stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניקולס וודסון
ביוגרפיה > תיאטרון

אחרי שעזב את האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה, הצטרף וודסון לתיאטרון אברימן בליברפול, והחל לעבוד בתיאטרון רחוב, במופעים בפאבים ועל במת התיאטרון. הלהקה כלל את ג'ולי וולטרס, קייט פאהי, פיט פוסלתווייט, ביל ניי, ניקולס לה פרבוסט וקווין לויד ובניהולו של ג'ונתן פרייס. ב-1976 התחתן ועבר לניו יורק, שם עבד במשך חמש שנים והופיע בתיאטרון, בקולנוע ובטלוויזיה. ב-1981 הצטרף ללהקה השייקספירית המלכותית, ושיחק עם הלהקה במשך שמונה השנים הבאות.
וודסון היה מועמד לפרס אוליבייה על הופעתו במחזה "Flight" מאת דייוויד לאן, ועל הופעתו בעיבוד של מייקל בירץ ל-"Sarcophagus". ב-1988 הופיע בתפקיד המלך בהפקה של דבורה וורנר למחזה "המלך ג'ון". הוא הרבה להופיע בתיאטראות וסט אנד ובתיאטראות ברודוויי. וודסון שיחק במחזות אחדים מאת הרולד פינטר. ב-1991 גילם את לני בהפקה של פיטר הול למחזה "הביתה" בתיאטרון הרולד פינטר. ב-2011 שיחק בתפקיד מקס במחזה "הביתה" עם הלהקה השייקספירית המלכותית בסטרטפורד. ב-1994 הופיע בתפקיד מק'קאן בהפקה של סם מנדס למחזה "מסיבת יום הולדת" בתיאטרון הלאומי. ב-2008 גילם את גולדברג בהפקה של דייוויד פאר לציון יובל למחזה שהועלה בתיאטרון ליריק בהמרסמית'. ב-1999 השתתף במחזה "The Late Middle Classes" מאת סיימון גריי בבימויו של פינטר. ב-1995 החליף את קנת' קרנהם בהפקה של סטיבן דלדרי בברודוויי של המחזה "המפקח בא", אחר כך חזר ללונדון וגילם את המפקח בתיאטרון גאריק. ב-2009 גילם את אותה דמות בתיאטרון וינדהם. בברודוויי שיחק וודסון בשנת 1979 בתפקיד הנרי סטרקר במחזה "Man and Superman". על הופעתו זו היה מועמד לפרס דרמה דסק. עוד הופיע ב-2004 בתפקיד המפקח בונז בהפקה של המחזה "Jumpers" מאת טום סטופארד. ב-2009 שיחק וודסון בדמות לורד בארלי במחזה "Mary Stewart" בבימויה של פילידה לויד.
ביוגרפיה > קולנוע

תפקידו הראשון בקולנוע של וודסון היה בסרט "שערי החופש" שיצא לאקרנים ב-1980. תפקידים נוספים בקולנוע היו בסרטים "בית רוסיה" (1990), "תיק שקנאי" (1993), "משחקי נוכלים" (1997) "האיש שידע מעט מדי" (1997), "Titanic Town" ו"הנוקמים" (1998), "Mad Cows", "טופסי טורווי" ו"לחלום על ג'וזף ליס" (1999), "רוחות של חופש" (2006), "חנה ארנדט" (2012), סרט מסדרת סרטי ג'יימס בונד "סקייפול" (2012), "מר טרנר" (2014), "הנערה הדנית" (2015), "המרוץ" (2016) ו-"שאהבה נפשי" (2017).
ביוגרפיה > טלוויזיה

בטלוויזיה הופיע וודסון לראשונה ב-1980 במיני-סדרה "A Rumor of War" בכיכובו של בראד דייוויס. ב-1993 גילם רוצח בשם מייקל הנסי בפרק הראשון של הסדרה "המפצח" בכיכובו של רובי קולטריין. ב-2001 שיחק בתפקיד אוטו הופמן בהפקה זוכת השבחים של BBC/HBO "הפתרון הסופי" בכיכובם של קנת בראנה, סטנלי טוצ'י וקולין פירת'. ב-2008 גילם את הרמן גריזווד בתוכנית הטלוויזיה "Filth: The Mary Whitehouse Story". וודסון שיחק בתפקיד אורח בסדרות שונות כגון "מיאמי מחלק מוסר", "רציחות במידסומר", "A Touch of Frost", "המלחמה של פויל" ו"פוארו". בשתי העונות של סדרת הדרמה "רומא" גילם וודסון את פוסקה, העבד האישי, איש סודו ושלישו של יוליוס קיסר. ב-2010 הופיע בתפקיד אלכסנדר גרוזין, נשיא המדינה הבדיונית טורגוזיה, בסדרת הטלוויזיה הדנית "הממשלה". ב-2013 שיחק בתפקיד ד"ר ויליאם קורקורן התומך בלאמארקיזם בפרק בסדרה "רחובות המרטש". ב-2014 הופיע בדמות וולקוב במיני-סדרה האמריקאית "The Assets", ושיחק בתפקיד אלג'רנון וייס בעיבוד של ה-BBC לספרי "מאפ ולוצ'יה" מאת א. פ. בנסון. ב-2016 גילם וודסון את הכומר מתיו דנינג בסדרה "The Living and the Dead".
ב-2017 שיחק וודסון בתפקיד עורך הדין ת'ויט בסדרת הדרמה "טאבו" של BBC One.
ביוגרפיה > חיים אישיים

