stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מלון אוויה

| --- | --- |

מלון אוויה בשנות ה-60
 בניית המלון
 קואורדינטות:  32°02′00″N 34°52′46″E﻿ / ﻿32.03341944°N 34.87938056°E﻿ / 32.03341944; 34.87938056
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) מלון אוויה(למפת גוש דן רגילה) מלון אוויה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מלון אוויה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מלון אוויה  he מלון אוויהhe מלון אוויהמפת __ יהוד-מונוסון (in English: Yehud-Monosson) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ סביון (יישוב) (in English: Savyon), __ מועצה אזורית דרום השרון (in English: Drom HaSharon Regional Council) ממזרח:__ מועצה אזורית חבל מודיעין (in English: Hevel Modi'in Regional Council) מדרום: __ נמל התעופה בן-גוריון (in English: Ben Gurion Airport) ממערב: __ מחנה דורי (in English: Tel HaShomer Base), __ קריית אונו (in English: Kiryat Ono), __ אור יהודה (in English: Or Yehuda) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
המלון בתמונת פרסומת משנת 1961
חצר ובריכת בית המלון בשנות ה-60
מלון אוויה (מלשון Aviation - תעופה) הוקם בראשית שנות ה-60 ביוזמת העיתונאי תאודור לויטה, אשר חבר לאיש העסקים גאורג טאוסיג מחברת אליטליה, קבוצת אנשי עסקים יהודים מקליפורניה וחטיבת המלונות של חברת רסקו, והיה למלון התעופה הראשון מסוגו במזרח התיכון. המלון נבנה על גבעה בקרבת מעברת יהוד והשקיף על מסלולי שדה התעופה לוד.
המבנה

המלון תוכנן בסגנון מודרני על ידי האדריכל דוד עקדי שהתמחה בתכנון בתי מלון, ואדריכל הפנים אורי אפנצלר במטרה להעניק למלון תדמית בינלאומית מודרנית המשולבת בטכנולוגיות מתקדמות.
מבנה המלון כלל קומת מסד בגובה כפול אשר בתוכה שכנו מסעדה, בר, לובי, חדרי קריאה וחנות דיוטי פרי. מעל קומת המסד נבנו ארבע קומות אשר כללו כ-100 חדרים ממוזגים ומאובזרים בשטיח מקיר לקיר, טלפון, ורדיו. על מנת למנוע רעש משדה התעופה הסמוך, צוידו החדרים בתקרות אקוסטיות וקירות מבודדים. ריהוט הפנים היה עשוי מפיברגלס לבן כמקובל בעולם התעופה.
חזית המלון הורכבה ממסגרות של בטון חשוף אשר בתוכן הוצבו רפפות בצבע אפרסק הניתנות להזזה לצורך יצירת הצללה. בחצר המלון נבנתה בריכת שחיה, ובקצה הגינה נבנה מנחת למסוקים.
פעילות

המלון נפתח בחודש מרץ 1961.
בשנותיו הראשונות זכה המלון לתפוסה גבוהה והיה יעד לינה מועדף על אנשי עסקים וצוותי האוויר של חברות התעופה הזרות. שירותי המלון פעלו ללא הפסקה לאורך כל היום והלילה כולל המסעדות ושירות ההסעה לשדה התעופה אשר יצא מדי חצי שעה. בדלפק הקבלה הותקן קו טלפון ישיר לבירור מעודכן של לוח הטיסות.
פרט לשירותי המלונאות שימש המלון גם כאתר התכנסויות לאירועים של אנשי החברה הגבוהה אשר זכו ליהנות מאווירה בינלאומית יוקרתית.
באמצע שנות ה-60 החלה נסיגה בפעילות המלון כאשר קהל היעד העיקרי שלו, אנשי העסקים וצוותי האוויר החלו להעדיף את מלונות תל אביב ותפוסת המלון דעכה. במשך השנים ניסתה הנהלת המלון לנקוט בצעדים שונים על מנת למשוך אליו קהל חדש תחליפי וכך נפתחו בו פאב, מועדוני לילה, אולם אירועים והבריכה שבחצר נפתחה לשימוש הקהל הרחב. הפעילות במלון התאוששה ובשנת 1969 המלון היה ריווחי.
בשנת 1993 נמכר המלון לחברת נורפולק. בשנת 1999 נמכר המלון לחברת הנדל"ן א. דורי, שבתחילה הפעילה אותו כמלון בניהול רשת המלונות דורטל, אך בעקבות המשבר בתיירות בישראל בתחילת שנות ה-2000 הסבה אותו למרכז קליטה זמני עבור עולים מאתיופיה. לאחר תוכנית ההתנתקות בשנת 2005, שימש המלון לאירוח זמני של מפוני גוש קטיף, ובהמשך שימש המלון את האגודה למען החייל כמתקן נופש לחיילים. בשנת 2009 בקשה חברת א. דורי להקים במקום המלון מגדלי מגורים אך התוכנית לא יצאה אל הפועל בגלל התנגדות עיריית יהוד מונוסון. ב-2011 ננטש המבנה. עיריית יהוד שקלה תוכנית להפוך אותו למעונות סטודנטים בשילוב של מרכז תרבות, אולם ב-2013 הוא שופץ ונפתח מחדש כ"מלון אויה המחודש". חזיתו חודשה וחופתה זכוכית במקום חזית מסגרות הבטון והרפפות המקורית. בהמשך המלון ננטש ונסגר.
הערות שוליים

