stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חריפות

.
סחוג - דוגמה לתבלין המוסיף טעם חריף למזון. עשוי מפלפלים חריפים
חריפות או פיקנטיות היא תחושת שרפה או צריבה בפה  הנגרמת מגירוי כימי לא מזיק. ישנן מספר תרכובות שונות המפעילות מספר מנגנונים עצביים שונים הנקראים בשם הקולקטיבי חריף. המוכר שבהם הוא הקפסאיצין שקיים בפלפלים חריפים. לחריף שימושים קולינרים והשימוש בו נפוץ במטבחים של מגוון תרבויות, בעיקר באסיה, באפריקה ובאמריקות. בעקבות שימושו הקולינרי חריף נחשב לעיתים בתור טעם, למרות שאינו מורגש על ידי פקעיות טעם אלא על ידי עצבים האחראים על תחושת חום, ולכן ניתן להרגיש חריף גם בריריות אחרות בגוף, כדוגמת הנחיריים והעיניים.
בנוסף ל"חריפות חמה" האופיינית לפלפל חריף, ישנם סוגים נוספים של חריפות, כגון "חריפות קרה" כמו זו של המנתול המגרה דווקא את חישני הקור, או חריפות "נדיפה" המורגשת בעיקר באף, כגון חרדל, חזרת או ואסאבי.
החומרים גורמי החריפות הנפוצים ביותר הם קפסאיצין (מצוי בפלפלת צ'ילי ומשמש בתרסיס פלפל) ופיפרין (מצוי בפלפל שחור), נפוצים פחות הם האליצין (המצוי בשום) ואליל אזותיאוציאנט (המצוי בחזרת, בואסאבי, בחרדל ובצנון). המכנה המשותף לכולם הוא שהם גורמים לקולטני הכאב ליתר חדירות ליונים (לדוגמה, קטיוני נתרן ואשלגן במקרה של קפסאיצין), וכך מדמים אות כאב.
בשפת הדיבור מקובל להתייחס לחריפות בתור טעם. עם זאת, חריפות שונה מטעמים אחרים (כמו מתיקות, מרירות, חמיצות או מליחות), בכך שתחושת החריפות אינה מועברת על ידי עצבי פקעיות הטעם שבלשון, אלא על ידי ליפי העצב המשולש [דרוש מקור]. מסיבה זו, חשיפת אזורים אחרים בגוף, בהם אין פקעיות טעם, לחומרי מזון הנחשבים חריפים עשויה לעורר תחושת חום, כאב או צריבה הדומה לזו הנוצרת בחלל הפה. מולקולות "חריפות" כמו הקפסאיצין פועלות על כל תא עצב רירי תחושתי, וזו הסיבה לכאב החריף בעיניים באם אנו נוגעים בעין עם משהו חריף (על עיקרון זה מבוסס השימוש בתרסיס פלפל). בדומה לכך אנו חשים בחומר החריף גם ביציאתו, הודות לרקמה הרירית בקרבת פי הטבעת.
הכימאי וילבור סקוביל כונן ב-1912 סולם למדידת חריפותם של פלפלים חריפים. סולם סקוביל מדרג את החריפות מקפסאיצין טהור (15–16 מיליון יחידות סקוביל) ועד אפס (לדוגמה, דרגת החריפות של בננה מתוקה).
חריף במטבחים שונים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הערות שוליים

↑  רוני קשמין, אכל את הפלפל החריף בעולם והובהל לטיפול נמרץ, באתר הארץ, 11 באפריל 2018
↑  ד"ר עידן גורן‏, זה מה שקורה בגוף שלכם כשאתם אוכלים אוכל חריף, באתר וואלה, 26 באפריל 2019
↑  למרות שיש מקרים בהם נדרש או מתבקש פינוי לטיפול רפואי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007579101505171  LCCN: sh2012000039
חריסטיאן קירובסקי

חריסטיאן קירובסקי (במקדונית: Христијан Кировски; נולד ב-12 באוקטובר 1985) הוא כדורגלן מקדוני, המשחק בעמדת החלוץ בסקופיה.
קריירה

