stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דניאל קליגיורי

דניאל קליגיורי (נולד ב-15 בינואר 1988) הוא כדורגלן גרמני ממוצא איטלקי, המשחק כקשר בקבוצת אאוגסבורג מהבונדסליגה.
קריירת מועדונים

קליגיורי ערך את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה, ב-7 בנובמבר 2009, כשפתח עבור קבוצת נעוריו פרייבורג במשחק נגד בוכום. ב-2013, לאחר ארבע עונות בפרייבורג, קליגיורי חתם בשורות וולפסבורג. בינואר 2017 חתם לשלוש שנים בשאלקה 04. עם תום חוזהו בשאלקה, חתם קליגיורי ביוני 2020 באאוגסבורג.
חיים אישיים

קליגיורי הוא אחיו הצעיר של הכדורגלן מרקו קליגיורי(אנ').
הערות שוליים

↑  , באתר ערוץ הספורט
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דטמולד

דֶטמוֹלד (גרמנית: Detmold) היא עיר בנורדריין-וסטפאליה שבגרמניה.
בין 1468 ל-1918 דטמולד הייתה בירת נסיכות ליפה ובין 1918 ל-1947 הייתה בירת המדינה החופשית ליפה.
גאוגרפיה

דטמולד ממוקמת באזור מזרח וסטפאליה-ליפה (גרמנית: Ostwestfalen-Lippe). מדרום לעיר ממוקם יער טויטובורג.
היסטוריה

היישוב מוזכר לראשונה בשנת 783 (הקרב ליד דטמולד). ב-1263 דטמולד קיבלה מעמד של עיר. ב-1305 סביב העיר נבנתה חומת אבן. ב-1547 בעיר השתוללה שרפה שהרסה 70 בתים. ב-1557 נבנתה טירה. ב-1825 בעיר נבנה תיאטרון.
אתרים בעלי חשיבות

בית הספר הגבוה למוזיקה של דטמולד
המוזיאון הפתוח בדטמולד
ערים תאומות

פינלנד סבונלינה, פינלנד
בלגיה הסלט, בלגיה
גרמניה צייץ, גרמניה
צרפת סנט אומר, צרפת
יוון קליתאה, יוון
דניאל קינומבה

דניאל קינומבה (באנגלית: Daniel Kinumbe; נולד ב-15 במרץ 1999) הוא כדורגלן קנדי-ישראלי שמשחק בעמדת המגן השמאלי.
קריירה

קינומבה נולד בישראל וגדל בקנדה, והוא ממוצא קונגולזי.
קינומבה הושאל לקבוצה הקנדית אוטווה פיורי, ב-6 באוגוסט 2018. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון כארבעה ימים לאחר מהחתימה, בהפסד 2-0 לנאשוויל. לאחר סיום עונת 2018, הפיורי הודיעו כי קינומבה לא יחזור לקבוצה לעונת 2019.
ב-16 בנובמבר 2018, קינומבה חתם על חוזה במונטריאול אימפקט.
ב-15 בינואר 2020, קינומבה חתם אצל הקבוצה הקנדית הייפקס וונדררס.
נבחרת לאומית

ב-24 באוקטובר 2018, קינומבה נכלל בסגל נבחרת קנדה עד גיל 20, ואף שיחק בטורניר היבשתי, גביע הזהב עד גיל 20.
הערות שוליים

↑  Wanderers add new dimension to back line with signing of Daniel Kinumbe, hfxwanderersfc
↑  Canada announces squad for the Concacaf Men’s Under-20 Championship, canadasoccer
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דניאל קינומבה".
דטלף שרמפף

| --- | --- |

שרמפף בשנת 2016
 לידה:  21 בינואר 1963 (בן 61) לברקוזן שבגרמניה המערבית
 עמדה:  סמול פורוורד, פאוור פורוורד
 גובה:  2.08 מטר
 מספר:  32, 11, 12
 מכללה:  אוניברסיטת וושינגטון
 דראפט:  בחירה שמינית, 1985 דאלאס מאבריקס
 קבוצות כשחקן
 1985–1989   1989–1993   1993–1999   1999–2001:  דאלאס מאבריקס   אינדיאנה פייסרס   סיאטל סופרסוניקס   פורטלנד טרייל בלייזרס
 הישגים כשחקן
 3 הופעות במשחק האולסטאר (1993, 1995, 1997)   החמישייה השלישית של העונה (1995)   פעמיים השחקן השישי של העונה (1991-1992)
דטלף שרמפף (בגרמנית: Detlef Schrempf; נולד ב-21 בינואר 1963) הוא כדורסלן עבר גרמני ששיחק במשך 16 עונות בליגת ה-NBA בשתי עמדות הפורוורד. שרמפף זכור בעיקר כשחקן בקבוצות אינדיאנה פייסרס וסיאטל סופרסוניקס, אם כי שיחק גם עבור דאלאס מאבריקס ופורטלנד טרייל בלייזרס. הוא היה ידוע כשחקן התקפי מוכשר בעל אינטליגנציית משחק גבוהה, המסוגל לשחק הן בסביבת הסל כשחקן ציר, והן כשחקן חוץ בעל קליעה מצוינת לשלוש ויכולת מסירה טובה.
ראשית חייו ומכללות

