stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מקסים שצקיך
נבחרת לאומית

שצקיך החל לשחק בנבחרת הלאומית של אוזבקיסטן בשנת 1999, ומכהן כיום כקפטן שלה. הוא נבחר פעמיים לאחד משלושת המקומות הראשונים במשאל כדורגלן השנה באסיה, ב-2003 וב-2005.
שצקיך השתתף לראשונה עם נבחרת אוזבקיסטן בגביע אסיה בשנת 2000, והודח עמה בשלב הבתים של הטורניר. הוא פתח בהרכב בכל שלושת משחקי נבחרתו. בגביע אסיה 2007, שהיה הטורניר הבינלאומי השני שלו, הוא היה שותף להישג השיא של נבחרת אוזבקיסטן - העפלה לרבע הגמר. הוא היה הכובש המצטיין של נבחרתו בטורניר עם שלושה שערים, בהם צמד בניצחון על נבחרת מלזיה.
שצקיך לא הצליח להעפיל עם נבחרתו למונדיאל 2006, בנסיבות שנויות במחלוקת. אוזבקיסטן פגשה את נבחרת בחריין בסיבוב המוקדמות הרביעי, וניצחונה 0-1 במשחק הראשון בוטל בשל טעות שיפוט. המשחק החוזר, שבו כבש שצקיך שער, הסתיים בתיקו 1-1, ואוזבקיסטן הודחה לאחר תיקו 0-0 במשחק הגומלין, בשל הפרש שערי חוץ. הוא לא הצליח להעפיל עמה גם למונדיאל 2010.
באוקטובר 2008 כבש שצקיך שער במשחק מול נבחרת יפן, ובכך שבר את שיאו של מירג'לול קאסימוב כמלך השערים של הנבחרת בכל הזמנים, עם 30 שערים.
תארים

אליפות אוקראינה: 1999/2000, 2000/2001, 2002/2003, 2003/2004, 2006/2007, 2008/2009
הגביע האוקראיני: 1999/2000, 2002/2003, 2004/2005, 2005/2006, 2006/2007
הסופר קאפ האוקראיני: 2004, 2006, 2007
גביע חבר המדינות: 2002
טורניר הערוץ הראשון הרוסי: 2008
מלך השערים של ליגת העל האוקראינית: 1999/2000, 2002/2003
כדורגלן השנה באוזבקיסטן: 2003, 2005, 2006, 2007
מלך השערים של נבחרת אוזבקיסטן (מאז 2008)
מערכת הזרקת דלק

מזרק המרסס דלק אל חלל הצילינדר
מערכת הזרקת הדלק היא המערכת האחראית על אספקת הדלק אל מנוע המכונית.
עד לסוף שנות ה-80 מערכת הדלק המצוייה בכלי הרכב הייתה בשיטת המאייד המכני ולאחר מכן הוחלפה על ידי מערכת הזרקת הדלק האלקטרונית, אשר הפכה עם השנים למערכת אספקת הדלק העיקרית עקב יתרונותיה הרבים, בעיקר ביעילות המנוע ובהפחתה ניכרת בתצרוכת הדלק ובכמות זיהום האוויר. נוסף על כך, עם השנים חלה התפתחות משמעותית בכלי הרכב, כאשר תכנון מערכת בשיטת המאייד נעשה מורכב יותר ויותר בעיקר בניסיון לענות על דרישות שונות כגון ביצועי המנוע או תקנות וחוקים על רמת פליטה מזהמת. שיטה נוספת כיום למערכת דלק הוא מאייד אלקטרוני המבוקר על ידי יחידת בקרה אלקטרונית, אולם השימוש בו נעשה באופן זניח.
היסטוריה

מערכת הזרקת הדלק למכונית הראשונה פותחה בשנת 1952 על ידי חברת בוש והוצגה על ידי יצרניות הרכב הגרמניות 'גוליית' ו'גוטברוד'. אולם, כבר במהלך מלחמת העולם השנייה הותאמו מערכות שונות של הזרקת דלק לשימוש במנועי מטוסי המסרשמיט, כגון מנוע ה-Jumo 210 של חברת יונקרס, מנוע ה-DB 601 של חברת דיימלר-בנץ ומנוע ה-801 של חברת BMW. בשנת 1955 הציגה חברת מרצדס-בנץ מערכת הזרקת דלק במכונית המרצדס-בנץ 300SL, מה שהפך אותה למכונית הספורט הראשונה בעולם המשתמשת בטכנולוגיית ההזרקה. מערכת זו של מרצדס הייתה מערכת מסוג הזרקה ישירה מכנית של חברת בוש. בשנים שלאחר מכן הוצגו גרסאות מכניות נוספות למערכות הזרקת דלק, בעיקר מסוג שיטת ההזרקה העקיפה, הזולה יותר מן שיטת ההזרקה הישירה. כיום מערכות הזרקת הדלק הן אלקטרוניות ומתוכננות לשימוש בסוג מסוים אחד של דלק, בדרך כלל בנזין או סולר, אם כי גם מערכות רבי דלק מיוצרות ונמצאות בשימושים שונים.
יתרונות מערכת הזרקת הדלק אל מול המאייד

הספק מנוע רב יותר
תצרוכת דלק נמוכה יותר
זיהום אוויר קטן יותר
אמינות רבה יותר
יכולת אבחון תקלות קלה יותר
עלות תחזוקה נמוכה יותר
אפשרות לשימוש בסוגי דלק חלופיים
פעולה חלקה ונהיגה נעימה יותר
אפשרות לכוונון מנוע (Engine Tuning)
סוגי מערכות ההזרקה > הזרקה חד-נקודתית

בהזרקה חד-נקודתית (Single-Point Injection) ישנו מזרק יחיד מבוקר אלקטרונית על ידי מחשב ניהול המנוע, אשר מרסס את הדלק אל בית המצערת. מערכת זו יעילה וחסכונית הרבה יותר מן המאייד המכני, שכן המאייד עובד ביחס תערובת דלק ואוויר קבוע, ואילו במערכת ההזרקה מחשב ניהול המנוע מחשב בדיוק את כמות ההזרקה הנדרשת בהתאם לאופן פתיחת המצערת (דוושת הבנזין) על ידי הנהג ומהירות העבודה של המנוע.
סוגי מערכות ההזרקה > הזרקה רב-נקודתית

בהזרקה רב-נקודתית (Multi-Point Fuel Injection) לכל צילינדר ישנו מזרק בנפרד המרסס דלק אל פתח שסתום היניקה שלו, מערכת זו יעילה וחסכונית יותר מן המערכת החד-נקודתית, שכן ההזרקה מדויקת יותר ונעשית אל פתח השסתום ולא אל בית המצערת.
סוגי מערכות ההזרקה > הזרקה רב-נקודתית ישירה

בהזרקה רב-נקודתית ישירה (Direct Injection) לכל צילינדר ישנו מזרק בנפרד המותקן בראש המנוע ומרסס דלק ישירות אל תוך חלל הצילינדר. בהזרקה זו מתקבלת תערובת הבעירה של דלק ואוויר ביחס האידיאלי ביותר, ותצרוכת הדלק נמוכה יותר מן ההזרקה הרב-נקודתית.
רכיבי מערכת הזרקת הדלק > מכל דלק

מכל הדלק הוא מכל בטיחותי לאחסון נוזלים דליקים במכונית כגון בנזין או סולר. גודל מכל הדלק משתנה ממכונית אחת לאחרת ומיצרן אחד לאחר. מכלי הדלק בתעשיית הרכב מיוצרים בשני אופנים: מכלים העשויים פלסטיק פוליאתילן בצפיפות גבוהה, ומכלים העשויים מתכת, בעיקר אלומיניום ופלדה.
רכיבי מערכת הזרקת הדלק > משאבת דלק

משאבת הדלק (Fuel pump) היא משאבה האחראית על שאיבת הדלק מן מכל הדלק ואספקתו דרך קווי הדלק אל מסנן הדלק בדרכו אל צינור החלוקה ואל בית הבעירה של המנוע. במכוניות בעלות מאייד משאבות הדלק הן מכניות, ובמכוניות המודרניות כיום משאבות הדלק הן חשמליות ומותקנות בתוך מכל הדלק. התקנת המשאבה בתוך מכל הדלק עצמו מסייעת בקירור המשאבה ומרחיקה את מגע מנוע המכונית עם אדי הדלק. היבט בטיחותי נוסף בהתקנת המשאבה בתוך המכל הוא המחסור בפנים מכל הדלק בכמות החמצן הנדרשת כדי לגרום להתלקחות או שרפה. משאבת הדלק יוצרת לחץ חיובי בקווי דלק, פעולה אשר גורמת לדחיפת נוזל הדלק. כמו כן המשאבה מספקת זרם בלתי פוסק של דלק למנוע, דלק אשר לא נעשה בו שימוש חוזר אל המכל.
רכיבי מערכת הזרקת הדלק > מסנן דלק

מסנן הדלק (Fuel filter) נקרא בעגה 'פילטר דלק', הוא מסנן העשוי נייר סינון המותקן בין משאבת הדלק לבין צינור החלוקה. תפקידו לסנן את הדלק המגיע אל מנוע המכונית ולחסום מעבר של גופים לא רצויים כגון חלקיקי חלודה, חול, אבק, לכלוך ושאר פסולת המצטברת מסיבות שונות כגון חדירה בזמן פעולת מילוי המכל, מטיב הדלק, בלאי הרכיבים וכו'. למסנן הדלק חשיבות רבה מאוד שכן הוא אחראי על חסימת כניסת דלק לא נקי אל המנוע, דלק אשר עלול לגרום נזק למשאבה ולמזרקי הדלק, במקרים חמורים לפעילות בלתי תקינה של המנוע, ובמקרים קיצוניים אף להרס המנוע. החלפת מסנן הדלק מתבצעת באופן תקופתי לפי המלצת יצרן המכונית.
רכיבי מערכת הזרקת הדלק > צינור חלוקת דלק

צינור חלוקת הדלק (Fuel rail) או צינור החלוקה, הוא צינור אשר מזרקי הדלק מחוברים לאורכו, האחראי על אספקת הדלק אליהם. בצינור החלוקה משתמשים במערכות הזרקה רב-נקודתיות, אם כי ישנן גם מערכות המשתמשות במפיץ דלק (Fuel Distributor) עם צינור נפרד לכל מזרק דלק.
רכיבי מערכת הזרקת הדלק > מזרק דלק

מזרק הדלק (Fuel Injector) הוא התקן בצורת מזרק הפועל אלקטרומגנטית, והאחראי על פעולת ריסוס הדלק עצמו אל הצרכן. פעולת ריסוס הדלק של המזרק נשלטת על ידי מחשב ניהול המנוע אשר מחשב ומחליט בדיוק את כמות הדלק הנדרשת להזרקה.
רכיבי מערכת הזרקת הדלק > וסת לחץ דלק

וסת לחץ הדלק (Fuel Pressure Regulator) הוא ווסת אשר תפקידו לשמור על לחץ דלק קבוע ואידיאלי בצינור החלוקה, ולשלוט בכמות שתגיע אל המזרקים, כאשר לעיתים משאבת הדלק גורמת ללחץ גבוה מדי וכמות דלק גדולה מדי בצנרת.
רכיבי מערכת הזרקת הדלק > רכיבים נוספים

מחשב ניהול המנוע
חיישנים שונים (זרימת האוויר, לחץ הדלק, מיקום גל הארכובה, מיקום גל הזיזים, חיישן מצערת, חיישני בקרת הפליטה וכו').
מפריס פרסה

הפרסת פרסה היא אחד מסימני הכשרות של בהמות וחיות.
מפריס פרסה נחשב מי שהוא בעל פרסה החלוקה לשני חלקים נפרדים.
במקרא

פעמיים בתורה מובאים סימני הכשרות של בעלי חיים בפרשת שמיני ובפרשת ראה.
פירוש המילים מפריס פרסה נראה כמתייחס לכל בעל פרסה מכך שהתורה מדגישה "כֹּל מַפְרֶסֶת פַּרְסָה וְשֹׁסַעַת שֶׁסַע פְּרָסֹת" אבל רש"י מבאר שמפריס פירושו סדוק והפרוש בשוסע שסע הוא שאין שום חיבור בין שני חלקי הפרסה ולכן התורה מכנה גם גמל שפן וארנבת שהם פרסתנים "וּפַרְסָה לֹא הִפְרִיסוּ".
מלקונוטוסים

| מלקונוטוסים |
| --- | --- |
 חנקן סבך בוקמקיירי  הקלטה של חנקן הסבך מסוג Black-headed gonolek (אנ')
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: מלקונוטוסים
שם מדעי
 Malaconotidae ‏סווינסון, 1824

מלקונוטוסים או חנקני הסבך (שם מדעי: Malaconotidae) היא משפחת ציפורים קטנות מסדרת ציפורי שיר החיות באפריקה שמדרום לסהרה. הן דומות מאוד למשפחת החנקניים שבה נכללו בעבר. בנוסף, הן   קרובות למשפחות הארטמיים, האגיתיניות והוונגיים.
מאפיינים

עופות אלה חיים בחורשות, סוואנות לחות וכמה מינים ביערות הגשם של אגן הקונגו ונוטים להיות יותר צבעוניים מהחנקניים הרגילים או מבעלי הקצוות השחורים. בעלי מקור כהה, קצר ומעוקל, כפות רגליים חזקות וכנפיים מעוגלות. לחלקם ישנה בטן אדומה. הזכרים יכולים להתנפח בעונת הרבייה כדי להרשים את הנקבות.
הם ניזונים בעיקר מחרקים גדולים, אבל מינים רבים מגוונים בפירות ובפירות-יער שונים וגם בחולייתנים קטנים.
מיון

משפחה מלקונוטוסים (Malaconotidae)
סוג ומין יחיד Nilaus afer
סוג Dryoscopus
סוג Tchagra
סוג Laniarius
סוג ומין יחיד Rhodophoneus cruentus
סוג Telophorus - בו חנקן סבך בוקמקיירי
סוג Malaconotus - בו חנקן סבך אפור-ראש
גלריה

חנקן סבך אפור-ראש
ממלכת פולין (1385–1569)

ממלכת פולין (1385–1569) הייתה מדינה במזרח אירופה שהתקיימה בין השנים 1385–1569, ושבימי תפארתהּ השתרעה על פני השטחים השייכים בימינו למדינות פולין, מולדובה, בלארוס, ואוקראינה.
היסטוריה

בשנת 1385 נישאה ידוויגה, מלכת פולין, בתו של המלך לאיוש, אשר שלט לתקופה קצרה הן על פולין והן על הונגריה לאחר מות אחרון מלכי בית פיאסט קאזימיר הגדול (השלישי) לנסיך הליטאי יגלו. נישואין אלו הביאו לעולם את השושלת היגלונית, אשר בתקופתה הייתה פולין בשיא כוחה והתפשטותה הטריטוריאלית.
יגלו, אשר הפך למלך ולדיסלב השני, עמד בפני בעיה המשותפת לליטא ולפולין – כוחם של האבירים הטבטונים, אשר העמיקו את אחיזתם בשטחי המזרח המיושבים על ידי עמים סלאביים, מבסיסיהם בפרוסיה המזרחית. בקרב גרונוולד בשנת 1410 ובקרב טאננברג לאחריו, ובסדרת קרבות ומלחמות במאה ה-15 הביאו היגלונים לכניעתם של הפרוסים, ולהתרחבות פולין אל המערב עד קבלת מוצא אל הים הבלטי.
בשנת 1505 קיבלה פולין את "חוקת ראדום" ("ניהיל נובי") אשר באה להסדיר את היחסים בין המגנאטים (בעלי אחוזות הענק) והשלאכטה (כלל האצולה). הוקם הפרלמנט הפולני, הסיים, שבו ניתן ייצוג לשלאכטה. כל חוק צריך היה אישור הסיים, ולכל אציל ניתנה זכות וטו (ליברום וטו). הסדר בעייתי זה היה בעוכריה של פולין זמן רב.
זיגיסמונד השני (Sigismund II Augustus) היה מלך פולין ונסיך ליטא. כבן יחיד הוא ירש את המלוכה מאביו, זיגיסמונד הראשון (Sigismund I the Old), בשנת 1548. אף על פי שהתקשה להיכנס לנעלי אביו, המלך הנערץ, בסופו של דבר הוכיח זיגיסמונד השני את עצמו כמדינאי מעולה שהצליח לבסס את מעמדה של פולין בתקופה סוערת. התנהלותו הכלכלית הייתה מעולה, ויותר מכל מלך אחר ידע להבין את הסיים ולשלוט בו. המעשה הגדול ביותר של המלך התרחש בשנת 1569, אז הוקם איחוד לובלין, בין פולין וליטא, המכונה בפולנית "הרפובליקה של שני הלאומים" (Rzeczpospolita obojga narodów). איחוד זה הביא את פולין לשיא התפשטותה הגאוגרפית. המדינה הפולנית השתרעה עתה מהרי הקרפטים עד הים הבלטי, וכללה חלקים נרחבים מהשטח המוחזק כיום בידי אוקראינה ובלארוס.
זיגיסמונד השני נפטר בשנת 1572 ולא השאיר יורש אחריו. כך הסתיימה השושלת היגליונית.
היחס ליהודים

במהלך תקופה זו הפכה פולין לביתה של האוכלוסייה היהודית הגדולה באירופה, כאשר צוים ממלכתיים המבטיחים את שלומם וביטחונם של היהודים הוצאו מהמאה ה-13. בתקופה זו (1348–1349) השתוללה באירופה מגפת הדבר המכונה "המוות השחור". האירופאים האשימו את היהודים במגפה, טבחו בהם, והצרו את צעדיהם. פגיעת המגפה בפולין הייתה שולית, וההגירה היהודית אליה התקבלה בברכה בהביאה כח אדם מיומן, משכיל ואיכותי, אשר נתן לפולין את הדחיפה הכלכלית שהייתה דרושה להתפתחותה בשנים אלו. עד המאה ה-18 היו היהודים ל-7% מאוכלוסיית פולין. היהודים הגיעו למשרות רמות, ולהשפעה בשדה המסחר, התרבות, ואף הפוליטיקה, במידה כזו, שמסופר על הרב שאול ואהל, שבעת חילופי מלכים במאה ה-17 משנכשלו הפולנים להחליט על בחירת מלכם על פי הנוהל הרווח אז, מונה ואהל למלך פולין ללילה אחד, ובבוקר שלמחרתו הכריז על המלך החדש מבין המתחרים האחרים. על אף שמדובר באגדה, פולין אכן היוותה בית חם ליהודיה במהלך תקופות אלו, על אף שהיהודים היו אהודים יותר על האצולה והמלכים, ופחות על האיכרים והכמרים. יש שדרשו את שמה – "פה לין", כאן יוכלו היהודים לקבל מקלט.
ראו גם

השושלת היגלונית
מצר פלק

| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  האוקיינוס ההודי 
 סוג:  מצר ים 
 מידע נוסף
 נהר מזין:  נהר מאלווה, Pali Aru, Pallavarayankaddu Aru, Nay Aru, Mandekal Aru, Parangi Aru 
 מדינות באגן הניקוז:  הודו 
 קואורדינטות:  9°50′00″N 79°30′00″E﻿ / ﻿9.8333333333333°N 79.5°E﻿ / 9.8333333333333; 79.5
  (למפת סרי לנקה מוגדלת) קולומבו סרי ג'ייוורדנפורה קוטה  קאנדי טרינקומלי קאלמונאי אנוראדאפורה ג'פנה קורונגלה רטנאפורה גאלה בדולה מפרץ בנגל מצר פלק(למפת סרי לנקה רגילה) קולומבו סרי ג'ייוורדנפורה קוטה  קאנדי טרינקומלי קאלמונאי אנוראדאפורה ג'פנה קורונגלה רטנאפורה גאלה בדולה מפרץ בנגל מצר פלק
 
המצר, מסלול המעבורת וגשר אדם
מצר פלק (Palk) הוא מצר ים המפריד בין מדינת טאמיל נאדו שבהודו לבין סרי לנקה. קרוי על שם סר רוברט פלק (אנ') שהיה השליט של מדראס מטעם חברת הודו המזרחית הבריטית מ-1763 ועד 1767.
מצר פלק מחבר בין מפרץ בנגל, הנמצא מצפונו, לבין מפרץ מנר, מדרום. רוחבו נע בין 64 ל-137 ק"מ.
במצר יש ארכיפלג של שרטונים, שוניות ואיים קטנים, הקרוי גשר אדם (או גשר ראמא), ומהווה קשר יבשתי לא רציף בין הודו לבין סרי-לנקה. האי הקרוב לטאמיל נאדו, ראמסוואראם, מחובר ליבשת על ידי גשר פמבן, הגשר הימי הארוך ביותר בהודו (אורכו 2.3 ק"מ).
המים הרדודים וסדרת השוניות והשרטונים מונעת מאוניות לחצות אותו, אם כי ספינות דיג ואוניות משא קלות יכולות להפליג בו. על מנת לחסוך לאוניות את הצורך להקיף את סרי לנקה ולהיות חשופות לרוחות העזות והסערות שבחופה הדרומי, הוצע מספר פעמים לחפור במצר תעלה.
מצר סיציליה

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  האי סיציליה 
 מיקום:  Sea of Sicily 
 סוג:  מצר ים 
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  איטליה, תוניסיה 
 קואורדינטות:  37°12′N 11°12′E﻿ / ﻿37.2°N 11.2°E﻿ / 37.2; 11.2
 מצר סיציליה בים התיכון
 
מצר סיציליה (איטלקית: Canale di Sicilia; סיציליאנית: Canali di Sicilia, ערבית: مضيق صقلية) הוא מצר ים ברוחב של כ-160 ק"מ בין חופי סיציליה מצפון-מזרח לחופי תוניסיה מדרום-מערב.
מצר סיציליה מחבר את אגנו המזרחי של הים התיכון עם אגנו המערבי, ובמרכזו שוכן האי האיטלקי פנטלריה. בדומה למצר גיברלטר, גם במצר סיציליה זורמים זרמי הים העמוקים ממזרח למערב, בעוד שקרוב לפני המים כיוונם הפוך, היינו, ממערב למזרח.
ממלכת פולין (1916–1918)

ממלכת פולין (בפולנית: Królestwo Regencyjn) הייתה מדינה שעליה הכריזו גרמניה והאימפריה האוסטרו-הונגרית ב-5 בנובמבר 1916 בשטחה של פולין הקונגרסאית. המדינה התקיימה כמדינת חסות של גרמניה עד 1918, ולא זכתה לממשל של ממש או לגבולות מוגדרים.
רקע היסטורי

משנת 1795 ועד למלחמת העולם הראשונה, הייתה פולין מחולקת בין שלוש מעצמות: פרוסיה (ויורשתה גרמניה), רוסיה והאימפריה האוסטרו הונגרית.
מלחמת העולם הראשונה הביאה למפנה בגורלה של פולין. שני הצדדים הנִצים, אשר חילקו ביניהם את פולין, שאפו לרכוש את לבו של העם הפולני על מנת שיסייע במלחמתם. עם פרוץ המלחמה הבטיח הצאר ניקולאי השני אוטונומיה נרחבת לעם הפולני. שטחה של פולין היה לשדה קרב בין הרוסים לבין הגרמנים והאוסטרים, כאשר הרוסים פלשו לגליציה שהוחזקה בידי אוסטריה-הונגריה, ואילו הגרמנים, מצדם, פלשו לשטחי פולין שהוחזקו על ידי הרוסים. בצד האוסטרו-הונגרים לחמו לגיונות "קלעים" פולנים, בהנהגתם של יוזף פילסודסקי וולדיסלב שיקורסקי.
במהלך המלחמה כבשו הגרמנים חלקים ניכרים משטחי פולין שהוחזקו על ידי רוסיה. ורשה נפלה לידי הגרמנים ב-22 באוגוסט 1915. בסוף שנת 1915 הייתה כל פולין מוחזקת בידי הגרמנים, אשר שאפו לנצל את שאיפות העצמאות של העם הפולני, שהתמרד כנגד אדוניו הרוסים בשתי מרידות גדולות בשנת 1830 ובשנת 1863, לטובת מטרתן של מעצמות המרכז.
הכרזת המדינה

ההכרזה של שני הקיסרים, וילהלם השני ופרנץ יוזף, אפשרה הקמתה של "מועצת מדינה" שהייתה הכלי השלטוני שבאמצעותו שלטה גרמניה בשטחי פולין, ולאחר מכן, מ-15 באוקטובר 1917 הוקמה "מועצת עוצרים" ("Rada Regencyjna") אשר אמורה הייתה לשלוט במדינת החסות החדשה, ובעתיד, לבחור לה מלך. הארכידוכס האוסטרי קרל סטפן היה בעל הסיכויים הגדולים ביותר להיבחר למלך, שכן גר בזיוויץ' שבגליציה, ודיבר פולנית רהוטה. הארכידוכס חפץ בכתר, אך כחבר בבית הבסבורג היה צריך את רשותו של ראש הבית, קרל הראשון, קיסר אוסטריה, אשר ירש את פרנץ יוזף שמת ימים ספורים לאחר ההכרזה על הממלכה החדשה. קרל הראשון היסס להעניק את הרשות, שכן חפץ בעצמו להיות למלך פולין.
עם מועצת העוצרים נמנו הקרדינל אלכסנדר קקובסקי, הארכיבישוף של ורשה, הנסיך ז'דיסלב לובומירסקי, ויוזף אוסטרובסקי, פעיל פוליטי ובעל קרקעות.
פעולת מועצת המדינה

מועצת המדינה הורתה על השבת השפה הפולנית כשפת המדינה, והשימוש בה בבתי הספר ובמוסדות הרשמיים. השימוש בשפה באופן רשמי נאסר על ידי הרוסים לאחר המרידות הגדולות במאה ה-19. מעצמות המרכז הקימו צבא, שכונה "הוורמאכט הפולני" על מנת לסייע במאמציהן המלחמתיים. אך הגיוס לצבא (שנוהל על ידי הקולונל ולדיסלב שיקורסקי) לא הביא לתוצאות של ממש. עד לסוף המלחמה הצטרפו לצבא כחמשת אלפים אנשים בלבד. לממלכה היה מטבע משלה, "המארק הפולני", וב-12 בנובמבר 1917 קיבלה הממלכה חוקה המאמצת מונרכיה שלה פרלמנט בן שני בתים.
מטרת המדיניות הגרמנית הייתה ליצור אזור שניתן יהיה לניצול ובעתיד אף לסיפוח לגרמניה. במהלך שליטת הגרמנים על פולין היו הפולנים נתונים לעבודות כפייה, לרעב ולהחרמת רכוש שרירותית.
מועצת העוצרים מעולם לא הצליחה לבחור מלך לפולין, ולא הייתה לה חשיבות פוליטית, מכיוון שהשליטה בפולין בפועל הייתה נתונה בידי מושל גרמני בשם הנס פון בזלר.
פירוק מועצת המדינה ומועצת העוצרים

משנראה היה כי גורלה של גרמניה נחרץ, וכי כניעתה קרובה, הורתה "מועצת העוצרים" ב-7 באוקטובר 1918 על פירוקה של מועצת המדינה, ועל כוונתה לשאוף ללאומיות פולנית עצמאית.
ב-11 בנובמבר 1918 מסרה המועצה את כל סמכויותיה ליוזף פילסודסקי, אשר עמל על הקמת מדינה פולנית עצמאית ומאוחדת, במצב שבו התחרו מספר "ממשלות" שהוקמו באופן עצמאי בשטחים שונים בפולין. שלושה ימים לאחר מכן התפזרה מועצת העוצרים.
חברי מועצת העוצרים. משמאל לימין: אוסטרובסקי, קקובסקי ולובמירסקי
מפרט תיכון תוכנה

בהנדסת תוכנה, מפרט תיכון תוכנה (Software Design Specification,‏ SDS) הוא מסמך המגדיר מוצר תוכנה שיענה על דרישות. ה-SDS נכתב שלישי, לאחר תוכנית פיתוח תוכנה שנכתבת ראשונה ומפרט דרישות תוכנה שנכתב שני.
ההחלטות המתקבלות במסמך נסמכות על הדרישות וכן על ההבנה של האפשרויות הטכנולוגיות והרכיבים הזמינים.
תפקיד ה-SDS הוא לארגן תרשימים של ארכיטקטורת המערכת. העבודה על התרשימים השונים עוזרת לתכנן את הרכיבים השונים במערכת, ואת הממשקים והקשרים ביניהם.
ברגע שגרסה ראשונית של המסמך מוכנה ניתן כבר לעבור למימוש ולבדיקות.
תוכן המסמך

הקדמה
ארגון המסמך - התוכן העיקרי של מסמך זה.
מטרות המסמך - תיאור המטרות העיקריות של המסמך (בסדר יורד), למשל הכנה למימוש, בדיקת נכונות, בדיקתיות, יעילות וכו'.
תרשים פריסה (ארכיטקטורת הפצה) - Deployment Diagrams
תרשימי UML המתארים את הרכיבים הפיזיים (כגון jar, exe, dll) שמתוכננים למוצר ואת הממשקים ביניהם.
תרשימי מחלקה (מבנה סטטי) - Class Diagrams
תרשימי UML המתארים את המחלקות העיקריות במוצר והקשרים ביניהן.
תרשימי רצף (התנהגותי) - Sequence Diagrams
תרשימי UML המציגים את האינטראקציה בין חלקים שונים של המערכת תוך כדי ביצוע פונקציונליות מסוימת.
שמירת נתונים - Persistence
תיאור כיצד נשמרים נתונים של המערכת, אלו קבצים ייווצרו ומה יהיה המבנה שלהם.
טבלת עקיבות לדרישות
עבור כל תרשים ששורטט יש לפרט על אילו דרישות ממפרט זה הוא עונה. יש להראות שכל הדרישות מכוסות על ידי התיכון.
תוכנית בדיקות ותיעוד
תוכנית בדיקות - אלו מאפיינים של המערכת מתוכננים להיבדק, כיצד תעשינה בדיקות אלו. תיאור בדיקות יחידה, בדיקות אינטגרציה ובדיקות שמישות (Usability).
תוכנית תיעוד - התיעוד המתוכנן להימסר עם המערכת. למשל, מדריך משתמש, הוראות התקנה, תפריטי עזרה וכדומה.
ראו גם

הנדסת תוכנה
מפרט דרישות תוכנה
מרדכי בר-לב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 בנובמבר 1942 
 פטירה:  18 באפריל 1996 (בגיל 53) 
 ענף מדעי:  חינוך 
 מקום מגורים:  כוכב יאיר 
 מקום לימודים:  ישיבת כנסת חזקיהו  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת בר-אילן  מדרשיית נעם  אוניברסיטת לונדון 
 מוסדות:  אוניברסיטת בר-אילן 
 מספר צאצאים:  5 
 
מרדכי (מוטי) בר-לב (12 בנובמבר 1942 – 18 באפריל 1996) היה פרופסור בבית הספר לחינוך באוניברסיטת בר-אילן. מחקריו עסקו בסוגיות בחינוך הדתי (הפורמלי והבלתי פורמלי) בישראל.
ביוגרפיה

בין השנים 1948 ל-1955 למד בבית הספר הממלכתי דתי לבנים יעבץ בתל אביב. בשנת 1960 למד במדרשיית נועם בפרדס חנה, וב-1961 למד בישיבה הגבוהה כנסת חזקיהו בכפר חסידים.
בין השנים 1962 ל-1965 שירת בצה"ל כמורה בבית ספר יסודי בבאר שבע וכן כמרכז ב"בני עקיבא". בשנת 1964 נישא למרים.
בין השנים 1965 ל-1968 למד תואר ראשון בספרות וסוציולוגיה באוניברסיטת בר-אילן, ב-1969 השלים תעודת הוראה בפילוסופיה יהודית. בין השנים 1969 ל-1971 השלים תואר שני בחינוך וסוציולוגיה, אחר כך השתלם שנתיים בסוציולוגיה חינוכית באוניברסיטה העברית בירושלים, ובשנת 1977 קיבל תואר דוקטור בסוציולוגיה. בשנת 1979 נסע ללונדון, שם שימש שליח תנועת "בני עקיבא" ועשה פוסט-דוקטורט באוניברסיטת לונדון. בשנת 1983 החל ללמד בבית הספר לחינוך בבר-אילן. בשנים 1985–1986 היה עמית אורח במרכז ללימודים יהודיים באוניברסיטת הרווארד. בשנת 1991 מונה לפרופסור חבר, וב-1996 לפרופסור מן המניין.
בר לב קיים מחקר בנושא יציאה בשאלה בקרב הנוער הדתי לאומי, שיצר הדים רבים.
בשנת 1992 הוענק לו פרס פרנקפורט על תרומה ייחודית בחקר החינוך היהודי בישראל ובתפוצות.
בר לב היה חבר בהנהלה הארצית של בני עקיבא וכן חבר הוועד של מעלה - המרכז לציונות דתית.
התגורר בכוכב יאיר והיה אב לחמישה ילדים.
פרסומיו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ספרים לזכרו

לזכרו של בר-לב הוקדשו שני ספרים:
"Abiding challenges: research perspectives on Jewish education : studies in memory of Mordechai Bar-Lev" (Freund Publishing House Ltd., 1999) בעריכת ישראל ריץ' ומיכל רוזנק (באנגלית)
חינוך כאתגר חברתי: אסופת מאמרים על החינוך הממלכתי-דתי ועל החינוך הבלתי-פורמלי, בעריכת זהבית גרוס ויובל דרור.
לקריאה נוספת

זהבית גרוס, "מוטי בר-לב: מחוקר למעצב דרך", בתוך: דב שוורץ (עורך), אוניברסיטת בר-אילן - מרעיון למעש, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, תשס"ו, כרך ב, עמ' 304-296.
מלכת

מֹּלֶכֶת היא דמות מקראית המוזכרת פעם אחת בתנ"ך בספר דברי הימים, פועלה וייחוסה שנויים במחלוקת.
אטימולוגיה

שמות דומים ל"מלכת" קיימים במקרא (כגון מילכה), ייתכן והשם קשור לפולחן מלכת השמים (עשתרת) המוזכר בספר ירמיהו; השם מילכה (mi-il-ka-a) קיים בתעודות אכדיות מאוגרית, ושמות דומים מצויים בלחיאנית (אנ') ובצפאית (אנ').
זהותה ופועלה בפירושים הבתר־מקראיים

פרשני המקרא נחלקו האם מדובר בשם פרטי או בתואר "מלכה" בהטיה. בפירוש תלמיד רס"ג לדברי הימים מסביר שזהו שמה הפרטי, וכך כתב הגר"א. הרד"ק ביאר שאישה זו מלכה על קצה גלעד, המלבי"ם כתב שמלכה על 23 ערים. רלב"ג כתב שמלכה על משפחת בעלה, עוד כתב שייתכן בעלה היה נשוי לאישה אחרת והיא מלכה עליה.
גם בתרגומים יש בכך מחלוקות, בתרגום דברי הימים מתרגם "די מלכת" כלומר שמלכה. כך גם בחלק מהגרסאות בתרגום השבעים (ἡ Μαλεχεθ,‏ Μελχαθ), לעומת גרסאות הוולגטה שבה תורגם השם כמקראו במובן של שם פרטי (Regina – "מלכה" בלטינית).
משפחתה > רקע - רשימת היחש של מנשה

ספר דברי הימים א מתחיל ברשימות יחש: מאדם הראשון עד יעקב, ורשימות של השבטים. בפרק ז פסוקים יד-יט מופיעה רשימת היחס של מנשה.
הרשימה שונה מהרשימה המופיעה בספר במדבר, פרק כ"ו, פסוק כ"ט ומהרשימה המופיעה בספר יהושע, פרק י"ז, פסוק א'.
הטקסט אינו ברור דיו ויש פירושים רבים לכל שורה.
הפסוק הראשון (יד): פתיחה - תיאור נישואי מנשה וילדו. למנשה הייתה פילגש ארמייה והיא ילדה את מכיר בפסוק מוזכר גם אשריאל אך לא ברור בן של מי הוא, יש שהבינו שהוא בנו של מנשה מאשתו.
הפסוק השני (טו): תיאור נישואי מכיר. בפסוק נאמר שמכיר לקח אשה לחופים ושפים, ההסבר הרווח הוא שהוא לקח אישה ממשפחת חפים ושפים, לאחר מכן נאמר ששם אחתו מעכה, במקרא לא נאמר אחתו של מי היא הייתה, לאחר מכן נאמר ששם השני צלפחד ולצלפחד היו בנות, לא התפרש במה צלפחד היה שני.
הפסוק השלישי (טז): תיאור צאצאי מכיר. מעכה אשת מכיר ילדה שני בנים פרש ושרש, בני שרש הם אולם ורקם.
הפסוק הרביעי (יז): המשך תיאור צאצאי מכיר מנכדו אולם. בנו של אולם היה בדן, הפסוק נחתם במילים "אלה בני גלעד בן מכיר בן מנשה", ההקשר אינו ברור.
הפסוק החמישי (יח): המשך תיאור צאצאי מכיר לא ברור מאיזה גזע. "אחותו המלכת" ילדה את אישהוד אביעזר ומחלה, לא ברור אחות של מי היא הייתה ומה פירושה של המילה "מלכת".
הפסוק השישי (יט): המשך תיאור צאצאי מכיר מצאצאו שמידע. בניו של שמידע (שככל הנראה הוא אישהוד) הם אחין, שכם, לקחי ואניעם.
משפחתה > בעלה, אביה ואחיה

מתוכן הפסוקים לא מבואר מי היו הוריה ולמי הייתה נשואה, ישנן מספר דעות במפרשים.
תלמיד רס"ג פירש שהייתה אשת מכיר, מבנות חפים ושפים, שמה מעכה.
רבי יהודה אלברצלוני פירש שהייתה אשה מזרע המלוכה – בתו של חצרון ואותה לקח מכיר לאשה.
רד"ק פירש שהייתה אחות גלעד, והוסיף שהיא נזכרה בפסוקים בשל גדולתה. רבי שמואל מסנות ציטט את דבריו.
רלב"ג פירש שהייתה אשת חצרון בן פרץ ואחות גלעד, ילדיה גדלו בבית אביה מכיר. לדבריו, בן נוסף שלה הוא שגוב אבי יאיר המוזכר קודם לכן ברשימות היחש של יהודה.
הגר"א פירש שהייתה אשת גלעד בן מכיר, אחות של שפים, שממשפחתה לקח אביו מכיר אישה.
המלבי"ם פירש שהייתה אשת יאיר בן שגוב ואחותו של גלעד ממכיר, שגוב היה נכד של מכיר מבתו, כך שהייתה נשואה לאחיינה. הוא מציע פירוש נוסף לפיו מלכת היא בת מכיר אשת חצרון בן פרץ. היא אמו של שגוב, ומאדם אחר היא אמא לשלושת המוזכרים בפסוק.
שלמה מנדלקרן כתב שהיא אחות אולם הנזכר בפסוק הקודם, אולם לדבריו היה בן גלעד בן מכיר.
אהרן דמסקי זיהה את מלכת עם מלכה בת צלפחד לדבריו היא מנויה בפסוק בשל פסיקת משה להכיר בה כבית אב כשאר בני משפחתה.
שמות ילדיה נכתבו באופן ברור: אישהוד, אביעזר ומחלה.