stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זיד בן שאכר
הערות שוליים

↑  אבי שליים, המלך חוסיין: ביוגרפיה פוליטית, עמ' 54
↑  הומלך ב-1953
↑  אבי שליים, המלך חוסיין: ביוגרפיה פוליטית, עמ' 100
↑  חוסיין נכנע לארגוני המחבלים, מעריב, 12 ביוני 1970
↑  יוסף נבו, ירדן: החיפוש אחר זהות, עמ' 164-165
↑  ארמונו של חוסיין הופגז בקטיושות, מעריב, 12 ביוני 1970
↑  שמואל שגב, חוסיין מתחיל לקרוא את הכתובת על הקיר..., מעריב, 14 ביוני 1970
↑  יוסף נבו, ירדן: החיפוש אחר זהות, עמ' 167
↑  המחבלים תובעים מחוסיין להדיח את הממשלה בראשות רפאעי, מעריב, 13 בספטמבר 1970
↑  יוסף נבו, ירדן: החיפוש אחר זהות, עמ' 169
↑  חוסיין יודיע, דבר, 15 במרץ 1972
↑  יוסף נבו, ירדן: החיפוש אחר זהות, עמ' 226
↑  אבי שליים, המלך חוסיין: ביוגרפיה פוליטית, עמ' 345
↑  אבי שליים, המלך חוסיין: ביוגרפיה פוליטית, עמ' 362-363
↑  אבי שליים, המלך חוסיין: ביוגרפיה פוליטית, עמ' 397-398
↑  יוסף נבו, ירדן: החיפוש אחר זהות, עמ' 281-282
↑  אבי שליים, המלך חוסיין: ביוגרפיה פוליטית, עמ' 411
↑  אבי שליים, המלך חוסיין: ביוגרפיה פוליטית, עמ' 425-426
↑  אבי שליים, המלך חוסיין: ביוגרפיה פוליטית, עמ' 429
↑  אבי שליים, המלך חוסיין: ביוגרפיה פוליטית, עמ' 443
↑  אבי שליים, המלך חוסיין: ביוגרפיה פוליטית, עמ' 450
↑  אבי שליים, המלך חוסיין: ביוגרפיה פוליטית, עמ' 454
תפוז ברגמוט

| תפוז בֶּרְגָמוֹט |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: סבוננאים
משפחה:: פיגמיים
סוג:: הדרים
מין:: חושחש
תת־מין:: תפוז ברגמוט
שם מדעי
 Citrus bergamia
בֶּרְגָמוֹט הוא תת-זן של עץ הנוצר מהכלאה של חושחש עם לימון מתוק. זן זה קרוי גם תפוז ברגמוט, אם כי צבעו, צורתו וטעמו שונים מזה של התפוז הרגיל.
מאפיינים

פרי העץ בעל ריח ריחני בולט, צורתו כשל אגס קטן, גונו ירוק וטעמו מר. העץ גדל באופן טבעי בדרום מזרח אסיה.
הברגמוט מכיל רעלן בשם פסוראלן (הקיים גם בירקות ופירות שונים) אשר במריחתו על העור מגביר את רגישותו לשמש ומדרבן שיזוף ונמשים, כמו גם נזקי קרינה נלווים. תמצית פסוראלן משמן הברגמוט שימשה כמדרבן שיזוף בשלהי המאה ה-20, טרם ההבנה של נזקי השמש ל-DNA בחשיפה ממושכת (בשנת 1996 הופסק השימוש בו מסיבות אלו).
שימוש מסחרי

כיום הברגמוט מגודל מסחרית בקלבריה, איטליה למטרות הפקת שמן ריחני מקליפתו. שמן זה משמש לארומתרפיה, כתוסף בישום וכמו כן כתוסף מזון, למשל בתערובת תה ארל גריי. הפרי אינו משווק למאכל, היות שטעמו מר וחומצי יותר מאשכולית. במקומות מסוימים ביוון ובטורקיה משתמשים בפרי וקליפתו כבסיס לריבות, סירופים וליקרים שונים.
נפוץ מאד כתערובת בשמים, בשמים מפורסמים רבים מכילים רכיב ברגמוט. כמו גם סבונים, שמפו ועוד. ריחו נחשב לנעים ולמרגיע, ולכן פופולרי במוצרי ארומה.
מקור אטימולוגי

השם האיטלקי ברגמוטה (bergamotta) נובע משיבוש לשוני של השם הטורקי ביי ארמדו (bey armudu) שמשמעותו "אגסו של הביי". קיימת סברה כי מקור השם הוא במחוז ברגמו בצפון איטליה, שם נמכר השמן לראשונה אולם ככל הנראה סברה זו אינה נכונה. אקלים האזור הקר אינו מתאים לגידולו; מקום גידולו הנוכחי הוא בצידה השני של איטליה, על חוף הים התיכון במחוז קלבריה (קצהו של "המגף").
הערות שוליים

