stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כץ וקרסו
תקציר העלילה

כץ האשכנזי (שמואל רודנסקי) וקרסו הספרדי (יוסף שילוח) הם סוכני ביטוח יריבים הנוטים לריב זה עם זה תכופות. לכץ שתי בנות, נעמי ותיקי, האחת נאמנה לעבודתה (אפרת לביא) והשנייה צעירה ומתהוללת (ניצה שאול). לקרסו שני בנים, אליהו ואוסי, האחד "חנון" שגר עם הוריו (גדי יגיל) ואילו השני בחור מתהולל העובד בעסק של אביו (יהודה ברקן).
כץ וקרסו מתחרים על ליבו (או יותר נכון על כיסו) של מיליונר בשם ישראל ישראלי (יהודה אפרוני) מקצא"א, רודף שמלות והולל בפני עצמו, ושניהם שולחים את ילדיהם לאילת על מנת לזכות בחוזה ביטוח שמן עמו. בין לבין, מתאהבים בניו של קרסו בבנותיו של כץ למורת רוחם של ההורים, והעלילה כצפוי מסתבכת.
כשיצא הסרט לאקרנים זכה להצלחה רבה, ונחשב עד היום לאחד מהסרטים הישראלים הפופולריים ביותר בז'אנר סרטי הבורקס.
שחקנים

| שחקן | תפקיד |
| --- | --- |
שמואל רודנסקי: שמואל כץ
יוסף שילוח: קדוש קרסו
יהודה בארקן: יוסף "אוסי" קרסו
גדי יגיל: אליהו "יהו" קרסו
אפרת לביא: נעמי כץ
ניצה שאול: תקווה "תיקי" כץ
ליא קניג: פניה כץ
אסתר גרינברג: שרינה קרסו
יהודה אפרוני: ישראל ישראלי
ליה דוליצקיה: שושנה ישראלי
ציפי לוין: דניאלה
חלי גולדנברג: חברה של תיקי
מונה זילברשטיין: מזכירה
רפי נלסון: בתפקיד עצמו
משה איש כסית: בני (בליין בחבורה של תיקי)
הערות שוליים

↑  Frank Bren, Amy Kronish. World cinema: Israël. Flicks Books, 1996. עמ' 221.
ערך זה הוא קצרמרבנושא סרטים ישראליים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
Axiom Mission 4

Axiom Mission 4 (או Ax-4) היא טיסת חלל פרטית לתחנת החלל הבינלאומית. היא תושק לא לפני מאי 2025, ותימשך כ-16 ימים. היא תפעל על ידי אקסיום ספייס תוך שימוש בחללית של SpaceX דרגון 2.
הטיסה עתידה להמריא ממתקני השיגור SLC-40 של מרכז החלל קנדי LC-39A או ממתקני השיגור של תנמל החלל קייפ קנוורל בפלורידה. היא תשתמש בטיל פאלקון 9 כדי להציב את החללית למסלול נמוך (LEO). המשימה תהיה טיסת הבכורה של Crew Dragon C213, החללית החמישית והאחרונה בפוטנציה של Crew Dragon.
הטיסה בשיתוף פעולה עם נאס"א והיא תהיה הטיסה הרביעית של אקסיום ספייס אחרי Axiom Mission 2, Axiom Mission 1 ו-Axiom Mission 3.
איגניס

Axiom Mission 4 תהיה המשימה המאוישת הראשונה של פולין לחלל מאז נפילת הקומוניזם. סוכנות החלל של פולין עדכנה כי האסטרונאוט הפולני סלאבוש אוזננסקי-וישנייבסקי יצא במשימה הנקראת "איגניס" (Ignis), על שם המילה הלטינית ל"אש". הסמל שנוצר למשימה מתאר נשר בצבעי דגל פולין שכנפיו עוקבות אחר קווי המתאר של רכס הרי אורלה פרץ' עם תיאור של קבוצת הכוכבים מגן, מחווה ליוהנס הווליוס. ה-'i' מעוצבת בצורת תחנת החלל הבינלאומית.
איגניס תכלול חבילת ניסויים שפותחו על ידי מדענים ומהנדסים פולנים, שיציגו את תרומתה של פולין לחקר החלל הבינלאומי.
בין השאר תעסוק המשימה בבינה מלאכותית ותדגים כיצד בינה מלאכותית יכולה לעבד נתונים בחלל ובכך להפוך בדיקות ליעילות יותר, כמו גם להפחית את כמות התשתית הקרקעית למשימות חלל.
צוות

