stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יום עסקים
בישראל > שבתות וחגים

ערבי חג בהם סיום יום העסקים הוא עד השעה 14:00 הם: ערב ראש השנה, ערב ראשון של סוכות, ערב שמיני עצרת של סוכות, ערב ראשון של פסח, ערב שביעי של פסח, ערב יום העצמאות, וערב חג השבועות.
ימים שאינם ימי עסקים בנקאיים הם: שבת, ימי שבתון, שני ימי ראש השנה, ערב יום כיפור ויום כיפור, ראשון ושמיני עצרת של סוכות, פורים, ראשון ושביעי של פסח, יום העצמאות, חג השבועות ותשעה באב.
הערות שוליים

↑  יום עסקים בתאגידים בנקאיים, תקציר, למידע נוסף בנושא יש לעיין בהוראת ניהול בנקאי תקין 402: יום עסקים בתאגידים בנקאיים
↑  תמר ברזילי, הארכת יום העסקים בבנקים - מה המשמעות?, באתר ynet, 3 בפברואר 2006
↑  הגדרת יום עסקים באתר בנק לאומי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4231212-7
טרורו (קנדה)

| --- | --- |
 מדינה:  קנדה קנדה
 פרובינציה:  נובה סקוטיה נובה סקוטיה
 תאריך ייסוד:  1759 
 על שם:  טרורו 
 שטח:  37.63 קמ"ר
 גובה:  19 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  12,261 (2016)
 קואורדינטות:  45°21′53″N 63°16′48″W﻿ / ﻿45.364722222222°N 63.28°W﻿ / 45.364722222222; -63.28 
 אזור זמן:  UTC -4
 https://www.truro.ca/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קנדה מוגדלת) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי טרורו(למפת קנדה רגילה) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי טרורו(למפת נובה סקוטיה רגילה) הליפקס סידני ירמות' לוננבורג אי הנסיך אדוארד ניו ברנזוויק מפרץ סנט לורנס האוקיינוס האטלנטיטרורו(למפת נובה סקוטיה מוגדלת) הליפקס סידני ירמות' לוננבורג אי הנסיך אדוארד ניו ברנזוויק מפרץ סנט לורנס האוקיינוס האטלנטיטרורו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
טרורו (באנגלית: Truro) היא עיירה במרכזה פרובינציית נובה סקוטיה שבקנדה. בטרורו נמצאים מוסדות הניהול המוניציפליים של מחוז קולצ'סטר, והיא ממקומת על גדותיו הדרומיים שלנהר סלמון. טרורו נחשבת כ"טבורה של נובה סקוטיה" עקב מיקומה בפרשת דרכים מרכזית של קווי הרכבות מהליפקס למונטריאול ומטרורו לסידני.
עוד בשנות ה-20 של המאה ה-18 נוסד כפר קטן באזור של מרכז העיר טרורו של היום. עם השנים היישוב התפתח לעיירה, וב-1761 התיישבו באזור פרסביטריאנים ממוצא אלסטר-סקוטי, שהגיעו לאזור מאירלנד דרך ניו אינגלנד. השם "טרורו" ניתן לעיירה על שמה של העיר "טרורו בריטניה)" במחוז קורנוול שבאנגליה.
בטרורו שורר מזג אקלים יבשתי. מזג האוויר החם ביותר שתועד בטרורו היה 35.6 מעלות צלזיוס ב-19 באוגוסט 1944. מזג האוויר הקר ביותר תועד ב-22 בינואר 1934 ועמד על -38.3 מעלות צלזיוס.
דמוגרפיה

אוכלוסיית העיירה עלתה ברציפות בין 1871 ל־1971. עד שנת 2001 איבדה העיירה קרוב ל־2,000 תושבים, אך מאז אוכלוסייתה עלתה במעל ל־1,500 תושבים.

להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ביישוב:
יבגני נאייר

| --- | --- |

יבגני נאייר בשנת 2008
 לידה:  22 ביוני 1977 (בן 47) מוסקבה, ברה"מ 
 הישג בולט:  אלוף אירופה לשנת 2015
 הדרגה הגבוהה ביותר:  רב אמן
 מד כושר מרבי:  2707 (אוגוסט 2017)
 מד כושר נוכחי:  2637 ‏(אוקטובר 2024)
 מדינה:  רוסיה
 
יבגני נאייר (ברוסית: Наер, Евгений Юрьевич; נולד ב-22 ביוני 1977) הוא שחמטאי יהודי-רוסי, בדרגת רב אמן.
נכון ליוני 2019, מדורג במקום ה-63 בעולם וה-15 ברוסיה לפי מד כושר.
ביוגרפיה

