stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
St. Anger (שיר)

"St. Anger" הוא שיר של להקת הת'ראש מטאל האמריקאית מטאליקה, אשר יצא לאור כסינגל מוביל מתוך אלבום האולפן השמיני של הלהקה ב-23 ביוני 2003. השיר זכה בקטגוריית ביצוע המטאל הטוב ביותר בטקס פרסי הגראמי הארבעים ושישה.
בנוסף, מכיל השיר אזכור לשני שירים אחרים של הלהקה- "Damage, Inc." (מתוך Master of Puppets, 1986) ו-"Hit the Lights" (מתוך Kill 'Em All, 1983).
Fuck it all and fuckin' no regrets, I hit the lights on these dark sets
"St. Anger" היה נעימת הנושא של תחרות הסאמרסלאם 2003. ל-DVD הרשמי של התחרות צורף הוידאו קליפ הרשמי של השיר.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ של "St. Anger" בוים על ידי חברת ההפקות והביום המלויס, וזה צולם במקומות שונים ברחבי בית הסוהר סן קוונטין, בו הופיעו בפני מאות אסירים ששהו בכלא באותה עת (יש לציין כי הלהקה לא הופיעה בפני הנידונים למוות). קליפ זה הוא הראשון בו הופיע הבסיסט החדש של הלהקה, רוברט טרוחיו.
השיר זכה בפרס בחירת קוראי מגזין המוזיקה "מטאל אדג'" לשנת 2003 עבור קליפ השנה, ואף היה מועמד בקטגוריית קליפ הרוק הטוב ביותר בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV 2003, אך זה הפסיד ל-"Somewhere I Belong" מאת לינקין פארק.
רשימת השמעה

| תקליט 7"> מס' | תקליט 7"> שם | תקליט 7"> כותב(ים) | תקליט 7"> משך | תקליט 7">  | תקליט 7">  | תקליט 7">  | תקליט 7">  | תקליט 7">  | תקליט 7">  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | St. Anger  | אולריך, האמט, הטפילד, רוק | 7:21 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Now I Wanna Sniff Some Glue (גרסת כיסוי לראמונס)   | ג'ונ. רמון, ד. רמון, ג'וא. ראמון, ט. ראמון | 1:40 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 9:01 |  |  |  |  |  |  |
| תקליטור 1> מס' | תקליטור 1> שם | תקליטור 1> כותב(ים) | תקליטור 1> משך | תקליטור 1>  | תקליטור 1>  | תקליטור 1>  | תקליטור 1>  | תקליטור 1>  | תקליטור 1>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | St. Anger  | לארס אולריך, קירק האמט, ג'יימס הטפילד, בוב רוק | 7:21 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Commando (גרסת כיסוי לראמונס)   | ג'וני ראמון, די די ראמון | 1:48 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Today Your Love, Tomorrow the World (גרסת כיסוי לראמונס)   | ד. ראמון | 2:13 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 11:22 |  |  |  |  |  |  |
| תקליטור 2> מס' | תקליטור 2> שם | תקליטור 2> כותב(ים) | תקליטור 2> משך | תקליטור 2>  | תקליטור 2>  | תקליטור 2>  | תקליטור 2>  | תקליטור 2>  | תקליטור 2>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | St. Anger  | אולריך, האמט, הטפילד, רוק | 7:21 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Now I Wanna Sniff Some Glue (גרסת כיסוי לראמונס)   | ד. ראמון | 1:40 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Cretin Hop (גרסת כיסוי לראמונס)   | ג'ונ. רמון, ד. רמון, ג'ואי ראמון, טומי ראמון | 1:56 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 10:57 |  |  |  |  |  |  |
| מיני-אלבום יפני> מס' | מיני-אלבום יפני> שם | מיני-אלבום יפני> כותב(ים) | מיני-אלבום יפני> משך | מיני-אלבום יפני>  | מיני-אלבום יפני>  | מיני-אלבום יפני>  | מיני-אלבום יפני>  | מיני-אלבום יפני>  | מיני-אלבום יפני>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | St. Anger  | אולריך, האמט, הטפילד, רוק | 7:21 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Commando (גרסת כיסוי לראמונס)   | ג'ונ. ראמון, ד. ראמון | 1:48 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Today Your Love, Tomorrow the World (גרסת כיסוי לראמונס)   | ד. ראמון | 2:13 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Now I Wanna Sniff Some Glue (גרסת כיסוי לראמונס)   | ד. ראמון | 1:40 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | We're a Happy Family (גרסת כיסוי לראמונס)   | ג'ונ. רמון, ד. רמון, ג'וא. ראמון, ט. ראמון | 2:20 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 15:22 |  |  |  |  |  |  |
משתתפים > מטאליקה

