stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנדרסון קופר
קריירה > התוכנית "Channel One News"

לאחר שסיים את לימודיו האקדמאיים עבד קופר כ"מאמת עובדות" בסוכנות ידיעות קטנה שמפיקה תוכניות אקטואליה לילדים ונוער המשודרות בבתי ספר יסודיים רבים ברחבי ארצות הברית. באותה העת ניסה להתקבל לעבודה ברשת ABC, אך הדבר לא עלה בידו והוא גייס חבר שסייע לו להפיק תעודת עיתונאי מזויפת. את התעודה ניצל לשם כניסה תחת חסות עיתונאית למיאנמר, לשם נסע לבדו. כשהגיע אנדרסון למיאנמר הוא הכיר קבוצה של סטודנטים שפעלו במחתרת כנגד השלטון הבורמזי. את הכתבה שהכין אודותיהם מכר בקלות לרשת Channel One News. לאחר שדיווח ממיאנמר עבר אנדרסון לווייטנאם שם למד את השפה, שכנע את הרשת לציידו בציוד צילום איכותי והחל להכין כפרילאנסר כתבות על החיים בווייטנאם והתרבות המקומית. בהמשך קוּדם ונשלח לדווח מאזורי מלחמה נוספים: סומליה, בוסניה ומהאזור שבו בוצע רצח העם ברואנדה. קופר העיד כי המראות הקשים שראה במקומות שמהם דיווח שינו את חייו והשקפת עולמו. בשנת 1992 סיקר את הרעב בסומליה וצילם זוג הורים ששוטפים ומכסים את גופת ילדם שנהרג. הכתבה עוררה תגובה רגשית עזה בקרב הצופים והוא הוחתם על חוזה בן שנתיים ככתב.
קריירה > מחלקת החדשות של ABC

בשנת 1995 החל קופר לעבוד ברשת ABC ככתב במחלקת החדשות "ABC News", ולאחר ארבע שנים מונה לתפקיד מנחה התוכנית "World News Now" העוסקת באקטואליה באופן קליל ובגישה הומוריסטית יחסית. בשנת 2000 שינה את מסלול הקריירה שלו וזנח את העיסוק באקטואליה לטובת הגשת תוכנית המציאות "החפרפרת". אנדרסון הסביר את המעבר לתחום הבידור בכך שהעיסוק האינטנסיבי בחדשות דרש ממנו כוחות נפשיים רבים והוא רצה "לנקות את הראש לתקופה קצרה". בנוסף, הוא שימש כמחליף זמני והגיש את תוכנית הדיונים "Live with Regis and Kelly".
קריירה > רשת CNN

בשנת 2001 עזב את הגשת "החפרפרת" לאחר עונתה השנייה כדי לחזור ולעסוק בחדשות ברשת CNN. לדבריו, על המהלך השפיעו פיגועי 11 בספטמבר שעוררו בו את הדחף לחדשות. המשרה הראשונה אותה אייש ברשת הייתה הנחיית תוכנית חדשות הבוקר של הרשת, "American Morning", לצדה של פאולה זאהן. ב־2002 הפך קופר למנחה הפריים טיים בסוף השבוע. מאז 2002 הוא מגיש באופן קבוע את שידורי חגיגות הסילבסטר המשודרות בשידור חי מכיכר טיימס, יחד עם הקומיקאית קאת'י גריפין. ב־8 בספטמבר 2003 קיבל ב-CNN תוכנית בהנחייתו המלאה, "Anderson Cooper 360°". את הפילוסופיה שעומדת מאחורי סגנון ההנחיה שלו הסביר כך:
"אני חושב שהקונספט של המנחה הקלאסי נעלם אט אט. האיש הכל-יודע והכל-רואה שמדבר אל הקהל מלמעלה. אני לא חושב שהקהל "קונה" את זה יותר. כצופה, אני יודע שאני לא קונה את זה. אני חושב שאתה חייב להיות עצמך ולהיות אמיתי. אתה צריך להודות במה שאתה לא יודע ולדבר על מה שאתה כן. אתה יכול לדבר על דברים שאינך יודע אודותיהם כל עוד אתה מודה בכך. בטלוויזיה, אני נוטה להתייחס יותר לאנשים שהם פשוט עצמם, מאשר לאלה שעוטים על עצמם אישיות אחרת. מנחה הטלוויזיה במשפחת סימפסון הוא דוגמה טובה לכך".
קופר היה אחראי לסיקור העיתונאי של כמה אירועים חשובים שהתרחשו ברחבי העולם, ובין הבולטים בהם נמנים רעידת האדמה באוקיינוס ההודי, מהפכת הארזים בביירות, הלווייתו של יוחנן פאולוס השני בותיקן, חתונתם של קמילה, דוכסית קורנוול וצ'ארלס, נסיך ויילס בברקשייר, משבר המזון הניז'רי בניז'ר, מבצע עופרת יצוקה ברצועת עזה, מלחמת לבנון השנייה בישראל והלווייתו של מייקל ג'קסון. בנוסף לאקטואליה, קופר מרבה לדווח על נושאים כמו טבע, בעלי חיים וסביבה, והוא הנחה את הסדרה "כוכב בסכנה" שצולמה במשך שנה ביבשות שונות ועסקה בחיות הנמצאות בסכנת הכחדה.
קריירה > רשת CNN > פרשת העימותים בעת סיקור ההוריקן קטרינה

