stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גדודי חיל ההנדסה הקרבית
גדוד הנדסה 710

גדחה"ן 710 הוא גדוד הנדסה קרבית במילואים.
הגדוד הוקם ב-1974 מיד לאחר מלחמת יום הכיפורים והחל את דרכו כגדחה"ן האוגדתי של אוגדה 880 – עוצבת עידן. הגדוד ביצע פעילות מבצעית ומשימות הנדסיות רבות, השתתף בכל הגזרות במאמץ הבט"ש, בין היתר באירועים הבולטים הבאים:
בשנת 1998, ביום הנכבה, שהפך ליום קרב בצומת איו"ש בחטיבת בנימין (המח"ט הגזרתי היה גל הירש).
האינתיפאדה השנייה: הירי על שכונת גילה ב-2001, והשיא היה ב-2002 בו הגדוד שהה בתעסוקה מורכבת באזור קלנדיה/עוטף ירושלים בעת השתוללות הטרור ובשיא פיגועי המחסומים. חוליית טרור תקפה את מחסום "ואדי חרמיה" שאויש על ידי פלחה"ן חטיבתי. 6 מחייליו ועוד מספר חיילים ואזרחים נהרגו. מיד עם תום התעסוקה השתחרר הגדוד לביתו ושבוע מאוחר יותר אירע הפיגוע במלון פארק בליל הסדר. הגדוד גויס מיד בצו 8 למבצע חומת מגן והוביל את כיבוש העיר ג'נין. פלוגת הצמ"ה, שהפעילה דחפורי D9 משוריינים, הייתה חוד החנית של כוחות צה"ל במחנה הפליטים ג'נין וקיבלה צל"ש על פעילותה.
ב-2011 תפס הגדוד את קו הגבול עם מצרים בגזרה שספגה אך מספר ימים קודם לכן פיגוע בכביש 12 בדרך לאילת. הגדוד היה שותף למאמץ ייצוב הקו באותו הזמן.
ב-2012, במבצע עמוד ענן, התגייס הגדוד בצו 8 והחל להיערך בשיתוף פעולה עם עוצבת החי"ר אליה צוות לפריצת דרכי הכניסה לרצועת עזה ולביצוע המשימות המבצעיות המתוכננות. הפסקת האש שהוכרזה לאחר כשבוע גדעה את התוכניות המבצעיות והגדוד שב למחנה הקבע והשתחרר.
ב-2013 זכה גדוד 710 לתעודת הוקרה מיוחדת מנשיא המדינה כיחידת מילואים מצטיינת בצה"ל והישגיו ותרומתו לחיזוק ביטחון המדינה.
ב-2014, במבצע צוק איתן ברצועת עזה, לחם הגדוד תחת פיקוד חטיבת גולני בגזרת שג'אעייה והשתתף בקרב שג'אעייה בו סייע גם לחילוץ החיילים הפצועים והכלים הפגועים. דחפורי ה-D9 המשוריינים של הגדוד הובילו את הלחימה, מוטטו מספר פירי מנהרות טרור על המחבלים שארבו בפנים וחיסלו אותם. בנוסף, הם חילצו כלים פגועים. הגדוד איבד לוחם אחד.
ב-2020 הוכפף הגדוד לעוצבת השרון (חטיבה 5) וב-2022 הוכפף לעוצבת ראם באוגדה 99.
גדוד הנדסה 7107

גדחה"ן 7107 רז הוא גדוד הנדסה קרבית במילואים. כיום הוא כפוף לחטיבת הנח"ל.
בשנת 2023 זכה בתעודת הצטיינות מנשיא המדינה. בנימוקים לזכייה נכתב: "גדוד הנדסה של חטיבת הנח"ל, בעל עבר מבצעי עשיר. הגדוד נטל חלק בכל מלחמות ומערכות ישראל מהקמתו ועד היום כאשר הוא מתאפיין במקצועיות, יוזמה ויצירתיות של אנשי מילואים חדורי שליחות ומחויבות. השנה חוגג הגדוד 50 שנה להיווסדו. הלב הפועם של הגדוד הוא אנשיו, הפועלים במצוינות, מסירות ומחויבות יוצאת דופן". ב-29 באוקטובר כחלק ממלחמת חרבות ברזל היה גדוד המילואים הראשון שחצה את הגבול בהובלת ההתקפה על צפון רצועת עזה.
גדוד הנדסה 7086

גדחה"ן 7086 אלון הוא גדוד הנדסה קרבית במילואים.
במלחמת חרבות ברזל ב-2023 הגדוד פרץ צירים בעזרת פלוגת הצמ"ה בצפון-מרכז הרצועה (נפת עזה) וסייע בהשמדת תשתיות מחבלים. בין היתר הובילה פלוגת הצמ"ה בסיוע של עוד כוחות הנדסיים את חטיבת גולני לצליחת כל מכשול אפשרי שהיה בדרך ולמעשה גדוד 7086 היה הכוח הראשון שהגיע ל"כביש החוף" (Al Rashid) ונכנס לשכונת שיח' עג'לין ובכך פתח בפני צה"ל את האפשרות והביטחון להמשך התמרון. בהמשך לקח חלק משמעותי בפריצת הצירים וכיתור בית החולים שיפא עד כניסת כוחות מיוחדים של צה"ל, השמיד תשתיות טרור ופרץ צירים קריטיים בשכונת זייתון.[דרוש מקור]
גדוד הנדסה 7086 > מפקדי גדוד 7086

| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| שחף אלחיאני | 2020–2021 |  |
| שי טובול | 2021–היום | מפקד הגדוד במלחמת חרבות ברזל |
גדוד הנדסה 749

