stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רדיפת לבקנים באפריקה
תגובה בינלאומית > עזרה רפואית בינלאומית ראשונית

אנשים לבקנים סובלים מבעיות רפואיות רבות עקב חוסר בפיגמנט הנקרא מלנין. פגם גנטי מונע מתאים הנקראים מלנוציטים מליצר את המלנין שנותן לעור לשיער ולעיניים את צבעם, ומסייע בהגנה על תאי הגוף מפני קרינת השמש (הקרינה האולטרה-סגולה). לבקנים נכווים בקלות, קמטים וגידולים מופיעים בפניהם ובעורם בעודם בגיל צעיר יחסית והסיכוי לסרטן העור גובר. בשל הסכנות הללו מהשמש, על לבקנים לנקוט באמצעי זהירות כדי למנוע פגיעה בעורם, זאת על ידי שימוש במשחות הגנה מהשמש עם מקדם הגנה גבוה מהרגיל, חבישת כובעים ולבוש בגדים ארוכים להגנה מן השמש. לבקנים סובלים גם מדרגות שונות של בעיות ראייה (שלא ניתנות לתיקון באמצעות משקפי שמש רגילים), הנגרמות מהתפתחות לא-רגילה של רשתית העין ומתצורות לא רגילות של קשרים עצביים בין העין והמוח.
עזרה רפואית בינלאומית ניתנה לראשונה על ידי מומחה גרמני לרדיולוגיה, פרופסור אולריך קונרד הנשקה, שסייע ב-1972 בהקמתה של מחלקה אונקולוגית (מחלקת מחקר לגידולים ודרכי ריפויים) בשני בתי חולים הנמצאים בעיר דאר א-סלאם שבטנזניה: בית החולים Muhimbili ובית החולים Ocean Road. עד שנות השבעים היה קיים רק בית חולים אחד במזרח אפריקה שטיפל בסרטן העור, ומיקומו היה בניירובי שבקניה. הנשקה פעל להקמת בית חולים נוסף בעיר ארושה (Arusha) שבצפון טנזניה, אך נהרג בינואר 1980 בתאונת מטוס לפני שבנייתו הושלמה. טרם מותו, פרופסור הנשקה, שהיה מקורב לכמה ממטופליו הלבקנים, הבהיר להם את החשיבות הרבה בהקמת ארגון שייצג את בעיותיהם הבריאותיות והחברתיות של הלבקנים בטנזניה בפני המדינה. ואכן לאחר מותו של הנשקה, התאגדו לבקני טנזניה והפגינו ברחובות דאר א-סלאם, בדרישה להכיר במוגבלותם. כתוצאה ישירה של הפגנות אלו, הוקם בסוף 1981 ארגון TAS – Tanzania Albino Society, הפועל עד היום למען האוכלוסייה הלבקנית במדינה.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Caitlin Moe, PERSECUTION OF ALBINISM IN TANZANIA (באנגלית)
1 2 3  Africa Uncovered - Murder & Myth - 28 Jul 08 - Part 1
↑  עמית ולדמן, ‏על הכוונת: עשרות אלפי לבקנים באפריקה, באתר ‏מאקו‏, 30 בנובמבר 2009
1 2  Robson Isaac Shoes, A Bitter Pill to Swallow (באנגלית)
1 2 3 4 5  Joan Delaney, Albinos Under Siege in Tanzania (באנגלית)
↑  Lewis Machipisa, The Last Minority Group to Find a Voice (באנגלית)
1 2 3 4  לירון שמעוני, לבן בחלום שחור
↑  Tanzania in witchdoctor crackdown (באנגלית)
1 2  Through albino eyes (עמ' 24) (באנגלית)
↑  Action Taken by the Government (באנגלית)
1 2  European Parliament resolution of 4 September 2008 on the killing of albinos in Tanzania (באנגלית)
1 2  Africa Uncovered - Murder & Myth - 28 Jul 08 - Part 2
1 2  Defending albino people
↑  Deadly Hunt: Albinos in Tanzania
1 2 3 4  Police, Media &/or UTSS Documented Attacks of PWA in Africa (עמ' 2), ‏25 באוקטובר 2011 (באנגלית) (ארכיון)
↑  Justine Atkinson, The Power of Nollywood to save children’s lives (באנגלית)
↑  Lewis Machipisa, Albinos hit by Zimbabwe's race divide (באנגלית)
↑  Vimbai Kamoyo, The daily struggle of Albinism, ‏16 ביוני 2011 (באנגלית) (ארכיון)
↑  Emma Hurd, Jail For Kenyan Who Tried To Sell Albino Man, ‏20 באוגוסט 2010 (באנגלית)
↑  Marios Matsakis on Albino killings in Tanzania
↑  European Parliament resolution of 4 September 2008 on the killing of albinos in Tanzania, ‏4 בספטמבר 2008 (באנגלית)
↑  Recognizing the plight of people with albinism in East Africa and condemning their murder and mutilation (עמ' 4), ‏22 בפברואר 2010 (באנגלית)
↑  Canadian House of Commons condemns the murder and mutilation of persons with albinism in Tanzania
1 2  ABOUT UTSS (באנגלית) (ארכיון)
↑  Langley MP gets Commons to condemn attacks on Tanzanian children with albinism, ‏31 באוקטובר 2011 (באנגלית)
1 2  Gruesome Criminal Acts Continue against albino children (children with albinism) in Tanzania - UPDATED (עמ' 3), ‏27 באוקטובר 2011 (באנגלית) (הקישור אינו פעיל, 24.1.2019)
↑  Lewis Machipisa, Albinos hit by Zimbabwe's race divide, ‏14 בינואר 2003 (באנגלית)
↑  Under The Same Sun (באנגלית)
↑  Under The Same Sun: Peter Ash speaking at the United Nations Human Rights Council in Geneva
↑  What is Albinism? (באנגלית) (ארכיון)
ילד אפריקאי לבקן עם כוויות שמש על פניו
ילד לבקן עם משפחתו בטנזניה
תינוק לבקן במעון יום
יוסי נבעה

