stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סלנוית דורל
הערות שוליים

↑  Victoria Gill, New carnivorous mammal species found in Madagascar, BBC, ‏11 באוקטובר 2010
1 2 3 4 5 6 7 8  Joanna Durbin, Stephan M. Funk, Frank Hawkins, Daphne M. Hills, Paulina D. Jenkins, Clive B. Moncrieff & Fidimalala Bruno Ralainasolo, "Investigations into the status of a new taxon of Salanoia (Mammalia: Carnivora: Eupleridae) from the marshes of Lac Alaotra, Madagascar", Systematics and Biodiversity 8, 2010, עמ' 341–355 doi: 10.1080/14772001003756751
↑  Matt Walker, Bird conservation: Alaotra grebe confirmed extinct, BBC, ‏26 במאי 2010
↑  Thomas Mutschler, A. Jeannicq Randrianarisoa and Anna T. C. Feistner, "Population status of the Alaotran gentle lemur Hapalemur griseus alaotrensis", Oryx 35, 2001, עמ' 152–157 doi: 10.1046/j.1365-3008.2001.00167.x
| --- | --- |
ערך טוב:
טובאס (נפה)

| --- | --- |

 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 בירת הנפה:  טובאס 
 תאריך ייסוד:  1996 
 שטח:  402 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בנפה:  50,261 (2007)
 קואורדינטות:  32°19′26″N 35°29′12″E﻿ / ﻿32.323889°N 35.486528°E﻿ / 32.323889; 35.486528 
 אזור זמן:  UTC +2
 http://www.tubas.plo.ps/ar_new/index.php?p=home
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מפת הנפה, בה מסומנים שטחי האש (באפור), המהווים יותר מ-50% משטחה הכולל של הנפה
נפת טובאס (בערבית: محافظة طوباس) היא אחת מ-16 נפות הרשות הפלסטינית. הנפה ממוקמת בצפון-מזרח השומרון. בירת הנפה היא העיירה טובאס. מרבית שטח הנפה מצוי בשליטה ישראלית מלאה (שטח C). אזור קטן בחלקה המערבי, סביב העיירה טובאס, מצוי בשטח A (כלומר בשליטה אזרחית וביטחונית של הרשות הפלסטינית) וכמה מובלעות מצויות בשטח B, כלומר תחת אחריות אזרחית פלסטינית ושליטה ביטחונית ישראלית.
שטח ואוכלוסייה

שטח הנפה הוא כ-402 קמ"ר.
שטחי אש של צה"ל מהווים יותר מ-50% משטחה הכולל של הנפה.
על פי מרשם האוכלסין של הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה לשנת 2007, בנפה התגוררו כ-50,261 נפשות, שחיו ב-9,004 משקי בית. מתוכם, 19,505 תושבים (או כ-38%) היו מתחת לגיל 15 וכ-7,362 (או 14%) היו פליטים רשומים. על פי מרשם האוכלסין לשנת 1997, בנפה התגוררו כ-36,609 נפשות.
יישובים > ערים

טובאס
יישובים > מועצות מקומיות

עקאבה
טמון
יישובים > כפרים

ברדלה
עין אל-בידה
כרדלה
ראס אל-פארעה
תיאסיר
ואדי אל-פארעה
אל-בוקיעה
יישובים > מחנות פליטים

פארעה
הערות שוליים

↑  GeoHive - Palestine population statistics, www.geohive.com
↑   עמירה הס, צה"ל לא חס על הבדואים ומתאמן בחצר האחורית שלהם, גם ברמדאן, באתר הארץ, 17 במאי 2019
1 2  2007 Locality Population Statistics הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה
↑  palestine refugees in the west bank
↑  מפקד אוכלסין 2007
| נפות הרשות הפלסטינית |
| --- | --- | --- |
| נפות הגדה המערבית | ג'נין • טובאס • טולכרם • שכם • קלקיליה • סלפית • רמאללה ואל-בירה • יריחו • אל קודס • בית לחם • חברון |  |
| נפות רצועת עזה (בשליטת חמאס) | צפון עזה • עזה • דיר אל-בלח • ח'אן יונס • רפיח |  |
| Flag of Senegalיישובי נפת טובאס (נפה) |
| --- | --- | --- |
| ערים | טובאס |  |
| מועצות מקומיות | טמון • עקאבה |  |
| כפרים | אבזיק • אל-עקבה • אל-בוקיעה • ברדלה • ואדי אל-פארעה • כרדלה • סלחב • עין אל-בידה • ראס אל עמר •  ראס אל פארעה •  תיאסיר |  |
| מחנות פליטים | פארעה |  |
נפות הרשות הפלסטינית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009444190105171
סטאד רן

