stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוהאן השלישי, דוכס בוואריה
ביוגרפיה

יוהאן נולד בלה קנסואה, לאלברכט הראשון, דוכס בוואריה ולמרגרטה מבריג, בתם של לודוויג הראשון, דוכס בריג ואגנס מזאגן.
בשנת 1389 מונה יוהאן לבישוף לייז', בתמיכת האפיפיור בוניפקיוס התשיעי. אולם שלטונו עורר מרידות, ובשנת 1408 גורש יוהאן מהעיר. בתגובה קרא יוהאן לסיוע מאחיו וגיסו, וב-12 בספטמבר אותה שנה הובסו תושבי העיר על ידי צבאו של ז'אן הראשון, דוכס בורגונדיה, ויוהאן חזר לשלטונו.
בשנת 1417 מת אחיו וילהלם השני, דוכס בוואריה, ולאחר מותו פרץ מאבק ירושה בין בתו יקובה, רוזנת אנו ליוהאן. עד מהרה השתלט יוהאן על דוכסות בוואריה-שטראובינג, והביס את קובה ובעלה יוהאן הרביעי, דוכס בראבנט. בשנת 1418 התחתן יוהאן עם אליזבת הראשונה, דוכסית לוקסמבורג, בתם של יוהאן מגרליץ וריכרדיס קתרינה ממקלנבורג, אולם לא היו לו ילדים ממנה. ב-6 בינואר 1425 נרצח יוהאן השלישי, ובשנת 1429 פסק זיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בבוררות פרשבורג על חלוקת דוכסות בוואריה-שטראובינג בין הענפים האחרים של בוואריה, ואילו יקובה, רוזנת אנו קיבלה את הרוזנויות בארצות השפלה, אותם נאלצה למסור בשנת 1432 לפיליפ השלישי, דוכס בורגונדיה.
טרונדרה

| --- | --- |

הגשר המקשר בין טרונדרה למיינלנד.
 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס האטלנטי 
 קואורדינטות:  60°07′00″N 1°17′00″W﻿ / ﻿60.1167°N 1.28333°W﻿ / 60.1167; -1.28333
 שטח:  275 הקטאר
 אורך:  5 קילומטר
 רוחב:  1 קילומטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 אוכלוסייה:  135
 אזור זמן:  UTC+0
  (למפת סקוטלנד מוגדלת) אדינבורו גלאזגו אברדין פייזלי אייר פרת' אינוורנס לוכגילפהד דנדי איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים  אנגליה צפון אירלנד  אירלנד האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני טרונדרה(למפת סקוטלנד רגילה) אדינבורו גלאזגו אברדין פייזלי אייר פרת' אינוורנס לוכגילפהד דנדי איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים  אנגליה צפון אירלנד  אירלנד האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני טרונדרה
 
טרונדרה (באנגלית: Trondra) הוא אי באיי שטלנד שבסקוטלנד. שטחו כ-3 קמ"ר ומתגוררים בו כ-135 תושבים (2013).
האי מקושר בגשרים לחצי האי הדרומי של האי מיינלנד ולאי בורה.
תושבי האי מתגוררים בארבעה כפרים: בורלנד (Burland), קרופט טרייל (Croft Trail), קולדהיים (Cauldhame), קאטס (Cutts) וגלנדייל (Glendale).
יוזורו האניו

יוזורו האניו (ביפנית: 羽生 結弦; באנגלית: Yuzuru Hanyu;‏ נולד ב-7 בדצמבר 1994 בסנדאי) הוא מחליק אמנותי על קרח יפני, הוא פעמיים ברציפות האלוף האולימפי (סוצ'י 2014 ופיונגצ'אנג 2018) ופעמיים אלוף עולם (סאיטאמה 2014 והלסינקי 2017) בהחלקה אמנותית על קרח ליחידים.
ביוגרפיה

באליפות העולם בהחלקה אמנותית על קרח לנוער שנערכה בהאג שבהולנד בשנת 2010 זכה האניו במדליית זהב בתחרות ליחידים. שנתיים לאחר מכן, באליפות העולם בהחלקה על קרח שנערכה בניס שבצרפת בשנת 2012 הוא זכה במדליית ארד.
מאפריל 2012 החל האניו להתאמן בהדרכתו של בריאן אורסר מקנדה.
ביוגרפיה > 2013

באליפות העולם בהחלקה על קרח שנערכה בלונדון שבאנגליה בשנת 2013 סיים האניו במקום רביעי בתחרות לגברים בתוצאה של 244.99 נקודות.
ביוגרפיה > 2014 > אלוף אולימפי

באולימפיאדת סוצ'י (2014) זכה האניו במדליית זהב בהחלקה אמנותית לגברים. בתרגיל הקצר קבע שיא עולם חדש של 101.45 נקודות ובתרגיל החופשי קבע תוצאה של 178.64 נקודות ובסך הכל 280.09 נקודות, לפני פטריק צ'ן מקנדה (275.62 נקודות) ודניס טן מקזחסטן (255.10 נקודות).
ביוגרפיה > 2014 > אלוף עולם

