stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלדו פאריזוט
הוראה

פאריזו עשה לו שם כמורה, שלימד במוסדות מוזיקליים שונים, ביניהם קונסרבטוריון פיבודי, ג'וליארד והקונסרבטוריון של ניו אינגלנד, נוסף למשרתו באוניברסיטת ייל, שבה הוא כיהן מאז 1958. התלמידים שהעמיד במשך השנים המשיכו לקריירות של אמני קונצרטים בולטים, מורים ונגנים בתזמורות סימפוניות מן המובילות בעולם. בין תלמידיו ענבל שגב, צ'לנית ישראלית-אמריקאית והצ'לן הישראלי שגיא הרטוב.
נוסף להדרכה פרטנית, פאריזוט גם ניצח על הרכב "צ'לני ייל" מאז 1983. הקבוצה הוציאה עם השנים מספר תקליטורים זוכי פרסים, שאחד מהם היה מועמד לגראמי.
נפטר ב-29 בדצמבר 2018.
פרסים ואותות הוקרה

פאריזוט קיבל במשך השנים מספר רב של פרסים ואותות הוקרה, ביניהם מדליות זהב ואזרחות כבוד מלבנון ומברזיל.
תואר "אביר הצ'לו" על שם אווה יאנצר מאוניברסיטת אינדיאנה, 1980
מדליית השלום של האו"ם, 1982
פרס אמן/מורה מטעם האגודה האמריקאית של מורי הקשת, 1983
תואר כבוד "סמואל סאנפורד" לפרופסור למוזיקה של אוניברסיטת ייל, 1994
פרס המושל לאמנויות ממדינת קונטיקט, 1997
דוקטורט של כבוד למוזיקה מאוניברסיטת שננדואה, 1999
פרס הצטיינות מן הרויאל נורת'רן קולג' למוזיקה במנצ'סטר, אנגליה, 2001
פרס גוסטב שטקל, 2002
דוקטור לשם כבוד לאמנויות מטעם אוניברסיטת פן, פילדלפיה, 2002
הערות שוליים

↑  "Sally Menke, Editor, Weds Aldo L. Parisot". New York Times. 1986-08-10. נבדק ב-2007-05-04.
1 2  Sánchez-Penzo, José. "The Way Famous String Instruments Went". אורכב מ-המקור ב-2012-03-28. נבדק ב-2007-04-23.
↑  Janof, Tim (2001-05-04). "Conversation with Aldo Parisot". Internet Cello Society. נבדק ב-2007-04-27.
↑  "Aldo Parisot". Texas Christian University. אורכב מ-המקור ב-2007-02-19. נבדק ב-2007-04-27.
↑  "Yale School of Music: Strings Department Description". אורכב מ-המקור ב-2010-11-15. נבדק ב-2007-04-23. A short version of Parisot's printed bio, where most biographical 
information was obtained.
↑  Campbell, Margaret (2004). The Great Cellists. London: Robson Books. pp. 222–223. ISBN 1-86105-654-0.
↑  "Artists: Aldo Parisot". Naxos Records. נבדק ב-2007-04-27.
↑  "The Yale Cellos". Texas Christian University. אורכב מ-המקור ב-2007-02-19. נבדק ב-2007-04-27.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007336587405171  BnF: cb13927530j (data)  GND: 1193660033  ICCU: MODV260886  ISNI: 0000 0000 5026 6430  LCCN: nr89009465  MusicBrainz: 2f418b3a-39e3-4214-a32d-113704054c1f  RERO: 02-A022730510  SNAC: w6kw7f20  VIAF: 198926   WorldCat (עם VIAF): 198926 
הצ'לנים של ייל בקוריאה הדרומית, 2005
אלכסנדר רוברט ג'ונסטון

אלכסנדר רוברט ג'ונסטון (באנגלית: Alexander Robert Johnston;‏ 14 ביוני 1812 - 21 בינואר 1888) היה פקיד קולוניאלי בריטי אשר כיהן בפועל כמנהלן (administrator) בהונג קונג והיה בפועל מושל המושבה.
בשנת 1854 התקבל כחבר בחברה המלכותית בשל מחקריו על הטבע של סין.
קורות חיים

