stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שיטפון חג המולד של 1964
הערות שוליים

↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000002-QINU`"'"Lower Columbia River Basin" (PDF). United States Army Corps of Engineers. אורכב מ-המקור (PDF) ב-16 ביוני 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000004-QINU`"'Gregory, Stan; Ashkenas, L.; Jett, S.; Wildman, R. (2002). Willamette River Basin Planning Atlas - Flood Inundations/FEMA Floodplains (PDF) (2nd ed.). Corvallis, Oregon: Oregon State University Press. p. 28. ISBN 978-0-87071-542-6. OCLC 50591046. אורכב מ-המקור (PDF) ב-9 בדצמבר 2017. {{cite book}}:  (עזרה)
1 2  '"`UNIQ--templatestyles-00000007-QINU`"'"Oregon's Top 10 Weather Events of 1900s: Floods of December 1964 to January 1965". Portland, Oregon: National Weather Service Forecast Office. Note: Surpassed only by the Heppner Flood of 1903, the Vanport Flood of 1948, the Columbus Day Storm of 1962, and the Tillamook Burn of 1933, 1939, 1945, and 1951.
1 2 3  '"`UNIQ--templatestyles-0000000A-QINU`"'"11477000 Eel River at Scotia, California" (PDF). United States Geological Survey. pp. 11-1–11-2.
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17  '"`UNIQ--templatestyles-0000000C-QINU`"'California Department of Water Resources (בינואר 1965). Flood! December 1964 to January 1965 (Report). Sacramento, California: California Department of Water Resources. OCLC 8135568. {{cite report}}:  (עזרה)
1 2 3  '"`UNIQ--templatestyles-0000000E-QINU`"'"1964 Christmas Flood". Oregon Department of Transportation. אורכב מ-המקור ב-2 בינואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-0000004C-QINU`"'Kammerer, J.C. (במאי 1990). "Largest Rivers in the United States". United States Geological Survey. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000051-QINU`"'"The Eel River Floods of 1955 and 1964". California Department of Parks and Recreation.
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000054-QINU`"'"11532500 Smith River Near Crescent City, CA" (PDF). United States Geological Survey. 2005.
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000059-QINU`"'"11530500 Klamath River Near Klamath, CA" (PDF). United States Geological Survey. 2005.
↑  '"`UNIQ--templatestyles-0000005E-QINU`"'"11530000 Trinity River At Hoopa, CA" (PDF). United States Geological Survey. 2005.
הקיפאון של דצמבר 1964 שהתרחש לפני השיטפון
גשר הפלדה (אנ') בשיטפון
מפה של קליפורניה המציגה את 34 המחוזות שהוכרזו אזור אסון במהלך השיטפון. ששת המחוזות האדומים ספגו יותר נזק מאשר שאר 28 המחוזות ביחד.
מלחמות בלריאנד

מלחמות בלריאנד, הידועות גם כמלחמת אבני-החן או מלחמת הסילמרילים, היו הכינוי לסדרה ארוכה של מלחמות בדיוניות המתוארות בעולם הפנטזיה של ג'ון רונלד רעואל טולקין, ומהוות את עיקר עלילת ספרו "הסילמריליון".
על פי עלילת הספר, זוהי הייתה מלחמה ארוכה וממושכת אשר התרחשה בארץ התיכונה בימי קדומים, בין שר האופל מלקור-מורגות' ועושי דברו לבין העלפים תושבי חבל הארץ בלריאנד שבצפון-מערב הארץ, והסתיימה בסופו של דבר בהתערבותם של הולאר השמיימיים, חורבן בלריאנד ושקיעתה מתחת לפני הים.
רקע

