stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיירי גורדון

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 סוג:  מפציץ קל ומטוס למשימות כלליות
 ארץ ייצור:  בריטניה בריטניה
 יצרן:  פיירי אוויאיישן
 טיסת בכורה:  3 במרץ 1931
 תקופת שירות:  1931–1943 (כ־12 שנים)
 צוות:  2
 יחידות שיוצרו:  186
 משתמש ראשי:  בריטניה בריטניה
 משתמשים משניים:  ברזיל ברזיל ניו זילנד ניו זילנד
הפיירי גורדון (באנגלית: Fairey Gordon) היה מפציץ קל דו-מושבי בריטי ("מפציץ דו-מושבי לשעות היום"), אשר שימש גם כמטוס למשימות כלליות. מטוסי הגורדון שירתו בחיל האוויר המלכותי בשנות ה-30 וחלקם הועברו מאוחר יותר לניו זילנד, שם שירתו עד תחילת שנות ה-40.
עיצוב ופיתוח

הפיירי גורדון היה מטוס דו-כנפי בעל מבנה קונבנציונלי לתקופתו של שלדת מתכת המכוסה בד. המטוס היה מצויד בגרסאות שונות של מנוע הארמסטרונג סידלי פנתר סימן IIa, בעל 525–605 כוחות סוס. החימוש כלל זוג מקלעים, אחד מסוג ויקרס בתא הטייס הקדמי והשני מסוג לואיס בתא הטייס האחורי, שניהם בקוטר של 7.7 מ"מ, ו-230 ק"ג של פצצות. מחווני הטיסה של הגורדון היו בסיסיים וכללו מד מהירות אוויר, מד גובה, מד לחץ שמן, טכומטר, מחוון פנייה ואיזון ומצפן.
הגורדון פותח מהפיירי IIIF, והסתכם בעיקר בהתקנת מנוע הארמסטרונג סידלי פנתר. אב הטיפוס ערך את טיסת הבכורה שלו ב-3 במרץ 1931, וכ-80 גרסאות מוקדמות יותר של הפיירי IIIF הוסבו לסטנדרט זה. 178 מטוסים חדשים נועדו לשימוש על ידי חיל האוויר המלכותי ומספר מצומצם של פיירי IIIF הוסבו בעודם על פס הייצור. 154 מטוסי גורדון סימן I נבנו, לפני שהחלה בניית הגורדון סימן II, בעל סנפירים והגה כיוון מוגדלים, אך רק 24 יחידות הושלמו מגרסה זו כאשר הופנה פס הייצור לצורך בניית הסורדפיש. הגרסה הימית של הגורדון, שהייתה בשימוש חיל הים המלכותי, נודעה כפיירי סיל.
היסטוריה מבצעית

הגורדון שירת בחיל האוויר המלכותי במהלך שנות ה-30, כאשר טייסת מס' 40 הייתה הראשונה שהפעילה את המטוס בבריטניה באפריל 1931 למשימות הפצצה, וטייסת מס' 6 הייתה הראשונה שהפעילה את המטוס מעבר לים, במזרח התיכון, למשימות כלליות. מרביתם הוצאו משירות ב-1938, אם כי 14 מטוסים הוסיפו לשרת כמטוסי אימון או כגוררי מטרות, ואחד מהם נותר בשירות בבריטניה עד ספטמבר 1941. במצרים הופעל הגורדון עד 1939, כאשר שישה מטוסים ששירתו כגוררי מטרות באסמאעיליה, הועברו לידי חיל האוויר המלכותי המצרי.
49 מטוסי הגורדון הנותרים במצרים הועברו לידי חיל האוויר המלכותי הניו זילנדי באפריל 1939, ו-41 מתוכם הוכנסו לשירות בתפקידי אימון טייסים. אנשי חיל האוויר הניו זילנדי גילו כי המטוסים שחוקים משימוש ונשאו את תוצאות שירותם במזרח התיכון - כולל לפחות עקרב אחד. ב-8 בדצמבר 1941 עוד היוו 30 מטוסי גורדון חלק ממטוסי הקו השני בסדר הכוחות הניו זילנדי. האחרון מבין מטוסים אלה, כמו גם האחרון מבין מטוסי הגורדון שנותרו בכל מקום, הוצא משירות ב-1943.
בתחילת 1941 היה מוצב גף בן שבעה מטוסי גורדון בבית הספר לטיסה מס' 4 ששכן בבסיס חיל האוויר המלכותי חבניה שבעיראק. גף זה הוחזר מהפעילות אליה הועבר כגורר מטרות בחזרה למשימות הפצצה, והשתתף בהגנה על חבניה כנגד הכוחות העיראקיים שתקפו את הבסיס במהלך המלחמה האנגלו-עיראקית.
גרסאות

פיירי IIIF סימן V: אב טיפוס. פיירי III (מס' K.1697) בו הותקן מנוע מסוג ארמסטרונג סידלי פנתר.
פיירי גורדון סימן I: גרסת מפציץ דו-מושבי לשעות היום ומטוס למשימות כלליות.
פיירי גורדון סימן II: גרסת אימון דו-מושבית.
שירות

הפיירי גורדון שירת במדינות הבאות:
ברזיל ברזיל - 20 מטוסים נרכשו עבור חיל האוויר הברזילאי, חמישה מתוכם צוידו במצופים לפעולות בשיתוף עם הצי.
הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
הרפובליקה הסינית סין - מטוס אחד (מס' 1515) נמכר ללקוח פרטי, Arnold & Co.
מצרים
ניו זילנד ניו זילנד
מפרט טכני (פיירי גורדון סימן I) > מאפיינים כלליים

צוות: 2
אורך: 11.20 מטר
מוטת כנפיים: 13.95 מטר
גובה: 4.32 מטר
שטח כנף: 40.69 מ"ר
משקל ריק: 1,589 ק"ג
משקל מרבי: 2,679 ק"ג
מנוע: כוכבי מקורר אוויר, 1 X ארמסטרונג סידלי פנתר סימן IIa, ‏525 כ"ס
מפרט טכני (פיירי גורדון סימן I) > ביצועים

מהירות מקסימלית: 240 קמ"ש
מהירות שיוט: 177 קמ"ש
טווח: 966 ק"מ
סייג רום: 6,700 מטר
מהירות נסיקה: 5.1 מטר/שנייה
עומס כנף: 65.8 ק"ג/מ"ר
כוח/מסה: 0.15 קילוואט/ק"ג
מפרט טכני (פיירי גורדון סימן I) > חימוש

מקלעים: 1 X ‏7.7 מ"מ ויקרס, מקובע לירי קדימה.
פצצות: 230 ק"ג במתלים תחת הכנפיים.
הערות שוליים

1 2  Philpott, Ian M. The Royal Air Force 1930 to 1939, Volume 2: An Encyclopedia of the Inter-War Years: Rearmament. Pen & Sword Aviation, 2008. ISBN 1844153916. עמוד 411
1 2  Taylor, H.A. Fairey Aircraft since 1915. Putnam, 1974. ISBN 9780370000657. עמוד 220
↑  Niehorster, Royal Air Force - Middle East, 3 September 1939
↑  Niehorster, Royal New Zealand Air Force, 8 December 1941
↑  Lyman, Robert. Iraq 1941: The Battles for Basra, Habbaniya, Fallujah and Baghdad. Osprey Publishing, 2006. ISBN 1841769916. עמוד 22
↑  Taylor, עמודים 217, 220
אב הטיפוס של הפיירי גורדון, סביבות 1935
פיירי גורדון בעל מצופים, בשירות חיל האוויר הברזילאי, 1933
פטריק רייקרט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 במאי 1952 (בן 72) ליאמינגטון ספא, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 בן או בת זוג:  מרשה פיצאלן (1977–1995)  מרשה פיצאלן (4 ביולי 1977–?) 
 צאצאים:  מריאלה סיליה רייקרט, ג'מימה קארי רייקרט, פרדריק ויליאם המלט רייקרט 
 פרופיל ב-IMDb
 
פטריק רייקרט (באנגלית: Patrick Ryecart; נולד ב-9 במאי 1952) הוא שחקן אנגלי.
ביוגרפיה

רייקרט נולד בווריקשייר. הופעתו הראשונה בווסט אנדה הייתה במחזה "קנדידה" מאת ברנרד שו בתיאטרון אלברי, בו שיחק בתפקיד המשורר הצעיר מרצ'בנקס לצדה של דברה קר, ובבימויו של מייקל בלייקמור. רייקרט המשיך להופיע בתיאטרון, בטלוויזיה ובקולנוע, בתפקידים ראשיים במחזות קלאסיים מאת שו, שרידן ושייקספיר ועד לקומדיות קלילות. על המסך שיחק בקומדיות מצבים, סדרות מתח, ומחזות זמר. בין תפקידיו הבולטים בלונדון היו בדמות ג'ק אבסולוט במחזה "The Rivals" עם מייקל הורדרן בתפקיד אביו וג'רלדין מקיואן בתפקיד גברת מלפרופ. הוא גילם את לורד גורינג במחזה "בעל אידיאלי" בבימויו של פיטר הול.
בטלוויזיה שיחק רייקרט בתוכניות רבות החל משנות השבעים של המאה העשרים בהן "לילי", "רומיאו ויוליה", "המקצוענים", הסדרה "Minder", "רמפול", "לאבג'וי", "Coming Home", ו"הולבי סיטי". ב-1986 הופיע ריינקרט במיני-סדרה "The Trial of a Time Lord" של סדרת המדע בדיוני "דוקטור הו". הוא שיחק בתפקיד ראשי בדמות קפטן הילרי דאף בסדרה הקומית "The High Life" של ה-BBC. ב-1997 שיחק בפרק "Dumb Witness" בסדרה "פוארו" המבוססים על ספרי אגאתה כריסטי. ב-1979 השתתף במיני-סדרה "My Son, My Son" של ה-BBC. עוד שיחק בפרק בסדרה "דיאל ופסקו", ובמיני-סדרות אמריקאיות רבות. ב-2015 החל לגלם את סר יו בודרוגן בעיבוד החדש של ה-BBC לסדרה "פולדארק". ב-2016 גילם את דוכס נורפוק בסדרה "הכתר" של נטפליקס.
תפקידיו בתיאטרון כוללים את המחזה "Beastly Beatitudes of Balthazar B" מאת ג' פ דונלוי בווסט אנד הלונדוני, שאותו גם הפיק. תחילה גילם את בלתצר לצדו של סיימון קאלו שגילם את ביפי, ובהמשך החליף אותו בילי קונולי. רייקרט הרבה לצאת לסיורי הופעות בהם במחזות "Donkeys Years", "רבקה", "Tunes of Glory", ו"המליונרים" לצדה של ראקל ולש. הוא הפיק בתיאטרון גריק בלונדון, ובפסטיבל אדינבורו ב-2011, את המחזה "Jus' like That!" שכתב ג'ון פישר מחווה לטומי קופר.
בקולנוע שיחק רייקרט בין השאר בסרטים "גשר אחד רחוק מדי" (1977), "Silver Dream Racer" (מ-1980), "ארתור המלך" (1985), "Prisoner of Honor" (מ-1991), "Parting Shots" (מ-1999) וב"נאום המלך" (2010).
ביוגרפיה > חיים אישיים

רייקרט היה נשוי לשחקנית האנגלייה מרשה פיצאלן מ-4 ביולי 1977 עד לגירושיהם ב-1995. היא הייתה בתו השלישית של דוכס נורפוק ה-17. בני הזוג נפגשו בבית הספר למשחק ובר דאגלס אקדמי. נולדו להם שלושה ילדים: מריאלה סיליה (ילידת 1982), ג'מימה קארי (ילידת 1984) ופרדריק ויליאם המלט (ילידת 1987).
הערות שוליים

↑  PATRICK RYECART MARRIES MARSHA FITZALAN-1977 PHOTO
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007444783005171  PLWABN: 9810561619605606  BIBSYS: 7012784  BnF: cb14223253b (data)  GND: 1056991143  ISNI: 0000 0000 6310 0528  LCCN: no90017657  NTA: 075148404  SUDOC: 060794992  VIAF: 44511370   WorldCat (עם VIAF): 44511370
פתיחת החותם החמישי

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  אל גרקו
 תאריך יצירה:  1608-1614
 טכניקה וחומרים:  שמן על בד
 ממדים בס"מ
 רוחב:  193 ס״מ 
 גובה:  222.3 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 זרם אמנותי:  מנייריזם 
 מספר יצירה:  56.48 (מוזיאון המטרופוליטן לאמנות) 
 מיקום:  מוזיאון המטרופוליטן לאמנות, ניו יורק
 
"פתיחת החותם החמישי" (או "החותם החמישי של האפוקליפסה" או "חזון יוחנן הקדוש") הוא ציור מאת הצייר אל גרקו והמתאר את פתיחת החותם החמישי מתוך "חזון יוחנן". הציור, אשר נוצר כציור-מזבח, בשנותיו האחרונות של הצייר, מוצג כיום במוזיאון המטרופוליטן לאמנות.
היסטוריה של הציור

הציור נוצר כציור-מזבח עבור כנסיית "יוחנן המטביל", הממוקמת בסמוך לחומות העיר טולדו. במאה ה-19 היה הציור בבעלות אנטוניו קאנובה דל קסטילו (Antonio Cánovas del Castillo), ראש ממשלת ספרד. בשל מצבה הגרוע של היצירה, על פי דעתו, הוא דאג לרסטורציה של היצירה, באזור שנת 1880, אשר במהלכה נחתכו מן הציור חלקים. לאחר מותו של קאנובה, בשנת 1897, נמכר הציור תמורת 1000 פזות ספרדיות לצייר בשם איגנסיו זולונגה (Ignacio Zuloaga), אשר היה אחד מן הדמויות אשר תרמו לפרסומו המחודש של אל גרקו באירופה בתקופה זו. בשנת 1956 נמכר הציור מן המוזיאון שהחזיק את אוספו של זולונגה למוזיאון המטרופוליטן.
חוקרי תולדות האמנות מצאו השפעה של ציור זה על ציורו של פבלו פיקאסו "העלמות מאביניון" (1907).
תיאור

האיקונוגרפיה של הציור מתייחסת לתיאור מן הברית החדשה, אשר מופיע ב"חזון יוחנן". בתיאור המציג חלק מן החיזיון האפוקליפטי, המיוחס על פי הפרשנות הנוצרית המסורתית ליוחנן כותב הבשורה, מתואר המשפט המתקרב של הנשמות בפני האל:
וּכְפִתְחוֹ הַחוֹתָם הַחֲמִישִׁי וָאֵרֶא מִתַּחַת לַמִּזְבֵּחַ אֶת־נַפְשׁוֹת הַטְּבוּחִים עַל־דְּבַר הָאֱלֹהִים וְעַל־הָעֵדוּת אֲשֶׁר הָיְתָה בְּפִיהֶם; וַיִּזְעֲקוּ בְּקוֹל גָּדוֹל וַיֹּאמְרוּ אֲדֹנָי הַקָּדוֹשׁ וְהָאֲמִתִּי עַד־מָתַי לֹא תִשְׁפֹּט וְלֹא־תִקּוֹם אֶת־דָּמֵינוּ מִיֹּשְׁבֵי הָאָרֶץ; וַיֻּתַּן לְכָל־אֶחָד מֵהֶם שִׂמְלָה לְבָנָה וַיֵּאָמַר אֲלֵיהֶם לָנוּחַ עוֹד זְמַן מְעַט עַד־מְלֹאת מִסְפַּר חַבְרֵיהֶם וַאֲחֵיהֶם שֶׁסּוֹפָם לֵהָרֵג כְּמוֹהֶם;
החיזיון מתרחש בתוך סביבה נטולת מאפיינים ברורים. יוחנן מופיע בצידו של הבד, כגבר צעיר ונטול זקן. הוא כורע על ברכיו על גבי בד בצבע אדום ואילו הוא עצמו לובש בגד כחול ארוך ומרים את ידיו כלפי השמיים. תיאור השמיים והעננים מעצים את תנוחת הגוף שלו. מאחוריו מופיעות נשמות של אנשים המתוארות כגוף ערום, רובם בעלי גוון לבן-אפור. מעליהם ניצבים מלאכים בדמותם של ילדים ("פוטי"), המחזיקים בד ירוק וצהוב מאחוריהם. אל גרקו משתמש בתיאור מוקצן של האור, המתבטא ב"היי לייט" (High Light) לבן המדגיש את קווי המתאר הגאומטרים שבקפלי הבד.
פתח לתקוות העולם

| --- | --- |

 מידע כללי
 פַּסל:  הדס איצקוביץ
 תאריך יצירה:  2011
 טכניקה וחומרים:  פלסטיק
 ממדים בס"מ
 גובה:  400
 נתונים על היצירה
 מיקום:  פתח תקווה שבישראל
 קואורדינטות:  32°05′15″N 34°53′15″E﻿ / ﻿32.087472222222°N 34.887555555556°E﻿ / 32.087472222222; 34.887555555556
 
פתח לתקוות העולם  הוא פסלים של האומנית והמעצבת הדס איצקוביץ.
הפסל שגובהו ארבעה מטר, מתאר את כדור הארץ עשוי מ-5370 בקבוקים משומשים, כאשר כל חלק בנפרד הוא פיסת אשפה אך מרכיבי כל החלקים יחד יוצרים אחדות שלמה והרמוניה.
יצירה

חזון האומנית הוא שיתוף הקהילה בהעלאת המודעות הציבורית על ידי פרסום הפסל והצגתו במקום ציבורי מרכזי הנגלה לעין לעוברים והשבים. 
הדס תכננה את הפסל ושיתפה בביצוע הכנת הפסל את הקהילה על ידי שני שלבים:
הבקבוקים נאספו ממכולות האיסוף השכונתיות שתושבי העיר מילאו. הדבר נותן משמעות ויזואלית לפעולת המיחזור.
שיתוף הקהילה בבניה של הפסל. בפרויקט זה השתתפה המכללה הטכנולוגית של חיל האוויר שממוקמת בעיר חיפה. פעולה זו מסייעת להחדרת מודעות למיחזור בקרב מספר רב של אנשים.
הפסל עשוי קונסטרוקציית מתכת ועליו מעטפת צפופה של חיפוי בקבוקי פלסטיק כחולים וירוקים, הבקבוקים הכחולים מסמלים את האוקיינוסים והירוקים מסמלים את היבשות. 
באופן סימבולי ביותר בתקופת בניית הפסל התרחשו אסונות טבע: רעידות אדמה וגלי צונאמי ענקיים שפקדו את יפן והאסון בכור הגרעיני בה.
סיום הפסל היה ב-2011, ל"שעת כדור הארץ", אז יצא הפסל לתצוגה לציבור בשעת כדור הארץ 20:00 העולמית.
הפסל הוזמן על ידי עיריית פתח תקווה והמשרד להגנת הסביבה מתוך מטרה חינוכית - לספק מוטיבציה לאנשים להשקיע בפעולת מיון האשפה והשראה לאנשים להיפתח לרעיון שאפשר ליצור מחומרים משומשים ואפשר לקחת חפץ חסר ערך ואף ערך שלילי של פסולת ולתת לו גלגול חיים נוסף עם אפשרויות אסתטיות.
הפסל ממוקם כדרך קבע ברחבת עיריית פתח תקווה.
| --- | --- |
תהליך הכנת היצירה - הדס ליד הפסל: הפסל ביום ההתקנה
פלסטיק טיארה

| --- | --- |

 לידה:  11 באפריל 1997 (בן 27) הו צ'י מין סיטי, וייטנאם
 מדינה:  וייטנאם
 מקום מגורים:  דאלאס, טקסס, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2015
 עיסוק:  דראג קווין, זמרת, מעצבת שיער, מאפרת
 http://lifeinplastique.com/
פלסטיק טיארה אדוארדס (באנגלית: Plastique Tiara Edwards) הידועה גם בשם פלסטיק טיארה הוא שם דמות הדראג של דוק טראן (באנגלית: Duc Tran; נולד ב-11 באפריל 1997). טיארה היא זמרת ואושיית רשת וייטנאמית-אמריקאית, שזכתה להצלחה כאשר השתתפה בעונה האחת עשרה של תוכנית הטלוויזיה "המרוץ לדראג של רו פול".
בשנת 2019, הוציאה את סינגל הבכורה שלה "Irresistible", במסגרת קריירת השירה שלה.
ביוגרפיה

דוק טראן נולד ב-11 באפריל 1997 בהו צ'י מין סיטי, וייטנאם. משפחתו עברה לארצות הברית כשהיה בן 11. הוא החל לעשות דראג כשהיה בן 18. אמו לדראג היא אליסה אדוארדס והוא חבר בבית הדראג של אדוארדס. את הקריירה שלו החל טראן כבר בשנת 2015.
בנוסף לכך, זכה טראן להצלחה רבה כאשר פרסם בטוויטר את השינוי שלו לפלסטיק טיארה. הסרטון נצפה בלמעלה מארבע מיליון פעמים.
קריירה > 2015–2018: ההתחלה

תחילה, השתתף דון טראן בתוכנית הטלוויזיה "הטופ מודל הבאה", כגבר. תמונותיו הפכו לוויראליות ברשת, כאשר פורסמו על ידי הדוגמנית-על והשחקנית טיירה בנקס. בשנת 2016, זכתה טיארה להצלחה כאשר קיבלה את תואר ה"Miss Rose Room Rising Star", לשנת 2016. היא עיצבה פאות לשלל ידוענים כמו אקווריה ונעמי סמולס. בהמשך, שיתפה פעולה בסרטונים ביוטיוב ביחד עם ידוענים כמו ג'יימס צ'ארלס. בשנת 2017, השתתפה בסיבוב ההופעות "Werq The World Tour".
משנת 2018, שיתפה פעולה עם פטריק סטאר בסרטונים מצליחים שהועלו ליוטיוב.
קריירה > 2019–הווה: המרוץ לדראג של רו פול וקריירת שירה

טיארה הודיעה כי תתמודד בעונה האחת עשרה של "המרוץ לדראג של רו פול", ב-24 בינואר 2019. בפרק השלישי, השתתפה בליפ סינק שמנה כשש מתמודדות בסך הכול והיה לראשון בתולדות התוכנית שפעל במתכונת הזו. טיארה זכתה באתגר התפירה של התוכנית בפרק השביעי. שני פרקים לאחר מכן, היא הודחה לאחר ששגתה באתגר הליפ סינק בו הושמע השיר "Hood Boy" של פנטזיה. בסמוך לכך, פורסם כי עמוד האינסטגרם שלה חצה את רף מיליון העוקבים. טיארה צברה כמות רבה של עוקבים עוד לפני שהשתתפה בתוכנית. בGold Derby טענו כי טיארה תסיים במקום השלישי, מאחורי ברוק לין הייטס ואקיריה דבנפורט.
באותו החודש בו הודחה מהתוכנית, הוציאה טיארה את סינגל הבכורה שלה "Irresistible". בלוגו סקרו את השיר באופן מקיף, תוך שנכתב שם כי "טיילור סוויפט אינה המלכה היחידה שהוציאה היום וידאו קליפ בסגנון של סוכריות. [באותו היום סוויפט הוציאה את הקליפ ללהיטה "Me!"] לאחר שהודחה מהתוכנית "המרוץ לדראג של רו פול", המלכה טיארה המבוססת מדאלאס חוזרת למסכים עם הווידאו קליפ לשירה החדש". המפיק המוזיקלי הוש גורלי (שעבד עם ויטני יוסטון וטוני ברקסטון) והמפיק המוזיקלי זוכה פרס גראמי הלטיני ג'ארד לי גוסלין, הפנו כלפי השיר ביקורת חיובית.
בסוף אפריל 2019, ערך מגזין הבילבורד ראיון מקיף על חייה של טיארה, תוך שהכתבה פורסמה באתר האינטרנט של המגזין. באפריל 2020, הוציאה וידאו קליפ לשיר "React", של להקת הבנות האמריקאית הפוסיקט דולז, בו היא רוקדת לצלילי השיר תוך שהיא מבצעת ליפ סינק.
באפריל 2024 הוכרז כי תשתתף בעונה התשיעית של "המרוץ לדראג: אולסטארס".
חיים אישיים

טראן מתגורר בדאלאס, טקסס, נכון לשנת 2019. פרט להיותו דראג קווין, הוא גם מעצב שיער ומאפר. טראן הצהיר כי הוא מאמץ את תרבות הפופ הווייטנאמית כהשראה לאסתטיקה של הדראג שלו, תוך שנתן כדוגמה את זמרת הפופ הווייטנאמית Minh Tuyết, כחלק מכך. כמו כן, הצהיר כי הוא הושפע מהזמרת-יוצרת האמריקאית אריאנה גרנדה.
פילמוגרפיה > וידאו קליפים

| שנה | שם | אמנ\ית | במאי\ת |
| --- | --- | --- | --- |
| 2019 | "Irresistible" | עצמה | אסאד יעקוב |
פילמוגרפיה > סדרות רשת

| שנה | שם | תפקיד | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018 | דראג 101 | עצמה |  |
| 2019 | Watcha Packin? | עצמה |  |
דיסקוגרפיה > סינגלים

| שנה | שם | מקור |
| --- | --- | --- |
| 2019 | "Irresistible" |  |
פסגת הפיל הלבן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  2,574 מטר
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מיקום:  מחוז אלקו בצפון מדינת נבדה, סמוך לגבול עם איידהו
 קואורדינטות:  41°54′16″N 115°04′04″W﻿ / ﻿41.90435°N 115.06783°W﻿ / 41.90435; -115.06783
  (למפת נבדה מוגדלת) קרסון סיטי לאס וגאס הנדרסון רינו אלקו מסקיט וינמאקה קליפורניה אורגון איידהו י ו ט ה  אריז.פסגת הפיל הלבן(למפת נבדה רגילה) קרסון סיטי לאס וגאס הנדרסון רינו אלקו מסקיט וינמאקה קליפורניה אורגון איידהו י ו ט ה  אריז.פסגת הפיל הלבן
 
פסגת הפיל הלבן (באנגלית: White Elephant Butte) היא פסגה הממוקמת במחוז אלקו במדינת נבדה שבארצות הברית. היא נמצאת בפינה הצפון־מזרחית של המדינה, סמוך לגבול עם איידהו.
הפסגה מתנשאת לגובה 2,574 מטרים, כשהיא גבוהה בכ־120 מטרים מהגובה הרגיל של השטח סביבה. רוחבהּ הוא כ־2.1 קילומטרים.
שמה של הפסגה ניתן לה בשל הצבע והמתאר של הפסגה. היא הררית ברובה, ומכוסה בדשא ובמעיינות.
האקלים קר ויבש. הטמפרטורה הממוצעת היא 8 מעלות צלזיוס. החודש החם ביותר הוא יולי, כשבשיאו נמדדות 26 מעלות צלזיוס בממוצע, והקר ביותר הוא דצמבר, שבשיאו נמדדות 10- מעלות צלזיוס בממוצע. כמות המשקעים הממוצעת היא 328 מילימטרים בשנה. החודש הגשום ביותר הוא ינואר, עם 39 מילימטרים של גשם, והיבש ביותר הוא אוקטובר, עם 9 מילימטרים.
הערות שוליים

↑  GeoNames.org, www.geonames.org
↑  Geographic Names Information System, edits.nationalmap.gov
↑  Digital Elevation Data - with SRTM voids filled using accurate topographic mapping, www.viewfinderpanoramas.org
↑  M. C. Peel, B. L. Finlayson, T. A. McMahon, Updated world map of the Köppen-Geiger climate classification, Hydrology and Earth System Sciences 11, 2007-10-11, עמ' 1633–1644 doi: 10.5194/hess-11-1633-2007
פלטיאל הנגיד

פלטיאל הנגיד (לעיתים רבי פלטיאל הנגיד; נפטר בשנת 976) כיהן כנגיד הקהילות היהודיות במזרח וכראש השרים בממלכתו של הח'ליף הפאטימי אבו תמים מעד אל-מועיז.
במגילת אחימעץ

על פי המסופר במגילת אחימעץ, פלטיאל נולד במחוז קלבריה באיטליה ולמד אסטרולוגיה ואסטרונומיה. הוא היה צאצא של משפחה מכובדת ביותר, וכאשר השליט הפאטימי אל-מועיז כבש את חבלי דרום איטליה, הוא התעניין במשפחה ופלטיאל הוצג בפניו, מצא חן בעיניו ומונה ליועצו האישי. בעקבות חזון בכוכבים בו חזה פלטיאל שאל-מועיז ימונה לח'ליף, מונה פלטיאל למשנה למלך.
כאשר באה משלחת ביזנטית כדי לכרות ברית עם הח'ליף אל-מועיז, שגריר המשלחת סירב לדבר עם יהודי (אותו שגריר ביזה את פלטיאל הנגיד), ולכן לא התקבל לשיחות עם הדרג המדיני של הממלכה. לאחר כמה ימים התנצל ורק אז התקבל לשיחה עם פלטיאל, שבסופה הם חתמו הסכם שלום.
פלטיאל הנגיד תכנן את מסע הכיבוש של הח'ליף במצרים.
לאחר הצלחותיו הללו, מינה הח'ליף אל-מועיז את פלטיאל לראש השרים בממלכתו, ועושרו וכבודו התעצמו עד מאוד. הח'ליף גם העלה אותו בדרגה, ובשם הח'ליף קיבל שליטה בארץ ישראל, מצרים, סוריה, סיציליה, מרוקו ושאר ארצות המזרח.
במגילת אחימעץ מתואר פלטיאל כ-"המגן לקהלות עם אל הדרים במצרים ובארץ ישראל בפלרמו ובאפריקא ובכל ארץ ישמעאל".
במחקר

ב"לקוטים מדברי יוסף" לר׳ יוסף בן יצחק סמברי מופיע סיפור על מינוי "פלוני" כנגיד הראשון במצרים. ישנם אשר זיהו סיפור זה כמתייחס לפלטיאל ובהתאם הדעה המקובלת בקרב החוקרים היא שפלטיאל היה הנגיד הראשון על הקהילות היהודיות במזרח. אולם יש חולקים על קביעה זאת וטוענים שמוסד הנגידות התפתח מאוחר יותר והתואר "נגיד" שניתן לפלטיאל לא היה קשור למוסד זה.
לאחר כמה זמן אף הוכתר בתואר רב. מאוחר יותר, עשר שנים בערך לפני מותו, הוא מונה לשר הכספים ולגובה המיסים בתחום שלטונו של הח'ליף. פלטיאל הנגיד נפטר בשנת 976, ובנו ממשיכו היה שמואל בן פלטיאל.
אחיינו אחימעץ בן פלטיאל כתב את "ספר היוחסין", בו סופר על חיי היהודים בתקופה זו.
במגילה מסופר כי בנו העלה אותו לקבורה בירושלים.
באשר לזהותו של פלטיאל במקורות חיצוניים, הועלו במשך השנים מספר סברות. העדכנית ביותר היא של משה גיל שסובר שייתכן והמצביא היהודי בצבא הפאטימי, פאצ'ל איבן סאלח, הוא פלטיאל הנגיד. הוא מנמק זאת בכך לאור הדמיון בין השמות, היות שניהם משכילים ורופאים, וכן הדמיון בתפקיד שכל אחד מהם מילא בחצר הפאטימית, והיות פאצ'ל בהמשך מושל צבאי של כלל סוריה ואחראי כספים, אשר היה מעורב גם בכיבוש מצרים וארץ ישראל. בנוסף הסיפור על פלטיאל והשגריר הביזנטי מופיע במקורות המוסלמים על פאצ'ל בגרסה דומה לפיה במהלך המערכה על ארץ ישראל, מושל ממדינה מוסלמית עוינת מסרב לקבלו בשל מוצאו היהודי, אך לבסוף חוזר בו. עם זאת ישנן עדיין סתירות בין המקורות כגון שנת הפטירה המאוחרת יותר של פאצ'ל שחי עוד בתחילת שלטון הח'ליף אל-חאכם (996). סברה נוספת מזהה את פלטיאל עם מוסא בן אלעזר, רופאם של החליפים אל-מנצור ואל-עזיז.
הערות שוליים

↑  אדולף נויבאואר, סדר החכמים וקורות העתים, כרך ב', אוקספורד: דפוס קלארינדון, תרנ"ג-1895, עמ' 125, באתר היברובוקס
↑  בנימין קלאר, מגילת אחימעץ, ירושלים: הוצאת תרשיש, תש"ד, עמודים לח-לט, באתר היברובוקס
↑  בנימין קלאר, מגילת אחימעץ, ירושלים: הוצאת תרשיש, תש"ד, עמודים מג-מד, באתר היברובוקס
↑  בנימין קלאר, מגילת אחימעץ, ירושלים: הוצאת תרשיש, תש"ד, עמודים מד-מה, באתר היברובוקס
↑  בנימין קלאר, מגילת אחימעץ, ירושלים: הוצאת תרשיש, תש"ד, עמודים מה-מו, באתר היברובוקס
↑  אדולף נויבאואר, סדר החכמים וקורות העתים, כרך א', אוקספורד: דפוס קלארינדון, תרנ"ג-1895, עמ' 115–116, באתר היברובוקס
↑  יהודה לייב פישמן מימון, הנגידות בישראל, פרק שלישי, באתר היברובוקס
↑  מרק כהן, ‏המקורות לראשית מישרת ראש-היהודים (הנגידות) במצרים, פעמים 2, קיץ תשל"ט 1979, עמ' 14-5
↑  Moshe Gil, A History of Palestine, 634-1099, Cambridge University Press, 1997-02-27, ISBN 978-0-521-59984-9. (באנגלית)
↑  אלינער ברקת, ראש היהודים במצרים תחת השלטון הפאטימי
| הנגידים (ראשי היהודים) במצרים |
| --- | --- | --- |
| לפני הגעתו של הרמב"ם | רבי פלטיאל •  רבי יהודה בן סעדיה • רבי מבורך בן סעדיה • רבי משה בן מבורך • רבי שמואל בן חנניה • זוטא |  |
| בתקופת הרמב"ם וצאצאיו | הרמב"ם • רבי אברהם בן הרמב"ם • רבי חננאל בן שמואל  • רבי דוד מימוני • רבי אברהם מימוני • רבי יהושע מימוני • רבי דוד מימוני (השני) |  |
| לאחר תקופת צאצאי הרמב"ם | רבי עמרם  • רבי שמעון  • רבי יוסף  • רבי שלמה בן יוסף  • רבי נתן הכהן שולאל  • רבי יצחק הכהן שולאל |  |
פתיחת ואנ'ט קרויג'ס

פתיחת ואנ'ט קרויג'ס היא פתיחת שחמט המתחילה במסע:
ה3
פתיחה זו נקראת על שם שחקן השחמט ההולנדי מרטין ואנ'ט קרויג'ס (1813–1885) שזכה באליפות הולנד השישית בשחמט ב-1878. בגלל שמסע פתיחה זה משוחק לעיתים רחוקות, פתיחה זו נחשבת לפתיחה נדירה ומסווגת על ידי אנציקלופדיית פתיחות השחמט (ECO) תחת הקוד A00.
הפתיחה 1.ה3 אינה פופולרית לפי מאגר הנתונים של ChessBase; היא נמצאת במקום ה-11 בפופולריות שלה מתוך 20 מהלכים ראשונים אפשריים ללבן. המהלך פותח אלכסון לרץ שבצד המלך ולמלכה ומביא לשליטה מסוימת במרכז, אך המסע עדיין נתפס כפאסיבי. הרגלי במשבצת ה3 מפריע לפיתוח של הרץ בצד המלכה ולבן רוצה בדרך כלל לתפוס יותר את מרכז הלוח.
למרות שזו לא פתיחה מאוד אגרסיבית למסע ראשון, המשחק יכול להפוך לווריאציות שונות של פתיחות אחרות כגון: פתיחה אנגלית (ג2–ג4), משחק רגלי המלכה (ד2–ד4), או הגנה צרפתית הפוכה (ד2–ד4 מאוחר), הגנה הולנדית הפוכה (ו2–ו4) או הווריאציה המודרנית של פתיחת לארסן (ב2-ב3).
פתיחת ואנ'ט קרויג'ס אינה בחירה נפוצה בקרב רבי-אמן, אבל יכולתה לשנות את העמדה לפתיחות שונות אחרות גרמה לה לצבור אהדה בקרב מספר שחקנים, ביניהם רב האמן הצ'כי פאבל בלטני, אהרון נימצוביץ', ובנט לארסן. גארי קספרוב פתח במסע זה נגד מכונת השחמט פריץ כדי להתקיל אותו בפתיחה שנחשבת "מחוץ לספר".
לקריאה נוספת

Hooper, David, 1915-, The Oxford companion to chess, 2nd ed, Oxford: Oxford University Press, 1996
Dunnington, Angus., Winning unorthodox openings, London: Everyman Publishers, 2000
הערות שוליים

↑  Nimzowitsch playing Uncommon Opening (A00) as White, www.chessgames.com
| פתיחות שחמט |
| --- | --- | --- |
| פתיחות אב | משחק פתוח • משחק חצי פתוח • משחק סגור • משחק חצי סגור • פתיחת איגוף • פתיחה נדירה |  |
| פתיחות גמביט | גמביט אבנס • גמביט בודפשט • גמביט המלך • גמביט המלכה • גמביט המלכה הנדחה • גמביט המלכה הנרצה • פתיחה סקוטית • גמביט לטבי • הגנה אוסטרית • הגנת צ'יגורין • הגנה בלטית • הגנת מרשל |  |
| הגנה הודית | הגנת בנוני • גמביט בודפשט • פתיחה קטלאנית • הגנה נימצו-הודית • הגנת בנוני מודרנית • הגנה הודית של המלכה • הגנת גרינפלד • הגנה הודית של המלך • התקפת טורה • הגנה הודית מזרחית • התקפת טרומפווסקי • הגנה מקסיקנית |  |
| פתיחות הגנה | הגנה הודית של המלך • הגנה הודית של המלכה • הגנה הודית מזרחית • הגנה נימצו-הודית • הגנת נימצוביץ' • הגנה הולנדית • הגנה מודרנית • הגנת בנוני • הגנת פילידור • הגנת גרינפלד • הגנת אלכין • הגנת קארו-קאן • הגנת שני הפרשים • הגנה ברלינאית • הגנה צרפתית • הגנה סיציליאנית • פתיחת פירץ  • טנגו הפרשים השחורים • פתיחה רוסית |  |
| פתיחות התקפה | התקפת ריכטר-ורסוב • התקפת טרומפווסקי • התקפת טורה • התקפת הודג'סון • פתיחת לארסן |  |
| פתיחות שיטתיות | שיטת לונדון • שיטת קול |  |
| פתיחות ללא סיווג | פתיחה איטלקית • פתיחה אנגלית • פתיחת בירד • פתיחה ספרדית • פתיחה ספרדית, וריאצית ההחלפה • פתיחה וינאית (משחק וינה) •  פתיחת ארבעת הפרשים • פתיחת רץ המלך • פתיחה קטלאנית • פתיחת רטי  • פתיחת בארנס • פתיחת סארגוסה • פתיחה פולנית • פתיחת גרוב • פתיחת אנדרסן • פתיחת קלמנץ • פתיחת דורקין • פתיחת אמאר • פתיחת דאנסט • פתיחת וור • פתיחת דספרז • פתיחת מיזס • פתיחת ואנ'ט קרויג'ס |  |
| אחר | אנציקלופדיית פתיחות שחמט • מלכודות בפתיחה בשחמט |  |
ראו גם פורטל השחמט • קטגוריה:פתיחות שחמט • קטגוריה:שחמט
פירוק נשק כימי

השמדת רקטות M-55 עם VX
מגש תחמושת ריקה לאחר שחוממה
מפעל אטול ג'ונסטון לפירוק נשק כימי, 1990
ספינה אמריקאית סמוך לאטול ג'ונסטון במסגרת מבצע "קופסת הפלדה" להשמדת 100,000 כלי נשק כימיים אמריקאיים.
פירוק נשק כימי הוא תהליך הפיכתו של נשק כימי ללא-שמיש ובטוח לסביבה.
תהליך הפירוק מורכב וממושך בשל רעילות החומרים וריכוזם. על פי רוב יש לשנע את כלי הנשק למתקני פירוק ייחודיים ולא ניתן לבצע את הפירוק במקום האחסון. דרכי הפירוק המותרות מוגדרות באמנת הנשק הכימי.