וודסון חי בלונדון עם אשתו ובתו החורגת. יש לו אזרחות כפולה של הממלכה המאוחדת ושל ארצות הברית.
הערות שוליים

↑  Obituary: Hugh Cruttwell. By Claire Armitstead. Thursday 29 August 2002. The Guardian
↑  [http://www.imdb.com/character/ch0085808/ IMDb - Harman Grisewood
↑  IMDb - "Ripper Street" Am I Not Monstrous?
↑  "Cast announced for BBC One's adaptation of EF Benson's Mapp And Lucia". BBC. 1 במאי 2014. נבדק ב-11 במאי 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007317507605171  GND: 1061525333  LCCN: no2003122266  SUDOC: 234279001  VIAF: 39076999   WorldCat (עם VIAF): 39076999
משחקי חבר העמים 2010

| --- | --- |
לוגו המשחקים
 מוטו:  Come out and play
 תקופת התחרות:  3 באוקטובר 2010 – 14 באוקטובר 2010 (12 ימים) 
 מספר תחרות:  19 
 מספר מקצועות:  21
 מספר מתמודדים:  4,352
 מספר משחקים:  272
 מדינה מארחת:  הודו הודו
 עיר מארחת:  דלהי
 אצטדיון:  אצטדיון ג'ווהרלל נהרו
 2010 Commonwealth Games
 → משחקי חבר העמים 2006 משחקי חבר העמים 2014 ← 
 
משחקי חבר העמים 2010 (באנגלית: The 2010 Commonwealth Games; מכונה רשמית XIX Commonwealth Games ומוכרים בדרך כלל כ-Delhi 2010) היה אירוע ספורט רב-ענפי בין-לאומי ה-19 במספר, שהתקיים בדלהי שבהודו מה-3 עד 14 באוקטובר 2010. המשחקים היו הגדולים בהיסטוריה מבחינת מספר המשתתפים בהם.
הודו אירחה את משחקי חבר העמים בפעם הראשונה והיה זה אירוע הספורט הרב-ענפי הגדול ביותר שנערך בה מעולם. הייתה זו הפעם הראשונה שרפובליקה החברה בחבר העמים הבריטי אירחה את המשחקים, והפעם השנייה שבה הם נערכו ביבשת אסיה (לאחר משחקי 1998 במלזיה).
משלחת אוסטרליה זכתה במספר המדליות הרב ביותר במשחקים. משלחת הודו הגיעה למקום השני במספר הזכיות במדליות זהב ולמקום השלישי במספר הזכיות בכלל המדליות.
אירוח המשחקים נועד לבסס את הודו כמועמדת לאירוח אולימפיאדה ולפתח בה תשתית מתקני ספורט המתאימה לאירוח שכזה. יושב ראש הוועד האולימפי הבין-לאומי ז'אק רוג הצהיר לאחר המשחקים שהודו הניחה תשתית טובה להצעת מועמדות שכזו.
המשחקים

פדרציית משחקי חבר העמים (CGF) העניקה לדלהי את הזכות לאירוח המשחקים בפגישת האספה הכללית של ההתאחדות שנערכה בעיר מונטיגו ביי, שבג'מייקה, ב-14 בנובמבר 2003. הצעת דלהי גברה בגמר על הצעת העיר המילטון שבקנדה.
ההכנות למשחקים כללו שדירוג של תשתיות התחבורה בה, לרבות סלילת כבישים חדשים, בניית מחלפים, הארכת קווי הרכבת התחתית במטרופולין וכן הרחבת הקיבולת של נמל התעופה הבין-לאומי אינדירה גנדי, כולל סלילת מסלול טיסה נוסף. כמו כן הוגדלה אספקת החשמל לעיר כדי למנוע את הפסקות החשמל שהיו אופייניות לה ונערך שיפור של מראה פני המטרופולין, שכלל גם עקירת אלפי דרי משכנות עוני ממגוריהם הרעועים.
עלות המשחקים הישירה הרשמית (ללא עלות שיפור התשתיות ופני הכרך) הגיעה ל-1.7 מיליארד דולר ואפשר שהייתה גדולה בהרבה. במהלך ההכנות למשחקים נמתחה בהודו ביקורת על העיכובים בבניית המתקנים להם, על תופעות של שחיתות בקרב המארגנים ועל ההוצאה הגדולה שהייתה כרוכה בהם במדינה שבה שיעור עוני מהגדולים בעולם.
הנסיך צ'ארלס ייצג את המלכה אליזבת בטקס הפתיחה של המשחקים.
משתתפים

