stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנרי הרביעי, מלך צרפת
העלייה למלוכה

לאחר מותו של שארל התשיעי ב-1574, ירש אחיו אנרי השלישי את המלוכה. אחיהם הצעיר פרנסואה, דוכס אנז'ו קשר עם אנרי מלך נווארה קשר שמטרתו הייתה לתפוס את השלטון. הקשר התגלה והם הושמו במעצר. ב-1576 נמלט אנרי באישון לילה ושב לממלכת נווארה, שם חזר לאמונתו הפרוטסטנטית.
פרנסואה דוכס אנז'ו מת ב-1584, והחוק הצרפתי באותה עת מנע מנשים את זכות ירושת השלטון. לפיכך, היות שאנרי מנווארה היה צאצא של לואי התשיעי, לאנרי השלישי לא הייתה ברירה אלא להכיר באנרי מנווארה כיורש העצר החוקי. אך צרפת לא הייתה מוכנה למלך הוגנוטי, והאפיפיור סיקסטוס החמישי נידה את אנרי מלך נווארה ושלל את זכותו לשמש כיורש עצר. זאת ועוד, ב-1585, על פי דרישתו של אנרי הראשון, דוכס גיז שהיה מנהיג הליגה הקתולית נאלץ אנרי השלישי לחתום על צו שלפיו הכפירה הפרוטסטנטית הפכה לבלתי חוקית. עקב זאת, פתח אנרי מלך נווארה במלחמה (שנודעה בשם מלחמת שלושת האנרים) נגד המלך אנרי השלישי ונגד אנרי הראשון, דוכס גיז, והביס אותם בקרב קוטרה (23 באוקטובר 1587).
הקתולים, שלא היו מרוצים מהנהגתו של המלך אנרי השלישי, הקימו ממשלה מהפכנית בפריז וקראו לפליפה השני, מלך ספרד לפלוש לאנגליה ולצרפת. אנרי הראשון, דוכס גיז, נקרא על ידי הקתולים לכבוש את פריז. ב-12 במאי 1588 נמלט המלך אנרי השלישי מפריז אחרי שדוכס גיז השתלט על העיר. המלך נאלץ למנותו למפקד העליון של הצבא הצרפתי וקרא לאספת המעמדות הצרפתית להתכנס בארמונו בבלואה. משהגיע דוכס גיז, הוא נרצח מיד בידי אנשי משמרו של המלך (23 בדצמבר 1588).
המלך אנרי השלישי כרת ברית עם אנרי מלך נווארה, מינה אותו ליורשו ושניהם עלו על פריז בראש צבא הוגנוטי. ב-1 באוגוסט 1589, בעת שהמלך הכין את צבאו למתקפה על פריז, הוא נפצע קשה בידי מתנקש ומת ביום המחרת. עם מותו של המלך הפך אנרי מלך נווארה למלך צרפת מבחינה רשמית, אולם הליגה הקתולית של צרפת (עם תמיכה מבחוץ, בעיקר ממלך ספרד) הייתה חזקה דיה כדי להכריח אותו לסגת צפונה כדי לקבל עזרה מאנגליה.
ב-21 בספטמבר 1589 הוא ניצח את צבא הליגה הקתולית בקרב ארק, שהתחולל ליד חופי התעלה. אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה שלחה לו אנשי צבא, זהב ואספקה. בתגובה, פליפה השני הפנה את חיל המשלוח הספרדי בפלנדריה לעזרת הליגה הקתולית. ב-14 במרץ 1590 התחולל קרב איברי, שבו המלך אנרי הביס שוב את צבא הליגה הקתולית. אולם, למרות ניצחונותיו אלה לא הצליח לכבוש את פריז.
בעידודה של פילגשו ואהבתו הגדולה, גבריאל ד'אסטרה, הוא הכריז ב-25 ביולי 1593 כי Paris vaut bien une messe ("פריז מצדיקה אפילו מיסה [קתולית]"), והתכחש לפרוטסטנטיות. כניסתו לחיק הכנסייה הקתולית הבטיחה לו את תמיכתם של מרבית נתיניו, והוא הוכתר כמלך צרפת בקתדרלת שארטר ב-27 בפברואר 1594. עם זאת, ב-1598 הכריז על האדיקט של נאנט, שהעניק זכויות מוגבלות להוגנוטים.
משפחתו

נישואיו הראשונים של אנרי לא היו מאושרים, והזוג נותר ללא ילדים. השניים נפרדו למעשה עוד בטרם עלה אנרי על כס המלכות.
לאחר שהוכתר למלך, הסבירו לו יועציו את חשיבותם של ילדים, כדי למנוע מלחמות ירושה. אנרי עצמו העדיף לקבל ביטול של נישואיו הראשונים, כדי שיוכל לשאת לאשה את גבריאל ד'אסטרה, שכבר ילדה לו שלושה ילדים. יועציו התנגדו בחריפות לרעיון, אולם הבעיה נפתרה באופן בלתי-צפוי עם מותה של גבריאל באפריל 1599, לאחר שילדה ולד מת בטרם סוף ההריון.
ב-17 בדצמבר 1600 הוא נישא למארי דה מדיצ'י, ממנה נולדו לו 6 ילדים:
לואי (1601–1643)
אליזבת (1602–1644)
כריסטין מארי (1606–1663)
ניקולא אנרי (1607–1611)
גאסטון (1608–1660)
הנרייט מארי (1609–1669)
שנות מלכותו

