stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המרכז הרפואי שמיר
היסטוריה

ב-1912 הקימו העות'מאנים בית חולים במחנה הצבאי סרפנד. בתום מלחמת העולם הראשונה, עם כיבוש ארץ ישראל על ידי הבריטים עברו בית החולים והמחנה לשליטת הבריטים. בתקופת המנדט הבריטי על ארץ ישראל שימש בית החולים את חיל האוויר המלכותי הבריטי והיו בו 100 מיטות. בעקבות רעידת האדמה בארץ ישראל בשנת 1927 הובאו לבית החולים בסרפנד הנפגעים מרמלה. בשנת 1937 הועבר בית החולים לידי הצבא הבריטי. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה תוגבר בית החולים והוכן לקליטת פצועים. אל בית החולים הובאו פצועים ארץ ישראליים שנפצעו במלחמה. בית החולים המשיך לפעול לפחות עד מרץ 1948‏. ב-23 במרץ 1948 גנבו יהודים שישה רובים ממשמר בית החולים. בית החולים נסגר בהוראת מפקד הכוחות הרפואיים בצבא הבריטי בארץ ישראל ונתפס על ידי יחידות הפלמ"ח במאי 1948.
ב-14 ביולי 1948 ביקש מטה השרות הרפואי מהמטכ"ל את פינוי הפלמ"ח מסרפנד, לשם הקמת בית חולים. ב-9 בספטמבר 1948 יחידה מבית החולים הארעי פתח-תקוה, אשר נסגר, הועברה לסרפנד לשם הכנת בית החולים והתאמתו לקבלת חולים. ב-24 בספטמבר 1948 לפי הוראת ד"ר חיים שיבר (שיבא), קצין רפואה ראשי, הועברו בסיס האימונים ומחנה המעבר של השירות הרפואי, לרבות בית הספר לחובשים, ממחנה תל-ליטווינסקי (תל השומר) למחנה סרפנד (צריפין). ב-20 באוקטובר 1948 מונה ד"ר ליאו זיידנברג כמפקד בית החולים. ב-22 באוקטובר 1948 הודיע ד"ר שיבר על פתיחת בית החולים מס' 13, בסרפנד עם 100 מיטות. בסוף אותו חודש נוספו עוד 150 מיטות ובהן 30 עבור בנות חיל הנשים. בית החולים היה מיועד לחולים היכולים לשרת את עצמם, לרבות חולי קדחת (מלריה) לשם המשך טיפול, וכן למטופלים בשלבי החלמה במקרים אורתופדיים וכירורגיים אשר פונו מבתי חולים אחרים.
ב-13 בפברואר 1949 נפתח על יד בית החולים סרפנד בית החולים פ/2 לטיפול בחולים פסיכוטיים. ב-1 במרץ 1949 התמזג בית החולים מס' 8 (ביל"ו) עם בית החולים סרפנד. רב-סרן ד"ר משה (מכס) לינדנפלד מונה למנהל ראשי.
באוגוסט 1949 העביר הצבא את בית החולים, על 450 המיטות שבו שהיו בצריפים, לידי משרד הבריאות. ב-16 בספטמבר 1949 אימץ משרד הבריאות את בית החולים ומאז הוא פועל כבית חולים ממשלתי. בנובמבר 1949 נשלם סלילת כביש גישה לבית החולים ובתחילת 1950 נסלל כביש גישה מכיוון ראשון לציון. לצד בית החולים הוקם בית ספר לאחיות. בין השאר נשלחו לשם חולים רבים ממחנות העולים. לטענת המצדדים בקיומה של פרשת חטיפה או אימוץ כפוי של עולים מארצות המזרח, בעיקר תימן, היה לבית החולים חלק בהליך.
בין השנים 1951–1975 ניהל את בית החולים הד"ר אליעזר גלטנר.
ב-1952 נקרא בית החולים על שם אסף בן ברכיהו (המכונה אסף הרופא), כחלק ממגמה לקרוא לבתי חולים על שמות אנשי רפואה מההיסטוריה של העם היהודי (למשל: רמב"ם, דונולו, שמואל הרופא).
בשנות האלפיים הוקמו ברחבת הכניסה, כמו בבתי חולים רבים אחרים בישראל, מרכז מסחרי ("קניון אסף") ובית מלון לנוחות משפחות המתאשפזים והיולדות.
בשנת 2017 הכיל המרכז הרפואי 869 מיטות כלליות, 110 מיטות אשפוז יום, 80 מיטות גריאטריות, 63 עריסות יונקים ו-21 חדרי ניתוח, מתוכם 6 חדרי ניתוח במסגרת אמבולטורית. בשנה זו אושפזו במרכז הרפואי 52,456 חולים, 162,018 איש טופלו במחלקת המיון. בשנה זו בוצעו במרכז הרפואי 21,792 ניתוחים, 1925 צנתורים ו-9,212 לידות (נכון ל-2017).
באפריל 2017, אחרי 69 שנים בהן הוא נקרא ע"ש אסף הרופא הוכרז במעמד ראש הממשלה בנימין נתניהו ושר הבריאות יעקב ליצמן, כי שמו ישונה והוא יקרא על שם יצחק שמיר, ראש הממשלה לשעבר. על אף ההכרזה על שינוי השם, עדיין בחלק מהפרסומים הרשמיים של בית החולים, כמו גם במערכת המוסדות של משרד הבריאות, ואף בקרב הציבור הרחב בית החולים נקרא בשמו הקודם – "אסף הרופא".
תוכניות עתידיות

