stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלפרד קסטלר

| --- | --- |

 לידה:  3 במאי 1902 Guebwiller, אלזס-לורן, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  7 בינואר 1984 (בגיל 81) בנדול, צרפת 
 שם לידה:  Frédéric Henri Alfred Kastler 
 ענף מדעי:  פיזיקה
 מקום מגורים:  צרפת צרפת
 מקום קבורה:  בור סור איווט 
 מקום לימודים:  הפקולטה למדעים של פריז (1935)  אקול נורמל סופרייר 
 מנחה לדוקטורט:  Pierre Daure 
 מוסדות:  הפקולטה למדעים של פריז 
 תלמידי דוקטורט:  קלוד כהן טנוג'י, Gérard Daury, Françoise Rioux-Damidau 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לפיזיקה (1966)  מדליית וילהלם אקסנר (1979)  פרס שלושת הפיזיקאים (1965)  פרס הולווק (1954)  Prix Félix-Robin (1946)  מדליית הזהב של המרכז הלאומי הצרפתי למחקר מדעי (1964)  C.E.K. Mees Medal (1962) 
 צאצאים:  קלוד קסטלר, דניאל קסטלר 
 תרומות עיקריות
 גילוי ופיתוח שיטות אופטיות למחקר תהודה הרציאנית באטומים
 
אלפרד קסטלר (3 במאי 1902 –  7 בינואר 1984) היה פיזיקאי צרפתי, אשר זכה בפרס נובל לפיזיקה ב-1966, על גילוי ופיתוח שיטות אופטיות למחקר תהודה הרציאנית באטומים.
ביוגרפיה

קסטלר נולד באלזס-לורן (אז תחת ההקיסרות הגרמנית). למד בקולמר ואחר כך באקול נורמל סופרייר. לימד פיזיקה בבורדו.
קסטלר כתב גם שירים בגרמנית.
מחקר מדעי

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
עיקר מחקריו היו בתחום מכניקת הקוונטים, הקשר בין אור לאטום וספקטרוסקופיה. מחקריו בתחומי המהוד האופטי ותהודה מגנטית גרעינית תרמו רבות לפיתוח הלייזר.
קסטלר זכה בפרס נובל לפיזיקה ב-1966, על גילוי ופיתוח שיטות אופטיות למחקר תהודה הרציאנית באטומים.
1561

שנת 1561 היא השנה ה-61 במאה ה-16. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
נולדו

6 בינואר – תומאס פינקה, מתמטיקאי ופיזיקאי דני (נפטר ב-1656)
22 בינואר – פרנסיס בייקון, פילוסוף ומדינאי אנגלי (נפטר ב-1629)
4 באוגוסט – ג'ון הרינגטון, סופר ומשורר אנגלי, ממציא שיטת הדחת המים בשירותים (נפטר ב-1612)
20 באוגוסט – יאקופו פרי, מלחין איטלקי (נפטר ב-1633)
27 באוקטובר – מרי סידני, משוררת אנגלית (נפטרה ב-1621)
ראו גם

ילידי 1561‎
נפטרים ב-1561‎
אל שאט

ילדים במחנה הפליטים הקרואטי
ילדים ממחנה הפליטים רוחצים בתעלת סואץ
בית הקברות שבו נקברו 825 פליטי מחנות אל שאט שמתו בזמן קיום מחנות הפליטים (1969)
אל שאט היה כפר קטן במערב חצי האי סיני, המצוי מול העיר סואץ. בשנות ה-20 של המאה ה-20 הוקמה במקום מפקדה של כוח בריטי רכוב על גמלים (בנוסף למפקדות דומות באל עריש, כונתילה וא-טור).  דרך הרוחב שחצתה באותן שנים את סיני, יצאה מאל שאט מזרחה, עברה במעבר המיתלה, אל ביר חסנה ואל קוסיימה. בזמן מלחמת העולם השנייה הוקמה בה תחנת רכבת שהייתה הנקודה הסופית בקו שיצא מקנטרה שבצפון תעלת סואץ. ב-1944 הוקם בסמוך לאתר צבר של מחנות פליטים. פליטים גרו בו מקיץ 1944 עד תחילת 1946. רוב תושביו הגיעו מדלמטיה (בקרואטיה המודרנית של ימינו, אז יוגוסלביה) שחלק מתושביה שתמכו בפרטיזנים היוגוסלבים ובתומכי המלוכה היוגוסלבית פונו על ידי הבריטים לדרום איטליה ומשם פונו חלקם על ידי בעלות הברית ב-1944 לאזור הגדה המזרחית של תעלת סואץ. המחנה פורק בשנת 1946 לאחר סיום המלחמה ותושביו חזרו למולדתם.
לאחר תום מלחמת העולם השנייה, בעת שהיית הכוחות הבריטים באזור תעלת סואץ על פי ההסכם האנגלו-מצרי, בין השנים 1945–1951, הוקם במקום גם שדה תעופה ובאזור שהו אלפי חיילים בריטים.
בשנות שהיית צה"ל בסיני ובמלחמת ההתשה, הוקם במקום מעוז "ניסן" שכונה על ידי חיילי צה"ל "הכפר" והיה סמוך למוצב המזח. במלחמת יום הכיפורים הותקף המעוז במסגרת ההתקפה המצרית על קו ברלב ולוחמיו נפלו בשבי המצרי ב-9 באוקטובר 1973 לאחר לחימה קשה.
רקע כללי להקמת מחנה הפליטים

