stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סוכן סמוי קודי בנקס

| --- | --- |

 בימוי:  הרלד זראט 
 הופק בידי:  גיא עוזרי‎ 
 תסריט:  זאק סטנץ', סקוט אלכסנדר, אשלי מילר, לארי קרצ'בסקי 
 עריכה:  ג'ים מילר 
 שחקנים ראשיים:  פרנקי מוניז אנדרו פרנסיס ג'אדג ריינהולד Moneca Delain דארל המונד טי אולסון Jeffrey Ballard Shayn Solberg נואל פישר Peter New כריס גוטייה מרטין דונובן קית' דיווד אנג'י הרמון הילרי דאף Alexandra Purvis סינתיה סטיבנסון ארנולד ווסלו דניאל רויבוק איאן מקשיין Lorena Gale בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 מוזיקה:  ג'ון פאוול 
 צילום:  דניס קרוסן 
 מדינה:  ארצות הברית, קנדה 
 חברת הפקה:  מטרו גולדווין מאייר, מאבריק 
 חברה מפיצה:  מטרו גולדווין מאייר, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  28 באוגוסט 2003 
 משך הקרנה:  102 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיה רומנטית, סרט ילדים, סרט ריגול, סרט פעולה 
 מקום התרחשות:  וושינגטון, סיאטל 
 הכנסות באתר מוג'ו:   agentcodybanks
 סרט הבא:  Agent Cody Banks 2: Destination London 
 www.agentcodybanksmovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
סוכן סמוי קודי בנקס (באנגלית: Agent Cody Banks) הוא סרט פעולה קומי אמריקאי משנת 2003, בבימויו של הרלד זווארט ועל פי תסריט מאת זק סטאנז, אשלי מילר, סקוט אלכסנדר ולארי קרזובסקי. הסרט עוקב אחר נער מתבגר בשם קודי בנקס, המגויס על ידי ה-CIA למשימה סודית בעקבות כישוריו הייחודיים. בתפקיד הראשי מככב פרנקי מוניז, ולצדו מככבים הילרי דאף, אנג'י הארמון, איאן מקשיין וקית' דייוויד.
הסרט מתאר כיצד קודי, נער תיכון רגיל לכאורה, נדרש להפוך לסוכן חשאי ולחדור אל חייה של נערה כדי למנוע מזימה מסוכנת המאיימת על העולם. העלילה משלבת אלמנטים של אקשן, מתח והומור קליל, עם דגש על חוויותיו של קודי כמתבגר שמתמודד עם חיי הריגול. הסרט זכה להצלחה קופתית והכניס כ-58.8 מיליון דולר ברחבי העולם אל מול תקציב הפקה של 28 מיליון דולר.
עלילה

קודי בנקס הוא נער בן 15 עם חיים רגילים – עד שיום אחד ה-CIA מגייס אותו למשימה מיוחדת. במסגרת תוכנית סודית, ילדים מחוננים גויסו ואומנו להיות סוכנים סמויים, מבלי שהוריהם ידעו על כך. קודי, שמתבלט ביכולותיו, נשלח למשימה הראשונה שלו: הוא צריך להתקרב לנטלי קונורס, בתו של מדען מוביל, כדי לגלות מה אביה מתכנן עם טכנולוגיית הננו-רובוטים שהוא פיתח.
בעזרת מפעילתו רוניקה מיילס, קודי לומד כיצד להתנהל בעולם הריגול, תוך שהוא מתמודד עם הקשיים של חיי בית הספר. במהלך החקירה, קודי מגלה כי המדען נאלץ לשתף פעולה עם ארגון טרוריסטי בראשות ד"ר ברינקמן ושותפו פרנסואה מולייר, שמתכננים להשתמש בננו-רובוטים לנשק קטלני. קודי נאלץ לשלב בין תפקידו כסוכן חשאי לבין חייו האישיים, כאשר המשימה הופכת למסוכנת יותר וגורמת לו לעמוד מול יריבים עוצמתיים.
צוות השחקנים

פרנקי מוניז – קודי בנקס, נער בן 15 שהוכשר כסוכן CIA.
הילרי דאף – נטלי קונורס, בתו של המדען שאליו קודי צריך להתקרב.
אנג'י הארמון – רוניקה מיילס, סוכנת ה-CIA שמשמשת כמפעילה של קודי.
איאן מקשיין – ד"ר ברינקמן, הנבל הראשי שמתכנן להשתמש בטכנולוגיית הננו-רובוטים כנשק.
ארנולד ווסלו – פרנסואה מולייר, יד ימינו של ברינקמן ואחד ממנהיגי הארגון.
קית' דייוויד – מנהל ה-CIA, שמפקד על הפרויקט בו קודי משתתף.
סינת'יה סטיבנסון – אמא של קודי, שלא יודעת על עיסוקו הסודי.
דניאל רואבאק – אבא של קודי, שחייו מתנהלים ללא ידיעה שבנו הוא סוכן סמוי.
ביקורות

סוכן סמוי קודי בנקס קיבל ביקורות מעורבות. באתר Rotten Tomatoes הסרט זכה לציון של 39% בהתבסס על 104 ביקורות, עם קונצנזוס ביקורתי לפיו: "הסרט מצליח להיות מהנה בזכות האקשן והגימיקים הטכנולוגיים שלו, אך העלילה צפויה ונשענת על קלישאות." באתר Metacritic, הסרט קיבל ציון ממוצע של 41 מתוך 100, המבוסס על 25 ביקורות, דבר המעיד על ביקורות מעורבות-שליליות.
מבקרים ציינו שהסרט מספק הנאה לקהל היעד הצעיר, אך הדמויות והסיפור אינם מקוריים או חדשניים. ההשוואה לסדרת ג'יימס בונד לנוער חזרה במספר ביקורות, אך נטען כי הסרט לא מצליח לממש את הפוטנציאל שלו במלואו. מצד שני, הופעתם של פרנקי מוניז והילרי דאף זכתה לשבחים מסוימים על הכימיה ביניהם ועל הקלילות שהכניסו לסרט.
שאול טשרניחובסקי

| --- | --- |

שאול טשרניחובסקי, 1927
 לידה:  20 באוגוסט 1875 האימפריה הרוסית מיכאילובקה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  14 באוקטובר 1943 (בגיל 68) המנדט הבריטי ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 שם לידה:  שאול (סאול) גוטמנוביץ' טְשֶׁרְנִיחוֹבְסְקִי
 מדינה:  האימפריה הרוסית, ברית המועצות, פלשתינה (א"י) 
 לאום:  יהודי
 מקום קבורה:  בית הקברות טרומפלדור 
 עיסוק:  רופא, משורר עברי ומתרגם
 מקום לימודים:  אוניברסיטת היידלברג, אוניברסיטת לוזאן, Imperial University of St. Vladimir 
 שפות היצירה:  עברית
 תחום כתיבה:  שירים לאומיים, תרגומים
 סוגה:  שירי טבע
 נושאי כתיבה:  שירי מולדת
 יצירות בולטות:  שירי מולדת אני מאמין (שחקי שחקי), אומרים ישנה ארץ, הוי ארצי מולדתי תרגומים איליאדה, אודיסיאה
 תקופת הפעילות:  1891–1943 (כ־52 שנים)
 פרסים והוקרה:  פרס ביאליק (1942, 1940)  אביר הצלב הגדול של הוורד הלבן של פינלנד (1935)  מסדר סטניסלב הקדוש, דרגה 3  אות המסדר אנה הקדושה, דרגה 3 
 חתימה:   
 
שאול גוטמנוביץ' טְשֶׁרְנִיחוֹבְסְקִי (בכתב רוסי: Саул Гутманович Черниховский; י"ט באב תרל"ה, 20 באוגוסט 1875 – ט"ו בתשרי (א' סוכות) תש"ד, 14 באוקטובר 1943) היה רופא, משורר עברי ומתרגם, מגדולי המשוררים העבריים. מזוהה עם שירת הטבע, הושפע רבות מתרבות יוון העתיקה.
ארכיונו מופקד במכון גנזים ארכיון הסופרות והסופרים העבריים בישראל, שממוקם בבית אריאלה שבתל אביב.
הנצחתו

בשנת 1943 קבעה עיריית תל אביב פרס על שמו: פרס טשרניחובסקי לתרגומי מופת. טשרניחובסקי השתתף בעריכת תקנון הפרס ונכח בחלוקתו הראשונה.
על שמו נקרא בית הסופר בתל אביב, מרכז אגודת הסופרים העבריים בארץ ישראל. כמו כן נקראים על שמו רחובות ביישובים רבים בארץ, ביניהם תל אביב, ירושלים, חיפה, רחובות, כפר סבא, נתניה, עפולה, הרצליה, והוד השרון. גם בתי ספר ביישובים נקראו על שמו. ברמת גן נקרא על שמו גן שאול.
טשרניחובסקי נבחר, ביחד עם לאה גולדברג, נתן אלתרמן ורחל המשוררת, להתנוסס על גבי סדרה ג' של שטרות השקל החדש. השטרות הנושאים את דמותו בערך נקוב של 50 ש"ח נכנסו למחזור בספטמבר 2014.
לרגל יום הולדתו ה-145 של שאול טשרניחובסקי, חנך שגריר ישראל באוקראינה לוח זיכרון בכפר הולדתו, מיכאילובקה, ולכבוד האירוע תורגם לראשונה שירו "אומרים ישנה ארץ" לאוקראינית.
ב- 17 באפריל 1996, הנפיק השירות הבולאי סדרה של 14 בולי דאר שנקראה "סופרים עבריים בדורות האחרונים", שעליהם דיוקנאות של 12 סופרים, ביניהם טשרניחובסקי, ו-2 סופרות. כל בול בסדרה שויך לאישיות אחת. האמן אד ואן אויין עיצב את הבול שהוקדש לו ושמו גם-כן הופיע על הבול עצמו.
ב- 1 באפריל 2018 ברחוב טשרניחובסקי בתל אביב, נפתח בית המלון THE SAUL על שמו של המשורר. בית המלון הוקם בבנין שנבנה ב-1947 ועיצובו כולל אלמנטים תל אביבים רבים. מקצת משיריו של שאול טשרניחובסקי מופיעים ברחבי המלון.
ספריו > כללי

חזיונות ומנגינות א' (1898), הוצאת תושיה, ווארשא
חזיונות ומנגינות ב' (1901)
שירים לילדי ישראל (1907)
שירים (1911)
שירים לילדי ישראל, חוברת ניצנים -מספר 21–22, הוצאת תושיה ורשה, (1912)
שירים (1920), הוצאת השלח, אודיסא-תרע"א, דפוס: ח.נ. ביאליק, ש. בורישטין
ספר האידיליות, (1922) הוצאת מוריה, ירושלים, ברלין, אודסה, ברלין תרפ"ב
סיפורים (1922), הוצאת דביר ירושלים, ברלין תרפ"ב
מחברת סונטות (1922), הוצאת דביר ירושלים, ברלין תרפ"ב
החליל (1923)
בר-כוכבא (1924)
עמנואל הרומי, מונוגרפיה, (1924), הוצאת אשכול, ברלין תרפ"ה.
שירים חדשים (1924)
ספר הבלדות (1930)
מגלות לבתי הספר, ברית-מילה (אידיליה מחיי היהודים בטבריה), יצא על פי הצעת מחקת החינוך של הסוכנות היהודית לארץ-ישראל, תרצ"א (1930), הוצאת "אמנות", תל אביב
כל כתבי שאול טשרניחובסקי (1932)
שירי שאול טשרניחובסקי לאחיו הצעירים (1936)
גורן: שירים נבחרים לילדי ישראל (1936),(ליובל הששים של המשורר), הלקוט וההשמטות נעשו בידי ז. אריאל, הוצאת שטיבל, חברה בע"מ, תל אביב.
סופרינו- פרקים מתוך הספרות העברית החדשה, חוברת ד', מעבד למתלמדים על ידי ד"ר ש. קאלקו. (1936), הוצאת "קדם", ברלין-שרלוטנבורג.
כל שירי שאול טשרניחובסקי (1937)
הו אדמה (1940)
שלושים ושלושה סיפורים (1941)
אשר היה ולא היה (1942), הציורים מאת נחום גוטמן, הוצאת יבנה, תל אביב.
שירים (1943)
כוכבי שמים רחוקים (1944), שירים אחרונים, הוצאת שוקן ירושלים ותל אביב, תש"ד.
שירי הארץ, (1946), הוצאת שוקן, ירושלים ותל אביב, תש"ז.
שירים לילדים, מצויר בידי נחום גוטמן, הוצאת דביר, תל אביב, ברלין.
שירים לילדים, מצויר בידי נחום גוטמן, הוצאת יבנה, תל אביב, תש"ו, (1946).
מבחר שאול טשרניחובסקי לבתי הספר ולעם (1962)
כל כתבי שאול טשרניחובסקי (1998)
ספריו > מתרגומיו

שירת היאותה, מאת: ה.ו. לונגפילו, הוצאת מוריה, אודסה, תרע"ג, (1912).
שירי אנקריאון, תרגם מיונית ש. טשרניחובסקי, ורשה, תר"ף, (1919). לסריקת הספר באתר הספרייה הלאומית.
אבנג'לינה, תרגם מאנגלית ש. טשרניחובסקי, הוצאת "עת לבנות", ברלין, תרפ"ג, (1922).
קורות וילהלם טל ורעיו, ה.י. מרשל, תרגם מאנגלית ש. טשרניחובסקי, הוצאת "עת לבנות", ברלין, תרפ"ג, (1922).
האדם בציורים מתקפלים-מראה גופנו מבפנים ופעולת אבריו, לבתי- הספר ולעוזרים בבתי-החולים, מאת: ד"ר פ. אבנהך, הוצאת " שול-און-ולט ", ברלין תרפ"ג, (1922).
עלילות גלגמש, הוצאת שטיבל, ורשה, תרפ"ד, 1924. (לסריקה באתר הספרייה הלאומית)
הלילה השנים עשר, מאת ויליאם שייקספיר, בימוי מיכאיל צ'כוב, הבימה, 1930
בכור השטן, מאת ג'ורג' ברנרד שאו, בימוי צבי פרידלנד, תפאורה מנחם שמי, הוצג בהבימה, בשנת 1931, פורסם לראשונה בדחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ו', 2016.
החולה בעיניו, מאת מולייר, 1932 (תורגם עבור תיאטרון הבימה, אך לא הוצג לבסוף)
אדיפוס המלך, מאת סופוקלס, בימוי טיירון גאטרי, תפאורה שלום סבא, הבימה, 1947
דופ, קטרינה אלישבע / שוכני העצים , מאנגלית, הוצאת "עת לבנות", תל אביב, תרפ"ד.
שירים מן האפוס הסרבי (מסרבית דרך גרמנית), הוצאת שוקן, תש"ו, 1946.
משא מלחמת איגור, הוצאת "ידידי", תל אביב, ארץ ישראל, 1939.
כלבא דשמיא מאת פרנסיס תומפסון, תרגם מאנגלית ש. טשרניחובסקי, הוצאת "ידידי", תל אביב (א"י), (1939).
אפלטון \ המשתה, הוצאת שוקן, ירושלים ותל אביב, תש"ז (1946).
הומרוס, האיליאדה, אודיסיאה, תרגם מיוונית ש. טשרניחובסקי, תשי"ד, (1953).
הומרוס, האיליאדה, התרגום המלא המקובל בעברית, שאול טשרניחובסקי (מתרגם), הוצאת עם עובד, תשנ"א, בפרויקט בן-יהודה
הומרוס, אודיסיאה, שאול טשרניחובסקי (מתרגם), ע"פ מהדורת עם עובד, תש"ע 2009, בפרויקט בן-יהודה
מהתלות: הבת החכמה, הנכד הטיפש, באתר הארץ, 19 בנובמבר 2019
יושבי המערות הקדמונים מאת קתרין א. דופּ (פרקים נבחרים מתרגום שנותר בכתב יד), בתוך 'דחק', כרך י"ב, 2020.
ספריו > עריכה