צוות הטיסה יכלול את האסטרונאוטית הוותיקה פגי ויטסון, האסטרונאוט ההודי מהארגון ההודי לחקר החלל שובהאנשו שוקלה, האסטרונאוט הפולני סלאבוש אוזננסקי-וישנייבסקי, והאסטרונאוט ההונגרי טיבור קאפו.
אנשי צוות Ax-4 יתאמנו עם נאס"א, עם שותפים בינלאומיים ועם חברת SpaceX לקראת טיסתם לחלל.
| תפקיד | אסטרונאוט | מטעם |
| --- | --- | --- |
| מפקד החללית | ארצות הברית פגי ויטסון, טיסת חלל חמישית | אקסיום ספייס |
| טייס | הודו שובהאנשו שוקלה, טיסת חלל ראשונה | הארגון ההודי לחקר החלל |
| מומחה משימה 1 | פולין סלאבוש אוזננסקי-וישנייבסקי (אנ'), טיסת חלל ראשונה | סוכנות החלל האירופית/סוכנות החלל הפולנית (אנ') |
| מומחה משימה 2 | הונגריה טיבור קאפו (אנ'), תפקיד ראשי בעונה החמישית | סוכנות החלל האירופית/המשרד ההונגרי לחלל |
צוות > צוות גיבוי

| תפקיד | אסטרונאוט | מטעם |
| --- | --- | --- |
| מפקד החללית | ארצות הברית מייקל לופז-אלגריה | אקסיום ספייס |
| טייס | הודו פראסאנת נאיר (אנ') | הארגון ההודי לחקר החלל |
| מומחה משימה 1 | הונגריה דיולה צ'רני (הו') | המשרד ההונגרי לחלל |
הערות שוליים

↑  Josh Dinner (4 באוגוסט 2023). "NASA and Axiom Space sign-on for 4th private astronaut mission to space station". Space.com (באנגלית). נבדק ב-30 במאי 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  NASA Selects Axiom Space for Fourth Private Astronaut Mission to International Space Station, Axiom Space, ‏2023-08-03
↑  Josh Dinner published, NASA and Axiom Space sign-on for 4th private astronaut mission to space station, Space.com, ‏2023-08-04
↑  Foust, Jeff (19 בנובמבר 2022). "SpaceX to launch last new cargo Dragon spacecraft". SpaceNews. נבדק ב-18 בפברואר 2023. Walker revealed at the briefing SpaceX plans to build a fifth and likely final Crew Dragon. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Berger, Eric (2025-02-06). "NASA will swap Dragon spacecraft on the ground to return Butch and Suni sooner". Ars Technica (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2025-02-06.
1 2  Abbey Donaldson, NASA Selects Axiom Space for Another Private Space Mission in 2024, NASA, ‏2023-08-03
↑  "N° 68–2024: ESA and Poland reveal 'Ignis' as name of Polish mission to International Space Station". European Space Agency (באנגלית). 2024-12-02. נבדק ב-2024-12-19.
↑  "First Polish mission to International Space Station to launch in spring 2025". notesfrompoland. נבדק ב-18 בפברואר 2025. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Polish mission to the International Space Station has received its official name – Ignis". researchinpoland.org. נבדק ב-18 בפברואר 2025. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ""Ignis" Mission: Poland's Historic Leap into Space". gov.pl. נבדק ב-18 בפברואר 2025. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "KP Labs Announces LeopardISS Experiment to Join the Polish Mission on the International Space Station". spaceagency. נבדק ב-29 באוקטובר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Foust, Jeff (5 באוגוסט 2024). "Hungary and Poland to join India on Ax-4". SpaceNews. נבדק ב-9 באוגוסט 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
לול (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  צבי שיסל ואריק איינשטיין
 תסריט:  אורי זוהר, אריק איינשטיין, צבי שיסל
 עריכה:  טכנאי ראשי: אברהם לייבמן טכנאי קול: אלי ירקוני
 שחקנים ראשיים:  אורי זוהר אריק איינשטיין צבי שיסל דורי בן זאב אורי גרוס טליה שפירא שלום חנוך
 מוזיקה:  שלום חנוך, מיקי גבריאלוב, יעקב רוטבליט, אריק איינשטיין, יהונתן גפן
 צילום:  אדם גרינברג, דוד גורפינקל
 מדינה:  ישראל
 חברת הפקה:  אולפני הגר
 הקרנת בכורה:  1988
 משך הקרנה:  94 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  קומדיה מוזיקלית
 דף הסרט ב־IMDb
לול  הוא סרט קולנוע ישראלי, בבימוים של אריק איינשטיין וצבי שיסל, שיצא לאקרנים בשנת 1988. הסרט נערך מקטעי שירים ומערכונים נבחרים, שנבחרו מתוך סדרת תוכניות הטלוויזיה לול, הסדרה הייתה בעלת ארבעה חלקים, ושודרה בערוץ הראשון, בהפקת חברת "הגר", בין השנים 1969–1973, והוקלטה באולפני ישראקול וקולינור.
סדרת תוכניות הטלוויזיה

כוכבי סדרת הטלוויזיה, "לול", כונו לימים "חבורת לול". בתוכנית השתתפו בין היתר: אריק איינשטיין, אורי זוהר, שלום חנוך, ג'וזי כץ, צבי שיסל, משה איש כסית, שמוליק קראוס, יהונתן גפן ואורחים נוספים, דוגמת: דורי בן זאב, דן שילון, תיקי דיין, אורי גרוס וטליה שפירא.
האלבום (פסקול הסרט)