ג'ונסטון נולד בקולומבו שבציילון (כיום סרי לנקה) והיה בנו השלישי של סר אלכסנדר ג'ונסטון, השופט הראשי של המושבה בריטית.
בשנת 1828 עבר למאוריציוס כפקיד קולוניאלי בריטי, ושירת בה עד 1833.
בין השנים 1833–1834 שימש כמזכירו הפרטי של בן דודו, ויליאם נאפייר, אשר כיהן כממונה הראשי על הסחר עם סין. נאפייר נפטר באוקטובר 1834, והוחלף על ידי ג'ון פרנסיס דייוויס, וג'ונסטון הועסק על ידיו כמזכיר ועדת הסחר עם סין. לאחר פרישתו של דייוויס בינואר 1835 מונה ג'ונסטון לתפקיד השליש לממונה על הסחר עם סין, ובנובמבר 1836 מונה לתפקיד המשנה לממונה. ב-1837 כאשר בוטל התפקיד מונה ג'ונסטון לתפקיד סגן הממונה על הסחר.
ב-22 ביוני 1841 הצטרף ג'ונסטון לכוח החלוץ הבריטי במסגרת מלחמת האופיום הראשונה ולאחריה מונה לתפקיד המנהלן בפועל (acting administrator) של הונג קונג, תפקיד בו כיהן עד דצמבר 1841.
ב-10 באוגוסט 1841 עת הגיע סר הנרי פוטינגר לסין, הוא הורה לג'ונסטון להמשיך בתפקידו כמנהלן בפועל. בכהונתו ג'ונסטון פיתח את המושבה ופיקח על סיווג הקרקעות במושבה תוך שהוא קובע אזורי סחר, מגורים ואזורים כפריים. תחת כהונתו נבנו הקסרקטינים באזור סטנלי ואברדין.
בעת שפוטינגר יצא במשלחת לסין ביוני 1842 נותר ג'ונסטון המנהלן בפועל, והמשיך בפעולותיו, אולם לא יכל לשפוט את הפושעים שנתפסו במושבה, דבר שהביא לעומס בבתי הכלא ולעלייה בפשיעה ובשוד הימי. הירידה בביטחון האישי במושבה הביאה את משרד המושבות הבריטי להבין שיש צורך במנהלן רשמי במושבה, ובדצמבר 1842 שב פוטינגר למושבה וג'ונסטון שב לתפקידו כסגן הממונה על הסחר עם סין.
ב-1843 מינה פוטינגר את ג'ונסטון לחבר במועצה המבצעת ובמועצה המחוקקת.
באוקטובר 1843 חלה ג'ונסטון ושב לאנגליה.
ב-5 ביוני 1845 נבחר כחבר החברה המלכותית בשל כתביו על הטבע של סין.
בספטמבר 1845 שב ג'ונסטון לסין וכיהן כמזכיר הממונה על הסחר עד ספטמבר 1852. בינואר 1846 שב לכהן במועצה המבצעת וכיהן בה עד מרץ 1853 עת פרש ושב לאנגליה.
ב-30 בספטמבר 1856 נשא ג'ונסטון לאישה את פרנסיס אלן (Frances-Ellen) בלונדון. נולדו להם תשעה בנים ושתי בנות.
ג'ונסטון עבר להתגורר בסאפוק שם כיהן כשופט שלום. לאחר מכן עבר לארצות הברית, ונפטר ב-21 בינואר בלוס אנג'לס שבקליפורניה.
רעייתו הקימה לזכרו כנסייה בפסדינה בשנת 1889.
דרך ג'ונסטון בשכונת ואן צ'אי שבאי הונג קונג נקראת על שמו.
דרך ג'ונסטון, הקרויה על שמו.
אלברטו ספאטה

אלברטו דה חסוס ספאטה אוריולה (בספרדית: Alberto de Jesús Zapata Urriola; נולד ב-28 בפברואר 1979) הוא כדורגלן עבר פנמי, ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירת מועדונים

ספאטה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל ריאל אספניה ההונדורסית, ממנה עבר לווידה, אותה עזב בדצמבר 1999 לאחר שטען כי המועדון לא שילם לו את שכרו. בשנת 2000, הא חתם בטאורו מליגת העל הפנמנית. כעבור שנה הושאל לטקוס מהליגה המקסיקנית השנייה וחזר לטאורו בסיום העונה. בהמשך, שיחק בצ'וריו, אליאנסה פנמה סיטי, קלוב אולימפיה, מוניסיפל ולנסיה וסן פרנסיסקו.
ב-1 בפברואר 2009, ספאטה חתם במכבי נתניה מליגת העל. ב-23 בפברואר, ספאטה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-2 נגד בית"ר ירושלים. ב-25 באפריל, הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-1 נגד הפועל פתח תקווה. בקיץ 2009, חזר לאל סלוודור וחתם באליאנסה.
עד לפרישה, ספאטה שיחק בסן פרנסיסקו, ספורטינג סן מיגליטו ואתלטיקו נסיונל.
קריירה בינלאומית

ספאטה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פנמה, במשחק ידידות, בו ניצחה פנמה 1-4 את גואטמלה. ב-21 ביוני, ספאטה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-2 נגד ונצואלה.
הערות שוליים

↑  חן מישל, ‏אלברטו זפאטה חתם בנתניה: אני שמח להיות כאן, באתר ONE‏, 1 בפברואר 2009
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אלברטו ספאטה".
אלכסנדר רואב

| --- | --- |

 לידה:  27 בדצמבר 1882 האג, הולנד 
 פטירה:  2 בפברואר 1959 (בגיל 76) האג, הולנד 
 הישג בולט:  היה הנשיא הראשון של פיד"ה
 מקצוע נוסף:  דיפלומט ועורך דין
 מדינה:  הולנד
 
