ססנה 150
דגמים

ססנה השתמשה היסטורית בשנות דגמים כמו תעשיית הרכב בארצות הברית, כאשר דגמים חדשים מוצגים בדרך כלל כמה חודשים לפני השנה הקלנדרית האמיתית.
142
אב הטיפוס הייחודי מדגם 142, רשום N34258 (c/n 617), נבנה בשנת 1957 כפיתוח כני נסע קבועים בתצורת תצורה משולשת עם כן אף, של ה-140. שינויים נוספים כללו הוספת מדפים "Para-Lift" (אנ') וקצות כנפיים מרובעים ומשטחי זנב. המטוס הונע על ידי מנוע קונטיננטל O-200-A בהספק של 100 כ"ס (75 קילוואט), נבנה כולו ממתכת, ומשקל כולל של 1,500 ל"ג (680 ק"ג). המטוס הוטס לראשונה ב-12 בספטמבר 1957, ולאחר מכן שונה שמו מחדש לדגם 150.
150
ה-150, שהוצג בשנת הדגם 1959, היה זהה במידה רבה לאב הטיפוס 142/150. ה-150 מ-1959 הוצע בשלוש תצורות; הסטנדרט, הרמה הבסיסית ביותר עם הכי פחות תכונות; ה-Trainer המשודרג, עם הגאי ודוושות טיסה כפולות, סט שלם יותר של מכשירי טיסה לתפעול כללי טיסת מכשירים, רדיו, אור נחיתה ועוד כמה תכונות; וה-Inter-City Commuter המובילה בשורה (המכונה לעיתים קרובות פשוט Commuter), שהוסיפה משאבת ואקום מנוע, מחוון כיוון מונע ואקום, ומשואה מסתובבת נגד התנגשות המותקנת על המייצב האנכי, זאת בנוסף עם כל התכונות של ה-Trainer למעט הגאי ודוושות טיסה כפולות. לשנת הדגם 1960 שודרג הגנרטור ב-Commuter ל-35 אמפר. כל ה-150 לשנת 1959 כללו גנרטור של 20 אמפר, וזה נשמר ב-Standard ו-Trainer לשנת 1960; גנרטור 35 אמפר הוצע כאופציה עבור תצורות אלה. גם עבור 1960, תצורת הפטרולר - Patroller הוצגה לתעשיית הסיור. ניתן להוסיף את אלה, יחד או באופן סלקטיבי, לכל תצורת 150, וכללו כנף "פטרולר" עם מכלי דלק ארוכי טווח שהכילו סך של 38 US gal (144 ליטר), במקום 26 US gal (98 ליטר) הסטנדרטי בכנף הרגילה; דלתות פטרולר, עם חלונות זכוכית אקרילית נוספים בחצי התחתון לנראות טובה יותר; וצינור להורדת הודעות, להטלת הודעות ופריטים קטנים אחרים דרך רצפת התא לקרקע.[דרוש ציטוט] בסך הכל נבנו 1017, לא כולל אב הטיפוס מ-1957; 683 ב-1959 ו-334 ב-1960
שנת דגם 1961 עם חלונות צד אחוריים גדולים ב-15%, שהציעו ראות מעט טובה יותר מאחור. גם גלגלי הנחיתה עוצבו מחדש, והעבירו את הגלגלים הראשיים מאחור בשני אינצ'ים (חמישה סנטימטרים), אך לא שינו את מפתח בסיס הגלגלים. תזוזה זו של הגלגלים הראשיים הפכה את הסיכוי למטוס להטות בחזרה על זנבו במהלך הטענת נוסעים., והיא גם גרמה לגלגל האף לשאת משקל רב יותר, מה שהגביר את יעילות ההיגוי שלו. תכונות חדשות נוספות ב-150A כללו לוח מחוונים עם פריסה שעוצבה מחדש לחלוטין; מאפרות בתוך ידיות הדלת ותפסי חלונות שקועים, מה שהפך את תא הנוסעים הצר של 150 לקצת פחות צפוף, ואופציונלי למושבים מתכווננים בנפרד 332 נבנו.
