stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המהפכה הסודאנית
רקע

אל-בשיר שלט סודאן מאז 1989, אחרי שהוביל בהצלחה הפיכה צבאית נגד ראש הממשלה הנבחר סאדיק אל-מהדי, שהפופולריות שלו בעם דעכה עד כמעט נעלמה. בית הדין הפלילי הבינלאומי הגיש כתב אישום נגד אל-בשיר בגין פשעי מלחמה ופשעים נגד האנושות להם היה אחראי במערב דרפור.
בינואר 2018 פרצו הפגנות גדולות ברחובות ח'רטום, בירת סודאן, כתוצאה מעליית מחירי הסחורות הבסיסיות, בהן הלחם. שיעור ההפגנות גדל במהירות וקיבל תמיכה ממפלגות אופוזיציה שונות. גם תנועות הנוער והנשים הצטרפו לגל המחאות.
ממשלת סודאן נקטה בתגובה צעדי צנע שהומלצו לה בידי קרן המטבע הבינלאומית, שכללו פיחות המטבע המקומי, וכן הסרת סובסידיות של חיטה וחשמל. כלכלת סודאן שרויה במצב ירוד מאז עלייתו של עומר אל-בשיר לשלטון, ואף נהייתה לסבוכה יותר ויותר בעקבות קבלת העצמאות של דרום סודאן, שעד אז הייתה מקור חשוב למטבע חוץ, בשל מרבצי הנפט ששכנו בשטחיה. הפיחות של הפאונד הסודאני באוקטובר 2018 הביא לשינויים ניכרים בשערי החליפין ובמחסור במחזור המזומנים. תורים ארוכים עבור מוצרים בסיסיים כגון בנזין, לחם, כמו גם המתנות ארוכות עבור משיכת מזומנים מכספומטים החישו את המצוקה הכלכלית של העם הסודאני, שהציתה את המחאות. בסודאן ישנם כ-70 אחוזי אינפלציה, שיעור אינפלציה השני רק לוונצואלה.
באוגוסט 2018 תמכה מפלגת הקונגרס הלאומי בהתמודדותו של עומר אל-בשיר לנשיאות סודאן ב-2020, חרף חוסר הפופולריות שלו והצהרותיו הקודמות כי לא יתמודד בבחירות הקרובות. אירועים אלו הביאו להתנגדות גוברת מצד המפלגות הקוראות לכיבוד החוקה הסודאנית, המטילה כיום איסור על אל-בשיר להתמודד לנשיאות מפאת חקיקת הגבלות כהונה. פעילים סודאנים פתחו במחאות מקוונות נגד אל-בשיר ברשתות החברתיות וקראו למערכה נגד התמודדותו הצפויה.
הערות שוליים

↑  יבגני קלאובר, האביב הערבי הגיע לסודן?, באתר JOKOPOST‏, 9 בפברואר 2019
↑  ‏AP‏, יד קשה נגד המפגינים: נשיא סודאן הכריז מצב חירום למשך שנה, באתר וואלה, 26 בפברואר 2019
↑  סוכנויות הידיעות, ביום האישה: הרודן שחרר את המפגינות נגדו מהכלא, באתר ynet, 10 במרץ 2019
↑  דיווח בסודן: חיילים מגינים על מפגינים שקוראים להתפטרות הנשיא, באתר ynet, 8 באפריל 2019
↑  רויטרס, הניו יורק טיימס ו-AP, נשיא סודאן עומר אל-בשיר הודח לאחר 30 שנה; הצבא תפס את השלטון, באתר הארץ, 11 באפריל 2019
↑  רויטרס, Sudan: huge crowds call for civilian rule in biggest protest since Bashir ousting, באתר הגרדיאן, 19 באפריל 2019 (באנגלית)
↑  סוכנויות הידיעות, נשיא סודן: בית הדין לא יכול לגעת בעפעף, באתר nrg‏, 18 במרץ 2009
המצוד (ספר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ג'קי ירחי
 איורים:  ג'קי ירחי
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  קומיקס \ רומן גרפי, ספרי נוער
 הוצאה
 הוצאה:  ספריית בית אל
 תאריך הוצאה:  2013
 מספר עמודים:  61
המצוד הוא ספר קומיקס לנוער בסוגת רומן גרפי. את הספר כתב ג'קי ירחי והוא ראה אור לראשונה בשנת 2013. בהמצוד נפרש מבצע הביון הישראלי - לכידתו של הפושע הנאצי אדולף אייכמן והבאתו לדין. מבצע זה חצה ימים ויבשות ודרש מעקבים, התחזויות ותעוזה רבה מכל משתתפיו, שחלקם נשארו עלומים עד ימינו.
המצוד הוא הספר השני מתוך ארבעת ספרי הסדרה ה "עבר-הווה-עתיד". הסדרה נועדה לשם בידור של ילדים, אלא כוללת בתוכה ספרי קומיקס בעלי חזון דידקטי המתמקדים באירועים של ההיסטוריה היהודית המודרנית וגיבוריה, ופונה בעיקר לקהל בוגר ולבני נוער.
על הסופר