יוסי נבעה (נולד ב-9 בינואר 1972) הוא ראש עיריית טבריה.
ביוגרפיה

נולד לשלמה ואסתר וגדל בירושלים. בתיכון למד במכללת בזק בעיר, עתודה תקשורת 5 שנים.
בשנת 1991 התגייס לצה"ל ושירת בחיל קשר פיקוד המרכז.
ב-1993 עבר לגור עם משפחתו בטבריה.
בגיל צעיר הוא מונה למנהל מרחב הצפון של חברת "בזק" והיה מבכירי החברה, אחר כך היה מבין מקימי חברת האוטובוסים אפיקים.
ביוגרפיה > קריירה ציבורית

בתקופת כהונתו של זוהר עובד כראש עיריית טבריה, מונה למנכ"ל עיריית טבריה ושימש בתפקיד במשך חמש שנים. לאחר סיום תפקידו מונה לשמש כמנכ"ל מוסדות רבי מאיר בעל הנס במקביל שימש כיועץ אסטרטגי לרשויות מקומיות.
בבחירות לרשויות המקומיות 2024 התמודד על ראשות העיר מטעם רשימה עצמאית "טבריה של כולם" מול רון קובי, דודיק שטרית ואביב יצחק וניצח אחרי שזכה ב-51.8% מהקולות. רשימתו השיגה בבחירות למועצה מנדט אחד.
ביוגרפיה > חיים אישיים

הוא נשוי לענת, אב לשתי בנות ומתגורר בטבריה.
הוא בעל תואר ראשון במדעי המדינה, פיתוח מנהלים וניהול עסקי של אוניברסיטת בר-אילן.
הערות שוליים

↑  ישראל גראדווהל, ‏תוצאות האמת בערים החרדיות המרכזיות | כל הנתונים לאחר ספירת הקולות, באתר כיכר השבת, 28 בפברואר 2024
יואל רקח

יואל (ג'וליו) רקח (באיטלקית: Giulio Racah;‏ 9 בפברואר 1909 – 28 באוגוסט 1965) היה פיזיקאי ישראלי, יהודי יליד איטליה, פרופסור לפיזיקה תאורטית באוניברסיטה העברית בירושלים, רקטור האוניברסיטה (1961–1965) ונשיאה בפועל (1961–1962), חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים וחתן פרס ישראל למדעים מדויקים (תשי"ח–1958). מאבות הספקטרוסקופיה ואבי הפיזיקה העיונית בישראל.
ביוגרפיה

