stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כריסטיאן דיור
ביוגרפיה

דיור נולד בעיירה גרנוויל, בחבל נורמנדי תחתית בצרפת. הוא היה בן למשפחה מבוססת, שמקור הונה היה בייצור דשנים לחקלאות. מתוך ציות לרצון הוריו, שקיוו כי יהיה לדיפלומט, למד דיור במכון למדע המדינה בפריז בין השנים 1920–1925. אולם, משיכתו של דיור הייתה דווקא לתחום האמנויות, בעיקר לאופנה ולציור. לאחר סיום לימודיו, פתח בשנת 1928 גלריה קטנה לאמנות בתמיכתו הכספית של אביו, שם מכר מעבודותיהם של פבלו פיקאסו, מקס ז'אקוב ואחרים. דיור סגר את הגלריה בשנת 1931, לאחר שמשפחתו סבלה התמוטטות כלכלית שהובילה לסגירת עסקו של אביו. בתחילת שנות ה-30 הרוויח דיור את לחמו במכירת ציורי אופנה לבתי אופנה עילית בפריז. החל משנת 1938, עבד עם רוברט פיג'ו ומאוחר יותר הצטרף לבית האופנה של לוסיאן ללון, והיה למעצב ראשי יחד עם מרסל בוסה.
בשנת 1945 מימן מרסל בוסה לדיור את הקמת בית האופנה כריסטיאן דיור. בית האופנה של דיור נפתח בדצמבר 1946. בפברואר 1947 הציג דיור את תצוגת האופנה הראשונה בשם Corolle, תצוגה אשר נודעה בכינוי שהעניקה לה העורכת הראשית של המגזין הארפר'ס בזאר: New Look. עיצוביו של דיור התאפיינו בעיצובים עשירים יותר מאשר העיצובים החסכניים בבד שהופיעו עם תום מלחמת העולם השנייה, בהשפעת הקיצוב בבדים. דיור נחשב בעולם האופנה לאמן ביצירת צורות וצלליות בבד ובעיצוב בגדים המחמיאים מאוד לצורת הגוף. מנגד, בגדיו זכו בתחילה לביקורת על כמויות הבד שהושקעו ביצירת כל בגד, זאת על רקע המחסור בבדים שאפיין את התקופה. קו ה-New Look של דיור היה להצלחה מיידית, והוא זכה לשפע של הזמנות לבגדיו מידוענים דוגמת השחקנית ריטה הייוורת' ורקדנית הבלט מרגוט פונטיין. כמו כן הוזמן לערוך תצוגת אופנה פרטית לבית המלוכה הבריטי.
יש המייחסים לדיור את שיקומה של פריז כבירת עולם האופנה. דיור המשיך וחידש בעולם האופנה כאשר שיווק את בגדיו ברחבי תבל וגיוון את מוצרי המותג כך שכללו אף אביזרי אופנה אחרים, דוגמת בשמים. דיור אף מכר רישיונות לייצור אביזרי אופנה תחת המותג שייצר.
לרעיונות העיצוביים של דיור הייתה השפעה גם על פיתוחן של חליפות החלל ששימשו את האסטרונאוטים שהלכו על אדמת הירח. 'המראה החדש' שהדגיש את עיצוב צללית הגוף הביא לשימוש מוגבר בבדים מחטבים (כגון Latex), ומפתחי חליפות החלל נעזרו בבדים אלה כדי לאפשר לאסטרונאוטים טווח תנועה מרבי תוך מניעה של התנפחות החליפה עקב לחץ האוויר הפנימי.
דיור מת ב-1957 בעיירת המרפא מונטקטיני טרמה באיטליה מהתקף לב. לאחר מותו המשיכו מעצבי אופנה אחרים להוביל את בית האופנה שהקים, זאת עד לשנת 1990, אז נרכש בית האופנה בידי לואי ויטון (Möet Hennessey Luis Viutton).
הערות שוליים

↑  רן לוי, ההיסטוריה של חליפת החלל, חלק ב', באתר הפודקאסט עושים היסטוריה, ‏ינואר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007376131905171  PLWABN: 9810627942605606  BIBSYS: 2070903  BnF: cb119641815 (data)  CiNii: DA08222899  GND: 118827413  ICCU: MODV058911  ISNI: 0000 0001 0781 6019  KulturNav: 1c5d7586-f822-4dc0-acea-00c84642bb90  LCCN: n83046645  LNB: 000156761  NDL: 00437969  NGV: 7130  NKC: xx0029929  NLA: 35966716  NTA: 068974159  RERO: 02-A003181986  RKD: 267962  SELIBR: 332727  SNAC: w62r4wqq  SUDOC: 027643824  ULAN: 500073211  VIAF: 54156365   WorldCat (עם VIAF): 54156365
בית הכנסת שער השמים (קהיר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת
 מיקום:  קהיר
 מדינה:  מצרים מצרים
 זרם:  יהדות אורתודוקסית
 נוסח תפילה:  נוסח הספרדים
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1899
 תאריך פתיחה רשמי:  1899 
 אדריכל:  מוריס יוסף כטאווי אדוארד מטאסק
 קואורדינטות:  30°03′05″N 31°14′37″E﻿ / ﻿30.05138889°N 31.24361111°E﻿ / 30.05138889; 31.24361111
  (למפת קהיר מוגדלת) בית הכנסת שער השמים(למפת קהיר רגילה) בית הכנסת שער השמים
 
