stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מזכרת בתיה
מוזיאונים > מוזיאון המושבה

מוזיאון המושבה  נקרא על שם ערן שמיר - סגן מפקד סיירת הצנחנים שנהרג ב-1997 במבצע מרכבות האלים בלבנון. המוזיאון מוקדש לתולדות המושבה מזכרת בתיה. המוזיאון כולל את המבנה המרכזי, שהיה "בית הפקידות", אשר שונה בהמשך לבית ועד המושבה, בית המועצה המקומית, והדואר. בקזראמה שמימין למוזיאון בקומת הקרקע היה בית הרוקח, ובחדר נוסף המשמש להקרנת סרט מראשית המושבה. מעבר לרחוב קזארמת בית לוין, ברפת שבקצה החלקה ישנה תצוגת כלי עבודה ובתווך מבנה עם מכונות ויצירות מבית היוצר של חתן פרס קפלן - אשבל.
אתרים נוספים המשמרים את עברה של המושבה וכלולים בסיורים הנערכים בה:
הבאר הראשונה משנת 1884 ועליה מתקן אנטיליה הנמצאת ברחוב המייסדים בסמוך לבית משק הברון.
בפינת הרחובות הגורן-נתיב השיירות מצוי "גן הברון", גן משוחזר בו נערכו ניסויים לאיקלום סוגים שונים של עצים כדי לבחון מה ראוי לנטוע בשדות המושבה. בכניסה לגן ניצב פסל בדמות רוטשילד, ועל קירותיו ציורים של הברון, של אמו, ושל הרב מוהליבר.
מול הגן מוצב משוריין זכר לימים בהם הייתה הדרך מתל אביב לירושלים חסומה על ידי הכפריים הערבים בכפר סלמה - היום כפר שלם, ובכפר יאזור - היום אזור. השיירות לירושלים נאלצו לנסוע מתל אביב דרומה למקוה ישראל - משם לחולון לראשון לציון - לרחובות ודרך צומת ביל"ו עברו השיירות דרך המושבה לקיבוץ חולדה ומשם ב"דרך בורמה" עלו לירושלים. לזכר אותם ימים נקרא הרחוב "נתיב השיירות". ליד המשוריין אנדרטה קטנה עם מילותיו של נתן אלתרמן: כי לא נשוב אחור ודרך אין אחרת. אין עם אשר ייסוג מחפירות חייו.
במוזיאון שתי קומות: בקומה הראשונה שרידי בית הכנסת הראשון של המושבה שנהרס, שולחן לימוד לתלמידים, פריטי לבוש, כלי עבודה ותפירה, כלי בית, כלי אוכל ורהיטים. בקומה שנייה תערוכות מתחלפות. בחזית הבית שובך יונים מאותם הימים. בסמוך למוזיאון ניצב תא טלפון אדום בריטי עם סמל הוד מלכותו כמו בלונדון.
מוזיאונים > מוזיאון הרב מוהליבר

מוזיאון הרב מוהליבר נחנך בי"ט בסיון תשס"ט (11.6.2009). מטרתו להאיר מעט ממורשתו החינוכית והציונית של הרב שמואל מוהליבר הרלוונטית לימינו בהרבה מתחומי החיים. הוא הוקם על ידי "ציוני דרך", מרכז סיור ולימוד מזכרת בתיה בתוך מבנה חקלאי מראשית ימי המושבה הממוקם במפגש הרחובות רוטשילד והרב מוהליבר. המוזיאון שופך אור על דמותו של הרב מוהליבר באמצעות מיצג אור-קולי הסוקר ציוני דרך בתולדות חיבת ציון ובחייו של הרב מוהליבר. המוזיאון מהווה תחנה אחת בסיור באתרי המושבה בהדרכת "ציוני דרך" מרכז סיור ולימוד.
יהדות במזכרת בתיה > מעשר עני

מייסדי המושבה היו יהודים דתיים, שהקפידו בקיום מצוות. אף על פי שרבנים שונים ניסו להקל עליהם, למשל במצוות מעשר עני, אותה הציעו להם להחליף בתשלום למלמדים, האיכרים הקפידו עם עצמם והגישו מעשר עני לעניי ירושלים.
יהדות במזכרת בתיה > בתי הכנסת > בית הכנסת הראשון

נחנך בשנת תרמ"ו (1886) במרכז המושבה במבנה בן שלוש קומות והזדקר מעל כל בתי המושבה. בית הכנסת הראשון במזכרת בתיה היה בית הכנסת הראשון שנבנה במושבות יהודה. הקומה הראשונה שימשה כבית הספר, בקומה השנייה הייתה עזרת הגברים, ובקומה השלישית - עזרת הנשים. בית הכנסת שימש את התושבים במגוון צרכים במעגל החיים, ולפיכך היה למקום כינוס מרכזי בחיי המושבה. מול בית הכנסת הוקם מבנה ציבור נוסף ששימש כבית פקידות הברון והיום משמש כמוזיאון המושבה. בית הכנסת הראשון עמד על תילו ושימש את תושבי המושבה כארבעים שנה.
יהדות במזכרת בתיה > בתי הכנסת > בית הכנסת הגדול

