stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הסופר קאפ של הליגה המאוחדת של VTB
סטטיסטיקה > לפי קבוצה

| מועדון | כמות זכיות | שנים |
| --- | --- | --- |
| זניט סנקט פטרבורג | 2 | 2022, 2023 |
| צסק"א מוסקבה | 2 | 2021, 2024 |
סטטיסטיקה > לפי מדינה

| מדינה | גביעים | קבוצות |
| --- | --- | --- |
| רוסיה רוסיה | 4 | 2 |
MVP

| עונה | שם | מועדון | הערה/סימוכין |
| --- | --- | --- | --- |
| 2021 | ארצות הברית ויל קלייבורן | צסק"א |  |
| 2022 | ארצות הברית תומאס וימבוש | זניט |  |
| 2023 | ארצות הברית סלובקיה קייל קוריץ' | זניט |  |
| 2024 | סרביה אלכסה אברמוביץ' | צסק"א |  |
הערות שוליים

↑  Корстин: победителю Суперкубка Лиги ВТБ вручат Кубок Гомельского
↑  Единая лига ВТБ утвердила создание баскетбольного Суперкубка
↑  4 команды — 1 трофей. Гайд по первому Суперкубку в истории Единой Лиги
↑  "Известны полуфинальные пары и время начало матчей Суперкубка Лиги ВТБ". Единая лига ВТБ. 2021-08-31. נבדק ב-2021-08-31.
↑  https://tickets.vtb-league.com/
↑  "CSKA wins the first title of the season". vtb-league.com (ברוסית). נבדק ב-19 בספטמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
| הליגה המאוחדת של VTB |
| --- | --- | --- |
| הקבוצות בעונת 2024/2025 | רוסיה אבטודור סראטוב • רוסיה אוניקס קאזאן • רוסיה אוראלמש • קזחסטן אסטנה • רוסיה זניט סנקט פטרבורג • רוסיה יניסיי קרסנויארסק • רוסיה לוקומוטיב קובאן • רוסיה ניז'ני נובגורוד • רוסיה פארמה פרם • רוסיה צסק"א מוסקבה • רוסיה סמרה • רוסיה MBA |  |
| שונות | משחק האולסטאר • הסופר קאפ בכדורסל • ליגת הנוער • היכל התהילה |  |
הקשת הגאודזית של שטרובה

הקשת הגאודזית של שטרובה (באוקראינית ורוסית: Дуга Струве; בשוודית: Struves meridianbåge; בנורווגית: Struves meridianbue; בפינית: Struven ketju; בליטאית: Struvės geodezinis lankas) היא שרשרת של נקודות טריאנגולציה אשר הוקמו לאורך קשת בת 2,821.833 קילומטרים שהם שווי ערך ל-"08 '20 25° מעלות רוחב; מפוגלנסס ליד המרפסט שבנורווגיה בצפון 70°40′11″N 23°38′48″E﻿ / ﻿70.66972°N 23.64667°E﻿ / 70.66972; 23.64667, ועד לסטארה נקרסיבקה (Stara Nekrasivka) שבאוקראינה בדרום 45°20′48″N 28°55′48″E﻿ / ﻿45.34667°N 28.93000°E﻿ / 45.34667; 28.93000.
ייחודה של קשת שטרובה

נקודות התצפית לאורך הקשת הוקמו על ידי האסטרונום פרידריך פון שטרובה, שעל שמו נקרא האתר, בין השנים 1816 ו-1855 במטרה לחקור ולקבוע את גודלו וצורתו המדויקת של כדור הארץ. הקשת הייתה למפעל המדידה המדויק הראשון לאורך מקטע רחב היקף של מרידיאן, וסימנה ציון דרך בתולדות מדעי כדור הארץ והמיפוי. הקשת כללה 258 משולשים ו-265 נקודות תצפית ראשיות אליהן הצטרפו יותר מ-60 נקודות משניות.
קשת שטרובה היוותה דוגמה לשיתוף פעולה מדעי בינלאומי אף כי בעת הקמת נקודות התצפית הן השתרעו רק בשטחם של האיחוד השוודי-נורווגי והאימפריה הרוסית. כיום, משתרעת הקשת בתחומן של נורווגיה, שוודיה, פינלנד, אסטוניה, לטביה, ליטא, בלארוס, רוסיה, אוקראינה ומולדובה.
בערך באותה תקופה ערכו הבריטים בהודו מדידות דומות בהיקפן, במסגרת המיפוי הטריגונומטרי הגדול. תוצר לוואי של מדידות אלו היה מדידת גובהו של הר האוורסט והכרתו כהר שפסגתו היא הגבוהה בעולם.
אתר מורשת עולמית

