stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דייוויד וורנר
הערות שוליים

↑  "David Warner". הניו יורק טיימס.
↑  Photos Page 3. Bolsterstone.de (12 December 1916). Retrieved on 26 July 2011.
↑  David Warner: An Actor's Life and Art: A Portrait of the Actor as a Young Man at the Wayback Machine
↑  David Warner Biography (1941–). Filmreference.com. Retrieved on 26 July 2011.
↑  J. O'Connor, John (10 בספטמבר 1991). "Review/Television; A Detective and Sci-Fi In Los Angeles Magic". הניו יורק טיימס. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Four Programmes – In Love with Barbara. BBC. Retrieved on 26 July 2011.
↑  "A History of Horror with Mark Gatiss – Home Counties Horror Ep 2/3". BBC. 18 באוקטובר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lewis, Rory (2014). "Actor David Warner Exhibition". rorylewisphotography.com.
↑  "David Warner". National Portrait Gallery London.
↑  David Warner Biography at the Internet Movie Database
| פרס אמי לשחקן משנה מצטיין במיני סדרה או סרט |
| --- | --- | --- |
| 1975–2000 | אנתוני קווייל (1975) ‏•‏‏ אד פלנדרס (1976) ‏•‏‏ ברג'ס מרדית' (1977) ‏•‏‏ האוורד דה סילבה (1978) ‏•‏‏ מרלון ברנדו (1979) ‏•‏‏ ג'ורג' גריזרד (1980) ‏•‏‏ דייוויד וורנר (1981) ‏•‏‏ לורנס אוליבייה (1982) ‏•‏‏ ריצ'רד קיילי (1983) ‏•‏‏ ארט קרני (1984) ‏•‏‏ קארל מולדן (1985) ‏•‏‏ ג'ון מלקוביץ' (1986) ‏•‏‏ דבני קולמן (1987) ‏•‏‏ ג'ון שיה (1988) ‏•‏‏ דרק ג'קובי (1989) ‏•‏‏ וינסנט גרדניה (1990) ‏•‏‏ ג'יימס ארל ג'ונס (1991) ‏•‏‏ יום קרונין (1992) ‏•‏‏ בו ברידג'ס (1993) ‏•‏‏ מייקל גורג'יאן (1994) ‏•‏‏ דונלד סאת'רלנד (1995) ‏•‏‏ טום הולס (1996) ‏•‏‏ בו ברידג'ס (1997) ‏•‏‏ ג'ורג' סי. סקוט (1998) ‏•‏‏ פיטר או'טול (1999) ‏•‏‏ האנק עזריה (2000) |  |
| 2001–הווה | בריאן קוקס (2001) ‏•‏‏ מייקל מוריארטי (2002) ‏•‏‏ בן גזארה (2003) ‏•‏‏ ג'פרי רייט (2004) ‏•‏‏ פול ניומן (2005) ‏•‏‏ ג'רמי איירונס (2006) ‏•‏‏ תומאס היידן צ'רץ (2007) ‏•‏‏ טום וילקינסון (2008) ‏•‏‏ קן האוורד (2009) ‏•‏‏ דייוויד סטראתיירן (2010) ‏•‏‏ גאי פירס (2011) ‏•‏‏ טום ברנג'ר (2012) ‏•‏‏ ג'יימס קרומוול (2013) ‏•‏‏ מרטין פרימן (2014) ‏•‏‏ ביל מארי (2015) ‏•‏‏ סטרלינג קיי בראון (2016) ‏•‏‏ אלכסנדר סקושגורד (2017) ‏•‏‏ ג'ף דניאלס (2018) ‏•‏‏ בן וישו (2019) ‏•‏‏ יאיא עבדול-מאטין השני (2020) ‏•‏‏ אוון פיטרס (2021) ‏•‏‏ מאריי בארטלט (2022) ‏•‏‏ פול וולטר האוזר (2023) ‏•‏‏ למורן מוריס (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007439720905171  PLWABN: 9810606582205606  BIBSYS: 90853071  BNE: XX1260662  BnF: cb13951449v (data)  GND: 129336955  ICCU: UBOV486442  ISNI: 0000 0001 0653 5899  LCCN: n86138340  MusicBrainz: 0db51554-2757-47e7-9f7c-d1761b003f74  NKC: xx0164205  NLA: 35844002  NTA: 070684383  SNAC: w6r07jx1  SUDOC: 110491483  VIAF: 29723974   WorldCat (עם VIAF): 29723974 
דייוויד וורנר ביולי 2008
איליין אנתוני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1943 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  1996 (בגיל 53 בערך) רדינג, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  בית הספר לעיצוב רוד איילנד 
 תחום יצירה:  ציור 
 