בשנת 1988 יחד עם עריכת הסרט, יצא לחנויות תקליט אלבום מוזיקלי המכיל שירים ומערכונים מתוך הסרט, בהפקתו של צבי שיסל תוצרת ישראל פונוקול. בשנת 1994 הוסב התקליט לתקליטור. באלבום זה מופיעים השירים: "אבשלום", "צא מזה", "כתבו עליו בעיתון", "אני אוהב לישון", "אמא אדמה", "למה לי לקחת ללב", "שיר מספר שמונה", "מה איתי", "אבישג", "אני ואתה" והמערכונים: "חידון התנ"ך", "סמי וסוסו", "אני אישה", "עולים חדשים", "הרומאים" ו"לה מרמור מאת פרלש". כל השירים באלבום נכתבו על ידי "חבורת לול" ומבוצעים על ידי אריק איינשטיין, שלום חנוך וג'וזי כץ וכל המערכונים נכתבו על ידי אורי זוהר ואריק איינשטיין ומשוחקים על ידי "חבורת לול".
ראו גם

לול (סדרת תוכניות הטלוויזיה)
חבורת לול
ישראל באירוויזיון 2025

| --- | --- |
 שיר אירוויזיון בביצוע יובל רפאל
 מתוך  אירוויזיון 2025
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיר באירוויזיון
 תהליך הבחירה:  מבצע: הכוכב הבא לאירוויזיון   שיר: בחירה פנימית
 
 → ישראל באירוויזיון 2024
 
ישראל תשתתף באירוויזיון 2025, שייערך בבזל שבשווייץ. זו תהיה ההשתתפות ה-47 של ישראל בתחרות. נציגת ישראל באירוויזיון 2025 תהיה יובל רפאל לאחר ניצחונה בכוכב הבא לאירוויזיון 2025, עם השיר "New Day Will Rise".
לפני האירוויזיון > בחירת המבצע

ב-31 במאי 2024 אישר תאגיד השידור הישראלי את השתתפותה של ישראל באירוויזיון 2025. בהמשך נודע כי בחירת הנציג תמשיך במסגרת התוכנית "הכוכב הבא לאירוויזיון". הצילומים החלו ב-10 באוקטובר 2024, וצפויים להישדר החל מ-10 בנובמבר 2024. דווח כי בין המשתתפים בתוכנית יהיו להקת חמסה, הזמר בני אלבז, הזמרת מורן אהרוני, להקת הבובנאים רד בנד, הזמר רון בוחניק והזמרת ואלרי חמאתי. גמר הכוכב הבא לאירוויזיון 2025 התרחש ב-22 בינואר 2025 ובו זכתה יובל רפאל שקיבלה סך הכל 157 נקודות מהקהל והשופטים ביחד.
לפני האירוויזיון > בחירת המבצע > שלב הגמר

שלב הגמר שודר ב-22 בינואר 2025 והורכב משני סבבים.
לפני האירוויזיון > בחירת המבצע > שלב הגמר > סיבוב ראשון

בסיבוב הראשון, התמודדו ארבעת המבצעים מול השופטים והקהל. בסיום כל ביצוע, כל שופט דירג את הביצוע עד 12 נקודות. לאחר ההופעה האחרונה, נפתחה ההצבעה לצופים, באמצעות אפליקציית mako וכאן הרשמית והם יכלו להצביע 10 פעמים לביצוע אחד מתוך הארבעה. קולות השופטים היוו 30% מהתוצאה הסופית, בעוד קולות הצופים היוו 70%. שלושת המתמודדים שקיבלו את מירב הקולות, עלו לסיבוב השני.
| סדר> סדר.22 בינואר 2025 | שם המבצע> שם המבצע.22 בינואר 2025 | שם השיר> שם השיר.22 בינואר 2025 | הצבעת השופטים> אמדורסקי.22 בינואר 2025 | הצבעת השופטים> פלס.22 בינואר 2025 | הצבעת השופטים> דנקר.22 בינואר 2025 | הצבעת השופטים> מימון.22 בינואר 2025 | הצבעת השופטים> חסון.22 בינואר 2025 | הצבעת השופטים> לוי.22 בינואר 2025 | הצבעת השופטים> סך הכל.22 בינואר 2025 | תוצאה> תוצאה.22 בינואר 2025 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | דניאל וייס | "Let It Be" | 12 | 12 | 12 | 12 | 10 | 10 | 68 | מקום 4 |
| 2 | מורן אהרוני ורד בנד | "Be Still My Love" | 10 | 12 | 10 | 12 | 12 | 12 | 68 | סיבוב שני |
| 3 | ואלרי חמאתי | "כשאת עצובה" | 12 | 12 | 12 | 12 | 12 | 12 | 72 | סיבוב שני |
| 4 | יובל רפאל | "Dancing Queen" | 12 | 12 | 12 | 12 | 12 | 12 | 72 | סיבוב שני |
לפני האירוויזיון > בחירת המבצע > שלב הגמר > סיבוב שני