150B
דגם שנת 1962 עם מדחף חדש מסוג 1A100/MCM6950 של חברת McCauley (אנ') המחליף את M69CK-52 של חברת Sensenich בגרסאות קודמות. המדחף החדש היה בעל קוטר זהה של 69 אינץ' (1,750 מ"מ), אך פסיעת הלהב הצטמצמה, מה שהגדיל את מהירות השיוט המרבית בכ-3 מייל לשעה (5 קמ"ש; 3 קשר) ושיפר מעט את קצב הטיפוס ואת תקרת השירות. קצות כנפי המתכת המקוריות הוחלפו בפיברגלס בעלי קווי מתאר חלקים יותר עם צורה שונה, והגדילו את מוטת הכנפיים בכ-2 אינץ' (50 מ"מ). מושב הילדים האופציונלי לשני נוסעים עבור תא המטען, זמין כבר מה-150 הראשון, עוצב מחדש לחלוטין עבור ה-150B. אופציה חדשה הייתה טייס אוטומטי פשוט, במיוחד עבור גרסת ה-Commuter, שנקרא "Nav-O-Matic", סוג חד-ציר של החזקה של כיוון. כמו כן, הוצעו לאחרונה עבור ה-150B פנסים אופציונליים בחלק התחתון של הכנפיים כדי להאיר את האזור סביב הדלתות כשהן על הקרקע. לעומת זאת, האופציה של הטלת הודעות בתצורת הפטרולר - Patroller בוטלה. נבנו 350.
150C
דגם שנת 1963 עם ניקוז מהיר נוסף למסננת הדלק, כמו גם אפשרות לגלגלים ראשיים גדולים יותר בגודל 6.00×6 אינץ' (150×150 מ"מ) וצמיגים שיחליפו את הגודל הסטנדרטי 5.00×5 אינץ' (125×125 מ"מ), ומושב בטיחות לילד אופציונלי. כן הנסע האופציונליי אפשר חיפויי גלגלים בעלי חרטום חד התואם לאלו המשמשים לדגמי ססנה חד-מנועי אחרים. נבנו 387.
150D
דגם שנת 1964 עם גוף גוף אחורי קצוץ וחלון אחורי "Omni-Vision" (אנ') עוטף, בהתאם לתבנית שכבר נקבעה על ידי דגמי ססנה אחרים. החלון האחורי החדש שיפר את הראות לאחור, ורבים מצאו את תא הנוסעים החדש "אוורירי" ונעים יותר, בשל האור המוגבר. העומס השימושי גדל ב-40 פאונד (18 ק"ג), ומשקלו ההמראה המרבי של המטוס הוגדל בהתאם ל-1,600 פאונד (730 ק"ג), שם הוא יישאר עבור כל 150 הדגמים המאוחרים יותר. בשל משקלו ההמראה המרבי ההגבוה יותר עם אותו כוח מנוע, נתוני הביצועים הנטענים של ססנה עבור דגמי 150D ואילך גרועים יותר מאשר עבור דגמים מוקדמים יותר: מהירות המקסימלית והשיוט מופחתת, הטווח מתקצר, מרחקי ההמראה והנחיתה מתארכים וקצב הטיפוס ותקרת השירות נמוכה יותר. יש לצפות לשינויים כאלה רק מכיוון שהביצועים תלויים במשקל ובדרך כלל מצוינים במשקל ברוטו מרבי. ייתכן שביצועי השיוט גם הופחתו מכיוון שהחלון האחורי החדש הפך את גוף המטוס האחורי של ה-150D לפחות טוב מגוף המטוס אשר השתפל אלכסונית לאורך גב המטוס. לשעבר.[דרוש ציטוט] ה-150D שמרה על מייצב וההגה הישרים של שנים קודמות. עם זאת, כדי להקל על עומסי השליטה, נוספו איזון אווירודינמי להגה הכיוון ולהגה הגובה.. שרכי עודף אלו הכילו גם משקולות (איזוני מסה) כדי למנוע כל פרפור אפשרי שעלול להיגרם כתוצאה מהשינוי האווירודינמי של גוף המטוס האחורי.[דרוש ציטוט] ה-150D העבירה את הסוללה החשמלית הכבדה מהמיקום האחורי הקודם, מאחורי תא המטען, לחזית, ממש לפני חומת האש של המנוע. היה לו טווח רחב יותר למרכז הכובד שלו בהשוואה לדגמים מוקדמים יותר, מה שאפשר יותר גמישות בטעינה. ל-150D היו גם מגבלות מהירות אוויר מתירניות יותר הן לגבי מהירות מרבית מותרת שבה מבנה המטוס אמור לעמוד והן לגבי, מהירות התמרון שלה, ובמיוחד המהירות המרבית המותרת עם מדפים מורדים, שהועלתה מ-85 קשר (137 קמ"ש) ל-100 קשר (161 קמ"ש). באמצע הייצור של ה-150D, נוספה אופציה לנחיתת אף כבדה עם גלגל חרטום גדול יותר בגודל 6.00×6 אינץ' (150×150 מ"מ); זה היה עם צמיג שהמשטח שלו היה רחב יותר מהסטנדרט אבל היה רק מעט גדול יותר בקוטר. מפתלי המומנט המתקפלים בגלגל השיניים הכבד הזה היו גם הם הפוכים, כשהם הורכבו לפני מתמוך גלגל האף במקום מאחוריו. בסך הכל נבנו 686 מטוסים; אב טיפוס אחד (c/n 644 מספר גוף מטוס של ססנה) נבנו 685.
150E
מודל שנת 1965 בעל שינויים קטנים שאינם מהותיים, כגון  תוספת של האפשרות  למראה להסתכלות אחורנית  בתא הטייס. נבנו 760  פלוס  אב טיפוס יחיד אשר הומר   מאב הטיפוס של ססנה  150D
(מספר גוף מטוס 644 של ססנה  )
150F
שנת דגם 1966  הוצג עם זנב מייצב כיוון חדש שנטה לאחור ב-35 מעלות, עם רצועת גב קצרה בבסיסו, התואם לסגנון ה-172 ודגמים אחרים. דלתות התא הורחבו, עם שטח נוסף של 23%, ובעוד הדלתות הישנות היו מחודדות בתחתית, הדלתות החדשות היו מרובעות, מה שהקל על הכניסה והיציאה מהתא. לדלתות החדשות היו גם חלונות גדולים יותר ותפסים טובים יותר. תא המטען הורחב מאחור עד לתחתית החלון האחורי, והעניק 50% יותר מקום, אם כי מגבלת העומס שלו נותרה על 120 פאונד (54 ק"ג). רצפת התא הייתה כעת שטוחה, ללא גבנון לניתוב כבלי בקרה. המדפים הידניים הישנים הוחלפו במדפים מונעים חשמלית שהופעלו על ידי מתג בלוח המחוונים; בקרות רצפה אחרות לשעבר (גלגל מקזז הגה הגובה ושסתום סגירת הדלק) היו כעת על קונסולה אנכית קטנה מתחת לפאנל. למדפים החשמליים היה כעת מחוון מיקום מדפים מעל הדלת השמאלית. הגלגלים הראשיים בגודל 6.00×6 אינץ' (150×150 מ"מ) עם צמיגים גדולים בלחץ נמוך היו כעת סטנדרטיים ולא אופציונליים, והיו להם בלמים חדשים. התראת הזדקרות קולית, בעבר בעלת הפעלה חשמלית, הייתה כעת צופר פנאומטי שיפעל גם אם ההספק החשמלי ייכשל. אפשרויות ספינר המדחף המחודד והמראה האחורית הפכו לסטנדרט עבור דגמי ה" קומיוטר" וה- " טריינר"  (Commuter ובהתאמה Trainer.) מאפיינים סטנדרטיים נוספים של ה-Commuter היו הגאים כפולים (שהוגבלו בעבר ל-Trainer), "פיירינג"- חיפויי גלגלים, ומחמם חשמלי לצינור הפיטו וחיישן התראת הזדקרות.. הדלת האופציונלית הישנה מסוג פטרולר (עם חלון נוסף בחצי התחתון) לא הוצעה עוד  יחד עם השם "פטרולר", אם כי עדיין הוצעו מכלי דלק ארוכי טווח. גם אופציית האור בדלתות הופסקה להיות מוצעת. ססנה הרחיבה מאוד את הייצור של 150 עבור ה-150F; בסך הכל יוצרו 3,000 מדגם זה. שנת הדגם 1966 הייתה גם הייצור הראשון של מטוסי F150 שנבנו על ידי ריימס הצרפתיים, עם 67 שנבנו כ-F150F
150G
דגם שנת 1967 היה עם הדלתות כפופות כלפי חוץ, כדי להפוך את תא הנוסעים לרחב בכ-75 מ"מ, ורצפה מונמכת כדי להוסיף מרווח ראש. לכיסוי המנוע נוספו מבודדי קול מגומי כדי להפחית רעידות ורעש בתא הנוסעים. מערכת החימום בתא הנוסעים, אפשרה כעת לערבב אוויר מחומם עם אוויר צח  מבחוץ והייתה לה יציאה חדשה להפשרת השמשה הקדמית. פריסת לוח המחוונים שונתה, ודוושות הגה הכיוון היו כעת חלקים פתוחים מלמעלה. מהלך תמיכת  האוליאו של גלגל האף קוצר מ-7 אינץ' (180 מ"מ) ל-4 אינץ' (100 מ"מ). שני הגנרטורים החשמליים הישנים, 20 אמפר ו-35 אמפר, הוחלפו באלטרנטור חדש של 60 אמפר. המשואה נגד התנגשות (סטנדרטית ב-Commuter, אופציונלית בדגמים אחרים שונתה מהסוג המסתובב הממונע הישן, לסוג מהבהב חדש. מושבי דלי מתכווננים בנפרד היו כעת כסטנדרט עבור ה-Commuter ויכולים להיות מכוסים בד או ויניל. ה-Commuter קיבל שטיח סטנדרטי מקיר לקיר. חלונות כהים נוספו. ה-150G היה גם הגרסה הראשונה של Cessna 150 שאושרה למצופים. להפעלת מטוס צף היה שימוש  בדגם במדחף גדול יותר בקוטר 75 אינץ' (1,905 מ"מ) ומשקל כולל של 1,650 פאונד (750 ק"ג).
2,666 דגמי 150G נבנו על ידי ססנה: אב טיפוס אחד (c/n 649 מספר גוף ססנה ) ויצור של 2,655 מטוסים. עוד 152 מטוסים, נבנו על ידי ריימס בצרפת כ-F150G. בניגוד ל-F150F, שהונע על ידי מנוע שנבנה בקונטיננטל, המנועים של ה-F150G ושל ה-F150 שנבנו אחריובריימס תעופה, נבנו ברישיון על ידי רולס רויס.
150H
דגם שנת 1968 עם חיפויים אווירודינאמים יותר יעילים בקצות תמוכות הכנף. מתג המדפים החשמלי היה כעת מתג תלת-כיווני: כאשר נדחף כלפי מעלה כדי להעלות את המדפים, הוא יישאר במצב זה, אך הורדת המדפים עדיין דרשה להחזיק את המתג כלפי מטה ברציפות. מחוון מיקום המדפים היה כעת אנכי, על עמוד הדלת הקדמי השמאלי, והקונסולה המרכזית הצטמצמה כדי לשפר את מרווח הרגליים. אפשרות הרמה חדשה (במובן  של יציבות סטטית) של הכנפיים יכולה לשלוט אוטומטית במאזנות ובהגה הכיוון כדי לשמור על המטוס במסלול. 2,110 מטוסים נבנו, בתוספת אב טיפוס אחד שהוסב מאב הטיפוס 150G (c/n 649 מספר גוף מטוס של ססנה). ריימס תעופה בנתה 170 מטוסים מדגם F150H.
T-51A
יעוד של מטוס בודד של דגם 150L ושני מטוסים מדגם 150M בשימוש צוות הטיסה של האקדמיה של חיל האוויר של ארצות הברית.[דרוש מקור]
150L
ססנה בנתה בסך הכל 4,074 מטוסים מדגמי L:
שנת 1971 - 625 מטוסים דגם 150L‏ ו-50 מטוסים דגם A150L
שנת 1972 - 1,030 מטוסים דגם 150L‏ ו-66 מטוסים דגם A150L
שנת 1973 - 1,192 מטוסים A150L‏ ו-87 מטוסים מדגם A150L
שנת 1974 - 931 מטוסים דגם 150L‏ ו-94 מטוסים דגם A150L
665 מטוסים מתוכם, נבנו על ידי ריימס תעשיות תעופה: 485 מטוסים מדגם F150L,‏ 141 מטוסים מדגם FRA150L,‏ 39 מטוסים מדגם FA150L.
גם בארגנטינה נבנו 48 מטוסי 150L/A150L כדגמי A-150L ו-A-A150L,  מתוכם 39 מטוסים מדגם A-150L‏, 6 מטוסים מדגם  A-A150L‏ (1972), ו-3 מטוסים מדגם A-A150L ‏(1973).