מלון פנינת ירושלים
היסטוריה

המלון הוקם באתר בו עמד בעבר מלון פאסט שנהרס בשנת 1974. מלון פאסט נרכש על ידי עיריית ירושלים מהפטריארכיה הארמנית לאחר מלחמת ששת הימים כחלק מתוכנית לפינוי ושיקום אזור הקו העירוני. במלון שנפגע במהלך המערכה על ירושלים במלחמת העצמאות התגוררו משפחות מעוטות יכולת, רובם פלשו למבנה ללא אישור, והתנהל משא ומתן שנמשך מספר שנים על פינוים. במקביל נמכר המגרש ליזמים, המלונאים האחים קנול, שקיבלו אישור לבנות מלון חדש זהה בגודלו מעל פני הקרקע למלון פאסט שעמד במקום. בשנת 1976, ביקשה חברת קרתא (חברה עירונית שהוקמה בשנת 1972 למטרות חידוש, שיקום ופיתוח אזור ממילא) להפקיע את השטח בו יבנה המלון לצורך הרחבת רחוב יפו, אך הדבר לא בוצע. אחר כך הוחלט שבמגרש בכל זאת יוקם מלון חדש.
בניית המלון התעכבה שנים רבות עקב רצונם של היזמים להגדיל את אחוזי הבנייה ומחלוקת על עצם בניית מבנה גדול סמוך לחומות העיר. האחים קנול החלו בהכשרת המגרש וביקשו לבנות מבנה בן 7 קומות אך לא החלו בבניה ותוקף היתר הבנייה פקעה. במהלך תקופה זו אושרה תוכנית מתאר חדשה בירושלים שביקשה להגביל את הבנייה סמוך לחומת העיר והעירייה ביקשה ששטח המלון יהפוך לגן ציבורי כחלק מגן לאומי סובב חומות ירושלים, היזמים ביקשו פיצויים עבור שינוי התוכנית, אך מאחר שלא היה לעירייה התקציב הדורש, אושרה התוכנית בנובמבר 1985⁩ בתנאי שהמלון יהיה נמוך במטר מגובה חומת העיר העתיקה. אך שנה אחר כך הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה החליטה לא לאשר את בניית המלון. האחים קנול בינתיים מכרו את המגרש ליזמים חדשים שעתרו לבג"ץ נגד ביטול התוכנית וזכו. בנובמבר 1988⁩ אושרה התוכנית סופית והותר ליזמים לבנות גם 4 קומות תת-קרקעיות. בניית המלון החלה בסוף 1991.
עם סיום הבנייה נמסר המלון (בחוזה ניהול ל-7 שנים) לניהולה של רשת מלונות דן, אשר רצתה להיות מיוצגת בירושלים עם מלון נוסף בצד מלון המלך דוד היוקרתי. הוא נפתח בשנת 1996 בשם "פנינת דן" ובו 120 חדרים. המלון לא הצליח מבחינה עסקית ובשנת 2000 הוצא צו פירוק לחברת ג'רוזלם אינטרנשיונל, הבעלים של המלון. הצו ניתן לבקשת בנק דיסקונט, שהחברה הייתה חייבת לו 170 מיליון שקל. בנק דיסקונט הוציא למכירה את המלון במכרז, במסגרת הליך הפירוק במחיר מינימום של 16 מיליון דולר. המכרז למכירת המלון התפרסם בדצמבר 2002, ובמסגרתו ניתן היה להגיש הצעות עד סוף ינואר 2003. אך אף הצעה שהוגשה למכרז לא עמדה בתנאי הסף שלו.
המלון המשיך לפעול תחת כונס נכסים, אך בשנת 2003 יצאה ממנו רשת מלונות דן עם סיום חוזה הניהול, והמלון נקרא "פנינת ירושלים" בניהול של חברה בבעלות איש העסקים פויו זבלודוביץ'.
בשנת 2007 נמכר המלון ליזמי נדל"ן צרפתים יהודים, בשנת 2008 נסגר המלון. בשנת 2010 ביקשו היזמים פטור מארנונה הניתן לנכס שאינו ראוי לשימוש וביצעו במכוון עבודות שהפכו את הנכס ללא ראוי למגורים, כגון עקירת ריצוף, הריסת תקרות פנים.
בשנת 2012, לאחר מספר שנים שבהן עמד נטוש אישרה עיריית ירושלים את הריסת המלון ובניית מלון חדש, בעל ממדים דומים, במקומו. אולם היזמים לא מימשו את התוכנית והגישו בקשה לתוספת קומות למבנה הקיים ותוספת חדרי מלון. עיריית ירושלים סירבה לאשר תוספת קומות שיפגעו במרקם העירוני סמוך לחומות העיר העתיקה. מצב הבניין המשיך להידרדר
והעירייה ביקשה להרוס אותו, אך בית המשפט לעניינים מקומיים בירושלים דחה בשנת 2017 את בקשה של העירייה להוציא צו הריסה למלון.
ב-13 בינואר 2019, לבקשת בעלי הנכס הפקידה הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה תוכנית חדשה למתחם המלון לפיה מבנה המלון ייהרס ועל שטחו יוקם מלון חדש אשר יכיל כ-150 חדרי אירוח בנוסף למתחם של 20 דירות למגורים, כמו כן במועד הנ"ל הוגשה בקשה לקבלת היתר הריסה למבנה הקיים.
אולם בפועל בעלי הנכס לא מימשו את תוכנית הבנייה המאושרת ובדצמבר 2021 נסגרה בקשתם למתן היתר הריסה למבנה הקיים.
ב-4 באפריל 2022 קיבל בית המשפט לעניינים מקומיים בעיר את בקשת עיריית ירושלים למתן צו הריסה למבנה המלון הנטוש, לאחר שהוכח כי בעלי הנכס לא מממשים את זכותם בשטח המלון ואינם פועלים להסרת המפגע החזותי הקיים בלב העיר.