שיפוצים בבית הכנסת שער השמים, אוגוסט 2007. עיטורי עצי הדקל על הקיר הם סמל מקובל ליהדות מצרים.
שער השמים הוא בית הכנסת הראשי בקהיר. בית כנסת זה הוא היחיד בקהיר שפעיל באופן רשמי, ובחלק מהשבתות והחגים נערכות בו תפילות. בעבר נודע בקרב יהודי קהיר כ-Grand Temple Chaar Hachamaïm, ובמיוחד כ"בית כנסת אסמאעיליה" Temple Ismailiyeh (האזור של קהיר שבו הוא נמצא) או משנות ה-1940 הוא מוכר בשם "בית כנסת עאדלי" (לפי רחוב עאדלי שבו הוא נמצא). בית הכנסת הוא בית כנסת ספרדי. הוא ממוקם ברחוב עדלי 17, לא רחוק ממרכז העיר.
היסטוריה

הוא הוקם בשנת 1905, מכספי תרומות שגויסו הן בקרב יהודים ספרדים, והן בקרב יהודים אשכנזים. בתקופה זו היו באזור הרבה חנויות ובתי עסק בבעלותם של יהודים אמידים. מבנה בית הכנסת תוכנן על ידי מוריס יוסף כטאווי, ונבנה על ידי האוסטרי אדוארד מטאסק. סגנון הבניה של המבנה משלב אלמנטים יהודיים, עות'מאניים, ומצריים-פרעוניים. נטען כי הרב עובדיה יוסף, ששימש בסוף שנות הארבעים כרב בפורט סעיד, קיים במקום תפילות. מאחורי בית הכנסת נמצא ביתו של אחד התורמים הראשיים לבנייתו, נסים מוסרי, בית שהפך לימים למוזיאון לאמנות מודרנית של מצרים.
לפי תיאור על ידי אחד מבני הקהילה, שמעון ענתבי, בזכרונותיו:
בית הכנסת כלל אולמות רבים ויכול היה להכיל למעלה מאלף איש. שיש לבן הובא מאיטליה לציפוי הקירות, הרצפה והמדרגות באולם התפילה הגדול. במת החזן המוקפת במנורות שבעת הקנים ניצבה באמצע האולם ומולה נישא לגובה בכל הדרו, ארון הקודש על שלוש קומותיו, עשוי מעץ מגולף. לרגלי הארון ניצבו שלוש כורסאות מוזהבות עם קטיפה אדומה מקום מושבם הקבוע של הרב הראשי ליהודי מצרים ושל נשיא הקהילה. הכורסה השלישית הייתה שמורה לאורחים מכובדים... מקודקודה של כיפה בית הכנסת השתלשלה מטה מנורה ענקית עם מאות נוריות ופיסות בדולח ששילחו חיצי אור לכל עבר והבליטו את לובן השיש
בשנת 1980 עבר בית הכנסת שיקום בעקבות הסכם השלום בין ישראל למצרים ובמימון מנסים גאון והקהילה היהודית הספרדית בז'נבה. מאז שנת 1996, המבנה מוכרז כמונומנט זיכרון על ידי רשות העתיקות המצרית. בשנות ה-2000 זכה בית הכנסת לשיפוץ נוסף. כיום משטרת קהיר דואגת לאבטחת המבנה. חלק גדול מתחזוקת הבניין מבוססת על תרומות לקהילת יהודי קהיר.
ספריית מורשת יהדות מצרים

בשנת 1989 נחנכה בבית הכנסת ספריית מורשת יהדות מצרים, ביוזמת המרכז האקדמי הישראלי בקהיר והקהילה היהודית, בשיתוף רשות העתיקות המצרית, ובמימון גורמים יהודים שונים. בספרייה כ-9,500 ספרים שנאספו מבתים ומבני ציבור של הקהילה. מרבית הספרים בתחומי הקבלה, ההלכה וההיסטוריה והמורשת של יהדות ארצות ערב. ספריות יהודיות נוספות קיימות גם בבית הכנסת בן עזרא בקהיר העתיקה, וברבנות הקראית ברובע עבאסיה.
לקריאה נוספת

יורם מיטל, אתרים יהודיים במצרים, הוצאת מכון בן צבי, ירושלים, תשנ"ה.
El Nabawi Gabr Serag, The Shaar HaShamayim Synagogue, translated and edited by Carmen Weinstein.
הערות שוליים