בשנים הבאות מתכונן בית החולים להתרחב בעקבות פינוי בסיס צריפין, במסגרת פרויקט העתקת בסיסי צה"ל לנגב, במסגרת ההרחבה יתרחב שטח בית החולים בכ-140 דונם. בנוסף לכך יתווספו אליו כ־1,500 מיטות, מרכז להשתלת איברים, מערך טראומה לטיפול בחבלות ראש ויועבר אליו המכון לרפואה משפטית, כיום המכון נמצא בשכונת אבו כביר שבדרום תל אביב.
על פי התכנון העבודות יחלו ב-2021 ויסתיימו בהדרגה ב-2048.
בתי ספר אקדמיים

המרכז הרפואי מסונף לפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר, באוניברסיטת תל אביב ולומדים בו דרך קבע סטודנטים לרפואה מאוניברסיטת תל אביב. במרכז הרפואי פועלים שלושה בתי ספר בתחומים פרא-רפואיים, בהם מלמדים רופאי המרכז הרפואי ובהם מסלולי לימוד ייחודיים ומסלולי הסבה לאקדמאים. בתי הספר הם:
בית הספר לסיעוד, שהוקם בשנת 1949 וקיים מסלול לימודים של שלוש שנים בתוספת שנה של עבודה מעשית. את המחזור הראשון סיימו 24 אחיות, ובית הספר התקשה לגייס תלמידות כדי למלא את התקן הרצוי של 50 תלמידות בכל מחזור. כיום מסונף בית הספר לאוניברסיטה העברית.
בית הספר לפיזיותרפיה, שנפתח בדצמבר 1953. במשך שנים רבות נוהל בית הספר על ידי יוספה דנציגר. כיום הוא מסונף לאוניברסיטת תל אביב.
בית הספר לרנטגנאות ודימות רפואי, שנפתח בשנת 1998, הפועל בשיתוף עם אוניברסיטת בר-אילן ועוד 4 בתי-ספר אחרים.
גייל קוזיארה בודרו

| --- | --- |

 לידה:  1960 (בת 64 בערך) 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  דארטמות' קולג' (BA)  אוניברסיטת קולומביה (MBA)
 מעסיק:  UnitedHealth Group, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 תפקיד:  מנהלת כללית (6 בנובמבר 2017) 
 
גייל קוזיארה בּוֹדרוּ (באנגלית: Gail Koziara Boudreaux; נולדה ב-1960) היא אשת עסקים אמריקאית. בצעירותה שיחקה כדורסל ובהמשך שימשה כמנהלת עבור מספר חברות בתחומי הביטוח הרפואי, כמו: Aetna, BlueCross BlueShield וְ-UnitedHealth Group.
בשנת 2020 דורגה בודרו דורגה במקום העשירי ברשימת 100 הנשים החזקות בעולם של פורבס. מ-2008 עד 2014, היא הייתה במקום ה-25 ברשימת "הנשים החזקות" של Fortune. בשנת 2015 הקימה בודרו חברת ייעוץ בריאות משלה, GKB Global Health, LLC. ב-2017 היא הפכה למנכ"לית Elevance Health.
כדורסל בבית ספר תיכון

