stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
GeForce Now
ספרייה

ספריית GeForce Now המקורית במכשירי Shield כללה למעלה מ-80 משחקים, נכון ל-2016. בכנס מפתחי המשחקים 2016, Nvidia הכריזה על חתימת חוזה בינה לבין החברות סגה והאחים וורנר אינטרקטיב אנטרטיימנט על מנת לייבא משחקים נוספים לספרייה. חלק גדול מהספרייה הושמש להזרמה באמצעות מנוי בלבד. מספר משחקים היו זמנים למשחק בשיטת "קנה ושחק" בלבד, אשר מכריח את השחקנים לקנות אותם ישירות מספריית השירות, גם אם הם כבר רכשו עותק של המשחק בחנות דיגיטלית אחרת. מאז, הספרייה החליפה את פניה לשיטת "הבא את משחקך", אשר מאפשר למשתמשים לשחק במשחקים שכבר רכשו בחנויות דיגטיליות אחרות ללא תלות. שיטה זו מיושמת ב-GeForce Now למחשב האישי ולאנדרואיד. כך לדוגמה, משתמש שרוצה לשחק בפורטנייט יוכל להזרים ללא כל בעיה, כיוון שפורטנייט הוא משחק חינמי (Free to Play), אך אם משתמש ירצה לשחק ב-Grand Theft Auto V, הוא יידרש לקשר חשבון סטים אשר יש בבעלותו עותק של המשחק.
לאורך הזמן, החברה הייתה מעורבת במספר בעיות משפטיות הקשורות ברישוי משחקי הווידאו על מנת להכניסם לשירות, במיוחד בפברואר ומרץ 2020 שבמהלכם השירות עבר מגרסת בטא לגרסה מלאה לציבור הרחב. בפברואר 2020, חברת ההחזקות Activision Blizzard שאשר בבעלותה החברות Activision ו-Blizzard Entertainment, הוציאה את כלל משחקיה מהשירות בטענה כי קיימת "אי-הבנה" בתנאים. גם חברת Bethesda Softworks הוציאה את רוב הכותרים שלה מהשירות. בנוסף, מפתחי המשחק The Long Dark (אנ') ציינו כי המשחק הוכנס לשירות ה-GeForce Now ללא אישור וללא חוזה שנחתם בין המפתחים לבין Nvidia המתיר זאת; Nvidia הסכימה להוריד את המשחק מהשירות. בתחילת מרץ 2020, חברת 2K Games (אנ') גם כן הוציאה כותרים שבבעלותה מהשירות.
במאי 2020, חברת Nvidia הכריזה כי היא תשנה את הגישה ולחייב מפתחים ומוציאים לאור לגרום למשחק שלהם "להיבחר" על מנת שהכותר ייכנס לשירות, אף על פי שבתחילת יוני 2020, השירות הזה ניתן בחינם לחברות הללו. זמן קצר לאחר מכן, חברת Valve הכריזה כי היא מוציאה לאור את שירותי ה-Steam Cloud Play לחנות הדיגיטלית שלה, Steam, אשר ישולבו עם שירות משחקי וידאו על גבי ענן אחרים, כולל GeForce Now.
GeForce Now למחשבים אישיים

בתערוכת CES שהתקיימה בינואר 2017, חברת Nvidia הכריזה על גרסה של שירות ה-GeForce Now למחשבים האישיים המריצים את מערכות ההפעלה Microsoft Windows ו-macOS. בניגוד לגרסת ה-Nvidia Shield (אשר Nvidia מפרסמת אותה כדומה לשירות נטפליקס), זהו שירות נפרד אשר מאפשר למשתמשים לשכור גישה לשולחן עבודה מרוחק המריץ את מערכת ההפעלה Windows ובעל כרטיס מסך מסוג GeForce GTX/RTX. משתמשים יכולים להתקין קליינטים של חנויות דיגיטליות כמו Steam לשולחן העבודה, על מנת להוריד ולשחק במשחקים אשר נרכשו באותו החשבון של החנות הדיגיטלית או לשחק במשחקים חינמיים, בדומה למה שאותם המשתמשים יכולים לבצע באופן מקומי. אחת מאפשרויות לתמחור שירות היא לתמחר על פי מספר דקות משחקים על ידי שימוש בקרדיט; כאשר ישנם 2 אופציות למשחק: אחת עם כרטיס מסך ברמה של GTX 1060 והשנייה ברמה של GTX 1080, אשר מניבה ביצועים יותר טובים ואפשרות להעלאת הגדרות הגרפיקה. Nvidia הצהירה כי מטרת השירות היא לתת לאותם המשתמשים שאין ביכולתם לרכוש חומרה חזקה ויקרה ואין ברשותם מכשירים בעלי חומרה כזו, כמו מחשבים אישיים לשימוש משרדי ומחשבים ניידים, אפשרות לשחק במשחקי וידאו דרשניים מבחינת חומרה, אשר בבעלותם. אף על פי כן, שיטת התמחור הזו מעולם לא יצאה לפועל. במקום זאת, Nvidia הציגה שתי אפשרויות למינוי: מינוי חינמי ומינוי פרמיום המכונה "Founders", אותם הציגה כאשר השירות יצא מגרסת הבטא.
Nvidia הכריזה על גרסת בטא מתוכננת שהייתה אמורה לצאת לאור במרץ 2017, אך זו בוטלה. בדו"ח רווחים לרבעון הראשון של 2017 אשר יצא במאי, מנכ"ל החברה ג'נסן הואן (אנ') חשף כי גרסת הבטא תצא לאור ”מתישהו בזמן הקרוב”, אך החברה עדיין ”מפגרת מספר שנים מאחור מלמצוא את האיזון המתאים מבחינת מחיר ואיכות של השירות וכן את ההתפשטות של ביצוע וירטואליזציה למחשב גיימינג”. בסוף אוקטובר 2017, החברה הכריזה על גרסת בטא פתוחה, חינמית ומוגבלת לבעלי מחשבי macOS. בינואר 2018, Nvidia הוסיפה את המחשבים האישיים לשירות וב-4 בפברואר 2020 השירות יצא מגרסת הבטא ויצא לאור כגרסה מלאה לציבור הרחב, כאשר הביקורות היו חיוביות והשוו את השירות של Nvidia לשירות של המתחרה, Google Stadia (אנ'), אשר שייכת לגוגל.
| שם | GeForce Now Free | GeForce Now Founders | GeForce Now Priority | GeForce Now Ultimate |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| סוג הגישה | עדיפות רגילה, קיים תור, מערכת בסיסית | עדיפות עליונה, ללא תור, מערכת פרמיום | עדיפות עליונה, ללא תור, מערכת פרמיום | עדיפות עליונה, ללא תור, מערכת מבוססת RTX 4080 |
| זמן משחק | עד שעה של משחק בכל פעם | עד 6 שעות של משחק בכל פעם | עד 6 שעות של משחק בכל פעם | עד 8 שעות של משחק בכל פעם |
| איכות הזרמה מקסימלית | עד 1920x1080@60FPS | עד 1920x1080@60FPS, כולל RTX למשחקים תומכים | עד 1920x1080@60FPS, כולל RTX למשחקים תומכים | עד 3840x2160@120FPS עבור Windows, macOS ולמכשירי Nvidia Shield עם תמיכה בסראונד עד 7.1 ערוצים ו-HDR   כולל RTX למשחקים תומכים |
| מחיר | חינם | 5 דולר לחודש או 25 דולר לחצי שנה | 10 דולר לחודש או 50 דולר לחצי שנה | 20 דולר לחודש או 100 דולר לחצי שנה |
| זמינות | זמין | נמכר במסגרת תוכנית Founders For Life בלבד ואינו זמין יותר לרכישה | זמין | זמין |
GeForce 400

| --- | --- |

GTX 480 של Point of View
 שמות קוד:  GF100, GF104, GF106, GF108, GF114, GF116
 מפתח:  Nvidia
 ארכיטקטורה:  פרמי
 תקופת השימוש:  12 באפריל 2010 – ינואר 2019 (כ־8 שנים)
 מספר טרנזיסטורים:  260 מיליון - 3.2 מיליארד
 ליתוגרפיית ייצור:  TSMC‏, 40 ננומטר
 מצב תמיכה:  התמיכה הופסקה
 פירוט על כרטיסי הסדרה
 כרטיסים לשוק הנמוך:  405, GT 420, GT 430
 כרטיסים לשוק הביניים:  GT 440, GTS 450, GTX 460, GTX 465
 כרטיסים לשוק הגבוה:  GTX 470, GTX 480
 תמיכת API
 גרסת Direct3D נתמכת:  Direct3D 11.0 (feature level 11_0)  Shader Model 5.1
 גרסת OpenGL נתמכת:  OpenGL 4.6
 גרסת OpenCL נתמכת:  OpenCL 1.1
 היסטוריה
 סדרה קודמת:  GeForce 200
 סדרה הבאה:  GeForce 500
 
סדרת מאיצי הגרפיקה GeForce 400 היא משפחת כרטיסים גרפיים שפותחה על ידי חברת Nvidia. המעבדים בסדרה זו בנויים בארכיטקטורת פרמי על שמו של הפיזיקאי אנריקו פרמי.
מוצרים בסדרה

המוצרים הראשונים מסדרת GeForce 400 הושקו ב-26 במרץ 2010, תחילה עם GTX 480 ו-GTX 470.
GTX 480 הוא הדגם בעל טווח הביצועים הגבוה ביותר מסדרת GTX 400 ומגיע עם 480 ליבות CUDA, מהירות ליבה של 700 MHz, מהירות Shader של 1401 מגה הרץ ו-1.5 ג'יגה של זיכרון GDDR5. הדגם משתמש בליבה הגרפית GF100, שפותחה על ידי אנוידיה כחלק מארכיטקטורת "פרמי" החדשה יותר לעומת הארכיטקטורה הקודמת "טסלה", ששימשה את סדרות 8, 9 ו-200, ותמכה ב-Direct3D 10.
החידוש בארכיטקטורה זו לעומת "טסלה" הוא קיבוץ של 512 מעבדי ההזרמה (stream processors) ב-16 מקבצים (בליבת GF100, ומספר פחות יותר בליבות הנחותות יותר). מקבצים אלו נקראים streaming multiprocessors, או בקיצור SMs. כל מקבץ כזה כולל 32 ליבות CUDA לחישובי נקודה צפה.
זוהי הליבה הגרפית הראשונה שתומכת בממשקים הגרפיים Direct3D 11 ו-OpenGL 4.0. עם זאת, אחד ממקבצי מעבדי ההזרמה שבליבה הושבת, דבר שהגביל את ביצועי הליבה.
GTX 470 מגיע עם 448 ליבות CUDA ומהירות של 607 מגה הרץ לליבה, ו-1215 מגה הרץ ל-Shader עם זיכרון של 1.25 ג'יגה בייט. GTX470 משתמש באותה ליבת GF100 כמו הכרטיס GTX480, אך עם שני מקבצי מעבדי הזרמה ובקר זיכרון אחד מושבתים (לעומת מקבץ מעבדי הזרמה אחד שהושבת ב-480). מחיר ההשקה של כרטיסי המסך נע בין 500$ למאיץ GTX480 ו-350$ למאיץ GTX470.
לאחר יציאתם, משתמשים רבים דיווחו כי כרטיסי המסך צורכים חשמל רב ומפיקים חום רב, ובוחני ביצועים שהשוו בין כרטיסי מסך אלו לעומת המתחרים מסדרת Radeon HD 5000 של ATI הראו הבדל מינימלי ביותר בין הכרטיסים של ATI לבין אלו של אנוידיה. AMD, חברת האם של המותג ATI, הפיקה בתגובה סרטון וידאו שיווקי בשם "The Misunderstanding" כבדיחה על חשבון אנוידיה. בסרטון, נצפית יחידת משטרה עורכת פשיטה על בית שחשוד בגידול קנאביס עקב פליטת חום מוגזמת שנקלטה בחיישני השוטרים. כשהשוטרים נכנסים לבית, הם מגלים כי מקור החום הוא כרטיס מסך מסדרת "פרמי". בדיחה נפוצה שהסתובבה ברשת באותה תקופה טענה כי החום שמופק מכרטיס המסך בשעת עומס מספיק על מנת לטגן ביצת עין המונחת על הכרטיס.
ב-8 בנובמבר 2010 הוציאה אנוידיה את הליבה הגרפית GF110, שנכללה בכרטיס המסך GTX 580. הליבה GF110 היא למעשה ליבת GF100 שעוצבה מחדש על מנת לפתור את בעיות החום וצריכת החשמל ובד בבד להפעיל את כל 16 מעבדי ההזרמה שנכללו בליבה.
ייצור

התכנון המקורי היה להתחיל לייצר את הסדרה בנובמבר 2009, אך הייצור נדחתה ובמקום זאת הושקה הסדרה ב-26 במרץ 2010 ושיווקה החל באפריל 2010.
הערות שוליים

1 2  הכרטיס GeForce 405, שמשווק בתצורת OEM בלבד, הוא בעל ליבת טסלה מדגמי GT216/GT218
↑  Ray Willington, AMD Pokes Fun Of NVIDIA's Fermi GPU Heat Output In "The Misunderstanding" Video, HotHardware, ‏2010-08-09 (באנגלית אמריקאית)
↑  GeForce GTX 480: Is it Hot Enough to Fry an Egg?, web.archive.org, ‏2019-09-20
↑  מספר יחידות ROP:מספר יחידות טקסטורה:מספר ליבות שיידרים
↑  NVIDIA Fermi Compute Architecture Whitepaper.pdf, page 11 of 22
↑  http://www.fudzilla.com/content/view/15688/34/ (הקישור אינו פעיל, 06.11.2010)
↑  Sean Kalinich,‏ OFFICIAL: NVIDIA says GT300 on schedule for Q4 2009, yields are fine, באתר bsn,‏ 25 בספטמבר 2009
GeForce GTX 460 1024MB DDR5
בלהה יפה

| --- | --- |

 לידה:  דצמבר 1891 קובנה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  23 בנובמבר 1961 (בגיל 69) ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 עיסוק:  מורה, משוררת וסופרת
 שפות היצירה:  עברית 
 צאצאים:  עמנואל יפה 
 
בלהה ויצחק יפה ברחובות 1919
בלהה יפה (דצמבר 1891 – 23 בנובמבר 1961) הייתה מחנכת, סופרת ומשוררת ילדים ישראלית. את עבודתה החינוכית והספרותית הקדישה לילדי כיתה א'.
ביוגרפיה

יפה נולדה בחנוכה תרנ"ב (דצמבר 1891) בקובנה שבליטא (רוסיה), בתו של הסופר והמחנך העברי מנחם מרדכי סילמן (אחיו הבכור של המורה והסופר קדיש יהודה סילמן). קיבלה חינוך ציוני. הייתה בין התלמידות היהודיות הבודדות שהתקבלו לגימנסיה הממלכתית לבנות ע"ש אמו של הצאר בעירה וסיימה אותה בהצטיינות, עם מדליית זהב. בנעוריה חיברה שירים וסיפורים ברוסית.
בגיל צעיר נישאה ליצחק יפה, מורה, בנו של הרב מרדכי יפה מקוברין, ויחד הם היו בוגרי הסמינר העברי למורים בגרודנו. ב-1913 עלו בני הזוג לארץ ישראל. הם לימדו בבית הספר העממי ברחובות, והיא עסקה בהוראת ציור. ב-1923 עברו לירושלים ונמנו עם מייסדי שכונת בית הכרם (ייתכן שבהשפעתו של דודה ק"י סילמן). לאחר פטירת בעלה ב-1928 שבה ללמד בכיתה א' בבית הספר היסודי בבית הכרם. כמו כן הורתה בבית המדרש למורים בית הכרם במשך 25 שנה.
בראשית שנות ה-50 פרשה לגמלאות, אולם המשיכה בעבודתה החינוכית. ביתה היה מקום מפגש למורים.
שנתיים אחרי עלייתה לארץ כבר כתבה ופרסמה שירים בעברית שאותה למדה רק עם עלייתה ארצה. היא פרסמה שירים, סיפורים ומחזות לילדים וכן חוברות משחקים לימודיים. בראשית שנות ה-50 חיברה את סדרת החוברות "הידד, אני קורא!" ללימוד הקריאה בכתה א' (שרטוט ואיור: דימה שלי ובינה גבירץ, בחלק מכתיבתן השתתפה גם שרה בן חנן אמו של האלוף יוסי בן-חנן). כתבה גם מאמרים בענייני חינוך.
רבים משיריה היו לנכסי צאן ברזל, בהם שירי ילדים שהולחנו או הותאמו למנגינות, ובכללם "בֻּבָּה ימימה", "חתול שובב" (הלחן: ידידיה אדמון) ו"שמחה רבה" (הלחן: אדמון), שהפך עם השנים להמנון של חג הפסח – שיר עליז המשלב אווירת חג ושמחה על האביב.
לדברי דודנה, המחנך והבלשן ראובן סיוון, סיפוריה ומחזותיה הרבים "סובבים על חיי-ילדי הארץ וחוויותיהם, נוף-הארץ, החי והצומח. יצירותיה כתובות בחן ובהומור ילדותי, בשפה קלה ועם זאת מנופה ונאה ובגישה חינוכית מובהקת".
על פי חוקר ספרות הילדים העברית אוריאל אופק, "שיריה וסיפוריה הקצרים, שנדפסו ב'גליונות לגן-הילדים' ובעיתוני הילדים, הצטיינו בשפה קלה וריתמית, בהבנת עולמו של הילד הקטן ובדידקטיקה סמויה. רבים משיריה הראשונים, בעיקר אלה שסיפרו על חיות הבית והשדה, הצטיינו בקלילות מרנינה ובמבנה משותף – תריסר שורות קצרצרות, דו-יַמבּיות בדרך כלל, המסתיימות ב"עוקץ" מבדח".
בלהה יפה נפטרה בירושלים בשנת 1961, בעיצומן של ההכנות שנערכו ליובל ה-70 שלה. נקברה בהר המנוחות.

הותירה את שלושת בניה: עמנואל יפה, אף הוא מחנך בתחום החינוך היסודי, שכיהן כמנהל המחלקה להכשרת מורים, כסמנכ"ל משרד החינוך וכיו"ר המזכירות הפדגוגית; עמיקם יפה, מהנדס העיר ירושלים; ואביעד יפה, איש ציבור, דיפלומט וחבר הכנסת (חתנו של אליהו ששון).

מצד אביה הייתה דודניתם של ראובן סיוון, ימימה קדרי (אשת הסופר שרגא קדרי), והמורה שולמית בסוק (אשת המשורר משה בסוק).
על שם יצחק ובלהה יפה נקרא רחוב המורה בירושלים.
ספריה

עלעלים: ספורים לילדים, 3 כרכים, ירושלים: קריית ספר, תש"ב. (התוכן: א. סֻכתו של גדעון; ב. הסתיוָנית הפזיזה; ג. קבי והמכבים) (מהדורה ב: תש"י) (הופיע במספר הדפסות נוספות)
נרקיס מלך הבצה; העובדים החרוצים; טפות הגשם; מכבים כֻּלנו: מחזיות ומשחקים; מוזיקה: תרזה גויטין; ציורים: בלהה דינבורג, ירושלים: ר' מס ('הבה נציגה: מחזות ומשחקים לבתי-ספר ולנער', ה), 1944.
בין הפרחים; זמזומה והכרכֹם: מחזיות לילדים; מוזיקה: ט' ברלין, ע[מנואל] יפה; ציורים: בלהה דינבורג, ירושלים: ר’ מס ('הבה נציגה: מחזות ומשחקים לבתי-ספר ולנער', ו), 1944. (נדפס במקור ב"עתוננו לקטנים" יב (תרצ"ג); נדפס שוב בתוך: משה גורלי (עורך), הבה נציגה: מחזות לבתי ספר, לנער ולעם, כרך א, ירושלים: ר' מס, 1954, עמ' 157–164.)
בלהה יפה (עורכת), ספרי הקטן; ציורים: בינה גבירץ, 24 ספרונים, ירושלים: קרית ספר (ספריה לילדי כתה אלף) [לערך תש"י–תשכ"א]. (התוכן: 1. מיכאל וחבריו; 2. ליאור והצִפרים; 3. אמא והכבשה; 4. לקיק והבהב; 5. השועל והחסידה; 6. מאיר והסוס; 7. הרוח השובב; 8. רותי והשקדיה; 9. עדי לומד לנעל נעלים; 10. הרועה והזאב; 11. שלומית לכלוכית; 12. חנן הסקרן; 13. דגלי שמחת תורה; 14. כלבם של מכבי האש; 15. נורית והמכונית; 16. ההד; 17. האריה והעכבר; 18. מי יתלה את הפעמון; 19. החמור והסוס; 20. השועל, הארנב והתרנגול; 21. הסומא והפנס; 22. הפרפר, הפרח והנמלה; 23. החסידה הצהֻבה; 24. הכלב שמצא לו חבר)
בלהה יפה, שרה בן חנן (ערכו וליקטו), ושמחת בחגך; ציורים: אריה ברמץ, 2 חוברות, ירושלים: מבחר הספר הירושלמי, [תשי"-]. (התוכן: א: חנוכה לכתות ב–ג; ב: ט"ו בשבט לכתות ב–ג)
הידד, אני קורא!, 16 חוברות, ירושלים: קרית ספר, תשי"ג–תשט"ו. (התוכן: א: ראש השנה, ציור ושרטוט: דימה שלי; ב: יום כִּפור, סֻכות, ציור ושרטוט: דימה שלי; ג: הבֹּקֶר, ציור ושרטוט: דימה שלי; ד: הסתָו, ציור ושרטוט: דימה שלי; ה: חנֻכה, ציור ושרטוט: דימה שלי; ו: הגִּנה, ציור ושרטוט: דימה שלי; ז: החֹרף, ציור ושרטוט: דימה שלי; ח: הפרחים והפרדס, ציור ושרטוט: דימה שלי; ט: פורים, ציור ושרטוט: יהודית ילין; י: פסח, ציור ושרטוט: יהודית ילין; יא: יום העצמאות, ציור ושרטוט: יצחק פוגאץ; יב: טו בשבט, ציור ושרטוט: ש[מואל] גוטמן; יג: ל"ג בעֹמר, ציור ושרטוט: ש[מואל] גוטמן; יד: שבועות, ציור ושרטוט: בינה גבירץ; ג/א: המשפחה, ציור ושרטוט: יהודית ילין; ב/ב: חברים, ציור ושרטוט: יהודית ילין)
בלהה יפה, שרה בן חנן, משחקים לִמודיים: לקריאה, לכתיבה לחשבון לכיתה א של בית הספר היסודי; ציורים: יונה מאך, ירושלים: קרית ספר, תשי"ד. (ראה אור במהדורות נוספות)
שיחת המתנות; הציורים: בינה גבירץ, ירושלים: אחיעבר, 1959. (שירים וסיפורים לילדים)
מעשה בכדור: שירים לילדים; ציורים: פנינה ג[ורן], ירושלים: קרית ספר, תשי"ט.
חָדשי השנה מספרים; ציורים: בריגיטה ברנדיס-פרנקפורטר, ירושלים: המחלקה לחנוך ולנער – קרן קיימת לישראל, תשכ"ג. (12 סיפורים לילדים)
לקריאה נוספת

שרה בן-חנן, 'בלהה יפה', בתוך: שרגא קדרי (עורך), בית הכרם בת הארבעים: תרפ"ג–תשכ"ג, ירושלים: דפוס סלומון, תשכ"ו, עמ' 306.
אוריאל אופק, ספרות הילדים העברית 1900–1948, כרך ב, תל אביב: דביר, תשמ"ח 1988, עמ' 529.
הערות שוליים

↑  ר' ב', שתי אזכרות ומסיבה באמצע, הצופה, 21 באוגוסט 1938.
↑  עמנואל יפה, 'פירורים של זכרונות', בתוך: שרגא קדרי (עורך), בית הכרם בת הארבעים: תרפ"ג–תשכ"ג, ירושלים: דפוס סלומון, תשכ"ו, עמ' 225.
↑  שעת-עיון, דבר, טור 2, 16 בדצמבר 1962.
↑  ראובן סיוון, לזכר נעדרים: בלהה יפה, דבר, 25 בדצמבר 1961.
↑  אוריאל אופק, ספרות הילדים העברית 1900–1948, כרך ב, תל אביב: דביר, תשמ"ח 1988, עמ' 529.
↑  אברהם יערי, המחזה העברי המקורי והמתורגם מראשיתו ועד היום: ביבליוגרפיה, ירושלים: המחלקה לענייני הנוער והחלוץ של ההסתדרות הציונית, תשט"ז, עמ' 69.
↑  קריית ספר 35 (1959), 166.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301527605171  GND: 1130815447  ISNI: 0000 0000 6696 2481  LCCN: nr91031791  MusicBrainz: a59108f3-ff80-4217-b9e7-a2d659b1234b  NTA: 308101650  VIAF: 36774961   WorldCat (עם VIAF): 36774961
Ready for Love

"Ready for Love" (בעברית: "מוכן לאהבה") הוא סינגל שהוקלט על ידי להקת היורודאנס הגרמנית קסקדה. השיר יצא לאור ב-16 בספטמבר 2006, כסינגל השביעי מתוך אלבום הבכורה של הלהקה, Everytime We Touch (2007), בהוצאת חברת התקליטים זולנד רקורדס.
בשוודיה, יצא השיר בפורמט של הורדה דיגיטלית, יחד עם רמיקסים שונים שנעשו עבורו.
רקע וכתיבה

"Ready for Love" בדומה לסינגל השני מתוך האלבום "Miracle", נכתב בידי יאן פיפר ודיג'יי מניאן והופק על ידם גם כן. בעטיפתו של הסינגל, ניתן לראות את נטלי הורלר, כשהיא יושבת על ספה בצבע שחור, ומביטה לכיוון המצלמה. מיני-אלבום רמיקסים יצא בהמשך במטרה לעזור בקידום המסחרי שלו ברחבי העולם.
פרק זמן לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-8.5 מיליון השמעות.
הערות שוליים

1 2  Ready For Love EP av Cascada (בשוודית), נבדק ב-2019-06-18
1 2  Cascada – Ready for Love (באנגלית), נבדק ב-2019-06-18
↑  Cascada - Ready For Love (באנגלית), 2006, נבדק ב-2023-12-05
↑  Ready For Love, 2006-11-27, נבדק ב-2023-12-05
| קסקדה |
| --- | --- | --- |
| נטלי הורלר • די ג'יי מניאן • יאנו   דיסקוגרפיה | נטלי הורלר • די ג'יי מניאן • יאנו   דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | Everytime We Touch • Perfect Day • Evacuate the Dancefloor • Original Me |  |
| אלבומי אוסף | Back on the Dancefloor • The Best of Cascada |  |
| סינגלים | "Miracle" • "Everytime We Touch" • "Ready for Love" • "Last Christmas" • "What Hurts the Most" • "What Do You Want from Me?" • "Faded" • "Perfect Day" • "Evacuate the Dancefloor" • "Fever" • "Dangerous" • "Pyromania" • "San Francisco" • "Au Revoir" • "Night Nurse" • "Summer of Love" • "Glorious" • "The World Is in My Hands" |  |
בראדלי סנטר

| --- | --- |

Bradley Center
 מיקום:  ארצות הברית מילווקי, ויסקונסין, ארצות הברית
 קואורדינטות:  43°02′37″N 87°55′01″W﻿ / ﻿43.043611111111°N 87.916944444444°W﻿ / 43.043611111111; -87.916944444444
 אבן יסוד:  20 באוקטובר 1986
 תקופת הפעילות:  1 באוקטובר 1988 – 25 ביולי 2018 (29 שנים)
 עלות הבנייה:  184 מיליון דולר
 בעלים:  ויסקונסין 
 משטח:  פרקט, קרח, קשה
 אדריכל:  פופולוס 
 קבוצות:  מילווקי באקס (כדורסל)
 מושבים:  20,000
 אתר רשמי
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מילווקי מוגדלת) בראדלי סנטר(למפת מילווקי רגילה) בראדלי סנטר  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בראדלי סנטר (באנגלית: Bradley Center) הוא היכל ספורט ובידור הממוקם בעיר מילווקי אשר היה פעיל מאז חניכתו בשנת 1988 ועד לסגירתו בשנת 2018. האולם מכיל בין 17 אלף ל-20 אלף מקומות בהתאם לאירועים המתקיימים בו.
ההיכל שימש למספר רב של אירועי ספורט ובידור. הבראדלי סנטר היה אולם הבית של קבוצת ה-NBA מילווקי באקס.
האולם נפתח ב-1 באוקטובר 1988. עלות בנייתו הייתה כ-187 מיליון דולרים. ב-25 ביולי 2018 נסגר האולם עקב בנייתו של אולם פייסרב פורום החדש שנבנה בעיר.
בקעת ארבל

| --- | --- |

הר ארבל (מימין), הר ניתאי, מושב ארבל ובקעת ארבל
 מידע כללי
 סוג:  עמק 
 על שם:  ארבל 
 מיקום
 מיקום:  הגליל 
 קואורדינטות:  32°48′32″N 35°28′49″E﻿ / ﻿32.808919°N 35.480175°E﻿ / 32.808919; 35.480175
  (למפת הגליל העליון מוגדלת) בקעת ארבל(למפת הגליל העליון רגילה) בקעת ארבל(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בקעת ארבל(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בקעת ארבל
 
בקעת ארבל היא בקעה בגליל המזרחי, השוכנת מערבית לטבריה. אורכה כ-6 ק"מ ממזרח למערב, רוחבה כ-4 ק"מ ושטחה כ-24 קמ"ר. היא משתרעת מצפון לכביש 77 ומדרום לנחל ארבל.
צורתה של הבקעה היא כשל אוכף, וגובהה נע בין 180 מטרים מעל פני הים בצפונה ל-100 מטרים מעל פני הים בדרומה. בתווך היא מנוקזת על ידי נחל רקת ונחל קוצר, ובצידה המזרחי גובהה מגיע לרום פני הים, בטרם היא מתחלפת בסדרת מצוקים תלולים היורדים אל הכנרת.
היסטוריה

הבקעה קבלה את שמה מהיישוב העתיק ארבל שבו ישבו הכהנים מבני משמרת ישוע לאחר חורבן בית שני. שרידי בית הכנסת של היישוב העתיק שוכנים מצפון למושב ארבל.
הר ארבל ונחל ארבל הסמוכים לה קיבלו גם הם את שמם מהיישוב העתיק. בתקופת המשנה והתלמוד שכנו בשטח הבקעה מספר יישובים יהודיים, ובהם כפר חיטיא ומגדל צבעייא, וכן נזכרים במקורות חכמי ארבל, ובראשם ניתאי הארבלי (שעל שמו הר ניתאי).
באזור הבקעה שסביב ליישוב ארבל גודלו בתקופת המשנה והתלמוד גידולי חיטה משובחים: ”אמר ר' חייא בר בא, סאה ארבלית היתה מוציאה סאה סולת, סאה קמח, סאה קיבר, סאה מורסן, סאה גניינין”.
אזכור הבקעה מופיע בתלמוד הירושלמי בסיפור מעשה אשר שימש את חז"ל כמשל לתקומת עם ישראל:
דלמא, רבי חייא רובה ורבי שמעון בן חלפתא הוו מהלכים בהדא בקעת ארבל בקריצתא ראו אילת השחר שבקע אורה, אמר רבי חייא רובה לרבי שמעון בן חלפתא בר רבי כך היא גאולתן של ישראל בתחילה קימעא קימעא כל שהיא הולכת היא הולכת ומאיר(ה)
כיום שוכנים בבקעה היישובים ארבל, כפר זיתים, כפר חיטים ומצפה. בצידה המערבי שוכן נבי שועייב.
ראו גם

ארבל (יישוב עתיק)
הר ארבל
הערות שוליים

↑  תלמוד ירושלמי, מסכת פאה,  פרק ז', הלכה ג'.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007517071405171  VIAF: 316603144   WorldCat (עם VIAF): 316603144 
בקעת ארבל בסמיכות לים כנרת ולטבריה
ביל ריטר

אוגוסט ויליאם ריטר הבן (באנגלית: .August William Ritter Jr; נולד ב-6 בספטמבר 1956) הוא פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמושל ה-41 של מדינת קולורדו, בין השנים 2007–2011. ריטר, חבר המפלגה הדמוקרטית, שירת קודם לכן כתובע המחוזי של עיר הבירה דנוור במשך כ-11 שנה. הוא היה יליד קולורדו הראשון בתפקיד המושל מאז 1975, והדמוקרט הראשון מזה 50 שנה שכיהן בתפקיד לצד רוב למפלגתו באספה הכללית של המדינה.
ביוגרפיה

ריטר גדל בחווה חקלאית באורורה שבקולורדו לצד 11 אחים ואחיות, מהם היה הילד השישי. הוריו היו אתל ואוגוסט ויליאם ריטר. בשנותיו באורורה למד בבית הספר התיכון גייטוויי ולאחר מכן בתיכון הקתולי סנט אנתוני השוכן בסן אנטוניו שבטקסס בשנים 1970–1972. כבר בגיל 14 השתלב בענף הבנייה, והצטרף לאיגוד עובדים מקומי. ריטר המשיך לעבוד בענף זה טרם למודיו הגבוהים.
בהגיעו לגיל מכללה, נרשם ריטר לאוניברסיטת המדינה של קולורדו שם השלים לימודי תואר ראשון, אחר כך המשיך ללימודי תואר שני במשפטים באוניברסיטת קולורדו בולדר, ועד 1981 קיבל את התואר. באותה שנה התקבל לעבודה במשרד התובע המחוזי של דנוור כסגן התובע המחוזי. בשנת 1990 החל ריטר את שירותו במשרד התובע הפדרלי של מחלקת המשפטים של ארצות הברית בקולורדו, וכעבור שנתיים שב למשרד התובע המחוזי בדנוור. בשנת 1993 התמנה לתובע המחוזי, ובמהלך כהונתו ייסד את אחד מבתי המשפט הראשונים לענייני סמים והרבה להתמקד בעבירות צווארון לבן במטרופולין דנוור. הוא נהג להעמיד לדין לרוב במקרי התעללות מינית ואלימות במשפחה כמו גם בגין פשעים נגד קשישים.
לאחר פיגועי 11 בספטמבר ייעץ ריטר בנושאים שונים לתובע הכללי של ארצות הברית ג'ון אשקרופט. טרם היבחרו לתפקיד המושל נטל ריטר חלק בתפקידים התנדבותיים שונים והיה חבר בוועדה לשירותי אנוש של "קרן דנוור", במועצת "Mile High United Way" ובוועדת בתי הספר הציבוריים של דנוור לרפורמה בבתי ספר תיכוניים. עוד קודם לכן, ב-1987, התגוררו ריטר ואשתו ג'ני בזמביה במסגרת שליחות מיסיונרית של הכנסייה הקתולית, במסגרתה הפעילו מרכז לחלוקת מזון. ב-1989 שבו לדנוור והמושל רוי רומר נימק את החלטתו למנות את ריטר למשרד התובע המחוזי בפעילותו של האחרון בזמביה.
בבחירות 2006 התמודד ריטר לתפקיד מושל קולורדו. כבר במהלך הבחירות המקדימות במפלגה הדמוקרטית הסתמן כמועמד המוביל. אף על פי שדמוקרטים בכירים אחרים בקולורדו, בהם ראש עיריית דנוור ג'ון היקנלופר ויושב ראש בית הנבחרים של קולורדו אנדרו רומנוף שקלו להתמודד על התפקיד, הם בחרו שלא לעשות כן ולהותיר את ריטר המתמודד המוביל לתפקיד. יריבו היחיד של ריטר בפריימריז היה חבר בית הנבחרים המדינתי גארי לינדסטרום, וגם הוא פרש מהבחירות המקדימות ב-28 בפברואר 2006. התנגדותו של ריטר להפלות הניעה מנהיגים תומכי הפלות לחפש חלופות עבורו, אך יוזמות אלה לא התממשו בסופו של דבר. בבחירות הכלליות גבר על מועמד המפלגה הרפובליקנית בוב בופריי וגרף 57% מקולות הבוחרים.
בראשית כהונתו כמושל היה ריטר פופולרי יחסית בקרב האוכלוסייה הכפרית בקולורדו, שטרם היבחרו נטו להצביע עבור מועמדי המפלגה הרפובליקנית. הפופולריות שלו התרחבה גם במעוזים הדמוקרטיים בקולורדו כגון אתרי הסקי וייל ואספן והאזור המטרופולוני של דנוור-אורורה. סקר שנערך באוגוסט 2007 בידי "Rasmussen Reports" הראה כי שיעורי התמיכה בריטר נאמדים ב-60%, בעוד ש-36% אינם תומכים ו-4% ללא דעה. עם זאת, ביולי 2008 חלה התדרדרות בתמיכה הציבורית בו, וסקר אחר מצא את התמיכה בו נאמדת ב-45%. באפריל 2009 פורסם סקר מאת "Public Policy Polling" בו קיבל 41% תמיכה בלבד, ובעקבות זאת הרע מצבו לקראת הבחירות לכהונה שנייה בנובמבר 2010. לבסוף הכריז ריטר כי אין בכוונתו להתמודד לתקופת כהונה שנייה, והוא עזב את אחוזת המושל בראשית ינואר 2011.
הערות שוליים

↑  יצחק בן-חורין, וושינגטון, מכה לאובמה: שני סנאטורים דמוקרטים יפרשו, באתר ynet, 6 בינואר 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1201207525  LCCN: no2008019139  VIAF: 66270184   WorldCat (עם VIAF): 66270184
New Look

| --- | --- |

 שיר בביצוע ריטה אורה
 מתוך האלבום Phoenix
 יצא לאור:  23 בנובמבר 2018
 פורמט:  הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
 תאריך הקלטה:  2016–2018
 סוגה:  פופ • דאנס-פופ
 שפה:  אנגלית
 אורך:  2:34
 חברת תקליטים:  אטלנטיק UK
 כתיבה:  כותבים שונים
 הפקה:  ג'ק & קוק
"New Look" (בעברית: מראה חדש) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הבריטית ריטה אורה, מתוך אלבום האולפן השני שלה, Phoenix. השיר יצא לאור ב-23 בנובמבר 2018, על ידי חברת התקליטים אטלנטיק UK, ביחד עם שאר שירי האלבום. השיר היה זמין לרכישה דיגיטלית כבר ביום צאתו.
השיר יצא מחדש, ביחד עם וידאו קליפ נלווה ב-15 ביולי 2019, אך מעולם לא יצא כסינגל.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי נוני באו, אילסי ג'ובר, אינפיניטי, יעקב האזל וסוואנטה הולדין והופק על ידי ג'ק & קוק. כותבת השיר נוני באו, עבדה עם אורה על שירים נוספים כמו "Doing It" ו-"Let You Love Me", בעוד הכותבת הנוספת של השיר אילסי ג'ובר, עבדה עם אורה על שירים נוספים כמו "Let You Love Me" ו-"Nowhere".
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-9 מיליון השמעות.