שרמפף נולד בלברקוזן, שהייתה חלק מגרמניה המערבית, בשנת 1963. בשנתו האחרונה בתיכון עבר שרמפף עם משפחתו לסיאטל, וושינגטון, ולמד בתיכון סנטרליה שאת קבוצת הכדורסל שלה הוביל לאליפות המדינה. בסיום לימודיו התיכוניים בחר שרמפף ללמוד באוניברסיטת וושינגטון, ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה במשך ארבע שנים (1981-85). במהלך שנותיו במכללה הוביל את הקבוצה לאליפות המחוז (ה-Pac-10) בעונות 1984-1985, ואף לשלב 16 הגדולות של טורניר אליפות המכללות ב-1984. בשנת 1995 נבחר שרמפף ל"היכל התהילה" של קבוצת הכדורסל באוניברסיטת וושינגטון.
קריירה ב-NBA

שרמפף נבחר על ידי הדאלאס מאבריקס בבחירה השמינית בדראפט 1985, אך התחיל לקבל דקות משחק משמעותיות רק באינדיאנה פייסרס, אליה נשלח בטרייד באמצע עונת 1988/1989. בעונות 1991 ו-1992 זכה בתואר השחקן השישי של העונה, לאחר שהעמיד בהן ממוצעים של 16.7 נקודות, 8.8 ריבאונדים ו-3.8 אסיסטים למשחק. בעונת 1992/1993 הפך לשחקן חמישייה קבוע, והיה לשחקן היחיד ב-NBA בין 30 המובילים בנקודות (19.1), ריבאונדים (9.5) ואסיסטים (6.0), ונבחר להשתתף במשחק האולסטאר לראשונה בקריירה.
בסיום עונת 1992/93 הועבר שרמפף בטרייד לסיאטל סופרסוניקס בתמורה לדריק מקי וג'רלד פאדיו. בעונת 1995/1996 הגיע שרמפף עם הסופרסוניקס, בה שיחקו גם גארי פייטון, שון קמפ והרסי הוקינס, לגמר ה-NBA, בו הפסידו לשיקגו בולס בשישה משחקים (4-2). בכך הפך לגרמני הראשון שמשחק בגמר ה-NBA (נכון לשנת 2015, דירק נוביצקי הוא הגרמני היחיד פרט לשרמפף שהגיע למעמד זה). בתקופתו בסיאטל נבחר שרמפף למשחק האולסטאר בעונות 1995 ו-1997.
לקראת עונת 1999/2000 עזב שרמפף את הסופרסוניקס כשחתם על חוזה בפורטלנד טרייל בלייזרס, בה שיחק במשך שנתיים עד פרישתו בשנת 2001. ממוצעי הקריירה של שרמפף ב-NBA עומדים על 13.9 נקודות, 6.2 ריבאונדים ו-3.4 אסיסטים. לאורך הקריירה קלע שרמפף ב-49.1% מהשדה, 38.4% לשלוש ו-80.3% מקו העונשין.
נבחרת לאומית

שרמפף שיחק עבור נבחרת גרמניה המערבית באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) ובאליפות אירופה בכדורסל (1983 ו-1985), ועבור נבחרת גרמניה באולימפיאדת ברצלונה (1992).
הערות שוליים

↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1985, באתר basketball-reference.com
↑  שרמפף מועבר בטרייד לאינדיאנה פייסרס
1 2  סטטיסטיקת הקריירה של שרמפף, באתר basketball-reference.com
↑  רשימת הזוכים בתואר השחקן השישי של העונה, באתר nba.com
↑  המובילים הסטטיסטים של עונת 1992-93 ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  שרמפף מועבר בטרייד לסיאטל סופרסוניקס
↑  סיכום הקריירה של שרמפף, באתר "קרן דטלף שרמפף"
גני שאלימאר

