stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סלנה (קומיקס)
הערות שוליים

↑  X Force Vol.3 #25, May 2010
| אקס-מן |
| --- | --- | --- |
| גיבורי-על | אומגה סנטינל • אורורה • אייסמן • אינק • איש אקס • אליקסיר • אם • אנג'ל • אנול • ארמור • באנשי • בולט • בום-בום • בישופ • בלינג! • בלינק • בטסי בראדוק • ג'ובילי • ג'ין גריי • גמביט • דאזלר • דאסט • דרווין • דומינו • האבוק • האסק • הליון • המשוכפל • וולפסביין • וורפאת' • חיה • חפציבה • לונגשוט • מאגמה • מארוול גירל • מג'יק • דניאל מונסטאר • ליילה מילר • מסווה ופגיון • מרקורי • נורת'סטאר • נייטקרולר • הופ סאמרס • סאן-ספוט • סאנפייר • סברה • סורג' • סטורם • סטרונג גאי • סייג' • סייפר • סייקלופס • סיירין • פולאריס • פורג' • פיקסי • פנטומאקס • פרודיג'י • פרופסור אקס • אמה פרוסט • קיטי פרייד • פרנזי • צ'יימבר • קאנונבול • קארמה • קוואנון • קולוסוס • קוקיות סטפורד • קייבל • רוג • רוקסלייד • ריקטור • שאטרסטאר • ת'אנדרבירד |  |
| נבלי-על | אוולאנש • אומגה • אונסלוט • אפוקליפס • אקסודוס • באסטיון • בלה דונה בודרו • בלוב • ג'אגרנוט • דארק ביסט • הוד התפתחותו • ויד'ר • וולקן • טואד • לגיון • מאסטרמיינד • מגנטו • מימיק • מיסטיק • מיסטר סיניסטר • מכשפת השני • מלך הצללים • סאורון • סטרייף • סלנה • עזאזל • פיירו • מדלין פריור • טום קאסידי השחור • קוויקסילבר • קיווי בלאק • מיקאיל רספוטין • סבסטיאן שו |  |
| קבוצות גיבורי-על | אקס-מן החדשים (2004) • אקס-מן החדשים (2012) • אקס פורס • אקס פקטור • אקסקליבר • ג'נריישן אקס • המוטאנטים החדשים • אקס-טרמינייטורז |  |
| קבוצות נבלי-על | אחוות המוטאנטים • אקס-מן האפלים • הבוזזים • המטהרים • המשוטטים • השוליות • מועדון הלפייר • זקיפי הסנטינל • פלנקס • פרשי אפוקליפס |  |
| סיפורים ביקום אקס-מן | סאגת הפניקס האפלה • ימי עבר עתידי • האל אוהב, האדם הורג • טבח המוטאנטים • נפילת המוטאנטים • אג'נדת ההכחדה • שירת התליין • משיכות קטלניות • אמנת הפלנקס • עלייתו של אפוקליפס • עידן אפוקליפס • מבצע אפס סובלנות • התריסר • ערב ההשמדה • בית אם • עשירית • זן בסכנת הכחדה • תסביך משיח • אנו עומדים מופרדים • הייעוד הגלוי • מלחמת המשיח •  אוטופיה • אומת אקס • הביאה השנייה • פילוג • בריאה מחדש • אוונג'רס נגד אקס-מן • קרב האטום • מותו של וולברין • אוונג'רס ואקס-מן: הציר • מותו של אקס • הבלתי אנושיים נגד אקס-מן • המצוד אחר וולברין • אקס-מן: השמדה • שובו של וולברין • עידן איש האקס • בית אקס וכוחות אקס • אקס של חרבות • גאלת הלפייר • החיים והמיתות של וולברין • יום הדין • החטאים של סיניסטר |  |
| שונות | אדמנטיום • אימפריית השי'אר • החוק לרישום המוטאנטים • וירוס הירושה • כוח הפניקס • מוטאנטים • מורלוקים • משפחת סאמרס • נשק אקס • סטארג'אמרס |  |
| וולברין | ג'ון ריית' • לוגאן הזקן • לורה קיני • מאווריק (•) אומגה רד • גורגון • דאקן • הסמוראי הכסוף • ויילד צ'יילד • ליידי דת'סטרייק • סייברטות' |  |
| דדפול | אאוטלו • אלתיאה העיוורת • בוב, סוכן הידרה • ילדת הסנאי • סוכן אקס • סמור • קופיקאט (•) אג'קס • ברבור שחור |  |
| סרטי אקס-מן | אקס-מן • אקס-מן 2 • אקס-מן 3: המפלט האחרון • אקס-מן המקור: וולברין • אקס-מן: ההתחלה • וולברין • אקס-מן: העתיד שהיה • דדפול • אקס-מן: אפוקליפסה • לוגאן - וולברין • דדפול 2 • אקס-מן: הפניקס האפלה • המוטנטים החדשים |  |
| סדרות טלוויזיה | אקס-מן: סדרת האנימציה • אקס-מן: הדור הבא • וולברין והאקס-מן • לגיון • בעלי היכולות • אקס-מן 97 |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ספרות יפה