לאחר שנמלטו מהמתקפה הגרמנית ביוגוסלביה בראשית 1944, נמלטו מספר גדול של אזרחים (מעל 30,000) מחשש לנקמה, לאי ויס (אנ'). בוויס הוקמה מפקדה של צבא הפרטיזנים בראשות יוסיפ טיטו. חלק מפליטים אלו ופליטים נוספים מדלמטיה הצליחו לברוח לדרום איטליה שהייתה בשליטת בנות הברית לאחר פלישת בעלות הברית לאיטליה בסוף 1943. הצבא הבריטי ששלט בדרום איטליה שלח את הפליטים לאזור בארי ואז לטאראנטו. הפליטים היו בעיקר ממקרסקה (אנ') (בסביבות 6,000), וודיצה (אנ'), חוור (אנ'), ויס, קורצ'ולה (אנ'), רבני קוטארי (אנ') ובוקוביצה (אנ'). באיטליה היו קרבות קשים בין כוחות בעלות הברית לגרמנים, והוחלט להעביר את הפליטים למצרים, שהייתה אז בשליטת בריטניה.
חיי המחנה

המחנה היה ממוקם ליד דרום תעלת סואץ. הוא חולק לחמישה מחנות קטנים יותר. הפליטים שוכנו באוהלים (בממוצע, משפחה אחת עד שתיים לאוהל). אף על פי שהיו רחוקים מביתם והתגוררו בתנאים קשים ובאקלים מדברי שלא הורגלו אליו, הם ניסו לשמור על חיי יום יום רגילים ככל הניתן. הם הקימו בתי ספר, סדנאות שונות, מכבסה משותפת והוציאו עיתון. אוהל אחד הוגדר ככנסייה. יוסיפ האצה (אנ'), מלחין ומנצח מפורסם שנולד בספליט, שהיה בשנותיו המאוחרות, השקיע את זמנו בארגון מקהלות. אנשי דלמטיה התקשו להסתגל לתנאי המדבר, במיוחד הילדים שסבלו ממחלות מעיים ורבים מהם מתו. ממשלת בריטניה שמרה גם על משטר קפדני, ואפשרה יציאה מהמתחם רק עם אישורי יציאה (אנ'). במהלך המלחמה הופצץ אזור אל שאט מספר פעמים.
בין הפליטים היו כמה עשרות יהודים. הרב יעקב גולדמן, ששירת כרב צבאי בצבא הבריטי ביחידות הארץ-ישראליות ובמסגרת שירותו סייע לניצולי השואה, פקד בין היתר את מחנה אל-שאט ונתן שירותי דת לפליטים היהודים.
יותר מ-30,000 איש התגוררו במחנה הפליטים בסך הכול 18 חודשים. בתקופת שהותם במחנה התקיימו 300 טקסי נישואין. בנוסף נולדו 650 ילדים. הפליטים שבו לביתם בתחילת 1946, כאשר המלחמה הסתיימה והמצב הפוליטי ביוגוסלביה הפך ליציב יותר. במקום גלותם נותר בית קברות ובו 825 קברים.
ג'ון קורסליס, עובד בריטי (שהפך לימים לסופר) במחנה כתב: "אנשים הופיעו ונעלמו באופן מסתורי בתדירות שמזכירה מלון זול". עוד הוסיף: "אסור לי ליצור את הרושם שאנשים אלה יצרו כאן בתושייתם גן עדן קטן במדבר למרות המחסור הקיצוני במשאבים. המחסור בכל דבר הופך את מה שהם עשו למרשים יותר, כשהוא עומד על רקע המצב הזה." הפליטים היו בעיקר נשים וילדים.
בית הקברות הקרואטי

