stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חוק רופיני
אלגוריתם

החוק קובע שיטה לחלוקת הפולינום:
בבינום:
כדי לקבל את פולינום המנה:
האלגוריתם הוא למעשה החלוקה הארוכה של  P(x) ב- Q(x).
כדי לחלק את  P(x) ב- Q(x):
קח את המקדמים של  P(x) ורשום אותם לפי הסדר. לאחר מכן, כתוב r בקצה השמאלי התחתון ממש מעל השורה:
 {\begin{array}{c|c c c c|c}&a_{n}&a_{n-1}&\dots &a_{1}&a_{0}\\r&&&&&\\\hline &&&&&\\\end{array}}
העבר את המקדם השמאלי ביותר (an) לתחתית ממש מתחת לקו.
 {\begin{array}{c|c c c c|c}&a_{n}&a_{n-1}&\dots &a_{1}&a_{0}\\r&&&&&\\\hline &a_{n}&&&&\\&=b_{n-1}&&&&\end{array}}
הכפל את המספר הימני ביותר מתחת לשורה ב-r, וכתוב אותו מעל השורה ומיקום אחד מימין.
 {\begin{array}{c|c c c c|c}&a_{n}&a_{n-1}&\dots &a_{1}&a_{0}\\r&&b_{n-1}\cdot r&&&\\\hline &a_{n}&&&&\\&=b_{n-1}&&&&\end{array}}
הוסף את שני הערכים שהוצבו זה עתה באותה עמודה.
 {\begin{array}{c|c c c c|c}&a_{n}&a_{n-1}&\dots &a_{1}&a_{0}\\r&&b_{n-1}\cdot r&&&\\\hline &a_{n}&b_{n-1}\cdot r+a_{n-1}&&&\\&=b_{n-1}&=b_{n-2}&&&\end{array}}
חזור על שלבים 3 ו-4 עד שלא נשארו מספרים.
 {\begin{array}{c|c c c c|c}&a_{n}&a_{n-1}&\dots &a_{1}&a_{0}\\r&&b_{n-1}\cdot r&\dots &b_{1}\cdot r&b_{0}\cdot r\\\hline &a_{n}&b_{n-1}\cdot r+a_{n-1}&\dots &b_{1}\cdot r+a_{1}&a_{0}+b_{0}\cdot r\\&=b_{n-1}&=b_{n-2}&\dots &=b_{0}&=s\\\end{array}}
ערכי b הם המקדמים של פולינום התוצאה ( R(x)), שמעלתו קטנה באחד מזו של  P(x). הערך הסופי שהתקבל, s, הוא השארית. משפט שארית הפולינום קובע שהשארית שווה ל-  P(r), ערכו של הפולינום ב-r .
דוגמה

הנה דוגמה לחלוקה פולינומית כמתואר לעיל.
נתון:
P(x) יחולק ב- Q(x) באמצעות חוק רופיני. הבעיה העיקרית היא ש- Q(x) אינו בינום בצורת x − r, אלא x + r .
Q(x) חייב להיכתב מחדש בצורה:
כעת האלגוריתם מיושם:
רשום את המקדמים ו-r. שים לב שכיוון ש- P(x) לא הכיל מקדם עבור x, נכתָב 0:
{\begin{array}{c|c c c c|c}&2&3&0&&-4\\\\-1\\\hline \\\\\end{array}}
2. העבירו את המקדם הראשון למטה:
{\begin{array}{c|c c c c|c}&2&3&0&&-4\\\\-1\\\hline &2\\\\\end{array}}
3. הכפל את הערך האחרון שהתקבל ב-r:
{\begin{array}{c|c c c c|c}&2&3&0&&-4\\\\-1&&-2\\\hline &2\\\\\end{array}}
4. הוסף את הערכים:
{\begin{array}{c|c c c c|c}&2&3&0&&-4\\\\-1&&-2\\\hline &2&1\\\\\end{array}}
5. חזור על שלבים 3 ו-4 עד שתסיים:
{\begin{array}{c|c c c c|c}&2&3&0&&-4\\\\-1&&-2&-1&&1\\\hline &2&1&-1&&-3\\&[result&coefficients]&&&[remainder]\\\end{array}}
לכן, אם מספר מקורי = מחלק × מנה + שארית, אז:
יישום לפירוק פולינום

ניתן להשתמש בחוק רופיני כאשר צריך את המנה של פולינום P על ידי בינום של הצורה  .x-r (כאשר צריך רק את השארית, משפט השאריות הפולינומי מספק שיטה פשוטה יותר.)
דוגמה טיפוסית, שבה צריך את המנה, היא הפירוק לגורמים של פולינום  p(x) שעבורו יודעים שורש r :
שארית החלוקה האוקלידית של  p(x) לפי r הוא 0, וכן, אם המנה היא  ,q(x) החלוקה האוקלידית כתובה כ:
זה נותן פירוק (אולי חלקי) של  ,p(x) שניתן לחשב עם חוק רופיני. לאחר מכן, ניתן לפרק את  p(x) עוד יותר על ידי פירוק של  .q(x)
המשפט היסודי של האלגברה קובע שלכל פולינום בעל מעלה חיובית יש לפחות שורש מרוכב אחד. התהליך שלמעלה מראה שהמשפט היסודי של האלגברה מרמז שכל פולינום p(x) = anxn + an−1xn−1 + ⋯ + a1x + a0 ניתן לפרק לגורמים כ:
כאשר  r_{1},\ldots ,r_{n} הם מספרים מרוכבים.
ראו גם

