stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תיירות באיטליה
מספרי כניסות תיירים לפי מדינה

הנתונים נכונים לשנת 2015.
גרמניה גרמניה 10,858,540
ארצות הברית ארצות הברית 4,531,141
צרפת צרפת 4,331,623
הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין 3,338,040
בריטניה בריטניה 3,316,921
שווייץ שווייץ 2,691,106
אוסטריה אוסטריה 2,320,615
הולנד הולנד 1,941.555
ספרד ספרד 1,779,258
פולין פולין 1,203,526
רוסיה רוסיה 1,194,656
יפן יפן 1,109,491
אוסטריה אוסטריה 906,224
ברזיל ברזיל 872,736
אזורים תיירותיים > צפון מערב איטליה

אזורים: פיימונטה, ליגוריה, ואל ד'אוסטה
אזור זה המהווה את הריביירה האיטלקית כולל את פורטופינו, סן רמו וצ'ינקווה טרה. בחלק זה של איטליה ישנן ערים היסטוריות רבות: טורינו, המרכז התעשייתי הגדול באיטליה, מילאנו, מרכז עסקי חשוב ובירת האופנה, וג'נובה הם היעדים התיירותיים החשובים באזור. לערים אחרות באזור, אאוסטה, ברגמו, ברשה, וקומו יש מורשת תרבותית עשירה, והן סמוכות לאזורי התיירות המשלבים נופים יפים כגון אגם גארדה, אגם קומו ואגם מג'יורה. אתרי סקי נמצאים בססטרייה, קורמאיור, בריי-צ'רוויניה, ליביניו ובורמיו.
אזורים תיירותיים > צפון מזרח איטליה

אזורים: אמיליה-רומאניה, פריולי-ונציה ג'וליה, טרנטינו - אלטו אדיג'ה, ונטו
חלק זה של איטליה מתגאה בכמה אטרקציות תיירותיות חשובות, כגון ונציה מלאת התעלות, והערים ורונה, וינצ'נזה, פאדובה, טרנטו, בולצאנו, קרמונה, בולוניה, פרארה, מנטובה, פארמה, רוונה, צ'זנה, רימיני וטרייסט. באזור גם מספר רכסי הרים כגון הדולומיטים והאלפים היוליאנים, ואתרי סקי כגון אתרי הסקי בעיירות קורטינה ד'אמפצו ומדונה די קמפיליו.
האזור כולל מטבח ייחודי, לרבות יינות ומאכלים כגון יין פרוסקו ועוגת הטירמיסו בונטו, וקוטצ'ינו (אנ'), ראגו ופרושוטו באמיליה-רומאניה, פירושוטו סאן דניאל ויינות D.O.C בולפוליצ'לה, אגם גארדה, ואלדוביאדנה, טרניטו ופריולי-ונציה ג'וליה.
אזורים תיירותיים > מרכז איטליה

אזורים: לאציו, מארקה, טוסקנה, אומבריה
אזור זה הוא מהמתוירים באיטליה והוא מכיל אטרקציות פופולריות רבות. רומא היא מוקד משיכה למונומנטים מתקופת האימפריה הרומית וכמה מיצירות האדריכלות הידועות ביותר, כגון הקולוסיאום הנמנה עם שבעת פלאי תבל החדשים. פירנצה נחשבת למקום מולדתו של הרנסאנס האיטלקי. בטוסקנה, ערים כמו סיינה, פיזה ולוקה נהנות ממורשת תרבותית עשירה. האוכלוסייה באומבריה קטנה יחסית, אך יש בה ערים חשובות רבות כגון פרוג'ה ואסיזי. לאציו וטוסקנה הן יעדים מתוירים ביותר ומהווים מוקד משיכה לתיירות אקולוגית.
אזורים תיירותיים > דרום איטליה

אזורים: פוליה, בזיליקטה, קלאבריה, קמפניה, אברוצו, מוליזה
דרום איטליה (מוכר גם בשם מצוג'ורנו), ידוע במטבח האופייני לו, אשר מציע מגוון רחב של מזון במחירים נמוכים ביחס לכלל המדינה. האזור ידוע באקלים הים תיכוני עם חופים יפים המהווים מרכיב חשוב בתיירות המקומית. נאפולי היא העיר הפופולרית באזור לתיירות, וחורבות העיר פומפיי הם אתר התיירות עם מספר המבקרים הגדול ביותר. יעדים תיירותיים נחשבים אחרים הם החוף האמאלפיטאני, רבלו, בנוונטו, קזרטה, סלרנו, ופוזולי.
הסאסי במטרה הוא אתר מורשת עולמית מוכר מאוד במחוז בזיליקטה. הערים הראשיות במחוז מוליזה הן קמפובאסו ואיסרניה ואתר התיירות הידוע ביותר באזור הוא בזיליקת בקסטלפטרוסו. חופי קלאבריה מוערכים מאוד בקרב תיירים.
אזורים תיירותיים > סיציליה

