stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בני אמדורסקי
ביוגרפיה

אמדורסקי נולד בירושלים, כבנם הצעיר של חיה לאה (לבית רכס) ושמואל אמדורסקי, שעבד כאופה במאפיית אנג'ל. בילדותו למד בבית הספר לבנים תחכמוני בירושלים, היה חבר תנועת השומר הצעיר, אחר כך גדל והתחנך בקיבוץ הראל.
בשנת 1957 הקים, יחד עם ישראל גוריון, את צמד "הדודאים" לאחר שהשניים נפגשו במסיבה. אמדורסקי המשיך לשיר במסגרת הצמד במשך 36 שנים. בשנת 1964, יזם את הקמת "שלישיית גשר הירקון". ב-1966 הוציא אלבום סולו ראשון, עם עיבודים של דב זלצר, בחברת ישראפון. ב-1969 הקים, הפיק והשתתף עם חנן יובל ושלום חנוך בשלישיית "השלושרים". בשנות השבעים היה חבר בשלישיית "הטוב הרע והנערה", לצד ישראל גוריון וג'וזי כץ, שכללה מופע ותקליט שהיה מבוסס על שירי סרטים והצגות משנות השלושים, עם לחניו של שמוליק קראוס.
בשנת 1973 הצטרף אמדורסקי יחד עם שותפו לצמד "הדודאים", לצמד הנשי "סוזן ופרן" לאלבום פולק "קשת בענן", שבו חידשו שירי עם אנגליים ואמריקניים שתורגמו לעברית על ידי תרצה אתר ודן אלמגור. האלבום לוּוה במסע הופעות ברחבי הארץ. אמדורסקי גם היה מפיק האלבום.
בסוף שנת 1981 השתתף אמדורסקי בסרט הטלוויזיה "עמק הנהר האדום" בבימוי דן בירון.
ב-1964 השתתף בסרט "דליה והמלחים", ב-1967 השתתף בסרט "האם תל אביב בוערת?", ב-1968 השתתף בסרט "נס בעיירה" וב-1972 השתתף בסרט "שוד הטלפונים הגדול".
אמדורסקי נחשב לאחד מהזמרים הבולטים בפסטיבל הזמר והפזמון, במיוחד בשנותיו הראשונות. בשנת 1964 זכה במקום הראשון עם השיר "ילדתי אמרי", למילים של משה דור וללחנו של יעקב הולנדר, אותו שר בדואט עם נחמה הנדל. בשנת 1972 שב וזכה במקום הראשון בהרכב של "הטוב הרע והנערה", עם השיר "טוב לי לשיר".
בשנת 1990 חבר יחד עם ישראל גוריון וחנן יובל למופע בשם "שלושרים על גשר הירקון".
בנוסף לעיסוקיו כזמר, היה גם אמרגן – בעיקר של הרכביו – וגם מפיק תקליטים ושירים של אמנים והרכבים שונים ובהם: "החלונות הגבוהים", "ירושלים של זהב", שירי שלום חנוך ועוד. עיסוק נוסף היה בתחום המסעדנות. הוא פתח כמה וכמה מועדוני בילוי, פאבים ומסעדה ביפו בשם "החצר", שם גם בישל בעצמו.
בשנת 1990 גילה אמדורסקי כי הוא חולה בסרטן המעי הגס. מאותו רגע החליט להילחם בכל כוחו במחלה כולל דיאטה מקרוביוטית מיוחדת. בסוף שנת 1993 התדרדר מצבו. באוקטובר של אותה שנה השתתף בתוכנית מחווה מיוחדת בשם, "מסיבת גג עם בני אמדורסקי", שערכו לכבודו הערוץ הראשון. רגע השיא בתוכנית, בה השתתפו בכירי האמנים בישראל, היה כשאמדורסקי ביצע את השיר, "אני גיטרה", אשר נכתב במיוחד לאירוע על ידי נעמי שמר, והיווה מעין סיכום חיים ופרידה.
אמדורסקי נפטר ב-23 בינואר 1994 בגיל 62. הוא נטמן בבית העלמין ירקון.
חיים אישיים

אמדורסקי היה נשוי פעמיים. אשתו הראשונה, ממנה התגרש, הייתה אראלה וממנה נולדה בתו הבכורה אסנת (הדר-אמדורסקי). אשתו השנייה, שגם ממנה התגרש, הייתה מרים (מיקי), וממנה נולד בנו הצעיר אסף אמדורסקי, מוזיקאי גם הוא. נכדניתו של אמדורסקי (נכדתו של אחיו), היא המוזיקאית קרן פלס.
הוקרה והנצחה

לאחר פטירתו, הקימו שותפיו בעבר, ישראל גוריון, חנן יובל, וצמד הפרברים, רביעייה בשם "החברים של בני" שמופיעה מדי פעם באירועים שונים, ומשמרת בדרך זו את זכרו של אמדורסקי.
בשנת 2003 ערך בנו אסף עם חברת התקליטים "הד ארצי" אוסף המסכם את הקריירה של אביו, אלבום כפול זה כולל שיר משותף לו ולאביו – "נחיה את היום".
בסוף שנת 2009 יצאו ישראל גוריון ואסף אמדורסקי לסדרת הופעות בהם שרו השניים משירי הדודאים. בשנת 2013 יצא אלבום של השניים בשם "שרים הדודאים".
ב-3 ביולי 2014, במסגרת מיזם הנצחת אמנים ואנשי במה של עיריית תל אביב, הוסר הלוט מעל לוחית זיכרון בכניסה לביתו של בני אמדורסקי ברחוב צבי ברוק 16 בתל אביב.
ב 18 בינואר 2025, ערך בנו אסף דואט, בו שר את השיר אני גיטרה (שיר) במסגרת תוכנית הריאליטי הכוכב הבא.
על שמו של אמדורסקי נקראו רחובות ברמלה, ברעננה ובבית אריה.
גלריית תמונות

שלישיית גשר הירקון: אמדורסקי, אריק איינשטיין ויהורם גאון, בטקס קבלת פרס כינור דוד, 1964
לוחית זיכרון בכניסה לביתו של בני אמדורסקי בתל אביב
שלום חנוך, בני אמדורסקי וחנן יובל, פסטיבל הזמר החסידי הראשון, 1969
הערות שוליים

↑  דודי פטימר, ‏90 להולדתו של בני אמדורסקי: בני משפחתו וחבריו חוזרים לתחנות חייו, באתר מעריב אונליין, 7 באוגוסט 2021
↑  אבנר ברנהיימר, בבית של בני אמדורסקי, מעריב, 20 בינואר 1992
↑  אבי יופה, פי 3 סיכון למות מסרטן המעי הגס אם לא נבדקים, באתר nrg‏, 28 ביוני 2013
↑  מסיבת גג | בני אמדורסקי וחברים, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 15 באוקטובר 1993
↑  איריס קול, קרן פלס חושפת את הקשר המשפחתי לאסף אמדורסקי, באתר 103FM, ‏2 בינואר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300408305171  ISNI: 0000 0000 6977 251X  LCCN: nr93030846  MusicBrainz: e164818d-a261-4bd6-8464-a56daffa53b4  VIAF: 97426931   WorldCat (עם VIAF): 97426931
הנס אולריך רודל

| --- | --- |

הנס אולריך רודל ב-1945, ברקע אדולף גאלאנד
 לידה:  2 ביולי 1916 הקיסרות הגרמנית קונרדסולדאו, הקיסרות הגרמנית
 פטירה:  18 בדצמבר 1982 (בגיל 66) גרמניה המערבית רוזנהיים, גרמניה המערבית
 מקום קבורה:  דורנהאוזן 
 מדינה:  גרמניה 
 כינוי:  הנשר של החזית המזרחית
 השתייכות:  גרמניה הנאצית (1935–1945) גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1936–1945 (כ־9 שנים)
 דרגה:   אוברסט
 תפקידים בשירות
 מפקד כנף תקיפה קרקעית 2
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון מוזהבים חרבות ויהלומים   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה   הצלב הגרמני בזהב   אות הפציעה (זהב)   מדליית הכסף עבור גבורה צבאית (איטליה)
 תפקידים אזרחיים
 איש עסקים, סופר
 
אוברסט (אל"ם) הנס אולריך רודל (בגרמנית: Hans-Ulrich Rudel;‏ 2 ביולי 1916 – 18 בדצמבר 1982) היה טייס מפציץ יונקרס Ju 87 "שטוקה" גרמני שלחם במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה

רודל נולד ב-2 ביולי 1916 בקונרדסולדאו, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1936 התגייס רודל ללופטוואפה, עבר קורס טיס, והוסמך כטייס מפציצי צלילה.
במהלך המלחמה ביצע רודל 2,530 גיחות הפצצה, במהלכן טען שהשמיד 519 טנקים ומאות מטרות סובייטיות אחרות, בהן ספינות מלחמה, רכבות ותותחים, והפיל תשעה מטוסים.
מטוסו של רודל הופל 32 פעמים, והוא חזר לבסיסו פעמים רבות במטוסים שניזוקו קשה והושבתו לאחר מכן. הוא נפצע ורגלו הימנית נקטעה חלקית, אך פציעתו לא מנעה ממנו להמשיך לטוס.
במהלך המלחמה, התפתחה יריבות עזה בין רודל לבין אלוף הטייס הסובייטי לב שסטקוב. שסטקוב חיפש אחר מטוסו של רודל, אשר היה ידוע בציור נחש הצפע על צד המטוס. במרץ 1944, מטוסו של רודל הופל בעומק של כ-50 קילומטרים בשטח הסובייטי. הוא הצליח לברוח ולשוב לבסיסו.
רודל היה האדם היחיד שעוטר באות צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון מוזהבים, חרבות ויהלומים של הוורמאכט. האות הוענק לרודל ב-29 בדצמבר 1944.
לאחר המלחמה היגר לדרום אמריקה וחי זמן מה בארגנטינה ובפרגוואי. באותן שנים נעשה ידיד קרוב של שליט פרגוואי אלפרדו סטרסנר ושל נשיא ארגנטינה חואן פרון. הוא שב לגרמניה ב-1953 והיה ממנהיגי "מפלגת הרייך הגרמנית" הנאו-נאצית. לאחר מכן הפך לאיש עסקים. ב-1976 היה מעורב בשערורייה שגרמה להתפטרותו של שר ההגנה המערב גרמני.
לקריאה נוספת

