stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יצחק מזרחי (כדורסלן)

| --- | --- |

 לידה:  1938  (בן 86 בערך)
 מספר:  10
 קבוצות כשחקן
 1958–1971:  הפועל חיפה
 הישגים כשחקן
 מדליית זהב במשחקי אסיה 1966 (נבחרת ישראל)
 
יצחק מזרחי (נולד ב-1939) הוא כדורסלן עבר ישראלי, ששיחק בהפועל חיפה בשנות ה-60, ומלך הסלים שלה בכל הזמנים. כן שיחק בנבחרת ישראל, והיה שותף לזכיית הנבחרת במדליית הזהב במשחקי אסיה ב-1966.
ביוגרפיה

בעונת 1958/1959 הצטרף מזרחי לקבוצה הבוגרת של הפועל חיפה, שנחשבה לקבוצה השלישית בטיבה בישראל, אחרי מכבי והפועל תל אביב. מזרחי, על אף שזו הייתה עונתו הראשונה בבוגרים, בלט וסיים עם ממוצע של 11.9 נקודות ב-17 משחקים. הקבוצה עצמה סיימה במקום השלישי אחרי שתי הקבוצות מת"א.
בשתי עונות הבאות, 1959/1960 ו-1960/1961 הפך מזרחי לאחד השחקנים הבולטים בקבוצה, כאשר קלע בממוצע 15.1 ו-20.7 נקודות בהתאמה. בעונת 1960/1961 סיים מזרחי כסגן מלך הסלים של הליגה, אחרי עופר אשד. הקבוצה עצמה סיימה במקומות ה-3 וה-4 בהתאמה. בשנת 1961 זכה מזרחי עם נבחרת ישראל למכביה בכדורסל במדליית כסף במכביה השישית.
בעונת 1961/1962 רשמה הפועל חיפה את הישג השיא שלה עד היום, כאשר סיימה כסגנית האלופה, אחרי מכבי תל אביב. במהלך העונה קלע מזרחי בממוצע 17.5 נקודות למשחק ב-17 משחקים.
בששת העונות הבאות נשאר סטטוס הקוו בצמרת הכדורסל, כאשר הפועל חיפה המשיכה לסיים במקום השלישי, לאחר שתי הקבוצות מת"א. מזרחי המשיך לרשום ממוצעים גבוהים.
בשנת 1964 נופה ברגע האחרון ממשחקי נבחרת ישראל בטורניר הקדם אולימפי לאולימפיאדת טוקיו (1964) (אשר נערך בז'נבה).
בשנת 1966 היה שותף לזכיית נבחרת ישראל במדליית זהב במשחקי אסיה. בשנת 1967 נופה מסל הנבחרת על ידי המאמן שמעון שלח. באוגוסט 1968 השתתף במשחק של "נבחרת כוכבי הליגה" נגד נבחרת הפועל תל אביב עם שחקניה האמריקאים.
בעונת 1968/1969 סיימה הפועל חיפה, לראשונה מזה כ-7 שנים, במקום הרביעי עם נקודה אחת פחות מהפועל חולון שסיימה שלישית. מזרחי קלע בממוצע 15 נקודות למשחק.
עונת 1969/1970 סימלה את תחילת ההידרדרות של הפועל חיפה. הקבוצה שסיימה במקום העשירי בטבלה, ניצלה מירידה, כאשר הקדימה את שתי היורדות הפועל בית אלפא והפועל ירושלים בהפרש סלים בלבד. מזרחי סיים את העונה בממוצע של 16 נקודות למשחק.
עונת 1970/1971 הייתה עונתו האחרונה בקריירה של מזרחי, שהסתיימה עבורו בטונים צורמים. בפברואר 1970 אירחה הקבוצה את הפועל גבת מהליגה השנייה. לאחר שמזרחי לא הוכלל בסגל, התפתח דין ודברים חריף בינו לבין מאמנו אברהם חמו. מזרחי העליב את חמו, והאחרון סטר לו בתגובה. בעונתו האחרונה השתתף מזרחי ב-5 משחקי ליגה בלבד, וקלע בממוצע 9.8 נקודות למשחק. לאחריה פרש ממשחק כדורסל. בעונה לאחר מכן, נשרה הפועל חיפה לראשונה לליגה השנייה.
מזרחי נחשב לשחקן הבולט של הפועל חיפה בשנות ה-60, ומלך הסלים שלה בכל הזמנים. לאורך 13 העונות ששיחק במדי הקבוצה, הוא קלע 4,263 נקודות ב-261 משחקים - ממוצע של 16.3 למשחק והוא ממוקם במקום ה-31 של קלעי כל הזמנים בליגת העל בכדורסל. בנבחרת ישראל היה שותף מזרחי לזכייה באליפות אסיה 1966.
הערות שוליים

1 2 3  כרטיס שחקן, אתר מנהלת הליגה
↑  סיכום עונת 59–1958 בכדורסל הישראלי, אתה מנהלת הליגה
↑  סיכום עונת 61–1960 בכדורסל הישראלי, אתר מנהלת הליגה
↑  "רוזין בחר 18 כדורסלנים", על המשמר, 30 ביולי 1961
↑  "סגל נבחרת הכדורסל מתכנס היום למחנה־אימון בן שבוע", עיתון חרות, 29 במרץ 1964
↑  ברוך שיינברג, "כדורסלני ישראל יקיימו בציילון 2 משחקים בשובם מבאנגקוק", עיתון דבר 6 בנובמבר 1966
↑  "שחקני העתודה, טייכנר, אבישר ושוורץ צורפו לנבחרת הכדורסל", מעריב, 17 באוגוסט 1967
↑  "הפועל תל אביב (והאמריקנים) נגד "כוכבי הליגה", מעריב, 11 באוגוסט 1968
↑  סיכום עונת 69–1968 בכדורסל הישראלי, אתר מנהלת הליגה
↑  "בירור בהנהלת הפועל חיפה על התקרית במשחק עם גבת", מעריב, 12 בפברואר 1970
↑  קלעי כל הזמנים - הפועל חיפה, אתר מנהלת הליגה
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - משחקי אסיה בכדורסל 1966 (מקום ראשון) |
| --- | --- | --- |
|  1 כהן-מינץ •  2 אשד •  3 שלף •  4 לובצקי •  5 אבידן •  6 דר •  7 גוט •  ‏8‏ ‏קמינסקי‏‏  •‏ 9 דקל • 10 מזרחי • 11 שטרקמן • 12 זייגר-זוהר • מאמן: שלח  |  1 כהן-מינץ •  2 אשד •  3 שלף •  4 לובצקי •  5 אבידן •  6 דר •  7 גוט •  ‏8‏ ‏קמינסקי‏‏  •‏ 9 דקל • 10 מזרחי • 11 שטרקמן • 12 זייגר-זוהר • מאמן: שלח  | ישראל |
יחסי יפן–פורטוגל

| יחסי יפן–פורטוגל |
| --- | --- |
יפן: פורטוגל


יפן: פורטוגל
שטח (בקילומטר רבוע)
377,915: 92,090
אוכלוסייה
123,588,993: 10,421,898
תמ"ג (במיליוני דולרים)
4,212,945: 287,080
תמ"ג לנפש (בדולרים)
34,088: 27,546
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה
שגרירים
שיגרו אושיו: פרנסיסקו חאווייר אסטבס
יחסי יפן–פורטוגל הם היחסים הדיפלומטיים בין יפן לבין הרפובליקה הפורטוגלית.
היסטוריה

בשנת 1543 קבוצת מגלי ארצות פורטוגזים עגנה בארכיפלג הדרומי של יפן. הייתה זאת הפעם הראשונה בה משלחת אירופאית הגיעה ליפן. תקופה זו מכונה לעיתים תקופת "סחר הנאנבאן", תקופה בה היפנים והפורטוגזים היו עוסקים במרקנטיליזם. בשנת 1571, הישועי, גספר ויללה והלורד דאימיו אמורה סומיטאדה גילו את נמל העיר נגסאקי. גילוי הנמל גרם להשפעה נרחבת בקשרי המסחר בין שני העמים, במיוחד באי קיושו. הנמל הפך למקום אסטרטגי וחיוני למסחר בין יפן לפורטוגל.
בעקבות האיסור על קשרי המסחר בין יפן לסין שהוטלו בתקופת שלטונו של הקיסר היפני, גו-יוזי, והחשק היפני לתוצרים המקומיים של סין, הפורטוגזים שימשו כמתווכי מסחר בין יפן לסין, באמצעות מערך ספינות מסחר אירופאיות. הפורטוגזים קנו את הסחורה הסינית ומכרו אותה לעם היפני וההפך. המוצרים העיקריים אשר הובאו ליפן בעזרת מערך הספינות האירופאיות היו משי וחרסינה.
בין השנים 1600–1613, עם כניסתן של ספרד, הולנד והממלכה המאוחדת למרוץ האימפריאליסטי באסיה, פורטוגל התקשתה לשמור על יחסי המסחר ההדוקים שלה עם יפן.
העם היפני הביע התעניינות רבה בכלי הנשק הפורטוגזים, ובפרט לתותחים הפורטוגזים. בשנת 1543, שלושה פורטוגזים הגיעו לדרום האי טנגשימה כדי להציג את התותחים הפורטוגזים בפני העם היפני. במהלך תקופת סנגוקו, תקופה בה פרצה מלחמת האזרחים הארוכה ביותר בהיסטוריה של יפן, כלי הנשק הפורטוגזים שיחקו תפקיד מפתח חשוב במלחמה. יפנים רבים קנו רובים ושריונים פורטוגזיים. אודה נובונאגה, יוזם איחוד יפן, עשה שימוש נרחב בתותחים הפורטוגזיים בקרב נגאשינו. בשנת 1544 הצליחו הנפחים היפניים לשחזר את המנגנונים של כלי הנשק הפורטוגזיים, והחלו לייצר אותם בייצור המוני. לאחר 50 שנה של פיתוח כלי הנשק הפורטוגזיים ביפן, הצליחה האומה היפנית להפוך למעצמה צבאית אשר גברה על רוב צבאות אירופה.
בנוסף לפיתוח קשרי המסחר בתחום כלי הנשק, תחום הסחר בבני אדם יפניים התפתח גם כן. לאורך המאה ה-16 והמאה ה-17, הפורטוגזים קנו עבדים יפניים ומכרו אותם מעבר לים, כולל פורטוגל עצמה. בשנת 1555 פורטוגזים רבים שחיו בפורטוגל, רכשו נערות יפניות לצורך קיום יחסי מין. בשנת 1571, סבשטיאו, מלך פורטוגל, אסר על סחר בבני אדם באדמת פורטוגל, מחשש שהסחר בעבדים היפנים והזנות היפנית בפורטוגל תשפיע לרעה על העם הפורטוגזי.
ב-24 ביולי 1587, טויוטומי הידיושי, מצביא יפני, שלח מברק לסגן המחוז הישועי באי קיושו בו דרש מהעם הפורטוגזי להפסיק לרכוש עבדים ונערות יפניות לאדמתן. בנוסף, טויוטומי דרש כי כל העבדים היפניים יוחזרו ליפן בחזרה. בעקבות כך, טויוטומי גירש את המיסיונרים הנוצרים מהאי.
הפורטוגזים העדיפו עבדים יפנים וסיניים מאשר עבדים מאפריקה. הפורטוגזים ייחסו לעבדים היפניים תכונות כמו אינטליגנציה גבוהה וחריצות.
בשנת 1595 נחקק חוק בפורטוגל האוסר על מכירת ורכישת עבדים אסייתים.
ערים תאומות

ליפן ולפורטוגל שמונה הסכמי ערים תאומות:
יפן טוקושימה, יפן עם פורטוגל לייריה, פורטוגל
יפן נגסאקי, יפן עם פורטוגל פורטו, פורטוגל
יפן אויטה, יפן עם פורטוגל אוויירו, פורטוגל
יפן אטאמי, יפן עם פורטוגל קשקאיש, פורטוגל
יפן נישינומוטה, יפן עם פורטוגל וילה דו ביספו, פורטוגל
יפן אומרה, יפן עם פורטוגל סינטרה, פורטוגל
יפן זושי, יפן עם פורטוגל נאזרה, פורטוגל
יפן היטויושי, יפן עם פורטוגל אברנטש, פורטוגל
נציגויות דיפלומטיות

יפן מיוצגת בפורטוגל בדרג השגרירות, באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בליסבון, בירת המדינה. יפן מיוצגת בפורטוגל בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בעיר פורטו.
פורטוגל מיוצגת ביפן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה. פורטוגל מיוצגת ביפן בדרג הקונסולרי באמצעות שש קונסוליות רשמיות שהיא מחזיקה בערים קובה, קיוטו, נגסאקי, נגויה, אוסאקה וטוקושימה.
ראו גם

קקורה קירישיטן
סחר הנאנבאן
לקריאה נוספת

Dias, Maria Suzette Fernandes (2007), Legacies of slavery: comparative perspectives, Cambridge Scholars Publishing, p. 238, ISBN 978-1-84718-111-4
יואן פופסקו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 ביוני 1914 
 פטירה:  5 בפברואר 1988 (בגיל 73) 
 מקצוע:  עורך דין 
 
יואן ד. פופסקו (ברומנית: Ioan D. Popescu‏; 21 ביוני 1914 – 5 בפברואר 1988) היה עורך דין וקצין ז'נדרמריה רומני, מחסידי אומות עולם.
יואן פופסקו נולד בחורודניקו דה סוס (Horodnicul de Sus, "החורודניק העילי"), במחוז סוצ'אבה, שברומניה והתייתם מאביו, שנפל במלחמת העולם הראשונה, בהיותו בן שנה בלבד. בעזרת מלגה למד בבית הספר התיכון של קושמאן (Coşmani) שבמחוז רדאוץ (Rădăuţi) ולאחר לימודי משפטים באוניברסיטת בוקרשט נרשם לבית הספר העליון לקציני ז'נדרמריה וסיים בהצלחה בשנת 1939.
בי-22 ביוני 1941, כשנכנסה רומניה למלחמה, שירת בגדוד 5 של הז'נדרמריה ובמסגרת יחידתו הגיע כעבור חודש לטירספול, שם נשאר עד שנת 1944. בתקופת שהותו שם מילא תפקידים שונים, בחלקם תוך סיכון חייו והיו משימות שסירב לבצען בסכנו תוך כדי כך את ביטחונו האישי ואת הקריירה שלו.
בהיותו קצין בדרגת קפטן הצטווה על ידי הממונה עליו להעביר את 4,300 היהודים, ששהו בבקתות בגן התרבות של טירספול, אל גדת הדניסטר ושם להוציא אותם להורג. היות שההוראה נגדה את מצפונו, סירב פופסקו לבצעה, למרות הסיכונים הכרוכים בכך. מעשהו לא נשאר ללא תגובה, הממונה פנה למפקדה העליונה והציע להעבירו מתפקידו אל גדוד עונשין בקו הראשון של החזית. זמן קצר לאחר מכן וללא קשר לנושא זה, הוחלף הממונה וכתוצאה מכך פסק ההליך המשמעתי נגד פופסקו. על פי החלטות שקיבל יון אנטונסקו הוחלט על השבת היהודים הרומנים שהוגלו לטרנסניסטריה, ופופסקו מונה למפקד הקסטורה (Chestura, מנגנון משטרתי גבוה מהקומיסריה) המקומית וקיבל את משימת ארגון השבת היהודים הגולים שישבו בטירספול לרומניה. הוא מילא תפקיד זה בנאמנות, תוך דאגה להספקת מזון בסיסי ליהודים המורעבים וארגון מגורים אנושיים יותר. השמועה על מעשיו נפוצה ויהודים רבים מיישובים סמוכים באו והצטרפו לשכונות שארגן עבורם.
פופסקו הוכר על ידי מוסד יד ושם כחסיד אומות העולם.
ראו גם

וילם הוזנפלד
לקריאה נוספת

ASOCIAŢIA EVREILOR DIN ROMÂNIA - VICTIME ALE HOLOCAUSTULUI - MARCU ROZEN - HOLOCAUST SUB GUVERNAREA ANTONESCU - DATE ISTORICE ŞI STATISTICE PRIVIND EVREII DIN ROMÂNIA ÎN PERIOADA 1940 - 1944 - מהדורה שנייה שתוקנה והושלמה, עמוד 67, ברומנית.
יחסי מקדוניה הצפונית – רוסיה

| יחסי מקדוניה הצפונית – רוסיה |
| --- | --- |
מקדוניה הצפונית: רוסיה


מקדוניה הצפונית: רוסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
25,713: 17,098,242
אוכלוסייה
1,820,681: 144,612,532
תמ"ג (במיליוני דולרים)
14,761: 2,021,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
8,108: 13,978
משטר
רפובליקה: רפובליקה פדרלית נשיאותית

יחסי מקדוניה הצפונית–רוסיה הם היחסים הדו צדדיים בין הרפובליקה של צפון מקדוניה לבין הפדרציה הרוסית. היחסים הפוליטיים הדו-צדדיים בין מקדוניה הצפונית לרוסיה הם ידידותיים ומאופיינים בשיתוף פעולה ברמה גבוהה בין המדינות. לרוסיה יש שגרירות בסקופיה, ואילו למקדוניה הצפונית יש שגרירות במוסקבה וקונסוליה בסנקט פטרבורג.
היסטוריה

רוסיה הכירה במקדוניה הצפונית כמדינה עצמאית ב-4 באוגוסט 1992, כשנה לאחר הכרזת עצמאותה של רפובליקת מקדוניה מהרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. על ידי מהלך זה הפכה הפדרציה הרוסית למעצמה העיקרית הראשונה בעולם שהכירה במדינה תחת שמה החוקתי הקודם "רפובליקת מקדוניה", שבו הוכרה על ידי 131 מדינות. כינון יחסים דיפלומטיים מלאים בין שתי המדינות התרחש ב-31 בינואר 1994.
יחסים פוליטיים

יותר מ-40 הסכמים נחתמו על ידי מקדוניה הצפונית והפדרציה הרוסית ב-15 השנים הראשונות ליחסים הדו-צדדיים שלהן, ביניהם ההצהרה החשובה על ידידות ושיתוף פעולה בשנת 1998.
יחסים כלכליים

מקדוניה הצפונית נותנת חשיבות מיוחדת להשקעות מרוסיה. אחת הדוגמאות החיוביות ביותר היא חברת התרופות אלקלואיד (אנ') בשטח רוסיה וזו של חברת הנפט הגדולה ברוסיה - לוקאויל. במרץ 2015 הודיעה חברת הבנייה ההנדסית הרוסית סטרויטרנסגז (אנ') על כוונתה לבנות צינור גז ברחבי מקדוניה הצפונית, שיכול לשמש בסופו של דבר כחלק מתוואי לספק לאירופה גז רוסי באמצעות טורקיה.
סטרויטרנסגז נמצאת בבעלות גנאדי טימצ'נקו (אנ'), בן בריתו של הנשיא ולדימיר פוטין, שהיה בין אנשי העסקים הראשונים שהועמדו תחת סנקציות על ידי ארצות הברית בעקבות משבר קרים. דובר סטרויטרנסגז אמר כי הסנקציות לא יפגעו בפרויקט במקדוניה הצפונית, שאינה חברה באיחוד האירופי.
צינור הדלק נגוטינו-קלצובצה יחצה את מקדוניה הצפונית מכיוון הגבול היווני בדרום עד סביבת הגבול הסרבי בצפון. מוסקבה מתכננת להקים צינור תת-ימי לטורקיה, תחליף לפרויקט שבוטל זרם הדרום (אנ')}, דרך בולגריה. פרטי המסלול הלאה מטורקיה דרך יוון טרם הושלמו.
סטרויטרנסגז אמרה כי היא תבצע את עבודתה כחלק מהחזר החוב החוב בין ברית המועצות לשעבר ליוגוסלביה לשעבר, אשר מקדוניה הצפונית הייתה חלק ממנה. עלות הפרויקט כולו עומדת על 75.7 מיליון דולר.
הפרויקט הוסיף מתחים בין המערב לבין רוסיה. בעקבות עימותים בין-אתניים אלימים בעיר קומאנובו ב-9 במאי 2015, האשים שר החוץ הרוסי סרגיי לברוב את המערב בניסיון להביא להפלת ממשלת מקדוניה, כדי לערער את הפרויקט.
לאחר פגישה בין גורמים מצפון מקדוניה ורוסיה במרץ 2016, הוכרז כי ממשלת מקדוניה מעוניינת להגדיל את התיירות הרוסית במדינה. ממשלת מקדוניה פועלת ליצירת תנאים טובים לתיירים רוסים ובהקמת טיסות סדירות בין המדינות.
יחסי מקסיקו – סן מרינו

| יחסי סן מרינו – מקסיקו |
| --- | --- |
סן מרינו: מקסיקו
   לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה   

סן מרינו: מקסיקו
שטח (בקילומטר רבוע)
61: 1,964,375
אוכלוסייה
33,579: 131,133,866
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,855: 1,788,887
תמ"ג לנפש (בדולרים)
55,254: 13,642
משטר
רפובליקה: רפובליקה פדרלית

יחסי מקסיקו–סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים שבין המדינות המקסיקניות המאוחדות לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו.
הסכמים דיפלומטיים

בין המדינות נחתמו שני הסכמים דיפלומטיים:
הסכם בדבר כינון היחסים הקונסולריים הרשמיים בין המדינות - 17 בינואר 1977
הסכם בדבר כינון היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין המדינות - 22 במאי 2007
יחסים כלכליים

בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה מסן מרינו למקסיקו הגיעה לסך 1.85 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה מכונות כביסה, חוטי נחושת, מוצרי ניקיון ועוד. באותה שנה, מקסיקו לא ייצאה לסן מרינו אף סחורה.
בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה מסן מרינו למקסיקו הגיעה לסך 1.89 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה מחשבים, מכונות שטיפה, חוטי נחושת, מוצרי ניקיון ועוד. באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה ממקסיקו לסן מרינו הגיעה לסך 63 אלף דולר אמריקאי והיא כללה דגנים ולתת.
ייצוג

מקסיקו מיוצגת בסן מרינו על ידי קונסוליה כללית שהיא מחזיקה בסן מרינו, בירת סן מרינו. ועל ידי שגרירות שנמצאת ברומא, בירת איטליה.
סן מרינו אינה מיוצגת במקסיקו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
כריסטיאן פורטו

כריסטיאן פורטוגס מאנסאנרה (בספרדית: Cristian Portugués Manzanera; נולד ב-21 במאי 1992), הידוע בשם כריסטיאן פּוּרְטוּ (בספרדית: Cristian Portu), הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקיצוני בקבוצת ז'ירונה מהלה ליגה. הוא שיחק ביותר מ-240 משחקים בליגה הספרדית וכבש למעלה מ-40 שערים. זכה בגביע המלך עם ריאל סוסיאדד.
קריירה

פורטו החל את הקריירה שלו במועדון הכדורגל ולנסיה. באפריל 2010, הוא שיחק לראשונה עבור הקבוצה השנייה, ולנסיה מסטאייה, בליגה הספרדית השלישית. בסוף העונה, מסטאייה ירדה לליגה הספרדית הרביעית. לאחר עונה אחת בלבד, הם הצליחו לעלות בחזרה לליגה השלישית.
בינואר 2012, פורטו נקרא לראשונה לסגל הקבוצה הבוגרת. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ערך בפברואר 2014 בגומלין של שלב שמינית גמר הליגה האירופית נגד דינמו קייב, כאשר החליף בדקה ה-81 את פדריקו קרטביה. במרץ 2014, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הספרדית הראשונה נגד ריאל ואיאדוליד.
לקראת עונת 2014/15, הוא עבר לאלבסטה שעלתה לליגה השנייה. באותה עונה הוא ערך 36 הופעות וכבש שישה שערים. בעונת 2015/16, הוא ירד עם אלבסטה לליגה השלישית. בעונה זו, הוא ערך 39 הופעות וכבש שוב שישה שערים.
לקראת עונת 2016/17, פורטו עבר לז'ירונה, קבוצה בליגה השנייה, וחתם על חוזה לשלוש שנים. ביולי 2019, הוא עבר לריאל סוסיאדד.
בקיץ 2022, הוא הושאל לחטאפה לעונה אחת. חטאפה מימשה את אופציית הרכישה וחתמה את פורטו על חוזה לשלוש שנים.
בקיץ 2023 פורטו עבר חזרה לז'ירונה. הוא כבש את שערו הראשון במדי הקבוצה יומיים לאחר מכן החדשה שלו במשחק ביתי נגד לאס פאלמאס. ב-4 במאי 2024, כעבור דקה אחת מאז שעלה מהספסל כאשר קבוצתו הייתה בפיגור 2-1 נגד ברצלונה בבית, הוא כבש שער שוויון. לאחר מכן, הוא מצא את הרשת עם בעיטה מרחוק כדי להבטיח ניצחון 4:2 לקבוצתו והעפלה לליגת האלופות בפעם הראשונה בהיסטוריה של המועדון.
יחסי מקסיקו – סנט קיטס ונוויס

| יחסי מקסיקו – סנט קיטס ונוויס |
| --- | --- |
מקסיקו: סנט קיטס ונוויס


מקסיקו: סנט קיטס ונוויס
שטח (בקילומטר רבוע)
1,964,375: 261
אוכלוסייה
131,133,866: 46,863
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,788,887: 1,077
תמ"ג לנפש (בדולרים)
13,642: 22,983

יחסי מקסיקו–סנט קיטס ונוויס הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין מקסיקו לבין פדרציית סנט כריסטופר ונוויס. שתי המדינות חברות בארגון המדינות הקריביות, ארגון מדינות אמריקה והאו"ם.
היסטוריה

בין מקסיקו לבין סנט קיטס ונוויס מתקיימים יחסים דיפלומטיים. המדינות כוננו לראשונה את היחסים ביניהן ב-31 ביולי 1990. מאז כינון היחסים הדיפלומטיים ביניהן, היחסים בין שתי המדינות התקיימו בעיקר בפורומים רב צדדיים. בשנת 1999 חתמו שתי המדינות על הסכם לשיתוף פעולה מדעי וטכני. 

בפברואר 2010, ביקר ראש ממשלת סנט קיטס ונוויס, דנזל דאגלס, בקנקון כדי להשתתף בוועידת ההקהילייה הקריבית.

בשנת 2013, כטובה אישית לראש ממשלת סנט קיטס ונוויס, מימנה מקסיקו שתי תחנת משטרה במדינה בעלות כוללת של 1.3 מיליון דולר. 

בשנת 2014, נסע ראש ממשלת סנט קיטס ונוויס, דנזל דאגלס, לביקור במרידה כדי להשתתף בפסגת הקהילייה הקריבית.

במאי 2015, מקסיקו פתחה קונסוליית כבוד בבאסטר.

ביוני 2017, ערך שר החוץ של סנט קיטס ונוויס, מארק ברנטלי, ביקור במקסיקו כדי להשתתף באספה הכללית של ארגון המדינות האמריקניות (אנ').
ביקורים רמי דרג > מסנט קיטס ונוויס למקסיקו

דנזל דאגלס, ראש ממשלת סנט קיטס ונוויס (2010, 2014)
מארק ברנטלי, שר החוץ של סנט קיטס ונוויס (2017)
נציגויות דיפלומטיות

מקסיקו אינה מיוצגת בסנט קיטס ונוויס בדרג השגרירות, על כן השגרירות בקסטריז אמונה על סנט קיטס ונוויס. בדרג הקונסולי, מקסיקו מיוצגת בסנט קיטס ונוויס באמצעות קונסוליה רשמית בעיר באסטר.
גם לסנט קיטס ונוויס אין שגרירות במקסיקו, על כן השגרירות בוושינגטון אמונה על מקסיקו.
יון הנדריק פיילגרן

| --- | --- |

 לידה:  26 באפריל 1987 (בן 37) סנטיאגו דה קאלי, קולומביה 
 שם לידה:  Jon Henrik Mario Fjällgren
 מוקד פעילות:  שוודיה 
 תקופת הפעילות:  מ-2014 
 סוגה:  יוייק 
 שפה מועדפת:  שוודית, סאמי דרומית 
 jonhenrik.com
 פרופיל ב-IMDb
 
יון הנדריק פיילגרן (בשוודית: Jon Henrik Mario Fjällgren; נולד ב-26 באפריל 1987) הוא זמר שוודי-סאמי, המתמחה בשירת יוייק. בשנת 2014 זכה ב-Talang Sverige, הגרסה השוודית של Britain's Got Talent. לאחר מכן פרסם את אלבומו השני, Goeksegh. הוא השתתף במלודיפסטיבלן, הקדם השוודי לתחרות הזמר של האירוויזיון ארבע פעמים בשנים 2015, 2017, 2019 ו-2023.
שנותיו הראשונות

פיילגרן נולד בעיר סנטיאגו דה קאלי שבקולומביה. הוא התגורר לתקופה קצרה בכפר קולומביאני עתיק, ואז עבר לבית יתומים. במרוצת השנים אומץ על ידי משפחה שוודית ממוצא סאמי. הוא הפך לחלק מהקהילה המקומית והחל לעבוד כרועה איילים. פיילגרן ציין בכמה מראיונותיו כי כשהיה ילד נהגו חבריו להלבינו על צבע עורו הכהה.
פיילגרן החל לשיר יוייק בגיל 14. הוא התפרסם בזכות הופעתו מול קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה ורעייתו סילביה, מלכת שוודיה. בגיל 16 הוציא את אלבום הבכורה שלו, Onne vielle.
קריירה

בגיל 26 השתתף וזכה בתחרות המוזיקה Talang Sverige. לאורך כל שלביה ביצע שירי סאמים מסורתיים עם שילוב של אלמנטים אלקטרוניים. לאחר הזכייה הוציא ב-19 במאי 2014 את אלבומו השני Goeksegh, המבוסס בעיקרו על חומרים שביצע לאורך התחרות.
בשנת 2015 השתתף לראשונה במלודיפסטיבלן, הקדם השוודי לאירוויזיון, עם השיר "Jag är fri (Manne leam frijje)", והגיע למקום השני. כשנתיים לאחר מכן שב לתחרות עם השיר "En värld full av strider (Eatneme gusnie jeenh dåaroeh)" - דואט עם הזמרת אניניה. יחד הגיעו למקום השלישי. במקביל יצא אלבומו השלישי, Aatjan goengere.‏ ב-2018 ניצח ב"רוקדים עם כוכבים" שוודיה. בשנת 2019 השתתף פעם נוספת בקדם עם השיר "Norrsken", שהגיע למקום הרביעי. בנובמבר 2022 נחשף פעם נוספת כי הוא עתיד להתחרות באירוע של 2023, עם השיר "Where You Are (Sávežan)" בהשתתפות ארק נורת' ואדם וודס. השלושה דורגו בערב הגמר במקום הרביעי.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

| שם | פרטים | מיקומי שיא> SWE  | תארים |
| --- | --- | --- | --- |
| Onne vielle |  יצא לאור: 2005 | — |  |
| Goeksegh |  יצא לאור: 19 במאי 2014  חברת תקליטים: סוני מיוזיק אנטרטיינמנט  פורמט: הורדה דיגיטלית, תקליטור | 6 |  GLF: זהב |
| Goeksegh - Jag är fri |  יצא לאור: 28 בפברואר 2015  חברת תקליטים: סוני מיוזיק אנטרטיינמנט  פורמט: הורדה דיגיטלית, תקליטור | 1 |  GLF: זהב |
| Aatjan goengere |  יצא לאור: 3 במרץ 2017  חברת תקליטים: סוני מיוזיק אנטרטיינמנט  פורמט: הורדה דיגיטלית, תקליטור | 15   |  |
הערות שוליים

↑  "Nu ska 'Talang'-jojken ta honom till Colombia". Aftonbladet. 3 במרץ 2014. ארכיון מ-31 במאי 2014. נבדק ב-30 במאי 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Jon Henrik Fjällgren". ארכיון מ-24 בנובמבר 2014. נבדק ב-21 בפברואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Talang-Tobbe i tårar – efter sorgsen samejojk". Aftonbladet. ארכיון מ-2 במרץ 2014. נבדק ב-4 ביוני 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Jojkare tävlar i Talang i Sverige". Sveriges Radio. ארכיון מ-6 ביוני 2014. נבדק ב-4 ביוני 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Jon Henrik Fjällgren vann "Talang Sverige"" (בשוודית). ארכיון מ-23 במאי 2014. נבדק ב-30 במאי 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Talang-vinnaren Jon Henrik Fjällgren släpper skiva". Sveriges Radio. ארכיון מ-6 ביוני 2014. נבדק ב-4 ביוני 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Jon Henrik Fjällgren och Isa är i final i Melodifestivalen 2015". svt.se. ארכיון מ-21 בפברואר 2015. נבדק ב-21 בפברואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Jon Henrik Fjällgren" (באנגלית). Jon Henrik Fjällgren. אורכב מ-המקור ב-15 במרץ 2017. נבדק ב-13 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Dahlander, Gustav (27 בנובמבר 2018). "Artisterna i Melodifestivalen 2019: Hela listan – så blir deltävlingarna". Gustavs expertblogg (בשוודית). SVT. ארכיון מ-27 בנובמבר 2018. נבדק ב-27 בנובמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sweden: The artists for Melodifestivalen 2023 revealed". EurovisionWorld.com (באנגלית בריטית). Christian Petersen. 2022-11-29. נבדק ב-2023-03-05.
↑  "Jon Henrik Fjällgren discography". swedishcharts.com. Hung Medien. נבדק ב-18 באפריל 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sverigetopplistan - Sveriges Officiella Topplista". Sverigetopplistan. ארכיון מ-3 באוקטובר 2018. נבדק ב-17 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה) Click on "Veckans albumlista".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1258834383  ISNI: 0000 0004 6557 1031  MusicBrainz: 4ca9336a-e289-46f0-b727-aebf2b322a84  VIAF: 252149066593265601908   WorldCat (עם VIAF): 252149066593265601908 
פיילגרן, ארק נורת' ואדם וודס במלודיפסטיבלן 2023
יצחק מונסה

יצחק (איציק) מונסה (ה'תש"ב, 1941 - ד' בשבט ה'תשפ"א, 17 בינואר 2021) היה כדורגלן ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ בקבוצת בית"ר ירושלים במשך כ-10 עונות, היה שותף לעליית הליגה של בית"ר ירושלים בעונת 1966/1968. נודע בכינוי ״מונסילון״ על שם מהירותו.
ביוגרפיה

מונסה נולד בירושלים לרבי יעקב מונסא, מקובל ירושלמי מראשי ישיבת רחובות הנהר, ולכחילה רחל, והתייתם מהוריו בגיל צעיר. גר אצל גיסו יצחק שלום סופר נכד הרב יעקב חיים סופר בעל כף החיים שהיה הגזבר הראשי של בית"ר ירושלים.
עלה מהנוער של בית"ר בגיל 16, בעונת 1958/1959 ובאותה עונה אף כבש את שער הבכורה בבוגרים במשחק נגד הפועל עפולה בליגת המשנה.
עונות 1964/1965 ו-1966/1968 (העונה הכפולה) בהן כבש 11 שערים בכל עונה, היוו מבחינתו עונות השיא בקריירה.
החל מפברואר 1967 שיחק כשלושה חודשים בקבוצת הכדורגל של אטלנטה בארצות הברית. במאי של אותה שנה, חזר ארצה לשחק בבית"ר עונה לאחר מכן (1968/1969) נפצע במיניסקוס והושבת לעונה שלמה. בעונה העוקבת חזר לסגל בית"ר אך לא הרבה לשחק ופרש בעונה שלאחר מכן.
מונסה שיחק בקבוצה הבוגרת של בית"ר במצטבר במשך כ-10 עונות, במהלכן כבש 51 שערים, כאשר הוא במקום העשירי ברשימת המבקיעים של הקבוצה בכל הזמנים (נכון ל-2021). יזכר גם כמי שבישל לאודי רובוביץ׳ את שער עליית הליגה ההיסטורי במשחק מול רמת עמידר בשנת 1968.
ניהל את מחלקת הנוער של בית"ר ירושלים בתקופה מסוימת. תקופה ארוכה עבד בגזברות עיריית ירושלים.
חיים אישיים

יצחק מונסא נשא לאשה את אסתר אתי סימן טוב, התגורר בירושלים בשכונת רמות, נפטר בן 80 ב-17 בינואר 2021 ללא צאצאים.
לקריאה נוספת

"האיש שלא ידע פחד" כתבה לזכרו של יצחק איציק מונסילון (מונסא)
הערות שוליים

↑  יצחק מונסה חוזר מארצות הברית, עיתון מעריב 10 במאי 1967
↑  יצחק מונסה חוזר מפציעה, עיתון מעריב 15 בספטמבר 1969
יחסי יפן–סרביה

| יחסי יפן–סרביה |
| --- | --- |
יפן: סרביה


יפן: סרביה
שטח (בקילומטר רבוע)
377,915: 77,474
אוכלוסייה
123,588,993: 6,724,294
תמ"ג (במיליוני דולרים)
4,212,945: 75,187
תמ"ג לנפש (בדולרים)
34,088: 11,181
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

ראש ממשלת יפן שינזו אבה נפגש עם מקבילתו הסרבית אנה ברנאביץ' בטוקיו, 2019
יחסי יפן–סרביה הם היחסים הדיפלומטיים בין יפן לבין הרפובליקה של סרביה. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים ב-20 במאי 1997.
היסטוריה > שתי מלחמות העולם > מלחמת העולם הראשונה

בזמן מלחמת העולם הראשונה, סרביה נהנתה מסיוע צבאי גדול מיפן כדי להילחם נגד הצבא האוסטרו-הונגרי. מסוף שנת 1914 עד שלהי המלחמה יפן שלחה סיוע צבאי נרחב לסרביה דרך הים התיכון והאימפריה הרוסית. יפן התנגדה למה שכינו "כיבוש אכזרי" על ידי האוסטרו-הונגרים והבולגרים שפלשו לסרביה בשנת 1915.