stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אחמד שאה
מפלתו ומותו של אחמד שאה > הדחתו של סאפדאר ג'אנג

בשבעת החודשים לאחר מותו של ג'אבד ח'אן, סאפדאר ג'אנג צבר כוח רב, ובין תחומי השפעתו גם אימץ את תפקידו הקודם של הסריס - שליטה על באי חצר הקיסר. אחמד שאה, שחשש מהתעצמותו של סאפדאר ג'אנג, מינה את עימאד אל-מולכ, בנו של אינתיזאם א-דוולה, לווזיר העליון החדש, ותכנן יחד איתו להדיח את סאפדאר ג'אנג מתפקידו.
עימאד אל-מולכ, עם עזרתו של אחמד שאה, ארגן את המראתים שהיו כפופים לו, וצר על שאהג'האנבאנד - עיר בצורה בה ישבו רוב חייליו של סאפדאר ג'אנג, טורקים ממוצא אסייתי. כוחו של סאפדאר הוחלש עד שלא יכל עוד להתנגד לקיסר ולעימאד אל-מולכ, וב-13 במאי 1753 פוטר סאפדאר מכל תפקידיו.
מפלתו ומותו של אחמד שאה > בגידתו של עימאד אל-מולכ ומותו של אחמד שאה

עימאד אל-מולכ רתם את המהראתים לטובת תוכניתו להדיח את אחמד שאה, שהחל להתנגד לכוחו, מכס הקיסר. המהראתים צברו כוח רב עד 1754 וכבר כבשו שטחים נרחבים מהאימפריה המוגולית. עימאד אל-מולכ צבר מספיק כוח בשלטון הפנימי של האימפריה כדי להציע את הדחתו של אחמד שאה.
ביוני 1754 הניח עימאד אל-מולכ את ידו על קוראן ונשבע בפני הקיסר לשמור לו אמונים. אולם זמן קצר לאחר מכן הוא שכנע את נאמניו שאחמד שאה אינו מצליח להתמודד עם האיום המראתי ועל כן יש להדיחו. אחמד שאה נכלא בתא יחד עם אימו אודהאם באי, עיניו נוקרו, והוא מת בכלא בשנת 1775 בגיל 50.
ראו גם

האימפריה המוגולית
הודו
רון אסולין

| --- | --- |

 לידה:  13 באוגוסט 1957 (בן 67) נס ציונה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  במאי, תסריטאי, מנהל קריאטיבי, מפיק
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 
רון אסולין (נולד ב-13 באוגוסט 1957) הוא במאי, תסריטאי, מנהל קריאטיבי, מפיק, מייסד ובעלים של חברת פילמיינד (Filmind) העוסקת בקולנוע, פרסום ותעמולה. במאי האפוס הקולנועי "המסע לירושלים" בכותל המערבי והיצירה "מקדש אדם" המוצגת בקביעות בהיכל הספר במוזיאון ישראל. במאי ומפתח התוכן של 15 מוזיאונים ומרכזי מבקרים בישראל. מומחה לתעמולה אשר ניהל וביים תוכן ב-17 מערכות בחירות ארציות בישראל ובאירופה.
ביוגרפיה

רון אסולין נולד בנס ציונה. התגייס לשירות קרבי בחיל השריון (חטיבה 7) ושימש כמדריך בקורס מפקדי טנקים.
לאחר שירותו הצבאי החל את לימודיו בחוג לקולנוע וטלוויזיה, בפקולטה לאמנויות של אוניברסיטת תל אביב, אותם סיים בשנת 1982. סרט הסיום שלו היה "צל אחר" על צעיר שבעקבות התאהבותו בנער אחר מחליט לספר להוריו על נטייתו המינית, והאב מגרש אותו מהבית.
עם סיום לימודיו השתלב בתעשיית המדיה הישראלית כבמאי ומפיק, ובשנת 1988 הקים את חברת "פילמיינד".
קריירה > פרסום

אסולין ביים פרסומות רבות, ביניהן: "רואים שיש לך פלפל", גבינת סקי ומעדן הגולן של שטראוס, נטורל פורמולה, "אם יש לך נגב", "שופ שובי דובי מתאים לי", טבע, אילנות דיסקונט ועוד. בנוסף היה מנהל קריאטיבי של קמפיינים פרסומיים כגון: ילד הזכוכית "חיים תלויים במהירות שלך", הנהגת הנעלמת "מילים יכולות להרוג – אם נוהגים לא מסמסים", חומות הזכוכית "בחצייה תרגיש את הכביש", "אל תיתן לאלכוהול לנהוג במקומך", קמפיין הטלוויזיה "חתמת? קודמת, בתור להשתלות". הוא גם הפיק פרסומות כגון אלו של הגרלת הלוטו וחישגד של מפעל הפיס.
קריירה > מיתוג

אסולין אחראי על פיתוח אסטרטגיית המיתוג בארגונים שונים במגזר הציבורי והפרטי בישראל ביניהם הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו וכרטיס אדי.
קריירה > תדמית

