stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אביבה ליכטבלאו-בלס
ביוגרפיה > קריירה בכדורסל

בלס-ליכטבלאו שיחקה בקבוצת הפועל רמת גן עד שנת 1960. בשנים 1961 ו-1962 זכתה באליפות צה"ל ביחד עם פיקוד מרכז. בשנים 1960–1976 שיחקה בתפקיד סנטרית (גובה 1.78 מטר) בקבוצת מכבי תל אביב איתה זכתה, ב-9 אליפויות מדינה (מתוך 11 שבהן זכתה הקבוצה) וב-11 גביעי מדינה (מתוך 12 שבהן זכתה הקבוצה). שחקנית נבחרת ישראל בכדורסל 1968, שחודשה לאחר הפסקה בת 18 שנים (הראשונה בשנת 1950). כיהנה בתפקיד קפטן הנבחרת בשנים 1972 ו-1976.
במשחק גמר גביע המדינה שנערך בשנת 1964, שבו זכתה קבוצתה נגד קבוצת הפועל פתח תקווה (76–46) היא קבעה שיא של 28 נקודות, בשנת 1969 במשחק גמר גביע המדינה שבו זכתה קבוצתה נגד קבוצת הפועל תל אביב (66–52) היא שיפרה את השיא ל-29 נקודות, שיא זה החזיק מעמד כ-9 שנים עד שענת דרייגור שחקנית אליצור תל אביב קלעה בשנת 1978 שיא חדש של 33 נקודות.
ביוגרפיה > קריירה בברידג'

בלס-ליכטבלאו החלה לשחק ברידג' בעשור החמישי לחייה לאחר שהתאלמנה. משחקת במועדון ויצו פתח תקווה. בעלת דרגת רב אמן.
חיים אישיים

בלס-ליכטבלאו היא אם לשלושה וסבתא ל-5 נכדים, מתגוררת כיום בקרית אונו.
תארים והישגים

על הישגיה נכנסה בלס-ליכטבלאו להיכל התהילה של כדורסל הנשים ישראל.
שיאים אישיים

הדיפת כדור ברזל: 12.31 מטר (1963)
הערות שוליים

1 2 3  אביבה בלס ליכטבלאו, באתר היכל התהילה כדורסל נשים ישראל
↑  רשימת שיאניות ההופעות והזכיות במשחקי גמר הגביע לנשים
↑  רשימת הקלעיות הגדולות של גמרי הגביע לנשים
↑  מכדורסל לברידג', באתר התאגדות ישראלית לברידג'
↑  ספורטאי-עבר ליוו למנוחות את ליכטבלאו ז"ל, מעריב, 24 בדצמבר 1978
↑  יעקב פתאל, שיא חדש של גונטובניק בברזל -16.28 מ', דבר, 5 ביולי 1970
↑  רשימת השחקניות שקלעו 27 נק’ ומעלה במשחקי גמר הגביע לנשים, באתר ספסל
↑  רשימת כל משחקי גמר גביע המדינה לנשים, באתר ספסל
אדם שימפנזה

אדם שימפנזה (באנגלית: Humanzee) הוא כינוי לאפשרות התאורטית שייווצר הומיניד כתוצאה מזיווג של אדם ושימפנזה. לא ידוע בוודאות אם היה מקרה כזה ואם זיווג כזה אפשרי, אך ניסויים שנערכו בתחילת המאה ה-20 לא הניבו פרי.
סבירות

לאדם 46 כרומוזומים, בעוד לשימפנזה ולקופי האדם האחרים 48 כרומוזומים. ההבדל נוצר כשבמהלך האבולוציה של אבות האדם התאחו שני כרומוזומים (תוך ששרידי טלומר וצנטרומר נותרו בכרומוזום המאוחד). פרט להבדל במספר הכרומוזומים יש דמיון רב בין הכרומוזומים של בני אדם לקופי אדם – כרומוזומים 6, 13, 19, 21, 22 ו-X זהים בכל קופי האדם וכרומוזומים 3 ,11, 14, 15, 18, ו-20 תואמים בין גורילה, שימפנזה ואדם. הדמיון בין שימפנזה לאדם גדול יותר וכולל את כרומוזום 1, חלקים מכרומוזום 2, 5, 7, 8, 9,10, 12, 16 וכרומוזום Y. מידת הדמיון הכרומוזומלי והבדל דומה במספר הכרומוזומים קיים בקרב מיני סוסים ובקבוצת מינים זו הוא מאפשר לפעמים התרבות בין שני מינים אבל הצאצא יהיה עקר באופן כמעט ודאי, כיוון שמספר הכרומוזומים של בן הכלאיים יהיה 47, מספר אי-זוגי שלא מאפשר התרבות. בדומה לפרד, בעל 63 הכרומוזומים, שהוא תוצר הכלאה בין סוסה (64 כרומוזומים) לחמור (62 כרומוזומים).
בשנת 1977 הוכיח החוקר ג'יי מייקל בדפורד שתאי זרע אדם עוברים את קליפת הביצית של גיבון (Hylobates lar) הן במבחנה (in vitro) והן בגוף (in vivo); לעומת זאת, זרע אנושי אפילו לא נצמד לביצית של פרימטים שאינם קופי אדם כדוגמת בבונים או קופי רזוס. נראה אפוא שבהומינידיים, המשפחה שאליה משתייך השימפנזה, תא הזרע תואם לביצית. על אף זאת, לא הוכח שזיווג כזה עשוי להניב היריון.
עדויות גנטיות

