stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זיגמר גבריאל
עמדות פוליטיות > מדיניות החוץ

במרץ 2012, לאחר ביקור בחברון ובשטחי הרשות הפלסטינית, אמר שהפלסטינים באזורים אלה הופלו באופן שיטתי וקרא לישראל, בדף הפייסבוק שלו, "משטר אפרטהייד".
באוגוסט 2014 אמר גבריאל כי מבנה פדרלי הוא הדרך היחידה לפתור תסיסה פרו-רוסית באוקראינה. הוא הוסיף כי העדיפות הגרמנית היא למנוע סכסוך ישיר בין רוסיה לבין אוקראינה. בהתייחסו למשטר הסנקציות הבינלאומי נגד רוסיה הצהיר גבריאל בתחילת 2015 כי "אנחנו רוצים לסייע בפתרון הסכסוך באוקראינה, אך איננו רוצים לכפות על רוסיה לכרוע על ברכיה". מאוחר יותר הציע כי אירופה תשקול הקלות בסנקציות תמורת שיתוף פעולה בסוריה. ההיסטוריון האוקראיני-אמריקאי אלכסנדר ג' מוטיל האשים את גבריאל ב"פייסנות" ו"בגידה מוחלטת בכל מה שסוציאל-דמוקרטים טוענים שהם מייצגים".
בחודש יולי 2015 הפך גבריאל למבקר הראשון, ב-13 השנים האחרונות, מטעם הממשלה הגרמנית באיראן, ואף לדמות הבכירה הראשונה מממשלה של מדינה מערבית גדולה שהגיעה לביקור במדינה, ימים אחדים לאחר חתימת הסכם הגרעין עם איראן. גבריאל סייר עם משלחת של נציגי התעשייה הגרמנית במטרה לחדש את העסקים עם השוק האיראני. בהמשך נפגש עם נשיא איראן חסן רוחאני, ולאחר מכן קיים פגישה משולשת עם שר החוץ האיראני מוחמד ג'וואד זריף ושר הנפט ביג'אן נמדר זנגנה. המפגשים קוממו את ישראל ואת הקהילה היהודית; השגריר הישראלי הביע את חששותיו לגבי ביקורו של גבריאל בפני ממשלת גרמניה, והקונגרס היהודי העולמי מתח ביקורת חריפה על השר ושהאשים אותו כי הוא מעמיד את האינטרסים העסקיים לפני מוסר.
בחודש ספטמבר 2015, בעת משבר ההגירה באירופה, ביקר גבריאל במחנה הפליטים זעת'רי בירדן כדי ללמוד על מצוקתם של פליטי מלחמת האזרחים בסוריה מאז 2011. גבריאל הפציר בסעודיה להפסיק את תמיכתה בדתיים רדיקלים והביע דאגה מהמימון שסעודיה מעניקה למסגדים והאביים בגרמניה שמשמשים חממה לקיצונים איסלאמיסטים.
בינואר 2016 השתתף גבריאל בישיבת הממשלה הראשונה של ממשלות גרמניה וטורקיה בברלין. מאוחר יותר באותה שנה כינה הצטרפות של טורקיה לאיחוד האירופי בטווח הקרוב "אשליה".
יו"ר הפרלמנט של איראן, עלי לאריג'אני, ביטל באוקטובר 2016 פגישה עם גבריאל, בתפקידו כשר הכלכלה וסגן הקנצלר לאחר שקרא לטהראן לערוך רפורמות, לפעול באחריות בסוריה והתנה את שיפור היחסים בהכרה בישראל.
באפריל 2017 ביקר בישראל. הוא נפגש עם נשיא המדינה ראובן ריבלין, ואולם פגישתו עם ראש הממשלה בנימין נתניהו בוטלה עקב התנגדות נתניהו לפגישתו עם נציגי "שוברים שתיקה" ו"בצלם".
במאמר שפרסם בעיתון "פרנקפורטר רונדשאו" כתב שסוציאל־דמוקרטים, כמו היהודים, היו הקורבנות הראשונים של השואה. השוואה זו ספגה ביקורת.
ב-29 בדצמבר 2017 מתח גבריאל ביקורת על מדיניות ממשלת ישראל ואמר כי "מדינת ישראל מתנהגת כמו משטר האפרטהייד בדרום אפריקה". בעקבות דברים אלו ספג גבריאל ביקורת רבה מקרב ארגוני זכויות אדם יהודיים ומספר פעילים ידועים.
עמדות פוליטיות > מדיניות כלכלית

לרגל פסגת ה-G-20 ב-2011, הצטרף גבריאל לאד מיליבנד, מנהיג מפלגת הלייבור של בריטניה, והוקאן יוהולט, יו"ר המפלגה הסוציאל-דמוקרטית השוודית ב"הצעת עסקה חדשה לצמיחה כלכלית". הם אמרו כי מנהיגי G-20 צריכים להתחייב להנהגת מס טרנזקציות פיננסיות בכל המרכזים הפיננסיים העיקריים והסכם להפריד בין בנקאות לצרכנית ובנקאות להשקעות.
במכתב ששלח לנציב האירופאי למסחר, קארל דה גוכט, הצהיר גבריאל במרץ 2014 כי "הוראות מיוחדות להגנה על השקעות אינן נדרשות בהסכם בין האיחוד האירופי לארצות הברית על שותפות הסחר וההשקעות הטרנסאטלנטית (TTIP)". במקום זאת הוא קרא אחר כך להקמת בית דין ציבורי להשקעות שיחליף את מערכת הבוררות הפרטית הנוכחית, ולאפשר עררים על פסקי בוררות. בינתיים, הוא הזהיר ללא הרף מפני הציפיות לגידול כלכלי מ-TTIP, אך טען כי ההסכם נחוץ כדי לקבוע סטנדרטים משותפים גבוהים לצרכנים. באוגוסט 2016 אמר גבריאל כי שיחות TTIP היו למעשה כישלון.
בספטמבר 2014 דחה גבריאל הכללת סעיף בעניין סכסוך בין משקיע למדינה בהסכם הכלכלי והסחרי (CETA) בין קנדה לבין האיחוד האירופי, מה שהביא לפתיחת משא ומתן מחודש, שעיכב את כניסתו לתוקף של ההסכם.
יחד עם עמיתו הצרפתי עמנואל מקרון הציג גבריאל הצעה משותפת ב-2015 להקמת תקציב משותף של גוש האירו.
בשנת 2016 ביטל בית משפט גרמני החלטה של גבריאל להעניק אישור מיוחד לרשת הסופרמרקטים הגדולה במדינה, אדקה, לרכוש את רשת המכולת "קייזר", שבבעלות קבוצת טנגלמאן. השופטים העלו שאלות בנוגע ל"הטיה והיעדר נייטרליות" של השר, וטענו כי הלה קיים דיון סודי בתהליך קבלת ההחלטות.
עמדות פוליטיות > מדיניות האנרגיה

בעקבות האסון הגרעיני בפוקושימה בשנת 2011, גבריאל מתח ביקורת חריפה על הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית ואמר כי היא קידמה "בניית מתקנים גרעיניים בכל חלקי העולם, גם באזורי מלחמה ומשבר. זה צריך להיפסק".
בשנת 2015 התנגד גבריאל להצעת הנציבות האירופית לשוקי קיבולת כוח[דרושה הבהרה] אזוריים, אשר לפיה יצרני חשמל מקבלים תשלום על אספקת חשמל כגיבוי, בזמנים שבהם אנרגיה ממקורות מתחדשים, כגון השמש והרוח, אינו מספקת את רשת החשמל. שוק חופשי שעומד מאחורי מלאי החירום יהיה זול יותר ויעבוד בדיוק כמו שוקי הקיבולת, אמר גבריאל. מאוחר יותר הוא אף הזהיר מפני יציאה חפוזה מייצור חשמל מפחם, לאור החשש כי מהלך כזה עלול לעורר לחץ נוסף על היצרנים שעדיין מתמודדים עם הכיבוי המתוכנן של תחנות כוח גרעיניות עד שנת 2022.
עמדות פוליטיות > ייצוא נשק

בתחילת כהונתו כשר הפדרלי לענייני כלכלה ואנרגיה, הבטיח גבריאל, תוך הכעסת יצרני הנשק, גישה זהירה יותר לייצוא נשק, ואותת על שינוי ממדיניות הממשלה הקודמת, שבה עלו המכירות. באוגוסט 2014 הוא ביטל את הרישיון שניתן לחברת ריינמטל להקים מרכז אימונים צבאי ממזרח למוסקבה.
גבריאל מחויב למדיניותה של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית להפחתת מכירות הנשק למדינות הפוגעות בזכויות האדם ובשלטון החוק או במקומות שמכירות כאלה עשויות לתרום לחוסר יציבות פוליטית. הוא הצהיר כי שליטה על היעד הסופי של נשק קל שנמכר למדינות כאלה אינה מספקת. עם זאת, הוא ציין שהממשלה לא תחסום באופן גורף עסקאות עם מדינות שמחוץ לברית המסורתית של גרמניה. עסקאות עם מדינות כאלה יכולות להיות מאושרות בגלל "מדיניות חוץ מיוחדת או אינטרסים ביטחוניים". הוא הציע כי משרד החוץ הפדרלי עשוי להיות הגוף המתאים ביותר להחליט אם לאפשר ייצוא, וקרא למדיניות משותפת של ייצוא נשק אירופי. בסוף 2015 אישר משרדו את המיזוג של יצרנית הטנקים הגרמנית קראוס-מאפי וגמן (KMW) עם יצרנית הרכב המשוריין הצרפתית נקסטר.
עמדות פוליטיות > מדיניות דיגיטלית

בחודש מאי 2014, גבריאל ושר הכלכלה של צרפת ארנו מונטבור שלחו לנציב האירופי לתחרות, חואקין אלמוניה, מכתב אשר מבקר את ההתנהלות של שלוש השנים האחרונות בגוגל. מאוחר יותר קיבל גבריאל "בברכה חמה" את ההשקה של הגבלים עסקיים של האיחוד האירופי נגד גוגל באפריל 2015.
בספטמבר 2014 כינה גבריאל את גוגל, אמזון ואפל "אנטי-חברתיות" וקרא לאכיפת מיסוי מתאים. בתחילת 2015 גבריאל ועמיתו הצרפתי עמנואל מקרון כתבו במכתב משותף לסגן נשיא הנציבות האירופית, אנדרוס אנסיפ, כי כוחם ההולך וגדל של כמה ענקים מקוונים "מצדיק התייעצות במדיניות במטרה להקים גנרל הולם מסגרת רגולטורית לפלטפורמות דיגיטליות חיוניות".
בשנת 2016, במהלך סדרה של הצעות סינית לרכישת חברות ההנדסה הגרמניות, קרא גבריאל בפומבי לסעיף הגנה אירופאי רחב, אשר ביכולתו לעצור השתלטות זרה על חברות שלטכנולוגיה שלהן חשיבות אסטרטגית להצלחה הכלכלית העתידית של האזור.
עמדות פוליטיות > זכויות אדם

באפריל 2014, עורך הדין לזכויות אדם, מו שאופינג, סורב להיפגש עם גבריאל במהלך ביקורו בסין, אף על פי שהשר אמר לפני הפגישה כי הוא מעוניין לפגוש בקולות ביקורתיים.
במהלך ביקורו אצל סלמאן מלך ערב הסעודית ב-2015, פתח גבריאל במאמץ ציבורי יוצא דופן לשכנע את הרשויות הסעודיות לשחרר או להעניק חנינה לסופר ראיף בדווי הכלוא בסעודיה, וקרא להגברת קולה הפוליטי של גרמניה באזור שבו השפעתו הייתה מוגבלת במידה רבה לנושאים כלכליים. חברי פרלמנט וארגוני זכויות אדם קראו לו לדון במקרה של בדווי לפני נסיעתו. הביקורת הבוטה שלו על הצדק בסעודיה הייתה יוצאת דופן ביחס למנהיגים מערביים אחרים שביקרו במדינה, שהיא בעלת ברית הקרובה למערב בנושאי טרור ובמדינה האסלאמית, במיוחד בהתחשב במעמדה של גרמניה כמקור היבוא השלישי בגודלו בסעודיה. בממשלת ארצות הברית אומנם נמתחה ביקורת על פסק הדין של בדווי, אולם מזכיר המדינה האמריקני ג'ון קרי לא דיבר על המקרה בפומבי כאשר ביקר בריאד ימים ספורים קודם לכן.
במהלך נסיעה לקטר קרא גבריאל לאמיר קטר תמים בן חמד אאל ת'אני ולפקידים בכירים נוספים להגן טוב יותר על עובדים זרים מהתעללויות מצד מעסיקיהם.
פעילויות נוספות

חבר בדירקטוריון של דירקטורים מפקחים של KfW
חבר לשעבר בחבר הנאמנים של קרן RAG
חבר המועצה המייעצת Denkwerk Demokratie
סגן יושב ראש קרן פרידריך אברט (2005–2009)
חבר במועצה המפקחת בסוכנות האנרגיה הגרמנית (2005–2009)
חבר בחבר הנאמנים במכון מקס פלנק לרפואה ניסויית (2005–2009)
חבר ב-IG Metall
חבר במועדון ליונס.
תוכנית מענקי המחקר על שם סילקה טמפל של קרן פורום העתיד גרמניה-ישראל עומדת תחת חסותו של זיגמר גבריאל
הערות שוליים

↑  סגן הקאנצלרית: "את מה שאומרים ב-AfD כבר שמעתי מאבא שלי שהיה נאצי עד נשימתו האחרונה", באתר "ברלין היום", 13 ביוני 2016
↑  Fuhrer, Armin (1999-11-28). "Der Enkel des Kanzlers". DIE WELT (בגרמנית). נבדק ב-2022-09-12.
↑  German Chancellor Hopeful: Israel is 'Apartheid', The Jerusalem Post, March 15, 2012
↑  רענן בן צור ואיתמר אייכנר, שר החוץ הגרמני נפגש עם "שוברים שתיקה" - ושתק, באתר ynet, 26 באפריל 2017
↑  איתמר אייכנר, השר הגרמני חולל סערה: "הסוציאל-דמוקרטים והיהודים - קורבנות השואה הראשונים", באתר ynet, 29 באפריל 2017
Sigmar Gabriel, Gemeinsam gegen Nationalismus, Frankfurter Rundschau, 25.04.2017
↑  "UPDATE 1-Germany warns against rushed exit from coal power". Reuters (באנגלית). 2016-01-19. נבדק ב-2022-09-12.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305087005171  PLWABN: 9810616551405606  dblp: 143/4314  GND: 124311903  ISNI: 0000 0001 0984 7054  LCCN: nr2003010409  NKC: jo20191035456  NTA: 252286936  SUDOC: 086828797  VIAF: 69857993   WorldCat (עם VIAF): 69857993 
זיגמר גבריאל עם אנגלה מרקל ופרנק-ואלטר שטיינמאייר. ברקע - אורסולה פון דר ליין, 2014
גבריאל בפגישה עם נשיא איראן, חסן רוחאני, ב-16 ביולי 2015
גבריאל בפגישה עם מזכיר המדינה האמריקני רקס טילרסון בוושינגטון, 2 בפברואר 2017
יגדיל תורה (אודסה)

יגדיל תורה היה כתב עת תורני, שיצא באודסה בין השנים ה'תרל"ט-ה'תרמ"ה (1879–1885), ותפס מקום בשורה הראשונה של כתבי העת התורניים בני התקופה.
עורך כתב העת, שיצא בתחילת דרכו כירחון ובשנותיו האחרונות בקצב איטי יותר, היה הרב משה אלעזר ביילינסון.
לאורך תקופת צאתו לאור של כתב העת הופיעו עשר גליונות. כתב העת התורני 'כנסת חכמי ישראל' שהוציא לאור באודסה, הרב אברהם יואל אבלסון בסיוע ביילינסון, נועד להמשיך את הופעתו של 'יגדיל תורה'.
משתתפים

בין הכותבים הקבועים בכתב העת היו רבנים ידועי שם, חלקם אף פרסמו בו חיבורים תורניים שלמים פרי עטם. כך פרסם רבי אליהו דוד רבינוביץ' תאומים ממיר (האדר"ת), קונטרס שלם על לשון שכיחה של הרמב"ם בספרו "משנה תורה" שכותב על פסק הלכתי "יראה לי", וגם פסק הלכתי ארוך על שיטת ספר החינוך לפיה אסור לאדם לפרוש מאשתו בשנים עשר החודשים הראשונים שלאחר נישואיהם. רבים מחידושיו של האדר"ת שפורסמו לראשונה ב"יגדיל תורה" שוקעו בספרו "חשבונות של מצווה" שיצא לאור לראשונה מכתב ידו בשנת ה'תשס"ה, בידי מהדירי הספר, בשל עיסוקם בנושאים מקבילים לאלו שהיו בכתב היד.
משתתפים נוספים: רבי אלכסנדר משה לפידות, רבי יוסף זכריה שטרן, רבי מאיר ליבוש בן יחיאל מיכל (המלבי"ם), רבי ירוחם יהודה ליב פרלמן, רבי זבולון ליב בריט מפלונגיאן, רבי משה נחמיה כהניו, רבי יעקב יוסף (חריף) בהיותו רב העיירה זאגר חדש, רבי צבי יהודה רבינוביץ' תאומים רבי זאב אברך מחבר "רביד הזהב", רבי יהושע לנג משומיאץ, רבי משה מישל שמואל שפירא מרוגובה ורבי יחזקאל סירקין מקאפוסט.
בחלק מגליונות כתב העת פורסמו גם חידושי תורה גנוזים מכתבי יד של רבני הדור הקודם, כמו רבי שלמה קלוגר מברודי.
לקריאה נוספת

יהודה רובינשטיין, יגדיל תורה (אודיסה), בתוך: יצחק לוין (עורך), אוצר כתבי־עת תורניים: ביבליוגרפיה של כתבי עת תורניים... בשנות תנ"א – תש"ח. ניו יורק: דפוס האחים שולזינגר, תש"מ עמ' 104.
הערות שוליים

↑  כדי לבדל בינו לכתבי עת אחרים בשם זה, מובא שם כתב העת בדרך כלל עם ציון מקום ההוצאה לאור, "אודסה".
↑  אוצר כתבי־עת תורניים, להלן 'לקריאה נוספת', עמ' 121.
↑  מאמר זה פורסם בשנת ה'תרמ"ד, סימן קכ"ג
יוסלה ברנשטיין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 בנובמבר 1877
 פטירה:  21 בינואר 1931 (בגיל 53) ניו יורק, ארצות הברית 
 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 ספורט
 ענף ספורט:  אגרוף 
 
יוסלה (ג'ו) ברנשטיין (באנגלית:
Youselle (Joe) Bernstein;‏ 7 בנובמבר 1877 – 21 בינואר 1931) היה מתאגרף במשקל נוצה מניו יורק. הוא התחרה שלוש פעמים על האליפות במשקל נוצה, אך הפסיד בשלוש ההתמודדויות. כינויו בשנות ה-90 של המאה ה-19 היה "גאוות הגטו".
קריירה

ברנשטיין החל להתחרות במקצוענות בגיל שש עשרה, בשנת 1894. ב-27 ביולי 1896, הוא פגש את דולי ליונס, מתאגרף יהודי, בקרב שהסתיים בתיקו בן שמונה סיבובים במועדון האתלטים פאלם בניו יורק. ברנשטיין נלחם עם ליונס פעמיים נוספות. הקרב עם מתאגרף יהודי ידוע מברוקלין, שיכול למשוך המונים, הביאה את ברנשטיין לידיעתו של קהל יהודי גדול בתחילת הקריירה שלו.
ברנשטיין התחרה עם הטובים ביותר בחטיבתו. הקרב הראשון שלו במשקל נוצה עבר עשרים וחמישה סיבובים מלאים עם האלוף במשקל נוצה ג'ורג דיקסון, ב-2 ביוני 1899 במועדון האתלטיקה ברודוויי, בברוקלין. ברנשטיין הפסיד בקרב מפרך.
דיקסון בדיוק לקח את התואר במשקל נוצה מדייב סאליבן ב-11 בנובמבר 1898. הוא החזיק בו עד ינואר 1900. ברנשטיין התאגרף עם דיקסון בקרב בן שישה סיבובים ב-15 בספטמבר 1898, שהסתיים ללא הכרעה בפילדלפיה, זמן קצר לפני שדיקסון קיבל את התואר.
בגיל 23 ברנשטיין עשה צעד נוסף בדרך לתואר לאחר שניצח פעמיים את האלוף לשעבר סולי סמית' בניו יורק, פעם אחת על ידי נוק-אאוט. הפעם, ב-2 בנובמבר 1900, הוא נלחם באלוף משקל הנוצה האגדי טרי מקגוברן. בניסיון השני שלו בתואר, ברנשטיין נכשל בסיבוב השביעי בלואיוויל, קנטאקי.
ברנשטיין נלחם במתאגרף יוצא הדופן בני יאנגר, אחד ממתאגרפי משקל הנוצה הבודדים שאי פעם גבר על האלוף במשקל נוצה אייב אטל. ברנשטיין הפסיד ליאנגר ב־18 בדצמבר 1901 בשישה סיבובים בשיקגו. הוא הפסיד ליאנגר שוב בשישה סיבובים בשיקגו ב-10 בפברואר 1902. חודשיים לאחר מכן, יאנגר גבר על אטל ב-24 באפריל 1902 בקרב אליפות קשה מאוד בסיבוב התשע עשרה בסנט לואיס, אך מעולם לא זכה בתואר, למרות שהפרסומים הועמדו על ידי מקורות כאליפות משקל נוצה.
ב־16 באוקטובר 1902, ברנשטיין ערך את הקרב השלישי והאחרון לאליפות במשקל נוצה עם יאנג קורבט השני. ברנשטיין לא הצליח להמשיך להילחם במחזור השביעי, ולכן הפסיד את הקרב בזכות נוק-אאוט טכני. בעיתונות נכתב שהקרב היה לפני קהל גדול של 3000, צופים וכי "אין ספק שברנשטיין היה מסוגל להמשיך, אך הוא פרש בגלל העובדה שבסיבוב השביעי נשברה לו עצם ביד שמאל." "סביר להניח שההתמודדות הייתה מוכרזת כתיקו אילו היה זה סוף הקרב".
ברנשטיין נפטר מסרטן בניו יורק ב-21 בינואר 1931, בגיל 52.
הערות שוליים

↑  Postal, Bernard, Silver Roy, and Silver, Jesse, Encyclopedia of JEWS in Sports (1965) Bloch Publishing.
1 2  "Jews in Sports". Jews in Sports. נבדק ב-16 במאי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  "Joe Bernstein". BoxRec. נבדק ב-5 במאי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Benny Yanger". BoxRec. נבדק ב-16 במאי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Champion Corbett is Given Decision", The Butte Inter mountain, pg. 8, Butte, Montana, 17 October 1902.
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-64

| --- | --- |
 תאריך:  13 בפברואר 2011 
 מיקום:  בית האופרה המלכותית, לונדון
 מנחים:  ג'ונתן רוס
 המועמדים והזוכים הבולטים
 הסרט הטוב ביותר:  נאום המלך
 →63 65←
 
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-64 הידוע בשם טקס הבאפט"א נערך ב-13 בפברואר 2011 בבית האופרה המלכותית שבלונדון, להענקת פרסים לסרטי הקולנוע הבריטיים והזרים של שנת 2010. שמות המועמדים הוכרזו ב-18 בינואר 2011. את הפרסים מעניקה האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה לסרט הקולנוע וסרט התעודה הטובים ביותר שהוקרנו בבתי הקולנוע בבריטניה ב-2010. הסרט "נאום המלך" היה מועמד ל-14 פרסים וזכה בשבעה מהם, כולל הסרט הטוב ביותר, הסרט הבריטי המצטיין, השחקן הטוב ביותר לקולין פירת', שחקן המשנה הטוב ביותר לג'פרי ראש, שחקנית המשנה הטובה ביותר להלנה בונהם קרטר, והתסריט המקורי הטוב ביותר לדייוויד סיידלר. נטלי פורטמן זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר על הופעתה בסרט "ברבור שחור", ודייוויד פינצ'ר זכה בפרס הבמאי הטוב ביותר על הסרט "הרשת החברתית".
זוכים ומועמדים > עמית באפט"א

סר כריסטופר לי
חלוקת פרסים

7 זכיות נאום המלך
3 זכיות התחלה, הרשת החברתית
2 זוכה אליס בארץ הפלאות
14 מועמדויות נאום המלך
12 מועמדויות ברבור שחור
9 מועמדויות התחלה
8 מועמדויות 127 שעות אומץ אמיתי
6 מועמדויות הרשת החברתית
5 מועמדויות אליס בארץ הפלאות
4 מועמדויות הילדים בסדר ו איזה מין שוויון
3 מועמדויות פייטר, נערה עם קעקוע דרקון, צעצוע של סיפור 3
2 מועמדויות עוד שנה, Biutiful, ארבעה האריות, הארי פוטר ואוצרות המוות - חלק 1, הדרקון הראשון שלי
ראו גם

טקס פרסי אוסקר ה-83
הערות שוליים

↑  "Film Awards Timetable". British Academy of Film and Television Arts. 26 במאי 2010. אורכב מ-המקור ב-2012-07-11. נבדק ב-12 בינואר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The King's Speech leads Bafta field". BBC News. 18 בינואר 2011. ארכיון מ-19 בינואר 2011. נבדק ב-18 בינואר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Reynolds, Simon (13 בפברואר 2011). "Live: BAFTA Film Awards 2011 Winners". Digital Spy. Hachette Filipacchi UK. נבדק ב-13 בפברואר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "King's Speech sweeps up at Baftas". BBC News. BBC. 13 בפברואר 2011. ארכיון מ-13 בפברואר 2011. נבדק ב-13 בפברואר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  BAFTA Harry Potter
↑  "Nominees Announced For Film Not in the English Language". British Academy of Film and Television Arts. 6 בינואר 2011. אורכב מ-המקור ב-2011-01-10. נבדק ב-12 בינואר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Nominees Are Announced Orange Wednesdays Rising Star Award". British Academy of Film and Television Arts. 6 בינואר 2011. אורכב מ-המקור ב-2011-01-10. נבדק ב-12 בינואר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
| פרס באפט"א לקולנוע |
| --- | --- | --- |
| פרסים עכשוויים | שחקן • שחקנית • סרט אנימציה • סרט בריטי • ליהוק • צילום • עיצוב תלבושות • בכורה לתסריטאי, במאי או מפיק בריטי מצטיין • במאי • סרט תיעודי • עריכה • הסרט הטוב ביותר • סרט שאינו בשפה האנגלית • איפור ועיצוב שיער • מוזיקה • עיצוב הפקה • כוכב עולה • תסריט מעובד • תסריט מקורי • סרט אנימציה קצר • סרט קצר • סאונד • שחקן משנה • שחקנית משנה • אפקטים חזותיים |  |
| פרסים מיוחדים | פרס עמית באפט"א • תרומה מצטיינת לקולנוע • פרס מיוחד |  |
| פרסי עבר | פרס השחקן המבטיח • התסריט • התסריט הבריטי • השחקן הבריטי • השחקן הזר הטוב ביותר • השחקנית הבריטית • השחקנית הזרה |  |
| טקסים | 1947 • 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020/21 • 2021 • 2022 • 2023 |  |
דייוויד פינצ'ר, זוכה פרס הבמאי הטוב ביותר
קולין פירת', זוכה פרס השחקן הטוב ביותר
נטלי פורטמן, זוכת פרס השחקנית הטובה ביותר
ג'פרי ראש, זוכה פרס שחקן המשנה הטוב ביותר
הלנה בונהם קרטר, זוכת פרס שחקנית המשנה הטובה ביותר
אהרן סורקין, זוכה פרס התסריט המעובד הטוב ביותר
טום הארדי, זוכה פרס הכוכב העולה
יחיא הלוי

| --- | --- |
 לידה:  1611 ה'שע"א צנעא, תימן
 פטירה:  1696 (בגיל 85 בערך) ה'תנ"ו צנעא, תימן
 תקופת הפעילות:  ?–1696 
 בני דורו:  מארי שלמה מנזלי
 שם השושלת:  אלשייך
 צאצאים:  מארי אברהם אלשייך, מארי יחיא אלשייך
 
מארי יחיא (זכריה) בן אברהם אלשייך הלוי (נקרא גם: מהר"י הלוי, ה'שע"א – ה'תנ"ו, 1611 – 1696) היה חכם מחכמי יהדות צנעא במאה ה-17, דיין בבית הדין הגדול בצנעא, וראש הקהילה.
ביוגרפיה

מארי יחיא נולד בשנת ה'שע"א (1611), בשכונת אלסאילה בצנעא שבתימן.
בשנת ה'תל"ט (1679) יצא יחד עם כל יהודי צנעא לגלות מוזע, ולאחר שחזרו והשתכנו בקאע אל-יהוד התמנה כדיין בהרכב הראשון של בית הדין הקבוע בקאע אל-יהוד בראשות מארי שלמה מנזלי.
נפטר בשנת ה'תנ"ו (1696).
נכדו הוא הנגיד מארי אברהם אלשייך הלוי.
פועלו

היה נגיד הקהילה, ומשם הגיע כינויו "אלשייך". בתקופתו יהדות צנעא נדרשה לשיקום, לאחר הרס המוסדות בגלות מוזע.
הוא הקים את בית הכנסת הראשון בקאע אל-יהוד בצנעא, בית כנסת מהר"י הלוי, שנקראה בשם בית אלשיך החל מתקופת נינו מארי אברהם אלשייך. אל בית הכנסת שהקים העביר ספרים ושרידים אחרים ששרדו את הגלות.
השד"ר ר' יעקב ספיר כתב עליו:
כבר ספרתי מהמשפחה הנכבדה "בית הלוי אלשייך'" אשר בק"ק [=קהילה קדושה] צנעא בירת תימן, ולפני מאתים שנה חי שמה מארי יחיא הלוי אלשייך' ראש המשפחה הזאת, נשיא וראש גולה, אדם גדול בתורה ביראה בחכמה ובעושר, והוא החזיר גלות צנעא מן התִּהָאמָה אשר הוגלו שמה.
חיבוריו

אגרת הבשורות – תקנות שתיקנו חכמי צנעא לאחר החזרה מגלות מוזע (פורסמו חלקים על ידי הרב יוסף צוברי).
צאצאיו

היה ראש שושלת של תלמידי חכמים ומנהיגים ליהדות תימן, משפחת "אלשייך", שנקראה על שם תפקידו של נינו, מארי אברהם אלשיך בקהילה, נגיד ("שייך'").
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9  ד"ר משה גברא, אנציקלופדיה לחכמי תימן, כרך א', המכון לחקר חכמי תימן, בני ברק, ה'תשס"א (2001), עמ' 287–288
| חכמי בית דין צנעא |
| --- | --- | --- |
| הרכב 1 | הראב"ד מארי שלמה בן סעדיה מנזלי • מארי יחיא בן אברהם אלשייך הלוי • מארי זכריה בן יוסף הכהן |  |
| הרכב 2 | הראב"ד מארי זכריה בן יוסף הכהן • מארי משה בן סעדיה קטיעי • מארי שלום בן חיים צבטאני |  |
| הרכב 3 | הראב"ד מארי שלום בן עמרם חמדי הלוי • מארי יוסף בן סעדיה בשארי • מארי סעדיה בן שלום עמר הלוי |  |
| הרכב 4 | הראב"ד מארי דוד בן יחיא חותר • מארי צאלח בן יחיא צאלח • מארי יוסף בן סעדיה בשארי |  |
| הרכב 5 | הראב"ד מארי סעדיה בן משה קטיעי • מארי פנחס בן שלמה עראקי • מארי שלום בן יוסף בשארי |  |
| הרכב 6 | הראב"ד מארי  יחיא בן יוסף צאלח (מהרי"ץ) • מארי שלמה בן ישועה אלג'מאל • מארי שלום בן סעדיה הכהן |  |
| הרכב 7 | הראב"ד מארי אברהם בן יחיא צאלח • מארי יחיא בן יהודה צעדי • מארי יחיא בן דוד משרקי |  |
| הרכב זמני | הראב"ד מארי יוסף בן סאלם נקאש • מארי יוסף בן שלום קארה • מארי אברהם בן אהרן מנזלי |  |
| הרכב 8 | הראב"ד מארי יוסף בן שלום קארה • מארי יחיא בן שלמה אביץ' • מארי דוד בן אברהם צאלח |  |
| הרכב 9 | הראב"ד מארי סלימאן בן יוסף קארה • מארי יחיא בן שלום הכהן • מארי יחיא בן יעקב צאלח |  |
| הרכב 10 | הראב"ד מארי סלימאן בן סאלם צאלח • מארי אברהם בן צאלח צאלח • מארי יוסף בן דוד מנזלי |  |
| הרכב 11 | הראב"ד מארי יחיא יצחק הלוי • מארי יחיא קאפח • מארי אהרן הכהן • מארי יחיא אביץ' |  |
| הרכב 12 | הראב"ד מארי יחיא אביץ' • מארי עמרם קורח |  |
יוהאן קנקהאוז

יוהאן קנקהאוז (בהולנדית: Johan Kenkhuis, נולד ב-7 במאי 1980). הוא שחיין עבר הולנדי, סגן אלוף אולימפי (אתונה 2004), זוכה מדליית ארד (סידני 2000), סגן אלוף עולם (פוקואוקה 2001) אלוף עולם בבריכת 25 מטר (הונג קונג 1999) ושיאן עולם במשחי שליחים.
ביוגרפיה

קנקהאוז נולד וגדל בפריזנפן, במחוז אוברייסל הצעיר מבין חמישה אחים. במשפחתו ישנה מסורת של שחייה.
ביוגרפיה > 1998

באליפות העולם בשחייה שנערכה בפרת', אוסטרליה בינואר 1998 זכה קנקהאוז במדליית כסף במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי כששחה בשלב המוקדמות. בנוסף הוא סיים במקום חמישי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם מארק פינס, מרטין זיטוויך ופיטר ואן דן הוחנבאנד בתוצאה של 3:19.47 דקות.
באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה באנטוורפן, בלגיה בסוף יולי אותה שנה זכה קנקהאוז במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי של 1:50.49 דקות.
ביוגרפיה > 2000

באולימפיאדת סידני (2000) זכה קנקהאוז במדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:12.70 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא עולם חדש של 7:07.05 דקות וארצות הברית (7:12.64 דקות). בנוסף, הוא סיים במקום 12 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.47 שניות ובמקום 18 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 49.93 שניות.
ביוגרפיה > 2001

באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן בשנת 2001 זכה קנקהאוז במדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם פינס, זוורינג וואן דן הוחנבאנד בתוצאה של 3:14.56 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא תחרות חדש של 3:14.10 דקות ולפני גרמניה (3:17.52 דקות). בזינוק שליחים הוא קבע תוצאה של 47.89 שניות.
ביוגרפיה > 2002

בשנת 2002 היה קנקהאוז על סף פרישה משחייה תחרותית, אך בעזרת מאמנו פדור הס הוא המשיך לשחות ועבד בשיטה יותר מאתגרת.
ביוגרפיה > 2003

באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2003 סיים קנקהאוז במקום רביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.30 שניות, והיה רחוק מאית השנייה ממדליית ארד שבן ארצו ואן דן הוחנבאנד זכה בה. גם בשלב המוקדמות (22.32 שניות) וגם בשלב חצי הגמר (22.31 שניות) הוא קבע את התוצאה השלישית בטיבה באותו שלב.
ביוגרפיה > 2004

באולימפיאדת אתונה (2004) זכה קנקהאוז במדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:14.36 דקות, אחרי דרום אפריקה שקבעה שיא עולם חדש של 3:13.17 דקות ולפני ארצות הברית (3:14.62 דקות). כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 49.81 שניות. בשלב המוקדמות במשחה השליחים הוא קבע בזינוק שליחים תוצאה של 48.80 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 18 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.58 שניות.
חייו האישיים

קנקהאוז היה בין 11 ההומואים והלסביות הגלויים בקרב הספורטאים מתוך כ-10,000 ספורטאים שהשתתפו באולימפיאדת אתונה.
כיום חי קנקהאוז באמסטרדם.
שיאים אישיים > בריכה אוליפית

50 מטר חופשי: 22.24 שניות (2006)
100 מטר חופשי: 49.46 שניות (2000)
200 מטר חופשי: 1:50.49 דקות (1998)
100 מטר חופשי בזינוק שליחים: 47.89 (2001)
200 מטר חופשי בזינוק שליחים: 1:49.37 דקות (2000)
שיאים אישיים > בריכת 25 מטר

50 מטר חופשי: 21.41 שניות (2005)
100 מטר חופשי: 47.94 שניות (2001)
200 מטר חופשי: 1:47.03 דקות (1999)
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
הערות שוליים

↑  ראו כאן
↑  ראו כאן
↑  ראו כאן
↑  Out and silver in Holland: Olympic silver medalist Johan Kenkhuis says being openly gay in the Netherlands is no big deal. But neither is being a champion swimmer