לאחר התעוררות העלפים במזרח הארץ התיכונה טרם העידן הראשון (בשנת 1050 לשנות העצים), החליטו חלק מהעלפים - שמעתה נודעו בשם האלדר - להסכים להצעה לנדוד מערבה אל עבר אמן וולינור, משכנות הולאר. במהלך המסע, חלק מהעלפים החליטו להמשיך הלאה אל עבר אמן, וחלק העדיפו להתיישב בחבל הארץ המערבי ביותר בארץ התיכונה, בלריאנד.
אחת מסיעות העלפים שהמשיכו הלאה אל עבר אמן הייתה סיעת הנולדור, הידועים גם כ"עלפים עמוקים" ונודעו באהבתם לעבודות הכפיים ומלאכת היצירה. אחד מהם, פאנור, אשר תואר מאוחר יותר כ"הגדול ביותר מכל האלדר בתבונת כפיו וחוכמתו, אבל היה גם הגא והעיקש מכולם", יצר שלוש אבני-חן בשם "הסילמרילים" ומילא אותן באורם של שני העצים השתולים בולינור אשר נתנו את אורם על העולם.
באותו הזמן, מלקור, הולא המורד, אשר הובס קודם לכן על ידי הולאר והושם במאסר, הצליח להשתחרר ממאסרו בזכות עורמתו הרבה. בידיעה כי לא יוכל עוד להסתמך על כוחותיו בלבד במלחמתו ביתר הולאר, רקם מלקור מזימה להסתת הנולדור כנגד הולאר על מנת שבסופו יצליח לגנוב את הסילמרילים ולהשתמש בהם על מנת להעצים את כוחותיו, ולהפוך לשליט על כל ארדה. על מנת ליישם את תוכניתו, שיקר מלקור לנולדור וסיפר להם על הארץ התיכונה, על גזע האדם שעתיד להתעורר והולאר לא הזכירו, ושיקר להם כי הסיבה האמיתית להזמנת הנולדור לאמן היא, כביכול, על מנת לשלול מהם את עצמאותם, ולא לאפשר להם לצאת חזרה אל הארץ התיכונה ולהקים ממלכות אדירות, כיאה להם. כתוצאה מכך, התפצלו הנולדור לשתי סיעות יריבות בראשות בניו של המלך פינווה - אחת בראשות פאנור, והשנייה בחסות פינגולפין. כאשר בני פאנור העזו להתקומם בחרב כנגד בני פינגולפין, התערבו הולאר וגירשו את פאנור מעיר הבירה של הולאר. מהר מאוד, גילו הולאר כי מלקור הפר את הבטחותיו ועמד למעשה מאחורי הסכסוך, אך מלקור נמלט מהם. לאחר מכן, הסתייע מלקור ברוח הזדונית דמוית העכביש אונגולינט על מנת לפלוש חזרה לאמן ולהשמיד את שני העצים. במהלך העימות, הרג מלקור את פינווה, וחמס מידיו של פאנור את הסילמרילים. עם זאת, משרידיהם של שני העצים, הפירות והזרעים, יצרו הולאר את השמש והירח, ובכך החל העידן הראשון בתולדות הארץ התיכונה.
פאנור הנזעם נשבע לנקום את מות אביו, אסף איתו נולדולי רבים והשביע אותם שבועה קדושה להחזיר את הסילמרילים חזרה מידי מלקור, אשר מעתה ייקרא בשם מורגות' - "האויב השחור של העולם".
כתוצאה מחורבן העצים, רבים מהנולדור הביעו רצון לנטוש את אמן ולחזור חזרה לארץ התיכונה על מנת להקים ממלכות אדירות. במהלך מסעם אל עבר ארץ התיכונה, פגשו פאנור וסיעתו בעלפי הים, ותבעו מהם למסור להם את ספינותיהם לצורך המאמץ המלחמתי. כשסירבו עלפי הים, טבחו הנולדור ברבים מהם ורצחו את מלכם. כתוצאה ממעשה איום זה, ניבא הולא מנדוס את נבואתו המפורסמת המכונה "גזירת מנדוס" לפיה לא יוכלו עוד הנולדור שלקחו חלק בטבח לחזור חזרה אל אמן, וכי שבועתם תהיה להם לרועץ בסופו של דבר.
הקרבות המרכזיים במלחמה

ממבצרו החדש אנגבנד בהרי הברזל שבצפון בלריאנד, הוציא מורגות' אל הפועל מתקפות רבות כנגד יושבי הארץ, ובמיוחד כנגד העלפים שנואי נפשו. בעוד שבחלק מהקרבות ידם של הנולדור ובעלי בריתם הייתה על העליונה, גזירת מנדוס העיבה על מאמצי הנולדור, ועד מהרה החלו הנולדור לספוג כישלונות בולטים שהובילו לתבוסות מחפירות בשדה הקרב.
הקרבות המרכזיים במלחמה > הקרב הראשון בבלריאנד

קרב חסר-שם זה התרחש בשנת 1497 לשנות העצים (השנה האחרונה לפני העידן הראשון) ולמעשה התרחש לפני בוא הנולדור לבלריאנד. במהלך הקרב, תקף מלקור את אותן סיעות העלפים שהעדיפו להתיישב בבלריאנד במהלך המסע למערב - סיעת הסינדר, העלפים האפורים בראשות תינגול, וסיעת הליקונדי, העלפים הירוקים בראשות דנתור. הקרב הסתיים בניצחון העלפים, אם כי במחיר כבד מאוד: נפילת דנתור, מלך העלפים הירוקים.
הקרבות המרכזיים במלחמה > קרב דגור-נואין-גיליאת

קרב זה היה השני למניין הקרבות שהתרחשו בבלריאנד כנגד מורגות', אך היה הראשון בו השתתפו הנולדור המורדים שחזרו לארץ התיכונה. הקרב היה אחד הניצחונות המזהירים הראשונים של הנולדור כנגד מורגות' וצבא האורקים שלו, אך הסתיים במחיר חייו של פאנור בעצמו.
הקרבות המרכזיים במלחמה > קרב דגור אגלרב