קוזיארה למדה ושיחקה כדורסל בנבחרת הבנות של בית הספר התיכון המקיף "צ'יקופי" בעיר צ'יקופי (Chicopee), מסצ'וסטס בארצות הברית. הקבוצה שלה זכתה פעמיים באליפות המדינה. בגיל 17 היא התנשאה לגובה 188 סנטימטרים (6'2 אינץ') והשיגה ממוצעים של 23.4 נקודות ו-20 ריבאונדים במשחק. בודרו מחזיקה בשיא מדינת מסצ'וסטס בקליעה ממרחק, עם זריקה ממרחק כ-13.5 מטרים (44 רגל ו-6 אינץ'.
כדורסל במכללה

קוזיארה הובילה את כדורסל הנשים "Dartmouth Big Green women's basketball" בדארטמות' קולג' במשך שלוש שנים רצופות, והיא עדיין מחזיקה במספר שיאי בית ספר. היא החזיקה בתוארים ה"קלעית" וה"ריבאונדרית" המובילה בכל הזמנים של דארטמות', עם 1,933 נקודות ו-1,635 ריבאונדים ב-89 משחקים. בנוסף, היא גם נבחרה ל"שחקנית השנה" של ליגת הקיסוס שלוש עונות רצופות.
השכלה

קוזיארה סיימה בהצטיינות את לימודיה במכללת דארטמות' בשנת 1982.  לתואר שני היא למדה בבית ספר לעסקים באוניברסיטת קולומביה וסיימה את לימודיה בהצטיינות יתרה ב-1989.
קריירה בעולם העסקים

קוזיארה עבדה כ-20 שנה, בתפקידים שונים, בחברת ביטוחי הבריאות Aetna ובשנת 2002 נבחרה לנשיאת חברת Blue Cross/Blue Shield מאילינוי.
במאי 2008 היא הפכה לסגנית בכירה לנשיא חברת הביטוח הרפואי UnitedHealthcare.
מינואר 2011 עד נובמבר 2014, היא שימשה כמנכ"לית החברה, ששירתה אז כ-45 מיליון לקוחות עם הכנסות של כ-120 מיליארד דולר.
ב-2015, חודשים לאחר שעזבה את תפקיד המנכ"לית, היא הקימה והפכה למנכ"לית של חברת GKB Global Health, LLC, חברת ייעוץ למדיניות ואסטרטגיה של תחום הבריאות.
ב-6 בנובמבר 2017, בודרו מונתה למנכ"ל חברת Anthem, Inc שבהמשך מותגה מחדש ונקראת: Elevance Health, Inc. נכון ל-2024 היא משמשת בתפקידי נשיאה ומנכ"לית החברה.
פילוסופיית ניהול

”אני מסתכלת על הקריירה הספורטיבית שלי ורואה בה מערך בסיסי של חוויות שהנחו את החשיבה, הפעולות וההתנהגויות שלי... זה משהו שכל כך מוטבע בי שקשה לי לחשוב על מנהיגות אחרת ממה שלמדתי מעיסוק בספורט כל חיי.”
”שכרתי [לעבודה] הרבה ספורטאים, ומה שאני אוהבת בהם הוא שהם מוכנים לקחת סיכונים, לקחת על עצמם אתגרים... המיומנות הטובה ביותר שהם מביאים היא היכולת לעקוב, לקבל הדרכה, ללמוד דברים חדשים ולהיות חלק מפרויקט או צוות גדול יותר.”
פרסים והכרה

בין 2008 ל-2021 בודרו הוכתרה על ידי:
פורצ'ן: אחת מ-"50 הנשים החזקות ביותר בעולם העסקים בארצות הברית"
פורבס: אחת מ -"100 הנשים החזקות בעולם העסקי, בעולם"
בשנת 2018, זכתה בודרו בפרס התרומה של בילי ג'ין קינג.
בשנת 2022, היא זכתה בפרס תיאודור רוזוולט.
בשנת 2023, בודרו מונתה ליושבת הראש, האישה הראשונה, של "המועצה העסקית" (The Business Council) ארגון של המנכ"לים הבכירים בארצות הברית.
חיים אישיים

גייל קוזיארה נולדה למשפחה ממוצא פולני. אמה הייתה עקרת בית, ואביה עבד כמכונאי.
היא נישאה לטרי בודרו (Terry Boudreaux), אף הוא מנהל בכיר בתחום הבריאות ולהם שני בנים.
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
הערות שוליים

