stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כביש 5504

| --- | --- |

 מידע כללי
 סיווג:  כביש מקומי
 ציר:  כביש אורך
 אורך:  11 ק"מ
 מיקום
 ערים ראשיות:  כפר סבא
 נקודת התחלה:  צומת כפר סבא מזרח
 נקודת סיום:  צומת אייל
 מפגשים עיקריים:  צומת נווה ימין, מחלף אייל, צומת אייל
 
 קואורדינטות:  32°12′17″N 34°57′27″E﻿ / ﻿32.204717271374°N 34.957516473981°E﻿ / 32.204717271374; 34.957516473981
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת נתניה מוגדלת) כביש 5504(למפת נתניה רגילה) כביש 5504(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כביש 5504(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כביש 5504  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
כביש 5504 הוא כביש אזורי המחבר את כפר סבא לכביש 6 ומסתיים בצומת אייל. בקטע בן 1.5 ק"מ באזור מחלף אייל, לכביש מקטע משותף עם כביש 551.
כביש 5504 נסלל אז כדרך עוקפת לכביש 444, אשר מקטעו בין צומת נווה ימין לצומת אייל נסגר עקב כך שעבר דרך קלקיליה, וגם מתוך חשש לחייהם של ישראלים אשר עברו בכביש זה. הכביש שנסלל נוצר ככביש מפותל, אשר בגלל חיבורו במחלף אייל והניתוק מכביש 444, יצרו לא עומסי תנועה ותאונות דרכים במקטע זה.
ב-29 בספטמבר 2022, לאחר פתיחת המקטע החדש של כביש 444, פחתה חשיבותו של כביש זה.
באוגוסט 2023 החלו עבודות להרחבת הכביש והוספת נתיבי תחבורה ציבורית.
רשימת הצמתים לאורך הכביש

| קילומטרים | שם | סוג מפגש | מיקום | דרכים מצטלבות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
כביש 5504 מדרום לצפון
| 0 | צומת כפר סבא מזרח |  | ליד נווה ימין |   כביש 55 |
| 0.1 | צומת ללא שם |  | כפר סבא | כניסה לאזור התעשייה של כפר סבא |
| 0.6 | צומת בית העלמין |  | כפר סבא | כביש גישה לבית עלמין ולחניון אוטובוסים |
| 1.6 | צומת ניר אליהו |  | ליד ניר אליהו |   כביש 5503 |
| 3 | צומת ללא שם |  | ליד מחלף אייל | כביש גישה |
הקטע הממוזג (1.5 ק"מ) - כביש 5504 הופך ל  כביש 551
| 4 | מחלף אייל |  | ליד אייל |   כביש 6 |
| 5 | צומת אייל |  | אייל |   כביש 444 |
הערות שוליים

↑  נפתח כביש 444 מצומת נווה ימין למחלף אייל, באתר ערוץ 7, ‏29 לספטמבר, 2022
↑  הקלה בעומס: החלו העבודות להרחבת הכביש בצפון מזרח כפר סבא, באתר mynetkfarsaba, ‏2023-08-17
| כבישי השומרון |
| --- | --- | --- |
| כבישי אורך | כביש 60 • כביש 446 • כביש 466 • כביש 578 (כביש אלון) • כביש 596 • כביש 5444 • כביש 5066 • כביש 5504 • כביש 5788 (מעלה שי) |  |
| כבישי רוחב | כביש 5 • כביש 55 • כביש 57 • כביש 465 • כביש 505 • כביש 555 • כביש 557 • כביש 585 • כביש 611 • כביש 4775 • כביש 5050 • כביש 5533 • כביש 5615 • כביש 6115 • כביש 6513 • כביש 6235 |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הפרדה מגדרית בישראל

הפרדה מגדרית במערת אליהו
הפרדה מגדרית מוסדרת באופן רשמי ישראל במתקנים ציבוריים שבהם נחשפים חלקים מוצנעים של הגוף (בתי שימוש ציבוריים, מלתחות, סאונות וכדומה), במערכת החינוך ובאקדמיה. באוכלוסייה הדתית, ובפרט באוכלוסייה החרדית, נהוגה הפרדה מגדרית נרחבת יותר. הרחבת ההפרדה המגדרית לתחומים נוספים נמצאת במחלוקת ציבורית.
הפרדה מגדרית בדין הישראלי

חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים משנת 2000 קובע, בין השאר, שהפליה מטעמי מין היא עוולה נזיקית ועבירה פלילית. הפרדה מגדרית עשויה להיחשב כהפליה אסורה, אולם בחוק נכללת הסתייגות, לפיה אין רואים הפליה: ”בקיומן של מסגרות נפרדות לגברים או לנשים, כאשר אי הפרדה תמנע מחלק מן הציבור את הספקת המוצר או השירות הציבורי, את הכניסה למקום הציבורי, או את מתן השירות במקום הציבורי, ובלבד שההפרדה היא מוצדקת, בהתחשב, בין השאר, באופיו של המוצר, השירות הציבורי או המקום הציבורי, במידת החיוניות שלו, בקיומה של חלופה סבירה לו, ובצורכי הציבור העלול להיפגע מן ההפרדה”. דברי ההסבר להצעת החוק מנמקים את הצורך בהסתייגות זו בכך ש”ייתכנו מצבים שבהם ההבחנה עשויה להיות מוצדקת מחמת אופיו של השירות, המוצר או המקום. ... אפשר שההבחנה תהא נובעת מטעמים דתיים של קבוצה או משיקולי פרטיות, כגון קביעת שעות נפרדות לנשים ולגברים בבריכות שחיה או במועדוני כושר”.
בינואר 2012 מינה היועץ המשפטי לממשלה צוות משרדי בנושא "תופעת הדרת הנשים במרחב הציבורי", וזה הגיש את המלצותיו במרץ 2013. במרץ 2014 החליטה הממשלה על יישום ההמלצות. נקבע כי חל איסור בדין על רשות שלטונית להנהיג במישרין או בעקיפין הפרדה בין גברים לנשים, שיש בה "פגיעה חמורה ובלתי מידתית בזכויות היסוד החוקתיות לכבוד האדם ולשוויון".
פעמים אחדות הובאו סוגיות של הפרדה מגדרית לדיון בבג"ץ, כפי שיפורט להלן.
הפרדה מגדרית בפעילויות שונות > חופי רחצה ובריכות שחייה

ברוב החופים בישראל לא מתקיימת הפרדה מגדרית, אך זו קיימת בחופים שנועדו לאוכלוסייה הדתית, שבהם יש שני מצבים אפשריים - או שבשעות/ימים מסוימים החוף פתוח לנשים בלבד, ובשעות/ימים אחרים לגברים בלבד, כמו בחוף שרתון, או שיש שני חופים צמודים, אחד לנשים והשני לגברים, כמו בחוף כינר. חופים אלו מכונים חופים נפרדים. מצב דומה לזה קיים בבריכות שחייה.
ב-2018 התעוררה מחלוקת לגבי כפיית הפרדה מגדרית בבריכה הציבורית בקריית ארבע, נוכח העובדה שהבריכה ביישוב נפתחה אך ורק לרחצה בהפרדה מגדרית. זאת, על אף שכ-25%-30% מתושבי קריית ארבע הם חילונים או מסורתים או דתיים המעוניינים כי תתאפשר להם רחצה משפחתית. עתירה הראשונה הסתיימה ב-2018 ללא פסק דין, נוכח התחייבותה של המועצה המקומית לפתוח את הבריכה גם לשיחה משותפת. התחייבות זו לא כובדה, והעותרים פנו שוב לבג״ץ. ב-2020 קיבל בג"ץ עתירה שנייה בדבר חובת המועצה לספק שעות רחצה ללא הפרדה. בג"ץ פסק כי שירות לציבור, בוודאי כזה הניתן על ידי רשות ציבורית, צריך להינתן על בסיס של שוויון מגדרי. בית המשפט לא דן בשאלה מהי החלוקה הראויה בין השעות בהפרדה לבין שעות במעורב, אלא הסתפק בבקשת העותרים לשעתיים של שחייה משותפת בימי הפעלת הבריכה (12 שעות בשבוע). רק באוגוסט 2023, שלוש שנים לאחר מתן פסק הדין, החלה מועצת קריית ארבע לאפשר רחצה משותפת, אך רק לילדים עד גיל 14, פעמיים בשבוע. זאת בניגוד לפסק הדין שקבע שחובה על המועצה לאפשר רחצה משותפת מדי יום וללא הגבלת גיל.
הפרדה מגדרית בפעילויות שונות > בחינוך

