stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליקים בן חלקיהו
תפקידו

התפקידים המוזכרים בפסוק מסודרים לפי סדר חשיבות התפקיד: וַיִּקְרְאוּ, אֶל-הַמֶּלֶךְ, וַיֵּצֵא אֲלֵהֶם אֶלְיָקִים בֶּן-חִלְקִיָּהוּ, אֲשֶׁר עַל-הַבָּיִת; וְשֶׁבְנָה, הַסֹּפֵר, וְיוֹאָח בֶּן-אָסָף, הַמַּזְכִּיר. מִשְׂרָתוֹ של אליקים הייתה קיימת עוד בזמנו של שלמה והייתה מופקדת בידי אחישר. בזמנו של אחאב, המשרה הייתה מופקדת בידי עובדיהו.
שמות שני השרים הראשונים מעלים קושי. ישעיה, אשר ניבא בזמנו של חזקיה, מנבא על גירושו של שבנא:
כֹּה אָמַר אֲדֹנָי יְהוִה צְבָאוֹת לֶךְ בֹּא אֶל הַסֹּכֵן הַזֶּה עַל שֶׁבְנָא אֲשֶׁר עַל הַבָּיִת.
מַה לְּךָ פֹה וּמִי לְךָ פֹה כִּי חָצַבְתָּ לְּךָ פֹּה קָבֶר חֹצְבִי מָרוֹם קִבְרוֹ חֹקְקִי בַסֶּלַע מִשְׁכָּן לוֹ.
הִנֵּה יְהוָה מְטַלְטֶלְךָ טַלְטֵלָה גָּבֶר וְעֹטְךָ עָטֹה.
צָנוֹף יִצְנָפְךָ צְנֵפָה כַּדּוּר אֶל אֶרֶץ רַחֲבַת יָדָיִם שָׁמָּה תָמוּת וְשָׁמָּה מַרְכְּבוֹת כְּבוֹדֶךָ קְלוֹן בֵּית אֲדֹנֶיךָ.
וַהֲדַפְתִּיךָ מִמַּצָּבֶךָ וּמִמַּעֲמָדְךָ יֶהֶרְסֶךָ.
וְהָיָה בַּיּוֹם הַהוּא וְקָרָאתִי לְעַבְדִּי לְאֶלְיָקִים בֶּן חִלְקִיָּהוּ.
וְהִלְבַּשְׁתִּיו כֻּתָּנְתֶּךָ וְאַבְנֵטְךָ אֲחַזְּקֶנּוּ וּמֶמְשֶׁלְתְּךָ אֶתֵּן בְּיָדוֹ וְהָיָה לְאָב לְיוֹשֵׁב יְרוּשָׁלַ‍ִם וּלְבֵית יְהוּדָה.
וְנָתַתִּי מַפְתֵּחַ בֵּית דָּוִד עַל שִׁכְמוֹ וּפָתַח וְאֵין סֹגֵר וְסָגַר וְאֵין פֹּתֵחַ.
ייתכן כי ישעיה ייעד את התפקיד לאליקים בן חלקיהו. יש הסוברים, כי שבנא לא היה יהודי ולא התקבל בעין יפה בחצר המלך ובחוגים נוספים בעם וזאת ערב המרד בסנחריב. לדעת חוקרים אלו העלה חזקיה את אליקים בדרגה.
לפי הכתוב ניכר נושא המשרה אֲשֶׁר עַל-הַבָּיִת בלבושו. כמו כן ניכר גם מעמדו הרם המשתקף בכתוב: ”וְהָיָה לְאָב לְיוֹשֵׁב יְרוּשָׁלִַם וּלְבֵית יְהוּדָה.” בידיו הופקד "מַפְתֵּחַ בֵּית-דָּוִד", סמל למעמדו הרם משאר נושאי התפקידים אשר בבית המלך.
אליקים היה בין שלושת השרים, אשר נשלחו לנהל משא ומתן עם רבשקה. ביחד עמם הוא מבקש מרבשקה לדבר ארמית. הם חוזרים אל המלך, אבלים וקרועי בגדים. לאחר נאומו של רבשקה נשלחים השרים מטעם חזקיה ואליקים ביניהם לישעיה הנביא. תפקידו של אליקים על פי יוסף בן מתתיהו הוא סוכן הממלכה. כמו כן במשלחת אל רבשקה, אליקים אצל בן מתיתיהו הוא הדובר היחידי, אשר חשש שהעם יבין את דבריו של רבשקה וביקשו לדבר סורית. רבשקה על פי בן מתיתיהו מסרב ומדבר עברית.
הערות שוליים

