stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סופת השלגים בארצות הברית (ינואר 2016)

| --- | --- |

 סוג:  סופת שלגים
 תאריך התחלה:  19 בינואר 2016
 תאריך סיום:  21 בינואר 2016
 משך האסון:  יומיים
 במדינות או באזורים:  ארצות הברית, בעיקר בניו יורק ומזרח ארצות הברית
 מהירות הרוח:  137 קמ"ש
 לחץ נמוך:  983 מיליבר
 הרוגים:  55
 חסרי קורת גג:  631,000 ללא חשמל
 נזק:  500 מיליון דולר אמריקני
 מפת ירידת השלגים בנתיב הסופה
 
סופת השלגים בארצות הברית (ידועה גם כסופת השלגים ג'ונאס) הייתה סופה שהתרחשה בחלקה המזרחי והמערבי של ארצות הברית מ-21 עד 23 בינואר 2016. בעקבות השלגים העזים שירדו בסופה נהרגו 55 בני אדם.
בחלק מהאזורים בארצות הברית כמות השלג הצטברה עד לגובה של כ-70 סנטימטרים ויותר. השיא היה 168 סנטימטרים. במהלך הסופה התבקשו חלק מתושבי ארצות הברית להישאר בבתיהם ולא לצאת עד שהסופה תחלוף. שיא הסופה התרחש ביום שבת, 22 בינואר 2016 בעיר ניו יורק ושם השלגים הגיעו עד למטר ויותר.
בין 26 ל-28 בינואר 2016 הסופה הכתה גם בממלכה המאוחדת, ונרשמו גשמים חזקים עם קור עז והצפות.
דקונסטרוקציה

ז'אק דרידה
בפילוסופיה קונטיננטלית ובביקורת הספרות, דֵּקוֹנְסְטְרוּקְצְיָה (במינוח האקדמיה ללשון העברית: פֵּרוּק) היא שיטה פילוסופית וספרותית פוסט סטרוקטורליסטית, שמזוהה עם הפילוסוף היהודי-צרפתי ז'אק דרידה. בניסוח כללי, דקונסטרוקציה היא פירוק הטקסט והבנייתו מחדש במסגרת קריאה ביקורתית. מתודה זו חותרת תחת משמעות הטקסט עצמו, כדי לפורר כל משמעות יציבה בקרבו. דקונסטרוקציה נחשבת אחד מעמודי התווך הפילוסופיים של הפוסטמודרניזם.
המשמעות של "דקונסטרוקציה"