איליין אנתוני, באנגלית: Elaine Anthony ‏ (1943–1996) הייתה ציירת מדיה מעורבת אמריקאית. היא נודעה בעיקר בזכות סדרת Black Mesa בהשראת מסע רוחני שביצעה לאחר שאובחנה כחולה בסרטן השד בשנת 1987. עבודתה הפכה לדרך ביטוי והעצמה, בשילוב עם שינויים באורח החיים, שהובילו אותה למסע לעבר בריאות טובה.
ביוגרפיה

אנתוני נולדה בניו יורק, ניו יורק בשנת 1943, לג'ק מאריי אנתוני, קריקטוריסט של הניו יורקר. היא ואחותה התאומה הזהה, קרול אנתוני, גדלו בקונטיקט.  אנתוני למדה במכללת סטפנס בקולומביה, מיזורי. היא השלימה תואר ראשון באמנויות יפות מבית הספר לעיצוב ברוד איילנד ב-1996.
ב-1991 היא קיבלה פרס מקרן פולוק-קרסנר. עבודתה הייתה נושא לרטרוספקטיבה ב-1996, במוזיאון נויברגר לאמנות, ניו יורק.
ציור בצבעי מים היו אהבתה הראשונה, אבל היא גם נהנתה להשתמש באקריליק ופסטלים אינטראקטיביים, שהיו מתאימים לציור בעלי חיים.
ב-1964 היא נישאה לאדריכל ספרדי, פדרו סאנצ'ז דה מובלאן. היא התגוררה במקסיקו סיטי במשך 20 שנה, בעלה סאנצ'ז דה מובלן עבד במשרד לואיס בראגאן.  ב-1982 הסתיימו הנישואים בגירושים.
בשנת 1991, אנתוני התחתנה עם ברנרד וורטון.
איליין אנתוני מתה ב-29 באוקטובר 1996, בביתה בווסט רדינג, קונטיקט, בגיל 53.
הערות שוליים

↑  Elaine ANTHONY (1943-1996) - Biography, life, background and work by Artprice, Artprice.com (ב־)
↑  Smith, Roberta (1996-11-04). "Elaine Anthony, 53, Whose Art Mixed Landscape and Collage". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2024-04-07.
↑  Elaine Anthony, www.painters-online.co.uk
↑  "People in The News, In Memoriam, Elaine Anthony"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: nr97013604  ULAN: 500048709  VIAF: 49132565   WorldCat (עם VIAF): 49132565 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "איליין אנתוני".
ז'יגמונד ברס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 בינואר 1878 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  28 במאי 1935 (בגיל 57) בודפשט, ממלכת הונגריה 
 הישג בולט:  היה מס' 30 בעולם בשנת 1912
 מד כושר מרבי:  2572 (מרץ 1912)
 מדינה:  הונגריה
 
ז'יגמונד ברס (בהונגרית: Zsigmond Barász;‏ ינואר 1878 - 28 במאי 1935), שחמטאי הונגרי.
ברס הגיע למקום השני בתחרות גיור 1906, שנחשבת לאליפות הראשונה של הונגריה, לאחר שהפסיד לזולטן פון באלה 2.5-0.5. הגיע למקום התשיעי בתחרות בודפשט 1906 (ניצח: ליאו פליישמן). בשנת 1907 חלק מקום ראשון-שני עם ליאו פליישמן באליפות השנייה של הונגריה והגיע למקום הרביעי בתחרות סקשפהרוואר בשנת 1907 (ניצח: ליאו פליישמן).
ברס ניצח בתחרות בודפשט בשנת 1909, חלק מקום ראשון שני עם זולטן פון באלה באליפות השלישית של הונגריה שהתקיימה בבודפשט בשנת 1911, חלק מקום 13–14 בתחרות באד פיסטיאן בשנת 1912 (ניצח: עקיבא רובינשטיין), חלק מקום 8–11 בתחרות ברסלב 1912 (ניצחו: עקיבא רובינשטיין ואולדריך דוראס), חלק מקום 7–8 באליפות הרביעית של הונגריה שהתקיימה בטמסואר בשנת 1912 (ניצח: גיולה ברייר), הגיע למקום ה-11 בתחרות בודפשט 1913 (ניצח: רודולף שפילמן), הגיע למקום החמישי בתחרות דברצן בשנת 1913, האליפות החמישית של הונגריה (ניצח: לאיוש אסטאלוש), וחלק מקום 2–3 עם קארוי שטרק בתחרות בודפשט 1917 (ניצח: גיולה ברייר).
בתחום תיאורית הפתיחות קידם ברס את גמביט בודפשט.
ההרים הלבנים (קליפורניה)

| --- | --- |
פסגת הר וייט, מכביש הגישה
פסגת הר וייט, מכביש הגישה
 מידע כללי
 גובה:  פסגת הר וייט, הפסגה הגבוהה ביותר, 4,344 מטר
 מדינה:  ארצות הברית 
 מיקום:  מזרח קליפורניה ומערב נבדה ארצות הברית
 רכס הרים:  פרובינציית אגן ורכס 
 אורך הרכס:  100 קילומטרים
 קואורדינטות:  37°35′00″N 118°16′03″W﻿ / ﻿37.583333°N 118.2675°W﻿ / 37.583333; -118.2675
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה ההרים הלבנים(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה ההרים הלבנים(למפת קליפורניה רגילה) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטההרים הלבנים(למפת קליפורניה מוגדלת) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטההרים הלבנים
 
