stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלפאטאורי
היסטוריה

בספטמבר 2019 הגישה קבוצת טורו רוסו בקשה לשנות את שמה. ב-1 בדצמבר הוכרז שמה החדש של הקבוצה: "אלפאטאורי", על שם מותג האופנה שבבעלות רד בול. פייר גאסלי ודניאיל קוויט, צמד נהגי טורו רוסו בעונת 2019, המשיכו לנהוג בקבוצה החדשה בעונת הבכורה שלה. בגרנד פרי איטליה ניצח גאסלי את המרוץ, לאחר שזה הופסק פעמיים לאחר הנפת דגל אדום בעקבות תאונות שאירעו על המסלול.
גאסלי הוחתם לעונה נוספת, כשלצידו הצטרף לקבוצה יוקי צונודה, שהיה חלק מתוכנית פיתוח הנהגים של רד בול, וסיים במקום השלישי את עונת הפורמולה 2. בגרנד פרי אזרבייג'ן סיים גאסלי במקום השלישי והשיג את הפודיום השני לזכות הקבוצה.
ביוני 2022 האריכה הקבוצה את החוזה עם גאסלי עד לסיום עונת 2023. באוקטובר חתם גאסלי על חוזה בקבוצת אלפין בעונת 2023, לאחר שהקבוצה הסכימה לשלם לאלפאטאורי 10 מיליון אירו. ניק דה פריס הוחתם כמחליפו של גאסלי. הביצועים של דה פריס במחצית הראשונה של העונה היו חלשים ביחס לצונודה. אחרי עשרה מרוצים פוטר דה פריס באופן מיידי. את מקומו תפס דניאל ריקארדו, ששימש כנהג משלים ברד בול באותה העת. ריקארדו נפצע במהלך האימון לקראת גרנד פרי הולנד ושבר את ידו. את מקומו תפס ליאם לוסון, הנהג המשלים של הקבוצה, שהמשיך להתחרות גם בשלושת המרוצים הבאים.
באפריל 2023 הודיעה הקבוצה על פרישתו הצפויה של פרנץ טוסט, מנהל הקבוצה, בסיום העונה. את מקומו יתפוס לורן מקיס. בהמשך הודיעה הקבוצה על מינוי של פיטר באייר למנכ"ל הקבוצה לקראת עונת 2024. בנוסף הוכרז שהקבוצה תמותג תחת שם חדש. בינואר 2024 נרשמה הקבוצה תחת השם "רייסינג בולס" והוכרז שבעונת 2024 תתחרה תחת השם "ויזה קאשאפ ר.ב." על שם נותני החסות הגדולים של הקבוצה.
תוצאות

| שנה | נהגים | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | מיקום | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020 |  | אוסטריה | אוסטריה | הונגריה | בריטניה | בריטניה | ספרד | בלגיה | איטליה | איטליה | רוסיה | גרמניה | פורטוגל | איטליה | טורקיה | בחריין | בחריין | איחוד האמירויות הערביות |  |  |  |  |  | 7 | 107 |
| 2020 | צרפת פייר גאסלי | 7 | 15 | פרש | 7 | 11 | 9 | 8 | 1 | פרש | 9 | 6 | 5 | פרש | 13 | 6 | 11 | 8 |  |  |  |  |  | 7 | 107 |
| 2020 | רוסיה דניאיל קוויט | 12 | 10 | 12 | פרש | 10 | 12 | 11 | 9 | 7 | 8 | 15 | 19 | 4 | 12 | 11 | 7 | 11 |  |  |  |  |  | 7 | 107 |
| 2021 |  | בחריין | איטליה | פורטוגל | ספרד | מונקו | אזרבייג'ן | צרפת | אוסטריה | אוסטריה | בריטניה | הונגריה | בלגיה | הולנד | איטליה | רוסיה | טורקיה | ארצות הברית | מקסיקו | ברזיל | קטר (מדינה) | ערב הסעודית | איחוד האמירויות הערביות | 6 | 142 |
| 2021 | צרפת פייר גאסלי | 17 | 7 | 10 | 10 | 6 | 3 | 7 | פרש | 9 | 11 | 5 | 6 | 4 | פרש | 13 | 6 | פרש | 4 | 7 | 11 | 6 | 5 | 6 | 142 |
| 2021 | יפן יוקי צונודה | 9 | 12 | 15 | פרש | 16 | 7 | 13 | 10 | 12 | 10 | 6 | 15 | פרש |  | 17 | 14 | 9 | פרש | 15 | 13 | 14 | 4 | 6 | 142 |
| 2022 |  | בחריין | ערב הסעודית | אוסטרליה | איטליה | ארצות הברית | ספרד | מונקו | אזרבייג'ן | קנדה | בריטניה | אוסטריה | צרפת | הונגריה | בלגיה | הולנד | איטליה | סינגפור | יפן | ארצות הברית | מקסיקו | ברזיל | איחוד האמירויות הערביות | 9 | 35 |
| 2022 | צרפת פייר גאסלי | פרש | 8 | 9 | 16 | פרש | 13 | 11 | 5 | 14 | פרש | 15 | 12 | 12 | 9 | 11 | 8 | 10 | 18 | 14 | 11 | 14 | 14 | 9 | 35 |
| 2022 | יפן יוקי צונודה | 8 |  | 15 | 7 | 12 | 10 | 17 | 13 | פרש | 14 | 16 | פרש | 19 | 13 | פרש | 14 | פרש | 13 | 10 | פרש | 17 | 11 | 9 | 35 |
| 2023 |  | בחריין | ערב הסעודית | אוסטרליה | אזרבייג'ן | ארצות הברית | מונקו | ספרד | קנדה | אוסטריה | בריטניה | הונגריה | בלגיה | הולנד | איטליה | סינגפור | יפן | קטר (מדינה) | ארצות הברית | מקסיקו | ברזיל | ארצות הברית | איחוד האמירויות הערביות | 8 | 25 |
| 2023 | יפן יוקי צונודה | 11 | 11 | 10 | 10 | 11 | 15 | 12 | 14 | 19 | 16 | 15 | 10 | 15 |  | פרש | 12 | 15 | 8 | 12 | 96 | 18 | 8 | 8 | 25 |
| 2023 | הולנד ניק דה פריס | 14 | 14 | 15 | פרש | 18 | 12 | 14 | 18 | 17 | 17 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 8 | 25 |
| 2023 | אוסטרליה דניאל ריקארדו |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 13 | 16 |  |  |  |  |  | 15 | 7 | 13 | 14 | 11 | 8 | 25 |
| 2023 | ניו זילנד ליאם לוסון |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 13 | 11 | 9 | 11 | 17 |  |  |  |  |  | 8 | 25 |
↑  בשל תנאי מזג האוויר המרוץ הופסק לאחר 2 הקפות. הוענקו רק מחצית מהנקודות
הערות שוליים

↑  Toro Rosso's name change to AlphaTauri confirmed in provisional 2020 entry list, Formula1.com, 30 November 2020
↑  Toro Rosso to stick with Kvyat and Gasly in 2020, Formula1.com, 12 November 2019
↑  Pierre Gasly wins thrilling Italian Grand Prix after Lewis Hamilton penalty, BBC, 6 September 2020
↑  Tsunoda secures Formula 1 graduation with AlphaTauri, Motorsport.com, 16 December 2020
↑  Pierre Gasly to join Alpine for 2023 F1 season as Nyck de Vries confirmed as AlphaTauri replacement, Sky Sport, 8 October 2022
↑  De Vries lands full-time F1 drive with AlphaTauri for 2023, Motorsport.com, 8 October 2022
↑  Ricciardo to replace De Vries at AlphaTauri from the Hungarian Grand Prix, Formula1.com, 11 July 2023
↑  Lawson to be AlphaTauri F1 replacement until Ricciardo fit, www.motorsport.com, ‏2023-08-28 (באנגלית)
↑  Ferrari's Mekies to replace Tost as AlphaTauri F1 principal, MotorSport.com, 27 April 2023
↑  AlphaTauri to be rebranded in F1 2024, says Marko, Motorsport.com, 29 June 2023
↑  AlphaTauri rebrand confirmed for 2024 season as new team name revealed, Formula1.com, 24 January 2024
ג'ואן באאז

| --- | --- |

באאז, 1973
 לידה:  9 בינואר 1941 (בת 84) סטטן איילנד, ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Joan Chandos Baez 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1958
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בוסטון, Redlands High School, תיכון פאלו אלטו 
 סוגה:  מוזיקה עממית, בלדה, קאנטרי, ג'אז אפרו-קובני 
 סוג קול:  סופרן 
 שפה מועדפת:  אנגלית, ספרדית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 חברת תקליטים:  ונגארד רקורדס, אנטרטיינמנט וואן מיוזיק, A&M רקורדס, פרופר רקורדס 
 בן או בת זוג:   בוב דילן 
 צאצאים:  Gabriel Harris 
 פרסים והוקרה:  מפקד במסדר הצלב הכפול הלבן (2 בפברואר 2024)  היכל התהילה של הרוק אנד רול (2017)  "Spirit of Americana" Free Speech Award (2008)  פרס שגריר המצפון (2015)  פרס גראמי הלטיני למפעל חיים (2019)  פרס תומאס מרטון (1975)  פרס גראמי למפעל חיים (2007)  פרסי ההוקרה של המוזיקה האמריקאית  פרק גראמי לאלבום פולק  פרס במבי  Order of Arts and Letters  אבירה בלגיון הצרפתי 
 www.joanbaez.com
 פרופיל ב-IMDb
 
באאז ב-2005
ג׳ואן באאז (לעיתים באעז; באנגלית: Joan Chandos Baez, ‏IPA: ‏[dʒoʊn ˈbaɪ.ɛz]; נולדה ב-9 בינואר 1941) היא זמרת פולק, משוררת, ואקטיביסטית חברתית אמריקאית. את עיקר פרסומה קנתה בשנות השישים כזמרת עם וכן כפעילה למען הפציפיזם.
ביוגרפיה

באאז נולדה בניו יורק לאב מקסיקני ולאם סקוטית. סבה, אלברטו באאז, עזב את הכנסייה הקתולית כדי להיות מטיף מתודיסטי ועבר לארצות הברית כשאביה היה בן שנתיים. אביה, אלברט באאז (1912–2007), נולד בפואבלה, מקסיקו, וגדל בברוקלין, ניו יורק, שם הטיף אביו לקהילה דוברת הספרדית. אלברט שקל תחילה להיות כומר, אך במקום זאת פנה ללימודי מתמטיקה ופיזיקה וקיבל את הדוקטורט שלו מאוניברסיטת סטנפורד בשנת 1950. מאוחר יותר היה ממציא שותף של מיקרוסקופ הרנטגן.
אמה, ג'ואן צ'אנדוס באאז (לבית ברידג'), המכונה ג'ואן סניור או "ג'ואן הגדולה", נולדה באדינבורו, סקוטלנד, בתו השנייה של כומר אנגליקני, אנגלי. היא נולדה ב-11 באפריל 1913 ונפטרה ב-20 באפריל 2013. לבאאז היו שתי אחיות, פאולין תאליה באאז בריאן (1938–2016), הידועה גם בשם פאולין מרדן, ומרגריטה מימי באאז פארינה (1945–2001), שהייתה ידועה יותר בשם מימי פארינה. שתיהן היו פעילות פוליטיות ומוזיקאיות.
משפחתה הצטרפה לקהילת הקווייקרים במהלך ילדותה המוקדמת והיא המשיכה להזדהות עם מסורת זו, במיוחד במחויבותה לפציפיזם ולנושאים חברתיים. בזמן שגדלה, ספגה באז השמצות גזעיות ואפליה בגלל המורשת המקסיקנית שלה. כתוצאה מכך, היא הפכה מעורבת בפעילות חברתית ופוליטית בתחילת הקריירה שלה. היא סירבה להופיעה באולמות בהן הותר רק לקהל של לבנים להיכנס, כפי שהיה נהוג במדינות דרום ארצות הברית.
בשל עבודתו של אביה עם אונסק"ו, משפחתה עברה מקומות מגורים פעמים רבות, והתגוררה בערים ברחבי ארצות הברית וכן באנגליה, צרפת, שווייץ, ספרד, קנדה והמזרח התיכון, כולל בעיראק. אביה גם השתתף בכנס מדעי במכון ויצמן ב-1965.
בנעוריה המשפחה התגוררה באזור מפרץ סן פרנסיסקו, שם סיימה את לימודיה בתיכון בפאלו אלטו ב-1958.
ביוגרפיה > קריירה

באאז החלה לנגן על יוקולילי שחבר של אביה נתן לה במתנה, היא למדה ארבעה אקורדים, שאפשרו לה לנגן שירי רית'ם אנד בלוז, המוזיקה לה היא הקשיבה באותה תקופה. כשהייתה בת 13, דודתה לקחה אותה להופעה של מוזיקאי הפולק פיט סיגר, והיא מצאה את עצמה נרגשת מאוד מהמוזיקה שלו. עד מהרה החלה ללמוד את שיריו ולבצע אותם בפומבי. ב-1957, רכשה את הגיטרה האקוסטית הראשונה שלה.
ב-1958, לאחר שסיימה את לימודיה בתיכון, אביה קיבל משרה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס והעביר את משפחתו מאזור סן פרנסיסקו לבוסטון, מסצ'וסטס. שבאותה תקופה הייתה במרכז סצנת מוזיקת הפולק המתפתחת. באאז החל להופיע באזור בוסטון ובקיימברידג' הסמוכה. היא גם הופיעה במועדונים ולמדה באוניברסיטת בוסטון במשך כשישה שבועות. מוזיקאי שפגשה באותה תקופה, בוב גיבסון, הציעה שתשיר איתו על בימת פסטיבל הפולק של ניופורט, בשנת ייסודו, 1959, כאשר הייתה בת 18. בעקבות החשיפה בפסטיבל היא חתמה על חוזה תקליטים ראשון.
ב-1961 פגשה לראשונה את בוב דילן. באאז שכבר הייתה מפורסמת עזרה לדילן לפרוץ לתודעת הציבור והשניים אף היו בני זוג תקופה מסוימת.
ב-1963 הופיעה לצד בוב דילן בעצרת ההמונים בתום המצעד לוושינגטון למען תעסוקה וחירות. ב-1965 צעדה במצעד מסלמה למונטגומרי. ב-1967 נשלחה למאסר לאחר שהפגינה נגד מלחמת וייטנאם. ב-1969 השתתפה בפסטיבל וודסטוק.
ב-2008 הוציא לאור את אלבומה ה-26 "Day After Tomorrow", שיוצא לאחר הפסקה של חמש שנים. הוא זכה להצלחה מסחרית ונכלל בין 200 האלבומים הנמכרים ביותר במצעד בילבורד 200. 29 שנים אחר האלבום הקודם שלה שנכנס למצעד, "Honest Lullaby" מ-1979.
ב-2018  הודיעה שתצא לסיבוב הופעות האחרון שלה, שאחריו לא תופיע יותר. בנוסף הוציאה לאור את האלבום "Whistle Down The Wind", שכולל גרסאות שלה לשירים שכתבו טום וייטס, אנהוני, ג'וש ריטר ואחרים. והיא לא כללה בו שירים משלה. סיבוב הפרידה שלה ננעל במופע בספרד, ביולי 2019.
ב-2023 יצא לאקרנים סרט תיעודי עליה בשם  "אני רעש" (Joan Baez I Am A Noise) שכולל ריאיונית איתה ואחרים ותיעוד של סיבוב ההופעות האחרון שלה ב-2018.
ביוגרפיה > יחודה המוזיקלי

לבאאז קול סופרן גבוה וצלול בעל שלוש אוקטבות ובהופעותיה היא מלווה את עצמה בגיטרה אקוסטית. באאז הרבתה לשיר שירים אותם כתבה, אך שרה גם גרסאות כיסוי רבות, בהן של בוב דילן, לאונרד כהן, הרולינג סטונז והביטלס, ובמקרה אחד, בהופעה בספרד, ביצעה את שירה של סי היימן "יורים ובוכים".
חיים אישיים

בן זוגה הראשון היה מיכאל ניו, צעיר שפגשה בזמן שלמדה במכללה בסוף שנות החמישים. בהמשך דרכה, בשנת 1979, הוא היווה השראה לשירה "מיכאל".
ב-1968 פרסמה את האוטוביוגרפיה הראשונה שלה "עם הנץ היום".
ב-1987 פרסמה את האוטוביוגרפיה השנייה שלה, "וקול לשיר עימו", בו חשפה פרטים על מערכת היחסים שלה עם בוב דילן.
חיים אישיים > בוב דילן

באאז פגשה לראשונה את בוב דילן באפריל במועדון פולק בגריניץ' וילג' בניו יורק. באותה עת היא כבר הוציאה לאור את אלבום הבכורה שלה והפופולריות שלה בתור זמרת הייתה במגמת עלייה. בתחילה לא התרשמה ממנו, אבל היא אמרה שאהבה את אחת היצירות הראשונות של דילן, "Song to Woody" וציינה שהיא רוצה להקליט אותו. עד 1963, היא הוציאה שלושה אלבומים, שניים מהם זכו לזהב, והייתה הראשונה להקליט גרסת כיסוי לשיר של דילן (השיר Don't Think Twice, It's All Right ב-1963).
באאז הזמינה את דילן להופיע לצדה בפסטיבל הפולק של ניופורט ב-1963. השניים ביצעו את השיר של דילן "With God on Our Side", שיתוף פעולה ראשון זה על הבמה, הוביל לעוד דואטים רבים בחודשים ובשנים שיבואו.
בזמן סיבוב ההופעות של דילן בבריטניה ב-1965, מערכת היחסים ביניהם החלה להסתיים לאט לאט. אולם מאוחר יותר תיארה זאת כעצירה פתאומית ששברה את ליבה. בסרט התיעודי "I Am a Noise Baez" מ-2023 התייחסה למערכת היחסים כ"מעצבנת לחלוטין", אך שעליה סלחה לו מאוחר יותר, אך אמרה שהם כבר לא בקשר אחד עם השני לאחר ששנים בהם המשיכו לשתף פעולה מבחינה מוזיקלית. באאז השתתפה בסיבוב הופעות של דילן בשנים 1975–1976. ושרה ארבעה שירים עם דילן באלבום ההופעה שיצא לאוחר לאחר סיבוב ההופעות. היא גם כיכבה בתור 'האישה בלבן' בסרט "רנלדו וקלרה" (1978), בבימויו של בוב דילן. הם הופיעו יחד שוב בקונצרט נגד נשק גרעני "יום ראשון של השלום" ב-1982. ויצאו שוב לסיבוב הופעות משותף ב-1984, יחד עם קרלוס סנטנה.
באאז כתבה והלחינה לפחות שלושה שירים שהיו ספציפית על דילן. ב"To Bobby", שנכתב ב-1972, בו היא דחקה בדילן לחזור לאקטיביזם פוליטי. השיר "Diamonds & Rust", שיר הנושא מאלבומה משנת 1975 באותו שם, בו היא הביעה את רגשותיה כלפיו במונחים חמים אך ישירים. והשיר "Winds of the Old Days", גם הוא באלבום Diamonds & Rust, שהוא זיכרון מריר-מתוק מהתקופה שלה עם "בובי".
חיים אישיים > דוד האריס

לאחר שהשתתפה עם נשים נוספות במניעת גיוס לצבא, פגשה במאסר את דוד האריס, שהיה אסור בצד הגברים, אך התאפשר לו לבקר את באאז באופן סדיר. השניים התגוררו יחד לאחר השחרור מהמאסר בקומונת ההתנגדות שלו, בקליפורניה. שלושה חודשים אחרי היכרותם החליטו להינשא. הם נישאו ב-26 במרץ 1968, בכנסייה עם סמלי שלום וכומר פציפיסט. לאחר החתונה, עברו לגור בחווה שהייתה חלק מקומונה. הם טיפחו גנים והיו צמחונים אדוקים. זמן קצר לאחר מכן, האריס נאסר כיוון שהתנגד להתגייס. באאז המשיכה להופיע. בנם גבריאל נולד ב-2 בדצמבר 1969. הקשר התרופף לאחר שחרורו של האריס, הם נפרדו שלושה חודשים לאחר שהשתחרר והתגרשו בידידות בשנת 1973. לכבודו הקליטה את השיר A Song for David שהופיע באלבומה ה-11 של באאז One Day at a Time, שיצא לאור בינואר 1970. האריס נפטר בפברואר 2023.
בתחילת שנות ה-80 יצאה עם מייסד אפל, סטיב ג'ובס. לאחר מותו, דיברה עליו בחיבה, וציינה שגם לאחר שהקשר הסתיים, הם נותרו חברים והוא המשיך לבקרה.
חיים אישיים > פעילות חברתית ופוליטית

באאז היא אקטיביסטית חברתית. בשנת 1956 שמעה נאום של מרטין לותר קינג אודות מאבק לא אלים לזכויות אדם ושינוי חברתי, שריגש אותה. בהמשך הם נעשו חברים ובאאז השתתפה בהפגנות שקינג סייע לארגן. היא התנגדה למלחמת וייטנאם, עסקה בזכויות אדם, התנגדה לעונש מוות, פעלה למען זכויות קהילת הלהט"ב, אהדה למחאה באיראן ב-2009, מאבקים סביבתיים והשתתפה במחאה כנגד מלחמת עיראק. פעלה למען פתרון של שלום של הסכסוך בצפון אירלנד
ב-1993 במהלך מלחמות יוגוסלביה, ביקרה בקרואטיה וסרביה והופיעה בפני פליטים.
הופעות וביקורים בישראל

באאז זכתה לפופולריות בישראל החל מתחילת שנות ה-60 ותקליטיה אף הודפסו בייצור מקומי, בלייבל "השועל השורק" של חברת "התקליט חיפה". הביצוע שלה לשיר היידי "דונה דונה", שהוקלט ב-1960, תרם לפרסומה בישראל.
באאז ביקרה לראשונה בישראל באוגוסט 1974 כאורחת פסטיבל ישראל, בהזמנת מייסד הפסטיבל אהרן צבי פרופס. באאז הופיעה לפני בואה לישראל בלבנון ובתוניסיה. היא הופיעה בבנייני האומה בירושלים ובתיאטרון הרומי בקיסריה. נשיא המדינה אפרים קציר וראש הממשלה יצחק רבין היו בין הנוכחים במופע בקיסריה.
באוגוסט 1978 ביקרה בישראל פעם נוספת, והוזמנה להשתתף בפסטיבל נואיבה, שנערך בחוף הים של העיירה נואיבה שבסיני, שהייתה אז בשליטה ישראלית. אולם לאחר מספר ימים ביטלה באאז את השתתפותה, לאחר שנודע לה כי הפסטיבל הוא בשטחים המוחזקים (מארגני הפסטיבל אמרו לה תחילה שהוא בנביעות - שם ההתנחלות במקום, ושהיא ליד ירושלים). עם זאת הופיעה בבנייני האומה בירושלים ובאמפי קיסריה.
במאי 1988 ביקרה שוב בישראל, בעקבות פריצת האינתיפאדה הראשונה, בהזמנות התנועות "די לכיבוש" ו״שלום עכשיו". תחנת גלי צה"ל ביטלה שידור חי מהופעתה בהיכל התרבות, לאחר שהודיעה שתשיר את שירה של סי היימן, "יורים ובוכים", שנפסל לשידור.
פרסים והוקרה

ב-2015 קיבלה את פרס "שגריר של מצפון", מטעם ארגון אמנסטי אינטרנשיונל, על תרומתה למאבק לזכויות האדם.
ב-2016 נכנסה להיכל התהילה של הרוק אנד רול.
ב-2021 קיבלה את פרס מרכז קנדי על מפעל חיים.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

1960 - Joan Baez
1960 - Joan Baez, Vol. 2
1964 - Joan Baez/5
1965 - Farewell Angelina
1966 - Noël
1967 - Joan
1968 - Baptism: A Journey Through Our Time
1968 - Any Day Now
1969 - David's Album
1970 - One Day at a Time
1971 - Blessed Are...‎
1972 - Come from the Shadows
1973 - Where Are You Now, My Son?‎
1974 - Gracias A la Vida
1975 - Diamonds & Rust
1976 - Gulf Winds
1977 - Blowin' Away
1979 - Honest Lullaby
1987 - Recently
1989 - Speaking of Dreams
1992 - Play Me Backwards
1997 - Gone from Danger
2003 - Dark Chords on a Big Guitar
2008 - Day After Tomorrow
דיסקוגרפיה > אלבומי הופעה חיה

1962 - Joan Baez in Concert
1963 - Joan Baez in Concert, Part 2
1964 - Joan Baez In San Francisco
1976 - From Every Stage
1980 - European Tour
1984 - Live Europe '83
1988 - Diamonds & Rust in the Bullring
1995 - Ring Them Bells
2005 - Bowery Songs
2007 - Ring Them Bells (הוצאה מחודשת)
2014 - Diamantes
בריח (אמנויות לחימה)

בריח  הוא מונח בתחום אמנויות הלחימה שעוסקות בהיאבקות או התגוששות. בריחים מבצעים מניפולציה של אחד ממפרקי גוף היריב כך שאותו מפרק יגיע למעבר קצה תחום תנועתו הטבעית. תחילה מניפולציה זה תוביל למידה כזו או אחרת של כאב ובמידה והמפרק עבר את קצה גבול יכולת תנועתו זה יגרום לנזק גידי, שרירי ואף לנזק ברצועות, במקרים קיצוניים עוד יותר בריחים יגרמו אף לשבר או לפריקת אותו איבר.
ניתן לסווג את סוגי הבריחים לחמש קבוצות שונות שאפיונם הוא המפרק או האיבר המשמש למינוף והם:
בריחי זרוע - הפועלים על הכתף או המרפק
בריחי רגל - הפועלים על העקב והברך.
בריחי עמוד השדרה - הנקראים בשפה העממית גם קראנק – בריחים אלו פועלים על עמוד השדרה.
בריחי שורש כף היד - הפועלים על כף היד.
בריחי המפרקים הקטנים - הפועלים על אצבעות הידיים או אצבעות כפות הרגליים
שימוש

בריחים הם טכניקת לחימה המשמשת לצורך הכנעה במספר אמנויות לחימה, ענפי ספורט לחימה ושיטות הגנה עצמית. לאמנויות לחימה שונות גישה שונה כלפי בריחים. בשיטות הגנה עצמית כגון אייקידו והפקידו ושיטות משטרתיות שונות הדגש הוא על בריחים ומניפולציות של כף היד, שמטרתן הכללית היא יצירת כאב ובכך לגרום ליריב להיכנע או לציית לדרישות מסוימות.
באמנויות הלחימה צבאיות קרביות ושיטות הגנה עצמית שונות כגון קרב מגע, סמבו, ג'ו ג'וטסו וג'ו ג'יטסו ברזילאי הנטייה היא לכיוון בריחים על מפרקים משמעותיים יותר, כגון הכתף, המרפק או הברך מכיוון שנטרול של מפרקים אלו מהווה נטרול כללי של הלוחם היריב. בנוסף, בריחים אלו מכוונים לשבירה או פריקה של העצם, ולא להסבת כאב, וקשה יותר ליריב מתנגד להשתחרר מהם (בניגוד לבריחי שורש כף היד).
באמנויות לחימה ספורטיביות ובתחרויות לחימה גישה שונה בנוגע לבריחים. בתחרויות אלו המתמודד הממנף ומפעיל כוח לאט ובזהירות, עד שיריבו יכנע. מטרת המתמודדים היא רק לוודא שהבריח הונח כראוי, ולא הסבת כאב.
החוקים בנוגע לבריחים משתנים מתחרות לתחרות ומספורט לספורט. לדוגמה, בג'ו ג'יטסו ברזילאי כל הבריחים פרט לבריחי שדרה מותרים, ובג'ודו רק בריחי מרפק וכתף מותרים. באליפות הלחימה האולטימטיבית אסורים רק בריחים על האצבעות והבהונות. ישנם גם תחרויות גראפלינג ספורטיביות בהן השימוש בבריחים אסור לחלוטין, לדוגמה היאבקות (ספורט). בריחי מפרקים קטנים ובריחי שדרה נחשבים לטכניקות לא מבוקרות, ולכן אסורים ברוב ענפי ספורט הלחימה.
אנדראס לותה

