stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איזידור כהן
חייו

כהן נולד בברוקלין שבניו יורק. הוא החל ללמוד נגינה בכינור בגיל שש וסיים את בית הספר התיכון למוזיקה ולאמנות במנהטן, אף כי מטרתו הייתה לימודי רפואה. לימודיו הקדם-רפואיים בברוקלין קולג' הופסקו עקב גיוסו לצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה לשירות באירופה. לאחר זאת השתנה כיוון הקריירה שלו מרפואה למוזיקה, כתוצאה מנגינתו הן בתזמורת הצבא והן בלהקות ג'אז.
עם שובו לחיים האזרחיים, התקבל ללימודים בג'וליארד כתלמידו של איוון גלאמיאן. גלאמיאן היסס אם לקבל אליו תלמיד בן עשרים וארבע, אבל לא רצה להשיב ריקם פני חייל משוחרר. מנקודה זו ואילך, החלה הצלחתו כמוזיקאי. נגינתו ב"מעשה בחייל" של סטרווינסקי משכה אליו את תשומת לבו של המלחין.
משנות ה-50 של המאה ה-20 היה כהן כנר ראשי בתזמורות בפסטיבל קאזאלס בצרפת ופוארטו ריקו, נוסף לכמה הרכבים בניו יורק. כשניגן אצל קאזאלס, פגש את אלכסנדר שניידר, שהזמין אותו להצטרף לרביעייה שלו ככנר שני בשנת 1952. בתקופת נגינתו שם, הקליטה הרביעייה את המכלול הראשון של רביעיות המיתרים של היידן, ציון דרך שנזכר ב"טיים מגזין".
מ-1958 היה כהן כנר שני ברביעיית ג'וליארד, משרה בה החזיק קרוב לעשור. כחבר ברביעייה, נמנה כהן על סגל המורים בבית הספר ג'וליארד משנת 1958 עד 1966.
ב-1968, אחרי פרישתו של הכנר דניאל גילה, פנו הפסנתרן מנחם פרסלר והצ'לן ברנרד גרינהאוס אל כהן והציעו לו להצטרף לשלישיית בוזאר. על אף מיאון ראשוני, השתכנע לבסוף והצטרף לשלישייה, שנחשבה באמצע שנות ה-70' לשלישיית הפסנתר העסוקה והנודעת ביותר בעולם, הן בסיורי קונצרטים והן בהקלטות. בתקופתו של כהן בשלישייה, התבצעו עשרות הקלטות, בהן מכלול שלישיות הפסנתר של היידן ובטהובן, כמו גם יצירות של צ'ייקובסקי, רחמנינוב, אייבס, דבוז'אק ושוסטקוביץ'. אחרי עשרים ושלוש שנים עם הקבוצה, החליפה אותו הכנרת אידה קאוואפיאן.
כמורה, נמנה כהן על סגל המורים במוסדות לימוד ובפסטיבלים רבים נוסף לג'וליארד, בהם פסטיבל המוזיקה של אספן בקולורדו ומכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה, אוניברסיטת פרינסטון, אוניברסיטת ניו יורק בסטוני ברוק ובית הספר מנהטן למוזיקה. 
הקשר הממושך ביותר שלו היה עם בית הספר למוזיקה ופסטיבל מרלבורו, שם לימד החל ב-1966 במשך קרוב לארבעים שנה.
איזידור כהן נפטר ברובע הברונקס, ניו יורק בשנת 2005.
אוסטרליה הדרומית

מפת כבישי אוסטרליה הדרומית
הצייר הבריטי צ'ארלס היל תיאר בציורו את מעמד הכרזת אוסטרליה הדרומית כפרובינציה עצמאית של הממלכה המאוחדת, נערכה ב-28 בדצמבר 1836. היצירה מוצגת במוזיאון לאמנות של אוסטרליה הדרומית (AGSA)
אוסטרליה הדרומית (באנגלית: South Australia) היא מדינה בדרום מרכזה של אוסטרליה, הגובלת באוקיינוס הדרומי. בירת המדינה היא אדלייד.
המדינה הפכה לפרובינציה בריטית בשנת 1836 ולמדינה מהמדינות והטריטוריות של אוסטרליה בשנת 1901.
במדינה מתגוררים כ 1.8 מיליון תושבים (2021).
המדינה מכונה "מדינת הפסטיבלים" (Festival State) או "מדינת היין".
רוב התושבים מתגוררים בעמק הפורה של נהר מארי.
היסטוריה

אוסטרליה הדרומית התגלתה (על ידי מגלים אירופאים) בשנת 1627, כאשר ספינה הולנדית בשם Gulden Zeepaert עברה בקרבת החוף.
רב החובל של הספינה, פרנסואה ת'יג'סן קרא לארץ שאת חופה גילה - "ארץ פיטר ניוטס" ("Pieter Nuyts Land").
החוף מופה על ידי מת'יו פלינדרס וניקולס בודין בשנת 1802.
בשנת 1831 נוסדה מושבת אוסטרליה הדרומית על ידי חברת אוסטרליה הדרומית, אשר מכרה אדמות למתיישבים.
בכך שונה הייתה המושבה ממושבות אחרות באוסטרליה - אשר היו מושבות עונשין.
אוסטרליה הדרומית הייתה למעשה "פרובינציה" של בריטניה ולא "מושבה", אף שכונתה בפי כל "מושבה".
גאוגרפיה

