stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניקו צ'אושסקו
ביוגרפיה

ניקו צ'אושסקו נולד בבוקרשט, רומניה ולמד בבית הספר התיכון על שם פטרו גרוזה עד שנת 1963, כשעבר ללמוד בבית ספר תיכון מס' 24, שם השלים 12 שנות לימוד. ב-1960 התקבל לתנועת הפיונירים והיה ראש קבוצה. במאי 1966 התקבל לאיחוד הנוער הקומוניסטי ארגון בו הוא התקדם עד לתפקיד הבכיר ביותר.
ניקו למד פיזיקה באוניברסיטת בוקרשט, אך הוריו הועידו אותו לקריירה פוליטית ודאגו לקידומו במסגרת איחוד הנוער ולאחר מכן מונה לאחראי מטעם המפלגה הקומוניסטית הרומנית על אזור סיביו. בנוסף לתפקיד זה הוא היה מ-1982 חבר מחליף בוועד הפועל הפוליטי של המפלגה הקומוניסטית ונציג רמניקו סראט ומזכיר באספה הלאומית הגדולה של רומניה.
בעת המהפכה הרומנית ניקו היה באזור סיביו ונטען שנתן הוראות לירות על מתמרדים. הוא פנה לדודו, גנרל איליה צ'אושסקו, וזה הבטיח לשלוח לו מסוק, שייקח אותו למקום מבטחים, אך המסוק לא הגיע וניקו נסע במכונית, שהעמידה לרשותו ידידה, אל בוקרשט. בכניסה לבוקרשט, שהייתה חסומה, זוהה על ידי חיילים שלקחו אותו למשמר למכונית שלהם. קבוצת אספסוף, שזיהתה אותו, התנפלה עליו ועל החיילים - האספסוף הכה את החיילים ואת ניקו צ'אושסקו ואחד מהם אף דקר אותו בבטנו. הוא נלקח בכוח הזרוע לבניין הטלוויזיה, כדי להציגו כשלל. כעבור כמה שעות ולאחר דימום מפצעו נלקח לבית חולים צבאי, שם נותח ונשאר באשפוז כמה ימים. עם יציאתו מבית החולים נעצר והואשם ברצח עם ובחבלה בכלכלת רומניה. במשפט שנערך לו נמצאו ראיות רק להפרת תקנות בנושא אחזקת נשק חם ותחמושת ועל כך נידון לחמש שנות מאסר. הוא שוחרר מוקדם יותר מסיבות רפואיות, חלה בשחמת הכבד, מחלה ממנה מת לבסוף.
ב-1985, לאחר נישואים בני שנה ושלושה חודשים עם פוליאנה דניאלה לומיניצה, בני הזוג התגרשו, אך נישואיו וגירושיו לא הופיעו בתיק שלו, כי לפי הדרכת אביו, גירושים היו כתם עבור פעיל מפלגתי. גם תאונת הדרכים בה מכוניתו גרמה למות אישה צעירה, לא נרשמה באף מקום, לא במשטרה ולא בתיקי בית המשפט. ניקו התפרסם כאוהב משתאות, נשים והימורים ויש סיפורים רבים על יחסיו עם שחקניות, מתעמלות ונשים יפות אחרות. מכריו מתארים אותו כאדם אינטליגנטי ומשכיל. בזמן המהפכה הרומנית הוא היה עסוק בשיחות טלפון, שנועדו לפטור את חברי קבוצת הכדורגל המקומית, שהוא היה התומך שלה, מביקורת מכס בחזרתם מחו"ל.
לקריאה נוספת

Tiranul מאת Lavinia Betea, Florin-Răzvan Mihai, Ilarion Țiu, הוצאת Cetatea de Scaun,‏ 2015.
הערות שוליים

↑  עיתון פולני טוען: נדיה קומנצ'י נאנסה ועונתה בידי ניקו צ'אושסקו, באתר וואלה, 2 באפריל 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 90182717  GND: 170067211  ISNI: 0000 0003 8399 3820  LCCN: n83222306  RERO: 02-A009691275  SUDOC: 076005135  VIAF: 273288498   WorldCat (עם VIAF): 273288498
נורמן ג'וזיף

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 בפברואר 1940 (בן 84) סידקאפ, קנט, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 ידוע בשל:  פרשת ת'ורפ, שערורייה פוליטית בריטית בשנות השבעים
 מקצוע:  אוּרְוָן, דוגמן
 
נורמן ג'וזיף (באנגלית: Norman Josiffe, נולד: 12 בפברואר 1940), מוכר יותר בתקשורת בשם נורמן סקוט (באנגלית: Norman Scott), הוא אוּרְוָן ודוגמן אנגלי לשעבר, שהיה דמות מפתח בפרשת ת'ורפ, שערורייה פוליטית בריטית בשנות השבעים.
ג'וזיף מופיע כדמות מרכזית, בגילומו של השחקן בן וישו, במיני-סדרה של ה-BBC משנת 2018 בשם "שערורייה אנגלית למדי".
ביוגרפיה