מצודת לאהור וגני שאלימאר
מראה בגנים
תקריב של המזרקות
גני שאלימאר (אורדו شالیمار باغ - "שאלימאר באע'"; פרסית باغ شالیمار - "באע'-י שאלימאר") הם גני נוי השוכנים במזרחה של לאהור בפקיסטן, כחמישה קילומטר ממרכזה של העיר. הגנים הוקמו על ידי שאה ג'אהן, שליטה של האימפריה המוגולית, בשנים 1641–1642, במקביל לבניית הטאג' מאהל והמצודה האדומה בדלהי, ובמקביל לבניית גן באותו שם בשאהג'אהנבאד (דלהי העתיקה). הוא נבנה לאחר שאביו, ג'אהנגיר בנה גן דומה באותו השם בשרינגאר עבור אשתו נור ג'אהן. הגנים נבנו בסגנון האדריכלות המוגולית. הם הוקמו לצידה של התעלה המלכותית (שאה נאדאר) אשר סיפקה להם מים להשקיה, אותם הביאה ממרחק של כ-160 ק"מ. הגנים הוקמו על שטח שהיה שייך למשפחת באנבגפורה, משפחת אצולה מקומית, ואשר נמסר לקיסר לבקשתו. בתמורה העניק הקיסר את ניהול הגנים לבני המשפחה ואלה החזיקו בהם משך למעלה מ-300 שנים, עד שהגנים הולאמו על ידי ממשלת פקיסטן בשנת 1962. מאז שקיעתה של האימפריה המוגולית, נחשפו הגנים למעשי שוד ולפגעי מזג האוויר, אך הם שופצו בשנות ה-70 של המאה ה-20. הגנים הוכרזו בשנת 1981 כאתר מורשת עולמית, יחד עם מצודת לאהור, ובשנת 2000 הוכללו ברשימת האתרים בסיכון לפי בקשתה של פקיסטן, ובשל הנזקים למערכת הובלת המים ולחומה ההיקפית של המתחם.
הגנים

שטחם של הגנים הוא 170 דונם, וצורתם כשל מלבן באורך של 658 מטר מצפון לדרום וברוחב של 258 מטר ממזרח למערב. הם מחולקים לשלוש טרסות מדורגות, שהגבוהה שבהן היא בצידם הדרומי של הגנים, והנמוכה בצידם הצפוני. הפרש הגבהים בין כל שתי טרסות הוא של כחמישה מטרים. הטרסות הדרומית והצפונית בנויות בצורת ריבועים, בעוד שהמרכזית קטנה מהן וצורתה כשל מלבן מוארך לרוחב המתחם. הגנים מוקפים בחומת אבן חול בגוון אדום שלאורכה מגדלי שמירה. צידה הפנימי של החומה היה מכוסה בעיטורים מזוגגים של צורות גאומטריות ומוטיבים מעולם הצומח. בשטחם של הגנים שוכנים ביתנים, בריכות נוי, 410 מזרקות, חמישה מפלי מים וצמחייה עשירה. התעלה המרכזית זורמת לאורכם של הגנים מדרום לצפון, ותעלות משניות מתפצלות ממנה. אורך התעלות הכולל הוא 852 מטר.
הגנים > הטרסה הדרומית

הכניסה לגנים היא דרך שער בביתן השוכן בטרסה הדרומית הגבוהה, אשר שימש כביתן מנוחה לשאה (1). במקור שכנה הכניסה בטרסה הצפונית והנמוכה ביותר (2), כדי שהמפלים יפנו כלפי הבאים בשערי הגן. שמה של הטרסה הדרומית הוא "באע'-י פרח בח'ש", או "הגן שמעניק הנאה", והיא הייתה שמורה לבני המלוכה בלבד, שרק להם הייתה הזכות להסתכל אל עבר הגנים מהנקודה הגבוהה ביותר בשטחם. המים הגיעו לגנים בטרסה זו, וממנה זרמו צפונה ליתר חלקיו, דבר שייצג באופן סמלי את חשיבותו של הקיסר כמקור של עוצמה וכוח. הטרסה מחולקת לארבעה ריבועים קטנים יותר על ידי שתי שדרות הנפגשות במרכזה. בצידה המזרחי של הטרסה שוכן ביתן לקבלת פנים (3), והביתן הניצב ממולו, בצידה המערבי של הטרסה, שימש למגורי אשת הקיסר (4). במרכזה של הטרסה בריכת מים גדולה ובה 105 מזרקות (5).
הגנים > הטרסה המרכזית

הטרסה המרכזית המכונה "באע'-י פאיז בח'ש", או "הגן שמעניק שפע", צרה ומוארכת, ורוחבה 78 מטר בלבד. הגישה אליה הייתה מוגבלת, ובני אדם מהשורה יכלו להיכנס לשטחה רק באירועים מיוחדים. הטרסה מחולקת לשלושה חלקים לאורכה. במרכז שוכנת בריכת מים רבועה גדולה, שאורך כל אחת מצלעותיה הוא כ-60 מטר, ובה 152 מזרקות (6). עוד שוכנים בטרסה זו ארבעה ביתנים והמפל הגדול בגנים, המוביל מים מהטרסה הדרומית אל הבריכה. סמוך למפל ניצב כס שלטונו של השאה שפוסל משיש. בחלקה המזרחי של הטרסה ניצב חמאם (7).
הגנים > הטרסה הצפונית

