stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זיו קוז'וקרו
פעילות בשדה המוזיקה הפופולרית > אלבומים

2020 דודו טסה – מתי לחזור | הליקון מיוזיק (מפיק שותף, עיבוד למיתרים וניצוח)
2017 אליה גבאי – בין השורות | עצמאי (עיבודים למיתרים וניצוח)
2016 אברהם טל – עכשיו החיים | הד ארצי (עיבודים למיתרים וניצוח)
2015 קובי אפללו – מראות | התו השמיני (עיבודים למיתרים וניצוח)
2014 גוסטו ויצחק קלפטר – צליל מכוון | עצמאי (עיבודי למיתרים וניצוח)
2013 ערן צור ואנסמבל מיתר – ערן צור ואנסמבל מיתר | התו השמיני (הפקה מוזיקלית, עיבודים וניצוח)
2012 גוסטו -בין השורות | התו השמיני (עיבודים למיתרים, ניצוח, פסנתר וקלידים)
2011 שיר ביטון – המציאות שלנו | Play Records (עיבודים למיתרים וניצוח)
2010 יוסי אזולאי – תפילות כרך ב׳ | Play Records (עיבודים למיתרים וניצוח)
2010 מיכה ביטון – נשימה עמוקה | עצמאי (עיבודים למיתרים וניצוח)
2010 מאיה אברהם – תרקדי | הליקון (עיבודי למיתרים וניצוח)
2010 הראל סקעת – מילים (שיר האירוויזיון) | Aroma Music (עיבוד למיתרים וניצוח)
2009 ריקי גל – רואים את השנים | הד ארצי (עיבודים למיתרים וניצוח)
2009 הראל סקעת – דמויות | Aroma Music (מפיק שותף, עיבודים למיתרים, ניצוח, פסנתר וקלידים)
2009 חנן יה (חנן-יה ישראל בוהדנה) – מקבל בהבנה | עצמאי (הפקה מוזיקלית, עיבודים, ניצוח, פסנתר וקלידים)
2009 דודו טסה – בסוף מתרגלים להכל | הד ארצי (עיבודים למיתרים וניצוח)
2009 אביב גדג׳ - תפילה ליחיד | התו השמיני (עיבודים למיתרים וניצוח)
2008 רמי קליינשטיין – זה לא נגמר | הקרן לידידות (עיבוד למיתרים וניצוח)
2008 הראל מויאל – עוד דקה את נעלמת (מתוך פרויקט ״עבודה עברית״) | התו השמיני (עיבודים למיתרים וניצוח)
2008 עדי כהן – דרוש לי גבר | דיסנילנד (עיבודים למיתרים וניצוח)
2007 יהודה סעדו – עירום באתי | NMC United (עיבודים למיתרים וניצוח)
2007 לירן נדל – קרוב יותר | הד ארצי (עיבודים למיתרים וניצוח)
2007 גוסטו, דויד ברוזה ומוריס אל מדיוני – האישה שאיתי | עצמאי (הפקה מוזיקלית, עיבודים, ניצוח, פסנתר וקלידים)
2007 אבי בניון – אברהם | נבל עשור (עיבודים למיתרים, ניצוח, פסנתר וקלידים)
2006 אהוד מנור ויהודה מסס – מזראב | עצמאי (עיבודים למיתרים וניצוח)
2006 דודו טסה – לולה | הד ארצי (עיבודים למיתרים וניצוח)
2006 אבי עברי – אושר בטוח | ברבי רקורדס (עיבודים למיתרים, ניצוח, פסנתר וקלידים)
2004 לירז צ׳רכי – לירז צ׳רכי | הד ארצי (הפקה מוזיקלית, עיבודים, ניצוח, פסנתר וקלידים)
2004 דודו טסה – בדיוק בזמן | הליקון (עיבודים למיתרים וניצוח)
2001 ריטה ורמי – המופע המשותף | הליקון (עיבודים לנשיפה, קלידים)
2000 אורי בשן – אורי בשן | הליקון (מעבד שותף, פסנתר וקלידים)
פעילות בשדה המוזיקה הפופולרית > הפקות במה