בעקבות מחקר גנטי השוואתי של אדם ושימפנזים, הועלתה השערה כי חילופי גנים בין אבות האדם ואבות השימפנזה נמשכו כ-1.2 מיליון שנה לאחר הפיצול בין המינים שחל לפני כ-7 מיליון שנים. הדמיון בין כרומוזומי X מצביע על פיצול מאוחר יותר מזה המחושב לפי קצב הצטברות השינויים בחלקים אחרים של הגנום ועל פי ממצאי מאובנים. צאצאים זכרים של הכלאות מעין אלו היו ככל הנראה עקרים אך הנקבות פוריות.
ניסוייו של איליה איוואנוביץ' איוואנוב

בשנים 1924–1930 ניסה החוקר הרוסי איליה איוואנוב, שפיתח את טכניקת ההזרעה המלאכותית בסוסים, לזווג בין אדם לשימפנזה, אך לא הגיע לתוצאות ממשיות. איוואנוב הציג את רעיון השימוש בהזרעה מלאכותית לקבלת בן-כלאיים בין אדם לקוף כבר בקונגרס העולמי לזואולוגיה בשנת 1910. בשנת 1924 הצליח להשיג שלוש נקבות שימפנזה פוריות אותן ניסה, ללא הצלחה, לעבר בזרע אנושי. ניסויים אלו, במימון הממשלה הסובייטית, נערכו בשלוחה של מכון פסטר בגינאה הצרפתית. איוואנוב השתמש בזרע של גברים מקומיים מתוך הנחה שאפריקנים קרובים יותר גנטית לשימפנזים מאירופאים. בעקבות הכישלון באפריקה, הוא חזר למכון מחקר בגאורגיה עם 20 שימפנזים. שם, בשנת 1927, ערך ניסוי בעזרת חמש מתנדבות אנושיות לניסוי הזרעה בזרע שימפנזה ואחר כך בזרע אורנגאוטן אך כשל גם בכך. בשנת 1930 נאסר ונשלח לגלות בקזחסטן, שם עבד כווטרינר עד מותו בשנת 1932.
הערות שוליים

↑  J. M. Bedford; Sperm/egg interaction: The specificity of human spermatozoa; The Anatomical Record, 1977 Volume 188 Issue 4, Pages 477 - 487
↑  Two Splits Between Human and Chimp Lines Suggested
↑  יש הטוענים כי סטלין תמך בניסויי איוואנוב מתוך שאיפה לייצר "גזע לוחמים" מתוצרי ההכלאה. מאמר ברוח זו: Stalin's half-man, half-ape super-warriors
↑  The Humanzee Project
↑  The man who tried to make human-ape hybrids
אברהם ליפשיץ

.
אברהם ליפשיץ
אברהם ליפשיץ (1871 – 21 ביולי 1938) היה מוותיקי המתיישבים בעיר תל אביב, ומחלוצי הספנות העברית.
ביוגרפיה