הפרדה מגדרית בין בנים ובנות מתקיימת בהקפדה בחינוך החרדי עם גני ילדים ובתי ספר נפרדים לבנים ולבנות החל מגיל 3. כאשר ההבדל בתכנים הניתנים בחינוך העצמאי, הם שונים בין בנים לבנות לכל אורך שלבי החינוך
בזרם החינוך הממלכתי הכללי והערבי מקובלת הפרדה כמעט אך ורק בשיעורי ספורט או חינוך מיני ובעיקר בחט"ב ותיכון, ועירוב מלא מתקיים בכיתות ובשאר המסגרות.
בחינוך הממלכתי-דתי אין מדיניות אחידה וישנם מודלים שונים של הפרדה מגדרית, בעיקר בחינוך היסודי: בתי ספר נפרדים, בתי ספר מעורבים עם כיתות נפרדות ובתי ספר עם כיתות מעורבות. בנוסף, ישנם מוסדות שבהם נהוגה הפרדה מגדרית רק בכיתות העליונות, וישנם מוסדות שבהם ההפרדה היא אופציה, כשלצד כיתות נפרדות פועלות גם כיתות מעורבות. ישנה מגמה לכיוון הפרדה; בעוד שבשנת 2000 למדו 43% מתלמידי בתי הספר היסודיים של החינוך הממלכתי-דתי בכיתות נפרדות, עד שנת 2015 עלה שיעור זה ל-61%. בחינוך הממלכתי דתי מקובל שבתי הספר היסודיים הם מעורבים אך עם כיתות נפרדות, ובהמשך, בנוסף לתיכונים דתיים, המוסדות נפרדים, כאשר הבנים לומדים בישיבות תיכוניות, והבנות באולפנות. בשנת 2023 התקיימה הפרדה מגדרית ב-36% מכלל הכיתות במערכת החינוך בישראל.
הפרדה מגדרית בפעילויות שונות > במערכת ההשכלה הגבוהה

באוניברסיטאות בישראל הלימודים מתקיימים, ככלל, ללא הפרדה מגדרית. באוניברסיטת בר-אילן פועלים בהפרדה "המכון הגבוה לתורה", שבו בית מדרש לגברים בלבד ומדרשה לנשים בלבד. במסגרת המאמץ לשילוב חרדים בשוק העבודה ובאקדמיה קידמה המועצה להשכלה גבוהה מסלולי לימוד ייעודיים למגזר החרדי באוניברסיטאות. היום קיימים מסלולי לימוד לתואר ראשון הייעודיים לאוכלוסייה החרדית. מסלולים אלה מאפשרים הפרדה מגדרית בכיתות הלימוד בין גברים חרדים לנשים חרדיות, אך בהתאם לפסיקת בג"ץ ילמדו בהן מרצים וגם מרצות. ההרשמה לתוכניות לימוד אלה נועדה להיות מצומצמת, וכיום מתאפשרת הרשמה בעיקר לחרדים שלמדו בחינוך החרדי או בישיבות מסוימות, ובנוסף מתאפשר רישום של עד 10% סטודנטים חרדים שלא נכללים בהגדרה זו. באוגוסט 2023 הודיעה אוניברסיטת בן-גוריון בנגב שזכתה במכרז של המועצה להשכלה גבוהה ושל משרד החינוך להקמת קמפוס לחרדים עם כיתות בהפרדה מגדרית.
במכללות הפרדה מגדרית נפוצה יותר. דוגמאות: המרכז האקדמי לב מקיים לימודים בקמפוסים נפרדים לגברים ולנשים. בקריה האקדמית אונו פועל, בנוסף לקמפוס משותף, קמפוס חרדי, באור יהודה ובירושלים, שבו מתקיימים לימודים בהפרדה מגדרית. בשאנן - המכללה האקדמית הדתית לחינוך בחיפה מתקיימים הלימודים ברוב המסלולים בהפרדה מגדרית. מכללת תלפיות בחולון מיועדת לנשים בלבד.
ד"ר יופי תירוש ואחרים מבקרים את ההפרדה באקדמיה, בטענה שהיא פוגעת בשוויון וחמורה מהנדרש לצורך שילובם של החרדים באקדמיה ובתעסוקה.
הפרדה מגדרית בפעילויות שונות > בתנועות נוער

בתנועות נוער חרדיות קיימת הפרדה מגדרית כדבר מובן מאליו, כמקובל בחברה החרדית. באחדות מתנועות הנוער הדתיות, ובראשן "בני עקיבא", מתקיים פולמוס בסוגיה זו מאז הקמתן.
מתנגדים בולטים לפעילות מעורבת הם הרבנים השייכים לציבור החרדי לאומי. בהם הרב שלמה אבינר והרב זלמן מלמד. מצד שני אנשי הקיבוץ הדתי ורבנים נוספים כמו הרב אליקים אלינסון והרב צפניה דרורי, רבה של קריית שמונה, צידדו בפעילות מעורבת. באותה עת ד"ר אמנון שפירא שהיה מזכ"ל תנועת בני עקיבא הוציא חוברת ובה קיבץ דעות הלכתיות להתיר פעילות מעורבת. בהסכמתו לספר "קדושים תהיו" של הרב שמואל כץ כתב הרב משה צבי נריה, אחד ממקימי התנועה, שהתנועה קמה מעורבת אך פניה מועדות להפרדה מגדרית שתבוא כאשר הרמה הרוחנית תאפשר זאת. כיום ישנם ב"בני עקיבא" סניפים נפרדים לגמרי ליד סניפי מעורבים כאשר לכל סניף קיימת האוטונומיה להחליט איך תראה הפעילות בתחומו. גם במפעלים השונים יצרה "בני עקיבא" מסגרת לסניפים נפרדים לצד מסגרת לסניפים המעורבים.
בעקבות הפולמוס התפצלה ב-1980 מתוך "בני עקיבא" תנועת הנוער "אריאל", שאחד מעקרונותיה הוא פעילות נפרדת לבנים ובנות.
הפרדה מגדרית בפעילויות שונות > בתחבורה ציבורית