↑  "The World's 100 Most Powerful Women". Forbes. נבדק ב-3 יולי 2024.
↑  UnitedHealth Group’s Gail Boudreaux: “I’m definitely not retiring”, Fortune (באנגלית)
↑  SI Staff, [https://vault.si.com/vault/1982/05/31/faces-in-the-crowd GAIL KOZIARA
CHICOPEE, MASS.], vault.si.com, ‏MAY 31, 1982
↑  Women's Basketball, Dartmouth College Athletics (באנגלית)
1 2  Peters, Joey (24 במאי 2009). "Industry leader: Gail Boudreaux". Minneapolis/St. Paul Business Journal. נבדק ב-3 יולי 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Parker, Garrett (2018-07-12). "10 Things You Didn't Know About Anthem CEO Gail Boudreaux". Money Inc (באנגלית). נבדק ב-3 יולי 2024.
↑  "$2 Million Gift Endows Women's Basketball Head Coach Position | Dartmouth News". news.dartmouth.edu. 29 בספטמבר 2015. נבדק ב-3 יולי 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Joey Peters, Industry leader: Gail Boudreaux, The Business Journals
↑  "Board of Trustees". Trustees of Dartmouth College. נבדק ב-3 יולי 2024.
↑  Gail Koziara Boudreaux, Dartmouth, ivyleague.com, ‏2017-03-06 (באנגלית)
↑  Eichelberger, Curtis. "Gail Koziara Boudreaux: From the basketball court to the boardroom". ncaa.org. נבדק ב-3 יולי 2024.
↑  "Anthem names industry veteran Gail Boudreaux as new CEO". CNBC. 6 בנובמבר 2017. נבדק ב-3 יולי 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Form 8-K for Anthem Inc filed 05/18/2022". U.S. Securities and Exchange Commission. 18 במאי 2022. נבדק ב-3 יולי 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gail K. Boudreaux | Elevance Health, www.elevancehealth.com (באנגלית)
1 2 3 4  Gail Koziara Boudreaux: From the basketball court to the boardroom, NCAA.org (באנגלית)
↑  "2018 Billie Jean King Leadership Award: Gail K. Boudreaux". Women's Sports Foundation (באנגלית אמריקאית). אורכב מ-המקור ב-2019-05-08. נבדק ב-3 יולי 2024.
↑  McGuire, Corbin (13 בינואר 2022). "2022 Theodore Roosevelt Award: Gail Koziara Boudreaux". NCAA. נבדק ב-3 יולי 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wilson, Rylee (2023-02-08). "Elevance Health CEO 1st woman elected chair of the Business Council". www.beckerspayer.com (באנגלית). נבדק ב-3 יולי 2024.
גייל בורדו בפגישת התייעצות של הנשיא טראמפ בנושא הטיפול הביטוחי בנפגעי הקורונה
יציאת חירום

ערך זה עוסק באמצעי בטיחות. אם התכוונתם ללהקה ישראלית, ראו .
דלת יציאת חירום במטוס נוסעים
יציאת חירום היא פתח במבנה, שטח פתוח מגודר או כלי תחבורה, אשר מיועד לאפשר לאנשים השוהים בו לפנות את המקום במהירות במקרה של סכנת חיים.
זהו אמצעי בטיחות אשר נועד למנוע פגיעות בנפש באסונות או מצבי חירום שונים, במיוחד בעת שרפה. יציאת החירום סגורה בעיתות שגרה, ועליה להיפתח או להיפרץ בזמן סכנה.
סוגי יציאות חירום

על פי רוב יציאת החירום היא דלת או שער אשר יועדה במיוחד למטרה זו, אך גם חלון יכול לשמש למטרה זו.
דלת אש - היא דלת שנועדה לסייע במניעת התפשטות שרפה במבנה ולאפשר לאנשים להיחלץ ממנו בקלות.
במקרים בהם ישנו חשש שיתגלה קושי בפתיחת החלון המשמש כיציאת חירום, מותקן לידו פטיש ביטחון המיועד לשבירת השמשה.
במבנה רב-קומות שבו החלונות משמשים כיציאות חירום מותקנות לרוב מדרגות חירום בסמוך עליהם, אשר מאפשרות להגיע לקומת הרחוב בצורה בטוחה. שירותי כבאות והצלה יכולים להשתמש במדרגות אלו כדי להגיע לאנשים הלכודים בבניין, אשר אינם יכולים לצאת ממנו בכוחות עצמם.
הכוונה ליציאת החירום