בסיבוב השני יתמודדו שלושת המבצעים הנותרים מול השופטים והקהל. לאחר ההופעה האחרונה, נפתחה ההצבעה לצופים, באמצעות אפליקציית mako וכאן הרשמית והם יכלו להצביע לביצוע אחד מתוך השלושה. במהלך הצבעת הצופים, כל שופט מסר את הצבעתו על ידי חלוקת 8, 10 ו-12 נקודות לשלושת המתמודדים. ההצבעה התחלקה בצורה שווה בין השופטים והצופים - 50% לכל אחד. סך כל הנקודות שניתנו לשופטים לחלק בין שלושת המבצעים הוא 180 וכך גם לקהל הצופים.
| סדר> סדר.22 בינואר 2025 | שם המבצע> שם המבצע.22 בינואר 2025 | שם השיר> שם השיר.22 בינואר 2025 | הצבעת השופטים> אמדורסקי.22 בינואר 2025 | הצבעת השופטים> פלס.22 בינואר 2025 | הצבעת השופטים> דנקר.22 בינואר 2025 | הצבעת השופטים> מימון.22 בינואר 2025 | הצבעת השופטים> חסון.22 בינואר 2025 | הצבעת השופטים> לוי.22 בינואר 2025 | הצבעת השופטים> סך הכל.22 בינואר 2025 | הצבעת הצופים> הצבעת הצופים.22 בינואר 2025 | ניקוד סופי> ניקוד סופי.22 בינואר 2025 | מקום> מקום.22 בינואר 2025 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מורן אהרוני ורד בנד | "Purple Rain" | 10 | 8 | 8 | 10 | 8 | 10 | 54 | 38 | 92 | 3 |
| 2 | יובל רפאל | "Writing's on the Wall" | 12 | 12 | 10 | 12 | 12 | 12 | 70 | 87 | 157 | 1 |
| 3 | ואלרי חמאתי | "Imagine" | 8 | 10 | 12 | 8 | 10 | 8 | 56 | 55 | 111 | 2 |
לפני האירוויזיון > בחירת השיר

ב-30 בדצמבר 2024, כאן וקשת פנו ל-120 יוצרים להגשת הצעות לשיר עבור התחרות, גם השנה נדרש שילוב השפה העברית. השיר הנבחר ייחשף במשדר מיוחד בחודש מרץ בכאן 11. ב-2 בפברואר 2025 הסתיים מועד הגשת השירים לתחרות. ב-7 בפברואר 2025 נבחר השיר שכתבה והלחינה קרן פלס והפיק תומר בירן, השיר כולל בתוכו פסוקים משיר השירים. לאחר בחירת השיר פנו יוצרים במכתב לתאגיד שיבטלו את ההחלטה שבחרו בשיר של פלס, בטענה שהיא בניגוד עניינים. בנוסף התערב שר התקשורת, שלמה קרעי ודרש שיפרסמו את שיקולי הבחירה. לאחר שהפניות לתאגיד לא נענו, היוצרים בהובלת אלעד טרבלסי ורון ביטון הציבו אולטימטום לתאגיד, שיפתחו הליך מחודש לבחירת השיר, או שיפנו לבית המשפט הגבוה לצדק. ב-17 בפברואר 2025 איגוד השידור האירופי אישר את השיר לתחרות. ב-3 במרץ 2025 נחשף שם השיר "New Day Will Rise".
באירוויזיון

ישראל תשתתף בחצי הגמר השני שיערך ב-15 במאי 2025 ותנסה להעפיל לגמר התחרות שיערך ב-17 במאי 2025.
הערות שוליים

