stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית הכנסת ברסלב בתי מחסה
תולדות בית הכנסת

מבנה בית הכנסת נבנה בשנת 1860 על ידי כולל הו"ד (הולנד ודייטשלנד) סמוך לחומה הדרומית של העיר העתיקה, בירידה אל הכותל המערבי מכיוון הר ציון - וחלונותיו פונים דרומה אל הכפר סילואן. במהלך התקופה העות'מאנית בארץ ישראל, ולאחריה בתקופת המנדט הבריטי שימש המבנה את תושבי העיר העתיקה ואנשי היישוב הישן.
בשנת 1947 (תש"ז) נרכש המבנה עבור חסידי ברסלב בידי מנהיג החסידים בארץ ישראל הרב אברהם שטרנהרץ, בתום מסע גיוס כספים קשה, כאשר בין היתר נעזר בנדיב שבתי טרביצקי מארצות הברית, שהיה בעברו מתושבי אומן והתקרב לחסידות ברסלב. הרב שטרנהרץ ייעד את בית הכנסת עבור זקני החסידות שהתגוררו בשכונת בתי מחסה באותו הזמן, ביניהם הרב נתן בייטלמכר והרב שלמה וקסלר, שהתקשו להרחיק לכת עד לישיבת המקובלים שער השמים בעיר העתיקה.
ב-8 בספטמבר 1947 (כ"ג אלול תש"ז), יום שני של סליחות, נערכה חנוכת הבית לבית הכנסת. היה זה בית הכנסת הראשון בעיר העתיקה שבעלותו הייתה בידי חסידי ברסלב. בית הכנסת שימש גם כבית מדרש בחלק מהזמן, ובו נמסרו שיעורי תורה מפי הרב שטרנהרץ, והיווה בית כנסת גם לכלל תושבי בתי מחסה.
בתחילה שימשה קומתו השנייה והעליונה של המבנה כבית הכנסת, כאשר בקומה התחתונה התגורר משך תקופה הרב שמואל שפירא, מהמשפיעים הבולטים בדור החמישי של חסידות ברסלב.
ב-16 במאי 1948, יומיים לאחר הכרזת העצמאות, התקיים לבנו של הרב שמואל שפירא, שמעון ישראל, ברית מילה רבתי בבית הכנסת. סמוך לאותו זמן נשמעה אזעקת מלחמה, התושבים פנו אל מקלטי המיגון - ופגז ירדני נפל על המבנה ופער חור גדול. מאז הפסיקו החסידים להתפלל שם, ובמשך מלחמת העצמאות המשיכה קומת בית הכנסת להיחרב. חסידי ברסלב, כיתר תושבי העיר העתיקה, גורשו מבתיהם ב'חצר ורשה' על ידי הלגיון הערבי, וחלקם הובלו לשבי בירדן. הזקנים, הנשים והילדים הובלו לעיר החדשה ושוכנו בקטמון, כאשר הגישה לעיר העתיקה נחסמה עד לשנת 1967.
כניעת הרובע היהודי בסוף מאי 1948 חיסלה למעשה את הקהילה המגובשת האחרונה של חסידי ברסלב בארץ ישראל, להוציא את קהילת ברסלב בצפת שמנתה פחות מעשרים משפחות. החסידים שגורשו מבתיהם בעיר העתיקה נבלעו בתוך העדה החרדית בירושלים ובבני ברק, והיו מיעוט ביחס ליתר הקהילות והחסידויות ביהדות החרדית.
לאחר מלחמת ששת הימים

עם שחרור העיר העתיקה ביום ה-7 ביוני 1967 החל הרב משה בורשטיין, מן הדמויות הבולטות בחסידות ברסלב של הדור החמישי, לפעול בכל הכלים כדי לקבל בחזרה את בית הכנסת החרב. במסגרת שתדלנותו נעזר גם בחברו הרב צבי אריה רוזנפלד, חסיד ברסלב שהיה בעל קשרים בממשל האמריקאי ומהנוסעים הראשונים לקבר רבי נחמן מברסלב שבברית המועצות לאחר מלחמת העולם השנייה. הרב בורשטיין הצליח במשימתו והשיג בעלות מחודשת, אך קומת בית הכנסת החרבה לא שופצה עוד, ובמקומה עבר בית הכנסת לקומה התחתונה - וכך עד היום הזה.
עם כניסתם המחודשת של חסידי ברסלב למבנה, קבע הרב משה בורשטיין שלט המנציח את קיומו של בית הכנסת הישן, בנוסח הזה:
"בית המדרש 'אור אברהם' דחסידי ברסלב נוסד בירושלים העתיקה תו"ת שנת תרס"ב" (בשנה זו נפתח לראשונה מניין של חסידי ברסלב בירושלים).
בתחילת שנות השבעים לא הסתפק הרב בורשטיין בתחיית התפילות בבית הכנסת, והקים במקום כולל לאברכים למדנים, המתקיים עד היום בראשות בנו דוד בורשטיין.
בית הכנסת כיום