ג'יימס הטפילד – זמרה, גיטרת קצב
קירק האמט – גיטרה מובילה
לארס אולריך – תופים
משתתפים > משתתפים נוספים

בוב רוק – בס
מר עולם 2007

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  2007 
 מספר מתמודדים:  56 
 → מר עולם 2003 Mister World 2010 ← 
 
מר עולם 2007 היא תחרות מר עולם החמישית במספר.
התחרות נערכה בתיאטרון כתר היופי (Crown of Beauty Theatre) בעיר סאן-יה שבאי הטרופי האינאן שבסין. 56 מתמודדים לקחו חלק בתחרות, במסגרת התחרות המתמודדים אותגרו בשבועות המקדימים במספר משימות הבחנו בין היתר את כוחם, זריזותן ונחישותן, בין המשימות נמנו טיפוס על החומה הסינית, טיפוס על קיר ואימוני אמנויות לחימה.
לתחרות היו ארבעה מנחים, מר עולם הראשון טום נויאנס, האצן דארן קמפבל, היילינג צ'אן וסטיב דאגלס, התחרות שודרה ברחבי העולם עם קהל משוער של מיליוני צופים. הזוכה היה נציג ספרד.
תוצאות > מיקום

| מיקום | מתמודד |
| --- | --- |
מר עולם 2007:  ספרד ספרד - חואן גרסיה פוסטיגו
סגן ראשון:  ברזיל ברזיל - לוקאס ברבוסה גיל
סגן שני:  הרפובליקה העממית של סין סין - לג'ון טוני ג'יאנג
5 המועמדים הסופיים:  קוסטה ריקה קוסטה ריקה - אלונסו פרננדס אלוורז  צ'ילה צ'ילה - חוסה פטריסיו לגונה גבאואר
12 המועמדים הסופיים:  אוסטריה אוסטריה - מתיאס תאלר  ניגריה ניגריה - איקנה בריאן אוווארה  פוארטו ריקו פוארטו ריקו - אריאל רומיאו קוויניונס מוראלס  דרום אפריקה דרום אפריקה - דיטר וויגט
סרטי סוני הנפשה

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  בידור ואנימציה
 תקופת הפעילות:  2002–הווה (כ־22 שנים)
 חברת אם:  סרטי סוני
 מיקום המטה:  קלבר סיטי 
 משרד ראשי:  קליפורניה, ארצות הברית
 בעלות:  סרטי סוני, סרטי קולומביה
 ענפי תעשייה:  אנימציה ממוחשבת
 מוצרים עיקריים:  סרטי אנימציה ממוחשבת
  
 www.sonypicturesanimation.com
 
סרטי סוני הנפשה (באנגלית: Sony Pictures Animation) היא חברת-בת של סרטי סוני המפיקה סרטי אנימציה. החברה הוקמה במאי 2002. סרטי החברה מופצים על ידי סרטי קולומביה, וסרטי ה-DVD מופצים על ידי סרטי סוני.
הסרט הראשון של החברה היה חברים על הכוונת והוא הופץ בספטמבר 2006. הסרט הרווחי ביותר הוא ספיידרמן: ברחבי ממדי העכביש.
היסטוריה

החברה שימשה תחילה להפקת אפקטים מיוחדים בסרטים של סרטי סוני וסרטי קולומביה. לאחר שמנהלי קולומביה וסוני ראו את ההצלחה של סרטי האנימציה, הם החליטו כי החברה תשמש להפקת סרטי אנימציה[דרוש מקור].
סרט האנימציה הראשון של החברה הוא חברים על הכוונת והוא הופץ בספטמבר 2006; בעקבות הצלחתו יצאו שני סרטי המשך ישירות ל-DVD. הסרט השני של החברה הוא תפוס ת'גלים, שהיה מועמד לפרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר וזכה בשני פרסי אנני. בספטמבר 2009 הופץ הסרט גשם של פלאפל, שהיה מועמד לארבעה פרסי אנני (כולל סרט האנימציה הטוב ביותר). ב-2011 יצא הסרט הראשון של החברה המשלב אנימציה ולייב אקשן, הדרדסים, שהוא גם הסרט המרוויח ביותר של החברה.
ב-2007 החלה החברה שותפות עם ארמדן אנימציות. הסרט הראשון שיצא במסגרת השותפות הוא שירות המתנות החשאי של ארתור.
סרטים שהופקו לאורך השנים

| סרט | תאריך יציאה | תקציב | הכנסות |
| --- | --- | --- | --- |
| חברים על הכוונת | 29 בספטמבר 2006 | $85,000,000 | $197,309,027 |
| תפוס ת'גלים | 8 ביוני 2007 | $100,000,000 | $149,000,000 |
| חברים על הכוונת 2 | 24 בספטמבר 2008 | $85,000,000 | $8,716,950 |
| גשם של פלאפל | 18 בספטמבר 2009 | $100,000,000 | $243,000,000 |
| הדרדסים | 29 ביולי 2011 | $110,000,000 | $563,749,323 |
| שירות המתנות החשאי של ארתור | 23 בנובמבר 2011 | $100,000,000 | $147,419,472 |
| פיראטים! | 27 באפריל 2012 | $55,000,000 | $123,000,000 |
| מפלצת של מלון | 28 בספטמבר 2012 | $85,000,000 | $358,375,603 |
| הדרדסים 2 | 31 ביולי 2013 | $105,000,000 | $347,545,360 |
| גשם של פלאפל 2 | 27 בספטמבר 2013 | $78,000,000 | $274,325,949 |
| מפלצת של מלון 2 | 25 בספטמבר 2015 | $80,000,000 | $473,226,958 |
| צמרמורת | 16 באוקטובר 2015 | $58,000,000 | $150,170,815 |
| דרדסים: הכפר האבוד | 7 באפריל 2017 | $60,000,000 | $195,847,890 |
| אמוג'י: הסרט | 28 ביולי 2017 | $50,000,000 | $217,000,000 |
| הכוכב | 17 בנובמבר 2017 | $20,000,000 | $49,600,000 |
| פיטר ראביט | 9 בפברואר 2018 | $50,000,000 | $326,000,000 |
| מפלצת של מלון 3: יוצאים לחופשה | 13 ביולי 2018 | $65,000,000 | $497,793,985 |
| ספיידרמן: ממד העכביש | 14 בדצמבר 2018 | $90,000,000 | $359,057,802 |
| אנגרי בירדס - הסרט 2 | 16 באוגוסט 2019 | $65,000,000 | $131,177,035 |
| משפחת מיטשל ומלחמתה במכונות | 30 באפריל 2021 | ישירות ל-VOD | ישירות ל-VOD |
| דרקון המשאלות | 11 ביוני 2021 | ישירות ל-VOD | ישירות ל-VOD |
| ויוו | 6 באוגוסט 2021 | ישירות ל-VOD | ישירות ל-VOD |
| מפלצת של מלון: הפוך על הפוך | 14 בינואר 2022 | ישירות ל-VOD | ישירות ל-VOD |
| ספיידרמן: ברחבי ממדי העכביש | 2 ביוני 2023 | $100,000,000 | $690,869,077 |
סרטים שהופקו לאורך השנים > סרטים עתידיים

ספיידרמן: מעבר לממדי העכביש
להקה קוריאנית:ציידי שדים
אנגרי בירדס 3
בית הקשתות

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בריכה מלאכותית 
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל 
 קואורדינטות:  31°50′25″N 35°02′00″E﻿ / ﻿31.840280555556°N 35.033211111111°E﻿ / 31.840280555556; 35.033211111111
  (למפת הרי ירושלים מוגדלת) בית הקשתות(למפת הרי ירושלים רגילה) בית הקשתות(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית הקשתות(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית הקשתות
 
בית הקשתות פארק קנדה תמונה פנימית
בריכת הקשתות בפארק אילון קנדה היא בריכה שאוגרת בתוכה מים מבאר סמוכה המחוברת על ידי אמת מים עתיקה. האתר שוכן בקרבת היישוב מבוא חורון (אפשר להגיע ברכב דרך כביש כורכר שיוצא מהכביש למבוא חורון המכונה "דרך בורמה הירדנית"). בחורף ולאחר הגשמים עומק הבריכה מגיע ל־1.7 מטר.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
כיום

