stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ניפר גרנהולם
ביוגרפיה > מושלת מדינת מישיגן > בחירות 2002

בבחירות 2002, מושל מישיגן הרפובליקני המכהן, ג'ון אנגלר, היה נתון להגבלות כהונה ולפיכך לא יכול היה להתמודד פעם נוספת. הרפובליקנים התאחדו סביב סגן המושל של אנגלר, דיק פוסתומוס (Dick Posthumus). בינתיים, גרנהולם התמודדה בבחירות מקדימות תחרותיות נגד ג'יימס בלנצ'ארד (James Blanchard), המושל לשעבר ושגריר ארצות הברית בקנדה ונגד דייוויד בוניאור, לשעבר חבר בית הנבחרים של ארצות הברית. המושל בלנצ'ארד הפסיד בבחירות לכהונה השנייה ב-1990 לג'ון אנגלר, ובוניאור התפטר מתפקיד המצליף הדמוקרטי בבית הנבחרים כדי להתמודד לתפקיד המושל.
גרנהולם, שנתפשה בעיני רבים כ"פרצוף רענן" בפוליטיקה של מישיגן אחרי ממשל אנגלר בן תריסר השנים, גייסה יותר כסף מבלנצ'ארד ומבוניאור והובילה עליהם בעקביות בסקרי דעת הקהל בפערים ניכרים. מסע הבחירות שלה שלה הוביל להגדלת אחוז ההצבעה בקרב נשים, ובבחירות המקדימות זכתה עם 499,129 (47.69%) מכלל הקולות. המושל לשעבר בלאנצ'ארד סיים אחרון את הבחירות המקדימות עם 24.32% מהקולות, וביניהם ניצב בוניאור שגרף כ-28% מהקולות.
במערכת הבחירות הכלליות הייתה גרנהולם הפייבוריטית לניצחון, ונהנתה מתמיכה חזקה מאת אפרו-אמריקאים, מצביעים מתחת לגיל 30, ונשים. גרנהולם מיקדה את מסע הבחירות שלה בשיעור הפשיעה, ונתפסה ככריזמטית יותר מאשר דיק פוסתומוס. אף על פי שמבחינה לאומית המפלגה הרפובליקנית רשמה הישגים נאים בבחירות האמצע ב-2002, בהן נטלו את הרוב בסנאט של ארצות הברית מידי הדמוקרטים והעמיקו את אחיזתם בבית הנבחרים, גרנהולם גברה על פוסתומוס בפער בן 1,633,796 קולות, וזכתה ב-51.42% מקולות הבוחרים.
ביוגרפיה > מושלת מדינת מישיגן > בחירות 2006

במהלך בחירות אמצע הכהונה ב-2006 התמודדה גרנהולם לתקופת כהונה שנייה. יריבה הרפובליקני היה דיק דבוס, בעלה של מי שלימים תהיה מזכירת מחלקת החינוך של ארצות הברית בטסי דבוס. בבחירות הכלליות, הן מטה הבחירות של גרנהולם והן המפלגה הדמוקרטית במישיגן פרסמו תעמולה טלוויזיונית בהפקתו של היועץ הפוליטי ג'ו סלייד וייט, והתמקדו במאמציה של גרנהולם להפיח רוח חיים בכלכלת מישיגן. גרנהולם והדמוקרטים האשימו את דבוס בקיצוץ משרות במישיגן כאשר ניהל את חברת השיווק הרשתי "Amway". בסופו של דבר גרנהולם נבחרה בקלות לתקופת כהונה שנייה עם כ-56% מקולות הבוחרים, בשעה שדבוס גרף כ-42% בלבד, על אף שהוציא כ-35 מיליון דולר על מסע הבחירות שלו. ביחס לבחירות ב-2002, גרנהולם העלתה את אחוז ההצבעה לה ב-4.9%.
ביוגרפיה > לאחר כהונתה כמושלת מישיגן

כאשר עזבה את לנסינג, הייתה גרנהולם לפרופסור-חבר למשפט ומדיניות ציבורית בבית הספר ע"ש גולדמן למדיניות ציבורית באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. בסתיו 2011 לימדה קורס לבוגרי אוניברסיטה בנושא "למשול בזמנים קשים". היא גם עמיתת מחקר בכירה בסגל "המכון לאנרגיה ואקלים בברקלי" (BECI) ומדענית פרויקטים בממעבדה הלאומית לורנס ברקלי. במקביל לקריירתה החדשה כאקדמאית, החלה להתקמצע בתחום העיתונות. למשל, גרנהולם הייתה אורחת קבועה בתוכנית פגוש את העיתונות של NBC News ובסתיו 2011 הוציאה לאור ספר שכתבה ביחד עם בעלה בשם "סיפורה של מושלת: המאבק עבור עבודות ועתידה הכלכלי של אמריקה".
ממרץ ועד אוקטובר 2011 ישבה במועצת המנהלים של דאו כימיקלים. באוקטובר 2011 הודיעה רשת הטלוויזיה "Current TV" כי גרנהולם תצטרף לצוות הכתבים והפרשנים הפוליטיים של הרשת בהנחיית "חדר המלחמה עם ג'ניפר גרנהולם". בינואר 2013 היא הודיעה שהיא עוזבת את הרשת בגלל מכירתה לאל-ג'זירה.
במהלך העשור השני של המאה ה-21 גרנהולם התעסקה בעיקר בקריירה במגזר הפרטי, כמו עיתונות וישיבה במועצות מנהלים של חברות ותאגידים שונים. עם זאת, במקביל הועלו באופן עקבי ספוקלציות לפיהן ישנה הסתברות כי גרנהולם תשוב לקריירה פוליטית. לראיה, בינואר 2013, כאשר הסנאטור הבכיר ממישיגן קארל לוין הודיע על פרישתו מהחיים הפוליטיים — מועמדות אפשרית של גרנהולם הייתה מושא להשערות מצד התקשורת. עם זאת היא הודיעה כי אין בכוונתה להתמודד לסנאט של ארצות הברית והביעה את תמיכתה בחבר בית הנבחרים גרי פיטרס.
ביוגרפיה > מזכירת האנרגיה בממשל ביידן

ב-16 בדצמבר 2020 הכריז ג'ו ביידן, הנשיא הנבחר של ארצות הברית, כי בכוונתו למנות את גרנהולם למזכירת מחלקת האנרגיה של ארצות הברית. מינויה כפוף לאישור הסנאט האמריקאי, ובמועמדותה דנה ועדת האנרגיה ומשאבי הטבע של הסנאט של ארצות הברית.
ב-27 בינואר נערך שימוע לגרנהולם בוועדת האנרגיה של הסנאט, לקראת ההצבעה על מינויה במליאה. ב-25 בפברואר 2021 אישר הסנאט של ארצות הברית את מועמדותה למזכירת האנרגיה. במועמדותה תמכו 67 סנאטורים מול 32 מתנגדים, בשעה שהסנאטור רפאל וורנוק לא הצביע בכלל.
טאנר ביוקנן

| --- | --- |

ביוקנן, 2021
 לידה:  8 בדצמבר 1998 (בן 26) ברבנק, קליפורניה, ארצות הברית 
 שם לידה:  Tanner Emmanuel Buchanan 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2010
 בן או בת זוג:  מרי מאוזר 
 https://tanner-buchanan.com
 פרופיל ב-IMDb
 
טאנר ביוקנן (באנגלית: Tanner Buchanan; נולד ב-8 בדצמבר 1998) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידיו בתור ליאו קירקמן בדרמה הפוליטית "השורד המיועד" ובתור רובי קין בסדרה "קוברה קאי" של נטפליקס.
קורות חיים

ביוקנן נולד בעיירה אוטווה, אוהיו.
קריירה

בשנת 2010 הופיע לראשונה בטלוויזיה ושיחק בתפקיד זעיר בסדרה "משפחה מודרנית". שלוש שנים לאחר מכן הוא הופיע בתפקיד אורח בסדרה "האנטומיה של גריי", "המפענחת: פשעים חמורים", ובקומדייה "הגולדברגים". היו לו תפקידים חוזרים בסדרות "העולם של ריילי", "השייקריות" ו"משפחת פוסטר".
בשנת 2016 שיחק במה שהיה תפקידו הראשי הראשון בטלוויזיה, בסדרת הדרמה הפוליטית "השורד המיועד". בסדרה גילם את בנו של הנשיא. בשנת 2018 החל לגלם את רובי קין בסדרת הטלוויזיה "קוברה קאי" ששודרה תחילה ביוטיוב פרימיום ובהמשך עברה לשדר בנטפליקס.
בשנת 2019 שיחק לצד קרסון רולנד בסרט הקולנוע "Sinister Seduction".
בספטמבר 2020 פורסם כי ביוקנן עתיד לככב לצד אדיסון ריי בסרט הקולנוע "יש לו את זה", חידוש קולנועי לסרט "יש לה את זה" משנות ה-90. הסרט הופץ בנטפליקס באוגוסט 2021.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | Jake Squared | סמי |  |
| 2015 | The Heyday of the Insensitive Bastards | בובי בל |  |
| 2017 | Anything | ג'ק סאצ'מן |  |
| 2019 | Max Winslow and the House of Secrets | קונור לוסון |  |
| 2019 | Sinister Seduction | דילן וורן |  |
| 2020 | Chance | קולטון |  |
| 2021 | Painted Beauty | פיטר הצעיר |  |
| 2021 | יש לו את זה | קמרון |  |
| 2022 | The Hyperions | אפולו |  |
| TBA | How to date Billy Walsh | בילי וולש |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | משפחה מודרנית | ילד מס' 2 | פרק: "Halloween" |
| 2012 | The Real St. Nick | ילד ציני | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2013 | האנטומיה של גריי | לוקאס | פרק: "Idle Hands" |
| 2013 | המפענחת: פשעים חמורים | מישל ברנד | פרק: "Boys Will Be Boys" |
| 2013 | Ghost Ghirls | גיבור | סדרת רשת; פרק: "Field of Screams" |
| 2013–2014 | הגולדברגים | אוון טרנר | 2 פרקים |
| 2014 | Growing Up Fisher | סלייד | פרק: "Work with Me" |
| 2014 | מיקסולוגיה | דום הצעיר | פרק: "Fab & Jessica & Dominic" |
| 2015 | העולם של ריילי | צ'רלי גרדנר | 3 פרקים |
| 2015–2019 | השייקריות | מייסון קנדל | 6 פרקים |
| 2016 | משפחת פוסטר | ג'ק דאוני | 6 פרקים |
| 2016–2018 | השורד המיועד | ליאו קירקמן | תפקיד ראשי (עונות 2-1); 28 פרקים |
| 2017 | צער גידול בנות - הדור הבא | צ'אד בראד בראדלי | 2 פרקים |
| 2018 – הווה | קוברה קאי | רובי קין | תפקיד ראשי (6 עונות); 55 פרקים |
| 2020 | השריף | ברנדן | פרק: "10-8 Entitlements" |
הערות שוליים

↑  Burns, Geoff (4 במרץ 2017). "Lima native goes from Ohio to Hollywood". The Blade. נבדק ב-6 במאי 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Lesnick, Silas (29 בספטמבר 2016). "ABC Gives Full-Season Orders to Designated Survivor and Speechless". ComingSoon.net. נבדק ב-6 במאי 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Fienberg, Daniel (25 באפריל 2018). "'Cobra Kai': TV Review Tribeca 2018". The Hollywood Reporter. נבדק ב-6 במאי 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Mendez, Michele (26 באפריל 2019). "EXCLUSIVE: 'Cobra Kai' Star Tanner Buchanan Talks Season 2, Training Process, and Being Part of the 'Karate Kid' Franchise". CelebMix. נבדק ב-6 במאי 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Jelena Aska, Here's Where You Know 'He's All That' Star Tanner Buchanan From, TheThings, ‏4 באוגוסט 2021
↑  ‘Cobra Kai’ Star Tanner Buchanan Joins Addison Rae In ‘He’s All That’ Remake, Deadline, ‏2 באוקטובר 2020 (באנגלית)
↑  ‘He’s All That’ Remake Starring Addison Rae, Tanner Buchanan & Rachael Leigh Cook Lands At Netflix, Deadline, ‏17 במרץ 2021 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2021025373  VIAF: 7476161514257770750004   WorldCat (עם VIAF): 7476161514257770750004
רחמים בן עמארה

הרב רחמים בן עמארה
הרב רחמים בן עמארה (סביב ה'תרע"ד, 1914 - א' בתשרי ה'תשס"ב, 18 בספטמבר 2001) היה רבה של מאזאגאן, דיין בקזבלנקה, ורבה של שכונת קריית מנחם ועיר גנים בירושלים.
קורותיו

נולד במקנס שבמרוקו לאביו רבי ברוך ולאימו הרבנית רבקה לבית בירדוגו. בקטנותו למד אצל ר' שלמה טולידאנו תורה שבכתב, ואחר כך למד בישיבת רבי ידידיה ורבי חביב טולידאנו ורבי משה דרעי. לאחר מכן למד במשך ארבע שנים בישיבה לתלמידי חכמים מתקדמים בראשות רבי יצחק סבאג. ובישיבת הערב בראשות רבי שלום משאש. בשנת תשט"ז התמנה לרבה של מאזאגאן בעקבות פרישת קודמו רבי שלמה הכהן אזאגורי שעלה ארצה. לאחר עשרה חודשים, התמנה לדיין בקזבלנקה בבית דינו של רבי שלום משאש, לצד חביריו רבי משה מלכה, רבי יצחק חזן ורבי חיים שושנה. עסק בין היתר בהכנת ספרים לדפוס, והשתדל בהדפסת הספר 'מטה אהרן' של רבי אהרן חסין, וספר 'קרן לדוד' של רבי דוד הכהן סקלי.
בשנת ה'תשל"ה עלה לארץ ישראל. בהמשך התמנה לרב השכונות קריית מנחם ועיר גנים בירושלים, עד שנת תשמ"ט בהגיעו לגיל פרישה.
נפטר בירושלים בא' תשרי ה'תשס"ב. לאחר פטירתו הוציאו בני משפחתו ספר 'אהבת רחמים' לזכרו.
קורותיו > פעילותו הציונית

במרוקו, לקח חלק פעיל במפעל הציוני, וכך העיד על עצמו: ” ומתוך חבת הארץ הייתי מסור לכל עניני הציונות בקק"ל, בק"ה, בעלייה וכו'”. בשנת תשי"א, הודות לפעילותו הציוניות, שלחו לו אנשי קק"ל אתרוג מארץ ישראל, רבי רחמים העניק את האתרוג לרבי יוסף משאש.
חיבוריו

לעת מצוא - ב' חלקים, דרשות.
תשועת צדיקים - שבחי צדיקים ודרשות על תלמידי חכמים.
מדריך לאורחות חיים במשפחה - דרשות לשמחות במעגל החיים.
הערות שוליים

↑  ראו רב רבנן עמ' 276.
↑  ראו וייקץ שלמה דרוש פב.
↑  ראו הקדמת רבי שמואל בן עמרם לספר מטה אהרן.
↑  ראו: הסכמת רבי יוסף משאש לספר קרן לדוד.
↑  אהבת רחמים עמ' 6.
↑  אהבת רחמים עמ' 19.
↑  ראו אוצר המכתבים חלק ג, סימן א'תקפג.
אפרים שלום אנקאווא

הרב אפרים אנקאווא
הרב אפרים שלום אנקאווא (ה'תרמ"ו, 1886 - ט"ז אדר א' ה'תשכ"ה, 1965) היה פוסק הלכה, דיין במרקש, ולאחר מכן אב בית הדין ורבה של אוז'דא במאה העשרים.
קורותיו

נולד בסאלי לאביו רבי אליהו שהיה ראש השוחטים בעיר. בגיל שבע התייתם מאביו, ואחיו הרב יצחק לקח עליו חסות. למד אצל דודו הרב רפאל אנקווה ואצל הרב אפרים פרץ. נשא את אישטרילייא לבית משפחת נאהורי, לימים סחר בבדים ורהיטים, תוך הקדשת מספר שעות ללימוד תורה. לאחר תקופה ממשוכת, פשט את הרגל, ושב ללימודים מלאים בישיבת דודו בכדי להשתלם ברבנות והדיינות.
בשנת ה'תש"א, בעקבות התמנותו של הרב חיים דוד סירירו לאב בית דין מוגאדור, ששימש עד אז כדיין במרקש, התמנה הרב אפרים לדיין שלישי במרקש לצד הרב משה זריהן ורבי מרדכי קורקוס. בשבתו בבית הדין קיבל על עצמו את תפקיד עריכת פסקי הדין. בתקופה זו התיידד במיוחד עם רבי ידידיה מונסונייגו רבה של פאס, ועם הרב שלום משאש.
בשנת ה'תש"ט, הוצע לו לכהן כאב בית הדין ורבה של אוז'דא לאחר פטירתו של רבי שלמה הכהן אצבאן, והלה נעתר לבקשתם חרף הפצרת חביריו הדיינים במרקש להישאר. הוא נימק את עזיבתו משתי סיבות: א. העיר אוז'דא סמוכה לתלמסאן, מקום מושבו של ראש משפחתם רבי אפרים אנקאווא. ב. החיסרון במנהיג רוחני היה גדול יותר באוז'דא מאשר מרקש. באוז'דא תיקן תקנות חדשות לחיזוק הדת ולטובת הקהילה. הרב אפרים כיהן כאב בית הדין של העיר לצד חביריו רבי שלמה הכהן אזאגורי, רבי ציון אבן דנאן, ורבי משה מרצייאנו. כשנפטר הרב דוד הכהן סקאלי בכ"ד אייר תש"ט, נסעו חברי בית הדין לאוראן להשתתף בלווייתו. התכתב בהלכה עם רבי משה עטייא.
הרב אפרים השתתף בכנסי מועצת הרבנים של מרוקו והצעותיו התקבלו במועצה.
בשנת ה'תשט"ו עלה לארץ ישראל. בהגיעו לנמל חיפה רצו שליחי הרבנות והסוכנות למנותו לרבה של מחוז הגליל, ורצו לשכנו בחצור הגלילית, אולם רבי אפרים סירב, ורצה לגור בירושלים. מיד עם בואו לירושלים, ביקר אצל הרב יצחק נסים, שנתן לו את דירתו האישית שהתגורר בה לפני שהתמנה לראשון לציון. בדירה זו התתגורר רבי אפרים עד לפטירתו.
בשבתו בירושלים, קבע את לימודו בישיבת 'זכור לאברהם' לצד ידידיו הרב יוסף שלוש והרב יעקב הכהן. התיידד גם עם רבי סלמן מוצפי. הרב מרדכי אליהו בהיותו דיין בבאר שבע, היה דן עם רבי אפרים מדי יום שישי בדיוני הלכה של בית הדין.
נפטר בליל ט"ז אדר א' תשכ"ה בירושלים. לווייתו יצאה מישיבת פורת יוסף. הספידוהו הרב עובדיה הדאיה, הרב יהודה צדקה, והרב נסים עזראן. נספד גם במרוקו על ידי הרב שלמה הכהן אזאגורי.
הרב הותיר שלשה בנים ושלוש בנות.
חיבורו

ישועות אשא - מקבץ מכתביו ובו חידושים על התורה וש"ס, ופסקי דין, ירושלים תשע"ג.
לקריאה נוספת

הקדמה ומבוא לספר 'ישועות אשא' - מאת הרב עמרם חיים אנקאווא, תשע"ג.
הערות שוליים

↑  ע"פ רשימת כתב ידו של רבי אפרים. ראו הקדמת מכון אהבת שלום לספר 'תועפות רא"ם' עמ' 18.
↑  מפנקס פסקי הדין של מראכש, עולה שרבי אפרים שלום החל את תפקידו במהלך שנת תש"א. עד לתחילת שנה זו, כיהן רבי חיים דוד סירירו בתפקיד. ראו 'מראקש וחכמיה' חלק א' עמ' 661.
1 2 3  ראו 'וייקץ שלמה' דרוש סז להספד, עמ' קעב.
↑  ראו: מלכי רבנן ח"ב בערכו (בתוך: תקנות חכמי מכנאס עמ' תרכה).
↑  ראו 'עיר הכהנים דבדו' עמ' 51.
↑  ראו שו"ת מעט מים יו"ד סימן א.
↑  ראו לדוגמה: 'המשפט העברי בקהילות מרוקו', עמ' 361.
1 2  ראו 'וייקץ שלמה' דרוש מה להספד.
להרוג את ביל

.
| --- | --- |

 בימוי:  קוונטין טרנטינו 
 הופק בידי:  לורנס בנדר 
 תסריט:  אומה תורמן וקוונטין טרנטינו
 עריכה:  סאלי מנק 
 שחקנים ראשיים:  אומה תורמן  לוסי לו  דריל האנה  ויויקה איי פוקס ג'ולי דרייפוס מייקל מדסן צ'יאקי קוריאמה דייוויד קאראדין סוני צ'יבה
 מוזיקה:  RZA
 צילום:  רוברט ריצ'רדסון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  מירמקס, A Band Apart Films LLC 
 חברה מפיצה:  Miramax Films
 שיטת הפצה:  הורדה דיגיטלית, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  10 באוקטובר 2003
 משך הקרנה:  111 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית, יפנית
 סוגה:  מותחן אקשן, wuxia film, סרט ויגילנטה, סרט ספלאטר, גירלס ויד' גאנס, סרט אמנויות לחימה, samurai cinema 
 מקום התרחשות:  מקסיקו, טוקיו, טקסס 
 תקציב:  55,000,000‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   killbill
 פרסים:  פרס הקולנוע של MTV לנבל הטוב ביותר (לוסי לו)  International Cinephile Society Award for Best Actress (אומה תורמן) 
 סרט הבא:  להרוג את ביל חלק 2
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
להרוג את ביל (באנגלית: Kill Bill) הוא סרטו הרביעי של הבמאי קוונטין טרנטינו, שיצא לאקרנים בשנת 2003. בדומה לסרטיו הקודמים, "ספרות זולה", "כלבי אשמורת" ו"ג'קי בראון", הסרט מתאפיין באלימות קיצונית וגרפית ובהומור שחור, אך הוא פונה במידה רבה גם לצופים שאינם חובבי סוגה זו. הסרט, שאורכו ארבע שעות, פוצל לשניים, כאשר החלק השני יצא בשנת 2004. חשיבותו של הסרט היא כיצירה פוסטמודרנית הבנויה מציטוטים ממגוון מקורות תרבות ומטשטשת בין תרבות גבוהה ונמוכה[דרושה הבהרה][דרוש מקור].
עלילה

"להרוג את ביל" הוא סיפור אחד, שנפרס על שני סרטים בני חמישה פרקים כל אחד, שמוצגים בסדר לא ליניארי, צורה אופיינית לסרטיו של טרנטינו. הסרט נבחר לאחד מעשרת הסרטים בעלי העלילה הלא ליניארית הטובים ביותר של אתר הקולנוע "The Script Lab".‏
הכלה (תורמן) מוצגת בתחילת הסרט בשמלת החתונה שלה אשר מלאה בדם מיד לאחר טבח אלים בכנסייה קטנה בטקסס. היא מנסה בשארית כוחותיה לומר לביל (קאראדין) שהיא בהיריון עם התינוק שלו, אבל הוא יורה בה בראש.
ארבע שנים לאחר מכן, הכלה מופיעה בביתה של ורניטה גרין (פוקס). ורניטה והכלה נלחמות בקרב אכזרי, שבסופו הכלה הורגת את גרין מול בתה בת הארבע. היא אומרת לבתה שהיא מצטערת שנאלצה להרוג את אמה בפניה, ואם היא תרצה לנקום את מות אמה כאשר היא תגדל, הכלה תחכה לה. הכלה עוזבת בטנדר צהוב.
הבזק לעבר מה שקרה אחרי החתונה מגלה שהכלה שרדה את הטבח בכנסייה והיא שוכבת ללא הכרה בבית חולים. אל דרייבר (האנה), המתנקשת בעלת העין האחת, אשר החליפה את מקומה של הכלה כמאהבתו של ביל, מצליחה לחמוק לחדר בו שוכבת הכלה בבית החולים, ומזריקה לכלה רעל לתוך צינור העירוי שלה. ביל מצליח לעצור את דרייבר מלהרוג את הכלה ברגע האחרון, בעיקר משום שהוא מאמין כי מגיע לכלה למות מוות יותר מכובד.
בהמשך הכלה מתעוררת מהתרדמת הארוכה ומצליחה לברוח מבית החולים לאחר שהיא הורגת אח בשם באק, אשר אנס אותה ולקח כסף מאנשים אחרים שאנסו אותה כאשר היא הייתה חסרת הכרה. הכלה גונבת את הטנדר של באק, ומתחבאת במושב האחורי של הטנדר, שם היא עובדת לאט לאט על החזרת החיוניות לאיברים שלה שהתנוונו בזמן התרדמת. בשעה שהיא עושה זאת היא מספרת את סיפורה של שותפה אחרת בקבוצה של ביל, או-רן אישאי (לו). הסיפור מוצג בסגנון אנימה. אישי עבדה כרוצחת שכירה והפכה למנהיגה של עולם הפשע היפני. הקטע גם מציג את שומרת הראש האישית שלה, גוגו יובארי, החברה שלה ועורכת הדין שלה סופי פאטאל (בת חסות אחרת של ביל), וג'וני-מו, מנהיג צבא הלוחמים הפרטי של אישי - "88 המשוגעים".
הכלה טסה לאוקינאווה על מנת להשיג חרב קטאנה מיוצר חרבות קטאנה המפורסם האטורי האנזו (צ'יבה), שלא מייצר חרבות במשך שנים משום שיצא לגמלאות. אף על פי שהאנזו נשבע כי לעולם לא ייצר יותר חרבות, הכלה מצליחה לשכנע אותו בחשיבות משימתה, והוא מכין במיוחד בשבילה את החרב הטובה ביותר שהוא ייצר מעולם.
הכלה עוקבת אחר אישי למקום מפגש בו היא נמצאת, שם מופיעה גם להקה מקומית. הכלה מגיעה לבושה בחליפה צהובה (הומאז' לסרטי ברוס לי) ולוקחת את פאטאל כבת ערובה כדי לגרום לאישי להופיע בפניה. אישי משלחת את גוגו יובארי ואת "88 המשוגעים" בכלה, אשר נלחמת בהם ומנצחת את כולם בקרב עקוב מדם. הכלה אז מפנה את תשומת לבה אל אישי, שנהרגת בקרב חרבות דרמטי בגן מושלג.
הסרט הראשון מסתיים כאשר ביל מגלה לצופים כי בתה של הכלה בחיים.
בפסקול הסרט מופיע הקטע האינסטרומנטלי "הרועה הבודד" של גאורגה זמפיר.
צוות השחקנים

אומה תורמן - הכלה
לוסי לו - או-רן אישיאי
ויויקה איי פוקס - ורניטה גרין
דריל האנה - אל דרייבר
דייוויד קאראדין - ביל
מייקל מדסן - באד
ג'ולי דרייפוס - סופי פטאל
צ'יאקי קוריאמה (Chiaki Kuriyama) - גוגו יובארי
סוני צ'יבה - האטורי האנזו
גורדון לו - ג'וני מו / פאי מיי
מייקל פארקס - ארל מקגרו / אסטבן ויהאיו
מייקל בואן - באק
ג'ון קונימורה - בוס טנאקה
קריסטופר אלן נלסון - טומי
ראו גם

להרוג את ביל חלק 2
Bang Bang (My Baby Shot Me Down)
הערות שוליים

↑  Ally Sinyard, Top 10 Best Nonlinear Films, The Script Lab,
| קוונטין טרנטינו |
| --- | --- | --- |
| סרטים שכתב וביים | כלבי אשמורת (1992) • ספרות זולה (1994) • ג'קי בראון (1997) • להרוג את ביל (2003) • להרוג את ביל 2 (2004) • חסין מוות (2007) • ממזרים חסרי כבוד (2009)  • ג'אנגו ללא מעצורים (2012) • שמונת השנואים (2015) • היו זמנים בהוליווד (2019) |  |
| סרטים שכתב | רומן על אמת (1993) • רוצחים מלידה (1994) • מצאת החמה עד צאת הנשמה (1996) |  |
| שונות | יום הולדתו של חברי הטוב ביותר (1987) • ארבעה חדרים (1995) • עיר החטאים (2005) • פלאנט טרור (2007) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011900374005171  BIBSYS: 5101603  BnF: cb17153350f (data)  CANTIC: a12042754  GND: 4785045-0  LCCN: no2005107099  VIAF: 316752302   WorldCat (עם VIAF): 316752302
ישראל אליזרע

