מבצע צוק איתן
טקטיקה > ישראל > פעילות התקפית

פעילות צה"ל במבצע צוק איתן התאפיינה בעשרת הימים הראשונים בעיקר בתקיפות אוויריות של חיל האוויר על יעדים ברצועת עזה. תקיפות נוספות בוצעו על ידי חיל הים כאשר ספינות הטילים הפגיזו בתותחים וטילים מטרות טרור לאורך החוף. בנוסף השתמש צה"ל בסוללות של חיל התותחנים אשר ביצעו ירי ארטילרי של פגזים וטילי "תמוז" לעבר השטחים הפתוחים על מנת לפגוע באנשי חמאס למקרה של פלישה קרקעית.
צה"ל תקף מטרות טרור רבות בהן מפקדות, מחסני אמל"ח, אתריי יצור רקטות, משגרים מוטמנים, מנהרות טרור תת-קרקעיות ומנהרות ההברחה של רצועת עזה. לצד ההפצצות צה"ל ביצע סיכולים ממוקדים נגד פעילי טרור. בנוסף תקף צה"ל חוליות שיגור וכן הפציץ את בתיהם של בכירים בארגוני הטרור חמאס והג'יהאד האסלאמי.
במהלך המבצע צה"ל תקף בסך הכל בין 5,226 ל-6,231 מטרות. כיוון שחמאס השתמש באזרחי הרצועה כמגן אנושי, הותקפו רק כעשירית מכלל המטרות שאותרו בעזה.
מעל ל-750 מחבלים וחמושים פלסטינים נהרגו מתקיפות צה"ל ברצועה ו-150 נוספים נעצרו במהלך המבצע. 32-34 מנהרות טרור הושמדו במהלך המבצע, מהן 10 שחדרו לשטח ישראל ו-4 מנהרות שהיו בתהליך חפירה לעבר הגבול. מספר גורמים בישראל טענו כי במודיעין ידעו על כ-10 מנהרות וכי השאר נתגלו במהלך המבצע. גורמים אחרים טענו כי בצה"ל ידעו על כל 32 המנהרות והפציצו חלק מהן מהאוויר בטרם הכניסה הקרקעית כדי למנוע מהמחבלים לחדור מהן לשטחי ישראל. 10,590 מבנים בעזה נפגעו בתקיפות, מתוכם 4,024 נהרסו עד היסוד. בין המטרות שהותקפו היו 1,814 תשתיות ירי תלול מסלול, 1,914 מפקדות טרור ותשתיות פיקוד ושליטה, ו-191 אתרים לייצור ואחסון אמצעי לחימה.
ישראל נמנעה כמעט לגמרי מתקיפת תשתיות אזרחיות אחרות, כדוגמת דרכים ומערכת אספקת החשמל. ניתן דגש במהלך הלחימה על שימוש בחימוש מונחה מדויק על מנת למנוע פגיעות סביבתיות בעת פגיעה במטרות ששכנו בסביבה אזרחית צפופה. כדי להקטין פגיעה באזרחים לא מעורבים הפעיל צה"ל את נוהל "הקש בגג" בו מוזהרים האזרחים להתפנות לפני שצה"ל מפציץ מבנה. כמו כן קראה ישראל לאזרחים פלסטינים להתפנות ממקומות שאותם צה"ל עומד לתקוף, בין השאר באמצעות פיזור כרוזים מהאוויר.
סדר הכוחות:
אוגדה 162 פשטה בצפון-מזרח הרצועה במרחב בית חאנון, הכפר ג'באליה ובית לאהיא, בהרכב 3 חטיבות:
צוות קרב חטיבתי של חטיבת הנח"ל – גדוד 50 (נח"ל), גדוד 931 (נח"ל), גדוד 46 (שריון), גדוד 601 (הנדסה)
צוות קרב חטיבתי של חטיבה 261 (בה"ד 1) – גדוד גפן (צוערי חי"ר), גדוד חי"ר מילואים, גדוד 532 (שריון, כולל פלוגה מגדוד 196), פלוגה מגדוד הנדסה 8170
צוות קרב חטיבתי של חטיבה 401 – גדוד 9 (שריון), פלס"ר 401, גדוד 932 (נח"ל), גדוד 435 (גבעתי), גדוד 8170 (הנדסה במילואים)
אוגדה 36 פשטה בדרום-מערב הרצועה במרחב דיר אל-בלח, חירבת א'חזעה, בני סוהילה, עבסאן אל-כבירה, רפיח, בהרכב 4 חטיבות:
צוות קרב חטיבתי של חטיבת גולני – גדוד 51 (גולני), גדוד 13 (גולני), גדוד 12 (גולני), גדס"ר גולני, יחידת אגוז, גדוד 71 (שריון), גדוד 710 (הנדסה במילואים)
צוות קרב חטיבתי של חטיבת ביסלמ"ח – גדודי חי"ר של הכשרות החטיבה, צק"ג 82 (שתי פלוגות שריון, פלוגת חי"ר גולני, פלוגת הנדסה, צק"פ יהל"ם, פלוגת חרמ"ש ופלס"ם), גדוד 7107 (הנדסה מילואים)
צוות קרב חטיבתי של חטיבה 7 – גדוד 77 (שריון, במהלך המבצע עבר לצק"ח 460), גדוד 75 (שריון), פלס"ר 7, גדוד 450 (חי"ר), גדוד הנדסה מילואים
צוות קרב חטיבתי של חטיבה 188 – גדוד 53 (שריון), גדוד 74 (שריון), גדוד שקד (גבעתי, במהלך המבצע עבר לצק"ח 460), גדוד 605 (הנדסה)
אוגדת עזה פשטה במרכז הרצועה במרחב מועזי, אל-בורייג', נוסייראת, זייתון, ושג'אעייה, בהרכב של 3 חטיבות:
צוות קרב חטיבתי של חטיבת גבעתי – גדוד צבר (גבעתי), גדס"ר גבעתי, יחידת רימון, גדוד 101 (צנחנים), גדוד 52 (שריון), גדוד 603 (הנדסה), יחידת דובדבן, כוח מיחידת יהל"ם, כוח מיחידת עוקץ. במהלך המבצע חברו לחטיבה צק"ג 196 וכוח משייטת 13
צוות קרב חטיבתי של חטיבת הצנחנים – גדוד 202 (צנחנים), גדוד 890 (צנחנים), צק"ג 196 (הכשרות שריון קמ"ט וקק"ש, בניכוי 2 פלוגות ובתוספת פלוגה מגדוד 532), גדוד 614 (הנדסה)
צוות קרב חטיבתי של חטיבה 460 – גדוד 198 (במהלך המבצע עבר לצק"ח גבעתי), פלוגה מגדוד 196, פלס"ר שריון במילואים, גדוד 8717 (חי"ר מילואים), יחידת מגלן
חטיבה 10 – הגנה על היישובים בעוטף עזה
לצוותי הקרב החטיבתיים צוותו כוחות מיוחדים, כוחות צמ"ה, צוותי רוכב שמיים, סוללות ארטילריה (פגזים וחימוש מדויק) וסיוע אווירי צמוד.
ב-17 ביולי החל צה"ל בפעולה קרקעית בתוך רצועת עזה. הכניסה לרצועה בוצעה בשילוב זרועות מהאוויר, הים והיבשה. כוחות חי"ר, שריון והנדסה קרבית תחת חיפוי ארטילרי כבד שסיפק חיל התותחנים החלו להיכנס לשטחים סמוך לפאתי הרצועה על מנת לפגוע במחבלים ולאתר את המנהרות אשר שמשו את פעילי חמאס לחדור לשטחי ישראל. במקביל המשיכו חיל האוויר וחיל הים בתקיפת מטרות טרור לאורך הרצועה.
חיל הרגלים וחיל ההנדסה הקרבית לחמו רגלית, השמידו והפציצו מבנים ותשתיות ומחבלים תוך כדי חיפוי של כוחות שריון. טנקי מרכבה לקחו חלק משמעותי בתמרון הקרקעי, הודות למערכת ההגנה האקטיבית "מעיל רוח" שפעלה בהצלחה ויירטה כ-10 טילי נ"ט שנורו על הטנקים, וכן למערכת צבא יבשה דיגיטלי (צי"ד) שהותקנה על כל הטנקים ואפשרה קשר, שליטה ובקרה, סנכרון ותיאום ברמות חסרות תקדים בין החמ"ל (מפקדת החטיבה) לכל טנקי החטיבה, בין כל הטנקים וכן בין הטנקים לחיל האוויר וחיל התותחנים. יתרה מכך, מערכת צי"ד אפשרה העברת מידע מודיעיני בזמן אמת, שסיפקו אגף המודיעין וחיל האיסוף הקרבי, לטנקים והצגתו באופן דיגיטלי במחשבי הטנקים – דבר שייעל באופן משמעותי את הלחימה. הטנקים השמידו מאות מטרות (בין השאר ירו הטנקים פגזים על בתים ממולכדים, דבר שהביא ליזימת המטענים וחומר הנפץ שהוסתרו בבתים ולפיצוצם), פגעו במאות מחבלים (חטיבה 401 לבדה הרגה 120–130 מחבלים) וחיפו על לוחמי החי"ר וההנדסה הקרבית. חיל ההנדסה הקרבית פרץ צירים, ניטרל מלכודים, חישף שטחים והרס תשתיות טרור (שרבות מהן הוסתרו במבנים אזרחיים). הוא עשה הכל בתנועה רגלית, ממוכנת ומסייעת וסיפק סיוע הנדסי לכוחות המתמרנים, בעיקר בטיפול במנהרות הלחימה של רצועת עזה והשמדתן בידי הלוחמים בגדודים ולוחמי יהל"ם. במבצע נאלצו להרוס באמצעות דחפורי D9 משוריינים מספר רב של בתים שהיו ממולכדים והכילו תשתיות טרור בהן פירי מנהרות, משגרי רקטות, מחסני אמל"ח ומפקדות של חמאס. לוחמי יחידת מיתר ויחידת מגלן השמידו מטרות טרור בירי טילים מדויקים. בשל מתאר הלחימה הסבוך מפקדים בכירים וקצינים נכחו בשטח והובילו את הכוחות. כתוצאה מכך נפגעו מספר קצינים ומפקדים בכירים במהלך הלחימה (כגון מח"ט גולני, אל"ם רסאן עליאן, שנפצע בינוני, ואחרי טיפול שב ללחימה).
אחרי הנסיגה מתוך רצועת עזה ב-5 באוגוסט חזרה ישראל להסתמך רק על תקיפות אוויריות, ימיות וארטילריות כדי לפגוע במחבלים ובתשתיות טרור ברצועה. צה"ל התמקד בביצוע סיכולים ממוקדים נגד פעילי טרור ובהם בכירי חמאס, תוך קבלת מידע מודיעיני מהשב"כ.
על פי דיווח צה"ל היקף הירי במהלך הלחימה כלל כ-14,500 פגזי טנקים (רובם מסוג חלולן ומיעוטם מסוג "חצב" ו"כלנית"). וכ-35 אלף פגזי ארטילריה מסוגים שונים. עד לאמצע אוגוסט הונפקו לחיילים 4.8 מיליון קליעים, כאשר לפי הערכות נעשה שימוש במחציתם. כמו כן נורו כמה מאות של טילי תמוז.