במילה "דקונסטרוקציה" נעשה שימוש על ידי ז'אק דרידה ואנשים אחרים, ביניהם גיאטרי צ'קרוורטי ספיבק, פול דה מאן, ג'ונתן קאלר, ברברה ג'ונסון והיליס מילר, כדי לתאר מעין אירוע בו הם השתתפו. עם זאת, כותבים אלה התנגדו בחריפות לניסיונות תיאור מדויקים וממצים של המילה. כך למשל, דרידה, שהיה הראשון שהשתמש במילה באופן פילוסופי ובלשני, העיר: "היו לי ציפיות מעטות בלבד שתאוריה זו תשחק תפקיד מרכזי כל כך בשיח שעניין אותי באותו זמן" (ראו a Letter to A Japanese Friend
). על פי דרידה, דקונסטרוקציה אינה ניתוח, ביקורת, שיטה, פעולה או מבצע. באשר לשאלה מהי דקונסטרוקציה, דרידה טען: "אין לי מענה פשוט ופורמלי לשאלה זו".
לפיכך הוקדשו מאות דפים לשאלה מהי דקונסטרוקציה, ונכתבו אלפי דפים בהם "מתרחשת" דקונסטרוקציה. מרבית טקסטים אלו קשים לקריאה או לתמצות. אוהדי הזרם טענו כי סגנון הכתיבה האידיוסינקרטי והמקשה מהותי לטיפול נכון בנושא. מבקרי הזרם קראו לסגנון זה במגוון תארים מחמיאים פחות, החל ב"עירפול מכוון" וכלה ב"שטויות מוחלטות".
טקסט דקונסטרוקטיבי הוא תמיד טקסט 'טפילי', שחי בתוך טקסט יחיד אחר, ואינו יכול להתקיים בלעדיו. אך דקונסטרוקציה אינה שם נרדף ל"הרס" ("destruction") של הטקסט המקורי, אלא, על פי ברברה ג'ונסון, דקונסטרוקציה היא למעשה קרובה יותר למשמעות המילה "ניתוח" (analysis), שמשמעותה האטימולוגית היא "לפרק" - "to de-construct". הקורא/כותב של הטקסט הדקונסטרוקטיבי אינו מתייצב מול הטקסט שהוא קורא, ואינו מבקר אותו מנקודה חיצונית (כמו, למשל במקרה של ביקורת מרקסיסטית או פמיניסטית). תחת זאת הוא מבצע מהלך של קריאה אינטימית וקרובה (קריאה צמודה) של הטקסט, בוחן את המרקם שלו, אילו טענות הטקסט מנסה להציג ואילו להסתיר, ואז כותב את ההמשך המתבקש שלו, כפי שנובע מהכללים אותם הטקסט עצמו מבסס. לרוב אותו המשך, אותה תוספת, מערערים על מבנה הטיעון שמחבר הטקסט המקורי ביקש להציג. אם דבר מה אכן נהרס במהלך קריאה דקונסטרוקציוניסטית זה אינו הטקסט, אלא הטענה לשליטה חד משמעית של צורת סימון אחת על פני אחרת. במהלך הדקונסטרוקטיבי קריאה מסוג זה היא קריאה שמנתחת את ההבדל הקריטי שבין טקסט לעצמו (ראו ברברה ג'ונסון The Critical Difference 1981).
עיסוקה המרכזי של הדקונסטרוקציה הוא ביקורת רדיקלית של פרויקט עידן הנאורות ושל מטאפיזיקה, שכוללת באופן ספציפי טקסטים מכוננים של פילוסופים כאפלטון, רוסו והוסרל, אך גם טקסטים מסוג אחר, כולל ספרות. הדקונסטרוקציה מזהה במסורת הפילוסופיה המערבית "מטאפיזיקה של נוכחות" (הידועה גם כ"לוגוצנטריות"), שמאמינה כי השפה-מחשבה (ה"לוגוס") היא בעלת זכות יתר, אידיאלית, וישות נוכחת, ממנה כל שיח ומשמעות נובעים. לוגצנטריות זו היא מטרת התקיפה העיקרית של הדקונסטרוקציה.
מתרגם מוקדם של דרידה (הפילוסוף דייוויד ב. אליסון) הסביר את המונח "דקונסטרוקציה" כך:
מונח זה מסמן פרויקט של מחשבה ביקורתית, שמטרתה היא לאתר ולפרק את אותם מושגים, שפועלים כאקסיומות או חוקים לעידן של מחשבה, אותם מושגים ששולטים בגילויו של עידן שלם במטאפיזיקה. "דקונסטרוקציה" היא איכשהו פחות נגטיבית מהמונחים ההיידגריאנים או הניטשיאנים "destruktion" או "reversal"; היא טוענת כי כמה מושגים מכוננים במטאפיזיקה לעולם לא יוכחדו כליל ... אין "התגברות" פשוטה של מטאפיזיקה או השפה של המטאפיזיקה.
המונח "דקונסטרוקציה" מתייחס לדרך בה פרטים "מקריים" שבטקסט יכולים להחשב כבוגדים או חותרים תחת משמעות ההודעה ה"מהותית" שלו. (יש להבין כי המילה "מקרי" כאן משמעה אלמנטים שאינם חיוניים לקיומו של דבר). ראו ריצ'רד רורטי, "From Formalism to Poststructuralism".
ראו גם

תאוריה ביקורתית
דה-קונסטרוקטיביזם (סגנון באדריכלות)
אופוזיציה בינארית
לקריאה נוספת

ג'ון אליס, נגד הדקונסטרוקציה תרגמה מאירה טורצקי (ירושלים: הוצאת שלם, 2004)
כריסטופר נוריס, דקונסטרוקציה: להלכה ולמעשה (תל אביב: ספרית פועלים, 1988)
הערות שוליים

↑  פֵּרוּק במילון סוציולוגיה (תשע"ו), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  "a Letter to A Japanese Friend"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4149032-0  NDL: 00941120  NKC: ph119361
פרדיננד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה

פרדיננד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (10 במרץ 1503 – 27 ביולי 1564) היה קיסר האימפריה הרומית הקדושה משנת 1556 ועד יום מותו.
ביוגרפיה