מרבית שטחיה של אוסטרליה הדרומית צחיחים או צחיחים למחצה. רק בכחמישית משטחה יורדים משקעים של יותר מ-250 מילימטר בשנה.
רכס ההרים העיקרי הוא רכס פלינדרס המהווה פארק לאומי (הפארק הלאומי רכס פלינדרס שאורכו 800 ק"מ והוא משתרע בין כף ג'רוויס לאגם טורנס).
אוסטרליה הדרומית גובלת בכל מדינות אוסטרליה והטריטוריות המצויות ביבשת אוסטרליה (למעט טריטוריית הבירה האוסטרלית).
כלכלה

כלכלת אוסטרליה הדרומית מהווה 15% מהתל"ג של אוסטרליה, ורכיב משמעותי בכושר הייצור והייצוא של אוסטרליה.
כל שנה מייצאים מאוסטרליה הדרומית סחורות בשווי של מעל 10 מיליארד דולרים אוסטרלים.
התוצר המדינתי הגולמי של אוסטרליה הדרומית הוא 48.9 מיליארד דולרים אוסטרליים, והתוצר המדינתי לנפש, נכון לשנת 2004, הוא $32,996.
כלכלת אוסטרליה הדרומית מתבססת על החלוקה הבאה:
שירותים - 66.7%
תעשייה - 14.2%
חקלאות ייעור ודייג - 4.5%
כרייה - 2.2%
אחר- 10.7%
ממשל

אוסטרליה הדרומית היא מונרכיה חוקתית, כאשר בראש המדינה עומד מלך אוסטרליה.
למדינה שני בתי מחוקקים - האספה המחוקקת של אוסטרליה הדרומית (בית תחתון) והמועצה המחוקקת של אוסטרליה הדרומית (בית עליון).
ראש השרים של אוסטרליה הדרומית הוא מייק ראן, חבר מפלגת העבודה האוסטרלית.
כאשר הוקמה המושבה, המושל הראשון של אוסטרליה הדרומית היה ג'ון הינדמארש אשר קיבל כתב הרשאה מאת הממשלה הקיסרית של המלכה ויקטוריה, והיה חב בדיווח רק למשרד המושבות הבריטי, ובשל כך לא הייתה דמוקרטיה במושבה, והוא לבדו היה הגוף השולט, המחוקק והשופט. בשנת 1843 הוקמה מועצה על מנת לייעץ למושל. מועצה זו נקראה "המועצה המחוקקת" אשר השתתפו בה ארבעה נציגי המתיישבים אשר מונו על ידי המושל, ושלושה נציגי הממשלה הבריטית.
למושל נותרו סמכויות ביצוע מוחלטות.
בשנת 1851 חוקק הפרלמנט את חוק ממשלת המושבות האוסטרליות והרשה את בחירת הנציגים של כל בית מחוקקים של כל מושבה ומושבה. בהתאם לחוק זה נבחרה ממשלה באוסטרליה הדרומית כאשר מתוך 24 חברי הממשלה 16 נבחרו בהצבעה (על ידי גברים לבנים בעלי ממון מעל רף מסוים) וה-8 הנותרים נבחרו על ידי המושל.
מטרתו של הגוף הנבחר היה לנסח חוקה למדינה.
הגוף הנבחר ניסח חוקה דמוקרטית, על פיה יהיו שני בתי מחוקקים, וכן נקבע שהממשלה תוקם על ידי המפלגה לה מספר הקולות הרב ביותר (או הקואליציה).
אוסטרליה הדרומית הייתה הראשונה במדינות אוסטרליה שנתנה זכות בחירה לנשים (בשנת 1894).
השכלה

אוניברסיטת אדלייד (נוסדה ב-1874)
אוניברסיטת דרום אוסטרליה
אוניברסיטת פלינדרס
אתרים בעלי חשיבות

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  ערים חשובות: אדלייד  מאונט גמבייר  מארי ברידג'  פורט אוגוסטה  פורט לינקולן  פורט פירי  ויקטור הארבור  ויאלה  קובר פידי אזורים: גבעות אדלייד  עמק בארוסה  חצי האי אייר  חצי האי פלוריו  מישורי פלינדרס  חוף ליימסטואון  מישור נולרבור  ריוורלנד  חצי האי יורק  מתחם וומרה |  איים: האי גרניט  האי הינדמארש  האי קנגורו  האי נפטון  האי טורנס  האי ת'יסטל אגמים: אגם אלברט  אגם אלכסנדרינה  אגם אייר  אגם פרומה  אגם גיירדנר  אגם טורנס |  נהרות: קופר קריק  הנהר מארן  הנהר מוריי  נהר האונקאפארינגה  הנהר פורט  הנהר טורנס |
הערות שוליים

↑  South Australia - Climate, בריטניקה
| המדינות והטריטוריות של אוסטרליה |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אוסטרליה הדרומית אוסטרליה הדרומית • אוסטרליה המערבית אוסטרליה המערבית • ויקטוריה (אוסטרליה) ויקטוריה • טסמניה טסמניה • ניו סאות' ויילס ניו סאות' ויילס • קווינסלנד קווינסלנד |  |
| טריטוריות פנימיות | טריטוריית הבירה האוסטרלית טריטוריית הבירה האוסטרלית • הטריטוריה הצפונית הטריטוריה הצפונית • טריטוריית מפרץ ג'רוויס |  |
| טריטוריות חיצוניות | איי אשמור וקרטייה • איי ים האלמוגים • איי קוקוס • האי הרד ואיי מקדונלד • הטריטוריה האנטארקטית האוסטרלית • אי חג המולד • נורפוק |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550225605171  BNE: XX5436271  CANTIC: a11445361  GND: 4078016-8  LCCN: n79100617  MusicBrainz: 2b15d4df-ae71-4465-ad19-05f442a5913b  NDL: 00704906  NKC: ge394351  NLA: 35513917  SELIBR: 163491  SUDOC: 027739171  VIAF: 147693495   WorldCat (עם VIAF): 147693495
אייסבלומה

| --- | --- |

סוטיריה שנק ("ריה"), בהופעה בדרזדן, אוגוסט 2009
 מקום הקמה:  ברלין 
 תקופת הפעילות:  מ-2008 
 סוגה:  פופ רוק 
 www.eisblume.de
 
אייסבלומה (בגרמנית: Eisblume) היא להקת פופ רוק גרמנית.
הסינגל הראשון ששחררה הלהקה, בשנת 2008, נקרא "Unter dem Eis" (מתחת לקרח). הסינגל השני ששוחרר הוא "Eisblumen", גרסת כיסוי של להקת Subway to Sally משנת 2005.
אלבומהּ הראשון של הלהקה, Unter dem Eis, יצא במרץ 2009 בהפקת חברת יוניברסל, והגיע באותה שנה ל-Top Five hit single עם הסינגל Eisblumen.
הלהקה נבחרה לפרס ה"ECHO" עבור הקליפ הטוב ביותר (לשיר Eisblumen).
בינואר 2012 הוציאה הלהקה אלבום אולפן שני - Ewig.
חברי הלהקה

"ריה" (סוטיריה שנק) (Sotiria Schenk) - שירה
גולו שולץ (Golo Schultz) - קלידים
פיליפ שראדט (Philipp Schardt) - באס
פיליפ שאדרברודט (Philipp Schadebrodt) - תופים
כריסטוף הסלר (Christoph Hessler) - גיטרה
אופני הזהב

| --- | --- |
 מדינה:  צרפת 
 הגוף המעניק:  Vélo Magazine 
 תקופת הפרס:  1992–הווה (כ־32 שנים) 
 
אופני הזהב (בצרפתית: Vélo d'Or; באנגלית: Golden Bicycle) הוא פרס ברכיבת אופניים, המוענק מאז שנת 1992 על ידי מגזין האופניים הצרפתי, Vélo Magazine. "אופני הזהב" נחשב לרוב כפרס האישי החשוב והיוקרתי ביותר בענף האופניים. הפרס מוענק מדי שנה לרוכב האופניים שמוגדר על ידי המגזין כמי שהשיג את הביצועים הטובים ביותר במשך כל אותה שנה.
לאנס ארמסטרונג החזיק בשיא הזכיות בפרס "אופני הזהב", עם חמש זכיות אולם בשנת 2012, פרסים אלו נשללו ממנו בעקבות שימוש בסמים ממריצים. אלברטו קונטדור זכה בפרס ארבע פעמים והוא מחזיק בשיא הזכיות.
מלבד שנת 2006 כל זוכי הטור דה פראנס עד שנת 2019 הגיעו לאחד משלושת המקומות הראשונים.
הזוכים בפרס > גברים