באליפות העולם בהחלקה אמנותית שנערכה בסאיטאמה שביפן במרץ 2014 זכה האניו במדליית זהב בתחרות לגברים בתוצאה של 282.59 נקודות, לפני בן ארצו טאצוקי מצ'ידה (282.26 נקודות) וחאווייר פרננדס מספרד (275.93 נקודות).
ביוגרפיה > 2015

באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי סין במרץ 2015 זכה האניו במדליית כסף בתחרות לגברים בתוצאה של 271.80 נקודות, אחרי חאווייר פרננדס (273.90 נקודות) ולפני דניס טן (267.72 נקודות).
ביוגרפיה > 2016

באליפות העולם בהחלקה אמנותית על הקרח שנערכה בבוסטון ארצות הברית באפריל 2016 זכה האניו במדליית כסף בתחרות לגברים בתוצאה של 295.17 נקודות, אחרי חאווייר פרננדס (314.93 נקודות) ולפני ג'ין בויאנג מסין (270.99 נקודות).
ביוגרפיה > 2018

באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018) זכה האניו בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בתחרות ליחידים בתוצאה של (317.85 נק') והפך למחליק הראשון שזכה בשתי מדליות זהב אולימפיות ברציפות מזה 66 שנה, מאז דיק בוטון (סנט מוריץ 1948 ואוסלו 1952). הוא הקדים את בן ארצו שומה אונו (306.90 נק') ואת חאווייר פרננדס מספרד (305.24 נק').
מקס ארליך

| --- | --- |

 לידה:  7 בדצמבר 1892 ברלין, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  12 בספטמבר 1944 (בגיל 51) אושוויץ, גרמניה הנאצית 
 מדינה:  הרייך הגרמני 
 תקופת הפעילות:  מ-1926 
 פרופיל ב-IMDb
 
מקס ארליך (בגרמנית: Max Ehrlich; ‏1892–1944) היה במאי תיאטרון, במאי קולנוע וקומיקאי גרמני-יהודי, מהיוצרים המוערכים ביותר בשנות ה-30 של המאה ה-20, לפני מלחמת העולם השנייה.
קורות חיים

מקס ארליך נולד ב-7 בדצמבר 1892 בברלין, ובצעירותו הושפע ממקס ריינהרדט והופיע בקברטים שכתב.
בראשית שנות ה-30 החלה להתפתח הקריירה של ארליך, שהגיעה לשיאה בסתיו 1932, וכללה הפקת מחזות תיאטרון, הפקת סרטי קולנוע, הקלטת שנסונים ואופרטות, רישום קומיקס, חיקוי דמויות ואף כתיבת רב-מכר הומוריסטי בשם "From Adelbert to Zilzer". בשנת 1933. בשל עליית הנאצים לשלטון והתגברות האנטישמיות בגרמניה, חדלו מקס ריינהרדט ועמיתיו להמשיך לעבוד בגרמניה, והם עקרו לווינה. גם בווינה לא מצא ארליך מנוחה ולאחר רדיפות אנטישמיות המשיך להולנד, כשהוא עובר דרך שווייץ.
בשנת 1935, שב ארליך לגרמניה, שם נשאר עד שנעצר בידי הנאצים בשנת 1942, ונכלא במחנה ריכוז וסטרבורק. במחנה זה הפעיל תיאטרון, באופן מרשים לתנאים הקשים שבהם היה שרוי, כשרבים משחקניו היו יהודים שנכלאו אף הם במחנה. אך גם תיאטרון זה בא אל קיצו, ובשנת 1944 נשלח ארליך לאושוויץ, שם הומת בתאי הגזים ב-30 באוקטובר, והוא בן 51.
משקה טופח אינו חיבור לא לטומאה ולא לטהרה

משקה טופח
משקה טוֹפֵחַ אינו חיבור לא לטומאה ולא לטהרה הוא כלל יסוד בהלכות טומאה וטהרה, ומשמעותו המילולית: טיפות משקה – נוזל לח, שמכונס בכמות שהוא "טופח" מרטיב את הנוגע בו (אך לא יותר), אין טיפות המשקה השוכנות זה ליד זה נחשבות כגוף אחד, לעניין שנגיעה בטיפה אחת תשפיע על הטיפה השנייה.
החידוש שבכלל זה הוא, למרות שכאשר מים מכונסים יחד במקווה, בשלולית או בכל מאסף מים ("אשבורן" בלשון המשנה) הם נחשבים כגוף אחד, הן לעניין טומאת משקין שהנוגע בטיפת מים אחת נטמאים כל הטיפות מים האחרות והן לעניין טהרה שכאשר מקצת מהמים מושקים למקווה נטהרים כל המים הן מטומאתם והן מפסול המים שאובים, הרי שכאשר המים מועטים כל כך עד שאין בהם אלא כדי שכבה אחת של מים שהיא "טופח" כדי להרטיב את הנוגע בה, לא ניתן להחשיב את טיפות המים שבצידם כמחוברים אליהם, כיוון שאין הם מכונסים יחד. כלל זה מופיע במסכת טהרות.
טופח על מנת להטפיח

ככלל, ההלכה מבדילה בין שתי דרגות של רטיבות מועטת: "טופח על מנת להטפיח", שהם מים שהנוגע בהם יכול לחזור ולהרטיב דבר אחר, ו"טופח" רגיל, שהמים מסוגלים להרטיב את הנוגע בהם, אך היד הנוגעת לא מסוגלת להרטיב חפץ אחר.
בתלמוד הסתפקו בקשר לכלל זה ש"הטופח אינו חיבור לא לטומאה ולא לטהרה" האם מדובר גם בטופח על מנת להטפיח או רק בטופח רגיל. אך ברור שלעניין מקוואות, טופח על מנת להטפיח חיבור, כלומר כאשר ישנן שני מאגרי מים שבאף אחת מהם אין ארבעים סאה שהוא השיעור הראוי לעשות ממנו מקווה, ובין שני מאגרי המים, ישנם טיפות מים מועטות בשיעור של "טופח על מנת להטפיח", ניתן להחשיב את שני מאגרי המים כמאגר אחד שיש בו ארבעים סאה ונחשב מהתורה ל"מקווה".
יש מהאחרונים שמסבירים, כי לעניין טומאה וטהרה אנו זקוקים שהמים יחשבו כגוף מחובר אחד, ועל כך טופח אינו מועיל להחשב כמחובר, מכיוון שאינו מכונס במקום אחד, אך כדי לחבר שני מקוואות די בכך שישנם ארבעים סאה במקום אחד.
לקריאה נוספת

אנציקלופדיה תלמודית כרך יט, טופח. גדרו; כשיעור לטומאה והכשר; כשיעור לעניין איסור; בחיבורי משקים; בחיבורי אוכלים; במשקה שקרש. טור שצג
הערות שוליים

↑  משנה, מסכת טהרות, פרק ח', משנה ט'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף ט"ז, עמוד א'
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
מרי ומקס

| --- | --- |

 בימוי:  אדם אליוט 
 הופק בידי:  מלאני קומבס 
 תסריט:  אדם אליוט 
 עריכה:  ביל מרפי 
 מדבבים:  בת'אני ויטמור מולי מלדראם אריק באנה בארי המפריז טוני קולט פיליפ סימור הופמן Renée Geyer כריסטופר מאסי ג'ון פלאוס 
 מוזיקה:  סיימון ג'פש
 צילום:  Gerald Thompson 
 מדינה:  אוסטרליה 
 חברה מפיצה:  סמל בידור בינלאומי (אוסטרליה)
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  9 באפריל 2009
 משך הקרנה:  90 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  דרמה קומית, סרט מונפש 
 תקציב:  8,000,000 AUD
 הכנסות:  $1,712,085
 פרסים:  Asia Pacific Screen Award for Best Animated Feature Film  Annecy Cristal for a Feature Film 
 דף הסרט ב־IMDb
 
מרי ומקס הוא סרט אנימציה אוסטרלי שיצא ב-2009, המתאר התכתבות ארוכה והשפעות הדדיות בין ילדה ואיש מבוגר בעלי קשיים שונים. את הסרט ביים אדם אליוט והפיקה מלאני קומבס.
דמויות הסרט עשויות פלסטלינה, והמדבבים הראשיים הם פיליפ סימור הופמן, טוני קולט, אריק באנה ובתאני ויטמור; הקריינות מאת בארי המפריז.
הקרנת בכורה הייתה בערב הפתיחה של פסטיבל סאנדנס 2009. הסרט זכה ב"קריסטל אנסי" לסרטי אנימציה ביוני 2009, ובפרס האנימציה הטובה ביותר של אסיה פסיפיק בנובמבר 2009.
הסרט עוסק בנושאים כגון: הזנחה בילדות, בדידות, תסמונת אספרגר, השמנה, דיכאון וחרדה.
עלילה

מרי דייזי דינקל היא ילדה בת 8 מאוסטרליה. למרי כתם לידה על מצחה, והיא לא זוכה לפופולריות חברתית. אמה עקרת בית אלכוהוליסטית, ואביה עובד במפעל לייצור שקיות תה.
יום אחד מחליטה מרי לברר איך מגיעים לעולם תינוקות באמריקה, ושולחת מכתב לאדם אקראי בשם מקס ג'רי הורוביץ. מקס הוא יהודי, אכלן כפייתי ובעל תסמונת אספרגר. מרי ומקס ממשיכים להתכתב כשני עשורים, והסרט מתאר דרך ההתכתבויות את חייהם רצופי הטרגדיות. אישיותם מושפעת זה מזו.
סיפור הסרט הוא עגמומי וכולל הומור מאופק. הוא מוגש באנימציה מושקעת הכוללת פרטים רבים.
דיבוב הדמויות

| שחקן | דמות |
| --- | --- |
טוני קולט: מרי דייזי דינקל
בתאני ויטמור: מרי הצעירה
פיליפ סימור הופמן: מקס ג'רי הורביץ
אריק באנה: דמיאן פופודופולוס
האמפריז בארי: המספר
הפקה