במקום קיימות שתי בריכות, האחת רדודה ושוכנת מחוץ למבנה, והשנייה עמוקה ומקורה בארבע קשתות ביזנטיות, בריכה זו מתמלאת מאמת המים הסמוכה לה.
בשנת תשע"ד בעקבות פגעי מזג האוויר נפלו כמה אבנים מהקשתות, עקב הפגיעה במבנה ההיסטורי ומחשש לנפילת הקשתות בשנת תש"פ האתר שופץ על ידי קק"ל.
מר עולם 1998

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  1998 
 מספר מתמודדים:  43 
 עיר מארחת:  Tróia Peninsula 
 → מר עולם 1996 Mister World 2000 ← 
 
מר עולם 1998 היא תחרות מר עולם השנייה במספר.
התחרות נערכה בפורטוגל, הונחתה על ידי מנחת הטלוויזיה הפורטוגזית ג'וליה פינהיירו וערוץ הטלוויזיה SIC שידר את התחרות. 43 מתמודדים השתתפו בתחרות, את ישראל ייצג אלעד מדני. הזוכה היה נציג ונצואלה.
תוצאות > מיקום

| מיקום | מתמודד |
| --- | --- |
מר עולם 1998:  ונצואלה ונצואלה - סנדרו פינוליו ספרנצה
סגן ראשון:  פוארטו ריקו פוארטו ריקו - גרמן קרדוסו מנדז
סגן שני:  צרפת סין - גרגורי רוסי
6 המועמדים הסופיים:  ג'מייקה ג'מייקה - קינטה תלוול  ספרד ספרד - אנריקה מירנדה גרסיה  ארצות הברית ארצות הברית - דניאל וויבר
12 המועמדים הסופיים:  אוסטרליה אוסטרליה - ג'ואל ויליאמס  בלגיה בלגיה - פרנק קלמנט  לטביה לטביה - גאטיס דידריכסונס  נורווגיה נורווגיה - אספן אנגטרו  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת - ברט פיפן  יוגוסלביה יוגוסלביה - דארקו מארוג'ביץ'
תוצאות > פרסים מיוחדים

| Award | Contestant |
| --- | --- |
מיסטר אישיות:  יוון יוון - דימיטריס דרבאקולוס
מיסטר פוטוגניות:  פורטוגל פורטוגל - רובים פונסקה
רות בלוי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  יוני 1920 קאלה, צרפת 
 פטירה:  10 בינואר 2000 (בגיל 79) ג' בשבט ה'תש"ס ירושלים 
 מדינה:  צרפת 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 בן או בת זוג:  עמרם בלוי 
 
רות בלוי (נולדה כלוּסֵט מדלן פיריי (Lucette Madeleine Ferraille) ,שמה לפני נישואיה: רות בן דוד; 1920 – ינואר 2000, ג' בשבט תש"ס), הייתה גיורת שנודעה ביחס לשתי פרשיות שגרמו לסערה במדינת ישראל בשנות ה-60:
כמי שסייעה בשנת 1961 בהסתרתו ובהברחתו לחוץ לארץ של הילד יוסל'ה שוחמכר.
בנישואיה בשנת 1965 למנהיג נטורי קרתא עמרם בלוי, נישואים שעוררו תדהמה והתנגדות עזה בקהילה החרדית.
ביוגרפיה

בלוי נולדה כ"מדלן לוסט פיריי" בקאלה שבצרפת, בת יחידה להורים קתוליים לא אדוקים. כשהייתה בת שלוש עברה משפחתה לפריז. התחתנה לראשונה בגיל 19 עם חייל בצבא צרפת, שהיה מבוגר ממנה בשנתיים, והתגרשה כעבור שלוש שנים. לבני הזוג נולד בן, קלוד, שמאוחר יותר התגייר איתה ושינה את שמו לאוריאל. בשנת 1943 השלימה לימודי מוסמך בהיסטוריה ובגאוגרפיה באוניברסיטת טולוז[דרוש מקור] והחלה ללמד בבית ספר תיכון. איסר הראל ואחרים כתבו שבתקופה זו שימשה כרקדנית "באחד מבתי השעשועים בפריז", אך בלוי הכחישה טענה זו. במלחמת העולם השנייה שימשה כסוכנת כפולה במודיעין הצרפתי והשתתפה בפעילות המאקי (המחתרת האנטי-נאצית בצרפת). אחר המלחמה למדה באוניברסיטת טולוז ובסורבון. בגיל 31 גוירה בפריז בידי הרב שמואל יעקב רובינשטיין. בתקופה זו[דרושה הבהרה] ישבה במשך חודשיים בכלא לאחר שהורשעה בפרשת מרמה בכספים אשר התגלתה בחברה שהיא ניהלה. מאוחר יותר עלתה לישראל והצטרפה לעדה החרדית בירושלים, כמה שנים לפני שפגשה את עמרם בלוי.
פרשת יוסל'ה שוחמכר