אברהם ליפשיץ נולד בעיר חרסון (רוסיה, כיום אוקראינה), בשנת 1871 לאביו דוד ליפשיץ. קבל חנוך מסורתי וכללי. היה פעיל בתנועת "חובבי ציון" ובענייני צבור בעיר חרסון. ליפשיץ נשא לאשה את שרה רבקה בת שלמה חיינקו (נולדה בקחובקה, רוסיה, בשנת 1876. נפטרה בתל אביב, א' בחשוון תרצ"ו - 28 באוקטובר 1935). הוא עלה לארץ ישראל עם בני משפחתו בסוף שנת 1911 והיה מראשוני המתיישבים בעיר תל אביב. עסק במסחר ובנה את הבית הראשון בעל שלוש קומות בתל אביב (בפינת הרחובות ליליינבלום והרצל).
כשפרצה מלחמת העולם הראשונה תרם אברהם ליפשיץ דירה לייסוד "מטבח עם", שבו חולק אוכל חם לנצרכים תמורת סכום פעוט. אשתו והוא הקדישו למפעל זה זמן ומאמץ ועבדו ב"מטבח העם" עם מתנדבים אחרים. השתתף בכל הפעולות הצבוריות בעיר. בביתו מצאו מחסה רבים שנרדפו על ידי הטורקים במלחמה העולמית הראשונה. בתור נתין רוסי, סירב בימי הגירוש לעזוב את הארץ, התעתמן, והשפיע גם על אחרים לעשות כמוהו.
בשנת 1919 רכש ליפשיץ, ביחד עם שני שותפים אחרים, את הספינה העברית הראשונה, החלוץ שעליה למדו בימים ההם את תורת הספנות. ראשי המוסדות של היישוב התעניינו ברכישת הספינה על מנת לפתח קו ספנות מסחרי, אבל העניין לא צלח, רכישת הספינה מבעליה המקוריים לא התממשה, ובשנת 1922 עלתה הספינה על שרטון ליד חוף תל אביב ומטען תפוחי הזהב שהיה בה התפזר על החוף.
אברהם ליפשיץ נפטר בתל אביב, בכ"ב בתמוז תרצ"ח (21 ביולי 1938).
צאצאיו: יהושע (שהיה מהנדס בצרפת ומפעילי המחתרת הצרפתית במלחמת העולם השנייה), צבי לי, חיים, מלכה-מרוסיה (אשת יצחק הוז), בנימין, ורחל (אשת ישעיהו בן-דוד). נכדו הוא איש התיאטרון פרופ' אברהם עוז. בן נינו הוא השחקן תום אבני.
ראו גם

החלוץ, הספינה העברית הראשונה (1920)
לקריאה נוספת

דוד תדהר (עורך), "אברהם ליפשיץ", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ו (1955), עמ' 2580
אגן הגאות

| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  East and West Potomac Parks Historic District 
 סוג:  מאגר מים 
 מידות
 שטח:  107 אקר
 מידע נוסף
 נהר מזין:  פוטומק 
 מקור לנהר:  תעלת וושינגטון 
 מדינות באגן הניקוז:  ארצות הברית 
 קואורדינטות:  38°53′03″N 77°02′21″W﻿ / ﻿38.884166666667°N 77.039166666667°W﻿ / 38.884166666667; -77.039166666667
  (למפת וושינגטון די. סי. מוגדלת) אגן הגאות(למפת וושינגטון די. סי. רגילה) אגן הגאות
 
עצי דובדבן על גדת אגן הגאות. ברקע נראית אנדרטת וושינגטון
אגן הגאות (באנגלית: Tidal Basin) הוא מאגר מים מלאכותי, השוכן בדרום-מזרח וושינגטון, בירת ארצות הברית. המאגר, המיועד לניקוז עודפי מים מנהר הפוטומק בעת הגאות, משמש גם אחד מאתרי הנוי והתיירות המרכזיים של העיר.
גאוגרפיה

האגן, שצורתו הכללית היא כשל מעוין ועומקו כ-3 מטרים, משתרע על פני שטח של כ-433 דונם בפארק הפוטומק המערבי, מדרום למחציתה המערבית של שדרת המול. הקמתו נהגתה בשנות ה-80 של המאה ה-19. מערכת של שערי מים מחברת אותו במערבו לנהר הפוטומק ובדרומו לתעלת וושינגטון. בעת גאות בנהר נפתחים השערים בין האגן לנהר, ומים זורמים אליו מן הנהר. באותה עת נסגרים השערים מן האגן אל תעלת וושינגטון. לאחר שמסתיימת הגאות בנהר נסגרים השערים בינו לבין האגן, והשערים מהאגן אל התעלה נפתחים על מנת להזרים את המים ממנו אליה. חיל ההנדסה של צבא ארצות הברית מתחזק את מערכות השערים.
על גדות האגן ניצבות אחדות מן האנדרטאות הידועות של וושינגטון: אנדרטת ג'פרסון, אנדרטת רוזוולט, אנדרטת מרטין לותר קינג וכן אנדרטת ג'ורג' מייסון.
כמו כן, על גדות האגן ובסביבתו נטועים אלפי עצי דובדבן יפניים, שניתנו במתנה לוושינגטון מאת העיר טוקיו שביפן בשנת 1912 והפכו לחלק קבוע מנוף העיר. לציון מתנה זו נערך בוושינגטון בכל אביב מאז 1935, למעט בשנים 1942–1946 בעקבות מלחמת העולם השנייה, פסטיבל פריחת הדובדבן הלאומי (National Cherry Blossom Festival).
אגן הקונגו

