stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גז געשי
סכנות > מותה של "אידה"

בשנת 1983 התגלה במחצבה בבור מסל בגרמניה שלד מאובן בן 47 מיליון שנה של נקבת "דרוויניוס מסילאה" (Darwinius masillae). לשלד מן האאוקן הוענק השם "אידה", על-שם בתו בת ה-6 של יורן הורום (Jørn Hurum) – ראש צוות המדענים ממוזיאון המדע בנורווגיה שחקר את השלד. אידה טבעה ככל הנראה בחוף אגם געשי עתיק, ששרידיו נמצאים במחצבה הנטושה בה נמצאו מאובנים רבים נוספים. הסברה היא כי גז געשי שעלה מן האגם גרם לאובדן הכרתה של אידה ולנפילתה אל תוך האגם.
ראו גם

גאולוגיה - מונחים
התפרצות געשית
מאגמה
לקריאה נוספת

עמנואל מזור, גיאולוגיה בפטיש ישראלי, תל אביב: האוניברסיטה הפתוחה, 1994, מסת"ב 965-06-0276-3
שלמה שובאל, צפונות כדור הארץ, רעננה: האוניברסיטה הפתוחה, 2006, מסת"ב 965-06-0872-9
עקיבא פלכסר, גיאולוגיה, יסודות ותהליכים, ירושלים: אקדמון, 1992, מסת"ב 965-350-026-0
Encyclopedia of Volcanoes, Academic Press, 1999, ISBN 0-12-643140-X
Encyclopedia of Geology, Elsevier Academic Press, First edition 2005, ISBN 0-12-636380-3
הערות שוליים

1 2 3  Encyclopedia of Volcanoes, עמ' 805
↑  מים מטאוריים (meteoric water) – בהידרולוגיה, מי משקעים המצויים בקרקע במשך זמן רב
↑  "שדה פומרולה" בדו"ח וולקנולוגי
↑  שדה הפומרולות קאווה קראהה
↑  Encyclopedia of Volcanoes, עמ' 804
↑  באחוזים מנפח פליטת הגזים
1 2  גזים געשיים והשפעתם באתר USGS
↑  Encyclopedia of Geology, כרך 1, טבלה בעמ' 200
↑  Encyclopedia of Volcanoes, דיאגרמה בעמ' 810
↑  שיפיונה ברייסלאק במהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה
↑  ורנר פרידריך גיגנבאך
↑  "בקבוקי גיגנבאך"
↑  נזקי גז געשי
↑  אלי אשכנזי, 3 הרוגים ופצוע אנוש בדליפת גז בבתי הזיקוק בחיפה, באתר הארץ, 24 בנובמבר 2010
↑  Climate simulation of the latest Permian: Implications for mass extinction במגזין המדעי geology
↑  אסון אגם ניוס, 1986
↑  Encyclopedia of Volcanoes, עמ' 881
↑  "אגמים רצחניים" – סרט תעודה של ה-BBC
↑  "האגמים הרצחניים של קמרון" באתר אוניברסיטת מישיגן
↑  "האגמים הרצחניים של קמרון" ב-The Seattle Times
↑  אגמי לוע ושחרור גז ב-USGS
↑  הגורמים לאסון אגם ניוס
↑  התפרצות אגמית
↑  היפוך אגמי באגם אוברנו, איטליה
↑  גילוי "אידה"
פומרולה
מעשנה שחורה
שדה פומרולות בהר הגעש סולפטרה
סולפטרה – פומרולה הפולטת גופרית
שארל סנט-קלר דוויל
פומרולות בלוע אטנה
כרומטוגרף גזים
"ערפל צהוב" הנובע מפליטת גזים געשיים בילוסטון
בתי מגורים בשולי הלוע של הר הגעש סולפטרה, איטליה
אגם ניוס, שבועיים לאחר האסון
"אידה"
האי קרים

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  וסילי אקסיונוב 
 שפת המקור:  רוסית 
 סוגה:  רומן 
 הוצאה
 הוצאה:  Ardis Publishing 
 תאריך הוצאה:  1981 
 
האי קרים (ברוסית: Остров Крым) הוא רומן מאת הסופר הרוסי וסילי אקסיונוב, שנכתב בשנת 1979 ופורסם לאחר שהיגר מברית המועצות לארצות הברית בשנת 1981. הרומן מתאר היסטוריה חלופית שבה חצי האי קרים נותר עצמאי לאחר מלחמת האזרחים הרוסית, והפך למדינה משגשגת עם כלכלה חופשית. הספר בוחן את המתח בין קרים העצמאית לברית המועצות, ומציג את הדילמות הפוליטיות, החברתיות והתרבותיות הנובעות מכך.
עלילה

הסיפור מתרחש בעולם שבו חצי האי קרים לא סופח לברית המועצות, אלא הפך למדינה עצמאית עם מערכת כלכלית קפיטליסטית. קרים מתוארת כמדינה משגשגת, המהווה גשר בין המזרח למערב, ומקיימת קשרים הדוקים עם מדינות המערב. עם זאת, קיימת מתיחות מתמדת בין קרים לברית המועצות, המתבטאת בלחצים פוליטיים וכלכליים. העלילה עוקבת אחר דמויות שונות, כולל פוליטיקאים, אנשי עסקים ועיתונאים, המתמודדים עם השאלות של זהות, נאמנות ובחירה בין ערכים מערביים למזרחיים.
נושאים מרכזיים

מציאות חלופית: הרומן מציג היסטוריה אלטרנטיבית שבה קרים נותרה עצמאית, ומאפשר לקורא לבחון את ההשלכות של בחירות היסטוריות שונות.
עימות אידאולוגי: הספר מתמקד במתח בין הקפיטליזם של קרים לבין הקומוניזם של ברית המועצות, ובוחן את היתרונות והחסרונות של כל מערכת.
זהות ותרבות: הדמויות ברומן מתמודדות עם שאלות של זהות אישית ולאומית, והשפעת התרבויות השונות על חייהן.
פרסום וצנזורה

הרומן נכתב בשנת 1979, אך נאסר לפרסום בברית המועצות בשל תוכנו הביקורתי. הספר פורסם לראשונה בשנת 1981 בארצות הברית, וזכה לתשומת לב רבה בקרב הקהילה הרוסית הגולה ובמערב. רק לאחר התפרקות ברית המועצות, בשנת 1990, פורסם הרומן באופן רשמי ברוסיה.
השפעתו התרחבה לחוגי ספרות רוסים, עם ביקורות ציינו את אופיו הנבואי, במיוחד לאחר 2014, כאשר רוסיה סיפחה את קרים, מהדהד את נושאי הרומן. הפרסום ברוסיה משנת 1990 הדגיש את הרלוונטיות שלו במהלך המעבר של רוסיה, כשקוראים כמו בני דורו של המחבר מצאו אותו שאפתני.
ביקורת והשפעה

האי קרים נחשב לאחד מהרומנים הבולטים של וסילי אקסיונוב, וזכה לשבחים על התיאור המעמיק של מציאות חלופית והעיסוק בנושאים פוליטיים וחברתיים מורכבים. הספר השפיע על סופרים ואינטלקטואלים רוסים, והעלה דיונים על זהות לאומית, חירות אישית והבחירה בין מזרח למערב.
הערות שוליים

↑  Vasiliĭ Aksenov, The island of Crimea, 1st Aventura ed, New York: Vintage Books, 1984, ISBN 978-0-394-72765-3
↑  Idov, Michael (2014-03-02). "The Novel that Predicted Russia's Invasion of Crimea". The New Yorker (באנגלית אמריקאית). ISSN 0028-792X. נבדק ב-2025-03-09.
↑  Goodman, Walter (1983-12-08). "BOOKS OF THE TIMES". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2025-03-09.
↑  The Island of Crimea: Aksyonov, Vassily: 9780394524313: Amazon.com: Books, www.amazon.com (באנגלית אמריקאית)
זבל"א

| --- | --- |
 משנה:  מסכת סנהדרין, פרק ג',  משניות א'–ג'
 תלמוד בבלי:  מסכת סנהדרין, דף כ"ג, עמוד א' - דף כ"ד, עמוד א'
 
זבל"א או זבל"א וזבל"א (ראשי תיבות של זה בורר לו אחד וזה בורר לו אחד) הוא מונח במשפט העברי המתאר אפשרות לפתרון משפטי וליצירת הרכב דיינים מוסכם שידון בתביעה ממונית.
לפי פתרון זה, כל צד בוחר לו דיין אחד, ושניהם יחד בוחרים את הדיין השלישי. במקרה שאחד הצדדים מסרב לבחור בדיין, על הצד השני לתבוע אותו בבית דין רגיל. הראשונים והאחרונים עסקו בשאלות שונות העולות לגבי הסדר זה.
מקור

דין זבל"א מוזכר בשתי המשניות הראשונות של הפרק השלישי במסכת סנהדרין, שם מובא הדין ושתי מחלוקות בעניינו בין רבי מאיר לבין חכמים:
דיני ממונות, בשלשה.

זה בורר לו אחד וזה בורר לו אחד, ושניהן בוררין להן עוד אחד, דברי רבי מאיר. וחכמים אומרים: שני הדיינים בוררין להן עוד אחד.

זה פוסל דיינו של זה וזה פוסל דיינו של זה, דברי רבי מאיר. וחכמים אומרים: אימתי? בזמן שמביא עליהן ראיה שהן קרובין או פסולין, אבל אם היו כשרים או מומחין, אינו יכול לפסלן.
מקור > תלמוד בבלי

בתלמוד הבבלי, למסקנה, כוונת המשנה אינה שכל אחד בוחר בית דין, אלא שכל אחד מבעלי הדין בוחר דיין ושניהם בוחרים את הדיין השלישי. בסוף הדברים מובא ציטוט מדברי רבי זירא המנמק את התועלת באופן הזה של בחירת הדיינים: ”מתוך שזה בורר לו דיין אחד וזה בורר לו דיין אחד ושניהן בוררין להן עוד אחד יצא הדין לאמיתו”.
הסוגיה השנייה עוסקת בטעם מחלוקתם של רבי מאיר וחכמים בשאלת מיהם בוחרי הדיין השלישי: בתחילתה, הגמרא מעלה הווה אמינא שהם חלוקים בעניין האמירה של רב יהודה בשם רב: ”אין העדים חותמים על השטר אלא א"כ יודעין מי חותם עמהן”. כלומר, על מנת למנוע קנוניה שבה ישבו בטעות דיינים כשרים לצד פושעים שיטו את הדין, הדיין חייב להכיר את שותפיו להרכב ולאשר את ישיבתו המשותפת איתם. להווה אמינא, חכמים דורשים שהדיינים יבחרו את הדיין השלישי על מנת להימנע ממצב כזה ואילו רבי מאיר לא חושש לכך. למסקנה, לדעת רבי מאיר הן הצדדים והן הדיינים צריכים להסכים למינוי הדיין השלישי, ואילו לשיטת חכמים די בכך ששני הדיינים הנבחרים על ידי הצדדים יסכימו ביניהם על זהות הדיין השלישי.
בהמשך הסוגיה מובאת דעת רבי יוחנן שדברי רבי מאיר שניתן לפסול את בחירת הדיין של בעל הדין שכנגדו זאת הוא רק ”בערכאות שבסוריא שנו אבל מומחים לא”. כלומר, ההיתר לפסילת דיינים הוא כאשר בוחרים לדיינים אנשים שאינם מומחים.
בהמשך דנה הגמרא בדברי רבי מאיר שבעל הדין יכול לפסול את העדים של בעל הדין שכנגדו:
ריש לקיש מעמיד שמדובר במקרה שהיה עד אחד שבעלי הדין קיבלו אותו כנאמן כמו שני עדים. אך במקרה שהיו שני עדים, לדעת כולם לא ניתן לפוסלם.
רבי אלעזר מסביר שמדובר במצב שבו בעלי הדין פוסלים את משפחתם העד, שרבי מאיר סובר שבעלי הדין יכולים להעיד על משפחתם של העדים ואילו חכמים סוברים שהם אינם יכולים לעשות זאת כי הם נוגעים בדבר.
רב דימי, שהגיע מארץ ישראל לבבל, אמר שרבי יוחנן העמיד זאת במצב שבו בעל הדין טען שיש לו שני זוגות של עדים שיעידו לטובתו: רבי מאיר סבר שבמצב כזה ניתן לפסול זוג אחד כי בעלי הדין אינם נוגעים בדבר, כי בעל הדין אמר שיש לו שני זוגות של עדים והוא חייב לפי הדין לדייק בדבריו, ואילו חכמים סברו שבעל הדין אינו חייב לדקדק בדבריו ולכן גם אם בעל הדין אמר שיש לו שני זוגות של עדים אין בכך כלום. ואכן, במקרה שהיה רק זוג אחד של עדים, לפי רב דימי גם רבי מאיר מסכים שלא ניתן לפסול את העדים.
רבין, שהגיע אף הוא מארץ ישראל לבבל, אמר שרבי יוחנן העמיד דברי רבי מאיר שניתן לפסול דיינים, במקרה שבו היו עדים פסולים ודיינים כשרים ומתוך שנפסלו העדים פסלו גם את הדיינים. ודברי רבי מאיר שניתן לפסול עדים, מדובר על מצב שבו היו דיינים פסולים ועדים כשרים ומתוך שנפסלו הדיינים פסלו גם את העדים. בעקבות קושייתו של רבא על דבריו, הגמרא מסבירה את דברי רבין במצב שבו יש עוד עדים. לפי הסבר זה, ההבדל בין שיטת רב דימי לשיטת רבין הוא האם ניתן לפסול את הדיינים/עדים בעקבות הפסילה של העדים/דיינים בהתאמה: רב דימי סובר שלא ורבין סובר שכן.
מקור > תלמוד ירושלמי

הנושא נידון בתלמוד הירושלמי בפרק השלישי, "זה בורר", מהלכה א' עד וכולל הלכה ג'. על משמעות המשפטים המועטים שנכתבו על הנושא נחלקו פרשני הירושלמי:
בביאור מחלוקת רבי מאיר ורבנן האם הדיין השלישי נבחר על ידי בעלי הדין או על ידי הדיינים, נאמר בירושלמי שטעמו של רבי מאיר הוא ”כדי שיתבררו שלשתן מדעה אחת” - כלומר, כדי שכל הדיינים יהיו מוסכמים על כל בעלי הדין. ובדעת רבנן אמרו: ”לאו כולא מינך מיבחר ומיסב מה דאת בעי אלא אנא ואת מבחרין ומסבין מה דנן בעיין” - כלומר, שאם אחד מבעלי הדין יציע את זהות הדיין השלישי, הבעל דין שכנגדו יתנגד לכך, וכן להפך, ולכך עדיף שהדיין השלישי יבחר על ידי הדיינים. הירושלמי מקשה על שיטת חכמים, מה ניתן לעשות במקרה שימות אחד מהדיינים שנבחרו על ידי בעלי הדין, שהרי במקרה כזה נמצא שהדיין השלישי לא נבחר על ידו, ולמעשה לא התבררו שלשת הדיינים מדעה אחת.
בהלכה ב' נידון בירושלמי עניין פסילת הדיינים. ונחלקו האמוראים בכוונת דבריו של רבי מאיר שכל אחד מבעלי הדין יכול לפסול את הדיין שבחר בעל הדין שכנגדו: לדעת ריש לקיש פסילת הדיינים אפשרית רק בדיינים שדנים בערכאות של גויים. לעומתו, סובר רבי יוחנן, שגם דין שדן על פי דין תורה ניתן לפסול.
מקור > ההבדלים בין התלמודים

מסיכום דברי הבבלי והירושלמי עולים מסקנות שונות בביאור דברי המשנה:
| נושא | תלמוד ירושלמי | תלמוד בבלי | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| פסילת דיינים לפי רבי יוחנן וריש לקיש | רבי יוחנן: גם בערכאות וגם בדין תורה  ריש לקיש: רק בערכאות | רבי יוחנן: רק בערכאות  ריש לקיש: גם בערכאות וגם בדין תורה | שימו לב להיפוך בדעות |
| הנימוק לשיטת רבי מאיר | כדי שיתבררו שלשתן מדעה אחת | אין |  |
| הנימוק לשיטת חכמים | לאו כולא מינך מיבחר ומיסב מה דאת בעי אלא אנא ואת מבחרין ומסבין מה דנן בעיין | אין | לפי הירושלמי, חכמים מסכימים באופן עקרוני עם רבי מאיר אך חולקים עליו מבחינה מעשית |
| פסילת עדים לפי ריש לקיש | רק עד יחיד | רק עד יחיד שנאמן כמו שניים, לא ניתן לפסול זוג עדים |  |
| פסילת עדים לפי רבי יוחנן | רק עד יחיד ובתנאי שיש עוד עדים | רב דימי: בתנאי שיש עוד עדים.  רבין: כמו רב דימי, אלא שהסיבה לפסילה היא שפסלו את הדיינים ומתוך זה פסלו גם את העדים |  |
ראשונים

אחד מהעניינים המרכזיים שנידונים בראשונים בנושא דברי הגמרא שעל ידי כך ”יצא הדין לאמיתו”:
רש"י הסביר כי בדין כזה שני בעלי הדין נכונים יותר לקבל את הפסק: ”דסבר החייב הרי אני בעצמי ביררתי האחד ואם היה יכול להפך בזכותי היה מהפך, והדיינין בעצמן נוחה דעתן להפך בזכות שניהן מפני ששניהם ביררום”. כלומר, הסיבה לדין זבל"א היא שגם המפסיד מאמין שהצדק נעשה מכיוון שהוא בחר את אחד מהדיינים ושניהם יחד בחרו את הדיין השלישי.
בפירוש התוספות צורף הסבר נוסף: ”פירש הריב"ן שאפילו החייב יפרע ברצון ויאמר קושטא דייני שאני בעצמי ביררתי האחד ואם היה יכול להפך בזכותי היה מהפך לפום ריהטא משמע כך הפירוש שמתוך שבירר זה שלו וזה שלו השלישי יצא הדין לאמיתו בלא עוות שיהא הענין שקול ולא ירבו מהפכין לחובה על מהפכין לזכות ולא להפך:”. כלומר, נוסף על הסברו של רש"י הטענה שאכן יצא דין אמת.
רבנו אשר פירש את הסברו של רש"י כך: ”מפני שיש חסרי דעת טועין בדברי רש"י ולמדים ממנו שהדיין יש לו להפך בזכות אותו שבירר ועומד במקומו לחפות בדברים אשר לא כדין ונהגו כמה אנשים לברור להם בעל תחבולות ונתלין בדברי רש"י שמשמע שיש להפך בזכותו. וחלילה וחס לא דקדקו בדבריו שכתב דסברי הרי אני ביררתי. כי הוא סובר כך שיהפך בזכותו יותר מבזכות האחר ומתוך זה ציית לדיניהן. אבל הדיין עצמו חלילה לו למצוא סברא לזכותו אם לא שיראה לו דין גמור אבל אם היה יכול להטעות את חברו לקבל סברתו אע"פ שהוא מסופק בה הרי זה בכלל מטה משפט אבל מתוך זה שביררו מבין דבריו לאשורו ואם יש לו שום צד זכות נושא ונותן עם חברו וכך עושה הדיין האחר לשני ונמצא לא נשאר זכות (לא) נסתר ונעלם לשניהם והשלישי שומע משא ומתן של שניהם ומכריע ביניהם ויוצא הדין לאמתו”.
הרמב"ם בפירושו למשנה פירש את הדין כך: ”טעם דברי חכמים ששני הדיינים הם שבוררין שלישי, לפי שהדיין שרצה אותו אחד מבעלי הדין מהפך בזכותו, וכן הדיין השני מהפך בזכות בעל הדין השני שבררו, והשלישי יכריע ביניהם ולא תהא לו נטייה לאחד מבעלי הדין לפי שאף אחד לא בררו.”.
רבי יהודה אלמדארי פירש את דברי התלמוד כך: ”למה לי למעבד הכי... כלומר מה אמרו זה בורר לו אחד ואע"פ שחבירו לא רצה בו וזה בורר לו אחד אע"פ שחבירו לא רצה בו שנמצא שאין משלושת דיינים אלו מי שהוא רוצה ברצון שניהן אלא הדיין השלישי ולמה לא חייבנו שיהו השלשה כולן ברורין משניהם ונכפה את בעלי הדין עד שיתרצו בשלשה, ומהדרי' מתוך שזה בורר לו אחד וזה בורר לו אחד ושניהן בוררים להם עוד אחד יצא הדין לאמיתו כלומ' שיהא כל דיין מהן מהדר אזכואתא דההוא בעל דין שביררו וחוקר כל אחד מהן לדקדק וסותר זה דברי זה וזה דברי זה והשלישי מכריע ביניהן שכיון שהוא רצוי משני בעלי הדין אין דעתו נוטה אצל אחד מהן כדי שיהפך בזכויותיו ותטה דעתו לזכותו ולחייב חברו אלא דעתו שקולה היא ביניהן הולכך שומע דקדוק דיין זה בזכות ראובן ודקדוק דיין זה בזכו' שמעון ועומד על סוף עומק הדין ועל סוף דקדוקו כמה ששומע מדקדוקי שני הדיינים ומכריע הוא ביניהן ונמצא הדין יוצא לאמתו ואלו הן שלשתן רצויין משני בעלי הדין לא היתה דעת אחד מהן נוטה לזכות אחד מהן ולא היו מדקדקין כל כך”.
הגבלות האחרונים

