קומדיה דל'ארטה
הדמויות העיקריות

| הזקנים | שם> הזקנים | תיאור ותכונות> הזקנים | תלבושת, מסכה ואביזרים> הזקנים | מוצא סטריאוטיפי> הזקנים | הערות> הזקנים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | פנטלונה | סוחר זקן, קמצן, חשדן. לרוב אביהם של אחד האוהבים. לשעבר בעל מעמד מכובד. פעמים רבות חושק בצעירה. | בגדים אדומים הדוקים, ארנק תפוח על חלציו, הולך כפוף. מסכת חצי-פנים בעלת אף כפוף. זקן מחודד. | ונציה | התפתח מדמות "איל מניפיקו" של הצגות הקרנבל |
|  | איל דוטורה | מלומד, פילוסוף, לעיתים רופא לא-יוצלח. פטפטן, נושא מונולוגים ארוכים חסרי פשר. גרגרן ואלכוהוליסט. | גלימה שחורה עם תוספת כריות לכרס עצומה, מסכה מינימליסטית, לחיים אדומות ותפוחות. | בולוניה, ספציפית אוניברסיטת בולוניה | הדמות נולדה ככל הנראה ממחזות-לעג של סטודנטים על מוריהם |
הצעירים
|  | האוהבת | צעירה ויפה ממעמד גבוה, כמעט תמיד בתו של אחד הזקנים או אשתו הצעירה. אגוצנטרית. מיטיבה לרקוד ולשיר. | בגדים אופנתיים ומחמיאים, אביזרים כגון כפפה, מטפחת, מניפה או מראה. | טוסקנה (גם אם היא בתו של פנטלונה או הדוטורה). | יכולות להיות מספר דמויות בתפקיד דומה. פעמים רבות, בפרט אצל פלמיניו סקאלה, נקראת האהובה הראשית איזבלה על שם איזבלה אנדריני. |
|  | האוהב | צעיר ממעמד גבוה, יכול להיות בנו של אחד הזקנים, או סטודנט או חייל. נע בגמישות. | בגדים יקרים דמויי-מדים או תלבושת סטודנט. נושא ספר-שירה או פרח. | טוסקנה (גם אם הוא בנו של פנטלונה או הדוטורה). | יכולות להיות מספר דמויות בתפקיד דומה, עם אפיונים שונים (שחצן וגנדרן, תמים וטיפשי וכו'). |
|  | איל קפיטאנו | חייל רברבן, שקרן, פחדן, גוזמן. מספר עלילות גבורה אך חושש מעימות מעשי. תאב בצע. אם הוא מחזר זה רק בשביל ריגוש מיני. יכול לחזר גם אחר המשרתת. | מדים בעיצוב צעקני. חובש כובע בעל נוצה ונושא חרב גדולה. בעל שפם. | שכיר חרב נפוליטאני, סיציליאני או ספרדי. | פיתוח של החייל הרברבן של פלאוטוס. יכול להיות אחד מקרב האוהבים או להתגלות כבן אובד. |
המשרתים (ה"זאני")
|  | ארלקינו | דמות "המשרת הטיפש". שוטה קלאסי, שמתוך חוסר הבנה והתנסחות קלוקלת מגיע לתובנות מבריקות וחתרניות. חוסר ההבנה שלו את הוראותיו של אדונו מביא להנעת סיטואציות קומיות. ליצן פיזי, שמעורר לצחוק בגלל גמלוניות כביכול, אך למעשה הוא להטוטן. לעיתים עורך תעלולים ומעשי קונדס בלתי מזיקים. | חליפת טלאים מרובי צבעים (לרוב מעוינים ירוק-אדום), כובע עם זנב-ארנבת, מסכה שחורה (רמז למקור שטני), נושא מקל (מכאן הביטוי סלפסטיק לליצנות גופנית). | העיר התחתית של ברגמו. | פיתוח של "הזאני השני". מקורותיו כוללים גם זדוניות שנעלמה מדמותו לטובת חוסר-הבנה של מעשיו. פעמים רבות מופיע כמשרתו של הקאפיטנו. |