הטרסה הצפונית מכונה "באע'-י חיאת בח'ש", או "הגן שמעניק חיים", ובה 153 מזרקות המסודרות לאורך התעלה המרכזית בטרסה (8). אורכה של התעלה הוא 243 מטר, רוחבה חמישה וחצי מטרים ועומקה כחצי מטר. הטרסה מחולקת לארבעה ריבועים שכל אחד מהם מחולק בתורו על ידי תעלות מים קטנות יותר לארבעה ריבועים נוספים.
גרווילאה חסונה

| גרווילאה חסונה |
| --- | --- |
 גרווילאה חסונה פורחת בקיבוץ גן שמואל
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: צמחים וסקולריים
סדרה:: פרוטנאים
משפחה:: פרוטאיים
סוג:: גרוויליאה
מין:: גרווילאה חסונה
שם מדעי
 Grevillea robusta ‏בראון, 1830

עלים ופרחים
גרווילאה חסונה (שם מדעי: Grevillea robusta) הוא עץ ממשפחת הפרוטאיים, הגדול ביותר בסוגו, גרווילאה. תפוצתו הטבעית בחוף המזרחי של אוסטרליה.
תיאור

עץ הגרוויליאה החסונה הוא ירוק-עד, בעל גזע מרכזי, הצומח לגבהים של 5 עד 40 מטרים. קליפת הגזע היא אפורה כהה ומחורצת. העלים מנוצים, באורך 10 עד 34 סנטימטרים, ברוחב 9 עד 15 סנטימטרים, בעלי 11 עד 31 עלעלים. עלים רבים נושרים מעט לפני הפריחה.
הפרחים ערוכים בקבוצות דמויות מברשת, באורך 12 עד 15 סנטימטרים. לעלי של כל פרח יש גבעול באורך 21 עד 28 מילימטרים. הפרחים בדרך כלל בגוון צהבהב-כתום, או, לפעמים, אדמדם. הפריחה באפריל. הפרי הוא מַפּוּחִית (follicle)
.
טקסונומיה ושם המין

הגרווילאה החסונה תוארה לראשונה באופן רשמי בשנת 1830 על ידי הבוטנאי רוברט בראון, לאחר תיאור על ידי אלן קנינגהם שלא פורסם. את טיפוס הדגימה אסף על ידי קנינגהם בקצה המזרחי של מפרץ מורטון בשנת 1827. שם המין הלטיני, robusta, משמעותו בלטינית "חזק כמו אלון" או "חסון", ומכאן גם השם בעברית.
תפוצה ובית גידול > מקור ותפוצה כללית

הגרווילאה החסונה גדלה באופן טבעי על החוף ועל רכסי הרים בדרום קווינסלנד בניו סאות ' ויילס, עד קצה תפוצתו הדרומי בקופס הארבור. הוא גדל בתוך יער גשם טרופי וביער טרופי יבש. כעת הוא נדיר יחסית בסביבתו הטבעית, אבל נטוע באופן נרחב במקומות רבים, כולל באי נורפוק ובאי הלורד האו ליד אוסטרליה. המין גם התאזרח במקומות נוספים בעולם, כולל בדרום אפריקה, ניו זילנד, הוואי, פולינזיה הצרפתית, ג'מייקה, פלורידה וישראל. היא נחשבת עשב שוטה בחלקים של ניו סאות' ויילס וויקטוריה, וכמין פולש בהוואי ובדרום אפריקה.
תפוצה ובית גידול > הגרווילאה החסונה בישראל

הגרווילאה החסונה הובאה לישראל בימי המנדט הבריטי, בזכות צמיחתה המהירה ועמידותה לתנאי יובש, יחד עם עצים נוספים ממוצא אוסטרלי כגון קליסטמון, אראוקריה וקזוארינה.
בסקר של אגף איכות הסביבה בעיריית כפר סבא, שפורסם בפברואר 2010, תועדו 53 עצי גרווילאה חסונה ברחבי העיר, ביניהם שישה עצים מול בניין העירייה, שניטעו בשנת 1936.
שדרת הגרווילאת החסונות והתמרים לאורך כביש 652, בין פרדס חנה-כרכור לבנימינה, נחשבת לשדרה הארוכה ביותר בארץ, שעציה אינם עצי אקליפטוס.
שימוש

