stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניקול קסל
ביוגרפיה

קסל נולדה בצרפת. אביה היה הסופר היהודי-צרפתי ז'וזף (יוסף) קסל.
קסל החלה את דרכה כשחקנית. היא הופיעה ב"קומדי פראנסז" והשתייכה לקבוצת התיאטרון שהקים אלבר קאמי. אחר כך ביימה אופרה באיטליה, בהמשך חזרה לפריז וביימה מספר מחזות.
בשנת 1967 הגיעה לישראל כתיירת אך החליטה להישאר בארץ. בינואר 1968 עלתה לראשונה הצגה בבימויה במועדון "צוותא", "ארבע עונות" מאת ארנולד וסקר, ומיד אחר כך ביימה מחזה של ז'אן אנוי "רומיאו וז'נט". ביוני אותה שנה ביימה בתיאטרון הבימה את המחזה "ידיד הבעלים" מאת אז'ן לביש, ושם הכירה את בעלה, מעצב התפאורה אלי סיני.
במקביל, החלה ללמד בסטודיו של ניסן נתיב, ובהמשך בסמינר הקיבוצים, אוניברסיטת תל אביב ובבית צבי שם ביימה הצגות רבות עם תלמידיה והמשיכה ללמד עד חודשיים לפני מותה.
קסל הייתה שותפה להקמת "התיאטרון הצועני", תיאטרון פרינג' שהקים תלמידה משה איבגי שהתקשה להתקבל לתיאטרון רפרטוארי לאחר סיום לימודיו. מלבד העובדה שהעלה הפקות רבות בנושאים חברתיים, התיאטרון עצמו היה חברתי כאשר ההצגות הועלו ברחבי הארץ.
בין תלמידיה לאורך השנים: מיקי גורביץ', משה איבגי, יורם חטב, דפנה רכטר, רבקה נוימן, קרן מור, מיכאל ורשביאק, שירי גולן, שרה פון שוורצה, רמה מסינגר, אלון אופיר וניסים דיין.
הערות שוליים

↑  חוה נובק, במאית עולה מציגה אנואי, דבר, 29 בפברואר 1968
↑  הצגה חדשה בצוותא־, דבר, 16 בינואר 1968
סוף השבוע ב"צוותא", על המשמר, 19 בינואר 1968
↑  "רומיאו וז'אנט בתיאטרון " פרסה", על המשמר, 29 בפברואר 1968
↑  משה נתן, שעת האפס, למרחב, 28 ביוני 1968
↑  מת מעצב הבמה אלי סיני, באתר הארץ, 3 בפברואר 2008
↑  בית חדש לניסן נתיב, חדשות, 15 בדצמבר 1986
↑  תיאטרון "זיעה" - התיאטרון הצועני, מעריב, 29 באוגוסט 1980
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011946361205171  VIAF: 3646167025446453390000   WorldCat (עם VIAF): 3646167025446453390000
יחסי דנמרק–הונגריה

| יחסי הונגריה–דנמרק |
| --- | --- |
הונגריה: דנמרק


הונגריה: דנמרק
שטח (בקילומטר רבוע)
93,028: 43,094
אוכלוסייה
9,665,063: 5,983,727
תמ"ג (במיליוני דולרים)
212,389: 404,199
תמ"ג לנפש (בדולרים)
21,975: 67,550
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

בין ממלכת דנמרק לבין הונגריה מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ואף שיתוף פעולה בנושאים שונים. כמו כן השתיים חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו.
היסטוריה

לקראת סיום מלחמת העולם השנייה, שנשלחו 12.000 חיילים הונגרים לדנמרק דרך גרמניה. לאחר המרד ההונגרי בשנת 1956 נמלטו 1,400 הונגרים לדנמרק, ו-137 מיליון כתר דני נאספו כדי לסייע להונגרים. בשנת 1948 נחתם הסכם תשלומים בין שתי המדינות, ב-18 ביוני 1965 נחתם הסכם הטבות לאינטרסים דניים בהונגריה, וב-20 באוקטובר 1969 חתמו שתי המדינות על הסכם לשיתוף פעולה כלכלי, תעשייתי וטכני.
שיתוף פעולה

דנמרק, מסייעת להונגריה בחקלאות, חינוך ובבריאות, וקולופלאסט, לגו וקבוצת איי.פי. מולר - מארסק הם חלק מהמשקיעים הדנים בהונגריה. יותר מ-200 אמנים דנים השתתפו בפסטיבל האביב בבודפשט 2010, שהחל ב-5 באפריל.
יחסים דיפלומטיים

