stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ללא אזהרה: סיפורו של ג'יימס בריידי
ביקורת

ברידג'ס זכה בפרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקן ראשי מצטיין במיני-סדרה או בסרט ובפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה.
הסרט היה מועמד לפרס אמי לבידור בפריים טיים לסרט הטלוויזיה המצטיין. רוברט בולט היה מועמד לפרס אמי לבידור בפריים טיים עבור התסריט המצטיין עבור מיני סדרה, סרט או ספיישל טלוויזיוני.
הערות שוליים

↑  Vick, Karl (16 ביוני 1991). "James Brady, After the Bullet : HBO film follows press secretary's struggles since the Reagan shooting". Los Angeles Times. נבדק ב-12 בספטמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "WITHOUT WARNING: THE JAMES BRADY STORY". Emmys.com. נבדק ב-12 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Without Warning: The James Brady Story". goldenglobes.com. נבדק ב-12 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Margulies, Lee (17 ביולי 1992). "Emmy Exposure for Producing Team : Television: 'Northern Exposure' and 'I'll Fly Away,' from Joshua Brand and John Falsey, corralled nearly 10% of the nominations". Los Angeles Times. נבדק ב-12 בספטמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Roberts, Jerry (2009). Encyclopedia of Television Film Directors. Scarecrow Press. ISBN 9780810863781.page 603
למורי קוף

| למורי קוף |
| --- | --- |

תקופה
פליסטוקן-הולוקן
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף לח
משפחה:: למורי קוף
שם מדעי
 Archaeolemuridae

למורי קוף או ארכאולמורים (שם מדעי: Archaeolemuridae; מילולית: "למורים עתיקים") היא משפחה של למורים נכחדים שחיו באי מדגסקר. הם קרובים למגלדאפיס (למור הקואלה) וללמורי העצלן, וכולם היו גדולים בהרבה מקרוביהם החיים כיום. כולם נכחדו לפני 3,000 עד 1,000 שנה מהיום עקב הגעת האדם למדגסקר.
למורי הקוף כוללים 2 סוגים שהגיעו לממדים של בבונים במשקל 15 עד 35 קילוגרם, והם היו כנראה שוכני קרקע הרבה יותר מהלמורים החיים. ממבנה שיניהם ומאפיינים נוספים מרמזים על קרבתם לאבות ממשפחת האינדריים. הם קרויים למורי קוף עקב מבנה ארובות העיניים הגדולות שלהם המופנה קדימה, חוטמם הקצר ומצחם הגדול שהכיל מוח גדול יחסית. ככל הנראה הם חיו בחבורות מורכבות יחסית ללמורים ודמו באורח חייהם לקופים מודרניים.
ואולם למרות דמיונם לקופים הם היו ככל הנראה פעילי לילה עקב ארובות העיניים הגדולות הרגישות יותר לאור. לתזונתם הם ניזונו מעשבים וזרעים כמו הבבונים הזנובים, אך ייתכן שגיוונו גם בבעלי חיים קטנים.
מיון

סוג הדרופיתקוס (Hadropithecus )
מין Hadropithecus stenognathus
סוג ארכאולמור (Archaeolemur )
מין Archaeolemur edwardsi
מין Archaeolemur majori
למות מבפנים

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  רוברט סילברברג 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  מדע בדיוני
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 הוצאה
 הוצאה:  צ'ארלס סקריבנר ובניו 
 תאריך הוצאה:  1972
 מספר עמודים:  176
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת ש. פרידמן
 תאריך:  1981
 תרגום:  שרונה עדיני
 פרסים
 פרס גיגמש (1988) 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  000847002
 
למות מבפנים (באנגלית: Dying Inside) הוא ספר מדע בדיוני מאת הסופר רוברט סילברברג, אשר ראה אור באנגלית בשנת 1972. הספר תורגם לעברית על ידי שרונה עדיני ויצא לאור בשנת 1981 בהוצאת ספרים ש. פרידמן בע"מ.
תקציר העלילה