אסולין ביים פרויקטים תדמיתיים לחברות בישראל, ביניהן: תנובה, שרותי בריאות כללית, קומברס, רשות המים, רשות שדות התעופה, ריץ קרלטון, ואחרים. אסולין פיתח קמפיינים בינלאומיים מעצבי דעת קהל, ביניהם: קמפיין הבטחת הקיום האנושי של שרי אריסון וקמפיין Unexpected Israel אותו יצר עבור משרד החוץ.
קריירה > קמפיינים פוליטיים

משנת 1984 משמש רון אסולין כבמאי ראשי ומנהל קמפיין המדיה במערכות בחירות ארציות בישראל ובחוץ לארץ. בין הצלחותיו: ניצחון רה"מ בנימין נתניהו בשנת 1996, רה"מ אהוד ברק בשנת 1999 וקנצלר אוסטריה אלפרד גוסנבאואר בשנת 2006.[דרוש מקור]
בבחירות 1996 היה אחראי לתשדירי התעמולה של ליכוד-גשר-צומת בראשות בנימין נתניהו, תחת האסטרטגיה של ארתור פינקלשטיין "עושים שלום בטוח".
בבחירות 1999 ביים וניהל את קמפיין הטלוויזיה והרדיו של ישראל אחת "ישראל רוצה שינוי" בראשות אהוד ברק.
בשנת 2010 יצר את קמפיין "הפרטנרים" עבור יוזמת ז'נבה, במסגרתו ביים את מנהיגי הרשות הפלסטינית סאיב עריקאת, ריאד אל מליכי, יאסר עבד רבו, ג'יבריל רג'וב וסופיאן אבו זיידה בפנייה ישירה אל הציבור בישראל.
בשנת 2019 הוביל את קמפיין מפלגת העבודה בראשות אבי גבאי בבחירות לכנסת ה-21 ואת קמפיין המחנה הדמוקרטי (מרצ) בראשות ניצן הורביץ לכנסת ה-22. באותה שנה התפרסם מאמר פרי עטו בספר "קילר אינסטינקט" מאת אייל ארד, משה גאון וד"ר ארז יעקובי.
קריירה > מוזיאונים ומרכזים חווייתיים

משנת 1988 אסולין פיתח וביים תכנים למוזיאונים ומרכזי מבקרים. בין הבולטים שבהם נמנים מוזיאון הרצל בירושלים, מרכז המבקרים של היכל הספר במוזיאון ישראל שבמרכזו היצירה "מקדש אדם", מרכז "שרשרת הדורות" בכותל המערבי, ומרכז "קסם הגולן" בקצרין.
בנוסף פיתח מרכזים חווייתיים מסחריים, בהם לבתי זיקוק לנפט, איגודן במתקן הטיהור השפד"ן וארבעת מרכזי Better Place בישראל, סין קנדה ודנמרק.
בשנת 2012 הקים עם חברת פילמיינד שבבעלותו את ביתן ישראל בפלוריאדה - תערוכה בינלאומית לפרחים שמתקיימת בהולנד פעם בעשור. במסגרת הקמת הביתן פיתח את הקונספט "The Israeli Touch" ומיתג את ישראל כמובילה עולמית בתחומי החקלאות בעידן המודרני.
בשנת 2018 השיק את מרכז מבקרים המתקדם בישראל עבור "חברת החשמל" באתר "אורות רבין" בקיסריה.
רון אסולין הוא יוצר הסרטים והמנהל האמנותי של פורום השואה העולמי החמישי שהתקיים במוזיאון יד ושם בירושלים בינואר 2020, תחת הכותרת "זוכרים את השואה, מנצחים את האנטישמיות". באירוע, שנחשב לכינוס הבינלאומי הגדול בישראל, השתתפו מלכי ספרד, הולנד ובלגיה, יורש העצר הבריטי הנסיך פיליפ, נציגים של בתי המלוכה מלוקסמבורג ונורווגיה, לצד 46 נשיאים וראשי ממשלה ומאות אורחים רמי דרג מרחבי העולם.
קריירה > טלוויזיה

עם עלייתו לאוויר של ערוץ 2 הניסיוני ב-1987, ביים תוכניות טלוויזיה עבור הערוץ, ביניהן "שבע וחצי בעולם" עם אורלי יניב ותוכנית האופנה "פוזה" בהגשת ענת בירן, ולאחר הפיכתו לערוץ מסחרי, ביים את תוכנית המסעות "פספורט" בהגשתו של ניר חכלילי. כמו כן, ביים פתיחים לתוכניות טלוויזיה ביניהן: "החדשות 2", "הלילה" עם גבי גזית, "גלגל המזל" עם ארז טל ועוד.
הערות שוליים