ב-15 ביולי 2005 הוכרזה קשת שטרובה כאתר מורשת עולמית ו-34 מנקודות התצפית נכללו בהכרזה. אלה מסומנות בשטח במגוון דרכים, ובין היתר בדמות צלב פלדה, חור בסלע, גל אבנים או אובליסק מעשה ידי אדם.
בשתי נקודות בלבד ניצבים מבנים - במצפה טרטו מהמאה ה-19 שבאסטוניה ובכנסיית העץ באלאטורניוס (Alatornios) משנת 1686 בפינלנד. הקשת היא ה"מכשיר המדעי" הראשון ברשימת אתרי המורשת העולמית.
ראו גם

גאודזיה
המצפה בטרטו
העברה אנכית

העברה אנכית של סִימְבִּיּוֹנְטִים היא העברה של סִימְבִּיּוֹנְט חיידקי מההורה ישירות לצאצאים. מינים רבים של בעלי חיים נושאים חיידקים סימביוטיים הממלאים תפקיד הדדי, קוֹמֶנְסָלִי או טפילי. סימביונט נרכש על ידי מארח באמצעות העברה אופקית, אנכית או מעורבת.
השלכות

בין המארח והסימביונט יש תלות הדדית מורכבת. המאגר הגנטי של הסימביונט הוא בדרך כלל קטן יותר ונתון יותר לסחף גנטי. בהעברה אנכית, האבולוציה של המארח והסימביונט קורות במקביל וקשורות זו בזו. אם יש העברה מעורבת, עשוי להיכנס חומר גנטי חדש. בדרך כלל, סימביונטים מתיישבים בגומחות אקולוגיות ספציפיות ואף יכולים להעביר חלק מהגנום שלהם לגרעין התא של המארח.
השלכות אבולוציוניות > יתרונות

המנגנון מקדם לחצֵי ברירה אבולוציונית הפועלים על המארח והסימביונט כיחידה אחת, וגורמים להם לתפקד כהולוביונט (אנ') – כלומר, לעבור שינוי גנטי או אפיגנטי יחד.
השלכות אבולוציוניות > חסרונות

צווארי בקבוק אבולוציוניים מובילים לצמצום המגוון הגנטי של הסימביונטים, ובכך מפחיתים את עמידותם בפני שינויים, קשיים או מכשולים. באופן דומה, הדבר מקטין את גודל האוכלוסייה האפקטיבי. בסופו של דבר, ללא הזרמה של חומר גנטי חדש, האוכלוסייה הופכת למושבה משובטת (clonal colony). מוטציות נוטות להישאר בסימביונטים ולהצטבר עם הזמן.
דרכי העברה > אימהית

העברה של מחלה מהורה, על פי רוב אֵם, לילד, במהלך שהותו ברחם, בעת הלידה או בהנקה. צורת ההעברה האנכית כוללת מחלות כמו איידס, הפטיטיס B ועגבת.
דרכי העברה > אימהית > שושלת חיידקית

היות שהביצית תורמת את האברונים ויש בה יותר מקום והזדמנויות להעברת סימביונטים תוך-תאיים לדורות הבאים, העברה אימהית היא שיטה נפוצה מאוד של העברה אנכית. בחרקים, סימביונטים תוך-תאיים יכולים לנדוד מהבקטריוציטים (תאי שומן נושאי חיידקים) אל השחלות ולהשתלב בתאי נבט.
דרכי העברה > אימהית > לידה

תינוקות רוכשים את המיקרוביום מאימהותיהם, מכל אזור בגוף האֵם שהתינוק בא איתו במגע. זה יכול לכלול את הנרתיק, מערכת העיכול, העור, הפה וחלב אם. מסלולים אלו אופייניים אם מדובר בלידה נרתיקית והאֵם מיניקה. כאשר מתבצעות פעולות אחרות, כגון ניתוח קיסרי, האכלה מבקבוק, או מתן אנטיביוטיקה לאם במהלך ההנקה, הדבר משבש או מפריע למסלולים הללו של העברה אנכית.
דרכי העברה > אבהית

העברה אנכית מהאב לצאצאיו היא נדירה ביותר, אך קיימת – החרק הדומה לחגב Nephotettix cincticep מעביר את החיידק ריקציה לצאצאיו בתוך תאי הזרע שלו.
דרכי העברה > אפוסימביוזה

לתולעי אדמה (Eisenia) יש סימביונט חוץ-תאי, החיידק Verminephrobacter. במקום שהחיידק יעבור דרך הביצה בקו הנבט, הצעירים הם אַפּוֹסימביוטיים (אנ') כשהם עדיין בביצה; עם זאת, הם רוכשים את החיידק Verminephrobacter לפני שקפסולת הביצה נקרעת, כך שזו עדיין העברה אנכית.
דוגמאות קלאסיות שנחקרו רבות > כנימות אפונה ובוכנרה

