stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סיפורים מהכורסה
הערות שוליים

↑  מתוך דו"חות אתר הוועדה הישראלית למדרוג
↑  רייטינג: רוקדים עם כוכבים הצילה את קשת 12 מול האח גדול?, באתר אייס, 19 באוגוסט 2024
↑  רייטינג: רוקדים עם כוכבים מזנקת, האח הגדול הצליחה לאיים?, באתר אייס, 26 באוגוסט 2024
↑  רייטינג: משחקי השף הצליחה להפתיע לראשונה את קשת 12?, באתר אייס, 10 בספטמבר 2024
↑  רייטינג: הכרישים שוברים שיא בקשת 12, לרר בורח לגיא פינס, באתר אייס, 17 בספטמבר 2024
↑  רייטינג: אילנה דיין ועובדה בנתון חריג, הפטריוטים וערוץ 14 חוגגים, באתר אייס, 27 בספטמבר 2024
↑  רייטינג: חנוך דאום מתקשה מול משחקי השף, חדשות 12 מזנקת, באתר אייס, 22 באוקטובר 2024
↑  רייטינג: חנוך דאום ממשיך לרדת, הפטריוטים סגרו את הפער?, באתר אייס, 29 באוקטובר 2024
↑  רייטינג: מאסטר שף בשיא עונתי, דרוקר צמוד לערוץ 14, באתר אייס, 4 בנובמבר 2024
1 2  המדרוג נכתב על פי נתוני צפייה ראשוניים, כולל צפייה נדחית עד 2:00 בלילה
1 2  במגזר היהודי
1 2  באוכלוסייה הכללית
| תוכניות תאגיד השידור הישראלי  |
| --- | --- | --- |
| חדשות ואקטואליה | חדשות הערב • חדשות הלילה • חדשות שישי • חדשות השבת • ערב ערב • העולם היום • שרון ואורי • מהצד השני עם גיא זהר • משחקי הכיס • עצם העניין • הכול פוליטי • שבע עם איילה חסון • הזמן הירוק |  |
| תוכניות תחקירים | זמן אמת • שטח הפקר • האזרח גואטה • דו"ח רולניק |  |
| דוקו ותעודה | וואי וואי וואי • יוצאים מהכלל • המהפכה הגאה • לבנון • אויבים • שרון • שופטים בשר ודם • לוחמים • הבלתי חשובים • המנדט • בשם האב • מדורות השבטים • חילוניות • 3 שירים |  |
| מציאות תיעודית | טיול אחרי צבא • בואו לאכול איתי • רילוקיישן • סליחה על השאלה • 80 וארבע • מתחילים מאפס • עוד ניפגש • סיפורים מהכורסה • יומני היקר • פרויקט משפחות • היהודי החדש • עולם קטן |  |
| שעשועונים | המרדף • האחוזון העליון |  |
| תרבות וראיונות | סוכן תרבות • פגישה עם רוני קובן • חדר 101 • קארפול קריוקי • פשוט בבית • ארון השירים היהודי • שאלה תשובה • מה שתגידו |  |
| סאטירה, בידור ואירוח | עד כאן! • הלילה עם לוסי וגורי • זהו זה! • ערב עם שי שטרן • ערוץ אפס |  |
| עלילתיות | קופה ראשית • היהודים באים • שב"ס • שטוקהולם • אבא משתדל • מתיר עגונות • טהרן • מנאייכ • שעת נעילה • חזרות • אחד על אחד • מותק בול באמצע • המפקדת • החנות שיש בה הכל • עלומים • שישו ושמחו • קרתגו • שישה אפסים • סובייצקה • הצבי • תיק נעדר • האיש שרצה לדעת הכל • האמת |  |
| סדרות רשת (כאן דיגיטל) | סוף הדרך • הטרמפיסטים • עלייתו ונפילתו של שם טוב האבי • פגום • משפחת פנסטה |  |
| רדיו והסכתים | חיות כיס • שיר אחד • אגן הים התיכון • המעבדה • לך תזכור |  |
דוד שמש

דוד שמש
דוד שמש הוא דוד חימום המשתמש באנרגיה סולארית לחימום מים. הדוד נועד לשימוש ביתי, תעשייתי וכן לשימושים נוספים. שיטת חימום זו נפוצה מאוד במשקי בית במדינת ישראל בימי שמש.
היסטוריה

המתקן הראשון לחימום על ידי השמש היה תנור שמש, שפותח לראשונה על ידי בוטנאי שווייצרי בשם הוראס בנדיקט דה-סוסיר (אנ'), בשנת 1777. המתקן הורכב מקופסת עץ שהכילה קולט ומכל שבו ניתן היה לחמם מרק. דוד השמש מהסוג הנפוץ כיום בישראל פותח על ידי דוקטור צבי תבור, מחלוצי השימוש באנרגיה סולארית בישראל.
מבנה

