stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פז קמעונאות ואנרגיה
הערות שוליים

1 2 3 4 5  פז חברת נפט בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
↑  פז חברת נפט בע"מ - דוח תקופתי לשנת 2011 סעיף 6.1
↑  חברת "פז" רכשה את נכסי "של", דבר, 2 באפריל 1958
↑   נטע אחיטוב, "הייתי אומר לכם כל מה שאתם רוצים לשמוע, העיקר שתקנו", באתר הארץ, 3 באוגוסט 2022
↑  חברה אמריקאית תקנה מניות פז, דבר, 27 באפריל 1959
↑  פז השקיעה 15 מליון ל"י, דבר, 31 בינואר 1962
↑  שליש ממניות פז יירכשו ע"י גורם נפט אירופי, דבר, 15 באוקטובר 1971
↑  עמירם פליישר, אייזנברג הפתיע שוב, מעריב, 9 בדצמבר 1980
↑  יוסף פריאל, הקבינט יחליט אם הממשלה תממש זכות לקנות מניות פז, דבר, 9 בדצמבר 1980
↑  עודד שורר, החברה שלא תוסלא בפז, מעריב, 27 בספטמבר 1985
↑  ירידה חדה ברווחי פז, מעריב, 14 באוקטובר 1985
↑  30 מעוניינים לרכוש את חברת הדלק פז, מעריב, 10 בדצמבר 1985
↑  אין קופצים לרכוש את חברת פז, מעריב, 7 באוקטובר 1986
↑  עודד שורר, ג'ק ליברמן השלים בתחילת השבוע את השתלטותו על פז, מעריב, 31 בינואר 1989
↑  הסיפור הלא ייאמן מאחורי הפרשה שהסעירה את המשק לפני 30 שנה, באתר גלובס, 29 במאי 2022
↑  אביב לוי, ‏צדיק בינו מימש מניות פז ב-350 מיליון שקל וחדל להיות בעל עניין, באתר גלובס, 27 במרץ 2017
↑  מיכל רז-חיימוביץ', ‏הושלמה עסקת פז-סופר יודה; שם הרשת יישמר, באתר גלובס, 3 במאי 2021
↑  התקשרות בעסקה לרכישת מלוא מניות פרשמרקט במיזוג משולש הופכי, באתר "מאיה", 4 באוגוסט 2021
גולן חזני, עסקת ענק בשוק הקמעונאות: פז רוכשת את פרשמרקט לפי שווי של 2.1 מיליארד שקל, באתר כלכליסט, 4 באוגוסט 2021
↑  עדכון בדבר השלמת הליך הפיצול של פז בית זיקוק אשדוד בע"מ מפז חברת נפט בע"מ, באתר "מאיה", 28 באוגוסט 2023
↑  גולן חזני, במסגרת ההתמקדות: פז מוכרת את פזקר ב־265 מיליון שקל, באתר כלכליסט, 27 בנובמבר 2023
↑  גולן חזני, אחרי המהפך העסקי: 'פז נפט' נפרדת משמה ההיסטורי, באתר כלכליסט, 10 באוקטובר 2024;
↑  עלי ואקד, החמאס זכה בבחירות; ממשלת אבו עלא התפטרה, באתר ynet, 26 בינואר 2006
↑  איתי רום, ‏האיש שסגר לפז חוזה של מיליארדים במכירת דלק לחמאס: "אתה מצפה למצוא אויב שרוצה להרוג אותך, ומוצא אנשים נעימים ואינטליגנטים ברמה גבוהה", באתר גלובס, 8 באוגוסט 2008
↑  איתי רום, ‏לתדלק את החמאס, באתר גלובס, 7 באוגוסט 2008
↑  איתי רום וליאור ברון, ‏מגזין G: פלסטיני שייעץ לפז תובע - לאחר מותו, באתר גלובס, 15 באוגוסט 2009
↑  מיכאל רוכוורגר, פז חידשה את החוזה עם הרשות הפלסטינית בשנתיים, באתר הארץ, 31 בדצמבר 2010
↑   יורם גביזון, פז זכתה במכרז לאספקת דלק וגז לבישול לרשות הפלסטינית עד 2021, באתר TheMarker‏, 11 בנובמבר 2018
↑   יורם גביזון, פז זכתה במכרז לאספקת דלק וגז לבישול לרשות הפלסטינית עד 2021, באתר TheMarker‏, 11 בנובמבר 2018
↑   יורם גביזון, פז נפט מכרה את אחזקתה במניות פי גלילותוקרקע במתחם - תמורת 237 מ' ש', באתר TheMarker‏, 26 באוקטובר 2015
אביב לוי, ‏פז מכרה את חלקה במתחם פי גלילות ברמת השרון תמורת 237 מיליון שקל, באתר גלובס, 22 בינואר 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007528913905171  LCCN: n80052395  VIAF: 308262058   WorldCat (עם VIAF): 308262058 
סמל ישן של פז, צולם בקיבוץ פרוד
תחנת פז ביבנה
סוניטה ויליאמס

| --- | --- |

סוניטה ויליאמס
 לידה:  19 בספטמבר 1965 (בת 59) טקסס, ארצות הברית
 מידע כללי
 בשירות:  אסטרונאוטית בשירות נאס"א
 לאום:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  בית ספר התיכון נידהם (1983)  המכון הטכנולוגי של פלורידה (1995)  האקדמיה הימית של ארצות הברית (1987)  בית הספר לטייסי ניסוי של הצי האמריקאי (דצמבר 1993) 
 תקופת השירות:  1998–הווה (כ־27 שנים)
 דרגה:  קפטן בצי ארצות הברית
 זמן שהייה בחלל:  321 ימים 17 שעות ו-15 דקות
 מספר פעילות חוץ-רכבית:  ‏ 7
 זמן שהייה בפעילות חוץ-רכבית:  50 שעות ו-40 דקות
 עיסוק נוכחי:  אסטרונאוט
 ביוגרפיה בנאס"א:  סוניטה ויליאמס
 משימות
 STS-116, משלחות 14 ו-15 לתחנת החלל, STS-117, סויוז TMA-05M, משלחות 32 ו-33 לתחנת החלל
      
 עיטורים
 מדליית השירות המצויין של נאס"א (2007)  מדליית נאס"א לטיסה בחלל (2013)  דוקטור לשם כבוד (2013)  פרס נשים במדע החלל (26 במאי 2015)  מדליית השירות המצויין של נאס"א (2013)  Golden Order of Merit (2013)  פדמה בהושן (2008)  מדליה על הישגים בכיבוש החלל (2011)  מדליית נאס"א לטיסה בחלל (2007)  100 נשים (BBC) (2024)  מדליה לשירות הביטחון הלאומי  אות הסיוע ההומניטרי  לגיון ההצטיינות  מדליית הציון לשבח של הצי וחיל הנחתים  מדליית הציון לשבח של הצי וחיל הנחתים  Navy & Marine Corps Achievement Medal 
 
סוניטה לין "סוני" ויליאמס (Sunita Lyn Wiliams; ‏נולדה ב-19 בספטמבר 1965) היא אסטרונאוטית אמריקאית, טייסת ניסוי לשעבר בצי ארצות הברית. היא טסה פעמיים לחלל במסגרת ארבע משימות שהות בתחנת החלל הבינלאומית והחזיקה בעבר בשיא לנשים בזמן פעילות חוץ-רכבית (50 שעות ו-40 דקות, 7 הליכות חלל).
ביוגרפיה

ויליאמס (שם נעוריה – פנדיה (Pandya)) נולדה במדינת אוהיו, הצעירה בשלושת ילדיהם של אב ממוצא הודי ואם ממוצא סלובני. היא למדה באקדמיה הימית של ארצות הברית, שהעניקה לה תואר ראשון בפיזיקה ב-1987. ב-1995 סיימה לימודים לתואר שני בניהול הנדסה במכון הטכנולוגי של פלורידה.
בדצמבר 2024 דורגה ויליאמס ברשימת מאה הנשים המשפיעות של ה-BBC לשנת 2024.
שירות בצי ארצות הברית

ויליאמס הוסמכה לקצינה בצי ארצות הברית ב-1987. ב-1989 סיימה קורס טיס והחלה להטיס מסוקי בואינג ורטול CH-46 אביר הים. היא שירתה בין השאר במזרח התיכון, בים סוף, במפרץ הפרסי ובעיראק והשתתפה במלחמת המפרץ.
ב-1993 סיימה קורס לטייסי ניסוי של הצי ושירתה כטייסת ניסוי. ב-1995 מונתה למדריכה בקורס טייסי הניסוי של הצי. בהמשך הוצבה על סיפון אוניית הסער סאיפן כעוזרת קצין הטיסה של האונייה עד שהתקבלה ב-1998 לתוכנית האסטרונאוטים של נאס"א.
ויליאמס הגיעה לדרגת קפטן וצברה בסך הכל למעלה מ-3,000 שעות טיסה תוך הטסת למעלה מ-30 דגמי כלי טיס.
שירות בנאס"א

ויליאמס החלה את קורס ההכשרה הבסיסי בנאס"א באוגוסט 1998. במהלך הקורס התאמנה עם האסטרונאוט הישראלי אילן רמון.
ב-9 בדצמבר 2006 יצאה ויליאמס לתחנת החלל הבינלאומית על סיפון מעבורת החלל דיסקברי (משימה STS-116) במסגרת המשלחת ה-14 לתחנה. ויליאמס השתתפה גם במשלחת ה-15 ושהתה בחלל בסך הכל 192 ימים, עד לשובה לכדור הארץ במעבורת אטלנטיס (משימה STS-117) ב-22 ביוני 2007. במהלך שהותה בתחנת החלל הבינלאומית יצאה ארבע פעמים לפעילות חוץ רכבית. ב-16 באפריל 2007 השתתפה במרתון בוסטון בריצה על גבי מסילת כושר – הפעם הראשונה שבה ערך אדם ריצת מרתון בחלל. שנה אחר כך השתתפה ויליאמס באותו מרתון על כדור הארץ.
ב-15 ביולי 2012 יצאה ויליאמס שוב למשימה בתחנת החלל הבינלאומית (משלחות 32 ו-33) על גבי רכב החלל סויוז (Soyuz TMA-05M) ששוגר מקוסמודרום בייקונור שברוסיה, אשר עגן בתחנת החלל יומיים לאחר מכן. ב-17 בספטמבר 2012, בתחילת משימה 33, הייתה ויליאמס למפקדת צוות התחנה – האשה השנייה ששימשה בתפקיד זה. ב-19 בנובמבר שבה לכדור הארץ על גבי סיפון רכב חלל רוסי, לאחר 127 ימים בחלל. במהלך שהות זו ערכה עוד שלוש משימות של פעילות חוץ-רכבית. כמו כן הייתה לאסטרונאוט הראשון שהשתתף בתחרות טריאתלון בחלל. היא השתמשה במסילת הכושר ואופני הכושר של התחנה ובמקום שחייה עשתה מאמץ שקול לכך באמצעות הרמת משקולות ותרגילי כוח.
ב-6 ביוני 2024 שוגרה למשימתה השלישית בחלל יחד עם בארי וילמור. המשימה תוכננה ל-8 ימים אך לאור בעיות עם החללית  בואינג סטארליינר הם מתוכננים לחזור רק בתחילת 2025. ויליאמס הצטרפה למשלחת מס' 71 בפיקוד אולג קונוננקו. לאחר סיום פעילות המשלחת היא קיבלה מינוי למפקדת משלחת מס' 72. היא צפויה לחזור לכדור הארץ באביב 2025.
במהלך משימותיה שהתה ויליאמס בחלל בסך הכל 319 ימים והשתתפה בשבע משימות פעילות חוץ-רכבית, שאורכן המצטבר היה 50 שעות ו-40 דקות. בכך הייתה לשיאנית הזמן בפעילות חוץ-רכבית לאסטרונאוטיות והחמישית במשך הזמן לפעילות חוץ-רכבית לאסטרונאוטים בכלל. שיא זה נשבר במרץ 2017 על ידי פגי ויטסון שביצעה את הליכת החלל השמינית שלה.
ביולי 2015, נאס"א הכריזה כי ויליאמס תהיה חלק מצוות האסטרונאוטים שיתאמנו לטיסות המסחריות לאספקת תחנת החלל הבינלאומית במסגרת תוכנית 2 CCDev. ויליאמס, דאג הארלי, אריק בו ורוברט בנקן, כולם אסטרונאוטים עתירי ניסיון, נבחרו לעבוד ולהתאמן בצמוד עם אנשי חברות בואינג ו־SpaceX המתכננים את החלליות.
ויליאמס עוטרה בעיטורים שונים, לרבות עיטורים מרוסיה, הודו וסלובניה.
ויליאמס נשואה למייקל ויליאמס, שוטר וטייס מסוקים בעברו.
הערות שוליים

↑   סוכנויות הידיעות, שלוש ישראליות ברשימת 100 הנשים המשפיעות בעולם – והאמריקאית שיורה חיצים מהפה, באתר TheMarker‏, 3 בדצמבר 2024
↑  ירון דרוקמן, נאס"א: יצאו לשבוע בחלל בחללית של בואינג, וייתכן שיחזרו אחרי 8 חודשים, באתר ynet, 7 באוגוסט 2024
↑  מרק גרסיה, פגי ויטסון שוברת שיא הליכת החלל, באתר נאס"א, 30 במרץ 2017
↑  הודעת נאס"א, 9 ביולי 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2007200687  VIAF: 26524619   WorldCat (עם VIAF): 26524619 
ויליאמס בהרצאה בהודו, 2013
עוזי פיינרמן

עוזי פיינרמן (1924 – 8 באפריל 1975) היה מזכ"ל תנועת המושבים וחבר הכנסת מטעם המערך.
ביוגרפיה

פיינרמן נולד בשנת 1924 במושב כפר יחזקאל שבעמק יזרעאל, בן למייסדי המושב (1921). בצעירותו הצטרף לארגון ההגנה ובמלחמת העצמאות שירת כמפקד מחלקה בחטיבת גולני. בין היתר, נטל חלק בקרב על משלט 86 שממזרח לח'אן יונס, במסגרת מבצע חורב. בהמשך הגיע בשירות מילואים לדרגת סגן-אלוף.
בשנת 1955 הצטרף פיינרמן לקבוצות ההדרכה של עולים חדשים בנקודות התיישבות של תנועת המושבים. כעבור שלוש שנים נבחר לתפקיד מזכיר התנועה, בראשה עמד בשנים 1958–1969.
נמנה עם מפלגת רפ"י והיה מקורב למשה דיין. בשנת 1969 נבחר מטעם המערך לכנסת השביעית. בשנת 1974 נבחר בשנית, לכנסת השמינית, וכיהן בה עד פטירתו. במהלך כהונתו היה חבר ועדת הכספים ויזם את הקמתה של השדולה החקלאית בכנסת.
עוזי פיינרמן נפטר במושבו כפר יחזקאל ב-1975 באופן פתאומי מהתקף לב, כבן 51 במותו. נקבר במושבו. הניח אם, אישה, שלושה ילדים ונכד. בנו, פרופ' אלי פיינרמן, כיהן כראש מכון וולקני. נכדו הקרוי על שמו, עוזי פיינרמן (רמירז) הוא מוזיקאי שהיה חבר בהרכב בום פם, ונכד נוסף הוא הפיזיקאי פרופ' עופר פיינרמן ממכון ויצמן למדע.
לקריאה נוספת

אורי מילשטיין, ראיון מעולם האמת, תל אביב: ספרית פועלים, תש"ם 1980.
הערות שוליים

↑  אורי מילשטיין, ההטעיה הישראלית, דבר, 30 באפריל 1976.
↑  שמעון גולן, ‏כיבושי 1967 - האם הם תוכננו מראש?, מערכות 443, 2012.
↑  עוזי פיינרמן – למנוחות, דבר, 10 באפריל 1975; דליה מזורי, עוזי פיינרמן הובא לקבורות בכפר יחזקאל, מעריב, 10 באפריל 1975.
↑  שמעון וילנאי, פרישתו של פרופ' אלי פיינרמן לגמלאות, באתר יבול שיא, ‏29 בדצמבר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008877476605171  VIAF: 4322159820912714000003   WorldCat (עם VIAF): 4322159820912714000003 
ערך זה הוא קצרמרבנושא חברי הכנסת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
המהפכה המדעית

ערך זה עוסק במהפכה שהתרחשה במדע באירופה בראשית העת החדשה. אם התכוונתם לספרו של תומאס קון, ראו .
השער של טבלאות רודולפין, טקסט מדעי שפורסם על ידי יוהאנס קפלר בשנת 1627, והיווה חלק מהמהפכה המדעית.
המהפכה המדעית היא כינוי לסדרת גילויים חדשים באופטיקה, אסטרונומיה, פיזיקה, כימיה, ביולוגיה, וברפואה, שהתרחשו באירופה במאה ה־16 וה־17, והובילו לשינוי תפיסת המציאות במדע, פילוסופיה, ובמידה רבה גם בתרבות. רבים מציינים את המהפכה המדעית כנקודת ציון חשובה במעבר מימי הביניים לעת החדשה, ובאופן ספציפי יותר – נקודת ציון במעבר מתקופת הרנסאנס לעידן הנאורות.
מקובל לקבוע את תחילת המהפכה המדעית בשנת 1543, עת פורסמו שני כתבים מדעיים מהפכניים: "על תנועתם של גרמי השמים" מאת ניקולאוס קופרניקוס, ו"על אודות מבנה הגוף האנושי" מאת אנדריאס וסאליוס. הראשון חולל מהפכה בתחום האסטרונומיה, המכונה המהפכה הקופרניקאית, והשני חולל מהפכה דומה בתחום הרפואה.
הכינוי "מהפכה מדעית" נטבע על ידי ההיסטוריון והפילוסוף המדעי אלכסנדר קוירה בשנת 1939.
הרקע למהפכה

במהלך ימי הביניים, המדע באירופה קפא על שמריו, וההתקדמות המדעית והרעיונית שנעשתה ביוון העתיקה נעצרה. עיקר הגילויים המדעיים במהלך שנים אלו היו באימפריה המוסלמית ובסין.
המדע בתקופה זו התבסס בעיקרו על מסקנות של פילוסופים ומדענים יוונים, ובפרט על כתביו של אריסטו. מסקנות רבות שאריסטו הגיע אליהן, כדוגמת נכונות תאוריית ארבעת היסודות של אמפדוקלס, אומצו באופן אוטומטי, והפקפוק בהן הוגדר ככפירה. אומצו גם תאוריות בתחומים אחרים, כגון תורתו של היפוקרטס בתחום הרפואה.
השליטה בשדה הרעיוני-פילוסופי באותה תקופה הייתה נתונה באופן כמעט בלעדי בידי הכנסייה. גם בתחום זה אומצו תורות רבות של פילוסופים מהעת העתיקה, כמו אריסטו, אפלטון, ופלוטינוס. שיטת הלימוד בימי הביניים הייתה סכולסטית, ועיקר ההגות הפילוסופית החדשנית הייתה של פילוסופים סכולסטיים כמו אוגוסטינוס ותומאס אקווינס.
במאה ה-14 קמה באירופה תנועה רחבת יריעה בשם רנסאנס, ששינתה את פני היבשת. התנועה החלה בתור תנועה באומנות, אך השפעתה גלשה במהרה גם אל הדת, הפילוסופיה, הספרות, החינוך ועוד. תנועת הרנסאנס ייצגה התנתקות גמורה מדרך המחשבה וההתנהגות של ימי הביניים, והיא פתחה את הפתח לשינוי בתפיסת העולם.
גילויים ורעיונות מדעיים חדשים > גילויים חדשים באסטרונומיה

בשנת 1543 נפטר ניקולאוס קופרניקוס, אסטרונום פולני. עם מותו התפרסמה עבודתו המדעית הגדולה "על תנועתם של גרמי השמים". בעבודה זו הוצג, לראשונה, מודל הליוצנטרי של מערכת השמש. לא רק שהמודל סתר את המודל הגיאוצנטרי המסורתי שהיה מקובל, הוא אף סתר את הכתוב בתנ"ך לפי הכנסייה, והיא גינתה את הטקסט, אך בשלב זה לא נוצרה מחלוקת עזה סביב הנושא.
גם האסטרונום והמתמטיקאי הגרמני יוהאנס קפלר הביע תמיכה במודל ההליוצנטרי, על סמך תצפיות וניסויים שערך. קפלר היה הראשון ששילב בין פיזיקה לאסטרונומיה, וכך החל לבסס גם את האסטרופיזיקה.
המדען גלילאו גליליי, שנחשב לאחד האישים המרכזיים במהפכה המדעית, טילטל לחלוטין את עולם האסטרונומיה, עם סדרת תצפיות וגילויים אסטרונומיים. בין השאר, גילה גליליי כי פני הירח אינם חלקים, כי לצדק יש ירחים וכי יש כתמים על השמש. בנוסף, אימץ גליליי גם הוא את המודל ההליוצנטרי של מערכת השמש. תמיכתו במודל ההליוצנטרי, יחד עם הבעת התנגדות מילולית למספר רעיונות דתיים, הובילו לרדיפות מצד הכנסייה. גלילאו נשפט, ונידון למאסר עד סוף ימיו. לבסוף שוחרר למעצר בית, אך לא הותר לו לפרסם את כתביו.
הצנזורה הכנסייתית הצליחה לעכב את פרסום המודל ההליוצנטרי, אך לא למנוע אותו. בסופו של דבר הוא זכה להכרה רחבה. בשנת 1687 פרסם אייזק ניוטון את חוק הכבידה האוניברסלי, והסביר את פעולותיהם של גרמי השמיים על פיו. כך הונח הבסיס לאסטרונומיה והאסטרופיזיקה המודרניות.
גילויים ורעיונות מדעיים חדשים > שינויים בפיזיקה ותחומים נוספים

תחום הפיזיקה השתנה גם הוא במהלך המהפכה המדעית. פריצת הדרך החלה עם מחקריו של גלילאו גליליי, שחקר את התנועה והגיע לכמה מסקנות פורצות דרך שסתרו הנחות יסוד ישנות. בין השאר, גילה גליליי שהמרחק שעובר גוף שנמצא בנפילה חופשית הוא מתכונתי לריבוע הזמן, וגם העלה את ההשערה שאין קשר בין גודלו של גוף למהירות הנפילה שלו. גליליי גם ניסח את חוק ההתמדה, שמוכר יותר בימינו בשם החוק הראשון של ניוטון.
מדענים נוספים אחרי גליליי המשיכו לחקור נושאים פיזיקליים שונים, אולם המחולל העיקרי של השינוי הגדול הוא המדען האנגלי אייזק ניוטון. גילוייו המפורסמים והמשפיעים ביותר הם גילוייו בתחום המכניקה, ובפרט פרסום שלושת חוקי התנועה של ניוטון וגילוי כוח הכבידה. באמצעות חוקים אלו ניסח ניוטון את הבסיס למכניקה, שנשאר זהה לחלוטין במשך יותר ממאתיים שנה, עד פרסום תורת היחסות של אלברט איינשטיין. מדענים אחרים מלבד ניוטון תרמו גם הם לפיתוח המכניקה. בין השאר ניתן למנות את בלז פסקל, שפיתח את ההידרוסטטיקה וההידרודינמיקה, ואת רוברט בויל, שגילה מספר גדול של תגליות בתחום.
ניוטון החל גם במחקרים בתחום האופטיקה, בהתבסס על מחקרים של מדענים מוסלמים, אך בעיקר על מחקריהם של חוקרים קודמים כמו וילברורד סנל, פרמה ודקארט. הוא גילה שאור נשבר לשבעת צבעי הקשת, ופיתח את הטלסקופ מחזיר האור כדי להתגבר על בעיית השבירה שנוצרה בטלסקופים קודמים. הוא הניח את היסודות לאופטיקה הגאומטרית, וגם העלה לראשונה את ההנחה שהאור מורכב מחלקיקים. גם תחום זה, כמו המכניקה, נחקר לאחר מכן על ידי מדענים רבים נוספים, כמו רוברט הוק וכריסטיאן הויגנס.
גם תחום האלקטרומגנטיות החל את צעדיו הראשונים באותה תקופה. הרופא האנגלי ויליאם גילברט גילה את החשמל, וטבע את המונח האנגלי "electricity" לתיאורו. הוא גילה גם תגליות פורצות דרך על מגנטים ומגנטיות. בניגוד לתחומים אחרים בפיזיקה, התחום החל להתפתח רק כעבור מאות שנים, במאות ה-18 וה-19.
המדען הגרמני גאורגיוס אגריקולה, החל לפתח את המינרולוגיה, ופרסם מאמר חשוב ומהפכני על מתכות בשם "De re metallica" (על טבען של מתכות). רוברט בויל, מלבד תרומתו לפיזיקה, תרם גם רבות לכימיה, וביסס, יחד עם אחרים, את ההבדלה בין האלכימיה לכימיה. פריצות אלה סללו את הדרך להתקדמות הדרסטית בתחום במאות שאחרי כן.
גילויים ורעיונות מדעיים חדשים > המהפכה בכימיה

במהלך המאות ה-17 וה-18 התרחשה המהפכה הכימית (או המהפכה הכימית הראשונה), שבה היה שינוי יסודי והתקדמות משמעותית בכימיה. המהפכה כוללת את זניחת האלכימיה ומושגים שיטות ורעיונות שהיו קשורים בה, פיתוח של מושגים כימיים בסיסיים, הבנת הרעיונות של יסודות, תרכובות ותגובות כימיות. דמויות מפתח בתקופה זו כוללות את רוברט בויל, אנטואן לבואזיה ג'וזף פריסטלי. ב-1661 פרסם בויל את ספרו "הכימאי הספקן". בו דורש שהכימיה תחדל להיות כפופה לרפואה או לאלכימיה כפי שהייתה עד אז, ושתקבל מעמד של מדע בפני עצמו. לבואזיה ניסח את רעיון המהפכה הכימית ב-1773 ונחשב "אבי הכימיה המודרנית" בזכות הישגים רבים - הוא ניסח את חוק שימור החומר (שהייתה לו השפעה גם על פיזיקה), הוביל לזניחת תאוריית הפלוגיסטון (חומר הנמצא כביכול בכל החומרים והוא אחראי לבעירה), גילה כי מים מורכבים ממימן וחמצן  והוביל לניתוח כמותי מדויק הרבה יותר ממה שהיה לפניו. דברים אלו גרמו לזניחת מודל ארבעת היסודות של מבנה החומר.
במהלך המאה ה-19 התגלו עוד ועוד יסודות ותרכובות, ובוססה האסכולה האטומיסטית – חומר המורכב מאטומים בתמיכתו של ג'ון דלטון ואחרים. הכימיה פותחה בתחומים רבים ומשלימים על ידי מדענים כמו מייקל פאראדיי ((תחום האלקטרוכימיה), ינס יאקוב ברצליוס (הכתיב הכימי), ופרידריך ולר, "אבי הכימיה האורגנית" שגילה כי ניתן להפיק חומר אורגני מתרכובות אנ-אורגניות. במהלך השליש האחרון של המאה ה-19 ועד שנות ה-30 של המאה ה-20, התרחשה בכימיה מאין "מהפכה כימית" נוספת עקב התקדמויות כמו הטבלה המחזורית (דימיטרי מנדלייב), גילוי האלקטרון על ידי ג'יי ג'יי תומסון ב-1897, מודלים חדשים של מבנה האטום מודל עוגת הצימוקים (תומסון), המודל הפלנטרי של האטום ועוד.
גילויים ורעיונות מדעיים חדשים > התפתחות הרפואה המודרנית

| --- | --- |
 :  ראו גם – רפואת ימי הביניים
כמו תחומים רבים אחרים, תחום הרפואה בימי הביניים הושפע לחלוטין מתאוריות יווניות. ברובה, התבססה הרפואה על תורתו של היפוקרטס ושל תלמידו גלנוס. נעשה שימוש רב בשיטות לא יעילות שהוצעו על ידו, כמו הקזת דם וחוסר התערבות של רופאים.
ראשית השינוי בתחום החל במאה ה-16, עם עבודתו של הרופא הפלמי אנדריאס וסאליוס, שנחשב לאבי האנטומיה החדשה. בשנת 1543 יצא ספרו המהפכני "על אודות מבנה הגוף האנושי". הספר חשף שגיאות רבות של גלנוס והיפוקרטס, ובכך ערער לראשונה את סמכותם. כך נולד הרעיון של מחקר רפואי, והחלה התפתחות הרפואה המודרנית. מספר חוקרי רפואה חשובים שפעלו לאחר וסאליוס הם:
המנתח הצרפתי אמברויס פרה, אחד מאבות הכירורגיה. חקר את הכירורגיה רבות כרופא וכרופא צבאי, והגיע למסקנות רבות על ניתוח ורפואה.
המדען ההולנדי אנטוני ואן לוונהוק, נחשב לאבי המיקרוביולוגיה. היה מהראשונים שצפו בבקטריות, והוא אף שלח על כך מכתב לחברה המלכותית.
הרופא האנגלי ויליאם הארווי, שהיה הראשון לתאר את מחזור הדם בצורה מלאה.
גילויים ורעיונות מדעיים חדשים > התקדמויות טכנולוגיות

ההתקדמות המדעית והשינוי התפיסתי בתקופת המהפכה המדעית סללו את הדרך לשלל המצאות ופיתוחים טכנולוגיים, אם כי ההתקדמות הייתה קטנה מזו שנעשתה בזמן המהפכה התעשייתית. בין הפיתוחים ניתן למנות את:
פיתוח ושיפור של הטלסקופ על ידי רבים.
המצאת הברומטר על ידי אוונג'ליסטה טוריצ'לי.
המצאת סרגל החישוב על ידי ויליאם אווטרד.
המצאת מכונת החישוב על ידי בליז פסקל. לאחר מכן פותחו מגוון מכונות חישוב, בין השאר על ידי גוטפריד לייבניץ.
פיתוח מגוון מכשירים המסייעים לניווט, כמו האוקטנט (אנ') והסקסטנט.
המצאת המכונה הראשונה הפועלת על כוח הקיטור על ידי דני פפן. המכונה, ששימשה לבישול מזון, הייתה האב הקדום של מנוע הקיטור.
המצאת שעון המטוטלת על ידי כריסטיאן הויגנס.
המצאת המדחום על ידי גלילאו גליליי.
המצאות אלה לא שינו את אורח החיים בצורה דרסטית, אך הם פרצו את הדרך להמצאות ופיתוחים נוספים במהלך המאות שבאו לאחר מכן.
גילויים ורעיונות מדעיים חדשים > שינויים במתמטיקה

מעבר לחדירתה של המתמטיקה אל תחומי המדע כדרך לתיאור מדויק של תופעות, המהפכה המדעית נשאה בחובה התקדמות במתמטיקה טהורה.
לאחר הקפאון הארוך של המתמטיקה האירופאית בימי הביניים, המתמטיקה פרחה מחדש על רקע תקופת הרנסאנס של איטליה. ב-1494 פרסם לוקה פאצ'ולי את החיבור המקיף "Summa de arithmetica, geometrica, proportioni et proportionalita" שהקיף את כל תחומי המתמטיקה של זמנו, ונחשב בין השאר לערש החשבונאות המודרנית. ב-1509 פרסם את ספרו המפורסם "De divina proportione".
פתרון כללי למשוואה ממעלה שנייה היה ידוע עוד מימי הבבלים, אולם פתרון כללי למשוואות ממעלה גבוהה יותר נותר תעלומה. במהלך המאה ה-16 התחרו ביניהם מתמטיקאים איטלקים בפתרון משוואות. שיפיונה דל פרו היה הראשון לגלות שיטה לפתרון משוואות ממעלה שלישית ב-1515, אך שמר על פתרונו בסוד. ניקולו טרטליה גילה בנפרד שיטה משלו בשנת 1535, וג'ירולמו קרדאנו ולודוביקו פרארי הרחיבו את פתרונו למקרים שלא טופלו על ידם. במהלך עבודתו על הפתרון של טרטליה גילה פרארי את הפתרון הכללי למשוואה ממעלה רביעית. השיטות לפתרון המשוואות פורסמו בספר "האומנות הגדולה" של קרדאנו, שהתפרסם ב-1545 (ראו היסטוריה של פתרון משוואות פולינומיות). בספר גם הוצגו לראשונה בהיסטוריה מספרים מדומים, משום שהם מופיעים במהלך פתרון משוואות ממעלה שלישית, גם במקרים בהם הפתרונות הסופיים ממשיים.
בראשית המאה ה-17 הגה ג'ון נפייר את הלוגריתמים. במהרה השימוש בהם חדר למתמטיקה ולתחומי המדע ועל בסיסם הומצאו עזרי חישוב רבים כגון עצמות נפייר, סרגל החישוב ולוח לוגריתמים. ב-1637 הגה רנה דקארט את מערכת הצירים הקרטזית, והעלה את הרעיון של המחשת פונקציות באמצעות גרף על מערכת הצירים, צעד שנחשב לראשית הגאומטריה האנליטית.
המתמטיקאי הצרפתי פייר דה פרמה שנולד ב-1601 נחשב לאבי תורת המספרים בתקופה המודרנית. אולם תרומתו הקיפה תחומים רבים נוספים. יחד עם בלז פסקל הוא הניח את יסודות תורת ההסתברות.
פרמה גם תרם להנחת יסודות החשבון האינפיניטסימלי, תורה שפותחה במחצית השנייה של המאה במקביל על ידי זוג היריבים, אייזק ניוטון וגוטפריד וילהלם לייבניץ. פיתוח החשבון האינפיניטסימלי הוליד את הענף המתמטי המרכזי – אנליזה מתמטית.
חלק ניכר מההתקדמות המתמטית במאה ה-17 התאפשרה בזכות הנזיר הצרפתי מרן מרסן. מרסן ניהל חלופות מכתבים עם מתמטיקאים ומדענים מרכזיים בכל רחבי אירופה, קישר ביניהם, הפיץ את תורותיהם ואירח מפגשים מדעיים ומתמטיים במנזרו.
השלכות רעיוניות של המהפכה המדעית

המהפכה המדעית הייתה חלק משינוי תפיסתי ותרבותי גדול מאוד שהתרחש באירופה במעבר מימי הביניים לעת החדשה. השינוי כלל את ערעור כוחם של הכנסייה והמלוכה, התפתחות זרמי מחשבה חדשים כמו הליברליזם והסוציאליזם, שינוי שיטת הממשל במדינות רבות, ועוד. קשה לקבוע מה מידת ההשפעה של המהפכה המדעית על שינויים אלו. עם זאת, ישנם כמה שינויים הקשורים באופן הדוק למהפכה המדעית:
השלכות רעיוניות של המהפכה המדעית > שינוי תפיסת המדע והידע

| --- | --- |
 :  ראו גם – השיטה המדעית
בימי הביניים ובעת העתיקה החשיבה המדעית הייתה דוגמטית מאוד והתבססה על גילויים ורעיונות עתיקים. היוונים התייחסו למדע כפי שהם התייחסו לפילוסופיה. כלומר: הדרך לגילויים חדשים לא כללה תצפיות וניסויים, אלא מחשבה והיסקים לוגיים. כיום, ברור לכל שכמעט בלתי אפשרי להבין את מבנה החומר, או את מבנה גוף האדם, ללא שימוש מאסיבי בניסויים ותצפיות, אולם הפילוסופים היוונים חשבו שהדבר אפשרי, וסיפקו "הוכחות" לוגיות לתופעות כאלה. (למשל: אריסטו סיפק "הוכחה" לכך שקיומו של ריק אינו אפשרי). המפנה העצום בצורת החשיבה שהוביל למהפכה המדעית, היה פיתוח המודל המדעי הנוכחי: ניסוי וטעייה, עבודה שיטתית על נושא מסוים, הכוללת תצפיות, ניסויים, ואינדוקציה.
שינוי מהותי נוסף בצורת החשיבה המדעית היה ה"מתמטיזציה של הידע" – הניסיון לתאר את כל התופעות המדעיות באמצעות המתמטיקה. רעיון זה הוביל לפיתוח נוסחאות פורצות דרך בפיזיקה, כימיה ומתמטיקה.
הפילוסוף המדעי פרנסיס בייקון, שהוא אחד הסמלים של המהפכה המדעית, היה הראשון שהעלה את רעיונות אלה על הכתב. הגותו הייתה אחד ממחוללי המהפכה, ומרבית מהמדענים המעורבים בה הושפעו ממנו. רוברט בוייל (ראו למעלה), היה תלמידו של בייקון.
השלכות רעיוניות של המהפכה המדעית > שינויים בפילוסופיה

במהלך המהפכה המדעית, במאה ה-16 וה-17 השתנה גם תחום הפילוסופיה ללא היכר. קשה לקבוע אם השינויים במדע השפיעו על התפיסה הפילוסופית, או להפך (בדומה לפרדוקס הביצה והתרנגולת), אך ללא ספק יש קשר הדוק בין המהפכה המדעית לשינוי בתפיסה הפילוסופית.
האסכולה הפילוסופית הראשונה שקמה בעקבות המהפכה המדעית היא הרציונליזם המודרני. אסכולה זו יוסדה על ידי רנה דקארט, שהשפיע רבות גם על המתמטיקה (ראו למעלה), ובין חבריה הבולטים ניתן למנות את שפינוזה ולייבניץ. שיטת ההיסק של אנשי האסכולה דמתה ללוגיקה של אריסטו, אולם ההגות עצמה כללה רעיונות חדשים רבים. רבים מהרעיונות ערערו על דוגמות ותפיסות כנסייתיות שאיש לא חלק עליהם עד אז. המשותף העיקרי לפילוסופים הרציונליסטים ולמדענים בני התקופה היה התבססות על ההיגיון בניגוד למיסטיקה, וכנגד התפיסה הקיימת.
האסכולה השנייה, שהושפעה והשפיעה על המהפכה המדעית הרבה יותר מהרציונליזם, היא האמפיריציזם. הגישה האמפיריציסטית לידע ומדע נובעת מהתפיסה של המהפכה המדעית. על פיה, כל ידע הוא אפוסטריורי, כלומר נובע מן הניסיון. את הידע משיגים באמצעות תצפיות והתבוננות בעולם, ולא דרך היסקים לוגיים. האמפיריציזם התפתח אחר כך, בתקופתם של ברקלי ויום, לשלילת אפשרותו של ידע והבנת המציאות (ובכך הוא בעצם היה מנוגד לכל תפיסת המדע המודרנית), אולם בתחילת דרכו הוא הושפע רבות מהמהפכה המדעית, ובפרט מהתמרדותו של פרנסיס בייקון נגד הסכולסטיקה.
השלכות רעיוניות של המהפכה המדעית > שינויים בפילוסופיה > פיתוח הפילוסופיה המכניסטית

זרם נוסף בפילוסופיה, אם כי פחות מרכזי וחשוב מהאמפיריציזם והרציונליזם, התפתח בעקבות המהפכה המדעית – הפילוסופיה המכניסטית. על פי התפיסה המכניסטית, העולם נשלט אך ורק על ידי חוקים פיזיקליים, וניתן להסתכל עליו כעל מעין מכונה ענקית. מדענים ופילוסופים רבים שהיו מעורבים במהפכה המדעית, וביניהם גליליי, בויל, ודקארט, תמכו בגישה זו, והיא רווחת מאוד בקרב אנשי מדע עד היום.