על פי הפתיחה, הסרט מבוסס על סיפור אמיתי. באפריל 2009 הבהיר אליוט בראיון, כי דמותו של מקס נכתבה בהשראת "חבר עט בניו יורק אליו כתבתי מעל לעשרים שנה".
הצילום נמשך כ-57 שבועות, באמצעות 133 קבוצות נפרדות, 212 בובות ו-475 אביזרים מיניאטוריים.
ראו גם

הרווי קראמפט
מפלגת אל-ע'ד

| --- | --- |
 מדינה:  מצרים 
 מנהיגים:  מוסא מוסטפא מוסא 
 תקופת הפעילות:  2004–הווה (כ־20 שנה) 
 אידאולוגיות:  חילוניות, דמוקרטיה ליברלית, ליברליזם, רפורמיזם 
 מטה:  קהיר 
 מיקום במפה הפוליטית:  מרכז
 www.elghad.com
 
מפלגת אל-ע'ד (בערבית: حزب الغد) שפירוש שמה מפלגת המחר, היא מפלגה במצרים, שזכתה בהיתר מפלגתי בשנת 2004. רוב מייסדי המפלגה הם חברים לשעבר במפלגת אל-ופד החדשה ובהם חברי הפרלמנט ד"ר איימן נור ומוחמד פריד קחמיס שהם הוגי רעיון המפלגה.
מייסד מפלגת אל-ע'ד, ד"ר אימן נור, הוא עורך דין מצליח שהחל את דרכו הפוליטית ב-1984 ככתב בעיתון של מפלגת אל-וופד. ב-1995 הוא נכנס לפרלמנט ונבחר שוב ב-2000. ב-2001 לאחר פטירתו של מנהיג המפלגה, פואד סראג אל-דין, נוצרו חילוקי דעות בינו ובין היושב ראש החדש של המפלגה נואמן גומאא שהובילו לפרישתו והקמת מפלגת אל-ע'ד. בנובמבר 2004, באספה הראשונה של המפלגה, נבחר נור ליושב ראש המפלגה.
המפלגה מעוניינת להצטייר כקול צעיר של דור ליברלי של פוליטיקאים וכלכלנים, ואכן גילם של מרבית חברי המפלגה צעיר מ-45. כמו כן, 37% ממייסדי המפלגה הן נשים עמן נמנית הד"ר מונה מכרם עביד (منى مكرم عبيد), האישה הקופטית הראשונה המחזיקה בתפקיד המזכיר הכללי של המפלגה. בינואר 2005 החלה המפלגה להוציא עיתון.
מצע המפלגה שם דגש רב על זכויות אדם ומתרכז במציאת פתרון לעוני ולבעיות היומיומית של האזרחים.
מאבק חזב אל-ע'ד להכרה

עוד ביולי 2003 הגישה המפלגה בקשה להיתר חוקי מהוועדה לענייני מפלגות. אולם בקשה זו נדחתה בטענה שמצעה אינו ייחודי. נור ערער על ההחלטה בבית הדין המנהלי ולאחר מספר שימועים נקבע תאריך פסק הדין למאי אותה שנה. אולם פסק הדין נדחה שלוש פעם, בפעם הראשונה ל-25 בספטמבר, בפעם השנייה בעקבות היעדרותם של שלושה מתוך שמונת המושבעים שבהם חברי המפלגה הלאומית הדמוקרטית, ושוב עקב היעדרות מכוונת נוספת של חמישה מתוך שמונת המושבעים. כך שרק ב-6 בנובמבר הוכרז פסק הדין שלא התיר את הקמת המפלגה. 
במקביל לערעור בבית הדין המנהלתי, הגיש נור שלוש בקשות נוספות להכרה במפלגתו מהוועדה לענייני מפלגות, כשבכל פעם הוא משנה לצורך כך את שם המפלגה. ב-27 באוקטובר 2004 אישרה הוועדה לענייני מפלגות את היתר הקמת המפלגה. לאור הישג זה, הביע נור את תקוותו שגם מפלגת אל-וסט שעדיין לא זכתה בהיתר הקמה, תזכה בהכרה רשמית בעתיד הקרוב.
מעצרו של נור

