stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארנסט גינתר, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג

| --- | --- |

 לידה:  14 באוקטובר 1609 האוס בק, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  18 בינואר 1689 (בגיל 79) ארמון אוגוסטנבורג, דנמרק 
 מדינה:  ממלכת דנמרק 
 מקום קבורה:  טירת סונדרבורג 
 בן או בת זוג:  Augusta of Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg (15 ביוני 1651–18 בינואר 1689) 
 פרסים והוקרה
 אביר מסדר הפיל (12 ביוני 1675) 
 
ארנסט גינתר, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג (בדנית: Ernst Günther 1. af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Augustenborg; ‏14 באוקטובר 1609 – 18 בינואר 1689) היה דוכס שלזוויג-הולשטיין מענף זונדרבורג. הוא היה הראשון שקבע את מושבו הדוכסי בארמון אוגוסטנבורג, אותו בנה וקרא לכבוד אשתו. הוא שלט מ-1647 ועד מותו ב-1689.
ביוגרפיה

ארנסט גינתר נולד ב-14 באוקטובר 1609 בזונדרבורג והיה בנם השלישי של אלכסנדר, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג והרוזנת דורותיאה משוורצבורג-זונדרסהאוזן, בתם של יוהאן גינטר הראשון, רוזן שוורצבורג-זונדרסהאוזן ואנה מאולדנבורג-דלמנהורסט.
אביו מת ב-1627 ב-Sønderborg והשאיר דוכסות בעלת חוב כבד. בצוואתו, הוא קבע שאשתו תשב בעיזבון ללא שינוי כדי לקבל את החוב, וכי הבן הבכור, הנס כריסטיאן, יורש את כל המחוז. הדוכסית האלמנה הייתה אחראית על הדוכסות במהלך שנות המלחמה שלאחר מכן, אך לא הצליחה לפרוע את החוב, שלהפך, עדיין גדל. לפיכך היא הסכימה ב-17 בדצמבר 1633 שהאחים יחתמו על הסכם ירושה, לפיו הנס כריסטיאן נכנס לדוכסות עם התחייבויות משמעותיות כלפי אמו ואחיו.
בעוד אחיו של ארנסט גינתר, למעט הנס כריסטיאן, היו מפוזרים בגרמניה לאחר הסדר הירושה, ארנסט גינתר שירת תחת מלכי דנמרק והיה אורח נאמן בחצר. ב-15 ביוני 1651, הוא נישא בטירת קופנהגן לבת דודתו אוגוסטה משלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, ולאחר מכן מינה אותו פרדריק השלישי, מלך דנמרק למושל בכפרים סטאבנסבול וסבבלב על יד אלס. זמן קצר לאחר מכן הוא הקים על שטחי סטאבנסבול את טירת אוגוסטנבורג, על שם הדוכסית. בשנת 1653 הוא השתלט על טירת זונדרבורג. עם זאת, כאשר דוכסות זונדנבורג פשטה רגל ונכללה בכתר ב-1667, הוא ויתר על נחלתו ובמקום זאת רכש את רומוהרסגארד על אלס. מאוחר יותר הוא קיבל מהמלך את הערים ברו וגונדסטרופ, וכן קיבל את הזכות לציד באזור. בשנת 1675 הוא מונה למושל אלס עם מגורים בטירת Sønderborg, אך כבר בשנה שלאחר מכן הוא נאלץ לוותר על Nørborg Len לאוגוסט, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-פלן-נורבורג.
ארנסט גינתר מת ב-18 בינואר 1689 בטירת אוגוסטנבורג. אלמנתו חיה אחריו עד 1701, ולפי צוואתו שמרה על האחוזות עם הזכות להיפטר מהן לאחר מותו. כאשר הבן הבכור, פרדריק, נפל בקרב סטינקרקה (1692), והבכור השני ארנסט אוגוסט הפך לקתולי, היא הציבה את הצעיר, פרדריק וילהלם, כיורש יחיד. לארנסט אוגוסט הייתה רק קצבה שנתית של 500 ריגסדלר.
אולם זמן קצר לאחר מכן, הוא שוב המיר את דתו לאמונה הלותרנית והתמנה למושל זונדנבורג. אף על פי כן, הצוואה התקיימה, מה שהוביל למספר מחלוקות, אשר עם זאת לא מנעו מפרדריק וילהלם להשתלט על הירושה ולתבוע אותה עבור משפחתו. ארנסט אוגוסט מת מבלי להשאיר ילדים ב-1731, ואחיינו כריסטיאן אוגוסט הראשון, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג ירש את נחלותיו.
משפחתו

