stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לוקמאן סלים
מותו

בליל 3 בפברואר 2021, במהלך הסגר שהוטל במדינה על רקע מגפת הקורונה בלבנון, לוקמאן חזר לבדו במכוניתו השכורה לביירות, לאחר שביקר אצל חבר בכפר ניחא, שבמחוז צור, ולא ניתן היה לעקוב אחריו בשעות שנקפו. מאוחר יותר התגלתה מכוניתו באזור נידח בין הכפרים אל-עדוסיה ותפאחתא שבדרום מחוז המשנה אל זהראני, במחוז צידון, כאשר לוקמאן נמצא מת בתוכה, לאחר שנורה ארבע פעמים בראשו ופעם אחת בגבו. הוא אושפז בבית חולים מקומי, שם הוכרז כמת. אחותו אמרה כי "נראה שיש ברצח רקע אידאולוגי ופוליטי".
סלים הצהיר, בימים שלפני הרצח, כי תומכי חזבאללה איימו עליו בביתו והאשימו אותו בבגידה. לאחר אישור המוות, ג'וואד נסראללה, בנו של מנהיג חזבאללה, צייץ בטוויטר: "אובדן של אנשים מסוימים הוא למעשה רווח לא מתוכנן # לא מצטער". מאוחר יותר הוא מחק את ההודעה והכחיש שהתייחס לסלים. חזבאללה גינה את ההרג, הכחיש כל מעורבות וקרא לחקירה מיידית. מערכת DW קבעה כי סלים היה "[איש] אחד ברשימה ארוכה של מקרי רצח" הפוקדים את מבקרי חזבאללה, וכי "איש בלבנון אינו מצפה לפתרון כלשהו ברצח סלים".
לוסטנאו

| --- | --- |
סמל לוסטנאוסמל לוסטנאו
מראה העיר
מראה העיר
 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 מדינה:  פורארלברג פורארלברג
 מחוז:  דורנבירן
 ראש העיר:  הנס דיטר גראבהר (FPÖ)
 שטח:  22.55 קמ"ר
 גובה:  404 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  23,579 (1 בינואר 2022)
  ‑ צפיפות:  905 נפש לקמ"ר (2006)
 קואורדינטות:  47°25′47″N 9°39′35″E﻿ / ﻿47.4297222222222°N 9.65972222222222°E﻿ / 47.4297222222222; 9.65972222222222
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.lustenau.at
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוסטריה מוגדלת) וינה זלצבורג גראץ אינסברוק לינץ קלגנפורט שווייץ לכ. גרמניה צ'כיה סלוב. איטליה סלובניה הונגריהלוסטנאו(למפת אוסטריה רגילה) וינה זלצבורג גראץ אינסברוק לינץ קלגנפורט שווייץ ל גרמניה צ'כיה ס. איטליה סלובניה הונ.לוסטנאו(למפת פורארלברג רגילה) ברגנץ דורנבירן פלדקירך בלודנץ גרמניה טירול שווייץ ליכטנ. קונסטנץלוסטנאו(למפת פורארלברג מוגדלת) ברגנץ דורנבירן פלדקירך בלודנץ גרמניה טירול שווייץ ליכטנשטיין קונסטנץלוסטנאו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
המסמך בו מוזכרת העיר לראשונה, כלוסטנאווה
לוסטנאו (בגרמנית: Lustenau) היא עיירת שוק במדינת פורארלברג שבמערב אוסטריה, במחוז דורנבירן על גדות נהר ריין, שמהווה את גבול אוסטריה-שווייץ. העיירה משתרעת על פני 22.55 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 20,806 (נכון ל 2004) מה שעושה ליישוב הרביעי באוכלוסייתו בפורארלברג (אחרי דורנבירן, פלדקירך וברגנץ). העיר הייתה בעבר מרכז של תעשיית טקסטיל, וכיום היא מרכז של תעשיות טכנולוגיות. העיר מוקפת שדות מצפון דרום ומזרח, ובמערב גובלת בשווייץ. העיר מתחלקת לשלוש שכונות: ריינדורף, קירכדורף והאזנפלד.
היסטוריה

עד שנת 1830 הייתה לוסטנאו חבל עצמאי שנשלט על ידי הרוזנים מבית ואלדבורג-צייל-לוסטנאו-הוהנאמס, אז נהייתה לחלק מאוסטריה. העיר אוזכרה לראשונה במסמך שנכתב בידי המלך הפרנקי קרל השמן, שם היא נקראה "לוסטנאווה".
היסטוריה > התפתחות אוכלוסיית העיר

| שנה | מספר תושבים |
| --- | --- |
1766: 1,413
1826: 2,609
1880: 4,164
1910: 8,381
1934: 8,795
1950: 10,161
1960: 12,551
1970: 15,195
1980: 17,689
1990: 18,902
2001: 19,709
2006: 20,510
תרבות > מוזיאונים

