stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרנץ יגרשטטר

| --- | --- |

 לידה:  20 במאי 1907 Sankt Radegund, אוסטריה 
 פטירה:  9 באוגוסט 1943 (בגיל 36) כלא ברנדנבורג, ברנדנבורג, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 שם לידה:  Franz Huber 
 מדינה:  אוסטריה 
 מקום קבורה:  Sankt Radegund 
 מקום מגורים:  Sankt Radegund 
 השקפה דתית:  הכנסייה הקתולית 
 
משק משפחת יגרשטטר
אבן נגף לזכרו לפני ביתו באוסטריה
פרנץ יגרשטטר (גרמנית: Franz Jägerstätter;‏ 1907–1943) היה סרבן מצפוני אוסטרי במלחמת העולם השנייה שהוצא להורג. הוא הוכרז כקדוש מעונה על ידי הכנסייה הקתולית.
חייו

פרנץ יגרשטטר נולד בעיירה קטנה הסמוכה לערים זלצבורג ובראונאו אם אין באוסטריה, כבן מחוץ לנישואים של רוזליה הובר ופרנץ באכמייר. תחילה חי אצל סבתו מצד האם, אליזבת הובר. אביו נהרג במלחמת העולם הראשונה כשהיה ילד ואמו נישאה בשנית להינרייך יגרשטטר, שאת שם משפחתו אימץ פרנץ. בשנת 1933, כשהיה בן 26, נולדה לו בת מחוץ לנישואין, הילגרד אוור שמה. בשנת 1936 הוא נישא לפרנציסקה שוואניגר, נערה מכפר סמוך ואת ירח הדבש הזוג בילה ברומא, שם חווה פרנץ, שהיה קתולי מלידה, התעוררות דתית. אחרי חזרתו החל לעבוד בכנסייה הקתולית המקומית.
בשנת 1938, כאשר הגרמנים נכנסו לאוסטריה, היה יגרשטטר האדם היחיד בכפרו שהצביע נגד סיפוח אוסטריה לגרמניה. אף שלא היה מעורב בשום תנועה פוליטית, הוא התנגד גלויות לנאצים והכריז שלא ילחם במלחמה, זאת למרות אימון צבאי קצר שעבר. לאחר מספר דחיות, נקרא בפברואר 1943 לשירות פעיל בצבא הגרמני. באותו זמן כבר היה אב לשלוש בנות, הגדולה בהן בת שש. ב-1 במרץ התייצב במשרד הגיוס והצהיר שאינו מוכן להילחם מטעמי מצפון, אולם הסכים לבצע כל משימה בלתי-מלחמתית. הוא נענה בשלילה ונכלא, ראשית בלינץ, ואחר כך בברלין. ב-6 ביולי הועמד למשפט צבאי באשמת פגיעה במאמץ המלחמתי. הוא הורשע, נגזר עליו עונש מוות, והוא הוצא להורג בגיליוטינה ב-9 באוגוסט 1943, בגיל 36.
מעמד כמבורך

ביוני 2007, אישר האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר לוועדה לענייני קדושים לפרסם צו המכריז על יגרשטטר כמרטיר, ובכך הסתיים תהליך הבירוך (מעמד של קדושה הנמוך בדרגה אחת מקדוש) שלו בכנסייה הקתולית. טקס הבירוך נערך ב-26 באוקטובר 2007 בלינץ. בטקס נכחה אלמנתו בת ה-94, פרנציסקה, וארבע בנותיו.
בתרבות

מחזהו של יהושוע סובול, "עד ראייה", מבוסס על המקרה של יגרשטטר. המחזה הועלה לראשונה בשנת 2002 בתיאטרון הקאמרי, בבימוי האוסטרי פאולוס מנקר, עם איתי טיראן בתפקיד יגרשטטר.
טרנס מאליק ביים סרט קולנוע על חייו של יגרשטטר בשם "A Hidden Life", שעלה להקרנה במאי 2019, בכיכובם של אוגוסט דיל, ואלרי פאצ'נר, יורגן פרוכנו, מתיאס שונארטס, מרטין ווטקה והוא מסרטיהם האחרונים של מיכאל ניקוויסט וברונו גנץ.
Carry On (שיר של פאן)

