stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סוזוקי סוויפט
הערות שוליים

↑  סוזוקי סוויפט 2010 - 2005 - מחירון, צריכת דלק, חוות דעת ועוד
↑  Besser unterwegs mit Hybrid & Allrad — Suzuki Automobile, Site (ב־)
↑  פירוט שנתונים באתר הרכב קארז
↑  גיל מלמד, קרב בריבוע: אז איזו מכונית סופר-מיני כדאי לכם לקנות?, מעריב, 6 באוגוסט 2015
↑  ניר בן-טובים‏, מבחן דרכים: סוזוקי סוויפט החדשה מעגלת פינות, באתר וואלה, 8 במאי 2011
↑  פירוט טכני של סוופיט באתר הרכב קארז
הדור הראשון של סוזוקי סוויפט
הדור השני של סוזוקי סוויפט
הדור השלישי של סוזוקי סוויפט
הדור הרביעי של סוזוקי סוויפט
הדור החמישי של סוזוקי סוויפט
הדור השישי של הסוזוקי סוויפט
נתן סאה ונטל סאה

מקווה עתיק במדבר יהודה
נתן סאה ונטל סאה הוא מושג בהלכות מקוואות העוסק באדם שלקח מי גשמים ממקווה כשר ונתן במקומם נוזל אחר, שפסול למקווה, כמו מי פירות (לפי רוב השיטות), או מים שאובים (לפי שיטה אחת).
מקור הדין

מקור הדין הוא במשנה ”מקוה שיש בו ארבעים סאה מכוונות, נתן סאה ונטל סאה כשר”. ובגמרא נפסק שרק עד רובו של מקווה כשר אך לא לעולם.
מקור הדין > פירוש הדין

נחלקו הראשונים בפירושו של דין זה. לדעת רש"י כל מה שנאמר בגמרא שרק אם הוחלפו מי המקווה עד רובם ולא לגמרי, עוסק רק במי פירות (מיץ) שאינו כשר למקווה, ולכן רוב פוסל. אך במים אף אם הם שאובים, כיוון שקודם נתן את המים השאובים למקווה כשר, וממילא נטהרו, הרי הם כאילו כשרים מלכתחילה ואף אם יוחלפו כל המים במשך הזמן עדיין כשר.
לעומת זאת, דעת הראב"ד היאשאף במים חל דין זה, ואם הוחלפו בצורה כזו רוב המים שבמקווה הוא פסול. דיני ההשקה והזריעה, קיימים לפי הראב"ד כדי לטהר מים מטומאתם, ואף להפוך אותם לכאלה שראויים לטבול בהם, אך אינו יכול לבטל את פסול השאובים מהמים לגמרי. מעלת ההשקה, לפי הראב"ד, היא מדין "חיבור", שכאשר המים השאובים מחוברים למקווה הם מקבלים את דיני המקווה מכיוון שנעשו אחד, אך זאת רק כאשר רוב המים הם מי גשמים שהם לפי דיני הרוב נחשב המקווה לכשר, אך לא כאשר המים הוחלפו במים פסולים.
אך הראב"ד מסייג את דבריו, ומסביר כי דבריו אמורים לגבי מקווה המכיל כארבעים סאה בלבד או מעט יותר מכך, אך במקוה המכיל הרבה יותר, כל עוד נשארו במקווה ארבעים סאה מים כשרים, אין המקווה נפסל גם אם רובו מורכב ממים שאובים. הבעיה היא רק כאשר המקווה אין בו ארבעים סאה ויש בו רוב מים שאובים, או אפילו יש בו ארבעים סאה אבל המים השאובים לא נפלו לתוכו אלא סמוך לו - ומשם למקווה.
במסכת יבמות מובא כי מדובר בפסול מדרבנן ולא בפסול מהתורה. לפי שיטת התוספות, הכוונה היא שמכיוון שמקווה מהתורה כשר גם ברביעית מים ודין ארבעים סאה הוא רק מדברי חכמים, נמצא שגם אם רוב המקווה הוחלף במים שאובים, כל עוד קיים רביעית מי גשמים, המקווה כשר. הסבר זה קיים רק לפי השיטה שארבעים סאה הוא חיוב מדברי חכמים, אך רבים מהראשונים סבורים שמדובר בדין מהתורה.
לפי הראב"ד, ההסבר אחר, ולשיטתו כל הפסול של מים שאובים הוא בעצם פסול מדברי חכמים, כי מהתורה מים שאובים כשרים, והם נאסרו על ידי חכמים רק כגזירה שמא יעשו את המקווה על ידי אדם, שזהו פסול מהתורה.
מקור הדין > להלכה

בשולחן ערוך נפסק כדעת רש"י, וממילא ניתן להחליף את המים במקווה במי ברז. אך הש"ך פסק שראוי לחוש לדעת הראב"ד.
הפולמוס: השקה או זריעה

