stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפארק הלאומי איי הבתולה

| --- | --- |
מפרץ טראנק
מפרץ טראנק
 מידע כללי
 תאריך הקמה:  2 באוגוסט 1956
 מבקרים בשנה:  411,343 (נכון ל־2016)
 גוף מנהל:  שירות הפארקים של ארצות הברית
 נתונים ומידות
 שטח:  59.64 קמ"ר
 גובה ממוצע:  392 מ' 
 מיקום
 מדינה:  איי הבתולה של ארצות הברית
 מיקום:  איי הבתולה של ארצות הברית 
 קואורדינטות:  18°20′00″N 64°44′00″W﻿ / ﻿18.333333°N 64.733333°W﻿ / 18.333333; -64.733333
 Virgin Islands National Park
  (למפת הקריביים מוגדלת) הפארק הלאומי איי הבתולה(למפת הקריביים רגילה) הפארק הלאומי איי הבתולה(למפת איי הבתולה של ארצות הברית רגילה) שרלוט אמאלי  קרוז ביי כריסטיאנסטד פרדריקסטד איי הבתולה הבריטיים  פוארטו ריקו  הים הקריבי האוקיינוס האטלנטי הפארק הלאומי איי הבתולה(למפת איי הבתולה של ארצות הברית מוגדלת) שרלוט אמאלי  קרוז ביי כריסטיאנסטד פרדריקסטד איי הבתולה הבריטיים  פוארטו ריקו  הים הקריבי האוקיינוס האטלנטי הפארק הלאומי איי הבתולה
 
הפארק הלאומי איי הבתולה (באנגלית: Virgin Islands National Park) הוא פארק לאומי של ארצות הברית המשתרע על כ-60% משטח האי סנט ג'ון באיי הבתולה של ארצות הברית ומעל ל-22 קילומטרים רבועים משטח הים הקריבי, בתוספת כמעט כל האי האסל, שמול נמל שארלוט אמאלי, באי סנט תומאס, העיר הגדולה ביותר באיי הבתולה של ארצות הברית ובירת הטריטוריה. הפארק הוכרז ב-1956 כפארק הלאומי ה-29 של ארצות הברית.
בפארק יש מפרצים מוגנים, ובהם מים צלולים כבדולח, שוניות אלמוגים בחוף שבהם מגוון בעלי חיים ימיים, חופים חוליים שבהם צומחים דקלי קוקוס, ואזורים הרריים בפנים האי המכוסים ביער גשם טרופי עבות המשמש בית גידול ל-800 מינים של צמחים. אל אתרי הטבע מתלווים שרידים מהתקופה הפרה-קולומביאנית, מטעי קני סוכר דניים ועדויות לעבדות.
אל הפארק ניתן להגיע בשיט בלבד המגיע אל קרוז ביי, נמל הכניסה לאי, באמצעות מעבורות השטות מדי שעה מרד הוק באי סנט תומאס, שלוש פעמים ביום משארלוט אמאלי בסנט תומאס, ומווסט אנד (West End) בטורטולה, פעמיים ביום מג'וסט ואן דייק ופעמיים בשבוע מוירג'ין גורדה. שלושת האחרונים שייכים לאיי הבתולה הבריטיים.
מרכז המבקרים של הפארק הלאומי איי הבתולה שוכן בקרוז ביי. במרכז שירותים בסיסיים (מידע ומפות), אזור פיקניק, מזח וחנות מתנות.
ממוצע המבקרים בין 2007 ל-2016 הוא מעל 450,000 בשנה.
היסטוריה