פרשת יוסל'ה שוחמכר החלה בשנת 1958, כשהוריו אידה ואלתר, עולים חדשים מברית המועצות, מסרו אותו להשגחת סבו נחמן שטרקס, יהודי חרדי משכונת מאה שערים. ב-1959, משהתייצב מצבם הכלכלי, הם ביקשו להחזירו לידיהם, אבל שטרקס סירב. הוא טען כי בתו וחתנו רוצים לרדת לרוסיה ולהמיר את דתם, והודיע כי לא ייתן להם להוציא את נכדו לתרבות רעה. בית המשפט העליון הורה לסב להחזיר את יוסל'ה עד 15 בפברואר 1960, אך שטרקס התעקש ולא נשבר, גם כאשר נעצר ונכלא. יוסל'ה נעלם והוכרז כנעדר. שנתיים וחצי אחרי שנעלם, בחודש מרץ 1962, קרא ראש הממשלה דוד בן-גוריון לממונה על השב"כ ועל המוסד איסר הראל, והטיל עליו את האחריות למציאת הילד. בשלב זה יוסל'ה כבר לא היה בארץ, שכן אחרי שהעבירו אותו בין כמה מקומות מסתור, הוא הוברח במטוס לאירופה.
בן דוד, שהייתה שייכת לקהילתו של הרב איציק'ל האדמו"ר מפשעווארסק שבאנטוורפן, קיבלה עליה את ביצוע משימת ההברחה. היא ניצלה את כישוריה מימי המחתרת וזייפה במיומנות בדרכונה את רישום שמו של בנה מ-"Claude" לשם "Claudine", וכך הערימה על אנשי ביקורת הגבולות שציפו לאתר ילד שנחטף. בן דוד הפליגה לג'נובה ב-10 במאי, חזרה ארצה עם "בתה" קלודין (ילדה מרוקאית שפגשה על האניה "בדרך נס", להגדרתה), ויצאה שוב מנמל התעופה ב-21 ביוני 1960 מלווה ב"בתה" קלודין בדרך לרומא. קלודין (בפעם הזאת) לא הייתה אלא יוסל'ה, מחופש לילדה. עשרות אנשי המוסד חיפשו אחר הילד באירופה, אך לשווא.
לבסוף הגיעו דיווחים בעניין מעורבותה של בן דוד. איסר הראל הורה לבצע מעקב צמוד אחריה ובהמשך לעצור ולחקור אותה, במבצע "כירורגי" מבלי להסתבך עם השלטונות הצרפתיים. בן דוד ניסתה אז למכור את ביתה שבעיר אורליאן שעל שפת נהר הלואר. עד מהרה היא מצאה קונה: סוכן המוסד יוסף פורת (בעלה של השחקנית אורנה פורת), שהתחפש לאיש עסקים אוסטרי ששמו מר פורבר. אחרי שנפגש עם בן דוד, הציע לה פורבר שילכו לדבר עם "עורך הדין" שלו כדי לסכם את פרטי העסקה. השניים נסעו לעיירה הסמוכה, שאנטיי, לבית ששכר המוסד לצורך כך. בן דוד סירבה לשתף פעולה עם חוקריה. במקביל אותר בנה החייל אוריאל בישיבת באר יעקב, ובעזרתו הופעל לחץ על בן דוד, שנשברה בתמורה להבטחת חסינות לה ולבנה וגילתה את מקום מסתורו של יוסל'ה בברוקלין בניו יורק.
איסר הראל התרשם ממקצועיותה ב"קרב המוחות" מול אנשיו והציע לה להצטרף לשירותי הביטחון. בן דוד סירבה בשל האידאולוגיה האנטי ציונית שלה.
נישואיה לעמרם בלוי