הקרב השלישי שהתרחש על אדמת בלריאנד הסתיים בניצחון המפואר ביותר של הנולדור עד כה, לאחר שיצאו מחוזקים מהקרב הקודם והחליטו בעקבותיו לבסס את כוחם בארץ התיכונה על ידי בניית ממלכותיהם ויצירת קשרים עם סיעות העלפים האחרות דוגמת הסינדר. הניצחון בקרב זה הביא לתחילת עידן של שלום ושגשוג לממלכות העלפים בבלריאנד, ולעלייתם של בתי האדיין הראשונים - בני האדם שבחרו להושיט את ידם לעלפים.
לאחר הקרב, הטילו הנולדור מצור ממושך על אנגבנד, מתוך ביטחונם המופרז כי יצליחו להחליש מספיק את מורגות' הנצור על מנת להצליח במה שהם נכשלו בו בדגור-נואין-גיליאת - הבסת מורגות' עצמו.
הקרבות המרכזיים במלחמה > קרב להבת הפתע

למרות המצור, המשיך מורגות' לבנות את כוחותיו בחשאי במרתפי אנגבנד, מתחת לאפם של צבא הנולדור הצר על שעריו. מורגות' העדיף להמתין כמה זמן שיידרש על מנת שיהיה מספיק חזק לפרוץ את המצור הממושך על אנגבנד, ולבסוף, ארבע מאות שנים לאחר דגור אלגרב, פרץ מורגות' את המצור על אנגבנד בהתקפת פתע רבת עוצמה בה השתתף בין היתר ראשון הדרקונים של מורגות' - הדרקון גלאורונג יורק האש. אש הדרקון כילתה את מישור ארד גלן הפורה, ועלפים רבים מצאו את מותם בניסיון לברוח מהאש והעשן. כתוצאה מתבערה זו כונה הקרב דגור ברגולך - "קרב להבת הפתע" בסינדרין. צבאות הבאלרוגים והאורקים, בהנהגת גלאורונג הדרקון, פלשו בהצלחה למספר ממלכות עלפים ששכנו בצפון בלריאנד והחריבו אותן עד היסוד.
בכך פוזרו הנולדור לכל עבר, וכוחות האופל של מורגות' היו חופשיים לעשות כרצונם בצפון בלריאנד.
הקרבות המרכזיים במלחמה > קרב הדמעות לאין-מספר

קרב זה, שהחל כניסיון לאסוף מחדש את כוחות האלדר והאדיין למתקפה מחודשת כנגד מורגות' לאחר כישלון המצור בקרב להבת-הפתע, הסתיים בכישלון ובתבוסה שתיזכר כאחד המאורעות הטרגיים ביותר בתולדות הארץ התיכונה. ההלם והזעזוע מתבוסה זו היה כה כואב עד שהקרב הונצח בשם נירנית ארנודיאד, "קרב הדמעות לאין מספר".
ניצחונו של מורגות' עם זאת לא היה שלם, שכן לא היה בידיו לגלות את מיקומה של גונדולין ושל מלכה, טורגון, שהחליט לסגת מהקרב והפך למלך העליון על הנולדור לאחר נפילת פינגון.
הקרב למעשה סימל את תחילת שקיעתם של ממלכות העלפים הגדולות, ואכן רבים מהן נפלו בשנים שלאחר הקרב ונחרבו בידי מורגות'.
הקרבות המרכזיים במלחמה > מלחמת החרון

בשנים שלאחר התבוסה בנירנית, שלט מורגות' ללא עוררין במרבית בלריאנד. כוחם של העלפים ובני בריתם כמעט והודבר לחלוטין, וכל ממלכות העלפים הגדולות נפלו. כאילו כדי להחמיר את המצב, ולשביעות רצונו של מורגות, בניו של פאנור, שחיפשו את הסילמריל של ברן ולותיין, ערכו שני מעשי טבח אכזריים בשאריהם העלפים, והשמידו את מה שנותר מממלכת דוריאת ומנמלי הסיריון. בהמשך הצליח מורגות' להפיל את גונדולין וניצחונו נהיה לשלם. בעת צרה זו החליטו יורד הים אארנדיל, צאצא לטואור (אדם מן האדיין) וידריל (עלפית, בתו של טורגון מלך גונדולין) פליטי מפלתה של גונדולין, יחד עם אשתו אלווינג (צאצאית ברן ולותיין), אשר שניהם מסמלים את הברית בין עלף לאדם, כשאורו של הסילמריל של ברן מוביל אותם, להגיע אל ולינור בשם כל עמי הארץ התיכונה. שם, התחנן אארנדיל בפני הולאר שיסייעו וילחמו במורגות כדי לשחרר את ארדה מכבליו. הולאר נענו לבסוף לתחינותיו, ויצאו לקדש מלחמה כנגד מורגות' וצבא האופל שלו.
במערכה אכזרית זו שנמשכה למעלה מ-40 שנה, השמידו הולאר ובני-בריתם את צבא האורקים והבלרוגים של מורגות'. מורגות' החזיר מלחמה כאשר שחרר לראשונה את הדרקונים המכונפים הענקיים ובראשם אנקלגון השחור, אשר נקטל בסופו של דבר בידי אארנדיל. לבסוף, הצליחו הולאר להביס את מורגות' ולכלוא אותו בשלשלאות.
בכך, סימל הקרב את תבוסתו הסופית של מורגות' בארץ התיכונה, אך גם את סופה של בלריאנד אשר נחרבה ושקעה מתחת לים כתוצאה מהקרב האכזרי.
קרבות נוספים שהתרחשו בבלריאנד במהלך המלחמה

