stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אברהם שלום קמנצקי
מפרסומיו

גאוגרפיה מצֻירת של ארץ ישראל: ספר למוד לתלמידים ולמתלמדים, ורשה: תל אביב (אלטניילאנד), [1920?]. (ראה אור במהדורות נוספות, מתוקנות ומעובדות)
Die P’sita zu Koheleth. textkritisch und in ihrem Verhältnis zum massorethischen Texte, zur Septuaginta und zu den übrigen alten griechischen Übersetzungen untersucht, Dissertation, Universität Bern, 1904.
'Die P’šiṭa zu Ḳoheleth. textkritisch und in ihrem Verhältnis zu dem massoretischen Text, der Septuaginta und den andern alten griechischen Versionen,' Zeitschrift für die Alttestamentliche Wissenschaft 24,2 (1904), 181-239.
'Deux lettres de l'époque du dernier exilarque (1020),' Revue des Études Juives, 55 (1908), 48-53.
'Das Koheleth-Rätsel,' Zeitschrift für die Alttestamentliche Wissenschaft 29,1 (1909), 63–69.
מפרסומיו > עריכה ותרגום

"תהלות שלמה", בתוך: השלח יג (תרס"ד 1904), 43–55, 149–159.
צבי גרץ, דברי ימי ישראל; תרגום: ש"ל ציטרון [כרכים א–ב], ש"א קמנצקי [כרכים ג–ד], א' בן-אורי [כרכים ה–ו]; בצירוף מבוא ותולדות המחבר מאת פ. לחובר; ההיסטוריון כאמן וכסופר מאת יעקב פיכמן; ועם הערות מדעיות מאת ש"א קמנצקי, ורשה: אחיספר על-יד חברת צנטרל, תרצ"א 1931. (ראה אור בהוצאות נוספות)
לקריאה נוספת

'Kamieniecki,' in: Oskar Rosenfeld, Enzyklopädie des Gettos Lodz, k. 124, cited in: Sascha Feuchert, Erwin Leibfried u. Jörg Riecke (hrsg.), Letzte Tage. die Lódzer Getto-Chronik Juni/Juli 1944, Göttingen: Wallstein Verlag, 2004, p. 36.
'Getto-Chronik 1943,' in: Sascha Feuchert, Erwin Leibfried und Jörg Riecke (hrsg.), in Kooperation mit Julian Baranowski [et al.], unter Mitarbeit von Imke Janssen-Mignon [et al.], Die Chronik des Gettos Lodz/Litzmannstadt, vol. 3 (1943), Göttingen: Wallstein, 2007, pp. 269-272.
הערות שוליים

↑  Abraham Schalom Kamenetzky, 'Die P’šiṭa zu Ḳoheleth. textkritisch und in ihrem Verhältnis zu dem massoretischen Text, der Septuaginta und den andern alten griechischen Versionen,' Zeitschrift für die Alttestamentliche Wissenschaft 24,2 (1904), 181-239.
↑  A. S. Kamenetzky, 'Deux lettres de l'époque du dernier exilarque (1020),' Revue des Études Juives 55 (1908), 48-53.
↑  A. S. Kamenetzky, 'Das Koheleth-Rätsel,' Zeitschrift für die Alttestamentliche Wissenschaft 29,1 (1909), 63–69.
↑  'Kamieniecki, Dr. Abram Szalom (Schalom/Shulim/Szoel)' (Personenregister), in: Sascha Feuchert, Erwin Leibfried und Jörg Riecke (hrsg.), in Kooperation mit Julian Baranowski [et al.], unter Mitarbeit von Imke Janssen-Mignon [et al.], Die Chronik des Gettos Lodz/Litzmannstadt, vol. 5 (Supplemente und Anhang), Göttingen: Wallstein, 2007, p. 366.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263410505171  PLWABN: 9810568532405606  BnF: cb13501169x (data)  GND: 1201693586  ISNI: 0000 0000 7038 2711  VIAF: 97575375   WorldCat (עם VIAF): 97575375
אנרי אברהם