לפני תחילת השימוש באלומיניום, היה עץ הגרביליאה רובוסטה בשימוש נרחב עבור משקופי חלון חיצוניים, בזכות עמידותו בפני ריקבון. כמו כן נעשה בו שימוש בייצור רהיטים, ארונות וגדרות. בשל הידלדלות אוכלוסייתו, הוגבל היקף כריתתו.
גלריה

עצי גרווילאה חסונה בגינת תה
קליפת הגזע
עלה
ענפים בפריחה
פרחים
תרמילי זרעים לא בשלים
עלים ותרמילי זרעים בשלים
תרמיל זרעים יבש
תרמיל זרעים וזרעים
תרמילי זרעים
קצה ענף ותפרחת
הערות שוליים

↑  גרווילאה חסונה באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  Makinson, Robert O. "Grevillea robusta". Royal Botanic Garden Sydney. נבדק ב-19 ביוני 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  RHS A-Z encyclopedia of garden plants. United Kingdom: Dorling Kindersley. 2008. p. 1136. ISBN 1405332964.
↑  "Grevillea robusta". Australian Tropical Rainforest Plants. אורכב מ-המקור ב-2018-08-04. נבדק ב-19 ביוני 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ״גרווילאה חסונה״, בדפי ״שביל העצים״ באתר עיריית כפר סבא
↑  ״סקר עצים ייחודים - בעיר כפר סבא״, באתר עיריית כפר סבא
↑  ״מבנימינה לפרדס חנה בצעדי ליקוט, באתר ״מושבה חופשית״
↑  "Grevillea robusta". National Arboretum Canberra. אורכב מ-המקור ב-2020-05-26. נבדק ב-18 ביוני 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558772605171
דרייבר (סרט)

| --- | --- |
 בימוי:  יהונתן אינדורסקי
 הופק בידי:  לאון אדרי, טליה קליינהנדלר, אסנת הנדלסמן-קרן, משה אדרי, קרול סקוטה 
 תסריט:  יהונתן אינדורסקי
 שחקנים ראשיים:  משה פולקנפליק מנואל אלקסלסי ורדי מאור שוויצר אבי דנגור בועז קונפורטי אושר מימון רות גלר יחזקאל לזרוב נוה צור דב נבון יעקב זדה דניאל יעל אבקסיס דוב'לה גליקמן רבקה מיכאלי 
 מדינה:  ישראל ישראל
 חברת הפקה:  יונייטד קינג, פאי סרטים
 הקרנת בכורה:  2018
 משך הקרנה:  92 דק' 
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
דרייבר הוא סרט דרמה ישראלי משנת 2018 שכתב וביים יהונתן אינדורסקי, ומהווה הרחבה לסרט הגמר שלו מ-2010 באותו השם. הסרט עוקב אחר נהג מונית חרדי שעוסק בהסעת מקבצי נדבות לנדבנים ידועים, ובמקביל מגדל ילדה בת 9 לבדו. הסרט נוצר בתמיכת קרן גשר לקולנוע רב תרבותי.
תקציר עלילה

הסרט עוקב אחר נחמן (משה פולקנפליק), "דרייבר" שמתפרנס מלהסיע מקבצי נדבות לבתיהם של עשירים, שאת הכתובות שלהם נחמן יודע. מקבצי הנדבות ונחמן מתחלקים חצי חצי בפדיון. במקביל, נחמן מגדל את ביתו בת ה-9, חני (מנואל אלקסלסי ורדי) אחרי שאשתו נטשה אותם.
דמויות ראשיות

נחמן רוזומני (משה פולקנפליק) - הדמות ראשית בסרט שמתפרנס מהסעה של מקבצי נדבות (שנוררים) לביתם של אנשים עשירים ועושה איתם עסקה, כשהם מביאים איתם סיפור נוגע ורגיש, והוא מביא איתו כתובות של אנשים נדבנים ועשירים. לפעמים הוא אף מגדיל לעשות ועוזר למקבצי הנדבות על אופן הגשת הסיפור ובכך הם מתחלקים בסכום הפדיון. במקביל הוא מגדל את בתו בת ה-9 לבד.
חני רוזומני (מנואל אלקסלסי ורדי) - בתו בת ה-9 של נחמן.
בנצלוביץ' (אבי דנגור) - חבר של נחמן, נהג משאית.
פרישמן (אושר מימון)
חדווה (רות גלר)
אברהם שמחה רוזנבוים (יחזקאל לזרוב)
יחזקאל סומך (יעקב זדה דניאל) - אלמן טרי.
גברת רוזנבוים (יעל אבקסיס) - אשתו של אברהם שמחה רוזנבוים.
תרצה רוזומני (רבקה מיכאלי) - אמא של נחמן וסבתא של חני.
דריין גאנג

| --- | --- |
 מקום הקמה:  סטוקהולם 
 תקופת הפעילות:  מ-2013 
 סוגה:  קלאוד ראפ, R&B אלטרנטיבי 
 חברת תקליטים:  Year0001
 gtb.sg
 חברים
 Whitearmor יאנג שרמן אקו2קיי ת'איבוי דיג'יטל בליידי 
 