לצד הקרבות המרכזיים, התרחשו בבלריאנד מספר קרבות נוספים בין כוחות מצומצמים יותר מבין שני הצדדים היריבים, ואף בין העלפים לבין עצמם. בין קרבות אלו נכללים:
קרב למות - פינגולפין ועדתו צדים את האורקים הנמלטים לאנגבנד אחרי התבוסה בדגור-נואין-גיליאת.
הקרב במפרץ דרנגיסט - פינגון הודף צבא של אורקים שנשלח על ידי מורגות' על מנת לפלוש להיתלום.
משיסת נרגותרונד - פשיטת צבאו של מורגות' בראשות הדרקון גלאורונג לממלכת נרגותרונד וחורבנה.
ביזת דוריאת הראשונה - ניסיון של הגמדאים הפעוטים מנוגרוד לבזוז את אבן הנאוגלמיר מממלכת דוריאת.
הקרב בסרן אתרד - ברן, העלפים הירוקים מאוסיראנד ועצנים כנגד הגמדאים מנוגרוד.
ביזת דוריאת השנייה - בה בני פאנור טובחים בסינדר ביער מנגרות על מנת לתבוע לידם את הסילמריל שחילצו ברן ולותין מכתרו של מורגות'.
מפלת גונדולין - בה נופלת העיר הנסתרת גונדולין, אחד מהמעוזים האחרונים של העלפים בבלריאנד, בידי מורגות'.
הטבח בשפך הסיריון - בו התנפלו הנולדור מבני פאנור על שארית הסינדר שברחו מדוריאת לאחר חורבנה, לאחר שגילו כי הסילמריל נותר בידי אלוינג בת דיור, נכדתם של ברן ולותין.
לקריאה נוספת

ג'ון ר. ר. טולקין, הסילמריליון, בתרגום עמנואל לוטם, הוצאת זמורה-ביתן 1990
כריסטופר טולקין, The History of Middle-earth,‏ 1983-1996
הערות שוליים

↑  בגרסאות מוקדמות יותר של הסיפור שנכתבו בידי טולקין (מצוטטות ב"מפלת גונדולין", 2018) נודעו הנולדור בשם גנומים.
↑  שר הטבעות - שלושת הספרים בכרך אחד, עמ' 994, נספח א' "דברי ימי המלכים והשליטים". בתרגום עמנואל לוטם
↑  סיעת עלפים זו תתיישב לימים ביער-אופל שבמזרח הארץ התיכונה בעידנים השני והשלישי
↑  קרב למות וארגון לא מופיעים בסילמריליון כלל וכלל משום שהם הופיעו רק בעבודותיו המאוחרות של ג'.ר.ר. טולקין. The History of Middle-earth, Vol. 12: The Peoples of Middle-earth, XI: "The Shibboleth of Fëanor". בסילמריליון פינגולפין וסיעתו מגיעים זמן-מה בתום הקרב.
↑  ילדי הורין, פרק 11 "נפילת נרגותרונד"
ישיבת קיבוץ

לימוד בישיבה
ישיבת קיבוץ (או ישיבת חיזוק) היא מסגרת ישיבתית קטנה ובעלת אופי משוחרר יותר מישיבה גדולה רגילה, הישיבה מיועדת לבחורים שלמדו מספר שנים בישיבה גדולה ומסיבות שונות (שחלקן יפורטו לקמן) מחפשים מסגרת אלטרנטיבית, המעבר לישיבת קיבוץ הוא לרוב לתקופה קצובה של חודשים ספורים עד שנה ולעיתים המעבר נעשה לצמיתות.
היסטוריה