Carry On הוא שיר של הלהקה פאן. השיר יצא לאור ב-23 באוקטובר 2012, כסינגל השלישי מאלבום האולפן השני של הלהקה, Some Nights. הקליפ לשיר צולם בניו יורק ויצא לאור ב-24 באוקטובר 2012.
השיר נכנס למצעד הסינגלים האמריקאי, בילבורד הוט 100, תחילה במקום ה-100, ולאחר כמה שבועות עלה למקום ה-20. במצעד מדיה פורסט בישראל דורג השיר במקום ה-7.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2012–2013)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2012–2013)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2012–2013)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2012–2013)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 44 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 26 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 46 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 20 |  |
|  ארצות הברית | Mainstream Top 40 | 17 |  |
|  ארצות הברית | שירי רוק (בילבורד) | 2 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 126 |  |
|  יפן | יפן הוט 100 | 93 |  |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 7 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 28 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 18 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2013)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2013)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2013)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2013)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 98 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 76 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 69 |  |
נתוני מכירות

| מדינה | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| קנדה (Music Canada) | פלטינה | 80,000 |
| איטליה (FIMI) | זהב | 15,000 |
| ניו זילנד (RMNZ) | זהב | 7,500 |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה ×2 | 2,000,000 |
הערות שוליים

↑  מידע על Carry On, באתר המצעד האיטלקי, ארכיון
↑  מידע על Carry On, באתר המצעד של ניו זילנד
| פאן |
| --- | --- | --- |
| נייט רוס • אנדרו דוסט • ג'ק אנטונוף דיסקוגרפיה של פאן | נייט רוס • אנדרו דוסט • ג'ק אנטונוף דיסקוגרפיה של פאן |  |
| אלבומים | Aim and Ignite • Some Nights |  |
| אלבומי הופעה | Fun. Live At Fingerprints • iTunes Session • Before Shane Went To Bangkok: Live in The USA |  |
| מסעי הופעות | Most Nights Tour |  |
| סינגלים | At Least I'm Not as Sad (As I Used to Be) • All the Pretty Girls • Walking the Dog We Are Young • Some Nights • Carry On • Why Am I the One • Sight of the Sun |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 519a2f61-91a5-4cd5-876d-28ea39b9e3fb
פרנץ טונדר

| --- | --- |
 לידה:  1614 ליבק, האימפריה הרומית הקדושה 
 פטירה:  5 בנובמבר 1667 (בגיל 53 בערך) ליבק, האימפריה הרומית הקדושה 
 מוקד פעילות:  ברית ערי הנזה 
 זרם:  המוזיקה הקלאסית בתקופת הבארוק 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  עוגב 
 צאצאים:  Anna Margaretha Tunder 
 חתימה:  
 
פרנץ טונדר (בגרמנית: Franz Tunder; ‏1614 – 5 בנובמבר 1667) היה מלחין ונגן עוגב גרמני מראשית תקופת הבארוק עד לאמצעה. הוא היווה חוליה מקשרת חשובה בין סגנון הבארוק הגרמני המוקדם, שהתבסס על מודלים ונציאניים, לסגנון הבארוק המאוחר יותר, שהגיע לשיאו ביצירותיו של יוהאן סבסטיאן באך; נוסף לכך, מילא תפקיד חשוב בפיתוח הקנטטה הכוראלית.
ביוגרפיה

על פי מחקר עדכני, טונדר נולד בליבק ולא בבאנסדורף או בורג באי פמארן, כפי שסברו חוקרים קודמים. לא הרבה ידוע על שנותיו הראשונות, פרט לכך שנחשב למוכשר די הצורך להתקבל בגיל 18 לעבודה כנגן העוגב בחצרו של פרידריך השלישי, דוכס הולשטיין-גוטורף (אנ') בטירת גוטורף שבשלזוויג. שנים אחדות קודם לכן נסע לאיטליה בחברת יוהאן הקלאואר, ויש סבירות להנחה שלמד אצל ג'ירולאמו פרסקובלדי בהיותו בפירנצה. (יוהאן מאתזון קבע שכך היה, אך חוקרים מאוחרים יותר חולקים עליו בנקודה זו).
בין 1632 ל-1641 עבד טונדר בגוטורף כ"נגן עוגב ראשי" (Hoforganist). ב-1641 התמנה לנגן העוגב הראשי בכנסייה (הלותרנית) העיקרית של ליבק, ה"מריינקירכה", כממשיכו של פטר האסה. ב-1647 היה גם למנהלן ולגזבר הכנסייה. במשרה זו התמיד עד סוף חייו. מחליפו היה דיטריך בוקסטהודה, שנשא לאישה את בתו של טונדר, מרגרתה, בשנת 1668.
טונדר החל במסורת של "ערביות מוזיקליות", סדרה ארוכה של קונצרטים פתוחים לקהל במריינקירכה, שהמורכבים ביותר ביניהם היו לפני חג המולד. הראשון בסדרת הקונצטים האלה התקיים ב-1646. נראה, שבמקורם היו הקונצרטים האלה מופעי עוגב, שנועדו לאנשי העסקים שהתכנסו בעיר לקראת הפתיחה השבועית של הבורסה. הקונצרטים הללו נמשכו במאות ה-17 וה-18; הם נבדלו מקונצרטים אחרים בכך שהכניסה אליהם הייתה ללא תשלום (כיוון שנערכו בכנסייה), ובכך שהמקור למימונם הייתה הקהילה העסקית.
הנצחה