↑  ברגמוט | Citrus aurantium var. bergamia | Bergamot |(הקישור אינו פעיל, 23 במרץ 2023)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb125123313 (data)
חיים אשד

| --- | --- |
אשד, 2008
אשד, 2008
 לידה:  1939 (בן 85 בערך) טורקיה
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 שירת ביחידה הטכנולוגית של אגף המודיעין
 עיטורים
   צל"ש הרמטכ"ל   פרס ביטחון ישראל (3)
 תפקידים אזרחיים
 ראש מנהלת תוכנית החלל במשרד הביטחון
 
חיים אשד (נולד ב-1939) הוא איש ביטחון ישראלי. עמד בראש מנהלת תוכנית החלל בתוך המינהל למחקר, פיתוח אמצעי לחימה ותשתית טכנולוגית במשרד הביטחון האחראית על תוכנית החלל הביטחונית של ישראל.
ביוגרפיה

אשד נולד בטורקיה ועלה עם הוריו לארץ ישראל בגיל שנה. גדל בדרום תל אביב, למד בבית הספר מקס פיין. בעל תואר ראשון בהנדסת אלקטרוניקה מהטכניון, תואר שני בחקר ביצועים ודוקטורט בהנדסת אווירונאוטיקה.
בשנת 1965 שירת ביחידה הטכנולוגית של אגף המודיעין של צה"ל בתפקידי מחקר ופיתוח לאחר שנבחר על ידי אברהם ארנן מתוך קבוצה של סטודנטים בטכניון.
בשנת 1965 קיבל פרס ביטחון ישראל על פיתוח פורץ דרך. היה זה הראשון מבין שלושה פרסי ביטחון ישראל שקיבל במהלך חייו. הפיתוחים עליהם זכה לא פורסמו מסיבות ביטחוניות.
בשנת 1967 הוענק לו צל"ש הרמטכ"ל בנימוק:
"רב"ט א.ח. גילה כושר טכני מעולה הראוי לשבח ותרם תרומה חשובה ביותר לכוננותו של צה"ל"
ב-1969 נשלח אשד מטעם אמ"ן ללימודי דוקטורט בהנדסת אווירונאוטיקה בארצות הברית. כשחזר מונה לראש מחלקת מחקר ופיתוח בחיל המודיעין. בשחרורו היה בדרגת תת-אלוף.
בתום שירותו הצבאי הוא קיבל מינוי של פרופסור אורח באוניברסיטת תל אביב וב-מכון אשר לחקר החלל של הטכניון כדי שיוכל להתכתב עם גורמים העוסקים בחלל במסווה של פעילות אזרחית.
בשנת 1981 הקים והיה למנהל הראשון של מנהלת תוכנית אתגר, יחידה של המינהל למחקר, פיתוח אמצעי לחימה ותשתית טכנולוגית (מפא"ת) במשרד הביטחון האחראית על פרויקטי לוויין. באוקטובר 2011 פרש מתפקידו במשרד הביטחון, במסגרתו היה אחראי לשיגורם של 20 לוויינים.
טענות בדבר חוצנים

בדצמבר 2020, בראיון לקראת ספר חדש של הגר ינאי אודותיו, טען אשד כי הוא מאמין שיצורים חיים שמקורם מחוץ לכדור הארץ חיים ופועלים על פני כדור הארץ. בראיון נאמר כי ממשלת ארצות הברית הייתה בקשר עם חוצנים במשך שנים וחתמה על הסכמים סודיים עם ה"פדרציה הגלקטית" במטרה לעשות ניסויים ולהקים בסיס מחתרתי על מאדים לאסטרונאוטים אמריקאים ונציגי חייזרים. הוא גם הצהיר כי נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ מודע לכך והיה על סף פרסום הדבר, אך נעצר על ידי הפדרציה הגלקטית, שרצתה למנוע היסטריה המונית. בספר "היקום מעבר לאופק" הטענה הנ"ל מוזכרת כציטוט מסיפרו של לן קאסטן (Len Kasten) "ההיסטוריה הסודית של חוצנים" ואשד אומר בסיום הציטוט שנדרש להמתין ולראות אם זה אמיתי או חלום. עם זאת, מציין אשד כי הוא מאמין שהאקדמיה נרתעת מלחקור נושא זה כיוון שהממשלות שבידן נתונים על עצמים שנחתו בתחומן מסרבות למסור מידע ומפעילות מערך הסתרה.
ספריו

חיים אשד, דורון שטרמן, לוויינים והחלל הקרוב, הוצאת אפי מלצר, 2014.
חיים אשד, ערן אורן, ניהול פרויקטים של חדשנות טכנולוגית, הוצאת אפי מלצר, 2018.
חיים אשד ודורון שטרמן, לוויינים והחלל החדש, הוצאת אפי מלצר, 2019
לקריאה נוספת

הגר ינאי, היקום מעבר לאופק – שיחות עם פרופסור חיים אשד, הוצאת ידיעות ספרים, דצמבר 2020. ISBN 978-965-201-243-2
הערות שוליים

1 2 3    אלכס פישמן, "האמריקאים הולכים לכסות את החלל בלוויינים זעירים, ואנחנו נשארנו מאחור", באתר "ידיעות אחרונות", 13 באפריל 2017
↑  
"מעבר לאופק-שיחות עם חיים אשד", הגר ינאי, 2020, עמוד 72, 
 אודי עציון,"מעבר לאופק", מוסף ממון של ידיעות אחרונות 17 בספטמבר 2018
↑  "Sackler past fellows and lecturers". The Mortimer and Raymond Sacker Institute of Advanced studies, Tel Aviv University. נבדק ב-8 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Futron (2014). Futron's 2014 Space Competitiveness Index: A Comparative Analysis of How Countries Invest In and Benefit from Space Industry.
↑  בלעדי: פרויקט "ישראל 70" – שיגור להק בן 70 לוויינים לחלל לציון שנת העצמאות ה-70 למדינת ישראל, באתר הידען, 21 ביולי 2016
↑    רענן שקד, "העב"מים ביקשו לא לפרסם שהם כאן, האנושות עדיין לא מוכנה", באתר "ידיעות אחרונות", 2 בדצמבר 2020
↑  היקום מעבר לאופק, שיחות עם חיים אשד, מאת הגר ינאי, אפילוג "האם אנחנו לבד ביקום" עמודים 133-137
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007504530105171  GND: 1251006248  ISNI: 0000 0005 0031 2036  LCCN: no2019073985  VIAF: 308283659   WorldCat (עם VIAF): 308283659
ויקי פפרדין

| --- | --- |

 לידה:  1961 (בת 63 בערך) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2000 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מזרח אנגליה 
 פרופיל ב-IMDb
 
ויקי פפרדין (באנגלית: Vicki Pepperdine) היא שחקנית וקומיקאית אנגלייה. היא הייתה שותפה לכתיבה וגם כיכבה בסדרה הקומית זוכת הפרסים "Getting On" יחד עם ג'ו ברנד וג'ואנה סקנלן. ברדיו היא מופיעה יחד עם הקומיקאית מלני הדסון בצמד בשם "הדסון ופפרדין". השתיים כתבו וכיכבו בסדרה הקומית "המופע של הדסון ופפרדין" ברדיו 4 של ה-BBC.
ביוגרפיה

הוריה של פפרדין עבדו בשירות הבריאות הלאומי (NHS) בדרום-מערב לונדון, דבר שהשפיע חלקית על הסדרה "Getting On". היא למדה בבית ספר באותה כתה עם סמנתה בונד. אחרי שלמדה היסטוריה של האמנות באוניברסיטת מזרח אנגליה, ועבדה עבור ארגון צדקה של עזרה לקשישים (Help the Aged) ובהוצאה לאור, נרשמה בגיל 27 לבית הספר למשחק "East 15" באסקס, מכיוון שהגיבורה שלה אליסון סטדמן למדה שם.
פפרדין השתתפה בתפקיד קבוע בסדרה "Together" של ערוץ BBC Three, בסיטקום "קדימה, נשים" של BBC Four ובדרמה הקומית "Grass". עוד הופיעה בתפקידי אורח ביותר מ-50 תוכנית טלוויזיה כגון "כבוד הכומר", "עדיין פתוחים ברציפות", "תחבולות חדשות", "2012", "חולה אהבה", הקומדיה האפלה של ג'וליה דייוויס "נומי נומי", הסדרה "Lead Balloon" של ג'ק די, הסדרות בכיכובו של סטיב קוגן "אני אלן פרטרידג'", "Mid Morning Matters" ו"סקסונדייל", ובפרק חג המולד של הסדרה "מירנדה" של מירנדה הארט.
היא מגלמת את גברת פליטרסנופ, סוכנת הבית של הארי היל, בסדרה "The Adventures of Professor Branestawm" של BBC1.
בתיאטרון שיחקה פפרדין בתפקיד גברת קנדור בהפקה של המחזה "The School for Scandal" בבימויה של דבורה וורנר שהועלה ב-2011 במרכז האמנויות ברביקן.
ב-2014 הייתה שותפה לכתיבה ולהפקה של הסדרה הקומית "Puppy Love", שוב עם ג'ואנה סקנלן, וגם כיכבה בסדרה. היא הייתה מפיקה בפועל של הגרסה האמריקאית של רשת HBO של הסדרה "מחזיקות מעמד" ("Getting On").
הערות שוליים

↑  "Getting On's Vicki Pepperdine and Joanna Scanlan turn to the world of dog training in new BBC sitcom Puppy Love". The Independent. נבדק ב-7 במאי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2018010836  MusicBrainz: 5f6793d8-0571-4c80-928b-601f5f090e2e  VIAF: 28151776722718010828   WorldCat (עם VIAF): 28151776722718010828
הירושימה