↑  ספר מלכים ב', פרק י"ח, פסוק י"ח.
↑  מיכאל קוכמן, עולם התנ"ך: מלכים ב', תל אביב, דוידזון עתי, 1994, עמ' 168.
↑  ספר מלכים ב', פרק י"ח, פסוק כ"ו
↑  ספר ישעיה, פרק ל"ו, פסוק כ"ב
↑  יוסף בן מתתיהו, : קדמוניות היהודים: כרך א-ב, ירושלים, מוסד ביאליק, 2002, עמ' 343.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007515297405171  VIAF: 308281650   WorldCat (עם VIAF): 308281650
אבולוציה של מערכות ניהול

מערכת ניהול היא המסגרת של תהליכים ונהלים המשמשים כדי להבטיח שארגון יכול למלא את כל המשימות הנדרשות להשגת יעדיו.
היסטוריה

לאחר מלחמת העולם השנייה, הנחת היסוד השלטת של ייצור המוני מכוון מוצר הגיעה לשיאה. דוגמאות למערכות ניהול באותה תקופה הן קווי ייצור ליניאריים, סולמות פיקוד ארגוניות, בקרת איכות המוצר וצריכה המונית.
זמן קצר לאחר מכן, תורת איכות התהליך של דמינג - ג'וראן הובילה אוריינטציה חדשה לאיכות (שמכונה מאוחר יותר ניהול איכות כוללני) והניעה את יפן ישירות למיקוד התהליך שלאחר המלחמה (בקרת איכות תהליכים, ייצור רזה, שיפור מתמיד). ארצות הברית הגיבה בטרנספורמציה כואבת וממושכת של מוצר לתהליך, ובסופו של דבר איזנה שוב את הנושא עד אמצע שנות השמונים.
בסוף שנות ה-80, ההנדסה מחדש של תהליכים עסקיים התמקדה בתכנון קיצוני מחדש, של תהליך הייצור באמצעות שילוב מחדש של משימה, עבודה וידע. כתוצאה מכך, נוצרו תהליכי ייצור רזים, גמישים ויעילים, בעלי יכולת תגובה מהירה ושילוב, מבוססי אינטרנט, הנחוצים לשלב הקרוב של שרשראות אספקה - עסק לעסק (B2B) - כמו גם שרשראות ביקוש - עסק ללקוח (B2C).
בשלושת שלבי האבולוציה הללו של מערכות הניהול, היתרון התחרותי נגזר כמעט אך ורק מהמשאבים הפנימיים של החברה. בסוף שנות ה-80 חלה תפנית רביעית קיצונית: היתרון התחרותי נגזר יותר ויותר מהמשאבים החיצוניים של החברה - דרך הרשתות המורחבות של ספקים ולקוחות.
איור 1 מתייחס לתוכנית הבסיסית של תהליך הייצור ואספקת השירות. הוא מייצג את מערכת ניהול קלט-תהליך-פלט המסורתית הליניארית. מערכת זו הייתה קבועה ובלתי משתנה במשך מאות שנים. השינוי היחיד היה במונחים של שינוי המיקוד ברכיבים בודדים של המערכת, תוך שימת דגש על חלקים שונים של תוכנית בסיסית זו.
למרות שהתוכנית עצמה (תשומות ← תהליך ← תפוקות) נותרה ברובה ללא עוררין, יש כמה אינדיקציות לכך שמודל עסקי זה יעבור שינויים מבנים גדולים בעתיד (בשלבים המתפתחים של התפתחות מערכות הניהול). הוא יהפוך מפורק ומופץ, נתון למודולריות לא ליניארית ויביא דרכים חדשות ליצור דברים ולספק שירותים. אז הוא יחזור להשתלב מחדש, ויחבר יחד רכיבים המופצים ברחבי העולם לכדי מכלול מיחזור מאוחד.
שלבים מוקדמים

כל השלבים המוקדמים מאופיינים בשינוי מיקוד תשומת הלב בתוך חוסר השינוי, הבלתי משתנה של איור 1.
מערכת הניהול בדרך כלל התמקדה ב:
שלבים מוקדמים > מוצר סופי

המוצר הסופי הוא המוקד העיקרי, תהליך הייצור נחשב משני. פעולותיו והרצפים שלו קבועים טכנולוגית או "נתונים". בקרת איכות סטטיסטית, בקרת מלאי, מזעור עלויות, ייצור המוני, פס ייצור, התמחות בעבודה, היררכיות פיקוד, צריכה המונית, שוקי המונים סטטיסטיים וחיזוי הם בין המאפיינים המגדירים של שלב זה.
שלבים מוקדמים > תהליך מחולק

התהליך האיכותי הוא זה שמבטיח את המוצר האיכותי. ההתמקדות העיקרית הייתה בשיפור הפעולות של התהליך. איכות התהליך הובנה כאיכות הפעילות שלו. מושגים חדשים וחזקים של ניהול איכות כוללני (TQM), תהליך שיפור מתמשך (Kaizen) ומערכות Just-In-Time (JIT) אפיינו את השלב הזה. למרות שהפעולות שופרו, ארכיטקטורת התהליך והרצף המבני נשמרו ללא פגע ונשארו "נתונים" טכנולוגית.
שלבים מוקדמים > תהליך משולב

מוקד תשומת הלב עבר מפעולות (מעגלים) לקישורים (חצים) - ובכך שינה את ארכיטקטורת התהליך עצמו. ההנדסה המחודשת של התהליך, שילוב מחדש של מרכיבים בודדים למכלולים יעילים, אוטונומיים יותר ואף ניתנים לניהול עצמי, אפיינה את השלב הזה. תהליך הייצור הפך לתהליך עסקי ולכן נתון לעיצוב מחדש ולהנדסה איכותית (BPR). שיפור בלתי רציף וחדשנות תהליכית החליפו את קטע השיפור המתמיד. היררכיות פיקוד אנכיות מסורתיות השתטחו לרשתות אופקיות יותר, מוכוונות תהליך. התאמה אישית המונית, חוסר תיווך, ניהול ידע וצוותים אוטונומיים החלו להופיע.
תהליך מורחב

איור 2 מתייחס לשינוי הפרדיגמטי מתהליכים פנימיים שהורחבו לתהליך המורחב - כולל רשתות ספקים ובריתות, כמו גם שירות עצמי ללקוח, התאמה אישית של המונים ואי-תיווך - כמקורות החיצוניים יותר ויותר ליתרון תחרותי.
בשלב השיא הזה, רשתות של ספקים וקהילות של לקוחות הרחיבו את התהליך הפנימי למכלול פונקציונלי ותחרותי. מקורות ידע ותחרותיות פנימיים וחיצוניים כאחד יצרו כישורי ליבה חדשים. ניהול שרשראות ההיצע והביקוש נוצר, בהתאם לשינוי ב-CIP (נקודת התערבות של לקוחות). רשתות אינטראנט ואקסטראנט סיפקו אמצעי תקשורת לבורסות B2B ו-B2C. האיכות הפכה יחידה אחת עם עלות, מהירות ואמינות..
תהליכים רבי עוצמה של מיקור גלובלי מביאים ומטפחים מערך חדש של קשרים עם לקוחות וספקים. החברה מתחילה לחלק את תהליכי הייצור שלה, להעביר, להחכיר או למכור חלקים נבחרים למפעיל או רכז בעל ערך מוסף גבוה יותר. כל חברה יכולה להיות טובה רק כמו הרשת שהיא חלק ממנה. כתוצאה מכך, הפירמה התפרקה והפכה לרשת.
תהליך מבוזר

שלב מתהווה זה מייצג את המיקוד העסקי הרדיקלי ביותר עד כה. באמצעות המיקור הגלובלי, חלקים ומרכיבים של התהליך הפנימי מועברים במיקור חוץ לספקים וקבלנים חיצוניים בחיפוש אחר התרומה הגבוהה ביותר של ערך מוסף. נוצרות בריתות ארוכות טווח וחברות הופכות את עצמן לרשתות. שיתוף פעולה ברשת מחליף את התחרות הארגונית: שיתוף פעולה של מתחרים נוצר. רוב החברות (גם מוסדות החינוך וההכשרה) עדיין יכולות להיות השחקנים הגלובליים המובילים בשינוי הנחת היסוד הבלתי פוסק והמאיץ הזה. תהליך מבוזר גלובלי מוביל צורות חדשות של ארגון, תיאום ואינטגרציה מודולרית.
חלקים שונים של התהליך המורחב מופצים גאוגרפית ולעיתים קרובות מרוחקים מרחבית. באיור 3, התפלגות זו מיוצגת על ידי חלקי מערכת ההפעלה של התהליך שהועברו לספקים בעלי ערך מוסף גבוה יותר.
למרות ששלב 5 (איור 3) מייצג את המיקוד העסקי הרדיקלי ביותר שהופיע עד כה, עדיין מתגבשים הגרעינים המתעוררים במהירות של השלב הבא (איור 4). התהליך האבולוציוני, המונע על ידי חיפוש גלובלי בלתי פוסק אחר ערך מוסף מרבי, מואץ בבירור. פרדיגמת מערכות ניהול או מודל עסקי, לאחר מאה שנה של חוסר שונות יחסית, הופכים למקור דינמי חדש ליתרון תחרותי. שרשראות היצע וביקוש מבוזרות באופן קיצוני של שלב 5 יצטרכו בבירור להיות מתואמים ולשלב מחדש בקנה מידה עולמי. תהליכי שילוב מחדש נמשכים תחת לחצים סביבתיים הולכים וגוברים. החיפוש אחר ערך מוסף, לאחר חקר משאבים גלובליים מסורתיים, פונה כעת לשימוש חוזר, מיחזור, שחזור וייצור מחדש כמקורות חדשים למקסום ערך מוסף. חדשנות במודלים עסקיים תהפוך לנורמה.
תהליך ממוחזר

במהלך תהליך ניצול הערך המוסף, נוהלי שחזור הנכסים מתרחבים במהירות לרוב המוצרים והשירותים (Dell, IBM, Xerox). מוצרים חדשים מתוכננים עבור תוחלת חיים ממושכת ומחזורי רווח מרובים. לוגיסטיקה הפוכה וניהול לוגיסטיקה הפוכה (RLM) מוסיפים לולאות חדשות לתהליכים החד-כיווניים המסורתיים של שרשראות אספקה. שרשראות אספקה ישנות הפכו לרשתות ביקוש וכעת הופכות שרשראות ערך, מה שמוכיח שניתן להוסיף ערך בשני הכיוונים: דרך מעבר קדימה של הייצור כמו גם דרך מעבר אחורה של התאוששות וייצור מחדש. מושגים של פירוק קל, עמידות, שימוש חוזר ומיחזור מובנים בתכנון הציוד.
איור 4 מתייחס למערכת ניהול בלולאה סגורה והיא מייצגת את שלב 6 של התפתחות מערכות הניהול. הלולאות החדשות באיור הן לא רק לולאות משוב מידע מסורתיות, אלא תהליכים עסקיים אמיתיים של פעילויות איסוף, פירוק, עיבוד והרכבה מחדש (פעולות). התהליכים הליניאריים הפתוחים הקונבנציונליים מתוכננים מחדש לקראת סגירה.
לולאות חדשות של מוצרים וחומרים ממוחזרים, שחזור אנרגיה וחידוש ידע נוצרות בתוך רשתות מקורות גלובליות (GS). שימוש חוזר/ייצור מחדש של המוצר מסתמך על ערך שיורי גבוה המעניק התחלה טובה למקסום ערך מוסף. המערכת הופכת סגורה מבחינה ארגונית ובעלת פוטנציאל קיימא לטווח ארוך, או אפילו מתקיימת בעצמה במשך דורות. ה"פתיחות" וההתאמה האישית של עיצוב המוצר, מוצרים הניתנים לשדרוג, פלטפורמות מוצר גמישות, אסטרטגיות משתנות ואסטרטגיות ללא פסולת מיושמות. עם זאת, בשלב האחרון הזה, כישורי עובדים חדשים וידע ניהולי, כמו גם חשיבה להתאמה אישית המונית, עדיין לא ייוצרו, תחזקו וחודשו. ביטול משאבים שאינם בעלי ערך מוסף עדיין הכרחי. שילוב רכיבי מערכת ייצור ופונקציות עבודה עדיין זקוק לזמן כדי להתפתח.
ספירלה אבולוציונית

ספירלה אבולוציונית של שש מערכות הניהול (SMS) מצוינות באיור 5.
ראוי לשים לב שהאבולוציה של שש מערכות ניהול מתקדמת בצורה מואצת, תקופות הקיפאון מתקצרות ומהפכות מתרחשות מהר יותר. מערכות ניהול בודדות מתחילות לחפוף והגבולות שלהן הולכים ומיטשטשים. עידן של שינויים מתמשכים במודלים עסקיים ומערכות ניהול מתגלה: החיפוש אחר יתרון תחרותי (אחד על פני השני) הופך בלתי פוסק, מתאמץ ומשאבים מתכלים. רשתות שיתוף פעולה צריכות להתמזג לגופים גדולים יותר, להפחית את התחרות ולהרחיב את שיתוף הפעולה. החיפוש אחר יתרון שיתופי (לשניהם ביחד) יהפוך לאופן ההתנהגות הכלכלי החדש.
לקריאה נוספת

זלני, מילאן (2006) "מפעל חדשנות: ייצור של איכות וחדשנות עם ערך מוסף", כלכלה וניהול, 9, 4, עמ' 58–65.
זלני, מילאן (2007) "החברה הניידת: השפעות של מקורות עולמיים וארגון רשת"', Int. J. Mobile Learning and Organization, Vol. 1, מס' 1, עמ' 30–40.
"ידע בארגונים: ניהול ידע או טכנולוגיית ידע?" כתב העת הבינלאומי לטכנולוגיית מידע וקבלת החלטות, 1(2002)2, עמ' 181–207.
"כניסה לעידן הרשתות: רשתות ובריתות מיקור חוץ של היצע וביקוש גלובליים", בתוך: שיטת לוגיסטיקה כמותית וניהול שרשרת אספקה, בעריכת מ. ז'קמין, ר. פיבורניק, א. סוקי, ד"ר וורלג קובאץ', המבורג, 2006, עמ' 85–97.
"החברה הניידת: השפעות של מקורות עולמיים וארגון רשת"', Int. J. Mobile Learning and Organization, Vol. 1, מס' 1, 2007, עמ' 30–40.
"אסטרטגיה ופעולה אסטרטגית בעידן הגלובלי: התגברות על פער הידע והעשייה", Int. J. Technology Management, Vol. 43, מס' 1–3, 2008, עמ' 64–75.
הערות שוליים