לכאורה לפי שיטת הראב"ד אין עצה אלא לטבול באותם מים עצמם בלא להחליפם. מכיוון שרעיון זה איננו מעשי בימינו, כי אם כן מהר מאוד יתעפשו המים ואנשים רבים ימנעו עצמם מטבילה, ולאחר שנפסק כי ראוי לחוש לדעת הראב"ד, דנו האחרונים כיצד להקים מקוה המכיל מים נקיים שיהיה כשר אף לשיטת הראב"ד. הבעיות ב"נתן סאה ונטל סאה", לפי דעת הראב"ד, חמורות מאוד לכאורה: למשל בבור הזריעה, שאליו שופכים את מי הברז לפני כניסתם למקווה, ולאחר מכן הם זורמים למקווה לאחר שהוכשרו בבור הזריעה - הרי שתוך זמן קצר יתחלפו כל המים שבבור הזריעה במים שאובים, ושוב לא יוכלו מי בור הזריעה להכשיר את מי הברז הנזרעים ומוכשרים בתוכם. בעיה זו קיימת גם בבור ההשקה: המים השאובים מושָקים למי הגשמים שבבור השקה ומוכשרים על ידם. נמצא, שתוך זמן קצר כל מי הגשמים שבבור ההשקה יתחלפו המים שאובים ויפסלו.
מצד זה, הבעיה חמורה יותר בבור הזריעה, שכן דרך הכשרת המים השאובים בבור הזריעה היא, שמי הברז נכנסים לתוך בור הזריעה וממשיכים הלאה לבור הטבילה, באופן כזה המים מתערבים זה בזה בתדירות גבוהה. לעומת זאת, בבור ההשקה, בו המים השאובים עומדים בנפרד בבור הטבילה, ואילו מי הגשמים עומדים במיוחד בבור ההשקה, המים מתחלפים בתדירות נמוכה יותר, לפי כמות הטובלים.
מצד שני, ייתכן שהבעיה חמורה יותר בבור ההשקה. מכיוון שאופן הכשרת המים על ידי זריעה, מוסכם על רוב הראשונים, הסבורים שכאשר מים שאובים נכנסים לבור מי הגשמים, וכביכול "נזרעים" בתוכו, נכשרים המים השאובים ודינם שווה כמי הגשמים עצמם. נמצא אם כן, שאף על פי שהמים השאובים התחלפו במי הגשמים, אין כל בעיה, שהרי המים השאובים נחשבים כמים כשרים ופסול השאיבה הסתלק מהם. רק הראב"ד הוא זה שפוסל "נתן סאה ונטל סאה" במים שאובים. לעומת זאת, בבור ההשקה הבעיה חמורה יותר: רוב הראשונים (חוץ מהראב"ד) סוברים שההשקה מבצעת אותה פעולה ממש כמו ב"זריעה", ועל ידי חיבור המים זה לזה הם מוכשרים לטבילה כאילו "נזרעו" בתוכם. אך לפי שיטת הרמב"ם, הכשר ה"זריעה" הוא דווקא כאשר המים השאובים ומי הגשמים מתערבים זה בזה בדרך שפיכה, אך כאשר המים אינם מתערבים זה בזה בדרך שפיכה ועומדים כל אחד בנפרד, המים אינם נכשרים, וזו היא אחת מהמעלות בבור זריעה על פני בור השקה.
הפולמוס: השקה או זריעה > שיטת חב"ד: בור על גבי בור

רבי שלום דובער שניאורסון האדמו"ר החמישי לבית ליובאוויטש ייסד שיטה חדשנית של הקמת בור על גבי בור, כשמלמעלה קיים בור הטבילה ומתחתיו בור ההשקה. בצורה זו, כאשר הבור התחתון מלא עד גדותיו במי גשמים, המים אינם מתערבים זה בזה (בין היתר משום שהמים העליונים על פי רוב חמים יותר מהמים התחתונים, כי מים חמים עולים למעלה), בשונה מבור ההשקה הרגיל והמקובל הקיים בצד המים בקיר בור הטבילה, שבאופן כזה המים מתערבים זה בזה באופן מהיר יותר.
הפולמוס: השקה או זריעה > שיטת החזון איש: בור זריעה בלבד