ג'וזיף נולד בסידקופ, קנט, אנגליה, בנם של אנה דורותי ג'וזיף (שם נעורים: לינץ', לשעבר מריט,‏ 1907-1985) ואלברט נורמן ג'וזיף (1908-1983‏), בעלה השני, אשר נטש את אשתו וילדו זמן קצר לאחר לידתו של נורמן. מאוחר יותר הוא שינה את שם משפחתו ל-"ליאנצ'ה-ג'וזיף" (Lianche-Josiffe) על ידי שינוי שם הנעורים של אמו, לינץ' (Lynch), ולמשך זמן מה כינה את עצמו "כבוד נורמן ליאנצ'ה-ג'וזיף ". כאשר ג'רמי ת'ורפ, חבר הפרלמנט הבריטי, לקח אותו ללון בבית אמו, אורסולה ת'ורפ, הוא הציג אותו בפניה בשם "פיטר ג'ונסון".
ג'וזיף עבד כאוּרְוָן עבור ברכט ואן דה ואטר, באורוות קינגהאם שבצ'יפינג נורטון, אוקספורדשייר, ב-1961, כאשר פגש לראשונה את ידידו של מעסיקו, ג'רמי ת'ורפ. לאחר שעזב את עבודתו באורוותיו של ואטר, ג'וזיף נעשה חולה נפש ובילה זמן מה בבית חולים פסיכיאטרי. ב-8 בנובמבר 1961, שבוע לאחר שחרורו ממרפאת אשורסט באוקספורד, הגיע ג'וזיף לבית הנבחרים כדי לפגוש את ת'ורפ. הוא היה חסר כל, חסר קורת גג, וגרוע מכך, השאיר ברשות מעסיקו לשעבר ואטר את כרטיס הביטוח הלאומי שלו, שהיה חיוני באותה העת לצורך השגת עבודה סדירה וזכאות לתנאי רווחה ודמי אבטלה. ת'ורפ הבטיח שהוא יעזור לו. בזמן זה, לערך, החלה לכאורה מערכת היחסים בין השניים. ת'ורפ העניק לג'וזיף את הכינוי "ארנבונים" ("Bunnies")‏ אך מאוחר יותר הכחיש כל אלמנט מיני במערכת היחסים בין השניים. טענותיו של ג'וזיף על התעללות מצד ת'ורפ הובילו לדיווחו למשטרה, שבמהלכה נחשפה מערכת היחסים.
מערכת היחסים שלכאורה קיימו ת'ורפ וג'וזיף הובילה בעקיפין לניסיון לרצח של ג'וזיף, שאותה העת כינה את עצמו נורמן סקוט, בשנת 1975.‏ התוקף שלו, אנדרו ניוטון, נעצר לאחר שירה בכלבתו של ג'וזיף, רינקה, אך רק לאחר מכן נחשפו ופורסמו האשמותיו של ג'וזיף נגד ת'ורפ. אף על פי שבשנת 1967 בוטל בבריטניה החוק האוסר על קיום יחסי מין הומוסקסואלים, ואף על פי שת'ורפ ושלושה אחרים זוכו מקשירת קשר לרצח במשפטם בשנת 1979, השערורייה הובילה לאובדן התמיכה והפופולריות של ת'ורפ והוא נאלץ לפרוש מתפקידו כראש המפלגה הליברלית.
הביוגרף של ת'ורפ, מייקל בלוך, תיאר את ג'וזיף כשקרן ופנטזיונר. על האופן שבו דמותו הוצגה במיני סדרה של ה-BBC "שערורייה אנגלית למדי" אמר ג'וזיף: "אני מוצג כאדם מסכן וקטן ... אני גם מוצג כחלשלוש ואף פעם לא הייתי חלשלוש".
ב-13 במאי 1969‏ לאחר שהקשר שלו עם ת'ורפ הסתיים, ג'וזיף (שעכשיו קורא לעצמו סקוט) התחתן עם אנג'לה מרי סוזן מאיירס (1945-1986).‏ לזוג נולד בן.
בעודו מתגורר בטל-י-בונט שבקונווי, צפון ויילס, שם עבד בעבודה מזדמנת, פגש סקוט בגוון פארי-ג'ונס, אלמנה ומכרה של אמלין הוסון, חבר הפרלמנט הבריטי מטעם המפלגה הליברלית, ששוחח עם סקוט על הקשר שלו עם ת'ורפ, אבל לא האמין לגרסתו לאירועים. לאחר שהסתיימה מערכת היחסים ביניהם, מתה פארי-ג'ונס, ככל הנראה בגלל הרעלת אלכוהול.
סקוט העיד במשפט של ת'ורפ ב-1979, וזכה לתשומת לב תקשורתית באותה העת, אך לאחר מכן נעלם מעיני הציבור. בזמן מותו של ת'ורפ בשנת 2014, הוא חי באירלנד,  ובשנת 2018 הוא חזר לאנגליה, ומתגורר בדבון.
בתרבות פופולרית

