stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האם זו אהבה
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי גבעון שניר והולחן והופק על ידי חיים צינוביץ' ונועם ינקלביץ'. באוגוסט 2008 פורסם שדנה נבחרה להקליט את שיר הנושא הרשמי של התוכנית "מפרץ האהבה", לאחר שסירבה להצעות דומות בעבר, ביניהן שיר הנושא הרשמי של הטלנובלה הישראלית "האלופה". צינוביץ' טען שהוא ראה "את הדיווה (דנה) כזו שתקליט את השיר".
את "מפרץ האהבה" שידרו לראשונה ב-2 בספטמבר 2008 ובסמוך לכך, הושמע השיר גם כן בתחילת כל פרק.
וידאו קליפ

לשיר צולם וידאו קליפ בסט הצילומים של התוכנית עצמה. בקליפ שולבו סצנות שונות מתוך התוכנית (בהשתתפות המתמודדים עצמם). במאי הקליפ היה תומר בהט.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2008)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2008)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2008)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2008)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | – |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 2 בספטמבר 2008 | תקליטור | דנה |  |
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  דנה אינטרנשיונל - האם זו אהבה (באנגלית), 2008, נבדק ב-2023-07-01
1 2  דנה אינטרנשיונל מתפרצת, באתר nrg
1 2 3  האם זו אהבה, באתר Dana International community
| דנה אינטרנשיונל |
| --- | --- | --- |
| אלבומים • סינגלים • וידאוגרפיה • שירים | אלבומים • סינגלים • וידאוגרפיה • שירים |  |
| אלבומי אולפן | דנה אינטרנשיונל • אומפטמפה • איפיטמפה • מגנונה • חופשייה • יותר ויותר • החלום האפשרי • הכל זה לטובה |  |
| אלבומים אחרים | דיווה – האוסף • האלבום • אוסף הסינגלים • 101 כלבים דלמטים |  |
| ערכים קשורים | אירוויזיון 1998 • אירוויזיון 2011 • עופר ניסים • "דנה קמה" • "מחווה לדנה אינטרנשיונל" |  |
| דנה אינטרנשיונל – שירים |
| --- | --- | --- |
| דנה אינטרנשיונל | "פטה מורגנה" • "סמר-מר" • "מי שלא רוצה אותי" • "משחק הדמעות" • "No Alibi" • "ערוסה" • "Yes Sir, I Can Boogie" • "סעידה סולטנה" (2015) • "דנה אינטרנשיונל" • "ההצגה חייבת להמשך" |  |
| אומפטמפה | "לילה טוב אירופה" • "פטראנס" • "אני לא יכולה בלעדיך" • "ישנן בנות" • "Umpatampa" • "Qu'est-Ce Que C'est?" • "Right Now" •‏ "100% גבר" • "בתולה" • "Zomba" • "דרור יקרא" • "נוסעת לפטרה" |  |
| איפיטמפה | "אני רוצה לחיות" • "מי שלא רוקד עומד" • "פלאש גורדון" • "לילה טוב אירופה" • "דנה אינטרנשיונל" • "Qu'est-Ce Que C'est?" • "בתולה" |  |
| מגנונה | "מגנונה" • "Let Kiss" • "דון קיחוטה" • "יש בו אש" • "I'm Gonna Let" ‏• "Cinquemilla" • "מנפנפת" • "אות משמים" • "סיפור אהבתם של חס וחלילה" • "בוא" |  |
| דיווה – האוסף | "Power" • "שיר קדמשנתי (סקס אחר)" • "זמר שלוש התשובות" |  |
| חופשייה | "Dror Yikra (Traditional Prayer for Freedom)" •‏ "Free" • "מוכר הפרחים" • "Love Is All There Is" •‏ "Language of Love" • "עד סוף הזמן" • "La Vita è Bella" •‏ "Tease Me" •‏ "Glamorous" • "אני אוהבת" • "This Is the Night" •‏ "If You Don't Love Me The Way I Am" •‏ "Woman in Love" •‏ "Diva" |  |
| יותר ויותר | "ניצחתי" • "תן לחיות" • "אלף ימים של אהבה (קשר)" • "יותר ויותר" • "לקום בבוקר" • "אתה הורס" • "אתה הדי.ג'י. שלי" • "הרגשה טובה" • "שיר" • "בדרך אל החופש" • "הכל יהיה ורוד" • "ואחרי הכל" • "עד סוף הזמן" |  |
| החלום האפשרי | "עד היום" • "תחלום" • "תגיד לי, מי?" • "מכת חום (איי לה דיר לה דה דה)" • "החלום האפשרי" • "בסוף יהיה טוב..." • "רק לא היום" • "Gotta Move On" •‏ "Superman" • "סיפור קצר" • "ניצחתי" (גרסה אקוסטית) |  |
| הכל זה לטובה | "הכל זה לטובה" • "יום הולדת" • "בראשית" • "לא מאמינה" • "יאללה באלגן" • "סרט הודי" • "Love Boy" • "את מוכנה" • "איפה הלב" • "אתה ממגנט אותי" • "יום אחר" • "חורבות האהבה" |  |
| שירים אחרים | "Power" • "וזה לא מה ש..." • "במקום הכי נמוך בתל אביב" • "האם זו אהבה" • "עליי" • "Ding Dong" • "כשהגברים רוקדים" • "מה לעשות?" • "Loca" • "עיר שלמה" • "Down on Me" • "ילדים זה שמחה" • "אמונות קטנות" • "We Can Make It" • "רותי" • "יש לי אהבה (לה קוסטה)" • "נשארת איתך" • "Diva to Diva" •‏ "Just the Way You Are" • "מקהלה עליזה" • "אחלה גבר" • "לה קוקרצ'ה" • "Big D*** Energy" • "הכרזת מלחמה" • "שקיעה אחת" • "הכוס הכחולה" • "תדליקו את האור" |  |
עמי פרנקל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 במרץ 1944
 פטירה:  9 באפריל 2010 (בגיל 66) טורונטו, קנדה
 מוקד פעילות:  ישראל 
 