בסוף המאה העשרים התרופפו מנייני התפילה - והמקום הפך דליל מחסידי ברסלב, זאת בעקבות התפתחותן של קהילות ברסלב בשכונות החרדיות שבעיר החדשה וריבוי מוסדות הילדים והנוער.
במהלך קיץ 2020 (ה׳תש"פ) חודשו תפילות השבת בידי נכדו של הרב משה בורשטיין, אברהם לייב בורשטיין, ששיפץ את המקום המוזנח לטובת המתפללים ולומדי הכולל הוותיק - והחיה מחדש את רצף הדורות במקום.
את קירות בית הכנסת הפנימיים מעטרים כיום ציורי אמנות של איש הישוב הישן בירושלים, הרב לוי יצחק ב"ק, ציורים שצייר סמוך למותו במיוחד עבור בית הכנסת הזמני של חסידי ברסלב בקטמון בתקופה שהעיר העתיקה הייתה סגורה, והציורים הללו הועברו לבית הכנסת בעיר העתיקה עם איחודה של העיר ותחיית בית הכנסת בשנת 1967 (תשכ"ז).
ראו גם

חסידות ברסלב
ארודי

אֲרוֹדִי (נקרא גם ארוד) הוא דמות מקראית, בנו השישי של גד ונכדם של יעקב ושל זלפה שפחת לאה. לארודי היו שישה אחים: צפיון, חגי, שוני, אצבון, ערי ואראלי. למשפחתו של ארודי קראו משפחת הארודי.
שמו

יש הסוברים שפירוש שמו הוא בעל החטוטרת.
במדרשים ובחז"ל

בספר הישר מסופר שאמו של ארודי נקראה עוצית, והיא הייתה אשתו של גד.
בספר היובלים ארודי נקרא "ארדי".
יש מדרש האומר שארודי נקרא בשם זה משום שהיה תוקף ומתאכזר לאויביו וצריו כמו ערוד שנושך ומשבר עצם.
הערות שוליים

1 2  ספר במדבר, פרק כ"ו, פסוק ט"ז
1 2 3  ראו אנציקלופדיה מקראית כרך א
↑  ספר בראשית, פרק מ"ו, פסוק ט"ז
↑  ספר הישר (מדרש), טקסט דיגיטלי באתר ספריא
↑  ספר היובלים/מד, באתר he.wikisource.org
↑  ראו תורה שלמה פרשת ויגש
ערך זה הוא קצרמרבנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בית הכנסת ברובע פבריק

| --- | --- |
בית הכנסת ברובע פבריק בטימישוארהבית הכנסת ברובע פבריק בטימישוארה
 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת 
 כתובת:  טימישוארה 
 מיקום:  טימיש 
 מדינה:  רומניה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1899
 תאריך פתיחה רשמי:  1899 
 אדריכל:  ליפוט באומהורן 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות נאו-מורית 
 קואורדינטות:  45°45′23″N 21°14′44″E﻿ / ﻿45.756308°N 21.245506°E﻿ / 45.756308; 21.245506
 he
 
בית הכנסת ברובע פבריק (ברומנית: Sinagoga din Fabric) או כפי שנקרא בזמנו בית הכנסת החדש ברובע פבריק שוכן – כפי שמעיד שמו – בשכונת פבריק (Fabric ,Fabrikstadt ,Gyárváros) שבטימישוארה, רומניה, בה חיו בעבר רבים מבני הקהילה היהודית בעיר. הוא נמצא ברחוב י. ל. קאראג'אלה 2 (בעבר- ספלאיול קולוניאֶי מס' 2).
חזית בית הכנסת ברובע פבריק
תולדותיו