↑  בית מלון "אויה" ייפתח השבוע, מעריב, 27 במרץ 1961
↑  מאנגליה באויה, מעריב, 17 ביוני 1969
↑  פתיחת מלון "מגדל ירושלים" מסמנת מיפנה בפעולות רסקו, מעריב, 7 ביולי 1970
↑  אביבה קרול, ‏אוויקס ואורי דורי רכשו את מלון אוויה ב-7 מיליון דולר, באתר גלובס, 29 ביוני 1999
↑  נורפולק - הושלמה מכירת מלון אויה, באתר גלובס, 28 ביוני 1999
↑  יצחק דנון, ‏כתב אישום: ניהלו את מלון אויה ביהוד ללא רישיון עסק, באתר גלובס, 4 ביוני 2001
↑  אביבה קרול, ‏דורטל תנהל את מלון אוויה שיעבור שיפוץ, באתר גלובס, 27 בדצמבר 1999
↑  א. דורי תקים 300 יחידות דיור במתחם מלון אויה ביהוד, באתר גלובס, 26 בינואר 2009
↑  נועם דביר, רד אלינו אווירון, קח אותנו למלון, באתר הארץ, 21 במרץ 2012
↑  עידו וינגרטן, "יהוד-מונוסון: מה הולך להיבנות במקום מלון אוויה הנטוש?", אונוNews, ‏11 במרץ 2022
מחכה לו

| --- | --- |
תמונה מתוך הסרט
תמונה מתוך הסרט
 בימוי:  מיכל קסטן-קידר
 הופק בידי:  טליה קלינהנדלר, מיכל קסטן-קידר
 תסריט:  גבי שיחור, מיכל קסטן-קידר
 עריכה:  גבי שיחור
 צילום:  מיכל קסטן-קידר
 מדינה:  ישראל 
 הקרנת בכורה:  2009
 משך הקרנה:  51 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט תיעודי 
 דף הסרט ב־IMDb
 
מחכה לו הוא סרט תיעודי ישראלי משנת 2009 שיצרה הבמאית מיכל קסטן-קידר. הסרט מציג את מציאות חייהן של משפחותיהם של גברים אנשי קבע, הנעדרים לתקופות ארוכות מבתיהם במסגרת שירותם הצבאי. המשפחות המוצגות בסרט מתגוררות בעיר מודיעין, וקסטן-קידר מתמקדת בסרט במספר משפחות הגרות בשכנות לה, ב"שכונה הצבאית" בעיר.
הסרט הוקרן לראשונה בישראל במסגרת הפסטיבל הבינלאומי ה-6 לסרטי נשים ברחובות, שם זכה בפרס הפצה בפריפריה לסרטים ישראליים מטעם מועצת הפיס לתרבות ולאמנות ביחד עם עוד 3 סרטים אחרים. הסרט שודר בערוץ 8 של הטלוויזיה בכבלים.
במהלך מבצע צוק איתן נהרג סא"ל דולב קידר, בעלה של הבמאית ואחד הקצינים המוצגים בסרט.
הערות שוליים

↑  הסרט "מחכה לו" זכה בפרס הפצה בפריפריה לסרטים ישראליים מטעם מועצת הפיס לתרבות ולאמנות באתר הפסטיבל הבינלאומי לסרטי נשים רחובות
↑  nrg מעריב, הזוכים בפסטיבל הבינלאומי לסרטי נשים, באתר nrg‏, 13 בספטמבר 2009
↑  אודי הירש‏, מיכל קסטן-קידר: "רציתי להראות את הקרביות של מודיעין", באתר וואלה, 25 ביולי 2014
ערך זה הוא קצרמרבנושא סרטים ישראליים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מלאכי (דג)

| מלאכי |
| --- | --- |
 Pterophyllum leopoldi
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: דקראים
תת־סדרה:: דמויי-שפתן
משפחה:: אמנוניים
סוג:: מלאכי
שם מדעי
 Pterophyllum ‏הקל, 1840

שני פרטי מלאכי רביב באקווריום.
מַלְאָכִי המכונה דג מלאך (שם מדעי: Pterophyllum) הוא סוג של דג גרם ממשפחת האמנוניים החי במימי נהרות אגן הניקוז של האורינוקו ובאמזוניה באמריקה הדרומית. הם קרובים לסוג דיסקוס החי באותו אזור. בסוג זה ישנם שלושה מינים.
מאפיינים

דגים בעלי סנפירי גב ושת המגיעים לגובה 38 סנטימטרים אצל המין Pterophyllum altum, אך הגוף קצר יחסית. הראש קטן ובעל שפתיים משורבבות הפונות למעלה ועיניים אדומות בעלות טבעות. מתחת החזה ישנם כמה זיזי סנפיר ארוכים המשמשים למטרות חברתיות. דגים אלה צהובים עד כחולים, ובעלי פסים שחורים אופקיים לאורך הגוף.
הם חיים בנהרות איטיים באזורים רדודים, שם הם מסתתרים בין צמחי מים מטורפים וגם אורבים לטרף קטן כמו דגים קטנים וחסרי חוליות שונים.
הם מהווים דגי נוי נפוצים באקווריום, בייחוד המין מלאכי רביב (סקלר).
מינים

Pterophyllum altum
Pterophyllum leopoldi
מלאכי רביב (סקלר) (Pterophyllum scalare)
מילוט ראשיצה

מילוט רָאשיצַה (באלבנית: Milot Rashica; נולד ב-28 ביוני 1996) הוא כדורגלן קוסוברי המשחק בבשיקטש מליגת העל הטורקית ובנבחרת קוסובו בעמדת הקיצוני.
קריירה

ראשיצה שיחק בקבוצת הנוער של וושטרייה הקוסובנית כשהיה בן 14. באוגוסט 2013, לאחר תקופת ניסיון בגנט הבלגית, הוא סירב להצעה מהמועדון הבלגי וערך את הופעת הבכורה שלו במדי וושטרייה הבוגרת, כשהיה רק בגיל 16.
ב-10 בספטמבר 2014, עבר ראשיצה לויטסה ארנהיים ההולנדית לתקופת ניסיון והופיע בקבוצת הנוער של המועדון.
ב-10 בפברואר 2015, חתם ראשיצה על חוזה מקצועי לשלוש שנים בויטסה ארנהיים.
ב-30 ביולי 2015, ערך ראשיצה את הופעת הבכורה שלו במדי ויטסה ארנהיים במסגרת מוקדמות הליגה האירופית נגד סאות'המפטון.
ב-9 באוגוסט 2015, ערך ראשיצה את הופעת הבכורה שלו בליגה ההולנדית, באותו משחק רשם ראשיצה בישול והמשחק הסתיים בתוצאת שוויון מול קבוצת וילם II.
ב-20 בספטמבר 2015, ראשיצה כבש את שערו הראשון במדי ויטסה נגד דה חראפסחאפ במסגרת הליגה.
באותה העונה (2015/2016) רשם ראשיצה מתוך 31 הופעות בליגה הולנדית, 8 שערים ו-5 בישולים.
בעונת 2016/2017 הגיע ראשיצה עם ויטסה עד לגמר הגביע ההולנדי ואף זכה עמה בגביע, שנחשב לתואר הראשון שהקבוצה השיגה בתולדותיה.
באותה העונה הגיע ראשיצה למקום ה-4 בטבלת הבישולים של הליגה ההולנדית עם 10 בישולים.
ב-31 בינואר 2018, חתם ראשיצה בורדר ברמן הגרמנית בסכום של כ-6.5 מיליון יורו.
ב-3 בפברואר 2018, ערך ראשיצה את הופעת הבכורה שלו במדי המועדון נגד שאלקה 04, כששיחק בהרכב הפותח במשחק במסגרת הבונדסליגה.
ב-12 במרץ 2018, כבש ראשיצה את שערו הראשון שלו במועדון נגד פ.צ. קלן במסגרת הבונדסליגה, המשחק הסתיים בתוצאה 3 - 1 לורדר ברמן.
בעונת 2018/2019 הגיע ראשיצה עם הקבוצה לשלב חצי הגמר של הגביע הגרמני, כשהיווה חלק משמעותי בניצחונות על הקבוצות בורוסיה דורטמונד ושאלקה 04. בחצי גמר הגביע הגרמני שיחקה ורדר ברמן נגד באיירן מינכן, הקבוצה הפסידה לבאיירן מינכן 2 - 3. באותו המשחק רשם ראשיצה שער ובישול.
ב-22 ביוני 2021 חתם ראשיצה במדיה של נוריץ' סיטי העולה החדשה ל-פרמייר ליג לארבע עונות, סכום ההעברה לא פורסם.
קריירה בינלאומית

ראשיצה זומן לנבחרת אלבניה כשהיה רק בן 19, וערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הלאומית ב-29 במרץ 2016, כשעלה מהספסל בדקה ה-61 במשחק נגד נבחרת לוקסמבורג. ראשיצה ערך רק 2 הופעות במדים האלבניים. ב-15 באוגוסט 2016, הוכרז שראשיצה עבר לנבחרת קוסובו לאחר שפיפא הודיעה ששחקנים שנולדו בקוסובו שמשחקים בנבחרות שונות, רשאים לעבור לנבחרת קוסובו. ראשיצה אף התראיין על המעבר שלו לנבחרת קוסובו ואמר: "זו לא החלטה נגד אלבניה אלא יותר החלטה לגבי קוסובו, שם נולדתי וגדלתי. אני רוצה לתרום לנבחרת קוסובו בצעד הראשון שלה".
ב-5 בספטמבר 2016, ערך ראשיצה את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת קוסובו נגד נבחרת פינלנד. ב-14 באוגוסט 2018, כבש ראשיצה את שערו הראשון במדי הנבחרת הקוסובנית נגד נבחרת איי פארו, המשחק הסתיים בתוצאה 1-1.
תארים

הגביע ההולנדי
זכייה: 2016/2017
הערות שוליים

↑  Meet Milot Rashica, Albania’s missed trick, ‏19 ביוני 2016
↑  מיכאל יוכין‏, הגביע הקדוש: הזכייה המרגשת של ויטסה בתואר ראשון בתולדותיה, באתר וואלה, 2 במאי 2017
↑  City land Kosovo winger Milot Rashica, www.canaries.co.uk (באנגלית בריטית)
↑  Norwich sign Milot Rashica from Werder Bremen for £9.4m to replace Emiliano Buendia, Sky Sports (באנגלית)
↑  Three Footballers to Quit Albania, Join Kosovo, balkaninsight, ‏16 באוגוסט 2016
מזטור

מזטור (בהונגרית: Mezőtúr) היא עיירה בהונגריה, נמצאת במחוז יאס-נאג'קון-סולנוק, כ-88 קילומטר דרומית מזרחית מהעיר בודפשט. נמצאת במרכז המישור ההונגרי הגדול, על גדות הנהר הורטובג'-ברטיו (הו'). ליד העיירה עובר קו רכבת ראשי בין בודפשט לבקשצ'בה
העיירה מתאפיינת בבתי מלאכה רבים ושדות נרחבים. מדי שנה מתקיימים בעיירה ירידי חקלאות.
היסטוריה

העיירה מזטור הוקמה בימי הביניים ונקראה טור (tur) על שם נהר ברטיו (berettyo) אשר בעבר היה נקרא גם הוא טור. רק בשנים מאוחרות יותר ניתן לו השם מזטור, כמזה (Mező) פירושו שדה, אדמה טובה. העיירה הוזכרה לראשונה בתקופת שלטונו של המלך אנדראש השני (1205–1235). הדרך הקצרה ביותר בין בודה לבין טרנסילבניה עברה דרך מזטור, אשר הייתה העיר היחידה באזור שיש בה מעבורות. בגלל היתרון הזה שגשגה העיר ומאוחר יותר אף הפך אותה המלך לאיוש הראשון לעיר שוק משגשגת.
מזטור הייתה אחוזת מלכות ששימשה כבית משפחת המלוכה עד 1378, אחר-כך היו לה בעלים שונים. בתקופת המלך מתיאש הראשון (1458-1490) הייתה העיר מחולקת לשני חלקים משום שהיא השתייכה לשני אנשים שונים. בתקופת הכיבוש העות'מאני בהונגריה עברה מזטור לידי השלטון העות'מאני בשנת 1562 ושוחררה בשנת 1692. כמה שנים לאחר מכן, לאחר גירוש העות'מאנים ובמהלך המהפכה בהנהגת הנסיך ראקוצ'י, נאלצו האזרחים לעזוב את העיר בשנים 1692–1699 וב־1710-1705. במאה ה-18 החלה העיר לשגשג שוב, בעיקר כעיר חקלאית. לאחר תום הכיבוש העות'מאני ועד 1918, הייתה מזטור חלק האימפריה האוסטרו-הונגרית. בסוף שנת 1944 במלחמת העולם השנייה נכבשה מזטור על ידי הצבא הגרמני. בעקבות זאת העיר נפגעה; גשר הרכבת מעל נהר הורטובג'-ברטיו נהרס, הרס שדרש את שיקום המבנה הנוכחי לאחר המלחמה. בזמן המלחמה הוקמה אנדרטה ליד העירייה להנצחת הקרבות באותה תקופה.
הקהילה היהודית

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| שנה | מספר תושבים יהודים | אחוז מכלל האוכלוסייה |
| 1840 | 17 | 0.1 |
| 1869 | 673 | 3.3 |
| 1900 | 836 | 3.3 |
| 1930 | 584 | 2.1 |
| 1941 | 406 | 1.4 |
| 1946 | 210 | 0.7 |
| 1949 | 124 | - |
| 1953 | 58 | - |
| 1955 | 40 | - |
| 1961 | 26 | - |
הקהילה היהודית > לפני מלחמת העולם השנייה

היהודים הראשונים התיישבו במזטור במחצית הראשונה של המאה ה-19. הקהילה הוקמה בשנת 1835 בהנהגתו של בנימין זאב וולף פישלר, שהגיע לשם שנתיים קודם לכן, והיה הרב הראשון של הקהילה. מספרם גדל במהירות, ולאחר זמן קצר הפכה הקהילה היהודית בעיירה לקהילה משגשגת. בתחילת המאה ה-20, כמות היהודים בעיירה קטן מפני שהיהודים העדיפו להתגורר בעיירות גדולות ומפותחות יותר ובערים. יהודי מזטור היו סוחרים ובעלי מלאכה, וחלקם עסקו במקצועות חופשיים כגון רופאים, עורכי דין, מהנדסים, פקידים וכו'. חלקם היו בעלי חוות וחלקם היו בעלי עסקים מפעל לבנים, מפעלי עץ, מפעלי טקסטיל וכו'.
בית הכנסת נבנה במחצית השנייה של המאה ה-19 ובית הספר במזטור הוקם בשנת 1859. בשנת 1870 עבדו בבית הספר שלושה מורים בלבד. בשנים 1870–1890 היו 120 תלמידים בבית הספר. לאחר מכן פחת מספרם, ובשנת 1895 היו 75 תלמידים בלבד. במלחמת העולם הראשונה נהרגו 16 מיהודי מזטור בחזית, ובתקופת הטרור הלבן (1919) נרצח יהודי אחד. בעקבות החוקים המפלים נגד היהודים הוקמה ועדה לתמיכה בסטודנטים יהודים שלא הורשו ללמוד באוניברסיטאות הונגריה ונאלצו ללמוד במדינה אחרת בין שתי מלחמות העולם. בשנת 1936 הוקם חוג הנוער שהיה מוקד חברתי לנוער היהודי העיירה.
הקהילה היהודית > בזמן מלחמת העולם השנייה

כשלוש שנים לאחר עלייתו של היטלר לשלטון, הולאמו כל האדמות שהיו בבעלות היהודים וכמה מפעלים נלקחו מבעליהם. בשנת 1940 נשלחו כ-150 יהודי מזטור לעבודות כפייה. ב-1942 גויסו לצבא 30 יהודים והועברו לאזור נהר דון. ב-3 באפריל 1944 נכלאו כמה מיהודי מזטור באשמת פיזור חומרים מזוהמים. הם נלקחו למחנה בעיר נג'קניז'ה ומשם לאושוויץ. מאוחר יותר רוכזו כל היהודים בגטו בבית חרושת ללבנים. היהודים עצמם היו צריכים לדאוג לפרנסתם והורשו לעזוב את המקום כדי לקנות את מה שהם זקוקים לו במשך שעתיים כל בוקר. ב-16 ביוני הועברו היהודים מנג'קניז'ה לסולנוק, שם רוכזו רוב יהודי האזור. הם נשארו שם שבועיים, כשהם סובלים מרעב, מצפיפות ומעינויים. לאחר מכן הם חולקו לשתי קבוצות. חלק מהאנשים נשלחו לאוסטריה ואחרים לאושוויץ. בין הנרצחים באושוויץ היה הרב האחרון של מזטור, הרב פיליפ שולץ.
הקהילה היהודית > לאחר מלחמת העולם השנייה

לאחר המלחמה חזרו למזטור חלק מיהודי העיירה אשר גורשו לאוסטריה אך מעטים היו היהודים שחזרו מאושוויץ. הקהילה אורגנה מחדש, ותוך זמן קצר חברה קדישא, אגודת הנשים והשוחט חזרו לפעילותם. בזמן המלחמה, בית הכנסת ובית הקברות היהודי לא נפגעו.
בשנת 1947 הוקמה אנדרטה ליהודי העיירה שנרצחו בשואה.
לאחר המלחמה מספרם של יהודי מזטור ירד וב-1961 נותרו רק 26 יהודים בכל העיירה.
הערות שוליים

↑  Edwin MUELLER, Handbook of Austria and Lombardy-Venetia Cancellations on the Postage Stamp Issues 1850-1864, 1961
↑  ["The Pottery Tradition of Mezőtúr - Etnofolk The pottery tradition of mezotur]
↑  Theodore Lavi, Pinkas Hakehillot Hungary, Jerusalem: yad vashem, 1975, עמ' [Pages 343-344]
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552534605171  GND: 4497427-9  LCCN: n79003403  MusicBrainz: 3fda3d9a-92b6-4722-99ea-8e6e8b97f6d6  NKC: ge1100958  VIAF: 159430471   WorldCat (עם VIAF): 159430471
מחכה שתבואי

מחכה שתבואי הוא אלבום האולפן החמישי של הזמר הישראלי איתי לוי. האלבום יצא לאור ב-30 ביוני 2022, על ידי חברת התקליטים רות הפקות. כל השירים מתוך האלבום יצאו כסינגלים לפני כן, ביניהם "הטעות הכי יפה", "מסיבה בצהריים", "יש לי יום הולדת" ו"אני נשבע".
רשימת רצועות

| מחכה שתבואי> מס' | מחכה שתבואי> שם | מחכה שתבואי> משך | מחכה שתבואי>  | מחכה שתבואי>  | מחכה שתבואי>  | מחכה שתבואי>  | מחכה שתבואי>  | מחכה שתבואי>  | מחכה שתבואי>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | בארכה (עם הדיג'יי עידו שוהם)   | 2:45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | יש לי יום הולדת  | 3:04 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | עכשיו התור לאהבה (דואט עם נרקיס, חידוש לשיר של עוזי חיטמן)   | 3:17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | היין שנשאר (בדואט עם שלומי שבת)   | 3:44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | אני נשבע  | 3:32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | הטעות הכי יפה  | 2:42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | מסיבה בצהריים  | 2:58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | אני כבר לא בך  | 2:58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | מחכה שתבואי  | 3:00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | בגלל הרוח (חידוש לשיר של שלומי שבת)   | 3:38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | שובר שתיקה (חידוש לשיר של מושיק עפיה)   | 4:18 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 42:58 |  |  |  |  |  |  |  |
מלאך האש

סצנה מההפקה משנת 1973, שצולמה על ידי פאולו מונטי (אנ')
מלאך האש (ברוסית: Огненный ангел —  "איגנני אנגל") היא אופרה מאת המלחין הרוסי סרגיי פרוקופייב ללברית שנכתב על ידי פרוקופייב על פי רומן בשם זה מאת ואלרי בריוסוב.
היסטוריה

פרוקופייב קרא לראשונה את הרומן של בריוסוב בעת שהותו בארצות הברית בשנת 1918. זמן קצר לאחר מכן, בשנת 1919 החל לכתוב את האופרה. בשנת 1922 עבר פרוקופייב לבווריה שבגרמניה בה המשיך לעבוד על האופרה, וזו הושלמה באוגוסט 1927.
בשנת 1930, בביקור נוסף בארצות הברית, הציעה המטרופוליטן אופרה של ניו יורק להעלות את האופרה, אולם התוכנית לא יצאה אל הפועל.
ניסיונות נוספים של פרוקופייב להעלות את האופרה לא צלחו, והאופרה לא הוצגה בימי חייו של פרוקופייב.
האופרה הוצגה לראשונה כמוזיקה תזמורתית ב-25 בנובמבר 1954 (היינו, בלא תפאורות ותלבושות) בתיאטרון שאנז אליזה בפריז. ההפקה הבימתית המלאה הראשונה נערכה ב-14 בספטמבר 1955 בתיאטרון לה פניצ'ה שבוונציה.
עלילה

האופרה מתרחשת בגרמניה של המאה ה-16. גיבורת האופרה, אישה צעירה בשם רנאטה, מתאהבת ב"מלאך האש" אשר הופיע בפניה בילדותה. לימים רנאטה סבורה כי המלאך הוא הרוזן היינריך, אשר מנצל אותה מינית ונוטש אותה. רנאטה שוכרת את שירותי האביר רופרכט על מנת שימצא את המלאך. רופרכט המאוהב ברנאטה, עוסק במאגיה שחורה על מנת למצוא את המלאך. לבסוף רנאטה נדונה על ידי האינקוויזיציה להוצאה להורג בשריפה.
מלאך המערות

| מלאך המערות |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: קרפיונאים
משפחה:: בליטורידיים
סוג:: Cryptotora 
מין:: מלאך המערות
שם מדעי
 Cryptotora thamicola ‏Kottelat, 1988

מלאך המערות (שם מדעי: Cryptotora thamicola) הוא מין יחיד בסוגו של דג נדיר מסדרת הקרפיונאים המצוי רק במערות ספורות בתאילנד והוא נחשב לטרוגלוביט החי רק בתוך המערות.
מאפיינים

זהו דג קטן שאורכו רק 2.8 ס"מ. הוא בעל גוף שקוף דרכו נראים איברים פנימיים ורודים ושאר הגוף לבן. דג זה בעל "כנפיים" גדולות הגורמות לו להיראות כ"מלאך" ומכאן שמו. הלסתות זעירות והוא יונק את מזונו הכולל בקטריות מבין הסלעים וגם נאחז בסלעים עם הבינים.
הדג מצוי רק במערות במחוז מאה הוג סון פרווינס (Mae Hong Son Province) בתאילנד. הוא שוחה במים ומחלץ את החמצן המועט מהמים. הוא מצוי בסכנת הכחדה.
הערות שוליים

↑  מלאך המערות באתר הרשימה האדומה של IUCN
מושל מיסיסיפי

| --- | --- |


 איוש נוכחי:  טייט ריבס
 תאריך כניסה לתפקיד:  14 בינואר 2020
 דרכי מינוי:  בחירות ישירות
 תחום שיפוט:  מיסיסיפי (מדינה) מיסיסיפי
 מעון:  מעון מושל מיסיסיפי 
 מושב המשרה:  ג'קסון
 משך כהונה קצוב:  4 שנים, הגבלה לשתי תקופות כהונה
 ייסוד המשרה:  10 בדצמבר 1817
 איוש ראשון:  דייוויד הולמס
 governorreeves.ms.gov
 
מושל מיסיסיפי (באנגלית: Governor of Mississippi) הוא המושל וראש הרשות המבצעת של מדינת מיסיסיפי שבארצות הברית. הוא גם המפקד העליון של המשמר הלאומי של המדינה.
מושל מיסיסיפי הנוכחי הוא הרפובליקני טייט ריבס, שהושבע לתפקידו ב-14 בינואר 2020.
סמכויות ותפקידים

המושל אחראי על אכיפת חוקי המדינה, בסמכותו לאשר או להטיל וטו על הצעות החוק שעוברות בבית המחוקקים של המדינה, לכנס את בית המחוקקים בכל עת, ולהעניק חנינות, למעט במקרים של בגידה או הדחה. המושל גם ממנה את חברי חבר הנאמנים של המוסדות להשכלה גבוהה של המדינה.
בחירת המושל

כדי להיבחר כמושל, על המועמד להיות בן 30 לכל הפחות, להיות אזרח ארצות הברית במשך 20 שנה לכל הפחות, ותושב מיסיסיפי במשך 5 שנים לכל הפחות לפני השבעתו. חוקת מיסיסיפי, שהתקבלה ב-1890 קבעה שהמושל ייבחר אחת לארבע שנים בבחירות בהן נבחרו 122 אלקטורים שייצגו את מחוזות הבחירה לבית הנבחרים של מיסיסיפי, ובמקרה שאף אחד מהמועמדים בבחירות לא השיג רוב או שנוצר תיקו, הכריע בית הנבחרים על זהות המושל. במשאל עם שנערך ב-2020 הוחלט לתקן את החוקה כך שהמושל ייבחר בבחירות כלליות, ובמקרה שאף אחד מהמועמדים לא ישיג רוב יערך סיבוב שני של הצבעה בו יתמודדו שני המועמדים שהשיגו את המספר הרב ביותר של קולות. עד 1987 הייתה מגבלת כהונה כך שהמושלים יכלו להיבחר לתקופת כהונה רצופה אחת בלבד. מאז התיקון לחוקה שהתקבל אז, רשאים המושלים להיבחר לשתי תקופות כהונה רצופות.
סגן המושל

סגן המושל של מיסיסיפי הוא הראשון בסדר הירושה למשרת המושל. בכל מקרה של התפנות משרת המושל בשל מוות, התפטרות, או הדחה של המושל, מושבע סגן המושל במקומו. במקרה בו נמצא המושל מחוץ לגבולות המדינה, משמש סגן המושל כממלא מקומו.
מתוקף תפקידו מכהן סגן המושל גם כנשיא הסנאט המדינתי. במקרה של תיקו בהצבעות הסנאט, מכריע קולו של סגן המושל. בהשוואה לסגני המושלים של מדינות אחרות בארצות הברית, מחזיק סגן מושל מיסיסיפי בכוח ניכר. בסמכותו הבלעדית למנות חברים, יושבי ראש וסגני יושבי ראש לוועדות שונות של הסנאט, ללא קשר למאזן הכוחות המפלגתי בו. לאור סמכותו זו, קיימת טענה שכוחו של סגן המושל רב יותר בהשוואה לזה של המושל.
סגן המושל נבחר באותו אופן כמו המושל, בבחירות כלליות לכהונה של ארבע שנים עם הגבלה של שתי תקופות כהונה. משרת סגן המושל בוטלה ב-1832 ונוצרה מחדש ב-1870. בתקופה זו, כאשר התפנתה משרת המושל, הושבע במקומו נשיא הסנאט.
היסטוריה

ב-1798 הוקמה טריטוריית מיסיסיפי. בתקופת קיומה כיהנו בה ארבעה מושלים, שהיו ממונים על ידי נשיא ארצות הברית. מושל הטריטוריה האחרון, דייוויד הולמס, כיהן עד קבלתה של מיסיסיפי כמדינה בארצות הברית ב-1817, ונבחר כמושל המדינה הראשון, ובהמשך גם כמושל החמישי.
מאז כינונה של מיסיסיפי כמדינה, כיהנו בה 53 אישים, כולם גברים, כמושלי המדינה ב-64 תקופות כהונה. רובם של המושלים הגיעו משורות המפלגה הדמוקרטית. בשל שליטתה של המפלגה גם בבית המחוקקים של המדינה, הם העבירו ב-1890 את החוקה ששללה את זכות הבחירה מרוב האפרו-אמריקאים, והרחיקה אותם מהמערכת הפוליטית במשך כמעט 70 שנה, ובכך הייתה מיסיסיפי למעשה מדינה חד-מפלגתית.
המושל שמשך כהונתו הייתה הארוכה ביותר היה ג'ון מרשל סטון, שכיהן שתי תקופות כהונה בלתי רצופות, שבסך הכל נמשכו כמעט 12 שנים. המושל שכהונתו הייתה הקצרה ביותר היה ג'יימס וייטפילד, שכיהן במשך חודש וחצי. עשרה מושלים כיהנו בשתי תקופות כהונה כל אחד, זאת בנוסף לפילדינג רייט, שכיהן באופן רצוף בשנים 1946–1952, אך במניין הרשמי של מושלי מיסיסיפי, נחשבות השנתיים הראשונות לכהונתו, בהן הוא כיהן כיורשו של קודמו בתפקיד, תומאס ביילי, שנפטר בעת כהונתו, כתקופת כהונה אחת בה הוא היה המושל ה-49, ובארבע השנים הבאות, שאליהן הוא נבחר בזכות עצמו, הוא נחשב למושל ה-50.
ביאורים