כנימות אפונה אינן מקבלות את כל חומצות האמינו הדרושות מהתזונה שלהן. בוכנרה (אנ'), סוג של פרוטאובקטריה, מסנתזת את חומצות האמינו הנחוצות להן, במערכת יחסים מחייבת, כובלת.
דוגמאות קלאסיות שנחקרו רבות > כיני ראש ו-Candidatus Riesia pediculicola

לכינת הראש (Pediculus humanus) יש קשר סימביוטי מחייב עם החיידק Candidatus Riesia pediculicola. הכינה מספקת לחיידק מחסה והגנה, והחיידק מספק ויטמיני B שחיוניים לכינה. החיידק חי בבקטריוציט אך עובר לשחלות ומשם מועבר לדור הבא.
הכחשת איידס

הכחשת איידס היא האמונה שנגיף הכשל החיסוני האנושי (HIV) אינו גורם לתסמונת הכשל החיסוני הנרכש (AIDS), למרות ההוכחות המדעיות לכך.
ב-1984 מזכירת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית, מרגרט הקלר (אנ'), הכריזה כי קיים קשר בין נגיף ה-HIV למחלת האיידס. בתגובה, קמה מתנגדים שהציגו טעמים שונים. חלקם דוחים את עצם קיומו של נגיף ה-HIV, אחרים מאמינים שהווירוס קיים אך אינו מזיק, או שאינו גורם לאיידס, וישנם הטוענים שה-HIV לא בודד כראוי, או שאינו נבחן באופן מדויק. לדעתם, הגורמים למחלת האיידס הם התנהגות מינית לא נאותה, שימוש בסמים, תת תזונה, סניטציה נמוכה, המופיליה ועוד. חלק ממכחישי איידס טוענים שהטיפול הקונבנציונלי מחליש את מערכת החיסון, ולא נגיף ה-HIV, ולכן פונים לרפואה אלטרנטיבית.
מכחישי האיידס צברו השפעה בדרום אפריקה, תחת משטרו של תאבו מבקי, ובגמביה תחת יחיא ג'אמה. אף על פי שמכחישי HIV ברובם מגנים את סמכות הקונצנזוס המדעי, הם בכל זאת הרכיבו רשימות משלהם של מדענים ואנשי מקצוע אחרים שתומכים ברעיונותיהם.
קבוצת הכחשה בולטת היא Alive & Well AIDS Alternatives (אנ') מלכ"ר אמריקאי שהוקם על ידי כריסטין מג'ורה, ונתן אפשרות שאילת שאלות דרך האינטרנט לגבי דיוק המדע לגבי הקשר בין HIV לאיידס, ולחשיפת מידע והצעות אלטרנטיביות להתמודדות עם מחלת האיידס. מג'ורה אובחנה כנשאית HIV בשנת 1992 וטוענת שמאז לא הופיעו אצלה תסמינים, אף על פי שלא נטלה תרופות כלל. היא בלטה בעיקר לאחר שילדה את שני ילדיה, מאחר שלהצהרתה לא לקחה תרופות במהלך ההיריון והניקה כרגיל, למרות סיכון ההידבקות הגבוה לפי הקהילה המדעית. בתה אלייזה מתה בספטמבר 2005, כשהיא בת 3, מדלקת ריאות המקושרת לאיידס. מג'ורה נותרה משוכנעת שאין קשר בין מות בתה לנגיף ה־HIV, וטענה בתוקף שמות בתה קשור לאנטיביוטיקה שלקחה. לטענת מג'ורה המידע שהיא מעבירה לציבור אינו מושפע מאינטרס כלשהו, בניגוד, כביכול, לתעשיית התרופות. מג'ורה מתה ב-2008 מדלקת ריאות, בגיל 52. חסידיה טוענים בתוקף כי סיבת המוות אינה קשורה לנגיף ה-HIV. לא בוצעה נתיחה שלאחר המוות.
הקשר בין נגיף ה־HIV לאיידס

איידס היא מחלה כרונית מסכנת חיים הנגרמת על ידי וירוס HIV הפוגע במערכת החיסון לפי ממצאי הקהילה המדעית. פגיעה זו יכולה להוביל לכשל בתפקוד מערכת החיסון וביכולותיה להילחם בווירוסים, חיידקים ופטריות שגורמים למכלול מחלות זיהומיות. הנגיף עובר מאדם לאדם על ידי מגע ישיר וממושך בין נוזלי הגוף. הדרך הנפוצה ביותר להתפשטות הנגיף היא באמצעות מגע מיני. ניתן להידבק על ידי מגע מיני נרתיקי, אוראלי או אנאלי עם בן\בת זוג הנושאים את הנגיף. הווירוס עלול להיות מועבר גם באמצעות דם נגוע במצבים כמו עירוי דם, מגע פיזי ישיר וארוך בין שני פצעים פתוחים והזרקת סמים באמצעות מזרקים מזוהמים. הווירוס עלול לעבור מהאם לילד, פעוטות נדבקים בנגיף HIV בזמן ההיריון, הלידה או ההנקה.
כ-80% מחולי האיידס נפטרים תוך חמש שנים. על-אף ההתקדמות במחקר ובטיפול הרפואי, עדיין אין ריפוי מוחלט למחלה או חיסון מונע. שילוב התרופות הידוע בשם "קוקטייל", משפר את איכות חייהם של הנשאים והחולים ומאריך את תוחלת חייהם. למרות זאת קיים ציבור המתנגד ל"קוקטייל" התרופות ולתרופות אחרות. לדעת ציבור זה הן מחריפות את מצב החולה ומובילות להרעת המצב ולמוות.
הפצה באינטרנט

