stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
באופן קבוע וחד פעמי
רשימת רצועות

| באופן קבוע וחד פעמי> מס' | באופן קבוע וחד פעמי> שם | באופן קבוע וחד פעמי> מילים | באופן קבוע וחד פעמי> לחן | באופן קבוע וחד פעמי> משך | באופן קבוע וחד פעמי>  | באופן קבוע וחד פעמי>  | באופן קבוע וחד פעמי>  | באופן קבוע וחד פעמי>  | באופן קבוע וחד פעמי>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | נעימת פתיחה (אינסטרומנטלי)   |   | יהודית רביץ | 2:38 |  |  |  |  |  |
| 2. | שיר הפוך  | יובל דור | יוני רכטר וגיל דור | 4:02 |  |  |  |  |  |
| 3. | מי לאהבה  | יענקל'ה רוטבליט | יהודית רביץ | 3:57 |  |  |  |  |  |
| 4. | דמעות של מלאכים  | דן מינסטר | יוני רכטר | 3:38 |  |  |  |  |  |
| 5. | נמלים לוחשות (אינסטרומנטלי)   |   | יוני רכטר | 3:15 |  |  |  |  |  |
| 6. | עטור מצחך  | אברהם חלפי | יוני רכטר | 3:50 |  |  |  |  |  |
| 7. | מה עושות האיילות  | לאה גולדברג | יוני רכטר | 2:22 |  |  |  |  |  |
| 8. | לילה  | שלום חנוך | שלום חנוך | 3:52 |  |  |  |  |  |
| 9. | שלוש בלילה בעיר  | דן מינסטר | יוני רכטר | 2:30 |  |  |  |  |  |
| 10. | כבו האורות  | דן מינסטר | יוני רכטר | 3:15 |  |  |  |  |  |
| 11. | עין גדי  | איתן פרץ | דב שלמה אהרוני | 3:48 |  |  |  |  |  |
| 12. | לילה טוב  | יהונתן גפן | יוני רכטר | 3:26 |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 40:33 |  |  |  |  |  |
קרדיטים > מוזיקאים

יוני רכטר: שירה, פסנתר, פסנתר חשמלי, ניהול מוזיקלי ועיבודים (מלבד "מי לאהבה" – עיבוד: מתי כספי).
יהודית רביץ: שירה, גיטרה, תופי קונגה.
רונן רבן: גיטרה חשמלית.
ארנון פלטי: גיטרה בס.
דובי קיזלשטין: תופים.
יוסי שלמון: סקסופון וקלרינט.
קרדיטים > הפקה

מערכת הגברה ותאורה: הפקות "בטי-בם".
מנהל הצגה: טל אופק.
עוזרי הפקה:עפרה קיבי, יעקב גלעד.
טכנאי הקלטה: יעקב מורנו, אורית (דרדא) זולוטוב.
תיאום הקלטות: אסנת רון.
צילום: ג'ראר אלון.
עיצוב עטיפה: מיכל לויט
קרדיטים > הפקת ההוצאה המחודשת

הפקה, איסוף ועריכה: ליאור מזרחי, עוזי פרויס.
אחראית מטעם רשות השידור: צביה יששכר.
הפקת DVD: די.וי.די מאסטר – יוני עזריה.
עיצוב: סטודיו חץ – אמילי.
הערות שוליים