ישנה מחלוקת לגבי שנת הקמתו של בית הכנסת המקורי, יש הסוברים שהיה זה בשנת 1838 ויש הסוברים שהיה זה בשנת 1841. לאחר הקרע ביהדות הונגריה, התפצלו יהודי העיר לשלוש קהילות נפרדות, ובית הכנסת שימש את עדת הסטטוס קוו. כעבור עשרות שנים הפך לנאולוגי. ב-3 בספטמבר 1899 נחנך המבנה הקיים עד היום, שנבנה מכספי תרומות שנאספו בעיקר על ידי ראש הקהילה, אלכס קוהן. בטקס חנוכתו, שבו דרש דרשה חגיגית הרב ד"ר יעקב זינגר, נכח גם ראש העיר, קארוי טלביס.
בית הכנסת, שנודע כ"בית הכנסת החדש", נבנה לפי תוכניותיו של האדריכל ההונגרי-יהודי הנודע בזמנו, לאופולד (ליפוט) באומהורן מבודפשט והבניה בוצעה בשנים 1899-1895 על ידי הקבלן המקומי יוסף קרמר. הבניה כוללת אלמנטים נאו-מאורים רבים, לפי אופנת "התחייה המורית" שאפיינה את סגנון הבנייה של בתי כנסת רבים באירופה ואמריקה במאה ה19–20. גם בתי הכנסת האחרים בטימישוארה בנויים בסגנון זה.
יש המכנים בימינו דווקא את בית הכנסת הזה " בית הכנסת המאורי" אולי גם בזכות הכיפה המרכזית המרשימה שלו. היסודות הנאו-מאורים משולבים כאן עם השפעות ביזנטיות ומהרנסאנס האיטלקי.
האדריכל באומהורן בנה בתי כנסת דומים ברחבי האימפריה האוסטרית-הונגרית בערים רייקה, סולנוק וווליקי בצ'קרק.
בבנין המבנה נלקח בחשבון מקום לעוגב ולמקהלת נשים.
העוגב נבנה בסביבות שנת 1900 על ידי מומחה ממוצא גרמני בשם קרל לאופולד וגנשטיין שבנה גם את עוגב כנסיית המילניום (1896) באותו הרובע.
עם הרבנים ששרתו בבית כנסת נמנה ד"ר יעקב זינגר וד"ר ארנסט נוימן.
על יד בית הכנסת הוקם בשנות ה-1970 בית אבות של הקהילה היהודית בתמיכת הג'וינט.
פרטים אדריכליים

בית הכנסת בנוי על מתאר מרובע ויש לו כיפה מרכזית הקשורה לחומות החיצונים באמצעות קשתות חצי-מעגליות עמוקות. יסודותיו האופייניים הם מגדלונים וכיפות. החזית היא פוליכרומית, תוך שימוש לסירוגין בטיח ובלבנים אדומות.
הכיפה המרכזית והכיפות הקטנות הם בהשפעה ביזנטית ועל כן בית כנסת זה מוגדר לפעמים כשייך לקבוצה של בתי כנסת בעלי "קומופוזיציה מרכזית ביזנטית" (ר. קליין) בדומה לבית הכנסת ציון באורדיה, לבית הכנסת רומבך בבודפשט, לבתי הכנסת הגדולים של גיור, סגד, בטרגו מורש ונובי סאד.

הכיפה המרכזית הגבוהה מורמת על "תוף" מתומן, בעל מבנה עשוי עץ
מסוייד וצבוע, הנשען על ארבעה עמודים.
.
לבית הכנסת שתי כניסות: אחת לגברים דרך פרוזדור ("פוּליש") והשנייה לנשים ישירות מהרחוב עם מדרגות עד לקומת עזרת הנשים. גם העוגב נמצא בקומה עליונה. מה"פוליש" נכנסים לאולם התפילה המלבני המיועד לגברים, מצויד עם ספסלי עץ.
בית הכנסת נחשב לאחד המבנים היפים והמרשימים ביותר בעיר טימישוארה, אך מצב התחזוקה שלו לקוי ביותר ונמצא בסכנת התמוטטות.
בשנת 2007 נעשו עבודות מיגון הגג בעזרת פח, בתרומת ראשות הכנסייה האורתודוקסית בעיר.
בשנת 2009 הקהילה היהודית החליטה לצורך שיקום הבניין (שאינו משמש לתפילה כבר מזה שני עשורים ) להחכיר אותו למשך 35 שנה לתיאטרון הלאומי של טימישוארה. "בית הכנסת המאורי" כפי שהתחיל הבניין להקרא בעיתונות יעמוד להיהפך לאולם שלישי של התיאטרון הלאומי בטימישוארה. הקהילה היהודית העמידה תנאי שתוכן המופעים שיתקיימו בו לא יהוו פגיעה בערכי היהדות או בזכר היהודים.
בסמוך לבית הכנסת עברה בעבר אחת מזרועותיו של הנחל בגה (Bega).
במקום אחר ברובע פבריק שוכן בית הכנסת הספרדי.
לקריאה נוספת

Dr.Singer Jakab Avatóbeszéd a temesvári gyárvárosi izraelita templom avatásának ünnepén 1899. szept. 3. Bonyhád, 1899. (דרשת הרב הראשי יעקב זינגר בחנוכת בית הכנסת ברובע פבריק ב-3 בספטמבר 1899)
הערות שוליים