1990 - האסטרואיד 7871 נקרא על שמו - האסטרואיד "טונדר".
יצירותיו

לצד היינריך שיידמן ומתיאס וקמן היה טונדר חבר חשוב באסכולת העוגב הצפון-גרמנית; עם זאת, רק יצירות ספורות נשמרו ממכלול תפוקתו.
יצירות לעוגב
14 יצירות לעוגב הכוללות: פרלודים ופוגות, קנצונה, כוראל-פרלודים, כוראל-וריציות, כוראל-פנטסיות.
יצירות קוליות:
17 יצירות קוליות, חלקן בלטינית וחלקן בגרמנית.
לקריאה נוספת

Georg Karstädt, "Franz Tunder", The New Grove Dictionary of Music and Musicians, ed. Stanley Sadie. 20 vol. London, Macmillan Publishers Ltd., 1980. ISBN 1-56159-174-2
Manfred Bukofzer, Music in the Baroque Era. New York, W.W. Norton & Co., 1947. ISBN 0-393-09745-5
Kerala J. Snyder: "Franz Tunder", Grove Music Online ed. L. Macy (Accessed September 6, 2005), (subscription access)
גיאורג קרשטדט, "פרנץ טונדר", "מילון גרוב החדש למוזיקה ומוזיקאים" בעריכת סטנלי סיידי, כרך 20, לונדון, מקמילן 1980.
מנפרד בוקופצר, "מוזיקה בתקופת הבארוק", ניו יורק, נורטון ושות' 1947.
קראלה ג. סניידר: "פרנץ טונדר", מילון גרוב המקוון בעריכת ל. מייסי.
קוודרופולטורס

קוודרופולטורס (בלטינית: quadruplatores) הוא שמו של מודיע או מאשים פומבי של אדם בתקופת הרפובליקה הרומית. שמו מבוסס על העובדה שקיבל רבע (קוודרו) מרכושו של הפושע, או מכיוון שאלו שהורשעו נדונו לשלם פי ארבעה (quadrupli damnari), כמו במקרים של הפרת החוקים בנוגע להימורים וריבית.
הקוודרופולטורים הופיעו ברומא כאשר הוענקה הזכות להאשים אדם בפעולה בלתי חוקית. בתחילה, הועברו הקנסות שהושתו על עבריינים לקופה הציבורית. ההאשמה נחשבה אז, גם כאשר הועלתה כנגד פקיד רשמי (מגיסטראט) שירות למדינה. השם קוודרופולטורס ניתן, עם זאת, ככינוי גנאי לשכירי חרב או מאשימי שווא.
פרס לורנס אוליבייה לחביב הקהל

| --- | --- |
 מדינה:  הממלכה המאוחדת
 הגוף המעניק:  The Society of London Theatre
 תקופת הפרס:  2002–הווה (כ־22 שנים) 
 אתר רשמי
 
פרס לורנס אוליבייה לחביב הקהל הוא פרס שנתי המוענק על ידי האיגוד של תיאטרון לונדון כהוקרה על הישגים בתיאטרון הבריטי המסחרי. הפרס נוסד בשנת 1976 בשם פרסי איגוד תיאטרון הווסט אנד ושמו הוחלף ב-1984 לכבודו של השחקן האנגלי לורד אוליבייה. הענקת הפרס הופסקה ב-2016.
זוכים ומועמדים > שנות ה-2010

| שנה> 2010.2010.2010.2010.2010.2010.2011.2011.2011.2011.2011.2012.2012.2012.2012.2012.2013.2013.2013.2013.2013 | הפקה> .מרשעת.בילי אליוט - המחזמר.פנטום האופרה.סוס מלחמה.We Will Rock You..We Will Rock You.בילי אליוט - המחזמר.נערי ג'רזי.עלובי החיים..עלובי החיים.בילי אליוט - המחזמר.נערי ג'רזי.מרשעת..בילי אליוט - המחזמר.מטילדה.פנטום האופרה.מרשעת |
| --- | --- |
2014: 
2014: עלובי החיים
2014: מטילדה
2014: פנטום האופרה
2014: מרשעת
2015: 
2015: מרשעת
2015: בילי אליוט - המחזמר
2015: נערי ג'רזי
2015: מטילדה
2016: 
2016: פנטום האופרה
2016: נערי ג'רזי
2016: עלובי החיים
2016: מטילדה
הערות שוליים