ספר המונחים לרפואה ולמדעי הטבע, רומי-אנגלי-עברי, מאת: ד"ר אהרן מאיר מזי"א - נשיא ועד הלשון העברית, בעריכת ד"ר שאול טשרניחובסקי, ירושלים, תרצ"ד, (1933).
ראו גם

אידיליה
לקריאה נוספת

יוסף קלוזנר, השלח - ירחון לספרות, למדע ולעייני החיים, חוברת - טשרניחובסקי, כרך ל"ה, חוברת ב',אודיסה, המו"ל: חברת "אחיאסף", נדפס בדפוס "כנרת", אלול תרע"ח, 1918.
כל כתבי שאול טשרניחובסקי, הוצאת עם עובד, 1990-2003, 8 כרכים.
חוברת טשרניחובסקי, ד"ר יוסף קלוזנר, השלח - ירחון לספרות, למדע ולענייני-החיים, כרך ל"ה, חוברת ב'(ר"ו), אלול תרע"ח (1918), אודיסה, בדפוס חברת "כנרת", יקאטרנייבסקי 36, המו"ל: חברת " אחיאסף".
(1929) Tchernichovsky and his poetry" (with renderings from the Hebrew), by l.v.snowman "
יוסף קלוזנר, שאול טשרניחובסקי: האדם והמשורר, קרן עברית על-שם סיר מונטגיו ברטון על יחדי החברה להוצאת-ספרים שע"י האוניברסיטה העברית, תש"ז.(1946). (הספר בקטלוג ULI)
ברוך קורצוויל, על ארבעה שירי טשרניחובסקי, הוצאת המחלקה לעלית ילדים ונוער \ מדור להדרכה, ירושלים תשי"ב (1951). (הספר בקטלוג ULI)
בן-אור אהרון (אורינובסקי), תולדות הספרות העברית החדשה, כרך שני, פרק שנים עשר, יזרעאל, תש"ך, (1959).
ברוך קורצווייל, ביאליק וטשרניחובסקי - מחקרים בשירתם, מהדורה שלישית, הוצאת שוקן, 1967.
אליעזר שביד, הערגה למלאות ההוויה: פרקי עיון בשירת ח"נ ביאליק וש. טשרניחובסקי, הוצאת ספרית פועלים, 1968. (הספר בקטלוג ULI)
(Saul Tschernichwsky -poet of revolt" by eising silberschlag (1968"
ידיעות גנזים, (אגודת הסופרים העברים בישראל),שאול טשרניחובסקי 100 שנים להולדתו, כרך ז', שנה 13, תשרי תשל"ו. (1975).
יוסף האפרתי (עורך), שאול טשרניחובסקי: מבחר מאמרי ביקורת על יצירתו, עם עובד, 1976. (הספר בקטלוג ULI)
יוסף האפרתי, האידיליה של טשרניחובסקי, הוצאת הקיבוץ הארצי, תשל"א. (הספר בקטלוג ULI)
זיוה גולן, חביבה יונאי, שאול טשרניחובסקי - ביבליוגרפיה (א. רשימת יצירותיו, ב. דברים עליו ועל יצירתו). מכון כץ לחקר הספרות העברית, באוניברסיטת תל אביב, ומרכז ההדרכה לספריות ציבוריות, תשמ"א.
אברהם שאנן, שאול טשרניחובסקי - מונוגרפיה, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1984. (הספר בקטלוג ULI)
אליהו ציפר, קונקורדנציה לשירת טשרניחובסקי, הוצאת חצב, תשס"ד.
יאיר מזור, טשרניחובסקי האחר - תבנית נוף סיפורו, לאמנות הסיפור של שאול טשרניחובסקי, הוצאת פפירוס, 1992. (הספר בקטלוג ULI)
בעז ערפלי, צעיר לעד - עיונים בשירת שאול טשרניחובסקי, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2011. (הספר בקטלוג ULI)
בעז ערפלי (עורך), שאול טשרניחובסקי: מחקרים ותעודות, מוסד ביאליק, 1994. (הספר בקטלוג ULI)
יום טוב הלמן, פרקים לשירי שאול טשרניחובסקי, הוצאת המכון העברי להשכלה בכתב בישראל, תשי"ז. (הספר בקטלוג ULI)
צבי לוז, (מבוא ועריכה), מבוא לשמש: מסות על כליל סוניטות לשאול טשרניחובסקי, אוניברסיטת בר-אילן, 1996. (הספר בקטלוג ULI)
עידו בסוק, ליופי ונשגב לבו ער – שאול טשרניחובסקי – חיים, הוצאת כרמל, 2017. (הספר בקטלוג ULI)
עידו בסוק (עורך), מאזנים צ"ב/5, אוקטובר 2018 - גיליון המוקדש לשאול טשרניחובסקי.
נורית גוברין. "אי אפשר לא לאהוב את תל אביב" - אפשר - שאול טשרניחובסקי ותל אביב, בתוך: 'קריאת הדורות - ספרות עברית במעגליה', כרך ז', הוצאת כרמל ואוניברסיטת תל אביב, תשע"ט / 2019.
בן-ציון כ"ץ, על חיי שאול טשרניחובסקי (פרויקט בן-יהודה)
גבריאל פרייל, על הנוֹפִיוּת בשירת טשרניחובסקי (הרצאה מעיזבון המשורר), דחק, כרך יז', 2024.
ביאורים

↑  ובמסגרת תפקידו זה, לא בחל גם "ללכלך את ידיו", וביצע "סבב בין בתי הספר וערך בדיקות סניטריות. והנה מפרוטוקולים מ-1942 המצויים בארכיונו שמכון גנזים של אגודת הסופרים, נשמרים שני פרוטוקולים כאלה" בהם מופיע בין השאר האזכור ש"בתי הכיסא נקיים". לעיון בפרוטוקולים אלה, בכתב ידו של טשרניחובסקי, שפורסמו בבלוג של מכון גנזים, ראו כאן.
↑  8 חודשים בלבד לפני מותו, כנראה שהיה עדיין בריא לחלוטין, לפי שב- 18 פברואר 1943, קיבל רישיון לקבלת 3 ק"ג תפוחי אדמה בשוק עלייה בתל אביב. כך עולה מהפתק שפרסם מכון גנזים בבלוג שלו (שם מופקד גם ארכיונו של טשרניחובסקי). לצפייה בכתב היד של הרישיון, ראו כאן.
↑  לקראת סוכות תשפ"ה, פרסם מכון גנזים שיר ילדים שכתב לסוכות. לצפייה בשיר בכתב ידו של המשורר, ראו כאן.
סטיבן צ'ונג

סטיבן צ'ונג (באנגלית: Steven Cheung; בסינית: 張振𤋮; נולד ב-23 ביוני 1982) הוא יועץ פוליטי אמריקאי, המשמש מנהל התקשורת של הבית הלבן. צ'ונג שימש כדובר הקמפיין של דונלד טראמפ בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2024, הוא עבד בעבר בקמפיינים של טראמפ ב-2016 וב-2020. הוא גם עבד עבור חברת אליפות הלחימה האולטימטיבית שבסיסה בלאס וגאס.
ביוגרפיה

צ'ונג נולד בסקרמנטו להורים סינים שהיגרו לארצות הברית. הוא היה שחקן כדורגל בתיכון, ולאחר מכן למד באוניברסיטת המדינה של קליפורניה בסקרמנטו (אנ') מדעי המחשב ומדעי המדינה.
ביוגרפיה > קריירה

כסטודנט בקולג' בשנת 2003, צ'ונג התמחה בכתיבת הנאומים של ארנולד שוורצנגר. הוא עבר לוושינגטון די. סי. ב-2008 כדי לעבוד על קמפיין הבחירות לנשיאות של ג'ון מקיין. בהמשך עבד צ'ונג על קמפיינים נוספים. בשנת 2013, החל צ'ונג לעבוד כמנהל תקשורת באליפות הלחימה האולטימטיבית בלאס וגאס.
ביוגרפיה > קריירה > קמפיין טראמפ

כבר לפני שדונלד טראמפ הוכרז כמועמד הרפובליקני לנשיאות ב-2016, צ'ונג עזב את עבודתו באליפות הלחימה האולטימטיבית והצטרף לצוות התקשורת והעיתונות של טראמפ.
צ'ונג היה מעורב בניסוח הצהרה שמתנערת מתמיכה בקו קלוקס קלאן ועיתון בעל עליונות לבנה, שתמכו בקמפיין של טראמפ. לדבריו, "מר טראמפ וצוות הקמפיין מגנים שנאה בכל צורה שהיא. הפרסום הזה דוחה והדעות שלהם לא מייצגות את עשרות מיליוני האמריקאים שמתאחדים מאחורי הקמפיין שלנו".
לאחר ניצחונו של טראמפ על הילרי קלינטון, צ'ונג מונה כיועץ לצוות המעבר לנשיאות. על פי דיווחים בתקשורת, הוא נשקל בשלב מסוים כמועמד לתפקיד דובר הבית הלבן. בסופו של דבר קיבל את התפקיד שון ספייסר.
ביוגרפיה > קריירה > ממשל טראמפ

צ'ונג מונה כעוזר מיוחד של הנשיא ועוזר מנהל התקשורת בבית הלבן ב-19 בינואר 2017, יום אחד לפני השבעתו של טראמפ. הוא היה חלק מצוות שהופקד לפעול כדי אשר את מינוי ניל גורסץ' לבית המשפט העליון של ארצות הברית על ידי הסנאט של ארצות הברית. זמן קצר לאחר אישורו, צ'ונג קיבל תפקיד אחר בבית הלבן.
ב-16 באוגוסט 2017, צ'ונג מונה לעוזר מיוחד של הנשיא. הוא עבד על העברת חוק רפורמת המס של טראמפ, חוק הפחתת המס ועבודות (אנ'). הצעת החוק עברה בהצלחה בקונגרס וטראמפ חתם עליה ב-22 בדצמבר 2017.
ב-11 ביוני 2018, פוליטיקו דיווח שצ'ונג עזב את הבית הלבן, עקב מחלוקת עם ראש הסגל ג'ון קלי שביצע שינויים בצוות התקשורת של טראמפ בבית הלבן. מאוחר יותר התברר כי משכורתו השנתית של צ'ונג בבית הלבן הייתה 131,000 דולר. צ'ונג הופיע מאוחר יותר בראיון שנוי במחלוקת ל-CNN ב-28 ביוני 2018, שם האשימו אותו בפוליטיזציה של תהליך האישור של בית המשפט העליון של ארצות הברית.
ביוגרפיה > קריירה > קמפיין טראמפ

פוליטיקו דיווחה כי קמפיין הבחירות של טראמפ ב-2020 שכר את שירותיה של חברת Solgence, שנמצאת בבעלות צ'ונג. כחלק מקמפיין 2020, צ'ונג עבד על כינוס הוועידה הרפובליקנית בעיצומה של מגפת הקורונה.
לאחר הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020, בהן הובס טראמפ על ידי ג'ו ביידן, צ'ונג היה מעורב במאמצי טראמפ לבטל את תוצאות הבחירות.
צ'ונג מונה לדובר קמפיין טראמפ לנשיאות ב-2024.
הערות שוליים

↑  Durkee, Alison. "Who Is Steven Cheung? What To Know About Trump's Incoming Communications Director". Forbes. נבדק ב-2024-11-18.
↑  Sokolove, Michael. "How Trump's 2024 campaign became a bloody cage fight". Mother Jones (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2024-05-22.
↑  Karni, Annie (11 ביוני 2018). "White House aide Steven Cheung leaves communications staff". Politico (באנגלית). נבדק ב-17 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
קטורת הסמים

ערך זה עוסק בקטורת בבית המקדש. אם התכוונתם לקטורת באופן כללי, ראו .
מזבח הזהב וקטורת הסמים בקודש, בין המנורה ושולחן לחם הפנים
מזבח הזהב וקטורת הסמים. מתוך מפה צרפתית מהמאה ה-17 המתארת את יציאת מצרים
קטורת הסמים היא הקטרה של תערובת בשמים שנצטוו עליה הכהנים בתורה בספר שמות, פרק ל' להקטיר ממנה פעמיים בכל יום, פעם אחת בבוקר, ופעם נוספת בין הערביים. ההקטרה הייתה נעשית בהיכל בית המקדש על גבי מזבח הזהב.
כמו כן, הכהן הגדול היה מקטיר קטורת פעם אחת בשנה ביום הכיפורים בקדש הקדשים.
הקטורת הצטיינה בריחה החזק. חז"ל מספרים שעיזים שבהר מכוור היו מתעטשות מריח הקטורת, ושכלות בירושלים לא היו צריכות לצאת מבושמות בשל ריחה החזק של הקטורת.
סממני הקטורת

לפי חז"ל הקטורת כללה 11 סוגי "סממנים" או "סמים" (רובם צמחים), שהיו נטחנים לפי משקלים קבועים (ארבעת הסממנים הראשונים נזכרו בתורה, שבעת הסממנים האחרונים נזכרו בחז"ל):
צרי (בתורה: נטף)
ציפורן (בתורה: שְחֶלֶת) - מכסה גולל (אנ') מיובש של רכיכה המכונה "Onycha" (אנ') בתרגום השבעים ומשמש עד ימינו להקטרת קטורת, לאחר השרייה ממושכת במים חמים ושטיפה יסודית בסבון. אין הכוונה לתבלין הצמחי המכונה בימינו ציפורן. המסורת אודות זהות הציפורן נשמרה בקרב יהודי חידאן וחבאן שבתימן.
חלבנה
לבונה
מור
קציעה
שיבולת נרד
כרכום (לפי הסברה - זעפרן)
קושט (לפי סברה - אגוז מוסקט)
קלופה (קָנֶה–שיר השירים, ד', י"ד)
קינמון
1. צרי
2. ציפורן
4. לבונה
5. מור
7. שיבולת נרד
8. כרכום (זעפרן)
9. קושט
11. קינמון
מלח סדומית
בורית כרשינה
כמו כן, צורפו לקטורת מרכיבים נוספים: מלח סדומית, כיפת הירדן ומעלה עשן (צמח שגרם שעשן הקטורת יעלה בקו ישר למעלה ולא יתפזר לצדדים). שני סממנים נוספים שימשו להכנת ה"ציפורן": זרעי בקית הכרשינה (בורית כרשינה בלשון חז"ל) שבהם משפשפים את הציפורן כדי להסיר את שאריות קרום הרכיכה שנותרו עליה, ויין קפריסין, שבו השרו את הציפורן. הסרת שאריות הרכיכה הכרחית מאחר שבעת ההקטרה עולה מהן ריח לא נעים, וייתכן גם מאחר שהרכיכה היא חיה טמאה. בזיהוי סממנים אלו עסקו מפרשים קדמונים כמו רב סעדיה גאון, רש"י והרמב"ם. פרופסור זהר עמר ביצע מחקר מדעי במטרה לזהות את סממני הקטורת והסממנים הנלווים. תוצאות המחקר מופיעות בספרו "ספר הקטורת" (תל אביב תשס"ב).
כמו כן שמותיהם של סממני הקטורת ומרכיביה, מופיעים בחיבורו של הרמב"ם משנה תורה:
נטף האמור בתורה הוא עצי הקטף שיוצא מהן הצרי והשחלת היא הצפורן שנותנין אותה בני האדם במוגמרות והחלבנה כמו דבש שחור וריחו קשה והוא שרף אילנות בערי יון וזהו שמות הסמנים בלשון ערבי:
עוד בלסאן ואצפאר טיב ומיעה ולכאן ומוסקי וקציעה וסנבלי אלנטורין וזעפרן וקושט ועוד הירדי וקסבר סליכה וענבר
הכנת הקטורת

עשיית הקטורת (או "פיטום הקטורת") הייתה מלאכה שדרשה מומחיות מיוחדת. בימי בית שני הכנות הקטורת נעשתה על ידי משפחת בית אבטינס ששמרה בקנאות על סוד עשיית הקטורת. בעת עשיית הקטורת היה צריך להקפיד באופן מיוחד על דיוק רב בכמויות של הסממנים, ואף נאמר שאם היה עושה הקטורת מחסיר אחד מן הסממנים - הוא היה חייב מיתה. בבית שני הכנת הקטורת להקטרה נעשתה בלשכה מיוחדת בבית המקדש - לשכת בית אבטינס.
מכיני הקטורת היו נוהגים להכין בפעם אחת קטורת לשנה שלמה. את ההכנה היו עושים בראש חודש ניסן על מנת להביא מחדש, הכמות הדרושה לשנה שלמה הייתה במשקל שלוש מאות שישים ושמונה מנים (מנה - כ-425 גרם).
ארבעת הסממנים המוזכרים בתורה (הצרי, הציפורן, החלבנה והלבונה) היוו את עיקר כמותה של הקטורת: מכל אחד מהם עירבו שבעים מנה. מכל אחד מארבעת הסממנים הבאים - מור, קציעה, שיבולת נרד, כרכום - עירבו שישה עשר מנה, מהקושט - שנים עשר מנה, מהקילופה - שלושה מנה, ומהקינמון - תשעה מנה.
היו כותשים כל אחד מהסממנים בפני עצמו ועושים ממנו אבקה דקה, ולאחר מכן היו מערבים את כל הסממנים יחדיו. לתערובת מצרפים רבע קב מלח סדומית, וכמות קטנה מאוד (כל שהוא) של "כיפת הירדן" ושל "מעלה עשן". בשעת שחיקת הסממנים היה השוחק חוזר ואומר: "הדק היטב", "היטב הדק" (לפי גרסאות אחרות היה אומר "הדק, היטב היטב הדק").
הקטרת הקטורת בכל ימות השנה

בתלמוד הבבלי, במסכת יומא דף כו עמוד א, מובא שהכהן המקריב את הקטורת - מתעשר, ולפיכך נערכה הגרלה פייס רק בין הכהנים שמעולם לא הקטירו קטורת. על פי ברייתא בדף זה היה פייס גם לקטורת שהוקטרה בערב ("כי תניא ההיא – בקטורת").
על פי התלמוד הירושלמי גם הבאת המחתה של הגחלים להקטרת הקטורת - אף היא הייתה מעשירה: "... א"ר חנינה וכן למחתה א"ר יוסה מתניתה אמרה כן מי שזכה בקטורת אומר לזה שעל ימינו אף את למחתה. נמצאתה אומר שני כהנים היו מתברכין בכל פעם" (מסכת יומא,  פרק ב', הלכה ג')
הקטרת הקטורת בכל ימות השנה > סדר הקטרת הקטורת

בפייס השלישי היו קובעים מי זכה להקטיר את הקטורת, ומי שעמד לידו זכה בהבאת הגחלים למזבח הקטורת (מזבח הזהב). הכהן שזכה בקטורת בחר כהן נוסף שיעזור לו בהקטרה
הכהן שזכה בהבאת הגחלים לקח מחתה מכסף שנפחה ארבעה קבים ועלה לראש המזבח. הוא חתה מהמערכה השנייה של קטורת גחלים, והוריד את המחתה לרצפת העזרה. את הגחלים שבמחתה הוא העביר למחתה מזהב, שנפחה שלושה קבים, ואת הגחלים המיותרים גרפו לאמת המים שהייתה במקדש. הכהן עם הגחלים נכנס להיכל, שופך את הגחלים על מזבח הזהב, משטח אותם בשולי המחתה, משתחווה ויוצא. הכהן שזכה בהקטרה נכנס להיכל ביחד עם אוהבו שבא לעזור לו, כשבידו כף שבתוכה בזך ובו חצי מנה של קטורת. הכהן שזכה בהקטרה נותן לחברו את הבזך וחברו מערה את תכולת הבזך לתוך ידי המקטיר. אם נשפך חלק מהקטורת לתוך הכף הוא שופך גם אותה לידי המקטיר. חברו של המקטיר משתחווה ויוצא. המקטיר מחכה עד שכל העם יפרשו מבין האולם ולמזבח, ולאחר שהממונה נותן לו הוראה הוא שופך את הקטורת על הגחלים שעל המזבח. את השפיכה הוא מתחיל בצד של המזבח שרחוק ממנו על מנת שלא יכווה. לאחר סיום ההקטרה הוא משתחווה ויוצא.
הקטרת הקטורת ביום הכיפורים

היו הבדלים בהקטרת הקטורת בשאר ימות השנה מהקטרתה ביום הכפורים (אבל לא היו הבדלים במרכיביה):
הקטרת הקטורת בקודש הקודשים נעשתה רק ביום הכיפורים שהיה גם היום היחיד בשנה בו הכהן הגדול נכנס לקודש הקודשים.. לפני כניסתו לקודש הקודשים. הוא פשט את שמונת בגדי הזהב ולבש ארבעה בגדי כהונה הנקראים בגדי לבן.
בערב יום הכפורים כתשו שוב את הקטורת כדי לעשותה 'דקה מן הדקה' - להקטרתה ביום הכפורים בקודש הקודשים.
כמות הקטורת, ששם הכהן הגדול בכף הזהב לפני הולכתה והכנסתה לקודש הקודשים, הייתה מלוא חופניו - מכאן שכמות הקטורת השתנתה לפי גודל כפות ידי הכהן הגדול.
שימוש בקטורת בזמן המקרא

נדב ואביהוא בני אהרן הקטירו קטורת זרה אשר לא צוו. בשל כך הם נענשו ומתו. (ספר ויקרא, פרק י')
אנשי קורח ועדתו התאוו להקטיר קטורת. מאתיים וחמישים אנשי קרח הקטירו קטורת, ואש יצאה מלפני ה' ושרפה אותם. (ספר במדבר, פרק ט"ז)
אהרן הכהן השתמש בקטורת כדי לעצור את המגפה שפרצה בעם, מיד לאחר אירוע קרח ועדתו (במדבר פרק י"ז). מכאן למדו חז"ל שהקטורת יכולה להמית אם השימוש בה נעשה שלא כדין, אך גם להחיות, כאשר משתמשים בה כיאות, על פי התורה.
שימוש בקטורת בזמן המקרא > הקשר בין הסיפורים

המאמר: "הקטורת ממיתה ומחייה- בין חנוכת המשכן לפרשת קורח ועדתו" מתמקד במציאת הקשר בין הופעת הקטורת בפרשת קרח לבין הופעתה בפרשת חנוכת המשכן. בשני הסיפורים לקטורת דו משמעות:
בפרשת חנוכת המשכן משמעותה: הקטורת היא זו שהרגה את בניו של אהרן. לעומת זאת- הנשיאים הקריבו קטורת ולא מתו. ואילו, בפרשת קרח משמעותה: אהרן הציל בעזרת הקרבת הקטורת את בנ"י הנותרים מהמגפה. עם זאת 250 המקריבים מתו כי הקטירו את הקטורת.
הקטורת במדרש

על גודל ומעלות הקטרת קטורת הסמים נאמר במדרש:
אמר הקדוש ברוך הוא, מכל הקורבנות שאתם מקריבין, אין חביב עלי כקטרת. תדע, שכל הקורבנות כולן לצורכיהן של ישראל. כיצד? החטאת הייתה באה על החטא. והאשם כן. העולה באה על הרהור הלב. השלמים אינן באין אלא לכפרה, שהן באין על מצות עשה. אבל הקטרת, אינה באה לא על החטא ולא על עוון ולא על האשם, אלא על השמחה. הוי, שמן וקטרת ישמח לב".
"חביבה הקטרת לפני הקדוש ברוך הוא. תדע לך, שהרי דוד נתאווה להקטיר קטורת, שנאמר: עולות מחים אעלה לך עם קטרת אלים אעשה בקר" וגו'.
"ראה כמה חביב הקטרת, שעל ידי הקטרת נעצרה המגפה. בשעה שאמר משה לאהרן, קח את המחתה ותן עליה אש מעל המזבח ושים קטרת, וייקח אהרן כאשר דבר משה וירץ אל תוך הקהל והנה החל הנגף בעם".
"קטרת ד"א למה בקטרת לפי שהיו ישראל מליזין ומרננים אחר הקטרת לומר סם המות הוא על ידו מתו נדב ואביהוא על ידו נשרפו חמשים ומאתים איש אמר הקב"ה תראו שעוצר מגפה הוא והחטא הוא הממית".
לפי פירוש רש"י, אחרי שנדב ואביהוא הקריבו אש זרה (השתמשו בדרך לא נכונה בקטורת) במשכן, בנ"י ראו את הקטורת כמשהו רע ומאיים- סם המוות. ה' רצה להראות לבנ"י שהקטורת היא לא דבר שמבשר מוות אלא להפך- דבר שמבשר חיים, כדי להראות זאת, שלח את אהרן לעצור את המגפה בעזרת הקטורת.