ג'וּליו (יואל) רקח נולד בשנת 1909 למשפחה יהודית מיוחסת בעיר פירנצה שבאיטליה, בן לפִּיה ואדריאנו, וגדל בחווה המשפחתית בפיזה, טוסקנה. אמו הייתה אחותו של המתמטיקאי ג'ינו פאנו ובני דודיו היו המדענים האמריקאים רוברט פאנו ואוגו פאנו. השלים את לימודיו התיכוניים בגימנסיה הומניסטית בפירנצה.
בשנת 1930 סיים את לימודיו לתואר דוקטור לפיזיקה מאוניברסיטת פירנצה. רקח היה עוזרו של פרופ' אנריקו פרמי באוניברסיטת רומא והשתלם בציריך אצל הפיזיקאי האוסטרי וולפגנג פאולי. הוא הורה פיזיקה עיונית באוניברסיטאות פירנצה ופיזה, בה התמנה לפרופסור חבר בשנת 1937. על פי מחקריו, בנתה ממשלת איטליה הפשיסטית מכשור אופטי אשר שימש בהצלחה לפגיעות באוניות הצי הבריטי (בשעות הבוקר המוקדמות ובשעות הדמדומים של בין הערביים). מכשור זה נתן יתרון רב לצי האיטלקי בים התיכון בתחילת מלחמת העולם השנייה, עד המצאת הראדאר, שיושמה על ידי הבריטים והפכה את הקערה על פיה.
ב-3 בספטמבר 1939 עלה רקח לארץ ישראל והתמנה לפרופסור מן המניין לפיזיקה עיונית בחוג לפיזיקה באוניברסיטה העברית שהוקם בשנת 1931. רקח ושמואל סמבורסקי היו המרצים הראשיים בחוג בתקופת המנדט הבריטי.
במהלך מלחמת העצמאות, נוסף על המשך מחקרו, עמד רקח בראש יחידת חמ"ד (חיל המדע) בהר הצופים.
בשנים 1946–1948 כיהן כדקאן הפקולטה למתמטיקה ולמדעי הטבע. בשנים 1950–1951 היה חבר המכון למחקר מתקדם בפרינסטון. בשנים 1954–1956 כיהן כנשיאה הראשון של האגודה הישראלית לפיזיקה.
בשנת 1961 נבחר לרקטור האוניברסיטה העברית כמועמד של "הצעירים" בסנאט, אשר הכריעו להפריד את תפקיד הרקטור מתפקיד הנשיא. במשך שנה אף תפקד כנשיא בפועל עד מינויו של אליהו אילת. בשנת 1963 נבחר לתקופת כהונה שנייה בתפקיד הרקטור, שבו שימש עד מותו.
רקח היה מהפיזיקאים הראשונים שהשתמשו בעקרונות של סימטריה, ובענפים המתמטיים המנתחים אותה, תורת החבורות ואלגברת לי, לשם הבנתן של תופעות פיזיקליות, ובכך תרם תרומות חשובות לתחום הספקטרוסקופיה האטומית וחקר הגרעין. על שמו קרויים מקדמי רקח, כמו גם משפט רקח, הטוען שבאלגברת לי פשוטה למחצה מספר אופרטורי הקזימיר שווה למספר האופרטורים בתת-אלגברת קרטן. עם תלמידיו של רקח נמנים עמוס דה שליט, שניאור ליפסון, יגאל תלמי, אורי גניאל, גבירול גולדרינג, גדעון יקותיאלי, ישראל פלח ואחרים, שהקימו את הפקולטה לפיזיקה במכון ויצמן (שאז נקראה המחלקה לפיזיקה גרעינית), וכן חנוך גוטפרוינד, ששימש לימים נשיא האוניברסיטה העברית, וניסן זלדס.
רקח עבד עם אלברט איינשטיין, זכה להכרה בינלאומית רחבה, ובין היתר היה חתן פרס ישראל למדעים מדויקים לשנת תשי"ח (1958) ונבחר כחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים בשנת 1959.
רקח נהרג בביתו בפירנצה בשנת 1965, בתאונה של דליפת גז, בגיל 56. נקבר בחלקת - המדע הר המנוחות בירושלים.
ארכיונו של רקח שמור בספרייה הלאומית.
רקח היה נשוי לזָמירה, בת למשפחת מני הענפה (בתו של השופט מלכיאל מני ונכדתו של הרב אליהו מני), ואב לבת, אראלה, שנהרגה בתאונה בצעירותה, ושני בנים, אליהו (אלי) ואמנון.
פרסים והוקרה

1952 – פרס רוטשילד למדעי הפיזיקה מטעם יד הנדיב.
1954 – פרס ויצמן למחקרים במדעים מדויקים מטעם עיריית תל אביב: פרס כבוד על מחקריו בתורת החבורות ובתחום הספקטרוסקופיה האטומית והגרעינית.
1955 – פרס שלמה בובליק מטעם האוניברסיטה העברית.
1958 (תשי"ח) – פרס ישראל למדעים מדויקים.
1959 – חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
1959 – חבר כבוד של מכון ויצמן למדע.
1961 – תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת מנצ'סטר.
1963 – חבר כבוד זר של האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.
הנצחה

על שמו נקרא מכון רקח לפיזיקה באוניברסיטה העברית, ובו נערכות לזכרו הרצאות שנתיות. כמו כן קרואים על שמו רחוב בבאר שבע וכן, רחוב פרופסור רקח בקמפוס גבעת רם של האוניברסיטה העברית.
בנוסף, על שמו מכתש רקח שעל הירח, וכן גוף קטן (קוטר 1.3 ק"מ) במערכת השמש, שנתגלה על ידי מצפה הכוכבים על שם וייז הנקרא 137217 Racah.
ב-29 ביוני 1993 הנפיק השירות הבולאי בול לזכרו בסדרה "מדענים יהודים".על השובל מופיע רישום של בניין המינהלה של האוניברסיטה הנמצא בקמפוס בגבעת רם. האמנית סלבה דוזורץ עיצבה את הבול.
לקריאה נוספת

