stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הרבנות הראשית לרוסיה
מחלקת הכשרות

במסגרת מוסד הרבנות פועלת מחלקת כשרות תחת השם ועד הכשרות. ועד הכשרות של הרבנות הראשית ברוסיה, מעניק כשרות לעשרות מפעלי מזון ברחבי רוסיה, כמו גם למספר מסעדות במוסקבה. סמל הכשרות של הוועד נושא את האותיות KR, "כשרות רוסיה", כשחותמת הכשרות היא "בד"ץ אגודת הרבנים - רוסיא"
הרב הראשי הצבאי

הרב הראשי הצבאי של רוסיה (ברוסית: Военный Главный раввин России) הוא תפקיד שהוקם על ידי מוסד הרבנות הראשית, שמינה לכך את הרב אהרון גורביץ', שהוכר על ידי משרד ההגנה הרוסי והוענקה לו דרגת סגן-אלוף (פולקובניק). הוא מונה בדצמבר 2007 והיה לרב הראשי הצבאי הראשון ברוסיה מאז מהפכת אוקטובר 1917. תוארו הרשמי הוא הרב הראשי של שירות בתי הסוהר הפדרלי והכוחות המזוינים.
הרב הראשי

בשנת 2000 בעקבות מתחים בין קונגרס הקהילות היהודיות הדתיות והארגונים הדתיים של רוסיה לאיגוד הקהילות היהודיות ברוסיה בחרו האחרונים ברב ברל לזר לתפקיד רבה הראשי של רוסיה מטעמם במקביל לרב אדולף שייביץ'. אך הם אינם מוכרים כרבנים ראשיים רשמיים על ידי הממשל הרוסי.
ראו גם

יהדות רוסיה
הערות שוליים

↑  מהפכת הכשרות ברוסיה: גלידה חלבית למהדרין, שטורעם.נט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007398175705171 
לוגו הכשרות
מיה מוצ'בסקי פרנס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 בדצמבר 1972 (בת 52) ירושלים, ישראל 
 מקום לימודים:  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים (1996)  הקולג' המלכותי לאמנות, לונדון (2003) 
 תחום יצירה:  פיסול קרמי
 פרסים והוקרה:  פרס אנדי (2013) 
 
מיה מוצ'בסקי פרנס (נולדה ב-15 בדצמבר 1972) היא פסלת ואמנית ישראלית.
תיאור

מאיה מיה מוצ'בסקי פרנס נולדה בירושלים בשנת 1972. בין השנים 1996-1992 למדה במחלקה לעיצוב קרמי בבצלאל. בין השנים 2003-2001 למדה בהקולג' המלכותי לאמנות בלונדון. בשנת 2005 החלה ללמד בבצלאל. בין השנים 2007-2005 לימדה ב'שנקר'. בשנת 2012 זכתה בפרס אנדי.
רבות מעבודותיה של מוצ'בסקי פרנס עושות שימוש בטכניקות קרמיות, כגון יציקה, או לחיצה לתבנית. פעולות אלו המשמשות לריקון המטען הפונקיונאלי או התרבותי.
תערוכות יחיד

2012 פולה ולייזר, בית האמנים, ירושלים (כחלק מהתערוכה "חברים חדשים")
2013 מיה מוצ׳בסקי פרנס: קרוב לקיר, מוזיאון תל אביב לאמנות
לקריאה נוספת

יגיד יחימוביץ, מאירה (אוצרת), מיה מוצ'בסקי פרנס: קרוב לקיר, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, 2013
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 274372  NLI: 987007469487505171  GND: 1042722412  ISNI: 0000 0004 1869 8320  LCCN: n2014059381  SUDOC: 183653556  VIAF: 305270778   WorldCat (עם VIAF): 305270778 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אמנות ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
המכון למדיניות ואסטרטגיה ימית

| --- | --- |

אין תמונה חופשית
 מכון מחקר
 תקופת הפעילות:  ינואר 2024 – הווה (כשנה)
 מייסדים:  שאול חורב 
 בעלי תפקידים
 מנכ"ל:  שאול חורב
 מיקום
 מיקום:  חיפה
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°49′06″N 35°00′04″E﻿ / ﻿32.818205465429°N 35.001229412703°E﻿ / 32.818205465429; 35.001229412703
 mps.blueconomy-il.com
  (למפת חיפה מוגדלת) המכון למדיניות ואסטרטגיה ימית(למפת חיפה רגילה) המכון למדיניות ואסטרטגיה ימית(למפת הגליל המערבי רגילה) המכון למדיניות ואסטרטגיה ימית(למפת הגליל המערבי מוגדלת) המכון למדיניות ואסטרטגיה ימית
 
המכון למדיניות ואסטרטגיה ימית הוא מכון מחקר עצמאי ובלתי מפלגתי הפועל, במסגרת המרכז הלאומי לכלכלה כחולה וחדשנות בחיפה, בזירה הציבורית הישראלית בתחומי מדיניות, אסטרטגיה וביטחון ימי בהקשרם הרחב.
היסטוריה

