stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מחזור כישור הזמן - מושגים
משרתי האופל > מירדראל

המירדראל הם יצורי צללים דמויי אנוש המעטים מן הטרולוקים, מסוכנים מהם וחכמים מהם בהרבה. למירדראל, הקרוי גם בשמות נמוגן, אישצל, נסתר וחציאנוש. צבע עור חיוור ביותר וגלימה וברדס שחורים מכסים אותו תמיד, אבל הגלימה לעולם לא תנוע או תתנופף ברוח. מירדראלים הם צאצאים פגומים של טרולוקים. מירדראלים מסוגלים למוג בצל, ולהופיע בצל מרחק מאות קילומטרים מאותו מקום. הם עצמם אינם יודעים כיצד הם עושים זאת.  אגינור שיצר את יצורי האופל מסביר את התופעה בכך שהמירדראלים אינם נמצאים בעולם זה בצורה ממשית כשאר היצורים.
בקרב, מנהיגים המירדראל חבורות גדולות של טרולוקים ורכובים תמיד על סוסים שחורים וגדולים. לעיתים תכופות ישנם קשרים מיוחדים בין חבורת הטרולוקים למירדראל עליה הוא מופקד, במטרה למנוע את הרצחו של המירדראל על ידי פקודיו; קשרים אלה גורמים לכך שהטרולוקים ימותו מיד עם מותו של המירדראל מפקדם. מסיבה זו, בקרב תמיד מנסה האויב להרוג את המירדראל תחילה. וזו אינה משימה פשוטה; מירדראל פשוט מסרבים למות, גם אם נועצים חרב בליבם או כורתים את ראשם, הגוף ממשיך להתנועע ולהיאבק עוד זמן מה.
משרתי האופל > דְרַגְקָר

הדרגקר הוא מין עטלף ענק ולא מחוכם במיוחד, המשמש כמרגל וגם כמתנקש. נשיקתו של הדרגקר גורמת ליציאתה המידית של נשמת הקורבן מגופו.
משרתי האופל > כלב אופל

כלבי אופל הם בין יצורי האופל המעניינים ביותר. אלו הם כלבים גדולים שנועדו להתנקש באויבים. פסיעותיהם אינן משאירות עקבות על חול או כל חומר אחר, מלבד אבן, עליה נשארת טביעת רגליהם בעוברם עליה, וזהו סימן ההכר שלהם. רירו של כלב האופלי קטלני, וטיפה ממנו עלולה לגרום למותו של הקורבן אם לא נכרת האיבר הנגוע. ישנם ככל הנראה 13 להקות של כלבי אופל, המונות כל אחת פרטים בודדים עד עשרות. אויביהם הנוראים ביותר של כלבי האופל הם הזאבים, ותיעוב עמוק שורר מימי קדם בין שני הגזעים הנבונים. כלבי אופל הם למעשה נשמות זאבים שהושחתו, ונוצרו על מנת שיהיה מי שיעמוד מול הזאבים בקרב האחרון.
משרתי האופל > גולם

הגולם הוא יצור דמוי אדם אשר נוצר למטרה אחת בלבד: התנקשות בחייהם של אנשים מתעלים. נוצרו שלושה גלמים בלבד, והם בעלי תכונות מדהימות: הגולם הוא חסר עצמות ובעל גמישות מופלאה, עד כדי יכולת לעבור דרך חור של עכבר, ואף על פי כן בעל כוח פיזי ומהירות עצומים. ברם, אלה הן תכונות משניות אצל הגולם: מאפינו המדהים ביותר היא חסינותו בפני הכוח האחד, וכל פגיעה פיזית. הגולם ניזון מדם, ועד כה הדבר היחיד שמצליח להרתיע אותו ולפגוע בו במידת מה הוא מדליון הכסף בעל ראש השועל, המצוי בידי מאט. מדליון זה הוא ט'ראנגריל המונע תיעול על בעליו, אשר ניתן למאט בזמן ביקורו בממלכת האילפין דרך ט'ראנגריל הדלת ברוהידין.
משרתי האופל > אנשים אפורים

מתנקשים בני אנוש לשעבר שמכרו את נשמתם לאדון האופל. בלתי ניתנים לגילוי עד רגע לפני ההתנקשות.
משרתי האופל > הצייד/הטובח

באנגלית: slayer. השם בעברית השתנה עם המתרגמים. יצור אופל שנכנס לעולם החלומות בגופו וצד זאבים. ברשותו טראנגריל מיוחד שמונע יצירת שערים ברדיוס של כמה עשרות קילומטרים מסביב.
משרתי האופל > סכיני הדם

אחוות מתנקשים סינצ'נים בעלי טבעות מיוחדות שהופכים אותם לצללים, אבל הורגת אותם לאט. נחשפו לראשונה כשניסו לרצוח את אגווין. גאווין גילה שהדרך היעילה להתמודד איתם היא בחושך.
אינם יצורי אופל אלא לוחמים מיומנים אשר נשבעו אמונים לקיסרית "מי יתן ותחיה לנצח".
משרתי האופל > שרי אימה