דריין גאנג (ידועים גם בתור "גרוויטי בויז" או "שילד גאנג") היא קבוצת אמנים משוודיה, שמתמקדת בעיקר במוזיקה. הקבוצה מכילה את הראפר/זמר בליידי, מפיק/ראפר אקו2קיי, הראפר/זמר ת'איבוי דיג'יטל, ושני מפיקים שוודים, וויטארמור ויאנג שרמן.
הקבוצה הוקמה בשנת 2013 בסטוקהולם. באותו הזמן, ת'איבוי דיג'יטל התגורר בשוודיה, אך בשנת 2015 הוא גורש משוודיה מכיוון שהוא היה מהגר לא חוקי. בעזרת האינטרנט, הוא הצליח לתקשר עם חבריו לקבוצה אף על פי שהתגורר בבנגקוק. בשנת 2016 הוא ובליידי, הכינו מיני-אלבום משותף, הנקרא AvP ובו השירים מופקים גם על ידי וויטארמור וגם על ידי יאנג שרמן.
הקבוצה חתומה בחברת התקליטים השוודית YEAR0001, חברי קבוצת דריין גאנג קיבלו הרבה פרסום משיתופי הפעולה עם יאנג לין, שגם הוא חתום באותה חברת תקליטים. יאנג שרמן, שהוא חבר בדריין גאנג, גם חבר בקבוצה של יאנג לין הנקראת "sad boys" או "ילדים עצובים".
הקבוצה מזוהה גם עם התרבות האסתטית שלה, ועם הסאונד הייחודי. בארץ, יש את קבוצת דאמנ גאנג אשר מהווה מחווה לדריין גאנג.
דיסקוגרפיה

2013: GTBSG
2016: AvP
2017: D&G
2019: Trash Island
2022: Crest
הערות שוליים

↑   https://acclaimmag.com/music/yung-lean-says-swedish-government-wants-kick-thaiboy-digital-country-starts-petition/
↑   https://twitter.com/DamnGang1/status/1387374562979975170
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 6897 9374  MusicBrainz: 71d96ac8-6d2c-47cb-82ab-a4839f283dbf
גני סאלוסטיוס

| --- | --- |

 היסטוריה
 תרבויות:  רומא העתיקה 
 נבנה:  50 לפנה״ס? 
 מיקום
 מדינה:  איטליה 
 קואורדינטות:  41°54′29″N 12°29′49″E﻿ / ﻿41.908083333333°N 12.496916666667°E﻿ / 41.908083333333; 12.496916666667
  (למפת רומא מוגדלת) גני סאלוסטיוס(למפת רומא רגילה) גני סאלוסטיוס
 
הגאלי המתאבד, מוצג כיום בפאלאצו אלטמפס.
גני סאלוסטיוס (בלטינית: Horti Sallustiani - "הורטי סאלוסטיאני") הם גנים שהוקמו על ידי ההיסטוריון הרומאי סאלוסטיוס.
הגנים המעוצבים נבנו בצפון מערב העיר רומא, באזור שלימים הפך לרובע השישי של רומא בתקופת אוגוסטוס, בין גבעת פיניקיאן לגבעת הקווירינל, ובסמוך ל"ויה סאלאריה" ולימים גם לפורטה סאלאריה.
כיום האזור בו ניצבו הגנים - אזור "סאלוסטיאנו" - משמר את השם המקורי של המקום.
היסטוריה

שטח הגנים נרכש על ידי סאלוסטיוס ככל הנראה ממשפחתו של יוליוס קיסר במאה הראשונה לפנה"ס. סאלוסטיוס, שהתעשר במהלך כהונתו כמושל פרובינקיית "אפריקה", הקים את הגנים לרווחת משפחתו. הגנים נותרו בבעלות משפחתו של סאלוסטיוס עד תקופת שלטונות של הקיסר טיבריוס אשר רכש את הגנים. הקיסר נרווה נפטר באחת הווילות שבגן בשנת 98. הגנים נהרסו במהלך ביזת רומא על ידי הגותים בשנת 410.
במהלך המאה ה-17 רכש לודויקו קרדינל לודוויזי, אחיינו של האפיפיור גרגוריוס החמישה עשר את שטח הגנים, והקים בהם את וילה לודוויזי. במהלך הקמת הוילה התגלו שרידי הגנים ופסלים רבים שניצבו בהם.
תיאור הגנים