בעיר ישנם ארבעה מוזיאונים:
מוזיאון ריין שאוון - מוזיאון המציג את ההיסטוריה של ההתיישבות על שפת הריין
מוזיאון שטיקראום
מוזיאון הגלריה של סטפני הולנשטיין - מוזיאון המציג את ציוריה של הציירת סטפני הולנשטיין שנולדה בעיר
מוזיאון הרדיו
תרבות > ספורט

שתי קבוצות הכדורגל של העיר, לוסטנאו אוסטריה ולוסטנאו 07 משחקות בליגת העל האוסטרית. בעיר נמצא אצטדיון רייכסהוף, אצטדיון הכדורגל הגדול ביותר בפורארלברג. מחליק הסקי הנודע מרק גירארדלי נולד בעיר, וקבוצת ההוקי קרח של העיר היא חברה בליגת ההוקי האוסטרית.
מזקקת קאוואלאן

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  דצמבר 2005 – הווה (כ־18 שנים)
 קואורדינטות:  24°42′49″N 121°41′31″E﻿ / ﻿24.713722222222°N 121.69194444444°E﻿ / 24.713722222222; 121.69194444444 
  
 www.kavalanwhisky.com
 he
 
מזקקת קאוואלאן (בסינית: 噶瑪蘭酒廠; בפין-יין: Gámǎlán jiǔchǎng) היא מזקקת ויסקי טאיוואנית, והיא מזקקת הוויסקי היחידה במדינה. היא בבעלות קבוצת "King Car Group" וממוקמת בעיירה יואנשאן בטאיוואן.
היסטוריה

המזקקה נקראת על שם שבט הקאוואלאן, שהיו השבטים הילידים בטאיוואן, והתגוררו במישור קאוואלאן (אנ').
תכנון המזקקה החל בינואר 2002, ובנייתה החלה באפריל 2005 והושלמה בדצמבר אותה שנה. הטיפה המזוקקת הראשונה יוצרה ב-11 במרץ 2006 והבקבוק הראשון שוחרר בדצמבר 2008.
פרסים

בינואר 2010 אחד ממוצרי המזקקה עורר הפתעה לאחר שהביס שלושה מותגים סקוטים ומותג אנגלי אחד במבחן טעימה עיוורת במהלך פסטיבל "Burns supper" (אנ').
ב-2011 העניק המגזין "Whisky Magazine" למזקקה את פרס "Whisky Visitor Attraction of the Year", ומוצרי המזקקה זכו בפרסים נוספים.
ב-2012, הוויסקי "Fino Sherry Cask malt whisky" זכה בתואר "הוויסקי החדש של השנה" במדריך "Jim Murray’s Whisky Bible".
ב-2013, הוויסקי "Fino" זכה בתואר הסינגל מאלט וויסקי האסייאתי הטוב בעולם.
במרץ 2015, הוויסקי "Vinho Barrique" זכה בתואר "הסינגל מאלט ויסקי הטוב בעולם" על ידי "World Whiskies Awards".
ב-2016, הוויסקי "Amontillado Sherry Single Cask Strength" זכה בתואר "הסינגל מאלט ויסקי מהחבית הטוב בעולם" על ידי "World Whiskies Awards".
סוגים > סדרת קאוואלאן

Kavalan Class Single Malt Whisky
Kavalan Concertmaster Single Malt Whisky
King Car Conductor Single Malt Whisky
Kavalan Podium Single Malt Whisky
Kavalan ex-Bourbon Oak Single Malt Whisky
Kavalan Sherry Oak Single Malt Whisky
Kavalan Distillery Reserve Single Cask Strength Single Malt Whisky (Peaty Cask)
סוגים > סדרת סוליסט

Kavalan Solist ex-Bourbon Single Cask Strength Single Malt Whisky
Kavalan Solist Sherry Single Cask Strength Single Malt Whisky
Kavalan Solist Fino Single Cask Strength Single Malt Whisky
Kavalan Solist Vinho Barrique Single Cask Strength Single Malt Whisky
Kavalan Solist Brandy Single Cask Strength Single Malt Whisky
Kavalan Solist Amontillado Sherry Single Cask Strength Single Malt Whisky
Kavalan Solist Manzanilla Sherry Single Cask Strength Single Malt Whisky
Kavalan Solist PX Sherry Single Cask Strength Single Malt Whisky
Kavalan Solist Moscatel Sherry Single Cask Single Malt Whisky
Kavalan Solist Port Single Cask Strength Single Malt Whisky
Kavalan Solist Peaty Cask Single Malt Whisky
סוגים > סדרת פרימיום

Kavalan Premium Single Cask Strength Single Malt Whisky ‏(Amontillado & Manzanilla Sherry Cask)
Kavalan Premium Single Cask Strength Single Malt Whisky ‏(PX Sherry Cask)
הערות שוליים