↑  חוברת התקליטור המחודש, 2009, NMC
| יהודית רביץ |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | יהודית רביץ (1979) • גלוי ונעלם (1980) • בוא לריו (1983) • דרך המשי (1984) • באה מאהבה (1987) • שֵׁם (1990) • ומאוד לא פשוט לחכות (1993) • עד לאן שהלב לוקח (1994) • איזו מין ילדה (1997) • געגוע (2000) • עיר קטנה (2007) • סופות של חול (2012) ‏•‏‏ אני משם (2024) |  |
| אלבומי אוסף | מילה טובה ואוסף שירים (1982) • מיטב השירים (1994) • מיטב השירים 2 (2002) • אוסף להיטים (2004) • מיטב השירים 1 + 2 (2007) |  |
| שיתופי פעולה | ששת (1977) • ארץ טרופית יפה (1977) • הכבש השישה עשר (1978) • באופן קבוע וחד פעמי (1979) • שירי מולדת ג' (1987) • העיקר זה הרומנטיקה (1991) • חברים שרים קורין (1998) • לו באת - נשים שרות שם טוב לוי (2006) • בללי, רביץ, רביקוביץ (2009)  • יהודית ויעקב, שירים מהבית (2010) |  |
| הופעות וסרטי DVD | יהודית רביץ והפילהרמונית (2001) • ילדות (2004) • גם אני רוצה חיבוק (2006) • באה מאהבה - קיסריה 2008 (2008) • גם אני רוצה חיבוק (2008) |  |
| יוני רכטר |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | התכוונות (1979) • בגובה העיניים (1985) • מחשבות ואפשרויות (1995) • עוד סיפור (2003) • סביבנו (2017) • יוני ג'ירף (2020) |  |
| אלבומים בהשתתפותו | האהבה פנים רבות לה (1976) • באופן קבוע וחד פעמי (1979) • קווים (1981) • משירי אברהם חלפי (1988) • האריה, היונה ותרנגולת כחולה (1992) |  |
| הופעות, אוספים ומארזים | העיקר זה הרומנטיקה (1991) • ממש עכשיו - מנגנים יוני רכטר (1991) • משירי יוני רכטר (2004) • בכל פעם שאני מנגן (2005) • העיקר זה המוזיקה (2012) • האלבומים המקוריים (2013) |  |
| הרכבים | ארבע-עשרה אוקטבות • כוורת • הכבש השישה עשר |  |
| שירים | דמעות של מלאכים (1975) • עטור מצחך (1977) • הילדה הכי יפה בגן (1978) • ערב עירוני (1987) • קילפתי תפוז (1989) • ואלה שמות (1990) |  |
| הצגות ומופעים | אגדה בחולות (1979) • איתמר פוגש ארנב (2012) |  |
| שיתופי פעולה | שיתופי פעולה |  |
| מוזיקה | דני סנדרסון • גידי גוב • אריק איינשטיין • אבנר קנר • עלי מוהר • יוסי בנאי • נורית גלרון • יהודית רביץ • רונה קינן • אסתר עופרים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: a376418c-c14c-3bb9-a14d-da6726d7a074
בשורות טובות (שיר של חנן בן ארי)

בשורות טובות הוא שיר של הזמר-יוצר הישראלי חנן בן ארי. השיר נכתב והולחן על ידי בן ארי, והופק ועובד בידי המוזיקאי הישראלי אייל מזיג. הוא יצא לאור כסינגל ב-20 במרץ 2018 ונכלל באלבום האולפן השני של הזמר, "לא לבד", שיצא באפריל 2018.
רקע

ב־19 במרץ 2018 חשף בן ארי כי למחרת הוא יפרסם סינגל חדש תוך שהוא חושף את עטיפת הסינגל. ב-20 במרץ פורסם השיר, ובן ארי כתב טקסט המסביר על משמעותו:
בין כל החקירות, הפיגועים, תאונות הדרכים והשמועות על איזו מלחמה שמתקרבת בקיץ.
התגעגעתי דווקא לגרוב האופטימי שלי, זה שקצת זנחתי בשירים האחרונים שירים שיצאו..
השיר נכתב והולחן על ידי בן ארי, והופק ועובד בידי המוזיקאי הישראלי אייל מזיג. לאחר שהסינגל נכלל באלבום האולפן השני של הזמר, "לא לבד", שיצא באפריל 2018, כתב בן ארי על השיר:
מתוך כל הבלגן היומיומי ומול החדשות כמו האטום האיראני והר הגעש בעזה, לא יזיקו לנו קצת קיטש רומנטי ובשורות טובות.
השיר

"בשורות טובות" הוא שיר באורך של 3:43, בו פונה הכותב אל בת זוגו ומציע שתבשר לו בשורות טובות תוך שהוא מפרט מגוון של בשורות כאלה. את השיר שר הזמר בן ארי, בליווי גיטרות בביצוע אבי סינגולדה ועומרי אגמון, תופים בידי רון אלמוג, בס בידי אייל מזיג, ופסנתר וקלידים בידי איתמר גרוס. כמו כן נשמעים קולות סקסופון ובריטון בביצוע עופר פלד, וקולות טרומבון בידי יאיר סלוצקי.
קבלה ביקורתית

מבקרת המוזיקה תימורה לסינגר כתבה בגלובס כי בן ארי, בעל הסטנדרטים הגבוהים, ויתר לעצמו בכתיבת שיר זה כשחרז בבנאליות את המילה "אמש" עם "שמש". אורי קול מעיתון הארץ כתב כי הסינגל של חנן בן ארי הוא קריאה מזויפת לאחדות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2018)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2018)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2018)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2018)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 4 |  |
הערות שוליים