יציאת חירום לרוב מסומנת באופן בולט, כדי שיהיה קל למצוא אותה במקרה הצורך. הסימון יכול להיעשות על ידי תמרור מתאים וחצים המסמנים את הדרך מאזורים רחוקים יותר. זאת משום שבמקרה חירום עלולה להתעורר בהלה ואף היסטריה המונית, אשר יכולות לפגוע בשיקול הדעת. כמו כן במקרים של שרפה העשן יכול לפגוע ביכולת הראייה. שימוש בחומרים הזוהרים בחושך נעשה למקרה של פגיעה במערכת החשמל בשעות הלילה, ובשלטים המשמשים להכוונה מותקנת סוללה עצמאית על מנת שהשלט יואר גם בזמן הפסקת חשמל.
בבית מלון נהוג לתלות מפה המתארת את הגישה ליציאת החירום בצד הפנימי של הדלת אשר פונה לחדר.
במטוסים אחראי צוות האוויר לתדרך את הנוסעים בנוגע לנוהלי הבטיחות, אשר כוללים את מיקומם של פתחי החירום במטוס למקרה של נחיתת חירום.
ראו גם

השרפה בתיאטרון אירוקווי
השרפה במועדון קוקונט גרוב
בטיחות וגיהות בתעסוקה
בטיחות בתחבורה
הדרכת אוכלוסייה לשעת חירום (צה"ל)
חלון המשמש כיציאת חירום - במקרה הצורך יש לשבור את השמשה.
שלט מואר ליציאת החירום - לשימוש בתנאי חושך או ראות לקויה
חבורת פאולי

בפיזיקה ומתמטיקה, חבורת פאולי  G_{1}, הקרויה על שם המתמטיקאי וולפגנג פאולי, המוגדרת על קיוביט בודד היא חבורת מטריצות בגודל 2X2 המורכבת מ־16 אלמנטים הכוללים את מטריצת היחידה ומטריצות פאולי השונות:
וכן ממכפלותיהן ב \pm 1 ו  \pm i, הקבוצה מוגדרת מתמטית כך:
חבורת פאולי על n קיוביטים  G_{n} מוגדרת בעזרת מכפלה טנזורית במרחב הילברט: G_{n}=\langle W_{1}\otimes \cdots \otimes W_{n}:W_{i}\in \{X,Y,Z\}\rangle .חבורת המנרמלים של חבורת פאולי היא חבורת קליפורד והיא מוגדרת כחבורת המכפלות של חבורת פאולי לעצמה.
החבורה ושערי פאולי בכלל משמעותית ביותר במחשוב קוונטי וכוללת את שערי הבסיס החיוניים ליצירת מחשוב קוונטי יעיל.
בית העם ברחובות

| --- | --- |

בית העם, 2019
 מידע כללי
 סוג:  בית עם 
 כתובת:  רח' יעקב פינת מנוחה ונחלה, רחובות 
 מיקום:  רחובות 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1912 – 1913  שיפוץ והרחבה 2014 (כשנה)
 תאריך פתיחה רשמי:  2030 
 קואורדינטות:  31°53′48″N 34°48′59″E﻿ / ﻿31.896527777778°N 34.8165°E﻿ / 31.896527777778; 34.8165
 ironit-rehovot.co.il
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) בית העם ברחובות(למפת גוש דן רגילה) בית העם ברחובות(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית העם ברחובות(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית העם ברחובות  he בית העם ברחובותhe בית העם ברחובותמפת  __ רחובות (in English: Rehovot) [‌השפלה וסביבותיה‌]מצפון וממזרח: __ מועצה אזורית גזר (in English: Gezer Regional Council) מדרום: __ קריית עקרון (in English: Kiryat Ekron), __ מועצה אזורית ברנר (in English: Brenner Regional Council) ממערב: __ מועצה אזורית גן רווה (in English: Gan Raveh Regional Council) ממערב ומצפון: __ נס ציונה (in English: Ness Ziona) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סמליל היכל התרבות בבית העם
בית העם ברחובות הוא מבנה ציבורי, שבשנת 1912 חברת "כרמל" החלה את בנייתו. האתר הוכר כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל.
בית העם שימש כמרכז החיים התרבותיים, החברתיים והציבוריים של המושבה. באוקטובר 2014 נחנך בית העם המשוחזר והמורחב ברחובות.
ההיסטוריה של בית העם ברחובות