נחנך בשנת תרפ"ח (1928), לאחר שבית הכנסת הראשון היה צר מלהכיל את תושבי המושבה שגדלה. ישנה סברה לפיה היה צורך בבניית בית כנסת חדש מכיוון שנתגלה סדק באחד מקירותיו של בית הכנסת הראשון. בית הכנסת המכונה "הגדול" ממוקם במה שהיה אז קצה המושבה, בצומת הרחובות רוטשילד, מוהליבר ואליהו - על שם הברון והרב שאחראים להקמת המושבה, ועל שם בן המושבה אליהו הרשקוביץ, שנפל כלוחם בבריגדה היהודית בסוף מלחמת העולם השנייה, באיטליה. "בית הכנסת הגדול" שהפך עם השנים לסמלה של המושבה הוא בית כנסת יפה, הן בחזותו החיצונית המזכירה בתי כנסת באירופה, והן במראהו הפנימי ובארון הקודש העשוי עץ, שהיה עוד בבית הכנסת הראשון.
נוסח התפילה הרשמי בבית הכנסת הוא נוסח אשכנז כמנהג הגר"א.
יהדות במזכרת בתיה > הרבנים

מזכרת בתיה הייתה המושבה הראשונה במושבות יהודה שהעסיקה רב במשרה מלאה. רבני המושבה השפיעו לא רק על הנעשה בתוככי בית הכנסת ועל לימוד התורה ופסיקת הלכה, אלא גם על התנהלות המושבה בשלל תחומים. הרבנים שכיהנו במושבה:
1884-1888 הרב שמחה בונים אוסוביצקי. בניו בוריס ויהושע אוסוביצקי היו פקידים של הברון רוטשילד.
1890-1894 הרב ברוך חומה. פעל רבות לחיזוק החינוך והתמנה ל"ראש המורים" במושבות יהודה.
1894-1909 ר' מאיר אהרן הלוי. שימש שוחט ובודק במושבה.
1904-1908 הרב מרדכי לייב רובין. בהשראתו פתחה חברת "שערי תורה" מירושלים תלמוד תורה במזכרת בתיה.
1908-1912 הרב יעקב יוסף דזימיטרובסקי. נבחר על ידי הרב קוק בהמלצת הרב צבי פסח פרנק והשפעתו על בני המושבה הייתה רבה.
1911-1919 הרב משה המאירי אוסטרובסקי. בימי כהונתו התעוררו שאלות הלכתיות רבות כמו קיום שנת השמיטה, והרב השתדל להקל על תושבי מזכרת בתיה ולמצוא פתרון הולם לשאלות.
1920-1948 הרב אברהם אליהו אלטמן. שימש גם כמוהל ושוחט ובודק. בתקופתו נעשה המעבר מבית הכנסת הראשון לבית הכנסת הגדול.
1961-1948 הרב אברהם משה דוד הרץ. עלה לישראל מרמברטוב שבפולין טרם פרוץ מלה"ע השנייה. בנו היה הרב גדליה הרץ, ראש ישיבת חידושי הרי"ם שבתל אביב.
מאז שנת 1969 מכהן כרב המושבה הרב אפרים זלמנוביץ. בתקופת כהונתו התרחבה המושבה וגדלה וכן נוספו בה גם משפחות דתיות וכן, משפחות המשלבות אורח חיים דתי וחילוני. בשבתות בהן עולה לתורה חתן בר מצווה בבית הכנסת הגדול, כמעט כל שבת, בטרם הוצאת ספר התורה בסוף שחרית, דורש הרב בענייני פרשת השבוע. כמו כן הוא מעביר שיעור בין מנחה של שבת לערבית.
יהדות במזכרת בתיה > הווי דתי

