stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ריצ'רד ד. קלארק

| --- | --- |

 לידה:  23 ביולי 1962 (בן 62) שטוטגרט, גרמניה המערבית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  מכללת המלחמה הלאומית 
 השתייכות:  צבא ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1984–2022 (כ־38 שנים)
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד רגימנט הריינג'רס ה-75  מפקד הצוערים באקדמיה הצבאית הלאומית  מפקד הדיוויזיה המוטסת ה-82  ראש אגף תכנון ומדיניות במטות המשולבים  מפקד פיקוד המבצעים המיוחדים
 פעולות ומבצעים
 מלחמת המפרץ מלחמת עיראק מלחמת אפגניסטן
 עיטורים
   מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה   מדליית השירות המצוין (2)   מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה (3)  לגיון ההצטיינות (2)   כוכב הארד (5)   מדליית האוויר
 
ריצ'רד ד. קלארק ג'וניור (באנגלית: .Richard D. Clarke, Jr; נולד ב-23 ביולי 1962) הוא קצין בדימוס בדרגת גנרל בצבא ארצות הברית, שירת כמפקד פיקוד המבצעים המיוחדים.
ביוגרפיה

קלארק נולד בשטוטגרט שבגרמניה המערבית, בן לאב ששירת בכוחות הצבאיים האמריקאים שהוצבו במדינה. ב-1984 סיים לימודיו באקדמיה הצבאית של ארצות הברית והתגייס לצבא.
החל את שירותו כמפקד מחלקה רובאית בגדוד הראשון של רגימנט החי"ר 48 בדיוויזיית השריון השלישית. פיקד על פלוגה בגדוד השני של רגימנט החי"ר ה-502 ועל פלוגת התצפיות של הדיוויזיה המוטסת ה-101. בתקופה זו השתתף במלחמת המפרץ. ב-1992 עבר לשרת ברגימנט הריינג'רס ה-75, שימש קצין אימונים, פיקד על פלוגת הסיור שלו, ועל פלוגה בגדוד השלישי. לאחר מכן שירת כקצין מבצעים וסגן מפקד הגדוד הראשון ברגימנט החי"ר השישי של הדיוויזיה המשוריינת הראשונה. ב-1999 מונה לסגן מפקד חטיבת הצנחנים ה-173, בתפקיד זה נטל חלק בכוח קוסובו במקדוניה.
במרץ 2002 מונה למפקד הגדוד השלישי של רגימנט הצנחנים ה-504 בדיוויזיה המוטסת ה-82. במאי 2004 מונה למפקד הגדוד הראשון ברגימנט הריינג'רס ה-75. באוגוסט 2007 מונה למפקד רגימנט הריינג'רס ה-75. באוגוסט 2009 מונה לקצין אג"ם של פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים ובאוגוסט 2011 מונה לקצין אג"ם של הדיוויזיה ההררית העשירית. בתפקידי פיקוד אלו הוצב שלוש פעמים באפגניסטן וארבע פעמים בעיראק. בינואר 2013 מונה למפקד הצוערים באקדמיה הצבאית הלאומית.
באוקטובר 2014 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד הדיוויזיה המוטסת ה-82, במסגרת זו פיקד על כוחות היבשה של בעלות הברית ב"מבצע נחישות טבועה" ללחימה נגד ארגון המדינה האסלאמית בעיראק ובסוריה. באוגוסט 2016 מונה לסגן ראש אגף תכנון ומדיניות במטות המשולבים. באוגוסט 2017 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה לראש האגף.
במרץ 2019 מונה למפקד פיקוד המבצעים המיוחדים והועלה לדרגת גנרל. הוא כיהן בתפקיד עד אוגוסט 2022.
קלארק בעל תואר שני בניהול מהקולג' הבנדיקטי בקנזס, בעל תואר שני בלימודי ביטחון לאומי ואסטרטגיה מהמכללה הלאומית למלחמה.
הערות שוליים

↑  Q&A: Colonel Richard D. Clarke, מגזין קהילת המודיעין הלאומי, 8 בדצמבר 2008
↑  Clarke assumes command as 74th Corps of Cadets' commandant, אתר צבא ארצות הברית, 18 בינואר 2013
↑  Maj. Gen Richard Clarke prepares to pass reins of 82nd Airborne, פייטוויל אובזרבר, 31 ביולי 2016
שילוקים

| --- | --- |

שני בני שבט השילוק, צולם ב-1936 סמוך לעיר מלקאל.
 אוכלוסייה
 1.5 מיליון (נכון ל-2005)
 ריכוזי אוכלוסייה עיקריים
 דרום סודאן דרום סודאן
 שפות
 שילוקית
 דת
 נצרות
 קבוצות אתניות קשורות
 נילוטים
שילוקים (באנגלית: Shilluk) הם קבוצה אתנית במחוז מדינת הנילוס העליון שבדרום סודאן. בני השילוק משתייכים לעמים הנילוטיים החיים במזרח אפריקה באזורים הסמוכים לנהר הנילוס. הם חיים בעיקר סביב העיר מלקאל ושפתם היא שילוקית. לפני מלחמת האזרחים הסודאנית השנייה בני השבט חיו גם במספר יישובים בגדה הצפונית של נהר סובט.
השילוקים הם השבט הרביעי בגודלו בדרום סודאן אחרי הדינקה והנואר. רובם נוצרים ומיעוטם משתייך לדת אפריקאית מסורתית.
שושנת העמקים (יישוב)

