stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אע'א מוחמד ח'אן קאג'אר
כיבוש פרס > מלחמה בזנד

בשנת 1791 מוחמד אע'א עמד בפני התקפות מחודשות על גולסתאן על ידי התקדמותם המחודשת של שושלת זנד תחת לוטף עלי ח'אן לעבר אספהאן, לוטף היה נסיך זנד הצעיר האמיץ והפופולרי, שגייס תמיכה בפארס והיה מספר אחת בדרך לשלוט על שושלת זנד אשר הייתה בעוד אירוע של מאבק פנימי. בינתיים, יצא מוחמד אע'א בראש פלישה מרכזית נגד חילות זנד, מה שהכריח את לוטף לסגת לעבר שיראז. צאי אבראהים, המושל של שיראז, הנדס הפיכה בצבא זנד ואסר את כניסתו של לוטף עלי בנסיגתו, האחרון גייס כוח פרשים טרי מתומכיו בעברי חוץ העיר והביס את הקאג'ארים שלוש פעמים לפני שמוחמד אע'א צלח לצעוד על שיראז. בשנת 1792 העיר לבסוף הועברה בשלום לידי הקאג'ארים בעזרתו של צאי אבראהים אשר היה תומכם בסתר.
מנהיג הקאג'ארים מוחמד אע'א העביר את זנדים שנותרו בעיר יחד עם 12,000 משפחות תומכיהם ושבטי לור, לפרובינציית אספהאן ומזנדאראן; הוא הרס את חומות העיר שיראז, ולא הסתפק בכל שלל אוצרותיה אלא הוסיף להוביל את עמודי הדלתות של ארמון הח'אן לבירתו טהראן. לוטף עלי ח'אן ברח מזרחה וב-1794 נפל למצור בכרמאן, בקירוב אל מדבר לוט, מן המצור ברח לבם.
התנהלותו של אע'א מוחמד בכרמאן הגיעה למופת של אכזריות: כמעט 20,000 נשים וילדים ניתנו כעבדים לחיילים, וכל הזכרים הבוגרים נהרגו או עוורו. לוטף עלי ח'אן נבגד והועבר לידי הקאג'ארים על ידי מושל באם; עונה והושחת לפני שנשלח להוצאה להורג פומבית בטהראן. בשובו לשיראז מינה אע'א מוחמד את היורש שלו, בבאבה חאן, להיות למושל הכללי של פארס, כרמאן ויזד, והפך את צאי אבראהים לוזיר הגדול שלו (שדר-א עאם). מחשד למרד בידי אחיו ג'עפר-קולי, שאותו סירב למנות למושל אספהאן, מוחמד אע'א קרא לו להתייצב בטהראן, שם הוציאו להורג ללא משפט. מוחמד אע'א היה כעת אדון בכל שטחי אימפריית זנד לשעבר והחל מתכנן תוכניות להחזיר את השטחים הספווים לשעבר שאבדו במות נאדיר שאה.
כיבוש פרס > מלחמה בגאורגיה

ארקלה השני, מלך ממלכת כארתלי-קאחתי היה שליט העם הגאורגי מזה זמן מה ובעוד ממלכתו הייתה מדינת חסות של הממלכה הפרסית זמן רב, הכאוס הפנימי בתוך פרס הביא את הממלכה הגאורגית להיות סמי-עצמאית דה פקטו. ארקלה טען לשמר אוטונומיה זאת באמצעות ברית התקפה והתגוננות עם רוסיה שנחתמה בג'ורג'יבסק (נמצא בסובייקט הפדרלי סטברופול בפדרציה הרוסית של היום). אע'א מוחמד הורה לשווא לארקלה להכיר בסבירותו לאדון על ממלכת פרס ולשליט עליון מעליו ובאביב 1796 צעד על הפרובינציות שמעבר לאזרבייג'ן האיראנית כדי לאכוף את טענותיו.
מארדביל חילק מוחמד אע'א את צבאו המונה כ-60,000 איש לשלושה טורים; על הראשון היה להתקדם דרך הערבות מימת ואן ולהתקדם אל עבר השטחים של ארמניה הגדולה, על השני לקחת את ירוואן, והשלישי עליו פיקד באופן אישי, אוגד בביצורים אסטרטגים למצור על העיר שושה שהוחזקה בידי אבראהים שאלאל ח'אן מקראבאש, אמיר אזרי שחפץ בעצמאות והעשרת כוחו שלו.
שני החילות התוקפים לא צלחו בהשגת יעדיהם, ולאחר שהכוחות נותקו יצא מוחמד אע'א לפעולה עם חילו שלו, ששלושת החילות הצטרפו לעמודה ישירה תחת מוחמד אע'א וצעדו הישר אל טביליסי. צבאו של ארקלה, שהיה גדול במספר רב מחילות הפרסים, הובס, וטביליסי נכבשה בפראות; הזקנים, החלשים והכמרים נטבחו, ולפחות 15,000 גברים ונשים כשירים נלקחו לעבדות.
לרוסים, שהמעיטו בנחישותו של אע'א מוחמד ובכלל בכוחם של הפרסים, לא היו שום חיילים בעבר הקווקז מדרום אל הקווקז הגדול שיעזרו לבעלת בריתם החדשה שלהם. ירוואן נכנעה, בעוד ששושה החזיקה מעמד. מרוצה לעת עתה מהישגיו, מנהיג הקאג'ארים חזר אל פרס. שם בבירתו של טהראן במרץ, 1796, הוא הוכתר רשמית כשאה הבלעדי של מדינת האיראנים, הממלכה הפרסית. מנקודה זאת והאלה לבש מוחמד אע'א את חרבם הטקסים של הספווים.
כיבוש פרס > מלחמה באפשאר

מוחמד אע'א צעד מיד עם הכתרתו כשאה של כל פרס לעבר משהד, בירת האפשארים, לכאורה למען עלייה לרגל (שכן העיר הייתה מבין ערי הקודש באסלאם), אך למעשה כדי להשיב את ח'וראסאן לידי ממלכתו כפי שעשה שאה אסמאעיל הראשון אבי הספווים. באותה העת השאה האפשארי, שאהרוח, הזדקן והפך בובה פוליטית בידי מנהיגי שבט טורקמני בעוד מוחמד אע'א כבש בירתו בעזרת מתקפת פתע. בנו ויורשו של שאהרוח, נאדיר מירזה נמלט אל האימפריה הדוראנית באפגניסטן.
שאהרוח עונה כדי לחשוף היכן הסתיר את התכשיטים שנותרו ממאגר השלל ההודי של נאדיר שאה בהם נמצא הקוהינור ולבסוף מת מאותם העינויים בדרכו לשבי בטהראן. שליחים נשלחו לדרוש מידי השליטים הרבים של הממלכות ממזרח להשיב את שאר המרכזים של ח'וראסאן הגדולה: מהשליט האוזבקי בגי ג'ן נדרשו האורחים האיראנים אשר ברחו ממוחמד אע'א אל בוכרה ומזמאן שאה דוראני בקאבול, שליט האימפריה הדוראנית הורה השאה הפרסי על מיתון הכוחות הרדיקלים באפגניסטן והעברת העיר הראת לידי פרס. יכולתו של אע'א מוחמד לאכוף את כל הדרישות הללו לא הועמדה למבחן.
כיבוש פרס > מלחמה ברוסיה

באותו סתיו יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה, למען נקמה על מה שנעשה בממלכת כארתלי-קאחתי, העבירה חיל מצבאה תחת ולריאן זובוב בן העשרים וארבע, אשר, בסוף העונה, הכניע את כל החוף הכספי עד אשר הגיע לעבר גילאן ונראה היה שהחיל הרוסי מוכן לצעדה על טהראן. עם זאת, יקטרינה נפטרה בנובמבר החודש, ויורשה פאבל הראשון, קיסר רוסיה ביטל במידית את מדיניות הלוחמה של אמו וקרא לשיבת הצבא.
אע'א מוחמד אשר כל זמן זה היה עדיין בח'וראסאן, לאחר שחזר לטהראן, פתח באביב שלאחר מכן במערכה שנייה ברחבי הערים. אבראהים שאלאל ח'אן מקראבאש הודח בנקודה זאת מהמצודה של שושה על ידי הפיכה, ואע'א מוחמד הוזמן לקחת את הכוח על העיר. לאחר שחצה את אזרבייג'ן האיראנית וחיזק את מערך הגבול של הקווקז הגדול עם דאגסטן ועם הקיסרות הרוסית, היה הצבא הקאג'ארי מוכן לפשיטה שנייה על גאורגיה.
רצח

בנקודה זו, אירוע טריוויאלי במחנה הפנימי הביא למותו של אע'א מוחמד ושם קץ לא רק למערכה זו אלא לכל שאיפות הקאג'ארים מצפון לאזרבייג'ן. על פי רוב הכתבים, שני משרתים בחצר השאה, שידאק חאן הגאורגי ולודאד האפגאני, החלו לריב בקול רם כל כך, עד שהשאה הורה להוציא את שניהם להורג.
אחד ממפקדיו של השאה, סאדאק חאן שקאקי, התערב בנושא לטובת המשרתים ואע'א מוחמד הסכים לדחות את ההוצאה להורג עד לאחר חופשת יום שישי הקרבה. בביטחון עצמי מדהים הוא אפשר לגברים הנידונים להורג לבצע את תפקידם כרגיל בינתיים. בלי שום דבר להפסיד, הם גייסו משרת שלישי, עבאס מזנדארני, ובאותו הלילה (17 ביוני 1797) דקרו את השאה למוות. הם העבירו את תכשיטי הכתר לידי סאדאק חאן, שלקח את הרוצחים בחסותו והוביל את חייליו חזרה אל תבריז. שאר הצבא התפרק ממוצבו, וצאי אבראהים (כעת גנרל קאג'ארי) התגייס והוביל את החילות חזרה לטהראן.
מורשת