ב-29 בינואר 2005 נעצר נור באשמת זיוף ייפויי כוח לייסוד מפלגתו, האשמות שהוכחשו על ידו. מעצר זה שנתפס כמעצר פוליטי, גרר מחאות בתוך מצרים ומגורמי חוץ. במרץ שוחרר נור בעקבות התערבות של איגוד של פרלמנטרים אירופאים היושב בקהיר בנוסף על לחץ אמריקאי. הוא הספיק להתכונן במשך 18 יום לבחירות הראשונות לנשיאות שכללו מספר מועמדים. נור שהגיע במקום השני בבחירות לנשיאות אחרי מובארכ, השיג על פי הממשלה 7% מהקולות, אולם משקיפים עצמאים סבורים שמדובר בכ-13% מהקולות. אך הוא נשפט שוב ב-24.12.2005 בפני בית משפט אזרחי בקהיר ונידון לחמש שנות מאסר.
נור המשיך בפעילותו הפוליטית גם מתוך כותלי בית הכלא. הוא התרכז בכתיבת ביקורת על הממשל ופרסום היחס הקשה שנהגו בו. אולם, בעקבות מעצרו נוצר פילוג בשורות המפלגה שהוביל לעלייתו של יריבו הפוליטי מוסטפא מוסא ליו"ר המפלגה. בנובמבר 2008 פרצו תגרות בין אנשיו של נור לבין אנשיו של מוסא שהובילו לשרפת מטה המפלגה.
במרץ 2008 דחה בית הדין המנהלי את ערעורו של נור, וסירב לשחררו מהכלא מסיבות בריאותיות. אולם ב-18 בפברואר 2009 שחרר משרד הפנים את נור על רקע מצבו הבריאותי המידרדר, זאת, בהתאם להחלטת התובע הכללי. במסיבת עיתונאים שנערכה יום לאחר שחרורו הצהיר נור כי הוא ימשיך בפעילותו הפוליטית ויפעל לטיהור שמו.
לאחר שחרור של נור

אמין נור וחברי המפלגה השתתפו באופן פעיל באירועים במצרים שהובילו להחלפת השלטון בשנת 2011. אמין נור אף נפצע וטופל בבית חולים. הוא גם הודיע שהוא מעוניין להשתתף בבחירות למשרת הנשיא. הוא גם הודיע שמבחינתו, תקופת הסכמי קמפ דייוויד הסתיימה.
חברי המפלגה

יו"ר המפלגה- איימן עבד אל-עזיז נור (أيمن عبد العزيز نور).
דובר המפלגה- רגב הילאל חמידה (رجب هلال حميدة).
סגן יו"ר המפלגה- וליד ריאד חסין (وليد رياض حسين).
ראו גם

כפאיה
יוהאן השני, דוכס סקסוניה-ויימאר

יוהאן השני, דוכס סקסוניה-ויימאר (בגרמנית: Johann II Herzog von Sachsen-Weimar;‏ 22 במאי 1570 – 18 ביולי 1605) היה דוכס סקסוניה-ויימאר בין השנים 1602–1605.
ביוגרפיה

יוהאן נולד ב-22 במאי 1570 בוויימאר שהשתייכה לנסיכות הבוחר מסקסוניה, ליוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר ולדורותיאה מריה מאנהלט, בתו של יואכים ארנסט, נסיך אנהלט.
בשנת 1573 מת אביו יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר, ואחיו פרידריך וילהלם הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר עלה במקומו לשלטון. בשנת 1602 מת פרידריך וילהלם, ויוהאן עלה במקומו לשלטון. בשנת 1603 דרש אחיינו יוהאן פיליפ, דוכס סקסוניה-אלטנבורג את ירושתו, ומשום כך חולקה הדוכסות בינו לבין אחיינו, שהקים את דוכסות סקסוניה-אלטנבורג.
ב-18 ביולי 1605 מת יוהאן בויימאר, ובנו יוהאן ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר עלה לשלטון במקומו.
משפחתו

ב-7 בינואר 1593 התחתן יוהאן עם דורותיאה מריה מאנהלט, בתם של יואכים ארנסט, נסיך אנהלט ואלאונורה מוירטמברג. ממנה היו לו 12 ילדים:
יוהאן ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר (1594–1626).
כריסטיאן וילהלם (1595).
פרידריך, דוכס סקסוניה-ויימאר (1596–1622).
יוהאן (1597–1604).
וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר (1598–1662).
בן מת (1598).
אלברכט הרביעי, דוכס סקסוניה-אייזנך (1599–1644).
יוהאן פרידריך, דוכס סקסוניה-ויימאר (1600–1628).
ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-גותה (1601–1675).
פרידריך וילהלם (1603–1619).
ברנהרד מסקסוניה-ויימאר (1604–1639).
יוהנה (1606–1609).
יוהאן השני, דוכס בוואריה

יוהאן השני, דוכס בוואריה (1341–1397), היה דוכס בוואריה-מינכן בין השנים 1375–1397.
ביוגרפיה

יוהאן נולד בשנת 1341 לשטפן השני, דוכס בוואריה ואיזבלה מסיציליה, דוכסית בוואריה, בתם של פדריקו השלישי, מלך סיציליה ואלינור מאנז'ו.
בשנת 1375 מת אביו שטפן השני, דוכס בוואריה, ויוהאן ואחיו פרידריך, דוכס בוואריה ושטפן השלישי, דוכס בוואריה ירשו את נחלותיו. בשנת 1392 חולקה דוכסות בוואריה בין יוהאן לאחיו: יוהאן קיבל את דוכסות בוואריה-מינכן, פרידריך, דוכס בוואריה קיבל את דוכסות בוואריה-לנדסהוט, ואילו שטפן השלישי, דוכס בוואריה קיבל את דוכסות בוואריה-אינגולשטאדט. בשנת 1394 פרצה מלחמה בין יוהאן שנתמך בבניו ארנסט, דוכס בוואריה ווילהלם השלישי, דוכס בוואריה, לבין אחיו שטפן השלישי שנתמך בבנו לודוויג השביעי, דוכס בוואריה, ובסיומה ניצח יוהאן את אחיו.
בשנת 1397 מת יוהאן בן ה-14 ביוני ל-1 ביולי, ובניו ארנסט, דוכס בוואריה ווילהלם השלישי, דוכס בוואריה ירשו בשותפות את דוכסות בוואריה-מינכן.
משפחתו