ג'וזיף מופיע כדמות מרכזית, בגילומו של השחקן בן וישו, במיני-סדרה של ה-BBC משנת 2018 בשם "שערורייה אנגלית למדי". על האופן שבו דמותו הוצגה בסדרה אמר ג'וזיף: "אני מוצג כאדם מסכן וקטן ... אני גם מוצג כחלשלוש ואף פעם לא הייתי חלשלוש".
הערות שוליים

1 2  Emma Nolan. "A Very English Scandal: Who was Norman Scott? Who was his wife?". The Express.
↑  General Register Office; United Kingdom; Birth Register Indexes; Reference: Volume 2a, Page 2064
↑  General Register Office. England and Wales Civil Registration Indexes. London, England: General Register Office. Bromley, Q4
↑  General Register Office. England and Wales Civil Registration Indexes. London, England: General Register Office. Dartford, Q2
↑  General Register Office. England and Wales Civil Registration Indexes. London, England: General Register Office. Bromley, Q4
↑  General Register Office. England and Wales Civil Registration Indexes. London, England: General Register Office. Bromley, Q2
↑  Simon Freeman with Barrie Penrose: Rinkagate: The Rise and Fall of Jeremy Thorpe. Bloomsbury, 1996. p 37.
1 2  "Murder most Liberal". The Telegraph. 19 אוק' 1996. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Leonard Downie, Jr. (3 ביוני 1979). "Murder Conspiracy Trial Leaves Thorpe a Ruined Man". Washington Post. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Freeman and Penrose, pp. 40–43
↑  "Who was Norman Scott and what was his relationship with Jeremy Thorpe?". Radio Times.
1 2  Ash Percival. "'A Very English Scandal': The Real Story Of Jeremy Thorpe, Norman Scott And The Alleged Murder Plot That Rocked British Politics". HuffPost.
1 2    Gordon Rayner,Gordonrayner, ‏Jeremy Thorpe scandal: where are they now?, The Telegraph, 4 December 2014
↑  Preston, John (2016). A Very English Scandal. London: Viking. pp. 207–8. ISBN 978-0-241-21572-2.
↑  Andrew Rawnsley (18 ינו' 2015). "Jeremy Thorpe review – Michael Bloch's gripping and insightful biography". The Guardian. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Norman Scott criticises 'weakling' portrayal in BBC's A Very English Scandal". The Irish News. 6 במאי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  General Register Office. England and Wales Civil Registration Indexes. London, England: General Register Office. Kensington, Q2
↑  General Register Office. England and Wales Civil Registration Indexes. London, England: General Register Office. Spilsby, Jun 1986; birth regisration not traced
↑  General Register Office. England and Wales Civil Registration Indexes. London, England: General Register Office. Spilsby, Jun 1986
↑  General Register Office. England and Wales Civil Registration Indexes. London, England: General Register Office. Spilsby, Q4
1 2  "Did Norman Scott really get married and have a baby?". Radio Times.
↑  Helen Rumbelow (12 באפריל 2018). "Jeremy Thorpe tried to kill me — Norman Scott on the scandal that shook Seventies Britain". Sunday Times. {{cite web}}:  (עזרה)
נמל התעופה בורה בורה

נמל התעופה בורה בורה (בצרפתית: Aéroport de Bora Bora), ידוע גם כנמל התעופה מוטו מיוט. נמל התעופה ממוקם ביישוב מוטו מיוט באי בורה בורה שבפולינזיה הצרפתית. נמל התעופה הוקם ונפתח בשנת 1943 כבסיס צבאי לבעלות הברית (ובמיוחד הצרפתים). נמל התעופה הפך לנמל אזרחי בשנת 1958 כאשר קיבלה על עצמה פולינזיה הצרפתית את משטר צרפת בפועל.
נמל התעופה הוא העמוס ביותר בפולינזיה הצרפתית אך לא הגדול ביותר ולא הראשי השוכן בבירה פפאטה. הסיבה למספר הנוסעים הגדול באופן יחסי שעובר בנמל התעופה היא העובדה כי בורה בורה מהווה "פנינה תיירותית" והיא מפורסמת בעולם בשל חופיה וענף המלונאות שלה.
הערות שוליים

↑  קובץ PDF ממשלתי צרפתי
ניקו קראנצ'ר

ניקו קראנצ'ר (בקרואטית: Niko Kranjčar; נולד ב-13 באוגוסט 1984 בזאגרב) הוא כדורגלן עבר קרואטי ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי. קראנצ'ר תפקד לעיתים גם כקיצוני או חלוץ שני. ייצג את נבחרת קרואטיה במונדיאל 2006 וביורו 2008 ו-2012.
קריירה