בחורף 1912 (תרע"ב) החלו את בניית בית העם על ידי חברת "כרמל". שנה לאחר מכן נחנך ברחוב יעקב פינת מנוחה ונחלה.
בית העם שימש את ועד המושבה להרצאות, לדיונים, לטקסים ולמופעים.
בית העם שימש גם כמרכז החיים התרבותיים, החברתיים והציבוריים של המושבה. סביבו התקיימו חגיגות שאליהן הגיעו מכל רחבי הארץ והעולם.
ככל הנראה בבניית בית העם מודל ההשראה היה מהמושבה הטמפלרית בירושלים.
בית העם מזכיר טירה עתיקה ומשלב אלמנטים מחומת ירושלים.
בעקבות העלייה החמישית המושבה התרחבה, ועקב כך בשנת 1933 הוקם ליד בית העם בית קולנוע הכולל שני יציעים, גג נפתח, קומת מרתף וחדר הקרנה. באותה הזדמנות בית העם הוסב לאולם הקרנה קטן נוסף.
במרוצת השנים בנוסף לבית הקולנוע נוספה הספרייה העירונית.
במלאת 90 שנה לבניית בית העם ו-30 שנה לבימת הנוער העירונית נחנכה רחבה מחודשת בחזית הבית. ברחבה שני מבוכים קבועים, ראשונים מסוגם בארץ, שעוצבו על ידי האמנית רחלי רוגל.
בית העם המודרני

באוקטובר 2014 נחנך בית העם המשוחזר והמורחב, הכולל היכל תרבות ואת "בימת הנוער" של רחובות. הבניין המקורי מהווה מבואה לבניין המורחב.
בית העם מציע תחומי תרבות שונים: תיאטרון, מוזיקה, מחול, קולנוע, בידור ועוד.
מדי יום מבקרים בהיכל מאות אנשים בגילאים שונים וטעמים מגוונים.
הערות שוליים

↑  הקוד המזהה של האתר בתחרות "ויקיפדיה אוהבת אתרי מורשת" הוא 9-8400-001
↑   עופר אדרת, בית העם ההיסטורי של רחובות בן 100, וחוזר מחדש לחיים, באתר הארץ, 2 באוקטובר 2014
1 2 3  בית העם, באתר הארכיון לתולדות רחובות
1 2 3 4  מיכאל יעקובסון, אחרי 100 שנה: בית העם של רחובות מתחדש, באתר Xnet‏, 26 בספטמבר 2011
↑  בית העם, באתר רחובות
1 2  בית העם רחובות- היכל התרבות העירוני, באתר רחובות
↑  אתר בית העם
בית העם לאחר השיפוץ 2014
אתר שהוכר כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, 2015
בית העם לפני השיפוץ, 2012
אינאס אל-עבאסי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 בפברואר 1982 (בת 42)
 
אינאס אל-עבאסי (בערבית: إيناس العباسي; נולדה ב-1 בפברואר 1982) היא משוררת, סופרת ילדים ומתרגמת תוניסאית המתגוררת בצרפת. היא ביססה את עצמה כדמות משמעותית בספרות התוניסאית- הערבית העכשווית באמצעות שירתה וכתיבתה הנרטיבית.
אינאס אל-עבאסי כסופרת תוניסאית

אל-עבאסי הושפעה מהשינויים החברתיים העמוקים בעקבות הפלת השלטון של תוניסיה והאביב הערבי. נשים תוניסאיות זכו לזכויות משמעותיות לפני עשרות שנים. זכויות אלו עיצבו את תפקידיהן בחיים הציבוריים ושינו את התפיסות החברתיות של מגדר וזהות. כתיבתה של אינאס אל-עבאסי נטועה בהקשר ההיסטורי הזה אשר אפשר לה לחקור נושאים של שחרור, חוסן והתבוננות פנימית אישית.
ההשלכות של האביב הערבי הביאו להערכה מחדש של העבר וההווה של תוניסיה, והולידו סביבה שבה סופרים כמו אל-עבאסי יכלו לתאר בחופשיות את המורכבות של החברה שלהם. השירה שלה משלבת רגשות אישיים עם השתקפות חברתיות רחבות יותר. הרחבת חופש הביטוי בעקבות המהפכה אפשר לכותבים להתעמק בנושאים שצונזרו בעבר, ולהציע נקודות מבט מגוונות על דינמיקה כוחנית ושינוי חברתי.
כתיבתה של אינאס אל-עבאסי מגלמת עיסוק עמוק בנוף החברתי-הפוליטי המתפתח של תוניסיה, המהדהד את החוסן והשאיפות של נשים תוניסאיות על רקע השינוי ההיסטורי. עבודתה מדגישה את ההשפעה המתמשכת של מאבקי העבר על הביטוי הספרותי העכשווי, ומגשרת על הפער בין הספרות לבין הבנייה המתמשכת של המציאות בתוניסיה.
השפעת המהפכה התוניסאית