↑  הולמס כיהן כמושל ממונה של טריטוריית מיסיסיפי מאז 1809. הוא נבחר למושל הראשון של מיסיסיפי כמדינה, הושבע לתפקידו ב-7 באוקטובר 1817, וב-10 בדצמבר התקבלה מיסיסיפי כמדינה.
↑  התפטר עקב סיבות בריאותיות.
↑  בחוקת 1832 בוטלה משרת סגן המושל והיא נוצרה מחדש בחוקת 1868.
↑  התפטר בעקבות מעצר על הפרת חוקי הנייטרליות כאשר סייע לשחרור קובה. בסופו של דבר הוא זוכה, אך הקריירה הפוליטית שלו הסתיימה.
↑  התפטר עקב המתיחות הפוליטית בנוגע לפרישת מדינות הדרום מן האיחוד.
↑  תיקון לחוקת מיסיסיפי שהתקבל במהלך כהונתו השנייה של מקריי, העביר את מועד השבעת המושל מחודש ינואר לחודש נובמבר, ובכך קוצרה כהונתו של מקריי בשלושה חודשים. ב-1868 הוחזר מועד השבעת המושל לחודש ינואר.
↑  כהונתו של קלארק הסתיימה כאשר נעצר על ידי כוחות צבא האיחוד.
↑  התפטר עם השבעת המושל הנבחר.
↑  שארקי מונה כמושל זמני על ידי נשיא ארצות הברית אנדרו ג'ונסון לאחר מלחמת האזרחים.
↑  המפריז הודח, ואף אולץ לעזוב את משרדו בכוח, לאחר שממשלו לא מילא אחר הנחיות תקופת השיקום.
↑  בחירתו של המפריז לכהונתו השנייה לא קיבלה הכרה נשיאותית, והוא השביע את עצמו על דעת עצמו.
↑  סיים את תפקידו לאחר תום תקופת השיקום.
↑  מונה על ידי הנשיא אנדרו ג'ונסון.
↑  התפטר כדי לאייש מושב בסנאט של ארצות הברית. כהונתו של אלקורן בסנאט הייתה אמורה להתחיל במרץ 1871, אך הוא העדיף לדחות אותה כדי להמשיך ולכהן כמושל.
↑  משרת סגן המושל הוחזרה.
↑  מועד השבעת המושל הוחזר לחודש ינואר.
↑  הועמד להליך הדחה, אך הגיע להסדר עם בית המחוקקים שהוא יתפטר ובתמורה יבוטלו כל האישומים נגדו.
↑  בחירות ראשונות לתקופת כהונה של ארבע שנים.
↑  על פי חוקת 1890, הוארכה תקופת כהונה זו לשש שנים כדי לאפשר שינויים בזרוע המבצעת.
↑  ברשימה הרשמית של מושלי מיסיסיפי נחשב רייט כמושל ה-49 כאשר מילא את מקומו של קודמו בתפקיד, ביילי, וכמושל ה-50 כאשר נבחר בזכות עצמו.
1 2  שינתה את שיוכה המפלגתי ב-2002.
| מושלי מדינות ארצות הברית ארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| מושלי מדינות ארצות הברית | אוהיו • אוקלהומה • אורגון • איווה • איידהו • אילינוי • אינדיאנה • אלבמה • אלסקה • אריזונה • ארקנסו • ג'ורג'יה • דלאוור • דקוטה הדרומית • דקוטה הצפונית • הוואי • וושינגטון • ויומינג •  ויסקונסין • וירג'יניה • וירג'יניה המערבית • ורמונט • טנסי • טקסס • יוטה • לואיזיאנה • מונטנה • מיזורי • מיין • מינסוטה • מיסיסיפי • מישיגן • מסצ'וסטס • מרילנד • נבדה • נברסקה • ניו ג'רזי • ניו המפשייר • ניו יורק • ניו מקסיקו • פלורידה • פנסילבניה • קולורדו • קונטיקט • קליפורניה • קנזס • קנטקי • קרוליינה הדרומית • קרוליינה הצפונית • רוד איילנד |  |
| ראו גם | נשיא ארצות הברית • זכויות המדינות בארצות הברית |  |