מפה של אגן הקונגו
אפיק של נהר הקונגו ביערות ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו.
פילים בקרחת יער בקונגו.
אגן הקונגו שבמערב אפריקה, הוא השני בגודלו מיערות הגשם בעולם, לאחר אמזוניה, ושטחו 3.7 מיליון קמ"ר רבועים. הוא מצוי במרכז ומערב אפריקה, לאורך קו המשווה האפריקני. היער מצוי בסמוך לנהר הקונגו הארוך החוצה אותו באפיקיו.
האגן מתחיל מאזור השבר הסורי אפריקני ומדרים עד לאנגולה ולזמביה. את היער חוצה נהר הקונגו העצום וכן הנהרות הקטנים יותר: נהר אוילה (אנ'), נהר אובנגי (אנ') ונהר צ'מבסי (אנ'). הנהרות נשפכים לים באזור מפרץ גינאה, המהווה את הגבול המערבי של היער ונגמר ביובלים שוטפים.
באגן ישנו יער גשם טרופי משגשג וכן ביצות גדולות ויובלי נהרות. האקלים הוא טרופי-משווני וישנה לחות גבוהה. ישנם כמה שבטים החיים ביער לרבות שבטי הבנטו והפיגמים האפריקנים (Congo Pygmies). שבטים אלה ייסדו את ממלכת קונגו ששרדה עד למלחמת העולם הראשונה, אז הבלגים, צרפתים וכעבור זמן גם הפורטוגזים הקימו בה שליטה קולוניוציונית במהלך המאה ה-19. לאחר מכן האזור התפרק למספר מדינות שהבולטות שבהם הם הרפובליקה של קונגו (ששטחה 342,000 קמ"ר) והרפובליקה הדמוקרטית של קונגו (ששטחה 2,344,858 קמ"ר).
כיום האזור מחולק למדינות הבאות:
אנגולה
בורונדי
קמרון
הרפובליקה המרכז אפריקאית
הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
הרפובליקה של קונגו
רואנדה
דרום סודאן (לשעבר סודאן)
טנזניה
זמביה
חיות וצמחים ביער

ביערות קונגו ישנה צמחייה טרופית עם עצים שונים בעלי גזעים עבים כמו הפיקוס וכן ישנם מספר דקלים וכן צמחים נמוכים יותר. באזורים שונים ישנן קרחות יער אליהן הולכים רבים מהמינים הגדולים ביער. ביערות ישנם פילי יערות, גורילות, שימפנזות, נמרים, תנינים כמו תנין היאור, תנין צר-חרטום והתנין הגמדי שהוא הקטן בתנינאים. ישנם גם עטלפי פרי ענקיים המקימים מושבות בביצות ומחפשים פירות שונים, עיטם קולני, אנומלוריים, סנאיים, חיפושית גוליית ועוד חרקים רבים כמו פשפשים, חגביים, פרפרים, עכבישי פרווניתיים גדולים, דינופידיים, חילזון אפריקאי טיגריסי, מרבי רגליים, נדלים, קלאוניים שונים, פנינייה מצויצת, פיטיים, רחבי-מקור, טנרק לוטרה ענק, שפן עצים, טוראקיים, עיט קסיני, נץ ארך-זנב, נץ שחור,ינשופיים, הליוטאיים,בברים אפריקנים,חטפיות פיה,סארוטרוניים ,אריצרוצרסיים,ניקטוריים,ארטרולפתיים, הרפליים,פרינוברצ'יים,מיקרוהיליים, דרבן עב-זנב אפריקני, היפרוליים, חדף משוריין, ארכף משובץ, פנגולין עצים, פנגולין ענק, קופי קולובוס וגנון וכן גלגויים, פוטו מצוי, פיתון מלכותי, פיתון סלעים אפריקני, חנק קלברי, עין-חתול חצי-טבעתי, תולעניים,אפרור אפריקני, עיט כתר, טווס קונגו, וליד הביצות עופות מים שונים. מבין הפרסתנים בולטים המינים:חזיר הסבך וחזיר נהרות, קובוס המים וקובוס המשקפיים, מינים רבים של צביונים, קרוב משפחתו הנדיר של הג'ירף - אוקאפי, בונגו, קודו הביצות, איילון המים, אנטילופת בייטס, חזיר יער ענק ותת-מין של תאו אפריקני - תאו היער.
ביערות ישנם מעט טורפים כמו אריות וצבועים, אך ישנם גם נמרים, לוטרה חסרת-טופר קונגולזית, חתול זהוב אפריקני, גחניים, נחשי ממבה,קוברה וביטיס וכן תנינים ודגי ענק בביצות.
אדונם של חיילי הצעצוע