דייוויד זליג הוא יהודי רווק כבן ארבעים שכוחו הטלפתי הולך ונעלם לו. יהדותו של דייוויד מובלטת מאוד בספר: ההורים, השימוש בשפת היידיש, והמנהגים. כוחו הטלפתי של דייוויד הוא חד כיווני: הוא מסוגל לקרוא את מחשבותיהם של אחרים, אך איננו מסוגל לשדר את מחשבותיו לאחרים. כל חייו סבל בשל יכולת זו, אף על פי שבמשך חייו הבוגרים הזדמן לו לפגוש עוד בעלי יכולת כשלו, אשר לא סבלו מיכולת זו. עצם הידיעה של מה חושב עליו האדם מולו, שהיה כה שונה ממה שנאמר במילים, דיכאה אותו ומנעה ממנו להתקרב לאחרים באמת. ככל שאובדת לו יכולתו זו, מתהדק הקשר בינו לבין אחותו החורגת ג'ודית, אשר יחסיהם היו רעועים במשך כל השנים. דייוויד הוא אינטלקטואל ברמה גבוהה אך לפרנסתו הוא כותב עבודות לסטודנטים, כאשר הוא מתאים את הכתיבה בהתאם לאופי של האדם שמשלם לו, מה שהופך את העבודות לאמינות מאוד. הספר מלווה את דייוויד בהיזכרו בתקופות שונות בחייו, לעיתים מסופר ישירות על ידי דייוויד ולעיתים מסופר על ידי המביט מהצד.
לגבולין

| --- | --- |
מזקקת לגבולין
מזקקת לגבולין
 סוג:  סינגל מאלט ויסקי
 אחוז אלכוהול:  40
 מוצא:  סקוטלנד סקוטלנד
 מועד הכנה ראשוני:  1816
 צבע:  חום
לגבולין או לגאבולין (באנגלית: Lagavulin, מבוטא במלעיל) הוא ויסקי סקוטי סינגל מאלט הידוע בטעם כבול ומעושן. זהו ויסקי מהאי איילה, בין הוויסקים הסקוטיים המעושנים והכבוליים ביותר ומאופיין ברמת עישון של כ-35 חלקים למיליון (מעושנים ממנו הם ויסקי לפרויג וארדבג), והוצאות מיוחדות של ברוכלאדי - Bruichladdich).
היסטוריה

ההיסטוריה מראה כי בשנת 1742 התבצעו לפחות 10 שיטות זיקוק לא חוקיות ב-10 מזקקות לפחות, ובמהלך השנים מזקקות אלו התאגדו למזקקה אחת חוקית בשם לגבולין.
מזקקת לגבולין נפתחה רשמית כבר בשנת 1816 כשג'ון ג'ונסטון וארצ'יבלד קמפבל הקימו 2 מזקקות באי איילה כאשר לאחת מהם קראו לגבולין, ועם הזמן השם לגבולין השתלט על המזקקה האחרת ששמה לא היה ידוע כמעט.
מאוחר יותר במהלך המאה ה-19 מזקקת לגבולין החלה להתחרות עם שכנתה לפרויג ובסופו של דבר השתלטה עלייה, ואדון פיטר מקי (הבעלים של מזקקת לגבולין באותה תקופה) שכר את מזקקת לפרויג לאחר תחרות שיווקית אגרסיבית.
רבים טוענים שפיטר מקי ניסה לחקות את הסגנון של מזקקת לפרויג באותה תקופה.
אך מכיוון שהכבול ששימש כחומר בעירה להפסקת שלב ההלתתה והמים אשר שימשו למהילת הויסקי לאחר שלב הישון, היו שונים מאלה של לפרויג גם כן התוצאות היו שונות.
השם לגבולין קרוי על שם הכפר שבו הוקמו מזקקות הויסקי.
כיום המזקקה בבעלות תאגיד דיאג'יו.
המאלט המבוקש לרוב אינו נדיר אך ב-2005–2006 היו תקופות "יובש" בהספקתו כיוון שהדרישה גאתה מאוד, אבל הגברת כמויות הייצור החלה רק בראשית שנות ה-90, ולכן רק ב-2007 ניתן היה למצוא אותו שוב על המדפים. מכיוון שהוא משמש כמרכיב מרכזי בוויסקי רד לייבל, רוב התוצרת מועברת למזקקות ג'וני ווקר כדי להפיק את הרד לייבל, ורק כ-25 - 30% מהתוצרת נמכרת בתור סינגל מאלט לקהל הרחב. המזקקה היא אחת הבודדות על איילה שפעלה ברציפות.
מהדורות נמכרות