ניסן זלדס, 'יואל רקח והפיזיקה העיונית בירושלים', בתוך: חגית לבסקי (עורכת), תולדות האוניברסיטה העברית בירושלים, כרך ג: "התעצמות אקדמית תוך מאבק לאומי", ירושלים: מאגנס, תשס"ט 2009, עמודים 279–300. (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  פיה רקח, באתר gravez
↑  ארכיון המדינה, רשימת עולים 1939 - חיפה - עמוד 493 - מס' סדורי 1 (מופיע כג'אוליו רקך), באתר ארכיון המדינה
↑  היום ייבחר הרקטור החדש, דבר, 8 במרץ 1961; פרופ' יואל רקח נבחר רקטור האוניברסיטה העברית, דבר, 9 במרץ 1961; המאבק על כתר הנשיאות, דבר, 30 במרץ 1962; פרופ' רקח - נשיא בפועל של האוניברסיטה העברית, דבר, 24 במרץ 1961.
↑  פרופ' רקח – רקטור האוניברסיטה בשנית, דבר, 17 במאי 1963.
↑  ישראל פלח, באתר הפלמ"ח.
↑  לווית פרופ' רקח תצא מחר בבוקר מהאוניברסיטה: הוברר כי מת כתוצאה מתאונה טראגית, דבר, 1 בספטמבר 1965.
↑  פרופ' י. רקח הובא למנוחות בירושלים, דבר, 3 בספטמבר 1965; צבי לביא, פרופ' רקח הובא למנוחות, מעריב, 3 בספטמבר 1965.
↑  ארכיון יואל רקח, בספרייה הלאומית
↑  (בתו של פרופ' רקח נהרגה בפאריס ממכת חשמל, מעריב, 15 ביוני 1969).
↑  פרסי רוטשילד לארבעה מדענים, דבר, 27 באפריל 1962.
↑  פרופ' רקח ד"ר-כבוד של אוניברסיטת מנצ'סטר, דבר, 4 בספטמבר 1961.
↑  ראה באתר של נאס"א https://ssd.jpl.nasa.gov/sbdb.cgi?sstr=137217#content
↑  קטלוג בולי ישראל ועלון יואל רקח, באתר התאחדות בולאי ישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310618305171  BNE: XX5324337  GND: 128117893  ICCU: PUVV045463  ISNI: 0000 0000 8351 7021  LCCN: n50068310  MGP: 160628  NTA: 098870327  SNAC: w6353766  SUDOC: 095308644  VIAF: 311217170   WorldCat (עם VIAF): 311217170 
בניין קפלון במכון רקח, גבעת רם, 2010
בני מצווה (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

 סוגה:  מתח, דרמה, הרפתקאות, קומדיה
 יוצרים:  מיתר פרהט לייזי שפירא
 כותבים:  מיתר פרהט לייזי שפירא
 בימוי:  מיתר פרהט
 שחקנים:  חן אמסלם-זגורי עידו ברטל שחר חיון אביתר עוזרי אסף פרי נטע כרמלי איתי בכור אורי אורן
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  40 + פרק מאחורי הקלעים
 הפקה
 מפיק:  יואב גרוס
 מפיקים בפועל:  קובי עזרן יסנה גור ליזון מעין אברהם
 חברת הפקה:  כאן חינוכית
 עורכים:  נהר חסין יואב שפיר בירן דניאל שועלי שאול אדם שני בינרט
 צלמים:  רועי גלוסקא
 בעלי תפקידים נוספים:  ליהוק: מורן מרציאנו
 מוזיקה:  דניאל סלומון
 אורך פרק:  23–30 דקות
 שידור
 רשת שידור:  כאן חינוכית
 תקופת שידור מקורית:  26 בנובמבר 2023 – הווה
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
בני מצווה היא סדרת טלוויזיה ישראלית לילדים ולנוער המשודרת בכאן חינוכית החל מ-26 בנובמבר 2023. הסדרה עוקבת אחר ילדים מהמגזר הדתי. הסדרה חודשה לעונה שנייה ועלתה לאוויר ב-5 בינואר 2025. פרקים חדשים של הסדרה עולים כל יום א'-ד'.
עלילה > עונה 1

אביתר (איתי בכור) וטוהר (נטע כרמלי) הם אח ואחות שנולדו באותו תאריך בהפרש של שנה. מצבה הכלכלי של משפחתם בעייתי עקב קשיים של אביהם (עידו ברטל) בעבודתו, ולכן אימם (חן אמסלם-זגורי) מחליטה שמכיוון שאין להם מספיק כסף הם יחגגו בר-בת מצווה ביחד (בר מצווה ובת מצווה מחוברים). באותו הזמן ספר התורה של בית הכנסת נגנב, ומובטחים 100,000 שקל למי שימצא אותו. טוהר, אביתר, חבריהם ואחיהם יוצאים להרפתקה למציאת הספר כדי לזכות בפרס וכך לחגוג את בר-המצווה ואת בת-המצווה שלהם בנפרד.
עלילה > עונה 2

משפחת אורן (ויהודית) פותחים מסעדת קובה שרגע לפני הפתיחה מתגלה כי השטח נרכש ועליהן לעזוב את המסעדה.
דמויות > משפחת אורן

