stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארמייה

סימון נאט"ו לארמייה
ארמייה (או מחנה) היא אחת היחידות הצבאיות הגדולות ביותר, השנייה לאחר קבוצת ארמיות. היא קיימת בדרך כלל בצבאות של מדינות גדולות או מעצמות, או במדינות קטנות יותר בתקופות מלחמה (דוגמת שתי מלחמות העולם במאה ה-20, מלחמת איראן–עיראק ועוד). הארמייה כפופה בדרך כלל ישירות למטה הכללי של הצבא, או לפיקוד של זירת לחימה (למשל, בצבא ארצות הברית בתקופת מלחמת העולם השנייה). הארמיות בצבאות המעצמות היריבות (ארצות הברית, בריטניה, גרמניה וברית המועצות) הוצבו תחת פיקוד של קבוצת ארמיות, או חזית (במקרה של הצבא הסובייטי).
ארמייה מורכבת בדרך כלל משניים עד ארבעה קורפוסים וכוללת בין 60,000 ל-120,000 חיילים. היא יחידה בעלת יכולת פעולה עצמאית לחלוטין, הכוללת מספר חילות (שריון, חי"ר ממונע, ארטילריה, חיל אוויר וכו') וכן יחידות תומכות לחימה, כגון הנדסה קרבית, לוגיסטיקה ועוד.
מפקד ארמייה הוא קצין בדרגת גנרל.
בצה"ל היחידה הקרובה ביותר לסדר גודל של ארמייה, היא הפיקוד המרחבי, שבדרך כלל גודלו אינו עולה על סדר גודל של גיס (קורפוס). מקרה יוצא דופן הוא מלחמת לבנון הראשונה, בה לחמו תחת פיקוד צפון שבע אוגדות (דיוויזיות) ישראליות, כוח שהיה שווה ערך לארמייה קטנה. בנוסף לזה אפשר לומר שכלל כוח האדם בצה"ל בזמן שגרה שווה בגודלו לארמייה מורחבת.
הגר ינאי

| --- | --- |

 לידה:  1972  (בת 53 בערך) ברקאי, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 לאום:  ישראל ישראל
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב 
 שפות היצירה:  עברית
 סוגה:  פנטזיה
 יצירות בולטות:  הלווייתן מבבל המים שבין העולמות
 תקופת הפעילות:  מ-2001
 הושפעה מ:  פיליפ פולמן, ג'ונתן סטראוד
 פרסים והוקרה:  פרס גפן (2007)  פרס גפן (2008)  פרס היצירה לסופרים עבריים (2009)  פרס גפן (2018)
 
הגר ינאי (נולדה בשנת 1972) היא סופרת ישראלית.
חייה

הגר ינאי נולדה בקיבוץ ברקאי. בגיל 16 עברה לקיבוץ בית זרע. לאחר שירותה הצבאי למדה במשך שנתיים אנתרופוסופיה בקיבוץ הרדוף. כשהחליטה שלא לדבוק בדרך הרוחנית האנתרופוסופית נסעה ליפן, שם עשתה שנה אצל מורה זן בטוקיו ואף עבדה כמארחת במועדוני הלילה. חלק מהתקופה ינאי שהתה במנזר זן באי קיושו, שם ניהלה רומן עם אבי המנזר. על פרשה זו כתבה בספרה הראשון "אישה באור".
ינאי למדה לתואר ראשון בכתיבה יוצרת ותסריטאות בקמרה אובסקורה, ומחזיקה בתואר שני בספרות מאוניברסיטת בן-גוריון. עבדה כעיתונאית בחיים אחרים וכן במוסף הארץ. כמו כן עבדה במשך שנים כמבקרת ספרים בגלובס, וכמבקרת ספרים וקולנוע בערוץ השני. כיום היא עורכת ספרותית, מורה לכתיבה יוצרת, ומבקרת ספרים בגלי צה"ל ובערוץ הראשון.
ספרה השני, "מכונת הנצח של אלכס" עוקב אחרי מסעה של חיילת מרדנית ברמת הגולן. החיילת, דובה, נמלטת מפני קצין צעיר ונמרץ שמנסה לשקם אותה, ומחפשת אחר אלכס, גאון פיזיקלי צעיר שבו הייתה מאוהבת בנעוריה ושמנסה להמציא את הפרפטואום מובילה. הספר היה מועמד לפרס ספיר לשנת 2006.
ספרה השלישי של ינאי, "הלווייתן מבבל" הוא הראשון בטרילוגיית פנטזיה. הספר נכתב במטרה למקד את תשומת הלב בסוגת הפנטזיה, האהובה על ינאי, בשדה הספרות העברית. הספר עוקב אחר הרפתקאותיהם של האחים יונתן ואלה מרגוליס, שעוברים לעולם מקביל, ממלכת בבל, שם שולטת גילדת האחשדרפנים - רופאים-כוהנים אכזריים שחוששים מעליית הלווייתן האפל בן התהום. הספר שואב השראה מהמיתולוגיה היהודית, הבבלית והמזרח תיכונית. "הלווייתן מבבל" זכה בפרס גפן כספר הפנטזיה הישראלי המקורי הטוב ביותר לשנת 2007.
ספרה הרביעי של ינאי, ספר המשך שני בטרילוגיית הלווייתן מבבל, "המים שבין העולמות", ראה אור בהוצאת כתר בפברואר 2008. הספר מתאר את תחילתו של הקרב הגדול על ממלכת בבל. ארבעת הגיבורים מהספר הראשון, האחים יונתן ואלה מרגוליס, הלל בן-שחר והנסיכה נין-אורמוז, עומדים במבחנים ובאתגרים קשים אף יותר. זכה בפרס גפן ונבחר לספר הפנטזיה הישראלי הטוב ביותר לשנת 2008. הספר השלישי בטרילוגיית הלווייתן יצא ב-2017 ונקרא "המסע אל לב התהום", בהוצאת מודן ואוקיינוס. גם ספר זה זכה בפרס גפן, לשנת 2018. עוד באותה שנה יצאה מהדורה מחודשת של כל הטרילוגיה "הלווייתן מבבל".
זכתה בפרס ראש הממשלה לסופרים עבריים לשנת 2008. ינאי זכתה בפרס הספר המצטיין על שם דבורה עומר לשנת תשע"ט (2019) עבור ספרה "המסע אל לב התהום".
חיים פרטיים

ינאי מתגוררת ברעננה. נשואה לתסריטאי ערן בן יעקב ויחד הם מגדלים את בתו ושלוש בנותיהם המשותפות.
ספרים שכתבה

אישה באור, ירושלים: כתר, 2001 (הספר בקטלוג ULI)
מכונת הנצח של אלכס, ירושלים: כתר, 2004 (הספר בקטלוג ULI)
מקום בטוח ללב, כנרת זמורה-ביתן, 2011 (הספר בקטלוג ULI)
ספרים שכתבה > ספרי ילדים ונוער

הלווייתן מבבל, ירושלים: כתר, 2006 (הספר בקטלוג ULI)
המים שבין העולמות, ירושלים: כתר, 2008 (הספר בקטלוג ULI)
המסע אל לב התהום, מודן ואוקיינוס, 2017 (הספר בקטלוג ULI)
מילה וחוטפי החלומות, עם עובד, 2019 (הספר בקטלוג ULI)
ספרים שכתבה > ספרי עיון

היקום מעבר לאופק – שיחות עם פרופסור חיים אשד, הוצאת ידיעות ספרים, דצמבר 2020 (הספר בקטלוג ULI)
לכתוב ולהוציא לאור - מדריך עכשווי לכתיבת פרוזה ולפרסום ספרים, עם עובד, 2022.
ספרים שערכה

שם יש שושנים: סופרות ישראליות כותבות ארוטיקה, תל אביב: אלפא, 2003 (הספר בקטלוג ULI)
ובאתי על החתום / אורית שחם-גובר, ירושלים: כתר, 2005 (הספר בקטלוג ULI)
(ביחד עם דניאלה גורביץ') עם שתי הרגליים עמוק בעננים, תל אביב, גרף, 2009 (הספר בקטלוג ULI)
ספרים שתרגמה

אדית נסביט, הטירה הקסומה, תל אביב, סדרת הרפתקה: סופרים מתרגמים קלאסיקה, הוצאות אוקיינוס ומודן, 2009 (הספר בקטלוג ULI)
א"ב וייט, החצוצרה של לואי, תל אביב, סדרת הרפתקה: סופרים מתרגמים קלאסיקה, הוצאות אוקיינוס ומודן, 2013 (הספר בקטלוג ULI)
פרנסס הודג'סון ברנט, סוד הגן הנעלם, תל אביב, סדרת הרפתקה: סופרים מתרגמים קלאסיקה, הוצאות אוקיינוס ומודן, 2009 (הספר בקטלוג ULI)
חטיבה 656

| --- | --- |
תג היחידה של החטיבה
תג היחידה של החטיבה
 פרטים
 כינוי:  בני רשף
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:  חיל השריון 
 סוג:  חטיבת שריון
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1974–2004 (כ־30 שנה) 
 מלחמות:    מלחמת לבנון הראשונה מבצע חומת מגן
 נתוני היחידה
 ציוד עיקרי:  M60 פטון ("מגח") לסוגיו השונים
 פיקוד
 יחידת אם:  עוצבת עידן
 מפקדים:  מפקדי החטיבה
 
חטיבה 656, המכונה גם "עוצבת בני רשף", הייתה חטיבת שריון בצה"ל. החטיבה פורקה ב-2004.
החטיבה הורכבה משלושה גדודים - 452, 8227 ו-398. החטיבה לחמה במלחמת לבנון הראשונה בגזרה המזרחית תחת פיקוד אוגדה 880, וכן השתתפה במבצע חומת מגן בקרב על ג'נין תחת פיקוד עוצבת עידן.
היסטוריה

בעקבות מלחמת יום כיפור הוחלט בצה"ל על הקמת יחידות חדשות, ובשנת 1974 הוקמה חטיבה 656 בפיקוד יוסי בן-חנן, כחלק מבנין הכוח מחדש של חיל השריון.
במלחמת לבנון הראשונה לחמה בגזרה המזרחית בפיקודו של המח"ט חגי גולן, במסגרת אוגדה 880 בפיקודו של יום טוב תמיר. החטיבה צוידה בטנקי M60-A1 פטון ("מגח").
במסגרת מבצע חומת מגן, גדודים 398 ו-452 מהחטיבה בפיקודו של המח"ט אייל זמיר סייעו לכוחות חטיבת גולני וחטיבה 5 במהלך הקרב על ג'נין תחת פיקוד עוצבת עידן בפיקודו של אייל שליין. גדוד 8227 מהחטיבה לחם תחת פיקוד חטיבה 5 בכיבוש העיר טולכרם.
בשנת 2004 במסגרת ארגון רחב בצה"ל פורקה חטיבה 600, ולאחר לחץ רב להחזרת השם המקורי - חטיבה 600, הוחלט להחזירה לחיים על בסיס חטיבה 656, וכך הפכה החטיבה לחטיבה 600.
מפקדי החטיבה

| שם | תקופת כהונה כמפקד החטיבה | הערות |
| --- | --- | --- |
| אל"ם יוסי בן-חנן |  | מפקדה הראשון של החטיבה |
| אל"ם חגי גולן |  | מפקד החטיבה במלחמת לבנון |
אל"ם נחום זקן: 
| אל"ם אייל זמיר | 2000–2003 | מפקד החטיבה במבצע חומת מגן, לימים הרמטכ"ל ה-24 |
| אל"ם גיא גולדשטיין | 2003–2005 | בתקופת פיקודו הפכה החטיבה לחטיבה 600. לימים מפקד עוצבת עמוד האש |
עמיחי אשד

| --- | --- |

 לידה:  1967 (בן 58 בערך) הרצליה, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   משטרת ישראל
 תקופת הפעילות:  1990–2023 (כ־33 שנים)
 דרגה:   ניצב
 תפקידים בשירות
 קצין אמ"ן במרחב השרון  מפקד תחנת לוד (2005–2007)  מפקד תחנת ראשון לציון (2007–2009)  מפקד תחנת נתניה (2009–2011)  מפקד פו"ם משטרה  מפקד המכללה לקציני משטרה בכירים (2013–2016)  סגן מפקד מחוז ירושלים (2016–2018)  מפקד מחוז מרכז (2018–2021)  מפקד מחוז תל אביב (2021–2023)
 
עמיחי (עמי) אשד (נולד ב-1967) הוא קצין משטרה בדימוס בדרגת ניצב, שכיהן כמפקד מחוז תל אביב במשטרת ישראל. קודם לכן כיהן כמפקד מחוז מרכז.
ביוגרפיה

אשד נולד בהרצליה, בן לניצולי השואה יוצאי פולין. שירת בצה"ל כלוחם בחטיבת גבעתי, ולאחר שחרורו מצה"ל היה מאבטח מטוסים ושגרירויות.
ב-1990 החל את דרכו במשטרת ישראל כבלש וקצין מודיעין בתחנת טייבה במרחב השרון, ולאחר מכן שירת במשטרת ראש העין בתפקיד ראש משרד סיור. בהמשך מונה לראש לשכת בילוש ומודיעין במרחב השרון, וב-1988 מונה למפקד היחידה המרכזית (ימ"ר) במרחב שרון. ב-2005 מונה למפקד תחנת לוד במרחב שפלה, וביוני 2007 מונה למפקד תחנת ראשון לציון. ביולי 2009 מונה למפקד תחנת המשטרה בנתניה ושירת בתפקיד עד אוקטובר 2011. בתפקידו הבא שימש מפקד קורס פיקוד ומטה במרכז ההדרכה בנעורים.
באוגוסט 2013 קודם לדרגת תת-ניצב ומונה למפקד המכללה לקציני משטרה בכירים. ב-2016 מונה לסגן מפקד מחוז ירושלים.
בינואר 2018 קודם לדרגת ניצב ומונה למפקד מחוז מרכז. ב-11 בפברואר 2021 מונה למפקד מחוז תל אביב, בהתאם לסבב מינויים שנקבע בינואר.
התנועה לאיכות השלטון העניקה לאשד את אות אביר איכות השלטון לשנת 2023 בקטגוריית רשות מבצעת.
ביוגרפיה > העברתו מתפקידו וסיום שירותו

מדיניותו המוצהרת של אשד הייתה לאפשר מחאות ולהגן עליהם: "לא משנה אם זה ימין, שמאל, חרדים, ערבים, מגוון רחב מאוד של מחאות שמתקיימות בשנים האחרונות במדינת ישראל – אנחנו צריכים בראש ובראשונה לאפשר את ההפגנה... ההנחיה שלי לאנשים שלי היא להגן על המפגינים בכל דרך אפשרית". לאחר הפגנות יוצאי אתיופיה בשנת 2019 הוא התגאה במדיניות ההכלה שנקט כלפי המפגינים, למרות הפגיעה בציבור הרחב. בין השאר הוא אמר שאומנם "במדינה דמוקרטית זכות המחאה בחלקה פוגעת בציבור הרחב" אך הדגיש כי "חסימת צירי תנועה היא מחאה לגיטימית כל עוד אינה אלימה". בימי המחאה נגד ממשלת ישראל השלושים ושבע נמנע אשד מעימות עם המפגינים שחסמו את נתיבי איילון.
פעילותו של אשד לא עמדה בציפיות של השר לביטחון לאומי, איתמר בן גביר, אשר דרש שלא ייחסמו צירים ראשיים ושמשטרת ישראל תפעל כלפי המוחים נגד הממשלה כפי שהיא פועלת נגד מוחים אחרים. ב-9 במרץ 2023, בעיצומן של ההפגנות נגד הרפורמה המשפטית, הודיעו המפכ"ל קובי שבתאי והשר לביטחון לאומי, איתמר בן גביר על העברת ניצב עמיחי אשד לתפקיד ראש אגף ההדרכה. בתקשורת קישרו בין העברתו מתפקידו לבין מדיניותו המכילה של אשד כלפי מפגינים. חברי הכנסת יאיר לפיד ובני גנץ מתחו ביקורת על צעד זה של שבתאי ובן גביר, ותיארו אותו כצעד פוליטי עקב התנהלותו של אשד כלפי המוחים. בנוסף, פורום של מפכ"לים וניצבים לשעבר יצאו נגד העברת אשד מתפקידו. המפכ"ל והשר טענו כי מדובר בסבב מינויים מקצועי שתוכנן מראש ביוזמתם, אך מועד הסבב הוא החלטה של השר בן גביר בלבד. למחרת ההודעה על העברתו מתפקידו הורתה היועצת המשפטית לממשלה, גלי בהרב-מיארה, לשר לביטחון לאומי, איתמר בן גביר, להקפיא צעד זה, מ"חשש כבד ביחס לחוקיות ולתקינות ההליך". בתגובה הודיע שבתאי: "טעיתי בשיקול הדעת, בעיתוי ובדרך... אני מכבד ומקבל את החלטת היומע"שית לגבי הקפאת המינוי". הוא ציין כי העברת אשד מתפקידו תתבצע לאחר חודש הרמדאן. ב-28 ביוני הודיעו השר והמפכ"ל על סבב מינויים, שכלל גם את העברת אשד לתפקיד ראש אגף ההדרכה.
ב-5 ביולי 2023 הודיע אשד על פרישתו מהמשטרה. בנאום הפרישה אמר: "אני מודה כאן לפניכם על החטא הנורא, החטא בכך, שלא יכולתי לעמוד בציפיות הדרג המיניסטריאלי, שכללו שבירת הכללים, הנהלים, הסדר הארגוני והתערבות בוטה בקבלת החלטות ושיקול הדעת המבצעי. יכולתי בקלות לעמוד בציפיות האלה, להפעיל כוח לא סביר ולמלא את המיון באיכילוב בסוף כל הפגנה בתל אביב". השר בן גביר הגיב באומרו שהנאום מוכיח שאשד היה "ניצב פוליטי". חבר הכנסת גדי איזנקוט מתח ביקורת על אשד שבחר לשאת את הנאום בעודו לובש מדים ואמר כי "מדובר באירוע חריג" והוסיף: "אני כלובש מדים 41 שנים, חש מאוד לא בנוח עם העובדה שלובש מדים נושא נאום מהסוג הזה". ב-19 ביולי 2023, בטקס החילופים במחוז תל אביב, הוסיף אשד: "בפעם הראשונה בשירות של שלושה עשורים נתקלתי במציאות הזויה, שבה השגת שקט וסדר היא לא הישג נדרש, אלא בדיוק ההפך".
חיים אישיים והשכלה

אשד מתגורר בכפר סבא. הוא נשוי לציפי ואב לארבעה. בוגר תואר ראשון במנהל עסקים ותואר שני בהיסטוריה של המזרח התיכון.
הערות שוליים