קראנצ'ר שיחק בנעוריו במחלקת הנוער של דינמו זאגרב, ומאוחר יותר עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון. קראנצ'ר היה לקפטן הצעיר ביותר של הקבוצה, והפך לאחד מהכובשים הצעירים ביותר בליגת העל הקרואטית. במשחק הבכורה שלו בליגה המקצוענית היה בן 16 ובאותו משחק כבש את שער הבכורה שלו. לאחר מכן עזר לקבוצתו לזכות בדאבל בשנת 2003. בעונה שלאחר מכן שוב זכה עם הקבוצה בגביע. יכולותיו הפכו אותו לחביב האוהדים, והוא החל לקבל השוואות לזינדין זידאן.
בינואר 2005 חווה מחלוקות עם הנהלת דינמו זאגרב, אשר הובילו למעבר מפתיע ליריבה הגדולה ביותר שלה, היידוק ספליט. קראנצ'ר ערך את הופעת הבכורה שלו במדי היידוק ב-26 בפברואר, בתיקו 2-2 נגד אוסייק, ועזר לקבוצה לזכות באליפות הליגה הקרואטית. לאחר מונדיאל 2006 התקשורת העולמית שיבחה אותו עבור כישרונו, והגיעו עבורו הצעות ממספר מועדונים. באוגוסט 2006 חתם במועדון האנגלי פורטסמות', ששילמה עבורו עבור 3.5 מיליון ליש"ט.
קראנצ'ר ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג ב-1 באוקטובר 2006, כששיחק בהפסד החוץ 2-1 נגד טוטנהאם הוטספר. ב-31 במרץ 2007 כבש את שער הבכורה שלו בפרמייר ליג, במשחק חוץ נגד פולהאם, אשר הסתיים בתיקו 1-1. בעונה שלאחר מכן זכה עם פורט'סמות בגביע האנגלי.
ב-1 בספטמבר 2009 הצטרף קראנצ'ר לטוטנהאם הוטספר, וערך את הופעת הבכורה שלו במועדון כשנכנס כמחליף בהפסד ביתי 3-1 למנצ'סטר יונייטד. ב-26 בספטמבר 2009 פתח לראשונה בהרכב הראשון, בניצחון 0-5 על ברנלי. את שערו הראשון בקבוצה כבש בניצחון 1-9 על ויגאן את'לטיק.
ב-6 ביוני 2012 חתם קראנצ'ר לארבע שנים בדינמו קייב מליגת העל האוקראינית. קראנצ'ר כבש פעמיים במשחק נגד ווהלין לוצק במחזור החמישי בליגה, ועוד צמד כבש נגד קרפטי לבוב ב-14 בספטמבר 2012. לאחר התחלת עונה טובה, נפצע קראנצ'ר בקרסולו באמצע משחק בנובמבר, מה שהשאיר אותו מחוץ למגרשים עד סוף השנה. הוא חזר בדיוק בזמן לחצי השני של העונה, והספיק לערוך שתי הופעות עד שנפצע שוב כששיחק עם נבחרת קרואטיה במרץ 2013, ונשאר מחוץ למגרשים עד סוף העונה.
ב-2 בספטמבר 2013 הצטרף קראנצ'ר לקווינס פארק ריינג'רס, ושוב שיחק תחת הדרכתו של הארי רדנאפ. זו הייתה הפעם השלישית שרדנאפ החתים את קראנצ'ר, לאחר שעבד עמו בפורטסמות' וטוטנהאם. לאחר שבעיה במפשעה עיכבה את הופעת הבכורה שלו, קראנצ'ר שיחק לראשונה במדי הקבוצה נגד יאוביל טאון ונכנס כמחליף במחצית השנייה. הוא ערך את המשחק המלא הראשון שלו נגד מידלסברו בסוף ספטמבר 2013. קראנצ'ר כבש את שער הבכורה שלו בעונה נגד מילוול.
נבחרת קרואטיה

לאחר ששיחק בנבחרות הנוער של קרואטיה, קראנצ'ר שיחק לראשונה בנבחרת קרואטיה הבוגרת ב-18 באוגוסט 2004, במשחק ידידות נגד נבחרת ישראל. בקמפיין מוקדמות מונדיאל 2006 ערך קראנצ'ר 9 הופעות בהם כבש פעמיים, כולל מהלך סולו מבריק נגד נבחרת בולגריה. הוא שיחק בכל שלושת משחקי שלב הבתים של קרואטיה במונדיאל 2006, בו הודרך על ידי אביו זלטקו קראנצ'ר, והראה יכולות מרשימות. במשחקי מוקדמות יורו 2008 שיחק בכל 12 המשחקים, בהם כבש שני שערים, והיה חלק מסגל הנבחרת גם בטורניר הגמר. ביורו 2012 היה חלק מסגל הנבחרת ושיחק בכל שלושת משחקי שלב הבתים.
תארים

אליפות ליגת העל הקרואטית (1): 2002/2003
הגביע הקרואטי (3): 2001, 2002, 2004
הסופר קאפ הקרואטי (2): 2002, 2003
אליפות ליגת העל הקרואטית (1): 2004/2005
הסופר קאפ הקרואטי (1): 2005
הגביע האנגלי (1) : 2007/2008
השחקן המבטיח של השנה בקרואטיה (1): 2002
שחקן השנה בליגת העל הקרואטית (2): 2003, 2005
ניק וקסלר

| --- | --- |

וקסלר, 2014
 לידה:  3 בספטמבר 1978 (בן 46) אלבקרקי, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1996 
 מקום לימודים:  תיכון היילנד 
 פרופיל ב-IMDb
 
סמואל ניקולאס "ניק" וקסלר (באנגלית: Samuel Nicholas "Nick" Wechsler; נולד ב-3 בספטמבר 1978) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
ראשית חייו

וקסלר נולד וגדל באלבקרקי, ניו מקסיקו שבארצות הברית. בהיותו בן 14, אחיו הגדול שהיה בן 24 מת מסרטן. הוא עבר להוליווד מיד לאחר שסיים את לימודיו בתיכון.
קריירה

זמן קצר לאחר שעבר להתגורר בלוס אנג'לס, וקסלר קיבל תפקיד קטן כנער הגונב ארנק בסרט הטלוויזיה "Full Circle". זמן קצר לאחר מכן הוא לוהק לתפקיד בסדרה הטלוויזיה "Team Knight Rider". הוא הופיע גם בסדרות "מיטות נשיקה" ו"איש לזרוס".
בין השנים 1999–2002 כיכב בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "רוזוול". לאחר "רוזוול" הוא התארח במספר סדרות טלוויזיה, בין היתר "מלקולם באמצע", "החוף הצפוני", "פשעים מהעבר", "שליחות קטלנית: יומני שרה קונור", "שקר לי" ו"פילדלפיה זורחת". בשנת 2008 הוא הופיע בסרט העצמאי "שקר לי", על זוג החווה את הסכנות הטמונות במערכת יחסים פתוחה. בין השנים 2007 ל-2008 הוא הופיע בשלושה פרקים של "ללא עקבות".
בשנת 2011 לוהק לתפקיד הראשי וגילם את ג'ק פורטר בסדרה "נקמה". לאחר שהסדרה הסתיימה בשנת 2015, וקסלר קיבל תפקיד בסדרת הפעולה "The Player" של רשת NBC. בשנת 2016 הוא לוהק לתפקיד חוזר בעונה הרביעית של דרמת השוטרים "שיקגו PD".‏ הוא שיחק בתפקיד חוזר בתפקיד ברנדון קול בסדרה "גוונים של כחול" בהפקת רשת NBC בעונה השלישית. כמו כן גילם את מתיו בלייזדל בסדרה "שושלת" משנת 2017 עד 2018. בשנת 2019 הוא לוהק לתפקיד ראיין שארפ בסדרה "החיים עצמם".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2000 | Chicks, Man | ניק |  |
| 2000 | Perfect Game | שופט | ישיר לווידאו |
| 2008 | Lie to Me | לוק |  |
| 2010 | Switchback | ג'ונתן ווסטון |  |
| TBA | Primitive War |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1996 | Full Circle | שודד | סרט טלוויזיה |
| 1997 | Team Knight Rider | קווין "טרק" סנדרס | תפקיד ראשי |
| 1999–2002 | רוזוול | קייל ולנטי | תפקיד ראשי   מועמד;- פרסי בחירת הנוער (2002) |
| 2003 | מלקולם באמצע | דוני | פרק: "המסיבה של ריס" |
| 2004 | מרוץ לאתמול | מארק קולווין | פרק אחד |
| 2004 | החוף הצפוני | ג'סטין סילבר | פרק: "הגדול" |
| 2005 | פשע מן העבר | מני | פרק: "ההבטחה" |
| 2006 | Crossing Jordan | הופר | פרק: "קרח דק" |
| 2006 | נעלם | גייב בארנט | פרקים: "המהירות של שרה", "מעיינות חמים" |
| 2007–2008 | ללא עקבות | ג'ו גוויסטי | 3 פרקים |
| 2007 | שליחות קטלנית: יומני שרה קונור | סגן רידג' | פרק: פיילוט |
| 2009 | פילדלפיה זורחת | בראד | 3 פרקים |
| 2009 | Past Life | בריאן | פרק: "מוזיקת נשמה" |
| 2010 | Chase | אדם רוטשילד | פרק: "מעל החוק" |
| 2011–2015 | נקמה | ג'ק פורטר | תפקיד ראשי   מועמד לפרסי בחירת העשרה לשחקן הטלוויזיה הבחירה: דרמה (2013) |
| 2015 | The Player | ניק | 4 פרקים |
| 2016 | Recon | פרדי | פיילוט לטלוויזיה שלא נמכר |
| 2017 | שיקגו PD | קני ריקסטון | תפקיד חוזר (עונה 4) |
| 2017–2018 | שושלת | מתיו בלייזדל | 4 פרקים |
| 2018 | גוונים של כחול | אנתוני קול | תפקיד חוזר (עונה 3) |
| 2019 | החיים עצמם | ראיין שארפ | פרקים: "Strangers", "Storybook Love" |
| 2019 | For All Mankind | פרד | פרקים: "הוא בנה את שבתאי החמישי", "אל התהום" |
הערות שוליים

