stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רכבת ההרים אותנסיה
מידע נוסף

התכנון של אורבונאס משך את לב התקשורת והוצג כדגם בתערוכת המדע +HUMAN בדבלין מאפריל ועד יוני 2011. מטרת התערוכה הייתה להציג את העתיד של בני האדם והטכנולוגיה. דגם רכבת ההרים אותנסיה הופיע גם בתערוכה דומה שנערכה בברצלונה בשנת 2015.
בספרו של לביא תדהר "ולדימיר צ'ונג בוחר למות" (Vladimir Chong Chooses to Die) רכבת האותנסיה מוזכרת בסיום הסיפור. גם בספרה של ג'ניפר ניבן "כל המקומות המוארים" ישנה התייחסות לרכבת.
הערות שוליים

↑  רכבת האותנסיה - רכבת ההרים האחרונה עליה תעלה
↑  רכבת ההרים אותנסיה
↑  דגם הרכבת מוצג לקהל בתערוכה
ג'וליוס אורבאנוס לצד דגם הרכבת בתערוכה
Extravagant

"Extravagant" (בעברית: "בַּזבְּזָנִי" או "פַּזְרָנִי") הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי ליל דורק, ביחד עם הראפרית הטרינידדית ניקי מינאז', מתוך האלבום, Love Songs 4 the Streets 2. השיר יצא לאור ב-2 באוגוסט 2019, כסינגל מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום ה-24 במצעד שירי הראפ הדיגיטליים.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי סקפול, ג'וליאן קרוז, ווידניק פרוולון, ניקי מינאז' וליל דורק והופק על ידי סקפול וג'וליאן קרוז. השיר הוא שיר מסוגת ההיפ-הופ והרית'ם אנד בלוז. כמו כן, השיר מדבר על כך שמינאז' יכולה לספק כביכול יחסי מין טובים יותר מנשים אחרות.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-10 מיליון השמעות.
ביקורות

כלפי השיר הופנו ביקורות חיוביות, שליליות ומעורבות כאחד, מטעם שלל אתרי מוזיקה ומגזינים שונים.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | - |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הראפ הדיגיטליים | 24 |  |
מוקקה

| --- | --- |
מוקקה מעוטרת חצאי ביצה קשה
מוקקה מעוטרת חצאי ביצה קשה
 
 מאכלים
 סוג:  מאכלי דגים 
 מוצא:  ברזיל 
 מרכיבים עיקריים:  מאכלי ים 
 
מוקֶקָה (בפורטוגזית: moqueca) הוא תבשיל המזוהה עם המטבח של מדינת באהיה בברזיל. התבשיל מכיל דגים, בצל, פלפל אדום ועגבניות, מתובל בשמן דקלים הקרוי דֶנדֶה, ובחלב קוקוס. מקור השם הוא בשפות הילידים האינדיאנים, שכינו את טכניקות הבישול, על גבי רשת עשויה קנים, ובתוך עלי עצים שכוסו בגחלים חמות, בשם מוקָם.
המוקקה, כאמור, מזוהה עם באהיה, אבל תושבי מדינת אספיריטו סאנטו מתעקשים שמקורה בארצם. ההבדל הבסיסי בין המוקקה הבאהיאנית לאחותה מאספיריטו סאנטו הוא שבאספיריטו סאנטו אין משתמשים בשמן דנדה אלא בכורכום.
גם בין המוקקות הבאהיאניות ישנם הבדלים, שכן ניתן לגוון את פרי הים העיקרי במנה. כך, לצד מוקקות הדגים אפשר למצוא מוקקת סרטנים (moqueca de sirí).
המוקקה זכתה לתהילת עולם בספרו של ז'ורז' אמאדו, "דונה פלור ושני בעליה". מאחר שדונה פלור היא מורה לבישול, הספר משופע במתכוני התבשיל.
המרכיבים

נתחי דג. הדג הקרוי עיט הים (Sea bass או בפורטוגזית Badejo) הוא המקובל ביותר.
עגבניות
בצלים
פלפלים צבעוניים
שמן דנדה (או כורכום בנוסח אספיריטו סנטו ובמדינות בהן לא ניתן להשיג שמן דנדה)
חלב קוקוס
כוסברה
לימון
מלח
פלפל שחור
חסילונים (אפשרי)
אופן ההכנה

את המוקקה ראוי לבשל בתוך סיר חרס גדול.
משרים את נתחי הדג בלימון, מלח ופלפל שחור למשך שעה לפחות. אם מוסיפים חסילונים, יש להשרות גם אותם בלימון.
חותכים את הירקות לפיסות שעוביין סנטימטר או שניים. מצפים את תחתית הסיר ואת דפנותיו בשכבות הבצל ומכניסים את הירקות לתוכו תוך הקפדה על יצירת שכבות סירוגיות של עגבניות ופלפלים. יש להזליף על הירקות מעט (דגש על מעט) דנדה וחלב קוקוס, אך אין להוסיף מים. את הטעם של הכוסברה אפשר למתן אם מכניסים אותה אל הסיר בשלמותה, בלי לקצוץ אותה. מניחים את הסיר על האש כשהוא מכוסה.
הדג מתבשל מהר יותר מן הירקות ולכן יש להוסיף אותו רק מספר דקות לאחר תחילת הבישול של הירקות. מדי פעם מזליפים עוד מעט דנדה וחלב קוקוס ומוסיפים עוד מעט כוסברה.
על סף הרתיחה יש להנמיך את האש ולהותיר על אש נמוכה, בלי שהתבשיל ירתח, עוד כעשר דקות. חשוב להימנע מבישול יתר של הדג.
את המוקקה מגישים בדרך כלל עם אורז לבן.
ג'טסטאר אסיה איירווייז

ג'טסטאר אסיה איירווייז (באנגלית: Jetstar Asia Airways Pte Ltd, במנדרינית: 捷星亚洲) היא חברת תעופה זולה סינגפורית. החברה היא אחת מהשלוחות האסיתיות של ג'טסטאר איירווייז; חברת הבת של חברת התעופה הלאומית האוסטרלית; קוואנטס.
ג'טסטאר אסיה מפעילה טיסות ליעדים במזרח אסיה. לחברה מספר חברות-אחיות: ג'טסטאר ניו זילנד, ג'טסטאר פסיפיק, וג'טסטאר יפן.
תולדות החברה

ג'טסטאר אסיה נוסדה בשנת 2004, מניות החברה חולקו בין השותפות: קוואנטס (49%), איש העסקים הסינגפורי טוני צ'ו (22%), FF Wong‏ (10%), וזרוע ההשקעות של הממשלה הסינגפורית Temasek Holdings‏ (22%). ב-19 בנובמבר 2004, קיבלה החברה את תעודת המפעיל האווירי (AOC).
בעת שהוקמה ג'טסטאר אסיה, שלטו בשוק הלאו קוסט הסינגפורי חברות וותיקות, אסטרטגיית ג'טסטאר הייתה להתמקד בטיסות ארוכות יותר ממתחריה. בתחילת דרכה הודיעה ג'טסטאר אסיה כי תטוס לשבעה יעדים: ג'קרטה, הונג קונג, טאיפיי, מנילה, סורביה, פאטאיה, ושאנגחאי.
בשנת 2005 החלה ג'טסטאר אסיה להפעיל טיסות למנילה בירת הפיליפינים. על מנת להיבדל מהחברות הזולות הוותיקות, הפעילה את טיסותיה לנמל התעופה נינו אקינו, במקום לנמל התעופה הבינלאומי קלארק באנג'לס סיטי שאגרת הנחיתה בו זולה יותר, ואשר משמש בעיקר את החברות הזולות.
למרות תוכניתה, לא התאפשר לה לטוס לכל היעדים שתכננה. מדיניות רשות התעופה של סין לא אפשרה לחברה זרה להפעיל טיסות לשני יעדים במדינה (שנגחאי, ובייג'ינג). ממשלת אינדונזיה החלה במדיניות של פרוטקציוניזם, וג'טסטאר אסיה לא הורשתה להפעיל טיסות לג'קרטה ולסורביה.
למרות ההתמודדות הצפויה מול חברות וותיקות, הזמינה ג'טסטאר חמישה מטוסים חדשים, וביקשה אישור להפעיל טיסות ליעדים נוספים.
בתחילה תכננה לחכור את מטוסיה מאטלס ג'ט, אולם חילוקי דעות עם החברה הטורקית, הביאו לביטול ההסכם. בשנת 2005 קיבלה החברה את אישור הרשויות הקמבודים, להפעיל טיסות לפנום פן ולסיאם ריפ.
ב-24 ביולי 2005 מוזגו ג'טסטאר אסיה וחברת התעופה הזולה הסינגפורית ואלואייר (Valuair), לחברת ההחזקות אורנג' סטאר (Orange Star).
בעקבות הביקוש לטיסות החברה המתחרה טייגר איירווייז לפוקט, החלה ג'טסטאר אסיה באוקטובר 2005, להפעיל ארבע טיסות שבועיות ליעד. במרץ 2008 השעתה את טיסותיה לפוקט.
ב-26 ביולי 2006 איחדה קוואנטס את ג'טסטאר איירוויז ואת ג'טסטאר אסיה למותג אחד, זאת בעקבות השקת טיסות ארוכות טווח בין אוסטרליה לדרום-מזרח אסיה.
ב-15 בספטמבר 2006 הפכה ג'טסטאר אסיה לחברה הבינלאומית הראשונה שטסה לנמל התעופה החדש של בנגקוק; סוברנבהומי, שבועיים לפני שנפתח רשמית.
צי המטוסים

צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2018:
| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים> J | נוסעים> Y | נוסעים> סה"כ | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איירבוס A320-200 | 18 | — | — | 180 | 180 |  |
| סה"כ | 18 | — |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  פרטי צי המטוסים של ג'טסטאר אסיה  איירווייז, באתר airfleets.net (באנגלית)
יחסי רופא–מטופל

