stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עומר צלישר
הערות שוליים

↑  אבישי בראל, ‏חיזוק משולש: צלישר, חדידה ונוזור חתמו ברמה"ש, באתר ONE‏, 18 באוגוסט 2015
↑  שלום אלבז, ‏צלישר חתם בק"ש, שירצקי מוכן למכור את בראון, באתר ONE‏, 19 בינואר 2016
↑  מערכת ONE, ‏צלישר חתם בר"ג, חסן האריך חוזה בהפועל פ"ת, באתר ONE‏, 23 באוגוסט 2018
↑  לאומית: דין מימוני חתם בהפועל ר"ג, צלישר בכפ"ס, עפולה תמשיך במומנטום?, באתר וואלה, 17 בינואר 2019
↑  מערכת ONE, ‏צלישר, סרדל ואוחיון חתמו בהפועל פתח תקווה, באתר ONE‏, 6 בפברואר 2020
↑  הפועל פתח תקוה שחררה שבעה שחקנים לפני משחק הסיום של הפלייאוף התחתון, באתר וואלה, 30 ביוני 2020
↑  מערכת ONE, ‏עומר צלישר חתם באום אל פאחם לעונה אחת, באתר ONE‏, 19 באוגוסט 2020
עונת 2012/2013 ביורוליג

עונת 2012/2013 ביורוליג הייתה העונה ה-56 של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל וה-13 שאורגנה על ידי Euroleague Basketball Company.
המשחק הראשון התקיים ב-25 בספטמבר 2012 והתחרות הסתיימה ב-13 במאי 2013. בתחרות השתתפו 31 קבוצות.
העונה הסתיימה בניצחון של אולימפיאקוס, זה היה הניצחון השלישית בתולדות המועדון.
ואסיליס ספאנוליס (יוון) מאולימפיאקוס נבחר לכדורסלן המצטיין של העונה.
ואסיליס ספאנוליס (יוון) מאולימפיאקוס נבחר לכדורסלן המצטיין של פיינל פור.
מתכונת התחרות

תחילה התקיים השלב המוקדם שבסופו המנצח מ-8 קבוצות עלה לעונה הסדירה. 
24 קבוצות החלו בעונה הסדירה כאשר המשחקים נערכו ב-4 בתים. בשלב הבא, 16 קבוצות התחרו ב-2 בתים. ארבע קבוצות מכל בית עלו למשחקי רבע הגמר שהתקיימו עד ל-3 ניצחונות. הפיינל פור נערך ב-O2 ארנה, לונדון.
דירוג הקבוצות

דירוג הקבוצות פורסם ב-31 במאי 2012
| --- | --- |
: מנצח
: סגנית
: המקום השלישי
: המקום הרביעי
: פרשה ברבע הגמר
: פרשה בשמינית הגמר
: לא עלתה לשמינית הגמר
| מדינה (ליגה) | קבוצות | קבוצותסוג רישיון (מיקום בליגה לאומית בשנת 2011/12) | קבוצותסוג רישיון (מיקום בליגה לאומית בשנת 2011/12) | קבוצותסוג רישיון (מיקום בליגה לאומית בשנת 2011/12) | קבוצותסוג רישיון (מיקום בליגה לאומית בשנת 2011/12) | קבוצותסוג רישיון (מיקום בליגה לאומית בשנת 2011/12) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ספרד ספרד (ACB) | 4 | ברצלונה A (1) | ריאל מדריד A (2) | קאחה לבורל A (3) | אוניקאחה מאלגה A (9) |  |
| איטליה איטליה(Lega A) | 3 | מונטפסקי סיינה A (1) | EA7 מילאנו A (2) | מרופו קאנטו B QR(5) |  |  |
| טורקיה טורקיה (TBL) | 3 | בשיקטש B (1) | אפס פילזן A (2) | פנרבחצ'ה אולקר A (5) |  |  |
| גרמניה גרמניה (BBL) | 2 | ברוזה במברג B (1) | אלבה ברלין C (5) |  |  |  |
| יוון יוון  (GBL) | 2 | אולימפיאקוס A (1) | פנאתינייקוס A (2) |  |  |  |
| ליטא ליטא (LKL) | 2 | ז'לגיריס קובנה A (1) | ריטאס וילנה B (2) |  |  |  |
| רוסיה רוסיה (PBL) | 2 | צסק"א מוסקבה A (1) | חימקי מוסקבה B (2) |  |  |  |
| קרואטיה קרואטיה(ליגת העל הקרואטית בכדורסל) | 1 | צדביטה B (2) |  |  |  |  |
| צרפת צרפת (LNB Pro A) | 1 | אלאן שאלון B (1) |  |  |  |  |
| ישראל ישראל (BSL) | 1 | מכבי תל אביב A (1) |  |  |  |  |
| פולין פולין (PLK) | 1 | אסקו פרוקום A (1) |  |  |  |  |
| סרביה סרביה (KLS) | 1 | פרטיזן B (1) |  |  |  |  |
| סלובניה סלובניה (SKL) | 1 | יוניון אולימפיה B (2) |  |  |  |  |
שלבי הגמר > בית ה'

|  | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | רוסיה צסק"א מוסקבה | 14 | 11 | 3 | 1095 | 981 | 114 |
| 2. | ספרד ריאל מדריד | 14 | 10 | 4 | 1085 | 1021 | 64 |
| 3. | טורקיה אפס פילזן | 14 | 9 | 5 | 1028 | 1031 | 3- |
| 4. | יוון פנאתינייקוס | 14 | 9 | 5 | 1001 | 968 | 33 |
| 5. | ספרד אוניקאחה מאלגה | 14 | 7 | 7 | 988 | 1015 | 27- |
| 6. | ליטא ז'לגיריס קובנה | 14 | 6 | 8 | 1065 | 1040 | 25 |
| 7. | גרמניה אלבה ברלין | 14 | 4 | 10 | 959 | 1036 | 77- |
| 8. | גרמניה ברוזה במברג | 14 | 0 | 14 | 1026 | 1155 | 129- |
שלבי הגמר > בית ו'

|  | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | ספרד ברצלונה | 14 | 13 | 1 | 1151 | 986 | 165 |
| 2. | יוון אולימפיאקוס | 14 | 9 | 5 | 1068 | 1033 | 35 |
| 3. | ישראל מכבי תל אביב | 14 | 8 | 6 | 1105 | 1012 | 93 |
| 4. | ספרד קאחה לבורל | 14 | 8 | 6 | 1093 | 1045 | 48 |
| 5. | רוסיה חימקי מוסקבה | 14 | 7 | 7 | 1133 | 1051 | 82 |
| 6. | איטליה מונטפסקי סיינה | 14 | 7 | 7 | 1036 | 1057 | 21- |
| 7. | טורקיה בשיקטש | 14 | 2 | 12 | 893 | 1104 | 211- |
| 8. | טורקיה פנרבחצ'ה אולקר | 14 | 2 | 12 | 1055 | 1246 | 191- |
שלבי הגמר > השלבים המתקדמים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר |  |  | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר |
 
|   |  |  יווןאולימפיאקוס | 67 | 71 | 72 | '73 | 82 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  טורקיה אנאדולו אפס | 62 | 53 | 83 | 74 | 72 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  טורקיה אנאדולו אפס | 62 | 53 | 83 | 74 | 72 |   |   |  |  יווןאולימפיאקוס | 69 |  |  |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |   |   |  |  יווןאולימפיאקוס | 69 |  |  |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |   |   |  |  רוסיה צסק"א מוסקבה | 52 |  |  |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  רוסיהצסק"א מוסקבה | 89 | 90 | 72 | 94 |   |   |   |  |  רוסיה צסק"א מוסקבה | 52 |  |  |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  רוסיהצסק"א מוסקבה | 89 | 90 | 72 | 94 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  ספרד קאחה לבורל | 78 | 68 | 93 | 85 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  יווןאולימפיאקוס | 100 |  |  |   |   |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  ספרד ריאל מדריד | 88 |  |  |   |   |
|   |  |  ספרדריאל מדריד | 79 | 75 | 69 |  |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  ישראל מכבי תל אביב | 53 | 63 | 57 |  |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  ישראל מכבי תל אביב | 53 | 63 | 57 |  |   |   |  |  |  ספרדריאל מדריד | 74 |  |  |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  ספרדריאל מדריד | 74 |  |  |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |   |   |  |  ספרד ברצלונה | 67 |  |  |   |   |   | משחק על מדליית ארד | משחק על מדליית ארד | משחק על מדליית ארד | משחק על מדליית ארד | משחק על מדליית ארד | משחק על מדליית ארד | משחק על מדליית ארד |  |
|  |  |  ספרדברצלונה | 72 | 65 | 63 | 70 | 64 |   |   |  |  ספרד ברצלונה | 67 |  |  |   |   |   | משחק על מדליית ארד | משחק על מדליית ארד | משחק על מדליית ארד | משחק על מדליית ארד | משחק על מדליית ארד | משחק על מדליית ארד | משחק על מדליית ארד |  |
|  |  |  ספרדברצלונה | 72 | 65 | 63 | 70 | 64 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  יוון פנאתינייקוס | 70 | 66 | 65 | 60 | 53 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  רוסיהצסק"א מוסקבה | 74 |  |  |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  ספרד ברצלונה | 73 |  |  |   |   |
שלבי הגמר > משחק הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 12 במאי 2013 | יוון אולימפיאקוס | 88:100 | ספרד ריאל מדריד | O2 ארנה (לונדון), לונדון. צופים: 15,169 שיפוט: גרינו צרבוך (איטליה),  איליה בלושביץ' (סרביה)   בוריס ריז'יק (אוקראינה) |
| 12 במאי 2013 |  |  |  | O2 ארנה (לונדון), לונדון. צופים: 15,169 שיפוט: גרינו צרבוך (איטליה),  איליה בלושביץ' (סרביה)   בוריס ריז'יק (אוקראינה) |
שלבי הגמר > ישראל בתחרות

מכבי תל אביב השתתפה במשחקי ה-16, סיימה את הבית במקום השלישי ועלתה לרבע הגמר. ברבע הגמר היא הפסידה וסיימה את העונה.
סיסקאי

סיסקאי (באנגלית ובאפריקאנס: Ciskei) או בשמה הרשמי רפבוליקת סיסקאי (בשפת הקוסה: iRiphabliki ye Ciskei) הייתה בנטוסטן בדרום מערבה של דרום אפריקה בתקופת האפרטהייד. ממשל עצמי נוסד בסיסקאי בשנת 1972, ובשנת 1981 העניקה לה דרום אפריקה עצמאות. היא השתרעה לחופי האוקיינוס ההודי, על שטחה של הפרובינציה כף התקווה הטובה, איתה היא גבלה מכל עבריה. האוכלוסייה השלטת בסיסקאי היו בני הקוסה. עיר הבירה הייתה בישו. סיסקאי הגיעה לקיצה בשנת 1994, אז עם נפילת האפרטהייד היא אוחדה מחדש עם דרום אפריקה. כיום שטחה מהווה חלק מפרובינציות הכף המזרחי.
גאוגרפיה ודמוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
בשנת 1961 הפך סיסקאי לאזור מינהלי נפרד מדרום אפריקה ובשנת 1972 הוכרז ממשל עצמי תחת השופט הראשי מבנדלה ואז לנוקס סאבא. מבנדלה היה בני ה"פנגו", קבוצה אתנית שכרתה ברית עם הבריטים במלחמות הקוסה במאה ה-19, ואשר היסטורית אימצה את החינוך הקולוניאלי והייתה משכילהה יותר. בני "הרהאבה" התמרמרו, ובעקבות מדיניות ה"ריבליזציה " של שלטונות האפרטהייד, קידמו את עמדתם, שהגיעה לשיאה בבחירתו של סאבא, בן השבט שפעל נגד בני ה"פנגו".
בשנת 1978 הפכה סיסקאי למדינה של מפלגה אחת תחת שלטונו של סאבא, ולאחר משאל עם על עצמאות בשנת 1980, הפכה בשנת 1981 היא לבנטוסטן הרביעי שהוכרז כעצמאי על ידי ממשלת דרום אפריקה ותושביה איבדו את אזרחותם בדרום אפריקה. עם זאת, לא היה ביקורת גבולות בין דרום אפריקה לסיסקי.
אנשים שחורים שנמצאו גרים ללא אישורים באזורים לבנים או בחוות בדרום אפריקה, לעיתים קרובות במשך דורות, הועברו בכוח לסיסקאי על ידי שלטונות האפרטהייד, לעיתים קרובות מ"כתמים שחורים" ב"פרוזדור הלבן" הסמוך למחנות "יישוב מחדש". מחקר שנערך על ידי אוניברסיטת רודוס ב-1983 מצא כי 40% מהילדים במחנה אחד סבלו מתת תזונה, ובמחנה אחר, בת'ורנהיל, 50% מהילדים מתו לפני גיל 5. מגפות הטיפוס פרצו גם במחנות היישוב מחדש, שלעיתים קרובות היו מבודדים, וחסרו מתקני בריאות, תברואה ובתי ספר, והיו רחוקים מאזורים עירוניים. העברתם הכפויה של השחורים לסיסקאי הביאה לצפיפות אוכלוסין גבוהה, מצב שנמשך עד היום.
יחסי ישראל- סיסקאי

מנהיג המדינה לנוקס סאבא ביקר בישראל מספר פעמים בשנות ה-70 ותחילת שנות ה-80. הוא ביקש למשוך משקיעים ישראלים למדינה והציע הטבות שונות. בין החברות שפעלו בסיסקאי הייתה חברת היועץ החקלאי הממשלתית אגרידב ורשת האופנה "ראש אינדיאני" שהקימה מפעל במדינה וחברות נוספות. בין אנשי העסקים שפעלו במדינה היה אפרים פורן תת-אלוף ששימש כמזכיר הצבאי לראשי הממשלה יצחק רבין ומנחם בגין.
מבנה פוליטי

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
מבנה פוליטי > ראשי סיסקאי

| מנהיג |  | שם | כהונה | סוג |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פורסטר | 1 | ג'סטיק טהאנדאטהא ג'ונגיליזווה מאבאנדלה Justice Thandatha Jongilizwe Mabandla | 1972–1973 | ראש השרים |
| פורסטר | 2 | לנוקס לסליי וונגאמה סבה Lennox Leslie Wongama Sebe | 1973–1975 | ראש השרים |
| פורסטר | 3 | צ'ארלס סבה Charles Sebe | 1975 | ראש השרים |
| בותה | 4 | לנוקס לסליי וונגאמה סבה Lennox Leslie Wongama Sebe | 1975–1981 | ראש השרים |
| בותה | 5 | לנוקס לסליי וונגאמה סבה Lennox Leslie Wongama Sebe | 1981–1990 | נשיא |
ראו גם

כף התקווה הטובה (פרובינציה)
טרנסקאי
הערות שוליים

1 2  Sally Frankental; Owen Sichone (2005-01-01). South Africa's Diverse Peoples: A Reference Sourcebook. ABC-CLIO. p. 187. ISBN 978-1-57607-674-3. Retrieved 2013-09-18.
↑  אלעזר לוין, סיסקאי, עוד ספקולציה ישראלית, כותרת ראשית, 13 בפברואר 1985
| בנטוסטנים בדרום אפריקה בתקופת האפרטהייד |
| --- | --- | --- |
| בנטוסטנים שהוכרזו עצמאיים | בופוטאצוואנה בופוטאצוואנה • ונדה ונדה • טרנסקאי טרנסקאי • סיסקאי סיסקאי |  |
| בנטוסטנים רגילים | גאזאנקולו גאזאנקולו • לבווה לבווה • קוואקווא קוואקווא •  קאנגוואנה • קוואנדבלה קוואנדבלה • קוואזולו קוואזולו |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4085271-4 
מפה טופוגרפית של סיסקאי
ספרדית צ'יליאנית

| --- | --- |
 מדינות:  צ'ילה
 אזורים:  צ'ילה 
 שפת אם:  17.4 מיליון (2015)
 כתב:  לטיני (אלפבית ספרדי)
 משפחה:  הודו-אירופית איטלית רומאנית מערבית איברו-רומאנית איברית-מערבית קסטיליאנית ספרדית ספרדית צ'יליאנית
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
ספרדית צ'יליאנית (בספרדית: español chileno, español de Chile או castellano de Chile) היא אחת מניבי הספרדית המדוברת ברוב צ'ילה. בספרדית צ'יליאנית קיימים הגייה, דקדוק, אוצר מילים וסלנג השונים מאלו של ספרדית סטנדרטית.
בצ'ילה, אין הבדלים גדולים בין הספרדית המדוברת באזור הצפוני, המרכזי והדרומי של המדינה, אם כי יש הבדלים בולטים באזור הדרום הרחוק, כמו אייסן, מגאיאנס (בעיקר לאורך הגבול עם ארגנטינה) וצ'ילואה ובאריקה, בצפון הקיצוני. עם זאת, קיימים הבדלים רבים בספרדית המדוברת על ידי בני מעמדות חברתיים שונים.
באזורים כפריים מסנטיאגו ועד ולדיביה, ספרדית צ'יליאנית מציגה את ההשפעה ההיסטורית של ניבי קסטו של אקסטרמדורה (ספרד), אך חלק מהמחברים מצביעים על המחוז הספרדי באנדלוסיה וביתר דיוק לעיר סביליה כהשפעה רבה עוד יותר על ההתפתחות ההיסטורית של הספרדית הצ'יליאנית.
סטיב פרי

| --- | --- |

 לידה:  22 בינואר 1949 (בן 75) הנפורד, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1970
 מקום לימודים:  College of the Sequoias, Lemoore High School 
 סוגה:  רוק 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 חברת תקליטים:  קולומביה רקורדס 
 מספר צאצאים:  1 
 steveperry.com
 פרופיל ב-IMDb
 
סטיב פרי (אנגלית: Steve Perry; נולד ב-22 בינואר 1949) הוא זמר אמריקאי, סולנה לשעבר של להקת הרוק המצליחה Journey. פרי נודע בקולו הייחודי וזכה לכינוי "הקול" (The voice) בקרב מעריצי הלהקה.
חייו

פרי נולד בקליפורניה. אביו, שעסק בתחום המוזיקה, היה השראה עבור סטיב לכניסה לתחום זה עוד מגיל צעיר. 
בתחילת דרכו הוביל את להקת Alien Project אך עקב מות בסיסט הלהקה בתאונת דרכים החליט סטיב פרי לוותר על קריירת זמרה באותה עת.
בשנת 1977, וולטר הרברט, מנהלה המוזיקלי של להקת Journey, האזין במקרה להקלטה מלהקתו הקודמת של סטיב וקרא לו לפגישה עם ניל שון, מנהיגה של להקת Journey. ניל התרשם מקולו הייחודי והעמוק של פרי והחליט לצרפו ללהקה בתור סולן.
יחד עם פרי, זכתה הלהקה להצלחה והפיקה להיטים רבים שצעדו תקופות ארוכות במצעדי הלהיטים האמריקאי והעולמיים. להצלחה מיוחדת זכתה הבלדה "Don't Stop Believing", שיר ששובץ כפסקול בסרטים ובסדרות טלוויזיה לרבות הסרט מונסטר ובסדרה "הסופרנוס" בסצנת סיום הסדרה בפרקה האחרון.
להקת Journey הוציאה יחד עם סטיב פרי תשעה אלבומים, שהמצליח מביניהם הוא Escape.
בשנת 1984 החל פרי בקריירת סולו והוציא את האלבום Street Walk שכלל את הלהיט המצליח "Oh Sherrie", שנכתב על אהובתו של סטיב באותם הימים. האלבום זכה להצלחה רבה. בהמשך, בשנת 1994 הוציא אלבום נוסף - For the Love of Strange Medicine, שזכה גם הוא להצלחה, מבין שירי האלבום הצליח במיוחד הלהיט "You Better Wait".
ב-1996 חזר פרי להרכב וביחד הם הוציאו את האלבום Trial By Fire. עם זאת, הוא לא יכל להשתתף בהופעות החיות עקב תאונת דרכים שמנעה זאת ממנו. הלהקה מצידה המתינה להחלמתו אך שנתיים לאחר מכן, ב-1998, החליטה להמשיך הלאה בלעדיו ויצאה לסיבוב הופעות לאחר שגויס סולן חלופי.
כיום[דרושה הבהרה] פועל פרי בעיקר בהפקות בתחום המוזיקה והקולנוע.
בשנת 2005 הגיע פרי באופן מפתיע יחד עם שאר חברי להקת Journey לקבלת כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד שהוענק ללהקה על היותה פורצת דרך ומובילה מוזיקלית בתחום הרוק בשנות ה-80 והלאה. בשנת 2017 זכה סטיב ביחד עם הלהקה במקום בהיכל התהילה של הרוק אנד רול.
בשנת 2018, לאחר 2 עשורים בהם נעדר מאור הזרקורים, הוציא לאור את אלבום הסולו השלישי שלו - "Traces".
סטיב פירס

סטיב פירס (באנגלית: Steve Pearce; נולד ב-24 באוגוסט 1947) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית. כיהן כנציג המחוז השני של ניו מקסיקו בבית הנבחרים של ארצות הברית.
ביוגרפיה

פירס נולד בלמיסה שבמחוז דוסון בטקסס. גדל ולמד בהובס שבניו מקסיקו. ב-1970 סיים תואר ראשון מאוניברסיטת המדינה של ניו מקסיקו וב-1991 סיים תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת מזרח ניו מקסיקו.
בשנים 1970 עד 1976 שירת כטייס בחיל האוויר של ארצות הברית. הוא השתתף במלחמת וייטנאם כטייס מטוסי תובלה לוקהיד C-130 הרקולס, על שירותו עוטר בצלב התעופה המצוינת ושתי מדליות האוויר. השתחרר בדרגת קפטן. לאחר שחרורו הקים חברת שירותים לחברות קידוחי נפט.
בשנים 1997–2000 כיהן כחבר בבית הנבחרים של מדינת ניו מקסיקו. ב-2002 נבחר לנציג המחוז השני של ניו מקסיקו בבית הנבחרים של ארצות הברית, הוא הושבע לתפקיד בינואר 2003 וכיהן במשך שלוש קדנציות עד ינואר 2009.
ב-2008 התמודד בבחירות לסנאט של ארצות הברית. לאחר שגבר על הת'ר וילסון בבחירות המוקדמות של המפלגה הרפובליקנית, הפסיד בבחירות הכלליות לטום יודול מהמפלגה הדמוקרטית. פירס היה מועמד המפלגה הרפובליקנית לתפקיד מושל ניו מקסיקו במסגרת הבחירות בארצות הברית ב-2018, בהן הפסיד למועמדת המפלגה הדמוקרטית מישל לואן גרישם.
ב-2010 התמודד שוב לבית הנבחרים ונבחר מחדש לנציג המחוז השני של ניו מקסיקו. מאז נבחר עוד שלוש פעמים לתפקיד.
פירס נשוי לסינתיה והם הורים לילד אחד.
עין הוד (ציור)

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  יחזקאל שטרייכמן
 תאריך יצירה:  1956
 טכניקה וחומרים:  שמן על בד
 ממדים בס"מ
 אורך:  155
 רוחב:  208
 נתונים על היצירה
 מיקום:  אוסף מוזיאון תל אביב לאמנות
"עין הוד" (1956) הוא ציור שמן מאת הצייר הישראלי יחזקאל שטרייכמן. הציור מציג תיאור של כפר האמנים עין הוד, ברוח ההפשטה של תנועת "אופקים חדשים".
שטרייכמן יצר את "עין הוד" בשנת 1956 על פי מתווים שהכין בקיץ 1955, אז שהה ביחד עם בנו בכפר האמנים עין הוד. למרות השימוש באלמנטים גאומטרים ומופשטים, מכיל הציור תיאור מרומז של נוף ושל מבנים. הדבר מתבטא בשימוש בקומפוזיציה המסודרת באופקיות, כאילו על פי קו אופק. הציור הוצג בתערוכה השביעית של קבוצת אופקים חדשים, שנפתחה במוזיאון תל אביב לאמנות ב-6 במאי 1956, תחת השם "נוף בכפר האמנים עין הוד". בשנת 1987 הוצג הציור בתערוכה רטרוספקטיבית שנערכה לשטרייכמן במוזיאון ישראל.
על פי יגאל צלמונה, מהווה הציור סינתזה בין ההשפעות הקוביזם של ז'ורז' בראק להנחת המכחול הלירית של יוסף זריצקי. הוא מוצא את הציור כ"שלב חשוב בדרכו של שטרייכמן מיצירה בעלת זיקה ישירה למציאות אל הפשטה כמעט מלאה".
הערות שוליים

↑  ראו: בלס, גילה, אופקים חדשים, הוצאת פפירוס, תל אביב, 1980, עמ' 60.
↑  ראו: צלמונה, יגאל, 100 שנות אמנות ישראלית, מוזיאון ישראל, ירושלים, 2010, עמ' 189-190.
↑  ראו: עומר, מרדכי (עורך), המוזיאון מציג את עצמו, אמנות ישראלית מאוסף המוזיאון, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב-יפו, 2011, עמ' 75.
עומר קליין

| --- | --- |

 לידה:  15 במאי 1982 (בן 42) ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  תלמה ילין 
 סוגה:  ג'אז 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 בן או בת זוג:  אלמה מושונוב (2008–2010) 
 
עומר קליין (נולד ב-15 במאי 1982) הוא פסנתרן ג'אז ישראלי המתגורר בגרמניה.
ביוגרפיה

נולד וגדל בנתניה. בגיל שבע החל לנגן בפסנתר. למד ג'אז בבית הספר לאמנויות תלמה ילין. בשנת 2005, בעקבות הופעתו בפסטיבל הג'אז באילת, קיבל מלגת לימודים ל"ניו אינגלנד קונסרבטוריון" בבוסטון. כעבור שנה עזב את לימודיו ועבר להתגורר בניו יורק עם בת זוגו אלמה מושונוב. הוא הופיע בהרכב של נגן הקונטרבס הישראלי עומר אביטל המתגורר בניו יורק וכן עם נגנים נוספים ובהם בן סטריט, ג'ייסון לינדנר ודוני מקאסלין.
בשנת 2007 הוציא קליין יחד עם הבאסיסט חגי כהן מילוא אלבום משותף בשם "Duet". בשנת 2008 נישא לאלמה מושונוב. באותה שנה הוציא את אלבומו "Introducing Omer Klein", הכולל 10 יצירות מקוריות שלו. קטע הפתיחה נושא את השם "אבוטבול", כשמו המקורי של עומר אביטל, שהיה המנטור הראשון שלו בניו יורק. בשנת 2009 הוציא את אלבומו "Heart Beats", כשמו של קטע הפתיחה באלבום.
בשנת 2009, לאחר שלוש שנות מגורים בניו יורק, עבר עם אשתו לדיסלדורף שבגרמניה. במקביל לפעילותו המוזיקלית בגרמניה ובאירופה הוא מרבה להופיע בישראל.
קליין כתב את המוזיקה להצגה "עץ לימון", בבימויה של דדי ברון, שהועלתה במרץ 2011 בתיאטרון של דיסלדורף.
בינואר 2012 הופיע בפסטיבל ג'אז חורף באילת והעלה מופע עם רונה קינן. בפברואר הוא עמד בראש פסטיבל ג'אז בתל אביב והעלה מופע מחווה לחלוצי המוזיקה המזרחית בהשתתפות יהודה קיסר. כמו כן הופיע באותה שנה בסדרת הג'אז של המשכן לאמנויות הבמה בתל אביב. באוגוסט 2011 הלחין את השיר "אמי" לזמר אריק איינשטיין, למילותיו של המשורר אברהם חלפי. השיר יצא ב-2014, במסגרת ההוצאה המחודשת של האלבום "משירי אברהם חלפי".
קליין כתב את המוזיקה להצגה "פופר" של חנוך לוין בבימויו של חותנו מוני מושונוב, שעלתה בתיאטרון הקאמרי בשנת 2012. בני הזוג התגרשו בתחילת העשור השני של המאה ה-21.
בינואר 2014 יצאו שלשה סינגלים מתוך אלבום הילדים "אף על פיל", בשניים מהם שר קליין. השיר "היער בסתיו" הוא דואט עם רונה קינן, ואילו את השיר "הפרפר והזחל" שר קליין לבדו. את שני השירים הלחין שחר ברבש ותרגם מיידיש בני מר. ב-2015 יצא אלבומו "Fearless Friday".
דיסקוגרפיה

Duet‏ (עם חגי כהן מילוא, 2007)
Introducing Omer Klein‏ (2008)
Heart Beats‏ (2009)
Rockets on the Balcony‏ (2010)
To The Unknown‏ (2013)
Fearless Friday‏ (2015)
Sleepwalkers‏ (2017)
Radio Mediteran‏ (2019)
Personal Belongings‏ (2021)
הערות שוליים

↑    יואב בירנברג, "אני אספתי ביצים בלול במושב, והיא גדלה על ברכי כל אגדות התיאטרון", באתר "ידיעות אחרונות", 15 ביולי 2017
↑  אף על פיל: רונה קינן ועומר קליין לילדים, באתר ynet, 23 בינואר 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007419978605171  PLWABN: 9810569157805606  BnF: cb16558155c (data)  GND: 1059088029  ISNI: 0000 0001 0759 1390  LCCN: no2010191888  MusicBrainz: 44b1a6e2-731e-4b94-a73b-336183fb4484  NKC: xx0196711  VIAF: 160243962   WorldCat (עם VIAF): 160243962
עין הנמר