באחרונים העירו על מקרים שונים של 'זבל"א' שנעשים שלא כהוגן. כך למשל כותב בשו"ת פנים מאירות על מקרים בהם שילמו לדיין הנברר אם יזכה את מי שבחר בו, כשהוא סבור שהדבר נכלל באיסור שוחד:
האומר: אני נותן כך וכך אם תוכל לזכני בדין, אין לך שוחד גדול מזה. וכל טצדקי דאית ליה למעביד עביד ומעוור דברי חכמים ומסלף דברי צדיקים אוי לאזנים שכך שומעות ואוי לענים שכך רואות. וגדולה מזו נראה דאסור על פי הדין להקדים טענותיו לפני הבורר תחילה. והוא הדין לבורר לאוהב או שונא נמי שכנגדו יכול לפוסלו.
הרב שמואל הלוי ווזנר התנגד להסכם 'זבל"א', במקרה שהדיינים מחפשים זכות לבעל הדין שבחר בו, אף שהדבר אינו נכון על פי דין:
ובעוונותינו הרבים הרבה מאד מענייני זבל"א ובוררים שנעשו היום הם היפך דעת תורה והיפך יסוד כוונת חז"ל בתקנת זבל"א, על פי המתבאר ברש"י וברא"ש ריש פרק זה בורר שכתב הרא"ש: "הדיין עצמו חלילא לו למצא סברא לזכותו אם לא שיראה לו דין גמור. אבל אם יכול להטעות את חבירו לקבל סברתו אף על פי שהוא מסופק בה, הרי זה בכלל מטה משפט...". וכבר ראיתי מה שמובא בזה בשם הגאון כנסת יחזקאל בתשובת אור נעלם ס' מג, "ובעוונותינו הרבים מאד ירד הדור עוד פלאים, והרבה מאד מדיוני הזבל"א מיוסדים על דברי שוא ושקר, ומהפכים דברי אלהים חיים על ידי נגיעות ובצע כסף.
ביאורים

↑  מכיוון שבתלמוד הירושלמי, בשונה מהתלמוד הבבלי, אין הדפסה נפוצה במיוחד, לא הובא מיספור הדפים המדויק אלא מיקומם במסכת.
הערות שוליים

↑  משנה, מסכת סנהדרין, פרק ג',  משניות א'–ג'
↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף כ"ג, עמוד א' - מסכת סנהדרין, דף כ"ד, עמוד א'
↑  בגמרא המודפסת ישנו קושי בעקבות המילים "בתלתא סגי", שיוצרים ניגוד לא ברור. בשנת 1992 גילה מרדכי סבתו שאחד מכתבי היד של התלמוד הבבלי אינו כולל את המילים "בתלתא סגי". גילוי זה, בצירוף העובדה שרש"י מציין בפירושו בדף את המילים "בתלתא סגי", הוביל את סבתו לטעון שהמילים "בתלתא סגי" הם הוספה מאוחרת ומוטעית, ואינן חלק מקורי מהגמרא (ראו: מרדכי סבתו, "בית דין של בוררים (סנהדרין ג, א-ג)", בתוך ספר היובל לרב מרדכי ברויאר, עמ' 463–485, ירושלים: אקדמון, ה'תשנ"ב).
↑  פירוש פני משה ועוד.
↑  רש"י, מסכת סנהדרין, דף כ"ג, עמוד א', ד"ה "יצא דין אמת לאמיתו"
↑  תוספות, מסכת סנהדרין, דף כ"ג, עמוד א', ד"ה "כדי שיצא הדין לאמיתו"
↑  רבנו אשר, מסכת סנהדרין, פרק שלישי, סימן ב'
↑  פירוש המשנה לרמב"ם, מסכת סנהדרין, פרק ג' משנה א', באתר ויקיטקסט
↑  רבי יהודה אלמדארי, גמרא מסכת סנהדרין דף כ"ג עמוד א', דיבור המתחיל "למה לי למעבד הכי"
↑  שו"ת פנים מאירות ב, קנט
↑  שו"ת שבט הלוי ח, ש.
הראל ויזל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1966 (בן 59 בערך) רמת גן, ישראל
 מדינה:  ישראל
 מקום מגורים:  סביון
 ידוע בשל:  מנכ"ל קבוצת פוקס
 תקופת הפעילות:  מ-2000
 מקצוע:  איש עסקים
 מפלגה:  קדימה
 
הראל אליעזר ויזל (נולד בשנת 1966) הוא איש עסקים ישראלי, המכהן כבעלים, מנכ"ל ודירקטור בחברה הציבורית "פוקס-ויזל" שמפעילה את רשת האופנה "FOX" בישראל ומחוצה לה.
ביוגרפיה

הראל ויזל נולד ברמת גן כבן בכור למרדכי ולאיזה, גננת.
אביו מרדכי היה ילד צ'כיה, שורד שואה, ואיש קבע שבסיום שירותו הקים עסק קטן למוצרי כתיבה שלא הצליח, ונקלע למצוקה כספית. כבר כילד ויזל היה מוכר חולצות מודפסות לחבריו בבית הספר. כשגדל החל לעבוד בחנות הבגדים שאימו הקימה מתחת לבית מגוריה.
הוא התגייס לגבעתי בשנת 1984 כלוחם ושירת בלבנון ובעזה, ובגיל 20 התחתן עם לימור, חברתו מגיל 13. אחרי השחרור עבד בעבודות מזדמנות. לעסקי האופנה נכנס, כשעבד כסוכן בדים לתעשיית האופנה.
אחרי שאביו נאלץ לסגור את חנות מכשירי הכתיבה שלו, הוא החל לעבוד כסוכן בדים אצל משפחת פוקס, שייצרה טישרטים תחת המותג 'טריקו פוקס'.
את דרכו העסקית החל ויזל ב־1992 כשפתח חנות קטנה של 20 מטר מרובע מתחת לביתו ברמת־גן, ברחוב חיבת ציון. החנות נקראה "טריקו פוקס".
החנות השנייה נפתחה בקניון הזהב בראשון לציון בספטמבר 1992.
החנות השלישית נפתחה בדיזנגוף סנטר, חצי שנה אחרי. ומאוחר יותר פתח חנות נוספת בקניון איילון ברמת־גן.
בבחירות לכנסת השבע עשרה, הוצב ויזל במקום ה-55 ברשימת קדימה לכנסת.
נכון לשנת 2018 עלות העסקתו של ויזל בחברת "FOX" הסתכמה בסך של כ-7.4 מיליון שקל, שכללו שכר בהיקף של 3 מיליון שקל, מענק של 2.3 מיליון שקל ותגמול מנייתי של 2.1 מיליון שקל.
בשנת 2018 פרסם העיתונאי רביב דרוקר תחקיר בערוץ 10 שבו חשף שורה של הטרדות מיניות שביצע לכאורה הראל ויזל. על פי התחקיר, ויזל הציע הצעות מגונות לנשים שעמן בא במגע במסגרת עבודתו. ויזל הגיב מצדו: "צר לי אם דבריי או התנהגותי פגעו במישהי".
ב-27 במרץ 2023 השתתפה רשת "FOX" של ויזל בשביתה במשק כצעד התנגדות לרפורמה המשפטית שקידמה הממשלה. בקבוצת וואטסאפ של ראשי המשק ויזל ביקר את חברי הממשלה תוך שהביע התנגדות לרפורמה, ותמיכה בטייסים שאיימו בהפסקת התנדבותם למילואים ובהשפעתם.
עם פרוץ מלחמת חרבות ברזל תרם מסניפי "FOX" שברשותו ציוד ובגדים למפוני היישובים בעוטף עזה.
ב-19 באפריל 2023, ויזל זכה יחד עם ארי ויורם ירזין בזיכיון להפעלת שייק שאק בישראל ב-27 בפברואר 2024 נפתח הסניף הראשון של הרשת בישראל, ברחוב דיזנגוף בתל אביב.
חיים אישיים