באנגלית: dreadlords. מתעלים חזקים אשר משרתים את אדון האופל. נכון לעכשיו ידוע על שלושה מקורות לשרי האימה.
1. אאס סדאי מן האג'ה השחורה.
2. אשאמנים (גברים מתעלים) אשר עברו לצד השני או הושחתו על ידי האופל.
3. איאלים זכרים אשר הושחתו על ידי האופל.
כאשר גבר איאל מגלה כי הוא יכול לתעל הוא הולך למיצרים על מנת להילחם עד המוות כנגד אדון האופל.
ככל הנראה הגברים האיאלים נתפסו על ידי כוחות האופל והועברו בכפייה לצד השני.
ט'ראנגריל

ט'ראנגריל הוא כל חפץ הקשור לכוח האחד, אשר אינו מאפשר לתעל כמות גדולה יותר של הכוח. בשונה מהאנגריל והס'אנגריל, ישנם ט'אנגרילים מסוימים בהם יכולים להשתמש אף אנשים שאינם מתעלים. הט'אנגרילים נוצרו בעידן האגדות, ולא היה איש המסוגל ליצרם מאז, עד שגילתה אליין טרקנד את סוד יצור הט'אנגריל מחדש, ויצרה העתקים של טבעת ט'אנגריל המשמש להגעה לעולם החלומות. רוב האנגרילים נמצאים בטאר וולון, בבעלות האאס סדאי, אולם רבים נמצאים גם במאגר הגדול באבן של טיר, או מוחבאים במקומות שונים מסביב לעולם. חקר של ט'אנגרילים ששימושם בלתי ידועים הוא מסוכן מאוד, עלול להביא לפציעה, מוות, טירוף ואף גרוע מזה למשתמשים בו ללא ידע מוקדם.
ט'אנגרילים ידועים המתוארים בסדרה:
זוג דלתות תואמות המובילות לממלכות האלפין והאילפין, הנמצאות באבן של טיר וברוהידין. הדלתות מקובעות במקומן בחוזק, קשה להזיז אותן, ובלתי אפשרי להטות אותן כלפי כל כיוון. כל העובר בדלתות מגיע לממלכות האלפין והאילפין, ויכול לשאול אותם שלוש שאלות עליהן יקבל מענה. רנד, מאט ומוריין השתמשו בו זמנית בדלת הנמצאת בטיר, בלי לדעת איש על השני, והתשובות שקיבלו ישפיעו רבות על פעולותיהם בעתיד. הדלת שבטיר הייתה זמן רב ברשות שליטי מאיין, שהשתמשו בה כדי לדעת איך להציל את ארצם, אך הדלת נלקחה בידי טיר אשר צרפה אותה לאוסף שלה. הדלת ברוהידין הייתה חלק מן חפצי הכוח שהאיאלים נשאו איתם לאחר השבירה (ראה בפסקה על האיאלים) ונלקחה משם על ידי מוריין אל קאירהיין.
ט'ראנגריל נוסף הוא זה המצוי ברשותה של אליין, טבעת מביוס עשויה מאבן אשר כל הנרדם בעוד הטבעת נוגעת בעורו, מגיעה בשנתו לעולם החלומות. הט'אנגריל ניתן לאליין, נינאב ואגווין בידי וורין סדאי, בפקודתה של האמירלין סיואן סנצ'ה, כשיצאו השלושה לרדוף אחר חברות האג'ה השחורה, אשר לקחו עמן בבורחן מהמגדל הלבן ט'אנגרילים הקשורים לעולם החלומות. ט'אנגריל זה הוא הראשון אשר נוצרו ממנו העתקים בעידן המודרני, בידי אליין טרקנד אשר גילתה מחדש את היכולת ליצור ט'אנגריל.
בידיו של מאטרים קוטון ט'אנגריל בצורת מדליון כסף ועליו ראש שועל, אשר מונע תיעול מכל סוג על בעליו, וכמו כן הוא הדבר היחיד שמסוגל לפגוע בגולם. המדליון, אותו קיבל מאט בעוברו בדלת ברוהידין אל ממלכות האלפין והאילפין, מתקרר בכל פעם שמתבצע תיעול לידו, וכל עוד הוא נוגע בעורו של בעליו גם יכול למנוע תיעול עליו.
זוג ט'ראנגרילים המצויים בידיו של רנד אל'תור הם מפתחות הגישה, פסלונים קטנים של גבר ואישה אשר דרכם ניתן לתעל את הכוח המצוי בצ'ואדן קאל גם בלי להיות קרוב מבחינה גאוגרפית אליהם. דרך ט'אנגרילים אלה טיהרו רנד אל'תור ונינאב אל'מארה את סאידין בשאדאר לוגות.
ט'ראנגריל > מוט השבועות