מיכאל בר-זוהר, הנוקמים, הוצאת א. לוין אפשטיין, תל אביב, 1969, עמ' 135.
הערות שוליים

↑  Hans Ulrich Rudel
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007425313305171  PLWABN: 9810592999305606  BNE: XX1100775  BnF: cb169910417 (data)  GND: 118603655  ISNI: 0000 0001 0973 8464  LCCN: n50022673  NDL: 00454924  NKC: jn20000701539  NLA: 35467641  NLG: 267600  SUDOC: 18954242X  Trove: 963727  VIAF: 54940990   WorldCat (עם VIAF): 54940990 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מטוסו של רודל מסוג יונקרס JU-87G החמוש בזוג תותחי 3.7 ס"מ.
מצבת מישע

| --- | --- |

מצבת מישע שהיא מצבת זיכרון לכמוש, אלוהי המואבים, שהוצבה מטעם מישע מלך מואב בעיר דיבון,
 פרטי הממצא
 חומרים:  בזלת 
 רוחב:  60 ס״מ 
 גובה:  100 ס״מ 
 עומק:  60 ס״מ 
 תוכן הממצא
 שפה:  מואבית 
 כתב:  הכתב העברי הקדום 
 תיאור כיתוב:  34 שורות
 יצירת הממצא
 תאריך יצירה:  840 לפנה״ס? 
 הוזמן על ידי:  מישע 
 פרטי האתר והחפירה
 תאריך גילוי:  1868 
 התגלה בידי:  פרדריק אוגוסטוס קליין 
 מיקום אתר:  דיבון 
 קואורדינטות:  31°29′56″N 35°47′08″E﻿ / ﻿31.498889°N 35.785556°E﻿ / 31.498889; 35.785556 
 פרטי הממצא כיום
 אוסף:  המחלקה לעתיקות המזרח הקרוב של הלובר 
 מיקום נוכחי:  חדר 303 
 מזהה קטלוגי:  AO 5066 
 מיפוי ועוד
 he
 
מַצֶּבֶת מֵישַׁע היא מצבת זיכרון שמתוארכת לסביבות 840 לפנה"ס, שהוצבה מטעם מישע, מלך מואב, בעיר דיבון שבעבר הירדן. המצבת מתארת כיצד כמוש, אלוהי המואבים, כעס על עמו ולכן הרשה לממלכת ישראל לכבוש אותם, אך לבסוף אפשר למישע למרוד בישראל בתקופת שלטונם של מלכי שושלת בית עמרי, לנצח ולהחזיר את השטח לממלכת מואב. מישע מתאר גם מבנים רבים שבנה. המצבת כתובה בכתב עברי קדום.
המצבה התגלתה בשנת 1868, והיא מהווה את אחד הגילויים החשובים בארכאולוגיה של תקופת המקרא בשל היותה העדות החוץ-מקראית הראשונה למתואר בתנ"ך. המצבה נמצאת כיום במוזיאון הלובר שבפריז.
תיאור המצבה

המצבה עשויה אבן בזלת והסיתות על פניה עבודת אומן. גובהה כמטר ורוחבה כ-60 ס"מ. בכתובת השתמרו 34 שורות מתוך 36 השורות שככל הנראה היו קיימות בה. היא כתובה באלפבית פיניקי-עברי ולשונה מואבית, שפה קרובה לעברית המקראית. בין מילה למילה מפרידה נקודה, ובין משפט למשפט מפריד קו.
בימי עמרי ואחאב היה מישע כפוף לישראל, ולאחר מות אחאב נאמר: ”וּמֵישַׁע מֶלֶךְ מוֹאָב הָיָה נֹקֵד וְהֵשִׁיב לְמֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל מֵאָה אֶלֶף כָּרִים וּמֵאָה אֶלֶף אֵילִים צָמֶר. וַיְהִי כְּמוֹת אַחְאָב וַיִּפְשַׁע מֶלֶךְ מוֹאָב בְּמֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל”.
ואכן, בכתובת מספר מישע על התקופה בה מואב הייתה משועבדת לישראל, על השחרור מעול השיעבוד, על כיבוש ערים בתחום ממלכת ישראל ועל מפעלי הבנייה הכבירים שביצע בארצו.
גילוי המצבה

