stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 2020 בגביע סודאמריקנה
השלבים המוקדמים > שלב ראשון

בשלב הראשון, כל מפגש שוחק פעמיים במסגרת בית וחוץ. אם התוצאה במפגש הייתה תיקו, שערי החוץ הם אלו שקבעו את העולה לשלב הבא. אם עדיין התוצאה הייתה תיקו, הקבוצות לא נכנסו להארכה, אלא ישירות לפנדלים.
| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| צ'ילה קוקימבו אונידו | 3–1 | ונצואלה ארגואה | 3–0 | 0–1 |
| ברזיל ואסקו דה גאמה | 1–0 | בוליביה אוריינטה פטרולרו | 1–0 | 0–0 |
| בוליביה בלומינג | 0–5 | אקוודור אמלק | 0–3 | 0–2 |
| ונצואלה סמורה | 1–3 | אורוגוואי פלאסה קולוניה | 1–0 | 0–3 |
| בוליביה נסיונל פוטוסי | 2-2 (4-3 פ) | פרו מלגר | 0–2 | 2–0 |
| פרו אתלטיקו גראו | 1–3 | אורוגוואי ריבר פלייט | 1–2 | 0–1 |
| ארגנטינה אוניון | 3–2 | ברזיל אתלטיקו מיניירו | 3–0 | 0–2 |
| ברזיל באהיה | 6–1 | פרגוואי נסיונל | 3–0 | 3–1 |
| אורוגוואי פניקס | 3–2 | אקוודור אל נסיונל | 1–0 | 2–2 |
| קולומביה אתלטיקו נסיונל | 4–1 | ארגנטינה הורקאן | 3–0 | 1–1 |
| פרגוואי סול דה אמריקה | 2–0 | ברזיל גויאס | 1–0 | 1–0 |
| ונצואלה מינרוס דה גואיאנה | 4–5 | פרגוואי ספורטיבו לוקניו | 2–3 | 2–2 |
| ארגנטינה ולס סארספילד | 2-2 (ש) | אקוודור אאוקאס | 1–0 | 1–2 |
| קולומביה מיונאריוס | 2–1 | בוליביה אולווייס רדי | 2–0 | 0–1 |
| ארגנטינה לנוס | 3–2 | אקוודור אוניברסידד קאתוליקה | 3–0 | 0–2 |
| קולומביה דפורטיבו קאלי | 5–2 | פרגוואי ריבר פלייט | 2–1 | 3–1 |
| ארגנטינה ארחנטינוס ג'וניורס | 1-1 (ש) | פרו ספורט ואנקאיו | 1–1 | 0-0 |
| ברזיל פלומיננסה | 1-1 (ש) | צ'ילה אוניון לה קאלרה | 1–1 | 0-0 |
| צ'ילה ואצ'יפאטו | 2–0 | קולומביה דפורטיבו פאסטו | 1–0 | 1–0 |
| פרו קוסקו | 2–3 | צ'ילה אאודקס איטליאנו | 2–0 | 0–3 |
| ארגנטינה אינדפנדיינטה | 2-2 (ש) | ברזיל פורטלזה | 1–0 | 1–2 |
| ונצואלה יאנרוס דה גואנרה | 0–7 | אורוגוואי ליברפול | 0–2 | 0–5 |
השלבים המוקדמים > סיבוב שני

