stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי גרמניה–צ'ילה
היסטוריה > מאז 1973

ההפיכה של אוגוסטו פינושה נגד נשיא צ'ילה סלבדור איינדה ב-11 בספטמבר 1973 עוררה את גל הנדידה הגדול ביותר בתולדות צ'ילה. אף שההגירה לעבר ספרד הייתה יותר גדולה, ניתן לייחס זאת לקשרים תרבותיים קרובים יותר של צ'יליאנים לספרד כמדינה אירופאית עדיפה לנדוד אליה בבואם לבחור את יעדם.
בערך 7,000 צ'יליאנים הגיעו לגרמניה. כ-4,000 התקבלו על ידי הרפובליקה הפדרלית של גרמניה, בעוד גרמניה המזרחית הקומוניסטית העניקה מקלט מדיני ל-3,000 צ'יליאנים. זו הייתה הפעם הראשונה שהחברה הגרמנית בשתי המדינות באה במגע עם קבוצה גדולה של גולים מאמריקה הלטינית.
מספר קבוצות סולידריות צ'יליאניות צצו בשתי המדינות הגרמניות. חלקם חשבו שיוכלו להמשיך במאבק ולהפיל את משטר פינושה מגרמניה. בערי מערב גרמניה הייתה קהילה צ'יליאנית פעילה פוליטית בשנות השבעים והשמונים, הקשורה לכנסייה האוונגלסטית. חלק מהפליטים הפוליטיים אפילו עברו אימונים צבאיים במזרח גרמניה הקומוניסטית. חלקם אף נשלחו לקובה להמשך אימונים. צ'ילה החלה את המעבר לדמוקרטיה בשנת 1990, בראשות הנשיא פטריסיו איילווין. זו הייתה תחילתה של הגירה הפוכה, כאשר הרוב המכריע של הגולים חזרו לצ'ילה.
אולם גרמניה עדיין נותרה בית לקהילה צ'יליאנית, הקבוצה הגדולה ביותר בה מאמריקה הלטינית אחרי הברזילאים והקובנים. בערך 10,000 צ'יליאנים חיים בגרמניה, מרוכזים בעיקר בערים ברלין, המבורג, קלן ומינכן. זה כולל את הצ'יליאנים מהדור השני - ילידי גרמניה להורים צ'יליאנים.
כיום לא פליטים פוליטיים בן מי שעושים את דרכם מצ'ילה לגרמניה. לדברי פליפה רמירס, הקונסול הכללי של צ'ילה במינכן, ההגירה הצ'יליאנית הנוכחית מורכבת בעיקר מסטודנטים הלומדים באוניברסיטאות גרמניות, צ'יליאנים ששותפיהם גרים בגרמניה, והגירה זמנית של אנשי מקצוע העובדים בחברות גרמניות.
קשרי תרבות

הערכים הגרמנים השפיעו על התרבות הצ'יליאנית ועל ההתפתחות הכלכלית ולהפך. לדוגמה:
הקמת בתי מסחר ועסקי שילוח גרמניים בוולפראיסו.
הקמת המועדון הגרמני בשנת 1838.
חקר פטגוניה על ידי הגרמני ברנרדו פיליפי, והשתתפותו ברשות הצ'יליאנית של מצר מגלן.
ההגירה הגרמנית לדרום צ'ילה לאחר מלחמת העולם השנייה.
קולוניזציה ופיתוח של העיר ולדיביה והפרברים.
ניצול שדות החנקה.
היחסים ההדוקים בין נמלי ולפראיסו והמבורג.
הקמת מספר חברות כיבוי אש צ'יליאניות-גרמניות. (כמעט 20)
הגירת גרמנים אתניים לצ'ילה מארגנטינה בראשית המאה העשרים.
לצבא הפרוסי הייתה השפעה רבה על צבא צ'ילה. בסוף המאה ה-19, צ'ילה אימצה את המסורת הצבאית הפרוסית, ובמיוחד לאחר מלחמת האזרחים הצ'יליאנית בשנת 1891. מדריך צבאי גרמני, אמיל קרנר, מונה למפקד הצבא הצ'יליאני בשנת 1900. גם כיום הצבא הצ'יליאני משתמש בשטאהלהלם לצרכים טקסיים, ואילו בית הספר הצבאי הצ'יליאני עדיין משתמש בפיקלהאובה כחלק מהמדים טקסיים.
הרפואה הצ'יליאנית הושפעה מד"ר מקס וסטנהפר, מדען, רופא ופתולוג גרמני מאוניברסיטת ברלין הנחשב למייסד הפתולוגיה האנטומית בצ'ילה. פרופ' וסטנהפר הפך לחבר סגל קבוע באוניברסיטת צ'ילה, ונהיה לדמות חשובה בסביבה הצ'יליאנית האינטלקטואלית.
בגרמניה ניתן למצוא גם עדויות על הקשרים בין צ'ילה לגרמניה. הבניין צ'ילהאוס (בית צ'ילה) בנמל המבורג מסמל את יחסי הסחר בעבר בין המדינות. המבנה, שהוכרז כאתר מורשת עולמית, הוקם במאה העשרים ותוכנן בצורת חרטום ספינה.
חוזים ושיתוף פעולה

בין גרמניה וצ'ילה קיימות מספר אמנות. החל מאמנות ידידות, סחר, השקעות ועבודות, הסכמי חילופי בתי ספר ועד אמנות למחקר משותף.
יחסי סחר

גרמניה היא שותפת הסחר העיקרית של צ'ילה בתוך האיחוד האירופי, והיא מדורגת במקום החמישי ברחבי העולם בקרב ספקי היבוא הצ'יליאני. בשנת 2013 ייצאה גרמניה בשווי 3.2 מיליארד דולר לצ'ילה, וצ'ילה ייצאה סחורות לגרמניה בשווי 2.1 מיליארד דולר, וצפוי כי הסחר בין שתי המדינות ימשיך לגדול.
הייצוא העיקרי של גרמניה לצ'ילה הוא מטוסים, אוניות, רכבות ומכוניות, מוצרי הנדסה מפעלים ומכניים, ציוד לייצור והפצה של חשמל, מוצרי חשמל, ציוד רפואי וצילומי, טכנולוגיית מדידה ובקרה, מוצרים כימיים ומוצרי מתכת לא יקרים.
נחושת ומוצרים נלווים הם היצוא העיקרי של צ'ילה לגרמניה. גרמניה מייבאת גם מצ'ילה כמויות ניכרות של פירות, מזון ומיצי שימורים, יין, דגים ומוצרי דגים מעובדים, בשר ומזון שמקורם בבעלי חיים, תאית, עץ ומוצרים כימיים.
יחסים דיפלומטיים

צ'ילה מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין ו-6 קונסוליות בברמן, קלן, פרנקפורט, המבורג, מינכן ושטוטגרט. מאידך, גרמניה מחזיקה בצ'ילה שגרירות בסנטיאגו ו-9 קונסוליות באנטופגסטה, אריקה, קונספסיון, לה סרנה, פוארטו מונט, פונטה ארנס, טמוקו, ולדיוויה וולפראיסו.
יחסי דרום סודאן – צ'ילה

| יחסי דרום סודאן – צ'ילה |
| --- | --- |
דרום סודאן: צ'ילה


דרום סודאן: צ'ילה
שטח (בקילומטר רבוע)
644,329: 756,102
אוכלוסייה
12,004,788: 19,788,712
תמ"ג (במיליוני דולרים)
11,998: 335,533
תמ"ג לנפש (בדולרים)
999: 16,956
משטר
רפובליקה נשיאותית: רפובליקה דמוקרטית

יחסי דרום סודאן–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של דרום סודאן לבין הרפובליקה של צ'ילה.
היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של דרום סודאן לבין הרפובליקה של צ'ילה אינם קיימים, אך צ'ילה מגישה עזרה הומניטרית לדרום סודאן ולתושביה מפעם לפעם. צ'ילה הייתה אחת מהמדינות הראשונות בעולם להכיר בעצמאותה של דרום סודאן מסודאן, היא עשתה זאת ב-9 ביולי 2011.
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בדרום סודאן זקוקים לאשרת כניסה למדינה על מנת לעשות כן. גם אזרחי דרום סודאן שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה זקוקים לאשרה על מנת לעשות כן.
נציגויות דיפלומטיות

צ'ילה אינה מיוצגת בדרום סודאן, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
דרום סודאן אינה מיוצגת בצ'ילה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי הפיליפינים–מלזיה

| יחסי הפיליפינים–מלזיה |
| --- | --- |
הפיליפינים: מלזיה


הפיליפינים: מלזיה
שטח (בקילומטר רבוע)
300,000: 329,847
אוכלוסייה
116,080,711: 35,663,114
תמ"ג (במיליוני דולרים)
437,146: 399,649
תמ"ג לנפש (בדולרים)
3,766: 11,206
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: מונרכיה חוקתית פדרלית

נשיא הפיליפינים רודריגו דוטרטה נפגש עם ראש ממשלת מלזיה מאהאטיר מוחמד בארמון מאלאקניינג, 2019
יחסי הפיליפינים–מלזיה הם היחסים הדיפלומטיים בין הפיליפינים ומלזיה.
היסטוריה

בשנת 1959 הפיליפינים כוננה יחסים דיפלומטיים עם פדרציית מלאיה (הישות שקדמה למלזיה), ושגרירות נפתחה בקואלה לומפור בשנת 1961. לאחר הקמת מלזיה בשנת 1963, שולבה בה גם צפון בורנאו, שטח שהפיליפינים טוענת לבעלות עליו, ובעקבות כך הפיליפינים ניתקה את היחסים הדיפלומטיים עם מלזיה למשך מספר חודשים. בפגישה במנילה חתמו נציגי אינדונזיה, מלזיה והפיליפינים על הסכם מנילה, שקבע את התנאים להגדרה העצמית של סבה, אך לאחר מכן התעלמו ממנו כל החותמים. היחסים הדיפלומטיים בין הפיליפינים ומלזיה חודשו בשנת 1989, אך המחלוקת על מעמדה של צפון בורנאו עדיין לא נפתרה.
איי ספראטלי

הטריטוריה של איי ספראטלי נתונה לתביעה של שש מדינות במקביל: וייטנאם, סין, טאיוואן, מלזיה, הפיליפינים וברוניי. למרות גודלם הזעיר, איי הארכיפלג חשובים מבחינת נוכחותם באזור. בנוסף, מחקרים מצביעים על הימצאות כמויות משמעותיות של נפט וגז. באיים אין אוכלוסייה קבועה, והם משמשים כיום אזור דיג.
יחסים כלכליים

בשנת 2013, 109,437 תיירים מלזיים ביקרו בפיליפינים, ומן הפיליפינים למלזיה ביקרו 403,728 תיירים. בשנת 2015 מחזור המסחר בין המדינות הסתכם בכ-330.6 מיליון דולר. היצוא של הפיליפינים למלזיה הסתכם ב-1.2 מיליארד דולר והיבוא ממלזיה הגיע ל-3.4 מיליארד דולר. מלזיה מספקת לפיליפינים את המוצרים הבאים: הנדסת חשמל, שמן דקלים, ציוד מכני, מוצרי חשמל, מתכת, מזון וכימיקלים. סחורות היבוא העיקריות של מלזיה מהפיליפינים הן משאבי טבע וחומרי גלם.
לאחר רעידת האדמה בבוהול בשנת 2013. מלזיה הקצתה כ-1.64 מיליון דולר כסיוע. בשנת 2014 התחייבה מלזיה 1.3 מיליון דולר לסייע לפיליפינים לאחר הטייפון האיאן.
נציגויות דיפלומטיות

הפיליפינים מחזיקה במלזיה שגרירות בקואלה לומפור.
מלזיה מחזיקה בפיליפינים שגרירות במנילה וקונסוליה כללית בדבאו סיטי.
יחסי הפיליפינים–מונגוליה

| יחסי הפיליפינים–מונגוליה |
| --- | --- |
הפיליפינים: מונגוליה


הפיליפינים: מונגוליה
שטח (בקילומטר רבוע)
300,000: 1,564,116
אוכלוסייה
116,080,711: 3,485,969
תמ"ג (במיליוני דולרים)
437,146: 19,872
תמ"ג לנפש (בדולרים)
3,766: 5,701
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: רפובליקה

יחסי הפיליפינים–מונגוליה הם יחסי החוץ בין הפיליפינים למונגוליה.
היחסים בין מונגוליה לפיליפינים כוננו ב-11 באוקטובר 1973.  כרגע יש רק נציג של הפיליפינים באולן בטור ואין כיום קונסוליה של מונגוליה בפיליפינים.
היסטוריה

מונגולים נמצאו בפיליפינים גם בתקופת הקולוניאליזם הספרדי המוקדם של הפיליפינים. זוג מונגולי שכותרתו "Tarraro 呾 子" מטרטר מתואר בקודקס הבוקסר, בשנת 1590 לערך.
ביקורים רשמיים

נשיא מונגוליה נצגין באגאבנדי ערך ביקור ממלכתי בפיליפינים בין התאריכים 1–4 בספטמבר 2000, ראש המדינה המונגולי הראשון שביקר בפיליפינים.
יחסים כלכליים

יחסי סחר נוצרו כאשר נחתם הסכם שותפות על ידי לשכת המסחר והתעשייה הפיליפינית ולשכת המסחר והתעשייה הלאומית של מונגוליה, כפי שהוכרז בהצהרה ב-14 בספטמבר 2012. ההסכם קובע קידום יחסי סחר, החלפת מידע, חיזוק המגעים העסקיים וכן הקמת מועצה עסקית פיליפינית-מונגולית.
הייעוץ המדיני הראשון בין שתי המדינות נערך במנילה ב-19 במרץ 2013. שתי המדינות הסכימו לחזק את הקשרים. הוסכם על הגדלת שיתוף הפעולה בתחומים שונים הכוללים סחר והשקעות, תיירות עבודה, תרבות וספורט.
ב-9 ביולי 2009 הושבע איש העסקים המונגולי, בכבת סודנום, כקונסול הכבוד הראשון למונגוליה
הגירה

סוכנות ההגירה המונגולית פתחה בקמפיין לרישום פיליפינים השוהים באופן בלתי חוקי במונגוליה מ-1 ביולי ועד 1 באוגוסט 2013. ישנם 441 פיליפינים רשומים במונגוליה החל מיולי 2013.
יהודה בריאל

| --- | --- |
 לידה:  1643 ה'ת"ג מנטובה,דוכסות מנטובה
 פטירה:  1722 (בגיל 79 בערך) ה'תפ"ב מנטובה,ממלכת הבסבורג
 תקופת הפעילות:  ?–1722 
 רבותיו:  רבי משה זכות
 תלמידיו:  רבי יצחק למפרונטי, רבי אביעד שר שלום באזילה, רבי ישעיהו באסאן, רבי שמשון מורפורגו, רבי אליהו הלוי
 בני דורו:  החכם צבי
 אב:  רבי אליעזר בריאל
 אב בית דין וראש ישיבה במנטובה
 
רבי יהודה בריאל (ת"ג – תפ"ב; 1643 – 1722) היה מרבני העיר מנטובה ומגדולי חכמי איטליה בדורו, לחם בשבתאות ועמד לימין החכם צבי במלחמתו בנחמיה חיון.
ביוגרפיה

נולד במנטובה בשנת ת"ג (1643) בערך, לרב אליעזר בריאל אשכנזי. מספר שנים לפני הולדתו קיבל אביו רשות מהשלטונות להתיישב במנטובה, לאחר שנים רבות שהתיישבות יהודים הייתה אסורה בעיר.
בגיל צעיר התפרסם בגדולתו בתורה, ובגיל 25 כתב תשובות הלכתיות לשאלות שנשאלו חכמי דורו.
במנטובה נמנה עם חברי בית הדין של רבי משה זכות (הרמ"ז), ולאחר פטירתו (בשנת תנ"ח) מונה לאב בית הדין במקומו, תפקיד אותו נשא במשך קרוב לשלושים שנה, עד לפטירתו. בנוסף עמד בראש ישיבה גדולה בעיר והעמיד תלמידים רבים שהיו לימים מורי הוראה, ומהם גדולי רבני איטליה בדור שאחריו. השיב תשובות רבות לשאלות שהופנו אליו מאיטליה ומחוצה לה, וכונה בפי חכמי דורו "אביר הרועים" (אביר - בריאל). חלק מתשובותיו נדפסו בספר "פחד יצחק" של תלמידו רבי יצחק למפרונטי.
מלבד גדולתו בתורה הייתה לרבי יהודה בריאל השכלה רחבה גם בפילוסופיה ובחכמות רבות, היה בקי בשפה הלטינית והיה מגדולי המדקדקים בדורו.
בתקופתו פרץ גל של אנטישמיות חריפה בין אנשי הרוח באיטליה, והדבר גרר פולמוסים מחודשים בין היהדות לנצרות. כתבים אנטי-יהודיים רבים נדפסו על ידי אנשי כמורה ואף סופרים חילונים שהתקיפו את היהדות הן כדת והן כלאום. רבי יהודה בריאל פעל כמעט כל ימיו כדי להדוף מתקפות אלו ולחזק את אמונת היהדות. לשם כך חיבר ספר ויכוח בין היהדות לנצרות בעברית ובאיטלקית שנועד לשמש חומר הגנה לצד היהודי בוויכוחים. בחיבור נכללו טענות והשגות נגד הנצרות והברית החדשה, ונגד ספרי הבשורות בפרט. השפעתו הייתה רבה הן מצד ידענותו הגדולה בתורה וביהדות, והן מצד בקיאותו בשפה הלטינית ובספרותה (בין השאר תרגם מלטינית לעברית את איגרות הפילוסוף הרומאי סנקה). כן כתב מספר שירים ופיוטים שנדפסו על גיליונות בודדים, ופירוש על הספרים דניאל ותרי עשר.
נפטר בו' אלול תפ"ב (1722) ונקבר בעירו מנטובה. תלמידו רבי דוד פינצי כיהן במקומו כראש הישיבה במנטובה, יחד עם רבי אביעד שר שלום באזילה.
אחר פטירתו חיבר עליו תלמידו רבי שמשון הכהן מודון ספר קינה בשם "ציר הצירים". כן חיבר עליו רבי עמנואל חי ריקי שיר קינה.
פולמוס אמסטרדם ומלחמתו בשבתאות

בשנת 1713 הדפיס נחמיה חיון את ספריו "דברי נחמיה" ו"עוז לאלוהים", ולאחר הדפסתם נסע לאמסטרדם. לקראת בואו פרצה מחלוקת בעיר אודות כתביו, ועל ספרו "מהימנותא דכלא" בפרט. הפולמוס העיקרי התנהל בין רב הקהילה האשכנזית באמסטרדם, החכם צבי, שהכיר מכבר את חיון וחיווה את דעתו השלילית עליו, בין היתר על ידי הוצאת פסק דין ("לעיני כל ישראל") לפיו חיון הוא כופר ויש לבער ולשרוף את ספריו, לבין רב הקהילה הפורטוגזית בעיר, רבי שלמה אאיליון, ופרנסי הקהילה, שתמכו בחיון ורדפו את המתנגדים לו. שני הצדדים, החכם צבי מצד אחד והרבנים הספרדים מאמסטרדם מהצד השני, פנו אל רבי יהודה בריאל בבקשם לשכנעו בצדקת עמדתם. רבי יהודה בריאל הגיב במכתב בו הוא פוסק נחרצות שהדין עם החכם צבי, וכי הוא מצטרף לחרם שהטיל על נחמיה חיון.
בתגובה שלחו פרנסי הקהילה הספרדית מכתב לרבי יהודה בריאל והתרעמו על כך שמיהר לחוות את דעתו מבלי עיון בספרו של חיון ומבלי לשמוע את נימוקי בית הדין הספרדי. כן התלוננו בפניו שפעמים רבות ביקשו מהחכם צבי לבוא ולדון עמו על כך, אך הוא סירב "בלי לוותר על מה שהוא" (החכם צבי סירב בטענה שבית הדין מוטה, שכן הוא חשד אף בראש בית הדין עצמו, רבי שלמה אאיליון, בשבתאות. בנוסף טען כי אין הרב האשכנזי כפוף לקהילה הפורטוגזית).
רבי יהודה התנצל על כך אך עמד בדעתו. במכתב (שני) שהוציא בנושא הוא מתייחס במפורש לפולמוס באמסטרדם, והוא מוסיף לגבות את החכם צבי ודוחה את דעתו של רבי שלמה אאיליון ובית דינו:
אחרי ראותי כי קמו עדת הספרדים ומלכם בראשם מעלת הר"ש אאיליון נר"ו ללמד זכות וסנגוריה על האיש חייא חיון ועל ספרו... ראיתי חובה לעצמי אחרי מסירת מודעא רבא לומר כי אהבתי מעלת הר"ש אאילון הנ"ל וסיעתו... אך האמת אהובה יותר... ולפיכך אמרתי ימחה הספר והמחברו מישראל להיותי מסכים כיהודה ועוד לקרא לכל אשר יצא מפי הגאון צבי הנ"ל... כי כולם אמת וצדק.
במכתב נוסף משנת תע"ד (1714) פרסם רבי יהודה בריאל שמונה קושיות וסתירות על ספרו של חיון ושלח אותם לפרנסי הקהילה הספרדית. פרנסי הקהילה ובראשם רבי שלמה אאיליון השיבו עליהן בפורטוגזית ושלחו לו את תגובתם. במכתב הם מנסים להראות שכל המתנגדים לחיון אינם בקיאים בספרו וסומכים על דבריו של החכם צבי. כן הם מודיעים לו כי הוא איננו אובייקטיבי בעיניהם בשל התקשרותו הראשונית והמהירה אל החכם צבי ("כבודו אינו במצב שיכול לדון בעניין ללא משוא פנים ובלי להיות נוגע בדבר"), ודרשו ממנו להפסיק להתערב בענייניה הפנימיים של הקהילה.
חלק ממכתביו אלו נאספו בחיבורו של רבי משה חגיז "מלחמה לה'", הכולל מכתבים וחרמות על נחמיה חיון, ולמכתביו נודעה השפעה רבה בפולמוס זה. מתוך חיבור זה רבי יהודה בריאל הוא היחיד שמזכיר את ר' שלמה אאיליון ובית דינו, אף שהוא מתייחס אליהם בזהירות ובכבוד רב.
בתגובה למלחמתו בנחמיה חיון, השמיץ הלה את רבי יהודה בריאל, ובספרו "הצד צבי" האשים אותו, בין היתר, בכך שאינו נושא אישה ולא מגדל זקן.
בעקבות מלחמתו בשבתאות היה יחסו לקבלה שלילי מעט והוא התנגד להדפסת ספרי קבלה, בעיקר בשל החשש שיפלו לידי אנשים שאינם ראוים לכך.
חיבוריו

כללי הדקדוק – נדפס לראשונה במנטובה 1730
סדר הניקור – דיני ניקור בקצרה
השגות על מעשי השליחים - לא נדפס
פירושים על ספר דניאל (נכתב בערך ב-1708) ותרי עשר – לא נדפס
תשובות רבות שכתב נדפסו בספרי חכמי איטליה של אותו דור ואחריו, ביניהם בספר פחד יצחק של תלמידו רבי יצחק למפרונטי, שו"ת דבר שמואל לרבי שמואל אבוהב, שו"ת זרע אמת לרבי ישמעאל הכהן, ועוד.
מתלמידיו המובהקים

רבי יצחק למפרונטי – רב העיר פרארה ומחבר האנציקלופדיה ההלכתית "פחד יצחק"
רבי אביעד שר שלום באזילה - מרבני ומקובלי מנטובה, מחבר ספר "אמונת חכמים"
רבי ישעיהו באסאן - רב העיר פדובה ורבו של הרמח"ל
רבי דוד פינצי - מרבני מנטובה, חותנו של הרמח"ל
רבי שמשון מורפורגו - רב העיר אנקונה ומחבר שו"ת "שמש צדקה"
רבי אליהו הלוי - רב העיר אלסנדריה
לקריאה נוספת

יצחק שמואל עמנואל, פולמוס נחמיה חיון באמסטרדם, בתוך: ספונות: ספר שנה לחקר קהילות ישראל במזרח, ספר תשיעי הוצאת מכון בן צבי, האוניברסיטה העברית, ירושלים תשכ"ה.
אגרות ר' אברהם קונקי לרבי יהודה בריאל, בתוך: סיני לג (תשל"ג).
הערות שוליים

↑  שמעון ברנשטיין, משירי ישראל באיטליה, (ירושלים תרצ"ט), שיר קיט, באתר HebrewBooks
↑  רבי משה חגיז, מלחמה לה', אמסטרדם תע"ד, דף מב עמוד ב, והלאה
1 2  יצחק שמואל עמנואל, פולמוס נחמיה חיון באמסטרדם, בתוך ספונות, ספר תשיעי (עמ' ריא והלאה).
↑  יעל נדב, רבי שלמה אאיליון וקונטריסו בקבלה שבתאית, בתוך: ספונות, ספר שלישי, (עמ' שט).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007291517205171  ICCU: TO0V665728  ISNI: 0000 0000 3569 9350  LCCN: n96058457  NTA: 242322026  VIAF: 38640738   WorldCat (עם VIAF): 38640738
יחסי הפיליפינים–מצרים

יחסי הפיליפינים–מצרים הם היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת הפיליפינים לבין רפובליקת מצרים הערבית.
| יחסי הפיליפינים–מצרים |
| --- | --- |
הפיליפינים: מצרים


הפיליפינים: מצרים
שטח (בקילומטר רבוע)
300,000: 1,001,450
אוכלוסייה
116,080,711: 116,996,270
תמ"ג (במיליוני דולרים)
437,146: 395,926
תמ"ג לנפש (בדולרים)
3,766: 3,384
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: רפובליקה
סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים בין מצרים לפיליפינים כוננו ב-3 במרץ 1946. ב-18 בינואר 1955, נחתם הסכם ידידות בין המדינות. מדינת הפליפינים פתחה את שגרירותה בקהיר בשנות ה-60, זו הייתה השגרירות היחידה שפתחה ביבשת אפריקה עד אמצע שנות השבעים.
יחסים כלכליים

בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה מהפליפינים למצרים הגיעה לסך 18.9 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה רהיטים, שנאים חשמליים, מוצרי ניקיון, דגים מועבדים, מיץ פירות, פירות טרופים ועוד. באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה ממצרים לפיליפינים הגיעה לסך 20.5 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה טבק, נפט מזוקק, בגדים, אוטובוסים ועוד.
בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה מהפליפינים למצרים הגיעה לסך 32.2 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה שנאים חשמליים, טבק, דגים מועבדים, מיץ פירות, פירות טרופים ועוד. באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה ממצרים לפיליפינים הגיעה לסך 7.85 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה טבק, נפט מזוקק, גבינה, מכוניות ועוד.
ייצוג

מצרים מיוצגת בפיליפינים על ידי שגרירות שהיא מחזיקה במקאטי.
הפיליפינים מיוצגת במצרים על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בקהיר, בירת מצרים.
יחסי מין ללא נישואים

יחסי מין ללא נישואים היא סוגיה מוסרית באשר לפעילות מינית בין אנשים שאינם נשואים. מבחינה היסטורית, יחסי מין ללא נישואים הם טאבו בתרבויות רבות, ונחשבים לחטא על ידי מספר דתות.
מאז המהפכה המינית משנות ה-60 של המאה ה-20, תנועות ליברליות מסוימות, במיוחד במדינות המערב, מקבלות יחסי מין ללא נישואים.
במחקר שנערך על ידי מרכז המחקר פיו ב-2014 בנושא מוסר עולמי, נמצא כי קיום יחסי מין בין בגירים שאינם נשואים נחשב לא מוסרי במספר מדינות, במיוחד במדינות עם רוב מוסלמי, כמו מלזיה, ירדן, פקיסטן ומצרים, שבכל אחת מהן לפחות 90% מהנשאלים ראו ביחסי מין בין בגירים לא נשואים מעשה לא מקובל מוסרית, בעוד שבמדינות מערב אירופה, כמו ספרד, גרמניה וצרפת, פחות מ-10% ראו ביחסי מין בין בגירים לא נשואים מעשה לא מקובל מוסרית.
ראו גם

יחסי אישות (הלכה)
אירוסים
זנות
הורות יחידנית
בתולים
סטוץ
מין מזדמן
ניאוף
בגידה (זוגיות)
לקריאה נוספת

Greenwood, Jeremy (2019). Evolving Households: The Imprint of Technology on Life. Cambridge, MA: The MIT Press. ISBN 978-0262039239.
"Premarital Sex". Sex and Society. Vol. 3. New York: Marshall Cavendish. 2010. pp. 663–666. ISBN 978-0-7614-7908-6.
Regnerus, Mark; Uecker, Jeremy (2011). Premarital Sex in America: How Young Americans Meet, Mate, and Think about Marrying. Oxford: Oxford University Press. ISBN 978-0-19-974328-5.
הערות שוליים