גדחה"ן 749 הוא גדוד הנדסה קרבית במילואים.
הגדוד הוקם ב-1976 ושירת תחת 4 אוגדות מאז הקמתו.
בחודש ספטמבר 2020 קלטה חטיבת ביסלמ"ח את הגדוד, הכולל 4 פלוגות פלסים, פלוגת צמ"ה, מחס״ר, פלס"מ ומכלול מבצעים.
במלחמת חרבות ברזל ב-2023 הגדוד פרץ צירים בצפון-מרכז הרצועה (נפת עזה) וסייע בהשמדת תשתיות מחבלים במסגרת צק"ח 828 בין היתר פלוגת הצמ"ה של הגדוד הייתה הכוח הנדסה הראשון שפרץ את כביש 749 מבארי ועד הים תחילה כציר לוגיסטי לאוגדה 36 ובכך סייע לכוחות צה"ל לשנע כוחות והספקה להמשך התמרון דרך ציר זה.
הגדוד לקח חלק משמעותי באבטחת הנקז להוצאת תושבי צפון הרצועה לדרומה, שהה תקופה במתחם אוניברסיטת אל-אזהר בעזה והשמיד את מבנה האוניברסיטה ביציאתו מהמתחם. השמיד עשרות מבנים ופירי מנהרות בשכונת שג'אעייה.
וכן השתתף בתמרון במרכז הרצועה במחנה אל-בורייג׳.
הגדוד השתחרר מלחימה בעזה בינואר 2024 ושב והתגייס מחדש בחודש אפריל 2024 לקחת חלק בלחימה בחזית הצפונית במלחמת חרבות ברזל.
עם שחרור הגדוד מהלחימה בחזית הצפונית, המשיכה פלוגת הצמ"ה של הגדוד וחברה לאוגדה 162 לסיוע במשימות הנדסיות בתמרון ברפיח.
גדוד הנדסה 749 > מפקדי גדוד 749

| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| בנימין בנג'י קופלנד | 2005–2014 |  |
| סער דיין | 2015–2022 |  |
| גיא טייב | 2023 | מפקד הגדוד במלחמת חרבות ברזל במהלך התמרון בעזה |
| הראל מימון | 2024–היום | מפקד הגדוד במלחמת חרבות ברזל בזמן הלחימה בחזית הצפונית |
גדוד הנדסה 8170

גדחה"ן 8170 הוא גדוד הנדסה קרבית במילואים. החל מחודש מרץ 2014 עבר הגדוד מחטיבה 27 שנסגרה, והוכפף לחטיבת גבעתי.
הגדוד השתתף תחת פיקוד החטיבה במבצע צוק איתן. בנוסף, גדוד 8170 לחם תחת פיקוד צק"ח חטיבה 401 בגזרת בית חאנון, ולצד סיוע הנדסי לחם גם ככוח חיל רגלים. הגדוד העביר לטובת צוות הקרב של חטיבה 261 את פלוגה א', ובמקומה קיבל פלוגת פומ"ות מגדוד 601.
ב-2018 זכה הגדוד בפרס הרמטכ"ל ליחידות מילואים מצטיינות.
הגדוד לחם במלחמת חרבות ברזל. במהלך המלחמה הוקמה בגדוד פלוגת צמ"ה שהוכפפה ישירות לחטיבת גבעתי.
מפקדי הגדוד: אודי אלבז, מני בראונשטיין, אמיר זרגרי, יובל נתנאל
גדוד הנדסה 8173