הגנים כללו מקדשים רבים וביתנים רבים, בהם מקדש לאלה ונוס, היפודרום ונימפאום. כמו כן הוצבו גנים פסלים רבים, אובליסק מצרי שהיה למעשה העתק רומי ולא אובליסק מצרי מקורי. אובליסק זה ניצב כיום בחזית כנסיית טריניטה דאי מונטי בראש המדרגות הספרדיות. בין היצירות שהתגלו בגנים ניתן למנות את כד בורגזה, שהתגלה במאה ה-16 ומוצג כיום במוזיאון הלובר, את "הגאלי הגוסס" ואת "הגאלי המתאבד" וכן את כס לודוויזי שהתגלה בשנת 1887 ואת כס בוסטון שהתגלה בשנת 1894.
הניובידית הפצועה, שהתגלתה באתר בשנת 1873 (מוצגת כיום במוזיאון הלאומי הרומאי)
כד בורגזה
הגאלי הגוסס המוצג במוזיאון הקפיטוליני
כס לודוויזי (מוצג בפאלאצו אלטמפס)
הקיסר אורליאנוס, שהתגורר במבנים שבגנים, בנה בגנים את אכסדרת מיליאנסיס (בלטינית: porticus Miliarensis) אשר שימשה אותו לאימונים אישיים ולאימון סוסיו. אכסדרה זו, שמשמה עולה שאורכה היה 1,000 צעדים, לא נתגלתה, וייתכן שלא התקיימה, ומדובר באכסדרה שהייתה חלק מהדומוס אורוס.
ראו גם

גני לוקולוס
גני למיה
הערות שוליים

↑  היסטוריה אוגוסטה, חיי אורליאנוס, 49
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007535177405171  GND: 4266640-5  VIAF: 1708149108440068780007   WorldCat (עם VIAF): 1708149108440068780007
דייגו ולאסקס דה קואיאר

| --- | --- |

 לידה:  1465 קואיאר, ספרד
 פטירה:  12 ביוני 1524 (בגיל 59 בערך) סנטיאגו דה קובה
 לאום:  ספרדי
 תקופת הפעילות:  1493–1524 (כ־31 שנים)
 מספר מסעות:  2
 גילויים בולטים:  תמך במסעו של הרנאן קורטס לכיבוש מקסיקו, היה מושל קובה
 אזורים שחקר:  דרום אמריקה
 מידע על חייו
 
דייגו ולאסקס דה קוּאֶיָאר (בספרדית: Diego Velázquez de Cuéllar; ‏1465, קואיאר - 12 ביוני 1524, סנטיאגו דה קובה) היה קונקיסטאדור ספרדי ומושלה הראשון של קובה.
ולאסקס השתתף במסעו השני של כריסטופר קולומבוס לעולם החדש ב-1493, התמקם בהיספניולה, וסייע בהפיכתה למושבה בהנהגתו של ניקולאס דה אוונדו. ב-1511 יצא לכבוש את קובה, ולאחר שדיכא את ההתנגדות המקומית במהלך 1512, השלים את כיבושה. מנהיג הילידים, אטואי, הוצא להורג בשריפה ב-2 בפברואר 1512. במהלך ההשתלטות על האי ייסד ולאסקס כמה ערים ובהן ברקואה (1512), סנטיאגו דה קובה (1514) והוואנה (1515).
בשלב זה היה ולאסקס למושל קובה. התושבים החדשים לא היו מעוניינים להיות כפופים למושל איי הודו המערבית, דייגו קולומבוס, וולאסקס הקים ממשל מקומי שהיה כפוף ישירות לספרד. ב-1518 מונה באופן רשמי למושל הכללי של קובה.
ולאסקס תמך במסעו של הרנאן קורטס לכיבוש מקסיקו, אך משנוכח כי קורטס מתכוון להתנער מחסותו, ולעשות לו מה שעשה לקולומבוס, שלח את פאנפילו דה נווארס לעצרו. קורטס תקף את נווארס עוד קודם לכן, ניצח אותו, ושכנע את כוחותיו להצטרף אליו. ולאסקס נותר ללא כל השפעה במקסיקו.
ביתו של ולאסקס בסנטיאגו דה קובה
גור מגידו

| --- | --- |

 לידה:  1983 (בן 41 בערך) נטף, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת רייכמן 
 עיסוק:  תחקירן, מנחה, כתב, פובליציסטיקה
 מעסיק:  גלובס, תאגיד השידור הישראלי, TheMarker 
 פרסים והוקרה:  אביר איכות השלטון (2022)
 
גור מגידו (נולד ב-1983) הוא עיתונאי חוקר ישראלי.
ראשית חייו

מגידו נולד בשנת 1983 וגדל ביישוב נטף. הוא שירת בצה"ל כלוחם בחיל השריון. למגידו תואר ראשון במשפטים ומנהל עסקים מהמרכז הבינתחומי הרצליה.
קריירה עיתונאית > גלובס