בית הקברות שבו נקברו מתי מחנה אל שאט, נמצא על הכביש המוביל אל מעבר המיתלה, 3.5 קילומטרים ממזרח לתעלת סואץ ו-1.5 קילומטרים ממערב לצומת כביש מספר 50 וכביש ראס סודר - מנהרת אחמד חמדי. בית הקברות בנוי בצורת מחומש הבנוי מחמישה מחומשים פנימיים שבהם נמצאות חלקות הקברים. במרכזו ניצב פסל גדול של אישה המייצגת את האנשת האומה - "אמא דלמטיה" (מקרואטית: אמא מולדת). את הפסל יצר הפסל, אנטה קוסטוביץ' (Ante Kostović). בזמן שהות צה"ל באזור זה בסיני, בשנים 1967–1973 (האזור נכבש על ידי הארמייה השלישית המצרית במלחמת יום הכיפורים), וכונה במפת סיריוס שהייתה בשימוש צה"ל "מצבת זיכרון (ויקטוריה)". ככל הנראה, בשל סברה שגויה של חיילי צה"ל שמדובר בבית קברות בריטי. ברבות השנים בית הקברות הוזנח ונפגע. לטענת המצרים, הפגיעה בו הייתה על ידי הישראלים במלחמת ששת הימים. הפסל שוקם ב-1985 ושוקם פעם נוספת ב-2005, בתמיכת ובמימון ממשלת קרואטיה, הוקם אתר הנצחה במקום. אוסף אתנוגרפי של חפצים מהאל שאט מוצג במרכז התרבות המקומי בעיירה ולה לוקה (אנ') שבאי קורצ'ולה ומדי פעם נערכות תערוכות במקומות שונים בקרואטיה המציגות את המחנה ואת החיים בו. דגם מוקטן של הפסל "אמא דלמטיה" נמצא במשרד הנשיאות הקרואטי. העתק הפסל בגודל המקורי נבנה על ידי הפסל קוסטוביץ' בעיירת מגוריו, דרווניק ולי (אנ').
אישים ששהו במחנה אל שאט

רנקו מרינקוביץ' (אנ') - סופר ומחזאי קרואטי
וייקוסלב קאלב (אנ') - סופר קרואטי
סאווקה דבצוו'יץ'-קוצ'אר (אנ') - פוליטיקאית מהמפלגה הקומוניסטית הקרואטית
מירוסלב פלדמן (אנ') - סופר יהודי קרואטי
יוסיפ האצה (אנ') - מלחין ומנצח קרואטי
איוואן חלבניאק (אנ') - כדורגלן קרואטי שנולד במחנה אל שאט
גלריית תמונות

פסל "אמא דלמטיה" בבית הקברות הקרואטי (1969)
תפילה בכנסיה מאולתרת במחנה הפליטים
בית הקברות הקרואטי (1969)
מבט אל בית הקברות ואל פסל "אמא דלמטיה" (1969)
מראה כללי של מיקום העתק הפסל בדרווניק ולי בקרואטיה
העתק הפסל בקרואטיה
הערות שוליים

↑  מהדורת 1932 של הספר Yesterday and To-day in Sinai, עמ' 87
↑  מהדורת 1932 של הספר Yesterday and To-day in Sinai, עמ' 95
↑  בין בוני המזח שהוקם בצד המזרחי של תעלת סואץ במקביל לסלילת מסילת הברזל והקמת תחנת הרכבת, היו מתנדבים יהודים לצבא הבריטי, כולל לובה אליאב: "מחנה הפלוגה שלנו היה בסביבות הכפר אל - שאט ומשם היינו יוצאים לעבודה הקשה בבניית המזח המלאכותי ובהקמת המיתקנים לפריקה וטעינה . כל תקופת בניית המזח שכן במרחק כמה קילומטרים מאתנו מחנה ענק של פועלים מצרים . אלפי הפועלים התגוררו שם בקרעי אוהלים.", אריה לובה אליאב, "טבעות שחר", עם עובד, 1984 עמ' 123
↑  40 אלף חיילים בריטים במשולש בסואץ, הארץ, 20 באוקטובר 1949
↑  רחל רוז'נסקי, ‏מוצב המזח במלחמת יום הכיפורים, מערכות 259-258, אוקטובר-נובמבר 1977, עמ' 22
↑  יעקב גולדמן, "הטרוריסט" הראשון שהכרתי, חרות, 6 בפברואר 1959
↑  30°02′10″N 32°36′48″E﻿ / ﻿30.036155°N 32.613272°E﻿ / 30.036155; 32.613272
1 2 3  Iz Dalmacije u pustinju – izložba o egzodusu u El Shatt, 2009, (בקרואטית)
↑  צילומים מ-1969 מראים את בית הקברות ואת הפסל במצב שלם ותקין ושוללים את הטענה המצרית.
↑  Domoljublje: sistemska perspektiva, 2015 (בקרואטית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1123760314  VIAF: 165148521861820850195   WorldCat (עם VIAF): 165148521861820850195
Better (שיר של תמיר גרינברג)

