stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יצחק נחמן שטיינברג

.
יצחק (איסאק) נחמן שטֶיינברג (ברוסית: Исаак Захарович Штейнберг;‏ 13 ביולי 1888, דווינסק – 2 בינואר 1957, ניו יורק) היה משפטן, פוליטיקאי סובייטי ויהודי שומר מצוות. בגיל מבוגר היה פעיל בתנועה הטריטוריאליסטית ומנהיג הארגון הטריטוריאליסטי "דער פריילאנד ליגע".
קורות חיים

יצחק שטיינברג נולד ב-1888 למשפחה מסורתית מחד אך פתוחה להשכלה מאידך. למד משפטים באוניברסיטת מוסקבה, אך ב-1906 גורש מהאוניברסיטה עקב פעילותו בחוגים מהפכניים-שמאליים. ב-1910 חזר למוסקבה. במהפכת 1917 הצטרף לחוגי שמאל והיה חלק מהמפלגה הסוציאל-רבולוציונרית (שמאל).
מונה כנציג מפלגתו לשר משפטים בממשלתו הראשונה של לנין. בתפקיד זה החזיק עד לסיום שיתוף הפעולה בין מפלגתו למפלגה הקומוניסטית בשנת 1918. עזב את התפקיד במרץ 1918 עקב התנגדות להסכם ברסט-ליטובסק. לפי עדותו בזיכרונותיו, בתפקיד זה הרבה להתעמת עם לנין ועם פליקס דזרז'ינסקי בנושאי זכויות אדם ושלטון החוק.
בדעה זאת החזיק לא משום שהיה שר משפטים והיה מעוניין שכל גורמי השלטון בממשלה החדשה יפעלו על פי הנחיות משרדו אלא משום שהאמין שהממשלה צריכה לפעול על פי חוק. בדעה זאת התמיד גם במקרים לא פופולריים כמו הגנה על האצילים ממוצא גרמני שבאסטוניה וזאת למרות שברור היה שהם עוינים את מהפכת אוקטובר.
לאחר הקרע בין מפלגתו למפלגה הקומוניסטית השלטת המשיך בפעילות פוליטית אך נרדף ואף נעצר מספר פעמים על ידי המשטרה החשאית. בשנת 1923 עזב את ברית המועצות עם משפחתו ועבר לגור בברלין.
כגולה פוליטי בברלין פרסם שורה של ספרים שתקפו את המשטר בברית המועצות. ביקורתו על המשטר הסובייטי התמקדה בתחום זכויות האדם. את חלק מספריו פרסם ביידיש בכוונה לפנות לקהל קוראים יהודי. עם זאת חלק מספריו באותה העת התפרסמו גם בגרמנית ובאנגלית. חלק קטן מפרסומיו אף תורגם באותה העת לעברית על אף ששטיינברג לא היה ציוני.
בשנת 1933, לאחר עליית הנאצים לשלטון עבר ללונדון עם אשתו ושלושת ילדיו. בלונדון התקרב שטיינברג לחוגי התנועה הטריטוריאליסטית, שדגלה בפתרון לבעיית היהודים באירופה על ידי מציאת מקום יישוב מחוץ לאירופה אך לאו דווקא בארץ ישראל שיקלוט המוני מהגרים יהודים. הוא הצטרף לליגה לארץ חופשית ("דער פריילאנד ליגע") והיה מנהיגה הבולט עד למותו. משנת 1942 ערך את כתב העת של התנועה, אויפן שוועל (יי'). בשנות השלושים פעל בקרב חוגי השלטון באוסטרליה, לקידום תוכנית קימברלי לפיה תתאפשר הגירה יהודית מאסיבית לאזור רמת קימברלי אשר בצפון אוסטרליה. תוכנית זאת לא יצאה אל הפועל. בינתיים פרצה מלחמת העולם השנייה ושטיינברג נלכד באוסטרליה למשך תקופה ארוכה.
בשנת 1943 עבר להתגורר בניו יורק ושם המשיך בפעילותו הציבורית עד למותו בשנת 1957. גם לאחר הקמת מדינת ישראל בשנת 1948 המשיך שטיינברג להתנגד לרעיון הציוני. במשך כל חייו היה שטיינברג שומר מצוות אדוק.
משפחתו

אחיו אהרן שטיינברג (גר') היה פילוסוף ומתרגם רוסי, בסוף ימיו בלונדון. אף הוא היה שומר מצוות אדוק.
בנו של יצחק, ליאו שטיינברג (אנ'), היה מבקר אמנות וחוקר של תולדות האמנות.
מספריו

דער מאראלישער פנים פון דער רעוואלוציע - בעברית: "פניה המוסריים של המהפכה", ספר בו תקף את המשטר הקומוניסטי בברית המועצות.
In the workshop of the revolution - זכרונותיו של שטיינברג מתקופת היותו שר בממשלה הסובייטית.
קורות חייה של הטרוריסטית מריה ספירדונובה. תורגם לעברית.
יחסי ארגנטינה–בליז

| יחסי ארגנטינה–בליז |
| --- | --- |
ארגנטינה: בליז


ארגנטינה: בליז
שטח (בקילומטר רבוע)
2,780,400: 22,966
אוכלוסייה
45,735,233: 418,539
תמ"ג (במיליוני דולרים)
640,591: 3,282
תמ"ג לנפש (בדולרים)
14,007: 7,840
משטר
דמוקרטיה נשיאותית פדרלית: דמוקרטיה פרלמנטרית

