stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מלחמת 1812
הערות שוליים

↑  40°30′0″N 86°50′0″W﻿ / ﻿40.50000°N 86.83333°W﻿ / 40.50000; -86.83333
↑  45°51′8″N 84°37′2″W﻿ / ﻿45.85222°N 84.61722°W﻿ / 45.85222; -84.61722
↑  42°6′0″N 83°5′0″W﻿ / ﻿42.10000°N 83.08333°W﻿ / 42.10000; -83.08333
↑  42°6′25.2″N 83°6′47.52″W﻿ / ﻿42.107000°N 83.1132000°W﻿ / 42.107000; -83.1132000
↑  43°9′36.53″N 79°3′8.04″W﻿ / ﻿43.1601472°N 79.0522333°W﻿ / 43.1601472; -79.0522333
↑  הנתונים נכונים ל-1805, אך לא השתנו בצורה ניכרת עד 1812. על פי: Philip Haythornthwaite: Nelson's Navy. Osprey. עמ' 6.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563333505171  BNE: XX491725  BnF: cb119636861 (data)  GND: 4146631-7  LCCN: sh85140194  NARA: 10643109  NKC: ph545370 
קריקטורה מ-1780 המתארת גיוס בכפייה לצי הבריטי. שיטות דומות הונהגו כלפי מלחים על ספינות אמריקאיות
איור מ-1896 המתאר את "תקרית צ'ספיק"
טקומסה
איור של קרב טיפקנו, 1811
ג'יימס מדיסון
רוברט בנקס ג'נקינסון, לורד ליברפול
זירת האגמים הגדולים וגבול קנדה
קרב קווינסטון הייטס
מותו של טקומסה בקרב על התמז
הקרב על ימת אירי
קרב דרך לנדי, 25 ביולי 1814. הקצין במרכז התמונה הוא מייג'ור גנרל ג'ייקוב בראון, המעודד את חייליו מצבא ארצות הברית להתקדם
קרב פלטסברג
הזירה המערבית במלחמת 1812‏: 1 - מבצר בלפונטיין, המפקדה האזורית; 2 - מבצר אוסייג', ננטש ב-1813; 3 - מבצר מדיסון, ננטש ב-1813; 4 - מבצר שלבי, נכבש ב-1814; 6 - מבצר ג'ונסון, ננטש ב-1814; 7 - אתרי קרבות באזור
הקרב בין "קונסטיטושן" לאה"מ "גרייר". 2 באוגוסט 1812
הקרב בין "יונייטד סטייטס" לאה"מ "מקדוניין", 25 באוקטובר 1812
הריסות הקפיטול לאחר שנשרף על ידי חיילים בריטיים במהלך כיבוש וושינגטון די. סי..
ההפגזה על פורט מקהנרי, 13 בספטמבר 1814
קרב ניו אורלינס: אנדרו ג'קסון ניצב על הביצורים ואנשיו הודפים את המתקפה הבריטית. ציור מ-1910
נציגי הצדדים חותמים על הסכם גנט, 24 בדצמבר 1815
אנדרטה לזכר מלחמת 1812, בטורונטו, קנדה. דאגלס קופלנד, 2008
עירוני אליצור גבעתיים

אליצור גבעתיים היא קבוצת כדורסל ישראלית מהעיר גבעתיים המשחקת בליגה ארצית.
היסטוריה

הקבוצה הקומה בשנת 1964 והגיעה בשיאה עד לליגה א', אך בסוף שנות ה-90 חדלה מלפעול והתפרקה. בשנת 2010 הוקמה הקבוצה מחדש על ידי גיא מלכין ופיני לנדאו כמיזם ספורטיבי-חברתי. במהלך שנות פעילותה שיחקו בקבוצה מספר כדורסלני עבר בולטים, ביניהם ניר ריכליס, מאיר טפירו, מורן רוט, אנדריי זלינבבא, יניב גרין, אלישי כדיר, יוני בנטל, שרון שרקזי, דורון שפר וגילי מוסינזון.
העשור השני של שנות ה-2000 > עונת 2010/2011 - עונת ההקמה המחודשת

עונת ההקמה המחודשת של הקבוצה בה הצטרפו לקבוצה שחקנים בולטים כמו ניר ריכליס, יוני בנטל, שרון שרקזי ורגב פנאן. בעונה זו התבססה הקבוצה במרכז הטבלה, כשהיא מסיימת אותה במקום ה-5 של ליגה ב' מחוז דן.
העשור השני של שנות ה-2000 > עונת 2011/2012

לאחר עונת ההיטמעות הראשונית במחוזות ליגה ב', התחזקה אליצור גבעתיים בצוות מקצועי בכיר בראשותו של המנהל המקצועי אלעד חסין והמאמן דרור פקץ'. בעונה זו כשלה הקבוצה במאמצי העלייה מול בית"ר/ת"א נווה אליעזר, נותרה ללא הכרטיס לליגה הבכירה יותר וסיימה במקום השני בליגה.
העשור השני של שנות ה-2000 > עונת 2012/2013