↑  Lukowski, Andrzej (4 באפריל 2017). "Andrzej Lukowski: The Oliviers have dumped the audience award – but should we mourn it?". The Stage. נבדק ב-10 באוגוסט 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
צורה רציונלית

באלגברה ליניארית, צורה רציונלית קנונית של מטריצה נתונה היא מטריצת בלוקים מסוימת הדומה לה. לכל מטריצה המוגדרת מעל שדה F קיימת צורה רציונלית קנונית יחידה מעל אותו שדה. הצורה הרציונלית מציגה באופן בולט את הפירוק לגורמים של הפולינום האופייני של המטריצה ואת היחס בינו לבין פעולת המטריצה על תתי מרחבים מסוימים הקשורים אליו.
בניגוד לצורת ז'ורדן, המוגדרת רק כאשר הפולינום האופייני מתפצל לגורמים ליניאריים, הצורה הרציונלית מוגדרת מעל כל שדה. אם מרחיבים את השדה, עשויים להווסף לפולינום האופייני גורמים חדשים, ואז הצורה משתנה. כאשר צורת ז'ורדן של המטריצה מוגדרת, היא צמודה לצורה הרציונלית.
מטרה

אחד הרעיונות הבסיסיים באלגברה ליניארית הוא הקשר בין מטריצות והעתקות ליניאריות. מחד, כל העתקה ממרחב וקטורי (בעל ממד סופי) אפשר לייצג על ידי מטריצה ריבועית, לאחר שבוחרים בסיס למרחב. מאידך, כל המטריצות המייצגות את אותה העתקה עבור בסיס שונה דומות זו לזו.
כדי להקל על חישובים (מעשיים ותאורטיים) הקשורים בהעתקה ליניארית המיוצגת על ידי המטריצה A, חשוב למצוא מטריצה דומה לה שתהיה נוחה יותר לטיפול. מטריצות בלוקים הן דוגמה טובה למטריצות כאלה. באופן טבעי מחפשים את מטריצת הבלוקים המוצלחת ביותר.
בעיה שכיחה אחרת היא ההכרעה האם שתי מטריצות נתונות מייצגות את אותה העתקה. לשם כך נדרש נציג "קנוני", יחיד, בכל מחלקת דמיון של מטריצות: אם שתי המטריצות דומות לאותו נציג, אז הן דומות; ואחרת, לא.
התאוריה של צורות רציונליות

נתונה מטריצה ריבועית A, בגודל n, מעל שדה F. אפשר ללמוד את המטריצה דרך המודול המשויך לה: זהו מודול מעל חוג הפולינומים במשתנה אחד  \ F[\lambda ], שיש לו מבנה של המרחב הווקטורי  \ F^{n}, ובנוסף  \ \lambda \cdot v=Av. מטריצת היחסים של המודול היא המטריצה  \ \lambda I-A, ולכן אפשר ללמוד את המודול על ידי פעולות הפיכות על שורות ועמודות במטריצה זו.
אפשר להוכיח שכל מטריצה ריבועית מעל תחום ראשי (וחוג הפולינומים הוא כזה) אפשר להביא (על ידי פעולות הפיכות כאמור) לצורה קנונית, שהיא מטריצה אלכסונית, בה מחלק כל איבר של האלכסון את האיבר שבא אחריו. עובדה זו שקולה למשפט המרכזי של תורת המבנה של מודולים מעל תחומים ראשיים, שלפיו כל מודול נוצר סופית מעל חוג כזה הוא סכום ישר של מודולים ציקליים.
אברי האלכסון בצורה הקנונית של  \ \lambda I-A נקראים 'הגורמים האינווריאנטיים' של A, והצורה הרציונלית הקנונית של A היא מטריצת הבלוקים האלכסונית, שהבלוקים באלכסון הראשי שלה הם מטריצות מלוות של הגורמים האינוואריאנטים. יצוין שהגורם האינווריאנטי האחרון שווה לפולינום המינימלי של A, ומכפלת כל הגורמים היא הפולינום האופייני.
| נושאים באלגברה ליניארית |
| --- | --- | --- |
| מושגי יסוד | שדה • מרחב וקטורי • משוואה ליניארית • מערכת משוואות ליניאריות • העתקה ליניארית • מטריצה |  |
| וקטורים | סקלר • כפל בסקלר • צירוף ליניארי • תלות ליניארית • קבוצה פורשת • בסיס • וקטור קואורדינטות • ממד |  |
| מטריצות | כפל מטריצות • שחלוף • דטרמיננטה • דירוג מטריצות • דרגה • עקבה • מטריצה מצורפת • מטריצת מעבר • מטריצה משולשית • דמיון מטריצות • ערך עצמי • פולינום אופייני • לכסון מטריצות • צורת ז'ורדן |  |
| העתקות | העתקה ליניארית • קואורדינטות • מטריצה מייצגת • גרעין • אנדומורפיזם • איזומורפיזם • העתקה אפינית • העתקה פרויקטיבית |  |
| מרחבי מכפלה פנימית | מכפלה סקלרית • מכפלה וקטורית  • אורתוגונליות  •  מטריצה סימטרית • אופרטור הרמיטי • אופרטור אוניטרי • טרנספורמציה נורמלית • נורמה • מטריקה |  |
| תבניות | תבנית ביליניארית • תבנית סימטרית •  תבנית הרמיטית • תבנית סימפלקטית • חפיפת מטריצות • משפט סילבסטר • תבנית מולטי-ליניארית אנטי-סימטרית • אוריינטציה • צפיפות • טנזור |  |
קווה-קווה

ערך זה עוסק באוריגמי. אם התכוונתם למשחק מחיאת כפיים, ראו .
קווה-קווה מעוטר
קווה-קווה (אנגלית: Cootie Catcher) היא יצירת אוריגמי אשר משמשת כמשחק ילדים בעל גרסאות שונות. בישראל בגרסה נפוצה של המשחק, המחזיק בקווה-קווה פותח את הקווה-קווה מספר פעמים לפי בחירת השחקן השני פותח את הקיפול וקורא את התשובה שתחת הסימון שבחר עמיתו למשחק. התשובה אשר רשומה בפנים יכולה להיות כל דבר, לרוב היא "תחזית עתידות", משימה כלשהי או תואר (כגון יפה, מכוער, חכם, טיפש וכדומה) המיוחסים לשחקן השני.
קובלט כלוריד

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

 קובלט כלוריד

 כללי
| נוסחה כימית | CoCl2 |  |  |
| שמות אחרים | קובלט דוכלוריד |  |  |
| מסה מולרית | אנהידריד 129.84 g/mol הידראט 237.93 g/mol |  |  |
| מראה | הידראט אדום; אנהידריד כחול |  |  |
| מספר CAS | [7646-79-9] (אנהידריד) |  |  |
|  פיזי |  פיזי |  |  |
| נקודת התכה | 735 C° |  |  |
| נקודת רתיחה | 1,049 C° |  |  |
| צפיפות | 3.356 g/cm 3 |  |  |

קובלט כלוריד (CoCl2) הוא חומר היגרוסקופי (סופח מים מהאוויר). קובלט כלוריד הוא אינדיקטור להמצאות מים. כאשר הוא יבש הוא בצבע כחול וכשהוא רטוב הוא ורוד. תכונה זו מנוצלת באמצעות השימוש בנייר קובלט כלוריד, הנייר הוא אינדיקטור ללחות ולמים.
צורי מימון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 בנובמבר 1966 (בן 57) 
 מדינה:  ישראל 
 פרופיל ב-IMDb
 
צורי מימון (נולד ב-1 בנובמבר 1966) הוא במאי קולנוע, מפיק ותסריטאי ישראלי.
קריירה

סרטו הראשון משנת 1992 היה "נערי החוף", אותו הפיק, ביים וכתב. נערי החוף מספר על קבוצת נערים שמבלים על חוף הים והציג במשך שבועיים בלבד עקב כישלון קופתי. היה זה הסרט הראשון בישראל שנעשה במצלמת וידאו, אותו הוא פיתח במעבדות בחו"ל (בטכניקה השתמשו בודדים אחריו כמו אורי ברבש בללקק ת'תות). מימון הפיק את הסרט כמעט ללא עזרה מן הקרן לעידוד סרטי איכות. בסרט שיחק ושר אביב גפן בתפקידו השני בכלל והראשון כבוגר, ואקי אבני בתפקידו הראשון בקולנוע.
מיד לאחר מכן היגר מימון לארצות הברית, שם הפיק, ביים וכתב ב-1993 את סרט המתח "מאדאם", המספר על דניאל שמפוטרת מעבודתה ככתבת סקופים טלוויזיונית ומתחילה לעבוד כפרילאנסרית בזהות בדויה, בנסותה לעשות סדרת תחקירים על תעשיית שומרי הראש, תפקיד שמסכן את חייה.
ב-1995 הפיק את הסרט "Hard Justice" שבו סוכן האף. די. איי ניק אדמס (אותו משחק דייוויד בראדלי) נכנס בזהות בדויה לבית סוהר על מנת לחשוף מוות מסתורי של עמיתו לסוכנות שהתרחש שם. חברו הוא וורדן פייק (בכיכובו של צ'ארלס נאפייר) שמעורב בפשע ובשחיתות כמו הברחת נשק וסמים.
בשנת 1998 הפיק וביים את הסרט "Revenge Games".
כיום לצורי מימון יש סוכנות טאלנטים בשם "תגלית"[דרוש מקור].
הערות שוליים

↑  אתר "אישים"
↑  מאיר שניצר, סרט /  תשובה עבוית גאה - "נערי החוף", חדשות, 18 במרץ 1992
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007507608505171  LCCN: no2023093080  VIAF: 310738242   WorldCat (עם VIAF): 310738242
פרנץ ארקל

| --- | --- |

 לידה:  7 בנובמבר 1810 דיולה, ממלכת הונגריה, האימפריה האוסטרית 
 פטירה:  15 ביוני 1893 (בגיל 82) בודפשט, ממלכת הונגריה, אוסטרו-הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות קרפשי 
 מוקד פעילות:  הונגריה, האימפריה האוסטרית 
 מקום לימודים:  האקדמיה למוזיקה פרנץ ליסט בבודפשט 
 סוגה:  אופרה 
 שפה מועדפת:  הונגרית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 בן או בת זוג:  אדל אדלר (29 באוגוסט 1839–1860) 
 צאצאים:  שאנדור ארקל, אלק ארקל, לאסלו ארקל, גיולה ארקל, לאיוש ארקל 
 פרופיל ב-IMDb
 
פרנץ ארקל (בהונגרית: Erkel Ferenc דיולה, 7 בנובמבר 1810 - בודפשט, 15 ביוני 1893) היה מלחין הונגרי, מנצח, פסנתרן. בנוסף היה גם שחמטאי, הנשיא הראשון של חוג השחמט של פשט. הוא החל את הקריירה כפסנתרן וכמורה למוזיקה בקולוז'וואר, ובהמשך עסק גם בניצוח ובהלחנה. בשנת 1834 התיישב בפשט. שנתיים עבד כמנצח ב"תיאטרון הגרמני העירוני של פשט" ו"בחוג התיאטרון ההונגרי בבודה". בשנת 1837 הצטרף לתיאטרון ההונגרי של פשט, לימים התיאטרון הלאומי של בודפשט, תחילה כמנהל במה ואחר כך כמנצח. הוא עבד שם כשלושה עשורים. בשנת 1840 כתב את האופרה הראשונה שלו, "מאריה באטורי". בשנת 1844 זכה במכרז להלחנת מילות ההמנון הלאומי של פרנץ קלצ'יי. לאחר מהפכת 1848 בהונגריה ומלחמת העצמאות בשנים 49–1848, הוא פעל לקידום החיים המוזיקליים של בירת הונגריה. בשנת 1853 תחת הנהגתו הוקמה האגודה הפילהרמונית, אותה ניהל תקופה ארוכה. האופרה שלו "באנק באן", הנחשבת לשיא בקריירה שלו, הוצגה בשנת 1861. הוא תרם להקמת האקדמיה למוזיקה (1875), והיה בה מנהל ופרופסור לפסנתר במשך עשר שנים. הוא היה למנהל המוזיקלי הראשי של בית האופרה של בודפשט, שנפתח בשנת 1884. שמו של ארקל נקשר ביצירת האופרה הלאומית ההונגרית. על בסיס דפוסי האופרה המערביים, בעיקר איטלקיים וצרפתים, הצליח ליצור שפת אופרה לאומית אחידה יחסית על ידי שאיבת השראה מסגנונות מוזיקת העם ההונגרית כמו סוגת הורבונקוש, לעדן ולהרחיב את אפשרויות הביטוי שלה. הוא היה שחמטאי מפורסם, ממקימי חוג השחמט של פשט, שנוסד בשנת 1864.
ביוגרפיה > הקמת האגודה הפילהרמונית

שנת 1853 היא שלב חשוב בחיי המוזיקה ההונגריים. ארקל הקים את האגודה הפילהרמונית בראש קומץ מוזיקאים. קונצרט ההיכרות בשנת 1853 התרחש ב־20 בנובמבר, לאחר חודשיים של ארגון וחזרות, באולם הטקסים במוזיאון הלאומי. בתוכנית הוצגו יצירות מאת מוצרט, בטהובן, מנדלסון ומאיירבר, בניצוחו של ארקל. מכיוון שמערכת הדיכוי של אוסטריה לא אפשרה הקמת אגודות, אך הסכימה לארגון קונצרטים, החברה לא הפכה לישות משפטית עד אוגוסט 1867.
הפיסגה

שנים עברו מאז ההצלחה הבלתי נשכחת של הוניאדי. במהלך תקופה זו לארקל לא היו יצירות משמעותיות. כשהשמיע את קולו שוב, הוא הציג בפני הקהל את היצירה האיכותית ביותר שלו, את האופרה באנק באן שהוא כפל אוצר תרבותי: לדרמה ההיסטורית של יוז'ף קטונה אין שום דומה לו בספרות ההונגרית, וכך גם לאופרה של ארקל עם שורה של שירים היסטוריים הונגריים. הליברטו של היצירה נכתב על ידי בני אגרישי והיה בהחלט מוכן במחצית הראשונה של 1851, שכן הליריקן של ארקל נפטר ביולי של אותה שנה. לא ידוע מתי הוא הגיש לארקל את הטקסט, רק שהמלחין סיים את תזמור האופרה בשנת 1860.
מורשתו

ארקל - כמלחין - תופס אותו מקום בהיסטוריה של המוזיקה ההונגרית כמו מיכאיל גלינקה במוזיקה הרוסית (הלאומית), סטניסלב מוניושקו בפולנית אנטונין דבוז'אק ובדז'יך סמטנה במוזיקה הצ'כית. עבודותיו מאופיינות בטיפוח מסורות לאומיות, עושר המנגינות, שימור צורות שיר וריקוד, ושילובם עם סימני סגנון אירופיים (בעיקר איטלקיים וצרפתיים, במידה פחותה גרמניים) (אחת הדוגמאות הידועות ביותר היא אריה לה גראנג' שחוברה בהמשך בלסלו הונאדי). העידן הראשון שלו כמלחין אופרה הושפע בעיקר מהכותבים האופנתיים בתקופה, בליני, אובר, הרולד, מאיירפיר, וגם ורדי. בקומפוזיציות המאוחרות שלו, הוא גם עשה ניסיון צנוע להציג את טכניקת העריכה של וגנר.
יצירתו > אופרות

מאריה באטורי. אופרה ב-2 מערכות Bátori Mária, opera 2 felvonásban (1840) - L. 20. (M. 11.)
לאסלו הוניאדי אופרה ב-4 מערכות Hunyadi László, opera 4 felvonásban (1844) - L. 25. (M. 18.)
ארז'בט אופרה ב-3 מערכות Erzsébet, opera 3 felvonásban (1857) - L. 51. (M. 42.) Csak a második felvonás Erkel műve
באנק באן אופרה ב-3 מערכות Bánk bán, opera 3 felvonásban (1861) - L. 53. (M. 43.)
שרולטה אופרה ב-3 מערכות Sarolta, vígopera 3 felvonásban (1862) - L. 54. (M. 44.)
ג'רג' דוז'ה אופרה ב-5 מערכות Dózsa György, opera 5 felvonásban (1867) - L. 58. (M. 46.).
ג'רג' ברנקוביץ' אופרה ב-4 מערכות Brankovics György, opera 4 felvonásban (1874) - L. 64. (M. 49.)
גיבורים ללא שם אופרה ב-4 מערכות Névtelen hősök, opera 4 felvonásban (1880) - L. 68. (M. 53.)
המלך אישטוואן אופרה ב-4 מערכות István király, opera 4 felvonásban (1885) - L. 71. (M. 54.) Javarészt Erkel Gyula műve
שמעון קמני אופרה ב-3 מערכות (לא נכתב רק תוכנן) Kemény Simon, opera 3 felvonásban (csak tervezett mű - L. 73. (M. 59.)
יצירתו > קנטטה

קנטטה הונגרית Magyar Cantate, négy szólóhangra, vegyeskarra, zenekarra (1867)
יצירתו > אחר