המרכז לחקר מדיניות ואסטרטגיה ימית הוקם בשנת 2016 באוניברסיטת חיפה. במהלך פעילותו באוניברסיטה, המרכז ביצע מחקרים, ניתוחים מדיניים והמלצות, למקבלי ההחלטות ולגורמי ממשל בישראל. המרכז הוקם, ביוזמתם של דב שפיר ויו"ר הוועד המנהל של האוניברסיטה באותה תקופה, האלוף במיל' עמי איילון. הקמת המרכז היוותה המשך לפעילות אוניברסיטת חיפה כמובילת המרכז הישראלי לחקר הים התיכון. המרכז הפסיק את פעילותו באוניברסיטת חיפה בסוף שנת 2023.
בינואר 2024 לאחר בחינת האפשרויות השונות, ומתוך החשיבות למיקום המכון למדיניות ואסטרטגיה ימית בעיר חיפה בה קיימים מירב המרכיבים הקשורים למרחב הימי (נמל, בסיסי חיל הים, מוסדות אקדמיים עם זיקה לים, בירת ה"כלכלה הכחולה "ועוד), הוחלט לחדש את פעילות המכון.
הפעילות חודשה במסגרת "המרכז הלאומי לכלכלה כחולה וחדשנות" נעשתה על דעתם של יוזמי הקמת המכון במתכונתו הקודמת באוניברסיטת חיפה, מר דב שפיר והאלוף בדימ' עמי איילון. ומר שפיר אף חידש את תרומתו הרב שנתית לפעילות המכון.
כדי לקיים פעילות זו ולסייע בהעברת תרומתו של דב שפיר ותורמים נוספים למכון למדיניות ואסטרטגיה ימית, נרתמה עמותת חיל הים, לנושא ולשם כך הוסיפה מטרה בתקנון העמותה בו היא תפעל להגברת המודעות הלאומית בהכרת חשיבותו של המרחב הימי כמרכיב מרכזי וחיוני לחוסנה, כלכלתה וביטחונה של מדינת ישראל.
בתהליך ההקמה מחדש הוחלט לשנות את שם המכון ל"המכון למדיניות ואסטרטגיה ימית".
אודות

על רקע העניין הגובר בעולם בנושא של הכלכלה הכחולה, המרכז הלאומי לכלכלה כחולה וחדשנות בחיפה הרחיב את פעילותו וקלט את המכון לחקר מדיניות ואסטרטגיה ימית אשר פועלים בו עשרות חוקרים, עמיתי מחקר ומומחים בתחום הימי.
התפתחותה של כלכלה כחולה כאסטרטגיה ארוכת טווח שמטרתה לתמוך בצמיחה כלכלית בת קיימא והקמת המכון למדיניות ואסטרטגיה ימית (MPS) במתכונתו החדשה במרכז הלאומי לכלכלה כחולה לחדשנות תחת חברת היי סנטר (HiCenter) המרכז ליזמות עסקית וטכנולוגית בחיפה בע"מ, הוא צעד משלים למיצובה של העיר חיפה כבירת הכלכלה הכחולה בישראל.
הצטרפות המכון לפעילות המרכז הלאומי לכלכלה כחולה מביאה עימה קשת רחבה של מומחי תוכן וחוקרים באזורים גאוגרפים רבים הקשורים למרחב הימי הגלובלי: מזרח הים התיכון, הים האדום, הים השחור, הים הכספי וכו'. אשר עובדים בשיתוף פעולה עם מכוני מחקר ומוסדות אקדמיה מהמובילים בעולם, במחקר משותף בתחום זה, וקידום המלצות ליישום לדרגים המדיניים הבכירים.
חזון המכון להיות מכון מחקר ומוקד ידע ישראלי בין תחומי מוביל וייחודי בעולם בתחומי המדיניות והאסטרטגיה הימית במובנה הרחב, בדגש על אזור מזרח הים התיכון והים האדום.
ייעוד המכון לבצע מחקרים יישומיים בין תחומיים באיכות גבוהה, בנושאי מדיניות, אסטרטגיה ימית וביטחון ימי , להמליץ למקבלי ההחלטות בדרג הממשלתי, בשלטון המקומי ובמגזר העסקי, ליזום ולהשתתף בשיח הציבורי בנושאים הקשורים למרחב הימי של ישראל במטרה להגביר את מודעות הציבור לחשיבות מרחב זה לחוסנה של ישראל ולביטחונה.
אודות > תחומי המחקר

תחומי המחקר בהם עוסק המכון למדיניות ואסטרטגיה ימית הם:
מדיניות, אסטרטגיה ימית וביטחון ימי (במובנו הרחב)
ביטחון אזורי ומדיניות חוץ
שרשרת האספקה הימית ותשתיות במרחב הימי
משפט ימי
אנרגיה במרחב הימי
כלכלה כחולה, סביבה, קיימות ושינויי אקלים במרחב הימי
סייבר במרחב הימי
אודות > מפגשים וכנסים