ההרים הלבנים (באנגלית: White Mountains) הם רכס הרים במרכז מזרח קליפורניה ובקצה המערבי של נבדה בארצות הברית.
גאוגרפיה

ההרים הלבנים הם רכס הרים השוכן ברובו במזרח קליפורניה, ובחלקו במערב נבדה. צורתו של הרכס משולשת, והוא מהסוג הקרוי בגאולוגיה "גושים מועתקים" (fault-block). הרכס שוכן מזרחית לרכס סיירה נבדה, כשביניהם חוצץ חלקו העליון של עמק אוונס. הרכס משתרע לאורך של כ-100 קילומטרים ולרוחב של כ-30 קילומטרים בדרום, כשהוא הולך ונעשה צר עד לנקודה בצפון, כשבאופן כללי הרכס הולך ונעשה גבוה יותר מדרום לצפון. הקצה הרחב הדרומי של הרכס הוא סמוך ליישוב ביג פיין (Big Pine), שם מפרידים מעבר וסטגארד (Westgard Pass) ועמק דיפ ספרינגס (Deep Springs Valley) בינו לבין רכס הרי איניו. הקצה הצפוני הצר הוא במעבר מונטגומרי (Montgomery Pass) שבו עובר כביש 6. מזרחית לרכס שוכן עמק פיש לייק (Fish Lake Valley). הקצה הדרום-מזרחי של הרכס מופרד מרכס סילבר פיק (Silver Peak Range) בשל העתק הסטה אופקי ימני המכונה "אזור ההעתקים פרנס קריק" (Furnace Creek Fault Zone), היוצר עמק שמימיו נשפכים לעמק פיש לייק.
ההרים הלבנים הם הרכס הגבוה ביותר השוכן כולו בתחומי האגן הגדול. הנקודה הגבוהה ביותר ברכס היא פסגת הר וייט (White Mountain Peak), שגובהה 4,344 מטרים. היא הפסגה השלישית בגובהה בקליפורניה (אחרי שתי פסגות בסיירה נבדה). פסגה זו היא למעשה שרידים של הר געש כבוי המתנשא לגובה של 490 מטרים מעל הרמה שסביבו. הפסגה בנויה מסלע געשי מותמר מהמזוזואיקון, לבה שהתרוממה והתמוססה על ידי הגרניט מתחתיה. הר הגעש עצמו נעלם מזמן. אל הפסגה מובילה מדרום דרך עפר המתאימה לרכבי ארבע על ארבע המגיעה עד למעבדת המחקר השוכנת על הפסגה, "מרכז המחקר של הר וייט" (White Mountain Research Center), שלוחה של אוניברסיטת קליפורניה בברקלי ואוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. שער חוסם בדרך כלל את הדרך כ-11 קילומטרים מהפסגה בגובה 3,560 מטרים.
צפונית לפסגת הר וייט, לאורך הרכס, יש שתי פסגות מסוג גב חדיד, רמה רחבה מדורגת המכונה פלסיה פלטס (Pellisier Flats) ועוד שש פסגות מעל לגובה של 4,000 מטרים. פלסיה פלטס הוא מדף סלע רחב משופע בגובה 4,000 מטרים ובו שדות של סלעים וצמחייה אלפינית נמוכה. הרמה כוללת את הר הוג (Mt. Hogue) בגובה 3,884 מטרים וצפונה יותר את הר דובואה (Mt. Dubois) בגובה 4,132 מטרים, המקום הגבוה ביותר ברמה.
קו הרכס חוצה את הגבול בין קליפורניה לנבדה דרומית לפסגה הגבוהה האחרונה, פסגת באונדרי (Boundary Peak) בגובה 4,007 מטרים, הנקודה הגבוהה ביותר בנבדה. פסגת באונדרי היא ה"חרטום" של גוש ההעתקים המשולש. ממנה יש תצפיות ישירות לעמקים למטה ממערב, מצפון וממזרח הנחבאים ככל שהרמה הגבוהה שמדרום הולכת ומתרחבת. צפונית לפסגת באונדרי הרכס מאבד גובה במהירות ומסתיים במעבר מונטגומרי.
המדרון המערבי של ההרים הלבנים מתנשא בתלילות מעמק אוונס. טיפוס הרים לכל פסגה מכיוון זה מחייב סקרמבלינג, להפרש גובה של 2,400 מטרים. המורדות המזרחיים מתונים יותר וכוללים מספר רב של קרקסים קרחוניים שנותרו מהקרחונים של הפליסטוקן ואפילו כמה שדות שלג המצליחים להישאר במרבית הקיצים. למרבית הקרקסים אפשר להיכנס או להגיע בדרכי עפר המתאימים לרכבי ארבע על ארבע ומאפשרים נתיבים נופיים שאינם דורשים כושר טכני אל קו הרכס.
הרכס שוכן בחלק המזרחי של היער הלאומי איניו.
אקולוגיה

האקולוגיה של רכס ההרים הלבנים דומה לרכסים אחרים בפרובינציית אגן ורכס. האקלים צחיח, אבל במדרונות העליונים מגובה 2,800 עד 3,500 מטרים גדלים יערות תת-אלפיניים פתוחים של אורן האצטרובל הזיפני על מצעים של דולומיט ומצעים מסוימים שמקורם גרניטי החדירים למים, ואורן גמיש על מצעים ממקור סלעי המחלחלים פחות. במדרונות התיכוניים מגובה 2,000 עד 2,5000 מטרים יש חורשות צפופות יותר במידת מה של אורן חד-מחטי (Pinus monophylla) וערער יוטה (Juniperus osteosperma) אזורי מחטניים אלו העליונים והתחתונים מופרדים לעיתים קרובות על ידי שיחים של צרקוקרפוס (Cercocarpus). תת-מינים שונים של לענה משוננת (Artemisia tridentata) משתרעים מהעמקים המקיפים את הרכס ועד לתחתית האזור האלפיני.
מתושלח, אורן האצטרובל הזיפני הגדל בחלק הדרומי של הרכס, הוא העץ החי הידוע השני העתיק ביותר בעולם, גילו המוערך הוא כ־4,856 שנים. צנוברים מאורן חד-מחטי נאספו כמזון בסיסי לחורף על ידי בני הפאיוט הצפוניים שצאצאיהם חיים עדיין בעמקים הסמוכים.
עדיין יש בהרים הלבנים חורשות קטנות ששרדו של אורן מפותל, אורן ג'פרי, אורן הזפת, מין הערער Juniperus grandis (באנגלית Sierra juniper) וצפצפה רעדנית, כולל זן ננסי יוצא דופן. מינים אלו נפוצים ברכס סיירה נבדה הסמוך והגשום יותר מערבית לעמק אוונס, וכנראה היו נפוצים יותר בהרים הלבנים עד שתקופות הבצורת בהולוקן גרמו להיכחדותם במרבית רכס צחיח יותר זה. בהרים הלבנים גדלים כמה מינים של צמחים אנדמיים לאזור זה, כולל הורקליה של ההרים הלבנים, Horkelia hispidula, מתת-משפחת Rosoideae.
בעלי חיים כוללים שני עדרים של כבש גדול-קרניים, אייל פרדי שחור-זנב, מרמיטה וסוסי פרא. אין דגים מקומיים בנחלי האיתן, יש אוכלוסיות שאוקלמו של טרוטה, כולל תת-מין של טרוטת קלארק (Oncorhynchus clarkii seleniris, באנגלית Paiute cutthroat trout) המוגן בפני דיג. עופות כוללים קיק אגוזים אמריקאי ועורבים אחרים האוכלים ונוהגים להטמין צנוברים.
היסטוריה

בני הפאיוט הצפוניים נהגו לשהות בקיץ במחנות ציד שהוקמו עד גובה 4,000 מטרים, והותירו מאחוריהם שרידים שיש להם ערך ארכאולוגי. באמצע המאה ה-19 הגיעו מתיישבים ממוצא אירופאי והתיישבו בעמקים הסובבים את הרכס. המתיישבים נהגו לרעות עדרי בקר וכבשים בשטח ההרים. הכבשים, שרעו במספרים גדולים, הביאו מחלות שהאוכלוסיות המקומיות של הכבשים גדולי-הקרניים עדיין מתאוששים מהן באיטיות. גם כיום רועה בקר מחוות שבעמקים הסובבים בהרים עד האזור האלפיני תחת רישיון.
ביאורים

↑  מאנגלית Scrambling, טרם נקבע מונח עברי, ראו באנציקלופדיית הטיפוס
הערות שוליים

↑  "The Natural History of the White Mountain Range, Geomorphology, Deborah Elliot-Fisk, pg 34". University of California Press, 1991.
↑  "Oldlist". Rocky Mountain Tree Ring Research.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007556189905171  LCCN: sh85146494  SUDOC: 139062556 
תצלום אוויר של ההרים הלבנים צפונה מעל פלסייה פלטס (Pellisier Flats) אל פסגות מונטגומרי ובאונדרי בקצה הרכס
פסגות באונדרי ומונטגומרי בקצה הצפוני של הרכס
אורן האצטרובל הזיפני, ההרים הלבנים, קליפורניה
נובליזציה

נובליזציה משנת 1932 שקדמה לסרט "קינג קונג".
נובליזציה (באנגלית: Novelization, עיבוד ספרותי) היא יצירה נגזרת של רומן המעבדת סיפור שנכתב עבור מדיום אחר כדוגמת סרטי קולנוע, סדרות טלוויזיה, מחזות, קומיקס או משחקי וידאו. נובליזציות על סרטי קולנוע היו נפוצות לפני הגעתן של קלטות הווידאו לצפייה ביתית, אך הן עדיין זוכות להצלחה מסחרית בשיווק של סרטי קולנוע שוברי קופות. לרוב, נובליזציות נכתבות בידי סופרים בעלי שם בהתבסס על תסריט ראשוני של הסרט, ובשל מועד יציאתו הקרב של הסרט נאלצים לעמוד בלוח זמנים צפוף.
סוגי נובליזציות > סרטי קולנוע

הנובליזציות החלו עוד מהעשור הראשון והעשור השני של המאה ה-20 עם סרטים אילמים כמו "Les Vampires" ‏(1916-1915) ו"לונדון אחרי חצות" (1927). אחד הסרטים הראשונים שכללו דיאלוג בעל פה ועליהן נכתבה נובליזציה היה "קינג קונג" (1933). עד להגעתן של קלטות וידאו לצפייה ביתית, נובליזציות לסרטי קולנוע היו נפוצות בעיקר בשנות ה-70 של המאה ה-20, שכן הן היו הדרך היחידה לחוות מחדש סרטים פופולרים אחרי שהסרט המדובר סיים את הרצתו בבתי הקולנוע, וזאת בניגוד לסדרות טלוויזיה, שניתן היה לצפות בפרקים בשידורים חוזרים, או סרט שזכה להקרנה מחודשת. נובליזציות לסרטי זיכיון כמו "מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה" (1977), "הנוסע השמיני" (1979) ו"מסע בין כוכבים: הסרט" (1980) מכרו למעלה ממיליון עותקים. דוגמאות לנובליזציות לסרטי זיכיון כללו את סרטי האיש ללא שם בשנות ה-60 וכוכב הקופים בשנות ה-70, סרטי מלחמת הכוכבים, אינדיאנה ג'ונס, קונאן הברברי, הארי המזוהם, ג'יימס בונד, הטורף ורמבו (האחרון מאת דייוויד מורל), "בחזרה לעתיד", "בלייד ראנר" (מאת הסופר קווין ג'טר), "אי.טי. - חבר מכוכב אחר", "מלתעות" ו"מקס הזועם" משנות ה-80 וסרטי האימה "יום שישי ה-13", "ליל המסכות" ו"סיוט ברחוב אלם". היוצא מן הכלל ברשימה הוא סרט האקשן "מת לחיות" משנת 1988, שמבוסס על הרומן Nothing Lasts Forever משנת 1979 מאת רודריק ת'ורפ ולא על נובליזציה.
בשנות ה-2000, אפילו אחרי התקופה של קלטות וידאו לצפייה ביתית, נובליזציות נותרו פופולריות, עם דוגמאות כמו "גודזילה" (2014) ונכללו ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס לאוגדנים בהפצה רחבה.
בנוסף, במשך השנים התפרסמו נובליזציות ליצירות שעומדות בפני עצמן ושאינן בהכרח משתייכות לזיכיון סרטים. דוגמאות לכך הן "אוכפים לוהטים" (1974), "מפגשים מהסוג השלישי" (1977), "צייד הצבאים" (1978), "איש הקש" (1978), "ג'יגולו אמריקאי" (1979), "הנחשול" (מאת מורטון רו, 1981), "פולטרגייסט" (1982), "ספלאש" (1984), "הבריחה מניו יורק" (1985), "שליחות קטלנית" (1985), "רובוקופ" (מאת אד נהה, 1986), "תקלה מופלאה" (1986), "שירת הדרום" (1986), "נשק קטלני" (1987), "נשיכות קטנות" (1987), "ווילו והנסיכה" (1988), "זיכרון גורלי" (1990), "דרקולה" (1992) ו-"12 קופים" (1995). יש מקרים בהם עיבוד ספרותי לסרט בסדרת סרטים מוביל לכתיבת נובלות המשך שאינן נובליזציות, כמו למשל "שודדי הקאריביים: קללת הפנינה השחורה" (2003). לאחרונה, נכתבו שתי נובליזציות בידי במאי הסרטים עצמם - "המבוך של פאן" מאת גיירמו דל טורו יחד עם קורנליה פונקה (2019) ו"היו זמנים בהוליווד" מאת קוונטין טרנטינו (2021).
סוגי נובליזציות > סדרות טלוויזיה

בסוף שנות ה-70 ושנות ה-70 יצאו מספר נובליזציות המתבססות על סדרות הטלוויזיה "מנהרת הזמן" ו"בטלסטאר גלקטיקה". שנות ה-90 ראו את הוצאתן של נובליזציות המתבססות על זיכיונות מדע בדיוני נוספים כדוגמת מסע בין כוכבים, בבילון 5, דוקטור הו, באפי ציידת הערפדים, מכושפות ועל טבעי. נובליזציות אחרות שאינן מן המדע הבדיוני כוללות את סדרת ספרי האסיר וספרים המבוססים על סדרות הטלוויזיה "משימה בלתי אפשרית", "CSI" ו"מונק".
סוגי נובליזציות > מחזות

מבין הנובליזציות הראשונות שנכתבו על מחזות נמנה העיבוד הספרותי לפיטר וונדי משנת 1911. מבין הנובליזציות המאוחרות יותר ניתן למנות עיבודים ספרותיים לחלום ליל קיץ.
סוגי נובליזציות > קומיקס

שנות ה-80 של המאה ה-20 ראו גם התפתחות של עיבודים ספרותיים לסרטי וסדרות לייב אקשן שבעצמם מבוססים על קומיקס ורצועות קומיקס. מבין הדוגמאות ניתן למנות את סרטי באטמן, סופרמן 3 (1983) וסופרמן 4: השאיפה לשלום (1987), סופרגירל (1984), ג'נטלמנים מובחרים (2004), קונסטנטין (2005), ונדטה (2006), וונדר וומן (2017), נובליזציה לקומיקסים פלאש גורדון, המשבר בעולמות האינסופיים, קץ הממלכה, השופט דרד וSpawn, וויצ'בלייד ודארקנס, וכן סדרות הטלוויזיה לויס וקלארק: הרפתקאותיו החדשות של סופרמן, סמולוויל, הפלאש ובאטמן: איש העטלף.
סוגי נובליזציות > משחקי וידאו

משחק הווידאו הראשון שזכה לנובליזציה היה משחק התפקידים "Shadowkeep" משנת 1984. בשנות ה-2000 חלה תנופה בהוצאות מודפסות ונובליזציות המבוססות על סדרות משחקי וידאו, ובין סדרות אלו נכללים משחקי דום, דיאבלו, וורקראפט ווורלד אוף וורקראפט, מטאל גיר, מורטל קומבט, Resident Evil, ‏God of War, Splinter Cell, ‏Halo ו-Assassin's Creed.
הערות שוליים

↑  Yes, People Still Read Movie Novelizations . . . And Write Them, Too, Alex Suskind, August 17th 2014
| סיפר |
| --- | --- | --- |
| דמות | פרוטגוניסט • דמות שנייה בחשיבותה (אנ') • דמות שלישית בחשיבותה (אנ') • סיידקיק • אנטגוניסט • נבל-על • דמות משנה • דמות חוזרת • מספר • גיבור • אנטי-גיבור |  |
| עלילה | דיאלוג • מצג • מבנה דרמטי (אנ') • סיפור מסגרת • כלי עלילתי • מקגאפין • נקודת שיא • עימות • תת-עלילה • פלשבק/פלשפורוורד |  |
| רקע | דיסטופיה • אוטופיה • יקום בדיוני • יקום משותף • היסטוריה • היסטוריה בדיונית |  |
| תמה | מוטיב • לייטמוטיב • סאבטקסט • מוסר השכל |  |
| סגנון | אמצעים פיגורטיביים • טכניקות ספרותיות • נקודת תצפית • השעיית הספק • סימבוליזם • אתנחתא קומית |  |
| סיפורת | משל • מעשייה • סיפורת בזק • רומן • נובלה • מחזה • שירה • תסריט • נובליזציה • סיפור קצר |  |
| סוגה | רומן הרפתקאות • רומן פשע • רומן מלחמתי • רומן מערבון • רומן מסתורין • רומן היסטורי • רומן ריאליסטי • רומן רומנטי • רומן ביוגרפי • רומן מכתבים • רומן גרפי • רומן פילוסופי • רומן פוליטי • רומן ארוטי • רומן חניכה • סאגה • פנטזיה (אפלה, חרבות וכשפים) • ספרות בלשית • ספרות אימה • ריאליזם קסום • סאטירה • מדע בדיוני (קשה, צבאי, אופרת חלל, סייברפאנק, סטימפאנק) • מותחן • ספרות ספקולטיבית • ספרות זולה • קומיקס |  |
| נושאים קשורים | זרם התודעה • קהל • מחבר • תורת הספרות • מבנה נרטיבי • נרטולוגיה • רטוריקה |  |
פורטל: ספרות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12192141t (data)
דייוויד מקולי

| --- | --- |

 לידה:  2 בדצמבר 1946 (בן 77) לנקשייר, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  רוד איילנד, נורוויץ' 
 מקום לימודים:  בית הספר לעיצוב רוד איילנד, תיכון קאמברלמד 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  The Way Things Work, Cathedral, Black and White, Castle 
 פרסים והוקרה:  עמיתי מקארתור (ספטמבר 2006)  פרס צ'ארלס פרנקל (1995)  חרט הכסף (1975)  מדליית קולדקוט (1991)  Caldecott Honor (1974)  Caldecott Honor (1978)  מברשת הכסף (1990)  המדליה הלאומית למדעי הרוח  Science Writing Award 
 davidmacaulay.com
 
דייוויד מקולי (באנגלית: David Macaulay; נולד ב-2 בדצמבר 1946) הוא סופר ומאייר אמריקאי.
ביוגרפיה

מקולי נולד בלנקשייר שבאנגליה, ובגיל 11 היגרה משפחתו לניו ג'רזי. הוא החל לצייר בגיל צעיר. בשנת 1964, לאחר שסיים תיכון, נרשם ללימודי ארכיטקטורה בבית הספר לעיצוב של רוד איילנד. את שנתו החמישית ללימודים עשה באיטליה. בשנת 1997 התאזרח בארצות הברית. על עבודתו קיבל מענק של עמיתי מקארתור.
ספרו הראשון, Cathedral, משנת 1973, היה תיאור מאויר של הקמת קתדרלה גותית.
ספרו המפורסם ביותר, The Way Things Work, משנת 1988, מתאר באיורים את מנגנוני הפעולה של רבות מהטכנולוגיות המוכרות לקורא מחיי היום יום.
מספריו

Cathedral: The Story of its Construction (1973) (winner of the 1975 Deutscher Jugendliteraturpreis for children's non-fiction)
City: A Story of Roman Planning and Construction (1974)
Pyramid (1975)
Underground (1976)
Castle  (1977)
Great Moments in Architecture (1978)
Motel of The Mysteries (1979)
Unbuilding (1980)
Help! Let Me Out! (1982, David Porter (Author), David MacAulay (Illustrator))
Mill (1983)
Baaa (1985)
Why the Chicken Crossed the Road (1987)
The Way Things Work (1988; text by David Macaulay and Neil Ardley; updated in 1998 as The New Way Things Work)
Black and White (1990)
Ship (1994)
Shortcut (1995)
Rome Antics (1997)
The New Way Things Work (1998)
Building the Book Cathedral (1999)
Building Big (2000)
Angelo (2002)
Mosque (2003)
The Way We Work (October 7, 2008)
ג'יזל סילבר

| --- | --- |

אסנת חכים וגיא לואל בסרטו של אילן הייטנר "חוכמת הבייגלה", 2002
 לידה:  22 במאי 1976 (בת 48) ישראל כרמיאל, ישראל
 שם לידה:  אסנת חכים 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  תלמה ילין 
 מספר צאצאים:  1
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'יזל סילבר (נולדה ב־22 במאי 1976) היא שחקנית ישראלית.
השכלה

נולדה בשם אסנת חכים בשדה נחום לאחר מכן עברה  לכרמיאל, וב-1990 בגיל 14 עברה לתל אביב. למדה במגמת המחול בבית הספר לאמנויות תלמה ילין. למדה משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב.
קריירת משחק

ב-1996 שיחקה בתפקיד מרכזי בתור ליאת לנקרי בסדרה "הפוך". ב-1997 גילמה את מיצי בסרט הטלוויזיה של גל אוחובסקי ואיתן פוקס "בעל בעל לב" לצד צק ברקמן וסמי הורי, ובסרט הטלוויזיה של איתן גרין "אישה מרציפן" לצד דורית לב ארי. ב-2001 גילמה את שירלי בסרטו של עודד דוידוף "מרס תורכי" לצד אלון אבוטבול, דלית קהן, גל זייד וצחי גראד; והשתתפה בסרטו של איתן ענר "פרצוף של פוקר" לצד סנדרה שדה וששון גבאי כחלק מסדרת סרטי הדרמה עטורת פרסים "שיעור מולדת" שהופקה עבור זכיינית ערוץ 2 רשת.
ב-2002 שיחקה בתפקיד מרכזי בתור נילי (היא) בסדרה הקומית "הוא והיא" לצד אמנון וולף. ב-2002 גילמה את חווה בסרטו של אורי ענבר "בית"ר פרובנס" לצד זאב רווח ואיתי תורג'מן. ב-2004 גילמה את אורית תמיר בטלנובלה "אהבה מעבר לפינה", וגילמה את נגה בסרטו של שי כנות "אהבה קולומביאנית" לצד מילי אביטל ושמיל בן ארי. ב-2005 גילמה תפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה "עולם מושלם"; השתתפה בסדרת הטלוויזיה "כתב פלילי"; ובסרטי הקולנוע "החשוד האחרון" (לצד שמיל בן ארי); וגילמה את תמי גל, בחורה המקבלת תפקיד ראשי בסרט אך חייה דומים יותר מדי לסרט, בסרטם של נמרוד עציון-קורן וסער לחמי "דמיונות".
בשנת 2007 החלה לקריין בתוכנית "סייד קיק" של שלישיית הפיג'מות ברדיו 99. באותה שנה נבחרה להוביל את הקמפיין של חברת האיפור "קרליין".
בשנת 2017 שיחקה בפרק סיום העונה הרביעית של הסדרה "החברים של נאור".
שיחקה בעונה 8 של הסדרה "החיים זה לא הכול".[דרוש מקור]
חייה האישיים

נולדה וגדלה בקיבוץ שדה נחום.  בשנת 2007 החליטה להפוך לטבעונית. בשנת 2008 שינתה רשמית את שמה לג'יזל סילבר. ב-2011 עזבה את ישראל ללוס אנג'לס שם בגיל 36 נישאה לרונן ארמוני, איש עסקים בתחום הנדל"ן ובגיל 37 נולד בנם רפאל בניגוד לצפי הרופאים שכמעט ולא נתנו לה סיכוי ללדת. בשנת 2017 נטען במאמר ב"ידיעות אחרונות" כי חכים הייתה חברה בכת מייסודה של חוה גואז, והיא שייעצה לה לשנות את שמה.
הערות שוליים

↑  יובל אברמוביץ', סרטה של ג'יזל סילבר - ראיון מחכים עם אסנת חכים, באתר nrg‏, 16 באוגוסט 2008
↑  גבי בר-חיים, תחקיר: הכת הסודית של המפורסמים נחשפת, באתר ynet, 25 בינואר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298407205171  ISNI: 0000 0004 1846 0232  LCCN: n2013051840  VIAF: 305194824   WorldCat (עם VIAF): 305194824
בריאן קונייצקו

| --- | --- |

 לידה:  1 ביוני 1975 (בן 49) ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1999 
 מקום לימודים:  בית הספר לעיצוב רוד איילנד  Roswell High School 
 http://www.bryankonietzko.com
 פרופיל ב-IMDb
 
בריאן ג'וזף קוניצקו (באנגלית: Bryan Joseph Konietzko; נולד ב-1 ביוני 1975) הוא במאי אנימציה, סופר, מפיק ומוזיקאי אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בתור יוצר שותף ומפיק של סדרות הטלוויזיה אווטאר: כשף האוויר האחרון והאגדה של קורה.
קריירה

קונייצקו עבד כמעצב דמויות עבור סדרת הטלוויזיה איש משפחה בסטודיו Film Roman וכעוזר במאי בסדרה המלך היל. הוא היה אמן סטוריבורד וארט דיירקטור בסדרת האנימציה של ניקלודיאון זים הפולש.
בין 2001 ל-2014, קונייצקו, יחד עם מייקל דנטה דימרטינו, עסק בעיקר בכתיבה והפקה של סדרת האנימציה אווטאר: כשף האוויר האחרון וסדרת ההמשך שלה האגדה של קורה עבור ניקלודיאון.
החל משנת 2015 קונייצקו עבד על כתיבת ואיור סדרת רומן גרפי מסוגת המדע הבדיוני בשם "Threadworlds", שאמור לצאת לאור בעתיד אם כי אין תאריך שחרור.
בנוסף לכך, קונייצקו עוסק גם בצילום, ויש לו להקה בשם "Ginormous"‏ איתה הוציא כמה אלבומים, כולל "Our Ancestors' Intense Love Affair" ("פרשת האהבה האינטנסיבית של אבותינו") ו־"At Night, Under Artificial Light" ("בלילה, תחת אור מלאכותי").
בספטמבר 2018 הוכרז כי קונייצקו ודימרטינו ישמשו כמפיקים וכמפיקים בפועל של סדרת הלייב-אקשן הקרובה של נטפליקס המבוססת על אווטאר: כשף האוויר האחרון.[דרוש מקור]
חיים אישיים

קונייצקו סיים את לימודיו בבית הספר התיכון רוזוול ברוסוול, ג'ורג'יה, צפון אטלנטה, ואז המשיך לתואר ראשון בבית הספר לעיצוב ברוד איילנד בשנת 1998.
הוא מתגורר בלוס אנג'לס בקליפורניה עם אשתו ליסה.