stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מריה קלווה

| --- | --- |

מריה קלווה, 2015
 לידה:  1951 (בת 73 בערך) טורונטו, קנדה 
 ענף מדעי:  מדעי המחשב
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אלברטה (1973)  אוניברסיטת אלברטה (1977)  Strathcona Composite High School 
 מנחה לדוקטורט:  אנתוני לאו 
 מוסדות:  אוניברסיטת טורונטו (1978–1980)  מכללת הארווי מד (2006)  אוניברסיטת פרינסטון (2002–2006)  אוניברסיטת קולומביה הבריטית (1988–2002)  IBM  אוניברסיטת אלברטה  אוניברסיטת אוקלנד 
 תלמידי דוקטורט:  קורי אינקפן 
 פרסים והוקרה:  פרס מכון אניטה בורג לנשות חזון (2014)  עמיתה באגודה האמריקאית לקידום המדע (2020)  עמית האגודה האמריקאית למתמטיקה (2013)  עמית ACM (1996)  עמית האיגוד לנשים במתמטיקה (2019)  פרס המהגרים הגדול (2009) 
 בן או בת זוג:  ניק פיפנגר 
 
מריה קלווה (באנגלית: Maria Klawe; נולדה בשנת 1951) היא מדענית בתחום מדעי המחשב ונשיאת הארווי מאד קולג' (אנ'). קלווה נולדה בטורונטו, קנדה, והתאזרחה בארצות הברית בשנת 2009. היא הדיקנית לשעבר של בית הספר להנדסה ומדע שימושי באוניברסיטת פרינסטון.
ביוגרפיה

קלווה נולדה בטורונטו, קנדה. בין הגילאים 4 - 12 התגוררה בסקוטלנד, ולאחר מכן חזרה עם משפחתה לאדמונטון בקנדה, אלברטה. למדה באוניברסיטת אלברטה, אך פרשה מן הלימודים בשביל לטייל בעולם. בשנת 1973 חזרה והשלימה את לימודי התואר הראשון שלה .B.Sc. היא נשארה באלברטה ללימודי תואר שני, ובשנת 1977 קיבלה שם תואר דוקטור במתמטיקה. היא הצטרפה לסגל האקדמי באוניברסיטת אוקלנד כמרצה זוטרה בשנת 1977 אך עזבה לאחר שנה אחת. היא החלה ללמוד לתואר דוקטור נוסף במדעי המחשב באוניברסיטת טורונטו, אך הפכה לחברת סגל לפני השלמת לימודיה. עבדה שמונה שנים בתעשייה במרכז המחקר של חברת יבמ (IBM) בסן חוזה, קליפורניה, תחילה בתור עוזרת מחקר, ולאחר מכן בתור מנהלת קבוצת המתמטיקה הבדידה ומנהלת מחלקת מתמטיקה ומדעי המחשב. עברה יחד עם בעלה, ניק פיפנגר, חוקר מוכר בתחום מדעי המחשב, לאוניברסיטת קולומביה הבריטית שם עבדה 15 שנים. בין השנים 1988- 1995 היא כיהנה כראשת המחלקה למדעי המחשב, בין השנים 1995 - 1998 כסגנית נשיאה של דיקן הסטודנטים, ולאחר מכן כדיקנית הפקולטה למדע בין השנים 1998 - 2002. בהמשך עברה לאוניברסיטת פרינסטון ולהארווי מאד קולג'.
קלווה היא הנשיאה הראשונה של הארווי מאד קולג' מאז הקמתו בשנת 1955. היא התאזרחה בארצות הברית ב-2009 (בנוסף לאזרחותה הקנדית). בהמשך שנת 2009 הצטרפה לדירקטוריון של חברת מיקרוסופט והיא אחת מעשרת חבריו. בשנת 1996 נבחרה לעמיתת ACM, ובנוסף היא עמיתה מייסדת של ארגון ה-C.I.P.S בשנת 2006, חברה באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים בשנת 2009 וחברה באגודה האמריקאית למתמטיקה בשנת 2012.
בנוסף לקריירה שלה כחוקרת ואקדמאית, קלווה ידועה בשל ציוריה בצבעי מים. קלווה היא רצת מרתון ידועה, להטוטנית וחסידה גדולה של משחקי מחשב. היא פעילה מרכזית למען עידוד נשים להשתלב בתחומי המדע והטכנולוגיה.
פרסים ואותות

קלווה קיבלה תוארי דוקטורט של כבוד ממספר אוניברסיטאות, ביניהן: מאוניברסיטת ריירסון בשנת 2001, אוניברסיטת ווטרלו בשנת 2003, אוניברסיטת קווין בשנת 2004, אוניברסיטת דלוויז בשנת 2005, אוניברסיטת אקדיה בשנת 2006, אוניברסיטת אלברטה בשנת 2007, אוניברסיטת אוטווה בשנת 2008 ואוניברסיטת קולומביה הבריטית בשנת 2010.
קלווה כיהנה כנשיאת ארגון ה-ACM בין השנים 2002 - 2004, ובשנת 2004 קיבלה מהארגון את פרס האברמן.
תחומי מחקר

תחומי המחקר המצוטטים ביותר של קלווה עוסקים באלגוריתמים לפתרון בעיות אופטימיזציה גאומטריות, בחירה של התהליך הראשי אשר רץ במערכת מבוזרת, בעיית הגלריה לאמנות ומחקרים על השפעת המגדר על משחקי מחשב. מחקריה עוסקים גם באנליזה פונקציונלית, מתמטיקה בדידה, מדעי המחשב התאורטיים ואינטראקציית אדם-מחשב. קלווה ייסדה את פרויקט האפאזיה, שיתוף פעולה בין אוניברסיטת קולומביה הבריטית לאוניברסיטת פרינסטון לחקר מחלת האפאזיה ופיתוח עזרים קוגניטיביים לאנשים הסובלים ממנה, לאחר שחברתה אניטה בורג חלתה במחלה. מספר ארדש של קלווה הוא 1.
פעילות למען קידום נשים במדעים

קלווה מעורבת רבות בפעילות למען העלאת הייצוג של נשים בתחומי המדע, הטכנולוגיה, ההנדסה והמתמטיקה. בשנת 1991, יחד עם ננסי לבנסון, היא הקימה את ארגון CRA-W אשר פועל להגדלת מספר הנשים העוסקות בתחומי מדעי המחשב וההנדסה במחקר ובאקדמיה בכל הרמות, וכיהנה כיו"ר משותף של הארגון. בנוסף, היא הייתה חברה אישית של אניטה בורג ושימשה כיו"ר חבר הנאמנים של מרכז אניטה בורג למען נשים וטכנולוגיה בין השנים 1996 - 2011.
הערות שוליים

1 2 3  Semuels, Alana (March 15, 2009), "Microsoft did the math, chose her", Los Angeles Times: B2
↑  Maria Klawe at the Mathematics Genealogy Project
↑  Dr. Maria Klawe: Distinguished, Celebrated, World-Renowned Computer Scientist, President of HMC, Board Director Microsoft Corp, past Dean of Engineering/Professor of Computer Science at Princeton University, former VP and Dean of Science at UBC in Canada
↑  Fried, Ina (March 9, 2009). "Microsoft adds new board member". CNET. Retrieved March 29, 2013.
↑  "List of ACM Fellows". Retrieved October 15, 2013.
↑  Maria Klawe is a Skateboarder! – Thus Spake Zuska
1 2  Morehead, James (September 10, 2011). "Harvey Mudd College President Maria Klawe on Women in Science, Math and Engineering". OneDublin.org. Retrieved March 29, 2013.
↑  Aggarwal, Alok; Klawe, Maria M.; Moran, Shlomo; Shor, Peter; Wilber, Robert (1987), "Geometric applications of a matrix-searching algorithm", Algorithmica 2 (1–4): 195–208, doi:10.1007/BF01840359.
↑  Dolev, Danny; Klawe, Maria; Rodeh, Michael (1982), "An O(n log n) unidirectional distributed algorithm for extrema finding in a circle", Journal of Algorithms 3: 245–260, doi:10.1016/0196-6774(82)90023-2.
↑  Kahn, J.; Klawe, M.; Kleitman, D. (1983), "Traditional galleries require fewer watchmen", SIAM Journal on Algebraic and Discrete Methods 4 (2): 194–206, doi:10.1137/0604020.
↑  Inkpen, Kori; Upitis, Rena; Klawe, Maria; Lawry, Joan; Anderson, Ann; Ndunda, Mutindi; Sedighian, Kamran; Leroux, Steve; Hsu, David (1994), ""We Have Never-Forgetful Flowers In Our Garden:" Girls’ Responses To Electronic Games", Journal of Computers in Mathematics and Science Teaching 13 (4): 383–403.
↑  Inkpen, K.; Booth, K. S.; Klawe, M.; Upitis, R. (1995), "Playing together beats playing apart, especially for girls", Proceedings of CSCL.
↑  https://www.hmc.edu/about-hmc/president-klawe/biography-of-president-maria-klawe/
↑  Cook, Michelle (February 5, 2004), "UBC Project Makes Life Easier for Those Suffering Aphasia", UBC Reports 50 (2).
↑  Erdos Number Project
↑  "Past and Present Chairs of CRA-W"
↑  Retrieved October 15, 2013. Transitions
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ACM DL: 81339509657  dblp: 00/5675  GND: 1181991900  ISNI: 0000 0000 7680 8269  MGP: 43243  VIAF: 104340168   WorldCat (עם VIAF): 104340168
מרקנטיליזם

מרקנטיליזם הוא תורה כלכלית הגורסת כי עושר ושגשוג האומה תלוי במידת ההון שצברה וכי הנפח של הסחר העולמי בלתי ניתן לשינוי. האופן הטוב ביותר להגדיל את ההון (שנמדד על ידי כמות מטילי הזהב והכסף) הוא יצירת מאזן מסחרי חיובי, קרי הגדלת הייצוא והקטנת הייבוא. על פי התורה המרקנטיליסטית הממשלה יכולה לממש יעדים אלו באמצעות ניהול מדיניות כלכלית פרוטקציוניסטית: עידוד הייצוא והקטנת הייבוא על ידי מיסוי, מכסים ומכסות. מדיניות כלכלית כזו מכונה בדרך כלל מערכת מרקנטיליסטית.
היסטוריה

מרקנטיליזם הייתה הגישה השלטת בכלכלה העולמית בראשית העידן המודרני (למן המאה ה-16 ועד למאה ה-18) וחפפה להיווצרות מדינות הלאום. המדיניות המרקנטיליסטית הובילה להתערבות משמעותית של הממשלה בכלכלה ובמהלך תקופה זו גובשה המערכת הכלכלית המתקדמת. מבחינה גלובלית, היווה המרקנטיליזם גורם ראשון במעלה לפרוץ מלחמות רבות בין מדינות אימפריאליסטיות למדינות אירופאיות אחרות. אימפריות אירופה כבשו בתקופה זו קולוניות רבות בעולם החדש במטרה לנצל את משאביהן, הטבעיים והאנושיים, ונלחמו זו בזו על השווקים החדשים שנפתחו בפניהן. אחת התופעות האופייניות לתקופה הייתה גזל הזהב (תוך חיסול האוכלוסייה האינדיאנית) מכל השטחים שנכבשו באמריקה הלטינית במטרה להגדיל את אוצרה הלאומי של ספרד.
האמונה במרקנטיליזם החלה להתפוגג במהלך המאה ה-18 כאשר טיעוניהם של אדם סמית' וכלכלנים קלאסיים אחרים אומצו על ידי האימפריה הבריטית ובשאר מדינות אירופה (למעט גרמניה, שבה שלטה הגישה המרקנטיליסטית במהלך המאה ה-19 ועד לתחילת המאה ה-20) ובעצם גרמו להיווצרות המערכת הקפיטליסטית המודרנית של המאה ה-19 (שמבוססת על סחר חופשי).
ארצות הברית, בעברה קולוניה בריטית, לא אימצה את המדיניות המרקנטיליסטית אלא דבקה ב"אסכולה האמריקנית" (מעין מדיניות נאו-מרקנטיליסטית) כפי שהשתקפה במדיניות של המילטון, קליי ולינקולן. מדיניות זו באה לידי ביטוי מאוחר יותר אצל כלכלנים גרמנים דוגמת פרידריך ליסט עד החלת ה"ניו דיל" של הנשיא רוזוולט. כיום התורה המרקנטיליסטית נדחית על ידי מרבית הכלכלנים אם כי ישנם אלמנטים מסוימים בה הנתפשים כחיוביים בקרב מספר כלכלנים כגון רווי באטרה, פט צ'ואט, אמון פינגלטון ומייקל לינד.
ביקורת

