stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ורג' מייקל
ביוגרפיה > 1981–1986: Wham!

ב-1981 הקים מייקל את הצמד Wham! יחד עם אנדרו רידג'לי. האלבום הראשון של הלהקה, "פנטסטיק!", זכה להצלחה מיידית ותוך כשנה הם הוציאו את הסינגל "Wham Rap! (Enjoy What You Do)". הסינגל השני שלהם, "Young Guns (Go for It)", היה לראשון מתוך סדרה של להיטים אשר נכנסו לרשימת 10 השירים המובילים במצעד הסינגלים הבריטי. תוך זמן קצר הם הוציאו שירים נוספים, כגון: "Bad Boys", ‏"Club Tropicana", ‏"Wake Me Up Before You Go Go", ‏"Last Christmas/Everything She Wants", ‏"I'm Your Man" ואלבום שני, "Make It Big".
סיבוב ההופעות של Wham! בסין באפריל 1985 היה להופעה הראשונה אי פעם של להקת פופ מערבית במדינה הקומוניסטית, ויצר התעניינות תקשורתית רבה, במיוחד במייקל.
ב-1986 החלו להתגבר השמועות לגבי פיצול אפשרי בין מייקל לרידג'לי. באותה שנה יצא סינגל הפרידה שלהם, "The Edge of Heaven". בנוסף, הם הקליטו אלבום וערכו הופעה באצטדיון ומבלי.
ביוגרפיה > 1984–2014: קריירת סולו

הסינגל הראשון שלו כסולן, Careless Whisper שיצא בשנת 1984, היה לאחד השירים המושמעים ביותר בשנות ה-80. זאת אף על פי שהצמד עדיין היה פעיל והשיר היה חלק מאלבום של וואם. השיר אף נבחר בינואר 1995 בידי מאזיני רדיו קפיטול כתקליט האהוב ביותר על תושבי לונדון בכל הזמנים.
אחד מהלהיטים המצליחים ביותר בקריירת הסולו של מייקל הוא השיר Faith, מאלבום הנושא שם זה שיצא ב-1987, אלבומו הראשון. האלבום עצמו הוביל במספר המכירות באירופה ובאמריקה באותה תקופה וארבעה שירים מתוכו הצליחו במצעדי הלהיטים בארצות הברית.
ב־1990 יצא אלבומו "Listen Without Prejudice Vol. 1". האלבום מכר 2 מיליון עותקים בארצות הברית (ובכך הגיע למעמד פלטינה כפולה), אבל יחסית לרף שהציב האלבום הקודם, "Faith" – הנתון היווה אכזבה. בבריטניה, לעומת זאת, האלבום הצליח מאוד, ומכר פלטינה כפול ארבע. הסינגלים היו "Praying for Time"‏, "Waiting for That Day"‏, "Freedom! '90"‏, "Heal the Pain" ו־"Cowboys and Angels". באופיו האלבום הוא מהורהר ועגמומי לעומת קודמו. מייקל האשים את חברת התקליטים סוני בכישלון המסחרי של האלבום. הוא החל כבר לעבוד על אלבום המשך, כשהחליט לתבוע את חברת התקליטים סוני מיוזיק אנטרטיינמנט, וביקש להשתחרר מהחוזה שעליו חתם עמה ב–1988 למשך 15 שנה. בבית המשפט טען כי נקלע ל"תנאי עבדות", אך ב–1994 בית המשפט דחה את בקשתו. חברת התקליטים וירג'ין נחלצה לעזרתו וקנתה את החוזה שלו.
ב־1991 הקליט גרסה ל־‏"Tonight" של אלטון ג'ון, לרגל הוצאת אלבום המחווה לג'ון וטופין "Two Rooms: Celebrating the Songs of Elton John & Bernie Taupin".
להיטיו הרבים של מייקל כוללים את Father Figure‏, Kissing a Fool‏, One More Try‏, Freedom '90‏, Fastlove‏, Jesus to a Child‏, Don't Let the Sun Go Down on Me‏ (דואט עם אלטון ג'ון), ולאחר 2002, Freeek! והשיר/וידאו קליפ Shoot the Dog המביע פרשנות אישית על השותפות של טוני בלייר עם ג'ורג' בוש הבן במלחמה בטרור.
בשנת 1992 הופיע מייקל במופע המחווה לפרדי מרקיורי, ושר את השירים Somebody To Love ו-"39". לאחר שכמעט לא הופיע מאז, חזר בשנת 2006 לסיבוב הופעת בשם 25 Live בו הופיע 106 פעמים ברחבי העולם במשך שלוש שנים בפני קהל של 1.3 מיליון צופים, בעיקר באצטדיונים. בין השאר היה הראשון להופיע באצטדיון ומבלי החדש.
ב-8 בספטמבר 1997 הוא הוציא את הסינגל "You Have Been Loved".
ב-3 ביולי 2006 מייקל הוציא את הסינגל "An Easier Affair".
במרץ 2014 יצא אלבומו האחרון, Symphonica.
ביוגרפיה > 2011–2016