משפחות שאורח חייהם דתי הגיעו למושבה בשלהי שנות השמונים, בשנות השלושים לחייהם, עת בבית הכנסת פעל הגבאי משה שקולניק ובתורה קרא באופן קבוע אברום-אברהם. הקהילה הזו מונה כעשרים משפחות המתמידות לקיים כל שבת התכנסות לשיעור.
בנוסף לבית הכנסת הגדול הוקמו לאורך השנים בתי כנסת נוספים ליוצאי הגלויות ממרוקו, מתימן, מלוב, ומאתיופיה וכן בית כנסת בנוסח חב״ד וכן, בית כנסת של התנועה השוויונית המקדם שוויון מגדרי.
במהלך תשס"ט הוקם מניין משותף בו מתקיימת תפילות במעורבות של נשות הקהילה תוך שמירה על עקרונות ההלכה האורתודוקסית. המניין מתכנס מדי שבת וחג בתיכון "קשת".
בשנות האלפיים, עם בניית שכונות חדשות, התגבשו במושבה שתי קהילות נוספות:
ב-2006 הוקמו מוסדות חינוך קשת וקהילת גשר במזכרת בתיה. מדובר בהתארגנות משותפת של תושבי מזכרת בתיה, דתיים וחילונים. היוזמה התחילה בהקמת כיתה א' וגן משותפים לילדים של תושבי המושבה מכל גוני הקשת. יחד עם מוסדות חינוך אלה, הוקמה קהילת גשר מזכרת בתיה אשר מציעה שלל פעילויות לכל המשפחה: בית מדרש, הרצאות, קריאת מגילה ומסיבת פורים, פעילות לכבוד חנוכה ול"ג בעומר. בתשס"ט (2008) נפתח בית ספר "קשת" במזכרת בתיה, בית ספר צומח שבו מתחנכים ילדים דתיים וחילונים ביחד לערכי היהדות ולתרבות יהודית תוך מתן דגש על סובלנות ופיתוח הזהות של כל קבוצה, הן הדתית והן החילונית. בעשור השני של המאה ה-21, ישנם שני גנים (חובה וטרום חובה), בית ספר יסודי ובית ספר תיכון. הקהילה ובית הספר שמו להם למטרה לגשר על הפערים בחברה הישראלית בין מגזרים תוך טיפוח הזהויות של כל אחד תוך מתן כבוד לזולת באשר הוא.
במהלך 2015 הוקם מניין שוויוני של התנועה המסורתית, המניין פועל במבנה בית הספר בן-גוריון ומקיים תפילות בערבי שבת וחג.
במקביל, התגבשה קהילה דתית לאומית שמרבית חבריה גרים בשכונת "נאות ראשונים", קהילה זו מונה כ-100 משפחות ומרבית ילדיה מתחנכים בזרם החינוך הממלכתי-דתי. הקהילה הקימה בית כנסת חדש בו מתקיימות תפילות בנוסח משותף לכל עדות ישראל - אשכנזים וספרדים, וכן בית כנסת קטן בו מתקיימות תפילות בנוסח יהודי תימן. בשנת תשע"ב בפרשת מטות-מסעי נכנסו למבנה הקבע.
עם בניית שכונת "בר לב", משנת תשע"ג (2013) ואילך, התגבשו גם בה מספר קהילות: קהילה ספרדית ברוח מסורתית בשם "ידיד-נפש", המקיימת את תפילותיה באחד מגני הילדים בנוסח עדות המזרח; קהילה דתית לאומית צעירה, המונה כ-80 משפחות, המתפללת בשבתות ובחגים באחד מבתי הספר, בנוסח ספרד וברוח אורתודוקסית פתוחה, ומאפשרת לנשים לקחת חלק במגוון תפקידים בתפילה במסגרת ההלכה; וכן מניין בנוסח משולב אשכנזי-ספרדי בשם "מניינטו".
יהדות במזכרת בתיה > אוהל הרב מוהליבר

הרב שמואל מוהליבר, מראשי חובבי ציון, אשר יזם את הקמת המושבה והלך לעולמו בשנת תרנ"ח (1898), נקבר בביאליסטוק ועל קברו הוקם "אוהל". ה"אוהל" הפך למוקד עליה לרגל בקרב יהודים רבים ממרכזי היהדות באירופה. במהלך השואה, חולל בית העלמין של ביאליסטוק, "אוהל" הרב מוהליבר נופץ, ומקום קבורתו לא נודע במשך עשרות שנים. בשלהי שנת תש"ן (1990) יצא שמואל סולץ, יליד העיר ביאליסטוק, למצוא את קברות אביו וסבו בבית העלמין היהודי בעיר, ובמהלך ביקורו במקום הצליח לאתר את הגבעה בה עמד "אוהל" הרב שמואל מוהליבר. הוא פרסם זאת בעיתון "הצופה". בעקבות הכתבה הנ"ל העלה הרב אפרים זלמנוביץ', רבה של מזכרת בתיה, את רעיון העלאת עצמות הרב מוהליבר לארץ והטמנתן בבית העלמין של המושבה. במקביל מר דוד בגון, גם הוא יליד העיר ביאליסטוק עסק בשיקום בית העלמין בביאליסטוק ואיתר את יסודות ה"אוהל" שהיה בנוי מלבנים אדומות. לרעיון העלאת העצמות גויסו רפי אלול, ראש המועצה המקומית, ואחיעזר ארקין, נין למייסדי המושבה.
מפרסום הכתבה בעיתון "הצופה" ועד לביצוע הרעיון בפועל חלפה מעל שנה, ובג' בכסלו תשנ"ב (1991) במבצע חשאי כמעט, הועלו עצמות הרב שמואל מוהליבר, ונטמנו בטקס מרגש ברוב עם ובמעמד אישי ציבור נכבדים באדמת ארץ ישראל במושבה שאת הקמתה יזם. על קברו של הרב מוהליבר במזכרת בתיה, שוחזר ה"אוהל" לפי תמונה שמסר מר דוד בגון, (אשר איתר את יסודות ה"אוהל" בביאליסטוק), בה צולם יחד עם חברי "השומר הדתי" בחודש סיוון תרפ"ט בחזית ה"אוהל". מאז הטמנת עצמות הרב מוהליבר במזכרת בתיה נערכת מדי שנה ביום פטירתו, י"ט בסיוון, אזכרה בה מעלים את זכרו ואת פעילותו של הרב מוהליבר לחידוש היישוב היהודי בארץ ישראל.
חינוך

