stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מחבצה כלקוליתית
המחבצה במקורות הארכאולוגיים

מחבצות חרס נמצאו לראשונה בחפירות ארכאולוגיות שנעשו בתלוליות ע'סול. כלים מזן זה היו נפוצים מאוד בתקופה הכלקוליתית, במיוחד באתרים של תרבות באר שבע (ראו ביר אבו מטר).
הכלים שהתגלה בע'סול היה מטיפוס קטן רוחב 22–23 ס"מ גובה 12–13 ס"מ. הכלי כונה "כלי דמוי ציפור", ובתחילה לא היה ברור מה השימוש שנעשה בו. בתלוליות ע'סול נמצאו גם שברים של הכלי מהטיפוס הגדול. בתרבות באר שבע נמצאו בעיקר הכלים מהטיפוס הגדול.
באתר המקדש הכלקוליתי בעין גדי, נתגלה כלי בדמות איל נושא זוג מחבצות.[דרוש מקור]
יעקב קפלן העלה את הרעיון שהכלי שנמצא שימש כמחבצה. תרבות באר שבע הייתה תרבות שחציה יישוב קבע וחציה חיי רועים; הם עסקו בתעשיית החלב ובשימור תוצרת חלב, ולפי ההצעה כלי זה שימש לתוצרת זאת או לשימורה.
עיקר פריחתו של הכלי הייתה בתרבות באר שבע, אבל הכלי או שבריו של הכלי נמצאו גם בעפולה ובכל האתרים שנחפרו בואדי עזה, שברים של הכלי נמצאו גם במערת אום-קטפה שבמדבר יהודה, דוגמאות זעירות בגזר, כלים מהטיפוס הקטן נמצאו במערות באזור ובעמק הירדן ליד גשר. הימצאות הכלים במקומות אלה מוכיחה את הקשר שהיה קיים בין אתרים אלה לתרבות ע'סול ותרבות באר שבע.
עם העלמות התרבות הכלקוליתית הכלי נעלם; הימצאותו של הכלי באתר ארכאולוגי מצביעה באופן חד משמעי שהאתר הוא מתקופה זו (מאובן מנחה).[דרוש מקור]
ראו גם

חלב בעת העתיקה
הערות שוליים

1 2 3 4 5  רות עמירן, הקיראמיקה הקדומה של ארץ־ישראל, מוסד ביאליק והחברה לחקירת ארץ־ישראל ועתיקותיה, 1971, עמ' 53
↑  רות עמירן, הקיראמיקה הקדומה של ארץ־ישראל, מוסד ביאליק והחברה לחקירת ארץ־ישראל ועתיקותיה, 1971, עמ' 52, 54
↑  רות עמירן, הקיראמיקה הקדומה של ארץ־ישראל, מוסד ביאליק והחברה לחקירת ארץ־ישראל ועתיקותיה, 1971, עמ' 52
1 2 3  רות עמירן, הקיראמיקה הקדומה של ארץ־ישראל, מוסד ביאליק והחברה לחקירת ארץ־ישראל ועתיקותיה, 1971, עמ' 54
↑  J. Kaplan, Two Chalcolithic Vessels from Palestine, Palestine Exploration Quarterly 86, 1954-10, עמ' 97–100 doi: 10.1179/peq.1954.86.2.97
מבצע טורקיז

צנחנים צרפתים, חלק מהכוח הצבאי הבינלאומי, בעמדת שמירה בשדה התעופה
מבצע טורקיז (בצרפתית: Opération Turquoise) היה מבצע תחת פיקוד צרפתי שנערך ברואנדה ב-1994 תחת מנדט של האו"ם. אף על פי שהמבצע לכאורה היה במטרה להגיש סיוע הומניטרי, הרי שלאחר סיומו עלו טענות רבות שלמבצע היו מטרות נוספות ובהן הצלת הממשלה הזמנית ומניעת ניצחון החזית הפטריוטית הרואנדית (RPF).
הרקע למבצע

