stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הרעב באתיופיה (1983–1985)
הרעב > יהודים

בתקופה הזאת רבים מן היהודים הצטרפו לארגוני המורדים הלוחמים כמו האיחדג והוויאנה כשהם דורשים צדק ושוויון והפסקת ההפליה בחלוקת אדמות.
הערות שוליים

↑  דני בודובסקי ודוד יוסף: יהודי אתיופיה, סדרת מורשת יהודי אתיופיה מס' 1, בהלצ'ין, תל אביב, 1996.
↑  David Ratner, The revolutionary history of Ethiopia’s Jews - Israel News, Haaretz, ‏29 באוקטובר 2018
| החונטה הצבאית האתיופית |
| --- | --- | --- |
| אירועים | המהפכה • הסוציאליזם • הטיהורים • הטרור הלבן • הטרור האדום • הרעב הגדול • מיזם הווילגיזציה • מפלגת הפועלים • חוקת הרפובליקה • הרפובליקה העממית |  |
| מלחמות ומאבקים צבאיים | מלחמת אריתריאה • מלחמת האזרחים • הפלישה הסומלית |  |
מיחזור משביח לבגדים

מיחזור משביח לבגדים הוא מיחזור של בגד שכבר לא משתמשים בו מסיבה כלשהי על מנת להשיבו לשימוש וללבישה אחרי שינוי וחידוש צורת הבגד, צבעו, גריעה או הוספה של חלקים בתפירה, הטלאה של שאריות בדים, שינוי כפתורים או תוספת רקמה. התהליך הופך בגד ישן לבגד שונה ומחודש. מיחזור משביח נעשה גם כאשר לוקחים בגד שכבר לא ניתן ללבישה ומשתמשים בחומרי הבגד להכנת חפץ שימושי אחר או ליצירת אמנות.
תעשיית הביגוד והבדים היא אחת התעשיות הגדולות בעולם והיא גם מזהמת מאוד את הסביבה. ב־2015 נמדד שטביעת הרגל הפחמנית של תעשיית הביגוד המהיר עלו על פליטות פחמן של כל הטיסות המסחריות ושייט האוניות.
על פי מאמרים מחקריים שפרסם הניו יורק טיימס, שישים אחוזים מכל כמות הבגדים החדשים שנוצרים מדי שנה מסיימים את השנה במשרפות או במטמנות. עד שנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20, בהן בגדים הפכו מתועשים יותר, אנשים קנו בגדים יקרים יותר, הוקירו את המחיר הכלכלי שהושקע בייצור הבגדים ולכן השקיעו בניקוי מותאם לחומר הבגד, האריכו וקיצרו ולעיתים כשקו הקיפול דהה הסתירו אותו בכיסוי של שרוך זיגזג או רקמה, הרחיבו והצרו לפי הצורך, תיקנו חורים וקרעים, תפרו כפתורים וגומי, הפכו צוארונים, מי בכוחות עצמו ומי אצל תופרות וחייטים. בשנות 1970–1980, התפתחות הייצור ההמוני והגלובליזציה של המסחר בביגוד זול או אופנה מהירה הביאו לשימוש בחומרים ושיטות עבודה מאיכות ירודה, מה שמצריך יותר תחזוקה של הבגדים. אנשים רבים לא רוצים ולא יכולים לתקן את בגדיהם ומעדיפים לזרוק אותם ולהחליפם בחדשים, כבמוצר חד-פעמי. מהעשור הראשון של המאה ה-21 נראה שהולכת וגוברת ההתפיסה של אנשים את המיחזור המשביח של בגדים כחשוב לכלכלה ולסביבה.
היסטוריה

בתקופות קדומות היו אנשים שיצרו לעצמם את בגדיהם. רכישת או אריגת בד לתפירת הבגדים דרשה תשומות רבות, אי לכך תיקנו בגדים ושמרו עליהם. מי שקנה בד לבגד שמר את שאריות הבד לתיקונים ולעיתים אף לשינוי הבגד והתאמתו לשינויים הגופניים של לובש הבגד. הם השתמשו בכל פיסת אריג עד שהתבלתה וכשהתבלתה שמרו כל פיסת בד או חוט בר שימוש ושבו והשתמשו בהם או לעשיית בגדים חדשים או לשימושים אחרים.
הבגדים הראשונים היו יריעות בד גדולות כמו ההימטיון (Himation) היווני, השנטי (shenti) המצרי או הטוגה הרומאית. בבדים אלה אפשר היה להתעטף בצורות שונות וגם לארוז בהם משאות שונים. הבגדים לא היו בעלי גזרות, אלא עטפו את הגוף ונקשרו או חוברו בסיכה במקומות שונים כדי לאפשר תנועה חופשית, כמו בציטון (אנ').
במשך הדורות, התפתח הידע כיצד להתאים את הבגדים לצורת הגוף האנושי והתחילו לחתוך את הבדים על פי גזרה ולתפור מהם בגדים. הרבה שנים תפרו את כל הבגדים ביד בעזרת חוט ומחט. בגדים היו כה יקרים שרבים לבשו אותם עד שבלו ואז חתכו את הקטעים שנותרו שלמים ועשו מהם משהו אחר - בגדים לתינוקות וילדים, שמיכות וכדומה. אצילים, עשירים ואנשי כהונה בכירים, לבשו בגדים שלמים, אך גם אצלם היה מיחזור כלשהו.
היסטוריה > צרפת

בתקופת המלכה מארי אנטואנט נתפרו בגדים מבדים שלמים, ששוליהם חוברו בתפירה, נאספו וכווצו על המותניים, ובמקום מתפרת יצרו את הצורה הרצויה לבגד בעזרת הרבה קיפולים קטנים שחוזקו ונתפרו אף הם, גם אימרות השרוולים נוצרו מאיסוף הבד למידה הרצויה. כל זה נעשה במטרה לשמור כמה שיותר על שלמות הבדים היקרים. כאשר רצו לשנות את הבגד ולתת לו מראה חדש פרמו והזיזו קפלים על פי הצורך ויצרו לבגד חזות חדשה ואופנתית. לצורך זה החזיקה המלכה צוות גדול של מעצבות ותופרות.
היסטוריה > אנגליה

בתקופה הוויקטוריאנית, נהגו לשנות מעילים מהודרים ושמלות שהאריג שלהן היה יפה ויקר לבגדים אחרים. חוקרי ביגוד במוזיאון ויקטוריה ואלברט בלונדון מצאו מקטורן לאשה שנוצר ממעיל של גבר מהמאה ה-18 ששונה ועוצב מחדש על ידי מעצב צרפתי מהמאה ה-19.
במאה ה-18,נשים, גברים ואף ילדים, נשאו עמם גליל בד שבו היה כל מה שנחוץ לתיקון אריגים, כמה מחטים עשויות מעצמות, כמה חוטים מגידים, מספריים או סכין קטנה. הגליל זכה לשם 'עקרת בית'.
כאשר הקרינולינה התחילה לצאת מהאופנה בין 1870–1860 היה צריך למצוא פתרון לעודפי הבד של החצאיות והשמלות שנשרכו אחרי כל אשה, מישהי הגתה רעיון לאסוף את כל העודף לאחורי הגוף ולסדר שם מעין גוש בד גדול - הבסטל (אנ'). עם הזמן סולק הגוש ובמקומו שמו כריות קטנות שמעליהן הלבישו חצאיות.
בתקופה האדוארדית היו נשים בעלות מודעות אפנתית מאוד וגם חסכניות. נשים אצילות ועשירות מיחזרו את שמלות הערב מסאטן לשמלות למשרתות שלהן וביטנות משי הפכו לתחתוניות. כמו כן היה בכל רחבי אנגליה איסוף קפדני של סמרטוטים לצורך יצירת נייר, הספרות של אותה תקופה מלאה בתיאורים של סמרטוטרים.
הצורך התמידי בתיקונים ותחזוקה של בגדיםוטקסטיל בדים, במאה ה-18 ובמאה ה-19, גרם לכך שעקרת בית נשאה עמה תמיד את 'כלי המקצוע מחטים, סיכות, מפתחות ומספריים' באותה תקופה לא היו לנשים כיסים בבגדיהן ועל כן הן תפרו לעצמן משאריות קרועות של בגדים מעין שקיות כיסיםשאותן הן קשרו מתחת לשמלות שלהן.
היסטוריה > ארצות הברית

ב-1832 כותבת לידיה מריה ציילד (אנ') בספר The American Frugal Housewife את העצה הבאה: "אחרי שמעילים ישנים, מכנסיים וכולי נגזרו עבור הבנים, וכבר אי אפשר לתפור מהם בגדים, חתכי אותם לרצועות, ונצלי את שעות הפנאי מהילדים או עבודות הבית, בתפירת וקליעת שטיחים לבית"
בשנת 1884 התפרסמה "האנציקלופדיה הראשונה לעבודות המחט", (The Complete Encyclopedia of Neeedlework) מאת תרז דה דילמונט (אנ'). שני הפרקים הראשונים מוקדשים לתפירה, הפרק השלישי מוקדש לתיקונים כל כך טובים שלמעשה לימדו לשחזר את הקטעים הבלויים או הקרועים. הפרק האחרון מוקדש לניקוי נכון של בדים שונים.
היסטוריה > יפן

ביפן קיימת מסורת של תיקון בגדים בהטלאה והידוק הטלאי בתפירה דרך כל השכבות. בצורה זו עברו בגדים מדור לדור. בגדים שתוקנו כך נקראים בורו (Boro).
מיחזור משביח במאות ה-20 וה-21

ב-1921, הוציאו אתל בולטון (Ethel Bolton) וואווה קו (Eva Coe) לאור את הספר האמריקאי הראשון על דוגמיות הריקמה. במבוא לספר הן מצרות על כך שכבר בתקופה כה צעירה של אמריקה, החטא הלאומי של ראוותנות גרם לכך שלא חינכו את הצעירים באמנות התיקונים והשימור וכי בארצות אחרות למדו בנות לחקות אריגים ברקמה כך שלאחר התיקון לא רואים שתוקן.
בשלהי המאה ה-19 הפסיקו להוביל בארצות הברית מזון בחביות והתחילו להובילו בשקי בד. עם תחילת השפל הגדול, כשראו בחברות המזון שאנשים משתמשים בשקים לתפירה, הדפיסו כל מיני ציורים צבעוניים על השקים. חברות הטבק, הדפיסו תגיות ממשי שנארזו לתוך קופסאות הסיגריות, בהן השתמשו הנשים לקישוטים של שמיכות הטלאים וכריות. התגיות הללן השפיעו על הנשים לקנות את קופסאות הסיגריות לבעליהן. תקופה זו הובילה להמצאת חלופות זולות לקישוטי בגדים, כגון "תחרת השפל הגדול". הזמנים היו קשים, ולא היה כסף למותרות, נשים שרצו בכל זאת לקשט וליחד מעט את בגדיהן התחילו לרקום על הבדים המשובצים הזולים עם חוטי תפירה או רקמה ויצרו את תחרת השפל הגדול.
ספרים להוראת תפירה ומלאכות יד כללו בדרך כלל פרק או שניים העוסקים בתיקון ושימור הבגדים. למשל בסדרת ספרי הוראה "למד את עצמך"שיצאו בהוצאת האוניברסיטאות הבריטיות בספר "למד את עצמך תפירת בגדים" ("Teach Yourself Dressmaking"), שיצא לאור ב־1939, מוקדשים שלושה פרקים ל"חידוש ועיצוב מחדש" של סריגים, טיפול בהם ותיקון בגדים בכלל.
במלחמת העולם השנייה נשאו עמם חיילים בריטיים ערכת תפירה שכללה מחטים, חוטים, כפתורים ומספריים שזכתה לכינוי 'עקרת בית' (Housewife). ממשלת בריטניה הכריזה על הקצבת בגדים ובדים וקידמה תיקוני בגדים במבצע 'הסתפק במה שיש ותקן' (Make do and Mend). הם פרסמו חוברות על שימור, תיקון ושינוי ייעוד חומר הבגד, אך החוברות לא התקבלו באהדה כי לחלק מהנשים לא היה זמן לתיקונים אלו או שכבר עשו זאת.
במחזמר, שהפך גם לסרט, "צלילי המוסיקה", מסופר על משפחת פון טראפ האוסטרית. האב האלמן מעסיק את הנזירה והמחנכת מריה והיא תופרת לילדים בגדים מהוילונות. באחת מההופעות של המחזמר בארצות הברית, נשאלה רוזמארי פון טראפ האם אכן מריה תפרה להם בגדים מוילונות והיא אישרה זאת.
בספר "McCall,s Sewing in Colour" שיצא לאור בשנת 1964 מוקדש פרק מיוחד ל"תיקון, שינוי, עיצוב ועשיה מחדש".
את מכנסי הג'ינס הראשונים תפרו הממציאים שלהם כך שיהיו עמידים וחזקים. אנשי האופנה שמיצרים כעת מכנסיים ובגדים אחרים מג'ינס ממשיכים ליצרם מבד קשה ועמיד, כיוון שלובשיהם הראשונים המשיכו ללבוש אותם גם עם קרעים ושפשופים שקרו תוך כדי עבודתם הקשה, מוכרים כיום מכנסים חדשים עם קרעים וחורים שנעשו בכוונה. מכנסי הגינס כה עמידים שהם ממוחזרים לאחר השימוש לכל מיני פריטים אופנתיים, חלקם הופכים לבגדים אחרים, חלקם הופכים לתיקים, שמיכות שטיחים אמנות, ועוד.
בספר The Illustrated History of TEXTILES שחלקו כתוב כ'מדריך לאספן' יש פרק העוסק ב'טיפול באוסף' כתוב על בגדים, שטיחים וחפצי בד היסטוריים שונים שנפגמו וכיצד שומרו או תוקנו. המפורסם מכולם הוא 'תכריך טורינו' (The Turin Shroud).
מיחזור משביח לסריגים

סריג אפשר לפרום, לרחוץ את החוטים, ללפף את החוטים הרטובים על קולב או לוח פלסטי, כדי שהם ישובו להתישר, ואז לסרוג משהו חדש מהם בלבד או ביחד עם חוטים נוספים. חורים בבגדים סרוגים ניתן לאחות או עם שארית מחוט הסריגה המקורי או עם חוט איחוי מיוחד, תיקון גרביים היה נפוץ בעבר.
אפשר גם לחתוך בגדים סרוגים ביד כדי לשנות את מידותיהם וצורתםאו ליצור מהם בגד או פריט אחר.
סריג מצמר טבעי אפשר להפוך ללבד ואז להשתמש בו למשהו שונה. אנשים רבים קונים סריגים מתועשים, שחלקם עשוי מחוטים סינתטיים שאותם אי אפשר ללבד, אבל אפשר לגזור מהם חלקים ולתפור אותם במכונה תפירה. צמרים מלובדים אפשר לחבר בעבודת טלאים לאפודות, שמיכות ועוד.
מאז המצאת הגרביים הסרוגות באיטליה של המאה ה-16 ועד שלהי המאה ה-20, אנשים ובעיקר נשים איחו גרביים. התעשייה ייצרה חוטים מיוחדים לאיחוי הגרביים, גרבי ניילון נלקחו לאשה שמקצועה היה איחוי הגרביים הללו בצורה שנקראה 'תיקון אמנותי'. המצאת הגרביונים ביטלה את נוהג התיקון, בדרך כלל הם נזרקים לאשפה, אבל יש המשתמשים בהם למילוי בובות, כיסוי חפצים שונים ועוד. הייצור ההמוני והזול של גרביים, הביא להפסקת תיקון הגרביים, אך המודעות לאיכות הסביבה גרמה לכך שיש עניין מחודש בתיקון גרביים.
בעוד תיקון גרביים אפילו בצורה נראית, היה מובן ומקובל, תיקון סריגים נלבשים בצורה נראית לעין היה פחות מקובל עד לסוף שנות ה1990, לכל היותר קיבלו בהבנה תיקון מרפקים בפיסת בד או עור. אך כעתעם התגברות תודעת החשיבות בשימור בגדים, עצם התיקון נראה מכובד וגם מעניק מגע אישי לבגד קנוי. האמנית סיליה פים (Celia Pym) הופכת בתיקוניה כל בגד ליצירת אמנות.
ראו גם

שימוש חוזר
טלאים (מלאכת יד)
אופנה בת קיימא
רקמה (מלאכת יד)
זיגזג (מלאכת יד}
אופנה מהירה
בורו (טקסטיל)
קנטה (טקסטיל)
אפס פסולת
סאשיקו (טקסטיל)
תפירה איטית
אופנת וינטג'
אפקט הול

ערך זה עוסק באפקט הול הקלאסי. אם התכוונתם לגרסה הקוונטית של האפקט, ראו .
אפקט הול הוא תופעה פיזיקלית בה נוצר מתח חשמלי בכיוון ניצב לכיוון זרימת זרם במוליך, כאשר מופעל עליו שדה מגנטי. האפקט קרוי על שם הפיזיקאי האמריקאי אדווין הול שגילה אותו בשנת 1879. הול חקר את הנושא בעקבות טענה שהופיעה בספר של מקסוול כי כח מגנטי, שפועל על מוליך נושא זרם, פועל על המוליך ואינו משפיע על הזרם. התגלית של הול הפריכה טענה זו, הביאה להבנה כי זרם חשמלי מורכב מחלקיקים טעונים נעים, ואפשרה לקבוע את סימנם.
הסבר

את אפקט הול ניתן להסביר באופן הבא:
באיור 1 מופיע מוליך בו זורם זרם  I בכיוון ציר  x ופועל עליו שדה מגנטי  B בכיוון ציר  z. נניח שהזרם נובע מתנועת מטענים חיובים, הנעים בכיוון הזרם. על מטענים אלו יופעל כח מגנטי (כח לורנץ) בכיוון  -y (באיור: כלפי מטה), והמטענים יסטו לכיוון זה. כך ייווצר עודף של מטען חיובי בצידו התחתון של המוליך ועודף של מטען שלילי בצידו העליון של המוליך. הפרדת מטענים זו תגרום ליצירת שדה חשמלי בכיוון מעלה. שדה זה יפעיל כח בכיוון מעלה על המטענים, ולאחר זמן קצר המערכת תגיע למצב שיווי משקל בו הכוח המגנטי והכוח החשמלי מאזנים זה את זה. במצב שנוצר, הצד התחתון של המוליך (הטעון חיובית) נמצא בפוטנציאל גבוה יותר מאשר הצד העליון. מתקבל אם כן מתח (הפרש פוטנציאלים) בכיוון ניצב לכיוון זרימת הזרם במוליך. מתח זה מכונה מתח הול.
אילו הזרם היה נובע מתנועת מטענים שליליים, הנעים בכיוון הפוך לזרם, היה מתקבל גם כן הפרש פוטנציאל אך בכיוון ההפוך - צידו התחתון של המוליך בפוטנציאל נמוך יותר מצידו העליון (ראו איור 2). על ידי מדידת הפרש הפוטנציאל ניתן לפיכך לקבוע את סימן נושאי המטען במוליך. במדידות ראשונות התקבל כי סימן נושאי המטען הוא שלילי (אלקטרונים, עוד לפי שהתגלו על ידי הפיזיקאי ג'יי ג'יי תומסון באפריל 1897). מאוחר יותר התגלו גם חומרים בהם הסימן הוא חיובי (חורים).
ניתוח כמותי > מתח הול

ניתן לחשב את גודלו של מתח הול כפונקציה של הזרם במוליך והשדה המגנטי, תוך שימוש בהנחות מודל דרודה. התוצאה המתקבלת עבור מקרה פשוט בו יש מטענים מסוג יחיד ועבור מוליך בעל חתך מלבני היא:
כאשר:
q הוא גודל המטען של המטענים נושאי הזרם.
n צפיפותם (מספר המטענים ביחידת נפח).
w עובי המוליך (בציר  z).
ניתוח כמותי > טנזור ההתנגדות ומקדם הול

חוק אוהם בצורתו המיקרוסקופית  {\vec {J}}=\sigma {\vec {E}}, או  {\vec {E}}=\rho {\vec {J}},
קושר בין השדה החשמלי  {\vec {E}} ובין צפיפות הזרם  {\vec {J}}. הקשר בין שני וקטורים אלו נקבע על פי המוליכות הסגולית  \sigma  או ההופכי שלה ההתנגדות הסגולית  \rho =\sigma ^{-1}. במקרים פשוטים,  \rho  ו- \sigma , הם סקלרים, אך עבור אפקט הול בו קיים שדה חשמלי ניצב לכיוון הזרם,  \rho  ו- \sigma  אינם סקלרים אלא טנזורים מסדר שני.
עבור הגאומטריה מן הציור למעלה, צפיפות הזרם היא מן הצורה  {\vec {J}}=(J_{x},0,0), והשדה החשמלי הוא מן הצורה  {\vec {E}}=(E_{x},E_{y},0). 
לטנזור ההתנגדות יש במקרה זה שני רכיבים שונים מאפס:  \rho _{xx}, שהוא בעצם התנגדות הסגולית הרגילה, ו- \rho _{yx} שנובע מהשדה המגנטי. עבור מקרה של מטענים מסוג יחיד ניתן לקבל  \rho _{yx}={\frac {B}{nq}}. בהקשר זה נהוג להגדיר את מקדם הול:
שערכו במקרה הנ"ל הוא  R_{H}={\frac {1}{nq}}.
חשוב לשים לב כי כלל הפיתוח התבסס על חוק אום הדיפרנציאלי הליניארי, ניתן לקחת סדרים נוספים בקשר שבין השדה החשמלי לצפיפות הזרם, כלומר איברים לא ליניארים. הנושא נחקר לא מעט לאחר שהול פיתח את מקדם הול.
שימושים

מלבד שימושים בחקר מוליכות (כגון מדידת סימן נושאי המטען בזרם וצפיפותם), משמש אפקט הול במכשירים שונים לחישה או מדידה של שדה מגנטי. למטרות הפשוטות ביותר - מחירם של התקנים אלה הוא זול ביותר (כ-1 ש"ח ב-2008).
על ידי צימוד מגנטי למוליך זרם (AC או DC) גבוה - משמשים התקני הול למדידת הזרם.
התקן הול ומגנט קטן משמשים לניטור מצב מכני ("מפסק קרבה") - למשל בטלפונים סלולריים מסוג "צדפה" - לקביעת מצב "פתוח" או "סגור", במקרה זה עדיפים התקנים אלה על התקנים אלקטרואופטיים (חסינים מליכלוך) ואלקטרומגנטיים (לא כוללים חלקים נעים).
בקרבה לגלגל שיניים כלשהו - מאפשרים התקני הול לקבל באופן אלקטרוני מיידי את מהירות הסיבוב, ובדומה לכך משמש התקן כזה למציאת זמן ההצתה במנוע בנזין במקום ה"פלטינות".
התקן הול רגיש מאוד וכפול (או משולש - גם לקיזוז השפעות זווית גלגול) ישמש כמצפן אלקטרוני (שוב, ללא חלקים נעים).
הערות שוליים

↑  או לפחות את סימנו של נושא המטען ה'דומיננטי' אם במוליך יש נושאי מטען משני הסוגים
↑  תוצאה זו נכונה במערכת היחידות SI. כאשר עובדים במערכת היחידות CGS, יש לחלק תוצאה זו (וגם את התוצאות הבאות) במהירות האור  c.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548220405171  BNE: XX552709  BnF: cb122274976 (data)  GND: 4023028-4  LCCN: sh85058452  NDL: 00562876  NKC: ph117596 
איור 1: אפקט הול עבור זרם של מטענים חיובים
איור 2: אפקט הול עבור זרם של מטענים שליליים
הדיוויזיה ה-25 (ארצות הברית)

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 שיוך:   צבא ארצות הברית
 סוג:  דיוויזיית חי"ר קלה
 בסיס האם:  מחנה סקופילד, הוואי
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1941–הווה (כ־84 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה   מלחמת קוריאה מלחמת וייטנאם  מלחמת עיראק   מלחמת אפגניסטן
 פיקוד
 יחידת אם:  הקורפוס הראשון
דיוויזיית החי"ר ה-25 (באנגלית: 25th Infantry Division ) היא דיוויזיית חי"ר קלה של צבא ארצות הברית שבסיסה בהוואי ומשתייכת לקורפוס הראשון.
היסטוריה

