מסילת הברזל הטרנס-אסייתית

|  מידע על הקו |
| --- | --- |
 סוג הקו:  נוסעים ומשא
 
מסילת הברזל הטרנס-אסייתית (בראשי תיבות TAR, מאנגלית Trans-Asian Railway) היא מיזם שנועד ליצור רשת מסילות משולבת עבור רכבות משא לרוחב אסיה ואירופה תוך הנעת רכבות. TAR הוא מיזם של הוועדה החברתית והכלכלית עבור אסיה והאוקיינוס השקט (בראשי תיבות UNESCAP) של האו"ם.
המיזם החל בשנות ה-60 של המאה ה-20 במטרה לייצר מסילת ברזל רציפה שאורכה כ-14,000 קילומטרים בין סינגפור לאיסטנבול בטורקיה, עם אפשרות לקישורים למקומות נוספים באירופה ובאפריקה. באותה העת היו הטיסות והובלת מטענים באוניות מפותחים פחות, והמיזם הבטיח לקצץ בצורה משמעותית בזמן הובלת המטענים ובמחירי ההובלה בין יעדים באסיה ליעדים באירופה. מכשולים מדיניים וכלכליים עכבו את התפתחות ה-TAR בשנות ה-60, ה-70 וה-80. בשנות ה-90, משהגיע קץ המלחמה הקרה והחלו להתרקם של היחסים בין כמה ממדינות האזור, השתפרו סיכויי ההצלחה של יצירת רשת מסילות לרוחב יבשת אסיה.
כיום רואים את מיזם TAR כאמצעי להתמודד עם הגידול העצום בסחר הבינלאומי שבין מדינות אסיה ואירופה ולאפשר את תנועת המטענים הגדלה מדי שנה. המיזם נחשב גם כדרך לשפר את הנגישות ואת כלכלת המדינות שאין להן מוצא לים כדוגמת לאוס, אפגניסטן, מונגוליה והרפובליקות של מרכז אסיה.
רוב רשת מסילות הברזל קיים כבר כיום, ועם זאת נותרו כמה פערים משמעותיים. האתגר הגדול ביותר הוא ההבדל ברוחב מסילות הברזל שברחבי אסיה ואירופה. קיימות ארבע מידות רוחב עיקריות של מסילות הברזל. רוב אירופה, טורקיה, איראן, סין, קוריאה הצפונית וקוריאה הדרומית משתמשות ברוחב של 1,435 מילימטר המכונה גם הרוחב הסטנדרטי. פינלנד, רוסיה והרפובליקות לשעבר של ברית המועצות משתמשות במסילה שרוחבה 1,520 מילימטרים. רוב מסילות הברזל בהודו, פקיסטן, בנגלדש וסרי לנקה הן ברוחב של 1,676 מילימטרים, ורוב מסילות הברזל בדרום-מזרח אסיה הן ברוחב של מטר אחד. במרבית המקרים אין הכוונה במיזם TAR לשנות את רוחב מסילות הברזל הלאומיות. מתקנים ממוכנים יבנו על מנת לשנע מכולות מרכבת לרכבת בנקודות בהן משתנה רוחב המסילה.
עד 2001 נבחנו ארבעה פרוזדורים:
הפרוזדור הצפוני- יחבר את אירופה ואזור האוקיינוס השקט דרך גרמניה, פולין, בלארוס, רוסיה, קזחסטן, מונגוליה, סין וקוריאה, כשחילופי רוחב מסילות יתרחשו בגבול פולין-בלארוס, (1,435 מ"מ ל-1,520 מ"מ), בגבול קזחסטן-סין (1,520 מ"מ ל-1,435 מ"מ) ובגבול מונגוליה-סין (1520 מ"מ ל-1435 מ"מ) הרכבת הטרנס-סיבירית בת ה-9,200 קילומטרים מכסה את רוב המרחק הכלול בפרוזדור זה ומשנעת כיום כמות גדולה של מטענים ממזרח אסיה למוסקבה ולשאר אירופה. בשל בעיות מדיניות בין קוריאה הצפונית לדרומית נאלצים כיום לשנע את המטענים מקוריאה הדרומית בהובלה ימית לנמל ולדיווסטוק על מנת שיגיעו לנתיב זה.
הפרוזדור הדרומי יימתח בין אירופה לדרום-מזרח אסיה, ויחבר את טורקיה, איראן, פקיסטן, הודו, בנגלדש, מיאנמר, ותאילנד עם קישורים למחוז יונאן בסין ודרך מלזיה לסינגפור. כיום חסרים קטעים במזרח איראן, בין הודו למיאנמר ותאילנד, בין תאילנד וקמבודיה, בין קמבודיה לווייטנאם ובין תאילנד ליונאן. שינוי רוחב מסילה מתרחשים, או עתידים להתרחש בגבול איראן-פקיסטן (1,435 מ"מ ל-1,676 מ"מ), גבול הודו-מיאנמר (1,676 מ"מ למטר) ולסין (מטר ל-1,435 מ"מ).
רשת דרום-מזרח אסיה
הפרוזדור צפון-דרום יחבר את צפון אירופה עם המפרץ הפרסי. הנתיב הראשי יתחיל בהלסינקי בירת פינלנד וימשיך דרך רוסיה לים הכספי, שם יתפצל לשלושה נתיבים: נתיב מערבי דרך אזרבייג'ן, ארמניה ומערב איראן, נתיב מרכזי לאורך הים הכספי ולאיראן באמצעות מעבורת, והנתיב המזרחי דרך קזחסטן, אוזבקיסטן, וטורקמניסטן למזרח איראן. כל הנתיבים מתכנסים בבירת איראן טהראן וממשיכים לנמל האיראני בנדר עבאס.