האי סנט ג'ון יושב לראשונה על ידי אינדיאנים משבט הארוואק שנמלטו לאי מחופי ונצואלה וגויאנה בשנת 300 לספירה לערך. הארוואק התגוררו באי עד שנת 1300 לערך, עת נכבש האי על ידי אינדיאנים משבט הקאריב שהשמידו את התושבים המקומיים, אך לא התגוררו באי בעצמם. בחפירות ארכאולוגיות שנערכו באזור מפרץ סינאמון (Cinnamon Bay) התגלו ממצאים פרה-קולומביאנים רבים.
האירופאי הראשון שגילה את האי היה כריסטופר קולומבוס, במסעו השני לאמריקה בשנת 1493.
האי יושב על ידי חברת איי הודו המערבית הדנית בשנת 1672. החברה כינתה את האי סנט ג'ון (בדנית: Sankt Jan). בשנת 1754 ממשלת דנמרק החלה לנהל את ענייני המושבה והקימה באי מטעים לגידול קנה סוכר, ששגשגו בשל האקלים הנוח והאדמות הפוריות של האי. את המטעים עיבדו עבדים שנחטפו מאפריקה, ומספרם באי בשנת 1775 היה גדול פי ארבעה ממספר המתיישבים הדנים. אוכלוסיית האינדיאנים המקומית הוכחדה במגפות ובעבודה הקשה במטעים. העבדות באי בוטלה ב-3 ביולי 1848.
בשנת 1917, במהלך מלחמת העולם הראשונה, רכשה ארצות הברית את האי במטרה להקים בו בסיס ימי ולמנוע התבססות גרמנית בחצי הכדור המערבי. האי נרכש יחד עם סנט תומאס וסנט קרואה תמורת 25 מיליון דולרים, וכן בתמורה להכרת ארצות הברית בשלטונה של דנמרק בגרינלנד.
ב-1956 תרם ארגון השימור של לורנס רוקפלר (Laurance Rockefeller) את השטחים הנרחבים שבבעלותו באי לשירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית, בתנאי שלא יבוצע פיתוח בהם. רוב החופים, מי החופים של האי ושוניות האלמוגים מוגנים כחלק מהפארק הלאומי. הגנה זו הורחבה ב-2001 כאשר הוקם המונומנט הלאומי שונית האלמוגים של איי הבתולה (Virgin Islands Coral Reef National Monument).
גאוגרפיה

שטחו של הפארק הלאומי הוא כ-52 קילומטרים רבועים והוא שוכן כ-80 קילומטרים מזרחית לאי פוארטו ריקו בים הקריבי. החלק הגדול של הפארק שוכן על האי סנט ג'ון, אי באורך 14 קילומטרים וברוחב של 8 קילומטרים. הפארק משתרע על 75% משטח האי, אבל בפועל שייכים לפארק רק 60% משטח האי משום שיש מובלעות של שטחים פרטיים (כדוגמת מפרץ פיטר) בתוך הפארק. בנוסף, חלקים גדולים מהחוף, כמו גם כמעט כול האי האסל, שייכים לפארק.
גאוגרפיה > אקלים

האקלים באי הוא אקלים סוואנה טרופית (סיווג Aw או As בשיטת קפן), עם לחות גבוהה ולילות מהבילים. כמות המשקעים הממוצעת היא 1,400 מילימטרים בשנה. בחורף הרוחות נושבות בעוצמה של 39 קילומטרים בשעה. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 26°C, כשהתנודות בטמפרטורות בין קיץ לחורף נמוכות יחסית, והים חמים כול השנה. ככלל יורד באי יותר גשם בין יולי לינואר, בעוד שהאביב ותחילת הקיץ יבשים יותר.
גאוגרפיה > צמחייה

הצמחייה המקורית של סנט ג'ון נעקרה בשל בירוא יערות שבוצע עלי ידי הדנים, והיא הוחלפה לצמחים מיובאים אקזוטיים. כאשר הוקם הפארק הלאומי ב-1956 נותרו שרידים מעטים בלבד של הצמחייה המקורית. בין הצמחים המקומיים סייבה מחומשת (Ceiba pentandra), מין הדקל Coccothrinax alta, מינים של גואיאקום (Guaiacum), פלומריה, באירם (Pimenta racemosa), ובורסרה סימרובית (Bursera simaruba). עצים ושיחים אלו מצטרפים למגוון של מיני סחלבים צבעוניים מקוריים. באזורים היבשים יותר גדלים שיחי אגבה וקקטוס. בחלק מהמפרצים הרדודים יוצרים מנגרובים יערות צפופים.
גאוגרפיה > בעלי חיים

היונקים המקוריים היחידים הם שישה מינים של עטלפים. על מנת לחסל את החולדות שהגיעו לסנט ג'ון בספינות המהגרים הובאה לאי ב-1884 נמייה אסייתית קטנה. אבל מין זה של נמייה, הנפוץ באסיה, העדיף לטרוף ביצים של עופות המקננים על הקרקע. באי מצויים 138 מיני עופות. כמו כן יש באי חמורים שהתפראו, כמה מינים של לטאות, חסרי זנב, וצבים ימיים, כמו גם נחשים שאינם ארסיים. לעומת זאת, העולם התת-ימי מגוון יותר. הפאונה הימית של החופים הסובטרופיים כוללת כמה מינים של אלמוגים, חלזונות, צדפות, כוכבי ים ובעלי חיים ימיים רבים אחרים.
גאולוגיה