2009 - 2015 גידי גוב (״שלל שיריו״) | כספית (פסנתר, קלידים, אקורדיון)
2013 המעגל עם דן שילון | רשת, ערוץ 2 (ניצוח עם תזמורת סימפונט רעננה)
2008, 2009, 2010 טקס פרסי הטלוויזיה | קשת, ערוץ 2 (מוזיקה מקורית, ניהול מוזיקלי ועיבודים)
2008, 2009 טקס פרסי הקולנוע – פרסי אופיר | קשת, ערוץ 2 (מוזיקה מקורית, ניהול מוזיקלי ועיבודים)
2007 חברים שרים ברוזה (במסגרת שבוע ״שיר ישראלי״) | ערוץ 1 (ניהול מוזיקלי, עיבודים, פסנתר וקלידים)
2007 טקס פרסי אנשי השנה | ערוץ 2 (עיבודים למיתרים)
2006 פסטיבל השירים | ערוץ 2 (פסנתר וקלידים)
2006 - 2009 הראל סקעת | כספית (ניהול מוזיקלי, פסנתר וקלידים)
2005-2011 רוקדים עם כוכבים (עונות 1–6) | רשת, ערוץ 2 (פסנתר)
2004 - 2009 ריקי גל | כספית (פסנתר וקלידים)
2004 - 2006 יהודה פוליקר | מאיר קוטלר (פסנתר, קלידים, אקורדיון)
2004 פסטיבל השירים | ערוץ 2 (פסנתר וקלידים)
2004 לירז צ׳רכי | כספית (הפקה מוזיקלית, פסנתר וקלידים)
2003-2004 דויד ברוזה (״זה הכל או כלום״) | כספית (פסנתר, קלידים, אקורדיון)
2002 - 2003 רמי קליינשטיין |הליקון (פסנתר וקלידים)
2001 - 2002 רמי וריטה (״המופע המשותף״) | הליקון (עיבודים לנשיפה, קלידים)
1999 - 2002 מיקי קם (״מיקי קם ועכשיו״) | ציפי מייזלר הפקות (קלידים)
אני ראיתי יופי

"אני ראיתי יופי" הוא אלבומה הרביעי של הזמרת נורית גלרון, שיצא באפריל 1983.
בתחילת שנות ה-80 גלרון הוסיפה לבצע שירי משוררים, ובהם נתן זך, יונה וולך, מאיר ויזלטיר ועוד. בד בבד החלה גלרון לבצע שירי פופ ורוק רך, ללחנים ועיבודים של יוצרים כמו יהודית רביץ ויזהר אשדות.
מגמה זו באה לידי ביטוי באלבום "אני ראיתי יופי" משנת 1983 שם ביצעה, בעיבודיו של משה לוי, את השירים: "סוס מעץ" (חדוה הרכבי/נחום היימן) ו"ילדות נשכחת" (יעקב גלעד/יהודית רביץ). שיר נוסף שבלט מהאלבום והיה לשיר זיכרון כואב הוא "עצי התאנה" (רחל שפירא/שפי ישי).
האלבום הוקלט עם מוזיקאים בריטיים באולפן של נחום היימן בלונדון, שם הוא התגורר באותה תקופה.
רשימת רצועות

| אני ראיתי יופי> מס' | אני ראיתי יופי> שם | אני ראיתי יופי> מילים | אני ראיתי יופי> לחן | אני ראיתי יופי> משך | אני ראיתי יופי>  | אני ראיתי יופי>  | אני ראיתי יופי>  | אני ראיתי יופי>  | אני ראיתי יופי>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | אבל בחלומַי  | חדווה הרכבי | נחום היימן | 3:12 |  |  |  |  |  |
| 2. | סוס מעץ  | חדווה הרכבי | נחום היימן | 4:00 |  |  |  |  |  |
| 3. | אחת בינינו שמה באור  | רחל שפירא | נחום היימן | 2:24 |  |  |  |  |  |
| 4. | אני ראיתי יופי  | מיקי גורביץ' | נפתלי אלתר | 4:45 |  |  |  |  |  |
| 5. | עצי התאנה  | רחל שפירא | שפי ישי | 3:27 |  |  |  |  |  |
| 6. | התקח את ידי  | רחל שפירא | נחום היימן | 3:14 |  |  |  |  |  |
| 7. | אופליה  | לאה גולדברג | נחום היימן | 5:08 |  |  |  |  |  |
| 8. | ילדות נשכחת  | יעקב גלעד | יהודית רביץ | 3:23 |  |  |  |  |  |
| 9. | פגישה על החוף  | נתן יונתן | נחום היימן | 3:48 |  |  |  |  |  |
| 10. | אחיזת חורף  | אהוד מנור | משה לוי | 3:28 |  |  |  |  |  |
| 11. | את כל פניך  | חדווה הרכבי | נחום היימן | 3:23 |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 42:12 |  |  |  |  |  |
בתקליט: שירים 1–6 - צד א', שירים 7–11 - צד ב'.
משתתפים באלבום

הפקה מוזיקלית ועיבודים: משה לוי.
משתתפים באלבום > נגנים

קלידים: משה לוי.
גיטרות: טום בלאדס.
גיטרה בס: לואיס ז'ארים.
תופים: סול רובינסון.
כלי הקשה: ז'ושי הרואיטו.
סקסופון: רון אספרי.
משתתפים באלבום > קרדיטים