בעידן האינטרנט הנוכחי, המידע זמין ונגיש לקהל הרחב. שלא כמו בספרות המדעית בה מאמר מועבר לבדיקה על ידי מספר מומחים בתחום ויש ביקורת קפדנית על המידע המופץ ומידת ביסוסו ואמינותו, מידע המופץ באינטרנט אינו נזקק לכך לשם פרסומו. מסיבה זו מידע הנמצא במקור אינטרנטי לעיתים רבות אינו אמין דיו ומבוסס.
בנושא הכחשת האיידס ניתן לראות כי הצהרות נגד תאוריות המיינסטרים וספקות לגביהן מתרחשות בעיקר מחוץ לספרות המדעית, מכיוון שרוב אנשי המדע, בכללם רופאים וחוקרים, מתייחסים לטענות בהתעלמות או זלזול ורואים בהן אמונות שוליות, לא מבוססות וחסרות חשיבות. עם הזמן וככל שתפיסת הקונצנזוס המדעי לגבי איידס התבססה, פחות ופחות כתבי עת ומגזינים פרסמו מאמרים הסותרים ומכחישים תפיסה זו. לטענת עורכי המגזינים, זה נובע מחוסר ביסוס שקיים בטענות אלו וסתירה עם ממצאים מדעיים מוכחים, אך לפי אותם המכחישים עובדה זו מגבה את עמדתם בדבר קונספירציה אודות אמיתות מחלת האיידס. בהתאם לכך, שימש האינטרנט כפלטפורמה פורה להפצת אמונות המכחישים, ללא שיפוט ובלי הצורך באישור לשם פרסום של אותם הטוענים אחרת.
מפני שטענות המכחישים מוצגות בספרים ובאינטרנט ולא בספרות המדעית, מדענים רבים כלל אינם מודעים לקיומם של קבוצות הכחשה מאורגנות, או מאמינים שהם יכולים להתעלם מהם בבטחה.
הפצה באינטרנט > חדירה לתודעה הציבורית

בעידן האינטרנט קיים פער משמעותי בין הפרקטיקה של המדע לבין ההבנה הציבורית של המדע. חינוך מוצלח לבריאות הציבור דורש הצגת מידע בצורה ברורה ופשוטה, כשהוא נתמך על ידי קונצנזוס מוצק של הקהילה הרפואית. קבוצות ההכחשה מנצלות את הפער המתואר בין חינוך הציבורי לבין מציאות מדעית. הבעיה העמוקה של בערות מדעית מהווה קרקע פורה עבור יצירת והפצת מידע מדעי מוטעה. בכירים אקדמיים מפצירים בקהילה המדעית להתאגד ובאופן קולקטיבי להגן ולקדם את התפקיד של המדע בחברה, ולהילחם בתופעה הגוברת של בערות מדעית. על המדע להיות מסופק לציבור הרחב, ובפרט הסבר והצגת התהליך בו ראיות מדעיות נאספות, מנותחות, ובסופו של דבר מתקבלות. הבנה יסודית של השיטה המדעית לא יכולה אומנם לבטל הכחשת מדע, אבל זה עלול לחצוץ נגד ההתפשטות הנוספת של אמונות של מכחישים כאלו, ביניהם קבוצות מכחישי האיידס.
הבנת המדע הלוקה בחסר של המכחישים והציבור עלולה להיות חלק מהסיבות להכחשה, אבל את העוינות הגדולה כלפי עולם הרפואה והמדע ניתן להסביר כנראה גם בתפיסה הקיימת לפיה לא ניתן לסמוך על הממסד המדעי, ובתוכו מדע האיידס, כי הוא נשלט על ידי תעשיית התרופות, ולכן מוטה.
ישנם מאמרים המאשרים מעט מן החששות האלו ומראים כי תעשיית התרופות אכן רחוקה מלהיות טהורה. קיימים מקרים מתועדים בהם חברות התרופות עיצבו ניסויים בדרכים מסוימות כשמטרתן לקדם מכירות של מוצרים ספציפיים ולא על מנת לבחון את הטיפולים הטובים ביותר. מקרים כאלו מדגישים ומציעים כי תעשיית התרופות (והמחקרים הממומנים על ידה) צריכה לעבור בדיקה קפדנית ומוסדרת, אך לא משתמע מהם כי כל התעשייה והמדע הרפואי הקשור מזיקים לבריאות האדם, ובטח שלא בצורה מכוונת.
זה נכון גם לגבי מחקר האיידס, בו לתעשיית התרופות יש תמריץ ברור לממן ולתמוך בפעילויות מחקר בהן סיכוי טוב יותר לייצר רווחים עתידיים. משמעות הדבר היא כי מנגנונים נוספים צריכים להיווצר על מנת להבטיח כי המחקר ייבחן גם תחומים יותר מסוכנים ופחות רווחים. טענות אלו רחוקות מהאשמה שמטיחה קהילת מכחישי האיידס, שתעשיית התרופות מממנת קונספירציה גלובלית כוללת של מדעני האיידס, אפידמיולוגים, ואנשי רפואה כדי להמציא מחלה במטרה לשווק תרופות מזיקות.
האסטרטגיות של מכחישי HIV, כמו תנועות רבות של מכחישי מדע, מבקשות לערער את הפילוסופיה והקבלה של המדע עצמו, לעוות את ההבנה הציבורית של התהליך המדעי ולזרוע חוסר אמון במוסדות מדעיים. מכיוון שרעיונות המכחישים אינם עומדים בסטנדרטים מדעיים קפדניים, הם אינם יכולים להעלות טענותיהם על פי אמות המידה של המדע, ולכן במקביל לשימושם בכלים כמו האינטרנט כאמצעי לשיווק עמדתם, הם מנסים בהצהרותיהם להנמיך את מעמדו של המדע עד לרמת אמונה דתית, המאופיינת כבעלת סמכות שלא ניתן לערער עליה ואינה זקוקה להוכחה לוגית.
הפצה באינטרנט > תגובת הקהילה המדעית

רוב טענות מכחישי HIV נענו מזמן על ידי מדענים ואף על פי שהן עשויות להפסיק להופיע בספרות המדעית לאחר שנענו, הן עודן קיימות בתפיסה הציבורית על המחלה. לרבים מבני הציבור הרחב אין את הרקע המדעי להשיג ולהבין את ההסבר והמענה המדעי ולבקר את הטענות שהציגו קבוצות המכחישים, והם מקבלים אותן וממשיכים את הפצתן.
מדענים הנלחמים בקבוצות ההכחשה מדגישים כי חילוקי דעות וביקורת הם ערכים מרכזיים במדע והם המאפשרים את התקדמותו, אך ביקורת זו צריכה להיות מבוססת וניתנת לבדיקה. בשנת 1980, כאשר המידע סביב הנושא היה מועט, אכן ניתן מקום בקהילה המדעית לדיון סביב טענותיהם של מתנגדי האיידס שחשו שלא בנוח לגבי הטענה כי וירוס אחד יכול לגרום למגוון כה רחב של מחלות שונות. אבל, עקב התקדמות הראיות ומציאת הסברים הגיוניים ומקיפים כמו החשיפה כי נגיף HIV פועל באמצעות ערעור המערכת החיסונית, ובכך הגוף פגיע לשורה של זיהומים, הובילה לביסוס התאוריה המקובלת בניגוד לגישת המתנגדים שנותרה ללא הוכחות לצדקתה והחלה להיתפס כאינה מבוססת דיו. לטענת תומכי הקישור בין איידס לנגיף, התגליות והמחקר שנעשה אמור היה להוביל לטענות נגד פחותות ואם נשארו, להיותן רלוונטיות לגילויים החדשים. אך אין זה כך, רב טענות המכחישים נותרו זהות והם ממשיכים להעלות אותם כמעט ללא עשיית מחקר בתחום. פה טמונה עיקר הביקורת של קהילת המדע כנגד עמדת המכחישים.
האינטרנט נמצא ככלי יעיל להפצת מידע לקהל יעד צעיר, שהוא בסיכון מוגבר לחלות באיידס. זו גם הקבוצה הנמצאת בסיכון הגבוה ביותר להידבקות באיידס. מכיוון שדרך ההדבקה העיקרית של הנגיף היא בקיום יחסי מין, והסיכויים גדלים באופן דרסטי ככל שגדלה כמות הפרטנרים, יש סיכון גבוה במיוחד אצל נערים ונערות צעירים. הסכנה החמורה בהפצת מידע מוטעה דווקא בתוך קבוצה הנמצאת בסיכון גבוה היא שייתכן ותשפיע על הקוראים לוותר על שימוש באמצעי מניעה ואף לוותר על עשיית בדיקות אחרי חשש להידבקות, דבר שמונע את הגילוי המוקדם שמאפשר טיפול יעיל וקל יותר נגד הנגיף.
השפעת ההכחשה

הכחשת האיידס נכנסה לתודעה של הציבור הרחב, ותוצאותיה בכללם - סיכול מאמצי החינוך הציבוריים למודעות ומניעת הידבקות והפצת הנגיף, והשפעה שלילית על מימון ציבורי עבור תוכניות מחקר למניעת וטיפול באיידס.
סקר ארצי שנערך בארצות הברית בחן את הקשר בין סוגים שונים של אמונות קונספירציה המכחישות איידס ובין עמדות הקשורות לשימוש בקונדום והתנהגות מינית בקרב מדגם ארצי גדול של אפרו – אמריקאים. הממצאים מראים קורלציה חזקה בין התפיסה על המחלה וההתנהגות המינית, כאשר ככל שגוברת חוסר הקבלה של התאוריה הרווחת כך גם גדל הסיכוי לעשיית מין לא בטוח. תוצאות אלו מצביעות על חשיבות העיסוק והנטרול של אמונות קונספירציות איידס בהקשר של התערבויות למניעת הפצת המחלה על ידי מין בטוח. עמדות מכחישי האיידס עשויות להוות מכשול למאמצים למניעת איידס. אנשים אשר תומכים בתאוריות הכחשת איידס מתייחסים בחשדנות למידע המופץ על ידי ממשלת ארצות הברית ומערכות בריאות ציבוריות; כתוצאה מכך, אנשים כאלה פחות נשמעים להמלצות למניעה לגבי התנהגות מינית בטוחה. מכאן שיש השלכות ברורות וחמורות לתאוריות הקונספירציה על עיצוב וקבלה של התערבויות למניעת איידס, ומתחדדת חשיבות ההסברה והחשיפה למען בריאות הציבור.
מחקר זה הראה בנוסף כי באוכלוסיית האפרו-אמריקאים ישנו אחוז מתנגדים גבוה משמעותית לעומת האוכלוסייה הכללית, וההסבר המוצע הוא שהם מתייחסים בחשדנות לתאוריה הרווחת לגבי איידס כחלק מחוסר האמון הכללי ברשויות השלטון. ואכן נמצא כי אמונות קונספירציה חזקות היו קשורות משמעותית עם עמדות שליליות יותר כלפי הממשל
מכחישים אשר שינו את דעתם

מציאת טיפול מאריך חיים בשנות ה-90 הפריכה את הטיעון של קהילת מכחישי האיידס אשר טענו כי הפרדיגמה על הקשר בין HIV לאיידס לא מוכחת כיוון שלא נמצא טיפול מתאים. הפיתוח של טיפול זה, אשר מבוסס על פעילות אנטי ויראלית, היה חשוב בשכנוע של חלק ממכחישי האיידס לקבל את הקשר בין HIV לאיידס. חלק מן המדענים הבולטים שפעם הטילו ספק בקשר HIV/איידס שינו את עמדתם וקיבלו קשר זה כתגובה למחקרים החדשים. ניתן לראות למשל את ג'וזף סונבנד שעד לשנות ה-90 התייחס לנושא האיידס כלא פתור, אך הכיר בקשר זה לאחר התפתחות טיפולים אנטי ויראלים חדשים בהם טיפל במאות ממטופליו בהצלחה ובאמצעותם טען כנגד טענותיהם של קהילת מכחישי האיידס
פרסום בכתב עת (על ידי מכחיש עבר) : Jornal of Medical Ethics - "קבוצה של מכחישים לשעבר, שכבר אינם בחיים, וטענו שאין קשר בין HIV לאיידס, ייתכן שבתקופתם היה צדק לטענותיהם כיוון שלא היו מספיק הוכחות חותכות אך כיום זה כבר מוכח שיש קשר בין השניים." לסיכום, ניתן לראות שבעבר עקב חוסר מידע מכחישים רבים נקטו בעמדותיהם אך עקב התפתחות מדעית, מידע חדש וייצור תרופות, שונו דעותיהם של חלק מן המכחישים.
טיפול

האיידס נחשבת למחלה חשוכת מרפא. הטיפולים מעכבים את התפשטותה ומאריכים את חיי הנשא אך אינם מחסלים לחלוטין את הנגיף. הדרך המקובלת כיום למיגור המחלה היא למנוע אותה מלכתחילה בעזרת אמצעי מניעה ומין מוגן.
כאשר החלה התפשטות האיידס טיפלו בנשאי HIV באמצעות זידובודין (אנ'). התרופה מונעת את שכפול הנגיף באמצעות עיכוב האנזים רוורס טרנסקריפטאז. בתחילת שנות ה-90 יצאו לשוק שתי תרופות נוספות: דידאנוזין ו-ddC (אנ'). כיום הטיפול למחלת האיידס הוא שילוב של מספר תרופות ("קוקטייל") שפוגעות בנגיף. למרות קצב ההתפתחות המהיר של הנגיף, קשה לו לפתח עמידות לשלוש תרופות בו זמנית. כדי להקשות על הווירוס עוד יותר, כל שלושה חודשים מחליפים את שילוב התרופות, כך שגם אם הווירוס פיתח עמידות לחלק מהתרופות הקיימות, החדשות יפגעו בו בצורה שונה.
ראו גם

הכחשת קורונה
הסופר קאפ האיטלקי 2019

הסופר קאפ האיטלקי 2019 היה המהדורה ה-32 של הסופר קאפ האיטלקי. הוא נערך ב-22 בדצמבר 2019, באצטדיון אוניברסיטת המלך סעוד, שבריאד, ערב הסעודית. המשחק שוחק בין אלופת הסרייה א' לעונת 2018/19, יובנטוס, לבין מחזיקת הגביע האיטלקי של אותה העונה, לאציו. לאציו ניצחה במשחק בתוצאה 1–3, וזכתה בגביע זה בפעם החמישית בתולדותיה.
רקע

משחק זה היה המפגש החמישי בין שתי הקבוצות במסגרת הסופר קאפ האיטלקי, ובכך המפגש הפך לציוות השכיח ביותר במסגרת ההיסטוריה של המפעל, כשעקף את הציוות בין אינטר לרומא, שנפגשו ארבע פעמים. בארבעת המפגשים הקודמים, כל קבוצה ניצחה פעמיים; יובנטוס הניפה את הגביע ב-2013 וב-2015, ואילו לאציו הניפה את הגביע ב-1998 וב-2017.
סיכום המשחק

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 22 בדצמבר 2019 | יובנטוס | 1–3 | לאציו | אצטדיון אוניברסיטת המלך סעוד צופים: 23,361 שיפוט: ג'אמפאולו קלברסה |
| 22 בדצמבר 2019 | דיבאלה  45' | (סיקור) | לואיס אלברטו  16'   לוליץ'  73'   קטלדי  90+4' | אצטדיון אוניברסיטת המלך סעוד צופים: 23,361 שיפוט: ג'אמפאולו קלברסה |
סיכום המשחק > הרכבי הקבוצות

| --- | --- |
              יובנטוס :               לאציו
ראו גם

עונת 2018/2019 בסרייה א'
הערות שוליים

↑  הסופר קאפ האיטלקי נקבע ל-22 בדצמבר
הצעירים

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל 
 מייסד:  אליעזר זנדברג
 תקופת הפעילות:  23 במרץ 1999 – 29 במרץ 1999 (7 ימים) 
 שיא כוחה:  1 (1999)
 שפל כוחה:  1 (1999)
 התמזגה לתוך:  מפלגת המרכז
 סיעות שהתפצלו:  מפלגת שינוי
 
הצעירים הייתה מפלגה קטנה בישראל בסוף שנות ה-90.
רקע

המפלגה הוקמה ב-23 במרץ 1999, במהלך הבחירות לכנסת החמש עשרה ולראשות הממשלה, כאשר חבר הכנסת ממפלגת מרכז, אליעזר זנדברג, התנתק והקים את המפלגה שלו בעלת מנדט בודד.
אולם המפלגה הייתה קיימת לזמן קצר מאוד, שכן שבוע לאחר הקמתה הצטרף זנדברג למפלגת שינוי. מאוחר יותר הוא היה חלק מקבוצה שנפרדה ממפלגת שינוי שהקימה את הפלג החילוני, ולאחר מכן נכנס לבית הלאומי, שהתמזגה לליכוד.
הסכם הסכימה של איינשטיין

הסכם הסכימה של איינשטיין הוא סימון מקוצר המשמש בחשבונות הכוללים אנליזה מתמטית ואלגברה של טנזורים. הסימון הומצא על ידי הפיזיקאי אלברט איינשטיין בשנת 1916. איינשטיין תיאר בענווה את הסכם הסכימה כ'תרומתו הגדולה ביותר למתמטיקה', תיאור משעשע וצנוע שכן מדובר במוסכמה טכנית המקלה על רישום משוואות ולא בתגלית מתמטית בעלת משמעות כלשהי.
הקדמה

בפיזיקה, טנזור הוא עצם שיש בו מספר ערכים, והם עשויים להשתנות תחת הפעלת טרנספורמציה – אך תכונות מסוימות שלו צפויות להישמר, בעזרת כללים מסוימים שהוא מציית להם. הטנזור מאופיין בערכי רכיביו ובדרגה שלו: נוח לחשוב על דרגתו של טנזור כעל מספר האינדקסים החופשיים שלו. למשל: את הווקטור  {\vec {v}}=\left(v_{x},v_{y},v_{z}\right) במרחב האוקלידי  \mathbb {R} ^{3} ניתן לכתוב בצורה  v^{\mu }, והאינדקס  \mu  מקבל את הערכים  \mu =x,y,z או  \mu =1,2,3. הביטוי  v^{\mu } מייצג את הווקטור כקבוצה, וכדי לקבל את רכיבי הווקטור יש להציב ערכים באינדקס. למשל, בהצבת  \mu =2, יתקבל  v^{2}=v_{y}. אינדקס כזה נקרא "אינדקס חופשי".
לטנזור יכולים להיות שני סוגי אינדקסים: אינדקסים עליונים ("קונטרה־ואריאנטיים", למשל:  A^{\mu }) ואינדקסים תחתונים ("קו־ואריאנטיים", למשל:  A_{\mu }). אינדקס תחתון מוגדר באמצעות המטריקה  \ g_{\lambda \rho } של המרחב שבו שוכן הטנזור: a_{\lambda }=\sum _{\rho }g_{\lambda \rho }a^{\rho }לטנזור מסוים יכולים להיות בו זמנית אינדקסים משני הסוגים גם יחד. למשל, לטנזור  A_{\sigma }^{\mu \nu } יש שני אינדקסים קונטרה־ואריאנטיים ואינדקס אחד קו־ואריאנטי.
הסכם הסכימה