ב-1990 פלשו לרואנדה כוחות ה-RPF (החזית הפטריוטית הרואנדית שהקימו בני טוטסי) מבסיסם באוגנדה. נשיא רואנדה, בן ההוטו, האשים את הטוטסי בניסיון לתפוס את השלטון בכוח ולשעבד את בני ההוטו. היחסים הרעועים בלאו הכי בין שני השבטים החריפו.
לחץ בינלאומי אילץ את ממשלת רואנדה ואת ה-RPF לחתום באוגוסט 1993 על הסכמי ארושה, שנועדו לשים קץ למלחמת האזרחים. בדצמבר 1990 פורסם מסמך, המכונה "עשרת הדיברות של ההוטו", אשר היווה בסיס תעמולתי כנגד הטוטסי. שליח או"ם, הגנרל דאלאיירה, אשר הגיע לרואנדה ב-1993, לא חש בסכנה מיוחדת והציע לשלוח רק כוחות מועטים "לשמור על השלום באזור".
האו"ם החזיק בקיאגלי כוח שמירת שלום מתוך מטרה לוודא שקיום הסכמי ארושה מתבצע.
הפלת מטוסם של נשיא רואנדה, ז'ובנל הביארימנה ונשיא בורונדי, המדינה השכנה, כיפריאן נטאריאמירה ב-6 באפריל 1994 היווה את העילה לפרוץ רצח העם ברואנדה. למחרת נרצחה ראש ממשלת רואנדה, אגתה אווילימנגימאנה ויחד איתה נרצחו עשרת חיילי האו"ם הבלגים שנועדו לשמור על ביטחונה. לאחר רצח זה פרשה בלגיה מכוח השלום של האו"ם, ה-UNAMIR.
יחידות צבא מערביות מבלגיה, מצרפת, מאיטליה ומארצות הברית, הגיעו למקום על מנת לאבטח את פינוי הזרים, לבנים.
עם תחילת רצח העם ברואנדה החל גם ה-RPF במתקפה על אזורי השליטה של ממשלת ההוטו מתוך מטרה להפיל את הממשלה ועד סוף יוני הוא התקרב לניצחון מוחלט. יחידות ה-RPF ביצעו פיגועים בתחום שליטתם. אולם פיגועים אלו לא התקרבו לרמתו של רצח העם שבוצע על ידי הממשלה בבני הטוטסי.
האינטרסים של צרפת ברואנדה

רואנדה מעולם לא הייתה מושבה צרפתית, אולם אף על פי כן צרפת ראתה בה כחלק מאזור ההשפעה שלה באפריקה. הממשלה הרואנדית בנשיאותו של ז'ובנל הביארימנה והממשלה הצרפתית בראשותו של פרנסואה מיטראן היו בקשרים קרובים. בנוסף לכך, שני הנשיאים היו ידידים אישיים. עוד לפני תחילת רצח העם, ב-1990 הצרפתים סייעו לממשלת ההוטו השלטת בהספקת כוח צבאי ותמיכה דיפלומטית שכללה גם התערבות צבאית מתוך מטרה להציל את הממשלה במהלך מתקפה בידי ה-RPF.
המעורבת העמוקה של צרפת באזור התחילה עוד בניסיון ההפיכה של ה-RPF ב-1990 אז נשלח כוח צבאי (שמנה בין 600 ל-1100 חיילים) לעזרת הנשיא הביארימנה. בין פקידיו של הכוח היה אימון צבא רואנדה והמשמר הנשיאותי, ייעוץ טקטי ואסטרטגי למטכ"ל הרואנדי, הקמת מתקני תקשורת וארטילריה ותפעולם, הטסת מסוקים, איוש מחסומים, הגנה על הבירה וחקירת שבויים. ראש המשלחת היה יועצו הצבאי של נשיא צרפת, מיטראן.
אף על פי שבאופן רשמי הכוח נועד להגן על אזרחי צרפת ברואנדה הרי שמשימתו הייתה לסייע לממשלה לגבור על ה-RPF שחתרו נגד הממשלה השולטת. ואכן, לכוחות הצרפתיים היה חלק חשוב בבלימת המורדים בשנים הבאות. בנוסף לכך, תוך הפרת האמברגו שהטיל האו"ם על הספקת נשק סיפקה צרפת ציוד צבאי לממשלה. בנוסף, ידוע שהצרפתים אימנו בפועל את האינטראהמווה, המיליציה הרצחנית של ה-MRND.
רב הכוח הצרפתי פונה מרואנדה כבר בדצמבר 1993. אולם ברואנדה נותרו כמה עשרות יועצים. למעשה, בהמשך היה שגריר צרפת פעיל בהקמת הממשלה הרדיקלית-גזענית שאף קיבלה את הכרתה של צרפת וברכתה.
בתחילת אפריל 1994 שלחה צרפת לרואנדה כוח שמטרתו הייתה פינוי האזרחים הזרים (הלבנים). בני טוטסי שהיו נשואים לאירופאים לא פונו אף על פי שבין המפונים היו כמה מהמשטר הישן. לאחר שלושה ימים סגר השגריר הצרפתי את השגרירות במקום ויומיים לאחר מכן עזבו את רואנדה אחרוני החיילים הצרפתים.
עם תחילת רצח העם סייעה צרפת לרואנדה גם במסגרת או"ם. נציגי צרפת טענו כי הרצח המתבצע אינו רצח עם, כי אם מלחמה והאשם המרכזי הוא RPF וכי הממשלה אינה אחראית למעשי ההרג.
ביצוע המבצע