ב-15 ביוני 1651 התחתן ארנסט גינתר עם אוגוסטה משלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, בתם של פיליפ, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג וסופיה הדוויג מסקסוניה-לאוונבורג. נולדו להם עשרה ילדים:
פרידריך (1652–1692)
סופיה אמליה (1654–1655)
פיליפ ארנסט (1655–1677)
סופיה אוגוסטה (1657)
לואיז שרלוטה (1658–1740), התחתנה עם פרידריך לודוויג, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק
ארנסטינה יוסטינה (1659–1662)
ארנסט אוגוסט (1660–1731)
דורותיאה לואיז (1663–1721), אם המנזר של איצהו בשנים 1686–1721
ילד מת (1665)
פרדריק וילהלם (1668– 1714)
בוריסוב ארנה

| --- | --- |

 כתובת:  вуліца Гагарына, 119 
 מיקום:  בוריסוב, בלארוס
 קואורדינטות:  54°11′35″N 28°28′31″E﻿ / ﻿54.19306°N 28.47528°E﻿ / 54.19306; 28.47528
 אבן יסוד:  2011
 תקופת הפעילות:  2014–הווה (כ־10 שנים)
 עלות הבנייה:  40 מיליון אירו
 בעלים:  באטה בוריסוב
 משטח:  דשא
 אדריכל:  OFIS אדריכלים
 קבוצות:  באטה בוריסוב   נבחרת בלארוס בכדורגל
 מושבים:  13,126
 ממדי משטח:  105x68
 borisov-arena.by
 he
 
בוריסוב ארנה (בבלארוסית: Барысаў-Арэна) הוא אצטדיון כדורגל בעיר בוריסוב שבבלארוס, המשמש את באטה בוריסוב ואת נבחרת בלארוס. האצטדיון מכיל 13,126 מקומות.
אבן היסוד לאצטדיון הונחה בשנת 2011 ונמשכה כ-3 שנים. המשחק הרשמי הראשון באצטדיון נערך ב-3 במאי 2014 במסגרת גמר הגביע הבלארוסי בין נמאן הורדונה ושחטיור סליהורסק. שבוע לאחר מכן ערכה באטה בוריסוב את משחקה הראשון באצטדיון בו ניצחה 3–0 את סלוטסק.
ביר בורין

| --- | --- |

 היסטוריה
 תקופות:  תקופת הברונזה המאוחרת 
 מיקום
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  32°25′09″N 35°02′07″E﻿ / ﻿32.41923056°N 35.03525°E﻿ / 32.41923056; 35.03525
  (למפת נתניה מוגדלת) ביר בורין(למפת נתניה רגילה) ביר בורין(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ביר בורין(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ביר בורין
 
הכיכר והבאר
באר בורין (בערבית: بير بورين) היא באר מים עתיקה, המתוארכת לתקופת הברונזה המאוחרת, בעיר באקה אל גרביה שבמשולש הקטן.
הבאר, בעומק 12 מטרים, שימשה עד לשנות ה-50 להשקיית שדות ומטעים של תושבי היישוב. עם הפיתוח המואץ שעבר על המקום והתפשטות שטחה הבנוי של העיר, הפכה הבאר למעגל תנועה. בעקבות שיתוף פעולה בין המתנ"ס העירוני וארגון "ידידי כדור הארץ" שהתקיים בשנת 2003, נוקתה הבאר, במסגרת פרויקט "מים ושכנות טובה", כיכר מאבן מקומית נבנתה סביבה ועצי זית ונוי נשתלו להנאת המבקרים. הוקם אתר ביקור עם שילוט מפורט המציג את סיפורה של הבאר ושל אתרים אחרים בעיר.
היסטוריה

בבאר בורין פעלה חלק ממערכת בארות מים אשר נמצאת באזור באקה והסביבה, פירוש המילה בורין הוא אוסף של בארות מים המעיד על ריבוי בארות מים במקום דבר זה הביא לעלייה בהתיישבות באזור.
על פי הממצאים הבאר נחפרה בתקופה הכנענית ושימשה את תושביה בעיקר לשתייה. בסוף המאה ה-18 נחפרה הבאר לעומק מי התהום והורחבה על ידי תושבי באקה הוותיקים לעומק של 7 מטרים ולקוטר 5 מטרים.
מי הבאר שימשו את התושבים לצורכי חקלאות, כביסה, ניקיון, רחיצה והשקיית העדרים. השימוש הרב בבאר ממיקומה של הבאר על דרך החקלאות המקומית ושטחי המרעה הפתוחים, ובמרחק סביר מגרעין הכפר אשר התבסס על באר באקה לצורכי מי השתייה.
תושבי באקה השתמשו וניצלו את מי הבאר עד שנת 1952. בשנה זו חיברה חברת מקורות את באקה אל גרביה לקו המוביל הארצי ומים שמקורם בקידוחים. המועצה המקומית רישתה את הכפר במערכת מי שתייה, וכתוצאה מכך ניטשה הבאר והוזנחה במשך שנים רבות עד שיקומה.
בסוף שנת 2010 יזם ביאדסי מוחמד נציג ארגון ידידי הארץ בקהילת באקה שיקום ושדרוג הבאר מחדש והפיכתה לתחנה הסבר ראשית של שביל השכנים באקה ג'ת אשר מעלה מודעות ציבורית לנושאי מים וסביבה.
ארלוזורוב 38