במשחקים השתתפו 4,352 ספורטאים שייצגו את 71 חברות התאחדות משחקי חבר העמים.
המשלחות הגדולות ביותר במשחקים היו של הודו (495 ספורטאים), אוסטרליה (377), אנגליה (365), קנדה (251), מלזיה (203), ניו זילנד (192), סקוטלנד (191) וויילס (175). המשלחת הקטנה ביותר הגיעה מאיי הבתולה הבריטיים וכללה שני ספורטאים.
נושא הלפיד הראשי של המשחקים בטקס הפתיחה היה המתאבק ההודי סושיל קומאר (Sushil Kumar), זוכה מדליית ארד באולימפיאדת בייג'ינג.
אתרי המשחקים

המשחקים והאירועים הטקסיים בהם התקיימו ב-12 אתרים בדלהי. טקסי הפתיחה והנעילה של המשחקים ותחרויות האתלטיקה נערכו באצטדיון ג'ווהרלל נהרו. תחרויות ספורט המים נערכו באצטדיון השחייה על שם ד"ר ס.פ. מוקרג'י (Dr. S. P. Mukherjee Swimming Stadium), תחרויות ההתעמלות נערכו בקומפלקס הספורט על שם אינדירה גנדי, ותחרויות רוגבי השביעיות נערכו באצטדיון של אוניברסיטת דלהי.
ענפי ספורט ותחרויות

במשחקים התקיימו 272 תחרויות במסגרת 20 ענפי ספורט.
ענפי הספורט במשחקים (המספר בסוגריים מציין את מספר התחרויות שנערכו באותו ענף):
| --- | --- |
 - שחייה (44)  - שחייה צורנית (2)  - קפיצה למים (10)  - אתלטיקה (46)  - קשתות (8)  - בדמינטון (6)  - איגרוף (10)  - מרוץ אופני כביש (18)  - התעמלות מכשירים (14)  - התעמלות אמנותית (6):  - הוקי שדה (2)  - כדורת דשא (6)  - נטבול (1)  - רוגבי (1)  - ירי ספורטיבי (44)  - סקווש (5)  - טניס (5)  - טניס שולחן (7)  - הרמת משקולות (15)  - היאבקות (21)
במשחקים אלו לא התקיימו תחרויות טריאתלון, כדורסל, קריקט וג'ודו. תחתיהם באו קשתות, טניס והיאבקות.
אירועי ספורט מיוחדים

בתחרויות השחייה נשברו 20 שיאי משחקים חדשים.
השחיינית אלישיה קוטס (אוסטרליה אוסטרליה), זכתה ב-5 מדליות זהב.
המתעמלת לוריין מיצ'ל (אוסטרליה אוסטרליה), זכתה ב-5 מדליות, מהן 4 מדליות זהב.
השחיינית אמילי סיבום (אוסטרליה אוסטרליה), זכתה ב-8 מדליות, מהן 3 מדליות זהב.
השחיינית לייזל ג'ונס (אוסטרליה אוסטרליה), זכתה ב-4 מדליות זהב, מהן 3 מדליות זהב.
הקופץ למים אלכסנדר דפאטי (קנדה קנדה), זכה ב-3 מדליות זהב.
מדליות

ספורטאים מ-36 משלחות משתתפות זכו במדליות במהלך המשחקים. להלן טבלת המדליות של עשר המשתתפות המצליחות ביותר:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| דירוג | מדינה | זהב | כסף | ארד | סך הכול |
| 1 | אוסטרליה אוסטרליה | 74 | 55 | 48 | 177 |

| 2 | הודו הודו (מארחת) | 38 | 27 | 36 | 101 |
| 3 | אנגליה אנגליה | 37 | 60 | 45 | 142 |
| 4 | קנדה קנדה | 26 | 17 | 32 | 75 |
| 5 | קניה קניה | 12 | 11 | 10 | 33 |
| 6 | דרום אפריקה דרום אפריקה | 12 | 11 | 10 | 33 |
| 7 | מלזיה מלזיה | 12 | 10 | 13 | 35 |
| 8 | סינגפור סינגפור | 11 | 11 | 9 | 31 |
| 9 | ניגריה ניגריה | 11 | 10 | 14 | 35 |
| 10 | סקוטלנד סקוטלנד | 9 | 10 | 7 | 26 |
| 11–36 |  | 30 | 53 | 57 | 140 |
| סך הכול |  | 272 | 275 | 281 | 828 |
ראו גם