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  אוקטובר 1920 כ"א בתשרי ה'תרפ"א בודניב, מרוקו 
 פטירה:  21 באפריל 2001 (בגיל 80) כ"ט בניסן ה'תשס"א ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות אשדוד
 מדינה:  ישראל 
 מקום פעילות:  ברקאן, אוג'דה, אשדוד
 תקופת הפעילות:  ? – 21 באפריל 2001 
 רבותיו:  רבי ישראל אבוחצירא, רבי רפאל ברוך טולדנו
 בני דורו:  הרב סיני אדלר
 בת זוג:  סלין
 אב:  דוד משה
 אם:  עיישה
 
 פרסים והוקרה:  יקיר העיר אשדוד
 
הרב ישראל אליזרע (כ"א בתשרי ה'תרפ"א, 3 באוקטובר 1920, בודניב - כ"ח בניסן ה'תשס"א, 21 באפריל 2001, אשדוד) היה רבה הספרדי של העיר אשדוד מיום הקמתה ועד לפטירתו ויקיר העיר אשדוד.
תולדות חייו

נולד בהושענא רבה ה'תרפ"א (3 באוקטובר 1920) בבודניב שבמחוז תאפילאלת, מרוקו, לדוד משה ועיישה אליזרע. למד בישיבה של הבבא סאלי בבודניב, ולאחר מכן למד במקנס מפי הרב רפאל ברוך טולדנו, והוסמך לרבנות על ידי הרב טולידנו ועל ידי הרב יהושע ברדוגו.
נשא לאשה את סלין. כיהן כשוחט בעיר טאזה, ולאחר מכן כרב בערים אוג'דה וברקאן (אנ').
עלה לישראל בשנת ה'תשט"ז[דרושה הבהרה], ונשלח לכהן כרב מושב עומר הסמוך לבאר שבע. בשנת ה'תשי"ח[דרושה הבהרה] התמנה לרבה של העיר אשדוד שהוקמה זה עתה בתפקיד זה שימש כ-40 שנה, עד לפטירתו. בשנים הראשונות שימש גם כראש המועצה הדתית. יחד עם עמיתו האשכנזי, הרב סיני אדלר, נאבק בחילול השבת בנמל אשדוד, ייסד את מערכת הדת בעיר והקים ישיבה קטנה בעיר. זכה באות יקיר אשדוד.
נפטר בשבת, כ"ח בניסן ה'תשס"א (21 באפריל 2001).
בנו שלמה שימש במשך שנים רבות בתפקיד ראש המועצה הדתית באשדוד.
לקריאה נוספת

מאמר על הר"ג ישראל אליזרע, בתוך "תפארת התורה", עמ' כו-ל.
הערות שוליים

↑  נפתחה ישיבה קטנה באשדוד-ים, הצופה, 9 במרץ 1961.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
Better Off Alone

| --- | --- |
 סינגל בביצוע אליס דיג'יי
 מתוך האלבום "?Who Needs Guitars Anyway"
 יצא לאור:  דצמבר 1998
 תאריך הקלטה:  1997
 מקום הקלטה:  אולפני Violent, הילברסום, הולנד
 סוגה:  יורודאנס • טראנס
 שפה:  אנגלית
 אורך:  3:34
 חברת תקליטים:  Violent Records
 כתיבה:  סבסטיאן מוליין • אלקה קלברג
 הפקה:  וסל ואן דיפן • דניס ואן דן דרישן • סבסטיאן מוליין • אלקה קלברג
 
"Better Off Alone" הוא שיר של אליס דיג'יי (אנ'), פרויקט היורודאנס של המפיק ההולנדי דיג'יי יורגן (אנ') בשיתוף עם וסל ואן דיפן, דניס ואן דן דרישן, סבסטיאן מוליין ואלקה קלברג. בשנת 1997 יצא השיר כקטע אינסטרומנטלי על ידי דיג'יי יורגן בחברת התקליטים Violent Records.


גרסאות מאוחרות יותר של השיר כללו קטעי שירה של ג'ודית פרונק, שלימים תהפוך לחלק חשוב בפרויקט של אליס דיג'יי. השיר נכלל באלבום הבכורה של הפרויקט משנת 2000, "Who Needs Guitars Anyway?".


בשנת 2023, הבילבורד האמריקני כלל את "Better Off Alone" ברשימת "שירי הפופ הטובים ביותר בכל הזמנים".
הפקה

השיר היה בתחילה רצועה אינסטרומנטלית שהולחנה בשנת 1997 על ידי יורגן "דיג'יי יורגן" רייקרס, סבסטיאן "פרונטי" מוליין ואלקה "קלמני" קלברג, בסטודיו 4045 של אולפני Violent בהילברסום, הולנד.
סינגל

הסינגל יצא לראשונה בשנת 1997 כסינגל אינסטרומנטלי על ידי דיג'יי יורגן בחברת התקליטים "Violent Music". לאחר שהסינגל התבסס, הגרסאות הווקאליות שוחררו מחדש תחת השם "DJ Jurgen Presents Alice Deejay" כמו גם "Alice Deejay With DJ Jurgen" במדינות מסוימות. הסינגל הווקאלי הפך מאוחר יותר לסינגל של אליס דיג'יי בלבד.