↑  ניצב עמי אשד, שפיקד בעבר על משטרת לוד, מונה למפקד מחוז מרכז, רמלוד נט, 10 בינואר 2018
↑  ניצב עמי אשד מונה למפקד מחוז המרכז של המשטרה, באתר BE106.NET רחובות
↑  ניצב עמי אשד פיקד בעבר על משטרת לוד, מונה למפקד מחוז מרכז, באתר עיריית לוד, ‏11 בינואר 2018
↑  חילופי מפקדים במשטרה: עמי אשד מונה למפקד תחנת נתניה, באתר ynet, 8 ביולי 2009
↑  סבב מינויים בצמרת משטרת ישראל, המשרד לביטחון הפנים, 21 באוגוסט 2013
↑  דורון הרמן, שורת מינויים במשטרה: נצ"מ ברנור ימונה לראש יאח"ה, נצ"מ בן שלום יהיה מפקד היאחב"ל, באתר חדשות 13 (לשעבר ערוץ עשר), 3 במרץ 2016
↑  "משוכנע ביכולותיך להצעיד ולקדם את מחוז תל אביב להישגים וגבהים חדשים", משטרת ישראל, 11 בפברואר 2021
↑  סבב מינויים בסגל הפיקוד הבכיר של משטרת ישראל, באתר השירותים והמידע הממשלתי, 18 בינואר 2021
↑  התנועה לאיכות השלטון ערכה אתמול (ראשון) את טקס הענקת אות אבירי איכות השלטון לשנת 2023 במרכז יצחק רבין בתל אביב, באתר התנועה לאיכות השלטון, ‏2024-09-09
↑  פרוטוקול מס' 135 מישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה, 17 בדצמבר 2020
↑  גדעון אלון, המשטרה הפגינה אוזלת יד, באתר ישראל היום, 4 ביולי 2019
↑  מאיר תורג'מן, בן גביר כעס על המשטרה בגלל החסימות, שם ענו לו: "ההחלטות - של המפקדים", באתר ynet, 9 במרץ 2023
↑  איציק סבן, בן גביר נגד המשטרה: "האנרכיסיטים איבדו שליטה, חסימת הצירים - בניגוד למדיניות שלי", באתר ישראל היום, 20 בפברואר 2023
↑  250 אלפים הפגינו בכל הארץ. בת"א מוחים פרצו לאיילון, מכת"זית הופעלה נגדם, באתר ynet, 4 במרץ 2023
1 2  אריה ריבקינד, בן גביר על ניצב אשד: חציית גבול מסוכנת, הפוליטיקה נכנסה למשטרה, חרדים 10, 5 ביולי 2023
↑  אלון חכמון, ‏מפקד מחוז תל אביב ניצב עמי אשר יסיים את תפקידו, באתר מעריב אונליין, 9 במרץ 2023
↑  ברהנו טגניה, ‏מפקד מחוז ת"א הודח מתפקידו וימונה לראש אגף ההדרכה במשטרה, באתר ‏מאקו‏, 9 במרץ 2023
↑  אוריאל בארי, ‏סערת הדחת מפקד המחוז: "טיהור פוליטי", באתר "סרוגים", 9 במרץ 2023
↑  שלומי הלר‏, בעקבות המחאות נגד המהפכה המשפטית: בן גביר הדיח את מפקד מחוז תל אביב מתפקידו, באתר וואלה, 9 במרץ 2023
↑  עמיר קורץ, בעקבות הדחת מפקד מחוז ת"א - מפכ"לים לשעבר קוראים ליעקב שבתאי: "תתפטר", באתר כלכליסט, 10 במרץ 2023
↑  מאיר תורג'מן, סיון חילאי, המסר לבן גביר, הטעויות מול מפקד המחוז: מאחורי נאום המפכ"ל, באתר ynet, 12 במרץ 2023
↑  עמית סגל, ‏השר בן גביר: "היועמ"שית הפכה אתמול לשר לביטחון לאומי", באתר ‏מאקו‏, 11 במרץ 2023
↑  טובה צימוקי, מאיר תורג'מן, לירן לוי, היועמ"שית מקפיאה את הדחת מפקד מחוז ת"א: "חשש כבד לחוקיות ההליך", באתר ynet, 10 במרץ 2023
↑  מאיר תורג'מן, המפכ"ל מגיב לסערת הדחת אשד, ולא מתפטר: "טעיתי בשיקול הדעת", באתר ynet, 11 במרץ 2023
↑  איציק סבן, לאחר פגישת סיכום הקדנציה: שבתאי ובן גביר הודיעו על סבב מינויים בצמרת המשטרה, באתר ישראל היום, 28 ביוני 2023
↑  אבי כהן, "הודחתי על רקע פוליטי": ניצב עמי אשד פרש מהמשטרה, באתר ישראל היום, 5 ביולי 2023
↑  לירן לוי, עמי אשד פורש ותוקף: הציפיות - לפנות בדקות, לשבור ראשים, לנפץ עצמות, באתר ynet, 5 ביולי 2023
↑  מגישי ynet Live, איזנקוט בביקורת על אשד: "חש לא מאוד בנוח שלובש מדים נושא נאום כזה", באתר ynet, 6 ביולי 2023
↑  יהושע בריינר, עמי אשד בטקס חילופי מפקד מחוז תל אביב: "אין לנו משטרה ודמוקרטיה אחרות", באתר הארץ, 19 ביולי 2023
↑  הענקת דרגות ומינויים בסגל הפיקוד הבכיר של משטרת ישראל, באתר משטרת ישראל, ‏26.01.2021
הפועל נוף הגליל

הפועל נוף הגליל היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר נוף הגליל, אשר משחקת בליגה הלאומית. הקבוצה נוסדה בשנת 1958, ועד שנת 2019, לפני שינוי שם העיר, נקראה הפועל נצרת עילית. צבעי המועדון הם אדום, לבן, כחול ושחור, ומגרשה הביתי של הקבוצה הוא אצטדיון גרין השוכן בדרום העיר.
אצטדיון