בשנת 1372 התחתן יוהאן עם קתרינה מגוריציה, בתם של מיינהארד השישי, רוזן גוריציה וקתרינה מפפאנברג, ממנה היו לו 3 ילדים:
ארנסט, דוכס בוואריה (1373–1438)
וילהלם השלישי, דוכס בוואריה (1375–1435)
סופיה מבוואריה (1376–1425), התחתנה עם ונצל, מלך גרמניה
משה קידר

| --- | --- |

 לידה:  1935 (בן 89 בערך) בולגריה בולגריה (1879–1946)
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  מוצי
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1953–1988 (כ־35 שנים)
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 ראש ענף טכני במרכז שיקום ואחזקה  ראש ענף טנקים במפקדת קצין חימוש ראשי  ראש פרויקט טנק המרכבה  ראש מחלקת מערכות ממונעות וראש מינהלת פיתוח טנקים  קצין חימוש ראשי
 פעולות ומבצעים
   מבצע קדש   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים   מבצע שלום הגליל    המערכה ברצועת הביטחון  האינתיפאדה הראשונה
 עיטורים
   פרס ביטחון ישראל
 
משה (מוצי) קידר (נולד ב-1935), הוא איש צבא ישראלי, היה ראש מנהלת המרכבה והרק"ם וקצין חימוש ראשי.
חייו

קידר נולד בבולגריה ועלה לישראל בצעירותו. הוא סיים את לימודיו בבית הספר מכס פיין בתל אביב ובשנת 1953 התגייס לצה"ל. הוא הוכשר כמכונאי טנקים (קורס מס' 2 בתולדות צה"ל) הוא שירת בתפקיד עד הגיעו לדרגת רב-סמל ראשון. לאחר מכן הוא נשלח מטעם הצבא ללימודי הנדסת מכונות בפקולטה להנדסת מכונות בטכניון וסיים אותם בשנת 1965.
לאחר סיום לימודיו שב קידר לשירות פעיל ועסק בתפקידים שונים בתחומי אחזקה ומטה. בשנת 1970 הוא זכה בפרס ביטחון ישראל על חלקו בצוות התכנון של השוט קל. בין תפקידיו בשנים אלו: ראש ענף טכני במרכז שיקום ואחזקה, ראש ענף טנקים במפקדת קצין חימוש ראשי, ראש רפ"ט, ראש מחלקת מערכות ממונעות וראש מנהלת המרכבה והרק"ם (מנת"ק).
בשנים 1985–1988 שימש קידר קצין חימוש ראשי בדרגת תת-אלוף. במהלך תקופת כהונתו נעשה ניסיון בצה"ל לפירוק החיל והחלפתו בחטיבה הנדסית שתתקיים באג"א. קידר התנגד למהלכים אלו בהצלחה. באותה עת עסק החיל באחזקת כלי הלחימה בהם נעשה שימוש ברצועת הביטחון ובאינתיפאדה הראשונה. כמו כן פותחו בשנים אלו מרכבה 2, מרכבה 3, נגמ"ש הפומ"ה ונגמ"ש האכזרית.
לאחר פרישתו מצה"ל עמד קידר בראש עמותת חיל החימוש.
מרטוק

| --- | --- |
גנרל מרטוק, מתוך "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9"
גנרל מרטוק, מתוך "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9"
 הופעה ראשונה:  עונה 4 של "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9"
 הופעה אחרונה:  עונה 7 של "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9"
 מספר הופעות:  24 פרקים של "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9"
 גילום הדמות:  ג'יי. ג'י. הרצלר
 מידע
 גזע:  קלינגון
 מין:  זכר
 מקצוע:  לוחם קלינגוני גנרל צבאי קנצלר המועצה הגבוהה
 שיוך:  האימפריה הקלינגונית
 אזרחות:  האימפריה הקלינגונית
 דמויות קשורות
 משפחה:  סירילה - אשתו דרקס - בנו
 חברים:  וורף גאורון אלכסנדר רוז'נקו
הגנרל מרטוק (באנגלית: Martok) הוא דמות בדיונית ביקום הבדיוני של זיכיון "מסע בין כוכבים", המופיע בסדרת הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9". את דמותו מגלם השחקן האמריקאי ג'יי. ג'י. הרצלר.
ביוגרפיה של הדמות > סיפור רקע