החזון איש, גדול המנהיגים הליטאים בדורו, יצא כנגד תקנת הרש"ב, וטען שאין מקור במשנה לכך שכאשר המים מלמטה הם מתערבים זה בזה באופן איטי יותר, ולכן מדובר ב"סברה חיצונית" שאין לסמוך עליה כי איננו פוסקים הלכה על פי חוקי הפיזיקה שלא יצאו מפי חז"ל.
החזון איש פסק שאין לחשוש לבעיה של "נטל סאה ונתן סאה", וניתן לסמוך על בור הזריעה, מכיוון שהוא סובר שאפילו לדעת הראב"ד בעיית ה"נתן סאה ונטל סאה" היא גזירה משום מראית עין, שנראה כאילו נחליף את המים זה בזה, אבל אם רק שופך מים לבור הזריעה וממילא יוצאים מי הגשמים, כשר המקווה גם לפי שיטת הראב"ד. לעומת זאת סבר החזון איש שבור ההשקה מיותר, מכיוון שבור הזריעה כבר מכשיר את המים, ואילו בור ההשקה שבו המים אינם מתחלפים בתדירות גבוהה מזוהמים ומקלקלים את איכות המים, דבר המנוגד לאחד מכללי היסוד בהלכות מקוואות, שיש להשקיע כוחות ומאמצים מרובים שהמים יהיו נקיים לטבילה שלא יימנעו הנשים מלטבול בהם.
בנוסף אמר החזון איש, מכיוון שהמים שבבור ההשקה אינם מתחלפים בתדירות גבוהה והם מזדהמים, נהוג לשפוך לתוכן חומרים מחטאים, כמו למשל כלור, ומכיוון שכך נמצא שהכלור אינו מוכשר למקווה, שהרי דווקא מים שאובים מתכשרים בבור הטבילה אבל לא חומרים אחרים, ובמשך הזמן יכול להיות שרוב המים בבור ההשקה יהיו כלור, ואז לא די שבור ההשקה לא יכשיר את המים השאובים אלא לפעמים הוא גם עלול לפסול אותם (אם נופל חומר נוזלי אל בור הטבילה לפני שהיו בו ארבעים סאה מים כשרים, הוא פסול לטבילה לעולם, גם אם יוסיפו עליו את כל המים שבעולם). בנוסף, לפעמים המים שבבור ההשקה גבוהים יותר מהמים שבבור הטבילה, ואז נוצרת בעיה של זוחלין, שהמים שבבור ההשקה יוצאים ממנו אל בור הטבילה או ההפך, ואז הם פסולים לטבילה, שהרי אסור שמי המקווה יהיו "זוחלין" למקום אחר, כך שלא רק שבור ההשקה אינו מעלה, אלא הוא עלול לגרום חסרונות ופסולים בבור הטבילה. בנוסף אם יסמכו רק על בור זה, יש חשש שהמים שבבור הטבילה לא יגיעו עד בור ההשקה ואז ממילא ההשקה לא תכשיר את המים שבבור הטבילה.
מסיבה זו תיקן החזון איש שבכל מקווה (שנבנית לפי שיטתו) יהיה רק בור זריעה ולא בור השקה.
הפולמוס: השקה או זריעה > שיטת סאטמר: בור על גבי בור בבור ההשקה

בחסידות סאטמר נהוג על פי הוראת האדמו"ר רבי יואל טייטלבוים לשלב את מעלת ה"בור על גבי בור" שייסד הרש"ב מליובאוויטש, יחד עם בור זריעה רגיל + בור השקה רגיל. מעלת הבור על גבי בור, שנועדה למנוע את הבעיה של "נטל סאה ונתן סאה", שולבה בבור ההשקה המחולק לשני חלקים, כך שהמים שבחלק התחתון מתחלפים בתדירות נמוכה מאוד, וממילא גם המים שבחלק העליון כשרים. מצד שני, גם אם טענת צאנז נכונה שקיימת בעיה של "קטפרס אינו חיבור", הרי שבמקרה כזה שבור ההשקה קיים בצד המקווה, בוודאי שאין כל בעיה, ולכל היותר החלק העליון של בור ההשקה לא יהיה מחובר לחלק התחתון של הבור (אם הטענה נכונה), ואם שיטת הרש"ב נכונה, נמצא שבמקווה כזו ישנה גם את המעלה של "בור על גבי בור". בנוסף, ייתכן שבמקווה חבד"י המים מתערבים אף על פי שמדובר בבור על גבי בור, וזאת על ידי תנועת הטובלים, בניגוד לבור השקה בו אין תנועת טובלים המניעה את המים בחוזק.
לפי שיטת סאטמר, אין לסתום את החור המחבר בין בור הטבילה לבור ההשקה לעולם, כי קיים חשש שמא ישכחו לפתוח את החור לפני הטבילה. כדי להתמודד עם הבעיה של "נתן סאה ונטל סאה", יש לעשות "אוצר מי גשמים".
יש שרצו לבצע את ההיצמדות לשתי השיטות, על ידי הוספת בור השקה למקווה חבדי"ת רגילה של בור על גבי בור. אך האדמו"ר רבי יואל טייטלבוים התנגד לכך, ואת טעמו הסביר רבי יצחק יעקב ווייס גאב"ד העדה החרדית בכך שיש חשש שמא יאמרו הטובלים שהבור ההשקה התחתון כשר לטבילה ויסמכו על כך גם כאשר לא יהיה עוד בור השקה מהצד, ובדומה לגזירת חז"ל על מים שאובים שמא יאמרו לא אלו מטהרים אלא אלו מטהרים.
רבי משה פיינשטיין חלוק על שיטה זו כליל, והוא סבור שגם באופן כזה אין כל מעלה בבור על גבי בור, מכיוון שנפסקה ההלכה ש"יש בילה" שבוודאי כל המים מתערבים. בנוסף, העיר האדמו"ר מצאנז-קלויזנבורג, באופן שהמפריד בין שני הבורות היא קרקע בנויה ולא עצים דקים שיש ביניהם רווחים, וממילא היא מפרידה בין שתי הברות, קיים גם חשש של "קטפרס אינו חיבור", וממילא קיימת גם בעיית ה"זוחלין", שהרי המים זוחלים ועוברים מבור אחד לבור אחר שאינו נחשב חלק מהמקווה לפי שיטתו, ומכללי היסוד של מקווה, הוא שמקווה שמימיו זוחלים למקום אחר, פסול מהתורה לפי רוב הראשונים.
הפולמוס: השקה או זריעה > שיטת צאנז-קלויזנבורג: שני בורות השקה

