stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ה'תרצ"ב
נפטרו

כ"ד בחשוון – הברון רוטשילד "הנדיב הידוע"
י"א בכסלו – הרב יחיא קאפח, מרבני תימן ומקים תנועת הדרדעים
י"ט באדר ב' – הרב יוסף חיים זוננפלד, מנהיג העדה החרדית בראשית המאה העשרים
י"א בניסן – פטריק גדס, ביולוג ואדריכל סקוטי, תכנן את רחובות העיר תל אביב בראשית דרכה (נולד ב-ה'תרט"ו)
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשה, ובה 385 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
היסטוריה של עם ישראל
הגזרה המרכזית במבצע שלום הגליל

במבצע שלום הגליל, שהחל את מלחמת לבנון הראשונה, הייתה בגזרה המרכזית לחימה בין צה"ל לכוחות אש"ף וצבא סוריה. מטרת צה"ל בגזרה זו הייתה להגיע לבקעת הלבנון ולפחות לכביש ביירות-דמשק, תוך גירוש צבא סוריה מלבנון. המטרה לא הושגה. הצבא הסורי אמנם הוכה על ידי צה"ל בקרבות, אולם צה"ל הגיע לכביש ביירות-דמשק רק לאחר הפסקת האש, וכוחות צבא סוריה התחפרו בלבנון.
סדר הכוחות > צה"ל

כוחות צה"ל בגזרה המרכזית של לבנון היו תחת פיקוד הצפון. הכוחות כללו שלושה כוחות אוגדתיים.
הכוחות שהיו בגזרת הקרב היו:
אוגדה 162 - בפיקוד מנחם עינן, הייתה הכוח הצה"לי המערבי ביותר בגזרה, וכללה 2 חטיבות שריון.
חטיבה 500 בפיקוד דורון רובין (מתוגברת בגדוד 932 ובגדוד 9263)
חטיבה 460 בפיקוד חגי כהן (בהמשך הועברה החטיבה לכוח דני ורדי)
חטיבה 609 בפיקוד חגי לוי (התווספה לאוגדה בשלב הלחימה השני)
כוח דני - בפיקוד דני ורדי, היה כוח מאולתר שהורכב תוך כדי הקרבות וכלל בשיאו חטיבת שריון ו-2 חטיבות חי"ר.
חטיבה 460 בפיקוד חגי כהן
כוח סמח"ט גולני בפיקוד גבי אשכנזי שכלל גדוד חי"ר, פלס"ר גולני, ו-2 פלחה"ן
חטיבה 623 בפיקוד נחמיה תמרי
חטיבה 769 בפיקוד שאול מופז
כוח יוסי - בפיקוד יוסי פלד, היה כוח שהורכב תוך כדי הקרבות וכלל בשיאו חטיבת שריון, חטיבת נ"ט, וצוות קרב חטיבתי משולב.
גדוד 77 גדוד טנקי מרכבה בפיקוד דוביק טל
גדוד 7063 גדוד צנחנים בפיקוד נחשון ישראלי
חטיבה 409 בפיקוד עוזי בן יצחק
חטיבה 514 בפיקוד יורם אלדר פחות גדוד אחד שהיה בפיקוד אוגדה 252
כמו כן בתחילת המערכה פעלה בגזרה אוגדה 36, שהתקדמה מאצבע הגליל דרך רמת נבטיה לעבר צידון.
סדר הכוחות > הצבא הסורי

הכוח העיקרי של צבא סוריה בגזרה המרכזית בלבנון היה:
הדיוויזיה הראשונה של סוריה. הדיוויזיה כללה באזור הלחימה:
חטיבת שריון 91
חטיבת שריון 76
חטיבה ממוכנת 58
חטיבת שריון 51
חטיבה ממוכנת 62
ב-10 ביוני תגברו הסורים את כוחותיהם, על מנת למנוע את ניתוק כוחותיהם שבלבנון. הכוח שנשלח היה:
הדיוויזיה השלישית, שהייתה מצוידת בטנקי T72. הדיוויזיה כללה:
חטיבת שריון 81
חטיבת שריון 65
חטיבה ממוכנת 21
חטיבת שריון 47
סדר הכוחות > היערכות הצבא הסורי

הכוח הסורי נערך בגזרה המזרחית בלבנון כך:
בהר הלבנון נערכה חטיבה ממוכנת 62, שכללה גם טנקים ובין 4 ל־6 גדודי קומנדו.
בבקעת הלבנון נערכה חטיבת שריון 51, שכללה טנקי T62 עם כוח חי"ר ממוכן ובין 3 ל-4 גדודי קומנדו.
בהר מול הלבנון נערכה חטיבת שריון 91 מדיוויזיה 1, שכללה טנקי T62 ולה גם כוח חי"ר ממוכן ו־2 אגדי קומנדו.
תוכנית אורנים