אביתר (אביה) אורן (איתי בכור) – בנם הבכור של אריאל (עידו ברטל) וטליה (חן אמסלם-זגורי) ואחיהן של טוהר, אמיתי וליבי. חוקר עם טוהר על ספר התורה כדי לקבל כסף להפרדת אירועי הבר/בת מצווה שלהם. בעל להקה עם הלל ונעמי, הפסנתרן בלהקה שלהם.
טוהר אורן (נטע כרמלי) – אחותם של אביתר, אמיתי וליבי. בהתחלה היא לא הסתדרה עם אביה, אך היא למדה להסתדר איתו במהלך העונה. רוצה לעלות לתורה. מאוהבת ביהלי בעונה הראשונה, ובעונה השנייה מאוהבת בעומר. חוקרת עם אביתר על ספר התורה כדי לקבל כסף להפרדת אירועי הבר/בת מצווה שלהם.
אריאל אורן (עידו ברטל) – אב המשפחה. הבשלן בבית. אוהב עשבי תיבול וכל מיני דברים מהטבע. מכנה את אביתר "פרח בר" ואת טוהר "פרח בר קוצני".
טליה אורן (חן אמסלם-זגורי) – אם המשפחה. חולת ניקיון שלא אוהבת לראות שום דבר לא מסודר.
ליבי אורן (נגה חיטין) – אחותם של אביתר, טוהר ואמיתי. שובבה ותכסיסנית.
אמיתי אורן (ירין אורון) – אחיהן של אביתר, טוהר וליבי. האח האמצעי. גאון שעובד על הרבה מודלים.
סבא אליהו (יעקב כהן) – סבם של הילדים מצד אמא טליה. פרפקציוניסט. לא אוהב את הרעיון שטוהר תעלה לתורה.
סבתא שולה אורן (שושה גורן) – סבתם של הילדים מצד אבא אריאל. יש לה את התשובה לכל בעיה. בעונה 2 פותחת את מסעדת "הקובה של סבתא שולה". שרופה על דני קושמרו
דמויות > עובדי בית הכנסת

הרב עמיחי סדן (אסף פרי) – רב בית הכנסת. מעביר שיעור קריאה בתורה. התגלה כי הוא זה שגנב את ספר התורה ונכנס לכלא. בעונה השנייה חוזר מהכלא ומקים גמ"ח בתור עבודות שירות.
שוקי (יואב לוי) – גבאי בית הכנסת.
אברהם דוידיאן (אברהם סלקטר) – סופר סת"ם. נוהג לבדוק כל חמש שנים את ספר התורה וידע על ניסיון כושל לגנוב את ספר התורה. שומר על המפה המובילה אל אבן הברקת.
הרב יואל (מאיר תמם) - רב בית הכנסת לאחר שהרב עמיחי סדן (אסף פרי) נכנס לכלא. מחליט לבטל את שבוע התרומות של בית הכנסת ובסוף העונה מחליט לעזוב את בית הכנסת.
דמויות > החברים

הלל שניאור ויצמן (איתמר פינטו) – חבר של אביתר ונעמי, המתופף בלהקה שלהם. אוהב לאכול צירופים מוזרים. אביו לא נמצא בקשר איתו ועם אימו בשל סיבות כספיות. אוהב להצחיק. מאוהב בתמר. בעונה השנייה מתאהב בנעמי.
נעמי קפלנסקי (טליה חיון) – חברה של אביתר והלל, הגיטריסטית בלהקה שלהם. הוקפצה כיתה. חכמה והאקרית. בעונה השנייה מתאהבת בהלל.
תהילה סביון (נעמי לזר קינן) – חברה של טוהר ותמר ואחותה של הקטנה של מוריה. נמצאת בתנועת הנוער "בני עקיבא" עם טוהר ותמר. ההורים שלה גרושים ואבא שלה יצא בשאלה. רוצה מאוד להתקבל לבית הספר "פלך".
תמר (שי לביא) – חברה של טוהר ותהילה. נמצאת ב"בני עקיבא" עם טוהר ותהילה. אביתר מאוהב בה בזמן שהיא מאוהבת בהלל. בעונה השנייה התגלה שעברה לרעננה וחוזרת בפרק 10.
יהלי אברהם ז'אן (גיא אחרק) – ילד הלומד בסדנת בן המצווה של רב בית הכנסת – הרב עמיחי. אחיו הקטן של עמנואל ז'אן. מאוהב בטוהר.
נויה (עלמה גרוס) – אחותו הקטנה של יוסי. עובדת איתו בפיצרייה. בעונה 2 פותחת איתו את ה"שייקיז". שתלטנית וחושבת עסקי.
מיקה לוי-סביון (נטע רשף סגל) (עונה 2) – אחותן החורגת של תהילה ומוריה ואחותו הגדולה של דותן. חילונית. מתחברת לתהילה ובהמשך גם לחבורה.
עומר לוי (נבו רוזובסקי) (עונה 2) - בנה של שביט. מאוהב בטוהר.
דמויות > נוספים

