stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משיכת יתר
משיכת יתר בהלכה

לדעת רבים מפוסקי ההלכה האחרונים, ניתן ללוות בריבית על ידי היתר עיסקא רק אם מדובר בצורך עסקי. אך לטובת מימון שוטף של צורכי הבית אסור להיות במשיכת יתר. זאת, אף על פי שיש לבנק היתר עסקה, מפני שההיתר מכוון לשותפות הבנק עם הלווה בעסקאות למטרת רווח, אבל אם הכסף נועד לקניית מאכלים ובגדים - הרי שמדובר בהלוואה רגילה שלא נועדה להשקעות, והאחוזים שמתווספים על הקרן הם ריבית שאסורה מהתורה. יש מתירים למי שנמצא בדוחק רב משיכת יתר, כאשר שווה לו יותר לשלם רבית מאשר לחיות כעני. פוסקים רבים סוברים שכיוון שמדובר בספק איסור תורה יש להחמיר.
לעומת זאת, מי שיש לו עסקאות מניבות דוגמת תוכנית חיסכון או דירה ולמשך תקופה נקלע למצוקה כספית, ולטובת צרכיו השוטפים הוא נאלץ לבחור בין שבירת תוכנית חיסכון או מכירת דירתו, לבין משיכת יתר הכוללת תשלום רבית - מותר לו בשעת הדחק להיכנס למינוס, מפני שאפשר להחשיב את המשיכה הזו כצורך עסקי. אמנם, ניתן להשתמש בהיתר זה לזמן קצוב בלבד.
לדעת הרב מלמד, בחגים מותר להיכנס למשיכת יתר על מנת לקנות מצרכים לשמחת החג, הוא מסתמך על דברי התלמוד במסכת ביצה: ”בני לוו עלי וקדשו קדושת היום והאמינו בי ואני פורע” (דף ט"ו עמוד ב). עם זאת הוא מסייג שהדבר נכון רק בתנאי שברור לו שיוכל להחזיר את החוב, כגון שיש לו עסק מסודר, משכורת קבועה או חסכון שעליו הוא יכול לסמוך.
ראו גם

היתר עסקה
הערות שוליים

↑  שאול אמסטרדמסקי, סקר "כלכליסט": 41% מהציבור במינוס, 69% מהם במינוס כרוני, באתר כלכליסט, 5 במרץ 2015
↑  בעלות על נכסים פיננסיים של משקי בית - ממצאים מתוך סקר ארוך טווח 2013, אתר הלמ"ס
↑  אליצפן רוזנברג, כמה אתם משלמים על המינוס בבנק? כדאי שתדעו, באתר ynet, 24 בפברואר 2017
↑  שולחן ערוך הרב, הלכות רבית מב; מהרש"ג יו"ד ד; לז.
↑  כך משמע משו"ת שואל ומשיב ג,קס, ומהרש"ם ב, רטז.
↑  מנהל האתר, ה - האם הנמצא באוברדרפט עובר באיסור ריבית, באתר פניני הלכה, ‏2000-08-05
↑  הרב אליעזר מלמד, ההוצאות לקראת החגים בפניני הלכה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007549280605171  GND: 4246987-9  LCCN: sh94005756  NKC: ph890000
ג'רג' סוץ'

ג'רג' סוץ' (בהונגרית: Szűcs György;‏ 23 באפריל 1912 – 10 בדצמבר 1991) היה כדורגלן ומאמן הונגרי, ששיחק בעמדת הקשר אחורי.
ביוגרפיה

סוץ' נולד ב-23 באפריל 1912 בסומבטהיי שבאימפריה האוסטרו-הונגרית של אותם הימים. הקשר האחורי הצטרף ב-1932 לאויפשט שם שיחק לצד אנטל סלאי. סוץ' התפתח להיות לשחקן דומיננטי במרכז המגרש שמייצר מצבי הבקעה בזכות הדייקנות שלו במסירות. בעונתו הראשונה באויפשט, עונת 1931/32, הוא זכה באליפות ועונה אחר כך היא הפסידה את הליגה והגביע ליריבתה פרנצווארוש, שבגמר הגביע היא הובסה על ידה 1–11. קבוצתו של סוץ' התחזקה ב-1935 עם ינה וינצ'ה ולאסלו שטרנברג שעזרו להם לזכות באליפות נוספת. משם הגיעו ארבע שנים ללא תואר עד ל-1939, שם היה שותף בזכייתה בליגה ובגביע מיטרופה. שנה אחר כך ב-1940 פרש סוץ' מקריירת משחק.
במדי נבחרת הונגריה סוץ' קיבל זימון לראשונה בינואר 1934, במשחק בו כל שורת הקשרים הגיעו מאויפשט, והם הפסידו 3–1 לגרמניה. למרות הופעת הבכורה הלא מוצלחת הוא הצליח לבסס את מקומו בנבחרת כעבור כמה חודשים, והיה לשולט במרכז המגרש ההונגרי בניצחון 1–2 על אנגליה בבודפשט.
סוץ' שיחק בשני משחקי הנבחרת במונדיאל 1934 בו היא הפסידה ברבע הגמר לאוסטריה, אך לאחר מכן מצא את עצמו בתחרות על העמדה שלו מול יוזף טוראי. מונדיאל אחר כך ב-1938 סוץ' שיחק רק בהפסד בגמר לאיטליה. בסך הוא ערך 25 הופעות מבלי לכבוש שער.
תארים

אליפות הונגריה (3): 1931/32, 1934/35, 1938/39
גביע מיטרופה: 1939
סגנית גביע העולם: 1938
זיו בר-שירה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 ספורט
 ענף ספורט:  אתלטיקה פאראלימפית, רכיבה באופני יד 
 
זיו בר-שירה הוא ספורטאי ספורט נכים פאראלימפי וחוקר כלכלה חקלאית.
במשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992) התחרה בשלוש תחרויות אתלטיקה: במרוץ 800 מטר דורג במקום ה-11 עם 1:49.17 דקות, במרוץ 10,000 מטר לא העפיל לשלב הגמר עם 23:16.78 דקות ובריצת מרתון דורג במקום ה-14 עם 1:35:50 שעות.
במשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996) התחרה בשלוש תחרויות אתלטיקה: במרוץ 5,000 מטר סיים בחצי הגמר עם 10:48.52 דקות ובריצת מרתון סיים במקום ה-20 עם 1:37:40 שעות. את מרוץ 10,000 מטר לא סיים.
במשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004) התחרה בר-שירה באופני יד. במרוץ רכיבה נגד השעון דורג במקום ה-11 עם 20:28.97 דקות ובמרוץ רכיבה חופשי דורג במקום ה-9 עם תוצאה של 0:01:27. תחרויות אלה היו הפעם הראשונה שענף אופני יד נכלל במשחקים הפאראלימפיים וטרם נקבעו בו חלוקה לדרגות נכות שונות, באופן שבו התחרה בר-שירה מול ספורטאים ברמת נכות קלה מזו שלו.
בר-שירה בעל דוקטורט והוא מרצה בפקולטה לחקלאות מזון וסביבה של האוניברסיטה העברית בירושלים. במסגרת עמותות "אתגרים" ו"ארז" לספורט שיקומי הוא פעיל בענף גלישת סקי.
הערות שוליים

↑  לבנת הודיעה על מענקים לאלופים הפראלימפיים, מקור ראשון, 27.9.2004.
↑  ד"ר זיו בר-שירה באתר האוניברסיטה
↑  רוית נאור, גולשים על רגל אחת, באתר ynet, 16 בנובמבר 2006
|  משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992)  |
| --- | --- | --- |
|    אתלטיקה | זיו בר-שירה • נחמן וולף • מלכה פוטשניק • צפורה רובין • חן שינה |  |
|    הרמת משקולות |  עמוס גינוסר • שמואל חיימוביץ' • דותן מישר •  אברהם שטרויך • יהודה שרון • ראובן תנעמי |  |
|    חץ וקשת | עמית דרור • עמרם זילברמן |  |
|    טניס | תקווה אהרוני • שבתאי בן-יורם • אבי ויינברג • מלי מילר |  |
|    טניס שולחן | שלמה אהרוני • חיים אשכנזי •  זאב גליקמן • בועז טביב • יעקב סולימן • אליהו עטיה |  |
|    כדורסל | נבחרת ישראל בכדורסל (גברים) (הנרי אביטל, אריאל אוטולנגי, רוני גוטרמן, צבי גזיאל, ליאור דרור, אליעזר האובן, אבי ויינברג, משה לוי, חנן לושקוב, בועז מזרחי, מקבל שופנייה, אייל שרטוב) |  |
|    כדורעף | נבחרת ישראל בכדורעף (גברים) (רונן אביבי, חנוך בודין, אייל גור, אהרון דנציגר, חגי זמיר, גד לנצר, נסים פרנקו, חן צור, מירון צידקילוב, צבי קרש) |  |
|    כדורשער | נבחרת ישראל בכדור שער (גברים) (אהרון אקוקה, אורי בשה, שלמה לזמי, רפאל פלח, זהר שרון) |  |
|    קליעה | יהורם בן-חיים • אברהם הדסי • דורון שזירי |  |
|    שחייה | בועז אבהר • שלום אייגר •  חנוך בודין • רון בולוטין •  זיו בטר • אורנה גרינברג •  יזהר כהן • מירי סיסו • שלמה פינטו •  ערן שמש •  משחה שליחים (שלום אייגר, חנוך בודין, שלמה פינטו, ערן שמש) |  |
|  משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996)  |
| --- | --- | --- |
|  אתלטיקה | זיו בר-שירה •  נחמן וולף • יוגב קנזי |  |
|  הרמת משקולות | דותן מישר • ברוך מסאמי |  |
|  טניס | תקווה אהרוני • כנרת וואלך • גיל נאור • אייל שרטוב |  |
|  טניס שולחן | שלמה אהרוני • זאב גליקמן • אליהו עטיה • שגיא צוקרמן |  |
| כדורת דשא |  יצחק בראנס •  תמי כרמלי • עקיבא פרבר |  |
|  כדורעף | נבחרת ישראל בכדורעף (גברים) (רונן אביבי, יאיר בן-דור, חגי זמיר, גיל חבה, חיים פיינטוך, נסים פרנקו, חן צור, אליעזר קלינה, צבי קרש) |  |
|  קליעה | יהורם בן-חיים • אברהם הדסי •  דורון שזירי • אליהו חברה |  |
|  רכיבה | אורי בשה • סיוון מור • איתי צוק • אייל שחר |  |
|  שחייה | שלום אייגר • חנוך בודין • רון בולוטין •  זיו בטר •  יזהר כהן • אוריאל מוזס • ערן שמש |  |
|  משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004)  |
| --- | --- | --- |
|  אופני יד | זיו בר-שירה |  |
|  אתלטיקה | יוגב קנזי |  |
|  חץ וקשת | עמית דרור |  |
|  טניס | שרגא ויינברג |  |
|  טניס שולחן | דוד אלטרץ • זאב גליקמן |  |
|  קליעה | אברהם הדסי • אילן זלצמן • אליהו חברה •  דורון שזירי |  |
|  רכיבה | עומר בן-דור • איתי צוק • אייל שחר |  |
|  שחייה | חנוך בודין • זיו בטר • יזהר כהן •  קרן לייבוביץ' •  יצחק ממיסטבאלוב •  ענבל פיזרו •  נמרוד צבירן • ענבל שוורץ |  |
|  שיט |  צוות סונאר (ארנון אפרתי, בני וקסלר, דרור כהן) |  |
סוון יונסון

סוון יונסון (בשוודית: Sven Jonasson;‏ 9 ביולי 1909 – 17 בספטמבר 1984) היה כדורגלן ומאמן שוודי, ששיחק בעמדת החלוץ. הוא מלך השערים בליגה השוודית בכל הזמנים.
ביוגרפיה

יונסון נולד ב-9 ביולי 1909 בבורוס שבשוודיה. במשך כל הקריירה שלו שיחק באלפסבורג בה נחשב לשחקן הגדול ביותר ששיחק בהיסטוריית המועדון ונכנס גם להיכל התהילה השוודי. מאז הופעת הבכורה שלו בליגה השוודית שהייתה ב-11 בספטמבר 1927 שיחק יונסון 344 משחקי ליגה רצופים ללא הפסקה, דבר שהקנה לו שיא. במשך 19 שנים באלפסבורג זכה עימה בשלושה תוארי ליגה, סיים פעמיים כמלך השערים וכבש בסך הכל 252 שערים ב-410 הופעות בכל המסגרות. יונסון היה גם למאמנה בין 1952–1954.
במדי נבחרת שוודיה יונסון השתתף בגביע העולם של 1934 בו כבש צמד שערים בשמינית הגמר נגד ארגנטינה שהעלה אותם לרבע הגמר, בו הפסידו לגרמניה. באותו טורניר ארבע שנים אחר כך הגיע עם נבחרתו לחצי הגמר בו הפסידו להונגריה ובמשחק על המקום השלישי כבש יונסון נגד ברזיל שניצחה אותה. בנוסף לכך השתתף גם במשחקים האולימפיים של אולימפיאדת 1936. בסך הכל ערך 42 הופעות בהם כבש 20 שערים במדים הלאומיים.
תארים

אליפות שוודיה (3): 1935/36, 1938/39, 1939/40
מקום רביעי בגביע העולם: 1938
מלך השערים בליגה השוודית (2): 1933/34, 1935/36
היכל התהילה השוודי
רישיון-על

רישיון-על (באנגלית: Super Licence) היא הסמכה הניתנת על ידי הפדרציה הבין-לאומית לרכב (FIA) ומאפשרת למחזיק ברישיון להתחרות באליפות הפורמולה 1. הרישיון מוענק לנהגים אשר הצטיינו בקטגוריות שונות של הספורט המוטורי, למי שהחזיק ברישיון באחת משלוש השנים האחרונות או למי שהחזיק רישיון על לפני יותר משלוש שנים וחבר שופטים התרשם כי הציג "יכולת יוצאת דופן במכוניות חד-מושביות" וצבר 300 ק"מ של נהיגה במכונית פורמולה 1.
נהגים המשתתפים באימונים החופשיים, המקדימים את המרוצים (בדרך כלל נערכים בימי שישי), נדרשים להחזיק ברישיון-על מיוחד לצורך האימונים.
תשלום