מועדון הכדורגל סטאד רן (בצרפתית: Stade Rennais Football Club, או בקיצור ראן) הוא מועדון כדורגל צרפתי מהעיר רֶן המשחק בליגת העל הצרפתית בכדורגל ברציפות מעונת 1994/1995.
היסטוריה

מועדון הכדורגל הוקם בשנת 1901, בשם "מועדון האוניברסיטה סטאד רן". השם שונה לגרסתו הנוכחית בשנת 1971.
בעונת 2004/2005 ובעונת 2006/2007, רן סיימה במקום הרביעי של הליגה הצרפתית הראשונה, מיקומה הטוב ביותר בהיסטוריה. בעונת 2005/2006, אחרי מאבק צמוד וארוך על מקום לליגת האלופות וגביע אופ"א סיימה רן במקום השביעי, המאכזב יחסית מבחינתה.
בעונת 2005/2006 הקבוצה שיחקה בגביע אופ"א. בסיבוב הראשון הקבוצה ניצחה את קבוצת אוסאסונה מספרד והגיעה לשלב הבתים. בסיום שלב הבתים הקבוצה הגיעה למקום האחרון בבית והודחה מהטורניר. הקבוצה שבה לגביע אופ"א כעבור שתי עונות. בסיבוב הראשון הקבוצה ניצחה את קבוצת לוקומוטיב סופיה מבולגריה והגיעה לשלב הבתים. בסיום שלב הבתים הקבוצה הגיעה למקום האחרון בבית והודחה מהטורניר. בתום עונת 2019/2020 סיימה רן במקום השלישי המוביל לשלב הבתים בליגת האלופות.
הקבוצה מעולם לא זכתה באליפות הליגה הצרפתית העליונה וזכתה שלוש פעמים בגביע הצרפתי, בעונות 1965, 1971 ו-2019. בנוסף הקבוצה הגיעה 4 פעמים לגמר הגביע הצרפתי בשנים 1922, 1937, 2009 ו-2014.
הקבוצה זכתה בשתי אליפויות הליגה השנייה בעונות 1956 ו-1983.
בעונת 2019/2020, רן סיימה במקום השלישי בליגה, והעפילה לליגת האלופות לראשונה בתולדותיה. בעונת 2023-2024 הקבוצה תשחק לראשונה נגד קבוצה מישראל בשלב הבתים של הליגה האירופאית . בבבשורותיה שיחקו בעבר פטר צ'ך, אלכסנדר פריי, סילבן וילטור ועוסמאן דמבלה.
המועדון ידוע גם בשל "אקדמיה לנוער" שלו שזכתה מספר פעמים באליפות צרפת. באקדמיה זו גדלו סילבן וילטור, יואן גורקוף, מוסה סואו, עוסמאן דמבלה וקווין טפיל-קטרין.
תארים

זכייה (3): 1965, 1971, 2019
הערות שוליים

↑  Effectif et Staff, STADE RENNAIS F.C. (בצרפתית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb119977219 (data)  SUDOC: 030125332  VIAF: 152091887   WorldCat (עם VIAF): 152091887
בד'גלרט

| --- | --- |

 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אומה:  ויילס ויילס
 מחוז:  גוויניד'
 על שם:  גלרט (כלב מיתולוגי) 
 שטח:  85.93 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  477 (2020)
 קואורדינטות:  53°00′43″N 4°06′09″W﻿ / ﻿53.011847222222°N 4.1024611111111°W﻿ / 53.011847222222; -4.1024611111111 
 אזור זמן:  UTC
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ויילס מוגדלת) קארדיף סוונסי ניופורט רקסהאם בארי אנגליה הים האירי אנגלסיבד'גלרט(למפת ויילס רגילה) קארדיף סוונסי ניופורט רקסהאם בארי אנגליה הים האירי אנגלסיבד'גלרט(למפת הממלכה המאוחדת רגילה) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים בד'גלרט(למפת הממלכה המאוחדת מוגדלת) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים בד'גלרט  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בד'גלרט (בוולשית: Beddgelert ‏האזנהקובץ:Beddgelert.ogg‏Ⓘ‏; "קברו של גלרט") היא עיירה וקהילה הממוקמת בתחומי סנודוניה במחוז גוויניד' שבצפון-מערב ויילס, הממלכה המאוחדת.
העיירה שוכנת במפגש נהרות הקולווין והגלסלין, היא נמצאת בחלקו הצפון-מערבי של שמורת הטבע סנודוניה ובחיבור חצי האי ל'ין לשאר ויילס. סביב העיירה מספר רב של מוקדי טיול וביקור לתיירים הרבים הפוקדים אותה מדי שנה, כ-1.6 קילומטרים צפון-מזרחית לבד'גלרט נמצא מכרה הנחושת סאגן שהיה מקור תעסוקה אזורי משמעותי וכיום משמש מרכז מבקרים ומוזיאון לתעשיית כריית הנחושת באזור. לא רחוק משם ניצבת טירת דינס אמריס וסמוך לה אגם ל'ין דינס הכרוי על שמה, האזור ההררי והטבעי סביב בד'גלרט נמצא בתחומי הפארק הלאומי סנודוניה ומציע למבקרים מסלולי הליכה ואטרקציות רבות.
בד'גלרט נמצאת כ-10 קילומטרים צפון-מזרחית לשפך נהר הגלסלין בפורת'מדוג, לפני הקמת החומה הימית שם וייבוש שטחי הביצה, נהר הגלסלין היה נתון לגאות ושפל ובעת גאות היה ניתן לשוט לאורכו עד למרכז העיירה.
היסטוריה