השיר שוחרר למועדוני ריקודים והפך ללהיט בינלאומי במועדונים והגיע למקום השני במצעד המועדונים של בילבורד, ולעשרת המקומות הראשונים במצעד המועדונים ברחבי העולם.

לאחר מכן הפך השיר ללהיט והגיע למקום השני בקנדה, למקום ה-27 בארצות הברית ולמקום השני בבריטניה. הוא מכר מעל 600,000 עותקים בבריטניה, והפך לאחד הסינגלים הנמכרים ביותר במדינה בשנת 1999.

השיר היה ברשימת 100 הסינגלים הנמכרים ביותר באוסטרליה לשנת 2000, על פי איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי.
וידאו קליפים

לשיר יש שני סרטוני וידאו שמלווים אותו. הקליפ המקורי בוים על ידי אולף ואן גרוון באולפני Blood Simple.

בקליפ הראשון, נראה אדם נוסע בג'יפ דרך המדבר המרוקאי. מכוניתו נתקעת והוא נאלץ ללכת ברגל. הוא משליך את חפציו: שעון, מפה וקצת מים. במקביל, אישה יושבת על ספה בסלון ושרה את מילות השיר, בזמן שהגבר רואה אותה במדבר. הגבר הולך לאיבוד במדבר, בזמן שמוצגות סצנות קטועות שלו ושל חברתו מאוהבים. הוא מוריד את דיסקית הזיהוי השבורה שלו תוך כדי צרחות. בגלל שהדיסקית שבורה ולחברתו יש את החצי השני של הדיסקית, מניחים שהבחור אינו בחיים וחברתו מתגעגעת אליו. הסרטון מסתיים כשגופתו מכוסה בחול המדבר.

הסרטון השני צולם במיאמי עבור ריפבליק ויוניברסל. הגרסה שזורה בסצנות מדבריות מהקליפ הראשון, אך בתוספת סצנות שבהן ג'ודית פרונק, מילה לבסק ואנג'ליק ורסנל רוקדות בחדר עם תפאורה מרוקאית. לפעמים מצולמת רק פרונק לבדה, כשהיא לובשת שמלה כחולה ועוטה רעלה.
גרסאות כיסוי

בשנת 2008, הלחן העיקרי של השיר סומפל על ידי המפיק ג'וני ג'וליאנו בשיר "Say Yes" של ויז קאליפה.
המפיק הצרפתי דייוויד גטה הורשה להשתמש במנגינה הראשית של השיר. הלחן העיקרי של השיר סומפל בשיר "Play Hard" של גטה משנת 2013 בהשתתפות ני-יו ואייקון. ההקלטה נכללה מאוחר יותר באלבום המחודש של גטה, Nothing but the Beat 2.0.
השיר "Xanax" של לינדזי לוהן משנת 2019 בנוי סביב דגימה איטית של השיר.
להקת הפופ הקנדית Purity Ring הוציאה גם היא גרסת כיסוי לשיר ב-29 בספטמבר 2020.
הדי ג'יי ההולנדי סן הולו הקליט גרסת גיטרה של השיר, ופרסם אותה בפיד הטוויטר שלו ב-2 באוגוסט 2021.
בשנת 2023 הוציאו סם פלדט וג'ונאס בלו את השיר "Crying on the Dancefloor", הכולל דגימה מהשיר.
בשנת 2023, קים פטרס וניקי מינאז' הוציאו את השיר "Alone", הכולל דגימה מהשיר.
בשנת 2023, אלן ווקר, דאש ברלין וויקסטאר הוציאו את השיר "Better Off (Alone, Pt. III)"(אנ'), הכולל דגימה מהשיר.
הערות שוליים

↑  "The 500 Best Pop Songs: Staff List", Billboard, ‏19 באוקטובר 2023
↑  "Pronti & Kalmani", web.archive, ‏9 באוגוסט 2004
↑  Better Off Alone, web.archive, ‏2 במאי 2016
↑  Better Off Alone, All Music
↑  "ARIA Charts - End Of Year Charts - Top 100 Singles 2000", web.archive, ‏3 באוקטובר 2006
↑  "Alice Deejay", web.archive, ‏15 בפברואר 2001
↑  "Music Videos", web.archive, ‏4 במאי 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 5f1bfc69-f25a-3e8e-b572-3ad3d0ca9ad9  MusicBrainz work: 5f7a9222-7e74-32a5-8f88-cde56049bb58