stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הגדרה
דרך ההגדרה > בעייתיות

יצירת הגדרה למושגים בסיסיים (כמו זמן, מקום, חוכמה, אנושיות, חיים) היא מלאכת מחשבת מסובכת, עמומה, ואולי אף בלתי אפשרית. לכן שימשו הגדרות נושא חקירה מרכזי בפילוסופיה לאורך הדורות. ישנם גם מקרים בהם יצירת הגדרה לעצמים מוחשיים כמו שולחן מהווה אתגר קשה ביותר, זאת בעיקר בשל הקושי לאפיין את התכונות המהותיות של השולחן (מה הופך עצם כלשהו לשולחן?).
בעיה אחרת היא ביצירת מערכת הגדרות שיטתית, שמישה, קוהרנטית ומקובלת על הכול לסדרה ארוכה של מושגים או מונחים הקשורים זה בזה. לצורך זה התפתחו מוסדות ותת דיסיפלינות שזה מרכז עיסוקם: חיבור ועדכון מדריכים כמו מונחון IUPAC הקובעים את שמותיהן של תרכובות כימיות, תקן ICD להגדרת מחלות או מדע הטקסונומיה המגדיר מיני יצורים חיים.
בתקופות מאוחרות יותר נקבעו גם דרכים אחרות להגדרה per genus et differentiam (להלן יפורטו כמה מהן). אחת הביקורות הידועות על ההגדרה היא זו של לודוויג ויטגנשטיין המאוחר (בספרו חקירות פילוסופיות), שטען כי רכישת המשמעות של מילים בשפה נעשית תדיר באמצעים שונים לחלוטין מן ההגדרות הלשוניות המקובלות. כמו כן טען כי אם כל הגדרה נזקקת לסוג שמעליה, מה יהיה על הסוגים העליונים ביותר? (טענה שכבר עלתה אצל אפלטון בדיאלוג תאייטטוס, אך לא בהקשר הלשוני אלא בהקשר המטאפיזי). ואם החוליות היסודיות שבשרשרת אינן נשענות על דבר, הרי שהשרשרת כולה תלויה על בלימה.
הסכמה על ההגדרה

ההגדרה משמשת לתקשורת בין בני אדם, ולכן חשוב להגיע להגדרה המקובלת על כל המשתמשים בה. לעיתים משמשות שתי הגדרות שונות למושג יחיד, אך ניתן להראות שאין סתירה ביניהן. במקרים אחרים, לא מושגת הסכמה, ולמושג מסוים קיימות הגדרות שאינן חופפות. דוגמה בולטת לכך היא הגדרת המספרים הטבעיים, שיש הכוללים בה את המספר 0, ויש שאינם כוללים בה מספר זה. גם בהגדרתו של טרפז, יש הכוללים בה את המקבילית (כמקרה פרטי של טרפז), ויש המגדירים טרפז כך שמקבילית לא תיחשב כטרפז. כאשר אין הסכמה ביחס להגדרה מסוימת, חשוב לציין איזו הגדרה משמשת בהקשר מסוים (בספר מסוים, במאמר מסוים וכדומה).
סוגי הגדרות

מבחינים בין סוגים אחדים של הגדרות:
הגדרה אקסיומטית (ישירה) – הגדרת מושא ההגדרה באופן ישיר, וכמעט ללא הסברים (בדרך כלל, בתבנית של: א' = ב'). דוגמה לכך ניתן לראות, באמצעות הגדרת פעולת הכפל, שלא על-פי מנגנונה המלא, אלא אך ורק לפי לוח הכפל שאותו יש לשנן בעל-פה.
הגדרה תיאורית – הגדרת המושא באמצעות תיאור תכונותיו כבדוגמת ההגדרה שניתנה למושג מטוס.
הגדרה סטיפולטיבית – (סטיפולציה – קביעת תנאים) קביעת מונח חדש ופירוט תכונותיו ותופעותיו המהותיות. הגדרה כזאת תלויה לחלוטין במגדיר, או בקבוצת האנשים שההגדרה מקובלת עליה. לדוגמה, שכר מינימום במדינת ישראל מוגדר בחוק כ-47.5% מהשכר הממוצע במשק. אם בהחלטה של הכנסת יוחלט על הגדרה אחרת, תשתנה הגדרת המונח בכל עניין שהכנסת מופקדת עליו.
הגדרה תאורטית – הגדרה המבוססת על תאוריה כלשהי. הגדרה כזאת תלויה לחלוטין בתקפות התאוריה שעליה היא מבוססת. לדוגמה, מים מוגדרים כתרכובת של חמצן ומימן, אולם הגדרה זו תלויה בתאוריה המודרנית מתחום הכימיה על מבנה החומר. להגדרה זו יש משמעות רק כל עוד התאוריה נחשבת תקפה.
הגדרה אופרנטית – הגדרת המושא באמצעות רצף פעולות, לדוגמה, כדי להגדיר מחשב בצורה אופרנטית נאמר כי הוא מכשיר המסוגל לקלוט נתונים, לעבד נתונים באמצעות תהליכים מיוחדים ולהציג פלט.
הגדרה רקורסיבית היא הגדרת מושג באופן שמצריך פניה אל אותה הגדרה, אבל בתנאים שונים. לרוב, כדי לא להיגרר לרקורסיה אינסופית, הגדרה רקורסיבית תכלול גם תנאי עצירה. למשל, ההגדרה "יהודי הוא מי שאימו יהודייה" היא רקורסיבית, משום שכדי לקבוע האם אדם הוא יהודי, עלינו לדעת אם אימו יהודייה. ההגדרה מחליפה את השאלה "האם אדם הוא יהודי?" בשאלה "האם אימו יהודייה?", בשונה מהגדרה מעגלית המחליפה את השאלה באותה שאלה עצמה. תנאי העצירה יהיה אדם ראשוני שיוגדר כיהודי.
סוגי הגדרות > תחליפי הגדרה