מקורות העיירה הם ביישוב קלטי מהמאה ה-6 שהוקם סביב אתר קדוש, אשר שכן ככל הנראה סמוך לכנסיית סנט מרי של ימינו במפגש נהר הגלסלין (Afon Glaslyn) והקולווין (Afon Colwyn). שמה של העיירה "קברו של גלרט" מתייחס לקדוש, המסיונר והנזיר הקלטי-נוצרי קלרט (Celert) שפעל והטיף באזור, למרות שבמקור הגיע מאזור ל'אנדסיל בדרום קרדיגיון.
במאה ה-13 הוקם במקום מנזר אוגוסטיני ובשנת 1258 צוין שמה של העיירה בתיעוד ראשון בשם 'בקלרט' (Bekelert) וכמה שנים לאחר מכן נקראה במסמך אחר 'בדקלרד' (Bedkelerd). במהלך הפלישה של אדוארד הראשון ב-1283, הועלה המזר באש על אוסף הכתבים שבו, אך בהמשך שוקם ונהנה מפריחה והתרחבות במהלך ימי הביניים. המנזר עצמו נסגר באוקטוב 1535 כחלק מפירוק המנזרים באנגליה בהוראת הנרי השמיני, אך מבנה בית התפילה של המנזר הומר לכנסייה וקיים כיום בתור כנסיית סנט מרי, חלקים מהמבנה הנוכחי מתוארכים למבנה המקורי ואף למאה ה-12.
החל מהמאה ה-18 והתפתחות תעשיית כריית הנחושת באזור, בד'גלרט זכתה לפריחה וגדילה משמעותית. במפקד האוכלוסין של 1841 נמדדה אוכלוסיית שיא של 1,400 תושבים בבד'גלנרט, עלייה התואמת לגדילה המשמעותית של מכרה הנחושת הסמוך. עם סגירת המכרה ב-1903 מספר התושבים החל לצנוח עם הגירה שלילית שנמשכה במחצית הראשונה של המאה ה-20.
במהלך המאה ה-19 החלה בד'גלרט להתפתח גם כיעד תיירותי, נבנו בה מספר בתי הארחה, מסבאות ומלונות כגון "מלון הנסיך ל'ואלין" (על שם ל'ואלין הגדול) ו-"מלון העז" (כיום "מלון העז המלכותי") שניהם נבנו סביב תחילת המאה ה-19. בעלי מלון העז, דייוויד פריצ'רד, חיבר את אגדת כלבו הנאמן של ל'ואלין עם שם המקום כצעד פרסומי (בדומה לשינוי שמה של העיירה ל'אנוויירפול'גוונגיל'). הוא הקים סמוך לעיירה מצבה לזכרו של גלרט (שגם היא מאתרי התיירות הפופולרים באזור) ומאז מזוהה שם המקום עם הכלב גלרט.
מאז המחצית השנייה של המאה ה-20, עיקר הכלכלה של העיירה וסביבתה מתבססת על תיירות. תחנת הרכבת של בד'גרלט נפתחה מחדש ב-2009 כחלק מרכבת הרמה הוולשית המשוחזרת, אשר מחברת את קרנארבון לפורת'מדוג.
מכרה הנחושת סאגן

כריית נחושת החלה באזור כבר במהלך תקופת הברזל על ידי כרייה של מרבצים גלויים על פני השטח (כרייה על-קרקעית). בתקופת השלטון הרומאי (המאה ה-1 עד ה-5), החלו להחפר מנהרות לעומק האדמה כדי להגיע למרבצי הנחושת העשירים בבטן ההר, לאחר עזיבת הרומאים הכרייה המשיכה באתר בקנה מידה מצומצם עד לתחילת המהפכה התעשייתית. למרות שלא נותרו עדויות כתובות לפעילות המכרה במהלך המאה ה-18, ידוע כי אחוז ניכר מאוכלוסיית בד'גלרט היו מועסקים בכריית נחושת באזור ואם הגידול בביקוש לנחושת בתקופה, גם המכרה גדל והתרחב.
בשנת 1836 התוצר השנתי שיצא מסאגן היה שווה 2,800 ליש"ט (כ-355 אלף ליש"ט כיום). ב-1839 המכרה נרכש על ידי הנרי מקלר ונותר בבעלותו עד מותו ב-1862, בתקופה זו 2,000 עד 3,000 טונות של נחושת נכרו במכרה. לאחר מכן המכרה עבר בעלות עוד מספר פעמים עד שנסגר לבסוף ב-1903. בשנת 1983 עבודות החלו במכרה לפיתוח הנגישות בו לטובת פתיחתו מחדש ב-1986 כאתר תיירות ומוזיאון, כיום משמש המכרה והמבנה המרכזי סמוך לפתחו כאתר מבקרים בבעלות פרטית.
אתרים נבחרים