המצבה פורסמה בקהילה המדעית המערבית ובעולם כולו בשנת 1868 על ידי הכומר והמיסיונר האנגליקני פרדריק אוגוסטוס קליין (אנ'). במסעותיו בעבר הירדן המזרחי התרועע עם הבדואים שם, והם גילו לו על קיומה של מצבת אבן עתיקה הנושאת כתובת שאיש אינו יודע לקרוא. הם הובילו אותו למקום ליד הכפר דיבאן שבעבר הירדן המזרחי (30 ק"מ מזרחית לים המלח מול עין גדי) ושם הוא ראה מצבה מאבן בזלת מלוטשת בגודל של מטר על שבעים סנטימטר אשר אף על פי שעמדה גלויה תחת כיפת השמים – דבר קיומה נשמר בסוד מפני שאר התיירים והמטיילים האירופאים שסיירו באזור. השמועה על אודות הגילוי הגיעה לאוזני הארכאולוג הצרפתי שארל קלרמון-גנו, שדאג להשיג העתק נייר גבס של הכתובת. במהלך יצירת ההעתק פרצה קטטה בין הבדואים ושליחי גנו נמלטו על נפשם כשההעתק ניזוק תוך כדי מנוסתם. לאחר מכן עירב גנו את השלטון העות'מאני שילחץ על הבדואים למכור לו את הכתובת. הבדואים בזעמם על התערבות העות'מאנים – ניפצו את הכתובת לרסיסים. גנו הצליח להשיג חלק מהשברים, וצ'ארלס וורן הצליח להשיג שני שברים נוספים, ובצירוף ההעתק הצליח גנו לשחזר את מרבית הכתובת והאבן הועברה למוזיאון הלובר שבפריז.
גילוי המצבה > חשיבות התגלית

גילוי המצבה ופיענוח הטקסט נחשבים לאבן דרך בהתייחסות המדעית למקרא: זוהי העדות החוץ-מקראית הראשונה לתיאור המופיע במקרא. בנוסף, במצבת מישע מופיעים שמות מדויקים מהתקופה, המוזכרים גם בתנ"ך - לרבות השם "אראל-דודה", שיש המפרשים אותו כאזכור דוד המלך בהתייחסות לממלכת יהודה. גילוי זה שינה את ההנחה שהייתה נפוצה בקרב חוגים מסוימים באותם הימים שהמקרא הוא יצירה חשמונאית מאוחרת, מעשייה יהודית אשר אינה משקפת כל אמת היסטורית. גילוי זה עודד ניסיונות נוספים למציאת הוכחות ארכאולוגיות לתיאורים המקראיים.
פירוש הכתובת

מהכתובת ניתן ללמוד כי עצמאותה של מואב באה לקיצה בימי עמרי, שיצא למסע כיבושים בארץ המישור של מואב ("מהדבא"). לא נאמר בכתובת שעמרי כבש גם את חבל הדיבון בו ישבו מלכי מואב, מישע ואביו. מישע גם לא מספר על כיבוש דיבון וערוער על ידו מאוחר יותר כאשר מרד בישראל. מסתבר, שעמרי הסתפק בהטלת מרות על מלך מואב שישב בדיבון. השעבוד נמשך כל ימי עמרי ו"מחצית" ימי אחאב. יש להניח, שמרד מישע בא בשעה שגבר לחץ הארמים על ישראל. תחילה הבטיח מישע את הקשר בין חבל מואב אשר מדרום לארנון ובין חבל דיבון, על ידי ביצור ערוער ובניית המסילות בארנון. הוא חיזק את עיר מושבו ("קרחה") והכשיר את העיר לעמידה ממושכת במצור.
אחאב לא התפנה לתקוף את מואב והסתפק בביצור יריחו: ”בְּיָמָיו בָּנָה חִיאֵל בֵּית הָאֱלִי אֶת-יְרִיחֹה בַּאֲבִירָם בְּכֹרוֹ יִסְּדָהּ וּבִשְׂגוּב צְעִירוֹ הִצִּיב דְּלָתֶיהָ כִּדְבַר ה' אֲשֶׁר דִּבֶּר בְּיַד יְהוֹשֻׁעַ בִּן-נוּן” (מלכים א', ט"ז, ל"ד), החולשת על המעבר אל ערבות מואב וארץ המישור. בקרב קרקר נגד שלמנאסר השלישי, לא נזכר מישע בין בעלי הברית לצדו של אחאב. עם מות אחאב ברמות גלעד פרץ מישע צפונה והשתלט על ארץ עטרות, בית דבלתיים ויהץ. משם התקדם אל ארץ מידבא וכבש אותה, את בצר ואת נבו, היושבת על הדרך ממידבא אל ערבות מואב. מישע גם דאג ליישב באוכלוסייה מואבית יישובים שכבש.
בסופה של הכתובת מזכיר מישע מסע שערך לחורנים, בדרום מואב. אף על פי שהשורות האחרונות מקוטעות, ניתן להבין מהן שמישע הצליח להשיב את חורנים למואב (אולי מיד אדום), וכך החזיר מישע למואב כמעט את כל היקף הממלכה כפי שהייתה בעבר, מקצה ים המלח בדרום ועד ערבות מואב בצפון.
בשורות ה-12 וה-13 נאמר: ”וָאֵשְׁבְּ מִשָּׁם אֶת אֲרִאֵל דָּוִדֹה, וָאֶסְחֲבֵהֻ לִפְנֵי כְּמֹש בַּקִּרְיַת.” לפי אחת הפרשנויות, הכוונה היא שמישע שבה בעטרות שופן שבנחלת שבט גד, המזוהה עם ח'רבת עטרוז, את גיבור ("אֲרִאֵל", גיבור במואבית; ראו שמואל ב', כ"ג, כ') ממלכת יהודה שנשלטה בידי בית דוד, שבא לסייע לממלכת ישראל (יהושפט, מלך יהודה בתקופת מישע, עמד בקשרי ידידות וקשרי משפחה עם אחאב מלך ישראל).
ההיסטוריון והפילולוג הצרפתי אנדרה למר (אנ') טען, על סמך פענוח העתקי הגבס של הכתובת שנעשו לפני שנותצה, כי בחלק השבור שבסוף המצבה כתובות המילים הבאות: ”וְחַוְרֹנֵן יָשַׁב בָּהּ בֵתְ[דָּ]וִד [...וַיֹּ]אמֶר לִי כְּמֹש: רֵד הִלְתַּחֵם בְּחַוְרֹנֵן”. אם פענוח זה נכון, מישע מספר כי בני ממלכת יהודה (ממלכת בית דוד) ישבו בחורנים, והוא נצטווה על ידי כמוש לכבוש מהם את השטח. צורת קריאה זו מהווה לכאורה הוכחה חשובה ביותר לקיומו של דוד ההיסטורי כמייסד שושלת המלוכה ביהודה, ושל יהודה עצמה כממלכה בעל פרישה טריטוריאלית רחבה, פרטים השנויים במחלוקת במחקר.
ב-2019 ישראל פינקלשטיין, נדב נאמן ותומאס רמר ערערו על פענוחו של למר כמוטעה, וטענו כי הקריאה "בת[ד]וד" שגויה: לדידם ניתן לראות בכתובת רק את האות בי"ת, אחריה שתי אותיות חסרות, סימן הקו המציין סיום משפט, ולאחריו את האותיות ו"ו ודל"ת השייכות למשפט הבא, כלומר: "וחורנן. ישב. בה. ב[--] | וד[...]". לפיכך, יש להשלים בשבר זה שם בן שלוש אותיות של מלך המתחיל בבי"ת, וההשלמה הנכונה לדעתם היא בלק.
ראו גם

