stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ברט קופר
ראו גם

The Daily Wire
בן שפירו
המופע של בן שפירו
דאגלס מארי
הערות שוליים

↑  "Brett Cooper Answers Google's Most Searched Questions" (באנגלית). The Comments Section with Brett Cooper. 2022-11-12.  Event occurs at 7:30 – via YouTube. I born on October 12, 2001
↑  "Brett Cooper Answers Google's Most Searched Questions" (באנגלית). The Comments Section with Brett Cooper. 2022-11-12.  Event occurs at 7:53 – via YouTube. I born in Bellingham, Washington
↑  Peake, Amber (2022-03-24). "Who is Brett Cooper, the Daily Wire host with a 'younger perspective'?". HITC (באנגלית בריטית). ארכיון מ-2023-03-18. נבדק ב-2023-03-23.
1 2  "Brett Cooper | People" (באנגלית). Foundation for Economic Education. 2015-08-07. ארכיון מ-2023-03-23. נבדק ב-2023-03-23.
↑  "Brett Cooper: Credits, Bio, News & More | Broadway World". www.broadwayworld.com (באנגלית). ארכיון מ-2023-04-22. נבדק ב-2023-04-22.
↑  "Brett Cooper". Young America's Foundation (באנגלית). ארכיון מ-2023-04-23. נבדק ב-2023-04-23.
1 2  "Here's Why I Left Hollywood To Join The Daily Wire". The Daily Wire (באנגלית). נבדק ב-2023-12-22.
↑  Quay, Grayson (30 במרץ 2022). "Daily Wire announces $100 million for kids entertainment after Disney comes out against 'Don't Say Gay' bill". The Week (באנגלית). נבדק ב-20 במאי 2023. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  The Comments Section, YouTube, ‏10.12.2024
↑  Bain, Ellissa (19 באוקטובר 2023). "BRETT COOPER IS ENGAGED TO MYSTERY FIANCÉ AND MEN ARE 'DISTRAUGHT'". hitc.com. GRV MEDIA LTD. נבדק ב-29 באוקטובר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
JT 42BW (רכבת ישראל)

| --- | --- |

JT 42BW של רכבת ישראל מוביל מערך של בומברדיה דאבל דק קוץ' באזור חיפה
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  MACOSA 
 יחידות שיוצרו:  48 
 מפרט טכני
 מנוע:  EMD 710 
 
JT 42BW בתחנת הרכבת חיפה מרכז
JT 42BW (המכונה בו-בו (Bo-Bo) בשל סידור הגלגלים) היא סדרת קטרים דיזל-חשמליים המופעלת על ידי רכבת ישראל, בעיקר להנעת רכבות נוסעים ולעיתים גם רכבות משא. הקטרים נבנו בספרד עבור רכבת ישראל בשנים 1998 ו-2008, בעקבות זכיית החברה במכרז של רכבת ישראל. הם פועלים מאז בכמעט כל קווי הנוסעים של רכבת ישראל, מלבד הקו המהיר לירושלים, קו הרצליה-אשקלון והקו לכרמיאל. קטרי הסדרה ממוספרים 731 עד 778.
תיאור טכני

הקטרים הם מסדרת "פרימה" שיוצרו על ידי חברת אלסטום בולנסיה שבספרד (ב-2005 המפעל וייצור הקטרים עבר לחברת "פוסלו" עקב מכירת מפעל בעיר Meinfesa). הקטרים מס' 731-766 נושאים שם היצרן GEC Alsthom, וקטרים מס' 767-778 נושאים שם היצרן Vossloh.
| נתון |  |
| --- | --- |
אורך: 20.46 מטר
רוחב: 2.85 מטר
גובה: 4.29 מטר
משקל: 90 טון
נפח מְכל דלק: 6,000 ליטר
מנוע: GM EMD 12N710G3B, V12
הספק מנוע: 3,000 כ"ס ב-900 סל"ד
מהירות מקסימלית: 140 קמ"ש
נתוני יחידת כח

הקטרים מצוידים במנוע דיזל דו פעימתי בעל 12 בוכנות מדגם 12N-710-G3B של חברת EMD האמריקאית. למנוע מורכב מגדש טורבו שתפקידו לנצל את האנרגיה של גזי הפליטה של המנוע לסובב במהירות גבוהה טורבינה, שמסובבת מדחס על צירה. המדחס מגדיל את לחץ־האוויר בצילינדרים של המנוע בעומסים מוגברים, ובכך מגדיל באופן ניכר את ההספק שהוא מסוגל לייצר.
חיבורים מכניים נוספים למנוע כוללים את מדחס האוויר לבלמים ומערכות משניות בקטר ובקרונות, ומשאבות השמן והמים שמגינות על המנוע.
בקרת מנוע מתבצעת על ידי מערכת מכנית-הידראולית ששולטת על כמות הדלק שהמנוע מקבל על מנת להשאירו על אחד משמונה סל"דים קבועים ושולט בווסת עומס (נגד משתנה) שמתאים את הספק האלטרנטור הראשי לסל"ד המנוע והעומסים הפועלים עליו על ידי שינוי הזרם בחלק המסתובב בהתאם. המערכת מתוכננת לכבות את המנוע כאשר לחץ שמן נמוך או שמפלס מי הקירור נמוך מדי.
נתוני יחידת כח > גנרטור חשמלי

מנוע הקטר מסובב אלטרנטור שמייצר זרם חילופין המומר לזרם ישר לארבעה מנועי הסעה מסוג D43-FM המחוברים במקביל במהלך כל פעילות הקטר (שלא כמו בדגמים אחרים בהם מנועי ההסעה מחוברים בטור במהירויות נמוכות), הזרם החשמלי המקסימלי שמנועי ההסעה מסוגלים לשאת בלי להתחמם הוא 700 אמפר ועל הנהג להזיז את המשנק בהדרגה על פי שעון זרם שהוא רואה על מנת לא לעבור אותו (בעת נהיגה בקטר מקרון ניהוג זה יותר קשה כי אין מכוון זרם והנהג צריך להסתמך יותר על ניסיון והרגשה). מנועי ההסעה של הקטר מסוגלים להפוך לגנרטורים במצב שנקרא "בלם דינמי" שמסוגלים להמיר את האנרגיה הקינטית של הרכבת לאנרגיה חשמלית שמועברת למקרן שמפזר אותה כחום. הבלם הדינמי מופעל גם בעת בלימת רכבת רגילה כ"בלם מעורבל" כאשר הוא נותן חלק מכוח הבלימה במקום גשושי הבלימה על מנת לשמור עליהם מעומסי יתר, נהג הקטר יכול לנתק פעולה זו על ידי הורדת מתג.
נתוני יחידת כח > מערכת בקרה

מערכות הבקרה של הקטר מתבססות על המחשב EM-2000.המערכת מציגה לנהגים ולטכנאים מידע בזמן אמת אודות פרמטרים בקטר כגון מהירות, דרגת שלט והספק מנוע וכן ומתריע על תקלות ומצב דלתות בקרונות.
הקטר מצויד במערכות SIFA הבודקת את ערנות הנהג על ידי בדיקה אם הוא לוחץ על דוושה הנמצאת מתחת לשולחן הנהג ומשחרר אותה בהתאם לצורך, אם הנהג לא לוחץ ומשחרר כמו שצריך המערכת עוצרת את הקטר. וגם במערכת אינדוזי הבודקת אם הנהג מודע למצב הסימנור הראשי הבא ולא מתקרב אליו מהר מידי.
מהירות מקסימלית של הקטר היא 140 קמ"ש ובמהירות הגבוהה מ-143 קמ"ש תופעל אזעקה בקטר ויתנתק כוח הסחיבה ומעל 147 קמ"ש הקטר יפעיל עצירת חירום. במצב "קטר בודד" (Light engine) הקטר מוגבל ל-120 קמ"ש.
שימוש

כל 48 הקטרים מדגם זה משמשים להנעת רכבות נוסעים מכל הסוגים בקווים בינעירוניים ופרבריים שברשות רכבת ישראל כולל קרונות מדגם סימנס ויאג'ו לייט ומדגם בומברדיה דאבל דק קוץ' וגם הקרונות החד קומתיים של אלסטום. לעיתים הקטרים מופעלים ברכבות משא.
מאז שנת 2011, רכבת ישראל מפעילה קטרים מדגמי Euro 4000 ו-Euro 3200 שיוצרו אף הן על ידי חברת פוסלו וזהים ל-JT42BW במספר רכיבים כגון: המנוע מדגם 710 (רק שבהם מותקנת מערכת הזרקת דלק במקום שלט המנוע ווסת העומס), המבנה הדו תאי ומחשב הקטר מסוג EM-2000.
מתוך 48 קטרים, 4 קטרים עברו תאונות קשות ונהרסו ויצאו מכלל שימוש או תוקנו על ידי היצרן במפעל בספרד:
קטר 739 - היה מעורב בתאונת הרכבת באחוזם ב-2005
קטר 741 - היה מעורב בתאונת הרכבת בבית יהושע ב-2006
קטר 772 - היה מעורב בהתנגשות ברכבת אחרת במהלך עיתוקים בחיפה
קטר 767 - היה מעורב בהתנגשות ברכבת אחרת אחרי שעבר סימנור אדום בתחנת רכבת נתניה
משנת 2014, רכבת ישראל התחילה לצבוע מחדש את כל הקטרים מדגם זה בצביעה חדשה בצבעים כחול וכסף.
הקטרים לא הוכיחו את עמידותם בפני תאונות, כפי שניתן היה לראות בתאונת הרכבת בבית יהושע, בה התנגשה רכבת שבראשה קטר מדגם זה עם טנדר קטן. הקטר נשמט מהפסים, נהרס ויצא מכלל שימוש. לשם השוואה, באסון הבונים התנגשה רכבת עם קטר EMD G12 בראשה באוטובוס תלמידים ולקטר נגרם נזק מזערי יחסית.
תמונות

דגם הקטר עם רכבת דו-קומתית
דגם הקטר בתחנת הרכבת תל אביב השלום
דגם הקטר נכנס לתחנת הרכבת תל אביב אוניברסיטה
הערות שוליים

↑  מזדקנים על המסילה, באתר הארץ, 15 באפריל 2007
↑  דוד חיון, ‏הרכבת תקצר זמני הנסיעה עם קליטת קטרים חדישים, באתר גלובס, 25 במאי 1998
להיות, או לא להיות

ערך זה עוסק במונולוג מן המחזה "המלט" ובמשפט הפתיחה המפורסם שלו. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
התרגום הראשון של המונולוג לעברית, "חקירת האמת" לשלמה בן חיים בריק, 1838.
להיות, או לא להיות (באנגלית: To be, or not to be) הוא משפט הפותח מונולוג המהווה אחד משיאי המחזה "המלט" מאת ויליאם שייקספיר. משמעות המשפט, שהגיבור שואל האם להישאר לחיות או להתאבד, ומשקף את הסתכלותו על המציאות, שהיא חסרת משמעות ועל כן אין שווה להישאר בייסורים. המונולוג נכלל בתמונה הראשונה של המערכה השלישית. המלט אינו לבדו על הבמה כאשר הוא נושא את המונולוג: על הבמה נוכחים המלך קלאודיוס ועמו שר החצר פולוניוס, וכן אופליה. השאלה אם המלט רואה את אופליה, או את המלך ואת פולוניוס, כאשר הוא נושא את המונולוג, נתונה לפרשנות.
תחילת המונולוג מפי המלט, בנוסחו המקורי:
To be or not to be– that is the question

Whether 'tis nobler in the mind to suffer

The slings and arrows of outrageous fortune,

Or to take arms against a sea of troubles

 And, by opposing, end them.
בתרגומו הנודע בעברית של אברהם שלונסקי:
להיות, או לא להיות, הנה השאלה:

מה נעלה יותר: לשאת באורך-רוח 

חיצי גורל אכזר, אבני מרגמותיו,

או אם חמוש לצאת מול ים הייסורים,

למרוד, וקץ לשים להם!
קדם לתרגומו של שלונסקי תרגומו של יהודה ליב גורדון:
הֱיוֹת אוֹ לַחְדּוֹל מִהְיוֹת? זֹאת הִיא הַשְּׁאֵלָה?

הֲטוֹב טוֹב לְאָדָם לָשֵׂאת דּוּמָם וְלִסְבּוֹל

כָּל פִּגְעֵי הַזְּמָן, כָּל מַגֵּפוֹת הַמִּקְרֶה,

אוֹ הֵחָלֵץ עֲלֵיהֶם וְלָשׂוּם קֵץ אֶל כֻּלָּמוֹ

פַּעַם אֶחָת?
תרגומו של ט. כרמי:
להיות או לא להיות, זו השאלה:

כלום נעלה יותר להתענות

בפגיעותיו ומטחי-חיציו

של הגורל המתעמר,

או להניף את חרבך על ים

הייסורים, לבוא במשבריו,

וכך לשים קץ גם לייסוריך.
עיבוד לקולנוע

במאי הסרט "המלט" משנת 1948 נותן לנסיך המלט זמן שונה ובמה אחרת לשאת את המונולוג. הוא לא נישא לקראת מפגשו עם אופליה ובכך לייצור אווירה מתאימה לקראת המפגש. רק בהמשך המחזה הוא מעלה את המלט לרחבת השמירה של המבצר, מיישר את מבטו מול גלי הים המתנפצים על יסודות המבצר, ובכך הוא מבטא את המשפט מתוך המונולוג: "לצאת מול ים התלאות, וקץ לשים להן תוך מאבק". בפני העולם והצופים בסרט הוא הציג את לבטיו של האדם: האם עליו ללחום נגד הגורל או לנסות לשים קץ לחייו. בשני המקרים הוא יגיע לקיצו, אם כן למה עליו גם לשאת את גורלו ואפילו לשאת בסבל עקב זאת. השאלה היא רק אם כאשר ימות, מרצונו, האם בכך יסתיימו הייסורים. יש לו חרדה ממה שיקרה אחרי המוות - ולכן המוות המוקדם עלול להתגלות כפתרון נוח רק להתלבטות ההווה. הוא מתנסח בביטוי: "לסגור חשבון באיבחת פגיון", המחזיר אותנו לסיפור המעשה.
בסרט "המלט" משנת 2000 נעשה שימוש במונולוג פעמים אחדות:
על מסך המחשב בחדרו של המלט היא נשמעת מפי הוגה דעות מהמזרח הרחוק כחכמת חיים. הוא המסביר "למה כדאי להיות" - על משקל המונולוג הוא קובע כי להיות פירושו להיות עם משפחה, עם חברים, עם הטבע ועם העולם.
מיד אחרי התפרצות השגעון, כמו במחזה, המלט מכוון אקדח לרקתו ולכל הכיוונים ואפילו נכנס לחדרו של המנכ"ל - "המלך" (הריק), תוך השמעת הזעקה: "להיות או לא להיות" - פעמים אחדות.
את כל המונולוג הוא משמיע בחנות להשכרת סרטי וידאו על רקע המדפים הנושאים את השלט: "סרטי פעולה" (action).
בתרבות הפופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
לאורך השנים, היו אזכורים רבים לציטוט זה בתרבות הפופולרית. להלן רשימת חלקית שלהם.
בבית האחרון של השיר Suicide Is Painless (שיר הנושא של סרט הקולנוע מ*א*ש ושל סדרת הטלוויזיה באותו השם) נאמר: "איש אמיץ ביקש ממני פעם לענות על שאלות מפתח: האם להיות או לא להיות?"
ישראל זרחי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 באוקטובר 1909 ינדז'יוב, רפובליקת פולין 
 פטירה:  24 ביולי 1947 (בגיל 37) ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 שם לידה:  ישראל גרטלר 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 שפות היצירה:  עברית 
 צאצאים:  נורית זרחי 
 
ישראל זרחי (גרטלר) (כ"א בתשרי תר"ע, 6 באוקטובר 1909, ינדז'יוב, פלך קיילצה, פולין – ז' באב תש"ז, 24 ביולי 1947, ירושלים) היה סופר עברי, מתרגם ועורך.
בתו היא המשוררת נורית זרחי.
ביוגרפיה

זרחי נולד בשנת 1909 בשם ישראל גרטלר בעיירה ינדז'יוב (Jędrzejów) שבפלך קיילצה בפולין. למד בבית ספר פולני ובגימנסיה יהודית-פולנית. בגיל 15–16 שהה בטירול אצל משפחה יהודית וינאית ולמד גרמנית. עם שובו לפולין התקרב לציונות, למד עברית והצטרף להכשרה חלוצית בחוות גורוכוב שליד ורשה. בשנת 1929 עלה לארץ ישראל, הצטרף לקיבוץ, והיה פועל. בין שאר עבודותיו היה גם פקיד וסולל כבישים. בשנת 1932 עלה להר הצופים והשלים לימודיו באוניברסיטה העברית כמוסמך למדעי הרוח. החל לפרסם סיפורים בכתבי העת בראשית שנות השלושים. בשנת 1933 יצא לאור ספרו הראשון "עלומים". עד מותו בגיל צעיר הספיק ישראל זרחי לפרסם כעשרה רומנים וקובצי סיפורים.
בשנת 1947 נפטר בירושלים מסרטן. לאחר מותו יצא לזכרו מאסף ספרותי בשם "עיטורים", ובו סקירת חייו, דמותו ויצירתו. על שמו קרוי רחוב בשכונת רמות בירושלים.
יצירתו

הביקורת הספרותית של זמנו לא היטיבה עם זרחי שיצירתו הייתה מנוגדת להלך הרוח הכללי של התקופה: ספריו בוקרו קשות, והוגדרו כספרות לא גבוהה, לא אמנותית דיה, בעלת השפעות זרות בולטות, ריאליסטית מדי ואפילו נטוריאליסטית. יוצאים מכלל זה הם ספריו "נחלת אבות", שנדפס בירושלים בשנת תש"ו, 1946. שזכה להערכה והתייחסות חיובית (יצא בשנית בהוצאת "תרמיל" של משרד הביטחון, בשנת תשל"ד, 1974) ו"ארץ לא זרועה", רומן מחיי הביל"ויים, שזכה בשנת 1947 בפרס ירושלים ע"ש דוד ילין.
זרחי היה גם מתרגם מוכשר, ועל אף שלא הרבה לתרגם, הרי סיפוריו הקצרים של היינריך פון קלייסט שבתרגומו זכו לתפוצה נרחבת ולמהדורות חוזרות. זרחי שייך ספרותית לאותו "דור אבוד" ונשכח, שפעל ויצר בין ראשוני הסופרים העבריים של העלייה השנייה, לבין צעירי הסופרים של דור הפלמ"ח.
מספריו

עלומים, רומן, תל אביב, 1933.
ימים יחפים, רומן, הוצאת מצפה, תל אביב, 1935.
מסע בלא צרור, עלים מפנקס מסעות, ירושלים תרצ"ט 1939.
קראו לו כילי, סיפור, ירושלים תרצ"ט 1939.
הר הצופים : ארבע שנים מחייו של דניאל גפן , רומן, אחיאסף, ירושלים, 1940.
שלהבת גנוזה, מחזור סיפורים,  ירושלים 1943.
ארץ לא זרועה, רומן, עם עובד, תל אביב,  תש"ו 1946.
מלון אורחים, תל אביב, תש"ז 1947.
כפר-השילוח, רומן, עם עובד, תל אביב, תש"ח 1948.
החוף הנכסף : סיפורים, הביא לדפוס חיים תורן, הוצאת ראובן מס, ירושלים, 1950.
בית סבתא שחרב ; מלון אורחים ; על שום מה , סיפורים, תל אביב, משרד הביטחון, 1988.
נחלת אבות, תל אביב, משרד הביטחון, 1974.
הנפט זורם לים התיכון, מהדורה אחרונה, הוצאת כרמל ירושלים 2007.
תרגומיו
היינריך פון קלייסט, שלוש נובלות: מיכאל קולהאז, המרקיזה פון או -,  דו-קרב,  עם עובד, תל אביב, 1982.
ג'וזף קונראד, סיפורים מפי השמועה: הסיפור, נשמתו של חייל,  ירושלים, תש"ה 1945.
זוסמן סגלוביץ', בנתיב הלהבות,  ראובן מס, ירושלים, תש"ו 1946.
ספר לזכרו

חיים תורן, עיטורים: מאסף ספרותי לזכר ישראל זרחי, ירושלים: אחיאסף, תש"ט.
לקריאה נוספת

ניצן ליבוביץ, ציונות ומלנכוליה: החיים הקצרים של ישראל זרחי, הוצאת כרמל, 2015.
אריה ליפשיץ, 'צעיר קנה לו אחיזה שורשית בסיפור : לדמותו של ישראל זרחי', דבר, ינואר 1985.
גרשון שקד, 'מאותם שיחים שבלעדיהם אין עצים', על יצירתו של ישראל זרחי, בצרון, ד', 1982.
יוסף בן חיים טובי, 'על כפר השילוח ועל הספר "כפר השילוח" לישראל זרחי', אפיקים, קכ"ז, 2006.
חיה הופמן, 'סאגה תימנית על עולי תרמ"ב', על "כפר השילוח" לישראל זרחי, בתוך סעי יונה, 1983.
אביבה מהלו, 'ישראל זרחי - המאבק על הלשון ביצירתו', בתוך בין שני נופים, ראובן מס, 1991.
הערות שוליים

↑  פרס ילין לי. זרחי ולי. כהן, דבר, 27 במרץ 1947; צ. קרול, ישראל זרחי, דבר, 14 באפריל 1947
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302317705171  PLWABN: 9810647273305606  BnF: cb15508360b (data)  GND: 133424871  ISNI: 0000 0000 6664 1768  LCCN: n84072693  NTA: 307911772  SUDOC: 180106570  VIAF: 74158142   WorldCat (עם VIAF): 74158142
גיטרה חשמלית

| --- | --- |

 
 סיווג:  אלקטרופוניים
 קבוצה:  כלי פריטה, כלי מיתר
 מנעד
 
 
פנדר סטראטוקסטר, אחד מדגמי הגיטרות החשמליות הנפוצים והמפורסמים ביותר בעולם
גיטרה חשמלית היא גיטרה בעלת פיקאפים מגנטיים הממירים את תנודות מיתרי המתכת לזרם חשמלי. את האות המתקבל מן הפיקאפים מזינים לתוך מגבר לשם הגברת הצליל. הגיטרה החשמלית היא כלי נגינה מרכזי בבלוז, רוק ומטאל. הגיטרה החשמלית הראשונה פותחה בשנת 1931 על ידי ג'ורג' ביצ'אם (Beauchamp).
הפקת הצליל בגיטרה

בעוד שהפקת הצליל של גיטרה אקוסטית מסתמכת על תיבת תהודה, הצליל של הגיטרה החשמלית נסמך על אות חשמלי המופק מהתקנים המכונים פיקאפים (Pickups). הפיקאפים קולטים את תנועתם של מיתרי הגיטרה המתכתיים באמצעות שינויים בשדה המגנטי שהמיתרים מעוררים. האות החשמלי המופק מהם תלוי בתדירות התנועה של המיתרים. עיצוב האות החשמלי מתבצע באוסף של מכשירים אלקטרונים שחיבורם נקרא "שרשרת אפקטים". שרשרת האפקטים מתחילה מהגיטרה ומסתיימת במגבר.
בגיטרה עצמה, יש מספר גורמים האחראים לצליל המופק, ביניהם העצים ממנו היא עשויה (לרוב עץ שונה לגוף ולצוואר), סוג הפיקאפים המותקנים בה וסוג המתכת ממנה עשוי הגשר שלה. עצים פופולריים לבניית גיטרות כוללים מהגוני, אדר הסוכר (בעיקר לצוואר), אלמון, מילה וטיליה אמריקאית (Tilia americana, באנגלית Basswood).
הפקת הצליל בגיטרה > מגבר

המכשיר המשמש להגברת האות החשמלי והמרתו לצליל נקרא מגבר (Amplifier). מגברים מאפשרים לשלוט בתכונות שונות של הצליל (לדוגמה־עוצמת הצליל, גיין, טווח בס וטרבל). חלק מהמגברים כוללים את האפקט הבסיסי והפופולרי "דיסטורשן" (distortion - עיוות). רוב המגברים כוללים אלמנט "קדם־מגבר" (או פרי־אמפ, preamp באנגלית), שחיוניים להגברת הגיטרה, שנותנת באופן טבעי צליל מאוד חלש. בנוסף רוב המגברים כוללים רמקול בגדלים משתנים, שממנו יוצא הצליל.
בדגמים המוקדמים, המכשירים כללו שפופרות ריק - התקנים ששימשו באותו זמן להגברת אות חשמלי. עם התפתחות האלקטרוניקה, מגברים מסוג זה נזנחו אך לאור ההבדל בצליל (מתארים את הצליל המופק ממגברי שפופרות כ"חם" יותר), חזרו להשתמש בהם.
למעשה, מגברים עם שפופרות היו בשימוש בשלושים השנים הראשונות מ-1940 ועד 1970 לערך. ואז הייתה התלהבות ממגברים טרנזיסטוריים. לאחר זמן מה התברר למוזיקאים שתפקידו של המגבר אינו רק להגביר את הסיגנלים הזעירים המופקים בגיטרה החשמלית, אלא שהמגבר הוא חלק מיצירת הצליל המקורי ותפקידו דומה לתיבת התהודה בגיטרה אקוסטית. המגברים הטרנזיסטורים הראשונים לא הצליחו לספק את הצליל היפה והחם (לדעתם) של המגברים הטרנזיסטורים. לכן רבים מהמוזיקאים המקצוענים ממשיכים להשתמש עד היום במגברי שפופרת. הדגמים הנפוצים ביותר בעולם הם FENDER האמריקנית וכן VOX וגם MARSHALL הבריטיות. 
מגברים קיימים בדגמים קטנים וניידים, בעלי הספק נמוך, מגברים ביתיים גדולים יותר, ועד מגברי־ענק מקצועיים להופעות, הבולטים בגודלם על הבמה.
הפקת הצליל בגיטרה > תיבות אפקטים

התקנים אלקטרוניים או חשמליים המבצעים שינויים באות החשמלי ותכונותיו, שבסופו של דבר מתבטא בשינויים בצליל. קיימים עשרות דגמים בסיסיים של תיבות אפקטים, כולל תיבות מוגדרות מראש לחיקוי צלילים שמאפיינים גיטריסטים מפורסמים או ז'אנרים ספציפיים (בלוז, ג'אז, רוק, מטאל, מזרחית ועוד). נוהגים לשלב תיבות אפקטים רבות בחיבורים שונים, חיבורים המכונים "שרשראות אפקטים". שילוב של תיבות אפקטים רבות, ברמות שונות לכל אפקט, יוצר גיוון רב ומאפשר לכל גיטריסט לבחור את הצליל שהוא מעוניין בו.
בשנות ה־60, גיטריסטים החלו לעוות את הצליל של הגיטרה באמצעות הגברת הגיין או עוצמת הצליל, של הקדם מגבר (preamplifer או בקיצור preamp). האפקט הנוצר היה של "קיטום" האות האלקטרוני (בעת ההגעה לסף ההגברה של שפופרות הריק).
השלב הבא, הופעתן של תיבות האפקטים שהרחיבו עוד יותר את מגוון הצלילים של הגיטרה, היה רק עניין של זמן. תיבות אפקטים היו נתונות בתוך מארז מתכתי וכללו לחצן גדול וגס המאפשר להפעיל או לכבות את המכשיר (הפסקת עיצוב האות החשמלי ללא הפסקת העברתו למגבר) באמצעות דריכה וזאת מהסיבה הפשוטה שידי הגיטריסטים צריכות להיות פנויות לנגינה בגיטרה, בעוד שהם חופשיים לעשות שימוש ברגליהם. לגיטריסטים רבים השימוש בתיבות האפקטים הפך לחלק קריטי ביצירותיהם, לעיתים עוד יותר מהגיטרה עצמה.
בשנות השמונים והתשעים, הושגה הצלחה בתכנון אפקטים אלקטרונים־דיגיטליים ומבוססי תוכנה, המסוגלים לחקות באיכות משופרת את האפקטים שהושגו בעבר באמצעים אנלוגיים, ביניהם מגברי שפופרות ריק.
הודות להתפתחות של המחשבים האישיים, בתחילת העשור הראשון של המאה ה־21 יצאו לשוק כרטיסי קול המאפשרים חיבור של הגיטרה למחשב. כמו כן, יוצרו תוכנות ייעודיות להדמיית אפקטים והאינטרנט אפשר הפצה של תוכנות חופשיות כאלו וקבצים השומרים בתוכם הגדרות לאפקטים שמשתמשים אחרים יצרו. תוכנות מסוג זה מאפשרות לנגנים מתחילים והן לנגנים מקצועיים להתנסות בשימוש באפקטים. למרות יתרונותיהם היחסיים של אפקטים דיגיטליים, גיטריסטים מקצועיים רבים מעדיפים לעשות שימוש באפקטים אנלוגיים, משום צלילם המיוחד.
הפקת הצליל בגיטרה > אפקטים פופולריים

דיסטורשן (Distortion; או אוברדרייב Overdrive, אפקט דומה) אפקט הנותן סאונד "מלוכלך" ו"אגרסיבי", פופולרי במיוחד בנגינת רוק, מטאל או בקטעי סולו. אפקט מאוד שכיח, נמצא ברבבות קטעי מוזיקה פופולרית.
דיליי, רוורב, אקו (Delay; Reverb; Echo) - נותנים אפקט של הד, צליל החוזר על עצמו הרבה פעמים, כמו במערה, אולם קונצרטים וכו'. יכול להדהד הרבה פעמים, כאילו יש יותר מגיטרה אחת מנגנת (דיליי, אקו) או לדמות חללים פתוחים שונים (רוורב). גיטריסטים ידועים שהשתמשו באפקט זה הם: דייוויד גילמור (מלהקת פינק פלויד) ובריאן מיי (מלהקת קווין).
וואה וואה (Wah-wah) - אפקט המופעל על ידי דוושה. פעולתו של האפקט נעשית על ידי חיתוך תדרים הגבוהים (טרבל), כך שנוצר צליל המזכיר דיבור של בנאדם. גיטריסטים ידועים המשתמשים באפקט זה הם: ג'ימי הנדריקס, קירק האמט (מלהקת מטאליקה) וג'ון פרושיאנטה (מלהקת הרד הוט צ'ילי פפרס).
קורוס, או פלנג'ר (Chorus; Flanger) - אפקט שמדמה צליל של "מקהלה". האפקט לוקח את הצליל הבודד של הגיטרה, מעתיק אותו, מעוות אותו קצת, ומנגן אותו במרווח (דיליי) קצר מאוד אחרי הצליל המקורי. הסאונד שמתקבל הוא של צליל יותר "חם" ו"הרמוני".
בוסטר (Booster) - אפקט שמגביר את עוצמת האות החשמלי המועבר מהגיטרה למגבר, לפני הגעתו אל המגבר. משמש בעיקר להגברת צליל הגיטרה בסולואים וקטעי Lead.
פייזר (Phaser) - אפקט המבצע פעולה דומה לזו של אפקט הוואה־וואה, אך בקצב מוגדר מראש ובאופן אוטומטי.
בין הגיטריסטים המפורסמים שתכננו גיטרות בעלות אפקטים מובנים אפשר לציין את ג'ימי פייג', ג'ימי הנדריקס, אריק קלפטון, פרנק זאפה, ג'ו סאטריאני, סטיב ואי, אינגווי מלמסטין, דייוויד גילמור, סיד בארט, אדי ואן היילן, קורט קוביין, בריאן מיי, ג'ון פטרוצ'י, פיט טאונסנד, פט מתיני ובאקטהד.
טכניקת הנגינה

טכניקת הנגינה בגיטרה חשמלית שונה מטכניקת הנגינה בגיטרה קלאסית. הגיטרה החשמלית מאפשרת שליטה מלאה בצליל הנגינה. השליטה מתחלקת לשתי קטגוריות. הראשונה, אפשרויות האפקטים המולבשים על הצליל הרגיל של הגיטרה והשנייה, טכניקות נגינה כמו שליטה במשוב (פידבק), גשר הטרמולו (ברוב הגיטרות הנפוצות היום), טכניקות פריטה שונות וכו'. בגיטרה חשמלית, בניגוד לגיטרה קלאסית, אין כמעט שימוש באצבעות יד ימין ובציפורניים (מלבד גיטריסטים כמו מארק נופלר מהדייר סטרייטס. ראו פינגר סטייל). כל התווים מנוגנים בדרך כלל בעזרת מפרט על מנת לשלוט בצליל היוצא בצורה מלאה. כמו כן, ישנן תוספות שונות לנגינה, מעין "מיני־טכניקות", אשר מעשירות את הצליל, כגון טפינג (tapping) שפותחה על ידי אדי ואן היילן, חסימה (muting) וכיוצא בזה (ראו פריטה בגיטרה).
טכניקת הנגינה בגיטרה חשמלית פותחה על ידי אומני הבלוז האינסטרומנטלי בשנות הארבעים והחמישים, והתפתחה לכיוונים שונים. הן במוזיקה הנאו־קלאסית והן במוזיקת הג'אז, כאשר גיטריסטים מושכלים כמו וס מונטגומרי פיתחו טכניקות אלתור שונות על גיטרה, כמו Chord melody, נגינה באוקטבות ועוד. עד להופעתם של גיטריסטים כמו מייקל אנג'לו באטיו ואינגווי מלמסטין שחיברו את המודוסים הקלאסיים למוזיקת המטאל ופיתחו יכולת נגינה במהירויות גבוהות במיוחד (מה שמכונה "גיטר שרדינג").
גיטרות בעלות יותר משישה מיתרים

אף על פי שרוב הגיטרות הם בעלות שישה מיתרים בלבד, ישנן גיטרות בעלות שבעה או שמונה מיתרים. גיטרות אלה נמצאות בשימוש בעיקר אצל להקות מטאל מתקדם, דג'נט, ודת'קור, אך ישנם גם מוזיקאי ג'אז מסוימים המשתמשים בגיטרות כאלה.
מגבר של Ibanez
תיבת אפקט "POD XT Live" של Line 6
גיטרה חשמלית מתוצרת "Charvel"
אליפות וימבלדון 1887

| --- | --- |
 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  2 ביולי 1887 – 7 ביולי 1887 (6 ימים) 
 מספר תחרות:  11 
 עיר מארחת:  אצטדיוני הטניס בווימבלדון 
 זוכה:  גברים:הרברט לאופורד נשים:לוטי דוד  זוגות גברים:הרברט וילברפורס/פאטריק בוס-לייון
 
 → אליפות וימבלדון 1886 אליפות וימבלדון 1888 ← 
 
אליפות וימבלדון 1887 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי דשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-2 ביולי והסתיימה ב-7 ביולי. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרות זוגות גברים. בשנים לפני התחרות היו האחים רנשו הטניסאים הבולטים, וזכו בכל התארים לגברים, אך באותה שנה וילאם רנשו לא היה יכול להתחרות בגלל מרפק טניס.
התחרות > תחרות הגברים

התחרות נערכה בשלב אחד. 16 מתחרים התחרו על התואר והיה ידוע שמנצח התחרות יזכה בתואר אלוף כי ויליאם רנשו לא יכול היה להגן על תוארו.
במשחק הגמר נפגשו ארנסט רנשו והרברט לאופורד (שבשבילו זה היה הגמר הרביעי ברציפות). הרברט לאופורד ניצח במשחק הסיום ב-5 מערכות וזכה באליפות.
התחרות > תחרות הנשים

בתחרות הנשים השתתפו 6 טניסאיות. הטניסאיות התחרו על הזכות להיפגש במשחק האחרון עם מנצחת אליפות וימבלדון 1886. לוטי דוד הצליחה לנצח בגמר מתמודדות. במשחק עם בלאנש בינגלי היא ניצחה אותה ב-2 מערכות וזכתה בתואר. לוטי דוד הייתה בת 15 בלבד.
התחרות > תחרות הזוגות

בתחרות הזוגות השתתפו 10 זוגות שהתחרו על התואר (האחים רנשו, זוכי האליפות ב-1886, לא השתתפו). במשחק הגמר הזוג הרברט וילברפורס/פאטריק בוס-לייון ניצחו ב-3 מערכות.
הרברט לאופורד - מנצח תחרות הגברים
לוטי דוד - מנצחת תחרות הנשים
עקרת בית

עקרת בית היא אישה העובדת במשק ביתה, ואינה מועסקת, כשכירה או כעצמאית, מחוץ לו. במשך דורות רבים זה נחשב תפקיד המיועד לנשים. הגדרת האישה כ'עקרת בית' היא גם הגדרה פוליטית או כלכלית.
שתי עקרות בית במטבחן
עטיפת כתב העת "ניהול טוב של משק הבית" מאוגוסט 1908
מקור המושג בספר תהילים, שבו נאמר ”מושיבי עקרת הבית, אם הבנים שמחה”, אם כי בפסוק זה מקובל לפרש את הצירוף "עקרת הבית" כמתייחס לאישה עקרה.