ארלוזורוב 38 הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת-יוצרת הישראלית דיקלה. האלבום יצא לאור ב-3 ביוני 2010, בהוצאת חברת התקליטים פונוקול. את האלבום הקליטה דיקלה בין 2009-10. מתוך האלבום יצאו שלושה סינגלים: "לבכות", "מזל" ו"חולת אהבה".
השיר "עפיפונים", הוא השיר היחידי אשר לו צולם וידאו קליפ, שפורסם לבסוף, ב-17 בינואר 2012.
רקע והפקה

את אלבום הבכורה שלה, אהבה מוסיקה, ואלבומה השני, עולם, הפיק רן שם טוב. בשונה מכך, את האלבום הזה הפיקו אלון אוחנה וגיל מרום. את מרבית שירי האלבום כתבה והלחינה דיקלה בעצמה, פרט לשיר "מזל" אותו כתבה עם קרן פלס, ו-"לבכות" ו-"פריז", אותם כתבה עם חנה לפידות.
כלפי האלבום הופנו ביקורות חיוביות, ומאקו אף אמרו עליו כי: "האלבום השלישי של דיקלה 'ארלוזורוב 38' חוזר ומוכיח: אין עוד אמנית כמוה בארץ. עם שירים שיוצאים מנשמה מסוכסכת, שיאנית הרגש מצליחה לעמוד בסטנדרטים הגבוהים שהציבה לעצמה בעבר".
סינגלים

"לבכות" - יצא לאור ב-18 בינואר 2010, כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום. השיר נכתב על ידי דיקלה וחנה לפידות והולחן על ידי דיקלה. שיר זה יצא לאחר שבמשך חמש שנים רצופות לקחה דיקלה הפסקה מעולם המוזיקה.
"מזל" - יצא לאור ב-21 בינואר 2010, כסינגל השני מתוך האלבום. השיר נכתב על ידי דיקלה וקרן פלס, והולחן על ידי אותן השתיים גם כן. השיר זכה להצלחה נאה בארץ כאשר הגיע בשיאו למקום ה-18 במצעד של רשת ג'.
"חולת אהבה" - יצא לאור ב-2 במאי 2010, כסינגל השלישי והאחרון מתוך האלבום. עם השיר הופיעה דיקלה בבריכת הסולטן, שם אירחה את נסרין קדרי, אשר שרה את השיר ביחד איתה באותה ההופעה.
סינגלים > וידאו קליפים

"עפיפונים" - לא יצא כסינגל מתוך האלבום, אך ב-17 בינואר 2012, פרסמה דיקלה בפייסבוק ובערוץ היוטיוב הרשמי שלה, את הקליפ הרשמי שצולם עבורו. בקליפ מופיעה רותי אסרסאי, אשר משחקת תפקיד של בחורה שמתארגנת לקראת דייט ולערב בחיפוש אחר אהובה. היא בטוחה שהפעם הוא יגיע, אך לבסוף, הוא לא מגיע.
רשימת רצועות

| ארלוזורוב 38> מס' | ארלוזורוב 38> שם | ארלוזורוב 38> מילים | ארלוזורוב 38> לחן | ארלוזורוב 38> משך | ארלוזורוב 38>  | ארלוזורוב 38>  | ארלוזורוב 38>  | ארלוזורוב 38>  | ארלוזורוב 38>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | שלום  | דיקלה | דיקלה | 4:35 |  |  |  |  |  |
| 2. | נדוניה  | דיקלה | דיקלה | 3:14 |  |  |  |  |  |
| 3. | מנגינות  | דיקלה | דיקלה, תמיר דורי | 4:46 |  |  |  |  |  |
| 4. | עפיפונים  | דיקלה | דיקלה, אלון אוחנה | 5:12 |  |  |  |  |  |
| 5. | חולת אהבה  | דיקלה | דיקלה, דורי | 5:43 |  |  |  |  |  |
| 6. | מזל  | דיקלה, קרן פלס | דיקלה, קרן פלס | 4:33 |  |  |  |  |  |
| 7. | לבכות  | דיקלה, חנה לפידות | דיקלה | 5:00 |  |  |  |  |  |
| 8. | פריז  | דיקלה, לפידות | דיקלה | 5:08 |  |  |  |  |  |
| 9. | משוגעת  | דיקלה | דיקלה | 3:41 |  |  |  |  |  |
| 10. | אושר קטן  | דיקלה | דיקלה | 4:05 |  |  |  |  |  |
| 11. | רומנטיקה  | דיקלה | דיקלה, דורי | 5:11 |  |  |  |  |  |
| 12. | אם תבוא  | דיקלה | דיקלה | 4:21 |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 34:18 |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  "ארלוזרוב 38 - מוסיקה נטו". מוסיקה נטו. אורכב מ-המקור ב-2018-07-30. נבדק ב-2018-07-29.
1 2 3  דורון גל, ‏עבודה ערבית, באתר ‏מאקו‏, 6 ביולי 2010
↑  דיקלה - הערוץ הרשמי - Dikla Official (2012-01-17), דיקלה עפיפונים הקליפ הרשמי, נבדק ב-2018-07-29
↑  מילים לשירים – ארלוזרוב 38 - דיקלה, באתר שירונט
↑  מילים לשיר מזל - דיקלה, באתר שירונט
↑  מילים לשיר לבכות - דיקלה, באתר שירונט
↑  מילים לשיר פריז - דיקלה, באתר שירונט
↑  penir (2010-01-18), דיקלה - לבכות, נבדק ב-2018-07-29
↑  מילים לשיר לבכות - דיקלה, באתר שירונט
↑  בכורה: דיקלה - "לבכות", באתר וואלה, 18 באוקטובר 2009
↑  penir (2010-01-17), דיקלה - מזל (גרסת רדיו), נבדק ב-2018-07-29
↑  מילים לשיר מזל - דיקלה, באתר שירונט
↑  18.2.2010 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
↑  penir (2010-05-02), דיקלה - חולת אהבה, נבדק ב-2018-07-29
↑  idan (2018-05-26), דיקלה ונסרין קדרי - חולת אהבה, נבדק ב-2018-07-29
↑  דיקלה - הערוץ הרשמי - Dikla Official, באתר YouTube
↑  אסף נבו, ‏דקלה מחפשת אהבה ב"עפיפונים" שחור-לבן, באתר ‏מאקו‏, 23 בינואר 2012
| דיקלה |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | אהבה מוסיקה • עולם • ארלוזורוב 38 • ואם פרידה • סיפור אופטימי • חופשייה |  |
| חברות תקליטים | הד ארצי • התו השמיני • הליקון |  |
קטגוריה (אלבומים • שירים)
| דיקלה – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| אהבה מוסיקה | "בוקר טוב" • "בוחרת להיות" • "אהבה מוסיקה" • "אהבתך" • "תבלינים" |  |
| עולם | "עולם" • "בונבוניירות" • "תראי" • "געגועים" |  |
| ארלוזורוב 38 | "לבכות" • "מזל" • "חולת אהבה" |  |
| ואם פרידה | "ואם פרידה" • "בסמה" • "שבע בערב" • "Here Comes the Rain Again" • "אין עוד אהבה כזאת" • "יהיה לנו טוב" • "קופנגן" |  |
| סיפור אופטימי | "הוא כותב לי מאמי" • "אל תלך" • "בדידותי הנהדרת (מישהו אוהב אותי)" • "מסקרה שחורה" |  |
| חופשייה | "אתי" • "תודה" • "פסנתר לבן" • "הו ליבי" • "שבועיים" • "רק תגיד" |  |
| השתתפות בסינגלים | "איפה בעולם" • "מחמל נפשי" • "ואז את תראי" |  |
| סינגלים אחרים | "ביי ביי" • "ואולי" • "כל הפרפרים" • "לא מתנצלת" • "אבא" • "לבד" • "Bring Them Home" |  |
| סינגלים שיווקיים | "בשביל אהבתה" • "Confide in Me" • "כמו צמח בר" |  |
בול פתח תקווה

בול פתח תקווה, הבול העברי הראשון בארץ ישראל
בול פתח תקווה הוא בול דואר עברי מתחילת המאה ה-20. הבול, שיש הרואים בו את הבול העברי הראשון, נוצר בעקבות יוזמה של יצחק גולדנהירש, ראש ועד המושבה של פתח תקווה ב-1909, לפתרון בעיות הדואר של תושבי המושבה.
בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 לא היה בארץ ישראל העותמאנית שירות דואר מאורגן. ביפו היה דואר אוסטרי ודואר רוסי. יצחק גולדנהירש פנה לדואר האוסטרי והציע להם לפתוח סניף בפתח תקווה, אך הציג שלושה תנאים, יופק בול מיוחד לפתח תקווה, תהיה חותמת מיוחדת לפתח תקווה ומחצית מההכנסות מהבול של פתח תקווה יוזרמו לקופת ועד המושבה. בתמורה לקבלת תנאים אלה, תושבי פתח תקווה ישלחו את מכתביהם לחוץ לארץ באמצעות הדואר האוסטרי. האוסטרים הסכימו לתנאים והפיקו בול מיוחד לפתח תקווה, עם כיתוב עברי, במחיר 14 פארות.
בול פתח תקווה זכה לביקוש רב מצד אספני בולים מרחבי העולם וההכנסות ממכירתו הגיעו ל-1,400 פרנקים מזהב. הכנסות אלה לדואר האוסטרי ולוועד המושבה עוררו קנאה, שהובילה להלשנה לשלטונות העות'מאנים. בעקבות ההלשנה נעצר ב-1910 יצחק גולדנהירש, נאלץ לשלם שוחד ולהפסיק את מכירת הבולים.
סמל העיר פתח תקווה מבוסס על עיצוב הבול, וכולל את שלושת המוטיבים המרכזיים בו - מחרשה, שדות ועץ תפוזים.
הערות שוליים