לאחר סיום הפרשה, התארסה בן דוד, וכעבור זמן (ארוך מהמקובל) נישאה לבסוף, בשנת 1965, לעמרם בלוי שהיה אז כבן שבעים. הנישואים לגיורת, קתולית לשעבר ובשנות הארבעים לחייה, גרמו להתנגדות חריפה בקרב אנשי נטורי קרתא והעדה החרדית. תלמידיו ובניו ראו במעשה זה פחיתות כבוד למעמדו. למרות הסכמתו של האדמו"ר מסאטמר, רבי יואל טייטלבוים, התנגדו רבני העדה החרדית לנישואי הזוג גם מסיבה הלכתית, משום שאסור לאדם מבוגר לשאת אשה צעירה. לאור זאת, הם הטילו עליו חרם. בעקבות כך, נאלץ לעזוב את עיר הולדתו ירושלים ולהעתיק את מגוריו לתקופה מסוימת לבני ברק. למרות מחאות חריפות על שהוא אינו שומע בקול בד"ץ העדה החרדית, נישאו השניים בו' באלול ה'תשכ"ה, בטקס קצר וצנוע לאחר חצות. חרף גילו המבוגר של בעלה הרתה רות אך העובר לא שרד.
רות בלוי כתבה מספר ספרים, בהם "שומרי העיר", המספר בפירוט את קורות חייה והפרשיות שהייתה מעורבת בהן.
לקריאה נוספת

מיכאל בר-זוהר וניסים משעל, המוסד - המבצעים הגדולים, הוצאת ידיעות אחרונות, 2010, פרק ו'
קימי קפלן, עמרם בלוי: עולמו של מנהיג נטורי קרתא, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי, 2017.
2023 ,Motti Inbari, Ruth Blau: A Life of Paradox and Purpose, Indiana University Press
הערות שוליים

↑  "נראה שר' נחום הצליח לשכנע אותם לקבל כאמת את הדיבה שהופצה עלי על ידי הש.ב. כי לפני התגיירותי הייתי רקדנית במועדון לילה וכי יש לי בת, שלא התגיירה יחד איתי". רות בלוי, שומרי העיר, ירושלים 1979, פרק יז עמוד 182.
↑  טלי פרקש, סוכנת הגסטפו שריגלה נגד הנאצים – והפכה לרבנית בנטורי קרתא: האישה שחטפה את יוסל'ה שוחמכר, באתר ynet, 8 באוגוסט 2022
↑  מיכאל בר זוהר ניסים משעל, פרק ו, המוסד - המבצעים הגדולים, תל אביב: ידיעות ספרים
↑  על הפרשה ראו: קימי קפלן, ""חוצפדיקע שמוצדיקע גיורת": הפרשה של נישואי עמרם בלוי ורות בן-דוד", עיונים בתקומת ישראל 20 (תש"ע 2010), עמ' 300–336
↑  נח זבולוני, האדמו"ר מסאטמר הסיר התנגדותו לנישואי בלוי, חרות, 19 באוגוסט 1965.
↑  שולחן ערוך, אבן העזר, סימן ב', סעיף ט'
↑  עמרם בלוי נשא את רות בן-דוד, דבר, 3 בספטמבר 1965
↑  על פי ספרה שומרי העיר
↑  תרגום עברי של הביטוי בארמית "נטורי קרתא"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276065305171  BnF: cb17776220d (data)  GND: 1020114762  ISNI: 0000 0000 6692 379X  LCCN: n79122602  SUDOC: 061743046  VIAF: 20968720   WorldCat (עם VIAF): 20968720 
יחד עם עמרם בברית מילה בבית משפחת אביכזר בירושלים 1972
עמליה זיו

| --- | --- |

 לידה:  14 בדצמבר 1964 (גיל: 59)
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום מגורים:  תל אביב-יפו, ישראל
 פעילות בולטת:  מחקר וכתיבה בתחומי הפמיניזם, תאוריה קווירית, הורות לסבית ומגדר
 השכלה:  אוניברסיטת בראון  אוניברסיטת תל אביב 
 מעסיק:  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב 
 בת זוג:  שרון אס
 
עמל זיו (נולדה ב-14 בדצמבר 1964) הוא חוקר ישראלי העוסק בנושאים פמיניסטיים וקוויריים, וכן בייצוגים פורנוגרפיים של נשים. בזכות כתיבתו בתחום המיניות הלסבית הוא נחשב לדמות בולטת בקהילה הפמיניסטית והלהטב"קית בישראל.
פעילות אקדמית וציבורית