↑  ישראל מאשרת השתתפות באירוויזיון 2025, אבי זייקנר, יורומיקס, 31 במאי 2024
↑  אבי זייקנר, ישראל מאשרת השתתפות באירוויזיון 2025, באתר EuroMix, ‏31 במאי 2024
↑  אירוויזיון 2025: התאגיד הכריע - האם קשת 12 שוב תבחר את הנציג?, באתר אייס, 23 ביולי 2024
↑  אבי זייקנר, הכוכב הבא לאירוויזיון 2025 תעלה לאוויר ב-10 בנובמבר, באתר EuroMix, ‏3 בנובמבר 2024
1 2 3  אביעד ברגר, "הכוכב הבא לאירוויזיון": כוכבי העבר ממשיכים להגיע לאודישנים! - אירוויזיון 2025, באתר EuroMix, ‏2024-10-30
↑  גיל משעלי, ‏פרסום ראשון: להקת חמסה עשו אודישן ל"הכוכב הבא", באתר ‏מאקו‏, 30 באוקטובר 2024
1 2 3  טל דהן, אלה מתמודדי "הכוכב הבא לאירוויזיון" המפתיעים שהגיעו לאודישנים! - אירוויזיון 2025, באתר EuroMix, ‏2024-10-28
↑  גילינו: זה הזמר החרדי שעשה אודישן ל"כוכב הבא", באתר כיפה, ‏2024-10-28
1 2  מורן אהרוני ורד בנד ב"כוכב הבא" | ForReal, באתר www.israelhayom.co.il, ‏2024-10-28
↑  דורית אסרף מזרחי, הליך בחירת השיר הישראלי לאירוויזיון 2025 יצא לדרך, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 30 בדצמבר 2024
↑  גיא סולו, ישראל באירוויזיון: השיר הישראלי ייבחר בימים הקרובים! - אירוויזיון 2025, באתר EuroMix, ‏2025-02-02
↑  רן בוקר, נבחר השיר שייצג את ישראל באירוויזיון - יכלול פסוקים מ"שיר השירים", באתר ynet, 7 בפברואר 2025
↑  רן בוקר, מכתב היוצרים נגד בחירת השיר של קרן פלס לאירוויזיון: ״בטלו את ההחלטה. יש ניגוד עניינים״, באתר ynet, 8 בפברואר 2025
↑  רן בוקר, סערת השיר לאירוויזיון: שר התקשורת דורש - פרסמו את שיקולי הבחירה, בדקו אם היו ניגודי עניינים, באתר ynet, 9 בפברואר 2025
↑  רן בוקר, היוצרים באולטימטום לתאגיד: פתחו הליך מחודש לבחירת שיר לאירוויזיון, או שנפנה לבג"ץ, באתר ynet, 16 בפברואר 2025
↑  רן בוקר, קרן פלס, חברת ההפקות והשיר לאירוויזיון: נחשף מכתב האיום והטענות לקשר אסור בבחירה, באתר ynet, 18 בפברואר 2025
↑  רן בוקר, בלי בעיות באירופה: אושר השיר הישראלי לאירוויזיון, באתר ynet, 17 בפברואר 2025
↑  מאיה גדש, ‏אירוויזיון 2025: התאגיד חשף את שם השיר - אך קיבל בשורה רעה, באתר מעריב אונליין, 3 במרץ 2025
↑  נועם כהן, ‏אירוויזיון 2025: ישראל הוגרלה להשתתף בחצי הגמר השני, באתר ‏מאקו‏, 28 בינואר 2025
אגואה

| --- | --- |
אגואה בשנת 2007
אגואה בשנת 2007
 מידע כללי
 סוג הר:  הר געש שכבתי כבוי
 גובה:  3,760 מטר
 מדינה:  גואטמלה 
 מיקום:  גואטמלה
 רכס הרים:  סיירה מדרה דה צ'יאפס 
 מספר הר געש:  =1402-10
 התפרצות אחרונה:  אין עדויות היסטוריות
 מסלול ההעפלה הקל:  מתחיל מהכפר סנטה מריה דה חזוס (Santa Maria de Jesus)
 קואורדינטות:  14°27′54″N 90°44′35″W﻿ / ﻿14.465°N 90.743056°W﻿ / 14.465; -90.743056
  (למפת גואטמלה מוגדלת) גואטמלה סיטי אנטיגואה פלורס קצאלטננגו קובאן טיקאל פקאיה מקסיקו בליז הונדורס אל סלבדור האוקיינוס השקטאגואה(למפת גואטמלה רגילה) גואטמלה סיטי אנטיגואה פלורס קצאלטננגו קובאן טיקאל פקאיה מקסיקו בליז הונדורס אל סלבדור האוקיינוס השקטאגואה
 
אגואה (בספרדית: Volcán de Agua) הוא הר געש שכבתי כבוי השוכן במחוז סַקָאטֶפּקֶס (Sacatepéquez) בגואטמלה.
תיאור

גובהו של אגואה הוא 3,760 מטרים, וההר מתנשא מעל ל-3,500 מטרים מעל לשפלת החוף הפסיפי, וכ-2,000 מטרים מעל לרמות של גואטמלה מצפון. ההר הוא תוואי הנוף הבולט ביותר באזור (למעט כשהוא מכוסה עננים). הוא שוכן במרחק שבין 5 ל-10 קילומטרים מאנטיגואה, בירתה לשעבר של גואטמלה, ובקרבה לכמה עיירות גדולות השוכנות על מורדותיו הצפוניים, שבהן מתגוררים ביחד קרוב ל-100,000 תושבים. כ-20 קילומטרים דרומית להר שוכנת העיר אסקואינטלה.
ההר הוא חלק מהקשת הגעשית של אמריקה המרכזית, שנוצרה כתוצאה מהפחתה של לוח קוקוס מתחת ללוח הקריבי בקצב של 9 ס"מ בשנה. הרכב הסלעים מהם בנוי ההר הוא אנדזיט בזלתי עד אנדזיטי. צורת ההר היא חרוט מושלם המעידה על גילו הצעיר, ולכן הוא מתוארך לתקופת ההולוקן, על אף שאין עדויות מוצקות לכך, ואין גם כל עדויות היסטוריות על התפרצויות בהר. בפסגת ההר יש לוע עגול קטן בקוטר של 280 מטרים שגובה קירותיו 100 מטרים למעט הפינה הצפון צפון מזרחית שם גובה הקיר הוא 12 מטרים בלבד. בנקודה זה נפרץ הלוע ב-1541 כתוצאה מרעידת אדמה ולחץ המים שנקוו בו (ראו להלן בפרק מקור השם). שישה מכתשי שקיעה קטנים שוכנים במדרון הצפון מערבי, ושני חרוטים קטנים שוכנים על המדרון הדרומי.
מקור שם ההר