↑  ענתבי שמעון ,הסבא המחייך נשאר במצרים, כתר, 1993 . ירושלים - מצוטט בספרו של אליעוז ענתבי-חפר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010180777105171
רוסליה

| --- | --- |

רוסליה, 2023
 לידה:  25 בספטמבר 1992 (בת 32) סנט אסטבה ססרובירס, ברצלונה, ספרד ספרד
 שם לידה:  רוסליה וילה טובייה
 שם במה:  Rosalía 
 מוקד פעילות:  ספרד ספרד
 תקופת הפעילות:  מ-2013
 מקום לימודים:  האקדמיה למוזיקה של קטלוניה
 סוגה:  פופ, פלמנקו, אורבנו, רגאטון
 סוג קול:  סופרן לירי 
 שפה מועדפת:  קטלאנית, אנגלית, ספרדית 
 חברת תקליטים:  קולומביה, סוני
 שיתופי פעולה בולטים:  ג'יי באלווין, בילי אייליש,  טראוויס סקוט
 https://www.rosalia.com/
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
רוסליה וילה טובייה (בספרדית: Rosalía Vila Tobella, נולדה ב-25 בספטמבר 1992), הידועה בשמה הפרטי רוסליה, היא זמרת-יוצרת, שחקנית ומפיקה מוזיקלית קטלאנית. רוסליה ידועה בעקבות העיבודים המודרניים שלה למוזיקת פלמנקו והשילוב בין הפלמנקו לזרם האורבנו. רוסליה ביצעה שירים בשפות שונות ולא בספרדית בלבד במסגרת שיתופי פעולה עם אמנים בינלאומיים כגון ג'יי באלווין ובילי אייליש.
ביוגרפיה > 1992–2016: ילדות ותחילת הקריירה

רוסליה התעניינה במוזיקה לראשונה בעקבות אביה, והחלה לשיר עמו כשהייתה בת שבע. בגיל 15 התחרתה רוסליה בתוכנית הטלוויזיה "Tú sí que vales" אך לא עברה את שלב המיונים. בגיל 16 החלה רוסליה ללמוד בבית הספר למוזיקה של קטלוניה, שם היא קיבלה שיעורים מצ'יקי דה לה לינאה, מורה לפלמנקו שלימדה תלמיד אחד בלבד בכל שנה.
רוסליה עבדה יחד עם גיטריסט פלמנקו בשם חואן גומס מ-2013 ועד 2016 ויחד הם לקחו חלק במגוון פסטיבלים בינלאומיים.
ביוגרפיה > 2016–2017: Los Ángeles

בשנת 2016, רוסליה הופיעה בפני קהל של מאה איש בטבלאו דל כרמן, היכל מיוחד לפלמנקו ב-פואבלו אספניול, בברצלונה. בקהל שהה ראול ריפרי, אותו הזמינה למופע. הם התחילו לעבוד על שני אלבומים ביחד. רוסליה חתמה על חוזה הקלטות עם יוניברסל מיוזיק גרופ מאוחר יותר בשנת 2016, ועברה להתגורר בקליפורניה. היא הוציאה לאור את האלבום Los Ángeles. האלבום מדבר על מוות בצורה אפלה עם ליווי גיטרה אגרסיבי של ריפרי. הוא מציג עיבודים מחודשים של קלאסיקות פלמנקו שזכו לשבחים. היא הייתה מועמדת לתגלית השנה בטקס פרסי גראמי הלטיני ה-18. האלבום יצא בפברואר 2017 תחת הוצאת יוניברסל מיוזיק והוציא מתוכו שני סינגלים, "Catalina", שיצא באוקטובר 2016, ו-"De Plata", שיצא לאור במאי 2017. האלבום זכה לשבחים מהמבקרים. Los Ángeles הגיע למקום התשיעי במצעד האלבומים הספרדי ושהה בו ברצף כ-89 שבועות
רוסליה וראול ריפרי יצאו לסיבוב הופעות, Los Ángeles Tour, לקידום האלבום. סיבוב ההופעות החל בפברואר 2017 בגרנדה והסתיים במרץ 2018 בפלאו דה לה מוזיקה קטלנה בברצלונה.
ביוגרפיה > 2020–הווה: שיתופי פעולה ו-Motomami