↑  "Deming And Juran: The Kings Of Quality". Bloomberg Businessweek. באוגוסט 2004. אורכב מ-המקור ב-2 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Evolution of Management". Business Matters. במאי 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bosman, Manie (בינואר 2009). "The Historical Evolution of Management Theory from 1900 to Present: The Changing role of Leaders in Organizations". Strategic Leadership Institute. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ackoff, Russell L. (במרץ 1970). "THE EVOLUTION OF MANAGEMENT SYSTEMS". CORS Journal. 8 (1): P 1–13. ISSN 0574-9638. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Slotine, Jean-Jacques. "Modular Stability Tools for Distributed Computation and Control" (PDF). International Journal of Adaptive Control and Signal Processing. 17.
↑  "The Evolution of the Concept of'Management Control'". Springer. 2004.
↑  Ansoff, H. Igor (בינואר 1985). "Conceptual underpinnings of systematic strategic management". European Journal of Operational Research. 19 (1): P 2–19. doi:10.1016/0377-2217(85)90303-0. ISSN 0377-2217. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  O'Connor, Gina Colarelli (בנובמבר 2006). "Organizing for Radical Innovation: An Exploratory Study of the Structural Aspects of RI Management Systems in Large Established Firms". Journal of Product Innovation Management. 23 (6): P 475–497. doi:10.1111/j.1540-5885.2006.00219.x. ISSN 0737-6782. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Saty Chawla. "Two Steps Forward, One Step Back..." (PDF). Infosys. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2014-08-02. נבדק ב-2014-04-01.
↑  Glassey, Olivier (באפריל 2009). "Exploring the weak signals of starts-ups as a folksonomic system". Technology Analysis & Strategic Management. 21 (3): P 321–332. doi:10.1080/09537320902750632. ISSN 0953-7325. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Kaplan, Robert (ביולי 2000). "Double-Loop Management: Making Strategy a Continuous Process". Harvard Business Review. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Roxburgh, Charles (באוקטובר 2011). "The great transformer: The impact of the Internet on economic growth and prosperity". McKinsey Global Institute. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Business Analytics and Corporate Sustainability" (PDF). BusinessWeek Research Services. 2009. p. 10. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2014-04-07. נבדק ב-2014-04-07.
↑  W. J. Hansen. "Spiral Development and Evolutionary Acquisition" (PDF). Carnegie Mellon Software Engineering Institute.
איור 1: סכמה בסיסית: מוצר, תהליך, רשתות חיצוניות
איור 2: תהליך מורחב ונקודת התערבות לקוחות
איור 3: תהליך מבוזר ומיקור חוץ
איור 4: תהליך ממוחזר ומקור גלובלי
איור 5: הספירלה האבולוציונית של שש מערכות ניהול (SMS)
אליקים בן משולם

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־11 בסביבות ד'תש"צ 
 פטירה:  המאה ה־11 בסביבות ד'תת"ס 
 תקופת הפעילות:  ? – המאה ה־11 
 השתייכות:  רבני אשכנז, רבני גרמניה, ראשונים
 תחומי עיסוק:  תלמוד, הלכה
 רבותיו:  רבי יצחק הלוי סג"ל בוורמייזא, רבי יצחק ב"ר יהודה במגנצא
 תלמידיו:  חתנו הריב"א
 חיבוריו:  פירוש לתלמוד הבבלי
 
רבנו אליקים ב"ר משולם הלוי (בערך ד'תש"צ, 1030 – ד'תת"ס, 1100) היה מגדולי חכמי אשכנז בדורו של רש"י וחותנו של רבי יצחק ב"ר אשר הלוי (ריב"א).
חייו

