stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ספיידרמן: השיבה הביתה
שחקנים ודמויות

טום הולנד – פיטר פארקר/ספיידרמן: נער בגיל ההתבגרות בעל כוחות-על דמויי עכביש אותם הוא קיבל לאחר שנעקץ בידי עכביש מהונדס גנטית. הולנד ציין כי שאף השראה למשחקו מהופעותיהם הקודמות של טובי מגוויר ב"ספיידרמן" ואנדרו גארפילד ב"ספיידרמן המופלא" כדמות, אך הדגיש כי ניסה להעניק דבר "חדש ומרגש". כמו כן, הוא הוסיף כי "ראינו אותו בימי חייו הבוגרים ובסוף ימי נעוריו, עכשיו זו תהיה הפעם הראשונה בה נראה אותו בשיא גיל ההתבגרות כשהוא צריך להתמודד עם הבעיות שלו תוך כדי לחימה בפשע".
מייקל קיטון – אדריאן טומס/הנשר: גבר בגיל המעבר בעל נטיות פליליות, אשר רוכש לעצמו חליפה מתקדמת בעלת כנפיים מכניות המצוידת בנשק מתקדם, אביה של ליז אלן, הוא הנבל הראשי של הסרט.
מריסה טומיי – מיי פארקר: דודתו של פיטר, אלמנתו של בן פארקר.
ג'ייקוב בטלון – נד לידס: בן כיתתו של פיטר וחברו הטוב ביותר, יודע את סודו של פיטר. שם המשפחה של הדמות אינו מוזכר, אך היא נעשתה על בסיס דמותו של נד לידס.
לורה הרייר – ליז אלן-טומס: בת כיתתו של פיטר ומושא אהבתו, בתו של אדריאן.
בוקים וודביין – הרמן שולץ/שוקר: פורע חוק המשמש כשותפו של טומס, בעל זוג כפפות הלם משודרגות של קרוסבונז מהקרב בלאגוס המקנות לו את היכולת לשחרר פרצי אוויר מרוכזים. גרסה נוספת של "שוקר", כדמותו של ג'קסון ברייס, מגלם לוגאן מרשל-גרין,הוא הנבל המשני של הסרט.
זנדאיה קולמן – מישל "אמ. ג'יי" ג'ונס-ווטסון: בת כיתתו של פיטר, המכונה על ידי חבריה בקיצור "MJ".
טוני רוולורי – פלאש תומפסון: בן כיתתו של פיטר ויריבו.
דונלד גלובר – אהרון דייוויס: סוחר נשק הסוחר בטכנולוגיה צ'יטאורית.
טיין דיילי – אן מארי הוג: מנהלת חברת הבנייה והשיקום "בקרת נזקים" הממומנת על ידי טוני סטארק.
רוברט דאוני ג'וניור – טוני סטארק/איירון מן: ממציא גאון מולטי-מיליארדר נהנתן בעל חליפות שריון מתכתיות מתקדמות המעניקה לו חוזק על-אנושי ויכולת תעופה וירי מטחי אנרגיה וטילים, מנהיג צוות גיבורי-העל "הנוקמים".
ג'ון פאברו – האפי הוגאן: ראש מערך האבטחה לשעבר של "תעשיות סטארק", שומר הראש והנהג של טוני סטארק המשמש כעוזרו.
בנוסף להופעתו של הנשר כאנטגוניסט, מייקל צ'רנוס מופיע כפינאס מייסון, שותפו של טומס, ומייקל מנדו מופיע כמאק גארגן. קנת' צ'וי מופיע כמנהל בית ספרו של פיטר ג'ים מוריטה, מרטין סטאר מופיע כמרצה האקדמי הרינגטון, חניבעל בורס מופיע כמורה ההתעמלות של פיטר וילסון וסלניס לייבה מופיעה כמחנכת של פיטר, גברת וורן. כחבריו ובני כיתתו של פיטר, מופיעים מייקל ברביירי כצ'ארלס מרפי, אנגאורי רייס כבטי ברנט, איזבלה אמארה כסאלי אבריל, חורחה לנדבורג ג'וניור כג'ייסון יונלו, ג'ונתן ג'רום טוטה כסימור אוריילי, אברהם אטא כאייב בראון וטיפאני אספנסן כסינדי מון. מרתה קלי מופיע בקצרה כמדריכת טיולים, וגארסל ביוואיס כרעייתו של טומס, דוריס. גווינת' פלטרו מופיעה כפפר פוטס, יו"ר "תעשיות סטארק" ובת זוגו לשעבר של טוני, וקרי קונדון וג'ניפר קונלי דיבבו את F.R.I.D.A.Y.‎ וקרן, מערכות ההפעלה לחליפותיהם של טוני ופיטר, בהתאמה. בנוסף, כותב הקומיקס סטן לי, אשר היה שותף לסטיב דיטקו ביצירת דמותו של ספיידרמן, מופיע בהופעת קמע כדייר באחד הבניינים בקווינס וכריס אוונס מופיע כקפטן אמריקה בתשדירים חינוכיים שמוקרנים לבני הנוער בבית ספרו של פארקר.
הפקה > פיתוח

