stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ילדי בית העץ (סדרת טלוויזיה)
פרקים > עונה 4

| מספר הפרק (בסדרה) | מספר הפרק (בעונה) | שם הפרק | תאריך שידור ראשון ישראל |
| --- | --- | --- | --- |
| 91 | 1 | מי זה צ'יקו? | 13 בדצמבר 2020 |
| 92 | 2 | בדרך שלי | 14 בדצמבר 2020 |
| 93 | 3 | גנדי | 15 בדצמבר 2020 |
| 94 | 4 | להלשין או לא להלשין? | 16 בדצמבר 2020 |
| 95 | 5 | הגינה של צ'ופי | 20 בדצמבר 2020 |
| 96 | 6 | שח מט | 21 בדצמבר 2020 |
| 97 | 7 | שורדים עם צ'יקו | 22 בדצמבר 2020 |
| 98 | 8 | החבר של אמא | 23 בדצמבר 2020 |
| 99 | 9 | לילה לבן | 27 בדצמבר 2020 |
| 100 | 10 | אח גדול | 28 בדצמבר 2020 |
| 101 | 11 | לב שבור | 29 בדצמבר 2020 |
| 102 | 12 | אופק הלחוץ | 30 בדצמבר 2020 |
| 103 | 13 | מתערבים | 3 בינואר 2021 |
| 104 | 14 | געגועים | 4 בינואר 2021 |
| 105 | 15 | להגיד את האמת | 5 בינואר 2021 |
| 106 | 16 | מושלמים | 6 בינואר 2021 |
| 107 | 17 | מבצע אמץ חבר | 10 בינואר 2021 |
| 108 | 18 | המנחוס | 11 בינואר 2021 |
| 109 | 19 | תנו לי לייק | 12 בינואר 2021 |
| 110 | 20 | להתראות | 13 בינואר 2021 |
פרקים > עונה 5

| מספר הפרק (בסדרה) | מספר הפרק (בעונה) | שם הפרק | תאריך שידור ראשון ישראל |
| --- | --- | --- | --- |
| 111 | 1 | נגה חוזרת | 4 ביולי 2021 |
| 112 | 2 | האודישן | 5 ביולי 2021 |
| 113 | 3 | שבועות | 6 ביולי 2021 |
| 114 | 4 | להיות מורה | 7 ביולי 2021 |
| 115 | 5 | המחלוקת | 11 ביולי 2021 |
| 116 | 6 | הקול שלי | 12 ביולי 2021 |
| 117 | 7 | החיים הם סרט | 13 ביולי 2021 |
| 118 | 8 | מסיבת הפתעה | 14 ביולי 2021 |
| 119 | 9 | צ'ופי היוטיובר | 18 ביולי 2021 |
| 120 | 10 | הצמח היפני | 19 ביולי 2021 |
| 121 | 11 | הקיפוד | 20 ביולי 2021 |
| 122 | 12 | דרוש מנהיג | 21 ביולי 2021 |
| 123 | 13 | אמא של צ׳יקו | 25 ביולי 2021 |
| 124 | 14 | מתחלפים | 26 ביולי 2021 |
| 125 | 15 | עמית מאור הנר | 27 ביולי 2021 |
| 126 | 16 | מצב רוח | 28 ביולי 2021 |
| 127 | 17 | יומן קריאה | 1 באוגוסט 2021 |
| 128 | 18 | חצי הכוס המלאה | 2 באוגוסט 2021 |
| 129 | 19 | הכתבה חלק א׳ | 3 באוגוסט 2021 |
| 130 | 20 | הכתבה חלק ב׳ | 4 באוגוסט 2021 |
פרקים > עונה 6

| מספר הפרק (בסדרה) | מספר הפרק (בעונה) | שם הפרק | תאריך שידור ראשון ישראל |
| --- | --- | --- | --- |
| 131 | 1 | שמריהו צדק חוזר | 4 בדצמבר 2022 |
| 132 | 2 | מה זה יב"ה? | 5 בדצמבר 2022 |
| 133 | 3 | פיש ומבצע האוכל הגדול | 6 בדצמבר 2022 |
| 134 | 4 | מדים | 7 בדצמבר 2022 |
| 135 | 5 | שניר והכדורגל | 11 בדצמבר 2022 |
| 136 | 6 | לירי הכוכבת | 12 בדצמבר 2022 |
| 137 | 7 | מסיבת ריקודים | 13 בדצמבר 2022 |
| 138 | 8 | שגיב חמוצי | 14 בדצמבר 2022 |
| 139 | 9 | המרק של אסרום | 18 בדצמבר 2022 |
| 140 | 10 | דוגמה אישית | 19 בדצמבר 2022 |
| 141 | 11 | הרפתקאות דב החורף | 20 בדצמבר 2022 |
| 142 | 12 | יש גנב ביב"ה | 21 בדצמבר 2022 |
| 143 | 13 | צמר גפן לא מתוק | 25 בדצמבר 2022 |
| 144 | 14 | שירז וגור הכלבים | 26 בדצמבר 2022 |
| 145 | 15 | לחץ חברתי | 27 בדצמבר 2022 |
| 146 | 16 | לילי פילי | 26 באפריל 2023 |
פרקים > עונה 7

| מספר הפרק (בסדרה) | מספר הפרק (בעונה) | שם הפרק | תאריך שידור ראשון ישראל |
| --- | --- | --- | --- |
| 147 | 1 | מקהלה עליזה | 4 ביוני 2023 |
| 148 | 2 | אסרום ידי זהב | 5 ביוני 2023 |
| 149 | 3 | התי פופ | 6 ביוני 2023 |
| 150 | 4 | נגה משתנה | 7 ביוני 2023 |
| 151 | 5 | הפרסומת של טלילה | 11 ביוני 2023 |
| 152 | 6 | שניר הקמצן | 12 ביוני 2023 |
| 153 | 7 | על כלבים ומלצרים | 13 ביוני 2023 |
| 154 | 8 | הכתם האדום | 14 ביוני 2023 |
| 155 | 9 | שבת | 18 ביוני 2023 |
| 156 | 10 | אבא של אפרים | 19 ביוני 2023 |
| 157 | 11 | החבר הכי טוב של צ'יקו | 20 ביוני 2023 |
| 158 | 12 | השכנה המעצבנת | 21 ביוני 2023 |
| 159 | 13 | עשר אגורות | 25 ביוני 2023 |
| 160 | 14 | פעולת חסה | 26 ביוני 2023 |
| 161 | 15 | החניכה החדשה — חלק א' | 27 ביוני 2023 |
| 162 | 16 | החניכה החדשה — חלק ב' | 28 ביוני 2023 |
| 163 | 17 | מאחורי הקלעים | 30 ביוני 2023 |
הערות שוליים

↑  יעקב בר-און, ‏"ילדי בית העץ": "דרך השירים יכולנו להתעסק בנושאים כמו השואה", באתר מעריב אונליין, 29 בינואר 2018
↑  https://www.israelhayom.co.il/article/726047 ""ילדי בית העץ": התוכנית שגרמה לילדים להתאהב בה", פורסם באתר "ישראל היום"
↑  מערכת ישראל היום, צפו: שיר הפתיחה החדש של "ילדי בית העץ", באתר ישראל היום, 29 בנובמבר 2020
↑   ילדי בית העץ | עונה 5 | בקרוב ביישומון, סרטון בערוץ "כאן חינוכית", באתר יוטיוב (אורך: 00:33)
↑   ילדי בית העץ | עונה 5 | מתחילים ב-1.7 ביישומון, סרטון בערוץ "כאן חינוכית", באתר יוטיוב (אורך: 00:38)
↑  הסדרה "ילדי בית העץ" של כאן חינוכית חוזרת לעונה חדשה, באתר אייס, 21 במאי 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007396198705171 
שחקני עונות 1–2 (פרט לטלילה, שמשחקת גם בעונות 3–הווה) מימין לשמאל: אלברט (קובי פרג'), דניאל (מיכאל פרנק), צוף (שקד הכט), רומי (טופז מרום), טלילה סיבוני (רוני הדר) ושחר (גל שלהב אהרונוביץ).
אווטאר: כשף האוויר האחרון – סוקי לבדה

| --- | --- |

על גבי עטיפת הספר נראית סוקי בעמידת לחימה של לוחמות הקיושי, כשמאחוריה רוחה של אווטאר קיושי על רקע קירות הכלא
 מידע כללי
 מאת:  פיית' ארין היקס (אנ') וטים הדריק
 איורים:  פיטר ורטמן
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  פנטזיה
 מקום התרחשות:  עולם האווטאר: אומת האש
 תקופת התרחשות:  בין פרקי "הימים האבודים של אפה" ו"הסלע הרותח" בסדרת הטלוויזיה "אווטאר"
 הוצאה
 הוצאה:  דארק הורס קומיקס
 מקום הוצאה:  ארצות הברית
 תאריך הוצאה:  27 ביולי 2021
 מספר עמודים:  80
 סדרה
 סדרת ספרים:  אווטאר: כשף האוויר האחרון (קומיקס)
 ספר קודם:  אווטאר: כשף האוויר האחרון – האקדמיה של טוף בייפונג
 הספר הבא:  אווטאר: כשף האוויר האחרון – אזולה במקדש הרוחות
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 978-1-50671-713-5
אווטאר: כשף האוויר האחרון – סוקי לבדה (באנגלית: Avatar: The Last Airbender – Suki, Alone) הוא הרומן הגרפי האחד עשר בזיכיון האמריקאי "אווטאר: כשף האוויר האחרון" הספר מתמקד בסוקי ומתרחש בין פרקי "הימים האבודים של אפה" ו"הסלע הרותח" בסדרת הטלוויזיה "אווטאר".
הספר נכתב על ידי פיית' ארין היקס (אנ') יחד עם טים הדריק, ויצא לאור ב-27 ביולי 2021 על ידי דארק הורס קומיקס.
רקע עלילתי

במהלך חיפושיה אחר אווטאר אנג, מגלה אזולה את מנהיגת לוחמות הקיושי, סוקי, לאחר שזאתי מצאה את אפה, הביזון המעופף שאבד לאווטאר.
עלילה

לאחר שאזולה שובה את סוקי היא שולחת אותה למאסר ב"סלע הרותח", בית הכלא המאובטח ביותר באומת האש. לאחר שהיא מבחינה במדיניות ההרעבה שנוקטים הסוהרים היא מגלה כי גדל במקום צמח מיוחד, אשר זכור לה מתקופת ילדותה באי קיושי. יחד עם ביו, אסירה שהכירה, ובעזרתם של אסירים נוספים הן חופרות חדר נסתר מאחורי חדר הכביסה בו הן מגדלות את הירק בחשאיות אותו הן חולקות עם אסירים נוספים.
בפלאשבק מילדותה, נראות סוקי וחברותיה מציצות לאימוני לוחמות הקיושי, סוקי מצהירה כי היא רוצה להיות לוחמת קיושי כשתגדל. לאחר שמינגשיה חברתה, ניסתה ללא הצלחה לשכנע את מנהיגי האי קיושי, אי שהופרד משאר יבשת ממלכת האדמה על ידי אווטאר קיושי, לאפשר חיבור, תקשורת ומסחר עם שאר הממלכה, מה שגם יציל את התושבים מבצורת. היא עוזבת את האי קיושי מכיוון שהיא רוצה "לחוות חוויות מבחוץ" ונפרדת מסוקי בדמעות.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | זה ההבדל ביננו סוקי, את רוצה להיות חלק מקהילה, אני לא. | “ |

|  – ביו לסוקי, לאחר שזאת גילתה על הבגידה |  – ביו לסוקי, לאחר שזאת גילתה על הבגידה |  |
לאחר סיום תקופת הבצורת, ולאחר שאווטאר אנג עבר באי קיושי, עוזבות סוקי וחברותיה לוחמות הקיושי עליהן פיקדה את האי. בהגיהן ל"מפרץ הירח המלא" פוגשת סוקי לראשונה את מינגשיה.
בהווה, לאחר שאחד הסוהרים שם לב לירק בחדר האוכל, מתפתח עימות אלים בין האסירים והסוהרים שלאחריו נלקחת סוקי לצינוק. לאחר שיצאה, היא מגלה כי ביו היא זאת שסיפרה למנהל הכלא על קיומה של הגינה. לאחר שהיא חוזרת לחדרה ומתחילה לבכות, אווטאר קיושי מתגלה בפניה ואומרת לה: ”את לא לבד!”. מייד לאחר מכן, נראים צוקו וסוקה על גבי כדור פורח, בדרכם לחלץ אותה.
הפקה והוצאה לאור

הספר נכתב על ידי פיית' ארין היקס (אנ') וטים הדריק, אשר לקח חלק גם בכתיבת סדרת הטלוויזיה "אווטאר", ביניהם את הפרקים "העריק", "עיר החומות והסודות" ו"הצד האפל של הירח". הספר אוייר על ידי פיטר ורטמן ונצבע על ידי אדל מאטרה.
בתחילה תוכנן הספר לצאת ב-22 ביוני 2021, אך מאוחר יותר התאריך נדחה והוא יצא לאור ב-27 ביולי על ידי דארק הורס קומיקס.
"סוקי לבדה" הוא הרומן הגרפי השלישי בזיכיון שאינו טרילוגיה, יחד עם "אווטאר: כשף האוויר האחרון – קטרה וכסף הפיראטים" ו"אווטאר: כשף האוויר האחרון – האקדמיה של טוף בייפונג" אשר כולם נכתבו על ידי ארין היקס וטים הדריק. ב-15 בנובמבר 2022 מתוכנן לצאת ספר בשם "Team Avatar Treasury" שיאגד את שלושת הספרים תחת כריכה אחת.
קבלה

ברנטון סטיוארט מ-CBR כתב כי למרות הנוהג של כי פרטי העלילה בקומיקסים הם מקבילים למתרחש בסדרת הטלוויזיה, בספר מתואר האי קיושי ככזה התלוי בלעדית בחקלאות בעוד שבסדרה המקורית הוא מוצג ככפר דייגים. כמו כן הוא ציין כי בקומיקס חסרה מידה רבה של אקשן וגיוון וכי הוא לא ענה על צפיותיהם של מעריצי הסדרה.
עם זאת, מבקרים אחרים שיבחו את הבחירה להתמקד בדמותה של סוקי, את ההומור המשולב היטב בעלילה ואת ההשתלבות המתאימה עם תחילתו של הפרק "הסלע הרותח" בסדרת הטלוויזיה.
ראו גם

אווטאר - דמויות
אווטאר: כשף האוויר האחרון (קומיקס)
אווטאר: כשף האוויר האחרון (זיכיון)
ביאורים

↑  האווטאר שקדמה לרוקו ואנג
↑  מה שאכן קרה בפרק הסלע הרותח - 2, עונה 3 פרק 14 אווטאר (סדרת טלוויזיה)
↑  כמו גם את עטיפת הספר
הערות שוליים

↑  פיית' ארין היקס וטים הדריק, [978-1-50671-713-5 Avatar: The Last Airbender – Suki, Alone], ארצות הברית: דארק הורס קומיקס, 27 ביולי 2021. (באנגלית)
↑  Narayan Liu, ‏Toph Teaches Metalbending in New Avatar: The Last Airbender Graphic Novel, Comic Book Resources, פורסם ב-28 ביולי 2020
1 2  Avatar: The Last Airbender--Suki, Alone TPB :: Profile :: Dark Horse Comics, דארק הורס קומיקס (באנגלית)
↑  Robert Keough, New Avatar: The Last Airbender Story Delayed, Screen Rant, ‏4 במאי 2021
↑  Avatar: The Last Airbender--Team Avatar Treasury Boxed Set (Graphic Novels) by Faith Erin Hicks: 9781506732053 | PenguinRandomHouse.com: Books, PenguinRandomhouse.com (באנגלית)
↑  Barnes & Noble, Avatar: The Last Airbender--Team Avatar Treasury Boxed Set (Graphic Novels)|Paperback, Barnes & Noble (באנגלית)
↑  Brenton Stewart, ‏Avatar: Suki Alone Attempts to Bring the Kyoshi Warrior Into Focus, But Fails, Comic Book Resources, פורסם ב-5 באוגוסט 2021
↑  “Avatar: The Last Airbender—Suki, Alone”, Multiversity Comics, ‏2021-09-08 (באנגלית)
↑  Suki Alone Review - Avatar: The Last Airbender - WOBAM Entertainment, WOBAM! Entertainment, ‏2 ביוני 2021
↑  Suki, Alone: I'm A Fan - Avatar Graphic Novel Review, The Quill to Live, ‏1 ביולי 2021
עליזה בירון (קטן)

| --- | --- |

 לידה:  2 בדצמבר 1926 כ"ו בכסלו ה'תרפ"ז בגדאד, עיראק 
 פטירה:  20 ביולי 2008 (בגיל 81) י"ז בתמוז ה'תשס"ח 
 תאריך עלייה:  1945
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה הפתוחה 
 בן זוג:  יואב בירון (קטן)
 פעולות ומבצעים
   אות ההגנה   מלחמת הקוממיות
 עיטורים
 יקירת באר שבע    עיטור לוחמי המדינה
 תפקידים אזרחיים
 מפקחת אזור הדרום והערבה מטעם נעמת  נשיאת מועדון הנגב של סורופטימיסט ישראל  חברת הנהלת מרכז מורשת יהדות בבל
 הנצחה
 רחוב "עליזה בירון (קטן)" בבאר שבע
 
עליזה בירון (קטן) (2 בדצמבר 1926, כ"ו בכסלו ה'תרפ"ז – 20 ביולי 2008, י"ז בתמוז ה'תשס"ח) הייתה פעילה ציונית וחברתית. יקירת העיר באר שבע (1996).
ראשית חייה בעיראק

עליזה נולדה בשנת 1926 בעיר בגדאד שבעיראק, למשפחת שבתאי שהייתה מסורתית וציונית המעורה בחיי היהדות. בשנת 1942, בגיל 16, הייתה מראשוני תנועת "החלוץ" הציונית ו"ההגנה" בבגדאד, אשר הוקמה על ידי שליחי המוסד לעליה מארץ ישראל. היא השתתפה בסמינר הראשון למדריכים של תנועת "החלוץ" והייתה חניכה של השליחים אנצו סרני, שמריה גוטמן ועזרא כדורי. במשך למעלה משלוש שנים הייתה פעילה מרכזית בתנועת "החלוץ" ומעמודי התווך שלה ולכן זכתה לכינוי "אם ומצפן התנועה". כמו כן, הייתה חברת מזכירות התנועה בבגדאד, וחברת המזכירות הארצית של תנועת החלוץ בכל עיראק.
בשנת 1944 נבחרה לנשיאת הוועידה הארצית השנייה של תנועת "החלוץ", שהשתתפו בה נציגים מכל סניפי התנועה בעיראק. עקב פעילותה במחתרת, עמדו חייה בסכנה והיה חשש שתעצר על ידי הבולשת העיראקית אשר חיפשה אותה.
בספטמבר 1945 נמלטה מבגדאד באמצעות דרכון מזויף ברכבת שיצאה לביירות, בירת לבנון. בלילה בין 5–6 באוקטובר 1945 המשיכה רגלית מלבנון לארץ-ישראל, יחד עם קבוצת עולים שמנתה כ-70 אנשים. בהתקרבם לקיבוץ כפר גלעדי נתגלו על ידי הבריטים, אולם הוברחו לתוך הקיבוץ תוך מאבק אלים.
פעילותה למען הקמת המדינה

בארץ, בשנים 1945–1948, מילאה תפקידים מרכזיים בהכשרות בקיבוצים מעוז חיים, אלונים, שדה נחום ואשדות יעקב והייתה ממייסדי קיבוץ נווה אור בשנת 1949, ביחד בעלה, יואב.

במלחמת השחרור שימשה כאלחוטאית בקרבות עמק הירדן, תפקיד שבגינו קיבלה את אות מלחמת הקוממיות.
חייה האזרחיים

בשנת 1955 הגיעה בירון עם משפחתה לבאר שבע והקימה את ארגון אמהות עובדות בבאר שבע (כיום נקרא נעמת), היא ביססה את הארגון והרחיבה את פעולותיו בכל רחבי באר שבע. היא ריכזה את נעמת עד שנת 1963 והייתה חברה במוסדות המרכזיים של התנועה. בין השנים 1976–1977 כיהנה כמפקחת אזור הדרום והערבה מטעם נעמת והייתה אחראית על מוסדות הארגון בימית, נתיבות, אופקים, ערד, דימונה, ירוחם, מצפה רמון, אילת ושארם א-שייח'.
בירון הייתה מועמדת לכנסת הרביעית כנסת החמישית מטעם מפלגת מפא"י. בשנת 1965 הוצע לה להצטרף למפלגת רפ"י בראשות דוד בן-גוריון אך היא סירבה להצעה. מאוחר יותר הופיעה במקום ה-18 ברשימת המועמדים לכנסת העשירית מטעם מפלגת תל"ם בראשות משה דיין.

משנת 1973 ועד 1976 ריכזה את שירות ייעוץ לאזרח (שי"ל) מטעם משרד העבודה והרווחה ופתחה מספר סניפים בבאר שבע. נוסף לכך, פעלה והתנדבה באגודה למען החייל באר שבע ובעמותת "אל סם" למלחמה בסמים, בה שימשה גם סגנית יו"ר למספר שנים. משנת 1973 הייתה חברה במועדון הסורופטימיסט בישראל ואף כיהנה כנשיאת מועדון הנגב של הארגון למשך חמש שנים. הייתה בעלת תואר .B.A במדעי הרוח והחברה מטעם האוניברסיטה הפתוחה.
נפטרה ב-20 ביולי 2008.
אותות ופרסים

בשנת 1996 הוענק לבירון עיטור יקירת העיר באר שבע.
על פעילותה במלחמת השחרור הוענק לה אות מלחמת הקוממיות, עיטור לוחמי המדינה ואות ההגנה.
קיבלה את אות ההסתדרות הציונית העולמית.
הנצחה

בשנת 2016 הוחלט לקרוא רחוב על שמה בשכונת הכלניות בבאר שבע.
הערות שוליים

↑  עולים יהודים באו, כפר גלעדי, דבר, 7 באוקטובר 1945
↑  אסתר מאיר-גליצנשטיין, מנהיגות ציונית וקומוניסטית במבחן קליטת עולי עיראק בישראל (עמ' 12), ‏2005
1 2 3 4 5  יקיר באר שבע 1996, (עמ' 13), עיריית באר שבע, אפריל 1996
↑  ילקוט הפרסומים 704 (עמ' 3), רשימת מועמדים לכנסת הרביעית, ‏18 באוקטובר 1959
↑  ילקוט הפרסומים 863 (עמ' 3), רשימת מועמדים לכנסת החמישית, ‏30 ביולי 1961
↑  ילקוט הפרסומים 2721 (עמ' 11), רשימת מועמדים לכנסת העשירית, ‏21 ביוני 1981
↑  פרוטוקול ישיבת מועצה מן המניין מס' 44 (עמ' 32-33), באתר עיריית באר שבע, ‏6 באפריל 2016
↑  עליזה בירון (קטן), בעמוד הפייסבוק של רחוב משלה, 17 באפריל 2018
The Last Episode

The Last Episode הוא המיני-אלבום השלישי של הזמר הישראלי אושר כהן, אשר יצא לאור ב-8 בפברואר 2024, באמצעות חברות התקליטים הליקון ארומה מיוזיק ו-PAI. זהו האלבום האחרון בטרילוגיית המיני-אלבומים של כהן, הכללה את אושר ו-Part II‏ (2023). שלושת שירי המיני-אלבום נכנסו לעשירייה הפותחת של מצעד היטליסט של מאקו, כאשר "מנגן ושר" במקום הראשון. זהו שירו השני של כהן שהגיע להישג זה.
רקע

ב-9 בפברואר 2023, הוציא כהן את מיני-אלבום הבכורה שלו, אושר, אשר זכה להצלחה רבה ומתוכו השירים "אני פה" עם אודיה ו"אקורדים בלילות" נכנסו לעשירייה הפותחת במצעדי הפזמונים. כארבעה חודשים לאחר מכן, בעקבות הצלחת המיני-אלבום הראשון, הוציא כהן מיני-אלבום המשך בשם Part II, מתוכו זכה להצלחה רבה השיר "אהבה" שנכנס לראש מצעדי הפזמונים בישראל. The Last Episode יצא ב-8 בפברואר 2024, כשנה לאחר צאתו של המיני-אלבום הראשון בטרילוגיה, וכולל שלושה שירים. האלבום יצא על רקע דיווחים בתקשורת על פרידתו של כהן מארוסתו לשעבר.
רשימת רצועות

| The Last Episode> מס' | The Last Episode> שם | The Last Episode> משך | The Last Episode>  | The Last Episode>  | The Last Episode>  | The Last Episode>  | The Last Episode>  | The Last Episode>  | The Last Episode>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | מנגן ושר  | 3:21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | איפה אתה  | 3:38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | עד שיירד הסהר  | 3:50 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 10:49 |  |  |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  דור מאיר מועלם, ‏שבוע שני ברציפות: "אהבה" של אושר כהן מקום ראשון בישראל, באתר ‏מאקו‏, 8 באוגוסט 2023
↑  גיל משעלי, ‏אושר כהן מוציא מיני אלבום חדש ושר על פרידה: "אני שונא, אבל מתגעגע יותר", באתר ‏מאקו‏, 8 בפברואר 2024
| אושר כהן |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה ‏•‏‏ שירים | דיסקוגרפיה ‏•‏‏ שירים |  |
| אלבומי אולפן | נזכר בעיניה ‏•‏‏ חיכיתי לך |  |
| מיני-אלבומים | אושר ‏•‏‏ Part II ‏•‏‏ The Last Episode ‏•‏‏ Next Episode ‏•‏‏ גיטרה ולנשום |  |
| סינגלים | "כתבתי לך" ‏•‏‏ "עוד רגע" ‏•‏‏ "לחיות בנפרד" ‏•‏‏ "נזכר בעיניה" ‏•‏‏ "רק איתך ודי" ‏•‏‏ "חולם אותך" ‏•‏‏ "עזבי את חיי" ‏•‏‏ "בואי נברח" ‏•‏‏ "המרחק ממך" ‏•‏‏ "ברגעים שאת הולכת" ‏•‏‏ "מאמי מאמי" ‏•‏‏ "מי אמור" ‏•‏‏ "עיר תחתית" ‏•‏‏ "בא לי בא לי" ‏•‏‏ "ידיים אוהבות" ‏•‏‏ "לב שבור" ‏•‏‏ "טרי בריו - גרסה מזרחית" ‏•‏‏ "אני שונא אותך" ‏•‏‏ "בואי נדבר" ‏•‏‏ "מה את עושה לי" ‏•‏‏ "מרגיש שלך" ‏•‏‏ "עצבים בגוף" ‏•‏‏ "ציפרלקס" ‏•‏‏ "מה הוא יודע" ‏•‏‏ "ביי" ‏•‏‏ "הריני מקשר" ‏•‏‏ "כל הזמן אומרת" ‏•‏‏ "מי עוד יחבק" ‏•‏‏ "תחזרי מהר" ‏•‏‏ "אני אוהב אותך" ‏•‏‏ "ככה בלי שלום" ‏•‏‏ "זוגות כאלה" ‏•‏‏ "שירים של עומר" ‏•‏‏ "הנה את בוכה" ‏•‏‏ "עושה לי בלאגן" ‏•‏‏ "קפה אצל ברטה" ‏•‏‏ "רעשים" ‏•‏‏ "מקבל על עצמי" ‏•‏‏  "תמונות שלך" ‏•‏‏ "שומר עליך" ‏•‏‏ "אהובי לב אדום" ‏•‏‏ "חמישי שישי" ‏•‏‏ "בסוף נרקוד" ‏•‏‏ "בשבילך" ‏•‏‏ "תרקדי (7.10.23)" ‏•‏‏ "קווים לדמותו" ‏•‏‏ "פלסטרים" ‏•‏‏ "אין כמו בבית" ‏•‏‏ "לופ" |  |
| סינגלים שיווקיים | "לתת ולקחת" |  |
| שירים אחרים | "אהבה" ‏•‏‏ "אין אותי" ‏•‏‏ "איפה אתה" ‏•‏‏ "אני פה" ‏•‏‏ "גיטרה ולנשום" ‏•‏‏ "ה' יברך אותך" ‏•‏‏ "לופ" ‏•‏‏ "מאחל לך טוב" ‏•‏‏ "מנגן ושר" ‏•‏‏ "עד שיירד הסהר" |  |
סטניסלב אהרונסון

| --- | --- |

 לידה:  6 במאי 1925 (בן 99) ורשה, הרפובליקה הפולנית השנייה 
 מדינה:  פולין 
 השתייכות:  ארמייה קריובה 
 דרגה:  פודפולקובניק 
 פעולות ומבצעים
 מרד ורשה  מלחמת יום הכיפורים  מלחמת העצמאות  מלחמת לבנון הראשונה 
 עיטורים
 Pro Memoria Medal  מפקד עם כוכב של מסדר פולוניה רסטיטוטה  מפקד במסדר פולוניה רסטיטוטה  צלב הקצין של מסדר ההערכה של הרפובליקה של פולין  צלב ארמייה קריובה  צלב מרד ורשה  Army Medal for War 1939-45 
 
סטניסלב ויטולד ארונסון (בפולנית: Stanisław Witold Aronson; נולד ב-6 במאי 1925), אשר כונה במחתרת "Rysiek", הוא קצין יהודי-פולני בדרגת לוטננט קולונל בארמייה קריובה, תנועת המחתרת הפולנית במלחמת העולם השנייה. אהרונסון היה חבר ביחידת קדיו(אנ') ממחוז ורשה של הארמייה קריובה, פעיל במרד ורשה של 1944, וסגן אלוף בצבא ההגנה הישראלי שהשתתף במלחמת העצמאות, מלחמת יום הכיפורים ומלחמת לבנון הראשונה.
קורות חיים

ארונסון נולד ב-6 במאי 1925. משפחת אמו של ארונסון הגיעה מלודז'. לאחר פלישת גרמניה הנאצית לפולין ב-1939, הם עברו לראשונה מלודז' לוורשה. לאחר מספר ימים, הם החליטו להמשיך מזרחה לקרסי ושהו אצל קרובים בעיירה סמוכה בשם רובנו. אולם בינתיים גם ברית המועצות פלשה לפולין במסגרת הסכם ריבנטרופ–מולוטוב בין ברית המועצות לגרמניה הנאצית, והקרובים נעצרו על ידי ה-נ.ק.ו.ד. וגורשו מזרחה, עמוק לפנים ברית המועצות. כתוצאה מכך ניסתה המשפחה להיכנס ללא הצלחה לליטא, ולאחר מכן לרומניה. בסופו של דבר הם הגיעו ללבוב שנכבשה בידי הסובייטים. לדברי ארונסון, הסובייטים בלבוב לחצו על פולנים, אוקראינים ויהודים להירשם לקומסומול תנועת הנוער, אך הוא סירב.
ב-1941 במסגרת מבצע ברברוסה נכבשה לבוב על ידי הצבא הגרמני. הכיבוש הוביל לסדרה של פוגרומים ביהודי העיר, בהם רצחו יחידות האיינזצגרופן הנאציות, בשיתוף פעולה עם לאומנים אוקראינים, עשרות אלפי יהודים. הגרמנים הקימו גטו בלבוב והחלו במדיניות של העברה כפייה של יהודי העיר למחנות השמדה במזרח אירופה.
למרות העובדה שלמשפחת ארונסון היו מסמכים שציינו אותם כפולנים, הם נאלצו לברוח שוב. בסתיו 1941 הם הגיעו לגטו ורשה, שלדעתם היה מקום טוב יותר ממחנות הריכוז הנאצים שאליהם נשלחו יהודים נוספים מלבוב.
במהלך חיסול גטו ורשה כל המשפחה הגיעה לאומשלגפלץ שם נפרדו. ארונסון לא ראה שוב את משפחתו. הוא עצמו הועלה על טרנספורט לאושוויץ אך הצליח להימלט בזמן שהרכבת חנתה באזור הכפרי ליד ורשה. הוא בילה את הלילה כשהוא מסתתר בקפלה סמוכה ואז עשה את דרכו לכפר סמוך. חוואי מקומי נתן לו מחסה ומזון וסיפק לו תחבורה לתחנת הרכבת הסמוכה.
ארונסון חזר לוורשה, שם יצר קשר עם חברים פולנים שחיו בצד ה"ארי". הם ארגנו לו מקום מסתור ומאוחר יותר, מסמכים כוזבים על שמו של "רישארד ז'ורבסקי" (לימים ז'וקובסקי), שהיה מקורו של הכינוי המחתרתי שהוענק לו, "ריסק". עד מהרה פנו אליו פעילים מהארמייה קריובה הפולנית וביקשו שיצטרף להתנגדות האנטי-נאצית. הוא היה חבר בקבוצת קדיו בפיקודו של ג'וזף ריביצקי, שביצעה פעולות חבלה והוצאות להורג של משתפי פעולה נאצים ובוגדים שנשפטו על ידי בתי דין מחתרתיים.
מרד ורשה ותוצאותיו

ארונסון השתתף במרד ורשה של 1944. יחידתו לחמה במחוז וולה כחלק מקבוצת רדוסלאב המובחרת, בגדוד זושקה. היחידה תקפה צריפים גרמניים באתר אומשלאגפלאץ, משם נשלחו יהודים מגטו ורשה למחנות ההשמדה. הגדוד שלו שחרר כחמישים יהודים, רובם מיוון, שעדיין שהו במקום. לאחר שהמורדים נדחקו החוצה על ידי הגרמנים לעיר העתיקה של ורשה, הוא נפצע והגיע בסופו של דבר לבית חולים שדה ברחוב דלוגה, שהיה מופצץ תמידית על ידי הגרמנים.
לאחר שנתפסו נשלח יחד עם אזרחי העיר ל-Durchgangslager 121 Pruszków (מחנה ריכוז זמני לשבויי מלחמה או מגורשים). יחד עם עמית למרד הוא הצליח להימלט מהמחנה ולהסתתר בביתו של חבר משפחה ליד קרקוב. לאחר שפצעיו החלימו, הוא חזר ללודז' והצטרף מחדש לארמייה קריובה, ולאחר מכן לארגון ההתנגדות האנטי-קומוניסטי NIE. לאחר שהצבא האדום נכנס לפולין, נעצר ארונסון על ידי שירותי הביטחון החשאיים הקומוניסטיים, אך שוב נמלט.
הוא עזב בחשאי את פולין, תחילה מצא את דרכו לאזור הכיבוש של בעלות הברית המערביות באוסטריה, אחר כך לאיטליה. באנקונה הצטרף לקורפוס השני של הגנרל ולדיסלב אנדרס, חלק מהכוחות המזוינים הפולניים במערב. הוא החל ללמוד רפואה כאשר פנה אליו דוד שגר בתל אביב ששכנע אותו להגר לארץ ישראל. ארונסון סיים את שירותו הצבאי בחיל הפולני בשנת 1947 ועבר לירושלים.
בישראל

בירושלים חידש ארונסון את לימודי הרפואה. עם פרוץ מלחמת העצמאות התגייס לצה"ל והשתתף במאבק להקמת המדינה. שוחרר ב-1950 בדרגת סרן. לאורך השנים הבאות המשיך לשרת בצה"ל, השתתף בפעולות צבאיות נוספות והועלה לדרגת סגן אלוף.
ארונסון זכה לבקר בפולין רק ב-1988. הוא פרסם את זיכרונותיו, וביוזמתו התווסף שלט הנצחה לאתר האומשלגפלאץ לשעבר לזכר השתתפותם של לוחמים יהודים במרד ורשה ב-1944.
עיטורים צבאיים

מפקד מסדר פולוניה רסטיטה עם כוכב (2013)
מפקד מסדר פולוניה רסטיטה (2007)
קצין מסדר הכבוד של הרפובליקה של פולין (1997)
צלב הגבורה (פולין) – פעמיים
צלב ארמייה קריובה
צלב המרד בוורשה
מדליית הצבא למלחמה 45–1939 (פולין) – פעמיים
מדליית זהב של צבא פולין
עיטור כבוד – "מדליית כבוד לז'נדרמריה הצבאית" (2014)
עיטור למלחמת העצמאות (ישראל)
מדליה למלחמת יום הכיפורים (ישראל)
מדליה למלחמת לבנון הראשונה (ישראל)
הערות שוליים

↑  Śliwowska, Wiktoria (1996). Czarny rok, czarne lata (בפולנית). Nakładem Stowarzyszenia Dzieci Holocaustu w Polsce. p. 150. ISBN 978-83-86301-26-3.
1 2 3   עופר אדרת, חוק הרכוש הפולני שם קץ לתקוות לוחם המחתרת להשיב את רכוש משפחתו, באתר הארץ, 23 ביולי 2021
↑  Book review of "Rysiek z Kedywu. Niezwykłe losy Stanisława Aronsona" (Rysiek from Kedyw. The incredible life of Stanisław Aronson), by Patrycja Bukalska, Znak publishers, Rysiek z Kedywu. Niezwykłe losy Stanisława Aronsona - 9788324011704. (בפולנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298065505171  PLWABN: 9810591594005606  GND: 139172688  ISNI: 0000 0001 1079 3794  LCCN: no2005069203  NKC: js20191058841  VIAF: 100472040   WorldCat (עם VIAF): 100472040
Next Episode

Next Episode (בעברית: "הפרק הבא") הוא המיני-אלבום הרביעי של הזמר הישראלי אושר כהן. הוא יצא ב-21 ביולי 2024 לאור דרך חברת התקליטים הליקון ארומה מיוזיק. זהו מיני-אלבום המשך לשלוש יצירותיו האחרונות של כהן: "אושר", Part II ו-The Last Episode.
שירים

"עוד לא נגמר" מבטא פרידה כואבת, כשהדובר מתאר את תחושת ההפסד והכישלון במערכת היחסים, לצד געגוע בלתי פתור. הוא מחפש דרך להתגבר על האובדן, נאחז בזיכרונות ובשירים שכתב, ומנסה לשכנע את עצמו ואת בת הזוג שייתכן שהכול עוד לא נגמר, למרות התחושות הכואבות. "אין אותי", דואט עם הזמרת נועה קירל, עוסק בכאב ותסכול מפרידה, כשהדובר מרגיש שאיבד את עצמו בקשר ושהתנהגותה של אהובתו פגעה בו. גם היא מתארת בלבול וגעגוע, אך מבינה שהקשר לא היה נכון עבורה. "בחורה טובה", בהשתתפות הזמר ליאור נרקיס, עוסק במערכת יחסים חדשה בין הדובר לבחירת לבו, שלא קיבלה את תמיכת חברותיה ואמה. הוא מתלבט אם הוא מתאים לה, אך נשאר בקשר מתוך תחושת מחויבות ורצון לשמור עליו.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | עוד לא נגמר  | 3:46 |
| 2. | אין אותי (בהשתתפות נועה קירל)   | 3:28 |
| 3. | בחורה טובה (בהשתתפות ליאור נרקיס)   | 3:39 |
| משך כולל: | משך כולל: | 10:55 |