בשנותיה הראשונות, שיחקה הקבוצה במגרש מע"צ שהיה נטול יציעים מסודרים עד שבשנת 1965 עברה הקבוצה לשחק ב"אצטדיון ג'ורג' מיני" על שמו של ג'ורג' מיני, יושב ראש האיגודים המקצועיים בארצות הברית, שגייס כספים ורתם ספונסרים וכאות הוקרה האצטדיון נקרא על שמו. בשנת 2004, שופץ והורחב האצטדיון בעזרת תרומת משפחת גרין, משפחה יהודית מארצות הברית שתומכת כלכלית בעיר בשיפוץ בתי ספר, בניית מתנ"ס ועוד, ומאז הוא נקרא אצטדיון גרין על שמם. האצטדיון כולל מקלחות, חדרי הלבשה מרווחים, חדר שופטים, משרדים, מכבסה ומחסנים.
לקראת עונת 2017/2018 שופץ האצטדיון בשנית וזאת לאחר שכר הדשא והיציעים היו ברמה נמוכה מאוד ולא אפשרו לקיים משחקים באצטדיון.
במאי 2019 החל באצטדיון סבב שיפוצים נוסף במטרה להרחיבו ולשדרגו אף לדרישות האירוח של ליגת העל על ידי תוספת יציע נוסף מצפון לכ-1,100 צופים ושדרוג היציע המערבי בחדרי הלבשה חדשים, מזנונים, שירותים לקהל, יציע כבוד, עמדת שידור חדשה ועוד וכן תאורת זרקורים חדשה. מלבד זאת יוכשר לצידו מגרש סינתטי לאימונים ולמשחקי קבוצות הנוער. השיפוץ שעלותו הייתה כ-35 מיליון שקלים הסתיים ביולי 2020
סמל המועדון

סמל המועדון בשנותיו הראשונות
אחד מסמלי המועדון בעבר
סמל המועדון בין השנים 2015–2004
סמל המועדון בין השנים 2017–2015
סמל המועדון בין השנים 2019–2017
סמל המועדון בין השנים 2020–2019 (אחרי שינוי שם העיר לנוף הגליל)
סמל המועדון מאז 2020 (אחרי עדכון לשנת ההקמה הנכונה השל המועדון)
מחלקת הנוער

במחלקת הנוער של הפועל נוף הגליל משחקים למעלה מ-1,000 שחקנים מנוף הגליל, מעמק יזרעאל ומהסביבה. בין השחקנים הבולטים שגדלו במחלקת הנוער של הקבוצה ניתן למנות את איתי שכטר, בן תורג'מן, יניב כהן ודודו אוואט. קבוצת נערים ב' של המועדון זכתה בשתי אליפויות, בשנת 2006 ובשנת 2016.
בעונת 2018–2019 עלתה קבוצת הנוער של נוף הגליל לליגה הבכירה.
בעונת 2019–2020 הקבוצה סיימה במקום ה-15 ולא נשרה לליגת המשנה עקב נגיף הקורונה.
שחקני עבר בולטים

| --- | --- |
 יעקב אסייג  אבישי ז'אנו  אילן בכר  אסי טובי  איציק זוהר  יניב כהן  יואב זיו  ז'וזה דוארטה  ירו בלו  גיז'רמו ישראלביץ'  אסלאם כנעאן  אבי איבגי  איתי שכטר:  רהב בוטנרו  אסי וסיהון  בן תורג'מן  בן ביטון  אורן ביטון  ניקולאס פלצ'וק  צביקה מנשקו  גיל סאבו  קובי בלדב  שי קונסטנטין  שלמה אדלר  אריה אקרמן  אדולף אהרון  יעקב סויסה
מאמנים

אלו מאמני הפועל נוף הגליל (נצרת עילית) מאז תחילת שנות ה-2000, ועלייתה ללאומית:
| שם | שנים | הערות |
| --- | --- | --- |
| ירון הוכנבוים | 1999–2003 | עלייה לליגה הלאומית (2002) |
| מוטי איוניר | 2003–2006 | עליה לליגת העל (2004)   ירידה לליגה הלאומית (2006) |
| ירון הוכנבוים | 2006–2007 |  |
| עופר מזרחי | 2007–2008 | ירידה לליגה הארצית (2008) |
| דני גולן | 2008–2009 | עלייה לליגה הלאומית (2009) |
| אלדד שביט | 2009–2010 |  |
| אלי מלדסי | 2010–2011 |  |
| דני גולן | 2011–2013 |  |
| אלדד שביט | 2013–2014 |  |
| עופר טלקר | 2014–2015 |  |
| רפי בוסקילה | 2015–2016 |  |
| עופר טלקר | 2016 |  |
| עידן בר-און | 2016–2017 |  |
| יוסי זוזוט | 2017 |  |
| ירון הוכנבוים | 2017–2019 |  |
| איתי מרדכי | 2019–2020 |  |
| ירון הוכנבוים | 2020–2022 | זכייה בגביע הטוטו של הליגה הלאומית   עלייה לליגת העל (2021) |
| שי ברדה | 2022 | ירידה לליגה הלאומית (2022) |
| שלומי דורה | 2022 |  |
| ירון הוכנבוים | 2022–2023 |  |
| גיא דיין | 2023 | מאמן זמני |
| מוטי איוניר | 2023–2025 | העפלה לחצי גמר גביע המדינה |
| אורי גוטמן | 2025–הווה |  |
שיאי מועדון אישיים

מלך השערים בכל הזמנים - שלמה אדלר (175 שערים)
הישגים

הליגה הלאומית
אליפות: 2020/2021
גביע הטוטו לאומית
זכייה: 2020/2021
סגנות: 2024/2025
המיקום הכי גבוה: 5 בליגת העל, 2004/2005
הישג שיא בגביע המדינה: חצי גמר 2023/2024
סגל הקבוצה