הילידים המקומיים מבני הקאקצ'יקל, אחד מהעממים צאצאי המאיה, כינו את ההר ואנאהפו (Hunapú) – "מקום הפרחים" או ז'ון אז'פו (Jun Ajpu) – "צייד אחד". הכובשים הספרדים כינו גם הם את ההר ואנאהפו עד שב-11 בספטמבר 1541 קרס האגם שבלוע ההר עקב גשמים עזים בשילוב עם רעידת אדמה שנגרמה מפעילות געשית בהר הגעש הפעיל הסמוך פואגו. בלהאר שנוצר נמחתה סנטיאגו דה לוס קבלרוס (Santiago de los Caballeros), עיר הבירה דאז של המושבה הספרדית גואטמלה (המכונה כיום "סיודד וייחה" (Ciudad Vieja) - "העיר העתיקה"), וכ-600 איש נהרגו. בעקבות האסון העבירו הספרדים את עיר הבירה לאנטיגואה. לזכר השיטפון שהחריב את העיר החלו הספרדים לקרוא להר "וולקן דה אגואה" (Volcán de Agua) שפירושו "הר געש של מים" כניגוד להר הגעש הפעיל פואגו (Volcán de Fuego) שפירוש שמו בספרדית "הר געש של אש". שם זה דומה לשם שנתנו בני הקאקצ'יקל לפואגו: "צ'י גאג" (Chi Gag או "Chi Q'aq'" באורתוגרפיה הנוכחית של הקאקצ'יקל) שפירושו "היכן שיש אש".
ההר כיום

אף שהר הגעש לא היה פעיל בתקופה המודרנית, הוכיחה ההיסטוריה שלו כי הוא יכול להוות מקור לסכנה משיטפונות ולהארים ליישובים הרבים שבסביבה. על אף גובהו, הפעם האחרונה שפסגת ההר כוסתה בשלג הייתה בינואר 1967.
הר אגואה הוכרז ב-1956 אזור מוגן בשטח של 120,000 דונם. ההר הוא אתר תיירות פופולרי, אם כי אירעו בדרך לפסגה לא מעט מקרי שוד.
אדמתו הגעשית של ההר פורייה ועל מורדות ההר נטועים מטעי קפה, קנה סוכר ותירס, כשקרוב יותר לפסגה מכוסה ההר בחלקות של יער גשם טרופי.
הערות שוליים

↑  = אתר Global Volcanism Program
1 2  S.P. Schilling, J.W. Vallance, O. Matías, and M.M. Howell, 2001, Lahar Hazards at Agua Volcano, Guatemala: USGS Open-File Report 01-432 דו"ח של סוכנות הסקר הגאולוגי של ארצות הברית (USGS)
↑  אתר GVP
1 2  Where is the Agua Volcano?
↑  כך על פי העדות המובאת בסקר של USGS
↑  Volcan de Agua
↑  Listado de Áreas Protegidas (enero, 2011) (בספרדית)
↑  DO NOT climb Volcan Agua
American Songwriter

| --- | --- |
גיליון מאי – יוני 2012 של American Songwriter בהשתתפות טים מקגרו.
גיליון מאי – יוני 2012 של American Songwriter בהשתתפות טים מקגרו.
 סוג:  עיתון
 תקופת הפעילות:  1984–הווה (כ־41 שנים)
 בעלות:  Savage Media Holdings
 שירותים עיקריים:  מוזיקה
 http://www.americansongwriter.com/
American Songwriter (‏AS) הוא מגזין דו-חודשי שהוקם בשנת 1984, העוסק במלאכת כתיבת ויצירת השירים. הוא כולל ראיונות, טיפים לכתיבת שירים, חדשות, ביקורות ותחרויות כתיבת מילים. המגזין מבוסס בנאשוויל, טנסי. התפוצה של העיתון מסתכמת בכעשרות אלפי עותקים.
היסטוריה

צוות American Songwriter מתרכז ועוסק בהגשמת המטרה המקורית של המגזין כפי שהוצגה במהדורה הראשונה באוגוסט 1984. המטרה היא הצגת תהליך היצירה של המוזיקה, כמו גם תהליך הכתיבה שלה. ב-American Songwriter עוסקים וסוקרים את כל הסוגות המוזיקליות הקיימות.
לאורך השנים התראיינו והופיעו על שערי המגזין אמנים כמו גארת' ברוקס, בוב דילן, ג'ון דנוור, סמוקי רובינסון, בון ג'ובי, וילי נלסון, בילי ג'ואל, קריס קריסטופרסון, פול מקרטני, אלטון ג'ון, בק, דולי פרטון, אריק קלפטון, אר.אי.אם., ויזר, דת' קאב פור קיוטי, ריאן אדמס, ג'ימי באפט, רוב תומאס, טובי קית', פאבליק אנמי, שריל קרואו, ג'יימס טיילור, ריי למונטיין, טום פטי וטיילור סוויפט.
הערות שוליים

