stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היועץ המשפטי לממשלה
תפקידי משנה ליועץ המשפטי לממשלה > המשנה ליועץ המשפטי לממשלה למשפט כלכלי

עו"ד מאיר לוין; מכהן עד דצמבר 2024.
המחלקה למשפט כלכלי מתמחה בנושאי משפט מסחרי, דיני רגולציה, וכן בהיבטים הכלכליים של המשפט המינהלי והמשפט החוקתי.
עורכי הדין במחלקה מלווים מבחינה משפטית את גיבוש המדיניות הממשלתית הנוגעת לתהליכים הכלכלים המרכזיים במשק, ובכלל זה חוק התקציב וחוק ההסדרים, רפורמות מבניות והליכי הפרטה, פתיחת שווקים לתחרות, אסדרת הפעילות של גופים כלכלים והפיקוח עליהם.
בנוסף, המחלקה מעניקה לווי משפטי שוטף, מסייעת ליועץ המשפטי לממשלה בתפקידו כפרשן המוסמך של הדין עבור הגופים הממשלתיים, ובכלל כך מעניקה חוות דעת והנחיות למשרדי הממשלה הכלכלים ומייעצת להם, במיוחד במהלך עבודת החקיקה.
העבודה במחלקה כוללת הופעה בישיבות ממשלה, בוועדות השרים ובוועדות הכנסת.
המחלקה עובדת מול משרד האוצר (בין היתר: אגף שוק ההון, רשות המיסים, רשות החברות הממשלתיות ורשות ניירות ערך), משרד התשתיות הלאומיות (בין היתר: רשות לשירותים ציבוריים חשמל ורשות המים), משרד התחבורה והבטיחות בדרכים (ובכלל זה רשות התעופה האזרחית ורשות הספנות והנמלים), משרד התקשורת (ובכלל זה הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו והמועצה לשידורי כבלים ולשידורי לווין), רשות השידור, משרד התמ"ת (רשות להגבלים עסקיים, מכון התקנים), המשרד להגנת הסביבה ומשרד התרבות.
בנוסף, המחלקה אחראית לייזום, טיפול וליווי של חקיקה בנושאים כלכליים ופיסקאליים אשר בתחומי המומחיות ואחריות משרד המשפטים כגון דיני תאגידים - חברות, שותפויות, עמותות, אגודות שיתופיות; דיני חדלות פרעון – פשיטת רגל, פירוק חברות ושיקום חברות; וכן הוצאה לפועל וראיית חשבון.
תפקידי משנה ליועץ המשפטי לממשלה > המשנה ליועץ המשפטי לממשלה למשפט בין-לאומי

ד"ר גיל-עד נועם; מכהן עד יולי 2028.
מחלקת ייעוץ וחקיקה (משפט בין-לאומי) הוקמה בשנת 2000. תכלית המחלקה היא להעמיד לרשות משרדי הממשלה השונים וגופי המדינה ייעוץ משפטי בנושא המשפט הבין־לאומי והשלכותיו על המדינה, כריתת הסכמים בין־לאומיים וייצוג בתביעות בין־לאומיות.
בין היתר מתפקידי המחלקה לייעץ באופן שוטף בנושאים בין־לאומיים, להשתתף במשאים ומתנים לכריתת הסכמים בין־לאומיים, לייעץ לגבי ההשלכות המשפטיות הנוגעות להסכמים הן במישור הפנימי והן במישור המשפט הבין־לאומי, לסייע בגיבוש מדיניות אחידה של גורמים המיצגים את המדינה בנושאים שונים, ולדאוג לתיאום בנושא בין המשרדים השונים ובהתחשבות במדיניות מושכלת. המחלקה אחראית גם להבטיח כי במסגרת הסכמים בין־לאומיים המדינה לא תוכפף לשיפוט זר או לשיפוט בין־לאומי, אלא לאחר שקילת כל הנסיבות.
מאוישת על ידי מומחים למשפט בין־לאומי, משא ומתן בין־לאומי, והופעה בתביעות בין־לאומיות. היחידה ממוקמת במחלקת ייעוץ וחקיקה, וכפופה ליועץ המשפטי לממשלה ולמשנה ליועץ המשפטי לממשלה (משפט בין-לאומי). בנוסף לתפקידיה בתחום הייעוץ והחקיקה, למחלקה גם תפקידים פרקליטותיים. המחלקה אחראית להעמיד ייצוג למדינה בפני בתי דין זרים, גופי בוררויות בין־לאומיים גופי גישור בין־לאומיים, או כל פורום בין־לאומי אחר.
ראו גם

היועץ המשפטי לכנסת
ועדת שמגר (דרכי המינוי של היועץ המשפטי לממשלה)
לקריאה נוספת

אמנון רובינשטיין וברק מדינה, המשפט החוקתי של מדינת ישראל, הוצאת שוקן, מהדורה שישית, 2005, כרך ב: רשויות השלטון ואזרחות, פרק 18 - היועץ המשפטי לממשלה והתביעה הכללית. (הספר בקטלוג ULI)
יחיאל גוטמן, טלטלה בשב"כ: היועץ המשפטי נגד הממשלה, הוצאת ידיעות אחרונות, 1995. (הספר בקטלוג ULI)
דינה זילבר, בשם החוק: היועץ המשפטי לממשלה והפרשות שטלטלו את המדינה, הוצאת דביר, תשע"ג 2012. (הספר בקטלוג ULI)
טליה ששון, "היועץ המשפטי לממשלה - פקיד או מנהיג?", בתוך: רפאל כהן-אלמגור, אורי ארבל-גנץ, אסא כשר (עורכים), אחריות ציבורית בישראל, הוצאת הקיבוץ המאוחד והמרכז לאתיקה בירושלים, 2012. גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר". (הספר בקטלוג ULI)
יצחק זמיר, הסמכות המינהלית, נבו הוצאה לאור, מהדורה שנייה מורחבת, 2017, כרך ד': סדרי הביקורת המשפטית, פרק 63: היועץ המשפטי לממשלה, עמ' 2401–2428. (הספר בקטלוג ULI)
ורד דשא, מערכת המשפט בישראל, נבו הוצאה לאור, 2019, שער שמיני: היועץ המשפטי לממשלה, עמ' 477–516. (הספר בקטלוג ULI)
דן קורן ויחיאל (חיליק) גוטמן, ממשלות ישראל לדורותיהן: החלטות חכמות והחלטות מטופשות, ידיעות ספרים, 2017, עמודים 88–96
יהודה וינשטיין, היועץ, ידיעות ספרים, 2022.
דניאל פרידמן, קץ התמימות: משפט ושלטון בישראל, ידיעות ספרים, 2019, הפרק "איך קרה שהיועץ עלה למעלה", עמ' 628–654
הקונגרס הציוני העולמי העשרים ואחד

| --- | --- |

חיים ויצמן נואם בפני הקונגרס הציוני ה-21 בז'נבה
 מיקום:  ה"גראן תיאטר", בית האופרה של ז'נבה
 עיר:  ז'נבה
 מדינה:  שווייץ שווייץ
 תאריכים:  16 באוגוסט 1939 – 25 באוגוסט 1939 (10 ימים)
 יושב ראש:  חיים ויצמן
 משתתפים
 → הקונגרס הציוני העולמי ה-20הקונגרס הציוני העולמי ה-22 ←
הפתיחה החגיגית של הקונגרס הציוני העולמי ה-21
הקונגרס הציוני ה-21 הייתה ועידה אשר התקיימה בין 15 ל-16 באוגוסט 1939 בה"גראן תיאטר", בית האופרה של ז'נבה. בקונגרס השתתפו כ-600 צירים, יו"ר הקונגרס היה ד"ר חיים ויצמן.
בקונגרס נדחו גזרות הספר הלבן של אותה שנה.
הקונגרס נערך מספר שבועות לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה והתפזר בבהילות כדי שהצירים יספיקו לחזור לארצותיהם.
זהו הקונגרס האחרון שבו צירי מזרח אירופה היו רוב.
בעקבות המלחמה לא התכנס הקונגרס שוב עד 1946.
הערות שוליים

↑  השוכן ב"פלאס דה נב"
↑  קונגרס ציוני
↑  הקונגרס הציוני העולמי ה-22
הקונגרס הציוני העולמי העשרים ושניים

| --- | --- |

מטבע הקונגרס
 עיר:  בזל
 מדינה:  שווייץ שווייץ
 תאריכים:  9 בדצמבר 1946 – 24 בדצמבר 1946 (16 ימים)
 נשיא:  חיים ויצמן
 משתתפים
 → הקונגרס הציוני העולמי ה-21הקונגרס הציוני העולמי ה-23 ←
הקונגרס הציוני ה-22 התקיים ב-9 - 24 בדצמבר 1946 בעיר בזל שבשווייץ.
הקונגרס היה הראשון מאז מלחמת העולם השנייה ועמד בסימן השואה. מספרם של צירי מזרח אירופה ירד ואילו מספרם וכוחם של צירי אמריקה עלה. הרוויזיוניסטים שבו להסתדרות הציונית לאחר 11 שנה.
הוחלט על דחיית תוכנית מוריסון גריידי לחלוקת הארץ ומאבק כנגד שליטת הבריטים בארץ ישראל. חיים ויצמן התנגד למאבק נגד בריטניה והוקיע את פעולות ארגוני המחתרת הפורשים. הוא התפטר מנשיאות הקונגרס. הקונגרס הצביע נגד השתתפות בוועידת לונדון ברוב של 171 נגד 154, דחה את תוכנית מוריסון-גריידי לחלוקת ארץ ישראל, אישר את "תוכנית בילטמור", והדגיש את תביעת היהודים לכלול את כל ארץ ישראל המערבית בשטח המדינה היהודית.
מתוך כבוד כלפי ויצמן, החליט הקונגרס שלא לבחור בנשיא חדש במקומו. הוקמה הנהלה ציונית בת 19 חברים (שישה מתוכם מארצות הברית), שבראשה שוב עמד בן-גוריון, שקיבל על עצמו עתה גם את תיק הביטחון.
הקואליציה הוקמה ללא מפלגות "השומר הצעיר" ו"אחדות העבודה", משום שהתנגדו ל"תוכנית בילטמור".
בעקבות אישור תוכנית בילטמור בנאומו בקונגרס הציג חיים ויצמן עמדה נחרצת נגד כל סוג של שימוש בכוח:
אני מזהיר אתכם עוד פעם מ"קפיצת הדרך," מנבואות שקר ומהכללות שאינן נכונות מעובדות היסטוריות, כביכול שאינן אלא בדותות. כזה הוא מזגי ואיני מאמין במעשי אלימות...אני חושב את הטרור לאסוננו הגדול ביותר, הן מבחינה מוסרית, הן מהבחינה המדינית והן מבחינת הקמת המדינה שלנו. חוששני שהטרור יתחיל לשלוט ברחוב היהודי, ולא הסוכנות תוכל להתגבר עליו אלא יתכן שהוא יתגבר על הסוכנות. זהו סרטן בגופו של הישוב, ובערת את הרע מקרבך!.... אני מזהיר אתכם, שלא תתנו ל"גידול" להתפשט. הואיל והוא עלול לבלוע את התנועה ואת הישוב ולהרוס את כל אשר בנינו
הערות שוליים

↑  מיכאל בר-זוהר, בן-גוריון, כרך א, פרק כז, עמ' 557.
↑  מיכאל בר-זוהר, בן-גוריון, כרך א, פרק כז, עמ' 558.
↑  נורמן רוז, חיים ויצמן, פרק יט, עמ' 263–264.
↑  מיכאל בר-זוהר, בן-גוריון, כרך א, פרק כז, עמ' 562–563.
↑  קונגרס ציוני
↑  יד חיים ויצמן ציר הזמן
דין האוסן

דין דוני האוסן וייסמולר (בהולנדית: Dean Donny Huijsen Wijsmuller; נולד ב-14 באפריל 2005) הוא כדורגלן מקצועי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת בורנמות' מהפרמייר ליג. האוסן נולד בהולנד, אך מייצג את נבחרת ספרד.
קריירת מועדונים > יובנטוס

האוסן החל לשחק בקבוצת קוסטה אונידה מהעיר מרבייה, לפני שהצטרף למחלקת הנוער של מאלגה בשנת 2015, בגיל 10. בשנת 2021, הצטרף ליובנטוס, לאחר שהיה במעקב גם על ידי ריאל מדריד. בעונתו הראשונה, שיחק בקבוצת הנוער עד גיל 17, וכבש שבעה שערים. בעונה הבאה, התקדם לקבוצת הנוער עד גיל 19; מאוגוסט עד נובמבר 2022, כבש שישה שערים ב-14 משחקים בכל המסגרות. הוא גם השתתף בשני משחקי ידידות של הקבוצה הראשונה נגד סטנדרד לייז' ורייקה בדצמבר של אותה שנה.
בתחילת ינואר 2023, האוסן קודם ליובנטוס נקסט ג'ן, קבוצת המילואים של יובנטוס. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בסרייה ג' ב-22 בינואר 2023, במשחק חוץ נגד פרו ססטו, שהסתיים בתיקו 1–1. ב-15 במרץ 2023, כבש את שער הבכורה שלו, בניצחון 1–3 על טרייסטינה. ב-1 באוקטובר 2023, ערך את הופעת הבכורה שלו בסרייה א', כשנכנס כמחליף בדקה ה-89 בניצחון 0–1 על אטאלנטה.
קריירת מועדונים > השאלה לרומא

ב-10 בינואר 2024, הושאל האוסן לרומא עד לסוף עונת 2023/2024. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-21 בינואר 2024, בניצחון 0–2 על ספציה. ב-3 במרץ 2024, כבש את שער הבכורה שלו, בניצחון 1–4 על יובנטוס.
קריירת מועדונים > בורנמות'

ב-19 ביולי 2024, חתם האוסן על חוזה לארבע שנים בקבוצת בורנמות' מהפרמייר ליג. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-11 באוגוסט 2024, בניצחון 0–2 על ברנטפורד. ב-28 בספטמבר 2024, כבש את שער הבכורה שלו, בתיקו 2–2 נגד וולברהמפטון וונדררס.
קריירה בינלאומית

האוסן נולד באמסטרדם, הולנד, לאב הולנדי ואם ספרדייה. הוא ייצג את נבחרות הולנד עד גיל 16, 17, 18 ו-19. ב-6 בספטמבר 2024, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ספרד בכדורגל עד גיל 21, בניצחון 0–3 על מלטה, במסגרת מוקדמות אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21. ב-13 באוקטובר 2024, כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 0–4 על סקוטלנד. ב-17 בדצמבר 2025, זומן לראשונה לסגל נבחרת ספרד הבוגרת במקומו של איניגו מרטינס הפצוע.
חיי אישיים

אביו של דין, דוני האוסן, היה כדורגלן מקצועי ששיחק בין היתר באייאקס, ויטסה ארנהם וריאל מורסיה.
תארים > נבחרות

נבחרת הולנד בכדורגל עד גיל 17
סגנות אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 17: 2022
ברוק-מירצצושלאג

| --- | --- |

 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 מדינה:  שטיריה שטיריה
 
ברוק-מירצצושלאג (בגרמנית: Bruck-Mürzzuschlag) הוא מחוז בצפון מדינת שטיריה שבאוסטריה.
רוברט דאוני ג'וניור

| --- | --- |

דאוני ג'וניור בכנס קומיק-קון, סן דייגו 2014
 לידה:  4 באפריל 1965 (בן 59) מנהטן, ארצות הברית 
 סוגה מועדפת:  ג'אז 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1970 
 מקום לימודים:  תיכון סנטה מוניקה 
 בן או בת זוג:  סוזן דאוני (27 באוגוסט 2005–?)   שרה ג'סיקה פרקר (1984–1991) 
 צאצאים:  אינדיו דאוני 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של קליפורניה (2015)  פרס גילדת שחקני המסך (2001)  פרס סאטורן (1994)  פרס באפט"א לשחקן המשנה הטוב ביותר (18 בפברואר 2024)  פרסי הסרטים והטלוויזיה של MTV (2019)  פרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע (2023)  פרס השחקן הטוב ביותר של פסטיבל סיטג'ס (2003)  פרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי לשחקן המשנה הטוב ביותר (2023)  פרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה – סדרה, מיני סדרה או סרט טלוויזיה (2001)  פרס גילדת שחקני המסך למשחק מצטיין לשחקן בסדרת קומדיה (2001)  פרס סאטורן לשחקן הטוב ביותר (2014)  פרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר (1993)  פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר לסרט מוזיקלי או קומי (2010)  פרס סאטורן לשחקן הטוב ביותר (2019)  פרס גלובוס הזהב (1994)  פרס סאטורן לשחקן הטוב ביותר (1993)  פרס סאטורן לשחקן הטוב ביותר (2009)  פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר (10 במרץ 2024)  אגדות דיסני 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
רוברט ג'ון דאוני ג'וניור (באנגלית: .Robert John Downey, Jr; נולד ב-4 באפריל 1965) הוא שחקן, מפיק ומוזיקאי אמריקאי ממוצא יהודי. היה מועמד לשלושה פרסי אוסקר - הראשון בקטגוריית השחקן הטוב ביותר על תפקידו בסרט ביוגרפי על חייו של צ'ארלי צ'פלין, השני בקטגוריית שחקן המשנה על תפקידו כשחקן המתחזה לאפרו-אמריקני בסרט הסאטירי "רעם טרופי", והשלישי בסרט "אופנהיימר"',עליו זכה בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.
בשנות ה-80 של המאה ה-20 הופיע בסרטי נעורים שמיוחסים לרוב לחבורת הפרחחים, אשר כללה את אמיליו אסטבז, צ'ארלי שין, מולי רינגוולד, רוב לאו ודמי מור. חזר למסך הגדול לאחר בעיות סמים ואלכוהול וזכה לתשבחות על משחקו בסדרת הטלוויזיה אלי מקביל בתחילת שנות ה-2000. משנת 2008 דאוני ג'וניור מגלם את דמותו של טוני סטארק בסרטי היקום הקולנועי של מארוול.
ביוגרפיה

דאוני נולד ברובע מנהטן, ניו יורק שבארצות הברית. אביו רוברט דאוני סניור (במקור: רוברט אליאס ג'וניור) היה יוצר סרטים מחתרתיים. סבו וסבתו מצד אביו היו ממוצא יהודי-ליטאי ויהודי-הונגרי, אם כי סבתו מצד אימו הייתה גם ממוצא אירי-נוצרי. אמו אלסי אן (לבית פורד) השתתפה בסרטיו של אביו והייתה ממשפחה נוצרית ממוצא אירופאי. דאוני ג'וניור ואחותו הגדולה אליסון גדלו יחדיו בגריניץ' וילג'.
בילדותו היה רוברט "מוקף סמים". אביו, שהיה מכור לסמים, הרשה לבנו להשתמש במריחואנה בגיל שש - תקרית עליה התחרט האב מאוחר יותר. דאוני ציין שהשימוש בסמים הפך לחיבור אמוציונלי בינו לבין אביו.
הוא נולד לאב יהודי, וכאשר נשאל על דתו הוא ענה שהוא "יהודי-בודהיסטי".
דאוני שיחק בילדותו בתפקידים קטנים בפרויקטים הקולנועיים של אביו. תפקידו הקולנועי הראשון היה בגיל 5, בו גילם גור כלבים חולה בקומדיה הסוריאליסטית "מכלאה" שביים אביו. בגיל שבע הופיע במערבון הסוריאליסטי "הארמון של גריזר". ב-1975 דאוני בן העשר עבר לגור באנגליה ולמד בלט קלאסי כחלק מתוכנית לימודים רחבה יותר, והשתתף במחנה קיץ לאמנויות הבמה בניו יורק בנערותו.
כאשר הוריו התגרשו בשנת 1978, דאוני עבר לקליפורניה שבארצות הברית יחד עם אביו, אך נשר בהמשך מלימודיו בתיכון סנטה מוניקה וחזר לניו יורק כדי לקדם את קריירת המשחק שלו.
קריירה > התחלות ופריצת הדרך

דאוני החל לבנות את הקריירה שלו עם תפקידי תיאטרון שכוללים מחזמר מוזיקלי של אוף ברודוויי בשם "תשוקה אמריקאית" בשנת 1983. ב-1985 הוא הצטרף לצוות חדש של תוכנית המערכונים "סאטרדיי נייט לייב", אך עקב נתוני רייטינג כושלים וביקורת חריפה על איכותו הקומית של הצוות הוא הוחלף. באותה שנה, הייתה לדאוני פריצת דרך בתפקיד דרמטי בסרט "צעירים וקשוחים" לצד ג'יימס ספיידר וכן בסרט "חלומות צעירים" של הבמאי ג'ון יוז. יוז שקל לבחור בדאוני לתפקיד ראשי בסרט "יפה בורוד" משנת 1986, לצד מולי רינגוולד, אולם היה זה בסרט "תרגילים בחיזור", משנת 1987, בו זכה דאוני בתפקיד ראשי ראשון. כתוצאה מכך, ובעקבות השתתפותו של דאוני בסרטי נעורים נוספים בשנות ה-80, שמו יוחס לקבוצת שחקנים שכונתה בשם "חבורת הפרחחים" (Brat Pack)ֿ.
בשנת 1987, דאוני גילם את דמותו של ג'וליאן וולס, צעיר אמיד ומכור לסמים שחייו יוצאים מכלל שליטה, בגרסה קולנועית לספרו של ברט איסטון אליס, "צעירים במלכודת". משחקו, אשר תואר בידי הניו יורק טיימס כ"מרגש ביותר", זכה לביקורות משבחות, אם כי דאוני ציין שעבורו התפקיד היה כמו "רוחות של העתיד לבוא", שכן התמכרותו לסמים הייתה בעצם הקצנה של הדמות בחיים האמיתיים של השחקן. סרט זה דחף את דאוני לכיוון סרטים בעלי תקציב גבוה יותר ושכללו שמות גדולים יותר. סרטים אלה היו "רוב הסיכויים" לצד סיביל שפרד וראיין אוניל, "אייר אמריקה" עם מל גיבסון ב-1990, ו"בועות של אהבה" לצד סאלי פילד, קווין קליין ווופי גולדברג.
בשנת 1992, דאוני כיכב בתפקיד הראשי בסרט צ'פלין בתור צ'ארלי צ'פלין בסרט ביוגרפי על חייו - תפקיד אליו התכונן בקדחתנות, בין היתר לימודי נגינה בכינור ומשחק טניס ביד שמאל. היה לו אף מאמן אישי לצורך חיקוי צורת ההבעה הייחודית של צ'פלין. התפקיד זיכה את דאוני במועמדות לפרס האוסקר בקטגוריית השחקן הטוב ביותר, מועמדות אותה הפסיד לטובת אל פצ'ינו בסרט "ניחוח אישה".
בשנת 1993, דאוני השתתף בקומדיית הפנטזיה "עוד צ'אנס לחיים" לצד אלפרה וודארד וקירה סדג'וויק, בסרט "תמונות קצרות" לצד מת'יו מודין וג'וליאן מור, וכן בסרט דוקומנטרי אותו כתב על הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1992. התפקיד אותו גילם ב"תמונות קצרות" זיכה אותו בפרס גלובוס הזהב לאנסמבל השחקנים הטוב ביותר. בשנת 1994, דאוני השתתף בסרט הפשע של אוליבר סטון "רוצחים מלידה" לצד וודי הרלסון וב"רק אותך" לצד מריסה טומיי. לקראת סוף שנות ה-90, דאוני המשיך להופיע בסרטים "התחדשות" לצד מג ראיין, "ריצ'רד השלישי" לצד שחקנים כאיאן מקלן, אנט בנינג, ג'ים ברודבנט וקריסטין סקוט-תומאס; "הבריכה של הוגו" בבימויו של אביו ולצד אליסה מילאנו ופטריק דמפסי; "הפתעה כפולה" לצד הת'ר גראהם; "המצוד" לצד טומי לי ג'ונס, וסלי סנייפס וג'ו פנטוליאנו, ו"שחור ולבן של T.J" לצד אלן יוסטון, ג'ארד לטו וסקוט קאן.
קריירה > קאמבק (2001–2008)

לאחר חמש שנים של שימוש בסמים, מעצרים, טיפולי פיכחות ונפילה חזרה להתמכרויות, דאוני היה מוכן סופית לעבוד לקראת החלמה מלאה מסמים ולחזור לקריירה שלו. בריאיון לתוכנית האירוח של אופרה וינפרי בנובמבר 2004, הוא שוחח על התדרדרויותיו והחלטתו להפסיק ליפול קורבן להתמכרויות שלו.
תפקידו הראשון לאחר השיקום היה באוגוסט 2001 עם ביצוע ליפסינק לסרטון הווידאו של אלטון ג'ון, I Want Love. במאית הווידאו-קליפים סמנתה טיילור-ווד צילמה 16 שוטים של הווידאו והשתמשה רק באחרון שבהם, מכיוון שלדברי ג'ון, דאוני נראה נינוח לגמרי וביצע זאת באופן מושלם.
דאוני היה מסוגל לחזור למסך הגדול רק לאחר שמל גיבסון - ששמר על יחסי חברות קרובים מאז ששיחקו ביחד ב"אייר אמריקה" - שילם עליו את אגרת הביטוח עבור השתתפותו בסרט "הבלש המזמר" משנת 2003. ההימור של גיבסון התווה את הדרך לקאמבק של דאוני, וזה האחרון חזר לסרטי המיינסטרים של אמצע שנות ה-2000 עם סרט האימה העל-טבעי "גוטיקה". מפיק הסרט, ג'ואל סילבר, שמר על 40 אחוזים מסכום שכרו עד לאחר סיום תהליך ההפקה כביטוח נגד התנהגותו המתמכרת. סעיפים דומים הפכו לסטנדרט בחוזי הסרטים שלו מאז.
אחרי "גוטיקה", דאוני לוהק למספר תפקידים ראשיים ותפקידי משנה שקצרו תשבחות, כמו עבודתו בסרטים העצמאיים "המדריך להכרת קדושיך", "לילה טוב ובהצלחה", "סורק אפלה" וסרט הביוגרפיה הבדיונית על דיאן ארבוס, "פרווה: דיוקן דמיוני של דיאן ארבוס". דמותו של דאוני בסרט זה ייצגה את שתי ההשפעות הגדולות על חייה המקצועיים של ארבוס - הצלם ליזט מודל והאמן מרווין ישראל. דאוני גם משך תשומת לב רבה על תפקידיו בקומדיית הפשע "קיס קיס בנג בנג", "לאלף את אבא" של סרטי וולט דיסני ו"זודיאק", סרטו של דייוויד פינצ'ר משנת 2007, בו גילם את העיתונאי פול אייברי מסן פרנסיסקו כרוניקל.
ב-23 בנובמבר 2004, דאוני הוציא את אלבום הבכורה שלו, The Futurist, דרך חברת ההקלטות סוני קלאסיק. באלבום המוזיקה הוא עיצב את עטיפת האלבום ואת לייבל רצועות השמע יחד עם בנו אינדיו. האלבום קיבל ביקורות מעורבות, אך דאוני ציין שקרוב לוודאי שלא יחזור לעשות אלבום נוסף, מאחר שהרגיש שהאנרגיה אותה השקיע ביצירת האלבום לא השתלמה.
בשנת 2006, דאוני חזר לשורשיו הטלוויזיוניים כשהתארח בפרק של איש משפחה, "חונקו של האיש השמן". דאוני דיבר בעבר עם צוות ההפקה לגבי השתתפות בתהליך היצירה, מכיוון שבנו הוא מעריץ הסדרה. מפיקי הסדרה נענו בחיוב להצעה ויצרו עבורו את דמותו של פטריק פיודרשמיט, אחיה המעורער בנפשו של לויס גריפין.
דאוני גם חתם עם הוצאת הספרים הארפר-קולינס על הוצאת ביוגרפיה, אותה תיאר כ"מבט ישיר ואמיתי על העליות והמורדות של חייו והקריירה שלו". אולם בשנת 2008 הוא החזיר את המקדמה למפיצים וביטל את הוצאת ספרו ללא כל תגובה מצדו.
קריירה > 2020 ואילך: לאחר מארוול והחזרה למארוול

