stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אודרי דה ווס
ביוגרפיה

בהיותה כבת 15 החלה ללמד בלט בלונדון, עיר הולדתה. החל משנת 1930 היא לימדה בסטודיו משלה. היא הייתה תלמידתם של סרפימה אסטפייבה ולברנטי נוביקוב. בתחילת המאה העשרים עבדה גם עם בלט רוס (Ballet Russ de Monte Carlo). בתקופת מלחמת העולם השנייה נאלצה להפסיק ללמד והייתה לנהגת אמבולנס.
גישתה להוראת הבלט הייתה שונה מדרך ההוראה המקובלת באותה תקופה, והיא נחשבה למהפכנית. הרעיון שהוביל אותה היה, שאין מי שאינו יכול לרקוד בלט. כל דבר אפשרי, אך יש לצאת מנקודת המוצא של היכולות או המגבלות של התלמיד, וליישם את הטכניקה לפי המצב האישי של כל אדם. לא היה לה עניין להביא את הרקדן להתאים עצמו לרעיונות שלה, אלא לחשוב מנקודת המבט שלו, כיצד יוכל ליישם את הבלט הקלאסי לטובתו ולהתקדמותו האישית. כל תלמיד קיבל תיקונים אישיים ושונים באופיים, והערות לפי צרכיו המידיים. ולאורך שנות הלימוד התחלפו הערותיה והתיקונים שהציעה, לאור התקדמותו של הרקדן. אודרי דה ווס סלדה מהמונח "שיטה" (Method), וטענה שההוראה חייבת להיות תהליך מתמשך של השתנות והתפתחות, לפי צורך אינדיבידואלי של הרוקד. היא דימתה את הגוף לתזמורת על חלקיה השונים, והוואריאציות המופקות ממנו הן בעלות עוצמות שונות בשרירים ובאופן ההבעה. היא שילבה במערכת ההוראה שלה גם שיעורי מחול מודרני, שיצרה ולימדה, כדי לגוון ולהעשיר את איכויות הרקדן/תלמיד.
דרכה המיוחדת של דה ווס אפשרה לתלמידים בעלי מוגבלויות פיזיות, להגיע לביצועים ברמה גבוהה של הטכניקה, מתוך כוח רצון עז ואמונה ביכולתם. תלמידים שנפלטו מבתי-ספר ממוסדים לבלט, בשל היותם גבוהים מדי, שמנים מדי, או בלתי "מתאימים" במובנים אחרים, מצאו את דרכם אל דה ווס, שם הגיעו להישגים מרשימים ביותר. השיעורים התבססו על בעיה מסוימת שיש צורך לעבוד עליה, בתוך הסדר הקבוע והמסורתי של תרגילי הבלט.
הייחוד של תרגילים שבנתה, יחד עם תיקונים והנחיות ביצוע ספציפיות לכל רקדן ורקדנית, העלו את היכולת וההבנה של תלמידיה לרמה גבוהה. תלמידיה נקלטו בלהקות בעלות סגנונות שונים, וחלק כסולנים בלהקות ידועות כגון בריל גריי (Beryl Grey) מלהקת הסדלרס וויילס (Saddlers wales), דורין ויילס (Doreen Wells), איבון קרטייה (Yvonne Cartier), דייוויד ווהן (David Vaughan), מגי בלק (Maggie Black) ועוד. תלמידיה הישראלים היו דומי רייטר סופר, אמירה מרוז, דינה שמואלי חינקיס ודליה אלטמן.
הערות שוליים

↑  Audrey De Vos, באתר Oxford Reference (באנגלית)
↑  BALLET The amazing archive of AUDREY DE VOS in two slip cases letters galore etc (באנגלית)
↑  Elusive Garden "Domy Reiter Soffer dedicated his Elusive Garden to British teacher, Audrey de Vos
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2016069573  VIAF: 306146634368541931302   WorldCat (עם VIAF): 306146634368541931302
The Moon Is Rising

"The Moon Is Rising" (בעברית: "הירח זורח") הוא שיר של הזמרת הלטבית סמנטה טינה. השיר יצג את לטביה באירוויזיון 2021.
רקע

ב-8 בפברואר 2020, טינה זכתה בקדם הלטבי לאירוויזיון 2020 עם השיר "Still Breathing". ב-18 במרץ 2020, תחרות האירוויזיון לשנת 2020 בוטלה עקב מגפת הקורונה. ב-16 במאי 2020, רשות השידור הלטבית אישרה כי טינה תייצג את לטביה גם באירוויזיון 2021.
באירוויזיון