עמי פרנקל (1 במרץ 1944 – 9 באפריל 2010) היה בסיסט וזמר ישראלי. בשנות השמונים היה חבר בלהקת איזולירבנד. פרנקל ניגן בין השאר עם אריס סאן, אריק איינשטיין, יוסי בנאי, ובהפקה הישראלית של המחזמר "שיער". פרנקל היה מזוהה ברווח הגדול בין שיניו ובשפמו הגדול, והיה ידוע בכינויים "השיניים של המדינה" ו"האיש והשפם".
ביוגרפיה

פרנקל נולד בתל ­אביב, להורים ממוצא רוסי. סבו, דב הופמן, היה ממקימי תל ­אביב. הוא החל לנגן בגיטרה בס בגיל 16.
ב-1962 ניגן גיטרה בס באחת מהקלטות הרוק הראשונות בישראל - השיר הגנוז "כשניפגש" של הזמר יוסי דרום.
בתיחלת שנות השישים היה חבר בלהקת "ההדים" שהקים בצלאל יונגרייז, אשר שירם משנת 1963 "הו ילדונת" הוצג בתוכנית "סוף עונת התפוזים" כשיר הרוק העברי הראשון. פרנקל ניגן גם בלהקת "האורות".
הוא ניגן בהרכב קבוע במסגרת רשות השידור, בשלישיית הנגנים המיתולוגית ביחד עם הגיטריסט יוסי לוי והמתופף יוסי (פפו) לוי, והופיע באינספור תוכניות, כמו שרתי לך ארצי.
בשנות השבעים היה חבר בלהקת "משה נוי והדולפינים", וניגן בהרכב של התכנית עלי כותרת בהנחיית ירון לונדון. במסגרת התכנית, הקליט ההרכב גרסה עברית לשיר "Mr. Bass Man" של ג'וני סימבול (אנ') שנקרא "הו עמי פרנקל".
פרנקל ניגן, בין השאר, בהקלטות אולפן של ג'וזי כץ, שמוליק קראוס, צביקה פיק, יגאל בשן, אריק לביא, מירי אלוני, הגשש החיוור, רבקה מיכאלי, אסנת פז, אבי טולדנו, אילי גורליצקי, אסתר עופרים, הדודאים ואבנר קנר. הוא השתתף, כנגן, בפסטיבלי הזמר והפזמון, פסטיבלי שירי הילדים, פסטיבלי הזמר החסידיים ופסטיבלי הזמר המזרחיים.
בשנות ה-90 היגר לארצות הברית, ופתח בפלורידה חברה משפחתית לדברי מאפה.
בפברואר 2010, ביוזמתו של הסוכן והמפיק עובד קראוס, נפגשו חברי להקת "איזולירבנד" והחליטו על מופע איחוד מיוחד, אך באפריל אותה שנה מת פרנקל מהתקף לב, והמופע בוטל.
הערות שוליים

↑  אור ברנע, המוזיקאי עמי פרנקל הלך לעולמו, באתר ynet, 10 באפריל 2010
1 2 3  דוד לביא, אחד מבסוט: עמי פרנקל, שנחרת בתודעה כ"שיניים של המדינה", חזר לארץ באתר Nrg, 7 בדצמבר 2001
↑   ערן ליטוין, עטיפות האלבומים הגדולים חוזרות אל הרחובות, באתר הארץ, 18 באפריל 2014
↑  הקלטה גנוזה - יוסי דרום - כשניפגש - 1962, נבדק ב-2023-09-06
↑  סוף עונת התפוזים - סיפורו של הרוק הישראלי - פרק 1 - להקות הקצב מול הלהקות הצבאיות., נבדק ב-2023-09-07
↑  עלי כותרת - היי עמי פרנקל, נבדק ב-2023-09-06
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312497205171  VIAF: 237511810   WorldCat (עם VIAF): 237511810
חץ דוד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 ביולי 1981 (בן 43)
 שם לידה:  דקל דוד עוזר
 השכלה:  המרכז האקדמי שערי מדע ומשפט, אוניברסיטת רייכמן
 מפלגה:  מפלגת עלה ירוק
חץ דוד (לשעבר: דקל דוד עוזר; נולד ב-22 ביולי 1981, כ' בתמוז ה'תשמ"ב בישראל) הוא אמן מחאה, עורך דין, יועץ אסטרטגי פוליטי ופעיל פוליטי וחברתי למען זכויות אדם, פועל להוצאת צמח הקנאביס מפקודת הסמים המסוכנים והפיכתו למותר לשימוש והחזקה לכל אדם.
הוא עוטר בעיטור האומץ של משטרת ישראל בשנת 2003.
ביוגרפיה