במזכרת בתיה קיימים מספר מוסדות חינוך מגנים ועד תיכון.
בית ספר יסודי ע"ש הרצוג - הוקם בשנת 1950.
בית ספר יסודי ע"ש דוד בן-גוריון - הוקם בשנת 1996.
בית ספר יסודי ממ"ד ע"ש יוסף בורג - הוקם בשנת 1997.
קריית החינוך ע"ש יצחק רבין חט"ב+חט"ע - הוקם בשנת 1997.
בית ספר יסודי משלב קשת ע"ש אורבך - הוקם בשנת 2008.
בית ספר משלב קשת - חט"ב+תיכון - הוקם בשנת 2015 (התיכון הוקם בשנת 2018).
בית ספר יסודי ע"ש יצחק נבון - הוקם בשנת 2015.
תנועות וארגוני נוער
בנוסף במזכרת בתיה קיימות מספר תנועות וארגוני נוער:
בני עקיבא - הסניף פועל משנת 1995
הנוער העובד והלומד - תנועת הנוער הראשונה במושבה
הצופים - השבט פועל משנת 2014
נועם (פעם הייתה צמרת (ארגון נוער)) - הסליק פועל משנת 2013
תנועת עוז - תנועת נוער דתית לגילאי יסודי. - הסניף פועל משנת 2018
משצי"ם - מדריכי שלח צעירים מבית ספר רבין וקשת
ערים תאומות

גרמניה צלה, גרמניה
צרפת מידון, צרפת
קנדה קלגרי, אלברטה, קנדה
תמונות

עקרון בגלויה עתיקה
עקרון בצילום מראשית המאה העשרים של צלמי המושבה האמריקאית
שובך יונים בחזית מוזיאון המושבה
שובך יונים עשוי פח במזכרת בתיה
תא טלפון אדום מימי המנדט הבריטי
מזכרת בתיה בתמונה משנת 1950 לערך
הרחוב הראשי של המושבה
בית משק הברון - הכניסה מהרחוב - ראו מסגרות החלונות
קיר הנצחה ב"גן הבנים", לנופלים במערכות ישראל
שער "גן הברון" במזכרת בתיה
באר האנטיליה במזכרת בתיה
ביתן הקבר של ר' שמואל מוהליבר
מצבת ר' שמואל מוהליבר
כתובת הנצחה בביתן הקבר של ר' שמואל מוהליבר במזכרת בתיה
כתובת בבית העלמין במזכרת בתיה
ספריית רחוב במזכרת בתיה
לקריאה נוספת

מרדכי נאור, ספר למזכרת - מזכרת בתיה-עקרון 100 השנים הראשונות, הוצאת יד יצחק בן-צבי, תשע"א 2010.
אריה קרישק, מזכרת שבלב - סיפורה של מזכרת בתיה, הוצאת "רשפים", 1994
רן אהרנסון, 'מזכרת בתיה', בתוך: לכו ונלכה - סיורים במושבות העלייה הראשונה, הוצאת יד בן צבי, ירושלים, 2004.
זאב וילנאי, מדריך ארץ ישראל, הוצאת תור ירושלים 1950
משה סמילנסקי, פרקים בתולדות היישוב, הוצאת דביר 1939
אחיעזר ארקין, נחשוני השמיטה, הוצאה עצמית 2008
שאול ורות דגן, בדרך הראשונה לציון מסיפורי מושבות העלייה הראשונה, הקרן הישראלית ע"ש תד אריסון, 1998.
אחיעזר ארקין, בית הכנסת הגדול במזכרת בתיה כמשקף את חיי הרוח במושבה, מזכרת בתיה תשפ"א.
יוזמות שלום במזרח התיכון

במהלך השנים שבין הקמת מדינת ישראל ב-1948 לעשור השלישי של המאה ה-21, ננקטו יוזמות שמטרתן להגיע להסכמי שלום בין ישראל למדינות השכנות ולפלסטינים, ביניהן יוזמות מדיניות ויוזמות של אנשים וארגונים פרטיים. ערך זה מסכם את היוזמות השונות, ומפנה לערכים המתארים בהרחבה כל אחת מהיוזמות.
מהחלטת האו"ם (1947) עד הסכמי קמפ דייוויד (1978)

