stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רקוויאם (דבוז'אק)
לקריאה נוספת

עדה ברודסקי (עורכת), ספר הליטורגיקה, (מילים לצלילים חלק ד'), ירושלים: הוצאת כרמל, תשע"ג, עמ' 204-211.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13907898k (data)  GND: 300047894  LCCN: n82129347  MusicBrainz work: 13a54c2c-4075-47a4-aba8-ed399e1c2578  VIAF: 177006806   WorldCat (עם VIAF): 177006806
שיני דרקון

שיני דרקון בקו ההגנה של בריטניה ממלחמת העולם השנייה. התמונה צולמה ב-2006
"שיני דרקון" במבנה הכולל חמש שיניים, סמוך לאאכן, כחלק מקו זיגפריד
במהלך מלחמת העולם השנייה, המונח "שיני דרקון" (גרמנית: Drachenzähne, משמעות: שן= zähne דרקון = Drachen) תיאר מערך של מבנים מבטון מזוין, בדרך כלל בגובה בין 90 ל-120 ס"מ, בעלי צורת פירמידה ריבועית, שנפרש במטרה לעכב התקדמות של צבא ממוכן ובפרט טנקים. מבנים אלה נפרשו על פני שטחים נרחבים. מוקשים הונחו לעיתים בין שן לשן, ומכשולים נוספים נבנו לאורך שורות ה-"שיניים", כגון תיל או בזנ"טים כדי להכשיל חי"ר או רכבים ייעודיים שניסו לפנות את המכשול.
כל הצדדים למלחמה בחזית האירופית השתמשו בשיני הדרקון בהיקף נרחב. הצבא הגרמני עשה שימוש נרחב בהם בביצור קו זיגפריד ובחומה האטלנטית. מטרת שיני הדרקון הייתה להאט את הטנק ולהסיט אותם אל שטחים קלי טיווח שבהם המתין להם כוח במארב, שצויד בנשק נגד טנקים. אולם, בפועל, השימוש בהנדסה קרבית ובכלי רכב ייעודיים לפינוי מכשולים נפטרו מהפרעת שיני הדרקון בקלות יחסית. שיני הדרקון הוכחו כפחות מעכבות רכב קרבי ופחות מסיטות רכב קרבי ממסלולו ביחס לציפיות של המורים על הצבתן.
שימוש בשיני דרקון בארץ

בארץ שיני דרקון היו בשימוש בתקופת מלחמת העולם השנייה. קו ביצורים בריטי נבנה בדרום כנרת, באזור מושב האון של היום, במטרה להקשות על כוחות של משטר וישי הצרפתי לפרוץ לכיוון צומת צמח.
במקביל, צבא צרפת ששלט בסוריה בנה ביצורים מאותו סוג בעליה מחמת גדר לרמת הגולן, על כביש 98 של היום, במטרה להקשות על הצבא הבריטי על כיבוש רמת הגולן. עד מלחמת ששת הימים מחסום זה שימש את הצבא הסורי כחלק ממערך ההגנה נגד ישראל.
בימי מלחמת העולם השנייה הקימו הבריטים בירושלים מערך הגנה הכולל שיני דרקון, ובניהם גדרות תיל, מוקשים ויתדות.
ראו גם

בזנ"ט
הערות שוליים

↑  דוד קרויאנקר, גדר בריטית, גדר ישראלית, באתר הארץ, 14 בספטמבר 2001
שיני דרקון בדרך חברון בירושלים, כחלק ממערך ההגנה הבריטי בימי מלחמת העולם השנייה
שמונה אלביסים

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  אנדי וורהול
 תאריך יצירה:  1963
 טכניקה וחומרים:  הדפס רשת על בד
 ממדים בס"מ
 רוחב:  300 ס״מ 
 גובה:  200 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 זרם אמנותי:  פופ ארט 
 
שמונה אלביסים (באנגלית: Eight Elvises) הוא הדפס רשת משנת 1963 שיצר צייר הפופ ארט האמריקאי אנדי וורהול. היצירה היא דיוקן של הזמר האמריקאי אלביס פרסלי, שבה מוצגת תמונתו של הזמר בשחור-לבן כשהיא משוכפלת שמונה פעמים, על בד בצבע כסף. אלביס מחזיק בידו אקדח המופנה לעבר הצופה. הדמות מודפסת פעם אחר פעם, אחת לצד השנייה, בחפיפה חלקית, כאשר המרווח בין הדמויות הולך ומצטמצם משמאל לימין, וככל שמתקרבים לצידה הימני של היצירה החפיפה גדלה, כשבימין היצירה הדמויות חופפות זו לזו.
ב-26 בנובמבר 2009 דיווח עיתון האקונומיסט כי היצירה נמכרה על ידי האספן האיטלקי אניבאלה ברלינגיירי (Annibale Berlingieri) לאספן פרטי לא ידוע, עבור סכום של 100 מיליון דולר, ובכך היא אחת היצירות היקרות ביותר שנמכרו אי פעם.
שורש 126

שורש 126, או אר בּוּ (בסינית: 而部, פיניין: Ér bù) הוא השורש המאה עשרים ושישה של הכתב הסיני. פירושו "גם" או "אבל" והוא אחד מתוך 29 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משישה קווים.
במילון קאנגשי יש 22 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.
התפתחות

השורש בכתב עצמות הניחוש, (甲骨文, גְ'יָאגוּוֶן, פיניין: Jiǎgǔwén) מלפני 3,500 שנה
השורש בכתב כתובות הברונזה, (גִ'ין וֶן; 金文; פיניין: Jīn wén) מלפני 2,500-3,000 שנה
השורש בכתב החותם הגדול (דָאגְ'ווָאן; 大篆; פיניין: Dàzhuàn) לפני מעל 2,000 שנה
השורש בכתב החותם הקטן (שְׂיָאוגְ'ווָאן, 小篆, xiǎozhuàn)
תווים נגזרים

| מספר קווים נוספים | תווים |
| --- | --- |
+0: 而
+3: 耍耎耏耐耑
לקריאה נוספת

Fazzioli, Edoardo (1987). Chinese calligraphy : from pictograph to ideogram : the history of 214 essential Chinese/Japanese characters. calligraphy by Rebecca Hon Ko. New York, 1987: Abbeville Press. ISBN 0-89659-774-1.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: location (link)
Lunde, Ken (5 ינו' 2009). "Appendix J: Japanese Character Sets" (PDF). CJKV Information Processing: Chinese, Japanese, Korean & Vietnamese Computing (Second ed.). Sebastopol, Calif.: O'Reilly Media. ISBN 978-0-596-51447-1. {{cite book}}:  (עזרה)
ריטה וילסון

| --- | --- |

 לידה:  26 באוקטובר 1956 (בת 67) הוליווד, ארצות הברית 
 שם לידה:  Маргарита Ибрахимова 
 מדינה:  ארצות הברית, יוון 
 השכלה:  בית הספר התיכון הוליווד 
 תקופת הפעילות:  מ-1972 
 השקפה דתית:  נצרות אורתודוקסית 
 בן או בת זוג:  טום הנקס (30 באפריל 1988–?) 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס סטלייט (1999)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 ritawilson.com
 
מרגריטה וילסון הנקס (באנגלית: Margarita Wilson Hanks; נולדה ב-26 באוקטובר 1956) היא שחקנית, זמרת ומפיקה אמריקאית. הופעותיה בקולנוע כוללות את "מתנדבים" (1985) נדודי שינה בסיאטל" (1993), עכשיו ואז (אנ') (1995), "מה שאת עושה לי" (1996), "מתנה בלתי אפשרית" (1996), "הסיפור שלנו" (אנ') (1999), "תפוס את הכלה" (1999), "זה מסובך" (2009), ו"לארי קראון" (אנ') (2011), וכן הופיעה בסדרות הטלוויזיה "האישה הטובה" ו"בנות". וילסון הופיע בברודוויי והפיקה כמה סרטים, כולל "החתונה היוונית שלי" (2002). כזמרת-יוצרת, וילסון הוציא את האלבומים "AM/FM"‏, "Rita Wilson"‏, "Bigger Picture", ו-"Halfway to Home" .
במרץ 2019 היא קיבלה כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
ביוגרפיה

ריטה וילסון נולדה בשם מרגריטה איברהימוף בלוס אנג'לס שם גדלה. אמה, דורותיאה ציקקו, הייתה יווניה, אשר גדלה באלבניה, קרוב לגבול עם יוון. אביה, חסן חלילוב איברהימוף (1920–2009), היה מוסלמי בולגרי יליד אוראיו (ברשטן), יוון, קרוב לגבול עם בולגריה. משפחתו של אביה עברה לבולגריה כשהיה ילד. הוא עבר מבולגריה לארצות הברית בשנת 1949. בארצות הברית הוא החליף את דתו לנצרות אורתודוקסית עם נישואיו ושינה את שמו לאלן וילסון ב-1960, הוא בחר בשמו על שם רחוב מקומי. בלוס אנג'לס עבד כברמן. וילסון גדל על האמונה היוונית-אורתודוקסית. בנוסף לבולגרית, אביה ידע לדבר "רוסית, טורקית, פולנית, יוונית, קצת איטלקית, קצת צרפתית", לפי בעלה של וילסון טום הנקס, שסיפר כי הוא עיצב את דמותו של הדמות ויקטור נבורסקי בסרט "טרמינל" על חמו.
קריירה > קולנוע, טלוויזיה, תיאטרון

הקריירה של וילסון החלה בהופעת אורח ב"חבורת בריידי" בפרק "המשולש של גרג" משנת 1972, שם גילמה את פט קונווי, אחת המועמדות שמתמודדות מול מרסיה בריידי למעודדת הראשית. היא גם הופיעה פעמיים ב"מ.א.ש" ב-1982 בתור האחות לייסי כמו גם בסיטקום "שלושה בדירה אחת" ו-Bosom Buddies (אנ') בכיכובו של בעלה לעתיד טום הנקס, וכהסטר רוז קריין, אמו המנוחה של פרייז'ר קריין ב"פרייז'ר".
בשנות ה-80 למדה וילסון באקדמיה של לונדון למוזיקה ואמנות דרמטית באנגליה.
היא הופיעה במספר רב של סרטים, כולל "נדודי שינה בסיאטל", "מה שאת עושה לי", "מתנה בלתי אפשרית", "תפוס את הכלה", "זה מסובך" ו"לארי קראון".
בטלוויזיה היא גילמה את סוזן בורמן, אשתו של האסטרונאוט פרנק בורמן, במיני-סדרה של HBO מכדור הארץ עד הירח (אנ'). היא התארחה בסדרות רבות, ביניהן "פרייז'ר", "תרגיע", "חוק וסדר: מדור מיוחד" והיו לה תפקידים חוזרים ב"האישה טובה" וב"בנות".
כמפיקה היא סייעה לשחקנית ניה ורדלוס לקבל את עסקת הסרט עבור "החתונה היוונית שלי", שהפך לסרט העצמאי הרווחי ביותר בכל הזמנים ועבורו שימשה כמפיקה. וילסון הפיקה שתי הפקות בימתיות של המחזה, בזמן שהם פיתחו את הסרט. סרט המשך, "החתונה היוונית שלי 2", שוילסון הייתה שותפה להפקה ובו היה לה תפקיד משנה, יצא לאקרנים ב-2016.
המורשת היוונית של וילסון עצמה זכתה לכבוד בשנת 2016 כאשר שירות הדואר היווני ELTA הנציח אותה על בול יחד עם חמישה אחרים. ארבעת האחרים שתוארו על בולים היו יוצר הסרטים קוסטה גברס, המהנדס והיזם פיטר דיאמנדיס, העיתונאי ג'ורג' סטפנופולוס ואיש העסקים המיליארדר ג'ון קטסימאדיס (אנ'). ב-2008 הפיקה וילסון את הסרט "מאמא מיה!" ושמונה שנים מאוחר יותר סרט ההמשך שלו, "מאמה מיה! Here We Go Again".
בשנת 2006, וילסון עשתה את הופעת הבכורה שלה בברודוויי, שם היא ביצעה את התפקיד של רוקסי הארט בחידוש של "שיקגו". באפריל 2015 הודיעה וילסון כי היא אובחנה כחולה בסרטן השד ועברה כריתת שד כפולה וניתוח משחזר. לאחר הפסקה של חודש, היא חזרה למופע של לארי דייוויד " Fish in the Dark". וילסון הופיע במחזה זוכה פרס פוליצר של דניאל מרגוליס, "ארוחת ערב עם חברים", בבימויו של זוכה פרס הטוני דן סאליבן.
במרץ 2020, בזמן שצילם באוסטרליה, הנקס הודיע דרך פרופיל האינסטגרם שלו שהזוג נדבק ב-COVID-19 וחווים תסמינים קלים בזמן שצילם את הסרט "אלביס" עם הבמאי בז לורמן באוסטרליה. לפני שהם הוחזרו להסגר, הם אושפזו בבית החולים האוניברסיטאי גולד קוסט. ב-27 במרץ, וילסון ובעלה חזרו ללוס אנג'לס לאחר שהחלימו מהנגיף בני הזוג החליטו לתרום את נוגדני הדם שלהם למחקר נגיפים.
וילסון הפיקה את הסרט "איש ושמו אוטו", שיצא בדצמבר 2022. וילסון החלה להתעניין בהפקת הסרט לאחר שצפתה "איש ושמו אובה",(אנ') הסרט השוודי שעליו מבוסס איש ושמו אוטו. הסרט נמכר לסרטי סוני בפברואר 2022 תמורת 60 מיליון דולר, באותה תקופה העסקה הגדולה ביותר עד אז בשוק הסרטים האירופי הווירטואלי. בדצמבר השיקה וילסון את חברת ההפקות שלה "ארטיסטיק סרטים", עם "איש ושמו אוטו" כפרויקט הראשון של החברה.
קריירה > מוזיקה

אלבום הסולו הראשון של וילסון "AM/FM" יצא ב-8 במאי 2012 ב"דקה רקורדס". האלבום כלל קלאסיקות משנות ה-60/70. היא גם ביצעה דואט של "All I Have To Do Is Dream" עם סאונדגארדן וכריס קורנל.
בטקס הדלקת עץ חג המולד הלאומי בוושינגטון די סי ב-4 בדצמבר 2014, היא הופיעה בפני הנשיא ברק אובמה ומישל אובמה, ושימשה כמארחת משותפת של האירוע.
ב-2016 החלה וילסון לכתוב שירים משלה בעזרתה של שותפה, קארה דיוגארדי, המועמדת לגראמי. השיר הראשון שכתבה ושרה היה "Grateful" עם דיוגארדי וג'ייסון ריבס . מוקדם יותר, ב-2014, כתבה וילסון את השיר "Bad Things" עם מאט נתנסון, לסרט של סקוט איסטווד, "Dawn Patrol" (אנ'), בו גם כיכבה.
באותה שנה יצא אלבומה השני, "ריטה וילסון". וילסון כתבה את כל השירים באלבום עם דן וילסון, קארה דיוגארדי, ג'ייסון ריבס, דארל בראון, השיר "Strong Tonight" בוצע על ידי קוני בריטון בתוכנית הטלוויזיה של ABC, "נאשוויל", בפתיחת אחד הפרקים.
עם אלבומה השלישי, "Bigger Picture", וילסון שאבה ישירות מחייה האישיים לנושא שלו. האלבום, שיצא ב-28 בספטמבר 2018, איחד אותה מחדש עם המפיק פרד מולין (ג'וני מאטיס, ג'ימי ווב וקריס קריסטופרסון).
כמו כן, בשנת 2018, השיר המקורי של וילסון, "Heart Unknown", שימש בסרט האינדי, "Simple Wedding". בנוסף, היא ביצעה את "Sometimes Love", שנכתב בשיתוף עם דייוויד הודג'ס, עבור הסרט העצמאי "אמט", בו היא גם כיכבה.
ב-29 במרץ 2019, וילסון הוציאה את אלבומה הרביעי, "Halfway to Home" שכלל את "Throw Me a Party", שיר בהשראת הישרדותה מסרטן השד.
ב-24 באוגוסט 2022 הכריזה וילסון על אלבום הדואטים שלה "Now & Forever", אוסף של קאברים משנות ה-70 עם זמרים שונים. בהפקה משותפת של וילסון ומאט רולינגס, האלבום כולל את וילי נלסון, קית' אורבן ואלביס קוסטלו ואחרים. האלבום היה מועמד לתקליט השנה בהוצאה עצמית בטקס פרסי ליברה לשנת 2023 . בדצמבר 2023, ברק אובמה ציין את השיר " Crazy Love " של וילסון עם קית' אורבן כחלק מרשימת השירים האהובים עליו של השנה.
בשנת 2022, וילסון שיתפה פעולה עם סבסטיאן יאטרה בסינגל " Til You're Home " מהפסקול לסרט "איש ושמו אוטו".
ב-29 במרץ 2023, וילסון השתתפה בחגיגת יום העצמאות היווני בבית הלבן בהנחיית הנשיא ביידן לצד יוונים-אמריקאים בולטים אחרים. וילסון הובילה את תוכנית התרבות של האירוע, וביצעה ארבעה שירים.
קריירה > עיתונאות

וילסון הייתה עורכת במגזין Harper's Bazaar, וכתבה למעלה מעשרים ואחד מאמרים. היא גם הייתה עורכת של מדור ב-The Huffington Post בשם Huff/Post50, שחקר סוגיות ונושאים ביחס לאנשים מעל גיל חמישים. בנוסף כתבה עבור O, The Oprah Magazine.
חיים אישיים

וילסון התחתנה עם השחקן טום הנקס ב-1988. להנקס היו כבר שני ילדים מנישואים קודמים, קולין ואליזבת הנקס. יש לה שני בנים עם הנקס, צ'ט וטרומן. לוילסון יש שלושה נכדים.
היא חברה בכנסייה היוונית אורתודוקסית.
פילמוגרפיה > בקולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1977 | The Day It Came to Earth | דבי |  |
| 1980 | Cheech and Chong's Next Movie | שחקנית |  |
| 1985 | מתנדבים | בת' וקסלר |  |
| 1989 | Teen Witch | רקדנית |  |
| 1990 | The Bonfire of the Vanities | אשת יחסי ציבור |  |
| 1993 | נדודי שינה בסיאטל | סוזי |  |
| 1994 | Mixed Nuts | קתרין אושוגנסי |  |
| 1995 | Now and Then | כריסי דהוויט ויליאמס |  |
| 1996 | מה שאת עושה לי | מרגריט |  |
| 1996 | מתנה בלתי אפשרית | ליז לנגסטון |  |
| 1996 | No Dogs Allowed |  | סרט קצר |
| 1998 | פסיכו | קרולין |  |
| 1999 | תפוס את הכלה | אלי גרהם |  |
| 1999 | The Story of Us | רייצ'ל |  |
| 2001 | Perfume | רוברטה | לבושה לרצח |
| 2001 | בית משפחת גלאס | גרייס אייברי בייקר | ללא קרדיט[דרוש מקור] |
| 2002 | Auto Focus | אן קריין |  |
| 2004 | Raise Your Voice | פרנסס פלטשר |  |
| 2005 | The Chumscrubber | טרי בראטלי |  |
| 2005 | Magnificent Desolation: Walking on the Moon 3D | מנהלת תחנת בטא | קול |
| 2006 | Beautiful Ohio | ג'ודית מסרמן |  |
| 2009 | My Life in Ruins | אלינור |  |
| 2009 | Old Dogs | ג'נה |  |
| 2009 | זה מסובך | טרישה |  |
| 2011 | The Art of Getting By | ויויאן סרגנט |  |
| 2011 | Larry Crowne | וילמה ק גמלגראד |  |
| 2012 | Jewtopia | ארלין ליפשיץ |  |
| 2013 | The Tutor[דרוש מקור] | טינה | סרט קצר |
| 2014 | Kiss Me | עידית |  |
| 2014 | Dawn Patrol | שליה |  |
| 2016 | החתונה היוונית שלי 2 | אנה |  |
| 2016 | Brother Nature | קתי טורלי |  |
| 2018 | Gloria Bell | ויקי |  |
| 2018 | A Simple Wedding | מגי בייקר |  |
| 2019 | Boy Genius | מארי לוק |  |
| 2020 | Love Is Love Is Love | מארי קיי |  |
| 2020 | סרט המשך בוראט | עצמה | הופעת קמע |
| 2022 | קימי | נטלי צ'ודורי |  |
| 2023 | אסטרואיד סיטי | גברת ווטרפורד |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1972 | חבורת בריידי | פאט קונוואי | בפרק: "Greg's Triangle" |
| 1974 | Movin' On | פני | בפרק: "The Cowhands"; uncredited |
| 1977 | Lou Grant | כריסטין פארל | בפרק: "Cophouse"; uncredited |
| 1978 | Flying High | דבי | בפרק: "Flying High" |
| 1979 | הוואי חמש-אפס | מארי אלן קליין | בפרק: "The Skyline Killer" |
| 1979 | A Man Called Sloane | קתי | בפרק: "The Venus Microbe" |
| 1980 | B. J. and the Bear | סוזן | בפרק: "The Good, the Bad and the Beautiful" |
| 1981 | Bosom Buddies | סינדי | בפרק: "All You Need is Love" |
| 1982 | Mr. Merlin | בברלי | בפרק: "Everything's Coming Up Daisies" |
| 1982 | מ.א.ש | האחות לייסי | 2 פרקים |
| 1982–1983 | ימים מאושרים | ברברה מקמנוס/רוקסן | 2 פרקים |
| 1983 | שלושה בדירה אחת | אגנס פלאט | בפרק: "Alias Jack Tripper" |
| 1984 | Legmen | קת'י | בפרק: "A Woman's Work" |
| 1986 | מי הבוס? | שירלי | בפרק: "Losers and Other Strangers" |
| 1986 | 227 | ד"ר פטרסון | בפרק: "Mary Nightingale" |
| 1988 | CBS Summer Playhouse | China Seasons | בפרק: "Silent Whisper" |
| 1988 | Sonny Spoon | ג'ולין | בפרק: "Blind Justice" |
| 1988 | שלושים ומשהו | אדריאן | בפרק: "In Re: The Marriage of Weston" |
| 1989 | בלשים בלילה | קרלה מקייב | בפרק: "Those Lips, Those Lies" |
| 1989–1990 | Midnight Caller | קוני זימק | 3 פרקים |
| 1990 | WIOU | אלן זרט | בפרק: "One Point, No Light" |
| 1991 | אגדות מעולם המסתורין | ג'ס גילקריסט | בפרק: "Mournin' Mess" |
| 1992 | Civil Wars | מרגוט וילקנסון | בפרק: "Tape Fear" |
| 1993 | Barbarians at the Gate | קרולין רוהם קרביס | סרט טלוויזיה |
| 1996 | If These Walls Could Talk | לסלי | סרט טלוויזיה; segment: "1996" |
| 1998 | משתגעים מאהבה | לינדסי קרבנסק | בפרק: "Separate Planes" |
| 1998 | From the Earth to the Moon | סוזן בורמן | 3 פרקים |
| 1999 | Invisible Child | אני בימן | סרט טלוויזיה |
| 1999–2001 | פרייז'ר | מיה פטרסון/ הסטר קריין | 2 פרקים |
| 2001 | תרגיע | אן מיקלזון | בפרק: "The Doll" |
| 2003 | My Big Fat Greek Life | בת הדוד אריאנה | בפרק: "Ariana" |
| 2003 | The Wild Thornberrys | קואה (קול) | בפרק: "Look Who's Squawking" |
| 2011 | חוק וסדר: מדור מיוחד | ברי מזלן | בפרק: "Delinquent" |
| 2011–2014 | האישה הטובה | ביולה ולש | 6 פרקים |
| 2012 | Body of Proof | רות סטון | בפרק: "Sympathy for the Devil" |
| 2012 | Who Do You Think You Are? | עצמה | בפרק: "Rita Wilson" |
| 2013–2017 | בנות | אוי מייקלס | 7 פרקים |
| 2015 | Full Circle | שלי רזקו | 5 פרקים |
| 2016 | Pitch | אנדראה ברטון | בפרק: "Wear It" |
| 2022 | 1883 | קרולין | בפרק: "Boring the Devil" |
פילמוגרפיה > בתור מבצעת מוזיקלית

| תאריך | שיר | תוכנית טלוויזיה |
| --- | --- | --- |
| 9 בדצמבר 2016 | "The Christmas Song (Chestnuts Roasting On An Open Fire)" | בשידור חי ב-YouTube Space LA |
| 15 במרץ 2016 | "Along For the Ride" | המופע של אלן דג'נרס |
| 31 באוקטובר 2017 | "You're So Cold" | יותר מאוחר... עם ג'ולס הולנד |
| 1 באוקטובר 2018 | "Bigger Picture: Album Medley" | הופעה חיה של בילבורד |
| 5 באוקטובר 2018 | "Bigger Picture" | תוכנית היום |
| 12 בדצמבר 2018 | "Bigger Picture" | פיקלר ובן |
| 12 בדצמבר 2018 | "Bigger Picture" | ג'ימי קימל בשידור חי! |
| 1 באפריל 2019 | "Throw Me a Party" | The Late Late Show עם ג'יימס קורדן |
| 5 באפריל 2019 | "Throw Me a Party" | תוכנית היום |
| 15 במאי 2019 | "Throw Me a Party" | פיקלר ובן |
| 14 בפברואר 2020 | "Throw Me a Party" | ועידת TED |
| 5 באפריל 2020 | "המנון ארצות הברית" | NASCAR על פוקס |
| 7 באפריל 2020 | "Throw Me a Party" | המופע של קלי קלרקסון |
פילמוגרפיה > בתור מפיקה

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002 | החתונה היוונית שלי | יוצרת | פרס החזון של גילדת המפיקים של אמריקה מועמדות - פרס גילדת המפיקים של אמריקה למפיק הסרט של השנה |
| 2003 | My Big Fat Greek Life | מפיקה בפועל | סדרת טלוויזיה |
| 2004 | קוני וקרלה | מפיקה בפועל |  |
| 2008 | מאמה מיה! | מפיקה בפועל |  |
| 2009 | החיים שלי בהריסות | מפיקה בפועל |  |
| 2016 | החתונה היוונית הגדולה והשמנה שלי 2 | מפיקה בפועל |  |
| 2018 | מאמה מיה! Here We Go Again | מפיקה בפועל |  |
| 2018 | חתונה פשוטה | מפיקה בפועל |  |
| 2023 | איש ושמו אוטו | יוצרת |  |
דיסקוגרפיה

| אלבום | תאריך יציאה |
| --- | --- |
AM/FM: 8 במאי 2012
Rita Wilson: 11 במרץ 2016
Bigger Picture: 28 בספטמבר 2018
Halfway to Home: 29 במרץ 2019
Now & Forever: Duets: 27 בספטמבר 2022
רייבן סונדרס

רייבן סונדרס (באנגלית: Raven Saunders; נולדה ב-15 במאי 1996) היא אתלטית אמריקאית סגנית האלופה האולימפית (טוקיו 2020) ואלופת ארצות הברית (2017) בהדיפת כדור ברזל.
ביוגרפיה

סונדרס נולדה וגדלה בצ'ארלסטון, קרוליינה הדרומית. מתאמנת באוניברסיטת מיסיסיפי בהדרכתה של קוני פרייס-סמית'.
ביוגרפיה > 2016

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיימה במקום חמישי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.35 מטר אותה קבעה בהדיפה השישית והאחרונה.
ביוגרפיה > 2017 > אלופת ארצות הברית ושנייה בעולם

באליפות ארצות הברית שנערכה בסקרמנטו, קליפורניה בסוף יוני 2017 היא זכתה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בשיא איש חדש של 19.76 מטר, לפני דניאלה היל(אנ') (19.64 מטר) ומישל קרטר (19.34 מטר). התוצאה שקבעה דירגה אותה בסוף השנה במקום השני בעולם. חודש וחצי לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בלונדון, הממלכה המאוחדת בתחילת אוגוסט היא סיימה במקום עשירי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 17.86 מטר. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 18.63 מטר ועלתה מהמקום הרביעי, תוצאה שהייתה מובילה אותה למקום חמישי בגמר.
ביוגרפיה > 2021

באליפות ארצות הברית והמבחנים האמריקאיים לקראת אולימפיאדת טוקיו שנערכו ביוג'ין, אורגון ביוני 2021 היא זכתה במדליית כסף בשיא אישי חדש של 19.96 מטר, אחרי ג'סיקה רמזי שקבעה שיא אליפות חדש של 20.12 מטר ולפני אדלייד אקווילה (אנ') (18.95 מטר).
ביוגרפיה > 2021 > סגנית אלופה אולימפית

באולימפיאדת טוקיו (2020) היא זכתה במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.79 מטר, אחרי גונג ליג'יאו מהרפובליקה העממית של סין (20.58 מטר) ולפני ואלרי אדמס מניו זילנד (19.62 מטר).
חיים אישיים

סונדרס היא לסבית גלויה.
שיאים אישיים > אצטדיון

הדיפת כדור ברזל: 19.96 מטר (2021)
זריקת דיסקוס: 56.85 מטר (2016)
שיאים אישיים > אולם

הדיפת כדור ברזל: 19.57 מטר (2021)
רק אתמול נולדה (מחזה)

| --- | --- |
 כתיבה:  גארסון קאנין 
 הצגת בכורה:  1946 
 
רק אתמול נולדה (באנגלית: Born Yesterday) הוא מחזה מאת גרסון קנין, שהועלה לראשונה בשנת 1946. המחזה נמצא בין 50 ההצגות שרצו הכי הרבה בברודוויי.
עלילה

הארי ברוק הוא איש עסקים עשיר שמגיע לוושינגטון בליווי חברתו בילי, בחורה קלת דעת שאינה יודעת כיצד להתנהג בחברה הגבוהה. בגלל הבושות שבילי עושה לו שוכר הארי עיתונאי בשם פול ורול כמנטור שיעניק לבילי השכלה וילמד אותה כיצד להתנהג בחברה. בילי מחכימה מעבר למה שתכנן הארי והיא מגלה שהארי עושה עסקים מושחתים בקשרי הון ושלטון ומחליטה לעזוב את הארי ולהתחתן עם פול.
בברודוויי > המחזה המקורי

המחזה הועלה לראשונה בברודוויי בתיאטרון ליציאום ב-4 בפברואר 1946 שם הוצג עד 1948. ובין השנים 1948-1949 הוצג בתיאטרון הנרי מילר. סך הכל בשנים אלו עלה המחזה 1642 פעם. את דמותה של בילי הייתה אמורה לגלם ז'אן ארתור שעזבה במהלך האודישנים ולבסוף גילמה את בילי השחקנית ג'ודי הולידיי. פול דאגלס גילם את הארי (תפקיד שעליו זכה בפרס קלרנס) ואת העיתונאי פול גילם גארי מריל.
בברודוויי > גרסת 1989

המחזה עלה שוב בברודוויי בשנת 1989 (153 הופעות). את בילי גילמה מדליין קאהן (תפקיד שזיכה אותה בפרס טוני) ואת הארי גילם אדוארד אסנר.
בברודוויי > גרסת 2011

בשנת 2011 המחזה עלה בשלישית בברודוויי, את תפקיד בילי גילמה נינה אריאנדה ואת תפקיד הארי גילם ג'ים בלושי.
בישראל

1949 – התיאטרון הקאמרי, בתרגום יאיר בורלא ובבימויו של פיטר פריי. שחקנים: חנה מרון (בילי דון) ויוסי ידין (הארי ברוק), בהשתתפות אברהם בן-יוסף (עו"ד אד דברי), גרשון קליין (אדי ברוק), יצחק מיכאל שילה (פול וורול), רחל מרכוס (מיס הודג'ס), חנן סמטאי (סנטור הודג'ס), גיזלה אנסקה (הלן).
2004–2005 – תיאטרון בית לסין, בתרגומו של אילן רונן. שחקנים: רמה מסינגר (בילי דון) וספי ריבלין (הארי ברוק).
נובמבר 2013 – תיאטרון באר שבע, בתרגומו של עידו ריקלין, בבימויו של רפי ניב. בתפקיד הראשי: מירב שירום.
עיבודים לקולנוע

המחזה עובד לסרט שיצא לאקרנים ב-1950 (בסרט גילמה את בילי ג'ודי הולידיי, ששיחקה בהצגה המקורית), הסרט הצליח וזכה באוסקר ולשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית. הסרט יצא בגרסה מחודשת בשנת 1993 (את דמותה של בילי גילמה מלאני גריפית' ואת העיתונאי פול גילם דון ג'ונסון, שהיה באותה תקופה בן זוגה).
הערות שוליים

↑  רשימת ההצגות שרצו הכי הרבה בברודוויי (מקום 43)
↑   מיכאל הנדלזלץ, "רק אתמול נולדה": נולדה מזמן ובכל זאת צעירה ברוחה, באתר הארץ, 25 בנובמבר 2013
↑  ביקורת: ד. ב. מ., "רק אתמול נולדה" ב"קאמרי", על המשמר, 5 באוגוסט 1949.
↑  מיכאל הנדלזלץ, הרייטיינג של העם בעלייה, באתר הארץ, 28 במאי 2004
↑  ביקורות:
 מיכאל הנדלזלץ, "רק אתמול נולדה": נצחונם של בני התרבות, באתר הארץ, 15 בנובמבר 2013
מערכת וואלה! חדשות‏, רק אתמול נולדה- קשרי הון- שלטון בהצגה של תיאטרון באר שבע, באתר וואלה, 15 בדצמבר 2015
רון שוורץ, ‏הון, שלטון ותיאטרון, באתר גלובס, 9 בינואר 2014
↑  דליה שלף, סרטים חדשים / "רק אתמול נולדה", חדשות, 20 במאי 1993
רקוויאם (דיריפלה)

הרקוויאם של דיריפלה, אופ' 9, הוא יצירה פרי עטו של המלחין הצרפתי מוריס דיריפלה לטקסט הרקוויאם הקתולי, בהשמטת מזמור הדיאס אירה. היצירה נכתבה בשלושה תזמורים שונים: לעוגב וקולות, לעוגב תזמורת קאמרית וקולות ולעוגב, תזמורת מלאה וקולות. הרקוויאם יצא בשנת 1947 בהוצאה של אוגוסט דוראן, והוא נחשב ליצירתו הידועה ביותר של דיריפלה.
הלחנה וביצוע

הרקוויאם הוזמן מדיריפלה על ידי ממשלת צרפת של וישי בשנת 1941, אולם כתיבתו התארכה, ובשנת 1944 כשנפלה צרפת של וישי היצירה לא הושלמה עדיין. דיריפלה סיים לכתוב את הרקוויאם בסופו של דבר בשנת 1947 והוציא את תוויו לאור בהוצאת אוגוסט דוראן. היצירה הוקדשה לזכר אביו של דיריפלה. ביצוע הבכורה של הגרסה התזמורתית הגדולה התרחש ב-2 בנובמבר 1947 בפריז, על ידי התזמורת הלאומית של צרפת, בניצוחו של רוז'ה דזורמיה.
היצירה

בעת שהוזמנה ממנו היצירה, עבד דיריפלה על סוויטה המורכבת ממוטיבים הלקוחים ממזמורים גרגוריאנים. דיריפלה שילב את הרעיונות מסוויטה זו ברקוויאם. הרקוויאם מתבסס על הלחנים הגרגוריאנים של המזמורים הכלולים בו ומפתח אותם, כמעט כל התמות ברקוויאם לקוחים מהמזמורים הגרגוריאנים. דבר זה יוצר לרקוויאם אופי מיוחד.
בהשראת הרקוויאם של פורה, השמיט דיריפלה מן הרקוויאם שלו את מזמור הדיאס אירה העוסק ביום הדין, ומהווה באופן מסורתי חלק מרכזי ברקוויאם. דיריפלה אמר שהשמטה זו נועדה ליצור אופי הרהורי ונוגה יותר לרקוויאם. דיריפלה צירף לרקוויאם מזמורים שאינם חלק הכרחי מן המיסה: הליברה מה והאין פארדיסיום, שני קטעים אלו גם נחשבים לקטעים נוגים ומהורהרים ולא "מפחידים" כמו הדיאס אירה.
ביצוע ממוצע של היצירה אורך כ-40 דקות.
היצירה > הרכבים

היצירה הולחנה על ידי המלחין עצמו בשלושה תזמורים שונים, בכולם יש עוגב, מקהלה מעורבת של ארבע קולות ושני סולנים: מצו סופרן ובריטון. בגרסה הראשונה ההרכב כולל תזמורת מלאה, עוגב וקולות אנושיים, בגרסה השנייה התזמורת מוקטנת ובגרסה השלישית יש רק קולות אנושיים ועוגב. הגרסה הראשונה היא זו שהתפרסמה בשנת 1947 שתי הגרסאות האחרות פורסמו על ידי המחבר בשנת 1961. בגרסה לתזמורת סימפונית מלאה תפקיד העוגב מצומצם למדי; בגרסה עם תזמורת מוקטנת תפקיד העוגב משמעותי יותר, ובגרסה לעוגב ומקהלה ללא תזמורת תפקיד העוגב הוא הגדול ביותר, ונחשב קשה ווירטואוזי.
ההרכב של הגרסה הקטנה כולל (בנוסף לעוגב ולקולות): 3 חצוצרות, נבל, טימפני וסקציית כלי קשת (כינור ראשון ושני, ויולות, צ'לי וקונטרבסים).
ההרכב של הגרסה הגדולה כולל (בנוסף לעוגב ולקולות): 3 חלילים (שניים מהם מוכפלים על ידי פיקולו), 2 אבובים (אחד מהם מוכפל על ידי קרן אנגלית), קרן אנגלית, 2 קלרינטים, קלרינט בס, 2 בסונים, 4 קרנות, 3 חצוצרות, 3 טרומבונים, טובה, טימפני, מצילתיים, תוף בס, גונג, צ'לסטה, נבל וסקיצת כלי קשת (כינור ראשון ושני, ויולות, צ'לי וקונטרבסים).
סדר הפרקים

(Introit (Requiem Aeternam
Kyrie eleison
(Offertory (Domine Jesu Christe
Sanctus
Pie Jesu
Agnus Dei
(Communion (Lux aeterna
Libera me
In Paradisum