מגידו החל את דרכו העיתונאית באוקטובר 2014 ככתב משפטי ב"גלובס".
סדרת תחקירים שפרסם עם העיתונאי משה ליכטמן על פעילות עמותת "הקרן לגאולת קרקע", הביאה לפתיחת חקירה פלילית של רשות המסים בישראל נגד עו"ד משה גליק ואחרים, בחשד להלבנת הון בהיקף של מאות מיליוני ש"ח.
ב-2016 פרסם לראשונה כי יועץ התקשורת מוטי מורל עסק ב"תפירת" תיק אונס לעו"ד אורי דניאל, יחד עם ארבע נשים שהיו מסוכסכות עם דניאל. בעקבות הפרשה, שנודעה בכינוי "תוכנית הנאנסות", הופסק שיתוף הפעולה של יצחק הרצוג עם מורל.
באותה שנה חשף מגידו כי משרדם של עורכי הדין יצחק מולכו ודוד שמרון העניק שירותים משפטיים לארנו מימרן, גיבור פרשת "עוקץ המאה", עד שנת 2006 לפחות, ואף הקימו למענו חברה פרטית בשם "טראק פרפורמנס בע"מ", שמימרן הוא בעל 36% ממניותיה.
קריירה עיתונאית > הדסק הכלכלי של כאן

באוקטובר 2016 החל מגידו את תפקידו ככתב בדסק הכלכלי של כאן – תאגיד השידור הישראלי.
בתפקיד זה פרסם לראשונה את הקשר בין בן דודו של ראש הממשלה בנימין נתניהו נתן מיליקובסקי לבין תאגיד טיסנקרופ העומד במרכז תיק 3000 ("פרשת הצוללות"). בפברואר 2019, ערב הבחירות לכנסת, עמד פרסום זה במרכז החלטת ועדת ההיתרים במשרד מבקר המדינה שלא לאפשר לנתניהו לקבל כספים ממיליקובסקי למימון הליכיו המשפטיים. החלטת הוועדה הביאה לגילוי של מה שהפך לימים ל"פרשת מניות הפלדה", שבמסגרתה חשף מגידו כי נתניהו קיבל מבן דודו ב-2007 הזדמנות לרכוש מניות בהנחה מופלגת של עד 95%. באפריל 2019 פורסם כי משרד המבקר העביר למשרד המשפטים חומרים בעניין, משום שהדבר מצדיק פתיחה בחקירה פלילית נגד נתניהו.
מגידו עסק במשך השנים בתחקירים כלכליים. בין היתר, חשף את הונאת הקרקעות של חברת "אדמה", במסגרתה איש העסקים אורן קובי נטל עשרות מיליונים מכספי לקוחות חברת הנדל"ן והשתמש בכספים, שנועדו לרכישת אדמות חקלאיות עבור לקוחותיו, לרכישת דירות ומכוניות פאר לשימושו של קובי. החשיפה הביאה לפירוק החברה ולחקירה פלילית הצפויה להביא לכתבי אישום נגד אורן קובי ואחרים.
כמו כן, פרסם מגידו בתאגיד השידור הציבורי את סדרת התחקירים "מוכרי החלומות" שעסקה בהצעות השקעה מפוקפקות בתחום הנדל"ן, תחקירים שזכו למאות אלפי צפיות ברשתות החברתיות.
קריירה עיתונאית > שטח הפקר

ביולי 2017, עת עלייתו לאוויר של ערוץ "כאן 11", עבר מגידו לתפקיד כתב-מגיש בתוכנית הטלוויזיה "שטח הפקר" לצד רוני זינגר. בתוכנית פרסם מגידו תחקירים שונים, ובהם תחקיר בשם "סודות הקבלה" שעסק בנעשה בתנועת "קבלה לעם". תחקירים אחרים עסקו בין היתר בעסקים הביטחוניים שמנהלים אלופי צה"ל במילואים במדינות ערב ובקלות שבה ניתן לגנוב כלי נשק מצה"ל, תחקיר שבמסגרתו פרץ מגידו בעצמו לבסיסים ולטנקים של צה"ל באזור הדרום ובגבול רצועת עזה.
ביולי 2018 שודר ב"כאן 11" הסרט "שחורוּת", שיצר מגידו יחד עם אסנת ניר ודני טנא, העוסק בחוויית הנעורים של צעירים בני העדה האתיופית בישראל.
בין הישגיו העיתונאיים נמנית חשיפת החשד לפיו יו"ר לשכת עורכי הדין אפי נוה פעל לקידום מקורבים בוועדה למינוי שופטים.