קירובסקי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של וארדאר סקופיה, ובגיל 16 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת. שנה לאחר מכן, חתם ב-OFK בלגרד בה שיחק שלוש עונות וחצי, כאשר בינואר 2005 הושאל למטאלורג זפוריז'יה מליגת העל האוקראינית עד לסיום העונה, אז חזר לבלגרד.
בינואר 2006 חזר למקדוניה וחתם במקדוניה ג'ורג' פטרוב, בה כבש 4 שערים ב-11 משחקים ובנוסף זכה עם הקבוצה בגביע. בקיץ 2006 חתם באתניקוס אחנס מליגת העל הקפריסאית. בינואר 2007 חזר לווארדאר סקופיה. ביוני 2007 חתם ביריבה העירוני, רבוטניצ'קי, במדיה זכה בדאבל.
בינואר 2009 הצטרף לוואסלוי מליגת העל הרומנית. בקיץ 2010 חזר לליגה המקדונית בפעם הרביעית, הפעם לקבוצת סקופיה, במדיה רשם את עונת השיא שלו עם 20 שערים ב-29 הופעות בליגה, והפך למלך שערי הליגה בעונת 2010/2011.
בקיץ 2011 חזר לקפריסין וחתם באפולון לימסול. בקיץ 2012 חתם בהפועל רמת השרון מליגת העל. לאחר פרוץ מבצע עמוד ענן החליט לעזוב את רמת השרון.
בינואר 2013 חתם באירקליס סלוניקי מליגת העל היוונית. בהמשך הקריירה שלו, שיחק בצסק"א סופיה, בלחטוב, שקנדיה, פראצ'ואפ, צ'יאנג מאי, ואף חזר לקדנציה שנייה ברבוטניצ'קי ובסקופיה.
בקיץ 2019 חתם בסטרוגה.
בקיץ 2020 חתם בגוסטיבר.
ב-18 בינואר 2021 חתם בסקופיה מהליגה המקדונית השנייה.
לזכותו של קירובסקי שתי הופעות בנבחרת מקדוניה, אותן ערך במשחקי ידידות ששוחקו בשנת 2010.
הערות שוליים

↑  ליאור טימור, ‏חירסטיאן קירובסקי חתם בהפועל ניר רמה"ש לעונה, באתר ONE‏, 14 ביוני 2012
↑  שירלי בר דיין, ‏גל נטישה: 2 זרים של הפועל רמת השרון עזבו את ישראל, באתר ערוץ הספורט, 21 בנובמבר 2012
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: בובי בוז'ינובסקי | מלך השערים בליגת העל המקדונית  2011 | הבא: פיליפ איבנובסקי |
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "חריסטיאן קירובסקי".
טולואן

| --- | --- |

טולואן
 
 שם סיסטמטי:  Toluene
 שמות נוספים:  מתיל-בנזן
 כתיב כימי:  C₇H₈ 
 מסה מולרית:  92.14 גרם/מול
 מראה:  נוזל חסר צבע
 מספר CAS:  108-88-3
 צפיפות:  0.8669 גרם/סמ"ק
 מצב צבירה:  נוזל
 מסיסות:  0.47 גרם בליטר
 טמפרטורת היתוך:  -93 °C   180.15 K
 טמפרטורת רתיחה:  110.6 °C   383.75 K
 מקדם שבירה:  1.497
 נקודת הבזק:  6 °C   279.15 K
 אנתלפיית התהוות סטנדרטית:  50,170 ג'ול למול, 12,180 ג'ול למול
 NFPA 704:       3 ‏ 2 0 
 
טולואן (Toluene), הידוע גם כמתיל בנזן, הוא חומר כימי ארומטי, נוזל בטמפרטורת החדר. טולואן דומה לבנזן, פרט לכך שאחד מאטומי המימן מותמר לקבוצה מתילית. טולואן הוא חסר צבע ובעל ריח חריף. מקור השם טולואן ב-Tolu balsam: שרף המופק מהעץ Myroxylon balsamum ממנו בודד החומר לראשונה. השרף שימש את ילידי מרכז ודרום אמריקה להקלה על שיעול, קצרת וטיפול בפצעים. טולו (Tolú) הוא שמו של שבט שאכלס בתקופה הפרה קולומביאנית את האזור בו שוכנת כיום עיר בשם זה בקולומביה. החומר קיבל את שמו מיונס יעקב ברצליוס.
כימיה

טולואן משתתף בתגובות של התמרה ארומטית אלקטרופילית והקבוצה המתילית הופכת אותו פעיל פי 25 מבנזן בריאקציות כאלו. כך ניתן לקבל בסולפונציה פרה טולואן חומצה סולפונית (p-Toluenesulfonic acid).
בתגובה עם כלור Cl2 בנוכחות FeCl3 מתקבלים האיזומרים אורתו ופרה כלורוטולואן. קבוצת המתיל מגיבה עם מחמצנים ומתקבלת חומצה בנזואית או בנז-אלדהיד. טולואן מגיב עם ברום לקבלת בנזיל ברומיד.
שימושים

בדומה לבנזן, גם הטולואן משמש כממס אורגני טוב. הוא משמש להמסת שרפים מלאכותיים, צבעים, דיו, לכה, גומי ועוד. הטולואן משמש גם כחומר מוצא לחומר הנפץ TNT, לחומרים פלסטיים כגון פוליאורטילן, לחומצה בנזואית ובנז-אלדהיד.
ניתן להשתמש בטולואן להעלאת מספר האוקטן של דלקים. טולואן בריכוז נפחי של 86% שימש במרוצי פורמולה 1 בשנות ה-80; 14% הנותרים היו הפטאן (C7H16) שנועד להוריד את האוקטן לרמה המותרת בתחרות. ניתן להשתמש בטולואן נקי למנועי 2 פעימות ו-4 פעימות אלא שיש לחמם את הנוזל ל-70°C. טולואן משמש להוצאת הקוקאין מעלי הקוקה לשם הכנת תרכיז קוקה-קולה.
סיכונים