אנרי הרביעי התגלה במהלך שלטונו כאיש בעל חזון ואומץ. במקום לצאת למלחמה יקרה כדי לדכא אצילים יריבים, הוא פשוט שילם להם להשקיטם. כמלך, הוא אימץ מדיניות ונקט בפרויקטים שונים שנועדו לשפר את חייהם של כל נתיניו; הוא היה לאחד המלכים האהודים ביותר בימי צרפת.
יחד עם יד ימינו, הדוכס מקסימיליאן דה בתון (Maximilien de Béthune, duc de Sully), ייצב אנרי את כלכלת המדינה, קידם את החקלאות, ייבש ביצות ליצירת אדמות פוריות, החל בפרויקטים ציבוריים רבים, ועודד את החינוך (למשל, בהקמת הקולג' המלכותי בלה-פלשה). יחדיו, הם הגנו על היערות מהמשך השמדתם, בנו מערכת חדשה של כבישים ראשיים, בנו גשרים ותעלות ועודדו הקמת בתי חרושת.
אנרי חידש את מעמדה של פריז כעיר גדולה עם בניית הפון נף ("הגשר החדש", שהוא כיום הגשר העתיק ביותר בפריז), שחיבר בין הגדה השמאלית לימנית של נהר הסן. הוא גם בנה רובע חדש בעיר והוסיף אגף ענק ללובר (שהיה אז ארמון המלכות). כחובב אמנות, הוא הזמין מאות אמנים ואומנים לגור ולעבוד בקומות התחתונות של המבנה; מסורת זו נמשכה כמאתיים שנה, עד שהקיסר נפוליאון ביטלה.
חזונו של אנרי הרביעי נמשך אל מחוץ לגבולות צרפת, והוא מימן את מסעותיו של סמואל דה שמפליין לצפון אמריקה; מסעות אלה הובילו לייסוד הקולוניה הצרפתית בקנדה, שכונתה צרפת החדשה.
רציחתו

אנרי הרביעי נרצח ב-14 במאי 1610 על ידי קנאי דתי קתולי בשם פרנסואה רוואיאק. בעקבות חזיונות שחווה, הגיע רוויאק בשנה שלפני הרצח שלוש פעמים לפריז על מנת לפגוש את המלך ולשכנע אותו להמיר את ההוגנוטים לקתוליות. אחרי שנכשל הגיע לפריז פעם נוספת. הוא ארב למלך וכשמרכבתו עצרה ברחוב סדנת הברזל, הוא טיפס עליה ודקר אותו למוות.
אנרי הרביעי נטמן בבזיליקת סן-דני. אלמנתו, מארי דה מדיצ'י, שימשה כעוצרת עבור בנם בן התשע, לואי השלושה עשר, עד לשנת 1617.
מורשת ואזכורים בתרבות

הסופר היינריך מאן כתב על אנרי הרביעי את הרומנים "נעורי המלך אנרי הרביעי" (1935) ו"סופו של אנרי הרביעי" (1938). ב-2010 עובדו הרומנים לסרט הקולנוע "אנרי IV" (אנ'), בבימויו של ג'ו באייר (אנ').
תקופת עלייתו לשלטון תוארה ברומן ההיסטורי "המלכה מרגו", שכתב אלכסנדר דיומא. הספר עובד לקולנוע בכמה גרסאות.
בעוד כל צרפת חוגגת את סופה של המלוכה ביום הבסטיליה, בעיר הולדתו של אנרי הרביעי, פו, חוגגים לזכר תקופת שלטונו.
ראו גם

דיאן ד'אנדואן
ביירנייה

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  הים הנורווגי 
 קואורדינטות:  74°26′24″N 19°02′51″E﻿ / ﻿74.44°N 19.0475°E﻿ / 74.44; 19.0475
 שטח:  178 קילומטר רבוע
 אורך:  20 קילומטר
 רוחב:  15.5 קילומטר
 גובה מרבי:  Miseryfjellet
 נתונים מדיניים
 מדינה:  נורווגיה 
 אוכלוסייה:  9
 אזור זמן:  UTC+1
 מגלה:  וילם ברנץ 
 תאריך גילוי:  10 ביוני 1596 
  (למפת סבאלברד מוגדלת) לונגיירבין סבאגרובה נו אלסון בארנצבורג פירמידה סמרנבורג שפיצברגן נורדאוסטלנדט אדגייה אוקיינוס הקרח הצפוני ביירנייה(למפת סבאלברד רגילה) לונגיירבין סבאגרובה נו אלסון בארנצבורג פירמידה סמרנבורג שפיצברגן נורדאוסטלנדט אדגייה אוקיינוס הקרח הצפוני ביירנייה
 
