stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מבחן CAMP
אופן ביצוע המבחן > מבחן CAMP קלאסי

באמצעות מחט בקטריולוגית יש להרים מושבת חיידקי Staphylococcus aureus (מזן ATCC 25923), מבודדת, נקייה וטרייה מעל צלחת פטרי (18–24 שעות לאחר זריעה על מצע אגר) ולמרוח אותה לאורך צלחת אגר בתוספת 5% דם כבש, באופן שבו נוצר פס ישר.
באמצעות מחט בקטריולוגית יש להרים מושבת חיידקים מבודדת, נקייה וטרייה, החשודים ל-Streptococcus agalactiae, או ל-Listeria monocytogenes מעל צלחת פטרי (18–24 שעות לאחר זריעה על מצע אגר) ולמרוח אותה לרוחב צלחת אגר בתוספת 5% דם כבש, באופן שבו נוצר פס המקביל למריחה האנכית של Staphylococcus aureus. בעת המריחה יש להשאיר מרווח של 1 ס"מ בין הפס האופקי לאנכי.
את הצלחת יש להדגיר במשך 18–24 שעות בטמפרטורה של 37 מעלות צלזיוס ללא תוספת פחמן דו-חמצני.
הופעת אפקט המוליטי-סינרגטי בדמות "ראש חץ", הפונה לכיוון הפס האנכי של Staphylococcus aureus, מעידה על מבחן CAMP חיובי.
היעדר הופעת אפקט המוליטי-סינרגטי בדמות "ראש חץ", הפונה לכיוון הפס האנכי של Staphylococcus aureus, מעידה על מבחן CAMP שלילי.
ניתן לבצע מספר מבחני CAMP על אותה צלחת אגר בתוספת 5% דם כבש בתנאי שלוקחים בחשבון את המרחק בין המריחות האופקיות של המיקרואורגניזמים כלפי ה-Staphylococcus aureus, זאת על מנת למנוע את צמיחתם אחד על גבי השני.
אופן ביצוע המבחן > שיטת ה-CAMP spot

באמצעות מחט בקטריולוגית יש לזרוע את החיידק הנבדק בשיטת "זריעת בידוד", על מנת ליצור מושבות מבודדות ונקיות על גבי צלחת אגר בתוספת 5% דם כבש. את הצלחת יש להדגיר באינקובטור במשך 18–24 שעות בטמפרטורה של 37 מעלות צלזיוס.
באמצעות כלי מתאים (פיפטה, טפי וכדומה) יש למקם טיפת ריאגנט "CAMP spot" (מכיל המוליזין בטא) בסמוך לאחת המושבות המבודדות של החיידק הנבדק.
את הצלחת יש להדגיר באינקובטור במשך 20–30 דקות בטמפרטורה של 37 מעלות צלזיוס.
הופעת אפקט המוליטי-סינרגטי בדמות "קשת", הפונה לכיוון מושבת החיידק הנבדק, מעידה על מבחן CAMP חיובי.
בהיעדר הופעת אפקט המוליטי-סינרגטי בדמות "קשת", הפונה לכיוון מושבת החיידק הנבדק, יש להדגיר את צלחת הפטרי במשך 30 דקות נוספות, ואז:
הופעת אפקט המוליטי-סינרגטי בדמות "קשת", הפונה לכיוון מושבת החיידק הנבדק, מעידה על מבחן CAMP חיובי.
היעדר הופעת אפקט המוליטי-סינרגטי בדמות "קשת", הפונה לכיוון מושבת החיידק הנבדק, מעידה על מבחן CAMP שלילי.
שיטה זאת ניתנת ליישום גם באמצעות דיסקיות ספוגות בריאגנט CAMP.
אופן ביצוע המבחן > הערות לביצוע המבחן

יש להשתמש במושבות בנות 18–24 שעות בלבד לאחר זריעה על מצע אגר, שכן מושבות צעירות או זקנות מדי עלולות להוביל לקבלת תוצאות שגויות.
אין להדגיר את צלחות אגר הדם בתנאים קפנופיליים (בתוספת פחמן דו-חמצני), או אל-אווירניים אובליגטוריים (למשל בתוך צנצנת בעלת איטום), שכן הדגרה מסוג זה עלולה להוביל ליצירת אפקט זהה בחיידקים ממין Streptococcus pyogenes, דבר שעלול להוביל לקבלת תוצאות חיוביות שגויות (False positive).
אין להדגיר את צלחות האגר בתוספת 5% דם מעבר ל-24 שעות ובטמפרטורה הגבוהה מ-37 מעלות צלזיוס. זאת משום שהדבר עלול להוביל לקבלת תוצאות חיוביות שגויות.
יש להשתמש בקרקעות מזון המבוססות על אגר דם כבש בלבד. שימוש באגר דם אחר דוגמת סוס, ארנבת, קביה או אדם, עלול להוביל לקבלת תוצאות שגויות שליליות (False negative).
את ריאגנט ה-"CAMP spot" ואת הדיסקיות הספוגות בריאגנט זה יש לשמור בקירור ואין להשתמש בהם מעבר לתאריך התפוגה. שימוש בריאגנטים אלה מעבר לתאריך התפוגה עלול להוביל לקבלת תוצאות שגויות שליליות.
חיידקים נוספים, דוגמת Listeria monocytogenes (רשימה מורחבת מופיעה תחת הפרק "פקטור CAMP") מסנתזים פקטור CAMP ועלולים להגיב בצורה זהה לזאת של Streptococcus agalactiae בנוכחות Staphylococcus aureus. לכן במידת הצורך יש לבצע מבחנים ביוכימיים נוספים, ו/או צביעת גראם על מנת למנוע טעויות בזיהוי.
מבחן CAMP הפוך