שני ט'אנגרילים שונים בעלי אותה מטרה. באנגלית נקראים "the oaths rod" ו-"the bonder" בהתאמה. תיעול רוח בעזרת סאידר לכל אחד מהם יגרום למחזיק/ה להכבל בדיבורו לחפץ, כלומר: אם ישבע על המוט או על ה"כופת" לא לשקר הוא לא יוכל יותר לשקר עד שישוחרר מהשבועה (באנגלית: forswear) על אחד מהם.
כשמקובלת הופכת לאאס סדאי היא נשבעת את שלוש השבועות על המוט. כשאאס סדאי עוברת לאג'ה השחורה, היא מתירה את השבועות האלה על אחד הט'אנגרילים ונשבעת שלוש שבועות חדשות לאדון האופל. התרת שבועה היא תהליך כואב, אך התרת שבועות האופל כואב בהרבה (כפי שהוכח על טלן מינלי, האחות השחורה הראשונה שנתפסה במגדל הלבן). ה"כופת" היה באיליאן ביד סמאל עד ספר 14, ומאז מחזיק בו שבט השאידו.
מלחמות הטרולוקים

סדרה ארוכה של מלחמות שהתרחשה כ-2000 שנים לערך לפני התרחשות העלילה. המלחמות החלו כאשר פלשו מיליוני טרולוקים ויצורי אופל אחרים אל ארצות האדם, כולל שממת איאל ושארה. רבות מהערים ביבשת המרכזית נחרבו במלחמות, כולל מנטהרן הקדומה, אשר היוותה חלק מברית עשר האומות, הכוח המרכזי אשר לחם באומץ בטרולוקים. הקרב המכריע במלחמה הוא הקרב על מנטהרן, בו אמנם נכבשה העיר ונחרבה, אך הטרולוקים הובסו והוכו מכה נמרצת. שנים ספורות לאחר הקרב המכריע גורשו אחרוני הטרולוקים אל המצרים.
מלחמת האיאלים

בעת שבירת העולם, היו הקאירהיינים, שרק החלו להתגבש כאומה, היחידים שנתנו לאיאלים מים ומקום לנוח בו בעת נדודיהם, כשכל השאר גירשו אותם בבושת פנים. המסורת על העם שהיטיב עמם עברה לאורך השנים אצל האיאלים, וכמה מאות שנים לפני התרחשות העלילה הם מצאו את אותו העם - הקאירהיינים. האיאלים גמלו לקאירהיין טובה תחת טובה, והרשו לסוחריהם לחצות את השממת איאל אל הארץ האגדתית שארה, ולנהל דרך השממה סחר מכניס רווחים. כמתנה נוספת הביאו האיאלים לקאירהיין העיר ייחור של אבנסדורה, עץ החיים, עץ אגדי שהכל סברו כי נכחד מן העולם.
מאות שנים צמח העץ בקאירהיין, עד אשר כרתו המלך למן מבית דמודרד על מנת להכין לעצמו כס מלכות מפואר. ארבעה משבטי האיאלים, בזעמם על חילול הקודש, פתחו במלחמה כנגד קאירהיין. תוך זמן קצר כבשו האיאלים בשעטתם את קאירהיין העיר ושרפוה, אולם המלך למן הצליח להימלט מערבה. ארבעת השבטים המשיכו במרדפם אל טאר וולון, שכן ראו את העימות כהוצאתו להורג של המלך למן ולא כמלחמה. בקרב שלג הדם על מורדות הר הדרקון נלחמו כל אומות העולם כדי לעצור את האיאלים הבלתי מנוצחים. לא ניתן לדעת מי היה מנצח בקרב אדירים זה, כי כשהצליחו להרוג את המלך למן נסוגו האיאלים אחורה, שכן ראו את עניינם כסגור. העולם נותר הלום רעם ממלחמת הבזק של האיאלים, ומן הקלות בה הצליחו לחדור אל לב "הארצות הרטובות" בשפתם, ולהכריע את אחת האומות החזקות והמשגשגות של אותה תקופה.
ס'אנגריל

ס'אנגריל הוא בדרך כלל חפץ גדול ומרשים יותר מן האנגריל, ונדיר הרבה יותר. מאפשר למשתמש בו לתעל את הכוח האחד בכמות גדולה הרבה יותר מאנגריל. הס'אנגריל הוא חסר שימוש עבור אנשים שאינם מתעלים, וכמו האנגריל, גברים יכולים להשתמש רק בס'אנגרילים מיוחדים להם ונשים אך בס'אנגרילים מיוחדים להן. ס'אנגרילים מפורסמים הם החרב קלנדור והצ'ואדן קאל.
צ'ואדן קאל

הצ'ואדן קאל הם זוג פסלים עצומים של גבר ואישה הנושאים בידם כדור בדולח, הנמצאים אחד בקאירהיין ואחד בטרמלקינג. הצ'ואדן הם הס'אנגריל החזקים ביותר שנוצרו אי פעם. גבר ואישה מחוברים, המשתמשים במקביל בשני הפסלים, מסוגלים להרוס את העולם במכה קלילה. כל כוחם של הגברים והנשים המתעלים בעולם אינו אלא טיפה בים לעומת כוחם של הצ'ואדן קאל, ולכן נאסר השימוש בהם עוד בעידן האגדות. אלפי שנים אחר כך, השתמש רנד אל'תור בעזרתה של נינאב אל'מארה בצ'ואדן קאל על מנת לטהר את סאידין מהכתם השורר בו, ותוך כדי השמיד את הרוע ששכן בשאדאר לוגות. הפעלת הפסלים גרמה להתאבדותם של תושבי האי בו הם שכנו.
קואנדילר