לאחר הכישלון הביקורתי של "ספיידרמן המופלא 2", אולפני מארוול החליטו לנצל את ההזדמנות והחלו באוקטובר 2014 משא ומתן עם סרטי סוני במטרה להחזיר את זכויות דמותו של ספיידרמן לידיהם ולאתחל אותה אל תוך היקום הקולנועי של מארוול. כחלק ממתקפת ההאקרים כנגד סוני בנובמבר, נודע כי מארוול הביעו רצון לכלול את דמותו של ספיידרמן בסרט "קפטן אמריקה: מלחמת האזרחים" ולשלב אותו בתוך היקום הקולנועי, אם כי שיחות שני הצדדים נכשלו. עם זאת, בפברואר 2015 נודע כי שני הצדדים הצליחו להגיע בסופו של דבר להסכמות בניהם, והוכרז כי הדמות תופיע בסרטי היקום הקולנועי השונים, ובבכורה ב"מלחמת האזרחים". כחלק מההסכם בין שני הצדדים, סרט חדש אודות הדמות יופק לפחות פעם ב-3 שנים, זאת כשמארוול יקבלו לידיהם שליטה יצירתית מלאה בעוד סוני יישמרו על זכויות ההפצה הבלעדיות.
ההסכם בין מארוול וסוני הוביל לביטול סדרת סרטי "ספיידרמן המופלא" ואת התוכניות להפכה לזיכיון, ובנוסף לביטולם של הסרטי המשך "ספיידרמן המופלא 3" ו"ספיידרמן המופלא 4" בוטלו גם סרטי הספין אוף אודות ונום וקבוצת ששת המרושעים, שכן גם נודע כי מארק ווב לא ימשיך כבמאי ואנדרו גארפילד לא יחזור לגלם את דמותו של ספיידרמן. עם זאת, אבי ארד ומאט טולמך, ששימשו כמפיקים לשני אלו, כן יחזרו למלאכת העבודה על הסרט החדש, אם כי בתור מפיקים בפועל בלבד. נודע כי הסרט החדש, שיאתחל את גרסתה הקולנועית של הדמות, בפעם השלישית מאז תחילת המאה ה-21, לא יהיה סיפור מקור, וכי הוא יציג את התבגרותו של פיטר פארקר וההתמודדות בחייו עם כוחותיו.
על מנת לאפשר את התפתחות הדמות למספר סרטים תוך שמירה על העלילות שהופיעו בקומיקס, הוחלט שהדמות תהיה צעירה יותר מהדמויות שגולמו על ידי גארפילד וטובי מגוויר, בסביבות גיל 15–16. במאי 2015, בזמן שלב הצילומים של "מלחמת האזרחים", האחים רוסו וקווין פייגי, יחד עם איימי פסקל כנציגת סוני, ערכו מבחני בד לשישה שחקנים נבחרים שהיו מועמדים לגלם את ספיידרמן. ביוני, הוכרז כי לתפקיד נבחר טום הולנד, וכי הוא יגלם את ספיידרמן ב"מלחמת האזרחים" ולאחר מכן בסרט חדש אודות הדמות, אותו יביים ג'ון וואטס. ג'ונתן גולדשטיין וג'ון פרנסיס דיילי, שבמקור בכלל נשקלו כל אחד מהם בשונה לביים את הסרט, נשכרו לכתוב את התסריט.
הפקה > קדם-הפקה

בינואר 2016, הוכרז כי הסרט ייצא לאקרנים ב-7 ביולי 2017, ומאוחר יותר הוכרז, כחלק מכנס "Cinema Con", כי שמו יהיה "ספיידמן: השיבה הביתה" ("Spider-Man: Homecoming"). יו"ר סוני תומאס רותמאן ציין כי את הסרט יפיקו אולפני מארוול בשליטה יצירתית מלאה, בעוד סוני תפיץ את הסרט בלעדית.
במרץ, זנדאיה קולמן לוהקה לתפקיד מישל ואושר כי מריסה טומיי תחזור על תפקידה מ"קפטן אמריקה: מלחמת האזרחים" כמיי פארקר. חודש לאחר מכן, באפריל, טוני רוולורי לורה הרייר לוהקו לתפקידים שטרם נחשפו. עוד באותו החודש, קווין פייגי ציין כי כחלק ממותרות ההסכם בין מארוול לסוני תופיע בסרט לפחות דמות אחת מסרטי היקום הקולנועי, שמאוחר יותר הוכרזה כטוני סטארק/איירון מן בגילומו של רוברט דאוני ג'וניור. בסוף החודש, מייקל קיטון החל במשא ומתן לגילום האנטגוניסט, אך נודע כי השיחות עמו בעניין נכשלו, אף על פי שבסופו של דבר הוכרז כי הוא דווקא כן לוהק לסרט. ביוני, מייקל ברייברי לוהק לתפקיד ג'ייסון, קנת' צ'וי לוהק לתפקיד מנהל התיכון ג'ים מוריטה, לוגאן מרשל-גרין לוהק לתפקיד נבל ודונלד גלובר ומרטין סטאר לוהקו לתפקידים שטרם נחשפו.
הפקה > צילומים