המכון עורך כנס כלכלה כחולה שנתי. מפגשי החלפת דעות עבור חוקרי, עמיתי ועוזרי מחקר של המכון. ימי עיון ומורשת בשיתוף עם עמותת חיל הים. כן נערך האקתון לכבודו של דב שפיר.
סגל המכון

מנהל המכון הוא פרופ' שאול חורב. סגל המכון מונה את:
פרופ' אלכס בליי, המדען הראשי.
הגב' מילי פלד, מתאמת מחקרים בינלאומיים.
סא"ל במיל' מר שרון ארליכמן, מתאם מחקרים.
הגב' יונית שטרן, מנהלת התפעול של המכון.
בנוסף לסגל הקבוע, במכון נמנים צוות של חוקרים, עוזרי ועמיתי מחקר.
סגל המכון > ועד מנהל

למכון הוקם ועד מנהל בו קיים ייצוג לכל בעלי העניין בפעילות המכון. תפקידי הוועד המנהל הם:
לוודא שפעילות המכון תואמת את היעדים כפי שהוגדרו במסמך הקמת המכון, וכי המדיניות המשתקפת בפעולות אלו עולה בקנה אחד עם המדיניות הכללית של בעלי העניין בו. אישור תוכניות העבודה והתקציב השנתי של המכון. אישור הדו"ח השנתי של המכון. גיוס משאבים הדרושים לפעילות המכון.
יו"ר עמותת חיל הים דוד בן בעשט, משמש כיו"ר הוועד המנהל של המכון. וחבריו הם:
מר ליאור חנוכה - מנכ"ל המרכז ליזמות עסקית וטכנולוגית בחיפה.
הגב' הילה ארנרייך - מנכ"לית המרכז הלאומי לכלכלה כחולה וחדשנות.
ראש מספן המטה מחיל הים.
נציג עיריית חיפה.
פרופסור שאול חורב - ראש המכון לחקר מדיניות ואסטרטגיה ימית.
סגל המכון > הוועדה הבינלאומית המייעצת

חברי הוועדה הבינלאומית המייעצת של המכון הם אנשי מקצוע מובילים בארץ ובעולם בתחומי הפעילות של המכון. תפקיד הוועדה הוא להציע ייעוץ מקצועי בלתי תלוי למנהל המכון בנושאים הקשורים לפעילות המכון. חברי הוועדה המייעצת הבין לאומית הם:
פרופ' צבי בן אברהם, יו"ר הוועדה, ישראל
גב' מיכל עבאדי-בויאנגיו, ישראל
אלוף (בדימ') עמי אילון, ישראל
פרופ' אילנה ברמן-פרנק, ישראל
פרופ' אנדרו אריקסון, ארצות הברית
מר בריאן ג'נקינס, ארצות הברית
ד"ר עירית טלמור, ישראל
ד"ר כרמלה לוטמר, ישראל
פרופ' שרה מיטשל, ארצות הברית
אדמירל (בדימוס) גארי ראפהד, ארצות הברית
מר דב שפיר, ישראל
דייוויד לוברסקי, ארצות הברית
ד"ר ברונו טרטראיס, צרפת
מר צבי שכטרמן, ישראל
סגל המכון > מלגות

מלגת צבי קינן ז"ל
מלגת מר דייוויד לוברסקי
תוכנית מתמחים של המכון במסגרת פרקטיקום
סגל המכון > שיתופי פעולה בינלאומיים

המכון משתף פעולה עם גופי מחקר במדינות שונות וביניהם:
הקרן הימית הלאומית של הודו (National Maritime Foundation)
אוניברסיטת פרדריק בקפריסין
(European Rim Policy and Investment Council)
צרפת מכון המחקר (Mediterranean Foundation of Strategic Studies)
גלריה

שאול חורב עם צבי בן אברהם
חורב עם צבי שכטרמן.
שאול חורב בזמן נשיאת דבריו בכנס יובל למלחמת יום הכיפורים בשיתוף עם עמותת חיל הים.
גבי נוה, דב שפיר, שאול חורב ודוד בן בעש"ט
שניידר עם שאול חורב
קריאה נוספת

פרסומים
הערכה אסטרטגית ימית לישראל 2023-2024
שאול חורב, המרחב הימי אסטרטגיה ימית ומה שביניהם, הוצאת מערכות 2021.
דו"ח רבעון רביעי שנת 2024
ביאורים

↑  באנגלית - The Institute for Maritime Policy and Strategy בראשי תיבות MPS
↑  באנגלית Maritime Security
הערות שוליים

↑  צולם על ידי רונן טופלברג.
פרופ' שאול חורב בכנס כלכלה כחולה.
יואב ג'ראפי

יואב פנחס ג'ראפי (נולד ב-29 באוגוסט 1993) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת השוער בהפועל חיפה ובנבחרת ישראל.
קריירת מועדונים