המהדורה ה-65 של האירוויזיון תתקיים ברוטרדם, הולנד ותורכב משני חצאי גמר ב-18 במאי וב-20 במאי 2021, ומגמר ב-22 במאי 2021. על פי כללי האירוויזיון, כל מדינה משתתפת, למעט המדינה המארחת (הולנד) וחמש המדינות הגדולות (גרמניה, צרפת, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), נדרשת להיות אחת מעשר המדינות שיעפילו מאחד משני חצאי הגמר לגמר. ב-17 בנובמבר 2020, הוכרז כי לטביה תופיע במחצית השנייה של חצי הגמר השני של התחרות.. ב-20 במאי 2021, טינה ביצעה את השיר בחצי הגמר השני של התחרות ולא הצליחה להעפיל לגמר.
הערות שוליים

↑  שגיא בן נון‏, בעקבות התפשטות הקורונה: בוטל אירוויזיון 2020, באתר וואלה, 18 במרץ 2020
↑  Still breathing – LTV confirms that Samanta Tina will represent Latvia at Eurovision 2021
↑  "Rotterdam 2021–Eurovision Song Contest". European Broadcasting Union (EBU). אורכב מ-המקור ב-24 בדצמבר 2020. נבדק ב-24 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Rules–Eurovision Song Contest". European Broadcasting Union (EBU). אורכב מ-המקור ב-8 באפריל 2020. נבדק ב-24 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Groot, Evert (17 בנובמבר 2020). "2020 Semi-Final line-up to stay for 2021". European Broadcasting Union (EBU). אורכב מ-המקור ב-18 בנובמבר 2020. נבדק ב-24 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
אורסטס (מחזה)

מצפונו של אורסטס, ציור מאת ויליאם אדולף בורורו, 1862.
אורסטס (יוונית עתיקה: Ὀρέστης) הוא טרגדיה יוונית שנכתבה על ידי המחזאי היווני אוריפידס.
רקע

על פי עצתו של האל אפולו אורסטס הרג את אימו, קליטמנסטרה, מלכת ארגוס, על מנת לנקום את מות אביו, אגממנון, שנרצח על ידה ועל ידי המאהב שלה אייגיסתוס.
אורסטס נרדף בשל רצח אימו על ידי האריניות וגם על ידי מנהיגי ארגוס הרוצים להוציאו להורג בשל פשעו.
תקוותו היחידה של אורסטס היא דודו מנלאוס אשר שב עם הלנה מטרויה לאחר ניצחונו במלחמת טרויה .
תקציר העלילה

בתחילת המחזה אלקטרה, אחותו של אורסטס, מספרת לקהל את תקציר האירועים הקודמים, בעודה עומדת ליד אורסטס הישן. זמן קצר לאחר מכן מגיעה הלנה לארמון בטענה שהיא רוצה להקריב קורבן על קבר אחותה קליטמנסטרה. במרבית המחזות היווניים מוצגת הלנה כטיפשה במיוחד, ומחזה זה אינו שונה. אוריפידס מטיל את האשמה בגין פרוץ מלחמת טרויה ונפילת בית אטראוס על הלנה.
לאחר מכן מתעורר אורסטס. מנלאוס מגיע לארמון ושומע על הרצח ועל שגעונו של אורסטס. טינדאראוס, סבו של אורסטס ואבי אשתו של מנלאוס מגיע אף הוא ומנהל עם אורסטס ומנלאוס דיון על צדק אלוהי וחוק טבעי. לאחר לכתו של טינדאראוס אומר מנלאוס לאורסטס כי הוא יזדקק לטינדראוס וכדאי לו להיות בן בריתו. מנלאוס עצמו לא עומד לצידו של אורסטס אל מול אנשי ארגוס מאחר שהשפעתו שלו אינה רבה בקרב אנשי הארץ בשל האשמה המונחת לפתחה של אשתו, ומצבו הפוליטי מעורער.
פילאדס, חברו של אורסטס אשר סייע לו ברצח קליטמנסטרה מגיע לאחר צאתו של מנלאוס. הוא ואורסטס מתכננים כיצד להטות את דעת הקהל (באמצעות דיאלוג זה מטיח אוריפידס ביקורת על פוליטיקאי אתונה של אותה עת). אולם אורסטס לא מצליח לשכנע את בני העיר למנוע את ההוצאה להורג שלו ושל אלקטרה.
מאחר שההוצאה להורג לא בוטלה, מתכננים אורסטס, אלקטרה ופילאדס תוכנית לנקום במנלאוס שלא תמך בהם, ומתכננים לרצוח את הלנה ואת בתו הרמיוני. בלכתם להרוג את הלנה הם מגלים שהיא נעלמה. שפחתה הפירוגית של הלנה נתפסת בידם בעודה מנסה להימלט. אורסטס שואל אותה מדוע עליו להימנע מלהרוג אותה והיא עונה לו שגם העבדים מעדיפים לחיות על מות, ועל כן הוא מרחם עליה.
מנלאוס מגיע, וכן פילאדס ואלקטרה אשר תפסו את הרמיוני ומחזיקים אותה בידם בכוונה להרגה.
על מנת לפתור את הבעיה מגיע אפולו - דאוס אקס מכינה, ומסביר שהלנה הועלתה לכוכבים, על מנלאוס לשוב לספרטה, על אורסטס ללכת לאתונה ולעמוד שם למשפט (שם הוא יזוכה), וכן עליו לשאת לאישה את הרמיוני ועל פילאדס לשאת לאישה את אלקטרה.
תמות בעלילה