לגבולין 12 מהדורה מיוחדת (Lagavulin 12 YO Special Release) - ויסקי מעושן בטעם כבול אשר יושן בחביות עץ אלון במשך 12 שנה. כמו כן ויסקי זה אינו נמהל במים, בניגוד למותגי ויסקי אחרים אשר עוברים את השלב הזה כדי לדלל את החוזק האלכוהולי לאחר שלב היישון בחבית. התוצאה היא טעם גולמי כבול ומעושן. המותג משום מה לא כל כך נמכר כמו 'אחיו המבוגר' (לגבולין 16). [57.8% אלכוהול]
לגבולין 16 (Lagavulin 16 YO) - המותג הנמכר ביותר של לגבולין בעל טעם כבול ומועשן כבד ביותר. ויסקי זה יושן בחביות עץ אלון, שיושן בהם קודם לכן יין שרי (זן ענבים) לזמן מה. [43% אלכוהול]
לגבולין פדרו חימנז (Lagavulin Distillers Edition) - ויסקי בעל מתקתקות אשר יושן לקראת סופו בחביות עץ אלון שיושן בהם קודם לכך יין שרי פדרו חימנז (זן ענבים). לעומת המתקתקות של ויסקי זה הוא מתאפיין בנוסף לכך בטעם כבול ומעושן כבד. המאלט הבסיסי בן 16 שנה לפני הסיומת בשרי, גרסה מיוחדת זו מיוצרת מאז 1979 אך ברציפות רק בשנים האחרונות. ב-2007 עם כתיבת שורות אלו הגרסה האחרונה בשוק מסומנת 1991. 43% אלכוהול. סדרה זו אכזבה נאמנים רבים של המותג ותוארה כגימיק שיווקי, אבל מהדורות השנים האחרונות מראות שיפור וזוכות בפרסים.
מהדורות לאספנים

לגבולין דאבל מצ'ורד דיסטילרס אדישן (Lagavulin Double Matured Distillers Edition) - ויסקי אשר יושן ב-2 חביות עץ אלון שמאפיניהם שונים. שנת המינימום של ויסקי זה אינה מצוינת.
לגבולין 15 סרמיק דיקנטר (Lagavulin 15 YO Ceramic Decanter) - ויסקי אשר בקבוקו עשוי מקרמיקה ויושן בחביות עץ אלון במשך 15 שנה.
לגבולין 25 לימיטיד אדישן (Lagavulin 25 YO limited edition) - ויסקי יוקרתי ביותר אשר יושן בחביות עץ אלון במשך 25 שנה.
לגבולין 30 (Lagavulin 30 YO) - לגבולין אשר יושן בחביות עץ אלון במשך 30 שנה. ויסקי זה הוא הויסקי הכי מיושן שבוקבק על ידי מזקקת לגבולין, הוא יושן משנת 1976 עד 2006 ונמכר בהוצאה מוגבלת של 2340 בקבוקים בלבד. [52.6% אלכוהול]
לגאבולין 21 - הוצאה מיוחדת של 6624 בקבוקים בלבד, הוכרזה בשוק באוקטובר 2007 ונמכרה כולה מראש בעיקר באינטרנט. 56.5% אלכוהול, יושנה בחביות שרי כמשך כל 21 שנותיה והדבר ניכר בצבעה האדמדם המיוחד, המזכיר יישוני שרי של מזקקת מקאלאן.
ראו גם

ויסקי מהאי איילה
בוומור
ארדבג
למורי עצלן

| למורי עצלן |
| --- | --- |
 Babakotia
תקופה
פליסטוקן-הולוקן
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
משפחה:: למורי עצלן
שם מדעי
 Palaeopropithecidae

למורי עצלן (שם מדעי: Palaeopropithecidae) היא משפחה של למורים נכחדים אשר חיו באי מדגסקר עד העת האחרונה. בגודלם הם היו גדולים יותר מכל מין של למור מודרני והגדול שבהם - למור ענק היה גדול כמו גורילה ועלה על 240 ק"ג. קרוביה של משפחה זו הם למורי הקוף (Archaeolemuridae) הנכחדים והאינדריים, הגדולים בלמורים החיים.
למורים אלה קיבלו את שמם עקב מבנה גופם שהזכיר עצלן מודרני, אם כי אין קרבה ביניהם. הם היו בעלי זרועות ארוכות, רגליים אחוריות קצרות וכמעט ללא זנב. מבנה הלסתות מעיד שהיו צמחוניים שהתבססו על עלים ואגוזים או קליפות קשות אותם פיצחו עם לסתותיהם. למעט הלמור הענק הם היו מגושמים מאוד על הקרקע ונעו בין ענפי העצים.
כל המינים נכחדו בעת האחרונה סביב שנת 500-1,500 שנה לספירה. לא ברור מה הסיבה המדויקת, אך ייתכן מאוד שהיא קשורה להגעת האדם למדגסקר ולהשמדת הסביבה שבה חיו.
סוגים

למור ענק (Archaeoindris)
באבאקוטיה (Babakotia)
Mesopropithecus
פלאופרופיתקוס (Palaeopropithecus)
ליגת העל הצ'כוסלובקית

| --- | --- |
 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  1925
 תאריך פירוק:  1993
 מדינות משתתפות:  צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה
 הכי הרבה זכיות:  ספרטה פראג (21)
 מפעל מקביל:  הגביע הצ'כוסלובקי
 
אליפות צ'כוסלובקיה בכדורגל היה טורניר שנערך בין 1925 ו-1938, ולאחר מלחמת העולם השנייה בין 1945 ו-1993, בין מועדוני כדורגל מצ'כיה וסלובקיה בתקופה ששתי המדינות היו חלק מצ'כוסלובקיה.
עם התפרקות הגוש הצ'כוסלובקי בשנת 1993, הוקמו ליגת העל הצ'כית וליגת העל הסלובקית, הוקמו התאחדויות כדורגל נפרדות וכן נבחרות לאומיות נפרדות.
הקבוצות בעונה האחרונה של הליגה (1992/1993) היו: ספרטה פראג, סלאביה פראג, סלובן ברטיסלאבה, דוניאסקה סטרדה, סיגמה אולמוץ, באניק אוסטראבה, אינטר ברטיסלאבה, בובי ברנו, הראדץ קראלובה, ויטקוביצה, טאטרן פרסוב, ניטרה, צסקה בודייבויצה, דוקלה פראג, בוהמיאנס פראג, ספרטק טרנבה.
אלופות הליגה לפי עונות

קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בגביע הצ'כוסלובקי באותה העונה והשלימה דאבל מקומי
טבלת הישגים

| מועדון | מס' אליפויות | סגנויות | שנים |
| --- | --- | --- | --- |
| ספרטה פראג | 21 | 17 | 1925/1926, 1927, 1931/1932, 1935/1936, 1937/1938, 1938/1939, 1943/1944, 1945/1946, 1947/1948, 1952, 1954, 1964/1965, 1966/1967, 1983/1984, 1984/1985, 1986/1987, 1987/1988, 1988/1989, 1989/1990, 1990/1991, 1992/1993 |
| סלאביה פראג | 13 | 11 | 1925, 1928/1929, 1929/1930, 1930/1931, 1932/1933, 1933/1934, 1934/1935, 1936/1937, 1939/1940, 1940/1941, 1941/1942, 1942/1943, 1946/1947 |
| דוקלה פראג (ÚDA פראג) | 11 | 7 | 1953, 1956, 1957/1958, 1960/1961, 1961/1962, 1962/1963, 1963/1964, 1965/1966, 1976/1977, 1978/1979, 1981/1982 |
| סלובן ברטיסלאבה (NV ברטיסלבה) | 8 | 10 | 1949, 1950, 1951, 1955, 1969/1970, 1973/1974, 1974/1975, 1991/1992 |
| ספרטק טרנבה | 5 | 1 | 1967/1968, 1968/1969, 1970/1971, 1971/1972, 1972/1973 |
| באניק אוסטרבה | 3 | 6 | 1975/1976, 1979/1980, 1980/1981 |
| אינטר ברטיסלאבה | 1 | 3 | 1958/1959 |
| ויקטוריה ז'יז'קוב | 1 | 1 | 1927/1928 |
| פ.צ זברויובקה ברנו | 1 | 1 | 1977/1978 |
| בוהמיאנס פראג | 1 | 1 | 1982/1983 |
| TJ ויטקוביצה | 1 | 1 | 1985/1986 |
| ספרטק הראדץ קראלובה | 1 | - | 1959/1960 |
הליגות הממשיכות שנוצרו

צ'כיה צ'כיה ← ליגת העל הצ'כית (החל מ-1993)
סלובקיה סלובקיה ← ליגת העל הסלובקית (החל מ-1993)
הערות שוליים

↑  ליגה שכללה קבוצות מפראג בלבד
↑  ליגה שכללה קבוצות מפראג ומרכז בוהמיה
↑  הורחבה וכללה גם קבוצות ממוראביה
↑  ליגה הורחבה וכללה גם קבוצות סלובקיות
↑  ליגה בזמן מלחמת העולם השנייה תחת הכיבוש הנאצי, כאשר צ'כוסלובקיה מחולקת
| ליגות הכדורגל העליונות של אירופה (אופ"א) |
| --- | --- | --- |
| מפעלי הווה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איי פארו • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנגליה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גיברלטר • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • ויילס • טורקיה • יוון • ישראל • לוקסמבורג • לטביה • ליטא •  מולדובה • מונטנגרו • מלטה • צפון מקדוניה • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סקוטלנד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צפון אירלנד • צרפת • קוסובו • קזחסטן • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| מפעלי עבר | הפוטבול ליג (אנגליה) • ברית המועצות • יוגוסלביה • מזרח גרמניה • סרביה ומונטנגרו • צ'כוסלובקיה |  |
לאנג'ואו

| --- | --- |

פוטומונטז' של לאנג'ואו
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 מחוז:  גאנסו
 שטח:  13,120 קמ"ר
 גובה:  1,600 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בנציבות העירונית:  4,359,446 (2020)
  ‑ במטרופולין:  3,474,858 (2020)
  ‑ צפיפות:  332.3 נפש לקמ"ר (2020)
 קואורדינטות:  36°03′42″N 103°49′54″E﻿ / ﻿36.06171°N 103.83177°E﻿ / 36.06171; 103.83177 
 אזור זמן:  UTC +8
 אתר לאנג'ואו
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הרפובליקה העממית של סין מוגדלת) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןלאנג'ואו(למפת הרפובליקה העממית של סין רגילה) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןלאנג'ואו(למפת גאנסו רגילה) לאנג'ואו(למפת גאנסו מוגדלת) לאנג'ואו    מיקומה של לאנג'ואו במחוז גאנסו tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
לַאנְג'וֹאוּ (בסינית מפושטת: 兰州; בסינית מסורתית: 蘭州; בפין-יין: Lánzhōu; מילולית: "נציבות גבעות סחלב") היא נציבות עירונית, עיר הבירה והעיר המאוכלסת ביותר במחוז גאנסו שבמרכז הרפובליקה העממית של סין. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית הנציבות העירונית מנתה כ-4.36 מיליון תושבים, מתוכם כ-3.47 מיליון בשטח האורבני. מבחינה היסטורית הייתה העיר מוקד מרכזי לאורך החלק הצפוני של דרך המשי.
גאוגרפיה ואקלים

לאנג'ואו משתרעת על פני 13,120 קמ"ר בדרום-מרכז מחוז גאנסו על גדות הנהר הצהוב בגובה של כ-1,600 מטרים מעל פני הים כ-1,180 קמ"ר דרום-מערבית לבייג'ינג בירת סין. הטמפרטורות החודשית הממוצעת נעה בין 5.3- מעלות צלזיוס בחודשי ינואר ל-22.4 מעלות צלזיוס בחודש יולי. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 9.75 מעלות צלזיוס. כמות המשקעים השנתית בעיר היא 315 מ"מ אשר יורדים רק במהלך החודשים מאי עד אוקטובר.
חלוקה מנהלית

הנציבות העירונית לאנג'ואו מנהלת 5 מועצות, 3 נפות ואזור חדש אחד.
| שם | כתב סיני | פין-יין | אוכלוסייה (מפקד 2020) | שטח | צפיפות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מועצת צ'נגגואן | 城关区 | Chéngguān Qū | 1,484,016 | 208 | 7,135 |
| מועצת צ'יליחה | 七里河区 | Qīlĭhé Qū | 712,271 | 394.4 | 1,806 |
| מועצת שיגו | 西固区 | Xīgù Qū | 407,010 | 358.3 | 1,136 |
| מועצת אן-נינג | 安宁区 | Ānníng Qū | 439,566 | 82.32 | 5,340 |
| מועצת חונגגו | 红古区 | Hónggŭ Qū | 143,795 | 529.1 | 271.8 |
| נפת יונגדנג | 永登县 | Yŏngdēng Xiàn | 285,549 | 5,298 | 53.90 |
| נפת גאולאן | 皋兰县 | Gāolán Xiàn | 125,157 | 2,112 | 59.26 |
| נפת יוג'ונג | 榆中县 | Yúzhōng Xiàn | 473,882 | 3,294 | 143.9 |
| האזור החדש לאנג'ואו | 兰州新区 | Lánzhōu Xīnqū | 288,200 | 841.6 | 342.4 |
ערים תאומות

ארצות הברית אלבקרקי, ניו מקסיקו, ארצות הברית
יפן אקיטה, אקיטה, יפן
טורקמניסטן אשגבאט, טורקמניסטן
אנגליה צ'ורלי (אנ'), לנקשייר, אנגליה
רוסיה פנזה, פנזה, רוסיה
מאוריטניה נואקשוט, מאוריטניה
ראו גם

לאנג'ואוזאורוס
הערות שוליים

↑  China: Gānsù (Prefectures, Cities, Districts and Counties) - Population Statistics, Charts and Map, www.citypopulation.de
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4270171-5  MusicBrainz: dbc3cbc1-f97d-4449-8927-071dbaa3c7b0  NDL: 00647730  NKC: xx0037744  VIAF: 243551058   WorldCat (עם VIAF): 243551058 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בסין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מראה כללי של העיר
לוכסן

ערך זה עוסק בסימן כתב המצויר באמצעות קו אלכסוני הנוטה מימין-למעלה לשמאל-למטה. אם התכוונתם לסימן כתב המצויר באמצעות כתב אלכסוני הנוטה משמאל-למעלה לימין-למטה, ראו .
| לוכסן / קו נטוי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| סימני פיסוק | סימני כתב נוספים |  |  |  |  |  |
|  נקודה .   פסיק ,   נקודה ופסיק ;   סוגריים ( ) [ ] { }  נקודתיים :   מקף ־   שלוש נקודות …   קו מפריד –   סימן שאלה ?   סימן קריאה !   אפוסטרוף ’   גרש ׳   גרשיים ״   מירכאות “ ” ‘ ’   לוכסן /   סימן תמיהה ?!   |  אמפרסנד (סימן "וגם")  &   כוכבית *   כרוכית @   לוכסן שמאלי \   צלבון (פגיון) † ‡   מעלה °   סולמית #   טילדה ~   קו תחתון _   קו ניצב | ¦   פילקרו ¶   גג ˆ   סימן קרט ^   תבליט רשימה •   סימן נומרו №   סימן הסעיף §   אחוז %   פרומיל ‰   רבבית ‱   סימן מטבע ¤   שקל ₪  דולר $  סמל סימן מסחרי ™  סמל סימן מסחרי רשום ®  סמל זכויות יוצרים ©  |  |  |  |  |  |
|  סימן קריאה הפוך ¡  סימן שאלה הפוך ¿  סימן אירוניה ⸮  |  אמפרסנד (סימן "וגם")  &   כוכבית *   כרוכית @   לוכסן שמאלי \   צלבון (פגיון) † ‡   מעלה °   סולמית #   טילדה ~   קו תחתון _   קו ניצב | ¦   פילקרו ¶   גג ˆ   סימן קרט ^   תבליט רשימה •   סימן נומרו №   סימן הסעיף §   אחוז %   פרומיל ‰   רבבית ‱   סימן מטבע ¤   שקל ₪  דולר $  סמל סימן מסחרי ™  סמל סימן מסחרי רשום ®  סמל זכויות יוצרים ©  |  |  |  |  |  |
שימוש בלוכסן בתפריט בשפה האנגלית, במשמעות "וגם"
לוֹכסן או קו נטוי (/) (בנוסף גם סלש; מאנגלית: "Slash") הוא סימן כתב המצויר באמצעות קו אלכסוני הנוטה מימין למעלה או משמאל למטה.
היסטוריה

השימוש בסימן זה מקורו ברומא העתיקה והוא המקור של הפסיק (גרסה מקוצרת למעשה של הלוכסן).
שימוש

הלוכסן משמש לקישור בין שתי מילים שונות או שני משפטים שונים על מנת לצרפם יחד (ולהדגיש שהמילים חליפיות במשפט / היינו ניתן לקרוא את המשפט עם כל אחת מהמילים בנפרד / ניתן לקרוא כל אחד מהמשפטים והוא חלופי למשפט שקדם לסימן הלוכסן.) לדוגמה:
שימוש > ו/או

שימוש נפוץ בלוכסן נעשה בביטוי "ו/או". לדוגמה:
הביטוי הלוגי "או" מכיל גם את הביטוי הלוגי "וגם", ולכן בטקסט העוסק בלוגיקה הביטוי "א' או ב'" נכון כאשר לפחות אחד ממרכיביו נכון. עם זאת, בשאר התחומים (לדוגמה בכתיבה משפטית) נהוג ש"או" שולל את האפשרות ששתי הטענות יהיו נכונות ('אבוא אליך בשתיים או בארבע' שולל את האפשרות שאבוא בשתי השעות גם יחד) ולפיכך נחוץ הצירוף "ו/או".
שימוש > שימושים בשירה

בשירה נוטים להשתמש בלוכסן כדי לסמן את הסוף של שורה בשיר.
שימוש > מתמטיקה

במתמטיקה מסמן הלוכסן את פעולת החילוק, לדוגמה:
a / b = x שפירושו x שווה a חלקי b
כמו כן משמש הלוכסן לסימון שבר, לדוגמה:
3/8 – שלוש שמיניות
יוניקוד מציע שני לוכסנים חלופיים אשר מאפשרים תצוגה משופרת של שברים: "לוכסן חילוק" (Division Slash, יוניקוד U+2215), המשמר את כיוון זרימת הטקסט בפסקה בה הוא נמצא, ו־"סוֹלִידוּס" (Solidus, יוניקוד U+2044), המזרים את הטקסט משמאל לימין:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
תצוגה של השבר תשע שש־עשריות
| עם לוכסן רגיל | עם לוכסן רגיל | עם לוכסן חילוק | קידוד עם לוכסן חילוק בפסקה עם זרימת טקסט מימין לשמאל |
| 9/16 | 9/16 | 16∕9 | <sub>16</sub>∕<sup>9</sup> |
|  |  | עם סולידוס | קידוד עם סולידוס |
|  |  | 9⁄16 | <sup>9</sup>⁄<sub>16</sub> |
שימוש > מחשבים

במחשבים משתמשים בלוכסן לעיתים קרובות כתו מפריד בין חלקים של נתיב (לדוגמה בנתיבי הקבצים במערכות Unix ובכתובות אינטרנט).
ברוב שפות המחשב משמש הלוכסן כאופרטור של חילוק.
בשפות תכנות רבות משמשים שני לוכסנים // כהתחלה של הערה בת שורה אחת.
ב-HTML ו־XML משמש הלוכסן כסימון לסיום תכונת מקטע, לדוגמה: <b> מסיים מקטע של טקסט מודגש שמתחיל בהוראה: </b>.
שימוש > תאריכים

ניתן להשתמש בלוכסן כסימן מפריד בין מרכיביו של תאריך.
לדוגמה:
לפי השיטה האירופאית לסימון תאריך "16/9/2003" ולפי השיטה האמריקאית לסימון תאריך "9/16/2003" יסמל את היום ה-16 בחודש ספטמבר בשנת 2003.
על פי הסימון בבריטניה הסימון 7/8 May משמעו הלילה שבין ה-7 ל-8 במאי, בעוד שהסימון 7-8 May משמעו שני הימים גם יחד.
שימוש > סימון מטבעות בריטיות

בטרם עברה בריטניה לשיטה העשרונית נהגו לסמן בלוכסן את ההבדל בין לירות שטרלינג, שילינגים ומטבעות פני
(המקף מסמן 0).
| --- | --- |
2/6: שני שילינג ושישה פני
10/-: עשרה שילינג
£1/19/11: ליש"ט אחד, 19 שילינג ו-11 פני
ראו גם

לוכסן שמאלי
לודויג פון ברטלנפי

| --- | --- |

 לידה:  19 בספטמבר 1901 אטצגרסדורף, אוסטריה 
 פטירה:  12 ביוני 1972 (בגיל 70) ניו יורק, ארצות הברית
 שם לידה:  Karl Ludwig von Bertalanffy 
 ענף מדעי:  ביולוגיה, תורת המערכות, פסיכולוגיה, סוציולוגיה
 מקום מגורים:  אוסטריה, אנגליה, קנדה, ארצות הברית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת וינה  אוניברסיטת אינסברוק 
 מוסדות:  אוניברסיטת אלברטה  אוניברסיטת מונטריאול  אוניברסיטת וינה  אוניברסיטת אוטווה 
 
קארל לודויג פון ברטלנפי (גרמנית: Ludwig von Bertalanffy; ‏19 בספטמבר 1901 - 12 ביוני 1972) היה ביולוג אוסטרי, מהחוקרים החשובים ביותר בתחום הביולוגיה התאורטית במחצית הראשונה של המאה ה-20, מייסד התאוריה הכללית של מערכות והראשון ליישמה לתחומי הפסיכולוגיה ומדעי החברה. כיום תאוריה זו משמשת כבסיס מתודולוגי במגוון רחב של תחומים מדעיים. בנוסף, עסק בתחומים רבים נוספים - פסיכולוגיה תאורטית, מחקר בתחום הסרטן, פילוסופיה והיסטוריה של המדע.
תולדות חייו > משפחתו

לודויג פון ברטלנפי נולד וגדל בעיירה קטנה אטצגרסדורף (כיום Liesing) ליד וינה, אוסטריה. שורשיה של משפחת פון ברטלנפי הם מהאצולה ההונגרית של המאה ה-16. סבו מצד אביו, צ'ארלס-יוסף פון ברטלנפי (1833–1912), התיישב באוסטריה ושימש כמנהלו של התיאטרון הלאומי ב-קלגנפורט וגראץ, שני מרכזים חשובים של אוסטריה האימפריאלית. אביו, גוסטב פון ברטלנפי (1861–1919), היה בעל מעמד חשוב בתחום האדמיניסטרציה של מערכת הרכבות. מצד אמו, סבו שהיה בעל מעמד כלכלי גבוה, שימש כיועץ לבית המלוכה ופעל כמוציא לאור בווינה. אמו של פון ברטלנפי, שרלוט ווגל, נישאה בגיל 17 לאביו. בני הזוג התגרשו כאשר פון ברטלנפי היה בן 10, ובהמשך שניהם נישאו מחדש, בטקסים אזרחיים, מחוץ לכנסייה הקתולית. עד גיל 10 פון ברטלנפי גדל כבן יחיד וקיבל חינוך פרטי בביתו ממורים פרטיים.
תולדות חייו > חייו האישיים