הדוד מורכב משני חלקים עיקריים: מכל המים וקולטני השמש.
מבנה > גוף חימום

גוף חימום חשמלי משמש בתקופות בהן אין מספיק אור שמש וקר כמו בחורף או כאשר צריכת המים גדולה מנפח מכל המים שחומם על ידי השמש. הגוף עשוי מצינורית שמיוצרת מנחושת או מנירוסטה בקוטר של כ-8 מ"מ. בתוך הצינורית מושחל חוט להט בצורה ספירלית אשר מבודד ממגע בצינורית על ידי אבקה דחוסה. בקצות חוט הלהט מותקנים קצוות מוליכים עם ראשי הברגה שאליהם מחברים את כבלי הזינה המגיעים לדוד. כל דודי השמש בישראל מכילים גוף חימום. כיום, רובם המכריע של גופי החימום הם גופי חימום טבולים, כלומר: באים במגע עם המים. במגע זה נוצר מעבר חום בין גוף החימום (המתקרר) והמים (המתחממים), עד להגעה לטמפרטורה רצויה. במצב זה מופסקת פעולת גוף החימום על ידי תרמומטר מובנה, בדומה לפעולת קומקום חשמלי. בדומה, גם גופי חימום בדוד סובלים מקשיות המים בישראל, שבגינה נוצרת על גוף החימום שכבת אבנית אשר גורמת עם הזמן לבידוד תרמי של גוף החימום מהמים והוא נשרף (בדומה לחוט להט בנורת ליבון).
מבנה > מכל המים

המכל הוא בדרך כלל בצורת גליל מוארך העשוי מפלדה עמיד בפני לחץ מים שסביבו גליל פח מגולוון כאשר ביניהם קיים חומר בידוד תרמי מפוליאוריתן מוקצף (בעבר השתמשו לצורך הבידוד בצמר סלעים). חלקו הפנימי של דוד הפלדה מצופה בחומר מבודד שנועד למנוע התפתחות קורוזיה וחלודה. מצויים בשוק מספר ציפויים: ציפוי צבע (פנולי או אפוקסי), ציפוי מלט (פוליטון) וציפוי אמייל. רוב דודי השמש בישראל הם בעלי ציפוי מלט שהוא זול יותר מאמייל. על פי התקן הישראלי מותר השימוש בציפוי בטון בעובי של לפחות מילימטר אחד. במדינות אחרות ציפוי בטון אסור לגמרי, מכיוון שהוא סובל מבלייה ועם הזמן מתפתחות קורוזיה וחלודה. אלו עשויות להפריש למים בדוד מתכות כבדות כעופרת, ניקל וקדמיום, ברמות הגבוהות מהתקן המותר ובכך לסכן את בריאות השותים את המים מהדוד. ביוני 2014 המליצה ועדה של מכון התקנים הישראלי לאסור מכירת דודי שמש מבוּטָנים, אך המליצה לתת שנה לאיסור על שיווק בדודים אלו, כדי שיצרנים יוכלו להיערך לשנות את קווי הייצור. לעומת זאת משרד הבריאות התנגד לאשר ארכה לציפוי המלט, מסיבות בריאותיות.
בנוסף לדודי פלדה, יש יצרנים המציעים דודי נירוסטה, שאינם סובלים כלל מקורוזיה, אך עלותם גבוהה משמעותית מעלות דודי הפלדה.
מבנה > הקולטנים

קולטן שמש הוא תיבה מלבנית, שעשויה רובה ממתכת, פרט לדופן הקדמית העשויה זכוכית או מפלסטיק שקוף. בתוך קולטן השמש עובר צינור מים מפותל הצבוע בצבע שחור. בצמוד מאחורי הצינור המפותל לוח פח צבוע בצבע שחור שתפקידו להעביר (באמצעות הולכת חום) את החום הנוצר מבליעת קרני השמש שאינן נבלעות בדופן הצינור עצמו.
באזורים בעלי קרינה נמוכה ניתן להתקין קולטן עשוי מצינורות זכוכית עם דופן כפולה. בין שתי הדפנות יש ואקום המשמש לבידוד (כדוגמת תרמוס). הדופן הפנימית מצופה בשכבה שחורה הקולטת חום ומעבירה אותו למים הנמצאים בחלק הפנימי של הצינור. הצינורות מחוברים לסעפת המהווה גם דוד. סוג זה של קולט נפוץ בסין.
הקולט מותקן בדרך כלל על גג הבית, או במקום אחר החשוף לשמש. הקולט מותקן בשיפוע, כשהוא פונה דרומה (בחצי הצפוני של כדור הארץ), לשם חשיפה מרבית לקרני השמש.
ניתן להשתמש בפאנל סולארי עבור הדופן האחורית של הקולטנים במקום להשתמש בדופן פשוטה הצבועה בצבע שחור וכך אותו קולטן משמשים הן עבור דוד השמש והן עבור הפאנל הסולארי.
מבנה > צנרת מים

בדוד סטנדרטי קיימת מערכת צינורות הכוללת ארבעה צינורות, שני צינורות בהם מועברים מים קרים ושני צינורות בהם מועברים מים חמים.
צינור מס' 1 [הזנה ראשית] מזין מים קרים ממערכת המים הכללית אל הדוד, כניסתו ממוקמת בתחתית הדוד ושיעור אורכו בתוך הדוד כ-10 ס"מ [בפתח הצינור הנמצא בתוך הדוד מותקנת כעין כיפה אשר תפקידה לווסת את לחץ המים ובכך לגרום שזרם המים הנכנס ממערכת המים הכללית לא יתפרץ כלפי מעלה אלא יתפשט לצדדי הדוד, התקנת כיפה זו מוכרחת על מנת להשאיר את כמות המים שבתוך הדוד כשהיא מחולקת לרמות חום שונות דבר הכרחי לתפעול הדוד באופן תקין ולחויות המשתמש, ראה להלן אופן הפעולה שלב ג']
צינור מס' 2 מזין מים קרים מן הדוד אל תחתית הקולטנים, מיקומו: בתחתית הדוד עד הקצה התחתון במערכת הקולטים,
צינור מס' 3 מספק מים חמים מן הקולטנים אל הדוד, מיקומו: תחילתו בקצה העליון במערכת הקולטנים, ובסופו במרבית הדוודים מתחבר אל צדו החיצוני של הדוד בחלקו העליון, אולם בחלק מן הדוודים חיבורו לדוד כשאר הצינורות בתחתית הדוד ואורכו לכל גובה הדוד. [אספקת המים החמים לראש הדוד מוכרחת לפי צורת ההפעלה של דוד השמש]
צינור מס' 4 [אספקה ראשית] מספק מים חמים מן הדוד אל מערכת המים הביתית, מיקומו: בתחתית הדוד, שיעור אורכו בגוף הדוד עד קצהו העליון. [מיקומו הפנימי של צינור מס' 4 בראש הדוד נועד להבטיח שכמות המים הראשונה שמגיעה מן הקולטים ומזינה את הדוד בקצהו העליון היא אשר תגיע ראשונה אל צרכן המים]
צינור פריקת לחץ: בתחתית הדוד ישנו צינור נוסף שבראשו מותקן שסתום חד כיווני אשר תפקידו לווסת את לחץ החום הפנימי, פריקת לחץ החום הפנימי מוכרחת על מנת למנוע את פיצוץ מכל הדוד, מערכת זו באה לידי שימוש בעיקר בדוודים אשר מותקנת בהם מערכת גיבוי חשמלית לחימום המים.
אופן הפעולה

שלב א' מילוי המים: מערכת המים בדוד ובקולטנים הנה מערכת סגורה, צינור מס' 1 מזין במים קרים את כל מכל הדוד ולאחר שהדוד התמלא לחץ המים מצינור ההזנה דוחק את המים לצינור מס' 2 אל מערכת הקולטנים, כעת מערכת הדוד והקולטנים מלאים במים קרים.
שלב ב' חימום המים: חימום המים נעשה על פי חוק טבע הקובע שחום שואף לעלות כלפי מעלה בעוד הקור שואף לרדת כלפי מטה, כאשר המים שבתוך הקולטנים מתחממים באנרגיית השמש ממילא נדחקים הם כלפי מעלה לקצה הקולטן העליון שם ממוקם צינור מס' 3 ונכנסים לתוך הדוד בקצהו העליון כעת לחץ המים הפנימי דוחק את המים הקרים שבתחתית הדוד אל מערכת הקולטנים אשר בתורם הם דוחקים את המים שנמצאים בתוך הקולטנים כלפי מעלה, אופן הנעת המים בצורה הנ"ל ללא שימוש בעזרים שונים נקרא "תנועה תרמוסיפונית" תנועה זו תימשך ללא הפסקה כל עוד המים שבתוך הקולטנים יהיו חמים יותר מן המים שבתוך הדוד.
שלב ג' אספקת המים: כאשר האדם בבית פותח את ברז המים החמים, נכנסים המים אל צינור מס' 4 אשר פתחו ממוקם בתוך הדוד בקצהו העליון וכנגד כמות המים החמים היוצאת נכנסת כמות שווה של מים קרים ממערכת המים הכללית ואז מתחילה שוב התנועה התרמוסיפונית של המים וחוזר חלילה, חוק טבע נוסף הקובע שמים חמים קלים יותר ממים קרים מבטיח שלא יהיה ערבוב בין המים הקרים שבתחתית הדוד אל המים החמים שבראש הדוד, כך שיוצא שבזמן השימוש דוד המים מחולק ל-3 רמות חום: מים חמים מאוד בראש הדוד, מים פושרים באמצעו, ומים קרים בתחתית הדוד.
מערכת זו מבוססת על כך שדוד המים ממוקם מעל מערכת הקולטים ואז המים החמים יעלו במעלה הצינור כלפי מעלה ותיווצר הסירקולציה אולם כשהמכל ממוקם נמוך יותר מן הקולטים, יש ליצור תנועת מים מאולצת באמצעות מנוע חשמלי זעיר. תחלופה מאולצת מצויה בבתים שבהם מסיבות ארכיטקטוניות הדוד ממוקם מתחת לקולטנים או בבניינים שבהם מערכת סולארית משותפת.
במקרים רבים מותקן בתוך המכל גוף חימום חשמלי, המשמש לחימום מים כאשר החימום על ידי קרני השמש אינו מספק. סביב גוף החימום ניתן להתקין "שרוול", שמבודד כמות מים קטנה יחסית משאר נפח הדוד ומאפשר חימום של שכבת הדוד העליונה בלבד. בדרך זו נחסכת אנרגיה וזמן בחימום מיותר של כל נפח הדוד. התקן זה מכונה "מאיץ". בשל העלייה המהירה בטמפרטורה שבשרוול מצטברת כמות רבה יותר של אבנית ביחס לגוף חימום שאין סביבו מאיץ.
מערכת סולרית מאולצת/משותפת