שאיפת אדי הטולואן עלולה להיות קטלנית והיא הדרך המהירה ביותר לריכוז מרבי בדם. רמות חשיפה נמוכות גורמות עייפות, בלבול, חולשה, התנהגות הדומה לשכרות, אובדן זיכרון, בחילה, אובדן תיאבון, ואיבוד ראיית צבעים ושמיעה. תופעות אלו חולפות בתום החשיפה. שאיפת כמות גדולה עלולה לגרום אובדן הכרה ומוות. טולואן עלול לגרום פגיעה בתפקוד הכליות.
לטולואן מסיסות נמוכה מאוד במים ולכן אינו יכול לצאת מהגוף בשתן; כדי לסלקו יש לחמצן את הטולואן באמצעות cytochrome P450 לבנזיל אלכוהול. בריאקציה נוצרים גם חומרים מסרטנים, למשל בנזאלדהיד.
הטולואן כלול ברשימת 189 החומרים המוגדרים מסוכנים על ידי ה־USEPA במסגרת חוק האוויר הנקי שנחקק בארצות הברית בשנת 1990.
המוסד לבטיחות ולגיהות קובע את הערכים המרביים לחשיפה:
חשיפה משוקללת מרבית מותרת:50 PPM (חלקים למיליון, חל"מ)
רמת הפעולה: 25 PPM ‏ (25,000 PPB)
הערות שוליים

↑  ערכים מרביים מותרים לחשיפה תעסוקתית (מעודכן ל-2007), נספח רביעי, עמוד 405
↑  תקנות הבטיחות בעבודה (ניטור סביבתי וניטור ביולוגי של עובדים בגורמים מזיקים), תשע"א-2011, אתר נבו
↑  הגדרה: הרמה המשוקללת המרבית של גורמים מזיקים באזור עבודתו של העובד אשר עד אליה מותרת חשיפה במשך יום עבודה של 8 שעות מתוך יממה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538916005171  BnF: cb123654235 (data)  GND: 4185632-6  LCCN: sh85135907  NDL: 00573330 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
p-Toluenesulfonic acid - תוצר סולפונציה של טולואן - חומצה חזקה מוצקה בטמפרטורת החדר
תגובת טולואן עם ברום, התוצר הוא חומר מדמיע חזק וגורם גרוי בעור
המטבוליזם של טולואן ל-95% בנזיל אלכוהול ולתוצרי הלואי המסרטנים בנזאלדהיד ו cresols
טנקינג

טנקינג (באנגלית: Tanking) היא טקטיקה בספורט שבה קבוצת ספורט מפסידה בכוונה משחקים רבים על מנת לסיים את העונה במאזן גרוע ככל האפשר, כדי להשיג הטבות שונות הניתנות לקבוצות בעלות המאזן הגרוע ביותר.
זהו נוהג נפוץ בעיקר בספורט האמריקאי, מפני שבו משתמשים בקונספט של ליגות "סגורות", ללא עלייה וירידה בין הליגות, בעת שבליגות "פתוחות" כל קבוצה רוצה לנצח כמה שיותר כדי לא לנשור לליגת המשנה. קבוצות טנקינג בדרך כלל מחפשות בחירות גבוהות יותר בדראפט הבא, מכיוון שחוקי הליגה בדרך כלל מעניקים את בחירות הדראפט הגבוהות ביותר לקבוצות הגרועות ביותר בעונה הקודמת. קבוצות שמחליטות לעשות טנקינג, כאשר הן מבחינות כי אין להן סיכוי לזכות בעונה זו בהישגים, עושות זאת לעיתים קרובות על ידי הושבת השחקנים הטובים ביותר שלהן על הספסל והחלפתם בשחקנים צעירים או בלתי-מנוסים בטענת "בנייה מחדש".
סיבות לטנקינג

קבוצות עשויות לבחור בטקטיקת ה"טנקינג" בשל מגוון סיבות, אבל הנפוצה ביותר היא כדי להבטיח בחירת דראפט גבוהה. הדראפט הוא הדרך העיקרית לקבוצות לזכות בשחקנים צעירים ומוכשרים שיוכלו לעזור להם לנצח בעתיד. כיוון שכדי לעודד תחרותיות ליגות רבות מעניקות את בחירות הדראפט הגבוהות ביותר לקבוצות בעלות המאזן הגרוע ביותר בליגה בעונה החולפת, על ידי הפסד במשחקים קבוצות יכולות לשפר את הסיכויים שלהן להשיג בחירת דראפט גבוהה יותר, ובאמצעותה – לזכות בשחקן טוב יותר.
סיבה נוספת לכך שקבוצות עשויות לעשות טנקינג היא כדי לפנות מקום ב"תקרת השכר". בליגות ספורט מקצועיות רבות קבוצות מוגבלות בכמות הכסף שהן יכולות להוציא על משכורות שחקנים, וככל שהקבוצה מצליחה יותר – תקרת השכר שלה נמוכה יותר, כדי לעודד תחרותיות. על ידי הפסד מכוון במשחקים, קבוצות יכולות להפחית את הסיכויים שלהן להגיע לפלייאוף, מה שיוביל להכנסות נמוכות יותר ולהגדלת תקרת השכר שלהן בעונה הבאה.
תגובות