| שנה | זוכה | מקום שני | מקום שלישי |
| --- | --- | --- | --- |
| 1992 | ספרד מיגל אינדוראין | שווייץ טוני רומינגר | איטליה קלאודיו קיאפוצ'י |
| 1993 | ספרד מיגל אינדוראין | איטליה מאוריציו פונדריסט | שווייץ טוני רומינגר |
| 1994 | שווייץ טוני רומינגר | ספרד מיגל אינדוראין | רוסיה אבגני ברזין |
| 1995 | צרפת לורן ז'אלאבר | ספרד מיגל אינדוראין | ספרד אברהם אולנו |
| 1996 | בלגיה יוהאן מוסיאו | דנמרק ביארנה ריס | שווייץ אלכס צילה |
| 1997 | גרמניה יאן אולריך | צרפת לורן ז'אלאבר | איטליה מרקו פנטאני |
| 1998 | איטליה מרקו פנטאני | איטליה מיקלה ברטולי | ארצות הברית לאנס ארמסטרונג |
| 1999 | ארצות הברית לאנס ארמסטרונג | גרמניה יאן אולריך | בלגיה אנדריי צ'מיל |
| 2000 | ארצות הברית לאנס ארמסטרונג | גרמניה אריק צאבל | גרמניה יאן אולריך |
| 2001 | ארצות הברית לאנס ארמסטרונג | גרמניה אריק צאבל | הולנד אריק דקר |
| 2002 | איטליה מריו צ'יפוליני | ארצות הברית לאנס ארמסטרונג | איטליה פאולו בטיני |
| 2003 | ארצות הברית לאנס ארמסטרונג | איטליה פאולו בטיני | קזחסטן אלכסנדר וינוקורוב |
| 2004 | ארצות הברית לאנס ארמסטרונג | איטליה דמיאנו קונגו | ספרד אוסקר פריירה |
| 2005 | בלגיה טום בונן | ארצות הברית לאנס ארמסטרונג | איטליה דנילו די-לוקה |
| 2006 | איטליה פאולו בטיני | ספרד אלחנדרו ולוורדה | שווייץ פביאן קנצ'לרה |
| 2007 | ספרד אלברטו קונטדור | שווייץ פביאן קנצ'לרה | איטליה פאולו בטיני |
| 2008 | ספרד אלברטו קונטדור | שווייץ פביאן קנצ'לרה | ספרד קרלוס סאסטרה |
| 2009 | ספרד אלברטו קונטדור | הממלכה המאוחדת מרק קוונדיש | שווייץ פביאן קנצ'לרה |
| 2010 | שווייץ פביאן קנצ'לרה | ספרד אלברטו קונטדור | לוקסמבורג אנדי שלק |
| 2011 | בלגיה פיליפ ז'ילבר | אוסטרליה קאדל אוונס | הממלכה המאוחדת מרק קוונדיש |
| 2012 | הממלכה המאוחדת בראדלי ויגינס | בלגיה טום בונן | ספרד ז'ואקים רודריגז |
| 2013 | הממלכה המאוחדת כריסטופר פרום | איטליה וינצ'נצו ניבאלי | סלובקיה פטר סאגאן |
| 2014 | ספרד אלברטו קונטדור | איטליה וינצ'נצו ניבאלי | ספרד אלחנדרו ולוורדה |
| 2015 | הממלכה המאוחדת כריסטופר פרום | סלובקיה פטר סאגאן | איטליה פאביו ארו |
| 2016 | סלובקיה פטר סאגאן | הממלכה המאוחדת כריסטופר פרום | קולומביה נאירו קינטנה |
| 2017 | הממלכה המאוחדת כריסטופר פרום | הולנד טום דימולן | סלובקיה פטר סאגאן |
| 2018 | ספרד אלחנדרו ולוורדה | הממלכה המאוחדת גריינט תומאס | צרפת ז'וליאן אלאפיליפ |
| 2019 | צרפת ז'וליאן אלאפיליפ | קולומביה איגן ברנל | סלובניה פרימוז' רוגליץ' |
| 2020 | סלובניה פרימוז' רוגליץ' | סלובניה טאדיי פוגאצ'אר | בלגיה ווט ואן ארט |
| 2021 | סלובניה טאדיי פוגאצ'אר | סלובניה פרימוז' רוגליץ' | בלגיה ווט ואן ארט |
| 2022 | בלגיה רמקו אוונפול | בלגיה ווט ואן ארט | סלובניה טאדיי פוגאצ'אר |
| 2023 | דנמרק יונאס וינגגור | הולנד מתייה ואן דר פול | סלובניה טאדיי פוגאצ'אר |
הזוכים בפרס > נשים

| שנה | זוכה | מקום שני | מקום שלישי |
| --- | --- | --- | --- |
| 2022 | הולנד אנמיק ואן פלוטן | בלגיה לוטה קופצקי | צרפת פאולין פרנד-פרבו |
| 2023 | הולנד דמי וולרינג | בלגיה לוטה קופצקי | הולנד אנמיק ואן פלוטן |
אופל קרוסלנד

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  אופל קרוסלנד X (לפני מתיחת הפנים)
 יצרן:  אופל
 שנות ייצור:  2017-הווה
 הרכבה:  ספרד ספרד
 מודל קודם:  אופל מריבה
 חברת אם:  קבוצת PSA
 סיווג:  מכוניות שטח/פנאי
 מרכב:  קרוסאובר בעלת חמש דלתות
 פלטפורמה:  קבוצת PSA PF1
 אורך:  4,212 מ"מ
 רוחב:  1,765 מ"מ
 גובה:  1,605 מ"מ
 משקל:  1,163-1,319 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,605 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע בנזין 
 קשר:  סיטרואן C3 איירקרוס, פיג'ו 2008
 
אופל קרוסלנד (באנגלית: Opel Crossland) היא מכונית קומפקטית במרכב קרוסאובר, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי אופל משנת 2017. היא הוצגה בינואר 2017 והגיעה לישראל במרץ 2018.
מפרט טכני

הקרוסלנד משווקת עם ארבעה מנועים.
היצע מנועי הבנזין כולל שני מנועי בנזין בנפח 1.2 ליטר ו-1.2 ליטר טורבו המספקים 83 כ"ס (מנוע 1.2 ליטר), 130 כ"ס (מנוע 1.2 ליטר טורבו).
היצע מנועי הדיזל כולל שני מנועי דיזל בנפחי 1.5 ליטר טורבו המספקים 110 כ"ס (מנוע 1.5 ליטר טורבו), 120 כ"ס (מנוע 1.5 ליטר טורבו).
ללקוחות ישנה אפשרות לבחור בין תיבת הילוכים ידנית בעלת חמישה או שישה הילוכים לתיבת הילוכים אוטומטית בעלת שישה הילוכים.
מתיחת פנים שנת 2020

