stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קהילת יהודי זקינתוס
קורות הקהילה לאחר השואה

יומיים לאחר כניעתה הרשמית של גרמניה, ב-10 במאי 1945, הקהילה היהודית של זקינתוס שיגרה מכתב תודה לראש העיר של זקינתוס לוקאס קארר ולחברי מועצת העיר, בו הביעה הקהילה הכרת תודה עמוקה, על "הגישה הפטריוטית", ההתערבות היומיומית החזקה והעניין שאין מקביל לו - בגורלם של היהודים בתקופה אפלה. הדבר בא לידי ביטוי, בכך שאף נפש יהודי לא נפגעה, וכמו כן, הרכוש של היהודים שהושאר בעת בריחתם, נותר. הקהילה מציינת במכתבה שהצלתה הייתה מעשה יוצא דופן בקהילות יוון ובאירופה. ב-20 במרץ 1947, שוגר מכתב תודה והוקרה לראש הכנסייה האורתודוקסית בזקינתוס - ארכיבישוף כריסוסטומוס דימיטרי ולראש העיר (לשעבר) לוקאס קארר. על רקע יום הזיכרון השנתי להשמדתה של יהדות יוון (תחילת המשלוחים מסלוניקי) - הצלתה של יהדות זקינתוס הייתה מעשה יוצא דופן. "אנו חייבים את חיינו," נכתב במכתב, "במיוחד לך, כבוד הארכיבישוף, וכן לאדוננו ראש העיר של זקינתוס לוקאס קארר" (שם, עמוד 83). על החתום: משה (מואיסיס) גאני נשיא הקהילה, והמזכ"ל יוסף (יוסיף) קונטנטיניס. ב-1948, התנדבה קבוצת יהודים להתקין את שמשות הוויטראז' בכנסייה החדשה של "פטרון האי ד'יאוניסוס הקדוש". יעקב דלמדיגוס, יליד זקינתוס, המשמש חזן בבית הכנסת "שלום" ליוצאי זקינתוס בתל אביב, מציין את שמות המתנדבים היהודים: אביו רוברטו דלמדיגוס, אחיו של מוהל הקהילה - אברהם "ביניו" מצא, רפאל מורדו, אליהו עמר, ואליאקו מורדו (אחיו של היהודי האחרון שנותר באי, ארמנדו מורדו) . הללו גמרו אומר להתקין ללא תמורה כספית את הוויטראז'ים בכנסייה. הם עשו זאת, לאחר יום העבודה, כאשר הם עמלים עד השעות המאוחרות של הערב, וכל זאת כביטוי הוקרה עמוקה לתושבי האי שלא הסגירו אף יהודי לידי הנאצים, ועשו ככל יכולתם על מנת לסייע בידם לשרוד ולהינצל מהנאצים, בתנאי רעב ואימה.
מרביתה של הקהילה היהודית בזקינתוס, עלתה לארץ ישראל לאחר המלחמה. באוגוסט 1953 נהרס הרובע היהודי של האי בעקבות רעידת אדמה קשה שהחריבה את העיר זקינתוס. חיל הים הישראלי ששייט באזור נחלץ במהירות לסייע לתושבי האיים זקינתוס וקפלוניה שנפגעו מרעידת האדמה. יהודי האי ניצלו מהרעידה, למעט ליזה מצא שנספתה באסון. לאחר אירוע זה, עזבו היהודים המעטים שנותרו באי את זקינתוס. מרביתם עלו לישראל.
בשנת 1982 נפטר אחרון יהודי האי זקינתוס - ארמנדו אברהם מורדו, וכך נסגר המעגל של חיי היהודים בו.
הנצחת סיפורה של הקהילה