הכתובת מקיר-מואב
כתובת מלכותית מואבית
כתובת תל דן
ארכאולוגיה מקראית
רשימת ממצאים מרכזיים בארכאולוגיה מקראית
רשימת כתובות כנעניות וארמיות
לקריאה נוספת

שמואל אחיטוב, אסופת כתובות עבריות, ירושלים: מוסד ביאליק, 1992.
שלמה מורג, "מישע — עיונים בתכונות לשון של להגים עבריים קדומים", בתוך: ארץ ישראל, ה', תשי"ט, עמ' 138–144.
חיים רוזן, העברית שלנו: דמותה באור שיטות הבלשנות, תל אביב: עם עובד, תשט"ז 1945–1946, עמ' 7. – (ניתוח לשוני של מצבת מישע והשוואה למבנה הלשונות השכנות)
חיים רבין, בערך: כתובת מישע – הלשון, אנציקלופדיה מקראית ד, ירושלים תשכ"ג, עמ' 926–929.
חיים רבין, שפות שמיות: פרקי מבוא, הוצאת ספריית האנציקלופדיה המקראית ומוסד ביאליק, ירושלים תשנ"א (1991: ISBN 965-342-575-7), עמ' 71–75. – (תיאור הלשון המואבית ופקסימיליה של מצבת מישע).
Rev. F. A. Klein, "The Original discovery of the Moabite stone", Quarterly statement – Palestine Exploration Fund, No. VI, 1870, London. pp. 281-283. [דיווח מהכומר שפרסם את דבר קיום המצבה על השתלשלות הגילוי]
Joshua Blau, "Short Philological Notes on the Inscription of Mesha", in: Ma`rav 2/2 (1979-80), pp. 143-157.
John Andrew Dearman, Studies in the Mesha inscription and Moab. Atlanta, Ga.: Scholars Press 1989. ISBN 1555403565.
michael langlois, "The Kings, The City, and the House of David on the Mesha Stele in Light of New Imaging Techniques" (לחיזוק נכונותה של הקריאה "בית דויד" בכתובת מישע).
J.C.L. Gibson, "Inscriptions in Moabite", in: Textbook of Syrian Semitic Inscriptions, vol 1, Oxford 1975, pp. 71-84
Franz Praetorius, "Zur Inschrift des Meša`", in: Zeitschrift der Deutschen Morgenländischen Gesellschaft 59 (1905), pp. 33-35; 60 (1906), p. 402.
André Lemaire, “House of David” Restored in Moabite Inscription, BAR 20:03 (May/June 1994). Biblical Archaeology Society (סקירה מדוקדקת של השתלשלות הגילוי ודיון בשאלת אזכורו של דוד בכתובת)
הערות שוליים