פרדיננד הראשון נולד במדריד לפיליפ היפה, מלך קסטיליה מבית הבסבורג, ורעייתו חואנה המשוגעת. הורי אמו היו פרננדו השני מלך אראגון, ואיזבלה הראשונה מלכת קסטיליה, והורי אביו היו מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ומארי, דוכסית בורגונדיה.
כשאחיו של פרדיננד, קרל החמישי, הוכתר כקיסר האימפריה הרומית הקדושה, קיבל פרדיננד את השלטון בארצות בית הבסבורג (כיום אזור אוסטריה וסלובניה) עם התואר "ארכידוכס של אוסטריה". ב-1521 נישא לאנה, נסיכת בוהמיה והונגריה, בתו של אולסלו השני, מלך בוהמיה והונגריה. בזמנים שבהם נעדר אחיו, ניהל פרדיננד את האימפריה הרומית הקדושה כולה, וב-1531 נבחר לשאת בתואר מלך הרומאים, וככזה נועד להיות יורשו המיועד של אחיו.
לאחר שבקרב מוהאץ' שנערך ב-1526 הביס סולימאן המפואר, סולטאן האימפריה העות'מאנית את לאיוש השני, מלך בוהמיה והונגריה שהיה גיסו של פרדיננד, נבחר פרדיננד להיות מלך בוהמיה באותה שנה, בעוד שכתר הונגריה הפך לסלע מחלוקת בין בית הבסבורג לבין בית זאפויה, שבראשו עמד יאנוש זאפויה נסיך טרנסילבניה. כל אחד מהיריבים זכה לתמיכה של אחדים מהאצילים ההונגרים, ובנוסף נהנה פרדיננד מתמיכתו של אחיו הקיסר.
ב-1529, הצליחו כוחותיו של פרדיננד להדוף את התקפתו של סולימאן המפואר על בירתו שבווינה, אף כי פרדיננד עצמו נמלט לפני כן לבוהמיה. בסופו של דבר, חתם פרדיננד ב-1533 על הסכם שלום עם האימפריה העות'מאנית, במהלכו חולקה הונגריה בין בית הבסבורג במערב ובית זאפויה במזרח.
במרוצת השנים, בעקבות פעולותיו של פרדיננד, עברו בוהמיה וגם הונגריה המערבית והצפונית תחת השם "ממלכת הונגריה" לרשות בית הבסבורג. הסכם נאגיווארד-גרוסוורדיין (אוראדיה של היום), שנחתם ב-1537, קבע כי פרדיננד יהיה יורשו של יאנוש זאפויה, אך יישום ההסכם היה מעבר לכוחו של פרדיננד במהלך חייו.
ב-1556, לאחר שוויתר קרל החמישי על שלטונו, הוכתר פרדיננד כקיסר האימפריה הרומית הקדושה. קרל הסכים להוציא את בנו פיליפ, שירש את מלכות ספרד, מסדר הירושה של השלטון באימפריה, ובמקומו נועד מקסימיליאן, בנו הבכור של פרדיננד, לרשת את אביו בבוא העת.
פרדיננד נפטר ב-1564 בווינה, ונקבר בכנסיית ויטוס הקדוש שבפראג.
משפחתו

ב-26 במאי 1521 התחתן פרדיננד עם אנה, נסיכת בוהמיה והונגריה, בתו של אולסלו השני, מלך בוהמיה והונגריה ואן דה פואה, ממנה היו לו 15 ילדים:
אליזבת (1526–1545), התחתנה עם זיגמונט השני אוגוסט, מלך פולין
מקסימיליאן (1527–1576)
אנה (1528–1590), התחתנה עם אלברכט החמישי, דוכס בוואריה
פרדיננד (1529–1595)
מריה (1531–1581), התחתנה עם וילהלם, דוכס יוליך-קלווה-ברג
מגדלנה (1532–1590)
קתרינה (1533–1572), התחתנה עם זיגמונט השני אוגוסט, מלך פולין
אלאונורה (1534–1594), התחתנה עם גוליילמו גונזאגה, דוכס מנטובה
מרגרטה (1536–1567)
יוהאן (1538–1539)
ברברה (1539–1572), התחתנה עם אלפונסו השני ד'אסטה, דוכס פרארה
קרל (1540–1590)
אורסולה (1541–1543)
הלנה (1543–1574)
יוהאנה (1547–1578), אשתו של פרנצ'סקו הראשון דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה
רפי מלניק

| --- | --- |

 לידה:  24 במרץ 1947 (בן 77) סנטיאגו דה צ'ילה, צ'ילה 
 ענף מדעי:  כלכלה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי 
 מוסדות:  בנק ישראל  אוניברסיטת רייכמן  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 
רפי מלניק (נולד ב-24 במרץ 1947 בסנטיאגו דה צ'ילה בצ'ילה) הוא כלכלן ישראלי. נשיאה לשעבר של אוניברסיטת רייכמן ולשעבר משנה לנשיא לעניינים אקדמיים וממלא מקום נשיא,
מרצה בבית בספר לכלכלה ובבית ספר לאודר לממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה באוניברסיטת רייכמן.
מלניק מפורסם כמי שפיתח את "מדד מלניק", להערכת מצב המשק הישראלי, המאבחן בזמן אמת את רמת הפעילות ואת התפניות בפעילות המשקית בישראל. בעבר שימש דיקן בית הספר לאודר לממשל ומשנה לנשיא לעניינים אקדמיים באוניברסיטת רייכמן, וכן היה חבר בוועדה המייעצת למועצה הכלכלית-חברתית במשרד ראש הממשלה וחבר בוועדה מייעצת לשר האוצר.
באוגוסט 2011 מונה לחבר בוועדת טרכטנברג שקמה בעקבות מחאת האוהלים, במטרה לבחון ולהציע פתרונות למצוקת יוקר המחיה במדינת ישראל. מאוקטובר 2011 עד לאוקטובר 2014 כהן כחבר נציג ציבור בוועדה המוניטרית של בנק ישראל, אשר קובעת מדי חודש את הריבית במשק.
ביוגרפיה