על פי התוכנית, היו אמורים כוחות צה"ל בגזרה המרכזית להגיע בסוף היום השני ללחימה לכביש ביירות-דמשק וליצור משם איום על הכוחות הסורים בלבנון. בשלב זה, היו אמורים כוחות צה"ל בגזרה המזרחית להיכנס ללחימה בלבנון, להגיע לכביש ביירות-דמשק ולבקעת הלבנון ולסלק את צבא סוריה מלבנון. בכך היה מאפשר הקמת ממשלה עצמאית בלבנון בראשות באשיר ג'ומייל.
מסיבות פוליטיות, המבצע הוצג לציבור כמבצע מוגבל יותר. בהתאם לכך, בימים הראשונים למלחמה הוגדר משימתו של צה"ל בגזרה המזרחית כ: "פיקוד הצפון ... יהיה בכוננות להשמיד את הצבא הסורי בלבנון, אם יתקוף את כוחותינו".
הערות שוליים

1 2 3  דני אשר, ‏השריון הסורי בוסס בשל"ג הלבנוני, שריון 5, אוגוסט 1999, עמ' 16-14, באתר "יד לשריון"
↑  לטענת מזכיר הממשלה, אריה נאור, מטרה זו, שנתפסה על ידי בן גל כמטרה אסטרטגית שתוביל להרחקת הסורים מלבנון, לא אושרה מוקדם יותר על ידי הממשלה כיוון שהשיקול הצבאי והמדיני היה משני לשיקול הפוליטי שדרש מטרות מוגבלות כדי לגייס את תמיכת הממשלה ליציאה למבצע. אריה נאור, "ממשלה במלחמה", להב - בית הוצאה לאור, 1986, עמ' 82-81
↑  אל"ם (מיל') בני מיכלסון, ההבקעה בבקאע, אתר יד לשריון
↑  אל"ם (מיל') בני מיכלסון, צה"ל - כוחות ומשימות, אתר יד לשריון
↑  עפר שלח, יואב לימור, איתי כץ, שבויים בלבנון, הוצאת ידיעות אחרונות, 2007, עמ' 326
הלוח הצפון-אמריקאי

בחום הלוח הצפון-אמריקאי
הלוח הצפון-אמריקאי הוא לוח טקטוני אשר מתמשך מהרכס המרכז אטלנטי במזרח עד הלוח האירו-אסיאתי במערב. הלוח מכסה את מרבית שטחה של צפון אמריקה, גרינלנד וקובה, כמו גם את החלק המזרחי של סיביר וחלקים מאיסלנד ומהאיים האזוריים. בנוסף לשטחים היבשתיים כולל הלוח שטחים רבים של ימים ואוקיינוסים: החלק המערבי של האוקיינוס האטלנטי, אוקיינוס הקרח הצפוני וים ברינג. הלוח הצפון אמריקאי נע לכיון דרום-מערב בקצב של 15–25 סנטימטר בשנה.
השטח הפנימי יותר של הלוח בקרום היבשתי כולל שטח נרחב של גרניט הנקרא קראטון. לאורך גבול הקראטון ישנם חלקי קרום אשר אוחו עם הקראטון במהלך הזמן הגאולוגי. חלקים אלה נקראים פיסות קרום, ומניחים כי מרבית השטח היבשתי ממערב להרי הרוקי נוצר על ידי איחוי של פיסות קרום כאלו.
מתחת ללוח הצפון אמריקאי קיימות מספר נקודות חמות, ביניהן: הנקודה החמה של ילוסטון אשר יצרה תופעות געשיות באזור מישור הנהר סנייק באיידהו ונמצאת כיום מתחת לקלדרת ילוסטון, אנהיים בקולומביה הבריטית, ורטון בניו מקסיקו. הנקודות החמות בילוסטון ואנהיים עדיין פעילות.
| טקטוניקת הלוחות |
| --- | --- | --- |
| לוחות | הלוח הערבי • הלוח האפריקאי • הלוח האירואסייתי • הלוח הלבנטיני • הלוח האנטולי • הלוח ההודי • הלוח האוסטרלי • הלוח האנטארקטי • הלוח הצפון-אמריקאי • הלוח הדרום-אמריקאי • הלוח הפסיפי • הלוח הקריבי • לוח סקוטיה • לוח נסקה • לוח קוקוס  • לוח גורדה • לוח חואן דה פוקה • הלוח הפיליפיני • הלוח האדריאטי • לוח אוחוצק • לוח אוקינאווה • הלוח האמורי • לוח יאנגצה |  |
| העתקים ובקעים | הבקע הסורי-אפריקני • העתק סן אנדראס • העתק המלכה שארלוט • ההעתק הצפון אנטולי • ההעתק המזרח אנטולי  • משולש עפר • הרכס המרכז-אטלנטי |  |
| שקעים אוקייניים | שקע טונגה • שקע מריאנה • שקע קוריל-קמצ'טקה • שקע יפן • שקע ננקאי • שקע אוקינאווה • שקע ריוקיו |  |
הגריפונים סנקט פטרבורג