השיטה של ליל (Lill's method)
השיטה של הורנר (Horner's method)
הערות שוליים

↑  Cajori, Florian (1911). "Horner's method of approximation anticipated by Ruffini" (PDF). Bulletin of the American Mathematical Society. 17 (8): 389–444. doi:10.1090/s0002-9904-1911-02072-9.
ז'אן טאובנהאוס

| --- | --- |

 לידה:  14 בדצמבר 1850 ורשה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  14 בספטמבר 1919  (בגיל 68) הרובע השנים-עשר של פריז, צרפת 
 הישג בולט:  היה מס' 14 בעולם בשנת 1886
 מד כושר מרבי:  2597 (אוגוסט 1886)
 מדינה:  רוסיה,צרפת
 הערות:  יהודי
 
ז'אן טאובנהאוס (בצרפתית: Jean (Jan) Taubenhaus;‏ 14 בדצמבר 1850, ורשה – 14 בספטמבר 1919, פריז) היה שחמטאי יהודי-פולני-צרפתי.
ביוגרפיה

טאובנהאוס היה שחמטאי מוביל בוורשה בשנות ה-70 המאוחרות של המאה ה-19. בשנת 1880 השתקע בפריז. בתחרות של איגוד השחמט הגרמני, בהמבורג ב-1886 הגיע למקום ה-14. תוצאתו הטובה ביותר הושגה באותה שנה בתחרות לונדון, שם חלק מקום שלישי-רביעי עם איזידור גונסברג אחרי ג'וזף הנרי בלקברן ועמוס ברן. לטאובנהאוס היו ניצחונות משכנעים מול בלקברן, השחמטאי המוביל בשחמט האנגלי, ומול גונסברג, מתחרהו של וילהלם שטייניץ על תואר אלוף העולם. בשנת 1886 גם הגיע למקום השישי בתחרות נוטינגהאם. בשנת 1887 הגיע למקום ה-19 בתחרות פרנקפורט. בשנת 1888 הגיע למקום השמיני בתחרות  ברדפורד. ב-1889 חלק מקום 12-13 בתחרות ניו יורק, וב-1890 הגיע למקום העשירי בתחרות מנצ'סטר.
טאובנהאוס חי בפריז, ולימד שעורי שחמט בקפה דה לה רז'אנס, שם שיחק מדי יום. בשנת 1890 הגיע למקום השני, אחרי אלפונס גץ באליפות המועדון. בשנת 1892 הגיע למקום התשיעי באותה תחרות. בין השנים 1893-1895 שהה באמריקה. באוקטובר 1893 הגיע למקום השמיני בתחרות ניו יורק, לאחר מכן שיחק בארגנטינה ובקובה. בשנת 1899 השתתף בתחרות בוורשה.
בשנת 1901 הגיע טאובנהאוס למקום השלישי, לאחר סטניסלאוס סיטנפלד ואדולף אלבין בתחרות פריז. בשנת 1902 הגיע למקום השני, אחרי דוד ינובסקי בתחרות פריז. בשנת 1903 חלק מקום 10-11 בתחרות מונטה קרלו. בשנת 1905 הגיע למקום ה-14 בתחרות אוסטנדה. בשנת 1905 ניצח בתחרות פריז. בשנת 1906 הגיע למקום השביעי בתחרות אוסטנדה. בשנת 1913/14 הגיע למקום ה-14 בתחרות סנקט פטקרסבורג.
טאובנהאוס שיחק במספר דו-קרבות. הוא סיים בתיקו עם סטניסלאוס סיטנפלד בפריז, 1891, הפסיד לזיגברט טאראש בנירנברג, בשנים 1891-1892, הפסיד לז'ק מיזס בגלאזגו 1895, הפסיד לדוד ינובסקי בפריז, בשנים 1903 ו-1905, וניצח את אדולף אלבין בפריז 1901, את בניטו וילגאס בבואנוס איירס בשנת 1907 ואת ריצ'רד טייכמן בפריז, בשנת 1911.
טאובנהאוס כתב את הספר Traité du Jeu d’Échecs שיצא לאור בשנת 1910.
מפיסטו

טאובנהאוס היה המפעיל של המכונה הפסבדו-אוטומטית מפיסטו ששיחקה שחמט. בובה מכנית זו הייתה השלישית בסדרה אחרי הטורקי ו-Ajeeb. בניגוד לשתי קודמותיה, לא היה מפעיל מוסתר בתוך המכונה אלא היא הופעלה על ידי מנגנון אלקטרו-מכני. מפתח המפיסטו, גומפל, השקיע בפיתוח מספר שנים והציג אותה לראשונה בשנת 1876 בלונדון. מפיסטו הייתה המכונה הראשונה שניצחה בתחרות שחמט (לונדון 1878). בתחילה תפעל את המכונה איזידור גונסברג ולאחר מכן המפעיל היה טאובנהאוס. בין היתר טאובנהאוס הפעיל את המכונה בתערוכה העולמית של פריז (1889). לאחר שנה זו פורקה המכונה ועקבותיה אבדו.
התמודדויות

| שנה | מיקום | המתמודד השני | תוצאה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1891 | נורמברג | זיגברט טאראש | 1.5 מ-8 | הפסד |
| 1891 | פריז | סטניסלאוס סיטנפלד | 2.5 מ-5 | תיקו |
| 1895 | גלאזגו | ג'ק מיזס | 2 מ-5 | הפסד |
| 1895 | הוואנה | אנדרס ווסקס | 7 מ-10 | ניצחון |
| 1901 | פריז | אדולף אלבין | 3.5 מ-4 | ניצחון |
| 1903 | פריז | דוד ינובסקי | 2 מ-8 | הפסד |
| 1905 | פריז | דוד ינובסקי | 2.5 מ-6 | הפסד |
| 1905 | פריז | דוד ינובסקי | 0.5 מ-5 | הפסד |
משחקי שחמט בולטים

Johann Nepomuk Berger vs Jean Taubhausen, Hamburg 1885, 4th DSB Congress, Ruy Lopez, Morphy Defense, Tarrasch Variation, C77, 0-1, פרס על המשחק הטוב ביותר
Jean Taubhausen vs Joseph Henry Blackburne, London 1886, French Defense, Classical Variation, C14, 1-0
Jean Taubenhaus vs William Pollock, Nottingham 1886, King's Gambit Accepted, Allgaier Gambit, Thorold Attack, C39, 1-0
Jean Taubenhaus vs Dawid Janowski, Paris 1903, match, Ruy Lopez, Closed, C87, 1/2-1/2
Geza Maroczy vs Jean Taubenhaus, Monte Carlo 1903, R1 2/10, Ruy Lopez, Closed, Averbakh Variation, C87, 0-1
Jean Taubenhaus vs Andrey Smorodsky, Sankt Petersburg 1914, Sicilian Defense, Classical Variation, B58, 1-0
העולם שבפנים

| --- | --- |

 מבוסס על:  Ghost World 
 בימוי:  טרי זוויגוף 
 הופק בידי:  פיפה קרוס ג'נט דיי
 תסריט:  טרי זוויגוף, דניאל קלואס 
 עריכה:  מייקל מילר, Carole Kravetz 
 שחקנים ראשיים:  ת'ורה ברץ' סקרלט ג'והנסון סטיב בושמי בראד רנפרו
 מוזיקה:  דיוויד קיטיי 
 צילום:  אפונסו ביאטו 
 מדינה:  ארצות הברית, גרמניה, הממלכה המאוחדת 
 חברת הפקה:  Mr. Mudd 
 חברה מפיצה:  MGM גלובוס גרופ (בישראל)
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 20 ביולי 2001 ישראל 17 בינואר 2002
 משך הקרנה:  111 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט חבר'ה נשי, קומדיה טראגית, סרט דרמה, סיפור התבגרות, דרמה קומית, סרט נעורים, סרט קומדיה 
 תקציב:  7,000,000‏$
 הכנסות:  8,761,393‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   ghostworld
 פרסים:  מועמד לפרס אוסקר על תסריט מעובד
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
העולם שבפנים (באנגלית: Ghost World, "עולם הרוחות") הוא סרט קומדיה שחורה אמריקאי משנת 2001 בבימויו של טרי זוויגוף. הסרט מבוסס על נובלה גרפית בעלת אותו השם מאת אמן הקומיקס דניאל קלאוז. הסרט הוא סאטירה על התרבות הפופולרית האמריקאית הריקנית, המשתמש בצורה אירונית בפורמט של סרט נעורים. התסריט, אשר נכתב על ידי זוויגוף וקלאוז, היה מועמד לפרס האוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר לשנת 2001. למרות שלא זכה להצלחה מסחרית, במשך השנים הפך לסרט פולחן.
עלילת הסרט

העלילה מתרחשת בפרבר חסר שם בארצות הברית, ומתרכזת במערכת היחסים בין שתי חברות בנות-עשרה לא מקובלות בחברה: איניד (ת'ורה ברץ') ורבקה (סקרלט ג'והנסון). החברות שלהן מתחילה להתערער כאשר איניד מתחילה לגלות עניין בחיי האהבה של סימור (סטיב בושמי), רווק מבוגר ובודד.
העולם שבפנים הוא עיבוד קולנועי לסיפור בהמשכים "Ghost World", אשר הופיע בחוברת הקומיקס "אייטבול" (Eightball) של קלאוז. העלילה מבוססת ברובה על סיפור זה, אך מכילה גם קטעים ואלמנטים מסיפורים אחרים שהופיעו בקומיקס. דמותו של סימור, שאינה מופיעה בסיפור המקורי, מבוססת על מספר דמויות משניות המופיעות בקומיקס. שינוי נוסף במעבר מהקומיקס לקולנוע הוא צמצום חשיבות דמותה של רבקה.
הערות שוליים

↑  העולם שבפנים, באתר הארץ, 16 במרץ 2003
↑  אורי קליין, המלצת השבוע, באתר הארץ, 10 במרץ 2003
המפלגה לקידום דמוקרטי

| --- | --- |
 מדינה:  בוסניה והרצגובינה 
 מנהיגים:  מלאדן איוואניק
 תקופת הפעילות:  1999–הווה (כ־25 שנים) 
 אידאולוגיות:  שמרנות 
 מטה:  באניה לוקה 
 מיקום במפה הפוליטית:  מרכז-ימין
 ארגונים בינלאומיים:  האיחוד הדמוקרטי הבינלאומי, מפלגת העם האירופית 
 pdpinfo.net
 
המפלגה לקידום דמוקרטי (בסרבית: Партија демократског прогреса РС/Partija demokratskog progresa RS) היא מפלגה סרבית בבוסניה והרצגובינה שהוקמה על ידי מלאדן איוואניק, פרופסור לכלכלה מאוניברסיטת באניה לוקה.
המפלגה תומכת ברעיון של מדינה בוסנית, אך לפי הסכם דייטון. רוב חברי המפלגה היו חברי המפלגה הסרבית או מתומכיה, אשר לא היו מרוצים מהרפורמות הכלכליות אשר בוצעו על ידי אותה מפלגה.
בבחירות האחרונות לבתי הנבחרים שהקיימו ב-5 באוקטובר 2002 המפלגה זכתה ב-4.6% שהם 2 מושבים מתוך 42 המושבים. בנוסף המפלגה זכתה ב-9 מושבים מתוך 83 המושבים באספה הלאומית של רפובליקה סרפסקה.
הסוכנות הרוסית למניעת סימום בספורט

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  רוסיה 
 תאריך הקמה:  2008 
 www.rusada.ru
 
הסוכנות הרוסית למניעת סימום בספורט (ברוסית: Российское антидопинговое агентство, בקיצור РУСАДА או RUSADA) — הוא הגוף הלאומי של רוסיה העוסק במלחמה נגד סמים בספורט, ומטרתו לאתר ולמנוע הפרות חוק בתחום הסימום בפדרציה הרוסית. פועל בכפיפות לקוד הסוכנות העולמית נגד סמים בספורט (WADA), ובכפוף לאמנה הבינלאומית בדבר דיכוי סמים בספורט, שאומצה על ידי הוועידה הכללית לחינוך, מדע ותרבות של האומות המאוחדות ב-19 באוקטובר 2005.
הסוכנות הוקמה בינואר 2008 ביוזמת הסוכנות הפדרלית לתרבות גופנית וספורט (שלימים הפכה למשרד הספורט). מייסדי הסוכנות הם משרד הספורט של הפדרציה רוסית, הוועד האולימפי הרוסי, הוועדה הפאראלימפית של רוסיה, האוניברסיטה הממלכתית הרוסית לרפואה, האקדמיה הרוסית לחינוך והארגון ציבורי רוסי "הליגה לבריאות האומה".
ב-9 בנובמבר 2015 עמדה הסוכנות במרכזה של שערוריית סימום. ב-18 בנובמבר 2015 בהתבסס על ממצאי דו"ח ועדה עצמאית של הסוכנות העולמית נגד סמים בספורט (WADA), הוכרזה הסוכנות הרוסית כמי שפועלת בניגוד לקוד WADA, מה שהוביל להשעיית רוסיה מהשתתפות בטורנירים אולימפיים ועולמיים החל מדצמבר 2019 למשך 4 שנים.
פעילות

הפעילויות העיקריות של הסוכנות הם עריכת בדיקות סמים, פעילויות חינוכיות לקידום בריאות, יריד ספורט, ושיתוף פעולה לאומי ובינלאומי עם סוכנויות וארגונים של מדינות אחרות בתחום הסימום בספורט.
בשנת 2009, WADA אשררה את פעילויות הסוכנות, כאשר זו עסקה בתרגום מסמכי WADA לרוסית וערכה תוכניות הסברה בשפה זו.
המשחקים האולימפיים בלונדון. לקראת המשחקים הסוכנות ערכה שלל בדיקות סמים, פעילות שהחלה כבר מאז ספטמבר 2011 ונמשכה עד הגעת המשלחת הרוסית לכפר האולימפי.
משחקי החורף האולימפיים בסוצ'י
אוניברסיאדת קאזאן (2013).
הסוכנות גם ערכה מבדקי סמים בתחרויות גדולות אחרות ברוסיה בשנת 2013: אליפות העולם באתלטיקה, פסטיבל אמנויות לחימה ואליפות אירופה ברוגבי-7.
ב-2012, הסוכנות עברה בהצלחה את ההסמכה עבור תאימות לתקן הבינלאומי ISO 9001:2008 והיא הייתה בין 20 הסוכנויות הראשונות בעולם שקיבלו אישור זה.
ב-2014 עברה בהצלחה את הביקורת עבור תאימות לתקן הבינלאומי ISO 9001:2008.
על פי הסוכנות ב-2011, ספורטאים רוסים קיבלו 9 היתרים לשימוש בחומרים אסורים ו-28 סירובים (20 — בשל ניירת שגויה). בשנת 2014 הוגשו 17 אישורים ו-17 דחיות, ב-2015 — 25 היתרים ו-11 דחיות. הסיבות להיתרים ולדחיות לא נמסרו ועודם מהווים חסינות רפואית.
ב-7 באוקטובר 2016 הוכרז על הוצאת משרד הספורט מהרכב חברי ומייסדי RUSADA כדי לתת שקיפות יתר בתהליך הארגון מחדש של הסוכנות.
אולימפיאדת סוצ'י