| --- | --- |

 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  (SiO2+FeOOH+(Al, Mg
 מערך קריסטלוגרפי:  טריגונלי
 צורת הגביש:  סיבי
 צבע:  חום זהבהב, צהוב זהבהב
 ברק:  זגוגי עד שמנוני, משיי.
 שקיפות:  שקוף עד אטום
 פצילות:  אין
 שבירה:  סיבית
 קשיות:  7-6 בסולם מוס
 משקל סגולי:  2.71-2.64
 שרטוט:  לבן
 מידע נוסף:  תופעת עין החתול, מגיב לחומצת מלח, הופך לאדום בחימום.
עין הנמר (תרגום מקובל ל-Tiger's eye – עין הטיגריס) הוא כינויה של אבן חן, אחת מצורות המינרל קוורץ. עין הנמר שייכת לקבוצת המינרלים הטקטוסיליקטיים - (סיליקטים במבנה מרחבי), ונוסחתה הכימית הבסיסית היא בעיקר SiO2. עין הנמר היא אבן חן בגוונים של חום-אדום עד חום-צהוב, בעלת ברק משיי ובולטת בה תופעת עין החתול. עין הנמר נוצרת כתוצאה מהתמרה של קרוקידוליט (תצורה סיבית של המינרל ריבקיט הידועה גם כ"אזבסט כחול") שעובר סיליפיקציה (צירור או הצטוררות), דוגמה קלאסית של החלפה פסאודומורפית שבסיומה שומרת עין הנמר על המבנה הסיבי המקורי של הקרוקידוליט. כשתהליך הצירור אינו מושלם, נוצר סוג של עין הנמר שגונו כחול המכונה "עין הנץ" (Hawk's eye). עין הנמר הוא מינרל השייך לקבוצת הקוורץ, ותכונותיו הפיזיקליות והאופטיות זהות או כמעט זהות לקוורץ שקוף.
את אבני החן חותכים בדרך כלל בצורת קבושון במטרה להציג בצורה המיטבית את תופעת עין החתול שבה ניחנו. חימום מתון משנה את צבע האבנים לאדום. נעשה ניסיון להשתמש באבני עין הנמר בגווני דבש על מנת לחקות סימופאן, אבן חן יקרת ערך בהרבה המכונה "עין החתול", אבל התוצאה הסופית אינה משכנעת. זכוכית פיברואופטית סינתטית היא חיקוי נפוץ לעין הנמר ומיוצרת במגוון צבעים.
בימי הביניים האמינו שהאבן מעניקה הגנה בפני עין הרע וכישוף. הצלבנים וחוקרי הארצות הראשונים הקפידו לענוד תכשיט מאבן זו תמיד כדי להתגונן מסכנות.
ברזל נמר
ברזל נמר (Tiger iron) הוא סוג של סלע המורכב בעיקר מעין הנמר, מג'ספר אדום ומהמטיט שחור. פסי הצבע הגליים שמהם בנוי הסלע, שגונם מנוגד והם בעלי ברק משתנה, יוצרים תופעה מושכת עין, והם שהפכו את הסלע לחומר גלם פופולרי לשיבוץ בתכשיטים ולשימוש בקישוטים. עם זאת, העובדה שהסלע מורכב ממינרלים בעלי קשיות שונה מקשה על ליטוש האבן. שימושיו של ברזל נמר הם מגוונים: מיצירת חרוזים וקבושונים ועד לגילוף ניצבי פגיון. סלע זה נכרה במקביל לעין הנמר, בעיקר בדרום אפריקה ובאוסטרליה המערבית. "מארה ממבה" (Marra Mamba) הוא סוג נדיר במיוחד של ברזל נמר והוא כולל גוונים של אדום, ירוק, צהוב וכחול. את המארה ממבה נהגו לכרות באוסטרליה בסמוך להר ברוקמן (Mount Brockman). מכיוון שהכרייה באזור זה נמשכת כבר שנים רבות נראה שכל מלאי האבן נוצל ונותרה מעט מאוד מארה ממבה אמיתית.
המקורות העיקריים לעין הנמר הם כאמור דרום אפריקה ואוסטרליה. מקורות נוספים של עין הנמר הם הודו, סין, בורמה, נמיביה, קנדה, ארצות הברית וברזיל.
הערות שוליים

↑  מקור המידע על המארה ממבה מאתר תכשיטים מסחרי אוסטרלי.
סוף הצד

| --- | --- |

 סינגל בביצוע אילנה אביטל
 מתוך האלבום כיוונים נעלמים
 יצא לאור:  1988
 שפה:  עברית
 אורך:  4:05
 חברת תקליטים:  הד ארצי
 כתיבה:  רון רוזנפלד
 לחן:  אילנה אביטל
 הפקה:  רן בגנו
סוף צד הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אילנה אביטל. הוא יצא לאור בשנת 1988, על ידי חברת התקליטים הד ארצי, כסינגל מתוך אלבומה השישי של אביטל, כיוונים נעלמים.
רקע וכתיבה

השיר נכתב והולחן על ידי רון רוזנפלד ואביטל והופק על ידי רן בגנו. לשיר לא הופק וידאו קליפ רשמי, אולם ב-21 בספטמבר 2013 פורסם אודיו לא רשמי שלו.
הצלחה

ב-31 במאי 1988 נכנס השיר למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' במקום ה-30. ב-12 ביולי עלה למקום השביעי - המיקום הגבוה ביותר בו דורג. ב-30 באוגוסט, לאחר 13 שבועות רצופים, יצא מהמצעד. במצעד הפזמונים העברי השנתי ה'תשמ"ח הגיע "סוף הצד" למקום ה-32.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1988)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1988)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1988)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1988)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | – |  |
|  ישראל | רשת ג' | 7 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1988)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1988)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1988)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1988)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | – |  |
|  ישראל | רשת ג' | 32 |  |