החלטת האו"ם 181 (1947-48): תוכנית החלוקה המקורית של פלשתינה המנדטורית, שהובילה להקמת מדינת ישראל. למרות שלא הייתה במדויק יוזמת שלום, היא יצרה את המסגרת למשא ומתן עתידי.
הסכמי שביתת הנשק (1949): סדרת הסכמים דו-צדדיים בין ישראל למצרים, לבנון, ירדן וסוריה, שקבעו את גבולות "הקו הירוק"
יוזמות שלום אחרי 1948 - המידע על יוזמות כאלה שאוב בעיקר מיומניו של דוד בן-גוריון, שם הוא גם מציין מדוע לא הסכים לקדם אותן. ירדן ומצרים קיימו שיחות על שדרוג הסכמי שביתת הנשק ונשיא סוריה ביקש להיפגש עם בן-גוריון.
יוזמות שלום של מועצת הביטחון של האו"ם - ב-1967 שלח האו"ם את גונאר יארינג, שליחו לשיחות שלום בין ארצות ערב וישראל.
תוכנית אלון (1967-1968): תוכנית ישראלית שהציעה להחזיר חלקים מהגדה המערבית לירדן תוך שמירת השליטה הביטחונית בבקעת הירדן.
תוכנית רוג'רס (1969): שלוש תוכניות שלום בין ישראל למצרים וירדן שהציע מזכיר המדינה האמריקאי ויליאם רוג'רס בשנים 1969–1971.
הסכמי קמפ דייוויד (1978): בתיווך הנשיא קרטר בין ישראל למצרים, שהובילו להסכם השלום ישראל-מצרים ב-1979 - הראשון בין ישראל למדינה ערבית.
מהסכם השלום עם מצרים (1979) עד הסכם אוסלו (1993)

הסכם השלום בין ישראל למצרים, 26 במרץ 1979
הצהרת ונציה (1980): הצהרה של 9 מדינות השוק האירופאי שהכירו בזכות ההגדרה העצמית של הפלסטינים וקראה לשילוב אש"ף בתהליך השלום, מה 13.6.1980
תוכנית פהד (1981): תוכנית להסדר מדיני במזרח התיכון שהוצעה ב-7 באוגוסט 1981 על ידי נסיך הכתר הסעודי
תוכנית רייגן (1982): מתווה לפתרון בעיות במזרח התיכון שפורסמה ב-1 בספטמבר 1982 על ידי נשיא ארצות הברית רונלד רייגן
הסכם לונדון (1987) נחתם ב-11 באפריל 1987 בין שר החוץ הישראלי שמעון פרס לבין חוסיין מלך ירדן.
מתווה בייקר (1989): יוזמת שלום של מזכיר המדינה האמריקאי ג'יימס בייקר שהציעה דיאלוג ישראלי-פלסטיני וכינוס ועידה אזורית.
ועידת מדריד (1991): המשא ומתן הישיר הראשון בין ישראל לפלסטינים, בהשתתפות מדינות ערב רבות, בחסות משותפת של ארצות הברית וברית המועצות.
הסכמי אוסלו (1993-95): מסגרת לתהליך השלום הישראלי-פלסטיני, הקמת הרשות הפלסטינית והתווית הדרך למשא ומתן על הסדר הקבע.
הסכם קהיר (1994): הוא הסכם בין ראש ממשלת ישראל, יצחק רבין, ובין ראש אש"ף, יאסר ערפאת, ליישום הסכמי אוסלו בדרך להסכם קבע
מהסכם השלום עם ירדן (1994) עד הסכמי אברהם (2020)

הסכם השלום בין ישראל לירדן (1994): נרמול היחסים בין ישראל לירדן, פתרון סכסוכי טריטוריה ומים.
הסכם חברון (1997): הסדר שחילק את העיר חברון לשני אזורים, H1 בשליטה פלסטינית ו-H2 בשליטה ישראלית.
הסכם ואי (1998): הסכם בין ישראל לרשות הפלסטינית בתיווך ארצות הברית, שעסק בנסיגה נוספת מהגדה המערבית ושיתוף פעולה ביטחוני.
ועידת קמפ דייוויד (2000): משא ומתן בהובלת קלינטון בין ראש הממשלה ברק למנהיג הפלסטיני ערפאת, שעסק בסוגיות הסדר הקבע.
מתווה קלינטון (דצמבר 2000): הצעות מפורטות לפתרון סוגיות הליבה הישראליות-פלסטיניות, כולל ירושלים ופליטים.
ועידת טאבה (2001): סבב שיחות אינטנסיבי בין ישראל לפלסטינים שהתקיים לאחר כישלון פסגת קמפ דייוויד, והגיע להתקדמות בנושאים מסוימים.
מסמך איילון-נוסייבה (2002): יוזמת שלום לא רשמית בין עמי איילון וסרי נוסייבה שהציעה פתרונות מעשיים לסוגיות הליבה.
יוזמת השלום הערבית (2002): הצעה בהובלת סעודיה שהציעה לישראל נורמליזציה מלאה עם מדינות ערב בתמורה לנסיגה מלאה לקווי 1967.
מפת הדרכים (2003): יוזמה בהובלת ארצות הברית המתווה צעדים לקראת פתרון שתי המדינות, בתמיכת הקוורטט (ארצות הברית, האיחוד האירופי, האו"ם, רוסיה).
פסגת עקבה (2003): ועידה חד-יומית במטרה לקדם את תהליך השלום בין ישראל והפלסטינים, על פי מתווה "מפת הדרכים"
יוזמת ז'נבה (2003): הסכם לא רשמי ישראלי-פלסטיני המספק פתרונות מפורטים לכל סוגיות הסדר הקבע.
פסגת שארם א-שייח' (2005): הסכם בין ישראל לפלסטינים בתיווך מצרי שכלל הפסקת אש והפסקת פעולות טרור.
ועידת אנאפוליס (2007): ועידה בחסות ארצות הברית שהחייתה את המשא ומתן הישראלי-פלסטיני בתמיכה בינלאומית.
ארץ לכולם (2012) היא תנועה ישראלית-פלסטינית המורכבת מישראלים יהודים, פלסטינים אזרחי ישראל ופלסטינים, המציעה קונפדרציה של שתי מדינות כפתרון לסכסוך הישראלי-פלסטיני
יוזמת השלום של קרי (2013-14): מאמץ אינטנסיבי של מזכיר המדינה האמריקאי ג'ון קרי להפעיל מחדש את המשא ומתן הישראלי-פלסטיני.
יוזמת השלום הצרפתית (2016): ניסיון להפעיל מחדש משא ומתן באמצעות גישה של ועידה בינלאומית.
תוכנית השלום של טראמפ (2020): הצעת "שלום לשגשוג" שהציעה תמריצים כלכליים והסדרים טריטוריאליים מתוקנים
הסכמי אברהם (2020): סדרת הסכמי נורמליזציה בין ישראל לאיחוד האמירויות, בחריין, מרוקו וסודאן
מהסכמי אברהם עד היום