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  איאן לורנס
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  רומן 
 נושא:  מלחמת העולם הראשונה 
 מקום התרחשות:  אירופה
 תקופת התרחשות:  מלחמת העולם הראשונה
 הוצאה
 הוצאה:  דלקורטה פרס
 תאריך הוצאה:  אוקטובר 2001
 מספר עמודים:  255
 
אדונם של חיילי הצעצוע הוא סיפור מאת הסופר הקנדי איאן לורנס המתרחש באנגליה במהלך השנה הראשונה של מלחמת העולם הראשונה. הספר פורסם לראשונה באוקטובר 2001 על ידי הוצאת "דלקורטה פרס", ולאחר מכן הודפס מחדש במאי 2003 על ידי הוצעת דל לאורל-ליף, חותם של חטיבה של רנדום האוס. הספר הפך לרב מכר, ונכלל ב- רשימות קריאה נדרשות של בתי ספר תיכוניים אמריקאים רבים.
תקציר עלילה

החלק בסיפור המתרחש באנגליה אליו התגייס אביו של ג'וני מסופר בעיקר באמצעות מכתבים שנשלחים חזרה הביתה למשפחתו. באמצעות המכתבים ניתן לומר כי הסיפור מ-25 בנובמבר עד 26 בדצמבר 1914. בתחילת הספר ג'וני ומשפחתו גרים בלונדון, אולם ג'וני נשלח לגור עם דודתו איבי בעיירה קליף זמן קצר לאחר שאביו מתגייס. אמו עוברת לעיר וולוויץ', גם שולחת מכתבים לג'וני בכל פרק, כדי לעזור לתמוך במלחמה על ידי קבלת עבודה בייצור נשק במפעל.
נושא מרכזי של הספר הוא חוסר התכלית וחוסר ההיגיון של מלחמה. לאחר שהגיבור, ג'וני בריגס, לא מגיע לבית הספר למשך יומיים כדי שיהיה לו יותר זמן לבנות את הגיא פוקס שלו, הוא נאלץ לבלות כל רביעי ושבת אחר הצהריים בבית המורה שלו. שם, המורה שלו, מר טאטל, מלמד אותו ספרות, בעיקר "האיליאדה". אירועי מלחמת העולם הראשונה מאוד דומים לאירועים של הומרוס.
בתחילת הספר מציקים לג'וני, אבל כששרה רוצה להתחבר עמו, הוא כפוי תודה לחלוטין ואומר "חברה היא כמו לא חבר בכלל". זו הסיבה שהוא עוזב את בית הספר. כשהיא מצילה אותו בכך שרצו להשליך אותו לאש הוא מתחיל לראות בה חברה.
בתחילת הסיפור, אבא של ג'וני מתוסכל מכך שחסר לו חצי סנטימטר של גובה הנדרש כדי להתגייס. לאחר הורדת הגובה הנדרש, הוא מצטרף למלחמה ומועבר לאחר מכן לקו החזית. ככל שהמלחמה נמשכת, היא גובה מחיר מבריאותו, מבנה גופו ונפשו של אביו של ג'וני. אביו של ג'וני שולח לבנו חייל מגולף ומצויר בכל מכתב מכתב, אך יצירותיו נראות יותר ויותר גרועות לאורך הספר. זה בא לידי ביטוי בדגם של עצמו שהוא שלח: הצבע החום של בגדיו הופך לירוק עם בוץ, החיוך הרחב על פניו דוהה להבעה עגומה וסדק יורד על החזה שלו.
הספר מגיע לסיומו כאשר ג'וני מפסיק לשחק עם חיילי מפצח האגוזים שלו, ומפגיש אותם לקראת הפסקת חג המולד של 1914. המלחמה נמשכת ללא התערבותו של ג'וני, ואביו חוזר ארבע שנים מאוחר יותר ב-1918. אמו של ג'וני מתה מהרעלת גופרית ב-1923, מה שמוכיח שכמה מהקורבנות האמיצים ביותר של מלחמת העולם הראשונה הגיעו לא מהקו הקדמי, אלא מכוח העבודה בבית.
דמויות

ג'וני בריגס: הגיבור והדובר של הסיפור, שחושב שהקרבות של מלחמת העולם הראשונה משקפים את אלו שהוא משחזר עם חיילי מפצח האגוזים שלו.
גברת בריגס: אמו של הגיבור, שעוברת לוולוויץ' כדי לעבוד בנשקייה
ג'יימס בריגס: אביו של ג'וני, יצרן צעצועים עליז ודי חכם, ששולח לבנו חיילי עץ שהוא מגלף ומצייר בשוחות
דודה איבי: לאחר שאביו של ג'וני מתגייס, אמו שולחת אותו לגור עם דודתו, אישה בודדה אכפתית וצעקנית.
הוברט טאטל: המורה של ג'וני, איש אינטליגנטי, מוסרי שמאיים לעזוב את קליף לאחר שהוורדים שלו יושמדו אם מישהו לא יתוודע שהשמיד אותם.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 892150470085104330008   WorldCat (עם VIAF): 892150470085104330008
Visiting Hours

| --- | --- |

 סינגל שיווקי בביצוע אד שירן
 מתוך האלבום =
 יצא לאור:  19 באוגוסט 2021
 סוגה:  בלדה 
 שפה:  אנגלית
 אורך:  3:34
 חברת תקליטים:  אסילום • אטלנטיק
 כתיבה:  כותבים שונים
 הפקה:  אד שירן, ג'וני מקדייד
 
Visiting Hours (בעברית: שעות ביקור) הוא סינגל שיווקי שהוקלט על ידי הזמר האנגלי אד שירן. השיר יצא לאור ב-19 באוגוסט 2021, על ידי חברת התקליטים אסילום רקורדס, כסינגל שיווקי הראשון מתוך אלבום אולפן =.
רקע והוצאה

ב-2 במרץ 2021, נפטר מקדם המוזיקה האוסטרלי מייקל גודינסקי בשנתו בגיל 68. שירן ביצע לראשונה את "Visiting Hours" בהלווייתו של גודינסקי ב-24 במרץ 2021 כמחווה לו באוסטרליה. גם חבריו הקרובים של גודינסקי וחבריו המוזיקאים, קיילי מינוג וג'ימי בארנס, סיפקו לשיר קולות רקע. שירן סיים את השיר במהלך ששהה בבידוד כשבועיים בביתו בעקבות החלטתו לנסוע לאוסטרליה הלווייתו של גודינסקי. ב-19 באוגוסט 2021, הוציאה שירן את השיר כסינגל לקידום מכירות והכריזה על האלבום. סרטון הופעה חיה, שצולם בכנסיית סנט סטפן בהמפסטד, לונדון, יצא גם הוא עם השיר. שירן הצהיר כי הוא "סיים את כתיבת השיר הזה ועבר צער ראוי בפעם הראשונה, ומבחינתי הוא אחד השירים החשובים ביותר באלבום האולפן שלי =.
מילים

"Visiting Hours", הוא שיר המוקדש למייקל גודינסקי, אשר מוכר בתור מקדם המוזיקה אוסטרלי. בפסוק הראשון, שירן פונה לבתו ולאשתו, בתו של צ'רי סיבורן, ליירה אנטארקטיקה סיבורן שירן, ומאחלת שגודינסקי היה זוכה לפגוש אותה: "הלוואי שלגן עדן יהיו שעות ביקור / כדי שאוכל פשוט להופיע ולראות תביא את החדשות / שהיא מזדקנת והלוואי שפגשת אותה / הדברים שהיא תלמד ממני, קיבלתי את כולם ממך".
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 21 |  |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 28 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 3 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 68 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 8 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 75 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 46 |  |
|  דנמרק | היטליסטן | 16 |  |
|  דרום אפריקה | אנטרטיינמנט מוניטורינג אפריקה | 26 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 52 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 5 |  |
|  ליטא | AGATA | 44 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 9 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 11 |  |
|  סינגפור | RIAS | 24 |  |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 33 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 86 |  |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 51 |  |
|  צרפת | SNEP | 169 |  |
|  קוריאה הדרומית | סירקל צ'ארט | 183 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 31 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 16 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 8 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 19 באוגוסט 2021 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | אסיילום רקורדס |  |
אווד

