stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Éditions L'Âge d'Homme

חנות הספרים של הוצאת הספרים L'âge_d'homme בפריז ב-2014 .נסגרה ב-2016
Éditions L'Âge d'Homme (ההוצאה לאור "ל'אז' ד'אום") היא הוצאה לאור שווייצרית של ספרים בשפה הצרפתית שנוסדה ב-1966 בלוזאן על ידי המו"ל ממוצא סרבי ולדימיר דימיטרייביץ' בעזרת הסופר והמו"ל דומניק דה רו (Roux). אל המייסדים הצטרף קלוד פירושו (Frochaux).
בנוסף לחנות הספרים בז'נבה), עד 2016 להוצאת הספרים L'Âge d'Homme הייתה חנות ידועה ברחוב פרו (Rue Ferou) ברובע השישי של בפריז.
היסטוריה

הוצאת הספרים L'Âge d'Homme נודעה תחילה בהפצת ספרים מאת מחברים בשפות סלאביות לרבות בסדרה "קלאסיקונים סלאבים" (Classiques slaves) שכללה 500 כותרות. פורסמו שירים מאת אוסיפ מנדלשטאם, אלכסנדר בלוק, ספרי סטניסלב ויטקביץ', ולדיסלב ריימונט, כתבי אסתטיקה של קזימיר מלביץ', מסות ורומנים מאת זמיאטין, ניקולאי לסקוב, בוריס פילניאק, כתבי איוו אנדריץ' ודובריצה צ'וסיץ', וכו'.
בהמשך היא גיוונה את הקו האדיטוריאלי ופרסמה כתבי עת, עבודות אקדמיות, ספרות יפה כולל יצירות של מחברים שווייצרים כמו אנרי פרדריק אמייל, אטיין באריליה, גסטון שרפיו, שארל -אלבר סנגריא, ז'ורז' אלדאס, שארל פרדינאן ראמי, לאון סווארי, או צרפתים כמו פייר גריפארי, אלן פוקאר, פול-ז'ילבר לאנז'וון, כריסטיאן גייה או ז'אן-לוק קארון.
בין שנות ה-1960–1980 היה L'Âge d'Homme אחד המו"לים העיקריים בצרפתית שפרסמו ספרים מאת מחברים דיסידנטים סובייטיים, כמו וסילי גרוסמן ואלכסנדר זינובייב. הם היו הראשונים שפרסמו יצירות של פייר גריפארי.
בימי המלחמות שפרצו בנסיבות התפרקות יוגוסלביה פרסמה ההוצאה לאור מספר ספרים שתמכו בעמדה הסרבית.
L'Âge d'Homme הוציא לאור מסות רבות על סוגיות פוליטיות, היסטוריות, תרבותיות או פילוסופיות. הוא פרסם גם מספר כרכים מאת אוקטאב מירבו: שלושה כרכים מ"התכתבותו הכללית", "המאבקים הספרותיים" שלו, "האב ז'ול" ו"סבסטיאן רוק", כמו כן לקסיקון מונומנטלי על אוקטאב מירבו.
קטלוג ההוצאה לאור כולל גם מחברים אנרכיסטים כגון מקס שטירנר ("היחיד ורכושו" ו"התיק H")
נואל גודן ("אנתולוגיה של החתרנות הרובאית") אך גם מחברים מן הימין הרדיקלי ומן הימין כמו אלן דה בנואה, פייר מארי גלואה, אריק ורנר, ספרים של מבקרים חריפים של האיסלמיזם כמו אבן ואראק או אלכסנדר דל ואל, כמו כן תיקי דאדא, אוסף שנקרא "Bibliothèque Mélusine" וכתב עת בשם "מלוזין" Mélusine (מחברות המרכז לחקר הסוריאליזם) שהוקדשו לסוריאליזם בעריכתו של אנרי בהאר.
L'Âge d'Homme התייצב להגנת משוררים בלגים (לוסיין נולה), ושווייצרים (כמו פרנץ ראקוצי, מוניק לדראק או פיירט מישלו).
עד 2011 פרסמה הוצאת L'Âge d'Homme כ-4500 ספרים שונים.
סדרות ספרים

