stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זוזאנה היינובה
הערות שוליים

↑  BOHDAN BONDARENKO AND ZUZANA HEJNOVA NAMED 2013 EUROPEAN ATHLETES OF THE YEAR , אתר התאחדות האתלטיקה הבינלאומית
↑  Usain Bolt named World Athlete of the Year for fifth time, אתר BBC
↑  Hejnova saving herself for Prague, אתר התאחדות האירופאית באתלטיקה, 26 בספטמבר 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14263088  NKC: mzk2016935778  VIAF: 9730148390857910830002   WorldCat (עם VIAF): 9730148390857910830002
וילה ואלמראנה (ויגרדולו)

וילה ואלמראנה  (איטלקית: Villa Valmarana) היא אחת הווילות הכפריות שבנה האדריכל האיטלקי אנדראה פלאדיו באזור ונטו שבצפון איטליה, בוויגרדולו (Vigardolo) במרחק מה מצפון ויצ'נזה. וילה ואלמראנה הוכרזה על ידי ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית במסגרת הווילות הפלדיאניות בוונטו. הבנייה התקיימה בשנות הארבעים של המאה השש-עשרה.
ייחוס הווילה לפלאדיו איננו בטוח לחלוטין מפני שתוכנית הווילה איננה מופיעה בספרו "ארבעת הספרים על אודות האדריכלות". בספר נזכרת אמנם 'וילה ואלמראנה', אך וילה זו איננה קיימת, ואין זיקה בין המתואר בספר לבין הבניין הנדון כאן. יחד עם זאת שרדה תוכנית נפרדת של הבניין השמורה בארכיון המכון המלכותי לאדריכלות RIBA בלונדון, המאששת את ייחוסו לפלאדיו, ודומה שהדבר מוסכם על הכול.
אדריכלות

הבניין מלבני וקטן למדי במידותיו. הוא בנוי על גבי משטח מוגבה עם גרם מדרגות המוביל אל מבואה המורכבת משני עמודים עם כותרות בסדר דורי, ומעליהם קשת סרליאנית. קומת האדון בעלת החלונות גבוהים, ומעליה קומה עליונה הניכרת בחלונותיה הרבועים, והיא נועדה לאחסון של תוצרת חקלאית, כיאה לווילה כפרית. המבואה שמעבר לפתח גדולה מאוד, ומובילה לאולם מרכזי (salone) הקטן ממנה. משני צידי האולם והמבואה מסודרים יתר חדרי הבניין בצורה סימטרית. הווילה הייתה מעוטרת בציורי קיר שרק שירידים מהם שרדו.
לקריאה נוספת

Bruce Bucher, Andrea Palladio, The Architect in his Time, Abbeville Press, New-York, 1998, pp. 71-72.
הערות שוליים

↑  ספר שני, פרק 15, עמ' 79.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 247897024   WorldCat (עם VIAF): 247897024
וילה זלגרן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  דאצ'ה
 כתובת:  Lodochnyy Island 
 מיקום:  Sovetskoye urban settlement 
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 בעלים:  Sever Group
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1913
 תאריך פתיחה רשמי:  1913 
 אדריכל:  Uno Ullberg 
 קואורדינטות:  60°39′49″N 28°40′54″E﻿ / ﻿60.663585°N 28.681723°E﻿ / 60.663585; 28.681723
 he
 
וילה זלגרן (בפינית: Villa Sellgren) היא בית קיץ ואחוזה באי לודוצ'ני במפרץ הפיני של הים הבלטי. האחוזה תוכננה על ידי האדריכל הפיני אונו אולברג (1879–1944), שעיצב מבני ציבור בפינלנד. בנייתה הושלמה בשנת 1913.
שם

האחוזה נקראת על שם ויקטור זלגרן יועץ מסחרי פיני ואיש עסקים (1864 – 1936), ששימש כמנהל הסחר בחומרי בניין במזרח פינלנד בשנים 1890 עד 1915. בנוסף לעסקיו, היה חבר מועצת המנהלים של סחר החקלאים הפיני וחבר המועצה המפקחת על הבנק הנורדי בשנים 1919–1930. הוא היה חבר במועצת העיר ויבורג בשנים 1902–1922 וקונסול גרמני בשנים 1924–1931.
בשנת 1912 בנה וילה בסגנון אר-נובו שתוכנן על ידי האדריכל אונו אולברג באי הרוסי ויבורג. בשלבים הראשונים של מלחמת האזרחים הפינית בינואר 1918, הייתה הווילה מקום מגוריהם של 565 חיילי הצבא הלבן שנמלטו מוויבורג, אל מה שנקרא בפי תושבים בשם אי הרוסים, בזמן שהם היו במצור, אך בהמשך הם נלכדו. אנדרטת מלחמה ללבנים הוקמה בסמוך לווילה בשנות ה-20, כאשר גם הווילה וגם אנדרטת המלחמה שרדו עד ימינו.
שימוש

הבית שימש לצורך צילומי הגרסה רוסית של הסיפור "משאלתו האחרונה" של ארתור קונאן דויל בשנת 1986. עד שנת 2012 האחוזה הייתה חלק משמורות היער הלאומיות, אז נערך בה שיפוץ והמבנה עוצב מחדש כדי לאפשר בנייה והרחבה.
פוטין

על פי היומון Rosreestr, קבוצת Sever מחזיקה בבעלות על המבנה, הקבוצה הייתה בבעלות נשיא Baltic Media Group, אולג רודיונוב, עד שנת 2014. הנכס שייך כיום לבנו סרגיי מאז 2015.
לדברי אלכסיי נבאלני, ממנהיגי האופוזיציה הליברלית ברוסיה, הבית נמצא בפועל בבעלותו של ולדימיר פוטין באמצעות חבריו, זאת לצד המעון בכף אידוקופאס על חוף הים השחור.
הערות שוליים

↑  Venäläiskanava: Kauppaneuvos Sellgrenin jugend-huvila Viipurinlahdella on nykyään yksi Putinin lomapaikoista. Iltalehti 30.8.2017.
↑  HOME FIT FOR A TSAR Vladimir Putin’s lavish new ‘holiday home’ featuring gold plated swimming pool and underground spa captioned with his initials revealed
↑    Alec Luhn, ‏Russian activist Navalny launches new attack on Putin with claim of 'secret mansion', The Telegraph, 31 August 2017
↑  Tom Parfitt, Moscow. "Putin's 'hideaway' exposed by rival Alexei Navalny | World". The Times & The Sunday Times. נבדק ב-2017-09-02.
↑  "Is this the secret villa of Russia president Vladimir Putin?". Euronews. נבדק ב-2017-09-02.
ערך זה הוא קצרמרבנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ויקטור מיכלבסקי

| --- | --- |

ויקטור מיכלבסקי, 2008
 לידה:  8 ביולי 1972 (בן 52) הומל, ברה"מ 
 הישג בולט:  אלוף ישראל בשחמט, 2014
 הדרגה הגבוהה ביותר:  רב אמן משנת 1996
 מד כושר מרבי:  2632 (ינואר 2008)
 מד כושר נוכחי:  2480 ‏(אוקטובר 2024)
 מדינה:  ברית המועצות, ישראל
 
ויקטור מיכלבסקי (נולד ב-8 ביולי 1972) הוא שחמטאי יהודי בדרגת רב אמן וחבר נבחרת ישראל בשחמט לשעבר, אשר היה שותף למדליית הארד של ישראל באולימפיאדת השחמט ב-2010. אלוף ישראל בשנים 2014 ו-2021.
נכון לאוקטובר 2022, מדורג במקום ה-13 בישראל לפי מד כושר.
ביוגרפיה

מיכלבסקי נולד בהומל, ברית המועצות (כיום בלארוס) עלה לישראל עם משפחתו ב-1991. תושב באר שבע, וחבר מועדון השחמט המקומי. היה שותף בזכיית המועדון מספר פעמים באליפויות ישראל ובגביע המדינה. השיג דרגת אמן בינלאומי בשנת 1993 והפך לרב-אמן בשנת 1996. ויקטור הוא אחיו הצעיר של אמן השחמט אלכסנדר מיכלבסקי, שאימן אותו בצעירותו.
בשנת 2014 זכה באליפות ישראל בשחמט, בגיל 42, ובכך הפך לאלוף המבוגר ביותר מזה 50 שנה. בשנת 2021 הוא זכה באליפות ישראל בפעם השנייה.
נשוי ואב לשלושה, ומתגורר בבאר שבע.
הישגים בולטים

1991 - זכה באליפות ישראל לנוער (עד גיל 20).
1992 - זכה בשנית באליפות ישראל לנוער.
1993 - זכה בתחרות בבודפשט.
1994 - זכה בתחרות בינלאומית בתל אביב.
1995 - זכה במקום ראשון משותף בתחרות הפרס הגדול בכפר סבא.
1996 - זכה במקום השלישי באליפות ישראל.
1997 - זכה בתחרות בינלאומית בראשון לציון ובאליפות ישראל בקצב מהיר.
1998 - זכה בסגנות אליפות ישראל ובמקום ראשון בתחרות בהולנד.
2002 - זכה בתחרויות בסן סלבדור, ובסאו פאולו.
2003 - זכה בתחרויות בקוויבק ובסן סלבדור.
2005 - זכה בתחרות במונטריאול.
2006-2005 - זכה בשלוש תחרויות בארצות הברית.
2007 - זכה בתחרות קלביה הפתוחה בספרד, בתוצאה 8 מ-9, המשקפת רמת ביצוע (פרפורמנס) של 2876 נקודות במד כושר - זהו הישגו האיכותי ביותר.
2008 - סיים במקום הרביעי באליפות ישראל (זכה באותו מספר נקודות כמו בוריס אברוך שזכה באליפות).
2010 - סיים שני באליפות ישראל.
2014 - השלים "דאבל" כשזכה באליפות ישראל בשחמט (בקצב מלא) ובאליפות ישראל בשחמט בזק.
הופעות באולימפיאדות