ספר שירה של אמילי דיקינסון, דוגמה לספרות יפה
ספרות יפה (בלועזית: בֵּלֶטְרִיסְטִיקָה) היא ספרות אמנותית הנחלקת לשלושה ענפים עיקריים, לפי דרך כתיבתה: שירה, פרוזה ומחזאות.
על פי תכניה הספרות האמנותית מתחלקת לסוגות רבות, בהן: שירה לירית ושירה אפית, ספרות רומנטית, ספרות בלשית, ספרות מדע בדיוני ופנטזיה, רומנים היסטוריים, קומדיות, טרגדיות ודומותיהן.
לפי סגנון הכתיבה הספרות האמנותית מתחלקת לזרמים שונים, הזרם הקלאסי, הזרם הריאליסטי, הזרם הנטורליסטי, הזרם הרומנטי, תיאטרון האבסורד, הזרם האקזיסטנציאליסטי ועוד רבים אחרים.
הספרות היפה מתוחמת גם על ידי הנגדה, היא לא ספרות תיעודית או ספרות לימודית או ספרות טכנית או ספרות שימושית. למרות זאת לא תמיד הגבולות חדים - ספר בישול אינו שייך לספרות יפה, אך הוספת סיפורים פולקלוריסטים למתכונים (כמו ב"ספר בישול פולקלורי" מאת מולי בר-דוד) או הוספת מתכונים לספר עלילתי (לדוגמה, "אפשר גם בלי קביאר" מאת יוהנס מריו זימל או "עגבניות ירוקות מטוגנות" של פאני פלאג) מביאה לחציית קווים. הספרות היפה היא, בדרך כלל, ספרות בדיונית, אך לעיתים נכתבת ספרות תיעודית תוך שימוש בכלים אמנותיים וכך היצירה הופכת להיות ראויה לתואר "ספרות יפה". גם בתחומי הספרות התיעודית תיתכן חציית קווים, כמו בדוגמאות ספרי הבישול לעיל, למשל הספר הנודע מגילת סן מיקלה מאת אכסל מונתה, שהוא ספר אוטוביוגרפי, מכיל גם קטעי פנטזיה.
סרבים

| --- | --- |
סרבים מפורסמים
סרבים מפורסמים
 אוכלוסייה
 בין 10,000,000 ל-11,000,000
 ריכוזי אוכלוסייה עיקריים
 סרביה סרביה: 6,212,386 (2002)  בוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובינה: 1,403,005 (2008)  מונטנגרו מונטנגרו: 250,000  קרואטיה קרואטיה: 200,000  גרמניה גרמניה: 600,000  אוסטריה אוסטריה: 300,000  צרפת צרפת: 100,000  איטליה איטליה: 70,000  שווייץ שווייץ: 200,000  שוודיה שוודיה: 120,000  בריטניה בריטניה: 70,000  ארצות הברית ארצות הברית: 165,000  קנדה קנדה: 60,000  אוסטרליה אוסטרליה: 100,000
 שפות
 סרבית
 דת
 הכנסייה הסרבית האורתודוקסית
 קבוצות אתניות קשורות
 סלאבים דרומיים
סרבים (בסרבית קירילית: Срби, בסרבית לטינית: Srbi) הם עם סלאבי דרומי, החי בעיקר בשטחי סרביה שהיא מדינת הלאום הסרבי וכן
ברפובליקה סרפסקה, חבל בעל שלטון עצמי בתוך בוסניה והרצגובינה ובמספר מדינות סמוכות שגם בהן הם נחשבים לקבוצה אוטוכטונית.
ריכוזי האוכלוסייה העיקריים הם באירופה המרכזית ובחבל הבלקן (דרום-מזרח אירופה), בין הרי הקרפטים להרי הבלקן במזרח והים האדריאטי במערב. בבלקן כולו מתגוררים כ-8.5 מיליון סרבים, מהם 6.2 מיליון בסרביה עצמה (2002).
מחוץ לבלקן קיימות קהילות גדולות של סרבים בגרמניה, שווייץ, אוסטריה, איטליה, צרפת, שוודיה וצפון אמריקה. הסרבים דוברים את השפה הסרבית שנקראה לפני פירוק יוגוסלביה בשם סרבו-קרואטית, והם בעיקרם נוצרים אורתודוקסים.
מקורם של הסרבים