כדי למנוע מקבוצות לעשות טנקינג, ה-NBA, ה-NHL וה-MLB שינו את הדראפט שלהם כך שההגרלה תהיה קשורה רק באופן רופף לדירוג העונה הקודמת. היו כאלו שקראו לליגות לאמץ שיטת עלייה וירידה בסגנון האירופאי, שבה הקבוצות הגרועות ביותר יורדות לליגת המשנה, כדי להפוך את הטנקינג לפחות אטרקטיבי. ה-NBA, למשל, קנסה את מארק קיובן, הבעלים של דאלאס מאבריקס, ב-600,000 דולר, על כך שהתייחס בגלוי ליתרונות הטנקינג.
בתגובה לחששות לגבי טנקינג, ה-NBA שינתה את האופן שבו קבוצות זוכות בבחירות דראפט בהגרלה, כך שבמקום שלקבוצה בעלת המאזן הגרוע ביותר יהיה הסיכוי הגבוה ביותר לקבל את הבחירה הגבוהה ביותר – לשלושת הקבוצות בעלות המאזן הגרוע ביותר יהיה סיכוי שווה לזכייה בבחירה הראשונה.
הערות שוליים

↑  Tanking: The NBA's Pressing Issue, Samford University (באנגלית)
↑  Are NBA teams utilizing 'inverse analytics' to aid tanking?, Yahoo Sports (באנגלית אמריקאית)
↑  "Perspective | Tanking by MLB teams isn't a strategy. It's fan abuse". Washington Post (באנגלית אמריקאית). ISSN 0190-8286. נבדק ב-2023-04-02.
↑  Tom Ziller, Rebuilding is not tanking, SBNation.com, ‏2013-07-03 (באנגלית)
↑  Sniffing out the difference between rebuilding and tanking among MLB teams, CBSSports.com (באנגלית)
↑  Should the NBA send the Lakers to the G League?, RSN (באנגלית)
↑  Resolving NBA Tanking, Resolving NBA Tanking
↑  Dallas Mavericks owner Mark Cuban fined $600K for public comments on tanking, NBA.com (באנגלית)
↑  NBA Draft Lottery: Odds, history and how it works, NBA.com (באנגלית)
חריצות

חריצות היא התנהגות המאפיינת אדם שמבצע את מטלותיו בזריזות ובהתמדה, כמו עבודה או לימודים, וממעיט מנוחה. החריצות הפוכה לעצלנות. אדם שיש לו נטייה לחריצות מכונה "חרוץ" ובנוסף גם "שקדן". חריצות כתכונה נתפסת כחיובית בצורה אוניברסלית ואפשר למצוא לה התייחסויות במקורות של דתות רבות.
בפסיכולוגיה חריצות מתקשרת לדימוי עצמי, למשל בפסיכולוגיית האגו "ילד שמתקשה בלימודים יהיה פחות מקובל. החריצות מתבטאת בהישגים, הנחיתות היא מול העצמי ומול החברה."
ביהדות

חריצות, התמדה ושקידה הן מידות חשובות ביהדות ונתפסות באור חיובי במרבית המקרים. למשל:
בספר משלי "יַד חָרוּצִים תִּמְשׁוֹל" ~ פרק יב, פסוק כד
בספר יהושע: ”לֹא יָמוּשׁ סֵפֶר הַתּוֹרָה הַזֶּה מִפִּיךָ וְהָגִיתָ בּוֹ יוֹמָם וָלַיְלָה”.
חריצות נתפסת כתכונה באדם ולכן יכולה להיות מופנית לטוב ועשיית מצוות אך יכולה היא גם להיות מופנית לעבירות, כמו שהרמב"ם על אבות ב משנה יא מבאר
"אמר שחריצות לממון ורוב התאוה ורוע הנפש והוא חולי המרה השחורה שיביא האדם למאוס ראות עיניו וישנאהו..."
בנצרות

בברית החדשה ישו מתואר כאדם חרוץ, הוא בעצמו מורה ומכוון את חסידיו לפעול בחריצות, שנתפסת כמאמץ מצד הפרט לחיות ולפעול מתוך אמונה וביטחון באלוהים.
"וחפצנו שכל-אחד מכם ישקד להיות נכון לבו בתקוה עד-הקץ: שלא תעצלו כי אם-תלכו בעקבות יורשי ההבטחות באמונה וארך נפש" איגרת אל-העברים פרק ו
ראו גם

פסיכולוגיה
התמדה (לימוד תורה)
חניון

חניון רב קומות בסינגפור

מגרש חניה ברחוב דובנוב בתל אביב
מגרש חניה ברמת השרון
חניון הוא מבנה המשמש לחניה של כלי רכב בעת שאינם בשימוש. חניונים נועדו בדרך כלל למכוניות, אך יש גם חניון לכלי רכב אחרים: אופניים, אופנועים, משאיות ואוטובוסים.
חניון מוקם פעמים רבות במרתף של בניינים, בפרט בניינים רבי קומות, לשימוש הדיירים של בניינים אלה ואורחיהם. לעיתים משמשות לחניון קומות ראשונות של בניין, או הגג של הבניין. לעיתים מוקם החניון כמבנה עצמאי, שזו מטרתו הבלעדית או העיקרית. בנוסף משמש למטרה זו מגרש חניה, שהקמתו פשוטה משל חניון: עיקר הכשרתו היא סלילתו באספלט, ולעיתים מסתפקים ביישור הקרקע.
מטרת חניון להפוך את האזור שסמוך אליו לנגיש וזמין בעבור בעלי כלי-רכב הרוצים לנוע ברגל מרחק קצר ביותר. בחניונים גדולים ומרובי קומות, על-מנת לפשט את התמצאות בעלי הרכבים במרחב, נהוג לסמן את שורות החניה לפי צבע, צורה, מספר שורה ומספר קומה. נהוג לחלק לנוהגים ברכב כרטיס שעליו יוכל לסמן את מקום חניית הרכב לפי המאפיינים האמורים. סימון נוסף בחניונים הוא הקצאת מקום מונגש במיוחד (בסמוך לדלת הכניסה או לשער היציאה) בעבור נכים. מקומות נגישים אלה בנוים על שטח גדול יחסית וכוללים אביזרים המקלים על נכים להיכנס ולצאת מרכבם. כמו כן, מסומנים באופן מיוחד וכוללים שילוט ברור.
השימוש בחניונים הוא פעמים רבות תמורת תשלום, הנגבה לפי תעריף לשעת חניה, תעריף ליום חניה, או מנוי חודשי. לשם גביית התשלום ניצב שומר ביציאה מהחניון, ולעיתים נעשה התשלום באוטומטים שנועדו לכך. לבעלי מנוי חודשי מתאפשרת כניסה ויציאה באמצעות אמצעי זיהוי אלקטרוני, ולמשתמשים קבועים בחניון נהוג לאפשר כניסה ויציאה באמצעות שלט רחוק. במגרשי חניה מתאפשרת לעיתים חניה חופשית, ללא תשלום. בחניונים ציבוריים לעיתים יש הנחה לתושבי המקום. כמו כן, במרכזי קניות ניתן לעיתים קרובות לקבל הנחה על החניה אם קונים מעל לסכום מסוים. לפי תיקון החוק בישראל בשנת 2008, עלות חניית רכב בחניונים ציבוריים ופרטיים תחושב בכל החניונים ביחידות זמן של רבע שעה, במקום שעה שלמה כפי שהיה נהוג, וזאת החל מתום השעה הראשונה.
כניסתן של מכוניות לחניון רב קומות נעשית בדרך כלל במסלולים מעגליים המאפשרים טיפוס במעלה החניון. לעיתים משמשת לכך מעלית, המביאה את המכונית לקומה המתאימה.
חניונים מיוחדים

חניוני חנה וסע – חניונים הנמצאים ליד מסוף תחבורה ציבורית (תחנת רכבת, מסוף אוטובוסים וכדומה) המיועדים להשארת הרכב כאשר בעל המכונית ממשיך באמצעות התחבורה הציבורית. חניונים אלו מיועדים להקטין את העומס בכבישים על ידי כך שהם מאפשרים לאלו שאינם גרים ליד מרכז תחבורה להיכנס לעיר בתחבורה הציבורית (לאחר שאת החלק הראשון עשו ברכבם הפרטי).
חניוני קמפינג – חניונים המספקים חניה לרכבי קמפינג, ומאפשרים חניה למנוחת לילה או לתקופה ארוכה יותר. בנוסף למגרש חניה, מכילים חניוני הקמפינג שירותים לכלי הרכב ולנוסעיהם, כגון מקלחות. חניוני קמפינג ממוקמים לרוב מחוץ לעיר, בצדי הדרכים הראשיות, אך יש הממוקמים בתוך העיר או בסמוך לה.
חניון לילה - נמצא בדרך כלל בתחום שמורת טבע או גן לאומי ומשמש כאזור שבו ניתן ללון ולשהות בשעות החשיכה מבלי לגרום לפגיעה בשמורת הטבע שבסביבתו. חניון הלילה מוחרג מבחינה חוקית משאר השמורה ובגבולותיו ניתן להבעיר אש, להקים אוהל ולהחנות את הרכבים בקרבת השמורה בזמן הטיול.
גלגל חניה – מתקן ייעודי אוטומטי לחנייה בקומות.
סיכונים בטיחותיים ייחודיים

