stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לילה באופרה

ערך זה עוסק בסרט קומדיה. אם התכוונתם לאלבום של להקת Queen, ראו .
| --- | --- |

כרזת הסרט לילה באופרה
 בימוי:  סם ווד 
 הופק בידי:  אירווינג תלברג 
 תסריט:  ג'ורג' קאופמן, באסטר קיטון, אל בוסברג, מורי ריסקינד, ג'יימס קווין מקגינס 
 שחקנים ראשיים:  גראוצ'ו מרקס צ'יקו מרקס הארפו מרקס
 מוזיקה:  הרברט סטוטארט 
 צילום:  מריט גרסטד 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  מטרו גולדווין מאייר 
 חברה מפיצה:  MGM
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  15 בנובמבר 1935
 משך הקרנה:  96 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט מוזיקלי 
 דף הסרט ב־IMDb
 
לילה באופרה (באנגלית: Night at the Opera) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1935 בכיכובם של גראוצ'ו מרקס, צ'יקו מרקס, הרפו מרקס, וכן קיטי קרלייל, אלן ג'ונס, מרגרט דומונט, זיגפריד רומן, וולטר וולף קינג. זה היה סרטם הראשון של האחים מרקס בחברת מטרו גולדווין מאייר, לאחר פרישתם מחברת סרטי פרמאונט, וכן סרטם הראשון, לאחר פרישתו של זפו מרקס. את הסרט ביים סם ווד, על פי תסריט מאת ג'ורג' קאופמן, מורי רייסקינד, אל ברוסברג ובאסטר קיטון, שנכתב כאדפטציה לסיפור מאת ג'יימס קווין מק'גינס.
בשנת 1993 הסרט נבחר לשימור על ידי ספריית הקונגרס בשל היותו "בעל חשיבות תרבותית, היסטורית, או משמעותי מבחינה אסתטית".
תקציר העלילה

אוטיס ב. דריפטווד (גראוצ'ו מרקס) נשכר על ידי האלמנה גב' קלייפול (מרגרט דומונט) כדי לעזור לה להתקדם אל החברה הגבוהה, אך במקום זאת הוא לסירוגין מחזר אחריה ומטיח בה עלבונות. לאחר סיומה של האופרה "ליצנים" - המופע האחרון לעונה באיטליה, אוטיס פוגש את פיורלו (צ'יקו מרקס), חברו הטוב ומנהלו האישי של ריקרדו (אלן ג'ונס), זמר טנור באופרה המשתוקק לפריצה הגדולה שלו, וגם של אהובתו - זמרת האופרה רוזה (קיטי קרלייל). עם זאת, חלומותיו של ריקרדו מסוכלים על ידי הכוכב של האופרה, לאספארי (וולטר וולף קינג), אדם אגואיסט שרוצה תהילה, וגם את רוזה, עבור עצמו. אוטיס חותם על חוזה עם פיורלו, כשהוא חושב שפיורלו מייצג את לאספארי, אולם בפועל החוזה הוא עם ריקרדו. בינתיים, לאספארי חותם על חוזה עם הרמן גוטליב (סיד רומן), מנהל האופרה של ניו יורק.
על אף שריקרדו ופיורלו אינם רשאים ללוות את להקת האופרה בנסיעתה לניו יורק, הם מצליחים להתגנב אל הספינה כנוסעים סמויים, יחד עם חברו של פיורלו – תומאסו (הרפו מרקס) – לשעבר המלביש של לאספארי, אשר פוטר זמן קצר טרם לכן. לאחר הגעתם לניו יורק, הנוסעים הסמויים נרדפים על ידי המשטרה בגין כניסה בלתי חוקית לארץ, ואוטיס מאבד את משרתו באופרה לטובת גוטליב. כאשר הם מגלים כי רוזה פוטרה, הם נכנסים לפעולה ומשבשים את מופע ערב הפתיחה - "הטרובדור". האחים מרקס, בסופו של דבר, מוודאים כי ריקרדו ורוזה מקבלים את המגיע להם, והזוג הופך לכוכבים החדשים של עולם האופרה.
צוות שחקנים

גראוצ'ו מרקס – אוטיס ב. דריפטווד
הארפו מרקס – תומאסו
צ'יקו מרקס – פיורלו
קיטי קרלייל – רוזה קסטלדי
אלן ג'ונס – ריקרדו בארוני
מרגרט דומונט – גב' קלייפול
סיג רומן – הרמן גוטליב
וולטר וולף קינג – רודולפו לאספארי
רוברט אמט או'קונור – הנדרסון
אדוארד קיין – הקפטן
פורנל פראט – ראש העיר
הערות שוליים