סמל הקבוצה הישן
הגריפונים סנקט פטרבורג (ברוסית: Клуб Американского Футбола "Санкт-Петербургские Грифоны") היא קבוצת פוטבול המשחקת בליגת העל המזרח אירופית בפוטבול החל מעונת 2020. הקבוצה נקראת הגריפונים סנקט פטרבורג אך בפועל היא מארחת את משחקיה בעיר פושקין שבמחוז לנינגרד.
היסטוריה

הקבוצה השתתפה בליגת הפוטבול הרוסית מאז הקמתה בעונת 2009 והיא אחת ממייסדות ליגת הפוטבול המחודשת, שאורגנה מחדש בשנת 2016. באותה עונה גם התמודדה בליגת האלופות בפוטבול. בעונת 2020 עברה להתמודד בליגת המשנה בפוטבול של פינלנד.
בעונת 2013 סיימה כסגנית אלופה ובעונת 2015 הקבוצה זכתה באליפות רוסיה בפוטבול. בעונת 2017 העפילה שוב לגמר הטורניר (המכונה "הבול הרוסי", Russian Bowl) אך הפסידה לפטריוטים מוסקבה וסיימה כסגנית האלופה. בעונת 2018 הודחה בשלב חצי הגמר על ידי הספרטנים מוסקבה.
בעונת 2020 זכתה בפלייאוף הליגה הבכירה של ליגת העל המזרח אירופית בפוטבול ובעונת 2021 סיימה במקום הרביעי בליגה, אחרי שהפסידה במשחק על המקום השלישי לספרטק מוסקבה. באותה עונה העפילה לגמר הגביע הרוסי בפוטבול, אך הפסידה בדרבי העירוני ללגיון הצפוני סנקט פטרבורג.
פוטבול נשים

הקבוצה מפעילה קבוצת פוטבול לנשים בשם "הוולקיריות" המתמודדת באליפות פינלנד לנשים.
הישגים לפי עונה > ליגת הפוטבול האמריקאי (LAF)

| עונה | עונה סדירה | עונה סדירה | עונה סדירה | עונה סדירה | עונה סדירה | עונה סדירה | פלייאוף | פלייאוף | פלייאוף | פלייאוף | פלייאוף | פלייאוף | פלייאוף |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

|  | נ | ש | ה | מ | ש"ז | ש"ח | נ | ה | מ | ש"ז | ש"ח | תוצאה | יריבה |
| 2017 | 5 | 0 | 2 | 7 | 190 | 89 | 1 | 1 | 2 | 19 | 36 | גמר | הפטריוטים מוסקבה |
| 2018 | 4 | 0 | 3 | 7 | 222 | 112 | 0 | 1 | 1 | 0 | 33 | חצי גמר | הספרטנים מוסקבה |
| סך הכל | 9 | 0 | 5 | 14 | 412 | 201 | 1 | 2 | 3 | 19 | 69 | - |  |
מקור: האנציקלופדיה לפוטבול
הישגים לפי עונה > אליפות רוסיה

| עונה | עונה סדירה | עונה סדירה | עונה סדירה | עונה סדירה | עונה סדירה | עונה סדירה | פלייאוף | פלייאוף | פלייאוף | פלייאוף | פלייאוף | פלייאוף | פלייאוף | פלייאוף |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

|  | נ | ש | ה | מ | ש"ז | ש"ח | נ | ה | מ | ש"ז | ש"ח | יריבה | תוצאה | הערות |
| 2020 | 3 | 0 | 0 | 3 | 145 | 34 | 2 | 0 | 2 | 50 | 20 | ספרטק | אליפות הליגה הבכירה |  |
| 2021 | 5 | 0 | 3 | 2 | 99 | 81 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | הפטריוטים | חצי גמר פלייאוף ליגת העל | העפילה לגמר הגביע הרוסי בפוטבול |
מקור: first & goal‏
תארים

אליפות רוסיה / ליגת הפוטבול האמריקאי
גביע רוסיה
הליגה הבכירה של ליגת העל המזרח אירופית בפוטבול
הערות שוליים