בנובמבר 2015, הולנד ציין כי אף על פי התרחשות הסרט בניו יורק, צילומיו יתרחשו באטלנטה, באומרו כי "יותר זול לצלם בהעתק של ניו יורק מאשר לצלם בניו יורק". סלווטורה טוטינו נשכר לשמש כצלם ואוליבר סקול כמעצב הפקה, כשהתקציב עמד על כ-$175,000,000. שלב הצילומים החל ב-20 ביוני 2016 באטלנטה, ג'ורג'יה, תחת השם "Summer of George!‎".
הליהוקים לסרט המשיכו גם לאחר תחילת צילומיו, ואל הסרט לוהקו בתפקידים שטרם נחשפו איזבלה אמארה, חורחה לנדבורג הבן, ג'ונתן ג'רום טוטה, חניבעל בורס, סלניס לייבה, אברהם אטא, מייקל מנדו, גרסיל ביאוויס, טיפאני אספנסן, אנגוורי רייס, מרתה קלי וג'ונה קסיו, ובוקים וודביין לתפקיד נבל. כחלק מכנס "קומיק-קון" שהתרחש ביולי, נחשף כי ג'ייקוב בטלון לוהק לתפקיד נד לידס וכי תפקידיהם של לורה הרייר וטוני רוולורי הם ליז אלן ופלאש תומפסון. עוד בכנס, הוכרז כי את תפקיד האנטגוניסט ימלא מייקל קיטון כאדריאן טומס/הנשר, וכן נודע כי התסריט שוכתב מחדש בידי ג'ון וואטס, כריסטופר פורד, כריס מק'קנה ואריק סומרס. חודש לאחר מכן, הוכרז כי מייקל צ'רנוס לוהק לתפקיד הנבל פינאס מייסון/טינקרר ובורס חשף את תפקידו כמורה להתעמלות. זמן מה לאחר מכן, הוכרז כי ג'ון פאברו ישוב לגלם את דמותו של האפי הוגאן מסרטי "איירון מן".
בסוף ספטמבר, צילומי הסרט עברו לניו יורק, ושם הם התרחשו במשך כשבועיים בקווינס, סטטן איילנד ומנהטן. שלב הצילומים תם ב-2 באוקטובר, אך עוד באותו החודש נערכו כמה צילומים נוספים בברלין בסמוך לשער ברנדנבורג.
הפקה > פוסט-פרודקשן

שלב הפוסט-פרודקשן והעריכה החל ב-14 באוקטובר, ככשדן לבנטל ודבי ברמן נשכרו לשמש כעורכים. צילומי השלמה נערכו במרץ 2017. המוזיקאי מייקל ג'אקינו נשכר להלחין את הפסקול, אשר הקלטותיו נעשו באפריל ובמאי. בסוף יוני, נחשפו כל תפקידי השחקנים.
סרט ההמשך

ביוני 2016, יו"ר סוני תומאס רותמאן ציין כי ההסכם עם אולפני מארוול מיועד לטווח ארוך, וכי כחלק ממנו סוני יאפשרו לדמותו של ספיידרמן להופיע בכל סרטי היקום הקולנועי של מארוול, בעוד "בתמורה" יופק סרט חדש אודות הדמות פעם ב-3 שנים בשליטתם היצירתית המלאה של מארוול אם כי בהפצתם הבלעדית של סוני. באוקטובר, טום הולנד ציין כי החל פיתוחו של סרט נוסף בסדרת סרטי "ספיידרמן", ובדצמבר הוכרז כי הוא ייצא לאקרנים ב-5 ביולי 2019.
ביולי 2017 הולנד אישר כי ישוב לגלם את ספיידרמן, עם ווטס כבמאי, בעוד טומיי תשוב לגלם את דודה מיי. במאי 2018 פורסם שג'ייק ג'ילנהול יגלם את נבל-העל מיסטריו בעוד זנדאיה ומייקל קיטון ישובו אף הם לגלם את דמויותיהם מהסרט הקודם. הצילומים התחילו בלונדון ביולי 2018. באוגוסט 2018 פורסם סמליל הסרט.
אילטם

אילטם הוא התאגדות של מספר חברות וגופים בעלי עניין משותף בטכנולוגיות מתקדמות. האיגוד פועל להגדלת יכולת התחרותיות על ידי שיתוף בידע הקיים, האצת היישום של טכנולוגיות מתקדמות, הקמת רשתות מומחים, הורדת עלויות הפיתוח והייצור תוך העלאת איכות המוצרים.
כיום חברות באיגוד למעלה מתשעים חברות מהתעשייה האזרחית והביטחונית בישראל.
היסטוריה

