stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שכניה

| --- | --- |
כיתוב תמונהשכניה. על לוח האבן ציטוט מהתלמוד המונה את כ"ד משמרות כהונה, ובהן משמר שכניהו היושב בכבול. הכתובת נמצאה בבית הכנסת העתיק בקיסריה
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: משגב
גובה ממוצע: ‎444 מטר
תאריך ייסוד: 1980
תנועה מיישבת: האיחוד החקלאי
סוג יישוב: יישוב קהילתי
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 727 תושבים
    - מתוכם, תושבי ישראל: 727 תושבי ישראל
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת הגליל המערבי מוגדלת) שכניה(למפת הגליל המערבי רגילה) שכניה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שכניה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שכניה32°50′55″N 35°14′49″E﻿ / ﻿32.8487103815429°N 35.2469577874398°E﻿ / 32.8487103815429; 35.2469577874398  heמפת היישובים של מועצה אזורית משגב באדום - שכניה בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 9 מתוך 10
www.shekhanya.org.il
שְׁכַנְיָה הוא יישוב קהילתי בגליל המערבי בתחומי המועצה האזורית משגב.
היסטוריית היישוב

היישוב הוקם על ידי גרעין של אנשי תנועת הנוער "מצדה" מארצות הברית שהתגבשו באופן זמני בשבי ציון בשנת 1975. משם עברו למחנה הזמני בעצמון-שגב.בדצמבר 1976 פורסם שהיישוב יוקם בקרוב ושהשטח להקמת היישוב כבר אותר. היישוב הוקם על ידי סולל בונה. בראשית 1979 פורסם שבמחנה הזמני 15 נפשות חברי הגרעין ושיישוב הקבע בהליכי בנייה מתקדמים. היישוב עלה לקרקע בשנת 1980, כחלק מתוכנית המצפים בגליל. היישוב שוכן על רכס ממזרח ומעל הכפר כאבול (כָּבוּל המקראית), בו ישבו בתקופת המשנה והתלמוד מספר חכמים, ובהם רבי זכאי דכבול, וכן בני משמר הכהנים שְׁכַנְיָה, ומכאן השם שנבחר לו.
בשכניה מתגוררות כיום 195 משפחות, כאשר מספר המשפחות המתוכנן בפיתוח סופי הוא 250. היישוב התחיל את דרכו כאגודה חקלאית שיתופית שחלק מחבריו הסתמך לפרנסתו על חקלאות מקומית כדוגמת חממות וכו'. עם הזמן הפך ליישוב קהילתי ובהרחבות האחרונות נמנות המשפחות המצטרפות בעיקר עם בעלי המקצועות החופשיים.
ליד היישוב שכניה הוקמה בשנת 2004 טיילת באורך של כ-800 מטרים. כיום הטיילת מגיעה מהקצה הנמוך של ההר (כביש 7933) ועד ליישוב מנוף.
שכניה נמצאת על פסגתו של רכס הר שכניה (460 מטר מעל פני הים) וביום בהיר ניתן לראות ממנו את כל אזור הצפון מרמת הגולן ועד ראש הנקרה. מתחת לטיילת נמצאת גם מערת עטלפים. בטיילת יש אתר זיכרון לשומר ישראל בן זאב שנרצח על ידי ערבים ב-1938 וגופתו נתגלתה ב-1990 במערה באזור שכניה.
אקלים

על הר שכניה, בצמוד ליישוב שכניה, נמצאים היישובים קורנית ומנוף. היישוב צופה על הים התיכון וחיפה ממערב, ועל יישובי משגב האחרים וכרמיאל בשאר הכיוונים. ההר מכוסה בחורש ים תיכוני צפוף של קטלבים מצויים, אלונים מצויים ואלה ארץ-ישראלית. מזג האוויר בשכניה אופייני לגובהו (460 מטר) והוא קריר יותר ולח פחות מיישובי מישור החוף הסמוכים. על הר שכניה צומח סחלב נדיר בשם רצועית הגליל. ישנם מספר פרטים של הסחלב ולאחרונה מתקיימים בשכניה טיולים לאיתור ומיפוי הצמח הנדיר.
פנאי

