stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קירקוס מקסימוס
הקירקוס מראשית ימי-הביניים עד ימנו > הקירקוס לאחר חורבן האימפריה הרומית

לאחר המאה ה-6 פסק השימוש בקירקוס כזירת מרוצים והוא ננטש. החלקים התחתונים שלו כוסו באדמת סחף במשך השנים והאבנים שהרכיבו את היציעים נבזזו על ידי מקומיים. בשנת 1145 הועבר הקירקוס לידי משפחת פרנג'יפני החזקה, שהפכה את הקשת של טיטוס למגדל במבצר. בציור מהמאה ה-16, נראה שהיציעים הן בגבעת הפלטין והן בגבעת האווטין עדיין קיימים אך מצבם ירוד. העמק בו שוכן הקירקוס הפך בהדרגה לגן של הכנסיות והמנזרים הסמוכים. ההתפתחות המצערת ביותר עבור הקירקוס מקסימוס התרחשה בשנת 1852, כאשר חברת הגז האנגלו-איטלקית הפכה את המקום לאזור העבודה שלה. לאחר מאבק של אקטיביסטים וארכאולוגיים, הועבר לבסוף בשנת 1910 אתר העבודה לקצה העיר. בשנות ה-30 של המאה ה-20 הוכרז הקירקוס מקסימוס כפארק ארכאולוגי ומאז הוא משמש כפארק ציבורי פתוח, בו לעיתים מתקיימות התכנסויות המוניות.
החפירות הארכאולוגיות לחשיפת הקירקוס

התיעוד הראשון לחפירות לחשיפת הקירקוס מקסימוס מגיע משנת 1587, בה הורה האפיפיור סיקסטוס ה-5 על חשיפת האוביליסקים שבעמק שבו שכן הקירקוס. אחד מהאוביליסקים הללו ממוקם כיום בפיאצה דל פופולו. לאחר כמה מאות שנים, ב-1876, בעת חפירות שבוצעו לצורך בניית תעלות ביוב, נמצאו לבנים עתיקות ומדרכה שנעו לאורך הציר האורכי של הקירקוס, כ-11 מטרים מתחת לרחוב המודרני. עשר שנים מאוחר יותר, נמצאו בגבעת הפאלאטין הצופה על הקירקוס, לבנים שככל הנראה שימשו כמושבים ביציעים של הקירקוס. התקדמות משמעותית בחשיפת הקירקוס נעשתה על ידי ארכאולוג בשם ביגוט (Bigot) בתחילת המאה ה-20. הוא הצליח לאתר את השרידים של הקירקוס, לאמוד את מידותיו ואף למצוא את המקום המשוער של פודיום המנצחים. בשנות ה-30 של המאה ה-20 נערכו חפירות משמעותיות בהן נחשפו חלקים מהשער של טיטוס, וחלק נכבד מחצי העיגול של הקירקוס. בשנות ה-40 של המאה ה-20 איתרו ארכאולוגים איטלקיים את המשטח של הזירה עצמה בעומק 12 מטרים מתחת לרחוב המודרני. ב-1976 נעשו חפירות נוספות, בהן נמצאו חלקים נוספים של תעלות הביוב, חנויות ובתי מרחץ בסמוך לקירקוס. עבודות נוספות ומשמעותיות נעשו ב-1982, בהן נחשפו חלקים נוספים מחצי העיגול שנחשף בשנות ה-20 וכן חצי העיגול בצידה השני של הזירה.
ראו גם

ספורט ברומא העתיקה
קולוסיאום
מרוץ מרכבות
לקריאה נוספת

Humphrey, John, Roman circuses: arenas for chariot racing, University of California Press, 1986.
הערות שוליים