אדמו"רי חסידות צאנז יצאו עוררים כנגד שיטת ה"בור על גבי בור" של חב"ד, על פי פסק של רבי חיים מצאנז שפוסק שכאשר ישנם שני מקוואות זה על גבי זה המחוברים זה לזה בצינור, אין החיבור נחשב לחיבור המכשיר את המקווה, מכיוון שאין המים מכונסים בבור אחד מטבעם של המים, כי המשנה אומרת ש”קטפרס אינו חיבור”, כלומר מים המחוברים במאונך אינו נחשב שמחוברים, והמים הללו מחוברים על ידי צינור המונח במאונך. במיוחד עורר על כך רבי יקותיאל יהודה הלברשטאם האדמו"ר מצאנז-קלויזנבורג. אמנם, ישנם פוסקים שטענו כי ניתן להכשיר צורה זו של מקווה אף לדעת בעל ה"דברי חיים"
שיטת האדמו"ר מצאנז-קלויזנבורג הייתה חריפה ביותר. הוא טען, שלא רק שהמים שלמעלה אינם מוכשרים מהמים שבבור התחתון (כמבואר ש"קטפרס אינו חיבור"), אלא הבור התחתון אף פוסל את המקווה, כי מכיוון שהבור התחתון אינו נחשב לחלק מהמקווה, נמצא שהמים שבבור העליון מתערבים עם המים שבבור התחתון, והם נחשבים ל"זוחלין", שהרי המים שבמקווה יוצאים ממקומם למקום אחר. האדמו"ר מצאנז-קלויזנבורג גם טען שכל הרעיון פסול מיסודו: הרי כל מטרתו של בור הזריעה או בור ההשקה היא כדי להכשיר את המים השאובים, ומים שאובים כשרים לפי רוב הראשונים מהתורה, ופסולם לפי רוב הראשונים הוא רק מדרבנן, ובפרט כאשר המים שאובים עברו המשכה, הם כשרים לפי רוב רובם של הראשונים, ולפי שיטת החתם סופר - כל הראשונים סבורים שהם כשרים מהתורה! כך שכל השאלות הן רק "דמרבנן", וקיים כלל שספקא דרבנן לקולא. לעומת זאת, שאלת ה"זוחלין" המתעוררת במקווה חב"די היא פסול מהתורה, שהרי "זוחלין" הוא פסול מהתורה, וספקא דאורייתא לחומרא, ואם כן מה הועילו חכמים בתקנתם?
בנוסף, שיטת צאנז היא, שההשקה תתבצע רק לרגע קט, ואילו במשך זמן הטבילה יהיה סגור בור ההשקה. שהרי כאשר המים שבבור הטבילה הושקו למים שבבור ההשקה, כבר הוכשרו המים והם אינם נחשבים עוד לשאובים, ואם כן כדאי לסגור את בור ההשקה במשך זמן הטבילה כדי שהמים לא יתערבו זה בזה, ובכך תימנע הבעיה החמורה של "נתן סאה ונטל סאה".
כיום נהוג במקוואות הקשורים לחסידות צאנז, שקיימים שני בורות השקה: האחד סגור במשך זמן הטבילה והוא מושק רק לרגע אחד אחרי מילוי המים בבור הטבילה, ובכך מחמירים בדין "נטל סאה ונתן סטה" אך מקלים בדין ה"השקה" (לפי שיטות יחידות בראשונים הסבורים כי נצרכת השקה תמידית כדי להכשיר את המים השאובים לטבילה), והבור השני פתוח במשך כל זמן הטבילה, ובכך מקלים ב"נתן סאה ונטל סאה" (אך הבעיה מסתדרת על יד הבור הראשון), ומחמירים בדין ה"השקה" (שהמים מושקים זה לזה במשך זמן הטבילה, ולא רק רגע אחד).
הפולמוס: השקה או זריעה > שיטת מקוה כא' סאין

השיטה המהודרת ביותר לבנית מקוה הכשר על פי כל השיטות, היא לעשות אוצר מי גשמים גדול מאוד, וכל פעם שמחליפים את המים לנגב את המקווה, ואז להמשיך מן האוצר הגדול שיעור כא' סאין למקווה, ולאחר מכן לפתוח למקווה את ברז מי העיר ולמלאותו. (או דרך בור הזריעה אם ירצו. ובכמה מקומות כבר התחילו להדר לעשות כן. הקושי בישום שיטה זו הוא, לבנות אוצר כה גדול ולדאוג שיהיה מלא אינו מן הדברים הקלים.
הפולמוס: השקה או זריעה > השיטה הרגילה: בור זריעה ובור השקה

השיטה הרגילה והמקובלת היא לעשות שני בורות: בור זריעה ובור השקה, לכל אחד מהבורות ישנה מעלה מיוחדת: לבור הזריעה ישנה מעלה בכך שהמים ש"נזרעים" בתוכו נהפכים למים כשרים כמעט לכל הדעות, בנוסף, כאשר המים מגיעים למקווה דרך בור הזריעה, לא ייתכן שהמים שבבור הטבילה לא יהיו כשרים; לעומת הבעיה שבבור ההשקה, שלפעמים שוכחים לבצע את ההשקה, למשל שהמים שבמקווה אינם מגיעים עד החור או שמגיעים עד החור, אבל אינם מגיעים עד סוף החור ואין בהם שיעור של "שפופרת הנוד" (שתי אצבעות) לחברם או שהחור סגור, ואם המים מוכשרים רק על ידי טבילה זו - נמצא שהמים נחשבים למים שאובים שלא הוכשרו שהם מים פסולים לכל הדעות (לכל הפחות מדרבנן). מקרים כאלו קורים לעיתים גם כיום, וזו היא מעלת בור הזריעה (לפי שיטת חב"ד שבור ההשקה בתחתית המקווה והוא פתוח תמיד לא קיימת בעיה זו).
בנוסף יש גם בור השקה, שלו יש מעלה גדולה: יש הלכה שאם בתחתית המקווה היו שלושה לוגים של מים שאובים, יהיה המקווה פסול גם אם הציפו על המים השאובים את כל המים הכשרים שבעולם. נמצא, שאם המים מגיעים למקווה דרך בור הזריעה, והיו בתחתית המקווה שלושה לוגים של מים שאובים (דבר שקורה לעיתים רבות אם רוקנו את המקווה בכלים שאינם נקובים או במגבת שנחשבת לכלי), המקווה פסול. אך אם מבצעים גם "השקה", נמצא שגם אם כל המים שבבור היו שאובים, הם מוכשרים על ידי החיבור למי גשמים בבור ההשקה.
כדי להתמודד עם הבעיה של "נתן סאה ונטל סאה", בונים בסמוך למקווה בור נוסף שנקרא "אוצר מי גשמים", ובו ישנם מי גשמים רבים, ומדי תקופה, כאשר לפי החשבון קיים חשש שמא קרוב לרוב המים שבבור ההשקה הם מים שאובים, מחליפים את המים במים חדשים וכשרים מאוצר מי הגשמים.
לקריאה נוספת

הרב יששכר שרייבר, במקוואות המהודרים שבזמנינו (האם יש חשש נתן סאה ונטל סאה), קובץ בית אהרון וישראל
הרב ירון בן דוד האם המקווה שלנו כשר למהדרין? באתר "פורטל הדף היומי"
הערות שוליים

↑  משנה, מסכת מקואות, פרק ז', משנה ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף פ"ב, עמוד ב'
↑  ספר בעלי הנפש פרק א הלכה ח', על פי פירוש הפוסקים
↑  כפי שפירשוהו רוב הפוסקים
↑  רבי ברוך בער לייבוביץ, חידושי ושיעורי רבי ברוך בער על מסכת מקוואות (בסוף חלק נזיקין), סימן ב'.
↑  הוכחה מביא הראב"ד ממשנה, מסכת מקואות, פרק ז', משנה ג'.
↑  כמופיע במשנה, מסכת מקואות, פרק ד', משנה ד'.
↑  פב, ב.
↑  ראו בהרחבה בערך מים שאובים.
↑  על פי הכסף משנה שעל המשנה תורה לרמב"ם, ספר טהרה, הלכות מקואות, פרק ו', הלכה י'.
↑  שו"ת מנחת יצחק חלק ד' סימן ל"ט.
↑  ראו רשימת ההוראות כפי שקיבל ממנו הרב יעקב לנדא, בסוף שולחן ערוך הרב על יורה דעה. וראו עוד מאמרו של הרב משה יהודה לייב לנדא על בור על גבי בור, באתר "שטורעם נט".
↑  חזון איש יורה דעה קכד' ג'
1 2  חזון איש יורה דעה סימן קכ"ג.
↑  תשובות זיכרון יהודה סימן קפ'
↑  ראו במאמרו של הרב משה יהודה לייב לנדא על בור על גבי בור, באתר "שטורעם נט".
↑  קונטרס להבדיל בין מים למים, בשם שו"ת בצל החכמה סימן ס', הרב יצחק יעקב ווייס, והאדמו"ר רבי יואל טייטלבוים.
↑  שו"ת מנחת יצחק חלק י' סימן פ"א.
↑  יפורט להלן #השיטה הרגילה.
↑  שו"ת דברי יואל סימן ס"ט.
↑  קונטרס להבדיל בין מים למים בשם מכתב הנדפס טהרת יו"ט ח"ב עמ' רנ"ט.
↑  שו"ת אגרות משה ח"א סימן ק"ט
↑  שו"ת דברי יציב סימן קי"ז
↑  שו"ת דברי חיים חלק ב' סימן כח'
↑  שו"ת דברי יציב חלק יורה דעה הלכות מקוואות
↑  שו"ת אמרי יושר חלק ב' סימן קסז' וש"ת מנחת יצחק חלק ה' סימן צד'
↑  שו"ת דברי יציב יורה דעה סימן קי"ז.
↑  ראו ערך מים שאובים.
↑  שו"ת דברי חיים חושן משפט סימן ל"ז.
↑  כמפורט בערך מים שאובים
↑  ספר שערי מקוואות חלק בנין המקוואות סימן א'
↑  וכמפורט לעיל
↑  שם, יורה דעה
↑  בשם שו"ת מנחת יצחק סימן קמ"ד, ושו"ת שאל שאל סימן קכ"ה סעיף ו'.
↑  הרב ירמיה כ"ץ, מקווה מים חלק שלישי "ההשקה".
↑  על פי ההלכה יש לרוקן את המקווה בכלי נקוב, שמא ישפכו ממנו למקווה חזרה מים, ויפסלו את המקווה לאחר שימלאו אותו שוב
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
חור השקה, שנועד להשיק מים שאובים למי מקווה ובכך לטהרם. נחלקו הראשונים בגדר ההשקה ובחלותה
איור סכמטי של מבנה המקווה
סימון חור ההשקה המשיק בין המים שבבור הטבילה למי הגשמים בבור צמוד
רבי שלום דובער שניאורסון מליובאוויטש, מייסד שיטת "בור על גבי בור"
מדי תקופה מסוימת, נהוג למלא את בור הזריעה במי גשמים מחודשים (מחשש שלא קיימים יותר רוב מי גשמים והם התחלפו בשאובים - "נתן סאה ונטל סאה"), מ"אוצר מי גשמים" הקיים בסמוך. בתמונה - אוצר מי הגשמים
סזר אוזטורק