במקומות בהם מסיבות ארכיטקטוניות ואחרות אין אפשרות להתקין את הדוודים מעל קולטי השמש ישנה אפשרות להפריד בין המערכות, באופן כזה קולטי השמש מחממים מים שעוברים בתוך צינורות אטומים בתוך הדוד ויוצרים מעין גוף חימום. במערכת זו יש הפרדה בין המים שבקולטי השמש (מעגל החימום) למים שבדוד (מעגל הצריכה), תנועת המים מתאפשרת הודות למשאבת סחרור הפועלת ברציפות ומאפשרת את חשיפת המים לקרני השמש.
השימוש באמצעי זה נפוץ בעיקר בבנייני מגורים רבי קומות כאשר הדוודים מוצבים בתוך הדירה ומתחממים על ידי צינורות מים המזרימים מים שהוחמו באמצעות חוות קולטנים משותפת שמותקנת על הגג, מערכת כזו נקראת גם מערכת סולרית משותפת, היתרון בשיטה זו הוא חיסכון בשטח הגג שאינו יכול להכיל את מספר הדוודים הגדול, יתרון נוסף על פני הדוד הרגיל הוא בטמפרטורת מים גבוהה יותר בצנרת הביתית שאינם מאבדים מחומם בעקבות זרימה בצינורות ארוכים מהדוד שבגג עד בית הדייר.
החסרון באמצעי זה הוא בימים בהם הטמפרטורה באוויר נמוכה, ומים קרים מאוד מסתחררים לדוד ומקררים את המים כך שחימום המים באמצעות גוף החימום החשמלי עלול להיות ארוך יותר. ניתן לפתור את הבעיה הזו על ידי התקנת רגש טמפרטורה וברז חשמלי בכניסת מים מהמערכת הסגורה בכל דוד שתגרום לסגירת ברז כניסת אחד הצינורות המובילים את המים לקולטים ובחזרה כל עוד הטמפרטורה של מי הדוד גבוהה מטמפטורת המים במערכת הסגורה.
דוד השמש בישראל

דודי השמש נכנסו לשימוש בישראל באמצע שנות ה-50. בשנת 1955 ייצר מפעל מירומית באשקלון דודי שמש, על פי פיתוח של המהנדס לוי ישר (אנ') וחברת אולימפיה מכרה גם היא דודי שמש. כבר בשנת 1957 דיווח עיתון דבר שהשימוש בדודי שמש רווח בישראל. באותה שנה התאחדו מירומית ואולימפיה ולשוק נכנסו יצרנים נוספים. בראשית שנות השישים התבסס מעמדו של דוד השמש כסמל להצלחה כלכלית המתנוסס על גג הבית. במחצית הראשונה של שנות ה-60 שילבה מירומית בקולטים שלה את המשטח הסלקטיבי של צבי תבור.
הממשלה לא עודדה שימוש בדודי שמש. חברת החשמל סירבה להעניק מחיר נמוך לצרכני חשמל עבור דודי שמש, כפי שנתנה לבעלי דודי חשמל. חברת שיכון עובדים התנגדה לשימוש בדודי שמש בטענה שהם מביאים לכיעור הנוף העירוני. החברה פעלה להסיר דודי שמש מדירותיה וספקה עם כל דירה שמכרה דוד חשמל.
מחקר שנעשה בשנת 1973 מצא שהשימוש בדוד שמש יקר מהשימוש בדוד חשמל. עם זאת, בזמן עריכת המחקר התקיים תעריף חשמל נפרד לחימום מים, בשונה מהמצב כיום (2021).
בעקבות משבר האנרגיה של שנות השבעים נקבעה בחוק בשנת 1976 החובה להתקין דודי שמש לכל דירה הנבנית בישראל, מלבד לדירות בבתים גבוהים מאוד, שבהם שטח הגג אינו מספיק לחימום מים אפקטיבי. חריג ייחודי בתקנה האזרחית היא שכונת הרובע היהודי בירושלים שבה קיימת תקנה נופית האוסרת על הצבת מתקנים על הגגות, ובכללם נאסרת הצבת דודי שמש.
בישראל נעשה באנרגיה סולארית שימוש רב באמצעות דודי השמש לחימום מים. עד לאחרונה נהוג היה לחשוב שיש דודי שמש בכ-95% מבתי האב, ודודי שמש מספקים 4% מצריכת האנרגיה של המדינה. בדיקה חדשה העלתה שהחוק המיושן, והגידול המשמעותי בבניית בניינים גבוהים, הביאו לירידה מהירה במספרם היחסי של דודי השמש. לפי נתוני מרכז המחקר והמידע של הכנסת בשנת 2012 היו דודי שמש בכ-85% ממשקי הבית ואלו הביאו לחיסכון של כ-8% בצריכת החשמל.
מפעלי תעשייה אינם מחויבים על פי החוק בישראל לחמם מים באמצעות קולטי שמש ומעדיפים את הפתרון הנוח אבל המזהם יותר של שימוש במזוט.
בישראל קיימים כעשרה יצרנים מאושרים על ידי מכון התקנים הישראלי של דודי שמש. במגזר הערבי קיים יצרן אחד של דודי שמש.
דוד השמש בישראל > היתרים

