stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יקב קסטל
ייצור

יקב קסטל מייצר שישה יינות: שלושה יינות אדומים, Castel Grand Vin שהוא יין הדגל של היקב, Petit Castel וLa Vie Rouge, רוזה, וכן שני יינות לבנים, C' Blanc du Castel' המיוצר מענבי שרדונה ומתיישן כשנה בחביות עץ אלון צרפתיות ו La Vie Blanc, בלנד מבוסס סוביניון בלאן.
יקב קסטל מייצר כ-400 אלף בקבוקים בשנה. החל מ-2003 כל יינות היקב כשרים.
מזה שנים רבות יינות היקב נמצאים בראש רשימת יינות האיכות הישראלים:
בשנת 2015 זכה יין הדגל של היקב, Castel Grand Vin מבציר 2013, לציון הגבוה ביותר לו זכה יין ישראלי אי פעם - 94 נקודות, אצל מבקר היינות הנודע רוברט פארקר. באותה שנה דירג פארקר את כלל יינות היקב בציונים של 90 נקודות ויותר.
בשנת 2008, בתחרות Cellar in the Sky זכה C' Blanc du Castel', יחד עם חברת אל על, כיין הלבן הטוב ביותר המוגש במחלקה ראשונה. התחרות נערכה בין 26 חברות תעופה, ביניהן אייר פראנס, בריטיש איירווייז וחברות מובילות אחרות.
בדצמבר 2007 ושוב ביוני 2009, זכו שלושת היינות לציונים גבוהים אצל מבקר היינות הנודע רוברט פארקר (92- Grand Vin, 91- 'C' Blanc, 90 –Petit Castel)
בספריו מהשנים 2008–2010 העניק מדריך היינות של יו ג'ונסון, מבקר היין האנגלי, ארבעה כוכבים ליקב. בספרו משנת 2008, אף בחר יו יו ג'ונסון ב- Grand Vin לאחד מ-200 היינות האהובים עליו.
בסוף 2006 נכנס היקב לרשימת 365 היקבים הטובים ביותר בעולם בספר The World's Greatest Wines שנכתב על ידי מבקרי היינות הצרפתים המוערכים Michel Bettane & Thierry Desseauve. זהו היקב הישראלי היחיד המופיע בספר זה.
בינואר 2006, זכה יין ה-'C' Blanc du Castel, בציון של 90 נקודות במגזין האמריקאי הנחשב "ויין ספקטייטור". זהו הציון הגבוה ביותר שקיבל יין ישראלי במגזין זה.
היקב נבחר כאחד ממאה היקבים הטובים בעולם על ידי מגזין היין הבריטי "Decanter"
לקריאה נוספת

דניאל רוגוב, תרגום: עמית יריב, מדריך רוגוב ליינות ישראל 2011, טובי, 2011, עמ' 12, 23, 25, 353-349, 475
אליעזר זקס, יין ישראלי: מבחר יינות ישראל, תל אביב: קורדינטה, ספטמבר 2011, עמ' 201-200
אליעזר זקס וירון גולדפישר, שביל היין: טיול ביקבי ישראל, תל אביב: קורדינטה, 2007, עמ' 247-246
שלמה פפירבלט, עולם היין, כפר סבא: הוצאת אריה ניר, תשס"ב 2002, עמ' 233-232
הערות שוליים

↑  האתר של קוורטט הרי יהודה
↑  השבוע בענף היין 159: קוורטט הרי יהודה והצעות לבאים אחריו - אכול ושאטו, באתר אכול ושאטו, ‏14 בדצמבר 2018
↑  מירה איתן‏, יקב קסטל. שלושים השנים הראשונות, באתר וואלה, 7 בספטמבר 2022
מכל יין ביקב קסטל
יעל נתנאל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 באפריל 1963 (בת 61)
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 ספורט
 ענף ספורט:  שחייה
 תת-ענף:  סגנון חופשי, סגנון גב, סגנון פרפר, סגנון מעורב אישי
 
יעל נתנאל (נולדה ב-9 באפריל 1963) היא שחיינית עבר ישראלית, שיאנית ישראל בשחייה במשחי השליחות.
ביוגרפיה

נתנאל גדלה בקיבוץ חצרים והתאמנה בקבוצת השחייה של הקיבוץ ובהמשך בקבוצת השחייה הפועל בני שמעון בהדרכת אברי גביש.
ביוגרפיה > 1976

באליפות ישראל בשחייה באוקטובר 1976 זכתה נתנאל ב-4 מדליות אישיות, 2 כסף ו-2 ארד. מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:16.4 דקות, אחרי ליז בוכשטבר מהפועל חולון/בת-ים (1:12.9 דקות) ולפני נטע יוסף מהפועל בית ברל (1:16.7 דקות) ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:43.9 דקות, אחרי ליז בוכשטבר שקבעה שיא ישראלי חדש של 2:35.8 דקות, שיפור לשיאה הישראלי הקודם שעמד על 2:39.2 דקות ולפני נטע יוסף (2:45.0 דקות). מדליות ארד, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:24.7 דקות, אחרי אסנת ארליך שקבעה שיא ישראלי חדש של 2:18.6 דקות, ואיריס קרפ (2:19.7 דקות), שתיהן מהפועל חולון/בת ים ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:45.6 דקות, אחרי תמר מייסנר מהפועל קריית טבעון (2:38.5 דקות) וטובה אברמוב מהפועל בת ים (2:43.0 דקות).
ביוגרפיה > 1979

