stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Assassin's Creed Freedom Cry
עלילה

בשנת 1735, בזמן שהוביל מתקפה על שיירה טמפלרית באיי הודו המערבית, אדוולה מצליח להשיג חבילה שבתוכה ממצא עתיק אך אונייתו "הויקטואר" נקלעת לסערה מעט לאחר מכן. אדוולה מתעורר אחרי שהוא נשטף לחופי סן-דומנג ומוצא שהוא בקרבת עיר הבירה פורט-או-פרנס. הוא מבין שהטמפלרים מתכוונים להעביר את הממצא העתיק לידי אישה בשם בסטיין ג'וזף, ומגלה שהיא מאדאם בבית בושת מקומי. הוא מתעמת איתה, והיא חושפת בפניו שהיא מזדהה בסתר עם הננטשים - קבוצה של לוחמי חופש המורכבת מעבדים משוחררים, ושהיא משתמשת בכסף שניתן לה בידי הטמפלרים כדי לשחרר עבדים באזור. היא משכנעת את אדוולה לעזור למטרתם של הננטשים. הוא נפגש עם מנהיגם אוגוסטין דופור ומחרים אונייה חדשה בשם "אקספרטו קרדה" כדי להפר את הסחר המקומי בעבדים.
בזמן שהוא עובד עבור בסטיין, אדוולה מגלה שמושל פורט-או-פרנס, פייר דה-פאייט, מתכנן משלחת לאסוף נתונים גאוגרפיים שיכולים לעזור בניווט הסחר בעבדים. אדוולה מסתנן למשלחת על ידי החלפת העבדים שאינם יודעים קרוא וכתוב בננטשים שכן יודעים, כדי להשיג את המידע לו זקוק המושל. בסטיין מתנגדת לתוכניתו של אדוולה להמשיך ולפשוט על הסחר בעבדים וטוענת שדה-פאייט יעניש את העבדים הכלואים בתגובה למעשיהם של הננטשים. אדוולה מתעלם ממנה, אך מאוחר יותר עד לפריגטה צרפתית שיורה לכיוון ספינת עבדים לא חמושה כדי למנוע מהעבדים להצטרף לננטשים. אדוולה מציל כמה מהעבדים מטביעה, אך הספינה מתהפכת והורגת את האחרים.
אדוולה נשבע לנקום את מותם, מסתנן לתוך האחוזה של דה-פאייט ומתנקש בו. לפני מותו, דה-פאייט טוען שהעבדים הם תתי-אדם ואינם מסוגלים למשול על עצמם, ובאופן טבעי יפנו לדרכים אלימות בהיעדר הנחיית אדוניהם. אדוולה מוסר את הממצא העתיק - שהתגלה בתור תיבת הקדומים - לבסטיין, ועוזב את פורט-או-פרנס בחזרה למתנקשים, אולם מתחייב להמשיך ולעזור לנדכאים באזור.
↑  אותה פיסת עדן שמופיעה במשחק "Assassin's Creed Rogue"
פיתוח והוצאה

הכותבת הראשית לסיפור של "Freedom Cry" היא ג'יל מוריי, שכתבה גם את הסיפור למשחק הספין-אוף "Assassin's Creed III: Liberation" ואת התוכן להורדה "אוולין" למשחק "Black Flag". חברים נוספים בצוות הכותבים כללו את מליסה מק'קוברי, הוגו גיארד ו-וסלי פינקומב. פסקול המשחק הולחן בידי המוזיקאי הצרפתי אוליביה דריביאר, שהחליף את בריאן טיילר, מלחין הפסקול של "Black Flag". המוזיקה הולחנה באולפני אווטאר בניו יורק עם קבוצת לה טרופ מקנדל, המתמחה במוזיקה האיטית, ובאולפני גלקסי בבלגיה יחד עם הפילהרמונית של בריסל.
המשחק שוחרר במקור כחבילת הרחבה למשחק "Black Flag" בדצמבר 2013 לקונסולות המשחקים פלייסטיישן 3, פלייסטיישן 4, Xbox 360‏, Xbox One ו-Microsoft Windows. בהמשך, המשחק יצא מחדש כמשחק העומד בפני עצמו ב-18 בפברואר 2014 לפלייסטיישן 3 ולפלייסטיישן 4 באמריקה הצפונית ויום למחרת באירופה. גרסת המחשב האישי יצאה ב-25 בפברואר 2014. בדצמבר 2019, המשחק הוסב לקונסולת נינטנדו סוויץ' כחלק מאוסף "The Rebel Collection" יחד עם המשחק "Black Flag" ומשחק ההמשך "Assassin's Creed Rogue", וב-14 ספטמבר 2021 הוא יצא לגוגל סטדיה כחלק ממהדורת "Assassin's Creed Black Flag Gold Edition".
קבלה וביקורות

| ציון מבקר> מבקר | ציון מבקר> ציון |
| --- | --- |
Metacritic: PS4: ‏71/100 X360: ‏73/100 XONE: ‏76/100
ציון ביקורות
פרסום: ציון
Electronic Gaming Monthly: 8/10
Eurogamer: 7/10
Game Revolution: 8/10
GameSpot: 6/10
Hardcore Gamer: 8/10
IGN: 7.8/10
Official Xbox Magazine (UK): 8/10
לפי אתר הביקורות Metacritic, המשחק קיבל ביקורות חיובית לגרסת ה-Xbox One, בעוד הגרסאות לפלייסטיישן 4 ול-Xbox 360 קיבלו ממוצע משוקלל נמוך יותר.
בעוד מגזינים נחשבים כמו וושינגטון פוסט, USA Today, The Sun, ספורטס אילוסטרייטד, ‏IGN, ‏Digital Spy, ‏Comic Book Resources ו-Screen Rant דירגו את המשחקים הראשיים של הסדרה, היו כאלה שדירגו גם את משחקי הספין-אוף. המשחק דורג במקום הרביעי ברשימה של המגזין The Beta Network (יחד עם Assassin's Creed IV: Black Flag), במקום התשיעי ברשימות של המגזינים FandomSpot ו-Kotaku, במקום ה-14 ברשימה של המגזין Push Square, במקום ה-15 ברשימה של המגזין Game Rant ובמקום ה-23 ברשימה של המגזין +GamesRadar.
מגזין Electronic Gaming Monthly שיבח את המשחק "Freedom Cry" בתור "המעשיה החזקה והנוקבת ביותר" ביקום של Assassin's Creed, וכן שזה לא שגרתי להציג דמות משנה כפרוטגוניסטית. מגזין Hardcore Gamer ציין שחבילת ההרחבה היא תוספת מצוינת למשחק הראשי, ושיבח את הסיפור של "Freedom Cry" כאחד שראוי לחוות הודות לתפאורה הסוחפת שבו. מהדורת הממלכה המאוחדת של המגזין הרשמי ל-Xbox סברה שהסיפור הנחמד "קצת סובל מתהליך האיפוס וההתחלה מחדש", אך קיבלה בברכה את התוכן להורדה של "Black Flag". מגזין Eurogamer ציין שהנתון הטוב ביותר של "Freedom Cry" הוא שהמשחק כולל נרטיב חזק שעומד בפני עצמו. מנגד, מגזין GameSpot היה מוטרד מהדרך בה המשחק עסק בתמות האפלות של סחר בעבדים.
מרבית הביקורתיות התמקדה בגודלו של המשחק ובקנה המידה הקטן יותר שלו בהשוואה ל-"Black Flag", בנוסף לאספקט של מכניקת המשחקיות. מגזין Electronic Gaming Monthly ציין שהמשחק הרגיש זניח בהשוואה למשחק הראשי. מגזין IGN תיאר את "Freedom Cry" כמשחק שלם של Assassin's Creed שדחוס לתוך חמש שעות משחק, אך הוסיף שהמכניקה של המשחקיות השמיטה את מרבית החלטות החברה לחשיבה מוקדמת ששמרה על "Black Flag" רלוונטי לזמנים בהם יצא. מגזין Eurogamer הוסיף בביקורתו שמכניקת המשחקיות "נותרה נעולה" למסגרת של סדרת המשחקים, ושהשחיקה של השחקן בתגובה למכניקה המוכרת פוגמת בנרטיב החזק שלו. לעומת זאת, מגזין Game Revolution לא מצא כל פגם בהצגה של המשחקיות, שנחשבת ליסודית ביחס לעובדה שמדובר בחבילת הרחבה וביחס לסיפורו של הפרוטגוניסט הראשי, אדוולה.
בפברואר 2015, ג'יל מוריי, מליסה מק'קוברי, הוגו גיארד ו-וסלי פינקומב קיבלו מועמדות לפרס גילדת הכותבים של אמריקה על עבודת התסריט לסיפור של "Freedom Cry".
הערות שוליים

↑  Assassin-Templar War בפרויקט פאנדום של סדרת משחקי Assassin's Creed
↑  Assassin's Creed: Why Assassins & Templars Hate Each Other, Caitlin Grieve, September 24th 2020
↑  The Templars and the Assassins - The Militia of Heaven, James Wasserman, Destiny Books
↑  Assassin's Creed: 10 Things You Didn't Know About The Templars, Rhett Roxi, February 16th 2021
1 2  Assassin's Creed IV: Black Flag - Freedom Cry for PlayStation 4 Reviews, Metacritic
1 2  Assassin's Creed IV: Black Flag - Freedom Cry for Xbox 360 Reviews, Metacritic
1 2  Assassin's Creed IV: Black Flag - Freedom Cry for Xbox One Reviews, Metacritic
1 2  EGM Review: Assassin's Creed IV: Black Flag – Freedom Cry, Ray Carsillo, January 10th 2014
1 2  Assassin's Creed 4: Black Flag - Freedom Cry review, Tom Phillips, February 14th 2014
1 2  Assassin’s Creed IV: Black Flag – Freedom Cry Review, Daniel Bischoff, January 13th 2014
1 2  Assassin's Creed IV: Black Flag - Freedom Cry Review, Miguel Concepcion, January 6th 2014
1 2  Review: Assassin's Creed 4: Black Flag -- Freedom Cry, Lee Cooper, December 18th 2013
1 2  Assassin's Creed 4: Black Flag Freedom Cry Review, Marty Sliva, December 17th 2013
↑  Assassin’s Creed – Main Games Ranked From Best to Worst!, Dillon Van Der Putten, The Beta Network, November 9th 2020
↑  Ranking The Best Assassin’s Creed Games From The Series, Nelson Chitty, FandomSpot
↑  Let's Rank The Assassin's Creed Games, Worst To Best, Zack Zwiezen, Kotaku, Updated January 5th 2024
↑  Best Assassin's Creed Games, Robert Ramsey, Push Square, October 16th 2023
↑  Every Assassin's Creed Game, Ranked, Joshua Pedroza-O'Leary, Game Rant, Updated October 11th 2024
↑  Best Assassin's Creed games, ranked, Louise Blain, GamesRadar+, Updated September 26th 2024
↑  015 Nominees & Winners, Writers Guild of America, February 26th 2015
ריטה קוגן

| --- | --- |

 לידה:  22 בספטמבר 1976 (בת 48) סנקט פטרבורג, ברה"מ 
 מדינה:  ישראל, רוסיה 
 תאריך עלייה:  1990
 שפות היצירה:  עברית, אנגלית, רוסית, צרפתית 
 תחום כתיבה:  שירה, סיפורים, תרגומים
 
ריטה קוגן (נולדה ב-1976) היא מהנדסת, משוררת, סופרת ומתרגמת ישראלית.
ביוגרפיה

ריטה קוגן נולדה בסנקט פטרבורג שברוסיה בשנת 1976, בת לאם מורה לספרות ולאב במאי תיאטרון. הוריה התגרשו כשהייתה בת שש. בשנת 1990 עלתה לישראל עם אמה.
שירתה בצה"ל כקצינת שלישות. למדה מדעי המחשב בטכניון והיא עובדת כמהנדסת בתעשיית השבבים. כתבה שירה עוד בילדותה. נמנית עם קבוצת היוצרים "דור 1.5" של כותבים צעירים ישראלים דוברי רוסית. היא בעלת רישיון שיט, ויוצאת להפלגות מדי שבוע. שיריה התפרסמו בכתבי העת "הו!", "מאזנים" ועוד, ובמדורי תרבות של העיתונים היומיים.
קוגן היא בוגרת סדנת כתיבת פרוזה עם הסופרת ענת עינהר, והיא כותבת סיפורים קצרים.
תרגומיה לשיריהן של אנה אחמטובה ומרינה צבטייבה התפרסמו בכתב העת "עיתון 77".
בשנת 2021 הוציאה ספר פרוזה ראשון, "ארץ־סלע", הכולל 11 סיפורים קצרים ונובלות.
מתגוררת בתל אביב עם בן זוגה אלפרד כהן, משורר ושדרן ברדיו "הקצה". לבני הזוג אין ילדים משלהם, ואחד הנושאים החוזרים ונשנים בשיריה של קוגן, ביניהם "תינוקות" מתוך ספרה "רישיון לשגיאות כתיב", הוא נושא האל-הורות. שיר זה הולחן ובוצע על ידי המוזיקאי ליאור סקר במיני-אלבום "בעיר הכורסאות הנטושות", הכולל חמישה שירים של קוגן.
יצירותיה > ספרים שכתבה

רישיון לשגיאות כתיב, הוצאת אלרום, 2015, בעריכת דורית זילברמן. הספר יצא לאור בעזרת גיוס של 20,300 ש"ח בהדסטארט.
סוס בחצאית, הוצאת אש קטנה עתון 77, 2018. בעריכת אפרת מישורי.
ארץ־סלע, הוצאת דביר, 2021, בעריכת יגאל שוורץ.
מחלת יַבָּשׁה, הוצאת עתון 77, 2022, בעריכת דורי מנור.
יצירותיה > ספרים שתרגמה

"בת הצאר ושבעת האבירים" מאת אלכסנדר פושקין, הוצאת קדימה (2018).
"פרח הארגמן" מאת סרגי טימופייביץ' אקסקוב, הוצאת קדימה (2019).
"העיירה שבתיבה" מאת ולדימיר אודוייבסקי, הוצאת קדימה (2020).
"התרנגולת השחורה" מאת אנטוֹני פּוֹגוֹרֶלסקי, הוצאת קדימה (2020).
משיריהם של פול רלן, אתור רמבו ושארל בודלר בתוך המקוללים, הקיבוץ המאוחד, הו! סדרת ה־21 (2021)
משיריהן של אנה אחמטובה ומרינה צבטייבה בתוך הכפפה של יד שמאל, הוצאת ה-21 והוצאת אפרסמון (2022)
משיריו של אוסיפ מנדלשטם בתוך וכל זה לעולם יתחיל ולא יחדל, הוצאת אפרסמון (2024)
יצירותיה > יצירות שהולחנו

"בעיר הכורסאות הנטושות" - ליאור סקר בשירים מאת ריטה קוגן (מיני-אלבום הכולל חמישה שירים, 2018)
פרסים

פרס ראשון בתחרות הסיפור הקצר של "הארץ" על "החטא השלישי" (2016)
מקום השלישי בתחרות הסיפור הקצר ע"ש עפרה אליגון על "ככה וככה" (2017).
הספר "סוס בחצאית" זכה בציון לשבח בפרס רעיית נשיא המדינה על שם ד"ר גרדנר סימון לשירה עברית לשנת תשע"ח (2018)
כלת פרס היצירה לסופרים עבריים על-שם ראש הממשלה לוי אשכול תשפ"ג (2022)
כלת פרס אורי צבי לשנת תשפ"ה.
הערות שוליים

↑   דור 1.5, ברשת החברתית פייסבוק
↑   אילן ברקוביץ', "כֻּלָּם / מְדַבְּרִים תִּינוֹקוֹת / נוֹשְׁמִים תִּינוֹקוֹת", באתר הארץ, 31 בינואר 2016
↑  רישיון לשגיאות כתיב, באתר "הדסטארט"
↑   ריטה קוגן, החטא השלישי, באתר הארץ, 21 באפריל 2016
↑  ריטה קוגן, באתר "המגרה"
↑  איתמר אייכנר, רעיית הנשיא העניקה פרס למשורר עמיחי חסון, באתר ynet, 19 בדצמבר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007572863005171  BnF: cb17076949v (data)  GND: 1100090975  ISNI: 0000 0004 5546 9578  LCCN: no2016000270  VIAF: 239144782718929249049   WorldCat (עם VIAF): 239144782718929249049 
קוגן ורעיית נשיא המדינה נחמה ריבלין בטקס הענקת ציון לשבח על ספרה סוס בחצאית.
יצחק שושן

ערך זה עוסק בקצין בחיל הים הישראלי. אם התכוונתם למסתערב ואיש המודיעין, ראו .
| --- | --- |

סא"ל יצחק שושן על גשר הפיקוד של המשחתת אח"י אילת 1966.
 לידה:  25 באפריל 1930 כ"ז בניסן ה'תר"ץ לייז', בלגיה
 פטירה:  15 בספטמבר 2014  (בגיל 84) כ"ד באלול ה'תשע"ד חופית, ישראל
 תאריך עלייה:  31 ביולי 1946
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   ההגנה    פלי"ם  צבא הגנה לישראל חיל הים הישראלי חיל הים הישראלי
 תקופת הפעילות:  1947–1970 (כ־23 שנים)
 דרגה:   סגן-אלוף
 תפקידים בשירות
 קצין ומפקד בכלי שיט  ראש ענף ים 7 (גנ"ק) במחלקת ים  מפקד משחתת אח"י אילת  מפקד בה"ד חיל הים
 פעולות ומבצעים
   מלחמת העצמאות    מבצע קדש   מלחמת ששת הימים    מלחמת ההתשה    מלחמת יום הכיפורים
 תפקידים אזרחיים
 סמנכ"ל מפעל המזרנים אליאנס קיסריה. סגן מנהל חברת קו צינור אילת אשקלון  שליחות בפריז למען מסורבי עלייה מברית המועצות.
 
יצחק שושן  (25 באפריל 1930 – 19 בספטמבר 2014) היה קצין בחיל הים בדרגת סא"ל ומפקדה האחרון של המשחתת אח"י אילת. שירת בפלי"ם בצה"ל, ניהל מפעלים תעשייתיים וסייע לשחרור מדענים מעוכבי עלייה מברית המועצות.
ילדות ועלייה

יצחק (ז'אק) שושן נולד בעיר לייז' שבבלגיה להוריו שושנה ואברהם בלט, והיה להם לבן יחיד. במלחמת העולם השנייה נמצאה המשפחה בהשרדות מתמדת מפני הכיבוש הגרמני. בשנים 44–1943 נחבא בדרום בלגיה. אמו שהייתה תופרת במקצועה הועסקה כמו אחרים בעבודה חקלאית והתחברה למחתרת הבלגית. ז'אק נחבא בטירה העתיקה Le Chateau du Faing A Jamoigne שהייתה מוסד חינוך בחסות אליזבט מלכת הבלגים לילדי שבויי הצבא הבלגי Home Reine Elizabet בו הוחבאו גם ילדים יהודים. במוסד הזה נמצא מורה מעולה שהשקיע בו בלימודי לטינית צרפתית ברמה גבוהה. לימודים אלה סייעו לו מאוחר יותר.
לאחר השחרור התיישבה המשפחה בבריסל. בבית הספר שם נתקל בתופעות אנטישמיות וכתגובה התחבר לתנועת גורדוניה. בטרם מלאו לו 16 נעשה מדריך לשכבה הצעירה של התנועה. התרשם שחברים רבים עולים לארץ ישראל במסגרת גרעין נוער מבלגיה.
בשנת 1946 נרשם לעלות לארץ כאשר גילה את הדבר להוריו השתכנעו והצטרפו אליו באניה החייל העברי שיצאה מאנטורפן. האנייה נתפסה על ידי הבריטים וב-26 ביוני 1946 הוכנסה לנמל חיפה ונקשרה לשובר הגלים. לאחר מספר ימים הועברו המעפילים למחנה המעצר בעתלית. לאחר כחודש ימים יצאה המשפחה ממחנה המעצר ועברה להתגורר בתל אביב. אביו היה שם איש תחזוקה. מאוחר יותר עברו לשכונת צהלה. שושן הצטרף לחבריו לגרעין שנקרא 'קבוצת השרון'.
משפחת בלט מטיילת ברחובות בריסל, 1940.
ז'אק בקבוצת נער בטירה על שם המלכה אליזבט בג'מואין במהלך המלחמה. נשמרה על ידי הנער ז'אק בלט להוריו.
זאק בלט בבריסל 1946.
קבוצת פעילי תנועת גורדוניה ושושן ביניהם, בבריסל לפני עלייתם ארצה 1946.
'החייל העברי' אוניית המעפילים איתה עלה שושן לארץ ישראל יולי 1946.
שירות ביטחוני במדינה בדרך

בחודש פברואר 1947 נדרש הגרעין להקצות חבר שיתגייס לפלי"ם. שושן שזכר את מלווי אוניית המעפילים התנדב. לאחר מיון שנעשה על ידי שמואל ינאי וחנה יפה התקבל וצורף לקורס סירות מס 8 של הפלי"ם בפיקוד יוסף דרור. מהחניכים האחרים בקורס למד עברית והמשיך לשלב מפקדי סירות.
לאחר הקורס צורפה הקבוצה לקיבוץ יגור שבועיים עבודה במשק ושבועיים אימונים. המחלקה עברה לשייח אברק ליד בית שערים להכשרה בסיסית והכנה לקורס מפקדי כיתות. המחלקה השתתפה בהורדת העולים בחוף נהריה מהאנייה עליה. שושן היה בצוות סירה שנלקחה ממועדון ימי נהריה. הם חתרו אל האונייה קיבלו קבוצת מעפילים העבירו חבל ובעזרתו עברו הלוך וחזור עד שפונו כל המעפילים. בנובמבר 1947 הקבוצה הועברה לתל אביב לקלוט את מעפילי האנייה הפורצים. הייתה זו הפעולה המאורגנת האחרונה של הפלי"ם, וכבר בדרך חזרה ליגור הודיע שמואל ינאי שהקורס הופסק והאנשים חולקו לפלוגת הנמל וחלקם ליחידות יבשתיות.
מלחמת העצמאות

ב-4 בדצמבר 1947 הוצב שושן לקורס חובשים מחלקתיים שנערך ברמת הכובש ואחריו תקופת אימון בבית חולים הדסה' בתל אביב והמשיך לקורס חובשים פלוגתיים ברמת הכובש. בסיום הקורס הוצב כחובש פלוגתי ביד מרדכי תחת פיקודו של דבמבם. והשתתף בליווי שיירות בין רחובות ניר עם ויד מרדכי. במהלך ליווי השיירות אירעו מספר פעמים בהם עלה המשוריין בו נמצא שושן על מוקשים. שושן נלחם והגיש עזרה ראשונה תחת אש לפצועים.
בערב פסח 1948 התקבלה הוראה להעביר את אנשי הפלי"ם לשירות הימי שהוקם. שושן התייצב במפקדת השירות במלון סן רמו בתל אביב. השירות הימי נדרש לשלוח מדריך לקורס חובשים שהתקיים במחנה 'דורה' ליד נתניה. שושן הדריך בשלושה קורסים של חובשים מחלקתיים. כשנשלח להדרכה הבטיח לו שמואל טנקוס שיועבר לשירות ימי לאחר שני קורסים. לאחר הקורס השלישי הזכיר את ההבטחה ואז הועבר לחיל הים בתפקיד ראשון כחובש בנמל יפו.
בסוף יולי 1948 קיבל את מבוקשו והוצב לאח"י מעוז (ק-24) מאוחר יותר לאח"י נגה (ק-26) בה שירת עד דצמבר 1949. באניות אלה השתתף בהפלגות ובקרבות בזירה הימית במלחמת העצמאות.
יצחק ואמו שושנה בלט בתל אביב בעת חופשה מהלחימה, 1947.
יצחק בלט בפלי"ם 1947.
קצונה ימית

בקיץ 1949 הצטרף שושן לקורס חובלים במחזור ב' והוסמך כקצין ים בשנת 1950.
קצונה ימית > אקדמיה של הצי הצרפתי בברסט

לצורך העלאת הרמה המקצועית בכלי השיט של חיל הים נשלחו שישה קצינים צעירים לאקדמיה של הצי הצרפתי Ecole Navale בברסט (צרפת). הוא נדרש לחתום לשירות קבע של 9 שנים ולקראת הנסיעה עיברת את שמו מז'אק בלט ליצחק שושן. איתו במחזור היו עוד שני בוגרי קורס חובלים במגמת שייט: רמי לונץ, ויצחק קט, ושלושה במגמת מכונה: אריה כהן, דב שומרוני ומרדכי מעיין. רק אחד מהאחרים ידע קצת צרפתית ושושן נעשה מדריך מלווה בצרפתית לחבריו. לצוערים הישראלים אושרה שעה נוספת לאחר כיבוי אורות שהיה ב-21:00 אותה ניצלו ללימוד צרפתית.
שושן ניצל היטב את האפשרויות באקדמיה. הוא למד גם להטיס מטוסים קלים והוסמך לכך. ורכש מידע רב בתחום ההתנהלות הימית. שושן, קט ורמי לונץ נעשו מובילי המקצוענות בתחום הגנ"ק בחיל הים. ברמת הציונים הגיע שושן למקום הששי מתוך 130 המסיימים. הישג זה הגיע לידיעת ראש המטה הכללי מרדכי מקלף וראש מחלקת הדרכה אלוף מאיר זורע הוציא לשושן מכתב הערכה ”השגיך בהשתלמות הוסיפו כבוד לך ולצבא ההגנה לישראל.”
בשנים 1950–1953 למד שושן באקדמיה של הצי הצרפתי וקיבל תואר ראשון בהנדסת אוניות. שושן קיבל אישור מחדש על סיום לימודיו והתואר עצמו נרשם בפנקס המהנדסים בשנת 1958.
צוערי קורס חובלים מחזור ב' במצעד בחיפה שושן שני משמאל.
תעודת סיום קורס חובלים מחזור ב' 25 בינואר 1950.
שושן (משמאל) נוהג בסירה יחד עם צוער אחר באימוני סירות באקדמיה הימית הצרפתית בברסט, 1951.
קדט יצחק שושן באקדמיה הימית הצרפתית בברסט (צרפת), 1952.
שושן בלימודי טיס במהלך הלימודים באקדמיה הימית הצרפתית.
מכתב הערכה מהרמטכ"ל על הישגיו באקדמיה הימית הצרפתית.
תעודת רישום בפנקס המהנדסים במקצוע בנין אניות.
תפקידי קצין ים

בסיום הלימודים שושן הצטרף לשייטת הגדולה כקצין הפריגטה אח"י משגב (ק-30). בתפקיד זה היה כאשר הוזעקה השייטת באוגוסט 1953 לסיוע חיל הים הישראלי לנפגעי הרעש באיי יוון. מאוחר יותר עבר לפריגטה אח"י מבטח (ק-28). במרץ 1954 נשלחה הפריגטה להעביר את עצמותיו של הברון אדמונד דה רוטשילד ורעייתו לקבורה בישראל. שושן כדובר מצרפתית נבחר לייצג את האנייה ונשלח לפגישה עם בנו של הנדיב, הברון ג'יימס דה רוטשילד, בפריז והביא משם את הארונות לנמל מרסיי. אח"י מבטח (ק-28) הפליגה לישראל ו'מבצע הנדיב הידוע' הסתיים ב-5 באפריל 1954, עם עגינתה בנמל חיפה והבאת הארונות לקבורה חוזרת בחלקת הברון בזכרון יעקב.
ביוני 1954 יצאו הפריגטות ל'מבצע תיכון' בו ביקרו במספר נמלים. בנמלים נערכו מצעדים של ימאי הפריגטות. בעת הביקור באיסטנבול הוביל שושן את קבוצת הימאים במצעד ברחובות העיר.
בשנים 1955–1956 היה שושן סגן ראש מדור מכ"ם ביחידת האלקטרוניקה בצוות רכישה ושיפוץ המשחתות באנגליה מעבר להיות קצין הגנ"ק של אח"י יפו (ק-42).
סגן יצחק שושן (ראשון מימין) מוביל את צוותי הפריגטות במצעד חגיגי ברחובות איסטנבול 1954.
סרן יצחק שושן במשלחת קליטת המשחתות ב'פלימות' אנגליה, 1956.
תפקידי קצין ים > מלחמת סיני

לפני מבצע קדש קיבל צה"ל ציוד לחימה מצרפת. שושן נעשה קצין קישור לנחתות צרפתיות שהביאו לארץ טנקים ותחמושת במסגרת מבצע יונה. הפריקה נעשתה בסודיות וביעילות בחוף נחל הקישון. שושן נעשה שותף סוד למבצע קדש. לקראת מערכת סיני שובצו הקצינים האחרים שלמדו באקדמיה הצרפתית בברסט כקציני קישור לאוניות הצי הצרפתי שהגיעו לאזורנו. שושן הוצב למשחתת 'סורקוף' שהגיעה להגנה נגד מטוסים מצריים. בהמשך הועבר לסיירת "ז'ורז' לייג" שהופעלה להפגזת חוף בסיוע לכיבוש עזה. ההפגזה נעשתה תוך טיווח מתצפית בחוף ושושן היה חלק ממערכת בקרת האש בסיירת. לאחר שוך הקרבות נלווה שושן לספינות הדיג שיצאו לחלץ את יהודי פורט סעיד. בקרבת הנמל נמצאו כלי שיט צרפתיים ובריטים. תפקידו של שושן היה לדבר צרפתית באלחוט דיבור לצרפתים ואנגלית במבטא צרפתי לבריטים – וכך גם עשה.
תפקידי קצין ים > בין המלחמות

ב־1956 מונה ששון לראש מדור מכ"ם ביחידת האלקטרוניקה ענף ים 7 במפקדת חיל הים.
ב־1960 מונה שושן למפקד פלגת הטרפדות 914.
ב־1961 היה חניך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה, זרוע הים מחזור ז'. לאחר סיום הקורס מונה לראש ענף ים 7 במפקדת חיל הים, שעסק בגילוי. כיהן בתפקיד עד 1966.
שושן (מימין) וקציני חיל הים מבקרים במתקני העיירה א-טור בסיני, 1957.
הרמטכ"ל צבי צור לוחץ את ידו של רס"ן יצחק שושן בסיום קורס המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה, 5 דצמבר 1961.
קציני הים של חיל הים הישראלי בהשתלמות במתקן הצי הבריטי במלטה, רס"ן שושן ראשון משמאל בשורת היושבים, 1962.
סא"ל יצחק שושן ואשתו אהובה עם ראש מספן ציוד אל"ם יעקב שפי, במהלך אירוע של חיל הים, 1966.
פיקוד המשחתת אילת

כחודש לאחר המלחמה התחולל בקרבת פורט סעיד קרב בו המשחתת אילת ושתי טרפדות ישראליות הטביעו שתי טרפדות מצריות. סא"ל שושן מפקד המשחתת היה המפקד הבכיר ותפקד היטב בקרב.
פיקוד המשחתת אילת > טיבוע המשחתת אילת