בשנת 2005 נשלח קופר על ידי CNN למיסיסיפי על מנת לסקר את תוצאות אסון ההוריקן קתרינה בניו-אורלינס. הסיקור נחשב לזה שהביא את אנדרסון לתודעה הציבורית, והוא קיבל פרסום נרחב בעקבות עימות לא-מתוכנן שערך עם הסנאטורים מרי לנדרו (לואיזיאנה) וטרנט לוט (מיסיסיפי) על אודות חלקם בטיפול הממשלתי באסון, שהיה לקוי לדעתו. קופר קטע את הריאיון עם השניים והטיח בלנדרו שאלות קשות על הגופות הפזורות ברחובות כאשר הוא נרגש וכעוס, שלא כהרגלו. הסנאטורית פתחה את הריאיון בשורת תשבחות לפוליטיקאים המסייעים בטיפול ואנדרסון איבד את סבלנותו ואמר: "סליחה שאני קוטע אותך סנאטורית, אבל אני לא שמעתי על כל זה בגלל שבארבעת הימים האחרונים ראיתי גופות מתגוללות ברחוב פה במיסיסיפי. אני חייב לומר לך שלשמוע פוליטיקאים מודים זה לזה ומחמיאים זה לזה גורם להרבה מאוד אנשים פה להתעצבן", בהמשך תיאר בפניה את המראות הקשים שראה. אמירתו זו הותירה את הסנאטורית המומה ואת מפיקי התוכנית נבוכים.
לאחר הריאיון עסקה התקשורת האמריקאית רבות בשאלה האם קופר נהג שלא כשורה כעיתונאי, ובספרו האוטוביוגרפי "דיווחים מן הקצה" שיצא שנה לאחר מכן העיד כי מייד בסיום הריאיון הרגיש כי חצה את הגבול. למרות זאת, הוא קיבל שבחים רבים על הסיקור המשולהב והרגיש של האסון, סיקור שהעלה את קרנו ברשת CNN בפרט ובחוגי התקשורת האמריקאית בכלל. אל הרשת הגיעו תגובות רבות שתמכו באנדרסון ותושבי ניו-אורלינס ראו בו את הדמות הממסדית היחידה שהייתה קשובה למצוקותיהם.
בספטמבר 2005 השתנה פורמט השידורים של התוכנית "NewsNight" והיא הורחבה משעת שידור אחת לשעתיים על מנת לכסות את עונת ההוריקנים האטלנטית 2005. קופר גויס להנחיית התוכנית באופן זמני לצידו של אארון בראון, ובהמשך החליטה הנהלת הרשת להשאירו כמנחה קבוע במקום בראון, חרף מחאתם של צופים רבים. בעקבות המהלך אמר מנכ"ל הרשת על קופר כי הוא "מנחה החדשות של העתיד" , וההחלטה התבררה כנכונה כאשר טבלאות הרייטינג הצביעו על עלייה חדה בכמות הצופים, דבר שהביא לכך שתוכניתו "Anderson Cooper 360°" הורחבה לשתי שעות שידור והועברה לשעה עשר בערב.
בתחילת 2007 חתם קופר על חוזה חדש מול רשת CNN, ובו נקבע כי במקביל לעבודתו ברשת יהיה רשאי להכין כתבות מגזין עבור התוכנית "60 דקות" שמשודרת ברשת CBS, ובנוסף משכורתו תוכפל מ-2 מיליון דולר ל-4 מיליון. באוקטובר אותה השנה החל להנחות את תוכנית הריאליטי החברתית-סביבתית "Planet in Peril".
כתיבה

קופר כותב מאמרים בנושאי אקטואליה כפרילנסר, ואלה מתפרסמים בעיתונים שונים בארצות הברית. בנוסף, הוא כתב קבוע במגזין "Details" המיועד לגברים.
בשנת 2006 פרסם קופר ספר זיכרונות בשם "דיווחים מן הקצה" המאגד את חוויותיו מעבודתו בסרי לנקה, עיראק, ולואיזיאנה, כאשר חלק מהכנסות הספר נתרמו לצדקה. הספר הגיע לראש רשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס.
חייו האישיים