יחסי ארגנטינה–בליז הם היחסים הדיפלומטיים בין ארגנטינה לבליז. שתי המדינות חברות בקהילה של אמריקה הלטינית והמדינות הקריביות, ארגון מדינות אמריקה והאו"ם.
היסטוריה

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-8 בינואר 1992. ב-2013 שתי המדינות חתמו על הסכם על שיתוף פעולה טכני. ב-5 ביוני 2017 שודרגה הקונסוליה הארגנטינאית בבליז לדרגת שגרירות, ודניאל צ'בורו הפך לשגריר ארגנטינה הראשון בבליז.
נציגויות דיפלומטיות

בליז מיוצגת בארגנטינה באמצעות שגרירותה במקסיקו סיטי, מקסיקו.
ארגנטינה מחזיקה בבליז שגרירות בבלמופן.
יחסי גרמניה – קוסטה ריקה

| יחסי גרמניה – קוסטה ריקה |
| --- | --- |
גרמניה: קוסטה ריקה


גרמניה: קוסטה ריקה
שטח (בקילומטר רבוע)
357,022: 51,100
אוכלוסייה
84,431,715: 5,135,708
תמ"ג (במיליוני דולרים)
4,456,081: 86,498
תמ"ג לנפש (בדולרים)
52,777: 16,842
משטר
רפובליקה פדרלית: רפובליקה

יחסי גרמניה-קוסטה ריקה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה לבין רפובליקת קוסטה ריקה.
היסטוריה

יחסים בין הקונפדרציה הגרמנית לקוסטה ריקה כוננו לראשונה ב-10 במרץ 1848 עם חתימת הסכם טולדו-קלי, שנחתם בין קוסטה ריקה לבין ערי המדינה של ברמן, המבורג ולובק. הדוכסות הגדולה של מקלנבורג-שוורי המשיכה לדבוק בהסכמים שנחתמו. ב-1871, עם השלמת איחוד גרמניה, כוננו יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות והוחלפו בין השליטים כתבי אמנה. ב-18 במאי 1875 נחתם הסכם הידידות הבילטרלי הראשון, ההסכם כלל סעיפים בנושא מסחר בין שתי המדינות וניווט אל המדינה השנייה.
גרמניה וקוסטה ריקה ניתקו את היחסים לתקופה קצרה בין השנים 1917–1918 בזמן מלחמת העולם הראשונה, בתקופת הדיקטטורה של פדריקו טינוקו בקוסטה ריקה. גרמניה התעלמה מניתוק היחסים וזאת משתי סיבות. ראשית, מכיוון שהייתה מוטרדת מהרבה מדינות אחרות בעלות חשיבות רבה יותר. שנית, מכיוון שקוסטה ריקה בכלל לא השתייכה למדינות ההסכמה ומשטר טינוקו הוחרם על ידי וודרו וילסון נשיא ארצות הברית.
היחסים בין קוסטה ריקה וגרמניה נהיו מתוחים עם תחילת מלחמת העולם השנייה. ממשלת הרייך השלישי הורתה לקוסטה ריקה להחזיר את שגרירה ואת הקונסולים שלה, קוסטה ריקה סירבה לכך וגרמניה העלימה עין. היחסים עם גרמניה נותקו סופית ב-29 בספטמבר 1941. הנשיא רפאל אנחל קלדרון גווארדיה הכריז מלחמה על גרמניה ב-11 בדצמבר 1941, אך קוסטה ריקה לא השתתפה באופן פעיל בלחימה.
במהלך התקופה שאחרי מלחמת העולם השנייה קוסטה ריקה הייתה חלק מהגוש המערבי וקיימה יחסים עם גרמניה המערבית.
ייצוג

קוסטה ריקה מיוצגת בגרמניה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בברלין, בירת המדינה. קוסטה ריקה מיוצגת בגרמניה גם בדרג הקונסולרי באמצעות 5 קונסוליות שהיא מחזיקה בערים: פרנקפורט, פרייבורג, המבורג, הנובר, ולייפציג.
גרמניה מיוצגת בקוסטה ריקה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בסן חוסה, בירת המדינה.
יחסים כלכליים > כלכלת גרמניה