האי סיציליה הוא הגדול במדינה. הוא מתויר מאוד וידוע בשל הארכאולוגיה, הנוף הימי שבו והמטבח הסיציליאני. באי ערים חשובות כגון פלרמו, מסינה וקטאניה.
אזורים תיירותיים > סרדיניה

סרדיניה הוא אי הרחוק כ-250 קילומטר מקו החוף של איטליה. הוא כולל אטרקציות תיירותיות, חופי רחצה ועתיקות.
אתרי נופש עתיקים

באיטליה שוכנים אתרי נופש מהעתיקים ביותר בעולם, מתקופת הרפובליקה הרומית, בעת שיעדים כגון נאפולי, פומפיי, איסקיה, קאפרי ובמיוחד באיה היו פופולרים בקרב עשירי החברה הרומית.
ערים > רומא

בירת איטליה רומא היא יעד תיירותי נחשב. האתרים המובילים בה הם הקולוסיאום, בזיליקת פטרוס הקדוש והפנתאון ברומא הידועים כאתרי מורשת עולמית. אתרי נוספים הם מזרקת טרווי, פיאצה נאבונה, פורום רומאנום, טירת סנטאנג'לו, בזיליקת יוחנן הקדוש בלטראנו, המדרגות הספרדיות, פיאצה דל פופולו, הטרסטוורה וג'אניקולו.
ערים > מילאנו

מילאנו היא אחת היעדים התיירותים החשובים ביותר באירופה, ויעד התיירות השני בחשיבותו באיטליה. אתרי התיירות החשובים בעיר הם קתדרלת מילאנו (Duomo di Milano), כיכר הדואמו, תיאטרון לה סקאלה, אצטדיון סן סירו וגלריה ויטוריו עמנואל, אירת ספורצה, גלריית הפינקוטקה די בררה ורחוב הקניות ויה מונטה נפולאונה.
ערים > נאפולי

נאפולי היא אחת הערים העתיקות ביותר בעולם המערבי. מרכז העיר העתיק שלה הוכרז כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו. העיר יושבת סמוך להר הגעש וזוב ועתיקות פומפיי וארקולנו. לפני איחוד איטליה הייתה נאפולי בירת ממלכת נאפולי היבשתית וממלכת סיציליה שאוחדו לממלכת שתי הסיציליות, והייתה לעיר החשובה והמאוכלסת ביותר באיטליה. העיר ידוע במטבחה הייחודי. בעיר אטרקציות תיירותיות רבות כגון הארמון המלכותי של נאפולי, בזיליקת סנטה קיארה, כנסיית ג'סו נואבו, קאסטל דל'אובו, קאסטל נואובו, הקסטל סן אלמו, קתדרלת נאפולי, תיאטרון סן קרלו, ארמון קאפודימונטה, רחוב ויה טריבונאלי ורחוב ספקנאפולי. הקטקומבות של נאפולי, גלריית המלך אומברטו הראשון, ורחוב ויה טולדו נחשבים אף הם למתויירים בעיר. תחנת ויה טולדו נחשבת לאחת היפות באירופה. המוזיאון הלאומי לארכאולוגיה של נאפולי הוא המוזיאון שאוצר את מרבית הממצאים שנמצאו בערים פומפיי, הרקולנאום וערים עתיקות אחרות במפרץ נאפולי.
ערים > ערים נוספות

ערים בולטות באיטליה בתחום התיירות הן פירנצה, פאלרמו, בולוניה, בארי, ג'נובה, פיזה, טורינו והעיר ונציה.
הערות שוליים

↑  International tourism international tourism, number of aarivals באתר הבנק העולמי
↑  http://www.getty.edu/art/exhibitions/grand_tour/what.html what was the Garnd Tour] באתר getty
↑  18th Century Rome and the Grand Tour באתר http://vasi.uoregon.edu
↑  IL TURISMO STRANIERO IN ITALIA באתר ENIT - Agenzia Nazionale del Turismo
↑  Historic Centre of Rome, the Properties of the Holy See in that City Enjoying Extraterritorial Rights and San Paolo Fuori le Mura באתר אונסק"ו
↑  Historic Centre of Naples באתר אונסק"ו
↑  ג'סיקה בנבידב קאנטה, Europe's metro stations: 12 of its most beautiful and impressive באתר CNN‏, 4 בפברואר 2014
↑  BEST SUBWAY STATIONS באתר europeanbestdestinations
קתדרלת ל'אקווילה
מבקרים בבזיליקת פטרוס הקדוש, רומא
העיר בולצאנו
סקופלו, סיציליה
הקולוסיאום, תמונת פנורמה
קתדרלת מילאנו
ג'ורג' בייקר

| --- | --- |

 לידה:  1 באפריל 1931 וארנה, בולגריה 
 פטירה:  7 באוקטובר 2011 (בגיל 80) וסט לאבינגטון, אנגליה, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  1953–2007 (כ־54 שנים) 
 מקום לימודים:  מכללת לייסינג 
 בן או בת זוג:  לואי רמזי (1993–2011)  Sally Home (1974–1992) 
 פרסים והוקרה:  חבר במסדר האימפריה הבריטית 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ורג' בייקר, MBE (באנגלית: George Baker;‏ 1 באפריל 1931 – 7 באוקטובר 2011) היה שחקן וסופר אנגלי. הוא מוכר בעיקר בזכות תפקידיו כטיבריוס בסדרה "אני, קלאודיוס" וכמפקח וקספורד בסדרת הסרטים על פי ספרי המתח מאת רות רנדל.
פילמוגרפיה > קולנוע

(1953) The Intruder
(1955) The Woman for Joe
(1955) The Ship That Died of Shame
(1955) The Dam Busters
(1956) The Extra Day
(1956) The Feminine Touch
(1956) A Hill in Korea
(1957) These Dangerous Years
(1957) No Time for Tears
מונרייקר (1958) The Moonraker
(1958) Tread Softly Stranger
לנסלוט וגווניביר (1963) Lancelot and Guinevere
(1964) The Finest Hours
(1965) Curse of the Fly
(1967) Mister Ten Per Cent
ג'סטין (1969) Justine
היה שלום מר צ'יפס (1969) Goodbye, Mr. Chips
בשרות הוד מלכותה (1969) On Her Majesty's Secret Service
התליין (1970) The Executioner
דצמבר החם (1973) A Warm December
(1975) Three for All
(1976) Intimate Games
המרגלת שאהבה אותי (1977) The Spy Who Loved Me
39 המדרגות (1978) The Thirty Nine Steps
(1979) North Sea Hijack
משחקי ריגול (1980) Hopscotch
(1986) Time After Time
(1987) Out of Order
למען המלכה והמולדת (1988) For Queen & Country
(2001) Back to the Secret Garden - סרט טלוויזיה של CBS
פילמוגרפיה > טלוויזיה

(1964) Rupert of Hentzau
האסיר (1967) The Prisoner: "Arrival"
(1973) Bowler
ניצולים (1975) Survivors
אני, קלאודיוס (1976) I, Claudius
דוקטור הו (1980) Doctor Who: Full Circle
רובין משרווד (1984) Robin of Sherwood
סיפורי המסתורין של רות רנדל (1987–2000) The Ruth Rendell Mysteries
(1988) Journey's End
לורד פונטלרוי הקטן (1995) Little Lord Fauntleroy
רציחות במידסומר (2005) Midsomer Murders
ספוקס (2005) Spooks
(2007) Heartbeat
תחבולות חדשות (2007) New Tricks
ספרים

Baker, George (1989). A Cook for All Seasons. United Kingdom: Boxtree. ISBN 978-1-85283-254-4.
Baker, George (2002). The Way to Wexford. United Kingdom: Headline. ISBN 978-0-7472-5381-5.
הערות שוליים

1 2 3 4    Robbie Collin, ‏George Baker: the man who might have been James Bond, The Telegraph, 8 October 2011
↑  Shorter, Eric (10 באוקטובר 2011). "George Baker obituary". London: The Guardian. p. 34. נבדק ב-10 באוקטובר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑   Wexford's George Baker dies, aged 80, The Telegraph, 8 October 2011
↑  Coveney, Michael (16 במרץ 2011). "Louie Ramsey obituary". London: The Guardian. p. 38. נבדק ב-8 באוקטובר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Chief Inspector Wexford star George Baker dies aged 80". London: BBC News. 7 באוקטובר 2011. נבדק ב-7 באוקטובר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810610935405606  BNE: XX4582007  BnF: cb140713069 (data)  GND: 1021996947  ISNI: 0000 0001 1580 8756  LCCN: n98083166  MusicBrainz: 9e7e6ecb-5003-4b6b-b4c6-af5e58010c79  NKC: xx0119485  NTA: 16848109X  SNAC: w67m3pgw  VIAF: 121693183   WorldCat (עם VIAF): 121693183
הנרי רותבן מור

| --- | --- |

 לידה:  29 באוגוסט 1886 פלאמסטיד, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  12 במרץ 1978 (בגיל 91) Wateringbury, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 השכלה:  בית הספר שרבורן 
 השתייכות:  הצי המלכותי הבריטי 
 תקופת הפעילות:  1902–1950 (כ־48 שנים)
 דרגה:   אדמירל
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  קרב יוטלנד  מלחמת העולם השנייה  Operation Tungsten 
 עיטורים
 אות השירות המצוין  מפקד במסדר הוויקטוריאני המלכותי  אביר הצלב הגדול של מסדר האמבט  לגיון ההצטיינות של ארצות הברית בדרגת לגיונר 
 
אדמירל סר הנרי רותבן מור GCB‏, CVO‏, DSO (באנגלית: Sir Henry Ruthven Moore;‏ 29 באוגוסט 1886 – 12 במרץ 1978) היה האדמירל הבריטי האחרון שפיקד על צי הבית במהלך מלחמת העולם השנייה. הוא כיהן בתפקיד זה מ-1944 עד 1945.
קריירה ימית

מור נולד ב-29 באוגוסט 1886 בפלאמסטיד, קנט והתחנך בשרבורן, מור הצטרף לצי המלכותי בשנת 1902. הוא שירת במלחמת העולם הראשונה והשתתף בקרב יוטלנד ב-1916.
לאחר המלחמה הצטרף מור לצוות מכללת הצי המלכותי בגריניץ' ולאחר מכן הפך למזכיר הימי של ועדת ההגנה האימפריאלית. בין 1928 ל-1930 פיקד על הסיירות אה"מ קאראדוק ואה"מ דאונטלס. הוא מונה לסגן מנהל התוכניות ב-1930 ולאחר מכן קיבל את הפיקוד על הסיירת אה"מ נפטון בשנת 1933. לאחר מכן הוא מונה לראש המטה של צי הבית ב-1936 וראש המטה של המפקד העליון, פורטסמות' ב-1938.
הוא שירת במלחמת העולם השנייה בתחילה כמפקד שייטת הסיירות השלישית ולאחר מכן כעוזר ראש המטה הימי משנת 1940. הוא היה סגן ראש המטה הימי ב-1941, מפקד שייטת אוניות המערכה השנייה ביוני 1943 ומפקד צי הבית ב-1944.
לאחר המלחמה הוא מונה לראש משלחת הצי הבריטית בוושינגטון הבירה, ולאחר מכן הפך ליושב הראש הראשון של ועדת הסגל הצבאי של מועצת הביטחון של האו"ם ב-1946. מינויו הסופי היה למפקד העליון של פיקוד נור בשנת 1948. הוא פרש ב-1951 וב-12 במרץ 1978 מת בביתו בווטרינגבארי.
הערות שוליים

↑  "The Sherborne Register 1550-1950" (PDF). Old Shirbirnian Society. נבדק ב-16 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5 6 7 8 9  Liddell Hart Centre for Military Archives
↑  "Royal Navy Officers 1939–1945". נבדק ב-2007-02-02.
ערך זה הוא קצרמרבנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n96052419  SNAC: w6qc0rww  VIAF: 48493224   WorldCat (עם VIAF): 48493224
הספרייה הלאומית של גרמניה

| --- | --- |


מבנה הספרייה הלאומית בפרנקפורט
 מיקום:  גרמניה גרמניה
 סוג:  ספרייה לאומית
 תאריך ייסוד:  1912
 גודל האוסף:  32.7 מיליון פריטים (2016)
 תקציב:  52.3 מיליון € (2016)
 מנהל:  אליזבת ניגמן 
 מספר מועסקים:  188,279 (2016)
 קואורדינטות:  50°7′51.98″N 8°40′59.35″E﻿ / ﻿50.1311056°N 8.6831528°E﻿ / 50.1311056; 8.6831528  51°19′50.5″N 12°23′48.1″E﻿ / ﻿51.330694°N 12.396694°E﻿ / 51.330694; 12.396694
 https://www.dnb.de/
 he
 
הספרייה הלאומית של גרמניה (בגרמנית: Deutsche Nationalbibliothek או DNB) היא ארכיון ביבליוגרפי מרכזי וספרייה לאומית של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה. משימת הספרייה היא לאסוף, לארכב, לתעד ולהקליט מסמכים ומקורות ביבליוגרפיים בגרמנית של פרסומים מאז 1913, לרבות פרסומים זרים על גרמניה, תרגומי יצירות לגרמנית, עבודת מהגרים דוברי גרמנית שפורסמו מחוץ למדינה בשנים 1933 ו-1945, כדי להפוך אותם לזמינים לכלל הציבור. הספרייה הלאומית הגרמנית מנהלת קשרים ברמה הלאומית והבינלאומית מול ספריות מקומיות וספריות לאומיות זרות. הספרייה היא שותפה חשובה בפיתוח ותחזוקת חוקים ביבליוגרפיים ותקנים בגרמניה, ממלאת תפקיד משמעותי בפיתוח ספריית תקנים בינלאומית. לספריה שיתוף פעולה עם הוצאות לאור רבות, דבר שמוסדר בחוק מאז 1935 מול הוצאת לייפציג ומאז 1969 מול הספרייה הגרמנית בפרנקפורט (Deutsche Bibliothek).
לספריה סניפים בלייפציג ובפרנקפורט. בנוסף היא מפעילה ארכיון למוזיקה (Deutsches Musikarchiv) בברלין שנוסד ב-1970, אשר מתעסק בכל המוזיקה הנשמרת בארכיון. מאז 2010 ארכיון המוזיקה הוכפף לספריית לייפציג.
ראו גם

קובץ בקרה משולב
הערות שוליים

↑  Murray, Stuart (2009). The Library: An Illustrated History. New York, NY: Skyhorse Pub.
| ספריות לאומיות של אירופה |
| --- | --- | --- |
| מדינות ריבוניות | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן 1 • איטליה (רומא ופירנצה) • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה 2 • בולגריה • בלגיה • בלארוס • בוסניה והרצגובינה • גאורגיה 1 • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה (בודפשט ודברצן) • הממלכה המאוחדת (אנגליה, ויילס, סקוטלנד) • הרפובליקה הצ'כית • ותיקן • טורקיה 1 • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונקו • מונטנגרו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד (קטלוניה) • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צרפת •  קזחסטן 1 • קפריסין 2 • קרואטיה • רומניה • רוסיה 1 (מוסקבה וסנקט פטרבורג) • שוודיה • שווייץ |  |
| חבלי ארץ "לא מוכרים" | אבחזיה • דרום אוסטיה • טרנסניסטריה • קוסובו • צפון קפריסין 2 |  |
| שטחים תלויים | אולנד • אקרוטירי ודקליה 2 • איי פארו • גיברלטר • גגאוזיה • גרנזי • יאן מאיין • ג'רזי • האי מאן • סבאלברד |  |
| הערות | 1 חלק משטח המדינה נמצא באסיה. 2 מבחינה גאוגרפית נמצאת באסיה, אך נחשבת חלק מאירופה מסיבות היסטוריות. |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007388217205171  BIBSYS: 9005769  BNE: XX270408  BnF: cb12206999m (data)  CANTIC: a11232298  GND: 10140798-1  ISNI: 0000 0001 2290 5087  LCCN: no2006067330  LNB: 000022324  NKC: kn20070218001  NLA: 43802949  NLG: 91054  NSK: 000468149  RERO: 02-A018423445  SUDOC: 03189108X  Trove: 1459545  VcBA: 494/60836  VIAF: 148328332   WorldCat (עם VIAF): 148328332
גירוס

| --- | --- |

גירוס ביוון, עם בשר, בצל, עגבנייה, חסה, טוגנים וצזיקי מגולגלים בפיתה
 
 מאכלים
 סוג:  כריך, מאכלי פיתה, wrap 
 מוצא:  יוון 
 אופן הגשה:  חם
 מרכיבים עיקריים:  בשר: חזיר, עוף, בקר, או טלה
 
צלחת גירוס
הכנת גירוס
גִירוֹס (מיוונית: Γύρος, בתרגום מילולי: "סיבוב") הוא מאכל רחוב יווני, העשוי מנתחי בשר דקים העטופים בפיתה. הבשר נצלה ברוטיסרי (אנ') אנכי, נחתך ולאחר מכן נעטף בפיתה יחד עם מרכיבים נוספים כגון: עגבנייה, בצל, טוגנים וצזיקי. ביוון, הגירוס נעשה בדרך כלל מבשר חזיר ולעיתים מבשר עוף, במדינות אחרות המנה נעשית גם מבשר בקר או כבש.
גירוס דומה למאכלים מקומיים אחרים כמו השווארמה הערבית או האל פסטור (אנ') המקסיקני. מקורם של מאכלים אלו הוא הדונר קבב הטורקי.
היסטוריה