מוצאם המדויק של השבטים הסרביים לפני ההגירה הגדולה של הסלאבים אינו ידוע בוודאות. שורש השם "סרבי" (Srbi) כנראה לא נובע מניב סלאבי עתיק. תאוריות שונות ניסו להסביר זאת על סמך מסמכים נדירים המעידים על נוכחות של עם באזור קווקז בתחילת המאה ה-1 לספירה, הנקרא "סרבוי". כמה חוקרים גורסים שהפרוטו-סרבים לא היו סלאבים, אלא ממקור סרמטי וקווקזי.
לפי תאוריה זו, הפרוטו-סרבים שלטו בעמים הסלאביים המקומיים לאחר הגירה מערבה, כנראה לכיוון טרנסקרפטיה (אוקראינה). במהלך זמן זה, הם "נטמעו" באוכלוסיית השבטים הסלאביים בהדרגה, עד שהשאירו רק את שמם לנתיניהם הסלאביים.
בכל אופן, מה שבטוח, הוא שבין המאה ה-1 למאה ה-4, הפרוטו-סרבים עזבו את ארץ הסלאבים באוקראינה כדי להתיישב באזור מוראביה (היום בצ'כיה) ולוסאטיה (היום גרמניה), באזור הקרוי "סרביה הלבנה" (הלבן מסמל את המערב אצל הסלאבים). שם הם נשארו עד למאה ה-7, כאשר הקיסר הביזנטי הרקליוס גייס אותם כדי להדחיק את האווארים מחוץ לשטחי האימפריה הביזנטית, ובמהלך גיוס המוני זה הם הגיעו לארצות הבלקן וכבשו את האזור, שבו שוכנת מדינת סרביה של היום. אף-על-פי-כן, חלק מהפרוטו-סרבים נשארו ב"סרביה הלבנה", והצליחו לשמור על מורשתם עד היום כחלק מהקהילה הסורבית.
הערות שוליים

↑  הלשכה המרכזית המרכזית לסטטיסטיקה של סרביה
↑  CIA - The World Factbook - Bosnia and Herzegovina
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531754505171  LCCN: sh85120206  NARA: 10645338  NDL: 00577267  NKC: ph118098 
מפת ההגירות של הפרוטו-סרבים
סיפאקה לבנה שחורת-ראש

| סיפאקה לבנה שחורת-ראש |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
משפחה:: אינדריים
סוג:: סיפאקה
מין:: סיפאקה לבנה שחורת-ראש
שם מדעי
 Propithecus deckenii ‏גרנדידייה, 1867
תחום תפוצה


סיפאקה לבנה שחורת-ראש המכונה גם סיפאקת פון דר דקאן (שם מדעי: Propithecus deckenii) היא מין של למור מהסוג סיפאקה החיה ביערות נשירים לאורך צפון מדגסקר והיא קרויה על שם החוקר ומגלה הארצות הגרמני קארל קלאוס פון דר דקאן (אנ').
סיפאקה זו בעלת זנב באורך 42 עד 48 ס"מ והיא מגיעה לאורך 92 עד 107 ס"מ. הסיפאקה בעלת פרווה לבנה-שמנת ובעלת צידיים צהובים בהירים עד אפורים בעוד הגפיים, החזה, הבטן והצוואר אפורים-כסופים עד חומים בהירים. הפנים שחורות לגמרי ובעלות אף קצר ועיניים צהובות גדולות.
הסיפאקה היא פעילת יום החיה בין העצים של יערות בקבוצות קטנות בגודל של 2 עד 10 פרטים, המטפלים יחדיו בצעירים. הסיפאקות ניזונות בעיקר מעלים לחים וצעירים, לעיתים של עצים קוצניים. הם נעים בקפיצות קלילות תוך שימוש בזנבם הארוך ורגליהם כדי לזנק ביעילות, מה שעוזר להם גם לברוח מטורפים כמו הפוסה ועופות דורסים.
סיפאקה זו מצויה בסכנת הכחדה חמורה לפי הרשימה האדומה של IUCN והיא מין מוגן לפי אמנת וושינגטון.
הערות שוליים

↑  סיפאקה לבנה שחורת-ראש באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  "Checklist of CITES Species". CITES. UNEP-WCMC. Retrieved 18 March 2015
סרביה ומונטנגרו במשחקים הפאראלימפיים

האיחוד המדיני של סרביה ומונטנגרו השתתף במשחקים הפאראלימפיים פעם אחת בלבד, במשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004). היא שלחה למשחקים 5 ספורטאים, וזכתה בשתי מדליות ארד: אחת באתלטיקה ואחת בטניס שולחן. המשלחת ייצגה את סרביה ומונטנגרו לאחר התפרקות יוגוסלביה. האיחוד המדיני בין סרביה למונטנגרו הסתיים בשנת 2006, ואת המשלחת המשיכו שתי משלחות נפרדות: סרבית ומונטנגרית.
סרביה ומונטנגרו מעולם לא לקחה חלק באולימפיאדת חורף פאראלימפית.
מדליות לפי אולימפיאדה > משחקי הקיץ

| אולימפיאדה | זהב | כסף | ארד | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| המשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004) | 0 | 0 | 2 | 2 |
| סה"כ | 0 | 0 | 2 | 2 |
ראו גם