גרפי נולד בתל מונד. גדל במחלקת הנוער של הפועל כפר סבא, וב-20 בינואר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס כמחליף בניצחון 3–1 נגד מכבי אום אל-פחם במסגרת הליגה הלאומית. בעונת 2012/2013 צורף באופן רשמי לסגל הקבוצה הבוגרת, שימש כשוער שני ורשם ארבע הופעות בליגה, אך בסיום העונה ירדה הקבוצה לליגה א'.
בקיץ 2013 חתם במ.ס. אשדוד, אך לא שותף במשחקי הקבוצה בעונת 2013/2014, ובספטמבר 2014 הושאל להפועל רעננה. ב-14 בפברואר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ובליגת העל, כשנכנס כמחליף בניצחון 3–1 על מכבי נתניה, ובסך הכל שותף בשני משחקי ליגה בעונת 2014/2015.
לקראת עונת 2015/2016 חזר ג'ראפי למ.ס. אשדוד, לאחר שירדה לליגה הלאומית. ג'ראפי ערך 17 הופעות ליגה בעונה זו, אשר בסופה העפיל עם הקבוצה בחזרה לליגת העל, וב-11 ביולי 2016 חתם לחמש שנים במועדון. בעונת 2016/2017 הפך לשוער הראשון הקבוצה של הקבוצה, אך ביולי 2017 שבר את ידו במהלך מחנה האימונים של הקבוצה, וחזר לשחק רק כעבור ארבעה חודשים. בעונת 2018/2019 היה שותף מרכזי במסע ההישרדות של הקבוצה, שניצחה חמישה מתוך שישה משחקי הפלייאוף התחתון ושרדה בליגת העל בזכות ניצחון במחזור האחרון, למרות ששהתה במשך רוב העונה מתחת לקו האדום.
לקראת עונת 2019/2020 הושאל לארבע שנים להפועל תל אביב. ב-27 ביולי 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–2 להפועל רעננה בגביע הטוטו. גרפי החל את העונה כשוער הראשון של הקבוצה, במהלך העונה נפצע, ובסך הכל ערך 25 הופעות בכל המסגרות במדי הפועל תל אביב, והעפיל עמה לפלייאוף העליון ולחצי גמר גביע המדינה. ב-14 ביולי 2020 ביטלה הפועל תל אביב את הסכם ההשאלה באופן חד צדדי, ובתגובה הגישה נגדה מ.ס. אשדוד תביעה ב-26 ביולי 2020, בגין הפרת ההסכם בין שתי הקבוצות. ב-11 באוגוסט 2020, הורתה הנהלת מ.ס. אשדוד לג'ראפי לשוב לאימוני הקבוצה, לאחר שהפועל תל אביב ניסתה להשאילו להפועל חדרה ללא אישורה.
ב-11 ביוני 2023 חתם לשנתיים בהפועל חיפה.
נבחרת ישראל

במרץ 2019 זומן לראשונה לסגל נבחרת ישראל הבוגרת על-ידי המאמן האוסטרי אנדי הרצוג, לקראת המשחקים מול סלובניה ומול אוסטריה, במסגרת מוקדמות יורו 2020. ב-27 בספטמבר 2022 ערך את הופעתו הראשונה בנבחרת הבוגרת, כשנכנס כמחליף במשחק ידידות נגד מלטה, שהסתיים בהפסד חוץ 1–2.
הערות שוליים

↑  עמית קרקו ונדב צרפתי, ‏ג'רפי חתם לחמש שנים באשדוד, אוחיון האריך חוזה, באתר ONE‏, 11 ביולי 2016
↑  יניב טוכמן‏, אשדוד תשאיל את ג'רפי להפועל תל אביב לארבע שנים ותוכל למכור אותו מדי קיץ, באתר וואלה, 23 ביוני 2019
↑  יניב טוכמן‏, מ.ס אשדוד תובעת מהפועל תל אביב 400 אלף יורו על עסקת יואב ג'רפי, באתר וואלה, 26 ביולי 2020
↑  יניב טוכמן‏, תפנית: ג'רפי יצטרף לאימוני מ.ס. אשדוד, שתתבע את הפועל תל אביב, באתר וואלה, 11 באוגוסט 2020
↑  רענן ברנובסקי‏, יואב ג'רפי חתם בהפועל חיפה לשנתיים: "יעזור להגשים את המטרות", באתר וואלה, 11 ביוני 2023
↑  Sidi, Moshe (12 במרץ 2019). "יואב ג'ראפי זומן לסגל נבחרת ישראל" [Yoav Gerafi was invited to the Israeli national team]. ashdodonline.co.il. ארכיון מ-22 במרץ 2019. נבדק ב-22 במרץ 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  הצעירה חגגה, הבוגרת התבזתה: נבחרת ישראל הפסידה 2:1 למלטה, באתר וואלה, 27 בספטמבר 2022
גינקו דו-אונתי