מוריה סביון (שחר חיון) – אחותה הגדולה של תהילה. עובדת בחנות הפיצה ביחד עם יוסי ונויה. בעונה 2 מפסיקה לעבוד. לומדת באוניברסיטה היסטוריה יהודית.
רינת ויצמן (הילה סעדה) – אמו של הלל. לא פגשה את בעלה הרבה שנים.
יוסי (עדן דניאל גבאי) – עובד בחנות הפיצה יחד עם מוריה ואחותו הקטנה נויה. בעונה 2 פותח איתה את ה"שייקיז".
יהודית (לבנה פינקלשטיין) – חברתה של סבתא שולה. בעונה 2 פותחת איתה את "הקובה של סבתא שולה".
אלעד סביון (רותם קינן) – אביהן של תהילה ומוריה. התגרש מליהיא ויצא בשאלה. בעונה 2 בזוגיות עם נועה ועובר לגור איתה.
ליהיא סביון (עדנה בליליוס) – אימן של תהילה ומוריה. מלחיצה את בתה תהילה כדי להתקבל לבית הספר "פלך". גרושה.
רבקה אנג'יר (חוה אורטמן) (עונה 1) – אשתו של יעקב. מנהלת את "מוזיאון קהילת המדאן" יחד עם בעלה.
יעקב אנג'יר (עזרא דגן) – (עונה 1) בעלה של רבקה. מנהל את "מוזיאון קהילת המדאן" יחד עם אשתו.
עמנואל ז'אן (אביתר עוזרי) – משפחתו תרמה את ספר התורה לבית הכנסת. מתכוון לתגמל את מוצא הספר בסכום של 100,000 ש"ח. אחיו הגדול של יהלי. עוזר לרבקה ויעקב אנג'יר.
מלי קפלנסקי (דנה קבסה) – אימה של נעמי, רופאה מבריקה המצפה להישגים גבוהים מביתה החכמה. חשבה שנעמי עדיין בחוג "מדענים צעירים" והתאכזבה שהיא עם הלהקה, אבל התרככה עם הנושא הזה. בעונה 2 מופיעה יותר ודוחפת אותה לחוג "מוזיקאים צעירים". מנהלת מעבדת מחקר. מנסה להכחיש את עברה כמוזיקאית.
משה פנחסי (קובי מאור) – שוטר שדרש מהילדים להפסיק בחקירה.
דניאל פישמן (אסף להב) – החבר מהכיתה של אמיתי. עשה חרם על אמיתי ולא הזמין אותו למפגשים חברתיים אך ביום ההולדת של אמיתי הגיע עם מתנה בידו והתנצל.
נועה לוי-סביון (יפית אסולין) (עונה 2) - אמם החורגת של מוריה ותהילה ואמם הביולוגית של מיקה ודותן. חילונית. היא ואלעד עוברים לגור ביחד.
דותן לוי-סביון (שרון ברק) (עונה 2) - אחיה הקטן של מיקה. מדען צעיר שמגדל בחדר שלו חוות נמלים וחרקים.
שמואל מרדכי יהודה (קווין רובין) (עונה 2) - המנכ"ל של חברת "בסטיאן אחזקות". מיליארדר. קונה את השטח עליו עומד מסעדת הקובה של המשפחה. בן למשפחת יהודה וחלק משבט יהודה.
מיכאל ויצמן (אורן כהן) (אורח בעונה 1, עונה 2) - אבא של הלל. משקר שגר ועובד בחו"ל. עובד עם שמואל מרדכי.
שביט לוי (מעיין וינשטוק) (עונה 2) - מנהלת עמותת "ירושלים ירוקה". אמו של עומר. הייתה אמורה להפגין עם החבורה נגד הריסת גבעת המצפור, אך התברר ש"בסטיאן אחזקות" היא חלק מתורמות העמותה.
שירה (יעלי רוזנבליט) (עונה 2) - דודתו האהובה של הלל. מכנה אותו "שף". שומרת עליו בזמן שרינת לא בבית.
פרופ' גבריאל סימונסונוב (סימון) (דניאל סבג) (עונה 2) - חוקר להיסטוריה יהודית. אחיה של תמרה.
תמרה סימונסונוב (מאי מיכאלי) (עונה 2) - מנהלת חנות יודאיקה. מפחידה קצת. אחותו של גבריאל.
עוז פרי (עילאי זיזוב) (עונה 2) - תלמיד בחוג "מוזיקאים צעירים". כל המשפחה שלו מוזיקאים. מתחיל להתקרב לנעמי. לא לוקח ברצינות הכל.
פנינה בלוך (עירית גידרון) (עונה 2) - מורה בחוג "מוזיקאים צעירים". ניגנה בתזמורת הקאמרית. הייתה מורתה למוזיקה של מלי. המורה של נעמי.
אלברטו (אברהם שלום לוי) (עונה 2) - אחד ממשתפי הפעולה של תמרה ופרופ' סימון. אב בית במנזר וחלק מ"מסדר השושן הצחור".
סקירת סדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 21 | 21 | 26 בנובמבר 2023 | 28 בדצמבר 2023 |
|  | 2 | 20 | 20 | 5 בינואר 2025 | 5 בפברואר 2025 |
פרקים > עונה 1