↑  Cody Scott Ames, Rome’s seat of passion: An assessment of the archeology and history of the Circus Maximus, Cogent arts & Humanities
↑  Humphrey, עמ' 125.
↑  English translation by Earnest Cary, Ph. D., on the basis of the version of Edward Spelman, The Roman antiquities of Dionysius of Halicarnassus (עמ' Chap. 3.68)
↑  Mark Cartwright, Circus Maximus, Ancient History Encyclopedia
↑  Humphrey, עמ' 84.
↑  Humphrey, עמ' 289.
↑  The Res Gestae of Augustus
↑  Humphery, עמ' 78.
↑  Humphrey, עמ' 80.
↑  Humphrey, עמ' 90.
↑  Humphrey, עמ' 85.
1 2  Humphrey, עמ' 93.
↑  Jean Sorabella, A Roman Sarcophagus and Its Patron, Metropolitan Museum Journal, עמ' 75
↑  Humphrey, עמ' 91.
↑  Humphrey, עמ' 97.
↑  Humphrey, עמ' 99.
↑  Humphrey, עמ' 153.
↑  Barbara F. McManus, THE CIRCUS: ROMAN CHARIOT RACING
↑  Humphrey, עמ' 67
↑  Circus Maximus
↑  Humphrey, עמ' 71
1 2  Humphrey, עמ' 57
1 2 3  Rev. Canon Roberts, Titus Livius (Livy), The History of Rome, Book 1
↑  David Stone Potter, D. J. Mattingly, Life, Death, and Entertainment in the Roman Empire, University of Michigan Press, 1999, עמ' 290
↑  Humphrey, עמ' 66
↑  Humphrey, עמ' 68
↑  Humphrey, עמ' 72
↑  Humphrey, עמ' 69
1 2  Humphrey, עמ' 76.
↑  Humphrey, עמ' 75
↑  Ars Amatoria The Art of Love
↑  Humphrey, עמ' 77.
↑  Humphrey, עמ' 100.
↑  C. Suetonius Tranquillus, The Lives of the Twelve Caesars, תחת "נרו", פרק 38
↑  Humphrey, עמ' 101.
↑  Grout, J, Circus Maximus
↑  Humphrey, עמ' 103.
↑  Humphrey, עמ' 104.
↑  Humphrey, עמ' 115.
↑  Humphrey, עמ' 116.
↑  Humphrey, עמ' 118.
↑  Humphrey, עמ' 128.
↑  Humphrey, עמ' 129.
1 2  Humphrey, עמ' 131.
↑  Humphrey, עמ' 58
↑  Humphrey, עמ' 106.
↑  Humphrey, עמ' 109.
↑  Humphrey, עמ' 110.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4472462-7  MusicBrainz: 8072c704-6291-4f0a-963c-cee9ef391936 
מפת מרכז רומא בתקופת שיא האימפריה הרומית. הקירקוס מקסימוס בפינה הימנית התחתונה

ציור של ווגנר הממחיש את מופעי הצייד בקירקוס.
המונים צופים בגמר בין איטליה לצרפת במונדיאל 2006 ברחבת הקירקוס מקסימוס.
הקירקוס מקסימוס כיום. ברקע - גבעת הפלטין
מטבע מתקופת הקיסר קרקלה המציג את הקירקוס מקסימוס ובמרכזו ה"ספינא" שעליה אובליסק
מטבע נוספת מתקופת הקיסר קרקלה.
האובליסק בפיאצה דל פופולו
שמואל ויטאל

| --- | --- |
 לידה:  1598 שנ"ח דמשק, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  1677 (בגיל 79 בערך) תל"ז קהיר, האימפריה העות'מאנית 
 מקום פעילות:  דמשק
 תקופת הפעילות:  ?–1677 
 תחומי עיסוק:  רב, מקובל, דיין
 רבותיו:  אביו רבי חיים ויטאל
 תלמידיו:  יעקב צמח
 חיבוריו:  "תוצאות חיים", "מקור חיים", חכמת נשים", "שמונת שערים", סידור חמדת ישראל, "שער השמים", שו"ת "באר מים חיים", "חיים שנים ישלם", "תעלומות חכמה"
 
רבי שמואל וויטאל בן רבי חיים (ה'שנ"ח, 1598 - תל"ז, 1677), בנם של רבי חיים ויטאל וג'אמילה (אשתו השנייה של אביו), היה מרבני ומקובלי דמשק.
ביוגרפיה

רבי שמואל נולד בדמשק לרבי חיים ויטאל. בדמשק שימש רב ודיין והקים ישיבה גדולה אשר למדו בה גם את תורת הקבלה, כתב תשובות רבות בהלכה ובקבלה לשאלות אשר נשלחו אליו ממצרים, ארץ ישראל, וכן מרחבי סוריה, והן מקובצות בספרו "שו"ת באר מים חיים". נישא לג'מילה בתו של רבי יאשיהו פינטו, ונולדו להם שני בנים, רבי משה ויטאל אשר היה מרבני מצרים, ובן אשר נפטר בחיי אביו ולא ידוע שמו. שמואל היה מגדולי תלמידי אביו ושימש כמעתיק ומסדר את כתבי אביו וכתבי האר"י וספריו נחשבו במדויקים והמוסמכים ביותר לכתבי קבלת האר"י, כפי שכתב החיד"א בספרו ב"שם הגדולים"
...וזה שלושים שנה שיצאו לאור "שמונה שערים" מסודרים מבן מהרח"ו מהו"ר שמואל ועליהם יש לסמוך... ולכן הרוצה ללמוד בספרים היותר מדויקים ילמוד "שמונה ספרים" שסידר...
בשנות השישים של המאה ה-17 עבר להתגורר במצרים וגם בה הקים ישיבה גדולה, נפטר במצרים בשנת תל"ז, 1677.
ספריו