ביירנייה (נורווגית Bjørnøya; "אי הדובים") הוא אי בצפון האוקיינוס האטלנטי בקצהו המערבי של ים ברנץ, השייך לנורווגיה.
גאוגרפיה

האי הוא הדרומי בין איי סבאלברד ושוכן במחצית הדרך בינם לבין נורדקאפ שבצפון סקנדינביה. שטחו של האי הוא 178 קמ"ר וצורתו כשל משולש הניצב על קודקודו. המרחק המקסימלי באי מצפון לדרום מגיע ל-20 ק"מ וממזרח למערב הוא משתרע לרוחב של 15.5 ק"מ לכל היותר. חלקו הדרומי של האי הררי והוא מגיע לשיא גובהו בהר מיסרי (Miseryfjellet) שגובהו 536 מטר. בצפונו של האי משתרע מישור התופס כשני שלישים משטחו, ובו משובצים מספר אגמי מים מתוקים ששטחם הכולל הוא 19 קמ"ר. קו החוף תלול ברובו ובו צוקים גבוהים, אם כי קיימים גם מספר חופים חוליים.
האקלים מתון יחסית לקו הרוחב הצפוני בו שוכן ביירנייה, בשל זרמי המים החמים המגיעים לצידו המערבי של האי מדרום. האקלים הוא ארקטי-ימי והטמפרטורות הממוצעות נעות בין −8.1°C בחורף לבין ל-4.4 °C בחודשי הקיץ. היקף המשקעים השנתי נמוך יחסית ומגיע ל-371 מ"מ בממוצע בחלקו הצפוני של האי. מזג האוויר בקיץ עשוי להיות יציב למדי אך הערפל שכיח ומכסה את האי בחמישית מימי חודש יולי, כאשר אוויר ימי חם בא במגע עם מים קרים. מ-8 בנובמבר ועד 3 בפברואר שרוי ביירנייה באפלת הלילה הארקטי ומ-2 במאי עד 11 באוגוסט שורר בו אור יום.
האי התגלה ב-10 ביוני 1596 על ידי וילם ברנץ ושמו ניתן לו בעקבות דוב קוטב שנראה שוחה בסמוך לו. האי נחשב כ"טרה נוליוס" (לטינית terra nullius, ארץ שאינה שייכת לאיש), עד 1920 עת הושם תחת ריבונות נורווגית.
למרות ריחוקו וצחיחותו, התקיימה באי פעילות אנושית במאות הקודמות, כמו כריית פחם, דייג וציד לווייתנים. עם זאת, שום התיישבות על האי לא נמשכה יותר ממספר שנים, והאי אינו מיושב בהווה למעט סגל התחנה המטראולוגית שבו. בשנת 2002 הוכרז האי יחד עם ממי חופיו כשמורת טבע.
צוק סטאפן בביירנייה
בדולה

| --- | --- |

 מדינה:  סרי לנקה סרי לנקה
 מחוז:  מחוז אובה
 שטח:  10 קמ"ר
 גובה:  680 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  42,237 (20 במרץ 2012)
  ‑ צפיפות:  4,061 נפש לקמ"ר (20 במרץ 2012)
 קואורדינטות:  6°59′05″N 81°03′23″E﻿ / ﻿6.9847222222222°N 81.056388888889°E﻿ / 6.9847222222222; 81.056388888889 
 אזור זמן:  UTC +5:30
 http://jaffna.mc.gov.lk/en/other_mc.php
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת סרי לנקה מוגדלת) קולומבו סרי ג'ייוורדנפורה קוטה  קאנדי טרינקומלי קאלמונאי אנוראדאפורה ג'פנה קורונגלה רטנאפורה גאלה מפרץ בנגל בדולה(למפת סרי לנקה רגילה) קולומבו סרי ג'ייוורדנפורה קוטה  קאנדי טרינקומלי קאלמונאי אנוראדאפורה ג'פנה קורונגלה רטנאפורה גאלה מפרץ בנגל בדולה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
בדולה (בסינהלית: බදුල්ල; בטמילית: பதுளை; באנגלית: Badulla) היא עיר במחוז אובה (אנ'), סרי לנקה.
גאוגרפיה

העיר ממוקמת כ-129 ק"מ מבירת סרי לנקה, סרי ג'ייוורדנפורה-קוטה. בנוסף, העיר ממוקת ליד הנהר בדולו אויה (Badulu Oya).
תנועה ותחבורה

העיר נמצאת ליד הכבישים הלאומיים A5 ו-B97. בנוסף, העיר נמצאת ליד תחנת הרכבת בדולה (אנ').
אקלים

| אקלים בבדולה> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בבדולה> ינואר.25.16.223.9 | אקלים בבדולה> פברואר.26.16.245.1 | אקלים בבדולה> מרץ.28.17.292.5 | אקלים בבדולה> אפריל.28.19.584.6 | אקלים בבדולה> מאי.27.20.581.8 | אקלים בבדולה> יוני.27.20.238.6 | אקלים בבדולה> יולי.27.19.270.3 | אקלים בבדולה> אוגוסט.27.19.320.6 | אקלים בבדולה> ספטמבר.27.19.394.7 | אקלים בבדולה> אוקטובר.27.19.796.6 | אקלים בבדולה> נובמבר.25.18.707.1 | אקלים בבדולה> דצמבר.25.18.423.7 | אקלים בבדולה> שנה.26.6.18.3.5,079.5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: וורלד וות'ר
גלריה