הקלטת האלבום השלישי של רוסליה החלה בשנת 2019. בשל מגפת הקורונה, רוסליה עברה להתגורר במיאמי שם המשיכה לעבוד על האלבום. בספטמבר 2020, רמיקס של שירו של סץ', "Relación", בו משתתפים גם דדי יאנקי, פארוקו וג'יי באלווין, יצא לאור, והיה לשיר השני של רוסליה שנכנס למצעד "בילבורד הוט 100" במקום 64. היא גם לקחה חלק באלבומו השלישי של  באד באני, El Último Tour del Mundo, ברצועה "La Noche De Anoche", שמאוחר יותר יצאה כסינגל ביום ולנטיין. שיתוף הפעולה היה להצלחה עולמית. שבוע מאוחר יותר, היא שיתפה פעולה עם הזמר הקנדי דה ויקנד ברמיקס של השיר "Blinding Lights" ובינואר שיתפה פעולה עם בילי אייליש בשיר "Lo Vas a Olvidar", שהופיע בפרק מיוחד של סדרת הדרמה האמריקאית "אופוריה". רוסליה לאחר מכן שיתפה פעולה עם ואנאוטריקס פוינט נוור וטוקישה בשירים "Nothing's Special" ו-"Linda" בהתאמה.
בנובמבר 2021, רוסליה הכריזה על שם האלבום Motomami. האלבום יצא במרץ 2022 תחת קולומביה רקורדס. את האלבום קידמו שלושה סינגלים וסינגלים שיווקיים "Hentai" ו-"Candy". הסינגל המוביל "La Fama", בהשתתפות דה ויקנד, הוא שיר בצ'אטה ניסיוני שזכה להצלחה. זה היה לשיר השביעי של רוסליה שהגיע למקום הראשון בספרד. בפברואר 2022, רוסליה חשפה את עטיפת האלבום Motomami והוציאה את "Saoko" כסינגל השני מתוך האלבום. באותו החודש, הוסליה הוציאה את "Chicken Teriyaki" כסינגל השלישי מתוך האלבום.
עם צאתו, Motomami זכה לביקורות טובות ממבקרי המוזיקה. Motomami קיבל ציונים מושלמים ממגוון כלי תקשורת, ביניהם "דיילי טלגרף", "אינדפנדנט" ו"וראייטי". האלבום היה לאלבום בעל הציון הגבוה ביותר לשנת 2022 ב-Metacritic.  ביולי 2022, רוסליה יצאה לסיבוב ההופעות השני שלה, Motomami World Tour, כדי לקדם את Motomami, עם מופעים באירופה, דרום אמריקה וצפון אמריקה. המופע כלל שירים שטרם יצאו לאור, כמו "Despechá", שיצא מאוחר יותר באותו החודש. סיבוב ההופעות הסתיים בדצמבר 2022 לאחר 46 מופעים.
במרץ 2023, היא הוציאה את RR, מיני אלבום עם בן זוגה דאז, הזמר ראו אלחנדרו, והוציאו את הסינגל "Beso". ב-8 ביוני 2023 הוציאה את הסינגל "Tuya". ב-21 בנובמבר 2023 הוציאה את השיר "Oral" יחד עם הזמרת האיסלנדית ביורק. שיתוף הפעולה הזה כולל גם קליפ מקורי שנוצר על ידי בינה מלאכותית. השיר נועד לגייס כספים למאבק בדיג ההמוני באיסלנד. הוא יצא כדי לתמוך בתושבי סייד'יספיורד'ור שהפגינו נגד הקמת חוות דגים. ביורק כתבה את השיר לפני יותר מ-20 שנה, אבל הוא לא התאים לאף אחד מהאלבומים שלה באותה תקופה.
השפעה > תעשיית המוזיקה הספרדית

פורבס ספרד כלל את רוסליה ברשימת "הנשים הספרדיות המשפיעות ביותר" בשנים 2020 וב-2022. בשנת 2021, כינה אתר פיצ'פורק את רוסליה כאחת הזמרות החשובות ביותר ב-25 השנים האחרונות.
השפעה > ניכוס תרבותי

