stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נגן! אופוניום
דמויות מרכזיות

אומאה קומיקו (黄前 久美子) - תלמידת כיתה י' והגיבורה הראשית, נגנית אופוניום. היא אדם לא-החלטי, ונוטה להשאיר בחירות לאחרים וללכת "עם הזרם". קומיקו מתוסכלת מכך שהיא לא יכולה לפעול לפי רצונה, ומכך שאין לה אומץ לצאת כנגד אחרים. היא מתגוררת בסמוך למקדש ביודו-אין שבאוג'י, קיוטו.
קאטו האזוקי (加藤 葉月) - תלמידת כיתה י', נגנית טובה. חברתה של אומאה, אדם חברותי וגלוי-לב. בעבר הייתה חברה במועדון הטניס של בית הספר, ולכן היא שזופה. האזוקי הצטרפה לתזמורת משום שחלמה לנגן בחצוצרה, אך בסופו של דבר היא מנגנת בתזמורת בטובה.
קוואשימה ספאייה (川島 緑輝 - שמה הפרטי הוא תעתוק של המילה האנגלית ספיר) / מידורי - תלמידת כיתה י'. היא נגנית קונטרבס, ואת כלי-הנגינה שלה היא מכנה "ג'ורג'". חברתה של קומיקו. היא ביישנית וחסרת ביטחון-עצמי; מידורי למדה לנגן בקונטרבס בחטיבת-הביניים היוקרתית, ממנה עלתה לתיכון קיטאוג'י.
קוסאקה ריינה (高坂 麗奈) - תלמידת כיתה י' עם שיער שחור ארוך, נגנית חצוצרה. ריינה מתוארת בספר כיפהפייה; היא עלתה לקיטאוג'י מאותה חטיבה בה למדה קומיקו. היא שקדנית, ונוהגת להתאמן בכיתת המוזיקה אפילו מחוץ לשעות הלימודים הרגילות. היא אמנם מנומסת, אך קרירה מעט, ולכן לא פופולרית. היא אוהבת מאוד את החצוצרה שלה, שקנו לה הוריה כשהייתה תלמידת חטיבה.
טאנאקה אסוקה (田中 あすか) - תלמידת י"ב, נגנית אופוניום. סגנית האחראית על התזמורת, האחראית על מדור הבס, והצועדת הראשונה (Drum major) של התזמורת. היא לובשת משקפיים אדומות. אסוקה היא אדם מניפולטיבי, ולא מהססת להשתמש באחרים למטרותיה-היא. היא מסתירה את רגשותיה האמיתיים מאחרים תחת "מסכה" של אדם שמח, מצחיק ואכפתי.
אוסגאוורה הארוקה (小笠原 晴香) - תלמידת י"ב, נגנית סקסופון בריטון. היא האחראית על התזמורת ועל מדור הסקסופון. היא אמנם נחושה מאוד, אך בעלת דימוי עצמי נמוך.
נקאסקו קאורי (中世古 香織) - תלמידת י"ב, נגנית חצוצרה, עם שיער שחור. קאורי נחמדה לכולם, ולכן פופולרית מאוד. האחראית על מדור החצוצרה.
נקגאווה נאצוקי (中川 夏紀) - תלמידת י"א, נגנית אופוניום
יושיקאווה יוקו (吉川 優子) - תלמידת י"ב, נגנית חצוצרה. מעריצה את קאורי.
טסוקאמוטו שואיצ'י (塚本 秀一) - תלמיד כיתה י', נגן טרומבון. חבר ילדות של קומיקו, שהסתכסך עימה מכיוון שהעליב אותה בעבר.
גוטו טאקויה (後藤 卓也) - תלמיד כיתה י"א, נגן טובה. הוא גבוה, נינוח ושתקן.
נאגאסה ריקו (長瀬 梨子) - תלמידת כיתה י"א, נגנית טובה. חברתו של טאקויה.
אאוי סאיטו (斎藤 葵) - תלמידת כיתה י"ב. חברת ילדות של קומיקו, שפרשה מהתזמורת מכיוון שלא הצליחה לשלב בין החזרות התכופות ללימודים לקראת מבחני הכניסה לאוניברסיטה.
טאקי נובורו (滝 昇) - מנצח התזמורת החדש. אדם שיטתי, שמקדם את העצמאות של תלמידיו, ומסייע להם להגיע למטרתם - זכייה בתחרות הלאומית.
מיצ'י מאצומוטו (松本 美知恵) - המחנכת בכיתתה של קומיקו, והמורה האחראית על התזמורת; היא ידועה כמורה קשוחה.
נוזומי קאזאקי (傘木 希美) - תלמידת י"א, נגנית חליל. פרשה מהתזמורת בעבר אך מעוניינת לחזור אליה.
מיזורה יורואיזוקה (鎧塚 みぞれ) - תלמידת י"א, נגנית האבוב היחידה בתזמורת. היה לה בעבר קשר קרוב אל נוזומי.
מקס פליישר

| --- | --- |

 לידה:  19 ביולי 1883 קרקוב, אוסטרו-הונגריה (כיום בפולין)
 פטירה:  11 בספטמבר 1972 (בגיל 89) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית, פולין 
 תקופת הפעילות:  1918–1972 (כ־54 שנים)
 עיסוק:  אנימטור, מפיק סרטים, במאי
 צאצאים:  ריצ'רד פליישר 
 פרסים והוקרה:  פרס וינזור מקיי (1972) 
 פרופיל ב-IMDb
 
מקס פליישר (באנגלית: Max Fleischer;‏ 19 ביולי 1883 - 11 בספטמבר 1972) היה אנימטור, ממציא, מפיק סרטים ובמאי יהודי אמריקאי, אשר היה חלוץ בפיתוחים סרטים מצוירים ועמד בראש "אולפני פליישר"(אנ'). בסרטיו הופיעו דמויות מונפשות מפורסמות, כגון: בטי בופ ופופאי המלח, ויחד עם זה היה אחראי לכמה פיתוחים טכנולוגיים בתחום, כולל הרוטוסקופ.
קורות חיים

נולד בשם מאייר פליישר (Majer Fleischer) למשפחה יהודית בקרקוב, אוסטרו-הונגריה (כיום בפולין). הוא היה הילד השני מתוך שישה ילדים שהיו לחייט אהרון "ויליאם" פליישר. משפחתו היגרה לארצות הברית ב-1887 והתמקמה בעיר ניו יורק, שם למד בבית ספר ציבורי. את רוב שנותיו המעצבות העביר בשכונה ענייה בשם בראונסוויל, אשר ממוקמת ברובע ברוקלין בעיר, שם השתתף בלימודי ערב בתיכון, לפני שהחל לקבל הכשרה באומנות מסחרית במכללה הפרטית קופר יוניון. עוד כשהיה נער, החל לעבוד כשליח בעיתון The Brooklyn Daily Eagle, ומאוחר יותר כקָרִיקָטוּרִיסט. הוא נישא לאתל גולד ב-25 בדצמבר 1905. זמן קצר לאחר מכן הוא קיבל עבודה כמאייר לחברת קטלוגים בבוסטון. ב-1912 הוא חזר לניו יורק כעורך האומנותי של המגזין מדע פופולרי, כמו כן כתב מספר ספרים.
קורות חיים > הרוטוסקופ

פליישר המציא רעיון במטרה לפשט את התהליך של תנועות מונפשות. הפטנט על הרוטוסקופ אושר ב-1915, אך כבר ב-1914 הוא ואחיו דייוויד פליישר יצרו את הסרט המונפש הראשון באמצעות שימוש במערכת.
קורות חיים > אולפני פליישר

פליישר הפיק סרטים עבור אולפני בריי עד 1921, באותה שנה הוא ואחיו דייוויד ולו הקימו את אולפני פליישר(אנ') (Fleischer Studios). בתחילה נקראו "מתוך סרטי אינקוול" (Out of the Inkwell Films) ויצרו אנימציה והנפשות קצרות. האחים פליישר חברו גם ללי דה פורסט, אדווין מיילס והוגו ריזנפלד במטרה ליצור את Red Seal Pictures Corporation שהיו ברשותו 36 בתי קולנוע בחוף המזרחי.
פליישר המציא את הטכניקה "עקבו אחר הכדור המקפץ" לשירי שירה בציבור המונפשים שהחלו במאי 1924 עד תחילת 1927, רק כמה חודשים לפני תחילת עידן הקול. בסוף 1926 הגישו Red Seal Pictures Corporation בקשה לפשיטת רגל.
בתחילת עידן הקול בסרטים, פליישר הפיק הרבה סרטי הנפשה מתקדמים טכנולוגית. לכמה מסרטיו המצוירים היה פסקול של זמרי ג'אז מובילים באותה התקופה: קאב קאלוויי, לואי ארמסטרונג ודון רדמן.
קורות חיים > הדרך להצלחה

ב-1928, כשאולפני הסרטים ביצעו את המעבר לקול, פליישר החיה מחדש את סדרת השירה בציבור המונפשת שלו באמצעות סרטי פרמאונט. מתוך סרטי אינקוול בע"מ, אורגן מחדש בינואר 1929 לאולפני פליישר. באוגוסט 1929 הופקו סרטוני סדרה "טלקארטון", שנה לאחר מכן בימבו הפך לכוכב הסדרה. באוגוסט 1930, חברתו של בימבו בשם דייזי דישס עשתה את הופעת הבכורה של בסדרה, והפכה במהירות לכוכבת הגדולה של פליישר. בשלב מאוחר יותר שמה יוחלף לבטי בופ. באוגוסט 1932 הוחלף שם הסדרה מטלקארטון לבטי בופ קארטון. בשלב הזה הפכה בטי ל"מלכת ההנפשה". פליישר הפך לאחד משני מפיקי האנימציות המובילים, לצד וולט דיסני.
הדמויות המצוירות של פליישר היו שונות מאוד מאלה של דיסני, גם בתפיסה וגם בביצוע. גישתו של פליישר הייתה מתוחכמת, בדגש על סוריאליזם, הומור שחור, אלמנטים פסיכולוגיים למבוגרים ומיניות. הרקע היה מחוספס, יותר עירוני, לעיתים מלוכלכך, לרוב בדירת שיכון עם סדקים וריהוט מרופט. גם פסקול הג'אז שיקף כך. אך למרות ההצלחה של בטי בופ, אולפני פליישר לא היו קרובים להצלחה הבינלאומית העצומה של מיקי מאוס.
פליישר היה הכי קרוב להצלחה בהיקף של מיקי מאוס, באמצעות העסקה להבטחת הזכויות שלו ברצועת הקומיקס של פופאי. פופאי החל כדמות משנית בשנת 1929 בעיתון וערך את הופעת הבכורה הקולנועית שלו ביולי 1933, כאשר הוצג בסרט קצר של בטי בופ בואו אתה ואותו נלחם. פופאי הפך ללהיט מידי והמשיך להיות מופק עד 1957.
אולפני פליישר קיימו פעילות גדולה בניו יורק תחת חסותם של אולפני פרמאונט. אך בתמורה לכספים שקיבל מהם, פליישר היה נתון לרחמים של הנהלת פרמאונט. במהלך השפל הגדול, פרמאונט שינו את שם וביצעו ארגון מחדש ארבע פעמים בעקבות פשיטות רגל. הארגונים מחדש השפיעו על תקציב הפיתוח של פליישר והציבו בפניו אתגרים.
כאשר שיטת הטכניקולור הפכה לזמינה, פרמאונט הטילו וטו על שימוש בשיטה, מחשש להוצאות שישפיעו על המאזן התקציבי, ובכך העניקו לדיסני בלעדיות על השיטה למשך ארבע שנים. שנתיים לאחר מכן, פרמאונט אישרו לפליישר לבצע הפקות בצבע. ב-1934 הפיק פליישר סדרה בצבע כמענה לדיסני.
קורות חיים > הירידה

בשנת 1934 הפופולריות של בטי בופ נפגעה באופן בלתי הפיך, כתוצאה מקוד הייז. המיניות הגלויה שלה רוסנה, והלבוש החושפני שלה הוחלף בחצאית ארוכה. בעוד ההפקה הפכה מעודנת יותר עם סיפורים יותר מובנים, רמת התוכן הייתה ילדותית יותר, והושפעה רבות מהמטה של פרמאונט, במטרה לכוון את הסרטים למשפחות. בטי הפכה לאשת קריירה לא נשואה, "אזרחית טובה" במקום אוהבת הג'אז חסרת הדאגות שהייתה בעבר.
ב-1937 הפקת הסרטים באולפני פליישר נפגעה בעקבות שביתה בת חמישה חודשים, כתוצאה מכך לא הוקרנו סרטיו של פליישר בקולנוע במשך השנה, בלחץ אולפני סרטי פרמאונט נאלץ פליישר להתפשר. במרץ 1938 עברו האולפנים מניו יורק למיאמי, הסיבות לכך היו רבות, החל מהימנעות ממהלכי איגוד עובדים נוספים ועד מקום גדול יותר להפקות עתידיות. בצירוף מקרים עם המעבר, היחסים בין האחים מקס ודייוויד התדרדרו.
כאשר דייוויד היה בפרמאונט, הוא התבקש לשלב את דמות הקומיקס והרדיו הפופולרית סופרמן, בסדרה מונפשת. למרות התקציב הגבוה שהושקע, פי שלושה מסדרות פופאי, סופרמן הפך לדמות המונפשת המוצלחת ביותר בתקופה המאוחרת יותר של האולפנים. בעקבות ההצלחה פליישר רצה להפיק סרט באורך מלא והפיצו בחג המולד של 1939. במטרה לממן את הפעילות ולקבל הלוואה, ניהל פליישר משא ומתן עם פרמאונט שבסופו מושכנו נכסי אולפני פליישר לתקופה של 10 שנים.
בעוד ש"מסעות גוליבר" ב-1939 היה הצלחה מתונה בקופות, הוא לא הצליח להחזיר את כל ההשקעה מכיוון שהייתה חריגה של 500,000 דולר בתקציב בעקבות המעבר של האולפנים למיאמי, הכשרת עובדים חדשים והוצאות תחבורה. באותו הזמן, היה ידוע גם על המלחמה המסלימה באירופה, שלושה חודשים לפני שפרמאונט הפסיקו את הפצת הסרטים בארצות זרות. בנוסף, חזרתו של פופאי באותו הזמן גם לא נלקחה בחשבון כראוי. הגורמים האלה תרמו למצב הכלכלי המדרדר של אולפני פליישר. המכה האחרונה הייתה שחרור חסל מזל של סרט ב-1941, יומיים לפני המתקפה על פרל הארבור.
במאי 1941, פרמאונט השתלטו על אולפני פליישר. מקס נשאר אחראי, אך הסכסוך הארוך עם אחיו דייוויד החמיר את המצב. מעט אחרי השחרור של הסרט ב-1941, דייוויד עזב לקליפורניה במטרה לעמוד בראש יחידת ההנפשה של סרטי קולומביה, עד אפריל 1942, חודש אחד בלבד לפני חידוש החוזה של פליישר. המעבר של דייוויד היווה הפרת חוזה מכיוון שעבר אצל המתחרים בעוד היה לו חוזה בפרמאונט. הפרה זו, ביחד עם חוב גדול לפרמאונט, נתנה את הזכות לאולפן הגדול יותר לשלוט בקטן, ובכך לדחוק את מקס החוצה. פרמאונט הביאה הנהלה חדשה, ביניהם חתנו של מקס. ב-25 במאי 1942 הוחלף השם לאולפני פיימוס והועבר חזרה לניו יורק.
למרות האכזבה מביצועי הסרטים, סדרת סופרמן הצליחה היטב. תשעה פרקים חדשים הופקו על ידי אולפני פליישר, כאשר שמונה מהם הופקו לאחר הארגון מחדש תחת השם של אולפני פיימוס. כיום הדמות המונפשת של סופרמן נחשבת לשיא הצלחתו של מקס פליישר.
רוטוסקופ
ניקולס ניקלבי (סרט, 2001)

| --- | --- |

 מבוסס על:  ניקולס ניקלבי מאת צ'ארלס דיקנס
 בימוי:  סטיבן ויטאקר 
 הופק בידי:  ניקולס בראון
 תסריט:  מרטין הספורד
 עריכה:  בוורלי מילס
 שחקנים ראשיים:  ג'יימס ד'ארסי סופיה מיילס דיאנה קנט צ'ארלס דאנס ג'ורג אינס אביגיל מק'קרן גרגור פישר
 מוזיקה:  קולין טאונס 
 צילום:  שון בוביט 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 חברה מפיצה:  Channel Four International AcornMedia
 שיטת הפצה:  ישירות לווידיאו 
 הקרנת בכורה:  8 באפריל 2001 (בריטניה) 29 בינואר 2002 (ארצות הברית)
 משך הקרנה:  200 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  דרמה קומית, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 דף הסרט ב־IMDb
 
ניקולס ניקלבי (השם המלא באנגלית: The Life and Adventures of Nicholas Nickleby) הוא סרט טלוויזיה בריטי ששודר בבכורה בערוץ 4 בשנת 2001, וביים סטיבן ויטאקר על פי הרומן באותו שם משנת 1839 מאת צ'ארלס דיקנס.
צוות השחקנים

ג'יימס ד'ארסי - ניקולס ניקלבי
סופיה מיילס - קייט ניקלבי
דיאנה קנט - גברת ניקלבי
צ'ארלס דאנס - ראלף ניקלבי
ג'ורג' איניס - ניומן נוגס
לי אינגלבי - סמייק
דונלד סאמפטר - מר ברוקר
גרגור פישר - ווקפורד סקווירס
פאם פריס - גברת סקווירס
דבי צ'ייזן - פאני סקווירס
כריס רובאק - ווקפורד סקווירס הבן
האנה סטורי - טילדה פרייס
טום אליס - ג'ון ברודי
ברוויק קיילר - מר סנולי
אביגיל מק'קרן - מיס לה קריווי
טום הולנדר - אלפרד מנטאליני
מריאן מק'לכלין - מאדאם מנטאליני
רוזלינד מארץ' - מיס נאג
דומיניק וסט - סר מלבורי הוק
רודריק קולבר - לורד וריסופט
מלקולם טיירני - וינסנט קראמלס
ז'קלין טונג - גברת קראמלס
רות צ'פמן - נינטה קראמלס
ריצ'רד כץ - מר לנוויל
ג'ונתן קוי - צ'ארלס צ'יריבל
סיימון אנדרוז - נד צ'יריבל
ג'יי ג'יי פילד - פרנק צ'יריבל
פרנק מילס - ארתור גרייד
ליז סמית' - פג סליידסקיו
קתרין הולם - מדליין בריי
פיליפ בונד - מר וולטר בריי
טום הידלסטון - לורד
ג'ון דאלימור - כומר
ג'ון הופקינס – לורד
פרסים

ברברה קיד מעצבת התלבושות זכתה בשנת 2001 בפרס האקדמיה הבריטית לאומנויות הקולנוע והטלוויזיה וב-2002 זכתה בפרס "Royal Television Society" על עבודתה בסרט.
מבוכים ודרקונים: כבוד בין גנבים

| --- | --- |

 מבוסס על:  משחק התפקידים "מבוכים ודרקונים" מאת גארי גיגקס ודייב ארנזון
 בימוי:  ג'ון פרנסיס דולי, ג'ונתן גולדשטיין 
 הופק בידי:  סטיבן דייוויס בריאן גולדנר ג'רמי לצ'אם
 תסריט:  ג'ון פרנסיס דולי, ג'ונתן גולדשטיין 
 עריכה:  דן לבנטל 
 שחקנים ראשיים:  כריס פיין מישל רודריגז ג'אסטיס סמית' רגה ז'אן פייג' יו גרנט קלואי קולמן סופיה ליליס
 מוזיקה:  לורן באלף
 צילום:  בארי פיטרסון
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Allspark Pictures Entertainment One פראמאונט Sweetpea Entertainment
 חברה מפיצה:  פראמאונט
 הקרנת בכורה:  30 במרץ 2023 (ישראל)   31 במרץ 2023 (ארצות הברית)
 משך הקרנה:  108 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  פנטזיה הרפתקאות
 מקום התרחשות:  Neverwinter, Revel's End 
 תקציב:  150 מיליון דולר
 הכנסות:  208.2 מיליון דולר
 פרסים:  פרס הוגו לעיבוד הדרמטי הטוב ביותר (ארוך) 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
מבוכים ודרקונים: כבוד בין גנבים (באנגלית: Dungeons & Dragons: Honor Among Thieves) הוא סרט פנטזיה-הרפתקאות אמריקאי, שנכתב ובוים על ידי ג'ונתן גולדשטיין וג'ון פרנסיס דיילי, המבוסס על משחק התפקידים הפופולרי באותו השם ומהווה אתחול לסדרת הסרטים באותו השם.
הסרט עלה לאקרנים בארצות הברית ב-31 במרץ 2023, תחת הפצתה של אולפני פראמאונט.
צוות השחקנים

כריס פיין - אדגין דרוויס, פייטן והארפר לשעבר. לאחר שאשתו נרצחה, הוא גידל את בתו קירה עם חברתו הולגה. בכלא עם הולגה בעקבות שוד שהשתבש, הוא מתכנן את הבריחה שלהם בתקווה להתאחד עם בתו.
מישל רודריגז - הולגה קילגור, ברברית לוחמת שגורשה משבטה בגלל שהתחתנה עם זר. היא משמשת כאם עבור קירה ונכלאת עם אדגין.
ג'אסטיס סמית' - סיימון אומאר, מכשף חצי שדון, צאצא של הקוסם הגדול אלמינסטר אומאר. מפוזר וחסר ביטחון עצמי.
רגה ז'אן פייג' - זנק ינדר, פלדין שנמלט בקושי מ"עלייתו לשלטון" של סזאס טאם בתאי וכתוצאה מכך "מזדקן לאט יותר מאדם רגיל".
יו גרנט – פורג' פיצוויליאם, נוכל שאפתן. חבר לשעבר בצוות של אדגין. מאז מאסרו של אדגין, הוא הפך לאדון נברווינטר, צבר עושר רב וקיבל ייעוץ מסופינה.
סופיה ליליס – דוריק, דרואידית שגודלה ביער נברווינטר על ידי קבוצת שדונים. היא חברה במובלעת אזמרגד וארגנה קבוצת התנגדות נגד אדון נברווינטר שתקף את היער עבור משאביו.
קלואי קולמן - קירה דרוויס, בתו בת ה-14 של אדגין שנלקחה תחת חסותו של פורג', האפוטרופוס שלה במשך שנתיים לאחר מאסרו של אביה.
דייזי הד - סופינה, קוסמת אדומה מתאי בעלת כוחות עוצמתיים. משמשת כיועצתו של פורג' פיצוויליאם שליט נברווינטר.
בראדלי קופר - מרלמין, בעלה לשעבר של הולגה.
הפקה > פיתוח

ב-7 במאי 2013, אולפני האחים וורנר וחברת ההפקות של קורטני סולומון, "Sweetpea Entertainment" הודיעו על הפקת עיבוד מחודש למשחק התפקידים הפופולרי "מבוכים ודרקונים", שייכתב על ידי דייוויד לזלי ג'ונסון-מקגולדריק ויופק על ידי המפיקים רוי לי, אלן זמאן וסולומון. יומיים לאחר ההכרזה, חברת הסברו תבעה אותם בתביעה לפיה עמלו על פיתוח סרט שיבוסס על "מבוכים ודרקונים" יחד עם סרטי יוניברסל, שיבוים וייכתב על ידי כריס מורגן. ב-3 באוגוסט 2015, לאחר שבית המשפט דחק בחברת "Sweetpea Entertainment" והסברו להסדיר את הזכויות, הפקת הסרט התקדמה לשלבי קדם הפקה תחת הפקתם המשותפת של האחים וורנר והסברו. ב-13 במאי 2016, נודע שהבמאי רוב לטרמן עתיד לביים את הסרט. ב-20 בפברואר 2018, סרטי פרמאונט רכשה את זכויות ההפקה של הסרט, וקיימה משא ומתן עם הבמאי כריס מקיי והתסריטאי מייקל גריליו על בימוי וכתיבת הסרט, בהתאמה. ב-30 ביולי 2019, נודע שג'ונתן גולדשטיין וג'ון פרנסיס דיילי מנהלים מגעים על בימוי הסרט במקום מקיי, אך שגריליו עדיין יהיה אמון על כתיבת התסריט. ב-6 במאי 2020, הוכרז שגולדשטיין ודיילי יהיו אחראים גם על כתיבת התסריט לסרט, שיופק על ידי ג'רמי לאצ'ם.
הפקה > ליהוק

ב־27 ביוני 2016, דווח על כך שהשחקן אנסל אלגורט נמצא במגעים על תפקיד בסרט. בדצמבר 2020, דווח על ליהוקו של כריס פיין לסרט. בפברואר 2021, דווח על ליהוקם של מישל רודריגז, ג'אסטיס סמית' ורגה ז'אן פייג'. ב-2 במרץ 2021, דווח על ליהוקם של יו גרנט בתור האנטגוניסט הראשי של הסרט ושל סופיה ליליס. באפריל 2021, דווח על ליהוקה של קלואי קולמן לצוות השחקנים.
הפקה > צילומים

צילומי הסרט החלו ב-12 באפריל 2021 באיסלנד, עם כ-60–70 חברי צוות הפקה, והסתיימו ב-19 באוגוסט 2021. בנוסף, צילומי הסרט התקיימו גם בבלפסט, צפון אירלנד.
הפצה

הסרט עלה לאקרנים ב-3 במרץ 2023. במקור, הסרט התעתד לעלות לאקרנים ב-23 ביולי 2021, אך לאחר מכן תאריך עלייתו לאקרנים נדחה ל-19 בנובמבר 2021 על מנת לפנות את התאריך להפצת הסרט "משימה בלתי אפשרית 7". בעקבות התפרצות מגפת הקורונה, תאריך עלייתו של הסרט לאקרנים נדחה ל-27 במאי 2022.
פרסים ומועמדויות

| פרס | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- |
| פרס סאטורן | סרט הפנטזיה הטוב ביותר | מועמדות |
סאלי (סיפור)

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  אייזק אסימוב 
 שפת המקור:  אנגלית אמריקאית 
 סוגה:  מדע בדיוני
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1953 
 תאריך הופעה ראשונה:  מגזין Fantastic, גיליון מאי-יוני 1953
 סדרה
 סיפור קודם:  שביעות הרצון מובטחת 
 סיפור עוקב:  Risk 
 
סאלי (באנגלית: Sally) הוא סיפור מדע בדיוני קצר שנכתב בידי אייזיק אסימוב בשנת 1953. הסיפור תורגם לעברית ב-1980 בקובץ 'אין איש פה, פרט...' ושוב ב-2011 בקובץ 'כתבי אייזיק אסימוב חלק 3'.
עלילה

הסיפור מתאר עתיד בו כל המכוניות הן בעלות מוח פוזיטרוני, ולכן לא דורשות נהג אנושי. המכוניות מתקשרות בעזרת טריקת דלתות, צפירות וחריקות מנוע.
הסיפור מתרחש בשנת 2057. אדם בשם ג'ייק מנהל חווה למכוניות ישנות. לכל אחת מהמכוניות שם ואישיות, אם כי רק שלוש מהן מזוהות בסיפור: סאלי, מכונית ספורט ישנה; ג'וזפה, אלפא רומיאו מיושן ומתיו, המכונית הישנה של ג'ייק.
ריימונד גלהורן, איש עסקים חסר מצפון, מנסה לגנוב מכוניות כדי למחזר את המוחות שלהן. הוא מכריח את ג'ייק באיומי אקדח לעלות לאוטובוס שחווט בצורה גרועה כדי שיוכלו לשלוט עליו ובורח מהחווה עם ג'ייק כבן ערובה. ג'ייק כועס על האופן בו גלהורן מתייחס למכוניות, ומתאר את האוטובוס כסובל מהמקבילה הפוזיטרונית למיגרנה. המכוניות בחווה מנסות להציל את ג'ייק ורודפות אחרי האוטובוס, מתקשרות עמו עד שהוא פותח את הדלתות, משליך את ג'ייק החוצה ובורח. סאלי מחזירה את ג'ייק לחווה. גלהורן נמצא מת למחרת בבוקר, לאחר שנדרס בידי האוטובוס שהתעלל בו לפני שרצח אותו.
הסיפור נגמר כאשר ג'ייק מאבד את אמונו במכוניות, בעודו חושב שהמכוניות עלולות להחליט שהן משועבדות בידי גזע האדם ולנקום.
כאוס מהלך

| --- | --- |
 
 ספרי הסדרה
 החור שברעש השקט והשאל הסכין והרקיע
 מידע כללי
 מאת:  פטריק נס
 סוגה:  ספרות ספקולטיבית והרפתקאות
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  2008–2010
 סדרה
 מספר ספרים:  3
 
כאוס מהלך (באנגלית: Chaos Walking) היא סדרת מדע בדיוני למתבגרים, שנכתבה על ידי הסופר האמריקני-בריטי פטריק נס. עלילתו מתרחשת בעולם דיסטופי שבו כל היצורים החיים יכולים לשמוע את מחשבותיו של זה בזרם של דימויים, מילים וצלילים הנקראים רעש. הסדרה נקראת על שם שורה בספר הראשון: "הרעש הוא אדם ללא פילטר, ובלי פילטר, אדם הוא פשוט תוהו ובוהו." הסדרה מורכבת מטרילוגיית רומנים ושלושה סיפורים קצרים.
בשלושת הרומנים מופיעים שני מתבגרים, טוד יואיט וויולה איידה, שנתקלים בסוגיות מוסריות שונות ובסכנות גבוהות כשבכוכב הלכת שסביבם פורצת מלחמה. הספר הראשון "החור שברעש" (2008) מתחיל בכך שטוד נאלץ לברוח מהעיר שלו לאחר שגילה חלקת שתיקה, נקייה מרעש. בספר השני "השקט והשאל" (2009), המתחים גוברים כשמלחמת אזרחים בין שני פלגים מנוגדים פורצת ובספר האחרון, "הסכין והרקיע" (2010), המינים הילידים של העולם החדש מורדים נגד בני האדם כשבדיוק ספינה מלאה מתיישבים חדשים אמורה להגיע לכוכב הלכת. הסדרה זכתה כמעט בכל פרס גדול למדע בדיוני לילדים בבריטניה, כולל בפרס הגרדיאן לשנת 2008, בפרס ג'יימס טיפטרי ופרס ספרי הנוער והילדים של קוסטה. הספר השלישי זכה במדליית קרנגי בשנת 2011. הסדרה זכתה לשבחים על התמודדותה עם נושאים כמו פוליטיקה מגדרית, גאולה, משמעות המלחמה וההבחנה הלא ברורה בין טוב לרע, הכל מושחל דרך הנרטיב המורכב והמהיר המאפיין את העלילה.
הרומן הראשון מסופר כולו על ידי טוד, השני מסופר דרך נקודות המבט של טוד וגם של ויולה והספר השלישי מסופר מנקודת מבטו של טוד, ויולה ו"השקט".
תפיסה

נס טוען כי הרעיון ל"כאוס מהלך" נבע מ"רעיון אחד באמת רציני ורעיון אחד טיפשי למדי": כיצד עומס מידע משפיע על בני נוער, וכיצד רוב הכלבים המדברים הבדיוניים "לעולם לא מדברים כמו... אני חושב שכלבים באמת היו מדברים".
נס תכנן את הסדרה כטרילוגיה למן ההתחלה, והחליט לשים את נושא המעוף בספר הראשון, שאלת העריצות בספר השני ועניין המלחמה בספר השלישי.
הספרים > החור שברעש

הספר מתחיל זמן קצר לפני שטוד יואיט מגיע לבגרותו והופך לגבר. בפרנטיסטאון טוד חונך להאמין שרעש הוא תוצאה של חיידק שנוצר על ידי הספקל שהרג את כל הנשים ושחרר רעש על הגברים הנותרים. לאחר שגילו חלקת שתיקה בביצה, הוריו הפונדקאיים מיד אומרים לו שהוא צריך לרוץ ומשאירים לו רק את מפת העולם החדש, הודעה ושאלות רבות ללא מענה. עד מהרה הוא מגלה את מקור השתיקה: ילדה בשם ויולה. על השניים למהר להזהיר התיישבויות אחרות על הכנותיה של פרנטיססטאון למלחמה ולהימלט מפני אהרון, מטיף מטורף, כשראש העיר דייוויד פרנטיס מכין צבא לכיבוש.
הספרים > השקט והשאל

בהמשך לאירועי הספר הראשון, הספר השני מתחיל בהפרדה בין טוד לוויולה כשהם מגלים שראש העיר הגיע לפניהם להייבן. טוד נכלא ונאלץ לעבוד עם דייוויד פרנטיס ג'וניור כדי להתעלם מספאקל המשועבדים ואילו ויולה מתחילה להתלמד אצל מרפא ידועה, המאהבת קויל. עם זאת, המאהבת קויל מובילה גם ארגון טרור, "השקט", כדי להחזיר ל"נשיא" פרנטיס, שמרחיק את ויולה וטוד כשהם מעורבים עוד יותר בתככי הסיעות היריבות.
הספרים > הסכין והרקיע

בספר החותם את הטרילוגיה, מתרחשת מלחמה שמסתיימת בעולם כששלושה צבאות צועדים לתוך ניו פרנטיסטאון. העולם החדש נמצא בתוהו ובוהו כשהספאקל והמתיישבים יוצאים למלחמה, שאותה יוזם ראש העיר פרנטיס וספאקל המורד, 1017. טוד וויולה מסרבים לוותר אחד על השני או על מה שהם מאמינים בו, אך כדי לשרוד נדרשות בחירות קשות. הגיבורים מוצאים כי להחלטותיהם השלכות קשות, וההימור רק עולה ככל ששלושת הצדדים נלחמים על מה שהם מאמינים שנכון. נושאים שנחקרו בספרים קודמים מובאים סוף סוף לנקודת שיא: האם גאולה אפשרית, האם חייהם של מעטים שווים את חייהם של רבים, ומה נדרש כדי לגדול בעולם מלא החלטות מפלצתיות.
הספרים > סיפורים קצרים

נס פרסם שלושה סיפורים קצרים המתרחשים בעולם הסדרה. "העולם החדש" פורסם לראשונה כספר להורדה בחינם ב-29 ביוני 2009; "הים הרחב, הרחב" ו"נוף השלג" פורסמו בחינם ברשת ב-16 במאי 2013. כל סיפור מיועד ליצירה נלווית לרומנים: "העולם החדש" נועד לקריאה אחרי הספר הראשון; "הים הרחב והרחב" אחרי הספר השני; ו"נוף השלג" אחרי הספר השלישי. הסיפורים הקצרים נכללו במהדורות הרומנים בבריטניה בשנת 2013.
הספרים > סיפורים קצרים > העולם החדש

"העולם החדש" הוא פריקוול קצר לטרילוגיה, המפרט את האירועים שהובילו להתרסקות הספינה של ויולה על העולם החדש, לפני שפגשה את טוד יואיט.
הספרים > סיפורים קצרים > הים הרחב, הרחב

פריקוול לרומנים, "הים הרחב והרחב" מתרחש לפני מלחמת ספאקל בימים האחרונים של כפר הדייגים הורייזון. הסיפור מספר על מערכת יחסים בין מתבגרת כפרית לבין ספאקל מקומי.
הספרים > סיפורים קצרים > נוף שלג

"נוף שלג" מתרחש לאחר אירועי הספר השלישי ומסופר על ידי לי. בסיפור, לי ווילף מצטרפים למסע מחקר של מתיישבים חדשים הנוסעים לגבול הצפוני של כוכב הלכת.
מיקומים

הטרילוגיה מתרחשת על כוכב לכת בשם העולם החדש, אשר מיושב על ידי קבוצה קטנה של מתיישבים אדוקים דתיים מהעולם הישן (אולי כדור הארץ) עשרים ושלוש שנים לפני תחילת אירועי הספר הראשון. העולם החדש הוא ביתם של ספאקל אינטליגנטיים, כמו גם יצורי ים ענקיים. העולם החדש יושב במקור כדי להפוך ל"דרך חיים חדשה, נקייה ופשוטה וישרה וטובה". בפרט, המתיישבים התכוונו להקים כנסייה שתשאיר אחריה שחיתות לטובת טוהר. עם זאת, החיידק, שנמצא באטמוספירה של כדור הארץ, הציב כמה בעיות שעצרו את התפתחות החזון הזה. שיירת ספינות שנייה, בהנחה שהראשונה לא שרדה, מגיעה לעולם החדש בסוף אירועי הספר השלישי.
מיקומים > פרנטיסטאון

בהתחלה, ההנחה הייתה שפרנטיסטאון, המאוכלסת רק בזכרים, היא היישוב האנושי היחיד בעולם החדש, וכי כל הנקבות נהרגו על ידי מחלה שנבעה מלוחמה ביולוגית במהלך המלחמה נגד המינים האינטליגנטים של העולם החדש, המכונים ספאקל (Spackle). עם זאת, הטענה הוכחה כשקר עם גילוי ההיסטוריה האמיתית של העיר. לקראת סוף הספר הראשון, מתגלה כי כל נשות פרנטיססטאון נהרגו בפעולה של אי שפיות לאחר מלחמת הספאקל, שהונעה על ידי ראש העיר (פרנטיס) וכומר מטיף מטורף (אהרון).
הגברים בעקבות ראש עיריית פרנטיססטאון כיוונו במקור להשתלט על העולם החדש כנקמה על היותם מבודדים על פשעיהם, וקיבלו את ראש העיר פרנטיס כמנהיגם המוחלט. עם סיום הסדרה אינספור חסידיו של פרנטיס נהרגים, במלחמה האפוקליפטית האחרונה נגד הספאקל. אינספור ספאקל נהרגים אף הם, אם כי הקורא מקבל תובנות עמוקות הרבה יותר באורח חייהם וארגונם, בעיקר מקיף את קולותיהם הסמכותיים של "השמיים" והשקט. כעת המלחמה נמצאת בידיו של פרנטיס ומשרתת כעת לא כל כך את מטרת הנקמה על מעשים קודמים, אלא את השובע של רצונו המגלומני לשליטה מוחלטת על כוכב הלכת. ברם שליטה זו גובה מחיר של ידע מוחלט, נטל פאוסטיאני שבסופו של דבר גדול מכדי לשאת.
מיקומים > הייבן

בהיותה היישוב הגדול ביותר בעולם החדש, הייבן היוותה המפתח המוביל של טכנולוגיה ומחקר. ביישוב פותחה תרופה לרעש, והייתה העיר האחרונה שהשתלטה עליה פרנטיסטאון, אליה נכנעו. בסוף הספר הראשון, שמה של העיר נקראה ניו פרנטיסטאון, וראש העיר פרנטיס קיבל במהירות את תפקיד הנשיא. לפני כן תושבי הייבן תפסו ושמרו את ספאקל כמשרתים, כשכולם נהרגו, מלבד 1017. זה דרבן את פרוץ המלחמה שהתרחשה בספר השלישי בסדרה.