הונגריה מחזיקה בדנמרק שגרירות בקופנהגן, וקונסוליה כללית באורהוס, מאידך, דנמרק מחזיקה בהונגריה רק שגרירות בבודפשט
.
ביקורים רשמיים

בשנת 1987 ביקרה מרגרטה השנייה, מלכת דנמרק בהונגריה, וב-12 ביוני 2007 ביקר ראש ממשלת הונגריה פרנץ גיורצ'אני בדנמרק. ב-19 במרץ 2010, יורש העצר הדני פרדריק, נסיך דנמרק ושר החוץ הדני פר סטיג מולר ביקרו בבודפשט במהלך פסטיבל האביב.
יחסי אינדונזיה–ארגנטינה

| יחסי אינדונזיה–ארגנטינה |
| --- | --- |
אינדונזיה: ארגנטינה


אינדונזיה: ארגנטינה
שטח (בקילומטר רבוע)
1,904,569: 2,780,400
אוכלוסייה
284,049,195: 45,735,233
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,371,171: 640,591
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,827: 14,007
משטר
דמוקרטיה נשיאותית

יחסי אינדונזיה–ארגנטינה הם היחסים הדו-צדדיים של ארגנטינה ואינדונזיה. היחסים הדיפלומטיים כוננו בשנת 1956, ומאז היחסים הדו-צדדיים בין ארגנטינה לאינדונזיה הפכו אסטרטגיים יותר ויותר. לדברי שגריר ארגנטינה באינדונזיה חאוואר א. סאנז דה אורקיזה, אינדונזיה הייתה "ידיד אמיתי של ארגנטינה" בעת סכסוך הריבונות באיי פוקלנד. ארגנטינה מחזיקה באינדונזיה שגרירות בג'קרטה, ואילו אינדונזיה מחזיקה בארגנטינה שגרירות בבואנוס איירס. שתי המדינות אומרות כי הן חולקות את אותם ערכים ביחס לסדר הבינלאומי, ואותה שאיפה להגן על האינטרס של המדינות המתפתחות בפורום הבינלאומי. שתי המדינות חברות בG77, G-20 ובפורום לשיתוף פעולה מזרח אסיה-אמריקה הלטינית.
היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים בין ארגנטינה לאינדונזיה כוננו ב-30 ביולי 1956. במהלך מלחמת פוקלנד בשנת 1982, תמכה אינדונזיה בתביעת הריבונות של ארגנטינה לאיי פוקלנד על טענות בריטניה.
ביקורים רמי דרג

בספטמבר 2012 ביקר שר החוץ הארגנטיני הקטור טימרמן בג'קרטה שבאינדונזיה. בינואר 2013 ביקרה נשיאת ארגנטינה, כריסטינה פרננדס דה קירשנר, באינדונזיה וערכה ביקור נימוסין אצל נשיא אינדונזיה סוסיליו באמבאנג יודהויונו.
יחסי סחר

אינדונזיה היא היעד השני בגודלו ליצוא ארגנטינאי לאסיה אחרי סין, והגדולה ביותר בדרום-מזרח אסיה. בעוד ארגנטינה היא היבואנית השנייה בגודלה של מוצרים אינדונזיים אחרי ברזיל. בסחר הכולל, אינדונזיה היא שותפת הסחר הרביעית בגודלה של ארגנטינה באסיה. היקף הסחר בין אינדונזיה לארגנטינה עלה מ-632.47 מיליון דולר בשנת 2007 והגיע לכמעט 2 מיליארד דולר בשנת 2011. מאזן הסחר הוא לטובת ארגנטינה במידה רבה, שכן בכל שנה רוכשת אינדונזיה עוגות שמן סויה בשווי של יותר ממיליארד דולר מארגנטינה.
משפט RuSHA