אילטם נוסד בשנת 1996 על ידי לשכת המדען הראשי של משרד התמ"ת ונציגי חברות מהתעשייה במסגרת מנהלת מגנ"ט, כדי לסייע בפיתוח, הפצה והטמעה של טכנולוגיות חדשות שפותחו בישראל ובחו"ל בתעשייה הישראלית ובהדרכת המשתמשים ביישומן. מסלול איגוד המשתמשים פועל תחת הוראת מנכ"ל 8.5 של משרד הכלכלה[דרושה הבהרה].
במהלך שנות פעילותו, יצר אילטם בסיס לשיתוף בידע על ידי הבאת טכנולוגיות חדשות לישראל[דרושה הבהרה] וביסוסן באמצעות סמינרים ומפגשים של מומחים בתחומם, סיעור מוחות [דרושה הבהרה], הפריה הדדית[דרושה הבהרה], פתרון משותף של בעיות ולמידה משותפת [דרושה הבהרה]. כיום מהווה האיגוד מקור ידע טכנולוגי עדכני ורלוונטי בתחומים רבים כגון: הנדסת מערכות, תכן תואם דירקטיבות ירוקות, פיתוח תוכנה וכדומה [דרושה הבהרה].
אילטם תרם[דרוש מקור: לא מספיק שאילטם אומר שהוא תורם, צריך מקור חיצוני.] לקידום וביסוס תחומים רבים בחברות השונות, כגון:
הנדסת מערכות: ביסוס הנדסת מערכות כמקצוע בחברות השונות, באמצעות קורסים מקצועיים הנלמדים בטכניון ואשר הותאמו לפי בקשת האיגוד[דרוש מקור: קשה להאמין שהטכניון התאים קורסים בעקבות בקשה כזו] למהנדסים העובדים בתעשייה. בשנת 2000 חתמו אילטם והאיגוד הבינלאומי להנדסת מערכות INCOSE על הסכם בו הוקם הסניף הישראלי של האיגוד להנדסת מערכות INCOSE_IL בתוך אילטם. מאז INCOSE_IL פועל כחלק מאילטם. בשנת 2011 נחתם עם INCOSE הסכם לחילופי מידע וידע בין שני הארגונים.
תכן תואם דירקטיבות ירוקות: האיגוד היה בין הראשונים להביא לישראל ידע חדש זה[דרושה הבהרה] ועדכונים מהעולם באמצעות סמינרים של מובילים בתחום מחו"ל. באמצעות יצירת המודעות ולימוד הרגולציות החדשות שנכנסו[דרושה הבהרה], הצליח האיגוד להטמיע בחברות את הצורך לפעול על מנת לעמוד בדרישות הדירקטיבות הירוקות הקיימות בעולם. כיום חברות רבות, כדוגמת אודיוקודס, רפאל, ECI, N-TRIG, מקפידות לעבוד על פי תקנים אלו.
שיפור איכות ואמינות הייצור של רכיבים: האיגוד ליווה את קבלני המשנה והיצרנים בפרויקט ייחודי אשר תרם לשיפור ועלייה בתנובות הייצור ואיכותו.[דרושה הבהרה]
SMTA_IL: האיגוד הקים בשנת 2006 את הסניף הישראלי של האיגוד העולמי SMTA (אורכב 23.12.2020 בארכיון Wayback Machine). הקשר עם האיגוד העולמי איפשר לאיגוד להביא למודעות התעשייה בארץ טכנולוגיות ייצור חדשות [דרושה הבהרה], בדיקות אוטומטיות למכלולים אלקטרוניים ומגמות בפיתוח רכיבים חדשים בעולם[דרושה הבהרה].
ייעוד ותפקידים

ייעודו של האיגוד הוא הגדרה והטמעה של מתודות ותהליכים לפיתוח מערכות מורכבות ו-SoS[דרושה הבהרה] ובנוסף הבאת החברות הקטנות והאזרחיות לרמת יכולת השתתפות בפרויקטים של מערכות מורכבות.
מתפקידו[דרושה הבהרה] ניתן לזהות מתודולוגיות ותשתיות חדשות השייכות לדיסציפלינות השונות ולשלב ביניהן, לסייע לחברות חלוצות ללמוד מתודולוגיות ותשתיות החדשות, להקטין את חסם הכניסה למתודולוגיות ולתשתיות חדשות, להאיץ הטמעה של מתודולוגיות ותשתיות מוכחות בראשית דרכן, לתמוך בהעברת ידע מהחברות החלוצות והמנוסות לחברות הקטנות ולעדכן את התעשייה בהתפתחויות של אותן מתודולוגיות ותשתיות שהוטמעו.
שיטת העבודה:
שיתוף ידע וניסיון בין החברות וייבוא ידע מחו"ל
מיפוי ואיתור כלים ומתודות לפיתוח מערכות מורכבות ו-SoS
ייזום פעילויות ומחקרים בין האקדמיה לתעשייה
יצירת שיטות ומתודולוגיות מותאמות לתרבות הישראלית בקבוצות עבודה
פעילות האיגוד