ויזל נשוי ללימור, להם שלושה ילדים, והם מתגוררים בסביון.
הערות שוליים

↑  אביב לוי, ‏שכר ההצלחה: 7.4 מ' ש' לויזל בפוקס, 8.5 מ' ש' למכליס באלביט, באתר גלובס, 19 במרץ 2019
↑  דיווח: עדויות קשות נגד הראל ויזל; "הציע הצעות מגונות והטריד מינית לפחות 2 נשים", באתר כלכליסט, 21 באוגוסט 2018
↑  הראל ויזל ופוקס מצטרפים לשביתה: החנויות יסגרו, באתר אייס, 27 במרץ 2023
↑  איתמר אייכנר, מורן אזולאי, תכתובות ראשי המשק נחשפות: "בחודש הם הרסו את המדינה, ביבי התנתק לגמרי", באתר ynet, 2 באפריל 2023
↑  הראל ויזל בריאיון לערוץ 12 13.10.23
↑  Wrobel, Sharon. "US burger chain Shake Shack to make foray into Israel in 2024". www.timesofisrael.com (באנגלית). נבדק ב-2023-04-20.
↑  מירב קריסטל, שייק שאק בישראל: תורים בפתיחת הסניף בתל אביב, באתר ynet, 27 בפברואר 2024
גבריאל גורמן

| --- | --- |

 לידה:  3 בנובמבר 1939 (בן 85) יאשי, ממלכת רומניה 
 תפקידים:  רופא 
 פרסים והוקרה:  עיטור הכבוד של מולדובה (2020) 
 
גבריאל גורמן (נולד ב-3 בנובמבר 1939 ביאשי, רומניה) הוא רופא ישראלי מומחה להרדמה וטיפול נמרץ, ופרופסור אמריטוס של הפקולטה למדעי הבריאות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. בעבר היה יושב ראש חטיבת ההרדמה ומנהל היחידה לטיפול נמרץ כללי במרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה בבאר שבע, סגן דיקן הפקולטה למדעי הבריאות באוניברסיטת בן-גוריון, ויושב ראש הוועד הארצי של איגוד הרופאים המרדימים בישראל. בנוסף פרסם ספרים רבים ברומנית ובעברית. תושב עומר משנת 1986.
ביוגרפיה

גורמן נולד ביאשי, רומניה, למאיר גורמן – רופא פנימי, וויטי גורמן – רוקחת. אחותו, לגורמן אחות, מילה, שהייתה לימים רופאת ילדים. בשנת 1950 עברה המשפחה לבוקרשט, וב-1961 סיים לימודי רפואה באוניברסיטה לרפואה ע"ש קרול דווילה בעיר. ב-1977 עמד במבחן ECFMG (אנ') האמריקאי לקבלת זכויות עבודה בארצות הברית ובקנדה.
עם תום לימודיו השתלב כרופא מתמחה, וכעבור מספר שנים כרופא מומחה בהרדמה וטיפול נמרץ במכון הלאומי לאונקולוגיה בבוקרשט.
ב-1972 עלה לישראל וגר בחיפה. באותה שנה הצטרף כרופא מומחה להרדמה ולטיפול נמרץ כללי בבית החולים רמב"ם בחיפה. ב-1973 הכיר משרד הבריאות במומחיותו במקצועות ההרדמה ובכך נפתחה הדרך לקריירה ארוכת שנים בתחום זה בארץ. ב-1976 הקים את היחידה לטיפול נמרץ כללי בבית החולים רוטשילד בחיפה וכיהן כמנהלה עד 1986.
ב-1991 עבד אצל פרופ׳ תומאס גסטש שהקים את חטיבת ההרדמה וטיפול נמרץ בבית החולים סורוקה בבאר שבע. בשנת 1991 מונה גורמן למנהלה עד לשנת 2001. לאחר סיום הכהונה השלישית כיושב ראש החטיבה, חזר לנהל את היחידה לטיפול נמרץ כללי בבית החולים עד לשנת 2005, מועד יציאתו לגמלאות.
ב-2006 הקים את בית הספר הבינלאומי למדריכי הרדמה (ISIA-International School of Instructors in Anesthesiology), אותו ניהל עד 2012.
בין השנים 2006–2016 ניהל את מערך ההרדמה וטיפול נמרץ כללי וחדרי ניתוח בבית החולים "מעייני הישועה" בבני ברק.
גורמן נשוי לארטה ואב לשניים.
ביוגרפיה > פעילות אקדמית

בשנת 1986 הצטרף ד"ר גורמן לצוות בית הספר לרפואה באוניברסיטת בן-גוריון בבאר שבע כמרצה בכיר. בשנת 2000 מונה כפרופסור מן המניין. במהלך חמש השנים הבאות (2000–2005) שימש סגן דיקן בפקולטה למדעי הבריאות. הוא התמקד בחקר ניתור ובקרה בטיפול נמרץ, במדידת עומק ההרדמה הכללית ובטכנולוגיה של מכשור חדש בהרדמה. בנוסף עסק בנושא הסטרס המקצועי של הרופא המרדים ובהשתלת איברים. כמו כן חקר את תולדות ההרדמה בישראל.
לצד פעילותו המחקרית, עסק גורמן בהוראת סטודנטים לרפואה ורופאים מתמחים בתחום ההרדמה. ה"אני מאמין" שלו, שבא לידי ביטוי בגישתו ההוראתית כמו גם במאמריו, מתייחס לרב-תחומיות של מקצוע ההרדמה הדורש מהרופא המרדים כישורים רבים ומגוונים, כגון חוש קליני, אמפתיה לחולה, רגישות פסיכולוגית כמו גם גמישות מחשבתית והסתגלות לפיתוחים טכנולוגיים.
ד"ר גורמן הוא מחברם של ספרי לימוד בנושא הרדמה וטיפול נמרץ כללי בעברית עבור סטודנטים ומתמחים, ספר על חינוך והוראה בתחום הרדמה בישראל שיצא לאור בעברית ובאנגלית ומדריך לסטודנטים ורופאים מתמחים בנושא ההרדמה. הספר "נשמה יתרה" מציג את סיפורם של מייסדי מקצוע ההרדמה בישראל. בנוסף פרסם 11 פרקים בספרים מדעיים שיצאו לאור מחוץ לישראל ו-126 מאמרים בעיתונות מדעית. גורמן משמש עורך ראשי בעיתונים מדעיים בישראל ומחוצה לה (בארצות הברית, הולנד, רומניה ואיטליה). משנת 2014 הוא עורך מדור קבוע בשבועון "חיי הרפואה" (Viata Medicala), היוצא לאור ברומניה. כמו כן, הוא מבקר מאמרים מדעיים (reviewer) בכתבי עת בארצות הברית, איטליה, רומניה וישראל.
ביוגרפיה > פעילות קלינית ואקדמית מחוץ לישראל

בשנות פעילותו היה ד"ר גורמן חלק מצוותי בתי חולים וסגלי הוראה אוניברסיטאיים במדינות שונות בעולם. ב-1974 עבד כרופא מומחה בבית החולים האוניברסיטאי בגרוניננגן, הולנד. פעמיים הצטרף כחוקר קליני לשנת השתלמות בבית החולים הכללי בטורונטו, קנדה (1980–1981 ו-1984–1985). היה פרופסור אורח בפקולטה לרפואה ע"ש סט. מרי בלונדון, אנגליה (1993); במרכז הרפואי בית ישראל, ניו יורק, ארצות הברית (1997) ובאוניברסיטה טורונטו, קנדה (1998).
הוקרה ופרסים

פעילותו המשמעותית למען קהילות רופאי ההרדמה, במיוחד במדינות מזרח אירופה זיכתה את פרופסור גורמן בתואר דוקטור לשם כבוד במספר מדינות:
1995 – אוניברסיטה לרפואה בוקרשט, רומניה
2012 – אוניברסיטה לרפואה טרגו-מורש, רומניה
2012 – אוניברסיטה לרפואה טבליסי, גאורגיה
2013 – אוניברסיטת קישינאו, רפובליקה מולדובה
2014 – אוניברסיטה לרפואה ופרמקולוגיה יאשי, רומניה
2014 – עיטור "קומנדור רומניה" על ידי נשיא רומניה על תרומתו לקידום הרפואה ברומניה "על ידי הקמת מסגרת השתלמות לרופאים רומנים במוסדות רפואיים בישראל והשתתפות פעילה מאוד בכנסים ובסימפוזיונים בתחום ההרדמה וטיפול נמרץ, שאורגנו ברומניה, בהם פרופ' גורמן לקח חלק כמארגן וכמרצה".
ארגון כנסים

| שנים | שם הכנס | תפקיד | תדירות | מיקום |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1989-2000 | כנס בינלאומי של חטיבת ההרדמה וטיפול נמרץ | חבר ועדה מארגנת | כנס שנתי | מרכז רפואי סורוקה, באר שבע |
| 1994 | הכנס האירופאי להרדמה וטיפול נמרץ | יו"ר ועדה מארגנת | כנס 4 שנים | ירושלים, ישראל |
| 1998-2005 | כנס בינלאומי להרדמה, טיפול נמרץ וטיפול בכאב | חבר הוועדה המדעית | כנס שנתי | טריאסטה, איטליה |
| 2005 | הכנס הבינלאומי של איגוד הרופאים המרדימים בישראל | נשיא הכנס | כנס תלת-שנתי | תל אביב, ישראל |
| 2007-2015 | כנס בינלאומי של אגוד הרופאים המרדימים, רפובליקה מולדובה | יו"ר הכנס | כנס תלת-שנתי | קישינאו, מולדובה |
| 2010 | כנס הראשון להרדמה של הרופאים המרדימים בארצות הבלקן | יו"ר הוועדה המדעית |  | בלגרד, סרביה |
| 2013-2018 | כנס בינלאומי של אגוד הרופאים המרדימים בגאורגיה | יו"ר הכנס | כנס דו-שנתי | טביליסי, גאורגיה |
| 2018 | הכנס ה-28 של ESCTAIC | נשיא | כנס שנתי | קישינאו, מולדובה |
| 2019 | הכנס הבינלאומי השני להרדמה אמבולטורית | יו"ר הוועדה המדעית | כנס דו-שנתי | ציריך, שווייץ |