↑  Timişoara. אנציקלופדיית יוו"א.
↑  רודולף קליין פון מונקאץ' טו יהודפשט - היהודים ובתי הכנסת בהונגריה של המאה ה-19 הרצאה בדצמבר 2005 באוניברסיטת מרכז אירופה בבודפשט, עמ' 34–36 באנגלית
↑  - תיק הערכה של בית הכנסת בפבריק
ג'ון שייר

| --- | --- |

שייר ב-2009 במדי נבחרת אוניברסיטת דיוק
 לידה:  24 באוגוסט 1987 (בן 37) נורת'ברוק שבאילינוי
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.96
 מספר:  14
 מכללה:  אוניברסיטת דיוק
 דראפט:  לא נבחר, 2010
 היכל התהילה:  היכל התהילה האמריקאי של הספורט היהודי
 קבוצות כשחקן
 2011 2011–2012 2012–2013:  ריו גראנדה ואלי וייפרס מכבי תל אביב גראן קנריה
 הישגים כשחקן
 מר אילינוי בכדורסל (2006) שחקן השנה בשיקגו סאן-טיימס (2006) שחקן השנה ב-"Gatorade"‏ (2005–2006) החמישייה השנייה של האול-אמריקן ב-NCAA‏ (2010) אלוף ה-NCAA עם דיוק (2010) גביע ווינר (2011) גביע המדינה בכדורסל (2012)
ג'ונתן ג'יימס "ג'ון" שייר (באנגלית: Jonathan James "Jon" Scheyer; נולד ב-24 באוגוסט 1987 בנורת'ברוק שבאילינוי) המכונה גם "ג'ורדן היהודי" הוא כדורסלן עבר אמריקאי ישראלי יהודי אשר שיחק בעמדת הקלע בקבוצת מכבי תל אביב, בגראן קנריה מליגת העל הספרדית ובאוניברסיטת דיוק. כיום שייר מאמן את קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת דיוק.
הוא הוביל את קבוצתו בתיכון לאליפות אילינוי ונבחר לאול-אמריקן, ושיחק באוניברסיטת דיוק בין השנים 2006–2010. בעונת 2009/2010 הוא הוביל את דיוק לאליפות ה-NCAA. ניסה להיבחר בדראפט ה-NBA‏ 2010 אך נכשל, ושיחק בקבוצה ריו גראנדה ואלי וייפרס מליגת הפיתוח של ה-NBA. לאחר מכן חתם במכבי תל אביב לאחר מספר פעמים בהם המשא ומתן לא צלח. שייר נכנס להיכל התהילה האמריקאי של הספורט היהודי כבר בהיותו באוניברסיטה.
ביוגרפיה

שייר נולד בנורת'ברוק שבאילינוי, והוא הצעיר מבין שלושת ילדיהם של לורי ושל ג'ים שייר. אביו ממוצא יהודי והוא נשיא החברה תעשיות MCS. שייר הוא יהודי, והוא גדל תוך שמירה על מסורת בביתו. הוא החל לשחק כדורסל כבר בגיל 3, והשתתף בטורניר איחוד האתלטים החובבים בכדורסל בגיל 9. בשנות העשרה שלו הוא שיחק בליגת האחווה של האפרו-אמריקאים (FAAM) באוונסטון, אילינוי. כשהיה בכיתה ח' קיבל הצעות למלגת ספורט באוניברסיטה, כולל הצעה מאוניברסיטת מרקט.
קריירה > תיכון

שייר למד בבית הספר התיכון גלנברוק נורת'. בתיכון החל להתגבש הכינוי של שייר, "ג'ורדן היהודי". קבוצתו בתיכון היא הראשונה והיחידה בכל רחבי ארצות הברית שזכתה באליפות אזורית שכל החמישייה שלה מורכבת משחקנים יהודים. בשנתו הראשונה בתיכון הוביל את קבוצתו בנקודות ובאסיסטים. בשנתו השנייה נבחר לחמישיית האול-סטייט (החמישייה הטובה במדינה) של אילינוי.
בשנתו השלישית בתיכון השיג ממוצעים של 26 נקודות, 5 ריבאונדים ו-5 אסיסטים למשחק. שייר זכה לפרסום כשקלע 21 נקודות ב-75 השניות האחרונות של המשחק נגד תיכון פרוויסו ווסט. בשנתו הרביעית והאחרונה בתיכון השיג ממוצעים של 32 נקודות, 6 ריבאונדים, 5 אסיסטים ו-3 חטיפות למשחק.
שייר מדורג במקום הרביעי בקליעת נקודות בהיסטוריית התיכונים באילינוי, עם 3,034. הוא השחקן היחיד במדינתו שמדורג בעשרת הקולעים, מוסרים, ריבאונדרים והחוטפים הטובים ביותר. ב-2006 נבחר לתואר מר אילינוי בכדורסל, תואר בו זכו לפניו שחקני NBA כמו קווין גארנט, אדי קרי, שון ליווינגסטון ושאנון בראון. שנה לאחר מכן זכה בתואר דריק רוז, ה-MVP של ה-NBA ב-2011. הוא נבחר לנבחרת המאה של אילינוי, "מאה אגדות כדורסל מאילינוי (1908–2007).
פרופיל כשחקן