באוקטובר 2020 הציגה אופל מתיחת פנים לקרוסלנד. לפני מתיחת הפנים נקרא הקרוסלנד "אופל קרוסלנד X" ואחריה הסירה אופל את ה-"X" משמו. מתיחת הפנים כללה עיצוב חדש לפגוש הקדמי, כיול חדש למתלים, מערכת מולטימדיה מעודכנת ורמת גימור חדשה הנקראת "GS ליין".
מכירות

להלן נתוני המכירות באירופה וישראל.
| שנה | אירופה | ישראל |
| --- | --- | --- |
| 2017 | 38,964 | - |
| 2018 | 95,180 | 140 |
| 2019 | 114,721 | 241 |
| 2020 | 91,411 | 180 |
גלריה

מבט קדמי
מבט אחורי
מבט צדדי
הערות שוליים

↑  2017 אופל קרוסלנד X נחשף – קרוסאובר עירוני ומרווח, באתר קארטיוב, ‏18 בינואר 2017
↑  2018 אופל קרוסלנד X בישראל – מחיר החל מ-114,900 שקל, באתר קארטיוב, ‏26 במרץ 2018
↑  מנוע 1.2 טורבו חדש לאופל קרוסלנד X, באתר קארטיוב, ‏27 באוגוסט 2019
↑  מנוע 1.5 ליטר דיזל חדש לאופל קרוסלנד X, באתר קארטיוב, ‏27 באוקטובר 2018
↑  מתיחת פנים: 2021 אופל קרוסלנד החדש, באתר קארטיוב, ‏07 באוקטובר 2020
↑  אופל קרוסלנד - נתוני המכירות באירופה, באתר carsalesbase
↑  אופל קרוסלנד - נתוני המכירות בישראל, באתר קארזון
אופל קדט E

| --- | --- |

Opel Kadett E, שנת 1987
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  אופל
 שנות ייצור:  1993–1984
 יחידות שיוצרו:  3,779,289
 הרכבה:  גרמניה גרמניה
 מודל קודם:  אופל קדט D
 מודל אחריו:  אופל אסטרה F
 אורך:  4,230-3,998 מ"מ
 רוחב:  1,663 מ"מ
 גובה:  1,430-1,400 מ"מ
 משקל:  1,040-830 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,520 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 1,196 סמ"ק המפיק 55 כ"ס (מנוע בנזין)  4 צילינדרים, 1,297 סמ"ק המפיק 60 כ"ס, 75 כ"ס (מנוע בנזין)  4 צילינדרים, 1,389 סמ"ק המפיק 60 כ"ס, 75 כ"ס (מנוע בנזין)  4 צילינדרים, 1,598 סמ"ק המפיק 82 כ"ס, 84 כ"ס, 90 כ"ס (מנוע בנזין)  4 צילינדרים, 1,796 סמ"ק המפיק 84 כ"ס, 100 כ"ס, 112 כ"ס (מנוע בנזין)  4 צילינדרים, 1,998 סמ"ק המפיק 115 כ"ס, 130 כ"ס, 150 כ"ס, 156 כ"ס (מנוע בנזין)  4 צילינדרים, 1,488 סמ"ק המפיק 72 כ"ס (מנוע טורבו-דיזל)  4 צילינדרים, 1,598 סמ"ק המפיק 54 כ"ס (מנוע דיזל)  4 צילינדרים,1,699 סמ"ק המפיק 57 כ"ס (מנוע דיזל)
אופל קדט E (בגרמנית: Opel Kadett E) היא מכונית משפחתית, מתוצרת יצרן הרכב הגרמני אופל (בגרמנית: Opel Automobile GmbH), חברת בת של קונצרן הרכב ג'נרל מוטורס, שיוצרה בין השנים 1993–1984 בגרמניה.
"אופל קדט E"

יוצרו 3,779,289 יחידות.
מנוע קדמי
סוגי מנוע: מנועי בנזין, מנוע דיזל.
סוג הנעה: הנעה קדמית.
5 נוסעים (דגם סדאן).
בשנת 1985 זכתה בתואר מכונית השנה באירופה.
"אופל קדט E" > דגמים