ויקטור מיכלבסקי ייצג את ישראל פעמיים באולימפיאדות השחמט.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | לוח | מד כושר | נקודות | תוצאות |  % | מקום |
| 2006 | 2 עת | 2566 | 5 מ-7 | 4+ 2= 1- | 71.4 | 4 קבוצתי |
| 2010 | 2 עת | 2610 | 4.5 מ-8 | 3+ 3= 2- | 56.3 | 3 קבוצתי |
מבחר תחרויות בהן השתתף

המכביה ה-19 ב-2013
אליפות ישראל בשחמט בשנים: 2014, 2015, 2016, 2018
גביע העולם בשחמט 2021
ורוניק דה קוק

| --- | --- |

 לידה:  3 באפריל 1977 (בת 47) אנטוורפן, בלגיה 
 מדינה:  בלגיה 
 www.veroniquedekock.net
 
ורוניק דה קוק (בהולנדית: Véronique De Kock; נולדה ב-3 באפריל 1977) היא דוגמנית בלגית.
ביוגרפיה

דה קוק נולדה באזור דובר ההולנדית של בלגיה.
ב-2007 הופצו ללא ידיעתה תמונות עירום שלה ברשת האינטרנט.
ב-2019 נישאה ליזם מנואל גוסן.
דוגמנות ותחרויות יופי

בגיל חמש עשרה היא החלה לדגמן ועבדה מלבד מדינתה בלגיה גם בגרמניה, צרפת ואיטליה, בין המגזינים שהופיעה הוא מגזין הגברים מקסים.
בהיותה בת שבע עשרה זכתה בתואר היופי המקומי "מיס פלנדריה" (Miss Flanders) ושנה לאחר מכן זכתה בתואר הארצי של מיס בלגיה.
היא ייצגה את בלגיה בתחרויות היופי מיס עולם 1995 שם דורגה במקום ה-13 על ידי השופטים ומיס תבל 1996 שם הייתה במקום ה-11.
מ-2008 ועד 2018 הנחתה את תחרות מיס בלגיה בה זכתה.
טלוויזיה

עוד בשנת כהונתה כמלכת יופי החלה לשמש כמגישה בערוץ הטלוויזיה "Q2", ב-2002 עברה לעבוד בערוץ "VT4".
בין 1998–2001 שיחקה באופרת הסבון " Familie".
ב-2010 הנחתה את התוכנית "Move Like Michael Jackson", תוכנית המהווה תחרות חיקויים של מייקל ג'קסון.
מוזיקה

היא הייתה חברה בהרכב המוזיקלי "P-Diva's" וביחד עימם הוציאה סינגל ב-2001.
הערות שוליים

↑  Véronique De Kock, Discogs (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: e9c9e6e0-dfad-4bef-9a89-4c4df7d00302 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
וילה ואלמראנה (בולצאנו ויצ'נטינו)

וילה ואלמראנה  (איטלקית: Villa Valmarana) היא אחת הווילות הכפריות שבנה האדריכל האיטלקי אנדראה פלאדיו באזור ונטו שבצפון איטליה, בליזיארה (Lisiera) סמוך לוויצ'נצה. הווילה ידועה גם בשם וילה סקאניולארי זֵן (Scagnolari Zen).
למרות שהווילה באתר איננה הווילה המקורית,  וילה ואלמראנה  הוכרזה על ידי ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית.
אדריכלות

תוכנית המבנה פורסמה על ידי פלאדיו בספרו "ארבעת הספרים על אודות האדריכלות". הווילה המקורית  שנבנתה בשנת 1560 נהרסה בשלמותה במלחמת העולם השנייה, ובמקומה נבנתה באתר וילה אחרת השונה למדי מן התוכנית של פלאדיו.
לפי התוכנית היה זה בניין רבוע בן שתי קומות, עם מבואה מרשימה מאוד. המבואה כללה שני טורי עמודים, זה מעל זה, כל אחד בן שישה עמודים בסדר היוני. הטור העליון נשא גמלון ובמרכזו סמל המשפחה. בכל אחת מארבע פינות המבנה מצוי מגדל הבנוי מעל קמרון גדול. במרכז המבנה מצוי אולם גדול, מקורה בקמרון חביתי, ומשני צדדיו פזורים חדרי המגורים. לפני הבית הייתה חצר מוקפת עמודים לשימוש אדון הבית, ומאחור מצויה חצר ששימשה לדייש התבואה.
ראו גם