הפעילות השוטפת כוללת כ-12 סמינרים בשנה, בהם מוצגים נושא או טכנולוגיה חדשים על ידי מומחה ברמה בינלאומית מהארץ או מחו"ל. כמו כן, כ-30 מפגשים בשנה, בהם נציג תעשייה או מומחה בתחומו מציג פעילות שנעשתה בחברה. ובנוסף כ-40 מפגשים בשנה של מובילי טכנולוגיות במסגרת קבוצות העבודה הפעילות.
האיגוד הוביל עד כה ארבעה פרויקטים ייחודיים לקידום התעשייה ברמה הארצית במתודולוגיה לשימוש חוזר בתוכנה, תהליך התכנון של כרטיס אלקטרוני, שיפור אטרקטיביות הייצור בארץ והגדרת תהליך ייצור אלקטרוני התואם את הרגולציה הירוקה. בכל פרויקט מסוג זה האיגוד מספק את הניהול והממשק מול המדען הראשי ופועל כאינטגרטור לכ-10 חברות תעשייתיות הפועלות בשיתוף מלא. כל זאת, על מנת להתמודד, לנתח ולהגדיר פתרון או שיטת פעולה לבעיה הדורשת פתרון טכנולוגי.
ראו גם

מנהלת מגנ"ט
הערות שוליים

↑  מתוך דף אודות האיגוד באתר האיגוד
↑  הוראת מנכ"ל 8.5 של משרד הכלכלה
אל-ע'רביה

| --- | --- |
דגל אל-ע'רביהדגל אל-ע'רביה

 מדינה:  מצרים מצרים
 מושל:  טארק רחמי
 בירת המחוז:  טנטא
 שטח:  1,942 קמ"ר (דירוג: 17)
 גובה:  8.0 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  5,409,714 (דירוג: 9, ינואר 2023)
  ‑ צפיפות:  2800 נפש לקמ"ר (2023)
 קואורדינטות:  30°52′52″N 31°03′36″E﻿ / ﻿30.881111111111°N 31.06°E﻿ / 30.881111111111; 31.06 
 אזור זמן:  UTC +2:00
 אתר האינטרנט הרשמי של המחוז
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אל-ע'רביה (בערבית: محافظة الغربية, "המחוז המערבי") הוא מחוז במצרים. הוא ממוקם בצפון המדינה, דרומית למחוז כפר א-שיח', ומצפון למחוז אל-מנופיה. בירת המחוז היא טנטא, שנמצאת 90 ק"מ צפונית לקהיר, ו-120 ק"מ דרום-מזרחית לאלכסנדריה. העיר הגדולה ביותר באל-ע'רביה היא אל-מחלה אל-כוברא. השטח הכולל של אל-ע'רביה הוא 1,942 קמ"ר.
יישובים

המחוז מחולק למספר יישובים, בינואר 2023, אומדן אוכלסיית המחוז היה 5,409,714 תושבים.
| שם בעברית | שם בערבית | אוכלוסייה (אומדן ינואר 2023) |
| --- | --- | --- |
| אל-מחלה אל-כוברא | مركز المحله الكبرى | 829,692 |
| אל-מחלה אל-כוברא 1 | قسم أول المحلة الكبرى | 186,805 |
| אל-מחלה אל-כוברא 2 | قسم ثان المحلة الكبرى | 289,541 |
| אל-מחלה אל-כוברא 3 | قسم ثالث المحلة الكبرى | 133,652 |
| אל סונטה | مركز السنطة | 507,934 |
| בסיון | مركز بسيون | 318,370 |
| כפר א-זיאט | مركز كفر الزيات | 486,055 |
| קוטור | مركز قطور | 357,643 |
| סמנוד | مركز سمنود | 426,257 |
| טנטא | مركز طنطا | 716,116 |
| טנטא 1 | قسم أول طنطا | 315,737 |
| טנטא 2 | قسم ثان طنطا | 277,863 |
| זפתה | مركز زفتى | 449,066 |
| זפתה | قسم زفتى | 114,983 |
היסטוריה

השם של אל-ע'רביה הוא מונח בערבית שפירושו "המערבי" או "הצד המערבי". במאה ה-13, המחוז כלל 165 כפרים. הגאוגרף בן המאה ה-15, אל-קלקשנדי, מתאר את המחוז כפורה ומשגשג.
עד 1836, אל-מחלה אל-כוברא הייתה בירת המחוז. לאחר מכן הוחלפה על ידי העיר טנטא[דרוש מקור].
בתקופה המודרנית, המחוז בולט בגידול כותנה ותעשיית הטקסטיל שלו[דרוש מקור].
אוכלוסייה

ב-1960, מנה המחוז 1,815,000 תושבים. על פי הערכות אוכלוסייה, בשנת 2015 רוב התושבים בנפה התגוררו באזורים כפריים, עם שיעור עיור של 30.0% בלבד. מתוך מספר מוערך של 4,751,865 תושבים המתגוררים במחוז, 3,324,630 מהתושבים התגוררו באזורים כפריים לעומת 1,427,235 בלבד המתגוררים באזורים עירוניים.
פרויקטים ותוכניות