« Bibliothèque Mélusine » (ספריית מלוזין)
« Cahiers des avant-gardes » (מחברות אוונגארד)
« Caryatides » (קריאטידות)
« Classiques slaves » (קלאסיקונים סלאבים)
« Dossiers H » (תיקי H) (מוקדשת לז'ורז' אלדאס)
« La Fronde » (בניהולו של סלובודן דספוט) (פרונדה)
« Les Grands poèmes du monde » (הפואמות הגדולות של העולם)
« Grands Spirituels orthodoxes du s- XX e » (אנשי הרוח האורתודוקסים הגדולים)
« Messages » (בניהול ז'אן-מרק ברטו) (מסרים)
« Mobiles historiques » (מניעים היסטוריים)
« Objections » (הערות)
« Poche suisse » ספר כיס שווייצרי - (בניהול ז'אן -מישל אוליבייה)
« Politica Hermetica »
« Le rameau d'or » (ענף הזהב)
« Sophia » (סופיה)
« Symbolon » (סימבולון)
« Être et devenir » (להיות ולהיעשות)
« V »
אינסולין

| --- | --- |

מבנה האינסולין
 תכונות
 נוסחה אמפירית:  C₂₅₇H₃₈₃N₆₅O₇₇S₆ 
 
אִינְסוּלִין (מהמילה הלטינית Insula שפירושה - אי) הוא הורמון פפטידי אָנָבּוֹלִי המופרש מתאי בטא באִיֵּי לַנְגֶרְהַנְס שבלבלב אל מחזור הדם.
האינסולין הוא פפטיד המורכב מ-51 חומצות אמינו ומשקלו 5.8 קִילוֹדָלְטוֹן. מקורו בחלבון בשם פרו-אינסולין, שהוא חלבון ארוך שנחתך על ידי אֶנְזִימִים ספציפיים בשתי נקודות ויוצר בכך את הורמון האינסולין. האינסולין נאגר בגְרֵנוּלוֹת תוך תאיות ומופרש לזרם הדם כאשר ישנה עלייה ברמת הגלוקוז בדם, מצב המתרחש בעיקר לאחר ארוחה. האינסולין הוא הורמון חיוני בויסות רמת הגלוקוז בדם למניעת היפרגליקמיה וסוכרת מסוג 1.
אבולוציה ותפוצת אינסולין בקרב מינים שונים

האינסולין החל להתפתח בקרב בעלי חיים לפני יותר ממיליארד שנים. המקורות המולקולריים של האינסולין מגיעים אחורה בזמן ליצורים כמו האֵיקַרְיוֹטִים החד-תאיים הפשוטים ביותר. מלבד בעלי חיים, ידוע שקיימים חלבונים דמויי אינסולין גם בממלכות הפטריות והפְּרוֹטִיסְטִים.
אינסולין מיוצר על ידי תאי בטא של אִיֵּי לַנְגֶרְהַנְס בלבלב ברוב בעלי החוליות ועל ידי "גוף ברוקמן" בחלק מהדגים הכליל-גַּרְמִיִים. מספר מיני חלזונות ים ארסיים אשר צדים דגים קטנים, משתמשים בצורות שונות של אינסולין בקוקטיילי הארס שלהם. רעלן האינסולין, קרוב יותר במבנה לאינסולין של דגים מאשר לאינסולין מקורי של חלזונות, מאט את דגי הטרף על ידי הורדת רמות הגלוקוז בדמם.
תפקודי האינסולין בגוף

לאינסולין השפעות מגוונות על רבות מרקמות הגוף, וברובן הוא מעודד תהליכים של בניית רקמה ואגירת אנרגיה בתא בצורה של שומן וגליקוגן. השפעה נוספת חשובה של האינסולין היא יכולתו להגדיל את כמות קולטני הגלוקוז בתאי שריר ובתאי שומן, ובכך להגביר את ספיגת הגלוקוז על-ידם.
חשיבות האינסולין מודגמת היטב במחלת הסוכרת בה כשל בתפקוד או בהפרשת האינסולין יכול לגרום לתופעות בריאותיות חמורות ולסיבוכים רבים.
לאינסולין שלושה תפקודים עיקריים בגוף: הוא גורם גדילה חשוב המעודד תאים להתחלק, הוא הורמון המשפיע על תאים שונים להתמיין לתפקודים שונים, ובעיקר - התפקוד המשפיע ביותר על מחלת הסוכרת - ההורמון מווסת את רמות "חומרי המזון" בדם כגון סוכר, שומנים וגופי קֶטוֹן. גופי קטון הם חומרי מזון הנוצרים מפירוק של שומנים וסינתזה של תוצרי הפירוק, בכבד בלבד, בעיקר במצבים של חסר חמור בגלוקוז בתאים ובעיקר במוח ובתאי דם אדומים שלא יכולים להשתמש בחומצות שומן להפקת אנרגיה. את פעולתו העיקרית משיג האינסולין בשתי דרכים מרכזיות:
הראשונה היא בכבד, שם האינסולין מעכב את ייצור הסוכר מחומרי מוצא ומעודד ייצור של גליקוגן (רב-סוכר שמשמש חומר תשמורת עיקרי לאנרגיה בגוף האנושי) מגלוקוז.
השנייה היא בתאי השומן והשריר, שבהם האינסולין מעודד את הכנסת הגלוקוז לתוך התאים על ידי הגדלת כמות הנשאים שמעבירים גלוקוז על ממברנת התאים, ובכך מאפשר הכנסת יותר גלוקוז לתוך התאים וגם מקטין את כמותו בדם. בנוסף, האינסולין מעודד בתאים אלה את ייצור השומן ומעכב את פירוקו.
טיפול באינסולין בחולי סוכרת > היסטוריה