ישיבות קיבוץ לבני הציבור החרדי קיימות במתכונת מצומצמת עוד מקום המדינה, החל מהעשור השני של המאה ה-21 התופעה הולכת ומתרחבת ונפתחות ישיבות קיבוץ רבות התופעה הוזנקה בתקופת מגפת הקורונה בישראל בה בחורים רבים לא יכלו להיכנס למתווה הקפסולות ובמקום כך בחרו לשהות בישיבות קיבוץ
גורמי מעבר לישיבת קיבוץ > במגזר הליטאי והספרדי

עולם הישיבות הקלאסי בנוי ברובו על ישיבות המונות מספר רב של בחורים, במתכונת זו ישנן כמה מעלות כגון היותן של ישיבות אלו מסגרות תובעניות המציבות רף גבוה של איכות לימודית, כמו כן ישנה מעלה בהִמצאות בחברה מרובת כישרונות התורמת להתפתחות האישית, אולם לצד מעלות אלו ישנן כמה חסרונות מהותיים כגון חוסר היכולת של צוות הישיבה לתת מקום למצוקותיו של הבחור הפרטי ולמסלול התקדמותו האינדיבידואלי כמו גם תחושה של חוסר הערכה עצמית שיכולה להיווצר בעקבות המצאות בחברה מרובת כישרונות על חסרונות אלו באות ישיבות הקיבוץ לחפות באמצעות מסגרת קטנה ומשוחררת וקשר בלתי אמצעי עם צוות הישיבה.
סיבה נוספת היא תחושת שחיקה הקיימת לעיתים אצל בחורים לאחר מספר שנים של שגרת לימוד מאומצת ודי מונוטונית במקרה כזה ירצה הבחור לצאת למטרת חידוש כוחות לישיבת קיבוץ, שם סדר היום פחות תובעני ומחייב.
ישנן ישיבות קיבוץ המציעות דרך לימוד ייחודית או התעסקות עקבית בנושאים בהם פחות מרבים לעסוק בשיטתיות בישיבות החרדיות הקלאסיות כגון השקפה, אמונה, ומחשבת ישראל.
גורמי מעבר לישיבת קיבוץ > במגזר החסידי

בשונה מהציבור הליטאי שם ישנה התייחסות סובלנית ומכבדת מצד הישיבה כלפי הרווקים המתבגרים תוך התחשבות בצרכיהם האישיים בישיבות החסידיות ישנה לעיתים תחושה אצל הרווק המתבגר כסרח עודף בישיבתו לשם כך קמות ישיבות קיבוץ חסידיות המיועדות לרווק החסידי המתבגר.
ישיבות קיבוץ בולטות

בין הישיבות הבולטות אפשר למנות את:
ישיבת קריית מלאכי בראשות הרב יהודה עמית, הישיבה לצד היותה ישיבה לחוזרים בתשובה משמשת גם כישיבת חיזוק עבור בחורים חרדים, הישיבה מאופיינת בעיסוק מוגבר בענייני השקפה ואמונה .
ישיבת משנת עקיבא (מכונה "בר חיים") בראשות הרב יצחק יחיאל ארנפלד
ישיבת 'יבנאל' בראשות הרב וינקלר.
ישיבת אבן ישראל (מהרי"ל) בראשות הרב יוסף שרייבר, הישיבה מאופיינת בדרך לימוד ייחודית אותה מנחיל ראש הישיבה.
ישיבת פחד יצחק בראשות הרב יונתן דייוויד.
ישיבת תל ציון בראשות הרב אמיתי פוכטפנגר
ישיבת מעלות התורה, הישיבה מיועדת לבני הפלג הירושלמי.
ישיבת בית מאיר בראשות הרב נח סוסבסקי.
ישיבות קיבוץ בולטות > בציבור החסידי

ישיבת אורייתא בראשות הרב דוד שאפער.
ישיבת 'חיי תורה', בראשות הגאון רבי חיים שמרלר.
הערות שוליים

↑  משה אברהמי,'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'ישיבת 'קיבוץ' חדשה על שם מייסד מטרסדורף, באתר כל הזמן, ‏4 ביולי 2019; משה ויסברג,'"`UNIQ--nowiki-00000001-QINU`"'השינויים והחידושים: זמן קיץ בעולם התורה, באתר בחדרי חרדים, 5 במאי 2019
↑  זאב בלוי, ‏בשל נפלטי ה'קפסולות' בעולם הישיבות: ישיבת ה'קיבוץ' נפתחה במאה שערים, באתר JDN‏, 27 באוגוסט 2020
↑  יאיר שכטר,'"`UNIQ--nowiki-00000004-QINU`"'מהפכת הקיבוץ, באתר עיתון משפחה, ‏18 ביוני 2023
↑  משה וייסברג,'"`UNIQ--nowiki-00000006-QINU`"'הצצה מרתקת: תופעת ישיבות הקיבוץ בעולם הישיבות מתרחבת, באתר בחדרי חרדים
↑  שימי שפר,'"`UNIQ--nowiki-00000008-QINU`"'אלומת אור לתופעה כאובה: הבחורים החסידיים - המבוגרים, באתר כיכר השבת
↑  משה ויסברג,'"`UNIQ--nowiki-0000000A-QINU`"'הישיבה החדשה במושב והרישום שנכנס לתזזית: "מתח והשתוללות", באתר בחדרי חרדים, 11 בפברואר 2018; צפו: הישיבה במושב 'בית מאיר' בסכנת סגירה אחרי שלושים וחמש שנה, באתר המחדש, ‏2 ביוני 2020; יענקי קצבורג,'"`UNIQ--nowiki-0000000B-QINU`"'הכירו: שיעור א' תשע"ט בישיבות, באתר כל הזמן, ‏2 במאי 2018
↑  שימי שפר,'"`UNIQ--nowiki-0000000D-QINU`"'במסגרות לחסידים המבוגרים: טיולים - והקפדה על הלימוד, באתר כיכר השבת
מו (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