↑  הבול העברי הראשון
אסקווילינו (רובע)

| --- | --- |


 מידע
 עיר:  רומא 
 תאריך ייסוד:  1874 
 על שם:  גבעת אסקווילינו 
 שטח:  158.07 הקטאר 
 אוכלוסייה:  21,199 (31 בדצמבר 2020)
 קואורדינטות:  41°53′35″N 12°30′14″E﻿ / ﻿41.89305556°N 12.50388889°E﻿ / 41.89305556; 12.50388889
 
 
אסקווילינו (באיטלקית: Esquilino) הוא שמו של הרובע החמישה עשר מבין רובעי העיר רומא בירת איטליה.
סמל הרובע מתאר עץ ושלושה הרים ירוקים על רקע כסוף.
עד שנת 1921 היו שטחי הרובע חלק מרובע מונטי. בשנה זו, בשל הגידול באוכלוסיית רובע מונטי הפך אסקווילינו לרובע נפרד.
ברובע ממוקמת כיכר ויטוריו אמנואלה השני וכן הכנסיות בזיליקת סנטה קרוצ'ה אין ג'רוזלמה, סנטה ביביאנה, סנטה מריה דל בואון איוטו, סנט אנטוניו די פדובה וסנט אאוזביו.
סנטה קרוצ'ה אין ג'רוזלמה
בול ראשון לציון

בול ראשון לציון היה בול דואר, שהופק על ידי עיריית ראשון לציון, לשימוש דואר המכוניות המשוריינות, שהופעל על ידה בתקופת מלחמת העצמאות.
ב-1948 הדרכים לראשון לציון לא היו מנותקות, אך התחבורה סבלה התנכלויות רבות, לכן צומצמה במידה רבה וכך נפגע גם שירות הדואר שיצא רק פעם בשבוע. ב-5 באפריל 1948 התכנסה מועצת ראשון לציון והחליטה להנהיג שירות דואר דחוף משלה באמצעות מכוניות משוריינות, שיסעו מראשון לציון לתל אביב ובחזרה. לתשלום עבור שירות הדואר הוחלט להפיק בול דואר. היוזמה להפקת הבול הייתה של חוג הבולאים בראשון לציון, שהעלו את הרעיון בפני ראש המועצה דאז, אליקום אוסטשינסקי. לאחר קבלת אישורו, הוגשו ארבע הצעות, ביניהן של ראובן בלאו, תושב העיר וממייסדי חוג הבולאים. ההצעה שנבחרה הייתה של הפסלת חווה סמואל. על הבול היה ציור של משוריין ומחיר הבול נקבע ל-40 מיל.
הבולים נמכרו במטבח הפועלים בראשון ובמשרדי חברת "פלס" בתל אביב. עם הסדרת התחבורה והדואר הרגיל נאספו הבולים של ראשון והגלופות והושמדו. הבול המשוריין, כמו גם הבולים שלא נבחרו, מצויים במוזיאון ראשון לציון.
הערות שוליים

1 2  ישראלה רוזנצוויג, אחרון הבולאים, ערים: ראשון לציון, נס ציונה, רחובות והסביבה, 22.12.1989
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אנטוני הופקינס (מלחין)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 במרץ 1921 לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  6 במאי 2014 (בגיל 93) ברקהמסטד, הממלכה המאוחדת 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  הקולג' המלכותי למוזיקה, ברקהמסטד קולג'ייט 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 פרסים והוקרה:  מפקד במסדר האימפריה הבריטית 
 פרופיל ב-IMDb
 
אנטוני הופקינס (באנגלית: Antony Hopkins;‏ 21 במרץ 1921 – 6 במאי 2014) היה מלחין, פסנתרן ומנצח אנגלי.
ביוגרפיה

נולד בלונדון ובנעוריו שינה את שם משפחתו להופקינס מהשם ריינולדס (Reynolds). הוא נודע בעיקר בזכות ספרי האנליזה שלו למוזיקה קלאסית ולתוכניתו בתחנת הרדיו של ה-BBC‏ - "Talking About Music" (מדברים על מוזיקה). יצירותיו המפורסמות הן האופרות "ליידי רוהסיה" (Lady Rohesia), "האיש מטוסקנה" (The Man from Tuscany) ו"חברת שלושה" (Three's Company); הבלט- Café des Sports; וסצנה אופראית לסופרן וכלי קשת (מאוחר יותר עובד לשלושה קולות ותזמורת).
הוא כתב גם מוזיקה לסרטים כמו בילי באד (1962).
ספריו

Beating Time
Downbeat Music Guide
Music all Around Me
Musicamusings
Music Face to Face (יחד עם אנדרה פרווין)
Pathway to Music
Sounds of the Orchestra: A Study of Orchestral
Texture
Talking About Concertos
Talking About Sonatas
Talking About Symphonies
The Nine Symphonies of Beethoven
The Seven Concertos of Beethoven
Understanding Music
בוטבגרד

בּוֹטֶבְגְרָד (בבולגרית: Ботевград ) היא עיר בדרום מערב בולגריה בשטח מחוז סופיה, השוכנת 45 ק"מ מהבירה סופיה, בתוך עמק הנושא את שמה ומצוי במורדות המזרחיים של הרי הבלקן.
היסטוריה

תחילת ההתיישבות האנושית המאורגנת במקום מתוארכת לתקופת הברונזה המאוחרת, עידן הממלכה התראקית, כאשר בסמוך לעיר המודרנית הוקם יישוב בשם זֶלִין. בתקופת האימפריה הבולגרית השנייה הוקמה במקום מצודה בשם אורביץ'. בסוף המאה ה-14 לאחר כיבוש האזור בידי האימפריה העות'מאנית הוקם בסמיכות לשרידי המצודה כפר בשם סאמינדז'ייטו שהתפתח לעיר המודרנית. ב-1866 שינו העות'מאנים את שם היישוב לאוֹרְחַנְיֶה לכבודו של הסולטאן הקדום אורהן הראשון. העיר שוחררה במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) והפכה חלק מנסיכות בולגריה מתוקף סיכומי קונגרס ברלין. ב-1934 שונה שמה לבוטבגרד לזכרו של חריסטו בוטב המשורר והמהפכן הבולגרי הנודע. בעיר נולד הכדורגלן מאריאן חריסטוב.
כלכלה ודמוגרפיה

באזור מצויים מפעלים למוצרי פלסטיק, עיבוד עץ, מתכת וכן מפעלי טקסטיל. בשטח הרשות המקומית קיימת חקלאות שלחין המתבססת על שפע מקורות המים בסביבה. עיקר הגידולים הם ירקות וענבי יין. התחבורה לעיר וממנה מתבצעת באמצעות אוטובוסים. תחנת הרכבת הקרובה מצויה 30 ק"מ מהעיר ונמל התעופה הקרוב מרוחק 50 ק"מ ממנה. אוכלוסיית העיר נמצאת במגמת קיטון טבעית (ילודה לעומת תמותה) וגם במגמת הגירה שלילית.
אקלים

בעיר שורר אקלים ממוזג מתון. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 11oc, כשערכי הקיצון הממוצעים נעים ממינוס 1oc בינואר ועד 21oc ביולי. כמות המשקעים הממוצעת עומדת על 746 מ"מ בשנה.
ערים תאומות

רוסיה סרנסק, רוסיה.
דנמרק הולבק, דנמרק.
הערות שוליים

↑  בוטבגרד, באתר "Guide Bulgaria".
↑  בוטבגרד, באתר "bulgaria.domino".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552497005171  GND: 4717573-4  LCCN: n80086338  NKC: ge518937  VIAF: 131348029   WorldCat (עם VIAF): 131348029
אלרגיה לניקל

| --- | --- |

 תחום:  אימונולוגיה
 גורם:  ניקל
 סיווגים
 ICD-10:  L23.0 
 ICD-11:  EK00.6 
 
אלרגיה לניקל או דלקת עור ממגע ניקל (Ni-ACD) (באנגלית: Nickel allergy or nickel allergic contact dermatitis) היא סוג של דלקת עור (אקזמה) הנגרמת על ידי חשיפה ליסוד הכימי ניקל.
פיזיולוגיה