בסיבוב השני, כל מפגש ישוחק פעמיים במסגרת בית וחוץ. אם התוצאה במפגש תיקו, שערי החוץ הם אלו שיקבעו את העולה לשלב הבא. אם עדיין התוצאה הייתה תיקו, הקבוצות לא יכנסו להארכה, אלא ישירות לפנדלים.
16 המנצחות של השלב השני יעפילו לשלבי שמינית הגמר.
| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ארגנטינה אינדפנדיינטה | 2–1 | ארגנטינה אתלטיקו טוקומאן | 1–0 | 1–1 |
| ארגנטינה אוניון | 2-2 (ש) | אקוודור אמלק | 0–1 | 2–1 |
| צ'ילה אוניון לה קאלרה | 1-1 (ש) | קולומביה דפורטס טולימה | 0–0 | 1–1 |
| פרגוואי סול דה אמריקה | 1–2 | צ'ילה אוניברסידד קאתוליקה | 0–0 | 1–2 |
| קולומביה מיונאריוס | 3-3 (5-4 פ) | קולומביה דפורטיבו קאלי | 1–2 | 2–1 |
| פרו ספורט ואנקאיו | 2-3 | אורוגוואי ליברפול | 1–1 | 2–1 |
| ברזיל ואסקו דה גאמה | 0-1 | ונצואלה קראקס | 1–0 | 0–0 |
| ארגנטינה לנוס | 6-6 (ש) | ברזיל סאו פאולו | 3–2 | 3–4 |
| צ'ילה אאודקס איטליאנו | 4-2 | בוליביה בוליבר | 2–1 | 2–4 |
| פרגוואי ספורטיבו לוקניו | 3-2 | ארגנטינה דפנסה וחוסטיסיה | 1–2 | 1–1 |
| צ'ילה קוקימבו אונידו | 5–0 | ונצואלה אסטודיאנס דה מרידה | 3–0 | 2–0 |
| ארגנטינה ולס סארספילד | 1-1 (ש) | אורוגוואי פניארול | 0–0 | 1–1 |
| קולומביה אתלטיקו נסיונל | 4-2 | אורוגוואי ריבר פלייט | 1–1 | 1–3 |
| אורוגוואי פלאסה קולוניה | 0–1 | קולומביה ג'וניור ברנקייה | 0–1 | 0–0 |
| פרו מלגר | 1–4 | ברזיל באהיה | 1–0 | 0–4 |
| אורוגוואי פניקס | 16 | צ'ילה ואצ'יפאטו | 3–1 | 1–1 |
עונת 2021/2022 בליג 1

| --- | --- |

 מארחת:  צרפת צרפת
 תקופת התחרות:  7 באוגוסט 2021 – 21 במאי 2022 (288 ימים)
 מספר משתתפות:  20
 הזוכה:  פריז סן ז'רמן
 מספר משחקים:  380
 מספר שערים:  1067 (2.81 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  7,921,007 (20,845 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  צרפת קיליאן אמבפה    (28 שערים)
 → 2020/20212022/2023 ←
עונת 2021/2022 בליג 1 (בצרפתית: Ligue 1, או בשמה המלא Championnat de France de football; מוצגת גם בשם ליג 1 אובר איטס בשל חסויות מסחריות, בצרפתית: Ligue 1 Uber Eats) הייתה העונה ה-84 של התחרות המאורגנת על ידי ההתאחדות הצרפתית לכדורגל (Ligue de Football Professionnel, ובקיצור LFP). העונה החלה ב-7 באוגוסט[דרושה הבהרה] 2021 והסתיימה ב-21 במאי 2022.
פריז סן-ז'רמן זכתה באליפות העשירית שלה ובכך השוותה את שיאה של סנט אטיין.
בסיום העונה ירדו לליג 2 הקבוצות בורדו, מץ וסנט אטיין.
שחקנה הצרפתי של פריז סן ז'רמן קיליאן אמבפה זכה בתואר מלך השערים עם 28 כיבושים וכן בתואר מלך הבישולים עם 17 בישולים.
קבוצות