אלכסנדר רואב (הולנדית: Alexander Rueb;‏ 27 בדצמבר 1882, האג - 2 בפברואר 1959) היה עורך דין, דיפלומט ושחמטאי הולנדי.
חייו

רואב ייצג את הולנד באולימפיאדת השחמט 1924, אולימפיאדת השחמט הלא רשמית הראשונה שהתקיימה במקביל לאולימפיאדת פריז, הן כשחקן שצבר 5 נקודות (+3-4=4) (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו), והן כנציג המשלחת ההולנדית למשחקים. .
רואב הוא אחד מהמייסדים של איגוד השחמט הבינלאומי פיד"ה, ונבחר להיות הנשיא הראשון של האיגוד בשנת 1924. החליף אותו בשנת 1949 פולקה רוגרד. ספריית השחמט העשירה והידועה שלו נהרסה על ידי פצצות בשנת 1945, אך לאחר מלחמת העולם השנייה רואב שיקם אותה. האוסף מוצב כיום בספרייה של אוניברסיטת אמסטרדם.
לרואב היה תפקיד חשוב בתחום האטיודים, סיומי שחמט. הוא פרסם שתי סדרות ספרים שבכל אחת חמישה כרכים, De Schaakstudie ו-Bronnen van de Schaakstudie.
בשנת 1951 פיד"ה העניקה לו דרגת שופט בינלאומי ליצירות שחמט.
אלברטו פאלוסקי

אלברטו פאלוסקי (באיטלקית: Alberto Paloschi; נולד ב-4 בינואר 1990 בקיארי) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת החלוץ בספאל.
קריירת המועדונים

פאלוסקי החל את קריירת הנוער שלו במילאן. בעונת 2007/2008 הוא עלה לקבוצה הבוגרת, וערך את הופעת הבכורה שלו ב-20 בדצמבר 2007, במשחק הראשון מול קטאניה בשמינית גמר הגביע האיטלקי, בו הפסידה מילאן 1-2. במשחק הגומלין פאלוסקי כבש שער, אך המשחק הסתיים בתיקו 1-1 ומילאן הודחה מהגביע.
את הופעת הבכורה שלו בסרייה א' פאלוסקי ערך ב-10 בפברואר 2008 במשחק מול סיינה במסגרת המחזור ה-21. פאלוסקי הבקיע במשחק זה את שער הניצחון של קבוצתו, 20 שניות לאחר שנכנס כמחליף. שער זה נרשם כשער המהיר ביותר בהיסטוריה של שחקן בהופעת הבכורה שלו בליגה. את הופעתו הבאה בליגה ערך כעבור שלושה ימים במשחק מול ליבורנו.
את שערו השני בליגה הבקיע פאלוסקי במהלך הפסד קבוצתו 1-2 לסמפדוריה ב-19 בפברואר 2008.
בקיץ 2008 פאלוסקי זכה עם מילאן בטורניר TIM, טורניר מסורתי המתקיים בטורינו ומפגיש את מילאן, אינטר ויובנטוס לשלושה משחקים בני 45 דקות. במהלך הטורניר פאלוסקי כבש את הפנדל המכריע בקרב הפנדלים מול יובנטוס.
ב-27 באוגוסט הושאל פאלוסקי בעקבות חתימת רונאלדיניו במילאן לפארמה מהסרייה ב', שתחזיק במחצית כרטיס שחקנו. ביוני 2009 הוסכם על הארכת החוזה של בעלות משותפת על כרטיס השחקן, ועל הישארותו של פאלוסקי עונה נוספת בפארמה, שעלתה לסרייה א'.
ב-30 בינואר 2016 חתם בסוונסי סיטי מהפרמייר ליג עבור 10.5 מיליון יורו. ב-17 ביוני 2016 חזר לאיטליה וחתם באטאלנטה.
נבחרת לאומית

מ-2006 עד 2007 פאלוסקי שיחק במדי נבחרת איטליה עד גיל 17, במדיה שיחק ב-9 משחקים וכבש 4 שערים.
במהלך שנת 2007 פאלוסקי התקדם לנבחרת איטליה עד גיל 19. הוא שיחק במדיה ב-11 משחקים וכבש 4 שערים. בקיץ 2008 פאלוסקי השתתף עם נבחרתו באליפות אירופה עד גיל 19, וב-14 ביולי כבש שער שוויון בדקה ה-90 במשחק במסגרת הטורניר מול נבחרת יוון. היה זה אחד משני שערים שכבש בטורניר.
בהמשך 2008 התקדם לנבחרת איטליה עד גיל 20 ולנבחרת עד גיל 21.
תארים

הסופר קאפ האיטלקי: 2011
אלדו קלמנטי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 במאי 1925 קטניה, איטליה 
 פטירה:  3 במרץ 2011 (בגיל 85) רומא, איטליה 
 מוקד פעילות:  בולוניה, רומא 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  איטלקית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 
אלדו קלמנטי (באיטלקית: Aldo Clementi ‏ 25 במאי 1925 - 3 במרץ 2011) היה מלחין איטלקי.
חייו