הוקלט באולפני "אטמוספיר" — לונדון, יוני 1982.
טכנאי הקלטה ומיקס: טרבור ואליס.
צילום: מייק גנור.
עיצוב גרפי: דורית וייס-אמיר.
איפור: בועז תורג'מן.
מפיק אחראי: יוריק בן-דוד.
עוזרת הפקה: אתי אנטה.
מפיקים: אשר ביטנסקי ונחום היימן.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 81041e26-0670-4187-924d-2679c9dbfbc6
גאווה ודעה קדומה

ערך זה עוסק בספר. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

דף מהמהדורה הראשונה של הספר
 מידע כללי
 מאת:  ג'יין אוסטן 
 שפת המקור:  אנגלית בריטית 
 סוגה:  רומן 
 נושא:  מודעות עצמית, נישואים, מעמד חברתי, פרספקטיביזם, סדרים חברתיים, אושר, נשיות, גאווה 
 מקום התרחשות:  Ware, ואסטרם, Netherfield, Hunsford, Rosings Park, Pemberley, Longbourn, הרטפורדשייר, Meryton, Lambton 
 תקופת התרחשות:  העשור השני של המאה ה-19 (אוקטובר 1811–אוקטובר 1812), העשור הראשון של המאה ה-19 (אוקטובר 1802–אוקטובר 1803), שנות ה-90 של המאה ה-18 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  28 בינואר 1813 
 סדרה
 ספר קודם:  תבונה ורגישות 
 הספר הבא:  מנספילד פארק 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002609232, 001129800, 000968044, 002491585, 003152286
 
דארסי ואליזבת, איור מאת סי אי ברוק
גאווה ודעה קדומה (באנגלית: Pride and Prejudice; מוכר גם בשם גאווה ומשפט קדום וכן אהבה וגאווה) הוא רומן רומנטי המתרחש באנגליה במאה ה־19 ועוסק בנישואין בחברה הגבוהה דרך דמותה של אליזבת בנט, צעירה אינטליגנטית הניצבת בפני לחצים להינשא לשידוך רווחי. היא נקלעת למשולש אהבה מפתיע עם שני גברים שונים לחלוטין זה מזה. הרומן בוחן את הקונפליקט בין אהבה לבין חובה חברתית וכלכלית באותה תקופה מנקודת מבטה של אישה צעירה.
הרומן הוא הרומן הידוע ביותר של הסופרת הבריטית ג'יין אוסטן. הוא נכתב בין השנים 1796–1797, ונקרא בתחילה "רשמים ראשונים" (First Impressions). הרומן עבר הגהה ב־1811 ופורסם שנתיים לאחר מכן ב־1813.
עלילת הספר