↑  List of National Film Registry (1988-2003)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX4119004  BnF: cb14665680b (data)  CANTIC: a12116518  GND: 4827427-6  LCCN: no2004046500  SUDOC: 201826127  VIAF: 316754566   WorldCat (עם VIAF): 316754566
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לטלוויזיה 2009

| --- | --- |
 תאריך:  26 באפריל 2009 
 מיקום:  רויאל פסטיבל הול 
 מנחים:  גראהם נורטון 
 →2008 2010←
 
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לטלוויזיה 2009 נערך ב-26 באפריל ברויאל פסטיבל הול שבלונדון. הטקס שודר בשידור חי בערוץ BBC One בהנחיית גרהם נורטון. שמות המועמדים פורסמו ב-24 במרץ.
הערות שוליים

↑  "Bafta nod for EastEnders' Brown". BBC News. 24 במרץ 2009. נבדק ב-24 במרץ 2009. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "TV Nominations in 2009". BAFTA. 24 במרץ 2009. אורכב מ-המקור ב-4 ביולי 2008. נבדק ב-24 במרץ 2009. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "French & Saunders get BAFTA". The Sun. London. 19 באפריל 2009. נבדק ב-20 באפריל 2009. {{cite news}}:  (עזרה)
| פרס באפט"א לטלוויזיה |
| --- | --- | --- |
| פרסים עכשוויים | קומדיה • סדרה קומית / קומדיית מצבים • סדרת דרמה • דרמה יחידה • אופרת סבון ודרמה בהמשכים • מיני-סדרה • תוכנית בידור • התוכנית הבינלאומית • שחקן • שחקנית • שחקן משנה • שחקנית משנה • הופעה קומית נשית • הופעה קומית גברית • הופעת בידור |  |
| פרסים מיוחדים | פרס עמית באפט"א • פרס מיוחד |  |
| פרסי עבר | ההופעה הקומית |  |
| טקסים | 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 |  |
דייוויד קרקוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1968 (בן 56 בערך) בוסטון, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 www.davidkracov.com
 
דייוויד קרקוב (אנגלית: נולד ב-1968) הוא צייר, אנימטור ופסל אמריקני הידוע במיוחד בזכות פסלי הלוני טונס הממוסגרים שיצר, ופסלי הקיר המתכתיים שלו.
חייו ויצירתו

דייוויד קרקוב נולד בבוסטון, מסצ'וסטס. בגיל 12, לאחר שזכה במקום הראשון בתחרות יצירה, הפך קרקוב לאחד האמנים הצעירים ביותר להציג את עבודותיו במוזיאון בוסטון לאמנות. ב-1990, לאחר קבלת תואר מבית הספר לעיצוב של רוד איילנד, עבר קרקוב ללוס אנג'לס על מנת לפתח קריירה כאנימטור. לאחר כמה שנות עבודה עבור אולפני דיסני, קיבל פנייה מאולפני וורנר ברד'רס בבקשה שייצור מהדורה מוגבלת של לוחות ודמויות שחמט תחת הכותרת "לוני-טריילס" עבור הגלריות של אולפני וורנר. כל 50 הסטים, שיצירתם ארכה למעלה משבעה חודשים, נמכרו בתוך יומיים. בעקבות הצלחתו הראשונית, קרקוב המשיך לעבוד עם אולפני וורנר, עד שבשנת 1998 רכש את הזכויות על כל דמויות הלוני-טונס, והפך לפסל המורשה הבלעדי שלהם. כמו כן הוא בעל זכויות בלעדיות ביצירת פסלים המבוססים על דמויות של האנה-ברברה, בטי בופ, ודמויות מתוך חתונת הרפאים של טים ברטון.
בשנת 2011 נתבקש קרקוב על ידי חברת קוקה-קולה ליצור פסל פרפרים מתכתי, בגודל מטר וחצי, לרגל יום-ההולדת ה-125 של החברה, כחלק מקמפיין "Open Happiness" שלה.
בשנים האחרונות קרקוב צובר פופולריות גוברת בקרב האליטה ההוליוודית, ויצירותיו נמצאות, בין השאר, באוספים הפרטיים של סטיבן ספילברג, וופי גולדברג ומאט דיימון.
הערות שוליים