ערך זה עוסק בעיר ביפן. אם התכוונתם למחוז בו שוכנת העיר, ראו .
הִירוֹשִימַה (ביפנית: 広島市; בתרגום לעברית: "אי רחב") היא עיר מרכזית ביפן, בדרום-מערבו של האי היפני הונשו. שמה מקושר בעולם המערבי עם הפצצתה בפצצת האטום "ילד קטן" במהלך מלחמת העולם השנייה על ידי ארצות הברית. נכון ל-1 ביולי 2021 חיים בהירושימה 1.195 מיליון תושבים, שטחה 905 קמ"ר.
היסטוריה

העיר נוסדה ב-1589, אם כי כבר כ-400 שנה קודם לכן התקיימו בסביבתה כפרי דייגים שבהם שלטו שוגונים (מנהיגי מיליציות). לעיר הייתה חשיבות אסטרטגית כנמל מרכזי במסחר עם סין. ב-1889 ניתן להירושימה מעמד רשמי של עיר. במהלך מלחמת סין–יפן הראשונה (1894–1895) שימשה הירושימה כבירתה הזמנית של יפן. העיר נמצאת במישור, אם כי בסביבתה יש מספר גבעות המתנשאות לגובה של כ-200 מ'.
הטלת פצצת האטום

על הירושימה הטיל חיל האוויר האמריקני את פצצת הגרעין השנייה בהיסטוריה שנקראה ילד קטן (הפצצה הראשונה שימשה לניסוי במהלך פרויקט מנהטן), בבוקר ה-6 באוגוסט 1945. מאז הפכה עיר תעשייתית זו, יחד עם נגסאקי, שגם אותה פקד גורל דומה שלושה ימים אחר כך, לסמל כלל עולמי למוראות עידן הגרעין. אומדן ההרוגים בהתקפה הגרעינית, הכולל את אלו שמתו מיד ואת אלו שמתו לאחר זמן קצר, עומד על 140,000. מספר זה מוערך ביותר ממחצית מאוכלוסיית הירושימה באותו זמן.
הטלת פצצת האטום > הרקע להטלת הפצצה

הירושימה, שהייתה ב-1945 העיר השישית בגודלה ביפן, הייתה בעלת חשיבות צבאית. מפקדות הארמייה השנייה, אשר תפקידה היה הגנת דרום יפן כולה, שכנו בה. עם זאת, הפצצות בעלות הברית במשך המלחמה לא התמקדו בה.
בעיר שלטה הבנייה מעץ, דבר שהפך אותה לפגיעה מאוד לאש. מצד שני, במרכזה נבנו כמה בנייני בטון מזוין וחזק במיוחד, כדי לעמוד ברעידות האדמה הנפוצות. בשל כך שרדו כמה מהמבנים באזור גם אחרי ההפצצה, ביניהם בניין "אולם קידום התעשייה של מחוז הירושימה", אף על פי שהפצצה הוטלה ממש עליו. בניין זה נותר על כנו, ולא שופץ מאז, והכספת בבנק המרכזי, אשר השטרות בה נשארו כחדשים. הוא נודע בשם אנדרטת השלום בהירושימה וארגון אונסק"ו הכריז עליו כאתר מורשת עולמית ב-1996.
מעריכים שהאוכלוסייה בעת ההפצצה עמדה על 250,000 איש. בנוסף לתושבי העיר שהו בה באותה התקופה תלמידי בית ספר בגילאים 11–14 מערים וכפרים באזור שנשלחו לעזור במיגון העיר, שרוב בתיה היו בנויים מעץ, משריפות.
הטלת פצצת האטום > הטלת הפצצה ותוצאותיה