עלילת הרומן נסובה סביב נישואים במאה ה־18. הדמות הראשית היא אליזבת בנט, בת העשרים, צעירה דעתנית, חכמה ושנונה, ובעלת חוש צדק מפותח. אמה של אליזבת, גב' בנט, נחושה בדעתה להשיא את בנותיה בהצלחה לג'נטלמנים (אצילים) בעלי הון מספיק כדי לתמוך בהן. פרט זה מהווה ציר חשוב בעלילה מאחר שביתו ורכושו של מר בנט היה מוגבל בהורשה רק לבנים. אך כיוון שבמשפחת בנט לא היו בנים יורשים, עתידה הירושה לעבור לענף אחר במשפחה. דבר שיעמיד את הביטחון הכלכלי של גברת בנט ובנותיה בסכנה אחרי שמר בנט ימות.
נכסי האב אמורים לעבור עם מותו לידי מר קולינס, איש כמורה מרבה להג וחנופה ויהיר להחריד המתנהג בטקסיות מוגזמת ופתטית. לאחר שאליזבת דחתה את הצעת נישואיו, התחתן מר קולינס עם שרלוט לוקאס, חברתה הטובה של אליזבת, אשר שואפת לנישואים נוחים בניגוד לאליזבת השואפת להתחתן מתוך אהבה.
גב' בנט נחשבה לחסרת טאקט ואפילו המונית במקצת. תקוותיה להשיא את בנותיה לאצילים ובעלי ממון התעוררו ביתר שאת עם בואו של מר בינגלי. מר בינגלי הוא איש צעיר, אמיד ויפה תואר אשר שכר אחוזה לא רחוק מביתם של בני משפחת בנט. בבואו לאזור, הוא הביא עמו גם את חברו הטוב, מר דארסי, איש יהיר ואף עשיר יותר מבינגלי, אשר בינו לבין אליזבת נדמה כי שררה קרירות, הסתייגות וחוסר חיבה הדדית מהרגע הראשון.
עלילת הרומן מסתבכת כאשר אליזבת, יחד עם שאר בני משפחת בנט, מכירים את מר ויקהם, קצין בצבא אותו אליזבת מחשיבה כג'נטלמן בניגוד גמור למר דארסי. ויקהם אף הוא אינו נוטה חיבה למר דארסי, אשר מצידו החל לפתח, עם הזמן, רגשי אהבה כלפי אליזבת.
למרות הרושם הראשוני הטוב אותו עושה מר ויקהם על בני משפחת בנט, ויקהם ייחשף בהדרגתיות, לאורך הספר, כדמות נלוזה המפתה את האחות הצעירה בבנות בנט. להפתעתה הרבה של אליזבת, דווקא מר דארסי הגאה והיהיר, שהותיר עליה רושם ראשוני שלילי, יתגלה כג'נטלמן אמיתי.
מסתבר שדארסי היה מודע לפגמים באישיותו של ויקהם, בייחוד כיוון שהוא ניסה להדיח את אחותו הקטנה של דארסי, ג'ורג'יאנה, כדי להינשא לה ולזכות בכספה הרב. במהלך הספר יתברר כי מר דארסי יעדיף להימנע ממבוכה וחשיפת סיפור ברבים אודות החטיפה של אחותו בידי ויקהם. אט אט תתבהר למר דארסי כי אהבתו לאליזבת גדולה מנשוא. ולכן לא יספר לה על ויקהם ומעלליו, משום שהוא לא רצה להשפיע על ההחלטות והרגשות שלה כלפיו.
אחת הסיבות לקונפליקט ולוויכוח בין דארסי לאליזבת היא על אחותה הבכורה, ג'יין, אשר מאוהבת במר בינגלי. דארסי שכנע את בינגלי חברו כי היא אינה אוהבת אותו, וכי אין זה יאה להתחתן עם אחת מבנות משפחת בנט. הוא אף הסתיר בעזרת אחיותיו של בינגלי את בואה ללונדון ואת ביקורה בביתו.
ויקהם ברח עם לידיה, אחותה הקטנה וקלת הדעת של אליזבת, בלי להתחתן איתה, דבר שנחשב כאות קלון בתקופה המדוברת וכבעל השפעה מרחיקת לכת על מעמד המשפחה וסיכויי הבנות להינשא. אך מי שמציל את המצב הוא דארסי, המשלם את חובותיו הרבים של ויקהם ומכריחו להינשא לאחותה של אליזבת. על אף הגאווה הרבה של דארסי, והיותה של אליזבת ממעמד נמוך יותר, אהבתם גוברת על המכשולים (בין השאר שידוך מילדות של דארסי לבת דודתו) ואליזבת מקבלת לבסוף את הצעת הנישואין של דארסי.
גם המכשולים שנערמו בדרכם של אחותה הבכורה של אליזבת ומר בינגלי נפתרים, ואף הם מחליטים להינשא.
הערות על הדמויות

מלאכת תפירת הדמויות נעשתה בכישרון רב על ידי אוסטן, שהשכילה ליצור דמויות מלאות ועגולות בעלות רבדים שונים. היא הצליחה לתאר בדייקנות את המבנה החברתי של התקופה ואת הסיבוכים הרבים בתחומי הכסף, האהבה והנישואין. דוגמה אידיאלית לכך היא דמותה של שרלוט, חברתה הטובה של אליזבת. אישה פרקטית שנישואין עבורה אין פירושם אהבה אלא פשרה. היא נישאה למר קולינס כדי להבטיח לעצמה חיים נוחים כאישה נשואה, והתנהגות זו מעוררת הפתעה רבה מצידה של אליזבת על שרלוט. ניתן להתווכח אם שרלוט היא דוגמה לדעה הקדומה של אליזבת או דוגמה להתפשרות הכרוכה בנישואין באותה תקופה.
למרות זאת, ברור למדי מן הסיפור כי בעת שמר דארסי חוטא בחטא הגאווה, אליזבת לעיתים מזומנות חורצת דעה קדומה אף היא על דארסי. היחסים שביניהם הם לב הסיפור, השזור במיומנות, יחד עם שאר סיפוריהם של בני משפחת בנט, היוצרים יחדיו פסיפס אנושי של תקופה עם מוסר השכל אוניברסלי.
דמותו של מר דארסי נחשבת כאב טיפוס לגיבור הרומנטי, ולמי שהצליח לעבור תהליך פסיכולוגי–תודעתי מעמיק, ולעשות שינוי דרמטי באופיו מתחילת הרומן ועד סופו. דוגמה לכך ניתן למצוא בספרה של הלן פילדינג – יומנה של ברידג'ט ג'ונס, גם שם הגיבורה מוצאת עצמה מעורבת בקשר עם גיבור עשיר והנתפס כיהיר, בשם דארסי, אשר לאחר מכן מתגלה כחביב וראוי לאהבתה. שלא במקרה, גם בהפקת ספר זה לקולנוע בשנת 2001, נבחר השחקן קולין פירת' לגלם את מר דארסי, לאחר שגילם בשנת 1996 את מר דארסי בהפקת ה־BBC של "גאווה ודעה קדומה".
שמו של הרומן לקוח, ככל הנראה, מקטע מתוך הרומן "ססיליה" של פרנסס ברני, בו אחת הדמויות נושאת נאום על גאווה ודעה קדומה.
על המסך