ב-1986, עקב תלונות שהועלו בנושא, החליטו מספר פוסקי הלכה חסידיים מאזור גוש דן, ובהם שמואל הלוי ואזנר ומשה יהודה ליב לנדא, להורות על הפרדה מגדרית בקו 54ב משני צדי האוטובוס. ב-1991 פרסם בד"ץ העדה החרדית בירושלים אזהרה מפני נסיעה מעורבת לרחצה במעיינות מרפא, תוך שהוא מתיר בלית ברירה נסיעה שכזו כאשר גברים יישבו מלפנים ונשים מאחור. במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 התקיימו בישראל מערכי היסעים פרטיים ומקומיים, ללא רישיון להפעלת תחבורה ציבורית, שהפעילו הסדר הפרדה מגדרי תחת השם "קווי מהדרין" עבור הציבור החרדי. התחילת המאה ה-21 הופעלו קווי מהדרין בקווים בינעירוניים ששימשו בעיקר נוסעים חרדים ומספר קווים עירוניים בירושלים, העיר היחידה בה הונהגו קווי מהדרין עירוניים. בשנים 2003–2006 הנהיגה "אגד" מדיניות של הקמת קווים חדשים בהתאם לצורכי הציבור החרדי ורבים מקווים אלו היו קווי מהדרין. בשנת 2009 הופעל גם בבית שמש קו מהדרין עירוני על ידי חברת סופרבוס.
בעקבות עתירה שהוגשה לבג"ץ על ידי המרכז הרפורמי לדת ומדינה לביטול קווי המהדרין, מינה שר התחבורה ב-11 במאי 2008 ועדה בראשות מנכ"ל משרדו, אלכס לנגר, לבחינת סוגיה זו. בדו"ח שהגישה קבעה הוועדה שהפרדה מגדרית כפויה אסורה בתחבורה הציבורית וכי כל נוסע יוכל לשבת בכל מקום פנוי. שר התחבורה אימץ את המלצות הוועדה, ובהמשך לכך פסק בג"ץ שהפרדה כפויה בין נשים לגברים באוטובוסים אינה חוקית, וכי הטרדת נוסעות בעניין, כמו גם לגבי לבושן, עלולה להיות עבירה פלילית. בג"ץ התיר את המשך ההסדר של העלאת נוסעים ונוסעות מהדלת האחורית כדי לאפשר לכל אחד ואחת לבחור את מקומו.
בעקבות תביעה של ניצולת השואה רנה רבינוביץ' יחד עם המרכז הרפורמי לדת ומדינה, בתי המשפט גם קבעו שחל איסור להעביר אישה ממקומה במטוס בשל סירוב של גבר לשבת לידה.
הפרדה מגדרית בפעילויות שונות > בבתי כנסת

בבתי כנסת אורתודוקסיים מתקיימת הפרדה בין גברים לנשים, כאשר לנשים מוקצה אזור נפרד בתוך בית הכנסת - עזרת נשים, ונשים אינן משתתפות בחלק הפומבי של התפילה, כגון עלייה לתורה. בבתי כנסת קונסרבטיביים ורפורמיים לא מתקיימת הפרדה כזו.
אזור תחום ברחבת הכותל המערבי, המשתרע עד הכותל עצמו, נחשב כבית כנסת אורתודוקסי, שבו נערכים מאות של מניינים במהלך כל היום ולפיכך קיימת בו הפרדה בין נשים לגברים.
מדי פעם מתעוררות מחלוקות; למשל בעקבות ניסיונות של קבוצת "נשות הכותל" (חלקן שייכות לתנועה הרפורמית) להתפלל ברחבת הכותל כשהן עטופות בטליתות. בעקבות עתירה לבג"ץ אישרה הממשלה בינואר 2016 את מתווה הכותל - הסדר שלפיו תורחב עזרת ישראל, רחבת התפילה המעורבת בחלקו הדרומי של הכותל המערבי, והיא תנוהל בידי מועצה שבה נציגי הזרמים הלא אורתודוקסים ונשות הכותל. בלחץ המפלגות החרדיות חזרה בה הממשלה מהמתווה וביטלה אותו ביוני 2017.
הפרדה מגדרית בפעילויות שונות > במופעים ובכנסים