באזור התעשייה של היישוב נבנה זו חרקים (גן חיות לחרקים וזוחלים),
בין רחובות היישוב אפשר לפגוש שטחי נוי מטופחים, מגרש כדורסל וגני שעשועים שאחד מהם הוא "הגן של נועם" שנבנה בשנת 2016 לזכרה של חיילת מהישוב שנפטרה בטיול בזמן הצבא.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  יובל גולן, גרעין מעולי ארה"ב עולה להתיישבות בשכניה, מעריב, 30 בדצמבר 1976
↑  מנחם רהט, עוד 6 ישובים יוקמו בגליל - עד סוף מרס, מעריב, 15 בדצמבר 1976
↑  מאיר הראובני, הופסקו עבודות הבניה במושבי שכניה ומנוף, מעריב, 15 בדצמבר 1978
↑  יוסף פריאל, התעוררות ביישוב הגליל, דבר, 16 בינואר 1979
↑  רצועית הגליל, באתר צמח השדה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588145805171
קווינסקי

| --- | --- |

 לידה:  31 ביולי 1975 (בן 49) סן-סן-דני, צרפת
 שם לידה:  וינסנט פייר קלוד בלורגי
 מוקד פעילות:  פריז 
 תקופת הפעילות:  מ-2005
 סוגה:  פרנץ' האוס, סינת'ווייב
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 חברת תקליטים:  רקורד מייקרס, ורטיגו רקורדס, יוניברסל מיוזיק גרופ, קזבלנקה רקורדס, ריפבליק רקורדס
 kavinskyofficial.com
 פרופיל ב-IMDb
 
וינסנט בלורגי (בצרפתית: Vincent Belorgey; נולד ב-31 ביולי 1975) הוא מוזיקאי, מפיק, די ג'יי ושחקן צרפתי. סגנון ההפקה שלו מזכיר את פסקולי האלקטרופופ של סרטי קולנוע משנות ה-80. קווינסקי טוען שהוא שואב השראה מאלפי סרטים שצפה בהם כנער צעיר ושהוא בחר מפסקוליהם את המרכיבים הטובים ביותר ואיחד אותם לקונספט אחד. קווינסקי הושווה לאמני האוס צרפתיים דומים רבים, כמו ג'אסטיס, דיינג'ר ודאפט פאנק. הוא זכה להכרה גדולה יותר במיינסטרים לאחר ששירו "Nightcall" הופיע בסרט "דרייב" משנת 2011. אלבום הבכורה שלו, "OutRun", יצא בשנת 2013.
ביוגרפיה

לאחר שנים רבות כשחקן, הקריירה המוזיקלית של קווינסקי החלה בשנת 2005 לאחר שקיבל השראה מחבריו הקרובים ג'קסון פורז'ו וקוונטין דופיו. בתקופה זו הפיק קווינסקי את הסינגל הראשון שלו, "Testarossa Autodrive", בהשראת דגם טסטרוסה של פרארי (שוינסנט נוהג בו בחיים האמיתיים). קווינסקי הציג את הסינגל לקוונטין, שבתורו הגיש אותו לחברת תקליטים שהייתה לו גישה אליה בגלל קריירת הצילומים שלו, וקווינסקי חתם בחברת התקליטים.
קווינסקי הוציא שלושה מיני-אלבומים בלייבל. ב-2007 הופיע קווינסקי לצד דאפט פאנק, The Rapture, ג'אסטיס וסבסטיאן.
הרמיקס של סבסטיאן ל-"Testarossa Autodrive" מתוך המיני-אלבום "1986" מופיע במשחקי הווידאו "Grand Theft Auto IV" ו-"Gran Turismo 5 Prologue". הסינגל של קווינסקי "Nightcall" הופיע בקרדיטים הפותחים של הסרט "דרייב", והפך ללהיט גדול זמן קצר לאחר מכן.
בדצמבר 2012 הוציא את המיני-אלבום "ProtoVision" וב-25 בפברואר 2013 הוציא את אלבום הבכורה שלו, "OutRun".
בנובמבר 2021 חזר מהפסקה בת שבע שנים עם הסינגל המוביל "Renegade" מתוך אלבום האולפן השני שלו, Reborn".<ref">Ryan Middleton, Kavinsky Announces New Album 'Reborn,' Single Arriving Next Month, Magnetic Magazine, ‏2021-10-19 (באנגלית אמריקאית)</ref> השיר הופק על ידי גספאר אוֹז'ה וויקטור לה מאסנה.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2013: OutRun
2022: Reborn
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2006: Teddy Boy
2007: 1986
2008: Blazer
2010: Nightcall
2011: Nightcall (Anniversary Edition)
2013: ProtoVision
2013: Odd Look
הערות שוליים

