stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Watch the Throne
סינגלים

ב-6 בינואר 2011, הודיע קניה וסט דרך הטוויטר שלו כי הסינגל הראשון מן האלבום ייקרא H•A•M, ומפיק השיר יהיה לקס לוגר. H•A•M שוחרר ב-11 בינואר 2011 ולבסוף נכלל רק במהדורה המפוארת של האלבום. ב-20 ביולי, סינגל שיווקי, Otis, הושק בארצות הברית בתוכנית הרדיו של Funkmaster Flex ולאחר מכן התפשט ברחבי האינטרנט. את השיר הפיק קניה וסט, שסימפל בכבדות את קולו של זמר הנשמה אוטיס רדינג, מתוך שירו Try a Little Tenderness. יומיים אחר כך השיר יצא למכירה דיגיטלית ב-iTunes והוכרז כסינגל רשמי. Otis הגיע בהופעת הבכורה למקום ה-47 במצעד הבילבורד הוט 100, ולמקום ה-13 במצעד שירי הראפ של בילבורד, ובשבוע שאחריו הגיע למקום ה-12 במצעד הבילבורד הוט 100. עטיפות האלבום והסינגלים עוצבו על ידי המעצב האיטלקי ריקרדו טיסקי. הקליפ ל-Otis צולם בלוס אנג'לס, וביים אותו ספייק ג'ונז. וסט השיק את הקליפ ב-MTV ב-11 באוגוסט 2011. ב-13 בספטמבר Niggas in Paris נשלח לתחנות הרדיו הריתמיות והאורבניות בארצות הברית, ו-Why I Love You נשלח לתחנות המיינסטרים. אף על פי שלא יצא כסינגל, Who Gon Stop Me הגיע למקום ה-44 במצעד הבילבורד הוט 100 ב-24 באוגוסט 2011. Niggas in Paris הגיע בשיאו למקום ה-5 במצעד הבילבורד הוט 100.
הקלטות

באלבום ישנן הופעות אורח של ביונסה נואלס (אשתו של ג'יי זי), פרנק אושן ומיסטר האדסון. סוויז ביטז, שהפיק את הרצועה Welcome to the Jungle, סיפק קולות רקע לשיר, וקיד קאדי תרם לקולות רקע נוספים בשיר Illest Motherfucker Alive, רצועת בונוס מהגרסה המפוארת שבאלבום. המפיק האמריקאי מייק דין עשה מאסטרינג לאלבום לפני שיצא לאור.
את No Church in the Wild, השיר האחרון שהוקלט לאלבום, יזם ג'יי זי, קניה וסט, ו-88-Keys שהפיק אותו ביוני 2011. האמן והמפיק האמריקאי דה דרים שר פסקה בשיר באמצעות AutoTune. בפזמון של השיר That's My Bitch קוני מיטשל, ג'סטין ורנון מלהקת בון איבר, ואלי ג'קסון מלהקת La Roux מבצעים קולות רקע נוספים. בשיר The Joy שנמצא בגרסת הדלוקס של האלבום משתתפים קיד קאדי, צ'ארלי וילסון ופיט רוק.
מוזיקה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ביקורות

Watch the Throne קיבל לרוב ביקורות חיוביות ממבקרי מוזיקה שונים, וקיבל ציון ממוצע משוקלל של 76 מתוך 100 ב-Metacritic, המבוסס על 29 ביקורות ממבקרי מיינסטרים. סטיב ג'ונס מעיתון USA Today שיבח את ה'כימיה' שבין הראפרים וכתב ש"היא מאפשרת לכל אחד לבנות את המרחב הסגנוני שלו, עם אספקת החצים הליריים הנוקבים בצורה קרירה של ג'יי זי, בעוד וסט הרגשי היותר משגשג באדרנלין ובשורות מחץ מתודלקות". אלקסיס פטרידיס מעיתון הגארדיאן ציינה כי "Watch the Throne ממשיך בתדירות גבוהה יותר את מצב הרוח של היצירתיות חסרת השקט של My Beautiful Dark Twisted Fantasy", אך הוסיפה "אם הכיוון המוזיקלי נראה כמו עבודתו של וסט, זה ראוי לציון שמילותיו של ג'יי זי טובות יותר". טום ברייהן מ-Pitchfork Media אמר כי "Watch the Throne פועל במיטבו כאשר ג'יי זי וקניה רק מדברים על כמה הם נהדרים" והוסיף כי "קניה הוא המנחה והכוח הברור של האלבום הזה. לאורכו, הוא מציג תעוזה שאין דומה לה". קלייר סודת' מטיים מגזין החמיאה ל'פרשנות החברתית והשפע' במילים שלו וכינתה אותו "אלבום דקדנטי להפליא על ידי שניים ממיטב אמני ההיפ הופ - גברים עם הרבה דברים לומר והרבה כסף לבזבז".
מגזין Q דירג את Watch the Throne במקום ה-6 במצעד "50 האלבומים הטובים ביותר של 2011". האלבום גם מועמד ל-2 פרסי גראמי בקטגוריות "אלבום הראפ הטוב ביותר" ו-"Best Recording Package" בטקס גראמי ה-54 שיערך ב-2012.
האלבום נכלל במספר רשימות שפרסמו גופי תקשורת שונים לסיכום האלבומים הטובים ביותר לשנת 2011, וסיכום האלבומים של העשור השני. כתב העת בילבורד דירג את האלבום במקום ה-24 ברשימתם "100 האלבומים הטובים ביותר של העשור השני". מגזין פיצ'פורק דירג את האלבום ברשימת "200 האלבומים הטובים ביותר של העשור השני" במקום ה-92. בשנת 2019, מגזין הרולינג סטון ערך את רשימת "100 האלבומים הטובים ביותר של העשור השני" ודירג את האלבום במקום ה-49. בשנת 2022 האלבום דורג במקום ה-77 ברשימת 200 אלבומי ההיפ-הופ הטובים ביותר בכל הזמנים של מגזין רולינג סטון.
ביקורות > דירוגים

