stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רוברט ג'נקינסון
ראש ממשלה > חוקי הדגן ובעיות פנים

בעיה עיקרית שרבצה לפתחה של בריטניה בשנים 1819–1822 הייתה הבעיה החקלאית, שכן בשנים אלה היו היבולים בשפע ועקב כך חלה ירידת מחירים והתעוררה זעקה להגביר את ההגנה על החקלאים. כאשר לובי חקלאי חזק שהיה בפרלמנט דרש הגנה על המחירים, הסכים ליברפול להנהיג פיקוח ממשלתי באמצעות חוקי הדגן של 1815, למרות שבאופן כללי היה בעד סחר חופשי. החוקים אסרו על ייבוא חיטה עד אשר היבולים המקומיים יגיעו לרמת מחירי מינימום מוסכמת, כאמצעי זמני להקל על המעבר מתקופת המלחמה לתקופת השלום. הבעיה הכלכלית העיקרית שאיתה התמודד במהלך כהונתו הייתה בעיית המימון הלאומי. הריבית על החוב הלאומי, שתפח בעיקר על ידי ההוצאות הצבאיות העצומות, יחד עם התשלום למשוחררי הצבא, בלעו חלק ניכר מהכנסות הממשלה. סירובו של בית הנבחרים ב-1816 להמשיך את גבייתו של מס ההכנסה שהונהג בתקופת המלחמה, הותירה את הממשלה ללא כל חלופה מידית אלא להמשיך עם לקיחת הלוואות לצורך כיסוי ההוצאות השנתיות. בסופו של דבר הקל ליברפול את החזרתו של תקן הזהב ב-1819.
באופן בלתי נמנע עלה הצורך להעלות מיסים כדי לשלם את החובות, דבר שגרם למהומות נרחבות בין השנים 1812–1822. באותה תקופה החלה קבוצה הידועה כלודיטים בפעילות מחאה שבמסגרתה הם הרסו מכונות ששימשו את תעשיית הטקסטיל במקומות שונים במדינה עקב חששם שמפעלי התעשייה החדשים יפגעו בפרנסתם. בשנים 1811–1816 אירעו מספר מקרים כאלה שבהם חובלו מכונות ורבים מאלה שנתפסו הוצאו להורג.
הדוחות שהוגשו על ידי הוועדות הסודיות שכינס ליברפול ב-1817 הצביעו על קיומה של רשת מאורגנת של אגודות פוליטיות עוינות, במיוחד באזורי התעשייה. ליברפול אמר לפיל שרמת העוינות בבריטניה נראית אף גרועה יותר מזו שהייתה ב-1794. בשל איום מורגש על הממשלה, בוצעה חקיקה זמנית. חוק הביאס קורפוס הושעה בבריטניה ב-1817 ובאירלנד ב-1822. בעקבות טבח פיטרלו ב-1819 כפתה ממשלתו של ליברפול את חקיקתם של שישה חוקים מדכאים אשר הגבילו בין שאר הדברים את זכות הדיבור ואת זכות ההתאספות. ב-1820, כתוצאה מצעדים אלה, ליברפול וכמה משריו כמעט ונרצחו.
אף על פי שהלורד ליברפול שאף לביטול של סחר העבדים במסגרת קונגרס וינה, הוא התנגד באופן כללי לרפורמות מבית, ולעיתים קרובות ביצע צעדי דיכוי כדי להבטיח את קיומו של הסטטוס קוו. יחד עם זאת הוא תמך בביטולם של החוקים שאסרו על התאגדות מקצועית, למרות הכוח שצברו האיגודים המקצועיים בשביתות שהתקיימו החל מ-1825.
ראש ממשלה > שוויון הזכויות לקתולים

במהלך המאה ה-19, במיוחד בתקופת כהונתו של ליברפול, היה נושא שוויון הזכויות לקתולים למקור לעימותים פוליטיים בבריטניה. ב-1805 כאשר הצהיר בפומבי לראשונה על עמדתו בעניין, טען ליברפול שמערכת היחסים המיוחדת של מלך בריטניה עם הכנסייה האנגליקנית, וסירובם של הקתולים להישבע את שבועת הנאמנות (Oath of Supremacy), הצדיקו את הדרתם של אלה מתפקידים פוליטיים. לאורך כל הקריירה הפוליטית שלו, התנגד לרעיון של שוויון זכויות לקתולים, על אף שדאג לשינויים שוליים לטובת היציבות הלאומית.
לאחר ההחלטה שהתקבלה בשנת 1812 להסיר את הנושא מעל סדר יומה של הממשלה, התקבלו בשנה שלאחר מכן חוקי ההקלה על הקתולים (Roman Catholic relief bills) ובכך הושגה תקופה של רגיעה. ליברפול תמך בשינויים משניים כמו פתיחת האפשרות לקתולים לשרת בתפקידים בכירים בכוחות המזוינים ובבתי המשפט ובמתן זכות הבחירה לפרלמנט, אך המשיך להתנגד לכניסתם לפרלמנט עצמו. בשנות העשרים, לחץ מהאגף הליברלי של בית הנבחרים ועלייתה של האגודה הקתולית באירלנד, הקימו לתחיה מחדש את הוויכוח בנושא.
עם קבלתו של חוק נוסף בנושא ב-1825 נראה תהליך שוויון הזכויות כנוחל הצלחה. העברתו של החוק באפריל, שבעקבותיה הגיש רוברט פיל את התפטרותו, גרמה בסופו של דבר לליברפול להחליט להתפטר. כאשר הגיש קנינג את ההצעה הרשמית לפיה על הקבינט לתמוך בחוק, היה ליברפול משוכנע שדרכה של ממשלתו הגיעה לסיומה. ג'ורג' קנינג ירש את ליברפול בתפקידו כראש ממשלה. עם זאת, תהליך שוויון הזכויות לקתולים לא הושלם עד אשר חוקק חוק נוסף בנושא ב-1829, בתקופת כהונתם של הדוכס מוולינגטון ושל רוברט פיל, בסיועה של האגודה הקתולית שנוסדה ב-1823.
שנותיו האחרונות

אשתו הראשונה של הלורד ליברפול, לואיזה, מתה בגיל 54. זמן קצר לאחר מכן הוא נישא לליידי מרי צ'סטר, ידידה ותיקה של אשתו הראשונה. נישואיהם ארכו שלוש שנים בלבד עד למות ליברפול. ליברפול פרש מהפעילות הפוליטית באופן סופי ב-9 באפריל 1827, כאשר סבל מדימום מוחי וביקש מהמלך לאתר לו מחליף. ביולי הוא סבל מאירוע מוחי נוסף וב-4 בדצמבר 1828 מת. ללורד ליברפול לא היו ילדים ואת תואר האצולה שלו ירש אחיו למחצה הצעיר, צ'ארלס ג'נקינסון, הרוזן השלישי מליברפול. הוא נקבר בכנסיית הווקסברי בגלוסטרשייר, לצדו של אביו ואשתו הראשונה. על שמו נקרא רחוב ליברפול בלונדון.
דיוקן רוברט ג'נקינסון, מאת ג'ורג' הייטר
M-302

| --- | --- |
רקטת קרקע-קרקע מדגם M-302 שנחשפה באונייה "קלוס סי" על ידי לוחמי צה"ל במבצע חשיפה מלאה.
רקטת קרקע-קרקע מדגם M-302 שנחשפה באונייה "קלוס סי" על ידי לוחמי צה"ל במבצע חשיפה מלאה.
 מידע בסיסי
 ייעוד:  רקטת קרקע-קרקע
 ארץ ייצור:  סוריה
 יצרן:  מרכז סרס
 פיתוח:  מרכז סרס
 שימוש ראשון:  2006
 מלחמות ומבצעים:  מלחמת לבנון השנייה, מבצע צוק איתן, מבצע שומר החומות, מבצע מגן וחץ[דרוש מקור]
 משתמשים:  סוריה סוריה  חזבאללה חזבאללה  חמאס חמאס  הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני
 פלטפורמת שיגור:  משגר שישה קנים או מטול רקטות נייד
 גרסאות:  A, B, C, D, E
 מאפיינים כלליים
 הנעה:  הנעה רקטית מבוססת הודף מוצק חד-שלבית
 משקל:  524 ק"ג
 ממדים
 אורך:  כ-5 מטר
 קוטר:  302 מ"מ
 ביצועים
 טווח:  90–200 ק"מ בהתאם לגרסה
 ראש קרב והנחיה
 ראש קרבי:  125–175 ק"ג בהתאם לגרסה
רקטות M302 שנתפסו ב-KLOC C.
M-302 או B302 או ח'ייבר או פאדי-2 היא רקטת ארטילריה לטווח ארוך (עד 200 ק"מ) תוצרת מרכז סרס הסורי, מבוססת כנראה על מערכת WS-1 MLRS הסינית, שסופקה גם לאיראן. הרקטות נורות ממשגרים רב-קניים, ונעשה בהן שימוש נגד ישראל לראשונה במלחמת לבנון השנייה.
את הרקטות ניתן לשגר ממטול רקטות נייד כגון כלי רכב, עובדה שמקלה על חוליות ירי לשגר ולברוח במהירות. ה-M-302 היא רקטה, וכיוון טיסתה נקבע על ידי זווית ההגבהה והצידוד של המשגר.
בניגוד לגרסה הסינית והאיראנית, הגרסה הסורית שחזבאללה השתמש בה היא בעלת משגר של שישה קנים וראש הנפץ הוסב כך שיכיל פריטי מתכת באורך של עד 16 מ"מ שישמשו כרסס כנגד אדם.
בזמן מלחמת לבנון השנייה נראו עדויות לכך שהרקטה אינה יציבה וחלק מהרקטות ששוגרו התפוצצו באוויר לאחר השיגור.
גרסאות

| נתון | דגם A | דגם B | דגם C | דגם D | דגם E |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| טווח מרבי (ק"מ) מגובה פני הים | 90 | 100 | 140 | 160 | 200 |
| ראש נפץ (ק"ג) | 170 | 175 | 140 | 144 | 125 |
אירועים מרכזיים > הרקטה במלחמת לבנון השנייה

ב-2006 במהלך מלחמת לבנון השנייה השתמש חזבאללה ברקטות מדגמים A ו-B תחת הכינוי "ח'ייבר 1". 24 רקטות מסוג זה נורו על ישראל: אחת מהן נפלה ליד חדרה, כ-90 ק"מ דרומית לגבול לבנון - הנפילה הדרומית ביותר של רקטה ששוגרה לישראל במלחמה. בניגוד לסברה שרקטה מסוג זה פגעה במוסך הרכבת בחיפה וגרמה ל-8 הרוגים ולעשרות פצועים, מדובר היה ברקטה 220 מ"מ.
אירועים מרכזיים > עצירת משלוח רקטות לעזה

ב-5 במרץ 2014, ב"מבצע חשיפה מלאה", לכד כוח של חיל הים הישראלי את אוניית המשא Klos C ועל סיפונה 40 רקטות M-302. האונייה הועמסה ברקטות שיוצרו בסוריה והועברו בטיסה לאיראן, שם הוכנסו למכולות וכוסו בשקי מלט להסוואה. המכולות הועלו לספינה ושטו צפונה לעיראק, שם הוטענו עוד מכולות במטרה להסוות את המכולות עם הרקטות וכדי לבלבל את גופי הביון. הספינה שטה לכיוון פורט סודאן, ונלכדה כ-1,500 ק"מ דרומית לישראל. הכוח שהשתלט על הספינה מצא את הרקטות מוחבאות מתחת למלט. כל צוות הספינה נעצר והספינה הובאה לנמל אילת.
אירועים מרכזיים > במהלך מלחמת חרבות ברזל

בלילה שבין ה-21 ל-22 בספטמבר 2024, ולאחר מתקפת הביפרים על חזבאללה, סיכולים ממוקדים נרחבים ועליית מדרגה בתקיפות צה"ל בגבול הצפון, שוגרו כ-100 טילים מסוג M-302 והדגם הקטן יותר M-220 מלבנון לשטח ישראל, ואזעקות רבות נשמעו בכל רחבי הצפון. ההערכה הראשונית הייתה שמדובר בטילי פג'ר 5, אבל חזבאללה טען ששיגר טילים מסוג פאדי-1 ופאדי-2 בעלי קליבר של 220 ו-302 מ"מ, לחיפה ולבסיס רמת דוד.
בנוסף, במהלך מלחמת חרבות ברזל החל חזבאללה לעשות שימוש בטיל מדויק M-302 בעל מערכת הנחיה, שאותו הוא מכנה נסר-2. הנסר-2 בעל טווח של 150 ק”מ ראש נפץ במשקל 140 ק”ג
ראו גם

M-600
R-160
הערות שוליים

↑  הרקטה שהתפוצצה בשרון: תשתית איראנית, תוצרת סוריה, באתר וואלה, 9 ביולי 2014
↑  פאבי יששכרוף ואמיר תיבון‏, מסמך: כך ממשיך אסד לייצר טילים עבור חזבאללה, באתר וואלה, 28 בינואר 2014
↑  ידלין: "הישג מודיעיני אדיר", באתר ישראל היום, 5 במרץ 2014
↑  Wall et al., “Israel Tries To Identify Latest Hezbollah Rocket Threat,” 28; and Wall, et al., “Harsh Trajectories,” 28
↑  רקטה בקוטר 302 מ"מ באתר עיט
1 2  דין שמואל אלמס, ‏עם ראש נפץ של עד 150 ק״ג: זה היה יעד מרכזי של חיזבאללה לפנות בוקר, באתר גלובס, 22 בספטמבר 2024
↑  גילי כהן, צה"ל השתלט על אונייה באזור סודאן שהובילה משלוח טילים לעזה, באתר הארץ, 5 במרץ 2014
↑  ליאור בן ארי, "תגובה ראשונית לביפרים": אלו הרקטות שאותן שיגר חיזבאללה לקריות ולעמק, באתר ynet, 22 בספטמבר 2024
↑  חזבאללה פרסם סרטון שהציג את נצר 2, הטיל שלטענת הארגון שוגר אתמול לעבר חיפה
↑  מבט לטרור: חזבאללה, לבנון וסוריה (28-14 באוקטובר 2024), באתר מרכז המידע למודיעין ולטרור, ‏28 באוקטובר 2024
אמנת לונדון (1518)