חץ דוד נולד בשם דקל עוזר במושב עדנים, בן לאיתן ורוני עוזר, חקלאי ואמנית במה, והאח השלישי מבין ארבעה אחים.
בשנת 2007 סיים את לימודי המשפטים שלו בהמרכז האקדמי שערי מדע ומשפט והוסמך כעורך דין, ובשנת 2011 השלים לימודי תואר שני במשפטים באוניברסיטת רייכמן, ועובד כעורך דין פרטי.
הוא שירת שירות סדיר במג"ב והשתחרר בדרגת סמ"ר כלוחם מצטיין. את שירותו הצבאי עשה בגזרת מג"ב ירושלים. בזמן שירותו הצבאי בשנת 2003 זכה בעיטור האומץ, כאשר צוותו תפס שני מחבלים שהיו בדרכם לבצע פיגוע התאבדות בירושלים. ב-8 במרץ 2002 בעקבות מידע על כוונת מחבל מתאבד לחדור לירושלים ולבצע פיגוע התאבדות, הגבירה המשטרה את כוחותיה באזור צפון ירושלים. סמוך לשעה 16:00 עצר צוותו של דוד שני חשודים. בחיפוש שבוצע עליהם נמצאה על אחד מהם חגורת נפץ. בעקבות גילוי המטען על אחד החשודים החלה מהומה של התושבים באזור, בניסיון להבריח את המחבל. חברו לצוות של דוד, מפקד הכיתה ניסים כהן, ירה באוויר, בעוד דוד וחברו לצוות שלומי אטון התיישבו על המחבל, כדי למנוע ממנו להפעיל את המטען שנשא עליו.
מתוך הנימוקים להענקת עיטור האומץ לדוד נכתב כך:
עיטור האומץ מוענק לסמ"ר ניסים כהן, סמ"ר דקל עוזר וסמ"ש שלומי אטון על כך שהשתלטו על המחבל עם חגורת הנפץ תוך חירוף נפש שיש בו גילוי אומץ לב בלתי רגיל. עיטור המופת מוענק ליתר השוטרים והחבלנים המעורבים באירוע שבמעשיהם פעלו בקור רוח ובאומץ לב הראוי לשמש מופת.
דוד השתחרר בשנת 2002 בטרם הוענק לו העיטור, ועל כן, ולאור העובדה שתקופה משמעותית בשירותו הייתה בגזרת ירושלים בימי תחילת האינתיפאדה השנייה, הוענק לו אות "הלוחם המצטיין" על פועלו.
ביוגרפיה > פעילות פוליטית

במהלך לימודי התואר הראשון החל את דרכו הפוליטית במסגרת פעילותו באגודת הסטודנטים. הוא הצטרף למפלגת העבודה ובהמשך שימש כיועץ המשפטי של המשמרת הצעירה של מפלגת העבודה. הוא מונה ליועצה של חברת הכנסת לשעבר שלי יחימוביץ' לקראת הבחירות לראשות המפלגה. בשנת 2012 התמודד בפריימריז במפלגת העבודה, אך לא נבחר לרשימת המפלגה לכנסת בבחירות.
בבחירות 2013 התמודד במקום השביעי ברשימת ארץ חדשה שהייתה בראשות אלדד יניב, אך היא לא עברה את אחוז החסימה. הייתה זאת הפעם הראשונה בה פעיל לגליזציה התמודד בבחירות לכנסת שלא במסגרת מפלגת "עלה ירוק".
בשנת 2015 מונה למנכ"ל מפלגת עלה ירוק, ולאחראי מטעם המפלגה על קמפיין הבחירות של שנת 2015, שנת הבחירות בה זכתה המפלגה למספר הקולות הגבוה ביותר בתולדותיה.
במסגרת פעילותו הפוליטית פעל חץ רבות לביטול העבירה הפלילית הנובעת משימוש בקנאביס, הוא פעיל בוועדות הכנסת ובפני גורמי הממשל.
לאחר מאבק משפטי אשר ניהל כנגדו מייסד עלה ירוק בועז וכטל מונה בבחירות שנת 2022 דוד לראש מפלגת עלה ירוק וזאת לאחר שמשנת 2019 לא התמודדה המפלגה בבחירות לכנסת. במהלך קמפיין הבחירות יצר שיתוף פעולה עם אוסראת אל-איסלאמיה ושייח' כארם שביטה במסגרת הסכמים הנקראים הסכמי "ברית שבט אברהם" אשר נחתמו במסגד עלי בן אבי טאלב בטירה. בנוסף הצטרפו לרשימת עלה ירוק תנועת "דעת טוב ורע" בהובלת דר' דניאל מישורי מאוניברסיטת תל אביב. כלל הרשימות הללו רצו לבחירות לכנסת ה-25 בהנהגתו. כשבועיים לפני בחירות 2023 פינה את מקומו בראשות מפלגת עלה ירוק למתמודדת מספר 3 ברשימה לכנסת אפרת שושה אונימה, על אף שהמשיך להנהיג את הרשימה הכוללת לאורך כל תקופת הבחירות. לאחר הבחירות, ועם בחירת יושב ראש המפלגה גיל קיטאי, מונה דוד ליועץ המשפטי של המפלגה, אך התפטר מתתפקידו בחודש יולי 2023.
ביוגרפיה > פעילות אמנותית

