stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עינב שיף
ביוגרפיה וקריירה

לפני שהתמנה למבקר הטלוויזיה של ידיעות אחרונות, שימש גם כפובליציסט בנושאי תרבות במוספי העיתון: "7 לילות" ו"24 שעות", היה סגן עורך מוסף "7 לילות". בנוסף שיף מילא תפקידים שונים קרוב לעשור במדור התרבות של "וואלה!": היה כתב התרבות, סגן עורך ולבסוף עורך מדור התרבות.
שיף מציין שהוא מושפע בכתיבתו מאהוד אשרי, יובל נתן, אורנה לנדאו ורוגל אלפר. שיף: "תמיד רציתי שהטקסטים שלי יהיו שילוב של האסכולות האלה, אבל בצורת הקול והמילים שלי. מקווה שזה מצליח". נוסף על כך, הוא מציין שהוא מעריך את עבודתם של עיתונאים ותיקים כמו יהודה סתיו (מבקר הקולנוע של ידיעות אחרונות), מיכאל הנדלזלץ ועוד, שעוסקים במקצוע וכותבים על תחום זה שנים רבות.
שיף על העבודה כמבקר טלוויזיה: "אנשים מדמיינים את ביקורת הטלוויזיה כחופשה בלתי מוגבלת (...). אין דבר יותר רחוק מהאמת. חשוב להגיד שביקורת טלוויזיה היא עבודה עיתונאית לכל דבר ועניין (...). אתה צריך לברור כל יום כמות עצומה של חומר". הוא עצמו הוזמן פעמים רבות להשתתף בתוכניות טלוויזיה וסירב כמעט לכל הבקשות. שיף מציין שהוא רואה את עצמו שותף לשיח של תחומים שעניינו אותו מגיל צעיר מאוד.
בנוסף לביקורות על טלוויזיה התבטא שיף בעבר גם בנושאים פוליטיים. באוגוסט 2019 כתב על הקמפיין של מפלגת ישראל ביתנו: "כמות הרעל שנשפכת בסרטונים ובראיונות על הציבור החרדי היא מהמבחילות שנראו כאן". בפתיחה לטור שלו כתב כי "הקמפיין של ישראל ביתנו בבחירות הללו גורם ל"שינוי" של טומי לפיד להיראות כמו פלג קנאי של חסידות גור". בסיום הטור הוא מציין: (...) "הסתה מנצחת לא מחליפים: ערבים, חרדים, מה זה משנה(...) והפראיירים התורנים הם גוש אנטיביבי - לליברמן יש מספיק שנאה בשביל כולם".
ביוגרפיה וקריירה > מוזיקה

שיף מגדיר את עצמו כ"איש של מוזיקה". הוא הגיש בעבר תוכניות בתחום בתחנות רדיו שונות בישראל וכותב סקירות על אלבומים חדשים.
חיים אישיים

שיף ירד מהארץ ומתגורר בלונדון.
הערות שוליים

↑  דוד אברהם‏, שעת ביקור, באתר וואלה, 12 בספטמבר 2013
↑  humans.txt, עינב שיף - בית ספר בסיס לאמנות, באתר www.basis.org.il
↑  כל התשובות נכונות, באתר www.facebook.com
1 2 3  מאחורי הקלעים - על ביקורת טלוויזיה עם עינב שיף – מתוך ההסכת (פודקאסט) "מאחורי הקלעים" | כאן, נבדק ב-2020-04-15
↑  'ידיעות' על ההסתה: מהמבחילות שנראו כאן, באתר כיכר השבת
↑  ניר דבורי נגד מבקר הטלוויזיה: "ירד מהארץ ומטיף לי באופן אובססיבי", באתר וואלה, 25 באוגוסט 2024
↑  רינה מצליח, X
עמנואל שילה

| --- | --- |

עמנואל שילה, 2006
 לידה:  1965 (בן 59 בערך) י"ח בתשרי תשכ"ו
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  ישיבת ירושלים לצעירים  ישיבת קדומים  ישיבת מרכז הרב 
 מעסיק:  בשבע 
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  100010460596572
 
עמנואל שילה (נולד בי"ח בתשרי תשכ"ו, 1965) הוא עיתונאי ישראלי דתי לאומי, פובליציסט, ועורך העיתון "בשבע" מאז הקמתו.
ביוגרפיה