ב-1921 פותחה האפשרות לספק אינסולין חיצוני לחולים הזקוקים לכך. בתחילה היה זה אינסולין שהופק מלבלבי בעלי חיים, אך בהמשך פותחו שיטות הפקה שונות של אינסולין סינתטי.
את הטיפול באינסולין לחולי סוכרת גילה צוות באוניברסיטת טורונטו שבקנדה שכלל את פרדריק בנטינג, ג'ון מקלאוד, צ'ארלס בסט וג'יימס קוליפ. זריקת האינסולין הראשונה ניתנה לחולה בן 14 בשם לאונרד תומפסון ב-11 בינואר 1922. החומר שבזריקה הראשונה לא היה טהור מספיק, וגרם לתגובה אלרגית, אך לאחר 12 יום הצליח הצוות לייצר אינסולין טהור מספיק, והטיפול הוכתר בהצלחה.
ילדים הנוטים למות מחמצת קטוטית סוכרתית הוחזקו במחלקות גדולות, פעמים רבות עם 50 או יותר חולים במחלקה, רובם בתרדמת. בני משפחה אבלים היו מצויים לידם, ממתינים למותם (שעד אז היה בלתי ניתן למניעה). באחת מההתרחשויות הדרמטיות ביותר של הרפואה, בנטינג, בסט וקוליפ עברו ממיטה למיטה, והזריקו למחלקה שלמה את האינסולין המטוהר. עוד לפני שהגיעו לילד האחרון הנוטה למות, החלו הראשונים להתעורר מהתרדמת.
בנטינג ומקלאוד זכו על כך בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1923. בנטינג מחה על כך שבסט לא שותף בפרס, וחלק עמו את סכום הזכייה, ואילו מקלאוד שיתף בכספי הפרס שלו את קוליפ.
טיפול באינסולין בחולי סוכרת > הטיפול באינסולין

אף על פי שמדובר למעשה באותו החומר הקיים בגוף, הטיפול החיצוני באינסולין לא מצליח לשמור על איזון סוכר באותה רמה של אדם בריא, והטיפול דורש ניהול אורח חיים קפדני מאוד. כדי להבין מדוע דבר זה מתרחש יש להבין את שתי הדרישות לאיזון סוכר תקין והן: מידע על רמת הסוכר בדם והוספה של אינסולין לדם המתאים בדיוק לרמת הסוכר במטרה להגיע לערכים הרצויים (שהם 80–110 מיליגרם לדציליטר). הלבלב עושה את שתי הפעולות בצורה מיטבית, הוא חש את רמת הסוכר בדם ומפריש אינסולין ברציפות כך שרמתו מתאימה תמיד לצורך הגופני. החולים לעומת זאת, מודדים סוכר מספר מסוים של פעמים ביום (באמצעות גלוקומטר) ועל-פי המידע המתקבל ממדידות בדידות אלה מזריקים אינסולין. גורם שלילי נוסף הוא שהאינסולין המוזרק מוכנס מתחת לעור, ספיגתו ופינויו משם איטיים יחסית ותלויים במשתנים רבים (חום, פעילות וכו'). בתחילת 2006 אישר מנהל המזון והתרופות האמריקאי שיווק מכשיר המאפשר שאיפת אינסולין במקום הזרקה (מוצר זה זמין רק בארצות הברית לחולים מסוימים).
ישנם פיתוחים מדעיים שמטרתם לשפר מצב זה. הראשון שבהם הוא אינסולינים סינתטיים בעלי תכונות שונות. רמות האינסולין בגוף התקין מורכבות ממרכיב בסיסי (בזאלי) השומר על רמה קבועה כל הזמן, ומרכיב "בולוסי" היוצר קפיצה ברמות אינסולין כאשר אנו אוכלים. כדי לחקות דבר זה פותחו כיום אינסולינים השומרים על רמה קבועה (לבמיר, לנטוס) ואינסולינים שרמתם עולה ויורדת בצורה מהירה מאוד (נובורפיד, הומולוג).
ההתפתחות הבאה הגיעה עם הצגתה של משאבת האינסולין. משאבה זו נישאת על האדם ומזריקה לגופו רמה קבועה של אינסולין, כאשר הוא אוכל הוא יכול להזריק כמות נוספת. מחקרים שונים הראו שמשאבה זו מספקת איזון סוכר טוב יותר וגם מעניקה לנושאיה יותר גמישות באורח החיים. למרות זאת חולים רבים מעדיפים להזריק במידת הצורך, ולא להשתמש במשאבה המחוברת לגוף כל הזמן. שילוב עתידי של משאבת האינסולין עם מד סוכר, ייצור לבלב מלאכותי.
בשנת 2022 הודיעה חברת תרופות ללא כוונת רווח ממדינת יוטה שתפתח סוגי אינסולין ותבקש להם אישור של ה-FDA. גם מדינת קליפורניה החליטה לקדם יצור עצמי של אינסולין כדי להוזילו באופן משמעותי.
באוגוסט 2024 דווח כי חוקרים בארצות הברית, אוסטרליה וסין הצליחו לפתח סוגי אינסולין חדשניים המחקים את התגובה הטבעית של הגוף לשינויים ברמת הסוכר בדם ומגיבים באופן מיידי. מדובר באינסולין "חכם" הנשאר רדום בגוף ומתעורר לפעולה רק כשיש צורך בכך.
ראו גם