בליגה השתתפו 20 קבוצות. התחרות מתקיימת בשיטת ליגה עם משחקי בית וחוץ. עבור ניצחון מוענקות שלוש נקודות, ועבור תוצאת תיקו מוענקת נקודה אחת.
הקבוצות טרואה וקלרמון הן הקבוצות שעלו מהליג 2 הליגה הצרפתית השנייה בכדורגל כשהחליפו את הקבוצות דיז'ון ונים שירדו לליג 2 בתום עונת 2020/2021.
| קבוצה | עיר | חבל | אצטדיון | תכולה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אנז'ה | אנז'ה | פיי דה לה לואר | אצטדיון רמון קופה | 18,752 |
| בורדו | בורדו | אקיטן החדשה | מאטמוט אטלנטיק | 42,115 |
| ברסט | ברסט | ברטאן | אצטדיון פראנסיס לה בלה | 15,931 |
| טרואה | טרואה | גראנד אסט | סטאד דה ל'אוב | 20,400 |
| לאנס | לאנס | או-דה-פראנס | אצטדיון בולארט-דלליס | 37,705 |
| לוריאן | לוריאן | ברטאן | אצטדיון דה מוסטוואר | 18,890 |
| ליון | ליון | אוברן-רון-אלפ | פארק אולימפיק ליון | 59,186 |
| ליל | וילנב-ד'אסק | או-דה-פראנס | אצטדיון פייר מורואה | 50,186 |
| מונפלייה | מונפלייה | אוקסיטניה | אצטדיון דה לה מוסו | 32,900 |
| מונקו | מונקו | מונקו | אצטדיון לואי השני | 18,523 |
| מץ | מץ | גראנד אסט | אצטדיון סנט סימפורייה | 25,636 |
| מרסיי | מרסיי | פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור | סטאד ולודרום | 67,394 |
| נאנט | נאנט | פיי דה לה לואר | אצטדיון דה לה בוז'ואר | 35,322 |
| ניס | ניס | פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור | אליאנץ ריביירה | 35,624 |
| סנט אטיין | סנט אטיין | אוברן-רון-אלפ | סטאד ז'ופרואה-גישאר | 41,965 |
| פריז סן ז'רמן | פריז | איל-דה-פראנס | פארק דה פראנס | 48,583 |
| קלרמון פוט | קלרמון-פראן | אוברן-רון-אלפ | אצטדיון גבריאל מונפייה | 11,980 |
| ריימס | ריימס | גראנד אסט | אצטדיון אגוסט דלאון | 21,684 |
| רן | רן | ברטאן | רוז'ון פארק | 29,778 |
| שטרסבורג | שטרסבורג | גראנד אסט | אצטדיון דה לה מיניו | 29,230 |
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | פריז סן ז'רמן | 38 | 26 | 8 | 4 | 90 | 36 | 54+ | 86 | העפלה לשלב הבתים בליגת האלופות |
| 2 | מרסיי | 38 | 21 | 8 | 9 | 63 | 38 | 25+ | 71 | העפלה לשלב הבתים בליגת האלופות |
| 3 | מונקו | 38 | 20 | 9 | 9 | 65 | 40 | 25+ | 69 | העפלה לשלב המוקדמות השלישי בליגת האלופות |
| 4 | רן | 38 | 20 | 6 | 11 | 82 | 40 | 42+ | 66 | העפלה לשלב הבתים בליגה האירופית |
| 5 | ניס | 38 | 20 | 7 | 11 | 52 | 36 | 16+ | 66 | העפלה לשלב הפלייאוף בקונפרנס ליג |
| 6 | שטרסבורג | 38 | 17 | 12 | 9 | 60 | 43 | 17+ | 63 |  |
| 7 | לאנס | 38 | 17 | 11 | 10 | 62 | 48 | 14+ | 62 |  |
| 8 | ליון | 38 | 17 | 11 | 10 | 66 | 51 | 15+ | 61 |  |
| 9 | נאנט | 38 | 15 | 10 | 13 | 55 | 48 | 7+ | 55 | העפלה לשלב הבתים בליגה האירופית |
| 10 | ליל | 38 | 14 | 13 | 11 | 48 | 48 | 0 | 55 |  |
| 11 | ברסט | 38 | 13 | 9 | 16 | 49 | 57 | 8− | 48 |  |
| 12 | ריימס | 38 | 11 | 13 | 14 | 43 | 44 | 1− | 46 |  |
| 13 | מונפלייה | 38 | 12 | 7 | 19 | 49 | 61 | 12− | 43 |  |
| 14 | אנז'ה | 38 | 10 | 11 | 17 | 44 | 55 | 11− | 41 |  |
| 15 | טרואה | 38 | 9 | 11 | 18 | 37 | 53 | 16− | 38 |  |
| 16 | לוריאן | 38 | 8 | 12 | 18 | 35 | 63 | 28− | 36 |  |
| 17 | קלרמון פוט | 38 | 9 | 9 | 20 | 38 | 69 | 31− | 36 |  |
| 18 | סנט אטיין | 38 | 7 | 11 | 20 | 42 | 77 | 35− | 32 | פלייאוף על הירידה לליג 2 |
| 19 | מץ | 38 | 6 | 13 | 19 | 35 | 69 | 34− | 31 | ירידה לליג 2 |
| 20 | בורדו | 38 | 6 | 13 | 19 | 52 | 91 | 39− | 31 | ירידה לליג 2 |
↑  לניס הופחתה נקודה בעקבות אירוע אלימות במשחק נגד מרסיי במסגרת המחזור ה-3.
↑  לליון הופחתה נקודה בעקבות אירוע אלימות במשחק נגד מרסיי במסגרת המחזור ה-14.
↑  נאנט העפילה לליגה האירופית בעקבות זכייתה בגביע הצרפתי
סטטיסטיקות > מלכי השערים

| מיקום | שחקן | קבוצה | שערים   |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | צרפת קיליאן אמבפה | פריז סן ז'רמן | 28 |
| 2 | צרפת ויסאם בן ידר | מונקו | 25 |
| 3 | צרפת מוסא דמבלה | ליון | 21 |
| 3 | צרפת מרטין טרייה | סטאד רן | 21 |
| 5 | אלג'יריה אנדי דילור | מונפלייה/ניס | 18 |
| 6 | קנדה ג'ונתן דייוויד | ליל | 15 |
| 6 | צרפת גאטאן לבורד | מונפלייה/סטאד רן | 15 |
| 8 | גינאה מוחמד באיו | קלרמון פוט | 14 |
| 9 | ברזיל ניימאר | פריז סן ז'רמן | 13 |
| 10 | צרפת רנדאל קולו מואני | נאנט | 12 |
| 10 | קמרון קרל טוקו אקמבי | ליון | 12 |
| 10 | צרפת דימיטרי פאייה | מרסיי | 12 |
| 10 | צרפת ארנו קלימואנדו | פריז סן ז'רמן/ לאנס | 12 |
| 10 | צרפת לודוביק אז'ורקה | שטרסבורג | 12 |
סטטיסטיקות > מלכי הבישולים

| מיקום | שחקן | קבוצה | בישולים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | צרפת קיליאן אמבפה | פריז סן ז'רמן | 17 |
| 2 | ארגנטינה ליונל מסי | פריז סן ז'רמן | 14 |
| 3 | צרפת בנז'מן בוריז'ו | סטאד רן | 12 |
| 4 | צרפת ז'ונתן קלאוס | לאנס | 11 |
| 5 | צרפת דימיטרי פאייה | מרסיי | 10 |
| 5 | מאלי אמארי טראורה | סטאד רן | 10 |
| 7 | גרמניה קווין פולאנד | מונקו | 9 |
| 7 | צרפת אמין גואירי | ניס | 9 |
| 9 | צרפת גאטאן לבורד | מונפלייה/סטאד רן | 8 |
| 9 | ניגריה מוזס סימון | נאנט | 8 |
| 9 | ברזיל קאיו אנריקה | מונקו | 8 |
| 9 | קרואטיה לוברו מאייר | סטאד רן | 8 |
| 9 | צרפת לודוביק אז'ורקה | שטרסבורג | 8 |
הערות שוליים

↑  French Ligue 1 Top Scorers, BBC Sport (באנגלית בריטית)
↑  Classement buteurs - {0}, Ligue1 (ב־)
↑  French Ligue 1 Top Assists, BBC Sport (באנגלית בריטית)
| עונות בליגה הלאומית של צרפת ובליג 1 |
| --- | --- | --- |
| ליגה לאומית | 1932/1933 • 1933/1934 • 1934/1935 • 1935/1936 • 1936/1937 • 1937/1938 • 1938/1939 • 1945/1946 • 1946/1947 • 1947/1948 • 1948/1949 • 1949/1950 • 1950/1951 • 1951/1952 • 1952/1953 • 1953/1954 • 1954/1955 • 1955/1956 • 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 |  |
| Division 1 | 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 |  |
| ליג 1 | 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
פייטרו לוקטלי

| --- | --- |

 לידה:  3 בספטמבר 1695 ברגמו, הרפובליקה של ונציה 
 פטירה:  30 במרץ 1764 (בגיל 68) אמסטרדם 
 מוקד פעילות:  הרפובליקה של ונציה, הרפובליקה ההולנדית 
 זרם:  המוזיקה הקלאסית בתקופת הבארוק 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  איטלקית 
 כלי נגינה:  כינור 
 פרופיל ב-IMDb
 
פייטרו אנטוניו לוקטלי (איטלקית: Pietro Antonio Locatelli;‏ 3 בספטמבר 1695 - 30 במרץ 1764) היה מלחין וכנר איטלקי.
חייו

לוקטלי נולד בברגמו שבאיטליה. כילד פלא בנגינת כינור נשלח לרומא ללמוד אצל ארכאנג'לו קורלי. לא הרבה ידוע על פעילותו בשנים הבאות, פרט לכך שהשתקע לבסוף באמסטרדם בשנת 1729, ושם נפטר.
לוקטלי היה וירטואוז בכינור. נאמר עליו שמעולם לא ניגן צליל שגוי – פרט לפעם אחת, כשהזרת שלו החליקה ונתקעה בגשר של כינורו.
חידושיו בטכניקת הנגינה הביאו עליו ביקורת מצד בני דורו בכל הנוגע ליפי הצליל. מבקרי מוזיקה בני זמנו השוו אותו שלא לטובתו עם כנרים אחרים, שנפלו ממנו ללא ספק בחדשנות ובהשפעה. הטכניקה של לוקטלי עודנה מהווה אתגר לכנרים עד ימינו אלה.
יצירותיו של לוקטלי נכתבו בעיקר לכינור. יצירתו החשובה ביותר היא כנראה "אמנות הכינור", אופוס 3, קובץ של שנים-עשר קונצ'רטי לכלי זה, הכוללים עשרים וארבעה קפריצ'י קשים לביצוע מבחינה טכנית - הם יכולים לשמש כקדנצות מורחבות, אבל כיום נהוג לנגן אותם בנפרד מן הקונצ'רטי.
לוקטלי כתב גם סונאטות לכינור ולבסו קונטינואו, (אופוס 6, וחלק מאופוס 8), טריו סונאטות, (אופוס 5 וחלק מאופוס 8), קונצ'רטי גרוסי (אופוס 1 ו-7) וקובץ סונאטות לחליל ולבאסו קונטינואו (אופוס 2), שבמבנה שלהן מופיעים מאפיינים, שיתרמו בשנים הבאות לגיבוש צורת הסונאטה. כן ניכרת בהם תזוזה לעבר סגנון הגאלאנט בשפע הקישוטים, הסינקופות והמקצבים המשתנים במלודיה. גם סדרת דואטים לשני חלילים יוחסה לו בטעות. מקובל היום לנגן סונאטה שלו לצ'לו (שהיא עיבוד מהמאה ה-19 לפרקים מסונאטות שונות שלו לכינור ולבאסו קונטינואו עבור צ'לו ופסנתר). ביצירותיו המוקדמות ניכרת השפעת קורלי, ואילו היצירות המאוחרות קרובות יותר לויולדי בסגנונן. בקונצ'רטי גרוסי אופוס 1 בולט הקונטרפונקט בחיוניותו ומרחיק מעבר לדגם של קורלי אל מסורת הקונטרפונקט הרומאית. החומרה המייחדת קונצ'רטי אלה נעלמת ברבים מן הקונצ'רטי אופוס 4 ו-7, שבהם ניכרת נטייה ברורה לקונצ'רטו סולו. בסונאטות לכינור אופוס 6 ו-8 מגיע לוקטלי אל פסגת יצירתו, במיזוג בעל אופי אישי ביותר של כשרונותיו הווירטואוזיים ככנר עם יכולותיו כמלחין, שהציג את המגמות המתקדמות ביותר בסגנון התקופה.
לוקטלי מוכר אולי לקהל המאזינים של ימינו הודות ליצירה שאיננה קיימת למעשה. הרומן הראשון בסדרת "אוברי-מטורין" של פטריק אובראיין מתחיל בשורה המפורסמת: "חדר המוזיקה בבית המושל בפורט מאהון, מתומן גבוה ונאה, שתקרתו נתמכת בעמודים, היה מלא בפרק הראשון החוגג של הרביעייה בדו מז'ור של לוקטלי." למעשה, לא ידוע שלוקטלי חיבר איזה שהן רביעיות. היצירה הקאמרית ששימשה לתמונה זו בעיבוד לסרט "אדון ומפקד" הייתה, לאמיתו של דבר, חמישייה בדו מז'ור של לואיג'י בוקריני.
הערות שוליים

1 2  דאנינג, גרוב
↑  אלברט דאנינג, "פייטרו אנטוניו לוקטלי" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264765005171  PLWABN: 9810628138305606  BNE: XX1046548  BnF: cb136189874 (data)  GND: 118780220  ICCU: LO1V134192  ISNI: 0000 0001 2118 8127  LCCN: n80144600  LNB: 000053668  MusicBrainz: 8dc575fe-7a0d-435b-8fb7-9c76ea8eb109  NDL: 01030800  NKC: jn19990005144  NLG: 218124  NLK: KAC199616886  NTA: 073180106  SELIBR: 210325  SNAC: w6fx7w85  SUDOC: 056598793  Trove: 1026596  VcBA: 495/284664  VIAF: 5107818   WorldCat (עם VIAF): 5107818
פגוש את הפוקרס

| --- | --- |

 בימוי:  ג'יי רואץ' 
 הופק בידי:  רוברט דה נירו   ג'יי רואץ' ג'ן רוזנטל
 תסריט:  מרי רות קלארקי   גרג גלינה
 עריכה:  אלן באומגרטן 
 שחקנים ראשיים:  בן סטילר  רוברט דה נירו   טרי פולו דסטין הופמן  ברברה סטרייסנד
 מוזיקה:  רנדי ניומן 
 צילום:  ג'ון שוורצמן 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  TriBeCa Productions 
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל (ארצות הברית)  דרימוורקס (הפצה בינלאומית)
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  22 בדצמבר 2004
 משך הקרנה:  110 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט קומדיה 
 תקציב:  80,000,000‏$
 הכנסות:  516,642,939‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   meetthefockers
 סרט קודם:  פגוש את ההורים (2000)
 סרט הבא:  פגוש את הפוקרס הקטנים (2010)
 www.meetthefockers.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
פגוש את הפוקרס (באנגלית: Meet the Fockers) הוא סרט קולנוע קומי, המהווה המשך לסרט "פגוש את ההורים".
עלילה

הסרט מתאר את המשך תלאותיהם של בני הזוג גרג (בן סטילר) ופאם (טרי פולו) בדרך לחתונה. בהמשך לסרט הראשון שתיאר את המפגש המביך של גרג פוקר (אנגלית: Focker, נהגה בדומה למילה Fucker) עם הוריה של פאם בירנס, מתאר הסרט הזה את מפגש משפחתו של גרג עם משפחתה של פאם, שכצפוי מוביל לאסון אחרי אסון. בסרט משחקים כוכבים רבים וביניהם רוברט דה נירו בתפקיד אביה של פאם, ודסטין הופמן וברברה סטרייסנד בתפקיד הוריו של גרג.
הסרט השלישי בסדרה, בשם "פגוש את הפוקרס הקטנים", יצא לאקרנים ב-2010.
פייטרו לורנצטי

| --- | --- |

 לידה:  1280 סיינה, Republic of Siena 
 פטירה:  1348 (בגיל 68 בערך) סיינה, Republic of Siena 
 תקופת הפעילות:  1295–1348 (כ־53 שנים) 
 זרם באמנות:  אסכולת סיינה 
 הושפע על ידי:  ג'וטו די בונדונה 
 יצירות ידועות:  The Road to Calvary, The Capture of Christ, Risen Christ 
 
פייטרו לורנצטי (באיטלקית: Pietro Lorenzetti) או פייטרו לאורטי (Laurati) (1280 בקירוב – 1348) היה צייר איטלקי, בן תקופת הרנסאנס, מאסכולת סיינה. הוא היה פעיל בין השנים 1306–1345 בקירוב. יצירתו, בעלת המאפיינים הנטורליסטים, בישרה את אמנות הרנסאנס. אחיו היה הצייר אמברוג'יו לורנצטי.
ביוגרפיה

מעט ידוע על חייו של לורנצטי מלבד שנולד, כנראה, בסיינה בסוף המאה ה-13 (1280/90 בערך), וכנראה מת שם בשנת 1348 כקורבן של מגפת המוות השחור הראשונה.
פייטרו עבד באסיזי, פירנצה, פיסטויה, קורטונה וסיינה (שם נמצאת יצירות "לידת הבתולה"), אם כי הכרונולוגיה המדויקת אינה ידועה. עבודתו מעידה על השפעתם של דוצ'ו, שייתכן כי עבד בסטודיו שלו, אולי לצד סימונה מרטיני, ג'וטו די בונדונה וג'ובאני פיזאנו.
לדברי ג'ורג'ו וזארי, ציורי הקיר של פיטרו עיטרו את חזית כנסיית סנטה מריה דלה סקאלה (אנ') שבסיינה. לרוע המזל, ציורי הקיר – הנחשבים כיום כעבודתם של שני האחים לורנצטי – נהרסו בשנת 1720.
בשנים 1336-1337 הוא עבד על הפרסקו "צליבת ישו" שמוצג בכנסייה בסיינה.
יצירת המופת שלו היא סדרת פרסקאות בכנסייה התחתונה של הבזיליקה של פרנציסקוס הקדוש מאסיזי, שם צייר סדרה של סצנות גדולות המתארות את הצליבה, ההורדה מהצלב ואת הקבר. הדמויות ביצירות אלה מציגות אינטראקציות רגשיות. ניתן לראות בהן את ההשפעה הנרטיבית של ציורי הקיר של ג'וטו. ביצירות אלה ואחרות של הכנסייה התחתונה. האחים לורנצטי ומתחריהם בני זמנם מפירנצה, כג'וטו וממשיכיו ברנרדו דאדי ומאסו די באנקו (אנ'), הנביטו את המהפכה הציורית האיטלקית שחילצה דמויות מהרקע המוזהב של האיקונוגרפיה הביזנטית לעולמות ציוריים של ערים, אדמות ואוויר.
הערות שוליים

↑  "Pietro Lorenzetti | Italian painter".
↑  Norman, Diana. Painting in Late Medieval and Renaissance Siena (1260–1555). New Haven: Yale University Press. 2003. p. 35
↑  Polzer, Joseph. “Pietro Lorenzetti's Artistic Origin and His Place in Trecento Sienese Painting.” Jahrbuch der Berliner Mussen 35, (1993): Staatliche Museen zu Berlin. p. 103
↑  Smart, Alastair, The Dawn of Italian Painting 1250–1400. Ithaca: Cornell University Press. 1978. p. 101
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264616305171  BNE: XX4829738  BnF: cb14965974r (data)  CANTIC: a10657721  GND: 118729063  ICCU: CFIV030385  ISNI: 0000 0001 2247 7537  KulturNav: 936cf501-beb2-4a03-9c60-1bf64bf5c344  LCCN: n86142480  NDL: 00470659  NKC: pag2007388138  NTA: 081642997  RKD: 254946  SELIBR: 208608  SUDOC: 067315992  ULAN: 500030946  VcBA: 495/41970  VIAF: 172313064   WorldCat (עם VIAF): 172313064 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פייטרו הראשון, רוזן סבויה

פייטרו הראשון, רוזן סבויה (באיטלקית: Pietro I di Savoia; ‏1048 – 9 באוגוסט 1078), היה רוזן סבויה בין השנים 1057–1078.
ביוגרפיה

פייטרו נולד בשנת 1048 לאודונה הראשון, רוזן סבויה ולאדליידה מסוזה, בתם של אולדריקו מנפרדי השני, מרקיז טורינו וברטה ממילאנו.
בשנת 1057 מת אביו אודונה הראשון, רוזן סבויה, ופייטרו עלה לשלטון במקומו. אולם בשל היותו קטין שלטה אמו כעוצרת, והכוח ברוזנות למעשה היה בידיה. זמן קצר לפני מותו התאחד פייטרו עם קוניברטו, בישוף טורינו, בניסיון להדיח את בנדיקטו השני, אב המנזר סקרה די סן מיקלה מתפקידו. ב-9 באוגוסט 1078 מת פייטרו, ואחיו אמדאו השני, רוזן סבויה עלה לשלטון במקומו.
משפחתו

בשנת 1065 התחתן פייטרו עם אנייה מאקיטן, רוזנת סבויה, בתם של גיום השביעי, דוכס אקיטן וארמנסינדה, ממנה היו לו 3 בנות:
אגנזה מסבויה (לא ידוע–1078), התחתנה עם פרידריך ממפלגארד, מרקיז טורינו
אליצ'ה מסבויה, התחתנה עם בוניפאצ'יו דל ואסטו
ברטה מסבויה (1075–1111), התחתנה עם פרו הראשון, מלך אראגון
עונת 2021/2022 ביורוקאפ

| --- | --- |


 תאריך התחלה:  ספטמבר 2021
 תאריך סיום:  מאי 2022
 מספר משתתפות:  19 (עקב הרחקתה של לוקומוטיב קובאן)
 זוכה:  איטליה וירטוס בולוניה (זכייה ראשונה)
 מספר משחקים:  עונה סדירה: 18   שמינית הגמר, רבע גמר, חצי הגמר והגמר : משחק נוקאאוט
  אתר האינטרנט הרשמי של היורוקאפ
 → 2020/20212022/2023 ←
 
עונת 2021/2022 ביורוקאפ היא העונה ה-20 של המפעל השני בחשיבותו של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל השנייה לאחר היורוליג. העונה נפתחה בספטמבר 2021 והסתיימה במשחק הגמר בחודש אפריל 2022.
מתכונת התחרות

יורוליג בסקטבול שאחראית על היורוקאפ הודיעה על שינוי במבנה, לטורניר יעפילו 20 קבוצות כאשר 16 מהם בעלות רישיון ארוך טווח (שלוש עונות) ועוד ארבע קבוצות יזכו לרישיון חד שנתי. 20 הקבוצות יחולקו לשני בתים של 10 קבוצות בכל בית, כשכל קבוצה תשחק פעמיים (בית חוץ) מול שאר קבוצות הבית כאשר שמונה הקבוצות הראשונות יעפילו לשלבי ההכרעה שיערך בשיטת נוקאאוט.
המשתתפות בתחרות

| שלב הבתים |
| --- | --- | --- | --- |
| ספרד ולנסיה | איטליה רייר ונציה | גרמניה המבורג טאוורס | סרביה פרטיזן בלגרד |
| ספרד חובנטוד בדאלונה | איטליה אקילה באסקט טרנטו | טורקיה טורק טלקום | יוון פרומיתאס פטרס |
| ספרד גראן קנריה | צרפת JL בורק | טורקיה בורסאספור | ליטא לייטקבליס |
| ספרד מורה בנק אנדורה | צרפת מטרופוליטנס 92 | מונטנגרו בודוצ'נוסט פודגוריצה | פולין שלונסק ורוצלב |
| איטליה וירטוס בולוניה | גרמניה רטיופארם אולם | סלובניה צדביטה אולימפיה | רוסיה לוקומוטיב קובאן |
שלב הבתים > בית א'

|  | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | ספרד חובנטוד בדאלונה | 16 | 12 | 4 | 1297 | 1130 | 167+ | מעפילה לשלב שמינית הגמר |
| 2. | סרביה פרטיזן בלגרד | 16 | 12 | 4 | 1353 | 1204 | 149+ | מעפילה לשלב שמינית הגמר |
| 3. | צרפת מטרופוליטנס 92 | 16 | 11 | 5 | 1314 | 1256 | 58+ | מעפילה לשלב שמינית הגמר |
| 4. | ספרד מורה בנק אנדורה | 16 | 9 | 6 | 1209 | 1180 | 29+ | מעפילה לשלב שמינית הגמר |
| 5. | ליטא לייטקבליס | 16 | 9 | 7 | 1263 | 1181 | 82+ | מעפילה לשלב שמינית הגמר |
| 6. | טורקיה טורק טלקום | 16 | 8 | 8 | 1211 | 1252 | 41- | מעפילה לשלב שמינית הגמר |
| 7. | גרמניה המבורג טאוורס | 16 | 6 | 10 | 1315 | 1411 | 96- | מעפילה לשלב שמינית הגמר |
| 8. | פולין שלונסק ורוצלב | 16 | 3 | 13 | 1190 | 1320 | 130- | מעפילה לשלב שמינית הגמר |
| 9. | איטליה אקילה באסקט טרנטו | 16 | 1 | 15 | 1112 | 1334 | 222- |  |
| 10. | רוסיה לוקומוטיב קובאן | - | - | - | - | - | - | הורחקה |
שלב הבתים > בית ב'

|  | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | ספרד גראן קנריה | 18 | 12 | 6 | 1453 | 1366 | 87+ | מעפילה לשלב שמינית הגמר |
| 2. | ספרד ולנסיה | 18 | 12 | 6 | 1554 | 440 | 114+ | מעפילה לשלב שמינית הגמר |
| 3. | סלובניה צדביטה אולימפיה | 18 | 11 | 7 | 1540 | 1412 | 40+ | מעפילה לשלב שמינית הגמר |
| 4. | איטליה וירטוס בולוניה | 18 | 11 | 7 | 1519 | 1465 | 54+ | מעפילה לשלב שמינית הגמר |
| 5. | מונטנגרו בודוצ'נוסט פודגוריצה | 18 | 10 | 8 | 1413 | 1420 | 7- | מעפילה לשלב שמינית הגמר |
| 6. | איטליה רייר ונציה | 18 | 9 | 9 | 1380 | 1355 | 25+ | מעפילה לשלב שמינית הגמר |
| 7. | טורקיה בורסאספור | 18 | 8 | 10 | 1459 | 1499 | 40- | מעפילה לשלב שמינית הגמר |
| 8. | גרמניה רטיופארם אולם | 18 | 7 | 11 | 1432 | 1465 | 32- | מעפילה לשלב שמינית הגמר |
| 9. | צרפת JL בורק | 18 | 6 | 12 | 1415 | 1471 | 56- |  |
| 10. | יוון פרומיתאס פטרס | 18 | 4 | 14 | 1279 | 1484 | 205- |  |
הערות שוליים

↑  2021-22 EuroCup season to start under revamped competition model, Welcome to EUROLEAGUE BASKETBALL (באנגלית)
| עונות בגביע יול"ב/יורוקאפ |
| --- | --- | --- |
| גביע יול"ב | 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 |  |
| יורוקאפ | 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |