stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שרק (זיכיון)
סרטי הסדרה > שרק 2 (2004)

הזוג הטרי שרק ופיונה חוזרים לביצה שלהם לאחר ירח הדבש ביחד עם דונקי, ומופתעים לקבל את הזמנתם של המלך והמלכה - הוריה של פיונה אל ארצם כדי לקבל את ברכתם על החתונה. שרק ופיונה חוששים כיצד יגיבו ההורים, לאחר שיראו עם מי התחתנה ביתם ומה קרה לה כתוצאה מכך. רק לאחר הגעתם לארץ "הרחק הרחק מכאן" מגלה פיונה שהיא הייתה בכלל מאורסת, לנסיך יפה תואר, שלא מוכן לוותר על המלכות.
במאים: אנדרו אדמסון, קלי אשבורי וקונרד ורנון.
מדבבים ראשיים: מייק מאיירס, אדי מרפי, קמרון דיאז, ג'ולי אנדרוז, אנטוניו בנדרס, ג'ון קליז, רופרט אוורט וג'ניפר סונדרס.
סרטי הסדרה > שרק השלישי (2007)

לאחר הסרט השני, ממלכת הרחק, הרחק מכאן נותרה עם המלך הארולד בצורת קרפד, ועל כן שרק ופיונה מכהנים כמנהיגי הממלכה. כאשר השניים מודיעים על אי נוחיותם בתפקידים אלו, המלך מטיל על שרק, פיונה, דונקי והחתול במגפיים את משימת מציאת היורש של הממלכה. פניהם מועדות אל עבר צדה אחר של הממלכה, במקום בו ארטי, אחיינה של המלכה ליליאן, עומד לסיים את התיכון. על הקבוצה מוטלת המשימה לשכנע את הנער המרדן, לתפוס את מקומו כמלך הממלכה, ואם לא - זוג העוגים הנשוי והחמור לא יוכלו לחזור אל ביצתם, ולחיות את חייהם השקטים. בינתיים בממלכה, הנסיך צ'ארמינג מתכנן מהפכה צבאית. בתגובה לכך, פיונה מארגנת ארגון מחתרתי-לוחמני, הכולל את כל נסיכות הממלכה, אשר נאבקות בנסיך ומנסות לשמור על הממלכה בדרך הטובה ביותר, עד לשובם של שרק, החמור, החתול והיורש.
במאים: כריס מילר וראמן הוי.
מדבבים ראשיים: מייק מאיירס, אדי מרפי, קמרון דיאז, אנטוניו בנדרס, ג'סטין טימברלייק, רופרט אוורט, ג'ולי אנדרוז וג'ון קליז.
סרטי הסדרה > שרק לנצח (2010)

הסרט האחרון בסדרת סרטי שרק. שרק הפך לאיש משפחה אשר התרגל לחיי הבית. בשל געגועיו לימים בהם הוא הרגיש כמו עוג אמיתי שרק חותם על הסכם עם עוץ לי גוץ לי. בעקבות כך שרק מוצא את עצמו במציאות חלופית מעוותת בה העוגים ניצודים ועוץ לי גוץ לי הוא המלך, לורד פארקווד עדיין חי, שרק מעולם לא פגש את הנסיכה פיונה. כעת שרק צריך לבטל את כל הבלאגן אותו גרם עוץ לי גוץ לי בתקווה שיצליח להציל את חבריו, להחזיר את עולמו לקדמותו, ולחזור לחיק משפחתו ואהובתו.
במאי: מייק מיטשל
מדבבים ראשיים: מייק מאיירס, אדי מרפי, קמרון דיאז, אנטוניו בנדרס, וולט דוהרן, ג'ולי אנדרוז, קונרד ורנון וארון וורנר.
סרטי הסדרה > שרק 5 (2026)

בעקבות ההצלחה חסרת התקדים של שרק 2 ב-2004 אמר ג'פרי קצנברג, מנכ"ל דרימוורקס, כי סדרת סרטי שרק כוללת חמישה סרטים וכי החמישי יהווה פריקוול לסרט הראשון, לאחר יציאת "שרק השלישי" ב-2007 הודיע קצנברג כי הסרט החמישי יצא בשלהי 2013. במאי 2009 נודע כי שם הסרט הרביעי בסדרה יהיה "שרק לנצח", דבר כי זהו הסרט האחרון בסדרה. בראיון שנתן ג'פרי קצנברג בפברואר 2014 הוא אמר כי "אנחנו רוצים לתת להם [לדמויות] קצת זמן לנוח" והוסיף כי "אתה יכול להיות בטוח שיהיה לנו עוד פרק בסדרה של שרק. אנחנו לא סיימנו, ויותר מכך, הוא לא".
ב-21 ביולי 2016 אולפני דרימוורקס הודיעו רשמית שסרט חמישי בסדרת "שרק" יצא לאקרנים במהלך מאי 2019 אך בספטמבר 2016 הוחלט כי אולי הסרט צפוי לצאת לאקרנים ב-2019 או 2020 וכי התסריט הושלם.
ב-6 בנובמבר 2018, פורסם באתר וראייטי כי סרטי שרק והחתול במגפיים יקבלו אתחולים וכי כריס מלדנדרי יביים אותם.
ביוני 2024, חשף אדי מרפי כי הוא התחיל להקליט את השורות שלו ל"שרק 5".
ב-9 ביולי 2024, הכריזה דרימוורקס כי הסרט עתיד לצאת לאקרנים ב-1 ביולי 2026. לאחר מכן, ב-11 בינואר 2025, נודע כי הסרט עתיד לצאת לאקרנים ב-23 בדצמבר 2026.
סרטי הסדרה > סרטי ספין אוף > החתול של שרק (2011)

הסרט מתמקד בהרפתקאותיו של החתול במגפיים שאשר מנסה, בסיוע המפטי דמפטי וקיטי 'סופטפוז', לשדוד שעועית פלא מידי זוג פורעי חוק מסוכנים בשם ג'ק וג'יל על מנת לסייע לאימו המאמצת ולתושבי העיר בה גדל.
לסרט גם יצא משחק מחשב בשם "החתול של שרק ושלושת משחקי המחשב".
סרטי הסדרה > סרטי ספין אוף > החתול של שרק 2: משאלה אחת ודי (2022)

בסרט זה החתול במגפיים גילה שנותרה לו נשמה אחת מתשע הנשמות שלו. הוא יוצא למסע עם חברתו קיטי וחברו הכלב פרו על מנת להחזיר את חייו ונשמותיו.
סרטי הסדרה > סרטי ספין אוף > סרט ספין-אוף של חמור (TBD)

באפריל 2023, בזמן שהסרט שרק 5 נחשף בפיתוח, נחשף בדיבורים מוקדמים על סרט ספין-אוף של חמור. ביוני 2024, הכריז אדי מרפי, כי הפרויקט קיבל אור ירוק מדרימוורקס ויחל את הפקתו לאחר סיום הפקת הסרט שרק 5.
הדמויות הראשיות וצוות השחקנים

| דמות | סדרת הסרטים, סרטוני וסרטי הספין אוף של שרק> שרק (2001) | סדרת הסרטים, סרטוני וסרטי הספין אוף של שרק> שרק 4D (2003)‎ | סדרת הסרטים, סרטוני וסרטי הספין אוף של שרק> שרק 2 (2004) | סדרת הסרטים, סרטוני וסרטי הספין אוף של שרק> שרק השלישי (2007) | סדרת הסרטים, סרטוני וסרטי הספין אוף של שרק> חג שמח עם שרק (2007) | סדרת הסרטים, סרטוני וסרטי הספין אוף של שרק> שרק לנצח (2010) | סדרת הסרטים, סרטוני וסרטי הספין אוף של שרק> לא מפחדים משרק (2010) | סדרת הסרטים, סרטוני וסרטי הספין אוף של שרק> Donkey’s Caroling Christmas-tacular (2010) | סדרת הסרטים, סרטוני וסרטי הספין אוף של שרק> Thriller Night (2011) | סדרת הסרטים, סרטוני וסרטי הספין אוף של שרק> The Pig Who Cried Werewolf (2011) | סדרת הסרטים, סרטוני וסרטי הספין אוף של שרק> החתול של שרק (2011) | סדרת הסרטים, סרטוני וסרטי הספין אוף של שרק> החתול של שרק 2: משאלה אחת ודי (2022) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שרק | מייק מאיירס | מייק מאיירס | מייק מאיירס | מייק מאיירס | מייק מאיירס | מייק מאיירס | מייק מאיירס | מייק מאיירס | מייק מאיירס |  |  | הופעת אורח |
| הנסיכה פיונה | קמרון דיאז | קמרון דיאז | קמרון דיאז | קמרון דיאז | קמרון דיאז | קמרון דיאז | קמרון דיאז | קמרון דיאז | קמרון דיאז | קמרון דיאז |  |  |
| חמור | אדי מרפי | אדי מרפי | אדי מרפי | אדי מרפי | אדי מרפי | אדי מרפי | דין אדווארדס | אדי מרפי | אדי מרפי |  |  | הופעת אורח |
| החתול במגפיים |  |  | אנטוניו בנדרס | אנטוניו בנדרס | אנטוניו בנדרס | אנטוניו בנדרס | אנטוניו בנדרס | אנטוניו בנדרס | אנטוניו בנדרס |  | אנטוניו בנדרס | אנטוניו בנדרס |
| לורד פרקווד | ג'ון לית'גו | ג'ון לית'גו |  | ג'ון לית'גו |  | הופעת אורח | מוזכר בלבד |  | ג'ון לית'גו |  |  |  |
| הנסיך צ'רמינג | מוזכר בלבד |  | רופרט אוורט | רופרט אוורט |  | הופעת אורח | שון בישופ |  | רופרט אוורט |  |  |  |
| עוץ לי גוץ לי |  |  |  | קונרד ורנון |  | וולט דוהרן |  | וולט דוהרן | וולט דוהרן |  |  |  |
| קיטי |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | סלמה הייק | סלמה הייק |
| המפטי דמפטי |  | הופעת אורח |  |  |  |  |  |  |  |  | זאק גליפיאנאקיס |  |
מדיות אחרות בזיכיון > סרטונים > Shrek in the Swamp Karaoke Dance Party

סרטון מוזיקלי במשך 3 דקות שבו שרק עושה קריוקי בביצה שלו עם כל גיבורי הסרט, הסרטון הופיע ב-DVD של הסרט הראשון
מדיות אחרות בזיכיון > סרטונים > Shrek 4-D

סרטון מיוחד בתלת־ממד שיצא בשנת 2003 אשר סיפר על ירח-הדבש של שרק ופיונה, ועל חזרתו הבלתי צפויה של הלורד פרקוואד.
מדיות אחרות בזיכיון > סרטונים > Far Far Away Idol

סרטון במשך 5 דקות, הסרטון מבוסס על אמריקן איידול שבו מתארח סיימון קאוול שם כל גיבורי הסרט שרים ושם בודקים מי המנצח, הסרטון הופיע ב-DVD של הסרט השני.
מדיות אחרות בזיכיון > סרטונים > Shrek the Halls

סרטון טלוויזיה במשך 22 דקות, המספר על חג המולד של שרק יחד עם משפחתו וחבריו.
מדיות אחרות בזיכיון > סרטונים > Scared Shrekless

סרטון טלוויזיה במשך 21 דקות, המספר על חגיגת ליל כל הקדושים של שרק וחבריו.
מדיות אחרות בזיכיון > סרטונים > Donkey’s Caroling Christmas-tacular

סרטון קצר במשך 5 דקות, בו שרק וכל גיבורי הסרט הרביעי שרים את שירי חג המולד.
מדיות אחרות בזיכיון > סרטונים > Thriller Night

סרטון קצר במשך 6 דקות, הסרטון הוא פארודיה על Thriller של מייקל ג'קסון, שם ארבעת הנבלים (לורד פארקווד, הפיה הסנדקית, הנסיך צ'ארמינג ועוץ לי גוץ לי), מונגו, המלך הארולד (כצפרדע), וקפטן הוק מופיעים בתור זומבים.
מדיות אחרות בזיכיון > סרטונים > The Pig Who Cried Werewolf

סרטון בתלת מימד במשך 6 דקות המספר על שלושת החזירונים בליל כל הקדושים.
מדיות אחרות בזיכיון > משחקי וידאו

Shrek
Shrek: Hassle at the Castle
Shrek: Extra Large
Shrek: Super Party
Shrek 2
Shrek Super Slam
Shrek Smash n' Crash Racing
Shrek the Third
Shrek n' Roll
Shrek Forever After
הכנסות סדרת הסרטים המקורית

| סרט | הקרנת בכורה | הכנסות> ארצות הברית | הכנסות> מחוץ לארצות הברית | הכנסות> ברחבי העולם | תקציב | סימוכין |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שרק | 18 במאי 2001 | $267,665,011 | $216,744,207 | $484,409,218 | $60,000,000 |  |
| שרק 2 | 19 במאי 2004 | $441,226,247 | $478,612,511 | $919,838,758 | $150,000,000 |  |
| שרק השלישי | 18 במאי 2007 | $322,719,944 | $476,238,218 | $798,958,162 | $160,000,000 |  |
| שרק לנצח | 21 במאי 2010 | $238,736,787 | $513,864,080 | $752,600,867 | $165,000,000 |  |
| שרק 5 | 23 בדצמבר 2026 |  |  |  |  |  |
| סה"כ | סה"כ | $1,270,347,989 | $1,685,459,016 | $2,955,807,005 | $535,000,000 |  |
הערות שוליים

↑  Franchises (US & Canada), Box Office Mojo
↑  Brian Linder, ‏More Shrek, באתר IGN, ‏17 במאי 2004
↑  Des Partridge, ‏More Shrek set to roll, באתר The Courier Mail, ‏7 ביוני 2007
↑  DreamWorks Animation Announces Plans to Release Five Feature Films Every Two Years, באתר דרימוורקס הנפשה, ‏28 במאי 2009
↑  Dave McNary, ‏[DreamWorks Animation CEO Hints at Another ‘Shrek’ Movie], באתר מגזין וראייטי, 24 בפברואר 2014
↑  Lang, Brett (6 בנובמבר 2018). "'Shrek,' 'Puss in Boots' Getting Rebooted (EXCLUSIVE)". Variety. נבדק ב-6 בנובמבר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Lang, Brent (6 בנובמבר 2018). "How Chris Meledandri Became the Most Powerful Man in Animation". Variety. נבדק ב-6 בנובמבר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  McPherson, Chris (24 ביוני 2024). "Eddie Murphy Finally Delivers Huge Update on 'Shrek 5' and 'Donkey' Spin-Off Movie [Exclusive]". Collider. נבדק ב-24 ביוני 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Couch, Aaron; McClintock, Pamela (9 ביולי 2024). "Shrek 5 Set for 2026 with Mike Myers, Eddie Murphy and Cameron Diaz Returning". The Hollywood Reporter. ארכיון מ-9 ביולי 2024. נבדק ב-9 ביולי 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jackson, Angelique (2025-01-10). "'Shrek 5' Pushed to December 2026, 'Minions 3' Moves Up to July 2026". Variety (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2025-01-10.
↑  D'Alessandro, Anthony (2025-01-10). "Universal Delays 'Shrek 5', Moves Up 'Minions 3' & More". Deadline (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2025-01-10.
↑  Fuge, Jonathan (4 באפריל 2023). "Shrek 5 Now in Development, Mike Myers, Eddie Murphy & Cameron Diaz in Talks to Return". MovieWeb. ארכיון מ-4 באפריל 2023. נבדק ב-4 באפריל 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  McPherson, Chris (24 ביוני 2024). "Eddie Murphy Finally Delivers Huge Update on 'Shrek 5' and 'Donkey' Spin-Off Movie [Exclusive]". Collider. נבדק ב-24 ביוני 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Shrek (2001)". Box Office Mojo.
↑  "Shrek 2 (2004)". Box Office Mojo.
↑  "Shrek the Third (2007)". Box Office Mojo.
↑  "Shrek Forever After (2010)". Box Office Mojo.
↑  "Shrek Movies at the Box Office". Box Office Mojo. נבדק ב-7 באפריל 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
| שרק |
| --- | --- | --- |
| סרטים | שרק (2001) • שרק 2 (2004) • שרק השלישי (2007) • שרק לנצח (2010) • שרק 5 (2026) |  |
| סרטונים | שרק 4‎-D‏ (2003) • חג שמח עם שרק (2007) • מי פוחד משרק? (2010) |  |
| ספין אוף | החתול של שרק (2011) • הרפתקאות החתול במגפיים (2015–2018) • החתול של שרק 2: משאלה אחת ודי (2022) |  |
| דמויות | שרק • הנסיכה פיונה • חמור • החתול במגפיים • לורד פרקווד • דמויות נוספות |  |
| פסקולים | שרק • שרק 2 ("Accidentally in Love") • שרק השלישי • שרק לנצח |  |
| שונות | שרק (מחזמר) • שרק! (ספר) |  |
מחזאי

מחזאי (באנגלית :playwright) הנקרא בשפות אחדות גם דרמטורג, הוא אדם העוסק בכתיבת מחזה. יצירותיו מיועדות בדרך כלל להצגה בפני קהל בידי שחקנים. לעיתים מחזות נוצרים כיצירות ספרותיות, הנעזרת בקונוונציות הדרמטיות אך אינן מכוונות להצגה פומבית. בתיאטרון הפוסטמודרני, תפקיד המחזאות לעיתים הוא חיבור הקטעים הנבנים לכדי עלילה ורצף אומנותי שלם, לרוב במקרים שבהם ההצגה לא מועלית על-פי מחזה כתוב.
המחזאים המוקדמים ביותר בספרות המערבית שיצירותיהם נשמרו הם המחזאים של יוון העתיקה. מחזותיהם נכתבו סביב תחרות שנתית שנערכה באתונה במאה החמישית לפני הספירה לכבוד האל דיוניסוס. הידועים מביניהם – אייסכילוס, סופוקלס, אוריפידס ואריסטופאנס – יצרו תבניות דרמטיות שעדיין מקובלות בקרב מחזאים מודרניים.
המחזאים המודרניים אינם זוכים בדרך כלל לתהילה או להכרה בחשיבות התרבותית של יצירתם בדומה לעבר, מכיוון שהתיאטרון אינו עוד המקום היחיד שניתן לראות בו דרמות רציניות או קומדיות מבדרות, והמחזאי המבקש לו קהל נאלץ להתחרות במדיומים מודרניים יותר כקולנוע וטלוויזיה.
מבין המחזאים הבולטים שהשפיעו על עיצוב תרבות המערב, ניתן למנות את: ויליאם שייקספיר, מולייר, לואיג'י פיראנדלו, ברטולט ברכט, אנטון צ'כוב, יוהאן אוגוסט סטרינדברג, הנריק איבסן, ארתור מילר, יוג'ין אוניל, טנסי ויליאמס, אדוארד אלבי, ניל סיימון, הרולד פינטר, סמואל בקט, אז'ן יונסקו ופרידריך דירנמאט.
המחזאי הראשון שיצירתו נדפסה בשפה העברית הוא יהודה סומו, שמחזהו, "צחות בדיחותא דקידושין", נדפס במאה ה-16.
הדרמטורג בימינו הוא מקצוע שונה מהמחזאי, במיוחד לפי  מסורת התיאטרון הגרמנית:
בגרמנית עושים הבדל בין Dramatiker - המחזאי, מחבר מחזות  ו Dramaturg דרמטורג שהוא יועץ לבמאי, עוקב אחרי תהליך ההעלאה על הבמה של המחזה, כשהוא בקיא בהקשרים הדרמטיים והספרותיים העמוקים של המחזה.
הדרמטורג במובן הזה מתערב ישירות בעבודת התיאטרון, הלהקה והבמאי. הוא מופקד על סוגיות קשורות לטקסט (רפרטואר, עיבוד, עריכה, תרגום, תיעוד וכו). הוא עשוי לעקוב מקרוב אחרי עבודת היוצרים של עבודה הבימתית, בחזרות,בישיבות ההפקה, ומלווה את תהליך היצירה, מבלי שיהיה המחזאי.
ראו גם

רשימת מחזאים
דרמטורגיה
לקראיה נוספת

Joseph Danan, Qu'est-ce que la dramaturgie ?, Actes Sud, coll. « Apprendre », 2010 (ISBN 978-2-7427-9064-7)
(מהי דרמטורגיה?)
Hans-Thies Lehmann et Hans-Thies Lehmann, Le Théâtre postdramatique* Arche, 2002 (ISBN 978-2-85181-511-8)
(התיאטרון הפוסט-דרמטי)
הערות שוליים

↑  בתיאטרון העכשווי דרמטורג נקרא גם מקצוע אחר שהוא יועץ בהפקה התיאטרונית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562739305171  BnF: cb119319006 (data)  GND: 7708037-3  LCCN: sh85039342  NDL: 00562314  NKC: ph119601 
ערך זה הוא קצרמרבנושא תרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לבוש לרצח

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  בריאן דה פלמה
 הופק בידי:  ג'ורג' ליטו
 תסריט:  בריאן דה פלמה
 עריכה:  ג'רלד גרינברג
 שחקנים ראשיים:  אנג'י דיקינסון מייקל קיין ננסי אלן
 מוזיקה:  פינו דונגיו
 צילום:  רלף בוד
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  סרטי אוריון 
 חברה מפיצה:  Filmways
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  25 ביולי 1980
 משך הקרנה:  104 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  נאו-נואר, סרט להט"בי, סרט דרמה, סרט בלשי, סרט ארוטי, סרט מתח, מותחן ארוטי, סרט אימה, סרט סלאשר 
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 תקציב:  6,500,000‏$
 הכנסות:  61,900,000‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   dressedtokill
 סרט הבא:  The Howling 
 דף הסרט ב־IMDb
 
לבוש לרצח (באנגלית: Dressed to Kill) הוא מותחן ארוטי ופסיכולוגי אמריקאי משנת 1980 בבימויו של בריאן דה פלמה, עם אנג'י דיקינסון, מייקל קיין וננסי אלן בתפקידים הראשיים.
בסרט יש מספר תיאורים של רצח אישה מתקלחת כמו בסרט פסיכו של אלפרד היצ'קוק.
ננסי אלן הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לכוכב החדש של השנה.
אנג'י דיקינסון זכתה בפרס סאטורן לשחקנית הטובה ביותר, בריאן דה פאלמה היה מועמד לפרס סאטורן לבמאי הטוב ביותר, פיו דונגיו היה מועמד לפרס סאטורן לפסקול המוזיקה הטוב ביותר.
תקציר העלילה

קייט מילר (אנג'י דיקינסון) היא אישה בגיל הביניים שאינה מרוצה מחיי המין שלה. בעלה הראשון נהרג בווייטנאם והיא גרה עם בנה פיטר (קית' גורדון) ובעלה השני שאינו מספק אותה מינית. היא חולמת שהיא מתקלחת וגבר מתקיף אותה בסכין ומשסף אותה (כמו בסרט פסיכו) ומתעוררת בבהלה.
בנה פיטר (קית' גורדון) עסוק כל היום בבניית מחשב ולא רוצה להילוות אליה למוזיאון.
קייט הולכת לפגישה עם הפסיכיאטר ד"ר אליוט (מייקל קיין) ומספרת לו על תסכולה. היא שואלת אותו אם היא מושכת אותו ואם הוא מוכן לשכב אתה. הוא אומר לה כי היא אכן מושכת אותו אבל אינו יכול לעשות זאת.
קייט הולכת לבד למוזיאון המטרופוליטן לאמנות פוגשת שם גבר שמוצא חן בעיניה, מפילה כפפה ועוקבת אחריו עד למונית ומשם לדירתו שם הם מקיימים יחסי מין. בבוקר היא מגלה בתיקו כי הוא סובל ממחלת מין ומסתלקת משם. במעלית היא מבחינה ששכחה את טבעתה ועולה שוב לדירתו אך כשהמעלית נפתחת נכנס לשם אדם עם פאה נכרית ומשסף את גרונה. באותו רגע נמצאת שם זונה בשם ליז בלייק (ננסי אלן) שמצליחה לראות את פני הרוצח ונמלטת משם בצרחות.
החקירה מוטלת על השוטר מרינו (דניס פרנץ) שחוקר את הרופא, פיטר וליז. הוא יודע שהרוצח ינסה לחסל את ליז וממנה שוטרת לעקב אחריה. גם פיטר עוקב אחריה ואחרי ד"ר אליוט והוא מזהה "אישה" המתאימה לתיאור הרוצחת של ליז. ליז מצליחה להימלט ממרדף של הרוצח בעזרתו של פיטר.
ד"ר לוי (דייוויד מרגוליס) מטפל בפציינט בשם "בובי" שרוצה לעבור ניתוח להתאמה מגדרית וטוען שהרופא שלו ד"ר אליוט מתנגד לכך. הוא מגיע למסקנה שאליוט ו"בובי" הם אדם אחד ומודיע זאת למרינו. ד"ר לוי אומר שבגופו של ד"ר אליוט יש חלק נשי וחלק גברי. כשהחלק הגברי מתגבר, זה מאיים על החלק הנשי שדורש לחסל את האישה שמעוררת את הרגש המיני הגברי.
ליז מגיעה לקליניקה של אליוט, מגרה אותו בבגדים חושפניים ורוצה לשכב איתו. הוא מסכים והיא נכנסת לחדרו ומנסה למצוא את שם הלקוח שנראה לה כרוצח. כשהיא חוזרת היא מותקפת על ידי אדם עם פאה. השוטרת יורה בו ומסתבר שהוא ד"ר אליוט.
ד"ר אליוט מאושפז במוסד לחולי נפש ושם הוא מנסה לחנוק אחות לקול צהלותיהם של המאושפזים.
ליז חוזרת לביתה עם פיטר וחוזה בחלום זוועה בו מנסה אליוט לשסף אותה.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| אנג'י דיקינסון | קייט מילר |  |
| מייקל קיין | ד"ר רוברט אליוט | פסיכיאטר |
| דניס פרנץ | מרינו | בלש משטרה |
| ננסי אלן | ליז בלייק | יצאנית |
| קית' גורדון | פיטר מילר | בנה של קייט |
| דייוויד מרגוליס | ד"ר לוי | פסיכיאטר |
הערות שוליים

↑  Dressed To Kill, www.goldenglobes.com
מיכאיל חולודקוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 בדצמבר 1904 פלך ריאזאן, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  3 ביולי 1980 (בגיל 75) מוסקבה, ברה"מ 
 מדינה:  ברית המועצות 
 השכלה:  האקדמיה התעשייתית 
 מפלגה:  המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות 
 פרסים והוקרה
 עיטור הכוכב האדום  מדליית ההגנה על מוסקבה  מדליה להנצחת 100 שנים להולדתו של לנין  עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה דרגה ראשונה  דרגה שנייה במסדר המלחמה הפטריוטית  מדליה להנצחת 20 שנים לניצחון במלחמת המולדתה הגדולה 1941–1945 
 
מיכאיל ניקולאייביץ' חולודקוב (ברוסית: Михаи́л Никола́евич Холодко́в;‏ 14 בדצמבר 1904, עמ' זטווורנוי, מחוז ריאזאן – 3 ביולי 1980) היה מדינאי סובייטי, סגן שר הפנים של ברית המועצות, ראש הגולאג, המינהל הראשי למחנות עבודה לתיקון והמנהל הראשי למתקני מאסר במשרד הפנים של ברית המועצות.
ביוגרפיה

יליד הכפר זטבורנויה, פלך ריאזן. הצטרף למפלגה הבולשביקית בשנת 1932.
1938–1941 – לימודים בבית האקדמיה התעשייתית ע"ש לזר קגנוביץ'.
1941–1946 – שירות בצבא האדום.
1946–1951 – עבודה במפעל מספר 43.
1951–1956 – המזכיר הראשון של הוועדה המחוזית אוקטיברסקי של המפלגה הקומוניסטית במוסקבה.
1952 – נבחר כציר לקונגרס XIX של המפלגה.
1956 – נבחר כציר לקונגרס XX.
מ-28 באפריל 1956 עד 7 באוגוסט 1959 – סגן שר הפנים של ברית המועצות.
מ־6 במאי 1958 עד 31 במרץ 1960 – ראש הגולאג ומינהל מתקני המאסר של משרד הפנים ברית המועצות.
ב-22 ביוני 1960, שוחרר לפנסיה.
מת בגיל 75 בשנת 1980.
הערות שוליים

↑  Холодков Михаил Николаевич / Биографический указатель наркомов (министров) внутренних дел и их заместителей (1934—1960 гг.) // Сайт Xliby.ru
↑  "Делегаты XIX съезда ВКП(б) // Сайт Knowbysight.info". אורכב מ-המקור ב-2012-09-21. נבדק ב-2017-08-18.
↑  "Делегаты XX-го съезда КПСС // Сайт Knowbysight.info". אורכב מ-המקור ב-2006-07-09. נבדק ב-2017-08-18.
↑  Постановление СМ СССР № 563 от 28 апреля 1956 г.
↑  Постановление СМ СССР № 911 от 7 августа 1959 г.
↑  Приказ МВД СССР № 516 от 6 мая 1958 г.
↑  Приказ МВД СССР № 93 от 4 апреля 1960 г.
דיוקנה של גברת (סרט)

| --- | --- |

דיוקנה של גברת. עטיפת ה-DVD
 מבוסס על:  דיוקנה של גברת 
 בימוי:  ג'יין קמפיון
 הופק בידי:  סטיב גולין 
 תסריט:  לאורה ג'ונס
 עריכה:  ורוניקה ג'נט 
 שחקנים ראשיים:  ניקול קידמן, ג'ון מלקוביץ'
 מוזיקה:  וויצ'ך קילר 
 צילום:  סטיוארט דריבור 
 מדינה:  ארצות הברית, הממלכה המאוחדת 
 חברה מפיצה:  Gramercy Pictures, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  28 באוגוסט 1996
 משך הקרנה:  142 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט דרמה, סרט מבוסס יצירה ספרותית, סרט רומנטי 
 מקום התרחשות:  איטליה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   portraitofalady
 דף הסרט ב־IMDb
 
דיוקנה של גברת (אנגלית: The Portrait of a Lady) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1996 מאת הבמאית ג'יין קמפיון, המבוסס על הרומן של הנרי ג'יימס, "דיוקנה של גברת" משנת 1881.
בסרט כיכבו ניקול קידמן, ברברה הרשי, ג'ון מלקוביץ', מרי לואיז פרקר, מרטין דונובן, שלי דובאל, ריצ'רד אי. גרנט, שלי וינטרס, ויגו מורטנסן, ולנטינה צ'רווי, כריסטיאן בייל וג'ון גילגוד.
תקציר העלילה

הסרט מביא את סיפורה של איזבל ארצ'ר (קידמן), אמריקאית צעירה, שההון שירשה במפתיע, יחד עם תמימותה ונדיבותה הטבעית, מפילים אותה ברשתם של ידידתה כביכול, מאדאם מרל (הרשי) ואיש העולם התככן והמזויף גילברט אוסמונד (מלקוביץ').
הסרט נאמן יחסית לעלילת הספר, אבל היה שנוי במחלוקת בגלל קטע חלום ששובץ בו, שבמהלכו חווה איזבל פנטזיה ארוטית עם כל מחזריה.
פרסים

הסרט יצא לאקרנים בשנת 1996 וזכה בפרסים לתלבושות ולתסריט. כן זכו בפרסים הרשי ודונובן.[דרוש מקור]
מדליית הזהב המלכותית

| --- | --- |
 הגוף המעניק:  המכון המלכותי לאדריכלים בריטים 
 תקופת הפרס:  1848–הווה (כ־177 שנים) 
 אתר רשמי
 
האדריכל האנגלי צ'ארלס רוברט קוקרל היה הזוכה הראשון של מדליית הזהב המלכותית ב-1848.
מדליית הזהב המלכותית לארכיטקטורה מוענקת מדי שנה על ידי המכון המלכותי לאדריכלים בריטים מטעם בית המלוכה הבריטית, כהוקרה על תרומה משמעותית של אדם או קבוצה לארכיטקטורה הבינלאומית. הפרס ניתן עבור מפעל חיים ולא עבור יצירה בודדת.
המדליה הוענקה לראשונה בשנת 1848 לצ'ארלס רוברט קוקרל, ולאחריו ללואיג'י קנינה האיטלקי ב-1849. בין הזוכים כמה מהאדריכלים המשפיעים ביותר של המאות ה-19 ה-20 וה-21, כולל אז'ן עמנואל ויולה-לה-דוק (1864), פרנק לויד רייט (1941), לה קורבוזיה (1953), ולטר גרופיוס (1956), לודוויג מיס ון דר רוהה (1969) ובאקמינסטר פולר (1969).
למרות שאחוז ניכר מהזוכים הם בריטיים, מועמדים מכל העולם זכאים לקבל את הפרס.
גם לא אדריכלים נמנים בין הזוכים. כך לדוגמה הוכרומהנדסים כמו אובה ארוף (1966) ופיטר רייס (1992) שמילאו תפקיד יוצא דופן בהגשמת כמה ממבני המפתח של המאה ה-20 בכל רחבי העולם. הפרס הוענק לעיתים קרובות לסופרים בעלי השפעה על האדריכלות, כולל חוקרים כמו הכומר רוברט וויליס (1862), ניקולאוס פבזנר (1967) וג'ון סאמרסון (1976), וכן תאורטיקנים כמו לואיס ממפורד (1961) וקולין רו (1995). גם ארכאולוגים בין הזוכים כמו אוסטן הנרי לייארד (1868), קארל ריצכרד לפסיוס (1869), מלכיור דה ווגואה (1879), היינריך שלימן (1885), רודולפו לנצ'אני (1900) וארתור אוונס (1909), וציירים כמו פרדריק לייטון (1894). באופן חריג בשנת 1999 ניתן הפרס לעיר ברצלונה.
הערות שוליים

↑  Thin is the new thick: Japanese masters of minimalism win RIBA gold medal, הגרדיאן, ‏6 בפברואר 2025
↑  David Adjaye wins 2021 RIBA Royal Gold Medal, Dezeen, ‏30 בספטמבר 2020
↑  Grafton Architects wins 2020 RIBA Royal Gold Medal, dezeen, ‏2 באוקטובר 2019
↑  Architect Nicholas Grimshaw wins RIBA gold medal, הגרדיאן, ‏27 בספטמבר 2018
לב זילבר

| --- | --- |

 לידה:  15 במרץ 1894 (יוליאני) פסקוב 
 פטירה:  10 בנובמבר 1966 (בגיל 72) מוסקבה, ברה"מ 
 ענף מדעי:  וירולוגיה, מיקרוביולוגיה, אימונולוגיה 
 מקום קבורה:  בית הקברות נובודוויצ'יה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מוסקבה  Medical faculty of Moscow University 
 מוסדות:  Winogradsky Institute of Microbiology RAS 
 פרסים והוקרה:  פרס סטלין, דרגה 2  עיטור לנין  פרס ברית המועצות  עיטור הדגל האדום של העמל 
 בן או בת זוג:  Zinaida Yermolyeva 
 
לב אלכסנדרוביץ' זילבר (ברוסית: Лев Александрович Зильбер; ‏15 במרץ 1894, פסקוב, האימפריה הרוסית – 10 בנובמבר 1966, מוסקבה, ברית המועצות) היה אימונולוג ווירולוג יהודי סובייטי, מייסד בית הספר הסובייטי לווירולוגיה רפואית. אחיהם הבכור של המלחין אלכסנדר זילבר והסופר וניאמין קאברין.
בוגר האקדמיה למדעי הרפואה של ברית המועצות (1945), חתן פרס סטלין.
צאצאיו

ילדיו של זילבר הפכו מאוחר יותר למדענים מפורסמים: לב קיסליוב (1936–2008) – ביולוג מולקולרי, חבר של האקדמיה הרוסית למדעים, ופיודור קיסליוב (1940–2016) – ביולוג מולקולרי, מומחה לקרצינוגנזה, חבר באקדמיה הרוסית למדעי הרפואה. אשתו של אחיו אלכסנדר (יקטרינה איוואנובנה זילבר, 1904–1963) בנישואיה השניים נישאה למחזאי יבגני שוורץ. האח – דוד זילבר (1897–1967), ראש המחלקה להיגיינה כללית וצבאית, דיקן הפקולטה לרפואה מונעת של המכון הרפואי פרם, מחבר הספר "היגיינת בתי מרקחת" (1962), ספר לימוד לפקולטות לתרופות "היגיינה" (1970).
גילויים מדעיים

זילבר סבר שבמדע היסודי חייבים להיות ראשונים והוא המחבר של התגלית המדעית "תכונות חדשות של פתוגניות של נגיפים נושאי גידול", שנרשם במרשם התגליות הממלכתי של ברית המועצות תחת מספר 53 מיום 27 במאי 1957.
בשנת 1967, על גילוי הפתוגניות של נגיף סרקומה העוף עבור סוגים אחרים של בעלי חיים, זילבר זכה בפרס המדינה של ברית המועצות לאחר מותו.
פרסומים

1928 – "פאראחיסונית"
1946 – "תיאוריה נגיפית על מקורם של גידולים ממאירים"
1956 – "הוראה על וירוסים"
1958 – "יסודות האימונולוגיה", מהדורה שלישית
1962 - "וירוסולוגיה של סרטן" (ביחד עם גארי אבלב)
לקריאה נוספת

Киселёв Л. Л., Левина Е. С. Лев Александрович Зильбер (1894—1966) : жизнь в науке. — М.: Наука, 2004. — 698 с. — (Научно-биографическая литература). — ISBN 5-02-032751-4