רבי שמואל כתב ספרים רבים אשר חלקם הגדול אבדו או נגנבו כפי שהעיד בעצמו, חלק מספריו יצאו לאור רק בשנים האחרונות.
תוצאות חיים - על פירוש רש"י לתורה, נדפס בירושלים בשנת תש"ס, 2000.
מקור חיים - דרשות לראש חודש, נדפס בשנת תקל"א, 1771 בליוורנו.  נדפס במהדורה מחודשת בשנת תשס"ד.
חכמת נשים - על הלכות גיטין, יבום, וחליצה, נדפס בירושלים בשנת תש"ס, 2000.
שמונה שערים - ספר קבלה, הם דרושי האר"י שקיבל מאביו, נדפס פעמים רבות.
חמדת ישראל - סידור, נדפס במונקאטש בשנת תרס"א, 1901. יצא מחדש ע"פ כתבי יד, בידי מכון אהבת שלום, ירושלים, תשע"ו.
באר מים חיים - שו"ת, נדפס בשנת תשכ"ו, 1966.
חיים שנים ישלם - על הש"ס, רמב"ם וארבעת חלקי השו"ע, נדפס בחלקו בירושלים בשנת תש"ס, 2000.
שער השמים - על חכמת התכונה, לא נדפס.
תעלומות חכמה - סגולות ורפואות, נדפס, יריד הספרים, התשע"ז.
שר-פיי

ערך זה עוסק בגזע של כלב. אם התכוונתם לסרט שמקורו מערוץ דיסני, ראו .
| --- | --- |

שר-פיי סיני
 ארץ מוצא:  סין
 שימושים:  שעשועים ולוויה
 קבוצה:  כלבי דוגה
 תכונות
 משקל:  לכל תת-גזע של שר-פיי יש משקל אחר: מיני-פיי (Mini-Pei) - עד 20 ק"ג  שר-פיי (Shar-Pei) - ‏ 20–27 ק"ג
 גובה כתפיים:  לכל תת-גזע של שר-פיי  יש גובה אחר: מיני-פיי (Mini-Pei) - עד 45 ס"מ  שר-פיי (Shar-Pei) - ‏ 45–50 ס"מ
 גובה:  44 ס״מ 
 תוחלת חיים:  8–12 שנים
 אופי:  מזג טוב, סנוב (לא מתייחס לזרים), אוהב רק בני משפחה, סיבולת טובה, לא אוהב מים. אוהב גם לשחק עם עצמו.
 אילוף:  הסתגלות גבוהה
 תיאור:  צבע הפרווה של השר-פיי נע בין שחור,כחול, חום, אדום, משמש ואיזבל.
 
שר-פיי (בסינית - 沙皮, פיניין: Shā pí, תרגום מילוי: "עור - חול", ומשמעו נייר זכוכית) הוא גזע כלבים בעל מראה "מקומט". הגזע קיבל את שמו הודות לאיכות הפרווה, אשר יש שמשווים אותה לפעמים לנייר זכוכית. לפי התיאור הסיני הפרווה צריכה להיות "גסה למגע, אבל בו זמנית צריכה לתת תחושת רכות של קטיפה"[דרוש מקור].
מקורו של השר-פיי הוא בחוף הדרומי של סין, בעיר דה לט (Dah Let) שבמחוז גואנגדונג. בשנות החמישים, בעת שלטונו של מאו דזה-דונג בסין, פותחה תוכנית השמדה של חיות בית למטרת חיסכון. החזקת כלב או חיית מחמד אחרת נחשבה בלתי חוקית. עד שנת 1972 הושמדו כמעט כל הכלבים בסין: בערים כלל לא היו כלבים, ובכפרים היו מעט מאוד. כלבי השר-פיי נעלמו כמעט כליל. בזכות אהבתו של מגדל כלבים בהונג קונג לגזע נותרו כמה פרטים בודדים של כלבי שר-פיי בעיר שהובאו לארצות הברית בשנת 1973 שם הורבעו על ידי המועדון האמריקאי של הגזע, והם אבות אבותיהם של הכלבים החיים בימינו.
השר-פיי נחשבים לכלבים אינטליגנטים ועדינים מאוד, שקשה להטרידם ולהוציאם משלוותם. עם זאת הם ידועים כחשדנים כלפי זרים.
לשר-פיי יש שני סוגי פרווה (סוס ומברשת), וצבעיה הם אייל, שחור, חום, קרם, אדום, משמש, איזבלה, כחול ופלטינה.
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007285638505171  LCCN: sh85024377  NKC: ph135632 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שלמה דרורי

שלמה דרורי בתוכנית שרתי לך ארצי
שלמה דרורי (4 באוגוסט 1921 - 28 באוגוסט 2010) היה זמר ומלחין שפעל בשנות ה-40. התפרסם כמלחין וכמבצע הראשון של הגרסה העברית לשיר "את חכי לי". היה מוותיקי מפעלי ים המלח.
ביוגרפיה

דרורי נולד ב-4 באוגוסט 1921 בווינה שבאוסטריה בשם פרידריך דויטשר. בהיותו נער ראה סרטון שבו הוצגו יהודים בארץ ישראל חורשים את האדמה. הדבר השפיע עליו והוא הפך להיות ציוני נלהב, עד שהחליט בגיל 16 לעזוב את ביתו ולעלות לארץ ישראל. הוא נדד בין מספר מושבות בארץ עד שהתגייס לצבא הבריטי. בעת אבטחת נמל חיפה נתקל בשירו של המשורר הרוסי קונסטנטין סימונוב, בתרגום של אברהם שלונסקי, שנקרא "את חכי לי" (Жди меня), והוא הלחין את השיר עוד באותו הלילה.
דרורי הצטרף אל הבריגדה היהודית והוזמן על ידי  אליהו גולדנברג,  להצטרף ללהקה שהקים. בלהקה היו חיילים עבריים והיא נקראה "מעין זה". עם חבריה נמנו גם צבי בן-יוסף (רעו של דרורי עוד מתקופת שירותם המוקדמת בצבא הבריטי. דרורי סייע לו בכתיבת השיר "הורה נהלל".), מרדכי זעירא, יוסי ידין וחנה מרון. דרורי (שאז נקרא עדיין דויטשר) היה בין סולני הלהקה.
לימים סיפר, כי בהופעה של הלהקה בפני חיילים באיטליה הופגש במפתיע עם אימו ממנה נפרד בגיל 16 והיא שרדה את השואה במסווה של נוצרייה. באותה הופעה התכוון לשיר את "את חכי לי" ולהקדישו לאימו, אולם לא הצליח לעמוד בהתרגשות, נמלא בדמעות וברח מהבמה לפני שהחל לשיר.
אחרי מלחמת העולם השנייה שירת דרורי במערכת הביטחון. ב-1956 הצטרף למפעלי ים המלח תחילה כממונה על כוח האדם ולאחר מכן כדובר. במחצית הראשונה של שנות ה-60 שימש בחיפה כמנהל האדמיניסטרטיבי של בית רוטשילד. תחילה התגורר באזור סדום, ומ-2001 התגורר בערד.
דרורי ניהל את מוזיאון ים המלח שהיה מצוי במוזיאון בית היוצר בנווה זוהר,, שם הוצגה הסירה שבה שט הקצין האנגלי תומאס הווארד מולינה מים כנרת לים המלח.
דרורי נפטר באוגוסט 2010 לאחר מחלה והשאיר אישה ושני ילדים.
הערות שוליים

↑  זאב גלילי, את חכי לי ואחזור – מקור השיר והמנגינה, בלוג "היגיון בשגעון", 28 באוגוסט 2010
↑  אתר "זמרשת"
1 2  שלמה גוטר, "המנהל המזמר", דבר, 9 במרץ 1961
↑  אריה נשר, טיוליו האמנותיים של דב מדזיני, הארץ, 22 באוקטובר 1964
1 2  מיכאל יעקובסון, באוהאוס בים המלח / סיבוב במבנה המרשים ביותר שתכנן שמואל מסטצ'קין, בלוג "חלון אחורי", 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305004605171  GND: 119107554  ISNI: 0000 0000 7728 4962  MusicBrainz: 7ad64932-02cb-4832-b627-b8d25164793a  VIAF: 107513281   WorldCat (עם VIAF): 107513281
תגובה אינסטינקטיבית לטביעה

תגובה אינסטינקטיבית לטביעה היא תגובה אינסטינקטיבית המתרחשת בבני אדם, במיוחד אצל אלו שאינם יודעים לשחות, כאשר הם קרובים לטביעה. היא מתמקדת בניסיון לשמור על הפה מעל המים, כדי לנשום, ללא מאמץ שימושי למשוך עזרה או הצלה עצמית, ולעיתים קרובות אינה מזוהה על ידי הצופים מהצד. התגובה מאופיינת בתנועות זרוע מהירות לרוחב, יציבה אנכית, הטיית הראש לאחור, וחוסר יכולת לשמור על הפה מעל המים או לדבר. דיכוי התנהגות רציונלית על ידי פאניקה, עלול גם לסכן שחיינים המנסים להציל את הקורבן.
תיאור

בעוד מצוקה ותבהלה עשויות להתרחש לפעמים לפני כן, הטביעה עצמה היא מהירה ולעיתים קרובות שקטה. אדם קרוב לנקודת טביעה אינו מסוגל להחזיק את הפה מעל המים מספיק זמן כדי לנשום כראוי ואינו מסוגל לצעוק. בהיעדר אוויר, גופו אינו יכול לבצע את המאמצים הרצוניים הכרוכים בנפנוף או בחיפוש אחר תשומת לב. פעולות לא רצוניות המופעלות על ידי מערכת העצבים האוטונומית כוללות נפנוף לרוחב או חתירה עם הזרועות בכדי ללחוץ אותן מטה לתוך המים במאמץ להרים את הפה מספיק זמן כדי לנשום, והטיית הראש לאחור. כתגובה אינסטינקטיבית, זה היא מתרחשת לא במודע או בשליטת הטובע.
היעדר תנועת רגליים, יציבה זקופה, חוסר יכולת לדבר או לשמור על הפה באופן עקבי מעל המים, והיעדר פעולות העוזרות למחלץ צפויות, הם תופעות נפוצות של אינסטינקט זה.
תיאור > תזמון