ב-18 ביוני פרסמה ממשלת צרפת הצהרה לפיה היא מתכוונת להקים 'אזור בטוח' בדרום מזרח רואנדה. המטרה המוצהרת של המבצע הייתה:
”שמירה על נוכחות תלויה ועומדת עד להרחבתו של כוח האו"ם. מטרותיו של הכוח הצרפתי זהות למטרות כוח האו"ם שנשלח על ידי מועצת הביטחון, כלומר, לתרום לביטחון ולהגנה של בני אדם, פליטים ואזרחים שנעקרו ונמצאים בסכנה ברואנדה, תוך כדי הקמה ותחזקה עד כמה שניתן של אזורים הומניטרים בטוחים”
ב-20 ביוני שלחה צרפת טיוטת החלטה לאישור מועצת הביטחון כדי לקבל הרשאה לבצע את מבצע טורקיז תחת מנדט הפרק השביעי של מגילת האו"ם. לאחר יומיים של דיונים ולאחר אישורו של מזכ"ל האו"ם התקבלה ב-22 ביוני החלטה 929 המאשרת את המבצע. בהחלטה תמכו עשרה ונמנעו חמישה.
הקבוצות הראשונות של הכוח כללו 2,550 חיילים צרפתים. יחד איתם היו 500 חיילים אפריקאים מסנגל, גינאה ביסאו, צ'אד, מצרים, ניז'ר והרפובליקה של קונגו שנועדו ליצור למשלחת אופי בינלאומי. הציוד כלל 100 נגמ"שים, 10 מסוקים, סוללה של מרגמות 120 מ"מ, 4 מפציצי יגואר, 8 מטוסי מיראז' 3 ומטוסי סיור.
אזור ההשפעה הצרפתי הידוע כאזור טורקיז השתרע על כחמישית במדינה, בתוך המשולש Cyangugu-Kibuye-Gikongoro. אף על פי שלכאורה מטרת הכוח הייתה להציל חיים ולעצור את ההרג הרב, מספר הנרצחים באזור רק גבר. בזמן שממשלת ההוטו העבירה את הרדיו וערוץ הטלוויזיה הרשמי שלה ה-RTLM –כלי שעודד את בני שבט ההוטו להרוג את בני הטוטסי- לתוך אזור טורקיז הצרפתים לא השתלטו על התחנה, אף על פי שיכלו לעשות זאת. התחנה שידרה מגיסנסי וקראה: “בנות הוטו, תתלבשו בבגדים היפים שלכם כדי לקבל את פני הכוחות הצרפתיים. כל בנות הטוטסי מתו, ועכשיו זו ההזדמנות שלכם.” הצרפתים לא עצרו את פקידי הממשלה אף על פי שהם ידעו כי הם עוזרים ברצח העם. בהמשך טען שר החוץ הצרפתי בפרלמנט הצרפתי כי מנדט האו"ם שניתן לכוח הצרפתי לא כלל אישור לחקור או לעצור פושעי מלחמה חשודים. בכל מקרה, טען נשיא צרפת פרנסואה מיטראן, המבצע הציל חיים של עשרות אלפי בני אדם.
הכוח עזב עם פוג תוקפו של המנדט למבצע, ב-21 באוגוסט. עם יציאת הצבא הצרפתי כבש RPF את האזור, דבר שגרם לזרם פליטים מחודש.
הפולמוס סביב המבצע

מבצע טורקיז היה שנוי במחלוקת משתי סיבות: הראשונה היא משום שנטען שהמבצע היה למעשה ניסיון (כושל) לחזק את ממשלת ההוטו. בנוסף, נטען כי הכוח הצרפתי ערער את מנדט ה-UNAMIR.
היו שטענו כי למבצע היה מטרות נוספות מלבד סיוע הומניטרי: רצון צרפתי להציל את הממשלה הזמנית ולמנוע את ניצחון ה-RPF כך שיהיה ניתן לחזור להסכמי ארושה הנוגעים בחלוקת השלטון. בנוסף לכך, התברר בהמשך כי הכוח הצרפתי שנסוג עזר לאקאזו (מעגל של קרובי משפחה וחברים קרובים של הנשיא הביארימנה ואשתו) ועוד אנשי ממשל שלקחו חלק ברצח העם להימלט.
במאי 2006 התקבלו בבית המשפט לערעורים בפריז 6 תביעות של קורבנות הג'נוסייד. האשמות שהועלו נגד הצבא הצרפתי כללו טענות של שיתוף פעולה ברצח או פשעים נגד האנושות. הקורבנות טענו כי חיילים צרפתים בכוח המבצא עזרו למליציה האינטראהמווה למצוא את בני הטוטסי ושהם אף ביצעו בעצמם מעשיי זוועה. שגריר צרפת ברואנדה העיד במשפט כי "מבצע טורקיז נועד רק כדי לאגן על מבצעי רצח העם משום שרצח העם המשיך גם בתוך אזור טורקיז". צרפת הכחישה מאז ומתמיד כל קשר לרצח.
גם דלייר, מפקד ה-UNAMIR התנגד לפריסה הצרפתית וטען כי אישור שני כוחות עם שני מנדטים נפרדים בידי האו"ם לאותו אזור הוא בעייתי. דלייר היה חסיד של חיזוק ה-UNAMIR תוך העברתו למנדט על פי פרק 7 במקום הקמת כוח חדש עם אותה מטרה. חששו זה של דלייר הוא זה שהוביל לכך ש-5 מהמדינות החברות במועצת הביטחון נמנעו מההצבעה לאישור הכוח. ביוני החליף דלייר 42 משקיפים מכוח ה-UNAMIR לאור הריאקציה של ה-RPF למבצע טורקיז. במהלך 2 חודשי המנדט היו עימותים בין ה-RPF לבין יחידות צרפתיות ברחבי האזור במהלכם התבקש ה-UNAMIR לתווך בין השניים. האו"ם ציין בלשון יבשה כי "היה מדובר בתפקיד מביך למדי".
ביוני 2008 האשימה רואנדה את צרפת כי בכירים צרפתים היו מעורבים ברצח העם שאירע במדינה ב-1990. 34 בכירים צרפתים הואשמו במעורבות ברצח העם ורואנדה קראה להעמידם למשפט. בין השמות שהוזכרו בדו"ח שפורסם על ידה נמנו גם ראש הממשלה לשעבר דומיניק דה-וילפן והנשיא פרנסואה מיטראן.
דובר משרד החוץ בפריז הצהיר כי בדו"ח הרואנדי "הועלו האשמות לא מקובלות נגד גורמים צרפתים פוליטיים וצבאיים". לטענת צרפת, דו"ח ועדת החקירה העצמאית שהוקמה ברואנדה מוטה, וכי יש לפקפק באובייקטיביות של המנדט שניתן לוועדת החקירה העצמאית.
למרות האשמות אלו צרפת ביצעה ניסיונות לנרמל את היחסים בין שתי המדינות. בדצמבר 2007 הכריז ניקולא סרקוזי על "תחילת הנורמליזציה" של היחסים בין המדינות.
ב-2010 הודה נשיא צרפת ניקולא סרקוזי בביקור בקיגאלי, בירת רואנדה כי לצרפת היו טעויות שיפוט חמורות, אולם הוא נמנע מלהתנצל.
לקריאה נוספת