לפי הסכם הסכימה, כאשר מופיע בביטוי טנזורי אותו אינדקס פעמיים – פעם אחת למעלה ופעם אחת למטה – האינדקס קשור (אינו חופשי), ויש לסכום את הביטוי על כל הערכים האפשריים שלו. למשל:
 a^{\lambda }b_{\lambda }\equiv \sum _{\lambda }{a^{\lambda }b_{\lambda }}כאשר הסכום רץ על כל הערכים האפשריים שהאינדקס יכול לקבל.
לחלופין, בעזרת הגדרת הווקטור הקו־וריאנטי, ניתן לכתוב: a^{\mu }b_{\mu }\equiv a^{\mu }\sum _{\nu }g_{\nu \mu }b^{\nu }\equiv \sum _{\mu ,\nu }g_{\mu \nu }a^{\mu }b^{\nu }
עבור מרחב אוקלידי שטוח, המטריקה שווה למטריצת היחידה:  g_{ij}=\delta _{ij}=\delta _{j}^{i} (הסימן  \delta _{ij} הוא הדלתא של קרונקר), ולכן בפועל אין הבדל בין אינדקסים עליונים לאינדקסים תחתונים. במרחבים טנזוריים כלליים אין זה נכון, ויש להקפיד על מיקומו של האינדקס. לדוגמה, בתורת היחסות הפרטית, שבה המטריקה היא  g=\operatorname {diag} (1,-1,-1,-1), תוצאת סכימה יכולה להיות: a^{\mu }b_{\mu }=\sum _{\mu =0}^{3}{a^{\mu }b_{\mu }}=a^{0}b_{0}+a^{1}b_{1}+a^{2}b_{2}+a^{3}b_{3}=a^{0}b^{0}-\left(a^{1}b^{1}+a^{2}b^{2}+a^{3}b^{3}\right)
ראו גם

טנזור
חשבון טנזורים
אלגברה ליניארית
תורת היחסות הכללית
הערות שוליים

↑  בהרבה מקרים פשוטים, זהו אכן המצב, אך לא תמיד.
↑  סימון בעזרת מספרים מקובל יותר, ונחשב נוח יותר. במקרה כזה, נהוג להתאים בין  x ל־1, בין  y ל־2 ובין  z ל־3.
↑  כאן, 2 איננו מייצג חזקה אלא את האינדקס.
הצעיף הכחול

| --- | --- |
ג'יין ויימן ונטלי ווד בכרזת הצעיף הכחול
ג'יין ויימן ונטלי ווד בכרזת הצעיף הכחול
 בימוי:  קרטיס ברנרדט 
 הופק בידי:  ג'רי וואלד, נורמן קרסנה 
 תסריט:  סיפור: פרנסואה שמפו תסריט:  נורמן קורווין
 עריכה:  ג'ורג' אמי 
 שחקנים ראשיים:  ג'יין ויימן צ'ארלס לוטון אגנס מורהד ג'ואן בלונדל סיריל קיוזאק
 מוזיקה:  פרנץ וקסמן 
 צילום:  פרנץ פלנר 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  RKO 
 חברה מפיצה:  RKO
 הקרנת בכורה:  5 בספטמבר 1951
 משך הקרנה:  113 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 הכנסות:  3,550,000 ‏$
 דף הסרט ב־IMDb
 
הצעיף הכחול (באנגלית: The Blue Veil) הוא סרט מלודרמה אמריקאי משנת 1951 עם ג'יין ויימן בתפקיד הראשי.
התסריט מבוסס על סיפור של פרנסואה שמפו שעובד לסרט בשם La Voile Bleu בשנת 1942.
ג'יין ויימן הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר אך הפסידה אותו לויויאן ליי עבור חשמלית ושמה תשוקה. היא זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה.
העלילה היא על אומנת המקדישה את חייה לטיפול בילדים במשפחות שונות. שם הסרט הוא מהצעיף הכחול אותו נהגו אז האומנות ללבוש.