האינסטינקט מתרחש בדרך כלל לא יותר מ-20–60 השניות האחרונות במהלך הטביעה ולפני השקיעה מתחת למים. לשם השוואה, אדם שעדיין יכול לצעוק ולשמור על פיו כל הזמן מעל המים עלול להיות במצוקה, אך אינו בסכנת טביעה מיידית בהשוואה לאדם שאינו מסוגל לעשות זאת.
זיהוי טביעה

למתבונן לא מאומן, אולי לא ברור שאדם טובע נמצא במצוקה. הקורבן עשוי להיראות כשוחה בבטחה, בעוד שלמעשה תוך 20–60 שניות ישקע מתחת לפני השטח. הקורבנות מושיטים את זרועותיהם לרוחב ולוחצים כלפי מטה על פני המים כדי להרים את הפה מהמים.
כאשר הפה שלהם מעל המים, הם נושפים במהירות ושואפים במקום לקרוא לעזרה. בגלל תנועות הידיים וההתמקדות בהרמת הפה מהמים, הם לא יכולים לנופף, לבעוט ברגליהם, לשחות למציל, או לאחוז בחבל או בציוד חילוץ אחר. הם עלולים להיות מפורשים לא נכון כ-"משחקים במים" על ידי אלה שלא מנוסים עם טביעה, ושחיינים אחרים במרחק מטרים ספורים עשויים לא להבין שמתרחש מקרה חירום.
מצילים ואנשים אחרים המאומנים בחילוץ לומדים לזהות אדם טובע על ידי התבוננות בפעולות האינסטינקטיביות הללו.
סכנה למציל

במצבי חירום בהם לא נמצאים מצילים או צוות מיומן אחר, רצוי להושיט לטובע מהיבשה יד או מקל ארוך, לחתור אליו בסירה או לזרוק לו מתקן ציפה, אך לא להיכנס אליו למים. בזמן שהתגובה האינסטינקטיבית לטביעה מתרחשת, הקורבן ייתפס בכל חפץ מוצק קרוב בניסיונות לשאוב אוויר, מה שעלול לגרום לטביעה של מציל לעתיד וכן (או במקום) הקורבן המקורי. "התרחיש הימי של הקורבן במקום המציל" נפוץ והרג 103 מחלצים באוסטרליה בין 1992 ל-2010, ועוד 81 בני אדם בניו זילנד בין 1980 ל-2012 מחקר על טביעות בטורקיה מצא 88 מקרים שבהם 114 מחלצים טבעו במהלך ניסיונותיהם לחלץ קורבן טביעה.
בישראל התרחשו מספר מקרים בהם תבעו שוחים שניסו לחלץ קורבנות טביעה ושילמו בכך את חייהם. אבי אפיה, יושב ראש איגוד המצילים הישראלי מספר על הסכנה בחילוץ טובע: ”פעמים רבות הדבר גורם לכך שהוא מביא לשקיעתו של המחלץ, שלא לדבר על הפאניקה שבו הוא נמצא - הטובע כורך את ידו סביב צווארו של המחלץ בהיסטריה, דבר שיכול גם להביא לחניקתו.”
מגן דוד אדום מציין גם כן את הסכנה בקפיצה לים אחר אדם טובע עבור שוחים שאינם מאומנים להצלה. הארגון מציין כי סיוע מהחוף הוא האפשרות הבטוחה ביותר שלא מסכנת את חייו של המחלץ. הארגון מוסיף כי במקרים שאינם הים הפתוח, כמו נחל הירקון או בבריכת שחייה אין על הצופה מהצד לטמון את ראשו בחול וכן לא לבחול באף אמצעי להצלת הטובע, זאת כל עוד אין סכנה מוחשית למחלץ.
מחקר וגילוי

התנהגויות הטביעה הנפוצות זוהו על ידי פרנק פיה, בהתבסס על מחקר של צילומי סרטים עם תיעודי אמת של טביעה וכמעט טביעה, ותועדו בסרט ההדרכה שלו מ-1971, On Drowning (על טביעה), ובמאמר משנת 1974, Observations on the drowning of non-swimmers (תצפיות על טביעות של אנשים שאינם-שחיינים).
באותה התקופה, היה מקובל להאמין שטביעה כרוכה בהתנהגויות נסערות, אם כי פיה מצטט מאמר מוקדם יותר (לא מוגדר) משנת 1966 שמציין כי זה לא בהכרח המקרה.
הערות שוליים

1 2  The Irish Times - Tue, Aug 03, 2010 - What stops people shouting and waving when drowning?, web.archive.org, ‏2012-10-22
↑  Vittone, Mario. "Drowning Doesn't Look Like Drowning". נבדק ב-2011-01-06.
1 2  הצלב האדום האמריקאי (1995). "פרק 5". Lifeguarding today. Mosby Lifeline. p. 57. ISBN 9780801675553.
↑  "Drowning Doesn't Look Like Drowning — Foster Community Online". Foster.vic.au. נבדק ב-2014-05-30.
↑  "Reach or Throw, Don't Go" (PDF). הצלב האדום האמריקאי.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  Rowan, Karen (14 באוגוסט 2010). "Why do people often drown together?". Live Science. נבדק ב-12 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Franklin, Richard; Pearn, John (26 באוקטובר 2010). "Drowning for love: the aquatic victim-instead-of-rescuer syndrome: drowning fatalities involving those attempting to rescue a child" (PDF). Journal of Paediatrics and Child Health. 47 (1–2): 44–47. doi:10.1111/j.1440-1754.2010.01889.x. PMID 20973865. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Starrenburg, Caleb (5 בינואר 2014). "Would-be rescuers losing their lives". Stuff.co.nz. נבדק ב-12 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Turgut, Adnan; Turgut, Tevfik (18 במאי 2012). "A study on rescuer drowning and multiple drowning incidents". Journal of Safety Research. 43 (2): 129–132. doi:10.1016/j.jsr.2012.05.001. PMID 22709998. {{cite journal}}:  (עזרה)
1 2 3  תופעה: נכנסים לים לחלץ טובעים - וטובעים בעצמם, באתר ‏מאקו‏, 27 ביולי 2009
↑  מגן דוד אדום, מדריך מד"א 2020 לעונת רחצה בטוחה, באתר www.mdais.org, ‏2009-07-27
↑  Pia, Frank (ביולי–באוגוסט 1974). "Observations on the drowning of nonswimmers". Journal of Physical Education: 164–167, 181. אורכב מ-המקור ב-2016-03-04. נבדק ב-2010-12-30. {{cite journal}}:  (עזרה)
עצה שניתנה למחלצים לעתיד של קורבן טובע
מחלצים בשיטת "הגעה" לחילוץ כלב טובע. שיטה זו אף יעילה יותר עם בני אדם, שיש להם ידיים
שר באהדור דאובה

שר בהדור דאובה (בנפאלית: शेरबहादुर देउवा; נולד ב-13 ביוני 1946) הוא פוליטיקאי נפאלי, שכיהן כראש ממשלת נפאל בחמש קדנציות (1995–1997, 2001–2002, 2004–2005, 2017–2018 ו-2021–2022), וכחבר הפרלמנט.
ביוגרפיה

דאובה נולד וגדל באשיגרם, כפר נידח במחוז דדלדורה. השלים את לימודיו במכללת טרי-צ'נדרה ונרשם בבית הספר לכלכלה בלונדון. בשנת 1991 נבחר לבית הנבחרים וכיהן כשר לענייני פנים בקבינט בראשות ג'יריה פרסאד קויראלה. קבינט זה פורק, ודאובה מונה לראשות הממשלה לאחר שמאן מוהאן אדיקארי ניסה לפרק את הפרלמנט שוב ב-1995. במהלך כהונתו הראשונה הוא חתם על חוזה מהקאלי עם ממשלת הודו. הקדנציה השנייה של דאובה החלה ביולי 2001 בעקבות התפטרות ג'יריה פראסאד קואירלה זמן קצר לאחר הטבח המלכותי בנפאל. הקדנציה השנייה שלו ראתה את עליית המאואיסטים ובהמשך הכריז על מצב חירום והצהיר על המפלגה הקומוניסטית של נפאל (המאואיסטית) כ"ארגון טרור". באוקטובר 2002, המלך גיינדרה פיטר אותו ואת הקבינט שלו בגלל היותם חסרי יכולת. באותה שנה הוא ייסד את מפלגת הקונגרס הנפאלי (הדמוקרטי), לאחר שפוטר על ידי הקונגרס הנפאלי. מאוחר יותר הוא מונה לראשות הממשלה על ידי המלך גיינדרה ב-4 ביוני 2004, אולם הוא נעצר באשמת שחיתות בעקבות הפיכה בשנת 2005 ושוחרר ב-13 בפברואר 2006.
באוגוסט 2016, דאובה ופושפה כמאל דהל הסכימו להקים ממשלת רוטציה בהובלת ה-CPN (המרכז המאואיסטי) והקונגרס הנפאלי למשך תשעה חודשים כל אחד. הוא הושבע כראש ממשלה לקדנציה רביעית ב-7 ביוני 2017. באוקטובר 2017 עזבו כל השרים מה-CPN (המרכז המאואיסטי) את הקבינט לאחר שהקימו ברית בחירות עם ה-CPN (UML) לקראת הבחירות הכלליות וביטלו את התמיכה בממשלת דאובה. ב-12 ביולי 2021 הורה בית המשפט העליון על מינויו של דאובה לראשות הממשלה בתוך 28 שעות, למחרת היום, הוא מונה על ידי הנשיאה בהנדארי לראש הממשלה בהתאם לסעיף 76 (5) לחוקת נפאל.
חיים אישיים