↑  "The 7 Most Essential Synthwave Artists"
↑  Tim, Kavinsky Game Lands on Google Play, French House Music and Ferraris Forever, www.droid-life.com, ‏2013-07-08 (באנגלית אמריקאית)
↑  "Portishead's Geoff Barrow to release 'Drive' soundtrack on vinyl | News"
1 2  Kavinsky on BIGSTEREO, web.archive.org, ‏2013-01-28
↑  Kavinsky Songs, Albums, Reviews, Bio & More, AllMusic (באנגלית)
↑  Kavinsky on BIGSTEREO, web.archive.org, ‏2013-01-28
1 2  Kavinsky, SlideShare, ‏2012-02-28 (באנגלית)
↑  Prefixmag, prefixmag.com, ‏2022-05-03 (באנגלית אמריקאית)
↑  Facebook, www.facebook.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1036554422  ISNI: 0000 0003 5942 9111  LCCN: no2011182511  MusicBrainz: eb6de5f6-98f8-4b5a-bfdc-f87fa4936baa  VIAF: 219986647   WorldCat (עם VIAF): 219986647 
קווינסקי ב-2007
קליפורד ג'ורדן

| --- | --- |

 לידה:  2 בספטמבר 1931 שיקגו, ארצות הברית 
 פטירה:  27 במרץ 1993 (בגיל 61) מנהטן, ארצות הברית 
 שם לידה:  Clifford Laconia Jordan 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 סוגה:  ג'אז, ביג בנד 
 כלי נגינה:  סקסופון
 חברת תקליטים:  קריס קרוס ג'ז, בלו נוט, DIW הקלטות 
 שיתופי פעולה בולטים:  ארט פארמר
 
קליפורד לקוניה ג'ורדן (באנגלית: Clifford Laconia Jordan ‏ 2 בספטמבר 1931 - 27 במרץ 1993), היה נגן ג'אז אמריקאי שניגן בסקסופון טנור.
ביוגרפיה

ג'ורדן נולד וקיבל את השכלתו המוזיקלית בשיקגו, הוא החל לנגן בסקסופון בגיל 13 ובגיל 16 החליט להפוך לנגן מקצועי.
בסוף שנות ה-50 החל לנגן עם מקס רואץ', סאני סטיט והרכבי רית'ם אנד בלוז, ביניהם להקתו של וילי דיקסון.
ב-1957 עבר ג'ורדן לניו יורק והקליט שלושה אלבומים בחברת בלו נוט, הוא הקליט גם עם ג'יי ג'יי ג'ונסון, קני דורהאם וחמישיית הוראס סילבר, בה מצא שותף מוזיקלי בדמותו של נגן הפלוגלהורן ארט פארמר, שהיה בעל גישה מלודית דומה.
ב-1964 הצטרף ג'ורדן לסיבוב ההופעות האירופאי של שישיית צ'ארלס מינגוס, שכללה גם את אריק דולפי. בסוף שנות ה-60 החל לעסוק גם בהוראת ג'אז. בשנים 1974–1975 ניגן ברביעייתו של הפסנתרן סידר וולטון ובתחילת שנות ה-90 הוביל ביג בנד משלו.
ג'ורדן נפטר מסרטן ריאות בגיל 61.
הערות שוליים

↑  "Clifford Jordan - Concord Music Group". Concord Music Group (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-11-24.
↑  "Clifford Jordan, Chicago Be-bop Tenor Saxophonist".
↑  Yanow, Scott (2010). "AllMusic". Eastern Rebellion. Rovi Corporation.
↑  "Clifford Jordan, Chicago Be-bop Tenor Saxophonist".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007349790305171  PLWABN: 9811471673405606  BIBSYS: 6039352  BNE: XX982755  BnF: cb13895756k (data)  CiNii: DA16487877  GND: 134568761  ICCU: LO1V267272  ISNI: 0000 0000 8089 3873  LCCN: n81095916  MusicBrainz: 018b4cb3-12fb-4cf5-8dd6-aaaf792489ad  NTA: 073083267  RERO: 02-A003430651  SNAC: w6z33j1r  SUDOC: 082304513  VIAF: 10033541   WorldCat (עם VIAF): 10033541
פרס גראמי להקלטת השנה

| --- | --- |

הזוכה בפרס לשנת 2025, קנדריק לאמאר
 תיאור:  רצועות הקלטה ווקאליות או אינסטרומנטליות איכותיות
 מדינה:  ארצות הברית 
 הגוף המעניק:  האקדמיה הלאומית לאמנויות ומדעי ההקלטה
 תקופת הפרס:  1959–הווה (כ־66 שנים) 
 grammy.com
 
פרס גראמי להקלטת השנה מוענק על ידי האקדמיה הלאומית לאמנויות ומדעי ההקלטה של ארצות הברית כדי "לכבד הישגים אמנותיים, מיומנות טכנית ומצוינות כללית בענף ההקלטות, ללא התחשבות במכירות או בהישגי מצעדים." פרס הקלטת השנה הוא אחת מארבע הקטגוריות ה"כלליות" בפרסי גראמי (לצד תגלית השנה, שיר השנה ואלבום השנה) שמוענק מדי שנה מאז טקס פרסי גראמי הראשון בשנת 1959.
היסטוריה ותיאור