כלכלת גרמניה, על פי מדדים כלכליים מקובלים, היא הראשונה בגודלה באירופה. מאז איחוד גרמניה לכדי מדינת לאום, המדינה תועשה במהרה ורשמה זינוק כלכלי עצום. נכון לשנת 2017, היא החמישית בגודלה בעולם במונחי תוצר לאומי גולמי (ביחס לכוח הקנייה), אחרי סין העממית, ארצות הברית, הודו ויפן. נכון לשנת 2016 גרמניה היא היצואנית השלישית בגודלה בעולם, ומייצאת שירותים וסחורות בסך של 1.21 טריליון אירו. שותפות הסחר העיקריות שלה כוללות את צרפת, ארצות הברית, הממלכה המאוחדת, איטליה והולנד.
גרמניה ענייה יחסית במוצרי גלם. רק ליגניט ומלח אשלג זמינים בכמויות משמעותיות מבחינה כלכלית. תחנות כוח לשריפת ליגניט הן ממקורותיה העיקריים בגרמניה להפקת חשמל. נפט, גז טבעי ומשאבים נוספים, על פי רוב, מיובאים ממדינות אחרות. גרמניה מייבאת כשני שלישים של האנרגיה אותה היא צורכת. המדינה ידועה בתעשיותיה בתחום ההנדסה, בעיקר כלי רכב, מכונות, מתכות וסחורות כימיות.
יחסים כלכליים > כלכלת קוסטה ריקה

התמ"ג לנפש בקוסטה ריקה עמד ב-2005 על 11,100 דולר לשנה, מספר המציב אותה קרוב למדינות מזרח אירופה והרבה מעל לשכנותיה. התוצר הוא השני בגובהו באמריקה הלטינית.
באופן היסטורי התבססה הכלכלה על החקלאות: בעיקר גידול בננות, קפה, אננס וסוכר, וכן עץ ובקר.
אין בקוסטה ריקה משאבי טבע בכמויות משמעותיות - מלבד הטבע עצמו, שמהווה מוקד משיכה תיירותי.
בעשורים האחרונים עלתה חשיבותה של התיירות, במיוחד התיירות הסביבתית, שמהווה כיום את אחד התחומים העיקריים בכלכלת המדינה. בקוסטה ריקה פארקים לאומיים רבים המתוחזקים בצורה יעילה; מספר מיני הצומח והחי בקוסטה ריקה מסחרר ומושך תיירים רבים. כמות התיירים השנתית עלתה מ-780 אלף ב-1996 ל-1.5 מיליון ב-2004. התיירות מכניסה כיום יותר כסף זר מן הבננות והקפה, שני הגידולים החקלאיים הגדולים, יחד.
יחסים כלכליים > סחר ושיתוף פעולה כלכלי

היחסים הכלכליים של גרמניה עם קוסטה ריקה נחשבים למפותחים. בשנת 2016 ייצאה גרמניה לקוסטה ריקה סחורה בשווי 277 מיליון דולר אמריקאי. הסחורה הייתה מגוונת והחלק הגדול ביותר בה (30%) היה מכונות תעשייתיות. חלק נוסף גדול (15%) היה מכוניות וחלקי חילוף שלהן. באותה השנה ייצאה קוסטה ריקה לגרמניה סחורה בשווי 588 מיליון דולר אמריקאי. החלק הגדול ביותר בה היה בננות (42%) ופירות טרופיים אחרים (16%). גם ציוד רפואי (11%) היווה חלק גדול מהסחר.
יצחק נזרי

יצחק נזרי (נולד ב-1937) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת החלוץ והקיצוני שמאלי לאורך כל הקריירה בקבוצת הפועל טבריה.
קריירה

נזרי נולד וגדל בעיר טבריה. אביו היה חלוץ מרכזי בקבוצת הפועל טבריה-השרון. הוא החל את הקריירה בהפועל טבריה בגיל 15 בלבד, קבוצה שהייתה בליגה האזורית של עמק הירדן, ועלתה תוך 5 שנים בלבד לליגה הלאומית (הבכירה דאז). בצבא שיחק בשורות "נבחרת השריון" שזכתה ב"גביע הרמטכ"ל", והיה שחקן חיזוק ב"נבחרת הפועל". נזרי אף הגיע לשחק בשורות נבחרת ישראל ובאמתחתו 4 הופעות בנבחרת הבוגרת של ישראל. לקראת שחרורו מצה"ל, על מנת להשאירו בקבוצת העיר, הבטיח לו ראש העירייה דאז משה צחר מקום עבודה קבוע בעירייה, כנהגו של ראש העיר, שם נשאר במשך 30 שנה (גם לאחר פרישתו).
קבוצת הפועל טבריה עלתה לליגה הלאומית הבכירה בעונת 1961/1962, אז הבקיע נזרי 16 שערים בליגה העליונה במדי הקבוצה והיה למלך השערים של הליגה עם 16 שערים ביחד עם שלמה לוי מהפועל חיפה. אך בסוף עונת 1964/1965 ירדה חזרה לליגה הארצית (ליגת המשנה) ואיתה ירד נזרי. בהמשך שימש נזרי בתפקיד המאמן-שחקן בהפועל טבריה עד לפרישתו הסופית מכדורגל פעיל.
בנו ניסים (נסי) נזרי היה שחקן כדורגל גם הוא, והתחיל את דרכו בקבוצת הנוער של הפועל חיפה ולאחר מכן שיחק גם הוא בהפועל טבריה, אך הקריירה שלו לא התרוממה מעבר לליגות הנמוכות.
תארים אישיים