הווילות הפלדיאניות בוונטו
לקריאה נוספת

אנדראה פלאדיו, ארבעת הספרים על אודות האדריכלות, תרגם לעברית רוני רייך בצירוף מבוא, הערות ומפתחות, הוצאת זמורה-ביתן-דביר, 1999, עמ' 153.
הערות שוליים

↑  ספר שני, פרק 15, עמ' 79, מהדורת רוני רייך עמ' 153
וילה זנו

וילה זנו (באיטלקית: Villa Zeno) היא אחת הווילות הכפריות שבנה האדריכל האיטלקי אנדראה פלאדיו באזור ונטו שבצפון איטליה (צ'סאלטו Cessalto שבמחוז טרוויזו, סמוך לכביש המהיר A4 בין ונציה וטריאסטה). הווילה נבנתה בשנות החמישים של המאה השש-עשרה. וילה זנו הוכרזה על ידי ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית.
אדריכלות

תוכנית המבנה פורסמה על ידי פלאדיו בספרו "ארבעת הספרים על אודות האדריכלות". שלא כמקובל בווילות של פלאדיו הבניין ניכר רק בשתי קומות הניכרות בחלונותיהן, במקום השלוש המקובלות. קומת האדון בעלת החלונות המלבניים הגבוהים היא הקומה הראשונה. הקומה השנייה, שמתחת לגג, ניכרת בחלונות רבועים קטנים, והיא נועדה לאחסון תוצרת חקלאית. חזית הבניין המוצגת בספרו של פלאדיו, היא החזית האחורית דווקא, והיא נראית סתמית למדי. בשני טורי החלונות של שתי הקומות, בולט רק פרט בודד בדמות החלון התרמאלי הגדול במרכזה של שורת החלונות העליונה, והוא נפתח לאולם המרכזי שתקרתו גבוהה. החזית העיקרית לבניין ניכרת בגרם מדרגות רחב העולה אל לוג'יה המחולקת לשלושה פתחים בעלי קשתות ומעליהם גמלון. לפי התוכנית בספרו של פלאדיו תוכננה חצר עם סטווי עמודים מאחורי הבניין, ובשני צידי החצר מצויים שני אגפים שנועדו למתקנים, למחסנים ולציוד החקלאי של החווה.
ראו גם

הווילות הפלדיאניות בוונטו
לקריאה נוספת

אנדראה פלאדיו, ארבעת הספרים על אודות האדריכלות, תרגם לעברית רוני רייך בצירוף מבוא, הערות ומפתחות, זמורה-ביתן-דביר, 1999, עמ' 143.
Bruce Bucher, Andrea Paladio, The Architect in his Time, Abbeville Press, New-York, 1998, pp. 85.
L. Puppi, Andrea Paladio, London, 1975, pp. 373-374.
הערות שוליים

↑  ספר שני, פרק 14, עמ' 69.
ורוניקה רות'

| --- | --- |

 לידה:  19 באוגוסט 1988 (בת 36) ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Veronica Roth 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת נורת'ווסטרן, תיכון ברינגטון 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 סוגה:  ספרות נוער 
 יצירות בולטות:  מפוצלים 
 תקופת הפעילות:  מ-2010 
 פרסים והוקרה:  פרס המאה ה-21 (2013) 
 veronicarothbooks.com
 חתימה:   
 
ורוניקה רות' (באנגלית: Veronica Roth; נולדה ב-19 באוגוסט 1988) היא סופרת אמריקאית הידועה בזכות הטרילוגיה הדיסטופית רבת-המכר שכתבה לנוער בשם "מפוצלים".
ביוגרפיה

את הספר הראשון בטרילוגיה כתבה בהיותה סטודנטית, ספר שזכה לעיבוד קולנועי בדמות הסרט "מפוצלים", שיצא במרץ 2014. רות' בוגרת  חוג כתיבה באוניברסיטת נורת'ווסטרן.
היא מתגוררת בשיקגו, ארצות הברית, ונשואה לצלם נלסון פיץ'.
על הספר השני של ורוניקה רות', "מורדים", יצא סרט קולנוע הנושא את שמו במרץ 2015.
ספריה

מפוצלים (2011), הוצאת הקיבוץ המאוחד
מורדים (2012), הוצאת הקיבוץ המאוחד
נאמנים (2014), הוצאת הקיבוץ המאוחד
פור (2015), הוצאת הקיבוץ המאוחד
לחרוט את האות (2017)
חוקת רומניה 1948

בולי דואר שהפיקה הרפובליקה העממית הרומנית לרגל פרסום חוקת רומניה 1948
חוקת רומניה 1948 הייתה החוקה הרפובליקנית והקומוניסטית הראשונה של רומניה או ליתר דיוק הרפובליקה העממית הרומנית. החוקה אושרה על ידי האספה הלאומית הגדולה של רומניה (Marea Adunare Națională), הגוף המחוקק של רומניה בתקופה הקומוניסטית.
החוקה שפורסמה ב-13 באפריל 1948 הייתה חוקה המבוססת על חוקת רומניה 1923 עם תיקונים ושינויים ברוח חוקת ברית המועצות (1936). החוקה הזאת הוחלפה ב-1952 על ידי חוקת רומניה 1952.
זווית פסיעה