לא כל דבר ניתן להגדיר, או להגדיר באופן מועיל ושמיש. לכן ישנם מושגים דמויי הגדרה שיכולים באופן חלקי למלא את מקומה של ההגדרה.
הגדרה אופרציונלית – הגדרה של מושג באופן שברור שאינו חופף את משמעותו המקורית, אך מאפשר לערוך עליו מחקר מדעי ומדידות. הגדרה אופרציונלית חייבת להיות ברורה, חד משמעית ורצוי שתהיה קלה למדידה בידי כל אדם.
דמיון משפחתי – מושג שהגה הפילוסוף לודוויג ויטגנשטיין במטרה לנמק מיון של עצמים לקבוצות במקרים בהם אין לעצמים הגדרה משותפת. על פי הסיווג לקבוצות בעזרת דמיון משפחתי, שני עצמים שאין להם לכאורה דבר במשותף יכולים להתמיין לאותה קבוצה בזכות העובדה שלכל אחד מהם יש מן המשותף עם עצם שלישי בקבוצה. דוגמה: אנו מכנים הן את הכדורגל המקצועני והן את משחק הקלפים החובבני ברידג' בשם משחק אף על פי שלכאורה אין שום דבר דומה ביניהם. זאת משום שיש לשניהם הרבה מן המשותף עם טניס זוגות.
הגדרה מצביעה (ostensive definition) – זוהי הגדרה שאינה מתארת את האובייקט המוגדרת אלא מצביעה על אובייקט המהווה דוגמה לו. למשל, כאשר ילד שואל את אביו "מהו אופנוע?" והאב יצביע על אופנוע ויאמר זו "זה אופנוע" הוא יבצע בכך פעולה של הגדרה. ויטגנשטיין (המאוחר) טוען כי הגדרות מסוג זה אינן פחות טובות מן ההגדרות האנליטיות בכל הנוגע לרכישת משמעותן של מילים בשפה הטבעית.
סוגי הגדרות > תחליפי הגדרה > מושג יסוד

הכרזה על מושג כעל מושג יסוד שאינו ניתן להגדרה. דבר זה מקובל במתמטיקה ובמדעים מדויקים, וכן בתאוריות פילוסופיות הבנויות בדרך אקסיומטית (דוגמת זו של שפינוזה), והוא נובע מהעובדה שהגדרה של כל מושג חייבת להישען על מושגים קודמים שהוגדרו קודם לכן. מסיבה זו חייבים להימצא, בתחומי ידע שונים, מושגים ראשוניים ששום מושג לא הוגדר קודם להם. הגדרה של עצם כלשהו מתבססת על הגדרתם של עצמים שהוגדרו קודם לכן. בהתאם לכך, נגיע בכל מערכת של הגדרות למונחים הבסיסיים ביותר, שאין אפשרות להגדירם באמצעות כאלה שקדמו להם. מונח כזה קרוי מונח יסודי, מונח ראשוני או מונח פרימיטיבי (primitive notion בלעז). בגאומטריה, בניסוחה השכיח, למשל, המונחים נקודה, ישר ומישור הם מונחים יסודיים. כך גם המונח חפיפה שמתאר קשר בין עצמים גאומטריים מסוימים, הוא מונח יסודי. דוגמאות נוספות: הסתברות, מרחק, זמן (במכניקה ניוטונית).
הגדרות אקסקלוסיביות מול הגדרות אינקלוסיביות