מלך השערים של הליגה הלאומית (1): 1961/1962
הערות שוליים

↑  מעגל הזכרונות נסגר, בסוף המאמר כתוב: "המחבר היה חולצה הבינלאומי של טבריה, בעל 4 הופעות בנבחרת הלאומית ומלך השערים...", ⁨⁨מעריב⁩⁩, 17 באפריל 1988
↑  טבריה נאבקה ונוצח! "...שם השתלט עליו יצחק נזרי בן ה-38 (מאמן-שחקן בהפועל טבריה) והוא קבע 2-2", ⁨⁨מעריב⁩⁩, 12 אוקטובר 1975
יחסי ארגנטינה–הוותיקן

| יחסי ארגנטינה–הוותיקן |
| --- | --- |
ארגנטינה: הוותיקן


ארגנטינה: הוותיקן
משטר
דמוקרטיה נשיאותית פדרלית: מונרכיה תאוקרטית אבסולוטית נבחרת

יחסי החוץ בין ארגנטינה והכס הקדוש קיימים כבר למעלה ממאה שנה. האפיפיור הנוכחי, פרנציסקוס, היה הארכיבישוף לשעבר של בואנוס איירס.
היסטוריה

ארגנטינה, שהייתה מושבה ספרדית כחלק ממלכות המשנה של ריו דה לה פלטה, איבדה את הקשר שלה עם הכס הקדוש במהלך מלחמת העצמאות של ארגנטינה. שתי המדינות כוננו מחדש את היחסים הדיפלומטיים ב-17 באפריל 1840, במהלך שלטונו של חואן מנואל דה רוסאס.
האפיפיור יוחנן פאולוס השני ערך שני ביקורים אפיפיוריים. הראשון היה ביוני 1982, אז הוא קרא להפסיק את מלחמת פוקלנד. השני היה באפריל 1987, אז הרצה על מוסר.
פקידי הוותיקן, כולל האפיפיור יוחנן פאולוס השני ושר החוץ של הוותיקן, קרדינל אגוסטינו קסרולי, פעלו כמתווכים כדי לסייע בפתרון המחלוקת של ארגנטינה עם צ'ילה על תעלת ביגל. לאחר ששתי המדינות כמעט יצאו למלחמה על האזור ב-1978, התעניין יוחנן פאולוס השני בפתרון הסכסוך, מה שהוביל לדיונים בין צ'ילה וארגנטינה בתיווך הוותיקן, לבין שר החוץ של ארגנטינה דנטה קפוטו ושר החוץ של צ'ילה חיימה דל ואלה מפרסם הצהרה משותפת של שלום וידידות במטרה לפתח אמנה סופית לפתרון הריבונות בתעלה.
בתחילת 2008, נשיאת ארגנטינה כריסטינה פרננדס דה קירשנר מינתה את אלברטו איריבארנה להיות שגריר ארגנטינה בכס הקדוש. הוותיקן סירב לקבל אותו כשגריר כי היה גרוש. לאחר עשרה חודשים של יחסים גרועים בין שתי המדינות, שבמהלכם סירבה ארגנטינה למנות מועמד חדש והותיקן סירב לקבל את איריבארנה, התקפלה ארגנטינה ומינתה לתפקיד את חואן פבלו קפיירו, אותו אישר הוותיקן במהירות. במרץ 2013, חורחה מריו ברגוליו, הארכיבישוף של בואנוס איירס נבחר לאפיפיור.
במאי 2021, נשיא ארגנטינה אלברטו פרננדס ביקר בכס הקדוש ונפגש עם האפיפיור פרנציסקוס.
ביקורים רמי דרג

ביקורים נשיאותיים מארגנטינה בכס הקדוש
הנשיא ארתורו פרונדיסי (1960)
הנשיא חואן דומינגו פרון (1973)
הנשיא ראול אלפונסין (1987)
הנשיא קרלוס מנם (1993, 1999)
הנשיא פרננדו דה לה רואה (2001)
הנשיא נסטור קירשנר (2005)
הנשיאה כריסטינה פרננדס דה קירשנר (2009, 2013, 2014, 2015)
הנשיא מאוריסיו מאקרי (2016, 2018)
הנשיא אלברטו פרננדס (2020, 2021)
ביקורים של האפיפיור מהכס הקדוש בארגנטינה
האפיפיור יוחנן פאולוס השני (1982, 1987)
נציגויות דיפלומטיות

ארגנטינה מחזיקה בוותיקן שגרירות לכס הקדוש ברומא.
הכס הקדוש מחזיק נונציו אפוסטולי בבואנוס איירס.
שגרירות ארגנטינה לכס הקדוש ברומא
נונציו אפוסטולי בבואנוס איירס
יוהנס דידריק ואן דר ואלס

| --- | --- |

 לידה:  23 בנובמבר 1837 ליידן, הולנד
 פטירה:  8 במרץ 1923 (בגיל 85) אמסטרדם, הולנד
 ענף מדעי:  פיזיקה
 מקום מגורים:  הולנד הולנד
 מקום קבורה:  Amsterdam New Eastern Cemetery 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ליידן 
 מנחה לדוקטורט:  Pieter Rijke 
 מוסדות:  אוניברסיטת אמסטרדם (15 באוקטובר 1877–29 באפריל 1908) 
 תלמידי דוקטורט:  Willem Hendrik Keesom, Johannes Diderik van der Waals jr., Diederik Korteweg, Johannes C. Schalkwijk, Gerrit Hondius Boldingh, Henri Adrien Naber, Obe Postma, Johannes Diderik van der Waals jr., Bokko Meilink, Philipp Abraham Kohnstamm, Cornelius Dorsman 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לפיזיקה (1910) 
 בן או בת זוג:  Anna Magdalena Smit (18 בפברואר 1847–28 בדצמבר 1881) 
 צאצאים:  Jacqueline E. van der Waals, Johannes Diderik van der Waals jr. 
 תרומות עיקריות
 עבודותיו בנושא משוואת המצב בגזים ונוזלים, המתארת את הקשר בין טמפרטורה, לחץ ונפח בחומרים אלה. קרויים על שמו מושגים כוח ואן דר ואלס, רדיוס ואן דר ואלס, גז ואן דר ואלס ומשוואת המצב של ואן דר ואלס.
 
ערך זה עוסק בפיזיקאי והכימאי ואן דר ואלס. אם התכוונתם למשמעויות אחרות, ראו .
יוהנס דידריק ואן דר ואלס (בהולנדית: ‏Johannes Diderik van der Waalsקובץ:Johannes Diderik van der Waals name.flac‏Ⓘ‏; 23 בנובמבר 1837 - 8 במרץ 1923) היה פיזיקאי הולנדי וחתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1910, שעסק בתחום התרמודינמיקה. ואן דר ואלס נודע בעיקר בזכות עבודותיו בנושא משוואת המצב בגזים ונוזלים, המתארת את הקשר בין טמפרטורה, לחץ ונפח בחומרים אלה. בנוסף לכך, קרויים על שמו מושגים שונים בפיזיקה ובכימיה, כגון כוח ואן דר ואלס, רדיוס ואן דר ואלס, גז ואן דר ואלס ומשוואת המצב של ואן דר ואלס.
יוהנס דידריק ואן דר ואלס, בנם של יאקובוס ואן דר ואלס ואליזבת' ואן דר בורג, נולד בעיר ליידן שבהולנד. כשבגר עבד כמורה בבית ספר, ולאחר מכן התקבל ללימודים אקדמיים, וזאת למרות ידיעותיו המעטות בשפות קלאסיות. הוא למד בין השנים 1862 ל-1865, ורכש תארים אקדמיים בתחומי המתמטיקה והפיזיקה. בשנת 1864 נשא לאישה את אנה מגדלנה סמית', והשניים היו להורים לשלושה בנים ובת.
בשנת 1873 הוא השלים עבודת דוקטורט, באוניברסיטת ליידן, תחת הנחייתו של פיטר רייקה. העבודה שבזכותה קיבל את תואר הדוקטור, "על התכונות המחזוריות של החומר בפאזה הגזית והנוזלית" (Over de Continuïteit van den Gas-en Vloeistoftoestand), הייתה בעלת חשיבות רבה משתי בחינות עיקריות:
הוצע בה מודל חדשני להבנת התנהגות החומר במצבי הצבירה הגזיים והנוזליים ("חומרים זורמים"), שהציג תכונות מחזוריות המשותפות לחומרים בשני מצבי הצבירה. ממסקנותיו של ואן דר ואלס ניתן ללמוד כי לנוזלים ולגזית תכונות משותפות רבות.
בפיתוח משוואת המצב, הסתמך ואן דר ואלס על ההנחה כי החומר מסודר במולקולות, ולא זאת בלבד, אלא קיימים גם קשרים וכוחות ביניהם. הדבר היה לפריצת דרך מחשבתית בעולם בפיזיקה, כיוון שבאותה העת לא היה מקובל להתייחס לעניינים פיזיקליים וכימיים של החומר בהיבט המולקולרי. בשל התייחסותו החלוצית לקשרים ולכוחות הבין-מולקולריים, נקראו על שמו כוחות אלה, המכונים "כוח ואן דר ואלס".
בשנת 1876 התמנה לפרופסור לפיזיקה באוניברסיטת אמסטרדם, שאך נוסדה. בשנת 1880 פרסם את מחקרו החשוב השני, "חוק המצבים ההדדיים", ובשנת 1910 זכה בפרס נובל לפיזיקה. במחקריו ובתגליותיו הושפע ואן דר ואלס מכתביהם של ג'יימס מקסוול, לודוויג בולצמן ווילארד גיבס. ואן דר ואלס נפטר באמסטרדם שבהולנד בשנת 1923, שנה לאחר מות בתו, המשוררת ז'קלין אליזבת'.
ביוגרפיה

יוהנס דידריק ואן דר ואלס נולד בליידן, הממלכה המאוחדת של ארצות השפלה, ב-23 בנובמבר 1837, בנם של יאקובוס ואן דר ואלס ואליזבת' ואן דר בורג. יוהנס דידריק היה הבכור מבין עשרה ילדים, ארבע בנות ושישה בנים. יאקובוס היה נגר, ועקב ההכנסה הצנועה של משפחתו, היה יכול יוהנס להסתמך כלכלית למשפחתו רק עבור חינוך יסודי. ליוהנס לא היו המשאבים עבור חינוך באוניברסיטה והוא עבד מדי יום עבור הרווחת פרוטות לפת לחם עד אשר היה בן 25.
נוסף על כך, לא חונך בלימוד השפות הקלאסיות (לטינית ויוונית עתיקה), אשר נדרשו כידע מקדים מחייב באוניברסיטאות בהולנד באותם הימים.
לאחר סיום לימודיו היסודיים, התמחה ואן דר ואלס בעבודה כמורה בבית ספר. למעשה, מאז המאה ה-18 המאוחרת, אישים ציבוריים נודעים בחברה ההולנדית נהגו להיות לעיתים גם מעורבים בתוך מערכת החינוך הציבורי. הקהילה העירונית של ליידן תרמה מכספה לבניית בית ספר בן שלוש שנים לערבים שעסק בעיקר בחקר התעשייה ואשר תרם לואן דר ואלס להמשיך בלימודיו. מ-1862 החל ואן דר ואלס ללמוד באופן חלקי באוניברסיטת ליידן בזמנו החופשי כאשר משכורתו הדלה הקשתה עליו להירשם ללימודים מלאים ומנעה ממנו מלהתקבל לבחינות. הוא המשיך בלימודיו החלקיים באוניברסיטה עד 1865, ובמהלך תקופה זאת השיג תעודת מורה ציבורי במתמטיקה ופיזיקה. ב-1864 החל ללמד בדוונטר, וב-1866 עבר להאג. לבסוף התמנה למנהל בית ספר מקצועי בהאג.
כאשר עברה חקיקה לאומית לפיה תלמידים שהשלימו מסלול מדעי פטורים מלימוד השפות הקלאסיות עבור רישומם לאוניברסיטה, מיהר ואן דר ואלס לבחינות קבלה. ב-1873 קיבל דוקטורט עם השלמת התזה שלו: "על ההמשכיות של מצבי הצבירה הגז והנוזל" (s Over de Continuïteit van den Gas- en Vloeistoftoestand), אשר בתוכה קבע את משוואת המצב ואן דר ואלס. בהמשך לקביעת המשוואה, הפיזיקאי ג'יימס קלרק מקסוול רשם בביטאון "הטבע" כי: "אין ספק שבקרוב יהיה השם ואן דר ואלס מהשמות המובילים במדע המולקולרי." בהמשך לקביעת משוואת המצב זכה ואן דר ואלס בפרס נובל לפיזיקה ב-1910.
בשנת 1876 התמנה לפרופסור לפיזיקה באוניברסיטת אמסטרדם, שאך נוסדה. הוא אחז במשרה עד אשר יצא לגמלאות בשנת 1908. בשנת 1881 נפטרה אשתו אנה מגדלנה סמית משחפת בגיל 34 והותירה אחריה את בעלה שהתאלמן ואת ארבעת ילדיהם.
ואן דר ואלס גזר גם את "חוק המצבים ההדדיים" בשנת 1880 הנחשב לגילוי הגדול השני שלו. גילוי חוק זה הוביל לשלד הכללי של משוואת מצב החלה על כל החומרים בהתבסס על הפרמטרים הנתונים שלהם. חוק זה הנחה את הניסויים שהובילו בסופו של דבר להנזלת מימן על ידי ג'יימס דבאר בשנת 1898 והליום (הגז האחרון שעבר תהליך עיבוי) על ידי האיקה קמרלינג אונס בשנת 1908. האחרון היה תלמידו של ואן דר ואלס שהמשיך בדרכו וזכה גם הוא בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1913. בשנת 1890 פרסם ואן דר ואלס מסה על תורת הפתרונות היחסיים, אשר שילבה את משוואת המצב שלו עם החוק השני של התרמודינמיקה.
בשנת 1923 נפטר ואן דר ואלס בגיל 85 בביתו אשר באמסטרדם. הוא נפטר שנה אחת לאחר מות בתו, המשוררת ז'קלין אליזבת'. רבים מצאצאיו של ואן דר ואלס המשיכו בדרכו בחקר המדעים.
פועלו המדעי והישגיו > תרמודינמיקה > משוואת המצב של ואן דר ואלס

ואן דר ואלס עצמו טען כי הייתה זאת המסה של רודולף קלאוזיוס "על אודות טבע התנועה שאנו מכנים חום" (1857), אשר הובילה אותו למציאת משוואת המצב של גז. באותה העת שבה חקר ואן דר ואלס את תחום מעבר מצבי הצבירה במולקולות, המולקולות נחשבו להמוני נקודות נושאות מסה שאינן תופסות מרחב ומכאן שההצעה ש"הטמפרטורה אינה אלא האנרגיה של תנועתם (המולקולה)" נתקלה בהתנגדות חריפה, אך שגויה, מצידו של הכימאי כריסטופורוס הנדריקוס דידריקוס בייס באלוט. הוא ציין כי קצב ערבוב הגזים על ידי דיפוזיה, כפי שהציע קלאוזיוס, היה איטי בהרבה ממה שעולה בקנה אחד עם המהירויות הגבוהות והנתיבים הישרים הנדרשים על ידי התאוריה הקינטית של הגזים.
קלאוזיוס זנח במהירות את ההנחה המקורית שלו שמולקולות הגז הן בעלות גודל קטן מדי עבור חישוב וטען במקום זאת כי למולקולות הגז יש גדול די כך שאינן יכולות לנוע למרחק רב מבלי להתנגש האחת בשנייה. הנחה זאת הובילה לתפיסה הבסיסית של טווח תנועה חופשי ממוצע של מולקולות גז. קלאוזיוס אכן ציין כי אינטראקציות בין - מולקולריות השומרות על המולקולות בקשר של צביר בנוזל היו זהות לאלה הפועלות בין מולקולות במצב צבירה גז, אך היו חזקות במיוחד כאשר היה לחץ גבוה באוויר.
קלאוזיוס השתמש ברעיון זה כדי להבדיל את המצב הגזי מהמצבים הנוזליים והמוצקים של החומר. ואן דר ואלס הבין שלפי אותה ההנחה היא למעשה צריכה להוביל ל'המשכיות של מצב הנוזל ומצב הגז' ובכך לזהות את הכוחות המאחדים. כך הוא שינה את משוואת הגז האידיאלי, אשר מניח שהמולקולות קטנות עד לכך שלא ניתן לחשבן ואין להן כוחות הפועלים ביניהן. משוואת הגז האידיאלי קובעת כי  PV=nRT, כאשר הלחץ  P, הטמפרטורה המוחלטת  T, נפח הגז  V וכמות הגז במולים  n בעוד  R הוא קבוע הגזים האוניברסלי.
ואן דר ואלס ציין כי הלחץ על דפנות המכל שבו נעשה הניסוי חלש יותר כאשר המולקולות הפוגעות בדפנות נמשכות לאחור בשל משיכה מצידן של מולקולות אחרות. הוא גם הצביע על כך שהנפח האמיתי הזמין למולקולות הגז יהיה קטן יותר מכיוון שלמולקולות יש גודל סופי מוחלט והן תופסות של נפח מוחלט. כלומר, כדי שמשוואת הגז האידיאלי תהיה תקפה יש להגדיל את הלחץ  P ולהוריד את נפח הגז  V. הוא הציג שני קבועים  a ו- b כדי לבצע תיקון זה והציע את המשוואה הקרויה על שמו:
\left(P+a{\frac {n^{2}}{V^{2}}}\right)\left(V-nb\right)=nRT
לפי המשוואה הנפח שתופסות מולקולות הגז הוא ביחס ישיר למספר המולים והלחץ תלוי ב- {\frac {n^{2}}{V^{2}}}, מספר המולים ליחידת נפח, מה שמוביל למונחים המתקנים כפי שהוסברו על ידי ואן דר ואלס. ואן דר ואלס היה משוכנע בקיומם של מולקולות בעלות ערך מוחלט כפי שהדהד כאשר נאם: "הרי זה ברור לחלוטין שבכל מחקרי הייתי די משוכנע בקיומן האמיתי של מולקולות, שמעולם לא התייחסתי אליהן כאל שבר של דמיון, ואפילו לא כמרכזים אקראיים של כוחות נבדלים. ראיתי אותם כגופים בפועל." משוואת ואן דר ואלס לא רק הובילה להבנה יסודית של מצבי החומר, היו לה השלכות מעשיות. בטקס הענקת פרסי נובל ב-10 בדצמבר 1910, אמר פרופ' או מונטליוס, נשיא האקדמיה המלכותית השוודית למדעים: "הנדסת הקירור המודרנית, שהיא כיום גורם כל כך חזק בכלכלה ובתעשייה שלנו, מבססת את השיטות החיוניות שלה בעיקר על המחקרים התאורטיים של ואן דר ואלס."
פועלו המדעי והישגיו > תרמודינמיקה > קבועים

הקבוע  a הוצג על ידי ואן דר ואלס כדי להסביר את העובדה שיש כוחות משיכה בין מולקולות. כתוצאה מכך כל כוחות המשיכה הבין-מולקולריים כונו כוחות ואן דר ואלס. טיבם של כוחות אלה לא הובן במלואו לאורכה של המאה ה-19 וואן דר ואלס לא הזכיר דבר עליהם מעבר לפיתוח היסודי של קשרי ואן דר ואלס. הקבוע השני  b מייצג את הנפח של קשרי ואן דר ואלס ביחס לאטומים/מולקולות. כאשר גזים מתעבים ויוצרים נוזלים ולאחר מכן מתפתחים לכדי מצב צבירה מוצק, המולקולות צמודות האחת לשנייה. ניתוח מבנה המולקולה הגאומטרי יכול להוביל לאומדן מדויק של המרחקים בין אטומים ממולקולות שכנות שאינן קשורות באופן כימי. לינוס פאולינג ניתח מספר רב של מבנים כאלה והציג את 'רדיוס ואן דר ואלס' באטומים כמודל למטרות פיתוח מחקר שונות.
'רדיוס ואן דר ואלס' מגדיר רדיוס מינימלי לכל סוג אטום כך שאטומים אחרים שאינם מחוברים בסביבה אינם יכולים להימשך לאטום המדובר. לאחר פאולינג, הרמן בונדי גזר את רדיוס ואן דר ואלס להתאמה מדויקת עבור סוגי אטומים שונים ותרם לפיתוח של השימוש ברדיוס. גזים ממשיים לא מתנהגים בדיוק כפי שמצפים מהם, ואף במקרים מסוימים הסטייה יכולה להיות גדולה מאוד. לדוגמה, גזים אידיאליים לעולם לא יהיו נוזלים או מוצקים, לא משנה כמה הם יקוררו או יידחסו. שינויים של משוואת הגז האידיאלי, כפי שגזר ואן דר ואלס, התכוונו לכך.
פועלו המדעי והישגיו > קשרים מולקולריים > קשרי ואן דר ואלס

בהמשך למחקרו של ואן דר ואלס על אודות המולקולות והפרש מצבי הצבירה בהן, חקר גם קשרים בין מולקולריים. ואן דר ואלס גילה את הקשר הבין מולקולרי הקרוי על שמו, קשר ואן דר ואלס. לפי קשרי ואן דר ואלס אלקטרונים מתרוצצים באופן אקראי סביב גרעיני אטומים במולקולות, וכאשר מתקבצים רוב האלקטרונים בצד אחד של המולקולה נוצר קוטב מטען שלילי באותו הצד בעוד בצד שבו ישנו חיסרון באלקטרונים נוצר קוטב חיובי. מצב זה הוא מצב של דו-קוטב רגעי, אשר נוצר באופן אקראי. כאשר ישנה מולקולה נוספת אשר בתנועה הקרבה לעבר המולקולה ובה הדו-קוטב רגעי, האלקטרונים בצידה של המולקולה הקרוב אל ריכוז האלקטרונים בתוך המולקולה בעלת הדו-קוטב הרגעי נדחים, וכך נוצר גם במולקולה הקרבה מצב דומה של דו-קוטב רגעי.
קשרי ואן דר ואלס קיימים בכל צביר מולקולות, ובהמשך התגלה כי במולקולות בעלות אלקטרושליליות גבוהה במיוחד (כוללות אטומים של חמצן O או חנקן N ואו פלואור F), ייתכן ויתקיים בנוסף לכך גם קשר מימן, החזק יותר מקשר ואן דר ואלס ממוצע.
עוצמת קשרי ואן דר ואלס נמדדת בידי גודל ענן האלקטרונים. ככל שהקשרים המולקולריים חזקים יותר נדרשת אנרגיה רבה יותר להבאת המולקולות לכדי רתיחה, ומכאן להעברת מצב צבירה. לאחר ענן האלקטרונים ישנם שני גורמים נוספים המשפיעים על חוזק קשרי ואן דר ואלס אך באופן חלש יותר: הקוטביות של המולקולות וההסתעפות של המולקולות - משמע שטח הפנים של שתי המולקולות אשר במגע אחת עם השנייה. כל עוד ההסתעפות גבוהה יותר, כך עולה טמפרטורת הרתיחה.
פועלו המדעי והישגיו > קשרים מולקולריים > חוק המצבים ההדדיים

הנחה נוספת לגבי גזים אמיתיים שקבע ואן דר ואלס הייתה שכל הגזים במצבים התואמים צריכים להתנהג באופן דומה. המצב המקביל בו בחר ואן דר ואלס להשתמש להוכחת הטענה היה מצב מופחת, המבוסס על סטיית תנאי החומר מהתנאים היסודיים שלו. במסגרת חוק המצבים ההדדיים קבע ואן דר ואלס כי החוק תקף באופן אוניברסלי על כל הגזים. אף על פי שהלחצים והנפחים בפועל עשויים להיות שונים, נאמר כי שני גזים נמצאים במצבים מקבילים אם הלחץ, הנפח והטמפרטורה המופחתים שלהם זהים. ואן דר ואלס בכך טען כי מצבם של הגזים והנוזלים פחות או יותר זהה, למעט גורם הדחיסות שקשור לנקודה הקריטית של החומר.
גורם הדחיסות בנקודה הקריטית של החומר, אשר הוגדר לפי ואן דר ואלס במשוואה להלן:  Z_{c}={\frac {P_{c}v_{c}\mu }{RT_{c}}}, כאשר  c מייצג את הנקודה הקריטית, מוערך להיות לקבוע עצמאי מכל מצב מקביל בין שני גזים שונים והיוצא דופן בחישוב חוק המצבים ההדדיים. לפי המשוואה  Tc היא הטמפרטורה של הנקודה הקריטית,  Pc היא לחץ הנקודה הקריטית,  vc היא הנפח של הנקודה הקריטית,  R הוא קבוע הגז ו- \mu  היא המסה של המולים.