מתי כספי
קורות חיים > שנות השבעים > תחילת קריירת הסולו

ב-30 במאי 1974 הוציא כספי את אלבום הבכורה שלו, "מתי כספי", שכלל 10 רצועות שאת כולן הלחין, ובכולן ניגן בכל הכלים וביצע את קולות הרקע. את עטיפת האלבום צילמה אלונה איינשטיין. בריאיון עיתונאי סיפר כספי כי מי שנתן לו את הדחיפה להוציא את האלבום היה הזמר אריק איינשטיין, וזאת לאחר שכספי השמיע לו את שירו "אלוף-משנה במילואים" למילותיו של יעקב רוטבליט.
רוב שירי האלבום לא נוצרו במיוחד עבורו, אלא עבור מסגרות שונות שבהן פעל כספי בראשית שנות השבעים. כך למשל מופיע באלבום השיר "נח" שאותו שר כספי עם שלישיית שוקולד מנטה מסטיק בפסטיבל הזמר והפזמון של אותה שנה, וכן גרסאות מחודשות לשירים "כשאלוהים אמר בפעם הראשונה" ו"אחרי שנסעת" שנכללו במופע "מאחורי הצלילים". את השיר "הבלון שלי" (מילים: אהוד מנור) הלחין כספי להצגה "לילי גם" שבה שר את השיר רומן שרון. השיר הוקדש באלבומו של כספי לזכרו של שרון, לאחר שנהרג בתאונת דרכים בסיני. "כלבלב הו בידי בם בם" ו"איך זה שכוכב" שכתב נתן זך בוצעו לראשונה על ידי תיקי דיין. שיר נוסף מוכר מהאלבום הוא "ביום מסה" אותו הלחין כספי למילותיו של משה טבנקין.
ב-1975 זכה כספי בתואר "מלחין השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלי צה"ל. אהוד מנור זכה בתואר "פזמונאי השנה", ויחד יצרו מנור וכספי את "שיר הנבחרים" של אותו מצעד, "הנה הנה".
באותה שנה הלחין כספי את מוזיקת הרקע של סרט הקולנוע "חגיגה בסנוקר". אחת הנעימות שהלחין עבור הסרט שימשה בסיס לשירו "ברית עולם" (מילים: אהוד מנור), שאתו השתתף בחגיגת הזמר העברי שנערכה ב-1976. השיר זכה להצלחה, והפך לאחד משיריו האהובים ביותר של כספי.
את אלבומו השני, שנקרא גם הוא "מתי כספי", הוציא בשנת 1976. את עטיפת האלבום עיצב הגרפיקאי והאמן דוד טרטקובר, ומופיע בה פעמון דלת טיפוסי עם השם "מתי כספי" (את הצילום ביצע הצלם ז'ראר אלון). עד היום נחשבת עטיפת האלבום לאחת מעטיפות האלבומים הישראליות האיקוניות ביותר.
בשונה מאלבומו הקודם, אירח הפעם כספי מספר מוזיקאים מובילים בשניים משירי האלבום (בשאר השירים מנגן כספי לבדו על כל הכלים): שלמה יידוב, גידי גוב ואבנר קנר. את רוב השירים באלבום כתב אהוד מנור, שמאז הפך לשותפו הקבוע של כספי ליצירה. באלבום נכללו השירים "הנה הנה" ו"ברית עולם", וכן "לא ידעתי שתלכי ממני", "אין שלווה" ו"יום שישי חזר". שלושת השירים באלבום שאותם מנור לא כתב היו שירי משוררים: "עיר עצובה" שכתבה תרצה אתר, "יום יום אני הולך למעונך" שכתב יעקב פיכמן ו"סוזי דולצינאה" שכתבה דליה רביקוביץ. השיר "יום יום אני הולך למעונך" הולחן עבור ערב שירי משוררים השני של גלי צה"ל.
רבים משירי האלבום הפכו ללהיטים. בשנת 2008 נבחר האלבום כאלבום החשוב במוזיקה הישראלית של שנות ה-70 בסיכום 60 שנה למדינת ישראל בעיתון ידיעות אחרונות.
ב-1978 החל כספי בעבודה על אלבום סולו שלישי. לאחר שהקליט שני שירים, "פרלוד" ו"תופים השניים", החליט לגנוז את האלבום, והחל לעבוד במקום על אלבומו "צד א' צד ב'" שיצא באותה שנה. האלבום הורכב ברובו מגרסאות כיסוי לשירים שהלחין כספי במקור עבור זמרים אחרים. בין היתר נכללו בו ביצועיו של כספי ל"שיר אהבה" ("כמו גלגל") שהלחין לעפרה פוקס, "בלילות הקיץ החמים" שהלחין לצוות הווי חיל התותחנים ו"אליעזר בן יהודה" שהלחין לחוה אלברשטיין. כמו כן נכללה באלבום גרסה מחודשת לשיר "כמה שירים אפשר להמציא בכלל", שאותו הקליט כספי במקור ב-1973. את מילות השיר כתב כספי, וזהו שירו הראשון שאת מילותיו כתב בעצמו.
גם ב-1976 זכה כספי בתואר "מלחין השנה" במצעד הפזמונים השנתי של גלי צה"ל. אהוד מנור זכה שוב בתואר "תמלילן השנה", ויחד יצרו שוב את "שיר הנבחרים" של השנה, "פעם הייתי ילד קטן", שאותו שר "זמר השנה" אריאל זילבר. זילבר הקליט את השיר מאוחר יותר עבור אלבומו "אריאל זילבר ולהקת ברוש".