על פי החוק, כל תוספת על הגג חייבת ברישיון, וכך גם דוד השמש, אך לרוב לא בקשו תושבים רישיונות כאלו. באשקלון נדרשו תושבים לבנות מעקה על הגג שיסתיר את הכיעור של דוד השמש.
החל משנות התשעים נוהגות הוועדות המקומיות לתכנון ולבניה לאסור התקנת דודי שמש על גגות רעפים אלא קולטנים בלבד בצמוד לגג המשופע וזאת לשם שמירת חזות העיר. בבתים אלה מותקן הדוד בתוך חלל הגג במקום נמוך יחסית אשר מחייב לעיתים התקנת משאבה לסחרור המים ופוגע במידת מה ביעילות הדוד.
דוד שמש בהלכה

השימוש בדוד שמש בשבת מעורר שאלה הלכתית, מפני שכאשר מוציאים מים מן הדוד נכנסים לדוד במקומם מים קרים, שכעת מתחממים מן השמש או מן המים החמים שנשארו בדוד. נמצא שהאדם גורם לחימום המים בשבת, וחימום נוזלים (לחום ש"היד סולדת בו" ונכווית ממנו. מקובל לאמוד זאת ב-45 מעלות צלזיוס) נחשב כבישול.
הנושא נדון בין פוסקי ההלכה בדור האחרון, יש שנטו להתיר זאת. ברקע הדיון עומדת סוגיה בתלמוד הקובעת שמותר לבשל בשבת ישירות מחום השמש, אך לא בעזרת מתווך שהתחמם על ידי השמש ("תולדות חמה", כגון הטמנת ביצה בחול רותח). הפוסקים המתירים את השימוש בדוד שמש מחשיבים את חימום המים בצינור של הקולט כחימום ישיר מן השמש, למרות התיווך של הצינור, כי אם הצינור יוסתר מן השמש - לא ירתיח את המים. אמנם המים החדשים עשויים להתחמם גם מן המים החמים שנשארו בדוד, והם "תולדות חמה" שהבישול בעזרתם אסור, אבל הדבר אינו הכרחי, מאחר שבדרך כלל יש שכבה של מים פושרים בין המים הקרים למים הרותחים. ומאחר שהאדם הפותח את הברז מעוניין במים שכבר רתחו, ואין לו עניין ברתיחת המים החדשים בשבת עצמה (בשבת אין מתקלחים במים חמים, ובדרך כלל די במים שהתחממו ביום שישי לכל צורכי השבת) - הרי זה דבר שאינו מתכוון. יש שאסרו זאת מחשש שישתמשו בדוד גם בימות החורף, כאשר החימום מבוסס על גוף החימום, ובמקרה זה אין ספק שכניסת המים החדשים ורתיחתם נחשבת כבישול. לעומת זאת, ישנם האוסרים כמו דוד חשמל.
ראו גם

דוד חשמל
דוד חימום
לקריאה נוספת

גלית חמי וסופי שולמן, להמציא כל בוקר מחדש – סיפורה של החדשנות הישראלית, ידיעות ספרים, 2018, הפרק "ארץ השמש העולה", עמ' 54–57
הערות שוליים

↑  יעל עברי-דראל, פואד: פרס ישראל ל"אבא" של דודי השמש, באתר ynet, 3 בספטמבר 2008
↑  דודי שמש וחשמל,(הקישור אינו פעיל, 24.2.2019)
↑  כולבוטק תוכנית 1: תחקיר המים הרעילים שמגיעים לברז שלכם, באתר נענע10, 23/10/2013
↑  בעקבות תחקיר "כלבוטק": תקן חדש יהפוך את מי השתייה שלנו לראויים, באתר נענע10,(הקישור אינו פעיל, 10/06/2014)
↑  דוד רפאלי, דודי השמש המסוכנים יימכרו גם שנה לאחר ביטול התקן, באתר כלכליסט, 12 באוגוסט 2014
↑  התחיל שיווק מכשיר לחימום מים בקרני השמש, מעריב, 19 באוגוסט 1953
↑  מפעל ראשון לייצור מכונות מיזוג אויר ומחממי מים, חרות, 7 בפברואר 1955
↑  ניצול קרני השמש, הצופה, 18 במאי 1955
↑  דוד שמש אולימפיה, מעריב, 5 באפריל 1956
↑  בין הסל לערסל, דבר, 19 ביולי 1957
↑  מירומית אולימפיה, דבר, 30 בדצמבר 1959
↑  קרן אור, מעריב, 20 בספטמבר 1957
↑  אשרום, מעריב, 8 באפריל 1960

דודי שמש אידאל, מעריב, 23 ביוני 1960
↑  אהרן בירן, בדרך אל הביסוס, מעריב, 8 ביוני 1964
↑  עזרא ינוב, מושב ברכיה - עולם בפני עצמו, מעריב, 15 בדצמבר 1963
↑  מרומית אולימפיה דודי שמש, שחור מביא אור, דבר, 26 ביולי 1961
המצאה חדשה לקולטי שמש לחימום, חרות, 20 במאי 1964
↑  מדוע אין מתקינים מונה חשמל מיוחד לבעלי דודי שמש לחימום, מעריב, 1 בינואר 1960
↑  מתנגדים להתקנת דודי שמש בדירות שיכון, דבר, 27 במאי 1971
↑  נאוה איזין, מחקר: דוד שמש אינו משתלם יותר מחשמל, דבר, 20 בפברואר 1974
↑  ד"ר יניב רונן, ‏אפשרות התקנת דודי שמש בבניינים שגובהם מעל תשע קומות וצריכת אנרגיה לחימום מים במגזר התעשייתי, באתר מרכז המחקר והמידע (ממ"מ) של הכנסת, ע' 2, 29 בנובמבר 2012
↑  עיריית חיפה תפעל נגד מציבי דודי השמש על הגגות, דבר, 21 בדצמבר 1964
↑  התקנת דוד שמש באשקלון, חרות, 16 ביוני 1964
↑  הרב אליעזר ולדנברג בשו"ת ציץ אליעזר חלק ז סימן יט. הרב עובדיה יוסף בשו"ת יביע אומר חלק ד סימן לד. הרב יהושע נויבירט, שמירת שבת כהלכתה, מהדורה ראשונה, פרק א הלכה כט (לאחר מכן חזר בו מהיתרו).
↑  בבלי שבת, לט, א
↑  שמירת שבת כהלכתה, מהדורה שנייה, פרק א סעיף מה
↑  שבט הלוי חלק א סימן צד. הרב יוסף כ"ץ, דוד שמש בשבת, חרות, 3 במרץ 1965
| אנרגיה מתחדשת |
| --- | --- | --- |
| אנרגיה סולארית | תא פוטו-וולטאי • פאנל סולארי • מגדל שמש • טורבינה סולארית • ארובת שרב (טכנולוגיה מוצעת) • בריכת שמש • דוד שמש • לייזרים שאובי-שמש • הליוסטט • תנור שמש |  |
| אנרגיית רוח | טורבינת רוח • טחנת רוח |  |
| אנרגיית מים | אנרגיה הידרואלקטרית • תחנת כוח הידרואלקטרית • אנרגיית גלים • אנרגיית גאות ושפל • טחנת מים • מבטשה • אנרגיה שאובה |  |
| כוחות נוספים | דלק ביולוגי (ביו דיזל) • ביוגז • אנרגיה גאותרמית |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555791305171 
דוד שמש עם קולט צינורות ואקום
דוד שמש עם קולטנים - תיבות מלבניות שבתוכן עובר צינור מים שחור
תרשים דוד שמש
מערכת סולרית משותפת-תרשים
דודי שמש על גגות בתים בנתניה
דודי שמש על גגות בתים ביהוד
גדרון מצוי

| גדרון מצוי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: גדרוניים
סוג:: גדרון טרוגלוד
מין:: גדרון מצוי
שם מדעי
 Troglodytes troglodytes ‏ליניאוס, 1758
תחום תפוצה


Troglodytes troglodytes
Cuculus canorus canorus + Troglodytes troglodytes
גדרון מצוי/גדרון מובהק המכונה לעיתים רק גדרון (שם מדעי: Troglodytes troglodytes) היא ציפור שיר קטנה ממשפחת הגדרוניים. צבעו של הגדרון המצוי חום בהיר ועל גבו פסים חומים כהים יותר, זנבו קצר ומזדקר, כנפיו קצרות, וגופו פחוס. הזכר והנקבה דומים. למרות גודלו (כ-10 ס"מ אורך, וכ-10 גרם משקל) שירתו של הגדרון המצוי חזקה ומורכבת.
הגדרון המצוי נפוץ באזורי חורש ים תיכוני בצפון הארץ, במשך כל השנה.
הזכר בונה כמה קינים בצורה כדורית עם פתח בצד. הנקבה נכנסת לתוך קן אחד, ומטילה 4–5 ביצים בצבע ורוד-מנומר. הנקבה דוגרת לבדה. מתוך הביצים בוקעים גוזלים כשהם בעלי פלומה אפורה ועיוורים. הזכר והנקבה מטפלים יחד בגוזלים עד לעזיבת הקן.
הערות שוליים

↑  גדרון מצוי באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4190554-4 
ערך זה הוא קצרמרבנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רוני אורן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 בפברואר 1953 (בן 72) 
 מקום לימודים:  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים 
 תקופת הפעילות:  מ-1975
 תחום יצירה:  איור, הנפשה 
 פרסים והוקרה:  פרס מוזיאון ישראל לאיור ספר ילדים על שם בן-יצחק (1986)  פרס נחום גוטמן לאיור 
 ronysclayground.com
 
רוני אורן (נולד ב-25 בפברואר 1953) הוא אנימטור ישראלי. יוצר באנימציה סדרות טלוויזיה לילדים, ספרי ילדים ופרסומות לטלוויזיה המשלבות דמויות מפלסטלינה. שימש כראש היחידה לאנימציה בבצלאל.
ביוגרפיה

החל לעסוק באיור במקרה. ב-1972, במהלך השירות הצבאי, חלה בצהבת קשה. בזמן האשפוז מצא מפלט ביצירת איורים. אחיו הגדול, שלמד אז בבצלאל, העביר מספר איורים למורה שלו לאנימציה, יצחק יורש, וזה התלהב ואמר והזמין אותו לבוא ולעבוד בבצלאל. הצבא שלח אותו לחופשת החלמה ארוכה ובמהלכה, התגורר אצל אחיו בירושלים ולמד ביחידה לאנימציה של בצלאל.
לאחר שובו לשירות פרצה מלחמת יום כיפור, והוא נשלח ליחידת סיירות בחזית תעלת סואץ מול הארמייה המצרית השלישית.
לאחר השחרור עבד בעבודות מזדמנות בהולנד.
עם שובו לישראל התקבל לבצלאל. שם למד שלושה שבועות במחלקה לגרפיקה ועוד שלושה שבועות במחלקה לצילום ועזב את הלימודים.
ב-1975 עבד כסדרן בסינמטק ירושלים, ואז התבקש באמצעות חברה ליצור מספר איורים לתוכנית הטלוויזיה "כלבוטק". העבודה הובילה לתפקיד כמאייר לשירים שהושמעו בתוכנית "ריצ'רץ'", ובהמשך כמאייר התוכנית "טלפלא".
ב-1978 הקים אולפן עצמאי המוכר בשם "פריים ביי פריים", במסגרתו יצר למעלה מ-500 סרטונים, וזכה בפרסים ומדליות בפסטיבלים ובתחרויות פרסום. סדרות האנימציה שיצר שודרו בכ-80 מדינות ונקנו בין השאר על ידי ערוץ דיסני, ABC ,PBS ,BBC, וערוץ 4 הבריטי.
בין סדרות הטלוויזיה שיצר: משלים שועליים ("Foxy Fables"), "אגדות המלך שלמה" ("Tales of a Wise King"), "ביצה" ("The Egg"), ו"ארנב עכשיו" ("Grabbit the Rabbit"). הפיק 86 סרטונים לסדרה הישראלית "רחוב סומסום". כן הפיק לפרסומות טלוויזיה דמויות כגון התוכי בפרסומת לחברת בזק בינלאומי והפרות בפרסומת לטנא נגה.
אורן אייר למעלה מ-25 ספרי ילדים בישראל, בריטניה וארצות הברית. זכה בפרס נחום גוטמן לאיור. ב-1986 זכה בציון לשבח בפרס מוזיאון ישראל לאיור ספר ילדים ע"ש בן-יצחק עבור איוריו לספר "אגדה של הגדה, הגדה של פסח" (1985).
אורן עסק גם בהוראת מלאכת האנימציה. בין השנים 1980 ל-2002 לימד אנימציה בבית צבי, האקדמיה לעיצוב ולחינוך ויצו חיפה ובצלאל.
כן העביר כיתות אמן בפסטיבלי אנימציה שונים. משנת 2003 העביר סדנאות אנימציה בפלסטלינה לילדים ונוער דרך "סל תרבות שטראוס", "סל תרבות ארצי" ובסינמטקים.
בשנים 2000- 2008 כיהן אורן כראש היחידה לאנימציה בבצלאל. בשנת 2006 קיבל דרגת פרופסור.
אורן הוציא ב-2006 את ספרו "סודות של פלסטלינה, חיות הבית והגינה", שהפך לרב-מכר. הספר יצא לאור גם בהוצאת Flamarion בצרפת, וכן בדנמרק. ספר ההמשך, "סודות של פלסטלינה 2, חיות הבר", יצא ב-2006, וגם הוא הפך לרב-מכר בישראל. ב-2010 יצא הספר "סודות של פלסטלינה 3, דינוזאורים".
בשנת 2014 הוציא אורן בשיתוף עם טל קרן כץ את הספר "סודות של בצק סוכר,  עוגות יום הולדת" .
חיים אישיים

אורן מתגורר בבנימינה. נשוי ואב לארבע בנות.
פרסים והוקרה

ב-2008 ערך המוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס בחולון אירוע מחווה לאורן, שכלל תערוכה והקונות של סרטי אנימציה שיצר במשך השנים
ב-2013 קיבל את אות יקיר פסטיבל "אנימיקס" - הפסטיבל לאנימציה, קומיקס וקריקטורה
לקריאה נוספת

נורית שילה־כהן, (עורכת), ספר המאיירים הגדול, זוכי פרס מוזיאון ישראל לאיור ספר ילדים על-שם בן-יצחק בשנים 1978–2004, מוזיאון ישראל ועם עובד, 2005, עמ' 48–55
הערות שוליים

↑  אפי לנדאו, אשמדאי באזיקי פלסטלינה, חדשות, 4 בדצמבר 1991
↑  אפי לנדאו, הכול התחיל בגלל מחלת הצהבת, חדשות, 4 בדצמבר 1991
↑  נירית אנדרמן, לגלות את נפלאות הפלסטלינה, באתר הארץ, 5 באוקטובר 2008
↑  נורית אסיאג, עכבר העיר תל אביב, רוני אורן ילמד אתכם ליצור דינוזאורים מפלסטלינה, באתר הארץ, 4 באפריל 2010
↑  נירית אנדרמן, חולון תצדיע לאנימטור רוני אורן, באתר הארץ, 25 בספטמבר 2008
↑  נירית אנדרמן, האנימטור רוני אורן יקבל את אות יקיר פסטיבל אנימיקס, באתר הארץ, 3 ביולי 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300574605171  BnF: cb15550387g (data)  ISNI: 0000 0000 7848 4624  LCCN: n84072699  LNB: 000216254  NKC: xx0092465  SUDOC: 193521199  VIAF: 85917533   WorldCat (עם VIAF): 85917533
אורה איל

| --- | --- |

 לידה:  16 במרץ 1946 ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  26 בפברואר 2011 (בגיל 64) ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  הגימנסיה העברית רחביה 
 שפות היצירה:  עברית 
 
אוֹרה אַיָּל (16 במרץ 1946 – 26 בפברואר 2011) הייתה סופרת ומאיירת ישראלית, שהתפרסמה בעיקר בזכות איוריה לספרי ילדים מוכרים.
ביוגרפיה

אורה איל נולדה בשנת 1946 בירושלים למשפחת מצאצאי יצחק ליפקין, מבוני שכונות ירושלים. לאחר סיום לימודיה בגימנסיה העברית רחביה למדה בבית הספר לאמנות "בצלאל", אולם לא סיימה שם את לימודיה. למדה לתואר ראשון במתמטיקה ועסקה בפיתוח ספרי לימוד למתמטיקה במט"ח.
הספר הראשון שאיירה הוא "מעשה בחמישה בלונים" מאת מרים רות, שיצא לאור בשנת 1974. לאחר מכן איירה יותר מ-70 ספרי ילדים, בהם הספרים "הבית של יעל" ו"תירס חם" מאת מרים רות, "מר זוטא ועץ התפוחים" מאת אורית רז וסדרת "סיפורי איתמר" מאת דויד גרוסמן. על איוריה בספרו של גרוסמן "השפה המיוחדת של אורי" זכתה בשנת 1990 בעיטור כריסטיאן אנדרסן לספרות ילדים ונוער.
איל פרסמה גם ספרים שאותם כתבה וגם איירה, בהם "לילה חשוך אחד", "בוקר בהיר אחד", ו"אוגבו". על תהליך יצירת ספריהּ סיפרה: "בדרך כלל הסיפור ישנו לי בראש. אני מכינה את הציורים ורק אז כותבת את כל הטקסט באופן סופי."
בשנותיה האחרונות עסקה בעריכה ובתרגום ספרים, בהם "הגבינה והתולעים" ו"אבא לא רוצה לישון", ומבחר מספרי סופר הילדים האיטלקי ג'אני רודרי כ"איש הגשם", "ליסה בארץ האגדות", ו"סיפורי טלפון".
בשנת 1994 זכתה בפרס בן-יצחק על איור הספר "חמש מכשפות הלכו לטייל" מאת רונית חכם.
אורה איל נפטרה ב-2011, בגיל 64, ממחלת פרקינסון, שבה אובחנה כחולה כעשר שנים קודם.  היא הובאה למנוחות בבית העלמין בקיבוץ קריית ענבים . השאירה בן אחד מנישואיה הראשונים, וכן בן זוג איתו חייתה בעשרים שנותיה האחרונות בביתם בשכונת בקעה שבירושלים.
ספרים שכתבה ואיירה

בוקר בא (הספר בקטלוג ULI), הוצאת קרן אור, 1975
אוגבו (הספר בקטלוג ULI), ספרית פועלים, 1977, הוצאת אגם, 2021
הצב של אורן (הספר בקטלוג ULI), נכתב על ידי מירה מאיר), 1977
בוקר בהיר אחד (הספר בקטלוג ULI), ספרית פועלים, 1985
המלחמה האדירה (הספר בקטלוג ULI), ספרית פועלים, 1986
ילדה לבדה, (הספר בקטלוג ULI), הוצאת כתר, 1992
לילה חשוך אחד (הספר בקטלוג ULI), ספרית פועלים, 1988
סבתא של חנה בננה בשלה דיסה (הספר בקטלוג ULI), הוצאת איילות, 1996
לקריאה נוספת

נורית שילה־כהן, (עורכת), ספר המאיירים הגדול, זוכי פרס מוזיאון ישראל לאיור ספר ילדים על-שם בן-יצחק בשנים 1978–2004, מוזיאון ישראל ועם עובד, 2005, עמ' 56–65