stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שלום יצחק לויטן
ביוגרפיה

נולד באיירגולה שבליטא לרב דוד בן ציון ועטיל (בת חיים סופר מרוגולה שבליטא). בין השנים תר"ע-תרע"ה (1910–1915) כיהן כרבה של מיישאד, שאותה נאלץ לעזוב במהלך מלחמת העולם הראשונה. בהמשך התמנה כרב קהילת "עדת ישראל" באוסלו (אז נקראה כריסטיאנה). לימים התמנה כאב"ד אוסלו.
בשנת ה'תרצ"א התמנה לרבנות שווקשנה ושב לליטא. נספה בשואה בהיידקרוג (שילוטה) בקיץ ה'תש"א. מחידושיו נדפסו בכתבי עת תורניים 'שערי תורה' ו'דגל התורה'. כמו כן, הרב לויטן התעסק בהוצאה לאור של ספרים בנושאי יהדות, וכתב מאמרים בקבצים תורניים, ועוד.
ביוגרפיה > רבנותו באוסלו

בשנת תרפ"ז, פנו כמה מבני הקהילה היהודית באוסלו לרב קוק, וביקשו למנות רב נוסף לצד הרב לויטן. הרב קוק השיב להם שהרב לויטן ראוי לשמש ברבנות, והוסיף: "וכאשר אני יודע ששאלת הרבנות, כשהיא מתעוררת במצב של סכסוכים, ובפרט כשבא רב חדש במקום שיושב שם כבר רב מובהק, תמיד מתהוים חיכוכים והפרעות סדרים בענייני העדה, על כן בתור דרישת שלומה של העדה היקרה, הנני מבקש בזה מכבודם ומכל האנשים הנאמנים לשלום אחינו, לחזק את ידי הרב הגדול מר לעוויטאן נ"י ולקבלו עליהם לרב אב"ד לכל המפלגות השונות אשר בקהלתם".
ביוגרפיה > יחסו לציונות

הרב לויטן יצר קשר עם הרב קוק בנוגע לתמיכה בתנועה הציונית ועסק רבות בפעילות ציונית באזורו.
ספריו

דברי שלום - עיונים בהלכה ובאגדות חז"ל. בודפשט התרפ"ד.
ילקוט הדרוש, כתבו בשיתוף עם הרב אליעזר ליפא וייסבלום, התר"פ.
הערות שוליים

↑  אוצרות הראיה א, ראשון לציון תשס"ב, עמ' 460.
↑  הרב אברהם וסרמן, 'קורא לדגל' עמוד 153.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282985005171  LCCN: nr93043386  VIAF: 73731195   WorldCat (עם VIAF): 73731195
ישראל באירוויזיון 2008

ישראל השתתפה באירוויזיון 2008 עם השיר כאילו כאן בביצוע של בועז מעודה בעיר בלגרד, בירת סרביה.
לפני האירוויזיון > בחירת המבצע

בנובמבר 2007 החליטה רשות השידור כי בועז מעודה ייצג את ישראל בתחרות הזמר של האירוויזיון בבלגרד.
לפני האירוויזיון > בחירת השיר

קדם-אירוויזיון 2008 הייתה תחרות שירים שנועדה לבחור את השיר שייצג את ישראל בתחרות האירוויזיון 2008.
בינואר 2008 הוכרזו השירים שישיר מעודה בקדם.
בחירת השיר שייצג את ישראל נעשתה במסגרת תחרות בין חמישה שירים שאותם שר מעודה בשני ערבים, ב-25 וב-26 בפברואר 2008 במסגרת שידורי קשת בערוץ 2 והנחה צביקה הדר.
על אף שהשיר "פרפרים" הצטייר כפייבוריט, בסופו של דבר השיר שניצח בתחרות היה כאילו כאן, שמאוחר יותר שונה ל-The Fire in Your Eyes, ונבחר לייצג את ישראל בתחרות האירוויזיון 2008.
| סדר | שם המבצע | שם השיר | מילים | לחן | ניקוד | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | בועז מעודה | כאילו כאן | דנה אינטרנשיונל ושי כרם | דנה אינטרנשיונל | 164 | 1 |
| 2 | בועז מעודה | מסע חיי | איתי פרל | איתי פרל | 82 | 5 |
| 3 | בועז מעודה ומאיה אברהם | הנה האור | עובדיה חממה | עובדיה חממה | 84 | 4 |
| 4 | בועז מעודה | בלי אהבה | הנרי | הנרי | 120 | 2 |
| 5 | בועז מעודה ואושרת פפיר | פרפרים | דורון גל | דורון גל | 110 | 3 |
באירוויזיון > חצי גמר

ישראל השתתפה בחצי גמר הראשון והופיעה ה-2 בסדר ההופעה, אחרי מונטנגרו ולפני אסטוניה. בתום ההצבעה ישראל העפילה לגמר.
באירוויזיון > חצי גמר > נקודות שהוענקו לישראל

| קהל> ציון | קהל> מדינות | קהל> סך הכל |
| --- | --- | --- |
| 12 נקודות |  | 0 נקודות |
| 10 נקודות |  אזרבייג'ן,  נורווגיה,  פינלנד | 30 נקודות |
| 8 נקודות |  רוסיה | 8 נקודות |
| 7 נקודות |  אנדורה,  ארמניה,  בלגיה | 21 נקודות |
| 6 נקודות |  הולנד,  רומניה | 12 נקודות |
| 5 נקודות |  בוסניה והרצגובינה,  יוון,  מונטנגרו | 15 נקודות |
| 4 נקודות |  גרמניה,  סלובניה,  ספרד,  פולין | 16 נקודות |
| 3 נקודות |  | 0 נקודות |
| 2 נקודות |  סן מרינו | 2 נקודות |
| נקודה אחת |  | 0 נקודות |
| סך הכל | 17 מדינות | 104 נקודות |
באירוויזיון > חצי גמר > נקודות שישראל העניקה

| קהל> ציון | קהל> מדינות |
| --- | --- |
12 נקודות:  רוסיה
10 נקודות:  ארמניה
8 נקודות:  רומניה
7 נקודות:  יוון
6 נקודות:  נורווגיה
5 נקודות:  אזרבייג'ן
4 נקודות:  אנדורה
3 נקודות:  אירלנד
2 נקודות:  סלובניה
נקודה אחת:  הולנד
סך הכל: 10 מדינות
באירוויזיון > גמר

ישראל הופיעה ה-7 בסדר ההופעה, אחרי בוסניה והרצגובינה ולפני פינלנד. בתום ההצבעה ישראל קיבלה 124 נקודות והגיעה למקום ה-9.
באירוויזיון > גמר > נקודות שהוענקו לישראל

| קהל> ציון | קהל> מדינות | קהל> סך הכל |
| --- | --- | --- |
| 12 נקודות |  | 0 נקודות |
| 10 נקודות |  סן מרינו | 10 נקודות |
| 8 נקודות |  פינלנד | 8 נקודות |
| 7 נקודות |  אזרבייג'ן,  סרביה | 14 נקודות |
| 6 נקודות |  ארמניה,  מולדובה,  צרפת,  רומניה,  רוסיה | 30 נקודות |
| 5 נקודות |  אוקראינה,  בוסניה והרצגובינה,  בלגיה,  מונטנגרו,  פולין | 25 נקודות |
| 4 נקודות |  אלבניה,  בלארוס | 8 נקודות |
| 3 נקודות |  גאורגיה,  גרמניה,  הולנד,  הונגריה,  ליטא,  נורווגיה,  סלובניה | 21 נקודות |
| 2 נקודות |  בולגריה,  קפריסין,  קרואטיה | 6 נקודות |
| נקודה אחת |  יוון,  שווייץ | 2 נקודות |
| סך הכל | 28 מדינות | 124 נקודות |
באירוויזיון > גמר > נקודות שישראל העניקה

| קהל> ציון | קהל> מדינות |
| --- | --- |
12 נקודות:  רוסיה
10 נקודות:  אוקראינה
8 נקודות:  ארמניה
7 נקודות:  נורווגיה
6 נקודות:  רומניה
5 נקודות:  יוון
4 נקודות:  איסלנד
3 נקודות:  אזרבייג'ן
2 נקודות:  גאורגיה
נקודה אחת:  שוודיה
סך הכל: 10 מדינות
ראו גם

ישראל באירוויזיון
קדם-אירוויזיון
אירוויזיון 2008
הערות שוליים

↑  בועז מעודה נבחר לייצג את ישראל באירוויזיון, באתר News1 מחלקה ראשונה, 14 בנובמבר 2007
↑  תרבות - מוזיקה nrg - בועז מעודה לאירוויזיון, באתר nrg
↑  שני פישר‏, הוכרזו השירים שישיר מעודה בקדם, באתר וואלה, 23 בינואר 2008
↑  הקדם של מעודה, באתר ערוץ עשר
↑  תימורה לסינגר, אירוויזיון זה לא קומזיץ, באתר ynet, 22 בפברואר 2008
↑  תרבות - מוזיקה nrg - מנגן ושר, באתר nrg
↑  שני פישר‏, השיר שיסע לאירוויזיון: "כאילו כאן", באתר וואלה, 26 בפברואר 2008
1 2  Detailed voting results SF1
1 2  Detailed voting results GF
בועז מעודה בבלגרד (2008)
דוד פריש

דוד פריש (נולד ב-21 בנובמבר 1935) הוא כדורסלן עבר ישראלי בגובה 1.87 מטר ששיחק בעמדת הקלע במכבי תל אביב בשנות ה-50 וה-60 והיה קפטן הקבוצה. כן שיחק בנבחרת ישראל. פריש נחשב לשחקן ההגנה מצטיין. לאחר פרישתו מילא פריש מגוון תפקידים בכירים באיגוד הכדורסל בישראל.
הערות שוליים

1 2 3 4   עירד צפריר, "שמור על הבוסית שלך, גם אני שומר על שמעון", באתר הארץ, 29 באוגוסט 2013
1 2  אבי אורנן, היו תקופות שהפועל ניצחה. קורה, אתר nrg, 24 במאי 2012
↑  זיכרונות מראשית הדרך, אתר מכבי תל אביב, 15 באפריל 2018
↑  מכבי צפון תל אביב עונת 1954/55, אתר מנהלת הליגה
↑  אור שקדי‏, יצירת מצרים, באתר וואלה, 9 באפריל 2009
1 2 3 4  ציר זמן היסטורי, אתר מכבי תל אביב
1 2 3 4 5 6  דוד פריש, קלעי כל הזמנים, אתר מנהלת הליגה
↑  כדורסלני צבא צרפת וצה"ל השלימו הכנותיהם למשחק, מעריב, 7 במאי 1957
↑  הכדורסלנים לקראת המכביה, הבקר, 11 באוגוסט 1957
↑  1959: מלחמת חולון בגביע, מעריב, 3 באפריל 1986
↑  ישראל פז, ישראל-איטליה היום בכדורסל, על המשמר, 21 במאי 1959
↑  דוד פריש, כרטיס שחקן, אליפות אירופה 1959, אתר פיב"א
↑  הפינה האולימפית, רומא 1960, אתר מכון וינגייט
↑  דוד פריש, כרטיס שחקן אליפות אירופה 1961, אתר פיב"א
↑  דוד פריש מבקש שחרור ממכבי תל אביב, מעריב, 22 באוגוסט 1962
↑  הפינה האולימפית, טוקיו 1964, חלק ב', אתר וינגייט
↑  הכדורסלן פריש סירב לקבל מכתב הוקרה, מעריב, 25 בינואר 1965
↑  הכדורסלן פריש הצטרף למכבי גדרה, מעריב, 17 במאי 1966
↑  אבי אורנן, דוד פריש דורש מהלך לפרידה ממולי קצורין, nrg, פורסם 12 בדצמבר 2010
↑  רועי גלדסטון, ‏שמעון מזרחי: "אבידה גדולה, כהן-מינץ היה גבוה גם ברוחו", באתר ערוץ הספורט, 11 באוקטובר 2014
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 1959 (מקום אחד עשר) |
| --- | --- | --- |
|  1 שניאור •  2 חמו •  3 קסטן •  4 לין •  5 פריש •  6 אדליסט •  7 קליין •  ‏8‏ ‏דר‏‏  •‏ 9 קמינסקי • 10 חזן • 11 לוסטיג • 12 בן-בסט • מאמן: עמיאל  |  1 שניאור •  2 חמו •  3 קסטן •  4 לין •  5 פריש •  6 אדליסט •  7 קליין •  ‏8‏ ‏דר‏‏  •‏ 9 קמינסקי • 10 חזן • 11 לוסטיג • 12 בן-בסט • מאמן: עמיאל  | ישראל |
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 1961 (מקום אחד עשר) |
| --- | --- | --- |
|  1 כהן-מינץ •  2 לוסטיג •  3 שלף •  4 ברקון •  5 חמו •  6 אשד •  7 קמינסקי •  ‏8‏ ‏קליין‏‏  •‏ 9 פריש • 10 הופמן • 11 חזן • 12 דר • מאמן: רוזין  |  1 כהן-מינץ •  2 לוסטיג •  3 שלף •  4 ברקון •  5 חמו •  6 אשד •  7 קמינסקי •  ‏8‏ ‏קליין‏‏  •‏ 9 פריש • 10 הופמן • 11 חזן • 12 דר • מאמן: רוזין  | ישראל |
דוד פריש (עומד שלישי מימין לשמאל), מכבי תל אביב בסוף שנות החמישים.
דימיטרי אובצ'ארוב

דימיטרי אובצ'ארוב (ברוסית: Дмитрий Овчаров; באוקראינית: Дмитро Овчаров; נולד ב-2 בספטמבר 1988) הוא שחקן טניס שולחן גרמני ממוצא אוקראיני, אשר מדורג 12 בעולם על ידי פדרציית טניס השולחן הבינלאומית (ITTF). אובצ'ארוב דורג על ידי מגזין טיים כאחד מחמישים המשתפרים של 2008.
חיים אישיים

אובצ'ארוב נישא בשנת 2013 לטניסאית השולחן השוודית ג'ני מלסטרום. ב-2016 נולדה לשניים בת.
הערות שוליים

↑  Dmitrij Ovtcharov Biography and Olympic Results | Olympics at Sports-Reference.com, web.archive.org, ‏2010-02-04
↑  טנ"ש: אובצ'ארוב הציל את הכבוד האירופי, באתר nrg
↑  (28 August 2016) "Dimitrij Ovtcharov becomes a father", ITTF, Retrieved 14 October 2016
תמר סוקניק

| --- | --- |

תמר סוקניק, תל אביב, 2020
 לידה:  26 ביולי 1981 (בת 43) ירושלים, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  האוניברסיטה הפתוחה 
 מעסיק:  וואלה! תקשורת, הארץ, במחנה, שידורי קשת 
 בן או בת זוג:  אמון יריב (2013–?) 
 
תמר סוקניק (נולדה ב-26 ביולי 1981) היא עיתונאית ואשת מדיה ישראלית.
ביוגרפיה

סוקניק נולדה בירושלים לעיתונאי גדי סוקניק ולד"ר נילי סוקניק, יועצת ארגונית. בילדותה עברה לתל אביב עם משפחתה.
בגיל 17 החלה לכתוב במוסף הנוער "פיוז" מבית "ידיעות אחרונות". בשנת 2000 התגייסה לצה"ל ככתבת בעיתון "במחנה".
עם סיום שירותה הצבאי עברה להתגורר בניו יורק ועבדה ככתבת בעיתון "ידיעות אמריקה". כשחזרה לישראל, החלה לעבוד כעורכת חדשות באתר nrg. ב-2005 עברה ל"רשת", שם שימשה כאחראית על כתיבת מסמכי המכרז של הזכיינית לשידור בערוץ 2.
החל מ-2006 שימשה ככתבת המוזיקה במוסף גלריה של העיתון "הארץ", ומשם עברה לשידורי "קשת", לתפקיד עורכת המשנה של התוכנית "מה קורה". לאורך השנים שימשה כעורכת וכתסריטאית במגוון תוכניות טלוויזיה, ובהן "היפה והחנון", ששודרה בערוץ עשר.
בשנת 2013 החלה לעבוד ב"וואלה!" כעורכת התוכניות שצולמו באולפן הטלוויזיה של האתר. ב-2016 קודמה לתפקיד סגנית העורך הראשי של וואלה!. בשנת 2019 עזבה סוקניק את תפקידה בוואלה.
נכון לאוגוסט 2023 מכהנת סוקניק כחברת הנהלה בחברת Literally Media, המנהלת פורטלי בידור והומור אמריקאיים גדולים כגון Cheezburger, Know Your Meme, eBaum's World ו-Cracked.
חיים אישיים

בין השנים 2004–2007 הייתה סוקניק בת זוגו של המוזיקאי דודו טסה, שהקדיש לה את האלבום "לולה". בשנת 2013 נישאה לאמן והבעלים של "גלריה גורדון", אמון יריב, ולהם בן ובת.
מתגוררת בתל אביב.
הערות שוליים

↑  תמר סוקניק מונתה לעורכת תכניות האולפן של וואלה! לענייני תרבות ובידור, באתר וואלה, 18 בפברואר 2013
↑  תמר סוקניק תשמש אחראית על ערוצי הבידור והלייף סטייל בוואלה! NEWS, באתר וואלה, 11 בדצמבר 2016
↑  רוני דורי, אימפריית הממים שמצחיקים את האמריקאים נולדה בכלל בשיכון ברמלה, באתר כלכליסט, 7 באפריל 2022
↑  ערן סוויסה, סוקניק לא טסה, באתר nrg‏, 25 בנובמבר 2007
דרך קנה הסוכר

| --- | --- |

עטיפת הספר
 מידע כללי
 מאת:  ג'יימס לי ברק 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  מתח, רומן
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  2000 
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  עם עובד
 תאריך:  2004
 תרגום:  אודי תגרי
 מספר עמודים:  331
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002394371
 
דרך קנה הסוכר (באנגלית: Purple Cane Road) הוא הספר האחד-עשר בסדרת הספרים של הסופר האמריקני ג'יימס לי ברק אודות דייב רובישו, אשר יצא לאור בשנת 2004.
עלילה

כאשר סרסור בניו איבריה, לואיזיאנה, שאל את בלש המשטרה רובישו אם הוא בנה של מיי גילורי, זונה שנרצחה בידי אנשי משטרה שלושים שנה קודם לכן וגופתה הושלכה לביצה בצד דרך קני הסוכר, רובישו מגיב באלימות יוצאת דופן. אזכור מותה של אמו מביא את רובישו, אשר שירת בצבא ארצות הברית כלוטננט בחיל הרגלים ולחם במלחמת וייטנאם, וחברו קליט פורסל, נחת לשעבר שלחם אף הוא בווייטנאם והיה שותפו של רובישו במחלק הרצח של משטרת ניו אורלינס, לפתוח בחקירה במטרה לאתר את השוטרים המושחתים שרצחו את אמו.
הערות שוליים

↑  ג'יימס לי ברק, "דרך קנה הסוכר", הוצאת עם עובד, 2004, עמודים 21-22.
↑  ג'יימס לי ברק, "דרך קנה הסוכר", הוצאת עם עובד, 2004, עמוד 266.
↑  ג'יימס לי ברק, "דרך קנה הסוכר", הוצאת עם עובד, 2004, עמוד 223.
↑  ג'יימס לי ברק, "דרך קנה הסוכר", הוצאת עם עובד, 2004, עמוד 14.
אודי שרבני

| --- | --- |

 לידה:  12 במרץ 1976 (בן 48) 
 מדינה:  ישראל 
 שפות היצירה:  עברית 
 
אודי (אהוד יגאל) שרבני (נולד ב-12 במרץ 1976) הוא סופר, משורר, פזמונאי ותסריטאי ישראלי.
קורות חיים

שרבני נולד בשנת 1976 בשכונת הדר יוסף בתל אביב. אמו, שושנה שרבני ז"ל, עלתה מעיראק, ואביו, אברהם ניסן שרבני ז"ל נולד בחברון. שרבני הוא נכדו של המקובל יהושע שרבני זצ"ל. שרבני הוא בן הזקונים ואחיהם של בועז, איתן ז"ל, ארז ואיילת. שרבני נשוי ליוצרת והיוגה תרפיסטית מיה שרבני ולשניים בת משותפת.
שרבני היה כדורגלן מקצועני. הוא נפצע בשרירי הבטן ופרש. שיחק במחלקת הנוער של מכבי תל אביב, ובקבוצת הבוגרים של הכח רמת-גן, מכבי הרצליה והפועל יהוד.
עם פרישתו החל לכתוב. הוציא את העיתון המחתרתי "מסטיק אבטיח" שחולק ברחבי הארץ.[דרוש מקור] בשנת 2003 החל לכתוב במגזין 42 מעלות (שלימים שינה את שמו ל-360 מעלות) את הטור "מסטיק אבטיח". בהמשך כתב בעיתונים ובאתרים כגון טיים אאוט, העיר, וואלה, עכבר העיר, ובעיתון הארץ. בעיתון הארץ כתב את הטור "מתחת לחלוץ", שהיווה זווית אחרת למשחק אותו סיקר וכלל גם את פסקול המשחק.
ב-2004 החל לכתוב באתר וואלה בנושאי אמנות וספורט. כתיבתו בוואלה!
בשנת 2009 זכה שרבני במקום הראשון בתחרות הסיפור הקצר של "הארץ", בשנת 2017 הוענק לו פרס שרת התרבות למשוררים בתחילת דרכם. ספרו "יש לך בשביל מה", נכלל ברשימה הארוכה לפרס ספיר 2016.
ביוני 2019 החל להגיש את התוכנית ציפורי לילה בגלי צה"ל, ביחד עם נועה ברמן-הרצברג.
שירו "המדינה שכחה תינוק במכונית (וזה אתה)", הוכנס בשנת תשפ"ג (2022) לתוכנית הלימודים החדשה בשירה ונלמד לבגרות לספרות. בנוסף, שירו "מלמיליאן", וקטעים קצרים מתוך הרומן "למה אתה לא מחייך" הוכנסו לתוכנית הלימודים בחטיבת הביניים במסגרת יחידה לימודית בנושא ספרות וספורט.[דרוש מקור]
כתיבה פזמונאית

שרבני כתב שירים לזמרים ברי סחרוף, שרון מולדאבי, אסף ארליך, מאור כהן, זוהר גינזבורג, יוגב גלוסמן, אקו, אסף שריג, אביעד בן חיים, חמי רודנר.
כמו ששומעים

"כמו ששומעים" הוא אלבום משותף של שרבני ומאור כהן שיצא בספטמבר 2021. מאור כהן אחראי על כל הלחנים ואודי שרבני על כל המילים. בראיונות העיתונאיים שליוו את יציאת האלבום הוא הוגדר "תקליט קונספט של תקליט קונספט".[דרוש מקור] האלבום בנוי מעשרה שירים וארבעה קטעי מעבר. בין השירים שבאלבום: "לומדת גרפולוגיה", "לונג-שוט לקומדיה, קלוז-אפ לטרגדיה", "עדין וגם שורט", "יש הרבה כמוני, אבל אין כמוני כשאני איתך", "צלליות", בסוף זה נמאס", ועוד. את יציאת התקליט ליווה הקליפ של שיר הנושא.
בשנת 2024 חזרו השניים לשתף פעולה בכתיבת השיר "זאת חנוכה".
אדם ללא אדם

בציון שנה למתקפת הפתע על ישראל הוציא את שירו "אדם ללא אדם" שאותו שר חמי רודנר והלחין עדי רנרט. חלקו השלישי של השיר מתאר מפגש אקראי בין בחור ובחורה שמתרחש ברחוב אלנבי. אותו זוג שמכיר מהעבר, מבין שייפגש למחרת במסיבה. שרבני לא מציין את שם המסיבה, אך לפי אותו חלק אפשר להבין שמדובר על הטבח בפסטיבל נובה. סיום החלק מתכתב עם שש אחרי המלחמה מתוך הספר החייל האמיץ שוויק.
הַשָּׁעָה תִּהְיֶה שָׁלוֹשׁ וַחֲמִשָּׁה בְּיוֹם שִׁשִּׁי
זֶה יִהְיֶה עוֹד יוֹם סְתָמִי, בְּאוֹקְטוֹבֶּר, בַּשִּׁשִּׁי
הוּא יָדַיִם בַּכִּיסִים, בּוֹהֶה לְבַד בְּיוֹם סְתָוִי
הִיא תֵּצֵא מֵעוֹד פְּגִישָׁה, תֵּלֵךְ מוּלוֹ בְּאָלֶנְבִּי
תְּסַמֵּן לוֹ אָזְנִיּוֹת וְאָז תַּגִּיד לוֹ "מִי אֲנִי?"
יְחַיֵּךְ כְּמוֹ שֶׁכְּבָר תִּרְגֵּל שָׁנִים מוּל הָרְאִי
יִתְרַגְּשׁוּ כְּשֶׁיִּתְבָּרֵר שֶׁיִּפָּגְשׁוּ בַּמְּסִבָּה
יִתְחַבְּקוּ וְיִקְבְּעוּ מָחָר בְּשֵׁשׁ שְׁלוֹשִׁים אַחֲרֵי זְרִיחָה.
יצירתו הספרותית

שרבני כתב שישה ספרים. ספריו מגוונים ועוסקים בישראליות דרך הזיכרון והשפה. ב-2011 פרסם את רומן הביכורים שלו, "למה אתה לא מחייך". ב-2016 פרסם את ספרו "יש לך בשביל מה" שנכלל ברשימה הארוכה של פרס ספיר. ב-2018 פרסם את הספר "צריך לעשות את זה יותר". ב-2020 פרסם את ספר השירה "אהבתי יותר את החומר המוקדם שלך". ב-2023 פרסם את הספר "כל קשר בין הדמויות". ב-2024 פרסם את ספר השירה "בכורתי – מחזור שירים בגדילה".
"הסיפור של סאם ובלונדי" הוא ספר שנכתב על-ידי שרבני בהזמנתו המיוחדת של בית המלון Sam&Blondi שברחוב שינקין, תל אביב. הספר, שנמצא בכל אחד מחדרי המלון, מכיל 12 פרקים המתארים את חוויות בני הזוג סאם ובלונדי בבית המלון וסביבתו. הספר כתוב בעברית ובאנגלית.
שיריו, סיפוריו ומסותיו מתפרסמים באנתולוגיות וכתבי עת דוגמת "הו!", "מאזניים", "פטל", "ננופואטיקה", "הליקון", "אורות", מדור השירה של "ישראל היום", "תרבות וספרות" של עיתון הארץ, מדור השירה של 7 לילות מבית "ידיעות אחרונות", כתב העת הנויורקי As Promised, ובאתרים נבחרים מתחום הספרות.
שרבני שומר על שלושה אילוצים קבועים שחייבים להופיע בכל ספריו.
גיבור הספר תמיד ללא שם.
היצירה 4′33″ של ג'ון קייג' מבליחה כמטפורה.
התופעה כאבי פנטום מבליחה כמטפורה.
יצירתו הספרותית > פוליטיקלי אוטו-קורקט

בשנת 2015 טבע את המונח "עידן הפוליטקלי אוטו-קורקט" במאמר אשר פורסם באתר המקום הכי חם בגיהנום. לימים, השתמש במונח זה בספרו "צריך לעשות את זה יותר". המונח אומר שלהבדיל מהפוליטיקלי קורקט שבו הדברים מתואמים לרוח התקופה, הרי שכלפי יצירות ישנות יש קריאה מחודשת ומבטלת עבר, בהקבלה לבודק האיות (אוטוקורקט) המזהה בטקסט מילים החשודות בשגיאת כתיב, ומציע הצעות לתיקון אוטומטי.
ספרים

למה אתה לא מחייך: רומן. הוצאת מודן. עורכת מיכל חרותי. 2011.
יש לך בשביל מה: שלוש נובלות. הוצאת הקיבוץ המאוחד- ספרית הפועלים. עורכת: נגה אלבלך. 2016.
צריך לעשות את זה יותר: שלוש נובלות וסיפור קצר. הוצאת הקיבוץ המאוחד- ספרית הפועלים. עורכת: נגה אלבלך. 2018.
אהבתי יותר את החומר המוקדם שלך: שירה. הוצאת הקיבוץ המאוחד. עורך: ארז שוייצר. 2020.
כל קשר בין הדמויות. רומן. הוצאת פרדס. עורכת: נוית בראל. 2023.
בכורתי – מחזור שירים בגדילה. שירה. הוצאת הקיבוץ המאוחד. עורך: ארז שוייצר. 2024.
ספרים > פרסים ספרותיים

זוכה פרס היצירה לסופרים עבריים ע"ש לוי אשכול לשנת 2024.
זוכה פרס שרת התרבות למשוררים מתחילים בתחילת דרכם לשנת 2017.
ספרו השני "יש לך בשביל מה", נכלל ברשימה הארוכה של פרס ספיר לשנת 2016.
זוכה תחרות הסיפור הקצר של עיתון הארץ לשנת 2009.
הערות שוליים

↑  אודי שרבני, עידן הפוליטיקלי אוטו-קורקט, באתר "המקום הכי חם בגיהנום", 19 באוגוסט 2015
↑   עמרי הרצוג, רומן קורונה מקורי, באתר הארץ, 10 באוקטובר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007292145705171  BnF: cb16646292b (data)  GND: 1221563912  ISNI: 0000 0003 8233 7274  LCCN: no2012017654  VIAF: 264461973   WorldCat (עם VIAF): 264461973
חיים פנחס (שוגון)

| --- | --- |

חיים פנחס (שוגון), תל אביב, 2018
 לידה:  30 ביולי 1952 (בן 72) ט' באב ה'תשי"ב נחשולים, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  שוגון
 השתייכות:   משטרת ישראל
 תקופת הפעילות:  1976–1991 (כ־15 שנים)
 דרגה:    רב פקד
 תפקידים בשירות
 ראש מחלק בילוש ביחידה המרכזית של משטרת תל אביב מחוז תל אביב  חוקר בדרגת מפקח ביחידה המרכזית של משטרת תל אביב מחוז תל אביב
 עיטורים
 ציון לשבח על פענוח והבאתו לדין של מניח המטענים ברכבו של ראש העיר ת"א דאז שלמה להט והיועצים המשפטיים של העירייה
 תפקידים אזרחיים
 חוקר פרטי
 
חיים פנחס (שוגון) (נולד ב-30 ביולי 1952) הוא חוקר פרטי שהיה קצין במשטרת ישראל שם כיהן כראש מחלקת הבילוש ביחידה המרכזית של מחוז תל אביב.
ביוגרפיה

חיים פנחס (מכונה גם: ״שוגון") נולד וגדל בקיבוץ נחשולים. אימו ניצולת שואה ואביו עלה לישראל מטורקיה בנעוריו, כחניך בתנועת נוער.
אביו של פנחס ומשפחתו הגרעינית היו ממקימי קיבוץ נחשולים.
לאחר שירותו הצבאי, פנחס עבד במשך כשנה בהקמת קו הביצורים האחורי (לאחר הנסיגה במלחמת יום הכיפורים), בהקמת העיר ימית ובפרויקטים נוספים.
בשנת 1976 התגייס פנחס למשטרת ישראל.
הוא שירת במשטרת ישראל במשך כ-16 שנים בתפקידים שונים בתחומי הבילוש, המודיעין, החקירות ובתפקידי פיקוד שונים. בתפקידו האחרון היה לראש מחלק הבילוש הנושאי ביחידה המרכזית תל אביב.
במהלך שירותו במשטרת ישראל, סיים פנחס תואר ראשון עם התמחות בתחום המודיעין והחקירות. הכינוי "שוגון" דבק בו בשל דמיונו לדמות מן הסדרה הטלוויזיונית "שוגון".
חיים נשוי ליוספה פנחס, ששירתה גם היא במשטרת ישראל כבלשית במרחב שרון במחוז המרכז.
הזוג הורים לארבעה: שתי בנות ושני בנים. ומתגוררים באזור המרכז.
שירותו במשטרת ישראל

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה .
לאחר גיוסו של פנחס למשטרה, הוא צורף על ידי ראש מחלק הבילוש דאז, תנ"צ משה פרידמן, לימ"ר תל אביב שהוקמה בשנת 1975 על ידי מפקד מחוז ת"א באותם ימים, ניצב דוד עופר.
בארבע וחצי השנים הראשונות לשירותו, שימש פנחס כבלש מן המניין ועסק בעיקר בלכידת שודדים, פורצים וגנבי רכב (פשיעת רחוב). במקביל, סיים קורס חוקרים וקורס סמלי מודיעין ולאחר זמן קצר נשלח על ידי מפקדיו לקורס קציני משטרה.
לאחר סיום קורס הקצינים, במשך מספר שנים (עד שנת 1982), פנחס שימש כמדריך בקורסי קצינים בבסיס ההדרכה בשפרעם.
בסוף שנת 1982 חזר פנחס לימ"ר תל אביב, תחילה כראש חוליה ובהמשך מונה לראש מחלק בילוש נושאי.
במסגרת תפקידו כקצין משטרתי פנחס מונה כמפקד על מחלקה שמטפלת בפשיעה המרכזית במדינת ישראל; פשיעה קשה בתחום הפלילי, טיפול במשפחות פשע ובארגוני פשיעה, תופעות פשיעה כגון מעשי שוד סדרתיים, סד"ח (סחיטת דמי חסות), איתור כנופיות שהתמחו בפריצה לבנקים וגנבה מכספות ולכידת אנסים סדרתיים.
במהלך שירותו הוענק לפנחס מינוי של תובע משטרתי, וכך התאפשר לו להופיע בפני שופטים בדיונים שונים, כמו גם הארכות מעצר.
בשנת 1985 היה חוקר בדרגת מפקח ביחידה המרכזית של מחוז תל אביב. במהלך 1986 קודם לדרגת פקד.
פעולות ומבצעים עיקריים עליהם פיקד פנחס במסגרת שירותו במשטרה > פרשת רצח הילד אורון ירדן

כבלש (ראש צוות) פנחס היה חלק מכוח המעצר שפעל ללכידת החוטף צבי גור בפרשת רצח אורון ירדן בשנת 1980.
פעולות ומבצעים עיקריים עליהם פיקד פנחס במסגרת שירותו במשטרה > פענוח חטיפת ורצח הילד אורן בהרמי

פנחס הביא לפיענוח הפרשייה. רוצחי הילד אורן בהרמי, שנחטף ונרצח בשנת 1987.
הרוצחים נלכדו לאחר מבצע מורכב: באותה עת, שוהים בלתי חוקיים נהגו ללון בגן הפעמון ביפו. לאחר הרצח הוכנסו שוטרים למקום על מנת ללמוד את אופן פעילותם של השוהים במקום.
בפעילות המשטרתית נחשף כי חלקם נהגו לאנוס ילדי שוהים בלתי חוקיים שהיו מגיעים לישראל למטרות עבודה.
אורן בהרמי היה עולה חדש מאיראן, מה שגרם לשוהים הבלתי חוקיים להניח שמדובר בילד ערבי. על פי החשדות הם אנסו אותו ולאחר שגילו שמדובר בילד יהודי הם רצחו אותו במוט ברזל. פנחס מיפה רשימת חשודים ובמבצע בעזה נעצרו כל השוהים הבלתי חוקיים והובאו למעצרים בישראל. מתוך העצורים אותרו הנאשמים ברצח אורן בהרמי, הורשעו ונידונו למאסר עולם.
"בפיענוח של רצח הילד אורן בהרמי, שלחתי ליפו בלשים שהתחפשו לערבים. הם ישבו שם והתחברו עם החבורות, ואז התגלה שהמקום הוא מוקד לפעילות של הומוסקסואלים. הבלשים אמרו להם: גם אנחנו רוצים, ואז הם אמרו: הם אונסים כאן ילדים".
פעולות ומבצעים עיקריים עליהם פיקד פנחס במסגרת שירותו במשטרה > לכידת הרצל אביטן

בדצמבר 1981, בהיותו אסיר נמלט, רצח הרצל אביטן את מפקד כלא רמלה דאז, רוני ניצן, בפתח ביתו.
בשנת 1988 נמלט אביטן ממאסר בפעם השנייה על ידי גילוף אקדח מזויף מלחם באמצעותו איים על סוהר שלקח כבן ערובה.
אביטן נלכד על ידי פנחס וצוותו מספר ימים לאחר שעבר לדירה ששכרו עבורו בהוד השרון, בעקבות חקירה ומידע שנתקבל במשטרה והוביל לאיתורו.
פעולות ומבצעים עיקריים עליהם פיקד פנחס במסגרת שירותו במשטרה > לכידת "האנס מצפון תל אביב"

יוסף מחאג'נה, תושב אום אל פחם, נלכד לאחר מקרי אונס רבים שביצע באזור בצפון תל אביב:
"הייתה לו שיטה ייחודית: הוא היה פורץ לדירות בשעות לילה, ולאחר שהיה גונב רכוש הוא היה בוחן את זהות הדיירים. ברגע שהיה מגלה כי מדובר בדירה של אישה שגרה בגפה, הוא היה שב לאחר כמה ימים לדירה ואונס את בעלת הדירה שאותה היה מפתיע בשנתה (...) 'ניהלנו אחריו מצוד ענק. כל היחידה המרכזית בתל אביב גויסה למבצע', סיפר אתמול רב פקד בדימוס פנחס שוגון, שניהל את המצוד אחר האנס".
פנחס נתן הוראה שכל פריצה לדירה באזור זה בצפון תל אביב תטופל על ידו אישית, אף על פי שלא זה תפקידו בפועל. בעבודה ממושכת של חקירה ופעולה, הקמת צוותי מארבים ועוד, נתפס מחאג'נה במארב:
"היחידה המרכזית אספה אז פרט לפרט ובנתה פאזל לפיו "האנס מצפון תל אביב" פועל רק בימי שישי לפנות בוקר, בקומות קרקע באזור מצומצם מאוד בצפון העיר. כשנלכד התברר שהוא עובד כצבע בתל אביב ובדרך לסוף שבוע בבית באום אל-פחם מבצע את זממו. במשך השבוע, בלילות, חצי משטרת ישראל שכבה על הגגות ובתוך פחי זבל. טכנאי המחלקה לזיהוי פלילי גילו בכל זירות האונס, בעיקר בחול שמתחת לחלון ממנו נכנס האנס, עיקבה של נעל ספורט מסוג "אליס" (פעם הייתה חברה כזאת). המספר היה 42. בסוליית הנעל הימנית היה פגם ייצור".
פעולות ומבצעים עיקריים עליהם פיקד פנחס במסגרת שירותו במשטרה > לכידת ה"אנס האתלטי"

המשימה ללכידת ה"אנס האתלטי", משה שבתאי, הוטלה במקור על משטרת רמת גן. לאחר לכידת "האנס מצפון תל אביב" נתבקש פנחס לקחת על עצמו את ריכוז החקירה בפרשה זו. לאחר שפנחס וציוותו ניתחו את מאפייני המקרים, עלה כי האנס נהג להתחזות למורה וקבע פגישות בחצר בית ספר אליאנס.
למבצע לכידת האנס גויסו מעל 100 שוטרים; פנחס הגה את הרעיון ללכוד את האנס בסיוע שוטרת סמויה שהתחזתה לתלמידת בית הספר, שוטרי ימ"מ שהתחזו לשחקני כדורסל ששהו במגרש בית הספר ואבטחו את השוטרת הסמויה וכ־100 שוטרים נוספים שמוקמו מחוץ לבית הספר. השוטרת המתינה לאנס בשטח הפגישה המיועד כאשר מוצמד לה מכשיר הקלטה. למרות מוכנותה, הצליח האנס לתפוס אותה ולברוח, ונלכד רק לאחר מרדף משטרתי. משה שבתאי, שהיה אדם נשוי ועסק בספורט באופן מקצועי (היה שחקן קבוצת הכדורסל מכבי תל אביב ונבחרת ישראל) הואשם בכ-18 מעשי אונס.