| --- | --- |

אנרי אברהם בשנת 1935, צילום סטודיו הארקורט
 לידה:  12 ביולי 1868 הרובע הראשון של פריז, צרפת צרפת
 נרצח:  22 בדצמבר 1943 (בגיל 75) אושוויץ
 ענף מדעי:  פיזיקה
 מקום מגורים:  פריז
 עיסוק:  פיזיקאי
 מקום לימודים:  תיכון Chaptal  אקול נורמל סופרייר  הפקולטה לפיזיקה באוניברסיטה של פריז
 מנחה לדוקטורט:  פרופסור גבריאל ליפמן
 מוסדות:  אקול נורמל סופרייר  הפקולטה לפיזיקה באוניברסיטה של פריז
 תלמידי דוקטורט:  אלכסנדר דופור  ז'אן מרסייה  פיטר פלורי
 פרסים והוקרה:   עיטור אביר לגיון הכבוד הצרפתי, על מצוינות אזרחית וצבאית
 תרומות עיקריות
 ביצוע מדידות ראשונות של מהירות ההתפשטות של גלי הרדיו  יחד עם אז'ן בלוך המציא את הרב-רטט אל יציב  עזר בפיתוח שפופרת הריק, הטריודה הראשונה של צרפת
אנרי אברהם (באנגלית וצרפתית: Henri Abraham ‏; 1868–1943) היה פיזיקאי צרפתי שתרם לחקר גלי הרדיו. הוא ביצע כמה מהמדידות הראשונות של מהירות ההתפשטות של גלי רדיו, עזר לפתח את שפופרת ריק הטריודה הראשונה של צרפת. עם אז'ן בלוך המציא את המולטי-ויברטור אל-יציב (אנ') ( Astable Multivibrator רַב-רַטָּט אל-יציב ( חופשי ) או רַב-רַטָּט חופשי ).  אברהם ואז'ן נרצחו באושוויץ במהלך השואה.
חייו

אנרי אברהם נולד ב-12 ביולי 1868 ברובע הראשון של פריז. לאחר לימודיו בהצטיינות בבית הספר התיכון Chaptal, מ-1886 עד 1889, הוא המשיך ללימודי תואר מוסמך במדעיים באקול נורמל סופרייר (ENS - École Normale Supérieure), שם השתתף בהרצאות של הפרופסורים לפיזיקה ז'ול ויולה ומרסל ברילוי. בנוסף למד פיזיקה, בפקולטה לפיזיקה באוניברסיטה של פריז (בסורבון), אצל הפיזיקאי פרופסור גבריאל ליפמן זוכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1908 ואדמונד בוטי והשלים תארים במדעי הפיזיקה ובמדעי המתמטיקה. בשנת 1892, למשך שנה הוא להשתלם במעבדת ההכנה לפיזיקה ב-ENS, שנוהלה בראשותו של פרופסור ז'ול ויולה. שם הוא כתב את התזה שלו לדוקטורט במדעי הפיזיקה שנקראה: "קביעה חדשה של היחס בין יחידות אלקטרומגנטיות ואלקטרוסטטיות". הוא שימש כפרופסור בקולג' צ'פטאל (אנ') (נובמבר 1890 - ספטמבר 1894), ולאחר מכן בתיכון לואי הגדול (ספטמבר 1894 - נובמבר 1900). הוא הרצה באקול נורמל סופריור משנת 1897–1900, בנובמבר 1900 הוא מונה למרצה לפיזיקה. אברהם החליף את פרופסור ז'ול ויולה כמנהל המעבדה לפיזיקה של בית הספר. הוא שימש כמנהל המעבדה באקול פראטיק דה אוטז אטיד École pratique des hautes études מ-1904 עד 1905. לאחר שסיים את פעילותו ב- ÉNS סופח על ידי אוניברסיטת פריז, שם הוא מונה ב-1 בנובמבר 1904 למרצה לפיזיקה בפקולטה של פריז, כמוכן היה ציר לאקול נורמל סופריור ובשנת 1912 מונה לפרופסור לפיזיקה מן המניין מטעם אוניברסיטת פריז.  ב-1922 הוא שימש כפרופסור לחילופי ידע בברזיל. באוקטובר 1937, אנרי אברהם קיבל את עיטור אביר לגיון כבוד על מצוינות אזרחית וצבאית ופרש לגמלאות. אז'ן בלוך החליף אותו כמנהל המעבדה לפיזיקה, בעוד פייר אוגר (אנ') החליף אותו בכנסים לפיזיקה.
הוא היה המזכיר הכללי של אגודת הפיזיקאים הצרפתים (Société Française de Physique) בשנים 1900 עד 1912 ונשיאה ב-1922. ב-1921, עם גוסטב-אוגוסט פרי (אנ'), הוא הקים את ליגת הרדיו-אלקטרונאים, שהחליף אותו כנשיא ב-1934. ב-1932, הוא גם היה נשיא אגודת בוני השעונים והכרונומטרים הצרפתים, וב-1934 היה המזכיר הכללי של האיגוד הבינלאומי לפיזיקה טהורה ויישומית (IUPAP).
בליל 23 ביוני 1943, הוא נעצר על ידי המיליציה הנאצית של ממשלת צרפת של וישי באקס-אן-פרובנס, נמסר לגסטפו ונלקח למרסיי, ב-7 בדצמבר 1943. הוא שהה, במחנה דראנסי לפני שגורש מתחנת בוביני ב"טרנספורט מס' 63" ב-17 בדצמבר 1943 למחנה הריכוז אושוויץ, שם נרצח עם הגעתו, ב-22 בדצמבר 1943.  פרס שלושת הפיזיקאים (אנ') נקרא לכבוד, אנרי אברהם, אז'ן בלוך וז'ורז' ברואה, שנרצחו גם הם במחנות ריכוז נאצים.  שלושתם שימשו בזה אחר זה כראשי המחלקה לפיזיקה של "אקול נורמל סופרייר" (ENS). אנרי אברהם ואז'ן בלוך בשל היותם יהודים וז'ורז' ברואה נרצח משום שלא היה מוכן לשתף פעולה עם הנאצים ובשל סירובו למסור מידע לגסטפו.
עבודתו המדעית

כסטודנט ב-ENS, אנרי אברהם התעניין בניסויים החלוציים של היינריך הרץ שבוצעו ב-1888 בתחום גלי הרדיו שאישרו את משוואות מקסוול, שהתפרסמו ב-1864. כל הקריירה המדעית שלו הוקדשה לפיתוח יישומים של תאורית האלקטרומגנטיות. בתזה שלו, הוא יצר מדד חדש לקשר בין יחידות מטען חשמלי ששימשו באותה תקופה במערכות של יחידות ה-CGS האלקטרוסטטיות והאלקטרומגנטיות. היחס בין היחידות הללו היה שווה למהירות התפשטות הגל c, לפי מקסוול.
בשנים 1899–1900, הוא מדד קבועי זמן קצרים מאוד של כמה מיליארדיות השנייה באמצעות אפקט קר, כשהוא ניסה למדוד כמה זמן לוקח לאור לעבור מטר אחד. בין 1911 ל-1914, הוא ביצע את המדידות הראשונות של המהירות האמיתית של התפשטות גלים אלקטרומגנטיים, תוך כדי מדידת זמני ההתפשטות בין תחנות מרוחקות (בשיתוף עם אלכסנדר דופור וג'י פרי). הוא התגייס ב-1914 למחלקה הטלגרפיה הצבאית, בפיקודו של המפקד ג'י פרי. בשיתוף עם אז'ן בלוך הוא פיתח את טריודת הוואקום הצרפתית הראשונה המאפשרת הגברת קליטת רדיו. הוא ובלוך גם המציאו את המולטי-ויברטור אל-יציב. ההרמוניות שהופקו על ידי מכשיר זה סיפקו את הטכניקה המדויקת הראשונה למדידת תדרי רדיו, שהופעלה בשנת 1916 בצבאות צרפת ובריטניה, ובצבא ארצות הברית לאחר 1917.
לאחר מלחמת העולם הראשונה, אברהם עזר לתלמידו לשעבר אלכסנדר דופור להשיג את המכשירים הראשונים המבשרים את האוסילוסקופים שפופרות קרן קתודית CRT המודרניים, ולתעד את התנודות של גלי רדיו בתדר גבוה. הוא גם חנך את פיטר פלורי בכתיבת התזה שלו (1921).
בעבודתו עם תלמידו ז'אן מרסייה (בשנת 1923), מתוארת שיטה המאפשרת מדידה מדויקת של התדירות f של גל רדיו ואורך הגל שלו L (המרחק שעבר הגל בתקופת הזמן T = 1/f). שיטה זו איפשרה היסק לוגי של c = מהירות האור בנוסחה c = L / T = Lf בדיוק רב מאוד של 1:10,000. אותה שיטת מדידה, יושמה בטכניקות מודרניות לאחר מלחמת העולם השנייה. ב-1973, השיגה השיטה דיוק של תשע ספרות, דבר שהוביל לשינוי בהגדרת המטר.
מורשת

פרס שלושת הפיזיקאים מטעם אקול נורמל סופרייר, מוענק לזכרו של אברהם ולזכר שני חבריו, אז'ן בלוך וז'ורז' ברואה שנרצחו בשואה. בנוסף מוענק לזכרו פרס אנרי אברהם.
הוקרה

בשנת 1937 עם פרישתו לגמלאות הוענק לאנרי אברהם עיטור אביר לגיון הכבוד הצרפתי על מצוינות אזרחית וצבאית.
פרסומים

Recueil d'Expériences de Physique par H. Abraham avec la collaboration de nombreux physiciens ; מהדורה 1904, מהדורה 1923, chez Gautier-Villard
Recueil de Constantes Physiques par H. Abraham et P. Sacerdote, מהדורות Gautier-Villard 1913
הערות שוליים

↑  תרגום לעברית של המונח Multivibrator על פי האקדמיה ללשון העברית רַב-רַטָּט
↑  Henri Abraham, commémoration du centenaire de sa naissance à l'Ecole normale supérieure, le 7 décembre 1968: en présence de P. Dennery ... (בצרפתית). Ecole Normale Supérieure. 1969.
↑  The three physicists, Physics Today, ‏March 2021
↑  Greenaway, Frank (1996-10-24). Science International: A History of the International Council of Scientific Unions (באנגלית). Cambridge University Press. ISBN 978-0-521-58015-1.
↑  Shaw, Dennis F. (1994). Information Sources in Physics (באנגלית). Bowker-Saur. ISBN 978-1-85739-012-4.
↑  Klarsfeld, Serge (2006). Mémorial de la déportation des juifs de France (בצרפתית). FFDJF, "Les Fils et Filles des Déportés Juifs de France".
↑  Cagnac, Bernard (2013-02-08). Les Trois Physiciens: Henri Abraham, Eugène Bloch, Georges Bruhat, fondateurs du Laboratoire de physique de l'École normale supérieure (בצרפתית). Éditions Rue d’Ulm via OpenEdition. ISBN 978-2-8218-2976-3.
↑  פרופ׳ עדי ארמוני, לזכר שלושת הפיזיקאים, באתר מדע גדול, בקטנה, ‏2021-04-07
↑  International Union of Pure and Applied Physics, (IUPAP) (2021-02-26). "Henri Abraham Award - IUPAP: The International Union of Pure and Applied Physics" (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2024-04-30.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257197305171  PLWABN: 9810705241305606  BIBSYS: 2053031  BnF: cb121386135 (data)  CiNii: DA16363025  GND: 102641943  ICCU: CSAV027200  ISNI: 0000 0001 0915 360X  LCCN: n87133066  Léonore: 483  NDL: 00652473  NKC: uk20211119367  NLA: 35722704  NLG: 245352  NTA: 069297096  RERO: 02-A002904561  SUDOC: 029844754  VIAF: 73889871   WorldCat (עם VIAF): 73889871 
אחד מהמולטי-ויברטורים הקדומים של אברהם ובלוך (קופסה קטנה, משמאל) משמש לכיול מד גלי רדיו (במרכז)
2015 במדע

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 2015  במדע |  |
< · 2013 · 2014 — 2015 — 2016 · 2017 · >
כל ערכי השנים במדע במאה ה-20 · כל ערכי השנים במדע במאה ה-21 · פורטל מדע בישראל
בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 2015 ונוגעים לעולם המדע.
אסטרונומיה וחקר החלל

14 ביולי – הגשושית ניו הורייזונס חלפה סמוך לכוכב הלכת הננסי פלוטו וירחיו
29 בספטמבר – מתגלים מים זורמים במאדים
פיזיקה

14 בספטמבר – תגלית גלי הכבידה
טכנולוגיה

24 במרץ – בדרום צרפת רוסק במכוון מטוס איירבוס שיצא מברצלונה שבספרד, והיה אמור לנחות בדיסלדורף שבגרמניה, ועליו 150 נוסעים ואנשי צוות
29 ביולי – הושקה מערכת ההפעלה Windows 10
רפואה

28 בינואר – נמצא כי חליטות תה ירוק מסייעות בהגנה מפני סרטן הגרון
ארכאולוגיה

5 במרץ – הערים ההיסטוריות תל נמרוד וחטרא נהרסו על ידי כוחות המדינה האסלאמית
מאי – המוזיאון הלאומי להיסטוריה ותרבות אפרו-אמריקאית בסמית'סוניאן שבוושינגטון, מוזיאון איזיקו שבדרום אפריקה, פרויקט "Slave Wrecks" ושותפים נוספים הודיעו כי איתרו את שרידי הספינה סאו ז'וזה פאקט אפריקה השקועה
פרסים

פרס נובל:
פרס נובל לפיזיקה - טקאקי קג'יטה (יפן) וארתור מקדונלד (קנדה), על גילוי אוסצילציות הנייטרינו, המראה שלנייטרינו יש מסה.
פרס נובל לכימיה - תומאס לינדל (שוודיה/הממלכה המאוחדת), פול מודריץ' (ארצות הברית) ועזיז סנג'אר (טורקיה/ארצות הברית), על מחקריהם בנושא המכניזם של התיקון העצמי של ה-DNA
פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה - ויליאם קמפבל (אירלנד/ארצות הברית), סטושי אומורה (יפן) וטו יויו (הרפובליקה העממית של סין), על טיפול חדש נגד זיהומים הנגרמים על ידי תולעים נימיות.
על טיפול חדש נגד מלריה.
פרס נובל לכלכלה - אנגוס דיטון (ארצות הברית) על הניתוח של צריכה, עוני ורווחה.
פרס אבל - ג'ון פורבס נאש (ארצות הברית) ולואי נירנברג (קנדה/ארצות הברית), על תרומותיהם היסודיות למשוואות דיפרנציאליות חלקיות לא ליניאריות.
פרס טיורינג - ויטפילד דיפי (ארצות הברית), מרטין הלמן (ארצות הברית) על תרומתם בתחומי מפתח ציבורי וחתימה דיגיטלית.
נפטרו

27 בינואר – צ'ארלס טאונס, פיזיקאי אמריקאי זוכה פרס נובל לפיזיקה (נולד ב-1915)
7 בפברואר – מרשל רוזנברג, פסיכולוג אמריקאי (נולד ב-1934)
23 באפריל – בנימין הרשב, חוקר ספרות ישראלי (נולד ב-1928)
23 במאי – ג'ון פורבס נאש, מתמטיקאי, חתן פרס נובל לכלכלה, אמריקני (נולד ב-1928)
12 באוגוסט – יאקו הינטיקה, פילוסוף ולוגיקן פיני (נולד ב-1929)
16 באוגוסט – יעקב בקנשטיין, פיזיקאי ישראלי, חתן פרס ישראל (נולד ב-1947)
30 באוגוסט – אוליבר סאקס, נוירולוג וסופר מדע בריטי-אמריקאי יהודי (נולד ב-1933)
3 בנובמבר – נורית כנען-קדר, מומחית להיסטוריה של אמנות ימי הביניים ובפרט בפיסול בימי הביניים (נולדה ב-1938)
30 בנובמבר – מרקוס קלינגברג, פרופסור לאפידמיולוגיה, שבשנת 1983 הורשע ונידון לעשרים שנות מאסר באשמת ריגול למען ברית המועצות (נולד ב-1918)
תגלית גלי הכבידה
הטרדה מינית

שלט על רציף תחנת רכבת ביפן המציין כי חלק זה של הרציף מיועד לנשים בלבד, במטרה להגן על נשים מפני הטרדה מינית
הטרדה מינית היא התנהגות של כפייה בהקשר מיני, לרבות הבטחה בלתי הולמת לתגמול תמורת אינטראקציות מיניות.
אופיה של הטרדה מינית

מגע כפוי באיבר גוף הנחשב למיני (לרוב המפשעה, הישבן והשדיים) נחשב להטרדה מינית. הטרדה מינית יכולה גם להיות לא פיזית ולכלול הערות מיניות חוזרות ונשנות במסגרת אינטראקציה לא מינית, כמו הטרדות מילוליות חוזרות ונשנות בהקשר הגוף או הזהות המגדרית. הנושא קיבל חשיבות גבוהה ועלה למודעות בעיקר בעקבות מהפכת "Me Too" החל מאוקטובר 2017.
דפוס של שתי הערות בפרק זמן נתון ייחשבו להטרדה מינית. הדבר תלוי בעיקר עד כמה כל הערה הייתה מינית, באיזה אופן נאמרה והאם מטרתה הייתה לכפות אינטראקציה מינית. אם המוטרד/ת הביע/ה אי-נחת מההערה הראשונה והמטריד בכל זאת המשיך והוסיף להעיר שוב, ייחשב הדבר להטרדה מינית.
לעיתים יש קושי בזיהוי הטרדה מינית בגלל העמימות המובנית בהגדרת מושגים כמו רומנטיקה, חיזור ומשיכה מינית, לכן התנהגות אשר נתפסת אצל האחד כחיזור עלולה להיתפס על ידי האחר כהטרדה, ופעולה שהייתה יכולה להיתפס כפעולה רומנטית כאשר קיימת הדדיות, נתפשת על פי החוק כהטרדה מינית כאשר אחד מהצדדים איננו מעוניין בה.
למרות החוקים המקיפים בהקשר להטרדה מינית, הם בדרך כלל אינם אוסרים על הערות והקנטות פתאומיות או מקרים בודדים וקטנים - כלומר, הם אינם מכסים "קוד נימוס כללי". במקום העבודה, הטרדה עלולה להיחשב לבלתי חוקית כאשר היא תכופה או חמורה ויוצרת סביבת עבודה עוינת או פוגעת, או גורמת להחלטה שלילית על ההעסקה. לדוגמה: כשהקורבן מחליט להתפטר עקב ההטרדה, או שמורידים אותו דרגה או שמפטרים אותו עקב כך.
ההבנה המשפטית והחברתית של הטרדה מינית, לעומת זאת, משתנה לפי התרבות בין חברה לחברה ואף משתנה עם הזמן. לדוגמה: בעבר טפיחה על ישבן נתפסה כלגיטימית ולא הוגדרה באופן כולל בחברה כהטרדה מינית כפי שהיא מתפרשת כיום (כהטרדה), אלא כביטוי של חיבה (כמו אצל שחקני כדורסל למשל).
הטרדה מינית היא סוג של אפליה בלתי חוקית בתעסוקה במדינות רבות, והיא סוג של התעללות מינית ופסיכולוגית ובריונות.
החוק למניעת הטרדה מינית בישראל

איסור על הטרדה מינית בעבודה נקבע בשנת 1988 בחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה, ובמסגרתו הופיע לראשונה המושג "הטרדה מינית" בחוקי מדינת ישראל. בשנת 1998 נחקק בישראל החוק למניעת הטרדה מינית, התשנ"ח-1998. החוק מגדיר שישה סוגי התנהגות המהווים הטרדה מינית, וקובע שהתנהגות כזו היא בגדר עבירה פלילית ועוולה אזרחית. המעשים שלפי החוק הם בגדר הטרדה מינית:
סחיטה באיומים, כאשר המעשה שהאדם נדרש לעשותו הוא בעל אופי מיני.
מעשים מגונים, כלומר מעשים לשם גירוי, סיפוק או ביזוי מיני שהמוטרד אינו מסכים להם.
הצעות חוזרות ונשנות בעלות אופי מיני, המופנות לאדם אשר הראה למטריד כי אינו מעוניין בהן (כאשר ההצעות הן תוך כדי ניצול של יחסי מרות, תלות, חינוך או טיפול - המוטרד אינו צריך להראות שאינו מעוניין בהן).
התייחסויות חוזרות המופנות לאדם שוב ושוב ומתמקדות במיניותו, כאשר אותו אדם הראה למטריד כי אינו מעוניין בהן (כאשר ההתייחסויות המיניות הן תוך כדי ניצול של יחסי מרות, תלות, חינוך או טיפול - המוטרד אינו צריך להראות שאינו מעוניין בהן).
התייחסות מבזה או משפילה המופנית לאדם ביחס למינו או למיניותו, לרבות נטייתו המינית.
הפצת תמונות או סרטונים בעלי תוכן מיני של אדם אחר ללא רשותו באינטרנט, (לפי תיקון החוק בשנת 2014).
אף על פי שהחוק הוא במסגרת הדין הפלילי ולפיכך עובר בתווך של תלונה ומשטרה והגשת כתב אישום כנגד התוקף, קיימת עבור נפגעי ונפגעות הטרדה מינית בעבודה גם האפשרות לתבוע את הפוגע או הפוגעת בתביעה אזרחית ולקבל פיצויים גם בלי להוכיח נזק ממשי שנגרם להם.
סטטיסטיקת ההטרדות המיניות בישראל

מסקר שערך המשרד לביטחון פנים בינואר 2012, עולה כי אחת מכל שלוש נשים תותקף מינית במהלך חייה. מסקר זה, אשר מדד בין השאר את תחושת הביטחון של הנשים בישראל, עולה כי 67% מהנשים היהודיות ו-79% מהנשים הערביות חיות בחרדה מתמדת מפני תקיפה מינית. גם במערכות הממשלתיות ובמשטרת ישראל מוגשות תלונות על הטרדות מיניות, ויש להניח כי לא כולן מדווחות.
כמו כן, בסקר שבוצע על ידי הרשות לתכנון כוח אדם בשנת 2003, עולה כי שיעור הנשים שהוטרדו מינית היה גבוה במיוחד בקרב גרושות; כאשר 21% מהגרושות דיווחו על הטרדה, לעומת 14.3% מהרווקות ו-11.8% מהנשואות. בנוסף, שיעור הנשים שהוטרדו בקרב עולות חדשות היה 16.8%, לעומת 12.1% בקרב ישראליות ותיקות. מבחינת משלחי יד, השיעור הגבוה ביותר של נשים שהוטרדו, פיזית ומילולית, נמצא בענף האירוח וההאכלה, ואילו הקבוצות המועדות ביותר להטרדה היו מוכרות, 15% מהן דיווחו על הטרדה, מזכירות 14.7%, מטפלות סיעודיות 14.2% ועובדות ניקיון 14.1%.
מחברת קובץ המידע עבור הרשות, רונית הריס-אולשק, מציינת כי יש לשער שהיקף ההטרדה המדווח מוטה כלפי מטה מסיבות שונות. אלו כוללות בין השאר חוסר בדיווח בקרב נשים דתיות וערביות, כמו גם הבדלי חינוך ותרבות, אשר במקרים מסוימים עשויים ליצור מצב בו התנהגות אשר נחשבת על פי חוק כהטרדה, אינה נחשבת כזו על ידי הקורבנות. בנוסף היא מדגישה כי ההתייחסות בסקר נוגעת להטרדה במקום העבודה ולא במסגרות אחרות, שבהן ידוע על היקפים גבוהים של הטרדה, כגון צבא.
בנוסף לכל אלו, מרכזי הסיוע לנשים מציינים כי מדי שנה מתקבלות במרכזים כ-40 אלף פניות, מחצית מהן דיווחו כי נפלו קורבן לאונס, לניסיון אונס או לאונס קבוצתי. מרכזי הסיוע מציינים כי 30% מהפניות למרכז בשנה הן מצד מתלוננות שנפלו קורבן לעבירת מין כשהיו מתחת לגיל 12, אולם החליטו להתלונן רק בגיל מאוחר יותר.
תאוריות > התאוריה האבולוציונית

הגישה האבולוציונית מתרכזת בעניין המיני, בגלל מרכזיות הברירה המינית ביחסים בין גברים ונשים. למעשה הגישה הפמיניסטית מנבאת ניבוי הפוך בהקשר המיני. אם מטרת התוקף היא להטיל חיתתו על הנשים, סביר שיטריד ויתקוף דווקא את הנשים הפחות פתוחות מינית כי אלו יהיו הנשים שתפגענה הכי הרבה. לעומת זאת על פי הגישה האבולוציונית, אם המטרה המרכזית היא לקיים יחסי מין עם האישה, עדיף לפנות לנשים פתוחות יותר מינית כי הסיכוי להצליח לשכב איתן גדול יותר ויהיה פחות עניין לחזר אחרי נשים סגורות יותר מינית.
חלק מההטרדות המיניות יכולות לנבוע מהערכה לא נכונה של הגברים לגבי כוונות הנשים, ומבחינתם מדובר בניסיון חיזור לגיטימי, מבלי להבין שהאישה חשה מוטרדת. ההטרדות (בדיוק כמו תקיפות מיניות) אינן מתבצעות נגד נשים אקראיות, רוב ההטרדות מבוצעות כלפי נשים בגילאי פוריות, לרוב צעירות בסוף שנות העשרה תחילת שנות ה-20. שיעור גבוה של קורבנות הטרדה מינית הן רווקות, כאלו שעובדות בעבודות שירותיות ובאות במגע עם קהל. הממצאים הללו עולים בקנה אחד עם הגישה האבולוציונית, השמה דגש על המיניות והפוריות.[דרוש מקור]
מחקר העלה כי התנהגות מינית ליברלית יותר של גברים ונשים עלולה לגרום להם להטריד מינית – וגם להיות קורבנות של הטרדה מינית. פרשנות החוקרים היא שפתיחות מינית מסמנת לאחרים לבוא ולחזר, מה שיכול להוביל להטרדות מיניות בגלל פירוש לא נכון של הפתיחות המינית, והבנתה כזמינות מינית. כמו כן נמצא שגישה חופשית למין היה המנבא הטוב ביותר ללהיות מוטרד מינית, במיוחד החלק ההתנהגותי במדד הסוציו-סקסואלי שבודק התנהגויות בפועל (מספר הפרטנרים המיניים, מספר הפעמים שאותו אדם קיים יחסי מין חד פעמיים, וכו’), ופחות העמדות המתירניות כלפי מין (הרצון לשכב עם כמה שיותר נשים, הסכמה עם המשפט "זה בסדר לקיים יחסי מין ללא אהבה", וכו’). הממצאים הללו נכונים לשני המינים. הממצאים הראו שרוב ההטרדות היו של גברים כלפי נשים, אך עם זאת היו לא מעט דיווחים על הטרדות של נשים כלפי גברים, כמו גם הטרדות כלפי אותו המין (גברים שהטרידו גברים אחרים ונשים שהטרידו נשים). המנבאים הטובים ביותר להטרדה מינית של אחרים (מכל הסוגים) היו החלק ההתנהגותי במדד הסוציו-סקסואלי, וחשיפה לפורנוגרפיה.
הוכח ממחקרים מדעיים שההטרדה המינית בעבודה לא נובעת מסקסיזם ומפטריארכליה. הפסיכולוג האבולוציוני קינגסלי בראון, לדוגמה, טוען שהמפגש בין גברים לנשים בשוק העבודה מוביל לשני סוגים של הטרדות מיניות. הראשון הוא לחץ מצד המעסיק על העובדת שלו לשכב איתו בתמורה לקידום או לכך שלא יפטר אותה, והשני הוא אווירה מינית מדי המביאה לעיתים להטרדה מינית ולאי-נוחות. בשונה מהגישה הפמיניסטית הטוענת שהטרדות מיניות לא כוללות מרכיב מיני, ומטרתן של ההטרדות היא אלימות גברית ושמירה על עליונות גברית, בראון טוען שהמטרה של ההטרדות היא מינית לחלוטין, וניצול הכוח, כמו בסוג הראשון של ההטרדות המיניות, הוא רק האמצעי שמוביל למין. הדבר דומה לניצול כוח, כמו סטטוס גבוה, ממון, או יופי חיצוני, כדי להשיג מין בדרכים חוקיות. בנוגע להטרדות המיניות מהסוג השני, הנובעת מאווירה לא נעימה, טוען בראון שהשפלות אלו נובעות מתחרותיות בין יריבים בעבודה, השפלות אלו נעשות גם נגד גברים ונעשו גם בעבר לפני כניסת הנשים לשוק העבודה. לכן אין מדובר במזימה גברית נגד המין הנשי, וכלל לא מדובר במעשים היוצרים אפליה.
תאוריות > התאוריה הפמיניסטית

על פי התאוריה הפמיניסטית הטרדה מינית היא תוצאה של המערכת הפטריארכלית אשר מאפשרת לגבר להפעיל כוח מיני ולהביע באמצעותו את הדומיננטיות הגברית, כגון הבוס המטריד את העובדת הכפופה לו. בהתאם לנקודת מבט זו, הטרדה מינית נובעת מתהליך של סוציאליזציית המגדר, אשר יוצר ומשעתק הבדלי כוחות בין גבר לאישה בחברה. תהליך הסוציאליזציה של המגדר מניח את היסודות לסטריאוטיפים על בסיס מיני ומעמד חברתי. שכיחות המקרים בהם המטריד היה בעל סטטוס נמוך משל המוטרד היא נמוכה ובד בבד שכיחות המקרים בהם יחס המעמדות הפוך, גבוהה. משמע, ההטרדה נפוצה יותר כאשר המטריד הוא בעל סטטוס רם יותר משל המוטרד.
הטרדה מינית במסגרת יחסי מרות

במצב בו יש ניצול של יחסי כוח, כמו מרות בעבודה, חינוך, טיפול או סמכות ציבורית, החוק בישראל מעניק הגנה יתרה (סעיף 3(א)(6) לחוק למניעת הטרדה מינית). כאשר אדם מנצל יחסי כוח כדי להציע הצעות מיניות חוזרות ונשנות, או כדי להתייחס שוב ושוב למיניותו של אדם הכפוף לו, החוק קובע שזו הטרדה מינית גם אם המוטרד לא העז להראות למטריד שהוא אינו מעוניין, ולא העז לבקש ממנו שיפסיק. זאת בהשוואה למצבים שאין בהם יחסי כוח פורמליים, בהם התנהגות הופכת להטרדה מינית רק אחרי שהמוטרד הראה למטריד שהוא אינו מעוניין בהתנהגותו.
במקצועות מסוימים נקבעו גם כללי אתיקה, האוסרים על קשרים לא הולמים (גם בהסכמה) בין בעל המקצוע ללקוחותיו, ומגדירים את הסנקציות הנלוות לכך.
הטרדה מינית במסגרת יחסי השפעה

בפסק דין משנת 2022 קבע בית הדין הארצי לעבודה דוקטרינה משפטית אותה כינה "יחסי השפעה" בית הדין קבע כי יחסי השפעה נמצאים בתווך שבין יחסי מרות והיעדר מרות. יחסי השפעה יכולים להתבטא בהיבטים מקצועיים ומעמדיים. מבחינה מקצועית כאשר נתונים המקצועיים של המטריד מקנים לו ביטחון במקום העבודה. במקרה שהעובד המנוסה הטריד מינית את העובד המנוסה פחות, פערי הכוחות ביניהם עשויים להשפיע על עתיד המשך עבודת המוטרד ככל שלא ישתף פעולה. מבחינה מעמדית כאשר עובד המטריד נמצא בדרגה גבוהה יותר מהמוטרד, הוא מבוגר יותר מהמוטרד או שיש לו ותק רב יותר במקום העבודה מהמוטרד, פערי הכוחות יכולים להפוך את האחד כבעל השפעה על השני. בית הדין קבע כי ככל שיחסי ההשפעה משמעותיים יותר, כך רף הראיות הנדרשים להוכחת התנגדותו של המוטרד להתנהגות המטריד נמוכים יותר.