בשנת 1992 הקימה מועצת המנהלים של הקהילות היהודיות ביוון שתי אנדרטות-זיכרון משיש במקום שבו שכן לפני רעש האדמה ב-1953 בית הכנסת "שלום" - כמחווה לבישוף ולראש העירייה מצילי היהודים. צאצאי הקהילה נוהגים לפקוד את האתר, מדי שנה בשנה, ולהביע תודתם והוקרתם למצילי היהודים בשלל תצלומי הודיה.
יעקב דלמדיגוס, ניצול זקינתוס, חבר התזמורת העירונית של זקינתוס בנעוריו וחזן בית הכנסת "שלום" ליוצאי זקינתוס בתל אביב, הפיק כבר בשנות השמונים קלטת שמע אותה הפיץ לבני הקהילה וצאצאיהם בנושא מנהגי קהילת יהודי זקינתוס. יעקב תיאר בהרחבה כיצד נחוגו חגי ישראל, וכן את מערכת יחסי הגומלין בין התושבים היהודים לנוצרים. את הקלטת יעקב הפיץ בקרב בני הקהילה בארץ.
שמואל גני כתב ספר אוטיביוגרפי: "בהתמדה ובתושייה", בהוצאת דוקוסטורי", ובסיוע יד ושם, ובו הקדיש את שני הפרקים הראשונים לילדותו בזקינתוס ולקורות הקהילה בשואה. פרק שנים עשר והאחרון בספר מתאר טיול שורשים רב דורי שקיים עם בני משפחתו בזקינתוס, וכן את טקס ההנצחה בשלושה עשר ביולי 2014, שהתקיים בבית העלמין העתיק היהודי - מקום בו נחנכה אנדרטת זיכרון לאביה של רעייתו נעמי, משה פורטה, חייל בצבא היווני, שנהרג ב-23 בדצמבר 1940, בחזית יוון-אלבניה בקרבות נגד הצבא האיטלקי הפולש.
באותו מעמד נחנכה אנדרטה לבני זקינתוס ולמשפחותיהם שנרצחו על ידי הנאצים בכרתים ובקורפו.
ההיסטוריון היווני ד'יאוניסיס ויטצוס חיבר את הספר "יהודי זקינתוס (מהמאה ה-15 עד המאה ה-20) והצלתם מהנאצים." הספר יצא לאור ב-2017, בלשון היוונית, בהוצאת אקד'וסיס פריפלוס.
יהודי זקינתוס 1489–2016 - תחקיר מקיף ביותר על תולדות קהילת זקינתוס, אשר חובר, נערך ואוגד על ידי סמואל ארמנדו מורדו, בנו של היהודי האחרון באי זקינתוס, ארמנדו אברהם מורדו, שנפטר ב-1982. המחבר איגד במחקרו ספרות רבה ביוונית, מאמרים בכתבי עת וכתבות בעיתונות בנושא קורות יהדות זקינתוס וסיפור הצלתה מהנאצים.
הנצחת סיפורה של הקהילה > סיפור הצלת הקהילה בתרבות ובאמנות

כחלק מהנצחת סיפורה של הקהילה וסיפור הצלתה, נכתב ספר ילדים על הקהילה. זהו סיפור הצלתה של קהילת זקינתוס, כפי שנמסר למחברת שילה כהן, מפיה אמה מיכל מזל ("אפתיחייה") - בתו של מוהל הקהילה משה (מואיסיס) מצא.
בטלוויזיה הישראלית, במסגרת תוכנית התחקירים והתעודה "במבט שני", הפיק מנהל מחלקת התעודה, איתי לנדסברג, את הסרט התיעודי הקצר: "אי של הומאניות" - על הצלת קהילת זקינתוס, את הסרט ביים איתן אורן.
שני סרטים תיעודיים באורך מלא, הופקו בנושא קהילת יהדות זקינתוס, המעלים על נס את הצלת הקהילה בשואה. הסרט הראשון, "שירת החיים", הופק בתמיכת משרד החוץ היווני, ובבימוי של טוני ליקורסי. הסרט התיעודי מתאר, בין היתר, את הצלתה של משפחת פורטה על ידי משפחת ראפסומניקי מהכפר לולייקה.
סרט תיעודי נוסף הופק על ידי המפיק האמריקאי סטיבן פריבולוס (Steven Privolos): "החיים יחייכו" (Life Will Smile) מתאר את סיפור הצלת הקהילה, מפי הניצול חיים קונסטנטיני. בסרט חיים מתאר בפרוטרוט את מערכת היחסים החמה בין התושבים היהודים והנוצרים שתרמה להצלת היהודים ואי-הסגרתם לידי הנאצים.
לקריאה נוספת

ברכה ריבלין, "זקינתוס", בתוך: הנ"ל (עורכת), פנקס הקהילות: (10) יוון, ירושלים: יד ושם, תשנ"ט 1998, עמ' 117–123.
הערות שוליים