נאייר נולד במוסקבה, רוסיה והחל לשחק שחמט בגיל חמש עם אביו. בשנת 1997 הוא השתתף באליפות העולם בשחמט לנוער עד גיל 20 וסיים במקום השביעי (ניצח טל שקד).
בשנת 2002 הוא זכה באליפות ארצות הברית הפתוחה (ביחד עם גנדי זייצ'יק).
בשנת 2015 זכה באליפות אירופה בשחמט ליחידים, שהתקיימה בירושלים, לאחר שצבר 8 וחצי נקודות מתוך 11 אפשריות.
בשנת 2017 שיחק בליגה הלאומית בישראל.
מבחר תחרויות בהן השתתף

המכביה ה-17 ב-2005
המכביה ה-19 ב-2013
אליפות אירופה בשחמט 2015
גביע העולם בשחמט 2017
הערות שוליים

↑  European Championship (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טרומאה

| --- | --- |

הר טרומאה
 מידע כללי
 סוג הר:  הר געש שכבתי
 גובה:  1,041 מטרים
 מדינה:  יפן 
 מיקום:  הוקאידו, יפן
 רכס הרים:  הרצועה הגעשית של נאסו (Nasu Volcanic Zone)
 מספר הר געש:  =0805-04 (מספר ישן) או 285040 (מספר חדש)
 התפרצות אחרונה:  1981
 מסלול ההעפלה הקל:  מסלול רגלי מסומן
 קואורדינטות:  42°41′26″N 141°22′33″E﻿ / ﻿42.690511°N 141.37579°E﻿ / 42.690511; 141.37579
  (למפת יפן מוגדלת) טוקיו אוסקה סאפורו סנדאי ניאיגטה פוקואוקה נהה ד. קו.  צ. קו.  סין רוסיה ים יפן האוקיינוס השקט טרומאה(למפת יפן רגילה) טוקיו אוסקה סאפורו סנדאי ניאיגטה פוקואוקה נהה ד. קו.  צ. קו.  סין רוסיה ים יפן האוקיינוס השקט טרומאה(למפת הוקאידו רגילה) סאפורו אסהיקאווה הקודאטה קושירו טומקומאי אאומורי האיים הקורי.  מצר צוגרו ים יפן ים אוחוצקטרומאה(למפת הוקאידו מוגדלת) סאפורו אסהיקאווה הקודאטה קושירו טומקומאי אאומורי האיים הקורי.  מצר צוגרו ים יפן ים אוחוצקטרומאה
 
התפרצות הר טרומאה ב-1909
הר טרומאה (ביפנית: 樽前山 – "טרומאה-זן") הוא הר געש שכבתי אנדזיטי פעיל באי בדרום מערב האי הוקאידו ביפן. גובה ההר 1,041 מטרים והוא חלק מהפארק הלאומי שיקוצו-טויה (支笏洞爺国立公園) ובקרבה לערים טומאקומאי וצ'יטוסה שמהם ניתן לראותו בבירור.
תיאור

הר הגעש טרומאה הוא חלק מקלדרה גדולה הקרויה קלדרת שיקוצו (支笏カルデラ) שממדיה הם 13 X ‏ 15 קילומטרים, שמי אגם שיקוצו ממלאים את מרבית שטחה. הקלדרה נוצרה בהתפרצות געשית גדולה בתקופת הרביעון לפני 34,000 עד 31,000 שנים. ההר שוכן על השוליים הדרום מזרחיים של הקלדרה וצפונה לו בתוך הקלדרה יש שני הר געש רדומים. הר פופפושי (風不死) במרחק כ-3.5 קילומטרים ממנו והר אניווה (恵庭) מהצד השני של הקלדרה. בעוד שאין רישומים על התפרצויות שמקורם בהר פופפושי והרישומים על הר אניווה מספרים על התפרצויות מינוריות, שהאחרונה בהן הייתה במאה ה-17, הר טרומאה היה המקור להתפרצויות הגדולות ביותר בתולדות הוקאידו בשנים 1667 ו-1739. בפסגת ההר יש קלדרה ברוחב של 1.5 קילומטרים שנוצרה בהתפרצויות אלו ובה כיפת לבה שטוחה שנוצרה בהתפרצות של 1909 וגדלה מאז. אל שולי הקלדרה מוביל שביל מסומן המגיע אל היגאשי-דאקה, הנקודה הגבוהה ביותר בשולי הקלדרה.
היסטוריה של התפרצויות

העדויות הגאולוגית מוכיחות כי זרמים פירוקלסטיים שמקורם בהר טרומאה, הגיעו עד לחוף האוקיינוס. ההתפרצויות הגדולות ביותר בהר התחוללו בשנים 1667 ו-1737 שהיו התפרצויות פליניאניות, מדד התפרצות געשית (VEI)‏ 5 והן אחראיות לצורתו הנוכחית של ההר, ובשנת 1909 (מדד התפרצות 3). התפרצויות נוספות התרחשו בשנים 1921-1919‏, 1923‏, 1926‏, 1933‏, 1936‏, 1944‏, 1951‏, 1955-1953‏ ו-1978. ההתפרצות האחרונה, נכון ל-2013, הייתה התפרצות פריאטית בפברואר 1981.
מונומנט לאומי של הוקאידו