קופר עצמו מעולם לא נישא, והוא נמנע באופן עקבי מלשוחח אודות חייו הפרטיים, דבר שהוא מסביר כרצון להגן על הנייטרליות שלו כעיתונאי. האיפוק התקשורתי המכוון שלו שונה מהותית מזה של אימו, גלוריה ואנדרבילט, שחייה היו תדיר תחת אור הזרקורים ועל מעשיה דווח רבות בצהובונים. היא אף חשפה פרטים אינטימיים מיחסיה עם ידוענים בספר שפרסמה. קופר החליט "שלא לחזור על האסטרטגיה הזו".
בריאיון בתוכניתה של אופרה וינפרי, שאותו ערך כדי לקדם את הספר שהוציא, אמר קופר כי על אף שאינו נשוי הוא מעוניין להקים משפחה ולהביא ילדים לעולם. עוד גילה אנדרסון בריאיון כי הוא סבל מדיסלקסיה כאשר היה ילד, והוא חזר על כך גם בריאיון לג'יי לנו (אשר גם הוא מוגדר כדיסלקט) וכינה זאת "דיסלקסיה קלה". במרץ 2008 גילה קופר בבלוג שהוא כותב כי עבר ניתוח להסרת גידול סרטני קטן מתחת לעינו השמאלית.
כלי תקשורת עצמאיים ובלוגים רבים מרבים לעסוק בחייו האישיים של אנדרסון, והוא מרבה להופיע במדורי הרכילות בעיתונים ובאתרי האינטרנט אשר עוקבים אחריו ומתעדים אותו מחוץ לאולפני הטלוויזיה. במאי 2007 פרסם מגזין "אאוט", הפונה לאוכלוסיית ההומוסקסואלים בארצות הברית, כתבת שער תחת הכותרת "ההומואים והלסביות בעלי הכוח הרב ביותר באמריקה", ושם דורג אנדרסון במקום השני, אחרי דייוויד גפן. למרות הכתבה הנרחבת ופרסומים שונים אודות היותו הומוסקסואל,
כאשר נשאל על כך ישירות אמר:
"אני מבין מדוע אנשים מתעניינים בנושא, אבל אני פשוט לא מדבר על החיים האישיים שלי. זו החלטה שקיבלתי לפני זמן רב, הרבה לפני שידעתי שחיי האישיים יעניינו מישהו. כל העניין בלהיות עיתונאי זה שאתה אמור להיות צופה מהצד, ולהיות מסוגל להזדהות עם כל קבוצה שאתה נמצא בה. אני לא רוצה לעשות שום דבר שיפגע בזה".
בקיץ 2012, שינה קופר את עמדתו לגבי חשיפת פרטים על חייו האישיים. היה זה כששלח אי-מייל לבלוגר אנדרו סאליבן, ואישר להפיץ אותו בפומבי, ובו למעשה יצא מהארון: ”העובדה היא שאני הומו. תמיד הייתי. תמיד אהיה. ואני לא יכול להיות יותר שמח, נוח עם עצמי וגאה”.
באפריל 2020 קופר הפך לאב באמצעות פונדקאית. הוא קרא לבנו וויאט מורגן קופר על שם אביו, ובפברואר 2022 נולד לו בנו השני, סבסטיאן לוק.
פרסים

ב־2008 קיבל את פרס Action Against Hunger לפעילות הומניטרית.
ב־2006 קיבל את פרס אמי על הסיקור העיתונאי של הרעב בניז'ר.
ב־2005 קיבל את פרס National Headliners Award על הסיקור העיתונאי של אסון הצונאמי.
זוכה פרס Silver Plaque על הסיקור העיתונאי מסרייבו של מלחמת בוסניה.
זוכה פרס Bronze Telly על הסיקור העיתונאי של הרעב בסומליה.
זוכה פרס Bronze Award על דיווחיו בתחום הפוליטיקה של האסלאם.
זוכה פרס הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה על כתבת מגזין שערך אודות אתלט בבית ספר תיכון.
ציר זמן - תעסוקה

התוכניות המרכזיות אותן הגיש והנחה:
| שנים | תוכנית | תפקיד |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1999–2000 | World News Now | מגיש-משנה |  |
| 2001–2002 | The Mole | מנחה |  |
| 2003–היום | Anderson Cooper 360° | מגיש |  |
| 2005 | NewsNight | מגיש-משנה |  |
| 2007–היום | 60 דקות | כתב מגזין |  |
לקריאה נוספת

אנדרסון קופר, "דיווחים מן הקצה" (באנגלית: "Dispatches from the Edge"), הוצאת HarperCollins, מאי 2006.
שחר סמוחה, "סופר קופר", באתר הארץ, 20 בספטמבר 2007
הערות שוליים