סרביה ומונטנגרו במשחקים האולימפיים
יוגוסלביה במשחקים הפאראלימפיים
סרביה במשחקים הפאראלימפיים
מונטנגרו במשחקים הפאראלימפיים
ספרות ילדים ונוער (כתב עת)

עטיפת גיליון 133 של כתב העת
ספרות ילדים ונוער הוא כתב עת ישראלי, שבו מתפרסמים מאמרים העוסקי בספרות ילדים ונוער. גיליון ראשון של כתב העת יצא לאור במאי 1974, בהוצאת משרד החינוך והתרבות. מייסד עתב העת ועורכו הראשון היה גרשון ברגסון, שערך את כתב העת במשך 31 שנים. בשנת 2006 החליפה אותו ד"ר סלינה משיח, וההוצאה לאור של כתב העת עברה למכללה לחינוך ע"ש דוד ילין. בשנת 2018 מונתה ד"ר רננה גרין-שוקרון לעורכת כתב העת.
בגיליונו הראשון של כתב העת הציג העורך את מטרתו:
הערות שוליים

↑  ג. ברגסון, ספרות ילדים ונוער 1, מאי 1974
סבטוזר גליגוריץ'

| --- | --- |

 לידה:  2 בפברואר 1923 בלגרד, ממלכת יוגוסלביה 
 פטירה:  14 באוגוסט 2012 (בגיל 89) בלגרד, סרביה 
 הישג בולט:  בשנות ה-60' וה-70' של המאה ה-20 היה בין עשרת השחמטאים הטובים בתבל, אלוף יוגוסלביה לשחמט 12 פעמים
 הדרגה הגבוהה ביותר:  רב אמן
 מד כושר מרבי:  2600 (יולי 1971)
 מד כושר נוכחי:  2,447 (נכון ל־אוגוסט 2012) 
 מקצוע נוסף:  אוטוביוגרף, סופר, עיתונאי 
 מדינה:  יוגוסלביה
 
סבטוזר גליגוריץ' (Светозар Глигорић;‏ 2 בפברואר 1923 – 14 באוגוסט 2012) היה שחמטאי בדרגת רב-אמן, אלוף יוגוסלביה בשחמט ומהמועמדים לאליפות העולם, חבר הנבחרת האולימפית של יוגוסלביה והשחמטאי החזק ביותר ביוגוסלביה.
גליגוריץ' נולד בבלגרד למשפחה ענייה. חשיפתו הראשונה לשחמט הייתה כילד קטן הצופה בשחקנים בבר. החל לשחק בגיל 11, כאשר אחד מדיירי ביתו (אביו נפטר באותה עת, ואמו שיכנה בביתם דיירים) לימד אותו את יסודות המשחק. בהיעדר לוח וכלים, גילף לעצמו כלים מפקקים של בקבוקי יין, בדומה לפאול קרס בן דורו.
גליגוריץ' היה תלמיד טוב, הן בתחומים האקדמיים והן בתחום האתלטי. הצלחות אלו הביאו את בית ספרו לבחור בו כנציג למסיבת יום ההולדת של הנסיך פטר (לימים פטר השני, מלך יוגוסלביה). בזכרונותיו הוא מתאר את עוגמת הנפש באירוע זה עקב הבגדים המרופטים שלבש כתוצאה מהמצב הכלכלי של משפחתו. הצלחתו הראשונה בתחרות שחמט הייתה כאשר זכה באליפות מועדון השחמט של בלגרד, אך מלחמת העולם השנייה עצרה את התפתחותו השחמטאית לזמן מה. במהלך המלחמה גליגוריץ' היה חבר ביחידת פרטיזנים. מפגש אקראי עם קצין פרטיזנים ששיחק שחמט גררה את הרחקתו מהקרבות.
לאחר מלחמת העולם השנייה, גליגוריץ' עבד מספר שנים כעיתונאי ומארגן תחרויות שחמט. הוא המשיך להתקדם ברמתו וזכה לתואר אמן בינלאומי בשנת 1950, ולתואר רב אמן בשנת 1951, ובהדרגה הפך לשחמטאי מקצועני במשרה מלאה. גליגוריץ' המשיך במשחק תחרותי עד לשנות ה-60 לחייו.
קריירה שחמטאית