ג'קי ירחי נולד ב-1965 בתוניסיה. הוא אמן, מאייר, קריקטוריסט וקומיקסאי צרפתי-ישראלי.
ירחי החל לצייר ולהתפרנס מפרי עטו בגיל צעיר בעודו תלמיד תיכון. בראשית דרכו צייר ירחי ציורי שמן על בד והציג אותם בתערוכות בגלריות שונות בפריז ובלוס אנג'לס.
במהלך שהותו בארצות הברית, פנו אליו ממארוול קומיקס והציעו לו לעבוד עמם. בסופו של דבר בחר ירחי לסרב להצעה, ללכת אחרי חזונו הציוני ולעלות לישראל ב-1992.
לאורך השנים, ירחי הוציא לאור מספר רב של ספרי קומיקס, כולם בעלי אוריינטציה תנ"כית/ דתית או ציונית בשפות עברית, צרפתית ואנגלית. ירחי עובד עם מספר עיתונים בארץ, כגון "ידיעות אחרונות", "נקודה", "אותיות", "כולנו" ו"יום יום".
תקציר העלילה

בספר מתואר סיפור לכידתו של אדולף אייכמן והבאתו ארצה על מנת להעמידו לדין, על פי עדות אחד מהאנשים שהשתתפו במבצע. הספר מגולל את התרחשות הדברים החל מהטיפ הראשוני של פריץ באואר, ועד משפטו של אייכמן בארץ. הסיפור לא מתנהל באופן כרונולוגי אלא מתחיל מתיאור מעשה חטיפת אייכמן בארגנטינה. אחר כך, קופץ הסיפור אחורה לרמז הראשוני שהוביל את המוסד למקום הימצאו של אייכמן, ומשם הוא ממשיך עם קפיצות מזדמנות למתרחש בהווה, כאשר העדות נגללת בפנינו. החל מעדות בתו של אדם עיוור בנוגע לבנו של אייכמן, ניקולאס, וחשדותיה בו, הלאה מכך עם הגעת הסוכנים הישראלים הראשונים לארגנטינה, ועד ללכידתו של אייכמן בארגנטינה והעמדתו לדין בישראל.
הדמויות העיקריות בספר

איסר הראל- היה איש מודיעין ישראלי, מאבות קהילת המודיעין הישראלית, ראש השב"כ הראשון, ראש המוסד השני וחבר הכנסת. היה שותף במבצע לכידתו של אייכמן והבאתו למשפט.
רפי איתן- היה לוחם ואיש קהילת המודיעין הישראלית ששירת בשירות הביטחון הכללי ובמוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים, ולאחר מכן איש עסקים ויושב ראש מפלגת גיל בכנסת השבע עשרה. היה אחד ממפקדי מבצע לכידת אדולף אייכמן וחבר בצוות החוטפים.
הדה קורנפלד- חברה בצוות שאיתר ולכד את אייכמן בארגנטינה. בעלת תואר בפסיכולוגיה ושפות. התגוררה בשנים הרלוונטיות באמריקה הלטינית.
הסוכן לובינסקי - עורך דין דרום אמריקאי. השתתף במבצע איתור ולכידת אייכמן בארגנטינה.
יהודית נסיהו- סוכנת המוסד. הייתה מחברי הצוות שאיתר ולכד את אייכמן בארגנטינה והתחזתה לאשתו של יעקב מידד במהלך המבצע.
יעקב מידד- קצין בצה"ל וסוכן המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים, ומחברי הצוות שאיתר ולכד את אייכמן בארגנטינה. גויס בשל יכולתו לגלם דמויות שונות. שיחק את בעלה של יהודית נסיהו כחלק מהמבצע החשאי שהתנהל שם.
שלום דני- מחברי הצוות שאיתר ולכד את אייכמן בארגנטינה. מומחה לזיוף מסמכים ותעודות. בנערותו, בטרם עלה ארצה, החל לעסוק בהצלת יהודים. לאחר המלחמה למד אומנות בטרנסילבניה ובמילאנו.
מקורות השראה של הסיפור