עובד לשעבר של הסוכנות, ויטאלי סטפאנוב שברח למערב טען, כי באולימפיאדת החורף בסוצ'י פעלו במסווה של עובדים בסוכנות קצינים של שירות הביטחון הפדרלי. כך, על פי סטפאנוב, הצד הרוסי רצה להסתיר את השימוש בסמים על ידי ספורטאים רוסים במהלך משחקי החורף ב-2014. סטפאנוב גם דיווח כי לפחות ארבעה ספורטאים רוסיים, שזכו במדליות זהב בסוצ'י, השתמשו בסטרואידים במהלך המשחקים.
שערוריית הסימום

בנובמבר 2015 ועדה של WADA פרסמה דו"ח (שכונה בשם דו"ח מקלארן, על שם החוקר הראשי מטעם WADA, ריצ'רד מקלארן) שבו האשימה את RUSADA בהסתרה מסיבית ושיטתית של סימום ספורטאים רוסים. הדו"ח טען כי RUSADA הזהירה את הספורטאים על בדיקות סימום והסתירה מקרים של ספורטאים שנכשלו בדיקות. RUSADA גם איפשרה לספורטאים מושעים להשתתף בתחרויות לפני פקיעת תוקפו של האיסור.
בעקבות השערורייה, בדצמבר 2019 החליטה הסוכנות העולמית למניעת סמים בספורט להשעות את רוסיה מהשתתפות באולימפיאדה ומשחקי אליפויות העולם למשך 4 שנים.
ראו גם

WADA
הערות שוליים

↑  "Общие вопросы". Официальный сайт РУСАДА. אורכב מ-המקור ב-2016-08-09. נבדק ב-2016-07-17.
↑  "WADA and Russian Ministry of Sport Meet to Discuss RUSADA's Path Forward". WADA.
↑  "WADA Update on RUSADA Non-Compliance". WADA.
↑  למה רוסיה נענשת, מה ההשלכות על ספורטאיה ואיך כל זה ישפיע על לינוי אשרם?
↑  Правила употребления
↑  Минспорта выйдет из состава Российского антидопингового агентства
↑  «Экс-сотрудник РУСАДА: допинг-контролем в Сочи ведала ФСБ», Би-Би-Си, 9.5.2016
↑  "В России загадочно умирают экс-руководители антидопингового агентства"
↑  "Nikita Kamayev, Ex-Head of Russian Antidoping Agency, Dies"— הניו יורק טיימס, 15.02.2016 (באנגלית)
↑   הרוסים כבר לא מכחישים את פרויקט הסימום האולימפי, באתר הארץ, 28 בדצמבר 2016
↑   עוזי דן, הדו"ח הסופי קובע: פרשיית הסימום ברוסיה היא הגדולה בתולדות הספורט, באתר הארץ, 9 בדצמבר 2016
↑  «Легкоатлетов из России могут отстранить от Олимпиады в Рио»
↑  «Допинговый скандал: что установила комиссия WADA»
↑  [https://www.msn.com/he-il/sports/olympics/רוסיה-הושעתה-לארבע-שנים-מאירועי-ספורט-כולל-טוקיו-2020-וגביע-העולם-ב-2022/ar-BBXW2Gl?ocid=spartanntp רוסיה הושעתה לארבע שנים מאירועי ספורט, כולל טוקיו 2020 וגביע העולם ב-2022
העולם שאבד (סרט, 1925)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  הספר העולם האבוד
 בימוי:  הארי א. הויט 
 הופק בידי:  Earl Hudson 
 תסריט:  Marion Fairfax 
 עריכה:  George McGuire 
 שחקנים ראשיים:  בסי לאב בול מונטנה ארתור קונאן דויל גילברט רולנד לאו וייט ארתור הויט לויד יוז אלמה בנט לואיס סטון ואלאס בירי מרגרט מקויד 
 מוזיקה:  רודולף פרימל 
 צילום:  ארתור אדסון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  First National 
 חברה מפיצה:  First National 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  2 בפברואר 1925
 משך הקרנה:  104 דק' 
 שפת הסרט:  ראינוע (כתוביות באנגלית)
 סוגה:  סרט אימה, סרט אילם, סרט מבוסס יצירה ספרותית, סרטי מפלצות, סרט מדע בדיוני, סרט פנטזיה, סרט הרפתקאות 
 הכנסות:  1.3 מיליון דולר
 דף הסרט ב־IMDb
 