ב-2016, שווייץ התחייבה לממן תוכנית לניהול פסולת מוצקה באל-ע'רביה, פרויקט בשיתוף המשרד המצרי לאיכות הסביבה שהסתיים ב-2021. התוכנית הלאומית לניהול פסולת מוצקה (NSWMP) כללה בניית תשתיות חדשות, כמו גם הרחבה ושיפור של מתקנים קיימים לטיפול בפסולת, הטמנה ומחזור.
הערות שוליים

↑  Egypt names six provincial governors, mostly ex-generals | Reuters, web.archive.org, ‏2018-08-31
↑  מפקד אוכלוסין, ינואר 2023, באתר הלשכה המרכזית להתגייסות ציבורית וסטטיסטיקה (capmas)
↑  ר. הרצוג, אל-ע'רביה, באתר Brill (באנגלית)
↑  "Population Estimates By Sex & Governorate 1/1/2015" (PDF). CAPMAS. ארכיון (PDF) מ-2015-10-19. נבדק ב-23 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Switzerland funds programme to improve solid waste management in 4 Egyptian governorates - Dailynewsegypt, ‏2016-10-05 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n82004303  MusicBrainz: 82ee8b1d-0e45-4e33-86d2-6932a1c6bf8b   WorldCat (עם LCCN): n82-004303
בית המוקד

בית המוקד היה מבנה בצדה הצפוני של העזרה, מזרחית לשער הקרבן, ששימש את הכהנים ששירתו בבית המקדש.
מבנה בית המוקד

בית המוקד היה בית גדול בעל גג דמוי כיפה עגולה, שחציו הצפוני נחשב "חול" וחציו הדרומי נחשב "קודש". על גג בית המוקד היה אחד ממוקדי השמירה של הכהנים במקדש.
את החלוקה בין הקודש לחול, הסבירו מפרשי המשנה בדרכים שונות. לפי הרמב"ם, מבנה בית המוקד היה מחוץ לחומת העזרה, וחציו הפתוח לעזרה, נכלל בקדושתהּ. לפי התפארת ישראל, חציו של המבנה היה בתוך תחום העזרה עצמה, ומכך נבעה קדושתו.
בית המוקד נקרא כך על שם מדורה גדולה שבערה בתוכו שבחומה התחממו הכהנים, שהיו הולכים יחפים על רצפת המקדש שעשויה משיש. סיבה נוספת לכך שהייתה מדורה היא שממנה הדליקו את אש המזבח מדי יום, מאחר שיש מצווה להביא אש מן ההדיוט.
בחציו הצפוני של הבית, היו בנויים בקיר דרגשי אבן ששימשו את זקני בית האב לשינה, בעוד הכהנים הצעירים היו ישנים על הרצפה. במרכז הבית הייתה אחת מן המרצפות בלתי קבועה בקרקע, וניתנת להרמה על ידי טבעת שהייתה קבועה בה, ותחתיה היה שוער המקדש מניח בלילה את מפתחות העזרה, ומעליה היה ישן.
לשכות בית המוקד

בבית המוקד היו ארבע לשכות, אחת בכל פינה:
בצדו הדרום מזרחי הייתה לשכת עושי לחם הפנים שבה לשו ואפו את לחם הפנים.
בפינתו הדרומית מערבית הייתה לשכת הטלאים, שבה נשמרו הטלאים שעמדו להקרבה לאחר ביקורם ממום. שתי לשכות אלו היו בנויות בצידו הקדוש של בית המוקד.
בצידו השני שהיה ב'חול':
לשכת החותמות בצד צפון מזרח, שבה ישב הפקיד הממונה על החותמות (מעין תלושים שזיכו את האוחז בהם באפשרות לקבלת נסכים מהממונה על הנסכים), ובה גנזו בני חשמונאי את אבני המזבח.
ובצד הצפוני מערבי לשכת בית המוקד שבה הייתה מדורה נוספת, שבחומה התחממו כהנים שנטמאו בקרי במהלך משמרתם בבית המקדש. כמו כן היו ממוקמים בה פתחים למסיבות - המחילות שהיו בנויות מתחת לבית המקדש ובהם היו המקוואות ובתי השימוש של בית המקדש.
הערות שוליים