מבחן CAMP הפוך (באנגלית: Reverse CAMP test) הוא מקרה פרטי של מבחן CAMP ישיר שמיועד לזיהוי חיידק אל-אווירני אובליגטורי מהמין Clostridium perfringens מיתר חיידקים אל-אווירניים אובליגטוריים. המבחן קרוי "מבחן CAMP הפוך" משום שבמקרה זה מחליף Streptococcus agalactiae את ה-Staphylococcus aureus לשם יצירת האפקט הסינרגטי המבוקש. במקרה זה נוצר האפקט בעקבות המפגש של פקטור CAMP עם האלפא-טוקסין של Clostridium perfringens.
מבחן CAMP הפוך > אופן ביצוע המבחן

באמצעות מחט בקטריולוגית יש להרים מושבת חיידקי Streptococcus agalactiae, מבודדת, נקייה וטרייה מעל צלחת פטרי (18–24 שעות לאחר זריעה על מצע אגר) ולמרוח אותה לאורך צלחת אגר בתוספת 5% דם כבש, באופן שבו נוצר פס ישר.
באמצעות מחט בקטריולוגית יש להרים מושבת חיידקים מבודדת, נקייה וטרייה, החשודה ל-Clostridium perfringens מעל צלחת פטרי (24 שעות לאחר זריעה על מצע אגר והדגרה בתנאים אל-אווירניים אובליגטוריים) ולמרוח אותה לרוחב צלחת אגר בתוספת 5% דם כבש, באופן שבו נוצר פס המקביל למריחה האנכית של Streptococcus agalactiae. בעת המריחה יש להשאיר מרווח של 1 ס"מ בין הפס האופקי לאנכי.
את הצלחת יש להדגיר במשך 24 שעות בטמפרטורה של 37 מעלות צלזיוס בתנאים אל-אווירניים אובליגטוריים.
הופעת אפקט המוליטי-סינרגטי בדמות "קשת", הפונה לכיוון מושבת Streptococcus agalactiae, מעידה על מבחן CAMP הפוך חיובי.
היעדר הופעת אפקט המוליטי-סינרגטי בדמות "קשת", הפונה לכיוון מושבת Streptococcus agalactiae, מעידה על מבחן CAMP הפוך שלילי.
ראו גם

סיווג לנספילד
מילון דודן

לוגו המילון מאז 2017.
דוּדֶן (בגרמנית: Duden) הוא מילון של השפה הגרמנית, שפורסם לראשונה על ידי קונארד דודן ב-7 ביולי 1880. המילון מתעדכן באופן שוטף, ומהדורות חדשות מופיעות כל ארבע או חמש שנים. נכון לאוגוסט 2013 המהדורה האחרונה היא ה-26 במספר. מילון "דודן" מודפס ב-12 כרכים; כל כרך מכסה היבטים שונים של השפה הגרמנית, כגון מילים שאולות, אטימולוגיה, הגייה, מילים נרדפות וכו'.
Vollständiges Orthographisches Wörterbuch der deutschen Sprache, מהדורה ראשונה מאת קונארד דודן, 1890.
ראשון הכרכים האלה, Die deutsche Rechtschreibung ("כללי הכתיב הגרמניים"), נחשב כבר שנים רבות למקור המוסמך לכללי הכתיב של השפה הגרמנית. "דודן" הפך לכלי למחקר השפה הגרמנית, וקבע סופית את כללי השפה בנושאי דקדוק, כתיב ושימוש בשפה הגרמנית.
היסטוריה > קונארד דודן