אלדו קלמנטי נולד בקטאניה שבסיציליה. הוא למד נגינה בפסנתר וסיים את לימודיו ב-1946. את לימודי ההלחנה החל בשנת 1941 ובין מוריו היו אלפרדו סנג'ורג'י וגופרדו פטראסי. אחרי קבלת התעודה ב-1954, השתתף בסמינר הקיץ למוזיקה חדשה בדרמשטדט בשנים 1955 עד 1962. השפעה חשובה בתקופה זו הייתה לפגישתו עם ברונו מאדרנה ועם לואיג'י נונו ב-1956 ולעבודתו באולפן למוזיקה אלקטרונית של הרדיו האיטלקי במילאנו.
"שירת רילקה" מ-1946 הייתה יצירתו הראשונה שבוצעה (וינה, 1947). משמעות רבה יותר הייתה לביצוע הבכורה של "קנטטה", ששודר ברדיו צפון גרמניה בהמבורג ב-1956. ב-1959 זכה בפרס שני בתחרות האיגוד הבינלאומי למוזיקה בת זמננו (ISCMׂ) ביצירה "אפיזודות" (1958), וב-1963 קיבל פרס ראשון באותה תחרות, על "Sette scene da "Collage" ‏ (1961).
קלמנטי לימד תאוריית המוזיקה באוניברסיטת בולוניה בשנים 1971 עד 1992.
אלדו קלמנטי מת ב-3 במרץ 2011.
סגנונו

ב-1983 תיאר דייוויד פאנינג את סגנון של קלמנטי בכתיבת קנונים מואטים כ"שותף לדיכאון הפוסט-סריאלי הנפוץ של שנות ה-70'", ואילו בשנת 1988 התייחס פול גריפיתס ל"פשטות האלכסנדרית של פתרונו למבוכה העכשווית במוזיקה." קלמנטי עצמו תיאר את יצירותיו כ"קונטרפונקט דחוס באופן קיצוני, המקצה לקולות את התפקיד המביש של מיקרו-אורגניזמים חיוורים, בלתי-נשמעים."
המוזיקה של קלמנטי הוצגה ב"אולטימה", פסטיבל המוזיקה העכשווית של אוסלו ב-2009, בוצעה והוקלטה על ידי הרכבים שונים, בהם רביעיית בוציני, הרכב אייבס והרכב המוזיקה העכשווית של ויילס, ושודרה ברדיו BBC.
יצירות נבחרות

"אפיזודות" (1958) לתזמורת
"אידיאוגראמי מס' 1" (1959) ל-16 כלים
"טריפלום" (1960) לחליל, אבוב וקלרינט
"קולאז'" (1961 - יצירה לבמה
"אינפורמל 2" (1962) ל-15 נגנים
"קולאז' 2" (1962) לאלקטרוניקה
"אינטרוולאטורה" (1963) לצ'מבלו
"וריאנטה A ‏ (1964) למקהלה מעורבת ותזמורת
קונצ'רטו (1970) לפסנתר ו-7 כלים
קונצ'רטו (1975) לפסנתר, 24 כלים ופעמוניות
"קלסדרה" (1976) לתזמורת קאמרית
"ל'אורולוג'ו די ארצ'בלה" (1979) ל-13 נגנים
"וריאציוני" (1979) לוויולה סולו
"קפריצ'ו" (1979-80) לוויולה ו-24 כלים
Dodici variazioni ‏ (1980) לגיטרה סולו
Fantasia su roBErto FABbriCiAni ‏ (1980-81) לחליל וסרט הקלטה
ES ‏ (1981) - יצירה לבמה
"פאראפרזות" (1981) קנון ב-18 קולות מבוצע במעבד
"אדג'ו" (1983) לחמישייה עם פסנתר מותקן
"אוברטורה" (1984) ל-12 חלילים
קונצ'רטו (1986) לפסנתר ו-14 כלים
"פנטזיה" (1987) ל-4 גיטרות
"מנחה" (1988) לרביעיית מיתרים
"ברסז" (1989) לתזמורת
"רומנצה" (1991) לפסנתר ותזמורת
"הקינה" (1992) לקול נשי ו-13 כלים
"סונאטה Y" ‏ (2002) לכינור סולו
לקריאה נוספת