 סוגה:  דרמה קומית
 יוצרים:  מוחמד עמר
 בימוי:  Solvan Naim 
 שחקנים:  מוחמד עאמר  שרין דביס  Tobe Nwigwe  Omar Elba  תרזה רואיס  Lee Eddy 
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית
 שפות:  אנגלית וערבית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  8
 הפקה
 אתר צילומים:  יוסטון 
 אורך פרק:  23–31 דקות
 שידור
 רשת שידור:  נטפליקס
 פורמט (תמונה):  4K‏ (Ultra HDTV)  HDR
 תקופת שידור מקורית:  24 באוגוסט 2022 – הווה
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
מו (באנגלית: Mo) היא סדרת דרמה קומית אמריקאית המשודרת בנטפליקס אשר עוקבת אחר חייו של גבר ממוצא פלסטיני-אמריקאי.
העונה הראשונה הועלתה ב-24 באוגוסט 2022 בנטפליקס, ובינואר 2023, נטפליקס חידשה את הסדרה לעונה שנייה ואחרונה, שעלתה לראשונה ב-30 בינואר 2025.
לסדרה שמונה פרקים והיא זכתה לשבחים על היותה אחת מתוכניות הטלוויזיה האמריקאיות הראשונות שהציגו איש ממוצא פלסטיני-אמריקאי כגיבור.
הסדרה מבוססת באופן רופף על חייו של עאמר עצמו כצאצא פליט פלסטיני המתגורר ביוסטון, טקסס. הסדרה הופקה ונכתבה על ידי מוחמד עמר וראמי יוסף ומככבים בה גם פארה בסיסו, עומר אלבה, תרזה רואיז וטובה נוויגווה.
עלילה > עונה ראשונה

עלילת הסדרה מתמקדת בפלסטיני בשם מו (מוחמד) המתגורר ביוסטון ומבקש כעת מקלט ואזרחות בארצות הברית. העלילה מתמקדת בחייו,יחסים משפחתיים ומערכות יחסים רומנטיות. בקשיי המעבר ובשאלות הזהות והשייכות שלו.
עלילה > עונה שנייה

העלילה עוקבת אחר ניסיונותיו של מו למצוא את מקומו לאחר שנקלע בטעות למקסיקו בזמן שהיה בתהליך בקשת מקלט בארצות הברית. לאחר פרידתו מבת זוגו מריה, הוא נודד בין בתים ומנסה לשרוד בלי להיעלם מהמפה. המסע שלו חזרה לארצות הברית רצוף קשיים, ובפרק השלישי, לאחר שהייה במתקן כליאה למהגרים לא חוקיים ממקסיקו, הוא חוזר בנקודת שפל. בינתיים, מריה מתחילה לצאת עם שף ישראלי בשם גיא, מה שמסמן את נקודת הפתיחה האמיתית של העונה ומעמיד את מו עם הקונפליקטים האישיים והערכיים שלו.
פרק הסיום מתרחש בישראל, ובפרט בשטחים הפלסטיניים, שם מו נחשף ישירות ליחס של צה"ל והישראלים כלפי הפלסטינים חסרי הישע. בסופו של הפרק, הוא עולה על טיסה חזרה לארצות הברית ב-6 באוקטובר 2023, רגע לפני מתקפת הטרור של חמאס.
תגובה ביקורתית

החל מינואר 2025 הסדרה מחזיקה בדירוג של 100% על Rotten Tomatoes.
הסדרה זכתה לשבחי המבקרים על היותה אחת מתוכניות הטלוויזיה האמריקאיות הראשונות שהציגו פליט פלסטיני-אמריקאי כגיבור, כמו גם הדגשת המגוון האתני ההולך וגדל של יוסטון.
תגובה ביקורתית > עונה 1