| --- | --- |
שושנת העמקים בתצלום מן האוויר
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: המרכז
מועצה אזורית: עמק חפר
גובה ממוצע: ‎19 מטר
תאריך ייסוד: 1951
סוג יישוב: יישוב כפרי אחר
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 489 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎-0.6% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת נתניה מוגדלת) שושנת העמקים(למפת נתניה רגילה) שושנת העמקים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שושנת העמקים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שושנת העמקים32°21′15″N 34°51′25″E﻿ / ﻿32.3540927962102°N 34.8570486982398°E﻿ / 32.3540927962102; 34.8570486982398  heמפת היישובים של מועצה אזורית עמק חפר (in English: Hefer Valley Regional Council) באדום - שושנת העמקים בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 6 מתוך 10

שׁוֹשַׁנַּת הָעֲמָקִים הוא יישוב קהילתי בתחומי מועצה אזורית עמק חפר. היישוב שוכן בקצה הדרום-מערבי של תחומי המועצה, בצמוד לנתניה.
היסטוריה

היישוב החל את דרכו בשני פרויקטים נפרדים לשיכון, של חברות עמידר ורסקו. בשנת 1954 היו שני השיכונים לשני יישובים שונים בשם "שושנת העמקים - רסקו" ו"שושנת העמקים - עמידר". בדצמבר 1956 צורפו שני היישובים למועצה אזורית עמק חפר.
שיכון עמידר היה מורכב מכ-120 צריפי עץ של עולים חדשים, שהוקם בשנת 1952. השיכון חובר לרשת החשמל בקיץ 1959. בשנת 1964 החלו תושבי השיכון להפגין בדרישה לעבור לשיכון קבע.
שיכון רסקו נבנה עבור עולים ממזרח אירופה דוברי יידיש(בעיקר), במיוחד יוצאי חוטין, ובו 39 מבנים למגורים, גן ילדים ומבנה לצורכי מסחר. הוא נבנה על ידי חברת הבנייה "דירות עם מייסודה של רסקו בע"מ". 39 מבני המגורים נבנו על מגרשים בגדלים שונים (סביב 900 מ"ר) וכל אחד הכיל ארבע דירות של חדר או חדר וחצי (שתיים בקומת קרקע ושתיים בקומה ראשונה), שרובן הורחבו מאז.
היישוב כיום

כיום ניתן למצוא ביישוב דירות גן ודופלקסים הצופים לים, לצד דירות סטודיו.
היישוב כולל חמישה רחובות: החוף, אמנון ותמר, ההדר, הדקל והאשל. הוא מבודד וגובל בשדות, שטחים פתוחים ובחוף ים (שאינו מוכרז) אשר מהווה מוקד משיכה למבקרים.
שם היישוב לקוח מפסוק במגילת שיר השירים: "אני חבצלת השרון שושנת העמקים" (פרק ב', פסוק א'). בסמוך לו שוכן המושב חבצלת השרון, ששמו גם לקוח מאותו פסוק.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  המועצה האזורית עמק חפר, דבר, 17 ביוני 1954
↑  4 יישובים צורפו למועצת עמק חפר, דבר, 18 בדצמבר 1956
↑  אימת האש תקפה את תושבי שושנת העמקים, מעריב, 29 בנובמבר 1960
↑  קובלים על הזנחה בשיכון שושנת העמקים, חרות, 15 ביולי 1959
↑  ג. שרוני, שושנת העמקים לאור העששית, מעריב, 19 בנובמבר 1958
↑  ויהי אור, מעריב, 29 בדצמבר 1958
↑  הוחל בחיבור החשמל בשושנת העמקים, דבר, 24 ביולי 1959
↑  חוח ושמו, מעריב, 21 בפברואר 1964
↑  אלכס ינאי, תושבי שושנת העמקים דורשים להחליף צריפיהם בשיכון, מעריב, 3 בדצמבר 1964
↑  שושנת העמקים, דבר, 15 בספטמבר 1959
↑  חנוכת הבית ב"נחלת נשלסק" בכפר אונו, דבר, 19 במרץ 1953
↑  הכנסת ספרי התורה היתה חויה, מעריב, 6 באפריל 1960
↑  עמק חפר, נגד טשטוש האופי החקלאי, דבר, 12 ביולי 1954
↑  ילקוט הפרסומים 489 (עמ' 1254), ‏31 ביולי, 1956
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007590414605171
שילוטה