כל ספריו של ירחי שיצאו לאור בישראל עוסקים בהיסטוריה יהודית, כגון: האינקוויזיציה, הקמת המדינה ועוד. כשנשאל על הנושא ענה ירחי: "אלה הנושאים שמעניין אותי לכתוב עליהם. בארץ רגילים שקומיקס צריך להיות סיפור קליל, ולמה להתעסק עם נושאים רציניים. אבל אני חושב אחרת. אני אוהב את ההיסטוריה היהודית, וקומיקס הוא דרך נהדרת להנחיל היסטוריה".
ספרים המבוססים על מעשים היסטוריים, דורשים מחקר מעמיק. על המחקר המקדים לכתיבת הספר המצוד כתב הסופר: "כשכתבתי ספר על המצוד אחר אייכמן – היה קשה יותר למצוא מידע. רוב המעורבים כבר לא בין החיים, ובכל מקרה מדובר על מקרה שהמוסד הוא זה שהתעסק איתו. בסופו של דבר, המקור העיקרי שלי היה 'הבית ברחוב גריבלדי' של איסר הראל, שקיבל את אישור הצנזורה".
ביקורת על הספר

יאיר כהן: תחילה פקפק הקורא הזה בבחירתו של ירחי בקומיקס על מנת לספר אודות עניין היסטורי רציני כל-כך כמו לכידתו של אייכמן, שכן לפי תפיסתו ההתחלתית קומיקס הוא ספר בלתי רציני שעוסק בגיבורי על וכדומה. ככל שהתקדם כהן בקריאת הקומיקס הוא נוכח לדעת כי הוא טעה וכי קומיקס הוא כלי נכון ביותר לשם תיאור המאורע הספציפי הזה, בעיקר בשל העובדה שלכידתו של אייכמן הוא מאורע העשיר בבהתרחשויות מסעירות, מה שבא לידי ביטוי היטב בקומיקס.
הקורא התרשם מהאופן בו העלילה מתגוללת באופן בלתי כרונולוגי וכוללת בתוכה פלשבקים של המספר מהמאורע, וכן מהאיורים המושקעים שבקומיקס.
כהן הוסיף כי לפי דעתו הקפיצות שבקומיקס בין העבר וההווה שיוצרים הפלשבקים נועדו כדי להעביר מסר לפיו למציאות שבהווה יש יסודות עמוקים באירועי העבר, וכי ההיסטוריה משפיעה על ההווה ותמשיך להשפיע על העתיד. זאת ועוד, כהן משתף כי אף על פי שניתן לראות את הקומיקס כקומיקס שמדבר על נקמה, הוא רואה בקומיקס בעיקר מקור מידע מרשים שמספר על המשכיות, מורשת ותקווה.
הניגודיות המובהקת בין מראה האיורים של קורבנות השואה ובין הישראלים המצוירים בקומיקס באה להעביר מסר לטענתו של כהן, לפיו תם העידן בו היהודי היווה טרף קל לעמים אחרים, ומעתה ואילך שולט היהודי החדש, הישראלי, בחייו בעצמו.
פרסים

בשנת 2014 זכה ירחי באות הוקרה מאת האוניברסיטה העברית בירושלים אשר בחרה להוסיף את אלבומי הקומיקס מהסדרה "עבר-הווה-עתיד" למדפיה, שהספר המצוד הוא אחד מספרי הסדרה.
ראו גם

איסר הראל
הבית ברחוב גריבלדי
הערות שוליים

↑  ג'קי ירחי, המצוד, ירושלים: ספריית בית אל, 2013, עמ' 21
↑  ג'קי ירחי, המצוד, ירושלים: ספרית בית אל, 2013, עמ' 30
↑  ג'קי ירחי, המצוד, ירושלים: ספרית בית אל, 2013, עמ' 32
↑  ג'קי ירחי, המצוד, ירושלים: ספרית בית אל, 2013, עמ' 45
↑  ג'קי ירחי, המצוד, ירושלים: ספרית בית אל, 2013, עמ' 16, 44
↑  ג'קי ירחי, המצוד, ירושלים: ספרית בית אל, 2013, עמ' 45
↑  מעיין כפיר, ג’קי ירחי: "קומיקס הוא דרך נהדרת ללמוד על ההיסטוריה היהודית", באתר הידברות
↑  יאיר כהן, המצוד- ביקורת, באתר נוריתה-מבט אל ספרי וספרות בגובה העיניים, ‏24/08/2014
המהפכה הרומית

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  רונלד סיים 
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת אוניברסיטת אוקספורד 
 תאריך הוצאה:  1939 
 
המהפכה הרומית (באנגלית: The Roman Revolution) הוא ספר מאת סר רונלד סיים אשר מגולל את אחרית ימיה של הרפובליקה הרומית ויצירתה של הקיסרות הרומית בידי אוגוסטוס קיסר. הספר ראה אור בהוצאת אוניברסיטת אוקספורד בקיץ 1939. מסקנתו העיקרית הייתה שהמבנה של הרפובליקה והסנאט לא התאימו לצורכי השלטון הרומי, וכי אוגוסטוס פשוט ניסה לנקוט בצעדים הנחוצים על מנת להשיב את חיי הציבור לתקנם.
סיים מסתמך במחקרו על חיבורים פרופסורגרפיים, בייחוד על אלו של פרידריך מינצר, על מנת להראות באיזו מידה עלה בידי אוגוסטוס להשיג עצמה שלטונית, לא רשמית אמנם, אבל ללא עוררין, זאת באמצעות בניית מערכות יחסים אישיות בתוך המפלגה "הקיסרית", ואז השתמש בהן על מנת להביס את מתנגדיו, בהכניעו יריב אחד אחר משנהו. התהליך היה איטי, כשאוגוסטוס הצעיר נשען בתחילה רק על היותו שאר בשרו של יוליוס קיסר על מנת לרדוף את רוצחי קיסר, ואז לאורך תקופה של שנים הוא צבר בהדרגה כוח אישי בעודו מחזיר להלכה את הרפובליקה למצבה הקודם. בנוסף לכך, לציורו של סיים את דמותו של אוגוסטוס כדמות אוטוקרטית ומרושעת במידת מה, הייתה השפעה ניכרת על דורות של קלסיקאים.
מסקנתו על כך שמעשיו של אוגוסטוס היו בלתי נמנעים התקבלו פחות מאשר תיאורו את התהליך שבו תפס את השלטון, מאחר שבכל נקודה לאורך הקריירה שלו אנחנו רואים את אוגוסטוס מפעיל את כוח הבחירה החופשית שלו, אף על שהוא סבור שהיה זה לטובתה של רומא. אריך ס. גרואן מציע השקפה הפוכה, בטענו שהגישה המסורתית בדבר דעיכתה של הרפובליקה אינה נסמכת על ממצאים עובדתיים.
מאז הופעתו מודפס הספר המהפכה הרומית במהדורות חדשות מדי כמה שנים בידי הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, האחרונה שבהן הייתה ב-2002.
ארנאלדו מומיליאנו שיבח את הספר עם יציאתו ומוריץ בורה (Maurice Bowra) כתב ב-1939 על הספר: "עבודתו היא משכנעת ומעניינת באופן יוצא מן הכלל... זהו הספר הטוב ביותר שנכתב אודות ההיסטוריה הרומית מזה שנים רבות.
לקריאה נוספת

Arnaldo Momigliano, "Introduction to R. Syme, The Roman Revolution", translated and reprinted in A. D. Momigliano: Studies on Modern Scholarship (University of California Press, 1994; ISBN 0-520-07001-1)
גלן בורסוק, "הקיסר של ההיסטוריה הרומית", The New York Review of Books,‏ 12 ביוני 1980
הערות שוליים

↑  בספרו The Last Generation of the Roman Republic
↑  ראו (ISBN 0-19-280320-4)
↑  Folio Prospectus 2009 (Folio Society, August 2008) p. 24
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 1646152451234206650001   WorldCat (עם VIAF): 1646152451234206650001
היפרטרופיה

היפרטרופיה (בעברית: גדילת יתר או הגדלת יתר) של שריר פירושה העלאת מסת השריר ומתייחסת לגדילת השריר באמצעות הגדלת התאים עצמם ולא כמותם. בסוף התהליך מתהווה שריר גדול יותר.
חשיבות ההיפרטרופיה של שריר

העלייה במסת השריר חשובה במיוחד לשם שיפור יכולות ספורטיביות, להגברת חילוף החומרים (המכונה "BMR"), לשיפור האסתטיקה הגופנית, לחיזוק השרירים והעצמות, לשינויים הורמונליים חיוביים והפרשת אנדורפינים תוך כדי אימון ואחריו.
זמן התרחשות ההיפרטרופיה של השריר

העומס המינימלי אשר יש להפעיל על השריר הוא 40% מהיכולת המקסימלית שלו, בעומס נמוך יותר ההיפרטרופיה לא תתרחש.
יצירת חלבונים בוני שריר

החלבונים הנוצרים משמשים לבניית השריר. סינתזה מוגברת של חלבונים גורמת לתגובת היפרטרופיה שרירית, כלומר עלייה במסת השרירים. לכן, אימונים כבדים המותאמים באופן אישי עשויים להמריץ את סינתזת החלבונים.
חנקן חמצני הוא רכיב המרחיב כלי דם, כמו כן גז זה מסייע להרחבת כלי הדם שבשרירים. מחקרים הראו כי ההורמון IGF-1 מגביר את ניפוח השרירים ואת רמות החנקן החמצני. הגדלת ייצור חנקן חמצני בגוף מרפה תאים אנדותיליים שהייצור שלהם עולה על ידי חומצות האמינו ארגינין וליזין. זה מגביר את זרימת הדם באיברים השונים וברקמות ובכך משפר את זרימת הדם ללב, למוח, לכבד, לכליות ולאברי המין. כמו כן זה עוזר למניעת בעיות הקשורות לוורידים באיברים השונים, משפר את האונות לגברים, מונע הזדקנות מוקדמת, מביא לחידוש כללי של הגוף, לאנרגיה מחודשת וחילוף חומרים תקין, לנורמליזציה של חילוף חומרים, לירידה במשקל, לנורמליזציה של העור והפחתה ברמות הצלוליט.
מיקסום היפרטרופיה וחלון אנאבולי

החלון האנאבולי נמשך כ 5-6 שעות לאחר אימון, בניגוד ל־30-60 דקות כפי שנחשב בעבר. כמות החלבון האידיאלית לצריכה, לצורך מיקסום היפרטרופיה היא 0.4-0.5 גרם חלבון לקילו מסה רזה. בשקלול היומי, כמות החלבון המומלצת לצריכה, לצורך מיקסום היפרטרופיה היא 1.6-1.7 גרם חלבון לקילו מסה רזה.
כאשר מספר רב של חומצות אמינו חשובות ואף הכרחיות לתהליך בניית השריר, נמצא כי לאוצין היא החומצה ההכרחית ביותר למיקסום ההיפרטרופיה.
היפרטרופיה בגילים מבוגרים

בגיל מבוגר חלה ירידה ביכולת הגופנית. בגילי 60-70 ישנה ירידה רבה ביכולת הגופנית, במסת השריר וביכולת האירובית. הזנחה ואי ביצוע של אימונים מתאימים משפיעה על ירידה באיכות החיים ובתפקוד היומיומי. ככל שבן אדם מתבגר ישנו יותר קושי להעלאת מסת השריר בשל ירידה ברמת הטסטוסטרון (ההורמון הגברי). אם רוצים להשיג תוצאות בתחום זה, דרושה הקפדה רבה על משתנים, כגון: צריכת חלבון מספקת, מספר אימונים רב בשבוע (לפחות 3) ותזונה נכונה.
היפרטרופיה של שרירי הלסת

הגורם לתופעת גדילת שרירי הלסת אינו ידוע. כאשר התופעה סימטרית מתייחסים אליה כאל חלק מההתפתחות התקינה של הפנים, אך כאשר התופעה מתרחשת בצד אחד היא נחשבת לפתולוגית. הטיפול היעיל ביותר הוא הזרקת רעל הבוטולינום לשריר מוגדל. הבוטולינום מקטין את מסת השריר על ידי הפחתת פעילותו. השפעת הבוטולינום היא זמנית ויש לחזור על ההזרקה כל מספר חודשים.
הערות שוליים

↑  גְּדִילַת יֶתֶר במילון ביולוגיה כללית (תשס"ט), 2009, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  הַגְדָּלַת יֶתֶר במילון מונחים שונים ברפואה ב (תשע"ד), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  וינגייט, המכללה האקדמית | היפרטרופיה כתוצאה מאימונים אירוביים, באתר www.wincol.ac.il
↑  Infomed.co.il, Infomed
1 2  Fact or Fiction: The Anabolic Window, Byrdine F. Lewis College of Nursing and Health Professions, ‏2021-10-13 (באנגלית אמריקאית)
↑  Brad Jon Schoenfeld, Alan Albert Aragon, James W. Krieger, The effect of protein timing on muscle strength and hypertrophy: a meta-analysis, Journal of the International Society of Sports Nutrition 10, 2013-12-03, עמ' 53 doi: 10.1186/1550-2783-10-53
↑  SPORTWEB - היפרטרופיה שרירית - היבטים פיזיולוגיים ואסתטיים, באתר www.sportweb.co.il (ארכיון)
↑  שיבא, היפרטרופיה שרירית Muscular hypertrophy | שיבא-בית החולים של המדינה, באתר www.sheba.co.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph636893
הסופר קאפ האירופי 2013

הסופר קאפ האירופי 2013 היה המהדורה ה-38 של הסופר קאפ האירופי, משחק כדורגל שנתי שמאורגן על ידי אופ"א ומשחקות בו האלופות המכהנות של שתי תחרויות המועדונים המובילות באירופה, ליגת האלופות והליגה האירופית. במשחק השתתפו שני המועדונים באיירן מינכן, הזוכה בליגת האלופות 2012/13, וצ'לסי, אלופת הליגה האירופית 2012/13. הוא שוחק באדן ארנה בפראג, צ'כיה, ב-30 באוגוסט 2013, והיה הראשון שלא נערך באצטדיון לואי השני במונקו מאז שהפך לטורניר במתכונת משחק אחד ב-1998.
באיירן מינכן הפכה לקבוצה הגרמנית הראשונה שזוכה בסופר קאפ האירופי, כשניצחה את צ'לסי בדו-קרב פנדלים לאחר 2–2 בתום ההארכה. זו הייתה הפעם הראשונה שהסופר קאפ הוכרע בפנדלים. ההפסד של צ'לסי הפך אותה לקבוצה הראשונה שמפסידה בשני משחקי סופר קאפ רצופים מאז פורטו ב-2004.
מיקום

האדן ארנה הוכרז כמיקום של הסופר קאפ האירופי 2013 בישיבת הוועד הפועל של אופ"א ב-16 ביוני 2011. הוא נפתח במאי 2008 באתר של אצטדיון אדן ההיסטורי, שנהרס. הוא האצטדיון הביתי של סלביה פראג, המשחקת בליגת העל הצ'כית.
קבוצות

| קבוצה | העפלה | השתתפויות קודמות (מודגש מציין זכייה) |
| --- | --- | --- |
| גרמניה באיירן מינכן | הזוכה בליגת האלופות 2012/13 | 1975, 1976, 2001 |
| אנגליה צ'לסי | הזוכה בליגה האירופית 2012/13 | 1998, 2012 |
רקע

המשחק היה הסופר קאפ האירופי הראשון אי פעם בין שתי זוכות רצופות בליגת האלופות (צ'לסי זכתה בליגת האלופות 2011/12, בה ניצחה בגמר את באיירן מינכן בפנדלים).
המשחק היה הפעם הראשונה מאז 2004 ששתי הקבוצות שיחקו ללא המאמנים שזכו איתם בתארים בעונה הקודמת, שכן גם יופ היינקס (באיירן) וגם רפאל בניטס (מינכן) עזבו את המועדונים בסיום העונה הקודמת. המאמנים החדשים, פפ גוארדיולה וז'וזה מוריניו, חידשו יריבות שחלקו בספרד כמאמני היריבות הגדולות ברצלונה וריאל מדריד, בהתאמה. גוארדיולה זכה פעמיים בסופר קאפ בקריירת האימון שלו, עם ברצלונה ב-2009 וב-2011. מוריניו התחרה על התואר רק פעם אחת בשנת 2003 כאשר פורטו שלו עלתה כמחזיקת גביע אופ"א והפסידה למילאן. מאז מוריניו זכה פעמיים בליגת האלופות אבל שתי הפעמים עזב את המועדון מיד לאחר מכן ולא אימן בסופר קאפ.
משחק

הזוכה בליגת האלופות הייתה הקבוצה "הביתית" למטרות אדמיניסטרטיביות.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 30 באוגוסט 2013 | גרמניה באיירן מינכן | 2–2‏ה | אנגליה צ'לסי | אדן ארנה צופים: 17,686 שיפוט: יונאס אריקסון |
| 30 באוגוסט 2013 | פרנק ריברי  47'   חאבי מרטינס  120+1' | (סיקור) | פרננדו טורס  8'   אדן אזאר  93' | אדן ארנה צופים: 17,686 שיפוט: יונאס אריקסון |
|   |   | תוצאת פנדלים |   |   |
|   |  דויד אלאבה    טוני קרוס    פיליפ לאם    פרנק ריברי    שרדאן שאקירי | 5–4 |  דוד לואיז    אוסקר    פרנק למפארד    אשלי קול    רומלו לוקאקו |   |
ראו גם

גמר ליגת האלופות 2013
גמר הליגה האירופית 2013
גמר ליגת האלופות 2012
הערות שוליים

↑  "2012 UEFA Super Cup". UEFA.com. Union of European Football Associations. 26 במאי 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "UEFA EURO 2020, UEFA Super Cup decisions". UEFA.org. Union of European Football Associations. 30 ביוני 2012. נבדק ב-18 במרץ 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "2013 Super Cup: As it happened". BBC Sport. 31 באוגוסט 2013. נבדק ב-13 בספטמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Philipp Lahm eyes Super Cup win". ESPN. 29 באוגוסט 2013. נבדק ב-30 באוגוסט 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Victorious Bayern Munich players console Romelu Lukaku after decisive penalty in UEFA Super Cup
↑  "Wembley, Amsterdam ArenA, Prague get 2013 finals". UEFA.org. Union of European Football Associations. 16 ביוני 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Josef, Ladislav (17 ביוני 2011). "Prague celebrates 2013 Super Cup honour". UEFA.com. Union of European Football Associations. נבדק ב-23 ביוני 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Venue guide: Prague". UEFA.com. Union of European Football Associations.
↑  "Mourinho and Guardiola eye Super Cup glory". UEFA.com. Union of European Football Associations. 29 באוגוסט 2013. נבדק ב-30 באוגוסט 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Super Cup gives Chelsea chance to signal their intent". Guardian. 29 באוגוסט 2013. נבדק ב-30 באוגוסט 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Press pack" (PDF). UEFA.com. Union of European Football Associations. 29 באוגוסט 2013. נבדק ב-30 באוגוסט 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
הסופר קאפ האירופי 2015

הסופר קאפ האירופי 2015 היה המהדורה ה-40 של הסופר קאפ האירופי, משחק כדורגל שנתי שמאורגן על ידי אופ"א ומשחקות בו האלופות המכהנות של שתי תחרויות המועדונים המובילות באירופה, ליגת האלופות והליגה האירופית. במשחק השתתפו שני המועדונים הספרדים ברצלונה, הזוכה בליגת האלופות 2014/15, וסביליה, אלופת הליגה האירופית 2014/15.
הקבוצות העפילו לתחרות על ידי זכייה בשתי התחרויות האירופיות העונתיות. ברצלונה העפילה לטורניר כשניצחה את יובנטוס האיטלקית 3–1 בגמר ליגת האלופות 2015, וסביליה עלתה לאחר ניצחון על דניפרו האוקראינית 3–2 בגמר הליגה האירופית 2015.
במשחק, שהתקיים באצטדיון בוריס פאיצ'דזה בטביליסי, גאורגיה, ב-11 באוגוסט 2015, ניצחה ברצלונה 5–4 לאחר הארכה וזכתה בתואר הסופר קאפ החמישי שלה, מה שהשווה את שיא הזכיות של מילאן,  בהופעה התשיעית שלהם, שתיים מעל מילאן. הזכייה הרביעית וההופעה החמישית של דני אלבס בסופר קאפ השוו את השיאים של פאולו מלדיני, בעוד לואיס אנריקה הפך לאדם הרביעי להניף את הסופר קאפ האירופי כמאמן וכשחקן אחרי פפ גווארדיולה, קרלו אנצ'לוטי ודייגו סימאונה. תשעת השערים שהובקעו היוו שיא למשחק סופר קאפ, והנוכחות של 51,940 אוהדים היו שיא לסופר קאפ אירופי של משחק אחד במגרש נייטרלי.
מיקום

אצטדיון מיכאיל מסחי בטביליסי, בירת גאורגיה, הוכרז במקור כאצטדיון המארח של הסופר קאפ בישיבת הוועד הפועל של אופ"א ב-5 במרץ 2014, אך המקום שונה לאצטדיון בוריס פאיצ'דזה, האצטדיון הביתי של נבחרת גאורגיה בכדורגל ודינמו טביליסי. זה היה הסופר קאפ האירופי הראשון שהתארח במדינה.
קבוצות

| קבוצה | העפלה | השתתפויות קודמות (מודגש מסמן זכייה) |
| --- | --- | --- |
| ספרד ברצלונה | הזוכה בליגת האלופות 2014/15 | 8 (1979, 1982, 1989, 1992, 1997, 2006, 2009, 2011) |
| ספרד סביליה | הזוכה בליגה האירופית 2014/15 | 3 (2006, 2007, 2014) |
משחק > סיכום

סביליה עלתה ליתרון בדקה השלישית באמצעות בעיטה חופשית מסובבת של אבר באנגה, שהוענקה לקבוצה בעקבות עבירה של חאבייר מסצ'ראנו על חוסה אנטוניו רייס. ברצלונה השוותה באופן דומה ארבע דקות לאחר מכן, כאשר ליונל מסי כבש בבעיטה חופשית בעקבות עבירה של גז'גוז' קריכוביאק על לואיס סוארס, ולאחר מכן עלתה ליתרון באמצעות בעיטה חופשית נוספת של מסי בדקה ה-16, לאחר שבאנגה ביצע עבירה על קשר סביליה לשעבר, איוואן רקיטיץ'. שער של סוארס נפסל בעקבות נבדל זמן קצר לאחר מכן, אבל ראפיניה קבע 3–1 לברצלונה במחצית בדחיקה לרשת, לאחר שבעיטה של סוארס נהדפה על ידי שוער סביליה, בטו.
סוארס כבש בתחילת המחצית השנייה, מבישול של סרחיו בוסקטס לאחר שהקשר יירט מסירה בחצי המגרש של סביליה, אבל רייס החזיר את השער לסביליה חמש דקות לאחר מכן, בעקבות כדור רוחב של ויטולו. בדקה ה-72, ויטולו הופל ברחבה על ידי ז'רמי מתייה, וקווין גאמיירו כבש את הפנדל וקבע 4–3. 10 דקות לסיום, שני מחליפים של סביליה לקחו חלק בשער השוויון, כאשר צ'ירו אימובילה העביר כדור רוחב לרחבת השער ויבהן קונופליאנקה כבש. מסי כמעט והשיג שלושער מבעיטות חופשיות בדקה ה-89, אבל הבעיטה שלו פגעה בקורה.
ברצלונה הכניסה את פדרו במקומו של מסצ'ראנו בפתיחת חצי השעה של ההארכה. חמש דקות לסיום המחצית השנייה של ההארכה, הוא התנפל על הריבאונד מעוד בעיטה חופשית של מסי כדי להעלות את ברצלונה ליתרון. עאדל ראמי ניסה לכפות דו-קרב פנדלים בתוספת הזמן של ההארכה, אך החטיא את הבעיטה החופשית שלו וברצלונה זכתה בסופר קאפ האירופי בפעם החמישית. תשעת השערים שנכבשו במשחק היו שיא של הסופר קאפ האירופי.
משחק > פרטים

הזוכה בליגת האלופות הייתה הקבוצה "הביתית" למטרות אדמיניסטרטיביות.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 11 באוגוסט 2015 | ספרד ברצלונה | 5–4‏ה | ספרד סביליה | אצטדיון בוריס פאיצ'דזה צופים: 51,940 שיפוט: וילי קולום |
| 11 באוגוסט 2015 | ליונל מסי  7',  16'   ראפיניה  44'   לואיס סוארס  52'   פדרו  115' |  | אבר באנגה  3'   חוסה אנטוניו רייס  57'   קווין גאמיירו  72' (פ)   יבהן קונופליאנקה  81' | אצטדיון בוריס פאיצ'דזה צופים: 51,940 שיפוט: וילי קולום |
ראו גם

גמר ליגת האלופות 2015
גמר הליגה האירופית 2015
הערות שוליים

↑  "Barcelona and Sevilla set for Tbilisi Super Cup". UEFA.com. 6 ביוני 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Johnston, Neil (11 באוגוסט 2015). "Barcelona 5-4 Sevilla". BBC Sport (British Broadcasting Corporation). נבדק ב-12 באוגוסט 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "UEFA EURO 2020, UEFA Super Cup decisions". UEFA.org. 30 ביוני 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Georgia's Dinamo Arena embraces UEFA Super Cup 2015". Agenda.ge. 5 במרץ 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Press Kit" (PDF). UEFA.com. Union of European Football Associations. 10 באוגוסט 2015. נבדק ב-10 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Venue guide: Tbilisi". UEFA.com. Union of European Football Associations. 10 באוגוסט 2015. נבדק ב-10 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  "Pedro is Barcelona's UEFA Super Cup hero again". UEFA.com. Union of European Football Associations. 11 באוגוסט 2015. נבדק ב-12 באוגוסט 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Saffer, Paul (11 באוגוסט 2015). "Messi, Alves among Super Cup record-breakers". UEFA.com. Union of European Football Associations. נבדק ב-2 באוגוסט 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
אצטדיון בוריס פאיצ'דזה בטביליסי, גאורגיה, שאירח את המשחק.
קפטן ברצלונה, אנדרס אינייסטה, מניף את הסופר קאפ האירופי לאחר הניצחון על סביליה.
הפארק הלאומי שעאנבי

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך הקמה:  18 בדצמבר 1980 
 נתונים ומידות
 שטח:  6,723 הקטאר
 מיקום
 מדינה:  תוניסיה תוניסיה
 מיקום:  קסרין 
 קואורדינטות:  35°10′48″N 8°41′43″E﻿ / ﻿35.18°N 8.69519°E﻿ / 35.18; 8.69519
  (למפת תוניסיה מוגדלת) תוניס ג'רבה קירואן ביזרטה ספקס סוסה קרתגו גאפסה לוב אלג'יריה הים התיכוןהפארק הלאומי שעאבני (למפת תוניסיה רגילה) תוניס ג'רבה קירואן ביזרטה ספקס סוסה קרתגו גאפסה לוב אלג'יריה הים התיכוןהפארק הלאומי שעאבני 
 
הפארק הלאומי שעאנבי (בערבית: الحديقة الوطنية بالشعانبي; קרוי גם לפעמים הפארק הלאומי הר שעאנבי או הפארק הלאומי ג'בל שעאנבי) הוא פארק לאומי במחוז קסרין בתוניסיה. הוא מגן על החי והצומח שמסביב להר שעאנבי, פסגת ההר הגבוהה ביותר (1,544 מטרים מעל פני הים) בתוניסיה.
הפארק הוא חלק ממקשת היער מונט דה טבסה המשתרעת על האזור מקסרין לגבול אלג'יריה. בפארקים אין נהרות או נחלים, אבל הוא אחד המקלטים האחרונים המגנים מפני הכחדת צבי הקיווייה וביתם של עבדקן הרעמה. הפארק הוא גם אתר של צמחים בולטים (אלון גלעין, אורן ירושלים, וסטיפה טנקסימה) ועופות (בין היתר צלוב-מקור, רחם, עיט ניצי ובז נודד).
בשנת 1977 הוגדר הפארק וסביבתו כשמורת ביוספרה של אונסק"ו. האתר הוכרז כפארק לאומי בשנת 1980.
הערות שוליים

1 2  Djebel Chambi Biosphere Reserve Information, UNESCO MAP Biosphere Reserves Directory