↑  Питерские «Грифоны» стали чемпионами России
↑  7 things you need to know about American football in Russia
↑  Питерские «Грифоны» стали чемпионами России
| ‏ליגת העל המזרח אירופית (EESL) • עונת 2024> ליגת העל |
| --- | --- | --- |
| חטיבת מערב | הלגיון הצפוני סנקט פטרבורג • הפטריוטים מוסקבה • הדרקונים מוסקבה • הספרטנים מוסקבה • הגריפונים סנקט פטרבורג • ספרטק בריאנסק |  |
| חטיבת מזרח | ספרטק מוסקבה • אפאצ'י ניז'ני נובגורוד • קפיטל שארקס מוסקבה • מוטורס קאזאן • יוז'ני אוראל צ'ליאבינסק • ריידרס-52 ניז'ני נובגורוד |  |
אלופות רוסיה
הפטריוטים מוסקבה (15) • הספרטנים מוסקבה (3) • דובי מוסקבה (3) • הסערה השחורה מוסקבה (1) • הגריפונים סנקט פטרבורג (1)
ניהול
הפדרציה לפוטבול אמריקאי • משרד הספורט  
ערך זה הוא קצרמרבנושא פוטבול. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
האגם המוזהב

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  מרק ריידל
 הופק בידי:  ברוס גילברט
 תסריט:  ארנסט תומפסון
 עריכה:  רוברט ל. וולף
 שחקנים ראשיים:  הנרי פונדה  קתרין הפבורן  ג'יין פונדה  דבני קולמן  דאג מק'קיאון
 מוזיקה:  דייב גרוסין
 צילום:  בילי ויליאמס
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  ITC Entertainment
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  4 בדצמבר 1981
 משך הקרנה:  109 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט דרמה, סרט רומנטי 
 הכנסות:  119,285,432 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   ongoldenpond
 פרסים:  פרס אוסקר לשחקן הטוב  פרס אוסקר לשחקנית הטובה  פרס אוסקר לתסריט המעובד  פרס גלובוס הזהב לסרט הדרמה הטוב  פרס גלובוס הזהב לתסריט  פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב בסרט דרמה
 דף הסרט ב־IMDb
 
האגם המוזהב (באנגלית: On Golden Pond) הוא סרט קולנוע אמריקאי עטור פרסים משנת 1981 בכיכובם של הנרי פונדה, קתרין הפבורן וג'יין פונדה ובבימויו של מרק ריידל. משחקו של פונדה בסרט זה, שעליו הוענקו לו פרס אוסקר ופרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר, היה תפקידו הקולנועי האחרון. הסרט ויוצריו זכו בשני פרסי אוסקר נוספים ובשני פרסי גלובוס הזהב נוספים.
עלילה

זוג מזדקן, אתל ונורמן ת'אייר (הפבורן ופונדה), שוהה בכל קיץ בביתו על שפת אגם הנקרא האגם המוזהב. שם מבקרת אותם בתם צ'לסי (ג'יין פונדה), החשה ניכור כלפי אביה. היא מציגה בפניהם את ארוסה הטרי, ביל (דבני קולמן), ומבקשת את הוריה לארח את בנו הצעיר, בילי (דאג מק'קיאון), כדי שהיא וארוסה יוכלו לבלות זמן מה לבדם.
הנער כועס על כך שהושאר לבלות ללא חברים ועיסוקים ועם זוג זרים מבוגרים. הוא מסתייג בתחילה מהתנהגותו המחוספסת של נורמן, אבל לומד בהדרגה ליהנות מהרפתקאות הדיג שלהם באגם. בשובה, צ'לסי חשה נרגזת ומקנאת מעט למראה הקרבה שיצר אביה עם נער זר, קרבה שלא נוצרה בינו לבינה.
פרטי הפקה

המחזאי ארנסט תומפסון כתב בשנת 1978 את המחזה האגם המוזהב, שזכה להצלחה בימתית גדולה. ג'יין פונדה רכשה את הזכויות להפיק סרט על פי עלילת המחזה במיוחד עבור אביה הנרי פונדה, על מנת שיגלם את דמותו של נורמן ת'אייר. יש טענה כי מערכת היחסים בין דמותו של ת'אייר לדמותה של בתו צ'לסי דמתה למערכת היחסים שהתקיימה בין האב והבת למשפחת פונדה.
חרף היותם שחקנים בני אותו דור הייתה זו הופעתם המשותפת הראשונה של הנרי פונדה והפבורן. עם תחילת הצילומים הגישה לו הפבורן "כובע מזל", שהיה שייך לבן זוגה המנוח ספנסר טרייסי. פונדה חבש את הכובע במהלך הצילומים.
הסרט צולם באגם סקואם (אנ') שבהולדרנס (אנ') במדינת ניו המפשייר, כ-150 קילומטרים מצפון לבוסטון. הצילומים נערכו בבית שנשכר מרופא ניו-יורקי והוכנסו בו שינויים רבים (הבעלים בחר לשמר את השינויים שנעשו).
הפבורן בחרה לשחק בכל הקטעים שהשתתפותה, ובכללם שחייה באגם, ללא סיוע של כפילים. הסצנה בה מתנגשת סירתם של נורמן והנער בילי בסלעים צולמה שוב ושוב כיוון שהסירה סירבה להתפרק כמבוקש. למרות שהשניים צולמו כשהם כביכול בסכנת טביעה, הגיע עומק המים באגם באותו זמן עד גובה הברכיים בלבד.
תגובות ופרסים