ההר הוכרז כ"רכוש תרבותי מוכרז של הוקאידו" (北海道指定文化財) והוא אתר פופולרי למטפסי הרים. הטיפוס עליו בשביל מסומן קל ואפשר לטייל לאורך כל שולי הקלדרה (הלוע).
למרגלות הר טרומאה בצידו הצפון-מערבי יש מערה מרשימה שקירותיה מכוסים באזוב (קוקה-נו-דומון).
הערות שוליים

↑  Mount Tarumae
↑  Shikotsu
1 2 3  Shikotsu
1 2 3  Mt. Tarumae (樽前山）
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 00640972  VIAF: 251799876   WorldCat (עם VIAF): 251799876
טרזד

| --- | --- |
טרזד (למעלה מימין בצבע כתום) עם הכוכבים אלטאיר (למעלה מרכז), אלשאין (למעלה שמאל) ואל-מיזאן (למטה ימין)
טרזד (למעלה מימין בצבע כתום) עם הכוכבים אלטאיר (למעלה מרכז), אלשאין (למעלה שמאל) ואל-מיזאן (למטה ימין)
  ‏ 
 מיקומו של טרזד בקבוצת הכוכבים נשר
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  נשר
 שמות נוספים:  γ בנשר, HD 186791
 סוג:  ענק כתום
 בהירות נראית:  2.72
 סיווג ספקטרלי:  K3 II
 עלייה ישרה:  19ʰ 46ᵐ 15.58ˢ מילי-שניות קשת בשנה
 נטייה:  ‏47.74″ ‏36′ ‏10°‏+ מילי-שניות קשת בשנה
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  2.69-
 מרחק:  395  שנות אור 121.11  פארסק
 רדיוס:  95 רדיוסי שמש
 מסה:  5-6 מסות שמש
 עוצמת הארה:  פי 1,000 מהשמש
 טמפרטורה:  4,100 K
 מהירות סיבוב:  17 קילומטר לשנייה
 מהירות רדיאלית:  −2.693±0.0005 קילומטר לשנייה
 היסט:  2.7415±0.7881 אלפיות של שניות קשת
 מתכתיות:  0.01 
 
טָרָזֶד או γ בנשר הוא הכוכב השני בבהירותו בקבוצת הכוכבים נשר עם בהירות נראית מדרגה 2.72. מקור שמו בפרסית: شاهین ترازو - "שאהין טאראזו", שפירושו מוט המאזניים והוא התייחס במקור לשלושת הכוכבים אלטאיר, טרזד ואלשאין (β בנשר, ששמו גם כן נגזר מאותו ביטוי) שיוצרים צורה של קו ישר שבפרס העתיקה נחשב לחלק מקבוצה שייצגה מאזניים.
תכונות

טרזד נמצא במרחק של קרוב ל-400 שנות אור, מסתו אינה ידועה במדויק ועל פי מודלים שונים המתייחסים לעוצמת הארתו ולספקטרום שלו, היא מוערכת ב-6-5 מסות שמש. קוטרו הזוויתי של טרזד ניתן למדידה ישירה והוא כ-7.25 אלפיות של שניית קשת, כך שבאמצעות המרחק ניתן לחשב את רדיוסו שעומד על כ-95 רדיוסי שמש - כמעט מחצית רדיוס המסלול של כדור הארץ סביב השמש. טמפרטורת פניו של טרזד היא כ-4,100 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 1,000 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך בשל הטמפרטורה הנמוכה ביחס לטמפרטורת השמש, חלק ניכר מקרינתו היא בתחום התת-אדום, וביחד איתה עוצמת הארתו הכוללת היא פי 2,500 מעוצמת ההארה של השמש. למרות שגילו מוערך בקצת למעלה מ-100 מיליון שנים, טרזד נמצא בשלב התפתחות מתקדם לאחר שאזל המימן שבליבתו והוא בשלב של היתוך הליום לפחמן תוך כדי התקררות והתנפחות. בסופו של דבר הוא צפוי להפוך לננס לבן.
הערות שוליים

1 2 3  SIMBAD: Tarazed
↑  H. M. Dyck, G. T. van Belle & R. R. Thompson: Radii and Effective Temperatures for K and M Giants and Supergiants. II., The Astronomical Journal, Vol. 116, Iss. 2, p. 984 (1998) נתון קוטר זוויתי באלפיות של שניות קשת, הועבר לרדיוסי שמש על ידי המרה לרדיאנים, הכפלה במרחק וחלוקה בפעמיים רדיוס השמש
1 2  M. M. Hohle, R. Neuhäuser & B. F. Schutz: Masses and luminosities of O and B type stars and red supergiants, Astronomische Nachrichten, Vol. 331, Iss. 4, p. 349 (2010)
↑  H. M. Dyck, G. T. van Belle & R. R. Thompson: Radii and Effective Temperatures for K and M Giants and Supergiants. II., The Astronomical Journal, Vol. 116, Iss. 2, p. 984 (1998)
יהודה לוי נחום