בשנת 1940 גילמו לורנס אוליבייה וגריר גרסון את התפקידים הראשיים בהפקה הוליוודית של "גאווה ודעה קדומה", את התסריט כתב אלדוס האקסלי.
ב־1980 עובד הרומן למיני סדרה טלוויזיונית של ה־BBC, כאשר בתפקידים הראשיים שיחקו אליזבת גארווי ודייוויד רינטול.
בשנת 1993 ה־BBC ערך משאל רחב היקף אודות הספר האהוב ביותר בבריטניה, ו"גאווה ודעה קדומה" נבחר במקום הראשון. לאורך השנים זכה הרומן למספר רב של המחזות לרדיו ולטלוויזיה. אשר הבולט ביניהם הוא הפקה עתירת תקציב של ה־BBC לגאווה ודעה קדומה ב־1995 עם קולין פירת' כמר דארסי וג'ניפר אילי כאליזבת בנט.
ב־2004 יצא עיבוד קולנועי בוליוודי בשם כלה ודעה קדומה.
בספטמבר 2005 יצא סרט נוסף המבוסס על רומן זה בכיכובם של קירה נייטלי ומת'יו מקפדיין. סרט זה הופץ עם שתי גרסאות שונות לסופו, אחת בבריטניה והשנייה בארצות הברית, דבר שעורר פולמוס בתקשורת הבריטית. לאור דרישת הציבור בבריטניה הוקרן הסרט עם "הסוף האמריקאי", ובו נשיקה רומנטית בין הגיבורים, גם במספר אולמות בבריטניה. הסרט הוקרן בישראל רק בפברואר 2006 בגרסה הבריטית, ללא הנשיקה (מלבד בסינמטקים). השחקנית הבריטית קירה נייטלי הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר על משחקה בסרט זה.
בשנת 2016 יצא הסרט גאווה ודעה קדומה וזומבים המהווה פארודיה לספר המקורי.
הסרט הלהט"בי–אמריקאי משנת 2022, פייר איילנד, מבוסס על הספר.
תרגומים לעברית

התרגום הראשון לעברית נעשה על ידי שושנה שרירא בשנת 1952 ויצא לאור בהוצאת מ. ניומן בשם "אהבה וגאוה".
תרגום נוסף על ידי אהרן אמיר יצא בשנת 1984 בשם "גאווה ומשפט קדום", אולם רבים מכירים אותו בשם "גאווה ודעה קדומה", השם העברי שניתן לאחת מהסדרות שנעשו על בסיס הספר, ששודרה בערוץ הראשון.
תרגום נוסף לעברית, שנעשה על ידי טלה בר, יצא בשם "אהבה וגאווה" בהוצאת אור-עם בשנת 1984.
במאי 2008, יצא לאור תרגום חדש מאת עירית לינור המלווה באחרית דבר פרי עטה, בהוצאת כתר ספרים וידיעות אחרונות. במהלך קיץ 2009 שודרה בערוץ הוט 3 גרסה טלוויזיונית חדשה שנקראה "מה שנחוץ לרווק", בבימויה של לינור ובכיכובם של חנה לסלאו, יעל הדר ודן שפירא, המבוססת על הספר ומותאמת לרוח הזמן.
בשנת 2024 יצא הספר בגרסה מוערת (458 הערות) בתרגומה של קטיה בנוביץ' ועם הערותיה של אביגיל קנטורוביץ' בהוצאת אהבות וספרים בעלמא.
המשכים

לרומן זה של ג'יין אוסטן נכתבו המשכים רבים על ידי סופרים אחרים, המנסים לתאר בדרכים שונות את חייה של אליזבת כאשתו של מר דארסי באחוזתו, פמברלי. בין הידועים שבהם – "פמברלי" ו־"נישואין ללא שוויון" מאת אמה טננט (אנ') (שאף יצאו בעברית בהוצאת אור-עם). המשכים נוספים:
"Pemberley Revisited" (חזרה לפמברלי) מאת אמה טננט
"Trust and Triumph" (אמון וניצחון) מאת נורמה גאטג'-סמית (Norma Gatje-Smith) [דרוש מקור]
"Letters from Pemberly: The First Year" (מכתבים מפמברלי: השנה הראשונה) מאת ג'יין דוקינס (Jane Dawkins)
"Virtue and Vanity" (מידה טובה ויהירות) מאת טד ומרילין ביידר (Bader)
"Mr Darcy takes a wife: Pride and Prejudice continues" (מר דארסי לוקח אישה: המשך לגאווה ודעה קדומה) מאת לינדה ברדול (Linda Berdoll) וספר ההמשך שלו "Darcy and Elizabeth: Nights and Days at Pemberley" (דארסי ואליזבת: לילות וימים בפמברלי)
לרוב, התיאור בספרים אלה אינו משרטט תמונה אגדית של חיים 'באושר ועושר עד עצם היום הזה'. אליזבת נאלצת להתמודד עם דעתם השלילית אודותיה מצד קרוביו של מר דארסי ובני מעמדו שאינם רואים בעין יפה את אשתו, בת המעמד הנמוך, לדעתם, שאינה ראויה לו. על אליזבת להתמודד גם עם גאוותו של מר דארסי, דעותיה הקדומות שלה, ועם רצונו של מר דארסי בבן כיורש לאחוזתו. לעיתים עליה להתמודד גם עם משפחתה ובפרט עם דרישותיה הכספיות של אחותה הצעירה, שנישאה למר ויקהם, והמוצאת עצמה תדיר בחובות עקב נטייתו של ויקהם הפוחז להימורים.
השראות ליצירות נוספות

סדרת הספרים בריג'רטון (שהפכה לסדרת טלוויזיה באותו שם) מושפעת ישירות מהספר גאווה ודעה קדומה: בסדרת הטלוויזיה הדבר התבטא במחווה ויזואלית לסרט גאווה ודעה קדומה משנת 1995 בסצנת היציאה מהאגם המפורסמת, ובספר עצמו יש אזכור למשפט הפתיחה המפורסם של הספר: "It is a truth universally acknowledged, that a "single man in possession of a good fortune, must be in want of a wife ("אמת המקובלת על כולם היא שרווק בעל רכוש רב מן הסתם חש מחסור ברעיה").
הערות שוליים

1 2  אמנון ז'קונט, אחד מיקרא. שניים תרגום, כותרת ראשית, 19 בספטמבר 1984
↑  אילת שמיר, דארסי קולה, באתר הארץ, 9 ביולי 2008
↑  ניר קיפניס, ‏אני עירית את ג'יין, באתר גלובס, 31 במאי 2009
↑  דפנה לוי, מקובלת על כולם: סוד הכוכבות של ג'יין אוסטן, באתר ישראל היום, 5 ביולי 2024
↑  "גאווה ודעה קדומה" חוזרת עם תרגום חדש וגרסה מוערת: קראו פרק ראשון, באתר וואלה, 1 ביולי 2024
↑  שרון גולן מאירי, ‏המחווה של "ברידג'רטון" ל"גאווה ודעה קדומה", באתר ‏מאקו‏, 6 באפריל 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007583568005171  PLWABN: 9810668584805606  BNE: XX1872072  BnF: cb11960594n (data)  GND: 4099118-0  LCCN: n2002041181  MusicBrainz release group: fafbc6ba-7541-39dd-8b92-6133640f32ef  MusicBrainz work: 53973827-7fec-47e4-bade-ab724001129c  NKC: aun2017951636  NLA: 35010278  SELIBR: 370261  SUDOC: 027601080  VIAF: 386144783111321996488   WorldCat (עם VIAF): 386144783111321996488 
עטיפת הספר בהוצאת כתר וידיעות אחרונות
אהבה וגאוה. תרגום ראשון של שושנה שרירא
מושיק לין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1950 (בן 75 בערך) נצר סרני, ישראל
 לאום:  ישראלי
 תחום יצירה:  קריקטורה, איור
 פרסים והוקרה:  פרס עיפרון הזהב (2021)  פרס דוש לקריקטורה (2011) 
 netzersereni.net/moshik
 
מושיק לין (נולד ב-1950) הוא מאייר וקריקטוריסט ישראלי. על יצירתו זכה בפרס דוש לקריקטורה בשנת 2011 ובפרס עיפרון הזהב בשנת 2021.
ביוגרפיה

מושיק לין נולד בנצר סרני בשנת 1950. בהיותו בן שנה חלה בפוליו, שהותיר אותו משותק ביד אחת. לאחר שלא התקבל ללימודי ספרות אנגלית באוניברסיטה, למד עיצוב גרפי ב"בצלאל". במהלך לימודיו פרסם קריקטורה שבועית ב"פי האתון", עיתון הסטודנטים באוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר סיום, בין השנים 1976–1980 שימש כקריקטוריסט בעיתון "מעריב" ובין השנים 1980–1996 פרסם קריקטורה יומית בעיתון "דבר". בנוסף, יצר קריקטורות לשבועון "כותרת ראשית" ועבור הטלוויזיה הישראלית.
בשנת 1996 זכה לין בציון לשבח בפרס מוזיאון ישראל לאיור ספר ילדים ע"ש בן-יצחק עבור איוריו לספר "הקיר שברח מהבית" מאת ערן שביט (1994) ובשנת 2011 זכה בפרס דוש – פרס לקריקטורה מטעם עיריית תל אביב. בנימוקי הזכייה נאמר: "עבודותיו מתאפיינות בישירות, בקו נקי וחד, תוך מידה של חמלה כלפי מושאי הביקורת. עבודותיו מעבירות את המסר בצורה ברורה ונהירה לקהל רחב."
ב-2011 הגיש ראש הממשלה בנימין נתניהו תביעת דיבה נגד לין, עיתון מעריב והעורך אבי משולם בגין ידיעה וקריקטורה שפרסמו בפרשת ביביטורס. התביעה נמחקה ב-2014. בריאיון לגלובס ב-2019 אמר לין שהפסיק לצייר קריקטורות בידיעות אחרונות לאחר שהרגיש שחופש הפעולה שלו בעיתון מוגבל.
לין משמש כמרצה לתקשורת חזותית במחלקה לאמנות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ומדריך סדנאות לציור וקומיקס במרכז האמנויות של מוזיאון תל אביב. הוא אב לשלושה, מתגורר בקיבוץ נצר סרני, ומאייר את העלון המקומי של הקיבוץ עד היום.
השכלה