↑  Samouel Ermando Mordo, The Jews of Zakynthos1489-2016, אתונה: Samouel E. Mordo, 2017, עמ' 21
↑  עורכת: ברכה ריבלין, פנקס קהילות יוון, ירושלים: יד ושם, תשנ"ט- 1999, עמ' 119
↑  Samouel Ermando Mordo, The Jews of Zakynthos 1489-2016, אתונה: Samouel Ermando Mordo, 2017, עמ' 34
↑  Samouel Ermando Mordo, The Jews of Zakynthos 1489-2016, אתונה: Samouel Ermando Mordo, 2017, עמ' 37
↑  Samouel Ermando Mordo, The Jews of Zakynthos 1489-2016, אתונה: Samouel Ermando Mordo, 2017, עמ' 42
↑  Samouel E. Mordo, The Jews of Zakynthos 1489-2016, אתונה: Samouel E. Mordo, 2017, עמ' 49
↑  סמואל. ארמנדו מורדו, The Jews of Zakynthos 2016-1489, אתונה: Samouel E. Mordo, 2017, עמ' 52
↑  Samouel E. Mordo, The Jews of Zakynthos 1489-2016, אתונה: Samouel E. Mordo, 2017, עמ' 13
1 2  ראובן לייב, כך ניצלו יהודי זקינטוס מהנאצים, באתר News1 מחלקה ראשונה, 2 באפריל 2013
↑  שמואל גני, בהתמדה ובתושיה, רעננה: דוקוסטורי, 2016, עמ' 31
↑  המטרופוליט כריסוסטומוס, ראש העיר לוקאס קארר | www.yadvashem.org, באתר chrysostomos-karreri.html(הקישור אינו פעיל)
↑  Samouel E. Mordo, The Jews of Zakynthos 1489-2016, אתונה: Samouel E. Mordo, 2017, עמ' 69
↑  Samouel E/ Mordo, The Jews of Zakynthos 1489-2016, אתונה: Samouel E. Mordo, 2017, עמ' 72
↑  ΔΙΟΝΗΣΗΣ ΒΙΤΣΟΣ ¨ΟΙ ΖΑΚΥΝΘΙΝΟΙ ΕΒΡΑΙΟΙ(15Ος αι-20 ος αι.) & Η ΔιΙΑΣΩΣΗ ΤΟΥΣ ΑΠΟ ΤΟΥΣ ΝΑΖΙ
↑  ישי הנר, הגיבורים מהאי זקינטוס, באתר News1 מחלקה ראשונה, 25 במרץ 2018
רחוב ברובע היהודי בזקינתוס. משמאל: בית הכנסת "שלום", מעוטר בחזיתו בשלוש בליטות בצורת משולשים
אנדרטותיהם של מצילי היהודים, חסידי אומות העולם המיטרופוליט כריסוסטומוס דימיטריו וראש העיר לוקאס קארר. האנדרטאות הוקמו ב-1992, על ידי הנהגת הקהילות היהודיות ביוון, במקום בו ניצב, לפני רעידת האדמה, בית הכנסת "שלום", ברובע היהודי, בזקינתוס.
ישיבת ההסדר מאיר הראל

| --- | --- |
לוגו הישיבהלוגו הישיבה
אין תמונה חופשית
 ישיבת הסדר
 השתייכות:  ציונות דתית, ישיבות הסדר
 תקופת הפעילות:  ה'תשס"ה (2005) – הווה
 מייסדים:  הרב אליעזר שנוולד
 בעלי תפקידים
 מנהל:  גדי צדוק
 ראש ישיבת ההסדר:  הרב אליעזר שנוולד
 תלמידים
 :  כ-100
 מיקום
 מיקום:  מודיעין-מכבים-רעות שלוחות: קריית אונו  אופקים
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°54′51″N 34°59′59″E﻿ / ﻿31.914166666667°N 34.999611111111°E﻿ / 31.914166666667; 34.999611111111
 www.meirharel.org.il//
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) ישיבת ההסדר מאיר הראל (למפת גוש דן רגילה) ישיבת ההסדר מאיר הראל (למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבת ההסדר מאיר הראל (למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבת ההסדר מאיר הראל   he ישיבת ההסדר מאיר הראלhe ישיבת ההסדר מאיר הראלמפת  __ מודיעין-מכבים-רעות [‌למפה דינמית של השפלה וסביבותיה‌]מצפון וממערב: __ מועצה אזורית חבל מודיעין ממזרח: __ מועצה אזורית מטה בנימין / נפת רמאללה ואל-בירה מדרום וממערב: __ מועצה אזורית גזר tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ישיבת ההסדר "מאיר הראל" במודיעין, בראשות הרב אליעזר שנוולד היא ישיבה הפועלת במתכונת מסלולי ישיבה גבוהה ומסלול ההסדר.
היסטוריה