מונחים מתמטיים משמשים גם בשפה המדוברת, אך לעיתים יש הבדל במשמעות המיוחסת למונח במתמטיקה לעומת המשמעות המיוחסת בחיי היומיום. נמחיש זאת באמצעות שמות המרובעים.
בלשון היום-יומית, נהוג לעיתים להשתמש בשמות סוגי המרובעים השונים באופן אקסקלוסיבי זה לזה – כלומר, מלבן ייקרא מלבן רק אם אינו בנוסף לכך ריבוע, טרפז ייקרא טרפז רק אם אינו בנוסף לכך מקבילית, וכיוצא בכך.
השימוש האקסקלוסיבי מקל על ההתבטאות מכיוון שהוא חוסך את הצורך להשתמש במונחים מפורטים בצורה מסורבלת, כגון "מלבן שאינו ריבוע".
עם זאת, בשפה המתמטית, סוגי המרובעים מוגדרים באופן אינקלוסיבי – כלומר, ריבוע אינו מוגדר בנבדל ממלבן, אלא כמקרה פרטי שלו, מלבן ומעוין כמקרים פרטיים של מקבילית, מקבילית כמקרה פרטי של טרפז, וכיוצא בכך.
לשימוש בהגדרות אינקלוסיביות יש יתרון במקרה זה, שכן משפט שיהיה נכון לגבי סוג מסוים של מרובע, יהיה נכון גם לגבי כל הסוגים שהם מקרים פרטיים שלו, ואין צורך להוכיח אותו בנפרד לכל סוג וסוג.
התשובה לשאלה האם השימוש בשמות סוגי המרובעים השונים נעשה באופן אקסקלוסיבי או אינקלוסיבי תלויה בהקשר שבו הם משמשים – אם בשימוש יום-יומי או בלשון מתמטית.
גישת הפוזיטיביזם למושג ההגדרה

בפילוסופיה הפוזיטיביסטית ולפי תזת האקסיומטיות של דויד הילברט, ההגדרה היא לא הסבר של מושג קיים אלא בריאה-בנייה של עצם חדש יש מאין – עצם שמאופיין בכך שהוא מקיים את ההגדרה. הילברט נקט בגישה זו לגבי עצמי הגאומטריה כגון נקודה, קו וכו' – שאותם הוא הגדיר כעצמים המקיימים יחסים מסוימים ביניהן ("בין לבין", "על אותו קו" וכו) ואת אקסיומות הגאומטריה. לסוג זה של הגדרה – הגדרה באמצעות מערכת אקסיומות – הוא קרא "הגדרה מרומזת".
הגדרה בחקיקה

בחקיקה נעשה שימוש בהגדרות לשם קביעת מינוחים אחידים לאורך החוק. הדבר נועד לשתי מטרות. מטרה אחת היא יצירת ודאות משפטית לגבי מונחים שניתן לפרשם ביותר מדרך אחת. למשל, בחוק סמכויות לשם שמירה על ביטחון הציבור מוגדר "כלי תחבורה" כ"רכב, רכב ציבורי וכלי שיט", וההגדרות "רכב" ו"רכב ציבורי" מפנות להגדרות המקובלות בפקודת התעבורה. כך, מבהיר המחוקק כי ככל שנעשה שימוש לאורך החוק במונח "כלי תחבורה", הכוונה היא לכלי תחבורה המפורטים בהגדרה בלבד, ולא, למשל לכלי טיס, שאף הם עשויים היו להיחשב ככלי תחבורה, אלמלא ההגדרה. להבהרה מסוג זה חשיבות רבה, שכן במקרים רבים נגזרים ממנה גדרי החוק, וכפועל יוצא מכך גבולות האחריות הפלילית, האחריות הנזיקית או הסמכות המינהלית.
מטרה שנייה שלשמה יש הגדרה בחקיקה היא לשם מציאת מונח קצר יחסית, שימנע ניסוחים מסורבלים של סעיפי החוק. כפי שנכתב במדריך לניסוח חקיקה של משרד המשפטים: ”בהצעת חוק העושה שימוש חוזר במונחים מסוימים, נהוג לכתוב סעיף הגדרות אשר יגדיר מונחים אלה ויאפשר שימוש מקוצר בהם בהמשך החוק”. דוגמה לכך ניתן למצוא, למשל, באותו החוק, בו ההגדרה "קצין מוסמך" היא "קצין משטרה בדרגת סגן ניצב ומעלה, שמינה המפקח הכללי של המשטרה לעניין חוק זה...". כך, במקום לחזור על תיבה זו בכל מקום לאורך החוק, נעשה שימוש במונח המקוצר "קצין מוסמך".
הגדרה המופיעה בחוק יפה אך ורק לחוק שבו היא מופיעה. לעיתים היא תואמת את המשמעות המקובלת בציבור למונח המוגדר, לעיתים היא מצמצמת את המשמעות, ולעיתים מרחיבה. דוגמה בולטת לכך היא הגדרת המונח "אדם" בפקודת מס הכנסה: "'אדם' – לרבות חברה וחבר בני-אדם, כהגדרתם בסעיף זה". דוגמה נוספת ניתן למצוא בחוק עזר לאיגוד ערים רמת גן, בני ברק וגבעתיים (בתי מטבחיים, בתי שחיטה ופיקוח וטרינרי) (פיקוח על כלבים), שבו הגדרת "כלב" היא "לרבות חתול או קוף".
לעיתים מופיעות בשני חוקים הגדרות לאותו מונח, והן שונות זו מזו. לעיתים אף בחוק מסוים מופיעות הגדרות שונות לאותו מונח, בסעיפים שונים של החוק – כל הגדרה כזו יפה להקשר שבו היא מופיעה. בפקודת מס הכנסה, למשל, המונח "בעל שליטה" מוגדר שלוש פעמים, בסעיפים 3(ט), 32(9) ו-75ב, וההגדרות שונות זו מזו.
כדי למנוע כפילות, לעיתים מתבסס חוק מסוים על הגדרה המופיעה בחוק אחר, תוך ציון מפורש של עניין זה. בסעיף 1 לחוק הביטוח הלאומי, למשל, מופיעה ההגדרה "'בעל שליטה' – כהגדרתו בסעיף 32 בפקודת מס הכנסה". סעיף 25 לחוק הפרשנות מתייחס לטכניקה זו, וקובע כי "אזכור של חיקוק בחיקוק אחר – כוונתו לחיקוק המאוזכר כנוסחו בשעה שנזקקים לו, לרבות הוראות שנוספו בו והוראות שבאו במקומו בחיקוק אחר".
מונחים אחדים, המופיעים בחוקים רבים, זכו להגדרה מרכזית בחוק הפרשנות. המדובר במונחים כלליים ונפוצים, דוגמת "בכתב", "חוק" או "יום". במקרה שבו רוצה המחוקק לקבוע בחוק מסוים הגדרה שונה מההגדרות שבחוק הפרשנות, עליו להוסיף בחוק הגדרה ספציפית.
לעיתים נמנע המחוקק מלהגדיר מושגים מרכזיים בחקיקה, ומותיר מלאכה זו לבתי המשפט. המושג "עובד", למשל, נמצא בשורש דיני העבודה, אך אינו מוגדר בהם, והגדרתו התגבשה במשך השנים בפסקי דין של בית הדין לעבודה. גם קיומה של הגדרה למושג בחוק אינו בהכרח פוטר את בית המשפט מלדון בהגדרה זו ופעמים רבות נדרש בית המשפט ללבן את גבולותיה של ההגדרה.
הגדרה הלכתית