Clementi, Aldo, Maria Rosa De Luca,  Salvatore Enrico Failla, and Graziella Seminara. 2005. Per Aldo Clementi: nell'occasione dei suoi ottant'anni, 25 maggio 2005. Catania: Università degli studi di Catania.
Cresti, Renzo. 1990. Aldo Clementi: studio monografico e intervista. Milan: Edizioni Suvini Zerboni.
Lux, Simonetta, and  Daniela Tortora. 2005. Collage 1961: un'azione dell'arte di Achille Perilli e Aldo Clementi. Luxflux proto type arte contemporanea, Documenti 1. Rome: Gangemi. ISBN 8849207794
Mattietti, Gianluigi. 2001. Geometrie di musica: il periodo diatonico di Aldo Clementi. Lucca: Libreria musicale italiana. ISBN 8870962946
Osmond-Smith, David. 1981. "Aux creux néant musicien: Recent Work by Aldo Clementi". Contact, no. 23:5–9.
Osmond-Smith, David. 2001. "Clementi, Aldo". The New Grove Dictionary of Music and Musicians, second edition, edited by Stanley Sadie and John Tyrrell (professor of music)|John Tyrrell. London: Macmillan Publishers.
Seminara, Graziella, and Maria Rosa De Luca (eds.). 2008. Canoni, figure, carillons: itinerari della musica di Aldo Clementi: atti dell'incontro di studi, Facoltà di lettere e filosofia, Catania, 30–31 maggio 2005. Milan: Suvini Zerboni. ISBN 978-88-900691-5-4
הערות שוליים

1 2  דייוויד אוסמונד, הערך "אלדו קלמנטי" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007449191305171  PLWABN: 9810542380705606  BIBSYS: 3074447  BnF: cb135113461 (data)  CiNii: DA12077330  GND: 119149400  ICCU: CFIV077198  ISNI: 0000 0001 1952 0645  LCCN: n82010133  MusicBrainz: 91e4ff8a-7bab-4c1a-83ed-56892df12cc5  NKC: xx0025318  NTA: 073573671  SUDOC: 08869013X  Trove: 1503344  VIAF: 85458394   WorldCat (עם VIAF): 85458394
אופל אדם

ערך זה עוסק בדגם רכב. אם התכוונתם למייסד חברת אופל, ראו .
| --- | --- |

אופל אדם
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  אופל
 שנות ייצור:  2012 ועד היום
 הרכבה:  גרמניה גרמניה
 חברת אם:  ג'נרל מוטורס
 סיווג:  3 דלתות האצ'בק
 מרכב:  Front-engine, front-wheel-drive layout
 פלטפורמה:  GM Fiat Small platform
 אורך:  3,698 מ"מ
 רוחב:  1,720 מ"מ
 גובה:  1,484 מ"מ
 משקל:  1,086-1,135 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,311 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  3 צילינדרים, 999 סמ"ק, המפיק 90 כ"ס ב-4,000 סל"ד, 115 כ"ס ב-5,200 סל"ד  4 צילינדרים, 1,229 סמ"ק, המפיק 69 כ"ס, ב-5,600 סל"ד  4 צילינדרים, 1,398 סמ"ק, המפיק 87 כ"ס ב-6,000 סל"ד, 100 כ"ס ב-6,000 סל"ד  4 צילינדרים, 1,364 סמ"ק, המפיק 150 כ"ס ב-4,900 סל"ד (מגדש טורבו)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות  תמסורת אוטומטית - 5 מהירויות (סוג "easytronic" "Semi-automatic transmission")
 מהירות מרבית:  180 קמ"ש (מנוע 999 סמ"ק המפיק 90 כ"ס)  196 קמ"ש (מנוע 999 סמ"ק המפיק 115 כ"ס)  165 קמ"ש (מנוע 1,229 סמ"ק, המפיק 69 כ"ס)  176 קמ"ש (מנוע 1,398 סמ"ק, המפיק 87 כ"ס)  185 קמ"ש (מנוע 1,398 סמ"ק, המפיק 100 כ"ס)  210 קמ"ש (מנוע 1,364 סמ"ק, המפיק 150 כ"ס, מגדש טורבו)
 צריכת דלק:  4.7 ליטר ל-100 ק"מ (משולבת) לדגם מנוע 1,398 סמ"ק
 מעצב:  מארק אדמס 
 
אופל אדם (בגרמנית: Opel Adam) היא מכונית עירונית בתצורת האצ'בק 3 דלתות, סופרמיני, מתוצרת יצרן הרכב הגרמני אופל, חברת בת של קונצרן הרכב ג'נרל מוטורס, אשר מיוצרת משנת 2012 (מודל 2013).
בבריטניה משווק הדגם תחת השם "Vauxhall Adam", על ידי ווקסהול מוטורס.
אופל אדם

3 דלתות - האצ'בק.
דגם ה"אופל אדם" קרו על שם מייסד חברת הרכב "אופל" אדם אופל.
ה"אופל אדם" שווק כתחרות ישירה לדגם הפיאט 500, כשמרכבו דומה לזה של ה-500. מצויד במנוע בנפח 1.0 או 1.4 ליטרים. ישנה לו גם גרסה דמוית-קרוסאובר בשם Rocks, עם הגבהת מרכב קלה וחצאיות פלסטיק מהצדדים.
דגמי "אופל אדם"