מלומדים אחדים גילו פגמים רבים בתורה המרקנטיליסטית עוד לפני שאדם סמית' פיתח אידאולוגיה שלמה שתחליף אותה. מבקרים כגון דאדלי נורת', ג'ון לוק ודייוויד יום גרמו לכך שהמרקנטיליזם איבד מיוקרתו במהלך המאה ה-18. לטענתם המרקנטיליסטים לא השכילו להבין את רעיונות היתרון ההשוואתי (למרות שהוא גובש במלואו על ידי דייוויד ריקארדו רק ב-1817) ויתרונות הסחר ההוגן. לדוגמה, פורטוגל הייתה יצרנית יין טובה הרבה יותר מבריטניה בעוד שבבריטניה היה זול יותר לייצר מוצרי טקסטיל. לפיכך, אם פורטוגל הייתה מתמחה בייצור יין ובריטניה בייצור בגדים, שתי המדינות היו מרוויחות מסחר הדדי (מבלי שיוטלו מגבלות או מכסי מגן ומבלי שיעודדו ייצור לא-כלכלי). התאוריה הכלכלית המודרנית גורסת כי מסחר אינו מהווה "משחק סכום אפס" ושני הצדדים יכולים להרוויח ממנו. הטלת מגבלות ומכסי מגן גורמת לכך ששני הצדדים מפסידים בסופו של דבר.
דייוויד יום ציין כי המטרה המרקנטיליסטית של שמירה על מאזן מסחרי חיובי באופן תמידי אינה בת השגה. אם מדינה מסוימת צוברת מטילי זהב, הרי שמחיר הזהב ירד באופן הדרגתי ביחס לסחורות אחרות. לעומת זאת במדינה המייצאת מטילי זהב, מחיר הזהב יעלה באופן הדרגתי. בטווח הארוך הייצוא ממדינה שבה מחירי הזהב גבוהים למדינה שבה הם נמוכים לא יהא כלכלי והמאזן המסחרי יתהפך. המרקנטיליסטים כשלו בהבנת רעיון יסודי זה וטענו שהגידול בתזרים הכספים יביא להתעשרות.
חשיבות מטילי הזהב הייתה מטרה בפני עצמה, אם כי מרקנטיליסטים רבים החלו להמעיט בחשיבותם של הזהב והכסף. אדם סמית' טען שמתכות אלו דומות לכל מוצר אחר ואין כל הגיון בלהעניק להן משמעות מיוחדת. הזהב לדידו של סמית' היה לא יותר ממתכת צהובה שמחירה הגבוה נבע מהקושי בהשגתה.
הגישה הראשונה שדחתה את המרקנטיליזם הייתה האסכולה הפיסיוקרטית. עם זאת, גם בתאוריות שלהם היו חסרונות רבים והחלפת המרקנטיליזם בתאוריה אחרת לא התאפשרה עד לפרסום "עושר האומות" של סמית' ב-1776. הספר מניח את היסודות למה שמכונה היום 'התאוריה הכלכלית הקלאסית'. סמית' הקדיש חלק ניכר מספרו להפרכת הטיעונים המרקנטיליסטים (למרות שלרוב הוא הציג אותם בצורה מופשטת או מוגזמת מדי).
עד ימינו ישנם ויכוחים רבים בסוגיית סוף עידן המרקנטיליזם. ישנם הסבורים כי התאוריה המרקנטיליסטית מקורה בטעות ולכן החלפתה ברעיונותיו של סמית' הייתה בלתי נמנעת לאחר שספרו ראה אור. אחרים גורסים כי העידן המרקנטיליסטי הסתיים בעקבות שינויים במערכת העולמית.
המגבלות על הסחר הוסרו באופן הדרגתי במהלך המאה ה-18 בבריטניה. במהלך המאה ה-19 אימצה הממשלה הבריטית באופן מוחלט את עקרונות הסחר החופשי וכלכלת השוק של סמית'. באירופה עצמה התהליך היה ארוך יותר. בצרפת שלטו העקרונות המרקנטיליסטים עד המהפכה הצרפתית ובגרמניה - עד לתחילת המאה העשרים.
מורשת

עקרונותיו של אדם סמית' התקבלו ללא עוררין באימפריה הבריטית אך נדחו בארצות הברית על ידי דמויות מרכזיות כגון אלכסנדר המילטון, הנרי קליי ואברהם לינקולן. במהלך המאה העשרים טענו כלכלנים רבים שחלק מעקרונות המרקנטיליזם היו למעשה נכונים. אחד מהכלכלנים המפורסמים במאה העשרים, ג'ון מיינרד קיינס, תמך באופן מובהק בחלק מהרעיונות המרקנטיליסטים. אדם סמית' דחה את ההתמקדות בתזרים הכספים וטען כי סחורות, אוכלוסייה ומוסדות הם הגורמים האמיתיים המביאים לשגשוג. קיינס טען לעומתו כי תזרים הכספים, המאזן המסחרי ושיעורי הריבית הם גורמים כלכליים ראשונים במעלה. השקפות אלו היוו את הבסיס לגישה הכלכלית המוניטרית שמצדדיה דחו למעשה חלק מהעקרונות הקיינסיאנים ופיתחו את אחת האסכולות הכלכליות המודרניות החשובות ביותר.
סמית' דחה את הדגש המרקנטיליסטי על ייצור וטען כי הדרך היחידה להביא לשגשוג כלכלי היא באמצעות צריכה. קיינס גרס כי עידוד הייצור חשוב באותה מידה לפחות כמו הצריכה ואף טען כי בתחילת העידן המודרני חשיבותם המופרזת של מטילי הזהב הייתה הגיונית (בעידן שלפני כסף הנייר הגדלת ערכו של מטיל זהב הביאה לגידול בתזרים הכספים). קיינס וכלכלנים אחרים הבינו כי למאזן התשלומים יש חשיבות רבה בעידן המודרני ואכן, מאז שנות ה-30' כל המדינות מפקחות באופן הדוק על זרימת ההון אליהן ומחוצה להן. רוב הכלכלנים אף יסכימו היום כי מאזן מסחרי חיובי מהווה יתרון כלכלי. קיינס אף הרחיק לכת (לדעת השמרנים) וטען כי התערבות ממשלתית בכלכלה היא חיונית לשגשוג. בעוד שלתאוריות הכלכליות של קיינס נודעו השפעות רבות, רבים סירבו להשתמש שוב במונח "מרקנטיליזם" שנחשב עדיין לסוג של מילת גנאי, בייחוד על מנת לתאר צורות שונות של פרוטקציוניזם. הדמיון בין התאוריות הקיינסיאניות למרקנטיליזם גרם למבקרים לכנות אותן בשם "נאו-מרקנטיליזם". כיום מדינות מסוימות (יפן לדוגמה) נחשבות כמנהלות מערכת כלכלית נאו-מרקנטיליסטית.
לזכות המרקנטיליסטים ניתן לטעון כי עקב היותם סוחרים ופקידי ממשל (בניגוד להוגים קודמים שעסקו בכלכלה) הם נטו לצבור מידע ונתונים רבים ולעשות שימוש במחקרים אמפיריים לעומת זאת עובדה זאת גם גרמה לביקורת גדולה שטענה שאותם אנשים תמכו במרקנטליזם בגלל שהם היו המקורבים שנהנו מהשיטה ישירות. סמית' התנגד לכך בטענה שתורה כלכלית צריכה להיות מבוססת על דדוקציה מעקרונות בסיסיים כדי לגלות אמיתות כלכליות. בבתי ספר לכלכלה ברחבי העולם כיום מקובלות שתי הגישות.
במקרים מסוימים, הנהגת מדיניות מרקנטיליסטית-פרוטקציוניסטית הביאה לתהליכים כלכליים חיוביים במדינות שאימצו אותן. סמית' עצמו שיבח את המדיניות של אוליבר קרומוול שסייעה להרחיב את צי הסוחר הבריטי והפכה את בריטניה למעצמת-על. גם כיום סבורים כלכלנים רבים כי הגנה על תעשיות חדשות (גם במחיר של פגיעה כלכלית בטווח הקצר) תוביל לרווחים בעתיד.
מרקנטיליזם בישראל

עם הקמתה של מדינת ישראל התעורר הצורך של הפוליטיקאים להגן על המשק ועל התעשיות (וכן על ועדי העובדים שתמכו בהם בבחירות) שהוקמו במדינה ולכן לאורך השנים הותקנו תקנות נאו-מרקנטיליסטיות במהותן כמו מכסי מגן על תוצרת חקלאית. בהקשר הישראלי חשוב לציין כי מטרתן של התקנות אינה תמיד כלכלית גרידא ויש להן גם היבט ביטחוני או אידאולוגי.
ענף החקלאות לדוגמה, שהיה רווחי מאוד בשנותיה הראשונות של המדינה איבד לאורך הזמן מחשיבותו. כיום למעט ענף הפרחים וגידולים ייחודיים לישראל, אין זה רווחי לגדל בארץ גידולים כלשהם. אפילו בהקשר למדינות OECD, התוצרת החקלאית בישראל יקרה ב־16% לעומת ממוצע ה־OECD, מה שמביא לכך שסל המזון אף הוא יקר מרוב מדינות הOECD.
למדינה ככלל, בהתאם לאסכולה הכלכלית החדשה, עדיף להתמחות בענפי ייצור כגון תעשייה עתירת ידע (למרות קיומם של משקים מתועשים ומודרניים בישראל, הייצור במדינות מתפתחות זול הרבה יותר ולכן עדיף לייבא מוצרי חקלאות). עם זאת, במצב מלחמה או סכסוך אזורי ייתכן כי יוטל אמברגו על ישראל וייבוא המוצרים החקלאיים ייפסק. הואיל וכך רואות ממשלות ישראל חשיבות רבה בעידוד החקלאות בארץ על-אף היותה לא רווחית בייחוד לאור הסכמים שונים שישראל חתומה עליהם. הסכמי גאט"ט (GATT) והסכמים שונים במסגרת ארגון הסחר העולמי (WTO) כפו על ישראל הורדת חסמים מסחריים (כגון מכסי מגן) שסייעו לה לשמור על ענף החקלאות. במקרים מסוימים נאלצת הממשלה לשלם לחקלאים על מנת לשמור על גידולים מסוימים. בישראל מגדלים צמחים עתירי אנרגיה, כגון חיטה, אורז ותירס בכמות זניחה ביחס לגודל האוכלוסייה, על-כן בתרחיש אמברגו מזון קיצוני מדיניות ההגנות והסבסוד לחקלאים לא תועיל להזנת תושבי ישראל. מדיניות מרקנטילית זו נובעת משיקולים אידאולוגיים כמו ציונות, גאולת קרקע ויישוב הפריפריה ומשיקולים פוליטיים.
לקריאה נוספת

Rothbard, Murray N. Economic Thought Before Adam Smith. An Austrian Perspective on the History of Economic Thought. Volume I
Rothbard, Murray N. Classical Economics. An Austrian Perspective on the History of Economic Thought. Volume II
הערות שוליים

↑  אדריאן פילוט, דו"ח OECD: התוצרת החקלאית בישראל יקרה ב-16% מהממוצע בעולם, באתר כלכליסט, 27 ביוני 2018
↑  גיל קליאן, התוצרת החקלאית בישראל יקרה ב־11% לעומת ממוצע ה־OECD, באתר כלכליסט, 22 בספטמבר 2013
↑  חוק לעידוד השקעות הון בחקלאות, תשמ"א-1980, באתר www.nevo.co.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565555405171  BnF: cb119620237 (data)  GND: 4038722-7  HDS: 026191  LCCN: sh85083742  NDL: 00575145  NKC: ph122762 
אדם סמית', מאבות הכלכלה המודרנית
משומר צוברי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  ה'תרצ"ט (בערך) תימן
 פטירה:  כ"ז בתשרי ה'תש"ף
 תפקידים נוספים:  רב המועצה המקומית גן יבנה
הרב משומר צוברי (בערך ה'תרצ"ט – כ"ז בתשרי ה'תש"ף) היה רב תימני-ישראלי, שכיהן כרבהּ של גן יבנה וכנשיא עמותת "משכן שילה".
ביוגרפיה

צוברי נולד בתימן בליל חג השבועות, ועלה לישראל עם משפחתו בגיל צעיר. המשפחה הופנתה תחילה למעברת בית ליד, ולאחר מכן עברה להתגורר בגן יבנה.
הוא למד אצל הרב אליהו מאיר קובנר בישיבת פורת יוסף ברחובות, ולאחר מכן למד בכולל אברכים ברמת גן.
בשנת ה'תשכ"א מונה לרבהּ של גן יבנה, וכיהן בתפקיד זה עד לפטירתו. הוא גם עמד בראש עמותת משכן שילה, המפיצה את כתב העת "משכן שילה".
בשנת 1988 זכה בתואר יקיר העיר גן יבנה.
צוברי נפטר ביום השבת כ"ז בתשרי ה'תש"ף.
הערות שוליים

↑  רב העיר הוותיק: הרב משומר צוברי זצ"ל, באתר כיכר השבת
↑  אבל בגן יבנה: הרב משומר הלך לעולמו בשבת, באתר בחדרי חרדים
↑  רבה של גן יבנה רבי משומר צוברי, באתר דורש ציון
↑  יקירי העיר גן יבנה, באתר עיריית גן יבנה
↑  ברוך דין האמת: רבה של גן יבנה רבי משומר צוברי זצ"ל - חדשות JDN, באתר JDN - חדשות, המגזר החרדי, כלכלה, דעות - עדכונים שוטפים מהארץ ומהעולם, ‏2019-10-26
↑  אמש נערכה הלווייתו של הרב משומר צברי זצ"ל - רבה של גן יבנה, באתר לדעת, ‏2019-10-27
↑  חצי מיליון שקלים בשנה: רשימת המשכורות של רבני הערים בישראל,  באתר כיפה, 20 באוגוסט 2013
ערך זה הוא קצרמרבנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "משומר צוברי".
מנזר שלושת בכירי הכנסייה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מנזר 
 מיקום:  יאשי 
 מדינה:  רומניה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1637
 תאריך פתיחה רשמי:  1639 
 קואורדינטות:  47°09′35″N 27°35′05″E﻿ / ﻿47.1597°N 27.5847°E﻿ / 47.1597; 27.5847
 
מנזר שלושת בכירי הכנסייה (ברומנית: Mănăstirea Sfinții Trei Ierarhi או Trisfetitele) הוא מנזר נוצרי אורתודוקסי בעיר יאשי שבחבל מולדובה, רומניה. המנזר הוקם באמצע המאה ה-17 על ידי שליט נסיכות מולדובה, וסילה לופו. הוא שוכן במרכז העיר ומשמש אחד מאתרי התיירות המרכזיים של העיר.
המנזר הוקדש לבזיליוס הגדול, לגרגוריוס מנזיאנזוס, וליוחנן כריסוסטומוס. עבודות הבנייה נערכו בשנים 1637 עד 6 במאי 1639, כשהמנזר נחנך על ידי הפטריארך ורלאם. בשנת 1640 הותקן במנזר בית הדפוס הראשון של נסיכות מולדובה וב-1641 הובאו אליו שרידי פאראסקבה האדוקה. בשנת 1642 התכנס כאן סינוד שקבע את מבחן ההשתייכות לכנסייה הנוצרית אורתודוקסית. ב-1645 נמשח כאן הפטריארך של ירושלים.
מנזר שלושת בכירי הכנסייה ומגדל השער בשנת 1845
המנזר נשדד ונשרף על ידי פולשים מהמזרח ב-1650 ופולשים מהצפון ב-1686. רעידות אדמה, שהתרחשו בשנים 1711, 1781, 1795, 1802 גרמו נזקים ולבסוף בשנים 1882–1887 נערכו בה שיפוצים נרחבים. שיקום עיצוב הפנים נמשך עד 1898 והחנוכה המחודשת נערכה ב-1904. לאחר שנחנכה הקתדרלה המיטרופוליטנית של יאשי, הועברו אליה, ב-23 באפריל 1887 שרידי הקדושה פאראסקיבה האדוקה.
במנזר נשמרים שרידיו של המייסד, וסילה לופו ובני משפחתו וגם שרידיהם של דימיטריה קנטמיר ואלכסנדרו יואן קוזה.
מרלי אקה

מרלי אקה (בצרפתית: Marley Aké; נולד ב-5 בינואר 2001 בבזייה שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת יובנטוס מהסרייה א'.
קריירת מועדונים

אקה גדל במחלקות הנוער של אגדה, מונפלייה ובזייה. בשנת 2018 חתם באולימפיק מרסיי מליגת העל הצרפתית והחל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. ב-29 בספטמבר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, כשהחליף את ואלר ז'רמן בדקה ה-84 בתיקו 1-1 נגד סטאד רן במסגרת המחזור השמיני בליגה לעונת 2019/2020. ב-3 בנובמבר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כשהחליף את פלוריאן תובאן בדקה ה-82 בהפסד 0–3 לפורטו במסגרת שלב הבתים לעונת 2020/2021. בסך הכול ערך 18 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-28 בינואר 2021 חתם אקה על חוזה לארבע עונות וחצי ביובנטוס מהסרייה א'. ב-18 בינואר 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, כשהחליף את חואן קוואדראדו בדקה ה-75 בניצחון 1–4 על סמפדוריה במסגרת קופה איטליה. ב-13 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת הליגה, כשהחליף את אלברו מוראטה בדקה ה-86 בתיקו 1-1 נגד אטאלנטה במסגרת המחזור ה-25 לעונת 2021/2022. הוא ערך ארבע הופעות ליגה בעונה זו.
הערות שוליים

↑  Marley Akè è bianconero. Tongya al Marsiglia - Juventus באתר הרשמי של יובנטוס, 28 בינואר 2021 (באיטלקית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מרלי אקה".
מיק מיל

| --- | --- |

 לידה:  6 במאי 1987 (בן 37) פילדלפיה, פנסילבניה, ארצות הברית ארצות הברית
 שם לידה:  רוברט רימיק ויליאמס
 שם במה:  Meek Mill 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2003
 מקום לימודים:  תיכון סטרוברי מאנשן, Father Michael McGivney Catholic Academy 
 עיסוק:  ראפר, פזמונאי, פעיל חברתי
 סוגה:  היפ הופ
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  אטלנטיק רקורדס
 שיתופי פעולה בולטים:  ליל דורק, ניקי מינאז', ריק רוס, טורי ליינז, יאנג ת'אג, דרייק
 בן או בת זוג:  Milan Harris (?–2020) ניקי מינאז' (2014–2016) 
 מספר צאצאים:  3 
 http://www.meekmilldreamteam.com
 פרופיל ב-IMDb
 
רוברט רימיק ויליאמס (באנגלית: Robert Rihmeek Williams; נולד ב-6 במאי 1987), ידוע בשם הבמה מיק מיל (Meek Mill), הוא ראפר, פזמונאי ופעיל חברתי אמריקאי.
ביוגרפיה