יהודה לוי נחום
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
יהודה לוי נחום (1915, צנעא - כ' באב ה'תשנ"ח, 12 באוגוסט 1998, חולון) היה חוקר ואספן ישראלי של כתבי יד תימניים. התפרסם בזכות הקמת "מפעל חשיפת גנזי תימן".
תולדות חייו

נולד בעיר צנעא שבתימן בשנת 1915, בן שלישי מתוך שמונה אחים ואחיות, ללוי בן סעיד נחום ולבדרה לבית מנזלי. למד בילדותו אצל ה"מורי", אך עקב קשיים כלכליים נאלץ להפסיק ללמוד ולעזור בפרנסת המשפחה. משפחתו עסקה בקצבות, אך הוא מכר דברי מתיקה וסדקית וחסך כסף על מנת לעלות לארץ ישראל. בשנת 1929, בהיותו בן ארבע עשרה, הסכימו הוריו שיעלה ארצה, ואביו אפילו קנה לו חמור למסע. המסע מצנעא לעדן נמשך כשבועיים ימים על גבי החמור בחסות משפחה מלווה. בהגיעו לעדן מכר את החמור כדי לממן את ההפלגה באוניה לפורט סעיד שבמצרים ומשם ברכבת ליפו. לאחר ימי הקליטה הראשונים נסע לירושלים, ולפרנסתו עבד ביום בשליחויות, ובערבים הצטרף לחבורות לומדי תורה. עקב המצב הכלכלי הקשה בירושלים, עבר לתל אביב ועבד למחייתו בתור מנקר. בשנת 1938 נשא לאישה את נעמי לבית ימיני (משפחת צורפים שעלתה ארצה בשנת 1896 לערך). לזוג נולדו שלושה ילדים. עם פרוץ מלחמת העצמאות גויס לשירות המדינה ועל כך קיבל את "אות הקוממיות". בעקבות מחלה ממושכת, אשר ממנה שרד, נדר נדר להקדיש את חייו להנצחת מורשת יהודי תימן. הקפיד לקרוא לעצמו "יודא" כל חייו. נפטר בכ' באב ה'תשנ"ח (12 באוגוסט 1998).
מפעל חשיפת גנזי תימן

בשנת 1942 ייסד את מפעל "חשיפת גנזי תימן", שמטרתו הייתה לחשוף כתבי יד תימניים ולהוציאם לאור. לצורך זה ביקש את הוריו בתימן לשלוח לו ספרים וכתבי יד. חלק מהמשלוחים נגנבו וחלקם אבדו בדרך. מלבד הספרים עצמם, גם הכריכות היו חשובות מאוד. בתוכן הוצפנו דפים עתיקים וכתבי יד שונים, שהיה צורך לגונזם. בעזרת שיטה מיוחדת שפיתח פירק כריכות אלו ודלה מהן חומר רב. המשיך לאסוף חיבורים שונים מידי העולים במחנות העולים ובישובים השונים. את מחקריו וחיבורים ממורשת תימן שהציל פרסם במשך יותר מחמישים שנה בהוצאה עצמית שהוציאה לאור תשעה ספרים. אלפי התעודות ומאות כתבי היד שאסף הם ממגוון תחומים, ובהם: מקרא ופירושיו, משנה ותלמוד, מדרש, הלכה, פיוט ושירה וכן תעודות היסטוריות המלמדות על תולדות יהודי תימן.
אוסף נחום הופקד בספריה הלאומית ב-18 בינואר 2024.
מספריו

מצפונות יהודי תימן, 1962.
חשיפת גנוזים מתימן, מפעל חשיפת גנזי תימן, 1971.
סדר מועד של המשנה : כתב־יד בנוסח תימן, עם פירוש הרמב״ם בערבית: יוצא לאור בידי יהודא לוי נחום ; דברי מבוא בידי שלמה מורג, מפעל חשיפת גנזי תימן בישראל, 1975.
מיצירות ספרותיות מתימן (ביחד עם יוסף טובי), חולון תשמ"א.
צהר לחשיפת גנזי תימן, הוצאת אפיקים, בשנת 1986.
מכמנים מחשיפת גנזי תימן (ביחד עם יוסף טובי), אפיקים, 1989.
ספר התעודה ממפעל חשיפת גנזי תימן (ביחד עם יוסף טובי), אפיקים, מפעל חשיפת גנזי תימן, 1996.
לקריאה נוספת