↑  Licensing Bugs Bunny -   Video, money.cnn.com
↑  "David Kracov: Metal sculptures". Incandescent Art (באנגלית אמריקאית). 2013-09-11. אורכב מ-המקור ב-2018-09-09. נבדק ב-2018-09-09.
↑  http://www.dailyartmuse.com/2012/03/08/david-kracov/, www.dailyartmuse.com (ארכיון)
↑  Kracov's Toons: A Career with Legs, www.animationmagazine.net (באנגלית)
אמבר רוז ריווה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  24 ביוני 1986 (בת 38) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2007 
 מקום לימודים:  בית הספר הנדון 
 פרופיל ב-IMDb
 
אמבר רוז ריווה (באנגלית: Amber Rose Revah; נולדה ב-24 ביוני 1986) היא שחקנית בריטית-יהודייה. היא ידועה בעיקר מהופעותיה בתפקיד חאלה חוסיין, בתו של סדאם, בסדרה "בית סדאם" של רשת BBC / HBO, ובתפקיד מריה מגדלנה בסדרה "The Bible", ובסרט "בן האלוהים". בהמשך שיחקה בסרט "מפריז באהבה" (2010), ובסרט "Aazaan"‏ (2011). בשנת 2017 החלה לשחק בתפקיד דינה מדאני בסדרה של נטפליקס "המעניש".
ביוגרפיה

ריווה נולדה בלונדון שבאנגליה. אמה היא ממוצא יהודי פולני ואביה הוא ממוצא קנייתי-הודי. במקור הורי אמה גורשו מקרקוב בתקופת המלחמה ובסופו של דבר התיישבו בממלכה המאוחדת. יש לה אחות שעובדת בבית החולים "גרייט אורמונד סטריט" שבלונדון. ואח שמתגורר בשווייץ ועובד כמדריך סקי.
ריווה החלה לשחק בגיל 17 כשלמדה באוניברסיטת ברונל. היא הצטרפה ללהקת הצעירים של RADA ולקחה לעצמה סוכן. ב-2011 כיכבה ריווה בסרט הדרמה הבריטי "Everywhere and Nowher", שם הכירה את השחקן ניט מוהן, הארוס שלה לעתיד. ב-2013 גילמה את וידיה קאהן, צעירה פקיסטנית, במיני-סדרה של ה-BBC "מה שנשאר" לצדם של דייוויד תרלפול וראסל טובי.
בשנים 2017–2019 שיחקה בתפקיד מרכזי בסדרה "המעניש" מבית נטפליקס, בתור דינה מדני.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007 | העולם שבסתר | The World Unseen | בגום |  |
| 2008 |  | I Can't Think Straight | יסמין |  |
| 2009 | אגורא | Agora | סידוניה |  |
| 2010 | מפריז באהבה | From Paris with Love | ניקול |  |
| 2011 | הכפיל של השטן | The Devil's Double | כלה |  |
| 2011 |  | Everywhere and Nowhere | יסמין |  |
| 2011 |  | Aazaan | סופיה |  |
| 2014 | בן האלוהים | Son of God | מריה מגדלנה |  |
| 2016 |  | London Life | אניטה |  |
| TBA |  | The Trouble with Jessica | הלן |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | בית סדאם | House of Saddam | חאלה חוסיין, בתו של סדאם | מיני-סדרה |
| 2011 | בורג'יה | Borgia | מעכה בת תלמי | סדרת טלוויזיה (3 פרקים) |
| 2012 | התעלומה של אדווין דרוד | The Mystery of Edwin Drood | הלנה לנדלס | מיני-סדרה |
| 2013 |  | The Bible | מריה מגדלנה | סרט טלוויזיה |
| 2013 | מה שנשאר | What Remains | וידיה קהאן | מיני-סדרה |
| 2014 |  | Women of the Bible | מריה מגדלנה | סרט טלוויזיה |
| 2015 | המלחמה של פויל | Foyle's War | לאה פישר | בפרק "Trespass" |
| 2015 | עדות אילמת | Silent Witness | יסמין דושי | בפרק "Squaring the Circle" |
| 2015–2016 | שמש הודית | Indian Summers | לינה פרסאד | 14 פרקים |
| 2016 | רציחות במידסומר | Midsomer Murders | ג'סיקה מיירסקוף | בפרק "Harvest of Souls" |
| 2017 | עיר הברקת | Emerald City | מירנדה | סדרת טלוויזיה (4 פרקים) |
| 2017–2019 | המעניש | The Punisher | דינה מדני | סדרת טלוויזיה |
| 2022 | הפריפריאל | The Peripheral | גרייס | 2 פרקים |
| 2022 |  | Last Light | מיקה בקהאש | מיני-סדרה |
הערות שוליים

↑  "H'wood star Amber Rose Revah for 'Aazaan'". נבדק ב-28 בספטמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Meet the five actresses set to sizzle in Indian Summers". Mail Online. נבדק ב-2017-10-15.
↑  "Amber Rose Revah | Wonderland Magazine". Wonderland (באנגלית אמריקאית). 2017-11-07. אורכב מ-המקור ב-2018-09-10. נבדק ב-2018-03-29.
↑  "Geektown's Exclusive Interview With 'The Punisher' Star, Amber-Rose Revah". Geektown (באנגלית בריטית). 2017-09-14. נבדק ב-2018-04-27.
↑  Button, Simon (2016-03-20). "Indian Summers' Amber Revah: I look so different from job to job". Express.co.uk (באנגלית). נבדק ב-2018-03-29.
↑  "What Remains: Amber Rose Revah is Vidya Khan". Radio Times (באנגלית). נבדק ב-2018-03-29.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 3382 4258  LCCN: no2013082779  SUDOC: 235814709  VIAF: 305130169   WorldCat (עם VIAF): 305130169
באטמן – רשימת סיפורים וחוברות קומיקס

באטמן הוא אחת הדמויות הפופולריות ביותר של חברת DC קומיקס. הוא כיכב בכמה סדרות קומיקס משלו, כולל מיני-סדרות, רומנים גרפיים, קרוסאוברים בין סדרות, אוגדנים, מהדורות מוגבלות ומשחק תפקיד חשוב בכמה אחרים. הרשימה הבאה מביאה את הסדרות העיקריות ואת סדרות הספין-אוף שפורסמו לדמות, לבני בריתה ולאויבים שלה.
Kion

| --- | --- |

 סוג:  הזרמת מדיה
 תקופת הפעילות:  20 באפריל 2021 – הווה (3 שנים)
 מייסדים:  MTS
 מנכ"ל:  איגור מישין
 בעלות:  MTS
 שירותים עיקריים:  ספק שירותי הזרמת מדיה
 
KION היא ספק שירותי הזרמת מדיה ופלטפורמת מולטימדיה מקוונת רוסית שנוצרה על ידי MTS. השירות הושק ב-20 באפריל 2021.
היסטוריה

באוגוסט 2019 הודיעה MTS על תוכניותיה להקים חטיבת MTS Media, שתעסוק בהפקות טלוויזיה והפצה של תכנים עצמאיים, כמו גם הפעלת טלוויזיה בכבלים ולוויין, IPTV ויישום MTS TV. בראש החטיבה החדשה הועמד סגן נשיא MTS איגור משין, לשעבר מנהל ערוץ הטלוויזיה TNT. במקביל, באוגוסט 2019, רכשה MTS את אולפן הקולנוע קינופוליס בסנקט פטרבורג מידי בעלי המניות שלה, AFK Sistema. על בסיס האולפן, החברה תכננה ליצור אח חברת ההפקות "MTS Studio"‏.
ב-20 באפריל 2021 הושק שירות הווידאו המקוון Kion, שהיה בעצם מיתוג מחדש לשירות MTS TV הישן, אותו החברה פיתחה בשנת 2015. הוחלט להשאיר את מותג הטלוויזיה MTS לשירותי טלוויזיה בטלוויזיה בכבלים, לוויין ו-IPTV. הפלטפורמה הטכנולוגית לשירותי וידאו פותחה על ידי Huawei.
בשנת 2021 השירות שיתף פעולה עם פסטיבל הסרטים השנתי Strelka, שאורגן על ידי מכון סטרקלה לתקשורת, אדריכלות ועיצוב. תוכנית הפסטיבל כוללת זוכי סרטים ומשתתפים בפסטיבל קאן ובסאנדנס, החלק הרוסי מיוצג על ידי פרקי פיילוט מהסדרות החדשות שהפיקה Kion.
מודל עסקי ומדדים

המודל העסקי מבוסס על מנוי, כאשר הנהלת השירות מתכננת להוסיף מודל פרסום במהלך 2021. בתחילת הדרך, MTS השיקה קמפיין פרסום רחב היקף ונתנה למשתמשיה מנוי ראשוני ל-Kion ללא תשלום כמעט: 100 רובל עבורו הוחזרו לחשבון עם 100% החזר כספי. מאז הסתיו נטש השירות את סולם התעריפים לטובת תעריף יחיד של 199 רובל לחודש.
על פי חישובי Telecom Daily, במחצית הראשונה של 2021, חלקה של Kion בשוק הקולנוע הרוסי באינטרנט היה כאחוז אחד בלבד. לדברי החברה, עד 1 בספטמבר 2021, 4 חודשים לאחר ההשקה, היו לפלטפורמה 3.2 מיליון מנויים משלמים.
תוכן

בתחילת דרכו הודיע השירות כי עד סוף 2021 יהיו 11–12 אלף יחידות תוכן בשירות. לפני ההשקה הוצגו 10 פרויקטים מקוריים, שפותחו באופן עצמאי, כולל סרטים דוקומנטריים, סרטים עלילתיים וסדרות.
עד ספטמבר 2021 הוציא השירות 14 הפקות מקור מתוך 30 פרויקטים שהוכרזו לשחרור בשנה הראשונה. עד ספטמבר, 8 מתוך 20 היצירות הנצפות ביותר היו פרויקטים מקוריים. כחלק ממסע הפרסום, Kion העלתה פרקי פיילוט מסדרה מקורית בחינם בפלטפורמות של צד שלישי. הפרק הראשון בסדרה "זכוכית" זכה למיליון צפיות ביוטיוב בששת הימים הראשונים, ו"סודות חיי משפחה" ברשתות החברתיות "VKontakte" ו-"Odnoklassniki" הגיעו למיליון צופים ביום אחד.
במרץ 2020 הכריזו MTS והערוץ הראשון ברוסיה על הקמת מיזם משותף, שבזכותו קיבלה MTS זכויות אינטרנט לתכנים עתידיים של הערוץ. בנובמבר 2020 הכריזה MTS Media על השקת תוכנית השקעה ישירה בהפקת סרטי קולנוע רוסיים.
תוכן > פרויקטים מקוריים

Kion השיקה 15 פרויקטים מקוריים: הסדרות "זכוכית", "מרפאת האושר", "פמידה רואה", "סודות חיי משפחה", "נשמעים יותר", "הגרמנים", "התרמית", "קוסה" והסדרה הדוקומנטרית "ספורט המאה העשרים"; הסרטים "דורוב", "סחרוב: שני חיים", "מאשה", "דביאטאייב" ושתי תוכניות טיולים "הקיץ הוא הים" ו"קיץ הוא הכפר".
לקראת סתיו 2021 תכנן השירות להציג 4 פרויקטים בלעדיים נוספים: "הפקידה", "החבר מייג'ור", "האב סרגיי" ו"הפינגווינים של אמי".
תוכן > הפקות מקור בולטות

"זכוכית"
"מרפאת האושר"
"פמידה רואה"
"סודות חיי משפחה"
"נשמעים יותר"
"הגרמנים"
"התרמית"
"קוסה"
"ספורט המאה העשרים"
"דורוב"
"סחרוב: שני חיים"
"מאשה"
"הקיץ הוא הים"
"קיץ הוא הכפר"
"הפקידה"
"החבר מייג'ור"
"האב סרגיי"
"הפינגווינים של אמי"
"ורטינסקי"
"דביאטאייב"
"ברית ההצלה: זמן הזעם"
"האמן ומרגריטה"
פרסים

בשנת 2021 הוענק לשירות Kion פרס "תגלית השנה" המיוחד במסגרת פסטיבל "המספר הגדול".
בשנת 2021 זכו שתי סדרות מקוריות של Kion בפרסים: "מרפאת האושר" זכתה בפרס המספר הגדול לסדרות המקוריות הטובות ביותר, "קוסה" זכתה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של ניו יורק (INYFF) בפרס סדרת הרשת הטובה ביותר.
הערות שוליים

↑  Анна Афанасьева, Валерия Лебедева, Юлия Тишина (2019-08-07). "МТС займется медиаменеджментом". Коммерсант.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  Николаев Вячеслав Константинович: вехи карьеры - Свободная Пресса, svpressa.ru (ברוסית)
↑  Валерия Лебедева (2019-09-10). "Экс-глава ТНТ Игорь Мишин возглавил ТВ-направление МТС". Коммерсант.
↑  Валерия Лебедева, Дмитрий Шестоперов (2019-08-28). "МТС пришла в кино". Коммерсант.
↑  Вячеслав Николаев, 24SMI (ברוסית)
↑  BFM.ru. "МТС запустила «гипермаркет впечатлений» — новый онлайн-кинотеатр KION". BFM.ru - деловой портал (ברוסית).
1 2 3  "МТС запустила онлайн-кинотеатр KION". kinobusiness.com. 2021-04-20.
↑  "МТС запустит онлайн-кинотеатр Kion". РБК (ברוסית).
↑  "Что смотреть на Strelka Film Festival By KION". Коммерсант. 2021-08-20.
↑  "Strelka Film Festival объявил программу". Colta. 2021-08-13.
↑  "KION представляет Фестиваль уличного кино". kinobusiness.com. 2021-06-16.
↑  Валерия Лебедева, Анна Афанасьева (2021-04-17). "МТС берет видеокамеру". Коммерсант.
1 2 3  Анастасия Гаврилюк, Анна Афанасьева (2021-08-16). "МТС не мозолит глаза". Коммерсант.
1 2 3 4  "KION, премьеры и пираты". Телеспутник. 2021-09-01.
↑  "«Первый канал» и МТС создают совместное предприятие". Ведомости. 2020-03-19.
↑  "«МТС Медиа» начнет прямое инвестирование в российское кино". Коммерсант. 2020-09-13.
1 2 3  "Что смотреть осенью: 7 главных новинок Kion". КиноРепортёр. 2020-08-25.
↑  "Kion анонсирует премьеру нового трэвел-шоу «Лето – это…» со звездами TikTok". Бюллетень Кинопрокатчика. 2020-08-05.
↑  "Онлайн-кинотеатр KION отметили на 12-й национальной премии «Большая цифра»". kinobusiness.com. 2021-06-18.
↑  "Сериал KION «Коса» победил на Международном кинофестивале в Нью-Йорке". kinobusiness.com. 2021-07-22.
| שירותי וידאו דיגיטליים בולטים |
| --- | --- | --- |
| שירותים פעילים בישראל | אפל TV פלוס ‏•‏‏ דיסני+ ‏•‏‏ נטפליקס ‏•‏‏ פריים וידאו ‏•‏‏ yes+ ‏•‏‏ יוטיוב פרימיום ‏•‏‏ ‏Start.ru |  |
| שירותים פעילים מחוץ לישראל | הולו ‏•‏‏ פרמאונט+ ‏•‏‏ Google TV‏ ‏•‏‏ Max‏ ‏•‏‏ Premier ‏•‏‏ ‏ivi.ru ‏•‏‏ ‏Megogo.net ‏•‏‏ ‏ more.tv ‏•‏‏ ‏Okko ‏•‏‏ ‏Peacock ‏•‏‏‏ קראנצ'ירול ‏•‏‏ סטן |  |
| שירותים לא פעילים | קוויבי ‏•‏‏ קאזה ‏•‏‏ Windows Media Center ‏•‏‏ ג'וסט ‏•‏‏ Megaupload ‏•‏‏ יאנדקס. וידאו ‏•‏‏ יאנדקס. שידור ‏•‏‏ דיסקברי+ |  |
טומי נילסון

| --- | --- |

 לידה:  11 במרץ 1960 (בן 64) סטוקהולם, שוודיה 
 שם לידה:  Erik Tommy Nilsson 
 מוקד פעילות:  שוודיה 
 תקופת הפעילות:  מ-1978 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 שפה מועדפת:  שוודית 
 בן או בת זוג:  Malin Berghagen (1993–2007) 
 tommynilsson.com
 פרופיל ב-IMDb
 
טומי נילסון (בשוודית: Tommy Nilsson; נולד ב-11 במרץ 1960) הוא זמר שוודי. ייצג את שוודיה באירוויזיון 1989.
ביוגרפיה

נילסון נולד במחוז סטוקהולם, בסוף שנות השמונים הוא שר בלהקת המטאל "Horizont" והם הוציאו שני אלבומים.
במהלך הופעותיו מפיק צרפתי גילה אותו והוא חתם חוזה עם חברת מוזיקה צרפתית, ב-1981 יצא שירו "No Way No How" שהיה להיט בצרפת ומכר יותר ממיליון עותקים.
ב-1982 יצא האלבום הראשון שלו שנקרא על שמו.
מ-1985 ועד 1988 היה חבר בלהקת "Easy Action".
ב-אירוויזיון 1989 ייצג את שוודיה עם השיר "En dag" וסיים במקום רביעי.
ב-2007 שיחק את קפטן גאורג פון טראפ במחזמר צלילי המוזיקה בסטוקהולם, באותה שנה השתתף בשנית במלודיפסטיבלן.
הוא דובב בסדרות חתול בצמרת, באטמן: איש העטלף ובובספוג מכנסמרובע, הוא גם דיבב את ג'ון סמית בפוקהונטס.
Me!

"Me!" (בעברית: "אֲנִי!") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, בהשתתפות הזמר-יוצר ברנדון יורי מפאניק! אט דה דיסקו, מתוך אלבום האולפן השביעי של סוויפט, Lover. השיר יצא לאור ב-26 באפריל 2019, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום. סוויפט ויורי כתבו את השיר עם המפיק שלו ג'ואל ליטל. מבחינה מוזיקלית, הוא משלב סוגות מוזיקליות כמו באבלגאם פופ וסינת'פופ. מבחינה לירית, מילותיו עוסקות בקבלת האינדיבידואליות של האדם, ועיסוק באישור עצמי ואהבה עצמית.
השיר נכנס לראשונה למקום ה-100 במצעד הבילבורד הוט 100 ובשבוע שלאחר מכן זינק למקום השני, מה שהפך אותו לשיר שעשה את הקפיצה הגדולה ביותר בהיסטוריה. בנוסף, הוא הגיע לחמישייה הפותחת במגוון רחב של מדינות נוספות, תוך כדי שהוא שובר מספר שיאים בשירות המוזיקה של אמזון, ביניהם את השיא של השיר עם הכי הרבה השמעות ביום ובשבוע אחד. עם צאתו, הוא ספג ביקורות מעורבות. חלק מהמבקרים שיבחו את ההפקה והכימיה הקולית בין סוויפט ליורי ועל משחקי המילים שבו, ומנגד היו שמתחו ביקורת על מילותיו ואף כינו אותו "חלש". מבחינה מסחרית, הוא זכה להצלחה בינלאומית כאשר הגיע למעמד פלטינה כפולה בארצות הברית, על מכירות של שני מיליון עותקים ובנוסף הגיע למעמד זהב או פלטינה ב-9 מדינות נוספות. בהמשך, הוא זכה בפרסים רבים ביניהם: פרס הווידאו קליפים של MTV ופרס המוזיקה של MTV אירופה. ב-17 במאי 2020 הופצה גרסה נוספת שלו בהופעה חיה להורדה דיגיטלית.
את הווידאו קליפ של "Me!" ביימה סוויפט עצמה, ביחד עם דייב מאיירס שעבד עימה על קליפים נוספים. הקליפ תואר כבעל אופי שמח וצבעוני יותר בניגוד לקליפ של "Look What You Made Me Do" שהיה הסינגל הראשון מ-Reputation, ובכך סימן שינוי בתדמיתה של סוויפט שנחשבה לאפלה ועוקצנית יותר באותו האלבום. הצבעוניות והעליזות בקליפ ספגו ביקורות חיוביות מטעם המבקרים. בנוסף לכך, הקליפ צבר פופולריות רבה כאשר גרף ביממה הראשונה ליציאתו 65.2 מיליון בצפיות ביוטיוב ובכך שבר את השיא של "הקליפ שגרף הכי הרבה צפיות ביממה הראשונה ליציאתו". זוהי הייתה הפעם השנייה בה סוויפט שברה שיא זה. הקליפ זכה בארבעה פרסים ובנוסף זכה לציון בספר השיאים של גינס על שבירת השיא שהוזכר קודם לכן.
קידום

ב-13 באפריל 2019 הופיעה באתר של טיילור סוויפט ספירה לאחור לחצות ב-26 באפריל, שהובילה להשערות לגבי הוצאת מוזיקה חדשה. ב-25 באפריל, דיווחו כלי תקשורת שונים כי ציור קיר דמוי פרפר בשכונת גולץ' בנאשוויל, טנסי, שצויר על ידי אמנית הרחוב קלסי מונטג, יהיה קשור למוזיקה החדשה. בהמשך, הוסיפה מונטג את המילה "Me!" בראש ציור הקיר, מה שהוביל לכך שעלו השערות שזה יהיה שם השיר. בעוד שלמונטג נאמר בהתחלה כי ציור הקיר הוזמן כאמצעי קידום עבור ABC‏, ESPN ודראפט ה-NFL‏ 2019, סוויפט הצטלמה עם ציור הקיר וחשפה שזה למעשה חלק מקידום הספירה לאחור שלה, והוסיפה שתתראיין אצל רובין רוברטס במהלך שידור דראפט ה-NFL‏ 2019. במהלך הריאיון היא אישרה את יציאתו של שיר חדש וקליפ בחצות אותו היום, ושיתפה את שמו ואת העובדה שיורי מתארח בו.
הרכב

כאשר סוויפט דיברה על השיר היא הצהירה כי:
"השיר הזה הוא שיר פופ עם מגינה שיש לה יכולת להיתקע בראש של אנשים. בנוסף, הוא מעביר מסר של לאמץ את האינדיבידואליות שלך ולהיות הבעלים שלך באמת. אני מקווה שכשיר, הוא באמת גורם לאנשים להרגיש טוב יותר עם עצמם".
מבחינה מוזיקלית, "Me!" הוא שיר באבלגאם-פופ, וסינת'פופ, המשלב מוזיקת תופים של תזמורת צועדת. השיר נכתב על ידי טיילור סוויפט, ג'ואל ליטל וברנדון יורי והופק על ידי סוויפט וליטל גם כן. "Me!" נפתח כבלדת פסנתר איטית לפני שהוא הופך להיות קצבי. מעבר לכך, הוא כולל בתוכו שימושים בכלי נגינה שונים כמו סינתיסייזר וגיטרה.
השיר נכתב בסולם סי מז'ור, בזמן משותף, עם קצב של 91 פעימות בדקה. הוא עוקב אחרי התקדמות האקורדים I–vi–IV–V; אקורדים שנעשו שימוש בהם בעיקר בשנות ה-50 של המאה ה-20. קולה של סוופט בשיר משתרע מתו F3 ועד לתו E5. ב-21 באוגוסט דווח כי המשפט "Hey, kids, spelling is fun!" הוסר מהשיר בכל הפלטפורמות. משפט זה נשאר רק בגרסת הקליפ ובגרסת קליפ המילים.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ של "Me!" הועלה לערוץ היוטיוב של טיילור סוויפט בחצות (שעון מערבי) שב-26 באפריל 2019. בהתחלה, שודר הקליפ בשידור חי תוך שכמה שעות לפני כן נפתח צ'אט ובו ניתן היה לדבר על הקליפ ולשאול שאלות. הקליפ בוים על ידי סוויפט עצמה, ביחד עם דייב מאיירס. הקליפ גרף כבר ביממה הראשונה ליציאתו 65.2 מיליון צפיות ובכך סוויפט שברה את השיא של "הקליפ שגרף הכי הרבה צפיות ביממה הראשונה ליציאתו" ו"הקליפ הנשי שגרף הכי הרבה צפיות ביממה הראשונה ליציאתו". זוהי הייתה הפעם השנייה בה סוויפט שברה שיא זה, אם כי במהלך היממה הראשונה ליציאתו הוסרו ממנו 10 מיליון צפיות מסיבות לא ידועות.
סוויפט אמרה כי בקליפ יש שלוש ביצי פסחא והן מסודרות בסדר יורד, מהברורה יותר לברורה פחות ושלמעשה זה מרמז על משהו שקשור לאלבום, לסינגל ולסיבוב ההופעות שלו. אנשים רבים ניחשו בזכות זה את שם האלבום, אם כי היו כאלה שחשבו ששם האלבום יהיה "Kaleidoscope" או ‏"Home". מעבר לכך, בקליפ יורי אומר לסוויפט בצרפתית את המשפט "את צריכה להירגע" ובכך למעשה סוויפט רמזה רמז נוסף, והוא על יציאתו של הסינגל הבא, "You Need to Calm Down". בהמשך, הופיע בקליפ קטע אינסטרומנטלי בעיבוד של מוזיקת שנות ה-40 של המאה ה-20 לשיר עצמו, רמז נוסף ליציאתו כסינגל הבא. בקליפ הופיע דיוקן של הצ'יקס, דבר שהיה רמז לכך שיש לסוויפט וללהקה שיר באלבום, שבהמשך התגלה כ-"Soon You'll Get Better". אותו השיר יצא לאור לבסוף ב-23 באוגוסט 2019, ביחד עם שאר השירים שנכללו ב-Lover.
הקליפ קיבל שלוש מועמדויות בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2019 וזכה בקטגוריית "האפקטים הטובים ביותר". בנוסף לקליפ הרגיל של השיר, יצא קליפ מילים ב-1 במאי. הקליפ של "Me!" נחשב לאחד מהווידאו קליפים היקרים ביותר בכל הזמנים כאשר הושקעו בו למעלה ממיליון דולרים. נכון לינואר 2021, מונה הצפיות שלו עומד על למעלה מ-350 מיליון צפיות.