סזר אוזטורק (בטורקית: Sezer Öztürk; נולד ב-3 בנובמבר 1985 בוולברט שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר טורקי ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי.
קריירת מועדונים

אוזטורק נולד בוולברט שבגרמניה המערבית ושיחק במחלקות הנוער של טורקגוצ'ו ולברט, SSVg ולברט, TVD ולברט ורוט-וייס אסן. בשנת 1995 הגיע למחלקת הנוער של באייר לברקוזן מהבונדסליגה, ובין השנים 2004–2005 ערך שבע הופעות ליגה במדי הקבוצה, כולן כמחליף. בעונת 2005/2006 הוא הושאל למשך עונה אחת למחזיקת הגביע הבלגי חרמינל בירסחוט על-מנת לצבור דקות משחק. בחודש ינואר 2006 עבר אוזטורק לנירנברג, גם היא מהבונדסליגה.
בסוף עונת 2005/2006 עבר אוזטורק למניסהספור מליגת העל הטורקית. לקראת החצי השני של עונת 2009/2010 הוא עבר לאסקישהירספור מליגת העל הטורקית, במדיה חתם על חוזה לשתי עונות וחצי.
בחלון ההעברות של קיץ 2011 חתם אוזטורק על חוזה לארבע עונות לאלופת הליגה בעונת 2010/2011 פנרבחצ'ה.
בקיץ 2013 עבר אוזטורק לבשיקטש, גם היא מליגת העל הטורקית. באוקטובר 2013 לאחר משחק ידידות  הוא היה מעורב בקטטה עם איברהים טוראמן שגרמה לעזיבת טורמאן מהקבוצה. אוזטורק לא זכה לדקות משחק במדי הקבוצה ובעונת 2014/2015 הוא הושאל לאיסטנבול בשאקשהיר, ובהמשך הושאל לאסקישהירספור. בשנת 2015 הוא נופה מסגל בשיקטש והתבקש למצוא קבוצה חדשה, ולבסוף פרש מכדורגל.
קריירה בינלאומית

בשנת 2010 זומן אוזטורק לסגל נבחרת טורקיה לקראת משחק ידידות נגד נבחרת ארצות הברית, אך לא זכה לדקות משחק במדי הנבחרת.
חשדות ברצח

ב-19 בספטמבר 2021 אוזטורק רצח לכאורה באקדחו אדם אחד ופצע ארבעה בשל ויכוח הנוגע להסדרי תנועה בשילה, איסטנבול, טורקיה. לפי הדיווח, אוזטורק וחברו ניסו לחצות כביש שהיה חסום על-ידי עוברי אורח. במקום התפתח ויכוח, ותוך זמן קצר התפתחה קטטה במהלכה שלף אוזטורק את אקדחו וירה בעוברי האורח, ולבסוף ברח מהזירה. האירוע צולם על-ידי מצלמות של טלפונים ניידים ועל-ידי מצלמות אבטחה, הוא נתפס רק ב-27 בנובמבר בניסיון לעבור את הגבול בצורה לא חוקית.
תארים

הגביע הטורקי (2): 2011/2012, 2012/2013
הערות שוליים

↑  Öztürk, Sezer באתר Kicker (בגרמנית)
↑  Başakşehir'den 3 bomba birden! באתר Haber Turk, ‏ 1 בספטמבר 2014 (בטורקית)
↑  Sezer Öztürk İstanbul Başakşehir ile anlaştı באתר Radikal, ‏ 1 בספטמבר 2014 (בטורקית)
נייג'ל מנסל

נייג'ל ארנסט ג'יימס מנסל (באנגלית: Nigel Ernest James Mansell; נולד ב-8 באוגוסט 1953 באפטון-אפון-סוורן, ווסטרשייר, אנגליה), חבר מסדר האימפריה הבריטית, הוא אלוף עולם לשעבר במרוצי פורמולה 1 ו-CART בריטי. הוא גם היחיד שאחז בתארים אלה במקביל (בשנת 1993) והראשון שזכה באליפות העולם במרוצי CART בעונתו הראשונה.
קריירת הפורמולה 1 שלו נמשכה על פני 15 עונות והוא התחרה שתי עונות ב-CART. הוא נבחר לעשיריית נהגי המרוצים הטובים ביותר בכל הזמנים על ידי מארי ווקר, פרשן מרוצי פורמולה 1 במשך 50 שנה.
כיום נייג'ל מנסל מתחרה בסדרת מרוצי הגראנד-פרי לוותיקים. מנסל הוכנס להיכל התהילה של נהגי המרוצים בשנת 2005.‏
ביוגרפיה

את מרבית שנות ילדותו ושנותיו הראשונות כבוגר בילה בהול גרין, ברמינגהאם. הוא למד בבתי הספר רוסלין והול גרין בילטרל, סיים תואר בהנדסה בקולג' מת'יו בולטון ועבד כמהנדס אווירונאוטיקה בחברת לוקאס אנג'ינירינג לפני שפתח בקריירת מרוצי מכוניות במשרה מלאה.
תחילת הקריירה של מנסל הייתה איטית, כשהוא מממן את עצמו ומטפס לאט בדירוג הנהגים. לאחר הצלחה רבה במרוצי קארטינג, הוא מכר את רוב רכושו ועלה למרוצי פורמולה פורד, בניגוד לעצת אביו.
נייג'ל מנסל נשוי לרוזאן. הזוג חי באי ג'רזי, עם בתם קלואי ושני בנים ליאו וגרג. ליאו וגרג התחרו בעונת 2006 של מרוצי הפורמולה BMW באנגליה והופיעו כאורחים במרוץ המסיים של עונת 2006 של הפורמולה 3, שנערך באנגליה.
קריירה > פורמולה פורד > 1976-1977

לאחר הצלחה בתחרויות הקארטינג עבר מנסל להתחרות במרוצי הפורמולה פורד. ב- 1976 זכה מנסל בשישה מתוך תשעה מרוצים בהם התחרה, כולל הבכורה שלו במרוץ מלורי פארק. בעונה שלאחר מכן התחרה מנסל ב-42 מרוצים, מתוכם ניצח ב-33 וזכה באליפות הפורמולה פורד הבריטית בעונה זו. באחד המרוצים, בברנדס האטץ', נייג'ל מנסל התחרה למרות שבר בצוואר ובניגוד לדעת רופאיו, שהזהירו אותו שהוא קרוב לשיתוק בכל ארבעת גפיו. הרופאים המליצו לאשפזו למשך שישה חודשים, אבל הוא שחרר את עצמו מבית החולים וחזר לתחרות. שלושה שבועות בלבד לפני כן הוא התפטר מעבודתו כמהנדס אווירונאוטיקה ולאחר שמכר את רוב רכושו כדי לממן את דרכו בפורמולה פורד. מאוחר יותר באותה עונה קיבל מנסל את ההזדמנות לנהוג במכונית הפורמולה 3 של קבוצת לולה במרוץ בסילברסטון, אנגליה. מנסל סיים רביעי במרוץ והחליט שהוא בשל לעבור למרוצי הפורמולה 3, רמה גבוהה יותר של מרוצים.
קריירה > פורמולה 3 > 1978-1979

עונתו הראשונה של מנסל בפורמולה 3 החלה עם זינוק מהעמדה הראשונה (פול פוזישן) ומקום שני במרוץ. למרות זאת, המכונית בה נהג הייתה נחותה ביחס לקבוצות האחרות, בשל הסכם שערכה הקבוצה עם חברת טריומף הבריטית, שמנועיה היו נחותים יותר ממנועי הטויוטה שהיו מותקנים במכוניות של הקבוצות המובילות. לאחר שלושה מרוצים בהם סיים במקום השביעי ועוד אחד בו סיים במקום הרביעי, הוא עזב את הקבוצה. בעונה לאחר מכן הוא התחרה בתשלום עבור קבוצת דייב פרייס. הוא ניצח במרוץ סילברסטון וסיים במקום השמיני בסה"כ באליפות. במהלך העונה הפגין מנסל יכולת נהיגה יציבה, אבל התנגשות עם מכונית אחרת, שגרמה לתאונה של מספר רב של מכוניות, כמעט הרגה אותו והוא אושפז בבית חולים עם עמוד שידרה שבור. יכולת הנהיגה שלו הובחנה על ידי קולין צ'פמן, בעליה של קבוצת לוטוס, ונייג'ל מנסל נבחן במבחני הקבוצה כשהוא נוהג עם משככי כאבים במבחנים להיות נהג מבחן של הקבוצה בפורמולה 1.
קריירה > פורמולה 1 > לוטוס: 1980-1984

יכולתו של מנסל כנהג מבחן בקבוצת לוטוס, כולל הצבת שיא המהירות במסלול בסילברסטון למכונית לוטוס באותה תקופה, שכנעו את הבעלים של הקבוצה לאפשר לו להשתתף בסדרה של שלושה מרוצים במהלך עונת הפורמולה 1 של 1980, כשהוא נוהג בגרסת פיתוח של מכונית הלוטוס 81. במרוץ הבכורה שלו באוסטריה דליפת דלק בתא הנהג של המכונית, שהחלה מיד בתחילת המרוץ, הותירה אותו עם כוויות מדרגה ראשונה ושנייה באחוריו. במרוץ זה וגם בזה שאחריו הוא נאלץ לפרוש מהמרוץ לאור כשלים במכונית ובמרוץ השלישי באותה עונה, במסלול אימולה, הוא לא העפיל לאחר תאונה בשלב המוקדמות למרוץ. מוביל הקבוצה, מריו אנדרטי, החליט לנהוג במקומו במרוץ האחרון של העונה. לאחר מכן הודיע אנדרטי שהוא עובר לקבוצת אלפא-רומיאו, דבר שהותיר מקום לנהג נוסף בקבוצת לוטוס. מנסל לא היה אהוד על אחד המממנים של הקבוצה, דייוויד תים, והעיתונות העריכה שז'אן פייר ז'רייה יהיה ממלא מקומו של אנדרטי, אבל צ'פמן החליט שיהיה זה מנסל.
מנסל נהג עבור קבוצת לוטוס במשך ארבע שנים, אבל בהצלחה מעטה בלבד, בשל אמינותן הנמוכה של המכוניות.
מתוך 59 מרוצים בהם השתתף, סיים מנסל רק ב-24. המקום הגבוה ביותר אליו הגיע היה המקום השלישי, אליו הגיע בחמישה מרוצים במהלך ארבע העונות, כולל במרוצו השביעי בסה"כ בקריירת הפורמולה 1 שלו. עמיתו לקבוצה, אליו דה אנגליס ניצח במפתיע במרוץ באוסטריה 1982 והיה מהיר יותר באופן כללי ממנסל שהיה חסר ניסיון ביחס אליו.
במהלך עונת 1982 תכנן מנסל להצטרף למרוץ היוקרתי בלה-מאן, בו מתחרות המכוניות במשך 24 שעות ברציפות, תמורת כסף נוסף. באותה עונה הרוויח מנסל 50,000 ליש"ט והוצעו לו 10,000 ליש"ט נוספים עבור ההשתתפות. צ'פמן, שחשב שמנסל מסכן את עצמו בעבור ההשתתפות העדיף לשלם את הסכום ובלבד שמנסל לא יתחרה בלה-מאן. לאחר מכן הוארך חוזהו של מנסל עד שנת 1984, בעסקה שהפכה את מנסל למיליונר.
מחוותיו של צ'פמן כלפי מנסל, כמו אלה שהוזכרו קודם לכן, גרמו לכך שהשניים היו קרובים מאוד. מנסל היה הרוס ממותו של המנהל בשנת 1982. באוטוביוגרפיה שלו כתב מנסל, שכשצ'פמן מת "הקרקע נשמטה מתחת לרגליי. חלק ממני מת כשהוא מת. איבדתי בן משפחה." לאחר מותו של צ'פמן היחסים עם קבוצת לוטוס נהיו מתוחים בעיקר על רקע חוסר ההערכה שרחש המנהל המחליף, פטר וואר למנסל. וואר חשב לא לכבד את העונה האחרונה של מנסל על פי החוזה שלו עם לוטוס, אבל בלחץ המממנים הוחלט לכבד את החוזה לעונתו האחרונה בקבוצה.
בעונת 1984 נייג'ל סיים בין עשרת הראשונים, לראשונה בקריירה שלו, וזינק מהפול פוזישן בפעם הראשונה. בגרנד פרי מונקו הפתיע מנסל כשהוא עוקף את אלן פרוסט ונוטל את ההובלה במרוץ על מסלול רטוב וחלקלק. מאוחר יותר, איבד שליטה על הרכב כשהוא מחליק מחוץ למסלול. במהלך העונה החתימו המנהלים החדשים של הקבוצה את איירטון סנה כשהם מותירים את מנסל מחוץ לקבוצה בעונה הבאה. מנסל קיבל הצעה מקבוצות ארווס וויליאמס ולבסוף חתם בקבוצת ויליאמס לעונת 1985.
רבים זוכרים בעיקר את מנסל מתמוטט בעודו דוחף את המכונית מעבר לקו הסיום במרוץ בארצות הברית, לאחר כשל במערכת התמסורת. המרוץ היה חם במיוחד, בטמפרטורה של 40 מעלות, ולאחר נהיגה במשך שעתיים הצליח מנסל להשיג נקודה ראשונה כשהוא מסיים במקום השישי של המרוץ ומתמוטט. באותו מרוץ זינק מנסל מהמקום הראשון והוביל במשך מחצית מהזמן.
המרוץ האחרון של מנסל בקבוצת לוטוס הותיר טעם רע במיוחד, כשוואר החליט לא לתת למנסל להשתמש במערכת הבלמים שהוא ביקש. 18 הקפות לסיום המרוץ, בעוד מנסל היה במקום השני, הבלמים במכוניתו כשלו. וואר בתגובה אמר את הציטוט הידוע לשימצה שלו: "הוא לעולם לא יזכה במרוץ כל עוד יש לי חור בתחת שלי".