↑  http://www.kan-naim.co.il/artical.asp?id=4257
↑  דבורה שרר, קמפיין לעידוד החתמה על כרטיס אדי, באתר News1 מחלקה ראשונה, 14 בנובמבר 2010
↑  Corporate Videos, www.filmind.com
↑  Corporate Videos | Page-3, www.filmind.com
↑  Corporate Videos | Page-2, www.filmind.com
↑  Corporate Videos | Page-2, www.filmind.com
↑  Corporate Videos, www.filmind.com
↑  Corporate Videos, www.filmind.com
↑  Corporate Videos, www.filmind.com
↑  Corporate Videos | Page-3, www.filmind.com
↑  Corporate Videos | Page-3, www.filmind.com
↑  ורד שרון-ריבלין, ‏הליכוד מתקשה למצוא פירסומאי שיעמוד בראש צוות הקמפיין, באתר גלובס, 28 בינואר 1999
↑  אסנת כותן, ‏"הקמפיין הטוב ביותר שלי", באתר גלובס, 23 במאי 1999
↑  http://www.heskem.org.il/sources-view.asp?id=2437&meid=43(הקישור אינו פעיל, 28 בדצמבר 2016)
↑  צבי זרחיה, הבור שבקצה הקמפיין, באתר כלכליסט, 23 בינואר 2019
↑  צבי זרחיה, בחירות סבב ב': מיליונים על פרסום בשבועיים וחצי, באתר כלכליסט, 29 ביולי 2019
↑  "קומנדו בחירות". הוצאה לאור: ידיעות אחרונות, ספרי חמד, 2018, עמ' 109
↑  http://www.tbk.co.il/article/498167
↑  Israel at Floriade 2012, Venlo, embassies.gov.il
↑  http://www.karmel.co.il/שונות/מרכז-המבקרים-החדש-של-חברת-החשמל
↑  איתי אילנאי, "נתנו יד", ידיעות אחרונות, המוסף לשבת 24.1.20 עמ' 22
מקדש אדם, היכל הספר, מוזיאון ישראל - ירושלים
המסע לירושלים, הכותל המערבי
מתן יאיר

| --- | --- |

 לידה:  9 במאי 1977 (בן 47) ירושלים, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  תסריטאי, במאי קולנוע, סופר ומורה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 פרסים והוקרה:  רשום לך בתעודת הזהות שאני אבא שלך: פרס הבימוי בפסטיבל דה קינו, רומניה 2008 פיגומים: מקום ראשון בפיצ'פוינט, ירושלים 2016 לתסריט הטוב ביותר; הוקרן במסגרת ACID בפסטיבל קאן 2017
 פרופיל ב-IMDb
 
מתן יאיר (נולד ב-9 במאי 1977) הוא תסריטאי, במאי קולנוע וסופר ישראלי.
ביוגרפיה

מתן יאיר נולד בירושלים וגדל בהרצליה. הוא בוגר אוניברסיטת תל אביב בחוגים היסטוריה כללית ולימודים כלליים ותואר שני בהצטיינות ביחידה למחקר התרבות. עבודת התזה שלו עסקה בהצגתם העצמית של בני נוער; בוגר מגמת תסריטאות בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, 2003. אחר כך המשיך לתואר שני בבית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע"ש סטיב טיש באוניברסיטת תל אביב.
עשייתו של מתן יאיר שלובה בהיבטים אוטוביוגרפיים. החל משנת 2005 מלמד מתן יאיר היסטוריה וספרות בתיכון "היובל" בהרצליה, ומסייע לבני נוער לעבור את בחינות הבגרות.
בסיום לימודיו בסם שפיגל, זכה במענק פיתוח דרמה מטעם קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב. התסריט שכתב לדרמה בת 50 דקות, התפתח לספרו הראשון, "חדר משלו". הספר, הכתוב כיומן, מתאר שנה בחייו של נער מתבגר שמשפחתו מתפרקת. בעקבותיו זכה יאיר במלגת פרדס מטעם הספרייה הלאומית בירושלים לכתיבת ספר פרוזה שני.
מנימוקי הוועדה שבחרה בספר : "יאיר יצר קשב רגיש ביותר, הן ללשון הנוער היום והן לאפשרות סימונו של יחיד אינדיבידואלי בתוך הלשון הזו. זהו ספר פורץ-דרך בתחום הכתיבה על נעורים ומושג ההתפתחות בכלל".
סרטו הדוקומנטרי "רשום לך בת.ז. שאני אבא שלך" (2008), הוקרן בערוץ 8, בפסטיבלים שונים בעולם וזכה בפרס הבימוי בפסטיבל דה קינו. הסרט מתאר את תהליך ההתקרבות בין יאיר לבין אביו לאחר שנים שהיו בנתק בעקבות עזיבת האב.
ב-2017 הוקרן בבכורה עולמית סרטו הארוך הראשון, "פיגומים", במסגרת ACID בפסטיבל הקולנוע בקאן, המציגה מדי שנה תשעה סרטים ומנוהלת על ידי איגוד צרפתי התומך בקולנוע עצמאי.
"פיגומים" הוא קופרודוקציה ישראלית־פולנית, שזכתה ב-2016 בפרס הראשון בתחרות הפיצ'פוינט של פסטיבל הקולנוע ירושלים. הסרט הופק על ידי גרין פרודקשנס (גל גרינשפן ורועי קורלנד), וחברת יונייטד קינג (משה אדרי ולאון אדרי), בתמיכת קרן הקולנוע הישראלי, קרן גשר לקולנוע רב תרבותי וקרן הקולנוע הפולנית. הסרט מבוסס על ספר שכתב יאיר, שעתיד להתפרסם בידיעות ספרים.
הסרט, הנשען על חוויותיו של הבמאי כמורה לספרות בבית ספר תיכון, מספר על נער בשם אשר (אשר לקס), נער בן 17, הנמצא בשנה האחרונה ללימודיו בתיכון. הוא גר עם אביו (יעקב כהן), איש קשה ודומיננטי, שנוהג בו ביד קשה ומצפה שיחליף אותו בבוא היום בעבודות הפיגומים שלו. כשמורה חדש לספרות (עמי סמולרצ'יק) מגיע לבית הספר, אשר, שתמיד היה הנער "המופרע", מוצא בו מודל לחיקוי, ולראשונה מצליח לדמיין לעצמו עתיד אחר מזה שאביו תכנן בעבורו.
פילמוגרפיה