אלרגיה לניקל גורמת לתגובה עורית לאחר שהעור בא במגע עם פריט שמשחרר כמות גדולה של ניקל מעל פני השטח שלו. המגע נקשר בדרך כלל עם אבזמי חגורה המכילים ניקל ובאים במגע ממושך עם העור. תגובת העור יכולה להתרחש במקום המגע, ולפעמים להתפשט לאזורים נוספים בגוף. ניקל חופשי (משוחרר) המסוגל לחדור לעור נלקח על ידי דנדריטים ולאחר מכן מוגש לתאי T במערכת החיסון. כל חשיפה לניקל המתרחשת לאחר מכן, גורמת לתאי T אלה להתגרות ולשכפל את עצמם. בחשיפה מספקת לניקל, השיבוטים המצטברים של תאי T מגיעים לסף והעור מפתח פריחה. הפריחה יכולה להופיע ככתמי עור אקוטיים דמויי אקזמה חריפים, תת-קרקעיים או כרוניים, בעיקר במקום המגע עם הניקל (למשל, תנוך האוזן מעגילי ניקל). מרגע החשיפה, הפריחה מופיעה בדרך כלל תוך 12–120 שעות ויכולה להימשך 3–4 שבועות או למשך המגע/החשיפה לניקל.
שלושה תנאים החייבים להתקיים במקביל על מנת לגרום לתגובה עורית בעת חשיפה לניקל:
מגע עור ישיר עם פריט המשחרר ניקל.
מגע עור ממושך עם פריט המשחרר ניקל.
כמות ניקל מספקת משתחררת ונספגת בעור כדי לגרום לתגובה.
הפתופיזיולוגיה מחולקת לשלבי התעוררות ואינדוקציה. אינדוקציה היא השלב הקריטי (אירוע אימונולוגי) כאשר מגע עור לניקל מביא להצגת אנטיגן לתאי T, ומתרחש שכפול תאי T (שיבוט). קטיון המתכת Ni++ הוא הפטן בעל משקל מולקולרי נמוך החודר בקלות לשכבה הקרנית (שכבת העור העליונה). לאחר מכן, ניקל נקשר לנשאי חלבון העור היוצרים אפיטופ אנטיגני. הגורם הקובע את הרגישות הוא החשיפה לכמויות משמעותיות של ניקל. גורם זה חשוב מכיוון שסגסוגות מתכת שונות משחררות כמויות שונות של ניקל. האפיטופ האנטיגני נאסף על ידי תאים דנדריטים עוריים ותאי לנגרהנס, התאים המציגים אנטיגן (APC) של העור ועוברים התבגרות והגירה לבלוטות הלימפה האזוריות. המורכבות באה לידי ביטוי בעיקר במערך הראשי של ההתאמה הרקמתית (MHC), המפעיל ומשכפל תאי T מסייעים (CD4+ T). עם חשיפה מחודשת לניקל, תאי ה-T המשופעלים יופעלו, יתקבצו במסיביות לעור וכתוצאה מכך יתחיל שלב התסיסה ויופיעו תסמינים קליניים של דלקת העור ממגע ניקל (Ni-ACD).
אף על פי ש-ACD נחשב לתהליך הנשלט על ידי תאי T מסייעים (Th1), מחקרים אחרונים מציגים תמונה מורכבת יותר. באלרגיה לניקל מעורבים תאים אחרים הכוללים: Th17, Th22, Th1/IFN, והמערכת החיסונית מגיבה בעקביות תאי (toll-like receptor 4 (TLRs.
תסמונות

ג׳וזף ג'דאסון ייחס את המקרה הראשון של דלקת בעור ממגע מתכות בשנת 1895, לקרם טיפולי מבוסס כספית, ואישר את הגורם על ידי תבחין עור לאלרגיה. דלקת עור במגע מערכתי (SCD) מוגדרת כדלקת בעור המתרחשת אצל אדם רגיש למגע בשטח העור כאשר הוא נחשף להפטן באופן שיטתי, כגון, דרך הפה, פי הטבעת, שלפוחית השתן, דרך העור, תוך רחמי, תוך ורידי או בשאיפה.
תסמונת אלרגיה מערכתית לניקל (SNAS) נחשבת למורכבת ביותר ואינה מובנת היטב למדע. המסלול הקליני הנקבע על ידי יחסי גומלין אימונולוגיים בין שני סוגים שונים של תאי T (תגובות Th1 ו-Th2). דלקת עור במגע מערכתי (SCD) נחשבת לעיתים קרובות לקבוצת משנה של תסמונת אלרגיה מערכתית לניקל (SNAS), אך עם ביטוי עורי בלבד. לתסמונת אלרגיה מערכתית לניקל (SNAS) ישנם מגוון תסמינים הנעים בין פריחה בעור, תסמינים נשימתיים ותופעות במערכת העיכול. סקירת מטא בהערכת תסמונת אלרגיה מערכתית לניקל (SNAS) מצאה כי 1% מהחולים הרגישים לניקל הגיבו לכמות הניקל בתזונה 'רגילה', ובמינונים גדולים חולים הלוקים בתסמונת האלרגיה המערכתית לניקל (SNAS) הגיבו בתגובה אימונולוגית רב שכבתית שמדגימה את השונות בין החולים לבין מינונים שונים של חשיפה לניקל.
היסטוריה

במאה ה-17, כורי נחושת בסקסוניה גרמניה, החלו לחוות גירוי שנגרם על ידי "עפרה אדומה כהה". מכיוון שהחומר, שלימים נקרא ניקל, הוביל למחלות רבות, הם האמינו שהוא מוגן על ידי "גובלינים" וכינו אותו "הנחושת של גובלין". במאה שלאחר מכן, החלו לייצר ניקל עבור תכשיטים ברחבי העולם בשל עלותם הזולה, עמידות בפני חלודה והיצע רב.
בשנת 1979 מחקר מקיף על מתנדבים אמריקאים בריאים מצא כי 9% היו רגישים ללא ידיעה לניקל. החל משנת 2008 המספר הזה שולש. אלרגיה לניקל בקרב ילדים הולכת וגוברת, ועל פי הערכות כ-250,000 ילדים רגישים לניקל.
ספרות שפורסמה מראה עלייה אקספוננציאלית במקרים שדווחו על אלרגיה לניקל. ארגון ה-NACDG בצפון אמריקה בדק 5,085 מבוגרים שהציגו תסמינים דמויי אקזמה, והראה כי 19.5% קיבלו תגובה חיובית לניקל. אלרגיה לניקל נפוצה יותר בקרב נשים (17.1%) מאשר גברים (3%). אולי בגלל נורמות תרבותיות הקשורות בתכשיטים ונזום באוזניים הגורמים לחשיפה מוגברת לניקל. על מנת לחקור את השכיחות בהווה לניקל, אוניברסיטת לומה לינדה יחד עם ארגון האלרגיה לניקל והאקדמיה לדרמטיטיס, עורכות סקר דיווח עצמי על אלרגיה לניקל.
מקורות האלרגיה לניקל

ניקל היא מתכת הנמצאת בשימוש נרחב. ניתן למצוא אותה במגוון רחב של פריטים וביניהם - תכשיטים, רוכסנים, כפתורים, אבזמי חגורה, מטבעות, טלפונים סלולריים, מיתרי גיטרה, טבליות, שתלים כירורגיים ומזונות מסוימים.
מקורות האלרגיה לניקל > מזונות

ניקל קיים במגוון רחב של מזונות בריכוזים שונים. למבוגרים עם דלקת עור שממגע ניקל שאינו מגיב לטיפולים קליניים מומלץ להקפיד על תזונה דלת ניקל ולהימנע ממזונות כמו שוקולד, גרנולה, שיבולת שועל ושעועית. בעוד שפיתוח אלרגיה לניקל בקרב אנשים במגע ישיר עם העור מתועד היטב, קיימת מחלוקת עבור חלק קטן מהאנשים הרגישים לניקל לגבי היכולת לפתח רגישות כאשר החשיפה לניקל היא דרך הפה, דרך הוריד או דרך השאיפה. רק כ-1%-10% מהניקל הנצרך במזון נספג בגוף. צריכת ניקל יומית ממוצעת בבליעה היא כ-200 מיקרוגרם. מספר מחקרים הראו כי אנשים רגישים לניקל שקיבלו יותר מ-5,000 מיקרוגרם ניקל (כמו NiSO4) כמינון אוראלי יחיד קיבלו תגובה אלרגית ניקל. בעוד שחשיפה כזו חורגת מהכמות הנצרכת בתזונה רגילה, יש חוקרים שמציעים ששליטה בצריכת תזונה הכוללת ניקל עשויה לסייע בטיפול השוטף באלרגיה לניקל הנגרם על ידי מקורות אחרים. חוקרים אלה זיהו נכונה מזונות עשירים בניקל (למשל, אגוזים, שוקולד ושעועית), אך לעיתים הם דגלו באופן שגוי בהימנעות מאכילה בכלי אוכל, קערות וכדומה, העשויים מפלדת אל חלד אשר אינם משחררים כמויות משמעותיות של ניקל.
מקורות האלרגיה לניקל > מקום עבודה

במקום העבודה אנשים עשויים להיחשף לכמויות משמעותיות של ניקל הנישאות באוויר משריפת דלקים מאובנים או ממגע עם כלים המצופים בניקל. מבחינה היסטורית, במקומות עבודה שבהם מגע ממושך עם ניקל מסיס היה גבוה, איבחנו סיכונים גבוהים לדלקת בעור במגע אלרגי. לדוגמה, דלקת בעור שממגע ניקל הייתה שכיחה בעבר בקרב אנשים שציפו פריטים בניקל. בעקבות השיפור בפרקטיקות ההיגיינה התעשייתית והאישית, במהלך העשורים האחרונים, דיווחים על רגישות לניקל במקומות העבודה, כגון תעשיית האלקטרוליטי, היו דלילים. הפחתת החשיפה במקום העבודה נעשית באמצעות ציוד מיגון אישי ואמצעי ניהול סיכונים אחרים.
השפעות

אלרגיה לניקל גורמת לתגובת עורית (פריחה) לאחר שהעור בא במגע ישיר ומתמשך עם כל פריט שמשחרר כמות גדולה של ניקל מעל פניו. תגובת העור יכולה להתרחש במקום המגע ולפעמים להתפשט מעבר לאזור שנחשף. חשיפה עורית עלולה לגרום לגירוי מקומי של אדמנת, גרד, שלפוחית וקשקשים. בליעת ניקל עלולה לגרום לתגובה מערכתית, שתשפיע על משטח עור גדול יותר. דוגמאות לתגובות מערכתיות הן דרמטיטיס בידיים, תסמונת הבבון או תגובות אקזמטיות כלליות.