רבים ממבקרי הקולנוע, אך לא כולם, שיבחו את הסרט ואת משחקם של השחקנים ובפרט את משחקו של הנרי פונדה, שהופעתו נחשבה לאחד מתפקידיו הקולנועיים הטובים ביותר.
הסרט, יוצריו ומשתתפיו היו מועמדים ל-13 פרסי אוסקר, ומהם זכו בשלושה – פרס השחקן הטוב ופרס השחקנית הטובה, לפונדה ולהפבורן, וכן הפרס לתסריט המעובד. ג'יין פונדה הייתה מועמדת לפרס שחקנית המשנה הטובה, ריידל היה מועמד לפרס הבמאי הטוב, והסרט עצמו היה מועמד לפרס הסרט הטוב.
הסרט היה מועמד לשישה פרסי גלובוס הזהב, ומהם זכה בשלושה – פרס סרט הדרמה הטוב, פרס התסריט - לתומפסון ופרס השחקן הטוב בסרט דרמה - לפונדה. ריידל היה מועמד לפרס הבמאי ואילו הפבורן וג'יין פונדה היו מועמדות גם הן לפרס על משחקן.
בנוסף זכתה הפבורן בפרס באפט"א על משחקה, והסרט היה מועמד לחמישה פרסי באפט"א נוספים – בקטגוריית הסרט הטוב, הבמאי, השחקן ושחקנית המשנה (לפונדה ובתו) וכן בקטגוריית התסריט. תסריט הסרט זכה גם בפרס גילדת הכותבים של אמריקה בקטגוריית התסריט המעובד. לבסוף, ריידל היה מועמד לפרס הבימוי מטעם גילדת הבמאים של אמריקה ופסקול הסרט היה מועמד לזכייה בפרס גראמי.
ההצלחה המסחרית של הסרט הייתה גדולה ושנייה באותה שנה רק להצלחת הסרט שודדי התיבה האבודה (הראשון הכניס 119.2 מיליון דולר והשני - 209.5 מיליון).
הגל השלישי

ערך זה עוסק בניסוי חברתי. אם התכוונתם לזרם בפמיניזם, ראו .
הגל השלישי (באנגלית: The Third Wave) היה ניסוי ידוע שנועד להדגים את פגיעותן של חברות דמוקרטיות לפשיזם.
את הניסוי ביצע רון ג'ונס, מורה אמריקאי להיסטוריה, על תלמידי כיתה י' שהשתתפו בשיעורי ההיסטוריה שלו כחלק מלימודים אודות גרמניה הנאצית. הניסוי נערך בבית הספר התיכון "Cubberley" בפאלו אלטו, קליפורניה, במהלך השבוע הראשון של אפריל 1967. ג'ונס, שלא הצליח להסביר לתלמידיו כיצד האוכלוסייה הגרמנית טענה לבורות בכל הנוגע להשמדת היהודים בתקופת השלטון הנאצי בארצם, החליט להדגים להם זאת.
הוא הקים תנועה פיקטיבית בשם "הגל השלישי", ואמר לתלמידיו שמטרת התנועה היא לבטל את הדמוקרטיה.
הטענה לפיה הדמוקרטיה מעדיפה את האינדיבידואליזם על פני החברה נחשבה כנקודת תורפה של הדמוקרטיה, וג'ונס הדגיש נושא זה בניסוח המוטו של התנועה שלו:
כוח בעזרת משמעת, כוח בעזרת קהילה, כוח בעזרת פעולה, כוח בעזרת גאווה.
Strength through discipline, strength through community, strength through action, strength through pride.
הניסוי לא תועד היטב בזמן אמת. מבין המקורות בני התקופה, הניסוי הוזכר בקצרה רק בשני גליונות של עיתון התלמידים של בית הספר, "The Cubberley Catamount".‏
גיליון נוסף של העיתון מכיל מאמר ארוך יותר על הניסוי, לאחר שזה הסתיים.
ג'ונס עצמו כתב תיאור מפורט של הניסוי לאחר כתשע שנים,
ואחר כך הופיעו מאמרים נוספים, חלקם כוללים ראיונות עם ג'ונס ועם כמה מהתלמידים.
מהלך הניסוי