עמליה זיו פעילה זה שנים רבות בקהילה הלסבית והפמיניסטית בישראל ונחשבת ל"סמל לסבי". היא נמנתה עם המייסדים והכותבים הראשונים בכתב העת "הזמן הוורוד". במהלך שנות ה-90 כתבה על נושאים פמיניסטיים והומו-לסביים במספר עיתונים וכתבי עת, בהם "דבר", "ידיעות אחרונות" ו"סטודיו", ובעיקר ב"תרבות מעריב" בעריכתו של גל אוחובסקי. כמו כן כתבה שירים שהתפרסמו בכתב העת "עכשיו"; שלושה משיריה ("עדות", "נשים כותבות שירה" ו"תמונה אימפרסיוניסטית") הולחנו בידי ערן צור והוקלטו לאלבום "פרח שחור" של כרמלה גרוס ואגנר.
בין השנים 1992-1990 השלימה את לימודיה לתואר שני בספרות השוואתית באוניברסיטת בראון. עם שובה לישראל, בשנת 1993, הקימה קבוצה ללימוד טקסטים הומו-לסביים ותאוריה קווירית באגודה לזכויות הפרט (לימים אגודת הלהט"ב) בתל אביב, שפעלה שנתיים בלבד, אולם בשנת 1996 הקימה יחד עם ד"ר אייל גרוס ומיקי גלוזמן את קבוצת הקריאה הקווירית באוניברסיטת ת"א, אשר קיימת עד היום. בשנת 2001, בהיותה דוקטורנטית באוניברסיטת תל אביב, ייסדה ביחד עם ד"ר דפנה הירש וד"ר אייל גרוס את "סקס אחר" – הכנס השנתי לתאוריה קווירית המתקיים מדי שנה באוניברסיטת תל אביב, ומאז היא חברה בוועדה המארגנת של הכנס. בשנת 2003 ערכה, ביחד עם יאיר קדר ואורן קנר, את קובץ המאמרים הקווירי הראשון בעברית, "מעבר למיניות", שפורסם בהוצאת הקיבוץ המאוחד.
בשנת 2005 השלימה את עבודת הדוקטורט שלה, בהדרכתו של פרופ' חנן חבר, שכותרתה "כינון הסובייקט הנשי בסיפורת פורנוגרפית" בפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת תל אביב. בשנת 2005 קיבלה מלגת בתר-דוקטורט מהאוניברסיטה העברית בירושלים למחקרה בנושא אקטיביזם קווירי בישראל, מטעם מרכז לייפר ללימודי האישה והמגדר. במסגרת זו עוסקת זיו בחקר פרקטיקות קוויריות של הורות לסבית. היא מרצה בדרגת עמית הוראה בחוג לספרות באוניברסיטת תל אביב. זיו מרצה מאז 2008 בתוכנית ללימודי מגדר באוניברסיטת בן-גוריון, ומאז 2016 היא משמשת כראש התוכנית. בנוסף, זיו שותפה במועצת המערכת של כתב העת "תיאוריה וביקורת" המונה 32 אנשים.
ביוני 2015, במלאת 40 שנה לאגודת הלהט"ב, זכתה זיו להיכלל בין 40 המשפיעים בתולדות קהילת הלהט"ב.
עמדותיה

זיו עוסקת בתחומי התאוריה הקווירית בישראל. עמדותיה של זיו בנושא התאוריה הקווירית הביאו לביקורת כלפיה מבין התומכים האדוקים בתאוריה זו. זיו מבחינה, למשל, בין התאוריה הקווירית לבין התביעה לזהות קווירית. היא נוטה למחות כנגד התפיסה לפיה התאוריה הקווירית תובעת מכל אחד ואחת באופן אישי לקבל כאפשרות את היכולת לנזילות מבחינה מגדרית ומינית. לפי זיו, התאוריה הקווירית אמנם מציעה אופן הסתכלות מפרק ומערער על תחומי המיניות והמגדר; אך אין זה נכון, לדעתה, לצפות כי על אופציות אלו להיות זמינות אצל כל אדם תמיד.
גם עמדותיה של זיו בנושאי פורנוגרפיה נחשבות ליוצאות דופן. למרות הבהרתה כי היא מתנגדת נחרצות לניצול נשים בזנות ובפורנוגרפיה, היא תומכת בעצם קיום תחומים אלה, וזאת דווקא בשם זכויות הנשים העוסקות בהם מרצונן. לפי עמדתה, אם יש נשים המעוניינות, מבחירתן האישית וללא כפייה, להתפרנס מזנות או מפורנוגרפיה, יש פגם ערכי בניסיון למנוע מהן לעסוק בכך בשם אידאולוגיות פמיניסטיות או דאגה לזכויות האדם, אם בכך נפגעות זכויות האדם שלהן עצמן.
משפחתה