ב-6 באוגוסט 1945 בשעה 8:16 בבוקר הותקפה הירושימה בנשק גרעיני. מזג האוויר היה טוב, ודבר לא מנע את השלמת משימתו של מפציץ ה-בואינג B-29 סופרפורטרס "אנולה גיי" של חיל האוויר האמריקני שנשלח להטיל את פצצת "ליטל בוי" מעל העיר.
צופר אזעקה הופעל בתחילה בעיר, בעקבות מטוס בודד של חיל-האוויר האמריקני שנשלח לבדוק אם תנאי מזג האוויר מתאימים לתקיפה, ומשחלף, האזעקה פסקה. משהתרחק המטוס, תושבי העיר חזרו לשיגרה, דבר שהביא לתוצאות הרסניות בהרבה כשלהק המטוסים השני הגיע האזעקה כבר לא הופעלה ותושבים רבים שהו ברחובות.
בשעה 8:16 הוטלה הפצצה מעל מרכז העיר והתפוצצה בעוצמה של כ-15 קילוטון TNT. בדקות שלאחר מכן הבחינו ברדיו היפני וברשות הטלגרף שתחנותיהם באזור הירושימה אינן פועלות עוד.
השלטונות הצבאיים ניסו ליצור קשר עם הבסיס בהירושימה, ונחרדו משתיקתו המוחלטת. מאחר שהיה ידוע שמספר מטוסי האויב שחגו בסביבתה היה מועט, לא היה להם הסבר לדיווחים המקוטעים שהחלו לזרום על פיצוץ אדיר שנצפה בעיר.
הניצולים הבודדים דיווחו על כדור אש ענק שהאיר את האזור באור חזק (הזכירו אור שמש) שעלה למעלה למעלה בצורת פטריה וכשלמטה נוצר רדיוס ענק של הדף במהירות הקול שהרס כל דבר בדרך עד למרחק של כמה קילומטרים והחשיך את כל האזור.
קצין צעיר נשלח להירושימה בדרך האוויר כדי שיעדכן על המתרחש בה. הוא ומלוויו נדהמו מהחורבן הגמור שמצאו, והחלו בארגון סעד רפואי להמוני הפצועים. כשהצבא היפני הגיע לעיר חולצו אך רק אנשים שהיו בריאים. נאסר לתת מים ועזרה לאנשים שנכוו ברוב חלקי גופם.
כמה שעות אחרי שהפצצה הוטלה החל לרדת גשם. הגשם ירד דרך פטריית העשן הרדיואקטיבי שהייתה מעל הירושימה, והטיפות נעשו שחורות מחלקיקי העשן. האנשים שנכוו קשה זעקו למים וכשירדו טיפות הגשם מהשמים החלו אנשים לשתות את המים הרדיואקטיבים, מה שהביא למספר עצום של מתים בקרב הניצולים ששרדו את הפצצה.
רק שש עשרה שעות אחרי ההפצצה הודיעה ארצות הברית על כלי המשחית החדש שהיה בידה, ובכך יידעה את היפנים על הגורם לאסונם.
במקום התגוררו כ-245 אלף תושבים. כ-83 אלף מתושבי העיר נספו מיד ומספר דומה נספו בעקבותיו במהלך הימים והשנים שאחרי. מדי יום מצאו את מותם כ-100 איש שנפגעו מתופעות הלוואי.
על הפולמוס על צדקת הטלת פצצות האטום על הירושימה ונגסאקי ראו בערך נשק גרעיני.
הירושימה המודרנית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
אחרי מלחמת העולם השנייה התאוששה העיר, והשתתפה בתהליך התיעוש המהיר שפקד את יפן כולה. מבניה המודרניים מאופיינים בזכוכית ופלדה. הירושימה מכריזה על עצמה כעיר השלום העולמית, ומציינת ב-6 באוגוסט מדי שנה את יום הזיכרון לחללי הפצצה. הוקמה בה אנדרטת זיכרון המוקדשת לשלום.
הערות שוליים

↑  אדוארד דיויד פוצאר, הירושימה, האנציקלופדיה העברית י"ד, תשכ"ב, עמ' 365
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555060005171  BnF: cb11864303r (data)  CiNii: DA00895466  GND: 4072524-8  ISNI: 0000 0004 0389 0168  LCCN: n80103774  MusicBrainz: 090ddc02-a7c3-406a-a923-a46e13302d76  NARA: 10044838  NDL: 00267568  NKC: ge198875  SUDOC: 026385473  VIAF: 136221777   WorldCat (עם VIAF): 136221777 
אנדרטה לזכר פצצת האטום
המבנה לחקר השלום והפרט
פיליפ אנתוני-רודריגז

| --- | --- |

 לידה:  10 במרץ 1968 (בן 56) ברוקלין, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1990 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת המדינה של ניו יורק בפרצ'ייס 
 פרופיל ב-IMDb
 
פיליפ אנתוני-רודריגז (באנגלית: Philip Anthony-Rodriguez; נולד ב-10 במרץ 1968) הוא שחקן ומדבב אמריקאי.
ביוגרפיה