| גינקו דו־אונתי |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
קבוצה:: וסקולריים
מערכה:: גינקואיים
מחלקה:: גינקואיים
סדרה:: גינקונים
משפחה:: גינקויים
סוג:: גינקו
מין:: גינקו דו־אונתי
שם מדעי
 Ginkgo biloba ‏לינאוס, 1771
עץ גינקגו בסתיו
גינקו דו־אונתי או גינקו בילובה (שם מדעי: Ginkgo biloba) הוא מין של עצים שמקורו בסין והוא מין יחיד במערכת הגינקואיים. [דרוש מקור] זהו עץ בעל יכולת הסתגלות מצוינת, ועמידות גבוהה לתנאים עירוניים, ולפיכך הוא משמש כעץ נוי בארצות רבות בעולם. אורך חייו של עץ גינקו רב מאוד, ועשוי להגיע לאלפי שנים. בסין ידוע על פרט שגילו כ־3,500 שנים.
בספרות הבוטנית העברית מופיעים שני שמות עבריים לצמח - גינקגו וגינקו (דו־אונתי). מקורה של הצורה "גינקגו" בסין, שם נתגלה הצמח לראשונה, וזה שמו במנדרינית. הצורה "גינקו" מקורה ביפן, בשל שיבוש בהגיית המילה.
מיון והיסטוריה גאולוגית

גינקו דו־אונתי הוא המין היחיד הקיים כיום במערכת הגינקואיים (Ginkgophyta), השייכת למערכת הצמחים חשופי הזרע, כלומר: צמחי זרע שלא נמנים עם בעלי הפרחים. לכן יש לגינקו מעמד של מאובן חי. שרידים ראשונים של קרובי משפחתו שייכים לפרם (לפני כ־270 מיליוני שנים). תור הקרטיקון היה שיאם של הגינקואיים, שמנו אז יותר מעשרה מינים שונים הידועים כיום לפי השרידים המאובנים שלהם. עם זאת, לקראת תחילת תור השלישון נותר רק מין נוסף אחד (Ginkgo adiantoides), שאף הוא נעלם בסוף תקופת הפליוקן. המין הנותר, גינקו דו-אונתי, קיים בעיקר כצמח תרבותי, שניטע בידי בני-אדם. במקדשים בסין, למשל במנזר שאולין, ישנם עצי גינקו שניטעו לפי הערכות לפני כ-1,500 שנים. בשנת 1690 הופיע תיעוד ראשון בכתבים מערביים על קיום העץ בגני מקדשים ביפן.
עלי הגינקו דמויי מניפה; פרי העץ צהוב-כתום, גודלו כגודל שזיף קטן וזרעו ניתן לאכילה לאחר ניקוי הציפה בעלת הריח החריף. הפירות יורדים באשכולות צרים מהענפים.
שימושים רפואיים

בתמצית הגינקו שני חומרים פעילים – גליקוזידים פלבונואידיים (Flavonoid Glycosides) וגינקוסיד, שהוא חומר ייחודי לצמח זה. המרכז הארצי לבריאות משלימה ואינטגרטיבית (NCCIH) של המכונים הלאומיים לבריאות בארצות הברית סיכם את האפקטיביות הרפואית של הגינקו. בסיכום נרשם שאין עדות משכנעת לכך שגינקו מועיל לאף מצב רפואי. אף על פי שמספר מחקרים הראו שגינקו משפר במקצת כמה סימפטומים של דמנציה, ממצאים אלה מתוארים כבלתי מהימנים. מחקרים אחרים מראים שגינקו אינו מסייע במניעת דמנציה, התדרדרות קוגניטיבית או דמנציה כתוצאה ממחלת אלצהיימר. מחקרים אלה כוללים גם מחקר אורך שנערך על מעל 3,000 מבוגרים.
קיימות עדויות חלשות ליתרונות טיפוליים של גינקו למספר מצבים רפואיים, אך בתמונה הכוללת, עדויות אלה אינן חד-משמעיות. מצבים אלה כוללים חרדה, גלאוקומה, סכיזופרניה, ורטיגו, רטינופתיה סוכרתית, מחלת העורקים הפריפריאליים ותסמונת קדם-וסתית.
מהמחקרים הקיימים נראה שגינקו אינו מסייע למצבים הבאים: שיפור זיכרון בקרב אנשים בריאים, טרשת נפוצה, לחץ דם גבוה, טנטון ודיכאון עונתי. גינקו גם אינו מפחית את הסיכון ללקות בשבץ מוחי או באוטם שריר הלב.
גינקו הוא תוסף מקובל למשקאות אנרגיה, אך כמותו בהם בדרך כלל נמוכה כל כך, שקשה להניח כי יש לו השפעה כלשהי.
נוכח העובדה כי בלדאק ובטיבט ממליצים[דרוש מקור] בפני תיירים על נטילת גינקו למניעת מחלת גבהים, בוצעו מחקרים רפואיים לבדיקת יעילותה. מחקרים מבוקרים על קבוצות מדגם גדולות הראו שתמצית גינקו אינה מועילה כלל למניעת מחלת גבהים.
מחקר נוסף הראה כי לצמח אין שום השפעה מיטיבה על פעילות מוחית. מחקר אחר מצא השפעה מועטה.
שימושים רפואיים > התניות ותופעות לוואי