ג'ונס כתב שהוא התחיל את היום הראשון של הניסוי בהוראות פשוטות, כגון ישיבה ראויה. הוא תרגל את התלמידים עד שהם הצליחו להיכנס לכיתה ולהתיישב בצורה ראויה תוך 30 שניות ובשקט מופתי. לאחר מכן התקדם לאכיפת משמעת נוקשה בכיתה, על ידי גילום דמות סמכותנית ושיפור דרמטי של יעילות התנהלות הכיתה. היום הראשון לניסוי הסתיים עם מספר מועט של כללים, שכן הניסוי אמור היה להימשך יום אחד בלבד. התלמידים נדרשו לשבת לפני הצלצול השני, נדרשו לעמוד על מנת לשאול שאלה או על מנת לענות לשאלת המורה. כל פנייה למורה הייתה צריכה להתחיל ב"מר ג'ונס", והפנייה צריכה הייתה להיות מנוסחת בשלוש מילים או פחות.
במהלך היום השני לניסוי, ג'ונס הצליח לעצב את הכיתה לכדי קבוצה מגובשת בעלת תחושת קהילתיות ומשמעת חזקה. ג'ונס קרא לתנועה "הגל השלישי", בהתייחס למיתוס לפיו הגל השלישי בסדרת גלים באוקיינוס הוא האחרון והחזק ביותר. ג'ונס המציא הצדעה, הדומה להצדעה הנאצית, והורה לתלמידיו להצדיע זה לזה אף מחוץ לכיתה. כל התלמידים צייתו להוראה זו.
נראה שהניסוי החל להתנהל מעצמו, כאשר תלמידים מכיתות אחרות החלו להצטרף לתנועה. ביום השלישי לניסוי, כיתת ההיסטוריה גדלה מ-30 תלמידים במקור ל-43. כל התלמידים הראו שיפור משמעותי ביכולות הלימודיות ומוטיבציה גבוהה. כל תלמיד בתנועה קיבל "כרטיס חבר" וכל חבר קיבל משימה מיוחדת (לדוגמה, עיצוב כרזת הגל השלישי, מניעת לא-חברים מכניסה לכיתה). ג'ונס הנחה את התלמידים כיצד לגייס תלמידים חדשים, ועד סוף היום היו בתנועה מעל 200 חברים. ג'ונס הופתע כאשר חלק מהתלמידים החלו לדווח לו כאשר תלמידים אחרים עברו על הכללים שלו.
ביום חמישי, היום הרביעי לניסוי, ג'ונס החליט לבטל את התנועה מאחר שהרגיש שהוא מאבד עליה שליטה. התלמידים הפכו יותר ויותר מעורבים בתנועה, והמשמעת והנאמנות שהפגינו היו יוצאים מגדר הרגיל. ג'ונס הודיע למשתתפים שהתנועה היא חלק מתנועה עולמית, ושלמחרת מנהיגה ייחשף. הוא הורה לתלמידים להשתתף בעצרת בצהרי יום שישי על מנת לצפות בהודעה. במקום נאום טלוויזיוני של המנהיג כביכול, התלמידים צפו במסך טלוויזיה עם רעש לבן. לאחר מספר דקות המתנה, ג'ונס הודיע לתלמידים שהם לקחו חלק בניסוי בפאשיזם, ושהם יצרו במודע את תחושת העליונות שחשו אזרחים גרמנים בתקופה הנאצית. אז הוא הציג סרט על אודות המשטר הנאצי, על מנת לסיים את הניסוי.
שנתיים לאחר ניסוי זה, ג'ונס פוטר מבית הספר. הניסוי לא צוין כסיבה לפיטורין, אך בית הספר גם לא הכחיש שהניסוי הוא סיבה.
בתרבות הפופולרית

ג'ונס מסר תיאור מלא של הניסוי במהדורת 1980 של "The Next Whole Earth Catalog" (עמ' 374–377).
האירועים בניסוי שימשו בסיס לסרט טלוויזיה בשם "הנחשול" (1981) ולספר נעורים בשם "הגל" מאת טוד סטרסר (Todd Strasser), שפורסם בשם העט "מורטון רו". ספר זה הומחז בקצרה במסגרת תוכנית הטלוויזיה "קריאת כיוון" של הטלוויזיה החינוכית בישראל.
הסרט הגרמני "Die Welle" ‏(2008) העביר את ההתרחשות לגרמניה המודרנית, וזכה לביקורות חיוביות.
בשנת 2010 ביים ג'ונס מחזה מוזיקלי בשם "The Wave", אשר נכתב בשיתוף עם כמה מהתלמידים מהכיתה.
ב-10 באוקטובר 2010 הוצג בפסטיבל הסרטים "Mill Valley" הסרט הדוקומנטרי "Lesson Plan", אשר מתאר את סיפור הגל השלישי דרך ראיונות עם התלמידים והמורה.