ההלכה היהודית נסמכת באופן נרחב על מושגים משפטיים וריאליים, ככל שיטה משפטית. הספרות הרבנית לדורותיה הקדישה מאמצים נרחבים להגדרת המושגים הללו, בין אם לצרכים מעשיים ובין אם במסגרת דיונים תאורטיים. כבר המשנה מציעה לעיתים הגדרות למושגים המופיעים בה, אולם פעמים רבות היא אינה עושה כן. בשל כך, האמוראים מקדישים מאמצים להגדרת המושגים המופיעים במשנה וביתר ספרות התנאים ללא הגדרה. מלאכת ההגדרה של מושגים הלכתיים מן התלמוד ואילך מורכבת מניתוח התכנים ההלכתיים וההיקרויות של המושגים בתוך הטקסטים הקודמים, תוך ניסיון לחילוץ הגדרות מתאימות למושגים. פעמים רבות ישנה מחלוקת בין חכמי ההלכה באשר להגדרת המושגים.
הגישה המסורתית רואה את המושגים בהלכה כמוגדרים באופן בהיר ובלתי משתנה מיום נתינת התורה בהר סיני. לפי גישה זו על חכם ההלכה מוטל לחשוף הגדרה זו הטמונה בטקסטים ההלכתיים.
הגדרה הלכתית של מושג אינה זהה בהכרח, להגדרה המדעית שלו. לדוגמה ניקח את ההגדרות של הקטניות.
ההגדרה המדעית: "קטניות היא משפחת צמחים בעלי פרחים הכוללת שלוש תת-משפחות: מימוסיים, קסאלפיניים, ופרפרניים".
ההגדרה ההלכתית: "כל הזרעים הנאכלים על ידי בני אדם חוץ מן התבואה, כגון: הפול והאפונים והעדשים והדוחן והאורז והשומשמין והפרגין והספיר וכיוצא בהן".
הגדרה הלכתית > ההשלכות ההלכתיות

להגדרת המינים העונים לשם קטניות מספר השלכות הלכתיות.
דיני כלאיים – דיני ההרחקה בכלאיים שונים בירקות מאשר בקטניות, ועל כן על החקלאי הזורע זרעים לדעת, אם בהתאם להלכה, הוא זורע קטנית או ירק, וכך ידע עד כמה להרחיק את המינים זה מזה.
דיני שמיטה – לפירות-שביעית יש הלכות מיוחדות כגון: "אסור להשחיתם", בעוד שירק ייחשב לפירות-שביעית על פי זמן לקיטתו (אם הוא נקטף בשנת השמיטה), קטניות ייחשבו לפירות-שביעית אם הגיעו לשליש גודלם בשנת השמיטה.
דיני תרומות ומעשרות – בכל סדרה של שבע שנים, אשר בה השנה השביעית היא שנת השמיטה, מפרישים מעשר שני בשנה הראשונה, השנייה, הרביעית והחמישית. בשנה השלישית והשישית חובה להפריש מעשר עני. כהשלכה מהדין הקודם על החקלאי לדעת אם זו קטנית או ירק, כדי לדעת איזה מעשר עליו להפריש.
הלכות פסח – מנהג איסור אכילת קטניות בפסח נוהג אצל כל יהדות אשכנז, וכן אצל חלק מבני קהילות צפון אפריקה. האיסור הוא על הקטניות על פי ההגדרה ההלכתית, והוא כולל מינים רבים יותר מאשר על פי ההגדרה המדעית.
במילונאות

מילון הוא כלי לאיסוף, להגדרה ולביאור של אוצר המילים של שפה מסוימת או לתרגום מילים משפה לשפה. לצורך הביאור, לצד ההגדרה מופיעות גם דוגמאות, איורים, תיאור היסטורי של התפתחות המילה, ציון חלק הדיבר שהיא (למשל, פועל או שם עצם), ציון תכונות לשוניות אחרות שלה (עצם בזכר או בנקבה), הוראות ביטוי של המילה בכתב פונטי וכיוצא בזה. אולם, מכל ההסברים והביאורים על אודות המילים, רק ההגדרות מופיעות בכל מילון (שאינו דו לשוני) ועבור כל מילה.
הגדרה מילונית נועדה להסביר את השימושים המקובלים במושג בקרב הציבור הרחב (או ציבור מקצועי רחב אם מדובר במילון של עגה מקצועי). במקרה בו למושג מסוים יש משמעויות שונות ונבדלות, יופיעו במילון הגדרות שונות לכל פירוש של המושג, כשאלה ממוספרות.
ראו גם

קטגוריה
אבחנה
הערות שוליים

↑  על הקושי בהגדרת פורנוגרפיה כתב פוטר סטיוארט, שופט בית המשפט העליון של ארצות הברית בפסק דין משנת 1964: "לא אטרח עוד להגדיר פורנוגרפיה, אבל אני מזהה אותה כאשר אני רואה אותה"Justice Potter Stewart, concurring opinion in Jacobellis v. Ohio 378 U.S. 184 (1964), regarding possible obscenity in The Lovers ראו גם (אנ')
↑  מדריך לניסוח חקיקה באתר משרד המשפטים
↑  המבטא המודרני המובהק של גישה זו הוא הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק בספרו "איש ההלכה".
↑  הרמב"ם, הלכות כלאים פרק א', הלכה ח'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007545607905171  BnF: cb11959122n (data)  GND: 4148989-5  LCCN: sh85036458  NKC: ph888258
הדיוויזיה ה-134 (ורמאכט)

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   ורמאכט
 סוג:  דיוויזיית חיל רגלים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  15 באוקטובר 1940 – 29 ביוני 1944 (3 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים
 
הדיוויזיה ה-134 (בגרמנית: 134. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הוורמאכט במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-15 באוקטובר 1940 כחלק מגל הגיוס ה-11, באזור האימונים הצבאיים גרפנווהר במחוז הצבאי XIII מחלקים של דיוויזיות הרגלים ה-252 וה-255. בנוסף, הדיוויזיה קיבלה חלקים מדיוויזיית הרגלים ה-10. הכשרת החיילים נמשכה עד מרץ 1941.
במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-43 במסגרת הארמייה הרביעית, ובספטמבר 1941 היא השתתפה בקרב קייב. במהלך הקרב על מוסקבה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-35 במסגרת הארמייה השנייה, ובתחילת דצמבר היא כותרה יחד עם הדיוויזיה ה-45 בליבני ואיבדה חלק גדול מהארטילריה שלה. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות השונים בגזרה המרכזית, ובקיץ 1944 הושמדה הדיוויזיה במהלך מתקפת בוברויסק הסובייטית, במסגרת מבצע בגרטיון.
מפקדים

קונרד פון קוכנהאוזן, 5 באוקטובר 1940 – 12 בדצמבר 1941, (התאבד לאחר התבוסה בליבני)
הנס שלמר, 12 בדצמבר 1941 – פברואר 1944,
רודולף באדר, פברואר 1944 – 1 ביוני 1944,
ארנסט פיליפ, 1 ביוני 1944 – 29 ביוני 1944 (התאבד לאחר השמדת הדיוויזיה שלו).
הדיוויזיה ה-131 (ורמאכט)

| --- | --- |
סמל הדיוויזיה
סמל הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   ורמאכט
 סוג:  דיוויזיית חיל רגלים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  16 באוקטובר 1940 – 5 באפריל 1945 (4 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים
הדיוויזיה ה-131 (בגרמנית: 131. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

דיוויזיית הרגלים ה-131 הוקמה ב-16 באוקטובר 1940, כחלק מגל הגיוס ה-11, בעיקר מתוך דיוויזיות אחרות - היא כללה חיילים מדיוויזיות הרגלים ה-31 וה-269, ופרשים מהדיוויזיה ה-19.
הדיוויזיה השתתפה במבצע ברברוסה ונלחמה במהלך כל המלחמה בחזית המזרחית. בינואר 1945, הדיוויזיה נדחקה לתוך מה שנקרא כיס הייליגנבייל, והיא הושמדה במרץ 1945.
מפקדים