ישראל ייבין, "מפעל "חשיפת גנזי תימן" של יהודה לוי נחום", בתוך: שלום סרי (עורך), סעי יונה: יהודי תימן בישראל, מהדורה ב', תל אביב: אגודת אעלה בתמר, 1984, עמ' 387–398.
יוסף טובי, יהודה לוי נחום ז"ל, תהודה ,30 תשע"ד.
הערות שוליים

↑  הספרייה הלאומית קיבלה את האוסף הגדול בעולם של כתבי יד יהודים-תימנים, באתר www.nli.org.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307926905171  ISNI: 0000 0000 6692 1276  LCCN: n82071907  NTA: 16938327X  RERO: 02-A023698023  VIAF: 8729707   WorldCat (עם VIAF): 8729707
יום אהבה קטלני

| --- | --- |

 בימוי:  ג'יימי בלאנקס 
 הופק בידי:  דילן סלרס
 תסריט:  טום סאווג' (נובלה) דונה פאוורס ארון הרברטס
 עריכה:  סטיב מירקוביץ' 
 שחקנים ראשיים:  דניס ריצ'רדס דייוויד בוריאנז מארלי שלטון קתרין הייגל
 מוזיקה:  דון דייוויס 
 צילום:  ריק בוטה 
 מדינה:  ארצות הברית, קנדה 
 חברת הפקה:  האחים וורנר, Village Roadshow Pictures 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  2 בפברואר 2001
 משך הקרנה:  96 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט אימה, סרט סלאשר, סרט בלשי 
 תקציב:  $10,000,000
 הכנסות:  $36,684,136
 הכנסות באתר מוג'ו:   valentine
 דף הסרט ב־IMDb
 
יום אהבה קטלני (באנגלית: Valentine) הוא סרט אימה משנת 2001, שבוים על ידי ג'יימי בלאנקס, הבמאי של "אגדה עירונית". הסרט נכתב על ידי טום סווג' ודונה פאוורס. הסרט יצא בישראל ב-24 במאי 2001.
תקציר העלילה

הסרט נפתח בשנת 1988, במסיבת יום האהבה של חטיבת ביניים, שבה הילד ג'רמי מלטון מנסה להזמין קבוצה של ילדות (פייג', שלי, לילי וקייט) לרקוד איתו, אך כולן (מלבד קייט) דוחות אותו ומעליבות אותו. רק דורותי, ילדה שמנמנה מסכימה לרקוד עמו, והם מתנשקים מאחורי המדרגות עד שקבוצה של בנים מוצאת אותם ומעליבה אותם. דורותי הנבוכה ממהרת לספר להם שג'רמי תקף אותה ונישק אותה בניגוד לרצונה. בתגובה, הילדים שופכים על ג'רמי קערה של פונץ', מורידים לו את המכנסיים ומרביצים לו לפני כל הילדים. כעבור 13 שנה, אותן הילדות מקבלות כרטיסי ברכה מאיימים ליום האהבה ונרצחות זו אחר זו יחד עם בני זוגן על ידי רוצח במסיכה. בסוף הסרט מתברר שהחבר של קייט (שנשארת בחיים) הוא בעצם ג'רמי שגדל, והוא זה שרצח את כולן.
צוות שחקנים

| שחקן | תפקיד |
| --- | --- |
דניס ריצ'רדס: פייג' פרסקוט
דייוויד בוריאנז: אדם קאר
מארלי שלטון: קייט דייוויס
ג'סיקה קאפשו: דורותי וילר
 קתרין הייגל: שלי פישר
הדי בורס: רותי ווקר
ג'סיקה קאופיל: לילי ווייט
דניאל קוסגרוב: קמפבל מוריס
ג'וני  ויטוורת': מקס
פולויו ססר: הבלש לאון וויגן
יבגני מראווינסקי

| --- | --- |

 לידה:  4 ביוני 1903 סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  19 בינואר 1988 (בגיל 84) לנינגרד (כיום סנקט פטרבורג) (ברית המועצות) 
 מקום קבורה:  בית הקברות בוגוסלובסקואה 
 מוקד פעילות:  ברית המועצות 
 תקופת הפעילות:  1931–1988 (כ־57 שנים) 
 מקום לימודים:  הקונסרבטריון של סנקט פטרבורג 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  רוסית 
 כלי נגינה:  ניצוח, פסנתר
 חברת תקליטים:  מלודיה, Le Chant du Monde 
 פרסים והוקרה:  פרס סטלין  פרס לנין  עיטור הידידות בין העמים  פעיל מצטיין באמנויות  של הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית של רוסיה  אמן מצטיין של רוסיה הסובייטית  מדליה לגבורת העמל במלחמת המולדת הגדולה 1941–1945  עיטור הדגל האדום של העמל  עיטור אות הכבוד  עיטור לנין  אמן העם של ברית המועצות  גיבור העמל הסוציאליסטי  עיטור מהפכת אוקטובר  מדליה לציון 250 שנה ללנינגרד 
 פרופיל ב-IMDb
 