יחסי רופא-מטופל הם נושא מרכזי ברפואה, וחיוניים למתן טיפול רפואי ברמה גבוהה באבחון ובטיפול במחלות. יחסי רופא-מטופל הם מיסודות האתיקה הרפואית בת זמננו. מרבית בתי הספר לרפואה והאוניברסיטאות מלמדים סטודנטים לרפואה מההתחלה, עוד בטרם דרכה כף רגלם בבתי חולים, לשמור על מערכת יחסים מקצועית עם המטופלים, להימנע מפגיעה בכבודם, ולכבד את פרטיותם.
חשיבות

מטופל חייב לבטוח בכישוריו של רופאו וחייב לחוש שהוא יכול להתוודות בפניו. יצירת מערכת יחסים טובה עם המטופל חשובה עבור מרבית הרופאים. עם זאת, כמה התמחויות רפואיות, כמו פסיכיאטריה ורפואת משפחה, מדגישות את היחסים בין הרופא למטופל יותר מהתמחויות רפואית אחרות, כמו פתולוגיה או רדיולוגיה.
איכות יחסי רופא-מטופל חשובה לשני הצדדים. ככל שהיחסים במונחי כבוד הדדי, ידע, אמון, ערכים משותפים, נקודות מבט על המחלה והחיים, והזמן שהוקצה, יהיו טובים יותר, כך יהיו כמות ואיכות המידע על המחלה שיועבר בין הרופא לחולה טובות יותר, ובכך ישתפרו הדיוק באבחון והידע של החולה על מחלתו. כשיחסים אלו גרועים נפגעת יכולתו של הרופא לבצע הערכה מלאה, והחולה עלול יותר לפקפק באבחון ובטיפול המוצע, ולכן לא ליישם בפועל את ההצעה הרפואית. בנסיבות אלו, וגם במקרים שיש חילוקי דעות רפואיים אמיתיים, יכול החולה לנסות לקבל "דעה שנייה" מרופא אחר או שהחולה יכול לפנות לרופא אחר.
היבטים > עליונות הרופא

ביחסים ביניהם הרופא נמצא במעמד גבוה מהמטופל, משום שלרופא יש הידע והמוניטין, ובדרך כלל הוא נפגש עם המטופל בסביבה הטבעית לרופא, בקליניקה או בבית החולים שבו הוא עובד.
היחסים בין הרופא למטופל נעשים מורכבים יותר גם בשל סבלו של המטופל ויכולתו המוגבלת להקל על עצמו, וכתוצאה מכך הוא מגיע למצב ייאוש ותלות ברופא.
רופא חייב לכל הפחות להיות מודע לחוסר השוויוניות במטרה ליצור קשר ולהפיק את המרב מהתקשורת עם המטופל.
היבטים > ריפוי או ריצוי

המצב בו הטיפול היעיל ביותר (או לעיתים חוסר צורך בטיפול) אינו מה שהמטופל דורש מסיבות שונות מעמיד את הרופא בפני דילמה. במקרה כזה, יאלץ הרופא לבחור בין טובת המטופל או תועלות חומריות אחרות לבין יחסי רופא-מטופל או היבטים פסיכולוגיים או רגשיים אחרים.
היבטים > רשמי או ידידותי

על פי סקרים, יש חילוקי דעות בין רופאים למטופלים עד כמה רשמיים או ידידותיים צריכים להיות יחסי רופא-מטופל. לדוגמה, על פי מחקר סקוטי  רוצים המטופלים כי הרופא יפנה אליהם בשמם הפרטי יותר מאשר נהוג כיום. על פי מחקר זה, רוב המטופלים (223) או שאהבו שפנו אליהם בשמם הפרטי או שהיו אדישים (175). רק 77 אנשים, רובם מעל לגיל 65, שסלדו מכך. מצד שני מרבית המטופלים אינם רוצים לפנות לרופא בשמו הפרטי.
נקודות מבט

ניתן לנתח את יחסי רופא-מטופל מנקודת המבט של ערכי האתיקה הרפואית, עד כמה מושגות המטרות של אי גרימת נזק, אוטונומיה (למטופל זכות לבחור או לדחות את הטיפול), עשיית הטוב ביותר למטופל וצדק (חלוקת משאבים הוגנת). ערכים ונושאים אתיים רבים יכולים להתווסף לארבעת אלו. בחברות שונות, בתקופות שונות ובתרבויות שונות ניתנה עדיפות לערכים שונים. למשל, במהלך 30 השנים האחרונות ניתן בטיפול הרפואי בעולם המערבי דגש הולך גובר לאוטונומיה של המטופל בקבלת החלטות.
ניתן לנתח את היחסים והתהליך במונחי כוח וחברה (לדוגמה כפי שעשה מישל פוקו), או במונחי עסקות כלכליות. במהלך המאה האחרונה[דרושה הבהרה] ניתן לרופאים מעמד נכבד יותר ויותר, והשליטה על הגישה לתרופות מרשם הופקדה בידיהם כאמצעי של בריאות הציבור. שליטה זו מייצגת ריכוז כוח ויש בה יתרונות וחסרונות למטופלים מסוימים בתנאים מסוימים. סיבוך נוסף אירע ב-25 השנים האחרונות[דרושה הבהרה] כאשר מחירי הטיפולים הרפואיים התייקרו, וגורם שלישי (חברת ביטוח או מוסד ממשלתי) דורש לעיתים קרובות להיות חלק בקבלת ההחלטות מסיבות שונות, ובכך לצמצם את חופש הבחירה של נותני השירות הרפואי ושל המטופלים בדרכים רבות.
בחלק מהמצבים, לדוגמה במחלקה בבית חולים, יחסי רופא-מטופל מורכבים הרבה יותר, ואנשים רבים נוספים מעורבים כאשר מישהו חולה: קרובי משפחה, שכנים, אחיות, צוות טכני, עובדים סוציאליים ואחרים.
התנהגות ליד מיטת החולה

התנהגותו של הרופא ליד מיטת החולה משמעותית בהשפעתה על יחסי רופא-מטופל. התנהגות נכונה היא כזו המרגיעה ומנחמת את החולה יחד עם הקפדה על אמירת אמת לגבי האבחנה על מצב החולה. לטון הדיבור, לשפת הגוף, לפתיחות ולנוכחות יש השפעה על ההתנהגות ליד מיטת החולה. התנהגות שאינה נכונה עלולה לגרום לחולה לחוש חוסר סיפוק, חשש, פחד או בדידות. התנהגות נכונה של הרופא קשה במיוחד כאשר על הרופא להסביר לחולה את האבחנה של מחלתו במלואה ותוך כדי כך למנוע מהחולה מלהיבהל.
תמורות ביחסי רופא-מטופל

יחסי רופא-מטופל עברו תמורות כתוצאה מתהליכים שונים. תהליך מרכזי הוא ההכרה בזכויות האדם, וכתוצאה מכך, בזכויות המטופל. ההכרה בזכויות האדם הביאה לעליה במעמדו במסגרת מערכת יחסים זו, ובהמשך, לפריצת מערכת היחסים על ידי המדינה והסדרתה, לצורך הגנה על המטופל.
ראו גם

אתיקה רפואית
חוק זכויות החולה
יחסי אחות-מטופל
לקריאה נוספת

פרופ' אבינעם רכס (עורך), אתיקה רפואית, הוצאת ההסתדרות הרפואית בישראל, עמודים 25–38
הערות שוליים

↑  לסקירת התמורות השונות, ראו: נתנאל ר. בושרי ורון בן-ארי (2015), טיפול רפואי כפוי בעידן ההסכמה מדעת, 23-30, 55-224.
↑  נתנאל ר. בושרי ורון בן-ארי (2015), טיפול רפואי כפוי בעידן ההסכמה מדעת, 67-106.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb11942576s (data)  LNB: 000114205
נתיב העשרה (סיני)

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל ישראל
 מחוז:  פתחת רפיח
 נפה:  חבל ימית
 תאריך ייסוד:  1973
 סיבת נטישה:  הסכם השלום בין ישראל למצרים
 תאריך נטישה:  1982
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ביישוב לשעבר:  150 (1977)
 קואורדינטות:  31°12′44″N 34°13′05″E﻿ / ﻿31.21232°N 34.218°E﻿ / 31.21232; 34.218
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת סיני מוגדלת) אל-עריש אסמאעיליה שארם א-שייח' סואץ ג'בל קתרינה טאבה נואיבה אבו רודס נח'ל א-טור פורט סעיד ישראל ירדן ערב הסעודית  הים התיכון ים סוףנתיב העשרה(למפת סיני רגילה) אל-עריש אסמאעיליה שארם א-שייח' סואץ ג'בל קתרינה טאבה נואיבה אבו רודס נח'ל א-טור פורט סעיד ישראל ירדן ערב הסעודית  הים התיכון ים סוףנתיב העשרה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נתיב העשרה היה התנחלות ומושב בחבל ימית. המושב נקרא על שמם של עשרה חיילים שנהרגו בשנת 1971 בתאונת מסוק סמוך לרפיח. ראשיתו של המושב היה בשנת 1973 כשהוקם כהתנחלות בחבל ימית, והקיפו אותו המושב שדות ממערב, המושב תלמי יוסף ממזרח, צומת שדות מצפון-מערב, וצומת אבשלום מצפון מזרח.
ראשוני המתיישבים היו קבוצה של 30 משפחות שהגיעו בחודש יולי 1973. המושב היה יישוב חקלאי שעסק בעיקר בגידול ירקות, פרחים, ענבים ומנגו, וכן גידול כבשים ועופות. ב-1977 שוער כי חיו במושב כ-150 אנשים. כמו כן, מהכביש הממשיך מהמושב דקלה שנמצא גם כן בחבל, היה לחוף הים התיכון "חוף העשרה", גם כן על שם 10 הנהרגים בתאונה.
במסגרת הסכם השלום עם מצרים, פונה המושב, ונהרס בסוף אפריל 1982. תושבי המושב קיבלו רשות להישאר בו אחרי 1 באפריל 1982, תאריך הפינוי של סיני מאזרחים ישראליים, מפני שהבתים במושב החדש לא היו עדיין מוכנים. ב-4 באפריל 1982 קיימו התושבים טקס פינוי של המושב. באותה שנה הוקם מחדש המושב נתיב העשרה מצפון לרצועת עזה, ליד יד מרדכי. בעקבות הפינוי, קיבלה כל אחת מ-58 המשפחות במושב פיצוי של כ-543,000 דולר.
הערות שוליים

↑  ילקוט הפרסומים 2633 (עמ' 1825), ‏10 ביוני, 1980
↑  משפחות מימית שמתקשות לעבור יוכלו להשאר שבוע־שבועיים לאחר הפינוי, דבר, 22 במרץ 1982
↑  דני צדקוני, מתנגדי הנסיגה יפונו מחבל ימית אחר הפסח, דבר, 5 באפריל 1982
↑  180 מליון דולר פיצויי הפינוי, מעריב, 18 בספטמבר 1984
| ישובי סיני שפונו במסגרת הסכם השלום בין ישראל למצרים או הסכמים אחרים |
| --- | --- | --- |
| יישובי חבל ימית | אבשלום • אוגדה • דקלה • חולית • חרובית • חצר אדר • ימית • מחנה נורית • מעוז הים • נאות סיני • ניר אברהם • נתיב העשרה • פריאל • פרי גן • סופה • עצמונה • שדות • תלמי יוסף |  |
| יישובי מרחב שלמה | אופירה • די זהב • נביעות • שלהבת • זהרון |  |
| נוספים | קדש ברנע • נח"ל ים • נח"ל תרשיש |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007574023105171  VIAF: 25145424509186830288   WorldCat (עם VIAF): 25145424509186830288
ברוניסלב מלינובסקי

| --- | --- |

 לידה:  7 באפריל 1884 קרקוב, ממלכת גליציה ולודומריה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  16 במאי 1942 (בגיל 58) ניו הייבן, קונטיקט, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  אנתרופולוגיה תרבותית 
 מקום קבורה:  Evergreen Cemetery 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה היגלונית  בית הספר לכלכלה של לונדון  אוניברסיטת לייפציג  Jan III Sobieski High School in Kraków 
 מוסדות:  אוניברסיטת קורנל  בית הספר לכלכלה של לונדון  אוניברסיטת ייל 
 תלמידי דוקטורט:  אדמונד ליץ', Z. K. Matthews, Audrey Richards, Hilda Kuper, Raymond Firth 
 פרסים והוקרה:  Honorary Fellow of the Royal Society Te Apārangi  הרצאות מסנג'ר (1932) 
 בן או בת זוג:  Elsie Masson (1919–1935)  Valetta Swann (1940–1942) 
 
ברוניסלב קספר מלינובסקי (בפולנית: Bronisław Kasper Malinowski; ‏7 באפריל 1884 – 16 במאי 1942) היה אנתרופולוג פולני, שנחשב אחד האנתרופולוגים החשובים במאה ה-20 בשל מחקריו החדשניים בעבודת שדה אתנוגרפית, המחקר על החליפין, והאתנוגרפיה העשירה שלו על אודות מלנזיה.
ביוגרפיה

מלינובסקי נולד בקרקוב, פולין, למשפחה מהמעמד הבינוני-גבוה. אביו היה פרופסור ואמו באה ממשפחה בעלת קרקעות. הוא היה ילד חולני וסבל מבריאות רעועה כילד, אך הצליח מאוד בבית הספר. הוא קיבל תואר דוקטור מהאוניברסיטה היגלונית ב-1908, שם הוא התמקד במתמטיקה ובמדעים. בשנתיים הבאות הוא היה באוניברסיטת לייפציג, שם הוא הושפע בידי וילהלם וונדט והתאוריות שלו של פסיכולוגיה חברתית. אלה הובילו אותו לעניין באנתרופולוגיה. באותו הזמן, ג'יימס פרייזר וחוקרים בריטים אחרים היו בין האנתרופולוגים הידועים ביותר, לכן נסע מלינובסקי ללונדון ללמוד בבית הספר לכלכלה של לונדון (LSE) ב-1910.
ב-1914 הוא נסע לגינאה (פפואה), למה שאחר כך יקרא גינאה החדשה (פפואה גינאה החדשה), שם הוא עשה עבודת שדה במיילו ואחר כך באיי טרובריינד. הוא עשה כמה מסעות לאזור זה, שחלקם הוארכו כדי שלא להגר מהקולוניה האוסטרלית בזמן מלחמת העולם הראשונה. בזמן זה הוא ביצע את מחקריו על הקולה.
ב-1922 קיבל מלינובסקי דוקטורט באנתרופולוגיה והחל ללמד בבית הספר לכלכלה של לונדון. באותה שנה ספרו "ארגונאוטים (ימאים) של האוקיינוס השקט המערבי" הופיע. הספר נחשב כיצירת מופת, ומלינובסקי נעשה לאחד מהאנתרופולוגים הידועים ביותר בעולם. בשלושים השנה הבאות מלינובסקי ביסס את ה-LSE כאחד מהמרכזים הגדולים בבריטניה לאנתרופולוגיה. הוא הכשיר תלמידים רבים, כולל תלמידים מהקולוניות של בריטניה, שהיו לדמויות חשובות בארצות המוצא שלהם.
מלינובסקי לימד לפרקים גם בארצות הברית, והוא היה באחד ממסעות אלה כשפרצה מלחמת העולם השנייה. הוא נשאר בארצות הברית, וניתנה לו משרה באוניברסיטת ייל, שם הוא נשאר עד מותו.
הישגים

מלינובסקי נחשב לחוקר הראשון שהוציא את האנתרופולוגיה אל השטח, אל שדה המחקר, והרבה לכתוב על המתודולוגיה הזאת. אנתרופולוגים לפניו נהגו לעשות את המחקר שלהם על ידי ראיונות, ולא ניסו לחיות יחד עם הנחקרים עצמם. אנתרופולוגים אלה, כדוגמת אדוארד טיילור, מכונים כיום "אנתרופולוגים של כורסה". מלינובסקי הדגיש את חשיבותה של התצפית המשתתפת, וטען כי אנתרופולוגים חייבים להיות בשטח כדי לתעד את חיי היום יום, החשובים על מנת להבין את התרבות השונה. המחקר שלו על שרשרת הקולה היה חשוב מאוד להתפתחות התאוריה האנתרופולוגית של החליפין, והחומר מאיי טרויבריאנד נדון רבות בספרון של מרסל מוס, "המתנה". מלינובסקי היה ממייסדי האסכולה האנתרופולוגית חברתית הידועה כפונקציונליזם. בניגוד לפונקציונליזם הסטרוקטורלי של רדקליף-בראון, מלינובסקי טען כי התרבות פועלת כדי לענות על צורכיהם של היחידים ולא של החברה.
תיאטרון ירושלים

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מרכז אמנויות במה, אולם תיאטרון 
 כתובת:  דוד מרכוס 20, ירושלים
 מיקום:  ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1971
 תאריך פתיחה רשמי:  1971 
 קואורדינטות:  31°46′08″N 35°12′56″E﻿ / ﻿31.76891111°N 35.21564444°E﻿ / 31.76891111; 35.21564444
 אתר רשמי
 he
 
לוגו תיאטרון ירושלים
לוגו תיאטרון ירושלים עם הקמתו
תיאטרון ירושלים בלילה
הפסל "בראשית" של יחיאל שמי, המוצב ברחבת התיאטרון
תיאטרון ירושלים הוא מרכז התרבות הגדול בישראל לאומנויות הבמה, המפגיש בין ז'אנרים שונים: הצגות תיאטרון, מופעי מחול, מופעי מוזיקה, מפגשי תרבות, הרצאות, סרטי איכות, מופעי בידור, פסטיבלים ותערוכות. התיאטרון שוכן בשכונת טלביה בעיר.
היסטוריה > מיקום התיאטרון

התיאטרון ממוקם בסמוך למשכן בית הנשיא, מעון ראש הממשלה, המוזיאון לאמנות האסלאם, בית הנסן ועוד.
היסטוריה > תולדות המבנה

בשנת 1958, עיריית ירושלים, בראשותו של מרדכי איש שלום, הכריזה על תחרות עיצוב לתיאטרון עירוני. האדריכלים מיכאל נדלר, שולמית נדלר ושמואל ביקסון זכו בפרס הראשון.
טדי קולק, הגה יחד עם ידידיו הנדבנים מיילס מ. שרובר וגיטה שרובר, את רעיון הקמתו של תיאטרון ירושלים, ותרומתה של משפחת שרובר אפשרה את בנייתו של האגף המרכזי של הבניין.
הנחת אבן הפינה לתיאטרון התקיימה באוקטובר 1964.
בדבריו בטקס, אמר זלמן ארן, שר החינוך דאז, כי "ניסיון החיים לימדני, כי הצגת מחזה טוב ומובן לצופה ממלאת לעיתים תפקיד של דחפור עוקר-סלעים ומיישר הרים לסלילת דרך - דרך לתרבות".
הבניין נחנך בחודש אוקטובר 1971, ובו אולם אחד - תיאטרון שרובר ובו 970 מקומות ישיבה.
במהלך שנות ה-80, בסיוע תרומות של משפחת קראון משיקגו ומטעם הקרן לירושלים, נבנה אגף נוסף בתיאטרון, אשר נחנך בפברואר 1986, וכולל 3 אולמות נוספים: אולם הנרי קראון – 760 מקומות, אולם רבקה קראון – 450 מקומות ישיבה, והתיאטרון הקטן – 117 מקומות ישיבה. התכנון של האגף החדש בוצע על ידי משרד האדריכלים המקורי. ב-2009, נפתח אולם נוסף, האולפן- BLACK BOX, ובו עד 280 מקומות ישיבה, ובספטמבר 2014 נחנך אולם תיאטרון מיקרו.
היסטוריה > הקונספט הארכיטקטוני

בטקס חנוכת תיאטרון ירושלים הדגיש מתכנן המתחם האדריכל מיכאל נדלר שלנגד עיני המתכננים עמד לא רק מבנה פונקציונלי מורכב, אלא מבנה המהווה יצירה ארכיטקטונית ייחודית. בבסיס התכנון הארכיטקטוני עמד הרעיון של הקמת מתחם תרבות בו "הכוונה להפוך את החוויה של "ההליכה" להצגה או לקונצרט באולם זה או אחר לכניסה אל עולם של אירועים מגוונים בשדה התיאטרון והמוזיקה המתרחשים באולמות ובחללים השונים של המבנה."
הבניין, ששני האלמנטים של אבן ובטון שולטים בו, הן בפנים והן בחוץ, מורכב משלוש מערכות יסוד:
מערכת הכתלים: מערכת הכתלים בעלת עקומות היוצרות מתח פנימי, חובקת את ההר בטרסות נמוכות והוריזונטליות באופיין, מתרוממות אל המבנה הנמוך ומשם לכתלים בעלי ממדים המקיפים את גרעין המבנה וגרעין זה עולה כמגדל הבמה.
מערכת החללים: הכניסה הראשית הרחבה והנמוכה מעבירה את הקהל לחלל מרכזי גבוה ורחב עם יציע המתפתח סביבו. חלל זה מוליך משני צידי האולם במעברים מדורגים אל חלל גבוה וכניסה מודגשת לאולם. האולם כחלל השיא בעיצובו ובממדיו, בעל שיפוע אמפיתיאטרלי חריף ואחיד, ללא יציע, מאפשר מיזוג עם חלל הבמה ומשיג קשר הדוק בין הקהל והשחקנים.
מערכת הפיסול:
מורכבת ממספר יחידות פיסול, שהוזמנו על ידי מיילס שרובר מהפסל יחיאל שמי, היוצרות אף הן קשר והמשכיות בין החוץ לפנים. הפיסול משולב בארכיטקטורה של המתחם, ומהווה חלק אינטגרלי ואורגני של המבנה.
שלשה פסלי בטון גדולים - אחד ברחבה, השני, תבליט מעל הכניסה הראשית והשלישי בתוך האכסדרה הראשית.
כאשר נבנה אגף קראון הוצבו פסלים נוספים של יחיאל שמי המשולבים בארכיטקטורה, בחזית האגף ובגרם המדרגות הפנימי.
"האתגר הארכיטקטוני היה ביצירת שיווי משקל בין הכנות הפונקציונלית, השאיפה לצניעות ופשטות בשימוש בחומרים ובחללים, ובין החלום ליצור סביבה חגיגית וייחודית להתרחשויות אשר תפקידן להעשיר את הנפש".
היסטוריה > חללים במבנה

במתחם התיאטרון יש גם פטיסרי ומסעדה מקבוצת טלביה,, חנות ספרים ותקליטורים ואכסדראות מרווחות שעל קירותיהן מוצגות תערוכות אמנות מתחלפות.
היסטוריה > מבנה לשימור

תיאטרון ירושלים, יחד עם בית הנשיא, ומוסד ון ליר, מופיעים בשנת 2012 כמבנים לשימור בכרטסת העירונית של עיריית ירושלים, כאשר אזור טלביה מוגדר כאזור לשימור.
פעילות

מאז היווסדו, תיאטרון ירושלים התפתח להיות מתחם התרבות והאמנות הגדול בישראל.
המתחם נותן במה לכל אמנויות הבמה, המסך, האמנות החזותית והאמנות הפלסטית ומציג שפה אמנותית עדכנית. הוא מעניק לקהל מתרחב של שוחרי אמנות ותרבות, חוויה תרבותית כוללת וחושף אותו ככל האפשר לשיח, לאתגרים וליצירה התרבותית העכשווית בארץ ובעולם.
מדי ערב מועלות במתחם הצגות של מיטב התיאטראות וקבוצות התיאטרון בארץ, מופעי מחול של להקות מובילות מהארץ ומהעולם, קונצרטים, מופעי מוזיקה, מפגשי תרבות, מופעי בידור וסרטי איכות. בד בבד מוסיף התיאטרון לפתח הפקות מקור, פסטיבלים ואירועים מיוחדים.
מדי שנה מבקרים למעלה מ-800.000 אורחים בתיאטרון, ומאות אמנים ושחקנים מהארץ ומרחבי העולם, התארחו מאחורי ולפני הקלעים.
פעילות > תיאטרון

עוד בעת הנחת אבן הפינה, נקבע כי התיאטרון ישמש לפני הכל, בית ליצירה תיאטרלית בירושלים. מאז ועד היום, התיאטרון מציב במרכז הווייתו את הצגות התיאטרון והעשייה התיאטרלית על כל גווניה. מאות הצגות מועלות על הבמות במתחם התיאטרון מדי שנה. דרמות מרגשות לצד קומדיות משעשעות, קלאסיקה עולמית לצד מחזאות ישראלית, מחזאות עולמית בת-זמננו ועיבודים ליצירות מופת ספרותיות. העושר התיאטרלי המוגש על ידי טובי היוצרים והאמנים הפועלים בתיאטראות המובילים, בקבוצות הפרינג’ ובמרחב העצמאי. בתיאטרון ירושלים פועל באופן קבוע תיאטרון מיקרו, תיאטרון יוצר ותיק מירושלים.
פעילות > מחול

התיאטרון משמש בית ללהקות המחול המובילות בישראל ומארח הרכבי מחול בינלאומיים ויוצרים עצמאיים. לתיאטרון יעד בבניית תוכנית המאפשרת לקהל חובבי המחול, ליהנות מהיצירות החשובות ופורצות הדרך של עולם המחול העכשווי, תוך שימת דגש על מקצועיות, התפתחות ודמיון. מדי שנה מתקיימים במתחם מופעים של מיטב הלהקות, הרקדנים והכוריאוגרפים המגישים את היצירות המובילות בעולם המחול העכשווי והקלאסי וזוכים לשבחים מצד האורחים. כמו כן מארח התיאטרון פסטיבל “הרמת מסך“, פסטיבל שמטרתו לאפשר ליוצרים עצמאיים, להציג עבודות בביצוע בכורה.
פעילות > מוזיקה

בתיאטרון מתקיימת פעילות מוזיקלית ענפה, והוא מהווה ביתה של התזמורת הסימפונית ירושלים. עשרות קונצרטים נערכים מידי עונה בתיאטרון בביצוע התזמורות המובילות, הרכבים קאמריים, רסיטלים ואופרות בהשתתפות מקהלות, מנצחים וסולנים אורחים מהארץ ומחו"ל. מאת מיטב התזמורות בישראל. מדי שנה מתארחים מאות מופעים מוזיקליים מגוונים מהארץ ומהעולם במגוון סגנונות מג'אז, דרך פופ ורוק, זמר ישראלי ועד מוזיקת עולם. בתחילת 2016 הפך המשכן גם לביתה החדש של תזמורת ירושלים מזרח ומערב.
פעילות > מפגשי תרבות

מפגשי התרבות המתקיימים בתיאטרון, נולדו מהצורך בדיון מעמיק לשיח פעיל סביב התרבות בכלל ואמנויות הבמה בפרט. סדרות המפגשים מורכבות משיחות והרצאות על תיאטרון, מחול, מוזיקה, קולנוע, פסיכולוגיה, אמנויות ועוד. אנשי המקצוע המובילים בכל אחד מהתחומים מנחים את המפגשים הללו ומייצרים שיח מרתק.
פעילות > סרטי איכות

בתיאטרון מתקיימות הקרנות של סרטי איכות חדשים מהארץ ומהעולם ומגוון אירועים קולנועיים: אירועי טרום בכורה ובכורות חגיגיות בדגש על קולנוע ישראלי, סרטים בליווי הרצאות, אירועים מיוחדים לחגים ומועדים בשיתוף פעולה עם גופים שונים כגון: יד ושם, מרכזי תרבות, פסטיבלים ועוד.
פעילות > פסטיבלים

התיאטרון מפיק מדי שנה את פסטיבל סוף הקיץ - חגיגת אמנויות בסוף חודש אוגוסט ברחבת התיאטרון, ואת פסטיבל פסנתרים - חגיגה מוזיקלית בעקבות יוצרים ומלחינים. הוא ביתו של פסטיבל ישראל ומארח פסטיבלים חשובים נוספים כמו פסטיבל העוד, פסטיבל הרמת מסך, ואחרים.
פעילות > הופעות בידור

בנוסף, מדי שנה עולים בתיאטרון עשרות מופעי בידור של כוכבי הבידור הישראלים, מתקיימות מגוון פעילויות לילדים, ביניהן הצגות במסגרת מנויי הילדים להצגות תיאטרון ומחוצה לה, סרטים, פסטיבלים ועוד.
פעילות > תערוכות

הקהל מוזמן לבקר בכ-80 תערוכות שונות העולות במהלך השנה בשמונה אכסדראות.
המקום נגיש לנכים, בעל מערכת שמע לכבדי שמיעה ועזרי ראייה לבעלי לקויות ראייה.