זיו מתגוררת בתל אביב עם בת-זוגה זה שנים רבות, המשוררת שרון אס, ולהן בן אחד.
פרסומים

פרק בתוך "דרכים לחשיבה פמיניסטית - מבוא ללימודי מגדר", הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 2008.
"דנה אינטרנשיונל", בתוך: עדי אופיר (עורך), חמישים לארבעים ושמונה - גיליון מיוחד של תיאוריה וביקורת 401 (1999).
"חיקוי, ציטוט והתנגדות: הצרות המיגדריות של ג'ודית באטלר", "מכאן"' 2, 2001, עמ' 191–201
"הקרבן המדבר: תשוקה, חינוך ודיאלקטיקת ההכרה בז'וסטין של סאד", בספר עבד, התענגות, אדון: על סאדיזם ומזוכיזם בפסיכואנליזה ובביקורת התרבות, עורכים: יצחק בנימיני ועידן צבעוני, הוצאת רסלינג, 2002.
עמליה זיו, ‏בין סחורות מיניות לסובייקטים מיניים: המחלוקת הפמיניסטית על פורנוגרפיה, תיאוריה וביקורת גיליון 25, סתיו 2004
"האם עלינו לשרוף את O ?", אחרית דבר לספר סיפורה של O.
"לחצות את גבולות המגדר, לבגוד בגבולות הלאום – הפוליטיקה הפרפורמטיבית של כביסה שחורה", בספר הגירה, פריון וזהות, 2008.
מחשבות מיניות: תאוריה קווירית, פורנוגרפיה והפוליטיקה של המיניות, הוצאת רסלינג, 2013.
נערוּת, ספרית פועלים, 2022.
"The Beauty Trilogy." Feminist Review 46 (Spring 1994): 61-75.
“Toward a History of Bars in Israel.” Sappho in the Holy Land: Lesbian Existence and Dilemmas in Contemporary Israel. Eds. Chava Frankfort-Nachmias and Erella Shadmi. New York: SUNY Press. 2005
“Diva Interventions: Dana International and Israeli Gender Culture.” Queer Popular Culture. Ed. Thomas Peele. New York: Palgrave Macmillan, 2007
Explicit Utopias: Re-writing the Sexual in Women’s Pornography. SUNY Press. 2015.
הערות שוליים

↑   גילי איזיקוביץ, "אני לא יכולה לתאר את עצמי כאישה סיסג'נדרית. זה לא אני", באתר הארץ, 10 במרץ 2022
1 2 3
תהל פרוש, משהו כאן שבור לרסיסים, באתר הארץ, 22 ביוני 2008
יותם יוענה גונן, הו, עמליה, הזמן הוורוד, 14 באוקטובר 2003 (פורסם בנענע 10)
↑  משיריה שהולחנו, באתר שירונט
↑  ג'ורג' אבני שיר נחמיאס, ‏היכל הקהילה 2015: 40 המשפיעים בתולדות הקהילה, באתר ‏מאקו‏, 7 ביוני 2015
↑  ראו למשל במאמר מאת דן לחמן,
למה לי קוויריות עכשיו Gogay 22.8.03

וכן במאמר "חיקוי, ציטוט והתנגדות: הצרות המיגדריות של ג'ודית באטלר", "מכאן"' 2, 2001, עמ' 191–201
↑
א. עמליה זיו, ‏בין סחורות מיניות לסובייקטים מיניים: המחלוקת הפמיניסטית על פורנוגרפיה, תיאוריה וביקורת גיליון 25, סתיו 2004
ב. "האם עלינו לשרוף את O ?", אחרית דבר לספר סיפורה של O.
↑  תהל פרוש, עכבר העיר אונליין, "משהו כאן שבור לרסיסים", באתר הארץ, 22 ביוני 2008
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313153005171  BIBSYS: 1634281495222  BnF: cb167186558 (data)  GND: 1034935011  ISNI: 0000 0000 6865 7384  LCCN: no2004027008  MusicBrainz: 726af3af-c518-4ff7-9a4d-457596660cf3  VIAF: 97319438   WorldCat (עם VIAF): 97319438