אנדראס לוּתֶה (בגרמנית: Andreas Luthe; נולד ב-10 במרץ 1987 בפלברט) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת השוער.
נעוריו

אנדראס לותה החל לשחק כדורגל כשהיה בן שבע שנים, בקבוצת הכדורגל נידרבונספלד (SuS Niederbonsfeld). הוא שיחק שם בין השאר בלם אחורי ומגן כנף; רק לאחר מעברו לבורוסיה פלברט הועבר לעמדת השוער. ב-2001 עבר לקבוצת הנוער של בוכום.
קריירה מקצוענית

בשנת 2006 הצטרף לותה לקבוצת המשנה של בוכום. עבור עונת 2009/10 חתם על חוזה מקצועי ושימש, בתחילה, השוער הרביעי בקבוצה הבוגרת.
לאחר פיטוריו של המאמן מרסל קולר קודם לותה, תחת המאמן פרנק היינמן, לשוער השני של הקבוצה. את המשחק הראשון שלו כמקצוען שיחק ב-22 בספטמבר 2009 בגביע הגרמני, כמחליפו של פיליפ הרוואגן, שסבל מלסת שבורה. הבכורה שלו בבונדסליגה הגיעה ב-25 בספטמבר 2009 נגד נירנברג, אותה ניצחו 1:0, במשחק בו לא ספג לותה. לאחר שני משחקים, שבהם המשיך לשחק כשוערה הפותח של הקבוצה, חזר לותה לספסל הקבוצה. בסוף העונה ירדה בוכום לבונדסליגה השנייה.
בעונת 2010/11 היה לותה ביום המשחק החמישי לשוער הראשי, לאחר שהרוואגן עשה מספר טעויות במשחקי הקבוצה הקודמים. בתחילת עונת 2012/13 היה לקפטן של הקבוצה.
לאחר שבוכום החלה את עונת 2015/16 עם חמישה ניצחונות, באמצע הסיבוב הראשון נפסקו הניצחונות, כך שמיום המשחק ה-11 עד יום המשחק ה-16 צברה רק שתי נקודות; בכל ימי המשחק הללו לא היה אף לא משחק אחד שבו לא ספג לותה, ובסך 16 משחקי הליגה ספג 17 שערים. מאמנה הראשי של בוכום, חרטיאן ורבק (Gertjan Verbeek), הגיב עם שינויים בסגל והוריד את לותה לספסל ב-6 בדצמבר 2015 (הסיבוב ה-17), במשחק נגד פ.צ היידנהיים; ורבק החליט להחליפו במנואל רימן. לותה הגיב להחלטת המאמן ביום שקדם למשחק בביקורת פומבית, שאותה פרסם ב-Facebook. הוא ציין כי על פי מגזין הספורט kicker online, הוא נחשב לאחד השחקנים הטובים העונה בליגה השנייה כולה, וטען כי ב-16 משחקי ליגה לא עשה כל טעויות חמורות. למרות התפתחות זו, הודה לוורבק בפוסט שפרסם, על שמאז הגעתו של המאמן לבוכום עשה אותו ל"שוער טוב יותר ויעיל יותר". אחרי שנגד היידנהיים עדיין ישב על הספסל, הסביר המועדון ב-8 בדצמבר 2015 שלותה לקח לעצמו עד 3 בינואר 2016 "פסק זמן למחשבה" ממשחק ומאימוני הקבוצה. המנהל הספורטיבי כריסטיאן הוכשטטר (Hochstätter) אמר שלותה מקבל את ההזדמנות "לעבד את האירוע שאירע שבוע שעבר". לותה קיבל החלטה זו והתחרט על התזמון של הודעתו ב-Facebook. בנוסף, הוא הודה כי לא העריך נכונה את השפעת צורת הביטוי שלו.
בעונת 2016/17 עבר לותה לקבוצת הבונדסליגה אאוגסבורג, וחתם על חוזה עד שנת 2020. ביום המשחק ה-33 של העונה, ב-1:1 מול בורוסיה דורטמונד ב-13 במאי 2017, שיחק את משחק הבכורה שלו, לאחר שהשוער הראשי של הקבוצה, מרווין היץ, נפצע בירכו.
באוגוסט 2020 חתם באוניון ברלין.
ב-13 ביוני 2022 חתם ב-פ.צ. קייזרסלאוטרן. לותה שיחק במועדון לאורך עונת 2022/23 וסיים עמו במקום התשיעי בבונדסליגה השנייה. לאחר עונה אחת בקייזרסלאוטרן, חתם לותה לעונה אחת בבוכום מהבונדסליגה. לותה שימש שוער משנה למנואל רימן בעונת 2023/24, בה ערך הופעת ליגה אחת. לנוכח העובדה שבוכום הידרדרה למשחק הישרדות על מקום בבונדסליגה כשסיימה במקום ה-16, קיבל לותה את ההזדמנות לעמוד בשער בצמד המשחקים מול פורטונה דיסלדורף. לותה ובוכום הפסידו 3-0 במשחק הראשון, אך ניצחו בתוצאה זהה בגומלין, שבו לותה הצטיין ואף עצר את הפנדל המכריע בבעיטות ההכרעה, ובוכום נשארה בבונדסליגה. בתום עונה זו, הודיע לותה על פרישה ממשחק פעיל.
חברות באיגודים

מאז 30 ביוני 2015 משמש לותה נציג הבונדסליגה השנייה במועצת השחקנים של האיגוד המקצועי איחוד שחקני הכדורגל (VdV).
הערות שוליים

↑  Mein erster Platz, sus-niederbonsfeld.de
↑  Muss Heerwagen jetzt Luthe Platz machen?, MSN-Sport, 20. September 2010.
↑  Andreas Luthe neuer Kapitän, Website des VfL Bochum, 20. Juni 2012
↑  VfL-Keeper Luthe spielt nicht und sorgt für Ärger; ruhrnachrichten.de, veröffentlicht am 6. Dezember 2015, Stand vom 8. Dezember 2015, abgerufen am 10. Dezember 2015
↑  Denkpause für Andreas Luthe; vfl-bochum.de, vom 8. Dezember 2015, abgerufen am 10. Dezember 2015
↑  Veränderungen im Torwart-Trio, Internetpräsenz des FC Augsburg, abgerufen am 16. Mai 2016
↑  Finnbogasons Treffer reicht dem FCA noch nicht, Spielbericht auf kicker.de, abgerufen am 14. Mai 2017.
↑  Andreas Luthe kommt aus Augsburg, www.fc-union-berlin.de (בגרמנית)
↑  spielergewerkschaft.de: Spielerrat; abgerufen 25. September 2015
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אנדראס לותה".
אלן ואן דייק

אלאונורה מריה "אלן" ואן דייק (בהולנדית: Eleonora Maria "Ellen" van Dijk; נולדה ב-11 בפברואר 1987) היא רוכבת אופני כביש הולנדית בקבוצת לידל-טרק. ואן דייק הייתה גם רוכבת אופני מסלול עד שנת 2012. ואן דייק ידועה בשל יכולותיה בנגד השעון, היא אלופת העולם לשנים 2013, 2021 ו-2022 ואלופת אירופה (2016–2019) בנגד השעון. היא אלופת העולם במרוץ סקרץ' באופני מסלול בשנת 2008 ואלופת העולם שלוש פעמים עם קבוצותיה השונות בנגד השעון קבוצתי.
ראשית חייה

ואן דייק נולדה ב-11 בפברואר 1987 בהרמלן שבאוטרכט, יש לה שני אחים גדולים. את תחילת הקריירה הספורטיבית שלה התחילה ואן דייק כמחליקה מהירה על הקרח, במסגרת אימוניה נדרשה גם לרכוב על אופניים. היא עזבה את ענף ההחלקה המהירה על הקרח לאחר שהצטיינה באופני כביש, כשסיימה שלישית באליפות העולם עד גיל 19 ב-2004 וניצחה את אליפות הולנד עד גיל 19 ב-2007.
קריירה > אופני מסלול

בתחילת הקריירה שלה השתתפה ואן דייק גם בתחרויות של אופני מסלול, היא הייתה חלק מהנבחרת ההולנדית הלאומית במרוצים השונים. ב-2008 ניצחה באליפות העולם שהתקיימה במנצ'סטר, במקצה הסקרץ' (אנ'). באותה השנה התקיימה גם אליפות אירופה בפרושקוב, היא זכתה בשתי מדליות זהב באליפות הזו, במרוץ הנקודות עד גיל 23 ובמרוץ הסקרץ' עד גיל 23. היא זכתה במדליית כסף באומניום (אנ') וברדיפה אישית עד גיל 23.
הערות שוליים

↑  Olympic Games WE - ITT, procyclingstats.com
↑  World Championships WE - TTT, procyclingstats.com
↑  Van Dijk ruled out of worlds with double fracture, Eurosport.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 2330 0321  NTA: 369892100  VIAF: 305835472   WorldCat (עם VIAF): 305835472 
ואן דייק במרוץ אופני מסלול
ואן דייק במהלך 2011, במדי קבוצת קולומביה
ואן דייק באולימפיאדת לונדון (2012)
ואן דייק ומשפחתה באולימפיאדת ריו
אישיות בספורט

הקשר בין מבנה האישיות לבין הצלחה בספורט הוא נושא פופולרי בחקר הפסיכולוגיה של הספורט, אך גם שנוי במחלוקת משום שטרם נמצא מודל המנבא בצורה טובה הישגים ספורטיביים על סמך מאפייני אישיות.