stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הניסוי של רוזנהאן

הניסוי של רוזנהאן הוא מחקר מפורסם שבחן את תקפות האבחון הפסיכיאטרי. המחקר נערך על ידי דייוויד רוזנהאן בשנת 1973 בארצות הברית ופורסם במגזין Science תחת הכותרת: "On being sane in insane places".. המחקר נחשב לביקורת חשובה ובעלת השפעה על מגבלות האבחנה הפסיכיאטרית.
בית החולים הפסיכיאטרי "סנט אליזבט" בוושינגטון הבירה, שהיה אחד מבתי החולים בהם נערך הניסוי
המחקר כלל שני ניסויים: בראשון הגיעו שמונה מתנדבים בריאים תחת זהויות בדויות, בהם רוזנהאן עצמו, לחדרי המיון של בתי חולים פסיכיאטריים שונים עם תלונה אחידה על הזיות אודיטוריות. רוב המתנדבים אובחנו כסובלים מסכיזופרניה וכולם אושפזו לפרק זמן של 19 יום בממוצע. מרגע שאושפזו טענו כי אין הם ממשיכים לסבול מההזיות והתנהגו כרגיל, אם כי חלקם הפגינו עצבנות וחרדה משום שלא ציפו שיאושפזו ומתוך חשש שייחשפו כמתחזים. על פי דיווחי הצוותים הרפואיים, מתנדבי הניסוי "לא הפגינו כל תסמינים אבנורמליים" אולם אף מתנדב לא זוהה כמתחזה והם שוחררו תחת האבחנה של סכיזופרניה בנסיגה (לא פעילה). רוזנהאן עצמו הודה במחקרו כי הנטייה לטובת אבחון חיובי שגוי הייתה צפויה משום שבעולם הרפואה מקובל ששחרור אדם חולה מסוכן יותר מאשפוז אדם בריא, לכן השלים את המחקר בניסוי נוסף.
בניסוי השני של המחקר, פנה רוזנהאן לחברי צוות של בית חולים פסיכיאטרי שהכירו את תוצאות הניסוי הראשון ויידע אותם כי בכוונתו להפנות לבית החולים מספר מתחזים. מתוך כלל החולים שאושפזו בזמן הניסוי, חשד הצוות הפסיכיאטרי בכ-10% כמתחזים, כאשר בפועל לא הפנה רוזנהאן לבית החולים אף לא מתנדב מתחזה אחד.
רוזנהאן טען במאמרו כי "ברור שלא ניתן להבחין בין השפויים והבלתי שפויים בבתי חולים פסיכיאטריים" והצביע על הסכנות הגלומות בתיוג ודה-פרסונליזציה המתרחשות לטענתו במוסדות פסיכיאטריים. המחקר הכה גלים בעולם הפסיכיאטרי ומעבר לו, עודד את התנועה האנטי פסיכיאטרית מחד וספג ביקורת מאנשי מקצוע מאידך.
הביקורת העיקרית על שיטת הניסוי התמקדה בכך שהאבחון הפסיכיאטרי התבסס במידה רבה על דיווחי החולה עצמו אודות התסמינים מהם הוא סובל, וזיוף של דיווחים אלו אינו מעיד על בעיה באבחון הפסיכיאטרי יותר מזיוף של כל תסמין רפואי אחר.
הפסיכיאטר הבכיר רוברט שפיצר טען כי:
אילו הייתי שותה ליטר דם, ובהסתירי זאת ניגש לחדר מיון בבית חולים ומקיא - תגובת הצוות הרפואי הייתה די צפויה.
במידה והיו מאבחנים ומטפלים בי כחולה בכיב פפטי, קשה היה לטעון שמדע הרפואה אינו יודע לאבחן כיבים.
עם זאת, הסכים שפיצר עם העובדה ששיטות האבחון הפסיכיאטרי באותן שנים היו רחוקות מלהיות מושלמות והיה ממובילי השינויים בשיטת האבחון DSM.
ניסויים קרובים

כבר בשנת 200 לפני הספירה כתב פלאוטוס הרומאי מחזה קומי בשם Menaechmi, בו אחת הדמויות מזייפת תסמינים של מחלת נפש, ומרמה בהצלחה רופא, שמפרש כל תגובה כתסמין של מחלה.
הפסיכולוג והסופר מוריס טמרלין חילק 25 פסיכיאטרים לשתי קבוצות ונתן להם להקשיב לשחקן אשר הציג אדם בעל בריאות נפשית תקינה. לקבוצה אחת נאמר "שהשחקן הוא אדם מאוד מעניין מכיוון שהוא נראה נוירוטי, אך הוא למעשה פסיכוטי" בעוד לקבוצה השנייה לא נאמר דבר. שישים אחוזים מהקבוצה הראשונה אבחנו פסיכוזה, לרוב סכיזופרניה, בעוד אף אחד לא אבחן פסיכוזה מקבוצת הביקורת.
הערות שוליים