תיאור גרפי של תנועת הלהבים במדחף בעל פסיעה משתנה
רוטור של מטוס C-130 הרקולס במצב "הנצה"
זווית פסיעה היא זווית התקפה של להב יחסית לסיבוב המדחף או זרימת אוויר. לזווית הפסיעה של להבים יש משמעויות ושימושים רבים בתורת הזורמים ובתעופה.
ברוטורים של מטוסים

במנועי בוכנה או טורבו-פרופ המדחף (הרוטור) הוא היוצר את הדחף. שינוי זווית הפסיעה משנה את העילוי של הלהב, במילים אחרות את כמות האוויר שהרוטור דוחף אך גם את הגרר של הלהב ואת העומס על הלהב. ככל שזווית ההתקפה גבוהה יותר (כלומר הלהב מקביל פחות למישור הסיבוב של המדחף) כך הרוטור דוחף יותר אוויר ויוצר יותר דחף, אך גם מגדיל את ההתנגדות לסיבוב הרוטור ומגדיל את המאמץ על המנוע.
במטוסים כאלו משתמשים בזוויות פסיעה נמוכות במהירות זוויתית גבוהה, כדי להקטין את העומס על המנוע בהספקים גבוהים (זווית פסיעה גבוהה מדי עלולה להאט את סיבוב המנוע עד כדי כיבוי או כשל). בזוויות פסיעה גבוהות משתמשים כדי להגביר את הדחף במהירות זוויתית נמוכה (בשיוט לדוגמה, כאשר המנוע אינו פועל במלוא הכוח).
במקרה של כשל במנוע (הוא כבה), הלהבים מתנגדים לתנועת האוויר ויוצרים גרר רב. על מנת להקטין את הגרר קיים מצב להבים הנקרא הנצה. במצב זה הלהבים פונים ישירות לכיוון הטיסה ומקטינים את הגרר על הרוטור למינימום.
בנוסף קיים מצב של היפוך דחף ("היפוך להבים"), כאשר הופכים את זווית הפסיעה לכיוון השני והרוטור יוצר דחף כנגד כיוון הטיסה. היפוך להבים משמש להאטת המטוס על הקרקע לאחר נחיתה.
במנועי סילון

להבים בעלי פסיעה משתנה מתקינים בדרך כלל בצורה סטטית (כלומר הלהבים לא זזים) במדחס מנוע הסילון כדי לשפר את ביצועי המנוע בתנאי לחץ וטמפרטורה שונים. הלהבים עוזרים להסדיר ולייצב את הלחץ במדחס כדי ליצור זרימת אוויר רציפה ומיטבית.
ברוטורים של מסוקים

ברוטורים של מסוקים, בין אם רוטור ראשי היוצר את העילוי, או רוטור זנב המאזן את מומנט ההתמד בציר הסבסוב שיוצר הרוטור הראשי, זווית הפסיעה שלהם היא שמנהגת למעשה במסוק. ברוטור הראשי זווית הפסיעה יכולה להשתנות בכל להב כתלות במיקומו של הלהב ביחס לכיוון גוף המסוק. לדוגמה, הגדלת זווית הפסיעה בלהבים כאשר הם מגיעים לחלק האחורי של המסוק תגרום לו לנוע קדימה ורוטור שמגדיל את זווית הפסיעה בצד ימין של המסוק יגרום לתנועה בציר הגלגול של המסוק.
כל אחד מלהבי הרוטור של המסוק מחובר לדיסקה שנמצאת מתחת לרוטור. הדיסקה נשלטת ממוט ההיגוי של המסוק. שינוי בזווית הדיסקה ישפיע על זווית הפסיעה של כל להב. ראו אווירודינמיקה של מסוק
ויליאם דארבי

| --- | --- |

 לידה:  8 בפברואר 1911 פורט סמית, ארקנסו 
 נהרג:  30 באפריל 1945 (בגיל 34) Nago–Torbole, איטליה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 כינוי:  "אל- דארבו"
 השכלה:  האקדמיה הצבאית של ארצות הברית 
 השתייכות:  הצבא האמריקני צבא ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1933–1945 (כ־12 שנים)
 דרגה:   בריגדיר גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד הריינג'רים ה-1 מפקד כוח הריינג'רס ה-6615 מפקד רגימנט החי"ר ה-179 בדיוויזיית החי"ר ה-45
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה:  מבצע לפיד  פלישת בעלות הברית לסיציליה פלישת בעלות הברית לאיטליה
 עיטורים
   צלב השירות המצוין(2)   כוכב הכסף   כוכב הארד   מדליית השירות המצוין  לגיון ההצטיינות   לב הארגמן(3)
 הנצחה
 מחנה דארבי הקרוי על שמו בפורט בנינג
 
דארבי בשנת 1944
ויליאם אורלנדו דארבי (באנגלית: William Orlando Darby ‏ 8 בפברואר 1911 - 30 באפריל 1945) היה גנרל אמריקאי, שהתפרסם בתפקידו כמפקד גדוד הריינג'רים ה-1 במלחמת העולם השנייה.
שירותו הצבאי

דארבי גדל בפורט סמית, ארקנסו. דארבי החל את דרכו בצבא ארצות הברית עם הרשמו למכללה הצבאית באקדמיה הצבאית ווסט פוינט. בשנת 1933 סיים את לימודיו, הוסמך כקצין והתגייס לצבא. דארבי עבר הכשרה כלוחם וקורס קציני תותחנים. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה גילה דארבי עניין גובר בקומנדו הבריטי. משהוחלט להקים יחידה דומה בצבא ארצות הברית נבחר דארבי, שלישו של מפקד דיוויזיית החי"ר ה-34, כמפקד הגדוד. במאי 1942 נוסד גדוד הריינג'רים ה-1. דארבי ניצח על הקמת הגדוד בבית הספר של הקומנדו הבריטי שבסקוטלנד. כמה מלוחמי ומפקדי הגדוד לקחו חלק בפשיטה על דייפ. בדצמבר 1942 לקח דארבי חלק במשימת סיור שביצעה הצוללת הבריטית "סראף" במטרה לבחון את האפשרות לבצע פשיטת קומנדו באי גליטה שבקרבת אלג'יריה. למרות המלצתו כי ניתן להוציא את הפשיטה אל הפועל הוחלט לבטלה.
דארבי הוביל את הגדוד בנחיתה בעיירה ארזיו (Arzew). ב-11 בפברואר 1943 הוביל דארבי את הגדוד בפשיטה על מוצב סאנאד שבמרכז תוניסיה, 19 קילומטרים בעומק קווי האויב. המוצב אויש על ידי חיילים איטלקים מאוגדת קנטאורו ומחטיבת החי"ר העשירית ברסאגלירי, שנחשבה לחטיבה עילית ללוחמה ההררית. בקרב נפצעו עשרים מלוחמי הגדוד נפצעו ואחד נהרג. הכוח הפושט בפיקוד דארבי הרג כשבעים וחמישה חיילים ושבה עשרה. על האופן בו הוביל את גדודו בפשיטה עוטר דארבי בכוכב הכסף. לאחר מכן פיקד דארבי על הגדוד בקרב על רכס אל-גואטר. על האופן בו ניהג את הגדוד בקרב זה עוטר דארבי בצלב השירות המצוין.
לאחר מכן ניצח דארבי על הקמת גדודי ריינג'רס נוספים. הוא הועלה לדרגת לוטננט קולונל ומונה למפקד כוח הריינג'רס ה-6615, הכולל את גדודי הריינג'רס ה-1, ה-3 ה-4 וגדוד הצנחנים ה-509. בפלישת בעלות הברית לסיציליה הוביל את צוות הקרב של הריינג'רס בנחיתת סער אמפיבית בג'לה. על הגבורה שהפגין בקרב זה עוטר דארבי בצלב השירות המצוין נוסף. במערכה על איטליה הוטלה על צוות הקרב המשימה לכבוש את העיירה ציסטרנה. במהלך הלחימה על היעד נקלעו שניים מן הגדודים למארב של כוח גרמני עדיף בהיקף שני רגימנטים. הכוח ספג כמות נפגעים אנושה ולמעשה חדל מלהתקיים ככוח לוחם.
לאחר מכן מונה דארבי למפקד רגימנט החי"ר ה-179 בדיוויזיית החי"ר ה-45. ב-23 באפריל 1945 החליף את עוזר מפקד הדיוויזיה ההררית ה-10 שנפצע בלחימה בעמק הפו. שבוע לאחר מכן נפגע בהפגזה ונהרג. אחר מותו הועלה לדרגת בריגדיר גנרל

. לאחר מותו אמר עליו הגנרל ג'ורג' פטון כי היה האמיץ בבני האדם אשר פגש. השחקן ג'יימס גארנר גילם את דמותו בסרט "הריינג'רים של דארבי" משנת 1958.
לקריאה נוספת

ג'יימס אלטיירי, "ראשי-החנית", הוצאת מערכות, 1965.
בן מקנטייר, מבצע קציצה: פרשיית הריגול האמיתית ששינתה את מהלכה של מלחמת העולם השנייה, תל אביב: עם עובד, 2010.
מרטין בלומנסון, "אנציו: ההימור שנכשל", הוצאת מערכות, 1989
הערות שוליים

↑  טל טובי, להילחם מאחורי קווי האויב, מערכות, 460 (אפריל 2015), עמוד 56.
↑  טל טובי, כוחות מיוחדים בסדר כוחות רגימנטי - רגימנט הריינג'רס 75, מערכות 409-410, דצמבר 2006, עמוד 35.
↑  ג'יימס אלטיירי, "ראשי-החנית", הוצאת מערכות, 1965, עמודים 27-29.
↑  ירון פלינט, התפתחות הכוחות המיוחדים במלחמת העולם השנייה, מערכות 408, אוגוסט 2006, עמוד 31.
↑  בן מקנטייר, מבצע קציצה: פרשיית הריגול האמיתית ששינתה את מהלכה של מלחמת העולם השנייה, תל אביב: עם עובד, 2010, עמודים 173-174.
↑  ג'יימס אלטיירי, "ראשי-החנית", הוצאת מערכות, 1965, עמודים 116-141.
↑  גל פרל פינקל וסא"ל ירון,מבצע "קרנף": מה כדאי לחטיבת הקומנדו ללמוד מרגימנט הריינג'רס של צבא היבשה האמריקני, מערכות 488, יולי 2020, עמוד 41.
↑  ג'יימס אלטיירי, "ראשי-החנית", הוצאת מערכות, 1965, עמודים 196-229.
↑  ג'יימס אלטיירי, "ראשי-החנית", הוצאת מערכות, 1965, עמודים 236-241.
↑  ג'יימס אלטיירי, "ראשי-החנית", הוצאת מערכות, 1965, עמודים 242-247.
↑  מרטין בלומנסון, "פאטון - האיש והאגדה", הוצאת מערכות, 1989, עמוד 130.
↑  ג'ון גאלבין, "היורדים לקרב", הוצאת מערכות, 1972, עמוד 127.
↑  בן מקנטייר, מבצע קציצה: פרשיית הריגול האמיתית ששינתה את מהלכה של מלחמת העולם השנייה, תל אביב: עם עובד, 2010, עמודים 264-265.
↑  ג'יימס אלטיירי, "ראשי-החנית", הוצאת מערכות, 1965, עמודים 308-313.
↑  גל פרל פינקל,המערכה על אנציו - חצי־גשר על פני תהום, כתב העת "בין המערכות" באתר צה"ל, ‏ 25 בנובמבר 2020.
↑  גל פרל פינקל, "יחידה שתוכל להתגנב אל האויב ולהמם אותו בהלם ובהפתעה", מערכות, 25 באוגוסט 2021.
↑  ג'יימס אלטיירי, "ראשי-החנית", הוצאת מערכות, 1965, עמודים 315-318.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007315183505171  GND: 1056154527  ISNI: 0000 0003 7448 563X  LCCN: n80008265  NARA: 10581016  SNAC: w6dz0gwn  VIAF: 6223511   WorldCat (עם VIAF): 6223511
וירג'ין EMI רקורדס

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברת תקליטים
 תקופת הפעילות:  2013–הווה (כ־11 שנים)
 חברת אם:  יוניברסל מיוזיק גרופ 
 מיקום המטה:  לונדון 
  
 www.virginemirecords.com
 
וירג'ין EMI רקורדס (באנגלית: Virgin EMI Records) הייתה חברת תקליטים בריטית בבעלות יוניברסל מיוזיק גרופ שהוקמה בשנת 2013. ביוני 2020, חברת התקליטים מותגה מחדש כ-EMI רקורדס, ומפעילה את וירג'ין רקורדס כחותמת של EMI רקורדס החדשה.
היסטוריה

וירג'ין EMI רקורדס נוסדה במרץ 2013 באמצעות מיזוג של מרקורי רקורדס UK וגם וירג'ין רקורדס. היא הפעילה שתי חטיבות A&R ושיווק נפרדות – וירג'ין ו-EMI רקורדס. וירג'ין EMI הפכה לאחת מחברות התקליטים הקודמות של יוניברסל מיוזיק UK, לצד פולידור רקורדס, איילנד רקורדס, דקה רקורדס וקפיטול רקורדס UK. מרקורי רקורדס UK, בה הוחתמו באופן מסורתי אמני אינטרנשיונל איילנד ודאף ג'אם UK, פעלה תחת וירג'ין EMI יחד עם יוניברסל איילנד, בה הוחתמו גם אמני ריפבליק רקורדס באותה המדינה. חברת התקליטים החדשה החליפה את וירג'ין ומרקורי בתור חברות התקליטים המפיצות בממלכה המאוחדת, עבור הסגל הבין-לאומי של דאף ג'אם ואיילנד US, כמו גם אמנים מטעם וירג'ין רקורדס אמריקה.
ב-16 ביוני 2020, יוניברסל מיתגה מחדש את וירג'ין EMI רקורדס כ-EMI רקורדס ומינתה את רבקה אלן (נשיאת דקה רקורדס לשעבר) כנשיאת חברת התקליטים, ותמשיך להפעיל את וירג'ין רקורדס כחותמת של EMI רקורדס.
אמנים

בין אמני וירג'ין EMI נמנים: קארי אנדרווד, טיילור סוויפט, פלורנס אנד דה משין, לואיס קפלדי, קייטי פרי, אמילי סאנדיי, The Chemical Brothers, ג'מירוקוואי, הליברטינז, פול אאוט בוי, לורד, מטאליקה, אביצ'י, אלטון ג'ון, Chvrches, פול מקרטני, באסטיל, מרטן סולבג, בון ג'ובי, The Vamps, ג'ורג' מייקל, Devo, הסטון רוזס, HRVY, מאסיב אטאק, אוונג'ד סוונפולד, פול סיימון, איימי מקדונלד, דיוק דומונט, קניה וסט וגם וסטלייף.
יתר על כן, מייק אולדפילד, שהאלבום שלו Tubular Bells יצא בהוצאת וירג'ין רקורדס המקורית, הוא גם אמן שחתם עם וירג'ין EMI.
הערות שוליים

↑  Andrew Flanagan, Universal Music UK Announces Launch of Virgin EMI Records, Billboard, ‏2013-03-18 (באנגלית אמריקאית)
1 2 3  Universal launches Virgin EMI Records, Capitol UK coming next month | News | Music Week, www.musicweek.com
1 2  Virgin EMI rebrands as EMI, Rebecca Allen appointed as label president, www.musicweek.com (באנגלית)
↑  "Universal Music launches Virgin EMI Records". BBC News (באנגלית בריטית). 2013-03-18. נבדק ב-2024-08-03.
↑  "Artists". Virgin EMI Records.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 512e8486-bfbe-4779-b029-c364209cbb9c
חוקת רומניה 1965

חוקת רומניה 1965 (ברומנית: Constituția din 1965) היא החוקה השלישית והאחרונה, שהתקבלה בתקופה הקומוניסטית ברומניה. חוקת 1965 החליפה את חוקת רומניה 1952 ובתורה שונתה מאוד לאחר המהפכה הרומנית (1989) ובוטלה לחלוטין ב-1991.
במרץ 1974 שונתה החוקה, כדי להתאים את תפקיד נשיא הרפובליקה ולהעניק לו עוד סמכויות - התפקיד נועד לניקולאה צ'אושסקו.
הערות שוליים

↑  Reflectarea principiilor democratice in Constitutiile Romaniei (ברומנית)
חוקת רומניה 1923

חוקת 1923 אושרה על ידי האספה הלאומית המתמדת של הסנאט של רומניה ב-27 במרץ 1923, ברוב של 137 בעד, שני מתנגדים ושני נמנעים ולמחרת חתם עליה פרדיננד הראשון, מלך רומניה. יום לאחר חתימת המלך פורסמה החוקה בביטאון הרשמי, Monitorul Oficial.
חוקת 1923 החליפה את חוקת 1866 והכילה 138 סעיפים (בחוקת 1866 היו 128 סעיפים). השינוי הבולט בחוקה החדשה היה ביטול הסעיף המונע התאזרחות ברומניה ממי שאינו נוצרי. חוקת 1923 הייתה בתוקף עד 27 בפברואר 1938, עת הוחלפה על ידי חוקת רומניה 1938.
שבוע לאחר הפיכת 23 באוגוסט 1944, ב-31 באוגוסט 1944, בוטלה חוקת 1938 והוחזרה לתוקף חוקת 1923 עד סוף 1947, כשרומניה הוכרזה כרפובליקה.
הערות שוליים

↑  יהדות רומניה באור עתונותה, משמר, 21 בנובמבר 1944
וירג'ין אוסטרליה

וירג'ין אוסטרליה (באנגלית: Virgin Australia) היא חברת תעופה אוסטרלית, והשנייה בגודלה במדינה (אחרי קוואנטס). החברה שייכת לקבוצת וירג'ין שבבעלות איש העסקים הבריטי ריצ'רד ברנסון.
איירבוס A330-200 של החברה
החברה החלה לפעול באוגוסט 2000 תחת השם "וירג'ין בלו", בתחילת דרכה הפעילה החברה שני מטוסים חכורים מדגם בואינג 737-400. לאחר פשיטת הרגל של החברה המתחרה "Ansett Australia" בספטמבר 2001, נכנסה וירג'ין לשוק שנוצר, והחלה להפעיל טיסות בין 29 ערים במדינה באמצעות מטוסים צרי גוף מתוצרת איירבוס, אמבראר ובואינג. בשנים 2009-2011 היא הפעילה את "V אוסטרליה".
לאחר מספר שנים בהם פעלה כחברת לואו קוסט, החלה החברה להפעיל מחלקות עסקים במטוסיה, במטרה להתחרות בקוואנטס ששלטה בתחום.
ב-20 באפריל 2020 עקב משבר מגפת הקורונה נכנסה החברה מרצון להליך פשיטת רגל.