↑  אנדרסון קופר יגיש תוכנית אירוח בידורית, באתר ynet, 30 בספטמבר 2010
↑  מגזין "Harper's Bazaar", יצא לראשונה ב-1867
1 2 3  Jonathan Van Meter,  Unanchored, New York Magazine, Sep 11, 2005
1 2 3  David S. Hirschman, So What Do You Do, Anderson Cooper?, MediaBistro, 11/5/04
↑  ראו משבר המזון הניז'רי בוויקיפדיה באנגלית.
↑  "כוכב גוסס", nrg מעריב, 25/10/2007
↑  ראו NewsNight with Aaron Brown בוויקיפדיה באנגלית
↑  Jensen, Elizabeth, An Anchor Who Reports Disaster News With a Heart on His Sleeve, 12/9/05
↑  Ben Grossman, Exclusive: Anderson Cooper Signs New Multiyear Deal with CNN, Broadcasting & Cable, 19/1/07
↑  "Anderson Cooper", Top 49 Men of 2006, "AskMen".
↑  Brian Dakss, Gloria Vanderbilt's Many Loves, CBS News Sunday Morning, 31/7/05
↑  Michael Musto, The Glass Closet: We all know which stars are inside the glass closet, so why won't they come out?, Out, 5/07
↑  Po Bronson, Anderson Cooper's Private War, Men's Journal, 3/03
↑  Blogs from CNN.com, Anderson Cooper 360: 2008 March, 20/3/08
↑  Jessica Grose, Anderson Cooper's Gay Timeline, 4/9/07
↑  Perez Hilton, Anderson Cooper Category, perezhilton.com
↑  Brian Moylan, Presidential debate for youth includes gay issues, Washington Blade, 7/11/03
↑  Anderson Cooper: "The Fact Is, I'm Gay."‎, באתר ה-Daily Beast, ‏2 ביולי 2012
↑  Adam S. Levy, Anderson Cooper welcomes second son Sebastian Luke Maisani-Cooper, Mail Online, ‏2022-02-11
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007370797605171  GND: 1218894547  ISNI: 0000 0000 3608 231X  LCCN: n2006017057  NKC: jo20231182596  NLK: KAC201001745  SUDOC: 158906705  VIAF: 51110274   WorldCat (עם VIAF): 51110274 
אנדרסון קופר בעת צעדת מחאה כנגד האלימות בניו-אורלינס, 2007.
אנדרסון קופר בעת ריאיון עם הסנאטור ג'ון אדוארדס (צפון קרוליינה) בניו-אורלינס, 2007.
עטיפת ספרו של אנדרסון "דיווחים מן הקצה".
מוות מוחי

| --- | --- |

 גורם:  brain injury, תלייה, מחלה צרברו-וסקולרית, חנק 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D001926
 סיווגים
 ICD-10:  G92.83 
 ICD-11:  MH10 
 
מוות מוחי (באנגלית: Brain death) הוא הפסקה בלתי-הפיכה של כל הפעילות המוחית ובכלל זה הפעילות המוחית הלא רצונית ההכרחית לקיום החיים, כגון נשימה. המוות המוחי הוא תוצאה של נמק תאי עצב בגזע המוח.
המאפיין הקליני העיקרי שמבדיל בין מוות מוחי לתרדמת הפיכה הוא העדר נשימה עצמאית. המוח המוארך אשר נמצא בגזע המוח, שולט בפעולות העצמאיות, ולכן במצב של הפסקת פעילות בלתי הפיכה של גזע המוח לא תיתכן נשימה עצמונית, אך בעזרת מכונת הנשמה, הלב ימשיך לפעום וניתן להחזיק את החולה במצב זה אף כמה ימים. בחלוף הזמן יחלו רקמות הגוף לעבור תהליך של הרס בגלל חוסר עצבוב למרות אספקת החמצן.
תופעת המוות המוחי מהווה כר פורה לדילמות רבות באתיקה רפואית, במשפט ובדת. הגדרתו המשפטית של "מוות מוחי" משתנה ממדינה למדינה. בישראל ההגדרה המשפטית-רפואית עיקרה תרדמת בלתי-הפיכה הכוללת גם העדר נשימה, וכן דרישות קליניות ומכשיריות נוספות. בבריטניה מוות מוחי מוגדר כמוות של גזע המוח בלבד ובארצות הברית הוא מוגדר כמוות כל המוח.
מצבים של צמח, תת-חום (היפותרמיה), היפוגליקמיה והרעלת ברביטורטים אינם מהווים מוות מוחי על אף שהם יכולים להיות דומים לו במאפייניהם החיצוניים.
הגדרות וקריטריונים

לאורך השנים הוצעו הגדרות שונות למוות מוחי, חלקן נכנסו לחקיקה ולפרקטיקה במדינות מסוימות ואחרות לא:
מוות מוחי כולל (Whole brain death): זו ההגדרה שאומצה בארצות הברית ובשינויים קלים בישראל, ודורשת את מותו של כל המוח, כאשר למשמעות של מונח זה ניתנו פרשנויות שונות.
מוות של גזע המוח בלבד (Brainstem death): זו ההגדרה שאומצה בפרקטיקה בבריטניה ללא חקיקה, ואחד הנימוקים לטובתה הוא שגוף האדם אינו יכול להמשיך לתפקד כמכלול (Somatic integration) ללא גזע המוח.
מוות של המוח הגדול בלבד (Higher brain death): הגדרה זו לא הפכה למקובלת בשום מדינה בין היתר משום שהיא מאפשרת למעשה להגדיר חולים במצב וגטטיבי (צמח) כמתים. ההיגיון שמאחוריה הוא שהתפקודים הקוגניטיביים נמצאים בחלק זה של המוח ולא בגזע המוח.
בהתאם להגדרות השונות פותחו קריטריונים שונים שאמורים לשקף מבחינה פיזיולוגית את ההגדרות:
במוות מוחי כולל, הקריטריונים הם הן קריטריונים של אובדן תפקוד גזע המוח, דהיינו, אובדן קבוע של כל רפלקסים של גזע המוח, והן של אובדן תפקוד המוח הגדול או הוכחה נזק מבני (לרוב איסכמי) בלתי הפיך שלו.
במוות של גזע המוח בלבד נדרשת רק הוכחה לאובדן קבוע של הרפלקסים של גזע המוח, ופעילות של המוח הגדול אינה מבטלת את הגדרת המוות המוחי.
במוות של המוח הגדול בלבד יש צורך בהוכחה לאובדן קבוע של תפקודי המוח הגדול או נזק מבני בלתי הפיך.
היסטוריה

מוות מוחי נקבע לאחר שהתרחשה פגיעה (והרס) בלתי הפיכה של גזע המוח. בשנת 1959 טבעו שני רופאים נוירולוגים בצרפת, מולארה וגולון, את המונח Coma de Passe. הם תיארו 23 חולים שהיו שרויים בתרדמת עמוקה, ללא נשימה עצמאית וללא כל תגובה לגירוי חיצוני. אצל החולים הללו, שעברו פגיעה או מחלה תוך-גולגולתית, לא נרשמה פעילות חשמלית במוח, הייתה נטייה לאובדן חום הגוף, והיה חוסר יציבות בערכי לחץ הדם. המונח Coma de Passe כלל לראשונה אבחנה של נזק מוחי בלתי הפיך.
ב-1968 פרסמה ועדת האד-הוק של בית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד את ממצאיה בכתב העת של האיגוד הרפואי האמריקאי (JAMA) תחת הכותרת "A Definition of Irreversible Coma" ("הגדרה לתרדמת בלתי הפיכה"). הוועדה קבעה שישנן שתי סיבות לכך שיש צורך בהגדרה חדשה של מוות, הראשונה היא הנטל הכלכלי של החזקת חולים מונשמים בטיפול נמרץ והנזק האלטרנטיבי הנגרם בכך לחולים אחרים והנטל הנפשי על המשפחות, והשנייה היא שההגדרה הישנה למוות עלולה להפריע לביצוע השתלות איברים Wayback Machine, web.archive.org. הוועדה הציעה לראשונה ארבעה קריטריונים למוות מוחי:

1. חוסר תגובה לגירויים חיצוניים

2. העדר תזוזה ונשימה

3. אי תגובה רפלקסיבית

4. EEG איזואלקטרי (קו ישר)

ההצעה לא התקבלה באופן גורף, ורק לאחר 13 שנה הוכנס המושג של "מוות מוחי" לספר החוקים של ארצות הברית כשנחקק חוק ה־Uniform Determination of Death Act ב-1981.
מבחנים קליניים

המבחנים הקליניים הם בדיקות פשוטות ללא מכשור מתקדם שרופא יכול לבצע בלי לטלטל את החולה ממקומו, ומבחינה היסטורית הן היוו את הבסיס לאבחנה, אף שכיום לא ניתן לבצע אבחנה המסתמכת עליהן בלבד:
1. אישונים מורחבים שאינם מגיבים לאור

2. חוסר תגובה של גלגלי העיניים לגירוי קור (על ידי הזלפת מי קרח לאוזן)

3. מבחן האפניאה (מבחן הפסקת הנשימה), אולי המבחן החשוב ביותר, שבו מנתקים את החולה ממכונת ההנשמה ובודקים האם הוא חוזר לנשימה עצמאית, דבר המעיד על פעילות רפלקס הנשימה בגזע המוח
בתהליך קביעת המוות המוחי לפי מבחנים אלה מתגלות לעיתים בעיות הדורשות ניסיון רב מצד הצוות המאבחן על מנת להתגבר עליהם (לדוגמה תעלת חצוצרת השמע חסומה בשעווה, וכתוצאה מכך אין תגובה של גלגלי העיניים לקור- כך יכול להחשב מצב של מוות מוחי בטעות). לשם כך משתמשים בבדיקות העזר המכשירניות.
החוק בישראל