המהפכה התוניסאית השפיעה באופן משמעותי על יצירתה של אינאס אל-עבאסי, הן באופן אישי והן כמשוררת. הרומן שלה "בית בורגיבה" מתעמק בתקופה שקדמה לנפילת המשטר ואחריה, ומשקף את תצפיותיה וחוויותיה במהלך המהפכה. למהפכה התוניסאית הייתה השפעה עמוקה על אינאס אל-עבאסי, כשהייתה עדה למהפכה, היא חוותה סערת רגשות, מבהלה וחוסר אמון ועד לשמחה ותקווה.
המהפכה שינתה גם את הנוף הפיוטי בתוניסיה. היא העצימה דור חדש של משוררים שהעזו להתמודד עם נושאים שהיו טאבו בעבר ולפנות אל הקהל שלהם בדרכים ישירות וקומוניקטיביות, לעיתים קרובות תוך שימוש בסלנג תוניסאי. אל-עבאסי מייצגת שינוי באופן צריכת השירה ושיתופה, כאשר לרשתות החברתיות היה תפקיד מכריע בהפצת יצירות פיוטיות. שינוי זה הפך את השירה לדמוקרטית ולנגישה יותר לקהל רחב יותר ואפשר למשוררים להתחבר ולשתף פעולה מעבר למסגרות המסורתיות. למרות האתגרים והמאבק המתמשך למען דמוקרטיה אמיתית בתוניסיה, המהפכה הנחילה תחושה של תקווה ואמונה בכוחן של מילים לעורר שינוי.
פרסים נבחרים

אל-עבאסי ופרס היצירה הספרותית בשירה:
ב-8 במרץ 2008, לרגל יום האישה הבינלאומי, המרכז למחקר, תיעוד ומידע על נשים "אלקרידיף" העניק את פרס "זוביידה בשיר" לכתבי נשים תוניסאיות לשנת 2007, במסגרת הפיקוח של גב' "שרה קנון ג'ראיה", השרה לענייני נשים ומשפחה, וגברת "סעידה", מנכ"לית המרכז והמשוררת זובאידה בשיר. "אלקרידיף" מכבד מדי שנה מספר נשים תוניסאיות מכובדות בכתיבה בספרות, מחקרים ומדעי הקול כדי לעודד אותן ולהדגיש את הפקותיהן. הפרס ליצירה ספרותית בשירה בשפה הערבית הוענק לגב' אינאס אל-עבאסי על האוסף שלה "ארכיונים של עיוורים".
יצירתה > הסיפורים הקצרים

סיפורי שהרזאד הקוריאניים حكايات شهرزاد الكوريّة (2010; מהדורה שנייה 2013) – הסיפור נכתב במהלך שהות של שישה חודשים בסיאול.
חששה (בעברית – שבירות) هشاشة (2013)
בית בורגיבה منزل بورقيبة (2017) – הרומן הראשון שלה
יצירתה > שירתה

אל-עבאסי פרסמה שלושה כרכי שירה:
סודות הרוח أسرار الريح 2004 – זוכה פרס תוניסאי לשירה.
ארכיון העיוורים أرشيف الأعمى 2007 – זוכה פרס CREDIF, תוניס.
שירי בורדו (2021)
יצירתה > תרגומים ופרסומים

בנוסף ליצירותיה המקוריות, אינאס אל-עבאסי תרגמה מספר ספרים משמעותיים מצרפתית לערבית, כולל:
Ru(אנ') מאת הסופרת הקנדית-וייטנאמית Kim Thuy(אנ') – رو أو نهر صغير للروائيّة الفيتناميّة كيم ثوي, (2016)
"עץ התפוז המתוק שלי" מאת הסופר הברזילאי חוסה מאורו דה ואסקונסלוס(אנ'), شجرتي شجرة البرتقال الرائعة خوسيه ماورو دي فاسكونسيلوس (2017)
Silent Scream, "צרחה שקטה" מאת אנג'לה מרסונס(אנ') (2017)
יצירותה של אינאס אל-עבאסי תורגמה למספר שפות, כולל אנגלית, צרפתית, קוריאנית, דנית ושוודית. שיריה וסיפוריה הקצרים הוצגו בכתבי עת רבים, המשקפים את ההכרה הבינלאומית הרחבה שלה. עבודותיה עוסקות בשילוב של חוויות אישיות וקולקטיביות של האומה התוניסאית בתקופה של שינוי.
עיסוקים נוספים

בין השנים 2014 ל-2016, הייתה אינאס אל-עבאסי המוציאה לאור של דאר אלנחלה אלצע'ירה (دار النحلة الصغيرة), שם פיקחה על הוצאת ספרי ילדים רבים ופרסמה כמה מהם.
אינאס אל-עבאסי ממשיכה לתרום לעולם הספרות באמצעות השירה, הפרוזה, התרגומים והעיסוק בסוגיות חברתיות ופוליטיות עכשוויות.
הערות שוליים

