stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פורד אסקורט
ניצחונות בראלי

דגם פורד אסקורט RS1800, אשר השתתף במרוצי ראלי בין השנים 1975–1981, הגיע ב-20 תחרויות למקום הראשון.
בין התחרויות: ראלי לומברד 24 (1975), ראלי ספארי 25 (1977), ראלי אקרופוליס 24 (1977), ראלי האגמים 1000 (27) (1977), ראלי השוודי הבינלאומי ה-28 (1978), ראלי מלבורן (לברזיל) (1981).
תמונות

פורד אסקורט, 1972 (דור 1)
פורד אסקורט, 1970 (מבט לתא הנהג ולוח מחוונים)
פורד אסקורט ואן, 1974 (דור 1)
פורד אסקורט, (דור 1)
פורד אסקורט, 1980 (דור שני)
פורד אסקורט מסחרית (ואן), 1976 (דור שני)
פורד אסקורט - סטיישן, 3 דלתות, 1977 (דור שני)
פורד אסקורט, דגם 2,000RS (דור שני)
פורד אסקורט, 1982 (דור שלישי)
פורד אסקורט - סטיישן, 3 דלתות (דור שלישי)
פורד אסקורט - סטיישן, 1984, 5 דלתות (דור שלישי)
פורד אסקורט, 1981 - מבט לתא הנהג (דור שלישי)
פורד אסקורט - קבריולט (דור שלישי)
פורד אסקורט, 1988 (דור רביעי)
פורד אסקורט סטיישן (דור רביעי)
פורד אסקורט 1992 (דור חמישי)
פורד אסקורט - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים (דור חמישי)
פורד אסקורט, 1,600 שנת 1997 (דור 6)
פורד אסקורט, 1997 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים (דור 6)
פורד אסקורט 1997, 1,800GTI (דור 6)
פורד אסקורט קבריולט, 1997 (דור 6)
פורד אסקורט - ניידת משטרה
פורד אסקורט, שנת 1958 - ניידת משטרה
ראו גם

פורד
פורד אנגליה
פורד אוריון
פורד קונסול קלאסיק
פורד קונסול קורסייר
אוטוקרס
תעשיית רכב בישראל
מכונית השנה באירופה
פורד אסקורט (סין)
פורד EXP
לקריאה נוספת

פורד אסקורט, באתר הארץ, 19 במרץ 2001
אסקורט דור ראשון - ראלי להמונים - מיניקארס 25.5.2017
הערות שוליים

↑  אודי עציון "אז למה לא מייצרים מכונית בישראל?" ידיעות אחרונות, ידיעות רכב, 9 בפברואר 2018, עמוד 14
↑  און יעקבסון, ‏קלאסיקה ישראלית במבחן - סוסיתא כרמל מול פורד אסקורט מול טריומף 1500, באתר ‏מאקו‏, 26 באפריל 2012
↑  מישל דור, עצמאות 09' - נזכרים בניידות המשטרה, באתר ynet, 28 באפריל 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph117558
קאחתי

| --- | --- |

צינאנדאלי, בית המוזיאון של משפחת האצולה הגאורגית, משפחת צבצ'בדזה
 מדינה:  גאורגיה גאורגיה
 חבל ארץ:  קאחתי, מזרח גאורגיה
 מושל:  גיאורגי ר'ווינישווילי (2008)
 נפות במחוז:  אחמטה, גורג'אני, דדופליסצקארו, תלאווי, לאגודחי, סאגרג'ו, סיר'נאר'י, קווארלי
 ערים במחוז:  תלאווי, אחמטה, גורג'אני, דדופליסצקארו, לאגודחי, סאגרג'ו, סיר'נאר'י, קווארלי, צנורי
 בירת המחוז:  תלאווי
 שפה רשמית:  גאורגית 
 שטח:  11,310 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  318,583 (2014)
 קואורדינטות:  41°45′00″N 45°43′00″E﻿ / ﻿41.75°N 45.716666666667°E﻿ / 41.75; 45.716666666667 
 אזור זמן:  UTC +4
 http://www.kakheti.gov.ge/
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה       ‏ חבל קאחתי ההיסטורי tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קאחֶתי (בגאורגית: კახეთი) או מחוז קאחתי (კახეთის მხარე, קאחֶתיס מחַרֶה) הוא חבל ארץ היסטורי במזרח גאורגיה והמחוז המזרחי ביותר של גאורגיה. החבל, הטובל בכרמים ויקבים רבים, כונה על ידי הסופר אלכסנדר דיומא "הגן הגדול".
גאוגרפיה

קאחתי גובלת מצפון בהרי הקווקז הגדול, ממזרח ומדרום באזרבייג'ן וכארתלי ממערב (מחוז כארתלי תחתית ומצחתה מתיאנתי). רכס הרי ציוו-גומבורי העובר לאורכו מחלק את החבל לשני אזורים: "קאחתי הפנימית" ממזרח ו"קאחתי החיצונית" ממערב. האזור המזרחי מושקה על ידי נהר האלזאני והמערבי על ידי נהר יורי. ההרים שמקיפים את קאחתי שומרים עליו מפני רוחות ותורמים למשקעים רבים. תנאי האקלים מאפשרים גידול ענבים במורדות ההרים והיינות של החבל הם המשובחים ביותר בגאורגיה ומפורסמים גם מחוצה לה.
החבל ההיסטורי של קאחתי גובל מצפון-מערב בחבל ההיסטורי ההררי הקטן, תושתי שנכלל בתחומי המחוז המודרני. במערב הוא גובל בחבל ההיסטורי ארצו-תיאנתי, שנכלל אף הוא בתחומי מחוז קאחתי המודרני.
חלוקה מנהלית

קאחתי מחולקת ל-8 נפות (ראיונים):
נפת אחמטה
נפת גורג'אני
נפת דדופליסצקארו
נפת תלאווי
נפת לאגודחי
נפת סאגרג'ו
נפת סיר'נאר'י
נפת קווארלי
יישובים

בקאחתי ישנם 285 יישובים:
ערים: 9 (אחמטה, גורג'אני, דדופליסצקארו, תלאווי, לאגודחי, סאגרג'ו, סיר'נאר'י, קווארלי, צנורי)
כפרים: 276.
ממשל

מושל המחוז הוא נציג נשיא גאורגיה וממונה על ידו לניהול ענייני המחוז. הממשל המקומי מורכב ממועצת המחוז - ה"סאקרֶבּוּלוֹ" והגוף הביצועי - "גאמגֶאוֹבָּה". מושלי המחוז לפי שנים:
1993 - לבאן תדיאשווילי
1995 - גיאורגי ארסנישווילי
1999 -
2002 - בידזינה סוֹנר'וּלאשווילי (ბიძინა სონღულაშვილი)
2003 - תאמאז חידשלי
2004 - פטרה ציסקארישווילי
2006 - גיאה נאצוולישווילי (გია ნაცვლიშვილი)
2008 - לֶוואן בֶּז'אשווילי (ლევან ბეჟაშვილი)
2008 - גיאורגי ר'ווינישווילי (გიორგი ღვინიაშვილი)
2012 - זוראב צ'יאברשווילי
דמוגרפיה

הקאחים, תושבי החבל, הם אחת הקבוצות האתניות המרכיבות את העם הגאורגי ודוברים בניב מקומי. בנוסף לקאחים מתגוררים במחוז כיסטים ותושים בתושתי ובאצבים בערוץ פנקיסי.
| אוכלוסיית קאחתי לפי נפות (באלפים) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | שטח | אוכלוסייה לפי שנים | אוכלוסייה לפי שנים | אוכלוסייה לפי שנים | אוכלוסייה לפי שנים | אוכלוסייה לפי שנים | אוכלוסייה לפי שנים |
| נפות |  | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |
| נפת אחמטה | 2,248.0 | 41.2 | 40.9 | 40.8 | 41.7 | 41.6 | 41.5 |
| נפת גורג'אני | 849.2 | 71.9 | 71.5 | 70.9 | 70.9 | 70.5 | 70.2 |
| נפת דדופליסצקארו | 2,531.7 | 30.5 | 30.3 | 30.2 | 30.8 | 30.6 | 30.3 |
| נפת תלאווי | 1,094.0 | 70.0 | 69.7 | 69.5 | 70.6 | 70.4 | 70.0 |
| נפת לאגודחי | 890.0 | 50.7 | 50.4 | 50.4 | 50.9 | 51.0 | 51.1 |
| נפת סאגרג'ו | 1,515.6 | 58.7 | 58.3 | 58.4 | 58.8 | 58.8 | 58.7 |
| נפת סיר'נאר'י | 1,251.7 | 43.3 | 43.0 | 42.8 | 43.9 | 43.6 | 43.1 |
| נפת קווארלי | 1,000.0 | 37.5 | 37.2 | 36.9 | 37.2 | 37.1 | 37.0 |
| סך הכל | 11,380.2 | 403.8 | 401.3 | 399.9 | 404.8 | 403.6 | 401.9 |
היסטוריה

חבל קאחתי היה מהראשונים שהשתחררו מהכיבוש הערבי של המאה השביעית, הפך לדוכסות עצמאית החל מהמאה השמינית. בראשית המאה האחת עשרה הסתפח לממלכה הגאורגית המאוחדת שאך נוסדה, אך במהרה שאיפות העצמאות של אצילי החבל הכריעו את הכף לטובת פרישה. רק בראשית המאה השתים עשרה הצליח המלך דוד הבנאי (1089-1125) לצרף את החבל לאיחוד, וסבלה לאחר מכן מהפלישה המונגולית לגאורגיה.
אחרי התפרקות הממלכה המאוחדת במאה החמש עשרה קאחתי המשיך להתקיים כממלכה עצמאית, שסבלה מתוקפנותה של ממלכת פרס יותר מכל חבל גאורגי אחר, בעיקר במאות השש עשרה והשבע עשרה. הסיבות לכך היו עושר המשק החקלאי, שבא לידי ביטוי בטיפוח כרמים וגידול עדרי צאן, בקר וסוסים, כמו גם מרדנותם הרבה של תושבי החבל, שנענתה בתגובות אכזריות. מלבד מסעות עונשין של טבח והרס, כ-100,000 תושבי קאחתי, ביניהם גם כל האוכלוסייה היהודית של המחוז, נעקרו בגלי גירוש שונים מכפריהם ויושבו בחבלים מדבריים של פרס. במאה השמונה עשרה הממלכה הקאחית התאוששה בצורה ניכרת וב-1762 אף תפסה את הבכורה באיחודה עם ממלכת כארתלי. בירת קאחתי, תלאווי, הייתה לבירת ממלכת כארתלי-קאחתי. גם איחודו המדיני של מזרח גאורגיה לא הרתיע את פרס מתוקפנותה והמלך הקאחתי של הממלכה, ארקלה השני, נאלץ אחרי עמידה איתנה של שני עשורים לחתום ב-1783 על החוזה של גאורגייבסקי עם רוסיה, שהפך את הממלכה המזרח-גאורגית לבת חסותו של הצאר. הציפיות מההסכם נכזבו לאחר שהרוסים בוששו מלהושיט לכארתל-קאחתי סיוע צבאי משמעותי.
הממלכה שנהרסה כמעט כליל מעמידתה בבדידות מול האויב המוסלמי סופחה ב-1801 לאימפריה הרוסית. לאחר שחלק עם שאר העם הגאורגי את הכיבוש הצאריסטי והקומוניסטי, מ-1991 קאחתי הוא מחוז ברפובליקה של גאורגיה, שבירתו תלאווי.
אתרים

מנזר אלאווֶרדי מהמאה האחת עשרה
מצודת זדאזני (ზედაზნის ციხე)
מנזר איקאלתו (იყალთოს მონასტერი)
דוד גארג'ה (מתחם מנזרי) החצובה בסלע מהמאה השישית
קומפלקס מנזר גרמי מהמאה השש עשרה בגרמי, הבירה העתיקה של החבל (בתקופת ממלכת קאחתי)
שרידי מנזר נֶקרֶסי מהמאה הרביעית
בזיליקת שוּמַטָה מהמאה החמישית-שישית
מנזר בּוֹדבֶּה מהמאות התשיעית-האחת עשרה
מצודת נינוֹצמינדָה מהמאה השביעית
הגבעות המוריקות של קאחתי
ראו גם

כורבישופות קאחתי
ממלכת קאחתי-הרתי
ממלכת קאחתי
ממלכת כארתלי-קאחתי
רתוולי
הערות שוליים

↑  ‏ מתוך אתר סטטיסטיקות גאורגיה, (באנגלית)
| מחוזות גאורגיה |
| --- | --- | --- |
| רפובליקות אוטונומיות | אבחזיה • אג'ריה |  |
| מחוזות | גוריה • אימרתי • קאחתי • כארתלי תחתית • מצחתה מתיאנתי • רצ'ה-לצ'חומי וסוואנתי תחתית • סמגרלו וסוואנתי עילית • סאמצחה-ג'אוואחתי • כארתלי הפנימית |  |
| עיר בעלת מעמד מיוחד | טביליסי רבתי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007566729005171  MusicBrainz: 79f6d80d-b4bb-41e0-98ee-f3b4c5b52099 
סמל ממלכת קאחתי
קוקטייל יין

| --- | --- |
 סוג:  קוקטייל
 משקאות קשורים:  סנגריה יין מתובל בליני מימוזה טינטו דה וראנו קיר
 
קוקטייל יין הוא קוקטייל על בסיס יין. מרכיבו העיקרי הוא יין: יין אדום, יין לבן או שמפניה והמעורבב עם משקה אלכוהולי, משקה קל, משקה מוגז או שילוב שלהם. ניתן גם להוסיף פירות או תבלינים אל תערובת הנוזלים. את הקוקטייל נהוג להגיש בכוסות יין.
קוקטיילי יין מפורסמים

קיר (קוקטייל)
סנגריה
טינטו דה וראנו
שפריצר
פרויקט X

| --- | --- |

כרזת הסרט בקולנוע
 בימוי:  נימה נוריזאדה
 הופק בידי:  טוד פיליפס
 תסריט:  מאט דרק מייקל באקול
 עריכה:  ג'ף גרות'
 שחקנים ראשיים:  תומאס מאן   אוליבר קופר   ג'ונתן דניאל בראון
 מוזיקה:  קן סנג
 צילום:  קן סלנג 
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  Silver Pictures Green Hat Films
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  1 במרץ 2012 אוסטרליה   2 במרץ 2012 ארצות הברית
 משך הקרנה:  88 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט נעורים
 תקציב:  12 מיליון $
 הכנסות:  102.7 מיליון $
 הכנסות באתר מוג'ו:   projectx2011
 www.projectxthemovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
פרויקט X (באנגלית: "Project X "), או פרוג'קט X, הוא סרט קומדיית נעורים אמריקאי משנת 2012 בכיכובם של תומאס מאן, אוליבר קופר וג'ונתן דניאל בראון.
עלילת הסרט סובבת אחרי ארבעה נערים צעירים שמנסים להיכנס לחברה על ידי ארגון מסיבה גדולה. המסיבה הופכת להיות מסיבה בקנה מידה עצום ויוצאת מכלל שליטה.
תקציב הסרט עמד על כ-12 מיליון דולר, והוא זכה להצלחה גדולה כשהכניס למעלה מ-102 מיליון דולר. הסרט עלה לאקרנים ב-2 במרץ 2012.
סגנון צילום הסרט הוא כתיעוד האירועים מתוך מצלמה ביתית של אחד מהנערים.
תקציר העלילה

הוריו של תומאס קוב, נער תיכון מתבגר, יוצאים מביתם לסוף השבוע, ומשאירים את הבית בידיו של בנם. הוא, יחד עם חבריו קוסטה, ג'יי בי ודקס מתכננים בביתו מסיבת יום הולדת, על מנת להעלות את הפופולריות שלהם. תומאס מתכנן מסיבה למספר מצומצם של אנשים, אך קוסטה מפיץ את הידיעה על המסיבה לכמות גדולה מאוד של אנשים.
מאות אנשים מגיעים לביתו של תומאס, ואחד השכנים מזמין משטרה. כשהמשטרה מופיעה הקהל משתתק ומחכה עד שהשוטרים ילכו, ומיד לאחר מכן המסיבה נמשכת. המסיבה יוצאת מכלל שליטה, והמשתתפים השיכורים משחיתים את הבית של תומאס.
רשתות החדשות שומעות על המסיבה ההולכת וגדלה, ומסוקי חדשות מרחפים מעל הבית. השוטרים שמגיעים בהמוניהם נתקלים באלפי המשתתפים במסיבה ומגיעים להחלטה שהמצב לא תחת שליטה, ושיש להמתין לפיזור המסיבה בצורה עצמאית.
בינתיים, סוחר סמים שממנו קנו החברים סמים מגיע עם להביור למסיבה, ומתחיל לשרוף עצים ומכוניות ברחוב, בטענה שהחברים גנבו ממנו סמים. כל הבתים, העצים והמכוניות ברחוב מתחילים לעלות באש, והשוטרים יורים בסוחר הסמים. כל האנשים בורחים מהמסיבה, ומכבי האש משתלטים על השריפה.
כשהוריו של תומאס חוזרים הם מענישים אותו בחומרה, אך נהנים מכך שהצליח לארגן את המסיבה הגדולה בהיסטוריה. כל תלמידי התיכון מריעים לתומאס, וקרבי ידידתו הופכת לבת-זוגו.
שחקנים

תומאס מאן – תומאס קוב. המסיבה מתרחשת בביתו לרגל יום הולדתו.
אוליבר קופר – קוסטה, חברו הטוב של תומאס, מארגן את המסיבה ואחראי על האלכוהול והסמים.
ג'ונתן דניאל בראון – ג'יי בי, חברו החנון של תומאס.
דקס פלאמס – דקס, חברו של תומאס. הצלם שמסריט את כל הסרט.
קרבי בליס בלנטון – קרבי, ידידה קרובה של תומאס. השניים מאוהבים בסתר.
אלכסיס נאפ – אלכסיס, נערה מתבגרת המחזרת אחרי תומאס.
מיילס טלר – נער קולג' פופולרי.
בריידי הנדר – אוורט
ריק שפירו – סוחר סמים.
פטר מקנזי – אביו של תומאס.
קייטלין דולאני – אימו של תומאס.
מרטין קלבה – שכן של תומאס.
השפעה

לאחר שחרורו של הסרט נערכו אירועים רבים בהשפעתו וכמחווה אליו, מהם:
"פרויקט M": תלמיד תיכון בשם מיקי וסובסקי פרסם כי הוא מתכנן מסיבת ענק במישיגן ב-9 במרץ 2012. ההזמנה זכתה לתפוצה רחבה מאוד בטוויטר, ואף פורסמה בקרייגסליסט. אנשים התחילו להתאסף בכתובת היעודה כבר ב-9 בבוקר, אך המסיבה בוטלה רשמית ב-11 בבוקר, לאחר שהשוטרים החלו ללוות באופן רשמי את המשתתפים במסיבה.
"פרויקט קריס": ב-10 במרץ 2012 אורגנה מסיבה על ידי סטודנט קנדי. תוך 24 שעות צפו באתר המסיבה למעלה מ-900,000 אנשים.
"Project X House Party 2": ב-13 במרץ 2012 הוזמנו אלפי בני נוער למסיבה בבית מעוקל בפלורידה, בכדי ליצור את הסרט "פרויקט X–2". המשטרה שהגיעה לשם נאלצה לפנות למעלה מ-2,000 בני נוער, ויוזם המסיבה נקנס ב-19,000$.
יוסטון: ב-13 במרץ 2012 נערכו ביוסטון 2 מסיבות ענק:
13 בני נוער נעצרו לאחר ששהו במסיבת ענק שנערכה בבית ריק. לבית נגרם נזק של למעלה מ-100,000$. בני הנוער טענו שהמסיבה נערכה בהשפעת הסרט.
בין 500 ל-1,000 אורחים השתתפו במסיבה. כשהגיעו שוטרים לפזר את המסיבה, אחד המשתתפים פתח בירי אקדח, ואדם אחד נהרג.
"Project X Haren (אנ')": ב-6 בספטמבר 2012 בהולנד, נערה צעירה מהעיר הרן שלחה הזמנה למסיבת יום הולדת ל-78 חברות וחברים. אחת החברות העבירה את ההודעה ל-500 איש נוספים, ותוך יומיים הוזמנו לאירוע למעלה מ-16,000 אנשים. הנערה ביטלה את האירוע, אך מספר אנשים ברשתות החברתיות החליטו לארגן בכל זאת מסיבה באותו תאריך ובאותה עיר. בתוך שבוע ההזמנה הגיעה ל-24,000 אנשים, ולמעלה מ-2,400 אישרו את הגעתם. השמועות הגיעו לתקשורת המקומית ולמשטרה, אך עד 18 בספטמבר ההזמנה הגיעה ל-55,000 אנשים, ו-6,000 אישרו את הגעתם. בין ה-19 ל-21 בספטמבר למעלה מ-400,000 אנשים צפו בהזמנה, ומספר מאשרי ההגעה צמח ביומיים מ-8,000 ל-30,000 אנשים. ב-21 בספטמבר, יום המסיבה, הגיעו אלפי בני נוער לעיר, לבושים בחולצות טריקו עם הכיתוב "Project X Haren", והשחיתו בתים, מכוניות, חנויות ועוד. 24 אוטובוסים הגיעו מטעם המשטרה לפנות תושבים מהעיר, אך 12 מתוכם ניזוקו בידי המפגינים. 36 מפגינים ו-15 שוטרים נפצעו בהפגנה, ועשרות רבות של מפגינים נעצרו. הנזק נאמד בכ-1.32 מיליון דולר. בעקבות האירוע ראש העיר התפטר מתפקידו.
"Proyecto X": בעיר פילאר שבארגנטינה, התאספו למסיבת ענק למעלה מ-4,500 אנשים.
"Project P": ב-2014, נערכה במישיגן מסיבת ענק כמחווה לסרט "פרויקט X", שנקראה "Project P". למעלה מ-2,000 משתתפים היו במסיבה, כשעשרות מהם התפנו לבתי חולים באזור בשל צריכת יתר של סמים ובשל תקיפות מיניות. סוכנים פדרליים מ-7 סוכנויות השתתפו בפינוי האירוע בשל הסכנה מצד מאות הנהגים השיכורים במקום. נגד שלושת מארגני המסיבה הוגשו תלונות רשמיות במשטרה.
קניה: בקניה אורגנה מסיבת "פרויקט X" ענקית תחת הסיסמה: "אף אחת לא חוזרת הביתה בתולה". המסיבה הוכרזה כלא חוקית על ידי המשטרה והממשלה.
הערות שוליים

↑  Steven Zeitchik, Amy Kaufman, Los Angeles Times, 'Found footage' premise mines box-office gold, SFGate, ‏2012-01-16
↑  Project X (2012) - Box Office Mojo, www.boxofficemojo.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2012082117   WorldCat (עם LCCN): no2012-082117
קוזנצק

תחנת הרכבת של העיר
בית הקולנוע "קומסומולץ"
קוזנצק (ברוסית: Кузнецк) היא עיר ברוסיה בת 78,390 תושבים (נכון לאוקטובר 2021) באובלסט פנזה. זוהי בירת הנפה בעלת אותו השם (ראיון) והעיר השנייה בגודלה במחוז מבחינת אוכלוסייה.
גאוגרפיה

קוזנצק נמצאת בגובה של כ-250 מטר מעל פני הים על רמת וולגה (אנ'), על גדות הנהר טרויוב (Труёв) השייך לאגן הניקוז של הוולגה. הבירה האזורית פנזה שוכנת כ-120 קילומטרים מערבית לקוזנצק; הערים הקרובות ביותר כוללות את סורסק (אנ') (60 קילומטרים מערבית לקוזנצק) וגורודישצ'ה (אנ') (62 קילומטרים מערבה).
היסטוריה

אחרי הבירה האזורית פנזה, קוזנצק היא העיר השנייה העתיקה באובלסט. היא נוסדה בסוף המאה ה-17 ונקראה בתחילה טרויובו (Труёво) על שם הנהר המקומי טרויוב. במאה ה-18 הכפר נקרא נרישקינו (Нарышкино) בהתייחס לבעליו הראשון, וסילי נרישקין, שהיה קרוב משפחה של הצאר פיוטר הגדול. בשנת 1699 הוקם בכפר בניין האבן הראשון, כנסיית תחיית ישו. מאוחר יותר, הודות לתנאים גאוגרפיים נוחים, פרחו כאן המסחר והמלאכה, ובסוף המאה ה-18 נערכו בנרישקינו ירידים שנתיים באופן קבוע .
בשנת 1780, במסגרת רפורמה מנהלית, הכריזה יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה, על נרישקינו כעיר וקיבלה את השם קוזנצק, שם ששרד עד היום, ואשר מגיע מהמילה הרוסית "קוזנץ" (кузнец) ל"נַפָּח". הסיבה לכך הייתה שסחר ברזל פרח במיוחד בעיר באותה תקופה. באותה תקופה הייתה קוזנצק בירת הנפה בעל אותו השם במחוז המושל של סרטוב (אנ').
במאה ה-19, בנוסף לבתי המלאכה, הוקמו בקוזנצק המפעלים הראשונים ובהם בית יציקה לברזל. בשנת 1874 חוברה העיר לרשת הרכבות. לאחר מהפכת אוקטובר של 1917 נוספו חברות תעשייתיות נוספות, כולל תחנת הכוח הראשונה של העיר. במהלך מלחמת העולם השנייה פונו לקוזנצק מספר מפעלים חשובים מהחלק האירופי של ברית המועצות. בעיר פעלו ארבעה בתי חולים לפצועים ומפעליה סיפקו ביגוד, נעליים, תחמושת וציוד צבאי אחר. על בסיס המפעלים שפונו אליה יכולה הייתה כלכלת העיר להתפתח יותר בתקופה שלאחר המלחמה. בשנת 1999, העיר קבעה רשמית את תאריך הקמתה ב-7 בפברואר 1699, היום שבו נפתחה הכנסייה הראשונה, וחגגה 300 שנה להיווסדה.
תושבים

אוכלוסיית קוזנצק גדלה עד 1992, אז עלתה על 100,000, ולאחר מכן החלה לרדת. המאזן הטבעי שלילי מאוד: בשנת 2001 שיעור הילודה היה 7.2 לאלף לעומת שיעור תמותה של 16 לאלף.
| שנה | תושבים |
| --- | --- |
1897: 20,473
1926: 30,000
1939: 37,842
1959: 56,880
1970: 84,102
1979: 93,642
1989: 98,588
1992: 100,600
2002: 92,050
2010: 88,839
כלכלה ותחבורה

ענפים חשובים בכלכלת העיר כיום הם הנדסת חשמל, תעשייה קלה וייצור נעליים. ישנם גם מפעלים כימיים ויצרני מזון. אחרי פנזה, קוזנצק הוא המרכז התעשייתי השני בחשיבותו באזור.
קוזנצק ממוקמת על הכביש הראשי כביש M5 (אנ'), שהוא הקטע רוסי בכביש האירופי E30. ישנם קווי רכבת סדירים עם פנזה דרך קו פנזה-סיזראן (אנ').
תרבות ואתרים

בקוזנצק ישנם מספר מוזיאונים (כולל מוזיאוני המולדת והמלחמה) ומונומנטים אדריכליים מהמאה ה-19 (כולל כנסיית העלייה החדשה (1842–1856) או כנסיית האיקונין של אם האלוהים של קאזאן (1886- 1890).
פרויקט CORE

פרויקט CORE ליצירת תוכנית לימודים נגישה להוראת הכלכלה (Curriculum Open-Access Resources in Economics) הוא ארגון אשר יוצר ומפיץ חומרי לימוד לקידום רפורמה בלימודי הכלכלה. ספר ללימודי מבוא לכלכלה שנכתב על ידי צוות הפרויקט משמש ביותר מ-300 אוניברסיטאות ברחבי העולם (2022). חומרי הפרויקט נגישים באינטרנט ללא עלות למשתמשים.
חומרי הקורסים

הקורסים של CORE מוצעים בגישה חופשית לספרים מקוונים שמתפרסמים באתר הפרויקט. הספרים המקוונים של הפרויקט מוגנים תחת רישיון Creative Commons כך ש"כל משתמש יכול לשנות, לתרגם או לשפר אותם לשימושו או לשימוש הסטודנטים שלו".
"הכלכלה", עוצב כמקור מידע להוראת קורסים בשנה הראשונה של התואר הראשון ונעשה בו גם שימוש בבתי ספר ובקורסים מתקדמים במדיניות ציבורית. ב-2017, גרסה מודפסת של הכלכלה יצאה בהוצאת אוניברסיטת אוקספורד.
כלכלה, חברה ומדיניות ציבורית (ESPP) - בשנת 2018, פרויקט CORE הוציא את היחידות הראשונות של ESPP, ספר אלקטרוני, שנועד להציג את הכלכלה ל"לא כלכלנים", במיוחד סטודנטים מתחומים נוספים שלוקחים מבוא לכלכלה כקורס יחיד. כמו הכלכלה, ESPP מתמקד בנושאים כגון שוויון, כוח וכלכלת סביבה.
עושים כלכלה -  גם כן ב-2018, פרויקט CORE פרסם את יחידות הניסוי הראשונות של "עושים כלכלה", אוסף של פרויקטים אמפיריים שנועדו ללמד שיטות כמותיות בכלכלה תוך שימוש בנתונים מהעולם האמיתי.
מבנה ותורמים

הפעילות היומיומית של הפרויקט מתקיימת בקולג' האוניברסיטאי של לונדון. הקורס וחומרי תמיכה נוצרו על ידי כלכלנים אקדמאיים בהתנדבות. בין התורמים יאן אלגאן (Sciences Po, Paris), טימוטי בסלי (LSE), דיאן קויל (אוניברסיטת מנצ'סטר), קמרון הפבורן (אוניברסיטת אוקספורד) וקווין אורוק (אוניברסיטת אוקספורד).
צוו ההיגוי כולל את וונדי קרלין (הקולג' האוניברסיטאי של לונדון), סמואל בולס (מכון סנטה פה), אוסקר לנדרצ'ה (נשיא Ccodelco) ומרגרט סטיבנס (אורכב 26.08.2018 בארכיון Wayback Machine) (ראש המחלקה לכלכלה, אוניברסיטת אוקספורד). ב-2017 נוסד פרויקט CORE ארצות הברית המבוסס בברנארד קולג' כדי לשפר את הנגישות לפרויקט בארצות הברית.
כלכלנים בולטים נוספים תרמו להפקת הפרויקט, ביניהם חתני פרס נובל ג'יימס הקמן, אלווין רות' וג'וזף שטיגליץ, שהקליטו קטעי וידאו על אי-השוויון בחינוך, שווקי matching ועל המשבר הפיננסי.
הבדלים מתוכנית הלימודים הנוכחית

מחברי CORE טוענים כי ספרי לימוד פופולריים כמו יסודות הכלכלה של גרגורי מנקיו שונים רק במעט מהתוכן של ספר הלימוד המודרני הראשון "כלכלה" מאת פול סמואלסון שיצא לאור בשנת 1948, כלומר, ספרי לימוד אלה התעלמו מחידושים רבים במחקר הכלכלי שנוספו מאז:
" מה שאנחנו מלמדים בכיתות המבוא שלנו דומה רק במעט לכלכלה שאנחנו "עושים" בעצמנו. ההוגים הגדולים של אמצע המאה ה-20 - ג'ון מיינרד קיינס, פרידריך האייק ו-ג'ון נאש הניעו תהליך שבסופו של דבר שינה מהיסוד את הדרך שבה אנחנו מבינים את הכלכלה בשלושה מובנים. רק אחד מהם הגיע לקורסי המבוא שנלמדים כיום"
ב-CORE טוענים כי עקרונות שהתפתחו במחצית השנייה של המאה ה-20, כמו אינפורמציה א-סימטרית, התנהגות חברתית אסטרטגית וחוזים חלקיים צריכים לקבל יותר נוכחות בהוראת התואר הראשון. הם טוענים כי במרבית האוניברסיטאות, רעיונות אלה מוזכרים אם בכלל, בסוף קורס המבוא או כ"נספח".
הבדלים מתוכנית הלימודים הנוכחית > תוכנית הלימודים

ב"הכלכלה" המבנה העקרוני הוא התחלה בסיפור מהמציאות וחזרה למציאות בסוף היחידה. בכל יחידה נלמד מודל אחר שמאפשר לנתח את השאלה שהוצגה.
בין הנושאים/תחומים שמופיעים בקורס - תורת המשחקים, מוסדות, יחסי כוח, כלכלה התנהגותית, ניסויים, תחרות מונופוליסטית, מידע א-סימטרי, כלכלת סביבה, היסטוריה כלכלית והיסטוריה של המחשבה הכלכלית.
הבדלים מתוכנית הלימודים הנוכחית > דבר המבקרים

The Economy התקבל באהדה. האקונומיסט כתב כי התוצאות הראשונות הן מבטיחות:
ב "ניו-יורקר", ג'ון קסידי כתב כי "חברי צוות CORE זכאים לקרדיט על מענה למבקרי לימודי הכלכלה מבלי להתחנף אליהם".
ה-Times Higher Education כינה את הקורס "חידוש נועז" וכתב ששימוש ב-CORE בשנה הראשונה שיפר את תוצאות הסטודנטים בשנה השנייה בקולג' האוניברסיטאי של לונדון
הבדלים מתוכנית הלימודים הנוכחית > ביקורת על הגישה

חלק מהקוראים לרפורמה בהוראת הכלכלה ביקרו את CORE בשל היותו צר מחשבה מדי וכיון שהוא לא מכיר באסכולות נוספות. דניאל לאפדוס מ-Rethinking Economics בירך את CORE על "הכלה של מגוון הוגים בתוכנית הלימודים שלהם, כמו גם מאמץ לעשות את לימודי הכלכלה יותר אמיתיים ומערבים את הסטודנטים... אבל פלורליזם ביקורתי אמיתי שמשקף את המגוון האמיתי של פרספקטיבות בעולם האמיתי עדיין רחוק מאוד. יש עוד הרבה מחשבה מחודשת (Rethinking) לעשות."
יואן יאנג, אחת המייסדות של Rethinking Economics אמרה לפייננשיאל טיימס כי:
"CORE היא לא תוכנית לימודים פלורליסטית... היא מציגה פרדיגמה אחת, בעוד הסטודנטים צריכים להיות יכולים לבחור מבין מספר אסכולות"
אוניברסיטאות שאימצו את CORE

בין האוניברסיטאות שאימצו את CORE:
האוניברסיטה האמריקאית של אפגניסטן, קאבול, אפגניסטן.
ברנארד קולג', ניו-יורק, ארצות הברית
אוניברסיטת בריגהאם יאנג יוטה, ארצות הברית
אוניברסיטת קורנל, ניו-יורק, ארצות הברית
דארטמות 'קולג', ניו המפשייר, ארצות הברית
אוניברסיטת ארסמוס ברוטרדם, הולנד
אוניברסיטת הומבולדט, ברלין, גרמניה
קינג'ס קולג' לונדון, בריטניה
לאהור האוניברסיטה של מדעי הניהול, פקיסטן
מידלברי קולג', ורמונט, ארצות הברית
Sciences Po פריז, צרפת
בית הספר לכלכלה של טולוז, צרפת
טריניטי קולג', דבלין, אירלנד
Universidad de los Andes, בוגוטה, קולומביה
Université libre de Bruxelles, בלגיה
הקולג' האוניברסיטאי של לונדון, בריטניה
האוניברסיטה של בריסטול, בריטניה
האוניברסיטה של צ'ילה, סנטיאגו, צ'ילה
אוניברסיטת חיפה, ישראל
אוניברסיטת מנצ'סטר, בריטניה
אוניברסיטת פרטוריה, דרום אפריקה
האוניברסיטה של האי ראוניון
אוניברסיטת וורוויק, בריטניה
פרסומים

The CORE Team, (2017). The Economy, Economics for a Changing World. Oxford: Oxford University Press.
הערות שוליים

↑  "Oscar Landerretche". Institute for New Economic Thinking (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-05-05.
↑  "The CORE Project". rajivsethi.blogspot.co.uk (באנגלית). נבדק ב-2018-05-05.
↑  Inman, Philip (4 במאי 2014). "Economics students call for shakeup of the way their subject is taught". The Guardian. נבדק ב-4 במאי 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Carlin, Wendy. "How a new economics syllabus is preparing students for the real-world economy". Prospect Magazine. נבדק ב-4 במאי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "'Dismal science' seeks fresh thinking after failure in crisis". Financial Times (באנגלית בריטית). 2013-11-11. נבדק ב-2018-05-05.
↑  Carlin, Wendy (17 בנובמבר 2013). "Economics explains our world – but economics degrees don't". Financial Times. נבדק ב-5 במאי 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Economy, Society and Public Policy - new course from coreecon | Nuffield Foundation". www.nuffieldfoundation.org (באנגלית). אורכב מ-המקור ב-2018-08-19. נבדק ב-2018-05-04.
↑  "Contributors - CORE". CORE (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-05-04.
↑  "CORE USA - CORE". CORE (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-05-04.
↑  "Contributors - CORE". CORE (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-05-05.
↑  Bowles, Samuel; Carlin, Wendy (2017-09-07). "A new paradigm for the introductory course in economics". VoxEU.org. נבדק ב-2018-05-05.
↑  Economist, The (21 בספטמבר 2017). "The teaching of economics gets an overdue overhaul". Free Exchange. נבדק ב-4 במאי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Cassidy, John (2017-09-11). "A New Way to Learn Economics". The New Yorker (באנגלית). ISSN 0028-792X. נבדק ב-2018-05-06.
↑  "Will the real rethinkers please stand up? - New thinking for the British economy". www.opendemocracy.net (באנגלית בריטית). נבדק ב-2018-05-06.
↑  Guigliano, Ferdinando (10 באפריל 2015). "Students weigh the value of new economics course". The Financial Times. נבדק ב-6 במאי 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Universities using CORE - CORE". CORE (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-05-05.
↑  Phillips, Tim (5 ביוני 2018). "Inspiration for the future in Afghanistan". The CORE Project. נבדק ב-7 ביוני 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  CORE Team, The (15 בנובמבר 2017). The Economy, Economics for a Changing World. p. 1000. ISBN 9780198810247. נבדק ב-4 במאי 2018. {{cite book}}:  (עזרה)