המאפיינים הבולטים של אע'א מוחמד היו אלה שגרמו למותו: קמצנות ואכזריות. על אף שרכש כסף ותכשיטים באובססיביות, הוא בכל זאת התנער מפליאה וראוותנות, חי בצמצום כמו חייליו, והבטיח שאלה ישולמו בקביעות. הוא גילה דאגה אמיתית לחוק, דין ולסדר, התפלל בקביעות וצם בעת הרמדאן, ובכל זאת גם שתה בכבדות.
בדומה לקודמיו, נאדיר שאה וקארים חאן, הוא שמר על הכוח הביצועי בחזקת שליטתו, והשתמש בשריו כמעט ולא ליותר מיודעים ומזכירים; עם זאת, הוא העריך אישים רבי יכולת כגון צאי אבראהים וידע עד כמה לסמוך עליהם. מעשי האכזריות שלו יכולים בדרך כלל להתפרש כפוליטיים או למופת; כדי להטיל אימה על הנטועים (כמו בכרמאן), או להבטיח ציות ללא עוררין. נאמר כי היו לו מעשי אכזריות כגון שלעיתים קרובות הוא היה מפרק מכוחם משרתים שאין היה הוא מרוצה מהם ובעודם עדיין בחיים היה מציג אותם לעורבים.
לעיתים קרובות הוא היה נקמני ללא תמורה; בעודו בשיראז, הוא חילץ את עצמותיו של קארים ח'אן זנד וטמן אותם מחדש מתחת לסף ארמונו בטהראן, כדי שידרוס מדי יום את קברו של קודמו באימפריה. הוצע כי סירוסו המוקדם הוא שהביא אותו לאכזריות אשר הפגין על השאה האפשארי.
יאמר לזכותו כי צלח לממש בסופו של דבר את ניצחון הקאג'ארים. בניגוד לבני דורו כגון קארים חאן זנד או אפילו נאדיר שאה, שאפשר להשוות אותם בקלות באכזריות, בזריזות, בסמכותיות ובקנאות צבאית, הוא הצליח לרתום - ובמידת הצורך להכפיף - את תשוקותיו לשושלת ארוכת טווח; אינטרסים ליורשיו. הדבר ניכר בדאגתו לשימור יורש לכיסאו (אשר לבסוף יהיה זה אחיינו פתח עלי שאה קאג'אר), ודאגתו לפרטים מנהליים. מסעות הפרסום של ניצחונותיו חייבים להישקל אל מול כישלונות. הוא השיב לפרס רק את החלק המערבי של ח'וראסאן הגדולה, ובאמצעות ניקור מוחלט של גאורגיה ורוסיה, תיקן למעשה את הגבול הצפוני-מערבי של פרס לאחר מלחמת רוסיה–פרס (1722–1723). עם זאת, בסך הכל, בשל שמונה-עשרה שנות כיבושו והתמזגות מזגו הבלתי נלאים, המדינה האיראנית (בהיקפה המודרני) שולבה סופית לתוך מלוכה אחת ובכך אפשרה להתמודד תחת שליטים חזקים כגון נאסר א-דין שאה קאג'אר עם האיום של הכוחות הקולוניאליים לאורכיהן של המאה ה-19 וראשית המאה ה-20.
ביבליוגרפיה

G. R. G. Hambly, “Aqa Mohammad Khan and the Establishment of the Qajar Dynasty,” Royal Central Asian Journal 50, 1963, pp. 161-74.
Reżā-qolī Khan Hedāyat, Rawżat al-ṣafā-ye Nāṣerī VIII-IX, Tehran, 1369/1950.
E. Pakravan, Aga Mohammad Gajar, Tehran, 1953.
ראו גם

השושלת הקאג'ארית
פתח עלי שאה קאג'אר
השושלת האפשארית
נאדיר שאה
קארים ח'אן זנד
נאסר א-דין שאה קאג'אר
האימפריה הספווית
עבאס שאה הראשון
אע'א מוחמד על סוס לבן והביזה של כרמאן.
כתרו המהודר של אע'א מוחמד
הקרב על שערי טביליסי שלאחריו העיר תיהרס קליל.
Have a Cigar

"Have a Cigar" היא הרצועה השלישית באלבום של פינק פלויד משנת 1975 Wish You Were Here. הרצועה אחרי "Welcome to the Machine" ובתקליט המקורי פתחה את צד ב'. בכמה מקומות, השיר יצא כסינגל. זמר הפולק-רוק האנגלי רוי הרפר שימש בשיר בתור זמר מוביל. זוהי אחת משלוש הקלטות בלבד של פינק פלויד עם זמר אורח בשירה, האחרות הן "The Great Gig in the Sky" עם קלייר טורי ו-"Hey, Hey, Rise Up!" עם אנדריי חליבניוק. השיר, שנכתב על ידי ווטרס, הוא ביקורת אישית של הלהקה על תעשיית המוזיקה באותה תקופה, ועל הצביעות של חברת התקליטים שלהם להמשיך ולשחרר חומר נוסף.
נכון ל-16 בדצמבר 2024, מונה השיר ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי כ-165,806,650 האזנות.
משתתפים > פינק פלויד

דייוויד גילמור - גיטרות חשמליות
ריצ'רד רייט - פסנתר חשמלי וורליצר, ARP String Ensemble, מינימוג, Hohner clavinet D6, פסנתר
רוג'ר ווטרס - גיטרה בס
ניק מייסון - תופים
משתתפים > משתתפים נוספים

רוי הרפר - שירה
ישו ההולך על המים

"ישו הולך על המים", מאת איוואן אייווזובסקי (1888)
ישו ההולך על המים הוא אחד הנסים של ישו המתואר בברית החדשה. אירוע זה מסופר בבשורות מתי, מרקוס ויוחנן אך הוא אינו נכלל בבשורה על פי לוקס. הנס הזה מופיע לאחר נס הלחם והדגים ומסופר בו כיצד ישו שלח את תלמידיו בספינה חזרה ל"עבר השני" של הכנרת (לצדה המערבי) בעוד שהוא נשאר לבד ומאחור, על מנת להתפלל. הלילה ירד, הים החל לגעוש והספינה נקלעה לסערה עזה. לאחר שהתלמידים חתרו נגד כיוון הרוח במשך רוב שעות-הלילה ועייפו מאוד, הם ראו את ישו הולך על פני המים. הם נבהלו וחשבו שהם רואים רוח רפאים, אך כאשר ישו אמר להם שלא לפחד, הם נרגעו. ולאחר שהוא עצמו נכנס לספינה, הסערה נרגעה ופסקה, והם הגיעו לחוף.
ציטוטים מהברית החדשה > בשורת מתי