פורום הנגב (2022): מסגרת רב-צדדית הכוללת את ישראל, מצרים, איחוד האמירויות, בחריין, מרוקו וארצות הברית לשיתוף פעולה אזורי.
שיחות הנורמליזציה הסעודית-ישראלית (2023-24): מאמצים מתמשכים לקראת נורמליזציה אפשרית בין סעודיה לישראל, אם כי מושהים בשל מתיחות אזורית
הצהרת שר החוץ של ירדן איימן ספדי באו"ם ביום 30.9.2024 - כולנו בעולם הערבי רוצים שלום וביטחון ונורמליזציה בין ישראל לכל העולם הערבי בהקשר של סיום הכיבוש, נסיגה מהשטחים והקמת מדינה פלסטינית עצמאית בקווי 1967.
יוזמות אברהם, לשעבר "יוזמות קרן אברהם". עמותה יהודית־ערבית מבית הקרן החדשה לישראל לקידום, שילוב ושוויון בין יהודים וערבים, ויצירת מסגרת לחינוך משותף.
עומדים ביחד. עומדים ביחד — תנועה ערבית-יהודית עם מסר למאבק לשלום ושוויון. إنضمّوا لنقف معًا وكونوا جزءًا من الحراك الميداني الأكبر في إسرائيل.
פורום שדות-ים הוקם על ידי יוצאי שייטת והאלוף עמי איילון במטרה לקדם את השיח בחברה הישראלית על הסדר מדיני בהסכמה.
הברית הישראלית־הפלסטינית ליישום פתרון שתי המדינות ביוזמת גרשון בסקין וסאמר סינג'ילאווי
נשים עושות שלום نساء يصنعن السلام תנועת שטח שנוסדה ב-2014 ופועלת לכינון הסכם מדיני, בהשתתפות נשים בתהליך ברוח החלטה 1325 של האו"ם "הפתרון היחיד שמציע עתיד של תקווה וחיים"
פורום היום שאחרי המלחמה - פורום של אנשי אקדמיה שהוקם מיד לאחר טבח שבעה באוקטובר. מטרתו העיקרית היא להעמיד על סדר היום הציבורי את התובנה כי פעולה צבאית נרחבת במטרה למוטט את שלטון החמאס בעזה חייבת להיות חלק מתוכנית מדינית כוללת, בשיתוף מדינות המערב ומדינות ערב המשתייכות לציר המתון
ארץ לכולם - A land for all. יוזמה ישראלית פלסטינית שקוראת למרות השכול, הזעם והכאב למסע המשותף למען הדור הבא, בשתי מדינות עצמאיות שחולקות מולדת אחת
יוזמת שלום בענין ירושלים, ובעיקר המקומות הקדושים לכל הדתות. היוזמה הוגשה לאפיפיור על ידי אהוד אולמרט ונאסר אל-קידווא,לשעבר שר החוץ של הרשות הפלשתינאית.
יוזמת שלום שעיקרה דיאלוג בין-תרבותי בין יהודים וערבים. מעוז ינון הקים בנצרת בית הארחה בשנת 2005 יחד עם משפחת אזר הערבית המקומית. על כך קיבל את פרס התיירות האחראית העולמית על מחויבותו לדיאלוג קהילתי. טוני בלייר,ראש ממשלת בריטניה לשעבר ובאותה תקופה שליח של הקוורטט לענייני המזרח התיכון ביקר בבית הארחה.
הערות שוליים

↑  נקודת המבט לאירועים אלה בשנת 2025 שונה וביקורתית אבל בשנות ה-50 של המאה העשרים נקודת המבט של בן-גוריון הושפעה ממלחמת העצמאות שהסתיימה לא מכבר, עדיין לא הגיע עליה גדולה של יהודים, כך שהצעות ומדינות ערביות כמו סוריה וירדן לדון גם בהחזרת הפליטים הפלשתינאים למדינת ישראל היו בעייתיות.