בנימין נויברגר, ג'נוסייד - רואנדה 1994 רצח עם ב"ארץ אלף הגבעות", הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 2005
הערות שוליים

↑  ג'נוסייד: רואנדה 1994 רצח עם ב"ארץ אלף הגבעות", בנימין נויברגר, האוניברסיטה הפתוחה.
↑  RWANDA: Political and Security Information
↑  AFRICA AND DIPLOMACY: Operation Turquiose: Malevolent or Misunderstood?
↑  שם
↑  רויטרס, צרפת דחתה האשמות רואנדה בנוגע לרצח העם, באתר ynet, 6 באוגוסט 2008
↑  לה מונד, רויטרס, צרפת מודה: טעויותינו תרמו לרצח העם ברואנדה, באתר הארץ, 26 בפברואר 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007586163605171  BnF: cb16212249x (data)  LCCN: sh2014001855  SUDOC: 145909123 
כרזה המשבחת את שיתוף הפעולה הצרפתי-רואנדי שחולקה במחוז בוטארה בזמן המבצע.
מחבר

ערך זה עוסק באדם שחיבר יצירה ספרותית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
.
מחבר של יצירה ספרותית הוא האדם שכתב אותה, הסופר. המונח מחבר נוצר בתורת הספרות כדי להבחין בינה ובין המספר, שהוא פרסונה ספרותית המשמשת בתוך עלילת הסיפור או השיר (בשירה המספר קרוי "דובר").
מחבר היצירה

מעבר להיותו האדם שברא את היצירה, אפשר לאפיין את המחבר לעומת הדמות הספרותית המחקה אותו, המספר. דמותו של המספר היא בעלת אופי ומאפיינים משל עצמה, ואלה אינם זהים בהכרח לאלה של המחבר. מחברים נוהגים לעיתים לשלב אלמנטים אוטוביוגרפיים בדמותו של המספר, ולכן חשובה ההבחנה ביניהם. המספר יכול להיות גיבור העלילה, אך קורה לא פעם שדמותו אינה ברורה וחבויה בסיפור בגוף שלישי, לעיתים כמספר יודע כל. חילוץ דמותו של המספר עשויה ללמד גם על זהותו של המחבר, במיוחד בספרים שלא נודע מחברם. קריאה זהירה בספרי התנ"ך, למשל, יכולה ללמד על דמויות אחדות של מחברים ומספרים המעורבות ביצירת ספר אחד. (ראו עוד להלן).
ספרות עיונית

ביצירות עיוניות, כספרי מחקר או מדע פופולרי לא קיימת בדרך כלל דמות מובחנת של מספר, והמחבר עצמו מוכר כמספר, כמוסר העובדות וכזה שמחווה דעתו לגביהן. בספרי אסופות ובכתבי עת המחבר עשוי להיות העורך, או העורכים, של האסופה.
דוגמאות > המחבר בספרי התנ"ך

שיטות ביקורת המקרא השונות עסקו לעיתים בחילוץ דמותו של המחבר והמחבר המובלע וביצירת ההבחנה בינו ובין מספרי הסיפור. בספר דברים, למשל, מוצג משה כמספר העיקרי, כשמרבית הספר היא נאומו האחרון קודם מותו. בחיבורו "מאמר תאולוגי-מדיני" עמד ברוך שפינוזה על ההבחנה שיש לערוך בין המספר - משה, לבין המחבר - דמות שהמסורת אמנם ייחסה גם כן למשה אך זאת בניגוד לרושם המתקבל מקריאת הספר עצמו וההבחנה ההכרחית בין דמויותיהם של המספר והמחבר.
כמו כן, על פי ביקורת המקרא ספרים אחדים בתנ"ך נדמים כיצירה ספרותית אחת, אך בעצם משולבות בסיפור דמויות אחדות של מספרים, לפעמים כתוצאה של עריכה וכתיבה של מחברים אחדים.
ראו גם