דאובה נשוי לארזו רנה דאובה ויש להם בן.
שלושת הנונאטאקים

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  2,190 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  רכס בריטניה 
 קואורדינטות:  80°04′00″S 154°49′59″E﻿ / ﻿80.0667°S 154.833°E﻿ / -80.0667; 154.833
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומישלושת הנונאטאקים(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומישלושת הנונאטאקים
 
שלושת הנונאטאקים (באנגלית: Three Nunataks) הם שלושה נונאטאקים באזור המכוסה ברובו קרח, בקצה הצפון מערבי של רכס בריטניה שבאנטארקטיקה.
הנונאטאקים מצויים 3.7 קילומטרים מהר הייבן.
הגבוה מבין שלושת הנונאטאקים מגיע לגובה של 2,190 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > מקור השם

שמם של הנונאטאקים ניתן להם על ידי משלחת החקר של קרחון דרווין, שהייתה חלק מהמשלחת הטראנס-אנטארקטית של חבר העמים הבריטי אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1958–1956.
שרה פינטו קואליו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  נובמבר 1913 סאו טומה ופרינסיפה, האימפריה הפורטוגזית 
 פטירה:  1990 (בגיל 76 בערך) פורטוגל 
 מדינה:  סאו טומה ופרינסיפה 
 שפות היצירה:  פורטוגזית 
 
שרה פינטו קואליו (Sara Pinto Coelho‏, 30 בנובמבר 1913 – 3 בדצמבר 1990) הייתה סופרת של סיפורים ומחזות בשפה הפורטוגזית. העיתונאי הפורטוגזי קרלוש פינטו קואליו הוא בנה.
שרה פינטו נולדה בשנת 1913 באי פרינסיפה שהיה אז בשליטת פורטוגל, ושם גדלה. את רוב חייה בילתה במוזמביק שבאפריקה, שם למדה בבית ספר יסודי, ושם גם כתבה מחזות רדיו, רומנים, סיפורים קצרים, וסיפורי ילדים. קואליו שימשה לאחר מכן כבמאית של תיאטרון ברדיו, בשם Rádio Clube de Moçambique, בין השנים 1967–1972.
היא מתה בשנת 1990 בפורטוגל.
ספרים

Confidências de Duas Raparigas Modernas (יצא לאור בשנת 1946)
O Tesouro Maravilhoso (יצא לאור בשנת 1947)
Aventuras de um Carapau Dourado (יצא לאור בשנת 1948)
Memórias de uma Menina Velha (יצא לאור בשנת 1994, לאחר מותה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1060758350  ISNI: 0000 0000 6762 939X  LCCN: n95071929  VIAF: 9095877   WorldCat (עם VIAF): 9095877
שאנון אליזבת

| --- | --- |

אליזבת, 2020
 לידה:  7 בספטמבר 1973 (בת 51) יוסטון, ארצות הברית 
 שם לידה:  Shannon Elizabeth Fadal 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1996
 עיסוק:  שחקנית קולנוע ודוגמנית
 בן או בת זוג:  ג'וזף ד. רייטמן (2002–2005) 
 http://www.shannonelizabeth.com
 פרופיל ב-IMDb
 
אליזבת באירוע פוקר לכבוד הצבא האמריקאי עם שני חיילי מארינס, 2006
שאנון אליזבת פאדל (באנגלית: Shannon Elizabeth Fadal; נולדה ב-7 בספטמבר 1973) היא שחקנית, דוגמנית ושחקנית פוקר אמריקאית. סמל מין ואלילת נוער של שנות ה-90 וה-2000, אליזבת ידועה בעיקר בזכות כיכובה בסרטים "אמריקן פאי", "אמריקן פאי 2", "אמריקן גאי", "מת לצעוק" ו-"אהבה זה כל הסיפור". היא גם שיחקה בסרטים "ג'יי ובוב השקט מכים שנית", "13 רוחות" ו"הקללה".
אליזבת מחלקת את זמנה בין קייפטאון, דרום אפריקה וארצות הברית, ומנהלת מאז 2001 את הארגון לא כוונת רווח, "Animal Avengers" המוקדש להצלת בעלי חיים ובפרט חיות מחמד. בנוסף, היא שחקנית פוקר מקצועית, ובשנת 2006 נבחרה ל"אחד משחקני הפוקר הידוענים המובילים".
ביוגרפיה