ב-1968, במקביל לוועדת האד הוק של הרווארד, בוצעה השתלת הלב הראשונה בישראל, כאשר הלב נלקח מאברהם סדגת שככל הנראה היה לדעת הרופאים במוות מוחי, ולאחר מכן השתלות הלב נפסקו מסיבות רפואיות ופוליטיות. חלק מהרופאים, בהם הרדן אשכנזי, הביעו ספקות באותה תקופה לגבי התבססות על מוות מוחי בקביעת מוות וטענו שהתבססות על תרשים גלי המוח אינה מדויקת במאת האחוזים. בשנות השבעים נמשך הפולמוס ההלכתי והרפואי בנושא. ב-1981, השנה שבה הוכנס המוות המוחי לחוק בארצות הברית, הותקנו תקנות לחוק האנטומיה והפתולוגיה שאיפשרו השתלות איברים, ולאחר גילוי הציקלוספורין ב-1983 הוחל ב-1987 לבצע שוב השתלות לב בישראל והדבר נמשך עד היום, כאשר בכל השתלות הלב בישראל הלב נלקח מתורם במוות מוחי.
בישראל היה בתוקף עד לתחיקת החוק (להלן) פרוטוקול ארוך ומפורט שפרסם משרד הבריאות בנושא. בישראל מוות מוחי יכול להיקבע רק על ידי שני רופאים לפחות, שלאף אחד מהם אין נגיעה כלשהי לתחום השתלות האיברים, ולפחות אחד מהם חייב להיות בדרגת מנהל מחלקה ומעלה.
ב-23 במרץ 2008 אישרה מליאת הכנסת את חוק מוות מוחי-נשימתי, התשס"ח-2008, ביוזמת עתניאל שנלר‏ במקביל לאישורו של חוק השתלת איברים, התשס"ח-2008, ובשנת 2009 יצא חוזר מנכ"ל משרד הבריאות שמפרט את הנהלים בפועל ליישום החוק.
על פי החוק והחוזר נקבע כי זמן המוות המוחי-נשימתי יהיה מצב בו מותו של האיש נקבע על ידי שני רופאים מוסמכים, על פי פרמטרים קבועים (העדר לחץ דם, העדר נשימה עצמאית, העדר תגובה של האישונים ורפלקסים נוספים). ובנוסף, הפסקת פעילות המוח תיקבע באמצעות בדיקה באחד האמצעים הבאים: ABR, TCD, SSEP, CTA, MRA.
נוסף על כך, מגדיר החוק כי הצוות המוסמך לקבוע מוות בכל בית חולים יכלול לפחות שני רופאים בכירים שאינם שותפים בשום צורה להשתלת איברים. רופאים אלו לא יטפלו בחולה, ולא ייצגו אינטרס של חולה אחר הזקוק להשתלה. רופאים אלה יעברו השתלמות מיוחדת על ידי ועדה שתוקם לצורך הסמכתם. בוועדה יהיו עשרה חברים: יו"ר המועצה המדעית של ההסתדרות הרפואית בישראל שישמש כיו"ר; שלושה רופאים; שלושה רבנים שימונו בהמלצת הרבנות הראשית ובתנאי שאחד מהם לפחות הוא רופא; וכן שלושה נציגים נוספים – אחד העוסק באתיקה, אחד העוסק בפילוסופיה ואחד בעוסק במשפט, שימונו בהמלצת נשיאת בית המשפט העליון, בתנאי שאחד מהם לפחות הוא רופא ואחד מהם הוא בן עדה דתית מוכרת בישראל שאינו יהודי.
הוועדה קבעה גם את מעמדה של משפחת המטופל – ובין היתר את הצורך להודיע להם כי קיים חשש שבן משפחתם במצב של מוות מוחי-נשימתי, וכן לשמוע את דעתם בדבר רצון המטופל בעניין זה ויביא את עמדת המשפחה בחשבון. רופאים רבים התנגדו לחוק בטענה שיקשה על תרומות איברים.
לכאורה קיים חשש שאנשים במוות מוחי ימשיכו להיות מחוברים למכונות הנשמה לבקשת המשפחות, אך יש לזכור כי חוק החולה הנוטה למות, מצפה שרופא לא יאריך את סבלם של חולים הנוטים למות לשווא, ולא יאפשר טיפול שעלול לפגוע בטיפול הניתן לחולים אחרים
בסעיף 8(ד) לחוק נקבע: "על אף האמור בחוק זה, נקבע מוות מוחי-נשימתי וקביעה זו מנוגדת לדתו או להשקפת עולמו של המטופל לפי מידע שהתקבל מבני משפחתו, לא ינותק המטופל ממכשיר ההנשמה ולא יופסק הטיפול התומך ישירות בטיפול הנשימתי בו, עד להפסקת פעולת הלב".
החוק בעולם > בבריטניה

בבריטניה לא נחקק שום חוק בנושא מוות מוחי, אלא שלאחר המלצות רופאים בשנות השבעים בתי המשפט פסקו כי מוות מוחי הוא מוות לכל דבר. להבדיל מארצות הברית, ישראל ורוב העולם המערבי, בבריטניה הקריטריון העיקרי לקביעת מוות מוחי הוא מוות של גזע המוח בלבד, ורק אם מתעוררים ספקות וקשיים בנוגע לאבחנה זו, ניתן להיעזר בבדיקות מכשירניות לזרימת הדם במוח לאבחנת מות גזע המוח. לכן בבריטניה ייקבע מוות מוחי גם במקרה של EEG לא איזואלקטרי, אם הוכח מות גזע המוח.
החוק בעולם > בדנמרק