ישיבת "מאיר הראל" במודיעין הוקמה בשנת התשס"ו לאחר ההתנתקות. הרב שנוולד שימש עד אז כר"מ בישיבת הגולן בחיספין. הישיבה הוקמה דווקא בעיר שממוקמת בגבול הקו הירוק כדי להדגיש את ערך השילוב בחברה בישראל. ההחלטה על הקמת הישיבה במודיעין נתקבלה בהתייעצות עם רבו של הרב אליעזר שנוולד, הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא ובברכת הראשון לציון הרב מרדכי אליהו.
להקמת הישיבה התלוו קשיים רבים ובהם התנגדות מצד חלק מתושבי העיר. בשם הישיבה ביקש הרב שנוולד להצניח את זכר אחיו, סמ"ר מאיר שנוולד, שנהרג בשנת 1995 בכפר דרום ואת זכר תלמידו סגן הראל שרם שנהרג בשנת 1993 במוצב טייבה-שומריה.
בשנת התשע"א הוקמה בישיבה ספרייה תורנית המיועדת לשימוש בני הישיבה והקהילה במודיעין לזכרו של סא"ל אבנר גולדמן, תושב העיר אשר נהרג בהתרסקות מסוק היסעור ברומניה בט"ו באב התש"ע. את הספרייה הקימו הוריו ומשפחתו.
בשנת תשע"ט הפעילה הישיבה פרויקט התרמה גדול למימון מתחם הישיבה ובית המדרש החדש הנבנה בסמוך למתחם הזמני. הבנייה כוללת מגורי תלמידים, ספרייה תורנית וחדר אוכל שיפעיל קייטרינג למוסדות נוספים בסביבת העיר מודיעין.
בשנת התשפ"א השתתפו תלמידי הישיבה, המשתתפים במסלול הפרמדיקים, במסגרת מבצע "לתת כתף" בתקופת מגפת הקורונה, וחיסנו מאות קשישים במודיעין.
בהמשכה של השנה, בעת דעיכת מגפת הקורונה, הפעילה הישיבה פרויקט נוסף, "השלם זה הבניין", במטרה להשלים הכנסות שהתבטלו בעקבות המגפה ובכך להשלים סופית את בניית בית המדרש. בפרויקט נאספו למעלה משישה מיליון שקלים.
מסלול הלימוד והשירות הצבאי בישיבה

הישיבה פועלת במסלול מיוחד שבו מוארך הן השירות הצבאי (בכחצי שנה) והן הלימודים בישיבה. במסגרת זו מוצעים שני מסלולים:
מסלול צבאי רגיל - שנה וחצי של לימוד בישיבה (עד אדר של שנה ב'), עשרה חודשים בפלוגת מסלול (עד חודש שבט של שנה ג'), עשרה חודשים נוספים בישיבה (עד אמצע חודש חשוון של שנה ד'), שנה נוספת בפלוגה לוחמת (עד חודש חשוון של שנה ה') ולאחר מכן שנה בישיבה.
מסלול פיקודי - שנה וחצי של לימוד בישיבה (עד אדר של שנה ב'), אחד-עשר חודשים בפלוגת מסלול כולל קורס מ"כים (עד חודש שבט של שנה ג'), עשרה חודשים נוספים בישיבה (עד אמצע חודש חשוון של שנה ד'), שנה וחצי של שירות צבאי הכוללת שירות כמפקד כיתה, קורס קצינים ושירות כמפקד מחלקה (עד סמוך לשבועות של שנה ה') ולאחר מכן לימוד בישיבה.
מסלול פרמדיקים - במסלול זה משרתים התלמידים כפרמדיקים צבאיים ביחידות קרביות. מבנה המסלול דומה למסלול הפיקוד כאשר קורס הפרמדיקים נעשה בזמן השירות הראשון.
"שחק לבני המצווה" וקשר עם הקהילה

הישיבה מקיימת קשר הדוק עם הקהילה במודיעין. היא מקיימת בית מדרש קהילתי עבור תושבי העיר וגם תוכנית לגמלאים ומחזיקה גרעין תורני המורכב גם מאברכי ורבני הישיבה.
הישיבה מפעילה את פרויקט "שחק לבני המצווה", לזכרו של רא"ל אמנון ליפקין-שחק, שהיה שותף פעיל בהקמת הישיבה. הפרויקט קם ביוזמתו והוא כולל שיעורי הכנה לעלייה לתורה הניתנים על ידי תלמידי הישיבה, וכן שיעורים קבוצתיים על זהות יהודית, ערכים יהודיים, היסטוריה יהודית, התנדבות ועוד. בסוף מחזור יוצאים חניכי הפרויקט, עם הוריהם, החונכים והמדריכים, לסיור ברובע היהודי בירושלים ועלייה לתורה קבוצתית (בנוסף לזו הפרטית) וסעודה חגיגית לכבודם של בני המצווה. בשנת תשע"ט הגיע סך כל החניכים שעברו את הפרויקט לכאלף וחמש מאות חניכים.
הערות שוליים