| --- | --- |

 סינגל בביצוע תמיר גרינברג
 יצא לאור:  15 בפברואר 2022
 סוגה:  R&B • פופ • פאנק
 שפה:  אנגלית
 חברת תקליטים:  טדי הפקות
 כתיבה:  תמיר גרינברג
 לחן:  תמיר גרינברג
 הפקה:  תמיר גרינברג, סתיו בגר
Better הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי תמיר גרינברג. את השיר הוציאה לאור חברת התקליטים טדי הפקות, ב-15 בפברואר 2022.
רקע

את מילות השיר חיבר תמיר גרינברג. "Better" הוא שיר שמדבר על הפחדים והסרטים שאנשים מספרים לעצמם כל הזמן, על למה צריך להשתחרר מהם, להתמסר לרגע ולהישאר אופטימיים.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ של "Better" פורסם בערוץ היוטיוב הרשמי של גרינברג ביום הוצאת השיר. הוא בוים על ידי רועי רז, וצולם באולפני "ברודקאסט חולון" על ידי רומן ליטצקי. במרכז הקליפ עומד גרינברג, שמלווה בכמה רקדנים ולובש חליפה ירוקה, ומבצע את מילות השיר על רקע צבעים מתחלף (כחול או כתום).
ביקורות

מבקר המוזיקה הישראלי יוסי חרסונסקי העניק לשיר ארבעה וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה. בביקורת שכתב ציין כי לגרינברג יש ייחודיות בנוף של התרבות הישראלי. לטענתו, הוא משתלב נהדר עם אופייה של המוזיקה השחורה שהייתה פופופולרית בארצות הברית במאה ה-20. בביקורת אחרת שפורסמה בעיתון "הארץ" נכתב כי קולו של גרינברג לא מוצה בצורה מיטבית בשיר.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 5 |  |
|  ישראל | כאן גימל | 10 |  |
|   ‏‏‏  דירוגים שנתיים (2022)> מדינה |   ‏‏‏  דירוגים שנתיים (2022)> מצעד |   ‏‏‏  דירוגים שנתיים (2022)> מיקום שיא |   ‏‏‏  דירוגים שנתיים (2022)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 18 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברות תקליטים |
| --- | --- | --- | --- |
| עולם | 15 בפברואר 2022 | הורדה דיגיטלית • סטרימינג | טדי הפקות |
הערות שוליים

↑  זוכה העונה השמינית של “הכוכב הבא” בסינגל ראשון מאז זכייתו, מבזק לייב
↑  Tamir Grinberg - Better - תמיר גרינברג, יוטיוב
↑  תמיר גרינברג Better, באתר של יוסי חרסונסקי
↑   בן שלו, דבר אחד מונע משירו הראשון של תמיר גרינברג להיות מעולה, באתר הארץ, 19 בפברואר 2022
איליה ורדץ

איליה ורדץ (ברומנית: Ilie Verdeț; ‏10 במאי 1925 - 20 במרץ 2001) היה פוליטיקאי בכיר ברומניה הקומוניסטית שמילא תפקידי שרים והיה אפילו ראש ממשלת רומניה. אחרי המהפכה הרומנית (1989) ייסד את המפלגה הסוציאליסטית של העבודה, שנחשבה ממשיכה של המפלגה הקומוניסטית הרומנית.
ורדץ נולד במשפחת כורים באזור בקאו. בגיל 12 נאלץ לעזוב את בית הספר להתגייס לעזור בפרנסת המשפחה, כי אביו חלה. הוא עבד כנער במכרה והתקדם בהדרגה בכל הדרגות של עבודת המכרה. ב-1945 הצטרף למפלגה הקומוניסטית הרומנית וב-1948, עם עליית הקומוניסטים לשלטון, התמנה למנהל המכרה. ורדץ היה פעיל מאוד במפלגה ובאיגודים המקצועים.
ורדץ התקדם בהדרגה גם בהיררכיה המפלגתית, ב-1955 היה לחבר ממלא מקום בוועד הפועל של המפלגה וב-1960 כבר היה חבר מלא. במרץ 1965 נבחר להיות מזכיר הוועד המרכזי של המפלגה וביולי היה לסגן ראש ממשלת רומניה. ב-1967 קודם להיות סגן ראשון לראש הממשלה. ב-1977, בשליחותו של ניקולאה צ'אושסקו, ניסה ללא הצלחה להרגיע את שביתת הכורים בעמק הז'יו (1977). במרץ 1979 התמנה לתפקיד ראש ממשלת רומניה. ב-1982, לאחר מספר חילוקי דעות עם צ'אושסקו, התפטר מתפקידו ועבר להיות סגן נשיא מועצת המדינה. ב-1982 שב לתפקיד מזכיר הוועד המרכזי של המפלגה וב-1985 התמנה לתפקיד שר המכרות, תפקיד שהחזיק בו עד 1986.
ב=22 בדצמבר 1989, בעת המהפכה הרומנית, לאחר הימלטות בני הזוג צ'אושסקו במסוק, הכריז ורדץ על התפטרות הממשלה והרכבת ממשלה חלופית בראשותו. זה החזיק מעמד רק עשרים דקות, כי ההמון התנגד לממשלה מורכבת מקומוניסטים.
ב-16 בנובמבר 1990 הקים ורדץ מפלגה בשם "המפלגה הסוציאליסטית של העבודה" שתכנן לשמר את הערכים הסוציאליסטיים. המפלגה השתתפה בבחירות של 1992 וקיבלה כשלושה אחוזים מהקולות. בבחירות 1996 המפלגה ירדה לשני אחוזים ואיבדה את הייצוג בפרלמנט הרומני. ורדץ פרש ממפלגתו ביוני 2000 וב-2001 מת מאוטם שריר הלב.
ב-1947 נשא לאישה את רגינה גראומן ולזוג נולדו שתי בנות.
1033

