stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הקטאיוס איש אבדרה
לקריאה נוספת

יוסף בן מתתיהו, נגד אפיון, מאמר ראשון, פרקים כב-כג, מאמר שני, פרק ד, תרגם יעקב נפתלי שמחוני.
מנחם שטרן - M. Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Jerusalem, 1976, Vol. I, V. Hecataeus of Abdera, pp. 20-44.
בצלאל בר כוכבא - Bar-Kochva, Bezalel. Pseudo Hecataeus, "On the Jews": Legitimizing the Jewish Diaspora. Berkeley:  University of California Press, c1996 1996
בצלאל בר כוכבא - Bezalel Bar-Kochva, The Image of the Jews in Greek Literature: The Hellenistic Period, University of California Press 2010, Part I, 3. The Jewish Ethnographic Excursus by Hecataeus of Abdera, pp. 90-135.
בצלאל בר כוכבא, האתנוגרפיה היהודית של הקטאיוס איש אבדירה, תרביץ, המכון למדעי היהדות ע"ש מנדל, כרך עה, חוברת א–ב, תשרי-אדר תשס"ו, עמ' 51–94.
פטר שפר, יוּדוֹפובּיה - גישות כלפי היהודים בעולם העתיק (מאנגלית: להד לזר); פרק 1 גירוש ממצרים, הקטאיוס איש אבדרה, עמ' 32-29; ספריית "הילל בן-חיים" הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2010.
אברהם שליט, קדמוניות היהודים, כרך ב, הערות וציונים, ספר ראשון, הערה 199, עמ' לד-לה.
הערות שוליים

↑  התעתיקים בעברית בספר "נגד אפיון": הקטיוס איש אבדירה בתרגום יעקב נפתלי שמחוני והקאטאיוס איש אבדירה בתרגום אריה כשר; הֵיקַטַיאוֹס איש אַבְּדֵירָה בספר "קדמוניות היהודים", הערות וציונים לספר א, סעיף 159, בתרגום אברהם שליט.
↑  הגיית השם ביוונית: הקטאיוס, במלעיל (ההטעמה בהברה הלפני-אחרונה).
↑  סטראבון, ספר 14, פרק 1, פסקה 30.
1 2 3  סודא, הקטאיוס – Suidas, s.v. Ἑκαταῖος
1 2  יוסף בן מתתיהו, נגד אפיון, מאמר ראשון, פרק כב.
↑  דיוגנס לארטיוס, חייהם ודעותיהם של פילוסופים מפורסמים, ספר 9, סעיף 69 (חיי פירון).
↑  דיודורוס סיקולוס, ספר 1, פרק 46, סעיף 8.
↑  דיודורוס סיקולוס, ספר 1, פרק 37, סעיף 4; פרק 69, סעיף 7.
↑  Bezalel Bar-Kochva, The Image of the Jews in Greek Literature, p. 96
↑  Bezalel Bar-Kochva, The Image of the Jews in Greek Literature, pp. 82, 95, 123, 142
↑  דיודורוס סיקולוס, ספר 1, פרקים 50-47.
↑  דיודורוס סיקולוס, ספר 2, פרק 47, סעיף 1.
↑  Scholia to Apollonius Rhodius, II, 675.
↑  פליניוס הזקן, היסטוריה של הטבע, ספר 6, פרק 20.
↑  דיודורוס סיקולוס, ספר 1, פרק 28.
↑  דיודורוס סיקולוס, ספר 40, פרק 3.
↑  Bezalel Bar-Kochva, The Image of the Jews in Greek Literature, pp.105-106
↑  דיודורוס סיקולוס, ספרים 35-34, פרק 1, סעיפים 5-1.
↑  Bezalel Bar-Kochva, The Image of the Jews in Greek Literature, p. 99
↑  פטר שפר, יוּדוֹפובּיה, פרק 1 גירוש ממצרים, הקטאיוס איש אבדרה, עמ' 29.
1 2 3  תרגום מאנגלית: להד לזר, יוּדוֹפובּיה, עמ' 31-30, 42, 55.
1 2 3 4 5  תרגום: י' גוטמן, הספרות היהודית־הלניסטית, כרך א, עמ' 274–275, בתוך: אוריאל רפפורט, מגלות לקוממיות, האוניברסיטה הפתוחה, כרך ב, יחידה 4: יהדות ויוונות, עמ' 113–114.
1 2  Bezalel Bar-Kochva, The Image of the Jews in Greek Literature, pp. 90-91
1 2 3  M. Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Vol. I, V. Hecataeus of Abdera, pp. 21-22
↑  פטר שפר, יוּדוֹפובּיה, פרק 1 גירוש ממצרים, הקטאיוס איש אבדרה, עמ' 32-31.
↑  Bezalel Bar-Kochva, The Image of the Jews in Greek Literature, p. 127
↑  Bezalel Bar-Kochva, The Image of the Jews in Greek Literature, p. 102
↑  איגרת אריסטיאס, סעיף 31; תרגום א. ש. הרטום.
↑  יוסף בן מתתיהו, נגד אפיון, מאמר ראשון, פרקים כב-כג.
↑  אוריגנס, Contra Celsum, ספר 1, פרק 15.
↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר א, סעיף 159.
↑  קלמנס מאלכסנדריה, Stromata, ספר 5, פרק 14; אוסביוס, Praeparatio Evangelica, ספר 13, פרק 13.
↑  M. Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Vol. I, V. Hecataeus of Abdera, p. 24
↑  יוסף בן מתתיהו, נגד אפיון, מאמר שני, פרק ד.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262555105171  PLWABN: 9810686363905606  BIBSYS: 90089265  BNE: XX1664689  GND: 119543419  ICCU: VEAV054824  ISNI: 0000 0003 6216 9963  NTA: 070002096  RERO: 02-A016693875  SUDOC: 152927786  VcBA: 495/23278  VIAF: 222308297   WorldCat (עם VIAF): 222308297
הוועדה לפליטים יהודים (הולנד)

הוועדה לפליטים יהודים (בהולנדית: Comité voor Joodsche Vluchtelingen) הייתה ארגון צדקה יהודי הולנדי, שפעל בין השנים 1933–1941. בתחילה טיפלה הוועדה באלפי הפליטים היהודים שנמלטו מהמשטר הנאצי בגרמניה. פליטים אלה חצו את הגבול מגרמניה להולנד והוועדה הייתה גורם מרכזי בקביעה מי מהם יכול להישאר בהולנד. האחרים חזרו בדרך כלל לגרמניה. לפליטים ששהותם הותרה, סיפקה הוועדה תמיכה בכמה דרכים, בהן סיוע כספי ישיר וסיוע בתעסוקה ובהגירה אל יעד נוסף.
לאחר שגרמניה סיפחה את אוסטריה ואת אזור הסודטים בצ'כוסלובקיה ובייחוד לאחר 9 בנובמבר 1938, ליל הבדולח עלה מספר הפליטים עוד יותר והוועדה הפכה ל"אחד הארגונים החזקים ביותר ביהדות הולנד בשנות השלושים."
פעילות הוועדה נמשכה גם לאחר שמלחמת העולם השנייה החלה בספטמבר 1939 ואפילו אחרי שהולנד נכבשה במאי 1940 ועד שגרמניה הנאצית סגרה אותה במרץ 1941.
אחת המטרות העיקריות של הוועדה הייתה לעזור לפליטים יהודים להגר. כ־22,000 פליטים עזבו את יבשת אירופה בעזרת הוועדה ובכך נמלטו מרצח בשואה. כ-100,000 יהודים שנותרו בהולנד גורשו ונספו במהלך הכיבוש הגרמני שהתקיים עד 1945.
הקמה

הוועדה לפליטים יהודים (CJV) באמסטרדם הוקמה באפריל 1933 והתפרקה בשנת 1941. זו הייתה שלוחה של הוועדה לענייני יהודים (בהולנדית: Comité voor Bijzondere Joodsche Belangen – CBJB), שנוסדה בשנת 1933 על ידי אברהם אשר ודוד כהן. הוועדות הוקמו בתגובה לכניסת הפליטים להולנד מגרמניה השכנה בשנת 1933, השנה בה עלתה לשלטון המפלגה הנאצית שהחלה ברדיפת היהודים.
ה-CJV עסק במתן שירותים ישירים לפליטים הראשונים. אנדרה הרצברגר היה היו"ר הראשון בוועדה. עד מהרה ירש אותו ד"ר דוד כהן, שמילא את התפקיד עד לפיזור ה-CJV בשנת 1941. עד 1939 פעלה הוועדה ברח' חראוונקיה 7 באמסטרדם. היא בחרה כמה פליטים לסיוע בנושאי דיור, הוצאות, תעסוקה והגירה אל מחוץ ליבשת אירופה. פליטים אחרים לא קיבלו סיוע ורובם נאלצו לחזור לגרמניה. הנחת היסוד של הוועדה הייתה שעבודתה תהיה בהתאם למדיניות הפליטים של ממשלת הולנד. הוועדה לא קיבלה תמיכה כספית מממשלת הולנד, אלא שילמה עבור עבודתה באמצעות תרומות צדקה של אזרחים הולנדים פרטיים ושל כמה ארגונים בין-לאומיים.
ועדה זו הייתה הבולטת מבין ועדות רבות לפליטים יהודים בהולנד. ועדות מחוזיות פעילות במיוחד כללו את אלה ברוטרדם, האג ואנסחדה. הקיצור CJV חל בדרך כלל על ועדת אמסטרדם, שעסקה במתן אישורי עבודה, אשרות כניסה ועוברי זהות. ה-CJV ייצג גם את הוועדות המחוזיות מול ממשלת הולנד ומול הארגונים האחרים שתמכו בפליטים בהולנד ומחוצה לה. הוועדות המחוזיות דיווחו לוועדה המרכזית באמסטרדם על מצב הפליטים במחוזות ועל תרומתם המקומית והוצאותיהם. חלק מהוועדות המחוזיות הצליחו לתרום לוועדה המרכזית, ואילו אחרות קיבלו תמיכה נוספת מהוועדה המרכזית מעבר למה שיכלו לגייס במקום.
עובדים

בוועדה היו למעלה ממאה עובדים בתשלום ומתנדבים. ההרכב השתנה מאוד, מכיוון שהצוות גויס במידה רבה משורות הפליטים, וחלקם הצליחו להגר או חזרו לגרמניה. ענייני היומיום של ה-CJV נוהלו על ידי רפאל אנרי אייטייה (Raphael Henri Eitje) וגרטרוד ואן טין-כהן. אייטייה היה מארגון "הכנסת אורחים", ארגון שהעניק עזרה ומקלט באמסטרדם לפליטים יהודים. ואן טין הייתה מארגון הנשים היהודיות (בהולנדית: Joodse Vrouwen Organisatie). דוד כהן התמקד בעבודתו למען CBJB בקשר עם ממשלת הולנד ובמגעים עם ארגונים יהודיים אחרים. הוא ייצג את מועצת הפליטים ההולנדית בישיבות בין-לאומיות של ארגוני פליטים.
אייטיה הונחה לשמור על קשר עם הרשויות ההולנדיות. הוא הוביל את המחלקה האחראית על מעברים ואישורי עבודה. ואן טין הייתה אחראית על קבלת הפליטים הראשונית, ראיונות הכניסה ורישום, דיור וחלוקת מזון. אחר כך הייתה אחראית על ניהול הכספים. היא עמדה בראש המחלקה להגירה והכשרה מקצועית והפכה לאשת הקשר של ארגוני סיוע זרים. היא ערכה ביקורות על העבודה שביצעה ועדת הפליטים והגישה דו"חות שנתיים וחודשיים.
שני עובדי מפתח נוספים במסגרת ה-CJV היו מריאן ואן סטדום, שעסקה בעבודה סוציאלית, וג'יי דה מירנדה שדאגה לענייני הכלל.
לאחר פוגרום ליל הבדולח בגרמניה ובאוסטריה ב-9–10 בנובמבר 1938, חלה עלייה במספר הפליטים המגיעים להולנד. ד"ר אריך רוזנברג, שעבד באופן פרטי להקלה על הגירת יהודים מגרמניה, הצטרף בשלב זה כראש מחלקת הרווחה ל-CJV. הוא שיתף את גרטרוד ואן טין בניהול היומי של עבודת ה-CJV. כמו ואן טין, במהלך הפלישה הגרמנית במאי 1940 דחה רוזנברג את ההזדמנות לעזוב את הולנד. הוא ו-ואן טין המשיכו בעבודתם עם ה-CJV גם במהלך פירוקו במרץ 1941.
משימות ומחלקות הוועדה

האירועים בגרמניה והצעדים שנקטה ממשלת הולנד השפיעו על עבודתה של הוועדה לפליטים יהודים. הדגש עבר לניהול זרמי הפליטים הגדלים ולקידום ההגירה. היה צורך בארגון מחדש מדי פעם כדי לענות על הצרכים החדשים. המחלקות השתנו לעיתים, אך המשימות שבוצעו על ידי הוועדה נותרו דומות באופן כללי.
משימות ומחלקות הוועדה > סלקציה

כל הפליטים מגרמניה נרשמו עם הגעתם. פליטים שהיו עצמאיים כלכלית בהולנד היו בדרך כלל מסוגלים להישאר. עבור האחרים, רק חלקם נבחרו לקבל סיוע מה-CJV; מפליטים "כלכליים" נשלל סיוע ובדרך כלל נאלצו לחזור לגרמניה. מדיניות זו פותחה בשיתוף עם ממשלת הולנד, שלא הייתה מוכנה לספק תמיכה כספית לפליטים וציפתה שתמיכה כזו תגיע בעיקר מה-CJV. על ידי שימוש בקריטריונים מחמירים לקבלה, ה-CJV יכול היה להעניק עזרה גדולה יותר לאלו שהיו זכאים לתמיכה. מדיניות קפדנית נתפסה גם כמרתיעה בריחה מגרמניה להולנד, מה שהיה יכול להכריע את משאבי ה-CJV. בין 60% ל-90% מהפליטים נדחו.
משימות ומחלקות הוועדה > מחלקת רווחה

עבור פליטים נבחרים, מחלקת הרווחה סייעה במקלטים, מזון, ביגוד ובמידת הצורך גם בסיוע רפואי.
משימות ומחלקות הוועדה > עזרה שיקומית

בשנים הראשונות היו פליטים שהצליחו להבטיח תעסוקתם או להקים מפעלים קטנים. ה-CJV פעל מול ממשלת הולנד לקבלת אישורי שהייה ועבודה והבטיח חידוש תקופתי של רישיונות אלה. ה-CJV סיפק גם הלוואות קטנות להקמת או תחזוקת מיזם. עם חלוף הזמן, פחות פליטים היו מסוגלים להחזיר את ההלוואות, אך מאמצי הגבייה היו מזעריים מכיוון שללא המפעלים הללו הוצאות הפליטים היו מוטלות על הוועדה.
משימות ומחלקות הוועדה > הגירה

הוועדה נשאה ונתנה עם Vreemdelingenpolitie (משטרת הזרים) לשם קבלת אשרות כניסה לפליטים. מדיניות ממשלת הולנד נועדה למזער את מספר אשרות הכניסה שהוענקו לפליטים, עם עדיפות לפליטים שהגירתם הלאה נראתה סבירה. קידום הגירה היה אפוא אחת ממשימותיה העיקריות של הוועדה. במהלך השנים סייעה מחלקת ההגירה ליותר מ־18,000 פליטים להגר מהולנד, כמו גם בהגירה ישירה של יותר מ-3,000 אנשים במדינות אחרות.
משימות ומחלקות הוועדה > הכשרה מקצועית

חלק מהפליטים שניסיונם בעבודה לא התאים להמשך שהות בהולנד עברו הסבה והפכו לעובדים מיומנים. המחלקה להכשרה מקצועית דאגה להכשרה בשני אתרים. הקרן לעבודה יהודית (בהולנדית: Stichting Joodsche Arbeid) הפעילה את כפר העבודה Nieuwesluis (בהולנדית: Werkdorp Nieuwesluis) בווירינגן. האגודה ביצעה הדרכה מקצועית של "חלוצי פלסטין" (הולנדית: ereniging voor Vakopleiding van Palestina Pioniers) בדבנטר והדבר הקל על הגירה לארץ ישראל.
משימות ומחלקות הוועדה > חטיבת המחנה

לאחר פוגרום ליל הבדולח ב-9–10 בנובמבר 1938, שוכנו במחנות פליטים רבים שברחו להולנד, והוקמה מחלקת מחנה. היא נועדה לשם ייצוג האינטרסים של פליטים אלה, מתן בגדים, קצבה במזומן וייעוץ לגבי הגירה אפשרית. כשהחליטה ממשלת הולנד להקים מחנה פליטים מרכזי (בהולנדית: Centraal Vluchtelingenkamp) ליד וסטרבורק, נדרש ה-CJV לגייס יותר ממיליון גילדן להוצאות הפעלת המחנה.
מחנות הפליטים המשיכו לפעול לאחר פלישת גרמניה וכיבוש הולנד במאי 1940. בשנת 1942 הוסב על ידי השלטונות הגרמניים מחנה הפליטים המרכזי למחנה המעבר וסטרבורק (בגרמנית: Durchgangslager Westerbork). מחנה זה הכיל זמנית אסירים יהודים ואחרים לפני גירושם למדינות אחרות. רוב האסירים המגורשים, יותר מ-100,000, נרצחו באושוויץ ובמחנות אחרים.
משימות ומחלקות הוועדה > קינדר-טרנספורט וועדת הילדים

בעקבות ליל הבדולח בנובמבר 1938 אורגן הקינדר-טרנספורט להעברת ילדים – ללא הוריהם – למדינות מחוץ לרייך הגרמני. בהולנד, חרטראודה וייסמילר-מאייר ניהלה משא ומתן להסכם עם ממשלת הולנד לקבלת 1500 ילדים שהיו בדרך לבריטניה ולמדינות אחרות. ה-CJV הבטיח מענק של $50,000 ($800,000 בשווי 2014) מהג'וינט בגין הוצאותיהם של ילדים אלה, וכיסוי הוצאותיהם בהיותם בהולנד. רבים מילדים אלה הוכנסו לבתים בבריטניה. הקינדר-טרנספורט מהולנד הסתיים עם הכיבוש הגרמני במאי 1940. ב-14 במאי 1940, הקבוצה האחרונה של 74 ילדים יצאה מנמל איימיידן (ליד אמסטרדם) בספינה שהובילה כמאתיים פליטים אחרים. וייסמילר-מאייר וגרטרוד ואן טיין מה-CJV ליוו את הילדים לספינה, ואז חזרו לאמסטרדם.
קשרי הוועדה > Werkdorp Nieuwesluis

CJV הציב כמה פליטים צעירים יותר ב-Village Nieuwesluis בווירינגן. כפר העבודה הוקם בשנת 1934 ונועד להכשרה. גרטרוד ואן טין הייתה מייסדת ומזכירה של כפר העבודה. היא עבדה עם Stichting Joodse Arbeid (הקרן לעבודה יהודית). כפר העבודה נסגר באוגוסט 1941 על ידי שלטונות הכיבוש הגרמניים.
בשנת 1938, הצלם רומן וישניאק צילם את הכפר בשליחות הג'וינט האמריקאי. ארכיון של תצלומים אלה זמין דרך המרכז הבין-לאומי לצילום.
השכבה הפיזית של מודל ה-OSI

השכבה הפיזית היא השכבה הראשונה של מודל ה־OSI והיא אחראית על העברת האותות הבינאריים של המסגרות (frames) משכבת הקו של מודל ה-OSI. בשכבה זו לא מתבצעת הכמסה וכל תפקידה הוא לאפנן את המידע הדיגיטלי משכבת הקו על גל נושא אנלוגי (לכן המודם שייך לשכבה הפיזית במודל).
כל המידע שעובר ברשתות מחשבים מיוצג בצורה דיגיטלית, ברצפים של אפסים (0) ואחדות (1). השכבה הפיזית אחראית  על העברת המידע הזה על מדיית התקשורת. פרוטוקולים בשכבה הפיזית מגדירים בדרך כלל באילו רמות מתחים ועל אילו מדיות יעברו האותות בין המחשבים. מדיה יכולה להיות כבל נחושת, סיב אופטי ואף אוויר (במידה ומדובר בקשר רדיו). על מנת שהנתונים שנשלחו מקצה אחד של המדיום יובנו בקצה השני, יש לקבוע "שפה" מוסכמת לייצג הבינארי של המידע, וכאן נכנסים לפעולה תקנים של השכבה הפיזית.
השכבה הפיזית קובעת גם תקנים שונים ביחס לכבלים בהם יש להשתמש, אורכם המקסימלי, תעבורה מקסימלית, מחברים ועוד. כל אלו חיוניים על מנת למנוע טעויות בזיהוי שעשויות להגרם בשל הפרעות שונות באותות הבינאריים.
תפקידים נוספים של השכבה הפיזית

לחוש שהקו פנוי (Carrier sense)
זיהוי התנגשויות
בקרת זרימה
ראו גם

מונחים ברשת מחשבים
ואג'יר

ערך זה עוסק בעיר בקניה. אם התכוונתם למחוז, ראו .
| --- | --- |

 מדינה:  קניה קניה
 מחוז:  ואג'יר
 גובה:  1,200 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  90,116 (24 באוגוסט 2019)
 קואורדינטות:  1°44′50″N 40°03′26″E﻿ / ﻿1.7472222222222°N 40.057222222222°E﻿ / 1.7472222222222; 40.057222222222 
 אזור זמן:  UTC +3
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קניה מוגדלת) ניירובי מומבסה הר קניה קיסומו גאריסה לודוואר סומליה אתיופיה דרום סודאן  אוגנדה טנזניה האוקיינוס ההודי ואג'יר(למפת קניה רגילה) ניירובי מומבסה הר קניה קיסומו גאריסה לודוואר סומליה אתיופיה דרום סודאן  אוגנדה טנזניה האוקיינוס ההודי ואג'יר  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ואג'יר (באנגלית: Wajir) היא עיר בקניה, שמשמשת כבירת המחוז ואג'יר (אנ').
גאוגרפיה

ואג'יר נמצאת כ-464 קילומטרים מבירת קניה, ניירובי.
אקלים

הטמפרטורה הממוצעת היא 30 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא פברואר (34 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא יולי (26 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 416 מילימטרים בשנה. חודש אפריל הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (140 מ"מ גשם), וחודש פברואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (1 מ"מ גשם).
תנועה ותחבורה

העיר ממוקמת ליד הכבישים B9 ו-C80. בנוסף, שדה התעופה ואג'יר (אנ') נמצא בשטח העיר.
הערות שוליים

↑  Kenya: Provinces, Major Cities, Towns & Urban Centers - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information, www.citypopulation.de
1 2  Wajir, Wajir (באנגלית)
↑  "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)". NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4371860-7  VIAF: 244714709   WorldCat (עם VIAF): 244714709 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים באפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
היריון חוץ-רחמי

| --- | --- |

היריון חוץ-רחמי באיור רפואי מן המאה ה-17
 תחום:  מיילדות 
 תסמינים:  כאב בטן 
 טיפול:  mifepristone  מתוטרקסט 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  article/2041923 
 DiseasesDB:  4089
 MeSH:  D011271
 סיווגים
 ICD-10:  O00
 ICD-11:  JA01 
 
היריון חוץ-רחמי (בלועזית: היריון אֶקטוֹפּי; באנגלית: Ectopic Pregnancy) מוגדר כהשרשה והתפתחות של היריון שלא בחלל גוף הרחם. זהו מצב פתולוגי אשר עלול להיות כרוך בתחלואה ואף בתמותה, ומהווה את הגורם העיקרי לתמותה אימהית בשליש הראשון להיריון. ייתכן גם היריון "הטרוטופי"- היריון כפול, בו אחד מהעוברים מושרש בתוך חלל הרחם, והשני מושרש מחוץ לחלל הרחם. השכיחות להיריון הטרוטופי עולה עם העלייה בטיפולי פוריות.
במרבית המקרים, היריון חוץ-רחמי מתרחש בחצוצרה, ושכיחותו היא כ-2% מכלל ההריונות. גורמי הסיכון יכולים להיות שונים: מחלה בחצוצרה, היריון אקטופי קודם, מחלות מין, דלקת של האגן ועוד. התלונות של נשים עם היריון חוץ-רחמי יהיו תלונות על כאב ממוקם בצד אחד, אמנוריאה, ודימום וגינלי. הבדיקות המשמשות באבחנה הן בדיקות β-hCG ואולטראסאונד, וסיום ההיריון אפשרי על ידי ביצוע גרידה, לפרוסקופיה, או מתן טיפול תרופתי (מתוטרקסט).
מיקום היריון חוץ-רחמי

חצוצרות: בכ-98% מן המקרים, ובתוכן - האמפולה של החצוצרה במרבית המקרים.
שחלות
צפק
צוואר הרחם
רקמת הצלקת הניתוחית של ניתוח קיסרי
כבד
חלל הבטן
גורמי סיכון להיריון חוץ-רחמי

במרבית המקרים, מנגנון ההיווצרות של היריון חוץ-רחמי קשור לפגיעה כלשהי בחצוצרה, המביא לכך שהעובר משתרש בה ולא עובר לרחם.
גורמי הסיכון  להיריון חוץ-רחמי יכולים להיות, בין היתר:
הריון חוץ רחמי בעבר
פגיעה קודמת בחצוצרה (למשל בעקבות ניתוח, זיהום או באופן מוּלד).
זיהומים: זיהומי אגן, אפנדיציטיס בעבר, מחלות מין, דלקת אגנית
עישון, שטיפות וגינליות
אנדומטריוזיס
התקן תוך רחמי - תופעה נדירה
קשירת חצוצרות - גם לאחר קשירת חצוצרות, דווחו מקרים בודדים של הריונות חוץ-רחמיים.
קליניקה

בשלב מוקדם, היריון חוץ-רחמי אינו מלווה לרוב בתלונות כלשהן. עם התקדמות ההיריון, שכיחות התלונות הבאות:
כאב חד צדדי, (לרוב ממוקם בצד אחד)
איחור בקבלת מחזור (אמנוריאה)
דימום וגינלי
בחילה, סחרחורת ותחושת עילפון
סימפטומים של היריון כגון בחילה, עייפות וכו'
הפרשות דצידואליות
טנזמוס (צורך ביציאות)
כאב בכתפיים (סימן אשר יכול להעיד על הצטברות של דם בחלל הבטן, אשר מגרה את עצבוב הסרעפת ומביא לכאבים בכתפיים).
שוק היפוולמי
בבדיקה גופנית ניתן להתרשם מרגישות בבטן, לעיתים ניתן למשש מסה בבטן, קיימת רגישות בהנעה של צוואר הרחם, רגישות במישוש הטפולות, התרשמות לרחם מוגדל (מאחר שרמת האסטרוגן גבוהה ומביאה לגדילת שריר הרחם על אף שההיריון אינו בתוכו), שינויי לחץ דם במעבר משכיבה לעמידה, ולעיתים חום ותסמינים נוספים.
אבחנה

בדיקת β-hCG היא בדיקה עיקרית לזיהוי הריון, והיא חיובית 10 ימים לאחר ההפריה. בהריון תקין, זמן ההכפלה של בדיקת β-hCG הוא כל 48-72 שעות, בהיריון חוץ-רחמי תהיה עלייה לא מספקת, או ירידה. במידה ורמות β-hCG גבוהות מעל 3000 ולא ניתן לראות שק היריון באולטראסאונד, יש חשד משמעותי להיריון חוץ-רחמי. ניתן להגדיר לצורך כך את קו הגבול, או ה-Discriminatory zone. קו זה הוא ערכי ההורמון β-hCG, שמעליהם מקובל לזהות סימני היריון תוך רחמי באמצעות אולטראסאונד. במרבית המרכזים הרפואיים קו גבול זה הוא ערך β-hCG של 2000–2500 בביצוע אולטראסאונד וגינלי (יוצא מן הכלל בהקשר זה הוא מקרה של היריון מרובה עוברים בשלב מוקדם, במקרה בו רמת ה-β-hCG גבוהה ועדיין לא ניתן לזהות סימני היריון ברחם).
פרוגסטרון: בהיריון תקין ברחם, רמות הפרוגסטרון הן מעל 25 ננומול לליטר. רמות הנמוכות מ-20 ננומול לליטר יכולות להעיד על היריון שאינו בר-חיות או היריון חוץ-רחמי.
אולטראסאונד: באולטרסאונד גינקולוגי ניתן להתרשם האם קיים היריון בתוך הרחם, מהו עובי הרירית, זרימות ועוד. אם קיים היריון חוץ-רחמי, אולטראסאונד לא יתרום לאבחנה בדרגת ודאות מספקת[דרושה הבהרה].
לפרוסקופיה אבחנתית - משמשת לאבחון, מיקום וגם הוצאת ההיריון האקטופי.
טיפול בהיריון חוץ-רחמי

הטיפול נחלק לטיפול כירורגי, טיפול תרופתי או טיפול שמרני (מעקב בלבד). במצבים בהם האישה אינה יציבה המודינמית, יש לייצבה ולטפל באופן כירורגי. במידה והיא יציבה, רופאים שוקלים מעקב, טיפול תרופתי או כירורגי בהתאם למיקום ההיריון, גודלו ופרמטרים נוספים.
טיפול שמרני: חלק מההריונות החוץ-רחמיים יתמוססו מעצמם ולא יהיה צורך בטיפול. לצורך טיפול שמרני יש להוכיח סימנים לכך שההיריון נספג, כגון ירידה הדרגתית ברמות β-hCG. מעקב רלוונטי לאישה יציבה המודינמית, ללא דימום, כאבי בטן או קליניקה חריפה אחרת, כאשר רמות ה-β-hCG ההתחלתיות קטנות מ-10,000 ויורדות (יש צורך במעקב אחריהן) וכאשר המסה ההריונית קטנה מ-3 ס"מ ללא דופק עוברי. על האישה להימנע מלקיים יחסי מין כדי לא להחמיר את מצבה.
טיפול תרופתי: התרופה העיקרית המשמשת בהפסקת היריון חוץ-רחמי היא מתוטרקסט (MTX). תרופה זו היא אנלוג של חומצה פולית, המעכבת סינתזת DNA וחלוקת תא ומביאה לסיום ההיריון. השימוש בתרופה נחשב בטוח יחסית והאינדיקציות למתן התרופה הן יציבות המודינמית, קיומם של סימפטומים קלים, היריון אקטופי הקטן מ-4 ס"מ, ללא קרע בחצוצרה או דימום לחלל האינטרא-פריטונאלי. בישראל נהוג בדרך כלל לתת מנה יחידה של MTX, בעבר ניתנה זריקה באופן מקומי לאזור ההשרשה, כיום הזריקה היא סיסטמית. תופעות הלוואי הן קלות יחסית וכוללות שלשולים, גזים, דיכוי מח העצם, פוטוסנסטיביות, פיברוזיס של הריאות, טוקסיות לכבד ודימום וגינלי. אין לתת את התרופה במידה ויש כיב פפטי, מחלת כבד או כליות, חוסר יציבות המודינמית, רגישות ידועה ל-MTX או בעיות נוספות הקשורות לתופעות הלוואי המיוחסות ל-MTX. יש לעקוב באופן שבועי אחר רמות β-hCG עד שיגיעו מתחת ל-5. יש להימנע מקיום יחסי מין, בדיקות אגן ואולטרסאונד וגינלי לאחר מתן התרופה. במידה ורמת β-hCG לא יורדת באופן מספק יש לשקול מתן מנה נוספת של MTX, כאשר רמת ירידה מספקת היא לפחות 15% בין היום הרביעי ליום השביעי לאחר מתן MTX.
טיפול ניתוחי: ניתוח הוא רלוונטי במצבים בהם הטיפול התרופתי לא ניתן או לא הביא לסיום ההיריון, במצבים בהם ערך ה-β-hCG גבוה (מעל 5000), במצבי חירום, או היריון הטרוטופי. ניתן לבחור בניתוח שמרני אשר כולל את שימור החצוצרה (salpingotomy): שואבים את העובר מן החצוצרה, לא תופרים את החצוצרה. לאחר היריון אקטופי אחד הסיכון להיריון אקטופי חוזר הוא 10% ולאחר שניים - 50%, ועל כן במידה ושוב מתרחש היריון חוץ-רחמי בחצוצרה זו יתבצע ניתוח להסרת החצוצרה. ניתוח הסרת חצוצרה (ניתוח רדיקלי)- יתבצע במצבים בהם החצוצרה נקרעה כתוצאה מההיריון, בדימום לא נשלט, בהישנות של היריון אקטופי באותה חצוצרה או במצבים בהם האישה לא מעוניינת בילדים נוספים.
ראו גם

רחם מלאכותי
שיבוט, גידול עובר מחוץ לרחם
הערות שוליים

↑  אדיר ינקו, הרופאים היו בהלם: היריון בכבד הופסק בישראל בשבוע השמיני, באתר ynet, 28 בפברואר 2024
↑  הריון חוץ רחמי - מידע רפואי - מבוא | מכבי שירותי בריאות, באתר www.maccabi4u.co.il
↑  ד"ר רקפת יואלי-אולמן, הריון חוץ-רחמי, באתר www.sheba.co.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533940005171  LCCN: sh85106288  NDL: 00570984  NKC: ph921529  TE: E1.0.4.0.1.1.1 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
ואסילי טרופינין

| --- | --- |

 לידה:  30 במרץ 1776 Karpovo, Novgorod County, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  3 במאי 1857 (יוליאני) (בגיל 81) מוסקבה, האימפריה הרוסית 
 מקום קבורה:  בית העלמין וגנקובסקויה 
 מקום לימודים:  האקדמיה הקיסרית לאמנויות (1804) 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  הרומנטיקה 
 יצירות ידועות:  Lace-maker, Portrait of A. V. Tropinin 
 
ואסילי טרופינין (ברוסית: Васи́лий Тропи́нин;‏ 30 במרץ 1776 – 16 במאי 1857) היה צייר רומנטי רוסי. רוב חייו היה כצמית; הוא לא השיג את חירותו עד גיל ארבעים שנה. שלוש מיצירותיו החשובות הן דיוקן של אלכסנדר פושקין וציורים בשם "יוצרת התחרה" ו"רוקמת הזהב".
ביוגרפיה

ואסילי נולד כצמית של רוזן מינכן בכפר קורפובו שבנובגורוד ולאחר מכן הועבר לרוזן מורקוב כחלק מהנדוניה של בתו של מינכן. עד מהרה הוא נשלח לסנט פטרסבורג כדי ללמוד מקצוע של קונדיטור. במקום ללמוד את המקצוע שלו, השתתף טרופינין בחשאי בשיעורי ציור חינם באקדמיה הקיסרית לאמנויות.
בשנת 1799, הבעלים שלו איפשר לטרופינין ללמוד באקדמיה כסטודנט ללא תואר (Postoronny uchenik). הוא לקח שיעורים ונתמך על ידי נשיא האקדמיה אלכסנדר סטרוגנוב. בשנת 1804 הוצגה עבודתו של טרופינין ״נער מתאבל על ציפור מתה״ בתערוכת האקדמיה וצוינה על ידי הקיסרית הרוסית באותה תקופה.
עם ראשית הצלחתו, הביא הרוזן מורקוב את טרופינין מסנט. פטרבורג לאחוזתו האוקראינית קוקבקה. טרופינין מונה לקונדיטור. עד מהרה שינה הבעלים את דעתו והטיל על טרופינין להעתיק את יצירותיהם של ציירים אירופאים ורוסים ולהפיק דיוקנאות של בני הזוג מורקוב. טרופינין גם צייר בכנסייה המקומית.
טרופינין בילה כעשרים שנה מחייו באוקראינה, ורבות מיצירותיו מאותה תקופה היו של אנשים אוקראינים והאזור הכפר האוקראיני. טרופינין העיד כי ״למדתי מעט... באקדמיה, אבל למדתי... במלורוסיה. שם ציירתי מהטבע ללא מנוחה, ציירתי הכל והעבודות הללו, כך נראה, הן הטובות מכולן שיצרתי״.
היצירות הבולטות ביותר של אותה תקופה הן דיוקן אשת האמן (1809), דיוקן בנו של האמן (בערך 1818), דיוקן הסופר וההיסטוריון נ.מ. קרמזין (1818).
ב-1823, בגיל 47, הפך טרופינין לאדם חופשי ועבר למוסקבה. באותה שנה הציג את ציוריו "יוצרת התחרה", "הקבצן" ודיוקנו של האמן סקוטניקוב לאקדמיה הקיסרית לאמנויות וקיבל את התעודה הרשמית של צייר. בשנת 1824 הוא קיבל תואר אקדמאי.
מאז 1833 הוא ניהל את שיעורי האמנות הציבורית של מוסקבה שהפכו מאוחר יותר לבית הספר של מוסקבה לציור, פיסול ואדריכלות.
בשנת 1843 הוא נבחר לחבר כבוד באגודת האמנות של מוסקבה.
הוא נפטר בשנת 1857 ונקבר בבית הקברות וגנקובו. במהלך חייו צייר טרופינין יותר מ-3,000 דיוקנאות.
בשנת 1969 נפתח מוזיאון טרופינין במוסקבה.
הערות שוליים

↑  National Art Museum of Ukraine
↑  Spirit of Ukraine: 500 Years of Painting. Winnipeg Art Gallery. 1991, pg. 184
↑  Tropinin Museum 2019 ✮ Museum in a historic district of Moscow, MOSCOVERY.COM, ‏2016-07-07 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007446875205171  PLWABN: 9810559343705606  CiNii: DA11937921  GND: 11908712X  ISNI: 0000 0000 8139 7206  LCCN: n83035723  MusicBrainz: 90b773ef-2608-41cb-87bd-da32c49ca3c7  NKC: xx0084770  RKD: 78277  ULAN: 500025606  VIAF: 59886509   WorldCat (עם VIAF): 59886509