דנמרק הייתה המדינה האחרונה בעולם המערבי לקבל את הפרקטיקה של מוות מוחי, עם חקיקת החוק שכולל שתי הגדרות מוות, לבבי ומוחי, ב-1990. החוק נחקק לאחר 3 שנות דיון ציבורי ער בנושא שבשיאו המועצת הדנית לאתיקה, שרוב מבין 17 חבריה לא היו רופאים, פרסמה גילוי דעת שבו הביעה תמיכה רק בהגדרת מוות לבבי אבל גם בתרומת איברים במקרה של מוות מוחי מבלי להגדירו כמוות מבחינה משפטית.
החל משנות השבעים, לפני חקיקת החוק, במקרה של מוות מוחי הייתה נהוגה בדנמרק פרקטיקה של ניתוק ממכשיר ההנשמה והמתנה למוות לבבי, ומייד לאחריו הייתה מבוצעת במת החייאה ורק אחריה היו נלקחים איבריו להשתלה, ללא צורך בהסכמת בני משפחתו, ולכן דווקא החוק החדש שחייב קבלת הסכמה מהמשפחות הפחית במידה ניכרת את מספר השתלות האיברים בדנמרק.
נטילת איברים לצורך השתלה

מצב של מוות מוחי מציב דילמה מוסרית ראשונה במעלה לפני כל הגורמים העוסקים בהשתלת איברים - לכאורה, מרגע שמאבחנים מצב של מוות מוחי, האדם עצמו נחשב למת, משום שכל מה שהיווה את אישיותו אבד לאין השב. במצב זה, אם האדם הביע רצון לתרום איברים ובהסכמת המשפחה, רופאים רבים יראו ערך רב בנטילת איברים כשירים להשתלה לחולים הזקוקים לכך.
הערות שוליים

↑  Spinal Cord - Abstract of article: Brain death and the cervical spinal cord: a confounding factor for the clinical examination
↑  http://www.uwo.ca/cns/resident/restricted/brain%20death.pdf
↑  Metapress | A Fast Growing Resource for Young Entrepreneurs, Metapress, ‏2023-09-09 (באנגלית אמריקאית)
↑  [CT Angiography for Brain Death Diagnosis http://www.ajnr.org/cgi/content/full/30/8/1566]
↑  Brain Death Confirmation: Comparison of Computed Tomographic... : The Journal of Trauma and Acute Care Surgery
↑  Sixty-four-slice CTA outperforms DSA for brain aneurysm detection | Diagnostic Imaging
↑  Brief review: The role of ancillary tests in the neurological determination of death - Springer
↑
↑
↑  צבי לביא, לב הבעייה - בראש פתוח, מעריב, 10 ביוני 1969
↑  חוק מוות מוחי-נשימתי, התשס"ח-2008, ס"ח 2144 מיום 31.3.2008
↑  Brain death
↑  Stuart J. Youngner, Robert M. Arnold, Renie Schapiro, The Definition of Death: Contemporary Controversies, JHU Press, 2002-10-15. (באנגלית)
↑  ד"ר איתי גל וקובי נחשוני, הרבנות מכירה ב"מוות מוחי", באתר ynet, 23 בספטמבר 2009
1 2  מרדכי הלפרין, גילוי דעת-תורה בעניין מיתת המוח, רפואה, מציאות והלכה – וּלְשׁוֹן חֲכָמִים מַרְפֵּא, תשע"ב, עמ' 143–151, באתר מכון שלזינגר
↑  עמדת הגאון רבי משה פיינשטיין זצ"ל בעניין מוות מוחי / הרב משה דוד טנדלר, באתר www.daat.ac.il, שם מובאות גם עדויות אישיות ממכרי הרב, מאתר "דעת"
1 2  "קביעת רגע המוות - סקירת עמדות", מאתר  "דעת"
↑  יעקב ששון, "קביעת מוות מוחי, רק על ידי רופאים יראי שמים", אתר כיכר השבת
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007283699305171  GND: 4025035-0  LCCN: sh85016363  NDL: 00864339 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אנגיוגרפיה מוחית בחתך רוחבי. חומר הניגוד הזורם בכלי הדם מופיע בצבע כהה
אנגיוגרם בשיטת DSA עם חומר ניגוד בחתך רוחבי
חתכי רוחב של בדיקת SPECT של המוח
חתך רוחבי של MRA
חתך אורכי של MRA, ניתן לראות את עורקי הצוואר
ג'ון פנטסיל

ג'ון פנטסיל (באנגלית: John Paintsil; נולד ב-15 ביוני 1981) הוא כדורגלן עבר גאנאי ששיחק בעמדת המגן הימני. לזכותו 89 הופעות במדי נבחרת גאנה, בה הוא משמש כעוזר מאמן.
קריירה