שילוטה (בליטאית: Šilutė) היא עיר בחבל ליטא הקטנה, הבירה המנהלית של מחוז המשנה שילוטה במחוז קלייפדה שבמערב ליטא.
שילוטה (מחוז משנה)

שילוטה (בליטאית: Šilutės rajono savivaldybė, ‏האזנהקובץ:Silute.ogg‏Ⓘ‏) הוא אחד מ-60 מחוזות משנה של ליטא, השוכן במערב המדינה לחופי הים הבלטי. בחלוקה המנהלית של ליטא הוא מחוז-משנה של מחוז קלייפדה.
העיר הגדולה ביותר במחוז המשנה היא שילוטה, המשמשת כמרכז המנהלי שלו. בדרומו גובל מחוז המשנה בשטח רוסיה.
רחל עזריה

רחל עזריה (נולדה ב-21 בדצמבר 1977) היא אשת ציבור ישראלית. בעברה הייתה חברת הכנסת מטעם סיעת "כולנו", מנכ"לית  "העוגן למשפחות המילואים", חברת מועצת העיר ירושלים מטעם סיעת "ירושלמים" וסגנית ראש העיר.
ביוגרפיה

עזריה נולדה בירושלים לישראל עזריה, יליד תוניסיה, ולשרון לבית פרידמן, ילידת ארצות הברית. גדלה במושב בית גמליאל, התחנכה בחינוך הממלכתי דתי ובבני עקיבא. שירתה בצה"ל כמורה חיילת בחברה להגנת הטבע (בית ספר שדה עפרה).
סיימה בהצטיינות לימודי תואר ראשון בפסיכולוגיה ותואר שני ביישוב סכסוכים באוניברסיטה העברית. בשנים 2009–2010 הייתה עמיתה בבית הספר למנהיגות חינוכית, שבמכון מנדל למנהיגות.
ביוגרפיה > פעילות ציבורית

בשנת 2001, במהלך לימודיה באוניברסיטה, החלה את פעילותה הציבורית, במסגרת ארגון הסטודנטים מגמה ירוקה, בתחילה כפעילה בקמפיינים סביבתיים ובהמשך כרכזת תא הסטודנטים, חברת צוות ההנהלה וחברה בוועד המנהל. בשנים 2004–2007 ניהלה את ארגון "מבוי סתום" המסייע למסורבות גט בהתמודדות עם בתי הדין הרבניים, בהליכי גירושין מגבר סרבן גט. הייתה ממקימי פורום רשות הרבים לארגוני התחדשות יהודית בירושלים.
עזריה הייתה שותפה ומובילה במספר רב של קמפיינים למען שינוי חברתי, ביניהם הרכבת המהירה לירושלים, מאבק נגד הדרת נשים, פעילות למען משפחות צעירות, התגייסות לסיוע למשפחות אנשי מילואים, מאבק עובדות הצהרונים ועוד.
ביוגרפיה > פעילות כחברת כנסת

ב-6 בינואר 2015 הודיעה יחד עם משה כחלון על הצטרפותה למפלגת כולנו,הוצבה במקום החמישי ברשימה ונבחרה מטעמה לכנסת העשרים.
עזריה שימשה יושבת ראש ועדת הרפורמות של הכנסת לאחר מינויו של אלי כהן לשר הכלכלה והתעשייה, חברה בוועדת הכספים, ועדת הפנים והגנת הסביבה, וועדת האתיקה של הכנסת. היא שימשה גם כיושבת ראש-משותפת ל"שדולה ליהדות ישראלית", יחד עם ח"כ אלעזר שטרן, יו"ר משותפת ל"שדולה הסביבתית-חברתית", יחד עם ח"כ דב חנין וח"כ תמר זנדברג, יו"ר "שדולת המשפחות הצעירות" ויו"ר משותפת עם חברי הכנסת איתן כבל וישראל אייכלר ב"שדולה לאורח חיים בריא".
הצעת החוק הראשונה שהגישה עזריה הייתה "חוק החופשות" שביקשה להעלות את מינימום ימי החופשה לכל עובד במשק מ-10 ימים ל-12 ימים. החוק עבר בהצלחה את כל שלבי החקיקה ואושר סופית בפברואר 2016 תוספת ימי החופשה משפיעה על כ-1.5 מיליון שכירים במשק.
הצעת חוק נוספת של עזריה בתחום המשפחות היא 'חוק הורות שוויונית'. החוק מאפשר להורים להתחלק בשעת ההנקה הניתנת לאם במשך ארבעה חודשים לאחר חופשת הלידה, ומשנה את שמה ל"שעת הורות". הנחת המוצא הייתה כי שעה זו אינה מנוצלת בהכרח להנקה אלא לאסוף את הילדים מגני הילדים ומבית הספר. בחוק זה שונה שם חופשת הלידה לתקופת לידה והורות. החוק עבר סופית בכנסת בחודש יולי 2016.
חוק נוסף שח"כ עזריה העבירה יחד עם ח"כ רועי פולקמן הוא חוק ימי מחלת ילד. החוק מאפשר להורים לחלק ביניהם את ימי המחלה של ילד מבלי להפסיד ימי חופש נוספים. על פי החוק שעבר סופית באוגוסט 2016, ימי המחלה של ההורים יספרו יחד, כך שמהיום השני יקבלו תשלום על חצי יום ומהיום הרביעי תשלום מלא. במקום המצב לפני העברת החוק, בו כל יום מחלה שלוקח אחד ההורים נספר בנפרד.
בחודש נובמבר 2016, העבירה עזריה את חוק פיקוח ההרכב התזונתי על המזון המוגש בצהרונים.
החל מינואר 2017 כיהנה כיושבת ראש הוועדה המיוחדת לדיון בהצעת חוק הרשות הממשלתית להתחדשות עירונית ובסעיפים מהצעת חוק התוכנית הכלכלית וחודש לאחר מכן החלה לכהן כיושבת-ראש הוועדה המיוחדת לדיון בהצעות חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים מוסדרים, עבודת נשים-תקופת הלידה וההורות.
בשנת 2017 נבחרה על ידי העיתון דה מרקר לאחת מ-"100 המשפיעים בישראל".
עזריה, שנחשבת לסמן ליברלי בציונות הדתית בכלל ובקואליציה בפרט, בלטה בכנסת העשרים במאבקיה מול חקיקה דתית. היא התנגדה לחוק הכשרות של ש"ס שלטענתה היה פוגע בכל אדם מסורתי או דתי שרוצה לשמור על כשרות ללא תעודת הרבנות הראשית. היא התנגדה לחוק השבת של ח"כ מיקי זוהר, בטענה שמפרה את הסטטוס קוו בכך שמגדירה מה סגור בשבת אך איננה מגדירה מה פתוח לטובת הציבור החילוני. היא התנגדה לחוק המקוואות של ח"כ משה גפני בטענה שהחוק יפגע במסורות טבילה של נשים מסורתיות ודתיות שהרבנות הראשית לא מעוניינת לאשר. התנגדויות אלה הובילו לעימותים קואליציוניים רבים, ואף לבלימת חלק מהחוקים[דרוש מקור].
ביוני 2018 בעודה מכהנת כחברת כנסת הודיעה על מועמדותה בבחירות לראשות העיר ירושלים. בספטמבר 2018 הודיעה על פרישתה מהמירוץ והעברת תמיכתה לזאב אלקין.
בנובמבר 2018 הפרה את המשמעת הקואליציונית והצביעה בעד הצעת חוק להתרת תחבורה ציבורית בשבת.
ביוגרפיה > לאחר כהונתה בכנסת

בספטמבר 2020 יצא לאור ספרה הראשון "המדריכה למהפכה". הספר מסביר כיצד פעילים חברתיים יכולים להוביל שינוי חברתי במדינת ישראל.
במאי 2020, עזריה מונתה ליו״ר חיים וסביבה.
ב-29 בנובמבר 2022 מונתה למנכ"לית תנועת דרכנו. היא סיימה את כהונתה בתפקיד באוגוסט 2023.
החל מ-2023 מגישה את הפודקאסט "פרשת דרכים", על פרשת השבוע, מבית All•in.
באוקטובר 2023, יזמה יחד עם יעל יחיאלי את "העוגן למשפחות המילואים", מערך התנדבותי המסייע למשפחות בהן בן או בת הזוג התגייסו למילואים וכוחות ההצלה.
חיים אישיים

תושבת שכונת קטמונים בירושלים, נשואה לאלישיב, מורה לתלמוד, ואם לארבעה.
הערות שוליים

↑  התשובה להדרה – נשים מנהיגות פוליטיזציה של ההתחדשות היהודית, באתר "קומו!"
↑  עידית ליבנה, גוד מורנינג ג'רוזלם, באתר nrg‏, 13 בנובמבר 2008
↑  אורנית עצר, חודש לימודים נוסף ב-80 גני ילדים בי-ם, באתר ערוץ 7, 7 ביוני 2010
↑  אדריאן פילוט, ‏"הורים משלמים 600 שקל בחודש על תחליפי חלב", באתר גלובס, 5 בספטמבר 2011
↑  הילה ויסברג, "סיפרתי לטרכטנברג שמשלמים 1,200 שקל בחודש על צהרון שנמשך שעתיים - הוא היה המום", באתר TheMarker‏, 11 באוקטובר 2011
↑  חן פונדק, עיריית י־ם לגננות: הסכימו לקיצוץ בשכר או שתפוטרו, באתר כלכליסט, 7 בינואר 2013
↑  חדשות 2, ‏חופשת ל"ג בעומר - בת יומיים, באתר ‏מאקו‏, 24 באפריל 2013
↑  נטעלי גבירץ, ‏מחאה: "תנו לילדינו אוכל בריא בצהרונים", באתר ‏מאקו‏, 30 בדצמבר 2012
↑  פנחס וולף‏, י-ם מתעוררת לתמונות מועמדות על האוטובוסים, באתר וואלה, 10 בנובמבר 2008
↑  מיה בנגל, בג"ץ: להפסיק ההפרדה המגדרית במאה שערים, באתר nrg‏, 28 בספטמבר 2010
בג"ץ 6986/10 חברת מועצת עיריית ירושלים, רחל עזריה ואח' נ' משטרת ישראל ואח', ניתן ב־28 בספטמבר 2010
↑  צופיה הירשפלד, לא תפרידו אותה: רחל עזריה נגד מאה שערים, באתר ynet, 26 באוקטובר 2011;
בג"ץ 7521/11 רחל עזריה נ' משטרת ישראל ואחרים
↑  ורד קלנר, ‏הנשים ייעלמו מהמרחב הציבורי? לא אם זה תלוי ברחל עזריה, באתר גלובס, 24 בנובמבר 2011
↑  שרעבי, רחל, הצטלבות של אתניות, תרבות וזהות אצל צעירים גיאורגים בישראל, Moreshet Israel, 2019, עמ' 181–215 doi: 10.26351/mi/17/7
↑  שרות גלובס, ‏החל ממחר: יום חופש נוסף לכלל העובדים בישראל, באתר גלובס, 30 ביוני 2016
↑  ערוץ 7, באתר www.inn.co.il
↑  דנה ירקצי‏, אושרה הגדלת דמי מחלה להורים; יו"ר התעשיינים: יעשו חפלה עם הילד, באתר וואלה, 19 ביולי 2016
↑  תפקידים בכנסת, באתר m.knesset.gov.il
↑  100 המשפיעים בישראל לשנת 2017 של עיתון דה מרקר (עזריה היא מספר 80)
↑  ערוץ 7, מועמדת חדשה לראשות העיר ירושלים, באתר ערוץ 7, 24 ביוני 2018
↑  חיים לב, רחל עזריה הצביעה בעד תח"צ בשבת, באתר ערוץ 7, י"ג בכסלו תשע"ט 21 בנובמבר 2018
↑  המדריכה למהפכה, בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר
↑   ציוץ של רחל עזריה ברשת החברתית אקס (טוויטר), 29 בנובמבר 2022
↑  רחל עזריה מונתה למנכ"לית תנועת דרכנו, באתר ערוץ 7, ‏2022-11-29
↑  פרשת דרכים, באתר Spotify
↑  העוגן למשפחות המילואים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008898376305171  VIAF: 4264163513757911230006   WorldCat (עם VIAF): 4264163513757911230006
שביל אורגון

| --- | --- |

 מידע כללי
 אורך:  3,490 ק"מ 
 הקמה
 תקופת הבנייה:  ?–1811
  שביל אורגון - הנתיב המסומן הוא מאינדפנדנס שבמיזורי במזרח לאורגון סיטי באורגון במערב
 
מפת השביל משנת 1907 בידי עזרא מיקר
אבן דרך משנת 1906 באחד מקטעי השביל בויומינג
שביל אורגון (באנגלית: Oregon Trail) הוא דרך היסטורית בת 3,200 קילומטר המשתרעת בין נהר המיזורי ועמקי מדינת אורגון שבארצות הברית. הדרך משתרעת על מה שכיום הן מדינות ארצות הברית (ממזרח למערב): מיזורי, קנזס, נברסקה, ויומינג, איידהו ואורגון.
ראשיתו של השביל במשלחת לואיס וקלארק שחצתה את אמריקה הצפונית עד חוף האוקיינוס השקט. המשלחת, שנתמכה על ידי ממשלת ארצות הברית, גרמה לפריצת דרך היסטורית בכל הקשור לידע האירופאי על מערב ארצות הברית, והוכיחה כי הדרך אפשרית וקיים פוטנציאל להתיישבות באזור. הבהלה לזהב בקליפורניה תרמה אף היא נתח מכריע לחשיבות והתפתחות השביל. הצורך בדרך מהירה, בטוחה ומוכרת מערבה, הפכה את השביל לפופולרי.
השביל נוצר על ידי סוחרי פרוות וציידים במהלך ראשית ההתיישבות האירופאית במערב היבשת. בתחילה השביל היה עביר רק ברגל או על גב סוסים. אולם ב-1836 יצאה מערבה שיירת עגלות של מתיישבים מאינדפנדנס, מיזורי והגיעה באמצעות השביל עד לפורט האל באיידהו. מאוחר יותר השביל הפך לעביר בעגלות עד סופו בעמק וילאמט (Willamette Valley) באורגון. מוערך כי בין השנים 1846–1869 עברו בשביל כ-400,000 אנשים בדרכם מערבה.
למעשה, נתיבו של השביל היה גמיש והשתנה מעת לעת בעקבות גשרים, נתיבים חדשים והרחבת הידע על גאוגרפיית האזור. לדוגמה: ג'ים ברידג'ר, אחד מגדולי הסיירים ומורי הדרך באותה תקופה, גילה מעבר חדש בהרי הרוקי, מעבר ברידג'ר, במקום נקודת החצייה המקובלת, ובכך קיצר את מסלול השביל בכ-90 ק"מ. אולם, נתיבו הכללי של השביל נשמר במרוצת השנים ושימש חיבור בין קצוות היבשת, ובשל כך חשיבותו הרבה להתיישבות האדם הלבן במערב ארצות הברית.
השימוש בשביל נזנח עם השלמת קו הרכבת חוצה היבשת הראשון בשנת 1869 על ידי חברת יוניון פסיפיק, שהפך את הדרך מערבה לקצרה, מהירה, בטוחה וזולה הרבה יותר. כבישים כמו כביש בין-מדינתי 80 (מניו יורק לסן פרנסיסקו) עוקבים אחרי מסלולו של השביל ההיסטורי, וחוצים עיירות שנבנו במקור לאורך השביל ובגללו.
בתרבות הפופולרית

סיפורו של השביל והשפעתו המכרעת על התיישבות האדם הלבן במערב אמריקה, היווה השראה ליוצרים רבים. בין השאר ניתן למנות את משחק הווידאו בעל השם הזהה שנוצר בשנת 1971, והיה פופולרי מאוד בארצות הברית ובעולם כולו באותה תקופה, ומספר משחקי המשך ("שביל אורגון 2", "שביל יוקון" ו"שביל האמזונס") יצאו לו. חברת משחקי הווידאו Gameloft הוציאה בשנת 2008 גרסאות עדכניות לטלפונים חכמים.
סדרת טלוויזיה בעלת שם זהה עלתה לאוויר בשנת 1977 ברשת NBC, אולם בוטלה אחר שישה פרקים. הסדרה כולה (כולל שבעה פרקים שלא שודרו) יצאה ב-DVD בשנת 2010.
הערות שוליים

↑  סקירה על גרסאות הטלפון (אנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: xx0148180  VIAF: 233764982   WorldCat (עם VIAF): 233764982
רחל גלעין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 בפברואר 1949 (בת 75) סטוקהולם, שוודיה 
 מוקד פעילות:  שוודיה, ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אופסלה 
 פרסים והוקרה:  פרס אקו"ם 
 
רחל גלעין (גלוכוביץ') (נולדה ב-7 בפברואר 1949 בסטוקהולם, שוודיה) היא מלחינה ישראלית.
קורות חיים

רחל גלעין (גלוכוביץ') נולדה בשנת 1949 בסטוקהולם בירת שוודיה, בתם של גרשון וצופיה גלוכוביץ', ילידי פולין וניצולי השואה. אמה הייתה מחלוצות הספרנות הממוחשבת בשוודיה ואביה היה לוחם בצבא פולין החופשית בצפון נורווגיה ונעשה יותר מאוחר מהנדס.
גלעין החלה ללמוד פסנתר בגיל 9. היא למדה מוזיקולוגיה חינוך וקולנוע באוניברסיטת סטוקהולם. בהמשך למדה לתואר ראשון בשפות שמיות עם התמחות בשפה העברית באוניברסיטת אופסלה וסיימה את לימודיה בשנת 1974.
בשנת 1975 עלתה לישראל ולמדה קומפוזיציה אצל לאון שידלובסקי באקדמיה למוזיקה ע"ש רובין שבאוניברסיטת תל אביב. שם סיימה תואר ראשון במוזיקה בשנת 1984 ותואר שני במוזיקה בשנת 1988, ולמדה אצל מלחינים רבים כמו יצחק סדאי, יוסף דורפמן ומרדכי סתר.
בשנת 1980 השתתפה בקורס לקומפוזיציה בצרפת בהדרכתו של ויטולד לוטוסלבסקי, ובשנת 1984 לקחה חלק בסמינר הקיץ למוזיקה חדשה בדרמשטדט שבגרמניה.
את יצירותיה הראשונות שזכו לפרסום כתבה גלעין בשנות השמונים, בזמן לימודיה אצל ליאון שידלובסקי - "התנפצות ים-הקרח" ו"מעגלים". סך הכל חיברה גלעין כ-40 יצירות הכוללות 2 סימפוניות, 4 יצירות נוספות לתזמורת, מוזיקה קולית, מוזיקה קאמרית וכן יצירות לכלי סולו. יצירותיה בוצעו על ידי התזמורת הפילהרמונית בישראל כמו גם בשוודיה, וארצות הברית. ב-2003 קונצרט שלם הוקדש ליצירותיה במיינץ שבגרמניה ומאז יצירותיה מבוצעות שם בקביעות. ב-2009 צוינו חגיגות יום הולדתה השישים בישראל ובשוודיה בקונצרטים, ובשידורי רדיו חגיגיים.
סגנונה המוזיקלי עבר שינוי, כמו רבים מהמלחינים בתקופתה, מסגנון מודרניזם אירופאי, לסגנון פוסט מודרני המשלב סגנונות רבים. גלעין הלחינה טקסטים רבים מהתנ"ך, וניכרות ביצירתה השפעות של תרבות יהודית אירופית.
מבין המבצעים הבולטים של יצירותיה- שרה פוקסון-היימן, מיכל טל, זמרת האלט מירה זכאי, זמרת הסופרן רונה ישראל קולת ועוד רבים אחרים.
בשנת 2011 הועבר ארכיון יצירותיה למחלקת המוזיקה בספרייה הלאומית בירושלים.
פרסים

רחל גלעין זכתה בפרסים רבים, בהם:
1993 – ציון לשבח בתחרות השנתית של Vienna Modern Masters בווינה ליצירתה "מעגלים".
1994 – פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים. (במעמד זה נוגנה יצירתה "ממעמקי אור וחושך" בביצוע התזמורת הסימפונית תל אביב בניצוחו של איתי טלגם)
1994 – פרס אקו"ם ליצירתה למקהלה "ונגינותי ננגן".
1996 – שלב הגמר של תחרות יובל השישים של התזמורת הפילהרמונית הישראלית.
כמו כן במשך שנים רבות הייתה חברה בחבר הנאמנים של פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים.
דיסקוגרפיה

1999 – "ונגינותי ננגן", בשיתוף פעולה עם רדיו שוודיה.
2004 – "פריסמה", סדרת הקונצרטים הקאמריים מיצירותיה שהתקיימה באותה שנה.
2008 – "אתהלך בארצות החיים"
2011 – "קול קורא במדבר"
מיצירותיה

התנפצות ים הקרח (1984) לשני פסנתרים וכלי הקשה.
מעגלים (1986) לתזמורת גדולה.
שלישייה לקלרינט, ויולה ופסנתר (1990)
נעימות שחורות (1992) לקול אלט/סופרן ולפסנתר.
וּנְגינוֹתַי נְנַגֵּן (1993) למקהלה מעורבת אָ-קָפֶּלָה בת 16 קולות.
סימפוניה מס' 1 (1996). לתזמורת. הפרק השני ביצירה מוקדש לזכרו של יצחק רבין.
סימפוניה מס 2 (1998)
לזכר אמיתי (2000) לרביעיית כלי מיתר. נכתב לזכר אמיתי רוקם אשר נהרג בתאונה בטיול כיתתי בשנת 1990 בגיל 17.
אספר מעשה בֶּלֶט (2002) לקול טנור/סופרן ולהרכב בארוק קטן. המילים בעברית מאת אליעזר בר-יהודה, מגנצה, גרמניה משנת 1197.
פוגה לרביעיית מיתרים (2004) רביעיית כלי מיתר
סימפוניה קאמרית (2005) להרכב קאמרי גדול
אתהלך בארצות החיים (2006) לסופרן ולהרכב קאמרי.
דיבוק (2006) לקלרניט יחיד.
טריו אנרג'יקו (2006) לכינור, לצ'לו ולפסנתר
לא ישא גוי אל גוי חרב (2008) להרכב קאמרי קולי וכלי
סונטת האור (2009) לכינור ולפסנתר
קול קורא במדבר (2010) לכינור ולפסנתר
מאהלריאנה (2011) לרביעיית פסנתר
רחיפה

טיסת רכס בישראל
מצנח רחיפה ממריא בברזיליה
רחיפה (באנגלית: Paragliding, בצרפתית: Parapente) הוא ספורט אתגרי שבו הספורטאי ממריא מגבעה או צוק, כשהוא רתום למצנח רחיפה ודואה, בדרך כלל תוך הסתייעות בזרמי אוויר עולים.
מבנה המצנח

רחיפה היא סוג של דאייה, והמייחד אותה הוא סוג כלי הטיס בו משתמשים. מצנח הרחיפה דומה למצנח בצורתו, אך הוא למעשה כנף רכה המייצרת עילוי תוך תנועתה באוויר בצורה זהה לכנף מטוס. הכנף במצנח רחיפה עשויה מבד סינתטי שחדירותו לאוויר נמוכה. הכנף שומרת על צורתה מכוח לחץ האוויר המתפתח בתאי החופה כאשר אוויר זורם על פני שפת ההתקפה שלה. הטייס יושב ברתמה מיוחדת המחוברת באמצעות טבעות D, רצועות אריג ומיתרים לנקודות רבות בחופה. סידור המיתרים הוא מהגורמים המשפיעים על אופי החופה.
מקורות עילוי

כאשר יש רוח יציבה הפוגעת במכשול טופוגרפי, למשל צוק או גבעה תלולה, זרימת האוויר מכוונת כלפי מעלה. באזורים אלה ניתן לבצע דאיית רכס. דאיית רכס מתאפיינת ביכולת לשהות זמן ארוך (ככל שהרוח מתמידה בעוצמתה וכיוונה) באזור תחום ומצומצם יחסית (לאורך רצועת העילוי הצמודה לרכס). בישראל מתבצע סוג זה של דאיה בעיקר בנתניה, געש ובמקומות נוספים לאורך רכס הכורכר לחוף הים התיכון.
במקומות בהם אין עילוי רכס ניתן בתנאי מזג אוויר מסוימים לנצל זרמי אוויר עולים הנוצרים עקב הפרשי טמפרטורות בין אזורים שונים באטמוספירה ("גושי אוויר"). שתי תכונות של האוויר יוצרות תופעה זו - הולכת החום הגרועה של האוויר, והעובדה שאוויר חם קל מאוויר קר. תוך ניצול התרמיקות (זרמי אוויר חם עולים) ניתן לצבור גובה, בניגוד לצניחה שבה רק מאטים את התנועה מטה. כמו בסוגים אחרים של דאיה ניתן לנצל מקורות עילוי כדי לשהות באוויר זמן ממושך.
סגנונות טיסה

לאחר שהמרחף צובר מיומנות בשימוש בתרמיקות, ניתן לטוס מתרמיקה לתרמיקה, וכך לעבור מרחקים גדולים יחסית. צורת טיסה זו נקראת "טיסת מרחק" (אנגלית: Cross Country או XC). שיא המרחק העולמי לטיסה לא ממונעת במצנח רחיפה עומד כיום על 513 קילומטרים, והוא נקבע על ידי קבוצת טייסים מברזיל בטיסה שארכה 11 שעות.
השיא הישראלי לטיסת מרחק עומד על 228.6 ק"מ, מהר קטורה ליריחו, בטיסה אשר בוצעה על ידי אליה זמור ב-11.3.23.
יש מרחפים המתעניינים יותר בביצוע תרגילי שליטה במצנח, למרות שאלו כרוכים באיבוד גובה מהיר שבטיסה רגילה משתדלים להימנע ממנו. צורת טיסה זו נקראת טיסה אווירובאטית (אנגלית: Acro). תחום זה נחשב למסוכן יותר והעוסקים בו מעטים יחסית.
הייק אנד פליי

הייק אנד פליי (Hike and Fly) הוא ענף בתוך הספורט של מצנחי רחיפה בו הטייס מגיע רגלית לראש פסגה או נקודת ההמראה ומשם יוצא לרחיפה. ענף זה מיועד לטייסי רחיפה מתקדמים שיכולים לעריך עצמאית את תנאי מזג האוויר, להתמודד עם נקודות המראה מאתגרות ובעלי כושר גופני לטפס עם ציוד הרחיפה. הייק אנד פליי נפוץ גם בקרב מטפסי הרים. ציוד הרחיפה לענף זה הוא לרוב קל משקל.
התחרות הבינלאומית ב־"Red Bull X-ALPS" נערכת אחת לשנתיים וכוללת טיסה והליכה לאורך מסלול של כאלף קילומטרים, מאוסטריה למונקו, במשך כשבועיים.
בישראל קיימים מספר מסלולי הייק אנד פליי.
מסעות רחיפה (צרפתית: Vol Bivuoac) הם ענף נוסף, הנחשב לקשה ומסוכן ביותר. עוסקים בו רק מיעוט מצומצם של המרחפים. מסע רחיפה דומה לטיסת מרחק רגילה, אולם נמשך מספר ימים. הטייסים לנים בשטח בעזרת ציוד קמפינג שהם נושאים עמם ומטפסים ברגל כשהמצנח על גבם ממקום הנחיתה לאתר ההמראה הבא. טיסה מסוג זה אפשרית בעיקר באזורים הרריים כמו הרי האלפים והרי ההימלאיה.
טיסה תחרותית

גם בתחום טיסות המרחק וגם בתחום הטיסה האווירובאטית מתקיימות תחרויות. בתחרות בטיסת מרחק מנסים המתחרים להגיע ליעד שנקבע מראש תוך הזמן הקצר ביותר, בדרך כלל בנתיב של 20–150 קילומטרים. בתחום האווירובטי מקבלים המתחרים ניקוד הנקבע על ידי שופטים, כמו למשל בהתעמלות קרקע. מאז שנת 1989 מתקיימות אליפויות עולם ברחיפת Cross Country ובשאר ענפי ספורט הרחיפה.
רחיפה ממונעת

קיימות גם גרסאות ממונעות של הספורט העושות שימוש במנוע בנזין קטן הנישא על גב הטייס או במצנח ממונע גלגלי (ממ"ג) בו הטייס יושב בתוך מסגרת מתכת בעלת גלגלים. הממ"ג נקרא בישראל גם "טרקטורון מעופף" או "באקאיי" (מאנגלית: Buckeye) על שם אחת החברות הראשונות שייצרו אותו.
בטיחות

במהלך שנות קיומו של הספורט התפתחו אמצעי הבטיחות במידה רבה, וכיום מקובל לטוס עם קסדת מגן ורתמה עם הגנות גב מסוגים שונים, המצמצמות נזק לעמוד השידרה במקרה של נחיתה קשה. כמו כן מקובל לטוס עם מצנח רזרבי למקרה של כשל בחופה הראשית.