במאה ה-19 בבורסה באימפריה העות'מאנית, החלה לראשונה הכנה של בשר הנערם על גביי שיפוד שלאחר מכן נצלה באופן סיבובי ונחתך תוך כדי הצלייה. המנה נקראה דונר קבב (בטורקית: döner kebap). לאחר מלחמת העולם השנייה, החל להופיע באתונה דונר קבב העשוי מכבש, שהוכנס על ידי מהגרים מאנטוליה והמזרח התיכון, ואולי אף לפני בחילופי האוכלוסין בין יוון לטורקיה. לאחר מכן, החלה להופיעה הגרסה היוונית למנה, הנעשית מבשר חזיר ומוגשת עם צזיקי שכונתה גירוס ("סיבוב" ביוונית).
בשנת 1970, גירוס הפך כבר למזון מהיר פופולרי באתונה, כמו כן בשיקגו ובניו יורק. באותה תקופה, החל ייצור המוני בארצות הברית של שיפודי רוטיסרי אנכיים על ידי חברת Gyros Inc. למרות זאת, בשיקגו, הבשר עדיין היה נערם על השיפוד בעבודת יד. במהלך השנים מספר אנשים טענו כי פתחו את הפס הראשון לייצור המוני של גירוס בארצות הברית, כולם התגוררו באזור שיקגו בתחילת שנות ה-70, וממוצא יווני. אחד מהם, פיטר פרתניס, טען כי הרעיון לייצור המוני של גירוס הובא לו לראשונה על ידי ג'ון ומרגרט גרליק; ג'ון גרליק היה מוכר מכוניות יהודי שמאוחר יותר הפך למסעדן.
המאכל הקנדי דונר הליפקס (Halifax donair) שהתבסס על הגירוס היווני הומצא בשנות ה-70 על ידי המסעדן היווני פיטר גמולאקוס. גמולאקוס פתח מסעדה המגישה גירוס (עם בשר טלה וצזיקי) הממוקמת ליד הכביש המהיר בדפורד.
שם

מקור השם הוא מהמילה היוונית γύρος ('מעגל' או 'סיבוב'), שהיא תרגום שאילה של המילה הטורקית döner, שבמקורה במילה dönmek, שגם פירושה הוא 'סיבוב'. המאכל נקרא במקור דונר (ντονέρ) ביוון. השם דונר ספג ביקורת באמצע שנות ה-70 ביוון על היותו שם טורקי. המילה גירו או גירוס כבר הייתה בשימוש באנגלית אמריקאית וביוונית לפחות ב-1970 ולבסוף המילה החדשה החליפה את שמה של הגרסה היוונית לדונר קבב. בשנות ה-70, מספר מסעדות יווניות בארצות הברית המשיכו להשתמש בשם דונר קבב בהתייחסות לאותה המנה.
באתונה ובחלקים אחרים של דרום יוון, מנת שיפוד הבשר אשר במקומות אחרים נקראת סופלקי, ידועה בשם 'קלמאקי', בעוד שסופלקי הוא שם המשמש בדרך כלל למנת הגירוס ומנות דומות.
ביוונית, "גירוס" הוא שם עצם בצורת יחיד, לעיתים קרובות ה-'s' בסוף המילה מתפרשת בטעות כצורת רבים לדוברי אנגלית, מה שמוביל לגזירה לאחור ויצירת המילה "גירו". ההגייה היוונית היא בעלת 'ג' שקטה, אך דוברי אנגלית הוגים את ה-'ג'.
הכנה

ביוון, גירוס מוכן בדרך כלל מבשר חזיר, אם כי משתמשים בבשרים אחרים במדינות אחרות. בשר עוף נפוץ גם כן, טלה או בקר עשויים להימצא לעיתים רחוקות יותר. גירוס אמריקאי טיפוסי בייצור המוני עשוי מבשר בקר טחון דק המעורבב עם כבש.
עבור גירוס בעבודת יד, הבשר נחתך לפרוסות עגולות, דקות ושטוחות, אשר לאחר מכן מתובלות ומוערמות על שיפוד. חתיכות שומן מוספות בדרך כלל בין שכבות הבשר. התיבול עשוי לכלול: כמון, אורגנו, טימין, רוזמרין ועוד. חתיכות הבשר, שבצורת חרוט הפוך, מונחות על גבי רוטיסרי אנכי גבוה, אשר מסתובב באיטיות מול מקור חום או גריל. בזמן שהבשר נצלה, החלקים התחתונים סופגים את המיץ הנוטף מהחלקים העליונים. לבסוף, השכבה החיצונית של ערימת הבשר נחתכת אנכית לשבבים דקים ופריכים.
ניתן לשנות את קצב הצלייה על ידי שינוי עוצמת החום, המרחק בין החום לבשר ומהירות סיבוב השיפוד, וכך לאפשר לטבח להתאים את קצב הצלייה לקצב הקנייה המשתנה.
ביוון, הבשר נעטף בפיתה המשומנת קלות על ידי מגע בשיפוד ומגולגלת עם עגבניות פרוסות, בצל קצוץ, חסה וטוגנים, לפעמים בתוספת צזיקי, רוטב שום ובצפון יוון לעיתים עם קטשופ או חרדל.
ראו גם

המטבח היווני
מאכלי רחוב
הערות שוליים

1 2  סימופולוס, ארתמיס; Bhat, Ramesh Venkataramana Bhat, eds. (2000). Street foods. Basel: Karger. p. 6. ISBN 9783805569279. OCLC 41711932. ארכיון מ-2023-03-07. נבדק ב-2019-03-17.
↑  מרקס, גיל (17 בנובמבר 2010). Encyclopedia of Jewish Food. HMH. ISBN 978-0-544-18631-6 – via Google Books. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  פריצ'פ, דינה; אסטרין, דניאל (2015-05-07). "Thank the Ottoman Empire for the taco al pastor". PRI. נבדק ב-19 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  קרמזי, אגלאיה (2010). "What's in the Name of a Dish?".  In הוסקינג, ריצ'ארד (ed.). Food and Language: Proceedings of the Oxford Symposium on Food and Cooking 2009. Vol. 28. Totnes: Prospect Books. pp. 203–204. ISBN 9781903018798. OCLC 624419365.
1 2  קנת קיפל, Kriemhild Coneè Ornelas, eds., Cambridge World History of Food, Cambridge, 2000. מסת"ב 0-521-40216-6
↑  Davidson, Alan (21 באוגוסט 2014). The Oxford Companion to Food. OUP Oxford. ISBN 978-0-19-104072-6 – via Google Books. {{cite book}}:  (עזרה)
1 2 3  Glaser, Milton; Snyder, Jerome (7 בדצמבר 1970). Spit and Image. New York. New York Media, LLC. ארכיון מ-15 בינואר 2023. נבדק ב-18 באוקטובר 2018 – via Google Books. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "The Gyro, a Greek Sandwich, Selling Like Hot Dogs". The New York Times. 4 בספטמבר 1971. p. 23. ארכיון מ-23 במרץ 2016. נבדק ב-22 בפברואר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  David Segal (14 ביולי 2009). "The Gyro's History Unfolds". The New York Times. ארכיון מ-21 ביולי 2016. נבדק ב-4 ביוני 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  corusadmin (2022-04-27). "The Delicious History Of The Halifax Donair". Food Network Canada (בCanadian English). נבדק ב-2023-08-20.
↑  Gatsoulis, Joyce-Ann (2006). Night+Day Athens. ASDavis Media Group. ISBN 9780976601302. ארכיון מ-2023-03-07. נבדק ב-2019-10-28 – via Google Books.
↑  "GYRO | meaning in the Cambridge English Dictionary". dictionary.cambridge.org (באנגלית). ארכיון מ-2019-07-14. נבדק ב-2019-07-14.
↑  Francis, Jay (9 בינואר 2009). "Greek 101". Houston Press. ארכיון מ-8 ביוני 2021. נבדק ב-28 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Albala, Ken (2011). Food Cultures of the World Encyclopedia. ABC-CLIO. ISBN 9780313376269 – via Google Books.
↑  Kraig, Bruce; Taylor Sen, Colleen (9 בספטמבר 2013). Street Food around the World: An Encyclopedia of Food and Culture. ABC-CLIO. ISBN 9781598849554. ארכיון מ-7 במרץ 2023. נבדק ב-21 בספטמבר 2019 – via Google Books. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "A guide to ordering "gyros" in Greece". Itinari. 26 במאי 2019. ארכיון מ-12 בדצמבר 2019. נבדק ב-12 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Great Street Food in Thessaloniki: A Round-the-Clock Guide". Greece Is. 4 ביולי 2017. ארכיון מ-12 בדצמבר 2019. נבדק ב-12 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
התצלום המוקדם ביותר של דונר קבב (בשר הנצלה ברוטיסרי אנכי) מאת ג'יימס רוברטסון, 1855, האימפריה העות'מאנית
הפארק הימי ברמר

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך הקמה:  14 בדצמבר 2013
 נתונים ומידות
 שטח:  4,472 קמ"ר קמ"ר
 מיקום
 מדינה:  אוסטרליה
 מיקום:  האוקיינוס ההודי, דרומית לאוסטרליה המערבית
 קואורדינטות:  34°50′43″S 119°51′04″E﻿ / ﻿34.8453°S 119.8511°E﻿ / -34.8453; 119.8511
 
הפארק הימי ברמר (באנגלית: Bremer Marine Park, נקרא בעבר: Bremer Commonwealth Marine Reserve) הוא פארק ימי מוגן, ששטחו 4,472 קמ"ר ועומקו נע בין 15 ל-5,000 מטרים. הפארק נמצא באוקיינוס ההודי, דרומית לחופה של אוסטרליה המערבית וכ-50 ק"מ דרומית מזרחית לעיירה ברמר ביי (אנ').
חלק מהאזור הצפוני ביותר של הפארק הימי, ששטחו כ-284 קמ"ר והסמוך לחופה של אוסטרליה המערבית, מסווג כפארק לאומי ימי לפי קטגוריה II של ארגון IUCN, המייעדת את השטח בעיקר לצורך שימור המערכת האקולוגית שבו, ומגבילה את השימושים האנושיים שניתן לבצע בשטח זה. יתרת שטחו של הפארק הימי נמצא בקטגוריה VI, המקנה הגנה הדוקה פחות על הסביבה הטבעית ומאפשרת לקיים בתחומו פעילות אנושית בת קיימא.
הפארק הימי הוכרז בתאריך 14 בדצמבר 2013 ושמו שונה לשם הנוכחי בתאריך 11 באוקטובר 2017.
הפאונה של הפארק הימי

הפארק הימי הוא אזור המלטה חשוב לאובלנה הדרומית ונמצא על נתיב הנדידה של לווייתן גדול-סנפיר. הפארק הוא אזור שיחור מזון לאריה ים אוסטרלי, אלבטרוס צהוב-חרטום הודי, יסעורים מהמין flesh-footed shearwater ו-Soft-plumaged petrel והכריש עמלץ לבן.
בתחומי השמורה נמצא קניון ברמר, קניון תת-ימי המהווה נקודה חמה (Hot Spot) למגוון הביולוגי (אנ') והנמצא על נתיב ההגירה העונתית של הדולפין ממין קטלן ושל הלויתן ראשתן גדול-ראש.
מחקרים מדעיים

בתחום השמורה הימית נערכים מחקרים על המגה-פאונה של אזור השמורה ובפרט על אוכלוסיית הקטלנים שבה, ובחודש ינואר 2020 החלה הספינה RV Falkor מטעם המכון הימי שמיט לבצע מחקר תת-ימי של קניון ברמר.
הערות שוליים

↑  Australian Marine Parks, South-west Marine Parks Network Managment Plan 2018, https://parksaustralia.gov.au/marine/pub/plans/south-west-management-plan-2018.pdf
↑  Rebecca Wellard, Christine Erbe, Leila Fouda, Michelle Blewitt, Vocalisations of Killer Whales (Orcinus orca) in the Bremer Canyon, Western Australia, PLOS ONE 10, 2015-09-09, עמ' e0136535 doi: 10.1371/journal.pone.0136535
↑  Rebecca Wellard, Keith Lightbody, Leila Fouda, Michelle Blewitt, Killer Whale (Orcinus orca) Predation on Beaked Whales (Mesoplodon spp.) in the Bremer Sub-Basin, Western Australia, PLOS ONE 11, 2016-06-12, עמ' e0166670 doi: 10.1371/journal.pone.0166670
↑  Google chief's ship carrying Neverending Story-themed tech sets sail to explore mysterious deep sea canyon, www.abc.net.au, ‏2020-01-29 (ב־Australian English)
ויליאם האו

| --- | --- |

 לידה:  10 באוגוסט 1729 לונדון, ממלכת בריטניה הגדולה ממלכת בריטניה הגדולה 
 פטירה:  12 ביולי 1814 (בגיל 84) פלימות', הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד הממלכה המאוחדת 
 מקום קבורה:  טוויקנהם 
 מדינה:  ממלכת בריטניה הגדולה 
 השכלה:  איטון קולג' 
 בן או בת זוג:  פרנסס קונולי (2 ביוני 1765–?) 
 השתייכות:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 תקופת הפעילות:  מ-1746 
 דרגה:  לוטננט גנרל 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העצמאות של ארצות הברית  מלחמות המהפכה הצרפתית  מלחמת הירושה האוסטרית  מלחמת שבע השנים 
 עיטורים
 מסדר האמבט 
 
גנרל ויליאם האו רוזן האו החמישי (באנגלית: William Howe, 5th Viscount Howe‏; 10 באוגוסט 1729 – 12 ביולי 1814), חבר מסדר האמבט והמועצה המלכותית הבריטית, היה קצין בצבא הבריטי אשר עלה לדרגת המפקד העליון של הכוחות הבריטיים במהלך מלחמת העצמאות האמריקנית. האו היה אחד משלושה אחים שהיו בעלי קריירות צבאיות מרשימות.