האי סנט ג'ון והאי האסל שוכנים בקצה המזרחי של האנטילים הגדולים. סנט ג'ון שוכן בקצה הצפון-מזרחי של הלוח הקריבי. האי נוצר בתור הקרטיקון כאשר התפרצות געשית תת-ימית יצרה שכבות של קראטופיר ושל בזלת כרים המהווים את התצורה המכונה "תצורת ווטר איילנד" (Water Island formation). הפעילות הגעשית השתנתה אז לקשת איים המאופיינת על ידי תצורת לואיסנהוי (Louisenhoj Formation), הבנויה מאנדזיט ובזלת. הפעילות הגעשית שככה בזמן שהושקעה תצורת אבן גיר אאוטר בראס (Outer Brass Limestone) על תצורת לואיסנהוי, אבל שבה כפי שתצורת טוטו (Tutu Formation) משלהי הקרטיקון מעידה. תצורה זו בנויה מטורבידיטים פירוקלסטיים, בזלת ואנדזיט. אחר כך נוצר נחיל דייקים של דיאבז ואז קימוט דוחס המיוחס להתנגשות בין הלוח הקריבי למשטח הקרבונטי של איי הבהאמה (Bahama Platform). בשלהי האאוקן התרחשו המחדרים של פלוטון נרוז (Narrows pluton) והבתולית וירג'ין גורדה (Virgin Gorda batholith) הקשורים לפעילות של הקשת הגעשית של האנטילים הגדולים, וקימוט דוחס נוסף הקשור להתפשטות שקע קיימן (Cayman Trough). התפשטות זו קשורה גם להעתק הסטה אופקית שהתרחש לפני כ-39 מיליון שנים.
תיירות

בשל האקלים הנוח בחורף עונת התיירות העיקרית היא מדצמבר עד אפריל, ומחוץ לתקופה זו מחירי הלינה צונחים משמעותית. המבקרים יכולים ללון במספר אתרי נופש, בתי מלון ווילות נופש. מחנאות ולינה כפרית זמינים בפארק מנובמבר עד אוגוסט באתר המחנאות מפרץ סינאמון (Cinnamon Bay Campground). אתר הנופש קניל ביי (Caneel Bay Resort), השוכן גם הוא בפארק על החוף הצפוני בבית האחוזה לשעבר של רוקפלר, מציע חדרי אירוח יוקרתיים וארוחות גורמה בפארק מנובמבר עד יולי.
מוניות ספארי (משאיות פתוחות שעליהם הורכבו מושבים) זמינים בקרוז ביי ובמרבית החופים הפופולריים בפארק הלאומי לאורך החוף הצפוני.
הכניסה לפארק היא בחינם, והתשלום היחיד הוא בחוף מפרץ טראנק. למי שמגיע ביאכטה מוצעת עגינה בתשלום באמצעות כדורי עגינה.
תיירות > אטרקציות

האטרקציות העיקריות בפארק הם החופים, שוניות האלמוגים, שבילי ההליכה והאתרים ההיסטוריים.
תיירות > אטרקציות > חופים

מפרץ טראנק (Trunk Bay) – חוף מפרץ טראנק נבחר בעקביות כאחד מעשרת החופים הטובים ביותר בעולם על ידי כתב העת "קונדה נאסט טראבלר", וקיבל הכרה דומה בפרסומים דומים. השירותים בחוף כוללים, מזנון, מקלחות, שירותים, מצילים ומסלול תת-ימי לצפייה בשנורקל בשונית האלמוגים. אזור החוף מחולק לשניים, החלק העיקרי הוא החוף ואזור השחייה מפרץ טראנק והחלק השני הוא מפרץ בורגסמן (Burgesman Cove) השוכן בקצה המערבי של מפרץ טראנק בסמוך למפרץ ג'אמבי (Jumbie Bay). חוף מפרץ טראנק הוא היחיד בפארק הלאומי שהכניסה אליו בתשלום. אל החוף ניתן להגיע בקלות במונית מקרוז ביי.
מפרץ סינאמון (Cinnamon Bay) – חוף מפרץ סינאמון הוא רצועה ארוכה של חול בחוף הצפוני של סנט ג'ון. הניו יורק טיימס כינה את מפרץ סינאמון כאחד מ"ששת החופים בקריביים שאתה חייב לראות לפני מותך". בחוף פועלים אתר מחנאות (Cinnamon Bay Campground), מסעדה, חנות נוחות והשכרת ציוד לספורט המים.
חוף האנימון (Honeymoon Beach – "חוף ירח הדבש") – חוף האנימון שוכן על החוף הצפוני של סנט ג'ון ואפשר להגיע אליו בהליכה בת כקילומטר וחצי מקרוז ביי או מאתר הנופש קניל ביי. כתב העת "קונדה נאסט טראבלר" כינה את חוף האנימון אחד מ"עשרת חופי האיים להשתחרר". החוף מציע חול לבן ורך מתחת לעצי דקל גבוהים. במקום אפשר לשכור קיאקים, ציוד שנורקל וכיסאות חוף.
מפרץ מאהו (Maho Bay) – ידוע בשל החול הרך והמים הרדודים השקטים. החול וקרקעית הים המכוסה עשב ים מאפשרים צפייה נוחה בצבי ים ובטריגונים. "הרפרס בזאר" ציין את מפרץ מאהו כאחד מהחופים הטובים בעולם.
מפרץ סולט פונד (Salt Pond Bay – "מפרץ בריכת המלח") – מפרץ וחוף מוגנים בחוף הדרומי של סנט ג'ון. אל החוף ניתן להגיע בהליכה קצרה מכביש 107, כ-7 קילומטרים דרומית לקורל ביי. המפרץ הוא אתר פופולרי לצלילה בשנורקל ויש בו שוניות בשני קצות המפרץ, עשב ים במרכזו, ושונית אלמוגים עמוקה הרחק במרכז המפרץ. כדורי עגינה זמינים לספינות לשהות ביום וגם בלילה. ממפרץ סולט פונד יכולים המטיילים להגיע לשבילי ההליכה דראנק ביי (Drunk Bay) וראם הד (Ram Head). העיתון USA Today הגדיר את מפרץ סולט פונד כאחד מהחופים הטובים ביותר באיי הבתולה.
תיירות > אטרקציות > שבילי הליכה

שביל ריף ביי (Reef Bay Trail – "שביל מפרץ השונית") – השביל הפופולרי ביותר. בשביל זה אפשר לצפות ביופי של היער שמסביב, שרידי מפעלי סוכר, פטרוגליפים של עם הטאינו ההיסטורי. מפל מים שמקורו במעיין ובריכת השתקפות, והאפשרות לנוח ולהירגע או לצלול עם שנורקל במפרץ ג'נטי (Genti Bay). ההליכה בשביל מאומצת ואורכו של המסלול המעגלי מכביש סנטרליין (Centerline Road) הוא מעל ל-10 קילומטרים. הפארק הלאומי מציע סיור מאורגן על ידי פקח הכולל שיט בסירה בחזרה לקרוז ביי מריף ביי.
שביל הר בורדו (Bordeaux Mountain Trail) – שביל הר בורדו הוא מסלול סלעי תלול המוביל ממפרץ למשור (Lamshur) הקטן לנקודה הגבוהה ביותר של האי. השביל אינו מתוחזק, ואף על פי שיש כמה נקודות תצפית לאורך הדרך, לא ניתן לצפות בנוף מפסגת הר זה המיוער בצפיפות. השביל עולה לגובה של כמעט 400 מטרים על פני מרחק של קילומטר וחצי.
שביל נקודת לינד (Lind Point Trail) – השביל מתחיל בקרוז ביי, מאחורי מרכז המבקרים של הפארק הלאומי איי הבתולה ומטפס לנקודת לינד הצופה בנמל קרוז ביי, לפני שהוא ממשיך לחוף האנימון.
שביל גבעת קניל (Caneel Hill Trail) – מתחיל בקרוז ביי, צפונית לצומת מונגוז (Mongoose Junction), ועולה במעלה תלול אל ראש גבעת קניל. בפסגה יש בימת תצפית מעץ שממנה אפשר לראות נופים של סנט ג'ון, סנט תומאס, ג'וסט ואן דייק ואיים קטנים רבים יותר. ביום בהיר אפשר לראות את סנט קרואה, ואפילו את פוארטו ריקו.
שביל ראם הד ( Ram Head Trail - "ראש האייל") – שביל באורך קילומטר וחצי המתחיל במפרץ סולט פונד וממשיך במורד חצי אי יבש וסלעי לנקודה הדרומית ביותר על סנט ג'ון.
שביל טבע מפרץ סינאמון ושביל קורות עץ נגיש (Cinnamon Bay Nature Trail and Accessible Boardwalk) – השביל מתחיל מול הכניסה לאתר המחנאות של מפרץ סינאמון. שביל הטבע הוא לולאה באורך 750 מטרים המתפתלת דרך חורבות של מפעל הסוכר. שלטים לאורך המסלול מסבירים את ההיסטוריה של האזור. השביל הוא תערובת של שביל על קורות עץ ושבילים סלולים ואינו כולל גבעות תלולות.
תיירות > אטרקציות > אתרים היסטוריים

ברחבי הפארק מפוזרים עשרות חורבות היסטוריות מהתקופה הקולוניאלית ותקופת מטעי הסוכר ועד שנות ה-50 של המאה ה-20.
הנפה ההיסטורית של אנאברג (Annaberg Historic District) – מטע אנאברג הוא מפעל סוכר משוחזר חלקית וטחנת רוח השוכן ממזרח למרי'ס פוינט (Mary's Point). שלטים של הפארק הלאומי מדריכים את המבקרים בחורבות ומסבירים את התהליך של הפיכת קנה סוכר למולסה. מתנדבים ופקחים של הפארק נמצאים לעיתים קרובות באזור כדי לענות על שאלות. בבית האופים נערכות הדגמות בישול ומציע דוגמאות של לחם קוקוס (Coconut Dumb Bread). טחנת הרוח שוכנת בנקודת אנאברג (Annaberg Point), שממנה נשקפים נופים של האיים כדוגמת טורטולה.
הנפה ההיסטורית של מפעל הסוכר של מפרץ ריף (Reef Bay Sugar Factory Historic District) – לחורבות מפעל הסוכר של מפרץ ריף אפשר להגיע משביל מפרץ ריף או בשביל ל'אספרנס (L'Esperance trail).
אתר הפטרוגליפים (Petroglyph Site) – הפטרוגליפים של שביל ריף ביי הם חריתות של עם הטאינו על סלעים בבריכות ליד המפל. ניתן להגיע אליהם משביל בן 400 מטרים היוצא משביל ריף ביי. אתר הפטרוגליף נוסף למרשם הלאומי של מקומות היסטוריים (National Register of Historic Places) ב-1982.
חורבות מפעל הסוכר קתרינברג (Catherineberg Sugar Mill Ruins) – החורבות השמורות היטב של מפעל הסוכר קתרינברג הן בין האתרים הנגישים ביותר בפארק וניתן לגשת אליהן ברכב מכביש סנטרליין.
ביאורים

↑  keratophyre, סלע געשי דומה לטרכיט
↑  משקעים שמקורם בזרמי עכירות
↑  באנגלית mooring balls, מצופים המחוברים לקרקעית ומשמשים כתחליף לעוגן.
הערות שוליים

1 2  Virgin Islands NP
↑  National Park Service Land Resources Division Listing of Acreage
↑  "Virgin Islands Ferry Schedules" (באנגלית אמריקאית).
↑  Virgin Islands National Park Science & Research
↑  Water Island: History
↑  Rankin, Douglas W. (2002). Geology of St. John, U.S. Virgin Islands, USGS Profressional Paper 1631 (PDF). Washington: United States Government Printing Office. pp. 1–30.
↑  Thomas W. Donnelly, Geology john, of st. Thomas and st. John, u. S. Virgin islands
↑  How safe are mooring balls?
1 2  "Places to Go".
↑  "St. John: Taxis & Rates - Virgin Islands" (באנגלית אמריקאית).
↑  Peters, Jeremy W. (2010-11-04). "6 Caribbean Beaches to See Before You Die". The New York Times. ISSN 0362-4331.
↑  pixelbeachstudio.com. "Cinnamon Bay Campground, St. John, U.S. Virgin Islands". אורכב מ-המקור ב-2016-09-13. נבדק ב-2020-05-29.
↑  "10 Most Relaxing Beaches in the World". 2015-02-23.
↑  "The Best Beaches in The World". 2016-05-03.
↑  "The Best Beaches in the U.S. Virgin Islands".
↑  Petroglyph Trail
פנורמה של מפרץ טראנק
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NARA: 10038309  VIAF: 315530823   WorldCat (עם VIAF): 315530823 
פורט וילובי, האי האסל
מרכז המבקרים של הפארק הלאומי איי הבתולה
יונה מהמין Patagioenas squamosa בפארק הלאומי
נקודת טרטל בקניל ביי
אתר הנופש קניל ביי
מפרץ טראנק
מפרץ האנימון
נקודת מרי כפי שהיא נראית מאנאברג
שרידי מפעל הסוכר בריף ביי
ז'יגמונד סרב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 באוגוסט 1867 פשט 
 פטירה:  27 בפברואר 1962 (בגיל 94) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 שם לידה:  Stern Zsigmond 
 תפקידים:  רופא, רופא פנימי 
 
ז'יגמונד סרב (במקור שטרן, בהונגרית: Szerb Zsigmond; פשט, 25 באוגוסט 1867 – בודפשט, 27 בפברואר 1962)  היה דוקטור לרפואה יהודי-הונגרי, רופא פנימי, רופא ראשי בבתי חולים. סירב היה מן המצטיינים והידועים ברופאים היהודים של בודפשט ושל הונגריה בכלל. דיאטן שכתב ספר בישול חדשני לתקופתו. הוא היה דודו של הסופר והיסטוריון הספרות אנטאל סרב.
ביוגרפיה

ז'יגמונד שטרן נולד במשפחה יהודית כבנם של אנטל שטרן (1838–1897) ושל ברתה הירש (1846–1933). הוא השלים את לימודיו האקדמיים באוניברסיטאות בודפשט, וינה, ציריך, וירצבורג ופריז. את התואר ברפואה קיבל באוניברסיטת בודפשט. הוא עבד תחילה בבית העניים ארז'בט (Erzsébet Szegényház) עד 1913, תחילה כרופא מן השורה ולאחר מכן כרופא ראשי ומנהל המחלקה. במהלך מלחמת העולם הראשונה הפך לרופא הראשי ומנהל המחלקה הפנימית של בית החולים ברחוב קון. ב-1928 קיבל את התואר הממלכתי-ממשלתי "יועץ בריאות ראשי" (Egészségügyi főtanácsos). ב-1932 הועבר לבית החולים הציבורי ברחוב מגלודי. הוא עסק בעיקר במחלות של מערכת העיכול, ורבים מפרסומיו התפרסמו בכתבי עת רפואיים מקומיים וזרים. יחד עם הרנטגנולוג וידור רווס, הוא למד אבחון רנטגן של מחלות קיבה ועם יעקב יוסטוס ערך את סדרת ספרי הרפואה "Therapia".
גם מדעי התזונה והדיאטה תפסו מקום חשוב מאוד בהתעניינותו ובעבודותיו. ספר הבישול שלו דיאטות, שראה אור בין שתי מלחמות העולם, נחשב למבשר המקומי (בהונגריה) הראשון של המטבח הרפורמי.
אשתו הייתה קריסטינה ראוך, בתם של יאנוש ראוך ושלמריה ראושנברגר, אותה נשא ב-11 בדצמבר 1926 בבודפשט.
עבודותיו העיקריות

מחקרים דיפרנציאליים-אבחנתיים של מחלות קיבה (1906)
טיפול ברפואה פנימית של אבני מרה (בודפשט, 1930)
זיהוי וטיפול בכיב קיבה (בודפשט, 1932)
יחי החיים! רומן הגסטרונומיה (בודפשט, 1942)
לקריאה נוספת

אנדראש גרגיי: לקסיקון של רופאים יהודים הונגרים מפורסמים ומצטיינים. בודפשט, הוצאת מכבי, 2001.
Ki-kicsoda? Kortársak lexikona (מיהו מי. לקסיקון אנשים בני זמננו (1937)
Magyar életrajzi lexikon II (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש. 1969)
לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת.
הערות שוליים

↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 47963/1899. Forrás: MNL-OL 30806. mikrofilm 310. kép 1. karton Névváltoztatási kimutatások 1899. év 63. oldal 27. sor
↑  "Születési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség születési akv. 755/1867. folyószáma alatt".
↑  "Halotti bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári halotti akv. 240/1962. folyószáma alatt".
↑  Meghalt Szerb Zsigmond dr. (1962. március 1.) Magyar Nemzet, 18. évfolyam, 50. szám, 5. oldal
↑  "Stern Antalné Hirsch Berta halotti bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári halotti akv. 367/1933. folyószáma alatt".
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári házassági akv. 1804/1926. folyószáma alatt".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 7906 5640  LCCN: n2003039297  VIAF: 48600436   WorldCat (עם VIAF): 48600436
זורם לא-ניוטוני

זורם לא-ניוטוני הוא זורם, שבניגוד לזורם ניוטוני, תכונות הזרימה שלו לא ניתנות לתיאור על ידי ערך קבוע של צמיגות.
בתנאי לחץ מסוימים זורם כזה יכול להתנהג כמוצק, ובמקרים מסוימים, ניתן אפילו ללכת עליו. תמיסות פולימר רבות הן זורמים לא-ניוטונים, בדומה לחומרים יומיומיים רבים, כגון קטשופ, תרחיפי עמילן, צבע, דם ושמפו.
בזורם ניוטוני, היחס בין מאמץ הגזירה וקצב העיבור (קצב שינוי הצורה של הזורם) הוא ליניארי, כאשר הקבוע של היחס הוא מקדם הצמיגות של הזורם. בזורם לא-ניוטוני, היחס בין מאמץ הגזירה וקצב העיבור הוא לא-ליניארי, ויכול להיות אפילו תלוי בזמן. לכן, לא ניתן להגדיר מקדם צמיגות קבוע. ניתן להגדיר יחס בין מאמץ הגזירה וקצב העיבור (או צמיגות שתלויה במאמץ הגזירה), כאשר יחס זה שימושי במיוחד  עבור זורמים שהתנהגותם אינה תלויה בזמן.
למרות שהמושג "צמיגות" נמצא בשימוש נרחב לאפיון חומרים, לעיתים הוא לא מתאים לתיאור ההתנהגות המכנית של חומר, כאשר המקרה הבולט הוא זורמים לא-ניוטונים. במקום זאת, זורמים אלה מאופיינים על ידי תכונות אחרות של מכניקת הזורמים.
ראו גם

משוואות נאוויה-סטוקס
נוזל-על
חול טובעני
מיסטוק
הערות שוליים

↑  בתוכנית המדע הטלוויזיונית "Brainiac" הדגים ג'ון טיקל הליכה על רפרפת ביצים.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| מכניקת הרצף תחום בפיזיקה העוסק בחומרים רציפים. | מכניקת מוצקים תחום בפיזיקה העוסק בחומרים רציפים הנמצאים במצב מנוחה. | אלסטיות מתאר חומרים החוזרים למצב המנוחה, לאחר הסרת המאמצים (לחצים). | אלסטיות מתאר חומרים החוזרים למצב המנוחה, לאחר הסרת המאמצים (לחצים). |
| מכניקת הרצף תחום בפיזיקה העוסק בחומרים רציפים. | מכניקת מוצקים תחום בפיזיקה העוסק בחומרים רציפים הנמצאים במצב מנוחה. | פלסטיות מתאר חומרים המתעוותים לצמיתות לאחר הפעלת רף מסוים של מאמץ. | ראולוגיה תחום העוסק בחומרים בעלי מאפיינים מוצקים וזורמים. |
| מכניקת הרצף תחום בפיזיקה העוסק בחומרים רציפים. | מכניקת זורמים התחום בפיזיקה העוסק בחומרים רציפים המתעוותים בחשיפה לכוח. | זורמים לא-ניוטונים חווים את שיעורי המעוות באופן שאינו פרופורציוני למאמץ הגזירה המופעל עליהם. | ראולוגיה תחום העוסק בחומרים בעלי מאפיינים מוצקים וזורמים. |
| מכניקת הרצף תחום בפיזיקה העוסק בחומרים רציפים. | מכניקת זורמים התחום בפיזיקה העוסק בחומרים רציפים המתעוותים בחשיפה לכוח. | זורמים ניוטונים חווים את שיעורי המעוות באופן פרופורציוני למאמץ הגזירה המופעל עליהם. | זורמים ניוטונים חווים את שיעורי המעוות באופן פרופורציוני למאמץ הגזירה המופעל עליהם. |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533848405171  BnF: cb11979094n (data)  GND: 4139358-2  LCCN: sh85092228  NDL: 00571448 
ערך זה הוא קצרמרבנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
וליטון

וליטון סוארס דה מוראיס (בפורטוגזית: Welliton Soares de Morais; נולד ב-22 באוקטובר 1986 בקונסייסן דו אראגואיה שבברזיל) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת החלוץ באל וואסל.
תארים

אלוף מחוז גויאס - 2006
מקום שני בליגת העל הרוסית - 2007, 2009 (ספרטק מוסקבה)
מלך השערים בליגת העל הרוסית - 2009 (21 שערים), 2010 (19 שערים)
השחקן המצטיין בליגת העל הרוסית במיון שער+בישול (21 שערים, 3 בישולים)
החלוץ הטוב ביותר ברוסיה - 2009
החלוץ השני הטוב ביותר ברוסיה - 2010
ולטר כהן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 בפברואר 1880 בון, הקיסרות הגרמנית 
 נרצח:  8 באוקטובר 1942 (בגיל 62) מחנה הריכוז דכאו, גרמניה הנאצית 
 מדינה:  הרייך הגרמני 
 
ולטר כהן (בגרמנית: Walter Cohen;‏ 18 בפברואר 1880 – 8 באוקטובר 1942) היה היסטוריון אמנות, אספן אמנות ואוצר גרמני.
הערות שוליים

↑  Cohen, Walter. In: Lexikon deutsch-jüdischer Autoren. Band 5: Carmo–Donat. Hrsg. vom Archiv Bibliographia Judaica. Saur, München 1997, S 191-193
↑  "Nur eine Wendung im malerischen Denken." Rheinische Expressionisten in Bonn, www.rheinische-art.de
↑  Westdeutsche Zeitung, Museum Kunstpalast: Ein neues Bild zum Jubiläum, Westdeutsche Zeitung, ‏4 ביולי 2013 (בגרמנית)
↑  „entartet – zerstört – rekonstruiert“ – Die Sammlung Cohen-Umbach-Vogts. (ארכיון)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810682623105606  BnF: cb131807590 (data)  CANTIC: a12168348  GND: 119198592  ICCU: TO0V330138  ISNI: 0000 0000 4903 2215  LCCN: nr95021800  NTA: 068141637  SUDOC: 035308745  VIAF: 40183001   WorldCat (עם VIAF): 40183001
זאב זהוב אפריקאי

| זאב זהוב אפריקאי |
| --- | --- |
 זאב זהוב אפריקאי במכתש נגורונגורו, טנזניה
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי כלב
משפחה:: כלביים
סוג:: כלב
מין:: זאב זהוב אפריקאי
שם מדעי
 Canis lupaster ‏קיוויה, 1820
תחום תפוצה


זאב זהוב אפריקאי (שם מדעי: Canis lupaster) הוא מין בסוג כלב. בעבר היה נחשב לחלק ממין תן זהוב, עד שמחקרים גנטיים בשנות ה-2000 הראו שהוא דומה יותר גנטית לזאב אפור. בעקבות מחקרים אלו הוחלט לסווג אותו כמין בפני עצמו.
למרות השוני הגנטי שנמצא בינו לבין התן הזהוב, הדמיון הגנטי ביניהם רב מספיק על מנת לאפשר להם להזדווג ביניהם.
תת-מינים

C. l. algirensis
C. l. anthus
C. l. bea
C. l. lupaster, על פי האקדמיה ללשון קרוי אִי
C. l. riparius
C. l. soudanicus
תפוצה

הזאב הזהוב נפוץ בצפון מזרח ובצפון מערב אפריקה. הוא מצוי גם בישראל, בה נמצא גם המין אליו השתייך בעבר – התן הזהוב.
תיאור

הזאב הזהוב הוא כלבי בינוני, צבעו חום זהוב-אפרפר השוקל בין 7 ל-15 ק"ג, וגובהו כ-40 ס"מ. יש לו אף ואוזניים ארוכים, וזנבו קצר יחסית (כ-20 ס"מ).
בהשוואה לתן הזהוב, ראשו של הזאב הזהוב האפריקאי מחודד יותר, ושיניו חדות וחסונות יותר. כמו כן אוזניו ארוכות יותר ומצחו גבוה יותר.