בביקורתה על העונה הראשונה, סמדר שילוני מוויינט סוברת כי למרות שהסדרה כוללת התייחסויות שעשויות לעורר אי-נוחות בקרב צופים ישראלים, כמו התייחסות לישראל כ"בעיית מיתוג", היא אינה סדרה פוליטית, אלא קומדיה אנושית, רגישה ובלתי צפויה. שילוני מדגישה את האותנטיות והטבעיות של הסדרה. היא מסכמת בכך שהסדרה מציעה אמירה יפה על האופן שבו רתיעה מזרים קיימת בכל מקום.
אילן קפרוב מוואלה מתאר את הסדרה כחשובה ומאתגרת, במיוחד לנוכח התייחסויות פוליטיות שיכולות לעורר תגובות חזקות מצד צופים ישראלים. הוא מדגיש את החשיבות של הסדרה בהבנת נקודת המבט הפלסטינית, אך גם מציין שהיא מעוררת צורך בהבנה הדדית והכרה בכאב של כל צד.
תגובה ביקורתית > עונה 2

עמית סלונים מוואלה מתאר את השפעת האירועים שביצע חמאס בטבח שבעה באוקטובר על תפיסת הסדרה. לאחר ה-7 באוקטובר, הוא מרגיש שזוהי סדרה שהפכה להיות בעייתית כי היא נראתה כמצדיקה את הטבח במובנים מסוימים. הוא מציין שהסדרה מעוררת שאלות מורכבות על "הכיבוש", אך יש לה תפקיד חשוב בהבנת הסבל הדדי ושקיים צד שני בסכסוך. עם זאת, הוא מביע חוסר נוחות עם האופן שבו הסדרה מציגה את הכאב הפלסטיני תוך התעלמות מוחלטת מהכאב הישראלי.
אילן קפרוב, שכתב את הביקורת על העונה הראשונה, סירב לצפות בעונה השנייה וענה בתגובה לקונית: "שילך לעזאזל. זאת הביקורת המקיפה שלי. מוותר על כסף כדי לא לצפות בו".
ליאור רודיק מטיים אאוט מציג ביקורת מורכבת על העונה השנייה של "מו", כשהוא מזהה את חשיבותה בייצוג פלסטיני-אמריקאי אך מבקר את האופן החד-צדדי שבו היא מתייחסת לסכסוך הישראלי-פלסטיני. למרות עמדותיו הביקורתיות כלפי "הכיבוש", הוא טוען שהסדרה יוצרת הקשר שעלול להתפרש כהצדקה עקיפה למתקפת חמאס ב-7 באוקטובר, תוך התעלמות מוחלטת מהכאב הישראלי. לדבריו, פתרון הסכסוך דורש הכרה הדדית, אך הסדרה מתמקדת רק בנראטיב הפלסטיני ומתעלמת מהכאב הישראלי
עונה שלישית

נטפליקס הודיעה שהעונה השנייה היא האחרונה בסדרה. עם זאת, עמאר הביע תקווה לעונה שלישית וציין שיש לו מה להוסיף ולהראות.
הערות שוליים

↑  Watch Mo | Netflix Official Site, www.netflix.com (באנגלית)
↑  Mo, 2022-08-24, נבדק ב-2022-11-18
↑  מיכל ישראלי,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'‏"מו": המשפחה הפלסטינית שהפכה לקומדיה מתוקה בנטפליקס, באתר ‏מאקו‏, 29 באוגוסט 2022
↑  Nellie Andreeva, ‘Mo’ Renewed For Second & Final Season By Netflix, Deadline, ‏2023-01-12 (באנגלית אמריקאית)
↑  Rebecca Luther, TV Shows Ending in 2025: Squid Game, Stranger Things, The Handmaid’s Tale, YOU, 9-1-1: Lone Star and 15+ Others, TVLine, ‏2025-01-02 (באנגלית אמריקאית)
↑  "Mohammed Amer's new series explores the tragedy and comedy in the refugee experience". NPR.org (באנגלית). נבדק ב-2022-11-18.
↑  Hollywood puts 'no face' on the Palestinian experience. Mo Amer plans to change that, Los Angeles Times, ‏2022-08-27 (באנגלית אמריקאית)
↑  Mo | Rotten Tomatoes, www.rottentomatoes.com (באנגלית)
↑  "Mohammed Amer's new series explores the tragedy and comedy in the refugee experience". NPR (באנגלית). נבדק ב-2025-02-06.
↑  Hollywood puts 'no face' on the Palestinian experience. Mo Amer plans to change that, Los Angeles Times, ‏2022-08-27 (באנגלית אמריקאית)
↑  Laura Zornosa, How Mo Amer Balances The Funny and Tragic, TIME, ‏2022-08-27 (באנגלית)
↑  Khadar, Jamal (2022-08-26). "'We had to show that the immigration system is a mess': how Mo Amer's refugee status led to comedy gold". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2025-02-06.
↑  Netflix's Mo Keeps the Faith For Insightful Muslim-American Stories | TV/Streaming | Roger Ebert, www.rogerebert.com, ‏2022-08-23 (באנגלית אמריקאית)
1 2  סמדר שילוני,'"`UNIQ--nowiki-00000026-QINU`"'"מו" מוכיחה שקומדיה איכותית מסוגלת להפוך פחם ליהלומים, באתר ynet, 30 באוגוסט 2022
↑  אילן קפרוב‏, "מו": ישראלים אולי יתעצבנו מהסדרה של נטפליקס, אבל היא לגמרי שווה את זה, באתר וואלה, 4 בספטמבר 2022
1 2  עמית סלונים‏, הסדרה של נטפליקס נלחמה על החומוס - והפכה את הישראלים למפלצות, באתר וואלה, 5 בפברואר 2025
1 2  Yaron Ten Brink, למה קומדיה של נטפליקס מצדיקה את טבח שבעה באוקטובר? זה מורכב, באתר למה קומדיה של נטפליקס מצדיקה את טבח שבעה באוקטובר? זה מורכב - טיים אאוט, ‏2025-02-02
1 2  Mo dropped its series finale on Netflix, but the creator still has ideas for a Mo season 3, Show Snob, ‏2025-02-03 (באנגלית אמריקאית)
ח'נו