בשנת 1872 פרסם קונארד דודן, מחנך ומנהל גימנסיה בשלייץ (כיום בתורינגיה), מילון גרמני, שלו הוא קרא "כללי הכתיב הגרמניים" (Die deutsche Rechtschreibung). המילון, שאותו הוא הוציא לאור בהוצאת ב. ג. טויבנר (Verlag B.G. Teubner) בלייפציג, נקרא מאוחר יותר "מילון דודן השלייצרי" (Schleizer Duden), המילון הראשון מסדרת מילוני "דודן". הוא השפיע על כללי הכתיב של הגרמנית ויצר האחדה שלהם.
שמונה שנים לאחר מכן, ב-1880, פרסם דודן – שבינתיים עבר לנהל גימנסיה בבאד הרספלד – את Vollständiges Orthographisches Wörterbuch der deutschen Sprache ("מילון אורתוגרפי שלם של השפה הגרמנית") בהוצאת המכון הביבליוגרפי (Bibliographisches Institut) בלייפציג; חיבור ראשוני זה, שמאוחר יותר נקרא Urduden ("מילון דודן הראשוני"), הוכרז רשמית כמקור האיות הנכון בקיסרות הגרמנית באותה שנה, וב-1892 גם בשווייץ. המהדורה הראשונה של "דודן" הכילה 27,000 ערכים ב-187 עמודים של טקסט.
החל במהדורה השלישית (מ-1887) כלל דודן במילון גם מקורות אטימולוגיים למילים במילון כמו גם מילים זרות ומשמעותן; במהדורה הרביעית (שיצאה בשנת 1893) השתקף השינוי שנעשה בתוכן המילון גם בשמו: השם שונה ל-Vollständiges Orthographisches Wörterbuch der deutschen Sprache – mit etymologischen Angaben, kurzen Sacherklärungen und Verdeutschung der Fremdwörter (שמשמעו: "מילון אורתוגרפי שלם של השפה הגרמנית – עם מידע אטימולוגי, הסבר קצר וגרמניזציה של מילים זרות").
היסטוריה > מ-1901 עד 1996: המשך דרכו של המילון, ו"דודן" בגרמניה המחולקת

ב-17 עד 19 ביוני 1901 נערך בברלין "הכנס האורתוגרפי השני" (גר'), ובו נערכו דיונים על אחידות בכתיב הגרמני. הכנס נערך בהשתתפותו של קונארד דודן, יוזמו ועורכו של מילון "דודן", והוא הביא לכך שקביעת משתתפי הכנס הייתה ש"מילון דודן הראשוני" ישמש תקן במערך הפקידות הפרוסי. ב-1902 אשרר הבונדסראט את החלטת הוועידה, ואת מילוני "דודן" כתקן הרשמי לאיות השפה הגרמנית; חברי הרייכסראט של האימפריה האוסטרו-הונגרית ושווייץ הצטרפו גם הם להחלטה לאחר זמן לא-רב.
בעשרות השנים שחלפו, "דודן" המשיך לשמש דה פקטו כתקן לאורתוגרפיה גרמנית. לאחר מלחמת העולם השנייה, בעקבות חלוקתה של גרמניה לשתי מדינות, מסורת זו המשיכה בנפרד במזרח ובמערב גרמניה, בלייפציג ובמנהיים, בהתאמה.
במערב גרמניה כמה בתי הוצאה לאור החלו לתקוף את ה"מונופול" של "דודן" בשנות ה-50, והוציאו לאור מילונים אשר שהכילו איות חלופי. בתגובה מכך, בנובמבר 1955 אישרו שרי התרבות של מדינות גרמניה שהאיות שקבעו מילוני "דודן" ימשיך להיות התקן הרשמי.
בשנת 1954, פורסם לראשונה מילון "דודן" במנהיים, המקבילה המערבית של עיר ההדפסה המסורתית לייפציג. מילון "דודן" המזרח-גרמני הראשון הופיע בלייפציג בשנת 1951 אך זכה להתעלמות בגרמניה המערבית, שראתה בו חומר לא-חוקי. ההדפסה המשיכה הן במנהיים והן בלייפציג עד נפילתה של חומת ברלין בשנת 1989.
ההבדלים בין שתי הגרסאות של "דודן" שהודפסו במהלך תקופה זו מופיעים במספר "מילות המפתח" (Stichwörter), שתחתן נכתבו מספר ערכים קשורים: כשההדפסה של שני המילונים החלה, בשנים 1954 ו-1951, מספר מילות המפתח שנכללו היה כמעט זהה. ככל שהפיצול בין שתי הגרסאות המודפסות נמשך, אנשי "דודן" המזרח-גרמני החלו להפחית את מספר מילות המפתח בכרכי המילון, בעוד אנשי המילון המערב-גרמני הגדילו את מספר המילים מסוג זה. את ההבדלים העיקריים בין שני המילונים ניתן לראות בערכים הלקסיקליים. במילון שהודפס במזרח-גרמניה נכללו מילים שמקורן בשפה הרוסית, במיוחד בתחום הפוליטיקה, כגון Politbüro ("פוליטביורו") ו-Sozialdemokratismus ("סוציאל-דמוקרטיה"). דבר נוסף שייחד את "דודן" המזרח-גרמני היו מילים שמקורן בשיטות חקלאיות ותעשייתיות סובייטיות.
ישנם כמה שינויים סמנטיים ב"דודן" המזרח-גרמני שהתפתחו מהקשר עם הרוסים. המילון מתעד נומינליזציה (הפיכה לשם עצם) של מילים גרמניות על ידי הוספת סיומת -ist, שהושאלה מסיומת בשפה הרוסית. יתר על כן, מילים נוספות נרשמו בשל הגדלת מספר תוארי הפועל ושמות תואר השוללים באמצעות הקידומת un-, כגון unernst ("לא-רציני") ו-unkonkret ("לא-ממשי", "לא-אמיתי").
היסטוריה > "דודן" לאחר הרפורמה