עבור רוב האנשים, צריכה אוראלית של תמצית עלי גינקו בכמויות מתונות היא בטוחה. תופעות לוואי של גינקו כוללות כאבי ראש, כאבי בטן, סחרחורת, פעמת, עצירות ותגובות אלרגיות של העור. גינקו עלול גם להגביר את הסיכון לדימום. במחקר על מכרסמים נמצא שצריכה ממושכת של תמצית עלי גינקו הגדילה את הסיכון לסרטן הכבד ובלוטת התריס. לא ברור אם ממצא זה תקף גם לבני אדם.
גינקו עלול ליצור אינטראקציות עם תרופות שכיחות כמו מדללי דם. ייתכן כי גינקו אינו בטוח לצריכה בזמן ההריון. הוא עלול לגרום ללידה מוקדמת או לדימום מוגבר בזמן הלידה. אין מספיק מידע לגבי הבטיחות בשימוש בגינקו בתקופת ההנקה. יש להיזהר מצריכה של זרעי גינקו או עלי גינקו בלתי מעובדים, שכן הם עלולים להכיל כמויות מסוכנות של רעלנים.
לנטילת הגינקו יש השפעות לא רצויות, במיוחד למי שיש לו הפרעות במחזור הדם, ולאלה שנוטלים תרופות לעיכוב הצמדת טסיות הדם ("דילול הדם") כגון אספירין. כמו כן התייעצות עם רופא לפני נטילת התמצית מומלצת לאנשים הנוטלים תרופות מסוימות נגד דיכאון (מדכאי מונואמין אוקסידאז) ולנשים בהיריון.
הערות שוליים

↑  גינקו דו־אונתי באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  שתי הצורות מופיעות בספרות; לדוגמה, באנציקלופדיה העברית מופיע הערך "גינקגו" (כרך י', עמ' 715), ואילו ב"מגדיר לצמחי תרבות בישראל" של אברהם פאהן ואחרים (1998), ב"מילון אנציקלופדי לטבע ולחקלאות" של ד' גלבוע (1974) ובלקסיקון בוטני" של חנה נמליך (1982) מופיעה הצורה "גינקו".
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17  Ginkgo, NCCIH (באנגלית)
↑  שאלות ותשובות, מחלת גבהים וחוסר ב-G6PD, באתר InfoMed,‏ 3 באפריל 2002(הקישור אינו פעיל, 19 ביוני 2017)
↑  Jeffrey H Gertsch, Buddha Basnyat, E William Johnson, Janet Onopa, Peter S Holck,‏ Randomised, double blind, placebo controlled comparison of ginkgo biloba and acetazolamide for prevention of acute mountain sickness among Himalayan trekkers: the prevention of high altitude illness trial (PHAIT), באתר BMJ,‏ 11 במרץ 2004
↑  Tony Chow, MD; Vaughn Browne, MD, PhD; Heather L. Heileson, MD; Desiree Wallace, PharmD; James Anholm, MD; Steven M. Green, MD,‏ Ginkgo biloba and Acetazolamide Prophylaxis for Acute Mountain Sickness, באתר המגזין Archives of Internal Medicine, מועתק מכרך 165 גיליון 3 שיצא ב-14 בפברואר 2005
↑  לוטם אליהו, מחקר חדש: גינקו בילובה אינו משפר זיכרון, הידען, 3 בינואר 2009
↑  גינקו בילובה, צמח הגינקו בילובה משפר זיכרון, באתר nrg‏, 10 ביוני 2004
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4198536-9  LCCN: sh85054984  NDL: 00564327  NKC: ph184787
קרנליט