מגדל השעון בבדולה
מוטיאנגנה רג'א מהא וויהר (אנ')
בדולה קטרגמה דבלאיה (אנ')
השוק העתיק וולקאדה (אנ')
כנסיית סן-מרקו (אנ')
הערות שוליים

1 2  Sri Lanka: Provinces & Cities - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information, www.citypopulation.de
1 2 3  Badulla, Badulla (באנגלית)
↑  Coordinate Distance Calculator, boulter.com
↑  Badulla Monthly Climate Averages, WorldWeatherOnline.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560270705171  LCCN: n88056872  VIAF: 131451292   WorldCat (עם VIAF): 131451292 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים באסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בצלאל גבר

בצלאל גבר באירוע ציבורי בעומר, 1974
בצלאל גבר נוטע את השתיל הראשון בחורשה הראשונה במבואות עומר, ט"ו בשבט תשל"ה, 1975
בצלאל גָבֵר (16 ביולי 1921 – 28 בפברואר 2024) היה איש ציבור ישראלי. כיהן בתפקיד ראש מועצת עומר הראשון.
ביוגרפיה

נולד ביולי 1921 בירושלים, גדל והתחנך במושבה רחובות. הוא היה נכדו של החלוץ יצחק יעקבי, מורה ומחנך ממייסדי הסתדרות המורים.
בגיל 14 הצטרף להגנה ועסק בהדרכה בנשק, בקשר ובאיתות. בגיל 16 הצטרף לקבוצת הסוללים שהקימה את הקיבוץ כפר המכבי בעמק זבולון. כעבור שנה שב לרחובות וחזר לפעילותו בהגנה. באותה שנה (1938) התגייס למשמר הנע של משטרת היישובים העבריים.
במלחמת העולם השנייה בשנת 1941 התגייס לצבא הבריטי ושירת כחמש שנים. במלחמה, לחם בעיקר במזרח התיכון ובצפון אפריקה. עם שחרורו מהצבא הבריטי בשנת 1946, הפך לחבר בקואופרטיב להובלה "שלב".
בשנים 1947–1948 היה נהג בשיירות לנגב ולירושלים הנצורה. נתקע בשיירה הגדולה בירושלים והיה נצור ממרץ ועד יוני 1948.
בשנת 1949 התגייס לצה"ל לחיל התותחנים, סיים קורס קצינים ושירת כמפקד סוללה בתותחנים. לחם במבצע קדש ובמלחמת ששת הימים כאיש מילואים.
בשנת 1960 ירד לנגב, התגורר בבאר שבע ולקח חלק בהקמת הקמ"ג, כאחראי על תחום התחבורה והתקשורת. ב-1964 החל לנהל את סניף חברת שיכון ופיתוח בנגב, שעסקה בבניית אלפי דירות ביישובים ובערים בנגב. במקביל, עסק בהתנדבות בחידוש ההתיישבות ובפיתוח היישוב עומר. משנת 1965 כיהן תחילה כיו"ר הוועד המקומי של היישוב. בשנת 1975 התמודד בבחירות הראשונות לראשות המועצה המקומית עם הקמתה. בבחירות 1978 התמודד שוב וזכה, והמשיך לכהן בתפקיד זה עד שפרש ב-1985 לאחר ויכוח סוער בישיבת המועצה שבה חבר מפלגתו במועצה, ז'ק ארז, פעל נגדו וזכה לתמיכה של 5 חברים לעומת תמיכה של 4 חברים לגבר. בבחירות למועצה שנערכו ב-28 בפברואר 1989 התמודד לראשות המועצה, אך הפסיד לז'ק ארז.
בשנת 1977 הצטרף למפלגת "שלומציון" שהקים אריאל שרון ונכלל ברשימת המפלגה בבחירות לכנסת התשיעית.
בשנת 1980 הגה את הרעיון להקמת יישוב נוסף דומה לעומר בשם "מיתר" ועסק בארגון הקמתו.
בשנת 1986 יזם והקים את "גני עומר" - כפר מגורים לאוכלוסייה מבוגרת בעומר, והמשיך לנהלו עד לפרישתו לגמלאות ב-2002.
בנוסף, עסק בארגון ובהקמת בתי אבות נוספים כגון בית יונה וגני יעלים.
משנת 1965 ועד למותו התגורר בעומר.
הערות שוליים

↑  בצלאל גבר —ראש מועצת עומר, מעריב, 2 בינואר 1975
↑  התפטר ראש מועצת עומר, מעריב, 2 בדצמבר 1985
↑  עומר - הפיכת חצר, מעריב, 5 בדצמבר 1985
↑  תוצאות הבחירות - עומר, מעריב, 1 במרץ 1989
↑  שרון נבחר במחיאות כפיים וללא מתנגדים ליו"ר שלומציון, דבר, 5 באפריל 1977
↑  השר שרון הורה לקבוע מחיר קרקע נמוך למתיישבי "מיתר" במורדות הר-חברון, דבר, 1 באוקטובר 1980
ביפרוסט

האל היימדאל עומד לפני גשר הקשת ותוקע בשופר; ציור משנת 1905 מאת אמיל דואפלר.
במיתולוגיה הנורדית, ביפרוסט (בנורדית עתיקה: Bifröst, נהגה ביוורוסט) הוא גשר קשת בוערת, המחבר בין מידגארד, עולם בני האדם, לבין אסגרד, ממלכת האלים. באדה פואטית, אסופה של פואמות מיתיות, שנאגדה במאה ה-13 על סמך מקורות מסורתיים, קיימת התייחסות לגשר באמצעות השם "בילרוסט" (Bilröst). באדה פרוזאית שחיבר סנורי סטורלוסון, גם כן במהלך המאה ה-13, הגשר נקרא "ביפרוסט" (Bifröst); כך גם נקרא הגשר בשירה הסקנדינבית והאיסלנדית. בסופו של דבר, הן באדה פואטית והן באדה פרוזאית, ההתייחסות לגשר היא בשם "אסברו" (Asbrú - "גשר אסיר" בנורדית עתיקה).
על פי אדה פואטית, הגשר מסתיים בגן העדן הימינביורג, מקום מגוריו של האל היימדאל, ששומר עליו מפני גזע של ענקים.
אטימולוגיה

החוקר אנדי אורצ'ארד טוען כי ייתכן והמילה ביפרוסט - משמעותה "דרך מנצנצת". הוא מציין כי החלק הראשון של המילה בילרוסט הוא ביל (כלומר "רגע") - דבר ה"מצביע על האופי החולף של הקשת" - שאותו הוא מקשר לחלק הראשון של המילה ביפרוסט הוא שם הפועל בנורדית עתיקה ביפה (כלומר "לנצנץ" או "לנער"). אורצ'ארד מציין כי בכך יש רמיזה לתכונת "הברק המבריק" של הגשר. רודולף זימק, חוקר שפות גרמאניות  אוסטרי, טוען כי פירושה של המילה ביפרוסט הוא "הדרך לגן העדן המתנדנד". הוא גם מציע פירוש חלופי, "קשת בענן הנראית להרף עין", עבור המקרה היותר סביר לטענתו שהמונח בילרוסט הוא המונח המקורי מבין השניים.
עדויות

שני שירים באדה פואטית ושני ספרים באדה פרוזאית מספקים את המידע הבא אודות הגשר:
עדויות > אדה פואטית

באדה פואטית, הגשר מוזכר בשני שירים - "הבלדה של גרימניר" (Grímnismál) ו-"הבלדה של פאווניר" (Fáfnismál) - שם הוא מכונה בילרוסט (Bilröst). באחד משני הבתים בשיר "הבלדה של גרימניר" שמזכירים את הגשר, גרימניר (האל אודין בתחפושת) מעניק לאגנר הצעיר ידע קוסמולוגי, ובכלל זה הידע שבילרוסט הוא הטוב שבגשרים. בהמשך הבלדה, גרימניר מציין כי הגשר "שורף את כולם בלהבות" בעוד האל ת'ור, מדי יום, נאלץ לחצות ברגל שני נהרות.
ב-"בלדה של פאווניר", הדרקון הגוסס פאווניר מספר לגיבור סיגורד כי במהלך אירועי ראגנארוק, כשהם נושאים חניתות, האלים ייפגשו באוסקופניר (Óskópnir). משם, האלים יחצו את הגשר, אשר יתפרק כאשר הם חוצים אותו, מה שיגרום לסוסיהם לדהור דרך נהר עצום.
עדויות > אדה פרוזאית

