stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עזרת נשים (בית כנסת)
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף נ"א, עמוד ב'
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת ברכות,  פרק ה', הלכה ד';מסכת סוטה,  פרק א', הלכה ד'; תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף כ"ג, עמוד א'
↑  שמואל ספראי, "האם הייתה קיימת עזרת נשים בבית הכנסת בעת העתיקה?", תרביץ לב, חוברת ד', תמוז תשכ"ג, עמ' 329–338 (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
↑  Raphael Patai. The Jews of Hungary: History, Culture, Psychology. Wayne State University Press, 1996. עמ' 297-298; ‏ שו"ת מהר"ם שיק, אורח חיים, סימן ע"ז.
↑  יונתן ד. סרנה, The Debate over Mixed Seating in the American Synagogue, באתר אוניברסיטת ברנדייס.
↑  Jeffrey S. Gurock, American Jewish History: Volume 5, Taylor & Francis, 1998. עמ' 145.‏ Dana Evan Kaplan, Contemporary American Judaism: Transformation and Renewal, Columbia University Press, 2013. עמ' 24–25. ראו לדוגמה: יט"א, U.S. Supreme Court Denies Appeal Against Mixed Seating in Synagogue, 2 בנובמבר 1961; יט"א, Michigan Supreme Court Bans Mixed Seating in Orthodox Synagogue, 15 ביוני 1959.
↑  סרנה, עמ' 380.
↑  Deborah Dash Moore, American Jewish Identity Politics, University of Michigan Press, 2009. עמ' 192.
↑  ג'ניפר סיגל, Last Orthodox Shul With Mixed Seats Fighting for Its Traditions, ג'ואיש דיילי פורוורד, 12 באוגוסט 2005.‏BMH-BJ resigns from OU, ponders its future direction,‏ 14 בינואר 2016.
↑  ראו למשל: המקדש אם מזרח?, הצפירה, 29 ביולי 1900
↑  ראו למשל: תפארת ישראל, חבצלת, 27 באוגוסט 1863
↑  משה פיינשטיין, שו"ת אגרות משה, חלק או"ח א' סימן ל"ט, באתר היברובוקס
קומה עליונה, עזרת נשים בבית כנסת
סרטן שלפוחית השתן

| --- | --- |

 תחום:  אונקולוגיה 
 מיקום אנטומי:  שלפוחית השתן 
 טיפול:  ציספלאטין  nivolumab  פמברוליזומאב  docetaxel trihydrate  אווסטין  gemcitabine  doxorubicin  valrubicin  אטופוסיד  mitomycin  ציספלאטין  thiotepa  carboplatin 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  381323 
 סיווגים
 ICD-11:  2C94 
 
מיקום שלפוחית השתן
שלפוחית השתן, הממוקמת בבטן התחתונה היא איבר חלול ושרירי, האוגר שתן. שלפוחית השתן מצופה בשכבת אפיתל המכונה אורותל (Urothelium) ומורכבת מתאי מעבר (Transitional Cells).
סרטן שלפוחית השתן, הוא תהליך ממאיר שמקורו בשכבת האפיתל המכסה את חלל שלפוחית השתן, מכאן שמו הרפואי סרטן אפיתל המעבר. מכונה גם סרטן כיס השתן.
אפידמילוגיה

בנוסף, נמצא כי סרטן שלפוחית השתן שכיח יותר אצל גברים לעומת נשים. אחת הסיבות לכך, היא קולטן האנדרוגן. קולטן זה בעל תפקיד משמעותי בהתפתחות סרטן שלפוחית השתן ונמצא פעיל יותר אצל גברים מאשר נשים.
גורמי סיכון

עישון- גורם הסיכון המרכזי לסרטן שלפוחית השתן. עשן הסיגריות מכיל חומרים כימיים הנכנסים למחזור הדם, מגיעים לשלפוחית השתן ופוגעים בשכבת האפיתל. קיים קשר לעישון ביותר ממחצית הגברים וכשליש מהנשים הסובלים מסרטן שלפוחית השתן.
חשיפה לחומרים כימיים- אנשים רבים נחשפים לחומרים כימיים מסכנים במסגרת עבודתם. המקצועות בסיכון הם מכונאים, עובדי מפעלי גז, פלסטיק או צבע, תעשיית הדפוס, נפחים ועוד. הנזק מהחשיפה איננו מיידי ועלול להופיע עד 25 שנים לאחר החשיפה.
תסמינים קליניים

דימום בשתן (המטוריה) הוא התסמין הנפוץ ביותר ויכול להופיע בשני אופנים, גלוי (הנראה לעין בלתי מזוינת) או סמוי (נראה רק באמצעות מיקרוסקופ). סימנים נוספים אפשריים הם כאב בזמן השתנה, תכיפות ודחיפות בהשתנה. תסמינים אלו, אינם ייחודיים לסרטן שלפוחית השתן ועלולים להיגרם גם ממצבים אחרים כגון הגדלת הערמונית, דלקות.
אבחון