בתחרויות השחייה של כינוס הפועל ה-11 שנערכו בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב במאי 1979, בהשתתפות טובי הספורטאים בעולם כהכנה לאולימפיאדה, קבעה נתנאל במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם ליז בוכשטבר, ענת פרקש ונטע יוסף שיא ישראלי חדש של 4:49.04 דקות.
בתחרות שמונה האומות שנערכה בבלגיה ביולי אותה שנה סיימה נתנאל 3 פעמים במקום שביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:03.86 דקות, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם ליאור בירקאן, רונית גבאי ונטע יוסף בתוצאה של 4:17.04 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם ליז בוכשטבר, מירב הדר ונטע יוסף בשיא ישראלי חדש של 4:48.03 דקות.
באליפות ישראל שנערכה בסוף אוגוסט אותה שנה היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:03.58 דקות.
ביוגרפיה > 1980

בתחרות שמונה האומות שנערכה באדינבורו, סקוטלנד ביולי 1980 קבעה נתנאל במשחה שליות 4x100 מטר חופשי ביחד עם עופרה מוניוז, מירב הדר וליאור בירקאן שיא ישראלי חדש של 4:12.67 דקות. שבוע לאחר מכן, בתחרות שנערכה בדרמשטט, גרמניה הרביעייה שיפרה את השיא הישראלי והעמידה אותו על תוצאה של 4:12.57 דקות.
באליפות ישראל שנערכה בסוף אוגוסט אותה שנה היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:09.50 דקות, במקום חמישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:03.18 דקות, במקום חמישי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:39.56 דקות ובמקום שישי במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:43.47 דקות.
הערות שוליים

↑  4 שיאי בוגרים נקבעו בסיום אליפות השחייה, דבר, 12 באוקטובר 1976
↑  יעקב פתאל, שני שיאים, תוצאה השווה לשיא ו-2 שיאי נוער, דבר, 10 באוקטובר 1976
↑  אורי ירון, אסנת ארליך וחברותיה קבעו שני שיאי חתירה, מעריב, 11 באוקטובר 1976
↑  התוצאות בסוף השבוע, מעריב, 26 באוגוסט 1979
↑  שיאים לליאור ולשליחות אך רק מדליית זהב אחת, מעריב, 6 ביולי 1980
↑  כל התוצאות כל המנצחים, מעריב, 31 באוגוסט 1980
↑  מנצחי היום הראשון באליפות ישראל בשחייה, מעריב, 28 באוגוסט 1980
כף גלידה

כף גלידה מפלסטיק.
כף גלידה היא כף מדידה המשמשת להעברת גלידה לגביע גלידה או לקערית קטנה. לכף הגלידה צורה קעורה, כדי ליצור את צורת "כדור" הגלידה.
כף הגלידה מיוצרת לרוב בגודל של כדור גלידה אחד, בצורה שבה יהיה נוח למוכרי גלידה להניח כדורי גלידה בגביעים או בכוסות, ולגבות מחיר עבור מנת הגלידה בהתאם למספר הכדורים. בגלידריות קיימים סוגים נוספים של כפות גלידה, כגון כף עבור גודל של חצי כדור גלידה ועוד.
כפות דומות מאפשרות להכין כדורי פירות, כגון מלון.
גלריית תמונות

כף גלידה.
כף גלידה ממתכת.
כף גלידה בגודל של חצי כדור.
יישום רשת

יומן גוגל הוא יישום רשת של יומן אירועים על בסיס לוח שנה, שמציעה חברת גוגל
יישום רשת (קרוי לפעמים גם "אפליקצית אינטרנט") (באנגלית: Web application) הוא יישום הבנוי במודל שרת–לקוח ונגיש דרך רשת מחשבים, כגון רשת האינטרנט או אינטראנט. לרוב, יישומי רשת משתמשים בדפדפן כתוכנת לקוח, והם מורכבים מדפי אינטרנט דינמיים המסתמכים על תוכנה שמורצת הן בצד השרת והן בצד הלקוח. בדרך כלל, בצד השרת מתבצע מרבית עיבוד הנתונים ויצירה דינמית של התוכן שנשלח להצגה בצד הלקוח (הדפדפן). בצד הלקוח, הדפדפן מפרש ומריץ את קוד ה־CSS, HTML ו־JavaScript שהתקבל מהשרת, מציג את התוכן, ושולח את הקלט מהמשתמש חזרה לעיבוד ואחסון על השרת.
יישומי רשת הפכו לפופולריים בזכות התפוצה הגדולה של דפדפני רשת, ובזכות הנוחות בשימוש בדפדפן כתוכנת לקוח (לעיתים מכונה גם "לקוח דל"). האפשרות לעדכן ולתחזק יישומי רשת מבלי הצורך להפיץ ולהתקין תוכנה על גבי אלפי מחשבי לקוח פוטנציאליים, היא סיבת המפתח לפופולריות של יישומי רשת, כמו גם העובדה שמטבעם הם נתמכים על גבי פלטפורמות שונות. דוגמאות ליישומי רשת נפוצים: דואר מבוסס רשת, אתרי קניות באינטרנט, מכירות פומביות אונליין, אתרי ויקי, ועוד.
היסטוריה