גשר בד'גלרט
רציפי תחנת הרכבת
כנסיית סנט מרי בעיירה
גשר גלסלין (הולכי רגל)
מגורי הכורים (בתי סאגן)
מכרה הנחושת סאגן
ראו גם

בליינה פסטיניוג
בטווס-אי-קוייד
גלרט (כלב מיתולוגי)
הערות שוליים

↑  נתוני האוכלוסייה מבוססים על הערכה משנת 2020, בספירה הרשמית של 2011 מספר התושבים עמד על 455.
↑  נכון לשנת 2022, על פי אינפלציה שנתית ממוצעת של 2.64%.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: nb2006008594  VIAF: 128095356   WorldCat (עם VIAF): 128095356 
מפת בד'גלרט
מרכז העיירה והגשר החוצה את נהר הקולווין
מדינות אוסטריה

אוסטריה היא רפובליקה פדרלית המאגדת תחתיה תשע מדינות, הנקראות בגרמנית "לנדר" (Länder). וינה, בירת אוסטריה, נחשבת למדינה בפני עצמה, ועל אף שהיא הקטנה במדינות מבחינת השטח, היא המאוכלסת ביותר. המדינה בעלת השטח הגדול ביותר היא אוסטריה תחתית, ואילו המדינה הכי פחות מאוכלסת היא בורגנלנד.
פדרליזם

כל אחת ממדינות אוסטריה מחזיקה פרלמנט, ה"לאנדטאק", ממשלה, ה"לאנדסרגירוּנג" ומושל, ה"לאנדסהאופטמאן". הפרלמנט נבחר על ידי הציבור לתקופה של 5 שנים (באוסטריה עילית 6). חוקת המדינה קובעת כללים לגבי הרכב הממשלה. ברוב המדינות ישנו ייצוג יחסי המתבסס על מספר הצירים בפרלמנט של המדינה, בניגוד לשיטה הקואליציונית הנהוגה בישראל. המושל נבחר בכל המדינות על ידי הפרלמנט ולא ישירות על ידי הציבור.
הפדרליזם האוסטרי נחשב על ידי רבים לפדרליזם תאורטי בלבד, בגלל הסמכויות המועטות שניתנו לשלטונות המדינות, אל מול העוצמה של השלטון המרכזי. לשלטון המרכזי יש סמכות לחוקק חוקים הגוברים על החקיקה של כל מדינה לעצמה, כמעט בכל תחום. בנוסף, למדינות אין מערכות משפט משל עצמן, ומערכת המשפט כולה נתונה בידי השלטון המרכזי. עם זאת, המושל מחזיק עוצמה רבה בענייני תכנון ובנייה, כמו גם בשליטה על התקציב המקומי.
גאוגרפיה

המדינות בורגנלנד, אוסטריה תחתית ווינה נמצאות בעמק הדנובה שבמזרח המדינה, ועל כן רוב שטחן ראוי לעיבוד חקלאי. לעומת זאת, חמש המדינות שבמערב המדינה שוכנות למרגלות הרי האלפים ואדמתן נחשבת לא-ראויה לעיבוד חקלאי. בנוסף, הדרכים בהן הן הרריות ועל כן הן נחשבות באופן יחסי למקום פחות מועדף לתעשייה כבדה ולמסחר הדורש שינוע מסיבי של סחורות. אוכלוסיית מה שכיום הוא אוסטריה הייתה מרוכזת בעבר בארבע מדינות, מאז התקופה הפרהיסטורית. המדינה האוסטרית הצפופה ביותר היא וינה הבירה, שהיא גם המטרופולין היחיד באוסטריה.
מדינות אוסטריה

נתוני האוכלוסייה הם לפי מפקד האוכלוסין בשנת 2022:
|  | מדינה ודגל | סמל | שם בשפת המקור | בירה | אוכלוסייה | שטח (קמ"ר) | צפיפות | מספר ערים | מספר עיירות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 4 | אוסטריה עילית אוסטריה עילית |  | Oberösterreich | לינץ | 1,505,140 | 11,980 | 125.6 | 32 | 410 |
| 3 | אוסטריה תחתית אוסטריה תחתית |  | Niederösterreich | סנקט פלטן | 1,698,796 | 19,186 | 88.54 | 76 | 497 |
| 1 | בורגנלנד בורגנלנד |  | Burgenland | אייזנשטט | 297,583 | 3,962 | 75.11 | 13 | 158 |
| 9 | וינה וינה |  | Wien | - | 1,931,593 | 415 | 4,654 | 1 | 0 |
| 5 | זלצבורג (מדינה) זלצבורג |  | Salzburg | זלצבורג | 562,606 | 7,156 | 78.62 | 11 | 108 |
| 7 | טירול טירול |  | Tirol | אינסברוק | 764,102 | 12,640 | 60.45 | 11 | 268 |
| 8 | פורארלברג פורארלברג |  | Vorarlberg | ברגנץ | 401,674 | 2,601 | 154.4 | 5 | 91 |
| 2 | קרינתיה קרינתיה |  | Kärnten | קלגנפורט | 564,513 | 9,538 | 59.19 | 17 | 115 |
| 6 | שטיריה שטיריה |  | Steiermark | גראץ | 1,252,922 | 16,401 | 76.39 | 35 | 252 |
ראו גם

מחוזות אוסטריה
הערות שוליים

↑  AUSTRIA: Major Cities
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4253590-6 
המדינות של אוסטריה
המקצוע: לוחם

| --- | --- |

 בימוי:  קלינט איסטווד 
 הופק בידי:  קלינט איסטווד 
 תסריט:  ג'יימס קאראבטסוס וג'וזף סטינסון
 עריכה:  ג'ואל קוקס 
 שחקנים ראשיים:  קלינט איסטווד, מרשה מייסון, אוורט מקגיל, מריו ואן פיבלס
 מוזיקה:  לני נייהאוס ודזמונד נקנו
 צילום:  ג'ק נגרין 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Malpaso Productions 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  5 בדצמבר 1986
 משך הקרנה:  130 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מלחמה 
 מקום התרחשות:  גרנדה 
 תקציב:  15 מיליון דולר
 הכנסות:  42,724,017 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   heartbreakridge
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
המקצוע: לוחם (באנגלית: Heartbreak Ridge) הוא סרט פעולה משנת 1986 על חיל הנחתים של ארצות הברית, המתרחש בתקופת הפלישה האמריקאית לגרנדה, בבימויו וכיכובו של קלינט איסטווד.
עלילה

רב-סמל תותחנות, "גאני", טום הייוויי, איש חיל הנחתים האמריקני, הוא חייל ולוחם ותיק וקשוח. הייוויי שירת בנחתים כעשרים וחמש שנים ובמהלכן לחם בין היתר במלחמת קוריאה ובוייטנאם. על פועלו בקרב על "רכס שברון לב" בקוריאה עוטר הייוויי בעיטור הכבוד של הקונגרס, ומכאן שמו של הסרט. בתפקידו האחרון קיבל הייוויי הצבה כסמל (אנ') בסיירת חיל הנחתים. בתפקידו החדש ישן נאלץ הייוויי להתמודד הן עם חבורת חיילים פורקי עול, אותם הוא מאמן ומעצב כחיילים מן השורה וכלוחמי עילית בצלמו, מפקד מחלקה צעיר וחסר ניסיון ומפקד הגדוד שלו, הרואה בו עושה צרות שיש להוציא לפרישה. לקראת סוף הסרט משתתף הגדוד במבצע זעם דחוף, כאשר מחלקת הסיור ובראשה מפקד המחלקה הצעיר, סגן רינג, ורב-סמל הייוויי, מוטסת במסוק לעומק האי הגרנדה, כדי לסייר בשטח בטרם נחיתת הגדוד מן הים. המחלקה נתקלת בכוחות עוינים וחווה לחימה עזה. אולם חיילי המחלקה וסגן רינג מוכיחים עצמם, בסיועו של הייוויי, כנחתים מעולים ומתגברים על הקשיים העומדים בדרכם.
הערות שוליים

↑  איקי שובל, איסטווד "מכסח" גם את הקופות, מעריב, ‏ 26 בדצמבר 1986, עמוד 20.
↑  אריה רייכמן, המארינס מחפשים, מעריב, ‏ 16 בפברואר 1987.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: unn2008483356
סוורה ניפאן

סוורה האלסט ניפאן (בנורווגית: Sverre Halseth Nypan; נולד ב-19 בדצמבר 2006 בטרונדהיים שבנורווגיה) הוא כדורגלן נורווגי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת רוזנבורג מליגת העל הנורווגית.
קריירת מועדונים

ניפאן נולד בטרונדהיים שבנורווגיה, וגדל במחלקת הנוער של נארדו המקומית. בשנת 2020 הצטרף למחלקת הנוער של רוזנבורג, ובשנת 2021 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון.
בחודש ינואר 2022 חתם על חוזה מקצועני ראשון במועדון, ומספר חודשים לאחר מכן חתם על חוזה חדש במועדון, הצטרף לקבוצה הראשונה, והחל לשחק עמה במסגרת ליגת העל הנורווגית.
הערות שוליים

↑  Nypan med proffkontrakt, Rosenborg (ב־)
↑  Nypan med a-lagskontrakt, Rosenborg (ב־)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סוורה ניפאן".
דיסני צום צום

| --- | --- |

הסמליל עבור הזיכיון "דיסני צום צום"
 שונות
 סוג:סדרת בובות צעצוע
 שנים: 2014 – הווה
 בעלים: חברת וולט דיסני
דיסני צום צום (ביפנית: ディズニー ツムツム, תעתיק לאנגלית: Dizunī Tsumutsumu) הוא צעצוע אספנות יפני המבוסס על דמויות בבעלות דיסני. השם נגזר מהפועל היפני tsumu שמשמעותו "לערום", מכיוון שצורת הדמויות היא מלבנית והן נועדו להיערם זו על גבי זו וליצור צורת פירמידה. ישנן גם גרסאות ויניל שלהן מתוצרת Jakks Pacific.
סדרת הצעצועים שוחררה לראשונה ביפן בשנת 2013 כתוספת למשחק המכונה בשם Tsum Tsum ולמשחקים הסלולרים בהתאמה שפותחו על ידי Konami ו-Line Corporation. דיסני החלה למכור אותם בארצות הברית ביולי 2014, ובדיסנילנד פריז חודש לאחר מכן. בערך באותו זמן, דיסני שחררה את דמויות הצום צום לשוק הדרום קוריאני, וחילקה אייקונים לשימוש במערכות צ'אט מקוונות. נכון לשנת 2014, נמכרו 1.8 מיליון צעצועי צום צום. נכון לפברואר 2019 הזיכיון הגיע לכ-2.5 מיליארד דולר בהכנסות משולבות ממכירת משחקי מובייל ומוצרים נלווים.
עיצוב

בובות צום צום עשויות במקור מבד, אם כי יש גם דגמי פלסטיק קשיח. הן אליפטיות בצורתן וניתן למצוא אותן בגדלים שונים. בתחילה, סדרת הצעצועים שוחררה בשלושה גדלים שונים: "מיני" (3.5 אינץ'(8.9 ס"מ)), "בינוני" (11 אינץ'(28 ס"מ)), ו"גדול" (17 אינץ'(43 ס"מ)). ביוני 2014 שוחרר לשוק היפני גודל "מגה" חדש (21.5 אינץ' (55 ס"מ)). באוקטובר 2015, דיסני הכריזה על גודל "קטן" למנויים בלבד (7.5 אינץ' (19 ס"מ)). בנובמבר 2015, במהלך תערוכת D23 היפנית, הוצג גודל "מיקרו" חדש (2 אינץ' (5.1 ס"מ)).
דמויות

דיסני מציעה עשרות דמויות בסדרת צום צום. הסדרה כוללת דמויות מרכזיות קלאסיות כמו מיקי מאוס, מיני מאוס, דונלד דאק, דייזי דאק, צ'יפ ודייל, פלוטו וגופי, כמו גם דמויות דיסני משניות כמו במבי, פינוקיו, היפהפייה והיחפן, טינקר בל, סינדרלה ואחרים. דמויות עכשוויות מיוצגות גם הן, כולל אלה מלילו וסטיץ', פו הדב, צעצוע של סיפור, מפלצות בע"מ, 6 גיבורים, חתולים בצמרת, פיניאס ופרב, מלחמת הכוכבים ומכוניות. ישנן גם דמויות מארוול המיוצגות, כגון ספיידרמן, הענק הירוק, איירון מן, דוקטור סטריינג' ואחרים.
הערות שוליים

↑  Kelli Bender, Attention Christmas Shoppers: Disney's Tsum Tsum Could Be the Next Beanie Baby Craze, People" magazine", ‏8.11.2014
↑  "Disney Tsum Tsum" Mobile Game And Soft Toy Line Launch Globally, PR Newswire, ‏Jul 01, 2014
↑  Sensing a Tsum Tsum Craze Afoot, Disney Rushes to Supply Fans, The New York Times, ‏September 2014
אגס

ערך זה עוסק בסוג של צמח. אם התכוונתם להר, ראו .
| אגס |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צמחים
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: ורדנאים
משפחה:: ורדיים
סוג:: אגס
שם מדעי
 Pyrus ‏לינאוס, 1753
| --- | --- |
 ערך תזונתי ל-100 גרם
 
 מים:  83.96 ג'
 
 קלוריות:  57 קק"ל
 
 חלבונים:  0.36 ג'
 פחמימות:  15.23 ג'
 שומן:  0.14 ג'
 
 ויטמינים:  ‏
  ‑ ויטמין B1:  0.012 מ"ג
  ‑ ויטמין B2:  0.026 מ"ג
  ‑ ויטמין B3:  0.161 מ"ג
  ‑ ויטמין B6:  0.029 מ"ג
  ‑ ויטמין C:  4.3 מ"ג
 
 ברזל:  0.18 מ"ג
 סידן:  9 מ"ג
 מגנזיום:  7 מ"ג
 זרחן:  11 מ"ג
 אשלגן:  116 מ"ג
 סיבים תזונתיים:  15.23 ג'
 
 מקור: משרד החקלאות האמריקני
זוג אגסים בפסיפס מווילה מקורינתוס, יוון
אַגָּס (שם מדעי: Pyrus) הוא סוג במשפחת הוורדיים שמקורו באזור איראן ובו 25 מיני עצים, חלקם מניבים פרי טוב למאכל אדם.
מאפיינים

עונת פריחת האגס היא האביב – בה פורח פרח צחור בעל ריח מתקתק. המאביקים הם חרקים אוספי אבקה וצוף, לרוב דבורים, הנמשכות לצבעם הבוהק של הפרחים ולריחם. מועדי הבשלת הפרי – מן הקיץ עד הסתיו המאוחר. פרי האגס דמוי-תפוח והוא מכונה פרי מדומה מכיוון שהחלק הנאכל בו הוא מצעית הפרח, ולא רק השחלה המופרית.
בישראל גדל בר מין אחד של אגס - המין אגס סורי, הגדל באזור החורש הים-תיכוני. מטעים מסחריים של אגס תרבותי נפוצים מאוד בישראל.
האגס התרבותי

המין העיקרי אותו מגדלים באופן תרבותי עבור פריו בעולם המערבי מכונה אגס תרבותי (Pyrus communis), ולו כ-5,000 זנים, שמתוכם ידועים בשמותיהם כ-1000 זנים נפרדים שבויתו באופן נפרד. זהו עץ פרי גבוה ורחב-נוף שמסוגל להגיע לגובה של עד 17 מטרים בתנאי הגידול המתאימים. זני האגס המרובים שונים זה מזה בתכונות רבות, שהעיקריות בהן הן: גודל הפרי וצורתו, טיב הציפה - יבשה או עסיסית, רכה או קשה, כמות הסוכר וכמות המינרלים והוויטמינים.
למרות זניו הרבים של האגס, גדל בישראל זן עיקרי אחד הנקרא ספדונה. פריו בגודל בינוני, ירקרק, בעל ציפה דקה ועסיסית, מתמוססת ובעלת טעם טוב. הקטיף - מאמצע יולי עד ראשית אוגוסט. כושר השתמרותו טוב (באווירה מבוקרת אפשר לאחסנו אפילו עד אפריל). ה"ספדונה" הובא לארץ ישראל בשנות ה-30 של המאה ה-20 מאיטליה, ביחד עם שני זני אגסים אחרים (ג'נטיל וקוסטיה), על ידי שמואל סבוראי מקיבוץ עין חרוד. ביחד עם רעייתו, שרה יצקר הוא גידל אותם בחלקה נסיונית של עצי פרי בקיבוצו. זנים אלו נקלטו היטב בישראל עקב היותם פחות רגישים להיעדר קרה בחורף.
לאגס התרבותי מספר מזיקים עיקריים: סס הנמר, כנימת הפרלטוריה, פילוקסרת האגס, עש התפוח, זבוב הפירות, גרב ומין מסוים של חיידק שקיבל את השם חירכון (Fire blight באנגלית) התוקף גם את האגס הסורי. בשנים האחרונות (מסוף שנות ה-90) תוקף חיידק זה מטעים נוספים.
האגס בספרות הקדומה

האגס איננו מוזכר בתנ"ך, אך בדברי חז"ל ידוע האגס ומדובר בו בהזדמנויות שונות כגון: בנושא כלאיים, הרכבה ושביעית. בספרות חז"ל האגס מתואר כעץ הקרוב לקרוסטמלין לעניין כלאיים והרכבה: "ובאילן-האגסים והקרוסטמלין, הפרישין והעוזררין אינן כלאיים זה בזה"; "ר' יוסי בי ר' בון והתני אף הרוגייני' בשוקי של ציפורין היו מרכיבין קרוסטמלין על גבי אגס".
האגס באמנות