1968 רישום, המכון לאמנות פלסטית, בת-ים
1969–1973 בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים
פרסים

1969 פרס הסאטירה הטובה ביותר (על הקריקטורת בעיתון "פי-האתון")
1996 ציון לשבח, פרס בן-יצחק, מוזיאון ישראל, ירושלים (על הספר "האיש שברח מהבית")
2011 פרס דוש לקריקטורה, עיריית תל אביב-יפו
2021 פרס עיפרון הזהב למפעל חיים ליוצרים בתחום הקריקטורה (המוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס)
פרסומים > ספרי קריקטורות

צויר ביום חול, תל אביב: זמורה-ביתן, 1981
ומה אתם עשיתם בשביל מדינה?, תל אביב: זמורה-ביתן, תשמ"ז 1986
מתים לעשות שלום, תל אביב: זמורה-ביתן, תשנ"ד 1994
פרסומים > איורים

מיריק שניר, לאיבוד הלך לי זבוב הוצאה: הקיבוץ המאוחד 1996
דלית אורמיאן, קוף אחרי בן-אדם, קריית גת: קוראים, תשס"ו 2006
משה אורן, מי אמר שאי אפשר, בן שמן: מסדה, 1990. מודן, 2008
רות אורן, אתי ספגטי, אור יהודה: כנרת, 2008
עודד בורלא, חיוך בכל פנה: אנתולוגיה, תל אביב: משכל, 2005
עמי גדליה, ילדה של ספרים, תל אביב: הקבוץ המאוחד, 1998
עפרה גלברט-אבני, מכשפה מקלקלת, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1996
עפרה גלברט-אבני, מכשפה מתאהבת, בני ברק: הקיבוץ המאוחד, תש"ע 2010
עפרה גלברט-אבני, הכל בגלל חמור, בני ברק: הקיבוץ המאוחד, 2008
עפרה גלברט-אבני, סוד המכשפות, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשמ"א
גליה בונה, סורו בנד, העכבר המתופף, בני ברק: הקיבוץ המאוחד, 2003
מיכל הירש-נוי, סורו בנדי, העכבר המתופף, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 2002
יונה טפר, מיכל מחפשת את האביב, תל אביב: עם עובד, תשנ"ז 1996
הילה יצחק; שלומית שוורץ (עורכות), מקורות – חברת המים הלאומית של ישראל, תל אביב: מקורות – חברת המים הלאומית, 2009
קדיה מולודובסקי, פתחו את השער, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשנ"ה (מהדורה יז)
נעה מנדלסון, המחשבות של מאיה, קריית גת: קוראים, תשס"ו
זהבה קור, צנחן וחצי, תל אביב: משכל, 2002
שושנה קרבסי, אי הגרביים האבודים, קריית גת: קוראים, 2007
רוביק רוזנטל, ירוק בעיניים: הקיבוץ בעיני ההומור, תל אביב: ספרית פועלים, 1979
ערן שביט, הקיר שברח מהבית, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1994
ערן שביט, אני והגמל עם השנים הכי בולטות בעולם, תל אביב: משכל, 1998
ערן שביט, דג החול, תל אביב: ספרית פועלים, תשס"א 2001
מאיר שלו, הילד חיים והמפלצת מירושלים, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 2003
יורם שפירא, ...והארץ הזו היא שלי..., חולון: מקינטופ, תשנ"ג 1992
לקריאה נוספת

נורית שילה־כהן, (עורכת), ספר המאיירים הגדול, זוכי פרס מוזיאון ישראל לאיור ספר ילדים על-שם בן-יצחק בשנים 1978–2004, מוזיאון ישראל ועם עובד, 2005, עמ' 192–199
הערות שוליים