Litánia, zenekari kísérettel, (1822–1825) - L. 1. (M. 1.).
Himnusz, (1844) - L. 30. (M. 22.).
Köri kördal, (1844) - L. 33. (M. 25.).
Kar Ének Pestalozzi Emlékünnepére, vegyeskarra orgona - vagy harmóniumkísérettel, (1846) - L. 39. (M. 31.).
Ferenc József császárt üdvözlő ének, (1852) - L. 44. (M. 36.).
Gyászkar férfikarra: A halálnak éjszakája vissza őt nem adja már, (kb. 1856) - L. 50. (M. 41.).
Dalár-induló, férfikarra, (1872) - L. 62. (M. 48.).
Férfikar: Buzgó kebellel, (1875) - L. 66. (M. 51.).
Magyar király-himnusz, (1892) - L. 77. (M. 57.).
Elvennélek én, csak adnának... és A faluban utcahosszat... férfikar (1892) - L. 76. (M. 58.).
Jelige Erkel Ferenctől, (1875) - L. 65. (M. 50.).
Kiért ürítsem e pohárt... férfikar töredéke (?) - L. 60. (M. 61.).
Üdvözlő dal, befejezetlen férfikar (?) - L. 69. (M. 62.).
לקריאה נוספת

בית ארקל דיולה Bónis Ferenc (szerkesztő): Erkel Ferencről és koráról, Püski Kiadó, Budapest, 1995, [[:hu:Speciális:Könyvforrások/9638256745|ISBN 963-8256-74-5]]
ארקל Németh Amadé: Erkel, Gondolat Kiadó, Budapest, 1979, [[:hu:Speciális:Könyvforrások/9632807863|ISBN 963-280-786-3]]
ביוגרפיה של ארקל Németh Amadé: Erkel Ferenc életének krónikája, Zeneműkiadó, Budapest, 1973
Sadie, Stanley: Opera, Kossuth Kiadó, Budapest, 2004, [[:hu:Speciális:Könyvforrások/9630946904|ISBN 963-09-4690-4]]
שיטוט בעולם האופרות Winkler Gábor: Barangolás az operák világában, Tudomány Kiadó, Budapest, 2005, [[:hu:Speciális:Könyvforrások/9638194413|ISBN 963-8194-41-3]]
מדריך אופרות Balassa Imre, Gál György Sándor: Operakalauz, Zeneműkiadó Vállalat, Budapest, 1961
ראו גם

האופרות של ארקל (באנגלית) Erkel Ferenc operái
תווים של יצירות ארקל (באנגלית) Erkel Ferenc kották az IMSLP.ORG oldalon
הערות שוליים

↑  "Erkel Ferenc életrajza". Erkel Ferenc Emlékház. נבדק ב-2017-05-10.
↑  Halálesete bejegyezve a terézvárosi rk. halotti akv. 551/1893. fsz alatt
↑  Németh. Erkel. p. 17-18.
↑  Németh. Erkel Ferenc életének krónikája. p. 16-17.
↑  Németh. Erkel Ferenc életének krónikája. p. 20.
↑  Németh. Erkel. p. 24-25.
↑  Németh. Erkel Ferenc életének krónikája. p. 22.
↑  Németh. Erkel. p. 26-36.
↑  Németh. Erkel Ferenc életének krónikája. p. 23-29.
1 2  Cenner, Mihály.  Bónis (ed.). Erkel Ferenc a budai Várszínházban. p. 41.
↑  Almási, István.  Bónis Ferenc (zenetörténész) (ed.). Erkel és Kolozsvár. p. 96-102.
↑  Németh. Erkel. p. 37-42.
↑  Németh. Erkel Ferenc életének krónikája. p. 31-39.
↑  Cenner, Mihály.  Bónis Ferenc (zenetörténész) (ed.). Erkel Ferenc a Pesti Városi Német Színházban. p. 41-42.
↑  Németh. Erkel. p. 48-49.
↑  Németh. Erkel Ferenc életének krónikája. p. 53.
↑  Németh. Erkel. p. 50-57.
↑  Németh. Erkel. p. 112-113.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007272325505171  PLWABN: 9810672448005606  BnF: cb13893697d (data)  CiNii: DA0951322X  GND: 118530801  ISNI: 0000 0000 8130 6933  LCCN: n81014433  LNB: 000036938  MusicBrainz: 645d98aa-7568-4399-bda9-d5f47aa7e8df  NKC: ola2002161276  NTA: 070468575  SELIBR: 254496  SNAC: w6c83f3v  SUDOC: 080007090  VIAF: 51875112   WorldCat (עם VIAF): 51875112 
בית הולדתו בעיר דיולה
דיוקן