על שייר נאמר שהוא "וינר" באופיו, וגם כשהוא לא יצליח לקלוע הוא יוכל לעזור לקבוצתו לנצח בדרכים אחרות. לשייר יש רמת IQ גבוהה בכדורסל. בנוסף, הוא אוהב לנהל את המשחק ולהחזיק בכדור, אף על פי שלפעמים לא כרכז. ידוע כשחקן לא בעייתי, ניתן לאימון ומסתדר עם המאמן. יותר טוב בעמדת הקלע מאשר בעמדת הרכז. זורק ללא מאמץ ובאחוזים טובים מאחורי קשת השלוש. מוסר מעל לממוצע, זורק עונשין מצוין, לא מאבד הרבה כדורים וזז על המגרש בצורה טובה ללא הכדור. לשייר יש גם חולשות כמו; קושי בהגנה על רכזים מהירים וקלעים חזקים, חלש בצורה פיזית, לא מספיק אתלטי ומתקשה לסיים צעד וחצי. שייר הושווה מספר פעמים ל"פיסטול" פיט מרוויץ', שנכנס להיכל התהילה של הכדורסל.
חייו האישיים

שייר הוא בנם של לורי וג'ים. אביו, ג'ים, הוא בעל החברה תעשיות MCS. שייר הוא בן הזקונים במשפחתו, ויש לו שתי אחיות; ברוק וג'ן. שייר הוא יהודי, ושומר מסורת. נהנה לשחק משחקי וידאו ופוטבול. הספורטאי המועדף על ידיו הוא דוויין וייד. שייר הוא מייסד "קרן ג'ון שייר", שהוקמה באפריל 2010. הקרן מקדישה את זמנה כדי לעודד ולפתח את יכולות המנהיגות, המסירות, ההתמדה בקרב הנוער בכל מקום ונתינה לקהילות נזקקות. אירוע הפתיחה של הקרן התקיים ב-1 במאי 2010, ובו נתרמו 2000 דולר.
סטטיסטיקה > אוניברסיטת דיוק

| עונה | קבוצה | משחקים | נקודות | ריבאונדים | אסיסטים | אחוזים מהשדה | אחוזים מהקו | אחוזים משלוש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006/2007 | דיוק | 33 | 12.2 | 3.3 | 1.8 | 39.8 | 84.6 | 36.3 |
| 2007/2008 | דיוק | 34 | 11.7 | 3.9 | 2.4 | 44.4 | 88.9 | 38.8 |
| 2008/2009 | דיוק | 37 | 14.9 | 3.6 | 2.8 | 39.7 | 83.6 | 38.5 |
| 2009/2010 | דיוק | 40 | 18.2 | 3.6 | 4.9 | 39.9 | 87.8 | 38.3 |
סטטיסטיקה > NBDL‏

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010/2011 | וייפרס | 16 | 11 | 33.9 | 43.9 | 34.0 | 68.2 | 3.9 | 4.1 | 1.2 | .4 | 13.8 |


| קריירה |  | 16 | 11 | 33.9 | .439 | .340 | .682 | 3.9 | 4.1 | 1.2 | .4 | 13.8 |
פרסים

| --- | --- |
 תיכון 3 פעמים חמישיית האול-סטייט באילינוי  2 פעמים שחקן השנה של Gatorade‏  2 פעמים שחקן השנה של "אילינוי הופס"  מר אילינוי בכדורסל ב-2006  שחקן השנה לפי "אילינוי פרפ בולס-איי" ב-2006  שחקן השנה לפי "שיקגו סאן-טיימס" ב-2006  השתתפות במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן (היהודי אמריקני הראשון הנבחר לכך)  מייקל ג'ורדן אול אמריקן ב-2006  אול אמריקן לפי מגזין "Parade"‏  בקבוצה האולימפית הצעירה של ארצות הברית ב-2006  חמישיית העשור (2000–2009) באילינוי לפי ESPN‏  נבחר לנבחרת המאה של אילינוי:  מכללה 4 פעמים שחקן השבוע באזור ה-ACC‏  3 פעמים רוקי השבוע באזור ה-ACC‏  2 פעמים בחמישיית ה-ACC‏  חמישיית שחקני השנה הראשונה ב-ACC ב-2007  MVP של טורניר ה-ACC ב-2009  פרס ג'ון וודן אול-אמריקן בעונת 2009/2010
היכל התהילה

שייר הוא יהודי, וב-2006 הוא נבחר להיכל התהילה של הספורט היהודי.
ברווז סלוודורי

| ברווז סלוודורי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: אווזאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: ברווזיים
תת־משפחה:: ברווזי צדפות
סוג:: ברווז סלוודורי
מין:: ברווז סלוודורי
שם מדעי
 Salvadorina waigiuensis ‏רוטשילד והארטרט, 1894

ברווז סלוודורי (שם מדעי: Salvadorina waigiuensis) הוא מין של עוף מים קטן החי בגינאה החדשה והוא המין היחיד בסוגו. הוא נדיר ומצוי בסכנת הכחדה בטבע. הוא קרוי על שם החוקר האיטלקי תומאזו סלוודורי (Tommaso Salvadori‏; 1835 – 1923). אין לו תת-מינים.
ברווז זה מגיע לאורך 38–43 ס"מ, מוטת כנפיים של 56–71 ס"מ ומשקל של 342 גרם, כשהזכרים גדולים יותר מהנקבות. הוא חום מפוספס בלבן לאורך הגב והכנפיים, הבטן צהבהבה והצוואר והראש כהים עם מקור צהוב. החלק הפנימי של הכנפיים ירוק והרגליים כתומות.
ברווזים אלו חיים רק ביערות, הנהרות והנחלים של הרי גינאה החדשה והם מקננים בסמוך למים, מטילים 2–4 ביצים. הם גם ניזונים במים בשכשוכים או בצלילה מצמחייה, מחרקים ומדגים קטנים. הם קרובים לברווזים המצויים מהסוג ברווז (Anas), אך משוייכים לתת-משפחת ברווזי צדפות (Tadorninae) יחד עם ברווזים הדומים להם בהרגליהם כמו ברווז כחול וברווז נהרות.
הברווז מצוי בסכנה בטבע עקב ציד, פגיעה בבית הגידול וטריפה בידי כלבים שפלשו לגינאה החדשה וכן עקב דיג חובבני. בטבע נותרו 9,900-2,500 פרטים.
הערות שוליים

↑  ברווז סלוודורי באתר הרשימה האדומה של IUCN
ג'וני לוגן (כדורסלן)

| --- | --- |

לוגן בשנת 1948
 לידה:  1 בינואר 1921 ריצ'מונד שבאינדיאנה, ארצות הברית
 פטירה:  16 בספטמבר 1977 (בגיל 56) שארלוט שבקרוליינה הצפונית, ארצות הברית
 עמדה:  רכז, קלע
 גובה:  1.88 מטר
 מכללה:  אוניברסיטת אינדיאנה
 קבוצות כשחקן
 1946–1950   1950–1951:  סנט לואיס בומרס   טריי-סיטיז בלקהוקס
 הישגים כשחקן
 3 בחירות לחמישיית העונה השנייה (1947–1949)
 קבוצות כמאמן
 1950:  טריי-סיטיז בלקהוקס
ג'ון ארנולד "ג'וני" לוגן (באנגלית: John Arnold "Johnny" Logan; ‏1 בינואר 1921 – 16 בספטמבר 1977) היה כדורסלן אמריקאי ששיחק בליגת ה-BAA ובליגת ה-NBA בין השנים 1946–1951. ממוצעיו לאורך הקריירה עומדים על 12.4 נקודות, 4.5 ריבאונדים ו-3.0 אסיסטים למשחק.
ביוגרפיה

לוגן נולד בעיר ריצ'מונד שבאינדיאנה, ושיחק כדורסל מכללות באוניברסיטת אינדיאנה בין השנים 1940–1943. בעונת 1946/1947, עונת הבכורה של ליגת ה-BAA (לימים ליגת ה-NBA), החל לוגן לשחק כדורסל מקצועי כשחקן סנט לואיס בומרס. ב-4 העונות הבאות היה כוכב הקבוצה, לצד הסנטר רד רוצ'ה, והוביל את קלעיה עם 13.0 נקודות בממוצע למשחק. הוא נבחר לחמישייה השנייה של העונה 3 פעמים, והפך בכך לאחד מארבעה שחקנים בלבד, לצד ג'ו פולקס, מקס זסלופסקי ובוב פיריק, שנבחרו לאחת מחמישיות העונה בכל 3 העונות הראשונות לקיום הליגה. הישג השיא של הבומרס היה העפלתם לשלב חצי גמר הליגה בעונת 1947/1948, בו הפסידו לפילדלפיה ווריורס של ג'ו פולקס בתוצאה 3–4.
בסיום עונת 1949/1950 התפרקה הקבוצה, ולוגן נבחר ב"דראפט הפירוק" על ידי טריי-סיטיז בלקהוקס. לוגן שיחק במדי הבלקהוקס עונה אחת בלבד, לצד הקלע פרנק בראיין, בטרם פרש ממשחק בגיל 30. במהלך עונתו האחרונה שימש בשלושה משחקים גם כמאמן הקבוצה.
לאורך הקריירה קלע לוגן 3,203 נקודות, אשר הציבו אותו בעת פרישתו במקום השמיני בתולדות ה-NBA, ו-775 האסיסטים שמסר דירגו אותו שישי ברשימת מוסרי האסיסטים. כמו כן מדורג לוגן ראשון בתולדות סנט לואיס בומרס בנקודות (2,972), באסיסטים (656) ובמספר המשחקים בקבוצה (228).
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות הקריירה של לוגן ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  נבחרי דראפט הפיזור של סנט לואיס בומרס, באתר realgm.com
↑  טבלת הקלעים המובילים ב-NBA, נכון לשנת 1951, באתר basketball-reference.com
↑  טבלת מוסרי האסיסטים המובילים ב-NBA, נכון לשנת 1951, באתר basketball-reference.com
↑  המובילים הסטטיסטיים של סנט לואיס בומרס, באתר basketball-reference.com
בית הכנסת בריצ'מונד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת 
 מיקום:  ריצ'מונד שעל התמזה 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 זרם:  יהדות אורתודוקסית
 רב בית הכנסת:  הרב מאיר שינדלר
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1987
 תאריך פתיחה רשמי:  1987 
 קואורדינטות:  51°27′44″N 0°17′59″W﻿ / ﻿51.4622°N 0.29967°W﻿ / 51.4622; -0.29967
  אתר האינטרנט הרשמי של בית הכנסת בריצ'מונד
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסבית הכנסת בריצ'מונד(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסבית הכנסת בריצ'מונד
 
לוחית זיכרון בתוך בית הכנסת
בית הכנסת ריצ'מונד 
(באנגלית: Richmond Synagogue) הוא בית הכנסת של הקהילה היהודית האורתודוקסית בריצ'מונד, לונדון, שנמצא בגני ליכפילד. הקהילה מונה 250 חברים והיא חלק מק"ק כנסת ישראל.
היסטוריה

ידוע כי הייתה קהילה יהודית בריצ'מונד בסוף המאה ה-17. המלך ויליאם השלישי סעד עם סולומון דה מדינה, איש עסקים יהודי, בבית הכפרי שלו בריצ'מונד בנובמבר 1699.
עד 1916 הייתה הקהילה הדתית היהודית של ריצ'מונד ידועה כקהילה העברית של ריצ'מונד. בשנים 1916–1938, בית הכנסת של ריצ'מונד, היה בסנטרל הול, פארקשוט, ריצ'מונד, בניין שנפתח ב־28 ביוני 1916 על ידי ליאופולד דה רוטשילד, נשיא ק"ק כנסת ישראל. משנת 1938 בית הכנסת המחוזי של ריצ'מונד היה בכנסייה שהוסבה ברחוב שין 8, שנרכשה בכפייה על ידי מועצת ריצ'מונד כדי לפנות מקום לסופרמרקט ולחניון רב קומות.
בית הכנסת עוצב על ידי שטרן תום פהלר אדריכלים, בניין בית כנסת חדש בגני ליכפילד נפתח ב־8 במרץ 1987 על ידי הרב הראשי עמנואל יעקובוביץ והרב משה ברון. בית הרב נבנה מאוחר יותר בחלק מהחניון.
אישים

הרב של בית הכנסת ריצ'מונד, מאז יוני 2016, הוא הרב מאיר שינדלר, שהיה בעבר בבית הכנסת צ'יגוול והיינטו.
 הרבנים הקודמים כללו את הרבנים מוריס גינזבורג (1922–1961), יצחק שוחט (1991–1993), יונתן יוז (2013–2015) ויוסי אייבס (2003–2012). חברי הקהילה הבולטים כללו את אלדרד טבצ'ניק ולורד וולף.
פעילות כיום

בבית הכנסת מתקיימת תפילת ערבית של שבת בליל שבת בשעה 19:00, ותפילת שחרית של שבת בשעה 9:30 בבוקר. בית הכנסת מפעיל מרכז יום ליהודים מעל גיל 60.
הערות שוליים

1 2  Jackman, Josh (1 ביולי 2016). "Minister stabilises ton-up Richmond". The Jewish Chronicle. נבדק ב-8 ביולי 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Richmond". Communities. United Synagogue. נבדק ב-18 במרץ 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Greenstreet, Anthony (1998). "Sir Solomon de Medina of Richmond". Richmond History: Journal of the Richmond Local History Society. 19: 32–35.
↑  Roberts, Marcus. "Richmond & South West London: History". jtrails.org.uk. נבדק ב-13 באוגוסט 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Savinson, Richard. "History of the Richmond Jewish Community". Richmond Synagogue. נבדק ב-16 בפברואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Richmond Synagogue". JCR-UK. 1 במרץ 2015. נבדק ב-30 במרץ 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "New synagogue in Richmond". Portfolio. Stern Thom Fehler Architects. אורכב מ-המקור ב-2016-03-03. נבדק ב-12 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Odling, George (3 ביולי 2016). "Richmond Synagogue celebrates 100th anniversary with the induction of new Rabbi". Richmond and Twickenham Times. נבדק ב-25 בספטמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Richmond selects its leading couple". The Jewish Chronicle. 1 באוקטובר 2015. נבדק ב-7 בינואר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Rabbi Yitzchak Y. Schochet M.A." Mill Hill United Synagogue. נבדק ב-8 בדצמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Richmond United Synagogue Welcome New Rabbinic Couple". News. United Synagogue. 20 במרץ 2013. נבדק ב-28 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Dyduch, Amy (30 בנובמבר 2013). "From Reading Football Club to Richmond Synagogue". Richmond and Twickenham Times. נבדק ב-2 בדצמבר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Rocker, Simon (23 ביולי 2015). "'Poaching' row over Radlett's rabbi". The Jewish Chronicle. נבדק ב-7 בינואר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Rocker, Simon (1 בספטמבר 2011). "Richmond rabbi uses Israeli knowhow to aid the world". The Jewish Chronicle. נבדק ב-28 בספטמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Welcome to Richmond, Rabbi". Richmond and Twickenham Times. 26 במרץ 2004. נבדק ב-16 בפברואר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Service times". Richmond Synagogue. 2015. נבדק ב-16 בפברואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Richmond Synagogue Day Centre". Housingcare.org. 17 בפברואר 2014. נבדק ב-21 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
בוריס אנדרייב

| --- | --- |

 לידה:  27 בינואר 1915 (יוליאני) סראטוב, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  25 באפריל 1982 (בגיל 67) מוסקבה, ברה"מ 
 מקום קבורה:  בית העלמין וגנקובסקויה 
 מדינה:  ברית המועצות, האימפריה הרוסית 
 תקופת הפעילות:  מ-1937 
 מקום לימודים:  בית הספר לתאטרון של סראטוב (1937) 
 פרסים והוקרה:  פרס סטלין  מדליה לגבורת העמל במלחמת המולדת הגדולה 1941–1945  אמן העם של הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית  מדליה להנצחת 100 שנים להולדתו של לנין  מדליה להנצחת 30 שנים לניצחון במלחמת המולדתה הגדולה 1941-1945  מדליית ותיק העמל  עיטור מהפכת אוקטובר  אמן העם של ברית המועצות  עיטור לנין  עיטור הכוכב האדום  מדליה להנצחת 800 שנים לייסוד מוסקבה 
 פרופיל ב-IMDb
 
בוריס אנדרייב (ברוסית: Борис Фёдорович Андреев; ‏9 בפברואר 1915 - 25 באפריל 1982), שחקן קולנוע סובייטי. הוא זכה פעמיים בפרס סטלין (1948,1950) והוענק לו התואר אמן העם (1962). על הפעילות בתחום הקולנוע הוענק לשחקן עיטור לנין (1967) ועיטור מהפכת אוקטובר (1974)
חייו

בוריס אנדרייב נולד בסראטוב. לאחר סיום שבע שנות לימוד בבית הספר הוא התחיל לעבוד כמסגר-חשמלאי במפעל מקומי. במקביל הוא שיחק בתיאטרון לחובבים. שחקן תיאטרון מקומי ראה אותו והציעה להתחיל ללמוד משחק. לאחר סיום בית הספק לשחקנים, אנדרייב החל לעבוד בתיאטרון המקומי בסראטוב. אנדרייב קיבל הזמנה מאלכסנדר דובז'נקו להשתתף בתפקיד מרכזי בסרטו. לאחר ניסיון ראשון אדנרייב נפסל. כאשר תיאטרון היה במוסקבה במאי קולנוע איוואן פירייב ראה את השחקן והציע לו לשחק בסרט החדש שהוא התכוון לביים. סרט זה "הטרקטוריסטים" בה אנדרייב שיחק ליד ניקולאי קריוצ'קוב ופיוטר אלייניקוב יצאה לאקרנים בשנת 1939 וזכה לפופולריות רבה. באותה שנה אדנרייב עבר להתגורר במוסקבה ותוך זמן קצר גם התחתן.
בשנת 1943 אנדרייב שיחק ליד מארק ברנס בסרט "זוג לוחמים". במהלך סוף שנות ה-40 השחקן השתתף בעוד 2 סרטיו של איוואן פירייב. בשנת 1950 בוריס אננדייב השתתף בסרט "נפילת ברלין" שהיה סרט תעמולתי לכבוד יוסיף סטלין. ככל הנראה השחקן לא היה יכול לסרב להשתתף בסרט עקב לחץ אליו מצד השלטון. לאחר השתתפותו של אנדרייב בסרט נמתחה אליו ביקורת לצד חלק מעמיתיו למקצוע. בשנת 1954 אנדרייב הצטלם בסרט "המשפחה הגדולה". הסרט הוצג בפסטיבל הקולנוע בקאן וקיבל פרס. הקריירה המוצלחת של אנדרייב נמשכה גם בהמשך של שנות ה-50 ותחילת שנות ה-60.
בשנת 1963 בוריס אנדרייב שיחק בסרט "הטרגדיה האופטימיסטית" שזכה להצלחה רבה.
בשנות ה-70 שיעור השתתפות השחקן בסרטים פחת. הסרט הבולט מתקופה זו - "אי המטמון" בו אנדרייב שיחק את ג'ון סילבר.
בסך הכול אדנרייב הצטלם במעל ל-60 סרטים. בנוסף לכך אנדרייב עשה דיבוב של מספר סרטים מצוירים.
אנדרייב נפטר בשנת 1982 במוסקבה ונטמן בבית העלמין וגנקובסקויה.