עונה נוספת אותה סיימה אליצור גבעתיים בצמרת טבלת מחוז דן של ליגה ב'. בעונה זאת הצטרפו מספר שחקנים מוכרים בכדורסל הישראלי, לרבות אנדריי זלינבבא (לשעבר במכבי תל אביב ואליצור קריית אתא/מוצקין), ניר ארואסטי ואחרים. מאמן הקבוצה בעונה זאת היה שמעון שטראוס. על אף רצף ניצחונות לאורך מרבית שלבי העונה, הפסד כפול מול היריבה על הכרטיס לליגה א', מכבי דרום/ת"א, השאיר את הקבוצה בליגה ב'.
העשור השני של שנות ה-2000 > 2013/2014

במהלך עונה זו אליצור גבעתיים צירפה לשורותיה את דורון שפר שלבש את מדי הקבוצה במשך מספר משחקים, אך נאלץ לפרוש לאלתר מכדורסל פעיל לאחר חודשים ספורים בשל פציעה. הקבוצה סיימה את העונה במקום השלישי תחת הדרכתו של המאמן שמעון שטראוס.
העשור השני של שנות ה-2000 > עונת 2014/2015 - עלייה לליגה א'

אחרי 4 עונות, הצליחה אליצור גבעתיים בהדרכתו של המאמן עדי פסח, לעלות לליגה א'. לקבוצה נוספו מספר שחקני עבר כדוגמת עופר גולדברג, דני סירקיס ורום שרמן. השחקנים הובילו את הקבוצה לזכייה באליפות ליגה ב' מחוז דן, לראשונה בתולדותיה. בנוסף רשמה אליצור גבעתיים עונת שיא גם במפעל גביע האיגוד של ליגה ב', בו נעצרה רק במשחק הגמר שהתפרס על פני שני משחקים והסתיים בהפסד על חודה של נקודה מול מכבי נתניה.
העשור השני של שנות ה-2000 > עונת 2015/2016

עונתה הראשונה של הקבוצה בליגה א' שוחקה במחוז שרון. כחלק מעונת הסתגלות לליגה נאלצה הקבוצה תחת הדרכתו של המאמן/שחקן, אנדריי זלינבבא, להיאבק בתחתית. בסיום העונה סיימה הקבוצה במקום ה-9 שהשאיר אותה בליגה א'.
העשור השני של שנות ה-2000 > 2016/2017

שחקן עבר נוסף של הקבוצה, משה (מושיק) שור הוחתם לתפקיד המאמן. את העונה סיימה הקבוצה במקום ה-6 בליגה א'.
העשור השני של שנות ה-2000 > 2017-2021

בעונת 2017/2018 הקבוצה צירפה מספר שחקנים: מאיר טפירו (שחקן נבחרת ישראל וליגת העל לשעבר), ליאור לוי, תומר אטלס ואנדריי זלינבבא (כשחזר כשחקן) וכן הוחתם תומר רובין לתפקיד המאמן.
הקבוצה סיימה את העונה במקום השני בליגה א׳ מחוז מרכז, שהקנה לה מקום בפלייאוף העלייה לליגה הארצית.
במשחקי פלייאוף העלייה לליגה הארצית אליצור גבעתיים גברה על הקבוצות: אליצור רמלה מליגה ארצית מחוז דרום ועוצמה מודיעין מליגה א׳ מחוז דרום וזכתה בכרטיס העלייה לליגה הארצית.
בסיום עונת 2018/19 נשרה הקבוצה לליגה א', ובעונה שלאחר מכן לא הצליחה הקבוצה לחזור לליגה הארצית, על אף שמנהלי הקבוצה הצהירו על כוונתם לחזור מהר ככל הניתן.
העשור השלישי של שנות ה-2000 > עונת 2020/2021 - עלייה לליגה הארצית

את עונת 2020/2021 פתחה הקבוצה בליגה א'. מאמן הקבוצה היה תומר רובין ועוזרו היה יהלי ברזילי. סגל הקבוצה כלל את מתן איש רן, תומר אטלס, יניב גרין, תומר סדן, אביב אלוני, ניב שגב, מאיר טפירו, ישראל שיינפלד, ליאור לוי, מורן רוט, דני סירקיס, יובל וקסלר, עידן ברסלבסקי ורואי נחום. בעונה זו הקבוצה התמודדה על הכרטיס היחיד שהקנה עם סיום העונה את הזכות לעלות לליגה הארצית. לקראת הפלייאוף הוחתם מורן רוט בקבוצה, והעמיד ממוצעים דו ספרתיים במשחקי הסיום, כשבשיא משחק בו קלע 25 נקודות מול הפועל תל אביב עודפים. בסיום העונה הקבוצה שמרה על המקום הראשון והעפילה לליגה הארצית.
בסיום עונת 2021/2022 סיימה הקבוצה במקום ה-12 בליגה הארצית ונשרה לליגה א', אך לבסוף נשארה בליגה עקב התפרקות מכבי אשדוד.
העשור השלישי של שנות ה-2000 > עונת 2022/2023 - ירידה לליגה א' דן