במודלים מוקדמים יותר של יישומים הפועלים במתכונת שרת–לקוח, היישום היה מחולק לרכיב שרץ על גבי השרת ורכיב המותקן מקומית על גבי כל מחשב לקוח. במילים אחרות, ליישום הייתה תוכנת לקוח משלה אשר שימשה כממשק המשתמש שלה, וצריך היה להתקין אותה בנפרד על גבי המחשב האישי של כל משתמש. שדרוג הקוד בצד השרת בדרך כלל הצריך גם שדרוג של התוכנה בצד הלקוח, אשר היה מותקן על גבי תחנות העבודה של כל המשתמשים. אופן פעולה כזה העלה את עלויות התמיכה הטכנית, והוריד את הפרודוקטיביות.
לעומת זאת, יישומי רשת משתמשים במסמכים הנכתבים בפורמט סטנדרטי, בשפות כגון HTML ו־JavaScript, אשר נתמכות על ידי מרבית הדפדפנים. ניתן להסתכל על יישומי רשת כעל גרסה מיוחדת של תוכנה הפועלת במודל שרת–לקוח, שבה תוכנת הלקוח מוּרדת למחשב הלקוח בזמן הביקור בדף האינטרנט הרלוונטי, תוך שימוש בפרוצדורות סטנדרטיות כמו בקשות HTTP. עדכון תוכנת הלקוח יכול להתבצע בכל ביקור מחדש בדף האינטרנט. בזמן התחברות, הדפדפן מפרש ומציג את הדפים ומשמש כלקוח האוניברסלי עבור יישום הרשת.
בימים המוקדמים של רשת האינטרנט, כל דף אינטרנט נפרד היה מועבר ללקוח כמסמך סטאטי, אבל רצף הדפים יכול היה לספק חוויה אינטראקטיבית. הקלט מהמשתמש היה מוחזר אל השרת דרך אלמנטים של טפסים המוטמעים בתוך שפת התגיות של הדף.
בשנת 1995, חברת נטסקייפ הציגה שפת תסריט לצד הלקוח בשם JavaScript, אשר מאפשרת למתכנתים להוסיף אלמנטים דינמיים לממשק המשתמש שרץ בצד הלקוח. כך, במקום לשלוח נתונים אל השרת ואז לקבל דף אינטרנט שלם, התסריטים המוטמעים בדף האינטרנט שהתקבל מהשרת היו יכולים לבצע משימות שונות, כגון בדיקת תקינות של הקלט, או הצגה והסתרה של חלקים מהעמוד.
בשנת 1996, חברת מקרומדיה הציגה את Flash, נגן של הנפשה וקטורית, הניתן להוספה לדפדפנים כתוסף, מה שאפשר להטמיע הנפשות בדפי אינטרנט. יישום זה נתן אפשרות להשתמש בשפת תסריט נוספת בשם ActionScript על מנת לתכנת אינטראקציות בצד הלקוח, בלי הצורך ליצור קשר עם השרת.
בשנת 1999, רעיון יישום הרשת הוצג בשפת Java, בגרסה 2.2 של מפרט Servlet. באותו זמן JavaScript ו־XML כבר פותחו, אבל המושג Ajax טרם הוטבע, והאובייקט XMLHttpRequest הוצג רק לאחרונה בדפדפן אינטרנט אקספלורר 5, כאובייקט ActiveX.
בשנת 2005 הוטבע המושג Ajax, ויישומים כמו Gmail התחילו להפוך את צד הלקוח שלהם ליותר ויותר אינטראקטיבי. כעת סקריפט בדף האינטרנט היה מסוגל ליצור קשר עם השרת לצורך אחסון או קבלה של נתונים, בלי הצורך להוריד דף אינטרנט שלם.
בשנת 2010 החל השימוש ב־HTML5, גרסה חדשה של שפת HTML, המספקת יכולות גרפיקה ומולטימדיה, ללא צורך בהתקנה של תוספים בצד הלקוח. HTML5 העשירה גם את התוכן הסמנטי של המסמכים. ממשקי תכנות היישומים (APIs) וה־DOM לא היו יותר תוצרים שבדיעבד, אלא הפכו לחלקים בסיסיים במפרט של HTML5. ממשק תכנות היישומים WebGL סלל את הדרך לגרפיקת תלת-ממד מתקדמת המבוססות על אלמנט ה־canvas של HTML5, ועל שפת JavaScript. לכל אלה חשיבות רבה ליצירת יישומי אינטרנט עשירים, שאינם תלויים בסוג הדפדפן או הפלטפורמה.
חוויית משתמש

באמצעות טכנולוגיות כמו Java, JavaScript, DHTML, Flash, Silverlight וטכנולוגיות אחרות, ניתן לקבל שירותים כגון ציור על גבי המסך, השמעת צלילים, גישה למקלדת ולעכבר, תמיכה בפעולות "גרור ושחרר", ועוד. מפתחי web משתמשים לעיתים קרובות בפונקציונליות של סקריפטים לצד הלקוח, במטרה ליצור חוויה אינטראקטיבית שאינה דורשת טעינה מחדש של הדף. בשנים האחרונות פותחו טכנולוגיות חדשות לצורך תיאום בין הסקריפטים בצד הלקוח לבין טכנולוגיות צד־שרת כמו PHP. טכניקה לפיתוח web בשם Ajax, אשר משתמשת בשילוב של כמה טכנולוגיות שונות, היא דוגמה לטכנולוגיה אשר משמשת ליצירת חוויית משתמש אינטראקטיבית יותר.
מבנה

בדרך כלל יישומי רשת מחולקים ליחידות לוגיות הנקראות "שכבות" (באנגלית: tiers), וכל שכבה מתמחה בתפקיד אחר. להבדיל מיישומים מסורתיים המורכבים רק משכבה אחת אשר רצה על גבי מחשב הלקוח, יישומי רשת מובילים מטבעם לעבודה במודל של ארכיטקטורה רב-שכבתית. אף על פי שקיימות אפשרויות שונות רבות, המבנה הנפוץ ביותר לעיצוב יישומי רשת הוא מבנה שלוש השכבות. בצורתו הנפוצה ביותר, מבנה שלוש השכבות מורכב מהשכבות הבאות: שכבת הצגה (presentation), שכבת הלוגיקה העסקית (business logic), ושכבת אחסון הנתונים (data storage).
הדפדפן נמצא בשכבה הראשונה והוא משמש להצגת התוכן למשתמש. בשכבה האמצעית (נקראת גם שכבת הלוגיקה העסקית או "שכבת היישום") נמצא שרת HTTP שעובד בתיאום עם מנוע ליצירת דפי אינטרנט דינמיים. לרוב, יצירת הדפים מתבצעת על ידי אחת מהטכנולוגיות הבאות: ASP, ASP.NET, CGI, ColdFusion, JSP, PHP, Perl, Python, Ruby on Rails. בשכבה השלישית נמצא בסיס נתונים המשמש לקבלה ואחסון של נתונים. סדר הפעולות הכללי הוא: הדפדפן שולח בקשות לשרת שמהווה את שכבת הלוגיקה העסקית, והוא משרת אותן באמצעות תשאול ועדכון של בסיס הנתונים, ולבסוף יוצר ושולח את התוכן חזרה להצגה בדפדפן.
עבור יישומים מורכבים יותר, מודל שלוש השכבות יכול לא להספיק, ובמקרה כזה תהיה העדפה להשתמש ביותר שכבות. היתרון העיקרי של ריבוי שכבות הוא האפשרות לחלוקה עדינה יותר של הלוגיקה העסקית שנמצאת בשכבת האמצעית. יתרון נוסף יכול להתקבל מהוספת שכבת אינטגרציה המפרידה בין שכבת הנתונים ליתר השכבות, על ידי יצירת ממשק נוח לגישה לנתונים. לדוגמה, הגישה לנתוני משתמשים תהיה באמצעות קריאה לפונקציה "()get_user_details", במקום לבצע שאילתת SQL ישירות כנגד טבלת המשתמשים בבסיס הנתונים. דבר זה יאפשר להחליף במידת הצורך את בסיס הנתונים, ללא צורך לעשות שינויים נוספים באף אחת מהשכבות האחרות.
יש המעדיפים פיתוח יישומי רשת בארכיטקטורה של שתי שכבות: שרת ולקוח בלבד. תפקיד הלקוח לטפל בהצגת הנתונים, ואילו השרת מחזיק את בסיס הנתונים, והלוגיקה העסקית יכולה להתבצע על גבי השרת או על גבי הלקוח, או על שניהם. ניתן לממש יישומים בהם הלקוח יהיה "חכם" והוא יבצע את כל עיבוד הנתונים ורק יתשאל את השרת ה"טיפש" ואילו ביישומים אחרים הלקוח יהיה "טיפש" ויסתמך על שרת "חכם". בעוד שזה מגביר את הסילומיות של יישומים ויוצר הפרדה בין ההצגה לבסיס הנתונים, במודל זה אין התמחות של השכבות, ולכן מודל זה לא יתאים עבור מרבית היישומים.
מודל עסקי

בשנים האחרונות מופיעה אסטרטגיה חדשה עבור חברות תוכנה, לספק דרך האינטרנט גישה לתוכנות שקודם לכן היו מופצות כיישומים המיועדים לריצה מקומית. בהתאם לסוג היישום, ייתכן שהדבר ידרוש פיתוח של ממשק שונה לגמרי, מבוסס דפדפן, או שלחלופין תידרשנה רק התאמות פשוטות יחסית ביישום הקיים, לשימוש בטכנולוגיית הצגה שונה. תוכנות כאלה מאפשרות למשתמש לשלם דמי שימוש חודשיים או שנתיים עבור זכות השימוש בתוכנה, מבלי הצורך להתקין אותה על גבי הכונן הקשיח במחשב המקומי. חברה שפועלת על פי אסטרטגיה כזאת נקראת Application Service Provider. כיום חברות כאלה זוכות לתשומת לב רבה בתעשיית התוכנה.
במודל מחשוב הענן, יישומי רשת משמשים במתכונת (Software as a Service (SaaS — תוכנה כשירות. ישנם יישומים מסחריים המסופקים לארגונים במתכונת SaaS, בתמורה לתשלום קבוע או תלוי־שימוש. יישומי רשת אחרים מוצעים בחינם, ומספקים הכנסות בדרך כלל דרך פרסומות המופיעות בממשק של היישום.
פיתוח

קיימות תשתיות (Frameworks) רבות לפיתוח יישומי רשת, אשר מסייעות לפיתוח תוכנה זריז (Rapid application development), בכך שהן מאפשרות למפתח להגדיר תיאור ברמה הגבוהה (high-level) של התוכנה. בנוסף לכך קיימת האפשרות לפיתוח יישומים על גבי מערכות הפעלה אינטרנטיות, אם כי כיום לא קיימות פלטפורמות פרקטיות המתאימות למודל כזה.
השימוש בתשתיות לפיתוח יישומי רשת יכול לעיתים קרובות להוריד את כמות השגיאות בתוכנה, הן על ידי פישוט הקוד והן בכך שהן מאפשרות לצוות מסוים להתרכז רק בתשתית. ביישומים החשופים לניסיונות התקפה קבועים דרך האינטרנט, בעיות אבטחה עשויות להיגרם על ידי שגיאות בתוכנית. תשתיות הפיתוח יכולות לסייע גם לקידום של שיטות עבודה מומלצות כמו Post/Redirect/Get.
סוגי יישומים

דוגמאות ליישומי דפדפן הן תוכנות משרדיות פשוטות (מעבדי תמלילים, גיליונות אלקטרוניים, תוכנות למצגות), אבל יכולות לכלול גם יישומים מתקדמים יותר כגון יישומים לניהול פרויקטים, תכנון בעזרת מחשב, עריכת וידאו ותשתיות למסחר אלקטרוני.
יתרונות

יישומי רשת אינם דורשים תהליכים מורכבים כלשהם לצורך פריסתם בארגונים גדולים. הדבר היחיד שנדרש הוא דפדפן תואם.
יישומי דפדפן בדרך כלל דורשים מעט שטח דיסק בצד הלקוח, או כלל לא.
יישומי רשת אינם דורשים ביצוע של שום פעולות שדרוג בצד הלקוח, מאחר שכל העדכונים מיושמים על השרת ומועברים אוטומטית למשתמשים.
אינטגרציה פשוטה בין יישומי רשת לשירותים אחרים בצד השרת כמו דואר אלקטרוני ומנועי חיפוש.
ברוב המקרים יישומי רשת נתמכים על גבי פלטפורמות שונות (חלונות, מק, לינוקס ועוד) משום שהם פועלים במסגרת הדפדפן.
חסרונות

מבחינת נוחות השימוש וחוויית המשתמש שהם מספקים, יישומי רשת בדרך כלל יהיו נחותים לעומת תוכנות לקוח "עשירוֹת" (rich client), שאינן מסתמכות על חיבור לשרת לצורך ביצוע הפונקציונליות שלהן. (ראו: שרת–לקוח).
יישומי רשת דורשים תאימות מוחלטת מצד הדפדפנים. אם יצרנית דפדפנים מסוימת תחליט שלא לממש שירות (feature) מסוים, או תנטוש פלטפורמה או מערכת הפעלה מסוימת, דבר זה עלול להשפיע על מספר עצום של משתמשים.
יישומי דפדפן מסתמכים על קבצים הנמצאים על גבי שרתים מרוחקים הנגישים דרך האינטרנט. כתוצאה מכך, כאשר קיימת הפרעה בחיבור, לא ניתן להשתמש יותר ביישום. עם זאת, יישומים המשתמשים באפשרויות הקיימות ב־HTML5, כמו offline web application caching, ניתנים להורדה והתקנה מקומית לצורך שימוש במצב לא מקוון.
יישומי רשת תלויים לגמרי בזמינות השרת שמספק את היישום. אם החברה שפיתחה את היישום פושטת רגל והשרת שלה נסגר, למשתמשים אין יותר לאן לפנות. תוכנה מסורתית המותקנת על גבי המחשב ממשיכה לפעול גם לאחר הפסקת פעילותה של החברה שפיתחה אותה (אם כי לא יהיו עבורה יותר עדכונים או שירות לקוחות).
לחברה המפתחת יש שליטה חזקה בהרבה על התוכנה ואופן הפעולה שלה. החברה יכולה לשחרר תכונות חדשות בכל עת שתרצה, אפילו אם המשתמש יעדיף תחילה לחכות עד אשר כל הבאגים יטופלו לפני שיחליט לשדרג את התוכנה. לעיתים קרובות האפשרות לדלג על גרסה חלשה של התוכנה אינה קיימת. החברה עלולה לדחוף למשתמשים שירותים שאינם רצויים מבחינתם, או לקצץ בעלויות על ידי צמצום רוחב הפס. חברות ינסו לשמור על לקוחותיהן מרוצים, אבל למשתמשי יישומי רשת יש פחות אפשרויות במקרים כאלה אלא אם כן קיימת חברה מתחרה אשר מציעה מוצר טוב יותר ואפשרות נוחה למעבר אליה.
תאורטית החברה יכולה לעקוב אחרי כל דבר שהמשתמש עושה, דבר העלול להוביל לבעיות פרטיות.
ראו גם

ארכיטקטורה רב-שכבתית
תוכנה כשירות
וב 2.0
Web service
קצה קדמי וקצה אחורי
דף אינטרנט דינמי
יישום אינטרנט עשיר
מפתח רשת
מפות Google הוא יישום רשת של חברת גוגל המציג מפות ותצלומי לוויין. זוהי דוגמה טובה ליישום שעושה שימוש נרחב בטכניקת Ajax
Google Docs היא חבילת יישומים משרדיים הכוללת מעבד תמלילים, גיליון אלקטרוני ותוכנת מצגות, המוצעים על ידי חברת גוגל כיישומי רשת.
יודא-באסה

היודא-באסה הם בני שבט הבאסה הטוענים כי הם מצאצאי עשרת השבטים.
היסטוריה

יש הטוענים כי בעבר הייתה נוכחות יהודית בקמרון כתוצאה מסוחרים יהודים שהגיעו ממצרים. קהילות אלו שמרו על הפרדה בין בשר וחלב והניחו תפילין. טענה אחרת גורסת כי יהודים הגיעו לקמרון לאחר שגורשו דרומה במהלך הכיבוש המוסלמיים בצפון אפריקה.
רבי אוריאל בן משה טוען כי בשנת 1920 חיו בקמרון 400,000 'בני ישראל', אך עד שנת 1962 צנחו המספרים ל-167,000 בעקבות תהליכי התבוללות עם הנוצרים והמוסלמים. הוא הודה ששבטים אלו לא מוכרים על פי ההלכה על אף שקיבלו הכרה ממקורות רבניים בימי הביניים.
זיקה ליהדות - אמונות ומנהגים

אמונות ומנהגים רבים של היודא-באסה מזוהים גם עם היהדות:
שמירת השבת
חגיגת חגי ישראל
קיום ברית מילה
מנהיג הקהילה

הטענות העיקריות לקיומה של נוכחות יהודית נובעת מרבי ישראל אוריאל בן משה. שם לידתו של אוריאל היה בודול נגימבוס והוא נולד בשבט הבאסה. לדבריו מקור המילה "באסה" במילה היהודית "במסע" ומשמעותה ברכה לנוסעים. רבי אוריאל טוען שהוא חלק ממשפחת הלויים צאצאי משה. 
רבי אוריאל בן משה עלה לישראל בשנת 1988, למד בישיבת עטרת כוהנים והוסמך כרב על ידי הרב הראשי הספרדי. הוא מונה כרב יהודי קמרון.
ראו גם

יהדות אפריקה
אבאיודאיה
יהדות זימבבואה
הערות שוליים

1 2 3  ירון אביטוב, אפריקה המתייהדת, כל העיר, 30 בדצמבר 1988
↑  Jews in Cameroon from haruth.com, accessed 22 June 2008
↑  עודד, אריה. יהדות בתוככי אפריקה, ירושלים - האגודה לידידות ישראל-אפריקה. 2003. עמוד 12.
| יהדות אפריקה |
| --- | --- | --- |
| צפון אפריקה | אלג'יריה • הרי האטלס • לוב • מצרים • מרוקו • סודאן • תוניסיה (יהדות ג'רבה • יהדות קרתגו) |  |
| אחרות | אוגנדה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה •גאנה • ג'יבוטי • גינאה ביסאו • דרום אפריקה • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • כף ורדה • לסוטו •  מאוריציוס • מאלי • מוזמביק • ניגריה • נמיביה • קניה |  |
| ראו גם | אבאיודאיה • האיגבו • למבה |  |
כולכית מצויה טרדנית

| כולכית מצויה טרדנית |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: זבובאים
תת־סדרה:: יתושים
משפחה:: כולכיתיים
סוג:: כולכית
מין:: כולכית מצויה
תת־מין:: כולכית מצויה טרדנית
שם מדעי
 Culex pipiens molestus

כולכית מצויה טרדנית (שם מדעי: Culex pipiens molestus) היא תת-מין במין כולכית מצויה, והוא אחד היתושים הנפוצים בישראל. כל המין נחשב למעביר מחלות משמעותי.
מאפיינים

אורך הכולכית כ-15 מילימטר, התפתחותה היא בגלגול מלא, ומזונה הוא צוף צמחים ודם בעלי חוליות (נקבות).
תת-מין זה ייחודי בכך שסביבת המחיה שלו באזורים ממוזגים היא תת-קרקעית: מערכות רכבת תחתית, מרתפים מוצפים, בורות שופכין ועוד. הוא התגלה לראשונה במצרים ב 1775.
באנגלית ובמספר שפות אחרות הכולכית מכונה "יתוש הרכבת התחתית הלונדונית". בזמן הבליץ על לונדון במלחמת העולם השנייה, הציבור, שנהג לישון בתחנות הרכבת התחתית בחפשו מקלט מפני ההפצצות, סבל מעקיצותיה.
הערות שוליים

↑  https://cameronwebb.wordpress.com/2013/08/05/the-london-down-underground-mosquito/
ערך זה הוא קצרמרבנושא פרוקי-רגליים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יעקב יצחק ניימן

| --- | --- |

 לידה:  1920 ה'תר"פ 
 פטירה:  2007 (בגיל 87 בערך) ז' בשבט ה'תשס"ז 
 מקום פעילות:  פאפה, מלבורן, מונטריאול
 תקופת הפעילות:  ?–2007 
 השתייכות:  חסידות בעלז
 תפקידים נוספים:  אב"ד מלבורן, אב"ד מונטריאול
 רבותיו:  הרב יעקב יחזקיה גרינוולד, הרב יוסף גרינוולד
 
הרב יעקב יצחק ניימן (תר"פ, 1920 - ז' בשבט תשס"ז, 26 בינואר 2007) היה רב קהילת חסידי בעלז במונטריאול.
תולדותיו

נולד בהונגריה, לרב יוסף ולחיילא געלע ניימן מתלמידי השבט סופר בפרשבורג, רב באובודה. בבחרותו היה תלמיד של הרב יעקב יחזקיה גרינוולד ("ויגד יעקב"), רבה של קהילת עדת ישראל בפאפה. אשתו ובנו נחום נספו בשואה. לאחר סיום המלחמה הוא נישא בשנית לדבורה רחל, בתו של הרב יעקב יחזקיהו גרינוולד אחיו של בעל "ערוגת הבושם", אך לא זכה לילדים.
ייסוד הקהילה

לאחר השואה היגר לאוסטרליה, ייסד את הקהילה החרדית בעיר מלבורן והיה לרבה. אחר עבר למונטריאול, שם עמד בראש קהילת 'קהל מחזיקי הדת' של חסידי בעלזא.
נפטר בז' בשבט תשס"ז, בגיל 87. נקבר בחלקת קהילת פאפה בקרית פאפה בניו יורק.
יחסי גאורגיה–הונגריה

| יחסי גאורגיה–הונגריה |
| --- | --- |
גאורגיה: הונגריה


גאורגיה: הונגריה
שטח (בקילומטר רבוע)
69,700: 93,028
אוכלוסייה
3,807,418: 9,665,063
תמ"ג (במיליוני דולרים)
30,536: 212,389
תמ"ג לנפש (בדולרים)
8,020: 21,975
משטר
רפובליקה פרלמנטרית: רפובליקה

יחסי גאורגיה–הונגריה הם היחסים הדיפלומטיים בין גאורגיה לבין הונגריה. שתי המדינות הן חברות מלאות במועצת אירופה, הארגון לביטחון ושיתוף פעולה באירופה ובארגון הסחר העולמי.
סקירה כללית

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-14 במאי 1992. ביולי 2019 ביקר שר החוץ ההונגרי בבתומי וחשף כי הונגריה מספקת עזרה ברמות מרובות לגאורגיה בהעמקת קשריה עם האיחוד האירופי ונאט"ו. בנובמבר 2021  שר ההגנה ההונגרי טיבור בנקו עם שר ההגנה הגאורגי חואנשר בורצ'ולדזה (אנ'), ואמר שממשלות גאורגיה והונגריה מייצגות ערכים אירופיים דומים, כמו גם את המטרה לתרום למאמצים לייצב את המצב הגלובלי השברירי, כולל הביטחון והיציבות של אזור הקווקז ומערב הבלקן.
נציגויות דיפלומטיות