בשנת 2020, דאוני כיכב בתפקיד הראשי בסרט "דוליטל". דמותו בסרט תוארה כוטרינר ממוצא וולשי בתקופת המאה ה-19, שמסוגל לתקשר עם בעלי חיים. היה זה הסרט השני שבהפקתם של דאוני ואשתו, והוא נחל אכזבה בקופות ולביקורות שליליות מצד המבקרים, שתיארו את הסרט "ארוך מדי וחסר חיים".
בשנת 2023, דאוני גילם את דמותו של לואיס סטראוס בסרטו של כריסטופר נולאן "אופנהיימר". הופעתו בסרט זכתה לתשבחות, והוא זכה בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר, בפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע, בפרס גילדת שחקני המסך ובפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה.
ביולי 2024 נודע כי הוא לוהק לגלם את הנבל דוקטור דום בשלושה סרטי הנוקמים (כולל הנוקמים: דומסדיי והנוקמים: מלחמות סודיות). בספטמבר 2024, עלתה בברודוויי ההצגה "McNeal" בכיכובו של דאוני, שעושה את הופעת הבכורה שלו בברודוויי. ההצגה מתמקדת בדמות של ג'ייקוב מקניל, סופר מבוגר המנסה להתמודד עם עולם של בינה מלאכותית ותפיסות חדשות של מוסר וכתיבה. דאוני מגלם את דמותו של מקניל, סופר שנחשב לסקסיסט, מיזוגן, ונרקיסיסט, והוא מתמודד עם אלכוהוליזם ותסכולי חיים.
קריירה > קריירה מוזיקלית

דאוני שר במספר פסקולים של סרטיו, ביניהם "צ'פלין", "יותר מדי שמש", "הפתעה כפולה", "חברים ומאהבים", "הבלש המזמר" ו"קיס קיס בנג בנג". הוא הוציא אלבום אולפן בשנת 2004 בשם The Futurist, ובמהלך קידום הסרט "רעם טרופי", הוא ושותפיו לסרט בן סטילר וג'ק בלאק היו זמרי הליווי לשירה של גלדיס נייט, Midnight Train to Georgia.
הליך ההקלטות המצליח ביותר של דאוני עד כה, בהתחשב בהיקף מכירות וזמן שידור ברדיו, היה עיבוד מחודש לשיר חג המולד של ג'וני מיטשל River משנת 1973. שיר זה נכלל בפסקול הסדרה של אלי מקביל, ודמותו של דאוני בסדרה, לארי פול, מבצעת את השיר בפרק Tis the Season.
דאוני ג'וניור מנגן על פסנתר, גיטרה, תופים. בריאיון לסדרה הפופולרית "סטודיו למשחק", ציין דאוני שלמד לנגן בכלי הנגינה בעצמו.
קריירה > חברת הפקות

ב-14 ביוני 2010, רוברט דאוני ג'וניור ואשתו סוזן פתחו חברת הפקות משלהם תחת השם "צוות דאוני". הפרויקט הראשון שלהם הוא הסרט משנת 2014, "השופט".
חיים אישיים > זוגיות ונישואים

דאוני החל לצאת עם שרה ג'סיקה פרקר לאחר שנפגשו על סט הצילומים של הסרט "בן בכור". לדברי דאוני, הם נפרדו בשנת 1991 בעקבות בעיות ההתמכרות שלו.
במאי 1992, דאוני התחתן עם השחקנית והזמרת דברה פלקונר. לזוג נולד ילד בשם אינדיו פלקונר דאוני בספטמבר 1993. המתחים על חיי הנישואים כתוצאה מטיפולי הגמילה והמאסרים של דאוני הגיעו לנקודת שבירה בשנת 2001, כשפלקונר עזבה את דאוני ולקחה את ילדם איתה. הזוג התגרש סופית באפריל 2004.
בשנת 2003, דאוני הכיר את המפיקה האמריקאית-יהודית סוזן לוין - סגנית מנהלת בחברת ההפקות של ג'ואל סילבר - בעת צילומי הסרט "גוטיקה". השניים פתחו ברומן חשאי למרות חששותיה שמעמדה ייפגע כתוצאה מכך. הם נישאו באוגוסט 2005 בטקס יהודי. בנם, אקסטון אליאס, נולד בפברואר 2012, ובתם, אברי רואל, נולדה בנובמבר 2014.
חיים אישיים > התמכרות וגמילה

דאוני מאשר את העובדה שמאז יולי 2003 הוא נקי מהשפעות סמים, הרבה בזכות תמיכה ממשפחתו ושיטות טיפול שונות כמו תרפיה, מדיטציה, תוכנית שנים עשר הצעדים, יוגה ואימוני וינג צ'אן קונג פו. דאוני מגדיר את אמונתו כיהודית-בודהיסטית, לומד אסטרולוגיה ובעבר התעניין באידאולוגיות של הנצרות ושל הרא קרישנה. בדיון פאנל שנערך בין משתתפי הסרט "שרלוק הולמס", שותפתו למשחק רייצ'ל מקאדמס כינתה אותו "גיבור-על" בשל אתיקת העבודה המחויבת שלו. באותו פאנל, דאוני תיאר כיצד עמל שעות רבות בסופי שבוע רבים כדי להבטיח את הדיוק שבגילומו של הולמס וכדי להבטיח את הצלחתו של הסרט.
דאוני שמר על יחסי חברות קרובים עם מל גיבסון מאז שיחקו ביחד בסרט "אייר אמריקה" בשנת 1990. דאוני - שהיה ממוצא יהודי - הגן על גיבסון במהלך המחלוקת שהתעוררה בעקבות סרטו של גיבסון "הפסיון של ישו" וציין ש"אף אחד לא מושלם" בעקבות בעיות הנהיגה בשכרות של גיבסון. באוקטובר 2011, דאוני קיבל פרס הוקרה מטעם פרסי הסינמטק האמריקאיים. דאוני בחר בגיבסון להציג אותו בעת קבלת הפרס, וכשעלה לקבלו לא דיבר על עצמו כי אם הסביר מדוע בחר בגיבסון וניצל את זמן המסך שלרשותו כדי לדבר בשבחו של חברו. הוא הדגיש שגיבסון עזר לו במהלך שעותיו הקשות ופנה אל אנשי הבידור שנכחו באולם "בבקשה להצטרף אליי, אלא אם אתם לגמרי נטולי חטא - ובמקרה הזה בחרתם בתעשייה הלא נכונה - ולסלוח לחברי על שגיונותיו ולהציע לו את אותו דף חלק שנתתם לי ולאפשר לו להמשיך בתרומתו הגדולה והמתמשכת לאמנותנו הקולקטיבית ללא כל בושה". לאחר הנאום, שני החברים התחבקו על הבמה לנוכח קימת כבוד.
ב-29 ביוני 2014, בנו של דאוני - אינדיו - נעצר במערב הוליווד ונלקח למעצר באשמת החזקת קוקאין. כשדאוני שחרר את בנו בערבות, הוא ציין ש"לרוע המזל, ישנו מרכיב גנטי להתמכרות וככל הנראה אינדיו ירש את זה. כמו כן, ישנה הרבה תמיכה והבנה מהמשפחה, וכולנו נחושים לעזור לו להפוך לאדם שהוא מסוגל להיות. אנו מודים למשרד השריף על התערבותם ומאמינים שאינדיו יכול להיות סיפור הצלחה נוסף של שיקום במקום סיפור מפוקפק".
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1985 | Mussolini: The Untold Story | ברונו מוסוליני (אנ') | פרק: "#1.1" |
| 1985–1986 | סאטרדיי נייט לייב | דמויות שונות | 16 פרקים |
| 1995 | Mr. Willowby's Christmas Tree | מר ווילובי | ספיישל טלוויזיוני של ABC |
| 2000–2002 | אלי מקביל | לארי פול | 21 פרקים |
| 2005 | איש משפחה | פטריק | דיבוב; פרק: "The Fat Guy Strangler" |
| 2019 | עידן הבינה המלאכותית (אנ') | מנחה | סדרה תיעודית ביוטיוב פרימיום 8 פרקים; גם מפיק בפועל |
| 2023 | Downey's Dream Cars | מנחה | תכנית מכוניות מירוץ בערוץ דיסקברי 6 פרקים; גם מפיק בפועל |
| 2024 | נאמנות כפולה | קלוד, ניקו, פרופ' רוברט האמר, נד גודווין | 7 פרקים גם מפיק בפועל |
פילמוגרפיה > תיאטרון

| שנה | מחזה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1983 | American Passion | ג'קסון | אוף ברודוויי |
| 2024 | McNeal | ג'ייקוב מק'ניל | ברודוויי |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד (ים) | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2023 | פרסי אגודת מבקרי הקולנוע של סן דייגו | שחקן המשנה הטוב ביותר | אופנהיימר | זכייה |  |
| 2024 | פרס גלובוס הזהב | שחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע | אופנהיימר | זכייה |  |
| 2024 | פרסי איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי | שחקן המשנה הטוב ביותר | אופנהיימר | זכייה |  |
| 2024 | פרס סאטורן | שחקן המשנה הטוב ביותר בסרט | אופנהיימר | מועמדות |  |
| 2024 | פרסי האקדמיה האוסטרלית הבינלאומית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה |  | אופנהיימר | מועמדות |  |
| 2024 | פרס האקדמיה הבריטית לקולנוע | השחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה | אופנהיימר | זכייה |  |
| 2024 | פרס גילדת שחקני המסך | ההופעה הטובה ביותר של שחקן בתפקיד משנה | אופנהיימר | זכייה |  |
| 2024 | פרס גילדת שחקני המסך | הביצוע הטוב ביותר של צוות שחקנים בסרט קולנוע (עם קייסי אפלק, אמילי בלאנט, קנת בראנה, מאט דיימון, ג'וש הארטנט, ראמי מאלק, קיליאן מרפי, ופלורנס פיו) | אופנהיימר | זכייה |  |
| 2024 | פרס סטלייט | השחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה | אופנהיימר | מועמדות |  |
| 2024 | פרס אוסקר | שחקן המשנה הטוב ביותר | אופנהיימר | זכייה |  |
| 2024 | פרס אמי לבידור בפריים טיים | שחקן המשנה הטוב ביותר במיני-סדרה או סדרת אנתולוגיה או סרט | נאמנות כפולה | מועמדות |  |
| 2025 | פרס סטלייט | השחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה בסדרה, מיני סדרה וסדרה מוגבלת, או סרט קולנוע לטלוויזיה | נאמנות כפולה | זכייה |  |