יבגני מראווינסקי (ברוסית: Евгений Александрович Мравинский‏; 4 ביוני 1903 - 19 בינואר 1988) היה מנצח רוסי.
חיים וקריירה

מראווינסקי נולד בסנקט פטרבורג. לאחר מות אביו בשנת 1918 החל לעבוד מאחורי הקלעים של תיאטרון מארינסקי. תחילה למד ביולוגיה באוניברסיטה בלנינגרד, אך עבר ללימודי מוזיקה בקונסרבטוריון של לנינגרד. משנת 1923 עד 1931 עבד כעוזר מנצח לבלט. הופעתו הפומבית הראשונה כמנצח הייתה ב-1929. בשנות השלושים ניצח על בלט קירוב והבולשוי אופרה. בספטמבר 1938 זכה בתחרות של איגוד המנצחים הארצי במוסקבה.
באוקטובר 1938 התמנה מראווינסקי למשרה, שבה יחזיק עד 1988: מנצח ראשי של הפילהרמונית של לנינגרד, שעמה הופיע לראשונה כמנצח ב-1931. בהנהגת מראווינסקי עלתה קרנה של הפילהרמונית של לנינגרד, בייחוד במוזיקה רוסית, של צ'ייקובסקי ושוסטקוביץ', למשל. בשנות מלחמת העולם השנייה פונתה התזמורת עם מנצחה לסיביר.
מראווינסקי ניצח בביצועי בכורה עולמיים על שש מן הסימפוניות של שוסטקוביץ: 5, 6, 8 (עם הקדשת המלחין למנצח), 9, 10 ו-12. כן ניצח על ביצוע הבכורה לסימפוניה השישית של סרגיי פרוקופייב בלנינגרד בשנת
חיבורה (1947).
מראווינסקי הקליט הקלטות אולפן מסחריות משנת 1938 עד 1961. הקלטותיו שיצאו לאור משנת 1961 ואילך נעשו בקונצרטים חיים. הקלטתו האחרונה הייתה מהופעה חיה באפריל 1984, לסימפוניה ה-12 של שוסטקוביץ'.
מראווינסקי לקח את התזמורת לסיור ראשון לפסטיבל האביב בפראג. ביוני 1956 יצאה התזמורת לגרמניה המערבית והמזרחית, לאוסטריה ולשווייץ. הסיור היחיד של התזמורת בבריטניה חל בספטמבר 1960, לפסטיבל אדינבורו ולרויאל פסטיבל הול. הסיור הראשון ביפן היה במאי 1973. לסיור האחרון שלה עם מראווינסקי מחוץ לגבולות רוסיה יצאה התזמורת בשנת 1984, אל גרמניה המערבית.
הקונצרט האחרון של מראווינסקי היה ב-6 במרץ 1987 (השמינית של שוברט והרביעית של ברהמס. יבגני מראווינסקי מת בלנינגרד בשנת 1988.
סגנון ניצוח

מן ההקלטות אפשר להסיק, כי למראווינסקי הייתה שליטה טכנית יוצאת מן הכלל בתזמורת, בייחוד בכל הנוגע לדינמיקה. כמו כן, היה מנצח מלהיב מאוד, שהרבה בשינויי קצב כדי להעצים את הרושם המוזיקלי ששאף להשיג. בהקלטות וידאו שעודן זמינות נראה מראווינסקי מפוכח וכבד-ראש על הדוכן, מנצח בתנועות פשוטות אך ברורות מאוד, ללא שרביט.
המבקר דייוויד פאנינג תיאר, במילים הנחרטות בזיכרון, את ביצועי צ'ייקובסקי של מראווינסקי:
הפילהרמונית של לנינגרד מנגנת כסוס פראי, שרק כוח הרצון של רוכבו מצליח בקושי לרסן אותו. בכל תנועה קלה שבקלות עצורה יוהרה עזה; בכל רגע היא עלולה לפרוץ בדהרת טירוף כזאת, שאינך יודע מה להרגיש - התעלות או אימה.
לקריאה נוספת

Tassie, Gregor, "A Truly Noble Conductor". Gramophone (US Edition), May 2002, pp. 36-37
יום אחד

"יום אחד" הוא אלבומם המשותף של אלון אולארצ'יק ואלעד אדר. את האלבום הוציאה בשנת 2014 לאור חברת התקליטים היי פידליטי בפורמט תקליטור בלבד בקטלוג HF360. כל רצועותיו הופקו על ידי אדר, שעבד עם אולארצ'יק גם בהוצאת "אולארצ'יק סטייל". המוזיקאיות רות רסיוק (רצועות 2 ו-6) ויהודית רביץ (רצועה 5) מופיעות כקולות רקע. מתוך האלבום יצא לאור השיר "מסטיק", שזכה להצלחה במצעד הפזמונים של רשת ג'.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | מסטיק  | 4:00 |
| 2. | הולך חוזר  | 3:29 |
| 3. | כשנרגע  | 4:09 |
| 4. | לכל דבר סיבה  | 3:32 |
| 5. | לא רואה אותך  | 3:39 |
| 6. | אם תרצי  | 3:44 |
| 7. | נורמלי בנאלי  | 3:13 |
| 8. | יום אחד  | 4:13 |
| משך כולל: | משך כולל: | 30:02 |
הערות שוליים