העולם שאבד (באנגלית: The Lost World) הוא סרט הרפתקאות ומדע בדיוני אמריקאי משנת 1925 המבוסס על ספרו של ארתור קונן דויל, "העולם האבוד" משנת 1912. סרט זה בכיכובם של השחקנים בסי לאב, לואיס סטון, ואלאס בירי ולויד יוז היה מראשי הסרטים המונעים בידי אפקטי סטופ מושן, איתם יכלו להציג על המסך גם עצמים שאינם קיימים כמו דינוזאורים, אשר מככבים בסרט.
הסרט קיבל מעל 1.3 מיליון דולר ונחשב להצלחה אף שאין בו כלל מלל (זהו סרט ראינוע). סרט זה סלל את הדרך לסרטי מפלצות כדוגמת קינג קונג וסרטי מפלצות שונים. ספריית הקונגרס האמריקאי החליט ב-1998 שסרט זה ייכנס לארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית והוא אינו כולל זכויות יוצרים עקב משמעותו הלאומית וגם עקב גילו.
תקציר העלילה

ברמה גבוהה ביער האמזונאס מייפל וייט חוקר אחרי סימנים מסתוריים, אשר מעידים על קיומם של חיות מוזרות, אולי דינוזאורים מעל הרמה המסתורית. בתו של וייט, פאולה מביא גזרי עיתון לפרופסור צ'לנג'ר שבלונדון והוא מאמין לה, מגיע לכנס באולם זואולוגי ושם מציג תוכנית למסע לחיפוש היצורים אשר אולי קיימים אך נתקל בלעג וזלזול מצד חבריו. הפרופסור מסכים להתלוות לחבורת הצלה למייפל וייט ובדרך להוכיח את טיעוניו לעולם האקדמי.
החבורה המגיעה לרמה המסתורית מגלה בני אדם פרהיסטוריים מעליה שמגלגלים אליהם סלע. הם נמלטים וחוצים את הרמה לעברה השני מעל גשר עץ, לעבר אזורים מסתוריים בהם חיות נכחדות. גשר זה נחתך בידי ברונטוזאורוס בהמשך.
החבורה מקימה מחנה באזור ונאלצת להתמודד עם דינוזאורים טורפים הנלחמים ביניהם על הרמה. הם מגלים עצמות המאשרות את מותו של מייפל וייט ואז אדוארד מתוודה על אהבתו לפאולה וייט והם מתאהבים ומתנשקים.
החבורה מתקרבת לעדר ברונטוזאורוסים בקצה הרמה, בקרבת הר געש ושם אלוזאורוס צד אותם וגורם להמולה רצינית. המעבר שלהם נשבר אך קוף המחמד של פאולה מחבר חבל איתו אנשי החבורה עוזבים את הרמה וחוזרים לצד השני. הברונטוזאורוס שנפל נלכד בבוץ בקצה הרמה ופרופסור צ'לנגר רוצה להביא אותו בחזרה ללונדון לשם הוכחה.
ואולם הברונטוזאורוס שהביא בורח כשהוא יורד מהספינה, משתחרר בעיר וזורע הרס גדול ולבסוף שוחה בנהר התמזה ונעלם לאכזבתו של פרופסור צ'לנג'ר. בסוף הסרט פאולה ואדוארד מבלים ביחד, בהבנה שאהובתו הקודמת של אדוארד התחתנה כבר ולאכזבתו של ג'ון רוקסטון, אשר התאהב בפאולה בסתר.
צוות השחקנים הראשי

בסי לאב – פאולה וייט
לואיס סטון – סר ג'ון רוקסטון
ואלאס בירי – פרופ' צ'לנג'ר
מרגרט מקויד – גברת צ'לנג'ר
לויד יוז – אדוארד מאלון
ארתור הויט – פרופ' סמרלי
אלמה בנט – גלדיס הנגרפורד
בול מונטנה – גומז/ קוף אדם
פרנסיס פינץ'-סמילס – אוסטין
ג'ולס קוולס -זמבו
גאורג בוני – קולין מקרדל
צ'ארלס וולסלי – מייג'ור היברד
כריס-פין מרטין – סבל/קניבל
סר ארתור קונאן דויל – בתפקיד עצמו (מופיע בתחילת הסרט)
המשמר השווייצרי

| --- | --- |

 Acriter et Fideliter 
 פרטים
 מדינה:  קריית הוותיקן קריית הוותיקן
 סוג:  צבא, חיל משמר ואבטחה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  22 בינואר 1506 – הווה (518 שנים) 
 מקים היחידה:  יוליוס השני 
 מלחמות:  ביזת רומא, War of Urbino, קרב לפנטו 
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  כ-100 חיילים
 ציוד עיקרי:  נשק קל, אקדחי זיג-זאואר SIG P220, רובי SIG SG550, תמ"ק הקלר וקוך MP7, חרבות, האלברד ונשק מוט
 פיקוד
 מפקד נוכחי:  כריסטוף גראף 
 