שנת 1033 היא השנה ה-33 במאה ה-11. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
אירועים

2 בפברואר – קונראד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה מוכתר כמלך בורגונדי
29 ביוני – ליקוי חמה מלא מעל אירופה
7 ביולי – נחתם חוזה מרסבורג: קונראד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה חותם על הסכם עם מיישקו השני, לפיו זה האחרון מחזיר לעצמו טריטוריות אך אינו נושא בתואר "מלך" פולין וחולק את השלטון עם קרובי משפחתו דיטריק ואוטו
5 בדצמבר – רעידת האדמה בבקעת הירדן שגרמה להרוגים רבים ולהרס רב
שנה זו הייתה שנת האלף לצליבתו של ישו (3 באפריל 33), לכן הייתה ציפייה בעולם הנוצרי לאירועים בעלי חשיבות.
ללא תאריך מדויק:
רעידת אדמה קשה מחריבה חלקים נרחבים מירושלים, רמלה, טבריה ועזה
האפיפיור בנדיקטוס התשיעי מסולק מתפקידו, אך חוזר לרומא באותה שנה
רודולפוס גלאבר (ראול גלאבר) מדווח על בצורת קשה בדוכסות בורגונדיה, שגורמת לרעב המוני ואף למקרה של קצב בטורני שמואשם כי הגיש ילדים. מצב הקציר בסוף השנה מסיים את הבצורת והרעב
הטבח ביהודי פאס
נולדו

ללא תאריך מדויק:
אורקה מזמורה, אינפנטה של ממלכת לאון (נפטרה ב-1101)
אנסלם מקנטרברי, הארכיבישוף של קנטרברי (נפטר ב-1109)
דונלד השלישי, מלך סקוטלנד (נפטר בין 1093 ל-1097)
צ'נג יי, פילוסוף סיני נאו-קונפוציאניסט, בן תקופת שושלת סונג (נפטר ב-1107)
נפטרו

אבן א-ד'הבי, משכיל מורי, מחבר האנציקלופדיה הרפואית הראשונה
ראו גם

ילידי 1033‎
נפטרים ב-1033‎
אלפרד רדקליף-בראון

| --- | --- |

 לידה:  17 בינואר 1881 ברמינגהאם, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  24 באוקטובר 1955 (בגיל 74) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 ענף מדעי:  אנתרופולוגיה תרבותית 
 מקום לימודים:  טריניטי קולג'  בית ספר קינד אדוארד  אוניברסיטת קיימברידג' 
 מוסדות:  אוניברסיטת קייפטאון  אוניברסיטת שיקגו  אוניברסיטת סידני  אוניברסיטת אוקספורד 
 פרסים והוקרה:  עמית האקדמיה הבריטית 
 
אלפרד רג'ינלד רדקליף-בראון (באנגלית: Alfred Reginald Radcliffe-Brown‏; 17 בינואר 1881 – 24 באוקטובר 1955) היה אנתרופולוג בריטי, שפיתח את התאוריה הפונקציונלית-מבנית במסגרת הדיסציפלינה האנתרופולוגית.
ביוגרפיה

רדקליף-בראון נולד בברמינגהאם, אנגליה. לאחר שלמד באוניברסיטת קיימברידג', הוא נסע לאיי אנדמן (1906–1908) ומערב אוסטרליה (1910–1912) כדי לבצע עבודת שדה בקרב החברות שגרו שם. בעקבות מחקריו שם כתב את הספרים "תושבי איי אנדמן" (1922) ו"התארגנותם החברתית של ילידי אוסטרליה" (1930)
אלפרד ידוע גם בתרומתו למהנדס החשמל ניקולה טסלה בכך שהסכים לממן את אחת מהמצאותיו.
ב-1920 הוא עבר לקייפטאון, שם שימש כפרופסור לאנתרופולוגיה חברתית וייסד את החוג ללימודי אפריקה. בהמשך הקריירה שלו הוא התמנה לפרופסור באוניברסיטאות סידני, שיקגו ואוקספורד.
בשנות ה-20 רדקליף-בראון עוד תמך בתאוריה הפונקציונלית של ברוניסלב מלינובסקי. בשנות ה-30, בהשפעה ישירה מהסוציולוגיה הצרפתית (ובמיוחד מאמיל דורקהיים), הוא הגיע למסקנה כי את המושג פונקציה צריך להכליל במסגרת המושג מבנה. הוא הגדיר מבנה כרשת מורכבת וסבוכה של מערכות חברתיות שבהן השחקנים נמצאים בתפקידים מוגדרים וממוסדים.
תוך שהוא מושפע מעבודותיו של דורקהיים, רדקליף-בראון ראה את מטרת עבודת השדה שלו בחקר החברות הפשוטות, ובמציאת כללים למבנה החברתי של אותן חברות, ואגב כך של המין האנושי. למשל, הוא ראה במוסדות החברתיים את המפתח לשמירת הסדר החברתי, ומחקריו הראו כיצד מנהגים (כגון טקסים) דואגים לייצב את המערכת החברתית. בניגוד לפונקציונליזם של מלינובסקי, רדקליף-בראון טען כי התרבות פועלת כדי לענות על צרכיה של החברה ולא של היחידים.
הביקורת על רדקליף-בראון דיברה על כך שהוא אינו מחשיב את המימד ההיסטורי (השינויים ההיסטוריים) במחקריו (כגון השפעת הקולוניאליזם), אלא מתמקד רק בנעשה בהווה.
מספריו ומאמריו

1922, The Andaman Islanders; a study in social anthropology
1931, Social Organization of Australian Tribes
1940, "On Joking Relationships": Africa: Journal of the International African Institute, 13(3), pp. 195–210
1952, Structure and Function in Primitive Society
2001 מארס אודיסיי

| --- | --- |

המחשת אמן של 2001 מארס אודיסיי במאדים
 מידע כללי
 סוכנות חלל:  נאס"א
 מפעיל:  נאס"א, המעבדה להנעה סילונית 
 יצרן:  לוקהיד מרטין 
 תאריך שיגור:  7 באפריל 2001
 משגר:  דלתא 2
 אתר שיגור:  נמל החלל קייפ קנוורל כן שיגור 17 
 מארס אודיסיי - נאס"א
 משימה
 סוג משימה:  מקפת
 לוויין של:  מאדים
 תאריך כניסה למסלול:  24 באוקטובר 2001
 נטייה:  93.2°
 אפואפסיד:  400 ק"מ
 פריאפסיד:  400 ק"מ
 זמן הקפה:  1.964 שעות
 משך המשימה הכולל:  7 באפריל 2001 – הווה (23 שנים) 
 משך המשימה:  פעיל - 22  שנים, 8  חודשים ויומיים חלפו
 מידע טכני
 משקל:  376 ק"ג
 כוח:  750 ואט
 קישורים חיצוניים
 מספר קטלוג לוויינים:  26734
 מאגר המידע הלאומי:  2001-013A
 
2001 מארס אודיסיי כפי שצולמה ממארס גלובל סרוויור
2001 מארס אודיסיי (באנגלית: 2001 Mars Odyssey) היא גשושית אמריקאית המקיפה את מאדים. המשימה תוכננה על ידי נאס"א ועלותה הכוללת של המשימה היא 297 מיליון דולר. משימת הגשושית היא למצוא עדויות לקיום מים וגעשיות על מאדים בעבר. הגשושית משמשת גם כמרכז תקשורת בין כדור הארץ לרוברים מתוכנית מארס רובר ולנחתת פיניקס. הגשושית נקראה בשמה כהוקרה לספרו של ארתור סי. קלארק - 2001: אודיסיאה בחלל.
אודיסיי שוגרה ב־7 באפריל 2001 על גבי משגר דלתא 2 מנמל החלל קייפ קנוורל ונכנסה למסלול סביב מאדים ב־24 באוקטובר 2001. מנועי הגשושית הופעלו כדי להאט אותה כך שכח המשיכה של מאדים יכניס אותה למסלול סביבו. הגשושית השתמשה בטכניקה שנקראת aerobraking (האטה באמצעות חיכוך עם האטמוספירה) כדי להאט את עצמה ולהתקרב אל מאדים עם כל הקפה. על ידי שימוש בטכניקה זו חסכה הגשושית כ־200 ק"ג של דלק. התהליך הסתיים ב-11 בינואר 2002 ומשימת הגשושית החלה ב־19 בפברואר 2002.
ב־15 בדצמבר 2010 שברה הגשושית את שיא השהייה במסלול סביב מאדים (3,340 ימים) ולקחה את התואר ממארס גלובל סרוויור.
מתן שם

מארס אודיסיי הייתה במקור משימה בתוכנית מארס סרוויור 2001 בשם מקפת מארס סרוויור 2001 (Mars Surveyor 2001 Orbiter). הגשושית הייתה אמורה לפעול יחד עם נחתת מארס סרוויור 2001 אך הנחתת בוטלה במאי 2000 בעקבות כישלונן של מקפת האקלים של מאדים ונחתת הקוטב של מאדים (מרס סרוויור 98). בסופו של דבר קיבלה הגשושית את השם 2001 מארס אודיסיי כהוקרה לתרומתו של ארתור סי. קלארק לחזון חקר החלל.
מכשור מדעי

הגשושית צוידה במכשירים הבאים כדי לבצע את משימתה:
THEMIS - ממפה פליטה תרמית - מצלמה הפועלת בתחום הנראה והתת־אדום
GRS - ספקטרומטר קרני גמא - נועד למחקר גאולוגי של פני השטח של מאדים
MARIE - מכשיר שמטרתו מדידת קרינה הנובעת מקרינה קוסמית וקרינת שמש אנרגטית
ראו גם

מארס גלובל סרוויור
מקפת לסקר מאדים
הערות שוליים

↑  סקירת המשימה באתר JPL
↑  "Mars Odyssey Mission Status, January 11, 2002". NASA JPL. 11 בינואר 2002. נבדק ב-9 בינואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Mars Odyssey In Depth". NASA. 11 בפברואר 2021. נבדק ב-9 בינואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
2001 ברוסיה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  2000   1999  1998 |  דגל רוסיה | 2001  ברוסיה |  »»»  2002   2003   2004 |
כל ערכי השנים ברוסיה • אירועים בולטים בעולם ב-2001 פורטל רוסיה • לוח שנה של שנת 2001
2001 ברוסיה הייתה השנה העשירית להקמת המדינה לאחר פירוק ברית המועצות.
הנהגה

