stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משחקים פטריוטיים (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  רומן של טום קלנסי
 בימוי:  פיליפ נויס 
 הופק בידי:  מארק ג'ונסון
 תסריט:  פיטר ליף, דונלד סטיוארט
 עריכה:  ויליאם הוי, ניל טראוויס
 שחקנים ראשיים:  האריסון פורד אן ארצ'ר ת'ורה ברץ' שון בין
 מוזיקה:  ג'יימס הורנר 
 צילום:  דונלד מקאלפיין 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פרמאונט 
 חברה מפיצה:  סרטי פרמאונט
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  5 ביוני 1992
 משך הקרנה:  138 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פעולה, סרט ריגול, סרט מבוסס יצירה ספרותית, סרט פשע, מותחן טכנולוגי, סרט מתח, סרט דרמה, סרט מתח פוליטי 
 מקום התרחשות:  לונדון, מרילנד 
 תקציב:  45,000,000 דולר
 הכנסות:  178,000,000 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   patriotgames
 סרט קודם:  המרדף אחר אוקטובר האדום 
 סרט הבא:  סכנה ברורה ומיידית 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
משחקים פטריוטיים (באנגלית: Patriot Games) הוא סרט פעולה אמריקאי משנת 1992 בבימויו של פטריק נויס, עם האריסון פורד, אן ארצ'ר, ת'ורה ברץ' ושון בין בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הספר משחקים פטריוטיים של טום קלנסי והוא השני בסדרת סרטי ג'ק ראיין לאחר המרדף אחרי אוקטובר האדום.
הפעם נקלע ג'ק ראיין שלא ברצון, למאבק אלים עם אנשי פלג קיצוני של הצבא האירי הרפובליקני ונאלץ להגן על חייו וחיי משפחתו.
עלילה

ג'ק ראיין (האריסון פורד) הוא איש ה-CIA בעברו וכעת והיסטוריון ומרצה באקדמיה הימית של ארצות הברית. הוא נמצא בחופשה בלונדון יחד עם אשתו קתי (אן ארצ'ר), רופאת עיניים ובתו סאלי בת העשר (ת'ורה ברץ').
לורד ויליאם הולמס (ג'יימס פוקס) הוא שר לענייני צפון אירלנד וקרוב משפחה של אליזבת השנייה. פלג קיצוני של הצבא האירי הרפובליקני בפיקודו של קווין אודונל (פטריק ברגין) מתכונן להתנקש בחייו כשהוא יוצא בשיירה מאובטחת ממשרדו.
ברכב התוקף נמצא שון מילר (שון בין) ואחיו הצעיר. ראיין ומשפחתו נקלעים להתנקשות והוא פותח עליהם באש, מציל את הלורד ומלויו, שובה את שון והורג את אחיו הצעיר ותוקף נוסף. תוך התקרית הוא נפצע מכדור בזרועו אך מופיע בבית משפט כעד נגד מילר.
המחתרת האירית לא אשרה את ההתקפה הזאת ונשלחים שנים לרצוח את אודונל אבל הוא מקדים והורג אותם ובעזרת ידידתו אנט (פולי ווקר) מחוסל גם מי ששלח אותם.
ראיין זוכה לפרסום ולהוקרה מבית המלוכה. הוא חוזר עם משפחתו לארצות הברית, ממשיך ללמד ומקבל תעודת הוקרה ממפקד האקדמיה לוטננט קומנדר רובי ג'קסון (סמואל ל. ג'קסון).
מילר לא מדבר בחקירה ומורשע. בדרך לבית הסוהר, תוקפים חבריו את הרכב, הורגים את המלווים ומשחררים אותו. מילר וכמה מחבריו מצליחים להגיע באנייה ללוב. ג'פרי ווטקינס (יו פרייזר) מזכירו של לורד הולמס משתף פעולה עם המחתרת האירית מודיע על תוכניתו של הלורד להגיע לארצות הברית ולהעניק לראיין את עיטור המסדר הוויקטוריאני המלכותי.
מילר וכמה מאנשיו מגיעים לארצות הברית כדי לתכנן את ההתקפה על לורד הולמס והוא חדור מטרה להרוג את ראיין שהרג את אחיו. ראיין מצליח לחמוק מתוקפיו אך מילר מתקרב לרכב בו מסיעה קתי את סאלי. הוא פותח באש על הרכב, פוצע קל את קתי וקשה את סאלי שמובהלת במהירות לחדר ניתוח והטחול שלה נכרת.
ראיין מבקש מתת אדמירל גריר (ג'יימס ארל ג'ונס) להתגייס שוב ל-CIA. הוא מגיע לפאב אירי, נפגש עם פאדי אודונל (ריצ'רד האריס) שמגייס כסף למחתרת ומאיים עליו שיפעל להפסקת גיוס הכספים אם לא ישתף פעולה. אודונל מוסר לו פרטים על אנט וב-CIA הם מזהים אותה בצילום לווין במחנה אימונים של המחתרת האירית בלוב ביחד עם אודונל ומילר. כוח של ה-SAS תוקף את המחנה והורג את יושביו אבל אנט, מילר ואודונל כבר בדרכם לארצות הברית להתנקש בהולמס.
הולמס ומלויו מגיעים לביתו של ראיין כדי להעניק לו את עיטור הכבוד. התוקפים מנתקים את החשמל והורגים את כל השומרים בחוץ. ראיין מגלה שווטקינס הוא מודיע של המחתרת ויורה בו. ביחד עם רובי ג'ונסון הם מצליחים להבריח ולהחביא את הולמס, קתי וסאלי. ראיין נכנס לסירה ומתחיל לנסוע לכיוון בסיס הצי. התוקפים נכנסים וסירה ורודפים אחריו. כשמתברר שהוא יחיד בסירה דורש אודונל לחזור ולתפוס את הלורד שהוא עיקר ההתקפה, אבל מילר מתנגד מפני שהוא חדור מטרה להרוג את ראיין. הוא הורג את אודונל ואנט יורה לעבר ראיין וגורם בה לדליקה. הוא מתקרב לסירתו של ראיין ומתעמת אתו. לאחר מאבק אלים מכניע אותו ראיין ומצליח לקפוץ למים לפני שהסירה מתרסקת ומתפוצצת על החוף. הוא ניצל על ידי מסוק מיחידת חילוץ בני הערובה של ה-FBI ששולף אותו מהמים ולבסוף רואים את המשפחה השלווה אוכלים ארוחת בוקר.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| האריסון פורד | ג'ק ראיין |  |
| אן ארצ'ר | קתי ראיין |  |
| ת'ורה ברץ' | סאלי ראיין |  |
| שון בין | שון מילר | לוחם IRA |
| ג'יימס פוקס | לורד ויליאם הולמס | שר לענייני אירלנד הצפונית |
| ג'יימס ארל ג'ונס | תת אדמירל ג'יימס גריר |  |
| פולי ווקר | אנט | לוחמת ב-IRA |
| סמואל ל. ג'קסון | לוטננט קומנדר ג'קסון | מפקד האקדמיה הימית |
| יו פרייזר | ג'פרי ווטקינס | מזכיר של לורד הולמס |
| ריצ'רד האריס | פאדי אוניל | אוהד IRA |
| אלכס נורטון | דניס קולי | חבר ב-IRA |
| פטריק ברגין | קווין אודונל | לוחם IRA |
חברים (סרט, 1985)

| --- | --- |

 בימוי:  ג'ואל שומאכר 
 הופק בידי:  לורן שולר דונר 
 תסריט:  ג'ואל שומאכר 
 עריכה:  ריצ'רד מרקס 
 שחקנים ראשיים:  אמיליו אסטבז מרטין בלסם אנדי מקדואל בלייק קלארק ג'ני רייט ג'ינה הכט ג'וייס ואן פאטן מייר וינינגהם ג'אד נלסון רוב לאו אלי שידי אנדרו מקארתי דמי מור אנה מריה הורספורד 
 מוזיקה:  דייוויד פוסטר 
 צילום:  סטיבן בורום 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  סרטי קולומביה 
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  28 ביוני 1985 
 משך הקרנה:  104 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סיפור התבגרות, סרט רומנטי, סרט דרמה, מלודרמה 
 מקום התרחשות:  וושינגטון די. סי. 
 הכנסות באתר מוג'ו:   stelmosfire
 פרסים:  פרס פטל הזהב לשחקן המשנה הגרוע ביותר (רוב לאו) 
 דף הסרט ב־IMDb
 
חברים (באנגלית: St. Elmo's Fire) הוא סרט אמריקאי משנת 1985 אשר בוים על ידי ג'ואל שומאכר ומככבים בו אמיליו אסטבז, רוב לאו, אנדרו מקארתי, דמי מור, ג'אד נלסון, אלי שידי ומייר וינינגהם.
עלילת הסרט מתמקדת בשבעה סטודנטים וסטודנטיות אמריקאים שסיימו זה עתה את לימודיהם באוניברסיטה ועוסקת בעיקר באופן בו הם מסתגלים לחיים שלאחר האוניברסיטה.
דמויות

קירבי קגר (אמיליו אסטבז) – לא בטוח באיזה כיוון יבחר. הוא מתחיל את הסרט כמלצר בבר "St. Elmo's Fire".
בילי היקס (רוב לאו) – הסטודנט הפרוע יותר בחבורה. היקס אינו מסוגל (או רוצה) להישאר לאורך זמן במקומות עבודה.
קווין דולנץ (אנדרו מקארתי) – סופר מדוכא.
ג'ולס ג'ייקובי (דמי מור) – הצליחה למצוא עבודה בתחום הבנקאות.
אלק ניובארי (ג'אד נלסון) – יאפי שאפתן אשר חותר להשתלב בפוליטיקה.
לסלי האנטר (אלי שידי) – חברתו היאפית של אלק אשר מעוניינת לקחת חלק בקריירה לא מוגדרת לפני שתתחתן ותביא ילדים.
ונדי בימיש (מייר ווינינגהאם) – באה ממשפחה עשירה. מעוניינת להקדיש את חייה לעזור לאחרים.
הערות שוליים