הקרדינל תומאס וולסי
אמנת לונדון ב-1518 הייתה הסכם אי-התקפה בין המדינות המרכזיות באירופה. החותמות על האמנה היו צרפת, אנגליה, האימפריה הרומית הקדושה, מדינת האפיפיור, ספרד, בורגונדי והולנד, שהסכימו כולן לא לתקוף אחת את השנייה ולבוא לעזרת כל מדינה שתהא תחת התקפה.[דרוש מקור]
האמנה תוכננה על ידי הקרדינל וולסי, ולפיכך נחתמה בלונדון על ידי שגרירי המדינות הנוגעות בדבר. זאת הייתה תגובה לכוחה העולה של האימפריה העות'מאנית שפלשה לבלקן. וולסי היה להוט ביותר להשיג שלום בר-קיימא, ושכנע את מלך אנגליה הנרי השמיני להימנע ממלחמה ולנקוט דרך דיפלומטית יותר בכל הנוגע לעניינים כספיים.
ערך זה הוא קצרמרבנושא אמנות והסכמים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מייקל קנת' ויליאמס

| --- | --- |

 לידה:  22 בנובמבר 1966 ברוקלין, ארצות הברית 
 פטירה:  6 בספטמבר 2021 (בגיל 54) ברוקלין, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1996–2021 (כ־25 שנים)
 מקום לימודים:  תיכון ג'ורג' וסטינגהאוס לקריירה והכשרה טכנית  Borough of Manhattan Community College 
 צאצאים:  Elijah Williams 
 מספר צאצאים:  1 
 פרסים והוקרה:  פרס גילדת שחקני המסך (2012)  פרס בחירת מבקרי הטלוויזיה (2021) 
 פרופיל ב-IMDb
 
מייקל קנת' ויליאמס (באנגלית: Michael Kenneth Williams;‏ 22 בנובמבר 1966 – 6 בספטמבר 2021) היה שחקן אמריקאי. התפרסם בזכות תפקידיו כעומאר ליטל בסדרה "הסמויה" וצ'וקי וייט בסדרה "אימפריית הפשע". מועמד ארבעה פרסי אמי על תפקידו בסרט "סיפורה של בסי סמית" ובסדרות "ליל האירוע", "כשהם רואים אותנו" ו-"ארץ לאבקראפט".
ביוגרפיה

ויליאמס נולד בברוקלין, ניו יורק. הוא עבר ילדות קשה עם הסתבכויות במספר קטטות, כדי לברוח מאותן צרות הוא נרשם ל"תיאטרון השחור הלאומי" שבניו יורק סיטי. בגיל צעיר הוא נשר מלימודיו כדי לרכוש קריירה כרקדן, הוא מצא עבודות כרקדן רקע בהופעות של אומנים כגון מדונה וג'ורג' מייקל. הוא נודע בגלל הצלקת הגדולה שבמצחו אותה קיבל בקטטה לה היה שותף בגיל 25. בזכות אותה הצלקת הוא קיבל הצעות משחק והצעות השתתפות בקליפי מוזיקה.
ויליאמס מת ב-6 בספטמבר 2021, בגיל 54. הוא נמצא ללא רוח חיים בביתו בוויליאמסבורג שבברוקלין על ידי אחיינו. מותו נגרם באקראי מתערובת רעילה של סמים: פנטניל, פרפלואורופנטניל (אנ'), הרואין וקוקאין.
קריירת משחק

בשנת 1999 שיחק בסרטו של מרטין סקורסזה "לגעת במוות", לצידם של ניקולס קייג' וג'ון גודמן בתפקיד של סוחר סמים.
ויליאמס התגלה בשנת 2002 בסדרת הפשע "הסמויה" בתפקיד המאפיונר עומר ליטל, מהדמויות הבולטות בסדרה. את תפקיד עומר קיבל ויליאמס לאחר אודישן אחד בלבד שערך. הוא זכה להערכה רבה בתקשורת על הופעותיו ולמילים חמות מנשיא ארצות הברית ברק אובמה שהצהיר בראיון ש"הסמויה" היא הסדרה האהובה עליו ועומר ליטל היא הדמות המועדפת עליו.
לאחר מכן שיתף פעולה עם ג'י ג'י אברהמס בסדרת המתח "זהות בדויה" בה שיחק בשלושה פרקים, שיחק בתפקיד ראשי בסדרה "נקודת ההרג" ובתפקיד משנה בסרט "אני חושב שאני אוהב את אשתי" של כריס רוק.
ב-2009 הופיע ויליאמס בסרטים "אהבה בזמן מלחמה" בתפקיד אלן מלנצ'מפ,"הדרך" ובסדרה של טום פנטנה ובארי לוינסון "הנדבן" בתור דקס שומר ראשו של המיליארדר טדי ריסט (ג'יימס פיורפוי).
בשנת 2010 קיבל ויליאמס תפקיד גדול בסדרת הפשע בתקופתית המצליחה "אימפריית הפשע", בסדרה גילם את אלברט "צ'וקי" וייט, מנהיג הקהילה השחורה באטלנטיק סיטי. באותה שנה השתתף גם בסרט הפשע "רחובות ברוקלין" בתפקיד המאפיונר רד.
בשנת 2013 שיחק ויליאמס בהפקתו של דוויין ג'ונסון "מלשין" ובסרט הדרמה "12 שנים של עבדות" שביים סטיב מקווין והפיק בראד פיט, המבוסס על אוטוביוגרפיה באותו שם (אנ') מאת סולומון נורת'אפ משנת 1853..
בשנת 2015 שיחק בתור ג'ק גי בעלה של הזמרת בסי סמית (קווין לטיפה) בדרמה המוזיקלית של HBO "סיפורה של בסי סמית", ועל תפקידו הועמד ויליאמס לפרס אמי לשחקן משנה במיני-סדרה או בסרט.
בשנת 2016 שיחק בקומדיה "מכסחות השדים" המבוסס על הסרט מ-1984. באותה שנה שיחק בסרט הפעולה "אמונת המתנקש", אשר מבוסס על סדרת משחקי הווידאו Assassin's Creed. בסרט גילם את מוסה, לצד מייקל פסבנדר. בנוסף, שיחק במיני-סדרה "ליל האירוע" ברשת "HBO", בתפקיד פרדי נייט. על תפקידו בסדרה היה שוב מועמד ויליאמס לפרס אמי לשחקן משנה במיני-סדרה או בסרט.
בשנת 2019 שיחק ויליאמס את אביו של אנטון מקגריי במיני סדרה של נטפליקס, "כשהם רואים אותנו" שמבוססת על סיפורם האמיתי של חמישה נערים צעירים שהורשעו באונס ובניסיון רצח של אצנית בסנטרל פארק בניו יורק למרות היותם חפים מפשע. על תפקידו זה היה מועמד ויליאמס בפעם השלישית לפרס אמי לשחקן משנה במיני-סדרה או סרט.
בשנת 2020 הוא גילם את מונטרוז פרימן, אביו הנוקשה והמסתורי של אטיקוס בסדרת האימה "ארץ לאבקראפט" ששודרה ברשת "HBO".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1996 | הקליע (אנ') | "היי טופ" |  |
| 1996 | Mugshot | רומור |  |
| 1998 | מורה מחליף 2 (אנ') | חבר כנופיה |  |
| 1999 | לגעת במוות (אנ') | סוחר סמים |  |
| 2000 | Broke Even | קני |  |
| 2004 | Doing Hard Time | כריס קרייג |  |
| 2006 | Bondage | ווילי |  |
| 2006 | בשם הצדק (אנ') | סמואל קיי |  |
| 2006 | 5up 2down | טרנס |  |
| 2007 | אני חושב שאני אוהב את אשתי (אנ') | טדי |  |
| 2007 | נראתה לאחרונה | דווין |  |
| 2008 | הענק הירוק | צופה מהצד |  |
| 2008 | Belly 2: Millionaire Boyz Club | טוני |  |
| 2008 | Miracle at St. Anna | טאקר |  |
| 2009 | רחובות ברוקלין | רד |  |
| 2009 | Tell-Tale | אצ'רטון |  |
| 2009 | Wonderful World | איבו |  |
| 2009 | The Perfect Age of Rock 'n' Roll | סאני בוי |  |
| 2009 | A Kiss of Chaos | דימיטריוס |  |
| 2009 | Addicts | ליל ג'יי |  |
| 2009 | A Day in the Life | מייק |  |
| 2009 | הדרך (אנ') | גנב |  |
| 2009 | החיים בזמן מלחמה | אלן |  |
| 2012 | You're Nobody 'til Somebody Kills You | אד |  |
| 2012 | LUV | הבלש הולוויי |  |
| 2013 | מלשין (אנ') | מאליק |  |
| 2013 | 12 שנים של עבדות | רוברט |  |
| 2013 | They Die by Dawn | נאט לאב (אנ') |  |
| 2014 | רובוקופ | ג'ק לואיס |  |
| 2014 | הטיהור 2: לשרוד את הלילה | כרמלו ג'ונס |  |
| 2014 | מחוץ לזמן (אנ') | מייק |  |
| 2014 | להרוג את השליח (אנ') | ריקי רוס (אנ') |  |
| 2014 | מידות רעות | טארק חאליל |  |
| 2014 | המהמר (אנ') | נוויל בראקה |  |
| 2015 | שבויה (אנ') | הבלש ג'ון צ'סטנאט |  |
| 2016 | אנסטסיה (אנ') | ג'פרי |  |
| 2016 | The Land | פופס |  |
| 2016 | 999 | "סוויט פי" |  |
| 2016 | מכסחות השדים | הוקינס |  |
| 2016 | כשהענף נשבר (אנ') | רולנד |  |
| 2016 | אמונת המתנקש | מוסא |  |
| 2018 | לילה בספרייה (אנ') | ג'קסון |  |
| 2018 | סופרפליי (אנ') | סקאטר |  |
| 2019 | אתר הצלילה בים האדום | קאבדה בימרו |  |
| 2019 | עיר יתומה | חצוצרן |  |
| 2020 | ארקנסו (אנ') | אלמונד |  |
| 2020 | המלכים של מיאמי (אנ') | מר ראונדטרי |  |
| 2020 | סיפורם של הביסטי בויז (אנ') | בוב דילן |  |
| 2021 | Body Brokers | ווד |  |
| 2022 | נקודת שבירה (אנ') | איליי ברנרד | שוחרר לאחר מותו |
| 2023 | Surrounded | וויל קליי | שוחרר לאחר מותו |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997 | חוק וסדר | דלמור וולטון | פרק: "Shadow" |
| 2001 | חוק וסדר | מרקוס קול | פרק: "A Losing Season" |
| 2001 | Deadline | דארין | פרק: "The Undesirables" |
| 2001 | הסופרנוס | ריי ריי | פרק: "Army of One" |
| 2002 | משמרת שלישית | שוטר #1 | פרק: "Superheroes Part 2" |
| 2002–08 | הסמויה | עומאר ליטל (אנ') | תפקיד חוזר (עונות 1–2), תפקיד ראשי (עונות 3–5); 42 פרקים |
| 2003 | חוק וסדר: מדור מיוחד | דאבל די | פרק: "Escape" |
| 2005 | בלוז בלקאוונה (אנ') | ג'ימי | סרט טלוויזיה של HBO |
| 2005 | זהות בדויה | רוברטס | 3 פרקים |
| 2005 | בוסטון ליגל | רנדל קירק | פרק: "Gone" |
| 2005 | CSI | רוני | פרק: "Hollywood Brass" |
| 2006 | חוק וסדר: מדור מיוחד | ויקטור בודין | פרק: "Underbelly" |
| 2006–07 | Six Degrees | מייקל | 3 פרקים |
| 2007 | The Kill Point | קווינסי | 8 פרקים |
| 2008 | Human Giant | כריס ברקסדייל | פרק: "Respect. Honor. Discipline." |
| 2008 | CSI: ניו יורק | רג'י דנהאם | פרק: "The Box" |
| 2009 | חוק וסדר | צ'ארלס קול | פרק: "Great Satan" |
| 2009 | הנדבן (אנ') | דקס ווהן | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
| 2010 | CSI | לורן | פרק: "World's End" |
| 2010–14 | אימפריית הפשע | אלברט "צ'וקי" וייט | תפקיד ראשי (5 עונות); 56 פרקים |
| 2011 | דטרויט 1-8-7 (אנ') | קלרנס וורנטון | פרק: "Legacy/Drag City" |
| 2011 | The Cookout 2 | מייק | סרט טלוויזיה של BET |
| 2011–12 | קומיוניטי | ד"ר מרשל קיין | 3 פרקים |
| 2013 | Walk This Way | הכומר ג'ק דניאלס | סדרת רשת; 7 פרקים |
| 2013 | High School USA! | לושיוס | דיבוב; פרק: "Adderall" |
| 2014 | Lucas Bros. Moving Co. | שטן / בחור ניגרי | דיבוב; פרק: "A/C Tundra" |
| 2015 | סיפורה של בסי סמית' | ג'ק ג'י | סרט טלוויזיה של HBO מועמד פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקן משנה במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה (אנ') (2015) |
| 2015 | אוצרות שלפני המוות (אנ') | רוק בניון | מיני-סדרה |
| 2016 | ליל האירוע | פרדי נייט | 6 פרקים מועמד פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקן משנה במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה (אנ') (2017) |
| 2016–18 | האפ ולנארד (אנ') | לנארד פיין | תפקיד ראשי (3 עונות); 18פרקים |
| 2016, 2022 | Black Market with Michael K. Williams | מנחה | 2 עונות; 14 פרקים גם מפיק בפועל |
| 2017 | When We Rise | קן ג'ונס (אנ') | 4 פרקים |
| 2017–21 | משפחת מרפי | סמוקי גרינווד | דיבוב; 18 פרקים |
| 2018 | ספר האורחים (אנ') | גייב | פרק: "Someplace Other Than Here" |
| 2019 | השבוע שעבר עם ג'ון אוליבר | ריצ'רד סאקלר (אנ') | פרק: "Opioids II" |
| 2019 | כשהם רואים אותנו | בובי מקריי | 4 פרקים מועמד פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקן משנה במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה (אנ') (2019) |
| 2020 | ארץ לאבקראפט | מונטרוז פרימן | תפקיד ראשי; 10 פרקים מועמד פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקן משנה בסדרת דרמה (אנ') (2021) |
פילמוגרפיה > תיאטרון

| שנה | מחזה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | The 24 Hour Plays | גרינג | תיאטרון אמריקן איירליינס (אנ'), ברודוויי |
הערות שוליים

↑  Abbey White, Abbey White, Michael K. Williams, ‘The Wire’ Actor, Dies at 54, The Hollywood Reporter, ‏6 בספטמבר 2021 (באנגלית)
↑  Rosy Cordero, Patrick Hipes. Michael K. Williams Died From Accidental Overdose, New York Medical Examiner Says. Deadline Hollywood, September 24, 2021
↑   עלית קרפ, מסמך חשוב על המשמעות האמיתית של העבדות, באתר הארץ, 4 במרץ 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007452427905171  BNE: XX5076717  BnF: cb14645379w (data)  GND: 1126991805  ICCU: LO1V432532  ISNI: 0000 0001 1948 6395  LCCN: no2009013344  SUDOC: 172511097  VIAF: 37174929   WorldCat (עם VIAF): 37174929
על המסך שלי

"על המסך שלי" הוא שיר של המוזיקאי הישראלי הנרי, שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית ניקה. הוא יצא לאור במרץ 2005, בהוצאת חברות התקליטים דרסט הפקות והנרי הפקות, כסינגל השני מתוך אלבום האולפן המשותף של השניים, Revolution‏ (2006). את השיר כתב, הלחין והפיק הנרי.
"על המסך שלי" היה לשיר הנושא של סדרת הטלוויזיה הישראלית "טלנובלה בע"מ".
בשנת 2023, לרגל 18 שנים מיציאתו של "על המסך שלי", הופק לשיר רמיקס עדכני עם עטיפה חדשה בשיתוף פעולה של הנרי ו-MISTERMISS.
רקע וכתיבה

בהמשך להצלחת סינגל הבכורה של הנרי וניקה, הוחלט להפיק וליצור אלבום בכורה באורך מלא של השניים. באותה העת, פנו להנרי אנשים מסדרת הטלוויזיה "טלנובלה בע"מ" מבית היוצר של ערוץ הוט 3 ושל דרסט הפקות. הם ביקשו שיכתוב שיר שישמש כנעימת הנושא של הסדרה וזה נענה להצעה וכתב את הלהיט "על המסך שלי" בביצועה של ניקה.
מספר עשורים לאחר מכן, הוקלט השיר בידי עדן דניאל גבאי.
וידאו קליפ

קטע הפתיחה של השיר פורסם ב-4 באוקטובר 2007 כאשר הועלה ליוטיוב. הקליפ הוא קטע הפתיחה הרשמי של "טלנובלה בע"מ".
נכון לאוגוסט 2023 עומד מונה הצפיות של הסרטון על למעלה מ-300 אלף צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2005)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2005)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2005)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2005)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | – |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | מרץ 2005 | תקליטור | דרסט • הנרי |  |
| כלל העולם | 31 באוגוסט 2023 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | הנרי |  |
הערות שוליים

1 2 3  Nikka - על המסך שלי (באנגלית), נבדק ב-2023-12-08
1 2 3 4  הנרי וניקה - על המסך שלי | טלנובלה בע"מ ♫, נבדק ב-2023-12-08
↑  פתיח טלנובלה בע"מ, נבדק ב-2023-12-08
1 2  על המסך שלי - MISTERMISS Remix, נבדק ב-2023-12-08
↑  אלון הדר, ויוה לה ניקה, באתר הארץ, 29 בנובמבר 2006
↑  עדן דניאל גבאי – על המסך שלי (Cover), נבדק ב-2023-06-04
ג'ורג' חבש

ערך זה עוסק בראש ארגון "החזית העממית לשחרור פלסטין". אם התכוונתם לשחקן ערבי-ישראל שנולד בשם זה, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  2 באוגוסט 1926 לוד, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  26 בינואר 2008 (בגיל 81) עמאן, ירדן 
 מדינה:  פלשתינה (א"י) 
 השכלה:  האוניברסיטה האמריקנית בביירות 
 מפלגה:  החזית העממית לשחרור פלסטין, תנועת הלאומיים הערבים 
 
ג'ורג' חבש (מימין) עם מחמוד דרוויש (במרכז) ויאסר ערפאת (משמאל)
כיכר על שמו ברמאללה
ג'ורג' חבש (בערבית: جورج حبش; 2 באוגוסט 1926 – 26 בינואר 2008) היה טרוריסט ופוליטיקאי פלסטיני נוצרי, ממייסדי וראשי ארגון "החזית העממית לשחרור פלסטין" - בעל אידאולוגיה קומוניסטית. כונה "א-טביב" (הרופא) בשל עבודתו במקצוע. חבש כיהן כמזכ"ל החזית העממית מ-1967 ועד פרישתו בשנת 2000.
ביוגרפיה > נעוריו

ג'ורג' חבש נולד בשנת 1926 בלוד, למשפחה נוצרית אורתודוקסית שברחה ללבנון בזמן מלחמת העצמאות של ישראל.
בזמן המלחמה היה ממגויסי "צבא ההצלה".
חבש למד רפואה באוניברסיטה האמריקנית בביירות, התמחה ברפואת ילדים והוסמך בתור רופא ילדים, ומאז היה מוכר בכינוי "אל-חכים" (הרופא). עבר ביחד עם ודיע חדאד לעמאן, פתחו יחד קליניקה, ועבדו כרופאים במחנות פליטים בירדן. במקביל ללימודיו החל חבש להיות פעיל בחוגים פוליטיים.
ביוגרפיה > תנועת הלאומיים הערבים

ב-1953 ייסד ג'ורג' חבש ביחד עם גולים פלסטינים נוספים את "תנועת הלאומיים הערבים" בהשפעת חוויותיו ממלחמת 1948, תנועה חילונית ופאן-ערבית, שלאו דווקא שמה דגש על קידום הלאומיות הפלסטינית אלא במסגרת איחוד של המדינות הערביות. במטרה להפוך את החברה הערבית מחברה נחשלת לחברה מודרנית. הארגון אימץ את רעיונות החילון, הסוציאליזם והמאבק המזוין. סניפים של התנועה קמו במדינות ערב השונות ופעלו באופן מחתרתי.
ביוגרפיה > החזית העממית לשחרור פלסטין

לאחר מלחמת ששת הימים ב־1967, הקים הארגון חוליית לוחמים שהתאחדה עם החזית לשחרור פלסטין של אחמד ג'יבריל וארגון נוסף בשם "נוער למען הנקמה", ליצירת החזית העממית לשחרור פלסטין - ארגון טרור בעל אידאולוגיה מרקסיסטית אשר ביצע פיגועים ראוותניים רבים נגד מטרות ישראליות ומערביות. הארגון היה סמן שמאלי בקרב הפלגים הפלסטיניים. בין הפיגועים שיזם הארגון היו חטיפת מטוס אל על לאלג'יריה.
ב-10 באוגוסט 1973 יירטו מטוסי חיל האוויר הישראלי מטוס נוסעים של חברת התעופה העיראקית בדרכו מביירות לבגדאד, במטרה לתפוס את חבש שהיה אמור לטוס בו. המטוס הונחת בבסיס חיל האוויר ברמת דוד, במבצע שכונה "מבצע עמלק". לאחר שהמטוס הונחת, התברר כי חבש לא היה עליו, והמטוס על נוסעיו שוחרר והמשיך בדרכו.
עד ראשית שנות ה-70 של המאה ה-20 התגורר חבש בירדן ובאירועי "ספטמבר השחור" 1970 עבר להתגורר בלבנון, שגם ממנה גלה ב-1982 כמו מנהיגים פלסטינים נוספים ועבר להתגורר בירדן. במאבקים הפנימיים בתוך אש"ף ב-1983 נחשב חבש כמקורב לסוריה. הוא תמך בפלישה העיראקית לכווית בשנת 1990 ונחשב לאחד הקיצוניים ביותר בקרב ההנהגה הפלסטינית, וכמתנגד עיקש לפשרה ומשא ומתן עם ישראל. בשנת 1992 בעזרת נציג אש"ף בצרפת איבראהים סוס הוא הגיע בחשאי לטיפול רפואי בפריז. לאחר חשיפת הפרשה התפתח בצרפת משבר פוליטי שבסופו של דבר גרם הקדמת הבחירות.
בשנת 2000 השתקע בדמשק, סוריה.
ב-26 בינואר 2008 מת חבש בביתו בעמאן שבירדן ונטמן בבית עלמין שם. בעקבות מותו הכריז אבו מאזן, יו"ר הרשות הפלסטינית, על שלושה ימי אבל בשטחי הרשות. ברמאללה נקראה כיכר על שמו.
בן דודו של חבש, השחקן ג'ורג' איברהים גילם בתוכנית הילדים "סמי וסוסו" את דמותו של סמי.
בשנת 2017 יצאה לאור ביוגרפיה מקיפה על ג'ורג' חבש שכתב המזרחן ד"ר אלי גליה מהמכון למחקרי ביטחון לאומי.
לקריאה נוספת

אלי גליה, ג'ורג' חבש - ביוגרפיה פוליטית, הוצאת רסלינג, 2017
הערות שוליים

↑  מצטפא כבהא, המזרח התיכון בימינו: הפלסטינים – עם בפזורתו, האוניברסיטה הפתוחה, עמ' 195
↑  רועי נחמיאס ועלי ואקד, אבל ברשות: ג'ורג' חבש מת בביתו שבעמאן, באתר ynet, 26 בינואר 2008
↑   גדעון לוי, ביוגרפיה משובחת של מייסד החזית העממית מבהירה: ג'ורג' חבש צדק, באתר הארץ, 5 באפריל 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007275361205171  BIBSYS: 2121357  BnF: cb156339492 (data)  GND: 119191148  ISNI: 0000 0001 2275 8048  LCCN: n87874487  NTA: 128401389  SELIBR: 305830  SNAC: w6mr1ghw  SUDOC: 122284720  VIAF: 159149294508980522946   WorldCat (עם VIAF): 159149294508980522946