22 וַיָּאֶץ יֵשׁוּעַ בְּתַלְמִידָיו לָרֶדֶת בָּאֳנִיָּה לַעֲבֹר לְפָנָיו אֶל־עֵבֶר הַיָּם עַד אֲשֶׁר־יְשַׁלַּח אֶת־הָעָם׃ 23 וַיְשַׁלַּח אֶת־הָעָם וַיַּעַל הָהָרָה בָּדָד לְהִתְפַּלֵּל וַיְהִי־עֶרֶב וְהוּא לְבַדּוֹ שָׁמָּה׃ 24 וְהָאֳנִיָּה בָאָה עַד חֲצִי הַיָּם וְהַגַּלִּים יִטְרְפֻהָ כִּי הָרוּחַ לְנֶגְדָּהּ׃ 25 וַיְהִי בְּאַשְׁמֹרֶת הָרְבִיעִית וַיָּבֹא אֲלֵיהֶם יֵשׁוּעַ וְהוּא מְהַלֵּךְ עַל־פְּנֵי הַיָּם׃ 26 וְהַתַּלְמִידִים רָאוּ אוֹתוֹ מְהַלֵּךְ עַל־פְּנֵי הַיָּם וַיִּבָּהֲלוּ וַיֹּאמְרוּ מַרְאֵה־רוּחַ הוּא וַיִּצְעֲקוּ מִפָּחַד׃ 27 וַיְמַהֵר יֵשׁוּעַ וַיְדַבֵּר אֲלֵיהֶם לֵאמֹר חִזְקוּ כִּי־אֲנִי הוּא אַל־תִּירָאוּ׃ 28 וַיַּעַן פֶּטְרוֹס וַיֹּאמֶר אֵלָיו אִם־אַתָּה הוּא אֲדֹנִי צַוֵּה־נָא וְאָבֹא אֵלֶיךָ עַל־הַמָּיִם׃ 29 וַיֹּאמֶר בּוֹא וַיֵּרֶד פֶּטְרוֹס מִן־הָאֳנִיָּה וַיְהַלֵּךְ עַל־פְּנֵי הַמַּיִם לָבוֹא אֶל־יֵשׁוּעַ׃ 30 וַיְהִי כִּרְאֹתוֹ אֶת־הָרוּחַ כִּי חֲזָקָה הִיא וַיִּירָא וַיָּחֶל לִטְבֹּעַ וַיִּצְעַק וַיֹּאמַר אֲדֹנִי הוֹשִׁיעֵנִי׃ 31 וַיְמַהֵר יֵשׁוּעַ וַיִּשְׁלַח אֶת־יָדוֹ וַיַּחֲזֶק־בּוֹ וַיֹּאמֶר אֵלָיו קְטֹן אֱמוּנָה מַה־לְּךָ כִּי חָלַק לִבֶּךָ׃ 32 הֵם עָלוּ אֶל־הָאֳנִיָּה וְהָרוּחַ שָׁכָכָה׃ 33 וְאַנְשֵׁי הָאֳנִיָּה נִגְּשׁוּ וַיִּשְׁתַּחֲווּ־לוֹ וַיֹּאמְרוּ אֲבָל בֶּן־אֱלֹהִים אָתָּה׃ 34 וַיַּעַבְרוּ אֶת־הַיָּם וַיָּבֹאוּ אַרְצָה גִּנֵּיסַר׃ 35 וַיַּכִּירוּ אֹתוֹ אַנְשֵׁי הַמָּקוֹם הַהוּא וַיִּשְׁלְחוּ אֶל־כָּל־סְבִיבוֹתֵיהֶם וַיָּבִיאוּ אֵלָיו אֵת כָּל־הַחוֹלִים׃
ציטוטים מהברית החדשה > בשורת מרקוס

45 וְאַחֲרֵי־כֵן הֵאִיץ בְּתַלְמִידָיו לָרֶדֶת בָּאֳנִיָּה וְלַעֲבוֹר לְפָנָיו אֶל־עֵבֶר הַיָּם אֶל־בֵּית צָיְדָה עַד־שַׁלְּחוֹ אֶת־הָעָם׃ 46 וַיְהִי אַחַר שַׁלְּחוֹ אֹתָם וַיַּעַל הָהָרָה לְהִתְפַּלֵּל׃ 47 וַיְהִי־עֶרֶב וְהָאֳנִיָּה בָאָה בְּתוֹךְ הַיָּם וְהוּא לְבַדּוֹ בַּיַּבָּשָׁה׃ 48 וַיַּרְא אוֹתָם מִתְיַגְּעִים בְּשׁוּטָם כִּי הָרוּחַ לְנֶגְדָּם וַיְהִי כְּעֵת הָאַשְׁמֹרֶת הָרְבִיעִית וַיָּבֹא אֲלֵיהֶם מִתְהַלֵּךְ עַל־פְּנֵי הַיָּם וַיּוֹאֶל לַעֲבוֹר לִפְנֵיהֶם׃ 49 וַיִּרְאוּ אֹתוֹ מִתְהַלֵּךְ עַל־פְּנֵי הַיָּם וַיֹּאמְרוּ מַרְאֵה־רוּחַ הוּא וַיִּצְעָקוּ׃ 50 כִּי־כֻלָּם רָאוּהוּ וַיִּבָּהֵלוּ אָז דִבֶּר אִתָּם וַיֹּאמֶר אֲלֵיהֶם חִזְקוּ כִּי־אֲנִי הוּא אַל־תִּירָאוּ׃ 51 וַיֵּרֶד אֲלֵיהֶם בָּאֳנִיָּה וְהָרוּחַ שָׁכָכָה וַיִּשְּׁתּוֹמֵם לִבָּם עוֹד־יוֹתֵר וַיִּתְמָהוּ׃ 52 כִּי לֹא הִשְׂכִּילוּ בִּדְבַר־כִּכְּרוֹת הַלָּחֶם מִפְּנֵי קְשִׁי לְבָבָם׃ 53 וַיַּעַבְרוּ אֶת־הַיָּם וַיָּבֹאוּ אַרְצָה גִּנֵּיסַר וַיִּקְרְבוּ אֶל־הַיַּבָּשָׁה׃ 54 וַיְהִי כְּצֵאתָם מִן־הָאֳנִיָּה וַיַּכִּירֻהוּ׃ 55 וַיָּרוּצוּ בְּכָל־הַכִּכָּר הַהוּא מִסָּבִיב וַיָּחֵלּוּ לָשֵׂאת אֶת־הַחֹלִים בְּמִשְׁכָּבוֹת אֶל־כָּל־מָקוֹם אֲשֶׁר שָׁמְעוּ כִּי הוּא שָׁם׃
ציטוטים מהברית החדשה > בשורת יוחנן