רודריגז נולד במרץ 1968 בברוקלין, ניו יורק להורים פורטו ריקנים: מקסימו ורוניקה בתור הצעיר מבין חמישה ילדים.
הוא החל לעבוד בארגון "Acting by Children", קבוצת הופעות של צעירים בניו יורק. כתוצאה מהכישרון והמראה שלו, קבוצת הניהול "נידרליץ וסטיל" החתימה אותו והחלה לייצג אותו באודישנים לכישרונות צעירים. הוא החל לעבוד כמעט מיד והיה שחקן עובד עסוק ארבעה עשורים.
הוא החל להופיע ב-1990 במחזמר "Buddy: The Buddy Holly Story" של ריצ'י ואלנס והחל לדבב במגוון תפקידים שהידוע מביניהם הוא בתור קייל דוארט בסדרת המדע הבדיוני "Jake 2.0". ידוע גם במדבב במשחקי מחשב כמו Grand Theft Auto: Vice City ו-"Metal Gear Rising: Revengeance".
רודריגז דובר הן אנגלית והן ספרדית.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד |
| --- | --- | --- |
| 1997 | Academy Boyz | לואיס |
| 2019 | ליגת הצדק נגד החמישייה הקטלנית (אנ') | מאנו |
| 2021 | טנגו שלום (אנ') | הוסט |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד |
| --- | --- | --- |
| 1995 | The City | ברנרדו קאסטרו |
| 1997 | חוק וסדר | חבר מושבעים |
| 2003 | מסע בין כוכבים: אנטרפרייז | חואן |
| 2003-2004 | Jake 2.0 | קייל דוראנט |
| 2004 | ג'אג | מארק בורל |
| 2005 | CSI: מיאמי | ג'ף קולטון |
| 2007 | NCIS | לויד ג'קסון |
| 2009 | CSI: ניו יורק | ג'ון מלאיי |
| 2009 | האנה מונטנה | שאון נהאנה |
| 2009 | 24 | טום צ'פמן |
| 2009 | מספ7ים | מרקוס |
| 2010 | קאסל | מייקל גרנט |
| 2012 | מבוקש | רפאל אקוסטה |
| 2013-2019 | משפחה מודרנית | טים |
| 2014-2015 | גרים | מרקוס ריספול |
| 2014 | מזכירת המדינה | מני אזוקו |
| 2015 | המנטליסט | דארל גונזלס |
| 2015 | NCIS: ניו אורלינס | מייקל דווסון |
| 2016 | מלחמת הכוכבים: המורדים | האח החמישי, טרופר המורד, פניקס |
| 2017 | האורוויל | פאדולין |
| 2008 | הוואי חמש-אפס | המפקד פארק |
| 2019 | למה נשים רוצחות | הקטור |
| 2020 | המתמחה | מיגל אספניוזה |
| 2021 | מוקד 911 | אדגר היל |
| 2022 | צרות טובות | מארק טווץ |
| 2024- | עולם היורה: תאוריית הכאוס | דאדלי קבררה |
אנתוני קיוואן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 באוגוסט 2000 (בן 24) ארצות הברית לונג ביץ', קליפורניה, ארצות הברית
 שם לידה:  אנתוני סיירוס קיוואן   Anthony Cyrus Keyvan
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2009
 עיסוק:  שחקן
 יצירות בולטות:  באהבה, ויקטור (2021) באהבה, קיטי (2023)
 פרופיל ב-IMDb
 
אנתוני סיירוס קיוואן (באנגלית: Anthony Cyrus Keyvan; נולד ב-13 באוגוסט 2000) הוא שחקן אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בזכות גילום דמותו של ראהים בסדרת הטלוויזיה "באהבה, ויקטור".
ביוגרפיה

קיוואן נולד בלונג ביץ', קליפורניה, להורים ממוצא פיליפיני ואיראני.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | The Space Between | עומאר |  |
| 2020 | Two Eyes | סאל |  |
| 2022 | אימה בשעת אפס | אליס אזאד |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009 | אבודים | סעיד הצעיר | פרק: "He's Our You" |
| 2010 | iCarly | ג'ייק | פרק: "Sell Penny Tees" |
| 2011 | האנטומיה של גריי | מיגל | פרק: "I Will Survive" |
| 2011 | שומרת סוד (אנ') | ויקראם קומאר | פרק: "Kumar vs Kumar" |
| 2011 | חוק וסדר: מדור מיוחד | ארתורו ריברה | פרק: "Blood Brothers" |
| 2012 | קשיחות הכרחית (אנ') | מוקש ג'יוואן | פרק: "Spell It Out" |
| 2013 | מסובך (אנ') | דני בגיל 11 | 4 פרקים |
| 2013 | ארץ הפלאות | ג'אפר בצעירותו | 2 פרקים |
| 2014 | מורה רעה (אנ') | פארקר | 2 פרקים |
| 2015 | NCIS | אלן גורבני | פרק: "Neverland" |
| 2015 | בלה והבולדוגס | טאנר | פרק: "Third Degree Ba-Burn" |
| 2015–2016 | חמוץ מתוק | כריס | 2 פרקים |
| 2017 | המפענחת: פשעים חמורים | לוקאס גרזה | 2 פרקים |
| 2018–2020 | אלכסה וקייטי | ניית'ן | 6 פרקים |
| 2019 | עושה בית ספר (אנ') | דון | פרק: "Lainey's All That" |
| 2021 | הטירון | דייגו דה לה קרוז | 2 פרקים |
| 2021 | Generation | פבלו | 2 פרקים |
| 2021–2022 | באהבה, ויקטור | ראהים | תפקיד חוזר (עונה 2) תפקיד ראשי (עונה 3); 14 פרקים |
| 2023 | באהבה, קיטי | קווינסי "קיו" שהבזיאן | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
הערות שוליים

↑  "Anthony Keyvan". IMDb. נבדק ב-2021-08-29.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0003 6776 7188  LCCN: no2012039449  VIAF: 232705649   WorldCat (עם VIAF): 232705649
הליגה הבלקנית בכדורסל

| --- | --- |
הלוגו הרשמי
 ענף:  כדורסל
 תאריך ייסוד:  2008
 ארגון מפעיל:  BIBL הליגה הבלקנית
 מספר מתמודדים:  10
 מדינות משתתפות:  בולגריה, מקדוניה, ישראל, קוסובו, מונטנגרו, אלבניה (בעבר), רומניה (בעבר), בוסניה והרצגובינה (בעבר), קרואטיה (בעבר), קזחסטן (בעבר), וסרביה (בעבר, עד כניסת קוסובו)
 יבשת:  אירופה
 זוכה:  ישראל הפועל באר שבע דימונה
 הכי הרבה זכיות:  בולגריה לבסקי סופיה (3)
 מפעל גבוה יותר:  יורוליג, יורוקאפ, ליגת האלופות, יורופקאפ
 www.balkanleague.net עונת 2023/2024 בליגה הבלקנית
 
הליגה הבלקנית הבין לאומית (באנגלית Balkan International Basketball League) היא ליגת כדורסל אזורית אירופאית שהוקמה בשנת 2008 והתקיימה ברציפות עד 2024.
הליגה מורכבת ממספר משתנה של קבוצות ממספר מדינות בחבל הבלקן אך לעיתים גם מחוצה לו. הרשימה לא מונה אף אחת מהקבוצות הגדולות באותן המדינות, שמשתתפות במפעלים השונים של היול"ב. הליגה מממנת את ההוצאות של הקבוצות המשתתפות בה ונתמכת על ידי פיב"א אירופה.
שיטת משחקים > 2008/2009 - 2018/2019

הליגה חולקה לשני בתים המשוחקים בשני סיבובים (בית/חוץ). כאשר הראשונה בכל בית עולה אוטומטית לפיינל פור. מקומות 2-3 מכל בית עולות לשלב רבע הגמר בשיטת בית/חוץ. 2 הקבוצות המנצחות, עולות גם לפיינל פור. שתי המנצחות בחצי הגמר, ישחקו בגמר. ושתי המפסידות ישחקו על המקום השלישי.
שיטת משחקים > 2019/2020

בעונת זו נרשמו חמש קבוצות בלבד והליגה שוחקה במתכונת של ליגה רגילה כאשר בסיום היו אמורות 4 הראשונות להתמודד בשיטת פיינל פור, אך הליגה בוטלה עקב מגפת הקורנה.
שיטת משחקים > 2020/2021

באוקטובר 2020 הודיעו 12 קבוצות ישראליות מליגת העל בכדורסל על הצטרפותן לליגה לעונת 2020/21, לאחר מכן הכריזה הליגה כי ל-12 הקבוצות מישראל יצטרפו 8 קבוצות מחבל הבלקן, אך בסופו של דבר הצטרפו 6, כאשר הקבוצות הישראליות החלו את משחקן בישראל בטורניר פנימי של 4 בתים בני 3 קבוצות המחולקים לפי אזורים גאוגרפים, שני בתים צפוניים ושני בתים דרומיים, הבתים נערכו בשיטת ליגה כאשר כל קבוצה פגשה את שתי יריבותיה לצמד משחקים והראשונה מכל בית העפילה למשחק גמר אזורי. הראשונה בבית צפון א' פגשה את הראשונה בבית דרום ב' והראשונה בבית דרום א' פגשה את הראשונה בבית צפון ב', שתי המנצחות שצלחו את שלב ההצלבה העפילו לסיבוב הבתים השני לבית עם 4 קבוצות הבלקן.
שיטת משחקים > 2021/2022

בעונה זו הודיעו 10 קבוצות מ-5 מדינות על הצטרפותן לליגה בסופו של דבר קומאנובו 2009 הודחה לאחר פתיחת הטורניר ובפועל השתתפו 9 קבוצות, הקבוצות שיחקו במתכונות של שני בתים בשלב הראשון, שני בתים בשלב השני, שלב פליי אין וטורניר פיינל פור לאחריו.
שיטת משחקים > 2022/2023

בתחילה נרשמו 7 קבוצות מ-5 מדינות אך לאחר מספר מחזורים הודחו בשקמי פריזרן עקב מחסור בשחקנים ולאחר שני הפסדים טכנים ובודיוולינק קייב שלא הצליחה לעמוד בהתחיבויות כספיות.
לאחר מכן קוצרה הליגה ובוטל שלב רבע הגמר ובמקומו התקיים פינחל פור.
שיטת משחקים > 2023/2024

לעונה זו נרשמו בתחילה 4 קבוצות מ-3 מדינות ולאחר תחילת העונה הצטרפה קייבי פיה, בסך הכל שוחקו בבית בודד שני סבבים ולאחר מכן התקיים טרוניר פיינל פור, בעונה זו השתתפה לראשונה קבוצה מקפריסין.
היסטוריית אלופות

| עונה | אלופה | תוצאת הגמר | סגנית | שיטה | עיר מארחת |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008/2009 | בולגריה רילסקי ספורטיסט | 77:84 | מקדוניה רבוטניצ'קי | משחק גמר | בולגריה סמוקוב, בולגריה |
| 2009/2010 | בולגריה לבסקי סופיה | 65:77 | מונטנגרו לובצ'ן צטיניה | משחק גמר | בולגריה סופיה, בולגריה |
| 2010/2011 | מקדוניה פני אינדוסטריס | 75:88 | בולגריה רילסקי ספורטיסט | משחק גמר | מקדוניה קבדרצי, מקדוניה |
| 2011/2012 | ישראל הפועל גלבוע גליל | 84:89 | בולגריה לבסקי סופיה | משחק גמר | ישראל גן נר, ישראל |
| 2012/2013 | ישראל הפועל גלבוע גליל | 79:87 | בולגריה לבסקי סופיה | משחק גמר | בולגריה סמוקוב, בולגריה |
| 2013/2014 | בולגריה לבסקי סופיה | 69:75 | ישראל הפועל גלבוע גליל | משחק גמר | קוסובו פרישטינה, קוסובו |
| 2014/2015 | קוסובו סיגל פרישטינה | 72:74 / 71:80 | בולגריה רילסקי ספורטיסט | שני משחקי גמר (בית וחוץ) | קוסובו פרישטינה, קוסובו / בולגריה סמוקוב, בולגריה |
| 2015/2016 | קוסובו סיגל פרישטינה | 68-82 / 75-68 | מונטנגרו מורנר בר | שני משחקי גמר (בית וחוץ) | קוסובו פרישטינה, קוסובו / מונטנגרו בר, מונטנגרו |
| 2016/2017 | בולגריה ב.ק. ברואה (ברוי) | 84−55 / 77−73 | מקדוניה קומנובו 2009 | שני משחקי גמר (בית וחוץ) | בולגריה סטארה זאגורה, בולגריה / מקדוניה קומאנובו, מקדוניה |
| 2017/2018 | בולגריה לבסקי סופיה | 73−82 | קוסובו בשקימי פריזרן | גמר | בולגריה סמוקוב, בולגריה |
| 2018/2019 | מקדוניה בלוקוטחנה | 68:82 | אלבניה טאוטה | גמר | אלבניה טירנה, אלבניה |
2019/2020: לא התקיים
| 2020/2021 | ישראל הפועל חולון | 75:91 | בולגריה אקדמיק פלובדיב | גמר | ישראל חולון, ישראל |
| 2021/2022 | ישראל הפועל גליל עליון | 70:86 | ישראל מכבי חיפה | גמר | ישראל נהריה, ישראל |
| 2022/2023 | ישראלהפועל באר שבע דימונה | 95:99 | קוסובוקייבי פיה | גמר | בולגריה סטארה זאגורה, בולגריה |
| 2023/2024 | קוסובו סיגל פרישטינה | 67:72 | קפריסין א.א.ל. לימסול | גמר | קפריסין לימסול, קפריסין |
תארים לפי קבוצות

| מקום | קבוצה | זכיות | סגנויות | שנות זכייה | סגנויות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | בולגריה לבסקי סופיה | 3 | 2 | 2010, 2014, 2018 | 2012, 2013 |
| 2 | קוסובו סיגל פרישטינה | 3 |  | 2015, 2016, 2024 |  |
| 3 | ישראל הפועל גלבוע גליל | 2 | 1 | 2012, 2013 | 2014 |
| 4 | בולגריה רילסקי ספורטיסט | 1 | 2 | 2009 | 2011, 2015 |
| 5 | מקדוניה פני אינדוסטריס | 1 |  | 2011 |  |
| 5 | בולגריה ב.ק. ברואה (ברוי) | 1 |  | 2017 |  |
| 5 | מקדוניה בלוקוטחנה | 1 |  | 2019 |  |
| 5 | ישראל הפועל חולון | 1 |  | 2021 |  |
| 5 | ישראל הפועל גליל עליון | 1 |  | 2022 |  |
| 5 | ישראל הפועל באר שבע דימונה | 1 |  | 2023 |  |
| 8 | מקדוניה רבוטניצ'קי |  | 1 |  | 2009 |
| 8 | מונטנגרו לובצ'ן צטיניה |  | 1 |  | 2010 |
| 8 | מונטנגרו מורנר בר |  | 1 |  | 2016 |
| 8 | מקדוניה קומנובו 2009 |  | 1 |  | 2017 |
| 8 | קוסובו בשקימי פריזרן |  | 1 |  | 2018 |
| 8 | אלבניה טאוטה |  | 1 |  | 2019 |
| 8 | בולגריה אקדמיק פלובדיב |  | 1 |  | 2021 |
| 8 | ישראל מכבי חיפה |  | 1 |  | 2022 |
| 8 | קוסובו קייבי פיה |  | 1 |  | 2023 |
| 8 | קפריסין א.א.ל. לימסול |  | 1 |  | 2024 |
תארים לפי מדינות

| מקום | קבוצה | זכיות | סגנויות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | בולגריה בולגריה | 5 | 5 |
| 2 | ישראל ישראל | 5 | 2 |
| 3 | קוסובו קוסובו | 2 | 2 |
| 4 | מקדוניה מקדוניה | 2 | 2 |
| 5 | מונטנגרו מונטנגרו |  | 2 |