Adam 1.0 Turbo SGE 90CV (מיוצר מנובמבר 2014)
Adam 1.0 Turbo SGE 115CV (מיוצר מנובמבר 2014)
Adam 1.2 16V (מיוצר מדצמבר 2012)
Adam 1.4 16V 87CV (מיוצר מדצמבר 2012)
Adam 1.4 16V 100CV (מיוצר מדצמבר 2012)
Adam S 1.4 Turbo 16V 150CV (מיוצר ממרץ 2015)
דגמי "אופל אדם" > דגמי "אופל אדם" בישראל

בישראל שווקה המכונית החל מ-2014, תחילה עם תיבת הילוכים ידנית בלבד, וב-2015 עם גרסה בעלת גיר רובוטי עם מנוע בנזין בנפח 1.4 ליטר, שמפיק 87 כ"ס.
אדם UNLIMITED
אדם S
אדם רוקס
דגמי "אופל אדם" > תאוצות דגמי "אופל אדם"

תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 11.9 שניות מנוע 999 סמ"ק המפיק 90 כ"ס)
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 9.9 שניות מנוע 999 סמ"ק המפיק 115 כ"ס)
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 14.9 שניות (מנוע 1,229 סמ"ק, המפיק 69 כ"ס)
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 12.5-12.9 שניות (מנוע 1,398 סמ"ק, המפיק 87 כ"ס)
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 11.5 שניות (מנוע 1,398 סמ"ק, המפיק 100 כ"ס)
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 8.5 שניות (מנוע 1,364 סמ"ק, המפיק 150 כ"ס)
תמונות

אופל אדם
אופל אדם, שנת 2013
אופל אדם - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
אופל אדם
אופל אדם
מנוע 999 סמ"ק - אופל אדם
אופל אדם
אופל אדם
אופל אדם - מבט לתא הנהג
אופל אדם - מבט למנוע
אופל אדם - מבט לתא המטען
אופל אדם דגם "R2"
אופל אדם
אופל אדם גרסת קרוסאובר "Opel Adam Rocks"
הערות שוליים

↑  אופל אדם באתר אופל
↑  אופל אדם autozeitung.de/opel/adam/1-generation
↑  "אופל אדם" media.opel.com/product/adam/public/intl/en/opel
↑  "אופל אדם" media.gm.com/media/intl/en/opel/news.detail.html/content/Pages/news/intl/en/2012/opel
↑  "אופל אדם" opel.co.za/offers-services/current-offers/adam
↑   דניאל שמיל, בקרוב: אופל אדם בגירסת גיר רובוטית ובמחיר מופחת, באתר TheMarker‏, 16 במרץ 2015
איי הודו המערבית במשחקים האולימפיים

הפדרציה של איי הודו המערבית השתתפה באולימפיאדה אחת בלבד, אולימפיאדת רומא (1960), שהייתה אולימפיאדת הקיץ היחידה שנערכה בעת שהפדרציה הייתה קיימת. שתיים מהטריטוריות שהרכיבו את הפדרציה, ג'מייקה וטרינידד וטובגו שלחו משלחות עצמאיות למשחקים החל מאולימפיאדת לונדון (1948), עוד בהיותן מושבות בריטיות. עבור הספורטאים מברבדוס הייתה זו השתתפות ראשונה, שכן משלחת ממדינה זו החלה להשתתף במשחקים רק באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968).
במשחקים השתתפו 13 ספורטאים מהאיים, כולם גברים, שהתחרו באופניים, אתלטיקה, הרמת משקולות, קליעה ושיט. הג'מייקני ג'ורג' קר זכה במדליית ארד בריצת 800 מטר. רביעיית שליחים שהורכבה משלושה ג'מייקנים (קר, קית' גרדנר ומלקולם ספנס) ומתושב ברבדוס אחד (ג'יימס ודרברן), הגיעה להישג דומה במירוץ ל-400X4 מטרים. גרדנר התחרה גם בריצת 110 מטר משוכות, ואף שסיים בין שלושת הראשונים בשלבי המוקדמות, רבע הגמר וחצי הגמר, הסתפק במקום החמישי בשלב הגמר. ביתר הענפים הגיעו ספורטאי הפדרציה להישגים נמוכים.
מדליות

| --- | --- |
 :  ראו גם – מדליות במשחקים האולימפיים
מדליות > לפי אולימפיאדה

באולימפיאדות הקיץ:
| אולימפיאדה | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אולימפיאדת רומא (1960) | 0 | 0 | 2 | 2 |
| סך הכל | 0 | 0 | 2 | 2 |
מדליות > לפי ענף

בענפי הקיץ:
| ענף | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  אתלטיקה | 0 | 0 | 2 | 2 |
| סך הכל | 0 | 0 | 2 | 2 |
ראו גם

ברבדוס במשחקים האולימפיים
ג'מייקה במשחקים האולימפיים
טרינידד וטובגו במשחקים האולימפיים
הערות שוליים

↑  "Medals by Games" [מדליות לפי משחקים]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-5 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Medals by Sports" [מדליות לפי ענפי ספורט]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-5 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
אלדוראדו (עיר)

| --- | --- |

 מדינה:  ארגנטינה ארגנטינה
 פרובינציה:  מיסיונס מיסיונס
 תאריך ייסוד:  1919 
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  57,323 (2010)
 קואורדינטות:  26°24′00″S 54°38′00″W﻿ / ﻿26.4°S 54.633333333333°W﻿ / -26.4; -54.633333333333 
 http://www.eldorado.gov.ar/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארגנטינה מוגדלת) בואנוס איירס קורדובה בארילוצ'ה רוסאריו טוקומאן מאר דל פלאטה סלטה סנטה פה סן חואן אושואיה איגואסו אקונקגווה ברזיל פרגוואי בוליביה צ'ילה איי פוקלנד אורוגוואי האוקיינוס האטלנטי האוקיינוס השקט אלדוראדו(למפת ארגנטינה רגילה) בואנוס איירס קורדובה בארילוצ'ה רוסאריו טוקומאן מאר דל פלאטה סלטה סנטה פה סן חואן אושואיה איגואסו אקונקגווה ברזיל פרגוואי בוליביה צ'ילה איי פוקלנד אורוגוואי האוקיינוס האטלנטי האוקיינוס השקט אלדוראדו(למפת מיסיונס רגילה) פוסאדאס אוברה פוארטו איגואסו סן ויסנטה ברזיל קוריינ. פרגוואיאלדוראדו(למפת מיסיונס מוגדלת) פוסאדאס אוברה פוארטו איגואסו סן ויסנטה ברזיל קוריינ. פרגוואיאלדוראדו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אלדוראדו (בספרדית: Eldorado) היא עיר במרכז האזור הצפון-מזרחי של פרובינציית מיסיונס, ארגנטינה. לפי מפקד האוכלוסים של 2010, היו בעיר 57,323 תושבים, מה שהופך אותה לעיר השלישית בגודל אוכלוסייתה בפרובינציית מיסיונס, והעיר הראשית של חבל אלדוראדו. העיר ממוקמת על הגדה השמאלית (המזרחית) של נהר פרנה העליון, ועל הכביש הלאומי הארגנטינאי מספר 12, כ-100 ק"מ ממפלי איגואסו, ו-206 ק"מ מבירת הפרובינציה, פוסאדאס, שנמצאת על גבול ארגנטינה-פרגוואי.
אלדורדו נוסדה ב-29 בספטמבר 1919 כיישוב כפרי ונמל על נהר פרנה על ידי יליד גרמניה, אדולפו יוליוס שוולם, נתין בריטי שהתאזרח, שכינה כך את היישוב כאזכור לאגדת אל דוראדו. העיירה הייתה מרכז ההתיישבות האירופית באזור (שכללה קבוצות מהגרים מגרמניה, שווייץ, פולין, דנמרק, אנגליה ומדינות נוספות).
כלכלת האזור מבוססת על חקלאות, ובייחוד גידול של תפוזים ואשכוליות. גם התיירות תורמת לכלכלה, כאשר הפעילויות העיקריות הן שיט, דיג ספורטיבי (בעיקר של דג הדוראדו הזהוב), וציד ספורטיבי (בעיקר של טפירים, איילים וחזירי בר). בעיר ישנו שדה תעופה.
איי קומנדור

מפה המראה את מיקומם של איי קומנדור, מזרחית לקמצ'טקה. האי המערבי הגדול יותר הוא האי ברינג האי הקטן יותר הוא האי מדני.
איי קומנדור (ברוסית: Командо́рские острова, קומנדרוסקיה אוסטרבה) הם קבוצת איים חסרי עצים המאוכלסים בדלילות השוכנים בים ברינג, כ-175 ק"מ מזרחית לחצי האי קמצ'טקה במזרח הרחוק הרוסי. האיים כוללים את האי ברינג (אנ'), האי מדני (אנ') ו-15 איים קטנים יותר (בהם איים זעירים וסלעים). הגדולים שבהם, ארי-רוק ופאפין-רוק (קאמן טופורקוב או אוסטרוב טופורקוב) ששטחו 15 דונם, נמצאים בין 3 ק"מ ל-13 ק"מ מערבית לנקודת היישוב היחידה, ניקולסקוי (אנ'). מבחינה מנהלית, איי קומנדור משויכים למחוז אליוצקי שבחבל המנהלי קמצ'טקה שברוסיה.
גאוגרפיה

איי קומנדור ממוקמים בנקודה המערבית ביותר באיים האלאוטיים, אשר מרביתם שייכים למדינת אלסקה בארצות הברית, כאשר ביניהם לבין האי הקרוב ביותר אליהם האי אטו, ושאר שרשרת האיים הנמצאים בשטח ארצות הברית, מפרידים 333 ק"מ. בין שתי קבוצות איים אלו נמתח קו התאריך הבינלאומי. פני השטח באיי קומנדור מגוונים יחסית ונעים מהרים וגבעות דרך רמות וולקניות ועד מישורים מדורגים. המקורות הגאולוגיים לתופעות טופוגרפיות אלו הם הרי געש שנכחדו לפני זמן רב, בקצה הלוחות הטקטוניים הפסיפי והצפון אמריקאי.
פסגת סטלר מתנוססת לגובה 755 מטר והיא הנקודה הגבוהה ביותר באי ברינג, ואילו הנקודה הגבוהה ביותר באי מדני היא פסגת סטניג'ר שמתנשאת לגובה 647 מטר בלבד. איי קומונדור ממוקמים בקרבת קווי הרוחב הנמתחים מגלזגו ואדינבורו בסקוטלנד, דרך דרום סקנדינביה והחלק הדרום מזרחי של אלסקה המכונה "ידית-המחבת" (Alaskan panhandle).
האקלים באיי קומנדור הוא תת-ארקטי, ומתון יחסית, עם משקעים תכופים (220–240 ימים בשנה). ערפילים נודעים לשמצה אופפים את הקיצים הקרים השוררים בו ועל פי שיטת קפן לסיווג אקלים, מסווג כ-"Dfc" הגובל ב-"Cfc" ו-"Dfb".
דמוגרפיה

הכפר ניקולסקוי הממוקם בקצהו הצפון-מערבי של האי ברינג הוא נקודת היישוב היחידה באיי קומנדור המאוכלסת דרך קבע. אוכלוסייתו מוערכת ב-613 תושבים, נכון לשנת 2009 ומורכבת רובה ככולה מרוסים ומילידי המקום (הקרויים: אלאוטיים (אנ')) הדוברים ניב מקומי ממשפחת השפות האסקימו-אלאוטיות. רוב שטח האיים, כמו גם חלק גדול מבית הגידול הימי הסמוך, 36,488 קמ"ר, מוכרז כשמורת טבע.
הכלכלה מבוססת בעיקר על דיג, ליקוט פטריות, ניהול ותחזוקת שטחי הטבע המוגנים (הקרויים ברוסית: זפובדניק), תיירות אקולוגית ושירותים ממשלתיים.
בכפר יש בית ספר ותחנת מעקב לווינית. דרומית לכפר ניתן למצוא מסלול עפר למטוסים.
טבע

באיי קומנדור אין יערות של ממש. בנוף שולטים חזזיות, אזובים, צמחי ביצה ממינים שונים, דשא נמוך ועצים ננסיים. צמחים ממשפחת הסוככיים המתנשאים לגובה רב, נפוצים אף הם.
טבע > יונקים

בשל הפרודוקטיביות הגבוהה של המדף היבשתי בים ברינג והמדרון היבשתי באוקיינוס השקט והריחוק שלהם מהשפעות סביבתיות ומבני אדם, איי קומנדור בולטים בשפע רב של בעלי חיים ימיים ומיעוט יחסי באורגניזמים יבשתיים. מספרים גדולים של דובי ים צפוניים (כ-200,000 פרטים) וארי-ים שטלר (כ-5,000 פרטים) מעבירים שם את הקיץ, הן במושבות רבייה והן לצורך התרגעות בחוף לאחר שחייה מתישה בים. לוטרות ים, וכלבי ים ממשפחת הפוקיים ובהם פוקה מנוקדת מצויים אף הם בשפע. ואכן ניתן לראות, שאוכלוסיית לוטרות הים] יציבה וייתכן ואפילו גדלה, גם כאשר אוכלוסייתם נופלת בחדות בשאר האיים האלאוטיים.
טבע > בעלי כנף

למעלה ממיליון עופות ים מתאספים כדי לקנן במושבות גדולות הפזורות בהמוניהן לאורך כמעט כל צוקי החוף. הנפוצים ביותר הם הפולמאר הצפוני; אוריה מצויה, אוריה חייכנית, גולמט שחור; תוכי ים פסיפי ותוכי ים מקורנן; קורמורנים; שחפים; בהם גם ריסה שחורת רגליים וריסה אדומת רגליים המיוחדת לאזור זה, ומקננת במושבות מעטות בלבד בעולם.
אין דו-חיים או זוחלים באיי קומנדור.
היסטוריה

איי קומנדור נקראים על שמו של קפיטן (Commander) ויטוס ברינג שנסחף יחד עם צוותו אל חופי האי בשנת 1741. היה זה במהלך מסעם חזרה מאלסקה על גבי הספינה “פטרוס הקדוש” שהייתה תחת פיקודו. הספינה נטרפה מול חופי האי ברינג, שאלמלא כן היה נותר לא מיושב. מעל קברו של ברינג שמצא את מותו על האי יחד עם רוב צוותו, ניתן להבחין באנדרטה צנועה שהוקמה לזכרו.
לקריאה נוספת

Richard Ellis, Encyclopedia of the Sea, New York: Alfred A. Knopf, 2001.
Artyukhin Yu. B. Commander Islands, Petropavlovsk-Kamchatsky, 2005.