"אחד על אחד" (סדרת טלוויזיה, במאי ותסריטאי, 2020)
"בגרות" (סרט עלילתי, במאי ותסריטאי, 2019)
"פיגומים" (סרט עלילתי, במאי ותסריטאי, 2017)·
"רשום לך בת.ז שאני אבא שלך" (סרט תיעודי, במאי ומפיק, 2008)·
חדר משלו (סרט עלילתי, במאי ותסריטאי, 2023)
כתיבה ספרותית

"חדר משלו" (רומן ביכורים, הוצאת טובי, 2009)
"'קול'? 'חנון'? אין דבר כזה: בני נוער מדברים על עולמם החברתי" (תזה אקדמית, 2007)
"פחות קוצים" (ידיעות ספרים, 2019)
אסף ליברמן

| --- | --- |

 לידה:  27 ביולי 1984 (בן 40) ירושלים, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב
 תקופת הפעילות:  מ-2003
 עיסוק:  עיתונאי, מגיש רדיו וטלוויזיה
 מעסיק:  גלי צה"ל, תאגיד השידור הישראלי
 מספר צאצאים:  2
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  100008526009303
 טוויטר:  asaf_lib
 טלגרם:  kann_news
 
אסף ליברמן (נולד ב-27 ביולי 1984) הוא עיתונאי ישראלי, המגיש את התוכנית "זמן אמת" בכאן 11 ומגיש תוכנית רדיו יומית בשעות הבוקר לצדו של קלמן ליבסקינד בכאן ב'. לפני כן הגיש את "בוקר טוב ישראל", יומן הבוקר של גלי צה"ל. במקביל הוא מלמד בבית הספר לתקשורת באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת אריאל.
ביוגרפיה

ליברמן נולד וגדל בשכונת גילה בירושלים, לאלטר, יליד לודז', ולשוש, ילידת טהראן. הוא הבן השני מתוך שלושה אחים. אמו נפטרה מסרטן כשהיה בן 14. בתיכון למד בבית הספר "גבעת גונן" בשכונת קטמון. לפני שירותו הצבאי, יצא לשנת שירות בשדרות במסגרת "הנוער העובד והלומד".
הוא התגייס לגלי צה"ל בשנת 2003 ושימש כתב לתחום העבודה והרווחה. עם שחרורו משירות סדיר בצה"ל, החל לעבוד בתור עורך ומגיש במחלקת החדשות של התחנה.
בשנת 2009 החל להגיש יחד עם אביב לביא, את התוכנית "יהיה בסדר", מגזין יומי בנושאים חברתיים וסביבתיים. החל משנת 2012 החל בנוסף גם לערוך ולהגיש את התוכנית "שישבת", תוכנית אקטואליה של סוף השבוע שמשודרת מידי שבת בגלי צה"ל.
בדצמבר 2013, בעקבות עזיבתו של מיכה פרידמן את גלי צה"ל, החל להגיש את יומן הבוקר של התחנה, "בוקר טוב ישראל". עקב כך, חדל מהגשת התוכנית "יהיה בסדר". בשלהי יולי 2016, נודע כי הושעה מעבודתו בגלי צה"ל בשל חשש לניגוד עניינים-לכאורה, בעת ששקל מעבר לעבודה בתאגיד השידור הישראלי.
החל מ-2016 שימש במקביל לפעילותו בגל"צ כעורך היום בלילה עם גורי אלפי בשידורי קשת, ערוץ 2.
מאוגוסט עד נובמבר 2016 סיקר את הבחירות בארצות הברית מניו יורק כשליח גל"צ.
בחודש פברואר 2017 הודיע ליברמן על עזיבת גלי צה"ל ומעברו לתאגיד השידור הישראלי "כאן", ובו הוא מגיש תוכנית רדיו יומית בשם "קלמן-ליברמן" ברשת כאן ב' לצדו של העיתונאי קלמן ליבסקינד. נוסף על כך הוא הנחה את תוכנית התחקירים "זמן אמת" של ערוץ כאן 11. ביולי 2024 הודיע כי יעזוב את תוכנית "זמן אמת", אחרי כשבע שנים בתפקיד מגיש התוכנית.
מאז 2018 מגיש את ההסכת "1+1 - אסף ליברמן מארח" שבו הוא משוחח עם אורחים מתחום התרבות, לרוב מוזיקאים. ביוני 2024 עלה פרק ה-100 של ההסכת ובו התארח ישראל ברייט.
בינואר 2021, לקראת הבחירות לכנסת ה-24, הגיש את התוכנית השבועית "הכל פוליטי" בכאן 11.
ליברמן שימש פרשן, לצד עקיבא נוביק, במשדרי אירוויזיון 2021, אירוויזיון 2022, אירוויזיון 2023 ואירוויזיון 2024. הצמד שידר יחד גם את טקס הדלקת המשואות בערב יום העצמאות בהר הרצל.
ליברמן הוא בוגר אוניברסיטת תל אביב בכלכלה וקולנוע ובעל תואר שני בלימודי משפט מאוניברסיטת בר-אילן.
נשוי לאיריס ואב לשניים. הם מתגוררים בתל אביב.
הערות שוליים

↑  סגל מרצים - מסלול רדיו באתר בית הספר לתקשורת של אוניברסיטת אריאל
↑  אסף ליברמן, לא ידעתי שאני כזה, באתר הארץ, 18 בינואר 2013
↑  גילי איזיקוביץ, אסף ליברמן יחליף את מיכה פרידמן כמגיש יומן הבוקר של גל"ץ, באתר הארץ, 3 בדצמבר 2013
דוד ורטהיים‏, מסדר בוקר, באתר וואלה, 3 בדצמבר 2013
↑  איתי שטרן, אסף ליברמן הושעה מגלי צה"ל בגלל שהשתתף בפיילוט של התאגיד, באתר הארץ, 28 ביולי 2016
↑  חן מענית, ‏אסף ליברמן מגיש "בוקר טוב ישראל" בגל"צ, עורך "היום בלילה" בקשת, באתר גלובס, 26 בינואר 2016
↑  "ההקלטות לא נתנו מנוח", העיתונאי אסף ליברמן פורש מהתוכנית "זמן אמת", באתר ערוץ 7, 30 ביולי 2024
נועם יוספידיס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 בנובמבר 1976 (בן 48) חיפה, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום מגורים:  רמת השרון, ישראל
 ידוע בשל:  Vonetize, Pygmalion, SmartPay, Alex, InSplit, Spark Academy
 השכלה:  תואר ראשון בקולנוע וטלוויזיה, אוניברסיטת תל אביב
 מקצוע:  יזם טכנולוגיה, במאי וסופר
 בת זוג:  קרין מוסקונה יוספידיס
 
נועם אליעזר יוספידיס (נולד ב-10 בנובמבר 1976) הוא יזם היי-טק, מנכ"ל ומייסד חברת Vonetize – פלטפורמת טכנולוגיית סטרימינג אשר הונפקה בבורסה לניירות ערך בתל אביב ונסחרה בשוק ההון הישראלי. כמו כן במאי זוכה פרסים, סופר ומנכ״ל של חברות הטכנולוגיה SmartPay ו-InSplit וקרן ההשקעות במדיה פיגמליון.
מכהן בוועדה המייעצת של תוכנית ספארק למצוינות Spark Academy – התכנית הרב-תחומית לקידום מצוינות בילדים.
בשנת 2023 השתתף עם אשתו וילדיו בתוכנית "מבחן ההורים הגדול" ששודרה בקשת 12.
קריירה

לאחר גיוס לצה״ל לקורס טיס ושירות קבע בחיל האוויר בו הגיע לדרגן רב-סרן, והשלמת תואר ראשון בתסריטאות ובימוי בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב, פנה יוספידיס ליזום ולהוביל מספר חברות סטארטאפ והשקעות המשלבות טכנולוגיות מתקדמות ועולם המדיה הצרכני.
בשנת 2007 הקים את קרן ההשקעות פיגמליון בשיתוף בית ההשקעות תמיר-פישמן, חברת הביטוח מגדל וזרוע ההשקעות לאומי פרטנרס של בנק לאומי. יוספידיס כיהן כמנכ"ל הקרן והוביל תהליך של הנפקה בבורסת תל אביב.
בשנת 2010 כיהן כמנכ״ל חברת הטכנולוגיה InSplit אשר הוקמה על ידי פרופ׳ ניצן בן-שאול ופיתחה טכנולוגיה ופטנטים ליצירת וידאו וסרטים אינטראקטיביים.
בשנת 2011 הקים את חברת Vonetize אשר פיתחה טכנולוגיה לשירותי סטרימינג בשם SmartVOD לטלוויזיות חכמות בשנת 2016 הונפקה החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
בשנת 2012 הקים יוספידיס את חברת SmartPay שפיתחה טכנולוגיה לסליקת תשלומים ממכשירי טלוויזיה חכמה ומכשירים המחוברים לאינטרנט.
חיי יצירה