צ'ארלס בסט
הערות שוליים

↑  LeRoith D, Shiloach J, Heffron R, Rubinovitz C, Tanenbaum R, Roth J (באוגוסט 1985). "Insulin-related material in microbes: similarities and differences from mammalian insulins". Canadian Journal of Biochemistry and Cell Biology. 63 (8): 839–849. doi:10.1139/o85-106. PMID 3933801. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  de Souza AM, López JA (בנובמבר 2004). "Insulin or insulin-like studies on unicellular organisms: a review". Braz. Arch. Biol. Technol. 47 (6): 973–81. doi:10.1590/S1516-89132004000600017. ISSN 1516-8913. נבדק ב-2022-06-30. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Guardian staff reporter, Deadly sea snail uses weaponised insulin to make its prey sluggish, The Guardian, ‏1 בundefined 2015
↑  אהרן צ'חנובר, "מצוינות ויצירתיות", בתוך: עופר גרוסקופף ושי לביא (עורכים), משפט, תרבות וספר: ספר נילי כהן, ההוצאה לאור ע"ש חיים רובין, אוניברסיטת תל אביב, 2017
1 2  טל לוי ולין, 11.1.1922 לראשונה קיבל אדם זריקת אינסולין, באתר הארץ, 11 בינואר 2009
↑  אנדרו פולאק, לשאוף אינסולין במקום להזריק אותו, באתר הארץ, 12 בספטמבר 2005
↑  רוני לינדר, מאוחדת תספק את משאבת האינסולין "אומניפד", באתר הארץ, 2 באוגוסט 2010
↑  אסף שטול-טראורינג, חוקרים ישראלים פיתחו לבלב מלאכותי שיזרים אינסולין ללא זריקה לחולי סוכרת, באתר הארץ, 22 באפריל 2010
↑  חברת Civica Rx
↑  דר. משה נחמני, ‏מדינת קליפורניה מקדמת מיזם לייצור עצמי של אינסולין, באתר "הידען", 18 ביולי 2022
↑   גרדיאן, האם האינסולין ה"חכם" ישנה את הטיפול במחלת הסוכרת?, באתר הארץ, 14 באוגוסט 2024
| הורמונים |
| --- | --- | --- |
| היפותלמוס ובלוטת יותרת המוח | הורמון משחרר תירוטרופין (TRH)‏ • CRH‏ • GnRH •‏ הורמון משחרר הורמון גדילה (GHRH) • סומטוסטטין (SST) • דופמין • וזופרסין (ADH) • אוקסיטוצין • תירוטרופין (TSH) • הורמון מחלמן (LH) • הורמון מגרה זקיק (FSH) • הורמון הגדילה (GH) • פרולקטין (PRL) • הורמון אדרנוקורטיקוטרופי (ACTH) |  |
| ציר בלוטת יותרת הכליה | אדרנלין (אפינפרין) • נוראדרנלין (נוראפינפרין) • אלדוסטרון • קורטיזול • דהידרו-אפיאנדרוסטרון (DHEA) |  |
| ציר בלוטת התריס | בלוטת התריס: תירוקסין • תריודוטירונין • קלציטונין • בלוטת יותרת התריס: PTH |  |
| ציר בלוטות המין | אשכים: טסטוסטרון • AMH • אינהיבין.  שחלות: אסטרדיול • פרוגסטרון • אינהיבין/אקטיבין • רלקסין |  |
| בלוטות אנדוקריניות אחרות | לבלב: גלוקגון • אינסולין • סומטוסטטין. בלוטת האצטרובל: מלטונין |  |
| בלוטות לא אנדוקריניות | שליה: גונדוטרופין כוריוני אנושי (hCG)‏ • HPL • אסטרוגן (אסטריול, אסטרדיול, אסטרון) • פרוגסטרון. כליה: רנין • אריתרופויאטין (EPO) • קלציטריול • פרוסטגלנדין. חדרי הלב: ANP. קיבה: גסטרין • גרלין. תריסריון: כולציסטוקינין (CCK)‏ • GIP • סקרטין • מוטילין • VIP. המעי העקום: אנטרוגלוקגון. רקמות שומן: לפטין • אדיפונקטין • רסיסטין. התימוס: תימוסין • תימופואיטין • תימולין. שלד: אוסטאוקלצין. כבד: IGF-1‏ • IGF-2 |  |
| נוצרים באתר המטרה | NGF • BDNF • NT-3 |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553252405171  BNE: XX525183  BnF: cb11944156j (data)  GND: 4027221-7  LCCN: sh85066794  NDL: 00564171  NKC: ph195815 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מנגנון שחרור האינסולין
השפעה של אינסולין על קליטת גלוקוז ומטבוליזם. אינסולין נקשר לקולטן לאינסולין (1) שמפעיל שרשרת של תגובות (2) שכוללות: קליטת גלוקוז (3), סינטוז גליקוגן (4), גליקוליזה (5) וסינטוז חומצות שומן (6).
מחלף אליקים

| --- | --- |
 תאריך הקמת המחלף:  שנות ה-90 של המאה ה-20
 מיקום:  אליקים
 כבישים במחלף:    כביש 6   כביש 672
 קואורדינטות:  32°38′11″N 35°03′54″E﻿ / ﻿32.63638889°N 35.065°E﻿ / 32.63638889; 35.065
 
  (למפת הכרמל מוגדלת) מחלף אליקים(למפת הכרמל רגילה) מחלף אליקים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחלף אליקים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחלף אליקים
 
מחלף אליקים הוא מחלף המחבר את כביש 6 (כביש 70 לשעבר) עם כביש 672.
מבנה

המחלף נקרא על שם היישוב הסמוך אליקים. הוא הוקם בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 כחלק מפרויקט הרחבת כביש 70 ומיחלוף הצמתים בין מחלף זכרון יעקב ליקנעם. המחלף מקשר את הכביש המרכזי המוביל ממרכז הארץ לצפונה עם עוספיה ודלית אל-כרמל וממשיך משם לחיפה, בצדו השני הוא מקשר אל יישובי רמת מנשה. בצמוד למחלף היה מרכז מסחרי.
מבנה המחלף הוא בתצורת מחלף יהלום. כביש 672 עובר בגשר עילי מעל כביש 6. לצורך השתלבות עם כביש 6 נבנו רמפות ירידה ועליה. הפניות לכביש 672 מתבצעות במעגלי תנועה הנמצאים משני צידי הגשר.
מחלף הדרים

| --- | --- |
 מיקום:  בני ציון
 כבישים במחלף:    כביש 4   כביש 551
 אתרים סמוכים:  בית המעצר הדרים
 קואורדינטות:  32°14′07″N 34°53′07″E﻿ / ﻿32.23519444°N 34.88533333°E﻿ / 32.23519444; 34.88533333
 
 he
 
מחלף הדרים הוא מחלף המקשר את מושב בני ציון ואת כביש הרוחב העתידי 551 עם כביש 4.
מבנה

מחלף הדרים נבנה כהכנה להקמת כביש 551, צורת המחלף הוא כשל מחלף יהלום. בקטע המחלף עולה כביש 4 על גשר ומשני כיווני הנסיעה רמפות ירידה מן הגשר, המעבר מצד אחד לצדו השני מתבצע במעבר מתחת לגשר. כיום המחלף משמש רק לקשר את יישובי הסביבה עם כביש 4, בעתיד ישמש גם כמקשר עם כביש הרוחב 551 העתיד לעבור מתחתיו.
בסמוך למחלף נמצא בית מעצר הדרים.
יחסי איסלנד–ספרד

| יחסי איסלנד–ספרד |
| --- | --- |
איסלנד: ספרד


איסלנד: ספרד
שטח (בקילומטר רבוע)
103,000: 505,370
אוכלוסייה
395,030: 47,903,594
תמ"ג (במיליוני דולרים)
31,020: 1,580,695
תמ"ג לנפש (בדולרים)
78,526: 32,997
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

יחסי איסלנד–ספרד הם היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות הללו. איסלנד לא מחזיקה שגרירות בספרד, אך שגרירותה בפריז מוסמכת לייצגה גם בספרד, ויש לה קונסוליה במדריד וברצלונה. הייצוג של ספרד באיסלנד נעשה משגרירותה באוסלו, בירת נורווגיה (בדומה לישראל). ספרד מחזיקה בנוסף בקונסול כבוד וסגן קונסול כבוד ברייקיאוויק. שתי המדינות חברות במועצת אירופה ובנאט"ו.
יחסים היסטוריים

בשנת 1918, כאשר איסלנד הייתה למדינה ריבונית מתוקף חוק האיחוד, דנמרק קיבלה על עצמה את משימת יצירת קשרי החוץ של המדינה החדשה, כך שגם המשלחות והקונסוליות הדיפלומטיות הדניות היו אמונות על ייצוג האינטרסים של איסלנד. עם זאת, כבר בשנת 1921 הגיעה לספרד משלחות המורכבת מצירים מיוחדים של איסלנד למשא ומתן עם ממשלת ספרד על התעריפים של דגי הבקלה. לעומת זאת, בשנת 1925 מינתה איסלנד נציג מיוחד (שאינו דיפלומט), המתגורר בברצלונה ואחראי על האינטרסים המסחריים של ארצו עם כל מדינות הים התיכון.
כאשר הוקמה איסלנד כרפובליקה, ונפרדה סופית מדנמרק בשנת 1944, הנציג של ספרד בקופנהגן קיבל את הסמכות לייצג את מדינתו באיסלנד. המועד הרשמי לקינון יחסים דיפלומטיים בין ספרד לרפובליקה של איסלנד הוא 24 בנובמבר 1949.
בשנת 1966 הועלתה הדרגה לשגרירות, ומאז שגריר ספרד בנורווגיה מוסמך גם כשגריר ברייקיאוויק, ושגריר איסלנד בצרפת מוסמך כשגריר במדריד.
יחסים דיפלומטיים

היחסים הדיפלומטיים, מוגבלים יחסית, אם כי מתקרבים מדי פעם כאשר עולים נושאים בעלי עניין משותף. בשנות ה-80 נערכו חילופי ביקורים ממלכתיים: בשנת 1985, נשיאת איסלנד, ויגדיס פינבוגדוטיר, ערכה ביקור בספרד, שגמלה בביקור של מלך ספרד בשנת 1989. ב־17–20 בפברואר 2014 ביקר נשיא איסלנד אולפור רגנר גרימסון במדריד ובברצלונה, ביקור בו הוא קיים ריאיון עם המלך.
יחסים כלכליים

היחסים הכלכליים הין המדינות הם מסחריים ותיירותיים באופיים. מבחינה מסחרית, ספרד היא באופן קבוע בין עשרת יעדי היצוא המובילים של איסלנד, נוכח ייבוא מסיבי של דגים. זה לא המקרה בכיוון ההפוך, מה שגורר מאזן הסחר לא שגרתי באופן קבוע עבור ספרד, עם שיעור כיסוי שבקושי מגיע ל-31%.
יחסים כלכליים > תיירות

כ-40,000 איסלנדים מבקרים בספרד מדי שנה, זרם תיירים שהצטמצם במידה רבה עקב המשבר הכלכלי וירידת ערכו של הכתר האיסלנדי, והביא לכך שביקרו בספרד 24,437 איסלנדים בשנת 2012. מאותה שנה הצמיחה התאוששה והתיירים האיסלנדים החלו לחזור לספרד, כך ש-14,016 אזרחי איסלנד ביקרו בספרד בשנת 2013, ו-54,014 בשנת 2014. היעד הספרדי הכי מתויר הוא האיים הקנריים (24,016 תיירים בשנת 2014, עם ירידה של −12.8% בהשוואה לשנה הקודמת). ייסוף האירו הניע את העלייה בתיירות הספרדית לאיסלנד, שעלתה מ 10,438 איש בשנת 2008 ל 13,771 בשנת 2009, וירדה ל-12,237 בשנת 2010. בשנת 2012 נסעו לאיסלנד כ-15,278 ספרדים, ובשנה העוקבת טיפס מספרם ל-17,017. בשנת 2014 ביקרו באיסלנד כ-20,932 תיירים ספרדים.
מחלף אליפלט

| --- | --- |

 תאריך הקמה:  2002
 מיקום:  אליפלט, ראש פינה
 כבישים במחלף:    כביש 89   כביש 90
 קואורדינטות:  32°57′14″N 35°32′30″E﻿ / ﻿32.953944°N 35.541716°E﻿ / 32.953944; 35.541716
 
  (למפת הגליל העליון מוגדלת) מחלף אליפלט(למפת הגליל העליון רגילה) מחלף אליפלט(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחלף אליפלט(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחלף אליפלט
 
מחלף אליפלט הוא מחלף המחבר בין כביש 89 וכביש 90 בסמוך למושב אליפלט.
המחלף נבנה בשנת 2002 כאשר נחנך כביש 89 בקטע שבין צפת לכביש 90, וכחלק מתוכנית להרחבת כביש 90 בקטע שבין צומת עמיעד לקריית שמונה. המחלף נבנה בתצורת מחלף יהלום כאשר כביש 89 מתחיל בגשר החוצה את כביש 90, על שמו של אל"ם אברהם חידו, ומחבר אותו לתוואי הישן של כביש 90 (כביש 8652). משני צידי הגשר התווספו מעגלי תנועה עקב ריבוי התאונות. ניתן להגיע ממנו לצפת בכיוון מערב לאליפלט ומחנה פילון מכיוון מזרח, לקריית שמונה וראש פינה (דרך כביש 8676) בכיוון צפון, ולטבריה בכיוון דרום. דרך צדדית נוספת שהובילה מראש פינה אל המחלף בוטלה בשל ריבוי תאונות דרכים בכניסה אל המחלף, אך נפתחה מחדש בשנת 2011.
מדי שנה לקראת הילולת הרש"בי במירון עורכת המשטרה חסימות באזור המחלף ומתמקמת בקרבת מחנה פילון הסמוך לצורך ניהול האירוע והכוונת האוטובוסים היוצאים מכאן אל ציון הקבר.
הערות שוליים

↑  משתנה היציאה מראש פינה לכביש 90, באתר ערוץ 7, 24 באוגוסט 2003
↑  400 אלף חוגגים ואלפי שוטרים: ההילולה בהר מירון בשיאה, באתר חדשות 13, 22 במאי 2019
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: צומת עכברה | מחלפים וצמתים בכביש 89 | הבא: אין |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: צומת ראש פינה | מחלפים וצמתים בכביש 90 | הבא: צומת עמיעד |
ערך זה הוא קצרמרבנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
וריאז'

| --- | --- |
סמל וריאז'סמל וריאז'

כנסייה בווריאז'
 מדינה:  אוקראינה אוקראינה
 מחוז:  מחוז לבוב לבוב
 תאריך ייסוד:  1419 
 שטח:  2.17 קמ"ר
 גובה:  202 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  825 (2024)
 קואורדינטות:  50°31′N 24°5′E﻿ / ﻿50.517°N 24.083°E﻿ / 50.517; 24.083
 אזור זמן:  UTC+2
 http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7502/A005?rdat1=16.02.2012&rf7571=20999
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוקראינה מוגדלת) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקוב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםוריאז'(למפת אוקראינה רגילה) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקוב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםוריאז'(למפת מחוז לבוב רגילה) לבוב צ'רבונוהראד דרוהוביץ' סטרי בוריסלב סמביר זלוטשוב ברודי ז'ובקבה ווהלין רובנו טרנופול איוואנו-פרנקיבסק זקרפטיה פוליןוריאז'(למפת מחוז לבוב מוגדלת) לבוב צ'רבונוהראד דרוהוביץ' סטרי בוריסלב סמביר זלוטשוב ברודי ז'ובקבה ווהלין רובנו טרנופול איוואנו-פרנקיבסק זקרפטיה פוליןוריאז'  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
וריאז' (באוקראינית: Варяж; בפולנית: Waręż) הוא כפר במחוז לבוב שבמערב אוקראינה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
האזכור הראשון לווריאז' הוא משנת 1419, ובשנת 1538 קיבל זכויות עיר, אשר נשללו ממנו בהמשך. בעקבות חלוקת פולין האזור הועבר לאימפריה האוסטרו-הונגרית ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל בשטח פולין. לאחר מלחמת העולם השנייה הוא נכלל בשטח פולין. בשנת 1951 בעקבות הסכם על הסדרת הגבול בין פולין לברית המועצות אזור בו שוכן הכפר חזר לברית המועצות ואוכלוסייה הפולנית עברה לפולין. כיום הכפר שוכן בסמיכות לגבול אוקראינה-פולין.
דמוגרפיה > יהודי וריאז'

התיעוד הראשון לישיבת יהודים בכפר הוא משנת 1573. בשנת 1880 נמנו בכפר 880 יהודים, רוב תושביו. בדליקה שפרצה בכפר בשנת 1921 נשרפו רוב בתי היהודים בו, וכן בית הכנסת. רוב יהודי הכפר נמנו על חסידות בלז, ולאחר מלחמת העולם הראשונה התקיימה בכפר גם פעילות ציונית. בשנת 1921 נמנו בכפר 530 יהודים שהיוו רוב תושביו. בשנת 1938 פרעו ביהודי הכפר איכרים אוקראינים.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה וקביעת קו הגבול בין שטחי הכיבוש של ברית המועצות וגרמניה בפולין, נמלטו רוב יהודי הכפר מזרחה, ושם נספו לאחר פרוץ מבצע ברברוסה. בזמן הכיבוש הגרמני הוקם בשטח הכפר מחנה עבודה ליהודים שהובאו למקום מיישובים אחרים.
מחלף אור עקיבא מערב

| --- | --- |

תצלום אווירי, יוני 2013
 תאריך הקמה:  2008
 מיקום:  אור עקיבא וקיסריה
 כבישים במחלף:    כביש 2   כביש 6511
 קואורדינטות:  32°30′17″N 34°54′51″E﻿ / ﻿32.50486111°N 34.91411111°E﻿ / 32.50486111; 34.91411111
 
  (למפת הכרמל מוגדלת) מחלף אור עקיבא מערב(למפת הכרמל רגילה) מחלף אור עקיבא מערב(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחלף אור עקיבא מערב(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחלף אור עקיבא מערב
 
מחלף אור עקיבא מערב הוא מחלף המחבר את כביש 2 עם היישובים אור עקיבא וקיסריה, בכביש 6511.
היסטוריה

בסוף שנות ה-60 נסללה הדרך המהירה מחדרה לחיפה, במסגרת הכביש החדש נבנה מעבר תחתי המקשר בין היישובים קיסריה, השוכן במערב על חוף הים התיכון, ואור עקיבא הנמצא ממזרח לכביש. עם התפתחותה של אור עקיבא עלה הצורך בחיבורה אל הכביש הראשי ולאחר תכנון ארוך נחנך המחלף בשנת 2008.
מבנה המחלף הוא כמחלף יהלום בו נתיבי הכניסה והיציאה אל המחלף נפגשים בשני מעגלי תנועה והמעבר בין שני צידי הכביש המהיר מתבצע על ידי המעבר מתחת לגשר הכביש.
בשנת 2012 הוחלט לקרוא את המחלף על שמו של יוני נתניהו[דרושה הבהרה].
הערות שוליים

↑  מחלף אור עקיבא נפתח היום לתנועה בהשקעה של כ-60 מיליון שקלים, באתר כאן נעים, 25 באוגוסט 2008
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: מחלף קיסריה | מחלפים בכביש 2 | הבא: מחלף זכרון יעקב |
ערך זה הוא קצרמרבנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מצודת אלמינה

מצודת סנט ג'ורג'
מצודת אלמינה באטלס בלאו-ואן דר חם.
מצודת אלמינה הוקמה על ידי הפורטוגלים בשנת 1482 בשם קסטלו דה סאו ז'ורז'ה דה מינה, הידועה גם בשם קסטלו דה מינה או פשוט מינה (או פייטוריה דה מינה), באלמינה, גאנה (לשעבר חוף הזהב). היא מהווה דוגמה מוקדמת למבצר עבדים.
המצודה הייתה נקודת המסחר הראשונה שנבנתה במפרץ גינאה והבניין האירופי העתיק ביותר שקיים מדרום לסהרה. המצודה, שהוקמה לראשונה כיישוב סחר, הפכה מאוחר יותר לאחת התחנות החשובות ביותר במסלול סחר העבדים האטלנטי. ההולנדים כבשו את המבצר מהפורטוגלים בשנת 1637, לאחר ניסיון לא מוצלח בשנת 1596 והשתלטו על כל חוף הזהב הפורטוגלי בשנת 1642. סחר העבדים נמשך תחת ההולנדים באמצעות חברת הודו המערבית ההולנדית עד 1814. בשנת 1872, חוף הזהב ההולנדי, כולל המצודה, הפכו לשטח בריטי.
חוף הזהב, שהיא כיום גאנה, קיבל את עצמאותו בשנת 1957 מבריטניה והמדינה הפכה לבעלת השליטה במצודה. מצודת אלמינה היא אתר היסטורי והיווה מקום מרכזי לצילומי סרט הדרמה של ורנר הרצוג משנת 1987, קוברה ורדה. המצודה מוכרת על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית.