stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רוברט ארקהרט

| --- | --- |
רוברט "רוי" ארקהרט בחזית המפקדה שלו במבצע מרקט גארדן, מלון הרטנשטיין, בעיירה אוסטרבייק
רוברט "רוי" ארקהרט בחזית המפקדה שלו במבצע מרקט גארדן, מלון הרטנשטיין, בעיירה אוסטרבייק
 לידה:  28 בנובמבר 1901 לונדון הממלכה המאוחדת בריטניה
 פטירה:  13 בדצמבר 1988 (בגיל 87)
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 כינוי:  רוי
 השכלה:  בית הספר סנט פול  המכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט 
 צאצאים:  Susan Minette Urquhart, Elspeth Campbell 
 השתייכות:  הצבא הבריטי צבא בריטניה
 תקופת הפעילות:  1925–1955 (כ־30 שנה)
 דרגה:   מייג'ור גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה המוטסת הבריטית הראשונה
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה קרב אל עלמיין  הפלישה לסיציליה  מבצע מרקט גארדן
 עיטורים
  אות השירות המצוין    מסדר האמבט (עמית)   אריה הברונזה (הולנד)   מסדר אולף הקדוש (נורווגיה)
 
רוברט אליוט (רוי) ארקהרט (באנגלית: Robert Elliot "Roy" Urquhart; ‏28 בנובמבר 1901 – 13 בדצמבר 1988) היה קצין בכיר בצבא הבריטי שהתפרסם בפיקודו על הדיוויזיה המוטסת הבריטית הראשונה במבצע מרקט גארדן במלחמת העולם השנייה.
קורות חיים > ראשית חייו

ארקהרט למד בבית הספר סנט פול ובמכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט (אנ') וב־1920 הוצב בגדוד היילנד. הוא שירת כ־20 שנים בהודו.
קורות חיים > מלחמת העולם השנייה

ב־1941 הועבר לצפון אפריקה והשתתף במערכה בצפון אפריקה תחת פיקודו של ברנרד מונטגומרי. הוא הועלה לדרגת לוטננט קולונל ומונה לקצין המטה של הדיוויזיה ה־51 (היילנד).
ארקהרט השתתף בפלישה לסיציליה ואיטליה כמפקד חטיבת הרגלים הבריטית ה־231. באיטליה נפצע ועוטר באות השירות המצוין. ב־7 בינואר 1944 מונה למפקד הדיוויזיה המוטסת הראשונה והועלה לדרגת מייג'ור גנרל. זה היה מינוי תמוה היות שלא היה לו כל ניסיון בצניחה או בפעולות מוטסות.
קורות חיים > מבצע מרקט גארדן

מבצע מרקט גארדן היה רעיונו של גנרל ברנרד מונטגומרי להחיש את סיום המלחמה. שלוש דיוויזיות מוטסות יתפסו גשרים באזור איינדהובן, ניימכן וארנהם (מבצע מרקט) וכוח יבשתי יחבור אליהם (מבצע גארדן) וייצור מסדרון דרכו יפרצו כוחותיו של מונטגומרי לחבל הרוהר וייעקפו בצורה זו את קו זיגפריד. הדיוויזיה בפיקודו של ארקהרט נועדה לנחות באזור ארנהם ולכבוש את גשר ארנהם ליד גבול הולנד־גרמניה. לפי התוכנית עמד לחבור אליהם תוך שלושה ימים הקורפוס ה־30 בפיקודו של לוטננט גנרל בריאן הורוקס.
הדיוויזיה הונחתה ב־17 בספטמבר 1944 12 ק"מ מערבית לארנהם (ארקהרט הגיע למקום בדאון). הגרמנים הופתעו ונסוגו בתחילה (גנרל ולטר מודל חשב בתחילה שזה מבצע שנועד לחטוף אותו). משום שהג'יפים שנועדו להסיע אותם לארנהם ולגשר התרסקו בנחיתה נאלצו הכוחות לנוע ברגל. הגדוד של לוטננט קולונל ג'ון פרוסט הצליח להגיע לגשר ולכבוש את חלקו הצפוני אולם בינתיים התאוששו הגרמנים וקורפוס הפאנצר אס אס ה־2 החל בהתקפה עזה. הם כיתרו את הגדוד של פרוסט ועצרו את כוחות הדיוויזיה בפאתי ארנהם. מערכת הקשר לא פעלה ולארקהרט לא היה מידע על הנעשה בשטח בכוחותיו ובמפקדת המבצע. הוא נסע בגיפ לארנהם ובפאתי העיר גילה שהוא מכותר בכוחות גרמניים. אזרח הולנדי החביא אותו בעליית הגג שלו במשך 24 שעות עד ששוחרר על ידי הצנחנים שלו. הוא קבע את מפקדו בבית המלון הרטנשטיין בעיירה אוסטרבייק (Oosterbeek), כ־5 ק"מ מערבית לארנהם.
ב־21 בספטמבר 1944 נפלו רוב מגיני גשר ארנהם בשבי ובראשם ג'ון פרוסט, או נהרגו. מעטים הצליחו להסתנן דרך קווי הגרמנים ולחבור לכוחות הדיוויזיה באוסטרבייק. הגרמנים התקיפו את הדיוויזיה הנצורה מכל העברים והשטח בשליטתה הלך והצטמצם. הכוחות סבלו ממחסור במזון, בציוד רפואי ובתחמושת. ציוד שהוצנח להם נפל בידי הגרמנים. ב־21 בספטמבר צנחו לוחמי החטיבה הפולנית מדרום לריין אבל לרשותם עמדו רק סירות קטנות והגרמנים כיסו אותם באש עזה ומדויקת וגרמו להם אבדות כבדות. רק פולנים בודדים הצליחו לחצות את הריין ולחבור לכוחותיו של ארקהרט.
ב־25 בספטמבר 1944 התקבל במפקדה באוסטרבייק מברק המודיע על נסיגה. בליל ה־25-26 בספטמבר 1944 התבצע מבצע הפינוי בקוד "מבצע ברלין" (Operation Berlin). בלילה חשוך הצליחו לוחמי הדיוויזיה שעדיין יכלו ללכת, להגיע לגדה הצפונית של הריין שם פונו בסירות לגדה הדרומית וחברו לכוחות הפולנים שהיו שם. מתוך 10,095 איש שנחתו בארנהם פונו רק 2,500. השאר, 75%, נהרגו או נפלו בשבי.
קורות חיים > לאחר המלחמה

ארקהרט השתתף ב"מבצע יום הדין" (Operation Doomsday) במאי 1945 ביחד עם כוח מאוגדתו. מטרת המבצע הייתה להשגיח על כניעת הכוחות הגרמנים בנורווגיה ולהבטיח מעבר חלק לשלטון אזרחי. הוא קיבל את אולף החמישי, מלך נורווגיה בשובו מגלות בלונדון.
בשנים 1947–1948 כיהן כמפקד הדיוויזיה המוטסת ה־16, ובשנים 1950–1952 היה מושל מאלאיה והצליח לדכא שם מרד קומוניסטי. ב־1955 פרש מהצבא.
ארקהרט השתתף כיועץ צבאי בסרט על מבצע מרקט גארדן – "גשר אחד רחוק מדי" שהופק ב־1977. את דמותו גילם השחקן שון קונרי.
בית המלון הרטנשטיין הפך ל"מוזיאון הכוחות המוטסים 'הרטנשטיין'" ובו מוצגים והסבר על הקרב מבחינת הבריטים, הגרמנים והאזרחים. ארקהרט התכבד לחנוך את המוזיאון ב־11 במאי 1978. לא רחוק מהמוזיאון נמצא בית הקברות הצבאי ארנהם־אוסטרבייק ובו קבורים 1,759 חללים מקרב זה.
קייט מילט

| --- | --- |

 לידה:  14 בספטמבר 1934 סיינט פול, מינסוטה, ארצות הברית 
 פטירה:  6 בספטמבר 2017 (בגיל 82) הרובע השישי של פריז, צרפת 
 שם לידה:  Katherine Murray Millett 
 מדינה:  ארצות הברית 
 עיסוק:  סופרת, תאורטיקנית, אמנית, צלמת, עיתונאית, אקטיביסטית פמיניסטית מהזרם הפמיניסטי רדיקלי.
 מקום לימודים:  סנט הילדס קולג', אוקספורד, אוניברסיטת מינסוטה, אוניברסיטת קולומביה, Cretin-Derham Hall High School 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 זרם ספרותי:  הגל השני של הפמיניזם 
 יצירות בולטות:   Sexual Politics (1970), Three Lives (1971), The Prostitution Papers (1973), Flying (1974), Sita (1977), The Basment: Mediation on Human, Sacrifice (1979), Going to Iran (1979), The Lonely-Bin Trip (1990), Believe me, you don’t want a picture of that! (1991), The Politics of Cruelty (1994), A. D: A Memoir (1995), Mother Millett (2001) 
 בן או בת זוג:  Fumio Yoshimura (1965–1985) 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה הלאומי לנשים (2013)  פרס אומץ הלב לאמנות  Lambda Literary Pioneer Award 
 חתימה:   
 
כריכת ספר"הפוליטיקה של המין" 1970
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
קייט מילט (באנגלית: Kate Millett; ‏14 בספטמבר 1934 – 6 בספטמבר 2017) הייתה תאורטיקנית, סופרת, עיתונאית, פסלת, ציירת, יוצרת סרטים, ופעילה פמיניסטית רדיקלית אמריקאית. מילט נחשבת לפמיניסטית מהבולטות בגל השני של הפמיניזם הרדיקלי. היא ידועה בעיקר בשל ספרה "פוליטיקה מינית", המציג תאוריה ביקורתית ומקיפה על הטמעת הפטריארכיה ביסודות החברה והתרבות המערבית.
ביוגרפיה

קייט מילט נולדה ב-1934 במינסוטה, ארצות הברית. בשנת 1956 סיימה תואר ראשון באוניברסיטת מינסוטה, שם הייתה חברה באגודת הסטודנטיות. בשנת 1958 סיימה בהצטיינות תואר שני בסנט הילדאס קולג' אוקספורד אנגליה. בין השנים 1961–1963 התגוררה ביפן שם לימדה אנגלית באוניברסיטת וסדה ועסקה בפיסול. בשנת 1963 שבה לארצות הברית יחד עם בן-זוגה, הפסל פומיו יושימרה לו נישאה בשנת 1965; בני הזוג התגרשו בשנת 1985. בשנות השישים הייתה פעילה בתנועה לזכויות האזרח, והצטרפה לארגון נשים לאומי (NOW). בשנת 1970 סיימה דוקטורט באוניברסיטת קולומביה. עבודת הדוקטורט שלה נקראה "פוליטיקה מינית" (Sexual Politics) (אנ') ועבודה זו היא שהכניסה אותה ללב השיח האקדמי הפמיניסטי. באוגוסט 1970 יצא ספרה באותו שם, ספר שעורר מחלוקת קשה ובאותו זמן הציב את מילט בעיני המבקרים כ"כוהנת הגדולה" של הפמיניזם. בדצמבר 1970 יצאה כתבה בטיים מגזין, "Women's Lib: A Second Look" בו עשו למילט אאוטינג כביסקסואלית, דבר שבאותה העת - רגע לפני עליית הפמיניזם הרדיקלי הלסבי והספרטיסטי - נחשב לגורם שפוגע באמינותה, מתוך התפישה ש"כל הפמיניסטיות הן לסביות" ולכן אין להקשיב לדעתן לגבי יחסים בין גברים ונשים.
מילט הייתה לפעילה פמיניסטית ולחברת הוועדה המרכזת של ארגון הנשים האמריקאי. בין פעולותיה היו הכללת השיח על דיכוי הלסביות בסדר היום הפמיניסטי, והקמת מרכז קהילתי אומנותי לנשים אמניות וסופרות במבנה משוחזר בפרוור בניו יורק שנקרא 295 Bowery ושנרכש על ידה בהדרגה, "מרכז קייט מילט לאמנויות" המשיך לשמש כמרכז אמנות נשים מכל התחומים עד שנהרס בשנת 2000 במסגרת תוכנית פיתוח העיר ניו יורק. מילט קידמה את השיח הפמיניסטי במגוון תחומים רחב באמנות וספרות. בשנות ה-70 מילט פיסלה, כתבה והתראיינה רבות באמצעי התקשורת. בשנת 1971 יצרה את הסרט Three Lives המתאר את חייהן של שלוש נשים.
בשנת 1979 שהתה מילט באיראן והייתה פעילה שם למען זכויות נשים, על כך כתבה בספרה Going to Iran. בשנות ה-90 כתבה את הספר The Looney-Bin Trip והייתה חברה בתנועה אנטי-פסיכיאטרית למען מחשבה חופשית בינלאומית. בשנת 2005 יצאה כנגד "העינוי הפסיכיאטרי" בכנס לאנשים עם מוגבלויות. במרץ 2013 הכריז ארגון הנשים הבינלאומי על קייט מילט כאחת ממייסדות הארגון. פעילותה תרמה רבות לשינוי התפיסה הפמיניסטית ולהרחבתה, להגברת המודעות והרלוונטיות של הפמיניזם עד היום, ולביסוס הטענות הרדיקליות של הפמיניזם כלפי החברה בנוגע לדיכוי נשים הטמון עמוק בתרבות ובתודעה של כלל החברה באשר היא.
בצוהרי יום ה-6 בספטמבר 2017, יצאה הידיעה מפי חברתה של מילט, פיליס צ'סלר, שמילט נפטרה באותו בוקר מהתקף לב, בביתה בפריז. היא הייתה כמעט בת 83 במותה, והותירה אחריה את אשתה, סופי קיר.
פמיניזם רדיקלי וטענותיה המרכזיות של קייט מילט

קייט מילט משויכת לזרם הרדיקלי בפמיניזם. טענתה הבסיסית באה כנגד ערכי היסוד והנורמות עליהן מושתתת החברה. מטרתו של הפמיניזם הרדיקלי הייתה לרדת לשורש אי-השוויון בין המינים. הזרם הרדיקלי עלה בשנות ה-70 אז קמו תנועות חברתיות שונות שהביאו איתן צורה חדשה של מאבק: המאבק כנגד התפיסות הבסיסיות הטמונות ביסודות התרבות והערכים של החברה. בקרב תנועות אלו התפתחה מודעות חדשה לדיכוי וכיצד להיאבק בו. אולם, נשים לא קיבלו בתוך תנועות אלה מקום שוויוני, הן יצאו כנגד מעמדן הנחות בתוך תנועה הדוגלת בשוויון. מחאתן הובילה להתעוררות תנועה נשית כנגד דיכוי ואפליית נשים בעולם כולו. נשים אלו טענו כי המערכת הפטריארכלית עליה מושתת החברה האנושית משעבדת את האישה לגבר. הפמיניסטיות ערכו תחילה מפגשים להעלאת המודעות במכללות, ולאחר מכן נפגשו והביעו דעתן בכל הבמות הציבוריות. פעילותן הביאה לשינוי התפיסה המהותית לגבי מקומן של הנשים בחברה. הן עסקו בנושאים שעד כה נשים לא דיברו עליהם כגון נושא המין ובאיזה אופן הוא משפיע על התפיסה שלנו כנשים וגברים, ונושא שימור הכוח הפטריארכלי על ידי מוסדות הציבור.
מילט ראתה את המיניות כמודל לזירה המייצגת שליטה פטריארכלית. מאבק כוח פוליטי. אותו מודל שליטה, טענה, מתקיים בכל מקום חברתי או תרבותי, כמו גם במוסדות הציבור, בערכים, באידאולוגיה, בדת ובפוליטיקה. מילט הציגה נקודת זווית רחבה המשקפת את עוצמת ההפנמה בחברה לדיכוי הפטריארכלי כלפי נשים. מילט קראה לשיטת דיכוי זו במילים שונות: פוליטית, כוחנית, פטריארכלית. היא השתמשה במילים אלה בכתביה באופן חופף ובכך יצרה משוואה המתקיימת בו זמנית בכל מקום ציבורי ופרטי, מחדר המיטות האישי ועד מוסדות הציבור שמעבירים ומשעתקים את הכוח הגברי. מילט קראה לנקודות המבט של הפטריארכיה "נשק": נשק פסיכולוגי, מיני, דתי וכדומה, וטענה כי האוניברסליות של השימוש בכלי נשק השונים שעושה לה הפטריארכיה משמשים ומשמרים אותה לאורך ההיסטוריה.
ספרה "פוליטיקה מינית" 1970

בספרה "פוליטיקה מינית" הציגה מילט תאוריה הטוענת כי החברה כולה מושתת על דפוסים פטריארכליים. החברה מונעת מיחסי כוח המוטמעים על ידי היסטוריה תרבותית-חברתית המבוססת על דפוסים פטריארכליים. כל הקטגוריות בחברה, כגון אידאולוגיה, דת, תרבות ומין, מוגדרות באמצעות דפוסים פטריארכליים ומתרחשים בהם מאבקי כוח פוליטיים. מילט תיארה כיצד החברה הפטריארכלית יצרה חברה מיננית (סקסיסטית) המפלה על בסיס מין. היחסים בין נשים וגברים הם יחסים פוליטיים והסדרים חברתיים דרכם קבוצה אחת נשלטת על ידי קבוצה אחרת. באותו אופן שפוליטיקה חברתית נשענת על העובדה כי קבוצה אחת שולטת ומדכאת את השנייה כך מין הוא קטגוריה של סטטוס בעל השלכות פוליטיות על יחסי כוח בין קבוצות. התא המשפחתי נמצא בלב הפטריארכיה ומשמש מודל לכלל החברה. התבנית בה הגבר הוא ראש המשפחה חוזרת ומשועתקת בכל זירה חברתית, בכל ערך או נורמה המופנמים בחברה, ובכל מוסד או מעמד חברתי. כלומר הפוליטיקה, כמאבק בין כוחות, נמצאת בכל מקום ומופנמת הן בחברה ובמוסדותיה והן בתא המשפחתי. כך משתמר הדפוס המסורתי של שליטת גברים בנשים. הכוח הפטריארכלי מבוסס ומוטמע בתפיסות חברתיות כמו גם בכל אחד מאתנו. פירושו של דבר שמתקיימת שיטה. שיטה של הבניה חברתית בעלת מאפיינים של כוח ושליטה. שיטה זו מעניקה לגיטימציה לדיכוי נשים מבני ומתמשך המתקיים בכל רובד בחיי הפרט. מילט פרטה את הרבדים השונים של השיטה הפטריארכלית והוכיחה שהשיטה הכוחנית והדיכאונית באה לביטוי בהיבט אידאולוגי, מוסרי ודתי, ביולוגי, מיני, סוציולוגי, פסיכולוגי, מעמדי, כלכלי וחינוכי. עוד טענה מילט כי יש סוג נוסף של אי שוויון והוא שטיפת מוח ביולוגית ואידאולוגיה המופיעה בחינוך ובמדע, המגובה באלימות.
פסלים ואמנות

קייט מילט עסקה באמנות כפסלת, ציירת, צלמת, יוצרת סרטים, עיתונאית וסופרת, לצד כל פעילותיה כפמיניסטית פוליטית אקטיביסטית. פסליה מתאפיינים בגודלם העצום, בשימוש בחומרים ממוחזרים, ובזיקתם לאמירות פמיניסטיות הבאות לביטוי גם בשם היצירה: "מנשא תינוק" עגלת תינוק המוצגת בתוך כלוב מסורג. "דמות הסולם" דמות אישה קפואה המטפסת בסולם, "אמנות יציבה" כיסא לבן עליו מונחת ערימת תפוחים אדומים כדם, פסל ענק של דמות אישה המסיע עגלת-סופרמרקט הנראית קטנה מאוד לעומת גוף האישה. "מלון הגבר הזקן" (1979)דמות אישה עטופה כמומיה שוכבת במיטה מוקפת בסורגים. "ביורוקרטיה" ספסל עליו מונח גוש צמר גפן ענק מלופף בחוטים עבים. "ראש" ראש אישה מונח על כיסא. "פסיכיאטריה" ארון תרופות מונח כמקום מקודש. "המפטי-דמפטי" (1961) עיגול עץ ענק בו ממוסמרים ברגים עצומים. פסליה מהווים אמירה המשלימה את התאוריה הפמיניסטית שהגתה. דמות האישה הקפואה המוקפת בסורגים, החוזרת ביצירותיה מדגישה את התפיסה הפטריארכלית ההגמונית לגבי מעמדן הנחות ודיכוין המתמשך של הנשים בחברה. קייט מילט מצלמת נשים גרומות שבתווי פניהן חרוש הסבל. הצילומים ברובם בשחור לבן, צבעוניות דיכוטומית המשקפת חלוקה בינארית מגדרית בתודעה החברתית.
בשנות השמונים והתשעים יצרה מילט סידרה של הדפסי משי, בעלי קו גרפי צבעוני ומינימליסטי. רישומים עדינים הנוצרים מהינף מכחול בתנועה אחת זורמת של גוף נשי. מילט יצרה מהדפסיה פוסטרים המפרסמים את המרכז הקהילתי לנשים אמניות שהקימה, לגרפיקה המאיירת את הכריכה של ספריה, ולכרזות לאירועים המייצגים את התאוריה שלה. בין יצירותיה אלה: Chocolate Malt Nude 1984 הדפס בגווני חום בהיר של שדיים וטבור מזווית מבט גבוהה, כמו אישה המסתכלת על עצמה. Women’s Archive Center at Millett Farm 1991 רישום מהיר של זוג שדיים הפונים אל מול שד אחד. Red Polka Dot Bikini 1991, תחתונים שחורים עליהם נקודות לבנות נוכחים במרכז הכרזה. Sita Book Cover Poster 1987 עיצוב הכריכה שהופיעה על גבי ספרה "סיטה". בהדפס רישום שחור מהיר של שדיים וערווה על רקע אדום.
עוד מיצירותיה

קייט מילט, 1970, Sexual Politics - מציג תאוריה הטוענת כי החברה הפטריארכלית מיסודה מגדירה מין כקטגוריה בעלת השלכות פוליטיות הנובעות מיחסי כוח המוגדרים ומוטמעים בחברה על ידי היסטוריה תרבותית-חברתית המבוססת על דפוסים פטריארכליים.
הסרט 1971, "Three Lives" - מתמקד בשלוש נשים ומעלה את זיכרונותיהן של מאלורי מילט-ג'ונס אחותה, ליליאן שרב הכימאית, ורובין מיד האמנית.
קייט מילט 1973, The Prostitution Papers
קייט מילט 1974, Flying - מתאר את חיי נישואיה עם יושימרה ואת הרומנים שלה עם נשים.
קייט מילט 1977, Sita - הרהורים על רומן אבוד עם חברתה לקולג'.
קייט מילט 1979, The Basment: Mediation on Human Sacrifice - ספור בדיוני למחצה על עינוי ורצח של הנערה סילביה לינקנס בשנת 1965. הספר מעלה ביקורת על מערכת המשפט והחברה המגנה על פשע כלפי נשים.
קייט מילט 1979, Going to Iran - עוסק בפעילותה של קייט מילט למען זכויות נשים באיראן.
קייט מילט 1990, The Lonely-Bin Trip - קייט מילט מתארת את ניסיונה ככלואה במתקן פסיכיאטרי לאחר שאובחנה כלוקה בהפרעה דו-קוטבית, את החלטתה שלא להשתמש יותר בטיפול בליתיום ותרופות פסיכיאטריות חזקות בעלות תופעות לוואי, בספר היא מתארת את ניצחונה במשפט על שפיותה שהסתיים בשינוי חוק במדינת מינסוטה.
קייט מילט 1991, Believe me, you don’t want a picture of that!
קייט מילט 1994 ,The Politics of Cruelty
קייט מילט 1995, A. D: A Memoir - תיעוד האישי.
קייט מילט 2001, Mother Millett
הערות שוליים

↑  אגודת הסטודנטיות נקראה Alpha Theta Kappa והייתה שייכת לאחוות נשים בינלאומית שנוסדה בשנת 1870
↑  Fumio Yoshmura
↑  ארגון הנשים הלאומי (NOW - The National Organization for Women) נוסד ב-30 ביוני 1966 בארצות הברית; חברות בו כ-550,000 נשים
↑  Mediating a Movement, Authorizing Discourse: Kate Millett, Sexual Politics, and Feminism's Second Wave, Poirot, Kristan, Women's Studies in Communication, Vol. 27, No. 2 Summer 2004
↑  The Women's Art Colony Farm מרכז קהילתי שיזמה והקימה קייט מילט המהווה קהילה תומכת לנשים העוסקות בתחומי אומנות שונים
↑  הסרט Three Lives נערך בשנת 1971
↑  הספר The Looney-Bin Trip נכתב בשנות ה-90
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276075805171  PLWABN: 9812485003105606  BIBSYS: 90173030  BNC: 000357762  BNE: XX1032721  BnF: cb11916159f (data)  CiNii: DA0066566X  GND: 118959026  ISNI: 0000 0001 2132 6518  LCCN: n79018615  LNB: 000095896  NDL: 00450105  NKC: uk20191048993  NLA: 35353634  NLK: KAC199618926  NSK: 000151251  NTA: 070795290  RERO: 02-A003595992  RKD: 313697  SELIBR: 249033  SNAC: w6pz5b9r  SUDOC: 027407276  ULAN: 500340735  VIAF: 51693468   WorldCat (עם VIAF): 51693468
רוברט הילבורן פולס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 באפריל 1924 ולנד, קנדה קנדה (1921–1957)
 פטירה:  6 בנובמבר 2009 (בגיל 85) אוטווה, קנדה קנדה
 מדינה:  קנדה 
 השתייכות:   הצי המלכותי הקנדי
 תקופת הפעילות:  1942–1980 (כ־38 שנים)
 דרגה:   אדמירל
 תפקידים בשירות
 ראש מטה ההגנה יושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה
 
רוברט הילבורן פולס (באנגלית: Robert Hilborn Falls 29 באפריל 1924 - 6 בנובמבר 2009) היה אדמירל קנדי אשר שימש כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של הכוחות הקנדיים בין השנים 1977–1980 וכיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו בין השנים 1980–1983.
ביוגרפיה

פולס נולד בוולנד שבאונטריו ב-29 באפריל 1924. ב-1942 הוא התגייס לחיל האוויר המלכותי הקנדי, עבר הכשרה כטייס קרבי והשתתף במלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה עבר לצי המלכותי הקנדי, ושימש כמפקד הסיירות HMCS Chaudière ו-HMCS Bonaventure, ולבסוף הועבר לפקד המשט האטלנטי של הצי הקנדי. ב-1974 מונה לסגן ראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל), וב-1977 החליף את ז'אק דקסטרז בתפקיד ראש מטה ההגנה. ב-1980 הוא עזב את התפקיד ומונה ליושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו. בנובמבר 1983 הוא פרש מהצבא.
לאחר פרישתו, הפך פולס לנשיא המרכז הקנדי לבקרת ופירוק נשק. הוא נפטר באוטווה ב-6 בנובמבר 2009
קייט מוס

| --- | --- |

 לידה:  16 בינואר 1974 (בת 50) אדיסקומב, אנגליה, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  תיכון רידלסדאון 
 בן או בת זוג:  ג'יימי הינס (2011–?)   ג'וני דפ 
 www.katemoss.com
 
קייט מוס (באנגלית: Kate Moss; נולדה ב-16 בינואר 1974), היא דוגמנית-על אנגליה.
שנותיה הראשונות

מוס נולדה בלונדון, אנגליה ללינדה רוסינה ולפיטר מוס. הוריה התגרשו כשהייתה בת 13.
בצעירותה למדה בבית הספר היסודי "ריג'וויי", ובתיכון "רידלסדאון".
קריירה

מוס החלה לדגמן בגיל 14, עבור סוכנות הדוגמניות שרה דוקס, והתפרסמה כשצולמה בשחור-לבן עבור הירחון "The Face" בגיל 15. מוס הייתה שונה מהדוגמניות המובילות באותה תקופה, כמו סינדי קרופורד, קלאודיה שיפר ונעמי קמפבל, בכך שלא הייתה גבוהה וגופה לא היה מעוגל כמקובל באותה תקופה.
בשנת 1999 מוס דורגה על ידי הירחון "מקסים" במקום התשיעי במצעד הנשים הסקסיות ובמקום השמיני בשנת 1995. במצעד דומה בירחון "Celebrity Sleuths" משנת 2004 דורגה במקום השמיני. במרץ 2007 זכתה בפרס "האשה הכי סקסית" של NME.
בשנת 2007 הופיעה בפעם הראשונה ברשימת הנשים העשירות ביותר בבריטניה של מגזין "Sunday Times", בו דורגה במקום ה-99 עם הון של 45 מיליון ליש"ט.
בשנה שקדמה ליולי 2007 הרוויחה מוס 9 מיליון דולר, והמגזין פורבס דירג אותה במקום השני ברשימת הדוגמניות המרוויחות ביותר.
קריירה > סגנון

מוס הובילה את ה"הרואין שיק" בשנת 1993 בקמפיין של קלווין קליין, כולל תמונת עירום לבושם "אובססיה". תמונות שלה ושל דוגמניות דומות הובילו לביקורת מאת נשיא ארצות הברית לשעבר ביל קלינטון שהתבטא נגד ההרואין שיק. מוס נעשתה למהפכנית בתחום תעשיית האופנה ושינתה את המוסכמות לגבי גוף אידיאלי וגובה לתצוגות אופנה. בתחילת שנות ה-2000 דגמנה בתצוגות אופנה.
קריירה > מעצבת אופנה

ב-1 במאי 2007 קולקציה שעוצבה על ידי מוס הופצה ברשת החנויות "טופשופ" והגיעה בתפוצה קטנה גם לישראל. טופשופ דיווחו ששילמו למוס 3 מיליון ליש"ט עבור הקולקציה. הקולקציה כללה 50 פריטים וביניהם בגדים, תיקים, נעליים וחגורות במחירים בין 12 ליש"ט ועד 150 ליש"ט. מוס עיצבה גם קולקציית הלבשה תחתונה לטופשופ שהופצה ברשת החנויות "טופשופ" ב-25 באוקטובר 2007.
קריירה > עבודת צדקה

מוס תומכת באגודות שונות למחקר הסרטן. ב-1990 היא הופיעה בקמפיין לחולצות של אגודה למחקר סרטן השד, וב-2007 עיצבה קמע לשרשרת כדי לסייע לעמותת חקר הסרטן בבריטניה.
שערוריית הקוקאין

ב-15 בספטמבר 2005 חשף ה"דיילי מירור" סרטון אשר בו נראית מוס מסניפה קוקאין. עקב חשיפת הסרטון החליטו מספר חברות אופנה מובילות למשוך את החוזים שנחתמו עמה. בין החברות היו שאנל, H&M ובורברי. במקביל הגישה מוס תביעה נגד העיתון וזכתה.
חיים אישיים

לאחר מספר מערכות יחסים עם ידוענים כמו מריו סונרטי וג'וני דפ, נכנסה מוס להריון מבן זוגה לשעבר ג'פרסון האק. ב-29 בספטמבר 2002 נולדה בתם, ליילה גרייס מוס.
זמן לא רב קודם ללידת בתה נפרדה מוס מג'פרסון האק. לאחר מכן הייתה במערכת יחסים ארוכה עם הזמר פיט דוהרטי, סולן הליברטינז. דוהרטי תכנן להתחתן עם מוס בקיץ 2007, אך ביולי 2007 הם נפרדו.
כיום מוס מתגוררת בלונדון עם בתה. ביולי 2011 התחתנה עם ג'יימי הינס, גיטריסט להקת "הקילז". הם התגרשו בשנת 2015.
מוס היא הסנדקית של הדוגמנית והשחקנית איריס לאו בתו של השחקן ג'וד לאו.
רודולף השני, רוזן הבסבורג

רודולף השני, רוזן הבסבורג (בגרמנית: Rudolph II. von Habsburg; ‏לא ידוע - 10 באפריל 1232), היה רוזן הבסבורג בין השנים 1199–1232.
ביוגרפיה

רודולף נולד לאלברכט השלישי, רוזן הבסבורג ולאיטה פון פולנדורף, בתו של רודולף, רוזן פולנדורף. בשנת 1199 מת אביו אלברכט השלישי, רוזן הבסבורג, ורודולף ירש את נחלותיו. ב-10 באפריל 1232 מת רודולף, ובניו אלברכט הרביעי, רוזן הבסבורג ורודולף השלישי, רוזן הבסבורג ירשו את נחלותיו.
משפחתו

רודולף התחתן עם אגנס משטאופן, בתו של גוטפריד שטאופן, ממנה נולדו לו 5 ילדים:
ורנר הרביעי, רוזן הבסבורג
אלברכט הרביעי, רוזן הבסבורג (1188–1239)
רודולף השלישי, רוזן הבסבורג (לא ידוע–1249)
גרטרוד מהבסבורג (1196–1256)
היילוויג מהבסבורג (לא ידוע–1260)
רעמסס התשיעי

רעמסס התשיעי היה מלך מצרים, מלך במאה ה-12 לפנה"ס כנראה בין השנים 1129-1111 לפנה"ס  על פי הכרונולוגיה המצרית הנמוכה, או בין השנים 1142-1123 לפנה"ס על פי הגבוהה. מלך אחרי רעמסס השמיני. היה כנראה נכדו של נכדו של רעמסס השלישי מבנו  מנתוחרחופשפ (Mentuherkhepeshef).
רעמסס התשיעי היה הפרעה השמיני מהשושלת ה-20. בתקופתו חזרה היציבות לממלכה לאחר תקופה ארוכה של דעיכה, שהחלה בפלישתם של גויי הים למצרים ולארץ ישראל. הוא ערך מסעות לאסיה ונוביה וחידש דרכי מסחר עתיקות. במצרים הוא הוסיף לבנות במקדש כרנך ובהליופוליס. בעקבות התגברות שוד הקברים בתקופתו, הוא דאג להעביר מומיות לקבורה מחודשת בדיר אל-בחרי, שם הם נחשפו מחדש במאה ה-19. המומיה שלו נקברה בעמק המלכים בקבר KV6, והועברה לדיר אל-בחרי בתקופת השושלת ה-21 על ידי פינודג'ם השני. בנו מנתוחרחופשפ לא זכה לרשת אותו ונקבר בקבר KV19. לאחר מותו עלה למלכות רעמסס העשירי, שלא ברור אם הייתה קרבת דם ביניהם.
רודולף השישי, מרקיז באדן

| --- | --- |

 לידה:  המאה ה־14 
 פטירה:  21 במרץ 1372 
 מדינה:  גרמניה 
 מקום קבורה:  Lichtenthal Abbey 
 בן או בת זוג:  Mathilde of Sponheim 
 
רודולף השישי, מרקיז באדן (נפטר ב-21 במרץ 1372) היה מרקיז באדן-באדן ורוזן אברשטיין בין השנים 1353 ל-1372.
ביוגרפיה

הוא היה בנם הבכור של פרידריך השלישי ומרגרטה מבאדן. תחת רודולף השישי באדן שוב התאחדה ב-1361, מאחר שהענפים האחרים נכחדו. תחת שלטונו המרקיזות של באדן הוכרה לראשונה בתור princeps regni (Reichsfürst).
משפחתו

רודולף התחתן עם מתילדה משפונהיים, בתו של יוהאן השלישי, רוזן שפונהיים והיו לו את הילדים הבאים:
ברנהרד הראשון, מרקיז באדן-באדן (1364 – 5 באפריל 1431).
רודולף השביעי, מרקיז באדן-באדן (נפטר ב-1391).
מטילדה (נפטרה ב-3 באוגוסט 1425), התחתנה עם היינריך, רוזן ההנברג
קטאלין הילדן

קטאלין גאורגה הילדן (ברומנית: Cătălin George Hîldan;‏ 3 בפברואר 1976 – 5 באוקטובר 2000) היה כדורגלן רומני ששיחק בעמדת הקשר בנבחרת רומניה ובדינמו בוקרשט מליגת העל הרומנית.
קריירת מועדונים

בשנת 1986 הצטרף הילדן אל מחלקת הנוער של דינמו בוקרשט מליגת העל הרומנית. ב-2 באוקטובר 1994 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, במשחק נגד היריבה סטיאווה בוקרשט.
לאחר מספר חודשים הושאל הילדן לאוצלול טרגובישטה, ובמהלך תקופתו במועדון עזר לו לעלות לליגה הרומנית השנייה ולאחר מכן לליגת העל הרומנית. הוא נקרא בחזרה לדינמו בוקרשט במהלך ההשאלה. לאחר מספר שנים במועדון נבחר לקפטן הקבוצה. בעונת 1999/2000 זכה עם המועדון באליפות רומניה לראשונה מזה תשע שנים, וכן בגביע הרומני.
קריירה בינלאומית

ב-3 במרץ 1999 ערך הילדן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת רומניה, בניצחון 2-0 על נבחרת אסטוניה במשחק ידידות. ב-4 בפברואר 2020 הבקיע את שערו היחיד בנבחרת, במשחק שנגמר בניצחון 4-2 של נבחרתו בדו-קרב בעיטות עונשין לאחר תוצאה של 1-1 בתום הזמן החוקי נגד נבחרת גאורגיה במשחק ידידות.
הילדן היה חלק מסגל נבחרת רומניה לטורניר יורו 2000, אך לא זכה לדקות משחק בטורניר.
בסך הכל ערך הילדן שמונה הופעות במדי נבחרת רומניה, כולן במשחקי ידידות, והבקיע שער אחד.
מותו

ב-5 באוקטובר 2000 מת הילדן במהלך משחק ידידות בין דינמו בוקרשט לאולטניצה, לאחר שחווה דום לב וצנח על המגרש בדקה ה-74 של המשחק.
היציע הצפוני באצטדיונה של דינמו בוקרשט קרוי "יציע קטאלין הילדן", כמחווה.
תארים

אליפות רומניה (1): 1999/2000
הגביע הרומני (1): 1999/2000