"Kadett 1.2 S" - יוצר מאוגוסט 1984 - יולי 1986
"Kadett 1.3" - יוצר מאוגוסט 1984 - יולי 1987
"Kadett 1.3i Kat" - יוצר מספטמבר 1986 - יולי 1990
"Kadett 1.3 S" - יוצר מאוגוסט 1984 - מאי 1986
"Kadett 1.4i Kat" - יוצר מינואר 1989 - יולי 1991
"Kadett 1.4 S" - יוצר מינואר 1990 - מאי 1991
"Kadett 1.6i Kat" - יוצר מספטמבר 1986 - מאי 1993
"Kadett 1.6" - יוצר מספטמבר 1986 - מאי 1988
"Kadett 1.6 S" - יוצר מאוגוסט 1984 - ספטמבר 1986
"Kadett 1.8 S" - יוצר מספטמבר 1987 - יולי 1988
"Kadett 1.8i Kat" - יוצר מאוקטובר 1985 - יולי 1988
"Kadett 1.8 GSi Kat" - יוצר בין השנים 1985–1986
"Kadett GT 1.8 S" - יוצר בין השנים 1987–1989
"Kadett GT 1.8i Kat" - יוצר בין השנים 1986–1991
"Kadett 1.8 GSi" - יוצר בין אוגוסט 1984 - אוגוסט 1986
"Kadett 2.0 GSi Cabrio" - יוצר בין פברואר 1987 - מאי 1989
"Kadett 2.0i GSi Cabrio" - יוצר בין פברואר 1987 - מאי 1989
"Kadett 2.0i GT Kat" - יוצר בין ספטמבר 1986 - מאי 1991
"Kadett 2.0 GT Kat" - יוצר בין ספטמבר 1986 - אוגוסט 1991
"Kadett 2.0 GSi Kat" - יוצר בין אוגוסט 1986 - מאי 1993
"Kadett 2.0i" - יוצר בין ספטמבר 1986 - מאי 1991
"Kadett 2.0 GSi" - יוצר מספטמבר 1986 - יולי 1989
"Kadett 2.0 GSi 16v" - יוצר מיולי 1988 - מאי 1991
"Kadett 2.0 GSi 16v Kat" - יוצר מיולי 1988 - מאי 1991
"Kadett 1.5 TD" - יוצר מיולי 1988 - יולי 1991
"Kadett 1.6 D" - יוצר מאוגוסט 1984 - ינואר 1989
"Kadett 1.6 D" - יוצר מפברואר 1989 - יולי 1991
תצורות "אופל קדט E"

4 דלתות - סדאן.
3 דלתות - האצ'בק.
2 דלתות - האצ'בק.
2 דלתות - קבריולה.
3 דלתות - סטיישן.
5 דלתות - סטיישן.
2 דלתות - מסחרית.
תמונות

"אופל קדט E"
"אופל קדט E"
"אופל קדט E" דגם "1.2 SC"
"אופל קדט E" דגם "GSi"
"אופל קדט E" דגם "1.3 LS"
"אופל קדט E"
"אופל קדט E", שנת 1987 - קבריולה
"אופל קדט E" - סטיישן, 3 דלתות
"אופל קדט E" דגם "1.4i LS ", שנת 1990 - סטיישן, 5 דלתות
"אופל קדט E" - מסחרית
"אופל קדט E" - מסחרית
"אופל קדט E" - מונית
"אופל קדט E" - מונית
ראו גם

אופל
אופל קדט A
אופל קדט B
אופל קדט C
אופל קדט D
אופל קפיטן
אופל אדמירל
הערות שוליים

↑  Opel Kadett, Paolo Ferrini, 1995, Giorgio Nada Editore ISBN 978-8879111423
↑  "אופל קדט E" - מפרט automobile-catalog.com/model/opel/kadett_e
↑  "אופל קדט E" kadett-info.de/kadett
↑  "אופל קדט E" car.info/en-se/opel/kadett/e
איזידור פאפו

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
הגנרל, פרופסור איזידור פאפו
 לידה:  31 בדצמבר 1913 לְיוּבּוּשְקִי, הרצגובינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית האימפריה האוסטרו-הונגרית
 פטירה:  14 באוקטובר 1996 (בגיל 82) בלגרד, הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה סרביה ומונטנגרו
 מקום קבורה:  בית הקברות החדש של בלגרד 
 השכלה:  בית הספר לרפואה, אוניברסיטת זאגרב 
 השתייכות:  הצבא העממי היוגוסלבי
 תקופת הפעילות:  1941–1982 (כ־41 שנים)
 דרגה:  גנרל-פּוּקוֹבְנִיק
 תפקידים בשירות
 מפקד מערך הרפואה צבא יוגוסלביה.   רופאו האישי של יוסיפ ברוז טיטו.
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה 
 עיטורים
  עיטור מסדר הכוכב של יוגוסלביה דרגה ראשונה.
 
פרופסור איזידור פאפו (בסרבית קירילית: Исидор Папо; ‏31 בדצמבר 1913, ליובושקי, הרצגובינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 14 באוקטובר 1996, בלגרד, הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה) היה גנרל ורופא יהודי, מפקד מערך הרפואה של צבא יוגוסלביה ורופאו האישי של שליט יוגוסלביה יוסיפ ברוז טיטו.
קורות חיים

איזידור פאפו נולד בעיירה ליובושקי ליוסף וקלרה לבית לוי, ואת השכלתו התיכונית רכש במוסטאר. למד רפואה באוניברסיטת זאגרב. במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית, הצטרף לשורת הפרטיזנים של טיטו. הוא פיקד על מערך הרפואה של הפרטיזנים בבוסניה ובהמשך מונה לראש המערך הכירורגי במטה הכללי של יחידות הפרטיזנים. במהלך המלחמה נרצחו אחיו ואחותו ועוד כ-50 מבני משפחתו.
לאחר המלחמה התמחה פאפו בכירורגיה בברית המועצות ועם שובו מילא שורת תפקידים במערך הרפואה של צבא יוגוסלביה ובכלל זה פיקד על האקדמיה לרפואה של הצבא. בהמשך, נסע לארצות הברית והתמחה בכירורגיית לב-חזה במספר מוסדות ובכללם מאיו קליניק ובית החולים "הר סיני" במיאמי. עם שובו היה לרופא הראשון ביוגוסלביה אשר ביצע ניתוח לב פתוח. הוא היה רופאו האישי של יוסיפ ברוז טיטו ובמסגרת תפקידו טיפל גם בשליטי מדינות כגון ג'ווהרלל נהרו וגמאל עבד אל נאצר. ב-1975 מונה למפקד מערך הרפואה של צבא יוגוסלביה והועלה לדרגת גנרל-פולקובניק. זכה לעיטור מסדר הכוכב של יוגוסלביה דרגה שנייה והיה אחד מ-159 האנשים שקיבלו את העיטור ביוגוסלביה ומחוצה לה. ב-1982 פרש משירותו הצבאי.
פאפו היה נשוי לאנסטסיה ("אסיה"; 1922–2009) אשר הייתה רוסייה, אחות בצבא האדום.
נפטר ב-1996 בבלגרד והוא בן 82 שנים, ונקבר בחלקה היהודית של בית הקברות החדש בבלגרד.
הערות שוליים

↑  דרגת גנרל פוקובניק בצבא יוגוסלביה מקבילה לדרגת קולונל-גנרל והיא דרגת ביניים בין גנרל למרשל (אנ').
↑  מקימי השרות הרפואי הפרטיזאני ביוגוסלביה, באתר "ההתנגדות היהודית בשואה", אוחזר ב-29 ביולי 2014.
↑  הגיע ד"ר פאפו רופאו של טיטו, דבר, 30 באפריל 1967.
| גנרלים יהודים בצבא יוגוסלביה יוגוסלביה |
| --- | --- | --- |
|  | מישה דאנון • אנדריה דיאק • ארווין זלצברגר • וויו טודורוביץ' • מירקו לוי • סלומון לוי • מירקו נחמיאס • איזידור פאפו • רוזה פאפו • משה פיאדה  • הרברט קראוס • סולומון רומנו • בנו רוסו • סטייפן שטיינר |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010206048505171  LCCN: n2016183176  VIAF: 19146332809718730611   WorldCat (עם VIAF): 19146332809718730611
אופנוע שלג

אופנוע שלג מתוצרת "ארקטיק קאט" מסוף שנות ה-90 של המאה ה-20, בשימוש צבא הגנה לישראל
אופנוע שלג בצרפת, הגורר אלונקה לשימוש במקרי חירום באתרי סקי
אופנוע שלג הוא כלי תחבורה המיועד לנסיעה בשטחים מושלגים. הישיבה על גבו והפעלתו באמצעות כידון מזכירה הפעלת אופנועים וטרקטורונים.
מבנה

אופנועי שלג מיועדים בדרך כלל לרוכב ונוסע היושב מאחורי הרוכב האוחז בכידון. הכידון משמש לקביעת כיוון התנועה של מגלשי שלג הנמצאים בחזית האופנוע. המגלשים מתוכננים להתאים לתנועה בשלג רך ועמוק המונע בדרך כלל תנועת כלי רכב כבדים רגילים.
הנעת אופנוע שלג מבוססת על מערכת זחלים וגלגלים המונעת בדרך כלל במנוע שתי פעימות או ארבע פעימות. בעבר היו נפחי המנוע המקובלים בגודל כמה מאות סמ"ק, אך בעשור הראשון של המאה ה-21 אף יוצרו אופנועי שלג עם מנועים בנפח 1,200 סמ"ק והספקים מרביים של כ-150 כוחות סוס.
היסטוריה

אופנוע שלג במבנה המוכר כיום, הוצג לראשונה ב-1960 על ידי חברת בומברדייה הקנדית. לחברה היה באותה עת ניסיון רב בייצור רכבי שלג כדוגמת חתולי שלג, והופעתם של מנועים קלים יותר איפשרה את תכנונם של אופנועי השלג הראשונים, שנמכרו תחת המותג סקי-דו. עד מהרה קמו חברות מתחרות רבות שהעתיקו את התכנון של סקי-דו ומכירות אופנועי השלג הגיעו ב-1971 לשיא של חצי מיליון יחידות. משבר הנפט ב-1973 הוביל לירידה חדה במכירות אופנועי שלג ושיא זה לא שוחזר מאז.
בעשור הראשון של המאה ה-21 היו ארבע יצרניות גדולות של אופנועי שלג, רובן מאמריקה הצפונית. סקי-דו, שכבר אינה חלק מבומברדיה, פולריס, ימאהה וארקטיק קאט.
ראו גם