אווד (באנגלית: Awadh, אוודית והינדית: अवध, אורדו: اودھ) היא מדינה היסטורית והיום מחוז במדינת אוטר פרדש בצפון הודו. אווד נוסדה בתור מחוז של האימפריה המוגולית בשנת 1722 אשר בראשו עומד נוואב.
ב-1856 העבירה חברת הודו המזרחית הבריטית את כוחותיה לפאתי העיר לאקנאו שהייתה בירת אווד. על פי פירוש שנתנה החברה ל"דוקטרינת הפקיעה" של לורד דלהאוז, על-פיה כל נסיכות או שטח וסאלי שבהשפעת הבריטים, אשר לאחר מות שליט נותרת ללא שליט חוקי או יורש ישיר, עוברת לשלטון ישיר של הבריטים, הדיחו אנשי חברת הודו המזרחית את השליט האחרון, וג'יד עלי שאה (הפזרן) והכפיפו את המדינה והעיר תחת שלטון בריטי. השליט הראשון מטעמה היה סר הנרי מונטגומרי לורנס. פעולתו הראשונה של לורנס הייתה לכלוא את השליט האחרון, וג'יד עלי שאה (הפזרן) ואת תומכיו בכלא-ארמון בקלקוטה.
סיפוח זה של מדינת אוואד ובראשה לאקנאו, והאבטלה בקרב חיילי הנסיכות, היו אחד מגורמי התסיסה שהביאו שנה מאוחר לכן למרד ההודי הגדול של 1857.
תחת השלטון הבריטי, אזור אווד נחשב לחלק מ-'המחוזות המאוחדים של אגרה ואווד' וכך נשאר עד לעצמאותה של הודו בשנת 1947.
אווד השתמר לאורך ההיסטוריה בתור אזור תרבותי וחברתי ייחודי, אשר בין השפות מדוברת בו גם השפה אוודית, הייחודית לאזור זה. אווד נחשבת גם למרכז תרבות הגנגה-ג'מוני טהזיב, תרבות המשלבת את הדתות ההודיות ביניהם ההינדואיזם יחד עם האסלאם.
הערות שוליים

↑  מתוך מפקד האוכלוסין של אוטר פרדש.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4277882-7  LCCN: n2012057976  NKC: ge1008981  VIAF: 265166541   WorldCat (עם VIAF): 265166541 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של הודו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אברהם לייבוביץ

אברהם לייבוביץ
אברהם "לאבאן" לייבוביץ - (1917 קרקוב - 28 באפריל 1943 קרקוב, פולין) חבר תנועת דרור פרייהייט. מלוחמי אי"ל וממנהיגי תנועת "החלוץ הלוחם" בתקופת מרד גטו קרקוב.
קורות חיים