מעט מאוד ידוע על עברו של מרטוק, למעט היסטוריה קצרה אשר הוא מעניק בפרק "Once More Unto the Breach", בו נודע כי הוא נולד אל תוך "בית קלינגוני" ("הבית של מרטוק"), אשר לא היה חלק מהאצולה הקלינגונית, והוא גדל על קרונוס, כוכב הבית של הקלינגונים, בחבל ארץ בשם "שפלת קת'הא" ("Ket'ha lowlands"). אזור זה נחשב לשממה בקרב הקלינגונים.
משפחתו הייתה מכובדת, וכללה חיילים ששירתו בנאמנות את האימפריה במשך 15 דורות, אם כי לא כקצינים. מזה זמן רב היה זה רצונו של אביו - אורת'וג - כי מרטוק הצעיר יהפוך לקצין, ולפיכך הוא גייס עזרתם של קצינים אשר זכה לכבוד מצידם, ובסופו של דבר הצליח להשיג קצין אחד, אשר יתמוך בבקשתו להירשם לאקדמיה הקלינגונית. הבקשה הוגשה לוועדת הביקורת, אך נדחתה על ידי חבר אחד, קור, בשל דעותיו האליטיסטיות אודות הלוחם הקלינגוני האגדי המגן על הכבוד והיוקרה של "הבתים הגדולים". עם דחייה בתיק האישי שלו, מקצין כל כך אגדי, מרטוק לא יכול לשרת אפילו כחייל פשוט. הוא העדיף לשרת, ללא קשר, ועל כן במשך חמש שנים עבד כפועל אזרחי על ספינת הדגל של הגנרל שיואנג. במהלך תקופה זו, ספינתו של הגנרל מצאה עצמה תחת מתקפת פתע מצד הרומולאנים. הם ניסו לעלות על הספינה, בזמן שמרטוק נטל לידיו נשק והגן על הגנרל, מצליח להדוף את הפלישה. ביצועיו וגבורתו במלחמה משכו את תשומת לבו של שיואנג, אשר העניק לו דרגת שדה ומינה אותו לתפקיד קצין. מרטוק זכה בדרגת לוטננט לאחר הקרב על טכא'ווט, אשר הביאה אותו למינוי כקצין הטקטי על סיפון ספינת החלל גות'ספאר, בפיקודו שלו קוטלאן.
כאשר דמותו של מרטוק מופיעה לראשונה, בסדרה "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9", הוא בעל דרגת גנרל.
ביוגרפיה של הדמות > גנרל מרטוק

בסביבות השנה 2371, מרטוק נחטף על ידי סוכנים של הדומיניון ומוחלף במשתנה אשר מתחזה לו. התאריך המדויק של זה אינו ברור. המשתנה מצליח במשימותיו, בתחילת המלחמה של הקלינגונים עם הקרדאסים, אבל בטעות חושף את זהותו האמיתית בפני אודו (אשר הוטעה להאמין כי קנצלר גאורון היה משתנה), במהלך טקס קלינגוני מסורתי. המשתנה נהרג במהירות על ידי הקלינגונים הרבים הנוכחים בטקס.
מרטוק שהה כשנתיים במחנה מעצר של הדומיניון ברביע גמא, שם מדי יום נאלץ להילחם בחיילי ג'מהדאר, בלוחמה פנים אל פנים, למטרות אימונים. ככל הנראה, במהלך אחד מקרבות אלו הוא איבד את עינו השמאלית. בתקופת השבי שלו, מרטוק למד לכבד את האופי הבלתי מנוצח ואיכויות הלחימה של וורף. בפרק "By Inferno's Light", מרטוק נמלט מהכלא ושב אל רביע אלפא, יחד עם גארק, וורף ובאשיר, ומקבל מינוי למפקד הכוחות הצבאיים הקלינגוניים אשר מוצבים בחלל עמוק 9.
מספר שבועות לאחר מינוי זה, מרטוק מקבל פיקוד על "ציפור טרף" קלינגונית - הרוטארן - והופך אותה לספינת החלל הפרטית שלו. בתחילה, צוות הרוטארן היה מוכה ופאליסטי, עובדה שרק החמירה עקב חוסר רצונו של מרטוק לצאת לקרב נגד כוחות של ג'מהדאר במשימתם הראשונה. אולם, בסופו של דבר, עימות בין מרטוק לבין וורף עוזר להוציא את רוח הקרב של אנשי הצוות, כמו גם של מרטוק. המשימה מסתיימת לאחר שהרוטארן יוצאת לקרב ומשמידה ספינת קרב של הג'מהדאר, ואף מצילה 35 אנשי צוות מספינה קלינגונית הרוסה. מרטוק, אסיר תודה לוורף, מזמין אותו להצטרף אל "הבית של מרטוק".
מרטוק מוצג כשופט מצוין של אופי, בעל אכפתיות עמוקה כלפי פקודיו. תכונות אלה, יחד עם האומץ והמנהיגות, תבאנה לו התועלת במלחמה נגד הדומיניון, אשר במהלכה הוא נלחם במספר קרבות, כולל בקרב לכבוש מחדש את חלל עמוק 9, וכן הקרב הראשון והשני של צ'ינ'טוקה. למרות הרקע הצנוע שלו, מרטוק הופך לפופולרי מאוד בקרב לוחמים אחרים ובקרב האוכלוסייה האזרחית, אם כי מרטוק מצהיר שוב ושוב שאין לו עניין בפוליטיקה. בסופו של דבר, הוא נעשה למפקד העליון של הצי התשיעי, תפקיד אשר בתחילה הוא סלד ממנו - בשל הניירת המעורבת בו. כמו רוב הקלינגונים, מרטוק בז לפרנגי, עובדה שבאה לידי ביטוי במספר עימותים שהיו לו עם נוג, פרנגי צעיר אשר באותה העת היה צוער באקדמיה של צי הכוכבים. אולם, כאשר נוג עמד על דעתו והיישיר מבטו אל מרטוק, האחרון החל להפגין כלפיו כבוד.
זמן קצר לפני תום המלחמה, גאורון מגיע אל חלל עמוק 9, על מנת לחלוק כבוד למרטוק באמצעות הכללתו אל "סדר קיילאס". לאחר מכן, גאורון מודיע לו כי מעתה ואילך, הוא לוקח לעצמו ממרטוק את השליטה על הכוחות הקלינגונים, בטענה כי הגיע הזמן בשבילו "לקחת תפקיד פעיל יותר במלחמה". עם זאת, מתברר שגאורון פשוט היה מודאג כי מרטוק הופך לחזק מדי מבחינה פוליטית, ועל כן זמם להחליש את מעמדו של מרטוק, על ידי שליחתו לקרבות שבהם אין לו סיכוי לנצח. וורף מנסה לשכנע את מרטוק לקרוא תיגר כנגד גאורון, אך הוא מסרב. וורף הורג את גאורון בעצמו, ובכך זוכה באפשרות להתמנות תחתיו לקנצלר, אך הוא מוותר על התואר, ונותן אותו למרטוק.,
ביוגרפיה של הדמות > קנצלר מרטוק

כאשר כוחות הדומיניון נסוגים במפתיע אל תוך שטחים קרדאסים, בעלות הברית (הפדרציה והאימפריה הקלינגונית) מבינות כי הם נסוגים, על מנת להרוויח זמן להתאושש מפצעי הקרב שלהם, על מנת שיוכלו לחזור חזקים יותר, מספר שנים מאוחר יותר. מרטוק מאמין כי האימפריה צריכה לתקוף מיד, והוא משכנע את הפדרציה ואת הרומולאנים לתקוף גם כן. מרטוק, מוביל את הצי הקלינגוני; אדמירל רוס וקפטן סיסקו מפקדים על הצי של הפדרציה; וביחד עם הרומולאנים הם תוקפים ומביסים את הדומיניון בקרב שמתרחש על כוכב הבית של הקרדאסי.
אדמירל רוס וקפטן סיסקו מסרבים להזמנתו של גנרל מרטוק לשתות יין-דם קלינגוני על מנת לחגוג את ניצחונם, כאשר הם מגיעים אל מסדרונות מטה הפיקוד המרכזי של הקרדאסים. עם זאת, הפדרציה והאימפריה נשארות בנות-ברית. מרטוק שמח לקבל את לוטננט-קומנדר וורף כשגריר הפדרציה לקרונוס (כוכב הבית של הקלינגונים). זמן קצר לאחר תום המלחמה, וורף ומרטוק עוזבים ביחד את חלל עמוק 9.
ביוגרפיה של הדמות > חייו הפרטיים

מרטוק הוא בנו היחיד של אורת'וג, שגדל במחוז קת'הא על קרונוס. הוא נשוי לליידי סירלה, אישה ממעמד האצולה הקלינגוני, ולשניים ילד אחד - דרקס. מרטוק רואה בנישואים צורה נוספת של לחימה, אם כי מוסווית יותר ומתוחכמת יותר מאשר בנסיבות אחרות.
לאחר שוורף מצטרף ל"בית של מרטוק", בנו אלכסנדר רוז'נקו מצטרף גם כן. כמו גם ג'דזיה דקס, כאשר היא נישאת לוורף (על אף שבתחילה סירילה התנגדה להצטרפותה לביתם של ג'דזיה). לאחר מותה של ג'דזיה, מרטוק נוכח לגלות כי הפונדקאית החדשה של השיתופן דקס היא "יורשת" ראויה לג'דזיה, והוא מחשיב אותה גם כן כחלק מביתו.
ביוגרפיה של הדמות > ציר זמן חלופי

בעונה השנייה של מסע בין כוכבים: פיקארד מוצג ציר זמן חלופי בו, בתאריך לא ידוע לפני שנת 2401, גנרל מרטוק נהרג בקרב חמוש על ידי גנרל ז'אן-לוק פיקארד מהקונפדרציה של כדור הארץ לאחר שווירוס מהונדס גנטית פגע קשות באוכלוסיית כוכב הבית של מרטוק. לימים הציג פיקארד לראווה את גולגולתו ופגיונו של מרטוק בחדר המזכרות בביתו.