| --- | --- |
קרנליט מספרד
קרנליט מספרד
 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  ( KMgCl3·6(H2O
 מערך קריסטלוגרפי:  אורתורומבי פסאודו הקסגונלי
 צורת הגביש:  לרוב אגרגטים גסים עד גרגריים, לעיתים סיביים. גבישים בודדים הם נדירים וצורתם פסאודו-הקסגונלית עד לוחית.
 צבע:  לבן, אפור, צהוב או חסר צבע. לעיתים רחוקות אדמדם בשל תוספות זעירות של המטיט.
 ברק:  זגוגי עד שמנוני, דמוי שרף עד עמום.
 שקיפות:  שקוף עד שקוף למחצה
 פצילות:  אין
 שבירה:  דמוית קונכייה
 קשיות:  2.5 בסולם מוס
 משקל סגולי:  1.6 (נמוך ביחס למינרלים שקופים אחרים)
 שרטוט:  לבן
 מינרלים נלווים:  הליט, אנהידריט, גבס, סילביט, קיסריט ודולומיט
קרנליט הוא מינרל, המהווה כלוריד ממוים של אשלגן ומגנזיום. קרנליט הוא מלח כפול שנוסחתו (KMgCl3·6(H2O. צבעו בדרך כלל לבן עד צהוב וטעמו מר. הקרנליט מהווה מקור חשוב להפקת אשלג.
הקרנליט הוא מינרל אוופוריטי והיגרוסקופי. הוא נוטה להתמוסס בקלות ולכן חייבים לאחסן דגימות שלו במכלים אטומים ללחות מהאוויר. המינרל הוא פלואורסצנטי (זוהר לאחר שקלט קרינה אולטרה סגולה), וצובע להבה שבה מחממים אותו לסגול בשל תכולת האשלגן שבו.
הקרנליט מתגבש יחד עם שורה של מינרלי אשלגן ומגנזיום אוואפוריטיים כגון: סילביט, קאיניט, פיקרומריט, פוליהליט וקיסריט. קרנליט הוא מינרל כלורידי כפול נדיר יחסית הנוצר רק בתנאי סביבה מיוחדים בהתאיידות מי ים או באגן שקיעה. את הקרנליט נוהגים לכרות הן בשל תכולת האשלגן והן בשל המגנזיום שבו.
מקומות בהם כורים קרנליט הם המרבצים האוואפוריטיים של קרלסבד בניו מקסיקו וב"אגן הפרדוקס" בקולורדו וביוטה, בסטראספורט בגרמניה ב"אגן פרם" ברוסיה וב"אגן ויליסטון" בססקצ'ואן שבקנדה. מרבצים אלו נוצרו מתקופת הדבון ועד תקופת הפרם. לעומת זאת ישראל וירדן מייצרות אשלג מים המלח תוך שימוש בבריכות אידוי בהן מגדילים את ריכוז התמלחת. במפעלי ים המלח שואבים את התמלחת המרוכזת למפעל סמוך, שבו מפרידים מגנזיום כלורי לאשלגן כלורי לשם ייצור דשנים אשלגניים, ולהפקת מגנזיום. אשלגן הוא אומנם יסוד נפוץ אך רוב המופעים שלו בטבע הם כחלק ממינרלים בלתי מסיסים כדוגמת פצלת השדה. כדי להפריד את האשלגן מיוני המתכות האחרים, ולאפשר את השימוש בו כדשן אשלגני, הוא חייב להתמוסס במים והמלחים דוגמת הקרנליט והסילביט מתאימים לדרישה זו.
התיאור הראשון של קרנליט הוא משנת 1856 מהמקום בו נמצא לראשונה, סטראספורט (Strassfurt) שבסקסוניה-אנהלט שבגרמניה. המינרל קרוי על שמו של מהנדס המכרות הפרוסי רודולף פון קרנל (Rudolph von Carnall‏ 1874-1804).
הערות שוליים

↑  תוצר של התאיידות
↑  סופח לחות מהאוויר שסביבו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4360105-4
נחמיה אלתר

| --- | --- |

 לידה:  9 באוגוסט 1875 
 פטירה:  7 ביולי 1942 (בגיל 66) כ"ב תמוז תש"ב גטו ורשה 
 מקום קבורה:  בית הקברות וורשה
 מדינה:  פולין
 מקום מגורים:  ישראל לודז'
 תקופת הפעילות:  ? – 7 ביולי 1942 
 השתייכות:  חסידות גור
 חיבוריו:  חידושי רבי נחמיה
 אב:  רבי יהודה אריה לייב בעל השפת אמת
 
 ראש ישיבת שפת אמת ירושלים
 דיין ומו"צ בלודז'
 חבר ועד הרבנים בלודז'
 
הרב נחמיה אלתר (ח' באב תרל"ה - כ"ב בתמוז תש"ב) היה בנו השלישי של האדמו"ר השני מגור רבי יהודה אריה לייב אלתר בעל השפת אמת, אחיו של האדמו"ר השלישי מגור, רבי אברהם מרדכי אלתר בעל ה"אמרי אמת", חותנו של האדמו"ר החמישי מגור, רבי שמחה בונים אלתר בעל ה"לב שמחה" וסבו של האדמו"ר הנוכחי מגור רבי יעקב אריה אלתר. כיהן כראש ישיבת שפת אמת בירושלים ודיין בלודז'.
תולדותיו