חייו של רבינו אליקים ב"ר משולם הלוי התרכזו בשלוש "ערי שו"ם" (שפירא, וורמייזא ומגנצא). הוא קיבל תורה מתלמידיו של רבנו גרשום מאור הגולה, רבי יצחק הלוי סג"ל בוורמייזא, ואחר כך גם מרבי יצחק ב"ר יהודה במגנצא. בימי שבתו במגנצא היה חלק מחבורת החכמים הנקראת "חכמי מגנצא" שעסקו בסידור תורת רבותיהם על התלמוד, הפירושים הידועים לנו כיום כפירושי רבנו גרשום על התלמוד הם פרי יצירתם של חכמים אלו.
בסוף ימיו עבר לשפירא, שם שימש כרב וראש ישיבה ושם נפטר בערך בשנת ד'תת"ס (1100), את מקומו ירש חתנו הריב"א, שהיה ראש וראשון לבעלי התוספות באשכנז.
מקום הולדתו אינו ידוע, אך מצבותיהן של בנותיו שנפטרו בחייו נמצאו בבית הקברות הישן בוורמייזא, דבר המעיד שככל הנראה הוא התגורר שם עד לעת זקנותו.
מלבד בתו שהייתה נשואה לריב"א (ששמה אינו ידוע), נמצאו גם המצבות של שתיים מבנותיו, חנה (נפטרה ד'תתמ"ג) ופריצא (נפטרה ד'תתמ"ח).
רבותיו של רבינו אליקים היו גם רבותיו של רש"י, והמהרש"ל אף מציין שהיו חברים. גם בספר "הפרד"ס" מבית מדרשו של רש"י מובאים תקנות והנהגות ממנו, אמנם רש"י איננו מציין אליו בפירושו ואף הוא מציין לרש"י רק פעם אחת ברמז, שאף הוא מוטל בספק.
תורתו

רבי אליקים חיבר פירוש לארבעה מסדרי התלמוד בבלי (פרט לסדר זרעים וטהרות) אך רובו ככולו אבד, כמו תורת רוב חכמי אותו הדור, מחמת פירושו של רש"י שהיה מצוי ושימושי יותר. פירושו לסדר קדשים היה לעיני רבינו בצלאל אשכנזי, שעשה בו שימוש בספרו שיטה מקובצת, אך רוב פירושיו אבדו ולא נשתייר מהם כמעט זכר למעט קטעים בודדים המבאים בספרי ראשונים אחרים. גורל שונה היה לפירושו על מסכת יומא שנשתייר כמעט בשלימות, ויצא לאור על ידי חברת מקיצי נרדמים בשנת תשכ"ד. שרידים מפירושו למסכת תענית יצאו לאור בשנת תשי"ט על ידי מוסד הרב קוק בשם "שרידים מפירוש הר"א".
לדעת אברהם אפשטיין רבי אליקים היה חלק מהעורכים של קונטרס מגנצא, שנקרא בטעות "פירוש רבנו גרשום". אבל חוקרים מאוחרים יותר חלקו על קביעה זו, לאור גילויי פירושיו העצמיים והשוני ביניהם לבין קונטרס מגנצא. י"מ תא-שמע אמר שרבי אליקים בסך הכל שיקע פירושים רבים מקונטרס מגנצא בפירושו, וחכמי צרפת שלא היה בידיהם קונטרס מגנצא, הביאו משם את המובאות מקונטרס מגנצא.
מלבד זאת תיקן מספר תקנות שהובאו בשמו בספרי הראשונים.
הערות שוליים

↑  כך מופיע ברוב המקורות. בשני מקומות ר' בצלאל אשכנזי קורא לו "אליקים בן קלונימוס" (הגהות למסכת בכורות כ' ע"ב; ליקוטים למסכת פסחים נ"ז ע"ב), אבל זה כנראה שיבוש.
↑  כך מופיע באילן היוחסין שבשו"ת מהרש"ל סימן כט. הרא"ש כותב בתשובותיו שהוא פירש את כל הגמרא (שו"ת הרא"ש א,ח; פה,י).
↑  פירוש התלמוד המיוחס לרבינו גרשום מאור הגולה, נטועים ו' (תש"ס).
↑  ראה במבוא של ד' הלבני לפירושו על תענית, ושל ד' גניחובסקי לפירושו ליומא.
↑  כנסת מחקרים חלק א, ירושלים תשס"ד, עמ' 13-17.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307984505171  BnF: cb13520340x (data)  ISNI: 0000 0000 0168 3473  LCCN: no2024014331  NTA: 14614564X  VIAF: 19836501   WorldCat (עם VIAF): 19836501
אליעזר ריגר

אליעזר ריגר (5 במאי 1896 – 19 באפריל 1954) היה מחנך עברי, מורה, מרצה, מפקח, סופר ועורך, מנהלו השני של משרד החינוך, ומנהיג חינוכי.
ביוגרפיה