7 ביולי 1947, נאשמי משפט RuSHA קוראים את כתבי האישום
משפט RuSHA, ובשמו הרשמי: ארצות הברית נגד אולריך גרייפלט ואח' (The United States of America vs. Ulrich Greifelt, et al.) היה השמיני מבין שנים-עשר משפטי נירנברג הנוספים אשר נידונו בפני בית דין צבאי אמריקאי בהיכל הצדק בנירנברג, גרמניה, לאחר תום מלחמת העולם השנייה.
במשפט RuSHA עמדו לדין 14 נאשמים, כולם נושאי משרות בארגונים שונים של האס אס אשר היו אחראים ליישום תוכנית טיהור הגזע של גרמניה הנאצית: חברים במשרד הראשי לגזע והתיישבות של האס אס (בגרמנית: SS-Rasse- und Siedlungshauptamt, ובר"ת: RuSHA), משרד נציב הרייך לחיזוק הגרמניות (Reichskommissar für die Festigung des deutschen Volkstums) שבראשו עמד היינריך הימלר, משרד ההשבה למולדת של גרמנים אתנים (Volksdeutsche Mittelstelle, ר"ת: VoMi), ולבנסבורן. מוקד האישומים היה טיהור אתני ופעולות גירוש.
שופטי בית הדין היו, אב בית הדין לי ב. ווייט, שופט בית המשפט העליון של ג'ורג'יה, דניאל ט. אוקונור מבית המשפט העליון של מסצ'וסטס, וג'ונסון ט. קרופורד מאוקלהומה. התובע הראשי במשפט היה בריגדיר גנרל טלפורד טיילור. כתבי האישום הוגשו ב-7 ביולי 1947 והמשפט נמשך החל מ-20 באוקטובר 1947 ועד 10 במרץ 1948.
האישומים

פשעים נגד האנושות על ידי יישום תוכניות ל"טוהר הגזע" על ידי חטיפת ילדים, אילוץ נשים הרות שאינן שייכות לגזע הארי להפיל, ביזה והגליה של אוכלוסיות ממקומות התיישבותן בשטחים כבושים ויישובם מחדש של "גרמנים אתנים" (Volksdeutsche) באותם שטחים, שליחת אנשים שקיימו יחסי מין בין-גזעיים למחנות ריכוז, ובאופן כללי השתתפות ברדיפת יהודים.
פשעי מלחמה באותן נסיבות.
חברות בארגון פשע, האס אס.
כל הנאשמים הואשמו בסעיפים 1 ו-2 בכתב האישום. אינגה וירמטץ לא הואשמה בסעיף 3 לכתב האישום. כל הנאשמים הכחישו את אשמתם.
הנאשמים

| שם | תמונה | תפקיד | גזר דין |
| --- | --- | --- | --- |
| אולריך גרייפלט   (Ulrich Greifelt) |  | ראש מטה נציבות הרייך לחיזוק הגרמניות | מאסר עולם, מת ב-1949. |
| רודולף קרויץ   (Rudolf Creutz) |  | סגנו של גרייפלט | 15 שנות מאסר. שוחרר ב-1955, מת ב-1970. |
| קונראד מאייר-הטלינג   (Konrad Meyer-Hetling) |  | מנהל משרד בנציבות הרייך לחיזוק הגרמניות | נאסר לתקופת מעצרו (מ-27 במאי 1945); שוחרר עם מתן גזר הדין |
| אוטו שוורצנברגר   (Otto Schwarzenberger) |  | מנהל משרד בנציבות הרייך לחיזוק הגרמניות | נאסר לתקופת מעצרו (מ-2 במאי 1945); שוחרר עם מתן גזר הדין. |
| הרברט היבנר   (Herbert Hübner) |  | ראש משרד פוזנן בנציבות הרייך לחיזוק הגרמניות ונציג RuSHA במערב פולין | 15 שנות מאסר. שוחרר ב-1951. |
| ורנר לורנץ   (Werner Lorenz) |  | ראש VoMi | 20 שנות מאסר. שוחרר ב-1955, מת ב-1974. |
| היינץ בריקנר   (Heinz Brückner) |  | ראש מטה VoMi | נאסר לתקופת מעצרו (מ-27 במאי 1945); שוחרר עם מתן גזר הדין |
| אוטו הופמן  (Otto Hofmann) |  | ראש RuSHA עד 20 באפריל 1943 ואחר כך ראש האס אס בדרום מערב גרמניה | 25 שנות מאסר. שוחרר ב-1954, מת ב-1982. |
| ריכרד הילדברנדט  (Richard Hildebrandt) |  | מחליפו של הופמן כראש RuSHA | נידון ל-25 שנות מאסר. ב-1948 הוסגר לפולין, שם נשפט שוב, נידון לעונש מוות והוצא להורג ב-1952. |
| פריץ שוואלם   (Fritz Schwalm) |  | ראש מטה RuSHA וראש "משרד ההגירה" בלודז' | 10 שנות מאסר. שוחרר ב-1951. |
| מקס זולמן   (Max Sollmann) |  | ראש לבנסבורן | נאסר לתקופת מעצרו (מ-6 ביולי 1945); שוחרר עם מתן גזר הדין |
| גרגור אבנר   (Gregor Ebner) |  | מנהל משרד בנציבות הרייך לחיזוק הגרמניות | נאסר לתקופת מעצרו (מ-5 ביולי 1945); שוחרר עם מתן גזר הדין. |
| גינתר טש   (Günther Tesch) |  | ראש המחלקה המשפט בלבנסבורן | נאסר לתקופת מעצרו (מ-13 במאי 1945); שוחרר עם מתן גזר הדין. |
| אינגה פירמץ   (Inge Viermetz) |  | סגניתו של סולמן | זוכתה. |
יחסי הודו–קולומביה

| יחסי הודו–קולומביה |
| --- | --- |
הודו: קולומביה


הודו: קולומביה
שטח (בקילומטר רבוע)
3,287,263: 1,138,910
אוכלוסייה
1,454,183,987: 53,021,775
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,549,919: 363,540
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,441: 6,856
משטר
רפובליקה סוציאליסטית פדרלית: רפובליקה

שגרירת קולומביה קלמנסיה פוררו-אוקרוס מגישה את כתב האמנתה לנשיא הודו ראם נאת' קובינד, 2017
יחסי הודו–קולומביה הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה של קולומביה לרפובליקה של הודו. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-10 בינואר 1960. קולומביה היא כיום נקודת הכניסה המסחרית לאמריקה הלטינית עבור חברות הודיות.
היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין הודו לקולומביה כוננו ב-19 בינואר 1959. ב-14 ביולי 1970, קולומביה והודו חתמו על הסכם מסחרי, אך הוא לא התפתח בגלל ההגבלות הכלכליות על סחורות זרות שהיו לשתי המדינות וההבדלים הגאופוליטיים. כך היה עד מרץ 1972 כשקולומביה פתחה שגרירות בניו דלהי, הודו. בשנה שלאחר מכן הקימה הודו שגרירות בבוגוטה ב-1973. השגרירות בבוגוטה נסגרה ב-1993, אך מאוחר יותר נפתחה מחדש ב-1994. שגרירות קולומביה בהודו מפקחת גם על היחסים הדיפלומטיים עם נפאל, סרי לנקה ובנגלדש, וכן מספקת סיוע קונסולרי לקולומביאנים הנמצאים במדינות אלה.
קשרים מסחריים

קשרי שיתוף הפעולה הכלכליים וההדדיים השתפרו עם ביקורו של נשיא קולומביה אנדרס פאסטראנה אראנגו בהודו בין 4 ל-7 במרץ 2001. מכיוון שלקולומביה והודו היו כלכלות דומות והדמיון הזה משמש ליצירת שיתוף פעולה בין שתי המדינות.
בשנת 2006 השקיע תאגיד הנפט והגז הטבעי 437.5 מיליון דולר בהפקת נפט בקולומביה. החברה מתכננת להשתתף בשיפוט חוזים מתוך כוונה לחקור את אדמת קולומביה לצורך גז.
ב-23 באוגוסט 2007 דיווחה ממשלת קולומביה כי הסחר בין קולומביה להודו הולך וגדל. הודו הרוויחה מהיצוא לקולומביה כ-346 מיליון דולר ואילו קולומביה ייצאה להודו בשווי כ-62 מיליון דולר.
קשרים מסחריים > תחומי שיתוף פעולה עיקריים

שימוש באנרגיה סולארית באזורי גבול המדינה.
הסכמי שיתוף פעולה טכניים.
פיתוח מלגות כולל בשטחים צבאיים.
תפקוד כוח המשימה המשותף של תזכיר הבנת הטכנולוגיות.
יחסי בלגיה–מלטה

| יחסי בלגיה–מלטה |
| --- | --- |
בלגיה: מלטה


בלגיה: מלטה
שטח (בקילומטר רבוע)
30,528: 316
אוכלוסייה
11,743,761: 541,063
תמ"ג (במיליוני דולרים)
632,217: 20,957
תמ"ג לנפש (בדולרים)
53,834: 38,733
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

יחסי בלגיה–מלטה הם היחסים שבין בלגיה לרפובליקת מלטה.
ייצוג דיפלומטי

בלגיה מיוצגת במלטה על ידי שגריר המוצב ברומא ושגריר כבוד המוצב בוולטה.
מלטה מיוצגת בבלגיה באמצעות שגריר-תושב המוצב בבריסל, המכהן גם כשליח לנאט"ו.
שתי המדינות חברות באיחוד האירופי ובגוש האירו.
מלטה, בשונה מבלגיה, לא שותפה בנאט"ו, אך כן שותפה בשותפות לשלום.
נחל רקפת

| --- | --- |

נחל רקפת, מבט ממערת רקפת
 מידע כללי
 גובה מוצא הנהר:  כ־200 מטרים
 שפך:  נחל יקנעם 
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל 
  (למפת הכרמל מוגדלת) נחל רקפת(למפת הכרמל רגילה) נחל רקפת(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל רקפת(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל רקפת
 
נַחַל רַקֶּפֶת הוא נחל בכרמל. הוא יורד מאזור המוחרקה וחורבת כרך דרומה לנחל יקנעם.
הנחל בעל קטעים אחדים תלולים בשל הגובה הרב אותו הוא יורד. זהו אחד הנחלים הבודדים בכרמל המתנקז דרומה. בסמוך לראשית הנחל נמצאת חורבת כרך - חורבה רומית ביזנטית ולה אזור תעשייה עתיר ממצאים ארכאולוגיים: בית בד על שני חלקיו, גת, מאגר מים, בורות מים ומערות קבורה בעלות מקמר יפהפה.
בראש המדרון המזרחי של הנחל נמצאת מערת רקפת. המערה נמצאת ברום של כ-200 מ' מעל פני הים וכ-50 מ' מעל קרקעית הנחל. במערה התגלו שרידים ארכאולוגיים מהתקופה הפלאוליתית התיכונה והעליונה, ובעיקר מסוף התקופה האפיפלאוליתית (התרבות הנאטופית).
| רכס הכרמל |
| --- | --- | --- |
| הרים, עמקים ונקודות ציון גאוגרפיות | בקעת אלון • הר אלון • הר אורן • הר חורשן • הר ערקן • הר שוקף • הר סומק • הר טללים • חניון האגם •  מצוק מגדים • עין ורדיה • עין עמיקם • עמק מהר"ל •  סטלה מאריס • רום כרמל • חוטם הכרמל |  |
| נחלים | נחל אבן  • נחל אורן • נחל אזוב  • נחל אחוזה  • נחל אלרואי • נחל בוסתן • נחל גחר • נחל גיבורים • נחל גלים • נחל דורים • נחל הוד • נחל ורדיה • נחל חוסיפה • נחל חיק • נחל חרובים • נחל יגור • נחל כלח • נחל לוטם • נחל מגדים • נחל מהר"ל • נחל מערות • נחל נדר • נחל מעפילים • נחל נץ • נחל נשר • נחל סבך • נחל סעדיה • נחל ספונים • נחל עובדיה • נחל עמיק • נחל עמירם • נחל קטיע • נחל רקית • נחל רקפת • נחל שיח • נחל תן |  |
| אתרים ארכאולוגים | חורבת דובה • חורבת כרך • חורבת סומקה • חורבת קסטרא • חורבת רקית • מבצר ראש מיה • מחצבות קדומים • מערת אורן • מערות אורנית • מערת גמל • מערת הגדי • מערת הנחל • מערת תנור • מערת כבארה • מערת מיסליה • מערת ספונים • מערת רקפת • נווה דוד |  |
| נקודות ציון | בית אוליפנט • גבעת ההגנה • חוות משמר הכרמל • חורשת הארבעים • בית סוהר דמון • מלון יערות הכרמל • מקאם הנביא אבו אברהים • מצפה עופר • משמר הכרמל • קרן הכרמל • פארק הכרמל • פארק נשר • בית הקברות הצבאי בעספיא |  |
| יישובים | חיפה • נשר • טירת כרמל • דלית אל-כרמל • עספיא • יגור • בית אורן • גבעת וולפסון • ניר עציון • עין הוד • ימין אורד • עין חוד • כרם מהר"ל • עופר • מאיר שפיה • פוריידיס • זכרון יעקב • מעיין צבי |  |
| שונות | גאולוגיה של הכרמל • השרפה בכרמל בשנת 1989 • השרפה בכרמל בשנת 2010 • כביש 672 • כביש 705 • כביש 721 • כביש 7212 • דרך נוף כרמל • מטמון עספיא • חזירי הבר בחיפה • מלון יערות הכרמל • ההר הירוק תמיד  • גל השריפות בישראל בשנת 2016  • יקבי כרמל |  |
יחסי הודו–קטר

| יחסי הודו–קטר |
| --- | --- |
הודו: קטר (מדינה)


הודו: קטר
שטח (בקילומטר רבוע)
3,287,263: 11,586
אוכלוסייה
1,454,183,987: 3,065,289
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,549,919: 235,770
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,441: 76,916
משטר
רפובליקה פדרלית: מונרכיה אבסולוטית

הרפובליקה של הודו מיוצגת בקטר על ידי שגרירות בדוחה ומדינת קטר מיוצגת בהודו על ידי שגרירות בניו דלהי.
היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים שבין הודו לקטר כוננו בשנת 1973.
במהלך ביקור שנעשו על ידי האמיר תמים בן חמד אאל ת'אני במרץ 2015, נחתמו חמישה מזכרי הבנות בין המדינות, לצד הסכם בנושא הסגרת פושעים, הקובע נוהל בו כאשר פושע קטרי או הודי, נוסע לשנייה הוא יישב תחילה בכלא של המדינה בה הוא מבקר ולאחר מכן יוסגר לשלטונות מדינתו ויישב בכלא של מדינתו.
ביקורים רשמיים הדדיים

אמיר קטר דאז חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני, ביקר בהודו שלוש פעמים - אפריל 1999, מאי 2005 ואפריל 2012.
ב-4 ביוני 2016 ראש ממשלת הודו נרנדרה מודי הגיע לקטר לביקור בן יומיים בדוחה וניסה במהלך הביקור לנסות ולתת דחיפה ליחסים הכלכליים עם קטר, בעיקר בתחום הפחמימנים. ראש הממשלה מודי סעד, לאורך כל הביקור, עם מהגרים הודים לקטר, ושוחח אתם על תנאי מחייתם בקטר.
הודים בקטר

ההודים בקטר הם קבוצה אתנית חשובה ביותר המהווה חלק בלתי נפרד מהמדינה, מספרם מוערך ב-720,000, כשליש מהאוכלוסייה בקטר כולה.
ניקול קראוס

| --- | --- |

 לידה:  18 באוגוסט 1974 (בת 50) מנהטן, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  מכון קורטולד לאמנות, בית ספר ויטלי, סאמרוויל קולג', אוקספורד, אוניברסיטת סטנפורד, Goodenough College 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  אדם נכנס לחדר, תולדות האהבה, בית גדול 
 בן או בת זוג:  ג'ונתן ספרן פויר (יוני 2004–2014) 
 פרסים והוקרה:  פרס סמי רוהר (2021)  פרס ברלין (2007)  פרס אניספילד-וולף (2011)  מלגת מרשל 
 www.nicolekrauss.com
 
ניקול קראוס (באנגלית: Nicole Krauss; נולדה ב-18 באוגוסט 1974) היא סופרת יהודיה-אמריקנית.
ביוגרפיה

קראוס נולדה ב-1974 בלונג איילנד. אמה יהודייה-בריטית ואביה יהודי-אמריקאי, שגדל תקופה מסוימת בישראל.
היא בוגרת אוניברסיטת סטנפורד ואוניברסיטת אוקספורד.
בשנות ה-20 לחייה החלה לכתוב שירה, אך זנחה את התחום ועברה לכתיבת פרוזה. ספרה הראשון, "Man Walks Into a Room", יצא לאור בשנת 2002, והיה מועמד לפרס הספרות של העיתון לוס אנג'לס טיימס. תרגומו לעברית ראה אור בשנת 2008 בהוצאת זמורה ביתן בשם "אדם נכנס לחדר".
ספרה השני, "The History of Love", יצא לאור בשנת 2005, והיה מועמד לפרס Orange לספרות נשים לשנת 2006. הוא תורגם לעברית בשנת 2006 ונקרא "תולדות האהבה", והיה לרב-מכר בישראל. בשנת 2017 עובד הספר לסרט קולנוע באותו שם.
ב-2010 יצא ספרה השלישי, "Great House", עבורו זכתה בפרס אניספילד-וולף לשנת 2011. באותה שנה ראה אור בעברית בשם "בית גדול" בהוצאת מחברות לספרות.
ב-2004 נישאה לסופר ג'ונתן ספרן פויר, ולזוג נולדו שני ילדים. ב-2014 נפרדו השניים. לאחר מכן, למשך תקופה מסוימת, הייתה בזוגיות עם הסופר והעיתונאי גון בן ארי.
ספריה שתורגמו לעברית

תולדות האהבה (2005), תרגום: שאול לוין, מחברות לספרות
אדם נכנס לחדר (2008), תרגום: ארז אשרוב, מחברות לספרות
בית גדול (2011), תרגום: שאול לוין, מחברות לספרות
יער אפל (2017), תרגום: שאול לוין, מחברות לספרות
להיות גבר (2022), תרגום: שאול לוין, כנרת זמורה-דביר
הערות שוליים

↑   נטע אחיטוב, תעלומת חוויית הקריאה ב"להיות גבר" של ניקול קראוס, באתר הארץ, 26 בינואר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310680605171  PLWABN: 9810541773705606  BIBSYS: 5050456  BNE: XX1757884  BnF: cb14634849w (data)  CANTIC: a11410693  CiNii: DA15309931  GND: 130367621  ICCU: RAVV444050  ISNI: 0000 0001 2283 3749  LCCN: n2001034919  NDL: 00968450  NKC: xx0043775  NLK: KAC200606783  NTA: 243070829  SELIBR: 302108  SUDOC: 108543781  VIAF: 99094300   WorldCat (עם VIAF): 99094300
נחל שגוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 שפך:  נחל בטמים 
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל 
  (למפת דרום הנגב מוגדלת) נחל שגוב(למפת דרום הנגב רגילה) נחל שגוב(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל שגוב(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל שגוב
 
נחל שגוב הוא נחל בדרום הנגב, בהרי אילת, שאורכו כ-6 ק"מ. נחל זה הוא יובל של נחל בטמים. הנחל נקרא על שם הר שגוב הסמוך.
ראשית הנחל היא מדרון לפסגת הר שגוב. משם הוא יורד צפונה בעמק עמוק שמדרונותיו תלולים ומתחבר אל נחל בטמים כ-2 ק"מ מדרום לבקעת סיירים.
הערות שוליים

↑  זאב וילנאי, אריאל- אנציקלופדיה לידיעת הארץ, עם עובד, 1969-1982
↑  אנציקלופדיה מפה, כרך כרך 7, ק-ר-ש-ת, מפה ומיפוי הוצאה לאור, עמ' 7677
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של ישראל ובנושא נהרות ונחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נחל רקית

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 אורך:  כ־2 ק"מ
 גובה מוצא הנהר:  כ-440 מטרים
 שפך:  נחל אורן
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל ישראל
  (למפת הגליל המערבי מוגדלת) נחל רקית(למפת הגליל המערבי רגילה) נחל רקית(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל רקית(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל רקית
נחל רקית הוא נחל אכזב בהר הכרמל. אורכו כ־2 קילומטרים, מוצא הנחל בהר שוקף והוא נשפך לנחל אורן בחניון האגם.
תוואי הנחל

מוצא הנחל ממוקם בגובה של כ־440 מטרים מעל פני הים בתחומי פארק הכרמל, בהר שוקף ליד חורבת רקית כקילומטר דרומית לגבעת וולפסון וכ-700 מטרים מזרחית לחורבת רקית וכ־1.5 קילומטרים מצפון־מערב לדלית אל-כרמל. הנחל זורם לכיוון צפון־מערב. במרכז התוואי שלו נמצאות חורבת רקית. לקראת סופו הוא נשפך לנחל אורן במתחם חניון האגם ליד כביש 721.
השפך ממוקם בגובה של כ-240 מטרים מעל פני הים, מתחת לגבעת וולפסון ומדרום לחוות משמר הכרמל.
| רכס הכרמל |
| --- | --- | --- |
| הרים, עמקים ונקודות ציון גאוגרפיות | בקעת אלון • הר אלון • הר אורן • הר חורשן • הר ערקן • הר שוקף • הר סומק • הר טללים • חניון האגם •  מצוק מגדים • עין ורדיה • עין עמיקם • עמק מהר"ל •  סטלה מאריס • רום כרמל • חוטם הכרמל |  |
| נחלים | נחל אבן  • נחל אורן • נחל אזוב  • נחל אחוזה  • נחל אלרואי • נחל בוסתן • נחל גחר • נחל גיבורים • נחל גלים • נחל דורים • נחל הוד • נחל ורדיה • נחל חוסיפה • נחל חיק • נחל חרובים • נחל יגור • נחל כלח • נחל לוטם • נחל מגדים • נחל מהר"ל • נחל מערות • נחל נדר • נחל מעפילים • נחל נץ • נחל נשר • נחל סבך • נחל סעדיה • נחל ספונים • נחל עובדיה • נחל עמיק • נחל עמירם • נחל קטיע • נחל רקית • נחל רקפת • נחל שיח • נחל תן |  |
| אתרים ארכאולוגים | חורבת דובה • חורבת כרך • חורבת סומקה • חורבת קסטרא • חורבת רקית • מבצר ראש מיה • מחצבות קדומים • מערת אורן • מערות אורנית • מערת גמל • מערת הגדי • מערת הנחל • מערת תנור • מערת כבארה • מערת מיסליה • מערת ספונים • מערת רקפת • נווה דוד |  |
| נקודות ציון | בית אוליפנט • גבעת ההגנה • חוות משמר הכרמל • חורשת הארבעים • בית סוהר דמון • מלון יערות הכרמל • מקאם הנביא אבו אברהים • מצפה עופר • משמר הכרמל • קרן הכרמל • פארק הכרמל • פארק נשר • בית הקברות הצבאי בעספיא |  |
| יישובים | חיפה • נשר • טירת כרמל • דלית אל-כרמל • עספיא • יגור • בית אורן • גבעת וולפסון • ניר עציון • עין הוד • ימין אורד • עין חוד • כרם מהר"ל • עופר • מאיר שפיה • פוריידיס • זכרון יעקב • מעיין צבי |  |
| שונות | גאולוגיה של הכרמל • השרפה בכרמל בשנת 1989 • השרפה בכרמל בשנת 2010 • כביש 672 • כביש 705 • כביש 721 • כביש 7212 • דרך נוף כרמל • מטמון עספיא • חזירי הבר בחיפה • מלון יערות הכרמל • ההר הירוק תמיד  • גל השריפות בישראל בשנת 2016  • יקבי כרמל |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא נהרות ונחלים ובנושא גאוגרפיה של ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יחידת ארגוני הנשים של חזבאללה

| --- | --- |
 מדינה:  לבנון 
 תקופת הפעילות:  1991–הווה (כ־33 שנים) 
 
יחידת ארגוני הנשים של חזבאללה היא יחידה מרכזית בתוך ארגון הטרור חזבאללה הכפופה למועצה המבצעת של חזבאללה. היחידה הוקמה במטרה להטמיע את ערכי הדת השיעית בקרב הנשים, ולכן היא נושאת בחשיבות מיוחדת בהקשר של שימור ההגמוניה והתמיכה בחזבאללה. היחידה מתמקדת בגידול דור צעיר חדור בערכי חזבאללה, באמצעות חינוך ואינדוקטרינציה של הנשים, המתבצעת בפורומים שונים כמו קורסים, סדנאות ושיעורים.
מאז הקמתה, יחידת "ארגוני הנשים" מפתחת פעילות אינטנסיבית בקרב האוכלוסייה השיעית בלבנון, תוך שהיא נתמכת על ידי משמרות המהפכה. היחידה נותנת מענה לצורכי התושבים בכל תחומי החיים, במקביל לפעילות האזרחית והצבאית של חזבאללה. כחלק משירותי הרווחה של חזבאללה, היחידה עוסקת בתחומים שונים כגון בריאות, תרבות, חינוך, ועוד לבני העדה השיעית.
רקע

מאז הקמתו של חזבאללה בשנות ה-80, הארגון קיבל תמיכה רבה מאיראן, תוך שהוא מקדם את האידאולוגיה השיעית ואת רעיון המהפכה האסלאמית. חזבאללה שאף להטמיע את העקרונות הללו בקרב האוכלוסייה השיעית בלבנון, תוך ניצול ההזנחה המסורתית של העדה השיעית על ידי הממשל הלבנוני וההזדמנות שנוצרה מחולשת הממשל.
יחידת "ארגוני הנשים" הוקמה בשנת 1991 על-ידי חאג'ה עפאף אלחכים, הקמת היחידה משקפת את ההבנה של הארגון בחשיבות ההשקעה בחינוך ובהכשרה של נשים, כחלק ממאמץ כולל לשימור ולחיזוק האידאולוגיה השיעית והאיראנית בחברה הלבנונית. היחידה הוקמה כחלק מתוכנית רחבה יותר של חזבאללה לבניית "מדינה בתוך מדינה" בלבנון, המספקת לתושבים שירותים בתחומי החינוך, הבריאות, הרווחה, התרבות, ועוד.
הצורך להטמיע את תפיסת העולם האיראנית בקרב הנשים נתפס כחלק בלתי נפרד מהמאבק להשגת שלטון והשפעה בלבנון. חזבאללה ראה בנשים שותפות חשובות למימוש המטרות הללו, ולכן החליט להקים יחידה מיוחדת שתתמקד בחינוך ובהכשרתן.
במרכז פעילותה של יחידת "ארגוני הנשים", עומד המטרה להכשיר ולהכין את הנשים לתפקידים מרכזיים בתוך המבנה החברתי-פוליטי של חזבאללה והחברה הלבנונית בכלל. היחידה מספקת לנשים כלים לגידול דור העתיד של המוסד, תוך שהיא משלבת בין הכשרה דתית להכשרות חברתיות ופוליטיות.
היחידה מדגישה את חשיבות תפקיד האישה בחברה ובמאבק נגד ישראל, תוך כדי שהיא מקדמת תפיסה של חברת "התנגדות" המבוססת על האידאולוגיה של המהפכה האסלאמית. במסגרת זו, היחידה גם מקיימת פעילויות שונות המיועדות לחיזוק הזהות הדתית והלאומית של הנשים והילדים בלבנון.