15 וַיֵּדַע יֵשׁוּעַ כִּי־יָבֹאוּ וְיִתְפְּשׂוֹּ בוֹ לְהַמְלִיכוֹ וַיִּמָּלֵט עוֹד הַפַּעַם אֶל־הָהָר הוּא לְבַדּוֹ׃ 16 וַיְהִי בָעֶרֶב וַיֵּרְדוּ תַלְמִידָיו אֶל־הַיָּם וַיָּבֹאוּ בָאֳנִיָּה וַיַּעַבְרוּ אֶל־עֵבֶר הַיָּם אֶל־כְּפַר־נַחוּם׃ 17 וַיְכַס אֹתָם הַחשֶׁךְ וְיֵשׁוּעַ לֹא־בָא אֲלֵיהֶם׃ 18 וַיִּסָּעֵר הַיָּם כִּי־רוּחַ גְּדוֹלָה הָיָתָה׃ 19 וְהֵם חָתְרוּ בְּמִשּׁוֹטֵיהֶם כְּעֶשְׂרִים וְחָמֵשׁ אוֹ שְׁלשִׁים רִיס וַיִּרְאוּ אֶת־יֵשׁוּעַ מְהַלֵּךְ עַל־הַיָּם הָלוֹךְ וְקָרֵב אֶל־הָאֳנִיָּה וַיִּירָאוּ׃ 20 וַיֹּאמֶר אֲלֵיהֶם אֲנִי הוּא אַל־תִּירָאוּ׃ 21 וַיּוֹאִילוּ לָקַחַת אֹתוֹ אֶל־תּוֹךְ הָאֳנִיָּה וּכְרֶגַע הִגִּיעָה הָאֳנִיָּה לָאָרֶץ אֲשֶׁר הֵם הֹלְכִים שָׁמָּה׃ 22 וַיְהִי מִמָּחֳרָת וַיַּרְא הֲמוֹן הָעָם הָעֹמֵד מֵעֵבֶר לַיָּם כִּי אֵין שָׁם אֳנִיָּה כִּי אִם־אַחַת אֲשֶׁר יָרְדוּ־בָהּ תַּלְמִידָיו וְכִי יֵשׁוּעַ לֹא־יָרַד עִם־תַּלְמִידָיו בָּאֳנִיָּה אַךְ תַּלְמִידָיו לְבַדָּם נָסְעוּ מִזֶּה׃ 23 וָאֳנִיּוֹת אֲחֵרוֹת בָּאוֹת מִטִּיבַרְיָה קָרְבוּ אֶל הַמָּקוֹם אֲשֶׁר אָכְלוּ־שָׁם אֶת־הַלֶּחֶם בְּבִרְכַּת הָאָדוֹן׃ 24 וַיְהִי כִּרְאוֹת הֲמוֹן הָעָם כִּי אֵין יֵשׁוּעַ שָׁם אַף־לֹא תַלְמִידָיו וַיֵּרְדוּ גַם־הֵם בָּאֳנִיּוֹת וַיָּבֹאוּ אֶל־כְּפַר־נַחוּם לְבַקֵּשׁ אֶת־יֵשׁוּעַ׃ 25 וַיִּמְצְאוּ אֹתוֹ מֵעֵבֶר הַיָּם וַיֹּאמְרוּ אֵלָיו רַבִּי מָתַי בָּאתָ הֲלֹם׃ 26 וַיַּעַן אֹתָם יֵשׁוּעַ וַיֹּאמַר אָמֵן אָמֵן אֲנִי אֹמֵר לָכֶם לֹא עַל־רְאוֹתְכֶם אֶת־הָאֹתוֹת תְּבַקְשׁוּנִי כִּי עַלּ־אֲשֶׁר אֲכַלְתֶּם מִן־הַלֶּחֶם וַתִּשְׂבָּעוּ׃
סיפור הנס על-פי הברית החדשה

סיפור הנס של "ישו ההולך על פני מים" מופיע בבשורות מתי, מרקוס ויוחנן; אך לא בבשורת לוקס. נס זה מסופר לקראת סוף בשורתו של ישו בגליל, לפני נקודות המפנה המרכזיות באמצע סיפורי הבשורה, כאשר השליח שמעון פטרוס מבטא את אמונתו שישו הוא המשיח בן אלוהים ולאחר האירוע שזכה לחזות יחד עם יעקב ויוחנן השליחים את השתנותו של ישו על הר ההשתנות. בכל שלוש הבשורות הסיפור מופיע לאחר נס הלחם והדגים, כאשר ישו הפליג בספינה למקום באזור שומם ליד היישוב בית צידה, על מנת להתבודד ולהתפלל לאחר ששמע על הוצאתו להורג של יוחנן המטביל על ידי הורדוס אנטיפס. על אף שרצה להתבודד, הגיעו בעקבותיו המונים באופן רגלי.
לקראת ערב עלו התלמידים על ספינה כדי לעבור לצדה השני של הכנרת, ללא ישו שעלה להר להתפלל לבדו. בשורת יוחנן בלבד מציינת שהם פנו "לכיוון כפר נחום". במהלך הפלגתם על הכנרת היו התלמידים מודאגים בשל הסערה והגלים, ואז הם ראו את ישו הולך לעברם על הים. בשורת יוחנן מפרטת שהם היו במרחק של חמישה או שישה קילומטרים מנקודת המוצא שלהם. התלמידים נבהלו לראות את ישו, בחושבם שמדובר ברוח רפאים. אך ישו הרגיע אותם, באומרו שזה הוא ושאל להם לפחד.
בשורת מתי מוסיפה כי פטרוס אמר לישו, "אם זה אכן אתה, צווה שאבוא אלך על המים". ישנה פרשנות הטוענת שהשימוש במילה "אם" לא נועדה לרמוז על ספק מצדו של שמעון פטרוס. לאחר ששמעו פטרוס ירד מהספינה והלך על המים כברת דרך לכיוון ישו, הוא נבהל מתהגברות הסערה והחל לשקוע. הוא קרא לישו לעזרה. ישו אחז בידו אותו ונזף בו על חולשת אמונתו, והוביל אותו חזרה לספינה, בהגיעם ועליתם לספינה הסערה נעצרה. בבשורת מתי מצוין גם שהתלמידים אמרו לישו "אבל בן האלוהים אתה" לאמור שהוא ללא ספק המשיח, לאור הנס המיוחד הזה. יש פרשנויות המייחסות את העובדה היא שגם בבשורת יוחנן פרט זה חסר, עולה כי תיאור זה של "טביעתו של שמעון פטרוס" הוא תוספת בעריכה בבשורת מתי.
פרשנויות

פרשנים נוצריים שונים ייחסו חשיבות גדולה לסיפור נס ההליכה של ישו על המים, בכך שנס מדגיש את שליטתו של ישו מעל חוקי הטבע וליכולתו לבצע נסים שאף אחד אחר לפניו ואחריו לא היה מסוגל לבצע. הנס נועד בין השאר על מנת לחזק את אמונתם של תלמידיו ושליחיו של ישו בעצם שליחותו של ישו כמשיח, בן אלוהים, ושהוא יועד לתפקיד זה על ידי אלוהים. פרשנים אחרים נטו לייחס את הביטוי "קטן אמונה" בעיקר לבשורת מתי.
פרשנים אחרים עומדים על ציון המרחק של הספינה קילומטרים אחדים מן החוף, כמדד לכך שישו הלך מרחק גדול זה על הים
לדעת אוריגנס, הספינה מייצגת את חיינו ביחס מול המערבולות, הסופות והגלים (המשברים) הסוערים שהרוע מטיל אל תוך חיינו. למרות כל העליות והירידות המתרחשות, ישו רוצה שבני האדם יתמידו במהלך חייהם באמונה איתנה; שכאשר הם שבורים, עייפים, ולא רואים את החוף, (או האור בקצה המנהרה). ישו בא להציל אותם בכך שהביא להם שני סמלים: אמונה ואור. זו התקווה לאותם תלמידים האלה שחתרו בקושי רב בים, בחשכת הלילה. שמעון פטרוס מוצג באירוע הנס הזה, כמי שעתיד להנהיג את התלמידים לאחר שישו יעלה לשמים וייפרד מהם, דווקא באמונתו החזקה מחד אך מאידך באותה מידה בחולשת אמונתו.
פרשן אחר מציין כי הנס הזה מסמל את הבעיות של קהילות המאמינים והקשיים שעליהם לעבור, כאשר ישו תמיד נמצא שם כדי, לעזור, לעודד, להושיע ולחזק. ישו אינו חושש ללכת בסערות חיינו, להיות מגדלור לאנושות. החזה של הכליה על המים הוא גם סמל לתקומתו מן המתים, להיות אור וישועה לכל המאמין בו.
ראו גם

ישו
הנסים של ישו
משלי ישו
נס הדגים
נס הלחם והדגים
ההשתנות
הערות שוליים

↑  The Life and Ministry of Jesus: The Gospels by Douglas Redford 2007 ISBN 0-7847-1900-4 pages 189–207
1 2 3  Steven L. Cox, Kendell H Easley, 2007, HCSB Harmony of the Gospels, B&H Publishing Group, ISBN 978-1433669842 pages 270–272
1 2  Pulpit Commentary on Matthew 14, accessed 19 January 2017
↑  Rachel Nicholls, Walking on the Water: Reading Mt. 14:22–33 in the Light of Its Wirkungsgeschichte (BRILL, 2008) page 45.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531581205171  LCCN: sh85070149 
ישו הולך על מים יצירה בזכוכית צבעונית, קתדרלת סנט גילס
האיגוד הבין-לאומי למדעי הרדיו

האיגוד הבין-לאומי למדעי הרדיו (בצרפתית: l'Union Radio-Scientifique Internationale, ראשי תיבות: URSI) הוא אחד מתוך 40 איגודים בין-לאומיים המשויכים למועצת המדע הבין-לאומית. האיגוד פועל ללא מטרות רווח ואינו כפוף לממשלה כלשהי, וחברות בו כ-40 מדינות. מזכירות האיגוד ממוקמת באוניברסיטת גנט שבבלגיה.
היסטוריה

האיגוד הוקם ב-1919, כהמשך לפעילותה של הוועדה הבין-לאומית לטלגרפיה אלחוטית (1913-1914, אז התקשורת האלחוטית הנפוצה היחידה הייתה טלגרפיה). מאז 1922, מקיים האיגוד כינוס תלת-שנתי. בשנות ה-50, קידם האיגוד את מיזם השנה הגאופיזית הבין-לאומית.
מטרתו של האיגוד בזמן הקמתו הייתה "קידום מחקר מדעי של טלגרפיה אלחוטית, במיוחד מהסוג הדורש שיתוף-פעולה בינלאימי". עם השנים התרחבה הצהרת הכוונת וכיום היא כוללת גם קידום מחקרים בנושאי טלקומוניקציה, רדיו-אסטרונומיה, הנדסת מכ"ם, השפעות ביולוגיות של קרינה אלקטרומגנטית והשפעות פיזיות הנגרמות מגלי רדיו, בטווח שבין תדר קיצוני נמוך לאורכי גל נראים לעין.
מטרות

המטרה המוצהרת של האיגוד כיום היא:
קידום פעילות בין-לאומית במדעי הרדיו ושימושיו, וייצוגו בציבור
סטנדרטיזציה של שיטות המדידה במדעי הרדיו, והגברת התיאום בין השיטות הקיימות
קידום ואספקת אמצעים למחקרים במדעי הרדיו.
ועדות מדעיות

לאיגוד 10 ועדות פעילות, המתכנסות בהתאם לצורך. הוועדות עוסקות בתחומים שונים של מדעי הרדיו :
ועדה למטאורולוגיה אלקטרומגנטית
ועדה לשדות וגלים
ועדה למערכות תקשורת אלטוחית ועיבוד אותות
ועדה לאלקטרוניקה ופוטוניקה
ועדה לתאימות אלקטרומגנטית סביבתית
ועדה להתפשטות גלים וחישה מרחוק
ועדה לגלים בפלסמה
ועדה לרדיו-אסטרונומיה
ועדה להשפעות אלטקרומגנטיות על רפואה וביולוגיה
הערות שוליים

↑  רשימת המדינות החברות
↑  דף ההיסטוריה של הארגון
↑  דף המטרות של הארגון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007460516205171  PLWABN: 9810616021105606  BIBSYS: 90123523  BNE: XX88222  BnF: cb123152169 (data)  CiNii: DA01938804  GND: 5097-0  ISNI: 0000 0001 2097 5807  LCCN: n79099059  NLA: 35235342  RERO: 02-A000166696  SUDOC: 032047886  VIAF: 140152516   WorldCat (עם VIAF): 140152516
תורת יאנג-מילס

ציור סכמתי של שדה יאנג-מילס
תורת יאנג-מילס היא תורת כיול המבוססת על החבורה המרחבית האורתוגונלית
 SU(N), או יותר בכלליות כל אלגברת לי קומפקטית וניתנת לצמצום. תורת יאנג-מילס מנסה לתאר את התנהגותם של חלקיקים אלמנטריים בשימוש באלגבראות לי שאינן אבליות ומהווה את הבסיס לאיחוד הכוח האלקטרומגנטי ביחד עם הכוח הגרעיני החלש (באמצעות הצגתם כ
 SU(2)\times U(1)), ובאופן דומה מתאר היטב את הכוח הגרעיני החזק בתורה של כרומודינמיקה קוונטית (בהצגה של  SU(3)).
ולכן מהווה בסיס חזק להבנת המודל הסטנדרטי של פיזיקת החלקיקים.
סקירה היסטורית ותאורטית

בשנת 1954, צ'ן-נינג יאנג ורוברט מילס (אנ')
הרחיבו את הקונספט של תורת כיול לחבורות אבלית, כמו אלקטרודינמיקה קוונטית לחבורות לא אבליות על מנת לספק הסבר לאינטראקציה חזקה, ההצעה של יאנג-מילס הותקפה על ידי וולפגנג פאולי, באומרו שהקוונטה של שדה יאנג-מילס חייב להיות חסר מסה על מנת לשמור על אינווריאנטיות תחת הכיול, ולכן רעיונם נדחה עד שבשנת 1960 ההסבר אודות מסת החלקיקים הנוצרת משבירת סימטריה ספונטנית שהוצע על ידי ג'פרי גולדסטון, יושירו נמבו וג'יובאנו ג'ונה-לאסינו, תקן את בעיית המסה בתורת יאנג-מילס.
חזרתה של תורת יאנג מילס לתודעה הניע את המחקר וזכתה למספר הצלחות כבירות, ביניהן איחוד הכוח האלקטרו-חלש וכרומודינמיקה קוונטית.
האינטראקציה האלקטרו-חלשה מתוארת על ידי חבורת הכיול
 SU(2)\times U(1), כאשר הכוח הגרעיני החזק מתואר בתורת  SU(3) של יאנג-מילס. בוזוני הכיול חסרי המסה שמופיעים בתורה האלקטרו-חלשה מתערבבים ובעקבות שבירת סימטריה ספונטנית, מתקבלים 3 בוזונים מסיביים- בוזוני W ו-Z ופוטון כבוזון חסר מסה.
המודל הסטנדרטי משלב את הכוח האלקטרו חלש ביחד עם האינטראקציה החזקה דרך חבורת הסימטריה:
 SU(3)\times SU(2)\times U(1). עד כה לא הצליחו לאחד את הכוח האלקטרו-חלש ביחד עם האינטראקציה החזקה, על אף שמאמינים כי באנרגיות גבוהות מספיק, דרך מדידה של קבועי צימוד יהיה ניתן להבחין בכוח יחיד.
הערות שוליים