וליאמס נולד וגדל בפילדלפיה. הוא החל את הקריירה המוזיקלית שלו כבאטל ראפר ובהמשך הקים גם הרכב ראפ בשם "The Bloodhoundz".
ב-2008 הראפר T.I. החתים את מיק מיל בחברת התקליטים שלו. בפברואר 2011, לאחר שעזב את החברה, חתם בחברת תקליטי ההיפ הופ "מייבאך" של הראפר ריק רוס.
ב-2012 הוציא את אלבום הבכורה שלו, Dreams and Nightmares, דרך חברות התקליטים האחים וורנר ומייבאך מיוזיק גרופ. האלבום, שקדם לו הסינגל "Amen" בשיתוף דרייק, הגיע למקום השני בבילבורד 200. באותה השנה, השתתף עם ריק רוס בשיר "Triumphant (Get 'Em)" של הזמרת-יוצרת האמריקאית מריה קארי.
ב-2015 הוציא את אלבומו השני, Dreams Worth More Than Money. האלבום זכה בפרס המוזיקה של בילבורד לאלבום הראפ הטוב ביותר ואף במעמד "אלבום פלטינה" מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
ב-2017 הוציא את אלבומו השלישי, Wins & Losses. האלבום זכה במעמד "אלבום זהב" מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
ב-2018 הוציא את אלבומו הרביעי, Championships. האלבום הגיע למקום הראשון בבילבורד 200 וזכה במעמד "אלבום פלטינה" מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי ואיגוד תעשיית ההקלטות הקנדי. האלבום כלל את הלהיט "Going Bad" בהשתתפות דרייק, שהגיע למקום ה-6 במצעד בילבורד הוט 100 וזכה במעמד פלטינה כפולה.
בשנת 2020 שיחק לראשונה, בתור בלאקס בסרט הדרמה Charm City Kings שנוצר על פי רעיון של בארי ג'נקינס.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2012: Dreams and Nightmares
2015: Dreams Worth More Than Money
2017: Wins & Losses
2018: Championships
2021: Expensive Pain
דיסקוגרפיה > מיקסטייפים

2006: The Real Me
2006: The Real Me 2
2008: Flamers
2009: Flamers 2: Hottest In Tha City
2009: Flamers 2.5: The Preview
2010: Flamers 3: The Wait Is Over
2010: Mr. Philadelphia
2011: Dreamchasers
2012: Dreamchasers 2
2013: Dreamchasers 3
2016: DC4
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2016: 4/4
2016: 4/4 Part 2
2017: Meekend Music
2017: Meekend Music 2
2018: Legends of the Summer
הערות שוליים

↑  Mill, Meek (2018-11-26). "Opinion | Meek Mill: Prisoners Need a New Set of Rights". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2020-03-21.
↑  S. Pajot, Meek Mill on Dreams & Nightmares Debut: "The Dream Is Gettin' Paid for What I Love, The Nightmare Was Makin' It to This Point", Miami New Times, ‏2012-08-06
↑  XXL Freshmen 2011 | Freshman Meek Mill - XXL, XXL Mag (באנגלית)
↑  X. X. L. Staff, Meek Mill Debates Philadelphia Pastor Who Called for "Amen" Boycott - XXL, XXL Mag (באנגלית)
1 2  Meek Mill, Billboard
1 2  Dreams Worth More Than Money, איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (באנגלית)
↑  Championships, איגוד תעשיית ההקלטות הקנדי (באנגלית)
↑  Gold/Platinum, Music Canada (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1030402620  ISNI: 0000 0003 8169 2768  LCCN: no2012124711  MusicBrainz: 31bcadcc-e1da-4cad-bec8-2f4f1d41b095  VIAF: 261877845   WorldCat (עם VIAF): 261877845
מרליין

| --- | --- |

מרליין, 2011
 לידה:  1 ביולי 1971 (בת 53) אוטרכט (מחוז), הולנד
 מוקד פעילות:  ממלכת ארצות השפלה 
 עיסוק:  זמרת
 סוגה:  פופ
 www.marlayne.nl
 פרופיל ב-IMDb
 
מרליין (בהולנדית: Marlayne; נולדה ב-1 ביולי 1971, בשם Marleen van den Broek) היא זמרת ומנחת טלוויזיה הולנדית.
ביוגרפיה

מרלין ואן דן ברוק נולדה בעיירה במחוז אוטרכט והיא בתו של החצוצרן וחבר להקת אקספשן ריק ואן לינדן. היא התחילה את הקריירה של כזמרת ליווי של מספר זמרים ובין היתר של הזמר רנה פרוגר. ב-1999 זכתה בקדם אירוויזיון ההולנדי עם שירה "סיבה אחת טובה" ומספר הנקודות שקיבלה היה גדול בהפרש ניכר מהמקום השני, באירוויזיון 1999 שנערך בירושלים הגיעה למקום השמיני.
בשנים 2000 ,2001 ו-2003 הציגה את הניקוד ההולנדי באירוויזיון.
ב-2001 הוציאה את אלבומה הראשון הנקרא "Meant to Be".
ב-2003 החלה להנחות את תוכנית החדשות והאקטואליה "לב הולנד" והיא גם הנחתה את הגרסה ההולנדית לתוכנית הישראלית היורש.
ב-1998 נישאה למתופף דני סהופלה וב-2009 ילדה את בתה.