האבחון נעשה על ידי הסתכלות ישירה אל תוך שלפוחית השתן (ציסטוסקופיה), פעולה בה מוחדר סיב אופטי גמיש אל שלפוחית השתן דרך השופכה. באמצעות פעולה זו, ניתן לראות את פנים שלפוחית השתן ולזהות אם קיים בו גידול. ייתכן ויילקחו דגימות משלפוחית השתן (ביופסיה) במידת הצורך. אמצעי אבחנה נוספים, כוללים צילומי אולטרה סאונד וטומוגרפיה ממוחשבת המדגימים תהליכים תופסי מקום בשלפוחית השתן. בנוסף, ניתן לבצע בדיקת שתן כללית, לרוב תדגים הימצאות תאי דם אדומים בשתן. לעיתים, תבוצע בדיקת שתן ציטולוגית שתדגים נוכחות של תאים ממאירים בשתן.
עם זאת, הדגמה של נוכחות גידול בציסטוסקופיה או בהדמיה, אינה מספקת כדי לקבוע את סוג הגידול, מידת האגרסיביות שלו והאם חודר לעומק שריר שלפוחית השתן או שטחי בלבד. יש להמשיך לבצע, בהרדמה כללית או אזורית, בדיקה בי-מנואלית (בשתי ידיים) שתגדיר האם מורגש גוש והאם הוא נייד. בהמשך, באמצעות מכשור אנדוסקופי מיוחד, מבצעים כריתה של הגידול דרך השופכה.
פתולוגיה

הגידול שמוסר בדרך זו, יעבור הערכה פתולוגית שתגדיר את סוגו, מידת האגרסיביות שלו ומידת החדירה לדופן שלפוחית השתן. הערכה פתולוגית זו מורכבת משלושה מדדים:
T היקף הגידול ומידת החדירה לדופן שלפוחית השתן. מדד זה מדורג לפי רמות:
Ta– הגידול הסרטני מצוי רק בציפוי שלפוחית השתן, מכונה גם קרצינומה in situ.

T1- הגידול הסרטני חדר אל השכבה הרירית הנמצאת בין ציפוי שלפוחית השתן ושכבת השריר.
שלבים אלה מכונים סרטן שלפוחית השתן שטחי או מוקדם. 
T2- הגידול הסרטני חדר לחלק משריר דופן שלפוחית השתן.
T3a- הגידול הסרטני חדר לתוך כל שכבת השריר של שלפוחית השתן.
T3b- הגידול הסרטני התפשט אל מעבר לשכבת השריר של השלפוחית וחדר לשכבת השומן העוטפת אותה.

שלבים אלה מכונים סרטן שלפוחית השתן חודרני.
T4- הגידול הסרטני התפשט אל מחוץ לשלפוחית השתן, לאיברים ורקמות בסביבתו. שלב זה מכונה סרטן שלפוחית השתן מקומי מתקדם.
N מידת מעורבותן של בלוטות הלימפה.
כאשר התאים הסרטניים מתפשטים לבלוטות הלימפה, הן מוגדרות כחיוביות.

N0– לא קיימים תאים סרטניים בבלוטות הלימפה.

N1- קיימים תאים סרטניים בבלוטה אחת, הקטנה מ-2 ס"מ.

N2- קיימים תאים סרטניים בבלוטות הלימפה, אולם היקפם קטן מ-5 ס"מ.

N3- קיימים תאים סרטניים בבלוטת לימפה אחת לפחות, שהיקפם עולה על 5 ס"מ.
M גרורתיות- מידת התפשטות המחלה לאזורים אחרים בגוף. כאשר המחלה מתפשטת היא מכונה גרורתית או שניונית.
M0- התאים הסרטניים לא התפשטו מעבר לכיס השתן

M1- התאים הסרטניים התפשטו לאזורים אחרים בגוף. סרטן פתולוגית מתפשט לרוב לעצמות, לריאות ולכבד.
טיפול

לאחר הכריתה הראשונית דרך השופכה, המשך הטיפול תלוי בהערכה הפתולוגית.
לעיתים, כדי למנוע הישנות של הגידול והפיכתו מגידול שטחי לחודרני, יש להשלים את הטיפול באמצעות שטיפות של כיס השתן עם כימותרפיה או אימונותרפיה. שטיפות אלו יתבצעו, כאשר מדובר בגידול העולה בקוטרו על שלושה ס"מ, בגידולים מרובים או בגידול שטחי שנמצא כי חדר אל השכבה התת-רירית.
בגידול חודרני, נדרשת לרוב כריתה כירורגית מלאה של כל שלפוחית השתן, זאת בתנאי שבדיקות ההדמיה, אינן מראות גרורות מרוחקות. כאשר מודגמות גרורות מרוחקות, מומלץ טיפול כימותרפי כללי.
בתחילת 2024 אושר במינהל המזון והתרופות האמריקני (FDA) טיפול תרופתי עבור חולי סרטן גרורתי בשלפוחית השתן. באוגוסט 2024 קיבל הטיפול הזה חוות דעת חיובית מהוועדה למוצרים רפואיים לשימוש אנושי (CHMP) של רשות התרופות האירופית (EMA). הטיפול מבוסס על שילוב של התרופות ENFORTUMAB VEDOTIN (פאדסב) ו-KEYTRUDA (קיטרודה). הטיפול מציע חלופה לכימותרפיה, שעד להופעת הטיפול התרופתי הייתה הטיפול המקובל עבור חולים עם סרטן שלפוחית השתן גרורתי או כזה שלא ניתן לנתח.
ראו גם