פרסי הקלטת השנה הוענקו מאז 1959. זהו אחד מארבעת פרסי גראמי היוקרתיים ביותר. אף על פי שפרס "שיר השנה" והקלטת השנה מוענקים על סינגל או על שיר אחד מתוך אלבום, הפרס הזה מוענק למבצע ולצוות ההפקה של השיר ואילו פרס שיר השנה הולך רק למלחיני השיר.
31 מהשירים הזוכים זכו גם בפרס שיר השנה.
הקטגוריה התרחבה וכללה שמונה מועמדים החל משנת 2019.
זוכים ומועמדים

כוכבית (*) מציינת כי הקלטה זו זכתה גם בשיר השנה.
קלמן קלוצ'אי

| --- | --- |

 לידה:  6 באוקטובר 1891 אבאויסאנטו, ממלכת הונגריה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  23 בפברואר 1976 (בגיל 84) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 מדינה:  הונגריה 
 השכלה:  אוניברסיטת בודפשט
 מעסיק:  Saint Ladislaus Hospital, ניוגט 
 חתימה:   
 
קלוצ'אי ב-1921.
קלמן קלוצ'אי (בהונגרית: Kalocsay Kálmán; ‏8 באוקטובר 1891 – 27 בפברואר 1976, בודפשט) היה מהמשוררים הבולטים בשפת האספרנטו, וכן מתרגם ועורך בשפה, שחי בהונגריה. כתיבתו השפיעה רבות על תרבות האספרנטו והעשירה גם את השפה. בהכשרתו היה רופא מומחה במחלות זיהומיות.
ביוגרפיה

נולד בעיירה אבאויסאנטו בהונגריה, אז באימפריה האוסטרו-הונגרית, כבנם של השופט קלמן קלוצ'אי ושל יולאן לבית פאנדה. התייתם מאמו לפני שמלאו לו שנתיים, כשהיא נפטרה בגיל 26. בשנת 1895 אביו התחתן בשנית. קלוצ'אי למד בבית ספר תיכון במישקולץ ולאחר מכן באוניברסיטת בודפשט. גויס למלחמת העולם הראשונה אך המשיך ללמוד רפואה ושפות גם בעיצומם של הקרבות. ב-1916 סיים לימודי רפואה בבודפשט ולאחר מכן שירת שלוש שנים כרופא צבאי בהמשך המלחמה. ב-1920 החל לעבוד בבית חולים גדול בבודפשט תחילה כמנתח והחל מ-1929 כרופא הראשי לתחום המחלות המדבקות. בהמשך אף עסק בהוראת מקצוע הרפואה באוניברסיטה. בשנת 1929 גם התחתן.
מלבד הונגרית, דיבר קלוצ'אי מספר שפות מערב אירופיות וכן רוסית. הוא החל את כתיבתו בשפה ההונגרית, ובהמשך החל משנת 1913 למד אספרנטו והחל לכתוב בשפה זו. הוא תרגם לשפה שירים רבים מהונגרית, וכן מ-21 שפות אירופיות נוספות בהן גרמנית, אנגלית, איטלקית וצרפתית. לצד הכתיבה, היה קלוצ'אי גם מוזיקאי, ניגן בפסנתר ואף הלחין חלק משיריו וכן היה בעל נטיות תיאטרליות. בנוסף לאספרנטו למד קלוצ'אי גם את השפה המתחרה אידו - ואף העיד כי הגיע בה לרמה דומה לזו של האספרנטו שלו, אולם מבין שתי התנועות המתחרות בחר לבסוף בתנועת האספרנטו בה כתב את שירתו והיה פעיל.
ב-1921 פורסם קובץ שיריו הראשון 'Mondo kaj Koro' (עולם ולב). עשור לאחר מכן פרסם קובץ נוסף בשם 'Streĉita kordo' (מיתר מתוח), שאספרנטיסטים רבים רואים כאחד האוספים הטובים ביותר של שירה אספרנטית. קובץ נוסף שפרסם הוא Rimportretoj (פורטרטים חרוזיים) שירים שתארו אנשים שפעלו בתנועת האספרנטו של אותה התקופה.
רבים סבורים כי הוא גם מחברו של ספר השירים האירוטיים Sekretaj Sonetoj (סונטות סודיות) שפורסם בשנת 1932 תחת הפסדונים פטר פנטר.
קלוצ'אי השפיע מאוד על ספרות האספרנטו ושירתה כשהקים מגזין והוצאה לאור בשם Literaturo Mondo (עולם הספרות) שקבוצת הכותבים שהתכנסו סביבם בשנות ה-20 וה-30 כונו 'אסכולת בודפשט'.
קלוצ'אי כתב גם את החיבור המקיף, המשמש אספרנטיסטים עד היום בנוגע לתיאוריה הלינגוויסטית של השפה, תחת הכותרת 'Plena Gramatiko de Esperanto' (הדקדוק השלם באספרנטו). לצד זאת פרסם את הספר Lingvo – Stilo – Formo (שפה, סגנון, צורה) על סגנון הכתיבה באספרנטו. ספר נוסף שכתב יחד עם גסטון ורינהיין על השירה האספרנטית הוא Parnasa Gvidlibro (מדריך פרנסוס).
קלוצ'אי השתתף גם בעריכת שני כרכי 'אנציקלופדיית האספרנטו', בה כתב עליו ורינהיין: "איש לא היה כל כך מודע לערך הפנימי של אוצר המילים באספרנטו, לאפשרויות הפלסטיות של המרקם הקולי, לרהיטות השורשים. מתקבל הרושם שעבור קלוצ'אי המילים חיות באופן אינטנסיבי ביותר מאשר עבור כל אדם אחר. שהן רוטטות ארוכות באוזנו בצליל טהור יותר. שהוא מלטף אותן כמו אבנים יקרות, המחליפות צבעיהן למול האור, ומפקיד אותן בפסוקיהן, בדיוק במקום בו הם מכשפות את המבט. לאוהב מילים שכזה כל אוצר נראה דל... יום אחד נהיה חייבים לו את אותו החוב שהאיטלקים חייבים לדנטה והצרפתים לרונסאר"
שמו מתועתק לעיתים לאספרנטו כ-Kolomano. לצד זאת השתמש גם בשמות העטף C.E.R, בומי, קופר, -y, אלכס קיי, ק. סטלוב ומאליצה פיק.
העורכת הספרותית שלו אדה צ'יסאר כתבה עליו רבות, ותרמה לאחר מותה את עזבונו למוזיאון האספרנטו של הספרייה הלאומית האוסטרית.
הערות שוליים