↑  למואבים הייתה גרסה משלהם לכתב הפיניקי, השונה במקצת בין הגרסה שהייתה נהוגה בממלכות יהודה וישראל, אולם מצבה זו לא נכתבה בגרסה המואבית
↑  ספר מלכים ב', פרק ג', פסוק ד'
↑  ראו סטיבן ל. מקנזי,
King David: A Biography (excerpth), הניו יורק טיימס. ראו גם כאן את מאמרו של פרופ' מייקל לנגלואה המחזק את נכונות הקריאה "בית דויד" בכתובת מישע.
↑  התגלית הארכאולוגית שמוכיחה את קיומו של המלך התנכ"י?, באתר וואלה, 11 ביוני 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541028905171  LCCN: sh85086361
בו ברנהם

| --- | --- |

בו ברנהם, 2018
 לידה:  21 באוגוסט 1990 (בן 34) המילטון, ארצות הברית 
 שם במה:  Bo Burnham 
 שם לידה:  Robert Pickering Burnham 
 סוגה מועדפת:  קומדיה, סאטירה, מחזמר, אנטי-הומור, קומדיית מבוכה, פופ רוק, insult comedy, הומור סוריאליסטי, קומדיה שחורה, קומדיה הבחנתית, ribaldry, היפ הופ קומדי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2006 
 מקום לימודים:  St. John's Preparatory School  Hamilton-Wenham Regional High School  בית הספר לאמנויות ע"ש טיש 
 בן או בת זוג:  לורן סקפריה (2013–2022)  פיבי ברידג'רס (2022–?) 
 פרסים והוקרה:  פרס אמי (2021)  פרס גילדת הכותבים של אמריקה (2019)  פרס גילדת הבמאים האמריקנית (2018)  פרס אינדפנדנט ספיריט (2018) 
 https://www.boburnham.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
רוברט פיקרינג "בו" ברנהם (באנגלית: Robert Pickering "Bo" Burnham; נולד ב-21 באוגוסט 1990) הוא שחקן, קומיקאי, זמר, מוזיקאי, משורר וקולנוען אמריקאי. החל את הקריירה שלו כיוטיובר במרץ 2006, ונכון לאפריל 2022 סך הצפיות בסרטונים שלו עולה על כ-568 מיליון צפיות.
ברנהם חתם עסקת הקלטות בת ארבע שנים עם "אולפני קומדי סנטרל" והוציא את המיני אלבום הראשון שלו "Bo Fo Sho" ב-2008. האלבום הראשון באורך מלא של בו ברנהם פורסם כשנה לאחר מכן. בשנת 2010 יצאו אלבומו השני והספיישל הקומי הראשון של ברנהם, "Words Words Words" (אנ'), ששודר בקומדי סנטרל. האלבום השלישי והספיישל השני, ".what" (אנ'), יצאו ב-2014 בערוץ היוטיוב של ברנהם ובנטפליקס. ברנהם סיים עם הכי הרבה קולות בבחירת הצופים של קומדי סנטרל ב-2011. מופע הקומדיה השלישי שלו, "Make Happy" הופץ ב-3 ביוני 2016 בנטפליקס. ב-30 במאי 2021 הופץ ספיישל הקומדיה הרביעי שלו, “Inside” בנטפליקס.
בנוסף לקריירה שלו כקומיקאי, ברנהם יצר וכיכב בתוכנית הטלוויזיה של MTV - "זאק סטון יהיה מפורסם" (Zack Stone Is Gonna Be Famous). הוא פרסם ספר שירה בשם "Egghead: Or, You Can't Survive On Ideas Alone" ב-2014. הסרט הראשון שאותו כתב וביים, "כיתה ח'", יצא לאקרנים ביולי 2018 וזכה לתשבחות רבות.
ביוגרפיה

נולד ב-21 באוגוסט 1990, בהמילטון שבמסצ'וסטס, הוא הבן הצעיר לסקוט ברנהם - בעל חברת בנייה, ולפטרישה - אחות בבית חולים שצולמה בעבודתה ב-2014 לפרק בסדרה "This American Life". ב-2008, הוא סיים את לימודיו בתיכון סט. ג'ונס בדנברס שבמסצ'וסטס, הוא התקבל לבית הספר לאומניות טיסת' של אוניברסיטת ניו יורק ללימודי תיאטרון יוצר, אבל החליט לדחות את לימודיו בשנה כדי להתחיל בקריירה כקומיקאי.
ביוגרפיה > קריירה