↑  חנן בן ארי, מחר, באתר אינסטגרם, ‏19 במרץ 2018
1 2 3 4   חנן בן ארי – בשורות טובות Hanan Ben Ari, סרטון בערוץ "Hanan Ben Ari Official חנן בן ארי הערוץ הרשמי", באתר יוטיוב (אורך: 03:44)
↑  מערכת mako מוזיקה, ‏חנן בן ארי – בשורות טובות, באתר ‏מאקו‏, 20 במרץ 2018
↑  איש של בשורות: חנן בן ארי משיק סינגל חדש, באתר "סרוגים", 20 במרץ 2018
↑  חנן בן ארי | לא לבד | דיסק אלבום, באתר דיסק סנטר
↑  תימורה לסינגר, ‏מוזיקה | אחרי "החיים שלנו תותים", חנן בן ארי צולל עמוק יותר, באתר גלובס, 15 ביוני 2018
↑  אורי קול, הסינגל החדש של חנן בן ארי הוא קריאה מזויפת לאחדות, באתר הארץ, 23 באפריל 2018
↑  14-04-2018, מדיה פורסט
| חנן בן ארי |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • שירים | דיסקוגרפיה • שירים |  |
| אלבומי אולפן | איזון • לא לבד • יש כאן יותר מזה |  |
| אלבומי הופעה | Live 2022 • מופע הינדיקים |  |
| סינגלים | "ממך עד אליי" • "איזון" • "אמא אם הייתי" • "אדון הסליחות" • "החיים שלנו תותים" • "למה לנו לרדוף" • "לא לבד" • "תודה שאת" • "על משכבי" • "ויקיפדיה" • "מה אתה רוצה ממני" • "בשורות טובות" • "אלוף העולם" • "דור" • "שמש" • "אם תרצי" • "געגועים לבני אדם" • "שבורי לב" • "אמן על הילדים" • "חולם כמו יוסף" • "מקום" • "בסוף זה הלחן" • "חנניה" • "אלא בי" • "עטלף עיוור" • "מולדת" |  |
| שירים נוספים | "לילה טוב שון" • "חוץ מכדורגל" |  |
| ערכים קשורים | הרצל בן ארי • NMC • יוניסל |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: d976f703-d7c7-4b87-b7f4-bf2d4d7cfab2  MusicBrainz work: 264c6e7f-bf16-435b-9cab-061f34ec261a
קהילת יהודי סיגט

בית הכנסת "הספרדי"
הקהילה היהודית בסיגט (ברומנית: Sighetu Marmației או Sighet; בהונגרית: Máramarossziget) היא בירת מחוז מרמורש שברומניה, היוותה כ-40% מכלל אוכלוסיית העיר (במפקד האוכלוסין האחרון שנערך בהונגריה לפני הכיבוש הגרמני, בינואר 1941, נמנו בעיר 10,144 יהודים) והטביעה את חותמה על אופייה. סיגט נחשבת למרכז יהודי חסידי חשוב, ולמולדתם של החסידויות סיגט וסאטמר.
במאי 1944 נשלחו כל יהודי סיגט לאושוויץ, בארבעה משלוחים. בית הכנסת היחיד שנותר בסיגט, המשמש כיום כמוזיאון הנצחה לקהילה, מזכיר בגודלו ובפארו את הקהילה היהודית שאיננה.
תולדות הקהילה

סיגט היא עיר השוכנת במחוז מרמורש במדינת רומניה, שהייתה בעברה חלק מחבל טרנסילבניה ההיסטורי ומקום מושבם של למעלה מעשרת אלפים יהודים בשיאה. פעלו בה אדמורי"ם גדולים וחשובים, ביניהם אדמו"רי שושלת סאטמר (ממשפחת טייטלבאום), שהשפעתם ניכרה בכל מרמורש ובמקומות רחוקים יותר.
העיר סיגט, בירת מחוז מרמורש, הייתה מרכז יהודי חסידי גדול חשוב ביותר. העיר שוכנת בין שני נהרות: נהר איזא ונהר הטיסה, ומכאן שמה - סיגט - שפירושו בהונגרית "אי". מקומה הגאוגרפי בחבל מרמורש, למרגלות הרי הקרפטים במשולש הגבולות בין רומניה, הונגריה ואוקראינה.
יהודים ישבו במקום במאה ה-17; במאה שלאחריה כבר הייתה שם קהילה מאורגנת, ובראשה ר' צבי בן משה אברהם, ממתנגדיה החריפים של כת הפרנקיסטים במקום. אחריו שימשו ברבנות יהודה הכהן הלר וחנניה יום-טוב ליפא טייטלבוים (עד תחילת המאה ה-20). במשך שנים רבות סיפקו רבני סיגט שירותי דת לקהילות יהודיות קטנות יותר בישובי הסביבה, כגון בילה צרקווה (שדה לבן) וסלוטפינא (סולוטבינו) אשר נמצאות בסמוך, מעברו הצפוני של נהר טיסה.
מחוז מרמורש מוכר כאזור בו התגוררו לפני מלחמת העולם הראשונה יהודים רבים. בשנת 1910 היוו היהודים 18.4%% מאוכלוסיית המחוז.[דרוש מקור]
היהודים היוו 40% מכלל תושבי העיר (כ-13,000 במספר) והטביעו חותמם על אופי חיי התושבים. המסחר והתחבורה (העגלונים אשר היו מסיעים את התושבים לתחנת הרכבת) שבתו לחלוטין בשבתות ובמועדים כולל חנויות הגויים. בעיר פעלו כ-30 בתי כנסת אשר המו מתפללים ובהם התקיימו שעורי תורה ביום ובלילה לכל שכבות הגיל.
בעיר פעלו ישיבות, בתי-ספר, ספריות, בתי-דפוס עבריים ומפעם לפעם הופיעו כתבי-עת יהודיים. רוב היהודים בעיר ובאזור כולו היו דלי אמצעים.
במאה ה-19 הצטרפה הקהילה לאיחוד הקהילות החרדיות בהונגריה, והיהודים הליברליים שבה הקימו לעצמם "עדה ספרדית" נפרדת שבראשה כיהן עשרות שנים הרב ד"ר שמואל בנימין דנציג.
במאי 1944 נשלחו כל תושביה היהודיים של סיגט לאושוויץ בארבעה משלוחים.
תולדות הקהילה > אישים בולטים בקהילה > רבני הקהילה

הרב צבי פיש (בין השנים 1759–1771)
הרב יהודה כהנא הלר (בין השנים 1801–1819), מחבר הספר "קונטרס הספיקות"
הרב מנחם מנדל שטרן (בין השנים 1819–1834), מחבר הספר "דרך אמונה"
הרב אלעזר ניסן טייטלבוים (בין השנים 1834–1839), בנו של הישמח משה, ואבי שושלת רבנים בקהילה מאז ועד אחרי השואה
הרב יקותיאל יהודה טייטלבוים (בין השנים 1858–1883), בנו; האדמו"ר הראשון של חסידות סיגט
הרב יהודה מודרן
הרב ד"ר שמואל בנימין דנציג (1944-1873) רב "הקהילה הספרדית", הרב של בית הכנסת "ויז'ניצער קלויז" בסיגט
תולדות הקהילה > אישים בולטים בקהילה > אחרים

אלי ויזל
הרצל אפשאן, סופר
הירש לייב גוטליב, סופר
הרב יהודה יקותיאל גרינוואלד, היסטוריון
י' הולצר, משורר
הלל דנציג,עיתונאי וסופר חבר מערכת "דבר"
יוסף סיגטי, כנר
גיזה פריד, פסנתרן
גורל יהודי הקהילה בשואה

באוגוסט 1940, חזר מחוז מרמורש שבצפון טרנסילבניה לריבונות הונגריה. תחת ריבונות זו נחקקים חוקים אנטי יהודיים שנאכפו באזור זה בחומרה רבה יותר מבכל שטחי הונגריה. ומצבם הכלכלי של יהודי סיגט הידרדר מאוד. יהודים שלא יכלו להוכיח את אזרחותם ההונגרית נדונו לגרוש. ב-1941 גורשו מהעיר סיגט שבהונגריה 1000 יהודים לאוקראינה הנתונה תחת הכיבוש גרמני ושם נרצחו על ידי הגרמנים ועוזריהם האוקראינים (27, או 28 באוגוסט 1941).
בינואר 1941, במפקד האוכלוסין הארצי האחרון שנעשה בהונגריה לפני הכיבוש הגרמני, נמנו בסיגט 10,144 תושבים יהודים ושיעורם בכלל אוכלוסייתה היה כארבעים אחוז. רובם היו סוחרים ובעלי מלאכה, אך היו בהם גם עובדי חקלאות עונתיים ופקידים וכמה סיטונאים ובעלי בתי חרושת.
ב-1942–1943 מגיעים לסיגט פליטים יהודים אשר הצליחו להימלט ממחנות וגטאות שבפולין, רבני העיר (הרב דר' שמואל דנציג והרב יקותיאל יהודה טייטלבוים) פעלו רבות למען לקליטתם בקהילה והקימו ארגון סיוע לפליטים.
ב-19 במרס 1944 נכבשה הונגריה על ידי הצבא הגרמני, אך המינהל השלטוני נשאר בידי רשויות השלטון ההונגרי אשר בוחר לרכז את יהודי המחוז בשני גטאות: "גטו העיר" ו"הגטו הקטן".
"גטו העיר" נועד ליהודי העיר וכלל ארבעה רחובות. הצפיפות בגטו הייתה גדולה מאוד. 15–24 נפשות בחדר.
"הגטו הקטן" - הוקם באחת משכונות העוני שבעיר ויועד ליהודי המחוז. כולל הפליטים שהגיעו ממחנות וגטאות שבפולין.
היהודים נדרשו לעבור לגטאות ב-20 באפריל 1944. בסך הכול נכלאו בשני הגטאות למעלה מ-12,000 יהודים, ומתוכם 10,000 היו תושבי העיר סיגט.
גם בגטו השתדלו היהודים לקיים אורח חיים נורמלי ככל הניתן ובפיקוחה של המועצה היהודית פעלו ועדות למיניהן כמו: ועדת סעד, ועדת בריאות, וועדת עבודה. תושבי הגטו יזמו פעילויות תרבותיות, תפילות שיעורי תורה והרצאות לכלל הגילאים.
בראש המועצה היהודית עמד ליפוט יוסוביץ, שהיה נשיאה האחרון של הקהילה בעיר.
הגברים מהגטו נלקחו לעבוד בעבודות פרך ולמשימות משפילות, הם אולצו לקצץ את זקנם. יהודי הגטו עונו קשות על ידי ז'נדמרים הונגרים, כדי שיגלו היכן הסתירו את חפצי הערך שלהם.
ב-22 במאי 1944 הוחלט על חיסול הגטאות במרמרוש. יהודי הגטו הובלו בארבעה טרנספורטים למחנה ההשמדה באושוויץ. תחילה גורשו תושבי "הגטו הקטן" ואחר כך תושבי "גטו העיר" 12,749 נפשות. לאחר חיסול הגטאות נתגלו כמה יהודים שהסתתרו, מעטים מהם שרדו.
אחרי המלחמה שרדו כמה מאות מיהודי העיר וחלק מהם שבו לחיות בסיגט. ב-1947 התרכזו בעיר כ-2,300 יהודים, שחלקם הגדול לא היו תושבי סיגט במקור. רבים מהם עלו לישראל.
ב-1959 התחילו יוצאי סיגט בישראל בהדפסת כתב-עת שהוקדש לתולדות קהילת סיגט והקהילות הקטנות סביבתה. כתב העת יצא לאור בעברית, ביידיש ובהונגרית.
ב-1970 התגוררו בסיגט 250 יהודים. כיום מונה הקהילה יהודים בודדים, רובם אינם ילידי העיר.
מוסדות הקהילה > בתי הכנסת

בסיגט פעלו מספר רב בתי כנסת. מבין הגדולים והבולטים ראוי לציון בית הכנסת המרכזי העירוני, אשר כלל גם את משרדי הקהילה, את המקווה העירוני וכן את דירת השמש והחזן של בית הכנסת. כיום בית הכנסת זה הוא היחידי ששרד ומשמש כאנדרטה ומוזיאון לזכרם של תושבי העיר שנרצחו וצמודים אליו משרדי הקהילה.
בשנת 1902 נבנה בית הכנסת "ויז'ניצר קלויז".
בית כנסת אחר נחרב בתקופת השואה ובמקומו עומדת היום אנדרטה מרשימה לזכר הקהילה שהושמדה בשואה.
מוסדות הקהילה > בתי הקברות

בסיגט קיימים שני בתי קברות יהודיים:
בית החיים הגדול (החדש) - נמצא במרכז העיר בכתובת SZILAGIY ISTVAN 26. המצבה הראשונה בבית העלמין היא משנת תק"ט, והאחרונה היא משנת תשע"א. בית העלמין התנהל על ידי חברה קדישא כללית. רק אחד מספרי החברה קדישא נותר לפליטה והוא מצוי בספריה הלאומית. מספר הקברים הידועים המצויים במקום עומד על 3,877 ביניהם עשרות קברים של חיילים יהודיים אלמוניים שנהרגו במלחמת העולם הראשונה.
בית החיים הישן - בית עלמין זה נחרש עד היסוד אך שתי מצבות נותרו בו: של הרב הראשון של סיגט, הרב צבי אברמוביץ ושל אשתו. הסיבות להריסת בית הקברות לא ידועה, על פי עדותו של הרב יקותיאל יהודה גרינוולד הוא ביקר בבית קברות זה וראה שם מצבות עד שנת תק"כ. לפי השמועה עצמותיהם של שוכני בית קברות זה הועברו לבית הקברות החדש ונקברו שם כנראה בקבר אחים. השוורים שחרשו את בית הקברות לא הצליחו להזיז את המצבה שעל קבר הרב ואשתו והם נותרו על מקומם. יש המספרים כי בזמן השלטון הקומוניסטי נעשה ניסיון נוסף לעקור את הקברים על ידי טרקטורים ואף הם נחלו כישלון. בית קברות זה מגודר ושמור ורק השכנים מגדלים בו ירקות גינה.
הנצחת הקהילה

לסיגט קמו אנדרטאות בארץ, כמו בבית העלמין בחולון.
בסיגט עצמה בית הכנסת היחידי ששרד, בית הכנסת "הספרדי", משמש כמוזיאון לקהילה שאיננה עוד.
בעיר הוקמה גם אנדרטה לזכר יהודי סיגט, במקום בו עמד בעבר בית כנסת גדול.
מוזיאון "בית אלי ויזל" ממוקם בבית נעוריו של הסופר ומספר את קורות משפחתו ומציג את אורח החיים היהודי בשנים שלפני השואה.
על קיר תחנת הרכבת של סיגט הותקן לוח זיכרון המפרט את תאריכי הטרנספורטים בהם גורשו יהודי העיר לאוושויץ.
ראו גם

חסידות סיגט
בית אלי ויזל
אלי ויזל
לקריאה נוספת

יצחק אלפסי, אנה סלאי ואלי נצר (עורכים), העיר שבלב - סיגט היהודית, 2003.
מנחם קרן-קרץ, מרמורש סיגט: אורתודוקסיה קיצונית ותרבות יהודית־חילונית למרגלות הרי הקרפטים, ירושלים-תל אביב, ה'תשע"ד (2013).
אלי ויזל, הלילה, הודפס לראשונה ביידיש בשנת תשט"ו, בעברית בתרגום חיים גורי תשכ"ד
אלי ויזל, בין השמשות, הוצאת ידיעות אחרונות, 2004
שלמה יעקב גרוס, ספר מארמארוש - מאה ושישים קהילות קדושות ביישובן ובחורבנן, בית מארמארוש (תשמ"ג), עמ' 3-40: סיגט
כריסטינה בז'ן (אנ'), מרמרושסיגט, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך III, עמ' 351–352), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
הערות שוליים

↑  מרמרושסיגט (Máramarossziget), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם
1 2 3 4  קהילת יהודי סיגט, מאגרי המידע הפתוחים של מוזיאון העם היהודי בבית התפוצות. 27-02-2019
↑  גרוס, שלמה יעקב, ספר מארמארוש - מאה ושישים קהילות קדושות ביישובן ובחורבנן,, תל אביב: בית מארמארוש, תשמ"ג
↑  סיגט, באתר ויקיגניה
↑   SZIGET, HUNGARY: A SHORT HISTORY OF THE JEWISH COMMUNITY, בארכיון האינטרנט
↑  אחיה ראב"ד, אחרי 70 שנה: יהודים חזרו לעיר של אלי ויזל, באתר ynet, 24 במאי 2014
↑  סיגט, באתר יד ושם - מרכז המידע אודות השואה
1 2  גלריית תמונות יהודי סיגט, באתר סיגט, העיר שבלב
↑  סיגט - העיר שבלב
↑  אתרים יהודיים בעיר, באתר סיגט, העיר שבלב
הספר "ישמח משה", שהודפס בסיגט בשנת תרנ"ח
קברו של הרב יהודה כהנא הלר מחבר "קונטרס הספקות" (המצבה האמצעית) ומשפחתו, בעיר סיגט
קברו של הרב יקותיאל יהודה טייטלבוים בסיגט
אנדרטה לזכר יהודי סיגט שנספו בשואה, בבית הקברות בחולון
כותב נאומים

נשיא ארצות הברית ברק אובמה והיועצים קרל בראונר, דייוויד אקסלרוד וג'ון פאברו עובדים על נאום. יוני 2010.
כותב נאומים הוא אדם המשכיר את שירותיו כמחבר נאומים עבור אנשים אחרים. ההסתייעות בכותב נאומים מקובלת בקרב אישים עסוקים מאוד, כגון ראש ממשלה או שר, וגם על ידי אנשים עסוקים פחות, המעוניינים בנאום באיכות טובה יותר מזו שהם מסוגלים להגיע אליה בכתיבה. בדומה לסופרי צללים, כותבי נאומים, על פי רוב, אינם מקבלים קרדיט על יצירתם.
תפקידו של כותב נאומים הוא לסייע למועמד או הדובר לבטא את דעתו, מטרותיו וערכיו בצורה ברורה, רהוטה ומשכנעת. כותב הנאומים עובד בשיתוף פעולה עם המועמד או הדובר כדי להבין את מטרותיו, את קהל היעד שלו ואת הנושאים שהוא רוצה להתייחס אליהם. לאחר מכן, הוא כותב את הנאום בהתאם לצרכים הללו.
על פי מידע באתר משרד העבודה, עיסוק בתחום זה בישראל מצריך בדרך כלל השכלה אקדמית, מיומנויות הבעה בכתב ובעל פה, יכולת הקשבה פעילה. השכר הממוצע בתחום הוא כ-12,000 ש"ח לחודש והיקף המשרה כ-36 שעות עבודה שבועיות.
ראו גם

כותבי נאומים ישראלים
הערות שוליים

↑  כותב נאומים - ספרות וכתיבה, באתר עבודאטה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LNB: 000355525 
ערך זה הוא קצרמרבנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דור (שיר)

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
יוסי חרסונסקי: 
דור הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי חנן בן ארי. השיר יצא לאור ב-9 במאי 2019, כסינגל על ידי חברת התקליטים יוניסל.
רקע וכתיבה

השיר נכתב והולחן על ידי חנן בן-ארי והופק על ידי תומר בירן. השיר עוסק בפער הבין-דורי בסוגיות כמו אמונה, גן-עדן ושמירת מסורת. השיר עורר הדים וזכה לתגובות חיוביות ושליליות בתוך המגזר הדתי ומחוצה לו.
הסינגל עצמו סוקר על ידי יוסי חרסונסקי אשר ציין את השיר בחיוב והעניק לו ציון של ארבעה כוכבי זהב וחצי מתוך חמישה.
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
וידאו קליפ

טרם פורסם הווידאו קליפ המלא של השיר. העלה בן-ארי לערוץ היוטיוב שלו את האודיו הרשמי של השיר אשר מציג בתוכו את עטיפתו של הסינגל ואף את מילותיו של השיר.
נכון לאפריל 2023, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-1.6 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 3 |  |
הערות שוליים

↑  למה חנן בן ארי מעצבן?, באתר ערוץ 7
↑  חנן בן ארי, דור, באתר יוסמיוסיק, ‏2019-05-12
↑  דור, נבדק ב-2020-03-11
1 2   חנן בן ארי - דור Hanan Ben Ari, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 2:05)
| חנן בן ארי |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • שירים | דיסקוגרפיה • שירים |  |
| אלבומי אולפן | איזון • לא לבד • יש כאן יותר מזה |  |
| אלבומי הופעה | Live 2022 • מופע הינדיקים |  |
| סינגלים | "ממך עד אליי" • "איזון" • "אמא אם הייתי" • "אדון הסליחות" • "החיים שלנו תותים" • "למה לנו לרדוף" • "לא לבד" • "תודה שאת" • "על משכבי" • "ויקיפדיה" • "מה אתה רוצה ממני" • "בשורות טובות" • "אלוף העולם" • "דור" • "שמש" • "אם תרצי" • "געגועים לבני אדם" • "שבורי לב" • "אמן על הילדים" • "חולם כמו יוסף" • "מקום" • "בסוף זה הלחן" • "חנניה" • "אלא בי" • "עטלף עיוור" • "מולדת" |  |
| שירים נוספים | "לילה טוב שון" • "חוץ מכדורגל" |  |
| ערכים קשורים | הרצל בן ארי • NMC • יוניסל |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 3c3cd2ec-9276-4052-bdf5-9eca437f8865  MusicBrainz work: ac3c3a57-8b2d-4d04-a1ca-e71ec53b45db
קהילת יהודי טלז

טלז היא אחת הערים העתיקות בליטא, והיא שוכנת בצפון-מערב ליטא. בעיר התקיימה קהילה יהודית.
ישיבת טלז

ישיבת טלז היא מעוז התפארת של העיר ובזכותה זכתה העיר לפרסום בקרב מאות עסקנים ורבנים שקיבלו הסמכה בישיבה. הישיבה נוסדה ב-1875 על ידי שלושה רבנים מקומיים ומאז התפתחה ושגשגה. לאחר מינויו של ר' אליעזר גורדון לראש הישיבה (1884), היא נהפכה למוסד הראשון במעלה של החינוך החרדי. בסוף המאה ה-19 הגיע מספר תלמידיה לכ-400 והיא נחשבה לאחת הישיבות הגדולות בעולם. למרות היותה של טלז עיר חרדית, פעלו בה גם הרבה ארגונים ציוניים, טלז התפרסמה בביקורו של הרצל שנשא בה נאום ציוני נלהב.
ישיבת טלז > הישיבה בתקופת שלטון הצאר

ב-1909 פרצה דליקה גדולה בעיר. נשרפו רוב בתי העיר ובתוכם גם בניין הישיבה, אך כבר באותה שנה על ידי תרומות רבי אליעזר הצליח להקים אותה מחדש. בתקופת שלטון הצאר הייתה נתונה הישיבה תחת סכנת סגירה בגלל היותה בלתי חוקית והיה סכנת גיוס על כל התלמידים אך רבי אליעזר שידע את שפת המדינה וחוקיה הצליח להציל את כל התלמידים מגיוס. וב-1910 נסע רבי אליעזר לאנגליה לאסוף תרומות לישיבה שהייתה במצב קשה אך לא הצליח ושבע אכזבות ולכן לקה בליבו ונפטר ונטמן בלונדון. אחרי פטירתו חתנו הרב יוסף יהודה לייב נקרא למלא את מקומו בתור ראש הישיבה, אחריו התמנה הרב בלוך. בישיבה עודדו לפתח ערך עצמי, תלמידי הישיבה היו צעירים שופעי חיים שידעו על הקונגרס הציוני והיו מעורים בעולם .
ישיבת טלז > הישיבה בשואה

בקיץ 1940 כבשה רוסיה את ליטא. למרות הסכם ריבנטרופ מולטוב כעבור שלושה חודשים דרשו השלטונות את פינוי הישיבה כדי להפכה לבית חולים, והתלמידים נאלצו להתפזר בעיירות בסביבה, כשהרבנים עוברים מעיירה לעיירה כדי ללמד. לאחר כשנה עם הכיבוש הנאצי, הלימודים בישיבה המשיכו למרות הכל בחירוף נפש ותחת סיכון עצמי רב של התלמידים. הנהלת הישבה עודדה את התלמידים להציל את עצמם אך בפרוץ המלחמה רק 16 תלמידים הצליחו לברוח וביום כ' בתמוז תש"א הובלו כל התלמידים ובתוכם ראש הישיבה ליער ההריגה ונרצחו.
אחרי השואה הוקמה הישיבה מחדש אחרי מאמצים מרובים בקליבלנד שבארצות הברית.
חיי חברה ותרבות בטלז

בתום מלחמת העולם הראשונה, בשנים הראשונות של השלטון הליטאי העצמאי, הייתה תסיסה בחיי החברה היהודית בטלז. בעיירה היו פעילים הארגונים: "אגודת ישראל" ו"צעירי אגודת ישראל" שבהשפעתם יצאו לאור העיתונים: "הנאמן" ו"דער יידישער לעבן". גם בקרב החילונים הייתה התעוררות תרבותית ואחרי המלחמה ובהשראת המהפכה הקומוניסטית הם התחילו להביא לעיירה את רעיונות השוויון המעמדי והשלטון הדמוקרטי שבעקבותיה קמה בטלז מפלגה קומוניסטית מקומית, סניף של ה"בונד" ובית ספר בשפת היידיש, אך הוא נסגר שנתיים לאחר מכן על ידי השלטונות.
בעיירה הייתה גם התעוררות ציונית. היו בה נציגויות של כל המפלגות הציוניות, גן ויצו שהיה גן ציוני, מועדונים ציוניים בהם הנוער היה לוקח חלק בפעילות ציונית, ובהכל שלטה השפה העברית ושירי ארץ ישראל.
חיי חברה ותרבות בטלז > רפואה

ביוזמתו של ד"ר מונחין ואשתו נפתח בית חולים יהודי למען חולי העיירה ומרפאה מקומית.
חיי חברה ותרבות בטלז > הספרייה

מוקד חשוב בתרבות המקומית הייתה הספרייה היהודית העממית שהיו בה ספרים ביידיש ובעברית והיא היוותה מוקד חברתי ותרבותי.
חיי חברה ותרבות בטלז > בתי מדרש

בטלז היו ארבעה בתי מדרש. בתי המדרשות היו הומי אדם וכללו בתוכם מלבד מנייני התפילה גם חבורות לימוד וחברותות, מקום לדרשות ונאומים של רבנים, אנשים חשובים ופעילי ציונות.
חיי חברה ותרבות בטלז > הכלכלה

המסחר והמלאכה היו עיסוקם העקרי של רוב תושבי העיר ורובם עבדו בשוק המקומי שהיה במרכזו של הרובע היהודי. בטלז היה בנק, גמ"ח כספים וארגוני צדקה. ב-1927 חוברה טלז למסילת הברזל המחברת את העיר שבלי עם עיר הנמל קלאיפעדא מה שגרם לפיתוח העסקים והמסחר.
תנועות הנוער בטלז

לאחר שהממשלה הליטאית קיבלה את עצמאותה ב-1918 היהודים קיבלו נציג בפרלמנט הליטאי ורוחות חדשות החלו לנשוב גם בין יהודי טלז. נוסדו מפלגות חדשות כמו "השומר הצעיר", בית"ר, ותנועות נוספות.
תנועות הנוער בטלז > קיבוץ ההכשרה של החלוץ- "אדוק"

קיבוץ נוער ברוח ציונית. חברי התנועה עבדו בחנויות, משק בית ותפירה. ניסו לקבל סרטיפיקטים אבל לא קיבלו מכיוון ששלחו את הסרטיפיקטים לגרמניה כדי להציל יהודים.
תנועות הנוער בטלז > השומר הצעיר- סניף נצ"ח (נוער צופי חלוצי)

תנועה ציונית. התחילה עם כמה בנות וגדלה במהירות. התנועה נתקלה בהתנגדות אנטי- ציוניות ופעלה גם במחתרת. סיסמת התנועה הייתה "היה בן נאמן לעמך ולארץ ישראל".
חברי התנועה עסקו בליכוד הנוער הציוני בעיר על ידי יחידות חינוכיות ובמשימות שונות בעיר.
(רוב חברי התנועה לא זכו להגיע לארץ ישראל)
תנועות הנוער בטלז > בית"ר

תנועה רוויזיוניסטית. נוסדה בשנת 1929 על ידי קומץ בחורים ובחורות שנולדו בטלז (לייב טבצ'ניק, איסקה בלאך, אסתר בלאך, אליזר נתנוביץ, ניקן נואיק, לייב בלאך, מאיר יוסלביץ). התנועה מנתה עד 70 חברים.
בית"ר היו פעילים בכל מיני שטחים- עונג שבת, הרצאות וריקודים, משחקים (היו משחקים כדורגל עם ערים שכנות), תזמורת.