כליה
שופכה
שתן
סרטן (מחלה)
אורולוגיה
סרטן הערמונית
הערות שוליים

↑  http://www.mountsinai.org/patient-care/health-library/diseases-and-conditions/bladder-cancer
↑  http://www.urmc.rochester.edu/news/story/index.cfm?id=1436
↑  http://onlinelibrary.wiley.com/doi/10.1002/1097-0142(20000801)89:3%3C630::AID-CNCR19%3E3.0.CO;2-Q/abstract;jsessionid=11F942102994D57765714E9EEF4F495B.f03t01
↑  http://informahealthcare.com/doi/abs/10.1080/03008880802325192
↑  http://www.goldjournal.net/article/S0090-4295(02)02136-2/abstract
↑  http://www.thelancet.com/journals/lancet/article/PIIS0140-6736(98)07422-4/fulltext
↑  רון קריסי, טיפול חדש לסרטן שלפוחית השתן יאושר גם באירופה - ומה עם ישראל?, באתר ynet, 8 באוגוסט 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007547603305171  GND: 4007032-3  LCCN: sh2009117264  NDL: 00575420  NKC: ph139032 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
בצילום השמאלי העליון, ניתן לראות טומוגרפיה ממוחשבת המדגימה הימצאות גידול בשלפוחית השתן. בשלושת הצילומים הנוספים, ניתן לראות סריקת PET המדגימה פעילות מטבולית באזור הגידול.
רבקה דה מורניי

| --- | --- |

 לידה:  29 באוגוסט 1959 (בת 65) סנטה רוזה, ארצות הברית 
 שם לידה:  Rebecca Jane Pearch 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1981 
 מקום לימודים:  מכון לי סטרסברג לתיאטרון ולקולנוע  סאמרהיל 
 בן או בת זוג:  ברוס וגנר (16 בדצמבר 1986–2 בדצמבר 1990)  טום קרוז (1983–1985)  פטריק אוניל (שדרן) (1995–2002)  לאונרד כהן  ברוס וגנר 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס הקולנוע של MTV לנבל הטוב ביותר (1992)  פרס מכונת הזמן (2010)  פרסי הסרטים והטלוויזיה של MTV 
 פרופיל ב-IMDb
 
רבקה דה מורניי (באנגלית: Rebecca De Mornay; נולדה ב-29 באוגוסט 1959) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית.
ביוגרפיה

דה מורניי נולדה בשם רבקה פירץ' בסנטה רוזה, קליפורניה לוולי ג'ורג' פירץ' שהיה תקליטן באותה תקופה.
כשהייתה בת שנתיים התגרשו הוריה, ובגיל חמש שונה שם משפחתה לדה מורניי שהיה שם משפחתו של אביה החורג.
לדה מורניי שני אחים חורגים, יונתן איש העסקים, ופיטר הגיטריסט. בילדותה למדה רבקה בבית הספר העצמאי "סאמרהיל" אשר בלייסטון סאפוק אנגליה, את לימודי בית הספר התיכון העבירה בקיצבהיל אוסטריה, ואת לימודי המשחק למדה דה מורניי ב"מכון לי שטרסברג" שבניו יורק.
קריירת משחק

משחקה הראשון היה תפקיד קטן בסרטו של פרנסיס פורד קופולה משנת 1982 "אחד מהלב", בכיכובם של פרדריק פורסט וטרי גאר. פריצת דרכה בקולנוע הייתה בשנת 1983 בסרט "שעשועים מסוכנים", לצד השחקן טום קרוז בשנת 1988 כיכבה במותחן הארוטי "ואלוהים ברא את האישה".
בשנת 1992 כיכבה במותחן שובר הקופות "היד שמנענעת את העריסה", שזיכה אותה במועמדות לפרס סאטורן לשחקנית הטובה ביותר ובסרט שובר הקופות שלושת המוסקטרים (1993), שם גילמה את ליידי סבין דווינטר לצידם של השחקנים צ'ארלי שין, קיפר סאת'רלנד, אוליבר פלאט וכריס אודונל. בשנת 1998 שיחקה בסרט הטלוויזיה "רמאית" בתפקיד ברברה אטון לצד ויליאם ה. מייסי, ושודר בUSA Network.
בשנת 2005 שיחקה לצד הית' לדג'ר בדרמה שמספרת על תרבות הסקייטבורד, "שליטי דוגטאון" בבימויה של קתרין הארדוויק. ב-2007 שיחקה בסרט "המוזיקה שבפנים" לצד רון ליווינגסטון.
ב-2010 שיחקה בסרטו של רוב ריינר "הפוך". ב-2016 שיחקה בסרט האקשן "אני הזעם", לצד ג'ון טרבולטה.
בשנת 2023 שיחקה לצדו של קווין ספייסי במותחן הקומי "Peter Five Eight" בבימויו של מייקל האל.
ביולי 2024 דה מורניי הופיעה במותחן "Saint Claire", לצד בלה ת'ורן וראיין פיליפה. באוקטובר 2024, פורסם כי דה מורניי הצטרפה לעיבוד קולנועי של ספר המתח המשפטי "The Up and Comer" מאת האוורד ראופן.
חיים אישיים