ב-21 באוקטובר בעת שאח"י אילת בפיקודו של שושן ביצעה סיור הפגנת נוכחות בקרבת פורט סעיד נורו אליה טילים. המשחתת טבעה עם 47 הרוגים. במהלך הטיבוע המשיך שושן לפקד על הצוות ונמצא בשליטה ועד שהחליט לנטוש את האונייה. שושן עצמו סבל מפציעות מהדף הפיצוצים במים. שכב שישה שבועות בבית החולים סורוקה בבאר שבע. לאחר החלמתו המשיך לטפל בפצועים ובמשפחות.
הניצולים ומשפחות הנופלים שמרו אמונים למפקד שושן ולא באו אליו בטענות. אחד הניצולים דן בן אמוץ מעתלית, כתב שיר ”המפקד .... חי חי מפקדנו שושן!”
הטראומה של הפגיעה במשחתת תחת פיקודו הייתה קשה מאוד עבור שושן. דרש לעשות תחקיר אך כמו במקרים רבים אחרים הדבר לא נעשה. במרץ 1968 מונה למפקד בה"ד חיל הים אך הרגיש שאינו יכול למלא את התפקיד ויצא לחופשה ללא תשלום עד לפרישה בשנת 1970 אז השתחרר מצה"ל בדרגת סא"ל.
נושא טיבוע האילת נעשה מרכיב חשוב בהמשך התנהלות חייו. המחשבות שאם היה עושה כך או אחרת היה מציל את אנשיו הטרידו את מנוחתו ולא מצא שלוה. את טענותיו הפנה לראש המודיעין הימי ראובן אשכנזי על כי צוות מודיעין לא הגיע להפלגה כשנוכחותו הייתה קריטית. ובעיקר למפקד חיל הים שלמה אראל אשר לכאורה לא שעה לאזהרות קודמות. במלאת 20 שנה לטיבוע באוקטובר 1987 הוזמנו אראל ושושן לקיבוץ עין שמר והתפתח עימות מול קהל. העימות לא פתר דבר והמתעמתים נשארו בדעתם. שושן המשיך לחקור ולדרוש והגיעה אליו שמועה שמברק הכולל מידע על הגזרה המתחממת עוכב ביחידת אמ"ן ולא הועבר לחיל הים וזאת עקב מחדל של קצין משמרת באותה יחידת אמ"ן. הדבר לא נתן לו מנוח ואף ניסה להגיש תלונה כנגד אותו קצין אך למעשה לא היו לו הוכחות וחלה התיישנות.
בשנת 1990 כתב שושן את הספר "הקרב האחרון של המשחתת אילת" כסיפור אוטוביוגרפי עם הרחבה על אירוע הטביעה. הספר פורסם ב־1993 על ידי הוצאת ספרית מעריב.
פיקוד המשחתת אילת > גלריה

חובלים וצוות גשר אח"י אילת 1966, יצחק שושן משמאל יושב בגבו.
קציני אח"י אילת מתרגעים בחדר אוכל קצינים 1966.
שר הביטחון משה דיין מבקר את יצחק שושן הפצוע בבית החולים, אוקטובר 1967.
סא"ל שושן שכבר החלים יחד עם רב-סרן רינה לוי מבקרים בבית החולים את סגן דני גל, פצוע קשה מטיבוע המשחתת אילת.
מפגש ניצולי ומשפחות צוות המשחתת אח"י אילת עם מפקד חיל הים רם רוטברג באולם נעורים נתניה 2012.
במלחמת יום הכיפורים זומן שושן לשירות מילואים והוצב כקצין קישור בין חיל הים ליב"א 506 של חיל האוויר בהר מירון.
תפקידים אזרחיים > תפקידים ראשונים

1974-1968 – מנהל ייצור וכוח אדם במפעל אליאנס קיסריה פולימרים בע"מ. הכניס נהלים מסודרים. בתחילה האנשים התנגדו אך בסוף קיבלו אותו. במהלך חופשת השחרור מצה"ל תוך כדי עבודה במפעל למד שושן במסגרת תוכנית לקידום מנהלים של אוניברסיטת תל אביב.
1974–1975 – ראש אגף מבצעים בחברת קו צינור אילת אשקלון.
סגל פיקוד חיל הים במסיבת הפרידה מקצינים פורשים 1970. יצחק שושן רביעי מימין.
יצחק שושן עם ראש ענף פרט עזריאל טל באירוע שחרור מצה"ל, 1970
מפקד חיל הים אלוף אברהם בוצר מוסר ליצחק שושן שי לציון שחרורו מהשירות הצבאי, 1970