M7 טרקטור שלג
אופל קדט C

| --- | --- |

Opel Kadett C
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Buick Opel  (ארצות הברית)  שברולט שבט (תוצרת שברולט בברזיל)  Daewoo Maepsy (אנ') (בקוריאה הדרומית)  Holden Gemini (אנ') (באוסטרליה)  Isuzu Gemini (אנ') (ביפן)  אופל K 180 (בארגנטינה)  ווקסהול שבט (בבריטניה)
 יצרן:  אופל
 שנות ייצור:  1973–1979
 יחידות שיוצרו:  1,754,989
 הרכבה:  גרמניה גרמניה  בלגיה בלגיה
 מודל קודם:  אופל קדט B
 מודל אחריו:  אופל קדט D (איט')
 אורך:  4,127 מ"מ (דגם סדאן)  3,922 מ"מ (דגם קופה)  4,140 מ"מ (דגם סטיישן)
 רוחב:  1,580 מ"מ
 גובה:  1,375 מ"מ (דגם סדאן)  1,340 מ"מ (דגם קופה)  1,385 מ"מ (דגם סטיישן)
 משקל:  960-765 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,395 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 993 סמ"ק המפיק 40 כ"ס (יוצר בין השנים 1974–1979)  4 צילינדרים, 1196 סמ"ק המפיק 52 כ"ס, 55 כ"ס, 60 כ"ס (יוצר בין השנים 1973–1979)  4 צילינדרים, 1584 סמ"ק המפיק 75 כ"ס (יוצר בין השנים 1977–1979)  4 צילינדרים, 1897 סמ"ק המפיק 105 כ"ס (יוצר בין השנים 1975–1977)  4 צילינדרים, 1979 סמ"ק המפיק 110 כ"ס, 115 כ"ס (יוצר בין השנים 1977–1979)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות  תמסורת ידנית - 5 מהירויות (בדגמים: GT/E)  תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות
אופל קדט C (בגרמנית: Opel Kadett C) היא מכונית משפחתית, מתוצרת יצרן הרכב הגרמני אופל (בגרמנית: Opel Automobile GmbH), חברת בת של קונצרן הרכב ג'נרל מוטורס, שיוצרה בין השנים 1973–1979 בגרמניה ובלגיה.
"אופל קדט C"

יוצרו 1,754,989 יחידות.
מנוע קדמי.
מנועי בנזין.
5 נוסעים (דגם סדאן).
תצורות "אופל קדט C"

2 דלתות - סדאן.
4 דלתות - סדאן.
3 דלתות - האצ'בק.
2 דלתות - קופה.
2 דלתות - טרגה - טופ.
3 דלתות - סטיישן.
תצורות "אופל קדט C" > דגמים

"קדט 1000".
"קדט 1200".
"קדט 1200 S".
"קדט 1600 S".
"קדט GT - 1900".
"קדט 1900 E".
"Rallye-Kadett 2000 E".
"קדט GT - 2000".
"קדט 2000 E".
"קדט 2000 EH".
תמונות

"אופל קדט C", דגם "סדאן" 4 דלתות
"אופל קדט C", דגם "סדאן" 4 דלתות
"אופל קדט C", דגם "סדאן" 4 דלתות
"אופל קדט C", דגם "City"
"אופל קדט C", דגם "City", שנת 1976
"אופל קדט C" דגם "אארו" סגנון גג "טרגה-טופ"
"אופל קדט C" דגם "אארו" סגנון גג "טרגה-טופ"
"אופל קדט C" - קופה
"אופל קדט C" - קופה
"אופל קדט C" דגם "Caravan" - סטיישן
"אופל קדט C" דגם "Caravan" - סטיישן
ראו גם

אופל
אופל קדט A
אופל קדט E
אופל קפיטן
אופל אדמירל
הערות שוליים

↑  "אופל קדט C"  autobild.de/klassik/bilder/sondermodelle
↑  "אופל קדט C" pinterest.com/nklrdvc/opel-kadett-c
↑  "אופל קדט C" - תמונות shutterstock.com/search/opel+kadett+c
↑  "אופל קדט C" focus.de/auto/gebrauchtwagen/oldtimer/opel
אירמה זיידלר

| --- | --- |

 לידה:  12 באפריל 1882 אוז'הורוד, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 התאבדה:  18 במאי 1911 (בגיל 29) בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 בן או בת זוג:  Károly Réthy 
 
אירמה זיידלר (בהונגרית: Seidler Irma; אוז'הורוד, 12 באפריל 1882 – בודפשט, 18 במאי 1911) הייתה ציירת, גרפיקאית יהודייה-הונגרייה אהבת נעוריו של ג'רג'י לוקאץ', אחותו של ארנה זיידלר.
ביוגרפיה

אירמה זיידלר נולדה במשפחה יהודית כבתם של ליפוט זיידלר ושל וילמה פולאצ'ק  היא הייתה סטודנטית במכללה לאמנות שימושית בווינה, אחר כך בבירת הונגריה, כמו גם במינכן ובפירנצה. בשנת 1902 ובשנה שלאחר מכן למדה במושבת האמנים של באיה מארה, בבאיה מארה המורה שלה היה, בעלה מאוחר יותר, קארוי רטי. בשנת 1908 לקחה חלק בעבודת הציירים שפעלו כבר מחוץ למושבת האמנים. בנוסף לדיוקנאות ציירה גם נופים ותמונות מהחיים. בגיל 29 שמה קץ לחייה.