ח'נו (באכדית: 𒄩𒉡𒌑) היה על פי רשימת מלכי אשור (AKL) המלך האשורי ה-10, ששלט בתקופה המוקדמת של אשור (Early Assyrian period). אף על פי שאין כל עדות ארכאולוגית לקיומו ולהיותו מלך בתקופה האשורית הקדומה. הוא רשום בין "שבעה עשר המלכים שישבו באוהלים" בדברי הימים של מסופוטמיה כמלכים שחיו חיי נוודות.
מלכי אשור ייחסו את מקורות השושלת שלהם לתקופה קדומה זו. לפי דברי הימים המסופוטמיים, קדם לח'נו דידנו (אנ'). את ח'נו ירש זואבו (אנ').
ראו גם

מלכי אשור
אשור
לקריאה נוספת

נתן וסרמן ויגאל בלוך, האמורים–מסופוטמיה בראשית האלף השני לפנה"ס, כרמל, ירושלים, 2019
הערות שוליים

↑  וסרמן ובלוך, האמורים, עמ' 46
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: דידנו (אנ') | המלך ממלכי אשור | הבא: זואבו (אנ') |
ניל פרגוסון

| --- | --- |

 לידה:  18 באפריל 1964 (בן 60) גלאזגו, הממלכה המאוחדת 
 ענף מדעי:  היסטוריה, כלכלה, מערכת חינוך, History of finance, עיתונאות 
 מקום מגורים:  וושינגטון די. סי. 
 מקום לימודים:  מודלין קולג' (1985)  אוניברסיטת אוקספורד (1989)  אקדמיית גלאזגו 
 מוסדות:  אוניברסיטת הרווארד (2004–2016)  אוניברסיטת אוקספורד (1992–2002)  מכון הובר (2016–2018)  אוניברסיטת קיימברידג' (1989–1992)  אוניברסיטת ניו יורק (2002–2004)  בית הספר לכלכלה של לונדון (2010–2011) 
 תלמידי דוקטורט:  Tyler Goodspeed, Garrick Hileman 
 פרסים והוקרה:  Knight Bachelor (2024)  פרס לודוויג ארהארד לפרסום בכלכלה (2013) 
 בן או בת זוג:  אייאן חירסי עלי (2011–?) 
 www.niallferguson.com
 
ניל פרגוסון (לעיתים מתועתק גם ניאל, באנגלית: Niall Ferguson; נולד ב-18 באפריל 1964 בגלאזגו שבסקוטלנד) הוא היסטוריון סקוטי, פרופסור להיסטוריה באוניברסיטת הרווארד וחוקר באוניברסיטת סטנפורד ובאוניברסיטת אוקספורד; מומחיותו הראשית היא בהיסטוריה כלכלית. הוא נודע גם בשל כתיבתו השנויה במחלוקת בזכות האימפריאליזם והקולוניאליזם. ב-2004 מנה אותו טיים מגזין כאחד ממאה האנשים המשפיעים בעולם.
פרגוסון, המחלק את חייו בין בריטניה לארצות הברית, גדל בגלאזגו וסיים את לימודיו באוקספורד בהצטיינות (first-class honours). הוא נשוי לפוליטיקאית ההולנדית-סומאלית לשעבר ומבקרת האסלאם אייאן חירסי עלי. לפרגוסון שלושה ילדים מנישואיו הקודמים לעיתונאית סוזן דגלאס, וילד אחד מנישואיו לעלי.