הסרט הופק על ידי פיליפ ניל, אחד מתלמידיו של ג'ונס.
המחזה "The Wave" הוצג בניו דלהי, הודו בשנת 2012.
ראו גם

ניסוי מילגרם
ניסוי הכלא של סטנפורד
ניסויים בבני אדם
לחץ חברתי
לקריאה נוספת

Dawson, Jeff (31 August 2008), "The Wave shows how to turn children into Nazis", Sunday Times
כתבה בעלון בית הספר לאחר עצרת הגל השלישי, הכוללת תיאור של העצרת ושמותיהם של חלק מהמעורבים. 21 באפריל 1967. Klink, Bill "The Third Wave presents inside look at Fascism",The Cubberley Catamount, כרך 11, גיליון 14, עמוד 3
Leler, Robin and Sakuma, Bernice. ‏ (7 באפריל 1967)
The Cubberley Catamount, כרך 11, גיליון 13, עמוד 2. "Through the Tiger Eye". טור בעלון בית הספר המתייחס בקצרה לאירועי הגל השלישי.
Strasser, T. (1981). The Wave. New York: Dell Publishing Co. ‎
Williams, Sylvia Berry. (1970) Hassling. New York: Little, Brown. עמוד 51 פרק 7 "A Bill of Particulars on the USM"
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  The Catamount, Vol 11., No 14., page 3
1 2  מאמר באנגלית עם ציטוטים מהמשתתפים
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  מאמרו של רון ג'ונס אודות הגל השלישי (Internet Archive)
↑  The Catamount, Vol 11., No 13., page 2
↑  The Catamount, Vol 12., No 6., page 6
↑  Sam, Whiting. "'Wave' of lingering lessons." San Francisco Chronicle 30 Jan. 2010: E1. Newspaper Source Plus. Web. 19 Sept. 2012.
↑  In 'The Wave', ex-teacher Ron Jones looks back (San Francisco Chronicle)
↑  Ducey, Patricia. "Experiment in Fascism at an American High School: The Lesson Plan @ The Newport Beach Film Festival". Libertas Film Magazine. אורכב מ-המקור ב-2019-04-21. נבדק ב-12 במאי 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wings Cultural Society
הינד

ערך זה עוסק בזמרת בחריינית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 במאי 1979 (בת 45) איסה, בחריין 
 שם לידה:  סוהאיר
 מוקד פעילות:  בחריין 
 תקופת הפעילות:  מ-2000
 סוגה:  מוזיקה ערבית, חלייג'י (אנ')
 כלי נגינה:  גיטרה, פסנתר, עוד, קול
 חברת תקליטים:  רוטנה רקורדס 
 www.hindworld.com
 
הינד (בערבית: هند; נולדה ב-5 במאי 1979) היא זמרת בחריינית פופולרית במדינות המפרץ הפרסי.
ביוגרפיה

הינד נולדה ב-5 במאי 1979 באיסה שבבחריין לפקיד במשרד העבודה והרווחה ולעקרת בית. היא סיימה את לימודיה בבית ספר תיכון ב-1997. היא נרשמה לאוניברסיטת בחריין (אנ') לתואר שני במנהל עסקים. ב-1999, היא עזבה את האוניברסיטה כדי להמשיך בקריירת המוזיקה שלה לאחר שהוכרה על ידי המוזיקאי הידוע אנואר עבדאללה. היא הוחתמה לחברה "Fanoon El Emarat" שהפיקה את אלבומה הראשון, "Hind 2000". האלבום ידוע גם בשם "Rabeie El Galb".
ב-2002 התחתנה, ועשרה חודשים לאחר מכן היא ילדה את בנה הראשון, עבדאללה. ב-2003, היא הוציאה את אלבומה השני, "Hind 2003". האלבום ידוע גם בשם "Sodfa". אלבום זה, לעומת אלבומה הראשון לא השאיר חותמת גדולה בעסקי המוזיקה. כמו כן, באותה שנה, הושק אתר המעריצים שלה והיא קיבלה את הכינוי "פרשת אל-חאליג'" (פרפר המפרץ). ב-2004, התגרשה.
נקודת המפנה בחייה של הינד הייתה ב-2005, שם היא חתמה עם חברת המוזיקה הידועה רוטנה רקורדס (אנ') את אלבומה השלישי, "Hind 2005". האלבום ידוע גם בשם "Al Ghroob". מחוץ לאלבום ההוא, עשתה הינד פריצה אדירה לתעשיית המוזיקה, שם היה המפתח שלה להצלחה במהלך 2005–2007.
ב-2008, הינד הוציאה אלבום נוסף, "Hind 2008". האלבום כלל 12 שירים שהושרו בניבים שונים כמו חלייג'י (אנ'), לבנוני ולבסוף מצרי. ב-2012, הינד הוציאה את אלבומה האחרון, "Hind 2012".
דיסקוגרפיה