בדומה למחזאים רבים אחרים ביוון העתיקה, משתמש אוריפידס במחזה זה על מנת לנגח את הפוליטיקאים האתונאים בתקופתו ולהטיח ביקורת על התנהגותם במהלך המלחמה הפלופונסית.
המחזה אורסטס הוצג לראשונה במהלך פסטיבל הדיוניסיה שנערך באמצע המלחמה, לאחר שהן אתונה והן ספרטה ספגו אבדות רבות.
אוריפידס תוקף את התנהגותם הגאוותנית של בני האדם, את תפקיד האלים בהתרחשות המאורעות ואת הפרשנות שבני האדם נותנים להוראות האלים.
אוריפידס תוקף את החלטות האלים ומטיח בהן ביקורת. אף ההנמקות של אפולו - אל הצדק והסדר אינן משכנעות (כך למשל טוען אפולו כי מלחמת טרויה היא כלי של האלים לנקות את הארץ מעודפי אוכלוסייה).
כמו כן, תוקף המחזה את תאוריות תורת המשפט המקובלות באותה עת - תוך השוואה בין חוק הטבע לבין חוקי האדם (מוטיב שחוזר על עצמו בטרגדיות יווניות).
טיעונו של אפולון החותם את המחזה - כי השלום הוא הערך הטוב ביותר והחשוב ביותר, אף מעל כל הערכים האחרים - מהווה ביקורת גלויה על המלחמה.
התנהגותו של אורסטס כלפי השפחה מהווה אף היא ביקורת על זילות חיי האדם בעיני היוונים - בין אם מדובר בעבד ובין אם מדובר באדם חופשי.
מוזיקה

פפירוס וינה (Vienna Papyrus G2315) שהתגלה בהרמפוליס שבמצרים מכיל תווים שנכתבו ככל הנראה על ידי אוריפידס עצמו עבור המקהלה במחזה זה. מובן שאין מדובר בתווים מודרניים.
אודיסיאה (קונסולת משחקים)

ערך זה עוסק בקונסולת משחקים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |


 יצרן:  Magnavox (אנ')
 סוג:  קונסולת משחקים
 דור:  דור ראשון
 יצא לראשונה:  אוגוסט 1972 (צפון אמריקה) 1973 (הממלכה המאוחדת) 1974 (אירופה) 1974 (יפן)
 קישוריות:  ללא
 יחידות שנמכרו:  330,000
 מודל קודם:  Brown Box 
 מודל אחריו:  (Odyssey 2 (1978 (אנ')
 
האודיסיאה (באנגלית: Odyssey; שם מלא באנגלית: Magnavox Odyssey) נחשבת לקונסולת המשחקים הראשונה בעולם. האודיסיאה הודגמה ב-24 במאי 1972 ויצאה בצפון אמריקה באוגוסט של אותה שנה, שלוש שנים לפני יציאת קונסולת הפונג הביתית של אטארי.
האודיסיאה תוכננה על ידי ראלף ח. בייר, שהחל לעבוד על האודיסיה בשנת 1966, והיה לו אב-טיפוס עובד בשנת 1968. אב-טיפוס זה, הנקרא "תיבת בראון", נמצא במכון סמית'סוניאן של המוזיאון הלאומי להיסטוריה אמריקנית בוושינגטון.
בשנת 2009, אתר אינטרנט למשחקי מחשב בשם IGN נתן לאודיסיאה את המקום ה-25 ברשימתו על "25 קונסולת משחקי הווידאו הטובות בכל הזמנים".
האודיסיאה מוצגת כיום בחיפה, במוזיאון לתולדות המחשב בישראל.
היסטוריה

אודיסיאה שווקה לראשונה באוגוסט 1972. עם זאת, המכירות של הקונסולה נפגעו על ידי שיווק רע של מגנבוקס. נוסף על כך, רבים מהצרכנים האמינו כי האודיסיאה תעבוד רק על טלוויזיות של מגנבוקס. מסיבה זו, לרוב קונסולות ה"פונג" המאוחרות הייתה את הכותרת: "עובד על כל מסך טלוויזיה, שחור-לבן או צבע".
מגנבוקס תבעו את חברת משחקי המחשב אטארי על הפרת פטנט בעיצוב של אטארי בגרסה שלהם של המשחק פונג, בטענה שהיא דומה לעיצוב של משחק הטניס באודיסיאה. במהלך העשור תבעו מגנבוקס חברות אחרות כגון מאטל, Activision ו-Coleco (אנ'). ברוב התביעות מגנבוקס ניצחה. בשנת 1985, תבעה נינטנדו את מגנבוקס וניסתה לפסול את הפטנטים שברשותה באומרה כי משחק הווידאו הראשון נקרא "טניס לשניים" והוא נוצר על ידי וויליאם היגנבוטום בשנת 1958. בית המשפט קבע כי במשחק לא השתמשו באותות וידאו ולכן הוא לא יכול להיחשב משחק וידאו. נינטנדו נאלצה לשלם תמלוגים לחברה Sanders Associates.
בייר המציא את הצעצוע הקלאסי סיימון (משחק) עבור מאטל ב-1978. מגנבוקס שחררו מספר קונסולות פונג משלהם מאוחר יותר תחת השם Odyssey (ללא שימוש ב"מחסניות") ובשלב מסוים הוציאו את המודל הבא, ה-Odyssey 2, שיצא ב-1978.
עיצוב

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה .
בעוד אספנים רבים רואים את הקונסולה כאנלוגית ולא דיגיטלית, (בגלל תוספת של מעגלים אנלוגיים עבור הפלט, שליטה במשחק, ועקב שימוש ברכיבים בדידים), אף על פי שבייר אמר שהוא רואה את האודיסיאה כדיגיטלית. אותות אלקטרוניים החליפו בין החלקים השונים (יצירת הכדור והשחקנים למשחק פונג, גנרטורים מסונכרנים, וכדומה) הם בינאריים. המשחקים וההיגיון עצמו מיושמים בעזרת DTL, רכיב דיגיטלי המשמש לעיצוב באמצעות בדידים טרנזיסטורים ודיודות. המערכת מופעלת על ידי סוללות. לאודיסיאה חסרה יכולת קול, דבר שתוקן עם "מערכות פונג" מספר שנים מאוחר יותר, כולל קונסולות פונג מבית מגנבוקס. בייר הציע תוספת המאפשרת לאודיסיאה יכולת קול, אך הרעיון נדחה בשנת 1973.
האודיסיאה משתמשת בסוג של אחסון נשלף. המעגלים המודפסים על כרטיס זה מוכנסים לתוך חריץ. כרטיסים אלה דומים ל"מחסניות" שקונסולות כמו NES השתמשו בהן. כרטיסים אלה אינם מכילים שום רכיבים אבל יש בהם סדרה של מגשרים בין הפינים של מחבר הכרטיס. מגשרים אלה מקשרים פקודות היגיון שונות וגנרטורים על מנת לייצר את היגיון המשחק הרצוי כפלט על רכיבי המסך. המערכת נמכרה עם כיסויי פלסטיק שקופים שמטרתם לדמות גרפיקה צבעונית, אך רק שני גודלי טלוויזיה נתמכו. חלק מן הכיסויים הללו יכלו לשמש גם עם "מחסניות" זהות, אך עם חוקים שונים למשחק.
כיסויים נוספים נמכרו עם קוביות, אסימוני פוקר ויריעות ציון כדי לסייע לשמור על התוצאות, כדי לדמות משחקי קלפים והימורים מסורתיים.
בישראל שווקה הקונסולה עם קלפים שתורגמו לעברית. קלפי המשחק Simon Says, תורגמו ל-"שמעון אמר". מלבד זאת לא נערך שינוי בשאר המשחקים.
בייר גם הציע את הרעיון של "מחסניות פעילות" המכילות רכיבים אלקטרוניים נוספים וכך מאפשרות הוספת תכונות משחק נוספות כגון אפקטים קוליים, שינוי מהירות הכדור, וכדומה. עם זאת, הרעיון לא תפס עניין. בדיעבד, כל ROM מבוסס "מחסניות" נדרש לשלם תמלוגים לחברה אליה הגיש בייר את הפטנט "מחסניות פעילות", Sanders Associates.
ציוד היקפי

אודיסיאה נועדה גם כדי לתמוך בהרחבה, "רובה האור" המסחרי הראשון למשחק בשם "Shooting Gallery". רובה זה זיהה את האור ממסך הטלוויזיה, אך ירייה על מקור אור אחר עדיין נחשבה כ"ירייה".
כמו כן, בייר עיצב משחק גולף, בו כדור גולף קבוע לחלק העליון של הג'ויסטיק. השחקן יפגע בו באמצעות אלת גולף מפלסטיק. רעיון זה עניין את החברה, אשר לקחה את אב הטיפוס, אשר תוכנן בתחילה לשחררו כהרחבה לאקדח, אבל בסופו של דבר אב-טיפוס זה מעולם לא שוחרר.
ראו גם

היסטוריה של משחקי הווידאו
משחק וידאו
הערות שוליים

↑  סיפור הפונג על האודיסיה
↑  http://www.ign.com/top-25-consoles/25.html
The Move

| --- | --- |

 מקום הקמה:  ברמינגהאם 
 תקופת הפעילות:  72–1965, 2004 – 14, 2016
 סוגה:  רוק פסיכדלי 
 חברת תקליטים:  דרים רקורדס, פליי רקורדס, IL 
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 רוי ווד 
 
The Move הייתה להקת רוק בריטית מהעיר ברמינגהאם שהחלה דרכה בשלהי שנות ה-60.
היסטוריה

הלהקה הוקמה בדצמבר 1965 על ידי רוי ווד וההרכב הראשון שלה כלל גם את בוו בוואן, טרבור ברטון, אייס קפורד והסולן קארל וויין. האמרגן טוני סקונדה הביא אותם ללונדון שם הם החליפו את להקת המי כלהקה הקבועה במועדון המארקי. המפיק דני קורדל החתים אותם והשיג להם חוזה הקלטה בחברת Decca. הלהיט הראשון שלהם היה "Night of fear" שהגיע למקום השני במצעד הבריטי. הלהיט השני "I can hear the grass grow" היה פסיכדלי והגיע למקום החמישי. להיטם השלישי "Flowers in the rain" עורר שערורייה לאחר שצורפה לו גלויה בה נראה ראש הממשלה הרולד וילסון עירום באמבט שלו. בעקבות תביעה שהוגשה נגד הלהקה, נתרמו כל התמלוגים של הלהיט לצדקה. להיט זה היה גם הראשון שהושמע בתחנת BBC Radio One שנפתחה ב-30 בספטמבר 1967. השערוריות סביב הלהקה לא פסקו, והלהיט הבא "Cherry blossom clinic" בוטל מחשש שהתמליל שלו יסבך את הלהקה ובמקומו הוצא "Fire brigade" שהגיע למקום השלישי. לאחר להיט שנכשל ולא נכנס למצעד, זכתה הלהקה להצלחה הגדולה ביותר שלה עם הלהיט "Blackberry way" שהגיע לראש המצעד. טרבור ברטון שביקש להקליט מוזיקה יותר ניסיונית, פרש ובמקומו צורף ריק פרייס. בסתיו של שנת 1969 ערכה הלהקה סיבוב הופעות בארצות הברית שכשל, כך שלא זכתה לאף להיט באמריקה. בינואר 1970 פרש הסולן קארל וויין מהלהקה ובמקומו צורף ללהקה ג'ף לין לאחר שסיכם מראש עם רוי ווד על שינוי סגנון הלהקה. ב-1971 חתמה הלהקה על חוזה עם חברת Harvest של EMI. הלהיט האחרון של הלהקה "California man" הגיע לעשרת הגדולים אך לאחר מכן התפתחה הלהקה ל-Electric Light Orchestra. ג'ף לין השתלט על הלהקה שלאחר ניסויים מוזיקליים, הפכה להיות פופולרית מאוד בשנות ה-70. באוגוסט 1972 פרש ממנה רוי ווד והקים את להקת Wizzard שזכתה ל-6 להיטים במצעד הבריטי, כששניים מהם See my baby jive ו-Angel fingers הגיעו לפסגה.
להיטי הלהקה

Night of fear #2UK 01/67
I can hear the grass grow #5UK 05/67
Flowers in the rain #2UK 10/67
Fire brigade #3UK 03/68
Wild tiger woman 07/68
Blackberry way #1UK 02/69
Curly #12UK 08/69
Brontosaurus #7UK 05/70
When Alice comes back to the farm 10/70
Tonight #11UK 07/71
Chinatown #23UK 11/71
California man #7UK 05/72 / Do ya #93US 11/72
אלבומי הלהקה

Move #15UK 04/68
Shazam 02/70
Looking on 10/70
Message to the country 07/71
אודרי (אי, אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק באי בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
|  נתונים גאוגרפיים |
| --- | --- |
 מיקום:  מפרץ מרגריט 
 קואורדינטות:  68°08′00″S 67°07′00″W﻿ / ﻿68.133333333333°S 67.116666666667°W﻿ / -68.133333333333; -67.116666666667
 נתונים מדיניים
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהאודרי(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהאודרי(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיאודרי(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיאודרי
 
האי אודרי (באנגלית: Audrey Island) הוא האי הדרומי ביותר שמבין איי דבנהאם, בחוף המערבי של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
היסטוריה > גילוי האי

האי התגלה על ידי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם שחקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1937–1934 בפיקודו של ג'ון ריימיל.
היסטוריה > מקור השם

ריימיל קרא לאי על שמה של אודרי, בתו של פרנק דבנהאם, חבר הוועדה המייעצת של משלחת החקר הבריטית אל ארץ גרהאם.
הערות שוליים

1 2 3  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הגאזט האוסטרלי, ובאתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
| איי דבנהאם |
| --- | --- | --- |
| האיים בסדר אלפביתי: | האי אודרי • האי אן • האי בארי • האי בראיין • האי ברברה • האי ג'ון |  |
| האיים מצפון לדרום: | האי ברברה • האי אן • האי בארי • האי בראיין • האי אודרי • האי ג'ון |  |
אחסון נתונים - מונחים

זיכרון נדיף: אמצעי לאחסון נתונים במחשב, הזקוק לאספקת חשמל באופן מתמיד על מנת שהמידע שעליו לא ימחק. על פי רוב זיכרון גישה אקראית (RAM) הוא זיכרון נדיף, שהיתרון העיקרי בשימוש בו הוא מהירות הפעולה.
מדיה מגנטית:
סרט מגנטי: סרט ארוך, עשוי מחומר פלסטי שבו חומר הניתן למגנוט, המיועד להקלטת אותות אנלוגיים או דיגיטליים. סרט מגנטי היה אמצעי אחסון נפוץ בחצי השני של המאה ה-20.
דיסקט (תקליטון): אמצעי לאחסון נתונים וגיבוי קבצים, על דיסקה מחומר פלסטי המצופה בשכבה של חומר הניתן למגנוט. הדיסקט היה אמצעי אחסון נפוץ מאמצע שנות ה-70 ועד אמצע שנות ה-90 של המאה ה-20.
דיסק קשיח: התקן זיכרון לא נדיף הפועל בטכנולוגיה מגנטית המאפשר אחסנה אמינה של נתונים דיגיטליים בנפח גדול ובזמן גישה קצר יחסית להתקני זיכרון מכניים אחרים. הדיסק הקשיח הוא אמצעי אחסון נפוץ החל מאמצע שנות ה-60 ועד היום.
מדיה אופטית:
תקליטור: אמצעי לאחסון נתונים הפועל בטכנולוגיה אופטית. תקליטור הוא דיסק פלסטי עגול בקוטר של עד 12 ס"מ עם חור במרכזו, שמצופה בשכבה דקיקה של אלומיניום כדי שיוכל להחזיר את האותות לקרן הלייזר שקוראת אותו. הנתונים מאוחסנים בצורת בורות (pits) ומישורים (lands) לאורך פס דקיק בצורת ספירלה הנמשך מן המרכז ועד לשולי התקליטור. הנתונים מוטבעים על גבי התקליטור (בייצור המוני), או נצרבים (באמצעות צורב ביתי).
מדיית זיכרון הבזק (Flash memory): סוג זיכרון בלתי נדיף המאפשר כתיבה, מחיקה, וכתיבה חוזרת על גבי שבב. זיכרון ההבזק הראשון פותח בשנת 1984 במעבדות חברת טושיבה היפנית והשימוש המסחרי הראשון בטכנולוגיה הוצג על ידי חברת אינטל האמריקאית בשנת 1988.
אחסון ענן: שיטה לאחסון נתונים ברשתות מחשבים, ובה מידע המשתמש שמור בשטח אחסון וירטואלי המתארח בחוות שרתים מרוחקת השייכת בדרך כלל לצד שלישי.
מונחים נוספים

מסדי נתונים - מונחים
תוכנה - מונחים
חומרה - מונחים
תקשורת מחשבים - מונחים
ראו גם

אמצעי לאחסון נתונים
קטגוריה:התקני אחסון נתונים
זיכרון בלתי נדיף
Welcome to Chechnya

| --- | --- |

 בימוי:  דוד פראנס 
 עריכה:  Tyler H. Walk 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  HBO 
 חברה מפיצה:  HBO Max 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  26 בינואר 2020 
 משך הקרנה:  107 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית, רוסית, צ'צ'נית 
 סוגה:  סרט להט"בי, סרט תיעודי 
 פרסים:  Sundance Special Jury Prize Documentary 
 www.welcometochechnya.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
Welcome to Chechnya (בעברית: ברוכים הבאים לצ'צ'ניה; ברוסית: Добро пожаловать в Чечню) הוא סרט תיעודי להט"בי-אמריקאי שיצא ב-2020. הסרט בוים על ידי העיתונאי האמריקאי דוד פראנס (אנ'). הסרט מתמקד ברדיפת הלהט"בים בידי הרשויות בצ'צ'ניה בעשור השני של המאה ה-21, ומראיין פליטים להט"בים שונים שברחו מצ'צ'ניה על חוויותיהם.
הפקת הסרט הייתה צריכה להגן על ביטחונם האישי של המרואיינים ולא להציג את פניהם על המסך. עם זאת, פראנס רצה להצמיד פנים אנושיות לסיפור, ולכן לא רצה להשתמש בטכניקות קונבנציונליות להסוואת פני המרואיינים, כמו טשטוש פנים, צילום בחושך או שכירת שחקנים לביצוע שלב מבוים. בהתאם לזאת, הוא בחר להשתמש בטכניקות החלפת פנים מתקדמות מטכנולוגיית אפקטים חזותיים, כך שנראים פרצופים אנושיים המציגים רגשות אמיתיים תוך שמירת זהות המרואיינים.
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים סאנדנס האמריקאי ב-26 בינואר 2020. הסרט הוקרן גם בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין. בפסטיבל זה, הסרט זכה בפרס טדי ובפרס הקהל לסרט התיעודי הטוב ביותר. הסרט שודר ברשת הטלוויזיה האמריקאית HBO ב-30 ביוני 2020.‏
הערות שוליים

1 2 3  Mike Fleming, Jr. "HBO Documentary Films Lands Sundance-Bound ‘Welcome To Chechnya’, About Harsh Plight Of LGBTQ Community In Russian Republic" (אורכב 01.01.2020 בארכיון Wayback Machine). Deadline Hollywood, December 12, 2019.
↑  Jude Dry, Jude Dry, ‘Welcome to Chechnya’ Review: David France’s Third LGBTQ Rights Film Is Devastatingly Brave, IndieWire, ‏2020-01-26 (באנגלית)
1 2  'Welcome to Chechnya': Film Review | Sundance 2020, The Hollywood Reporter (באנגלית)
↑  'Welcome to Chechnya' Film Review: LGBT Refugees Flee Violence in Gripping Documentary, TheWrap, ‏2020-01-26 (באנגלית)
↑  Stephen Whitty2020-01-27T00:17:00+00:00, ‘Welcome To Chechnya’: Sundance Review, Screen (באנגלית)
↑  ‘Welcome to Chechnya’ Film Review: LGBT Refugees Flee Violence in Gripping Documentary, www.yahoo.com (באנגלית)
↑  Catapult Film Fund - Films - Welcome to Chechnya, catapultfilmfund.org (באנגלית)
1 2  Welcome to Chechnya, GLAAD (באנגלית)
↑  Anne Thompson, "Sundance 2020: How VFX Pulled ‘Welcome to Chechnya’ Out of the Shadows — Exclusive" (אורכב 24.01.2020 בארכיון Wayback Machine). IndieWire, January 22, 2020.
↑  Richard Lawson, "The 18 Movies We’re Dying to See at Sundance" (אורכב 15.05.2020 בארכיון Wayback Machine). Vanity Fair, January 22, 2020.
↑  welcome-to-chechnya, www.sundance.org (באנגלית)
↑  Welcome to Chechnya, HBO
ערך זה הוא קצרמרבנושא סרטים אמריקאיים ובנושא להט"ב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אודרי ולס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 באפריל 1960 סן פרנסיסקו, ארצות הברית 
 פטירה:  4 באוקטובר 2018 (בגיל 58) סנטה מוניקה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס  בית הספר לתאטרון, סרטים וטלוויזיה של UCLA 
 יצירות בולטות:  תחת שמש טוסקנה   הנרקוד?   הג'ונגל מת מצחוק
 פרופיל ב-IMDb
 
אודרי ולס (באנגלית: Audrey Wells;‏ 29 באפריל 1960 – 4 באוקטובר 2018) הייתה תסריטאית, במאית ומפיקת קולנוע אמריקאית.
ביוגרפיה

ארץ מוצא משפחתה מצד אביה היא אוסטריה. ולס נולדה וגדלה בסן פרנסיסקו, שם עבדה כתקליטנית בתחנת רדיו ג'אז "KJAZ FM". היא בוגרת אוניברסיטת ברקלי ואוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. ולס כתבה תסריטים רבים לסרטי קולנוע מצליחים, מתוכם שלושה שביימה בעצמה. בין יצירות הקולנוע הבולטות שלה "על נשים, גברים וחיות אחרות" (1996), "תחת שמש טוסקנה" (2003) שזכה גם להצלחה מסחרית. תסריטיה התמקדו עד כה בעיקר בסרטי קומדיה או בסרטים רומנטיים. בשנת 2006 נבחרה לשופטת בפסטיבל הסרטים סאנדנס.
סרטים שביימה

1999: "אהבה מצילום ראשון" (Guinevere)
2003: "תחת שמש טוסקנה" (Under the Tuscan Sun)
תסריטים שכתבה

1996: "על נשים, גברים וחיות אחרות" (The Truth About Cats & Dogs)
1997: "הג'ונגל מת מצחוק"
1999: "אהבה מצילום ראשון"
2000: "הילד"
2003: "תחת שמש טוסקנה"
2004: "הנרקוד?"
2007: "תוכנית המשחק"
2017: "נשמה של כלב"
2018: "השנאה שנתתם"
2020: "מעל ומעבר לירח"
אוויה סולושנז גרופ ארנה

| --- | --- |

 
 מיקום:  וילנה, ליטא
 קואורדינטות:  54°42′59″N 25°16′48″E﻿ / ﻿54.716333°N 25.279944°E﻿ / 54.716333; 25.279944
 תקופת הפעילות:  30 באוקטובר 2004 – הווה (20 שנה)
 עלות הבנייה:  25 מיליון דולר
 בעלים:  "UAB "Universali arena
 אדריכל:  Jungtinės Architektų Dirbtuvės, Stadium Consultants International
 קבוצות:  ריטאס וילנה (2004-כיום)
 מושבים:  כדורסל 11,000 קונצרט 12,500 הוקי קרח 8,750
 asgarena.lt
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת וילנה מוגדלת) מחוז המשנה וילנה טרקאיאוויה סולושנז גרופ ארנה(למפת וילנה רגילה) מחוז המשנה וילנה טרקאיאוויה סולושנז גרופ ארנה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אוויה סולושנז גרופ ארנה (בליטאית: Avia Solutions Group arena; עד נובמבר 2020 – סימנס ארנה) הוא אולם ספורט רב-תכליתי הנמצא בבירת ליטא, וילנה. המתקן הוא השני בגודלו בליטא, אחרי ז'לגיריס ארנה, ונחנך ב-30 באוקטובר 2004. האולם משמש גם כאולמה הביתי, בחלק מהמשחקים, של קבוצת הכדורסל המקומית, ריטאס וילנה.
האולם הוא אחד המבנים החשובים מבחינת אירועי הספורט והתרבות בליטא. ב-2004 הוא נבחר למבנה הספורט הטוב ביותר של השנה בליטא, ובאותה השנה אף נבחר לארח חלק ממשחקי אליפות אירופה בכדורסל 2011.
משחק כדורסל
משחק הוקי קרח בהיכל
Crave (שיר של מדונה וסוואה לי)

"Crave" (בעברית: "לְהִשְׁתוֹקֵק") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה והראפר והזמר האמריקאי סוואה לי, מתוך אלבום האולפן הארבעה-עשר שלה, Madame X‏ (2019). השיר נכתב על ידי שני האמנים וסטארה, בעוד שההפקה נעשתה על ידי מדונה, מייק דין ובילבורד. הוא יצא לאור בהוצאת חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס, בפורמטים של הורדה דיגיטלית והזרמת מוזיקה כסינגל מתוך האלבום ב-10 במאי 2019. השיר תואר כבלדת פופ, טראפ והיפ הופ שנוצר בהשראת מוזיקת פאדו, כשמילותיו עוסקות בתשוקה וכמיהה למישהו שנמלט מכך. "Crave" היה אחד השירים הראשונים שמדונה כתבה עבור Madame X, אך היא השהתה את העבודה עליו כשהחלה לעבוד עם מוזיקאים אחרים בליסבון. כשחזרה לעבוד על השיר, מדונה הגיעה למסקנה שנדרש קול גברי שייצור איזון; היא פנתה לסוואה לי משום שחיבבה את גוון הקול שלו וזה נענה להצעתה להקליט אותו.
"Crave" זכה לביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה, ששיבחו את הסאונד שלו. עם זאת, היו שטענו שמדובר בשיר "נשכח". בארצות הברית, הוא הגיע למקום האחד-עשר במצעד השירים העכשוויים למבוגרים של בילבורד, והפך ללהיט הגדול ביותר שלה במצעד מאז "Frozen" ‏(1998). הוא הפך לשירה ה-49 של מדונה שהגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב; שיא של כל הזמנים. במצעד הסינגלים המסחריים של חברת המצעדים הרשמית דורג במקום ה-51. את הווידאו קליפ הנלווה של "Crave" ביים נונו שיקו; הוא יצא לאור ב-22 במאי 2019 ומציג את מדונה וסוואה לי כשהם שרים את השיר על גג בניו יורק. הרמיקס של השיר נוצר בידי טרייסי יאנג (אנ') ובוצע בסיבוב ההופעות, "Madame X Tour"‏ (2019–2020).