על עטיפת הכרך הראשון של המהדורה ה-25 של "דודן" הודפסו באותיות אדומות מילים אלו: Das umfassende Standardwerk auf der Grundlage der aktuellen amtlichen Regeln, שתרגומן: "האסמכתה הסטנדרטית המקיפה, מבוססת על הכללים הרשמיים הנוכחיים."
"הכללים הרשמיים הנוכחיים" הם תוצאת הרפורמה בכללי הכתיב של הגרמנית מ-1996.
כרכי המילון

Die deutsche Rechtschreibung – מילון האיות
Das Stilwörterbuch – מילון הסגנון
Das Bildwörterbuch – מילון התמונות
Die Grammatik – הדקדוק
Das Fremdwörterbuch – מילון המילים הזרות
Das Aussprachewörterbuch – מילון ההגייה
Das Herkunftswörterbuch – המילון האטימולוגי
Das Synonymwörterbuch – מילון המילים הנרדפות
Richtiges und gutes Deutsch – גרמנית נכונה וטובה
Das Bedeutungswörterbuch – מילון המשמעויות (הגדרות)
Redewendungen – ביטויים
Zitate und Aussprüche – ציטוטים ואמרות
לקריאה נוספת

Siegl, Elke Annalene. Duden-Ost, Duden-West: Zur Sprache in Deutschland seit 1945: ein Vergleich der Leipziger und der Mannheimer Dudenauflagen seit 1947. Düsseldorf: Schwann, 1989.
Wolfgang Werner Sauer. Der „Duden“. Geschichte und Aktualität eines „Volkswörterbuchs“. J. B. Metzlersche Verlagsbuchhandlung, Stuttgart 1988, ISBN 3-476-00638-7.
Günther Drosdowski. Der Duden: Geschichte und Aufgabe eines ungewöhnlichen Buches. Dudenverlag, Mannheim/Leipzig/Wien/Zürich 1996, ISBN 3-411-06172-3.
הערות שוליים

↑  Gerhard Weiss (1995). "Up-to-Date and with a Past: The "Duden" and Its History". Die Unterrichtspraxis / Teaching German. Wiley. 6 (1: The Publisher as Teacher): 7–21. doi:10.2307/3531328. JSTOR 3531328.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4731856-9 
מילון "דודן", מהדורה מזרח-גרמנית, לייפציג 1957.
הכרך הראשון של המהדורה ה-25 של מילון "דודן".
מוקסין יפני

| מוקסין יפני |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: נחשים
משפחה:: צפעיים
סוג:: Gloydius
מין:: מוקסין יפני
שם מדעי
 Gloydius blomhoffii ‏בויה, 1826

מוקסין יפני הידוע גם בשם העממי ממושי (mamushi; שם מדעי: Gloydius blomhoffii) הוא מין של נחש ארסי ממשפחת הצפעיים האנדמי ליפן. אף שבעבר נכללו בו 4 תת-מינים, כיום הם אוחדו לתת-מין אחד. הנחש נקרו ב-1924 בידי החוקר הגרמני היינריך בויה להוקרת המאייר ההולנדי Jan Cock Blomhoff.
מאפיינים

המוקסין הוא קרוב של המוקסין הסיני והוא מגיע לאורך של 45–81 ס"מ, אם כי גם נצפה באורך 91 ס"מ. צבעו אפור, חום-אדמדם או חום-צהוב, ועליו רצועת כתמים חומים בהירים הגובלים בשחור ולעיתים קרובות בעלי מרכזים בהירים יותר. הראש חום כהה או שחור, וצדדיו אפורים או בעלי גוני בז'.
הנחש מצוי בטבע ברחבי יפן, למעט באיי ריוקיו באזורי יערות, ביצות, מורדות הרים ובתות והוא אורב לטרף מזדמן על הקרקע בין פסולת עלים. לעיתים הוא מצוי בקרבת חוות, המושכים מכרסמים שונים ובנוסף ניזון מלטאות, עופות וצפרדעים.
לנחש זה ארס חזק בעל עוצמות משתנות. הוא מורכב מהמוליזים חזקים אך גם מנוירוטוקסינים. זהו אחד הנחשים הארסיים ביותר ביפן לצד הימקגאשי וגומצן האבו. מדי שנה, 2000-3000 אנשים ביפן בקירוב מוכשים בידי נחש זה וככל הנראה 10 מהם מתים, כך שמדובר במקרים נדירים. עם זאת ההשפעה של הארס עדיין יכולה להיות חזקה וגורמת לאי-ספיקת כליות, פגיעה בראייה, שיתוק והפלות טבעיות לנשים הרות. רוב הפגיעות דורשות טיפול של שבוע בבית חולים כשהכשות חמורות מאלצות טיפול נמרץ שיכול להימשך כחודש. למרות הפגיעות ישנו נוגדן לארס.
ראו גם