לחץ ערוץ יוטיוב בו הוא מפרסם מגוון רחב של שירי מחאה אותם הוא כותב ומלחין, ואף ביצע מספר שיתופי פעולה עם אומנים ואנשי רוח. שיריו בדרך כלל מבטאים את מאבקו ומאבקם של אחרים למען הלגליזציה, או מבטאים מחאה כנגד חקיקה מסתמנת.
בשנת 2020 פרסם חץ את התערוכה הויזאולית שלו הנוגעת למאבק לשחרור צמח הקנאביס כלשונו בשם "אני מאשים", במסגרתה הוא תוקף את רשויות הממשל ומערכת המשפט ובראשם השופט מישאל חשין ברדיפת צרכני קנאביס המגיעה לכדי הפרת זכויות אנושיות, ואשר אף הגיעה לפתחו של בית המשפט העליון כאשר הביע דוד את רצונו להציגה במשכן הכנסת. בעקבות דרישתו להצגת התערוכה קבע בג"ץ הלכה לפיה אסור להציג תערוכות במשכן הכנסת.
הוא הוציא לאור שני ספרים בהוצאה עצמית. הספר הראשון פרי עטו בשם "המדריך לצרכן: מה לעשות כשמגיע שוטר", אשר ראה אור בשנת 2016, ועוסק בפן המשפטי של פגישתם של צרכני הקנאביס עם המשטרה, והמלצות כיצד להימנע מהסתבכות עם רשויות החוק. ספרו השני, אשר ראה אור בשנת 2022, "הערש של גילי", הוא ספר סאטירה להורים הכוללת גם מאמר של מדריכת ההורים שני עוזר, בת זוגו.
ביוגרפיה > פעילות משפטית וחברתית

מעבר להיותו פעיל לגליזציה,הוא גם פועל למען הכרה אמיתית ומהותית באסלאם ובמוסדותיו ושיתוף פעולה של מדינת ישראל עם מדינות ערב בנוגע לחקר האסלאם, תוך התנגדות לזרם הסלפי בטענה כי הזרם מנותק לחלוטין מהאסלאם בעקבות הפתווה שהוצאה כנגד אבן תיימיה, אבי הזרם הסלפי, המנדה אותו מדת האסלאם.[דרוש מקור]
במסגרת פעילותו היה חץ ממייסדי "התנועה לדיור לזוגות צעירים".[דרוש מקור][מפני ש...] כמו כן, במסגרת פעילות בתחום הקנאביס הוא היה מיוזמי כמה מהפגנות "יום הקנאביס" המצוין בתאריך ה-20 באפריל.
הוא היה פעיל למען שחרורו מן הכלא של עמוס דב סילבר, מייסד טלגראס, והשתתף במספר דיונים בוועדות בכנסת למען קידום הלגליזציה בישראל. הוא מייצג בהתנדבות צרכני קנאביס בעיקר בהליכים משפטיים מנהליים ופליליים אשר בהם הוא רואה להשקפתו את ייצוגו כמחייב מחמת צדק.
הוא מתנגד לרפואה הקונבנציונלית ובעיקר לרפואה הפסיכיאטרית, ודוגל ברפואה הטבעית בשיטתם של הרמב"ם ואבן סינא ומקדם הליכי רפואה זאת בישראל, כמו גם קידום רפואת קנאביס כרפואת טבעית יחד עם פעילי לגליזציה נוספים כמו חגית יגודה, שמעון ריבקין, בן זיידל, אלעד הרוש ופעילי לגליזציה מרכזיים נוספים.
במסגרת המאבק והעתירות אותן הגיש דוד לבג"ץ הוא הגיש את העתירה שדנה בביטול בדיקות השתן לגילוי סמים למטופלים בקנאביס רפואי בעת נהיגה לאור העובדה שטווח הבדיקה רחב מאוד והמטופלים מופללים גם כאשר הם אינם נמצאים תחת השפעת סמים לאור האמור בפקודת התעבורה. עתירתו נדחתה, אך הגשתה הובילה לכך שהלכה למעשה יופסק ביצועה של הבדיקה על ידי המשטרה, והמטופלים מצהירים תחת נוהלי משרד הבריאות כי הם מתחייבים שלא לנהוג תחת השפעת קנאביס רפואי בטווח של שש שעות מהשימוש בו.
חץ יצג את מפלגת עלה ירוק בתקופת כהונתו במספר הליכים משפטיים ובשנת 2023 הגיש יחד עם מפלגת עלה ירוק, פעילי המפלגה, מטופלים בקנאביס רפואי ופעילי לגליזציה נוספים תובענה ייצוגית בסך 420 מיליון ש"ח כנגד חברות הקנאביס הרפואי ואורן ליבוביץ' המחזיק במגזין קנאביס בגין פרסומים אסורים של מוצרי קנאביס. מדובר בתביעה הגדולה ביותר שהוגשה בענף הקנאביס הרפואי במדינת ישראל מאז שהוא נוסד והיא נידונה בבית המשפט המחוזי בתל אביב. העתירה נדחתה.
באוגוסט 2023 הגיש דוד יחד עם עורך הדין בן זיידל בקשה בשם מפלגת עלה ירוק לבית המשפט העליון בשבתו כבג"ץ, להצטרף לדיון בעתירה של התנועה למען איכות השלטון נגד כנסת ישראל בעקבות חקיקת חוק יסוד: השפיטה שהורה לבית המשפט שלא לדון בענייני הממשלה בעילת הסבירות.  בקשתם הוגשה יחד עם בקשתם של ארגונים נוספים כמו ארגון עד כאן צעירים למען ישראל, אשר מייצגים את הצד התומך ברפורמה המשפטית להצטרף לדיון בעתירה כ'ידידי בית המשפט'.  בקשתם נדחתה.
נשוי לשני ואב לשלושה ילדים. מתגורר בהוד השרון.
הערות שוליים

↑  דקל עוזר בוועדת הסמים של הכנסת, באתר Refui.com, ‏14 ביולי 2015
↑  אור שקדי‏, מנכ"ל עלה ירוק למנהלת הליגה ולאיגוד הכדורסל: "הקנאביס לא צריך להיות אסור בספורט", באתר וואלה, 2 באוגוסט 2018
↑  דקל-דוד עוזר, רדיפת צרכני הקנאביס עולה לנו ביוקר, באתר ynet, 6 באוגוסט 2012
↑  סמ"ר דקל עוזר, באתר הגבורה
1 2  ארז כהן, היועץ של שלי יחימוביץ' בטוח שהקנביס ייקח אותו כל הדרך אל הכנסת, באתר nrg
↑  דקל-דוד עוזר – פוליטיקאי מזן אחר, באתר מגזין קנאביס, ‏2012
1 2  ארז כהן, היועץ של שלי יחימוביץ בטוח שהקנביס ייקח אותו כל הדרך אל הכנסת, באתר nrg‏, 24 בינואר 2012
↑  זיגזוג הקנביס | הפלוג - הבלוג הפוליטי של טל שניידר, ‏2013-10-10 (באנגלית אמריקאית)
↑  103FM - גדי וילצ'רסקי ולאה לב - לגליזציה עכשיו!, באתר 103FM - האזנה לרדיו און ליין
↑  עו”ד דקל עוזר מצטרף לעלה ירוק, באתר מגזין קנאביס, ‏8 בינואר 2015
↑  חץ דוד, הצעת תקנות וצו עבירות מנהליות, באתר הכנסת, ‏15/3/2022
↑  היו"ר הזמני הדיח את מייסד המפלגה., באתר מגזין קנאביס
↑  דרמה במפלגת עלה ירוק: לאיזה גוש תיצמד המפלגה?, באתר אייס, 3 ביולי 2022
↑  החלטה בתיק בג"ץ 1308/23, באתר בית המשפט העליון
↑  דקל דוד עוזר, המדריך לצרכן: מה לעשות כשמגיע שוטר, סימניה
↑  עו"ד דקל דוד-עוזר ("דור האמת") בצעדת הלגליזציה, נבדק ב-2023-08-20
↑  עו"ד דקל-דוד עוזר, "תנועת דור האמת" - משטרת ישראל, באתר datacheck.co.il
↑  בג"ץ אישר את החלטת המשטרה לאסור צריכת קנאביס ביום המריחואנה הבינלאומי - פסקדין, באתר www.psakdin.co.il
↑  יונתן אסתרקין, ‏שלא יבוא שוטר: המדריך לאיך אפשר לעשן קנאביס בלי להסתכן, באתר מעריב אונליין, 23 ביוני 2016
↑  edo, קנאביס רפואי משרד הבריאות רישיון נהיגה האם מטופל קנאביס יכול לנהוג?, באתר אגם רעות – בית מרקחת קנאביס רפואי ומרכז מידע, ‏2021-02-15
1 2  פסק-דין בתיק בג"ץ 7215/21, באתר בית המשפט העליון
↑  החלטה בתיק דנג"ץ 2913/21, באתר בית המשפט העליון
↑  החלטה בתיק בג"ץ 1589/19, באתר בית המשפט העליון
↑  רשת BE וחברות קנאביס נתבעות ב-420 מיליון שקל: הצרכנים יפוצו?, באתר אייס, 18 באפריל 2023
↑  החלטה בתיק בג"ץ 5658/23, באתר supremedecisions.court.gov.il
↑  משה גורלי, פרשנות עילת הסבירות בדרך לבג"ץ, וכולם רוצים להיות ידידי בית המשפט, באתר כלכליסט, 21 באוגוסט 2023
↑  רוטמן מגיב לבג"צ: "לבג"צ אין גבולות. ובדמוקרטיה, אסור שתהיה רשות שלסמכויותיה אין גבולות, באתר "סרוגים", 22 באוגוסט 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011001161505171  VIAF: 2164907578617851599   WorldCat (עם VIAF): 2164907578617851599
גור שטיינברג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 באוקטובר 1968 (בן 56)
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת בן-גוריון
 מקצוע:  מאמן שייט, מהנדס חשמל
 
גור שטיינברג (נולד ב-23 באוקטובר 1968) הוא מאמן שיט ומהנדס ישראלי. אימן את נבחרת הגברים של ישראל בגלישת רוח במספר אולימפיאדות.
ביוגרפיה

שטיינברג גדל ברמת השרון ולמד בתיכון רוטברג בעיר. בשירותו בצה"ל היה קצין בחיל הים.
ביוגרפיה > אלוף עולם

באליפות העולם בגלשני מפרש שנערכה באילת ב-18 בינואר 1990 זכה במדליית זהב בדוויז'ן 1.
בעל תואר ראשון בהנדסת חשמל מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב. במהלך לימודי התואר הראשון החל באימון לאומי, בהתחלה במשרת סטודנט ובהמשך במשרה מלאה.
שטיינברג אימן את נבחרת הגברים של ישראל בגלישת רוח באולימפיאדת אטלנטה (1996), באולימפיאדת אתונה 2004 ובאולימפיאדת טוקיו (2020).
באולימפיאדת אטלנטה זכה חניכו גל פרידמן במדליה האולימפית הראשונה של ישראל, מדליית ארד, בגלישת רוח.
באולימפיאדת אתונה זכה פרידמן במדליית זהב בגלישת רוח, מדליית הזהב הראשונה של ספורטאי ישראלי במשחקים האולימפיים ובכך היה שטיינברג למאמן, למעט סרגיי וייסבורג, שהוביל ספורטאי ישראלי לשתי מדליות אולימפיות אישיות.
באולימפיאדת טוקיו סיים חניכו יואב כהן במקום הרביעי.
לאחר האולימפיאדה בטוקיו סיים את תפקידו כמאמן הנבחרת. שטיינברג עובד כמהנדס באינטל.
חיים אישיים

שטיינברג גר בקיבוץ נחשולים, נשוי לפרופ' נילי שטיינברג, בעברה שחיינית מצטיינת בהפועל נהריה וכיום ראש בית הספר לחינוך ולהוראת החינוך הגופני במכללה האקדמית בווינגייט, ולהם ארבעה ילדים. בתו, תמר שטיינברג, היא אלופת ישראל בגלישת רוח לשנת 2023 ואלופת העולם עד גיל 23 לשנת 2024.
הערות שוליים

↑  ניר שועלי, אדמירל הניצחון: סיפורו של גור שטיינברג, באתר nrg
↑  יהודית זילברשטיין, גור שטיינברג הוא אלוף העולם בדויז'ן 1, מעריב, 19 בינואר 1990
↑  פרק 465 – גור שטיינברג
↑   איתמר קציר, מהטריק הערמומי עד הפודיום עם לבנת: הסיפור מאחורי הזהב האולימפי הישראלי, באתר הארץ, 22 ביולי 2021
↑  שרון קדמי, ‏היסטוריה באולימפיאדת אתונה: מדליית זהב לגולש גל פרידמן, באתר גלובס, 25 באוגוסט 2004
↑  גור שטיינברג מאמן הגברים של ישראל בגלישה הגיע להסכמה עם איגוד השייט על סיום תפקידו, באתר הוועד האולימפי
↑  אסי ממן, ‏תמר שטיינברג ודן קאופמן זכו באליפות ישראל, באתר ONE‏, 18 בנובמבר 2023
↑  סתיו איפרגן, תמר שטיינברג אלופת העולם עד גיל 23 בגלישת רוח, באתר ynet, 25 באוגוסט 2024
לורה דרן