1 2  "Nick Wechsler". TV Guide. נבדק ב-2017-01-18.
1 2  "Nick Wechsler". Hollywood.com. אורכב מ-המקור ב-2017-01-31. נבדק ב-2017-01-18.
↑  Jacqui Meddings (2015-05-14). "Revenge's Nick Wechsler's naked centrefold shoot for Cosmopolitan". Cosmopolitan UK. נבדק ב-2015-11-02.
1 2  "Nick Wechsler Biography". TV Guide. 2012-11-28. נבדק ב-2013-11-24.
↑  Writer, CHELSEA J. CARTERAssociated Press. "Celeb Interview: Nick Wechsler". Arizona Daily Sun (באנגלית). נבדק ב-2020-06-21.
↑  "Nick Wechsler Credits". TV Guide. 2012-11-28. נבדק ב-2013-11-24.
↑  "EXCLUSIVE: 'Roswell' Actor Joins ABC's 'Revenge'". The Hollywood Reporter. 2011-03-04. נבדק ב-2013-11-24.
↑  "ABC: Charlie's Angels on Thursdays, Once Upon a Time on Sundays Network's new schedule also includes a new comedy block on Tuesdays". IGN.com. 2011-05-17. נבדק ב-2012-11-16.
↑  Andy Swift (2015-08-18). "Nick Wechsler Joins NBC's The Player". TVLine. נבדק ב-2017-01-18.
↑  Liz Raftery (2016-11-14). "Chicago P.D." Adds Revenge Alum Nick Wechsler". TV Guide. נבדק ב-2017-01-18.
↑  Vlada Gelman (2016-12-29). "Chicago P.D." Preview: Can Intelligence Trust Nick Wechsler's Newbie?". TVLine. נבדק ב-2017-01-18.
↑  "Nick Wechsler Talks Shades of Blue Season 3 and One of His Most Memorable Auditions". Tell-Tale TV (באנגלית אמריקאית). 2018-06-15. נבדק ב-2018-06-22.
↑  Matt Webb Mitovich (31 במאי 2017). "Fall TV First Impression: Dynasty". TVLine. נבדק ב-15 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Roots, Kimberly (21 באוקטובר 2019). "This Is Us Video: Kevin Meets Cassidy's Soon-to-Be-Ex and It Gets Frosty Fast". TVLine. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2018068858  VIAF: 8566154441761335460003   WorldCat (עם VIAF): 8566154441761335460003 
וקסלר ב-PaleyFest במרץ 2012
מת'יו דלאבדובה

מת'יו דלאבדובה (באנגלית: Matthew Dellavedova; נולד ב-8 בספטמבר 1990) הוא כדורסלן אוסטרלי, המשחק בעמדת הרכז בקבוצת מלבורן יונייטד מליגת העל האוסטרלית, וכן בנבחרת אוסטרליה.
קריירת מכללות

דלאבדובה נחשב באוסטרליה לשחקן מבטיח ולקראת עונת 2009/2010 עבר למכללת סנט מרי בקליפורניה. הוא הפך לאחד השחקנים החשובים של הקבוצה ובשנים 2011, 2012 ו-2013 נבחר לחמישיית ליגת החוף המערבי כשב-2012 הוכתר גם לשחקן המצטיין של הליגה. במהלך שנותיו במכללה הפך למוביל בנקודות, אסיסטים, מספר משחקים, אחוזים מהעונשין וזריקות לשלוש בתולדות המכללה. לאחר שסיים את לימודיו הוחלט במכללה שלא ילבשו יותר את הספרה 4, אותה לבש דלאבדובה, כדי לכבד את תקופתו בקבוצת המכללה.
קריירה מקצועית > קליבלנד קאבלירס

דלאבדובה עמד לבחירה בדראפט ה-NBA לשנת 2013, אך לא נבחר. הוא הצטרף לליגת הקיץ שם שיחק עבור קליבלנד קאבלירס שבחרו להחתימו על חוזה לשנתיים. בקליבלנד הוא הפך לרכז שני, אחרי קיירי אירווינג. בעונתו הראשונה בקבוצה, עונת 2013/2014 הוא שיחק 72 משחקים בהם רשם ממוצעים של 4.7 נקודות, 2.6 אסיסטים, 1.7 ריבאונדים ו-0.5 חטיפות ב-17.7 דקות. בעונה זו סיימו הקאבלירס במקום ה-10 במזרח ולא העפילו לפלייאוף.
דלאבדובה שיחק בליגת הקיץ גם בקיץ 2014. כמה שבועות לאחר תחילת עונת 2014/2015, ב-9 בנובמבר 2014, הוא נפצע בברכו השמאלית והחמיץ חודש של משחקים. ב-13 בפברואר שיחק דלאבדובה עבור "קבוצת העולם" במשחק הכוכבים העולים במסגרת סוף שבוע האולסטאר. דלאבדובה סיים את העונה עם מעט יותר דקות למשחק, 20.6 בממוצע, בהן רשם 4.8 נקודות, 3 אסיסטים ו-1.9 ריבאונדים. קליבלנד קאבלירס, אליה חזר בעונה זו לברון ג'יימס, סיימה במקום השני במזרח והעפילה לפלייאוף. בפלייאוף 2015 רשם דלאבדובה את הפריצה שלו, כשהחל למלא תפקיד חשוב בקבוצה, בעיקר בלחימה ובהגנה אך גם ביכולת הקליעה. בשל פציעה עמה התמודד קיירי אירווינג, שהגבילה את יכולתו, ואף אילצה אותו להיעדר ממספר משחקים, קיבל את דלאבדובה קרדיט כרכז הפותח של הקבוצה.
אל המשחק השישי בסדרת חצי גמר המזרח, נגד שיקגו, הגיעה קבוצתו כשהיא מוליכה 2–3. אירווינג נפצע במהלך הרבע השני, ודלאבדובה שקיבל הזדמנות ושיחק 34 דקות, הוביל את קלעי קבוצתו עם 19 נקודות בדרך לניצחון בסדרה 2–4. גם בסדרת גמר המזרח, מול אטלנטה, שיחק דלאבדובה דקות משמעותיות בקליבלנד, בזמן שאירווינג התקשה לשחק ואף נעדר לגמרי משני משחקים בסדרה כשדלאבדובה ממלא את מקומו בחמישייה. בסדרת גמר המזרח ניצחו קליבלנד 0–4 והעפילו לגמר ה-NBA. בסדרות מול שיקגו ואטלנטה היה דלאבדובה מעורב בשלושה עימותים. בראשון, כשהיה מוטל על הרצפה, סגר את רגליו על רגלו של שחקן שיקגו טאג' גיבסון שבעט בו תוך ניסיון להשתחרר. הפעולה עלתה לגיבסון בעבירה בלתי ספורטיבית חמורה (Flagrant 2) ובהרחקה אוטומטית מהמשחק. במשחק השני מול אטלנטה זינק דלאבדובה לכיוון הכדור והתנגש ברגלו של קייל קורבר שנפצע כתוצאה מכך ולא חזר לשחק בהמשך הסדרה ובמשחק השלישי בסדרה זינוק נוסף של דלאבדובה פגע ברגלו של שחקן הוקס, הפעם אל הורפורד, שלא נפצע אך הגיב בפגיעה בדלאבדובה והורחק מהמשחק.
במשחק השני בסדרת הגמר, מול גולדן סטייט, שב דלאבדובה לחמישייה לאחר שאירווינג שבר את ברכו בסיום המשחק הראשון בסדרה ויצא מכלל פעילות עד לסיום העונה. דלאבדובה רשם ריבאונד התקפה שגרר עבירה ושתי זריקות עשר שניות לסיום ההארכה, כשקבוצתו בפיגור נקודה. הוא קלע מקו העונשין פעמיים והעלה את קבוצתו ליתרון שהחזיק עד לסיום המשחק. דלאבדובה המשיך את היכולת הטובה גם במשחק השלישי, בו קלע 20 נקודות בנוסף ל-5 ריבאונדים ו-4 אסיסטים. בעקבות המאמץ פונה דלאבדובה בסיום המשחק לבית חולים עקב התכווצויות שרירים והתייבשות, אבל חזר לכשירות עד למשחק הבא. דלאבדובה המשיך לפתוח בשלושת המשחקים שנותרו לקליבלנד שהפסידה בסדרה בתוצאה 2–4.
קריירה מקצועית > מילווקי באקס

בעונת 2016/2017 עבר לשחק במילווקי באקס.
קריירה מקצועית > החזרה לקליבלנד

בעונת 2018/2019, לאחר פתיחת העונה הרעה ביותר בקריירה של דלבדובה, הועבר בטרייד לקליבלנד קאבלירס.
קריירה מקצועית > מלבורן יונייטד

ביולי 2021 חתם בקבוצת מלבורן יונייטד מליגת העל האוסטרלית, אחרי 8 עונות רצופות ב-NBA.
קריירה מקצועית > סקרמנטו קינגס