ב-2006, צילם ברנהם את עצמו מופיע עם שני שירים ופרסם את הסרטון ביוטיוב כדי לשתף את משפחתו. הסרטונים נהפכו במהרה לפופולריים ביוטיוב, ב-break.com ובאתרים נוספים.
כשהוא מלווה את עצמו בגיטרה או בפסנתר חשמלי, ברנהם המשיך להוציא סרטונים ושירים אותם הוא תיאר כ"קומדיה מוזיקלית של גיל ההתבגרות", שהגדילו את כמות הצופים בסרטוניו. סרטוניו תוארו בעיתון "הבוסטון גלוב" כ"בדרך מסוימת בריאים ומטרידים, אינטימיים ומוזרים בו זמנית". ברנהם הוציא שירים על עליונות הגזע הלבן, הנכויות של הלן קלר, הומוסקסואליות ועוד. כל שיריו של ברנהם בתחילת הדרך הוקלטו לבד בתוך ובסביבת בית משפחתו בהמילטון שבמסצ'וסטס, רובם בחדר השינה שלו, והיו בכוונה בשיטת "עשה זאת בעצמך" עם הרגשה קצת מציצנית.
המוזיקה של ברנהם ניגחה נושאים כמו גזע, מגדר, זהות מינית, סקס ודת. ברנהם מתאר את דמותו הבימתית כגרסה יהירה יותר של עצמו. בשיחה עם חדשות דטרויט על העובדה שהוא שר ראפ, אמר ברנהם שכוונתו לתת כבוד לתרבות ההיפ הופ.
כשהוא מיוצג על ידי דגלאס אדלי, ברנהם הקליט הופעה בלונדון בשביל התוכנית The World Stands מבית קומדי סנטרל בינואר 2008 (שודר ב-30 ביוני 2008). הוא חתם על חוזה של ארבע שנים עם אולפני קומדי סנטרל. הם הוציאו לאור באינטרנט בלבד את המיני אלבום הראשון שלו "Bo Fo Sho" שכלל שישה שירים ב-17 ביוני 2008. האלבום הראשון שלו בשם "Bo Burnham" יצא ב-10 במרץ 2009.
ברנהם הופיע עם המוזיקה שלו בארצות הברית כולל בתוכניות "Cobb's Comedy Club" ששודרה בשידור חי מיוטיוב מסן פרנסיסקו ו-"Carolines Comedy Club" בניו יורק. בנוסף הופיע מחוץ לארצות הברית בלונדון ובמונטריאול. באוגוסט 2010 היה ברנהם מועמד לפרס מופע הקומדיה הטוב ביותר ב-"Edinburgh Comedy Awards" על מופע הפתיחה שלו "of Bo Burnham: Words Words Words". בנוסף קיבל את פרס פאנל ששוויו 5,000 יורו על "המופע שהכי תפס את התחושה הקומית הפרינג'ית של שנת 2010".
ב-3 במרץ 2009, סטודנטים מקולג' וסטמינסטר (שהיו חברים במועדוני הקמפוס לשילוב קהילת הלהט"ב, הסטודנטים השחורים, סטודנטים בינלאומיים, ותרבות מגוונת) מחו על הקונצרט שלו כשהופיע שם. על המחלוקת הזו אמר ברנהם "זה ממש אירוני, כי אנשים שיוצאים נגד גייז הם האנשים שהציקו לי בתיכון ... אני מנסה לכתוב סאטירה שישימו לב אליה, אבל הכוונות חייבות להיות מוסתרות. זה לא יכול להיות מובהק לחלוטין וזה מה שגורם לזה להיות קומדיה." על אף שהודו בקולג' שהם הזמינו את בו כשהם מתעלמים מחומרי המופע, דיקן הסטודנטים ג'ון קומפורד שיבח את ההזדמנות לדו-שיח במחלוקות.
ב-21 במאי 2010, הקליט ברנהם את הספיישל קומדיה בן השעה שלו "Words Words Words" לקומדי סנטרל, הספיישל הוקלט בבניין House of Blues בבוסטון כחלק מהתוכנית של הרשת House of Comedy שכללה מספר מופעי קומדיה. התוכנית שודרה ב-16 באוקטובר 2010 והמופע יצא ב-18 באוקטובר 2010. הספיישל השני של ברנהם שנקרא ".What" יצא בנטפליקס וביוטיוב ב-17 בדצמבר 2013. הספיישל השלישי של ברנהם, "Make Happy", הופק על ידי נטפליקס ויצא לאור ב-3 ביוני 2016. לאחר התקפי חרדה שחווה, ברנהם החליט לקחת הפסקה עד מועד לא ידוע מהופעות והפסיק ליצור תוכן. בשנת 2020 חזר אחרי הפסקה ויצר את הספיישל "inside". בשל מגפת הקורונה, כל הספיישל נכתב, צולם ובוים בחדר ריק בביתו של ברנהם.
ביוגרפיה > קריירה > הופעות

| שנה | שם המופע |
| --- | --- |
2009: Bo Burnham: Fake ID Tour
2010: Bo Burnham and (no) Friends
2011-2012: Bo Burnham Live
2013: Bo Burnham: What. Tour
2015-2016: Bo Burnham: Make Happy Tour
ביוגרפיה > קריירה > קולנוע

ב-2008, כשהופיע בפסטיבל "Just for Laughs" במונטריאול, פגש ברנהם את המפיק והבמאי ג'אד אפאטאו. בספטמבר אותה השנה, ברנהם היה במשא ומתן עם חברת ההפקות יוניברסל על כתיבה וכתיבת המוזיקה לסרט קומי שהפיק אפאטאו, שתואר כ"אנטי-היי סקול מיוזיקל" אף על פי שברנהם התעקש שהתסריט הוא לא פארודיה על המחזמר של דיסני, אלא ניסיון לחקות את התיכון שבו למד. בתקווה לככב בסרטים שכתב, ברנהם סיפר למגזין "Wired" שהוא קרא לדמות הראשית בו בתור רמז לא כל כך מרומז שהוא רוצה להיות בסרט. בריאיון ל-Boston Weekly Dig במרץ 2009, ברנהם סיפר על עבודתו על הסרט שבו הוא לא מופיע. בזמן שהוא לא הופיע, ברנהם עבד 8 שעות ביום על כתיבת המוזיקה, ובלילות כתב את התסריט, שכבר הושלמה טיוטה ראשונית שלו. ביחד עם ברנהם כתב גם חברו מהתיכון לוק ליאקוס. בריאיון ל-MTV באוקטובר 2010, ברנהם הודה שהוא לא יודע שום דבר לגבי עתיד הפרויקט, ושלפי מה שהוא יודע, לא ידוע אם הוא יתממש. במאי 2009, התחיל להתפרסם הסרט "אנשים מצחיקים", ברנהם כיכב באחד מסרטוני הפרסום.
ברנהם כתב וביים את הסרט הראשון שלו "כיתה ח'", שהופק והופץ על ידי חברת A24, והופיע בהופעת בכורה בפסטיבל סאנדנס בינואר 2018. הסרט התקבל בתשואות אצל המבקרים והגיע לציון של 98% באתר Rotten Tomatoes, בנוסף הוא מחזיק בממוצע רייטינג של 90 מתוך 100 באתר Metacritic.
בנוסף, הוא שיחק תפקיד משני בסרט זוכה פרס האוסקר, "צעירה מבטיחה" בשנת 2021, שם הוא שיחק את 'ריאן', בן הזוג של הגיבורה הראשית בסרט.
ביוגרפיה > קריירה > טלוויזיה

ב-2010 יצר ברנהם את סדרת הטלוויזיה Zach Stone Is Gonna Be Famous, שאותה כתב ובה כיכב לצידם של דן לגנה, לוקה ליאקוס ודייב בקי. הסדרה לא המשיכה לעונה שנייה, ונגמרה באופן רשמי ב-26 ביוני 2013.
ביוגרפיה > חייו האישיים

החל משנת 2013 ברנהם מנהל מערכת יחסים עם השחקנית לורנה סקפריה, הם גרים ביחד בלוס אנג'לס.
דיסקוגרפיה

| שם הדיסק | תאריך שחרור | הערות | חברת הפקות |
| --- | --- | --- | --- |
| Bo Fo Sho | 17 ביוני 2008 | מיני-אלבום | אולפני קומדי סנטרל |
| Bo Burnham | 10 במרץ 2009 | אלבום | אולפני קומדי סנטרל |
| Words Words Words | 18 באוקטובר 2018 | אלבום | אולפני קומדי סנטרל |
| What. | 17 בדצמבר 2013 | אלבום | אולפני קומדי סנטרל |
| Inside (The Songs) | 10 ביוני 2021 | אלבום | הפצה עצמית |
פילמוגרפיה > קולנוע

| שם הסרט | שנת יציאה | תפקיד | תפקידי הפקה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| בתולה אמריקאית | 2009 | רודי |  |  |
| אנשים מצחיקים | 2009 | סטודנט |  |  |
| Words Words Words | 2010 | עצמו | מפיק ותסריטאי | ספיישל קומדיה |
| Hall Pass | 2011 | ברמן |  |  |
| Adventures in the Sin Bin | 2012 | טוני |  |  |
| What. | 2013 | עצמו | מפיק, במאי ותסריטאי | ספיישל קומדיה |
| Make Happy | 2016 | עצמו | מפיק, במאי ותסריטאי | ספיישל קומדיה |
| חולי אהבה | 2017 | סי.ג'יי |  |  |
| לילה קשוח | 2017 | טובי |  |  |
| Jerrod Carmichael: 8 | 2017 |  | מפיק ובמאי | ספיישל קומדיה |
| כיתה ח' | 2018 | במאי וכותב | במאי וכותב | במאי וכותב |
| Chris Rock: Tamborine | 2018 |  | במאי | ספיישל קומדיה |
| צעירה מבטיחה | 2020 | ראיין קופר |  |  |
| Inside | 2021 | עצמו | מפיק, במאי ותסריטאי | ספיישל קומדיה |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שם התוכנית | שנה יציאה | תפקיד | תפקידי הפקה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Comedy Central Presents | 2009 | עצמו | תסריטאי | פרק אחד - ספיישל קומדיה |
| CollefeHumor Originals | 2010 | עצמו |  | שני פרקים - Sketches |
| Conan | 2010 | עצמו | תסריטאי | פרק אחד |
| Funny as Hell | 2011 | עצמו | תסריטאי | פרק אחד - ספיישל קומדיה |
| זאק סטון הולך להיות מפורסם | 2013 | זאק סטון | יוצר ותסריטאי | שנים עשר פרקים |
| Parks and Recration | 2014 | צ'יפ מק'קאפ |  | פרק אחד |
| Just for Laughs: All Access | 2014 | עצמו | תסריטאי | פרק אחד - ספיישל קומדיה |
| Key and Peele | 2015 | לייל |  | פרק אחד - Sketch |
| Kroll Show | 2015 | מתחרה בריטי |  | שני פרקים |
| We Bare Bears | 2015 | אנדרו באנגס |  | פרק אחד - דיבוב |
| Comrade Detective | 2017 | סרג'יו |  | פרק אחד - דיבוב |