נולד לרב יהודה אריה לייב וליוכבד רבקה. נישא לאסתר גליקא ב-ד' באלול ה'תר"ן בגיל 15,, בתו של רבי צבי הירש מורגנשטרן האדמו"ר מלומאז', נכדו של רבי מנחם מנדל מקוצק רבו של מקים חסידות גור רבי יצחק מאיר אלתר. חמותו הייתה בתו של רבי שלמה מראדזימין בנו של מופת הדור רבי יעקב אריה מראדזימין שהיה ידוע כפועל ישועות בקרב הארץ. לאחר חתונתו התגורר מספר שנים אצל סב אשתו, רבי שלמה, ולאחר מכן חזר לגור.
במלחמת העולם הראשונה עבר לוורשה ולאחר סיומה עלה לארץ ישראל, התגורר בצפת ולאחר מכן בירושלים שם כיהן כמנהיג לחסידי גור. בשנת תרפ"ה הקים אחיו ה"אמרי אמת" את ישיבת שפת אמת ומינה את אחיו רבי נחמיה לכהן כראש הישיבה. בשנת תרפ"ט חזר רבי נחמיה לפולין על מנת לטפל במחלתה של אשתו. תחילה התיישב באוטבוצק ולאחר מכן בלודז', שם מונה למו"צ וחבר ועד הרבנים של הקהילה.
בפרוץ מלחמת העולם השנייה נפש בעיירה וישנובה-גורא הסמוכה ללודז', משם נמלט יחד עם יהודים רבים לפולין התיכונה. בהגיעו ללוביטש הסמוכה לוורשה תפסום הנאצים. הנאצים החלו לגזוז את זקנם של היהודים כשהגיעו אליו על מנת לגזוז את זקנו הזדעק והניחו לו. רבי נחמיה חזר ללודז' ושהה בה כשנה וחצי אצל חסיד גור בשם חנוך קוניג. עד שהוברח על ידי חסידי גור לוורשה, שם סברו כי מצבו יוטב, אך לאחר תקופה קצרה נפטר מדלקת ריאות בגטו בוורשה. הלווייתו התקיימה בהשתתפות המונים מתושבי הגטו והוא נקבר באוהל ראדזימין שבבית הקברות היהודי בוורשה.
במשך השנים נהרסו האוהל והמצבה על ידי השלג והעצים הגבוהים. בחודש חשוון ה'תשמ"ה יצא רבי יעקב אריה אלתר בראש משלחת לטפל ולשקם קברי אדמו"רים שנחרבו שם. לאחר שהתגלה מיקומו של אוהל ראדזימין ופונו משם האבנים וההריסות, נחשפו המצבות והגדרות שמסביב לקברים והאוהל הוקם מחדש. מצבתו של רבי נחמיה נמצאה חצויה לשניים, לאחר ניקויה וחיבורה (על ידי ר' מנדל צישינסקי שהיה בקי באיתור ושיקום קברים) הורכבה מחדש על הקיר. בשנת ה'תשפ"ב היה חשש כי האוהל עלול להתמוטט, ביוזמת ר' שלמה קופלוביץ, מנהל ישיבת בית נחמיה, נתקבלה החלטה לשפץ את האהל, המצבות הורדו מהקיר ונמסרו למנחם בירנשטוק לשחזור, במהלך עבודת השחזור התגלתה שורה חדשה מתחת לשמו שבה נכתב "רב ומו"ץ מלאדז'". מאחר שבימי השואה לא היו את התנאים לחרות ולחקוק באבן, הכתב היה בולט שלא כמנהג ישראל, הכתב הושקע בתוך המצבה.
בהיותו בגטו ורשה שמח בכל המאורעות ולא התלונן. כשהגיע לידי משפחתו מעט לחם אמר לשומרו לשבת. זמן מועט לפני פטירתו הכריז: "אם אי אפשר להשיג ישועה לכלל ישראל, בשביל מה כל זאת".
ילדיו

הרב שלמה - חתן הרב בנימין פינקוסביץ' מוורשה
הרב יהודה אריה לייב - חתן הרב אברהם יעקב יוסקוביץ'
הרב יצחק מנחם מנדל (תמוז תרס"ח - ת"ש) - התגורר בוורשה. חתן רבי מאיר יוסקוביץ' מלודז'
יוטע הענא (תרנ"ח - כ"א בתמוז תשמ"ג) - אשת בן דודה רבי שמחה בונים אלתר
פייגא (נולדה תר"ס) - אשת בן דודה הרב יואל אלתר, בן רבי משה בצלאל אלתר
יוכבד רבקה - אשת הרב יהודה כץ
הדס - אשת הרב אברהם מרדכי סילמן, מו"צ בלודז'
שרה טויבא - אשת הרב שמואל יהודה ציטרין
חיבוריו

בשנת תשמ"ג יצא לאור הספר "חידושי רבי נחמיה" ובו ליקוט קטן מדברי תורתו על מסכתות הש"ס ושו"ת שנשארו לפליטה. החידושים נלקטו ונערכו על ידי הרב דוד אברהם מנדלבוים בהוראות חתנו של רבי נחמיה האדמו"ר רבי שמחה בונם אלתר שאף כתב באופן חריג בתחילת הספר מכתב ברכה. בשנת תשפ"א לכבוד מעמד חנוכת הבית של ישיבת "בית נחמיה" הספר יצא לאור במהדורה חדשה על ידי הנהלת הישיבה בתוספת חידושים שנמצאו בשנים האחרונות.
ישיבה על שמו

בשנת תש"פ הוקמה בבני ברק על שמו ישיבת "בית נחמיה" שנבנה ברוב פאר על ידי הפילנתרופ ר' אהרן ציטרין מניו יורק בנו של ר' שלמה זלמן ונכדו של ר' אהרן מהנגידים בלודז' שהיה מחותנו של רבי נחמיה אלתר. בראשות הישיבה עומד נינו הרב ישראל מנחם אלתר בנו השביעי של האדמו"ר מגור ומנהל הישיבה הוא ר' שלמה קופולוביץ.
פתיחת הישיבה וחנוכת הבית התקיים בכ"ב תמוז תשפ"א במעמד רב רושם בהשתתפותו של נכדו האדמו"ר מגור וילדיו, ובמעמד זה אף נערך מבחן פומבי לתלמידי הישיבה על ידי הרב יצחק זילברשטיין.