↑  "Global Views on Morality - Premarital Sex". PewResearch Global Attitudes Project. 15 אפר' 2014. אורכב מ-המקור ב-6 באוגוסט 2018. נבדק ב-31 ביולי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
| מיניות האדם |
| --- | --- | --- |
| תופעות פיזיולוגיות | זוויג • עוררות מינית • זקפה • נוזל טרום-שפיכה • סיכוך נרתיקי • אורגזמה (שפיכה נשית / שפיכה גברית) • היריון |  |
| בגרות מינית וחינוך מיני | התבגרות מינית • מניעת הריון • קונדום • מין בטוח • חינוך מיני • טיפול מיני • סרוגייט • מדריך למיניות |  |
| זהות | זהות מגדרית • זהות מינית • נטייה מינית (הומוסקסואליות / ביסקסואליות / לסביות / א-מיניות) • הטרוסקסואליות • אינטרסקס • טיפול המרה • גברים המקיימים יחסי מין עם גברים • נשים המקיימות יחסי מין עם נשים • יחסי מין הומוסקסואליים • יחסי מין לסביים |  |
| מין וחוק | חוק למניעת הטרדה מינית • גיל ההסכמה • הדבקת HIV במזיד‏ • גילוי עריות • מעשה מגונה • חוסר צניעות בציבור • מעשה מגונה בפומבי • אונס • התעללות מינית • ניצול מיני • הטרדה מינית • התנהגות מינית פסולה • אלימות מינית • מעשה סדום • בעילה אסורה בהסכמה • פדופיליה • חטיפת נשים |  |
| סקסולוגיה ותופעות היסטוריות | האבולוציה של הרבייה המינית • היסטוריה של ייצוגים מיניים • מיניות ברומא העתיקה • זנות ביוון העתיקה • זנות ברומא העתיקה • פדרסטיה ביוון העתיקה • המהפכה המינית |  |
| זוגיות וחברה | חיי מין • משיכה מינית • אהבה • מונוגמיה • פוליאמוריה • מין מזדמן • סווינגינג • נישואים • פיקוח ילודה • פאראפיליה • מופקרות • דת ומיניות • התנזרות ממין • הון ארוטי • אתיקה מינית • אובייקטיפיקציה מינית • מתאם אינטימיות • דיבור ארוטי • סלנג מיני |  |
| יחסי מין | מין קבוצתי • מזמוז • אוננות • משחק מקדים • החדרת אצבעות • תנוחות מין • יחסי מין מחוץ לנישואים • יחסי מין ללא נישואים • יחסי מין ללא חדירה • מין אוראלי • מין אנאלי • מציצה עצמית • BDSM • פטיש לכפות רגליים • פטישיזם (סקסולוגיה) • פטיש לכפות ידיים • פוטג'וב • הנדג'וב • אורגיה • גאנג באנג • שלישייה • רביעייה • סייברסקס • שיחה ארוטית • חנק ארוטי • מעגל מאוננים • יחסי מין בפומבי • קשירה • קונילינגוס |  |
| שירותי מין | תעשיית המין • ארוטיקה • פורנוגרפיה • סרט פורנוגרפי • תיירות מין • מוזיאון מין • מועדון מין • מועדון חשפנות • חשפנות • זנות (זנות קטינים / זנות גברית / בית בושת / עבדות מין) • יחסי מין תמורתיים • חנות מין • אביזר מין • בובת מין • מכונת מין • רובוט מיני |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעי החברה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533803205171  LCCN: sh85106321
יחסי דרום סודאן – הפיליפינים

| יחסי דרום סודאן – הפיליפינים |
| --- | --- |
דרום סודאן: הפיליפינים


דרום סודאן: הפיליפינים
שטח (בקילומטר רבוע)
644,329: 300,000
אוכלוסייה
12,004,788: 116,080,711
תמ"ג (במיליוני דולרים)
11,998: 437,146
תמ"ג לנפש (בדולרים)
999: 3,766
משטר
רפובליקה נשיאותית: דמוקרטיה נשיאותית

יחסי דרום סודאן–הפיליפינים הם היחסים הדו-צדדיים בין הפיליפינים לדרום סודאן. הפיליפינים הכירה בדרום סודאן כמדינה ריבונית בערך חודש לאחר שהכריזה על עצמאותה ב-9 ביולי 2011. הפיליפינים מיוצגת בדרום סודאן באמצעות שגרירותה בניירובי, קניה מאז מרץ 2013. בעבר יוצגה הפיליפינים על ידי שגרירותה בקהיר, מצרים.
היסטוריה