הדיוויזיה ה-25 הוקמה ב-1 באוקטובר 1941. את טבילת האש שלה עשתה במהלך המתקפה על פרל הארבור. הדיוויזיה נטלה חלק במערכה באיי שלמה ב-1942 וזכתה אז לכינוי "ברק טרופי" ("Tropic Lightning"). בהמשך נטלה חלק במערכה בפיליפינים כשנחתה באי לוזון. לאחר המלחמה הוצבה ביפן במסגרת הכיבוש הצבאי האמריקאי.
ב-1950 נשלחה למלחמת קוריאה, והשתתפה בקרב ההגנה על העיר פוסאן. לאחר כניסת הסינים למערכה היא נלחמה מולם עד הפסקת האש ביולי 1953.
ב-1965 נשלחה הדיוויזיה למלחמת וייטנאם ונותרה שם במשך כשבע שנים.
ב-1985 אורגנה מחדש לפורמט של חיל רגלים קל. ב-1995 השתתפו יחידותיה ב"מבצע השבת הדמוקרטיה" בהאיטי. ב-2002 נטלה חלק בכוח הייצוב בבוסניה והרצגובינה.
ב-2004 הוצבו כוחות הדיוויזיה בעיראק ובאפגניסטן והשתתפו מאז באופן פעיל במלחמת עיראק ומלחמת אפגניסטן.
הרכב הדיוויזיה

בריגדת החי"ר השנייה
בריגדת החי"ר השלישית
ארטילריה דיוויזיה 25
הבריגדה האווירית 25 - כוח מסוקי תקיפה וסער
בריגדת התמיכה 25
אדמונטון אוילרס

אדמונטון אוילרס (באנגלית: Edmonton Oilers) היא קבוצת הוקי קרח מקצוענית מאדמונטון, אלברטה, קנדה, המשחקת בליגת ה-NHL בה היא חברה בבית הפסיפי שבחטיבה המערבית.
תחת השם אלברטה אוילרס, הייתה הקבוצה ב-1972 בין מייסדות ליגת ה-WHA שניסתה להתחרות ב-NHL. לאחר עונה אחת שינתה את שמה לשם הנוכחי. עם סגירתה של ה-WHA ב-1979 התקבלו האוילרס כקבוצת התרחבות ל-NHL והחלו לשחק בה בעונת 1980.
האוילרס זכו חמש פעמים בגביע סטנלי. כל הזכיות היו בתקופת הזוהר של הקבוצה בין 1984 ו-1990, אז הציגה לדעת רבים את אחת הקבוצות הטובות בתולדות ה-NHL. בשורותיה שיחקו באותה תקופה מספר גדול של שחקנים שצמחו להיות כוכבי על, ובראשם מי שנחשב לשחקן ההוקי קרח הטוב בכל הזמנים, וויין גרצקי.
היסטוריה > 1972 - 1979: שנות ה-WHA

תחת השם אלברטה אוילרס הייתה הקבוצה אחת מ-12 המייסדות של ה-World Hockey Association ובראשי תיבות WHA, ליגה שניסתה להתחרות ב-NHL ולמשוך את כוכביה. מקור השם הוא בתעשיית הנפט המפותחת באלברטה.
הקבוצה הייתה אמורה להיות קבוצה ייצוגית של כל אלברטה ולשחק חלק ממשחקיה הביתיים בקלגרי, כיוון שלקלגרי לא הייתה קבוצה הן ב-WHA והן ב-NHL. לבסוף שיחקה הקבוצה את כל משחקיה בעונה הראשונה באדמונטון, באולם "אדמונטון גארדנס", ובתום העונה הראשונה שינתה את שמה לאדמונטון אוילרס. בתום העונה השנייה עברה הקבוצה לאולם חדש, "נורת'לנדס קוליסאום" (כיום רקסול פלייס).
האוילרס שיחקו ב-WHA בכל שבע העונות בהן התקיימה. בשש הראשונות ההצלחה של האוילרס הייתה חלקית בלבד, כאשר אף על פי עלו ארבע פעמים לפלייאוף, לא הצליחו לנצח ולו סדרה אחת.
בעונת 1979, העונה האחרונה לקיומה של ה-WHA, עשתה הקבוצה את הצעד ששינה את פניה לעתיד לבוא. עם התפרקותה של קבוצה אחרת בליגה, אינדיאנפוליס רייסרס, החתימו האוילרס את הרוקי בן ה-17 שלה, וויין גרצקי, שנחשב לכוכב בהתהוות. עם גרצקי הצעיר הצליחו האוילרס להגיע עד לגמר ה-WHA באותה עונה, אולם בסדרת הגמר נוצחו על ידי ויניפג ג'טס. זו הייתה גם הסדרה האחרונה בתולדות ה-WHA; הליגה נסגרה, והאוילרס, עם שלוש קבוצות נוספות - הג'טס, ניו אינגלנד ויילרס וקוויבק נורדיקס - התקבלו ל-NHL לקראת עונת 1980.
היסטוריה > 1980 - 1983: התחלות קשות ועלייה לצמרת

בגלל חוקי ה-NHL באותו זמן, איבדו האוילרס את מרבית שחקניהם שפוזרו בדראפט בין הקבוצות הוותיקות בליגה. עם זאת, בעזרת הסכם מיוחד, הם הצליחו להגן על וויין גרצקי ולשמור אותו בקבוצה. בנוסף, הצליחה הקבוצה באופן יוצא דופן בדראפט הרגיל של הליגה, כשבחרה שלושה שחקנים שהפכו לכוכבים גדולים - מרק מסיה, גלן אנדרסון וקווין לואו.
גרצקי הטביע חותם בליגה כבר בעונה הראשונה שלו בה, כשזכה בגביע הארט כ-MVP של העונה. מכיוון שה-NHL קבעה שהוא אינו רוקי, עקב העובדה ששיחק עונה מלאה ב-WHA, נמנע ממנו לקבל את גביע קאלדר ולזכות בתואר רוקי השנה. פרט לגרצקי, האוילרס בעלי הסגל הצעיר היו בינוניים. למזלם, 16 קבוצות עלו לפלייאוף מתוך 21 שהיו אז בליגה, ולכן הצליחו האוילרס לעלות לפלייאוף, שם הובסו על ידי פילדלפיה פליירס.
האוילרס המשיכו להוכיח כישרון יוצא דופן לבחירות דראפט מוצלחות, כשלקראת עונת 1981 בחרו את המגן פול קופי, את השוער אנדי מוג ואת החלוץ הפיני יארי קורי. גרצקי זכה שוב בגביע הארט, והפעם צירף אליו את גביע ארט רוס כמבקיע המצטיין של הליגה, כשצבר 164 נקודות - שיא NHL חדש. האוילרס עלו לפלייאוף, שם השיגו ניצחון מרשים על מונטריאול קנדיאנס לפני שנוצחו בסיבוב השני על ידי האלופה, ניו יורק איילנדרס.
גם לקראת 1982 נהנו האוילרס מבחירת דראפט נבונה, כשבחרו בסיבוב הראשון את גרנט פיור שהפך להיות השוער הראשון שלהם. גרצקי המשיך לקבוע שיאים מרשימים, כאשר סיים את העונה עם 92 שערים (16 יותר מהשיא הקודם של פיל אספוזיטו) ו-212 נקודות (48 יותר מהשיא שלו עצמו מהעונה הקודמת). הוא זכה בקלות בגביע הארט בפעם השלישית ברציפות, ובגביע ארט רוס שני ברציפות. גם שאר הקבוצה הבקיעה במספרים גבוהים, כאשר מסיה כבש 50 שערים, אנדרסון צבר 105 נקודות וקופי צבר 89 נקודות מעמדת המגן. האוילרס סיימו עם מאזן מצוין של 48 ניצחונות, 17 הפסדים ו-15 תיקו, אולם בפלייאוף הופתעו על ידי לוס אנג'לס קינגס כשבאחד המשחקים שמטו יתרון של 5 שערים ונוצחו.
גרצקי המשיך בשלו גם בעונת 1983, זכה שוב בגביע הארט וגביע ארט רוס כשצבר 196 נקודות. עוד שלושה שחקנים - מסיה, קורי ואנדרסון - עברו את 100 הנקודות, וקופי התקרב לשם עם 96 נקודות. אנדי מוג החליף את פיור והפך לשוער הראשון. עם עוד מאזן עונה רגילה מצוין עלו האוילרס בקלות לפלייאוף. בסיבוב הראשון הביסו האוילרס את ויניפג ג'טס, המשיכו מול יריבתם המושבעת קלגרי פליימס עם ניצחון קל בחמישה משחקים תוך הבקעת 35 שערים, ולאחר מכן ניצחו בארבעה משחקים את שיקגו בלאקהוקס בגמר החטיבתי תוך הבקעת 25 שערים, ועלו לראשונה בתולדותיהם לסדרת גמר גביע סטנלי תוך שהם מנוצחים רק במשחק אחד בכל שלוש הסדרות.
בסדרת הגמר חיכתה אלופת שלוש העונות הקודמות, ניו יורק איילנדרס. הציפיות לסדרה צמודה וארוכה נכזבו כאשר האיילנדרס ניצחו בקלות בארבעה משחקים וזכו בגביע סטנלי רביעי רצוף.
היסטוריה > 1991 - 1992: שולי ההצלחה

את עונת 1991 העבירו האוילרס ללא החלוץ הפיני הוותיק יארי קורי, שבעקבות סכסוך חוזי עם הקבוצה עבר לשחק באיטליה. האוילרס סיימו במאזן בינוני את העונה הרגילה, אולם בפלייאוף הפתיעו את יריבתם הגדולה קלגרי פליימס בסדרה שהגיעה למשחק שביעי שהוכרע בהארכה. בסיבוב השני פגשו, זו השנה השלישית ברציפות, את לוס אנג'לס קינגס עם גרצקי, ופעם השנייה ברציפות ניצחו האוילרס בסדרה. בגמר החטיבתי נעצרו האוילרס על ידי מינסוטה נורת'סטארס.
השחקנים שהרכיבו את שושלת שנות ה-80 המשיכו לעזוב. יארי קורי שחזר מאיטליה עבר לשחק עם גרצקי בלוס אנג'לס קינגס. גלן אנדרסון וגרנט פיור עברו לטורונטו מייפל ליפס, והקפטן מרק מסיה עבר לניו יורק ריינג'רס. גם המאמן ביל מאקלר עזב. למרות כל זאת, העונה של האוילרס דמתה לקודמת - מאזן פושר בעונה הרגילה ועלייה עד לגמר החטיבתי בפלייאוף, תוך ששוב הם עוברים בדרך את לוס אנג'לס קינגס וגרצקי. בגמר החטיבתי הובסו האוילרס על ידי שיקגו בלאקהוקס.
היסטוריה > 1993 - 1996: שנות השקיעה

לקראת עונת 1993 עזבו אחרוני כוכבי השושלת את הקבוצה. קווין לואו ואסה טיקנן חברו לקפטן הקודם שלהם, מרק מסיה, בניו יורק ריינג'רס. על השינויים המצטברים כבר לא יכלו האוילרס להתגבר, ולמרות עלייתם של כוכבים צעירים כדאג ווייט וג'ייסון ארנוט והגעתו של השוער המוכח קרטיס ג'וזף, האוילרס סיימו את העונות הרגילות במאזנים חלשים והחמיצו במשך ארבע עונות רצופות את הפלייאוף. עונת 1993 הייתה העונה הראשונה בה האוילרס לא עלו לפלייאוף מאז שהצטרפו ל-NHL.
היסטוריה > 1997 - 2004: חזרה לפלייאוף

בעזרת עונה טובה של קרטיס ג'וזף בשער, חזרו האוילרס לפלייאוף בעונת 1997, שם הפתיעו בסיבוב הראשון את דאלאס סטארס. בסיבוב השני נוצחו על ידי האלופה היוצאת קולורדו אוולאנש. ג'וזף, יחד עם שחקני הרכש ביל גרין ורומן המרליק, העלו את האוילרס לפלייאוף גם בעונה שלאחר מכן, שם התהפכו היוצרות - האוילרס הדיחו במפתיע את האוולאנש, והודחו על ידי הסטארס. בתום אותה עונה עזב ג'וזף את הקבוצה. למרות חסרונו של שוער ברמה גבוהה האוילרס הצליחו לעלות בקושי לפלייאוף של עונת 1999, שם הובסו שוב על ידי הסטארס כבר בסיבוב הראשון.
באותה תקופה סבלה הקבוצה ממצב כלכלי קשה ועמדה על סף מכירה ומעבר לעיר בארצות הברית. בעקבות מעברן של קוויבק נורדיקס לדנוור ושל ויניפג ג'טס לפיניקס נשארו האוילרס הקבוצה עם השוק הקטן ביותר ב-NHL, והבעיות שהעיקו על השתיים הקודמות - ירידת ערך של הדולר הקנדי, מיסים גבוהים מאוד ביחס לארצות הברית, ומשכורות שחקנים שעלו במידה ניכרת - העיקו גם על האוילרס. הבעלים פיטר פוקלינגטון ניסה להעביר את הקבוצה למינסוטה, ולאחר מכן ניהל משא ומתן מתקדם עם לזלי אלכסנדר, בעלי קבוצת ה-NBA יוסטון רוקטס, על מכירת הקבוצה לאלכסנדר והעברתה ליוסטון. לבסוף התגייסה קבוצת משקיעים מקומית שקנתה את הקבוצה, בעידוד ה-NHL, והשאירה אותה באדמונטון.
בעונות 2000 ו-2001 עלו האוילרס לפלייאוף ובשתי הפעמים נוצחו בסיבוב הראשון שוב על ידי דאלאס סטארס, כאשר בסיום עונת 2001 עזב את הקבוצה כוכבה דאג ווייט. עונת 2002 החלה בצורה טובה עד הפגרה ב-NHL בזמן אולימפיאדת החורף בסולט לייק סיטי, שם שיחק שוער הקבוצה טומי סאלו בנבחרת שוודיה, וטעות קשה שלו גרמה להדחתה המפתיעה של שוודיה ברבע הגמר על ידי נבחרת בלארוס. לאחר האולימפיאדה גילה סאלו יכולת חלשה לאורך שארית העונה, והאוילרס החמיצו במעט את הפלייאוף.
עונה אחת לאחר מכן התגברו האוילרס על שורת פציעות ועל עזיבת כמה מכוכביהם כדי לחסוך בשכר השחקנים, והצליחו לעלות לפלייאוף, שם נוצחו בסיבוב הראשון על ידי דאלאס סטארס זו הפעם החמישית ברציפות.
האירוע המשמעותי של עונת 2004 היה כבר בתחילתה. ב-22 בנובמבר 2003 שיחקו האוילרס במשחק ה"הריטג' קלאסיק", המשחק הראשון ב-NHL המודרנית ששוחק באצטדיון פתוח תחת כיפת השמיים, מול מונטריאול קנדיאנס. המשחק שוחק ב"אצטדיון קומונוולת'", אצטדיון הפוטבול של אדמונטון שאירח שנתיים קודם לכן את אליפות העולם באתלטיקה, ומשך למעלה מ-55000 צופים. הקנדיאנס ניצחו במשחק 4:3.
המשך העונה היה זוהר פחות, והאוילרס החמיצו את הפלייאוף.