1 2 3  Louis Walch, We Take the Present in Our Own Hands: Writing by Tunisian Women by Cécile Oumhani, Words Without Borders, ‏2017-12-01 (באנגלית)
1 2  Interview with the Tunisian poet Inas Abassi, PEN/Opp, ‏2021-04-21 (ב־)
↑  إيناس العباسي وجائزة الإبداع الأدبي في الشعر - ديوان العرب, Inas Abassi and the Literary Creativity Award in Poetry, www.diwanalarab.com, ‏16 במרץ 2008
↑  Ines Abassi, SpLitera (באנגלית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אינאס אל-עבאסי".
בית התבשיל בראשון לציון

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מבנה ציבורי 
 מיקום:  ראשון לציון 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1889
 תאריך פתיחה רשמי:  1889 
 קואורדינטות:  31°57′43″N 34°48′13″E﻿ / ﻿31.96194°N 34.80374°E﻿ / 31.96194; 34.80374
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) בית התבשיל בראשון לציון(למפת גוש דן רגילה) בית התבשיל בראשון לציון(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית התבשיל בראשון לציון(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית התבשיל בראשון לציון  he בית התבשיל בראשון לציוןhe בית התבשיל בראשון לציוןמפת  __ ראשון לציון (in English: Rishon LeZion)  __ בית דגן (in English: Beit Dagan) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ חולון (in English: Holon), __ בת ים (in English: Bat Yam) ממזרח: __ מועצה אזורית שדות דן (in English: Sdot Dan Regional Council) מדרום: __ באר יעקב (in English: Be'er Ya'akov), __ נס ציונה (in English: Ness Ziona), __ מועצה אזורית גן רווה (in English: Gan Raveh Regional Council) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) תחום בתוך שטח העיר: __ שפד"ן (in English: Shafdan) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בית התבשיל (נקרא גם "בית הפקיד") הוא מבנה שנבנה בשנות השמונים של המאה ה-19 במושבה "ראשון לציון". המבנה ידוע בשל חנות המסחר ליינות "כרמל מזרחי" שהייתה בו.
בית התבשיל לפני שיפוץ העירייה
המבנה, שימושיו ותפקידו

בית התבשיל הוקם במושבה ראשון לציון ב-1889.
בין השנים 1882–1884 הוקמו בארץ שבע מושבות, ביניהן ראשון לציון. המושבה נוסדה על ידי חובבי ציון, בהנהגתו של זלמן דוד לבוטין. שם המושבה ניתן לה על פי הפסוק מישעיהו:
ראשון הנה הנם ולירושלים מבשר אתן
המושבה נקלעה לקשיים בשל חוסר הניסיון של העולים בחקלאות.
ב-1882 נפגש הברון בנימין ארמונד דה רוטשילד עם רבה הראשי של פריז ונענה לבקשתו לממן הקמת ישוב חקלאי בארץ ישראל. כעבור כמה שבועות הוא נפגש עם שליח המושבה ראשון לציון, יוסף פיינברג, ונענה לבקשתו לתת סכום של 25000 פרנק למושבה לצורך חיזוקה הכלכלי ולפיתוחה.
כשהמבנה הוקם בשנת 1889 הוא נקרא "בית הפקיד", ושימש את פועלי היקב ואת האיכרים. הוא נועד לשמש מקום לינה והארחה. לאחר מכן, בשנת 1901 הקים בקומה הראשונה שמואל אוסטשינסקי מטבח משותף לטובת הפועלים והרווקים במושבה, לכן נקרא הבית בשם "בית התבשיל".שם גם הוכרזה שביתת הפועלים הראשונה בתולדות ארץ ישראל .
אהרון מרדכי פרימן (דרור) שהיה ממייסדי המושבה אמר בפתיחת המטבח על המקום שהוא מקווה ש”המכון הזה לא יישאר רק כבית תבשיל למזון גשמי כי אם גם למזון רוחני”.
בשנת 1902 (תרס"ג) נפתחה במבנה גם חנות לממכר יינות של חברת "כרמל מזרחי", זו הסיבה שקוראים לרחוב שבו שוכן המבנה "רחוב הכרמל". הבחירה בשם זה נועדה לפרסם את החנות. סניף "כרמל מזרחי" היה אחד המוסדות הכלכליים החשובים בראשון לציון.