הפופולריות של ז'אנר הפלמנקו החדש בארץ ובעולם אפשרה לאמנים חדשים להגיע לקהל רחב יותר בעולם. בשנת 2020, "האטלנטיק" קבע כי רוסליה "הפכה את המוזיקה המצמררת של אנדלוסיה לתופעה עולמית." תחייתה של מוזיקת הפלמנקו לצד המוזיקה של רוסליה הובילה לדיונים על ניכוס תרבותי, שלעיתים מכונים "פולמוס הרוסליה". רוסליה הואשמה בגניבת התרבות של העם הצועני הספרדי, הטוענים כי ביטוי אמנותי של מוזיקת פלמנקו הוא שלהם, שכן זו הייתה אחת הדרכים הבודדות לביטוי תרבותי חופשי שעמדו לרשותם של צוענים מול אפליה ורדיפה בחברה. טהרנים רואים במופעי פלמנקו של קטלונים, שאינם צוענים או שאינם אנדלוסים, כמו רוסליה, כמעשים לא הוגנים ולא לגיטימיים. אחרים הגנו על רוסליה, ואמרו שבעולם שמושפע מתהליכים של גלובליזציה, שבו קיימת גישה רחבה לחשיפה למסורות תרבותיות וצורות אמנות, הצלחתה של רוסליה יכולה לעורר הערכה בינלאומית למוזיקה זו.
"הניו יורק טיימס" כתב בשנת 2019: ”הוויכוח על ניכוס התרבות של הזמרת הספרדיה אינו הוגן: המוזיקה שלה מגלמת, באופן ברור, את הצורה האמנותית הרהוטה ביותר של גלובליזציה: הרמיקס”. כשנשאלה על הנושא, היא השיבה: ”הבנתי שזה לא שאני מותקפת ספציפית, זה המצב שבו יש אנשים כמוני שהתמזל מזלם ללמוד מוזיקה, שזה מה שהם רצו, ויש להם אפשרויות שאין לאנשים אחרים”, וקבעה שזה יותר עניין פוליטי ועניין של פריווילגיות. בעקבות זכייתה בפרס הקליפ הלטיני הטוב ביותר על "Con Altura" בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2019, רוסליה פתחה בדיון בנושא, בשאלה האם הביטוי "לטיני" (שמקורו בשפות רומאניות, כמו ספרדית) לא הובן והתפתח לפרשנות האנגלית של "לטינו" (אדם ממדינות אמריקה הלטינית שנשלט בעבר על ידי האימפריה הספרדית והפורטוגזית), תוך הרחבת הדיון על ניכוס תרבותי והאם היא צריכה או לא צריכה להיות מועמדת בקטגוריות לטיניות. רוסליה דנה בנושא גם בשבוע המוזיקה של הבילבורד הלטיני 2020, שם המנחה ליילה קובו הצהירה: ”בילבורד מסווגת מוזיקה המושרת בשפה הספרדית כמוזיקה לטינית. אתה אמן ספרדי, לא בהכרח מאמריקה הלטינית אז המוזיקה שלך נקרא 'לטינית' כי היא מבוצעת בספרדית. זה גם מאוד מעניין לראות איך המונח הזה רלוונטי רק בארצות הברית”. רוסליה גם אמרה שהיא מרגישה "אי נוחות" כאשר פונים אליה במונח זה.
חיים אישיים

היא ממוצא אסטורי וקטלאני. סביה היו ממוצא גליסי ואנדלוסי. היא יודעת לדבר קטלאנית, ספרדית ואנגלית באופן שוטף.
בשנת 2016 רוסליה החלה מערכת יחסים עם הראפר הספרדי סי טגנגה. הם נפרדו במאי 2018. מאז סוף שנת 2019, היא בזוגיות עם הזמר הפוארטו ריקני ראו אלחנדרו. במרץ 2023 השניים התארסו וביולי של אותה השנה ביטלו את אירוסיהם ונפרדו.
חיים אישיים > דעות פוליטיות ויחס לדת

רוסליה הצהירה על עצמה כי היא פמיניסטית. בנאום הזכייה שלה בטקס "נשים במוזיקה" של מגזין בילבורד בשנת 2019 היא סיפרה: ”הייתי בת 15 כשנכנסתי לאולפן הקלטות בפעם הראשונה עם כל הנשים האלו בתור השראה. הייתי כל כך בהלם מהעובדה שהיו רק גברים שם, שמאז אותו רגע, אני נלחמת על כך שיהיה אותו מספר של גברים ונשים באולפן.”.
רוסליה היא גם בעד הזכות של נשים להפלה. במהלך מופע במקסיקו, היא ענדה מטפחת ירוקה לתמיכה בקמפיין הלאומי למען הזכות להפלה חוקית, בטוחה וחינמית במדינה. הזמרת היא גם תומכת נלהבת של הקהילה הגאה. היא תרמה את כל רווחיה מליין הקוסמטיקה המשותף שלה עם מאק קוסמטיקס לנשים, נוער והקהילה הגאה. ביולי 2021 היא גינתה את רצח סמואל לואיז.
היא חשפה כי מעולם לא הוטבלה או ביקרה בכנסייה עם הוריה. סבתה, שהייתה נוצריה הייתה לוקחת אותה לכנסייה אם הייתה מבקשת. היא הצהירה כי היא מאמינה באלוהים למרות שמעולם לא עברה טקס רשמי.
בנובמבר 2019 התבטאה כנגד מפגלת הימין הרדיקלי הספרדית ווקס לאחר שקיבלו מספר רב של מושבים בקורטס חנרלס לאחר הבחירות בספרד. במאי 2020 הביעה צער וכעס על רצח ג'ורג' פלויד ואף השתתפה בהפגנה שנערכה במיאמי.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2017: Los ángeles
2018: El Mal Querer
2022: Motomami
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2023: RR (בהשתתפות ראו אלחנדרו)
הופעות > סיבובי הופעות

2017–2018: Los Ángeles Tour
2019: El Mal Querer Tour
2022: Motomami Tour
פילמוגרפיה

| שנה> סרטים | פרויקט> סרטים | דמות> סרטים | הערות> סרטים |
| --- | --- | --- | --- |
| 2019 | כאב ותהילה | רוסיטה | הופעת קמע |
טלוויזיה
| 2008 | Tú Sí Que Vales | מתחרה |  |
| 2018 | Later... with Jools Holland | משתתפת |  |
| 2018 | Late Motiv | משתתפת |  |
| 2019 | Mixtape |  |  |
| 2020 | אוסטין סיטי לימיטס | משתתפת |  |
| 2020 | Savage x Fenty Show Vol. 2 | משתתפת |  |
| 2021 | סאטרדיי נייט לייב | אורחת |  |
| 2021 | לולה | פרשנית |  |
| 2022 | Caminos del Flamenco | פרשנית |  |
| 2022 | Chillin Island | אורחת |  |
| 2022 | סאטרדיי נייט לייב | אורחת מוזיקלית | פרק: "זואי קרביץ/רוסליה" |
| 2023 | אני ג'ורג'ינה | הופעת קמע |  |
וידאו קליפים
| 2019 | "Adore You" – הארי סטיילס | קריינית |  |
| 2020 | "WAP" – קארדי בי ומייגן די סטליון | עצמה |  |
רבקה גולדגרט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 באפריל 1903 קובנה, ליטא ליטא
 פטירה:  2 בינואר 2002 (בגיל 98) חולון, ישראל ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  הקונסרבטריון של סנקט פטרבורג 
 עיסוק:  כנרית, מורה לכינור
 שפה מועדפת:  עברית 
 פרסים והוקרה:  יקיר העיר חולון (1998) 
 
רבקה (ויסבורד) גולדגרט (1 באפריל 1903 – 2 בינואר 2002) הייתה כנרת ומורה לכינור ישראלית. תלמידה המפורסם ביותר היה יצחק פרלמן.
ביוגרפיה

רבקה גולדגרט נולדה בקובנה, ליטא. למשפחה מוזיקלית, שהוציאה מקרבה פסנתרנים וכנרים. אחיה, מישה ויסבורד וארמונד ויסבורד היו כנרים.
בילדותה למדה נגינה בכינור בקונסרבטוריון של סנקט פטרבורג. לאחר מלחמת העולם הראשונה עברה משפחתה לחרבין שבסין, משם עלתה בשנת 1925 לארץ ישראל עם בעלה, מנדל מנחם גולגרט, שהיה תעשיין. הם קבעו את מושבם בתל אביב ורבקה התקבלה לעבודה כמורה לכינור בקונסרבטוריון שולמית.
בהמשך עברה המשפחה לרמת השרון, ושם המשיכה בהוראת כינור ופסנתר. בשנת 1946 עברו לחולון בעקבות מינויו של גולדגרט למנהל בבית החרושת לודז'יה, וכעבור שנים אחדות פנתה אליה משפחתו של יצחק פרלמן בבקשה ללמדו נגינה בכינור. פרלמן, שהיה אז בן שש, נפגע שנתיים קודם לכן במחלת הפוליו, שפגעה ברגליו ובידיו. גולדגרט לימדה אותו במשך שמונה שנים, שבסיומן גילה אותו אד סאליבן ובהמלצתו, התקבל ללימודים בבית הספר ג'וליארד, ניו יורק.
בשנת 1998 קיבלה את אות יקירת העיר חולון.
רבקה גולדגרט נפטרה בשנת 2002, והובאה למנוחות בבית העלמין ירקון.
הערות שוליים

↑  עיריית חולון - יקירי העיר - גולדגרט רבקה ז"ל
גומות החן של זוהר

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  מאיר שלו
 איורים:  יוסי אבולעפיה 
 שפת המקור:  עברית
 נושא:  גומת חן 
 הוצאה
 הוצאה:  כתר ספרים
 תאריך הוצאה:  1987
 מספר עמודים:  31
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  003777094, 001015060
 
גומות החן של זהר הוא ספר ילדים ישראלי מאת הסופר מאיר שלו, שיצא לאור בשנת 1987 בהוצאת כתר ספרים. הספר אויר בידי יוסי אבולעפיה.
תקציר

זֹהר ילדה בת ארבע וחצי מירושלים אשר דמתה להרבה ילדים אחרים. היו לה עיניים חומות ויפות, אף קטן ומתוק, שיער חלק ונעים, ופרצוף נחמד ושמח. אבל ברגע שראתה את הגומות של בלחייה של ילדה אחרת, זוהר הרגישה כי היא מוכרחה שגם לה יהיו גומות, היא מנסה להשיגן בדרכים שונות. היא מנסה לקנות גומות במכולת, מנסה לחפש פרצוף שיעשה לה גומות, מבקשת מהקוסם שיעשה לה גומות חן ואפילו חולמת בלילה שיש לה גומות.
דמותה של הילדה זהר קרויה על שם בתו של שלו, זהר.
עיבודים למדיה

בשנת 1996 יצא לאור סרט קצר בהשראת הספר בביומה של רחל שיין ארגמן.
הערות שוליים

↑  יעל גרטי, למה לחתול קוראים קרמר? האנשים האמיתיים מאחורי הדמויות בספרי הילדים של מאיר שלו, באתר ynet, 13 ביוני 2023
משפט קושי (תורת הטורים)

משפט קושי לטורים קובע שמכפלה של טורים מתכנסים בהחלט, כאשר מפרשים אותה כטור, מתכנסת בהחלט אף היא, וסכומה הוא מכפלת הסכומים של הטורים.
ניסוח פורמלי

יהיו  \sum _{n=0}^{\infty }a_{n} ו- \sum _{n=0}^{\infty }b_{n} טורים מתכנסים בהחלט ל-A ול-B בהתאמה, אפוא הטור  \sum _{i,j\in \mathbb {N} }a_{i}b_{j} מתכנס אף הוא בהחלט וסכומו הוא AB. אלא שטור הוא סכום של סדרה, וכדי שלסכום המכפלות תהיה משמעות של טור, יש לסדר את הרכיבים  a_{i}b_{j} בסדר כלשהו, למשל כך שהרכיבים עם i+j קטן יותר מופיעים מוקדם יותר.
ניסוח פורמלי > משפט מרטן

משפט קושי עוסק בטור המכפלה ללא סדר מוגדר על האיברים. הוא קרוב ברוחו למשפט מרטן, העוסק באותו טור עם סדר האיברים הטבעי, כדלקמן. יהיו  \sum _{n=0}^{\infty }a_{n} ו- \sum _{n=0}^{\infty }b_{n} טורים מתכנסים, שאחד מהם מתכנס בהחלט. אז הטור שמוגדר  \sum _{n=0}^{\infty }(\sum _{i=0}^{n}a_{i}b_{n-i}) מתכנס אף הוא בהחלט וסכומו הוא AB.
הקשר בין שני הטורים הוא שהטור המתואר במשפט מרטן מתקבל מהטור המתואר במשפט קושי באמצעות הכנסת סוגריים לסידור נתון של הטור. בדרך כלל הכנסת סוגריים לטור ניתנת ללא שינוי הסכום, אם מספר האיברים בכל סוגריים חסום והאיבר הכללי שואף לאפס או אם כל האיברים בכל סוגריים שווי-סימן. משפט מרטן קובע שהכנסת סוגריים לטור המתואר במשפט קושי מותרת בהינתן הסדר המתואר ללא התנאים הללו.
הוכחה של משפט קושי

כדי להוכיח שהטור  \sum _{i,j\in \mathbb {N} }a_{i}b_{j} מתכנס בהחלט נבחר סידור כלשהו של טור הערכים המוחלטים  \sum _{i,j\in \mathbb {N} }\left|a_{i}b_{j}\right| (כדוגמת הקונבולוציה שהוזכרה לעיל); כעת מכיוון שכל האיברים של טור הערכים המוחלטים אי-שליליים, הרי שסדרת הסכומים החלקיים עולה, ולפיכך מספיק להראות שהיא חסומה כדי להסיק שהיא מתכנסת. נניח כי נתון סכום חלקי כלשהו, אפשר לחסום כל סכום חלקי של טור המכפלה באמצעות מכפלת הסכומים החלקיים  (\sum _{i=0}^{n}\left|a_{i}\right|)(\sum _{j=0}^{n}\left|b_{j}\right|), כאשר n הוא אינדקס מקסימלי בין כל איבר בסכום החלקי הנתון של המכפלה. ביטוי זה חוסם את הסכום החלקי מכיוון שכל הקומבינציות של המכפלות האפשריות מופיעות בו, והוא כמובן חסום על ידי המכפלה  \left(\sum _{n=0}^{\infty }\left|a_{n}\right|\right)\left(\sum _{n=0}^{\infty }\left|b_{n}\right|\right). מכאן שהטור  \sum _{i,j\in \mathbb {N} }a_{i}b_{j} מתכנס בהחלט ובפרט מתכנס, כלומר סדרת הסכומים החלקיים שלו (בסידור כלשהו) היא סדרה מתכנסת.
מהעובדה שמדובר בסדרה מתכנסת נובע שכל תת-סדרה שלה מתכנסת לאותו גבול, ולכן מספיק למצוא תת-סדרה כלשהי שמתכנסת ל-AB. אם מתבוננים בסידור של איברי המכפלה מהצורה הבאה:  a_{0}b_{0}+(a_{0}b_{1}+a_{1}b_{1}+a_{1}b_{0})+(a_{0}b_{2}+a_{1}b_{2}+a_{2}b_{2}+a_{2}b_{1}+a_{2}b_{0})+..., ולוקחים תת-סדרה מהצורה  \sum _{i=0}^{n}b_{i}\sum _{j=0}^{n}a_{j}, ניתן להסיק שהגבול ב-n ששואף לאינסוף הוא AB.
רון מיואק

| --- | --- |

"מסכה II"
 לידה:  1958  (בן 66 בערך) מלבורן, אוסטרליה
 שם לידה:  הנס רונלד מיואק  – Hans Ronald Mueck
 תחום יצירה:  פסל
 זרם באמנות:  פיסול היפר-ריאליסטי
רון מיואק (שמו המלא הנס רונלד מיואק, באנגלית Hans Ronald Mueck; נולד בשנת 1958) הוא פסל יליד אוסטרליה, היוצר בסגנון היפר-ריאליסטי ומתגורר בבריטניה.
ראשית דרכו

מיואק נולד בשנת 1958 להורים ממוצא גרמני במלבורן, אוסטרליה, שעסקו ביצור צעצועים. בתחילת דרכו המקצועית עבד מיואק בתחום האפקטים המיוחדים לטלוויזיה וקולנוע. הוא התמחה בבניית דגמים והנפשה אלקטרונית. ועבד בארצות הברית ובבריטניה. בשנת 1986 שיתף פעולה עם ג'ים הנסון (יוצר סדרת הטלוויזיה "החבובות") בהפקת סרט הפנטזיה המוזיקלי "המבוך" בו כיכב דייוויד בואי. מיואק היה אחראי על דמות הבובה לודו (Ludo). למרות הצלחותיו היה מתוסכל מכך שעבודות שטרח עליהן רבות זכו לתצוגה באופן דו-ממדי בלבד בטלוויזיה או בקולנוע.
בבריטניה הוא נישא לקרוליין ווילינג (Caroline Willing), תסריטאית, וביתה של הציירת, ילידת פורטוגל, פאולה רגו (Paula Rego). לזוג יש שתי בנות. במהלך חופשה משפחתית בארצות הברית, התרשמה פאולה רגו מפסל של דרקון שיצר מיואק לבנותיו בחול, בחוף הים. היא הזמינה אצל מיואק פסל בדמותו של פינוקיו, כהכנה לעבודותיה עבור תערוכה קבוצתית בשם "בכבלי השכחה: אמנות וקולנוע" שהתקיימה בגלריה הייורד (Hayward gallery) בלונדון. מויאק יצר את פינוקיו כפסל היפר-ריאליסטי, בגובה של כ-82 ס"מ, כילד הלבוש תחתונים בלבד. האספן וסוחר האמנות צ'ארלס סאצ'י, הבעלים של גלריית סאצ'י בלונדון ראה את פינוקיו ומיד הזמין ממיואק עבודה נוספת. הודות לעבודה שהזמין סאצ'י התפרסם מיואק ברחבי העולם. היצירה שכונתה "אבא מת" ("Dead Dad") הוצגה בתערוכה בשם "תחושות" באקדמיה המלכותית לאמנות בלונדון בשנת 1997 בה השתתפו כמה מהפסלים המודרניים המובילים בבריטניה. הפסל מתאר את גופתו העירומה של אביו של מיואק, שנפטר זה לא מכבר, שוכב על גבו. הפסל בקנה מידה של כמחצית גודל טבעי, באורך כ-90 ס"מ מבוסס על זכרונו ודמיונו של האמן. פסל זה זכה למירב תשומת הלב בתערוכה, ולשבחי הביקורת והקהל הרחב.
הטכניקה

עבודותיו של מיואק מאופיינות ברמת דיוק גבוהה וביצוע מדוקדק עד אחרון הפרטים בגופם של נושאי יצירתו. פסליו נראים כגרסה נוספת של המראה האנושי וכוללים בין השאר גם ביצוע מושלם של מרקמים וצבע, וכוללים גם פגמים כגון עור רופס, זיעה, נקבוביות בעור, ציפורניים לא מטופחות, שיער גוף ועוד. הוא יוצר את עבודותיו בגדלים שונים, בקנה מידה מוקטן או מוגדל, ושונה מהגודל הטבעי. הוא מקפיד לא ליצור עבודות בגודלן הטבעי של הדמויות שבעבודותיו. הוא מפסל בחימר ולאחר מכן משתמש בפסל החימר ליצירת תבנית עבור הפסל הסופי העשוי מפיברגלס (גוף הפסל) וסיליקון (ראשו של הפסל). פסלים גדולים מבוצעים בתחילה בגבס על גבי תשתית רשת מחוזקת. במקרים אלה החימר, המשמש לעיבוד הפרטים המדויקים, מיושם על שכבת הגבס לאחר שזו נאטמה בלכה שתמנע מהגבס לינוק את המים משכבת החימר ולגרום להתייבשות מהירה ולסדקים. פסל החימר נהרס תוך כדי תהליך הכנת התבנית לפיברגלס. הסיליקון הגמיש, ממנו נוצר ראש הפסל, מהווה תשתית נוחה להשתלת שיער קפדנית. מיואק מעסיק בסטודיו שלו מספר עוזרים המסייעים לו בשלבים הטכניים של יציקת הפסלים או בתהליכי השתלת השיער. בשלב הצביעה מוסיף מיואק מגוון עצום של פרטים לגוף הפסל כגון ורידים, צפרניים, שומות, נמשים, צלקות, שיער גוף (בהדבקה) ועוד.