הגשר מוזכר בספרי אדה פרוזאית "ההטעיה של גילבי" (Gylfaginning) ו-"שפת השירה" (Skáldskaparmál), שם הוא מכונה ביפרוסט. בפרק 13 של "ההטעיה של גילבי", גנגלרי (המלך גילבי בתחפושת) שואל את דמותו של המוכתר הגבוה ביותר מהי הדרך הקיימת בין השמים לבין הארץ. המוכתר צוחק ומשיב כי השאלה היא לא נבונה, וממשיך ומסביר כי האלים בנו גשר בין השמים לבין הארץ. בחוסר אמון, הוא שואל את גנגלרי אם הוא לא שמע כבר את הסיפור קודם לכן ואומר לו שבוודאי הבחין בו בעבר, תוך שהוא מציין כי גנגלרי, ככל הנראה, מכיר את הגשר כקשת בענן. המוכתר הגבוה אומר שהגשר מורכב משלושה צבעים, יש לו כוח רב, והוא "בנוי עם כישרון ואמנות במידה רבה יותר מאשר מבנים אחרים".‏
המוכתר הגבוה מציין כי למרות שהגשר חזק, הוא יישבר כאשר "הבחורים של מוספל" ינסו לחצות אותו, וסוסיהם יאלצו לשחות ולחצות "נהרות גדולים". גנגלרי אומר שלא נראה לו שהאלים "בנו את הגשר בתום לב אם הוא עלול להישבר, בהתחשב בעובדה שהם יכולים לעשות ככל העולה על רוחם". המוכתר הגבוה מגיב שלא מגיע לאלים שיאשימו אותם בשבירת הגשר, שכן "אין שום דבר בעולם הזה שיכול להיות בטוח, בעת ההתקפה של בניו של מוספל".‏
בפרק 15 של "ההטעיה של גילבי", המוכתר השני אומר כי ביפרוסט נקרא גם אסברו (Asbrú), וכי כל יום האלים רוכבים על סוסיהם על פני גשר זה, למעט ת'ור, שחוצה ברגל דרך המים הרותחים של הנהרות קורמט (Körmt) ואורמט (Örmt) כדי להגיע אל הבאר של אורד. המוכתר מצטט את הבית השני מתוך "הבלדה של גרימניר" (Grímnismál), בו מוזכר הגשר (ראו לעיל). גנגלרי שואל אם האש שורפת מעל ביפרוסט. המוכתר הגבוה משיב כי באדום של הגשר בוערת אש, ובלעדיה, הכפור והר של יותנר (jotnar) היו "עולים השמיימה" אם כל מי שהיה רוצה היה גם יכול לחצות את ביפרוסט. המוכתר הגבוה מוסיף כי בגן העדן, "יש הרבה מקומות יפים" וכי "בכל מקום יש הגנה אלוהית מסביבו."‏
בפרק 17, המוכתר הגבוה מספר לגנגלרי שהמיקום של הימינביורג "עומד בקצה גן העדן, [במקום] שבו ביפרוסט מגיע לגן עדן". הוא מתאר את היימדאל (פרק 27) ומספר כי הוא מתגורר בהימינביורג, סמוך לביפרוסט, ושומר על הגשר את Heimdallr אלוהים בפרק 27, גבוה אומר כי Heimdallr מתגורר Himinbjörg ידי ביפרוסט, ושומר על הגשר מפני ההר של יותנר בעודו יושב בקצה השמים. בפרק 34, המוכתר הגבוה מצטט את הראשון מבין שני הבתים של "הבלדה של גרימניר", בהם מצוין הגשר. בפרק 51, המוכתר הגבוה מנבא את אירועי ראגנארוק. הוא אומר כי במהלך ראגנארוק, השמים יחצו לשניים, ומתוכם ירכב בנו הרביעי של מוספל. כאשר בניו של מוספל יחצו את ביפרוסט - הוא יישבר "כפי שנאמר לעיל".
בספר אדה פרוזאית "שפת השירה" (Skáldskaparmál), הגשר מקבל אזכור בודד. בפרק 16, ביצירה מהמאה ה-10, ביפרוסט מכונה "דרך המעצמות".‏
תאוריות

בתרגומו של אדה פואטית, הנרי אדמס בלאוס מעיר כי משמעות הקטע, המזכיר את ת'ור ואת הגשר, עשוי להיות שעל "ת'ור ללכת ברגל במהלך הימים האחרונים של ההרס, כאשר הגשר בוער. פרשנות אחרת, לעומת זאת, היא שכאשר ת'ור עוזבת את השמים, הגשר הופך לחם תחת השמש".
ג'ון לינדאו מצביע על קבלה בין גשר ביפרוסט - "גשר בין הארץ והשמים, או בין האדמה לעולם של האלים" - לבין הגשר שמעל נהר Gjöll - "גשר בין הארץ והעולם התחתון, או בין האדמה לעולם של המתים". כמה חוקרים שיערו כי ביפרוסט עשוי לייצג את שביל החלב.
לקריאה נוספת

Bellows, Henry Adams (1923). The Poetic Edda. American Scandinavian Foundation.
Faulkes, Anthony (Trans.) (1995). Edda. Everyman. ISBN 0-460-87616-3.
Larrington, Carolyne (Trans.) (1999). The Poetic Edda. Oxford World's Classics. ISBN 0-19-283946-2.
Lindow, John (2001). Norse Mythology: A Guide to the Gods, Heroes, Rituals, and Beliefs. Oxford University Press. ISBN 0-19-515382-0.
Orchard, Andy (1997). Dictionary of Norse Myth and Legend. Cassell. ISBN 0-304-34520-2.
Simek, Rudolf (2007). Dictionary of Northern Mythology. Translated by Angela Hall. D.S. Brewer. ISBN 0-85991-513-1.
[[Benjamin Thorpe|Thorpe, Benjamin (Trans.)]] (1907). Edda Sæmundar Hinns Frôða: The Edda of Sæmund the Learned Part I. London: Trübner & Co.
הערות שוליים