↑  Taiwan whisky comes out tops, www.asiaone.com
↑  Comment - Spirits - Taiwan: The Future for Whiskey?, www.just-drinks.com, ‏13 במרץ 2012
↑  Martha De Lacey, The Taiwanese whisky that beat the Scots in a blind tasting: Award-winning Far Eastern single malt hits British high street for £40, Mail Online, ‏5 באוגוסט 2013
↑  Wade, Mike. "A whisky on Burns Night? How about a wee dram of Taiwanese?" (באנגלית). ISSN 0140-0460. נבדק ב-2020-02-04.
↑  Rosenblatt, Susannah (2010-06-14). "In Taiwan, a Bit of Scotland Matures". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2020-02-04.
↑  Interview with Ian Chang - Whisky from Taiwan is finding new fans worldwide, TheDrinksReport.com (באנגלית)
↑  Anthony Bleux, Le meilleur whisky du monde est… taïwanais, Le Figaro.fr, ‏3 במרץ 2015 (בצרפתית)
↑  You Won't Believe Where the World's Best Whiskey Is Made, Time (באנגלית)
לסלי וורד

| --- | --- |
סיר לסלי וורד, דיוקן, 1915
סיר לסלי וורד, דיוקן, 1915
 לידה:  21 בנובמבר 1851 לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  15 במאי 1922 (בגיל 70) לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מקום קבורה:  בית הקברות קנסאל גרין 
 מקום לימודים:  איטון קולג' 
 פרסים והוקרה:  Knight Bachelor 
 
לסלי מתיו וורד (באנגלית: Leslie Matthew Ward;‏ 21 בנובמבר 1851 – 15 במאי 1922) היה אמן פורטרטים וקריקטוריסט בריטי, שצייר במשך ארבעה עשורים 1,325 דיוקנאות שפורסמו באופן קבוע בכתב העת ואניטי פייר, תחת הכינוי "ספיי" ( SPY ). הפורטרטים יוצרו בצבעי מים והפכו לכרומוליטוגרפים לפרסום במגזין. אלה בדרך כלל שוכפלו על נייר טוב יותר ונמכרו כהדפסים.
רקע

וורד היה אחד משמונת ילדיהם של האמנים אדוארד מתיו וורד והנרייטה וורד. הוריו נשאו שם משפחה זהה גם לפני נישואיהם, אך לא היו קרובי משפחה. שניהם היו ציירי היסטוריה ידועים, אמו הגיעה ממשפחה של ציירים וחרטים, ביניהם אביה, צייר המיניאטורות ג'ורג' רפאל וורד, וסבה, צייר החיות המהולל ג'יימס וורד. היא הייתה האחיינית והאחיינית רבא של צייר הדיוקן ג'ון ג'קסון (אמן) והצייר ג'ורג' מורלנד.
לשני הוריו היו אולפנים בבתיהם בסלאו ובקנזינגטון בלונדון, שם הם אירחו באופן קבוע את האליטה האמנותית והספרותית של לונדון. אביו של לסלי וורד אירח את צ'ארלס דיקנס ואורחים בולטים אחרים.
אף על פי שמעולם לא העניקו לבנם הכשרה רשמית, הם וחבריהם האמנים עודדו את לסלי וורד הצעיר, לצייר ולפסל.
לסלי וורד התחיל לצייר בעודו באיטון קולג', כשהוא משתמש בבני כיתתו ובמנהל בית הספר כדוגמנים. בשנת 1867 הוצג פסל של אחיו באקדמיה המלכותית בלונדון. בבית הספר הוא היה תלמיד ממוצע, ואחרי שעזב את איטון בשנת 1869 אביו עודד אותו להתאמן כאדריכל. לסלי וורד פחד לומר לאביו שהוא רוצה להיות אמן והוא בילה שנה אומללה במשרדו של האדריכל סידני סמירקה, שהיה חבר משפחה.
האמן ויליאם פאוול פירת' שוחח עם אביו בשמו, ולאחר ויכוח ממושך הוא הסכים לתמוך באימוני בנו כאמן. וורד נכנס לבתי הספר המלכותי באקדמיה בשנת 1871. בשנת 1873 שלח חלק מעבודותיו לתומאס גיבסון באולס, ארבע שנים לאחר שנוסד המגזין Vanity Fair. עבודותיו אלה הובילו לכך שהוא נשכר להחליף את קרלו פלגריני, שעזב את המגזין באופן זמני. לסלי וורד הציע לבאולס להשתמש בשם העת "SPY", כלומר "מתבונן בסתר". חתימת "המרגל" של וורד הייתה דומה לחתימה- Ape המסוגנן של פלגריני.
"וניטי פייר"