ב-29 ביולי 2022 חזר ל-NBA וחתם בסקרמנטו קינגס.
נבחרת אוסטרליה

דלאבדובה שיחק בנבחרת הנוער של אוסטרליה באליפות העולם בכדורסל עד גיל 19 ביולי 2009, אתה העפיל עד לחצי הגמר. לאחר הטורניר התחיל דלאבדובה לייצג את הנבחרת הבוגרת והשתתף איתה באליפות אוקיאניה בכדורסל שהתקיימה באוגוסט 2009. "הבומרס" הגיעו לגמר אך הפסידו במצטבר בשני המשחקים לניו זילנד. דלאבדובה ייצג את ארצו גם באליפויות אוקיאניה בשנים 2011 ו-2013 בהן זכתה הנבחרת האוסטרלית במקום הראשון ובמדליית הזהב. בין לבין לקח דלאבדובה חלק באולימפיאדת לונדון 2012 בה הגיעה אוסטרליה למקום השביעי ובהמשך גם באליפות העולם בכדורסל שהתקיימה בספרד בשנת 2014.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013/2014 | קליבלנד | 72 | 4 | 17.7 | 0.412 | 0.368 | 0.792 | 1.7 | 2.6 | 0.5 | 0.1 | 4.7 |
| 2014/2015 | קליבלנד | 67 | 13 | 20.6 | 0.362 | 0.407 | 0.763 | 1.9 | 3.0 | 0.4 | 0.0 | 4.8 |
| 2015/2016 | קליבלנד | 76 | 14 | 24.6 | 0.405 | 0.410 | 0.864 | 2.1 | 4.4 | 0.6 | 0.1 | 7.5 |
| 2016/2017 | מילווקי | 76 | 54 | 26.1 | 0.390 | 0.367 | 0.854 | 1.9 | 4.7 | 0.7 | 0.0 | 7.6 |
| 2017/2018 | מילווקי | 38 | 3 | 18.7 | 0.362 | 0.372 | 0.926 | 1.7 | 3.8 | 0.4 | 0.0 | 4.3 |
| 2018/2019 | מילווקי | 12 | 0 | 8.1 | 0.316 | 0.364 | 1.000 | 0.8 | 2.4 | 0.2 | 0.0 | 1.7 |
| 2018/2019 | קליבלנד | 36 | 0 | 19.9 | 0.413 | 0.336 | 0.792 | 1.9 | 4.2 | 0.3 | 0.1 | 7.3 |
| 2019/2020 | קליבלנד | 57 | 4 | 14.4 | 0.354 | 0.231 | 0.865 | 1.3 | 3.2 | 0.4 | 0.0 | 3.1 |
| 2020/2021 | קליבלנד | 13 | 1 | 17.2 | 0.250 | 0.160 | 1.000 | 1.8 | 4.5 | 0.3 | 0.1 | 2.8 |
| 2022/2023 | סקרמנטו | 32 | 0 | 6.7 | 0.340 | 0.333 | 0.571 | 0.4 | 1.3 | 0.2 | 0.0 | 1.5 |
| קריירה |  | 479 | 93 | 19.4 | 0.385 | 0.363 | 0.835 | 1.7 | 3.5 | 0.4 | 0.0 | 5.2 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014/2015 | קליבלנד | 20 | 7 | 24.9 | 0.346 | 0.316 | 0.781 | 2.1 | 2.7 | 0.5 | 0.0 | 7.2 |
| 2015/2016 | קליבלנד | 20 | 0 | 12.1 | 0.351 | 0.258 | 0.750 | 0.8 | 2.8 | 0.1 | 0.1 | 3.9 |
| 2016/2017 | מילווקי | 6 | 0 | 26.5 | 0.390 | 0.375 | 0.800 | 2.0 | 2.0 | 0.2 | 0.0 | 7.7 |
| 2017/2018 | מילווקי | 6 | 0 | 13.0 | 0.333 | 0.222 | 1.000 | 0.8 | 2.7 | 0.3 | 0.0 | 2.0 |
| קריירה |  | 52 | 7 | 18.8 | 0.354 | 0.303 | 0.779 | 1.4 | 2.6 | 0.3 | 0.0 | 5.4 |
הערות שוליים

↑  Dellavedova Becomes SMC's All-Time Leading Scorer כתבה באתר הרשמי של מחלקת הספורט של מכללת סנט מרי
| נבחרת אוסטרליה – אולימפיאדת לונדון (2012) |
| --- | --- | --- |
|  1  •  2  •  3  •  4 קרופורד •  5 מילס •  6 גיבסון •  7 אינגלס‏ •  8 ניולי •  9 דלאבדובה •  10 ברלו •   11 ורת'ינגטון •  12 ביינס • 13 אנדרסן •  14 נילסן • 15 מאריץ' • מאמן: בראון |  1  •  2  •  3  •  4 קרופורד •  5 מילס •  6 גיבסון •  7 אינגלס‏ •  8 ניולי •  9 דלאבדובה •  10 ברלו •   11 ורת'ינגטון •  12 ביינס • 13 אנדרסן •  14 נילסן • 15 מאריץ' • מאמן: בראון | אוסטרליה |