↑  Rosenhan, D. (1973) "On being sane in insane places" Science, 179, 250-8. Full text as PDF
↑  Spitzer, R.L. (1975) On pseudoscience in science, logic in remission, and psychiatric diagnosis: a critique of Rosenhan's "On being sane in insane places". Journal of Abnormal Psychology, 84 (5), 442-52.
↑  Michael Fontaine, On Being Sane in an Insane Place--The Rosenhan Experiment in the Laboratory of Plautus’ Epidamnus
ערך זה הוא קצרמרבנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שערורייה (תוכנית טלוויזיה)

| --- | --- |
 סוגה:  פרודיה, סאטירה, מוקומנטריה
 יוצרים:  מוטי אבירם, עמנואל מן
 כותבים:  שלמה משיח, אסף הראל, אבי שמש, חיים אידיסיס
 בימוי:  מוטי אבירם
 מנחים:  טל פרידמן
 שחקנים:  טל פרידמן, אלון נוימן, מירב גרובר, דרור קרן, נתי רביץ, לילך כספי
 משתתפים:  יסמין קדר, אורלי דדו
 פסקול:  ז'ילקו זלבוביץ, גילה ברנד
 ארץ מקור:  ישראל
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  14
 הפקה
 מפיק:  עזריאל גמליאל, עמנואל מן
 עורכים:  צחי קליין, שמעונה קליינר-טל
 צלמים:  אריה פלדי, רן גולדמן, איליה קור, ראשיד נגאייב, ברוך כסיף, אביטל דוידזון, אלון לביא, רן גולדמן, מאיר בר-מנשה, אלכסנדר פוטניק
 אורך פרק:  20-30 דקות
 שידור
 רשת שידור בישראל:  הטלוויזיה החינוכית
 תקופת שידור מקורית:  1997
 קישורים חיצוניים
 אתר הסדרה
 דף התוכנית ב-IMDb
 
שערורייה היא תוכנית סאטירה ישראלית שהייתה פרודיה על תוכניות תחקיר ואשר שודרה בטלוויזיה החינוכית בערוץ 2 בשנת 1997. טל פרידמן הנחה את התוכנית ושאר הדמויות גולמו על ידי  טל פרידמן, אלון נוימן, מירב גרובר, דרור קרן, נתי רביץ, יסמין קדר ולילך כספי.
פרקי התוכנית

דיאטת איי. קיו - פרק המספר על נשים משכילות שלא מצליחות למצוא חתן בשל מנת המשכל הגבוהה שלהן, ועל כן הן נאלצות ללכת למכון דיאטתי שיוריד להן את מנת המשכל.
הפסנתר - פרק המספר על עולה חדש מבלגיה שכל מה שהוא רוצה זה פסנתר, אך כל מה שהוא מקבל זה טפיחות חזקות (צ'אפחות) מהחברה הישראלית הרואה בבקשה זו התנשאות אירופאית.
פרשת בז'ראנו - פרק המספר על בעיות הזקפה, ועל בעיות הגב שהופיעו אצל החברה הישראלית בעקבות שתי טראומות לאומיות: האחת היא שמלכת היופי תקווה בז'ראנו לא עלתה לגמר של מיס יוניברס, והשנייה היא שמי שזכתה במיס יוניברס הייתה מיס לבנון.
רחמים, צדק, חיים - פרק המספר על בעל מפעל לנקניקים בשם ויקטור הוגלנדר שקיבל 871 שנות מאסר, משום שביצע פשעים בשם כת שהקים, הדוגלת בזכויות בעלי החיים על חשבון זכויות אדם.
הנעלמים - פרק המספר על שלושה מקרים של נעדרים, שנעלמים מסיבות מסתוריות בעקבות חשיפה לפחדיהם הגרועים ביותר: הראשון הוא יוסי כהן שנחשף למצב של רעלת חדשות (טוקסיקוניוז), השנייה היא רגינה מישקין שמקבלת מעטפות רשמיות (פוסטפוביה), והשלישי הוא אביגדור מוסקוביץ' שגילה שיצא פראייר כשרכש מחשב ב-25% הנחה, ולאחר שבוע ראה את אותו מחשב בהנחה של 50% הנחה (פראיירפוביה).
נגיף OSV - פרק המספר על מקרה שבו ישראלים רבים נחשפים למחלה בשם קדחת השיפוץ אשר גורם להם לשפץ את ביתם לעיתים תכופות מאוד ובסדר גודל עצום.
תיק דולי - פרק המספר על מאבק משפטי על הירושה של גרשון לרר שהוריש ל-30 אנשים זרים את כל הונו העומד מעל מיליארד וחצי דולרים. הצדדים הלוחמים במשפט הם מצד אחד ביתו של גרשון לרר ומצד שני עורך דינו של גרשון לרר המייצג את 30 היורשים.
צדק לכל - פרק המספר פרשה שהסעירה את כל החברה הישראלית בעקבות פנייה של דוקטור גורן למזכירתו "תציצי החוצה" (הביטי החוצה), אך מזכירתו מבינה את הפירוש השני למשפט "ת'ציצי החוצה" (הוציאי את שדיך), ובעקבות כך החברה הישראלית כולה מנדה אותו, וחייו מתחילים להידרדר.
כאן נולדתי - פרק המספר על משפחת ספקטור - יהודים שומרי מסורת, שיורדים מהארץ להודו בעקבות לחצים חברתיים מהחברה החילונית אשר מפריעה להם באורח חייהם הדתי.
תרבות הרייטינג - פרק המספר על רעיון של מנחה תוכנית הטלוויזיה "הלילה עם קדוש" אלי קדוש לקחת שני קשישים בעלי מצב בריאותי קשה, שכל אחד מהם זקוק להשתלת איבר מסוים (אחד זקוק ללב והשני זקוק לכבד), ולתת להם להתמודד אחד מול השני שבסופו המנצח יזכה בהשתלת האיבר שלו הוא זקוק והמפסיד ימות בשידור חי.
שונצקו, שפיגולטק, אבוגזיר - חברת פרסום מנסה למצוא דרכים יותר יעילות להתמודד עם עברייני התנועה ולכן הם יוזמים את הקמפיינים "מניאק מי שממהר", ו"סע כהלכה או שתחטוף בהפוכה" אשר האכיפה מתבצעת על ידי גורמי ביטחון באופן בריוני, ולאחר מכן גם האזרחים מסתגלים למצב ופועלים באותה דרך.
סדיקוב הקדוש - פרק המספר על קדוש מגבעת שמואל בשם סדיקוב אשר מסרב להמשיך בפעילותו הקדושה מסיבה לא ברורה.
חמישים שנה - פרק העוסק בשתי כתבות: האחת עוסקת בכך שרבים מהאזרחי שומרי החוק במדינה מבצעים פשעים בידיעה שבחגיגות היובל למדינת ישראל רבים מן האסירים יקבלו חנינה וכך גם הם, והשנייה היא על אורן שביט - איש אשכולות ואישיות רבת פעלים שהתמודד לראשות הממשלה, אך הפסיד מאחר שהיה אלרגי למופלטות.
לקט - הקטעים הכי טובים בכל תוכניות השערורייה ששודרו, וכן גם המנחה - צביקה בשן שאותו מגלם טל פרידמן מספר על עצמו באופן ראוותני.
דובל'ה

דובל'ה היה שעשועון טלוויזיה אינטראקטיבי בהנחייתן של עינב גלילי ורונית כפיר ששודר במסגרת רצועת השידורים של חינוכית 2 בשנת 1993 והתוכנית חודשה בערוץ הראשון בשנים 1995 -1997.
המשתתפים בתוכנית התקשרו לאולפן מהבית והתחרו במשחק וידאו שנשלט על ידי לחצני החיוג של הטלפון. גיבור המשחק היה דובל'ה (בקולו של יאיר ניצני), דמות של ישראלי טיפוסי בלבוש גופייה וסנדלים, ועל המשתתפים הוטלה המשימה להעביר את דובל'ה בשלום במסלולי מכשולים שהורכב משיט אבובים בירדן ומסע ג'יפ במדבר. בתום המסלול היה עליהם להשיב על שאלת טריוויה מתוך שלושה נושאים שהוצגו לבחירתם. הפרס הראשון בתוכנית היה טיסה ליורודיסני. בעונה ששודרה בערוץ הראשון נוסף מסלול נוסף, שבחלקו הראשון יש מסלול סקי ובחלקו השני יש שיט בסירת מנוע. העונה השנייה שודרה בזאפ לפני התוכנית המרכזית שלה, של אותו היום, כשבקיץ 1996 שודרה כתוכנית מלאה בימי שבת. 
את שיר הפתיח של העונה הראשונה ביצע יושי שדה ואת שיר הפתיח של העונה השנייה ביצע אבי דור עם חבורת ילדים.
דובל'ה היה שעשועון המחשב האינטראקטיבי הראשון מסוגו בישראל[דרוש מקור].
לוך נס (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

 סוגה:  דרמת פשע
 יוצרים:  סטיבן בריידי
 כותבים:  סטיבן בריידי כריס הרפורד
 בימוי:  בריאן קלי סילה ור
 שחקנים:  לורה פרייז'ר שיבון פינרן ויליאם אש דון ז'ילה
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  6
 הפקה
 מפיק:  אלן ג'. וונדס
 מפיקים בפועל:  רוס מקנזי טים היינס נטלי אשר
 חברת הפקה:  ITV Studios
 עורכים:  קולין מוני
 צלמים:  דניס קרוסן
 מוזיקה:  בן ברטלט
 אורך פרק:  45 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ITV
 תקופת שידור מקורית:  11 ביוני 2017 – 16 ביולי 2017
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
לוך נס או הלוך (באנגלית: Loch Ness או The Loch) היא סדרת דרמה בריטית בת שישה פרקים שכתב התסריטאי סטיבן בריידי, ושודרה לראשונה ברשת ITV ב-11 ביוני 2017. הסדרה עוקבת אחרי סמלת בילוש אנני רדפורד (לורה פרייז'ר), שוטרת בעיירה קטנה, שחוקרת מקרה רצח של נייל סוויפט, מורה לפסנתר, שגופתו נמצאה למרגלות צוק בעיירה הציורית לוכנפוי שלחופי אגם לוך נס בסקוטלנד. כשנודע שהוסר חלק ממוחו של סוויפט, ושבסמוך נמצא לב אדם של קורבן רצח נוסף, בצוות החקירה מבינים שהם מחפשים רוצח סדרתי. חוקרת מגלאזגו, פקד בילוש לורן קיגלי, מגיעה לעיירה להוביל את החקירה.
צוות השחקנים כולל את דון ז'ילה בתפקיד הפסיכולוג המשפטי בלייק אלברייטון, ג'ון סשנס בתפקיד פקד פרנק סמיילי (הבוס של אנני), גריי או'בריין בתפקיד אלן רדפורד (בן זוגה של אנני), וויליאם אש בתפקיד לייטון תומאס, מדריך תיירים מקומי. הסדרה צולמה בקיץ 2017 ושודרה בהולנד ובאוסטרליה בשם "לוך נס". לאחר מכן שודרה בבריטניה בשם "הלוך". הסיבה לשינוי השם לא ידועה, ייתכן כדי לא לבלבל את הצופים שעלולים לצפות לסדרה על המפלצת מלוך נס.
הסדרה קיבלה ביקורות מעורבות עד שליליות. היא הופצה על גבי DVD בממלכה המאוחדת ב-17 ביולי 2017.
צוות השחקנים

לורה פרייז'ר – סמלת בילוש אנני רדפורד
שיבון פינרן – פקד בילוש לורן קיגלי
דון ז'ילה – בלייק אולברייטון
ג'ון סשנס – פקד בילוש פרנק סמיילי
גריי או'בריין – אלן רדפורד
ויליאם אש – לייטון תומאס
פרייזר ג'יימס – אוליבר טנץ'
אלסטייר מקנזי – קרייג פטרי
ג'ון הפרנן – ד"ר סיימון מאר
ג'ורדן מקוראץ' – נייל סוויפט
קירן גלאצ'ר – ג'ונג'ו פטרסון
שונה מקיו – איווי רדפורד
ג'ק בנון – קירן וייטהד
אוליבר גרינול – ג'ורדן וייהד
סימון להביב – מהרי טונר
יואן סטמפר – קרופורד בקסטר
קונור מקארי – דזי טונר
ג'ורג' אנטון – דון מקגרליש
ויקטוריה לידל – אנגוסינה מקגרליש
רון דונאצ'י – איאן סאת'רלנד
פרקים

| מס' בסדרה | מס' בעונה | שם הפרק | בימוי | תסריט | תאריך שידור מקורי | רייטינג |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 | פרק 1 | בריאן קלי | סטיבן בריידי | 11 ביוני 2017 | 8.18 מיליון צופים |
המורה לפסנתר נייל סוויפט, שמלמד נגינה בפסנתר את בתו של הרופא המקומי סיימון מאר, מפוטר מעבודתו. שעות אחדות אחר כך מוצא קרייג פטרי, מנהל בית הספר, את גופתו מונחת בתחתית צוק. בתחילה נראה מותו כהתאבדות, עד שהפתולוג מגלה שחלק ממוחו הוסר עוד כשהיה בחיים. בינתיים מתגלה לב אדם בין עצמות וחלקי בהמות ששימשו למתיחה של כמה צעירים, ביניהם בתה של אנני, כדי לשחזר את "הגופה של נסי". כשמתברר שהמשטרה מתמודדת עם רוצח סדרתי, נקראים לעזרתם פקד בילוש לורן קיגלי והפסיכולוג המשפטי בלייק אולברייטון.
| 2 | 2 | פרק 2 | בריאן קלי | סטיבן בריידי | 18 ביוני 2017 | 6.95 מיליון צופים |
בלייק חורג מסמכותו ומודיע לתקשורת שבלוכנפוי פועל רוצח סדרתי.
| 3 | 3 | פרק 3 | בריאן קלי | סטיבן בריידי | 25 ביוני 2017 | 6.54 מיליון צופים |
קוויגלי מכנסת את תושבי העיירה כדי לגלות מי הרוצח. אנני ממשיכה לחפש את ג'ונג'ו.
| 4 | 4 | פרק 4 | סילה ור | כריס הרפורד | 2 ביולי 2017 | 6.29 מיליון צופים |
טנץ' מגלה לאלן את האמת על לייטון.
| 5 | 5 | פרק 5 | סילה ור | סטיבן בריידי | 9 ביולי 2017 | 6.67 מיליון צופים |
החוקרים מאמינים שהם חשפו בסופו של דבר את זהותו של הרוצח, ואנני מגלה ראיות שתומכות בתאוריה שלהם. אבל בלייק אינו משוכנע והוא ממשיך לחפש רמזים.
| 6 | 6 | פרק 6 | סילה ור | סטיבן בריידי | 16 ביולי 2017 | 6.42 מיליון צופים |
כשהרוצח האמיתי עדיין מסתובב חופשי, אנני מבינה שבתה איווי בסכנה.
שידור

הסדרה "Loch Ness" שודרה לראשונה ב-11 ביוני 2017 ברשת ITV. ברחבי העולם הופצה הסדרה בשם "The Loch". באוסטרליה שודרה לראשונה ב-20 באפריל 2017 בערוץ "BBC First", ובארצות הברית ב-19 ביוני 2017 בשירות הזרמת המדיה Acorn TV. באוקטובר ובנובמבר 2017 שודרה הסדרה בערוץ CBC בקנדה, ובערוץ 13 ulica בפולין. שידור הסדרה בהולנד החל ב-5 בנובמבר 2017 בערוץ RTL 4.
בישראל שודרה הסדרה בערוץ yesAction של הטלוויזיה בלוויין החל מ-16 במאי 2018, והיא זמינה לצפייה ב-yesVOD.
הערות שוליים

↑  "ITV Media – The Loch". itvmedia.co.uk. נבדק ב-3 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kettley, Sebastian (23 ביוני 2017). "Where is the Loch filmed? Location of ITV's serial killer drama revealed". נבדק ב-3 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Loch". Amazon.com. נבדק ב-3 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Loch". Amazon.com. 17 ביולי 2017. נבדק ב-3 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Loch Ness   | BBC First" (באנגלית אמריקאית). BBC First. אורכב מ-המקור ב-2018-04-30. נבדק ב-22 ביוני 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "British Crime Series Loch Ness To Make Exclusive U.S. Premiere on Acorn TV". mysterytribune.com. נבדק ב-3 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
כיאן, נוכחים

כיאן, נוכחים (ערבית: كيان) היא תוכנית טלוויזיה בהפקת הטלוויזיה החינוכית שדנה ביחסי יהודים-ערבים במדינת ישראל. שידורי התוכנית התחילו בשנת 2007 בערוץ הראשון, בערוץ 2 ובערוץ 23, מנחי התוכנית הם יואב שטרן, עיתונאי "הארץ", ועביר בַּכּר, משפטנית ועורכת דין.
כל תוכנית דנה בסוגיה אחרת הקשורה למרקם היחסים היהודים-ערבים בישראל, כגון: המישור הסוציו אקונומי, התחום החינוכי, התחום הכלכלי וכדומה. בתוכנית מתארחים חוקרים ואישי ציבור מקרב ערביי ישראל.
פינות בתוכנית

התוכנית ערוכה על פי סדר מסוים וקבוע:
פתיחה: הצגת הנושא הנידון בתוכנית וכן את קורות חייו של אורח התוכנית.
ריאיון: החלק המרכזי בתוכנית, בו המנחים שואלים את המרואיין שאלות הקשורות בנושא הנידון ומקיימים דיון ערכי, תוך הצגת עמדות שונות.
פינת השאלות: בה ניתנת אפשרות לאורחים הצופים בדיון מהצד להציג שאלות בפני האורח בתוכנית ולקבל עליהן תשובות.
פינת "מאחורי האורח": בה האורח נשאל שאלות אינטימיות על חייו, דעותיו ומחשבותיו. על המרואיין להשיב על כמה שיותר שאלות במשך 2 דקות.
אל-מיאדין

| --- | --- |
לוגו הערוץ
 פרטי הערוץ
 מדינה:  לבנון
 תאריך השקה:  11 ביוני 2012
 שפה:  ערבית
 משרד ראשי:  ביירות 
 
 www.almayadeen.net
 
אל-מיאדין (בערבית: قناة الميادين, בעברית: "ערוץ הכיכרות") הוא ערוץ טלוויזיה לווייני פאן-ערבי המקורב לחזבאללה, אשר הושק ב-11 ביוני 2012 בלבנון במטרה לצמצם את השפעתן של הרשתות הערביות הפופולריות בעולם הערבי, אל-ג'זירה ואל-ערביה, הממומנות על ידי מדינות ערביות-סוניות במפרץ הפרסי.
אל-מיאדין נולד בתקופה בה העולם הפוליטי הערבי ודעת הקהל ברחוב הערבי היו מודאגים מצעירים שיצאו לרחובות בתקופת האביב הערבי. הערוץ הוקם על ידי ע'סאן בן ג'דו בביירות בשלהי השנה הראשונה של האביב הערבי. בן ג'ידו היה ידוע בהזדהותו עם מאבק העם ועצם הקמת אל-מיאדין נתפסה כאות הזדהות עם מאבק הרחוב הערבי.
לכניסתה של התחנה לזירה התקשורתית היו מספר מטרות, ובהן הפניית תשומת הלב בעולם הערבי לנרטיב הפלסטיני כדי לעודד הזדהות עם מאבק העם הפלסטיני. מאבקה העיקרי של התחנה הוא נגד מה שהערוץ תפס כאימפריאליזם מערבי וישראלי במזרח התיכון.
בנוסף, ערוץ אל-מיאדין תמך בהמשך שלטונו של בשאר אל-אסד בסוריה, ודחה במוצהר ובאופן ברור ומובהק את הרחבת שליטתם של הסונים במדינות המזרח התיכון.
הערוץ מתכנן גם לשמש אלטרנטיבה לתקשורת הלוויינית הערבית מהזרם המרכזי. כל ערוצי החדשות הערביים, BBC בערבית ו-Sky News בערבית, מהווים תחרות נוספת עבור הערוץ. לאל-מיאדין כתבת בישראל, העיתונאית הערביה חנא מחאמיד.
במהלך מלחמת חרבות ברזל הורה שר התקשורת, שלמה קרעי, לעצור את פעילות הערוץ בישראל ולמנוע את העברת שידוריו בישראל, לתקופה של 60 יום, שהסתיימה ב-13 בינואר 2024, אך חסימת אתר האינטרנט של הערוץ נמשכה, ובהמשך הוצאו צווים נוספים לחסימתו.
ב-23 באוקטובר 2024 הותקפו בנייני הערוץ על ידי צה"ל ברובע הדאחייה בביירות.
הערות שוליים

↑  שריל אביטן כהן, "הפך לשופר של חיזבאללה": אל-מיאדין לא יוכל לשדר מישראל, באתר ישראל היום, 13 בנובמבר 2023
1 2  http://www.ynetnews.com/articles/0,7340,L-4241008,00.html
↑  https://now.mmedia.me/lb/en/reportsfeatures/al_mayadeen_political_pandering_or_objective_media2
↑  http://www.denverpost.com/breakingnews/ci_20830642/new-pan-arab-satellite-channel-goes-air?source=rss
↑  "תקף בברוטליות": עיתונאית ערביה הגישה תלונה נגד חיים אתגר, באתר וואלה, 6 בנובמבר 2023
↑  ערוץ אלמיאדין לא ישדר מישראל, באתר זמן ישראל, 13 בנובמבר 2023
↑  הוראה בדבר מניעת פגיעה בביטחון המדינה על ידי ערוץ אלמיאדין לפי תקנות שעת חירום (חרבות ברזל) (מניעת פגיעת גוף שידורים זר בביטחון המדינה), ילקוט הפרסומים 11806, 15 בנובמבר 2023, עמ' 1200;
הוראה בדבר מניעת פגיעה בביטחון המדינה על ידי ערוץ אלמיאדין לפי תקנות שעת חירום (חרבות ברזל) (מניעת פגיעת גוף שידורים זר בביטחון המדינה), ילקוט הפרסומים 11807, 15 בנובמבר 2023, עמ' 1202;
הוראה בדבר מניעת פגיעה בביטחון המדינה על ידי ערוץ אלמיאדין לפי תקנות שעת חירום (חרבות ברזל) (מניעת פגיעת גוף שידורים זר בביטחון המדינה), ילקוט הפרסומים 11898, 14 בדצמבר 2023, עמ' 1910
↑  אורן פרסיקו, משרד התקשורת חוסם ערוץ טלוויזיה ללא סמכות; שר התקשורת שלמה קרעי מסרב להגיב, באתר העין השביעית, 28 במאי 2024
↑  אורן פרסיקו, "פוגעים באופן ממשי בביטחון המדינה", באתר העין השביעית, 13 באוגוסט 2024
היהלום שבכתר

| --- | --- |

עטיפת ה-DVD של הסדרה
 מבוסס על:  "רביעיית הראג'" מאת פול סקוט
 סוגה:  סדרת דרמה, סדרת טלוויזיה היסטורית, סדרת טלוויזיה רומנטית 
 יוצרים:  כריסטופר מורהן 
 כותבים:  Ken Taylor 
 בימוי:  ג'ים או'בריאן, כריסטופר מורהן 
 שחקנים:  פגי אשקרופט ארט מאליק ג'רלדין ג'יימס צ'ארלס דאנס טים פיגוט-סמית אריק פורטר
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת 
 שפות:  אנגלית 
 מספר פרקים:  14 
 הפקה
 מוזיקה:  ג'ורג' פנטון 
 אורך פרק:  52 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ITV
 תקופת שידור מקורית:  9 בינואר 1984 – 3 באפריל 1984
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
היהלום שבכתר (באנגלית: The Jewel in the Crown) היא סדרת טלוויזיה בריטית זוכת פרס גלובוס הזהב מ-1984 שעלילתה מתרחשת בהודו בשנים האחרונות של השלטון הבריטי בה (ה"ראג'"). הסדרה מבוססת על רביעיית הספרים של פול סקוט "רביעיית הראג'" ונקראת על שם הראשון שבהם. בסדרה יש 14 פרקים, היא הופקה על ידי גרנדה ושודרה בבריטניה ב-ITV.
העלילה לא מתמקדת בדמות אחת, ולמעשה רק דמותו של קצין המשטרה רונלד מריק מופיעה בכל פרקי הסדרה (בפרק האחרון, אחרי מותו, רק בזיכרונותיהן של דמויות אחרות). עם השחקנים בסדרה נמנים: צ'ארלס דאנס וארט מאליק (שההופעה בה הייתה פריצת הדרך הטלוויזיונית שלהם), אום פורי, פגי אשקרופט, טים פיגוט-סמית, ג'רלדין ג'יימס, ג'ודי פארפיט, רייצ'ל קמפסון, אריק פורטר, סוזן וולדרידג', סעיד ג'פרי וקאראן קאפור (בנו של שאשי קאפור).
פגי אשקרופט וטים פיגוט-סמית זכו על הופעתם בסדרה לפרסי הבאפט"א לשחקנית ולשחקן הטובים ביותר בסדרות טלוויזיה. כל שלוש המועמדות שהתחרו באשקרופט על הפרס היו גם הן משתתפות בסדרה.
הסדרה הייתה חלק מגל טלוויזיוני וקולנועי בריטי שעסק בתקופת שלטונם בהודו, וכלל בין השאר את הסרטים "גנדי" (1982), "אבק וחום" (1983) ו"המעבר להודו" (1984).
עלילה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
העלילה נפתחת ב-1942 בעיר הפיקטיבית מאיאפור. בתחילתה היא מתמקדת במשולש שבקודקודיו הארי קומאר (ארט מאליק), הודי שהתחנך בבית ספר פרטי באנגליה ועובד כעיתונאי בהודו, דפני מנרס (סוזן וולדרידג') ורונלד מריק (טים פיגוט-סמית), קצין משטרה ממעמד נמוך. דפני דוחה הצעת נישואין של מריק, ומעדיפה את הארי על פניו. ערב אחד מותקפים דפני והארי כשהם מבלים בגן, והיא נאנסת. בעקבות כך מריק כולא את הארי ומענה אותו.
בהמשך הסדרה דפני נפטרת בעת לידה, ומצטרפים אליה שרה לייטון (ג'רלדין ג'יימס) שגם אחריה מריק מחזר, אולם היא מעדיפה על פניו את פקודו גאי פרון (צ'ארלס דאנס). אחותה של שרה, סוזן, מתחתנת עם קצין בשם טדי בינגהם. בינגהם נהרג בקרב, מריק בא לעזרתו אך לא מצליח להציל אותו. זמן מה אחר כך מריק נושא לאישה את סוזן.
צוות השחקנים

פגי אשקרופט - ברברה בצ'לור
ג'נט הנפריי - אדווינה קריין
דריק ברנצ'ה - אחמד קסים
צ'ארלס דאנס - סמל גאי פרון
ג'רלדין ג'יימס - שרה לייטון
רייצ'ל קמפסון - ליידי אתל מנרס
ארט מאליק - הרי קומאר
ונדי מורגן - סוזן לייטון
ג'ודי פארפיט - מילדרד לייטון
טים פיגוט-סמית - רונלד מריק
אריק פורטר - הרוזן דימיטרי ברונובסקי
סוזן וולדרידג' - דפני מנרס
ראלף ארליס - קפטן סמואלס
ג'פרי ביוורס - קפטן קווין קולי
ג'רמי צ'יילד - רובין וייט
וורן קלארק - "סופי" דיקסון
רוואנה קופר - קוני וייט
אנה קרופר - ניקי פיינטון
פביה דרייק - מייבל לייטון
ניקולס פארל - אדוארד "טדי" בינגהם
רוזמרי ליץ' - פנלה "פני" גרייס
ניקולס לה פרבוסט - קפטן נייג'ל רואן
פרדריק טרבס - לוטננט קולונל ג'ון לייטון
סטיוארט וילסון - קפטן ג'יימס קלארק
הערות שוליים

↑  Jewel in the Crown  - באתר Museum of Broadcast Communications
| פרס גלובוס הזהב למיני-סדרה או סרט טלוויזיה הטוב ביותר |
| --- | --- | --- |
| 1971‏-1989 | אווז השלג (1971) ‏•‏‏ הקיץ המסוים הזה (1972) ‏•‏‏ תיבת הצללים (1980) ‏•‏‏ ביל/קדמת עדן (1981) ‏•‏‏ בחזרה לבריידסהד (1982) ‏•‏‏ ציפורים מתות בסתר (1983) ‏•‏‏ משהו בקשר לאמיליה (1984) ‏•‏‏ היהלום שבכתר (1985) ‏•‏‏ הבטחה (1986) ‏•‏‏ הבריחה מסוביבור/ילדה עשירה קטנה: סיפור ברברה האטון (1987) ‏•‏‏ מלחמה וזיכרון (1988) ‏•‏‏ יונה בודדה (1989) |  |
| 1990‏-2009 | יום הקישוט (1990) ‏•‏‏ One Against the Wind‏ (1991) ‏•‏‏ סינטרה (1992) ‏•‏‏ ברברים בשער (1993) ‏•‏‏ העונה הבוערת (1994) ‏•‏‏ אישום: המשפט של מקמרטין (1995) ‏•‏‏ רספוטין (1996) ‏•‏‏ ג'ורג' וואלס (1997) ‏•‏‏ מכדור הארץ לירח (1998) ‏•‏‏ אר קיי או 281 (1999) ‏•‏‏ תמונות מלוכלכות (2000) ‏•‏‏ אחים לנשק (2001) ‏•‏‏ הסערה המתפרצת (2002) ‏•‏‏ מלאכים באמריקה (2003) ‏•‏‏ החיים על פי פיטר סלרס (2004) ‏•‏‏ אימפריות נופלות (2005) ‏•‏‏ אליזבת הראשונה (2006) ‏•‏‏ לונגפורד (2007) ‏•‏‏ ג'ון אדמס (2008) ‏•‏‏ גנים אפורים (2009) |  |
| 2010–היום | קרלוס (2010) ‏•‏‏ אחוזת דאונטון (2011) ‏•‏‏ חוקי המשחק (2012) ‏•‏‏ חיי עם ליברצ'ה (2013) ‏•‏‏ פארגו (2014) ‏•‏‏ וולף הול (2015) ‏•‏‏ אמריקה נגד או. ג'יי. סימפסון: סיפור פשע אמריקאי (2016) ‏•‏‏ שקרים קטנים גדולים (2017) ‏•‏‏ הרצח של ורסצ'ה: סיפור פשע אמריקאי (2018) ‏•‏‏ צ'רנוביל (2019) ‏•‏‏ גמביט המלכה (2020) ‏•‏‏ מחתרת המסילה (2021) ‏•‏‏ הלוטוס הלבן (2022) |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קאקאפו

| קָאקָאפּוֹ |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: תוכאים
תת־סדרה:: תרופודה
על־משפחה:: תוכיי ניו זילנד
משפחה:: תוכיי ניו זילנד
שבט:: קאקאפו
סוג:: קאקאפו
מין:: קאקאפו
שם מדעי
 Strigops habroptilus ‏ג'ורג' גריי, 1845
תחום תפוצה
   תפוצת הקאקאפו בימינו; ראו הרחבה מטה

קָאקָאפּוֹ (שם מדעי: Strigops habroptilus, מילולית: "דמוי ינשוף"; ממאורית: kākāpō, מילולית: "תוכי הלילה"; בעברית: תֻּכִּילֵיל) הוא תוכי לילי האנדמי לניו זילנד. לקאקאפו מספר תכונות ייחודיות: יש לו שיטת חיזור מיוחדת; הוא התוכי היחיד החסר יכולת תעופה; הוא התוכי הכבד ביותר; וכמו כן הוא אחד העופות בעלי תוחלת החיים הארוכה ביותר.
המין מצוי בסכנת הכחדה חמורה: בימינו מוערכת אוכלוסייתו ב-244 פרטים בלבד בעולם כולו, כולם מסומנים על ידי האדם ונתונים במעקב תמידי. האב הקדמון של הקאקאפו נפרד ממיני התוכיים האחרים כשניו זילנד הפכה לאי, לפני כ-70 מיליון שנה. שם, בהיעדר טורפים, איבד את יכולת התעופה. עם התיישבות הפולינזים בניו זילנד, ולאחריהם האירופאים, הגיעו עמם טורפים שהיו עבורו מינים פולשים, כגון חתולים, חולדות וסמוריים, ואוכלוסיית הקאקאפו הוכחדה כמעט כליל.
מאמצי שימור המין החלו בשנות התשעים של המאה ה-19, אך לא נחלו הצלחה משמעותית עד להפעלת תוכנית השבת הקאקאפו לטבע בשנות השמונים של המאה ה-20. כל הפרטים ששרדו שמורים בארבעה איים זעירים ונטולי טורפים בקרבת ניו זילנד: צ'אלקי (Chalky), שבדרום-מערב פיורדלנד; קודפיש (Codfish), הסמוך לאי סטיוארט שבקרבת האי הדרומי; מאוּד (Maud), שבצפון האי הדרומי; ואנצ'ור (Anchor), שבדרום-מערב האי הדרומי, שם הם נמצאים תחת השגחה קפדנית. שני איים גדולים באזור פיורדלנד, רזולושן (Resolution) וסקרטרי (Secretary), נמצאים בתהליך של שיקום אקולוגי מקיף על מנת להקים מערכת המספקת את צורכי עצמה, כאשר ממשלת ניו זילנד מאפשרת את השימוש באיים אלה ליצירת בית גידול מתאים לטובת המשך מאמצי השימור של הקאקאפו.