ברטלנפי פגש את אשתו, מריה, באפריל 1924 באלפים האוסטריים, והם כמעט ולא נפרדו מאז לאורך 48 השנים הבאות. מריה לא סיימה את לימודיה, והקדישה את חייה לתמיכה בקריירה המקצועית של בעלה. בשנים המאוחרות יותר, בשהותם בקנדה, הוא עבדה אתו, ולאחר מותו ערכה את שני כתביו האחרונים. לזוג נולד ילד אחד, פליקס, שהפך למדען וחוקר בתום הסרטן. במהלך שהותו בקנדה פון ברטלנפי ובנו שיתפו פעולה בתחום חקר הסרטן ופרסמו מחקרים משותפים. פון ברטלנפי נפטר בשנת 1972 בבאפלו, ניו יורק, כתוצאה מהתקף לב.
תולדות חייו > לימודים וקריירה מקצועית

בשנת 1918 בהיותו בגיל 17, פון ברטלנפי החל בלימודי פילוסופיה והיסטוריה של האמנות, בתחילה באוניברסיטת אינסברוק ולאחר מכן באוניברסיטת וינה, אולם עם זאת, הוא שילב בלימודיו גם קורסים בתחום הבוטניקה והביולוגיה. בשנת 1926 סיים את הגשת התיזה לתואר דוקטור שעסקה בתורתו של הפסיכולוג והפילוסוף גוסטב תיאודור פכנר(אנ'). בשש השנים הבאות הוא התמקד בתחום הביולוגיה התאורטית והניסויית, ופרסם בשנת 1928 את ספרו הראשון בתחום: Moderm Theories of Development: An Introduction to Theoretical Biology.
על בסיס ספרו זה היה הראשון לקבל מעמד של פריבט-דוצנט בתחום הביולוגיה התאורטית באוניברסיטת וינה בשנת 1934. המשרה נשאה שכר נמוך ופון ברטלנפי נאלץ להתמודד עם קשיים כלכליים, עד שבשנת 1937 קיבל מלגה למשך שנה מקרן רוקפלר. בזכות מלגה זו עבר ברטלנפי לשיקגו והחל לעבוד עם ניקולס רשבסקי(אנ'), פיזיקאי תאורטי שהיה אחד ממייסדי התחום של ביולוגיה מתמטית. במהלך שהייתו שם הציג בפעם הראשונה את תיאורית המערכות הכללית כמתודולוגיה שמתאימה לכל המדעים.
בשנת 1938, כשאוסטריה סופחה לגרמניה הנאצית (האנשלוס), ברטלנפי היה עדיין בארצות הברית. ניסיונותיו להישאר בה לא צלחו מאחר שניתנה עדיפות למדענים שנרדפו על ידי הנאצים והוא נאלץ לחזור לאוסטריה באוקטובר באותה שנה. תוך חודש מחזרתו הצטרף למפלגה הנאצית, מה שאיפשר לו קידום ומינוי של פרופסור באוניברסיטת וינה בשנת 1940. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא קישר בין התאוריות שלו בתחום הפילוסופיה של הביולוגיה לבין האידאולוגיה הנאצית השלטת, בעיקר זו של עקרון הפיהרר. לאחר נפילתו של השלטון הנאצי, פון ברטלנפי חשש מתהליכי הדה-נאציפיקציה ועזב את וינה בשנת 1948.
בתחילה שהה זמן מה באוניברסיטת קיימברידג' ושימש כמרצה אורח באוניברסיטת לונדון (1948-49), וב-1949 עבר לאוניברסיטת מונטריאול (1949) ולאחר מכן לאוניברסיטה של אוטאווה (1950-1954), שם שימש כמנהל מחלקת המחקר בתחום הביולוגיה. בשנים 1954–1955 היה חבר במרכז לחקר מדעי ההתנהגות באוניברסיטת סטנפורד ולאחר מכן שימש כמנהל יחידת המחקר בתחום הסרטן בבית החולים מאונט סיני בלוס אנג'לס (1955-1958), ועסק בחקר מחלות נפש במסגרת קרן מנינגר (1958–1960). בשנת 1961 שב לאוניברסיטת אלברטה שבקנדה, כפרופסור בתחום הביולוגיה התאורטית. בשנת 1969 עזב את קנדה והצטרף לצוות של המרכז לביולוגיה תאורטית שהוקם אז באוניברסיטה של מדינת ניו יורק (SUNYׂׂ), שם שהה עד מותו בשנת 1972.