1 2  ביוגרפיה באתר literaturo.esperanto.net (באספרנטו)
1 2 3  אנציקלופדיית האספרנטו, 1933
| אספרנטו |
| --- | --- | --- |
| ארגונים | אגודת האספרנטו העולמית • ארגון הנוער האספרנטיסטי הכלל-עולמי • האגודה לאספרנטו בישראל • Sennacieca Asocio Tutmonda • האקדמיה לאספרנטו • אספרנטה ציוויטו |  |
| תרבות האספרנטו | תנועת האספרנטו • דגל אספרנטו • המנון תנועת האספרנטו • כנס האספרנטו העולמי • יום זמנהוף • הומארניסמו • פספורטה סרבו • שלושת הסוציולקטים |  |
| ספרים | Unua Libro • Plena Ilustrita Vortaro de Esperanto • פונדמנטו דה אספרנטו • המדריך השלם לדקדוק אספרנטי |  |
| כתבי עת | מגזין אספרנטו • Kontakto • ישראלה אספרנטיסטו • Libera Folio • Monato |  |
| סרטים | Angoroj • אינקובוס (סרט) |  |
| מוזיקה | Kajto • דולצ'אמאר • פרסונה (להקה) |  |
| אינטרנט | לרנו! • ויקיפדיה האספרנטית |  |
| אישים בעולם | אליעזר לודוויג זמנהוף • לידיה זמנהוף • לואי-כריסטוף זלסקי-זמנהוף • הקטור הודלר • קלמן קלוצ'אי • אוניסבורו דגוצ'י • קז'ימייז' ביין • טיבור סקלי • ויליאם אולד • סוניה לאנג • אדמון פריווה • פטר גינז • אנטוני גרבובסקי • בה ג'ין • ולדמר לנלה • קלוד פירון • אלפרד הרמן פריד • בוריס קולקר |  |
| אישים בישראל | נתן בן ציון חבקין • יוסף שמר • עמרי ונדל • יוסף כהן-צדק • ישעיהו תומא שי"ק • עזרא ציון מלמד • איתמר בן אב"י • יוסף מורז'אן |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263424905171  PLWABN: 9810637897005606  CiNii: DA01203943  GND: 130357685  ISNI: 0000 0001 1511 4033  LCCN: n87131693  NKC: mzk2003181879  NLA: 35747072  NTA: 069817804  SELIBR: 65988  SUDOC: 204752124  Trove: 1068801  VIAF: 50332375   WorldCat (עם VIAF): 50332375
מוזיקה קובנית

להקת סון קובני מוקדמת מנגנת בניו יורק, 1926
המוזיקה הקובנית משלבת השפעות מהמוזיקה הספרדית וכן מהמוזיקה האפריקאית. המוזיקה, הריקודים וכלי הנגינה הקובניים בעלי היסטוריה ייחודית, מגוון אנושי הכולל ילידים, עבדים משוחררים מאפריקה ומהגרים ממדינות קולוניאליסטיות.
קובה היא מדינת אי בצפון האיים הקאריביים המהווה את מקור ההשפעה העיקרי למוזיקה הלטינית כפי שהיא מוכרת לנו כיום.
קובה שימשה בתור נמל בינלאומי לקולוניזציה של אמריקה בידי האירופאים ובנוסף, לקובה היסטוריה ידועה של סחר בעבדים. על כן, המגוון האנושי שהכילה המדינה הביא להתפתחותה של מוזיקה עשירה המושפעת ממארג של תרבויות. הגיוון התרבותי המאפיין את המוזיקה הקובנית בא לידי ביטוי בכלי הנגינה השונים, בריקודים המסורתיים ובשלל הסגנונות שלה: החל ממוזיקת גוואחירה (Guajira) וצ'אנגווי (Changüí) ועד סון (son), רומבה (Rumba) וצ'ה צ'ה צ'ה (Cha Cha Cha).
ניכרת במיוחד ההשפעה של המוזיקה האפריקאית והספרדית על המוזיקה הקובנית מתחילת דרכה. בהמשך ניתן להיווכח גם בהשפעות מוזיקליות שמקורן בצרפת ובארצות הברית. כיום המוזיקה הקובנית נחשבת לפופולרית ביותר ויש הטוענים כי היא תרמה רבות להתפתחותם של סגנונות מוזיקליים מודרניים כגון ג'אז, סלסה וטנגו.
היסטוריה > מוזיקה פופולרית מהמאה ה-16 עד המאה ה-18

המוזיקה הפופולרית הראשונה שנוגנה בקובה לאחר הכיבוש הספרדי הובאה ככל הנראה על ידי הכובשים הספרדים עצמם, וכנראה הושאלה מהמוזיקה הפופולרית הספרדית במאה ה-16. מהמאה ה-16 ועד המאה ה-18, שירי ריקודים שהפכו נפוצים בספרד היו קשורים לאמריקה ההיספאנית, או שנחשבו כמקורם באמריקה. חלק מהשירים כגון "סארבאנדה" (Sarabande) חלקו מקצב שנקרא "המיאולה" (Hemiola).
המיאולה הוא גם קצב אופייני במסורות המוזיקליות האפריקאיות, הן מצפון היבשת והן מדרומה. לכן, סביר מאוד ששירי הריקודים המקוריים שהביאו הספרדים לאמריקה כבר כללו אלמנטים מהתרבות האפריקאית, אלמנטים שהעבדים השחורים באי כבר הכירו היטב.
השיר הקובני העתיק "סון אמא תאודורה"(Son de la Ma Teodora), כמו גם הז'אנרים הקובניים הראשונים "פונטו" (Punto) ו"זפטאו" (Zapateo) מדגימים את המקצב בליווי שלהם, ומקשרים מאוד את הז'אנרים האלה לשירי הריקודים הספרדיים מהמאה ה-16 למאה ה-18.
מוזיקת מחאה

בשנות ה-40 של המאה העשרים, המוזיקה הקובנית החלה להיות מזוהה עם צדדי המחאה כלפי השלטונות הקובניים. במהלך השנים המוזיקה העבירה מסרים בעד ונגד שליטים מסוימים, והייתה הדלק שהניע מחאות גדולות.
שיר ידוע הוא שירו של גילרמו קבררה-אינפנטה (Guillermo Cabrera Infante), "טרס טריסטס טיגרס" (Tres tristes tigres), מספק חלון הצצה לחיים בהוואנה בתקופה שלפני המהפכה הקובנית. השיר מתאר עיר גדולה בעלת מעמד ביניים המורכב מספרדים או מערביים אחרים, שחיו היטב ונטו לשכוח את הבעיות של האזור הכפרי במדינה.
מוזיקת מחאה > פידל קסטרו

רוח האנרכיה והרדיקליות שהיו מנת חלקה של המוזיקה הקובנית בשנות החמישים היו הדלק למתקפות האכזריות של פידל קסטרו במונקדה סנטיאגו (Moncada Santiago) ב-26 ביולי 1953. אירוע זה נחשב לסמל של המהפכה הקובנית והוא אף התאריך שמרכיב את שמה של התנועה שהקים קסטרו, M-26-7. אחד השירים המזוהים ביותר עם ה"לוחמים המזוקנים" (חיילי המהפכה הקובנית) של קסטרו הוא „הם מן הגבעה” (Son de la loma) של מיגל מטמורוס (Miguel Matamoros). יריבו של קסטרו אף אסר על השמעת השיר ברדיו הציבורי, מה שהפך אותו למזוהה עוד יותר עם הרדיו המחתרתי של המהפכה.
שורשים אפריקאיים

