stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סאלו פלור
הופעות באולימפיאדות

פלור שיחק בנבחרתה האולימפית של צ'כוסלובקיה בחמש אולימפיאדות:
בשנת 1930, באולימפיאדה השלישית שהתקיימה בהמבורג, בלוח הראשון השיג תוצאה של +14 -2 =1
בין היתר ניצח את גדעון סטולברג, גזה מארוצי, אריך אליסקסיס, פרדריק ייטס והרמן שטיינר
בשנת 1931, באולימפיאדה הרביעית שהתקיימה בפראג, בלוח הראשון השיג תוצאה של +8 -4 =6
בין היתר ניצח את מילן וידמר וולדאס מיקאנס
בשנת 1933, באולימפיאדה החמישית שהתקיימה בפולקסטון, בלוח הראשון השיג תוצאה של +6 -2 =6
בין היתר ניצח את יצחק קשדן.
בשנת 1935, באולימפיאדה השישית שהתקיימה בורשה, בלוח הראשון השיג תוצאה של +9 -0 =8
בין היתר ניצח את פאול קרס, יסטה סטולץ, ולדימיר פטרוב,
בשנת 1937, באולימפיאדה השביעית שהתקיימה בסטוקהולם, בלוח הראשון השיג תוצאה של +9 -0 =7
בין היתר ניצח את גדעון סטולברג וחוליו בולבוצ'אן.
באולימפיאדות אלו זכה פלור בשש מדליות: מדליית כסף אישית באולימפיאדה השלישית שהתקיימה בהמבורג, מדליית ארד קבוצתית באולימפיאדה הרביעית שהתקיימה בפראג, מדליית כסף קבוצתית ומדליית ארד אישית באולימפיאדה החמישית שהתקיימה בפולקסטון, מדליית זהב אישית באולימפיאדה השישית שהתקיימה בורשה ומדליית זהב אישית באולימפיאדה השביעית שהתקיימה בסטוקהולם. התוצאה המצטברת של פלור הייתה 60/82, הישג יוצא מהכלל של 73% מול צמרת השחמטאים מכל העולם, אמנם למעט שחקני ברית המועצות שלא נטלו חלק באירועים אלו.
מועמד רשמי לאליפות העולם - משברים

פלור התחתן בשנת 1935, ובשנת 1937 נבחר על ידי פיד"ה כמועמד הרשמי להתחרות מול אלכין על אליפות העולם. מלחמת העולם השנייה שכבר איימה באופק הפכה עבור פלור לבלתי אפשרית את משימת גיוס הסכום הכספי הנדרש בארצו צ'כוסלובקיה, וכך נפלה תוכנית ההתמודדות. בשנת 1938 היה פלור אחד משמונה שחקני העילית שהוזמנו לתחרות AVRO. פלור סיים במקום האחרון ובכך בא הקץ לסיכוייו להתמודד מול אלכין. AVRO הייתה ככל הנראה הפעם היחידה בהיסטוריה השחמטאית בה שמונה השחמטאים המובילים בעולם התחרו זה מול זה בתחרות חשובה.
| מספר | שם |  | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | פאול קרס |  | XX | 1= | == | == | 1= | == | 1= | == | 8.5 |
| 2 | ראובן פיין |  | 0= | XX | 1= | 10 | 10 | 11 | == | 1= | 8.5 |
| 3 | מיכאל בוטביניק |  | == | 0= | XX | =0 | 1= | 1= | =1 | == | 7.5 |
| 4 | מקס אויבה |  | == | 01 | =1 | XX | 0= | 0= | 01 | 1= | 7 |
| 5 | שמואל רשבסקי |  | 0= | 01 | 0= | 1= | XX | == | == | 1= | 7 |
| 6 | אלכסנדר אלכין |  | == | 00 | 0= | 1= | == | XX | =1 | =1 | 7 |
| 7 | חוסה ראול קפבלנקה |  | 0= | == | =0 | 10 | == | =0 | XX | =1 | 6 |
| 8 | סאלו פלור |  | == | 0= | == | 0= | 0= | =0 | =0 | XX | 4.5 |
בשעה ש-AVRO הייתה תחרות חזקה ביותר, ומקומו האחרון של פלור לא היה בחזקת בושה, התוצאה שלו ניתנת להסבר גם בנסיבות האישיות הקשות בעת ההיא. לאחר הסכם מינכן בשנת 1938 נכנס הצבא הגרמני בהסכמת המעצמות אל חבל הסודטים בו היה רוב לתושבים שמוצאם האתני גרמני, ולפלור, ממוצא יהודי אוקראיני הייתה סכנה אישית חמורה. פלור נשאר בהולנד עד תחילת 1939 ושיחק במספר תחרויות קטנות. הוא חלק מקום 1-3 עם 3.5/5 בתחרות אמסטרדם יחד עם מקס אויבה ולאסלו סאבו. הוא חלק מקום 3-4 בתחרות נוספת באמסטרדם (ניצחו: מקס אויבה ושמואל לנדאו) וניצח בתחרות באארן עם 2.5/3. לאחר מכן נמלטו פלור ובני משפחתו לשוודיה, ולבסוף, בעזרת ידידו מיכאל בוטביניק, למוסקבה. בזמן ששהה בשוודיה חלק יחד עם רודולף שפילמן מקום 1-2 בתחרות גטבורג עם 10/11.
אזרח סובייטי - התאוששות שחמטאית

פלור הצליח לחזור לרמתו השחמטאית הגבוהה לאחר שחש ביטחון במוסקבה. הוא ניצח בתחרות קמרי עם תוצאה מצוינת של 12/15 וכן ניצח בתחרות חזקה מאוד שהתקיימה בלנינגרד ומוסקבה עם 12/17. חלק מקום שני בתחרות מרגייט עם 6.5/9 (המנצח: פאול קרס)
וחלק מקום שני בתחרות בורנמות עם 8.5/11 אחרי אלוף העולם לשעבר מקס אויבה.
פלור לא שיחק בתחרות סובייטיות רשמיות חזקות בין השנים 1940-1942. הוא הפסיד דו-קרב לולדימיר מקוגונוב 2-0 בעיר באקו בשנת 1942. באותה שנה התאזרח והפך לאזרח סובייטי. פלור פיתח את קריירת הכתיבה שלו בארצו החדשה, ותרם מאמרים למספר עיתונים סובייטים וכן לביטאונים שונים. כאשר ברית המועצות עצרה את הפלישה הנאצית, ולאחר מכן החלה להדוף את הכוחות הגרמניים התחדשה פעילות שחמטאית מסוימת, ובשנת 1943 ניצח פלור בתחרות קטנה אך חזקה בבאקו. בשנת 1944 הוא חלק מקום ראשון עם אלכסיי סוקולסקי בתחרות גדולה בקייב. בשנת 1945 הוא פרש מאליפות ברית המועצות לאחר שלושה משחקי בלבד.
לאחר המלחמה פלור היה עדיין מועמד אפשרי להתמודדות על אליפות העולם, וסיים במקום השישי בתחרות הבינאזורית ב-1948, ובכך קנה זכות להשתתף בתחרות המועמדים שהתקיימה בבודפשט בשנת 1950. בתחרות זו סיים במקום אחרון משותף עם 7/18 ולא ניגש יותר להתמודדות בסבב התחרויות על אליפות העולם. פלור העדיף להתרכז בעיתונאות ובפיתוח תפקיד כמארגן תחרויות שחמט. הוא עדיין שיחק מדי פעם בתחרויות ברמה גבוהה, הן בברית המועצות והן בחו"ל, בהצלחה מסוימת, עד סוף שנות השישים. הוא זכה לתואר שופט בינלאומי בשנת 1963.
פלור נפטר במוסקבה בשנת 1983.
השגים ומורשת

פלור היה מהשחקנים הגדולים ביותר שקמו לצ'כוסלובקיה אי פעם, והיה כמעט בלתי מנוצח באולימפיאדות בהן השתתף בשנות השלושים. המאזן התחרותי שלו מרשים, עם כישרון טקטי וטכניקת סיום מצוינת שהביאה לו ניצחונות מפורסמים רבים. פיד"ה העניקה לו תואר רב אמן ברשימה המקורית של רבי האמנים בשנת 1950.
פלור תרם תרומות חשובות גם לתיאורית הפתיחות: הסתעפות פלור קיימת בלא פחות משש פתיחות עיקריות, כולל הגנת קארו-קאן, הפתיחה הספרדית, הפתיחה האנגלית והגנת גרונפלד. אלוף העולם לשעבר אנטולי קרפוב השתמש במהלך שנות השמונים בהסתעפות פלור-זייצב של הפתיחה הספרדית הסגורה (1. ה4 ה5 2. פו3 פג6 3. רב5 א6 4. רא4 פו6 5. 0-0 רה7 6. צה1 ב5 7. רב3 ד6 8. ג3 0-0 9. ח3 רב7 10. ד4 צה8).
פלור בבסיסו היה אסטרטג שהצטיין בשלב הסיום. הוא העדיף פתיחות סגורות בלבן, ובשיא הקריירה שלו היה קטלני במיוחד בפתיחת גמביט המלכה, כפי שניתן לראות מאוסף המשחקים. פלור, שכמעט אף פעם לא פתח עם 1. ה4, היה מהמפתחים העיקריים של פתיחת קארו-קאן, שהייתה פתיחה נידחת עם מוניטין מפוקפק בשנות העשרים, כאשר החל להשתמש בה.
מלחמת העולם השנייה חיסלה את סיכויי פלור לזכות באליפות העולם והלחץ עליו מהיותו פליט, בפעם השנייה בחייו, השפיע על סגנון משחקו. הוא הפך לשחקן הרבה יותר זהיר במשחקים לאחר מלחמת העולם השנייה וקנה לעצמו תדמית של שחקן המסתפק בתיקו, עם הרבה משחקים קצרים בהם לא התקיים קרב כלשהו. פלור לא היה מסוגל להתמודד עם הדור החדש של הכוכבים הסובייטים שצצו לאחר מלחמת העולם השנייה. שחקנים כגון וסילי סמיסלוב, דוד ברונשטיין, יצחק בולסלבסקי, פאול קרס, אלכסנדר קוטוב, טיגראן פטרוסיאן, יפים גלר, מארק טיימנוב, יורי אברבך, בוריס ספאסקי, מיכאל טל, ויקטור קורצ'נוי ולאוניד שטיין שלטו בזירה עם סגנונותיהם החריפים יותר ושימוש בפתיחות יצירתיות.
לשיא מד הכושר הגיע בשנת 1935 כאשר היה ממוקם שני בעולם, עם מד כושר (מוערך) של 2877. פלור נמנה עם 20 השחקנים המובילים בעולם בין השנים 1930 ו-1951, למעט שנות המלחמה 1942-1944 בהן לא היה פעיל.
פלור מעולם לא ניצח את אלכין והמאזן ביניהם עומד על -5 =7 בשנים עשר משחקים. אלכין שיחק בסגנון טקטי חריף, ובנוסף גם שיחק משחק עמדתי ברמה גבוהה מאוד. מאוד לא סביר שפלור היה מצליח לזכות בדו-קרב מולו, לו ניתנה לו ההזדמנות.
משחקי מופת

לבן: רפאל דומנץ'    שחור:   סאלו פלור   רוזאס  (אנ') 1935
כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.
[Event "Rosas"]
[Site "Rosas ESP"]
[Date "1935.06.??"]
[EventDate "?"]
[Round "?"]
[Result "0-1"]
[White "Rafael Domenech"]
[Black "Salomon Flohr"]
[ECO "B40"]
[WhiteElo "?"]
[BlackElo "?"]
[PlyCount "60"]
1.e4 c5 2.Nf3 e6 3.c4 Nc6 4.d4 cxd4 5.Nxd4 Nf6 6.Nxc6 dxc6
7.Qxd8+ Kxd8 8.f3 e5 9.Be3 Kc7 10.a3 Nd7 11.Nd2 a5 12.Be2 a4
13.Kf2 Bc5 14.Bxc5 Nxc5 15.Rac1 Be6 16.Rhd1 Rhd8 17.Ke3 Rd7
18.g3 Rad8 19.f4 exf4+ 20.gxf4 Rd3+ 21.Bxd3 Rxd3+ 22.Kf2 Bg4
23.e5 Bxd1 24.Rxd1 Ne6 25.f5 Nd4 26.f6 gxf6 27.exf6 Nb3 28.Ke2
Rxd2+ 29.Rxd2 Nxd2 30.Kxd2 Kd6 0-1
פלור משחק בסגנון עמדתי שקט, מבצע סדרת חילופי כלים - מפסיק את ההחלפות - יוצר חולשה שלא ניתן לתקנה ואז ממשיך את חילופי הכלים.
לבן: אריך אליסקסיס    שחור:   סאלו פלור   זמרינג  1937
כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.
[Event "Semmering/Baden"]
[Site "Semmering/Baden AUT"]
[Date "1937.09.11"]
[Round "4"]
[White "Erich Eliskases"]
[Black "Salomon Flohr"]
[Result "0-1"]
[ECO "D93"]
[PlyCount "114"]
[EventDate "1937.09.08"]
[FirstMove "13d"]
1. d4 Nf6 2. c4 g6 3. Nc3 d5 4. Bf4 Bg7 5. e3 O-O 6. Nf3 c5 7. cxd5 Nxd5 8. Be5
Nxc3 9. bxc3 cxd4 10. Bxg7 Kxg7 11. cxd4 Qa5+ 12. Qd2 Nc6 13. Be2 Rd8 14. Qxa5
Nxa5 15. O-O Be6 16. e4 Bg4 17. Rfd1 e6 18. Kf1 Bxf3 19. Bxf3 Rac8 20. Rd2 e5
21. d5 Nc4 22. Re2 Nd6 23. Rb1 Rc4 24. g3 Rdc8 25. Bg2 Rc1+ 26. Rxc1 Rxc1+ 27.
Re1 Rxe1+ 28. Kxe1 f5 29. f3 fxe4 30. fxe4 b5 31. Kd2 a5 32. Kd3 Kf6 33. Bf3
Ke7 34. h4 h6 35. Bd1 Kd8 36. a4 bxa4 37. Bxa4 Kc7 38. Bc2 Kb6 39. Kc3 Kb5 40.
Kb3 Kc5 41. Ka4 Nc4 42. Bb3 Nd2 43. Bc2 Nf1 44. Kxa5 Nxg3 45. Ka4 Nh5 46. Kb3
Kd4 47. Kb4 Nf6 48. d6 g5 49. hxg5 hxg5 50. Kb5 g4 51. Bd1 g3 52. Bf3 Ke3 53.
Bh1 Kf2 54. Kc6 g2 55. Bxg2 Kxg2 56. d7 Nxd7 57. Kxd7 Kf3 0-1
זו עמדה בה לשחור יתרון של שני רגלים באגף המלכה לעומת רגלי של הלבן. לא פשוט לזהות שזה יתרון לשחור, למרות העדיפות הברורה של הלבן במרכז הלוח ובאגף המלך. זו עמדה בה צריך להיזהר מחיפזון, כי החלפת רגלי פזיזה באגף המלכה תשאיר רגלי בודד שהלבן לא יתקשה להכותו.
בהמשך הלבן לא דייק בכך שהצריח באגף המלך, בשעה שהיה ראוי להשאיר את המלך קרוב לרגלים באגף המלכה, למשל על ידי מד2 וזאת משום שלשחור אפשרות לנצל את טור ג' הפנוי לצורך תקיפת הרגלי הבודד בטור א'. לאחר חילופי כלים נוצר במסע ה-28 סיום שבו ללבן רץ ולשחור פרש.
התמודדויות

| שנה | מיקום | המתמודד השני | תוצאה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1931 | גוטנבורג | גוסטה סטולץ | 3.5 מ-8 | הפסד |
| 1931 | פראג | גוסטה סטולץ | 5.5 מ-8 | ניצחון |
| 1932 | אמסטרדם | מקס אויבה | 8 מ-16 | תיקו |
| 1932 | לונדון | מיר סולטאן חאן | 3.5 מ-6 | ניצחון |
| 1932 | האג | יוהנס וון דן בוש | 6 מ-8 | ניצחון |
| 1933 | ארוסה | הנרי גרוב | 4.5 מ-6 | ניצחון |
| 1933 | ברן | אוסקר נגלי | 4 מ-6 | ניצחון |
| 1933 | מוסקבה | מיכאל בוטביניק | 6 מ-12 | תיקו |
כתביו וקריאה נוספת

12th Chess Tournament of Nations [Moscow 1956 Olympiad], by Salomon Flohr, Moscow, Fiskultura i Sport, 1957 (Russian).
Salo Flohr's Best Games of Chess, by Salomon Flohr (translated from the Russian by Gregory S. Donges), Davenport, Iowa, Thinker's Press, 1985, ISBN 0-938650-34-3.
Grandmaster Flohr, by Viktor D. Baturinsky (Hg), Moscow, Fiskultura i Sport, 1985 (Russian).
Salo Flohr und das Schachleben in der Tschechoslawakei, by Helmut Wieteck, Hamburg, Neu-Jung Verlag, 2005, ISBN 3-933648-26-2 (גרמנית).
הערות שוליים

↑  Salomon Flohr vs Jose Raul Capablanca, Nottingham 1936, באתר chessgames.com
↑  7th Chess Olympiad: Stockholm 1937 - 19th round, באתר OlimpBase
↑  בתקופתו לא הונהג עדיין מדד מד-הכושר המקובל כיום, ההערכות הן לפי האתר chessmetrics.com.
↑  Chessmetrics Player Profile: Salo Flohr, באתר Chessmetrics
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb17050314p (data)  GND: 107796872  ISNI: 0000 0000 6317 181X  LCCN: n85376273  NKC: jk01031445  NLA: 35868138  NTA: 071605045  Trove: 1123310  VIAF: 15297622   WorldCat (עם VIAF): 15297622 
שנת 1939 – תחרות מרגייט
פליקס פיליפ קאניץ

| --- | --- |

פליקס פיליפ קאניץ (1900)
 לידה:  2 באוגוסט 1829 פשט, האימפריה האוסטרית האימפריה האוסטרית
 פטירה:  8 בינואר 1904 (בגיל 74) וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית האימפריה האוסטרו-הונגרית
 שם לידה:  Felix Philipp Emanuel Kanitz 
 מדינה:  האימפריה האוסטרית 
 השכלה:  לימודי אמנות באוניברסיטת וינה
 תקופת הפעילות:  1856–1889 (כ־33 שנים)
 מקצוע:  גאוגרף, אתנוגרף, ארכאולוג, חוקר טבע, צייר
 השקפה דתית:  נצרות 
 פרסים והוקרה:  אות מסדר אנה הקדושה  מסדר סאבה הקדוש 
 
פליקס פליקס קאניץ (בגרמנית: Felix Philipp Kanitz;‏ 2 באוגוסט 1829, בודפשט, האימפריה האוסטרית - 8 בינואר 1904, וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית) היה גאוגרף, אתנוגרף, ארכאולוג, חוקר טבע וצייר ממוצא יהודי אשר נודע במסעותיו ברחבי הבלקנים לחקר הסלאבים הדרומיים (אנ') תוך שהותיר ציורים ואיורים רבים אודות מחקריו.
קורות חייו

פליקס פיליפ קאניץ נולד בבודפשט למשפחה יהודית אמידה. ב-1846 למד אמנות באוניברסיטת וינה ובהמשך נסע לאזור גרמניה, בלגיה, איטליה וצרפת. ב-1856 התיישב בווינה.
ב-1858 יצא למסע בדלמטיה, והחל לחקור את נושא הסלאבים הדרומיים. בהמשך, ביקר בבוסניה, הרצגובינה, סרביה, ובאזורי בולגריה העות'מאנית ומונטנגרו. הוא סייר לסירוגין בבלקנים עד 1889.
קאניץ צייר, אייר וכתב אודות מהלך מסעותיו, היישובים בהם ביקר ובני הלאומים השונים שחיו בהם.
בין 1862 ל-1904 פרסם 8 ספרי מחקר ומסעות. המיר את דתו לנצרות קתולית.
קאניץ נחשב לאחד מהחוקרים הראשונים של הסלאבים הדרומיים, וזכה להוקרה רבה בבולגריה ובסרביה. היה חבר האקדמיה הסרבית למדעים ולאמנויות.
הערות שוליים

↑  פליקס פיליפ קאניץ, באתר מוזיאון העם היהודי - בית התפוצות (באנגלית).
↑  פליקס פיליפ קאניץ, באתר האנציקלופדיה היהודית (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007456601605171  PLWABN: 9810555622005606  BIBSYS: 6087677  BnF: cb102758084 (data)  CiNii: DA01624158  GND: 116039051  ISNI: 0000 0001 0871 345X  LCCN: n82075258  NKC: mzk2007424086  NSK: 000046480  NTA: 071995951  RERO: 02-A018433841  SUDOC: 079697844  VcBA: 495/338120  VIAF: 13047671   WorldCat (עם VIAF): 13047671
איזידור קאופמן

| --- | --- |

 לידה:  22 במרץ 1853 ארד, האימפריה האוסטרית 
 פטירה:  16 בנובמבר 1921 (בגיל 68) וינה, הרפובליקה האוסטרית הראשונה 
 מקום קבורה:  בית העלמין היהודי הישן של וינה 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנויות בווינה 
 תחום יצירה:  ציור, ציור פורטרטים 
 הושפע על ידי:  יוסף טרנקוולד 
 
אישה ליד השולחן
רב
איזידור קאופמן (22 במרץ 1853 – 16 בנובמבר 1921) היה צייר יהודי-הונגרי, שפעל בווינה. השתייך לקבוצת האמנים היהודים בתקופת האמנציפציה.
ביוגרפיה

קאופמן נולד בעיר ארד שבממלכת הונגריה (כיום ברומניה). התגורר ופעל מ-1876 בווינה שם למד אצל צייר הדיוקנאות יוסף איגנר (אנ'), אצל פרופ' יוסף טרנקוולד (אנ') ובאקדמיה לאמנות בווינה. הוא השתייך לקבוצת אמנים, שנולדו בתקופה שבין המהפכה הצרפתית, לבין מלחמת קרים ודגלו באמנסיפציה. סגנון אמנותם ניסה להביע את הרגשות הרומאנטיים והרוחניים של התקופה. מעטות מעבודותיהם ניתן כיום למצוא בגלריות ובמוזיאונים לאמנות בעולם המערבי.
ביצירתו גילה קאופמן עניין ומקור השראה בחיי היום יום ובהווי היהודי במזרח אירופה, התופסים מקום מרכזי ביצירתו. קאופמן ערך מסעות בערי פולין, אוקראינה וגליציה כדי לאסוף חומר מגוון ליצירותיו הרבות, במיוחד בנושא ההווי היהודי; בסטודיו שלו בווינה העביר קאופמן את הרישומים שרשם במסעותיו לבדי הציור. ציורים רבים שלו קישטו את קירות בתיהם של יהודים ונוצרים מהמעמד הגבוה והבינוני בערי מרכז אירופה ומערבה.
בציוריו מעלה קאופמן עולם ססגוני ועשיר, הכולל פרטים קטנים מחיי העולם היהודי המשורטטים בדקדקנות, בדומה ליצירות של האמנים ההולנדים. תלמידו המפורסם ביותר היה לזר קרסטין.
לקריאה נוספת

בצלאל ססיל רות (עורך), האמנות היהודית, תל אביב: מסדה
ברמינגהאם בולטס

| --- | --- |
 תאריך ייסוד:  1974
 מדינה:  אנגליה אנגליה
 תאריך פירוק:  2006
 ליגה:  ליגת הכדורסל הבריטית 
 תארים
 פלייאוף ליגת העל הבריטית: 1996, 1998
 
ברמינגהאם בולטס (באנגלית: Birmingham Bullets) הייתה קבוצת כדורסל אנגלית מהעיר ברמינגהאם.
המועדון

ברמינגהם בולטס הייתה קבוצת כדורסל מקצוענית בריטית מברמינגהאם, אנגליה שהתמודדה בליגת העל הבריטית בכדורסל.
המועדון > השנים הראשונות

המועדון נוסד בשנת 1974 בשם קובנטרי גרנווד לפני שעבר לברמינגהם בשנת 1980 כחלק מהסכם החסות של הקבוצה עם פיאט.
המועדון > השנים המוצלחות

הבולטס זכו להצלחה מסוימת ב-BBL, בעיקר בסוף שנות ה-90 ובתחילת שנות האלפיים, כולל זכייה בפלייאוף ב-1996 וב-1998. הם גם השיגו את אליפות הליגה במקום השני ב-1998 והיו במקום השני בפלייאוף 2000 ובגביע 2002.
המועדון > הפירוק

בשנים האחרונות לקיומו נאבק המועדון גם על המגרש וגם מחוצה לו. המועדון פרש רשמית מליגת העל הבריטית בקיץ 2006 וזמן קצר לאחר מכן פורק. בשנים שלאחר מכן ניסו קבוצות נוספות מהעיר, ברמינגהאם פנתרס (2007–2008) וברמינגהאם נייטס (2013–2014), לשרוד בליגת העל הבריטית ללא הצלחה.
שחקני עבר מפורסמים

אנגליה קלייב אלן
ארצות הברית ג'ף בונדס
ארצות הברית אנגליה טוני דורסי
איטליה ארצות הברית רוב פטרנוסטרו
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
המכללה האקדמית נתניה

| --- | --- |


המכללה האקדמית נתניה ביולי 2005
 מכללה
 תקופת הפעילות:  1994–הווה (כ־31 שנים)
 קמפוס:  רחוב האוניברסיטה 1, קריית יצחק רבין, נתניה 42365
 בעלי תפקידים
 נשיא:  פרופ' יעקב הרט
 רקטור:  פרופ' משה גלברד
 סטודנטים
 כלל הסטודנטים:  3,584
 סטודנטים לתואר ראשון:  2,975
 סטודנטים לתואר שני:  609
 מיקום
 מיקום:  נתניה
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°18′26″N 34°52′47″E﻿ / ﻿32.30722778°N 34.87981111°E﻿ / 32.30722778; 34.87981111
 www.netanya.ac.il
 he
 
סמלילה הראשון של המכללה, שהיה בשימוש עד אפריל 2017
סמליל המכללה בשנים בהן נשאה את השם "האקדמית נתניה"
נשיא המדינה, ראובן ריבלין בכנס מאיר דגן לביטחון ואסטרטגיה לשנת 2018, מרץ 2018
המכללה האקדמית נתניה (באפריל 2017 שם המכללה שונה ל"האקדמית נתניה" ובמאי 2021 שבה המכללה לשמה הקודם) היא מכללה אקדמית הפועלת ללא כוונת רווח כמכללה שאינה מתוקצבת. לפיכך, היא אינה מסתייעת בכספי מדינת ישראל ומתקיימת בעיקר משכר הלימוד שמשלמים הסטודנטים ומתרומות. כתוצאה מכך, שכר הלימוד במכללה איננו מסובסד והוא עומד על כ-30,000 ש"ח בשנה. בשנת הלימודים תשע"ו למדו במכללה האקדמית נתניה כ-4,200 סטודנטים, לתוארי בוגר ומוסמך.
היסטוריה

המכללה נוסדה ב-1994 בעת כהונת ראש העירייה צבי פולג ובסיועו על ידי קבוצת אקדמאים יוצאי אוניברסיטת בר-אילן ובראשם פרופסור צבי ארד. הצטרפו אליהם במשך השנים מרצים ממוסדות נוספים, כשבחזונם המכללה תהפוך ל"אוניברסיטת השרון" בעתיד. כחלק ממגמה זאת, שונה שם הרחוב בו שוכנת המכללה ל"רחוב האוניברסיטה".
המכללה האקדמית נתניה שמה לה למטרה להכשיר את המנהיגות העסקית והמדעית של מדינת ישראל. להשגת מטרה זו מציעה המכללה תוכניות לימודים ייחודיות וגישה חדשנית ועדכנית. בקמפוס לומדים למעלה מ-2,300 סטודנטים בכל שנה, ל-20 תארים ראשונים ושניים המוכרים על-ידי המועצה להשכלה גבוהה.
המכללה האקדמית נתניה שוכנת בקמפוס שבבניתו ובציודו הושקעו 10 מיליון דולר ותוכניות הפיתוח שלו מקיפות עוד כ-100000 מ"ר.
כבר במהלך התואר משלבת המכללה, בכל הפקולטות, מרצים בעלי מוניטין לאומי ובינלאומי המצטיינים ברמה המדעית וברמת ההוראה בנוסף למעורבותם בעולם התעשייה בכדי לחזק את החיבור של הסטודנטים לפרקטיקה התעסוקתית. השילוב בין התעשייה לאקדמיה הוא אחת הסיבות לכך שהמכללה האקדמית נתניה מדורגת על ידי הסטודנטים במקום הראשון באיכות ההוראה בסקר התאחדות הסטודנטים
בדצמבר 2011 אושר למכללה לצד ארבע מכללות נוספות: המרכז האוניברסיטאי אריאל בשומרון, מכון טכנולוגי חולון, המרכז הבינתחומי הרצליה והמסלול האקדמי המכללה למינהל – להעניק לאנשי סגל תואר פרופסור. המועצה להשכלה גבוהה סייגה אישור זה בדרישה כי במכללה יהיו לפחות חמישה פרופסורים בתחום של המועמד שהמכללה מבקשת להעניק לו תואר פרופסור.
למכללה האקדמית נתניה למעלה מ-25,000 בוגרים, אשר אלפים מהם השתלבו בלימודי התואר השני והשלישי במוסדות אוניברסיטאיים יוקרתיים בארץ וברחבי העולם, ובתפקידים בכירים בתעשיית ההיי-טק, בפרקליטות, במשרדי עורכי – הדין החשובים ביותר, בענף הנדל"ן, בחברות כלכליות, בביטוח, בבנקאות ובמגזר העסקי והציבורי.
המכללה האקדמית נתניה היא בין המכללות הוותיקות והיוקרתיות בישראל קרוב ל-30 שנה מציעה המכללה מגוון מסלולי לימוד לתואר ראשון ושני בתחומים.
במרץ 2013 פורסמה ב"גלובס" כתבה בה נחשף שכרם הגבוה יחסית של נושאי המשרות הבכירות במכללה. כמו כן, כנגד המכללה הועלו טענות על נפוטיזם ועל הענקת שכר עודף לקרובי משפחה.
בסוף שנת 2013, מונה משה כחלון ליו"ר "המרכז לרפורמות ממשל ומנהיגות" שהוקם במכללה. מכון מחקר שמטרתו "לשמור על השיח החברתי-כלכלי, למען קידום החברה הישראלית וליצור את הבסיס של הרפורמות אשר יטיבו וישפרו את חייהם של אזרחי ישראל:. הקמת המרכז התאפשרה הודות לתרומות של מספר אנשי עסקים.
ב-3 ביולי 2017, הודיע חבר הנאמנים של האקדמית נתניה שבחר בפרופסור יעקב הרט להיות נשיא המכללה במקום צבי ארד, החל מראשית שנת הלימודים תשע"ח.
במתחם B הצמוד למכללה נבנו מגורים לסטודנטים בניהול איסתא.
במוצאי שבת 28 באוקטובר 2023 קרא ראש הגרעין התורני בנתניה, רועי אמגר, לגרש את הסטודנטים הערבים מהמעונות מטעמי ביטחון. במקביל ניסו מאות תושבי נתניה לפרוץ לתוך מעונות הסטודנטים תוך קריאות "מוות לערבים". המשטרה חילצה סטודנטים ערבים מהמקום.
מסלולי לימודים > תואר ראשון

לימודי תואר ראשון:
LL.B במשפטים
B.Sc במדעי המחשב
B.A במנהל עסקים
B.A במינהל עסקים ותקשורת – תוכנית דו-חוגית
B.A במדעי ההתנהגות
B.A במדעי ההתנהגות ותקשורת – תוכנית דו-חוגית
B.A בביטוח – בלעדי בישראל
B.A במערכות מידע
B.A בבנקאות ושוק ההון – בלעדי בישראל
B.A בתקשורת
B.A בניהול מערכות בריאות
מסלולי לימודים > תואר שני

לימודי תואר שני:
.M.B.A במנהל עסקים
.LL.M במשפטים
.M.A בתקשורת
.M.A בלימודי משפט ללא משפטנים
M.A בנדל"ן – בלעדי בישראל
.M.H.M בניהול מערכות בריאות
M.A ניהול בגרונטולוגיה – בלעדי בישראל
מכוני מחקר

המרכז לדיאלוג אסטרטגי (The S. Daniel Abraham Center for Strategic Dialogue)
IC SEM
הפורום למשפט וחברה
המרכז לרפואה, משפט ואתיקה
המרכז לדיני איכות הסביבה
המרכז לדיני בנקאות
המרכז ליישומי משפט עברי
הערות שוליים

1 2 3  ספי קרופסקי, יו"ר חבר הנאמנים של מכללת נתניה, פרופ' יעקב הרט, ימונה לנשיא, באתר כלכליסט, 10 ביולי 2017
1 2 3  לפי לוח 8 - סטודנטים במוסדות להשכלה גבוהה באתר המועצה להשכלה גבוהה, נכון לשנת הלימודים ה'תש"ף (2019–2020)
↑  אודות המכללה האקדמית נתניה, באתר האינטרנט של המכללה: ”המכללה האקדמית נתניה היא מוסד ציבורי ללא מטרות רווח שהוקם לטובת הציבור...” (הפסקה השישית)
↑  שכר לימוד תשע"ד
↑  המכללה האקדמית נתניה-מורשת נתניה, באתר עיריית נתניה- סיפורו של מקום
↑  28 שנות פעילות, באתר המכללה האקדמית נתניה, ‏2023
↑  דבר הנשיא, באתר המכללה האקדמית נתניה, ‏2022
↑  Netanya Academic College, מיכללות, ‏2023
↑  טלי ציפורי, ‏מכללת נתניה: 11.1 מיליון שקל ל-3 בכירי המכללה ב-3 שנים, באתר גלובס, 7 במרץ 2013
↑   טלי חרותי-סובר, פרופסורים עם שכר של מיליון שקל – והעסקת בני משפחה: מה קורה במכללת נתניה?, באתר TheMarker‏, 30 בינואר 2017
↑  חיים הר-זהב, ג'וב החלומות של כחלון, באתר "המקום הכי חם בגיהנום", 15 בינואר 2015
↑   שרון שפורר, נתי טוקר, כמה מרוויח כחלון במכון המחקר בנתניה, ומיהו הרכש החדש שלו מערוץ 2, באתר TheMarker‏, 15 בדצמבר 2014
 רשימת התורמים – חיים הר-זהב, חברים כאלה מסתירים?, באתר "המקום הכי חם בגיהנום", 4 בפברואר 2015
↑  ציוץ בטוויטר
↑   שירה קדרי־עובדיה ודיאא חאג׳ יחיא, מאות קראו לגרש ערבים מהמעונות במכללת נתניה, הסטודנטים פונו בחסות המשטרה, באתר הארץ, 29 באוקטובר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297290905171  BnF: cb16185118c (data)  ISNI: 0000 0000 8560 7215  LCCN: n2011030272  VIAF: 268693038   WorldCat (עם VIAF): 268693038
PK (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  ראג'קומאר היראני 
 הופק בידי:  ראג'קומאר היראני, Vidhu Vinod Chopra 
 תסריט:  אבהיג'אט ג'ושי, ראג'קומאר היראני 
 עריכה:  ראג'קומאר היראני 
 שחקנים ראשיים:  אמיר ח'אן Arun Bali Reema Debnath Pallavi Batra Brijendra Kala רנביר קאפור Parikshit Sahni סנג'יי דוט אנושקה שארמה Saurabh Shukla סושאנט סינג ראג'פוט בומן אירני Anil Charanjeett 
 מוזיקה:  שנתנו מויטרה 
 צילום:  C. K. Muraleedharan 
 מדינה:  הודו 
 חברת הפקה:  Vinod Chopra Films 
 חברה מפיצה:  UTV Motion Pictures, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  19 בדצמבר 2014 
 משך הקרנה:  153 דק' 
 שפת הסרט:  הינדי, רג'סתנית, בוג'פורית, אורדו 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט בסוגת ספרות עלילה ספקולטיבית, סרט קומדיה, סרט מוזיקלי 
 מקום התרחשות:  בלגיה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   pk
 www.peekay.in
 דף הסרט ב־IMDb
 
PK (בהינדי: पीके - שיכור) הוא דרמה קומית הודית משנת 2014 בבימויו של ראג'קומאר היראני ובהפקתם של וידו וינוד צ'ופרה והיראני עצמו. הסרט, בכיכובו של אמיר ח'אן, זכה לשבחים רבים עם צאתו, בעיקר בשל הופעתו של ח'אן וההומור שבסרט. הסרט היה מועמד ל-8 פרסים בטקס פרסי פילמפייר ה-60, כולל פרס השחקן הטוב ביותר עבור ח'אן, פרס הסרט הטוב ביותר ופרס הבמאי הטוב ביותר עבור היראני, וזכה בשני פרסים. בנוסף, הסרט זכה בחמישה פרסים מטעם איגוד המפיקים של הקולנוע ההודי, ובשני פרסי המסך.
הסרט, שהופק בתקציב של 14 מיליון דולר היה הסרט ההודי הראשון שגרף יותר מ-100 מיליון דולר ברחבי העולם. בעת יציאתו, הפך לסרט ההודי הרווחי ביותר בכל הזמנים. ההכנסות הכוללות של הסרט ברחבי העולם הסתכמו ב-118.92 מיליון דולר.
תקציר העלילה

הסרט מתאר את מסעו של חייזר (אמיר ח'אן) שנשלח לכדור הארץ במטרה לחקור את התרבות האנושית. הוא מגיע לכדור הארץ בעיר רג'סטאן, אך מאבד את המכשיר שבעזרתו הוא יכול ליצור קשר עם ספינתו ולחזור לכוכב הלכת שלו. PK מתחיל ללמוד את הדרכים של בני האדם בניסיון למצוא את מכשירו האבוד, אך נתקל בקשיים להבין את המוסכמות החברתיות, הדתיות והתרבותיות. במסעו הוא נתקל בעיתונאית בשם ג'אגו (אנושקה שארמה), שעוזרת לו להבין את העולם האנושי ואת הפערים הקיימים בו. הסרט משתמש בהומור כדי לבקר את הנוקשות של הדתות המאורגנות ואת הדרך בה הן משפיעות על חיי בני האדם.
צוות השחקנים הראשי

אמיר ח'אן בתפקיד PK - חייזר תמים וסקרן שנשלח לכדור הארץ ולומד על האנושות דרך עיניו הייחודיות.
אנושקה שארמה בתפקיד ג'אגו - עיתונאית המתחברת ל-PK ועוזרת לו במשימתו על כדור הארץ.
סנג'יי דאט בתפקיד בהיירון סינג - דמות משנה חשובה שמסייעת ל-PK במסעו.
סושנט סינג רג'פוט בתפקיד סארפאראז - אהוב לשעבר של ג'אגו, שמשחק תפקיד במערכת היחסים שלה עם PK.
ביקורות

הסרט "PK" זכה לשבחים רבים מצד המבקרים והקהל כאחד. הסרט זכה להצלחה קופתית גדולה והפך לאחד הסרטים ההודים הרווחיים ביותר בכל הזמנים. המבקרים שיבחו את המשחק של אמיר ח'אן, את התסריט השנון ואת האופן שבו הסרט מעביר מסרים חברתיים חשובים באמצעות קומדיה ואירוניה. הסרט קיבל ציון של 77% באתר Rotten Tomatoes וציון של 65 מתוך 100 באתר Metacritic.
הערות שוליים

↑  "PK's Plot Summary". The Times of India. 5 ביוני 2015. נבדק ב-6 ביוני 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  PK - Movie - Box Office India, www.boxofficeindia.com