נשיא רוסיה – ולדימיר פוטין
ראש הממשלה – מיכאיל קסיאנוב
אירועים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
5 בפברואר – מטען נפץ התפוצץ בתחנת הרכבת התחתית במוסקבה. 9 בני אדם נפצעו באירוע.
15-16 במרץ – שלושה מחבלים צ'צ'ניים חטפו באיסטנבול (טורקיה) 174 בני ערובה ממטוס טופולב Tu-154 של חברת התעופה וונוקובו למוסקבה. המטוס נחת בערב הסעודית, שם במבצע חילוץ, בני הערובה חולצו. בעת המבצע דיילת ומחבל אחד נהרגו. שניים מהם נעצרו ונידונו ל-6 ו-4 שנות מאסר.
23 במרץ – תחנת החלל הרוסית מיר מתפרקת באטמוספירת כדור הארץ, 15 שנים מאז תחילת בנייתה בחלל.
24 במרץ – בדרום רוסיה ליד צ'צ'ניה מתפוצצות שלוש מכוניות תופת כמעט בו זמנית. באירוע נהרגו 23 בני אדם ונפצעו מעל 140.
14 באפריל – ערוץ הטלוויזיה הפרטי והליברלי NTV עובר לשליטת הקרמלין תחת חסות גזפרום מדיה. התהליך הושלם ב-11 במאי.
28 באפריל – שיגור חללית מאוישת סויוז TM-32. החללית התחברה לתחנת החלל הבינלאומית וחזרה לכדור הארץ ב-31 באוקטובר 2001.
30 באפריל – החללית, אשר נשאה את תייר החלל הראשון בהיסטוריה – המולטימיליארדר דניס טיטו ושני אסטרונאוטים רוסים, עגנה בתחנת החלל הבינלאומית.
11 במאי – תחילת פעילות של ויקיפדיה בשפה הרוסית.
3 ביולי – טיסה 352 של ולדיווסטוק אייר מתרסקת באירקוטסק שברוסיה. 145 הנוסעים ואנשים הצוות נהרגו באירוע.
11 ביולי – אישו רחוק המפלגות החדש.
13 ביולי – באזור נבינומיסק (בסטברופול), הצ'צ'ני סולטאן-סעיד אידייב חטף אוטובוס ובו 40 נוסעים. המחבל היה חמוש ברימוני יד, ורובה אוטומטי. הוא תבע לשחרר אסירים שהיו מעורבים בחטיפת מטוס במחצ'קלה ב-1994. בעת מבצע לחילוץ בני הערובה, המחבל נהרג ואחד מבני הערובה נפצע. בשל פיצוץ רימון יד אושפזו כמה מאנשי יחידת הספצנאז.
16 ביולי – רוסיה וסין חותמות על הסכם ידידות ושיתוף פעולה.
19 באוגוסט – פיצוץ באסטרחן, בשוק הגדול ביותר בעיר, שוק קירוב.3 איש נהרגו וכארבעים נפצעו.
17 בספטמבר – כוחות המורדים בצ'צ'ניה מצליחים להפיל מסוק רוסי מדגם Mi-8. באירוע נהרגו שני גנרלים ו-8 קולונלים שהיו על סיפון המסוק.
4 באוקטובר – אסון המטוס בים השחור: מטוס נוסעים של סיביר אייר מדגם טופולב 154, בדרכו מתל אביב לנובוסיבירסק, מתרסק בים השחור לאחר שנפגע בשוגג מטיל של צבא אוקראינה, 78 נוסעי המטוס ואנשי הצוות נהרגים
8 באוקטובר – רוב הצוללת קורסק נמשטה מים ברנץ במבצע שעלה 65 מיליון דולרים.
21 באוקטובר – שיגור חללית מאוישת סויוז TM-33. החללית התחברה לתחנת החלל הבינלאומית וחזרה לכדור הארץ ב-5 במאי 2002.
15 בנובמבר – בעיר סטברופול שבדרום-מערב רוסיה נתפסו 5 גברים שהורשעו בתכנון פיגועי טרור ונידונו ל 9 עד 15 שנות מאסר.
19 בנובמבר – מטוס נוסעים רוסי התרסק 90 קילומטרים צפונית למוסקבה. כל 24 הנוסעים ואנשי הצוות על סיפון המטוס נהרגו באירוע.
29 בנובמבר – מחבלת-מתאבדת (אלמנת מחבל שנהרג) פוצצה את עצמה בכיכר המרכזית של אורוס-מרטן (צ'צ'ניה), בעת ששהה שם המפקד הצבאי של האזור, גנרל-מאיור גיידאר גאז'ייב. גאז'ייב נהרג, שלושה משומרי ראשו נפצעו.
1 בדצמבר – המפלגה רוסיה המאוחדת הוקמה באופן רשמי.
25 בדצמבר – סלמן רדוייב, מראשי המורדים הצ'צ'נים נידון למאסר עולם.
23 במרץ: תחנת החלל הרוסית מיר מתפרקת באטמוספירת כדור הארץ ומתרסקת לתוך האוקיינוס השקט.
30 באפריל: החללית סויוז-32, אשר נשאה את המולטימיליונר ותייר החלל הראשון בהיסטוריה דניס טיטו ושני אסטרונאוטים רוסים, עגנה בתחנת החלל הבינלאומית.
16 ביולי: רוסיה וסין חותמות על הסכם ידידות ושיתוף פעולה.
נפטרו

1 ביולי – ניקולאי באסוב, פיזיקאי סובייטי, חתן פרס נובל (נולד ב-1922)
10 באוגוסט – סטניסלב רוסטוצקי, במאי קולנוע סובייטי (נולד ב-1922)
אלפרד רדל

| --- | --- |

 לידה:  14 במרץ 1864 לבוב, האימפריה האוסטרית 
 התאבד:  25 במאי 1913 (בגיל 49) וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 מדינה:  אוסטריה 
 השתייכות:  הצבא האוסטרו-הונגרי 
 תקופת הפעילות:  1879 – 25 במאי 1913 (כ־34 שנים) 
 דרגה:  קולונל 
 עיטורים:  מסדר כתר הברזל 
 
אלפרד רֶדל (בגרמנית: Alfred Redl‏, 14 במרץ 1864 - 25 במאי 1913) היה קצין אוסטרי, שעמד בראש מחלקת הריגול הנגדי של לשכת הראיות באוסטריה-הונגריה בתקופה שלפני מלחמת העולם הראשונה, ושימש למעשה כסוכן של האימפריה הרוסית, אויבתה העיקרית של אוסטריה-הונגריה.