הפיליפינים הכירה באופן רשמי בדרום סודאן כמדינה ריבונית ועצמאית זמן קצר לאחר שדרום סודאן הכריזה על עצמאותה ב-9 ביולי 2011. הפיליפינים ודרום סודאן כוננו יחסים דיפלומטיים באמצעות הסכם משותף עליו חתמו שגרירי הפיליפינים ודרום סודאן בקניה, דומינגו לוסנריו ג'וניור ומג'וק גואנדונג ת'יף, במשרד האו"ם ב-13 במרץ 2013. בהצהרה אמר לוסנריו כי כינון רשמי של היחסים בין הפיליפינים לדרום סודאן יועיל הדדית "מכיוון ששתי המדינות יוכלו כעת להדק את היחסים בתחומים משותפים שונים." שני השגרירים דנו גם בצורך להקים ועדה משותפת לשיתוף פעולה דו-צדדי לטובת עמי הפיליפינים ודרום סודאן.
יחסים כלכליים

בדרום סודאן עובדים יותר מ-300 פיליפינים. ב-13 בינואר 2012, מנהלת התעסוקה הפיליפינית אסרה על שליחת עובדים פיליפינים לדרום סודאן עקב הסלמת האלימות הבין-עדתית במחוז ג'ונגלי במדינה. האיסור בוטל כעבור חודשיים (ב-22 במרץ 2012) עם שיפור המצב הפוליטי והביטחוני בדרום סודאן.
ב-24 בדצמבר 2013, מנהל התעסוקה הפיליפיני החזיר את האיסור על שליחת עובדים פיליפינים לדרום סודאן עם פרוץ מלחמת האזרחים בדרום סודאן. ב-21 באוקטובר 2015, מנהל התעסוקה הפיליפיני ביטל חלקית את איסור הפריסה על פי המלצות משרד החוץ, על מנת לאפשר לאזרחים פיליפינים בארגונים בינלאומיים לחזור לדרום סודאן בתנאי שמעסיקים ייקחו על עצמם את האחריות לפינוי עובדים פיליפינים. האישור הוענק באופן ספציפי לחברת Dai Nippon Construction לפרויקט גשר נהר הנילוס, הממומן על ידי הסוכנות היפנית הבינלאומית לשיתוף פעולה (JICA) ויישום מערכת אספקת המים. ב-24 בינואר 2016, האישור ניתן גם לאדריכלים ומהנדסים באוקיינוס השקט על פי חוזה עם משרד החוץ האמריקני בדרום סודאן לתוכנית התמיכה שלה ב-Flight Ops‏.
ב-30 ביוני 2016, לנוכח הקמת ממשלת המעבר לאחדות לאומית ושיפור המצב, מינהלת התעסוקה הפיליפינית התירה שליחה מחודשת של עובדים פיליפינים לדרום סודאן, בכפוף להוכחת העסקה קיימת.
ראו גם

יחסי החוץ של דרום סודאן
יחסי הפיליפינים–מרוקו

| יחסי הפיליפינים–מרוקו |
| --- | --- |
הפיליפינים: מרוקו


הפיליפינים: מרוקו
שטח (בקילומטר רבוע)
300,000: 446,550
אוכלוסייה
116,080,711: 38,168,990
תמ"ג (במיליוני דולרים)
437,146: 141,109
תמ"ג לנפש (בדולרים)
3,766: 3,697
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: מונרכיה חוקתית

יחסי הפיליפינים–מרוקו הם היחסים הדו-צדדיים בין הפיליפינים למרוקו. היחסים בין שתי המדינות כוננו רשמית ב-27 בדצמבר 1975.
נציגויות דיפלומטית

הפיליפינים החזיקה בעבר שגרירות למרוקו ברבאט. השגרירות נסגרה במרץ 1986, כחודש בדיוק לאחר כניסתה של הנשיאה קורסון אקינו לתפקיד בעקבות מהפכת הכוח העממית. בתו של הנשיא המודח פרדיננד מרקוס, אימי מרקוס, ובעלה טומי מנוטוק התגוררו במרוקו ועל פי הדיווחים החזיקו בדרכונים מרוקאים בעקבות הפלתו של מרקוס. המרקוסים היו חברים קרובים של המלך חסן השני.
על סגירת הנציגות הדיפלומטית נמתחה ביקורת על ידי הסנאטורית הפיליפינית לטיסיה ראמוס-שאהאני, שטענה כי תדמית הפיליפינים בעולם המוסלמי נפגעה עם סגירת השגרירות. היא ראתה במהלך כמתעלם מהמלך חסן השני, צאצאו של מוחמד ומייסד הארגון לשיתוף פעולה אסלאמי.
מרוקו מחזיקה שגריר בפיליפינים, מוחמד רידה אל-פאסי, שהגיש את אמנתו לנשיא רודריגו דוטרטה ב-10 בינואר 2017. עם זאת, השגרירות נפתחה כמעט שנתיים לאחר מכן, בנובמבר 2018.
בדצמבר 2019 פתחה הפיליפינים מחדש את שגרירותה ברבאט שבמרוקו.
יחסי עבודה

נכון לשנת 2014, יש יותר מ-3,000 עובדים פיליפינים מעבר לים במרוקו.
נציגויות דיפלומטיות

הפיליפינים מחזיקה במרוקו שגרירות ברבאט.
מרוקו מחזיקה בפיליפינים שגרירות במנילה.