נכון ל-23 בפברואר 2025
סגל הקבוצה > צוות מקצועי

| --- | --- |
מאמן ראשי: ישראל אורי גוטמן
עוזר מאמן: ישראל ויסאם חלאילה
מאמן שוערים: ישראל לירון סבן
מאמן כושר: גאורגיה גרמניה קאוויצ'ה קארובה
מנהל מקצועי: גאורגיה ישראל גיורגי דרסליה
אנליסטים: ישראל טל נקש ישראל בר רוזנפלד
הערות שוליים

↑  תיקון היסטורי: הפועל נוף הגליל נוסדה ב-1958, אתר blinker, יצחק סולומון, 14/05/2020
1 2  דוד בן-שימול, הפועל נצרת עילית שינתה את שמה להפועל נוף הגליל, באתר ynet, 4 ביולי 2019
↑  משחק ידידותי: מכבי עפולה - הפועל קרית נצרת 1–4, על המשמר, 23 בנובמבר 1958
↑  חלום שהתגשם, חדשות הספורט (עמוד 3) 20 באוגוסט 1972
↑  ע. יקותיאל, גם יבנה ונצרת-עלית הבטיחו את עלייתן, מעריב, 9 במאי 1976
↑  אבי שילון, ‏קומץ של אוהדים, באתר גלובס, 6 ביוני 2004
↑  הדר אקריש, ‏אחרי 15 שנים: הפועל נוף הגליל חזרה לליגת העל, באתר ONE‏, 30 באפריל 2021
אצטדיון גרין, 2020
כי האדם עץ השדה (פסל)

| --- | --- |

 מידע כללי
 פַּסל:  צדוק בן דוד
 תאריך יצירה:  2003
 טכניקה וחומרים:  מתכת
 ממדים בס"מ
 גובה:  6 מטרים
 נתונים על היצירה
 מיקום:  יד ושם ירושלים שבישראל
כי האדם עץ השדה הוא פסל מאת האמן צדוק בן דוד, המוצב במצפור הפרטיזנים שבמתחם יד ושם בירושלים. הפסל, המעוצב בדמות עץ המורכב ממאות דמויות אדם, מסמל את הישרדותם של הפרטיזנים היהודים בתקופת השואה.
רקע והקמה

מצפור הפרטיזנים הוקם בספטמבר 2003 בתרומתה של משפחת קארטן, לזכרם של בני הזוג ג'וליה ואיזידור קארטן, אשר היו פרטיזנים ולחמו בנאצים ביערות אוקראינה. המצפור נבנה כחלק מאירועי ציון 50 שנה להיווסדו של יד ושם, ותוכנן על ידי האדריכל דן צור. במטרה להעשיר את האתר במרכיב אומנותי, הוחלט להציב בו פסל, ולאחר תהליך בחירה נבחרה יצירתו של צדוק בן-דוד מתוך ארבע הצעות שהוגשו.
עיצוב ומשמעות

הפסל מתנשא לגובה של שישה מטרים ורוחבו שישה מטרים. הוא מבוסס על קווי המתאר של עץ שצילם בן-דוד בלונדון, אך במקום עלווה טבעית, ענפיו מורכבים מכ-600 דמויות אדם – גברים, נשים וילדים – שגולפו בחיתוך ידני. כל דמות שונה מחברתה, ובכך משקפת את האינדיבידואליות של הפרטיזנים ואת היותם חלק מהשלם. הפסל יוצר אשליה כפולה: ממרחק הוא נראה כעץ טבעי, אך מבט קרוב חושף את הדמויות החוסות בין ענפיו. המסר המרכזי של היצירה הוא כי "האדם הוא-הוא העץ" – סמל לכוח ההישרדות ולתקווה לצמיחה, בהשראת הפסוק "כי האדם עץ השדה".
הצבת הפסל

הפסל הוצב במצפור הפרטיזנים בשבוע שלפני חנוכת האתר ונחנך בטקס רשמי שנערך ב-17 בספטמבר 2003, במעמד הנהלת יד ושם. ועדת הבחירה כללה את יו"ר יד ושם אבנר שלו, מנהלת אגף המוזיאונים יהודית ענבר ואוצרת האמנות יהודית שנדר. זהו הפסל הציבורי העשירי של צדוק בן-דוד שהוצב בישראל, והוא מצטרף לפסלים נוספים שנבחרו לשילוב במתחם יד ושם, בהם יצירתו של האמן מנשה קדישמן.
חומרים וטכניקה

הפסל עשוי מתכת שנחתכה בעבודת יד, ועובייה נע בין 10 ל-15 סנטימטרים, מה שמקנה לו תחושה של עדינות ושבריריות. הוא יצר את הפסל במסגרייה בנס ציונה בשנת 2003, ומאז הפך לחלק בלתי נפרד מהנוף של מצפור הפרטיזנים, המשתלב עם היער הסובב אותו ומחזק את המסר של הישרדות וצמיחה מתוך הכאב.
הערות שוליים

1 2  יד ושם, בעקבות גיבורים, אנדרטאות הגבורה והלחימה היהודית באתר יד ושם, באתר יד ושם
↑  ספר דברים, פרק כ', פסוק י"ט
1 2  פסל של צדוק בן-דוד הוצב ביד ושם, באתר הארץ, 8 בספטמבר 2003
חמדה מרק

חמדה מרק (נולדה בתל אביב) היא האישה הראשונה שמונתה לתפקיד הכלכלי הבכיר ביותר במערכת הביטחון – היועץ הכלכלי למערכת הביטחון והאישה הראשונה ששימשה כסמנכ"לית במשרד הביטחון. בין שאר תפקידיה עמדה גם בראש האגף והקרן לחיילים משוחררים.
ביוגרפיה

מרק נולדה בתל אביב, נצר (דור חמישי מצד אמה) לרב יוסף יהודה חכים, שהיה מקובל והרב הראשי הספרדי של צפת בסוף המאה התשע-עשרה. גדלה והתחנכה בתל אביב, תחילה בבית ספר ביאליק (ע"ש חיים נחמן ביאליק) ובהמשך בתיכון עירוני ז'. לאחר שירותה הצבאי בפרקליטות הצבאית חשבה תחילה ללמוד משפטים, אך בסופו של דבר החליטה "ללמוד כלכלה דווקא כי היה קשה להתקבל".
ביוגרפיה > עבודה באגף הספנות והנמלים

עם סיום לימודי התואר הראשון בכלכלה, ב־1977, החלה מרק לעבוד ככלכלנית במחלקה הכלכלית של אגף הספנות והנמלים שבמשרד התחבורה בחיפה (היום אגף כלכלה תכנון וקשרי חוץ ברשות הספנות והנמלים). במסגרת עבודתה עשתה תחשיבים כלכליים בתחום הספנות, וגם הייתה חברה בצוות שבחן את הכדאיות הכלכלית של הובלת הפחם לתחנת הכוח בחדרה ממקורות שונים בעולם ולגיבוש מסקנות הבדיקה. המסמך הוגש לוועדת השרים לענייני כלכלה, ושימש בסיס להחלטה על החלופה המועדפת לאספקת הפחם לתחנת הכוח.
ביוגרפיה > הקריירה במשרד הביטחון

בשנת 1978 חזרה מרק לתל אביב והתקבלה לעבודה במשרד הביטחון, שם עבדה במשך כארבעים שנים. הקריירה המקצועית שלה הקיפה מגוון תפקידים בכירים – כלכליים-כספיים, חברתיים וניהוליים – שבשיאם תפקידי ראש אגף וסמנכ"לית משרד הביטחון.
ביוגרפיה > הקריירה במשרד הביטחון > תפקידים ראשונים

בתחילת דרכה במשרד הביטחון הייתה מרק הכלכלנית של ההוצאה לאור של משרד הביטחון.
ב־1979 עברה למחלקה לתכנון וכלכלה ביחידת המחקר והפיתוח של משרד הביטחון ועסקה בנושאי כלכלה רבים ומגוונים ובכללם ניתוחים כלכליים, תכנון שנתי ותכנון רב־שנתי ואומדני עלות ותמחור של פרויקטים לצורך משא ומתן עם התעשיות השונות.
ב־1982 השתלבה ככלכלנית ביחידת היועץ הכלכלי למערכת הביטחון ועסקה, בין היתר, בהיבטים הכלכליים של פרויקטים שונים, בניתוחים כלכליים, תמחור שעות עבודה לתעשיות ביטחוניות ומשא ומתן עם חברות. כמו כן שימשה רפרנטית לתעשייה האווירית וחיל האוויר, ובמסגרת זו פרסמה חוברת הנחיות לכלכלנים במשרד הביטחון ובצה"ל על כללי ההתקשרות עם התעשייה האווירית, וכן ערכה וכתבה פרקים כלכליים ועדכונים של הוראת משרד הביטחון הנוגעת למדיניות הרכש הכלכלי שפורסמה במאי 1989.
ביוגרפיה > הקריירה במשרד הביטחון > שליחות מחוץ לישראל

בשנת 1989 מונתה לכלכלנית בנציגות משלחת משרד הביטחון במספנת אינגלס הממוקמת בפסקגולה שבמיסיסיפי בארצות הברית, שבה נבנו אז ספינות סער 5 בעבור חיל הים הישראלי. במשך ארבע שנים הייתה אחראית על ההיבטים הכלכליים, התקציביים והתמחיריים של הפרויקט, ניהלה מעקב ובקרה על ביצוע ההסכם אל מול התכנון באספקטים כגון עלויות, לוחות זמנים והביצועים שנקבעו בהסכם, וכמו כן התוכניות השנתיות של ההסכם. בנוסף ניתחה הצעות מחיר במסגרת מכרזים שהוגשו על ידי המספנות וקבלני המשנה השונים והייתה שותפה למשא ומתן שהתנהל איתם לצורך קביעת מחירים לרכיבים השונים.
ביוגרפיה > הקריירה במשרד הביטחון > ביחידת מבקר מערכת הביטחון

עם שובה ארצה בשנת 1993 מונתה מרק לראש היחידה לביקורת תקציבית חשבונאית, במשרד מבקר מערכת הביטחון. בתפקידה זה הובילה כ־100 ביקורות כלכליות בתחומים מערכתיים חוצי ארגון צה"ל / משרד הביטחון. כמו כן יזמה וערכה מתודולוגיה לכתיבת ביקורת תקציבית חשבונאית במערכת הביטחון. כמו כן הובילה ביקורות על התקשרויות לרכש מערכות, וכן ביקורות כלכליות, כספיות, תקציביות ועוד.