באולמות מופעים פרטיים המקיימים הופעות לציבור החרדי נהוגה הפרדה מגדרית: מופעים מסוימים מיועדים לגברים בלבד ואחרים מיועדים לנשים בלבד. בשמחות משפחתיות, כגון חתונה וברית מילה, מחולק האולם לשניים: אזור לגברים ואזור לנשים. בשמחות משפחתיות של דתיים-לאומיים נהוגה הפרדה מגדרית בריקודים.
בתגובה לקיומו של פסטיבל הזמר החסידי, שכלל השתתפותן של נשים בשירה בניגוד להלכה, נוצר "פסטיבל הזמירות" שארגן המלחין מונה רוזנבלום, וכלל שירת גברים בלבד והפרדה בין נשים לגברים ביציעים. הוא נערך בשנים 1979–1981, ולא זכה לפרסום רב.
קיום הפרדה מגדרית במופע שעיריית עפולה השתתפה במימונו הגיע לדיון ממושך במערכת המשפט בישראל. באוגוסט 2019 עתרה עמותת שדולת הנשים בישראל לבית המשפט המחוזי בנצרת כנגד קיום הופעה של הזמר מוטי שטיינמץ בעפולה עבור הציבור החרדי ובמימון ציבורי, שהמארגנים תכננו לקיימו בהפרדה מגדרית. המשיבה, עיריית עפולה, הסכימה שההפרדה המגדרית אסורה, אך טענה שאינה יכולה ומחויבת למנוע אותה. על בסיס הסכמת המשיבה, קיבל השופט יונתן אברהם את העתירה והורה לעירייה "למנוע כל ניסיון שנועד לבצע הפרדה מגדרית, לסכל כל ניסיון להציב שלטים המורים על הפרדה כאמור או מחסומים או אמצעי כריזה וכיוצא בזה, ולערב את משטרת ישראל הנוכחת במקום בכל מקרה שגורם כלשהו ינסה לבצע הפרדה כאמור". בעקבות כך ביטל שטיינמץ, שאינו מופיע בפני קהל מעורב, את הופעתו. הפסיקה עוררה דיון תקשורתי, שבו חברי כנסת דתיים תקפו את ההחלטה, ואילו חברי כנסת חילונים תמכו בה.
בעקבות החלטה זו הוגשה עתירה נוספת לבית המשפט המחוזי בנצרת, ובה פסק השופט עאטף עיילבוני: "אני מורה בטלות החלטת העירייה, אשר הסכימה לביטול ההפרדה המגדרית באירוע, ומורה על החזרת העניין לבחינתה של העירייה ולקבלת החלטה מושכלת בנדון" ובנוסף המליץ שאם העירייה תחליט על קיום האירוע, הוא יתקיים במתחם "שיחולק לשלושה מתחמים שהכניסה אליהם תהא וולנטארית, באופן שמתחם אחד ייועד לנשים, מתחם שני ייועד לגברים ומתחם שלישי ייועד לאוכלוסייה מעורבת". שדולת הנשים ערערה על החלטה זו לבית המשפט העליון, שביטל את החלטתו של השופט עיילבוני בנימוק של חוסר סמכות (ללא דיון לגופה של המחלוקת בין הצדדים), אלא שהחלטה זו ניתנה לאחר שהמופע בעפולה כבר היה בעיצומו, כך שלא כללה סעד אופרטיבי. בהתאם להמלצת השופט עיילבוני נוסף למתחם המופע אזור שלישי, לקהל מעורב, שבו הוצבו מסכי ענק שהקרינו את המופע. עתירת שדולת הנשים עוררה ביקורות על ההתעלמות מרצונן של נשים חרדיות, והעיסוק הגובר במגזר החרדי, תוך התעלמות מהפרדה מגדרית במגזר הערבי או הבדואי בישראל, אך גם לתמיכה מפוליטיקאים שונים.
הפרדה מגדרית בפעילויות שונות > ברחובות ובדרכים

ב-1 בנובמבר 2018, בעקבות עתירה של המרכז הרפורמי לבית המשפט כנגד עיריית בית שמש, קבע בית המשפט באופן תקדימי כי שלטי הפרדה ושלטי צניעות הם לא חוקיים, וכי על הרשויות המקומיות מוטלת חובה להסיר את השלטים האלו ולהתקין מצלמות שיאפשרו אכיפה ואיתור של תולי השלטים.
חסידות תולדות אהרון שפועלת בשכונת מאה שערים בירושלים יצרה ברחובות השכונה הפרדה בין גברים ונשים. באוקטובר 2010, במהלך חג הסוכות, הגישה רחל עזריה, חברת מועצת עיריית ירושלים, עתירה לבג"ץ (נגד משטרת ישראל ועיריית ירושלים, בשל אי-אכיפת החוק שאסר על הפרדה מגדרית במדרכות. בעקבות העתירה הודיעה המשטרה שתפעל לביטול ההפרדה המגדרית, ובאת כוח המשטרה הצהירה כי "מקובל על המדינה כי במרחב ציבורי מובהק כגון רחובות עיר, קיים איסור על הפרדה על רקע מגדרי". לאחר שהתחייבות זו לא יושמה הגישה עזריה עתירה נוספת באוקטובר 2011 וגם בדיון בה התחייבה המשטרה למנוע הקמת גדרות להפרדה מגדרית. בעקבות העתירה פיטר ראש עיריית ירושלים, ניר ברקת, את עזריה מהקואליציה, לטענתו, בשל הכללתה של העירייה ברשימת המשיבים. בסוכות 2012 ההפרדה בוצעה במאה שערים ללא מחיצות. מלבד הקטע האחרון, בצמוד לבתי הכנסת של תולדות אהרן וברסלב.
על רקע הצפיפות הרבה בהילולת רבי שמעון בר יוחאי ונוהגי ההפרדה המגדרית של התרבות החרדית, נסללה בראשית המאה ה־21 דרך גישה רגלית עוקפת לקבר רשב"י, שכונתה "דרך מהדרין" והוצב בה שילוט "למעבר גברים". בשנת 2016, בעקבות תלונת מרכז צדק לנשים ליועץ המשפטי של המשרד לשירותי דת בטענה לאפליה מינית, מסרה הנהלת המרכז הארצי לפיתוח המקומות הקדושים שאין ולא תהיה כל מניעה של גישת נשים לדרך. היועץ הוסיף שיצוין במפורש על גביה שהיא פתוחה לכל. יושב ראש ועד מושב מירון השיב שמדובר בדרך פרטית בבעלות המושב ולפיכך עומדת להם זכות הקביעה מי יעבור בה. היועץ דחה את דבריו. באירועי אותה שנה לא הוצבו סדרנים לאכוף את ההפרדה ולא הוצבו שלטים ברוחה, וכן לא בוצעה הפרדה במנהרה שמקשרת בין מירון לטרמינל העלאת הנוסעים.
הפרדה מגדרית בפעילויות שונות > בצה"ל

עם הקמת צה"ל. הוקם חיל הנשים (ח"ן) בפיקוד קצינות יוצאות הצבא הבריטי. בפקודת הקמתו של הח"ן נקבע שנשים יישרתו בתפקידי הגנת יישובים, בתפקידים מקצועיים, בתפקידים מנהלתיים ובתפקידי עזר; אבל לא בתפקידי לחימה. עם זאת, לא התקיימה הפרדה מגדרית כמטרה לעצמה, וגם ביחידות הלוחמות, שעיקרן גברים, שירתו נשים בתפקידים מנהלתיים ובתפקידי עזר.
בתחילת המאה ה-21 גדל שילובן של חיילות ביחידות לוחמות. בשנת 2002 ניתנה בצה"ל פקודת השילוב הראוי, שבין השאר עסקה בשילובן של חיילות בכל מסלול צבאי שבו אין סיבה ייחודית למניעת שיבוצן. על פי הפקודה מותר לחייל דתי להתנגד לשיבוצו בתוך הכשרה גופנית הכוללת בנים ובנות ביחד (כדוגמת אימון כושר גופני), ולהתנגד לשיבוצו תחת מפקדת במהלך הטירונות; קיימת חובת הפרדה ברורה בין מגורי בנים ובנות. כנגזרת מהשילוב הראוי התאפשר קיומו של גדוד המיועד לציבור החרדי - גדוד נצח יהודה - שבו אין לחיילים כל פעילות המשולבת עם חיילות.
במשך הזמן התלוננו חיילות על אפליה והדרה הנובעות מאופן יישום הפקודה. כך למשל נמנעו מפקדים ממינוי נשים לתפקידי מטה והדרכה, מחשש להתנגדות חיילים דתיים לשיבוץ תחתן. יועצת הרמטכ"ל לענייני נשים, גילה כליפי-אמיר, כתבה ב-2011 שהאופן שבו ממומשת הפקודה בפועל מגביל את הנשים בתפקידיהן, כופה קיצוניות דתית והופך את הפקודה לבלתי אפשרית[דרוש מקור][מפני ש...]. בשנת 2016 הפקודה הוחלפה בפקודת השירות המשותף אשר הגבילה את ההיתרים להפרדה מגדרית, לדוגמה בצמצום האפשרות של חיילים לבקש פטור מהשתתפות בטקסים ובאירועי הווי, ובקביעתה ש"בהכשרה שאין בה חשש למגע גופני, לייחוד או ללבוש חשוף – מותר לשבץ כל חייל במסגרת שאינה מגדרית".
הפרדה מגדרית בפעילויות שונות > בבתי עלמין

בישראל בבתי העלמין, בדומה לבבתי כנסת אורתודוקסיים, קיימת לעיתים הפרדה מגדרית בין נשים לגברים.
בעקבות מאבקים של המרכז הרפורמי לדת ומדינה, ב-27 בפברואר 2013 המשרד לשירותי דת הוציא חוזר מנכ"ל בנושא של הפרדה מגדרית בבתי עלמין, בו הוא מבהיר כי אין לקיים הפרדה מגדרית בבתי עלמין בניגוד לרצון המשפחה, וכמו כן יש לאפשר השתתפות נשים בטקסי לוויה.
הפרדה מגדרית בפעילויות שונות > במערכת הבריאות

לעיתים ישנן תופעות של הפרדה מגדרית במערכת הבריאות ובפרט בקופות החולים.
בעקבות תלונות חוזרות פרסם משרד הבריאות בשנת 2013 חוזר שאוסר על מתן שירותים בקופות החולים תוך הפרדה מגדרית. פורסמו מכתבים לקופות החולים לפעול לפי התקנות האלו של משרד הבריאות.
ראו גם

הפרדה מגדרית
הפרדה מגדרית ביהדות
הדרה חברתית
אפליית נשים
לקריאה נוספת

אלון הראל, "מה הופך פרקטיקה חברתית לפרקטיקה פסולה? על ההפרדה בין המינים בתחבורה הציבורית" בספר: ידידיה שטרן (עורך), צדק שלי, צדק שלך: צדק בין תרבויות, מרכז זלמן שזר והמכון הישראלי לדמוקרטיה,
לאון (כדורגל)

קלוב לאון (בספרדית: Club León), הידוע בשם לאון, הוא מועדון כדורגל מקסיקני מהעיר לאון, שבמדינת גואנחואטו, המשחק בליגת העל המקסיקנית.
לאון זכתה בעברה בשבע אליפויות מקסיקו, האחרונה שבהן בטורניר קלאוסורה 2014. היא הדאבליסטית הראשונה בתולדות מקסיקו, כשזכתה באליפות ובגביע המקסיקני ב-1949.
היסטוריה > שנות שפל בליגה הבכירה (1959 - 1986)

מאז זכייתה בגביע ב-1958, עברה הקבוצה כעשור ללא זכייה בתארים. בתחילת 1967 עברה הקבוצה לאצטדיון חדש, אצטדיון לאון שזכה לכינוי "קאמפ נואו". על אף שלא הצליחה לאיים על האליפות באותה עונה, נרשם שיפור ביכולת הקבוצה באותה עונה, שהסתיימה עם זכייה בגביע השלישי בתולדות המועדון, לאחר ניצחון 2-1 בגמר על גוודלחרה, בהובלתו של המאמן הארגנטינאי לואיס גריל.
בעונת 1970/1971, תחת הובלתו של אנטוניו קרבחאל, מי שהיה שוער הקבוצה במשך שנים ארוכות, זכתה לאון בגביע נוסף, רביעי במספר. במשחק הגמר מול זקאטפק, לאחר שוויון 0-0 בתום הארכה, הוכרע המשחק בדו-קרב בעיטות עונשין שהסתיים בתוצאה 10-9 ללאון. בעונה לאחר מכן שמרה הקבוצה של קרבחאל על התואר. שיטת הגביע שונתה באותה עונה לבית גמר, בו סיימה לאון ראשונה והקדימה את פואבלה בדרך לגביע החמישי בתולדותיה.
בעונת 1972/1973 הייתה לאון קרובה מאוד לזכייה בתואר. הייתה זו העונה השלישית בה התקיים פלייאוף בסיום העונה הסדירה. לאון נפגשה בגמר הפלייאוף מול קרוס אסול. הקבוצות נפרדו בשוויון 1-1 שגרר משחק חוזר. המשחק החוזר הסתיים גם הוא בשוויון, 0-0 שגרר משחק שלישי. הפעם לאון נוצחה על ידי קרוס אסול 2-1 והחמיצה הזדמנות לזכייה בתואר. בעונת 1974/1975 שוב הייתה לאון לסגנית האלופה. בעונה זו, באופן חד פעמי, לא שוחק פלייאוף ושתי המובילות של כל אחד משני הבתים התמודדו בבית גמר. לאון סיימה במקום השני בבית, אחרי דפורטיבו טולוקה.
במהלך העשור הבא התקשתה לאון להגיע להישגים, ולא הצליחה להעפיל לשלב הגמר בפלייאוף האליפות או בגביע. במהלך החצי הראשון של שנות ה-80 הצליחה הקבוצה להעפיל רק פעם אחת לפלייאוף, ובשאר העונות סיימה במרכז הטבלה ומטה.
היסטוריה > מירידת ליגה לזכייה באליפות (1986 - 2001)

לאחר שנים קשות ומאבקי תחתית, ירדה הקבוצה לליגת המשנה לראשונה בתולדותיה. תחת שלושה מאמנים שונים, כשלה הקבוצה לשרוד בליגה כשסיימה במקום ה-20 מתוך 21. הקבוצה נחלה עשרים הפסדים בארבעים מחזורי הליגה, ו-12 הניצחונות שהשיגה לא הועילו לה והיא ירדה לליגת המשנה.
לקראת 1990/1991, ובתום שלוש עונות בליגת המשנה, הצליחה לאון לחזור לליגה הבכירה עם המאמן ויקטור מנואל ווצ'טיץ'. עונת החזרה שלה לליגה הסתכמה במקום השלישי (מתוך חמישה) בבית ד', מרחק שתי נקודות בלבד מהמקום בפלייאוף. באותה עונה נבנה מחדש סגל הקבוצה, אליו הצטרף בין היתר טיטה, חלוץ סגל נבחרת ברזיל במונדיאל 1990 ואחד מסמליה של לאון בכל הזמנים.
בעונת 1991/1992, עונה אחת בלבד לאחר חזרתה לליגה הבכירה, זכתה לאון באליפות החמישית בתולדותיה. הייתה זו זכייה ראשונה עבורה בתואר האליפות מזה 36 שנים. לאחר שסיימה שנייה בבית במהלך העונה הסדירה, העפילה לאון לרבע הגמר. בשלב זה, השיגה הקבוצה ניצחון כפול בתוצאה זהה של 1-0 על אוניברסידד נסיונל. בשלב חצי הגמר התקרבה לאון להדחה, לאחר שנוצחה 3-1 בחוץ על ידי קרוס אסול, אך במשחק הגומלין הצליחה הקבוצה לנצח 2-0, שהעניק לה את הכרטיס לגמר בזכות חוק שערי חוץ. בשלב הגמר פגשה לאון את פואבלה. לאחר ששני המשחקים הסתיימו בשוויון 0-0, עבר מפגש הגומלין להכרעה בהארכה. בדקה ה-104 הצליחה לאון לכבוש את השער הראשון, והכפילה את התוצאה כעבור שתי דקות. עם ניצחון 2-0 בסיום, הבטיחה לאון את זכייתה בתואר.
עונה אחר כך הצליחה לאון להעפיל עד לחצי גמר הפלייאוף, אך מאז עברה תקופה חלשה יותר, בה לא הצליחה להגיע כלל לשלב הפלייאוף. תקופה זו נעצרה בטורניר החורף של 1997 (אינביירנו). לאון סיימה עם הדירוג הכללי הטוב ביותר מבין קבוצות הליגה, והדיחה את טורוס נסה ואת קלוב אמריקה בדרכה לגמר הפלייאוף. בשלב הגמר הפסידה לאון 2-1 בסיכום לקרוס אסול, ופספסה את הזכייה באליפות.
גם ההעפלה לגמר לא הצליחה להוציא את הקבוצה לדרך חדשה, ובמהלך העונות הבאות היא סיימה דרך קבע בחלק התחתון של הדירוג, למעט העפלה חד פעמית לפלייאוף מהמקום התשיעי בליגה בטורניר קיץ 2001.
היסטוריה > ירידת ליגה ועשור בליגת המשנה (2002 - 2012)

טורניר הקיץ של 2002 היה חלש מאוד עבור לאון. היא סיימה במקום האחרון בטבלה, עם שני ניצחונות בלבד ב-18 מחזורי הליגה. דירוגה הכללי בסיכום עונת 2001/2002 היה הגרוע בליגה, והיא נשרה בפעם השנייה בתולדותיה לליגת המשנה.
על אף שהצליחה לזכות בשלושה טורנירים שונים (קלאוסורה 2003, קלאוסורה 2004 וקלאוסורה 2008), לא הצליחה הקבוצה לנצח בפלייאוף העלייה, ונותרה שוב ושוב בליגת המשנה. בשנת 2012, החל מצבה של הקבוצה להשתפר, עם הגעתו של המאמן הארגנטינאי - אורוגוואי, גוסטבו מטוסאס, שהוחתם לקראת טורניר קלאוסורה 2012. מטוסאס הוביל את הקבוצה למאזן נקי מהפסדים בליגה הסדירה, עם עשרה ניצחונות וארבע תוצאות תיקו ב-14 משחקים. לאון שמרה על מאזן נקי מהפסדים גם בפלייאוף, אותו סיימה כאלופת קלאוסורה 2012. בפלייאוף ההעפלה פגשה לאון את קורקמינוס UAT. במשחק הראשון בחוץ הפסידה לאון 2-1, אך ב-12 במאי 2012, במשחק הגומלין, הביסה לאון את יריבתה 5-0 ועלתה לאחר עשור בחזרה לליגה הבכירה.