|  | בריגלה | דמות "המשרת הערמומי". מתוחכם, עני, פעמים רבות מרושע. זומם מזימות נגד אדונו ונגד האוהבים. מוזיקאי, פעמים רבות נגן גיטרה. | בגד לבן תפור בגסות ("שק") וכומתה לבנה חסרת צורה. נושא פגיון. בעל זקן, שפם ושיער שחור. ללא מסכה או עם מסכה בצבע ירוק-כהה. | העיר העילית של ברגמו. | פיתוח של "הזאני הראשון". |
|  | סקפינו / מצטינו | משרת נבון, תככן וחתרני, אך לא מרושע. זמר, רקדן ומוזיקאי. ליצן ולהטוטן. בן דמותו הנבון של ארלקינו. | מופעים רבים ושונים, כמעט תמיד עם כלי נגינה (גיטה, לאוטה, מנדולינה וכדומה). |  | פיתוח של "הזאני הראשון". |
|  | פדרולינו / פיירו | משרת עני, תמים וטוב. מסייע לאוהבים ומאוהב בעצמו במשרתת קולומבינה. התפתח במיוחד לדמות של "ליצן עצוב". מתפקד פעמים רבות כפנטומימאי. | בגד לבן גדול ממידותיו עם כפתורים גדולים. מגבעת לבנה ופנים עם מסכה לבנה או מולבנים בקמח. |  | פיתוח של "הזאני השני". התפתח בעיקר בצרפת. |
|  | קולומבינה | משרתת או בת-לוויה של אצילה. צעירה מושכת, טובת לב, משתתפת במזימות המשרתים אך הרבה יותר נבונה ואחראית מהם. חברתו של ארלקינו, מחוזרת על ידי הזקנים, הקאפיצנו ומשרתים אחרים. | שמלה בצבעיו של אדונה, עם קשת-שיער. ללא מסכה. לעיתים עם סינר. |  |  |
|  | אומנת / משרתת מבוגרת | משרתת מבוגרת, מבשלת או אומנת יכולה גם להופיע כפונדקית. לעיתים מגולמת על ידי גבר. בעלת חכמה וניסיון חיים, ישירה ובוטה, פעילה, בעלת יכולת לפתור תסבוכות. פעמים רבות נושאת את הפרולוג בראשית ההצגה ומתפקדת כמספרת המוסרת את המתרחש מחוץ לבמה. | בגדי עבודה, עם סינר. | כל מקום במרחב העירוני, אך דיבור במשלב שפה נמוך והמוני. | בצרפת הועדף גילום הדמות על ידי שחקנית צעירה ומושכת. |
|  | סקרמוש | בן לוויה של האוהב הצעיר, בורגני זעיר או פונדקי. משלב מאפיינים של המשרת והקפיטנו, חם מזג. דמות נבל שזוכה למכותיו של ארלקינו. | בגד ספרדי שחור, זקנקן ושפם. המאפיין הבולט ביותר הוא צווארון ספרדי לבן גדול שזכה אף הוא לכינוי "סקרמוש". ללא מסכה ועם פנים מפודרות. |  |  |
|  | פולצ'ינלה | משרת ערמומי, תככן, לעיתים מרושע. ציניקן, שנון ואירוני. לא ברור אם מדובר בטיפש המתחזה לחכם או להפך. ליצן פיזי, מרבה להתקוטט, בייחוד עם ארלקינו. | גיבן ובעל כרס, לובש או בגד זאני לבן ורפוי, או חליפת פסים צבעוניים. נושא חרב עץ בחגורתו. כובעו חרוטי עם שוליים דקים או ללא שוליים כלל. פעמים רבות מנגן גיטרה. | נאפולי | הפך מדמות משרת לדמות הליצן המרכזי. |
זרים
|  | הטורקי / הטורקיה | הטורקי - יורד ים, סוחר או עבד לא-אירופאי.   הטורקיה - משרתת, קורטיזנה, מגדת עתידות, מופיעה במחזה-בתוך-מחזה.  דמויות חיוביות ומשעשעות בדרך כלל. פעמים רבות נטבלים לנצרות כחלק מהפתרון או מתגלים כנוצרים אובדים שנחטפו או אבדו בים בילדותם. | שלל תלבושות "מזרחיות", צבעוניות, מכנסי שרוואל, מצנפות אדומות, תכשיטים בולטים. | "הלבנט", צפון אפריקה ("אלג'יר"), הבלקן העות'מאני. |  |