דה מורניי הייתה נשואה לשחקן ברוס וגנר לזמן קצר ואחר-כך הייתה לה מערכת יחסים עם השחקן טום קרוז שנמשכה כשנתיים בניו יורק. היא נישאה בשנית לפטריק אוניל (בנו של השחקן ראיין אוניל) בשנים 1995–2002 שבהן נולדו להם שתי בנות.
הערות שוליים

↑  יונתן ארוך, מבוקשת: ב.ב. חדשה, חדשות, 10 באוגוסט 1989
↑  Anthony D'Alessandro, Rebecca De Mornay, Noah Emmerich, Kunal Nayyar & Sarah Bolger Board Legal Thriller ‘The Up And Comer’, Deadline, ‏2024-10-14 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007460674105171  PLWABN: 9810672978505606  BNE: XX1296322  BnF: cb139393869 (data)  GND: 141255323  ISNI: 0000 0001 1562 3356  LCCN: n85138168  MusicBrainz: 2068ac32-30d7-4198-85dc-907dfd3a41f2  NKC: xx0219228  NTA: 105454303  SUDOC: 077654323  VIAF: 120861408   WorldCat (עם VIAF): 120861408
קתרין מנספילד

| --- | --- |

 לידה:  14 באוקטובר 1888 ולינגטון, ניו זילנד 
 פטירה:  9 בינואר 1923 (בגיל 34) אבו, צרפת 
 שם לידה:  Kathleen Mansfield Beauchamp 
 מדינה:  ניו זילנד 
 מקום קבורה:  בית הקברות של אבו 
 שם עט:  Katherine Mansfield 
 מקום לימודים:  בית ספר ולינגטון לבנות, קווינס קולג' 
 שפות היצירה:  קטלאנית, אנגלית 
 סוגה:  מודרניזם 
 זרם ספרותי:  ספרות מודרניסטית 
 תקופת הפעילות:  מ-1911 
 בן או בת זוג:  ג'ון מידלטון מוריי (1918–1923)  ביאטריס הייסטינגס  ג'ורג צ'ארלס באודן 
 www.katherinemansfield.com
 
קתרין מנספילד (באנגלית: Katherine Mansfield; ‏14 באוקטובר 1888 – 9 בינואר 1923) הייתה סופרת ניו זילנדית.
קורות חייה

מנספילד נולדה בוולינגטון שבניו זילנד למשפחה ממעמד הביניים. אביה, הרולד באוצ'מפ, היה בנקאי. אמה, אני בורנל דייר, הייתה ממוצא אצילי. קתרין הקטנה חיה במשך שש שנים בכפר חקלאי בקרורי, נחשבה לילדה מבריקה במיוחד ובגיל תשע כבר פרסמה את יצירתה הראשונה.
בגיל 15, בשנת 1903 עברה ללונדון ולמדה במכללה, שם הצטרפה לצוות העיתון של המכללה. בשנת 1906 חזרה לניו זילנד, והחלה ללמוד מוזיקה ונגינה על צ'לו. מנספילד הייתה צ'לנית מצטיינת, אך אביה התנגד לכך שתהפוך לנגנית מקצועית. ב-1908 למדה הנהלת חשבונות והקלדה במכללה הטכנית בוולינגטון. אידה באקר, חברתה, שכנעה את אביה של קתרין להרשות לבתו לחזור לאנגליה עם קצבה שנתית של 100 לירה שטרלינג. כשחזרה לאנגליה הקדישה את זמנה לכתיבה. מאז לא חזרה לניו זילנד.
בשנת 1909 נישאה לג'ורג' באודן, אך עזבה אותו ימים אחדים לאחר החתונה. לפני הנישואים התאהבה בסתר בגארנט טרווול שהיה מוזיקאי, ונכנסה להריון. עברה הפלה בבוואריה. במשך שהותה בגרמניה כתבה מנספילד סקיצות סאטיריות על דמויות גרמניות, שפורסמו אחר כך תחת הכותרת "בפנסיון הגרמני".
בשובה ללונדון ב-1910 לקתה מנספילד במחלת מין מידבקת, דבר שהקשה על בריאותה הרופפת ממילא בהמשך חייה. בשנת 1911 פגשה מנספילד את ג'ון מידלטון מוריי, סוציאליסט ומבקר ספרות שהיה דייר בדירתה ואחר כך הפך למאהב. במהלך מלחמת העולם הראשונה נסעה תכופות מאנגליה לצרפת. בשנת 1915 פגשה את אחיה צ'ומי. כשאחיה מת במלחמה, התמקדה מנספילד בכתיבה על ניו זילנד ועל משפחתה. בשנת 1918 התגרשה מנספילד מבעלה הראשון ונישאה לג'ון מוריי. באותה שנה התגלתה אצלה מחלת השחפת.
בשנותיה האחרונות חייה במרבית הזמן בדרום צרפת ובשווייץ כדי להקל על השחפת. בשנת 1923 נפטרה בפונטבלו מדימום בריאות כתוצאה ממחלת השחפת והיא בת 34 בלבד. היא נטמנה בבית העלמין של אבון לצד גאורג איבאנוביץ' גורדייף שאיתו עבדה בשנים אחרונות של חייה.
סגנון הלבוש המיוחד של מנספילד

לקתרין מנספילד היה סגנון לבוש ייחודי, היא טרחה למצוא לעצמה בגדים שיתאימו לטעם האמנותי שלה ולדימוי של סופרת בוהמית מודרנית שאותו טרחה לטפח. היא הצהירה בתקיפות שהיא ”אשה מודרנית שאוהבת את בגדיה”. בין מרץ ליוני 2022, הוצגה התערוכהThe Dreamstress בבית קתרין מנספילד שבניו זילנד. בתערוכה הוצגו טקסטילים מתוך אוסף הבית, תוך תיאור הטכניקות ששימשו ליצירתם והצצה לעולמם של היוצרים. את התערוכה אצר היסטוריון האופנה והטקסטיל לאימומי אוקס (Leimomi Oakes). סגנון לבושה לא השאיר אנשים אדישים. היו שהעריכו אותו, כמו גיסה ריצרד מורי (Richard Murry), שתיאר אותה כ”מסובבת ראשים, האופנה מפריז, מקטורן הקטיפה החום עם כפתורי הכסף, החצאית הקצרה, הגרביונים האדומים, התסרוקת הספרדית-יפנית, העקבים הגבוהים וההופעה ללא רבב”. לעומת זאת וירג'יניה וולף הייתה קצת מזועזעת מ”ההמוניות במבט ראשון, והקווים החדים והזולים”.
כמקובל באותה תקופה חלק מהבגדים עברו מיחזור משביח, למשל חולצה מ-1910 שהוסיפו לה חלקים ב-1915, שמלה שנתפרה ב-1890, מוחזרה ב-1917, וב-1930 שונתה בשנית.
ספריה בעברית

בפנסיון הגרמני (1911), מאנגלית - יואב כ"ץ, הוצאת רסלינג, 2004
אושר (1920), מאנגלית - טלה בר, הוצאת אור עם, 1986.
מסיבת גן (1922), מאנגלית - רנה ליטוין, הוצאת זמורה ביתן מודן, 1978.
כתבי קתרין מנספילד, סיפורים נבחרים, מאנגלית - מתרגמים שונים, הוצאת כרמי את שות', 1958.
הערות שוליים

↑  קתרין מנספילד באתר www.newberry.org
1 2  Leimomi Oakes, MEET THE MAKING An Exhibtion, KATHERINE MANSFIELD House & Garden, פיסקאות Introduction, Re-fashioning Fashion (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265081505171  PLWABN: 9810572292905606  BIBSYS: 90082625  BNC: 000066273  BNE: XX929017  BnF: cb11914314j (data)  CANTIC: a10118135  CiNii: DA01019445  GND: 118577263  ICCU: CFIV040476  ISNI: 0000 0003 6864 0875  LCCN: n79043273  LNB: 000041496  MusicBrainz: 1f4307d1-2767-4e9e-acae-09ce0993d928  NDL: 00448736  NKC: jn19990005371  NLA: 35326621  NLG: 69684  NLK: KAC199617643  NSK: 000270816  NTA: 069209170  RERO: 02-A018813720  SELIBR: 210001  SNAC: w6kk9jg8  SUDOC: 027006573  TePapa: 16700  Trove: 912624  VcBA: 495/74007  VIAF: 41843502   WorldCat (עם VIAF): 41843502
טימותי מורטון

| --- | --- |

מורטון ב-2021
 לידה:  19 ביוני 1968 (גיל: 56) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  מודלין קולג' 
 מוסדות:  אוניברסיטת רייס  אוניברסיטת קליפורניה בדייוויס  אוניברסיטת ניו יורק  אוניברסיטת קולורדו בולדר 
 תחומי עניין:  ספרות, חשיבה סביבתית
 עיסוק:  פילוסוף, מומחה ספרות, מרצה באוניברסיטה, תאורטיקן 
 הושפע מ:  פרסי ביש שלי, מרי שלי, גרהם הרמן, ז'אק דרידה, קרל מרקס, בודהיזם
 מדינה:  ארצות הברית 
 
טימותי בלוקסם מורטון (באנגלית: Timothy Bloxam Morton ;נולד ב-19 ביוני 1968) הוא פילוסוף בריטי, פרופסור לספרות אנגלית באוניברסיטת רייס, וחבר סגל בתוכנית לתארים מתקדמים במכון SCI-Arc (אנ'). הוא ידוע בעיקר בשל הגותו הפילוסופית-סביבתית.
מורטון מזוהה עם התנועה הפילוסופית "ריאליזם ספקולטיבי", וספציפית עם גישתו של גרהם הרמן "אונטולוגיה מוכוונת אובייקטים" (object-oriented ontology ; OOO). מחקריו של מורטון משלבים בין אונטולוגיה מוכוונת אובייקטים לבין מחקרים אקולוגיים. בהקשר זה, מורטון טבע את המונח "היפראובייקטים" ("Hyperobjects"; הלחם בסיסים של המילים הִיפֶּר ואובייקטים) בהשראת השיר Hyperballad (אנ') של ביורק (אין קשר למונח בשם זה במדעי המחשב). מורטון משתמש ב"היפראובייקטים" כדי לתאר אובייקטים שם כה מסיביים בזמן ובמרחב עד שלא ניתן לתפוס אותם באופן לוקלי, כמו התחממות עולמית. ספרו Humankind: Solidarity with Non-Human People ("המין האנושי: סולידריות עם אישים לא-אנושיים") בוחן את ההפרדה בין בני אדם ללא-אנושיים מפרספקטיבה של אונטולוגיה מוכוונת אובייקטים וטוען כי בני אדם צריכים ליצור מפנה חשיבה רדיקלי אודות האופן שבו הם מתייחסים ומקושרים ללא-אנושי ולטבע בכללותו, ולחקור את ההשלכות הפוליטיות של מפנה כזה.
בנוסוף לעיסוקו הפילוסופי-סביבתי, כחוקר ספרות מורטון כתב רבות על יצירותיהם של פרסי ביש שלי מרי שלי, תנועת הרומנטיקה, ועל דיאטה.
ביוגרפיה

מורטון הוא בוגר תואר ראשון ותואר שלישי בספרות אנגלית ממודלין קולג' באוניברסיטת אוקספורד. עבודת הדוקטורט שלו "Re-Imagining the Body: Shelley and the Languages of Diet" (לדמיין מחדש את הגוף: שלי ושפות הדיאטה), בחנה את ייצוג הדיאטה, המתינות והצריכה ביצירותיו של פרסי ביש שלי. לדברי מורטון, ההחלטה ללמוד ספרות אנגלית, נבעה מהרצון לעסוק באופני חשיבה בינלאומיים, כולל כל סוגי הפילוסופיה הקונטיננטלית שפשוט לא הייתה נפוצה בחוגים האקדמיים באנגליה באותו הזמן.
מורטון לימדה באוניברסיטת קליפורניה בדייוויס, באוניברסיטת ניו יורק ובאוניברסיטת קולורדו.
בשנת 2012, קיבל פרופסורה באוניברסיטת רייס.
ביוגרפיה > חיים אישיים

מורטון חיי בזוגיות עם אישה והם הורים לשניים. מורטון מזדהה כג'נדרקוויר בכינוי הגוף They.
מחקר > ספרות אנגלית ורומנטיקה

ב-1995 פרסם מורטון את Shelley and the Revolution in Taste: The Body and the Natural World (שלי והמהפכה בטעם: הגוף והעולם הטבעי), הרחבה של הרעיונות שהוצגו מעבודת הדוקטורט. בספר נחקר האופן שבו אוכל סימן השקפה אידאולוגית בשלהי המאה ה-18 ובתחילת המאה ה-19. המחקר מבקר ניסיון לביקורת תרבותית 'ירוקה', לפיה נראה כי גופים והתנאים החברתיים או הסביבתיים שבהם הם מופיעים קשורים זה בזה. בספר מנותחים טקסטים רומנטיים שונים, בייחוד A Vindication of Natural Diet מ-1813 מאת פרסי ביש שלי. לטענת מורטון יש לקרוא את האלמנטים הרטוריים הפיגורטיביים בטקסטים כפקודות לביסוס צרכנות. פרקטיקות המאתגרות תצורות אידאולוגיות של איך הגוף מתייחס לנורמטיביות. לדידי מורטון, דינמיקת כוח אוטוריטרית, זרימות סחורות, היגיון תעשייתי וההבחנה בין תחומי הטבע והתרבות טבועים ב"שיחי הדיאטה" שניסחו בני הזוג שלי. בתורה, פרוזה שליאנית (Shelleyan) של צורות צריכה, במיוחד צמחונות, נקראת כקריאה לרפורמה חברתית ודיונים פיגורטיביים על אי מתינות ושיכרון חושים כאזהרה מפני עריצות.
בנוסף למחקר זה, מורטון ערך שני כרכים בקורפוס שליאן. בשנת 2002, פורסם אוסף של הרהורים ביקורתיים והיסטוריים אודות פרנקנשטיין של מרי שלי בשם Mary Shelley's Frankenstein: A Routledge Study Guide and Sourcebook.
לאחר מכן, בשנת 2006, מורטון ערך את The Cambridge Companion to Shelley, סקירה בין-תחומית של הנושאים, השפה, המבנה הנרטיבי, הפילוסופיה הספרותית והשקפות הפוליטיות של פרסי ביש שלי.
מחקר > לימודי דיאטה

בשנים 2000–2004 פרסם מורטון שלוש עבודות העוסקות בהצטלבויות שבין לימודי מזון וחקר התרבות. מחקרו הראשון בנושא זה פורסם בספר משנת 2000 The Poetics of Spice: Romantic Consumerism and the Exotic (הפואטיקה של התבלין: הצרכנות הרומנטית והאקזוטית). בחיבור זה מורטון מפרק את התפתחות תרבות הצריכה האירופית באמצעות ניתוח השימוש הפיגורטיבי בתבלין בספרות הרומנטית. היוצרים הרומנטיים ראו בתבלין תוצר לוואי תרבותי שתפקד "כשיח, לא כאובייקט, שקוף לעצמו באופן נאיבי". מורטון מזהה במהלך התקופה הרומנטית שני מאפיינים כלליים של הפואטיקה של התבלין: "מטאריאליות" ו"טרנסמפציה" (transumption; מושג שמורטון שואל מהרולד בלום). ה'מטריאליות' של התבלין מחברת את תפקידיו הסמליים והחברתיים עם יכולתו לייצר תשוקה. מורטון מביא לדוגמה את טופוס "הרוחות המסחריות" ב"גן העדן האבוד" של מילטון, והגיע למסקנה שמילטון מציג את השימוש הסמלי בתבלין בעבודות מאוחרות יותר על ידי הצגת מסע השטן כמקביל למסעותיהם של סוחרי תבלינים. לעומת זאת, "טרנסמפציה", טומנת בחובה שימוש במטא-סימון שמשמש דמות לשפה הפואטית עצמה. על פי מורטון, עבודותיו של ג'ון דריידן מדגימות את החשיפה, וחושפות "סוג חדש של פואטיקה קפיטליסטית, המסתמכת על ייצוג סחר התבלינים [...] תבלין אינו נחמה, אלא אובייקט סחיר, דימוי שיש להעבירו מעבר לגבולות, לעמוד על כסף: מטאפורה אודות מטאפורה". כשהוא מעביר רעיון זה לעידן הרומנטי, מורטון מבקר את האופן בו התבלין הפך למטאפורה לתשוקה אקזוטית, שבעקבותיה הקיפה את הרפלקסיביות העצמית של תהליכי סחורה מודרניים.
מאוחר יותר ערך מורטון את Radical Food: The Culture and Politics of Eating and Drinking (מזון רדיקלי: התרבות והפוליטיקה של אכילה ושתייה, 1790-1820), קומפנדום בן שלושה כרכים שבו טקסטים מהמאה השמונה עשרה, הבוחן את ההיסטוריה הספרותית, הסוציו-תרבותית והפוליטית של האוכל, כולל עבודות בנושא שיכרון חושים, קניבליזם., ועבדות. היא ערכה גם את "תרבויות הטעם/תיאוריות התיאבון: אכילת רומנטיציזם" (Cultures of Taste/Theories of Appetite: Eating Romanticism), אוסף מאמרים שמעלה את הפרובלמטיקה שבשימוש בטעם ובתיאבון כמטאפורות רומנטיות לטריטוריות סובייקטיביות מוגבלות, תוך חקירה אמפירית של ארגון מבנים תרבותיים וכלכליים רומנטיים סביב לוגיקה מתחרה של צריכה.
מחקר > אונטולוגיה מוכוונת אובייקטים

מורטון הפכה מעורב בתנועת הריאליזם ספקולטיבי, וספציפית עם הוראיציה המכונה "אונטולוגיה מוכוונת אובייקטים" (אנ') לאחר שכתביו האקולוגיים הושוו עם רעיונותיה. אחת הדרכים בהן ניתן להבדיל את עבודתה משאר הווריאציות של התנועה, על ידי התמקדותה בממד הסיבתי של יחסי האובייקט. בניגוד לגישות פילוסופיות מסורתיות בהן דנו בסיבתיות, מורטון טוען כי סיבתיות היא ממד אסתטי של יחסים בין אובייקטים, כאשר חוויה חושית אינה מעידה על גישה ישירה למציאות, אלא על הפרעה מוזרה של שיווי המשקל ה"אונטי" הכוזב של מערכת אינטר-אובייקטיבית. ההסתברות, לפי תפיסה זו, נחשבת ל"אשליה" או "קסם", מהווה את הליבה של מה שמורטון מכנה "קסם-ריאליסטי".
מחקר > אונטולוגיה מוכוונת אובייקטים > היפר־אובייקטים

מורטון משתמשת במונח היפראובייקטים לתיאור אובייקטים המבוזרים ומתפשטים בצורה כה מסיבית בזמן ובמרחב ביחס לבני האדם, עד שהם מתעלים מעל לספציפיות המרחבית-זמנית שלו.
היפר־אובייקט יכול להיות חור שחור. היפר־אובייקט יכול להיות שדה הנפט לאגו אגְריו באקוודור, או האוורגליידס של פלורידה. היפר־אובייקט יכול להיות הביוספרה, או מערכת השמש. היפר־אובייקט יכול להיות סך כל החומר הגרעיני על פני כדור הארץ; או רק הפלוטוניום, או האורניום. היפר־אובייקט יכול להיות התוצר העמיד־עד־מאוד של ייצור אנושי ישיר, כמו קלקר או שקיות ניילון, או כל המנגנון הקפיטליסטי הסואן. אם כן, היפר־אובייקטים הם "היפר" ביחס לישות אחרת כלשהי, בין שהיא מיוצרת ישירות בידי בני אדם ובין שלא. [...] להיפר־אובייקטים כבר נודעה השפעה ניכרת על המרחב החברתי והנפשי האנושי. היפר־אובייקטים אחראים ישירות למה שאני מכנה סוף העולם, שבגללו אבד הכלח גם על הכחשת שינוי האקלים וגם על הסביבתנות האפוקליפטית.
מורטון מונה חמישה מאפיינים עיקריים של היפר־אובייקטים:
צמיגיות (viscous): היפר־אובייקטים דבקים בכל אובייקט אחר שהם נוגעים בו, לא משנה כמה קשה עצם מנסה להתנגד. באופן זה, היפר-אובייקטים מכריעים את המרחק האירוני, כלומר ככל שככל שאובייקט מנסה להתנגד להיפר-אובייקט, כך הוא נדבק אליו יותר.
גליוּת זמנית (temporal undulation): היפר-אובייקטים הם כה מסיביים עד שהם סותרים את הרעיון שמרחב-זמן הוא קבוע, קונקרטי ועקבי.
לא-מקומיים (nonlocal): היפר-אובייקטים מופצים באופן מאסיבי בזמן ובמרחב עד כדי כך שאי אפשר לממש את מכלולם בביטוי לוקלי מסוים. לדוגמה, ההתחממות העולמית היא היפר-אובייקט המשפיע על תנאים מטאורולוגיים, כגון היווצרות טורנדו. לדברי מורטון, גופים אינם חשים התחממות כדור הארץ, אלא חווים סופות טורנדו מכיוון שהם גורמים נזק במקומות ספציפיים. לפיכך, חוסר-לוקליות מתארת את האופן בו היפר-אובייקט הופך להיות מהותי יותר מהביטויים המקומיים שהוא מייצר.
התאמת פאזות (phasing): היפר-אובייקטים תופסים יותר ממדים בחלל ממה שישויות אחרות בדרך כלל יכולות לתפוס. לפיכך נראה כי היפר-אובייקטים באים והולכים במרחב תלת-ממדי, אך יופיעו אחרת אם לצופה תוכל להיות ראייה רב-ממדית מסדר גבוהה יותר.
אינטר-אובייקטיביות (interobjective): היפר-אובייקטים נוצרים על ידי יחסים בין יותר מאובייקט אחד. כתוצאה מכך, ישויות מסוגלות לתפוס רק את ה"חותם" או ה"עקבה" שהיפר-אובייקט מותיר על אובייקטים אחרים, הנחשפים כמידע. לדוגמה, התחממות כדור הארץ נוצרת על ידי אינטראקציות בין השמש, דלקי מאובנים ופחמן דו-חמצני, ואובייקטים רבים נוספים. אולם, ההתחממות הגלובלית מתבררת באמצעות רמות פליטה, שינויי טמפרטורה וגובה פני הים, מה שיוצר רושם כאילו ההתחממות הגלובלית היא תוצר של מודלים מדעיים, ולא אובייקט שקדם למדידה שלו.
השפעה וביקורת

מושג ההיפר-אובייקט אומץ באופן נרחב על ידי אמנים, מבקרי ספרות ופילוסופים כמו גרהם הרמן.
אף על פי כן הוא אינו חף מביקורת. החוקרת אורסלה הייז (Ursula K. Heise) טוענת כי לפי ההגדרה של מורטון, כל דבר יכול להיחשב היפר-אובייקט, עד שנראה שהמושג בלתי ניתן להגדרה ברורה והוא למעשה חסר שחר. לפיכך, הייז טוענת כי לדידי מורטון "כל כך הרבה טענות שמבטלות את עצמן בנוגע להיפר-אובייקטים, עד שוויכוח קוהרנטי נעלם כמו התמנון שנעלם בענני הדיו שלו, המטאפורה האהובה ביותר של מורטון לנסיגת אובייקטים מאחיזת הידע האנושי".