אליעזר ריגר נולד בעיירה גריבוב שבגליציה המערבית, היום פולין. למד בבית מדרש לרבנים, באוניברסיטת וינה ובאוניברסיטת שיקגו. בשנת 1917 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת וינה. נמנה עם מהמייסדים של תנועת הנוער "השומר הצעיר" בווינה, וראש ההנהגה הראשית שלה.
בשנת 1919, לאחר מלחמת העולם הראשונה, שב לפולין ונתמנה מנהל הגימנסיה העברית "יבנה" שבעיר לודז'. בשנת 1920 עלה לארץ ישראל, תחילה לחיפה, שם לימד בבית הספר הריאלי, ואחר כך עבר לתל אביב ולימד בגימנסיה הרצליה. באותן השנים גם ערך את פרסומי הקרן הקיימת לישראל, ואת הירחון שלה לבני הנעורים.
בשנת 1928 התמנה למפקח הכללי מטעם מחלקת החינוך של הסוכנות היהודית על בתי הספר של הזרם הכללי. תחילה באזור הצפון ואחר כך גם במרכז הארץ. בשנת 1938 נתמנה גם למפקח על בתי הספר התיכוניים של הזרם הכללי. ריגר גם נתן מכוחו לפעילות ציבורית ומפלגתית, והיה בין השאר ציר בקונגרס הציוני הט"ו, מטעם מפלגת "הפועל הצעיר".
בשנת 1935 ייסד, ביחד עם אלכסנדר דושקין ובן-ציון דינור, את בית הספר התיכון השש שנתי בבית הכרם בירושלים, (היום: התיכון ליד האוניברסיטה - ליד"ה) מוסד שהיה אמור לשמש גם כבית ספר לאימונים לתלמידי הסמינר למורים בבית הכרם. ריגר היה אחד ממנהליו הראשונים.
בשנת 1939 נתמנה ריגר לפרופסור לחינוך באוניברסיטה העברית בירושלים, ולימד במסגרת זו כאחת-עשרה שנים, עד שנת 1950. בשנת 1951 נקרא על ידי שר החינוך, בן-ציון דינור, לשמש כמנהל הכללי השני של משרד החינוך.
אליעזר ריגר החל לפעול להנהגת החינוך הממלכתי על פי "חוק חינוך ממלכתי תשי"ג-1953". ובכלל זה: ביטול הזרמים בחינוך וארגון מחודש של מוסדות החינוך, הקמת הלשכות המחוזיות והמינהל הממלכתי של המשרד, הפעלת תוכנית הלימודים הממלכתית ועוד. במהלך כהונתו זו חלה ומת, בשנת 1954. נקבר בהר המנוחות בירושלים.
ריגר היה נשוי לרבקה ריגר-קפלן, אמנית, ואחותו של יהושע ברנדשטטר. בשנת 1959 נישאה רבקה לרב מרדכי קפלן.
לזוג נולדו שלוש בנות. הבת הבכורה, חמוטל, שימשה השראה לשירו של ביאליק שיר לחמוטל. בת אחרת, שלומית, נישאה לאורי הבר-שיים, פיזיקאי, ועסקה באמנות.
מספריו

אוצר מלות היסוד : של הלשון העברית השמושית מחקר בעריכת תוכנית למודים, ירושלים 1935 תרצ"ה.
חינוך לחברה מהי?, ירושלים, 1946.
החנוך העברי בארץ-ישראל , דביר, תל אביב, ת"ש 1940.
מבנה בית הספר התיכון: תוכנית למודיו ומקומו בבנין החברה, ירושלים, 1938.
תולדות הזמן החדש: מתקופת ההשכלה עד ימינו, תל אביב 1958.
לקריאה נוספת

רבקה ריגר קפלן, אליעזר ריגר: ממעצבי החינוך העברי בישראל, ירושלים: חגית שלונסקי, נאוה דה שליט ושלומית הבר-שיים, 2018.
הערות שוליים

1 2  שוש סיטון, חינוך ברוח המולדת - התכנית החינוכית של מועצת המורים למען הקק"ל (1953-1925), בתוך דור לדור - קבצים לחקר ולתיעוד תולדות החינוך היהודי בישראל ובתפוצות, כרך י"ד, ה'תשנ"ט, 1998, אוניברסיטת תל אביב
↑  אליעזר ריגר באתר GRAVEZ
↑  מרכז המידע לאמנות ישראלית, רבקה ריגר-קפלן, באתר מוזיאון ישראל
↑  רבקה ריגר-קפלן, אליעזר ריגר, ממעצבי החינוך העברי בישראל, ירושלים, 2018, עמ' 8
↑  רבקה ריגר-קפלן, אליעזר ריגר- ממעצבי החינוך העברי בישראל, ירושלים, 2018, עמ' 68
↑  מרכז המידע לאמנות ישראלית, שלומית הבר-שיים, באתר מוזיאון ישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267003205171  GND: 1247495442  LCCN: no97071494  NTA: 307901653  VIAF: 14380547   WorldCat (עם VIAF): 14380547
אדוארד סטייכן

| --- | --- |
"דיוקן עצמי" של אדוארד סטייכן, 1902, הדפס מסטיק. הופיע במגזין "קמרה וורק" מספר 2, 1903
 לידה:  27 במרץ 1879 Bivange, לוקסמבורג 
 פטירה:  25 במרץ 1973 (בגיל 93) רדינג, ארצות הברית 
 שם לידה:  Édouard Jean Steichen 
 מקום לימודים:  אקדמיה ז'וליאן 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  פיקטוריאליזם 
 הושפע על ידי:  Eugène Carrière 
 יצירות ידועות:  האגם-אור ירח, משפחת האדם 
 פרסים והוקרה:  מדליית החירות הנשיאותית 
 בן או בת זוג:  Dana Glover Steichen 
 צאצאים:  מרי קלדרון 
 www.edwardsteichen.com
 
קבוצה של אמנם אמריקאים צעירים של בית הספר המודרני (משמאל לימין: ג'ו דוידסון, אדוארד סטייכן, ארתור בקרלס, ג'ון מרין, חזרה: מרסדן הרטלי, לורנס עמיתי), ג. 1911, בייטס המכללה לאמנות.
אדוארד ג'ין סטייכן (באנגלית: Edward Jean Steichen;‏ 27 במרץ 1879 – 25 במרץ 1973) היה צלם, צייר, אוצר וממונה על המחלקה לצילום במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק. יחד עם הצלם אלפרד סטיגליץ הקים את המגזין לצילום "Camera Work" שפעל בין השנים 1903 עד 1917. יחד הם הקימו את הגלריה "291", שהיוותה תפקיד מרכזי בהחדרת אומנות האוונגרד האירופי לארצות הברית ולמיצוב מעמדו של הצילום כאמנות. סטייכן היה חדשן בתחום צילום האופנה, הצילום התיעודי וצילום פרסומות. הוא שירת בצבא ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה ובצי האמריקני במלחמת העולם השנייה, שם פיקד על מספר יחידות ותרם תרומה להיסטוריה של צילום המלחמות. סטייכן ביים את הסרט "הגברת הלוחמת" (The Fighting Lady) עמו זכה בפרס האוסקר לסרט תיעודי בשנת 1945. מסוף מלחמת העולם השנייה ועד שנת 1962 שימש כמנהל מחלקת הצילום במוזיאון לאמנות מודרנית (מומה) בניו יורק. במסגרת כהונתו אצר והעלה בשנת 1955 את התערוכה משפחת האדם. תערוכה זו הוצגה ב-61 מדינות, נצפתה על ידי תשעה מיליון בני אדם ומכרה שנים וחצי מילון עותקים של קטלוג התערוכה. היא נחשבת לאחת מתערוכות הצילום החשובות בהיסטוריה של הצילום.
ביוגרפיה > שנותיו הראשונות

אדוארד ז'אן סטייכן נולד בביוונג' שבלוקסמבורג. בנם של ז'אן-פייר ומארי קאמפ סטייכן. האב, ז'אן-פייר, היגר לארצות הברית בשנת 1880 ומארי הצטרפה אליו עם אדוארד לשיקגו ב-1881. ב-1889 עבר אדוארד בן העשר עם אחותו הקטנה ליליאן ושאר המשפחה להתגורר במילווקי.
בשנת 1894 בגיל חמש עשרה החל סטייכן מסלול למידה של ארבע שנים בליטוגרפיה במסגרת החברה האמריקנית לאומנות במילווקי, ולמד רישום סקיצות. בהמשך למד בעצמו ציור. ב 1895 לאחר שיטוטים רבים בחנות הצילום הקרובה למרכז האומנות בה עבד החליט לרכוש לעצמו את מצלמתו הראשונה, מצלמה מסוג "הבלש" של קודאק. סטייכן וחבריו, שכמוהו גם הם התעניינו בצילום וציור, חברו יחד ושכרו חדר קטן באחד מן המשרדים במילוואקי, בשם ליגת הסטודנטים לאומנות של מילוואקי. הקבוצה אף שכרה את ריצ'רד לורנס ואת רוברט צ'ד להעביר הרצאות בנושא.
סטייכן הפך לאזרח ארצות הברית ב-1900. הוא חתם על מסמכי האזרחות בשם אדוארד ג' סטייכן (Edward) אולם המשיך להשתמש בתעתיק שם ילדותו (Eduard) עד סוף מלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה > חיי משפחתו

בשנת 1903 נישא לאישה את קלרה סמית ונולדו להם שתי בנות, קטרינה ומרי. בתו, מרי קלדרון, הייתה רופאה שפעלה לקידום חינוך מיני בארצות הברית. בשנת 1922 הזוג התגרש. בשנת 1923 התחתן סטייכן בשנית עם דנה דסבורו גלובר שנפטרה מלוקמיה ב-1957. בשנת 1960, בגיל 80, נישא סטייכן בפעם השלישית בחייו לג'ואנה טיב, נישואיו אלה שרדו עד מותו.
ג'ואנה, אשתו מתה בגיל 77 ב-24 ביולי 2010 במונטק שבניו יורק.