מחבר מובלע
מות המחבר
מהו מחבר?
מספר
מחבר לוגי

מחבר (באנגלית: Adder) הוא מעגל דיגיטלי בסיסי, אשר מסוגל לחבר מספרים בינארים. ניתן להשתמש במחבר גם על מנת לחסר על ידי חיבור מספר חיובי למספר שלילי המיוצג בשיטת המשלים ל-2 או המשלים ל-1.
בכל סוגי המעבדים קיימים מחברים, והם מהווים את הבסיס ליחידה האריתמטית-הלוגית (ALU), בה מתבצעות פעולות בסיסיות אך חיוניות למעבד ולמחשב כמו חיבור, חיסור, חישוב כתובות ופעולות דומות נוספות.
ניתן לחשוב על מחבר כגרסה פשוטה יותר או מנוונת של ALU שמסוגלת לחבר בלבד, בעוד ש-ALU מסוגלת לבצע פעולות מורכבות יותר, במיוחד במעבדים מודרניים.
מחבר חלקי

מחבר חלקי או מחבר חצוי (באנגלית: Half Adder או HF) הוא רכיב בסיסי עם 2 כניסות ו־2 יציאות, אשר פעולתו היא לחבר את 2 הסיביות הנכנסות לתוצאה של 2 סיביות ביציאה.
עתה נניח שהכניסות הן קלט א' וקלט ב' והיציאות סכום ו־Carry-Out (כמו באיור), כאשר כל אחת מהכניסות ומהיציאות מייצגת סיבית (0 או 1).
אם נרכיב מעגל בו הכניסות יחוברו לשער XOR ושער AND, היציאות של כל אחד מהשערים הן יציאות המחבר החלקי.
מטבלת האמת של המעגל שבנינו ניתן לראות שפעולות החיבור הבסיסיות ביותר מתבצעות.
| קלט א' | קלט ב' | סכום | Carry-Out |
| --- | --- | --- | --- |
0
| 0 | 1 | 1 | 0 |
| 1 | 0 | 1 | 0 |
| 1 | 1 | 0 | 1 |
מחבר מלא

מחבר מלא או מחבר שלם (באנגלית: Full Adder או FH) הוא רכיב מורכב יותר ממחבר חלקי וכולל 3 כניסות ו־2 יציאות.
בדומה למחבר החלקי, נרכיב את הכניסות והיציאות כאשר הכניסה הנוספת תקרא Carry-In, והסיביות הנכנסות והיוצאות עדיין מהוות ערכים בינארים.
החיבור הזה (יחד עם עוד שערים נוספים ושער OR) יוצר את המחבר המלא והוא מתואר במלואו בתמונה משמאל.
מטבלת האמת של המעגל ניתן לראות כי פעולות חיבור מתבצעות, ויתרה מזו – בשל הכניסה הנוספת ניתן לשרשר מחברים מלאים על מנת ליצור מחברים המסוגלים לחבר יותר מסיבית בודדה (בזכות הכניסה הנוספת, ה־Carry In).
| קלט א' | קלט ב' | Carry-In | סכום | Carry-Out |
| --- | --- | --- | --- | --- |
0
| 0 | 1 | 0 | 1 | 0 |
| 1 | 0 | 0 | 1 | 0 |
| 1 | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 0 | 0 | 1 | 1 | 0 |
| 0 | 1 | 1 | 0 | 1 |
| 1 | 0 | 1 | 0 | 1 |
1
ראו גם

מעבד
יחידה אריתמטית-לוגית
מעגל דיגיטלי
הערות שוליים

↑  Two's Complement Adder/Subtractor
↑  Logic Adders Selection Guide: Types, Features, Applications | Engineering360, www.globalspec.com
↑  Logic Gates - Building an ALU, www.csc.villanova.edu
מחבר חלקי בו הכניסות משמאל הן קלט א' וקלט ב', והיציאות הן מימין הסכום וה־Carry-Out
מחבר מלא. הכניסות בצד שמאל והיציאות בצד ימין
מגדלור מכמורת

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מגדלור 
 מיקום:  מכמורת 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – העשור של 1960
 תאריך פתיחה רשמי:  שנות ה־60 של המאה ה־20 
 מידות
 גובה:  14 מ' 
 קואורדינטות:  32°24′10″N 34°52′02″E﻿ / ﻿32.40269167°N 34.86728056°E﻿ / 32.40269167; 34.86728056
  (למפת נתניה מוגדלת) מגדלור מכמורת(למפת נתניה רגילה) מגדלור מכמורת(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מגדלור מכמורת(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מגדלור מכמורת
 
מגדלור מכמורת (ידוע גם כמגדלור מבואות ים) הוא מגדלור פעיל הנמצא בצפון חוף מכמורת כחלק מכפר הנוער מבואות ים.
המגדלור הוקם בשנות ה-60 של המאה ה-20 במבנה בטון בעל קומה אחת על עמודים. המגדלור צבוע בצבעי כחול ולבן. גובהו של המגדל הוא כ-14 מטרים מעל פני הים, ומאפיינים אותו שני הבזקי אור מדי 15 שניות, אחד לבן ואחד אדום. האור נראה למרחק של כ-10 מייל.
הערות שוליים

↑  מגדלי אור והיסטוריה בחופי ישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2003059974  VIAF: 131547620   WorldCat (עם VIAF): 131547620
מכבי ימק"א נצרת

מכבי ימק"א נצרת (ובאנגלית: Maccabi Y.M.C.A Nazareth) הוא מועדון הכדורסל של העיר הערבית נצרת. המועדון משתייך לאגודת מכבי ואגודת ימק"א והוא אחד ממועדוני הכדורסל הוותיקים בצפון ישראל ובמגזר הערבי. לאחר היווסדו בשנות השמונים המועדון הצליח להגיע לליגה הגבוהה ביותר בישראל - ליגה לאומית דאז[דרושה הבהרה]
מועדון מכבי ימק"א נצרת מכיל בתוכו מספר רב של קבוצות כדורסל ובהם קבוצת הבוגרים שמשחקת בליגה א' באזור הצפון, קבוצת הנשים שמשחקת בארצית במחוז עמקים, קבוצת הנוער בליגה מחוזית - עמקים, קבוצת הנערים בליגה מחוזית - עמקים, קבוצת נערות בליגה א' - צפון, קבוצת ילדים בליגה א' - עמקים.
כנסיית האל הכל-יכול

כנסיית האל הכל-יכול (הידועה גם כ-"הברק ממזרח" שפות סיניות: 东方闪电, פין-יין: Dōngfāng Shǎndiàn) היא תנועה דתית שהוקמה בסין בשנת 1991. מקורות ממשלתיים סיניים מייחסים אליה בין שלושה לארבעה מיליון מאמינים, אף על פי שיש חוקרים האומרים כי נתונים אלה מנופחים. השם "הברק ממזרח" נובע מן הברית החדשה, הבשורה ע"פ מתי 24: 27: "כי כשם שהברק במזרח מאיר למערב, כך יהיה גם שובו של בן-האדם ". על פי האמונה של אנשי התנועה, ישו חזר לכדור הארץ בימינו כאל הכל-יכול המתגלגל (全能 神), הפעם לא כגבר יהודי אלא כאישה סינית. התנועה נחשבת על ידי השלטונות הסיניים כ"צ'יא ג'יאו"(מונח המתורגם לעיתים קרובות כ"כת רעה", אך למעשה שימש מאז שושלת מינג כדי להצביע על "תורות דתיות") והואשמה בפשעים שונים, כולל רצח הפולחן במקדונלד'ס, זאוויאן הידוע. מתנגדים נוצריים ותקשורת בין-לאומית תיארו את התנועה ככפירה. התנועה מכחישה את כל ההאשמות, ויש חוקרים שהגיעו למסקנה כי האשמות מסוימות הן אכן שקר או הגזמה.
היסטוריה > התחייה ב-1989 ותנועת "הצעקנים"

אף על פי שהתנועה מעולם לא מזכירה את שם המשיח החוזר ולא פרטים ביוגרפיים כלשהם (תוך שהיא מודה שמדובר בנקבה), ומזהירה כי כל מידע שסופק על ידי מקורות חיצוניים עשוי להיות שגוי, ישנם מספר חוקרים המאמינים שהיא מזהה את האל הכל-יכול באישה סינית, יאנג שיאנגבין (1973), שנולדה בצפון-מערב סין. בשנת 1989, במהלך התחיות של הכנסיות העצמאיות הסיניות, האישה שזוהתה על ידי התנועה כהאל הכל-יכול נכנסה רשמית לתנועה של "הכנסייה הביתית" (סין) - כנסייה המאחדת את הכנסיות הפרוטסטנטיות העצמאיות שאינן תלויות בממשלה - והחלה להשמיע מילים על סמכויות וכוח, מילים הדומות לאלה שהביע ישו. באותה עת היא השתתפה במפגשים של הקבוצות שנוסדו על ידי העד לי, הידועים בשם "הכנסיות המקומיות" במערב ו-"הצעקנים" בסין, וכך עשו גם רוב חסידיה הראשונים. מאמינים רבים בתנועה של הכנסייה הסינית האמינו שמילים אלה היו מרוח הקודש והחלו לקרוא אותם במפגשים שלהם ב-1991. על פני השטח, רק בסוף 1992 האדם שהיה המקור למסרים אלה הוכר כמשיח, אל מתגלם, אחד והיחיד, ו"כנסיית האל הכל-יכול" הוכרזה בשם זה.
היסטוריה > ז'או ויישן