גאורגיה מחזיקה בהונגריה שגירות בבודפשט.
הונגריה מחזיקה בגאורגיה שגרירות וקונסוליית כבוד בטביליסי.
יהודה ליב קאגאן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1904 ה'תרס"ד ליטא
 פטירה:  27 בדצמבר 1972 (בגיל 68 בערך) י"ב בטבת ה'תשל"ג
 תקופת הפעילות:  ? – 27 בדצמבר 1972 
 השתייכות:  תנועת המזרחי
 תחומי עיסוק:  תלמוד, הלכה, מוסר
 תפקידים נוספים:  אב בית דין באנטוורפן, ראש ישיבה ב'עץ חיים' (אנטוורפן), רב קהילת 'ישורון' בליון, ראש ישיבת רבנו יעקב יוסף וישיבת ר' ישראל סלנטר
 רבותיו:  הרב חיים עוזר גרודזינסקי, הרב ישראל מאיר הכהן מראדין
 חיבוריו:  הליכות יהודה
 
הרב יהודה ליב קאגאן (ה'תרס"ד, 1904 – י"ב בטבת ה'תשל"ג, 27 בדצמבר 1972) היה רב ומחבר תורני. כיהן כראש ישיבה ואב בית דין באנטוורפן, כראש ישיבה ורב קהילה בניו יורק חבר הוועד הפועל של אגודת הרבנים, וסגן נשיא תנועת המזרחי בניו יורק. חתן פרס שניידרמן לספרות תורנית.
ביוגרפיה

נולד בשנת (ה'תרס"ד) בליטא לרב שלמה אביגדור. אבי אימו היה הרב מאיר יוסף קאסטין, מחבר פירוש "פנים מאירות" על הירושלמי. למד בישיבות סובלק, סלונים, גרודנא, סלבודקה, ראדין (שם למד בצלו של החפץ חיים), קלם ומיר. נסמך להוראה על ידי הרב חיים עוזר גרודזנסקי, הרב אברהם צבי קמאי (רבה של מיר), ועד הרבנים של ורשה, הרב אליעזר פינקל (ר"מ בישיבת מיר), הרב חיים הלר, והרב משה אביגדור עמיאל.
בשנת ה'תרפ"ט נישא לדבורה (נפטרה בי"ד בתשרי ה'תשמ"ב), ביתו של הרב יצחק קוסובסקי, רבה של יוהנסבורג שבדרום אפריקה. כמה מחידושי תורתו מובאים בספרו של הרב קוסובסקי 'שאלת יצחק'. לאחר נישואיו למד בכולל באוטבוצק, שם עמד בקשרים קרובים עם הרב חיים עוזר גרודזנסקי, דוד רעיתו. לאחר פטירת הרב גרודזנסקי כתב מאמר הספד ארוך שבו תיאר את דרכו האישית והתורנית, במסגרתו הוסיף תיעוד ייחודי ומפורט של סדר היום של הרב גרודזנסקי.
ביוגרפיה > אנטוורפן וליון

בשנת ה'תרצ"א נקרא על ידי הרב משה אביגדור עמיאל, שהיה רבה של אנטוורפן, לעמוד ברשות ישיבת "עץ חיים" בעיר, בברכתו של הרב גרודזנסקי הרב קאגאן נענה להצעה. בשנת ה'תרצ"ד החל לכהן כאב בית דין בבית הדין המקומי.
בעת פלישת הנאצים לבלגיה ברח הרב קאגאן לצרפת, שם ישב בין היתר בליון, ושימש כרב קהילת "ישורון" המקומית.
ביוגרפיה > ארצות הברית

בשנת ה'תש"ב היגר לארצות הברית. שם כיהן כראש ישיבת רבנו יעקב יוסף, לימד ב"בית המדרש לתורה" בשיקגו, ובשנת תש"ג מונה לרבה של קהילת יוצאי אנטפולה בעיר. בשנת תש"ז מונה לעמוד בראשות "ישיבת רבי ישראל סלנטר" בניו יורק.
בשנותיו באמריקה הרבה לפרסם מאמרים בכתבי עת תורניים. חיבר את ספריו "הליכות יהודה" – דרשות פרשניות והלכתיות על סדר פרשות השבוע. באחד ממאמריו קבע כי גיורים שנערכו חרף ידיעה שאין בדעתו של הגר לשמור מצוות כלל – כפי שהיה מקובל בקרב רבני אמריקה במקרה של חשש התבוללות – תקפים לחלוטין. עם זאת, יחסו לעריכת גיורים שכאלה לכתחילה היה מסויג. היה נשיא תנועת המזרחי בעירו ובעל דעות ציוניות.
הרב קאגאן נפטר כבן 68 בליל שבת פרשת ויחי, י"ב בטבת ה'תשל"ג (27 בדצמבר 1972). נטמן בהר הזיתים בירושלים.
ביוגרפיה > משפחתו

בנו, הרב ירוחם אבא שאול קאגאן (נפטר בכ"ג באדר ה'תשנ"ח), מחבר הספר "שבילי אש", שימש כראש כולל "בית יצחק" בפיטסבורג, פנסילבניה. בן נוסף, הרב ישראל מאיר קאגאן, שימש כראש ישיבה בדנוור, קולורדו.
לקריאה נוספת

'הרב ר' יהודה ליב קאגאן שליט"א', בתוך: תולדות אנשי שם, אשר זלקא ראנד (עורך), ניו יורק תש"י, עמ' 108