גליגוריץ' היה אחד מהשחמטאים המצליחים ביותר באמצע המאה ה-20', עם מספר רב של ניצחונות בתחרויות, אך הצליח פחות בהתמודדות על אליפות העולם. הוא זכה באליפות יוגוסלביה בשנים 1947 (מקום ראשון משותף), 1948 (מקום ראשון משותף), 1949, 1950, 1956, 1957, 1958 (מקום ראשון משותף), 1959, 1960, 1962, 1965 ו-1971.
הוא ייצג את מדינתו בהצלחה רבה ב-15 אולימפיאדות שחמט משנת 1950 ועד 1982 (13 פעמים בלוח הראשון של נבחרת יוגוסלביה), שיחק 223 משחקים (+88 =109 -26). (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו). באולימפיאדה הראשונה אחרי מלחמת העולם השנייה, שהתקיימה בדוברובניק בשנת 1950, הוביל גליגוריץ' ששיחק בלוח הראשון את מדינתו להישג היסטורי – מדליית זהב קבוצתית. בתקופה זו זכתה נבחרת יוגוסלביה בדרך כלל במקום השני או השלישי.
רשימת התחרויות הבינלאומיות בהן זכה במקום הראשון מהארוכות שיש, וכוללת אירועים כגון תחרות מר דל פלטה בשנת 1950, סטוקהולם 1954, בלגרד 1964, מנילה 1968, לון פיין 1972 ו-1979 ועוד רבות. הוא השתתף בקביעות בתחרויות השנתיות בהייסטינגס שם ניצח או חלק מקום ראשון בשנים 1951–1952, 1956–1957, 1959–1960, 1960–1961 ו-1962–1963.
התוצאות שלו באירועי אליפות העולם היו מעורבות. הוא השתתף באופן קבוע בתחרויות האזוריות והבינאזוריות, כאשר בתחרויות האזוריות ניצח בשנים 1963, 1966 ו-1969 (מקום ראשון משותף) ובתחרויות הבינאזוריות בשנים 1952, 1958 ו-1967 בתוצאות מספיק טובות כדי להעפיל לשלב הגמר של תחרות המועמדים לאליפות העולם. שם היו לו תוצאות בינוניות בשנים 1953 ו-1959 והפסד למיכאל טל בדו-קרב בשנת 1968.
תוצאות מול אלופי עולם

גליגוריץ' השיג תוצאות יפות מול שמונה אלופי העולם: מול מיכאל בוטביניק +2 -2 =5, וסילי סמיסלוב +5 -7 =21, טיגראן פטרוסיאן +7 -10 =10, מיכאל טל +2 -11 =19,
בוריס ספאסקי -5 =15, בובי פישר +4 -6 =6, אנטולי קרפוב -4 =6, גארי קספרוב -3
מורשתו

הגם שלגליגוריץ' תוצאות מעולות בתחרויות רבות, הוא ייזכר ככל הנראה כתאורטיקן פתיחות, כפרשן וכמנתח משחקים. גליגוריץ' תרם תרומה משמעותית ביותר לתיאורית הפתיחות בעיקר להגנה ההודית של המלך, לפתיחה הספרדית ולהגנה הנימצו-הודית. בפתיחות אלו יישם את החידושים התאורטיים שגילה למספר ניצחונות מבריקים בשני הצבעים. ישנם מספר וריאנטים בפתיחות אלו הקרויים על שמו. במשחקים עם בובי פישר, בהודית של המלך, בהגנה סיציליאנית ובפרט בווריאנט ניידורף, בו התמחה פישר, לרוב יצא וידו על העליונה בשלב הפתיחה.
כפרשן ניצל גליגוריץ' את שליטתו במספר שפות ואת הכשרתו כעיתונאי, ויצר ניתוחי קרבות מעניינים ובשפה ברורה. הוא כתב טור קבוע עבור הביטאונים Chess Review ו-Chess Life במשך שנים רבות. הטור "משחק החודש" נחשב לספר הדרכה של ממש בתיאורית הפתיחה בנוסף להערות ולניתוחי המסעים. כמו כן כתב מספר ספרי שחמט בשפות שונות ותרם רבות לפרסום היוגוסלבי Chess Informant בעריכת המשחקים החשובים ביותר לתקופת הפרסום (חצי שנה, או ארבעה חודשים).
משחקי מופת

אחד המשחקים המפורסמים ביותר של גליגוריץ' הוא ניצחונו על אלוף העולם לשעבר טיגראן פטרוסיאן בתחרות השלום שהתקיימה בזגרב בשנת 1970. משחק זה ממחיש את הווירטואוזיות של גליגוריץ' בצד השחור של ההודית של המלך ואת נכונותו לשחק משחק התקפי תוך הקרבות נגד אחד מענקי ההגנה של כל הזמנים. תחרות זגרב 1970 הייתה השג גדול לגליגוריץ', חלק מקום שני עם ולסטימיל הורט, וסילי סמיסלוב וויקטור קורצ'נוי, אחרי פישר. באותה תחרות סיים פטרוסיאן במקום החמישי, עם הפסד בודד. ניתן לעקוב אחר המשחק בקישור מסעי המשחק.
פטרוסיאן-גליגוריץ'
1. ג4 ז6 2. פו3 רז7 3. ד4 פו6 4. פג3 0-0 5. ה4 ד6 6. רה2 ה5 7. 0-0 פג6 8. ד5 פה7 9. ב4 פח5 10. פד2 פו4 11. א4 ו5 12. רו3 ז5 13. ה:ו5 פ:ו5 14. ז3 פד4 15. ז:ו4 פ:ו3+ 16. מה:ו3 ז4 17. מהח1 ה:ו4 18. רב2 רו5 19. צוה1 ו3 20. פדה4 מהח4 21. ח3 רה5 22. צה3 ז:ח3 23. מה:ו3 רז4 24. מהח1 ח2+ 25. מז2 מהח5 26. פד2 רד4 27. מהה1 צאה8 28. פגה4 ר:ב2 29. צז3 רה5 30. צ1א3 מח8 31. מח1 צז8 32. מהו1 ר:ז3 33. צ:ז3 צ:ה4 לבן נכנע.
משחקים מוסברים (באנגלית) > 1959