↑  אלון אולארצ'יק* ו אלעד אדר* – יום אחד, דיסקוגס
| אלון אולארצ'יק |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | אולארצ'יק • שעשועי כאילו • תגיד לי מה אתה מרגיש • בואי נגיד שאני שלך • אולארצ'יק בשקט • פעם בגליל - מבט מוזיקלי • רוק & רוך • אולארצ'יק סטייל • יום אחד • תה בשניים • אולארצ'יק. עכשיו |  |
| מיני-אלבומים | מתקרבים הכוכבים |  |
| אלבומי הופעה | אולארצ'יק ג'אז • נפגשנו Live • אולארצ'יק הלהקה ואני LIVE |  |
| אלבומי אוסף | האוסף • המיטב |  |
| סינגלים | "בא לשכונה בחור חדש" • "מאיר ואלון" • "היא הולכת בדרכים" • "גלים גלים" • "או שאתה שר או שלוקחים אותך מפה" • "כולם כולם" • "שלום סלאם" • "בחור אנלוגי בעולם דיגיטלי" • "בן בסט" • "החיים קשים" • "בואי נגיד (משחק המונופול)" • "נערה במשקפיים" • "בואי נתחבק" • "מסטיק" • "מחפש אותך" |  |
| השתתפות בסינגלים | "אני לא רוקד כשעצוב" • "מוכר הפרחים" • "מאחורי השער" • "בתוך עינייך" |  |
יואל זינגר (עורך דין)

| --- | --- |

 לידה:  1950  (בן 74 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   הפרקליטות הצבאית
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 ראש מחלקת הדין הבין-לאומי בפרקליטות הצבאית
 תפקידים אזרחיים
 היועץ המשפטי של משרד החוץ  עורך דין
 
יואל זינגר (נולד ב-20 באוקטובר 1950) הוא עורך דין ישראלי המתמחה במשפט צבאי ובמשפט בינלאומי.
ביוגרפיה

יואל זינגר בן לרבקה ולשחקן גדעון זינגר. יש לו אחות אחת, ניקי, ושני אחים. גיסו (הבעל של אחותו), הוא אריק אבנרי (פסיכולוג), שהיה שבוי צה"ל בסוריה במלחמת יום הכיפורים ואחרי שחרורו מן השבי הפך למטפל שתחום עיסוקו המרכזי הוא טיפול במצבי משבר וכן בחיילי צה"ל ובפדויי שבי.
למד משפטים במסגרת העתודה האקדמית, ועם תחילת שירותו הסדיר הוצב בממשל הצבאי ברצועת עזה, ושירת כתובע בבית המשפט הצבאי. הוא המשיך בתפקיד של יועץ משפטי שם. לאחר מלחמת יום הכיפורים עבר לענף הדין הבין-לאומי במפקדת הפרקליטות הצבאית בתל אביב. במהלך שירותו הצבאי התמחה במשפט צבאי והוסמך כעורך דין. שירת במשך 18 שנים בפרקליטות הצבאית. התמחה שם במשפט בין-לאומי והיה יועץ משפטי לענייני "השטחים". עמד בראש מחלקת הדין הבין-לאומי בפרקליטות הצבאית. היה חבר במשלחת ישראל לשיחות עם מצרים על חוזה השלום (1979-1978). שימש חבר עיקרי בצוות המשא ומתן לגיבוש תוכנית האוטונומיה במסגרת הסכמי קמפ דייוויד בין ישראל ומצרים, היה חבר בצוות המשא ומתן להקמת כוח המשקיפים הרב-לאומי, בנציגות ישראל לבוררות טאבה ובצוות המשא ומתן הישראלי להסכם השלום (שלא נחתם) בין ישראל ולבנון ב-1983. השתחרר מצה"ל בדרגת אלוף-משנה.
בשנת 1989, אחר סיום שירותו בצה"ל, עבר לארצות הברית ועבד במשרד עורכי דין פרייד, פרנק, האריס, שרייבר וג'ייקובסון (Fried, Frank, Harris, Shriver & Jacobson), שייצג את משרד הביטחון בארצות הברית.
ב-1993 שכרה ממשלת ישראל את שירותיו על מנת לנסח את הסכמי אוסלו, וב-1 בספטמבר 1993 הוא מונה רשמית ליועץ משפטי של משרד החוץ. בשנים 1995–1996 היה חבר בצוות המשא ומתן להסכם שלום בין ישראל לסוריה. ב-1996 סיים את עבודתו במשרד החוץ, חזר לארצות הברית, והצטרף למשרד עורכי דין סידלי אוסטין (Sidley Austin) בוושינגטון.
זינגר הופיע באמצעי תקשורת רבים כפרשן לתהליך השלום במזרח התיכון.
על חלקו בגיבוש הסכמי אוסלו העניקה לו אוניברסיטת מדריד ב-1993 את התואר "משפטן השנה". חלקו בגיבוש הסכמי אוסלו בא לידי ביטוי במחזה "אוסלו" משנת 2016, ובסרט הטלוויזיה "אוסלו" משנת 2021.
הערות שוליים

