stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בלופייס
הערות שוליים

↑  Trey Alston, Blueface Is One Of 2019's Most Promising Stars — His Producer Tells Us How He Got Here, MTV News (באנגלית)
↑  Gold & Platinum, RIAA (באנגלית)
↑  Blueface & YG Deck The Halls With Red & Blue On "Thotiana" Remix, HotNewHipHop (באנגלית)
↑  Blueface Announces New Release Date For "Find The Beat", HotNewHipHop (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 664bd251-a22c-4ab9-a4f7-25da4b14f9fc
בלופר

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  Christian Charles 
 הופק בידי:  סטיב בארנט, מארק קנטון
 תסריט:  ג'ון לוקאס, סקוט מור 
 עריכה:  סוזן שיפטון
 שחקנים ראשיים:  ריאן פינקסטון קייט מארה טרי פולו קרייג קילבורן ג'ון קרול לינץ' סינתיה סטיבנסון אמנדה וואלש דרק מקראת' ג'ושוע קלוסה מאט גורדון אלכס האוס ניק אולט כרמן אלקטרה
 מוזיקה:  ג'ון סוויהארט
 צילום:  קרמר מורגנטאו 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית איטליה איטליה דרום אפריקה דרום אפריקה
 חברה מפיצה:  ניו ליין סינמה
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 2 במרץ 2007 ישראל 1 במרץ 2007
 משך הקרנה:  91 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט דרמה, סרט נעורים
 הכנסות:  486,722 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   nothingbutthetruth
 דף הסרט ב־IMDb
 
בלופר (באנגלית: Full of It) הוא סרט נעורים אמריקאי-איטלקי-דרום אפריקאי, מסוגת קומדיה דרמטית, משנת 2007. הסרט בוים על ידי כריסטיאן צ'ארלס, נכתב על ידי ג'ון לוקאס וסקוט מור, והופק על ידי סטיב בארנט ומארק קנטון. הסרט עוקב אחר סם, תלמיד חדש בתיכון שבעקבות שיחה עם יועץ בית הספר התחיל לשקר על חיו, דבר המסבך אותו בצרות כאשר השקרים נהפכים למציאות.
הסרט הוקרן לראשונה בארצות הברית בהפצת ניו ליין סינמה ב-2 במרץ 2007 לזמן מוגבל. בישראל הסרט הוקרן לראשונה ב-1 במרץ 2007 עם תרגום לעברית. הסרט הופץ להקרנה ביתית ב-25 בספטמבר 2007. שפת הסרט היא אנגלית, ואורכו כ-91 דקות.
תקציר העלילה

הסרט עוקב אחר סם, נער נמוך ולא מפותח במיוחד, שעובר לתיכון חדש. בגלל הגובה של סם, תלמידי התיכון לא מפסיקים להציק לו ולצחוק עליו. סם סיפר על ההצקות ליועץ בית הספר שייעץ לו שישקר על עברו וככה יפסיקו להציק לו. סם הקשיב לעצה והתחיל לשקר - הוא סיפר שהוא נוהג בפורשה, שאבא שלו כוכב רוק, שהיה לו רומן עם מורה בבית ספר הקודם שלו, ועוד שקרים נוספים. במהלך הסרט השקרים של סם הופכים לאמתיים, והוא נהפך לילד מקובל - דבר שיוצא משליטה וגורם לו להסתבך בצרות.
שחקנים ודמויות

ריאן פינקסטון - סם לנארד
קייט מארה - אנני דריי
טרי פולו - גברת מורן
קרייג קילבורן - מייק הנבו
ג'ון קרול לינץ' - האנק לנארד
סינתיה סטיבנסון - ג'יל לנארד
אמנדה וואלש - ויקי סנדרס
דרק מקראת' - המנהל מרקוס הייס
ג'ושוע קלוסה - קייל פלאנקט
מאט גורדון - המאמן הנדרסון
אלכס האוס - העוזר של קייל
ניק אולט - העוזר של קייל
כרמן אלקטרה - בתפקיד עצמה
הפקה

הסרט צולם על ידי קרמר מורגנטאו, ונערך על ידי סוזן שיפטון.
שם הסרט המקורי עבר ארבעה שינויים - "Nothing But the Truth" ("שום דבר מלבד האמת"), "The Whole Truth" ("כל האמת"), ו-"The Life and Lies of Sam Leonard back" ("החיים והסרטים של סם לאנרד"), כאשר לבסוף הוחלט ששמו יהיה "Full of It" ("מלא בזה"). כשהסרט שודר בערוץ Freeform קראו לו "Big Liar on Campus" ("שקרן גדול בקמפוס"). שם ההפצה הרשמי העברי של הסרט הוא "בלופר" - מילה שבסיסה מהמושג "בלוף" שהיא כינוי למי שלא נוהג לומר את האמת.
קבלת הסרט

הסרט הרוויח כ-486,722 דולר ממכירות הכרטיסים ברחבי העולם, כאשר רוב הביקורות עליו הן שליליות. באתר "Rotten Tomatoes" הסרט קיבל דירוג של 6% על בסיס 18 ביקורות. באתר "Metacritic" הסרט קיבל ציון של 33 מתוך 100 על פי שמונה מבקרים, דבר המציין ביקורת שלילית בדרך כלל.
הערות שוליים

↑  Full of It, באתר "Box Office Mojo"
↑  BIG LIAR ON CAMPUS, באתר "Rotten Tomatoes"
↑  Full of It, באתר "Metacritic"
ברוך לינדא

| --- | --- |
 לידה:  1759 הנובר, נסיכות הבוחר מהנובר 
 פטירה:  5 בדצמבר 1849 (בגיל 90 בערך) ברלין, ממלכת פרוסיה 
 שפות היצירה:  עברית 
 יצירות בולטות:  ראשית לימודים 
 
ברוך לינדאו (בגרמנית: Baruch Lindau;‏ 1759‏ – 5 בדצמבר 1849) היה סופר עברי יהודי גרמני בדור המאספים, מחבר "ראשית לימודים".
קורות חיים

ברוך בן יהודה ליב לינדא (או לינדה) נולד בהנובר, התגורר זמן מה בעיירה לינדא (לינדאו, Lindau) ונקרא על שמה. אחר כך עבר לברלין, שם עבד כמורה פרטי. היה מן הראשונים שהצטרפו ל"חברת דורשי לשון עבר", שהוציאה לאור את "המאסף", כתב העת של אנשי תנועת ההשכלה, והיה מן הפעילים בקבוצה זו וב"חברת שוחרי הטוב והתושיה" שהמשיכה אותה. חיבר מספר שירים שהתפרסמו ב"המאסף", וכן השתתף במפעל תרגום ההפטרות לגרמנית כהמשך לסדרת ספרי הביאור והתרגום של משה מנדלסון לתורה.
בה' באלול תק"ן (1790) נשא לאשה את פעגלכה ארשל ולרגל האירוע התפרסם "שיר ידידות מאת אוהביו וחביריו אנשי חברת שוחרי הטוב והתושיה".
לינדא עסק במסחר ובבנקאות והיה מבאי ביתו של פייטל היינה אפרים, ממנהיגי קהילת ברלין. בדו"ח על הקהילה משנת 1818 נמנה שמו של לינדא כאחד מראשי הקהילה והמשכיל שניאור זק"ש העיד עליו שהיה אמיד ביותר.
לשם הפצת השכלה כללית בעם ישראל פרסם ב"המאסף" סדרה של מאמרים על מדע וטבע, ולימים גם ספר בן שני כרכים בשם ראשית לימודים (חלק א, ברלין תקמ"ט 1788; חלק ב, דסאו תק"ע 1810).
בספר היו רשימות של בעלי חיים מסווגים למחלקות ולמינים עם תיאור קצר ושם בעברית. . הספר היה פופולרי מאוד, שימש כמקור ידע עיקרי של המשכילים להכרת מדעי הטבע ויצא לאור בכמה מהדורות לאורך המאה ה-19.
במקום "הסכמה" רבנית (מכתב לוואי המופיע בראשית ספר, שבו מעידה אישיות תורנית חשובה על איכותו של הספר) צירף לינדא לספרו הקדמה מאת "האדון הרופא החכם החוקר הטבעי המפואר" מרכוס אליעזר בלוך והקדמה מאת "האדון הרופא החוקר הפילוסוף הטבעי המפואר" מרכוס הרץ.
לקריאה נוספת

יוסף קלוזנר, היסטוריה של הספרות העברית החדשה, חלק א', ירושלים תשי"ב, עמ' 191 - 192
שמואל פיינר, מהפכת הנאורות, מרכז זלמן שזר 2002, עמודים 286 - 298
Tal Kogman, Baruch Lindau's Rešit Limmudim (1788) and Its German Source: A Case Study of the Interaction between the Haskalah and German Philanthropismus, in: Aleph: Historical Studies in Science and Judaism, Volume 9, Number 2, 2009, pp. 277-304
הערות שוליים

↑  הפרטים הביוגרפיים על אודותיו מעטים ושנת לידתו שנויה במחלוקת. ראו טל קוגמן, המשכילים במדעים: חינוך יהודי למדעים במרחב דובר הגרמנית בעת החדשה, הוצאת מאגנס 2013 עמ' 50 הערה 2
↑  עיול באתר הספרייה הלאומית
↑  טל קוגמן, המשכילים במדעים: חינוך יהודי למדעים במרחב דובר הגרמנית בעת החדשה, הוצאת מאגנס 2013 עמ' 51
↑  אילון גלעד, מוסף "הארץ" 29.1.2016, מהשפה פנימה-עטלף, עמוד 49
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309110905171  GND: 1230035028  ISNI: 0000 0000 5228 6267  LCCN: no2005073145  NTA: 264575296  SELIBR: 251527  VIAF: 7126600   WorldCat (עם VIAF): 7126600
ג'אבה ההאט

| --- | --- |

ג'אבה ההאט
 הופעה ראשונה:  מלחמת הכוכבים - פרק 1: אימת הפנטום
 הופעה אחרונה:  מלחמת הכוכבים - פרק 6: שובו של הג'דיי
 יוצרים:  ג'ורג' לוקאס
 גילום הדמות:  Larry Ward, קווין מייקל ריצ'רדסון 
 דיבוב:  לארי וורד (קולו ב"שובו של הג'די")
 מידע
 שם אמיתי:  ג'אבה דסיג'ליק טיורה
 כינויים:  הנעלה מכולם
 סטטוס:  לא פעיל
 גיל:  600 שנה
 גזע:  האט
 מין:  זכר
 מקצוע:  גנגסטר
 שיוך:  קרטל ההאטים
 נטייה:  רשע
 מומחיות:  פלילים וסחורות גנובות
 חבר בקבוצה:  ביב פורטונה
 אזרחות:  טטואינית
 סיבת המוות:  נחנק למוות על ידי הנסיכה ליאה
 דמויות קשורות
 משפחה:  דסיג'ליק
 אויבים:  האן סולו, הנסיכה ליאה אורגנה, לוק סקיווקר
 
ג'אבה במוס אייסלי
ג'אבה דסיג'ליק טיורה, הידוע כג'אבה ההאט (באנגלית: Jabba the Hutt)‏ (‎596 BBY – 4 ABY), הוא דמות בדיונית מסרטי "מלחמת הכוכבים". ג'אבה הוא בנו של זורבה ההאט ואביו של רוטה ההאט, והוא גנגסטר השולט בכוכב טטואין ומצליח לשמור על עצמאות מסוימת הן בתקופת שלטון הרפובליקה והן בתקופת שלטון האימפריה. מראהו של ג'אבה הוא דמוי חשופיות או תולעת ענקית.
ג'אבה מופיע בשלושה מסרטי הסאגה: הסרט הראשון, הרביעי והשישי, בכל פעם בכוכב טטואין.
עלילותיו

בסרט "אימת הפנטום", ג'אבה הופיע כמארגן וכבעלים של מרוץ הפודים טטואין, בו משתתף אנקין סקייווקר.
בסרט "תקווה חדשה", ג'אבה תפס את האן סולו, מחוץ לקנטינה במוס אייסלי. מסתבר כי בעבר, ג'אבה נתן להאן משלוח להברחה. במהלך הטיסה, האן נתקל בחלליות אימפריאליות, ונאלץ להשליך את הסחורה מחוץ לחלליתו, אל עבר החלל הפתוח. מהלך זה גרם נזק כספי לג'אבה, עליו ציפה לקבל פיצוי מהאן. לאחר שהמועד בו האן היה אמור לשלם פג, ג'אבה שכר קבוצת ציידי-ראשים, ביניהם גרידו ובובה פט אשר תפקידם היה למצוא את האן, ולהביאו אל ג'אבה. ג'אבה איים על האן, והודיע לו כי הוא מצפה לתשלום בקרוב. אם לא, יהיה לו חבל להפטר ממנו בדרכים לא-נעימות.
בסרט "האימפריה מכה שנית", ג'אבה קיבל את האן המוקפא, בצורת קיר פחמן מבובה פט, אשר נעזר בדארת' ויידר לתפיסתו.
בסרט "שובו של הג'די", ג'אבה קיבל את זוג הדרואידים C-3PO ו-R2D2 במתנה מלוק סקייווקר, כחלק מתוכנית גדולה שמטרתה הייתה שחרורו של האן. במהלך המבצע, נתפסו צ'ובאקה והנסיכה ליאה על ידי ג'אבה - צ'ובאקה הושלך לכלא, וליאה הפכה לשפחתו של ג'אבה.
לוק הגיע לארמונו של ג'אבה, והציע לג'אבה עסקה שבמהלכה ישחרר ג'אבה את חבריו ותמורתם יקבל כסף רב. כשג'אבה סירב, לוק ניסה לתוקפו, אך במקום זאת נפל למלכודת של ג'אבה, וניצב אל מול מפלצת הראנקור האימתנית. לוק הצליח להרוג אותה, וג'אבה ציווה להשליך אותו ואת האן כטרף למפלצת אחרת - מפלצת החול, הסארלאק, השוכן בים הדיונה בטטואין. לוק הצליח להציל את כל שאר חברי ברית המורדים הגלקטית, בקרב שהתרחש מעל הסארלאק, בו הצליח האן, ללא כוונה, להרוג את בובה פט. ג'אבה מצא את מותו כאשר ליאה נאבקה בו, וחנקה אותו בעזרת שרשרת ברזל אותה הוא קשר אליה.
לפי חשבון השנים, ג'אבה היה כבן 600 שנה כאשר נחנק על ידי ליאה.
מאחורי הקלעים

בסרט המקורי מ-1977, ג'אבה היה בן אדם שמן. ב-1983 ג'ורג' לוקאס החליט לשנות את הדמות ולהפוך אותה לתולעת הענקית המוכרת לנו כיום. בסרט שובו של הג'די ג'אבה הופיע לראשונה כתולעת. בניית הבובה ששימשה לצילומים ארכה שלושה חודשים, ומחיר הבובה נעמד על כחצי מיליון דולר. את הבובה הפעילו שישה אנשים: שניים בראשו, שניים בזנב, אחד עם שלט רדיו השולט על הבעות הפנים ואחר אשר הפעיל את ליצן החצר של ג'אבה היושב לידו.
בגרסה החדשה של הסרט הרביעי משנת 1997 הפכו את האדם השמן לתולעת הנוצרת בידי אנימציה ממוחשבת, ובשנת 2004 שיפרו את דמות האנימציה בשנית.
התייחסות בתרבות

בסרט "שיגעון בחלל" ישנה פארודיה עליו ועל רשת "פיצה האט" בשם "פיצה ההאט".
ג'וזף דיסלבו

| --- | --- |

 לידה:  מדינת ניו יורק, ארצות הברית
 השתייכות:  צבא ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1981–2018 (כ־37 שנים)
 דרגה:   לוטננט גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד חטיבה 2 בדיוויזיית החי"ר השלישית  מפקד כוחות הצבא בפיקוד דרום של ארצות הברית  סגן מפקד פיקוד דרום של ארצות הברית
 פעולות ומבצעים
 מלחמת עיראק
 עיטורים
   מדליית השירות המצוין  לגיון ההצטיינות (2)
ג'וזף "ג'ו" פ' דיסלבו (באנגלית: Joseph "Joe" P. DiSalvo) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל בצבא ארצות הברית. בתפקידו האחרון שירת כסגן מפקד פיקוד דרום של ארצות הברית.
ביוגרפיה

דיסלבו גדל בצפון מדינת ניו יורק, אביו שירת בצי ארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה, אחיו הבכור שירת כקצין בצבא וכך גם אחותו התאומה.
ב-1981 סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית של ארצות הברית והתגייס לצבא. הוכשר כקצין שריון וכקצין ריינג'רס מוטס. שירת ביחידות שריון וחי"ר ממוכן בארצות הברית ובאירופה. פיקד על הגדוד הראשון ברגימנט הפרשים המשוריין השלישי, שימש סגן ראש אג"ם ועוזר למפקד כוח הייצוב בבוסניה. בתקופת מלחמת עיראק פיקד על חטיבה 2 בדיוויזיית החי"ר השלישית, ולחם עמה בקרבות באזור פלוג'ה וצאדר סיטי.
תפקידים נוספים אותם מילא הם מדריך בכיר במרכז הלאומי לאימונים של הצבא בפורט ארווין שבקליפורניה, ראש ענף עיראק במטות המשולבים, סגן ראש ענף תכנון במטות המשולבים, שימש סגן ראש מטה כוחות ארצות הברית בעיראק, תקופה בה עסק בהעברת השליטה הביטחונית לכוחות העיראקיים. שירת כראש מטה וסגן מפקד הקורפוס השלישי בפורט הוד וראש מטה פיקוד דרום של ארצות הברית.
ביוני 2013 מונה למפקד כוחות הצבא בפיקוד דרום של ארצות הברית, ביוני 2015 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה לסגן מפקד הפיקוד. ב-2018 השתחרר.
דיסלבו בעל תואר שני בחקר ביצועים מהמכון לטכנולוגיה של חיל האוויר ובעל תואר שני בביטחון לאומי ולימודי אסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצבא בקרלייל שבפנסילבניה.
הערות שוליים

↑  ראיון רדיופוני עמו באתר militarycityusaradio.org
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ג'וזף דיסלבו".
ברוך מודן

| --- | --- |

 לידה:  16 במרץ 1932 קרקוב, הרפובליקה הפולנית השנייה 
 פטירה:  17 בנובמבר 2001 (בגיל 69) 
 שם לידה:  ברוך וגשול 
 ענף מדעי:  אונקולוגיה 
 מקום קבורה:  בית העלמין קריית שאול 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת ג'ונס הופקינס 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב  משרד הבריאות  בית חולים תל השומר 
 צאצאים:  רותו מודן, דנה מודן, דלית מודן-מוזס 
 
ברוך מודן (16 במרץ 1932 – 17 בנובמבר 2001) היה חוקר בתחום הסרטן והאפידמיולוגיה, פרופסור מן המניין בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב ומנכ"ל משרד הבריאות.
ביוגרפיה

מודן נולד בשם ברוך וַגְשוּל בקרקוב שבפולין ב-1932, וב-1940 הגיע לארץ ישראל עם הוריו, גדליהו וטובה וגשול (מודן), ואחִיו, לאחר שהצליחו להימלט מפולין הכבושה בידי הנאצים.
בשנת 1952 החל ללמוד רפואה באוניברסיטה העברית בירושלים, וב-1958 קיבל ממנה תואר דוקטור לרפואה. ב-1962 קיבל תואר שני בבריאות הציבור מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס, וב-1964 תואר דוקטור מאוניברסיטה זו.
ב-1966 ייסד את המחלקה לאפידמיולוגיה קלינית בבית החולים תל-השומר ועמד בראשה מספר שנים, במסגרתו ביצע מחקרים רבים על תפוצת הסרטן בקרב אוכלוסיות שונות, כמו גם על הגורמים למחלות לב. בשנת 1969 הועלה לדרגת מרצה בכיר לרפואה מונעת וחברתית באוניברסיטת תל אביב ובשנת 1975 מונה לפרופסור מן המניין בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב. החל משנת 1977 כיהן כמשנה למנכ"ל משרד הבריאות, ובאוגוסט 1979 מונה למנכ"ל המשרד.
במסגרת תפקידו בדק מודן את מגפת ההתעלפויות בגדה המערבית (1983) והסיק כי מדובר במחלה פסיכוגנית המונית (אנ'), בהתבסס על מקרה שפורסם בגיליון נובמבר 1966 של כתב העת The British Medical Journal בו דווח על סימפטומים זהים אצל נערות בבית ספר בלונדון. למסקנה זו הגיע גם צוות של המרכז לבקרת מחלות בארצות הברית (CDC) שהגיע לישראל לבדוק את מקור המגפה. בנוסף לכך מודן פרסם בכתב העת הרפואי, לאנסט כי הממשלה הישראלית מטפלת בחולים מארצות המזרח אשר חולים בגזזת בעזרת קרינה מייננת.
במחקריו האפידמיולוגיים גילה כי טיפולי ההקרנות לגזזת הביאו לעלייה בשיעור הסרטן בקרב המטופלים ועל כן המליץ על בדיקות שגרתיות לגילוי מוקדם של סרטן בלוטת התריס בקרב המוקרנים.
מודן כתב ספרי רפואה ופרסם מאות מאמרים מקוריים בנושאים של בריאות הציבור. לצד עבודתו המקצועית, כתב מאמרים רבים בעיתונות היומית בענייני הזכות לבריאות ומדיניות בריאות, וכן פרסם שלושה ספרי קריאה – "החדר השני משמאל", "רפואה במצור" ו"כמה כבשים אפשר לספור בלילה".
ברוך מודן מת ב-17 בנובמבר 2001 לאחר התקף לב, ונקבר בבית העלמין קריית שאול. רעייתו הייתה פרופ' מיכאלה מודן, ביו-סטטיסטיקאית.
מודן הוא אביהן של פרופ' דלית מוזס מודן, פרופ' רותו מודן ודנה מודן.
אחיו הם ד"ר מיכאל מודן, מהנדס כימאי, ד"ר רם מודן, גינקולוג ועו"ד, ורו"ח עודד מודן, מנכ״ל ובעלים של הוצאת מודן.
ספריו

רפואה במצור: שביתת הרופאים: משבר מערכת הבריאות, תל אביב: אדם, תשמ"ה.
אפידמיולוגיה, תל אביב: פפירוס, 1992.
החדר השני משמאל: סיפור מתח של בית חולים, ירושלים: כתר, 1992.
כמה כבשים אפשר לספור בלילה, תל אביב: כנרת, 1995.
הערות שוליים

↑  דב גולשטין, ראיון השבוע עם פרופסור ברוך מודן, מעריב, 11 בינואר 1980
↑  ארנון מגן, מי פגיע יותר לסרטן, דבר, 3 בנובמבר 1971
השפעת גורמים סביבתיים, דבר, 13 במרץ 1980
↑  עבודה בלחץ של זמן, מעריב, 7 בדצמבר 1970
↑  העלאות ומינויים באוניברסיטת תל אביב, מעריב, 6 בינואר 1969
↑  משרד הבריאות מכחיש שהחלב ומוצריו בישראל גורמים לסרטן, דבר, 5 בדצמבר 1977
↑  ד"ר ברוך מודן מונה מנכ"ל, מעריב, 21 באוגוסט 1979
↑  בדיקות לצעירים שקיבלו בילדותם הקרנות נגד גזזת, דבר, 28 באוקטובר 1975
ארנון מגן, רופאים חרוצים מדי, דבר, 28 באוקטובר 1975
↑  חיים שדמי, מת מנכ"ל משרד הבריאות לשעבר פרופ' ברוך מודן, באתר הארץ, 17 בנובמבר 2001
↑  ברוך מודן באתר GRAVEZ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007423046605171  ISNI: 0000 0000 3940 699X  LCCN: no91019420  NTA: 146792130  VIAF: 70953417   WorldCat (עם VIAF): 70953417
ג'ון סטיינר

| --- | --- |

 לידה:  6 ביוני 1840 לונדון/סאות'ווארק-לואישהאם, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  31 במרץ 1901 (בגיל 60) ורונה, איטליה 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מקום לימודים:  מודלין קולג', בית ספר קתדרלת סנט פול בלונדון 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  עוגב 
 פרסים והוקרה:  Knight Bachelor 
 
ג'ון סטיינר (באנגלית: John Stainer‏; 6 ביוני 1840 - 31 במרץ 1901) היה מלחין אנגלי ונגן עוגב, היה פרופסור למוזיקה באוניברסיטת אוקספורד.
ביוגרפיה

ג'ון סטיינר נולד בלונדון למשפחת נגר. בגיל 10 הוא החל לשיר במקלה של קתדרלת סנט פול וגיל 16 החל לנגן בעוגב. במקביל הוא למד באוניברסיטת אוקספורד בה סיים תואר ראשון בשנת 1864 ותואר שני ב-1866. תוך זמן קצר הוא השלים את התואר השלישי.
בשנת 1872 ג'ון סטיינר התמנה לנגן עוגב של קתדרלת סנט פול. בשנת 1878 הוא היה שופט בתחרות של התערוכה העולמית. בשנת 1879 הוא התקבל ללגיון הכבוד. בשנת 1888 כהוכרה לשירות המתמשך הוא קיבל תואר אבירות.
עוד בילדות ג'ון סטיינר נפצע בעין. הדבר גרם לכך שבשנת 1888 הוא התפטר מתפקידו בקתדרלת סנט פול. לאחר הפרישה הוא טייל עם אשתו בעיקר באיטליה. במהלך הביקור בורונה הוא הרגיש לא טוב ונפטר תוך זמן קצר.
במהלך הקריירה המוזיקלית ג'ון סטיינר כתב מספר יצירות שהיו פופולריות בזמנו, אך כמעט ולא מבוצעות כיום. בשנת 1887 הוא פרסם אוסף שירי חג מולד עם עיבוד מוזקלי. ספר זה כלל בין היתר מוזיקה לחג המולד הראשון, שמבוצעת עד היום.
ג'ון נלדר

| --- | --- |

 לידה:  8 באוקטובר 1924 Dulverton, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  7 באוגוסט 2010 (בגיל 85) לוטון, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  סידני ססקס קולג'  בית הספר בלאנדל'ס 
 מוסדות:  אימפריאל קולג' 
 פרסים והוקרה:  מדליית גיא מכסף (1977)  מדליית גיא מזהב (2005)  עמית החברה המלכותית 
 
ג'ון אשוורת' נלדר (באנגלית: John Ashworth Nelder;‏ 8 באוקטובר 1924 – 7 באוגוסט 2010) היה סטטיסטיקאי בריטי הידוע בתרומותיו לתכנון ניסויים, ניתוח שונות, סטטיסטיקה חישובית וסטטיסטיקה תיאורית. בשנים 1985-1986 הוא היה נשיא החברה המלכותית לסטטיסטיקה.
עבודתו של נלדר הייתה בעלת השפעה בסטטיסטיקה, נלדר פיתח ופיקח על עדכון חבילות התוכנה הסטטיסטיות GLIM ו-GenStat: שתי החבילות הן שפות תכנותהמאפשרות לסטטיסטיקאים לנסח מודלים ליניאריים בצורה תמציתית. GLIM השפיע על סביבות מאוחרות יותר עבור מחשוב סטטיסטי כגון S-PLUS ו-R. גם ל-GLIM וגם ל-GenStat יש מתקנים רבי עוצמה לניתוח השונות עבור ניסויי בלוקים, תחום שבו נלדר תרם רבות.
בתיאוריה הסטטיסטית, נלדר והמתמטיקאי הסקוטי רוברט וודרבורן הציעו את המודל הליניארי המוכלל. מודלים ליניאריים מוכללים נוסחו על ידי נלדר וודרבורן כדרך לאחד מודלים סטטיסטיים שונים אחרים, כולל רגרסיה ליניארית, רגרסיה לוגיסטית ורגרסיה פואסונית. הם הציעו שיטת לחדש את שיטת הריבועים הפחותים משוקללים באופן איטרטיבי להערכת סבירות מקסימלית של פרמטרי המודל.
ביוגרפיה

ג'ון נולד בברשפורד, סאמרסט שבאנגליה, והתחנך בבית הספר בלונדל'ס ובקולג' סידני סאסקס שהוא חלק של אוניברסיטת קיימברידג', שם למד מתמטיקה.
במהלך הקריירה שלו נלדר הוא היה ראש מדור סטטיסטיקה בתחנה הלאומית לחקר ירקות, ולסבורן, בין השנים 1951 ל-1968 וראש המחלקה לסטטיסטיקה בתחנת הניסויים ברוטאמסטד מ-1968 עד 1984. בתקופתו בוולסבורן הוא בילה שנה (1965–1966) במכון ווייט באדלייד, דרום אוסטרליה, שם עבד עם גרהם וילקינסון על התוכנה Genstat. הוא מילא מינוי כפרופסור אורח באימפריאל קולג' בלונדון משנת 1972 ואילך.
הוא היה אחראי, יחד עם מקס ניקולסון וג'יימס פרגוסון-ליס, להפרכת ה-Hastings Rarities – תצפיות בסדרה של ציפורים נדירות, שנשמרו על ידי פחלוץ ומצוידות בהיסטוריה מזויפת.
נלדר מת ב-7 באוגוסט 2010 כאשר היה בן 86 בבית החולים לוטון ודנסטייב לאחר שנפל בביתו.
ג' בניסן

ג' בניסן הוא היום השלישי בחודש השביעי 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום השלישי בחודש הראשון 
למניין החודשים מניסן. ג' בניסן לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים ראשון, רביעי ושישי, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא אדו".
עותק חתום של צו הגירוש של יהודי ספרד
פרשת בר המצוה של ילד שנולד בג' ניסן היא ברוב השנים הפשוטות פרשת ויקרא, אך בשנים פשוטות מקביעות הכז היא פרשת צו. בשנים מעוברות, פרשת בר המצווה, ברוב השנים, היא פרשת מצורע. אבל אם בר המצווה חל בשנה מקביעות בחה וזשה פרשת בר המצווה היא פרשת תזריע.
חגים ומועדים

קורבן אליאב בן חלון נשיא שבט זבולון
אירועים היסטוריים

הזאה ראשונה של מי חטאת על בני ישראל בשנה השנייה ליציאת מצרים.
ה'רנ"ב – פרסום צו גירוש ספרד על ידי המלכים הקתוליים: פרננדו השני, מלך אראגון ואיזבלה הראשונה, מלכת קסטיליה.
ה'תש"ד – השואה: תחילתה של אקציית הילדים בגטו קובנה.
ה'תשכ"ו – תחילת השידורים של הטלוויזיה החינוכית.
נולדו

ה'תרע"א – בנימין אידלסון, אדריכל ישראלי וחתן פרס ישראל לאדריכלות לשנת ה'תשכ"ח. תכנן בין היתר את בית החולים בילינסון ואת אתר ההנצחה גבעת התחמושת. (נפטר ב-כ"ד בכסלו ה'תשל"ג)
ה'תרצ"ה – הרב ניסים מויאל, מקובל ישראלי ממוצא מרוקאי, מייסד וראש מוסדות "כרם שלמה – למען שמו באהבה" בקריית גת. (נפטר בו' בשבט ה'תשע"ח)
ה'תשט"ו – הרב יוסף קלנר, ר"מ במכינה הקדם צבאית בני דוד, נחשב לבקיא בכתבי הרב אברהם יצחק הכהן קוק ובכתבי בנו הרב צבי יהודה הכהן קוק.
ה'תשמ"ג – ליאור דיין, סופר, עיתונאי, ומנחה טלוויזיה ורדיו ישראלי
נפטרו

ה'תקפ"ב – רבי בנימין זאב מזברז', אדמו"ר חסידי ובנו של המגיד מזלוטשוב.
ה'תש"ח – יעקב חי בכור נסים, חבר ועד העדה הספרדית בירושלים וגבאי כוללות העדה בעיר, ממייסדי בית הכנסת הספרדי הגדול בשכונת ימין משה.
ה'תשכ"ח – עמינדב אלטשולר, איש ההגנה ומגואלי אדמות הנגב. (נולד בה'תרס"א)
ה'תשל"ד – צבי איזקסון, מראשוני הפרדסנים בארץ ישראל, גואל אדמות ונשיא התאחדות האיכרים. (נולד בכ"ח בכסלו ה'תרמ"ח)
ה'תשל"ה – מרק דבורז'צקי, רופא והיסטוריון ישראלי, חוקר הרפואה בשואה ומן העדים במשפט אייכמן. (נולד באדר ב' ה'תרס"ח)
ה'תשנ"ו – רבי אריה ליב גרוסנס, אב"ד בית הדין הרבני בלונדון וראש ישיבה בטנג'יר. (נולד בה'תרע"ב)
ה'תשס"ה – אהוד מנור, פזמונאי ומתרגם ישראלי, זוכה פרס ישראל. (נולד ה'תש"א)
ב' בניסן – ד' בניסן
ניסן
ג' בסיוון

ג' בסיוון הוא היום השלישי בחודש התשיעי 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום השלישי בחודש השלישי 
למניין החודשים מניסן. ג' בסיוון לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שני, רביעי ושבת, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא בדז".
חגים ואירועים החלים ביום זה

היום הארבעים ושבעה של ספירת העומר
היום הראשון של שלושת ימי ההגבלה (שלושת הימים שלפני חג השבועות ובהם נצטוו בני ישראל להתקדש ולהתכונן למתן תורה)
לא אומרים תחנון
תענית ציבור קהילתית ליהודי מגנצא
הילולת רבי עובדיה מברטנורא בהר הזיתים, מכיוון שלא ידוע יום פטירתו של רבי עובדיה מברטנורא הוחלט על ידי אריה קינג חבר מועצת עיריית ירושלים לקיים את ההילולא בתאריך ג' בסיוון, מפני שתאריך זה סמוך הן ליום כ"ח באייר שרבי עובדיה מברטנורא מציינו באגרותיו כיום פטירת שמואל הנביא, והן לחג השבועות
אירועים היסטוריים ביום זה

ד'תתנ"ו – פרעות ביהודי מגנצא במסגרת פרעות תתנ"ו במסע הצלב הראשון
ד'תתקכ"ה – הרמב"ם הגיע לארץ ישראל, לנמל עכו
ה'תש"ח – נפתחה דרך בורמה, הדרך העקיפה לירושלים הנצורה במלחמת העצמאות
ה'תש"ח – מלחמת העצמאות: הצבא הסורי מחריב את משמר הירדן
ה'תש"ח – עלייתה לקרקע של קבוצת שלוחות בעמק בית שאן
ה'תש"ח – מלחמת העצמאות: הקרב על גבעה 69
ה'תשכ"ה – מרכז מפא"י מעדיף את לוי אשכול על פני דוד בן-גוריון כמועמד המפלגה לראשות המפלגה, מה שמביא לפרישתו של בן-גוריון עם אישים נוספים ולהקמת רפ"י
ה'תשס"א – קריסת אולם השמחות ורסאי בירושלים מביאה למותם של 23 בני אדם ולפציעתם של מאות – האסון החמור מסוגו בתולדות מדינת ישראל
נולדו

ה'תקפ"ח – שמעון זאב (וילהלם קרל) רוטשילד, איל הון ופילנתרופ יהודי-גרמני בן משפחת רוטשילד, כונה "הברון הצדיק". (נפטר בה' בשבט ה'תרס"א)
ה'תשי"ט – בני גנץ, הרמטכ"ל ה-20 של צה"ל
נפטרו

ה'ת"ץ – רבי יוסף בן עמנואל אירגאס
ה'תקס"א – רבי יעקב שמשון משיפיטובקה
ה'תשי"ז – אהרן ברט – היה מנכ"ל בנק אנגלו-פלשתינה ואחר כך, כאשר הוחלף שם הבנק – מנכ"ל הראשון של בנק לאומי לישראל
ה'תשפ"ב – הרב אורי זוהר בדרן, במאי קולנוע ושחקן ישראלי שחזר בתשובה
ב' בסיוון – ד' בסיוון
סיוון
בוגומיל דויזון

| --- | --- |

דויזון בתפקיד ריצ'רד השלישי, ציור מאת פרידריך פון אמרלינג
 לידה:  15 במאי 1818 ורשה, ממלכת פולין, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  1 בפברואר 1872 (בגיל 53) דרזדן, הקיסרות הגרמנית 
 מדינה:  פולין, האימפריה הרוסית 
 תקופת הפעילות:  מ-1837 
 
בוגומיל דויזון (בפולנית וגרמנית:Bogumil Dawison, ‏15 במאי 1818 – 1 בפברואר 1872)
היה שחקן תיאטרון יהודי-פולני שהפך לאחד מכוכבי התיאטרון בשפה הגרמנית.
קורות חייו > ראשית חייו

דויזון נולד בשנת 1818 ברובע יהודי בוורשה כבנם של איגנאצי ורוזליה דוידסון, יהודים מתבוללים ועניים. בנעוריו ידע חיי מחסור והתפרנס למחייתו ככתבן ומעתיק מסמכים, צייר שלטים, ומחבר מאמרי רוויו, למשל ב"גזטה ורשבסקה". למד לבד גרמנית וצרפתית.
אחרי שהתנצר לפי הנצרות הרומית-קתולית שינה את שם המשפחה ל"דויזון". בעידוד חברים מן הסביבה היהודית המודרנית, למד למשך שנה (1837-1836) בבית ספר לתיאטרון בעיר הולדתו.
קורות חייו > התחלת קריירת המשחק בפולנית

בשנת 1837 הופיע לראשונה על במת התיאטרון הפולני "ויילקי" בעיר הולדתו במחזה הצרפתי "שני אסירי הגלרות" מאת בוארי, קרמוש ופוז'ול. גילם בהתחלה תפקידי מאהב והמנטורית שלו באותה תקופה הייתה השחקנית לאונטינה הלפרטובה. בשנים 1838–1840 שיחק בתיאטרון בווילנה אולם נאלץ לעזוב אחרי שנתקל בבקורות עוינות והערות אנטישמיות. ב -1840 בעזרתו של יאן נפומוקן קמינסקי מצא עבודה בלבוב שהייתה תחת שלטון אוסטרי.
קורות חייו > הקריירה בגרמנית > ימי לבוב

כשהוא מוקסם מכישרונו של דויזון, המצנט ומייסד התיאטרון הפולני בלבוב, סטניסלב סקארבק, שלח אותו לווינה. שם בסיועם של יולי רטיך ולודוויג לווה התחיל להופיע גם על במות גרמניות.
אחרי שובו ללבוב ב-9 באוגוסט 1841 שיחק דויזון בו זמנית בתיאטראות בפולנית ובגרמנית. הוא עורר איבה בקרב פולנים בעיר שהאשימו אותו ב"גרמנופיליה" והוכה קשות על ידי עמית פולני בשם מ. זפולסקי. אף-על-פי-כן דויזון ואשפרגרובה נחשבו לעמודי התווך של זירת התיאטרון בלבוב. התחיל באותה תקופה גם לביים ולתרגם מחזות מגרמנית וצרפתית לפולנית.
ב-1846 בעת הגברת התסיסה המהפכנית בגליציה (ימי "הטבח בגליציה"), מתוך חשש לפרעות נגד יהודים, עזב האמן את לבוב והתחיל להופיע על במות גרמניות- בשלזיה - בברסלאו, בריג, אוהלאו (אולאבה) וכמו כן בשטטין.
הודות לחסותו של לואיס שניידר עבר לשחק בברלין ובתיאטרון תאליה בהמבורג, שבו ריתק את הקהל.
ב-1848 חזר ללבוב, בה נשא לאישה שחקנית ואצילה פולנייה קתולית, ואנדה אוסטויה סטאז'בסקה.