היינריך מאייר-בורדורף (אוקטובר 1940–ינואר 1944)
פרידריך ובר (ינואר–אוקטובר 1944)
ורנר שולצה (אוקטובר 1944–ינואר 1945)
אוברסט נוביץ (ינואר-אפריל 1945)
הספרן המלכותי

| --- | --- |
 איוש נוכחי:  Stella Panayotova סטלה פניוטובה
 תאריך כניסה לתפקיד:  2019
 ייסוד המשרה:  1837
 איוש ראשון:  John Glover
 
הספרן המלכותי (באנגלית: Royal Librarian) היא משרתו של הספרן האחראי לדאוג ולשמר את הספרים והכתבים השונים בספרייה המלכותית ובאוסף המלכותי בארמונות השונים של הממלכה המאוחדת. הוא גם אחראי לפיקוח על כלל הספרנים בספרייה המלכותית ובנוסף הוא משמש גם כסגן האוצר על הארכיון המלכותי.
הספרייה המלכותית מתעדת את מורשת הממלכה ובית המלוכה, הספרן המלכותי אחראי גם על אוספים כמו מטבעות, מדליות וחותמות.
מאז תחילת הספריות המודרניות עבדו ספרנים בכל אוסף מלכותי גדול אך תפקיד הספרן המלכותי החל באופן רשמי ב-1836, כאשר כל אוספי הספרים בטירת וינדזור התאחדו לספרייה אחת, לאחר מכן ניתנו לספרייה המלכותית שתי תרומות מאגף ההיסטוריה של המוזיאון הבריטי. ב-2002 מונתה לתפקיד ג'יין, ליידי רוברטס והיא כיהנה בתפקיד זה עד לשנת 2013.
רשימת הספרנים המלכותיים

ג'ון גלובר 1837-1860
ברנרד וודוורד (אנ') 1860-1869
ריצ'רד הולמס (אנ') 1870-1905
ג'ון פורטסקיו (אנ') 1905-1926
אוון מורסהד (אנ') 1926-1958
רובין מקוורת'-יאנג (אנ') 1958-1985
אוליבר אוורט (אנ') 1985-2002
ג'יין, ליידי רוברטס 2002-2013
אוליבר ארקהארט-אירווין 2014-2018
סטלה פניטובה 2019-
הסקה מרכזית

הסקה מרכזית היא מערכת לחימום פנים הבית השואבת את החום ממקור אחד, ומפזרת אותו למקומות שונים בבית. מטרת מערכת ההסקה היא להעלות את הטמפרטורה בחדרי הבית לדרגה הנוחה לאנשים הנמצאים באזור המחומם. החימום נחוץ הן לשם נוחיותם של דרי המבנה והן לבריאותם. מערכת ההסקה מתוכננת לשמור על טמפרטורה אחידה שלא משתנה למרות השתנות התנאים שמחוץ למבנה.
מערכות הסקה מרכזיות נפוצות בעיקר במדינות בעלות אקלים קר מאוד (מתחת ל-5 מעלות צלזיוס), בהן מערכות מיזוג אוויר מאבדות מיעילות החימום שלהן.
סיווג מערכות הסקה

את מערכות ההסקה אפשר לסווג לפי
המרחב המחומם
הסקה מקומית לאולם או חדר גדול
הסקה דירתית
הסקה לבניין שלם
הסקה לשכונה או רובע מגורים.
סוג הדלק או מקור האנרגיה
דלק מוצק כגון עץ או פחם
דלק נוזלי, כגון סולר או נפט
דלק גזי כגון גז בישול, גז טבעי
הסקה חשמלית
משאבת חום
אנרגיה סולארית
אנרגיה גאותרמית
אופן העברת החום
קרינה
הסעה
הולכה
אופן העברת האנרגיה ממקור החום אל האזור המחומם
מים חמים
קיטור
אוויר
חשמל
הערות שוליים

↑   Electric Resistance Heating, Energy.gov (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph128360 
ערך זה הוא קצרמרבנושא הנדסה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יחידת הסקה מרכזית המובערת בעץ
היהודי זיס (סרט, 1934)

| --- | --- |

כרזת הסרט באנגלית
 מבוסס על:  היהודי זיס (רומן) 
 בימוי:  לותר מנדס 
 הופק בידי:  מייקל בלקון 
 תסריט:  היינריך פרנקל 
 עריכה:  Otto Ludwig 
 שחקנים ראשיים:  קונרד ויידט דניס הואי פרנסיס ל. סליבן Frank Vosper Gerald du Maurier סדריק הארדוויק Paul Graetz Benita Hume מרי קלייר 
 מוזיקה:  ג'ק ביוור 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 חברה מפיצה:  Gaumont-British Picture Corporation 
 הקרנת בכורה:  1934 
 משך הקרנה:  108 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט ביוגרפי, סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
היהודי זיס (אנגלית: Jew Suss) הוא שם סרט קולנוע בריטי משנת 1934 בבימויו של מייקל בלקון, המבוסס על רומן בשם זה של הסופר היהודי הגרמני ליון פויכטוונגר. כעבור כ-6 שנים הופק בגרמניה הנאצית סרט תעמולה נאצי ואנטישמי בעל אותו השם.
יוצר הסרט היה יהודי בעל תואר אצולה (סר) והבעלים של אולפני אילינג. בסרט כיכב קונרד ויידט (אחד השחקנים הגדולים של גרמניה שברח משם עם עליית היטלר לשלטון) בתפקיד יוזף זיסקינד אופנהיימר.
עלילת הסרט