קואנדילר (נקרא גם בשם אבן לב) הוא חומר בלתי ניתן לשבירה הנוצר על ידי הכוח האחד. שום דבר אינו יכול לשבור קואנדילר, וכל כוח המופעל עליו רק מחזק אותו. דרך יצירת הקואנדילר אבדה לאחר שבירת העולם, אולם גולתה מחדש בידי אגווין אל'וור, האמירלין המורדת. רק למתעלים מעטים ונדירים ישנה היכולת ליצור קואנדילר, והם עושים זאת בעזרת הפעלת מארג מיוחד של הכוח על חפץ ברזל פשוט. החותמים הנועלים את אדון האופל עשוים מחומר זה, אך חלקם הפכו לפריכים עד כי נפילה עלולה לשבור אותם, דבר הנגרם ככל הנראה מהשפעתו של אדון האופל. בספר מספר 23 מין ולואיס ת'רין (כל אחד לחוד) מגלים לרנד ששבירת החותמים האחרונים היא הדרך היחידה להגיע לאדון האופל ולנסות להרוג אותו.
אדאם

חפץ- ט'ראנגריל בצורת קולר המחובר לשרשרת וצמיד- המשמש את הסינצ'נים לשלוט על נשים המתעלות את סאידר. למעבידה קוראים סולדאם, ולשפחה קוראים דאמנה. הסינצ'נים קוראים לנשים שמתעלות מרטדאמנה- כלומר "הנחוצה להיכבל".
גם הסולדאם עשויות לגלות את סאידר בעתיד. אליין הצליחה בספר 10 ליצור אדאם ללא שרשרת בעזרתו כבלה את מוגהדין לזמן קצר.
כפיה

באנגלית: Compulsion. מארג מסובך של הכח האחד, בו המתעל פורש רשת של הגנות על המח של הקרבן, כדי שיעשה את רצונו ולא יבגוד בו. הארורה גריינדל הייתה מומחית בזה. ורין מתווין היא היחידה שגילתה איך עושים את זה רק מלימוד בספרים.
שורש הקלשון

באנגלית: forkroot. צמח ששתיית חליטתו מונעת אדם לתעל את הכוח האחד.
נחשים ושועלים

משחק לוח עתיק לילדים, שמבוסס על דמויות אמיתיות- אלפין והאילפין.. בצורה רגילה אי אפשר לנצח משחק זה, כי מעשית בכל מצב הנחשים והשועלים הורגים את המתמודדים.
בממלכה מוזרה ביקום אחר נמצאים האלפין והאילפין., שהם חצאי אנוש וחצאי נחשים או שועלים בהתאמה. הכניסה לממלכתם היא דרך טראנגרילים במיין וברוהידין, ומגדל גנג'יי המסתורי. המשחק אומר שצריך לקחת איתך "אומץ לחזק, אש לסמא, מוזיקה לבלבל וברזל לקשור". אלה הדברים שצריך כדי להתמודד נגד היצורים האלה. (מאט הוסיף גם "מאט כדי לאזן את המזל".)
הפיכה

זוהי יכולת "להסיט" אדם כלשהו לעבר שעבוד לאופל. נחוץ בשביל זה 13 מירדראלים ו13 מתעלים. קל יותר להפוך מישהו כאשר משתמשים במתעלים מן המין השני. כוח רצון עוזר להתנגדות לתהליך.
שערים

באנגלית: gateways. שימוש בכח שהיה ידוע בעידן האגדות ונעלם- יצירת שערים ממקום למקום. כשרנד שבה את אסמודין ואגווין שבתה את מוגהדין, שני הארורים האלה לימדו את שוביהם איך ליצור שערים והחזירו את הידע. אנדרול גנהלד פיתח מומחיות לשערים ויכול ליצור אותם בין רגע בגדלים שונים. יוקירי (מהאג'ה האפורה) גילתה שניתן להשתמש בשערים אל עבר שמים ככה שישמשו כאמצעי ריגול.
מדליון ראש-שועל

טראנגריל השייך למאט שקיבל לאחר ביקורו אצל האלפנים והאילפינים כחלק מהעסקה שחתם. הוא שובר מארגים כך שכל מי שהוא נמצא עליו מוגן מנגיעתם. מי שהוא נמצא עליו יכול לתעל. ניתן להשתמש במארגים בשביל לפגוע במי שעליו נמצא התליון לרוב באמצעות השלכת משהו בעזרתם לכיוון מי שמונח עליו התליון. אליין שכפלה אותו, אך לכפילים יש עוצמה מועטה. הכפילים לא יתנגדו למארגים חזקים ופוגעים גם ביכולת של העונד אותם לתעל. הכפילים והמדליון המקורי הם הדרך הידועה היחידה לפגוע בגולם.
הערות שוליים

↑  הטעות של "טווית" "מארגים" היא במקור (ככול הנראה בעיה בתרגום).
מקונן וולדה

| --- | --- |

 לידה:  8 במאי 1852 שאווה, אתיופיה 
 פטירה:  21 במרץ 1906 (בגיל 53) Kulubi, אתיופיה 
 מדינה:  האימפריה האתיופית 
 פרסים והוקרה
 אביר מפקד במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש  אביר בלגיון הכבוד  עיטור  אנה הקדושה,  דרגה ראשונה  אביר במסדר הכתר של איטליה 
 
תמונה נוספת של הראס.
רַאס מֶקוֹנֵן ווֹלְדֵה מִכַּאֶל מלקוט (8 במאי 1852 - 21 במרץ 1906) הידוע גם כ״אבא קאגנוו״ היה מצביא ומושל חבל הררג שבאתיופיה, ואביו של טפרי מקונן (ידוע יותר בשם היילה סלאסי). אביו היה הפיטאוורארי וולדה-מיכאל מלקוט מקונן השתייך לשושלת הסולומונית דרך אימו טגנוורק שהייתה בתו של המלך השוואני סהלה סלאסי, ובכך היה בן דודתו של הקיסר מניליק השני.
חייו

נולד בדרפו מריאם שליד העיר אנקובר, בגיל 14 אביו לקחו לחצר מנליק השני שבזמנו היה מלך שוואה וביניהם נוצר קשר הדוק. מקונן התחתן עם יאשימבט עלי שהייתה חצי אורומו וחצי גורגית ויותר מאוחר לאחר מותה התחתן עם אחייניתה של הקיסרית טאיטו. בזמן הכיבושים הגדולים של הקיסר מנליק השני ראס מקונן פיקד על הכוחות שנכנסו לאזור הררג ואוגדן ולאחר כיבושם הוא מונה על ידי הקיסר לראס הרר (דוכס הרר), יותר מאוחר ראס מקונן היה ראש הפיקוד המערבי בהתרחבות ותפקידו היה להרחיב את גבולות האימפריה האתיופית מערב לכיוון הנילוס הלבן בכיבושיו הצליח לספח את כל אזור בנישנגול-גומאז דהיום וכוחתיו הגיעו עד הנילוס הלבן בסודאן וזאת בתקופת המירוץ לאפריקה. תפקידים אחרים שמילא בין היתר הם המצביא הראשי של מנליק במלחמת איטליה-אתיופיה הראשונה כולל הקרב המכריע באדווה, דיפלומט ודה פקטו שר החוץ. מושל מחוז תיגראי (1903–1906) לאחר שמושל המחוז ראס מנגשה זה הנהיג מרד.
כמושל הררג הוא קיבל את המשורר הצרפתי ארתור רמבו ופרס עליו את חסותו ושניהם נהפכו חברים טובים.
בשנת 1902 ראס מקונן נכח בהמלכתו של מלך בריטניה אדוארד השביעי ולאחר מכן ערך סיבוב ביקורים בגרמניה, צרפת והאימפריה העות'מאנית ובעקבותיהם קיבל מספר תארים שביניהם אות לגיון הכבוד הצרפתי.
מנישואיו הקודמים לראס מקונן נולד בן בשם יאלמה מקונן שהיה בעל תואר דאג'זמץ שיירש אותו בתור מושל הררג ב-1906 שאותו יירש מאוחר יותר בנו האחר של ראס מקונן ראס טפרי (היילה סלאסי).
ראס מקונן נחשב ליורש אפשרי של מנליק, אך נפטר ממחלת הטיפוס ב-1906 לאחר שערך מסע בין הרר לאדיס אבבה.
בנו, טפרי מקונן, ירש חלק מנכסיו וכישוריו ונעשה לימים הקיסר היילה סלאסי.
הערות שוליים

↑  אלכסנדר בולטויץ', עם צבאו של מנליק השני, עמוד 2.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: - | ראס הררג  1891–1906 | הבא: יאלמה מקונן |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: וולה בטול | ראס תיגראי  1903–1906 | הבא: ציון מנגשה |
| שליטי תיגראי |
| --- | --- | --- |
תיגראי
| שושלות | השושלת התיגראינית • שושלת אגמה |  |
| שליטים | מיכאל סהול • וולדה שמואל • וולדה גבריאל • גברה מסקל • כאפלה ייאסו • וולדה סלאסי • וולדה רפאל • סאבגדיס • וובה היילה מריאם • אראיה דימצו • בריוו פאולוס • קאסה מרצ'ה • אראיה סאלסי • ציון גברה קידן • מנגשה יוהנס • וולה בטול • מקונן וולדה • ציון מנגשה • גוגסה אראיה סלאסי • היילה סלאסי גוגסה • ציון מנגשה • מנגשה ציון |  |
ממלכות האימפריה האתיופית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007295137505171  BnF: cb162403229 (data)  ISNI: 0000 0000 4032 0288  KulturNav: a88a3944-96f5-4ec8-b118-12f499ff0efb  LCCN: n2005062634  SUDOC: 17782574X  VIAF: 21553688   WorldCat (עם VIAF): 21553688
מקוסוכיניים

| מקוסוכיניים |
| --- | --- |
 איור של הרפקוצמפסה (Harpacochampsa) שוחה לצד בארו (Baru)
תקופה
אאוקן- הולוקן כ-56,000,000–3,000 שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: תנינאים
משפחה:: תניניים
תת־משפחה:: מקוסוכיניים
שם מדעי
 Mekosuchinae

מקוסוכיניים (שם מדעי: Mekosuchinae) היא תת-משפחה נכחדת ממשפחת התניניים אשר התקיימה בעידן הקנוזואיקון מתקופת האאוקן עד ההולוקן לפני 56-0.003 מיליון שנה. מינים אלה התקיימו באוסטרליה וכמה מאיי האוקיינוס השקט, בין השאר בפיג'י, קלדוניה החדשה וונואטו ונראה שגם בניו זילנד ושם שרדו עד הגעת הפולינזים והאבוריג'ינים לאיים בשלהי הפליסטוקן. כמה חוקרים רואים בהם משפחה עצמאית (Mekosuchidae). תנינים מעטים כמו המקוסוכוס שרדו עד ההולוקן בגלל בידודם.
מאפיינים

מינים אלה הגיעו לגודל של מעל 7 מטר (אם כי לרוב היו קטנים יותר) והיו טורפי-העל המקומיים באיים. כך הקווינקנה היה גדול הטורפים האוסטרלים לצד לטאת המגלניה והיה גדול מתנין ים. הם היו בעלי חרטום שטוח ומעט קצר וחלקם היו בעלי אורח חיים יבשתי ויכלו לנוע מהר אחרי טרפם. אחרים היו דומים לגאביאל והותאמו לדיג.
תנינים אלה נכחדו עקב הגעת האנשים לאיים. האנשים הקדומים אולי הרגו אותם להגנה או למאכל ואולי פיתחו חקלאות שצמצמה את שטחי חיותם ואת מזונם עד להכחדתם.
מיון

Australosuchus
Baru
Harpacochampsa
Kambara
מקוסוכוס (Mekosuchus)
פלימנרכוס (Pallimnarchus)
פלודירקס (Paludirex)
קווינקנה (Quinkana)
Trilophosuchus
Volia
ראו גם

אלברטוסוכוס - סוג קדום שהיה דומה למקוסוכיניים
משלחת מס' 39 לתחנת החלל הבין-לאומית

חברי המשלחת
תג המשלחת
תחנת החלל בזמן פעילות המשלחת
משלחת מס' 39 (באנגלית: Expedition 39) הייתה משלחת לתחנת החלל הבין-לאומית שפעלה מ-11 במרץ 2014 ועד ל-13 במאי 2014. מפקד המשלחת היה קואיצ'י וקאטה מיפן. המשלחת פעלה במשך 64 ימים.
הרכב המשלחת

| שם | תפקיד | חללית הגעה | 10> 03.2014–27.03.2014 | 27> 03.2014–13.05.2014 | חללית חזרה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| יפן קואיצ'י וקאטה | מפקד המשלחת | סויוז TMA-11M |  |  | סויוז TMA-11M | חבר משלחת מס' 38 ו-39. |
| ארצות הברית ריצ'רד מסטרקיו(אנ') | מהנדס טיסה | סויוז TMA-11M |  |  | סויוז TMA-11M | חבר משלחת מס' 38 ו-39 |
| רוסיה מיכאיל טיורין | מהנדס טיסה | סויוז TMA-11M |  |  | סויוז TMA-11M | חבר משלחת מס' 38 ו-39. מפקד טיסה "סויוז TMA-11M" |
| רוסיה אלכסנדר סקבורצוב | מהנדס טיסה | סויוז TMA-12M |  |  | סויוז TMA-12M | חבר משלחת מס' 39 ו-40. מפקד טיסה "סויוז TMA-12M" |
| רוסיה אולג ארטמייב | מהנדס טיסה | סויוז TMA-12M |  |  | סויוז TMA-12M | חבר משלחת מס' 39 ו-40. |
| ארצות הברית סטיבן סוונסון | מהנדס טיסה | סויוז TMA-12M |  |  | סויוז TMA-12M | חבר משלחת מס' 39 ו-40. |
פעילות המשלחת

פעילות המשלחת החלה ב-11 במרץ 2014 עם עזיבת חללית סויוז TMA-10M בה היה מפקד המשלחת מס' 38 אולג קוטוב וחלק מצוותו. באותה עת בתחנת החלל נותרו 3 אנשי צוות.
ב-17 במרץ בעזרת מדחפי חללית מטען פרוגרס M-22M בוצע עדכון גובה של המסלול.
ב-27 במרץ לתחנת החלל הגיע חללית סויוז TMA-12M שהתחברה למודול "פואיסק". צוות המשלחת גדל ל-6.
ב-7 באפריל חללית אספקה פרוגרס M-22M התנתקה מתחנת החלל. עד ל-18 באפריל בעזרת ציוד שהותקן על החללית בוצעו מדידות מדדים שונים של מצב יונוספירה. ב-18 באפריל החללית החלה ירידה מהמסלול ונכנסה לאטמוספירה.
ב-10 באפריל לתחנת החלל הגיע חללית אספקה פרוגרס M-23M. היא התחברה למודול "פירס" עם כ-2,383 ק"ג ציוד ואספקה. החללית נותקה מתחנת החלל באוגוסט 2014.
ב-20 באפריל בעזרת זרוע רובוטי קנדארם2 צוות לכד חללית אספקה מדגם SpaceX CRS-3. זו הייתה המשימה השנייה של חללית אספקה זו שפותחה בהזמנת נאס"א. לפני חיבור לתחנת החלל חללית אספקה שחררה למסלול 4 לוויינים. חללית אספקה חוברה למודול "הרמוני" של תחנת החלל וצוות החל בפירוק הציוד בהיקף של כ-1,518 ק"ג שהגיע עם החללית. ב-18 בפברואר חללית אספקה שוחררה לטיסת החזרה לכדור הארץ עם 1,563 ק"ג של ציוד ומסמכים.
ב-23 באפריל בוצע פעילות חוץ-רכבית בה הוחלף מחשב שהותקן בחלק החיצוני של תחנת החלל. הפעילות נמשכה כ-1.5 שעות והשתתפו בה מסטרקיו וסוונסון.
ב-13 במאי וקאטה, מסטרקין וטיורין נכנסו לחללית סויוז TMA-11M וחזרו לכדור הארץ. אחריות על תחנת החלל עברה לסטיבן סוונסון שמונה למפקד משלחת מס' 40.
חברי המשלחת ביצעו מספר רב של ניסויים מדעים בתחומים שונים.
משה נחשון

| --- | --- |

משה נחשון עם תלמידיו בגימנסיה הרצליה, 1931
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות נחלת יצחק 
 
משה נחשון (קִיפֶּר) (כ"ו בתשרי תרמ"ט, 1 באוקטובר 1888, אנאנייב, פלך חרסון, רוסיה (אוקראינה) – 14 במאי 1977, תל אביב) היה פדגוג עברי, מייסד הגימנסיה העברית "תרבות" ברובנה ומנהלה הראשון, ומורה למתמטיקה בגימנסיה העברית "הרצליה" במשך 35 שנה.
ביוגרפיה

נחשון נולד בשם משה קיפר בעיירה אָנַאניֶיב (Ананьев) שבפלך חרסון, בדרום-מערב רוסיה (אוקראינה), בנם של פסיה-לאה (בת חנא-שמעון בקר) ונחמן קיפר. אביו ואבי-אמו היו מראשוני חובבי ציון.
קיבל חינוך תורני בחדר ולצדו עברית ולימודי חול (השכלה כללית). לאחר מכן החל ללמוד בגימנסיה המקומית. ב-1906 עלה ארצה עם אמו ואחיו, ולאחר חצי שנה שבה עבד כפועל במושבות וביקב בראשון לציון, שב לרוסיה לסיים את לימודיו בגימנסיה. משסיים, ב-1908, נסע לווהלין כשליח מטעם המרכז הציוני בווילנה לעבודה ציונית ותרבותית-עברית ברחבי הפלך. הישגיו הלימודיים אפשרו לו לעבור את מכסת הנומרוס קלאוזוס (ההגבלה על מספר היהודים הלומדים באוניברסיטאות ברוסיה), וב-1909 התקבל לאוניברסיטת אודסה, שם למד פיזיקה ומתמטיקה. בשבתו באודסה היה חבר בחוגים הציוניים בה ומבאי ביתו של מנחם אוסישקין. ב-1915 קיבל תואר מוסמך במתמטיקה בהצטיינות, והמשיך ללמוד עוד כשנתיים במכון לפסיכו-נוירולוגיה בבירה סנקט פטרבורג.
לאחר מהפכת פברואר (1917) נשלח מטעם רשת החינוך העברי "תרבות" במוסקבה להתמחות בחינוך עברי בגימנסיה העברית הראשונה של הרשת, שנוסדה בחארקוב, בהדרכת שלום יונה טשרנא. שם לימד חינוך מתמטי למורים ומתמטיקה בגימנסיה. כעבור שנה נסע לקייב ללמד מתמטיקה בסמינר למורים "תרבות" בהנהלת אהרן כהנשטם (1918–1919. ב-1919 קיבל תואר מוסמך בפדגוגיה מאוניברסיטת קייב.
לאחר מכן עבר לעיר רובנה שבווהלין (שאז נכנסה בתחומי פולין) ובשנת תרצ"ט (1919–1920) ייסד בה את הגימנסיה העברית "תרבות", שהייתה אחת מהגימנסיות העבריות הראשונות בפולין-אוקראינה. בנוסף כיהן כראש הלשכה הציונית בווהלין, ארגן מוסדות חינוך עבריים ופרסם שני ספרי לימוד עבריים: תרגום-עיבוד של ספר לימוד בגאוגרפיה, וספר לימוד בגאומטריה שחיבר עם משה אהרון בייגל.
בקיץ 1921 עלה לארץ ישראל, ומראשית שנת הלימודים תרפ"ב החל לכהן כמורה למתמטיקה בגימנסיה העברית "הרצליה" בתל אביב. הוא לימד בגימנסיה במשך 35 שנה, עד פרישתו לגמלאות בשנת תשי"ז. בשנותיו האחרונות היה חבר ההנהלה וחבר הוועד המפקח.
במקביל לעבודתו כמורה, הוסיף לעסוק בעבודה ציבורית. בשנת תרצ"ג לקח חלק בייסוד מושב תל צור שליד אבן יהודה, וכיהן כיו"ר האגודה במשך כמה שנים. היה חבר מועצת פועלי תל אביב; מראשי אגודת המורים חברי מפא"י; מעסקני הסתדרות המורים, ממייסדי קופת הפנסיה של הסתדרות המורים בבתי הספר התיכונים וחבר הנהלתה בשנותיה הראשונות; וממייסדי מועצת המורים למען הקרן הקיימת לישראל וחבר הנהלתה מראשיתה ובמשך 25 שנה; ממייסדי ברית עברית עולמית וחבר הנהלתה, חבר אגודת הסופרים העבריים; ופעיל בארגון להשלטת העברית.
פרסם שני ספרי שעשועי מתמטיקה: "צא וחשב!" (2 כרכים, תרפ"ז–תרצ"ז) ו-"בפרדס המיספרים" (תשי"ט 1958) ותרגם מדריך לאריתמטיקה מאת המתמטיקאי הסובייטי מ"י ויגודסקי ("מדריך במתמטיקה אלמנטרית", תשכ"ז). פרסם מאמרים ב"החינוך" וביומונים בארץ.
משה נחשון נקבר בבית העלמין נחלת יצחק.
משפחתו

אחיו זאב קיפר היה ממייסדי דגניה א', ונפטר ממלריה בשנתה הראשונה. אחיו אליהו נחשון (קיפר) היה ממייסדי קבוצת גבע. אחותו עדה טבֶרסקי הייתה מפעילות ארגון אמהות עובדות. אחותו יהודית נישאה לצייר שמואל בן-דוד (דוידוב). אחותו צפורה נישאה למיכאל תמרי-טַיטלמן, מראשוני העלייה השנייה ואיש הפועל הצעיר; בנם הוא הצייר והמאייר עמירם תמרי.
משה נחשון נשא ב-1914 את חנה בת אברהם בירמן (אחותו של המורה והעסקן הציוני הרוסי-ישראלי ישראל בירמן ודודתו של המתרגם אברהם בירמן). השניים היו הורים לשלושה: עמנואל קיפר, שטבע למוות בטיול כיתתי לירקון בהיותו תלמיד כיתה י"ב בגימנסיה הרצליה ב-1935; צפורה לובטקין; וכרמלה גֶלבֶּר, שנישאה לעמנואל גלבר (1917–1987), מפקד חיל ההספקה בצה"ל (1949–1957) ושגריר (בנם, פרופ' יואב גלבר, הוא היסטוריון ישראלי, חוקר הציונות, היישוב וההיסטוריה של מדינת ישראל).
בשנת תשי"ג-1953 נפטרה אשתו חנה. בתשט"ו נשא את חדוה נאור לבית גולדשטיין.
ספריו

מ.א. בייגיל בהשתתפות מ. קיפר, גאומטריה הסתכלותית: (ללמד על פי מלאכת-יד ציור ושרטוט): ספר-עזר למורים, ורשה: אחיאסף, תרפ"ב.
מ’ קיפר, צא וחשב!: ספר מקרא ושעשועים לגדולים ולקטנים, 2 כרכים, תל אביב: דביר, תרפ"ז–תרצ"ז.
מ’ נחשון, בפרדס המיספרים, תל אביב: ספרי גדיש ('גינת אגוז: ספריה לבידור מתימטי'), תשי"ט 1958.
י"מ לוינגר, מ’ נחשון וי’ אגוזי, מבוא לתורת הרקמות, רמת גן: בר אוריון, תש"ל.
שיחות עם רבצל’ה / געשפרעכן מיט רבטשעלא: רבקה נחשון לבית גורפינקל, י"ח טבת תרס"א לובלין, פולין - י"ט שבט תשל"ב, תל אביב, תל אביב: (דפוס ורד), תשל"ח. (בעברית ויידיש) (הופיע לזכרה)
ספריו > תרגום

ו. דון ופ. טיקנר, גאוגרפיה הסתכלותית: שעורים בידיעות התבל בקשר עם ידיעות הטבע: ספר עזר למורים עם ציורים רבים; תרגם בשנויים והוספות: מ. קיפר, ורשה: אחיאסף, תרפ"א 1921. (הוצאה שנייה: ורשה: אחיאסף ותרבות רובנה, [תרפ"ב?].)
מ"י ויגודסקי, מדריך במתמטיקה אלמנטרית: חשבון (אריתמטיקה); תרגם מרוסית: משה נחשון, תל אביב: אוצר המורה, תשכ"ז.
לקריאה נוספת

"Nahshon, Moshe Kipper," in: Who's who in world Jewry, 1972, p. 644.