רב הצורות המוזיקליות האפרו-קובניות התהוו ב"קאבילדוס" (Cabildos), שהיו מועדונים חברתיים מאורגנים למען העבדים האפריקאים, כאשר קאבילדוס נפרדים מיועדים לתרבויות נפרדות. הקאבילדוס שימרו מסורות אפריקאיות, ובמקביל דתות אפריקאיות הועברו מדור לדור ברחבי קובה, גם לאחר ביטול העבדות בשנת 1886. מקורן של קבוצות אפריקאיות אלו טמון בהיסטוריה ארוכה של עבדות שנמשכה עשרות שנים באי. קובה הייתה המדינה האחרונה באמריקה לבטל את ייבוא העבדים ומהאחרונות לבטל את העבדות ולשחרר את העבדים.
ביטוי ניכר להשפעה אפריקאית על מוזיקה קובנית הוא מקצב ה"קלאווה" (Clave). התבנית של קצב הקלאווה שימשה סגנונות מוזיקה אפרו-קובנית רבים. ביניהם ניתן למנות את הרומבה, קונגה דה קומפרסה, בנו, ממבו, סלסה, ג'אז לטיני, סונגו וטימבה. תבנית חמש הפעימות (מחולקת בקבוצות של 3+2 או 2+3 פעימות) מייצגת את הליבה המבנית של מקצבים אפרו-קובניים רבים. מקורו של קצב הקלאווה במסורות מוזיקליות באפריקה. קצב הקלאווה משמש גם במוזיקה הפופולרית של צפון אמריקה כמוטיב או קישוט קצבי.
טרובה (Trova)

בסוף המאה ה-19 קמה בסנטיאגו דה קובה ה'טרובה', תנועה מוזיקלית של אנשים ממעמד הפועלים הקובני. ספרים, חייטים ואנשי מקצוע נוספים התקבצו יחדיו באופן בלתי רשמי בסיום ימי העבודה, כדי לבדר האחד את השני בשירה ובנגינה על כלי מיתר. בתחילת דרכם שרו הטרובדורים, אנשי תנועת הטרובה, שירים מקוריים בעלי אופי רומנטי ומקצב איטי. הם הסתובבו עם גיטרה לאורך כל קובה והפיצו את המוזיקה שכתבו ברחובותיה, לכן המוזיקה שיצרו נהייתה פופולרית והתפשטה במהירות.
בשנות ה-60 של המאה ה-20 מוזיקת הטרובה שילבה בתוכה אלמנטים של פולק והתווספו לה תכנים פוליטיים וחברתיים בעקבות המהפכה הקובנית. התנועה החדשנית קיבלה את השם 'נואבה טרובה' (nueva trova) וזכתה לתפוצה מהירה דרך אמצעי הרדיו, גם מחוץ לקובה.
כלי נגינה

הכלים הקובניים רבים ומגוונים, וניכרת השפעה אפריקנית ולטינית שיוצרת שילוב כלים מוזיקליים מעניין. כלי הנגינה הקובניים מייצגים את ההשפעות השונות שניכרות במוזיקה הקובנית.
כלי נגינה > תופי הבאטה (Bata Drums) הקדושים

התופים, שמקורם בניגריה של היום, משמשים ליצירת מדיום בין המאמינים לאל בדת הסנטריה (Santería) המשלבת נצרות קתולית ודתות אפריקאיות. תופי הבאטה, בנויים משלושה תופים בגדלים שונים הנקראים לפי סדר גודל יורד: "ליה", "לתוטלה" ו"אוקונקולו". ליה, התוף הגדול והמרכזי הוא התוף עליו מאלתרים את המקצב המוביל, בזמן שהתופים הקטנים יותר מכתיבים את המקצב ברקע. השימוש בתופי הבאטה והמקצב הייחודי מהווים בסיס קצבי למוזיקה הקובנית.
כלי נגינה > תופי בונגוס (Bongos Drums)

זוג התופים הנחשב לכלי הקובני המוכר ביותר. התופים מהווים בסיס קצבי מקורי ואותנטי למוזיקה הקובנית. אחד מהמקצבים המוכרים הוא 'סגנון הפטיש' (toque martillo), מקצב שכולל שמונה צלילים שונים יחד. הגמישות בצלילים והמבנה הקל הפכו את זוג התופים לכלי המוכר ביותר. השפעתו הפכה למרכזית במאה ה-20 וניתן לראות את ההשפעה בסגנונות מוזיקליים כמו הרוק, הפופ והג'אז.
כלי נגינה > קלאווה (Claves)

הקלאווה, המכונה גם ה"קסילופון הקובני", בנוי משתי חתיכות עץ שיוצרות צליל ייחודי, ומקורן במספנות הוואנה מהמאה ה-16 וה-17. המקצבים המובילים של הקלאווה הפכו לצליל מסורתי במוזיקה הקובנית, והצליל הנעים של הכלי הפך אותו לכלי המועדף בידי המלחינים הקובניים. הקלאווה הוא אחד מעמודי התווך של הסגנון המוזיקלי הקובני המוכר ביותר – הרומבה.
כלי נגינה > מרימבולה (Marimbula)

