צבאית על ידי הגנרל אודואקר, שבראש מיליציה של שכירי חרב הרולים, סקירים, רוגיאנים וטורסילינגים (כלומר המרכיב הגרמני של הכוחות הקיסריים), הדיח את רומולוס אוגוסטולוס והשתלט על העיר. ממלכת אודואקר, הממלכה הרומית-ברברית הראשונה שהתקיימה באיטליה, הייתה קצרת מועד: בשנת 493 הובס אודואקר על ידי מלך האוסטרוגותים, תאודוריך, שהפך לשליט החדש של איטליה. הממלכה האוסטרוגותית החדשה שהוקמה על ידי תאודוריך המשיכה לקיים, כבעבר, את הארגון הפרובינציאלי והמדינה הרומי.
בסביבות אמצע המאה ה-6, הקיסר יוסטיניאנוס הראשון השיק סדרה מרשימה של מסעות לכיבוש מחדש של המערב ובפרט של איטליה. בחצי האי החל הקיסר את המלחמה הארוכה והעקובת מדם נגד האוסטרוגותים. בשנת 540 נכבשה מחדש רוונה, בירת הגותים ומושב המחוז, והביזנטים החלו למנות שם מושלים משלהם. המערכה הארוכה הסתיימה רק בשנים 552–554 עם המשלחת המכרעת של הגנרל נרסס.
ב-13 באוגוסט 554, עם פרסום בקונסטנטינופול על ידי יוסטיניאנוס של pragmatica sanctio pro petitione Vigilii (סנקציה פרגמטית על בקשותיו של האפיפיור ויגיליוס), חזרה איטליה, אם כי עדיין לא הושקטה לחלוטין, לשלטון הרומאי. עם זאת, סיציליה ודלמטיה הופרדו מהמחוז של איטליה: הראשונה לא הפכה לחלק ממחוז כלשהו, בהיותה נשלטת על ידי פראיטור התלוי בקונסטנטינופול, בעוד שהאחרון התווסף לפרפקטור של איליריקום. כתוצאה מכך, בסוף הסכסוך, הפרפקטור של איטליה, שנקרא גם פרובינקיה איטליה על ידי הסנקציה הפרגמטית כאילו כדי להפגין אובדן חשיבות, צומצם לחצי האי האיטלקי בלבד (סרדיניה וקורסיקה, שנכבשו על ידי הוונדלים במהלך המאה ה-6, לאחר כיבושם מחדש של יוסטיניאנוס הם הפכו לחלק מהמחוז הפרטוריאני של אפריקה).
נרסס עדיין נשאר באיטליה עם סמכויות יוצאות דופן וגם ארגן מחדש את המנגנון ההגנתי, המנהלי והפיסקלי. ארבע פיקודים צבאיים הוקצו להגן על המחוז, אחד בפורום יולי, אחד בטרנטו, אחד באזור אגם מאג'ורה וקומו ולבסוף אחד באלפים הקוטיים והגריאנים.
פלישה לוברדית ותגובה ביזנטית

בשנת 568, הלומברדים תחת המלך אלבוין, יחד עם בעלי ברית גרמאניים אחרים, פלשו לצפון איטליה. האזור רק לפני כמה שנים הושקט לחלוטין, וסבל מאוד במהלך המלחמה הגותית הארוכה. הכוחות הביזנטים המקומיים היו חלשים, ולאחר שכבשו כמה ערים, בשנת 569 כבשו הלומברדים את מילאנו. הם כבשו את פאביה לאחר מצור של שלוש שנים בשנת 572 והפכו אותה לבירתם.  בשנים שלאחר מכן הם כבשו את טוסקנה. יוזמות צבאיות אחרות בראשות פארואלד וזוטו חדרו למרכז ודרום איטליה, שם הקימו את דוכסות ספולטו ובנוונטו.  עם זאת, לאחר רצח אלבוין בשנת 573, הלומברדים התפצלו למספר דוכסיות אוטונומיות ("שלטון הדוכסים").
הקיסר יוסטינוס השני ניסה לנצל את הפיצול הלומברדי בשנת 576 על ידי שליחת חתנו, בדואריוס, לאיטליה. עם זאת, הוא הובס ונהרג בקרב,  והמשברים המתמשכים בבלקן ובמזרח הביאו לכך שמאמץ אימפריאלי נוסף לכיבוש מחדש לא היה אפשרי. בגלל הפלישות הלומברדיות, הנחלות הרומיות התפצלו לכמה שטחים מבודדים. בשנת 580, הקיסר טיבריוס השני ארגן אותם מחדש לחמש אפרכיות: האנונריה בצפון מזרח איטליה סביב רוונה, קלבריה, קמפניה, אמיליה והאורביקריה סביב העיר רומא (Urbs).  מה שתהפוך לרפובליקה של ונציה נוצרה בשלב מסוים מתוך חלק משטחה של האקסרכיה. התואר של הדוג'ה של ונציה כלל את הביטוי dux Veneciarum provinciae, שסימן אותו כמחוז של האימפריה הביזנטית.
עד סוף המאה ה-6 סדר הכוחות החדש התייצב בדפוס יציב. רוונה, הנשלטת על ידי האקסרך שלה, שהחזיק בסמכות אזרחית וצבאית בנוסף לתפקידו הכנסייתי, הייתה מוגבלת לעיר, לנמלה ולסביבותיה עד צפונה עד הפו (הטריטוריה הגובלת של הדוכס מוונציה, בשירות אימפריאלי) ודרומה לנהר מארקיה, שמעבר לו שוכנת דוכסות הפנטפוליס על הים האדריאטי, גם היא תחת דוכס המייצג באופן רשמי את קיסר המזרח.