↑  ראו: שילה-כהן, נורית, ספר המאיירים הגדול, מוזיאון ישראל, ירושלים, עם עובד, תל אביב, 2005, עמ' 194.
↑  פרס דוש לקריקטורה למושיק לין, אתר עיריית תל אביב, דצמבר 2011
↑  שחר סמוחה, ‏שהאחרון יפיל את העט: לאן נעלמות קריקטורות פוליטיות?, באתר גלובס, 19 ביולי 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309111105171  GND: 1069804312  ISNI: 0000 0000 6658 5639  LCCN: n82148480  VIAF: 61804052   WorldCat (עם VIAF): 61804052
תורת מנחם - התוועדויות

| --- | --- |

דף השער של כרך ה-60 בסדרה
 מידע כללי
 מאת:  הרבי מנחם מנדל שניאורסון מחב"ד
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  ספרות תורנית - חסידות חב"ד
 הוצאה
 הוצאה:  קה"ת
 תאריך הוצאה:  החל מ-ה'תשמ"א (1981)
 סדרה
 סדרת ספרים:  ספרי הרבי מליובאוויטש
 ספר קודם:  אגרות קודש
 הספר הבא:  רשימות
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 1-5621-1100-0 (סט)
סדרת תורת מנחם - התוועדויות היא סדרת ספרים בה מופיעים דברי תורתו של רבי מנחם מנדל שניאורסון, האדמו"ר השביעי של חב"ד.
דברי התורה, אותם השמיע בהתוועדויות לפני קהל החסידים והנאספים בבית מדרשו בברוקלין, ניו יורק, נכתבו על ידי צוות של חסידים תלמידי חכמים מוכשרים, בעלי ידע וזיכרון (שכונו 'חוזרים'), בראשות הרב יואל כהן. בסדרה מופיעים בסדר כרונולוגי כל ה"מאמרים" וה"שיחות", שיחות פרטיות שניהל ביחידות עם אורחים רמי מעלה, גדולי תורה או אישי ציבור, וכן דברי תורה קצרים שנאמרו על שולחנו בסעודות השבת והחג. בנוסף מובאים בספר 'מכתבים כלליים', אגרות מיוחדות שכתב כמה פעמים בשנה לכלל הציבור.
הסדרה מסודרת לפי סדר ההתוועדויות במשך כל השנים החל מפטירת חותנו, רבי יוסף יצחק שניאורסון, בי' בשבט ה'תש"י (1950) ועד כ"ז באדר ה'תשנ"ב (1992), (בו לקה בשבץ מוחי ופסק מלדבר עד לפטירתו כשנתיים וחצי לאחר מכן, בג' בתמוז ה'תשנ"ד). התוכן נכתב בלשון הקודש. הסדרה נמצאת עדיין באמצע עריכה: נכון לשנת 2025, הסדרה מכילה 126 כרכים ובסיומה היא תכיל כ-160 כרכים.
הספרים נערכים על ידי מכון "ועד הנחות בלה"ק" ומודפסים בהוצאת הספרים קה"ת, חברת ההוצאה לאור הרשמית של חסידות חב"ד.
סגנון העריכה

כלל העריכה העיקרי של הסדרה, הוא היצמדות ככל האפשר לדברי התורה ולחידושים כפי שנאמרו, לאחר עריכה לשונית ותרגום חופשי. לפיכך מופיעות ה"התוועדויות" על תכולתן המלאה לפי סדר השנה, והסדרה בכללותה לפי שנים. בסדרה זו לא נערכו ושולבו יחדיו שיחות שנאמרו על אותו עניין או נושא, אלא נרשמו כפי שנאמרו. כן לא נכללו חלקים מהשיחות שעברו עיבוד מחדש והוגהו על ידי הרבי, אשר הופיעו בחייו בסדרת "לקוטי שיחות", שתי הסדרות ביחד כוללות בתוכם את כל מה שדיבר לציבור הרבי מלובביץ'.
בעת ה"התוועדות" נהג הרבי לפתוח בדברים מענינא דיומא, לאחר השיחה השלישית (בדרך כלל) אמר "מאמר חסידות", ולאחריו נשא דברי תורה בש"ס וברמב"ם, בפירוש רש"י על התורה, בהלכה ובאגדה, בקבלה ובחסידות. לסיום היה מעורר על נושאים העומדים על הפרק בחצר החסידות או בציבור החרדי, בנושאים בינלאומיים או מאורעות שהתרחשו להם נתן פרשנות מנקודת מבט תורנית חסידית.
על פי הדרכתו של הרבי, מופיעים בשולי הגיליון 'מראי מקומות' - הפניות למקורות בפסוקים, מאמרי חז"ל ואף מן הספרות התורנית העדכנית העוסקת בנושא. כמו כן באו הפניות ל"שיחות" ול"התוועדויות" או ספרי הרבי אחרים בהם נתבארו הדברים או נתפרשו באופן אחר.