בובי פישר מול סבטוזר גליגוריץ', 11.9.1959, "I Don't Believe in Dragons" - Bobby Fischer
וסילי סמיסלוב מול סבטוזר גליגוריץ', 25.10.1959, 2,000 Spectators Roared When Smyslov Stopped The Clock - The Soviets Are in Shock
משחקים מוסברים (באנגלית) > 1966

ויליאם הרטסטון מול סבטוזר גליגוריץ', 5.1.1966, Be Careful when Grabbing A Pawn, Gligorić, it Might be Poisoned!
משחקים מוסברים (באנגלית) > 1968

גרסיה (Antonio Angel Medina Garcia, אלוף ספרד שבע פעמים) מול סבטוזר גליגוריץ', 12.12.1968, Beat your Opponent without Capturing his Pieces!
משחקים מוסברים (באנגלית) > 1970

בובי פישר מול סבטוזר גליגוריץ', 23.4.1970, Bobby Fischer Crushes Everyone and Then Continues Crushing Everyone
משחקים מוסברים (באנגלית) > 1970 > התחרות הבין-אזורית בפאלמה דה מיורקה שבספרד

סבטוזר גליגוריץ' מול בובי פישר ,10.12.1970,Fortune Favors the Strong Gligorić vs Fischer Palma de Mallorca Interzonal (1970)
משחקים מוסברים (באנגלית) > 2004

סבטוזר גליגוריץ' מול ניבק (Tomi Nybäck אלוף פינלנד), 4.1.2004, Awesome Suggestion by a Subscriber - Enjoy!
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007279746005171  BIBSYS: 90165360  BNE: XX1066146  BnF: cb12778245j (data)  GND: 105719498  ISNI: 0000 0000 8171 3889  LCCN: n50030585  NKC: mzk2009544894  NTA: 071240144  VIAF: 103112978   WorldCat (עם VIAF): 103112978
סימון לי

| --- | --- |

 לידה:  1967 (בת 57 בערך) שיקגו
 לאום:  אמריקאית
 מקום לימודים:  קולג' ארלהאם 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים, הסטודיו מוזיאום בניו יורק, הביאנלה בוונציה
 
סימון לי (באנגלית: Simone Leigh; נולדה ב-1967) היא אמנית אפרו-אמריקאית משיקגו החיה ועובדת ניו יורק. היא האמנית השחורה הראשונה שנבחרה לייצג את ארצות הברית בביאנלה בוונציה (2022) וזוכת פרס "אריה הזהב" בביאנלה ה-59 של ונציה 2022.
ביוגרפיה

סימון לי נולדה בשנת 1967 בשיקגו, אילינוי למיסיונרים ג'מייקנים. היא גדלה בסאות' סייד של שיקגו בשכונה בה הייתה הפרדה בין שחורים ללבנים. כשתיארה את ילדותה בראיון, הצהירה לי "כולם היו שחורים, גדלתי בתחושה שעצם היותי שחורה לא קבע מראש שום דבר עליי. זה היה טוב מאוד לבניית ההערכה העצמית שלי. אני עדיין מרגישה בת מזל שגדלתי בכור ההיתוך הזה."
לי למדה במכללת ארלהאם בריצ'מונד, אינדיאנה ; וקיבלה תואר ראשון באמנות ופילוסופיה בשנת 1990.
סירק דו סוליי

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 מייסדים:  גי לאליברטה, Gilles Ste-Croix, דניאל גוטייה 
 תקופת הפעילות:  1984–הווה (כ־40 שנה) 
 מיקום המטה:  מונטריאול 
 ענפי תעשייה:  אמנויות הבמה 
 מנכ"ל:  Stéphane Lefebvre 
 עובדים:  5,020 
  
 www.cirquedusoleil.com
 
סירק דו סוליי (בצרפתית: Cirque du Soleil, בתרגום לעברית: קרקס השמש; מבוטא גם סירק די סוליי או סירק דה סוליי) הוא שמה של להקת קרקס שנוסדה על ידי גי לאליברטה ודניאל גוטייה במונטריאול בפרובינציית קוויבק שבקנדה. גוטייה עזב את הלהקה ב-1984, והיא נותרה בהנהלתו של לאליברטה.
ייחודיות הקרקס