חיילי המשמר השווייצרי במדיהם המסורתיים, חמושים בהאלברד (נשק מוט המשלב חנית וגרזן).
המשמר השווייצרי הוא כוח צבאי שהורכב בעבר משכירי חרב שווייצרים נושאי רמחים שלחמו עבור כוחות אירופאיים שונים החל מהמאה ה־15 ועד למאה ה־19. חייליו גויסו ממחוזות שונים בשווייץ, ונשלחו למקומות שונים ברחבי אירופה תמורת תשלום. כיום, משרת המשמר השווייצרי אך ורק את קריית הוותיקן.
המשמר השווייצרי בצרפת

לאחר הסכם השלום שנחתם בין שווייץ לצרפת בשנת 1516, ביצעו שכירי החרב השווייצריים משימות חשובות בהיסטוריה של צרפת. פרנסואה הראשון מלך צרפת השתמש בכמה אלפי, או לכל היותר עשרות אלפי חיילים שווייצריים במלחמותיו, ובקרב פאביה (1525) נהרגו רבים משומרי ראשו השווייצריים לפני שהוא עצמו נשבה על ידי הספרדים. תחת שלטונו של לואי ה־14, אורגנו החיילים השווייצריים בשתי קבוצות, וחייליו הסדירים של המלך הופרדו מהם.
הפרק המפורסם ביותר בתולדות המשמר השווייצרי, הוא ההגנה על ארמון טווילרי שבפריז במהלך המהפכה הצרפתית, כאשר כמה מאות חיילים שווייצריים נהרגו ב־10 באוגוסט 1792. לזכרם הוקמה אנדרטת האריה בעיר לוצרן.
משמר הוותיקן

המשמר השווייצרי בוותיקן, שנוסד ב-22 בינואר 1506 על ידי האפיפיור יוליוס השני, הוא כוח המונה כ־100 חיילים בלבד, שמשימתו הגנה על ארמון האפיפיור ועל הכניסה לעיר, והאחראי לביטחונו האישי של האפיפיור. המשמר השווייצרי לא נחשב עוד לחלק מארגון גדול יותר, אלא לצבא העומד בפני עצמו. על אף שחיילי המשמר עוברים הכשרה צבאית מלאה והם מצוידים בכלי נשק מודרניים, הם עדיין לומדים להשתמש בחרבות, בגרזנים, בהאלברד ובכלי נשק עתיקים נוספים.
על המועמדים לגיוס למשמר להיות גברים המשתייכים לנצרות הקתולית, ובעלי אזרחות שווייצרית. גובהם עומד על 174 ס"מ לכל הפחות, וגילם נע בין 19 ל־30 שנים.
חיילים העומדים בתנאים הנ"ל ומתקבלים לשירות עוברים אימונים במסגרת צבא שווייץ, ומושבעים ב־6 במאי בכיכר סן דמסו (באיטלקית: Cortile di San Damaso) שבוותיקן. הכומר הראשי קורא בגרמנית (שפתו הרשמית של המשמר) את השבועה:
אני נשבע אמונים בהן צדקי לשרת את האפיפיור הקדוש המכהן, את יורשיו לפי דין, להקדיש כל כוחי בעבורם, ולהקריב, אם יידרש הדבר, אף את חיי שלי בעבורם. התחייבות זו אשא אף בפני הוויעוד הקדוש של החשמנים בעת שהכס הקדוש יהיה פנוי. אני מתחייב אף למלא את פקודותיו של המפקד ושל שאר הממונים עליי באמון ובצייתנות. אני נשבע לפעול תמיד לפי כבודו של מעמדי
המקור בגרמנית
Ich schwöre, treu, redlich und ehrenhaft zu dienen dem regierenden Papst [שמו של האפיפיור המכהן] und seinen rechtmäßigen Nachfolgern, und mich mit ganzer Kraft für sie einzusetzen, bereit, wenn es erheischt sein sollte, selbst mein Leben für sie hinzugeben. Ich übernehme dieselbe Verpflichtung gegenüber dem Heiligen Kollegium der Kardinäle während der Sedis-Vakanz des Apostolischen Stuhls. Ich verspreche überdies dem Herrn Kommandanten und meinen übrigen Vorgesetzten Achtung, Treue und Gehorsam. Ich schwöre, alles das zu beobachten, was die Ehre meines Standes von mir verlangt.
כאשר קוראים בשמו, עולה השומר החדש לדגל המשמר, ואוחז בו בידו השמאלית. לאחר מכן, הוא מרים את ידו הימנית ואומר:
אני, [שמו של החייל], נשבע לציית בהן צדקי לכל אשר הוקרא עתה לפניי, ככל שיסייעו בידי אלוהים והקדושים שלו
המקור בגרמנית
Ich, [שמו של החייל], schwöre, alles das, was mir soeben vorgelesen wurde, gewissenhaft und treu zu halten, so wahr mir Gott und seine Heiligen helfen.
תקופת השירות עומדת על פרק זמן שנע בין שנתיים ל-25 שנים. מדי השומרים נקבעו בשנת 1914, וטעות נפוצה היא שמיכלאנג'לו הוא שעיצב אותם. בעוד שהמדים הטקסיים צבועים בכחול, אדום, כתום וצהוב, והם מעוצבים בעיצוב המאפיין את תקופת הרנסאנס, הרי שהמדים המשמשים את השומרים במרבית הזמן, הם סרבל בצבע כחול, כומתה שחורה ותו לא.
לאחר ניסיון ההתנקשות בחייו של יוחנן פאולוס השני ב־13 במאי 1981 על ידי מהמט אלי אג'ה, התעורר ספק בדבר יעילותם ונחיצותם של חיילי המשמר. כתוצאה מכך, הורחבו האימונים והחיילים צוידו בנשק מתקדם יותר.
הערות שוליים

↑  נטע בר, הצבא הוותיק בעולם חוגג יום הולדת, באתר ישראל היום, 22 בינואר 2019

חייל המשמר במדים השגרתיים
הנס במקר

| --- | --- |

 לידה:  6 בנובמבר 1899 באד שווארטאו, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  18 באוקטובר 1942 (בגיל 42) 
 מדינה:  הרייך הגרמני 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  מלחמת העולם השנייה 
 
הנס במקר (בגרמנית: Hans Böhmcker; באד שווארטאו, 6 בנובמבר 1899 – 18 באוקטובר 1942) היה סנטור נאצי בליבק ונציג שלטונות הכיבוש הנאציים באמסטרדם תחת נציב הרייך של הולנד הכבושה ארתור סייס-אינקווארט.
במקר היה בנו של עורך דין ליד ליבק. ראש העיר הנאצי של ברמן, יוהאן היינריך במקר, היה בן דודו. לאחר מלחמת העולם הראשונה למד משפטים באוניברסיטת גיאורג-אוגוסט והיה חבר ביחידת סטודנטים שהתארגנה בגטינגן (Korps Brunsviga Göttingen) לפעולות אלימות.
הוא סיים את לימודיו, הוסמך כעורך דין ולאחר מכן הפך לשופט בליבק. בתחילת 1933 הפך לחבר ב-NSDAP וב-8 ביוני 1933 מונה לסנטור, בעל תפקיד מנהלי במשפטים.
משרדו לשעבר של במקר בכיכר המוזיאון (Museumplein) באמסטרדם, כיום הקונסוליה של ארצות הברית
מ-1940 עד 1942 עבד תחת נציב הרייך סייס-אינקווארט בהולנד. במקר שימש כנציג גרמניה הנאצית באמסטרדם. משרדו היה הבניין שבו שוכנת כיום הקונסוליה הכללית של ארצות הברית. הוא היה אחראי ליישום הצעדים האנטי-יהודיים בהקשר של השאלה היהודית. הוא יישם את רישום היהודים והורה על הקמת המועצה היהודית באמסטרדם ב-12 בפברואר 1941. ב-2 באוקטובר 1941 כתב במקר לממונה עליו סייס-אינקווארט: "בזכות תקנה 6/41, כל יהודי הולנד כעת בכיסנו". בספטמבר 1941 נרשמו 140,000 יהודים. עם זאת, במקר נקרא להיות ראש עיריית ליבק לפני הגירושים הראשונים של יהודי הולנד ביולי 1942. הוא היה מעורב בסקנדל עקב שחיתות, כשאשתו גנבה כספים מהמוסד הנאצי NSV בזמן שעבד בהולנד, והתאבד באוקטובר 1942.
ז'אן זואלארט

| --- | --- |

 לידה:  1541 Silly, בלגיה 
 פטירה:  6 במרץ 1634 (בגיל 93 בערך) Ath, בלגיה 
 מקצוע:  פוליטיקאי, חוקר ארצות, סופר
 
שער ספרו של זואלארט "מסע חדור אמונה לירושלים", מהדורת רומא, 1587
כנסיית הקבר בציורו של זואלארט, 1587
מצבות נחל קדרון, 1587
בתוך כנסיית הקבר: קפלות גולגותא; קברי גוטפריד מבויון ובלדווין הראשון, מלך ירושלים, 1587
ז'אן זואלארט (בצרפתית: Jean Zuallart, בגרסה האיטלקית: ג'ובאני זואלארדו (Giovanni Zuallardo),‏ 1541–1634) היה שופט וכרוניקן שכיהן כראש עיריית אַת (Ath) ברוזנות אנו (Hainaut) (בגבולות בלגיה של היום) בשנים 1584–1634. זואלארט נודע בעיקר בחיבורו על ארץ ישראל בה ביקר כעולה רגל בשנת 1586 ובה הוענק לו תואר אביר של מסדר הקבר הקדוש (אנ').