וחטנג צ'בוקיאני
ביוגרפיה

וחטנג צ'בוקיאני נולד בשנת 1910 בטביליסי, כאשר גאורגיה הייתה חלק מהאימפריה הרוסית; הוריו - נגר ותופרת - פרנסו בדוחק את חמשת ילדיהם.
בילדותו, צ'בוקיאני למד בבית הספר היסודי מס' 3 של שכונת וֵרַה, ובמקביל עבד כשוליה בבית מלאכה להכנת צעצועים; הוא שימש גם כנער שליחויות, שהעביר את התוצרת ללקוחות, וכך הגיע לבית הספר לבלט של מַריַה פֵּריני (רקדנית בלט איטלקייה, שהקימה בשנת 1910 את בית הספר הראשון לבלט בגאורגיה); צ'בוקיאני התעקש, שאביו ירשום אותו לבית ספר זה והחל ללמוד בלט.
בשנת 1920 הפך בית הספר לבלט של מריה פריני מבית ספר פרטי לבית הספר של תיאטרון הבלט והאופרה של טביליסי; צ'בוקיאני המשיך ללמוד בבית ספר זה בהדרכתה של פריני, סיים אותו בשנת 1924 והתחיל לרקוד בתיאטרון הבלט והאופרה.
בשנים 1926–1929 למד צ'בוקיאני בבית הספר לבלט של לנינגרד (בהדרכתם של הרקדנים-כוריאוגרופים ויקטור סמיונוב, ולדימיר פונומריוב ואלכסנדר שיראייֵב); בשנת 1929 הוא החל לרקוד בלהקת קירוֹב שבתיאטרון הבלט והאופרה של לנינגרד (שבה נשאר עד שנת 1941).
ב-16 בנובמבר 1930 הופיע בתפקיד הנסיך זיגפריד בהצגת הבלט "אגם הברבורים" מאת פיוטר צ'ייקובסקי; הופעתו בתפקיד בַּזיל בהצגה "דון קישוט" מאת לודוויג מינקוס זיכתה אותו בהערכה רבה בקרב חובבי מחול ברחבי ברית המועצות.
בשנת 1932 הוזמן למסע הופעות בארצות הברית יחד עם חברתו ללהקת בלט קירוב, טטיאנה וייצ'סלובה. בדרכם לאמריקה, צ'בוקיאני ווייצ'סלובה ערכו הופעות בלטביה ובאסטוניה (שמונה שנים לפני סיפוחן לברית המועצות); השניים ביצעו דואטים מתוך הצגות הבלט "להבות פריז" מאת בוריס אספייב, "הפריבטיר" מאת אדולף אדם ו"דון קישוט" מאת לודוויג מינקוס. צ'בוקיאני ווייצ'סלובה הגיעו לארצות הברית בשנת 1933 וערכו בה למעלה מ-30 הופעות.
בשנת 1936 ביים צ'בוקיאני ככוריאוגרף את הצגת הבלט "עלם שמש" מאת אנדריה בלנצ'יוודזה, שהועלתה בתיאטרון הבלט והאופרה של טביליסי (הצגת הבלט הגאורגית הראשונה); בשנת 1938 צ'בוקיאני ביים הצגה זו גם בלנינגרד - עבור להקת בלט קירוב, שבה רקד. בשנת 1939 צ'בוקיאני ביים בלנינגרד את הצגת הבלט "לאורנסיה" מאת אלכסנדר קריין - לפי המחזה "מעיין הכבשים" מאת לופה דה וגה.
בשנת 1941, עקב המתקפה הגרמנית על ברית המועצות, תיאטרון הבלט והאופרה של לנינגרד פונה לעיר פרם; צ'בוקיאני חזר לגאורגיה והשתלב בתיאטרון הבלט והאופרה של טביליסי כרקדן ראשי וככוריאוגרף; במהלך פעילותו המחודשת בטביליסי, הוא הופיע כרקדן בשמונה הצגות בלט וביים 27 הצגות ככוריאוגרף.
בין השאר, צ'בוקיאני שימש ככוריאוגרף וכרקדן בהצגות הבלט "לאורנסיה" מאת אלכסנדר קריין (1948) ו"אותלו" מאת אַלֵכּסי מַצַ'ווַריאני - לפי מחזהו של ויליאם שייקספיר (1957); בין הצגות הבלט שביים בטביליסי: "דון קישוט" מאת לודוויג מינקוס, "אימזרלדה" מאת צ'זרה פוני (לפי הרומן "הגיבן מנוטרדם" מאת ויקטור הוגו - 1944), "אגם הברבורים" מאת פיוטר צ'ייקובסקי (1945).
מלבד מסע ההופעות בארצות הברית בשנת 1933 (יחד עם ט' וייצ'סלובה), צ'בוקיאני ערך מופעים נוספים מחוץ לברית המועצות: פעמיים נוספות לארצות הברית (1934 ו-1964), באיטליה (1934), באיראן (1942), בארצות אמריקה הלטינית (1958), באוסטריה (1958) ועוד.
בשנת 1955 ביים צ'בוקיאני ככוריאוגרף את הצגת הבלט "לאורנסיה" מאת אלכסנדר קריין בהפקת תיאטרון הבלט והאופרה של לנינגרד; בשנת 1956 הוא ביים הצגה זו גם בהפקת תיאטרון בולשוי במוסקבה; במרץ 1958 צ'בוקיאני הופיע על בימת אותו תיאטרון בתפקיד הראשי בהצגת הבלט שביים בעצמו - "אותלו" מאת אַלֵכּסי מַצַ'ווַריאני (לפי מחזהו של שייקספיר) בהפקת תיאטרון הבלט והאופרה של טביליסי (ההצגה הועלתה במסגרת אירועי עשור [עשרת ימי] התרבות הגאורגית בבירת ברית המועצות); בשנת 1960 צ'בוקיאני ביים הצגה זו (לפי המוזיקה של מצ'ווריאני) גם בהפקה של תיאטרון הבלט והאופרה של לנינגרד.
בשנים 1951–1973 ניהל את בית הספר לכוריאוגרפיה של טביליסי ולימד מחול קלאסי בכיתות הגבוהות של המוסד (משנת 1982 הוא שימש כיועץ ראשי של בית הספר); בשנים 1965–1970 עמד צ'בוקיאני בראש מחלקת המחול במכון התיאטרלי של טביליסי על שם שותא רוסתוולי.
בשנים 1958–1962 היה צ'בוקיאני חבר במועצה העליונה של ברית המועצות (במושב החמישי).
צ'בוקיאני הפסיק להופיע כרקדן בלט בשנת 1968 (בגיל 58).
צ'בוקיאני זכה בחייו בפרסים ובתארים הבאים: אות כבוד של ברית המועצות (1937), פעיל אמנות נכבד של רוסיה הסובייטית (1939, עיטור הדגל האדום של העמל (1939), אמן נכבד של רוסיה הסובייטית (1940, אמן העם של גאורגיה הסובייטית (1941), שני פרסי סטלין מדרגה ראשונה (1941 ו-1948), ארבעה עיטורי לנין (1946, 1950, 1958 ו-1990), אמן העם של ברית המועצות (1950), פרס סטלין מדרגה שנייה (1951), פרס לנין (1958) וגיבור העמל הסוציאליסטי של ברית המועצות (1990).
צ'בוקיאני מת בשנת 1992 בטביליסי, ונקבר בפנתאון מתאצמינדה שבעיר.