↑  "Definition: Bifrost". Collins Dictionary. n.d. נבדק ב-16 באוקטובר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Simek (2007:19).
↑  Orchard (1997:19).
↑  Simek (2007:36-37).
↑  Larrington (1999:44).
↑  Larrington (1999:160).
1 2  Faulkes (1995:15).
↑  Faulkes (1995:17—18).
↑  Faulkes (1995:20).
↑  Faulkes (1995:25).
↑  Faulkes (1995:34).
↑  Faulkes (1995:53).
↑  Faulkes (1995:77).
↑  Bellows (1923:96).
↑  Lindow (2002:81).
↑  Lindow (2002:81) and Simek (2007:36).
ת'ור חוצה ברגל נהר, בעוד ששאר האלים, רכובים על גבי סוסים, חוצים את גשר ביפרוסט. איור משנת 1895 מאת לורנץ פרוליך.
גשר ביפרוסט ברקע, בעוד האלים נלחמים. איור בשם "Battle of the Doomed Gods" משנת 1882 מאת פרידריך וילהלם היינה.
הגשר ביפרוסט מתנפץ. איור בשם "The twilight of the gods" משנת 1920 מאת וילי פוגני.
בורגאו

| --- | --- |
סמל בורגאוסמל בורגאו

 מדינה:  גרמניה גרמניה
 שטח:  25.92 קמ"ר
 גובה:  462 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  10,509 (31 בדצמבר 2022)
 קואורדינטות:  48°25′56″N 10°24′25″E﻿ / ﻿48.432222222222°N 10.406944444444°E﻿ / 48.432222222222; 10.406944444444 
 אזור זמן:  UTC+1
 https://www.burgau.de/
 he
 
בורגאו (בגרמנית: Burgau) היא עיירה במחוז גונצבורג בשוואביה, בוואריה. העיירה בורגאו שוכנת על נהר מינדל, ואוכלוסייתה מונה קצת פחות מ-10,000 איש.
היסטוריה

בתחילת האלף השני, השטח שמסביב לבורגאו היה במקור חלק מדוכסות שוואביה. מותו של קונראד השלישי לבית הוהנשטאופן ב-1268 הביא להתמוטטות הדוכסות. ההתמוטטות התרחשה לאחר שהאצילים המקומיים התנגדו לניסיונותיו של רודולף הראשון, מייסד שושלת הבסבורג, לספח את הדוכסות.
בשנת 1212 הועמד לראשונה מארקגראף בראשות בורגאו. עם מותו של הנרי השלישי, מארקגראף בורגאו, בשנת 1301, נפלה האצילות. לאחר הנפילה, העביר אלברט הראשון את זכויות הפיאודליזם לשני בניו, ובכך סיפח את השטח לשלטון ההבסבורגי. לאורך המאה ה-14 נאלצו ההבסבורגים למשכן את השטחים או חלקים מהם. המשכנתה האחרונה נחתמה מול הבישוף של אוגסבורג, והסתיימה בשנת 1559.
האימפריה האוסטרית נפלה בידי הקיסר פרדיננד הראשון בשנת 1522, ועם מותו עברה לבנו, פרדיננד השני, ארכידוכס אוסטריה. יורשו של פרדיננד השני, אחיינו הקיסר רודולף השני, הפקיד את האצילות בידי קארל, מארקגראף בורגאו, בנו של פרדיננד השני. קארל היה השליט האחרון של האצילות, בין השנים 1609–1609. עם מותו חזרה האדמה לבית הבסבורג האוסטרי. כשפג תוקפו של הקו הארכי-דוכסי המדובר, עם מותו של הארכידוכס זיגמונד פרנסיס, ארכידוכס אוסטריה (אנ'), האחריות לשטח עברה לבית המשפט של וינה.
בשנת 1978, הרשויות העצמאיות אוברקנורינגן, אונטרקנורינגן, גרוסנהאוזן, קליינהאוזן ולימבאך אוחדו לתוך בורגאו.
תרבות

בשנת 1997, העיר חגגה 850 שנה לאזכור הראשון שלה בתיעוד היסטורי. חגיגות נוספות צוינו ב-2001, לרגל 700 שנה להצטרפות לאוסטריה, וב-2005, לרגל 200 שנה להצטרפות לבוואריה.
מאז מלחמת שלושים השנים, קיים בעיירה מנהג שנתי בשם Kinderbrotspeisung. בשנות החמישים, החיה אלברט ווגל את המנהג. בזמן פסטיבל Rosenmontag (אנ'), בנו המתופף של אלברט ווגל מתחפש לחייל, והולך ברחבי העיר עם הילדים תוך כדי נגינה בתוף. הילדים קוראים קריאות קרנבל מסורתיות מול חנויות העיר, ודורשים מהחנוונים לחלק להם מתנות. כך נפתח קרנבל רחוב שאורך יום אחד, ומושך אליו אלפי צופים מדי שנה.
הקהילה היהודית