ב-21 בנובמבר 2011 התמוטט מייקל במהלך סיבוב הופעות באירופה, ואושפז בבית חולים בווינה במצב קשה ובסכנת חיים בעקבות דלקת ריאות חמורה בה לקה. הוא השתחרר מבית החולים בתום חמישה שבועות של אשפוז, וחזר למסע ההופעות שנקטע בעקבות מחלתו.
מייקל נפטר בביתו שבאנגליה ב-25 בדצמבר 2016. לאחר מותו קבע פתולוג כי סיבת המוות היא קרדיומיופתיה (חולי שריר הלב), שנבעה ממיוקרדיטיס (דלקת שריר הלב) וכבד שומני. הוא הובא לקבורה לצד אמו בבית הקברות הייגייט שבלונדון.
חיים אישיים

ב-1998 נעצר מייקל בעוון "מעשה מגונה" וכן הוטל עליו קנס ו-80 שעות של עבודות שירות. בעקבות מקרה זה נודע ברבים שהוא הומוסקסואל.
מייקל היה בישראל מספר פעמים בביקורים פרטיים, אך מעולם לא הופיע בה.
באוגוסט 2010 הורשע מייקל על-פי הודאתו בנהיגה תחת השפעת סמים, ובספטמבר של אותה שנה נשלח לשמונה שבועות מאסר והוטל עליו קנס כספי בסך 1,250 יורו.
דיסקוגרפיה

להלן אלבומי הסולו של מייקל.
Faith‏ – 30 באוקטובר 1987
Listen without Prejudice, Vol. 1‏ – 3 בספטמבר 1990
Older‏ – 13 במאי 1996
Songs from the Last Century‏ – 13 בדצמבר 1999
Patience‏ – 22 במרץ 2004
Symphonica‏ – 14 במרץ 2014
ביאורים

↑  שמכר מעל 10 מיליון עותקים בארצות הברית, נכון למרץ 2020
↑  סינגל לא אופייני: שקט וארוך (7:15 דקות)
הערות שוליים

↑  Cinquemani, Sal (20 בספטמבר 2003). "Review: George Michael, Listen Without Prejudice Vol. 1". Slant Magazine. נבדק ב-8 ביוני 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  אודות ג'ורג' מייקל באתר georgemichael.com
↑  איתמר זהר, גלריה, ג'ורג' מייקל משוחרר יותר, באתר הארץ, 13 באוקטובר 2010
↑  מיכל פלטי, האזינו בלי דעות קדומות, באתר הארץ, 5 במרץ 2003
הפודל של בוש והקריירה של ג'ורג' מייקל, באתר הארץ, 3 ביולי 2002
↑  אסתר אדלי, הגרדיאן, גדול מהחיים, באתר הארץ, 28 בספטמבר 2006
↑  רויטרס, ג'ורג' מייקל יהיה הזמר הראשון שיופיע בוומבלי החדש, באתר הארץ, 5 במרץ 2007
1 2  משה קוטנר, ג’ורג’ מייקל יוציא דיסק חדש לראשונה זה עשור, באתר הארץ, 21 בינואר 2014
↑  מיטל קויפמן, בחייו ובמותו: הסקנדלים הגדולים של ג'ורג' מייקל, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 26 בדצמבר 2016
↑  הזמר הבריטי ג'ורג' מייקל מת בגיל 53, באתר הארץ, 25 בדצמבר 2016
↑  ג'ורג' מייקל שוב מסתבך, באתר הארץ, 22 בספטמבר 2008
↑  מאת מיכל פלטי, הזמר ג'ורג' מייקל בא לביקור פרטי בישראל, באתר הארץ, 21 באוגוסט 2001
↑  עכבר העיר, לאחר 4 שבועות בכלא: ג'ורג' מייקל שוחרר לחופשי, באתר הארץ, 10 באוקטובר 2010
↑  איתמר זהר, כשג'ורג' מייקל ביקש שיקשיבו לו ללא דעות קדומות, באתר הארץ, 30 באוקטובר 2017
↑  יוסי בבליקי, ‏מעניין מה יעשו דקה אחרי המילניום, באתר גלובס, 26 בדצמבר 1999
↑  גידי אביבי, פסקול לחנויות נעליים, באתר הארץ, 17 במרץ 2004
| פרס הווידאו קליפים של MTV לבימוי הטוב ביותר |
| --- | --- | --- |
| 1984–2009 | טים ניומן (1984) ‏•‏‏ ז'אן-בטיסט מונדינו (1985) ‏•‏‏ סטיב בארון (1986) ‏•‏‏ סטיבן ר. ג'ונסון (1987) ‏•‏‏ אנדי מוראהן וג'ורג' מייקל (1988) ‏•‏‏ דייוויד פינצ'ר (1989) ‏•‏‏ דייוויד פינצ'ר (1990) ‏•‏‏ טרסם (1991) ‏•‏‏ מארק פנסקה (1992) ‏•‏‏ מארק פלינגטון (1993) ‏•‏‏ ג'ייק סקוט (1994) ‏•‏‏ ספייק ג'ונז (1995) ‏•‏‏ ג'ונתן דייטון וואלרי פאריס (1996) ‏•‏‏ בק (1997) ‏•‏‏ יונאס אקרלונד (1998) ‏•‏‏ טורנס קומיוניטי דאנס דרופ (1999) ‏•‏‏ ג'ונתן דייטון וואלרי פאריס (2000) ‏•‏‏ ספייק ג'ונז (2001) ‏•‏‏ ג'וזף קאהן (2002) ‏•‏‏ ג'יימי תרבס (2003) ‏•‏‏ מארק רומנק (2004) ‏•‏‏ סמואל באייר (2005) ‏•‏‏ רוברט היילס (2006) ‏•‏‏ סמואל באייר (2007) ‏•‏‏ אריקה באדו ומיסטר רובוטו (2008) ‏•‏‏ מארק וב (2009) |  |
| 2010–הווה | פרנסס לורנס (2010) ‏•‏‏ אדם יאוך (2011) ‏•‏‏ רומיין גברס (2012) ‏•‏‏ דייוויד פינצ'ר (2013) ‏•‏‏ דניאל קוואן ודניאל שיינרט (2014) ‏•‏‏ קולין טילי ודה ליטל הומיס (2015) ‏•‏‏ מלינה מצוקס (2016) ‏•‏‏ דייב מאיירס ודה ליטל הומיס (2017) ‏•‏‏ הירו מוראי (2018) ‏•‏‏ קאלמאטיק (2019) ‏•‏‏ טיילור סוויפט (2020) ‏•‏‏ ליל נאז X וטאנו מוינו (2021) ‏•‏‏ טיילור סוויפט (2022) ‏•‏‏ טיילור סוויפט (2023) ‏•‏‏ טיילור סוויפט (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007339381905171  PLWABN: 9810572921305606  BIBSYS: 98036743  BNE: XX1076227  BnF: cb140003414 (data)  CiNii: DA06081526  GND: 118922653  ICCU: LO1V025298  ISNI: 0000 0001 1030 3150  LCCN: n85353734  LNB: 000045275  MusicBrainz: ccb8f30e-4d71-40c4-8b1d-846dafe73e2c  NDL: 00471591  NKC: mzk2003182904  NLA: 65206509  NLG: 78258  NLK: KAC201941485  NSK: 000068991  NTA: 073550531  RERO: 02-A012370330  SELIBR: 399713  SUDOC: 08030186X  Trove: 1852275  VIAF: 84546733   WorldCat (עם VIAF): 84546733
קונצנזוס