הסרט מתרחש בדוכסות ויטרמברג. הקהילה היהודית נאלצת לחיות בגטו ויוסף זיס אופנהיימר רוצה לצאת מהגטו ולשפר את רמת החיים של קהילתו. אופנהיימר מתגנב למסיבה שם נמצא הנסיך קארל אלכסנדר, בן דודו של דוכס ויטרמברג ויוצר איתו קשר לאחר שאופנהיימר מסייע לו לנצח במשחק הימורים. לאחר מותו של הדוכס, מקבל את הכתר לידיו קארל אלכסנדר שסובל מבזבזנות וצריך שוב את הסיוע של אופנהיימר.
הדוכס החדש רוצה להקים צבא גדול וחזק ולהעשיר את קופתו האישית ולרצות את אשת הדוכס הטרי. זיס בינתיים מתיישב בארמון מפואר לא רחוק מהדוכס ומביא אליו את ידידו הזקן לנדאואר. בתו של זיס, נעמי היפה מבקשת מאביה שישוב איתה לגטו אבל הוא מסרב כי הוא נהנה מחיי הנוחות בדוכסות. במקביל אופנהיימר מביא להקלות למען בני קהילתו בגטו והיהודים יכולים לצאת ממנו החוצה ולהתחרות במסחר מול הנוצרים. הסוחרים הנוצרים זועמים על התחרות מצד היהודים ולאחר שהם מוצאים בד ספוג בדם בחנות יהודית הם מתכננים פוגרום ומאשימים סוחר יהודי בשם זליגמן בעלילת דם של רצח ילד נוצרי למטרה פולחנית של הכנת לחם מדמו. זליגמן נאסר ונידון למוות, לנדאואר מתחנן בפני אופנהיימר שיציל אותו וזה משיג עבור זליגמן חנינה לאחר שאיים להתפטר מתפקידו.
הרב גבריאל, דודו של אופנהיימר חושף בפניו מכתבים מאמו שבהם היא כותבת כי אביו הביולוגי אינו יהודי אלא המרשל פון הידרסדורף. לילה אחד מגיע הדוכס לביתו של זיס ומתחיל לחזר אחר בתו נעמי. נעמי נמלטת מהדוכס לגג ושם היא נופלת למותה. זיס שבור ממות בתו ומחליט לנקום בפטרון שלו שהוביל למותה. הדוכס ממנה את אופנהיימר לשר הכספים שלו ואופנהיימר מחליט להעלות את המיסים בצורה דרסטית עד שבתי אב רבים מאבדים את חפציהם כי הם לא עומדים בתשלומים. אופנהיימר מציע לדוכס לשבור את חוקת ממלכתו ולארגן הפיכה צבאית שתהפוך אותו למלך אבסולוטי. כאשר הדוכס מכין רשימה של אנשים מכובדים שיעצרו לאחר הצלחת הפיכתו הוא מוסיף גם את שמו של זיס אופנהיימר לרשימה. היועץ המשפטי ויסנזה ששונא את הדוכס בא להזהיר את אופנהיימר שהוא עלול להיעצר .
כאשר ההפכה מתרחשת הדוכס גוסס מהתקף לב ורגע לפני שהוא הולך לעולמו, אופנהיימר לוחש לו כי הכול היה חלק ממזימתו לנקום בו על כך שהרג את נעמי בתו. הדוכס נפטר והמהפכנים מגיעים לזיס אופנהיימר שמבקש מהם שיעצרו אותו כדי שהמהפכה לא תיכשל. זיס אופנהיימר מועמד לדין בבית המשפט באשמת קיום מגע מיני עם נערה נוצרייה דבר שהיה אסור בחוק. גזר דינו נקבע מראש בבית המשפט והיה תלייה. אופנהיימר מוכנס לכלוב בלב הכיכר המרכזית של שטוטגרט לנגד המונים וביניהם מעט יהודים שמחכים לשמוע את אופנהיימר קורא את קריאת שמע ישראל ביחד איתם. זיס אופנהיימר ובני קהילתו מתפללים את התפילה יחדיו ואז אופנהיימר נתלה למוות. הסרט נגמר במילים: ”אולי יום אחד החומות יפלו כמו חומות יריחו וכולנו נהפוך לעם אחד”.
השפעת הסרט

הסרט בא להזהיר את העולם מפני האנטישמיות בגרמניה הנאצית, שצברה תאוצה רבה עם עליית הנאצים לשלטון. בלקון לא ידע שכעבור כחמש שנים הסרט עתיד לשמש כמודל לסרט תעמולה אנטישמי בשם "היהודי זיס" מבית מדרשו של שר התעמולה וההשכלה העממית, יוזף גבלס שצפה בסרטו ופירש לא מעט סצנות שראה מנקודת מבט אנטישמית.
ראו גם