קרקס השמש הוא קרקס מודרני, השונה מקרקסים מקובלים. המופע מתבסס על עלילה שכל חלקיה קשורים זה לזה, אולם יחד עם הפסקול וקטעי השירה שנכתבים במיוחד בעבור כל מופע, המופע כולל קטעי לוליינות וליצנים, ומופעי טרמפולינה, המופיעים גם בקרקס המסורתי. קרקס השמש אינו מציג בעלי חיים ומשתמש במקום זאת בבובות.
המופעים כוללים אלמנטים של מופעי רחוב כגון אקרובטיקה, סקייטבורדים, רכיבה על אופניים, וכן אופרה, בלט ומוזיקת רוק.
המוזיקה מושמעת בהופעה חיה על ידי זמרים ותזמורת, המהווים חלק מהמופע.
כל מופע כולל חלקים קבועים וכן מאפשרים לאומנים אורחים להשתתף, ועל כן המופעים עצמם נוטים להשתנות מפעם לפעם בהתאם להופעת האמן האורח.
בשל מופעיו המיוחדים נחשב הקרקס לקרקס הטוב בעולם, וחידושיו מופיעים מאוחר יותר בקרקסים אחרים המחקים אותו. כך, לדוגמה, היה קרקס השמש הראשון שהשתמש בחבלי באנג'י בהופעות.
בעקבות משבר הקורונה

בשל מגפת הקורונה, הקרקס ספג הפסדים כבדים בעקבות ביטול עשרות הופעות ברחבי העולם. בסוף יוני 2020 הוגשה מטעם הקרקס בקשה להגנה מפני נושים במסגרת הליך פשיטת רגל. הבקשה הוגשה בבית משפט בקוויבק. העובדים בקרקס עצמו פוטרו אך למרות זאת החברה המנהלת הצהירה כי היא נכנסת למהלך של שינוי מבני שיכלול הזרמה של 300 מיליון דולר מצד בעלי המניות הקיימים, בהובלת קרן הפנסיה של קוויבק (Caisse de dépôt et placement du Québec).
בעלי המניות התחייבו שלא לסגור את מטה החברה במונטריאול ולהעביר סכום של 15 מיליון דולר שיוקדש לתמיכה ב-3,500 העובדים שפוטרו מהקרקס. בסירק דה סוליי ציינו כי בכוונתם להעסיק מחדש את רובם לאחר שתירשם התאוששות בפעילות.
מופעים > מופעים נודדים

סאלטימבנקו
קידם
דראליון
ואררקאי
קורטאו
אמלונה
מופעים > מופעים קבועים

ללהקה יש מספר מופעים קבועים בארצות הברית
או - מופע המופיע במלון בלאג'יו שבלאס וגאס.
מיסטר מופע במלון אי המטמון שבלאס וגאס.
לה נומבה - מופע בדאונטאון דיסני שבדיסניוורלד באורלנדו, פלורידה.
זומאניטי - מופע במלון ניו יורק שבלאס וגאס.
קא - מופע במלון MGM Grand שבלאס וגאס.
Love - מופע במלון המיראז' שבלאס וגאס, מבוסס על האלבום LOVE של הביטלס.
זד באתר הנופש טוקיו דיסני.
מופעים > פרודיה

באחד מפרקי הסדרה "הסימפסונים" מופיע קרקס הפירה ("Cirque du Purèe").
באחד מפרקי הסדרה "הפינגווינים ממדגסקר" למופע הקרקס של מלך הלמורים ג'וליאן קוראים "סיריק דה מעולה".
מופעים > מופיעים נוספים

אלבום מוזיקלי: "סולאריום/דליריום" (מאי 2005)
הסרט: מסעו של אדם (2000)
סדרת הטלוויזיה: סולסטרום (2004)
סדרת הטלוויזיה הדוקומנטרית: האש שבפנים (2003)
משחק הגמר של סופרבול 2007 - הופעה מבוססת על יצירות של רומרו בריטו
שמש חצות - מופע חד פעמי שנערך בפסטיבל הג'אז הבינלאומי במונטריאול ב-11 ביולי 2004.
בסרט "הדייט שתקע אותי" (2007) צופים הגיבורים במופע של הקרקס בלאס וגאס. מספר דקות מהסרט מציגות את המופע.
בתחרות אירוויזיון 2009 שנערכה במוסקבה.
בפרק הפותח את העונה השביעית של CSI
קרקס השמש הפיק את המופע "השתקפות בכחול" ("Reflections in Blue") - מופע מים שהופיע לילה אחד במונטריאול בטקס הפתיחה של אליפות המים העולמית שנערך ב־16 ביולי 2005.
הערות שוליים