לסלי וורד צייר 1,325 ציורים ל"וניטי פייר "בין 1873 ל -1911, שרבים מהם תיארו את אישיותם של המצוירים. דיוקנאותיו של המלכות, האצולה והנשים, היו מוצגות בצורה אוהדת יותר.
דיוקנאותיו המוקדמים, כמעט תמיד היו באורך מלא, ובעלי מרכיב של קריקטורה חזק יותר. בדרך כלל עיוות את פרופורציות הגוף, כאשר הראש ופלג הגוף העליון גדולים מאוד ונתמכים בחלקים התחתונים שהוצגו הרבה יותר קטנים. כאמור, מאוחר יותר, הסגנון שלו התפתח לפחות קריקטוריסטי ויותר דיוקן אמיתי, תוך שימוש בפרופורציות גוף מציאותיות. כאמור, הוא עבר מקריקטורה למה שכינה "דיוקנאות אופייניים", כפי שכתב באוטוביוגרפיה שלו "ארבעים שנות מרגל", שפורסמה בשנת 1915.
וורד עבד בשיטתיות, לעיתים קרובות מהזיכרון, לאחר שהתבונן ב"קורבנותיו" במרוצים, בבתי המשפט, בכנסייה, בתיאטרון בהרצאות באוניברסיטה או בלובי של בתי הפרלמנט. לפעמים הם הגיעו לסטודיו שלו כדי לדגמן גלימות או מדים. קריקטוריסט, האמין וורד, נולד ולא נוצר. הוא ציין, "זיכרון טוב, עין חדה לפרטים, ותודעה להעריך ולתפוס את כל האווירה והמוזרות של הדמות הם חיוניים." קריקטורה, הוא ציין, לעולם לא צריכה להיות תלויה בפגם פיזי, וגם לא צריך לכפות אותו. "אם הייתי יכול לסכם את האומנות של יצירת קרירטורה במשפט, הייתי אומר: שהקריקטורה צריכה להיות סוג מסוים של קומיקס אבל בנגיעה חביבה, ותמיד נטולת וולגריות."
בראיון שנתן 1897 עורך 'וניטי פייר' לפרנק בנפילד ממגזין קאסל, סיפר כי וורד קיבל סכום של בין 300 ל -400 פאונד עבור כל דיוקן. לסלי וורד היה האמן המפורסם ביותר ב- Vanity Fair. אכן, כל הז'אנר נוטה להיקרא על שמו, ולרוב מכנים את הקריקטורות "קריקטורות ריגול". הוא עבד ב- Vanity Fair למעלה מארבעים שנה והפיק יותר ממחצית מ -2387 הקריקטורות שפורסמו.
שנים מאוחרות

לסלי וורד השתייך למועדונים חברתיים שונים בלונדון של סוף המאה ה-19 תחילת המאה ה-20. שם הוא צייר רבים מ"קורבנותיו".
בשנת 1899, שנים אחרי שאביה סירב לתת לו רשות להתחתן עם ביתו, נישא לסלי וורד לאשת החברה ג'ודית מרי טופאם-ווטני, בתו היחידה של מייג'ור ריצ'רד טופם. הייתה להם בת אחת, סידני.
הקריקטורה האחרונה של וורד ל"וניטי פייר " הופיעה ביוני 1911 שכן החל לתרום את דיוקנאותיו האופייניים "לוולד מייפייר". הוא השלים את הכנסותיו בציור דיוקנאות. בשנת 1918 הוא קיבל תואר אבירות. וורד ניבא כי "כאשר ההיסטוריה של התקופה הוויקטוריאנית תיכתב בפרספקטיבה אמיתית, המראה והתיעוד הנאמן ביותר של גברים מייצגים ורוח תקופתם ימצא במגזין "וניטי פייר" .
לאחר התמוטטות עצבים נפטר וורד לפתע מאי ספיקת לב בביתו בכיכר דורסט 4, מרילבון, לונדון ב־15 במאי 1922.
הוא נקבר ב -18 במאי בבית הקברות קנסל גרין בלונדון.
גלריה

Guglielmo Marconi, 1905
Harold Hilton, 1903
Nasser al-Din Shah 1873
William Gomm, 1873
Prince Arthur, 1876
Robert McCall, 1903
Edward M Hall, 1903
W. S. Gilbert, 1881
Fred Archer
Bernard FitzPatrick, 1882
Georgina Weldon, 1884
Franz Liszt, 1886
Hamo Thornycroft, 1892
Joseph Barnby, 1894
Edward Bickersteth,, 1884
תורולד רוג'רס
הערות שוליים

↑  Authors: Ward Leslie (sorted by popularity), Project Gutenberg
1 2  Leslie Ward, Forty Years of 'Spy', 3 במרץ 2011
↑  Sir Leslie Ward - Spy - The Earl of Denbigh, www.artoftheprint.com
1 2  Leslie Ward (1915), Forty Years of "Spy", London: Chatto and Windus
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007278001305171  GND: 1124412638  ISNI: 0000 0000 8452 2607  LCCN: n88603066  NGV: 5863  NLA: 35590992  RKD: 82850  SNAC: w6c256nt  Trove: 1006669  ULAN: 500015150  VIAF: 50798189   WorldCat (עם VIAF): 50798189 
לסלי וורד, תומאס גיבסון באולס, מייסד "וניטי פייר", 1889
לוקמיה לימפוציטית כרונית

| --- | --- |

צביעה בשיטת רייט של משטח דם של חולה CLL. תאי הלימפוציטים הכהים, הם תאי CLL
 תחום:  המטולוגיה 
 טיפול:  venetoclax  כלורמבוציל  ציטוקסן  אופאטומומאב  ibrutinib  dasatinib monohydrate  doxorubicin  obinutuzumab  idelalisib  פגפילגרסטים  דקסמתזון  ריטוקסימאב  וינקריסטין  venetoclax  nilotinib  (RS)-lenalidomide  ציטוקסן  כלורמבוציל  mercaptopurine  אלמטוזומאב  pentostatin  pegaspargase  איפוספאמיד  bendamustine  cladribine  פרדניזון  etoposide phosphate  uracil mustard 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  article/199313 
 MeSH:  D015451
 MedlinePlus:  000532
 סיווגים
 ICD-10:  C91.1
 ICD-11:  XH15T2 
 ICD-O:  B-cell chronic lymphocytic leukemia/small lymphocytic lymphoma
 
לוקמיה לימפוציטית כרונית או בשמה המקוצר CLL היא הסוג השכיח ביותר של לוקמיה, שהוא אחד מהסוגים של סרטן הדם. סרטן הדם מתרחש בתאים הנוצרים במח העצם, ומוגדרים כצמיחה בלתי מבוקרת של תאים ממאירים. אצל חולה CLL, מרבית התאים הסרטניים הללו נמצאים בתאי הדם הנעים במערכת הדם, אך יכולים להימצא גם באזורים אחרים בגוף. זהו סוג הלוקמיה השכיח ביותר מבין הלוקמיות. כמו כן, היא מתפתחת בקצב איטי ונגרמת מהתרבות של לימפוציטים מסוג B.
תסמינים

תאי-B הם תאי דם לבנים בעלי תפקיד ייחודי. כאשר קיימים גורמי מחלה (פתוגנים), תאי-B נכנסים לפעולה באופן תקין, ואז הם מתמיינים לתאי פלסמה. תאי הפלסמה מייצרים אימונוגלובולינים הנקראים גם "נוגדנים" המסייעים להגן על גופנו כנגד זיהומים ומחלות. באנשים עם CLL ,תאי-B עוברים שינוי ממאיר (סרטני) והופכים לתאי לוקמיה. חשוב להדגיש כאן כי אצל אנשים רבים ה-CLL נותרת יציבה למשך חודשים ושנים רבות, ויש לה מעט השפעה, אם בכלל, על סגנון חייהם או על בריאותם הכללית. כ-30 אחוזים מהאנשים המאובחנים עם CLL ,לעולם לא יזדקקו לטיפול כלשהו במחלתם, ויכולים לשרוד שנים רבות, על אף האבחון.
אצל אחרים, תאי הלוקמיה מתרבים באופן בלתי מבוקר, חיים זמן ארוך מן הרגיל ומצטברים במח העצם, במחזור הדם, בקשרים של בלוטות הלימפה, בטחול ובאזורים אחרים בגוף. אלו הם תאים לא תקינים, ולכן אינם יכולים לתפקד כראוי. ללא טיפול לאורך זמן, מספר יוצא דופן של לימפוציטים מצטברים במח העצם ומפריעים לייצור הנורמלי של תאי הדם. יכולה להיווצר ירידה בייצור של תאים אדומים, תאי דם לבנים תקינים וטסיות, ולכן חלק מחולי ה-CLL מפתחים אנמיה, זיהומים חוזרים ונטייה לדמם. תאים אדומים הנעים במחזור הדם יכולים להינזק גם מנוגדנים המכוונים נגד תאי הדם האדומים.
"לא מטפלים כדי לא להזיק" - לחולים לוקח זמן רב עד שהלוקמיה מתקשה והטיפול פוגע במערכת החיסונית ומכניס את החולה לסיכון ועלול אף לגרום לזיהום.
שכיחות

בישראל מאובחנים מדי שנה כ-450 בני אדם עם CLL .על אף ש-CLL היא סרטן מסוג שאינו שכיח באופן יחסי, בישראל ובעולם המערבי זהו סוג הלוקמיה המאובחן בשכיחות הגבוהה ביותר. הגיל הממוצע באיבחון הוא 72 שנה. מרבית האנשים המאובחנים עם CLL (כמעט %80 ) הם בני למעלה מ-60 שנה. CLL נדירה מתחת לגיל 40 .CLL שכיחה יותר בגברים מאשר בנשים.
גורמים

קיימת הערכה ההולכת וגוברת שייתכן כי אצל חלק מן החולים ישנה נטייה תורשתית לפתח CLL. הסיכון להתפתחות CLL אצל קרוב משפחה מדרגה ראשונה כגון אב, אם, אח, אחות או ילד/ה של חולה עם CLL, גבוה בערך פי 7 מהממוצע באוכלוסייה. עם זאת, כיוון שהסיכון להתפתחות CLL בגלל הרקע המשפחתי שלו נמוך ביותר, רובם הגדול של בני המשפחה לעולם לא יפתחו CLL. בשלב זה, לא מומלץ לערוך בדיקות לאיתור CLL רק עקב היסטוריה חיובית במשפחה. מומלץ לבקש ייעוץ נוסף אם 3 או יותר מבני משפחתך הקרובים חלו ב-CLL, או בסוג אחר של סרטן דם.
טיפול

למרבית האנשים אין תסמינים של המחלה בעת האבחון הראשוני. במקרים כאלו, אנשים לעיתים קרובות אינם זקוקים לטיפול כלשהו במשך זמן רב, מלבד בדיקות סדירות הנקראות לעיתים קרובות 'להתבונן ולהמתין' או watch & wait אצל הרופא שלהם במטרה לנטר בזהירות את בריאותם. חולים אחרים עלולים להזדקק לטיפול מיד לאחר אבחונם.
לעיתים החולה אינו זקוק לטיפול. במצב זה, נהוג שהרופא עורך מדי פעם בדיקות רפואיות הכוללות בדיקות דם. אם החולה סובל מאנמיה, יינתן לו עירוי דם אם הוא סובל מחוסר בטסיות דם. במקרים מסוימים. לפעמים מבצעים הקרנה לקשרי לימפה אזוריים, או לטחול כאשר הוא גורם לאי נוחות. הטיפול הניתן למרבית חולי ה- CLL הם טיפולים ביולוגיים, המותאמים לחולים לפי נתונים המתקבלים מבדיקות הדם שלהם. (בעבר שולב גם טיפול כימותרפי בעירוי או בכדורים, אך כיום החולים מקבלים כמעט תמיד טיפול ביולוגי).
שיעורי ההישרדות מהמחלה נמוכים וזאת לרוב בגלל אי יכולת של מח העצם לייצר רכיבי דם באופן תקין. לרוב, החולים במחלה זו יפתחו סרטן שני.
ראו גם

HIV נגד לוקמיה
הערות שוליים

↑  לדעת יותר על לוקמיה לימפוציטית כרונית (CLL), באתר האגודה למלחמה בסרטן, ‏יוני 2016
↑  תרגום ועיבוד מחוברת שהוציאה האגודה האוסטרלית המקבילה, חוברת מידע על הלוקמיה הלימפוציטית הכרונית CLL לחולים ולבני משפחותיהם, נתניה: עמותת חלי"ל האור, מרץ, 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541550805171  BnF: cb11944189h (data)  LCCN: sh87004460  NKC: ph232604 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מארק גיטנשטיין

מארק הנרי גיטנשטיין (באנגלית: Mark Henry Gitenstein; נולד ב-7 במרץ 1947) הוא דיפלומט ומשפטן אמריקאי, המכהן כשגריר ארצות הברית באיחוד האירופי מאז ינואר 2022, בממשלו של נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן. קודם לכן, בשנים 2009–2012, היה שגריר ארצות הברית ברומניה.
ביוגרפיה

גיטנשטיין נולד במונטגומרי שבאלבמה למשפחה ממוצא יהודי-רומני. סבו וסבתו היגרו לארצות הברית מבוטושאן בשלהי המאה ה-19. הוא למד בבית הספר התיכון אינדיאן ספרינגס השוכן בסמוך לברמינגהאם, שם השלים את לימודיו בשנת 1964. הוא קיבל תואר ראשון באמנויות מאוניברסיטת דיוק ותואר שני במשפטים מאוניברסיטת ג'ורג'טאון. בטרם החל את עבודתו במשרד עורכי הדין "מאייר בראון" (Mayer Brown), היה גיטנשטיין היועץ הראשי לסיעת המיעוט בוועדת המשפט של הסנאט האמריקאי בשנים 1981–1987, ולאחר מכן עד 1989 היה היועץ הראשי לוועדה כולה תחת יו"ר הוועדה ג'ו ביידן. קודם לכן, בין השנים 1975–1978 היה יועץ לוועדת המודיעין של הסנאט.
בשנת 1989 מונה לשותף במשרד עורכי הדין "מאייר בראון", והיה "עמית בכיר שאינו תושב" במכון ברוקינגס. הוא המחבר של "Matters of Principle", ספר עיון העוסק במועמדותו של רוברט בורק לבית המשפט העליון של ארצות הברית. גיטנשטיין נבחר פעמים אחדות בידי עמיתיו המשפטנים להיכלל בדירוג "עורכי הדין הטובים ביותר באמריקה". לאחר הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008 מונה לחבר בוועדה המייעצת לצוות המעבר הנשיאותי של הנשיא הנבחר של ארצות הברית ברק אובמה. זמן קצר לאחר מכן נבחר להוביל את המשרד למדיניות משפטית במחלקת המשפטים של ארצות הברית של ממשל אובמה, אך הבחירה בו בוטלה לאחר דיווחים על עבודתו הענפה כשדלן רשום ב"לשכת המסחר של ארצות הברית", ארגון השדלנות הגדול ביותר בארצות הברית. ב-28 באוגוסט 2009 החל את כהונתו כשגריר ארצות הברית ברומניה.
העיתון הרומני "Nine O'Clock", היוצא לאור בשפה האנגלית, בחר בשגריר גיטנשטיין כ"דיפלומט החוץ של השנה לשנת 2011". גיטנשטיין פעל לחיזוק יחסי ארצות הברית-רומניה בסוגיות שונות תוך התמקדות במלחמה בשחיתות שלטונית, בשיפור השקיפות הממשלתית וביצור שלטון החוק. הוא קידם באופן פעיל פיתוח מעמיק יותר של שוקי המניות ברומניה, כמו גם הבטת סביבה עסקית הוגנת ושקופה יותר למשקיעים במדינה. הוא גם עודד מעורבות גדולה יותר של המגזר הפרטי במפעלים בבעלות ממשלתית (SOEs), כולל הכנסת קוד ממשל תאגידי עבור חברות אלה. הסכם ההגנה מפני טילים בליסטיים של ארצות הברית-רומניה נחתם במהלך כהונתו של גיטנשטיין בבוקרשט. גיטנשטיין נסע שלוש פעמים לאפגניסטן כדי לבקר חיילים אמריקאים ורומנים הלוחמים במלחמת אפגניסטן.
ב-5 בספטמבר 2020, מעט לפני הבחירות לנשיאות ארצות הברית באותה השנה, הוכרז גיטנשטיין כחבר בוועדה המייעצת של צוות המעבר לממשל ביידן–האריס. ב-27 ביולי 2021, נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן הכריז על מינויו של גיטנשטיין לשגריר ארצות הברית באיחוד האירופי. מינויו נשלח לסנאט של ארצות הברית למחרת. ב-28 בספטמבר 2021 התקיים שימוע בפני ועדת החוץ של הסנאט של ארצות הברית בדבר מינויו, וב-19 באוקטובר הומלץ לשלוח את המינוי למליאת הסנאט. הסנאט של ארצות הברית אישר את המינוי באורח רשמי ב-18 בדצמבר 2021 בהצבעה קולית. גיטנשטיין הציג את כתב האמנתו בפני אורסולה פון דר ליין, נשיאת הנציבות האירופית, ב-24 בינואר 2022.
הערות שוליים

↑  Ambassador to Romania: Who is Mark Gitenstein?, באתר AllGov‏, 24 באוגוסט 2009 (באנגלית)
↑  Biden-Harris Transition Organization, באתר democracyinaction.us (באנגלית)
↑  Biden nominates Mark Gitenstein for EU ambassador, באתר פוליטיקו, 28 ביולי 2021 (באנגלית)
↑  משרד דובר הבית הלבן, Nominations Sent to the Senate, באתר הבית הלבן, 28 ביולי 2021 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 8311 5559  LCCN: n92067483  VIAF: 112830577   WorldCat (עם VIAF): 112830577
מגקריוציט

| --- | --- |

משטח של מח עצם, שני מגקריוציטים מעט מתחת למרכז התמונה
 שיוך:  תא, thrombocytopoietic cell 
 מיקום אנטומי:  מח עצם 
 התפתחות מתוך:  megakaryocyte progenitor cells 
 מזהים
 לטינית (TA98):  megakaryocytus 
 טרמינולוגיה היסטולוגיקה:  H2.00.04.3.05003 
 FMA:  83555 
 קוד MeSH:  A11.148.479 
 מזהה MeSH:  D008533 
 
מגקריוציט (= תא בעל גרעין ענק) הוא סוג תא המצוי במח העצם המייצר טסיות דם.
מגקריוציט גדול מתא דם אדום בערך פי 10–15. במהלך התמיינותו הוא משכפל את ה-DNA שלו בלי להתחלק (פוליפלואידיות), דבר שעלול להיראות במיקרוסקופ כמו מספר גרעינים, או גרעין ענק ועל כך שמו.
עם סיום ההתמיינות, המגקריוציט מתחיל לייצר בתוכו טסיות דם, בהשפעת ההורמון תרומבופוייטין. לבסוף מתפרק התא, הכולל בדרך-כלל 2,000–5,000 טסיות, המתפזרות בדם. כשליש מהטסיות יפורקו על ידי הטחול.
טסיות הדם חשובות למערכת הקרישה ולשמירה על הומאוסטזיס על ידי שמירה על נפח הדם.
מבצע קלריון

מבצע קלריון (Operation Clarion;‏ 22–23 בפברואר 1945) היה מסע הפצצות אסטרטגיות נרחב של בעלות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה, בו הותקפו 200 יעדי תחבורה ותעשייה, וכן צמתי תקשורת גרמניים. מבצע קלריון היה הכנה ל"מבצע וריטאבל" ("מבצע ממשי", Veritable) (אנ') ול"מבצע רימון יד" (Grenade) (אנ'), שני מבצעים שהיו חלק מהפעולות המקדימות לקראת פלישת בעלות הברית המערביות לגרמניה.
3,500 מפציצים וכמעט 5,000 לוחמים תקפו יעדים ברחבי גרמניה במאמץ להשמיד את אמצעי תחבורה. המטרות כללו "תחנות רכבת, דוברות, רציפים וגשרים", וכן מפעלים של התעשייה הצבאית, בין היתר באיברלינגן.
הערות שוליים

↑  Overy, Richard (2013). The Bombers and the Bombed: Allied Air War Over Europe, 1940-1945. New York: Viking. ISBN 978-0-670-02515-2.
↑  Bauer, Eddy (1972) [1966]. Illustrated World War II Encyclopedia. Vol. 15). H. S. Stuttman Inc. pp. 2059, 2068. ISBN 0-87475-520-4.
↑  Atkinson, Rick (2013). The Guns at Last Light. New York: Henry Holt. ISBN 978-0-8050-6290-8.
ערך זה הוא קצרמרבנושא מלחמת העולם השנייה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מחוז ארלינגטון

מחוז ארלינגטון (באנגלית: Arlington County) הוא מחוז במדינת וירג'יניה שבארצות הברית, המכונה בקיצור גם ארלינגטון. המחוז ממוקם בצפון וירג'יניה, על גדות נהר הפוטומק, והוא חלק מאזור המטרופולין של וושינגטון די. סי., בירת ארצות הברית, הנמצאת מעברו השני של הנהר. במחוז ארלינגטון נמצאים בניין הפנטגון, בית הקברות הלאומי ארלינגטון, וכן נמל התעופה רונלד רייגן וושינגטון נשיונל..
גאוגרפיה

מחוז ארלינגטון גובל במחוז פיירפקס (Fairfax County) ובעיר פולס צ'רץ' (Falls Church) ממערב, בעיר אלכסנדריה מדרום, ובנהר הפוטומק ובוושינגטון בגבול הצפון-מזרחי של המחוז. עם שטח של כ-67 קמ"ר, זהו המחוז הקטן ביותר בין מחוזות וירג'יניה.
ב-2019 נמנו במחוז 236,842 תושבים. צפיפות האוכלוסין כ-3520 תושבים לקמ"ר. בשל חוקי מדינת וירג'יניה הנוגעים למחוזות עם צפיפות אוכלוסין גבוהה, אין בתוך מחוז ארלינגטון ערים או עיירות המאוגדות תחת רשות מקומית נפרדת, והמחוז כולו הוא יחידה מנהלית אחת. אמנם מחוז ארלינגטון איננו מאוגד כעיר, אך הוא נספר כעיר השנייה בגודלה במטרופולין של וושינגטון, אחרי וושינגטון עצמה.
היסטוריה

בימי קולוניית וירג'יניה שלפני הכרזת העצמאות של ארצות הברית, וכן בשנים הראשונות לאחריה, שטחו של מחוז ארלינגטון היה חלק ממחוז פיירפקס. כמעט כל השטח של מחוז ארלינגטון נכלל בשטח שהועבר ממדינת וירג'יניה ב-1791 לצורך יצירת מחוז קולומביה (District of Columbia), המחוז של הבירה הפדרלית וושינגטון. שטח המחוז נקבע בצורת ריבוע שאורך צלעו 10 מייל בדיוק (כ-16 ק"מ) והעיר אלכסנדריה בפינתו הדרומית.
ב-1847 הוחלט להעביר את כל השטח שממערב לנהר הפוטומק במחוז קולומביה, שנקרא אז מחוז אלכסנדריה, בחזרה למדינת וירג'יניה.
ב-1870 נחקק בווירג'יניה חוק שהפריד ערים מהמחוזות אליהם היו שייכים וקבע שעליהם להתנהל כערים עצמאיות. העיר אלכסנדריה הופרדה משטח המחוז.
ב-1920 שונה שם המחוז למחוז ארלינגטון על מנת למנוע בלבול בין העיר אלכסנדריה והמחוז בעל אותו השם.