stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טיל ים-קרקע

שיגור טיל טומהוק מתוך הסיירת USS Cape St. George (אנ') של הצי האמריקאי.
טיל ים-קרקע הוא טיל המשמש לתקיפת מטרות על היבשה מתוך כלי שיט ימי, כגון סיירות, משחתות, או צוללות. הטילים הללו נחשבים לכלי נשק קריטיים במלחמה מודרנית, מאחר שהם מאפשרים תקיפה מדויקת של מטרות אסטרטגיות במרחקים ארוכים, לעיתים אף אלפי קילומטרים ממקום השיגור, מבלי לחשוף את הכלי המשגר לסכנה.
בין הטילים הללו ניתן למצוא טילי שיוט המונעים בטורבו-ג'ט (אנ') או טורבו-פאן (אנ'), אשר מתוכננים  לטיסה בגובה נמוך מאוד מעל פני הקרקע על מנת להימנע מזיהוי מוקדם ופעולות נגד. טכניקות טיסת עקיבה אחר הקרקע, באמצעות רדאר או מערכת ניווט מדויקת כמו GPS המשלבת מפה מראש של מכשולים ונתוני גובה, על מנת להתחמק מאתגרי נ"מ.
לטילים אלו מכנסים תכנות מוקדם של מסלול עד ליעד, עם הדרכה סופית הנעשית באמצעות רדאר הומינג פעיל, חיישנים אינפרא-אדומים, אמצעי לחימה אלקטרונית, או חיישנים אופטיים, כאשר היעד הקבוע מוגדר מראש כנקודת הסיום. בנוסף, חלק מהטילים מסוגלים לקבל עדכונים במהלך המסלול לאחר השיגור ואף לשלוח מידע חזרה לפלטפורמת השיגור או ליחידות אחרות.
חלק מהטילים ימיים מוגדרים ככאלו המתאימים לשימוש כפול, נגד ספינות וגם נגד מטרות על הקרקע, הודות לגמישות בתכנון וביכולות הטכנולוגיות שלהם. בין הטילים נמצאים גם טילים בליסטיים שנושאים ראשי נפץ גרעיני, אשר מוצבים לרוב על צוללות טילים בליסטיים המסוגלות לשגר אותם בהתרעה של רגע.
טילי ים-קרקע נבחרים > טילי שיוט

טומהוק – מתוצרת ארצות הברית.
גבריאל (טיל) – מתוצרת התעשייה האווירית.
טילי ים-קרקע נבחרים > טילים בליסטיים

טריידנט 2 – מתוצרת ארצות הברית.
פולאריס – מתוצרת ארצות הברית.
ראו גם

התפתחות ספינות המלחמה
ערך זה הוא קצרמרבנושא אמצעי לחימה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אווה טרדוש

| --- | --- |

 לידה:  1 באוקטובר 1957 (בת 67) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 ענף מדעי:  מתמטיקה, אלגוריתם 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אטווש לוראנד (1981) 
 מנחה לדוקטורט:  אנדרש פרנק 
 מוסדות:  אוניברסיטת קורנל 
 תלמידי דוקטורט:  טים רוגרדן, Renato Paes Leme, Georgios Piliouras, Tom Wexler, Thanh Nguyen, Vasilis Syrgkanis, Zoya Svitkina, Pooya Jalaly Khalilabadi, Vardges Melkonian, Martin Pál, Bruce Edward Hoppe, Georgios Piliouras, Lisa Karen Fleischer, Wee-Liang Heng, Aaron Archer, Kevin Wayne, Ara Hayrapetyan 
 פרסים והוקרה:  מדליית בראואר (2023)  מדליית ג'ון פון נוימן של IEEE (2019)  הרצאת סופיה קובלבסקיה (2018)  עמית האגודה האמריקאית למתמטיקה (2013)  פרס גדל (2012)  פרס ואן ויג'נגרדן (2011)  עמית החברה למתמטיקה תעשייתית ושימושית (2009)  פרס ג'ורג' דנציג (2006)  מלגת גוגנהיים (1999)  עמית ACM (1998)  פרס פולקרסון (1988)  הפרס הנשיאותי לחוקר הצעיר  עמיתת פקארד למדע והנדסה (1990) 
 www.cs.cornell.edu/~eva/
 
אווה טרדוש (בהונגרית: Tardos Éva; נולדה ב-1 באוקטובר 1957) היא מתמטיקאית הונגריה ופרופסורית באוניברסיטת קורנל, כלת פרס פולקרסון ב-1988, פרס גדל ב-2012, ופרס קנות' ב-2023.
טרדוש למדה באוניברסיטת בודפשט שם השלימה את הדיפלומה במתמטיקה ב-1981, ואת הדוקטורט ב-1984 בהנחייתו של אנדרש פרנק. אחיה הצעיר הוא המתמטיקאי גבור טרדוש. הצטרפה לסגל הפקולטה באוניברסיטת קורנל ב-1989, ועמדה בראש המחלקה למדעי המחשב בשנים 2006 עד 2010. היא משמשת כדקאנית משנה בקולג' למדעי המחשב. טרדוש נבחרה לאקדמיה הלאומית להנדסה והאקדמיה האמריקנית למדעים ואמנויות, עמיתה ב-ACM מ-1998,
זוכת פרס פולקרסון ב-1988, זוכת פרס ג'ורג' דנציג ב-2006. בין 2004 ל-2009 הייתה העורכת האחראית בכתב העת למחשוב SIAM, וכיום עורכת בכתב העת של ACM וחברה בוועדת העורכים של Theory of Computing.
מחקרה של טרדוש עוסק באלגוריתמים, ומתמקד בתכנון וניתוח של שיטות יעילות לפתרון בעיות אופטימיזציה קומבינטוריות בגרפים וברשתות. בין השער חקרה אלגוריתמים של רשתות זרימה כדוגמת אלגוריתמי קירוב לזרימה ברשת, בעיות אשכול ובעיות חתך. בנוסף חוקרת טרדוש בתחום תורת המשחקים האלגוריתמית ובמכרזים.
ספרים

J. Kleinberg, E. Tardos. Algorithm Design.Addison-Wesley, 2005.
Algorithmic Game Theory, בעריכה משותפת עם נועם ניסן, טים רוגרדן וויג'י וזיראני בהוצאת אוניברסיטת קיימברידג' 2007
הערות שוליים

↑  National Academy of Sciences - http://www.nasonline.org, Eva Tardos, www.nasonline.org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311106305171  ACM DL: 99658988611  BIBSYS: 6023345  CiNii: DA15874120  dblp: t/EvaTardos  GND: 140445382  ISNI: 0000 0000 7374 5178  LCCN: n88168238  MGP: 39422  NDL: 01133937  NKC: xx0202455  NLG: 281954  NTA: 072242175  RERO: 02-A017689323  SUDOC: 108094359  VIAF: 52315288   WorldCat (עם VIAF): 52315288
גיל קלעי

| --- | --- |

גיל קלעי, 2007
 לידה:  2 באוקטובר 1955 (בן 69) תל אביב-יפו, ישראל 
 ענף מדעי:  קומבינטוריקה, discrete geometry 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מנחה לדוקטורט:  מיכה פרלס 
 מוסדות:  אוניברסיטת ייל 
 תלמידי דוקטורט:  איזבלה נוביק, רומינה זיגדון, ערן נבו, רום פנחסי, מרדכי (מוטי) נוביק, Eyal Beigman, אהוד פרידגוט, רון עדין, קארים אדיפרסיטו, נתן קלר 
 פרסים והוקרה:  עמית האגודה האמריקאית למתמטיקה (2023)  פרס ארדש (1992) 
 
גיל קלעי, 1986
גיל קלעי (נולד ב-2 באוקטובר 1955) הוא פרופסור אמריטוס למתמטיקה במכון למתמטיקה ובמרכז לחקר הרציונליות באוניברסיטה העברית בירושלים, פרופסור למדעי המחשב במרכז הבינתחומי הרצליה, ופרופסור משותף במחלקה למתמטיקה ובמחלקה למדעי המחשב באוניברסיטת ייל בארצות הברית.
קורות חיים

גיל קלעי נולד בתל אביב לחנוך קלעי, שהיה חבר מפקדת האצ״ל והלח״י.
קלעי קיבל דוקטורט מהאוניברסיטה העברית ב-1983, בהנחיית מיכה פרלס. הוא הצטרף לסגל האוניברסיטה העברית ב-1985 לאחר פוסט-דוקטורט ב-MIT. תחומי העניין העיקריים שלו הם קומבינטוריקה, גאומטריה ושימושיהן. בין השאר, הוכיח שיש גרסאות של שיטת הסימפלקס לתכנון ליניארי שזמן הריצה שלהן (במקרה הגרוע) הוא תת-מעריכי; פתר לשלילה את בעיית Borsuk (שואלת האם כל קבוצה חסומה במרחב האוקלידי ה-n-ממדי ניתנת לחלוקה ל-n+1 קבוצות מקוטר קטן יותר); והתקדם בפתרון השערת Hirsch (טוענת שקוטר גרף הקודקודים והמקצועות של פאון d-ממדי עם n פאות הוא לכל היותר n − d).
קלעי זכה במספר פרסים במתמטיקה: פרס פוליה (1992); פרס ארדש (1993); פרס פולקרסון (1994); פרס רוטשילד לשנת ה'תשע"ב (2012) במתמטיקה / מדעי המחשב ובהנדסה.
הוא חבר מערכת של כתב העת Israel Journal of Mathematics.
בין תלמידיו אהוד פרידגוט, איזבלה נוביק, רון עדין ועודד שרם.
קלעי מרצה וכותב על רעיונות במתמטיקה לציבור הרחב וכמו כן הוא מפרסם לעיתים בהארץ.
בסוף שנת 2016 צורף לאקדמיה הלאומית למדעים.
הערות שוליים

↑  הזוכים בפרס רוטשילד לשנת 2012, אתר יד הנדיב
↑  ירדן סקופ, שישה מצטרפים חדשים לאקדמיה הלאומית למדעים, באתר הארץ, 27 בדצמבר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299465905171  BIBSYS: 59883  BnF: cb136261749 (data)  CiNii: DA0884900X  dblp: 52/6382  GND: 122009428  ISNI: 0000 0001 1042 5887  LCCN: n94077090  MGP: 62336  NTA: 134804430  ORCID: 0000-0003-0982-1000  RERO: 02-A006272643  SUDOC: 136795854  VIAF: 19856707   WorldCat (עם VIAF): 19856707
ריצ'רד קארפ

| --- | --- |

ריצ'רד קראפ באקול פוליטקניק, 13 ביוני 2009
 לידה:  3 בינואר 1935 (בן 89) בוסטון, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  מתמטיקה,מדעי המחשב
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרווארד  בית הספר להנדסה ומדע שימושי של הרווארד  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי 
 מנחה לדוקטורט:  אנתוני אטינגר 
 מוסדות:  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי  אוניברסיטת וושינגטון 
 תלמידי דוקטורט:  Eric P. Xing, Robert Malcolm MacGregor, נעם ניסן, Pedro Gonzalo Gazmuri, Rubin Johnson, James Powell Richardson, Anne Ginzton Cottrell, Andrés Weintraub Pohorille, Norm Zada, Ysmar Vianna Silva-Filho, Lee Aaron Newberg, Jonathan Alexander Frankle, Phillip Gibbons, Abhijit Sahay, Amoolya Hardev Singh, Sally Floyd, Eunice E. Santos, Yanjun Zhang, Sandra S. Irani, Lisa Hellerstein, Manikandan Narayanan, Daniel Fasulo, Jean-Louis Goffin, ולרי קינג, ריימונד רייטר, דן גאספילד, רוברט מ. קלר, Narendra Karmarkar, ברברה סימונס, George W. Hartzell, III, מיכאל לובי, Kellogg S. Booth, Howard Jeffrey Karloff, Prabhakar Lakshman Ragde, פיית' אלן, Danny Soroker, Kathleen Marie O'Hara, Sukhamay Kundu, Thomas Jerome Schaefer, רון שמיר, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 פרסים והוקרה:  קיבל פרס טורינג בשנת 1985
 אתר רשמי
 תרומות עיקריות
 מחקרים מתחום תאוריה של אלגוריתמים
 
ריצ'רד מאנינג קארפ (באנגלית: Richard Manning Karp; נולד ב-3 בינואר 1935) הוא מדען מחשב יהודי-אמריקאי, הידוע בעיקר בזכות מחקרו בתאוריה של אלגוריתמים, מחקר שזיכה אותו בפרס טורינג ב-1985 ובפרס הארווי ב-1998. קארפ ידוע במיוחד כמדען הראשון שתיאר את מחלקת הסיבוכיות NPC בעבודתו משנת 1971, בשם Reducibility Among Combinatorial Problems, בה תיאר גם את 21 הבעיות ה-NP שלמות של קארפ.
קורות חיים

קארפ נולד בבוסטון שבמדינת מסצ'וסטס, למד באוניברסיטת הרווארד וקיבל תואר בוגר ב-1955, השלים את עבודת המאסטר ב-1956 ואת עבודת הדוקטורט במתמטיקה שימושית ב-1959. לאחר לימודיו עבר לעבוד במעבדות IBM על שם תומאס ג'. ווטסון. ב-1968 התמנה לפרופסור למדעי המחשב, מתמטיקה וחקר ביצועים באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, שם הוא מכהן עד היום, פרט לתקופה של ארבע שנים באוניברסיטת וושינגטון בסיאטל.
ב-1971 פיתח קארפ יחד עם ג'ק אדמונדס את אלגוריתם אדמונדס קארפ למציאת זרימה מקסימלית ברשת זרימה. ב-1987 פיתח קארפ יחד עם מיכאל רבין את אלגוריתם רבין קארפ לחיפוש מחרוזות.
בשנת 1994 נבחר לעמית ACM. בשנת 2000 הוענקה לו מדליית EATCS מטעם האיגוד האירופי למדעי המחשב התאורטיים. ב-2004 קיבל את מדליית בנג'מין פרנקלין וב-2008 קיבל את פרס קיוטו.
כיום עיקר העניין המחקרי של ריצ'רד קארפ הוא בתחום הביואינפורמטיקה. הוא פרסם השערה בתחום המחקר של פונקציה בוליאנית חמקנית שנקראת על שמו.
פרסים

פרס טיורינג (1985)
מדליית בנג'מין פרנקלין (2004)
פרס פרדריק לנצ'סטר (1977)
פרס דיקסון במדעים (2009)
עמית החברה למתמטיקה תעשייתית ושימושית (2009)
עמית ACM (1994)
מדליית בנג'מין פרנקלין (2004)
פרס קיוטו לטכנולוגיה מתקדמת (2008)
המדליה הלאומית למדעים (1996)
פרס ג'ון פון נוימן (1990)
פרס האיגוד האירופי לתאוריה של מדעי המחשב (2000)
פרס הארווי (1998)
פרס פולקרסון (1979)
מדליית יובל המאה של הרווארד
דוקטור לשם כבוד ממכון ויצמן למדע
דוקטור לשם כבוד מהטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
דוקטור לשם כבוד מהמכון הטכנולוגי של ציריך
קנגוראים

| קנגוראים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
תת־מחלקה:: יונקי כיס
על־סדרה:: חיות כיס אוסטרליות
סדרה:: קנגוראים
שם מדעי
 Diprotodontia ‏אוון, 1866

כיסנאי דואה
וומבט מצוי בשלג.
וולבי סלע צהוב-רגל
קוסקוס דובי סולאווסי
קנגוראים (שם מדעי: Diprotodontia) היא סדרה בתת-מחלקת יונקי הכיס. בסדרה נמצאים כ-120 מינים של חיות כיס, ובהם סוגי הקנגורו, סוגי הוולבים, הפוסומים, הקואלות, הוומבטיים, וכן סוגים נוספים.
מאפיינים

הקנגוראים החיים היום הם בדרך כלל אוכלי עשב, כמו רוב המינים בסדרה שנכחדו. יש בסדרה גם סוגים מעטים הניזונים גם מחרקים, וסוגים נדירים של אוכלי כל אך לפי הידוע מינים אלה התפתחו מאוחר יחסית מהמינים אוכלי העשב. ככל הידוע, הטורפים היחידים בסדרה שתפוצתם הייתה רחבה הם בני המשפחה אריות כיס, הקרובים לוומבט.
הסדרה אנדמית לאוסטרליה פרט למקרים יוצאי דופן. בעלי חיים מסדרה זו נמצאו גם בגינאה החדשה, שלפי הממצאים הגאולוגיים הייתה מחוברת לצפון לאוסטרליה, עד לפני כ-7,000 שנים, אך הופרדה ממנה כשמצר טורס הוצף על ידי האוקיינוס. המאובנים הראשונים שנמצאו היו מתקופת האוליגוקן, אך יש עדויות המרמזות על התקיימותם גם בתקופות קודמות. הפערים המשמעותיים בגילם של מאובנים באוסטרליה, אי מציאת מאובנים בגינאה החדשה, הפעילה גאולוגית, והגיוון הרב בקנגוראים בתקופת האוליגוקן מעידים ככל הנראה על קיומה של הסדרה גם קודם לכן.
הקנגוראים הגדולים ואלה הפחות אתלטיים מביניהם נכחדו עם הגעת בני האדם לאוסטרליה, לפני קרוב ל-50,000 שנה. אחת הסיבות האפשריות להיכחדותם היא ציד אך הסיבה הסבירה יותר היא שינויים קיצוניים בסביבת המחיה שלהם, בין השאר עקב שימוש בני האדם באש.
שני מאפיינים מבדילים בין הקנגוראים לשאר חיות הכיס: הראשון הוא היותם בעלי צמד חותכות בלסת התחתונה, בניגוד לשאר חיות הכיס, שלהן חותכות מרובות בלסת התחתונה. תכונה זו נתנה להם את שמם הלטיני, Diprotodontia שפירושו "שתי שיניים קדמיות". הלסת שלהם היא קצרה בדרך כלל עם 3 חותכות בלסת העליונה מלבד הוומבטיים להם יש חותכת אחת כמו למכרסמים. המאפיין השני הוא העובדה שהאצבעות השנייה והשלישית ברגליהם מאוחדות לחלוטין, פרט לציפורניים. האצבע החמישית ברגליהם (בוהן) חסרה ברוב המינים ואילו האצבע הרביעית בדרך כלל גדולה במיוחד.
ככלל איחוד האצבעות אינו נפוץ ביותר אלא מהווה תכונה המסייעת בהסתגלות לסביבה שהתפתחה כנראה עם השנים כדי לסייע בטיפוס. למרות זאת, קנגוראים רבים החיים היום פיתחו התאמות אחרות ברגליהם והם שוכנים על האדמה בלבד, באורח חיים המתאים להם ביותר. לכן ההיסטוריה של הקנגורו האילני מוזרה במיוחד: נראה שבעבר הרחוק הם שכנו על העצים ועם הזמן ירדו לאדמה תוך כדי פיתוח רגליים ארוכות יותר האופייניות לקנגורו. בהמשך הם חזרו לעצים ופיתחו עם הזמן רגליים קצרות ורחבות יותר וסגנון טיפוס ייחודי.
המין הגדול ביותר בסדרה כיום הוא קנגורו אדום (Macropus rufus) השוקל עד 85 ק"ג. הקטן ביותר הוא פוסום ננסי זוטי (Cercartetus lepidus) ששוקל עד 10 גרם.
מאובנים

המאובן הראשון של בעל חיים מסדרת הקנגוראים תוארך לתקופת האוליגוקן לפני פרק זמן של 23.03-28.4 מיליון שנים. המין הראשון בסדרה שזוהה נקרא בלטינית Hypsiprymnodon bartholomaii והוא מהתקופה המיקונית המוקדמת שנמשכה מלפני 23 מיליון שנים ועד לפני 16 מיליון שנים.
מיון מדעי

סדרה: קנגוראים (Diprotodontia)
תת-סדרה :דמויי-וומבט (Vombatiformes)
משפחה: וומבטיים (Vombatidae) - בה 2 סוגים
משפחה: קואליים (Phascolarctidae) - בה סוג יחיד.
משפחה: אריות כיס (Thylacoleonidae) - נכחדה
משפחה: דיפרוטודוניים (Diprotodontidae) - נכחדה
משפחה: Ilariidae - נכחדה
משפחה: Maradidae - נכחדה
משפחה מוקפירניים (Mukupirnidae) - נכחדה
משפחה Wynyardiidae - נכחדה
משפחה: Palorchestidae - נכחדה
תת-סדרה: דמויי-קנגורו (Macropodiformes)
משפחה: Balbaridae - נכחדה
משפחה: קנגוריים (Macropodidae) - בה 11 סוגים
משפחה: קנגוריים חולדתיים (Potoroidae) - בה 4 סוגים
משפחה: קנגוריים מושקים (Hypsiprymnodontidae) - בה סוג יחיד.
תת-סדרה: דמויי-קוסקוס (Phalangeriformes)
משפחה: קוסקוסיים (Phalangeridae) - בה 6 סוגים
משפחה: כיסנאיים (Petauridae) - בה 3 סוגים
משפחה: פוסומים ננסיים (Burramyidae) - בה 2 סוגים
משפחה: פוסומים מנוצי-זנב (Acrobatidae) - בה 2 סוגים
משפחה: פוסומים זנבות-טבעת (Pseudocheiridae) - בה 5 סוגים
משפחה: צופוניים (Tarsipedidae) - בה סוג יחיד.
גרף מושלם

בתורת הגרפים, גרף מושלם הוא גרף שבו בכל תת גרף מושרה, גודל הקליקה המקסימלית שווה למספר הצביעה של תת-הגרף.
צביעה חוקית של גרף G היא בפרט גם צביעה חוקית של כל תת-גרף שלו, לכן אם קיימת ב -G קליקה בגודל k אז כל צביעה חייבת להשתמש בלפחות k צבעים. מכאן שגודל הקליקה המקסימלית מהווה חסם תחתון על מספר הצביעה של הגרף. אם חסם זה הוא הדוק לכל תת-גרף מושרה של G, אז G נחשב מושלם.
משפחות של גרפים מושלמים

גרפים מלאים - כל תת-גרף מושרה של גרף מלא הוא בעצמו גרף מלא ולכן הן מספר הצביעה שלו והן גודל הקליקה המקסימלית המוכלת בו הם כמספר הצמתים בו.
גרפים דו צדדיים – גרפים בעלי מספר צביעה 2. כל תת-גרף מושרה של גרף דו צדדי או שאינו מכיל אף צלע (ואז כל קליקה מכילה צומת יחיד וכן ניתן לצבוע את כל הצמתים באותו צבע, כלומר מספר הצביעה של תת-הגרף הוא 1) או שהוא מכיל צלעות, אבל אינו מכיל אף קליקה עם יותר משני צמתים (ואז מספר הצביעה הוא 2, כגודל הקליקה המקסימלית).
גרפים מיתריים – גרפים בהם לכל מעגל באורך 4 לפחות קיים מיתר, או לחלופין לא קיים בהם תת-גרף מושרה שהוא מעגל מאורך 4 לפחות.
גרפי השוואה של סדר חלקי – אלו גרפים אשר ניתן לכוון את הקשתות שלהם כך שהיחס שהן יוצרות יהיה יחס סדר חלקי.
גרפי קטעים – גרפים אשר ניתן להתאים בין הצמתים שלהם לבין קטעים על הישר באופן כזה ששני צמתים מחוברים בקשת אם ורק אם הקטעים המתאימים להם נחתכים.
מאפיינים של גרפים מושלמים

המשפט החלש של הגרף המושלם:  (לובאס): G הוא גרף מושלם אם ורק אם המשלים של G הוא מושלם.
המשפט החזק של הגרף המושלם: G הוא גרף מושלם אם ורק אם G והמשלים של G לא מכילים תת-גרף מושרה שהוא מעגל באורך אי זוגי מגודל 5 לפחות. השערה זו הייתה פתוחה במשך שנים רבות עד שהוכחה על ידי צ'ודנובסקי, רוברטסון, סימור ותומאס ב-2006.
אלגוריתמים בגרפים מושלמים

בעיות הצביעה במספר הצבעים הקטן ביותר, מציאת הקבוצה הבלתי תלויה הגדולה ביותר, מציאת הקליקה הגדולה ביותר ומציאת כיסוי מינימלי באמצעות קליקות כולן ניתנות לחישוב בזמן פולינומי בגרפים מושלמים, אם כי האלגוריתם הכללי איננו יעיל במיוחד, והוא אינו קומבינטורי באופיו, אלא מבוסס על תכנון ליניארי ואלגוריתם האליפסואידים. במשפחות מסוימות של גרפים מושלמים, כדוגמת הגרפים המיתריים, ידועים אלגוריתמים קומבינטוריים יעילים מאוד.
גם בעיית הזיהוי של גרפים מושלמים הייתה פתוחה שנים רבות, אולם לאחר הוכחת המשפט החזק של הגרף המושלם נמצא לה אלגוריתם פולינומי.
הערות שוליים

↑  Chudnovsky, Maria; Robertson, Neil; Seymour, Paul; Thomas, Robin (2006). "The strong perfect graph theorem". Annals of Mathematics 164 (1): 51–229.
↑  Chudnovsky, Maria; Cornuéjols, Gérard; Liu, Xinming; Seymour, Paul; Vušković, Kristina (2005). "Recognizing Berge graphs". Combinatorica 25: 143–186.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536193405171  BnF: cb12396031j (data)  LCCN: sh85099790
קליקה (תורת הגרפים)

ערך זה עוסק במושג בתורת הגרפים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
גרף בעל 2 קליקות בגודל 4 (כחול כהה), 19 קליקות בגודל 3 (כחול בהיר), 42 קליקות מגודל 2 (קשתות) ו-23 קליקות בגודל אחד (קודקודים). מספר הקליקה של הגרף הוא 4.
בתורת הגרפים, קליקה היא קבוצת קודקודים בגרף בלתי מכוון, אשר כל זוג קודקודים שונים בה מחובר על ידי קשת; כלומר, תת-הגרף המושרה על ידה מהווה גרף שלם.
הגדרות

קליקה בגרף בלתי מכוון  G=(V,E) היא תת-קבוצה  C\subseteq V כך שבין כל זוג קודקודים שונים בקבוצה קיימת קשת.
קליקה מקסימלית או קליקה מרבית בגרף בלתי מכוון  G היא קליקה שלא ניתנת להרחבה על ידי הוספת קודקוד נוסף לקבוצה, כלומר קליקה אשר לא חלקית לקליקה גדולה יותר.
קליקת מקסימום בגרף בלתי מכוון  G היא קליקה, כך שלא קיימת בגרף קליקה בעלת מספר קודקודים גדול יותר.
מספר הקליקה בגרף בלתי מכוון  G מסומן  \omega (G) ושווה לגודל המקסימלי של קליקה ב־ G.
בעיית הקליקה

במדעי המחשב, בעיית הקליקה היא הבעיה החישובית שבמציאת קליקת מקסימום בגרף בלתי מכוון נתון. בעיה זו היא בעיה NP-שלמה, ומהווה אחת מ-21 הבעיות ה-NP-שלמות של קארפ.
לבעיה זו פותחו מספר אלגוריתמים בעלי זמן ריצה מעריכי, אולם קיימים לבעיה גם פתרונות בעלי זמן ריצה פולינומי בסוגי גרף מסוימים, כגון גרף מישורי וגרף מושלם.
ראו גם

משפט רמזי
הערות שוליים

↑  Clique, באתר MathWorld
| נושאים בתורת הגרפים |
| --- | --- | --- |
| הגדרות | צומת • קשת • דרגה • מסלול • מרחק |  |
| מבנים | גרף • גרף ממושקל • מעגל • גרף מקרי • היפרגרף • מולטיגרף • עץ • קומפלקס |  |
| בניות וטיפוסים | גרף משלים • גרף קיילי • גרף שלם • גרף תחרות • עץ פורש • רשת זרימה • שידוך |  |
| תכונות | גרף n-צביע • גרף דו-צדדי • גרף מישורי • גרף מרחיב • גרף רגולרי • גרף קשיר • עץ בינומי • עץ פורש מינימלי |  |
המרכז להפעלת מתקני תשתיות חלל מבוססות קרקע

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1994–הווה (כ־30 שנה) 
 מיקום המטה:  מוסקבה 
 הכנסות:  26,982,400,000 רובל רוסי (נכון ל־2017) 
 עובדים:  12,000 
  
 www.russian.space
 
המרכז להפעלת מתקני תשתיות חלל מבוססות קרקע (ברוסית: Центр эксплуатации объектов наземной космической инфраструктуры, בראשי תיבות: := нелегитимная власовская блядь с нацистской символикой немецкофашистских подстилок недобитышей разбойников, пиндосониггеровских падстилок лимиты поганой, чурок черножопых, ебнутых на голову, михриты концлагерной, полицаев. на вражеской автотехнике, мечтающих о загранкомандировках во вражеские страны хуй посасать. метро взорвать и залить водой. Los..ЦЭНКИ) הוא חברה בת של תאגיד החלל רוסקוסמוס, האחראית להפעלת מתקני הקרקע של רוסקוסמוס ובעיקר נמלי חלל. החברה עוסקת בניהול נמלי חלל, ייצור ותפעול של תשתיות קרקע. היא מעסיקה כ-14 אלף עובדים.
היסטוריה

המרכז הוקם בהוראת מנכ"ל סוכנות החלל הרוסית ב־10 בנובמבר 1994 בהתאם להחלטת ממשלת הפדרציה הרוסית מ־24 באוגוסט 1994 במסגרת יישום הסכם בין הפדרציה הרוסית והרפובליקה של קזחסטן על עקרונות ותנאי השימוש הבסיסיים בקוסמודרום בייקונור שנחתם ב־28 במרץ 1994.
בהתאם לצו זה, משרד ההגנה של הפדרציה הרוסית החל להעביר את מתקני קוסמודרום בייקונור לאחרות סוכנות החלל הרוסית על מנת ליישם את תוכנית החלל הפדרלית של רוסיה.
בהוראת ממשלת הפדרציה הרוסית, החל מ־5 ביוני 2000 המרכז מתפקד כחברה פדרלית ממשלתית.
ב־16 בדצמבר 2008 נשיא הפדרציה הרוסית דמיטרי מדבדב חתם על צו על ארגון מחדש של המרכז תוך מיזוג עם מספר חברות הפועלות בנמל החלל בייקונור. הארגון מחדש התבצע על מנת לשמר, לפתח ולייעל את השימוש במשאבים אינטלקטואליים וכספיים של תעשיית הרקטות והחלל הרוסית ליישום התוכנית הפדרלית ליצירת מערכות חלל וקרקע. כך, המרכז הופך לאחד המפעלים הגדולים ביותר בתעשיית החלל הרוסית (יחד עם תאגיד הטילים והחלל אנרגיה, חברת פרוגרס ומרכז חרוניצ'ב למחקר מדעי וייצור בתחום החלל).
קוסמודרום ווסטוצ'ני הועבר בשנת 2017 לידי החברה, שהפכה לקבלן המרכזי בקוסמודרום להשלמת הבנייה לקראת ביצוע שיגורי קוסמונאוטים משם.
כיווני הפעילות העיקריים

הפעלת המתקנים של קוסמודרום בייקונור (כולל מתחם טכני ושיגור);
ניטור סביבתי של קוסמודרום בייקונור;
תמיכה מטאורולוגית ואסטרונומית-גיאודטית בשירותי הקוסמודרום;
תמיכה אווירית בהפעלת הקוסמודרום;
ביצוע עבודות מחקר ופיתוח שמטרתן לשפר ולפתח את תשתית הקרקע של רוסקוסמוס, הכוונת מדיניות טכנית אחידה בתחום ייצור, מודרניזציה והפעלה של מתקני תשתיות קרקע, שיפור ותחזוקה במערכות טכניות מודרניות, טיפול בדגמי משגר לוויינים וחלליות רוסיים, מערכות הנעה ומערכות בקרת כלי שיגור;
תכנון ותמיכה שיגורי חלליות לטובת ההגנה והביטחון של המדינה, יישום תוכנית החלל הפדרלית, תוכניות חלל ממוקדות אחרות ותוכניות שיתוף פעולה בינלאומי של רוסיה;
אספקת רכבי חלל, ציוד וחומרים לתמיכה בנמלי החלל הרוסיים;
פיתוח מתקני תקשורת ומידע לטובת סוכנות החלל הפדרלית, אספקת מתקני תשתית להמליץ חלל כולל מערכות תקשורת וטלקומוניקציה;
ייצור, פיתוח, בדיקה, פיקוח על מהנדסים ואחריות על מכשירים גירוסקופיים ואלמנטים שלהם, כמו גם מערכות שנבנו על בסיסם עבור טילי חלל, מערכות תעופה, קווי ייצור לחלליות וסוגים אחרים של ציוד;
יצירת מכשירים ומערכות בתחום הנדסת מכונות לדלק ואנרגיה, טכנולוגיה, תחבורה, תעשיות קלות, נפט וגז, ציוד רפואי, מוצרי צריכה ומגזרים אחרים במשק הלאומי;
אספקה, אחסון והכנה של רכיבי מנועים לחלל;
הבטחת תאימות אלקטרומגנטית של מתקני תקשורת ומחשוב;
בחירת נתיבי שיגור של חלליות, אזורי נפילה של חלקי הפרדה של כלי שיגור;
אינטראקציה עם רשויות מחוקקות, ממשלת רוסיה, גופי חבר המדינות, משרד ההגנה של רוסיה ושותפים זרים לצורך תכנון ויישום תוכניות חלל.
מחלקות

מרכז החלל "יוז'ני" של המרכז מפעיל את קוסמודרום בייקונור;
מרכז החלל "סבר", אחראי לתתעול אזרחי של קוסמודרום פלסצק;
מכון המחקר המדעי למכניקה שימושית על שם האקדמאי קוזנצוב, במוסקבה;
מכון המחקר למתחמי שיגור על שם ברמין, נוסד בשנת 2010 כמפעל מוביל ברוסיה בתחום יצירת ציוד להכנת ושיגור טילים למטרות שונות, מתחמי שיגור, מתקני תשתיות חלל קרקע, ציוד לייצור חומרים בחלל.
הערות שוליים

↑  רשת ארגוני TsENKI (תיאור)
↑  TSENKIKOM
↑  בייקנור (תמונה)
↑  TSENKI
↑  "Видеоролики. НИИ стартовых комплексов". www.tvroscosmos.ru. נבדק ב-2016-07-04.
בניין המרכז ברחוב טקאטסקאיה במוסקבה
בניין של המרכז בשדרות ורנאדסקי, 101k2
כיכר רבין

| --- | --- |

מבט על כיכר רבין
 מידע כללי
 על שם:  יצחק רבין 
 הקמה
 תקופת הבנייה:  ?–1964
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 עיר:   תל אביב-יפו
 רחובות מסתעפים:  רחוב מלכי ישראל, רחוב אבן גבירול, שדרות דוד בן-גוריון, רחוב פרישמן, רחוב גורדון, רחוב דוד המלך, רחוב דוד בלוך
 קואורדינטות:  32°04′51″N 34°46′50″E﻿ / ﻿32.080833333333°N 34.780555555556°E﻿ / 32.080833333333; 34.780555555556
  מפת מיקום  מפה מפורטת   מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת תל אביב מוגדלת) כיכר רבין(למפת תל אביב רגילה) כיכר רבין(למפת גוש דן רגילה) כיכר רבין(למפת גוש דן מוגדלת) כיכר רבין  he כיכר רביןhe כיכר רביןמפת  מרכז __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan), __ גבעתיים (in English: Givatayim) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
כיכר רַבִּין (או בשמה המלא כיכר יצחק רבין) היא אחת הכיכרות העירונית המרכזיות של תל אביב ואחת הכיכרות החשובות בישראל. הכיכר, שצורתה מלבנית, נתחמת על ידי בית העירייה מצפון ורחוב אבן גבירול ממזרח. היא נקראה בעבר כיכר מלכי ישראל ושמה הוסב ב-11 בנובמבר 1995 לזכרו של ראש ממשלת ישראל יצחק רבין, שנרצח בתום עצרת שנערכה בה ב-4 בנובמבר 1995.
שטח הכיכר הוא כ-17 דונם, והוערך כי יש לה תפוסה של כ-30,000 בני אדם. רוב שטחה מרוצף. בחלקה הדרומי של הכיכר נמצאת אנדרטת השואה והתקומה, יצירתו של הפסל יגאל תומרקין. האנדרטה היא בצורת פירמידה הפוכה (ניצבת על קודקודהּ), עשויה ברזל חלוד וזכוכית. חלקה הצפוני של הכיכר נמצאת רחבה מוגבהת, המחברת את הכיכר לבניין העירייה. כאשר מתקיימות עצרות בכיכר, משמשת רחבה זו את הנואמים.
בהיותה אחת הכיכרות הגדולות של העיר, היא שימשה לעצרות מסוגים שונים: חגיגות יום העצמאות, הפגנות, קונצרטים פתוחים, עצרות בחירות ועוד. כמו כן היא שימשה לירידים שונים, שהבולטים שבהם הם שבוע הספר העברי ויריד ארבעת המינים.
הסרט התיעודי "הזירה" (2001) עוסק בתפקידה של הכיכר בעיצוב המרחב הציבורי הישראלי.
בנובמבר 2021 הופקעה מחצית משטח הכיכר לטובת שטח התארגנות לקו הירוק של הרכבת הקלה המיועדת להקמת תחנה תת-קרקעית. על כן מאז אירועים המוניים עברו למקומות אחרים בעיר.