שאנון אליזבת פאדל נולדה ב-7 בספטמבר 1973 ביוסטון, טקסס שבארצות הברית, לאב ערבי-נוצרי יליד סוריה ממוצא לבנוני, ולאם אמריקאית ממוצא אנגלי, אירי וגרמני.
היא גדלה בוייקו, טקסס מכיתה ג' ועד לתיכון; אליזבת סיימה את לימודיה בבית הספר התיכון וייקו (אנ') ב-1991. בתיכון היא הייתה חברה בנבחרת הטניס ובשלב מסוים חשבה על קריירת טניס מקצוענית.
קריירה

לפני שהפכה לשחקנית קולנוע, עסקה אליזבת בדוגמנות בין היתר אצל פורד מודלס וסוכנות הדוגמנות עלית.
את הופעת הבכורה שלה בקולנוע ערכה אליזבת בסרט האימה הקומי "פרוסט מהגיהנום" ב-1997.
בשנת 1999 פרצה אליזבת לתודעה כשגילמה את דמותה של נדיה, סטודנטית צ'כית סקסית וחושנית בקומדיית הנעורים המצליחה "אמריקן פאי".
בשנה שלאחר מכן התפרסמה אליזבת בעקבות תפקידה בפרודיית סרטי האימה המצליחה "מת לצעוק", שם גילמה את באפי גילמור, דמות שמבוססת על דמויות של סטודנטיות צעירות מסרטי האימה המפורסמים "צעקה" ו"אני יודע מה עשית בקיץ האחרון" (טייטום ריילי והלן שיבר).
בשנת 2001 הופיעה אליזבת בקומדיה של קווין סמית "ג'יי ובוב השקט מכים שנית", בסרט הופיעה אליזבת כג'אסטיס המשתייכת לחבורת שודדות שמתאהבת בג'יי.
בנוסף שיחקה אליזבת בסרט השני בסדרת סרטי "אמריקן פאי", "אמריקן פאי 2", שם חזרה לגלם את נדיה שמגיעה לבקר את ג'ים בזמן החופשה שלו ושל חבריו.
סרט נוסף שבו הופיעה אליזבת הוא הקומדיה "אמריקן גאי", שם מגלמת אליזבת את נטלי פארקר, שוטרת המגויסת על ידי מייקל אותו מגלם ג'רי אוקונל, למשימה תמורת הבטחה לסכום של חצי מיליון דולר.
בשנים 2003–2005 שיחקה בעונתה השישית והשביעית של הסיטקום "מופיע שנות ה-70", בתור הספרנית ברוק.
בשנת 2005 הופיעה אליזבת בסרט מותחן האימה של ווס קרייבן "הקללה", בסרט גילמה את בקי, בחורה בה התנגשו גיבורי הסרט ג'ימי ואחותו אילי אותה מגלמת כריסטינה ריצ'י.
בשנת 2008 השתתפה בתוכנית המציאות האמריקאית "רוקדים עם כוכבים", בעונה השישית בה סיימה במקום השישי.
אליזבת מחשיבה את עצמה כשחקנית פוקר נלהבת ומכנה את המשחק כ"קריירה השנייה" שלה, אליזבת מרבה לבקר בלאס וגאס כדי לשחק עם שחקני הפוקר המובילים בארצות הברית.
אליזבת אף השתתפה בתחרויות בין היתר: "גביע העולם בפוקר" שנערכה בשנת 2005 והסבב העולמי ב-2006 וב-2007.
בשנת 2018 השתתפה אליזבת בגרסתה-VIP של תוכנית המציאות האמריקאית "האח הגדול", בה סיימה במקום התשיעי.
חיים אישיים

בשנים 2002–2005 הייתה נשואה לשחקן ג'וזף ד. רייטמן (אנ'). כיום היא נשואה לסיימון בורכרט.
היא פעילה למען סביבתנות ואיכות הסביבה ומנהלת אורח חיים טבעוני. היא בת דודה של העיתונאית הניו יורקית ויועצת הזוגיות טמסן פאדל (אנ').
בשנת 2001, הקימה את "Animal Avengers", ארגון להצלת בעלי חיים ללא מטרות רווח שהוקם על ידה ובעלה דאז רייטמן, והוא מוקדש להצלה ומציאת בית לחיות מחמד, צמצום אוכלוסיית יתר של חיות מחמד, קידום אפוטרופסות אחראית ומניעת צער בעלי חיים.
אליזבת שימשה כדוברת של תוכנית Adopt a Turkey של ארגון "Farm Sanctuary", שקוראת לאנשים לאמץ תרנגול הודו במקום לאכול אחד לחג ההודיה. היא משתמשת במדיה חברתית, במיוחד בפוסטים באינסטגרם, כדי להעלות את המודעות לציד קרנפים ומקימה אירועים לגיוס תרומות.