גדחה"ן 8173 "הגליל" הוא גדוד הנדסה קרבית במילואים, הכפוף לחטיבת עציוני.
הגדוד הוקם כגדוד 641 בחורף 1971, כגדוד ההנדסה של אוגדה 36, במסגרת מימוש לקחי מלחמת ששת הימים – הקמת גדודי הנדסה לאוגדות. במלחמת יום הכיפורים לחם הגדוד ברמת הגולן. ב-10 באוקטובר 1973 הצטרף ללחימה והשתתף בכיבוש המובלעת הסורית, פתח צירים ופינה מוקשים. לאחר סיום הפריצה אבטח הגדוד את מפקדת האוגדה וחניוני הטנקים. פלוגת הצמ"ה הקימה עמדות לטנקים, חילצה טנקים פגועים ופרצה צירים חדשים. כוח של הגדוד, שכלל כלי צמ"ה וטנקי-דחפור סייע לחטיבת גולני בכיבוש מוצב החרמון. בתום הלחימה, הגדוד ביצע עבודות הנדסיות לביצור הכוחות וסייע בהקמת מוצבים ומיקוש הגנתי בצירי פריצה אפשריים של האויב.
לאחר מלחמת יום הכיפורים הוחלף מספרו של הגדוד למספרו הנוכחי – "גדוד 8173".
במבצע ליטאני ב-1978 הגדוד פרץ צירים בדרום לבנון ובתום המבצע סייע בהשמדת תשתיות מחבלים שנותרו בשטח. במבצע שלום הגליל ב-1982 ובמערכה ברצועת הביטחון הגדוד פרץ צירים, ניקוי זירות מטענים ובניית ביצורים ומיגון הכוחות.
בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 עבר הגדוד לעוצבת הגליל, בשנת 2005 הוכפף לחטיבת שריון 847 ובשנת 2014 לחטיבת שריון 8 (חטיבת "הזקן"). בשנות ה-20 של המאה ה-21 הוכפף לחטיבת עציוני.
במלחמת לבנון השנייה ב-2006 הגדוד גויס ופעל תחת פיקוד אוגדה 91. הגדוד פתח מעברים בגדר גבול ישראל-לבנון, פריצת צירים (בהם ציר פינקל בגזרה המרכזית) ועסק בהשמדת תשתיות אויב. במבצע עמוד ענן ומבצע צוק איתן הגדוד החליף גדודי הנדסה סדירים בשמירה על גבול הצפון. ב-2023 נלחמה מחלקת הסיור של הגדוד בתמרון הקרקעי ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל ושאר הפלוגות ביצעו פעילות הנדסית וביטחון שוטף בגזרת הצפון. עם תחילת התמרון הקרקעי בדרום לבנון הוקפץ הגדוד לפעולה תחת אוגדה 36, לחם תחת חטיבה 6 וחטיבה 1, פרץ מעבר בשדה מוקשים נגד אדם בגזרת עיתרון, השמיד תשתיות בשס״מ הצמוד ומבנים רבים בעיירות מרון א ראס ורמייה.
מפקד הגדוד נכון לשנת 2024 הוא סא"ל (מיל') משה אשכנזי.
גדוד הנדסה 5280

גדחה"ן 5280 הוא גדוד הנדסה קרבית במילואים שכפוף לחטיבת אלכסנדרוני בעוצבת הגליל.
ב-2022 זכה הגדוד בתעודת הצטיינות מטעם נשיא מדינת ישראל.
במלחמת חרבות ברזל גדוד 5280, יחד עם חטיבת אלכסנדרוני, הוקפץ ב-7 באוקטובר 2023 ושירת בצפון כמעט 5 חודשים.
בחודש יוני 2024 הגדוד נקרא לחודשיים נוספים של מילואים, הפעם ברצועת עזה. בספטמבר 2024 נקרא שוב למילואים ונלחם עם חטיבת אלכסנדרוני בתמרון הקרקעי בלבנון. הוא השתתף בקרב מוחייביב ובהשמדת תשתית טרור תת-קרקעית ענקית של חזבאללה שנחפרה מתחת לכפר מוחייביב.
גדוד הנדסה 271

גדחה"ן 271 " פלסי סיני" הוא גדוד הנדסה קרבית במילואים, הגדוד כפוף לחטיבת המחץ של אוגדה 252.
הגדוד כולל 3 פלוגות חה"ן, פלוגה מסייעת, פלוגת ציוד מכני הנדסי ופלוגת מפקדה. הגדוד מחזיק בנגמ"שים בלבד בנוסף לכלי הצמ"ה.
במלחמת חרבות ברזל הגדוד החל בכניסה הקרקעית לעזה יחד עם כוחות השריון, הרגלים וכוחות נוספים. משימתו העיקרית הייתה לפתוח את הדרך לשריון והח"יר תוך כדי לחימה רגלית, השמדת תשתיות, מבנים ופירי טרור, איסוף ואיתור אמל"ח, שימוש באמצעי חבלה והנדסה, השמדת מחבלים, נטרול זירות מטענים, ולעיתים רבות פשיטות על מסגדים ומבנים וטיהור המרחב. פלוגת הצמ"ה, עסקה בפעולות הנדסיות מכניות בלבד כגון חשיפת זירות מטענים, סלילת צירים ובניית מגננים לכוחות.
לוחמי הגדוד התמודדו בגבורה עם סכנות מתמידות, כשהם פורצים צירים ממולכדים ומנטרלים מטעני נפץ מתוחכמים, לעיתים תחת אש כבדה. בנוסף, נשלחו הכוחות לאתר ולפוצץ מנהרות טרור עמוקות ומסועפות, שהיוו איום ישיר על יישובי ישראל.
הפעילות במנהרות דרשה תעוזה יוצאת דופן, כשהלוחמים נכנסו לחללים צרים ואפלים, לא פעם אל תוך עימותים ישירים עם מחבלים חמושים. היכולת של לוחמי הגדוד לשלב קור רוח, מיומנות גבוהה ורוח לחימה הביאה להצלחה במבצעים קריטיים, והם הפכו לקו ההגנה הראשון מול איומים קטלניים. במסירותם ובאומץ לבם, הבטיחו לוחמי גדוד 271 את ביטחון הכוחות בשטח והצילו חיי רבים.
הגדוד השתתף בקרבות רבים, הכניסה הראשונה הייתה לעיר בית חאנון ולמוצב פלסטין שבצפון הרצועה, ולאחר מכן לעיר רפיח והעיר ח'אן יונס שבדרום הרצועה.
במהלך הקרבות, נפל לוחם חלל מהגדוד רס"ם קובי דבש.
גדוד הנדסה 7071

גדחה"ן 7071 הוא גדוד הנדסה קרבית במילואים, הגדוד כפוף לחטיבת קרייתי ומשמש כגדוד ההנדסה של עוצבת המפץ.
הגדוד כולל 4 פלוגות חה"ן, מחס"ר ופלוגת צמ"ה 'חתולי המפץ'.
הגדוד הוקם בשנת 1987 ובמהלך השנים לקח חלק בפעולות ביטחון שוטף בכל גזרות הלחימה.
במלחמת חרבות ברזל נלחם הגדוד כחלק מצק"ח 4 בגזרה המערבית בגבול הצפון ובהמשך בקרב חאן יונס שם נפל חלל הגדוד טל שועה. הגדוד שוחרר מלחימה לאחר יציאת צק"ח 4 מחאן יונס בשלהי פברואר 2024.
בהמשך הלחימה גויס הגדוד בשנית והשתתף לאורך זמן רב בקרב ההגנה בגבול הצפון כאשר הגדוד ביצע משימות הגנה ברמת הגולן ובחרמון ופלוגת הצמ"ה נתנה מענה הנדסי בגזרות הר דב ורכס רמים.
מיד עם סיום התעסוקה הוקפץ הגדוד לתמרון הקרקעי בדרום לבנון שם תמרן בגזרה המערבית תחת אוגדת המפץ יחד עם צק"ח 205 וצק"ח 2, תחילה באזור הכפר נקורה ובהמשך בכפר מרחוואין. במהלך התמרון ביצע הגדוד משימות הנדסיות רבות כגון: פריצת המכשול, פתיחת ופריצת צירים, הריסה ומלכודי חבלה במבנים, פיצוץ תשתיות טרור, השמדת מחבלים ואיתור אמל"ח רב.
הגדוד נחשב לגדחה"ן מובחר ובהתאם לכך נחשב בין הגדודים שביצעו את מס' ימי המילואים הגבוה ביותר החל מפרוץ מלחמת חרבות ברזל.
גדוד ציוד מכני הנדסי פיקוד המרכז

גדוד ציוד מכני הנדסי פיקוד המרכז או גדוד צמ"ה 7058, שמכונה "מבקיעי המרכז", הוא גדוד צמ"ה במילואים שפועל תחת פיקוד המרכז וכפוף לי"פ חה"ן 802. הגדוד מפעיל ציוד מכני הנדסי ממוגן ולא ממוגן, הכולל דחפורי D9 משוריינים, מחפרים ממוגנים, מקדחי-בורות וכלים נוספים לבנייה ועבודות עפר.
הגדוד נלחם במבצע חומת מגן ב-2002 וסייע ללוחמה בשטח בנוי באמצעות הדחפורים המשוריינים שפרצו צירים, השמידו מטעני חבלה פלסטיניים והרסו בתים ששימשו לטרור במהלך הלחימה. לוחמי הגדוד השתתפו גם בבניית גדר ההפרדה.
הגדוד התנדב לסייע במבצע צוק איתן (2014) במאמץ ההנדסי נגד מנהרות הטרור של רצועת עזה, חשף והשמיד מנהרות רבות. על כך זכה לצל"ש הרמטכ"ל. בדברי ההסבר לצל"ש נכתב: ”מפקדי הגדוד ולוחמיו למדו את פרטי האתגר המבצעי, הכשירו את צוותי העבודה והפעילו ציוד צבאי וציוד אזרחי שאין בו כל אמצעי מיגון. לוחמי הגדוד נטלו חלק בעשרות משימות, שבהן חשפו מנהרות טרור ולא אחת היו נתונים תחת אש המחבלים. תרומת הגדוד להסרת איום מנהרות הטרור מעל תושבי מדינת ישראל ומעל חיילי צה"ל הייתה רבה ומשמעותית לאין שיעור מגודל היחידה.” רס"ם חיים תמם, לוחם צמ"ה ותיק בגדוד שנפצע במהלך פעילות לחשיפת מנהרות, קיבל אות הערכה מטעם הרמטכ"ל.
ב-2022 לקח הגדוד חלק ב"מבצע לוט" – בניית מכשול קו התפר כחלק ממבצע שובר גלים – ועל כך קיבל אות הערכה מבצעי מטעם הרמטכ"ל.
במלחמת חרבות ברזל הגדוד גויס תחילה לפיקוד מרכז למיגון היישובים ובהמשך לפרוזדור נצרים כחלק מתמרון אוגדה 36. הגדוד לקח חלק משמעותי במיסוד הפרוזדור ומשימות התקפיות תחת אוגדה 36 ואוגדה 99.
גדוד ציוד מכני הנדסי פיקוד הצפון

גדוד ציוד מכני הנדסי פיקוד הצפון או גדוד צמ"ה 7064, שמכונה "דובי הצפון", הוא גדוד צמ"ה במילואים שפועל תחת פיקוד הצפון וכפוף לי"פ חה"ן 801. הגדוד מפעיל ציוד מכני הנדסי ממוגן ולא ממוגן, הכולל דחפורי D9 משוריינים, מחפרים ממוגנים, שופלים, מקדחי-בורות וכלים נוספים לבנייה ועבודות עפר.
במלחמת חרבות ברזל גויס הגדוד בצו 8 לחזית הצפונית והחל בעבודות הנדסיות בגבול ישראל–לבנון ובניית ביצורים על מנת להגן על הכוחות והיישובים מפני תקיפות חזבאללה. כמו כן, עסק הגדוד בפריצת צירי תנועה בגזרה וחילוץ כלי רכב פגועים או תקולים.
בנוסף לכך הגדוד הגיע גם לעזה להילחם בדרום הרצועה.
לאחר מכן הגדוד התגייס להלחם בלבנון בחרבות ברזל 2024 הגדוד נלחם בכפר כילא וכבש כפרים ואזורים נוספים
גדוד ציוד מכני הנדסי פיקוד הדרום

גדוד ציוד מכני הנדסי פיקוד הדרום או גדוד צמ"ה 8163, הוא גדוד צמ"ה במילואים שפועל תחת פיקוד הדרום וכפוף לי"פ חה"ן 803. הגדוד מפעיל ציוד מכני הנדסי ממוגן ולא ממוגן, הכולל דחפורי D9 משוריינים, מחפרים ממוגנים, מקדחי-בורות, משאיות עפר וכלים נוספים לבנייה ועבודות עפר.
במלחמת יום הכיפורים השתתף הגדוד בלחימה בחצי האי סיני. בסיום מבצע אבירי לב, הוטל על הגדוד לבנות גשר יבשתי קבוע על תעלת סואץ על מנת למנוע מצבא מצרים להפציץ את גשרי הסער שהקים חיל ההנדסה וללכוד את הכוחות שצלחו לגדה המערבית של התעלה ללא אספקה וללא חיבור לכוח העיקרי של צה"ל בסיני. הגדוד נקרא אז גדוד הצמ"ה 572 (מילואים), ומפקדו היה סא"ל טוביה לביא. הגדוד שהשתמש אך ורק בכלי צמ"ה, רכב, וציוד אזרחיים, שגויסו בתחילת המלחמה, היה מורכב רובו ככולו מאנשי מקצוע מנוסים בתחום ההנדסה והתשתיות: המפקדים היו מהנדסי דרכים ובניין, וקבלני עבודות עפר ותשתיות, והמפעילים היו אנשי עבודות עפר ותיקים, מפעילי כלים כבדים במכרות הפוספטים והנחושת, ובמפעלי ים המלח שבנגב. הגשר הוקם תוך שישה שבועות וממדיו היו מרשימים: אורכו 185 מטר, רוחבו 22 מטר וגובהו מעל פני המים 2 מטר. עם נסיגת ישראל מאזור תעלת סואץ לאחר חתימת הסכם הפרדת הכוחות בין ישראל למצרים, הועבר הגשר בשלמותו לידי המצרים. במסגרת עבודות הכשרת התעלה לחידוש השיט, פורק הגשר.
הגדוד השתתף בלחימה ברצועת עזה, לרבות במהלך האינתיפאדה השנייה, מבצע עופרת יצוקה ומבצע צוק איתן. ב-2005 קיבל אות הצטיינות מטעם נשיא מדינת ישראל.
שאנדור ברודי (כדורגלן)

| --- | --- |

 לידה:  16 במאי 1884 Sekule, סלובקיה 
 פטירה:  19 באפריל 1944 (בגיל 59) 
 מידע כללי
 מדינה:  הונגריה 
 ספורט
 ענף ספורט:  כדורגל 
 
שאנדור ברודי (בהונגרית: Bródy Sándor;‏ סקולה, 16 במאי 1884 – 19 באפריל 1944) היה כדורגלן נבחרת הונגריה יהודי-הונגרי, קשר אמצעי של קבוצת פרנצווארוש. הוא היה שחקן בלתי נלאה עם יכולת לחימה מעל הממוצע וחזק בצורה יוצאת דופן. משחק הראש שלו היה יוצא מן הכלל ובולט בכדורגל ההונגרי. הוא גם עזר למעשה להתקפות קבוצתו והנבחרת עם המסירות הארוכות שלו.
משפחתו

הוריו היו מוריץ ברודי ומינה לפלר.
קריירה > בקבוצת מועדון

ב-23 בפברואר 1902, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת פרנצווארוש נגד BTC (1-5), שם שיחק במשך 12 עונות, שמונה פעמים כאלופת הונגריה וארבע פעמים כסגנית אלופה. המשחק האחרון שלו היה ב-10 במאי 1914. הוא שיחק נגד BTC (1-0). לאחר מכן חזר למשחק רשמי אחד ב-1920 וב-1921. הוא שיחק בסך הכל ב-307 משחקים של פרנצוואווארוש (151 ליגה, 92 בינלאומיים, 64 משחקי גביעים מקומיים) וכבש 17 שערים (11 ליגה, 6 אחרים). במלחמת העולם הראשונה היה חייל ובמלחמת העולם השנייה נספה בשואה.
קריירה > בנבחרת הלאומית

בין 1906 לבין 1913 הופיע 17 פעמים במדי הנבחרת הלאומית ההונגרית וכבש שער אחד. הוא היה חבר בנבחרת שהשתתפה באולימפיאדת סטוקהולם (1912), אך לא שיחק.
קריירה > בתור מאמן

בשנים 1925–1926 הוביל את הירוקים-לבנים לאליפות כמאמן לא רשמי. ב-1937 הוא היה המאמן הראשי של פרנצווארוש.
ההצלחותיו, פרסים > בתור שחקן

אליפות הונגריה
אלופה: 1903, 1905, 1906-1907, 1908-1909, 1909-1910, 1910-1911, 1911-1912, 1912-1913
2. : 1902, 1904, 1907-1908, 1913-1914
גביע הונגרי
זוכה: 1913
כדור הכסף
זוכה: 1903, 1904, 1906, 1908, 1909
גביע האתגר
זוכה: 1909
אלוף תמידי של פרנצווארוש: 1925
ההצלחותיו, פרסים > כמאמן

אליפות הונגריה
אלופה: 1925-1926
סטטיסטיקה > משחקיו בנבחרת

| הונגריה> # | הונגריה> תאריך | הונגריה> מקום | הונגריה> מארחת | הונגריה> תוצאה | הונגריה> אורחת | הונגריה> סוג | הונגריה> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 1906 | Budapest, Millenáris-pálya | הונגריה | 3 – 1 | אוסטריה | ידידותי | - |
| 2. | 1907 | Budapest, Millenáris-pálya | הונגריה | 5 – 2 | צ'כיה | ידידותי | - |
| 3. | 1907 | וינה, Rapid-pálya | אוסטריה | 3 – 1 | הונגריה | ידידותי | - |
| 4. | 1908 | Budapest, Millenáris-pálya | הונגריה | 5 – 2 | צ'כיה | ידידותי | - |
| 5. | 1908 | וינה, Hohe Warte | אוסטריה | 4 – 0 | הונגריה | ידידותי | - |
| 6. | 1908 | Budapest, Millenáris-pálya | הונגריה | 0 – 7 | אנגליה | ידידותי | - |
| 7. | 1908 | Budapest, Millenáris-pálya | הונגריה | 5 – 3 | אוסטריה | ידידותי | - |
| 8. | 1909 | Budapest, Millenáris-pálya | הונגריה | 3 – 3 | גרמניה | ידידותי | - |
| 9. | 1909 | וינה, Cricketer-pálya | אוסטריה | 3 – 4 | הונגריה | ידידותי | - |
| 10. | 1909 | Budapest, Millenáris-pálya | הונגריה | 1 – 1 | אוסטריה | ידידותי | - |
| 11. | 1911 | מילנו, Stadio Civico Arena | איטליה | 0 – 1 | הונגריה | ידידותי | - |
| 12. | 1911 | Budapest, Millenáris-pálya | הונגריה | 9 – 0 | שווייץ | ידידותי | - |
| 13. | 1911 | Budapest, Üllői úti pálya | הונגריה | 2 – 0 | אוסטריה | גביע וגנר | - |
| 14. | 1912 | Budapest, Üllői úti pálya | הונגריה | 4 – 4 | גרמניה | ידידותי | - |
| 15. | 1912 | קריסטיאניה, Gamle Frogner-stadion | נורווגיה | 0 – 6 | הונגריה | ידידותי | - |
| 16. | 1912 | מוסקבה, SZKSZ-stadion | רוסיה | 0 – 12 | הונגריה | ידידותי | 1 |
| 17. | 1913 | וינה, WAC-Platz | אוסטריה | 1 – 4 | הונגריה | גביע וגנר | - |
|  | סה"כ |  |  | 17 | משחקים |  | 1 |
לקריאה נוספת

Bródy Sándor NB I-es statisztikája a Nemzeti Labdarúgó Archívum oldalán
Antal Zoltán, Hoffer József: Alberttől Zsákig. Budapest: Sportkiadó. 1968. ISBN 0439001507018
Rejtő László – Lukács László – Szepesi György: Felejthetetlen 90 percek. Budapest: Sportkiadó. 1977. ISBN 963-253-501-4
Nagy Béla: Fradisták. Budapest: Sportpropaganda. 1981. ISBN 963-7542-44-2
הערות שוליים

1 2  "Morvaszentjánosi izraelita egyházközség születési anyakönyve 423/1886. "Film # 004528720". familysearch.org". נבדק ב-2020-08-23.
↑  "Sándor Bródy, tränare i IFK Göteborg 1921-1923-24 | ifkdb.se". ifkdb.se. נבדק ב-2020-08-23.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "שאנדור ברודי (כדורגלן)".
הרודיאנוס

| --- | --- |

ספרו של הרודיאנוס, 1524
 לידה:  170? האימפריה הרומית 
 פטירה:  250? (בגיל 80 בערך) 
 מדינה:  רומא העתיקה 
 שפות היצירה:  יוונית עתיקה 
 יצירות בולטות:  היסטוריה של האימפריה ממות מרקוס 
 
הרודיאנוס (ביוונית: Ἡρωδιανός;‏ 170 בערך – 240 בערך), המכונה לעיתים "הרודיאנוס מאנטיוכיה", כתב היסטוריה ביוונית בשמונה ספרים בשם "היסטוריה של האימפריה ממות מרקוס", המכסה את השנים 180–238, משנת מותו של הקיסר מרקוס אורליוס ועד שנת עלייתו לשלטון של הקיסר גורדיאנוס השלישי.
לדברי ישראל שצמן, "רטוריקה מופרזת פוגמת בערכו של החיבור ובאמינות המידע".
הרודיאנוס שירת במינהל המדינה הרומאי בדרג נמוך. הוא היה אולי מסוריה, אולי מאנטיוכיה, ונראה כי חי תקופה משמעותית ברומא, אך ייתכן שמבלי להחזיק בתפקיד ציבורי כלשהו. הוא כותב כי האירועים המתוארים בהיסטוריה שלו התרחשו במהלך חייו. מתוך חיבורו ניתן ללמוד שהוא עדיין חי בגיל מתקדם בתקופת שלטונו של גורדיאנוס השלישי. מעבר לכך, לא ידוע דבר על חייו.
חייו

תאריכי לידתו ומותו של הרודיאנוס אינם ידועים. כל המידע הזמין הנוגע לחייו נובע ממה שהוא עצמו כתב, כך שהעדויות מועטות. אפשר להניח שהוא כבר הגיע לגיל 10 עד שנת 180 וזאת בשל הפירוט בתיאוריו את אירועי אותה תקופה. ישנה דעה שהרודיאנוס בוודאי סיים לכתוב בסביבות שנת 240, כלומר כשהיה בסביבות גיל 70. הוא מציין: "המטרה שלי היא לכתוב תיאור שיטתי של האירועים בתקופה של 70 שנה, המכסה את תקופת שלטונם של כמה קיסרים, שיש לי ניסיון אישי מהם". זה מאשר את הדעה שהרודיאנוס היה כבן 70 כשזה נכתב וכי הפעולות אכן התרחשו במהלך חייו. עם זאת, ייתכן כי ההיסטוריה שלו חוברה במועד מאוחר יותר. תיאוריו של הרודיאנוס את גורדיאנוס השלישי אינם מחמיאים, וספק אם הוא פרסם סקירה שלילית כל כך על קיסר בזמן כהונתו. בהתאם להיגיון זה, כתיבת ההיסטוריה שלו הסתיימה לכל הפחות בשנת 244, כאשר גורדיאנוס השלישי מת. בספריו הראשון והשלישי מזכיר הרודיאנוס את משחקי קומודוס בשנת 192 ואת משחקי המאה של ספטימיוס סוורוס בשנת 204. אם הורדיאנוס השתתף במשחקי קומודוס, הוא היה אז לפחות בן 14, כלומר הוא נולד לכל המאוחר בשנת 178.
גם הלאום של הרודיאנוס אינו ברור. הוא לא היה מאיטליה, כי הוא אומר שהרי האלפים גדולים יותר מכל דבר "באזור שלנו בעולם". הוצע שהרודיאנוס היה מאלכסנדריה מאחר שהוא שם דגש כה גדול על הטבח של קרקלה בעיר זו ותושביה. ייתכן גם שהוא יכול היה להיות עד ראייה להתקפות הללו. הרודיאנוס אכן מתייחס לאלכסנדריה כעיר השנייה של האימפריה הרומית; עם זאת, הוא משתמש בתואר הזה גם לגבי הערים אנטיוכיה וקרתגו. הוצע שהרודיאנוס היה בנו של איליוס הרודיאנוס (אנ'), מדקדק אלכסנדרוני. למרות שזה אכן תואם כרונולוגית, אין ראיות אחרות שיתמכו בכך. עם זאת, ההשערה הפופולרית היא שהרודיאנוס היה מאנטיוכיה. הוא מתאר את אופיים של הסורים כמהירי-תפיסה ומזכיר אותם פעמיים נוספות. עם זאת, קיימים גם פערים בידע של הרודיאנוס בענייני סוריה אשר גורמים להאמין שאולי כלל לא היה מהאזור. לדוגמה, הוא מבלבל בין שני מלכים פרתיים, והכרונולוגיה והגאוגרפיה שלו של המערכה הפרתית בשנים 197–198 לקויות מאוד. ניתן להסביר את הלקויות הללו בחוסר ידע לגבי חלק קטן מהאימפריה; עם זאת, אפשר להניח שלתושב סוריה צריכה הייתה להיות גישה לידע זה.
עיסוקו ומעמדו החברתי של הרודיאנוס אינם ידועים. הרודיאנוס מציין: "כתבתי היסטוריה של האירועים בעקבות מותו של מרקוס שראיתי ושמעתי בימי חיי. היה לי חלק אישי בחלק מהאירועים האלה במהלך השירות הקיסרי והציבורי שלי". הוצע כי הרודיאנוס היה סנאטור בשל ידיעותיו על הסנאטוס קונסולטום טאקיטום (senatus consultum tacitum), שהייתה הכרזה סודית של הסנאט כאשר הסנאטורים בחרו בקיסרים פופיאנוס ובלבינוס. עם זאת, נאמר גם כי החדשות על כך הודלפו על ידי כמה סנאטורים, ובוודאי שזה לא היה נשאר סוד במשך כל ימי חייו של הרודיאנוס. ייתכן, עם זאת, שהרודיאנוס היה עבד משוחרר. זה תואם את הפרופיל שלו, שכן בסטטוס זה הוא לא היה דואג לנושאים הפוליטיים הגדולים יותר, ובמקום זאת היה מתרכז באישיויות ובמורכבויות. ובכל זאת, הרודיאנוס יכול היה להיות אפאריטור (Apparitor) (משרה במנהל המדינה), סופר או עובד בשירות הקיסר. זה יכול להתאים, שכן בעמדה כזו יכולה הייתה להיות לו גישה למסמכים סנאטורים, הוא היה נוסע רבות והיה בעל ידע בתחום העניינים הפיסקאליים, שהרודיאנוס הדגיש אותם שוב ושוב בהיסטוריה שלו.
חיבורו

חיבורו של הרודיאנוס נקרא "היסטוריה של האימפריה ממות מרקוס" (τῆς μετὰ Μάρκον βασιλείας ἱστορία). זו "היסטוריה רומית" המספקת תיאור מגוף ראשון של אחת התקופות המגוונות ביותר מבחינה פוליטית של האימפריה הרומית. הספר הראשון מתאר את שלטונו של קומודוס בין השנים 180–192, והשני דן בשנת חמשת הקיסרים (אנ') (193). הספר השלישי מקיף את תקופת שלטונו של ספטימיוס סוורוס בשנים 193–211, בעוד שהרביעי דן בתקופת שלטונו של קרקלה בין השנים 211–217. הספר החמישי עוסק בתקופת שלטונו של אלאגבאלוס משנת 218 עד 222, והספר השישי עוסק בתקופת שלטונו של סוורוס אלכסנדר בין השנים 222–235. הספר השביעי מספר על תקופת שלטונו של מקסימינוס תראקס בין השנים 235–238, והספר השמיני מתאר את שנת ששת הקיסרים (אנ') (238). סביר להניח שהרודיאנוס כתב עבור קהל מזרחי, שכן הוא מסביר לעיתים קרובות מנהגים ואמונות רומיות שונות שהיו נראות זרות לתושבי המזרח.
נראה שהרודיאנוס השתמש בתוקידידס כמודל במידה מסוימת, הן עבור סגנון והן עבור הקומפוזיציה הכללית של יצירתו, לעיתים קרובות בהצגת נאומים שבשלמותם או בחלקם הם דמיוניים. למרות אי דיוקים מדי פעם בכרונולוגיה ובגאוגרפיה, התיאור שלו בעיקרו אמין ולא מוטה. עם זאת, יש המאשימים אותו בהפגנת חיבה רבה מדי כלפי פרטינקס.
הרודיאנוס זכה לשבחים אך גם לביקורת מצד מלומדים. האדם הראשון שידוע שכתב ביקורת על הרודיאנוס הוא פוטיוס, הפטריארך של קונסטנטינופוליס במאה ה-9. הוא מספק תיאור כללי של תוכן החיבור של הרודיאנוס ומהלל את הסגנון שלו, אותו הוא מתאר כבהיר, נמרץ ונעים. פוטיוס כתב על הרודיאנוס: "הוא לא מגזים בהפרזה אך גם לא משמיט שום דבר מהותי; בקיצור, בכל סגולות ההיסטוריוגרפיה יש מעט אנשים העולים עליו”. זוסימוס השתמש בו כמקור וכך גם יוחנן מאנטיוכיה כשכתב במאה ה-7 את "הכרוניקה העולמית" שלו. עם זאת, בעוד שמחבר ההיסטוריה אוגוסטה נסמך על הרודיאנוס, הוא גם גינה אותו בגין הטיה, והרודיאנוס גם לא היה בחירתו הראשונה של זוסימוס. באופן דומה, יואנס זונאראס השתמש בהרודיאנוס רק במקום בו ההיסטוריה של קסיוס דיו מסתיימת.
הרודיאנוס זכה מזה זמן רב לביקורת על היעדר דיוק היסטורי, אך מחקרים שנעשו לאחרונה נטו לצדד בו ומעניקים תוקף לעובדותיו ההיסטוריות. בספר השני, הרודיאנוס קובע כי כוונתו היא לכתוב תיאור כרונולוגי ולתעד רק את הפעולות החשובות ביותר. בגלל זה, הרודיאנוס לפעמים מצרף מספר רב של אירועים לכדי אזכור אחד או שניים. לדוגמה, כל מסע המלחמה של קרקלה בצפון במהלך השנים 213–214 מתמצה לשני אזכורים קצרים. באופן דומה, התייחסות אחת לחורף בסירמיום (אנ') מסכמת את הקרבות של מקסימינוס על הריין והדנובה בשנים 236–238. הורדיאנוס גם שוגה מדי פעם בתיאורי הגאוגרפיה שלו. הוא טוען, למשל, כי איסוס הוא המקום בו התרחש הקרב האחרון ותפיסתו של דריווש השלישי.