העיר ללא יהודים
הארמייה השמינית (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל המטה הכללי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  ארמייה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2 באוגוסט 1914   30 בדצמבר 1915 – 29 בספטמבר 1915   21 בינואר 1919
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקד נוכחי:  מקסימיליאן פון פריטוויץ 
 מפקדים
 
הארמייה השמינית הייתה ארמייה גרמנית שפעלה במלחמת העולם הראשונה בחזית המזרחית.
היסטוריה > הקמה ראשונה

מפקדה של הארמייה בתחילת הקרבות היה מקסימיליאן פון פריטוויץ. על הארמייה הוטל לבלום את הפלישה הרוסית לפרוסיה המזרחית ולא לסגת אלא אם כן קיימת סכנה ממשית שהארמייה תושמד לחלוטין, שאז יש לסגת אל עבר קווי נהר הוויסלה ובכך לנטוש את פרוסיה המזרחית לידי צבא האימפריה הרוסית. הארמייה לחמה כנגד הרוסים בקרבות שטלופנן וגומבינן, ולאחר מכן החליט פון פריטוויץ על נסיגה לעבר הוויסלה. בעקבות כך הודח פון פריטוויץ ב-23 באוגוסט ובמקומו מונה גנרל פאול פון הינדנבורג למפקד הארמייה, כשאליו מצורף בתור ראש מטה גנרל אריך לודנדורף. הארמייה בפיקודם הביסה את הרוסים בקרב טננברג ובקרב הראשון על האגמים המזוריים. לאחר הקרבות הללו החליט הפיקוד הגרמני לסייע לכוחות האוסטרו-הונגרים, ולצורך כך הקימו ב-18 בספטמבר 1914 את הארמייה התשיעית והעבירו אליה את פון הינדנבורג יחד עם רוב כוחות הארמייה. במקומו מונה למפקד הארמייה גנרל ריכרד פון שוברט, אך הוא לא פיקד על הארמייה הרבה זמן. ב-9 באוקטובר 1914 הודח פון שוברט מהפיקוד על הארמייה, עקב החלטתו על נסיגה, ובמקומו מונה גנרל הרמן פון פרנסואה. אך אף הוא לא פיקד על הארמייה הרבה זמן, בתחילת נובמבר התבקש פון פרנסואה להעביר את הקורפוס ה-1 לארמייה התשיעית לצורך מתקפת הנגד בפולין, אך הוא העביר במקומו את קורפוס המילואים ה-25, עקב כך הודח פון פרנסואה ב-7 בנובמבר 1914 מהפיקוד על הארמייה, ובמקומו מונה למפקד הארמייה גנרל אוטו פון בלוב. הארמייה בפיקודו השתתפה בקרב השני על האגמים המזוריים. ב-26 במאי 1915 מונה פון בלוב למפקד ארמיית הניימן, ובמקומו מונה למפקד הארמייה גנרל פרידריך פון שולץ. הארמייה בפיקודו השתתפה במתקפת גורליצה-טרנוב. ב-29 בספטמבר 1915 פורקה הארמייה, ויחידותיה חולקו בין הארמיות האחרות.
היסטוריה > הקמה שנייה

ב-30 בדצמבר 1915 הוקמה הארמייה מחדש בפיקוד גנרל אוטו פון בלוב, על ידי שינוי שמה של ארמיית הניימן. הארמייה החזיקה את חלקו הצפוני של הקו כנגד הרוסים. ב-5 באוקטובר 1916 עבר גנרל פון בלוב לפקד על קבוצת הארמיות פון בלוב בחזית המקדונית, ובמקומו מונה גנרל מקס פון פבק. ב-22 באוקטובר 1916 פרש גנרל פון פבק מהצבא עקב מחלה, ובמקומו מונה גנרל ברונו פון מודרה. ב-2 בינואר 1917 עבר גנרל פון מודרה לפקד על פלגת הארמייה A, ובמקומו מונה גנרל פרידריך פון שולץ. ב-22 באפריל 1917 עבר גנרל פון שולץ לפקד על קבוצת הארמיות פון שולץ, ובמקומו מונה גנרל אוסקר פון הוטייה. הארמייה בפיקודו השתתפה במבצע אלביון ובכיבוש ריגה. ב-12 בדצמבר 1917 עבר גנרל פון הוטייה לפקד על הארמייה ה-18, ובמקומו מונה גנרל גינטר פון קירשבאך. ב-31 ביולי 1918 עבר גנרל פון קירשבאך לפקד על קבוצת הארמיות קייב, ובמקומו מונה גנרל הוגו פון קאטן שפיקד על הארמייה עד לסיום המלחמה.
לאחר כניעת גרמניה בנובמבר 1918, הוחלט על פירוק הצבא הגרמני. בעקבות כך פורקה הארמייה השמינית ב-21 בינואר 1919.