רישיון על דורש תשלום אגרה שנתית המתבססת על מחיר בסיס בתוספת תשלום הנגזר מסך הנקודות שצבר הנהג. בשנת 2009 עלה מחיר הרישיון מתשלום בסיס של 1,725 אירו בצירוף 456 אירו לכל נקודה לסכום של 10,000 אירו בתוספת 2,000 אירו לכל נקודה. מקס מוסלי, שכיהן באותו הזמן כנשיא FIA, נפגש עם איגוד נהגי הגרנד פרי (GPDAׂ). בעקבות הפגישה החליטה FIA על הפחתת עלות הרישיון החל משנת 2010. בנובמבר 2012 הכריזה FIA על העלאה מחדש של התשלום.
רישיון-על לאימונים

החל מעונת 2019 נוספה דרישה מנהגים המעוניינים לקחת חלק באימונים החופשיים במהלך המרוצים בעונה להחזיק ברישיון-על מיוחד לאימונים. הדרישות לרישיון האימונים הן:
גיל מינימלי לפחות 18
רישיון תחרויות בינלאומי ברמה A בתוקף
התחרה לפחות בשישה מרוצים בפורמולה 2 או מחזיק בלפחות 25 נקודות לרישיון-על, שנצברו במהלך שלוש השנים האחרונות.
לאום

הלאום המופיע על רישיון העל זהה ללאום המופיע בדרכונו של הנהג. נהג בעל אזרחות כפולה יכול לבחור איזה לאום יופיע ברישיונו.
הערות שוליים

↑  Appendix L - International Drivers' licences, medical examinations, driver's equipment and conduct - 2019
↑  Formula One introduces minimum age limit of 18, Reuters, 3 December 2014
↑  F1 rules change gives Antonelli chance to make debut before he turns 18, Eacefans.ct, 14 June 2024
↑  Super fee for the super licence, Autocar, 26 January 2009
↑  F1 set to cut super-licence fee, BBC, 24 March 2009
↑  F1 drivers to pay more for F1 'super license' , Motorsport.com. 6 November 2012
הוצאת מקמילן

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  Daniel Macmillan, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 תקופת הפעילות:  1843–הווה (כ־181 שנים) 
 חברת אם:  Holtzbrinck Publishing Group 
 חברות בנות:  סנט מרטין פרס  Flatiron Books  פלגרייב מקמילן  Tor Publishing Group 
 מיקום המטה:  לונדון 
 ענפי תעשייה:  הוצאה לאור 
 מוצרים עיקריים:  תוכנה 
  
 us.macmillan.com
 
Macmillan Publishers Ltd היא הוצאת ספרים בינלאומית שהוקמה בשנת 1843 בבריטניה על ידי דניאל ואלכסנדר מקמילן. היא נכללת בין חמש ההוצאות לאור הגדולות בשפה האנגלית. בשנת 1991 היא נרכשה על ידי הוצאה לאור גרמנית, Holtzbrinck Publishing Group.
הוצאת מקמילן הוציאה לאור ספרים של סופרים בעלי שם כגון צ'ארלס קינגסלי, תומאס יוז, כריסטינה רוזטי, מת'יו ארנולד, לואיס קרול, אלפרד טניסון, רודיארד קיפלינג וסופרים בריטיים נוספים. בנוסף לספרים, ההוצאה הוציאה לאור כתב עת מדעי, "Nature", ואת "מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים".
בשנת 1964 ראש ממשלת בריטניה לשעבר הרולד מקמילן, שסיים לכהן כראש ממשלה, חזר לניהול ההוצאה לאור וכיהן בתפקיד עד מותו בשנת 1998.
הסניף האמריקני נפתח בשנת 1869, ובשנת 1898 הוא הפך להוצאה לאור עצמאית. בשנת 1953 ההוצאה לאור חזרה לפעילות, בשם St. Martin's Press. המטה של ההוצאה לאור האמריקנית נמצא בעיר ניו יורק. ההוצאה החתימה סופרים אמריקאים כמו סטיב ברי, כריסטין האנה וסי. סי. האנטר.
כמו הוצאות לאור אחרות, החברה מתמודדת עם קשיים בשל התפשטות הקריאה בספר אלקטרוני והייתה מעורבת במשפט נגד אמזון בנושא. abc7NY, Amazon, Macmillan fight over pricing | ABC7 New York | abc7ny.com, ABC7 New York (באנגלית)
אדום-חזה יפני

| אדום-חזה יפני |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: חטפיתיים
סוג:: Larvivora
מין:: ‘’’אדום חזה יפני׳׳׳
שם מדעי
 Larvivora akahige ‏טמינק, 1835

אדום החזה היפני (שם מדעי: Larvivora akahige, לשעבר Erithacus akahige) היא ציפור שיר קטנה במשפחת החטפיתיים. הציפור נפוצה בדרום איי קוריל וסחלין וברחבי יפן.
השם "אדום־חזה יפני" משמש לעיתים גם למין זנבן אדום-מקור (Leiothrix lutea). השם הספציפי Akahige הוא, באופן מבלבל, השם הנפוץ של קרובו אדום-חזה ריוקיו ביפנית.[דרוש מקור]
בעבר נכלל אדום־החזה היפני בסוג אדום-החזה, יחד עם אדום-חזה ריוקיו ואדום-החזה. מחקר פילוגנטי מולקולרי מ–2006 מצא ששני המינים המזרח-אסייתיים דומים יותר לזמיר סיבירי כחול (Luscinia cyane), מאשר לאדום-החזה. ב-2010 מחקר אישר תוצאה זו ומצא גם כי הסוג "זמיר" אינו מונופילטי, ועל כן הם הועברו לסוג Larvivora, המכיל את אדום-החזה היפני, אדום-חזה ריוקיו, זמיר סיבירי כחול, ועוד מספר מינים שהוצבו בעבר בסוג זמיר.
הערות שוליים

↑  אדום-חזה יפני באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  Seki, Shin-Ichi (2006). "The origin of the East Asian Erithacus robin, Erithacus komadori, inferred from cytochrome b sequence data". Molecular Phylogenetics and Evolution. 39 (3): 899–905. doi:10.1016/j.ympev.2006.01.028. PMID 16529957.
↑  Sangster, G.; Alström, P.; Forsmark, E.; Olsson, U. (2010). "Multi-locus phylogenetic analysis of Old World chats and flycatchers reveals extensive paraphyly at family, subfamily and genus level (Aves: Muscicapidae)". Molecular Phylogenetics and Evolution. 57 (1): 380–392. doi:10.1016/j.ympev.2010.07.008. PMID 20656044.
↑  Gill, Frank, ed. (2016). "Chats, Old World flycatchers". World Bird List Version 6.2. International Ornithologists' Union. נבדק ב-20 במאי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אווה סוובודה

אווה סוובודה (בפולנית: Ewa Swoboda; נולדה ב-26 ביולי 1997) היא אתלטית פולנייה, סגנית אלופת עולם באולם (גלאזגו 2024), אלופת אירופה באולם (גלאזגו 2019) ופעמיים סגנית אלופת אירופה (בלגרד 2017 ואיסטנבול 2023) בריצת 60 מטר. נוסף לכך, היא סגנית אלופת אירופה (רומא 2024) בריצת 100 מטר.
ביוגרפיה > 2022

באליפות העולם באולם 2022 שנערכה בבלגרד, סרביה במרץ 2022 היא סיימה במקום רביעי בריצת 60 מטר בתוצאה של 7.04 שניות.
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון ביולי היא סיימה במקום 12 בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.08 שניות ובמקום 11 בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 43.19 שניות.
ביוגרפיה > 2022 > מדליית כסף באליפות אירופה

חודש לאחר מכן, באליפות אירופה שנערכה במינכן באוגוסט היא זכתה במדליית כסף בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של (42.61 שניות), אחרי גרמניה (42.34 שניות) ולפני איטליה (42.84 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.18 שניות.
ביוגרפיה > 2023

באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט 2023 סיימה במקום שישי בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.97 שניות ובמקום חמישי בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 42.66 שניות.
ביוגרפיה > 2024 > סגנית אלופת עולם באולם

באליפות העולם באולם שנערכה בגלאזגו, הממלכה המאוחדת, ב-2 במרץ 2024 זכתה במדליית כסף בריצת 60 מטר בתוצאה של 7.00 שניות, אחרי ג'וליאן אלפרד מסנט לוסיה (6.98 שניות) ולפני זיינב דוסו מאיטליה (7.05 שניות). בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא לאומי חדש ואת תוצאת השנה בעולם של 6.98 שניות.
ביוגרפיה > 2024 > סגנית אלופת אירופה

באליפות אירופה שנערכה ברומא ביוני היא זכתה במדליית כסף בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.03 שניות, אחרי דינה אשר-סמית' מהממלכה המאוחדת (10.99 שניות) ולפני זיינב דוסו (11.03 שניות).
שיאים אישיים > אצטדיון

ריצת 100 מטר: 10.94 שניות (2023)
שיאים אישיים > אולם

ריצת 60 מטר: 6.98 שניות (2024), שיא פולין
בוריס פאש

| --- | --- |

בוריס פאש ב-1945
 לידה:  20 ביוני 1900 סן פרנסיסקו, ארצות הברית 
 פטירה:  11 במאי 1995 (בגיל 94) Greenbrae, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת דרום קליפורניה  מסצ'וסטס 
 השתייכות:  צבא האימפריה הרוסית   הצבא הלבן   צבא ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1916–1917   1919–1920  1938 – 1957
 דרגה:   קולונל
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה 
 עיטורים
   מדליית השירות המצוין   לגיון ההצטיינות
 
בוריס תיאודור פאש (באנגלית: Boris Theodore Pash;‏ 1900–1995) היה קצין הריגול הנגדי בצבא ארצות הברית בדרגת קולונל. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא היה קצין ביטחון בפרויקט מנהטן ופיקד על משימת אלסוס.
ביוגרפיה

נולד בסן פרנסיסקו בשם בוריס פיודורוביץ' פאשקובסקי לאב רוסי ואם ממוצא סרבי. אביו של בוריס היה כומר נוצרי אורתודוקסי, אשר נשלח לארצות הברית לשרת באחת מן הכנסיות של סן פרנסיסקו בשנת 1894. בשנת 1912 חזרה המשפחה לרוסיה. בוריס למד בגימנסיה במוסקבה.
בשנת 1916, בעיצומה של מלחמת העולם הראשונה, מונה אביו של בוריס לכומר צבאי של אחת מיחידות הארטילריה בצבא הרוסי. בוריס בן ה-16 הצטרף אל אביו והתנדב לשירות צבאי באותה יחידה. נלחם כאיש צוות תותח בחזית מול הצבא האוסטרו-הונגרי. לאחר המהפכה הבולשביקית עזבו בוריס ואביו את הצבא ועברו להתגורר בסימפרופול שבחצי האי קרים. הוריו ואחיו של בוריס עזבו את רוסיה בתחילת שנת 1918. הוא נשאר, הצטרף אל שורות הצבא הלבן שלחם נגד השלטון הקומוניסטי. בוריס שירת כמלח באחת מספינות הקרב של יחידות הצי בצבא הלבן. במהלך שירותו שימש לא פעם כמתורגמן בפגישות תיאום בין נציגים הבריטים והרוסים. בשנת 1920, לאחר כישלון הצבא הלבן להגן על חצי האי קרים מפני הצבא האדום, עזב בוריס יחד עם אשתו הטרייה את רוסיה והיגר לגרמניה. בגרמניה עבד בארגון ימק"א. בשנת 1923 עבר לארצות הברית. בארצות הברית קיצר את שם משפחתו מפשקובסקי לפאש.
הוא למד לתואר ראשון בחינוך גופני במכללת ספרינגפילד שבמסצ'וסטס. הוא עבד כמורה לחינוך גופני בבית ספר תיכון בלוס אנג'לס. במהלך העבודה השלים תואר שני באוניברסיטת דרום קליפורניה. בשנת 1938 הצטרף אל כוחות המילואים של צבא ארצות הברית. במסגרת שירות המילואים עבר קורס קצינים. כדובר שפות (ידע רוסית, צרפתית, גרמנית וסרבו-קרואטית) הוצב ביחידת מודיעין צבאי. בשנת 1939 עבר קורס חוקרים של ה־FBI.
במאי 1940 גויס לשירות בצבא הקבע. הוא הוצב כקצין הריגול הנגדי בבסיס צבאי שבהפרסידיו של סן פרנסיסקו. בתחילת 1943 נשלח פאש למעבדה הלאומית לורנס ברקלי, כדי לחקור חשדות לחדירת סוכנים זרים לצוות של פרויקט מנהטן. פאש חקר את מרבית אנשי המעבדה, כולל את רוברט אופנהיימר עצמו, בחשד להעברת מידע סודי לברית המועצות. בסופו של דבר השתכנע פאש, כי אופנהיימר אינו מעביר שום מידע על הפרויקט לגורם זר כלשהו. בספטמבר 1943 מונה בוריס פאש למפקד צוות משימת אלסוס, מבצע משותף לצבא ולגופי מודיעין באיתור מידע על תוכנית הגרעין של גרמניה הנאצית ברחבי אירופה.
לאחר המלחמה שירת פאש במטה גנרל דאגלס מקארתור ביפן. הוא פעל שם כנגד ההשפעה הסובייטית, בעזרת מאמציו, הכנסייה האורתודוקסית ביפן הוכפפה לכנסייה הרוסית הגולה ולא לכנסייה הרוסית של ברית המועצות. בשנת 1947 הושאל מצבא ארצות הברית ל־C.I.A. הוא שירת בארגון במשך כארבע שנים, במהלכן עזר לתכנן מבצעי חבלה במדינות הגוש המזרחי. בשנת 1952 שב לצבא ומונה לקצין תכנון במפקד הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית באוסטריה. בשנת 1953 שב לארצות הברית ושירת באגף המודיעין של הארמייה השישית. בשנת 1954 העיד במהלך השימוע שנערך לרוברט אופנהיימר, אשר נטען כי הוא מהווה סיכון ביטחוני. בשנים 1956 - 1957 שירת במטה משרד ההגנה של ארצות הברית בוושינגטון. בשנת 1957 פרש מהשירות הצבאי בדרגת קולונל.
לאחר פרישה משירות צבאי עבד בשירות האזרחי האמריקאי עד שנת 1963. בשנת 1980 פרסם ספר זיכרונות מפיקודו על צוות משימת אלסוס במהלך מלחמת העולם השנייה. בשנת 1988 נבחר כחבר בהיכל התהילה של אגף המודיעין של צבא ארצות הברית. בשנת 1992, לאחר התפרקות ברית המועצות, ביקר בוריס פאש לראשונה ברוסיה, מאז שעזב אותה עם שרידי הצבא הלבן בשנת 1920. בכך היה בין הגולים הלבנים הבודדים שזכו לבקר ברוסיה לאחר נפילת השלטון הקומוניסטי.
בוריס פאש מתת בביתו באזור מפרץ סן פרנסיסקו ב-11 במאי 1995.
בתרבות פופולרית

בשנת 1974 בסרט סובייטי "בחירת היעד", אודות פיתוח פצצת אטום בברית המועצות, דמותו של בוריס פאש גולמה על ידי השחקן אולג בסילשווילי
בשנת 2023, בסרט אופנהיימר גילם את דמותו של פאש שחקן קייסי אפלק.
נפטכימיק ניז'נקאמסק (כדורגל)

נפטכימיק ניז'נקאמסק (ברוסית: Футбольный клуб „Нефтехимик“ Нижнекамск) הוא מועדון כדורגל מקצועני רוסי מהעיר ניז'נקאמסק. נוסד במתכונתו הנוכחית בשנת 1991.
היסטוריה

מועדון נפטכימיק ניז'נקאמסק נוסד לראשונה בשנות הששים של המאה העשרים בחסות המפעל הכימי של ניז'נקאמסק (שברבות השנים הפך למפעל נפטכימיק ניז'נקאמסק) והתמודד במסגרות חובבניות עד 1990 כשהעפיל לליגה השנייה. ברם, תקופת קיומו באותה תקופה אינה נספרת. המועדון פורק ב-1990 והוקם מחדש ב-1991 והחל להתמודד בליגה הרוסית השלשיית. את הופעת הבכורה בליגה השנייה המועדון סיים במקום התשיעי מתוך 22.עונה לאחר מכן סיימה במקום הראשון והעפילה למחוז מרכז של הליגה השנייה שאוחדה עונה לאחר מכן לליגת המשנה הרוסית שם הייתה עונת 1997/1998 שם ירדה בחזרה לליגה השנייה.
עונת 1993 הייתה קשה מאוד בעקבות האיחוד של הליגה, עם זאת המועדון העפיל עד לשלב 16 האחרונות בגביע רוסיה שבו הקבוצה נפגשה עם ספרטק מוסקבה, והפסידה בתוצאה 0:5.
הישג השיא של המועדון היה המקום השישי בליגת המשנה הרוסית בעונת 1994 ושיחק בליגה השנייה במשך 3 עונות לפני שירד לליכה השלישית.
בעונת 2000 הקבוצה סיימה במקום הראשון עם מאזן נטול הפסדים לחלוטין לאורך כל העונה וחזרה לליגת המשנה. בארבע השנים הבאות התמודד בליגה השנייה אך לא עבר את המקום ה-11.
ב-2004 המועדון נשר שוב לליגה השלישית.
ב-2009 המועדון חתם על חוזה שיתוף פעולה עם רובין קאזאן, שבמסגרתו המועדון הפך לקבוצת המילואים של רובין.
ב-2011 הקבוצה העפילה חזרה לליגת העל בה התמודדה עד עונת 2013.
בעונת 2017 חזרה לליגת המשנה, אך לאחר עונה אחת נשרה חזרה לליגה השלישית. בעונת 2018/2019 העפילה לשלב 32 האחרונות בגביע הרוסי ונצמדה לצמרת הטבלה בליגה השנייה ולאחר שתי עונות בליגה השנייה חזרה שוב לליגה הלאומית.
אצטדיון הקבוצה

הקבוצה מארחת את משחקיה באצטדיון נפטכימיק המכיל 3,200 מושבים ונחנך באוגוסט 1978. בשנת 2000 נערך בו שיפוץ ונוספו לו מושבים. כמות שיא של צופים באצטדיון הייתה במשחק נגד וולגה ניז'ני נובגורוד במסגרת הליגה השנייה, שנערך ב-26 באוקטובר 2015, בו נכחו 15,470 צופים, רובם עמדו. בשנת 2019 נסגר לשיפוצים והקבוצה עברה לארח משחקים באצטדיון רובין בסוצגורוד בקאזאן.
ראו גם

נפטכימיק ניז'נקאמסק (הוקי קרח)
הערות שוליים

↑  Соломоново решение // Официальный сайт ФК «Нефтехимик». — 2012. — 5 октября.
↑  Вассальные государства Бердыева
↑  «Луч-Энергия», «Мордовия», «Сокол», «Спартак-Нальчик» и «Нефтехимик» вылетели из ФНЛ «ТАСС», 20.05.2017
פולין קטן

ערך זה עוסק בחבל ארץ היסטורי. אם התכוונתם לפרובינציה, ראו .
פולין קטן (בפולנית: Małopolska, "מַאוופּוֹלְסְקַה"; בלטינית: Polonia Minor; מופיע בעברית לעיתים גם בצורות "פולין זוטא", "תת-פולין", "פולין הקטנה") הוא שמו של אזור היסטורי המשתרע בדרום-מזרחה של פולין המודרנית. אזור פולין קטן כולל את הווייווידות המודרניות פולין קטן ושְׁוְויֶינְטוֹקְזִ'יסְקיֶה, וכן חלקים מהווייווידות שלזיה, פודקרפצקיה, מזוביה ולובלין.
גודלו של פולין קטן הוא כ-60,000 קילומטרים רבועים, וכיום מתגוררים בו כשמונה מיליון תושבים. הנוף של האזור הוא הררי בעיקרו. פני השטח מתונים וגבעתיים בצפונו, וככל שמדרימים הגובה עולה עד לגבהים של למעלה מ-2,000 מטר. בקצה הדרומי של פולין קטן משתרעים הרי הקרפטים, המהווים את שיא הגובה של האזור כולו. את השטח חוצה מצפון לדרום באופן סיבובי במעט נהר הויסלה העליון, אשר יוצר שפלה ארוכה וצרה במרכז האזור. לפולין קטן הייתה חשיבות רבה בהיסטוריה הפולנית ובהתפתחותה של פולין לאורך ההיסטוריה, והוא מפורסם בעיקר הודות לאצולה החזקה והעשירה ששלטה בו לאורך השנים באופן בולט.
הערים הגדולות והחשובות באזור פולין קטן הן קרקוב שבדרום-מערבו ולובלין שבצפון-מזרחו. גם העיר סנדומייז' שימשה כמרכז אזורי חשוב.
אזור פולין קטן גובל בצפון במזוביה, במזרח בגליציה, בדרום בהרי הקרפטים ובמערב בשלזיה.
הגדרה ומשמעות

בפולנית מכונה האזור "Małopolska" - צירוף של שתי מילים: "polska" אשר משמעותה פולין, ו-"Mało" אשר משמעותה "קטן" או "פחות". בלטינית מכונה האזור "Minor"; תרגום נפוץ של כינוי זה הוא "הקטן" או "הקטנה". בעברית הכינוי הבולט ביותר לאזור זה הוא "פולין קטן". הוא מופיע גם לעיתים בצורות "פולין זוטא", "תת-פולין" ו"פולין הקטנה".
"פולין קטן" מהווה את הניגוד של האזור ההיסטורי "פולין גדול" (בפולנית מתואר כ-Wielko ובלטינית כ-Maior, מילים שמשמעותן "רבתי" או "גדול יותר"). ההיסטוריון הפולני זיגמונט גלוגר מסביר, והסברו מהווה את הסברה המרכזית באשר למקור המונחים, שבפולין היה נהוג שכאשר הוקם כפר חדש בסמוך למקום יישוב ותיק, ניתן לו לעיתים קרובות שמו של מקום היישוב הוותיק בתוספת המילה "Mało" – פחות, קטן. לטענתו של גלוגר, המנהג הזה גם התקיים ברמת המאקרו, ובמהלך ימי הביניים החלו להפריד בין שני אזורים ראשיים: פולין גדול, היא ערש הולדתה של האומה הפולנית והאזור הראשי בימים עברו; לבין פולין קטן, היא האזור שהצטרף אל המדינה הפולנית באופן מאוחר יותר, ולימים גם האפיל על המרכז הקודם, פולין גדול.
השימוש המתועד הראשון במונח "פולין קטן" (Polonia Minor) הוא משנת 1242 בשפה הלטינית על ידי נסיכים פולנים מאזור פולין גדול. ככל הנראה המונח תיאר בקירוב את האזור שמזוהים כיום כפולין קטן. החל מהמאה ה-16 קיבל המונח משמעות רחבה בהרבה. עם איחודן של פולין וליטא למדינה אחת, חולק השטח הפולני מבחינה אדמיניסטרטיבית לשתי יחידות על: "פולין קטן" ו"פולין גדול". אזור פולין קטן כולל שטחים נרחבים בדרום פולין של ימינו וכן שטחים הרחק מזרחה עמוק אל תוך שטח אוקראינה של ימינו. גם במהלך המאה ה-19, לאחר שהמדינה הפולנית-ליטאית כבר נעלמה מן העולם, המשיכו רבים לכנות שטחים רבים באוקראינה ובפרט את אזור גליציה בכינוי "פולין קטן".