הפסנתר הקובני מקורו בתרבות האפריקאית הסאב-סהרית. בגלל מבנהו הפשוט של הכלי, וכיוונו המוזיקלי הפשוט, הכלי משמש גם לנגינת מקצב וגם לנגינת מלודיה.
כלי נגינה > גיטרת טרס קובנית (Cuban Tres Guitar)

מקורה של הגיטרה הקובנית במאה ה-18 במזרח קובה והיא התפתחות ישירה של הגיטרה הספרדית. ההבדל המהותי בין הטרס לגיטרה הספרדית הוא לא כמות המיתרים או המבנה, אלא סגנון הנגינה. הנגינה בטרס כוללת תיפוף, קצב ומלודיה על שלושה מיתרים בלבד. הפעולה נשמעת לכאורה פשוטה ביותר, אך הקואורדינציה הדרושה על מנת לנגן בשלושה רבדים אלו היא יכולת הדורשת אימון רב.
כלי נגינה > הגיטרה הספרדית

ככל התרבויות הלטיניות, הגיטרה הספרדית שהגיעה לקובה היוותה כלי מרכזי וצלילי הגיטרה הספרדית מוכרים מאוד. אף על פי שהגיטרה הופיעה באי עוד במאה ה-16, הגיטריסט הקובני הראשון שקיבל חינוך מוזיקלי ספרדי היה חוסה מונחל (Jose Prudencio Mungel). לאחר שחזר מספרד הוא הופיע בשנת 1893 בקונצרט גדול בהוואנה.
סגנונות מוזיקליים > סון (son)

סון הוא סגנון מוזיקה ייחודי שהתפתח עוד במאה ה-19 בקובה. סון הוא אחד מסגנונות המוזיקה הפופולריים ביותר בקובה ומזוהה כ"מוזיקת העם" של קובה. הז'אנר התפתח בקרב האוכלוסייה הכפרית בקובה, ומשערים שמקורו באזור הכפרי של מחוז אוריינטה (Oriente) בצד המזרחי של האי (עם זאת, רבים מאמינים כי הסון התפתח באזורים כפריים נוספים בקובה). בתחילת המאה ה-20 הגיע הז'אנר להוואנה והחל להתפשט באי. בתחילה, הסון היה מזוהה עם האוכלוסייה השחורה באי וככל שהתפשט, נהיה פופולרי גם בקרב האוכלוסייה הלבנה באי.
הסון משלב מקצבים אפריקאים ולחנים ספרדיים, זאת מפני שהאוכלוסייה הכפרית הייתה מורכבת בעיקר מחוואים ספרדים ועבדים אפריקאים שברחו (ככל הנראה מסנטיאגו דה קובה). ההשפעה הספרדית תרמה לז'אנר שירים ופזמונים שהתפתחו לצורות ודפוסי אלתור מוזיקליים ואת כלי המיתר הספרדיים. ההשפעה האפריקאית ניכרת בעיקר בסגנון השירה (vocals) ובכלי ההקשה (Percussion).
ישנם שני כלים שמאפיינים כמעט כל וריאציה של מוזיקת סון והם גיטרת הטרס הקובנית ותופי הבונגוס, אם כי כלים אלו אינם ייחודיים לז'אנר הסון. בנוסף לשני אלו, מוזיקת הסון מאופיינת בשימוש בכלים קלאווה (claves), מאראקאס (maracas) ומרימבולה (marimbula) שעם הזמן הוחלפה בקונטרבס. בשלב מאוחר יותר, נוספו גם חצוצרות והובילו להתפתחות הרכבי סקסטו וספטטו (הרכבים המכילים שישה ושבעה נגנים בהתאמה).
הסון השפיע על ז'אנרים מוזיקליים רבים וידוע כאחד משורשי הסלסה שהייתה נפוצה בסצנת המוזיקה בניו-יורק בשנות השישים של המאה ה-20. השפעת הסון ניכרת גם במוזיקה הברזילאית, הארגנטינאית והמקסיקנית והיא מהווה את הבסיס למוזיקת הריקודים הלטיניים ברחבי העולם.
אחד הרכבי הסון המוכרים ביותר בעולם הוא ה"בואנה ויסטה סושיאל קלאב" (Buena Vista Social Club).
סגנונות מוזיקליים > צ'אנגווי (Changuí)

צ'אנגווי הוא גרסה מהירה יותר של הסון. לא ברור מה מקורו, אך מקובל להאמין כי הוא והסון התפתחו במקביל. סגנון הצ'אנגווי מאופיין בהדגשה של הפעימה הראשונה בתיבה (downbeat), ובכלי הקשה.