בשנות נערותו יצר יוספידיס את טור הקומיקס "מצב הכן" בשבועון הילדים הפופולרי בישראל "כולנו".
בשנת 2003 יצר וביים את הקליפ לשיר "סיגפו" של להקת "בית הבובות". הקליפ זמין לצפייה ביוטיוב.
בשנת 2003 כתב וביים את סרט הקולנוע "אלכס", שזכה בפרס הראשון בפסטיבל קליפורניה, פרס הקהל בפסטיבל טאראגונה, ספרד ובפסטיבלים נוספים ברחבי העולם.
בשנים 2004 עד 2008 יצר פרסומות וסרטים לחברות והערוצים המובילים במשק
בשנת 2009 כתב יוספידיס 2 פרקים לסדרת טלוויזיה אמריקאית "Bellum Animus".[דרוש מקור]
הערות שוליים

↑  Noam Josephides - Entrepreneur in Residence @ Cisco - Crunchbase Person Profile, Crunchbase (באנגלית)
↑  "Israel: Start-up nation comes of age". Financial Times. 2016-01-06. נבדק ב-2022-11-14.
↑  Noam Josephides, CEO of Vonetize, How to launch a $19 billion startup? Follow WhatsApp's lead—commentary, www.cnbc.com, ‏2016-05-20
↑  קרן מרדכי, הוט, יס חברת וונטייז מאחוריכם >> הנהלת וונטייז פתחה את המסחר בבורסה, לרגל הנפקת מניות החברה בבורסה, באתר Funder פאנדר פורטל קרנות נאמנות קופות גמל קרנות השתלמות קרנות פנסיה, ‏2016-08-10
↑  "Smart VoD co Vonetize finally completes TASE IPO". Globes (באנגלית). 2016-01-08. נבדק ב-2022-11-14.
↑  דף הבית - הבורסה לניירות ערך בתל אביב | אתר הבורסה, באתר www.tase.co.il
1 2  Noam E. Josephides, IMDb
↑  מתן שירם, ‏קרן אור בקצה העדשה, באתר גלובס, 14 בספטמבר 2009
↑  אופיר בר-זהר, בקרוב: משקיעים בסרטים ישראלים יזכו בניכוי מלא של ההוצאה, באתר TheMarker‏, 10 בספטמבר 2009
↑  System for generating an interactive or non-interactive branching movie segment by segment and methods useful in conjunction therewith, נבדק ב-2022-11-14
↑  עומר כביר, הפיתוח ישראלי, הסרט אינטראקטיבי, באתר כלכליסט, 19 בדצמבר 2010
↑  מעיין כהן, תחרות חדשה ליס ולהוט: סמסונג ישראל השיקה שירות VOD, באתר חדשות 13, 6 בספטמבר 2012
↑  הראל עילם, חדש בישראל: סמסונג SmartVOD - סרטים ללא הגבלה וסליקה דרך הטלוויזיה, באתר כלכליסט, 6 בספטמבר 2012
↑  Noam Josephides, CEO - SmartPay.TV, Finance Magnates, 25/11/2013
↑   "אלכס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
↑  Sexual Abuse Center commercial, נבדק ב-2022-11-15
↑  בזק נהדרת, נבדק ב-2022-11-15
↑  Football - the Game is Bigger than Life!, נבדק ב-2022-11-15
גבריאל עמרי לוקאס

| --- | --- |

 לידה:  18 ביולי 1993 (בן 31) אשדוד, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 עיסוק:  שחקן טלוויזיה ובמאי קולנוע
 מקום לימודים:  בית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע"ש סטיב טיש  יצירתי 
 פרופיל ב-IMDb
 
גבריאל עמרי לוקאס (נולד ב-18 ביולי 1993) הוא שחקן טלוויזיה ובמאי קולנוע ישראלי.
ביוגרפיה

לוקאס נולד באשדוד. למד שמונה שנים משחק בבית הספר יצירתי השוכן באשדוד. בתיכון למד במגמת קולנוע. כיום הוא מסיים את לימודי הקולנוע שלו בבית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע"ש סטיב טיש שבאוניברסיטת תל אביב ומיוצג בסוכנות ADD.
לוקאס שיחק במחזות שהועלו בתיאטרון יצירתי "בית יד לבנים". עם המחזות שבהם שיחק נמנים; "שמיים כחולים" (2006), "בעיות שינה" (2007), "מכון לחקר חלומות" (2007), "הישרדות" (2008), "חיות" (2011) ו"מי אני מה" (2012).
ב-2010 גילם את יהלי בר, כוכב רוק הנערץ על בנות בית ספרו, בגרסתה הישראלית של הסדרה אחרי הצלצול. ב-2011 השתתף בסרט "שש פעמים" וגילם את יהלי בהופעת אורח בתוכנית יוני והמחוננים.
בשנים 2013 - 2014 גילם את אדוארד, נסיך גאליסיה בעונות השנייה והשלישית של סדרת הנוער "גאליס" המשודרת בערוץ הילדים.
בשנים 2014 - 2015 גילם את עוז, כוכב להקת הרוק, בסדרה "כוכב הצפון".
בשנת 2015 - 2016 גילם את מאור קידרון, נער הומוסקסואל שפורץ בזוגיות עם תלמיד בכיתה של אמו, סדרת הנעורים "להתבגר", על פי סדרת הספרים של גלילה רון־פדר-עמית "להתבגר" בערוץ 10. וכן, החל לשחק בסדרת הנוער פרי יוצרו של גיורא חמיצר "החממה" את אריאל, נער מתלמד בסוכנות החלל לצידם של גאיה שליטא-כץ ולי בירן.
לוקאס ביים מספר סרטים קצרים ביניהם "הביקור" (2015), בו גם שיחק, "סרט קיץ" (2016) שהשתתף בפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים תל אביב ובפסטיבל ירושלים באותה השנה, ו"שלינגל" (2016), שהשתתף גם הוא בפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים תל אביב.
ב-2018 הוציא לוקאס את הסרט "לילה של אהבה", אשר השתתף בפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים. בסרט, אותו גם ביים, מגלם לוקאס חייל שברח מהצבא בניסיון להחזיר אליו את בן זוגו, אך מוצא עצמו בלי מקום לישון בתל אביב, וכך יוצא למסע לילי בחיפוש אחר נחמה ואהבה.
לוקאס הוא הומוסקסואל, והוא עסק בסוגיות הקשורות בנושא זה בכמה מעבודותיו. בימים אלה עובד לוקאס על סרטו הארוך הראשון.
פילמוגרפיה נבחרת

| שנה | שם הסרט/הסדרה | תפקיד |
| --- | --- | --- |
| 2011 | אחרי הצלצול | יהלי |
| 2011 | יוני והמחוננים | יהלי |
| 2013 | גאליס | אדוארד |
| 2014 | כוכב הצפון | עוז |
| 2015 | החממה | אריאל |
| 2016 | להתבגר | מאור קדרון |
| 2018 | באב אל ג'הנום |  |
| 2018 | לילה של אהבה | יונתן |
| 2020 | סאבלט | גיא |
הערות שוליים

↑  יערה יעקב, ‏"פתאום כולם נגעו בי ולא ידעתי איפה לשים את הגבולות. הרגשתי נאנס", באתר ‏מאקו‏, 14 ביוני 2018.
נחום מוכיח

| --- | --- |
נחום מוכיח
נחום מוכיח
 לידה:  13 ביוני 1953 (בן 71) תל אביב, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 תקופת הפעילות:  מ-1979
 עיסוק:  עיתונאי לענייני קולנוע ומוזיקה ופזמונאי
 מעסיק:  ידיעות אחרונות, מקור ראשון, מעריב, הערוץ הראשון, הטלוויזיה החינוכית
 תחום סיקור:  תרבות, קולנוע ומוזיקה
 
נחום מוכיח (נולד ב- ב-13 ביוני 1953) הוא מבקר קולנוע ומוזיקה, עורך וכתב תרבות ופזמונאי.
ביוגרפיה

נולד בתל אביב, למד בעירוני א' במגמה מזרחנית ושירת בצבא ביחידה 8200. לאחר שחרורו מהצבא למד בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. לקראת סיום לימודיו החל לעבוד כצלם אולפן פרילנסר בתוכניות בידור שונות כגון זהו זה!, שצולמו בטלוויזיה החינוכית, באולפני הרצליה ובטלוויזיה הישראלית.
בשנת 1979 סיים את לימודיו. משנת 1980 עד שנת 1981 עבד כעיתונאי בשבועון קול תל אביב והמרכז של "ידיעות אחרונות". בשנת 1981 נסע לניו יורק והשתתף בקורסים שונים בתחום תקשורת המונים באוניברסיטת ניו יורק.
בזמן שהותו בניו יורק התפרנס ככתב במספר עיתונים ישראלים מקומיים וכן שלח כתבות בנושאי קולנוע ואמנות לעיתונים הארץ, דבר והעולם הזה. בין הכתבות שפרסם באותה עת היה ריאיון שערך עם הכוכב ההוליוודי ג'יימס סטיוארט. בשנת 1983 שב לישראל. בשנת 1984 השתלב כמבקר הקולנוע של כתב העת את. בשנת 1988 נמנה עם הגרעין המייסד של שבועון הנוער ראש אחד ושימש בו ככתב וכמבקר קולנוע ומוזיקה. בהמשך התמנה לעורך הבידור שלו. במרוצת שנות ה-90 עבד כעורך וככתב תרבות בעיתוני רשת ידיעות אחרונות: 7 לילות, פנאי פלוס (גם בו שימש בין היתר כמבקר קולנוע) ולאשה.
החל מ-2005 החל לעבוד באתר התרבות הבמה ככתב וכמבקר קולנוע וכן כמבקר מוזיקה, והחל מ-2006 ועד 2014 עבד במקביל בעיתונים ישראלי, מקור ראשון ומעריב, בכולם שימש כעורך/ כתב תרבות וכן כמבקר קולנוע ומוזיקה. ב-2015 החל לעבוד בירחון אטמוספירה ככתב קולנוע. בשנים 2016–2017 שימש כתסריטאי וכתחקירן של תוכנית הטלוויזיה טלסינמה בערוץ הראשון.
מזה יותר מעשור משמש כחבר האקדמיה לקולנוע.
מ-2015 משמש כשופט בפסטיבלי קולנוע בינלאומיים בצוותי השיפוט של פיפרסקי, ארגון המבקרים הבינלאומי. הוא שפט בפסטיבלי מינכן גרמניה, לוס קאבוס מקסיקו, פרישטינה קוסובו, קוטבוס גרמניה, סיאטל ארצות הברית, טאיפיי טייוואן, ולדיווסטוק רוסיה, בנגלור הודו, קרקוב פולין, קרלה, הודו.
מ-2018 משדר יחד עם אלברט גבאי את תוכנית הרדיו לענייני קולנוע "סינמאקשן" ברדיו קסם 106fm וכן את תוכנית הווידאו סינמאקשן TV.
ב-2019 סיים את יצירת סרטו הדוקומנטרי "מיוחדת במינה". הסרט התמודד ב-2020 על פרס אופיר.
באוגוסט 2021 הוקרן הסרט "מיוחדת במינה" בפסטיבל Dances with Films בלוס-אנג'לס ובספטמבר 2021 זכה בפרס בפסטיבל World Film Carnival בסינגפור.
ב-2023 התקבל לפורום המצביעים של תחרות "גלובוס הזהב".
בשנה האחרונה שוקד על בימוי "החיים כרומנו", סרט דוקומנטרי על המוזיקאי-גיטריסט-נגן בוזוקי חיים רומנו.
הערות שוליים

↑  ראו תמצית על הסרט, במסד הנתונים של IMDb באתר IMDb.com
↑  יעקב בראון, ‏סרט תיעודי של נחום מוכיח זכה בפרס בפסטיבל "קרנבל הקולנוע העולמי, סינגפור", באתר מעריב אונליין, 29 בספטמבר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312475005171  VIAF: 297645923   WorldCat (עם VIAF): 297645923 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חגי לוי (איש תקשורת)

| --- | --- |

 לידה:  2 ביולי 1963 (בן 61) שעלבים, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 פרופיל ב-IMDb
 
חגי לוי (נולד ב-2 ביולי 1963) הוא יוצר טלוויזיה, במאי קולנוע, תסריטאי, עורך ומפיק ישראלי. שימש כמנהל מחלקת הדרמה בקשת.
חיים אישיים

חגי לוי היה נשוי לנילי לנדסמן ובנם הוא היוצר עמנואל יצחק לוי. היה נשוי ליעל בורשטיין ולהם בת.
הערות שוליים

↑  חדשות נענע10, תלונות צופים נגד סצנת האונס של אגם רודברג, 23.11.2003; לצפייה בפרק בו בסופו התרחש ה"אונס בפגישה" אהבה מעבר לפינה - פרק 80
↑  המקוללים, באתר "דוקאביב גליל"
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2005 - אין, קטגוריה חדשה | פרס האקדמיה לטלוויזיה - הבימוי הטוב ביותר בדרמה בודדת, מיני סדרה, סרט טלוויזיה וסדרת דרמה  2006 - ניר ברגמן וחגי לוי ("בטיפול") | הבא: 2007 - רוני ניניו ("מרחק נגיעה") |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298310705171  PLWABN: 9810671514805606  BNE: XX6033933  BnF: cb162509198 (data)  GND: 1083044680  ISNI: 0000 0001 0822 6758  LCCN: no2015125585  NTA: 40079876X  RERO: 02-A025955152  SUDOC: 157560716  VIAF: 160696315   WorldCat (עם VIAF): 160696315
זהבה גלאון

זהבה גלאון בכנס שדרות לחברה במכללה האקדמית ספיר, 2015
זהבה גלאון (נולדה ב-4 בינואר 1956) היא יושבת ראש מפלגת מרצ לשעבר, נשיאת מכון זולת לשוויון וזכויות אדם ופובליציסטית ישראלית. גלאון נבחרה לכנסת ב-1999 וכיהנה בכנסת במשך 16 שנה. כיהנה כיושבת ראש מפלגת מרצ בשנים 2012–2018. גלאון הייתה חברה בוועדת החוץ והביטחון של הכנסת, בוועדת הכספים, בוועדה לקידום מעמד האישה, בוועדת החוקה ובוועדת הכנסת ועמדה בראש ועדת החקירה הפרלמנטרית למאבק בסחר בנשים. בבחירות המקדימות למפלגה במהלך תקופת בחירות 2022 ניצחה בפער ניכר את יאיר גולן, ונבחרה לכהן שוב כיו"ר מרצ. מרצ לא עברה את אחוז החסימה וגלאון לא נכנסה לכנסת ה-25 כחברת כנסת.
חיים אישיים

גלאון נשואה לפסח גלאון ואם לשניים. בנה, נדב גלאון, הוא ממובילי המחאה נגד ממשלת ישראל השלושים ושבע. היא מתגוררת בשכונת כפר גנים ג' בפתח תקווה.