בסיום עונת 2022/2023 נשרה הקבוצה לליגה א', לאחר שהפסידה במבחני המבחן.
העשור השלישי של שנות ה-2000 > עונת 2023/2024 - ליגה א' דן

את עונת 2023/2024 פתחה הקבוצה במחוז דן של ליגה א'. בקבוצה הושקעו משאבים רבים והיא הצליחה להעמיד קבוצה חזקה שתתמודד על עלייה חזרה לליגה הארצית. בעונה זאת סגל הקבוצה כלל את אורי אטיאס, אילי פארן, איתי שוריאן, אלישי כדיר, אלמוג חדד, גיא שינדלר, דור וכנר, דין פיניקה, הראל יוגב, ים בן צבי, יניב גרין ותומר אטלס. מאמני הקבוצה הם תומר רובין וארז דגן. בתום העונה הקבוצה זכתה באליפות והבטיחה עלייה לליגה הארצית, בפעם השלישית בתולדותיה.
העשור השלישי של שנות ה-2000 > עונת 2024/2025

את העונה פתחה הקבוצה במחוז הצפוני של הליגה הארצית. למאמן הקבוצה מונה עמי נאווי המנוסה. בדצמבר 2024 צירפה הקבוצה את תומר בר אבן ואת כרמל בוכמן לסגל השחקנים.
מלכהלי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1971 (בת 54 בערך) ראשון לציון, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 http://www.malkali.com
 
מלכהלי חנוכה (שם משפחתה בעבר בלוי; נולדה בתשל"א, 1971) היא כוכבת ילדים במגזר החרדי, משוררת, מנגנת, שחקנית, מחנכת, ריתמיקאית, כותבת, עורכת ובעלים של מגזין הנשים "אשת" ומוציאה לאור עשרות סרטי ילדים לגיל הרך.
מלכהלי נחשבת לפורצת דרך במגזר החרדי, הן בהיותה מן הראשונות ששרו בקולן לילדים, והן בהוצאת מגזין לנשים דתיות בלבד.
ביוגרפיה

מלכהלי נולדה בראשון לציון כבת בכורה ללאה ואליעזר ברוק, חסידי חב"ד.
למדה בבית יעקב ומכללת בית רבקה בכפר חב"ד. כבר בילדותה כתבה שירים וניגנה באקורדיון וחלילית, בלימודי התיכון התחילה לנגן באירועים ובגני ילדים, שם הייתה ריתמיקאית מחליפה. בסיום לימודי ההוראה שילבה בין הוראה בחטיבת ביניים, בתי ספר יסודיים ובגני ילדים. לצורך כך כתבה והלחינה שירים. בהמשך הקליטה שירים באולפן.
ב-2003 החלה בהוצאת קלטות שמע לילדים בנושאים חינוכיים, ומאז, המשיכה להפקת סרטוני וידאו ב-DVD, שבהם משולבים סיפורי התנ"ך, הסברים על חגים ונושאי יהדות נוספים. בין הכותרים הללו, "בגן המוזיקלי של מלכהלי", "תפילת טף", "בוקר טוב עם מלכהלי", "מסיבת חנוכה" ו"הבעל שם טוב הקדוש".
ב-2017 התחילה מלכהלי להוציא לאור את "אשת" - ירחון המיועד לנשים, המגזין יוצא בשני פורמטים, האחד עם תמונות נשים למנויים, והשני ללא תמונות נשים ומשווק לחנויות. מלכהלי מלמדת קורס ריתמיקה במסגרות פרטיות ובמכללת "מכללת בית רבקה" בכפר חב"ד.
התאלמנה מ-שלום דב בער בלוי בן הרב יוסף ישראל בלוי, כיום נשואה בנישואים שניים לאבי חנוכה ואם לשמונה. מתגוררת בכפר חב"ד.
ב-2023 נחנכה במשכן הכנסת השדולה למען האישה החרדית והדתית בראשותה של ח"כ לימור סון הר מלך ובהובלה של מלכהלי. השדולה שמה לה למטרה להרים את הדגל במכוון בצד החיובי של המפה, בתוספת כח למרחבי עשיה מתוך מבט נשי ייחודי, ולא בנקודות החשוכות, כשמעל הכל מושמע קול של קשר ושל מכנה משותף.
הערות שוליים

↑  מלכהלי: "מה עם כשרות הנפש של הילדים שלנו?", באתר הידברות
1 2  טלי פרקש, חרדיות בפנים גלויות: "שנים התרגלנו להיעלם", באתר ynet, 4 בפברואר 2018
↑  עניין אישי והפעם עם מלכהלי חנוכה, באתר ערוץ 7, 25 בינואר 2018
↑  דודו כהן, ‏"אנשים מבקשים חתימות בכותל", באתר ‏מאקו‏, 8 בפברואר 2012
↑  גברים, הכירו את "אשת" – מגזין חדש לנשים בלבד!, באתר פאשקעוויל, ‏17/01/2017; עיתון לדוגמה
↑  נשות התקשורת החרדיות בפאנל מיוחד, באתר אקטואליק, ‏25/01/2018
↑  חזקי ברוך, "ציר עוקף לוועדה האופוזיציונית": הושקה שדולה לאשה הדתית, באתר ערוץ 7, 29 במאי 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309393405171  VIAF: 297610858   WorldCat (עם VIAF): 297610858
קריית התקשורת נווה אילן

| --- | --- |

קריית התקשורת במבט מכיוון כביש ירושלים תל אביב, אוגוסט 2019
 מידע כללי
 סוג:  אולפני טלוויזיה 
 שימוש:  אולפני טלוויזיה וקולנוע
 מיקום:  נוה אילן
 מדינה:  ישראל ישראל
 בעלים:  ישרס חברה להשקעות בע"מ
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1985–1990 (כ־5 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1984 
 אדריכל:  אלדר שרון
 סגנון אדריכלי:  ברוטליזם
 
 קואורדינטות:  31°48′21″N 35°05′32″E﻿ / ﻿31.805888888889°N 35.092166666667°E﻿ / 31.805888888889; 35.092166666667
 he
 
אולפן חדשות ערוץ 12 במתחם
אולפני ג.ג. בנווה אילן, 2010
קריית התקשורת נווה אילן (ידועה גם כ"פארק התקשורת ישרס", לשעבר קריית התקשורת ריאליטי ואולפני ג.ג.) הוא מתחם ובו 8 אולפני טלוויזיה וקולנוע בנווה אילן שבהרי ירושלים, המיועדים להפקות טלוויזיה וקולנוע ששוכרים ערוצי טלוויזיה (כגון קשת 12, רשת 13, ערוץ הקניות וערוץ הכנסת) וגורמי תקשורת שונים בישראל. כמו כן בשטח המתחם קיימים שוכרי משרדים נוספים שאינם משמשים בהכרח כגופי תקשורת או מטעמם. עד שנת 2014 המתחם היה בבעלות קבוצת גלובוס גרופ ונקרא "ג.ג. אולפני ישראל - ירושלים".
היסטוריה > סגירת ג.ג. אולפני ישראל

בשנת 2014, לאחר שנקלעה לקשיים כספיים, מכרה גלובוס גרופ את המתחם לקרן הנדל"ן ריאליטי תמורת 180 מיליון שקל, וב-2018 מכרה אותו קרן ריאליטי לקבוצת ישרס תמורת 255 מיליון שקל. לאחר רכישת המתחם על ידי קרן ריאליטי שונה שמו ל"קריית התקשורת נווה אילן", רוב עובדי "אולפני ג.ג.", בהם צלמים, מקליטים, אנשי קול, מנהלי אולפן ועובדי תפאורה פוטרו. האולפנים זמינים להשכרה ללקוחות חיצוניים אך אין בו צוות הפקה קבועה.
היסטוריה > תוכניות עתידיות

בשנת 2010 ביקש היישוב החרדי הסמוך קריית יערים, להרחיב משמעותית את שטחו ולהפוך ליישוב עירוני עם אוכלוסייה של עד 20 אלף נפש. ב-2011 מינה שר הפנים אלי ישי ועדה לחקירת גבולות לבדוק את נושא הגבולות המוניציפליים באזור בין קריית יערים לאבו גוש ויד השמונה, אולם הוועדה שהוקמה, בראשות של פרופסור ערן רזין, מצאה כי אין להרחיב אותו. היישוב ביקש לספח 500 דונם מצפון לו, בצמוד לקריית התקשורת, קרקעות שחלקם שייכות לתושבי אבו גוש. בשנת 2011 נחתם הסכם לתוספת של 120 דונם לשטחה של קריית יערים, שנמצאים בקריית התקשורת, בשטחה המוניציפלי של המועצה האזורית מטה יהודה. לפי הסכם שנחתם בין אולפני ג.ג למועצה המקומית קריית יערים, תיזום ג.ג שינוי ייעוד של המקרקעין, מיעוד חקלאי ליעוד למגורים לבנייה של כ-1,000 דירות לפחות. בעקבות התנגדויות שהגישה המועצה המקומית אבו גוש התקיימו מגעים גם עמה, ולפי הסכם שהתגבש בינה לבין המועצה המקומית קריית יערים הגיעו הצדדים להסכמה כי אדמות פרטיות של תושבי אבו גוש לא ייכללו בתוכנית, וכי המועצה האזורית מטה יהודה תדאג להרחבה ופיתוח גבולות אבו גוש בשטח של 67 דונם שנמצא בבעלות פרטית. בשנת 2017, אישרה הותמ"ל (הוועדה הארצית לתכנון ולבנייה של מתחמים מועדפים לדיור) תוכנית נוספת מהתייחסת לאזור שבין אבו גוש ליישובים יד השמונה וקרית יערים ומתפרשת על שטח של 238 דונם. התוכנית מציעה בנייה של 603 יח"ד בצפיפות של כ-2.4 יחידות דיור לדונם. ותוכנית הממוקמת בין אבו גוש ליישובים קריית ענבים ומעלה החמישה ומתפרשת על שטח של כ-431 דונם. הבנייה המתוכננת תהפוך את האזור סביב קריית התקשורת לשטח עירוני בו בינוי רצוף בין היישובים.
בפברואר 2021, מינה שר הפנים אריה דרעי שוב ועדה לחקירת גבולות במטרה לאשר את הרחבת שטחה של קריית יערים ובניית 5,000 יחידות דיור בשטחים שסביב קריית התקשורת. בינואר 2022 הודיעה ועדת הגבולות כי היא מתנגדת לתוכנית להרחבת היישוב.
הפקות > סרטים

בין הסרטים שהופקו על ידי האולפנים היו:
סדרת סרטים של אגדות האחים גרים בשם Cannon Movie Tales ‏(1986–1989).
סדרת סרטי מחץ הדלתא (1986 - 1989)
פגישה עם המוות (1988) - סרט על פי ספרה של אגתה כריסטי בעל אותו השם (אנ') משנת 1938 שעלילתו מתרחשת בירושלים. בכיכובם של פיטר יוסטינוב, לורן באקול, קארי פישר, ג'ון גילגוד, פייפר לורי, היילי מילס וג'ני סיגרוב.
רמבו 3 (1988)
מלחמתה של חנה (באנגלית נקרא Hanna's War) ‏(1988)
לא בלי בתי (1990) - סרט המבוסס על סיפור חייה של בטי מחמודי כפי שמתואר בספרה בעל השם הזהה. בכיכובם של סאלי פילד, אלפרד מולינה, רושאן סת, שרה באדל, יעקב בנאי, יוסף שילוח וששון גבאי.
מגן אנושי (אנ') (1991) - סרט בכיכובם של מייקל דודיקוף, אורי גבריאל, חנה אזולאי-הספרי, גילת אנקורי, רוברטו פולק ואלברט אילוז.
הפקות > טלוויזיה

תוכניות טלוויזיה שהופקו באולפנים:
בשידור חוקר (1992–2004)
האח הגדול (מ-2008)
הכוכב הבא
פגוש את העיתונות (מ-2000)
השמיניה (2005–2014)
המוסד (טלנובלה) (1996–1997)
המהדורה הצעירה (מ-2011)
חמש עם רפי רשף (מ-2019)
החצר - סדרת טלנובלה ישראלית על אודות חצר חסידית, ששודרה בערוץ התכלת בשנת 2003
טיפול נמרץ - סדרת דרמה המתרחשת בבית חולים (2002).
חדשות 13 (מ-2020)
הזמר במסכה (מ-2020)
הפקות > דיירים קבועים במתחם

ערוץ הקניות
ערוץ 9
חברת החדשות של ערוץ 12
חדשות 13 (מ-1 במרץ 2020)
אנדמול שיין ישראל (אולפני האח הגדול)
דורי מדיה דרסט, חברה להפקת טלנובלות מקבוצת דורי מדיה גרופ
הפקות > בית האח הגדול

בשנת 2008 הוקם במתחם "בית האח הגדול", לצורך צילומי הגרסה הישראלית של התוכנית האח הגדול, מבנה בו גרים המתמודדים במשך צילומי התוכנית, בצמוד לו נבנה אולפן המשמש את מנחי התוכנית והקהל. בית האח הגדול נהרס ונבנה מחדש ב-2018. הבית החדש תוכנן ועוצב על ידי האדריכל ערן בינדרמן. הבית משתרע על פני 1000 מטר רבוע, חצר הבית בעונה גדולה יותר מהעונות הקודמות ומשתרעת על פני 500 מטרים נוספים. בבית האח הגדול החדש מותקנות 60 מצלמות, ו-100 מיקרופונים.
חדרי הבית:
סלון
מטבח
נסט
חצר
חדר שינה
חלל רחצה
חדר כושר
גינת תבלינים
חדרי משימות
חדר האח הגדול
הערות שוליים

↑  יעקב הכהן, בום בעשיית סרטים, מעריב, 21 בפברואר 1984
↑  עירית שמגר, מבשרים בקול תרועה משנים - בצניעה, מעריב, 8 במאי 1983
↑  יעל פז מלמד, "אפשר למלא את בלומפילד בשונאי", מעריב, 6 בינואר 1983
↑  איציק קול ־ חצה את הקווים, מעריב, 1 בנובמבר 1985
↑  ורדה וולפו, איימי אירווינג לארץ, מעריב, 12 בינואר 1986
↑  שרי ארליך, סרט בכיכובה של סאלי פלד יצולם בארץ בפברואר, מעריב, 27 בדצמבר 1989
↑  עירית שמגר, יש סרטים אין צוותים, מעריב, 5 באוגוסט 1990
↑  אדר אבישר, מאה מיליון דולר של שמש ונוף, מעריב, 21 בדצמבר 1990
↑   גלובוס-לנד עיר הסרטים של ישראל 1994, פרסומת  באתר יוטיוב
↑  איציק קול נגד יוסף בראל: מי רודף את מי, מעריב, 18 בפברואר 1991
↑  אביבה קרול, ‏פורת היה מנכ"ל אולפני ג.ג, באתר גלובס, 5 באוקטובר 1999
↑  נווית זומר, אולפני ג״ג של יורם גלובוס בנוה-אילן יגישו בימים הקרובים למרכז ההשקעות בקשה להרחבה בהשקעה של ב-25 מיליון שקל, חדשות, 9 באוגוסט 1992
↑  אביבה קרול, ‏הזוכה: גלובוס גרופ שהציעה 16 מיליון ד' מול JCS שהציעה 23 מיליון דולר, באתר גלובס, 24 באוגוסט 1998
↑  גילי איזיקוביץ, "האח הגדול" בקרב גדול על רייטינג, באתר הארץ, 2 בספטמבר 2008
1 2  ליהי עטר בכר‏, חשיפה ראשונה: כך נראה בית האח הגדול החדש, באתר וואלה, 15 באפריל 2018
↑  שלומית צור, ‏יורם גלובוס מכר את מתחם נווה אילן ב-180 מיליון שקל, באתר גלובס, 23 בדצמבר 2014
↑   יעל דראל, שלמה אייזנברג רוכש את מתחם נווה אילן בכ-255 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 26 בנובמבר 2018
↑  לי-אור אברבך, ‏חדשות 2 מסיימת חוזה - אולפני ג.ג פיטרו 60 עובדים, באתר גלובס, 28 במאי 2015
↑  צפריר רינת, קריית יערים רוצה להפוך לעיר על חשבון שמורות הטבע שמסביב לה, באתר הארץ, 26 באוקטובר 2010
↑  עינת פז-פרנקל , ‏עוד סכסוך: קריית יערים מבקשת לספח 500 דונם מאבו גוש, באתר גלובס, 11 בינואר 2011
↑   רנית נחום-הלוי, יורם גלובוס יקים 1,000 דירות בנוה אילן - יסופחו ליישוב קרית יערים, באתר TheMarker‏, 30 בינואר 2013
↑  גיא נרדי, ‏תושבי אבו גוש פוחדים מהוותמ"ל ומתושבי מזרח ירושלים, באתר גלובס, 5 בדצמבר 2017
↑  גיא נרדי, ‏נוף או בניינים: קריית יערים מבקשת להתרחב על השטח הירוק שסביבה, באתר גלובס, 9 בפברואר 2021
↑  גיא נרדי, ‏ועדת הגבולות: לא להרחבת קריית יערים, כן להרחבת אבו גוש, באתר גלובס, 16 בינואר 2022
↑  עירית שמגר, ארץ הקולנוע, מעריב, 15 ביוני 1986
↑  גיל קיסרי, המלחמה של חנה וגולן, מעריב, 29 באפריל 1988
↑  נשואה לפרסי, מעריב, 19 בנובמבר 1989
↑  אביבה קרול, ‏ערוץ המסורת ינסה לשווק את הטלנובלה החרדית המדוברת, "החצר", שתעלה מחר לשידור, באתר גלובס, 13 באוגוסט 2004
↑  אי.אר בערוץ 2: טלעד מגבשת סדרת דרמה המתרחשת בבית חולים, באתר TheMarker‏, 24 באוקטובר 2001
↑  "האח הגדול עונה 1 - עיצוב בית האח הגדול | רשת 13". רשת 13. נבדק ב-2018-09-18.
↑  מיקי לוין, ‏האח הגדול: כל הפרטים על הבית החדש!, באתר מעריב אונליין, 2 במאי 2018
↑  האח הגדול עונה 1 - עיצוב בית האח הגדול, באתר חדשות 13, 9 באפריל 2018
↑  נחשף לראשונה: כך בית האח הגדול החדש נראה מבפנים| רשת 13, באתר חדשות 13, 5 במאי 2018
ארז טל וקורין גדעון בעת צילום התוכנית "האח הגדול"
שמלה

ערך זה עוסק בפריט לבוש. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
נערות  אמריקאיות לובשות שמלות טרם נשף סיום לימודיהן.
גבר יהודי תימני לבוש שמלה
שמלות משנת 1880
אישה לבושה בשמלת מיני שחורה
שמלה היא פריט לבוש שנלבש על כל חלקי הגוף ולרוב מכסה את הגוף מהצוואר והכתפיים, ועד לאזור הרגליים. בניגוד למכנסיים או לאוברול, השמלה פתוחה ומשוחררת בחלק הגוף התחתון.
מבנה השמלה

מרכיבה העיקרי של השמלה, המבדיל אותה מחצאית, הוא שהשמלה מכסה גם את פלג הגוף העליון (או חלקו), בעוד החצאית רק את פלג הגוף התחתון (או חלקו).
לגזרה הבסיסית נוספים לעיתים צווארון ושרוולים או כתפיות. תוספות אפשריות הנתפרות על גבי הגזרה הבסיסית: כיסים, חגורה, אפליקציות, וולנים ועוד. חלק מהשמלות נרכסות באמצעים כגון רוכסן, כפתורים, שרוכים או קרסים. יש שמלות שנתפרות מחלק בד שלם מהצוואר ועד האמרה, ויש שמלות שנתפרות מחלקים נפרדים שנתפרים על חלק תחתון, מעין חולצה או גופייה שנתפרו מעל לחצאית.
אורך השמלה משתנה, משמלות "מיני" שאורכן כמעט אינו מכסה את הירכיים, שמלות "מידי" המגיעות עד מתחת לברך אך לא מכסות את הקרסוליים, ועד שמלות "מקסי" באורך מלא (מקסימלי, מכאן שמן) המכסות את הקרסוליים. לעיתים, אורך השמלה מסתיים בשובל שנגרר אחרי הלובשת, או נישא על ידה או על ידי עוזרות. כיום, שמלות בעלות שובל, הן בעיקר שמלות כלה.
היסטוריה > השמלה בימי קדם

בימי קדם הייתה השמלה לבוש הגברים, מהפסק: ”שִׂמְלָתְךָ לֹא בָלְתָה מֵעָלֶיךָ” (ספר דברים, פרק ח', פסוק ד'), וגם לבוש הנשים, מהפסוק: ”וְלֹא־יִלְבַּשׁ גֶּבֶר שִׂמְלַת אִשָּׁה” (ספר דברים, פרק כ"ב, פסוק ה').
לבוש שמלה לגברים היה נהוג עד לפני כ-100 שנה ברוב ארצות האסלאם, וכן בקרב היהודים בארצות אלה, אך כיום נשאר רק במדינות מוסלמיות מסורתיות, כגון איחוד האמירויות.
היסטוריה > בימי הביניים ולאחר מכן

בימי הביניים נהוג היה לעטוף תינוקות מיד לאחר הלידה ברצועות בד ארוכות מאחר שהאמינו שגופם יגדל כך בצורה ישרה. בדים אלו גרמו לתינוקות להיות "חנוטים" כמו גלמים, ותנועתם הוגבלה. לא היה הבדל משמעותי בין בגדי ילדים ומבוגרים.
רק לאחר השינוי הרעיוני שהחל במהלך המאה ה-18 באנגליה ושם במרכז את זכויות האזרח עלו גם צורכי הילדים והתפתח ביגוד ייחודי לילדים. רק לקראת המאה ה-19 התינוקות לא "נארזו" ברצועות בד והתפתחו חולצות שאפשרו הנעת הזרועות. ביצירות אמנות מתחילת המאה ה-19 (1810) כבר ניתן לראות ילדות בשמלות נוחות ללא מחשופים ועם שרוולים פשוטים שאינם צמודים לזרועות. מתחת לשמלות ניתן לראות שהילדות לבשו מכנסונים שאפשרו להן תנועה חופשית וגם שמירה על צניעות. רוב בגדי הילדים מאותה תקופה לא שרדו אך כן ניתן למצוא שרידים של שמלות שנשמרו לאירועים מיוחדים, כמו "שמלות" מפוארות שנועדו לטקסי ברית מילה. שמלות אלה עברו במשך דורות במשפחה ונלבשו בבריתות רבות. הפריטים נתפרו לרוב מבדי משי, סטן, פשתן וכותנה לבנים ועוטרו בעבודות תחרה עדינות וברקמות. נראה שההשראה לביגוד זה היו גלימות טבילה בכנסייה ובגדים חגיגיים של יום ראשון אצל הנוצרים.
היסטוריה > השמלה בתרבות המערבית

בתרבות המערבית, שמלה נחשבת לרוב כפריט לבוש נשי. אורכה, גזרתה, צבעיה, הבד ממנו היא נתפרת ואביזריה מושפעים מתכתיבי אופנה.
בתקופה הוויקטוריאנית, המלכה ויקטוריה הכתיבה את אופנת החישוקים, שהרחיקה את השמלה ככל האפשר מן הגוף. נוספה כרית להבלטת הצד האחורי ומחוך מהודק. בתקופה זו ילדות לבשו שמלה עד אמצע השוק, ומגיל 16 שמלה ארוכה.
תמורה משמעותית הגיעה עם מלחמת העולם הראשונה, ששינתה את סגנון הלבוש הנשי-מערבי. השמלות התקצרו עד מעל הקרסוליים, כמות האריג הצטמצמה, והשמלה הייתה תלויה בפשטות מן הכתפיים, ללא הבלטה. בשנות ה-50 של המאה ה-20, כששוב אפשר היה להשיג אריגים לתפירה ונשים יכלו לחזור הביתה לגדל את הילדים ולנהל את משק הבית, חזרו השמלות הרחבות. שלא כבתקופה הוויקטוריאנית, שמלות אלה הגיעו עד מעבר לברכיים והתנפנפו בחופשיות.
בשנות ה-60 של המאה ה-20 נכנסה לאופנה השמלה הצרה, הצמודה לגוף, והופיעו שמלות השק, שהיו חסרות צורה ברורה וכיסו את הגוף מן הצוואר עד הברכיים ללא תווים מוגדרים, חגורות במותניים. בסוף שנות ה-60 הופיעה שמלת המיני, באורך של סנטימטרים ספורים מעל הברך, ויותר מכך. שמלות המיני היו לעיתים מעין טוניקות, שניתן היה ללבוש גם מעל מכנסיים או חצאית. במקביל לשמלות המיני הופיעה גם שמלת המקסי.
בסוף שנות ה-60 וראשית שנות ה-70 של המאה ה-20 החלו נשים רבות ללבוש מכנסיים, ולבישת השמלה נדחקה לנשים המקפידות על כללי הצניעות, או לתלבושת חגיגית ומפוארת, שמלת נשף או שמלת כלה למשל. בעשור הראשון של המאה ה-21 השמלות החלו לחזור לאופנה גם כלבוש יומיומי יותר.
בתרבות הפופולרית

בכל הקשור לאופנה בכלל ושמלות בפרט נעשו יצירות אמנות שונות בישראל ומחוצה לה, בין היתר תערוכות שבמרכזן שמלות מתקופות שונות, סרטי קולנוע, שירים ועוד. מוזיאונים רבים בעולם ובארץ הקדישו תערוכות שלמות לנושא. בעוד שלרוב גם בייצוגים בתרבות הפופולרית מקובל כי נשים לובשות שמלות, תרבות הדראג קווין משתמשת הרבה בשמלות וגם אמנים שונים כמו רן דנקר בשיר השמלה החדשה שלי.
ראו גם

חצאית
אופנה
שמלה שחורה קטנה
שמלת כלה
שמלת אוהל
ביגוד ומגדר
הערות שוליים

↑  מילון אבניאון - מה זה שמלה – פירוש המילה שמלה, פרוש, הסבר, משמעות והגדרה, באתר www.milononline.net
↑  סיפורי בגדים, באתר lib.cet.ac.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007537266505171  GND: 4114219-6  LCCN: sh97005993  NKC: ph898515
אם/ אז

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 מילות השירים:  בריאן יורקי 
 מוזיקה:  טים קית 
 מקום ההתרחשות:  ניו יורק
 שפה:  אנגלית
 ifthenthemusical.com
 
אם/אז (באנגלית: If/Then) הוא מחזמר עם טקסט מאת בריאן יורקי, מוזיקה מאת טום קיט, ובימוי מאת מייקל גרייף. המחזמר מספר את סיפורה של אליזבת' בת ה-38 ששבה לעיר ניו יורק כדי להתחיל מחדש.
הפקות

פיתוח המחזמר אם/אז התקיים באפריל 2013, בהשתתפות אידינה מנזל ובבימויו של מייקל גרייף.
הפקה ניסיונית של המחזמר הועלתה בתיאטרון נשיונל. ההצגות המקדימות התחילו ב-5 בנובמבר 2013 וערב הפתיחה התקיים ב-24 בנובמבר. ההפקה רצה עד ה-8 בדצמבר 2013.
הפקת המחזמר בברודוויי החלה בהצגות מקדימות ב-5 במאי 2014 בתיאטרון ריצ'רד רודג'רס, וערב הפתיחה הרשמי התקיים ב-30 במאי. ההפקה כללה בימוי מאת מייקל גרייף, כוראוגרפיה מאת לארי קייגווין, עיצוב תפאורה מאת מארק וונדלנד, עיצוב תלבושות מאת אמילי רבהולץ, עיצוב תאורה מאת קנת' פוזנר, ותזמור מאת מייקל סטארובין. צוות השחקנים המקורי כלל את אידינה מנזל בתפקיד אליזבת', לה צ'נזה בתפקיד קייט, ג'יימס סניידר בתפקיד ג'וש, אנתוני ראפ בתפקיד לוקאס, לצד טמיקה לורנס, ג'ן קוללה, ג'רי דיקסון וג'ייסון טאם. ההפקה נסגרה ב-22 במרץ 2015 לאחר 29 הצגות מקדימות ו-401 הופעות רגילות. אלבום ההקלטות של צוות השחקנים הופץ על ידי Masterworks Broadway ב-3 ביוני 2014.
סיבוב הופעות לאומי, בכיכובה של מנזל בתפקיד הראשי, התחיל ב-13 באוקטובר 2015 בדנוור, קולורדו.
עלילה > פרולוג

אליזבת', גרושה טרייה בת 38, מתכננת ערים, עוברת לניו יורק על מנת להתחיל מחדש. היא נפגשת עם חבריה קייט, גננת, ולוקאס, פעיל חברתי, בכיכר מדיסון. קייט מציעה שאליזבת' תתחיל להשתמש בכינוי "ליז" ושתחפש חוויות חדשות. לוקאס מציע לחזור לכינוי מימי הקולג', "בת'", ושתתחיל ליצור קשרים מקצועיים בעיר ("Prologue/What If").
(המחזמר מציג את שתי האפשרויות שיכולות להתקיים. "ליז" נשארת בפארק עם קייט בעוד "בת'" עוזבת עם לוקאס. שאר המחזמר מתאר את שני הנתיבים שחייה של אליזבת יכולים ללכת בהם).