| מספר הפרק (בסדרה) | מספר הפרק (בעונה) | שם הפרק | תאריך שידור מקורי ישראל |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 | הגניבה | 26 בנובמבר 2023 |
| 2 | 2 | מבצע לילי | 27 בנובמבר 2023 |
| 3 | 3 | המעקב שהשתבש | 28 בנובמבר 2023 |
| 4 | 4 | הלל מתבלבל | 29 בנובמבר 2023 |
| 5 | 5 | הסופר המסתורי | 3 בדצמבר 2023 |
| 6 | 6 | רבקה אמנו ו... מרשמלו | 4 בדצמבר 2023 |
| 7 | 7 | שוקי והפפאיות | 5 בדצמבר 2023 |
| 8 | 8 | האגף הסגור | 6 בדצמבר 2023 |
| 9 | 9 | שולה החוקרת | 10 בדצמבר 2023 |
| 10 | 10 | רגע האמת | 11 בדצמבר 2023 |
| 11 | 11 | החיים שלנו תותים | 12 בדצמבר 2023 |
| 12 | 12 | הלל והגבינות | 13 בדצמבר 2023 |
| 13 | 13 | האמת על יהלי ז'אן | 17 בדצמבר 2023 |
| 14 | 14 | החשוד שאיתנו בבית | 18 בדצמבר 2023 |
| 15 | 15 | פופקורן בשלושה צבעים | 19 בדצמבר 2023 |
| 16 | 16 | ההאקרית | 20 בדצמבר 2023 |
| 17 | 17 | הדייט | 24 בדצמבר 2023 |
| 18 | 18 | הווידוי | 25 בדצמבר 2023 |
| 19 | 19 | עמוד האש שלך | 26 בדצמבר 2023 |
| 20 | 20 | שירת הים | 27 בדצמבר 2023 |
| 21 | 21 | מאחורי הקלעים | 28 בדצמבר 2023 |
פרקים > עונה 2

| מספר הפרק (בסדרה) | מספר הפרק (בעונה) | שם הפרק | תאריך שידור מקורי ישראל |
| --- | --- | --- | --- |
| 22 | 1 | הקובה של סבתא שולה | 5 בינואר 2025 |
| 23 | 2 | האגדה על שני השערים | 6 בינואר 2025 |
| 24 | 3 | דודה חמאמה | 7 בינואר 2025 |
| 25 | 4 | סמי האוגר הנעלם | 8 בינואר 2025 |
| 26 | 5 | עשרת השבטים האבודים | 12 בינואר 2025 |
| 27 | 6 | כשהחקירה מגיעה הביתה | 13 בינואר 2025 |
| 28 | 7 | דותן והתיקנים | 14 בינואר 2025 |
| 29 | 8 | השושן הצחור | 15 בינואר 2025 |
| 30 | 9 | האמת על המנזר | 19 בינואר 2025 |
| 31 | 10 | תמר מגיעה | 20 בינואר 2025 |
| 32 | 11 | השבת של תהילה | 21 בינואר 2025 |
| 33 | 12 | שייק טחינ-עמבה ירושלמי | 22 בינואר 2025 |
| 34 | 13 | שירה מגלה את האמת | 26 בינואר 2025 |
| 35 | 14 | הלל נגד עוז | 27 בינואר 2025 |
| 36 | 15 | יהודית והנודל | 28 בינואר 2025 |
| 37 | 16 | המצפן | 29 בינואר 2025 |
| 38 | 17 | ההפתעה של נעמי | 2 בפברואר 2025 |
| 39 | 18 | האמת על אבא של הלל | 3 בפברואר 2025 |
| 40 | 19 | קסם החול המגנטי | 4 בפברואר 2025 |
| 41 | 20 | סוד קערת ההשבעה | 5 בפברואר 2025 |
הערות שוליים

↑  בקרוב בכאן חינוכית: "בני מצווה" - דרמה בלשית חדשה לכל המשפחה, באתר אייס, 12 בנובמבר 2023
↑  רינת קרמר יבלינוביץ, ‏צפו: הסדרה החדשה שמביאה את המגזר למסך, באתר "סרוגים", 15 בנובמבר 2023
↑  ערן סויסה, חן אמסלם לוהקה לתפקיד מסקרן במיוחד, באתר www.israelhayom.co.il
↑  כולל פרק ספיישל
מיכל אקרמן פרקש

| --- | --- |

 לידה:  30 במאי 1970 (בת 54) תל אביב-יפו, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  יוצרת, תסריטאית,  במאית, מפיקה
 מקום לימודים:  המסלול האקדמי המכללה למינהל  בית הספר אליאנס תל אביב 
 
מיכל אקרמן פרקש (נולדה ב-30 במאי 1970) היא מחזאית, תסריטאית, במאית ומפיקה ישראלית.
ביוגרפיה

אקרמן פרקש נולדה בתל אביב. את הכשרתה האקדמאית החלה באוניברסיטת תל אביב שם למדה בימוי. בהמשך סיימה בהצטיינות את התואר הראשון במכללה למנהל. כחלק מהכשרתה המקצועית השתלמה בקורסים ובסדנאות רבות בהם: משחק מול מצלמה של רותי דייכס, משחק עם יורם לוינשטיין, כתיבה דרמטית בבית הספר לכתיבה בניהולו של יובל המון, כתיבה עם גורן אגמון, כתיבת סיפור עם רוברט מקי, דרמטורגיה עם אבישי מילשטיין, תסריטאות עם שבי גביזון וכן בכיתות אמן עם במאים מובילים.
אקרמן פרקש מתארת את עצמה בראיונות כמי שההטרדה המינית שעברה הובילה אותה לעבד את החוויה לעולם היצירה ולתסריט הקולנועי שכתבה לסרט "סדקים".
מיצירותיה

בשנת 2013 העלה תיאטרון גבעתיים עיבוד שלה למחזה "בדמי ימיה", על פי הסיפור של ש"י עגנון, בבימוי של יוסי אלמוג. באותה שנה עלה עיבוד שלה לספר "התחלה של משהו יפה", שכתבה ליזי דורון, בבית הספר למשחק של יורם לוינשטיין.
בשנת 2015 כתבה את המחזמר "גולדי חזיות" בכיכובה של חני נחמיאס, שזכה במקום הראשון בתחרות חג המחזמר 2015.
בשנת 2016 הועלה המחזה המקורי פרי עטה, "לכודים", בתיאטרון הקאמרי, בהשתתפות מרינה שויף, נטלי עטיה ודן תורג'מן,, בבימויו של ניר ארז וכן עיבוד מוזיקלי ל"סיפור פשוט", על פי סיפורו של ש"י עגנון בכיכובו של ערן צור.
בשנת 2019 עלה במרכז סוזן דלל המופע "לא נגענו", אותו כתבה והפיקה.
בשנת 2017 עלה למסך הסרט שכתבה אקרמן פרקש, "סדקים", בכיכובם של צופית גרנט, שמואל וילוז'ני ושלומי קוריאט. הסרט זכה בביקורות מעורבות. מצד אחד יש שראו ובו סרט הסברה נגד הטרדה מינית, ומהצד השני עורר התנגדות מסוימת בשל ההתמקדות שלו בקושי שעוברת משפחתו של המטריד.
פעילות חברתית

אקרמן פרקש משלבת את פעילותה כתסריטאית ומחזאית עם פעילות חברתית, בעיקר בתחום המגדר וכן עם בני נוער ועם קהילת יהודי אתיופיה. בשנת 2010 יזמה ופיתחה פרויקט לבני נוער שמטרתו קידום יצירות הווי יהודי לבני הנוער. במסגרת יוזמה זו כותבת ומפיקה מופעים של יוצרים כגון, ש"י עגנון, חיים נחמן ביאליק ובשביס זינגר. זאת, במטרה לעורר סקרנות ליוצרים הקלסיים שנשכחו עם השנים.
בשנת 2011, פיתחה ויזמה את מיזם "גבול", שמטרתו פיתוח מודעות לחוק מניעת הטרדה מינית; פעילות המיזם השתלבה בצה"ל, משטרת ישראל, הכנסת, משרד ראש הממשלה וכן בבנקים וחברות הייטק. כחלק מפעילותה נטלה חלק בוועדה מייעצת למשרד מבקר המדינה בכול הקשור להתנהלות רשויות מקומיות בהקשר לחוק מניעת הטרדה מינית.
אליפות וימבלדון 1984

| --- | --- |

המגרש המרכזי
 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  25 ביוני 1984 – 8 ביולי 1984 (14 ימים) 
 מספר תחרות:  98 
 כספי זכייה:  £1,461,896
 עיר מארחת:  אצטדיוני הטניס בווימבלדון 
 זוכה:  גברים:ג'ון מקנרו (ארצות הברית) נשים:מרטינה נברטילובה (ארצות הברית) זוגות גברים:פט פלמינג/ג'ון מקנרו (ארצות הברית) זוגות נשים:מרטינה נברטילובה/פם שרייבר (ארצות הברית) זוגות מעורבים:ג'ון לויד (הממלכה המאוחדת) וונדי טרנבול (אוסטרליה)
 
 → אליפות וימבלדון 1983 אליפות וימבלדון 1985 ← 
 
אליפות וימבלדון 1984 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-25 ביוני והסתיימה ב-8 ביולי. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים, זוגות נשים וזוגות מעורבים.
באליפות זו מרטינה נברטילובה מארצות הברית זכתה בשתי תחרויות בשנה השלישית ברציפות. כול מנצחי אליפות 1983 הצליחו להגן על התואר.