בין אלה שקיבלו את האישה ואת המסר של האל הכל-יכול היה ז'או ויישן, (שפות סיניות: 赵维 山), נולד ב-12 בדצמבר 1951), מנהיג סניף עצמאי של "הצעקנים". הוא הפך לדמות חשובה כל כך בתנועה, עד שמקורות סיניים קוראים לו "מייסדה". על פי חוקרים מערביים, סביר שמדובר בהטיה בקרב שוטרים סינים, אשר לא מקבלים בקלות כי תנועה דתית גדולה הוקמה על ידי אישה, וכי למעשה את הכותרת של "מייסד" צריך לייחס אל האדם (נקבה) שהתנועה מעריצה כאל הכל-יכול. לדבריה של החוקרת האוסטרלית אמילי דאן, בשנת 1991 היו בארגון כבר יותר מאלף חברים. לאחר פשיטה על קבוצתו על ידי המשטרה, עזב ז'או את היילונגיאנג והמשיך את הארגון במחוז צ'ינגפנג, חנאן, שם הוא המשיך את התרחבותו. מאוחר יותר הוא הוכר כמנהיג וכומר כנסיית האל הכל-יכול. הכנסייה מתעקשת כי היא הונהגה באופן אישי והובלה על ידי אדם שזוהה כהאל הכל-יכול, וכי ז'או הוא "האדם אשר בשימוש על ידי רוח הקודש", וכי הוא המנהיג המנהלי של התנועה.
היסטוריה > התרחבות ורדיפה

הממשלה הסינית חשדה מיד בכנסיית האל הכול-יכול בשל תורתה האנטי-קומוניסטית והחלה רדיפה קשה באמצע שנות התשעים, כנגד "צעקנים" ו"כנסיית האל הכול-יכול", שההבדלים התאולוגיים שלהם לא היו ברורים לרשויות הסיניות. בשנת 2000, ג'או ויאנג נסעו לארצות הברית, הם נכנסו לשם ב-6 בספטמבר, וב -2001 הם קיבלו מקלט מדיני. מאז הם חיים ומנהלים את התנועה מארצות הברית. בתחילת 2009, חה ג'שון (He Zhexun) שהיה אחראי על העבודה של הכנסייה בסין, נעצר על ידי השלטונות הסיניים. ב-17 ביולי 2009, Ma Suoping (אישה, 1969-2009), אשר לקחה לעצמה את תפקידו של ג'קסון, נעצרה גם על ידי המשטרה הסינית ומתה בעת מעצרה.
למרות הרדיפה הממשלתית, והעובדה שכמה ממנהיגי הכנסיות הנוצריות הגדולות האשימו את כנסיית האל הכל-יכול בכפירה, הכנסייה גדלה בסין, ולפי מקורות רשמיים סיניים הגיעה לשלושה או אפילו ארבעה מיליון חברים בשנת 2014, אף על פי שחוקרים רואים בנתונים אלה הגזמה מסוימת. מאז הרצח של זאויואן במקדונלד'ס בשנת 2014, הרדיפה בסין החריפה, וכמה אלפי חברים נמלטו לחו"ל, שם הקימו כנסיות בדרום קוריאה, ארצות הברית, איטליה, צרפת, ספרד, קנדה, יפן, הפיליפינים ומדינות אחרות, בנוסף לאלה שהוקמו בהונג קונג ובטייוואן, עם חברים שאינם סינים שהצטרפו לתנועה. תוצאה בלתי מתפשרת של התפוצה הייתה פריחה, בארצות שבהן כנסיית האל הכל-יכול יכולה לפעול בחופשיות, של ייצור אמנותי ניכר של תמונות וסרטים, עם מספר סרטים שזכו בפרסים בפסטיבלי סרטים נוצריים.
היסטוריה > מאמצי חדירה לישראל

בשנת 2017 לכל המאוחר כנסיית האל הכל יכול פתחה במבצע תרגומים רחב היקף של חומר הסברה לעברית. אתרי אינטרנט בשמות שונים הוקמו, דרכם הופץ חומר רב בעברית, ולווה במסע פרסום וקידום ברשתות החברתיות באמצעות חשבונות עבריים. שעות רבות של סרטי וידאו, שלא זו בלבד שתומללו ותורגמו לעברית, אלא אף הוקלט פסקול בביצוע שחקני קול דוברי עברית ישראלית מעודכנת. אפילו שירים תורגמו ובוצעו על ידי זמרים דוברי עברית.פרויקט התרגום הובל בידי מרכז הקהילה הגולה הגדולה ביותר בארצות הברית, בשכונת פלשינג שברובע קווינס, ניו-יורק. לביצוע הפרויקט הועסקו מרחוק מתרגמים, עורכים, זמרים ושחקני קול בישראל. ניתן להעריך שמדובר בהיקף השקעה בסדר גודל של מאות אלפי דולרים. חומרי ההסברה הדיגיטליים של הכנסייה, כמו כתבי הקודש עצמם, הופקו במקור בשפה הסינית ותורגמו לאנגלית וממנה לעברית. החומרים עוסקים בתאולוגיה של הכנסייה, וכן בהסברה אודות התנגדותה למשטר המפלגה הקומוניסטית הסינית ולרדיפתה בידי המדינה בסין. נראה שהכנסייה הפיקה תרגומים לשפות נוספות, אולם ככל הנראה בשום שפה אחרת לא הושקעו משאבים בהיקפים שמתקרבים להיקף ההשקעה בשפה העברית. לא ברורה מטרתה של הכנסייה בפניה דווקא לקהל דוברי העברית, אך ניתן להעריך שזה נעשה מתוך מחשבה שיהודים בכלל ואלו הגרים בארץ הקודש בפרט, הם קהל יעד ראוי במיוחד להמרת דתם לכנסייה הסינית הייחודית, מהלך שלו יצלח עשוי לשרת את מטרות הכנסייה להציג עצמה כיורשת העכשווית של הדתות הוותיקות יותר - נצרות ולפניה יהדות. פרויקט התרגום לעברית נמשך למעשה עד היום וחומרים חדשים עדיין מופקים ומועלים לרשת, זאת אף שלא ידוע על הצלחה כלשהי בהמרת דת ולו של ישראלי אחד. הפרויקט העברי של הכנסייה נחשף על ידי הסינולוג וחוקר דתות סין נעם אורבך, בראיון בתוכנית "לונדון את קירשנבאום" בשנת 2018.
אמונות > שלושה גילאים