החל מראשית ימי הביניים ועד תחילת המאה ה-17, התקיימה בבורגאו קהילה יהודית גדולה, שהגיעה לשיאה במאה ה-16. בשנת 1617 גורשה הקהילה היהודית רשמית, לאחר שהואשמה ב"ניצול יתר בהלוואת בריבית".
לקראת סוף מלחמת העולם השנייה הוקמו בבורגאו שני מחנות משנה של מחנה הריכוז דכאו - אחד לגברים ואחד לנשים. יותר מ-1,000 אסירות, כולל 500 נשים ונערות יהודיות מפולין והונגריה, הועברו למחנה מדכאו, מברגן בלזן ומראוונסבריק. האסירים אולצו לעבוד בתנאים קשים, בין היתר בהאנגר מטוסים. שמונה עשר אנשים מתו ונקברו בבית הקברות היהודי באיכנהאוזן. לאחר המלחמה, כ-1600 עקורים התיישבו מחדש בבורגאו.
הערות שוליים

↑  קהילת יהודי בורגאו, באתר dbs.anumuseum.org.il
↑  Burgau concentration camp | Voices of the Holocaust, voices.library.iit.edu
↑  האכלת ילדים בלחם
↑  יום שישי של שושנים
| מחנות ריכוז, עבודה והשמדה במלחמת העולם השנייה |
| --- | --- | --- |
| גרמניה | אוהרדרוף • אורניינבורג • ארבייטסדורף • באד זאולגאו • בוכנוואלד • בורגאו • גרמרינג • דורה-מיטלבאו • דכאו • הינצרט • וובלין • זקסנבורג • זקסנהאוזן • טירקהיים • כלא שפנדאו • ליכטנבורג • מלכוב • קאופרינג • קולדיץ • מילדורף • ברלין-מרצאן • נוינגמה • נידרהאגן • פלוסנבירג • קולומביה האוס • ראוונסבריק • ריימסדורף • מחנות המשנה של זקסנהאוזן • מחנות המשנה של דכאו • אלאך • פורטה וסטפליקה • טאוכה |  |
| פולין | אושוויץ • בלז'ץ • חלמנו • טרבלינקה • מיידנק • סוביבור • אושוויץ מונוביץ • בודזין • בלכהמר • גנשובקה • גרוס-רוזן • זאסלאב • טרווניקי • יאבוז'נו • ינובסקה • אלטהאמר • ורשה • פוסטקוב • סקרז'יסקו-קמיינה • פירסטנגרובה • פלאשוב • קונסקובולה• קיטליץ טרייבן • שטוטהוף |  |
| קרואטיה | ג'קובו • גוספיץ' • דניצה • וילה לובוריץ' • טניה • יאסטרברסקו • יאסנובאץ • ידובנו • לובורגראד • גורניה רייקה • קרסטינץ • מטאינה • סטארה גראדישקה • סלאנה • קרושצ'יצה |  |
| צרפת | בון לה רולנד • גירס • דראנסי • ויטל • מבצר רומנוויל • סטפו • נאצוויילר-שטרוטהוף • סן סיפריאן • ריווזאלט • ורנה • מיל • רסבדו • פיטיבייה • קומפיין |  |
| איטליה | פוסולי • פרמונטי די טרזיה • ריזיירה די סן סאבה • ראב • בולצאנו |  |
| אוסטריה | אבנזה • גוזן • מאוטהאוזן • שטרסהוף • גונסקירכן |  |
| בולגריה | גונדה וודה • סומוביט • צ'כלרה |  |
| הולנד | התיאטרון ההולנדי • וסטרבורק • אמרספורט • פוכט |  |
| סרביה | בור • באנייצה • דולאג 183 • טופובסקה שופה • צרווני קרסט • סיימישטה |  |
| ליטא, לטביה ואסטוניה | יונגפרנהוף • סלספילס • קייזרוואלד • ואיווארה • קלוגה • קובנה • קייליס • HPK |  |
| בלארוס, אוקראינה ורוסיה | אקמצ'טקה • סירץ • מאלי טרוסטינץ |  |
| מחוץ לאירופה | ג'אדו • גריאן (ער') • יפרן (ער') • בוקבוק • סידי עזאז • ספקס) • ביזרטה |  |
| אחר | Ostindustrie • אולדרני • טרזיינשטט • מחנה המשפחות (טרזיינשטט) • טרגו ז'יו • חיידרי • סרד • ג'אדו • מכלן • מונופול • מחנות הריכוז הפיניים במזרח קרליה • קישטרצ'ה  |  |
פורטל השואה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555181705171  GND: 4088660-8  LCCN: n81103298  MusicBrainz: 1ae9f370-98f2-4736-8400-1c1dd00f458d  VIAF: 154781939   WorldCat (עם VIAF): 154781939
ברינדיזי (נפה)

נפת ברינדיזי (באיטלקית: Provincia di Brindisi) היא נפה במחוז פוליה שבאיטליה. הנפה משתרעת על שטח של 1,839 קמ"ר ובשנת 2005 התגוררו בה 402,831 נפש. בירתה של הנפה בעיר ברינדיזי. היא גובלת בנפת בארי בצפון, בנפת טאראנטו במערב, בנפת לצ'ה בדרום-מזרח ובים האדריאטי.