חניונים מייצרים סביבה מאתגרת לנהג מבחינה בטיחותית. בין הסיכונים הבטיחותיים ניתן למנות הולכי רגל הנעים בשטח החניון בדרך אל רכבם או ממנו, נתיבים צרים, שדה ראייה מוגבל, ומכשולים שונים כגון עמודי תמך. בישראל לא קיימת סטטיסטיקה אמינה באשר למספר תאונות הדרכים המתרחשות בחניונים. הגורם המרכזי לכך הוא, ככל הנראה, שרבות מתאונות אלה הן תאונות נזק קלות בלבד ועל כן אינן מדווחות. מנתונים שנאספו באוסטרליה עבור הוועדה האוסטרלית לבטיחות בדרכים מטעם הפרלמנט, עולה כי אכן מרבית התאונות בשטח החניון מסתיימות בנזק לרכוש בלבד, בעיקר הודות למהירות הנסיעה האיטית בחניון, אולם לעיתים מתרחשות גם פגיעות בגוף כאשר ילדים וזקנים הם בסיכון הרב ביותר להיפגע.
ראו גם

בעיית החנייה (מתמטיקה)
חוק חניה לנכים
מגרש חנייה של בניין משותף
טריאצטון

| --- | --- |

 מספר CAS:  1336-17-0
 צפיפות:  1.18±0.01 גרם/סמ"ק
 
דגם של המבנה המולקולרי של טריאצטון
טריאצטון
טריאצטון המכונה גם (triacetone triperoxide, peroxyacetone, אצטון פרוקסיד, TATP, TCAP), הוא על-תחמוצת (peroxide) אורגני, המשמש כחומר נפץ ראשוני.
החומר סונתז לראשונה ב-1895 על ידי R. Wolffenstein. ראו: (Chemische Berichte 28, 2265 (1895)) ומופיע כאבקה גבישית לבנה בעלת ריח חריף וצורב.
טריאצטון מופק מתגובה של מי חמצן עם אצטון ב-pH נמוך המשמש כקטליזטור.
בתגובה מתקבלים שלושה תוצרים: המונומר שאיננו טבעתי, הדימר שנוסחתו הסטוכיומטרית C6H12O4 והטרימר C9H18O6, אך בתנאים מבוקרים ניתן לקבל כתוצר העיקרי את הטרימר. שלושת התוצרים המתקבלים אינם יציבים. בטמפ' החדר לטרימר יכולת המראה והוא מתגבש מחדש בצורת הדימר שנחשב ליציב פחות בשל המתח הטבעתי הרב שבמולקולה.
הטרימר הוא חומר רגיש ביותר לחום, חיכוך או חשמל סטטי, ולכן הוצא החומר משימושים צבאיים. וכיום נעשה בו שימוש בעיקר בפיגועי טרור ועבור מטרות מחקר.
הסינתזה של טריאצטון לא מצריכה מעבדה כימית מקצועית או ציוד מיוחד וניתן להכינו באמצעים ביתיים משום שהחומרים הדרושים להכנתו זמינים לשימושים ביתי ויכולים להימצא במגוון רחב של חומרים מסחריים. כיום משתמשים בחומר בעיקר ארגוני טרור ולוחמי גרילה, בישראל התגלה החומר לראשונה בשנות ה-80' בכליהם של אנשי אש"ף שנהרגו בניסיון פיגוע בחברון[דרוש מקור]. בשנים האחרונות נמצאו עקבות של החומר במספר פיגועים הבולטים שבהם הם שני הפיגועים שהיו ב-7 וב-21 ביולי 2005 בלונדון. כמו כן נמצאו עקבות החומר בניסיון פיגוע התאבדות שנכשל באצטדיון הפוטבול של אוניברסיטת אוקלהומה ב-1 באוקטובר 2005, באפודי הנפץ של המחבלים מפיגועי נובמבר 2015 בפריז וכן בניסיון כושל לפוצץ מטוס של American Airlines במהלך טיסה טרנס-אטלנטית, באמצעות נעליים שהכילו בסוליותיהם את חומר הנפץ PETN כאשר TATP היה אמור לשמש כחומר נפץ ראשוני. הטרוריסט ריצ'רד ריד נתפס במטוס לאחר שנכשל להפעיל את המטען בנעליו ונשפט למאסר עולם. ה-TATP הוא חומר הנפץ המיוצר ומשמש את ארגוני הטרור הפלסטיניים בפיגועי ההתאבדות בישראל. כינויו של החומר בפי הפעילים הוא "אום אל-עבד" ו"אם השטן".
נתונים

נוסחה מולקולרית: C9H18O6
מסה מולקולרית: 222.24 גרם למול.
צפיפות: 1.18 גרם לסמ"ק
מהירות גל ההדף: 5300 מטר לשנייה
נקודת התכה: 91 מעלות צלזיוס
CAS : 17088-37-8
חנות קטנה ומטריפה (סרט, 1960)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  רוג'ר קורמן 
 הופק בידי:  רוג'ר קורמן
 תסריט:  צ'ארלס ב. גריפית' 
 עריכה:  מרשל נילן ג'וניור
 שחקנים ראשיים:  ג'ונתן הייז ג'קי ג'וזף מל וולס דיק מילר ג'ק ניקולסון
 מוזיקה:  פרד כץ רונלד שטיין
 צילום:  ארצ'י ר. גייזל ויליס לפיניקס
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Filmgroup
 חברה מפיצה:  The Filmgroup, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 14 בספטמבר 1960
 משך הקרנה:  73 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  קומדיית אימה, סרט מדע בדיוני, סרט קומדיה 
 תקציב:  $28,000‏
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
חנות קטנה ומטריפה (באנגלית: The Little Shop of Horrors) היא קומדיית אימה אמריקאית משנת 1960 בבימויו של רוג'ר קורמן. התסריט, אשר נכתב על ידי צ'ארלס ב' גריפית, הוא פארסה על עובד לא-יוצלח בחנות פרחים כושלת, שמגדל צמח הניזון מבשר ודם אנושיים. יש הרואים בסרט כמבוסס על הסיפור "Green Thoughts" משנת 1932 מאת ג'ון קולייר, אודות צמח אוכל אדם. עם זאת, דניס מקדוגל, בביוגרפיה של ג'ק ניקולסון, רומז כי עולה כי צ'ארלס ב' גריפית הושפע מסיפור מדע בדיוני קצר מאת ארתור סי. קלארק, בשם "The Reluctant Orchid".‏ בסרט מככבים ג'ונתן הייז, ג'קי ג'וזף, מל וולס ודיק מילר, כולם עבדו בעבר עם קורמן בסרטים קודמים. הסרט, אשר הופק תחת השם הזמני "The Passionate People Eater",‏ כולל סגנון מקורי של הומור, המשלב קומדיה שחורה עם פארסה ומשלב הומור ואלמנטים של פרודיה על הומור יהודי. הסרט צולם במשך יומיים, עם תקציב של כ-30 אלף דולר, תוך ניצול סטים של תפאורה שהושארו עומדים מהפקה קודמת שכבר הסתיימה, בשם "A Bucket of Blood".‏
מפה לאוזן, הסרט זכה באיטיות למעמד של סרט פולחן בעת שהוקרן לראשונה בתור ה-בי מובי של מתכונת "שני כרטיסים במחיר אחד", לאחר הסרט "Black Sunday" של מריו בבא ולבסוף - לאחר "Last Woman on Earth".‏ הפופולריות של הסרט עלתה עם שידורי טלוויזיה מקומיים, כמו גם הופעתו בסרט של ג'ק ניקולסון הצעיר, אשר תפקידו הקטן בסרט זכה להבלטה משמעותית כאשר יצא הסרט בגרסת VHS לצפייה ביתית. הסרט היה הבסיס למחזמר שהועלה באוף ברודוויי, "חנות קטנה ומטריפה", אשר לבסוף עובד לסרט קולנוע באורך מלא בשנת 1986, ולהפקת מחודשת על בימות ברודוויי - כל אלו משכו תשומת לב לסרט המקורי, משנת 1960.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ג'ונתן הייז | סימור קרלבוין | עובד לא יוצלח ב"חנות הפרחים של מושניק", גר ביחד עם אמו, מאוהב בסתר אודרי |
| ג'קי ג'וזף | אודרי פולקוורד | עובדת ב"חנות הפרחים של מושניק" |
| מל וולס | גרביס מושניק | הבעלים של "חנות הפרחים של מושניק" |
| דיק מילר | בורסון פוקס | לקוח תמהוני ב"חנות הפרחים של מושניק", שנוהג לאכול פרחים |
| מירטל וייל | ויניפרד קרלבוין | אימו של סימור |
| תמי וינדזור | שירלי |  |
| טובי מייקלס | חברה של שירלי |  |
| ליאולה ונדורף | גב' סיידי שיבא | לקוחה ב"חנות הפרחים של מושניק", קונה בחנות מדי יום סידורי פרחים ללוויות של קרוביה |
| לין סטורי | גב' הורטנס פישטוונגר | נציגת "החברה של משקיפי הפרחים של דרום קליפורניה" |
| וולי קמפו | השוטר ג'ו פינק / מספר |  |
| ג'ק וורפורד | השוטר פרנק סטולי |  |
| מרי וולס | ליאונורה קלייד | נערת ליווי שמנסה לפתות את סימור |
| ג'ון שיינר | ד"ר פיבוס פארב | רופא שיניים סאדיסט |
| ביל מארי | וילבור פורס | לקוח מזוכיסט במרפאת השיניים של ד"ר פארב |
| דודי דרייק | מלצרית |  |
| ג'ק גריפין | שיכור |  |
| צ'ארלס ב. גריפית' | אודרי ג'וניור (דיבוב) |  |
| צ'ארלס ב. גריפית' | קלוי הדקוק | שודד בחנות הפרחים |
| צ'ארלס ב. גריפית' | לקוח צורח במרפאת רופא השיניים |  |
צוות השחקנים > ליהוק

ג'קי ג'וסף לוהקה אחרי שרוג'ר קורמן ראה אותה במופע פופולרי בשם "The Billy Barnes Revue". הוא הציע לה את התפקיד מבלי להיבחן. "שמעתי את רוג'ר אומר מאוחר יותר שהאיכות שהוא רצה באודרי הייתה תמימות כנה," אמרה ג'וזף. "אודרי פשוט האמינה לכל מה שהיה מונח שם לפניה."
פיתוח

"חנות קטנה ומטריפה" פותחה כאשר לבמאי רוג'ר קורמן ניתנה גישה זמנית לאולפן בו נשארו עומדות תפאורות שונות, שהושארו מצילומי סרט אחר. קורמן החליט להשתמש בסטים אלו עבור הסרט שלו, שנעשה ביומיים האחרונים לפני שאלו פורקו ונהרסו.
בתחילה, קורמן תכנן לפתח סיפור בו מעורב חוקר פרטי. בגרסה הראשונית של הסיפור, הדמות שבסופו של דבר הפכה לאודרי הייתה אמור להיות בעלת השם "Oriole Plove". השחקנית ננסי קאלפ הייתה המועמדת המובילה לתפקיד. הדמויות שבסופו של דבר הפכו לסימור ולויניפרד קרלבוין היו מכונות בכינויים "Irish Eye" ו-"Iris Eye".‏ השחקן מל וולס היה אמור לשחק דמות בשם "דראקו קרדלה", ג'ונתן הייז היה אמור לגלם דמות בשם "ארצ'י ארומה", וג'ק ניקולסון היה מיועד לגלם דמות בשם "ג'וקו".
צ'ארלס ב. גריפית' רצה לכתוב סרט קומדיה שנושאו - אימה. לדברי מל וולס, קורמן לא התרשם מההכנסות בקופות הכרטיסים של A Bucket of Blood, והיה צריך לשכנע אותו לביים קומדיה נוספת.
מאוחר יותר קורמן אמר כי היה מעוניין בגלל A Bucket of Blood, ואמר שתהליך הפיתוח היה דומה לזה של סרט קודם, כשהוא וגריפית' קיבלו השראה לאחר ביקור במספר בתי קפה שונים. קורמן:
ניסינו גישה דומה עבור חנות קטנה ומטריפה, נכנסים ויוצאים מפאבים שונים במרכז העיר. בסופו של דבר הגענו למקום שבו סאלי קלרמן (לפני שהיא הפכה לכוכבת) עבדה כמלצרית, ובטרם צ'אק ואני הספקנו להעלות רעיונות, ולאפשר לסאלי לשפוט, היא התיישבה ליד השולחן שלנו, ושלושתנו יחד עבדו על שאר הסיפור.
התסריט הראשון שגריפית' כתב נקרא "Cardula", סיפור אודות דרקולה בו קיים ערפד שהוא מבקר מוזיקלי.
לאחר שקורמן דחה את הרעיון הראשון שלו, גריפית' אמר כי כתב תסריט שכותרתו "Gluttony",‏ שבו הגיבור היה "שף סלטים במסעדה, שבסופו של דבר היה מבשל ומכניס לסלט את לקוחותיו, ודברים כאלה, אתה יודע. אבל לא יכולנו לעשות את זה אם כי בגלל הכללים של אותו הזמן. אז אמרתי, "מה דעתך על צמח אוכל-אדם?", ורוג'ר אמר, "אוקיי." באותו הזמן - שנינו היינו שיכורים."
ג'קי ג'וזף נזכרה מאוחר יותר כי "בהתחלה הם אמרו לי שזה היה סרט בלשי, ולאחר מכן, בזמן שאני טסתי בחזרה [כדי להשתתף בסרט], אני חושבת שהם כתבו תסריט חדש לגמרי, יותר בז'אנר האימה, אני חושבת שהם כתבו את הכל במהלך סוף שבוע אחד."
התסריט נכתב תחת השם הזמני "The Passionate People Eater".‏ וולס אמר כי "הסיבה לכך שהסרט חנות קטנה ומטריפה עבד, זה משום שזה היה פרויקט אהבה. זה היה פרויקט האהבה שלנו".