סיפור חייו של דוד בן-גוריון, תום שגב, עמוד 435, וגם יומן בן-גוריון 18.1.1949
↑  Salander Mortensen, Jill, ed. (1996). Vem är det: svensk biografisk handbok. 1997 [Who is it: Swedish biographical handbook. 1997] (in Swedish). Stockholm: Norstedt. p. 553. ISBN 91-1-960852-7. SELIBR 3681533
↑  נחום ברנע, גם בהר וגם בבקעה, דבר, 12 בספטמבר 1969
↑  https://www.alandforall.org/
↑  https://x.com/shaulari שאול אריאלי: חוקר ופובליציסט של הסכסוך הישראלי - פלסטיני
↑  מאיר תורג'מן, חסן שעלאן, רימון התפוצץ במשרדי עמותה לשילוב בין ערבים ליהודים | תיעוד הנזק, באתר ynet, 26 ביוני 2024
↑   בר פלג, בלחץ מימין, משרד הפנים בוחן מחדש מיזם עם עמותה יהודית-ערבית נגד אלימות בחברה הערבית, באתר הארץ, 29 בנובמבר 2022
↑   נטע אחיטוב, במשך שנים נתפס השמאל כמנותק ותל־אביבי. ברחבי הארץ מסתמנת הזדמנות למפנה, באתר הארץ, 28 בדצמבר 2023
↑  רן אדליסט, ‏כדי לשנות במדינת ישראל דברים, דרוש יותר מרצון טוב, באתר מעריב אונליין, 6 בנובמבר 2024
↑   גרשון בסקין וסאמר סינג'ילאווי, זו חייבת להיות המלחמה האחרונה בינינו, באתר הארץ, 2 בינואר 2025
↑  https://www.womenwagepeace.org.il/
↑  פורום היום שאחרי המלחמה, באתר פורום היום שאחרי המלחמה
↑  מירון רפופורט, אוטופיה מעשית: לחלוק בארץ הבלתי ניתנת לחלוקה, Mekomit.co.il, 2023
↑  אבי דבוש, דמיון פוליטי כתרופה לייאוש מול הפלסטינים, באתר ynet, 16 ביוני 2023
↑  רוברטו צ'טרה ולינדה בורדוני, הוצגה בפני האפיפיור פרספקטיבה של שלום בארץ הקודש, Vatican News, 2024
↑  Dina Kraft, The Israelis and Palestinians Speaking of Reconciliation Amid Rising Calls for Revenge, NewJewishNarative, 2025
↑   טלי חרותי-סובר, "מישהו האמין שארבע שנים אחרי מלחמת יום הכיפורים סאדאת יגיע לכנסת?", באתר TheMarker‏, 6 בינואר 2025
↑  Rachel Wilkinson, Ahead of a pending ceasefire, an Israeli and a Palestinian activist see a future together, Pittsburgh City Paper, 2025
ישראל ושכנותיה בגבולות הסכמי שביתת הנשק – 1949
אוקראינה באירוויזיון 2024

אוקראינה השתתפה באירוויזיון 2024, שהתקיים במאלמה שבשוודיה, עם השיר "Teresa & Maria" בביצוע אליונה אליונה וג'רי הייל. כדי לבחור את השיר האוקראיני לאירוע האירוויזיון, הפיקה חברת השידור הציבורי הלאומית של אוקראינה את מהדורתה השמינית של תחרות הקדם המסורתי Vidbir.
אוקראינה הוגרלה להשתתף בחצי הגמר הראשון של התחרות, שהתקיים ב-7 במאי 2024. לאחר מכן נודע כי שיבצו אותה כהופעה החמישית באותו הערב. בסיום המופע הכריזו על אוקראינה כאחת מעשר המדינות שהעפילו לשלב הגמר, שהתקיים ב-11 במאי. לאחר התחרות נודע כי אוקראינה דורגה במקום השני בחצי הגמר עם 173 נקודות. בערב הגמר שובצה שנייה בסדר ההופעות, ודורגה במקום השלישי עם 453 נקודות.
רקע