1 2 3 4  About American Songwriter, American Songwriter (באנגלית אמריקאית)
1 2  EBSCOhost Login, search.ebscohost.com
ערך זה הוא קצרמרבנושא עיתונים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טאקרזוקה רביו

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 מייסדים:  איצ'יזו קובאישי 
 תקופת הפעילות:  יולי 1913 – הווה (כ־111 שנים) 
 מיקום המטה:  התיאטרון הגדול טאקרזוקה 
  
 kageki.hankyu.co.jp
 
תיאטרון הטאקרזוקה הגדול
הטאקרזוקה רביו (באנגלית: Takarazuka Revue; ביפנית: 宝塚歌劇団) היא להקת תיאטרון מוזיקלי יפנית המורכבת מנשים בלבד הממוקמת בטאקרזוקה, היוגו, יפן. הלהקה הוקמה בשנת 1914 וממשיכה להפיק הופעות עד היום. המחזות של הלהקה הם בסגנון מערבי המבוססים על ספרים, סרטים, מנגה ואגדות יפניות. הטאקרזוקה רביו היא חלק מחברת מסילות הרכבת הנקיו.
כרזה להופעה של הטאקרזוקה רביו משנת 1936
היסטוריה

בשנת 1626, הוכרז חוק שאסר על נשים להיות חלק מהופעת תיאטרון, ולכן גברים היו צריכים לשחק את תפקידי הנשים במקומן, מה שיצר את הרכב התיאטרון היפני-מסורתי. בשנת 1890, החוק הוסר ולנשים היה מותר שוב להופיע בתיאטרון.
הטאקרזוקה רביו נוצר על ידי איצ'יזו קובאישי, המנהל של חברת מסילת הרכבת הנקיו. על מנת להעלות את מכירות כרטיסי הרכבת, קובאישי החליט לבנות אטרקציה בטאקרזוקה, עיר על יד מסילות הרכבת. הוא פתח את "פרדייס" (גן עדן), בניין בסגנון מערבי שכלל בריכה פנימית. למרות זאת, פרדייס היה מוכרח להיסגר לאחר חודשיים כי חוק חדש ביפן קבע ששחייה משותפת בין שני המינים אסורה. במקום זאת, קובאישי החליט שהבניין ישמש לבידור, ובנה תיאטרון במקום הבריכה הפנימית. הוא חזה שמחזות בסגנון מערבי ימשכו יותר מהציבור מאשר מחזות בסגנון היפני-מסורתי. קובאישי החליט שזאת תהייה להקה של רק נשים, "טארזינות", כדי להוות ניגוד ללהקות המסורתיות, המורכבות רק משחקנים גברים. זה היה התיאטרון הראשון של הטאקרזוקה רביו.
ההופעה הראשונה חלה באחד באפריל, 1914, בתיאטרון שנבנה בבריכה לשעבר. דפנות הבריכה שימשו כמושבים לקהל ובמלתחות השתמשו בתור במות. ההופעות בהפקה הזאת בוצעו על ידי שבע עשרה ילדות צעירות, בגילאי 12–17. בשנת 1924, קבוצת התיאטרון השיגה מספיק כסף כדי לפתוח תיאטרון ייעודי: תיאטרון הטאקרזוקה הגדול. בשנת 1933, הקבוצה פתחה תיאטרון נוסף, תיאטרון הטאקרזוקה של טוקיו.
הסיסמה של הטאקרזוקה רביו "צניעות, יופי וחן" מגיעה מלימודיו של איצ'יזו קובאישי. המטרה שלו הייתה להציע "הופעות תיאטרון פופולריות שכל המשפחה תוכל להנות מהן". הסיסמה של הטאקרזוקה רביו מתייחסת לבסיס של אומניות ההופעה – השירה, הריקוד והמשחק – והרצון שלכל אחת מהטארזינות יהיו את הגינונים וההליכות הנכונות, והכבוד של כל אחת מהן כאינדיבידואליות וכחלק מהחברה.
כיום, לטאקרזוקה רביו יש שלושה תיאטרונים מיועדים: תיאטרון הטאקרזוקה הגדול, בית חברת התיאטרון בהיוגו; תיאטרון הטאקרזוקה של טוקיו; ותיאטרון הקשת של טאקרזוקה, בניין קטן יותר הנמצא סמוך לתיאטרון הטאקרזוקה הגדול. מעל ל-900 הופעות מתרחשות בתיאטרונים אלו בכל שנה.
שחקניות

הטאקרזוקה רביו היא להקת תיאטרון מיוחדת בכך שכל השחקניות בה הן נשים רווקות. עקב כך, הן צריכות לשחק גם את התפקידים הגבריים בנוסף לתפקידים הנשיים בהצגות. התפקידים הגבריים נקראים "אוטוקו יאקו" ומקביליהם הנשיים נקראים "מוסומה יאקו". התפקיד שהשחקניות נבחרות לשחק נקבע על פי הגובה שלהן, טווח הקול והעדפה אישית. השחקניות יכולות להחליף את התפקיד שהן משחקות בזמן הקריירה. ניתן להבחין בני האוטוקו יאקו למוסומה יאקו על פי אורך השיער, קצר לתפקידים הגבריים וארוך לנשיים, האיפור, הלבוש והבעות הפנים.
יש כארבע מאות שחקניות בטאקרזוקה רביו, שדרך אימונים מתישים, הן צריכות ללמוד את ההליכות המגדריות של התפקיד שלהן. אלפי נערות נרשמות לבית הספר ללימודי הטאקרזוקה רביו בכל שנה, והנערות הנבחרות, בגילאי שש עשרה עד שמונה עשרה, צריכות לחיות חיים צייתניים וצנועים במשך שנתיים שלמות. חיי בית הספר קשים, ויש שם היררכיה חזקה, על התלמידות להיות קפדניות מאוד כדי להתקבל. מתוך ארבעים נערות שנבחרות להתקבל ללהקה, עשר מתוכן מתקבלות להיות אוטוקו יאקו.
על פי רבים, הלהקה הזאת פופולרית לא למרות, אלא מכיוון שכל השחקניות הן נשים. "נשים משחקות תפקידי גברים, כדי ליצור את הגבר האידיאלי שנשים רוצות. אין להן את התכונות הרעות של הגברים" מספרת מעריצת טאקרזוקה אחת. נשים רבות מוצאות באוטוקו יאקו מפלט מ"גברים אמיתיים", מכיוון שהן רק יוצרות את האשליה של גבריות, ללא ההשלכות של לחיות לצד גברים אמיתיים.
להקות

חברות הטאקרזוקה רביו מחולקות לחמש להקות: פרח, ירח, שלג, כוכב וקוסמוס. בנוסף קיימת קבוצת הסנקה, "החברות העליונות". כל הופעה נעשית על ידי אחת מהלהקות הללו. בכל להקה יש את זוג השחקניות המובילות: "הכוכב הראשי", שהיא האוטוקו יאקו הראשית, וה"מוסומה יאקו הראשית" שמשחקת יחד עם הכוכב הראשי. העלילות של ההופעות מתמקדות מסביב לזוג שחקניות אלו.
להקות > להקת פרח

נוסדה בשנת 1921. להקת פרח נחשבת "אוצר" של אוטוקו יאקו. להופעות של להקה זאת יש תקציב גבוה. הפופולריות של הלהקה הזאת נובעת מההופעות הצבעוניות שלה ועיצוב התחפושות המהודר.
כוכב ראשי: ריי יוזוקה. מוסומה יאקו ראשית: מדוקה הושיקזה.
להקות > להקת ירח

נוסדה בשנת 1921. הלהקה הזאת שמה דגש נרחב יותר על הופעות קבוצתיות ושירה. היא הייתה הלהקה היפנית הראשונה שהעלתה את ההצגה "מון פריז". ירח היו גם הלהקה הראשונה שביצעה את "הורד של ורסלס" ואת "חלף עם הרוח".
כוכב ראשי: קנטו צוקישירו. מוסומה יאקו ראשית: מיצקי אומינו.
להקות > להקת שלג

להקת שלג נוסדה בשנת 1924, השנה בה תיאטרון הטאקרזוקה הגדול נפתח. הלהקה הזאת מתמקדת יותר במחזות יפניים קלאסיים והופעות אופרה. זו הייתה הלהקה היפנית הראשונה שהעלתה את המחזה "אליזבת'". מחזות יפניים ידועים שהיא העלתה כוללים: "משרד האוצר של השומרים הנאמנים", "ג'ין", "איצ'מנפוריוקי מאדה קיג'י" ועוד רבים אחרים.
כוכב ראשי: "סקינה איקזה. מוסומה יאקו ראשית: קיווה אסזוקי.
להקות > להקת כוכב

להקת כוכב נוסדה בשנת 1933, כאשר תיאטרון הטאקרזוקה של טוקיו נפתח. הלהקה עושה הופעות רבות בהן האוטוקו יאקו משחקות תפקידים חשובים במיוחד. ההופעות שהלהקה עשתה כוללות: "האהבה שלי נחה מעבר להרים", "מלחמה ושלום" ועוד.
כוכב ראשי: מקוטו ריי. מוסומה יאקו ראשית: היטומי מאיסורה.
להקות > להקת קוסמוס

להקת קוסמוס נוסדה בשנת 1998, כאשר הוחלט שההופעות בתיאטרון ימשכו כל השנה. זאת להקה פחות מסורתית והופעותיה נוטות להיות יותר חדשניות וניסיוניות.
כוכב ראשי: סוזוה מקזה. מוסומה יאקו ראשית: האנה ג'ון.