↑   לולו גרסיה־נווארו, הניו יורק טיימס, דמי מור: "האלימות האמיתית היתה מה שעשיתי לעצמי", באתר הארץ, 23 בספטמבר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2002066398  MusicBrainz release group: 40c4a7db-04de-3154-b0e8-5bf628d25d2e  VIAF: 185731125   WorldCat (עם VIAF): 185731125 
ערך זה הוא קצרמרבנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רודריגו דוטרטה

דוטרטה לצד נשיא סין שי ג'ינפינג
רודריגו "רודי" רואה דוטרטה (בפיליפינית: Rodrigo "Rody" Roa Duterte; נולד ב-28 במרץ 1945) הוא פוליטיקאי פיליפיני שכיהן כנשיא הפיליפינים בין 30 ביוני 2016 ל-30 ביוני 2022. קודם לכן היה ראש עיריית דבאו סיטי במשך שבע כהונות, שנפרסו על פני יותר מ-22 שנים וזכה לפופולריות בקרב רוב גדול מבני הפיליפינים בשל הצלחת מדיניות ה"אפס סובלנות" שלו נגד פושעים, בגינה אף קיבל את הכינוי "המעניש" ממגזין Time. הפך את דבאו סיטי מ"בירת הרצח של הפיליפינים", למה שארגוני תיירות מכנים "העיר השלווה ביותר בדרום-מזרח אסיה", ומה שאתר numbeo.com מדרג כ"המקום הרביעי הבטוח ביותר בעולם". עם זאת, מדיניותו נקשרה לקבוצות אלימות, הנחשבות אחראיות על הוצאה להורג ללא משפט ורצח של סוחרי סמים, פושעים וחברי כנופיות אחרים.
עוד לפני שהתמודד לנשיאות מדינתו הועלה שמו פעמים רבות כמועמד אפשרי, אולם הוא דחה את כל הבקשות בתואנה ש"שיטת הממשל פגומה" וכן בשל התנגדות המשפחה. ב-21 בנובמבר 2015 נעתר לבסוף, הודיע על מועמדותו לבחירות שהתקיימו בחודש מאי 2016 וזכה בתפקיד.
בשנת 2017 נבחר על ידי הטיים מגזין כאחד ממאה האנשים המשפיעים בעולם.
קורות חיים

את לימודי התיכון עשה דוטרטה ב"אקדמיה של הצלב הקדוש" בדיגוס (כיום דיגוס היא מחוז בתוך דבאו), לאחר שנפלט פעמיים מבתי ספר קודמים עקב "מעשים לא ראויים". הוא בעל תואר ראשון במדע המדינה מהאוניברסיטה של הפיליפינים במנילה (UP Manila או UPM) ובמשפטים ממכללת סאן-בדה, אותה סיים בשנת 1972. דוטרטה הודה באופן פומבי כי ירה בסטודנט שלעג לו במהלך הלימודים, ואף שלא הותר לו להשתתף במצעד הסיום, קיבל את התואר.
שנה לאחר סיום לימודיו נישא לאליזבת צימרמן, יהודייה. במהלך נישואיהם הביאו לעולם שלושה ילדים, וביניהם שרה דוטרטה קארפיו, סגנית נשיא הפיליפינים כיום ופאולו דוטרטה.
דוטרטה הוא עורך דין במקצועו. עבד כיועץ מיוחד במחלקת התביעות העירונית בדבאו סיטי בשנים 1977–1979, כעוזר שלישי לתובע הראשי בשנים 1981–1983 ועוזר שני בשנים 1983–1986.
קריירה פוליטית > ראשות העיר דבאו סיטי

אחרי המהפכה הפיליפינית ב-1986, דוטרטה מונה לסגן ראש עיריית בפועל. בשנת 1988 התמודד בבחירות לראשות העיר וזכה. לאחר הזכייה שירת כראש עיריית כעשר שנים וקבע תקדימים בכך שמינה סגנים המייצגים את המיעוטים דוגמת בני הלוּמאד (נוצרים קתוליים, פרוטסטנטים) והמורו (מוסלמים סונים). מהלך המינוי של סגנים מייצגים לקבוצות אתניות של דוטרטה, הפך מודל לחיקוי בערים אחרות בפיליפינים.
בשנת 1995, לאחר שפלור קונטמפלסיון, פיליפינית, הוצאה להורג בסינגפור באשמת שני מקרי רצח, דוטרטה כראש עיריית של דבאו סיטי, שרף את דגל סינגפור והוביל צעדת מחאה קולנית של כ-1,000 מעובדי העירייה.
בשנת 1998, לאחר שלא יכול להתמודד שוב על תפקיד ראש עיריית בשל מגבלות החקיקה הפיליפינית, התמודד על תפקיד לבית הנציגים וזכה בתפקיד חבר קונגרס של המחוז הראשון של דבאו סיטי. הוא רץ שוב לראשות העיר בשנת 2001 וזכה בכהונה הרביעית שלו. הוא נבחר שוב לתפקיד בשנים 2004 ו-2007.
דבאו סיטי, תחת דוטרטה, זכתה בתואר "National Literacy Hall of Fame Award" על כך שהייתה שלוש פעמים מקום ראשון במדד "Outstanding Local Government Unit" (תרגום: יחידה ממשלתית מקומית מצטיינת), עבור הקטגוריה "ערים אורבניות ביותר". בשנת 2013, דבאי סיטי שלחה משלחות סיוע רפואי וחילוץ לנפגעי טייפון יולנדה. סיוע כספי ניתן גם לנפגע רעידת האדמה בבוהול וסבו.
למרות הצהרותיו בפומבי בעד יד קשה ואלימה, כולל רצח מחוץ לחוק של סוחרי סמים, דוטרטה השתמש בכספי עירייה כדי להקים מכון גמילה וטיפול למכורים לסמים הנותן שירותים 24 שעות ביממה. בשנת 2003 הצהיר כי הוא יתן קצבה חודשית של ₱2,000 למכורים שיפנו אליו אישית ויתחייבו להיפטר מהרגלי צריכת הסמים שלהם.
במהלך כהונתו היה פעיל רבות בביקור במחנות צבאיים של צבא העם החדש ובנסיונותיו לקדם פתרונות בדרך של הידברות ודיפלומטיה.
בשנת 2010 נבחר לתפקיד סגן ראש עיריית, ובכך החליף את בתו, שרה דוטרטה-קפריו, שמונתה בעצמה לראשת העיר במקומו. ארבע פעמים קיבל הצעה להיות שר הפנים – מהנשיאים פידל ראמוס, ג'וזף אסטראדה, גלוריה מקפגל ארויו ובניגנו אקינו, אולם הוא דחה את כל ההצעות. באפריל 2014 דחה מינוי לפרס "ראש עיריית העולמי" שניתן על ידי גוף בינלאומי לראשי עיר מצטיינים באומרו כי "פשוט עשיתי את עבודתי". בין הפרסים הנוספים שדחה דוטרטה נמצאים פרס מהארגון "American Cancer Society" ופרס על פעילות נגד עישון, מסינגפור.
קריירה פוליטית > הבחירות לנשיאות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בבחירות לנשיאות הפיליפינים גבר על המועמדים מרים דפנסור-סנטיגו, גרייס פו (אנ'), ג'ג'ומר ביניי (אנ') ומאר רוקסאס (אנ').
קריירה פוליטית > כנשיא

אחד החוקים שהעביר בתחילת נשיאותו התיר לכוחות הביטחון להרוג סוחרי סמים ומשתמשים. בעקבות החוק נהרגו מאות בני אדם בחודש יולי 2016. בין החודשים יולי 2016 ואוקטובר 2017, המשטרה בפיליפינים דיווחה על 3,967 הרוגים שלטענתה קשורים לסמים כחלק מפעילותה נגד סמים. בין ההרוגים גם ראש עיריית אוזמיז, שהואשם על ידי דוטרטה במעורבות בסחר בסמים, ואשתו. על פי דו"ח של ארגון Human Rights Watch, בין השנים 2016–2017 נהרגו כ-12,000 בני אדם כתוצאה ממדיניותו של דוטרטה נגד סמים, רובם עניים וחלקם ילדים. בית הדין הפלילי הבינלאומי פתח בחקירה ראשונית על מלחמת הסמים של דוטרטה ב-2018, מה שגרם לדוטרטה לגרום לפרישת הפיליפינים מבית הדין בתגובה.
ב-23 במאי 2017 נקבע כי האי הדרומי של המדינה, מינדנאו, יהיה תחת משטר צבאי שאושר על ידי הפרלמנט במסגרת המאמצים לדכא קבוצה איסלאמית בדלנית, שלטענת הממשלה פעלה בתיאום עם גורמי דאעש. בהמשך הוקם באי המחוז האוטונומי בנגסמורו בניסיון לסיים את הסכסוך בדרום הפיליפינים.
נטען שהוא פוגע בחופש העיתונות. ערוץ ABS-CBN סירב לשדר ב-2016 את תשדירי הקמפיין של הנשיא, ואחרי איומים רבים לא חודש הרישיון שלו על ידי הפרלמנט. דוטרטה יצא נגד "פיליפין דיילי אינקוויירר", אחד העיתונים המובילים במדינה, בין היתר משום שהוא פרסם רשימות של קורבנות מלחמת הסמים. המשפחה שהעיתון היה בבעלותה הכריזה ביולי 2017 כי היא מוכרת אותו לאיש עסקים עשיר – וחבר של דוטרטה. ב-2019 נאסר על כתבי האתר "ראפלר" לסקר את בית הנשיא למשך שנה שלמה.
כלכלת הפיליפינים צמחה עד 2019. מגפת הקורונה בפיליפינים השפיעה על בריאות התושבים וכלכלת המדינה.
בתקופת כהונתו הייתה ישראל ספקית אמצעי לחימה מרכזית של הפיליפינים.
דוטרטה לא יכול היה, לפי חוקת הפיליפינים להתמודד לכהונה נוספת בבחירות 2022 לנשיאות, ובספטמבר 2021 הוא הודיע שהוא לא ירוץ גם לתפקיד סגן הנשיא ובכך הוא בעצם פרש מהחיים הפוליטיים.
קריירה פוליטית > לאחר פרישתו

במרץ 2025 נעצר דוטרטה בעקבות צו שהוציא נגדו בית הדין הפלילי הבין-לאומי והוסגר להאג.
ביטויים ופרשיות

בספטמבר 2016, עקב השוואות שעשו מבקריו בינו לבין קנצלר גרמניה לשעבר, אדולף היטלר, אמר דוטרטה כי היה שמח לחסל 3 מיליון צרכני סמים, כשם שעשה היטלר ליהודים. פרסום התגובה של דוטרטה (ללא ההשוואות הקודמות) גרר גינויים רבים בעולם. לאחר מכן התנצל דוטרטה על אמירתו ואמר שלא הייתה לו שום כוונה להשוות עצמו להיטלר, אלא שעקב ההשוואה רצה להשיב למבקריו.
ב-2015, שנה לפני שנבחר לנשיא, אמר שגם הומואים נבראו על ידי אלוהים ולכן הדת צריכה להכיר בהומוסקסואליות, כי "נישואים חד מיניים זה טוב. לכולם מגיע להיות מאושרים", אך לאחר שהפך לנשיא, ב-2016, קרא לשגריר ארצות הברית בפיליפינים: "הומו בן זונה", וב-2017 אמר כי "אנחנו קתולים. ויש קוד אזרחי שבו אתה יכול להתחתן רק עם אישה, ואישה יכולה להתחתן רק עם גבר. זה החוק בפיליפינים". בשנת 2019 טען שהמתמודד בבחירות נגדו הוא הומו, וסיפר שאף הוא היה הומו אך הוא "נרפא בזכות נשים יפיפיות".
דוטרטה הודה בעבר בשימוש באלימות. במקרה אחד אמר שהשליך ממטוס אדם שנחשד בסמים. במקרה אחר, אמר שכנער דקר אדם כי "הסתכל עליו באופן שלא מצא חן בעיניו". הוא סיפר גם שכראש עיר נהג להסתובב עם אופנוע ברחובות והרג חשודים בשביל להוות דוגמה למשטרה המקומית לגישתו.
הערות שוליים

↑  Personal Data from i-site.ph.
↑  "The Punisher". TIME.com. 19 ביולי 2002. נבדק ב-15 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Punisher: 'I am 100 per cent terrorist'". NewsComAu. 30 ביוני 2014. נבדק ב-15 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Punisher - Eye For an Eye". אורכב מ-המקור ב-2016-03-10. נבדק ב-15 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  César Gaviria, Rodrigo Duterte: The World’s 100 Most Influential People, Time, ‏1-8 במאי 2017
↑  בהוראת הנשיא: 420 נהרגו בפיליפינים בחודש האחרון בחשד לשימוש או סחר בסמים, באתר nana10‏, 3 באוגוסט 2016
↑  United States Department of State, PHILIPPINES 2017 HUMAN RIGHTS REPORT, https://www.state.gov/
↑  News, ABS-CBN. "FULL TRANSCRIPT: Duterte's exposé vs drug-tagged officials". ABS-CBN News (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-08-24.
↑  "World Report 2018: Rights Trends in Philippines". Human Rights Watch (באנגלית). 2017-12-20. נבדק ב-2018-08-24.
↑  חן ארד, ‏שיר הדוּטֶרטה, באתר ‏מאקו‏, 3 באוגוסט 2017
↑  משאל היסטורי בפיליפינים על אוטונומיה למוסלמים, באתר ynet, 21 בינואר 2019
↑  חשד לפיגוע איסלאמיסטי: 27 נרצחו בכנסייה בפיליפינים, באתר ynet, 27 בינואר 2019
↑  ערוץ החדשות המוביל בפיליפינים, שהרגיז את דוטרטה, הושבת בשידור חי, באתר וואלה, 6 במאי 2020
↑   ביזנסוויק, ככה מחסלים יריבים בפייסבוק, באתר TheMarker‏, 14 בינואר 2018
↑  צוות המשרוקית של גלובס, ‏עשרות עיתונאים נרצחו בפיליפינים. אישה אחת זכתה עבורם בפרס נובל, באתר גלובס, 16 באוקטובר 2021
↑   אלימות ומנהיג שנוי במחלוקת לא מפריעים לכלכלת הפיליפינים לצמוח, באתר TheMarker‏, 10 באפריל 2019
↑  "UPDATE 2-Philippine c.bank keeps rate at record low as economic outlook dims". Reuters (באנגלית). 2021-09-23. נבדק ב-2021-10-08.
↑
שי לוי, ‏להכשיר את השרץ: זה האיש שרוכש מישראל נשק במאות מיליונים, באתר ‏מאקו‏, 3 בספטמבר 2018;
דין שמואל אלמס, ‏שתי המדינות המפתיעות בהן ישראל הפכה לספקית נשק משמעותית, באתר גלובס, 12 במרץ 2024
↑  מפנה מקום לבתו: דוטרטה הכריז כי לא יתמודד בבחירות, באתר וואלה, 2 באוקטובר 2021
↑  נשיא הפיליפינים לשעבר נעצר בגין פשעים נגד האנושות, באתר מעריב אונליין, 11 במרץ 2025
↑  אחרי המעצר על פשעים נגד האנושות: דוטרטה המריא להאג. בתו: "זו חטיפה", באתר ynet, 12 במרץ 2025
↑  אי-פי‏, נשיא הפיליפינים: אשמח להשמיד מיליוני מסוממים כמו שהיטלר הרג יהודים, באתר וואלה, 30 בספטמבר 2016
↑  נשיא הפיליפינים התנצל: "לא התכוונתי לזלזל ברצח 6 מיליון יהודים", באתר וואלה, 3 באוקטובר 2016
↑  ynet, נשיא הפיליפינים דוטרטה: הייתי הומו אבל החלמתי, באתר ynet, 1 ביוני 2019
↑  נשיא הפיליפינים: השלכתי אדם ממסוק ואעשה זאת שוב, באתר ynet, 29 בדצמבר 2016
↑  נשיא הפיליפינים: דקרתי אדם למוות כנער, באתר ynet, 10 בנובמבר 2017
↑  נשיא הפיליפינים: הרגתי פושעים כדי לשמש דוגמה, באתר ynet, 14 בדצמבר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007966262605171  PLWABN: 9810678139205606  BIBSYS: 1634281498503  GND: 1111898847  ISNI: 0000 0004 9605 829X  LCCN: n2017226501  NDL: 001254966  NLA: 61392315  SUDOC: 224748327  VIAF: 105146937702613830629   WorldCat (עם VIAF): 105146937702613830629
סרט המשך בוראט

| --- | --- |

 בימוי:  Jason Woliner 
 הופק בידי:  סשה ברון כהן, Anthony Hines 
 תסריט:  סשה ברון כהן, לי קרן, דן מייזר, Erica Rivinoja, Anthony Hines, פטר ביינהם, ג'נה פרידמן, Dan Swimer 
 עריכה:  קרייג אלפרט 
 שחקנים ראשיים:  סשה ברון כהן
 מוזיקה:  ערן ברון כהן 
 צילום:  Luke Geissbuhler 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Four by Two Films 
 חברה מפיצה:  אולפני אמזון
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  23 באוקטובר 2020
 משך הקרנה:  96 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית, עברית, בולגרית, רומנית
 סוגה:  סרט פרודיה, מוקומנטריה, פסאודו-דוקומנטרי 
 מקום התרחשות:  ארלינגטון, אולימפיה, קזחסטן, סידני, ווהאן, מייקון, ניו יורק, National Harbor, טקסס 
 פרסים:  פרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי
 סרט קודם:  בוראט (סרט) 
 דף הסרט ב־IMDb
 
סרט המשך בוראט: העברת שוחד עצום לשלטון אמריקני לרווחת קזחסטן בעבר אומה מופלאה (באנגלית: Borat Subsequent Moviefilm: Delivery of Prodigious Bribe to American Regime for Make Benefit Once Glorious Nation of Kazakhstan) הוא סרט קומדיה בכיכובו של סשה ברון כהן המגלם את האישיות הטלוויזיות הקזחית בוראט סגדייב, ובתו טוטאר, בגילום מריה בקלובה – אותה בוראט מבקש להביא כמתנה לסגן נשיא ארצות הברית, מייק פנס בזמן תקופת הבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2020 ומגפת הקורונה במדינה. זהו סרט המשך לסרט "בוראט: רוצה לומד תרבות אמריקה בשביל נהדרת קזחסטן" משנת 2006.
הסרט יצא לאקרנים ב-23 באוקטובר 2020, 11 ימים לפני הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020, בהפצת אולפני אמזון. הסרט זכה בשני פרסי גלובוס הזהב: פרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי ופרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי.
עלילה

כ-14 שנים לאחר אירועי הסרט הקודם, בוראט הפך לסלב בארצות הברית, אך פגע בכבודה של מדינתו, קזחסטן, ובנשיא המדינה, נורסולטן נזרבייב.
בוראט נשלח שוב על ידי הנשיא לארצות הברית, על מנת להעניק קוף מתנה לסגן הנשיא, מייק פנס כדי להחזיר את הכבוד למדינתו.
בוראט נפרד מהכפר שלו וממשפחתו, ונשלח לארצות הברית באוניית מטען, אשר עוגנת בכל העולם, ולבסוף מגיע לטקסס.
בוראט מגלה שהפך לסלב, ורוכש תחפושות שונות לעצמו. כשמגיע לאסוף את הקוף, הוא מגלה שטוטאר, בתו בת ה-15, הסתננה לאונייה והצליחה להגיע, ואף אכלה את הקוף.
בוראט מחליט להעניק את בתו לסגן הנשיא כמתנה, במקום הקוף.
בוראט מגיע לנאום של סגן הנשיא בנושא נגיף הקורונה. מחופש לנשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ, בוראט מנסה למשוך את תשומת ליבו של מייק פנס, ולהעניק לו את טוטאר על כתפיו, אך נתפס על ידי המאבטחים.
בוראט מודיע לנשיא באמצעות פקס שנכשל במשימתו, והנשיא מאיים להרוג אותו כשיחזור.
בוראט מחליט להביא את בתו לרודי ג'וליאני, כאשר מגלה שגם הוא מקורב לנשיא טראמפ.
בוראט מביא את טוטאר לניתוח הגדלת חזה, אך מגלה שאין לו מספיק כסף לשלם עבור הניתוח.
בוראט דואג לבייביסיטר עבור בתו, ועובד במספרה כדי להרוויח את הסכום הדרוש.
הבייביסיטר מגלה על הניתוח, ומצליחה לשכנע את טוטאר שלא לעשות אותו.
בהמשך היא מגלה על עוד שקרים שאביה סיפר לה, ומגלה שהשואה כביכול "לא התרחשה", מפוסט אנטישמי בפייסבוק.
טוטאר כועסת עליו, ונפרדת ממנו במונית.
בוראט יודע שכעת הוא עומד למות כשיחזור לקזחסטן, ומעוניין להתאבד בבית כנסת, באירוע הירי האנטישמי הבא. בבית הכנסת, בוראט פוגש יהודייה ניצולת שואה, שמצליחה להרגיע אותו בחביבות.
מאושר בידיעה שהשואה אכן התרחשה, בוראט יוצא לרחובות ומגלה שכולם ריקים בגלל הסגר שנגרם בעקבות מגפת הקורונה.
הוא פוגש שני אנשים שמארחים אותו בביתם. בבית, בוראט מחפש באינטרנט מידע אודות בתו, ומגלה שהפכה לכתבת מצליחה. בוראט מוצא את בתו ואומר לה שהוא ייהרג אם לא ייתן אותה לג'וליאני. מתוך דאגתה לחייו של בוראט, היא מסכימה ומארגנת ראיון לפיתוי ג'וליאני בבית המלון שלו, אך ללא השתתפות אביה.
בוראט פוגש את הבייביסיטר שלה, ומהשיחה איתה מבין שהוא לא יוכל להיפרד מבתו בגלל אהבתו אליה. בוראט מתגנב לראיון כדי לנסות להחזיר את בתו. לאחר הראיון, ג'וליאני וטוטאר ממשיכים לחדר השינה, אך אז בוראט נכנס ומצליח להחזיר את בתו, והם טסים יחד בחזרה לקזחסטן.
בוראט נפגש עם הנשיא ומתנצל בפניו על כך שנכשל במשימתו, אך למרבה ההפתעה הנשיא סולח לו.
בוראט שמח שלבסוף לא הוצא להורג, אך אז מביט בלוח המודעות שבמשרדו של הנשיא, ומבין שהוזרק אליו וירוס הקורונה לפני תחילת המסע, ובכוונה הועלה על אוניית מטען על מנת להפיץ את הווירוס בסין ובשאר העולם, ובן היתר גם הדביק את טום הנקס. כל זה היה תכנון של ממשלת קזחסטן, כדי לנקום במדינות העולם על ההשפלה שחוו בעקבות הסרט הקודם.
בוראט ובתו משלימים, והופכים לצמד כתבים שמסקרים אירועים ברחבי קזחסטן.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן | שם הדמות | אודות הדמות |
| --- | --- | --- |
| סשה ברון כהן | בוראט סאגדייב | עיתונאי קזחי |
| מריה בקלובה | טוטאר סאגדייב | בתו של בוראט |
| מייק פנס | בתפקיד עצמו | סגן נשיא ארצות הברית |
| רודי ג'וליאני | בתפקיד עצמו |  |
הפקה > פיתוח

כבר בתחילת פברואר 2007 הודיע רופרט מרדוק כי סשה ברון כהן חתם על סרט המשך ל-"בוראט" עם אולפני פוקס המאה ה-20, מפיצי הסרט הראשון. מאוחר יותר, ברון כהן טען כי אין מקום לסרט כזה, מכיוון שכעת הוא (כהן) ידוע מדי מכדי להימנע מחשיפת זהותו האמיתית, כפי שהיה במהלך צילומי הסרט וסדרת הטלוויזיה "המופע של עלי ג'י". דובר אולפני פוקס הצהיר מאוחר יותר כי מוקדם מדי להתחיל לתכנן סרט כזה, אף שהם פתוחים לרעיון. בשנת 2014, כהן שב לגלם את בוראט בסדרה שעלתה בערוץ FXX של FX Networks בשם "Ali G: Rezurection", שהייתה אוסף מערכונים מתוך "המופע של עלי ג'י" עם צילומים חדשים. כמו כן, הוא הופיע לזמן קצר כבוראט גם בדצמבר 2015 בתוכנית של "Jimmy Kimmel Live!" לצורך קידום הסרט "גרימסבי" ושוב בנובמבר 2018, לעידוד האמריקאים להצביע בבחירות אמצע הכהונה.
הפקה > צילומים

בתחילת יולי 2020, ברון כהן שלח מראיינת מטעמו לערוך ראיון מזויף עם רודי ג'וליאני בחדר בבית מלון, אליו התפרץ ברון כהן כשהוא לבוש בביקיני ורוד; ג'וליאני הזעיק את המשטרה. כעבור כמה שבועות ברון כהן נצפה כשהוא מבצע מתיחות ביריד מכירות כלי נשק באולימפיה, וושינגטון, כשהוא מוביל את הנוכחים לשיר יחד איתו שיר מקורי הכולל מילים גזעניות ומראיין את האנשים בקהל. בחודש שלאחר מכן הוא נצפה בלוס אנג'לס, כשהוא לבוש בדמותו של בוראט במהלך צילומים; במהלך שני ימי צילומים ברון כהן נדרש ללבוש אפוד מגן חסין כדורים בשל הסכנות האפשריות של הסצנה המצולמת. הצילומים התקיימו גם באזור גרינוויל שבקרוליינה הדרומית וסביבתה. בתחילת ספטמבר 2020 החלו להתרוצץ שמועות, לפיהן הושלמו צילומי הסרט והוא כבר הוקרן בפני בכירי תעשיית הקולנוע; על פי ההדלפות המקוריות לתקשורת, שמו של הסרט הוא Borat 2: Great Success and then Borat: Gift of Pornographic Monkey to Vice Premiere Mikhael Pence to Make Benefit Recently Diminished Nation of Kazakhstan (בעברית: בוראט 2: הצלחה גדולה ואז בוראט: מתנה של קוף פורנוגרפי לסגן הנשיא מייק פנס כדי להרוויח מהאומה הקזחסטנית שמעמדה פחת לאחרונה).
הפצה

בספטמבר 2020 אולפני אמזון רכשו את זכויות ההפצה לסרט וקבעו את מועד צאתו לאקרנים ל-23 באוקטובר 2020. הטריילר הראשון שוחרר ב-1 באוקטובר 2020.
הסרט הופץ בשירות הוידאו על פי דרישה של חברת אמזון, פריים וידאו, בשחרור בינלאומי (כולל ישראל) ב-23 באוקטובר 2020.
גלגוליו של מעיל

ריקוד המבוסס על השיר, בכוריאוגרפיה של אלישבע גיל. שנות השישים, ארכיון אלישבע גיל, הספרייה הלאומית
"גלגוליו של מעיל" (ביידיש: "אַ מאַנטל פון אַ טונקעלן געוואַנטל", מילולית: "מעיל מאריג כהה") הוא שיר ילדים מאת המשוררת היידית קדיה מולודובסקי.
היסטוריה

השיר נדפס לראשונה ככל הנראה בקובץ שיריה של המשוררת "מעשֹהלעך" ('מעשיות'; התת-כותרת: היא "גייען שיכעלעך אַוועק וווּ די וועלט האָט נאָר אַן עק" – 'הולכות נעליים במקום שבו רק יש לעולם סוף), שהתפרסם בוורשה בהוצאת ארגון בתי הספר היהודיים בפולין (דער יידישער שול-אָרגאניזאציע אין פּולין) ב-1931. השיר התפרסם ביידיש גם בעיתון הילדים "גרינינקע ביימעלעך" ('העצים הירקרקים'), שיצא לאור בווילנה, בגיליון מחודש ספטמבר 1933.
השיר, בתרגומה לעברית של פנינה הלפרין ומלווה באיוריו של נחום גוטמן, התפרסם ב-9 בפברואר 1934 במוסף לילדים של העיתון "דבר" בשם "יקטן". תרגום נוסף, מאת שמשון מלצר, התפרסם במרץ 1937 ב"דבר לילדים" בשם "יגיל והמעיל".
השיר התפרסם בתרגומו של נתן אלתרמן, בשם "גלגוליו של מעיל", ופורסם בספר פתחו את השער: שירי ילדים (איירה: תרצה טנאי; הקיבוץ המאוחד, תש"ו 1945).
השיר מתאר את קורותיו של מעיל שנתפר במיוחד לילד, ולאחר שהילד גדל, המעיל עובר לילדים אחרים. במהלך גלגוליו הרבים, מתבלה המעיל ומאבד אט-אט חלקים ממנו, עד שלבסוף מתפורר לגמרי.