| ארגון | דירוג | מיקום | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| בילבורד | 100 אלבומי הראפ הגדולים בכל הזמנים: רשימת צוות | 68 |  |
מצעדים

בשבוע הראשון לצאתו מכר האלבום כ-436,000 עותקים כש-290,000 מהם דיגיטליים. זהו האלבום הרביעי הנמכר ביותר בשבוע הראשון לצאתו לשנת 2011, כשהאלבומים Born This Way של הזמרת ליידי גאגא (1.1 מיליון עותקים), Tha Carter IV של ליל ויין (964,000 עותקים) ו-Mylo Xyloto של קולדפליי (447,000 עותקים) מקדימים אותו. Watch the Throne שבר את שיא ההורדות הדיגיטלי של אלבום בשבוע הראשון לצאתו, שאותו החזיק האלבום Viva la Vida or Death and All His Friends של הלהקה הבריטית קולדפליי כשמכר כ-282,000 עותקים דיגיטליים בארצות הברית בשבוע הראשון להפצתו. בשבוע שאחריו נשאר האלבום במקום ה-1 במצעד הבילבורד 200 כשמכר כ-177,000 עותקים וחצה את קו 600,000 המכירות בארצות הברית. לאחר 21 ימים נשבר שיא המכירות הדיגיטליות שוב כשהאלבום Tha Carter IV של הראפר ליל ויין מכר בסך הכל כ-10,000 עותקים דיגיטליים יותר מ-Watch the Throne. ב-16 בספטמבר 2011, Watch the Throne הגיע למעמד אלבום פלטינה בארצות הברית כשמכר מעל 1,000,000 עותקים ברחבי ארצות הברית. Watch the Throne הוא האלבום השישי הנמכר ביותר בארצות הברית לשנת 2011.
רשימת השמעה

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | No Church in the Wild (עם פרנק אושן)   | 4:32 |
| 2. | Lift Off (עם ביונסה)   | 4:26 |
| 3. | Niggas in Paris  | 3:39 |
| 4. | Otis (עם אוטיס רדינג)   | 2:58 |
| 5. | Gotta Have It  | 2:20 |
| 6. | New Day  | 4:32 |
| 7. | That’s My Bitch  | 3:22 |
| 8. | Who Gon Stop Me  | 2:54 |
| 9. | Murder to Excellence  | 4:16 |
| 10. | Welcome to the Jungle  | 5:00 |
| 11. | Made in America (עם פרנק אושן)   | 4:52 |
| 12. | Why I Love You (עם מיסטר האדסון)   | 3:21 |
| משך כולל: | משך כולל: | 46:02 |
| מהדורת דלוקס> מס' | מהדורת דלוקס> שם | מהדורת דלוקס> משך | מהדורת דלוקס>  | מהדורת דלוקס>  | מהדורת דלוקס>  | מהדורת דלוקס>  | מהדורת דלוקס>  | מהדורת דלוקס>  | מהדורת דלוקס>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 13. | Illest Motherfucker Alive  | 5:23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | H•A•M  | 4:35 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Primetime  | 3:19 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | The Joy (עם קרטיס מייפילד)   | 5:17 |  |  |  |  |  |  |  |
No Church in the Wild מכיל סמפול מן השירים "K Scope" של פיל מנזנרה, "Sunshine Help Me" של ספוקי טוט, ו-"Don't Tell a Lie About Me and I Won't Tell the Truth About You" של ג'יימס בראון.
Niggas in Paris מכיל סמפול מן השיר "Baptizing Scene" של the Reverend W.A. Donaldson recording ודיאלוג בין ויל פרל וג'ון הדר מתוך הסרט מחליקים אותה.
Otis מכיל סמפול מן השיר "Try a Little Tenderness" של אוטיס רדינג.
Gotta Have It מכיל סמפול מן השירים "Don't Tell a Lie About Me and I Won't Tell the Truth About You", "People Get Up and Drive Your Funky Soul" ו-"My Thang" המבוצעים על ידי ג'יימס בראון.
New Day מכיל סמפול מן השיר "Feeling Good" של נינה סימון, וסמפול מן השיר "My World" של אלקס גילברט.
That's My Bitch מכיל סמפול מן השיר "Get Up, Get Into It, Get Involved" של ג'יימס בראון, ו-"Apache" של Incredible Bongo Band.
Welcome to the Jungle מכיל סמפול מן השיר "They All Get Mad At You" של אטמוספיר.
Who Gon Stop Me מכיל סמפול מן השיר "I Can't Stop" של Flux Pavilion.
Murder to Excellence מכיל סמפול מן השיר "La La La" המבוצע על ידי להקת אינדיגו, וסמפול מן השיר "Celie Shaves Mr./Scarification" של קווינסי ג'ונס.
Why I Love You מכיל סמפול מן השיר "I Love You So" של קסיוס.
Primetime מכיל סמפול מן השיר "Action" של אורנג' קראש.
The Joy מכיל סמפול מן השיר "The Makings of You" (מתוך הופעה) המבוצע על ידי קרטיס מייפילד, וסמפול מן השיר "Different Strokes" של סיל ג'ונסון.
היסטוריית מצעדים

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 12 |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 2 |
|  אירלנד | מצעד האלבומים האירי | 5 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 1 |
|  ארצות הברית | בילבורד אלבומי ראפ | 1 |
|  ארצות הברית | בילבורד אלבומים דיגיטליים | 1 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 2 |
|  דנמרק | היטליסטן | 2 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 3 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 3 |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 16 |
|  יפן | אוריקון | 14 |
|  נורווגיה | VG-lista | 1 |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 4 |
|  ספרד | PROMUSICAE | 43 |
|  סקוטלנד | מצעד האלבומים הסקוטי | 3 |
|  פולין | ZPAV | 21 |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 23 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 7 |
|  צרפת | SNEP | 10 |
|  קוריאה הדרומית | סירקל צ'ארט | 6 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 1 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 27 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 1 |
איזה יום טוב

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
יוסי חרסונסקי: 
איזה יום טוב הוא סינגל שהוקלט על ידי המוזיקאי הישראלי עידן רייכל בשיתוף הזמרת הישראלית נסרין קדרי. השיר יצא לאור ב-12 בפברואר 2020, כסינגל שלא מתוך אלבום, על ידי חברת התקליטים הליקון.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי עידן רייכל ותמר יהלומי, הולחן על ידי רייכל והופק על ידי רייכל וגלעד שמואלי, שותפו להפקות המוזיקליות של הפרויקט של עידן רייכל. הסינגל יצא כ-5 שנים לאחר הוצאת הסינגל הקודם של הפרויקט של עידן רייכל, "Petit Roi", שיצא לאור ב-2014.
בסמוך לצאתו כסינגל, הועלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
הסינגל עצמו סוקר על ידי יוסי חרסונסקי, שציין את השיר בחיוב והעניק לו ארבעה כוכבי זהב וחצי מתוך חמישה.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר, בוים על ידי אלעד ויסמן הועלה לערוץ היוטיוב של עידן רייכל ב-12 בפברואר 2020, בסמוך לצאת הסינגל.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2020)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2020)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 2 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2020)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2020)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | כאן גימל | 28 |  |
איגנץ מושלס

| --- | --- |

 לידה:  23 במאי 1794 פראג, ממלכת בוהמיה 
 פטירה:  10 במרץ 1870 (בגיל 75) לייפציג, הקונפדרציה הצפון-גרמנית 
 מוקד פעילות:  ממלכת הבסבורג, האימפריה האוסטרית, האימפריה הרומית הקדושה 
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון של פראג 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 צאצאים:  פליקס סטוֹן מוֹשלס, Clara Moscheles, Emily Moscheles, Serena Rosen 
 www.moscheles.org
 
(איזאק) איגנץ מושלס (בגרמנית: ‎ (Isaac) Ignaz Moscheles;‏ 23 במאי 1794 – 10 במרץ 1870) היה מלחין ופסנתרן וירטואוז יהודי-צ'כי יליד בוהמיה, שהקריירה שלו, אחרי שנותיו הראשונות, התנהלה תחילה בלונדון ואחר בלייפציג, שם החליף את חברו ותלמידו לשעבר, פליקס מנדלסון, בתפקיד ראש הקונסרבטוריון.
ילדות ונעורים

מושלס נולד בפראג למשפחת סוחרים יהודית אמידה. שמו הפרטי היה במקור איזאק. אביו ניגן בגיטרה והשתוקק שאחד מילדיו יהיה למוזיקאי. תחילה כיוון את ציפיותיו אל אחותו של איגנץ, אבל כשהסתייגה, הועברו שיעורי הפסנתר שלה אל אחיה. כבר בשלב מוקדם התלהב איגנץ מן המוזיקה לפסנתר של בטהובן (שנחשבה אז למהפכנית). מורו בקונסרבטוריון של פראג, בדז'יך ובר, שביכר את מוצרט, ניסה לרסן את התלהבותו ולהפנות אותו אל באך, מוצרט וקלמנטי. כישרונו המוזיקלי הבולט הביאו לווינה, אל לימודי קונטרפונקט ותאוריה אצל אלברכטסברגר והלחנה אצל סליירי. בתקופה זו שינה את שמו הפרטי מ"איזאק" ל"איגנץ". הוא היה מן הווירטואוזים הראשונים במעלה בווינה בתקופת קונגרס וינה, בשנים 16–1815, אז חיבר את "וריאציות אלכסנדר", אופוס 32, לפסנתר ותזמורת, יצירה וירטואוזית שנהנתה מפופולריות עצומה. בשנים הבאות הופיע עם "וריאציות אלכסנדר" בכל רחבי אירופה. בשנותיו בווינה התיידד עם מאיירבר (שהיה באותו זמן פסנתרן וירטואוז ועדיין לא מלחין) ואלתוריהם המשותפים על הפסנתר הנחילו להם תהילה רבה.
בתקופת חייו בווינה זכה מושלס לפגוש את אלילו, בטהובן, שהתרשם כל כך מכשרונותיו של הצעיר, עד שהפקיד בידו את התקנת האופרה שלו, פידליו. לפסנתר, לפי הזמנת בית ההוצאה לאור של יצירותיו, ארטאריה. בסוף כתב היד, לפני שהגיש אותו לבטהובן, כתב מושלס את המילים Fine mit gottes Hülfe (תם ונשלם בעזרת האל). בטהובן אישר את גרסתו של מושלס, אבל צירף תוספת משלו למילים: O Mensch, hilf dir selber
(אדם, עזור לעצמך!). יחסיו הטובים של מושלס עם בטהובן התגלו כחשובים לשניהם בסוף חייו של בטהובן.
אמונות

מושלס עוד היה יהודי שומר מצוות בשנת 1816, כאשר כתב לקהילה היהודית בווינה אורטוריה לכבוד השלום. במשך כל חייו שמר (כמו מוזיקאים רבים ממוצא יהודי) על קשרים עם חוגי המוזיקאים היהודים במוצאם (למשל פליקס מנדלסון, אנטון רובינשטיין, יוזף יואכים, פרדיננד הילר) ועם נותני חסות יהודים (משפחת אסקלס בווינה, משפחת לאו בפריז ומשפחת הבנקאים רוטשילד מאנגליה). בשנת 1825 נשא לאישה בבית הכנסת של פרנקפורט את שרלוט אמדן, בת לבנקאי יהודי ודודנית של היינריך היינה. עם זאת, לאחר שהשתקע באנגליה מצא לנכון להצטרף, באופן טכני לפחות, לכנסייה. ילדיו הוטבלו כולם סמוך ללידתם והוא ואשתו הוטבלו ב-1832. מושלס לא התכחש מעולם למוצאו היהודי ולקח לעיתים קרובות את משפחתו לביקורים אצל קרובי משפחתו בפראג, ששמרו כולם אמונים לדת היהודית.
הפגישה עם מנדלסון ותקופת החיים בלונדון

אחרי התקופה שעשה בווינה יצא מושלס לסדרה רבת-רושם של מסעות קונצרטים באירופה - ההאזנה לנגינתו של מושלס בקרלסבאד היא שהלהיטה ברוברט שומאן את התשוקה להיות לפסנתרן וירטואוז בעצמו. אבל קבלת פנים חמה במיוחד מצא מושלס בלונדון, שם קיבל בשנת 1821 חברות כבוד באקדמיה למוזיקה של לונדון (בהמשך האקדמיה המלכותית למוזיקה). בסוף אותה שנה כתב ביומנו "אני מרגיש יותר ויותר בבית באנגליה", ולא היסס אף רגע בבואו להשתקע שם לאחר נישואיו.
עוד קודם כן, בשנת 1824, נענה להזמנתו של אברהם מנדלסון ברתולדי לבוא אל ביתו בברלין ולתת שיעורי מוזיקה לילדיו, פליקס ופאני. ואלה היו הדברים שכתב לאחר פגישתו עמם:
כעבור שבועות אחדים כתב:
כך החלה מערכת יחסים יוצאת דופן בעוצמתה, שנמשכה כל חייו של מנדלסון ואף מעבר להם (הוא נפטר בשנת 1847). למושלס היה חלק רב וחשוב בהבאת פליקס ללונדון בפעם הראשונה בשנת 1829 - אברהם הפקיד את פליקס בידיו בביקור זה. מושלס התכונן אליו בקפידה. בלונדון, לצד הופעותיו הסדירות כפסנתרן מצליח ותפקידו כיועץ מוזיקלי לערביות של משפחת רוטשילד, שימש מושלס כעוזר שאין ערוך לחשיבותו לסר ג'ורג' סמארט והאגודה הפילהרמונית המלכותית. במסגרת תפקידו חיווה את דעתו בנושא כשרונותיהם של מוזיקאים אירופאים שפגש במסעות הקונצרטים שלו עצמו. כשסמארט עצמו יצא לסיור באירופה בשנת 1825, לאתר חידושים במוזיקה ובנגנים בשביל האגודה, סיפק לו מושלס רשימה של אנשי קשר ומכתבי המלצה, שכללו הן את בטהובן והן את מנדלסון. (בפראג פעל אחיו של מושלס כמדריך לסמארט). סמארט ביקר את מנדלסון בברלין והתרשם הן מפליקס והן מפאני. פגישה זו הביאה בסוף של דבר להזמנת מנדלסון לנצח על האגודה הפילהרמונית בביקורו בשנת 1829.
בשנת 1827 פעל מושלס כמתווך בין האגודה הפילהרמונית לבין בטהובן הגווע. הוא שכנע את האגודה לשלוח לבטהובן כספים שהמלחין נזקק להם נואשות בעת מחלתו. בתמורה לכך הציע בטהובן לכתוב לאגודה את הסימפוניה העשירית שלו. היצירה לא הגיעה לכלל השלמה.
להצלחתו הכבירה של מנדלסון באנגליה, משנת 1829 עד מותו, היו השלכות חיוביות גם לגבי ידידו. אומנם המוזיקה של מושלס נחשבה כבר למיושנת מעט, אבל הייתה דרישה עצומה לשירותיו כמורה למוזיקה ובין תלמידיו היו ילדים רבים מחוגי הממון והאצולה. כמו כן התמנה ל"פסנתרן בשירות הנסיך אלברט" משרה ללא יגיעה, שבכל זאת היה בה כדי לבצר את מעמדו.
מושלס לא חדל מעולם מקידום המוזיקה של בטהובן והגיש רסיטלים רבים של יצירותיו; ב-1832 ניצח על ביצוע הבכורה הלונדוני של המיסה סולמניס וכן תרגם את הביוגרפיה של בטהובן מאת שינדלר לאנגלית. הוא היה מתומכיו המוקדמים של רסיטל הפסנתר - קונצרט של מוזיקה לפסנתר בלבד, חידוש שיש מחלוקת בשאלה, אם לייחס אותו לליסט או למושלס. מושלס נודע בהשבת הצ'מבלו ככלי לרסיטל סולו. הוא הופיע לעיתים קרובות עם מנדלסון, הן בלונדון והן במקומות אחרים - בין היצירות שהיו חביבות על שני המוזיקאים היו הקונצ'רטי של באך לכלי מקלדת שונים. בהזדמנויות אלה התחרו מנדלסון ומושלס ביניהם בקדנצות מאולתרות. היו גם ביצועים של הקונצ'רטו לשלושה צ'מבלי, פעם עם תאלברג בצ'מבלו השלישי, בפעם אחרת עם קלרה שומאן. מושלס הופיע לא פעם במנצח, בייחוד ביצירות בטהובן.
השנים בלייפציג

במשך כל התקופה הזו המשיך אומנם מושלס לכתוב מוזיקה ולצאת לסיורי קונצרטים, אך לפרנסתו הסתמך במידה רבה על הוראת מוזיקה, שהכבידה עליו לא מעט. על כן, כשמנדלסון ייסד קונסרבטוריון בלייפציג בשנת 1841, היה נחוש בדעתו למשוך אליו את ידידו מושלס כעמית, בהבטיחו לו שפע זמן פנוי בלוח השעות שלו להופעות בקונצרטים ולכתיבת מוזיקה. מושלס נענה בשמחה ולאחר מותו של מנדלסון בשנת 1847 קיבל עליו את ניהול המוסד.
הקונסרבטוריון היה למעשה למקדש המנציח את מורשת מנדלסון. המבקר והפסנתרן אדוארד דאנרויטר, שלמד אצל מושלס בלייפציג בשנים 1859 - 1863, כתב לאחר זמן:
היו שלחשו, כי שני פסנתרי הכנף בחדר הפסנתרים בקונסרבטוריון נוהגים להתאמן בנגינת הקונצ'רטו ברה מינור של מנדלסון לגמרי לבדם, משעה חצות וחצי בלילות יום א' ועד קריאת התרנגול. כוחו של הרגל, כנראה.
היה זה איפוא תפקידו של מושלס להוביל את התקפת הנגד על וגנר בעקבות התקפתו המרושעת של וגנר על מנדלסון (ומאיירבר) במאמר הנודע לשימצה שלו, Das Judenthum in der Musik ("היהדות במוזיקה"). הוא דרש, שהמו"ל של וגנר, ברנדל, יתפטר ממועצת המנהלים של הקונסרבטוריון. מושלס, כמוהו כמנדלסון, גרס שהמוזיקה הגיעה לתור הזהב שלה בתקופה שבין באך לבטהובן וחשד במגמות חדשות כאלה שהציגו וגנר, ליסט וברליוז (אם כי לא בהכרח התנגד להן). עם זאת, יחסיו האישיים עם מלחינים אלה (פרט אולי לווגנר) נשארו לבביים. מורשת מנדלסון בבריטניה הביאה לכך, שהקונסרבטוריון בלייפציג נהנה ממוניטין רמים בחוגי המוזיקה באנגליה ובין תלמידי המוסד בתקופתו של מושלס היו ארתור סאליבן וצ'ארלס ויליירס סטנפורד.
מושלס מת בלייפציג ב-10 במרץ 1870, תשעה ימים אחרי שהשתתף בחזרה האחרונה שלו עם תזמורת הגוונדהאוס של לייפציג.
מוזיקה

בין 142 מספרי האופוס שלו, כתב מושלס כמה וכמה יצירות סימפוניות. פרט לאוברטורה וסימפוניה, כולן מיועדות לפסנתר ותזמורת. שמונה קונצ'רטי לפסנתר (שהאחרון בהם הגיע לימינו בקטעים בלבד, ללא תפקידי תזמורת, שאבדו עם הזמן) וקבצים של וריאציות ופנטזיות על שירי עם. הנושא העיקרי של פרק הסיום בקונצ'רטו הרביעי שלו לפסנתר מבוסס על הנעימה "גרנדירים בריטים".
עוד הניח אחריו מושלס כמה יצירות קאמריות (בהן שלישיית פסנתר שהוקלטה), ומספר רב של יצירות לפסנתר סולו, בהן סונאטות ואטיודים, שתלמידים מתקדמים המשיכו לתרגל גם כשהמוזיקה של מושלס נשכחה מלב. הוא כתב גם מוזיקה לכמה שירים.
בעשור האחרון, הודות להתחדשות העניין ביצירות של מלחין זה ושל עמיתיו, אפשר להשיג עוד מיצירותיו של מושלס על גבי תקליטורים, בייחוד בהוצאת חברות הקלטה קטנות ועצמאיות. כל היצירות הגמורות - הקונצ'רטי לפסנתר והפנטזיות לפסנתר ותזמורת הוקלטו וזמינים למכירה בחברת היפריון, בביצוע הווארד שלי, שגם מנצח על התזמורת הסימפונית של טסמניה; היפריון גם הוציאו את מכלול תרגילי הפסנתר, בנגינת פייר לאן. גם איאן רובסון הקליט את ששת הראשונים וכלל גם צמד וריאציות, ששלי לא הקליט.
ראו גם

פנטזיה ברילאנטית עם וריאציות
לקריאה נוספת

Charlotte Moscheles, tr. A. D. Coleridge, Life of Moscheles, 2 vols. London 1873
Felix Moscheles (ed.), Letters of Felix Mendelssohn to Ignaz and Charlotte Moscheles, London, 1888.
Felix Moscheles, Fragments of an Autobiography. London, 1899
שרלוט מושלס, תרגום א. ד. קולרידג', "חיי מושלס", 2 כרכים, לונדון 1873
פליקס מושלס (עורך), "מכתבי פליקס מנדלסון אל איגנץ ושרלוט מושלס", לונדון 1888
פליקס מושלס, "קטעי אוטוביוגרפיה", לונדון, 1899
אלחנדרו מלדונאדו אגירה

אלחנדרו מלדונאדו אגירה (בספרדית: Alejandro Maldonado Aguirre; נולד ב-6 בינואר 1936) הוא פוליטיקאי גואטמלי וסגן נשיא גואטמלה. הוא היה ממלא מקום נשיא גואטמלה לאחר קבלת התפטרותו של הנשיא הקודם אוטו פרס מולינה שהוגשה לקונגרס ב-2 בספטמבר 2015. באוקטובר 2015 נבחר ג'ימי מוראלס לנשיא.
מלדונאדו נבחר כסגן נשיא בידי הקונגרס ב-14 במאי 2015, לאחר התפטרות קודמתו רוקסנה בלדטי בשל פרשת שחיתות. לפני מינויו כסגן הנשיא שירת מלדונאדו בשורה של תפקידים במגזר הציבורי: שופט חוקתי, שר החינוך ושגריר באו"ם. הוא היה מועמד לנשיאות ב-1982 ונכשל.
במאי 2013 היה מלדונאדו חלק מהרכב בית המשפט שביטל את פסק הדין המרשיע כנגד נשיא גואטמלה לשעבר אפראין ריוס מונט, ועורר מחאה מצד המתנגדים למהלך זה.
אלבארו רפאל גונסאלס

אלבארו רפאל גונסאלס לואנגו (בספרדית: Álvaro Rafael González Luengo; נולד ב-29 באוקטובר 1984 מונטווידאו, אורוגוואי) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק בעמדות הקשר והמגן בדפנסור ספורטינג ובנבחרת אורוגוואי.
קריירת מועדונים

גונסאלס החל את הקריירה שלו ככדורגלן מקצועי בקבוצת דפנסור ספורטינג האורוגוואית. במהלך 4 עונות בקבוצה שיחק 122 משחקים במדי הקבוצה, בהם כבש 8 שערים.
באוגוסט 2007 עבר גונסאלס למועדון הפאר הארגנטינאי, בוקה ג'וניורס. ב-2 עונות במועדון הופיע גונסאלס ב-38 הופעות בכל המסגרות, בהן כבש שער אחד בלבד. כשחקן המועדון זכה גונסאלס באליפות ארגנטינה אפרטורה ובגביע רקופה סודאמריקנה. בקיץ 2009 חזר גונסאלס לאורוגוואי, וחתם בקבוצת נסיונל. בעונה אחת בקבוצה הרשים ב-35 הופעותיו, בהן כבש 3 שערים.
באוגוסט 2010 חתם גונסאלס על חוזה ל-3 שנים בלאציו, מהסרייה א' האיטלקית. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו באיטליה ב-18 בספטמבר 2010 במשחק נגד פיורנטינה, שנגמר בניצחון 1-2 ללאציו. את שערו הראשון במדי לאציו כבש ב-13 בפברואר 2011, בניצחון 0-2 על ברשה.
בעונת 2012/2013 היה גונסאלס שחקן המפתח בהרכב לאציו. הוא שיחק בעמדות מגוונות: קשר הגנתי, קשר שמאלי, מגן ימני, מגן שמאלי ובלם. בעקבות יכולתו המצוינת כבש גונסאלס בכל מפעל בה שיחקה קבוצתו, סרייה א', קופה איטליה והליגה האירופית. באותה עונה זכתה לאציו, בסיועו הרב של גונסאלס, בקופה איטליה, הגביע האיטלקי.
ב-1 בפברואר 2015 הושאל לקבוצת טורינו. בהמשך הושאל לאטלס המקסיקנית.
ב-3 בפברואר 2017 חזר לאורוגוואי וחתם בנסיונל. ב-7 בינואר 2019 חזר לאחר 11 שנה למועדון נעוריו דפנסור ספורטינג.
נבחרת אורוגוואי

הופעת הבכורה של גונסאלס בנבחרת אורוגוואי הייתה ב-26 במאי 2006, בניצחון 0-2 על רומניה.
לאחר ששיחק במוקדמות מונדיאל 2010, נופה לבסוף גונסאלס מהסגל הסופי של אורוגוואי, למונדיאל 2010.
ב-2011 זכה גונסאלס בקופה אמריקה 2011, כאשר שיחק 4 משחקים, כולל משחק הגמר נגד פרגוואי. הוא שיחק בגביע הקונפדרציות 2013, הופיע ב-12 משחקים במהלך מוקדמות מונדיאל 2014 וזומן מונדיאל 2014.
תארים

אליפות ארגנטינה: 2008 אפרטורה
גביע רקופה סודאמריקנה: 2008
קופה איטליה: 2012/2013
קופה אמריקה: 2011
אלדין דז'וגוביץ'

אלדין דז'וגוביץ' (בלוקסמבורגית: Eldin Džogović; נולד ב-8 ביוני 2003 בלוקסמבורג שבלוקסמבורג) הוא כדורגלן לוקסמבורגי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת פ.צ. מגדבורג מהבונדסליגה השנייה ובנבחרת לוקסמבורג.
קריירת מועדונים

דז'וגוביץ' גדל במחלקות הנוער של איינטרכט טרייר 05 ופ.צ. מגדבורג. בשנת 2022 החל לשחק בקבוצת המילואים של פ.צ. מגדבורג, וב-22 באפריל 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 2-1 על איינטרכט בראונשווייג במסגרת המחזור ה-29 בבונדסליגה השנייה לעונת 2022/2023.
קריירה בינלאומית

ב-24 במרץ 2021 ערך דז'וגוביץ' את הופעת הבכורה שלו בנבחרת לוקסמבורג, בהפסד 1-0 לנבחרת קטר במשחק ידידות.
אזרח שומר חוק

| --- | --- |

 בימוי:  פ. גארי גריי 
 הופק בידי:  ג'רארד באטלר, קורט וימר 
 תסריט:  קורט וימר 
 עריכה:  טאריק אנוור 
 שחקנים ראשיים:  ג'יימי פוקס, ג'רארד באטלר
 מוזיקה:  בריאן טיילר 
 צילום:  יונתן סלע 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  The Film Department 
 חברה מפיצה:  Overture Films, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  16 באוקטובר 2009
 משך הקרנה:  108 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט אונס ונקמה, סרט דרמה, סרט כלא, סרט פעולה, סרט ויגילנטה 
 תקציב:  53 מיליון דולר
 הכנסות:  126,690,726 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   lawabidingcitizen
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
אזרח שומר חוק (באנגלית: Law Abiding Citizen) הוא מותחן פשע אמריקאי משנת 2009, בבימויו של פ. גארי גריי ובכיכובם של ג'יימי פוקס וג'רארד באטלר, התסריט נכתב על ידי קורט וימר. העלילה מתרחשת בפילדלפיה שבפנסילבניה, ארצות הברית, ועוסקת באדם אשר מחליט לנקום את הירצחן של אשתו ובתו ולשם כך הוא נאבק במערכת המשפט והחוק. הסרט עלה לאקרנים ב-16 באוקטובר 2009, בארצות הברית.
דמויות

ג'יימי פוקס - ניק רייס
ג'רארד באטלר - קלייד שלטון
ויולה דייוויס - ראש העיר אייפריל הנרי
ברוס מק'גיל - ג'ונאס קנטראל
לסלי ביב - שרה לואל, המתמחה של רייס
קולם מיני - הבלש דאנינגן
רג'ינה הול - קלי רייס
מייקל קלי - איש ה-CIA
מייקל אירבי - הבלש גרזה
רוג'ר בארט - ברינגהאם בריאן
הפקה

צילומי הסרט החלו בינואר 2009, והוא צולם באזור פילדלפיה, בין השאר בכלא הישן ברומדוז. באטלר וחברת ההפקה שלו היו מפיקי הסרט. במשך שנתיים של תכנון תכנן באטלר לשחק את ניק רייס, אך לבסוף הוא חשב שיהיה מעניין לשחק את קלייד שלטון. הוא שאל את ג'יימי פוקס האם יסכים להחליף בין התפקידים. פוקס הסכים באומרו כי "אהבתי את ביצועיו ב-300, חשבתי כצופה, שהייתי רוצה לראותו הורג אנשים בסרט".
הפסקול ל"אזרח שומר חוק" הולחן על ידי בריאן טיילר אשר ביצע אותו בעזרת תזמורת של 52 נגנים. הסרט משתמש בשיר "Eminence Front" של להקת "The Who" המושמע באייפוד בזמן שקלייד שלטון אוכל את הסטייק בתאו בכלא.
הצלחה

הסרט יצא לאקרנים ב-16 באוקטובר 2009, הקרנת הבכורה התקיימה ב-15 באוקטובר במתחם Cineworld בגלאזגו, עיר הולדתו של ג'רארד באטלר. הסרט קיבל ביקורות שליליות ברובן. אתר "Rotten Tomatoes" דיווח כי כ-25 אחוזים מהמבקרים נתנו ביקורות חיוביות (מבוסס על 131 ביקורות). הסרט הכניס בשבוע הראשון לצאתו כ-21,039,502 דולר, מה שממקם אותו במקום השני לשנת 2009, אחרי ארץ יצורי הפרא, בסך הכל הכניס הסרט 114,114,589 דולר. כמו כן הסרט דורג רבות על ידי הצופים, באתרי אינטרנט שונים. רוג'ר איברט נתן לסרט דירוג של שלושה כוכבים מתוך ארבעה. הוא כתב:
אזרח שומר חוק הוא אחד הסרטים שאתה אוהב יותר בזמן שאתה צופה בו מאשר בדיעבד.
סרט המשך

ב-21 במאי 2022 פורסם שסרט המשך נמצא בפיתוח. עוד נמסר, שקורט וימר ישוב לכתוב את התסריט, ואילו ג'רארד באטלר, יחד עם שותפו אלן סיגל, וכן לוקאס פוסטר (אנ'), יחזרו לשמש כמפיקים.