שילה הוא בנו של הרב דניאל שילה, שהיה רבה של קדומים. למד בישיבת ירושלים לצעירים, בישיבת קדומים, במרכז הרב ובכולל של הרב שמואל טל בנוה דקלים, ממנו צמחה מאוחר יותר ישיבת תורת החיים.
שירת בצה"ל בחיל ההנדסה הקרבית בשירות סדיר ובמילואים.
בהמשך עבר לקרני שומרון ושימש כר"מ בישיבת ההסדר המקומית. בקיץ 1998 הצטרף לעיתון "מקור ראשון" ובמשך כשנתיים וחצי היה עורכו של העיתון. בשנת 2001 החל בעריכת והגשת תוכנית הרדיו "יומן הבוקר" בערוץ 7.
ב-2002 היה שותף לצוות שהקים את העיתון "בשבע", ומאז הוא משמש עורכו. במסגרת זו מפרסם שילה טור קבוע בעיתון בשם "שולחן עורך". על העיתון בשבע אמר כי תפקידו "לתת עוצמה מגזרית פנימית לציבור הדתי" לצד החשיבות שהוא מייחס להשתלבות אנשי תקשורת דתיים בתקשורת הכללית. עם זאת, במקום אחר טען שילה כי השתלבותם של אנשי תקשורת דתיים בתקשורת הכללית היא "מאוד-מאוד בעייתית".
חיים אישיים

שילה נשוי לרבנית עידית, ראש מדרשת שיל"ת באלוני שילה וראש בית המדרש במכללת שערי משפט. אב לשמונה ומתגורר בקרני שומרון.
אחד מבניו הוא ממוביליו מחאת הקו האדום בשנת 2022.
אחיו הם: הרב ידידיה והרב ישעיהו - מלמדים בתלמוד תורה מורשה. הרב חברון - ראש ישיבת עתניאל לצעירים. מבין גיסיו נמנה הרב ניצן בראונר (בן דודו של אשת הרב אביהוא שורץ)
ב-3 ביולי 2023 נפצע מיידוי אבנים בציר גלעד (60) ואושפז בבי"ח מאיר.
הערות שוליים

↑   ציוץ של עמנואל שילה  ברשת החברתית אקס (טוויטר), 17 במרץ 2024
↑  חשבון נפש שלא עוצר בכתום, באתר News1 מחלקה ראשונה, 20 בספטמבר 2007 (מתוך עלון עולם קטן)
↑  אורן פרסיקו, רש"י אוף דה רקורד, באתר העין השביעית, 19 במאי 2009
↑  עורך העיתון הסרוג נפצע בפיגוע אבנים - ושחזר את רגעי האימה,  באתר כיפה, 4 ביולי 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298408105171  VIAF: 299354656   WorldCat (עם VIAF): 299354656
עמית קורנהאוזר

| --- | --- |

 לידה:  1976 (בן 48 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 
עמית קורנהאוזר (נולד ב-1976) הוא איש עסקים ישראלי, המכהן כמנכ"ל שותפות הנפט הציבורית, נאוויטס פטרוליום.
ביוגרפיה

נולד בשנת 1976. בין השנים 1994–1998 שירת קורנהאוזר בצה"ל כקצין בדרגת סרן בחיל הנ"מ.
לאחר שחרורו מצה"ל, החל בלימודי תואר ראשון בחשבונאות וכלכלה באוניברסיטת תל אביב (1999-2003). בנוסף, לקורנהאוזר תואר שני במנהל עסקים (MBA) עם התמחות במימון, אותו סיים בשנת 2007.
קריירה

קורנהאוזר החל את דרכו המקצועית במשרד רואי החשבון ארנסט אנד יאנג, בו עבד כמנהל ביקורת בין השנים 2001–2007. לאחר מכן, עבד כחשב בחברת אאורה השקעות (2007-2008).
בין השנים 2008–2016, עבד קורנהאוזר בקבוצת דלק, שם כיהן בתפקידים שונים, ביניהם חשב הקבוצה ומנהל הכספים של דלק אנרגיה. במהלך עבודתו בקבוצה, קורנהאוזר הוביל גיוסי הון וחוב משמעותיים בשוק ההון הישראלי ובחו"ל.
ביולי 2016, הצטרף קורנהאוזר לנאוויטס פטרוליום כסמנכ"ל כספים (CFO). בתפקיד זה היה אחראי על הקמת המערך הפיננסי של השותפות בישראל ובארצות הברית והוביל מאז ועד היום גיוסי הון וחוב משמעותיים, בהיקף של כ-2.2 מיליארד דולר. בשנת 2021, הוביל מימון פרויקטלי בינלאומי לפרויקט שננדואה, בסך של כ-1.1 מיליארד דולר. מימון זה, זכה בפרס IJGlobal בתואר "עסקת המימון של השנה בתחום חיפוש נפט וגז בצפון אמריקה לשנת 2021.
בינואר 2022, מונה קורנהאוזר למנכ"ל נאוויטס פטרוליום. בתקופת כהונתו, החברה המשיכה בפיתוח פרויקטים גדולים לרבות פרויקט שננדואה ופרויקט בקסקין במפרץ מקסיקו. כמו כן, הוביל להרחבת פעילותה של נאוויטס, כולל כניסה לפרויקט הנפט סיליון באיי פוקלנד.
בשנת 2022, קורנהאוזר נבחר למקום ה-40 בדירוג המנהלים של מגזין 'כלכליסט'.
חיים אישיים

נשוי ואב לשלושה ילדים. מתגורר ביהוד.
הערות שוליים

↑  דיאנה בחור ניר, גדעון תדמור מציג: החיים הטובים אחרי תשובה, באתר כלכליסט, 30 ביוני 2017
↑  IJGlobal Awards 2021 – North America Deal Winners | News | IJGlobal, www.ijglobal.com
↑  עמית קורנהאוזר מונה למנכ"ל שותפות נאוויטס פטרוליום, באתר וואלה, 21 בדצמבר 2021
↑  איתמר כהן, נאוויטס פטרוליום מינתה את סמנכ"ל הכספים למנכ"ל השותפות, באתר אייס, 20 בדצמבר 2021
↑  עומרי כהן, ‏נאוויטס סוגרת שנה חזקה: מחירי הנפט הגולמי זינקו, וההכנסות הוכפלו, באתר גלובס, 22 במרץ 2022
↑  נאוויטס עוגנת בחוף מבטחים – החלום שהפך למציאות, באתר sponser, ‏2022-06-20
↑  עמית קורנהאוזר, באתר 100-2020.webflow.io
עידו זלקוביץ'

| --- | --- |

 לידה:  11 ביולי 1979 (בן 45) חיפה
 ענף מדעי:  מדעי הרוח
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  אוניברסיטת חיפה
 מנחה לדוקטורט:  מחמוד יזבק
 מוסדות:  המכללה האקדמית עמק יזרעאל אוניברסיטת חיפה המרכז הבינתחומי הרצליה
 
עידו זֶלְקוֹבִיץ' (נולד ב-11 ביולי 1979) הוא מרצה בכיר וראש חטיבת לימודי המזרח התיכון במכללה האקדמית עמק יזרעאל. ד"ר זלקוביץ' הוא חוקר והיסטוריון של המזרח התיכון המודרני ומרצה בארץ ובעולם בתחומי התמחותו – חברה ופוליטיקה פלסטינית, והיסטוריה של הסכסוך הישראלי-ערבי.
זלקוביץ' כתב מאמרים אקדמיים ופובליציסטיים בנושאי הסכסוך הישראלי-פלסטיני ומשמש כפרשן בנושאים אלו בכלי תקשורת בישראל ובעולם.
ביוגרפיה

זלקוביץ' נולד בחיפה ובצעירותו שיחק כדורסל במחלקת הנוער של הפועל חיפה. את שירותו הצבאי עשה כלוחם חי"ר בגדוד שמשון לפני שהוקמה חטיבת כפיר.
שלושת תאריו הראשונים הם מאוניברסיטת חיפה. את לימודי התואר הראשון סיים בהצטיינות יתרה במסלול החד-חוגי בחוג להיסטוריה של המזרח התיכון בשנת 2004, את לימודי התואר השני סיים כמצטיין הדיקן ללימודים מתקדמים בחוג למזרחנות בשנת 2007, ועבודת הדוקטורט שלו, שעסקה בתפקיד ההשכלה הגבוהה בעיצוב הזהות הלאומית הפלסטינית, בהנחייתו של פרופסור מחמוד יזבק, אושרה בשנת 2011.
בשנת 2013 יצא ללימודי הפוסט-דוקטורט כעמית מחקר ארסמוס מונדוס במכון לסוציולוגיה ובמרכז ללימודי מתודה במדעי החברה באוניברסיטת גטינגן גרמניה, שם חקר את תפקיד ההשכלה הגבוהה והרשתות החברתיות בקרב הקהילה הפלסטינית בכווית. בשנת 2014 היה עמית קרן שוסטרמן במחלקה למדעי המדינה באוניברסיטת מינסוטה שבארצות הברית.
זלקוביץ' מכהן החל משנת 2016 כמרצה בכיר וראש חטיבת לימודי המזרח התיכון במכללה האקדמית עמק יזרעאל. הוא מלמד גם באוניברסיטת חיפה בתוכנית האקדמית של קורס חובלים, בחוג להיסטוריה של המזרח התיכון ובבית הספר למדעי המדינה. בנוסף, הוא מרצה בבית הספר "לאודר" לממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה במרכז הבינתחומי הרצליה.
שימש כעמית מחקר במרכז עזרי לחקר איראן והמפרץ הפרסי באוניברסיטת חיפה בשנים 2009–2022, והחל משנת 2022 הוא משמש כעמית מחקר בקתדרת חייקין לגיאואסטרטגיה באוניברסיטת חיפה. כמו כן, מאז 2015 הוא משמש גם כעמית מדיניות ב"מיתווים" – המכון הישראלי למדיניות חוץ אזורית. במסגרת זאת זלקוביץ' כותב ניירות עמדה מונחי מדיניות בעיקר בנושאים הקשורים לפוליטיקה הפלסטינית בהיבטים אזוריים. דוחות אלו מיועדים למקבלי החלטות, אנשי אקדמיה ודיפלומטים. ד"ר עידו זלקוביץ' מכהן כחבר הוועד המנהל של האגודה הישראלית ללימודי המזרח התיכון והאסלאם (אילמ"א).
עידו זלקוביץ' מתגורר בחיפה. הוא נשוי ואב לבן ושתי בנות.
כתביו של זלקוביץ'

זלקוביץ' פרסם שני ספרי ספרות מקצועית:
תנועת הפת"ח: אסלאם, לאומיות ופוליטיקה של מאבק מזוין (רסלינג, 2012)
Students and Resistance In Palestine: Books, Guns, and Politics (Routledge, 2015)
בספרו הראשון הדגיש שתנועת פת"ח היא תנועה לאומית מודרנית פלסטינית, בעלת גוון מסורתי-דתי-אסלאמי, ולא תנועה לאומית-חילונית כפי שהיה מקובל להציגה במחקר. הוא הצביע על השורשים הדתיים של תנועת פת"ח, ועל חשיבות האסלאם בשיח הפוליטי של התנועה ובעולם התוכן התרבותי שלה. כמו כן הצביע על הרקע הדתי-אסלאמי שהיה למייסדי פת"ח, שרובם צמחו משורות תנועת האחים המוסלמים. זלקוביץ' מציע מחשבה מחודשת על מקום הדת בתנועות לאומיות, ומראה כי האסלאם הוא חלק מרכזי ממרכיבי הזהות הלאומית הפלסטינית. הספר עוסק גם בהבדלים בפרשנות האסלאם בין תנועת פת"ח לתנועת חמאס. זלקוביץ' סבור כי הפרשנות הדתית שנותנת פת"ח לאסלאם מבחינה חברתית, דתית ופוליטית, היא תפיסה של אסלאם בעל גוון יותר עממי, בהשוואה לתפיסה הפונדמנטליסטית המאפיינת את תנועת חמאס. לטענתו, ההבדלים הללו מיטשטשים לעיתים בעת אלימות בעצימות גבוהה, כדוגמת האינתיפאדה השנייה, שאף יצרה שיתוף פעולה צבאי מוגבל בזמן ובמרחב בין גדודי חללי אל-אקצא של פת"ח ובין הזרוע הצבאית של חמאס, גדודי עז א-דין אל-קסאם.
בספרו השני עסק בתפקידם של הסטודנטים בתנועה הלאומית הפלסטינית. זהו המחקר המקיף הראשון שעסק בפעילות של הסטודנטים והאוניברסיטאות הפלסטיניות בבניית הזהות הלאומית הפלסטינית, ובתפקידם הפוליטי בהקשר של הסכסוך הישראלי-פלסטיני. במחקר זה מצביע זלקוביץ' כי התנועה הלאומית הפלסטינית ראתה בקמפוסים כר דשא נרחב לביסוס המחשבה הלאומית הפלסטינית בשנות השישים, והשתמשה בהם לא רק לגיוס פעילים לפעילות פוליטית, אלא גם לפעילות צבאית. ספר זה הוא הראשון שעסק בפעילות ההסברה הפלסטינית לא רק בעולם הערבי, אלא באירופה של סוף שנות השישים. הספר דן לא רק בתפקידם הפוליטי של הסטודנטים הפלסטינים, אלא גם במערכת היחסים המורכבת שהייתה להם עם חברי הסגל באוניברסיטאות, ובמחלוקות הבין-דוריות בין הסטודנטים הפלסטינים לבין הנהגת הארגון לשחרור פלסטין.
כתביו של זלקוביץ' > כתיבתו הפובליציסטית

כתיבתו הפובליציסטית של זלקוביץ' רחבה, ועוסקת בעיקר בהיבטים עכשוויים של הפוליטיקה הפלסטינית, בדגש על מערכת היחסים המורכבת בין פת"ח לחמאס. כתיבתו עוסקת גם בניתוח ההשפעה של תהליכים חברתיים ופוליטיים בזירה הפלסטינית ובמרחב המזרח-תיכוני על המערכת הפוליטית והמדינית בישראל. רוב הראיונות וטורי הפרשנות של ד"ר זלקוביץ' מתפרסמים באתרי החדשות המובילים בישראל ובעולם. כתיבתו הפובליציסטית תורגמה לערבית ופורסמה בכלי תקשורת מרכזיים ברשות הפלסטינית ובלבנון, ואף זכתה לציטוט מפיהם של בכירים פוליטיים במערכת הפוליטית הפלסטינית דוגמת עזת א-רשק מתנועת חמאס.
מאמרים נבחרים

Ido Zelkovitz, “Militancy and Religiosity in the Service of National Aspiration: the Fatah Movement in its Formative years” Israel Affairs, 21, 4, 2015, pp 668-690.
Ido Zelkovitz, "Education, revolution and evolution: the Palestinian universities as initiators of national struggle 1972–1995" History of Education, 43, 3, 2014, pp. 387-407
Ido Zelkovitz, “A Paradise lost? The Rise and fall of the Palestinian Community in Kuwait” Middle Eastern Studies, 50, 1, winter 2014, pp. 86-99.
Ido Zelkovitz, "The Formation of Political Identity: Islam, Nationalism and Armed Struggle: the Fatah Movement 1959-1968", Hamizrah Ha-Hadash [the New East], 48, 2009, pp. 154-185. (בעברית)
Ido Zelkovitz, "Fatah's Embrace of Islamism", Middle East Quarterly, 15, 2, Spring 2008, pp. 19-26.
Ido Zelkovitz,"'From the ‘Land of Oranges' into 'Islamic Wakf': Islamic Elements in the Service of the Fatah Movement since the Outbreak of the al-Aqsa Intifada", East Wind, 4, summer 2006, pp. 64-68. (בעברית)
Ido Zelkovitz, “To Flourish the Desert: the role of the Palestinians in the Kuwaiti State Building Process” in, Soli Shahvar, Eran Segal (eds), The Persian Gulf: New Trends in Interdisciplinary Research (Ktav Academic Publisher, 2014), pp. 245-260.
Ido Zelkovitz, “The Palestinian Reconciliation Process: a Post Arab Spring View”, in: Mohammed Amman (ed), Middle East in Transition: New Directions, Old Aspirations (Washington DC: Westphalia Press, 2014), pp. 21-31.
Ido Zelkovitz, "Thinking about Palestine: Pillars of Palestinian Proto-Nationalism in the Late Ottoman Period", In Mohammed Amman (Ed), The Middle East: New Order or Disorder? (Washington DC: Policy Studies Organization/Westphalia Press, 2016), pp. 365-388.
הערות שוליים

↑  Los Angeles times, Year in Review Palestinians escalate campaign for sovereign statehood
↑  חדשות 2, ד"ר עידו זלקוביץ' בראיון בחדשות 2 בצוק איתן, באתר יו-טיוב
↑  עידו זלקוביץ', שחרור האסירים קריטי לסיום הסכסוך, באתר ynet, 28 ביולי 2013
↑  'אבו מאזן אפרוח ללא נוצות? ממש לא' - ריאיון עם ד"ר עידו זלקוביץ', באתר ערוץ 7
↑  L’Isis e l’Oriente insanguinato e senza pace – Michael Sfaradi intervista Ido Zelkovitz, Ticinolive, ‏2016-05-18
↑  What draws a child to become a terrorist?, The Jerusalem Post | JPost.com
↑  עידו זלקוביץ' – מתווים, המכון הישראלי למדיניות חוץ.
↑  עידו זלקוביץ', מחאת הדור הפלסטיני הצעיר, 2016, מיתווים (ארכיון)
↑  עידו זלקוביץ' – אתר שגרירות ישראל בארצות הברית (אנגלית)
↑  תנועת הפת"ח – אסלאם, לאומיות ופוליטיקה של מאבק מזוין
↑  Students and Resistance in Palestine; Books, Guns and Politics (ארכיון)
↑  Atallah.akram#sthash.Oi4BiTHL.dpuf, عن معبر رفح: فرحة لم تكتمل..! بقلم: أكرم عطا الله, al-ayyam (בערבית)
↑  صحافة اسرائيلية, Almustaqbal Newspaper (בערבית) (ארכיון)
↑  עזת אל-רשק, בכיר חמאס עזת אל-רשק, באתר twitter (בערבית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312636005171  BIBSYS: 1479731351538  BnF: cb167271984 (data)  GND: 1069509671  ISNI: 0000 0003 9001 1274  LCCN: no2012144889  SUDOC: 185603092  VIAF: 283522140   WorldCat (עם VIAF): 283522140
עפר זיתוני

| --- | --- |

 לידה:  23 באוקטובר 1960 (בן 64) חיפה, ישראל 
 מקום לימודים:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל (יוני 1986) 
 מנחה לדוקטורט:  משה זכאי 
 מוסדות:  מכון ויצמן למדע  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 תלמידי דוקטורט:  אלכסנדר רויטרשטיין, נתן לוי, מינג פנג, Xiaoqin Guo, Javier Acosta Valenzuela, Jonathon Peterson, רמי אתר, גדי זלמן, דוד לבנוני, אלירן סובג 
 פרסים והוקרה:  עמית האגודה האמריקאית למתמטיקה (2017)  עמית המכון לסטטיסטיקה מתמטית (2001) 
 
עפר זיתוני (נולד ב-23 באוקטובר 1960 בחיפה) הוא מתמטיקאי ומהנדס חשמל ישראלי ופרופסור במכון ויצמן למדע ומחזיק הקתדרה על שם הרמן פ. טאובמן למתמטיקה. מחקרו עוסק בתאוריה של מטריצות אקראיות, תורת התנודות הגדולות ותהליכים סטוכסטים וסינון בתקשורת.
אודות

בשנת 1986 סיים דוקטורט בטכניון אצל פרופ' משה זכאי. בשנת 2009 התפרסם הספר "An Introduction to Random Matrices" בהוצאת אוניברסיטת קיימברידג' אותו חיבר יחד עם גרג אנדרסון ואליס גווינה.
זיתוני שהה כעמית בתר-דוקטורט באוניברסיטת בראון וב-MIT. הוא היה חבר סגל בטכניון בדרגת פרופסור עד שנת 2007. בשנים 2002-2012 כיהן גם כפרופסור למתתמטיקה באוניברסיטת מינסוטה ומשנת 2013 הוא Global distinguished Professor of Mathematics במכון קוראנט, אוניברסיטת ניו-יורק.
פרסים והוקרה

זיתוני הוא חבר באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית, באקדמיה האמריקאית לאמנות ומדעים, ובאקדמיה הישראלית למדעים. הוא גם עמית האגודה האמריקאית למתמטיקה "על תרומתו לתורת ההסתברות", עמית המכון לסטטיסטיקה מתמטית, ועמית IEEE.
הערות שוליים

↑  פרופ' עפר זיתוני - קורות חיים, באתר האקדמיה הישראלית למדעים
↑  Greg W. Anderson, Alice Guionnet, Ofer Zeitouni, An Introduction to Random Matrices, Cambridge: Cambridge University Press, 2009, Cambridge Studies in Advanced Mathematics, ISBN 978-0-521-19452-5
↑  Ofer Zeitouni, ieeexplore.ieee.org
↑  Ofer Zeitouni, www.nasonline.org
↑  Ofer Zeitouni, American Academy of Arts & Sciences, ‏2023-07-11 (באנגלית)
↑  Prof. Ofer Zeitouni, www.academy.ac.il (באנגלית)
↑  Fellows of the American Mathematical Society, American Mathematical Society (באנגלית)
↑  Institute of Mathematical Statistics | Honored IMS Fellows (באנגלית)
↑  IEEE Fellows | IEEE Information Theory Society, www.itsoc.org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007436701205171  BnF: cb12385083b (data)  dblp: 07/5353  GND: 120906058  ISNI: 0000 0001 1558 7391  LCCN: n92067478  MGP: 81627  NTA: 256528411  ORCID: 0000-0002-2520-1525  ResearcherID: K-1539-2012  SUDOC: 032912935  VIAF: 5013266   WorldCat (עם VIAF): 5013266 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אבישלום דרורי

אבישלום דרורי (משמאל) ושולמית גורנגוט עם מדריך הטיִס צבּר חליל אל-כּשף (אלמאזה, קהיר); קטע מכּתבה בעיתון La Bourse Égyptienne, ‏28.11.35
שער השירון שערך אבישלום דרורי ב-1941 "לעברים המשרתים בצבאות הוד מלכותו"
אבישלום דרורי (1915, תל אביב – 1985, תלמי אלעזר) היה הארצישראלי השני ללימודי טיִס, מלוחמי הקומנדו הבריטי במלחמת העולם השנייה ורוב ימיו מורה לשפה האנגלית; בשנותיו האחרונות נודע כעורך מופעי היפנוזה.
קורות חיים

נולד בתל אביב לשולמית ולדב דרורי (בר-דרורא). למד בגימנסיה "הרצליה" ובאוניברסיטה האמריקנית בביירות שבלבנון.
בסתיו 1935 ירד מצרימה ללימודי טיִס בבית הספר לטיסה אל-מאזה (קהיר) בהמרצת חברתו שולמית גורנגוט ובתמיכת תנועת בית"ר. השניים חזרו ארצה מסיבות שונות בטרם טיסת ה"סולו" וההסמכה לטיִס. אבישלום שימש תקופת מה כמדריך בקלוב הארצי־ישראלי לתעופה.
בפרוץ מלחמת העולם השנייה התנדב לצבא הבריטי. בקשותיו לשרת בחיל האוויר המלכותי הבריטי נדחו, וכרבים מבני היישוב העברי גויס ליחידת הקומנדו 51. בקיץ 1941 השתתף בפעולות מיוחדות במערכה על שפך הליטני בלבנון. בשל ידיעת הערבית צורף בסתיו 1941 ליחידת קומנדו 11 ("הסקוטי") כמתורגמן ולקח חלק בפשיטה מעבר לקווי האויב בצפון אפריקה (מבצע פליפר). המבצע, שנועד ללכידת הגנרל הגרמני ארווין רומל, לא השיג את מטרתו והלוחמים ברובם נלכדו בידי כוח שיטור איטלקי. עד חודש יוני 1942 נחשב לנעדר. אבישלום שהה בשבי שלוש וחצי שנים, תחילה בדרום איטליה, ואחרי פלישת בעלות הברית לשם בספטמבר 1943 הועבר לשבי הגרמני.
בשובו ארצה בתום המלחמה התיישב, כאחותו ואחיו לפניו, בפרדס חנה. אבישלום עסק בהוראת השפה האנגלית בבתי ספר בפרדס חנה ובחדרה. בתחילת שנות השישים למד בחוג לספרות אנגלית באוניברסיטה העברית. במסגרת הוראת האנגלית קידם שיטה ללימוד שפות במצב של טראנס היפנוטי. את הטכניקה למד, לדבריו, מרופא פולני במחנה השבויים בגרמניה. דרורי נהג לשאת הרצאות לציבור בנושא מקומה של ההיפנוזה בלמידה.
לנוכח הצלחותיו ערך דרורי גם מופעי היפנוזה. במהלך אחד מהם (בפברואר 1975) הופנטה הנערה יפה סוויסה ו"נתקעה" במצב היפנוטי, ודרורי לא הצליח להעיר אותה, ורק לאחר כמה ימים בסיוע של רופאים בין היתר של ד"ר מוריס קליינהאוז שבה להכרה מלאה.
הטענה שאדם עלול "להיתקע" במצב היפנוטי (יותר מאשר אדם עלול להיתקע בשינה) אינה מקובלת כיום על רוב החוקרים, אך האירוע הוביל לחקיקת חוק השימוש בהיפנוזה (1984) שהסדיר הסמכה והרשאות לטיפולים בהיפנוזה והיה הראשון מסוגו בעולם. שיטת ההוראה בהשפעת היפנוזה עדיין מופעלת במקומות שונים. האירוע גרם לאבישלום דרורי שברון לב ובריאותו הידרדרה.
חיים אישיים

בלכתו הותיר אחריו את רעייתו אסתר ואת בנותיו, איה, אילת ואסנת ואת בנו אריק (נפל בעת שירותו הצבאי בשנת 1989). בתו אורית מתה בינקותה.
ראו גם

מבצע פליפר (המתורגמן הארצישראלי)
לקריאה נוספת

רונן ברגמן, "שועל המדבר", מוסף הארץ, 3 במאי 1996, עמ' 50–54
בינה ברזל, "כל אם עוסקת בהיפנוזה", ידיעות אחרונות, 5.8.1964, עמ' 6
במדינה, "העולם הזה", גיליון 1557 מ-5 ביולי 1967, עמוד 17
הערות שוליים

↑  הראשון היה יצחק צ'יזיק מסג'רה
↑  ח. בן-ירוחם, ספר בית"ר – קורות ומקורות, כרך ב: אל העם, חלק שני, שער ה': עצמאות (1936-1935), פרק סא: הכשרה במקצועות ים ותעופה, תת-פרק: בתחילת הדרך להכשרת טיִס, עמ' 556–558, באתר כותר (ספרייה דיגיטלית)
↑  דברי הקדמה של המערכת למאמר "מות הגיבורים של הלויטננט-קולונל קיז", שבועון הגלגל (קול ירושלים), 11 באוקטובר 1945, עמ' 8–9 (באנגלית); ראו גם אזכורו בדף "המלחמה סביב ארץ ישראל במלחמת העולם השנייה"
↑  רשימת חיילים נעדרים, דבר, 4 ביוני 1942
↑  "בנו של בר-דרורא יצא לצוד את רומל", ידיעות אחרונות, 3 בספטמבר 1943
↑  כתבה בעניין זה – "Teacher Uses Hypnosis", הכוללת ריאיון עם אבישלום דרורי, פורסמה בקנדה ב-1964 בעיתון התאחדות המורים של קולומביה הבריטית, בעמ' 44
↑  לדוגמה: הרצאותיו על ההיפנוזה בשרות הזיכרון והלמידה ועל השיטה הסוגסטיבית בחינוך ובלמידה
↑  המהפנט דרורי מנסה לעורר הנערה המהופנטת, דבר, 25 בפברואר 1975
↑  משולם עד, הנערה המהופנטת התעוררה: איני זוכרת מה קרה ב־7 הימים", דבר, 27 בפברואר 1975
↑  Elayne Tanner, "Hypnosis and Clinical Social Work Practice", in Social Work Treatment: Interlocking Theoretical Approaches, Sixth edition, edited by Francis J. Turner, p. 277
↑  בן קלה, "על שר הבריאות לבטל את חוק ההיפנוזה, מקור ראשון, 27 ביולי 2021
↑  Michael D. Yapko, Trancework: An Introduction to the Practice of Clynical Hypnosis (Brunner–Routledge: 2003), Third edition, pp. 42–43
↑  על חוק ההיפנוזה באתר משרד הבריאות
↑  בתוכנית "פנים אמיתיות" של אמנון לוי בערוץ 10, שהוקרנה ביום 18.11.2017, דווח על נדירות המקרה של יפה סויסה, והובעה ביקורת על "חוק ההיפנוזה" הישראלי
↑  ברגמן הוטעה על ידי אחיינו של אבישלום, אמיר דרורי, שביקר ב-1995 באתר מפקדת רומל במַרסא מַטרוּח שבמדבר המערבי וסבר שאתר זה היה יעד המבצע, בעוד היעד הממשי היה מרוחק כ-500 ק"מ מערבה משם
↑  מאמרו של ברגמן ניתן לקריאה מקוונת גם באתר פרש
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007498841305171  VIAF: 308256490   WorldCat (עם VIAF): 308256490
עופר ברנע

פרופ' עופר ברנע
עופר ברנע (באנגלית: Ofer Barnea, נולד ב-5 בספטמבר 1952) הוא פרופסור אמריטוס במחלקה להנדסה ביו-רפואית, בפקולטה להנדסה באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה

ברנע נולד בשכונת רמת עמידר, ברמת גן, להורים ילידי פולין שהגיעו ארצה בשנת 1949 אחרי מלחמת העצמאות. אמו שרה ברחה מפולין בזמן מלחמת העולם השנייה לסיביר, ואחרי המלחמה חזרה לעיר לודז'. אביו יצחק (במקור: ברנצווייג) ברח בזמן מלחמת העולם מפולין לקזחסטן, וחזר גם הוא ללודז' אחרי המלחמה. אביו איבד את כל משפחתו בשואה. אמו ואביו נפגשו לאחר המלחמה במסגרת פעילות משותפת שלהם בתנועת הנוער גורדוניה. לאחר העלייה ארצה עבד אביו במשרד הביטחון ואמו במשרד ראש הממשלה.
התחיל ללמוד בבית ספר יסודי "עתיד" בשכונת רמת יצחק ברמת גן. מכיוון שהוריו נסעו לשליחות ממלכתית לפולין, המשיך את לימודיו בבית ספר לילדי דיפלומטים בוורשה. עם חזרת המשפחה ארצה סיים את לימודיו היסודיים בית ספר "ניצנים" ברמת אביב. בתיכון למד במגמת אלקטרוניקה במכללת מקס פיין.
בשנים 1970–1975 שירת שירות חובה ושירות קבע בצבא בחיל הים.
עם סיום שירותו הצבאי התקבל, באופן חריג, ללימודים לתואר ראשון בהנדסת חשמל באוניברסיטת תל אביב, למרות שכבוגר בית ספר מקצועי לא הייתה בידו תעודת בגרות כנדרש בכללי הקבלה.
בשנים 1975–1980 למד לתואר ראשון בהנדסת חשמל והנדסת אלקטרוניקה באוניברסיטת תל אביב.
בשנים 1980–1982 למד לתואר שני בהנדסה ביו-רפואית באוניברסיטת תל אביב. את עבודת הגמר כתב בהנחיית פרופ' סיד דויטש (Sid Deutsch).
בשנת 1983, לאחר סיום התואר השני נסע לארצות הברית ולמד לתואר שלישי באוניברסיטת דרקסל בפילדלפיה. את עבודת הדוקטור כתב בהדרכת פרופ' דב ירון וסיים בשנת 1987.
בשנת 1989 חזר לארץ והתמנה למרצה במחלקה להנדסה ביו-רפואית באוניברסיטת תל אביב. בשנת 2007 התמנה לפרופסור מן המניין. בשנת 2020 פרש לגמלאות, אך הוא ממשיך לחקור, להנחות סטודנטים לתארים מתקדמים, ולפרסם.
הוא כיהן פעמיים כראש המחלקה: לראשונה בשנים 2001–2005, ושוב בשנים 2011–2013.
הנחה במהלך השנים 48 סטודנטים לתואר השני, 10 דוקטורנטים ושני פוסט-דוקטורנטים.
תחומי מחקרו

מערכת הלב וכלי הדם. בתחום זה פיתח ברנע מודלים מתמטיים של מערכות פיזיולוגיות וביצע סימולציות במחשב כדי להסביר אינטראקציות מורכבות בין מערכות. המודלים שפיתח בנושא המערכת הקרדיו-פולמונרית של ילודים עם מומים מולדים, השפיעו על הבנת הנושא, ושינו את אופן הטיפול בילודים אלה.
מדידות ומכשור ברפואה. בתחום זה הוא פיתח שיטת מדידה שמאפשרת למדוד משתנים שקשה להגיע אליהם ולמדוד אותם. השיטה מבוססת על פיתוח מודל מתמטי שקושר בין מספר מדדים שניתן למדוד אותם לבין המדד שקשה למדוד אותו. על ידי מדידת המדדים שניתן למדוד אותם ושיטות אופטימיזציה של המודל (inverse model) ניתן לשערך מדדים שקשה למדוד אותם.
ניתוח האינטראקציות בין נוזלים שונים בגולגולת לבין רקמת המוח, ברמה מערכתית וברמה התאית. ברנע עוסק בתחום זה בשנים האחרונות, והוא מפתח מודלים חדשים שמאפשרים להתחקות אחרי תהליכים שנובעים מפגיעת ראש טראומטית ולפתח אופני טיפול מתאימים.