↑  בית המוקד כיפה משנה, מסכת תמיד, פרק א', משנה א'. המפרש במסכת תמיד כותב שמשמעות המשפט היא שהוא היה בנוי על כיפה עגולה, ולא שגגו היה עגול. וכך הוא כותב:”כלומר לשכת בית המוקד ע"ג לשכה של אבנים הייתה, ובשביל שהכהנים שומרים לשם, בנאוה ע"ג כיפה. דשמירתן צריך לעשותה ע"ג מקום גבוה”
↑  הדרומי
| חלקי בית המקדש השני |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
     : 
|     צפון החיל הסורג עזרת נשים לשכת העצים לשכת הנזירים לשכת השמנים לשכת המצורעים שער ניקנור העזרה המזבח כבש הכיור בית המטבחיים הדביר האולם ההיכל 1 2 2 3 לשכת הגזית בית המוקד 4 4 5 6 7 א ב ג ד ה ו ז ח ט י י  |     צפון החיל הסורג עזרת נשים לשכת העצים לשכת הנזירים לשכת השמנים לשכת המצורעים שער ניקנור העזרה המזבח כבש הכיור בית המטבחיים הדביר האולם ההיכל 1 2 2 3 לשכת הגזית בית המוקד 4 4 5 6 7 א ב ג ד ה ו ז ח ט י י  |     צפון החיל הסורג עזרת נשים לשכת העצים לשכת הנזירים לשכת השמנים לשכת המצורעים שער ניקנור העזרה המזבח כבש הכיור בית המטבחיים הדביר האולם ההיכל 1 2 2 3 לשכת הגזית בית המוקד 4 4 5 6 7 א ב ג ד ה ו ז ח ט י י  |  |  |
     : 
מקרא
|  1. לשכת הפרווה   2. בית החליפות   3. לשכת פרהדרין   4. בין האולם ולמזבח   5. תאים   6. מסיבה   7. אחורי בית הכפורת |  1. לשכת הפרווה   2. בית החליפות   3. לשכת פרהדרין   4. בין האולם ולמזבח   5. תאים   6. מסיבה   7. אחורי בית הכפורת |  |  |  |
| שערי המקדש | שערי המקדש |  |  |  |
|  א. שער עזרת נשים   ב. שער העליון   ג. שער הדלק   ד. שער הבכורות   ה. שער המים  ו. שער יכניה / הניצוץ   ז. שער הקרבן   ח. שער הנשים   ט. שער השיר / המוקד   י. שער בלי שם |  א. שער עזרת נשים   ב. שער העליון   ג. שער הדלק   ד. שער הבכורות   ה. שער המים  ו. שער יכניה / הניצוץ   ז. שער הקרבן   ח. שער הנשים   ט. שער השיר / המוקד   י. שער בלי שם |  |  |  |
אלכסנדר זוסמן אדלר

| --- | --- |
 לידה:  26 במרץ 1816 כ"ו באדר ה'תקע"ו שוובהיים, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  16 בדצמבר 1869 (בגיל 53) י"ב בטבת ה'תר"ל ליבק, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בליבק-מויסלינג 
 מדינה:  גרמניה 
 תקופת הפעילות:  ? – 16 בדצמבר 1869 
 צאצאים:  אסתר קרליבך  אפרים אדלר 
 
הרב אלכסנדר זוסמן אדלר (בגרמנית: Alexander Sussmann Adler;‏ כ"ו באדר ה'תקע"ו, 26 במרץ 1816 בשוובהיים - י"ב בטבת ה'תר"ל, 16 בדצמבר 1869 בליבק) היה רב גרמני, רבה של קהילת יהודי ליבק-מויסלינג וחבר מועצת העיר ליבק.
קורות חייו

אדלר נולד בכפר שוובהיים שבפרנקוניה התחתונה, בנם הבכור של הסוחר שמשון אדלר (1784–1867) ושל אשתו מרים בת אהרן פרנקל (נפטרה ב-1846). לאחר מותה של מרים נשא אביו את חנה אופנהיימר, ונולדו להם שני בנים, אברהם ובנימין, ובת בשם אליזבת. הוא למד בבית ספר בעיר מגוריו שוובהיים (Schwebheim), ולמד שיעורים פרטיים בתלמוד בעיר באד קיסינגן. לאחר סיום בית הספר היסודי החל ללמוד בגימנאזיום לודוויציאנום (Gymnasium Ludovicianum) בשוויינפורט (Schweinfurt), אותה עזב עם קבלת תעודת הבגרות ב-1839. מאוקטובר 1839 למד באוניברסיטת וירצבורג פילולוגיה ומחשבת ישראל. במהלך לימודיו באוניברסיטה לימד הרב אדלר בישיבה של הרב יצחק דב במברגר. בקיץ 1845 סיים את לימודיו הגבוהים, והוא נסמך לרבנות על ידי הרב אברהם וכסלר בעיר הולדתו שוובהיים, ועל ידי הרב חיים שוורץ בקרומבאך (Krumbach). באותה עת שימש מורה פרטי.
בין ה-12 ל-19 ביוני 1844 נערכה בבראונשווייג אספת רבנים רפורמים. רבניה האורתודוקסים של גרמניה החליטו לפרסם תגובה שתסביר את עמדת היהדות האורתודוקסית, שחיבורן הוטל על הרב אדלר. באותה תקופה יצר קשר עם הרב ד"ר שמואל אנוך (אנ'), עורך עיתון "שומר ציון הנאמן", שבו פורסמו הטענות.
הרב אדלר עבר לצפון גרמניה, תחילה לאלטונה (בעבר עיר נפרדת וכיום שכונה בהמבורג), שבה נסמך ב-1847 על ידי רב העיר יעקב אטלינגר. ב-1849 עבר לליבק. באותו זמן הייתה ישיבת יהודים בליבק אסורה מלבד עבור "יהודי החסות", והקהילה היהודית התיישבה בכפר מויסלינג (Moisling) שבקרבת העיר. הרב אדלר מונה לעוזר הרב, הרב אפרים פישל יואל (1795-1851), שלימים היה לחותנו. תפקידו העיקרי של הרב היה מענה על שאלות הלכתיות של בני הקהילה, והוא חויב לשאת דרשה בשבת שובה ובשבת הגדול. לאחר פטירת הרב פישל ב-1851, ירש את משרת חותנו ומונה לרב הקהילה. את הדרשה הראשונה שלו בבית הכנסת במויסלינג נשא בשבת פרשת יתרו תרי"א (1851). בשנת 1858, כשבוטלו חוקי האפליה שהוטלו על יהודי מויסלינג, קיבלה הקהילה היהודית היתר לעבור לעיר ליבק עצמה. עברו מספר שנים עד ששוכנע על ידי בני הקהילה שעברו לליבק לעבור לשם גם הוא; גם אז, המשיך להגיע למויסלינג על מנת לדרוש בשבתות. לבד מכהונתו כרב העיר ליבק, לימד בתלמוד-התורה של העיר והעביר שיעורים פרטיים בביתו. בשנת 1855 דחה בקשה שקיבל, לעבור לשמש כרבה של העיר שוורין. ב-1864 השתתף ב"תהליך קומפרט" בווינה כנציג האורתודוקסיה ההונגרית.
מ-1855 עד מותו היה חבר מועצת העיר ליבק.
ב-1 בדצמבר 1850 נשא את בתו של הרב הקודם, הרב אפרים פישל יואל, חנה (1820–1889). בין ילדיהם של הזוג:
אסתר קרליבך (גר'), סופרת ומשוררת, ואשתו של הרב שלמה קרליבך, ששימש רב העיר לאחר הרב אדלר
אפרים אדלר (גר'), רופא ופעיל בקהילה היהודית של ליבק.
בני הזוג נקברו, שניהם, בבית הקברות היהודי במויסלינג.
לקריאה נוספת

Carsten Wilke (Bearb.), Michael Brocke, Julius Carlebach (Hrsg.): Rabbiner der Emanzipationszeit in den deutschen, böhmischen und großpolnischen Ländern 1781–1871. (Biographisches Handbuch der Rabbiner). Walter de Gruyter, Berlin 2004, ISBN 9783110232325; S. 138 (Nr. 0027). [ספר המכיל ביוגרפיות של רבנים שונים מתקופת האמנציפציה בגרמניה, בבוהמיה ובפולין]
הערות שוליים

↑  Sammlung Dr. Ephraim und Agathe Adler-Joel, Central Archives for the History of the Jewish People Jerusalem (CAHJP) (בגרמנית)
↑  מויסלינג היהודית - החביבה והישנה: (זכרונות מהשנים 1820-1860) / מאת איזק יעקב שלומר; הוצא לאור מחדש בליווי מפה על ידי פטר גוטקון; תורגם מגרמנית על ידי יוסף בן אלכסנדר אדלר, עמ' 3
↑  מויסלינג היהודית - החביבה והישנה, עמ' 8
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007500721505171  GND: 1151403792  VIAF: 308266225   WorldCat (עם VIAF): 308266225
מאיר בן אורי

| --- | --- |

מאיר בן אורי בתשי"ט (1959)
 לידה:  21 במרץ 1908 ריגה, בירת לטביה
 פטירה:  5 במאי 1983 (בגיל 75) קריית שמואל שבקריות
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי חוף הכרמל 
 לאום:  יהודי
 תחום יצירה:  ציור, איור,פיסול, תחריט, הלחנה, ניצוח, בימוי, אדריכלות, תכנון ערים
 הושפע על ידי:  הרמן שטרוק
 יצירות ידועות:  ציורי תנ"ך, מדרש, נופי ארץ ישראל והתיישבות;  עיטורים למגילת אסתר; איורים לספרים כמו "פרקי אגדה" בהוצאת בית הספר הריאלי, "שיחות מני קדם" לזאב יעבץ בהוצאת עם עובד, "רבה בר בר חנא מספר על דבר נסיעותיו לארץ ישראל במדבר בספינה עד קצה תבל"); סרטים מצוירים הוריזונטליים על מגילת אסתר ובנושאים דתיים אחרים; לחנים למילים מהמקורות ומהסידור (כמו "ארוממך השם", "אתה הצבת", "השיבנו", "אלהים באו גוים בנחלתך", "כי הנה אויביך יהמיון", שלום עליכם), וכן להמנון תנועת "קדימה" "הוי עד מתי"; תכנון מבני מוסדות החינוך ישיבת כרם ביבנה, ישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה, כפר הנוער הדתי; תכנון היישובים שדה אליהו, כפר עציון, משואות יצחק
 
מאיר בן אוּרי (ח' באדר ב' תרס"ח, 21 במרץ 1908 – כ"ב באייר תשמ"ג, 5 במאי 1983) היה אדריכל, במאי, צייר, מאייר, פסל, חרט, מוזיקאי, מנצח ומלחין ישראלי.