קונצנזוס (מלטינית: consensus ”קוֹנְסֶנְסוּס“, מחשבה משותפת; בעברית: מִסְכָּם או הסכמה כללית) הוא ביטוי שמשמעותו הסכמה בין שני בני אדם או יותר על חוזה או החלטה. הסכמה מתוך התכנסות הזדהותית חברתית. מקור המונח בדיני החוזים הרומיים, שקבעו כי חוזים מסוג מסוים תקפים כאשר יש הסכמה מספקת בין הצדדים להסכם. כיום, משמש המונח לציון מצב של הסכמה רחבה, בו רוב החברים בקבוצה מקבלים או דוחים דעות, תפיסות או אופני התנהגות מסוימים; או הגעה להחלטה, ללא הצבעה, כאשר יש רוב מכריע ברור התומך בהחלטה.
קונצנזוס מדעי

קונצנזוס מדעי או מִסכם מדעי הוא העמדה המוסכמת על הקהילה המדעית בתחום מסוים של מחקר מדעי. המונח קונצנזוס משמעו כאן הסכמה נרחבת, כפי שהיא משתקפת בפרסומים המדעיים הרשמיים, בעיקר בספרי הלימוד ובמאמרים מדעיים שעברו ביקורת עמיתים, אך אין פירושו בהכרח הסכמה פה אחד על כל החוקרים בתחום המדובר. קיום קונצנזוס מדעי איננו כשלעצמו טיעון מדעי, והשיטה המדעית אינה מסתמכת עליו בתהליך הרגיל של חקירה מדעית. עם זאת, קונצנזוס מדעי מתבסס על השיטה המדעית ועל טיעונים מדעיים. קונצנזוס מדעי עשוי לגרור דיון ציבורי ופוליטי בנושאים אשר נתונים במחלוקת בציבור הרחב, אף כי אין לגביהם מחלוקת ממשית בקהילייה המדעית העוסקת בהם.
קונצנזוס חברתי ופוליטי

קונצנזוס (בעברית גם הסכמה כללית, מסכם) במישור החברתי והפוליטי הוגדר על ידי הסוציולוג מקס ובר כמצב שבו הציפיות של פרט מהתנהגותם של אחרים מתממשות בדרך כלל, משום שרוב הפרטים האחרים שותפים לתפישות אלו גם ביחס לעצמם. הקונצנזוס, לפי תפיסתו, הוא מצב שיש בו השתנות בהתאם לקונפליקט הנחשף בין תפיסות וציפיות הפרט ותפישות וציפיות האחרים.
תפיסות מרקסיסטיות, לעומת זאת, גרסו כי קונצנזוס מתקיים ברמה המעמדית, כמכנה משותף רחב של הסכמות בין בני מעמד, וכי תהליך של עימות בין־מעמדי יחשוף את קיומו של "רצון הכל" במובן שקבע רוסו ויבטל מתוך כך את הפער שבין רצונות כל הפרטים (volonté de tous) והרצון הכללי (volonté générale) או הקונצנזוס.[דרוש מקור]
אבן הנגף העיקרית לתפישה זו הייתה שבהיעדר תהליך של הצבעה, הועברה סמכות קביעת הקונצנזוס לבעלי הכוח, שהוצגו כמייצגי הרצון הכללי בגופם ובתפישותיהם, ללא מעבר לשלב בו קונצנזוס מושג ללא תיווך פרשני כזה.
בעלי תפישות אנרכיסטיות שונים ניסו לעקוף קושי זה באמצעות הצעה לכונן מנגנוני קבלת החלטות בהסכמה כללית המבוססים על סבבי דיון פורמליים מונחים, שבהם פועלים מפשרים ומסייעים כדי לעזור לקבוצה להגיע להחלטה משותפת, הנתפשת כ"דעה הקולקטיבית" של הקבוצה או כקונצנזוס.
במישור הפוליטי ובדמוקרטיות המערביות נתפש הקונצנזוס, כפי שהגדיר זאת קאוואנה, כהסכמה על שורה של יעדי מדיניות פוליטית או אופני התנהגות פוליטית וחברתית מסוימים. ההסכמה עליהם מושגת בפועל כתוצר של פעולות של שדולות וגופים בעלי עניין אחרים המקורבים לבעלי הכוח, ומוצגת בדרך כלל כשורה של יעדים, לעיתים סותרים, כאשר אופן מימושם מוצג כעניין טכני בלבד, כך שבעלי הכוח הפוליטי אינם נדרשים להסכמה כללית או להצבעה עליהם. כך, לדוגמה, טענה ש"יש למנוע מעשי מרמה" עשויה להתקבל כקונצנזוס אך הטענה כי "יש להרשות למשטרה לחפש בבתיהם של אנשים גם כנגד רצונם", העשויה להיות אחד האמצעים למניעת מעשי מרמה, עשויה להיות מוסכמת פחות.
אופייה זה של ההסכמה מביא לעיתים קרובות למצב שבו הגעה לקונצנזוס ביחס לערכה של דעות, הגדרות או הכרעות דורשת צמצום משמעותי במשמעותן המעשית, הרחבתן וערפולן, עד הפיכתם של הערכים למשהו שאף אחד אינו מתנגד לו, אך להסכמה עליו יש משמעות מעשית מעטה. לעיתים קרובות, נעשה הדבר באמצעות קונסצנזוס על דרך השלילה — הצגת ערכת ערכים או התנהגויות שאינה רצויה לרוב הפרטים בחברה.
בשיח התלמודי

בשיח התלמודי, שעיקרו הצגת מחלוקות וליבונן, קיומו של קונצנזוס מוצג בביטוי הארמי "כולי עלמא לא פליגי" - כל העולם אינו חולק. הביטוי משמש גם כאשר יש מחלוקת בעניין אלא שישנה נקודה או מרחב המוסכם לפי כל הדעות בקונצנזוס. ביטוי זה משמש לעיתים למטרה זו גם בעברית בת ימינו. כך, למשל, נאמר בפסק דין של בג"ץ "כולי עלמא לא פליגי שהעותר סובל ממחלה קשה". בדומה לביטוי זה בתלמוד הבבלי, ביטוי דומה הנפוץ בתלמוד הירושלמי הוא "כל עמא מודיי"- כל העם מודה.
במקרים מסוימים, קונצנזוס רחב יתר על המידה, המתבטא בהסכמה פה אחד, אינו מתקבל בעין יפה. במקרה שבו סנהדרין קטנה, בת 23 דיינים, העוסקת בדיני נפשות, מצאה פה אחד את העומד לדין לפניה אשם, פוטרים אותו מעונש, כדברי רב כהנא: ”סנהדרי שראו כולן לחובה פוטרין אותו. מאי טעמא? כיון דגמירי הלנת דין למעבד ליה זכותא, והני תו לא חזו ליה” (מסכת סנהדרין, יז, א). בעברית: מה הטעם? כיוון שלמדנו שיש להמתין לילה אחד עד לפסק הדין, כדי לחפש צד זכות לנאשם, אך אלה, שכולם בדעה אחת, כבר לא יראו לו צד זכות.
ראו גם

קבלת החלטות בקונצנזוס
הכרעת הרוב
הערות שוליים

↑  על "קונסנסוס" בכתיב ובהגייה, פרופסור בן-עמי שילוני, רשת ב'
↑  אורי סלע‏, איך אומרים פטריוט בעברית? המילים החדשות של האקדמיה ללשון, באתר וואלה, 9 ביוני 2022
↑  הַסְכָּמָה כְּלָלִית במילון דיפלומטיה (תשנ"ט), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  על מגוון ניתוחים תאורטיים של קונצנזוס ויישומם למציאות בישראל, ראו: גד ברזילי, דמוקרטיה במלחמות: מחלוקת וקונצנזוס בישראל, ת"א: ספריית פועלים, 1992.
↑  Dana Williams, Max Weber: Traditional, Legal-Rational, and Charismatic Authority
↑  Dennis A. Kavanagh, Thatcherism and British Politics: The End of Consensus?, Oxford University Press, 1987.
↑  בג"ץ 387/76, יהושע בן-ציון נ' שר המשטרה וועדת השחרורים, ניתן ב-28 בנובמבר 1976
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4010504-0
חבלי ניו זילנד

ניו זילנד מחלוקת לשישה עשר חבלים (באנגלית: Regions ובמאורית: takiwā) המהווים את החלוקה המנהלית הראשית של המדינה מבחינת שלטון מקומי ואזורי. אחד עשר חבלים מחולקים ל-67 רשויות אזוריות (Territorial authorities) המורכבות מ-53 מחוזות ו-13 ערים. כל אחד מחמשת החבלים הנותרים אינם מחולקים לרשויות אזוריות אלא מהווים מחוז אחד בפני עצמו, ועל כן מכונים חבל יחידאי (Unitary region). הרשויות האזוריות אחראיות על שמירת איכות הסביבה, תשתיות לתחבורה ותחבורה ציבורית ברמת החבל וניהול הקרקעות בקנה מידה גדול, הרשויות הטריטוריאליות אחראיות על תשתיות ושירותים עירוניים כמו אספקת מים, פינוי אשפה ושירותים קהילתיים נוספים.
לפני החלוקה לחבלים הייתה ניו זילנד מחולקת לפרובינציות, חלוקה שהחלה עם ההכרזה על ניו זילנד כמושבה בריטית בשנת 1841 ונמשכה עד לביטול הפרובינציות והחלוקה לחבלים ב-1 בנובמבר 1876. למרות ששמות חלק מהפרובינציות זהים לשמות חלק מהחבלים, גבולות החבלים אינם זהים לגבולות הפרובינציות שנשאו את אותו שם.
רשימת החבלים

|  | שם | בירה | שטח (קמ"ר) | אוכלוסייה, 2023 | צפיפות (בנפש לקמ"ר) | רשויותאזוריות | אי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | נורת'לנד Northland Te Tai Tokerau | פאנגרי | 12,508 | 204,800 | 16.38 | 3 | צפוני |
| 2 | אוקלנד Auckland Tāmaki-makau-rau | אוקלנד | 4,941 | 1,798,300 | 363.95 | אין | צפוני |
| 3 | ואיקטו Waikato   | המילטון | 23,901 | 536,200 | 22.44 | 11 | צפוני |
| 4 | ביי אוף פלנטי Bay of Plenty Te Moana-a-Toi | פקטאני | 12,072 | 355,200 | 29.42 | 7 | צפוני |
| 5 | גיזברן Gisborne Te Tai Rāwhiti | גיזברן | 8,385 | 53,300 | 6.36 | אין | צפוני |
| 6 | טרנאקי Taranaki   | סטרטפורד | 7,254 | 130,800 | 18.03 | 3 | צפוני |
| 7 | מנוואטו-ונגנאוי Manawatu-Wanganui Manawatū-Whanganui | פלמרסטון נורת' | 22,221 | 263,300 | 11.85 | 10 | צפוני |
| 8 | הוקס ביי Hawke's Bay Te Matau-a-Māui | נפיר | 14,139 | 185,400 | 13.11 | 6 | צפוני |
| 9 | ולינגטון Wellington Te Whanga-nui-a-Tara | ולינגטון | 8,049 | 550,600 | 68.41 | 9 | צפוני |
| 10 | טסמן Tasman Te Tai-o-Aorere | ריצ'מונד | 9,616 | 60,000 | 6.24 | אין | דרומי |
| 11 | נלסון Nelson Whakatū | נלסון | 422 | 55,200 | 130.8 | אין | דרומי |
| 12 | מרלבורו Marlborough Te Tauihu-o-te-waka | בלנהיים | 10,458 | 52,300 | 4.98 | אין | דרומי |
| 13 | החוף המערבי West Coast Te Tai Poutini | גרימאות' | 23,246 | 34,800 | 1.50 | 3 | דרומי |
| 14 | קנטרברי Canterbury Waitaha | קרייסטצ'רץ' | 44,504 | 694,400 | 15.60 | 11 | דרומי |
| 15 | סאות'לנד Southland Murihiku | אינברקרגיל | 31,196 | 106,100 | 3.40 | 3 | דרומי |
| 16 | אוטגו Otago Ōtākou | דנידין | 31,186 | 257,200 | 8.25 | 5 | דרומי |
הערות שוליים

| חבלי ניו זילנד |
| --- | --- | --- |
| האי הצפוני | נורת'לנד • אוקלנד • ואיקטו • ביי אוף פלנטי • הוקס ביי • טראנאקי • מנוואטו-ונגנאוי • ולינגטון • גיזברן |  |
| האי הדרומי | וסט קוסט • אוטגו • סאות'לנד • קנטרברי • נלסון • מרלבורו • טסמן |  |
| אזורים במעמד מיוחד | איי קוק • איי קרמדק • ניואה • איי צ'טהאם • טוקלאו • שטח חסות רוס • האיים הסאב-אנטארקטיים |  |
ראו גם רשויות אזוריות בניו זילנד
| חלוקה מנהלית של מדינות וטריטוריות באוקיאניה |
| --- | --- | --- |
| אוסטרלאסיה | אוסטרליה • ניו זילנד |  |
| מלנזיה | אינדונזיה • איי שלמה • ונואטו • מזרח טימור  • פיג'י • פפואה גינאה החדשה • קלדוניה החדשה |  |
| מיקרונזיה | איי מרשל • מיקרונזיה • נאורו • פלאו • קיריבטי • גואם  • איי מריאנה הצפוניים |  |
| פולינזיה | טובאלו • טונגה • טוקלאו • סמואה • ניואה • פולינזיה הצרפתית  • סמואה האמריקנית • הוואי |  |
ברוכים הבאים לישראל

"ברוכים הבאים לישראל" הוא האלבום השביעי של הלהקה אתניX שיצא ב-1 ביוני 1998. זהו האלבום האחרון שהוציאה אתניX בחברת "הליקון". האלבום כולל את הסינגל "קן של אהבה" ביחד עם הזמר אייל גולן ואת הלהיט "BMW שחורה". ארבעה שירים מהאלבום הגיעו למצעד השנתי תשנ"ח (1998) והגבוה מביניהם למקום 11.
חלק משירי האלבום עוסקים בנושאים סוציאליים, חברתיים ופוליטיים.
שירי האלבום

| מס' | שם | מילים | לחן | משך |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | פתחי לו את לבך (ביחד עם ג'ורג' וואסוף)   | זאב נחמה | זאב נחמה, תמיר קליסקי | 4:16 |
| 2. | קן של אהבה (ביחד עם אייל גולן)   | זאב נחמה | זאב נחמה, תמיר קליסקי | 3:57 |
| 3. | ב.מ.וו. שחורה (חופשי ומאושר) (ביחד עם שלום אסייג)   | זאב נחמה | זאב נחמה, תמיר קליסקי | 3:30 |
| 4. | אין כמו אמא  | זאב נחמה | זאב נחמה, תמיר קליסקי | 3:47 |
| 5. | האהבה תנצח  | זאב נחמה | זאב נחמה, תמיר קליסקי | 5:13 |
| 6. | שרה  | זאב נחמה | זאב נחמה, תמיר קליסקי | 3:46 |
| 7. | אם רק תגידי כן  | זאב נחמה | זאב נחמה, תמיר קליסקי | 3:44 |
| 8. | סידי סאלאם (ביחד עם שפיק כבהא)   | יונס אל סלם | זאב נחמה, תמיר קליסקי | 3:43 |
| 9. | אחדות  | זאב נחמה | זאב נחמה, תמיר קליסקי | 3:33 |
| 10. | מכון בריאות השלום  | זאב נחמה | זאב נחמה, תמיר קליסקי | 3:17 |
| 11. | הכרם  | זאב נחמה | זאב נחמה, תמיר קליסקי | 3:48 |
| 12. | השוביניסט  | זאב נחמה | זאב נחמה, תמיר קליסקי | 3:48 |
| 13. | ברוכים הבאים לישראל  | זאב נחמה | זאב נחמה, תמיר קליסקי | 4:10 |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 50:32 |
משתתפים באלבום

זאב נחמה - שירה
תמיר קליסקי - קלידים
גיל אלון - גיטרה
גל הדני - תופים
יורם פויזנר - גיטרות
אבי סינגולדה - גיטרות
יהודה קיסר - גיטרות
יוסי יוסף - קלידים
רוני דדון - דרבוקות
סמיר שוקרי - כינור
יגל כוכבי - פח תימני
בוריס - אקורדיאון
אייל גולן - דואט בשיר "קן של אהבה"
שלום אסייג - קטע ראפ ב"BMW שחורה"
אופירה נגר - קולות רקע
לדה עזיז - קולות רקע
שפיק כבהא - דואט בשיר "סידי סאלאם"
עופרי סלם - קולות רקע
רוני בראון - מפיק בפועל
דרור קליסקי - מפיק בפועל
סינגלים

במצעד השנתי של רשת ג' בתשנ"ח (1998):
פתחי לו את לבך - מקום 36
ב.מ.וו שחורה - מקום 21
קן של אהבה - מקום 11
אין כמו אמא - מקום 16
סביניין מרדאק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  3 ביוני 1880 פור לואי, מאוריציוס 
 פטירה:  19 בדצמבר 1939 (בגיל 59) Curepipe, מאוריציוס 
 שם לידה:  Joseph Auguste Esnouf 
 מדינה:  מאוריציוס 
 פרסים והוקרה:  French Language Award (1928) 
 
סביניין מרדאק שם העט של אוגוסט אסנוף (ג'וזף אוגוסט אסנוף), נולד ב-3 ביוני 1880 בפורט -לואי, נפטר ב-19 בדצמבר 1939 ב־Curepipe, הוא מהנדס וסופר, סופר, משורר ומבקר ספרות מאוריציאני  .
בזכות מלגה, למד אוגוסט אסנוף באנגליה בין השנים 1900 ל-1903, שם הוא קיבל תואר מהנדס (בהצטיינות: מדליית סימנס). הוא הפך ב־1910 הפך לאחד ממנהלי "Forges Tardieu". בהמשך, התמנה למשרת מהנדס אזרחי.
אסנוף כתב תחת הפסבדונים סאווניאן מרדק, הוא כתב מסות על השפה הקריאולית ושירים בכתב העתק "L'Essor", סיפורים לילדים ב- "Le Radical" ו"La Vie Catholique", הוא ייסד כתב עת, ופרסם מספר רומנים, כאשר "פוליט", שפורסם ב-1926, נחשב למופת הספרות המאוריציאנית. אסנוף פרסם גם תחת הפסבדונים "ז'אק סינסר" ביקורות ספרותיות באותם כתבי עת.
אוגוסט אסנוף זכה בפרס האקדמיה הצרפתית (פרס הלשון הצרפתית 1928) ובאת אות לגיון הכבוד.
בסוף חייו הוא היה נשיא הכבוד של "החברה הסופרים המאוריציאנים", שנוסדה ב-1938. רחוב אוגוסט אסנוף בעיר קירפיפ.
אוגוסט אסנוף היה נשוי לאליאן ברנג'ה, ולזוג היו תשעה ילדים. הזוג אליאן ואוגוסט אסנוף פרסמו ב-1923 את "ספרנו". אוגוסט ואליאן הם סבים מצד האם של פול ברנג'ר, ראש ממשלה לשעבר של מדינת מאוריציוס. אליאן השתמשה גם בשם פרטי מישל, המוזכר ב"כתבים המאוריציאניים" 1939, והיא פרסמה ב-1927 תחת השם מישל את "ספר האהבה".
הערות שוליים

↑  Hugues de Jouvancourt, Poètes et prosateurs de l'Île Maurice, Anthologie 1850-1951, p 58
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007416960705171  BnF: cb111217242 (data)  ISNI: 0000 0003 6863 685X  LCCN: no2008097549  SUDOC: 150578377  VIAF: 4745862   WorldCat (עם VIAF): 4745862 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סביניין מרדאק".
סקריפטוריום

מיניאטורה משל ז'אן מיילו (Miélot), המציגה מעתיק כתבי יד בעת עבודתו
סקריפטוריום הוא חדר המיועד להעתקת כתבי יד. הסקריפטוריום התקיים כבר בעת העתיקה, אך נודע בעיקר במנזרים של ימי הביניים. בנוסף, כמעט כל ספרייה הכילה סקריפטוריום בצמוד לה.
מיקום וגודל

מיקום הסקריפטוריום וגודלו השתנו במהלך הזמן ובין המקומות. אצל הבנדיקטינים התקיימו לרוב חדרים גדולים שהכילו בין 3–20 כותבים, עם המספר שנים עשר כמייצג. הסקריפטוריום מוקם באכסדרה של הקלויסטר, לרוב הצפונית, באופן שהביא לתלונות רבות של נזירים על הקור השורר בו. עם זאת, בחלק מהמנזרים התקיים הסריפטוריום בחדר משלו, לרוב בצמוד לספרייה. לעיתים, בעיקר במנזרים איריים, מוקם הסקריפטוריום ליד המטבח, באופן שאפשר לנזירים להתחמם בעת עבודת הכתיבה. אצל המסדרים הציסטרציאנים והקרתוסיאניים רווחו יותר סקריפטוריום קטנים ואפילו לאדם יחיד. במנזרים רבים גם התקיים הכתיבה בחדרי הנזירים ללא שיוחד חדר נפרד כסקריפטוריום.
סקריפטוריה מפורסמים בישראל כוללים את זה שבקומראן, בקומה השנייה של אולם 30 (שהוא האולם השני בגודלו באתר, אחרי אולם הסעודה המשותפת). הוא הוגדר כסקריפטוריום שכן בו נמצאו שתי קסתות עם דיו יבש ושברים רבים של שברי טיח שרופאו לכדי שולחן צר וארוך ששימש ככל הנראה לשטוח עליו יריעות קלף לכתיבה., סקריפטוריום אחר הוא זה שבמרכז ההשכלה הנוצרי של פמפילוס בקיסריה.
לקריאה נוספת

אורה לימור, ראשיתה של אירופה, האוניברסיטה הפתוחה, כרך ג, יחידה 6: נזירים ומנזרים במערב הנוצרי, הסקריפטוריום, עמ' 110–112.
סטיבן גרינבלט, אריאל הירשפלד (ע), תרגום: יפתח בריל, התפנית – הולדת המודרניוּת, מאגנס, 2017, עמ' 29–35, מסת"ב 978-965-7763-05-6
הערות שוליים

↑  "Since the early medieval days of the foundling monastic orders, the library and the scriptorium had been linked. for the most part, the library was a storage space. Reading was done elsewhere." (Christopher S. Celenza, "Creating Canons in Fifteenth-Century Ferrara: Angelo Decembrio's "De politia litteraria," 1.10" Renaissance Quarterly 57.1 (Spring 2004:43-98) p. 48
↑  Fr. Landelin Robling, The Order of Saint Benedict: Monastic Scriptoria, The website of College of Saint Benedict / Saint John's University
↑  גן לאומי קומראן,     SYT
↑  אריה קופסקי, פמפילוס והספרייה של קיסריה, קתדרה 122, כמובא בתקציר חוברת 122
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563090705171  BnF: cb11960510s (data)  GND: 4131378-1  LCCN: sh85118975  NKC: ph125605 
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אבראהים עז א-דין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  3 בדצמבר 1934 (בן 89) ביירות, הרפובליקה הלבנונית תחת המנדט הצרפתי 
 
אבראהים יוסף אבראהים עז א-דין (בערבית: ابراهيم يوسف ابراهيم عز الدين; נולד ב-3 בדצמבר 1934) הוא דיפלומט ירדני בדימוס.
קריירה

בין השנים 1955–1958 עבד במשרד התקשורת, במשרד ראש הממשלה ובמדור העיתונות במשרד החוץ הירדני. בין השנים 1958–1965 שימש כסגן מנהל הוצאות הספרים בביירות במשרד התקשורת. בשנים 1965–1968 שימש כמנהל העיתונות הזרה במשרד המידע. מ-1968 עד 1970 היה מזכיר העיתונות של המלך חוסיין. בין השנים 1970–1971 שימש כמנהל יחסי הציבור של חברת התעופה הירדנית רויאל ג'ורדניאן. בשנים 1971–1975 היה סגן המזכיר של משרד המידע.
בשנים 1975–1977 שימש כשגריר ירדן בשווייץ, בשנים 1977–1978 כשגריר ירדן בגרמניה, ובין השנים 1978–1983 כשגריר ירדן בהממלכה המאוחדת.
ב-29 ביוני 1983 מונה לשגריר בוושינגטון די. סי., שם הוסמך ב-22 במאי 1985 לכהן כנשיא "נציבות שירות המדינה" בעמאן.
בשנת 2002 מונה למנכ"ל קרן "שומן", וב-2006 הוא מונה לנשיא מועצת התקשורת הבכירה של ירדן.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אבראהים עז א-דין".
אנטי-נטליזם

אנטי-נטליזם (באנגלית: Antinatalism) היא עמדה פילוסופית והשקפה אתית המייחסת להולדה ערך שלילי, זאת בניגוד לעמדה הפילוסופית "נטליזם", המייחסת להולדה ולריבוי טבעי ערך חיובי. אנטי-נטליסטים שונים טוענים בצורות ובעזרת טיעונים שונים שבני אדם צריכים להימנע מהולדה כי זה פסול מבחינה מוסרית. על העמדה האנטי-נטליסטית השפיעו מספר הוגי דעות, בהם: ארתור שופנהאואר, אמיל צ'וראן, ודייוויד בנאטר. אחת התנועות המצדדות באנטי-נטליזם היא תלמ"ה (התנועה להיכחדות מרצון של האנושות).
טיעונים בעד אנטי-נטליזם > צפיפות אוכלוסין

אחת העמדות גורסת כי מדיניות אנטי-נטליסטית חלקית (הגבלת ילודה), עשויה לפתור בעיות של צפיפות אוכלוסין, רעב ודלדול משאבים מתכלים. ישנן מדינות, הגדולה בהן היא סין, המנהיגות מדיניות של הגבלת ילודה על מנת לבלום התפוצצות אוכלוסין ודלדול משאבים לאומיים, אך מדיניות זו אינה מתנגדת להולדה באופן כללי.
בטווח הארוך, פיצוץ אוכלוסין עלול להוביל לסכסוך על משאבים. הביולוג, פול ארליך, חזה בספרו 'The Population Bomb' כי גידול מהיר באוכלוסייה יוביל בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 למשבר, ולכן יש לכפות ברמה הגלובלית, מדיניות אנטי-נטליסטית[דרושה הבהרה] כדי להימנע מקטסטרופה מלתוסיאנית. אף על פי שתחזיותיו לא התממשו, גם בראשית המאה ה-21 המשיך לטעון כי ללא צמצום אוכלוסייה, הבעיה רק תחמיר.