| --- | --- |

לורה דרן, 2017
 לידה:  10 בפברואר 1967 (בת 57) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 שם לידה:  Laura Elizabeth Dern 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1973 
 מקום לימודים:  מכון לי סטרסברג לתיאטרון ולקולנוע  תיכון ויליאם פלויד  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס 
 בן או בת זוג:  בן הרפר (2005–2013)  קייל מקלכלן (1985–1989)  ג'ף גולדבלום (1993–1997)  בילי בוב תורנטון (1997–1999)  ניקולס קייג'  רני הרלין 
 צאצאים:  Ellery Harper, Jaya Harper 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר פרס גלובוס הזהב (5 פעמים)   פרס אמי   פרס גילדת שחקני המסך
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
לורה אליזבת' דרן (באנגלית: Laura Elizabeth Dern; נולדה ב-10 בפברואר 1967) היא שחקנית קולנוע אמריקאית. זכתה בחמישה פרסי גלובוס הזהב, בפרס אמי ובפרס אוסקר, הייתה מועמדת לארבעה פרסי אמי לשלושה פרסי אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, בשנת 1991 על תפקידה בסרט "שושנת פרא", בשנת 2014 על תפקידה בסרט "הולכת רחוק", ובשנת 2020 על תפקידה בסרט "סיפור נישואים" שעליו זכתה באוסקר לראשונה.
ביוגרפיה

דרן נולדה בלוס אנג'לס שבארצות הברית, הוריה הם שחקני הקולנוע דיאן לאד וברוס דרן.
ביוגרפיה > אקטיביזם

באוקטובר 2023, דרן, יחד עם שחקנים, קומיקאים ומנהלי בידור מהוליווד חתמו על מכתב פתוח לנשיא ביידן. הם קראו לשחרור בני ערובה המוחזקים על ידי ארגון הטרור חמאס. הקמפיין שהושק לצד המכתב נקרא #NoHostageLeftBehind. המכתב מדגיש את הרצון לחופש הן לישראלים והן לפלסטינים לחיות בשלום ומגנה את האלימות של חמאס.
ביוגרפיה > חיים אישיים

דרן היא נינתו של מי שכיהן כמושל יוטה וכמזכיר המלחמה של ארצות הברית ג'ורג' דרן.
בשנת 2005 נישאה דרן למוזיקאי בן הרפר. לזוג נולדו בן ובת, בנוסף לבן ובת מנישואיו הקודמים של הרפר. בני הזוג התגרשו בשנת 2013.
פילמוגרפיה נבחרת > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1974 | אליס לא גרה כאן יותר |  | ללא קרדיט |
| 1982 | Ladies And Gentlemen, The Fabulous Stains (אנ') | ג'סיקה מקניל |  |
| 1984 | מורים (אנ') | דיאן וורן |  |
| 1985 | מסכה | דיאנה אדמס |  |
| 1986 | קטיפה כחולה | סנדי ויליאמס |  |
| 1989 | יוצרי הצללים | קת'לין רובינסון |  |
| 1990 | לב פראי | לולה פורטון |  |
| 1991 | שושנת פרא | רוז |  |
| 1993 | עולם מושלם | סלי גרבר |  |
| 1993 | פארק היורה | אלי סאטלר |  |
| 1996 | החברות של רות | רות סטופס |  |
| 1996 | הממזרה מקרולינה (אנ') | קריינית | דיבוב |
| 1999 | שמי אוקטובר | גברת ריילי |  |
| 2000 | הנשים של ד"ר טי | פגי |  |
| 2001 | מפגש סוער | רובי מונטגומרי |  |
| 2001 | פארק היורה 3 | אלי סאטלר |  |
| 2001 | פוקוס | גרטרוד "גרט" הארט |  |
| 2001 | קוראים לי סם | מירנדה "רנדי" קרפנטר |  |
| 2001 | רופא על הכוונת | ג'ין נובל |  |
| 2004 | אהבה במקום אחר | טרי לינדן |  |
| 2005 | סיפורים קצרים על אהבה | פּאם פריס |  |
| 2006 | לבבות בודדים | רנה פודי |  |
| 2006 | אינלנד אמפייר | ניקי גרייס/סוסן בלו | גם הפיקה |
| 2007 | שנת הכלב | ברט ספייד |  |
| 2008 | הרכות שלפני החשיכה | הדודה תרזה |  |
| 2010 | מכירת חיסול | דלילה |  |
| 2010 | פגוש את הפוקרס הקטנים | פרודנס סימונס |  |
| 2012 | המאסטר | הלן סאליבן |  |
| 2014 | 99 בתים | לין נאש |  |
| 2014 | אשמת הכוכבים | פרנקי לנקסטר |  |
| 2014 | הולכת רחוק | בובי למברכט |  |
| 2014 | כשהמשחק עומד מלכת | בוורלי לאדוסר |  |
| 2015 | עיירה נועזת | אנני |  |
| 2016 | נשים מסוימות | לורה וולס |  |
| 2017 | המייסד | את'ל קרוק |  |
| 2017 | וילסון | לין |  |
| 2017 | לחיות בקטן | לורה לונובסקי |  |
| 2017 | מלחמת הכוכבים - פרק 8: אחרוני הג'דיי | אמילין הולדו |  |
| 2018 | הסיפור | ג'ניפר פוקס |  |
| 2018 | משפט האש | אליזבת גילברט |  |
| 2018 | ג'יי. טי. לירוי (אנ') | לורה אלברט |  |
| 2019 | מרדף קר | גרייס קוקסמן |  |
| 2019 | נשים קטנות | מרגרט "מרמי" מארץ' |  |
| 2019 | סיפור נישואים | נורה פנשה |  |
| 2022 | עולם היורה: עולם חדש | אלי סאטלר |  |
| 2023 | הבן | קייט מילר |  |
| 2024 | להציל את היער (אנ') | אמא של אוזי | דיבוב |
| TBA | Morning | קאת'י |  |
| 2024 | אהבה במרוקו | קתרין לואו |  |
| 2025 | Jay Kelly |  |  |
פילמוגרפיה נבחרת > טלוויזיה

| שנים | שם | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1996 | המצור על רובי רידג' | ויקי ויבר | סרט טלוויזיה |
| 2002 | הבית הלבן | טבת'ה פורטיס | פרק אחד |
| 2002 | Damaged Care | לינדה פינו | סרט טלוויזיה של שואוטיים |
| 2008 | ספירה חוזרת | קתרין האריס | סרט טלוויזיה |
| 2011–2013 | מוארת | איימי ג'ליקו |  |
| 2015–הווה | משפחת מרפי | סו מרפי | דיבוב |
| 2017 | האיש האחרון בעולם | קת'רין | פרק אחד |
| 2017 | טווין פיקס | דיאן אוונס | 9 פרקים |
| 2017 | קימי שמידט | וונדי הברט | פרק אחד |
| 2017–2019 | שקרים קטנים גדולים | רנטה קליין | 14 פרקים |
| 2022 | הלוטוס הלבן | קולה של אבי | 2 פרקים |
| 2024 | פאלם רויאל (אנ') | לינדה שואו | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
יליד דיגיטלי

יליד דיגיטלי (באנגלית: Digital native) הוא מטבע לשון לתיאור אנשים שנולדו לאחר 1980, השנה בה המחשב האישי זכה לראשונה לתפוצה גבוהה הראשון ובה עלה הגלגול הראשון של הפורום ("יוזנט"). אנשים אלו מאופיינים במיומנות גבוהה בכל הקשור לתפעול, שימוש וניצול האמצעים הטכנולוגיים למילוי צורכיהם. עצם האינטראקציה של הילידים בתקופה זו עם האמצעים הטכנולוגיים מיום היוולדם ולאורך כל חייהם מאפשרת להם להיות בקיאים באופן השימוש בה.
מקור המונח

המושגים "יליד דיגיטלי" ו"מהגר דיגיטלי" טבע מרק פרנסקי בסביבות 2001. פרסקי כיוון את קו הגבול בין המהגר הדיגיטלי ליליד הדיגיטלי לסביבות שנת 1980, עת החלו להופיע מערכות תקשורת מחשבים שאפשרו דיון בין שני סטודנטים.
ילידים מול מהגרים

כל אלו שנולדו לפני 1980 ואימצו את הטכנולוגיה בשלב מאוחר יותר בחייהם מכונים "מהגרים דיגיטליים". לאור פערי המיומנויות נוצרת תופעה המכונה "פער דיגיטלי".
הבדלים בולטים בין הילידים והמהגרים באים לידי ביטוי בקצב הלמידה ובנפח העיסוק הדיגיטלי במהלך חייהם. בעוד הילידים לומדים את השימוש באמצעים הטכנולוגיים כשם שלומדים שפת אם, למידת המהגרים משוות ללמידת שפה חדשה.
נפח העיסוק הדיגיטלי בקרב ילידים דיגיטליים גדול מנפח השימוש בקרב מהגרים דיגיטליים.
לטענת פרנסקי, השימוש בטכנולוגיה טבעי לילידים, משום שהם גדלו לסביבה רוויה בטכנולוגיות והיו חשופים יותר לטכנולוגיה, לעומת המהגרים אשר להם שימוש זה מסובך יותר ומחייב למידה ואימון לצורך הגעה לשליטה סבירה.
בנוסף, הילידים הדיגיטליים רגילים לשינויים טכנולוגיים מהירים, ועל כן מסתגלים אליהם בקלות. המהגרים הדיגיטליים חוששים יותר מהטכנולוגיה החדשה ושופטים את הטכנולוגיה בהתאם להרגלים הישנים והמוכרים שלהם.
המהגרים הדיגיטליים מתייחסים באופן שיפוטי שלילי אל הטכנולוגיה החדשה. בעוד הילידים הדיגיטליים רואים בתקשורת דיגיטלית, למשל בפייסבוק, חיי חברה ראויים ומספקים, המהגרים הדיגיטליים נוטים לראות את הקשרים הדיגיטליים כנחותים לקשרים אישיים פנים אל פנים. על רקע הבדלים שיפוטיים אלו נוצרים לעיתים קונפליקטים בין דוריים.