"הברק המזרחי", לפי הכנסייה, הוא ישו המשיח החוזר כאל הכל-יכול, ממדינה במזרח, סין, לפתוח את העידן השלישי של האנושות, עידן הממלכה, אשר עוקב אחר עידן החוק, כלומר זמן התנ"ך, ואת עידן החסד, אשר הלך מלידתו של ישו עד כניסתו של אל הכל-יכול במאה ה-20. עם הקרבה של ישו על הצלב, החטאים של בני האדם נסלחו, אבל האופי החטיאי שלהם לא נמחק. בעידן הממלכה, אל הכל-יכול עובד כדי לחסל את אופי חטאי. במילותיו של האל הכל-יכול עצמו, "כל תוכנית הניהול שלי, תוכנית המשתרעת על פני ששת אלפים שנה, מורכבת משלושה שלבים, או שלושה גילאים: עידן החוק בהתחלה, עידן החסד (שהוא גם עידן הגאולה), ועידן הממלכה בימים האחרונים, עבודתי בשלושת הגילאים האלה שונה בתוכן לפי אופיו של כל גיל, אך בכל שלב הוא מתאים לצרכיו של האדם"; ו: "אם כי ישוע עשה עבודה רבה בקרב האדם, הוא רק השלים את גאולת כל האנושות והיה קורבן החטא של האדם, ולא התפטר האדם מכל נטייה מושחתת שלו ... וכך, לאחר האדם נסלח מחטאיו, אלוהים חזר לבשר כדי להוביל את האדם לעידן החדש".
אמונות > כתבי הקודש

בכנסיית האל הכל-יכול, ביבליה מתקבלת ככתבי הקדוש עבור עידן החוק ועידן החסד, אף שהם טוענים כי "נרשמה על ידי בני אדם, היא מכילה הודעות מאלוהים וכמה תובנות אמת, אשר מועילים לדעת את עבודת האלוהים בעידן החוק ובעידן החסד, אך היא נושאת גם טעויות אנושיות רבות ". בימינו, הכנסייה מאמינה כי אנו מוצאים מדריך בטוח יותר בהיגוי האל הכל-יכול, אשר נרשם בספר המסיבי "המילה מופיעה בבשר", המורכב מיותר ממיליון מילים, תוך התייחסות למספר שאלות של היסטוריה קדושה, תאולוגיה, אתיקה ורוחניות, ונחשב לנורמטיבי על ידי התנועה.
אמונות > מילניאליזם

כנסיית האל הכל-יכול מלמדת צורה של מילניאליזם. עידן הממלכה אינו מבולבל עם עידן המילניום, זמן עתידי בעקבות האסונות האפוקליפטיים המתנבאים בביבליה, כאשר המסר של האל הכל-יכול יתקבל בכל הארצות, טבעו החוטא של האדם ישתנה, ובני האדם מטוהרים על ידי עבודת אלוהים יחיו לנצח על פני האדמה. לדברי הכנסייה, לאחר שאל הכל-יכול המתגלם (אשר, לדעתם, לא מיועד לחיות לנצח על פני כדור הארץ) ישלים את עבודת אל על כדור הארץ בימים האחרונים, קטסטרופות נבואות ב-"ספר ההתגלות" של ביבלייה יבוא, בצורה של רעב, רעידות אדמה ומלחמות. עם זאת, "כדור הארץ לא יושמד, ומי שטוהר על ידי אל יישמר בקטקליסמים של הימים האחרונים, ויחיה על פני האדמה לנצח". לדברי חוקר אמריקאית הולי פולק (Holly Folk), "החלוקה של ההיסטוריה למספר תקופות משקף את השפעתם של "אחיו של פלימות' "(en:Plymouth Brethren) ומיסיונרים אוונגליסטים אחרים בסין. דיספנסציונליזם, שיטה של פרשנות של ביבליה התומכת בתפיסה קוסמית של ההיסטוריה הכוללת את ימים האחרונים, פותחה במאה התשע-עשרה על ידי ג'ון נלסון דארבי (John Nelson Darby), "אף על פי שיש גם הבדלים בין דארבי לבין “כנסיית האל הכל-יכול”.