↑  שירות כלכליסט, סירק דה סוליי הגיע לפשיטת רגל; בעלי המניות צפויים להזרים 300 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 29 ביוני 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007599419905171  BnF: cb13947348g (data)  GND: 3048511-3  ISNI: 0000 0004 0379 765X  LCCN: n93017757  MusicBrainz: 0ea427c8-07d4-4f9c-92c6-bc4e8241799a  NKC: xx0109938  SUDOC: 087451999  VIAF: 132674276   WorldCat (עם VIAF): 132674276 
סצנה מהמופע דראליון
סלנה

ערך זה עוסק באלה מיתולוגית. אם התכוונתם לנחל במרכז אירופה, ראו .
| --- | --- |

סלנה ואנדימיון, ציור מאת Sebastiano Ricci
 תרבות:  דת יוון העתיקה 
 אלים מקבילים:  לונה, דיאנה, Moon 
 אב:  היפריון 
 אם:  תיאה 
 אחים:  אאוס, הליוס 
 בן או בת זוג:  אנדימיון, הליוס, זאוס 
 צאצאים:  ארסה, פנדיה, נרקיסוס, נמאה, האריה מנמאה, Menae 
 
במיתולוגיה היוונית, סֵלֵנֵה (ביוונית: Σελήνη) הייתה אלת הירח ובתם של הטיטאנים היפריון ותיאה. במיתולוגיה הרומית כונתה לוּנָה (Luna).
בהמשך הכרונולוגיה המיתולוגית, כאשר האלים האולימפיים קיבלו את השליטה ביקום, סלנה הוחלפה על ידי ארטמיס ולונה הוחלפה על ידי דיאנה.
אזכורים לסלנה נמצאו בין השאר בהמנונים ההומריים, בביבליותקה (פסאודו-אפולודורוס), בתאוגוניה של הסיודוס, בדיוניסיאקה של נונוס, אצל פאוסניאס ואצל סטראבון.
האטימולוגיה של השם "סלנה" אינה ודאית; אם זו מילה ממקור יווני ייתכן שהיא קשורה למילה "אור". הגאולוגיה של הירח מכונה על שם האלה "סלנולוגיה", וחקר הגאוגרפיה של הירח מכונה "סלנוגרפיה". היסוד הכימי סלניום נקרא אף הוא על שמה.
ביצירות אמנות אחרי הרנסאנס מתוארת סלנה לרוב כאשה יפהפייה חיוורת פנים, במרכבה כסופה רתומה לשור נושא בעול או לצמד סוסים. לעיתים קרובות הוצגה רוכבת על סוס או פר, לבושת גלימה, ראשה עטור בסהר ובידה לפיד.
מיתוסים

בשושלת השמיימית הקדם-אולימפיאנית המסורתית, הליוס, השמש, הוא אחיה של סלנה. לאחר שאחיה מסיים את מסעו בשמים, מתחילה סלנה את מסעה עם בוא הליל. אחותה אאוס היא אלת השחר.
כיוון שסלנה מוזגה לארטמיס, כותבים מאוחרים יותר התייחסו אליה לעיתים כבתו של זאוס, כמו ארטמיס, או כבתו של פאלאס הטיטאן. ב"המנון להרמס" היא מתוארת כ"סלנה הבהירה, בתו של פאלאס, בנו של מגמדס".
המשורר אפולוניוס מרודוס תיאר את אהבתה של סלנה לבן האנוש יפה התואר אנדימיון מאסיה הקטנה (בגרסאות שונות הוא תואר כרועה, צייד או מלך). הוא היה כה יפה עד כי סלנה ביקשה מזאוס להעניק לו את מתנת האלמוות כדי שלא יזדקן לעולם. בקשת הרשות שלה מזאוס חושפת את העובדה שהסיפור הוא גלגול אולימפיאני של מיתוס קדום יותר: קיקרו תיאר את אלת הירח כפועלת באופן אוטונומי.
בגרסה שונה אנדימיון החליט לחיות לנצח כשהוא ישן. בכל לילה גלשה סלנה במורד הר לטמוס והתאחדה עם אהובה. לסלנה היו חמישים בנות מאנדימיון, בהן נקסוס.
על פי ה"המנון לסלנה" היא ילדה לזאוס את פנדיה, הירח במלואו. לפי מספר מקורות גם האריה מנמאה היה צאצא שלה. גם פאן היה מאהבה; הוא פיתה אותה בהיותו עטוף בעור כבש ונתן לה עול של שור לבן שרתום למרכבה בה היא מוצגת בתבליטים, כשצעיפה מתנופף ברוח מעל ראשה ככיפת השמים.
לונה

לאלה הרומית לונה היה מקדש בגבעת אוונטין. המקדש
נבנה במאה השישית לפנה"ס אך נהרס בשריפת רומא בתקופת נירון קיסר. מקדש נוסף ללונה היה על גבעת הפאלאטיום.
פסטיבלים לכבוד לונה נערכו ב-31 במרץ, ב-24 באוגוסט וב-28 באוגוסט.