מלניק הוא בעל תואר ראשון בכלכלה וסטטיסטיקה באוניברסיטה העברית, תואר שני בכלכלה באוניברסיטה העברית ותואר דוקטור לכלכלה מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
בשנים 1991–1998 שימש כמשנה למנהל מחלקת המחקר בבנק ישראל. בזמן עבודתו במחלקת המחקר פיתח מדד למצב המשק, מדד הנותן תמונה עדכנית של מצב המשק על פי מספר רכיבים. במקביל היה מרצה באוניברסיטה העברית ומרצה אורח באוניברסיטאות בוסטון וקליפורניה בדייוויס. ב-1998 הצטרף מלניק לסגל האקדמי הקבוע של המרכז הבינתחומי הרצליה. בתפקידיו הקודמים במרכז הבינתחומי שימש כדיקן בית הספר לאודר לממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה וכפרופסור לכלכלה בבית הספר אריסון למנהל עסקים.
עבודות המחקר ופרסומיו עוסקים בתחומי כלכלה מוניטרית, כלכלת ישראל, אקונומטריקה יישומית וכלכלת טרור. בעבר כיהן כיו"ר ועדת ההשקעות של חברת הביטוח "מגדל". כמו כן שימש בעבר כיועץ לבנק לאומי, וכחבר דירקטוריון של חברת "פסגות אופק" וחבר בוועדת ההשקעות שלה, והיה חבר ועדת השקעות של "המגן חברת ביטוח" ועמית מחקר במרכז ללימודי מחקר למדיניות חברתית בישראל.
רפי מלניק פיתח את מדד מלניק - מדד למצב המשק הישראלי. המדד מאבחן בזמן אמת את רמת הפעילות ואת התפניות בפעילות המשקית בישראל. מדד מלניק מורכב מנתונים בסיסיים, שמתפרסמים על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה. המדד פורסם לראשונה ברבעון לכלכלה, ביוני 2002, במסגרת מחקרו של מלניק "מחזורי עסקים בישראל".
הערות שוליים

↑  רפי מלניק, אתר המרכז הבינתחומי הרצליה
↑  פרופ' רפי מלניק סיים את כהונתו כחבר בוועדה המוניטרית של בנק ישראל באתר בנק ישראל
↑  רפי מלניק, אתר מכון מילקן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301783005171  GND: 170498492  ISNI: 0000 0000 7268 7041  LCCN: n99040924  VIAF: 97346498   WorldCat (עם VIAF): 97346498
הקורפוס ה-54 (ורמאכט)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:  ורמאכט ורמאכט
 סוג:  קורפוס
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1 ביוני 1941 – 2 בפברואר 1944 (שנתיים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה מבצע ברברוסה  המצור על סבסטופול  המצור על לנינגרד
 פיקוד
 מפקדים
 
הקורפוס ה-54 (בגרמנית: LIV. Armeekorps) היה קורפוס של הוורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

הקורפוס הוקם ב-1 ביוני 1941, וכמפקדו מונה אריק-אוסקר הנזן. במהלך מבצע ברברוסה לחם הקורפוס כחלק מהארמייה ה-11, והשתתף בקרב קייב ובמצור על סבסטופול. לאחר נפילת סבסטופול הועברה הארמייה צפונה, לחזית לנינגרד, ולאחר מכן הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה ה-18 במסגרת קבוצת ארמיות צפון, והשתתף עמה בקרבות הקשים סביב לנינגרד. לאחר מכן לחם הקורפוס ובלם כוחות סובייטיים חזקים באזור וולחוב ושליסלבורג, וב-2 בפברואר 1944 הפך הקורפוס לפלגת הארמייה נארווה.
מפקדים

אריק-אוסקר הנזן (1 ביוני 1941 - 20 בינואר 1943)
קרל הילפרט (20 בינואר 1943 - 1 באוגוסט 1943)
אוטו שפונהיימר (1 באוגוסט 1943 - 2 בפברואר 1944)
סדר הכוחות > מבצע ברברוסה

במבצע ברברוסה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
הדיוויזיה ה-50
הדיוויזיה ה-170
הדיוויזיה הרומנית ה-5
סדר הכוחות > המצור על סבסטופול

במהלך המצור על סבסטופול כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
הדיוויזיה ה-22
הדיוויזיה ה-24
הדיוויזיה ה-50
הדיוויזיה ה-132
מערך הנפגעים

| --- | --- |

סמל מערך הנפגעים
 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 בסיס האם:  מחנה מקלף
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1973–הווה (כ־51 שנים)
 פיקוד
 יחידת אם:   חיל משאבי האנוש
 דרגת המפקד:    אלוף-משנה
 מפקד נוכחי:  מיטל סמט-כהן
מערך הנפגעים הוא גוף בחיל משאבי האנוש בצה"ל האחראי על הטיפול הלא רפואי בנפגעים בצה"ל. המערך אחראי על ליווי נפגעי צה"ל ובני משפחותיהם, ליווי משפחות מקל"ן ואיתור נעדרים. הוא גם נושא באחריות המקצועית לקביעת מדיניות ותורת עבודה בכל תחום הנפגעים, הדרכות ובניין הכוח בתחום עיסוקו.
בראש המערך עומדת קצינה בדרגת אלוף־משנה, בסיס המפקדה נמצא במפקדת קצין משאבי האנוש הראשי במחנה מקלף ברמת גן.
היסטוריה

החל מקום המדינה עסק צה"ל בתחום הנפגעים וליווי הנפגעים ובני משפחותיהם. עם קום צה"ל, בשנת 1948, הוקמה מחלקת נפגעים בצורה מצומצמת. במהלך מלחמת יום הכיפורים ב-1973 הבינו שיש צורך בגוף שירכז את הטיפול בנושא הנפגעים וילווה את הנפגעים ומשפחות ההרוגים. לאחר המלחמה ובעקבות ועדת אגרנט, הוחלט על הקמת מערך נפגעים סדור בחילות ובחטיבות. כך, החלו קצינות הנפגעים ללוות את המשפחות השכולות ואת הפצועים.
ב-2006, לאחר מלחמת לבנון השנייה, הובן כי קיימים פערים בתחום ניהול החירום בצה"ל ועל כן הוסדרו נהלים ופקודות חדשים במערך הנפגעים. בשנת 2007 הוכפפו קציני הערים למערך הנפגעים, ובשנת 2016[דרושה הבהרה] נסגרו כלל קציני הערים והוקמו זירות הנפגעים אשר מחולקות על פי אזורים גאוגרפיים. זירות וחמ"ל הנפגעים אשר שוכנים במטה מערך הנפגעים אמונים על ניהול הודעות הנפגעים באמצעות מודיעי נפגעים. בשנת 2017 הוכפף מערך הנפגעים תחת חיל משאבי האנוש, ובשנת 2019 שונה שמו מ"מחלקת נפגעים" ל-"מערך הנפגעים".
לאורך כל שנות פועלו, מערך הנפגעים פעל בשגרה ובחירום בכל תחום הנפגעים. במסגרת תפקידו מערך הנפגעים משמר את כבוד החללים, מלווה את הפצועים ומקיים את הקשר עם הנפגעים ובני משפחותיהם – הפצועים, הנכים ומשפחות החללים. כמו כן, הוא מוביל את תחום איתור נעדרי צה"ל.
סמלים

סגלי המערך עונדים שרוך ייחודי בצבעי צהוב-ותכלת. בעבר היה השרוך ניתן למש"קי ולקציני הנפגעים בלבד, אך בתחילת חודש מאי 2011 הודיע רמ"ח הנפגעים שכלל בוגרי הכשרות המערך יזכו לענוד אותו - רכזי נפגעים, ראשי זירות נפגעים וסגליהם ושאר הבוגרים.
על סיכה שלהם מופיע סמל המערך המייצג את המגע, הקשר, התקווה והיציבות שמעניק המערך בשגרה ובשעת חירום. בתחתית סמל המערך מופיע הביטוי "עומק המחשבה, רוחב הלב" - אשר מנחה את סגלי הנפגעים בשירותם ומבטא את העובדה שקציני וקצינות הנפגעים פועלים באחריות מקצועית, בתחושת שליחות, בגמישות ותוך כדי התאמת אופן הליווי לצורך שעולה, לשמש שופר לאוכלוסיית הנפגעים ולייצג את צה"ל באורח ממלכתי וערכי.
את ההמנון של מערך הנפגעים, "גשר לאדם", כתב איזי מן והלחין דרור אלכסנדר.
ייעוד וערכים מובילים

ייעוד מערך הנפגעים הוא להוות סמכות מקצועית המתווה ומטמיעה מדיניות בצה"ל בכל הנוגע לקשר עם נפגעים ובני משפחותיהם. בנוסף, מערך הנפגעים מסייע למפקדים וליחידות ליזום ולחזק את הקשר עם הנפגעים ומשפחותיהם. כל זאת, על מנת לממש את מחויבות צה"ל לנפגע, למשפחתו ולחברה הישראלית. מערך הנפגעים נמצא בתווך שבין חברה לצבא, ועל כן על מערך הנפגעים לפעול ברגישות יתרה בעבודתם, ולדאוג לטוות חוטי אמון בין שני הצדדים. סגל מערך הנפגעים שואב את כוחו מתוך ערכי השליחות ואהבת הארץ, אהבת האדם, מתוך כמיהה לאחדות, ערבות הדדית ואחריות. תפקיד סגל מערך הנפגעים הוא ללוות, לייצג, לסייע ולתווך לאוכלוסיית הנפגעים ובני משפחותיהם.
מבנה ארגוני

מערך הנפגעים מחולק לשלושה גופים – מחלקת נפגעים, מחלקת פצועים שבויים ונעדרים (הוקם במהלך מלחמת חרבות ברזל) והדרג הנפרס:
מבנה ארגוני > מחלקת נפגעים

מחלקת נפגעים מורכבת מארבעה ענפים:
מבנה ארגוני > מחלקת נפגעים > ענף קשר למשפחות

הענף עוסק בקשר עם המשפחות השכולות בטיפול במאושפזים ובנכים ובמשפחתם, ובהדרכה ומהווה גורם מקצועי לסגלי הנפגעים בשטח.
הענף מחולק למדורי מטה שכל אחד מהם תחומי עיסוק עיקריים:
מדור פרט – המדור מרכז את הליווי באוכלוסיית בני המשפחות השכולות ונפגעי פעולות האיבה המועמדים לשירות בצה"ל והמשרתים בסדיר ובמילואים. כמו כן, המדור אחראי על ארגון אירועים לבני המשפחות השכולות, המתקיימים מדי שנה.
מדור קשר למשפחות – המדור אמון על נושא הטיפול במשפחות השכולות, מנחה את כל הגורמים העובדים מולן ומהווה סמכות מקצועית בתחום עבור הדרג הנפרס. הוא אחראי על ליווי נציגי המשפחות השכולות במשלחות "עדים במדים", מסירת תיקי חקירה וחומרים ארכיונים למשפחות. המדור עונה על שאילתות הקשורות למשפחות השכולות המגיעות מגורמים בצבא, גורמים חיצוניים או גורמי התקשורת.
מדור חוסן והדרכה – אחראי על ההכשרות הקורסים, והמיונים למחלקת נפגעים ועל איתור וטיפוח סגלי הנפגעים. המדור מבצע מיונים למלש"בים, חוגרים וקצינים המבקשים להתקבל לתפקידים במערך, אחראי להכשרות היסוד והקצונה של מש"קי וקציני הנפגעים בבה"ד 11, עוסק בהטמעת תורת הנפגעים בצה"ל ושומר על הרמה המקצועית והחוסן של המשרתים.
מדור מאושפזים ונכים – אחראי על הטיפול במאושפזים (פצועים) ונכי צה"ל.
מדורי מטה אלה עובדים מול הדרג הנפרס (מדורי הנפגעים החיליים או החטיבתיים), מנחים אותם מקצועית בתחומם, מקבלים מהם את בקשות המשפחות ופועלים מול גורמים חיצוניים על מנת להשיב עליהם. מלבד מדורים אלה כולל ענף קשר למשפחות גם מדורים נוספים האחראים על התחום הניהולי והארגוני של מחלקת נפגעים, כגון: מדור כוח אדם ומדור ארגון וחירום.
מבנה ארגוני > מחלקת נפגעים > ענף אית"ן

ענף אית"ן (ראשי תיבות של "איתור נעדרים") אחראי על איתור הנעדרים בצה"ל ושומר על קשר עם משפחות השבויים והנעדרים לאורך השנים. תחת הענף קיימים שני תחומי עיסוק:
איתור נעדרים (אית"ן) – המדור מתכלל את תחום איתור הנעדרים לרבות טיפול בכל אירוע שבו חייל נעדר משירות ומנהל חיפושים אחר חללים שמקום קבורתם לא נודע. כמו כן, אחראי המדור על הכשרת ציוותי איתור הנעדרים ותרגולם לאורך השנה.
שבויים ונעדרים (שו"ן) – המדור מתכלל את הקשר עם משפחות השבויים והנעדרים לרבות מעקב אחר חקירות הנעדרים, מתן מענה לשאילתות הקשורות לתחום המגיעות מגורמים צבאיים ומהתקשורת.
מבנה ארגוני > מחלקת נפגעים > ענף הנפגעים

ענף הנפגעים אחראי על הטיפול הראשוני בנפגע בצה"ל לרבות הודעות הנפגעים ותמיכה בבני המשפחה בשלבי ההודעה הראשונים. בענף נמצא חמ"ל הנפגעים אשר פועל 24 שעות ביממה ואחראי על קבלת המידע על הנפגעים והטיפול בו, כולל עדכון הגורמים הנוגעים בדבר, לרבות גורמי הפיקוד הבכיר והנחיה מקצועית לטיפול בהודעה על הנפגע למשפחתו. בשגרה אחראי הענף גם על רישומת, תעודות ומתן מענה טכני למערך כולו.
בנוסף אחראי הענף על תאום והפעלת מודיעי הנפגעים באמצעות זירות הנפגעים:
זירת צפון – אחראית על הודעות הנפגעים באזור הצפון.
זירת מרכז – אחראית על הודעות הנפגעים באזור המרכז.
זירת ירושלים ושפלה – אחראית על הודעות הנפגעים באזור ירושלים והשפלה.
זירת דרום – אחראית על הודעות הנפגעים באזור הדרום.
מבנה ארגוני > מחלקת נפגעים > ענף ליווי פצועי ונכי צה"ל

לאור עבודת מטה שהתקיימה בצה"ל בשנים האחרונות וכחלק מרפורמת "בנפש אחת", הוקם בשנת 2021 ענף לליווי נכים בצה"ל תחת מערך הנפגעים.
הענף עוסק במספר נושאים שתכליתם טיוב המענה שמעניק צה"ל לנכי ופצועי צה"ל, ואלו הם מדוריו:
מדור ליווי נכים: המדור עוסק בשני תחומים עיקריים:
מרכז 'קשר עד'- המרכז אמון על מתן מענה רחב ליקירי מערך הנפגעים ובני משפחותיהם, אזרחים, מפקדי צה"ל וגורמי מקצוע משלימים בצבא ומחוץ לו בנושאי הנפגעים. המרכז מסייע בין היתר בהגשת בקשות הכרה למשרד הביטחון, סיוע מול מחוזות אגף השיקום, איתור חומרים לבקשת הכרה, סיוע לאנשי קבע מול ביטוח לאומי בעת פגיעה, סיוע בחיבור לקצינת נפגעים למשפחות שכולות ונכי צה״ל, טיפול בבקשות מיוחדות ועוד.
טלפון המרכז: 1111 שלוחה 6.
מדור מאושפזים: 
 המדור מהווה סמכות מקצועית עבור מדורי הנפגעים בחילות השונים בתחום המאושפזים במהלך שירות צבאי, אחראי על אישור תהליכים ובקשות חריגות בתחום המאושפזים והנכים בשירות קבע. מטרתו לסייע, לתת מענה, כלים וידע מקצועי לסגלי הנפגעים.
מדור מקשר למשרד הביטחון ולביטוח הלאומי: 
 גוף צה"לי אשר מהווה כגורם המקשר בין צה"ל לבין אגף שיקום נכים בממרד הביטחון ובין צה"ל לביטול לאומי וזאת על מנת לסייע לנכים ובני משפחותיהם בתהליכים הקשורים בצה"ל.
מבנה ארגוני > הדרג הנפרס

משרתי המערך פרוסים בכל החילות וחטיבות צה"ל לרבות מדורים המרכזים את הטיפול בחטיבות המילואים השונות ומלווים את המשפחות השכולות, הפצועים והנכים לאורך השנים.
תחת המערך ארבעה ענפים עיקריים המחולקים למדורים ובראש כל אחד מהם עומד קצין בדרגת סגן-אלוף:
ענף נפגעים חי"ר ואט"ל – אמון על ליווי המשפחות, הנכים והפצועים בחטיבות החי"ר הסדירות (גולני, גבעתי, נח"ל, צנחנים, כפיר וחטיבת הקומנדו), יחידות יתר חי"ר (מקחצ"ר), חטיבות חי"ר במילואים ובאגף הטכנולוגיה והאחזקה (לוגיסטיקה, טנ"א ורפואה).
ענף נפגעים שריון וזרוע היבשה (ז"י) – אמון על ליווי המשפחות, הנכים והפצועים בחטיבות השריון הסדירות, בית הספר לשריון, חטיבות השריון במילואים ובזרוע היבשה (תותחנים, הנדסה ואיסוף קרבי).
ענף נפגעים חיל האוויר – אמון על ליווי המשפחות, הנכים והפצועים בחיל האוויר.
ענף המרכז את כלל יחידות אכ"א והזרועות– אמון על ליווי המשפחות, הנכים והפצועים של אגף כוח האדם (המשטרה הצבאית, חינוך, משאבי האנוש ומנהל אוכלוסיות) והזרועות (אגף המודיעין, קשר והתקשוב וחיל הים).
רמ"ח הנפגעים לדורותיהם

| שם | תקופת כהונה |
| --- | --- |
מאיר איזנטל: 1974-1976
משה כהן: 1976-1977
נתן ענבר: 1977-1980
יואב גיא: 1980-1983
חיים אביטל: 1983-1986
צפייה גילת: 1986-1988
ורדה פומרנץ: 1988-1992
איתמר ברנע: 1992-1995
דרורה פאר: 1995-1999
משה בנבנישתי: 1999-2002
אלברט אלמלם: 2002-2005
דפנה הררי: 2005-2007
יאיר בן שלום: 2007-2012
יפה מור: 2012-2016
ז'וסלין בש: 2016-2019
עידית סולומון: 2019-2022
רעות קורן: 2022-2024
מיטל סמט-כהן: 2024-
המערך בחירום

בשעת חירום חטיבת הנפגעים תומכת את רציפות המאמץ המבצעי תוך קביעת מדיניות, שליטה בנתוני כוח אדם נפגע, ביצוע הודעות נפגעים, קבורה, איתור נעדרים וליווי המשפחות השכולות, משפחות השבויים והנעדרים והפצועים.
מערך הנפגעים ובחירום חטיבת הנפגעים, מונה אנשי מילואים ומורכבת מארבעה מרכזים עיקריים: מרכז נפגעים, מרכז אית"ן, מרכז שו"ן, ומרכז קשר.
החטיבה מבצעת אימונים ותרגילים בשיתוף אנשי המילואים ובכך מתחזקת כשירות חטיבת הנפגעים בשעת חירום. מנהלת התרגילים והבקרה של מערך הנפגעים מלווה את אימונים אלו ומבצע בהם בקרה וחניכה.
בשעת חירום נפרסות תשע גזרות וארבעה זירות בבסיסים השונים ברחבי הארץ, משם יוצאות הודעות הנפגעים למשפחות. חטיבת הנפגעים מתרחבת בהיבטי סדר כוח ויכולות בשעת חירום על פי ארבעת מדרגות גיוס ובהתאם לתרחישי הנפגעים.
קבלת ההודעה היא ההתחלה של ליווי סגלי הנפגעים, החל מהמודיעים ועד לקצינות הנפגעים ואנשי הקשר למשפחות אשר מלווים את המשפחה לאחר השבעה.
ראו גם

אכ"א
עדים במדים
אית"ן
חללי מערכות ישראל
חיל משאבי האנוש
הערות שוליים

↑  רפורמת "נפש אחת": ריאיון עם רע"ן ליווי פצועי ונכי צה"ל
↑  ארגון נכי צה"ל-איגרת ראש אגף כוח האדם בצה״ל
שרוך בצבע תכלת-צהוב שנענד על ידי חיילת המשרתת במערך הנפגעים
כניסה לבניין מחלקת נפגעים
מלכה אפלבוים

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 במאי 1908 אוסטרובייץ שוויינטוקז'יסקי, רפובליקת פולין 
 מדינה:  ישראל, ברזיל 
 שפות היצירה:  יידיש 
 
מלכה אפלבוים (ביידיש: מלכה אפעלבוים; 22 במאי 1908 -?) הייתה עיתונאית ומשוררת ילידת פולין אשר עברה לברזיל, שם כתבה ויצרה ביידיש. ב-1972, עלתה לישראל.
ביוגרפיה

אפלבוים נולדה באוסטרוביץ, פולין ב-1908. בנעוריה למדה הוראה והפכה למורה.
יצירותיה העיתונאיות הראשונות פורסמו בעיתוני אחר הצהריים "רדיו" ו"החדשות של היום", שניהם בוורשה, בשנת 1933.
ב-1937 עברה לברזיל. בברזיל פרסמה מערכונים וסיפורים על חיי משפחה ב"עיתון העם היהודי" (Yidishe Folks-Tsaytung) בריו דה ז'ניירו, וכתבה מאמרים לעיתונות יהודית (Yidishe Prese) בריו דה ז'ניירו ולרגע האחרון (Der nayer) בסאו פאולו. כמו כן כתבה מספר מאמרים בנושאים פדגוגיים. בנוסף הוציאה שלושה ספרים.
בשנת 1972 עלתה לישראל. ב-1985 יצא לאור ספרה האחרון.
ספריה

נייע און אלטע היים, דערציילונגען און בילדער (בית חדש וישן, סיפורים ותמונות) (ריו דה ז'ניירו, 1955), 125 עמ'; הוצאת דרוק לנדר
פון הארץ צו הארץ, מעתאָדע פאר קינדער דערציונג (מלב אל לב, שיטת חינוך ילדים) (ריו דה ז'ניירו, 1957), 161 עמ';
A vontade de voltar ao primitivismo (הרצון לחזור לפרימיטיביות) - פורטוגזית (ריו דה ז'ניירו, 1962) 104 עמ'
אף די חבלי'ס פון גורל, דערציילונגן און ליידער (על גלי הגורל, סיפורים ושירים) (פתח תקווה, 1985),- הוצאת אותיות נוי 127 עמ'.
הערות שוליים

↑  Joshua Fogel, Yiddish Leksikon: MALKE APELBOYM, Yiddish Leksikon, ‏2014-08-24
↑  ⁨מסיבת חג לעולים בפתח־תקוה | ⁨על המשמר⁩ | 27 ספטמבר 1972 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  Naye un alṭe heym dertseylungen un bilder | Yiddish Book Center, www.yiddishbookcenter.org (באנגלית)
↑  Fun harts tsu harts meṭode far ḳinder-dertsyung | Yiddish Book Center, www.yiddishbookcenter.org (באנגלית)
↑  Malka Apelbaum, A vontade de voltar ao primitivismo: contos, 1962. (בBrazilian Portuguese)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מלכה אפלבוים".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307465505171  VIAF: 63172881   WorldCat (עם VIAF): 63172881