stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נבחרת ויילס בכדורגל
היסטוריה > גביע העולם 1958

הופעתה הראשונה של ויילס בטורניר גביע העולם הייתה בטורניר שנערך בשוודיה בשנת 1958.
העפלתה של ויילס לטורניר הייתה לא שגרתית. ויילס שובצה בבית המוקדמות עם צ'כוסלובקיה ומזרח גרמניה, כאשר הראשונה בבית עולה לטורניר הגמר. ויילס פתחה את משחקי הבית בניצחון ביתי 0–1 על צ'כוסלובקיה, אך בהמשך הפסידה בחוץ למזרח גרמניה 1–2 ולצ'כוסלובקיה 0–2. במשחקה האחרון ניצחה ויילס את מזרח גרמניה 1–4 ובסופו של דבר סיימה במקום השני אחרי צ'כוסלובקיה ולמעשה הודחה מהמוקדמות, אלא שבעקבות פוליטיקה במזרח התיכון קיבלה ויילס הזדמנות נוספת להעפיל לטורניר הגמר.
בבית המוקדמות האסייתי/אפריקני נבחרות מצרים וסודאן סירבו לשחק נגד נבחרת ישראל מסיבות פוליטיות, בעוד נבחרת אינדונזיה התעקשה לקיים את משחקיה נגד ישראל במקום נייטרלי. כתוצאה מכך, זכתה ישראל בניצחונות טכניים שאמורים היו להעלות אותה לטורניר הגמר מבלי ששיחקה ולו משחק אחד. פיפ"א לא רצתה שנבחרת תשתתף בטורניר הגמר מבלי ששיחקה אפילו משחק אחד במוקדמות והחליטה לקיים הגרלה בין כל הנבחרות האירופאיות שסיימו במקום השני בבתי המוקדמות. הזוכה בהגרלה הייתה אמורה לפגוש את ישראל לצמד משחקי פלייאוף על העלייה. נבחרת בלגיה זכתה בהגרלה אך סירבה להשתתף וויילס עלתה בגורל בהגרלה הנוספת. ויילס ניצחה את ישראל פעמיים 0–2 והעפילה לטורניר הגמר לראשונה בתולדותיה.
בטורניר הגמר שובצה ויילס לבית 3 עם נבחרות שוודיה, הונגריה ומקסיקו, כאשר שתי הראשונות בבית עולות לשלב רבע הגמר. ויילס סיימה את שלושת משחקיה בתוצאות תיקו וסיימה במקום השני עם 3 נקודות יחד עם הונגריה. לפי שיטת המשחקים בטורניר, נבחרות שסיימו עם אותו מספר נקודות במקומות השני והשלישי צריכות היו להתמודד במשחק פלייאוף על ההעפלה לרבע הגמר. ויילס ניצחה את הונגריה 1–2 במשחק המכריע משעריהם של איבור אולצ'רץ' וטרי מדווין לאחר שפיגרה 0–1 והעפילה לרבע הגמר למשחק מול ברזיל. ויילס הפסידה במשחק 0–1 משער של פלה, שהוביל בסופו של דבר את ברזיל לזכייה בגביע העולם, והודחה מהטורניר.
בשנת 2022 העפילה ויילס בפעם השנייה בתולדותיה לטורניר הגמר של גביע העולם,לאחר שגברה בפלייאוף על אוקראינה בתוצאה 1-0. בטורניר הגמר הפסידה ויילס בבית המוקדם לאנגליה ולאירן,וסיימה בתיקו מול ארצות הברית. ויילס סיימה במקום האחרון בבית והודחה מהמשך הטורניר.
היסטוריה > יורו 2016

במוקדמות יורו 2016, בבית שכלל את בלגיה, בוסניה, ישראל, קפריסין ואנדורה, הראתה ויילס יכולת מצוינת, בהובלת כוכבי הקבוצה גארת' בייל מריאל מדריד וארון ראמזי מארסנל. בסופו של דבר ויילס אכן עלתה לטורניר זה מן המקום השני, לאחר בלגיה, לראשונה בתולדותיה.

בטורניר הגמר שובצה ויילס בשלב הבתים עם אנגליה, רוסיה וסלובקיה. במשחק הראשון בתולדותיה באליפות אירופה, השיגה ויילס ניצחון בכורה על סלובקיה 1–2 משערים של גארת' בייל והאל רובסון-קאנו. במשחקה השני הפסידה ויילס לאנגליה 1–2 משער בתוספת הזמן, לאחר שהובילה 0–1 משער של בייל. במשחקה האחרון בשלב הבתים הביסה ויילס את רוסיה 0–3 משערים של ארון ראמזי, ניל טיילור וגארת' בייל. בכך סיימה ויילס בראשות הבית והעפילה לשמינית הגמר. בשלב שמינית הגמר ניצחה ויילס את צפון אירלנד 0–1 וברבע הגמר הפתיעה את בלגיה 1–3 משערים של אשלי ויליאמס, האל רובסון-קאנו וסאם ווקס לאחר שמחקה פיגור 0–1. בחצי הגמר הפסידה ווילס לפורטוגל 0–2.
היסטוריה > יורו 2020