קדם לאירוויזיון 2024 השתתפה אוקראינה שמונה עשרה פעמים בתחרות מאז הופעת הבכורה שלה ב-2003. היא הגיעה למקום הראשון שלוש פעמים, כשהראשונה מביניהן אירעה בשנת 2004, אז נשלחה רוסלנה ליז'יצ'קו, ששרה את "Wild Dances". שתים עשרה שנים אחר כך זכתה ג'מאלה במשדר לאחר שביצעה את "1944". זכייתה האחרונה של אוקראינה נרשמה ב-2022. נציגת המדינה הייתה להקת קאלוש אורקסטרה ו-"Stefania" היה שירה. היא הגיעה למקום השני פעמיים גם כן, בשנים 2007 ו-2008. עם החלת שיטת חצאי הגמר באירוויזיון בשנת 2004 הפכה אוקראינה למדינה היחידה שהצליחה להעפיל לגמר בכל אירועי האירוויזיון בהן השתתפה. בשנת 2017 הביאה להקת O.Torvald את תוצאתה הגרועה ביותר של אוקראינה בתחרות, המקום ה-24 בגמר. בעקבות מלחמת אוקראינה–רוסיה לא היה ניתן לקיים את אירוויזיון 2023 בשטח המדינה. לכן, האירוע התקיים בליברפול שבממלכה המאוחדת. נציגי המדינה היו הצמד טבורצ'י, שסיימו את התחרות במקום השישי עם "Heart of Steel". כמו כן, אוקראינה העפילה לגמר באותה מהדורה באופן אוטומטי.
חברת השידור הציבורי הלאומית של אוקראינה (Suspilne) אמונה על שידור אירועי האירוויזיון בשטח המדינה, ומארגנת מדי שנה את תהליך בחירת הנציגות האוקראינית לאירוויזיון. בעבר הונהגו גם שיטות בחירה פנימית על ידי התאגיד, וגם הפקת אירוע קדם לאומי, שהמנצח קיבל את הזכות לייצג את המדינה בתחרות השירה הבין-לאומית. בין השנים 2016–2020 ומאז 2022 נקבע כי Vidbir ישמש את חברת השידור כתהליך הבחירה של אוקראינה באירוויזיון גם בשנה זו. ב-7 ביולי 2023 אישר התאגיד את כוונתו להשתתף באירוויזיון 2024. בשלהי אוגוסט הוכרז כי פורמט ה-Vidbir נותר על כנו. ב-12 בדצמבר נחשפה נותנת החסות הרשמית לאירוע, 1+1 מדיה גרופ.
לפני האירוויזיון > Vidbir 2024

Vidbir 2024 הייתה מהדורתו השמינית של התחרות, שקובעת אתזהות השיר האוקראיני שישלח לאירוע האירוויזיון הקרוב. היא כללה מופע אחד בלבד ב-3 בפברואר 2024, שנערך במוזיאון האוקראיני להיסטוריית המדינה במלחמת העולם השנייה בקייב. מצבת המנחים הורכבה מיוליה סנינה, וסיל באידק וטימור מירושניצ'נקו, כשאנה טולייבה הגישה קטעי "מאחורי הקלעים". התחרות שודרה בערוץ סאספליין קולטורה ובתחנת הרדיו פרומין. המשדר האינטרנטי סיפק פרשנות בשפה האנגלית מפי ויקטוריה קריוקובה ודניס דניסנקו.
לפני האירוויזיון > Vidbir 2024 > פורמט

בחירת המועמדים להשתתפות בקדם התפרשה על ארבעה שלבים. בשלב הראשון, אמנים וכותבים הגישו את מועמדותם באמצעות טופס מקוון. זו השנה השנייה ברציפות בה היה דמיטרו שורוב, מפיקו המוזיקלי של Vidbir, אמון על צמצום רשימת המועמדויות לעשרים אמנים בסך הכול, שזהותם נחשפה ב-9 בנובמבר 2023. בשלב השני חולקו האמנים לשתי קבוצות שוות (עשרה משתתפים בכל אחת). כל קבוצה הוזמנה ליום אודישנים, וחמשת המבצעים שנבחרו על ידי השופטים העפילו לשלב הבא. הם נחשפו ב-17 בנובמבר. השלב השלישי, שהיה מעין "גלגל הצלה", כלל את אלו שלא צלחו את השלב השני. הצבעה מקוונת בחרה ב-21 בדצמבר את הזמר האחד-עשר שישתתף ב-Vidbir 2024.‏ האירוע נערך ב-3 בפברואר 2024. זהות הזוכה נקבעה באמצעות שילוב שווה בין קולות השופטים להצבעות הקהל, שנעשו דרך דייה.
שלושת השופטים של Vidbir 2024 נבחרו מבין תשעה מועמדים על ידי הצבעה מקוונת, שהייתה פתוחה לכלל אזרחי אוקראינה בין התאריכים 15–22 בינואר 2024. 720,841 הצבעות התקבלו בדייה, שקבעו כי אנדרי מיכאילוביץ' (ורקה סרדוצ'קה), ג'מאלה וסרהי טנצ'ינטס נבחרו לשפוט באירוע.
| שם | עיסוק | ניקוד | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| אנדרי מיכאילוביץ' | נציג אוקראינה באירוויזיון 2007 | 43.79% | נבחר |
| ג'מאלה | זוכת Vidbir 2016 ואירוויזיון 2016 | 23.62% | נבחרה |
| קתרינה פאבלנקו | זוכת Vidbir 2020 ונציגת אוקראינה באירוויזיון 2020 ובאירוויזיון 2021 כחלק מלהקת גו איי | 10.06% | לא נבחרה |
| אולכסנדר וארניטסיה | עיתונאי ומנהל מוזיקלי | 1.20% | לא נבחר |
| אולנה קוילאדנקו | כוריאוגרף ומפיק מוזיקלי | 1.97% | לא נבחר |
| פאבלו שילקו | מנחה אירוויזיון 2005 | 1.37% | לא נבחר |
| סרהי טנצ'ינטס | מפיק מוזיקלי וזמר | 12.42% | נבחר |
| יבהן קמארה | מלחין ופסנתרן | 4.71% | לא נבחר |
| יבהן טריפלוב | מפיק מוזיקלי וזמר-יוצר | 0.86% | לא נבחר |