stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מנזר חורזו
הקתוליקון

הקתוליקון הוא מבנה ובו שלוש ספינות המסתיימות בשלושה אפסיסים. מעליו שני מגדלים מרובי צלעות וחלונות, הנושאים כיפות וצלבים. בחזית המבנה ניצב נרתקס גדול הבנוי בצורת ארקדה, ורק חלקה זה של הכנסייה נבנה בסגנון הברנקובאני. צידו החיצוני של המבנה מעוטר בפנלים מלבניים ובנישות עגולות שבהן דוגמאות גאומטריות. בארקדה של הנרתקס תשעה מפתחים הנושאים קשתות, ואלה נשענות על עשרה עמודים בסגנון הרנסאנס. שלוש מהקשתות משמשות ככניסות אל הנרתקס משלושת צדדיו, וביתר קבועים חלונות. הכניסה הראשית אל הנרתקס שוכנת בצידו הקדמי, והיא בנויה כפורטיקו נושא כיפה הבולט מחזית הנרתקס. פנים הנרתקס מעוטר בעושר רב: בשורה התחתונה שוכנים מתנות שהעניקו למנזר קונסטנטין ברנקוביאנו, אשתו ואחד-עשר ילדיהם, ועל הקיר המזרחי ציור קיר גדול של יום הדין האחרון. דלת הכניסה מהנרתקס אל חלל הכנסייה עשויה משיש ונושאת סמלי אצולה. האיקונוסטאזיס בתוך הכנסייה פוסל מעץ ליים והוא מעוטר במנורות העשויות מזהב ומכסף. קירות הכנסייה מעוטרים בציורי קיר עשירים המתארים סצנות דתיות ודמויות ממשפחת ברנקוביאנו וממשפחות אצולה נוספות. בכנסייה נמצא קברו של אב המנזר הראשון, וכן קברו המיועד של קונסטנטין ברנקוביאנו, אשר נקבר לבסוף בכנסייה בבוקרשט. הקתוליקון שופץ באופן מקיף במספר הזדמנויות במאה ה-19 ובמאה ה-20.
גלריה

קטע מחומת המנזר
שער המנזר מצידו הפנימי
ציורי קיר בנרתקס של הקתוליקון
פרט
מנזר זאווארא

| --- | --- |

חצר מנזר זאווארא
 מידע כללי
 סוג:  מנזר
 שימוש:  מנזר (בעבר) בית ספר לאחיות (בעבר) משרדים
 כתובת:  רחוב העלייה השנייה 8
 מיקום:  חיפה 
 מדינה:  ישראל 
 מידות
 קומות:  2
 קואורדינטות:  32°49′55″N 34°59′07″E﻿ / ﻿32.83204°N 34.98528°E﻿ / 32.83204; 34.98528
  (למפת חיפה מוגדלת) מנזר זאווארא(למפת חיפה רגילה) מנזר זאווארא(למפת הגליל המערבי רגילה) מנזר זאווארא(למפת הגליל המערבי מוגדלת) מנזר זאווארא
 
מנזר "זאוורה" או "זאווארא" (בערבית: حعر "الزّوارا" للرّاهبات الكرمايّات), המוכר גם בשם מנזר הנזירות הכרמליתיות הישן או "בית האבן" בבית החולים רמב"ם), הוא מבנה הנמצא ברחוב העלייה השנייה 8 בשכונת בת גלים בחיפה, והיה בעבר מנזר, וכיום משמש למשרדים בבית החולים רמב"ם.
פירוש השם

השם "א-זאווארא" נגזר מהמילה זיארה (בערבית: زِيارة), שפירושה "מקום עולי הרגל".
היסטוריה

הקרקע עליה עומד מנזר "זאווארא" נרכשה בשנת 1882 על ידי זוג אחיות ממנזר "כרמל" באקולי(צר') הסמוכה לליון, במקום שבו הייתה בעבר העיירה "חיפה אל-עתיקה" (חיפה העתיקה).
בשנת 1882 תכננה את המבנה האדריכלית הצרפתייה, מרי דה סקרהקר. אולם התחלת הבנייה התעכבה במשך שש שנים התעכבה בשל ביורוקרטיה מצד הממשל העות'מאני, שעיכב את מתן רישיון הבנייה למנזר. לדברי ד"ר צבי בן-ישי, היה זה הפטריארך הארמני מירושלים שתיווך בין הנזירות לבין השלטון.
בשנת 1888 החלה בניית מבנה לנזירות הכרמליתיות המשתייכות למסדר תרזה מאבילה, שהוקם בשנת 1568 בספרד. הבנייה הושלמה בשנת 1894. המבנה כולו עשוי רק אבנים, ללא מוטות ברזל. המבנה כלל שלושה נדבכים: מרתף לאיגום מים שתקרתו נתמכת בקשתות אבן גדולות, קומת קרקע לחדרי אכילה, חדר לביקור אורחים וקתדרלה לצורכי תפילה. בקומה העליונה היו חדרי הנזירות, חדר ה"דיבור" (פרלור) ומרפסות.
המבנה כולו ערוך סביב חצר פנימית וסטואה, כנהוג במבנים מהתקופה הביזנטית ואילך, וסביבו ניטע גן על שטח של 30 דונם.
הנזירות, שהגיעו בשנת 1892, גורשו מן הארץ בשנת 1914 עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה. באותה התקופה שימש המנזר את הצבא העות'מאני כבית חולים צבאי. לאחר המלחמה, שבו הנזירות למנזר ב-1919 ושהו בו עד שנת 1933, עת העתיקו את מקומן למנזר "גבירתנו שעל הכרמל" ברחוב טשרניחובסקי 2 בכרמל צרפתי, לאור בניית הנמל ובית החולים הממשלתי.
בשנת 1934 תכננה ממשלת המנדט הבריטי להפוך את המנזר לבית חולים, אך התוכנית נזנחה ובית החולים החדש נבנה בסמוך, אולם אוסטין הריסון, מנהל מחלקת העבודות הציבוריות של המנדט הבריטי בארץ ישראל, התנגד להסבת המבנה לבית חולים.
בשנים שלאחר מכן פעל במבנה בית ספר לאחיות שליד בית החולים רמב"ם.
במלחמת העצמאות פונו למנזר ילדי קיבוץ גשר ושהו בו למעלה משנה.
כיום משמש המבנה למשרדים של בית החולים רמב"ם. המרתף משמש כארכיון לאחסון מסמכים ובחצר הפנימית נותרו שני עצים שניטעו עוד עם הקמת המנזר.
הערות שוליים

↑  אוסף מנזר נוטרדאם שעל הר הכרמל, באתר אוניברסיטת חיפה - הספריה, ‏10 ספטמבר 2013
↑  בניין האבן, באתר הקריה הרפואית רמב"ם
↑  עיריית חיפה, מזהים את המבנה?, באתר פייסבוק, ‏21 במרץ 2015
↑  מפת חיפה (באנגלית) 1919 עם סימון מיקום Ez Zawara בסמוך למנזר הפרנסיצקני, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
1 2 3 4 5  עיריית חיפה, מזהים את המבנה?, באתר פייסבוק, ‏21 במרץ 2015
1 2 3 4 5 6   אלי אשכנזי, אחרי עשרות שנים מאחורי חומה - המנזר הכרמליטי חזר לחיפה, באתר הארץ, 11 באפריל 2014
↑  "סיור מודרך בשכונת בת גלים חיפה", באתר סיורים עירוניים, ‏6 בינואר 2020
מעכב ריבונוקלאז

מבט עילי על מעכב ריבונוקלאז המופיע במשפחת החזיריים (סימול 2BNH בPDB). השכבה החיצונית מורכבת מסלילי אלפא והשכבה הפנימית מ גדילי בטא מקבילים. קוטר השכבה הפנימית והחיצונית הוא כ 2.1 ננומטר ו-6.7 ננומטר, בהתאם.
מעכב ריבונוקלאז (Ribonuclease inhibitor; RI) חלבון גדול (כ-450 שיירים, כ-49 kDa) וחומצי (~4.7 pI) היוצר קומפלקסים הדוקים עם ריבונוקלאז. הוא מהווה כ-0.1% ממשקל החלבונים בתא, ולו תפקיד חשוב בבקרה על ה-RNA.
מעכב ריבונוקלאז מכיל כמות רבה של ציסטאין (~6.5% מחומצות האמינו בחלבון; בעוד שבחלבון טיפוסי 1.7% בלבד) והוא רגיש לחמצון. כמו כן הוא עשיר בלאוצין (כ-21.5%; בחלבונים אחרים כ-9%) אך דל יחסית בחומצות אמינו הידרופוביות אחרות כגון ואלין, איזולאוצין, מתיונין, טירוזין ופנילאלנין.
האפיניות של חלבון זה לריבונוקלאז גדולה ואינטראקציית חלבון-חלבון זו היא אחת החזקות ביותר; קבוע הדיסוציאציה של קומפלקס מעכב ריבונוקלאז ו-RNase I הוא 20 fM  בתנאים פיזיולוגיים. חרף הדמיון הנמוך ברצפים, מעכב ריבונוקלאז מסוגל להיקשר למגוון רחב של ריבונוקלאזות.
מעדניית השדרה השנייה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מעדנייה יהודית 
 מיקום:  מנהטן 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מייסדים:  אייב ליבוואל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1954
 תאריך פתיחה רשמי:  1954 
 קואורדינטות:  40°43′46″N 73°59′12″W﻿ / ﻿40.7295°N 73.9867°W﻿ / 40.7295; -73.9867
 www.2ndavedeli.com
  (למפת מנהטן מוגדלת) מעדניית השדרה השנייה(למפת מנהטן רגילה) מעדניית השדרה השנייה
 
מעדניית השדרה השנייה (באנגלית: Second Avenue Deli - "סקנד אווניו דלי") היא מעדנייה כשרה שהייתה ממוקמת בעבר בשדרה השנייה של רובע מנהטן בעיר ניו יורק שבמדינת ניו יורק.
המעדנייה היא המעדנייה הידועה ביותר בעיר ניו יורק, ומדריך המסעדות זאגאט הגדיר אותה כמעדנייה הטובה ביותר בניו יורק. כיום המעדנייה ממוקמת בשדרה השלישית, בפינת רחוב 33.
המעדנייה מגישה אוכל יהודי מזרח-אירופאי כגון קניידלך, קניש, געפילטע פיש, וחמין, כמו גם מאכלים המזוהים עם יהודי ארצות הברית, כמו קורנד ביף וגרסה כשרה של כריך רובן. מטבח המסעדה כשר אולם יהודים דתיים אינם אוכלים במסעדה מאחר שהמסעדה פתוחה בשבת.
היסטוריה

המעדנייה הוקמה בשנת 1954 על ידי אייב ליבאוול (Lebewohl), ניצול שואה. בעת הקמתה היו במעדנייה 14 מושבים בלבד. בשל הצלחתה גדלה המעדנייה במהלך השנים, והגיעה ל-128 מקומות ישיבה. בשנת 1996 נסגרה המעדנייה לזמן קצר בשל הרצחו של ליבאוול ב-4 במרץ במהלך שוד, אולם נפתחה זמן קצר לאחר מכן על ידי בנו, ג'ייק ליבאוול. ב-1 בינואר 2006 נסגרה המעדנייה בשנית, לזמן קצר, בשל עליית מחירי השכירות בשדרה השנייה, ועברה לשדרה השלישית. המעדנייה נפתחה מחדש ב-17 בדצמבר 2007 בניהול ג'רמי ליבאוול, אחיינו של המייסד.
בעת שהמעדנייה הייתה ממוקמת בשדרה השנייה, שימשה המעדנייה כאתר הנצחה לתיאטראות היידישאיים שפעלו באזור בראשית המאה, והוצגו בו מוצגים רבים של השחקנית היידית מולי פיקון, תצלומים, דפי תווים ומילות שירים, ובסמוך למעדנייה, על המדרכה, הונצחו בשלטים שמות השחקנים הראשיים של התיאטראות הידישיים.
הערות שוליים

↑  כתבה על המעדנייה בעיתון הניו יורק פוסט
↑  ההיסטוריה של משפחת ליבאוול והמעדנייה הניו יורק טיימס.
↑  ההיסטוריה של התיאטרון היידי והשדרה השנייה בעיתון הניו יורק טיימס
מעדר

עידור האדמה באמצעות מעדר
חקלאית בזמביה עובדת עם מעדר
מעדר הוא כלי חקלאי עתיק המשמש לעידור, חפירה ותיחוח האדמה בחקלאות וגננות. תכליתו להזיז כמויות קטנות של אדמה.
חלק ממטרותיו הוא עקירת עשבים שוטים על ידי ניקוי השטח סביב צמחים וערימת האדמה סביב בסיסם. בעזרתו ניתן גם ליצור תעלות ותלמים רדודים לנטיעת זרעים ופקעות, ולחפור באדמה ולהזיזה במהלך איסוף היבול בירקות שורשיים כמו תפוחי האדמה.
היסטוריה

מעדרים הם טכנולוגיה עתיקה, והם מקדימים כרונולוגית את המחרשה. הם תוארו באמנות כבר בתקופה השושלתית הקדומה במצרים העתיקה, והם מוזכרים גם במסמכים עתיקים כמו חוקי חמורבי (בערך במאה ה-18 לפנה"ס) וספר ישעיהו (המאה ה-8 לפני הספירה).
המעדרים הפכו בעשרות השנים האחרונות לכלי פופולרי עבור ארכאולוגים, כיוון שעל אף שהם פחות מדויקים מכף, הם אידיאליים לניקוי שטחים פתוחים גדולים יחסית.
סוגי מעדרים

מעדר עשוי מטבלת מתכת מחודדת בצורות שונות, אליה מחברים קַת העשויה מעץ או פלסטיק. קיימים סוגים רבים של מעדרים השונים מבחינת מראה הלהב שלהם ומטרתם, חלקם יכולים לבצע פעולות רבות, בעוד שאחרים מיועדים לשימוש מסוים. בחקלאות וגינון נהוג לעדור עם להב כבד, בצורת דלתא רחבה בעלת קצה שטוח.
המעדר ההולנדי מעוצב במיוחד כדי להדחף אל האדמה ולחתוך עשבים מתחת לפני השטח. ראשו הוא להב ממתכת שטוחה, אולם הוא לא יעיל כמו החיתוך של הטורייה למשיכה ודחיפת אדמה.
מעדר הולנדי
מעדר רומאי בן 2000 שנה
מעדר מתקופת יוון העתיקה
סוגים שונים של להבי חיתוך למעדרם
נשים המשתמשות במעדרים שנועדו לשימוש חקלאי
מעדני יחיעם

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  קיבוץ יחיעם
 תקופת הפעילות:  1968–הווה (כ־56 שנים)
 משרד ראשי:  קיבוץ יחיעם
 בעלות:  קיבוץ יחיעם
 מוצרים עיקריים:  נקניקים, נקניקיות, מעדני בשר
 עובדים:  כ-150
  
 Yehiam.co.il
 
משאית חלוקה של מעדני יחיעם
מעדני יחיעם (1993) בע"מ היא חברה המייצרת מעדני בשר, נקניקים ונקניקיות, הנמצאת בבעלותו של קיבוץ יחיעם. בפברואר 2022 רכשה קרן ההשקעות לנטרן 51% ממעדני יחיעם לפי שווי של יותר מ-100 מיליון שקל.
היסטוריה

חברת מעדני יחיעם הוקמה בשנת 1968 על ידי קיבוץ יחיעם, לאחר שחבריו ביקשו להרחיב את מקורות הפרנסה. מכיוון שחלק גדול מחברי הקיבוץ עלו לישראל מהונגריה הידועה במעדני הבשר שלה, הוחלט להקים בקיבוץ מפעל לייצור מעדני בשר. מוצרי החברה משווקים בשוק הפרטי ובשוק המוסדי. המפעל מייצא כרבע מתוצרתו לאירופה ולארצות הברית. מעדני יחיעם היא החברה השלישית בגודלה בישראל בתחום ייצור מוצרי הבשר המעובד, לאחר חברת זוגלובק וטירת צבי. בשנת 2000 עמד נתח השוק של החברה על כ-13%, וב-2016 היה נתח השוק של החברה כ-16%.
באוקטובר 2006 פרצה שרפה במפעל שהשביתה בו את הייצור. בתקופת ההשבתה החברה נעזרה בחברת זוגולבק לשם ייצור מוצריה. באפריל 2007 חזרה החברה לייצר במפעל ביחיעם לאחר ששוקם.
ב-2012 רכשה את חברת אייבלס אנד היימן, יצרנית אמריקאית של מוצרי בשר כשרים במטרה להתרחב בשוק מעדני הבשר בארצות הברית.
נכון לשנת 2017 מעדני יחיעם מעסיקה כ-145 עובדים, 15 מהם הם חברי הקיבוץ. מחזור המכירות של החברה הוא כ-140 מיליון שקלים בשנה.
הערות שוליים

↑  נווית זומר, אקזיט לקיבוץ יחיעם: קרן השקעות רכשה את השליטה ביצרנית הנקניקים, באתר ynet, 28 בפברואר 2022
↑  חני ברבש, מעדני יחיעם/ פחות פרסום יותר צמיחה, באתר TheMarker‏, 3 בינואר 2001
↑  אילנית חיות, ‏צניחה של 27% במכירות נקניקים ונקניקיות מתחילת השנה, באתר גלובס, 5 במאי 2016
↑  תעשיית מזון כחול-לבן – לתפארת מדינת ישראל, באתר אכול ושאטו, 19 באפריל 2015
↑  מעדני יחיעם השקיעה 5 מ' ד' בשיקום המפעל לאחר שריפה, באתר TheMarker‏, 12 ביוני 2007
↑  רותם כבסה, לחיי הנקניקים: קיבוץ יחיעם רוכש חברה לייצור מעדני בשר בארצות הברית, באתר blinker‏, 5 ביוני 2012
↑    נווית זומר, גם יחיעם משיקה נקניקיות פרימיום: "השוק בשל יותר", באתר "ידיעות אחרונות", 14 במאי 2017
מעכבי פרוטאין קינאז

מעכבי פרוטאין קינאז הם משפחה גדולה של תרופות, שמעכבות את האנזימים ממשפחת פרוטאין קינאז. פרוטאין קינאזות הם אנזימים, שמשתתפים בתפקוד התא ומשנים את התפקוד של חלבונים שונים, על ידי הוספת קבוצת פוספט (זרחה) לחלבונים אלה.
קבוצת הפוספט מוספת לאחת מחומצות האמינו הבאות, טירוזין, סרין, תראונין, שנמצאות על גבי החלבון (קיימים גם אנזימים שמוסיפים קבוצת פוספט להיסטידין). זרחון החלבונים אחראי להרבה תהליכים ביולוגיים, בין אם לתפקוד התקין של התאים ובין אם לתפקוד פתולוגי.
מעכבי פרוטאין קינאז משמשים בטיפול במחלות, שבהן ישנה פעילות יתר של אנזימי פרוטאין קינאז, כגון מחלות ממאירות, מחלות חיסון עצמי ומחלות נוספות. תרופות ממשפחת מעכבי פרוטאין קינאז הן יחסית תרופות חדשות, שיצאו לשוק במאה העשרים ואחת, וקידמו את הטיפול בסרטן.
מעובי ראש

| מעובי ראש |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: מעובי ראש
שם מדעי
 Pachycephalidae ‏סווינסון, 1831

מעובי ראש (שם מדעי: Pachycephalidae) היא משפחת ציפורים קטנות מסדרת ציפורי שיר החיות בעיקר באוסטרליה וגינאה החדשה אך גם באיי טונגה וגם בדרום-מזרח אסיה עד להודו. הם דומים לירגזיים אך אינם קרובים שלהם כנראה.
עופות אלה חיים בעיקר ביערות ובאזורי שיחים טרופיים ובאוסטרליה הם מתאימים כמעט לכל אזור, למעט המדבריות. הם חיים ביערות, נהרות, ביצות, ביצות מנגרובים וערבות יבשות.
כפי ששמם אומר הם בעלי ראש גדול ובעלי מקור שחור וחזק. צבעי הגוף הם צהובים, כתומים או אדומים, אך כמה מינים חומים ואפורים. הנקבות עמומות יותר מהזכרים הגדולים. לחלק מהמינים ישנם נוצות בעלות רעלים המרתיעים טורפים.
מינים אלה הם ציידים הניזונים בעיקר מחרקים וגם מעכבישים, תולעים, נדלים, חלזונות וסרטנים. המינים הגדולים יכולים לאכול צפרדעים, שממיות ואף גוזלים צעירים. הם מחפשים את טרפם בין העלים והזלזלים או על הקרקע.
מיון

משפחה מעובי ראש (Pachycephalidae)
תת-משפחה Falcunculinae
סוג ומין יחיד פלקונקולוס פרונטטוס (Falcunculus frontatus) - לעיתים נחשב מין יחיד במשפחתו
תת-משפחה Pachycephalinae
סוג Coracornis - בו 3 מינים
סוג ומין יחיד Melanorectes nigrescens
סוג Pachycephala - בו מעל 40 מינים
סוג Pseudorectes - בו 2 מינים
סוג Colluricincla - בו 5 מינים
ייתכן שגם הסוג הרעיל Pitohui משויך לפה אך לרוב הוא מצוי במשפחת הזהבניים.
גלריה

נקבה אוכלת גמל שלמה
מפה טופולוגית

מפה טופולוגית של קווי רכבת ישראל 2014 (בקירוב)
מפה טופולוגית היא מפה מופשטת, שאין חשיבות למרחקים, לזוויות ולצורות המוצגים בה, והיא בנויה כך שניתן יהיה להבין ממנה בצורה פשוטה ככל הניתן את ההצטלבויות והמפגשים בין האובייקטים השונים בה. מפה טופולוגית מתבססת על עקרונות הענף המתמטי טופולוגיה, שחוקר את תכונות של גופים שלא משתנות כאשר הגוף מתעוות. מפה זו נועדה להעביר מידע מהיר ופשוט לצופה בה, תוך הסרת מידע מיותר.
לרוב מפות אלה אינן מציגות כיוונים מדויקים ומרחק מדויק בין אתרים, והן מראה מיקום מופשט של אתר ביחס לאתר אחר אך ורק על מנת להציג את היחס בין האתרים, מבלי להתייחס לכיוון ולמרחק האמיתי ביניהם. מפות אלה משמשות בין היתר, על מנת להציג תצוגה פשוטה של קווי תחבורה ציבורית, דוגמת מפת הרכבת התחתית של לונדון.
מצור ג'דוטוויל (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  ספר של דקלן פאואר
 בימוי:  ריצ'י סמית' 
 הופק בידי:  קווין מולונמי, קווין ברודבין
 תסריט:  קווין ברודבין
 עריכה:  ג'ס גורדון
 שחקנים ראשיים:  ג'יימי דורנן ג'ייסון או'מרה מארק סטרונג
 מוזיקה:  ג'וזף טראפנזי
 צילום:  ניקולס סאמרר
 מדינה:  אירלנד אירלנד דרום אפריקה דרום אפריקה
 חברה מפיצה:  נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  10 ביולי 2016
 משך הקרנה:  108 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט מלחמה 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
מצור ג'דוטוויל (באנגלית: The Siege of Jadotville) הוא סרט מלחמה משנת 2016, קופרודוקציה אירית - דרום אפריקאית, עם ג'יימי דורנן, ג'ייסון או'מרה ומארק סטרונג בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הספר "מצור ג'דוטוויל, הקרב הנשכח של הצבא האירי" של דקלן פאואר (אנ') משנת 2005 המתאר את עמידתה של פלוגה אירית מכוח השלום של האו"ם בקטנגה נגד התקפות של כוחות עודפים ליד העיר ג'דוטוויל (אנ'), בספטמבר 1961 כחלק ממשבר קונגו.
הצילומים נערכו באירלנד ובדרום אפריקה.
תקציר העלילה

הסרט מתחיל בחטיפתו ורציחתו של פטריס לומומבה. מתחיל משבר קונגו ומואיז צ'ומבה (דני ספאני) מכריז על הינתקות קטנגה ו"מינויו" לנשיא קטנגה. קטנגה עשירה במכרות נחושת, קובלט ואורניום הנחוצים לארצות הברית וברית המועצות. מזכיר האו"ם דאג המרשלד (מייקל פרסברנדט) מודאג וחושש מהתלקחות עולמית בין  מעצמות העל. הוא מקים כוח שמירת שלום של האו"ם וממנה את קונור קרוז אובראיין (אנ') (מארק סטרונג) לראש כוחות האו"ם ממספר מדינות (הודו, שוודיה ואירלנד) ובהם בטליון הרגלים ה-55 האירי.
155 מלוחמי "פלוגה A" של הבטליון בפיקודו של מייג'ור פט קווילנן (ג'יימי דורנן) מגיעים לקטנגה ומתקבלים בחשדנות על ידי מואיז צ'ומבה. הם מוצבים ליד העיר ג'דוטייל (כיום - ליסאקי) שנמצאת בקרבת אזור המכרות, כ-80 ק"מ מבירת המחוז אליזבתוויל.
קווינלן רואה מיד שהאזור חשוף ופוקד מיד לחפור תעלות ועמדות הגנה. בעיר הוא פוגש את שכיר החרב הצרפתי רוז'ה פלקס (אנ') (גיום קאנה) שמזהיר אותו מכל התערבות בעניינים הפנימיים של המחוז. הוא נפגש עם אלמנה צרפתייה, מאדאם לפונטיין (עמנואל סנייה) שמסבירה לו על המצב בסביבה ומאפשרת לו להתקשר עם אשתו.
קווינלן מזהיר את אובראיין ואת מפקד כוחות האו"ם בקטנגה גנרל מק'אנטי (קייל מק'קאנטי) על חומרת המצב בג'טודוויל אך הם מתעלמים ממנו. כאשר חיילים הודים כובשים את תחנת רדיו קטנגה והורגים 30 אזרחים מבטיח צ'ומבה לנקום.
כאשר החיילים מתפללים במחנה מבחין הצופה במאות מתקיפים מתקרבים. הוא יורה בפעמון והאירים מזנקים לעמדות, פותחים באש והורגים עשרות מתקיפים. ההתקפות נמשכות ללא הפסקה במשך 5 ימים באמצעות שימוש ברובים, מקלעים ומרגמות. למתקיפים נרגמים אבידות כבדות בהרוגים ופצועים ולאירים יש רק 5 פצועים.
קווינלין מתקשר למפקדה והם שולחים כוחות שנעצרים על ידי הבדלנים. ההתקפות כעת הם גם מהאוויר על ידי מטוס פוגה מגיסטר. המרשלד כועס על אובראיין וממהר בטיסה כדי לפגוש את צ'ומבה אך מטוסו נפגע ממטוס של הבדלנים והוא נהרג.
מקווילנן נשאר ללא מים, מזון ותחמושת והוא מבחין באלפי לוחמים מתכוננים להתקפה. הוא מחליט להיכנע אף על פי שחייליו רוצים להילחם עד הסוף. הוא פוסע עם דגל לבן, נפגש באמצע עם פלקס ומודיע לו על כניעה. הם מובלים לכלא ומשתחררים כעבור חודש בעסקת חילופי שבויים.
באירלנד מקבלים אותם באדישות ובבוז. גנרל מק'נטי אומר לקווינלין כי הטיל חרפה על האו"ם וכי הם פחדנים והקרב שלהם יוסתר מסיבות פוליטיות. קווינלין הזועם חובט בו אך לא נעצר.
רק עם פרסום הספר ב-2005 זכו הלוחמים להכרה כגיבורים על ידי ממשלת אירלנד.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ג'יימי דורנן | פט קווינלן |  |
| ג'ייסון או'מרה | סרג'נט ג'ק |  |
| עמנואל סנייה | מאדאם לפונטיין |  |
| מארק סטרונג | קונור קרוז אובראיין |  |
| דני ספאני | מואיז צ'ומבה |  |
| סם קילי | בילי "צלף" רדי |  |
| מייקל מקלאטון | גנרל מק'אנטי |  |
| מייקל פרסברנדט | דאג המרשלד |  |
| גיום קאנה | רוז'ה פאלקס | שכיר חרב צרפתי |
| פיונה גלסקוט | כרמל קווינלין |  |
הערות שוליים

↑  המכנה המשותף לכל המדינות הללו שגם נאמר במהלך הסרט הוא שאין להן היסטוריה קולוניאלית באפריקה ולכן הציפייה הייתה שהם יתקבלו ללא התנגדות
מכרז

תיבות להגשת הצעות
מכרז הוא הליך של פנייה לקבלת הצעות לביצוע מיזם אחד או יותר עבור הפונה, לאספקת מוצרים או שירותים לפונה, לרכישת נכס שהוא רוצה למכור, או לקבלת משרה אצל הפונה במסגרת הסכם שיחתם בין הצדדים.
מטרת ההליך היא להעניק לעורך המכרז יתרונות, באמצעות תחרות או התמחרות בין מתמודדים, שתערך "באופן שקוף ככל הניתן בנסיבות העניין, הוגן ושיווני". עריכת מכרזים מקובלת בעיקר במגזר הציבורי במדינות רבות וכן בישראל, במטרה "להבטיח בראש ובראשונה הגינות, טוהר מידות ונקיון כפיים, שהם מסמניו של ממשל תקין"
ההצעות שמוגשות למכרז, כוללות במידה ונדרש פרטים על המציעים, וכן את הצעות המחיר שלהם. ההסכם בין הצדדים אינו נכרת בשלב הגשת ההצעות, אלא רק לאחר קבלת אחת או יותר מהן על ידי מפרסם המכרז, וחתימה על הסכם בין הצדדים. למכרזים מסוימים יכולים להיות מספר זוכים.
בתנאי המכרז ניתן להקנות לחלקים של ההצעה משקל שונה, למשל: לאיכות הטובין, מחד גיסא, ולמחירם, מאידך גיסא, ולשקלל ביניהם כדי לקבוע מה ההצעה הטובה ביותר. כמו כן, ניתן בנסיבות מסוימות לנהל משא ומתן במסגרת המכרז, ולבצע בין ההצעות השונות הליך של התמחרות (מעין מכירה פומבית).
תכליות המכרז

בפסק הדין בפרשת גוזלן קבע נשיא בית המשפט העליון דאז מאיר שמגר בהקשר של מכרזים במגזר הציבורי, כי רעיון המכרז הוא עשיית שימוש מושכל בכספי הציבור, באופן "שתצמח לציבור מירב התועלת תמורת מחיר זול ככל האפשר", תוך "מתן סיכוי שווה והוגן לכל איש מתוך הציבור". בלשונו של שמגר:
"שניים הרעיונות העיקריים המונחים ביסודו של המכרז:
(א) האינטרס הציבורי – היינו הבטחת ממשל תקין על ידי ניהול ענייניה של הרשות בדרך שיש בה משום מתן סיכוי שווה ויחס זהה והוגן לכל איש מתוך הציבור. בשל אינטרס זה על הרשות לכלכל מעשיה באופן כזה שלא תעניק זכויות במתן אספקה או שירותים, אלא על-פי כללים, שנועדו להבטיח שוויון והעדר משוא-פנים וליצור אמון בשיקוליהם והוראותיהם של המופקדים על המנהל הציבורי…
(ב) האינטרס העסקי – משמע, המטרה להשיג מן הקבלן או הספק, המציע שירותים או אספקה, את האיכות המעולה ביותר האפשרית, של השירות או המוצר, תמורת מחיר נמוך ככל האפשר ותוך המועד התואם דרישותיה של הרשות. הווה אומר, עניינה של הרשות הציבורית כעניינו של כל בעל עסקים הוא לנהל משק יעיל, דבר המתבטא בין היתר בשימוש מושכל בכספי הציבור כדי שתצמח לציבור מירב התועלת תמורת מחיר זול ככל האפשר".
סוגי מכרזים

ברוב המכרזים המתמודדים נדרשים תחילה להוכיח את יכולתם לעמוד בתנאי סף שהוצגו, והבחירה בזוכה מבוצעת לפי דירוג או ניקוד בהתאם ליכולתם זו, ולמחיר המבוקש. יש מכרזים בהם המחיר נקבע מראש, והניקוד נקבע בהתאם ליכולת המיטבית לבצע את הנדרש. הפניה למציעים יכולה להיות כללית, ויכולה להיות מופנית לקבוצת מתמודדים מוגדרת וסגורה. בחלק מהמכרזים מתקיימת התמחרות ומשא ומתן עם מתמודדים שעברו את תנאי הסף, לאחר שהוגשה הצעתם הראשונית. מכרזים מבוצעים במודלים שונים, חלקם נחקרו במסגרת תאוריות של תורת המשחקים כמו מכרז סגור מחיר ראשון, מכרז מחיר שני או מכרז הכל משלמים. מכרזים מבוצעים בעיקר במגזר הציבורי אך גם במגזר הפרטי, בדרך כלל על ידי תאגידים.
סוגי מכרזים > מודלים כלכליים במכרזים > מדד אלטמן

מדד אלטמן במכרזים בהם נדרשים המציעים לאיתנות פיננסית נהוג לקבוע כתנאי סף למציע עמידה בערך Z הגדול מ-2.99. דוגמאות לשימוש במדד ניתן למצוא במכרזי משרד הכלכלה ובמכרז משנת 2020 של רשות כבאות והצלה לישראל לאספקה, כביסה ותחזוקה לחליפות מגן מבניות ללוחם אש.
סוגי מכרזים > מודלים כלכליים במכרזים > מודל רייכמן לופו

מודל רייכמן לופו למחירונים בלתי גלויים, במודל זה נעשה שימוש במכרזים למוצרים בהם למציעים מחירונים שונים לחלקי חילוף ושירותים ולא ניתן לקבוע טרם פרסום המכרז מחירון פריטים אחיד. בניגוד למחירון גלוי בו המציעים מתחרים על רשימת פריטים זהה.
בשלב הראשון: המציעים מתבקשים לצרף להצעתם את מחירון החלקים כולל הנחה.
בשלב השני: עורך המכרז יחשב את ציוני התקן למחירונים שהוגשו.
בשלב השלישי: עורך המכרז יחשב את חציון מחירון החלקים להם ציון תקן חיובי בלבד.
על ידי חישוב החציון לחלקים להם ציון תקן חיובי בלבד ניתן לצמצם באופן משמעותי את השונות הסטטיסטית שקיימת בין המחירונים ועל ידי כך למנוע מצב של מניפולציה או תכססנות מצד המציעים.
מכרזים ציבוריים בישראל

כנהוג במקומות רבים בעולם, חייבים גופים ציבוריים, משרדי ממשלה, תאגידים סטטוטוריים, חברות ממשלתיות וקופות החולים בישראל, לפני שהם מתקשרים בחוזים, לפרסם מכרזים. החובה מוטלת עליהם מכוח חוק חובת מכרזים, התשנ"ב-1992 והתקנות שהותקנו על פיו. הרשויות המקומיות ואיגודי הערים חייבים לפרסם מכרזים מכוח פקודת העיריות וצו המועצות המקומיות (א), התשי"א-1950. פטורים מחובת עריכת מכרז וכן פרטי ההליכים של עריכת מכרזים מפורטים בתקנות שהותקנו מכוח חיקוקים אלה. על-פי פסיקת בתי המשפט חייבים גם גופים ציבוריים אחרים לפרסם מכרז בטרם שהם כורתים חוזים.
תכליות המכרז הציבורי של מדינת ישראל, בניגוד לתכליות הדינים המקבילים בשיטות משפט זרות (דיני מכרזים באנגלית: Public Procurement Law או Public Tenders Law), לא נקבעו במפורש בחקיקה. אולם, ניתן ללמוד על תכליות המכרזים מפסיקת בתי המשפט.
בית המשפט העליון בשבתו כבג"ץ הוא למעשה מעצב דיני המכרזים בישראל, עקב דיוניו בעתירות רבות שהוגשו נגד רשויות המדינה בעניין מכרזים שנערכו על ידן. פסק הדין הנחשב לפורץ דרך בתחום הוא בג"ץ 292/62 בית האריזה רחובות בע"מ ואח' נ' שר החקלאות ואח', אשר קבע בין השאר כי דיני המכרזים ידונו בבג"ץ ולא בבתי המשפט האזרחיים (מחוזי ושלום).
חוק חובת מכרזים, אותו יזם ח"כ מרדכי וירשובסקי וקידם ח"כ אוריאל לין שעמד באותה העת בראש ועדת חוקה, חוק ומשפט של הכנסת, והתקנות שהותקנו על פי החוק בוועדת משנה מיוחדת של ועדת חוקה, חוק ומשפט שהוקמה לצורך כך בראשות ח"כ אברהם פורז, הם למעשה ברובם המכריע עיגון בחקיקה של ההסדר הנורמטיבי אותו יצר בג"ץ במשך 30 השנים בהן דן בענייני מכרזים ציבוריים.
החלטתו של השופט צבי ברנזון בפסק הדין בעניין בית האריזה רחובות הייתה תקפה עד לפרסום פסק הדין בבג"ץ 991/91 דוד פסטרנק בע"מ נ' שר הבינוי והשיכון, שם קבע השופט (לימים נשיא) אהרן ברק כי עתירות מעין אלו יידונו מעתה והלאה בפני בתי המשפט האזרחיים, בין היתר על מנת לפנות מן העומס שהיה נתון על בג"ץ באותה תקופה.
עתירות בקשר למכרזים שפורסמו על ידי גופים ציבוריים, שהיו נדונות בעבר בבג"ץ, נדונות כיום בבתי המשפט לעניינים מנהליים, שהוקמו בשנת 2000.
קבלת עובדים בדרגות מסוימות לעבודה, בסקטור הציבורי, נעשית במכרזי כח אדם.
מכרזים ציבוריים בישראל > פטור מקיום מכרז

תקנות חובת המכרזים, התשנ"ג-1993 מסדירות את אופן עריכת המכרז וקובעות כשלושים מקרים שבהם יינתן פטור מחובת מכרז. התקנות קובעות כי על גוף ציבורי מוטלת החובה לבחון אפשרות לערוך מכרז גם במקרים שבהם יש פטור מעריכתו.
סעיף 197 לפקודת העיריות מחייב רשויות מקומיות לקיים מכרז פומבי לרכישת שירותים ומוצרים למעט במקרים מיוחדים בהם ניתן פטור.
אחד מהמקרים המיוחדים הוא כאשר יש רק ספק יחיד בישראל המסוגל לספק את המוצר או השירות. השופט חנן מלצר הביע חשש "לשימוש נפוץ ובלתי הולם בפטור "ספק יחיד" כדי לעקוף את החובה לערוך מכרז פומבי כנדרש בחוק", כאשר המוצר הרצוי מוגדר באופן צר מידי כדי שרק ספק אחד יוכל לספקו. השופט מלצר קבע כי בכל מקרה בו יש ספק האם אכן מדובר בספק יחיד יש לקיים מכרז פומבי.