↑  Yang, C. N.; Mills, R. (1954). "Conservation of Isotopic Spin and Isotopic Gauge Invariance". Physical Review. 96 (1): 191–195. Bibcode:1954PhRv...96..191Y. doi:10.1103/PhysRev.96.191.
נפת לימה

נפת לימה (בספרדית: Distrito de Lima) היא אחת מ-43 הנפות העירוניות במטרופולין של העיר לימה בפרו. הנפה משתרעת על פני 21.98 קמ"ר. לפי מפקד האוכלוסין של 2017 אוכלוסיית הנפה מנתה באותה השנה 268,352 תושבים.
המרכז ההיסטורי של העיר לימה (אנ') (סנטרו היסטוריקו) נמצא בתחום הנפה. נפת לימה גובלת בצפון עם הנפות סן מרטין דה פורס ורימאק, במזרח עם הנפות סן חואן דה לוריגנצ'ו ואל אגוסטינו, בדרום עם הנפות לה ויקטוריה, לינס, חסוס מריה, ברנה, פואבלו ליברה וסן מיגל וממערב בנפת קייאו.
גלריית תמונות

בזיליקת ומנזר סן פרנסיסקו דה לימה
כלי טיס בלתי מאוישים בישראל

כטמ"ם סקאוט ("זהבן") במוזיאון חיל האוויר.
כטמ״מ הרמס 900 בטיסה משותפת עם הרמס 450, שני כלי הטיס מתוצרת אלביט מערכות משמשים את חיל האוויר הישראלי, וכן חילות אוויר נוספים
כלי טיס מאוישים מרחוק (כטמ״מים) מיוצרים באופן נרחב בישראל, ומשולבים כאמצעי לחימה בצה"ל.
מאז שנות ה-70 של המאה ה-20 נחשבת מדינת ישראל כמובילה עולמית בתחום כלי הטיס הבלתי מאוישים, וב-2013 הייתה ליצואנית הכטמ״מים הגדולה בעולם, עם מכירות של כ-4.62 מיליארד דולר בשמונה השנים האחרונות.
אטימולוגיה מושגית

המושג שבא לציין כלי טיס ללא טייס, עבר כמה גלגולים.
עם חשיפת הפעילות של כלי הטיס הבלתי מאוישים בישראל, הם קיבלו את הכינוי מזל"ט – מטוס זעיר ללא טייס עבור דגמים קטנים. השם מל"ט – מטוס ללא טייס – לדגמים הגדולים יותר (UAS ,Unmanned Air/Aircraft System), היה בשימוש החל משנות ה-50 של המאה ה-20.
מאוחר יותר נקבע המונח כטב"ם – כלי טיס בלתי מאויש (UAV ,Unmanned Aerial Vehicle). המונח 'כלי טיס' משקף את העובדה שלא כל הכלים בצורת מטוס. כלי טיס אלו מופעלים על ידי מפעיל מנוסה הנמצא בעמדת שליטה ובקרה מרוחקת, והם בעלי חשיבות רבה בשדה הקרב המודרני, שבו הם משמשים לליווי ולסיוע לכוחות קרקע ואוויר, למסירת נתוני צפייה בזמן אמת, לאיסוף מודיעין וכולי.
בשנת 2016 מפקד חיל האוויר הישראלי דאז, האלוף אמיר אשל, שינה את שם מערך המטוסים הבלתי מאוישים בחיל מ"מערך הכטב"ם" ל"מערך הכטמ"ם", ולמעשה, מאז החל הצבא להשתמש במושג כטמ"ם – כלי טיס מאויש מרחוק (RPAS ,Remotely Piloted Aircraft System). המונח החדש משקף את העובדה שכלי הטיס אינם פועלים מעצמם, אלא ישנו מפעיל המפקח עליהם ומפעיל אותם מרחוק, מעין טייס מרוחק. שם זה הוצע לראשונה על ידי אלון אונגר יו"ר ומייסד כנס UVID במאמר שכתב במגזין Israel Defense בשנת 2012 וכותרתו "כלי טיס מאוישים מרחוק".
יצרני כטמ"מים

בישראל פועלים יצרנים אחדים של כטב"מים, שהעיקריים שבהם:
התעשייה האווירית לישראל, שהוא היצרן המוביל בעולם בייצור מכירה והפעלה של כלי טיס בלתי מאוישים. מפעל מלט מוביל את הפיתוח בחברה, מפעל שהוקם על בסיס מיזוג של מפעלי מזל"טים מתחרים שפעלו בשנות השמונים בתעשייה האווירית ובחברת תדיראן.
אלביט מערכות אשר רכשה את חברת חץ הכסף בנס ציונה.
רפאל - מערכות לחימה מתקדמות, המפתחת מיני-כטב"מים.
אירונאוטיקס, המפתחת ומפעילה מל"טים מסוגים שונים.
EMIT-UAV, המפתחת כלי טיס בלתי מאוישים שונים, כולל מצנח רחיפה.
Steadicopter, חברה ישראלית המתמחה במערכות אוויריות בלתי מאוישות רוטוריות (RUAS)- מסוג מסוק ללא טייס.