Rabeie El Galb ‏(2000)
Hind 2003 ‏(2003)
Al Ghroob ‏(2005)
Hind 2008 ‏(2008)
Hind 2012 ‏(2012)
הוראת קבע

הוראת קבע (שם רשמי: הרשאה לחיוב) היא שיטת תשלום שבה הלקוח מורה לבנק לכבד אוטומטית דרישת תשלום שתגיע מגוף מסוים, ולבצע את העברת סכום הכסף הנדרש ישירות מחשבונו.
ניתן להגביל את ההרשאה בסכום או בתקופת תוקף.
הרשאות לחיוב משמשות לרוב לתשלומים של חשבונות תקופתיים, כגון חשמל, גז, מים, ארנונה, משכנתה, תשלומי ועד בית, שכר לימוד, תרומות ועוד.
יתרונות הרשאה לחיוב הם בהסדרת התשלום:
הלקוח אינו צריך להשקיע זמן בביצוע כל תשלום בנפרד.
התשלום מתבצע תמיד בזמן וכך נמנע הלקוח מפיגורים בתשלום ומתשלומי ריבית פיגורים.
היתרון של שחרור הלקוח מעיסוק בתשלום הוא גם החיסרון העיקרי. אם נופלות טעויות בסכום התשלום, הלקוח עלול לזהות אותן רק בדיעבד (אם כי החשבון על החיוב מגיע בדרך כלל לפני החיוב). אם אין הלקוח בודק את חשבונותיו, ייתכן שטעויות אלו לא יתגלו לעולם.
הרשאה לחיוב לעומת תשלומים בכרטיס אשראי

כאמור, הרשאה לחיוב משמשת בדרך כלל לתשלום חשבונות תקופתיים, ללא הגבלת זמן. הרשאה לחיוב עשויה לשמש גם לפרעון בתשלומים של חשבון חד-פעמי, למשל רכישת מוצר ב-12 תשלומים. במקרה זה ניתן לערוך את התשלומים באמצעות כרטיס אשראי במקום בהרשאה לחיוב, אך שני כלים אלה אינם זהים (הבנק רשאי שלא לכבד הוראת קבע כאשר אין בחשבון יתרה לכיסוי ההוראה, ואילו בהתחייבות בכרטיס אשראי התשלום מובטח למוכר, והסיכון הוא של חברת האשראי).
הרשאה לחיוב חשבון ניתנת לביטול בכל עת באמצעות הודעה לבנק, בהתאם לחוק שירותי תשלום, התשע״ט–2019.
סליקה של הרשאות

לעומת בעל החשבון שחותם על טופס הרשאה לחיוב, המוסד המקבל את התשלום באמצעות קוד מוסד, צריך להעביר את התשלום כל חודש לפי ההוראות שניתנו לו על ידי המשלם. ההעברה מתבצעת באמצעות חברת מס"ב שהיא גוף של מספר בנקים שהם אחראים על נושא הגבייה. המידע מועבר באופן ממוחשב על ידי תוכנות ייעודיות לכך, על ידי בעל המוסד או באמצעות לשכות שירות מיוחדות העוסקות בכך.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13183963h (data)  GND: 4166840-6 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הימרינג

הימרינג (באנגלית: Himring) הייתה גבעה בצפון מזרח בלריאנד, שעליה נבנה מבצר מיד'רוס, הבכור מבני פאנור. לאחר טביעתה של בלריאנד בסוף העידן הראשון, פסגת הימרינג נותרה מעל הגלים, וכונתה ה"אי הימלינג".
היסטוריה

מבצר הימרינג הוקם כאשר בני פאנור הלכו מזרחה לאחר שתינגול התוודע לרצח העלף-בעלף שבצעו הנולדור בקרוביו מן הטלרי. היה זה המבצר הראשי של מיד'רוס, שממנו שמר על אזור הגבול הצפון-מזרחי שנודע כ"ארץ מיד'רוס".
הימרינג עמדה איתנה במהלך הדגור בראגולך, ועלפים רבים מהאזורים הסובבים, כולל אחיו של מיד'רוס, מגלור, נסוגו לשם. מצב זה נשאר כך מאות שנים, עד לנירנית ארנוידיאד. לאחר הקרב, הימרינג איננה מוזכרת יותר בסילמריליון כפי שפורסם, אך הרושם שנוצר הוא שהמבצר ננטש, מכיוון שבניו של פאנור כבר לא היו מסוגלים לאיישו, אפילו אם רצו.
אחרי מלחמת החרון, עת שקעה בלריאנד בים, פסגת הגבעה נותרה מעל הגלים ונראתה כאי קטן מול החוף הצפון-מערבי של הארץ התיכונה; במפות המקוריות שמלוות את שר הטבעות, האי נקרא "הימלינג".