פנטסיל גדל בקבוצת הנוער של המועדון הגאנאי ברקום ארסנל. לאחר שעלה לבוגרים שיחק גם בליברטי, וכשעזב את גאנה שיחק תקופה קצרה בקבוצה הפולנית וידזב לודז'.
בעונת 2002/2003 הגיע פנטסיל לישראל ושיחק במכבי תל אביב תחת המאמן ניר קלינגר. על אף שלא השתלב בקבוצה מבחינה חברתית, באותה עונה זכה פנטסיל יחד עם מכבי תל אביב באליפות. יכולתו הטובה גם בעונה שלאחר מכן, זיכתה אותו בזימון לנבחרת גאנה הצעירה ששיחקה באולימפיאדת אתונה, ואף הפתיעה במהלך הטורניר את נבחרת איטליה. בעונת 2004/2005 הגיע עם מכבי תל אביב לשלב הבתים בליגת האלופות. במהלך משחק ביתי נגד באיירן מינכן הכשיל פנטסיל את רוי מקאיי ברחבה וגרם לפנדל, שעלה לצהובים בהתמודדות. בהמשך העונה ישב פנטסיל רבות על הספסל, ובמקביל המשיך להפגין סממנים של אי השתלבות חברתית בקבוצה, שהתפוצצו בריב מתוקשר עם בלם הקבוצה, אבי סטרול, שהוביל להשעייתו של פנטסיל משורות מכבי תל אביב.
בחלון ההעברות של אמצע עונת 2004/2005, במהלך נדיר של חילופי שחקנים, לאור היריבות בין המועדונים, עבר פנטסיל להפועל תל אביב תמורת אדוארדו מרקש, שעשה את הדרך ההפוכה. המאמן שייע פייגנבוים, שהגיע זמן קצר קודם לכן לקבוצה שנקלעה לתחתית הטבלה, הביא את פנטסיל למועדון כדי לחזק את חוליית ההגנה של הקבוצה, ואכן הייתה לו תרומה נכבדה במסע ההישארות של המועדון באותה עונה. פנטסיל הפך לאחד השחקנים המובילים בקבוצה, ועונה אחת לאחר מכן, היה שותף לזכייתה בגביע המדינה ב-2006.
בשנת 2005 הבטיח פנטסיל יחד עם נבחרת גאנה את העלייה למונדיאל 2006 שנערך בגרמניה. פנטסיל סייע לנבחרתו להעפיל עד לשלב שמינית הגמר, בו הודחה מול נבחרת ברזיל. אירוע יוצא דופן נרשם במהלך המשחק השני של הנבחרת, בו ניצחה 2–0 את נבחרת צ'כיה בשלב הבתים, כאשר פנטסיל הניף את דגל ישראל לאחר הבקעת כל אחד משני שערי נבחרתו ובסיום המשחק. המהלך, ששודר בשידור ישיר בערוצי הטלוויזיה ברחבי העולם, גרם לתגובות נזעמות מצד מדינות ערב, והתאחדות הכדורגל של גאנה פרסמה התנצלות על המקרה. בישראל עורר המהלך אהדה רבה כלפי פנטסיל ונבחרת גאנה.
הצלחת נבחרת גאנה במונדיאל 2006 עוררה עניין רב בפנטסיל מצד קבוצות בחו"ל. ב-1 באוגוסט 2006 עזב את ישראל וחתם בוסטהאם יונייטד מהפרמייר ליג האנגלית. פנטסיל התקשה להתאקלם בקבוצה, ולאחר שנתיים עבר לקבוצה לונדונית נוספת, כשחתם בפולהאם ב-16 ביולי 2008. עם פולהאם הגיע פנטסיל בשנת 2010 לגמר הליגה האירופית, שם הפסידה הקבוצה לאתלטיקו מדריד. באותה שנה נכלל בסגל נבחרת גאנה למונדיאל שנערך בדרום אפריקה. ב-21 ביולי 2011 חתם בשורות לסטר סיטי. כשהמאמן סוון-יוראן אריקסון עזב את הקבוצה, פנטסיל לא הצליח לתפוס מקום בהרכב ובתום העונה שוחרר מהמועדון.
ב-12 באוגוסט 2012 שב לישראל, וחתם לעונה אחת בהפועל תל אביב. פנטסיל לא הצליח לשחזר את יכולתו מתקופתו הקודמת במועדון ושותף רק בתשעה משחקי ליגה בעונת 2012/2013, ובינואר 2013 שוחרר מהמועדון.
לאחר כמעט שנה שלא שיחק, ב-10 באוקטובר 2013 חתם פנטסיל בקבוצת סנטוס מליגת המשנה בדרום אפריקה, ובמדיה שיחק עונה אחת. ב-8 ביולי 2014 חתם בקבוצת מריצבורג יונייטד מהליגה הבכירה, ובמדיה שיחק שנתיים.
ב-23 ביוני 2016 הודיע פנטסיל על פרישה ממשחק פעיל.
מייד לאחר פרישתו מונה פנטסיל לתפקיד עוזר המאמן בקבוצת קייזר צ'יפס מהליגה הבכירה בדרום אפריקה. בינואר 2018 מונה ליועץ בכיר באקדמיית הכדורגל "וויז'ן אקספלוררס", ולמאמן הקבוצה של האקדמיה אשר משחקת בליגה השנייה בגאנה. במרץ 2024 מונה לעוזר מאמן בנבחרת גאנה תחת אוטו אדו. בתחילת ספטמבר נפצע בינוני בתאונת דרכים שאירעה בנסיעה יחד עם מאמן הנבחרת ומאמן השוערים.
תארים

מדליית ארד, גביע אפריקה לאומות: 2008
אליפות: 2002/2003
גביע המדינה: 2005/2006
סגנות הליגה האירופית: 2009/2010