ויילס לא הצליחה להעפיל למונדיאל 2018, אך הצליחה להעפיל בפעם השנייה ברציפות ליורו 2020 לאחר שסיימה במקום השני בבית המוקדמות אחרי קרואטיה ולפני סלובקיה, הונגריה ואזרבייג'ן. בטורניר הגמר שובצה ויילס עם מארחת הבית איטליה, שווייץ וטורקיה. ויילס פתחה את משחקיה בתיקו 1-1 עם שווייץ ולאחר מכן גברה על טורקיה 0-2. במשחקה האחרון בבית הפסידה 1-0 לאיטליה ועלתה לשמינית הגמר מהמקום השני בבית בזכות הפרש שערים עדיף על שווייץ, שעלתה אף היא מהמקום השלישי. בשמינית הגמר הובסה ויילס 4-0 על ידי דנמרק והודחה.
היסטוריה > מונדיאל 2022

בשלב מוקדמות מונדיאל 2022 סיימה ויילס במקום השני בבית אחרי בלגיה ולפני צ'כיה, אסטוניה ובלארוס ובכך עלתה לשלב הפלייאוף. בחצי גמר הפלייאוף גברה ויילס בביתה על אוסטריה 1-2 ובגמר הפלייאוף גברה ויילס בביתה 0-1 על אוקראינה ובכך חזרה למעמד גביע העולם לאחר 64 שנים. בטורניר הגמר סיימה ויילס בתיקו 1-1 עם ארצות הברית, כאשר בייל מבקיע את שער השוויון לזכותה בכדור עונשין מ-11 מטר 8 דקות לסיום. בהמשך אכזבה ויילס כאשר הפסידה 2-0 לאיראן משני שערים עמוק בתוך תוספת הזמן וכן הובסה במשחקה האחרון 3-0 על ידי אנגליה. ויילס סיימה במקום האחרון בבית ללא ניצחון והודחה מהטורניר.
כל גביעי העולם

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
אורוגוואי 1930: לא הייתה חברה בפיפ"א
הממלכה האיטלקית 1934: לא הייתה חברה בפיפ"א
צרפת 1938: לא הייתה חברה בפיפ"א
ברזיל 1950: לא העפילה
שווייץ 1954: לא העפילה
| שוודיה 1958 | רבע גמר | 5 | 1 | 3 | 1 | 4 | 4 |
צ'ילה 1962: לא העפילה
אנגליה 1966: לא העפילה
מקסיקו 1970: לא העפילה
גרמניה 1974: לא העפילה
ארגנטינה 1978: לא העפילה
ספרד 1982: לא העפילה
מקסיקו 1986: לא העפילה
איטליה 1990: לא העפילה
ארצות הברית 1994: לא העפילה
צרפת 1998: לא העפילה
קוריאה הדרומית יפן 2002: לא העפילה
גרמניה 2006: לא העפילה
דרום אפריקה 2010: לא העפילה
ברזיל 2014: לא העפילה
רוסיה 2018: לא העפילה
| קטר (מדינה) 2022 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 1 | 2 | 1 | 6 |
ארצות הברית מקסיקו קנדה 2026: 
| סה"כ | 2/22 | 8 | 1 | 4 | 3 | 5 | 10 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
כל אליפויות אירופה

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
צרפת 1960: לא נרשמה
ספרד 1964: לא העפילה
איטליה 1968: לא העפילה
בלגיה 1972: לא העפילה
יוגוסלביה 1976: לא העפילה
איטליה 1980: לא העפילה
צרפת 1984: לא העפילה
גרמניה 1988: לא העפילה
שוודיה 1992: לא העפילה
אנגליה 1996: לא העפילה
בלגיה הולנד 2000: לא העפילה
פורטוגל 2004: לא העפילה
אוסטריה שווייץ 2008: לא העפילה
פולין אוקראינה 2012: לא העפילה
| צרפת 2016 | חצי גמר | 6 | 4 | 0 | 2 | 10 | 6 |
| האיחוד האירופי 2020 | שמינית גמר | 4 | 1 | 1 | 2 | 3 | 6 |
גרמניה 2024: לא העפילה
בריטניה אירלנד 2028: 
| סה"כ | 2/16 | 10 | 5 | 1 | 4 | 13 | 12 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
ליגת האומות של אופ"א

| שנה | דרג | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פורטוגל 2018-2019 | ב | שלב הבתים | 4 | 2 | 0 | 2 | 6 | 5 |
| איטליה 2020-2021 | ב | עלתה לדרג א | 6 | 5 | 1 | 0 | 7 | 1 |
| הולנד 2022-2023 | א | ירדה לדרג ב | 6 | 0 | 1 | 5 | 6 | 11 |
| 2024-2025 | ב | עלתה לדרג א | 6 | 3 | 3 | 0 | 9 | 4 |
| 2026-2027 | א |  |  |  |  |  |  |  |
| סה"כ | סה"כ | סה"כ | 22 | 10 | 5 | 7 | 28 | 21 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
סגל הנבחרת

להלן רשימת השחקנים שזומנו למשחקי מונדיאל 2022.
הנתונים מעודכנים ל-25 בספטמבר 2022.
| מס' | עמדה | שם | תאריך לידה | הופעות | שערים | מועדון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | שוער | ויין הנסי | 28 בינואר 1987 | 106 | 0 | אנגליה נוטינגהאם פורסט |
| 12 | שוער | דני וורד | 22 ביוני 1993 | 26 | 0 | אנגליה לסטר סיטי |
| 21 | שוער | אדם דייוויס | 17 ביולי 1992 | 4 | 0 | אנגליה שפילד יונייטד |

| 2 | הגנה | כריס גאנטר | 21 ביולי 1989 | 109 | 0 | אנגליה ווימבלדון |
| 3 | הגנה | נקו ויליאמס | 13 באפריל 2001 | 23 | 2 | אנגליה נוטינגהאם פורסט |
| 4 | הגנה | בן דייוויס | 24 באפריל 1993 | 74 | 1 | אנגליה טוטנהאם הוטספר |
| 5 | הגנה | כריס מפאם | 5 בנובמבר 1997 | 33 | 0 | אנגליה בורנמות' |
| 6 | הגנה | ג'ו רודון | 22 באוקטובר 1997 | 30 | 0 | צרפת רן |
| 14 | הגנה | קונור רוברטס | 23 בספטמבר 1995 | 41 | 3 | אנגליה ברנלי |
| 15 | הגנה | אית'ן אמפאדו | 14 בספטמבר 2000 | 37 | 0 | איטליה ספציה |
| 17 | הגנה | טום לוקייר | 3 בדצמבר 1994 | 14 | 0 | אנגליה לוטון טאון |
| 24 | הגנה | בן קבאנגו | 30 במאי 2000 | 5 | 0 | אנגליה סוונסי סיטי |

| 7 | קשר | ג'ו אלן | 14 במרץ 1990 | 72 | 2 | אנגליה סוונסי סיטי |
| 8 | קשר | הארי וילסון | 22 במרץ 1997 | 39 | 5 | אנגליה פולהאם |
| 10 | קשר | ארון ראמזי | 26 בדצמבר 1990 | 75 | 20 | צרפת ניס |
| 16 | קשר | ג'ו מורל | 3 בינואר 1997 | 30 | 0 | אנגליה פורטסמות' |
| 18 | קשר | ג'וני ויליאמס | 9 באוקטובר 1993 | 33 | 2 | אנגליה סווינדון טאון |
| 22 | קשר | סורבה תומאס | 25 בינואר 1999 | 6 | 0 | אנגליה האדרספילד טאון |
| 23 | קשר | דילן לוויט | 17 בנובמבר 2000 | 13 | 0 | סקוטלנד דנדי יונייטד |
| 25 | קשר | רובין קולוויל | 27 באפריל 2002 | 7 | 1 | אנגליה קארדיף סיטי |
| 26 | קשר | מת'יו סמית' | 22 בנובמבר 1999 | 19 | 0 | אנגליה מילטון קיינס דונס |

| 9 | חלוץ | ברנן ג'ונסון | 23 במאי 2001 | 15 | 2 | אנגליה נוטינגהאם פורסט |
| 13 | חלוץ | קיפר מור | 8 באוגוסט 1992 | 28 | 9 | אנגליה בורנמות' |
| 19 | חלוץ | מארק האריס | 29 בדצמבר 1998 | 5 | 0 | אנגליה קארדיף סיטי |
| 20 | חלוץ | דניאל ג'יימס | 10 בנובמבר 1997 | 38 | 5 | אנגליה פולהאם |
שיאי שחקנים

נכון ל-19 בנובמבר 2024.
שיאי שחקנים > שיאני ההופעות

| דירוג | שחקן | שנים בנבחרת | הופעות | שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | גארת' בייל | 2006 – 2022 | 111 | 41 |
| 2 | כריס גאנטר | 2007 – 2022 | 109 | 0 |
| 2 |  ויין הנסי | 2008 – 2023 | 109 | 0 |
| 4 | נוויל סאות'הול | 1982 - 1997 | 92 | 0 |
| 4 |  |  | 92 |  |
| בן דייוויס | 2012 - הווה | 2 |  |  |
| 6 | ארון ראמזי | 2008 – הווה | 86 | 21 |
| 6 | אשלי ויליאמס | 2008 – 2019 | 86 | 2 |
| 8 | גארי ספיד | 1990– 2004 | 85 | 7 |
| 9 | קרייג בלאמי | 1998–2013 | 78 | 19 |
| 10 | ג'ו לדלי | 2005 – 2018 | 77 | 4 |
שיאי שחקנים > מלכי השערים

| דירוג | שחקן | שנים בנבחרת | שערים | הופעות | ממוצע למשחק |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | גארת' בייל | 2006 - 2022 | 41 | 111 | 0.37 |
| 2 | איאן ראש | 1980 – 1996 | 28 | 73 | 0.38 |
| 3 | טרוור פורד | 1946 - 1957 | 23 | 38 | 0.61 |
| 3 | אייוור אולצ'רץ' | 1956–1963 | 23 | 68 | 0.34 |
| 5 | דין סונדרס | 1986 - 2001 | 22 | 75 | 0.29 |

| 6 | ארון ראמזי | 2008 - הווה | 21 | 86 | 0.24 |
| 7 | קרייג בלאמי | 1998–2013 | 19 | 78 | 0.24 |
| 8 | רוברט ארנשו | 2002–2012 | 16 | 59 | 0.27 |
| 8 | קליף ג'ונס | 1954–1969 | 16 | 59 | 0.27 |
| 8 | מארק יוז | 1984–1999 | 16 | 72 | 0.22 |
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א
1 2  החל מאוגוסט 1993 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות גברים בכלל
| כדורגל בוויילס ויילס |
| --- | --- | --- |
| ניהול | התאחדות הכדורגל של ויילס • קבוצות • אצטדיונים • תחרויות |  |
| תחרויות ליגה | ליגת העל הוולשית • קיימו אליאנס • הפוטבול ליג הוולשית • ליגות אזוריות • מבנה הליגות |  |
| תחרויות גביע | הגביע הוולשי • גביע ההתאחדות הוולשית • גביע הליגה הוולשית |  |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית • הנבחרת הצעירה • נבחרת הנשים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2016154608  VIAF: 4935148209334000460004   WorldCat (עם VIAF): 4935148209334000460004 
גארת' בייל מלך השערים (41) ושיאן ההופעות (111) בנבחרת ווילס בכל הזמנים
אוסקר שטראוס

אוסקר סולומון שטראוס‏ (Oscar Solomon Straus‏; 23 בדצמבר 1850 - 3 במאי 1926), דיפלומט, סופר ופוליטיקאי אמריקני; היה היהודי הראשון שכיהן כחבר בקבינט של ארצות הברית.
חייו

שטראוס נולד למשפחה יהודית באוטרברג, על יד קייזרסלאוטרן שהייתה אז בבוואריה, בנם הצעיר של שרה ולזר שטראוס. האב עזב את המדינה בשנת 1852 והיגר לארצות הברית. שנתיים לאחר מכן הצטרפו אליו אשתו, שלושת בניו ובתו במדינת ג'ורג'יה, מקום מושבו. מלחמת האזרחים רוששה את משפחת שטראוס, והם עברו להתגורר בעיר ניו יורק באמצע שנות השישים של המאה ה-19.
בניו יורק רכש שטראוס תואר במשפטים באוניברסיטת קולומביה. לאחר לימודיו התמחה במקצוע המשפטים, ואז ייסד משרד עורכי דין עצמאי. באותה עת אביו ושני אחיו עשו חיל בעולם העסקים. ב-1881 עזב שטראוס את משרד עורכי הדין והצטרף לעסק המשפחתי המצליח ליבוא כלי חרסינה: "ל. שטראוס ובניו".
שטראוס לקח חלק פעיל במירוצו לנשיאות של גרובר קליבלנד בשנת 1885. קליבלנד נבחר לנשיאות, ובשנת 1887 מינה את שטראוס לתפקיד הציר האמריקני באימפריה העות'מאנית על-פי עצתו של הנרי וורד ביצ'ר. שטראוס כיהן בתפקידו זה עד שנת 1889, וכן בשנים 1898 - 1899. בשנת 1906 מונה על ידי תאודור רוזוולט לתפקיד מזכיר המסחר והעבודה, חבר הקבינט. שטראוס היה היהודי הראשון בתולדות ארצות הברית שזכה לשבת בקבינט. אחריו כיהנו שרים יהודים רבים בממשלה הפדרלית.
בשנת 1909 מונה לשגריר ארצות הברית באימפריה העות'מאנית, תפקיד בו כיהן כשנה אחת. בשנת 1912 התמודד על משרת מושל מדינת ניו יורק כפרוגרסיבי, והפסיד. שימש כיועץ לנשיא וודרו וילסון.
שטראוס דיבר רבות למען ביטחונה של יהדות רוסיה, והיה ידיד התנועה הציונית ונדבן. היה חבר בוועד היהודי-אמריקני. היה בין יוזמי תוכנית גלווסטון. היה חבר ועדת סקר לארץ ישראל מטעם ארצות הברית שהוקמה ביוני 1914 וכללה גם את סטיפן ויז, לואי ברנדייס והנרי מורגנטאו.
הוא חיבר מספר ספרים, בהם ספר זכרונותיו: "תחת ארבעה ממשלים, מקליבלנד ועד טאפט".
שטראוס מת בניו יורק בגיל 75.
חייו > בני משפחה מוכרים

אחיו, איזידור שטראוס (1845 - 15 באפריל 1912), מייסד-שותף של Macy's, חבר קונגרס.
אחיו, נתן שטראוס (1848 - 1931), איש עסקים ונדבן. העיר נתניה נקראה על שמו.
נכדו, רוג'ר ויליאמס שטראוס הבן (1917 - 2004), מוציא לאור
הערות שוליים

↑  סְטְרוֹס בהגייה האמריקנית
↑  בנימין יפה, דיוקנה של ארץ ישראל 1914-1840, דביר וכרטא, עמ' 256
↑  תרגום חופשי. במקור: "Under Four Administrations: From Cleveland to Taft"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276295805171  BnF: cb12821401x (data)  GND: 1020651113  ISNI: 0000 0000 8094 196X  LCCN: n88002640  NARA: 10571386  NLG: 155626  NTA: 24317375X  SNAC: w68k7vc3  Trove: 933643  VIAF: 14899200   WorldCat (עם VIAF): 14899200 
מצבת זיכרון לאוסקר שטראוס בוושינגטון הבירה
פול סמואלסון

| --- | --- |

 לידה:  15 במאי 1915 גארי, ארצות הברית 
 פטירה:  13 בדצמבר 2009 (בגיל 94) בלמונט, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  מקרו-כלכלה 
 מקום מגורים:  בלמונט, שיקגו, גארי 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת שיקגו (1935)  אוניברסיטת הרווארד (1936)  אוניברסיטת הרווארד (1941)  תיכון הייד פארק 
 מנחה לדוקטורט:  ג'וזף שומפטר, וסילי לאונטיף 
 מוסדות:  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס  בית הספר לניהול MIT סלואן  אוניברסיטת שיקגו 
 תלמידי דוקטורט:  דוד לבהרי, רוברט קרהרט מרטון, John H. Kareken, Fred M. Westfield, Henry York Wan, Raoul James Freeman, Lattee Adees Fahm, Richard John Kruizenga, Romney Robinson, Harold Alfred John Green, Arthur Garwood Ashbrook, Sherwin Kalt, Mary Louise Freier, Edwin David Burmeister, Ralph E. Beals, Richard S. Eckaus, Margaret Garritsen de Vries, לורנס קליין, Badal Mukherji, David T. Scheffman, Hiroaki Nagatani, Thomas Vietorisz, William D. Finkle, John R. Dominguez, Margaret Marie Garritsen 
 פרסים והוקרה:  חבר כבוד  פרס ג'וסיה וילארד גיבס (1974)  מלגת גוגנהיים (1948)  עמית החברה האקונומטרית (1944)  עמית כבוד של החברה המלכותית  חבר כבוד  חבר כבוד  המדליה הלאומית למדעים (1996)  פרס נובל לכלכלה (1970)  מדליית ג'ון בייטס קלארק (1947) 
 
פול אנתוני סמואלסון (באנגלית: Paul Anthony Samuelson; 15 במאי 1915 –  13 בדצמבר 2009) היה מקרו-כלכלן יהודי אמריקאי. חתן פרס נובל לכלכלה לשנת 1970 (כזוכה יחיד).
קורות חיים

סמואלסון נולד ב-1915 באינדיאנה. ב-1935 קיבל תואר ראשון באוניברסיטת שיקגו וב-1936 תואר שני. קיבל תואר דוקטור ב-1941 באוניברסיטת הרווארד. לימד כפרופסור במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT) – משנת 1944 כיהן כפרופסור חבר ומ-1947 כפרופסור מן המניין. באותה שנה היה הזוכה הראשון במדליית ג'ון בייטס קלארק, המוענקת על ידי התאחדות הכלכלנים האמריקאית לכלכלן אמריקאי מתחת לגיל 40 שלדעת ההתאחדות תרם את התרומה הגדולה ביותר למחשבה ולידע הכלכלי.
תרומותיו למדע הכלכלה

בשנת 1948 פרסם את הספר "תורת הכלכלה", ששימש כספר לימוד בסיסי באוניברסיטאות בחוגים לכלכלה. בספר הציג את הרחבתו לכלכלה הקיינסיאנית, על פי שיטת הכלכלה הנאו-קלאסית. היה בין הראשונים ששילב רעיונות מתורת התרמודינמיקה במחקר הכלכלי. ב-1960 ניסחו פול סמואלסון ורוברט סולו מחדש את עקומת פיליפס על ידי החלפת השינוי בשכר בשיעור האינפלציה.
סמואלסון עסק בתחומים רבים ובין היתר:
כלכלת רווחה – שם יצר את תנאי סמואלסון-מישי (קריטריון החלטה האם פעולה תשפר את הרווחה)
כאשר MRSi הוא שעור התחלופה השולי של הפרט ה-i ו-MRT הוא שעור התחלופה השולי של הכלכלה בין מוצר ציבורי לבין מוצר פרטי שנבחר בצורה שרירותית. : \sum _{i=1}^{n}MRS_{i}=MRT
כלכלה ציבורית – שם ידועה במיוחד עבודתו לגבי קביעת ההקצאה האופטימלית של משאבים כאשר יש גם מוצרים ציבוריים וגם מוצרים פרטיים.
כלכלה בינלאומית – בתחום זה השפיע סמואלסון על פיתוח שני מודלים חשובים של סחר בינלאומי: אפקט בלסה-סמואלסון ומודל הקשר-אולין.
מקרו-כלכלה – שם תרם למודל הדורות החופפים כדרך לניתוח התנהגות של סוכנים כלכליים במרוצת תקופות זמן רבות.
תאוריית הצרכן – שם פעל כחלוץ בתחום תאוריית ההעדפות הנגלית, שיטה שאפשרה לאתר את האופציה הטובה ביותר וכך להגדיר פונקציות תועלת של הצרכן, על ידי התבוננות על התנהגות הצרכן.
משפחתו

אחיו הצעיר רוברט סאמרס (אנ') היה פרופסור לכלכלה באוניברסיטת פנסילבניה; אשתו של סאמרס, אניטה סאמרס (אנ'), היא פרופסור אמריטה באותה אוניברסיטה; אחיה (גיסו של אחיו של סמואלסון) קנת' ארו הוא פרופסור לכלכלה באוניברסיטת סטנפורד וחתן פרס נובל לכלכלה לשנת 1972; בנם של בני הזוג סאמרס (אחיינו של סמואלסון) לורנס סאמרס, הוא פרופסור לכלכלה באוניברסיטת הרווארד, שכיהן בעבר ככלכלן הראשי של הבנק העולמי, כנשיא אוניברסיטת הרווארד, כמזכיר האוצר של ארצות הברית וכמנהל המועצה הלאומית לכלכלה בבית הלבן.
ספרו בתרגום עברי

פול א' סמואלסון, תורת הכלכלה; תרגם: מ' אטר, ירושלים – תל אביב – חיפה: סטימצקי, 1961–1965. (מהדורה ב מתוקנת: תשכ"ג; מהדורה ג מתוקנת: תשל"ג)
הערות שוליים

↑  הרווארד נגד סמואלסון, באתר גלובס, 14 באוקטובר 1997
| זוכי פרס נובל לכלכלה |
| --- | --- | --- |
| 1969–1975 | פריש, טינברגן (1969) • סמואלסון (1970) • קוזנץ (1971) • היקס, ארו (1972) • לאונטיף (1973) • מירדאל, האייק (1974) • קנטורוביץ', קופמאנס (1975) |  |
| 1976–2000 | פרידמן (1976) • אולין, מיד (1977) • סיימון (1978) • שולץ, לואיס (1979) • קליין (1980) • טובין (1981) • סטיגלר (1982) דברה (1983) • סטון (1984) • מודיליאני (1985) • ביוקנן (1986) • סולו (1987) • אלה (1988) • הוולמו (1989) • מרקוביץ, מילר, שארפ (1990) • קוז (1991) • בקר (1992) • פוגל, נורת' (1993) • הרסני, נאש, זלטן (1994) • לוקאס (1995) • מירליס, ויקרי (1996) • מרטון, שולס (1997) • סן (1998) • מנדל (1999) • הקמן, מקפאדן (2000) |  |
| 2001 ואילך | אקרלוף, ספנס, שטיגליץ (2001) • כהנמן, סמית' (2002) • אנגל, גריינג'ר (2003) • קידלנד, פרסקוט (2004) • אומן, שלינג (2005) • פלפס (2006) • הורוביץ, מסקין, מאירסון (2007) • קרוגמן (2008) • אוסטרום, ויליאמסון (2009) • דיאמונד, מורטנסן, פיסרידס (2010) • סימס, סרג'נט (2011) • רות, שפלי (2012) • פאמה, הנסן, שילר (2013) • טירול (2014) • דיטון (2015) • הארט, הולמסטרום (2016) • ת'יילר (2017) • נורדהאוס, רומר (2018) • קרמר, באנרג'י, דופלו (2019) • מילגרום, וילסון (2020) • אימבנס, אנגריסט, קארד (2021) • ברננקי, דיימונד, דיבוויג (2022) • גולדין (2023) • אג'מולו, ג'ונסון, רובינסון (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296950005171  PLWABN: 9810602792405606  BIBSYS: 90078203  BNE: XX1151617  BnF: cb11923583w (data)  CANTIC: a10152799  CiNii: DA0056633X  dblp: 13/11401  GND: 118605321  ICCU: CFIV005606  ISNI: 0000 0001 2144 8929  LCCN: n50019332  LNB: 000034093  MGP: 137085  NARA: 10582207  NDL: 00455249  NKC: jn19990007329  NLA: 35473912  NLG: 96732  NLK: KAC199624030  NSK: 000022439  NTA: 068667272  RERO: 02-A003783212  SELIBR: 406867  SNAC: w6ww83kr  SUDOC: 027121356  Trove: 523298  VcBA: 495/203422  VIAF: 98511352   WorldCat (עם VIAF): 98511352 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
השער הפנימי של הספר "תורת הכלכלה" מאת פול א. סמואלסון שיצא בהוצאת סטימצקי בשנת 1962. לספר 790 עמודים.
אנקורפניב

| --- | --- |

 שמות מסחריים בישראל
 ברפטובי - Braftovi
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C22H27N7ClFO4S 
 מסה מולרית:  539.151779 יחידת מסה אטומית מאוחדת 
 נתונים פרמוקוקינטיים
 זמן מחצית חיים:  6 שעות
 מזהים
 קוד ATC:  L01XE46 
 מספר CAS:  1269440-17-6
 PubChem:  50922675
 ChemSpider:  28536139
 
אנקורפניב (encorafenib או LGX818) הוא החומר הפעיל בתרופה ברפטובי (braftovi). התרופה מיועדת לטיפול במלנומות מסוימות. אנקורפניב הוא מעכב BRAF(אנ')‏, המתכוון על אנזימי המפתח במסלול העברת האותות MAPK(אנ') (קינאזות חלבון מופעלות-מיטוגן). מסלול זה מתרחש בסוגי סרטן שונים, כולל מלנומה וסרטן המעי הגס והחלחולת. החומר פותח על ידי חברת נוברטיס ולאחר מכן על ידי חברת אראי ביופרמה(אנ'). בחודש יוני 2018, התרופה אושרה על ידי מינהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA), בשילוב עם בינימטיניב לטיפול בחולים עם מלנומה בלתי ניתנת לכריתה או גרורתית, חיובית למוטציות BRAFV600E או BRAFV600K‏. התרופה אינה רשומה בישראל, אך מיובאת לישראל, על פי הצורך, תחת אישור מיוחד של משרד הבריאות. התרופה כלולה בסל הבריאות.
פרמקולוגיה

אנקורפניב פועל כמעכב של ראף- קינאז (RAF kinase) ומתחרה עם ATP ובכך מפחית זירחון של ERK ודאונרגולציה של ציקלין D1(אנ'). מה שעוצר את מחזור התא בשלב G1(אנ') וגורם ל"הזדקנות" תאים, ללא תמותת תאים מתוכנתת (אפופטוזה). לכן, אנקורפניב יעיל רק במלנומות עם מוטציות ב-BRAF, המהוות 50% מכלל המלנומות. זמן מחצית החיים של הסילוק בפלזמה של אנקורפניב הוא כ־6 שעות, וזה מתרחש בעיקר באמצעות מטבוליזם על ידי אנזימי ציטוכרום P450.
ניסויים קליניים

נערכו מספר ניסויים קליניים של LGX818 בלבד או בשילוב עם מעכב של MEK (MEK162(אנ')). בעקבות ניסויים קליניים מוצלחים של שלבי Ib/II, נערכים ניסויים קליניים של שלב III .
הערות שוליים

↑  Peter Koelblinger, Olaf Thuerigen, and Reinhard Dummer Development of encorafenib for BRAF-mutated advanced melanoma Current Opinion in Oncology. 30 (2): 125–133. doi:10.1097/CCO.0000000000000426. PMC 5815646. PMID 29356698.
↑  Mauricio Burotto, Victoria L. Chiou, Jung-Min Lee, and Elise C. Kohn The MAPK pathway across different malignancies: A new perspective Cancer. 120 (22): 3446–56. doi:10.1002/cncr.28864. PMC 4221543. PMID 24948110.
↑  FDA approves encorafenib and binimetinib in combination for unresectable or metastatic melanoma with BRAF mutations www.fda.gov
1 2  Li Z, Jiang K, Zhu X, Lin G, Song F, Zhao Y, Piao Y, Liu J, Cheng W, Bi X, Gong P, Song Z, Meng S (January 2016). "Encorafenib (LGX818), a potent BRAF inhibitor, induces senescence accompanied by autophagy in BRAFV600E melanoma cells". Cancer Letters. 370 (2): 332–44. doi:10.1016/j.canlet.2015.11.015. PMID 26586345.
↑  Eran Hodis, Ian R. Watson, Gregory V. Kryukov, Stefan T. Arold, Marcin Imielinski, Jean-Philippe Theurillat, Elizabeth Nickerson, Daniel Auclair, Liren Li, Chelsea Place, Daniel DiCara, Alex H. Ramos, Michael S. Lawrence, Kristian Cibulskis, Andrey Sivachenko, Douglas Voet, Gordon Saksena, Nicolas Stransky, Robert C. Onofrio, Wendy Winckler, Kristin Ardlie, Nikhil Wagle, Jennifer Wargo, Kelly Chong, Donald L. Morton, Katherine Stemke-Hale, Guo Chen, Michael Noble, Matthew Meyerson, John E. Ladbury, Michael A. Davies, Jeffrey E. Gershenwald,8 Stephan N. Wagner, Dave S.B. Hoon, Dirk Schadendorf, Eric S. Lander, Stacey B. Gabriel, Gad Getz, Levi A. Garraway, and Lynda Chin A Landscape of Driver Mutations in Melanoma ell. 150 (2): 251–63. doi:10.1016/j.cell.2012.06.024. PMC 3600117. PMID 22817889.
↑  Koelblinger P, Thuerigen O, Dummer R (March 2018). "Development of encorafenib for BRAF-mutated advanced melanoma". Current Opinion in Oncology. 30 (2): 125–133. doi:10.1097/CCO.0000000000000426. PMC 5815646. PMID 29356698.
↑  23 Studies found for: LGX818 Clinicaltrials.gove.
↑  Clinical trial number NCT01909453 for "Study Comparing Combination of LGX818 Plus MEK162 and LGX818 Monotherapy Versus Vemurafenib in BRAF Mutant Melanoma (COLUMBUS)" at ClinicalTrials.gov
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מד דופק

שעון חכם המציג קריאה של 92 פעימות לב בדקה
מד דופק הוא מכשיר ניטור אישי המאפשר למדוד את הדופק בזמן אמת או לתעד את הדופק לשם מחקר מאוחר יותר. המד משמש בעיקר לאיסוף נתוני דופק בזמן ביצוע סוגים שונים של פעילות גופנית. מדידת מידע לב חשמלי מכונה אלקטרוקרדיוגרפיה.
ניטור דופק רפואי המשמש בבתי חולים הוא בדרך כלל קווי, ולרוב משתמשים במספר חיישנים. יחידות רפואיות ניידות מכונות מוניטור הולטר. מדי דופק לצרכן מיועדים לשימוש יומיומי ואינם נעזרים בחוטים לשם חיבורם.
היסטוריה

הדגמים המוקדמים של מד דופק כללו קופסת ניטור עם סט מובילי אלקטרודה המחוברים לחזה. מד הדופק האלחוטי הראשון של EKG הומצא בשנת 1977 על ידי חברת Polar Electro (אנ') כאמצעי עזר לאימון לנבחרת הפינית הלאומית לסקי קרוס קאנטרי. כאשר "אימוני אינטנסיביות" הפכו למושג פופולרי בחוגי האתלטיקה באמצע שנות ה-80, החלו מכירות קמעונאיות של מדי דופק אישיים אלחוטיים ב-1983.
טכנולוגיות

מדי דופק מודרניים משתמשים בדרך כלל באחת משתי שיטות שונות כדי להקליט אותות לב (חשמליים ואופטיים). שני סוגי האותות יכולים לספק את אותם נתוני דופק בסיסיים, תוך שימוש באלגוריתמים אוטומטיים לחלוטין למדידת דופק, כגון אלגוריתם Pan-Tompkins (אנ').
חיישנים אלקטרוקרדיוגרם - מודדים את הביו-פוטנציאל הנוצר על ידי אותות חשמליים השולטים בהתרחבות והתכווצות של חדרי הלב, המיושמים בדרך כלל במכשירים רפואיים.
חיישנים פוטופלטיסמוגרפים (אנ') - משתמשים בטכנולוגיה מבוססת אור כדי למדוד את נפח הדם הנשלט על ידי פעולת השאיבה של הלב.
טכנולוגיות > חשמלי

המסכים החשמליים של מד דופק חשמלי מורכבים משני אלמנטים: צג/משדר, המולבש על החזה, ומקלט. כאשר מזוהה פעימות לב, משודר אות רדיו, בו משתמש המקלט כדי לקבוע את קצב הלב הנוכחי. אות זה יכול להיות אות רדיו פשוט או אות מקודד ייחודי מרצועת החזה (כגון Bluetooth,‏ ANT (אנ') או קישורי רדיו אחרים בעלי הספק נמוך).
טכנולוגיה חדשה יותר מונעת ממקלט של משתמש אחד להשתמש באותות ממשדרים סמוכים אחרים (המכונה הפרעות צולבות) או האזנת סתר. טכנולוגיית שידור הרדיו הישנה יותר של Polar 5.1 kHz ניתנת לשימוש מתחת למים. לעומת זאת גם Bluetooth וגם Ant משתמשים ברצועת הרדיו של 2.4 GHz, שאינה יכולה לשלוח אותות מתחת למים.