↑  יואל זינגר, ‏"ייתכן שללא 'הרעות' שבין יצחק רבין לבין אבי, הסכם אוסלו לא היה בא לעולם", באתר מעריב אונליין, 18 בספטמבר 2021
↑  יואל זינגר, "ברוך הבא לעזה! כאן אין חפים מפשע, רק מחבלים או משתפי פעולה", באתר הארץ, 10 במאי 2023
יוון באירוויזיון 2022

יוון השתתפה באירוויזיון 2022, שהתקיים בטורינו שבאיטליה, עם השיר "Die Together" בביצועה של אמנדה טנפיורד. זו הייתה השתתפותה ה-42 של המדינה בתחרות הזמר של האירוויזיון.
רקע

קדם לאירוויזיון 2022, יוון השתתפה 41 פעמים בתחרות הזמר מאז הצטרפותה בשנת 1974. המדינה זכתה בתחרות פעם אחת, באירוויזיון 2005, עם השיר "My Number One" בביצועה של הלנה פפאריזו. לאחר הנהגת שיטת חצאי הגמר באירוויזיון 2004 הצליחה יוון להעפיל לגמר בכל התחרויות עד לאירוויזיון 2016, שם כשלה בניסיון להעפיל לגמר. בין השנים 2004–2013 יוון סיימה את התחרות בעשרת המקומות הראשונים. יוון לא צלחה את שלב חצי הגמר פעם נוספת באירוויזיון 2018, עם השיר "Oneiro Mou" בביצועה של יאנה טרזי. החל מהאירוע העוקב היא העפילה לגמר הגדול בקביעות. בשנת 2021 הגיעה סטפניה ליבראקאקיס, עם השיר "Last Dance", למקום העשירי עם 170 נקודות.
תאגיד השידור היווני, Hellenic Broadcasting Corporation‏ (ERT), משדר את תחרות האירוויזיון ביוון בקביעות, ומארגן את תהליך הבחירה של הנציג והשיר היווני למהדורות השונות של התחרות. בין השנים 1974–2013 ERT הייתה האחראית על בחירת הנציג, אך ב-2014 היא הושעתה מתפקידה כתאגיד השידור הלאומי של יוון והוחלפה ב-NERIT. לאחר ניצחונה של מפלגת סיריזה בבחירות הפרלמנטריות ביוון, ינואר 2015, חזרה ERT לתפקידה. היא אישרה את כוונתה להשתתף באירוויזיון 2022 ב-6 בספטמבר 2021. מאז 2018 נציג המדינה נבחר על ידי תאגיד השידור.
לפני האירוויזיון

ב-7 בספטמבר 2021 יצאה רשות השידור היוונית ERT בקול קורא להגשת שירים לשלב הסינון, עד 10 באוקטובר אותה השנה. כל אמן היה יכול לשלוח עד שלושה שירים. הם מחויבים לציין את חברות התקליטים בהם חתומים, את המוזיקאי שיבצע את השיר ורעיונות לקידום השיר לאחר פרסומו. בחלוף המועד פרסמה רשות השידור כי קיבלה מ-25 אמנים יותר מ-40 הצעות לשירים. בין המוזיקאים ניתן למנות את קונסטנטינוס כריסטופורו, שהשתתף באירוויזיון 1996, ב-2002 וב-2005 כשייצג את קפריסין; איליאס קוזאס, שהתמודד לייצוג יוון ב-2013; ג'ואן, זוכה העונה השביעית של "The Voice of Greece"; להקת קוזה מוסטרה, שייצגה את יוון באירוויזיון 2013; ניקוס גנוס, מרסו, קיאנה, ג'וב ניקי, ארטמיס מטאפיה, אוונגליה פסרקיס ואמנדה טנפיורד.
חבר מושבעים בן שבעה שופטים בחר מתוך 40 השירים שקיבלה הרשות חמישה. לאחר מכן המשיכה הוועדה לדון בשירים שסוננו. ב-15 בדצמבר 2021 היא הכריזה כי אמנדה טנפיורד נבחרה לייצג את המדינה בתחרות. שירה יצא לאור ב-10 במרץ.