מוקסין מונגולי
מכפיל PEG

מכפיל PEG ‏(Price/Earnings to Growth) הוא היחס בין מכפיל הרווח של חברה לשיעור הצמיחה שלה.
מכפיל ה-PEG מחושב בצורה הבאה:
כאשר:
PE Multiple – מכפיל הרווח של החברה,
Expected Growth Rate – שיעור הצמיחה החזוי ברווח הנקי של החברה.
תחת הקירוב שמכפיל הרווח עומד ביחס ישר לצמיחה החזויה, השימוש במכפיל ה-PEG אמור לנטרל את השפעת הצמיחה החזויה. כלומר, לחברות הנבדלות ביניהן רק בשיעור הצמיחה יהיו מכפילי PEG זהים ומכפילי רווח שונים (החברה עם שיעור הצמיחה החזויה הגבוה יותר תהיה בעלת מכפיל רווח גבוה יותר).
דוגמה מספרית

בהינתן שתי חברות, שלשתיהן יחס PR של 0.5 ומחיר הון עצמי בגובה 20%. שיעור הצמיחה החזוי של אחת מהן הוא 5% ושל השנייה 15%. מכפילי הרווח שלהן שונים משמעותית:
בחברה הראשונה:
 {PE}_{1}=PR\cdot {\frac {1+g_{1}}{R_{e}-g_{1}}}=0.5\cdot {\frac {1.05}{0.2-0.05}}=3.5
ובחברה השנייה:
 {PE}_{2}=PR\cdot {\frac {1+g_{2}}{R_{e}-g_{2}}}=0.5\cdot {\frac {1.15}{0.2-0.15}}=11.5
לעומת זאת, מכפילי ה-PEG:
בחברה הראשונה:
 {PEG}_{1}={\frac {{PE}_{1}}{g_{1}}}={\frac {3.5}{5}}=0.7
ובחברה השנייה:
 {PEG}_{2}={\frac {{PE}_{2}}{g_{2}}}={\frac {11.5}{15}}=0.76
בשל העובדה שלא מתקיים יחס ליניארי לחלוטין בין מכפיל הרווח לשיעור הצמיחה, מכפילי ה-PEG שקיבלנו אינם זהים, אך הם עדיין מבטאים דמיון רב בין שתי החברות שנבדקו, כצפוי.
הגורמים המשפיעים על מכפיל ה-PEG

פיתוח המשוואה המגדירה את מכפיל ה-PEG יביא אותנו לפירוק שלו לפי המשוואה הבאה:
{\textrm {PEG\ Multiple}}=PR\cdot {\frac {1}{g}}\cdot {\frac {1+g}{R_{e}-g}}
בגלל המבנה המיוחד של מכפיל ה-PEG, הוא נחשב למכפיל הרגיש ביותר לרמת ההשקעות הצפויה. חברה שצריכה להשקיע בחזרה חלק גדול מרווחיה כדי לשמר את הצמיחה שלה (צמיחה "יקרה") תהיה בהתאמה בעלת PEG נמוך יותר. אפשר לראות זאת בגרף הבא, אשר מציג את ההשפעה של עלייה בשיעור ההשקעות הנדרש (1 פחות יחס החלוקה), על שלושת המכפילים המוכרים: מכפיל הרווח, מכפיל ההון ומכפיל ה-PEG. כפי שניתן לראות, עלייה בשיעור ההשקעה משפיעה לרעה כל המכפילים, אך על מכפיל ה-PEG יותר מכולם.
מספר הערות ביישום

השיטה מניחה קשר ליניארי בין שיעור הצמיחה החזוי למכפיל הרווח, הנחה שאיננה נכונה. עדיין, ניתוח חברה באמצעות מכפיל ה-PEG יכול להיות מבוא לניתוח מעמיק יותר.
שיעור הצמיחה בו משתמשים הוא שיעור הצמיחה החזוי לרווח הנקי, לא לנתון תפעולי מסוג כלשהו (כמו למשל מכירות או רווח תפעולי). מכפילים הוניים ומכפיל ה-PEG ביניהם, מתייחס לרווח שנוצר אשר רק לבעלי המניות (בעלי ההון העצמי) יש זכויות עליו.
אין להציב במונה את מכפיל הרווח החזוי (שווי השוק חלקי הרווח החזוי) כיוון שהצמיחה בשנה הבאה כבר מגולמת בשיעור הצמיחה שנציב במכנה.
ראו גם

מכפיל רווח
מכפיל הון
הערות שוליים

↑  מקור: שימוש במכפילים, המדריך להערכת שווי חברות
מייקל מאן

ערך זה עוסק במדען האקלים. אם התכוונתם לבמאי הקולנוע באותו שם, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  28 בדצמבר 1965 (בן 58) אמהרסט, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  מטאורולוגיה
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ייל (1998)  אוניברסיטת מסצ'וסטס אמהרסט  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי  התיכון האזורי אמהרסט 
 מנחה לדוקטורט:  Barry Saltzman 
 מוסדות:  אוניברסיטת המדינה של פנסילבניה  אוניברסיטת וירג'יניה  אוניברסיטת מסצ'וסטס אמהרסט  אוניברסיטת פנסילבניה 
 פרסים והוקרה:  Hans Oeschger Medal (2012)  Stephen H. Schneider Award (2017)  Fellow of the American Meteorological Society (2013)  National Conservation Achievement Award (2013)  עמית באגודה האמריקאית לקידום המדע (2015)  Climate Communication Prize (2018)  עמית האיגוד הגאופיזי האמריקאי (2012)  עמית הוועדה למחקר סקפטי (2018)  פרס טיילר להישג סביבתי (2019)  מדלית ג'ון סקוט (2023) 
 michaelmann.net
 תרומות עיקריות
 גרף מקל ההוקי
 
מייקל אי. מאן (באנגלית: Michael E. Mann; נולד ב-28 בדצמבר 1965) הוא מדען אקלים אמריקני, פרופסור במכון למטאורולוגיה, מדעי כדור הארץ והסביבה באוניברסיטת פנסילבניה. נודע בעיקר בזכות עבודתו בנושא התחממות עולמית והעבודה שהציגה לראשונה את "גרף מקל ההוקי", המתאר את השתנות הטמפרטורה העולמית באלף השנים האחרונות, והופיע בדו"ח הפנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים.
פריצת מחשב הובילה להפצה ציבורית של תכתובת דואר אלקטרוני של מאן לעמיתיו בפרשה שזכתה לכינוי אקלים-גייט. בדצמבר 2009 ועדת חקירה מטעם האוניברסיטה קבעה כי שלוש מתוך ארבע ההאשמות שהוטחו כלפי מאן בפרשה נמצאו כוזבות. לגבי ההאשמה הרביעית (האם מאן סטה מנורמות המחקר המקובלות), נקבע כי דרוש המשך בדיקה.
פרסומים נבחרים

With colleague Lee Kump the book Dire Predictions: Understanding Global Warming.
Mann, M.E., Defining Dangerous Anthropogenic Interference, Proc. Natl. Acad. Sci. 106, 4065-4066, 2009.
Mann, M.E. and Bradley, R.S. and Hughes, M.K., "Northern hemisphere temperatures during the past millennium: inferences, uncertainties, and limitations", Geophysical Research Letters, 26-6, 759-762, 1999.
Mann, M.E. and Bradley, R.S. and Hughes, M.K., "Global-scale temperature patterns and climate forcing over the past six centuries", Nature, 392-6678, 779-787, 1998.
Mann, M.E. and Jones, P.D., "Global surface temperatures over the past two millennia," Geophysical Research Letters, 30-15, 1820-1823, 2003.
Mann, M.E. and Lees, J.M., "Robust estimation of background noise and signal detection in climatic time series," Climatic Change, 33-3, 409-445, 1996. (הקישור אינו פעיל)
Shindell, D.T. and Schmidt, G.A. and Mann, M.E. and Rind, D. and Waple, A., "Solar forcing of regional climate change during the Maunder Minimum," Science, 294-5549, 2149-2152, 2001.
מזל מוסרי

מזל מוסרי הוא תופעה במוסר בה אדם אחראי מוסרית לקרותם של אירועים אף בהיעדר התקיימו של מה שמכונה "תנאי השליטה". לפי תנאי השליטה, אדם אחראי מוסרית בתנאי שהתרחשות הדברים הייתה תחת שליטתו. היות שתנאי זה אינטואיטיבי במיוחד, טבע הפילוסוף ברנארד ויליאמס את המונח "מזל מוסרי" לתיאור התופעה בה אדם אחראי מוסרית (הן במובן של אשם/"ראוי לגינוי" והן במובן של "ראוי לשבח") לדברים שאינם תחת שליטתו. במאמר מ-1993, הודה ויליאמס כי "כשהצגתי לראשונה את המונח מזל מוסרי, התכוונתי להציע אוקסימורון".
סביב המזל המוסרי התפתח תחום באתיקה העוסק בקשר בין מוסר לנסיבות או מזל. במסגרת התחום, דנים הפילוסופים בשאלה כיצד אירועים שאנחנו לא יכולים לשנות, משנים את מעמדנו המוסרי.
אחריות ואשמה

הנושא של מזל מוסרי קשור בטבורו לאחד העקרונות המרכזיים בשאלות מוסריות, היא הבחירה החופשית. באופן אינטואיטיבי אנחנו מטילים אשמה ואחריות על אדם שהיה מודע למעשיו ובחר לעשות אותם. כאשר אין יכולת בחירה, במקרה הרגיל נהוג לומר כי אין אחריות מוסרית. מה שמשנה כאשר אנחנו בוחנים אשמה של אדם הוא מה שאדם בוחר לעשות, ופחות מה שקורה במבחן התוצאה. מזל מוסרי עוסק במקרים אשר אינם בשליטתנו, ועל כן עומדים במתח מול עיקרון זה.
שאלות מרכזיות > הצלחה והשפעתה על מוסר

פול גוגן עזב את משפחתו על מנת להמשיך את דרכו כאמן. האם עזיבה זו נשפטת רק על סמך המעשה עצמו? או שהצלחתו גרמה למעשיו להראות סבירים יותר. אם אדם אחר היה עוזב את משפחתו ולא מצליח, האם מעשיו היו נצבעים בצורה אחרת? האם אנשים שעושים מעשים יוצאי דופן מקבלים הקלות בתחום המוסרי?
שאלות מרכזיות > מקרה הנהג השיכור

בדוגמה יש שני נהגים. שניהם שתו ונכנסו למכוניתם. האחד הגיע הביתה, והתנגש במכונית אחרת בעודו מנסה לחנות. השני פגע בהולך רגל שקפץ לפני רכבו. גם נהג לא שיכור היה פוגע באותו הולך רגל. כך שהשניים פעלו בצורה שגויה, הם נכנסו לרכבם ונהגו שיכורים. אך הנסיבות גרמו לכך שהתוצאות למעשיהם תהיינה שונות. האחד יקבל קנס, והשני ישלח למאסר. האם שיפוט זה מוצדק?
סוגים של מזל מוסרי

תומאס נייגל טבע הבחנה בין ארבעה סוגים של מזל מוסרי:
מזל מוסרי תוצאתי- שינויים בתפיסה מוסרית שלנו בהתאם לתוצאות (כמו במקרה הנהג השיכור)
מזל מוסרי תלוי נסיבות- נייגל נותן את הדוגמה של חברים במפלגה הנאצית שאשמים במעשים נוראים. אילו היו במקרה עוברים לארץ אחרת הם לא היו עושים מעשים כאלה. כיצד אנחנו שופטים את מעשיהם?
מזל מוסרי תלוי אופי- נייגל שואל כיצד האופי שלנו משפיע על האפשרות שלנו לבחירות מוסריות. תכונות אופי שקיבלו בתורשה, או שנרכשו כתוצאה מחינוך. אלה גורמים שאינם תלויים באדם עצמו. כיצד שאלות אלו משפיעות על השיפוט המוסרי.
מזל מוסרי תלוי סביבה- זהו סוג של מזל מוסרי הכולל בעיקר את שלושת הסוגים הקודמים, והוא מעלה בכלל את שאלת השיפוט המוסרי לאור שאלות על בחירה חופשית. האם בחיים באמת יש לנו בחירה? וכיצד אנחנו יכולים לשפוט על סמך בחירות אלו?
הבחנות אילו הן מושא לביקורת, שכן בהיעדר רציונל להבחנה דומה כי מדובר בהבחנות אד-הוקיות.
הטיעון מ-Agent Regret

אף שמניע עיקרי באמונה בקיומו של מזל מוסרי הוא הדוגמאות ועושרן, ישנו שיקול/טיעון שמביא ברנארד ויליאמס במאמרו "Moral Luck". לצורך הטיעון, ויליאמס מביא דוגמה של נהג שלא התרשל (ואף יודע שאינו התרשל) אך בכל זאת הביא למותו של הולך רגל. ויליאמס טוען שבניגוד ליושב ליד הנהג או הולך רגל שהיה עד לאירוע, הנהג אמור לחוש תחושה אחרת, הנבדלת מאשמה, אותה הוא מכנה agent regret. אופייה של תחושה זו היא תחושה רעה הנובעת מעצם זה שהיה מעורב בפעולה. כלומר, ויליאמס מסביר כי הנהג לא רק יחוש תחושה רעה, אלא יחוש תחושה שונה מזו שירגיש הצופה מן הצד. אולם הטענה העיקרית של ויליאמס היא לא זו הפסיכולוגית, אלא אתית: ראוי שאותו נהג יחוש agent regret, דהיינו, עליו להרגיש רע משום ש-agency שלו הייתה מעורבת בפעולה, ואין די בצער שהיה מרגיש הצופה מן הצד.
ויליאמס מזכיר את האינטואיציה החזקה שלנו שאכן ראוי שאותו אדם יחוש agent regret, וההסבר הטוב ביותר לכך הוא שיש מזל מוסרי.
הטיעון מהפחתת הסוכנות

טיעון נוסף לקיומו של מזל מוסרי עניינו ההשלכה של עולם ללא מזל מוסרי. על-פי הטיעון, קבלה מלאה של תנאי השליטה תביא להפחתה דרסטית בתחום הסוכנות האנושית. בבסיס הטיעון עומדת ההבנה שהתוצאות בעולם מושפעות מרשת עבותה של סיבות, ורבים מהדברים שנראים כפעולות שלנו כבני אדם אינו כולו בשליטתנו.
תומאס נייגל מדגיש כי דחייה מלאה של מזל מוסרי תביא להפחתת הסוכנות עד כדי נקודה חסרת ממדים ("Extenstionless Point"). נייגל מדגיש בנקודה זו את אבחנתו של פיינברג, שאפילו רצונות וכוונות, על-פניו עניינים בגרעין הקשה של שליטת הסוכן, אינן תמיד חופשיות מגורמים סיבתיים.
פתרונות

כאשר שואלים שאלות של מזל מוסרי אפשר ללכת לכמה כיוונים עיקריים. הגישה הראשונה טוענת שיש דבר כזה מזל מוסרי, ובו אנחנו מקבלים את ההנחה שגם אם אנשים ביצעו את אותו המעשה יכול להיות שהאחריות שלהם תהיה שונה בהתאם למזלם. המזל אכן משחק תפקיד בקביעה המוסרית. לעומת זאת הגישה המנוגדת טוענת שלאותו מעשה יש גם אותה מידת אחריות. בשיח על המזל המוסרי יש גם טיעונים מהסוג השלישי שמנסים לטעון כי שתי הגישות צודקות, וכי הפער ביניהם נובע מטעות תפיסתית שלנו. הפער הוא אשליה. סוזן וולף אימצה גישה מאוחדת. היא מפרידה בין השיפוט המוסרי של אחרים לזה של האדם עצמו, ואומרת שאף על פי שהחברה לא יכולה להאשים משהו בגלל משהו מקרי, האדם עצמו צריך לקחת אחריות על מעשיו ללא קשר למזל.
לקריאה נוספת

Schinkel Anders, The problem of moral luck: an argument against its Epistemic reducion. From Ethical Theory and moral practice June 2009 vol 12 issue 3 p 267-277
David Enoch, ‘Luck between Morality, Law, and Justice’, Theoretical Inquiries in Law 9 (2008): 25.
הערות שוליים

↑  Bernard Wiliams, Moral Luck. Cambridge University Press, 1981
↑  Moral luck- Stanford Encyclopedia of Philosophy
↑  קאנט עמנואל, הנחת היסוד למטפיזיקה של המידות. תרגם מ' שפית ירושלים: מאגנס תש"י עמ' 20-21
↑  מתוך הרצאות בנושא של פרופ' דוד הד, ופרופ' דוד אנוך, מרצים בחוג לפילוסופיה באוניברסיטה העברית בירושלים.
↑  שאלות עלמוות / תומאס נייגל ; תרגם רונן ס. צדקה ; ערכה וחיברה הקדמה מרב רוזנטל-מרמורשטיין עמודים 33-50
↑  וראו Nagel, T. (1993) “Moral Luck,” in D. Statman (ed) Moral Luck, State University of New York Press 57-72. ; Williams, B. (1993) “Moral Luck,” in D. Statman (ed) Moral Luck, New York: State University of New York Press. Urban-Walker, M. (1993) “Moral Luck and the Virtues of Impure Agency,” in D. Statman (ed) Moral Luck, New York: State University of New York Press.; Statman, D. (2014) “Moral Luck and the Problem of the Innocent Attacker,” Ratio 28 97-111. (Feinberg, J. (1962) “Responsibility in Law and Morals,” The Philosophical Review 71:3 340-51.
↑  David Enoch and Ehud Guttel, Cognitive Biases and Moral Luck from Journal of Moral Philosophy 7 (2010) 372–386
↑  Edward Royzman and Rahul Kumar, ‘Is Consequential Luck Morally Inconsequential? Empirical Psychology and the Reassessment of Moral Luck’, Ratio 17.3 (2004): 329-44.
↑  Susan Wolf. The importence of free will. From mind 1981 vol 90 P 386-405
מכפלה חופשית

בתורת החבורות, המכפלה החופשית (Free product) של שתי חבורות היא החבורה הכללית ביותר בה משוכנות שתי החבורות, ונוצרת על ידי תמונות איבריהן. המכפלה החופשית היא בעלת תכונה אוניברסלית, כפי שיתואר בהמשך. מושג המכפלה החופשית הופיע לראשונה אצל פליקס קליין ב-1883.
יש לה הצגה טבעית בעזרת יוצרים ויחסים, אשר עוזרות בפועל לחשב את המכפלה החופשית.