לייבוביץ נולד ב-1917 בקרקוב למשפחה שומרת מסורת. על אף החינוך המסורתי נמשך לייבוביץ לספורט והיה פעיל בקבוצת כדורגל ובמועדון ספורט בעיר. מכיוון שאביו נפטר בגיל צעיר נאלץ לעזוב את לימודיו ולעזור במאפיה המשפחתית. בימי נעוריו הצטרף לתנועת הנוער דרור פרייהייט וב-1933 יצא להכשרה חלוצית בעיר כשנוב. ב-1936 היה ממובילי ארגון ההגנה העצמית היהודית כנגד עליית האנטישמיות. ב-1938 הגיע לוורשה על מנת להשתתף בסמינר תנועה דרור.
ב-1939 גויס לייבוביץ לצבא הפולני והגיע ללבוב. לאחר התפרקות הצבא הפולני נשאר בלבוב וסייע לחברי התנועה לעבור את הגבול מזרחה לכוון רומניה. בהמשך חזר לוורשה לעזור למשפחתו ובמקביל המשיך לסייע לחברי התנועה בבריחתם מזרחה (פעילות שנפסקה עם פלישת הגרמנים לרוסיה). במקביל הצטרף לארגון היהודי הלוחם. ב-20 ביוני 1942 הגיע לוורשה להתייעצות, נפל בידי המשטרה הפולנית ונאסר בכלא בגאנשובקה משם שוחרר ב-22 ביוני 1942 לאחר מאמצים רבים של חבריו. נשלח על ידי אי"ל לקרקוב, לעזור בארגון המרד בעיר. היה בין מנהיגי מחתרת "החלוץ הלוחם" שהורכבה מאנשים מכל תנועות הנוער בעיר בהובלת תנועת הנוער עקיבא. המחתרת מנתה כ-100 חברים כשבראשה עמדו 4 אנשים:
אהרון (דולק) ליבסקינד מתנועת "עקיבא" – המפקד.
אברהם (לאבאן) לייבוביץ מתנועת "דרור" – גזבר ובהמשך קצין מבצעים.
שמשון (שימק) דרנגר מתנועת "עקיבא" - מנהל "המשרד הטכני" (הכנת תעודות מזויפות) ועורך הביטאון המחתרתי.
מלאכי (מאניק) אייזנשטיין מתנועת " הסתדרות הנוער החלוצי"
ב-1942 ביצעה המחתרת מספר פעולות קטנות נגד הגרמנים שלא מנעו את המשך שילוח יהודי העיר להשמדה ולכן הוחלט שנדרשות פעולות יותר משמעותיות. באוקטובר 1942 התאחדה מחתרת "החלוץ הלוחם" עם המחתרת השנייה שפעלה בעיר (מחתרת "איסקרא" של תנועת דרור) והוקמה מפקדה משותפת שכללה את:
אהרון ליבסקינד מ"החלוץ הלוחם"
אברהם לייבוביץ מ"החלוץ הלוחם"
שמשון דרנגר מה"החלוץ הלוחם"
צבי (השק) באומינגר מ"איסקרא"
ברוך (בנק) הלברייך מ"איסקרא"
גולה מירה מ"איסקרא".
שיאה של פעילות המחתרת המאוחדת היה ב-22 בדצמבר 1942 אז הכתה המחתרת במספר מקומות רב בעיר כשהפעולה הידועה ביותר הייתה ההתקפה על "קפה ציגנריה" שם נפגעו מספר רב של גרמנים. הגרמנים פעלו באופן מיידי (כנראה בעקבות הלשנה) ולכדו מספר גדול מהמשתתפים בפעולה שהסתתרו ב"בונקר" שברחוב סקבינסקה. 
ב-23 בדצמבר 1942 הגיעו לייבוביץ ואנטק צוקרמן לאותו ה"בונקר" ונפלו למארב הגסטאפו. צוקרמן נפצע אך הצליח להתחמק והגיע פצוע בחזרה לוורשה בעוד שלייבוביץ, שנכנס ראשון, נלכד ונשלח לכלא מונטלופיך. לייבוביץ ישב בכלא עד 28 באפריל 1943 ואז נשלח למחנה פלאשוב. בהיותו בדרך ניסה לברוח ונורה למוות. בכיסו נמצא פתק עליו כתוב: "אברהם לייבוביץ, אני יהודי!".
כשנתפס לייבוביץ נמצאו בניירותיו כתובתו ברחוב ז'ולאבסקי 5, שהייתה גם כתובת המפקדה. ב-24 בדצמבר 1942 הגיעו לשם אנשי הגסטאפו הרגו, לאחר קרב, שניים ממנהיגי המחתרת (אהרון ליבסקינד ואידק טננבוים)
על פעילותו המלחמתית נגד הנאצים העניקה לו ממשלת פולין, לאחר המלחמה, את העיטור הצבאי הגבוה "ויריטוטי מיליטרי".
ראו גם

מרד גטו קרקוב
לקריאה נוספת

יחזקאל רבן, אהרן פריברג דעו, אני יהודי - חייו ומותו של אברהם לייבוביץ (לאבאן) ממפקדי גיטו קראקוב, הוצאת בית לוחמי הגטאות ו"הקיבוץ המאוחד", 1985
Viva Forever

"Viva Forever" (בעברית: "לחיות לנצח") הוא סינגל שהוקלט על ידי להקת הבנות הבריטית ספייס גירלז, מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, Spiceworld. השיר יצא לאור ב-20 ביולי 1998, כסינגל הרביעי והאחרון מתוך האלבום.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי חברות הלהקה, ביחד עם מתיו רו וביפקו והופק על ידי מתיו רו וביפקו גם כן. השיר זכה להצלחה רבה בבריטניה, תוך שדורג שם כשיר ה-13 המצליח ביותר במדינה בשנת 1998, וזאת בנוסף לכך שאיגוד תעשיית ההקלטות הבריטי העניק לו את תואר הפלטינה, על מכירות של למעלה מ-740,000 עותקים.
כמה שנים לאחר צאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שצבר שם למעלה מ-25 מיליון השמעות.
וידאו קליפ

את הווידאו קליפ של השיר, צילמו בצורת של סטופ מושן, בו ניתן לראות את חברות הלהקה (כולל ג'רי האליוול), כפיות. הקליפ בוים על ידי הבמאי זוכה פרס האוסקר סטיב בוקס. הקליפ הועלה לערוץ היוטיוב של להקת הבנות ב-12 במרץ 2009.
נכון לאפריל 2020 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-42 מיליון צפיות.