משחקי חבר העמים 2014
הערות שוליים

↑  משחקי אסיה שנערכו בהודו ב-1951 וב-1982 היו קטנים יותר במספר המשתתפים בהם.
↑  מקור: glasgow2014.com
↑  מקור: 2010 Commonwealth Games
↑  הצעת הודו כללה מתן מענק של 100 אלף דולר לכל מדינה משתתפת בנוסף לכיסוי הוצאות הטיסה, הלינה והתחבורה של חברי המשלחות שלה, ואפשר שהצעה זו סייעה בידה לזכות באירוח המשחקים.
↑  נמנו המשלחות שכללו 150 משתתפים ויותר.
| משחקי חבר העמים  |
| --- | --- | --- |
יום חבר העמים הבריטי • מרוץ לפיד המלכה • פדרציית המשחקים • קמעות המשחקים
| משחקים |  אדמונטון 1978 קנדה • בריזבן 1982 אוסטרליה • אדינבורו 1986 סקוטלנד • אוקלנד 1990 ניו זילנד • ויקטוריה 1994 קנדה • קואלה לומפור 1998 מלזיה • מנצ'סטר 2002 אנגליה • מלבורן 2006 אוסטרליה • דלהי 2010 הודו • גלאזגו 2014 סקוטלנד • גולד קוסט 2018 אוסטרליה • ברמינגהאם 2022 אנגליה  |  |
המשחקים הפאראלימפיים • משחקי החורף • משחקי הנוער
מראה אצטדיון ג'ווהרלל נהרו במהלך טקס הפתיחה של המשחקים
מדינות שהתחרו במשחקי חבר העמים 2010 בהודו
מחלף מלא

מחלף מלא הוא מחלף שבו מתאפשר מעבר בין שני כיווני הנסיעה בכביש לשני כיווני הנסיעה בכביש אחר שנמצא במחלף, ללא עצירה וגורמים מעכבי תנועה, כגון רמזורים, מעגלי תנועה וכו'.
מחלפים מלאים הם בדרך כלל מקום מפגשם של כבישים מהירים, והם בנויים למהירויות גבוהות. לכן, מחלפים מלאים חדשים ייבנו בדרך כלל עם כמה שפחות לולאות, על מנת שמהירות הנסיעה ביציאות לא תהיה איטית וכדי לחסוך עלויות ושטח.
דוגמאות למחלפים מלאים > מחלפים עם 4 כיווני נסיעה

במחלפים אלו הכבישים נפגשים אך לא מסתיימים בהם.
דוגמאות למחלפים מלאים > מחלפים עם 4 כיווני נסיעה > מחלפים לא משולבים

מחלפים לא משולבים הם מחלפים שיש בהם סוג יציאה אחד (מלבד דרכי השירות). סוג היציאה הוא בדרך כלל ייחודי לסוג המחלף.
דוגמאות למחלפים מלאים > מחלפים עם 4 כיווני נסיעה > מחלפים לא משולבים > מחלף עלה-תלתן

במחלף זה היציאות הן דרכי שירות ולולאות. מחלף זה תופס שטח גדול אך הוא מאפשר נסיעה רציפה ללא רמזורים במהירות בינונית בלולאות, שמאלצות את הנהגים להאט. במחלף זה יש שני מפלסים.
דוגמאות למחלפים מלאים > מחלפים עם 4 כיווני נסיעה > מחלפים לא משולבים > מחלף ערימה

במחלף זה כל היציאות הן בדרכי שירות, שמתפצלות ומשתלבות אחת באחרת. מחלף זה תופס שטח גדול אך הוא מאפשר נסיעה רצופה ללא רמזורים במהירות גבוהה ביציאות בדרכי השירות. במחלף זה יש בדרך כלל 4 מפלסים: 2 מפלסים לכבישים ו-2 ליציאות.
דוגמאות למחלפים מלאים > מחלפים עם 4 כיווני נסיעה > מחלפים משולבים

מחלפים משולבים הם מחלפים שמשלבים סוגי יציאה משני סוגי מחלפים שונים (מלבד דרכי השירות).
דוגמאות למחלפים מלאים > מחלפים עם 4 כיווני נסיעה > מחלפים משולבים > מחלף משולב ערימה-עלה-תלתן

במחלף זה יש שתי יציאות (מהכביש העליון) כמו במחלף ערימה, ושתי יציאות (מהכביש התחתון) כמו במחלף עלה תלתן.
דוגמאות למחלפים מלאים > מחלפים עם 3 כיווני נסיעה

במחלפים אלו מתחילים/מסתיימים כבישים. הכביש שמסתיים/מתחיל במחלף יהיה בדרך כלל הכביש העליון בו.
דוגמאות למחלפים מלאים > מחלפים עם 3 כיווני נסיעה > מחלפים לא משולבים

מחלפים שבהם יש 3 כיווני נסיעה הם בדרך כלל מחלפים משולבים, מחלפים לא משולבים (שבהם יש עוד סוג חיבור חוץ מדרכי שירות) הם נדירים ביותר.
דוגמאות למחלפים מלאים > מחלפים עם 3 כיווני נסיעה > מחלפים לא משולבים > מחלף T

במחלף T כל היציאות הן בדרכי שירות, שמתפצלות ומשתלבות אחת באחרת. במחלף זה יש בדרך כלל 3 מפלסים.
דוגמאות למחלפים מלאים > מחלפים עם 3 כיווני נסיעה > מחלפים לא משולבים > מחלף Y

במחלף Y כל היציאות הן בדרכי שירות, שמתפצלות ומשתלבות אחת באחרת. במחלף זה יש בדרך כלל 2 מפלסים.
דוגמאות למחלפים מלאים > מחלפים עם 3 כיווני נסיעה > מחלף חצי עלה-תלתן

מחלף חצי עלה-תלתן הוא מחלף בעל שתי לולאות ושתי דרכי שירות, בדומה למחלף עלה תלתן. במחלף זה יש בדרך כלל 2 מפלסים.
דוגמאות למחלפים מלאים > מחלפים עם 3 כיווני נסיעה > מחלפים משולבים

מחלפים משולבים מהווים את רוב המחלפים שהם עם 3 כיווני נסיעה.
דוגמאות למחלפים מלאים > מחלפים עם 3 כיווני נסיעה > מחלף חצוצרה

מחלף חצוצרה הוא מחלף שמשלב שתי לולאות ושתי דרכי שירות. במחלף חצוצרה יש בדרך כלל 2 מפלסים.
דוגמאות למחלפים מלאים > מחלפים מלאים בישראל

מחלף ענבה
הערות שוליים

↑  מֶחְלָף מָלֵא במילון הנדסת דרכים [תחבורה] (תש"ן), באתר האקדמיה ללשון העברית
דוגמה למחלף עלה תלתן מלא, עם דרכי שירות
דוגמה למחלף ערימה שבו 4 מפלסים
בתמונה הימנית: מחלף משולב ערימה-עלה-תלתן בעל שלושה מפלסים. בתמונה האמצעית: מחלף משולב ערימה-עלה-תלתן בעל שני מפלסים. בתמונה השמאלית: מחלף משולב ערימה-עלה-תלתן בעל שלוש לולאות.
דוגמה למחלף T
דוגמה למחלף Y
דוגמה למחלף חצי-עלה-תלתן
דוגמה למחלף חצוצרה
גז אינרטי

גז אינרטי הוא גז אשר בתנאים רגילים אינו עובר תגובה כימית, אינו דליק ואינו רעיל. רוב הגזים האציליים הם גזים אינרטיים.
גזים אינרטיים משמשים בדרך כלל למניעת תגובות כימיות לא רצויות כגון חימצון והידרוליזה, אשר מתרחשות עם החמצן והלחות שבאוויר, כשהגז האינרטי משמש לבידוד אזור התגובה מאוויר. יחד עם זה, האינרטיות היא יחסית כיוון שהתכונה תלויה בתנאים שבהם נמצא הגז.
הגזים הנפוצים ביותר לשימוש כגזים אינרטיים הם חנקן וארגון.
הנטייה לאי תגובתיות נובעת משלמות קליפת האלקטרונים החיצונית במולקולה של הגז.
גזים אינרטיים משמשים לעיתים קרובות לאריזת מזון, בפעולות ריתוך ובתעשיות כימיות לבידוד תהליכים עם פוטנציאל לדליקה ולפיצוץ, לבידוד חשמלי ועוד.
גז אינרטי מעורב באופן עקיף תוך תהליכים כימיים מורכבים בהתפתחות החור באוזון בטרופוספרה.
הערות שוליים

↑  inert gas (באנגלית)
↑  אקולוגיה, יחידה 1: א. מבוא לקורס; ב. אנרגיה וחומרים, יחידה 2: אקולוגיה, גנטיקה ואבולוציה, האוניברסיטה הפתוחה, עמ' 200, מסת"ב 978-965-06-0979-5
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4026874-3  NKC: ph983119 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דפורטיבו פאסטו

אסוסיאסיון דפורטיבו פאסטו (בספרדית Asociación Deportivo Pasto) היא קבוצת כדורגל מהעיר פאסטו שבקולומביה. שמשחקת בליגה הבכירה. ההישג הגדול שלה היה הזכייה בתואר אלופת המדינה בטורניר האפרטורה 2006. היא הייתה הראשונה שזכתה בתואר אליפות לאחר שעלתה מהליגה השנייה. לפני כן הייתה הראשונה שהגיעה לגמר לאחר שעלתה מהליגה השנייה (בטורניר הקלאוסורה 2002). הקבוצה משחקת את משחקיה הביתיים באצטדיון דפרטמנטל ליברטד שתכולתו 28,000 מקומות.
היסטוריה

הקבוצה נוסדה ב-12 באוקטובר 1949 בשם "אורו רוחו" (Oro Rojo, בתרגום זהב אדום) אך מהר מאוד שונה שמה לשם המועדון הנוכחי. מיגל אנחל לופס ביחד עם מספר אנשים היה זה שקיבל את תמיכת חברת הבירה הגדולה בוואריה כדי להקים קבוצה עבור עיר הבירה של מחוז נריניו. המועדון פעל החל משנת 1950 ועד לסוף שנות ה-80 כמועדון חצי מקצועני, אבל החל מ-1990 החלה תקופת המועדון כמועדון מקצועני לכל דבר. פאסטו העפילה מהליגה השלישית אל הליגה השנייה תוך כדי שהיא מקבלת את כל האישורים להפוך לקבוצה מקצוענית. הקבוצה הורכבה משחקנים מקומיים צעירים ממחוז נריניו שהיוו את השלד לעליית הקבוצה מהליגה השלישית ומשכו את תשומת הלב גם בליגה השנייה. הם אומנם לא הצליחו לעלות ליגה, אבל בשנת 1995 סיימו ראשונים את בית האזור שלהם ושנה מאוחר יותר אף הגיעו לפלייאוף העלייה אך כשלו.
את העפלתה לליגה הראשונה השיגה ב-1998. פאסטו הייתה אחת הפייבוריטיות תחת הדרכתו של המאמן החדש, פליקס ואלוורדה קיניונס. היא סיימה את הליגה הסדירה במקום הראשון עם 61 נקודות ב-28 מחזורים. בפלייאוף שובצה לבית A ביחד עם דפורטיבו פריירה, דפורטיבו ריונגרו וביו פוטבול קלוב. זה לא היה קל ופאסטו אף הפסידה בביתה לריונגרו מחזור אחד לפני הסיום, אבל ניצחון חוץ על ביו 2–3 העלה אותה לבית הגמר יחד עם דפורטיבו פריירה, ריאל קרטחנה ו-איטגווי.
בשלושת במחזורים הראשונים של בית הגמר ניצחה את קרטאחנה בבית 1–3, הפסידה לאיטגווי בחוץ 0–1 וניצחה את דפורטיבו פריירה בבית 0–1. בסיבוב השני ניצחה את פריירה בחוץ 1–3 וב-8 בדצמבר 1998, ניצחון ביתי על איטגווי 0–2 זיכה אותה בתואר ליגת המשנה ובכרטיס לליגה הבכירה לראשונה בתולדותיה. קרלוס רנדון המנוסה, אוסקר אצ'ברי, ססאר סאפה והקשר הצעיר, ג'ון צ'אריה היו מהשחקנים הבולטים של הקבוצה באותו טורניר.
היסטוריה > הופעת הבכורה בליגה הראשונה, הופעה ראשונה בגמר הליגה

את הופעת הבכורה שלה בליגה הבכירה אי פעם רשמה פאסטו ב-18 בפברואר 1999 באצטדיונה הביתי, דפרטמנטל ליברטד, בתיקו 1-1 עם אתלטיקו בוקרמנגה. לפאסטו כבש ג'ון צ'אריה. פאסטו סיימה בסך הכל עונה מאוד מוצלחת מבחינתה במקום השמיני וה-11 בטבלה המשוקללת, מה שאיפשר לה להישאר בליגה הבכירה. היא אף עלתה לפלייאוף ושובצה בבית עם אתלטיקו נסיונל, ג'וניור ברנקייה וקורטולואה. באותה עונה אף השיגה את שני הניצחונות הגבוהים ביותר בהיסטוריה שלה, 1-6 על אוניון מגדלנה ו-1–6 על אינדפנדיינטה מדיין, שניהם בבית.
2002 הייתה השנה שלה. לאחר שהצליחה לשרוד את עונות 2000 ו-2001 בליגה הבכירה, ב-2002 עלתה לפלייאוף בטורניר האפרטורה ובטורניר הקלאוסורה סיימה שנייה בטבלה עם 36 נקודות. פאסטו שובצה בבית עם אתלטיקו נסיונל, אמריקה קאלי ואוניון מגדלנה. באופן מפתיע מאוד סיימה ראשונה והעפילה לגמר הפלייאוף מול אינדפנדיינטה מדיין. במשחק הראשון הייתה זו מדיין שהשיגה ניצחון יקר של 0–2 ובמשחק הגומלין הצליחה לחלץ תיקו 1-1 כדי לחגוג אליפות ראשונה לאחר 45 שנים.
ההגעה לגמר הפלייאוף איפשרה לקבוצה להשתתף בפעם הראשונה בתולדותיה בטורניר בינלאומי, הקופה סודאמריקנה 2003. בסיבוב הראשון פגשה הקבוצה את אתלטיקו נסיונל ולאחר תיקו 0-0 במשחק באצטדיון דפרטמנטל ליברטד, הייתה זו נסיונל שניצחה בבית 0-2 ועלתה על חשבונה של דפורטיבו פאסטו.
היסטוריה > אליפות היסטורית

ב-2006, 7 שנים לאחר שהעפילה לראשונה בתולדותיה לליגה הבכירה, עשתה פאסטו את הבלתי ייאמן וזכתה בתואר האליפות. היא המשיכה את ההתקדמות שלה שהחלה ב-2002 וב-2004 פספסה גמר נוסף רק בנקודה. בטורניר האפרטורה של 2006, מונה המאמן הארגנטינאי, אוסקר הקטור קינטבני, ותחתיו שיחקו שחקנים כגון החלוץ הפראגוואי, קרלוס ויז'גרה, חורחה וידאל וקרלוס רודאס וכן צעירים כמו וולדן ורגאס ורנה רוסרו. הקבוצה סיימה במקום השמיני והאחרון שמוליך לפלייאוף עם 27 נקודות ושובצה בבית קשה שכלל את אתלטיקו נסיונל, מיונאריוס וקוקוטה דפורטיבו. פאסטו נכנסה לכושר בזמן וסיימה ראשונה את הבית במאזן של 13 נקודות מתוך 18. בגמר היה עליה לעבור את דפורטיבו קאלי כדי לזכות לראשונה בטורניר. במשחק הראשון שנערך באצטדיון פסקואל גררו, הדהימה פאסטו את המארחים וניצחה 0–1 תודות לשער של ויז'גרה בדקה ה-75. בגומלין בפאסטו העלה וידאל את המקומיים ליתרון בדקה ה-59, אך אנטוני טאפיה הישווה בדקה ה-78 עבור קאלי, שוויון שלא מנע ניצחון גלובלי 1–2 של דפורטיבו פאסטו, אליפות היסטורית והשתתפות בקופה ליברטדורס 2007.
ההשתתפות בטורניר החשוב של היבשת בפעם הראשונה בתולדותיה לא היה טוב בלשון מעטה. פאסטו שובצה עם סנטוס, דפנסור ספורטינג וחימנסיה לה פלאטה בבית מספר 8 אבל סיימה אחרונה ללא שום נקודה. בטורניר הקלאוסורה של 2007 הצליחה להעפיל לפלייאוף ושובצה בבית שכלל אתץ לה אקידד, דפורטס טולימה ובויקה צ'יקו, אבל פאסטו סיימה שנייה ולא העפילה לגמר.
היסטוריה > ירידה לאחר עשור ופיינליסטית הגביע

לאחר עשור שבה שיחקה בליגה הבכירה, ירדה פאסטו לליגה השנייה. זה קרה ב-8 בדצמבר 2009 אבל הנסיבות היו מוזרות. פאסטו עברה משבר בשנתיים הבאות שהתבטא בתוצאות לא טובות שמחקו את הצלחתה מ-2006. ועדיין, גורלה היה תלוי בה. כמה מחזורים לסיום העונה, אירחה דפורטיבו פאסטו את ריאל קרטחנה למשחק גורלי, כאשר לאורחים הספיק תיקו. התוצאה אכן הייתה 0-0 עד לדקות הסיום, אבל אז כבש דניאל הידלגו את השער שהיו אמור להעניק לפאסטו את הניצחון החשוב. בתוספת הזמן, נפל לפתע הקוון על הדשא, ככל הנראה מחפץ שנזרק מהיציע של אוהדי פאסטו. השופט הראשי, אוסקר חוליאן רואיס, הפסיק את המשחק בו במקום כשנותרו שתי דקות ובוועדת המשמעת של הדימאיור נקבע הפסד טכני לפאסטו בתוצאה 0–3. זה קטע את כל המומנטום החיובי של הקבוצה, ובתוספת שני הפסדים רצופים בשני המחזורים האחרונים, ירדו חניכיו של חורחה לואיס ברנאל לליגה השנייה.
באותה שנה פסיפסה פאסטו הזדמנות טובה לזכות בתואר שני, כאשר הגיעה לגמר הגביע. זו הייתה מתכונתו השנייה של הטורניר שהחל ב-2008 ופאסטו שובצה לבית המוקדם עם דפורטס קינדיו, דפורטיבו קאלי, אמריקה קאלי, קורטולואה ודפור פוטבול קלוב. היא סיימה במקום השני עם 17 נקודות אחרי קינדיו והעפילה לשלב הבא. בשמינית הגמר שיחה מול אתלטיקו וילה ולאחר 2-2 בסיכום המשחקים, ניצחה דפורטיבו פאסטו 6–7 בדו-קרב פנדלים. ברבע הגמר התמודדה מול אינדפנדיינטה סנטה פה וניצחה אותה 3–4 בסיכום המשחקים, אף על פי שסנטה פה העפילה גם כן לחצי הגמר כמפסידה עם המאזן הטוב ביותר. בחצי הגמר שיחקה פאסטו מול ג'וניור וניצחה אותה פעמיים: 1-3 בבית ו-1–2 בחוץ. לגמר העפילה פאסטו שוב מול סנטה פה, שניצחה בחצי הגמר את אתלטיקו נסיונל. במשחק הראשון בגמר ניצחה פאסטו בביתה 1–2 ובחוץ בבוגוטה הפסידו באותה תוצאה, כאשר סנטה פה משיגה את השער שהישווה את הסדרה רק בדקות הסיום. מהנקודה הלבנה הייתה ידם של שחקני סנטה פה על העליונה, עם ניצחון 4–5.
היסטוריה > חזרה לליגה הבכירה

לאחר שנתיים בליגה השנייה, חזרה פאסטו אל הליגה הבכירה במאזן מאוד מרשים. היא סיימה במקום הראשון גם את טורניר האפרטורה וגם את טורניר הקלאוסורה, כאשר לא מפסידה בביתה במשך 23 משחקים רצופים. בטורניר האפרטורה נעצרה כבר ברבע הגמר, כאש סיימה בתיקו 1-1 בסיכום הכללי עם ויידופר, אבל הפסידה בדו-קרב הפנדלים 2–3. בטורניר הקלאוסורה היא כבר הלכה עד הסוף, כשהיא מנצחת את אוניאוטונומה בסיכום 1–5 ברבע הגמר, את אקספרסו רוחו 2-6 בחצי הגמר ובגמר ניצחה את סנטאורוס 1-2 כדי לזכות בתואר הקלאוסורה של הליגה השנייה. במשחק הגמר מול אלופת האפרטורה, פטריוטס בויאקה, הפסידה פאסטו 0–1 במשחק הראשון, ניצחה בתוצאה זהה במשחק השני ובדו-קרב הפנדלים ניצחה 0–2 כדי לחגוג העפלה שנייה לליגה הבכירה.
ב-2012 חזרה פאסטו לליגה הבכירה, אבל גם הגיעה בפעם השנייה לגמר הגביע הקולומביאני, אך שוב לא הצליחה לזכות. הקבוצה סיימה במקום השני בבית המוקדם שכלל את אמריקה קאלי, דפורטיבו קאלי, דפור פוטבול קלוב, קורטולואה ואוניברסיטריו פופיין. בשמינית הגמר הביסה הקבוצה את אונסה קלדס 0-5 בסיכום שני המשחקים וברבע הגמר גברה על ג'וניור ברנקייה 2-6 בסיכום המשחקים. בחצי הגמר פגשה פאסטו את אתלטיקו בוקרמנגה וגברה עליה 1–3 בסיכום שני המשחקים ונעצרה רק בגמר על ידי אתלטיקו נסיונל. במשחק הראשון שנערך באצטדיון דפרטמנטל ליברטד ב-31 באוקטובר 2012, סיימו הקבוצות בתיקו 0-0 ובמשחק הגומלין באצטדיון אטנאסיו חירארדוט הפסידה פאסטו 0–2 ואת התואר.
אצטדיון

הקבוצה משחקת את משחקיה באצטדיון דפרטמנטל ליברטד, ששייך למחוז נריניו. הוא נחנך ב-1954 ונקרא תחילה "13 ביוני", אך שלוש שנים לאחר מכן שונה שמו לדפרטמנטל ליברטד. האצטדיון עבר שינוי רציני לקראת השתתפותה של דפורטיבו פאסטו בקופה ליברטדורס 2007 וכיום תכולתו היא כ-28,000 מקומות. כמו כן, משמש האצטדיון לקיום אירועי ספורט אחרים וכן אירועי תרבות.
תארים

קטגוריה פרימרה A
קופה קולומביה
קטגוריה פרימרה B
הדגל של סן חואן דה פאסטו, שמזוהה עם צבעי הקבוצה
אצטדיון דפרטמנטל ליברטד
פדרו דה מדרסו

| --- | --- |

 לידה:  11 באוקטובר 1816 רומא, מדינת האפיפיור 
 פטירה:  20 באוגוסט 1898 (בגיל 81) מדריד, ספרד 
 שם לידה:  Pedro de Madrazo y Kuntz 
 מקום קבורה:  בית הקברות סאן איסידרו 
 חתימה:   
 
פדרו דה מדרסו (בספרדית: Pedro de Madrazo; ‏11 באוקטובר 1816 – 20 באוגוסט 1898) היה צייר, משפטן, סופר, מתרגם ומבקר אמנות ספרדי.