האגס מעוטר באמנות הרומית והביזנטית בציורי הקיר, בגילופי אבן ובפסיפסים מאיטליה, מטורקיה ומיוון. לעיתים האגס מלווה במיני פרות אחרים בתיאורים של מחרוזות צומח במסגרות של תמונות, האגס משובץ בצנצנות זכוכית מלאות פרות נאים, או מונח על מדפי מטבח עמוסי מצרכים, פרות וירקות.
באמנות של ארץ ישראל מהתקופה הביזנטית, האגס מעוטר רק בפסיפסים איכותיים ובעיקר בווילות פרטיות ובכנסיות מארץ ישראל. עיטורי האגס שכיחים בעיקר במבנים מאזורי יהודה, גליל והשומרון. אזורים אלו מקבילים לאזורים בהם קיימת תפוצה טבעית של האגס הסורי, אשר שימש כפרי מאכל בפני עצמו וגם שימש ככנה להרכבת מינים מתורבתים. גם כיום משמש עץ האגס הסורי ככנה לחקלאים מן המגזרים הערבי והדרוזי בגליל. בנוסף לכך אזורי ההר מאפשרים גידול יציב ואיכותי של עצים ממשפחת הוורדיים הזקוקים למנות צינון בחורף. האגסים עוצבו לראווה בפסיפסים כפרות בודדים במדליונים, הם הוצגו לראווה או להגשה בקערה או בצעיף וגם שולבו בתיאורים של עצים צעירים או בוגרים הנושאים עלווה עשירה ופרות גדולים, צבעוניים ומרשימים באיכותם.
הערות שוליים

↑  אסף גור, פירות ארץ ישראל - תולדות ומקורות, עמ' 237, 242
↑  משנה, מסכת כלאים, פרק א', משנה ד'
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת כלאים,  פרק א', הלכה ד'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531448805171  GND: 4006940-0  LCCN: sh85099008
יעקב יוסף שלמה הלפרין

הרב יעקב יוסף שלמה הלפרין (ה' באלול ה'תרס"ב - י"א בטבת ה'תשמ"ה) היה האדמו"ר מווסלוי. שימש כאדמו"ר גם לחסידי אדז'וד ושטפנשט.
תולדותיו

נולד לרב חיים דב הלפרין שכיהן כאדמו"ר בבוקרשט. אביו של הרב חיים דב היה האדמו"ר הרב שלום הלפרין מווסלוי. אמו של הרב יעקב יוסף שלמה הייתה בת הרב דוד גוטרמן, האדמו"ר מסאווראן. למד תקופה קצרה בוורשה שבפולין ואחר כך בישיבת בית ישראל בווישווה, אצל רבי מנחם מנדל הגר.
נישא לשרה דבורה, בתו של רבי יעקב שמשון קנר, האדמו"ר מטשכויב. חתונתם נערכה בעיר קלויזנבורג.
אדמו"רות

בעצת דודו-זקנו רבי משה יהודה לייב פרידמן מפשקאן החל לשמש כאדמו"ר ברומניה עוד בחיי אביו, בשנת ה'ת"ש, כממלא מקום דודו האדמו"ר מאדז'וד, ובהמשך גם על מקום דודו האדמו"ר משטפנשט.
עלה לישראל זמן קצר אחרי אביו, ב-1949. תחילה ישב בנהריה, שבה התרכזו ציבור גדול של עולי רומניה, פתח שם בית מדרש וייסד חוגים תורניים לילדים ולנוער.
בשנת תשט"ו עבר לתל אביב ופתח בית כנסת בשדרות בן-גוריון. נפטר בי"א בטבת תשמ"ה ונקבר בבית הקברות נחלת יצחק.
משפחה

ילדיו:
הרב אברהם שלום שמשון הלפרין, ממלא מקומו
בת ציון אסתר, הייתה נשואה לשמעון, בנו של הרב יצחק ידידיה פרנקל
חיה חנה נחמה, אשת הרב יהודה לנדאו, רב בית כנסת "רמה" בתל אביב וראש מחלקת נישואין ברבנות.
הערות שוליים

↑  היום העלייה לציון כ"ק מרן אדמו"ר מוואסלוי זצוק"ל, ארבעים שנה להסתלקותו. המבשר, ט' טבת תשפ"ה
גנדלף (מוזיקאי)

| --- | --- |

 לידה:  4 בדצמבר 1952 (בן 72) פרסבאום, אוסטריה
 שם לידה:  היינץ שטרובל
 שם במה:  גנדלף
 מוקד פעילות:  אוסטריה 
 תקופת הפעילות:  1981–כיום
 סוגה:  העידן החדש, מוזיקה אלקטרונית
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 http://www.gandalf.at
 
גנדלף (בגרמנית: Gandalf; נולד בשם היינץ שטרובל ב-1952) הוא מלחין ניו אייג' אוסטרי. הוא מנגן במגוון רחב של כלים, כולל גיטרה, קלידים, סינתיסייזר וסיטאר. הוא כולל צלילים אלקטרוניים במוזיקה שלו.
את אלבומו הראשון "Journey to an Imaginary Land" הוציא ב-17 במרץ 1981, ואת אלבומו השני, "Visions", כמעט שנה לאחר מכן, ב-16 במרץ 1982. הוא הפך לאחד המוזיקאים הבינלאומיים המוכשרים ביותר באוסטריה.