↑  Charidy: For Crowdfunding and Fundraising Success, www.charidy.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309669105171
תמ"א 23

תוכנית מתאר ארצית 23 או תמ"א 23 למסילות הברזל, עוסקת בהתווית רשת המסילות הארצית ושריון עתודות קרקע לבניית מסילות נוספות בעתיד.
התכנית אושרה בהחלטת ממשלה 1675 ב-15 ביוני 1986.
מטרות התכנית

התכנית נועדה להתוות את רשת מסילות הברזל הארצית, וכן לקבוע כללים הנוגעים לעריכת תוכניות למסילות ברזל, בנוסף עוסקת התכנית במניעת מפגעים ושמירת הנוף, הגדרת ותחימת סטיות מותרות, וניצול יעיל של קרקע על-ידי איחוד של מערכות תשתיות.
עיקרי נושאי הוראות התכנית

מניעת מפגעים סביבתיים –  רק לאחר שיינקטו הצעדים הדרושים לשיקום הנוף שנפגע כתוצאה מבניית המסילה, תורשה מסילת הברזל להתחיל בפעילותה.
הגדרה של רוחב רצועה מתוכננת ומרחק בין קו הבניין וציר הרצועה המתוכננת –  יתקיימו על פי תוכנית המיתאר המקומית או כפי שסומן בתוכנית מפורטת אחרת.
לא יינתן היתר בנייה ברצועה המתוכננת ובתחום עד קו הבניין, מלבד מתקנים ספציפיים שכלולים בהגדרות התכנית.
עדכון ושינויים

מיום אישור התכנית, נערכו שינויים רבים שנבעו מהצורך בעדכון והוספת תוואים חדשים לרשת מסילות הברזל הארצית.
בין השינויים שנעשו לטובת מערכת מסילות הברזל במחוז מרכז, דרום וצפון שונו המסילות הבאות:
נמל תעופה בן-גוריון
נתב"ג –  ירושלים
כרמיאל –  קריית שמונה
עירון חדרה –  מזרח עפולה
לחלק מתוואי המסילה שאושרו במסגרת תמ"א 23, נערך תכנון מפורט במסגרת תוכניות לתשתית לאומית ותוכניות מחוזיות חלקיות.
השינוי המהותי בהוראות התכנית חל בתמ"א 23 'שינוי מס' 9', והוא מתייחס להמרת הגדרות מסילות הברזל.
לקריאה נוספת

פרטי התכנית באתר מינהל התכנון
פרטי התכנית ברשות מקרקעי ישראל
תוכניות מתאר ארציות באתר רשות מקרקעי ישראל, כולל הוראות, תשריטים ושינויים
הערות שוליים

↑  שינוי מספר 9 בהוראות תכנית, באתר רשות מקרקעי ישראל
קלמן ליבסקינד

| --- | --- |

 לידה:  2 במאי 1970 (בן 54) ניר גלים, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1997
 עיסוק:  עיתונאי
 מעסיק:  מעריב השבוע, תאגיד השידור הישראלי וערוץ 20
 סוג כתב:  עיתונאי חוקר, פובליציסט ושדרן רדיו וטלוויזיה בנושאי אקטואליה
 תחום סיקור:  אקטואליה, ביקורת התקשורת
 פרסים והוקרה:  פרס ביקורת התקשורת, אות אומ"ץ, אות אביר איכות השלטון
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  קלמן-ליבסקינד-464441290234888
 טוויטר:  KalmanLiebskind
 טלגרם:  kann_news
 
קלמן ליבסקינד (נולד ב-2 במאי 1970) הוא עיתונאי חוקר, פובליציסט ואיש תקשורת ישראלי. בעל טור שבועי בעיתון "מעריב סופהשבוע" ותוכניות אקטואליה יומיות בכאן ב' ובכאן 11.
ביוגרפיה

ליבסקינד נולד במושב ניר גלים להורים ניצולי שואה מזרם הציונות הדתית. הוא התייתם מאביו צבי בגיל צעיר. למד במסגרות חינוך דתיות לאומיות בקבוצת יבנה ובישיבת אור עציון. הוא התגייס לצה"ל לחטיבת גולני ולאחר זמן קצר, עבר לחיל המודיעין.
לאחר שחרורו עבד כחוקר פרטי במשרד חקירות בתל אביב והיה פעיל בתנועת "התחיה", ואף היה מועמד מטעמה בבחירות לכנסת השלוש עשרה, במקום ה-86 הלא ריאלי. סיים לימודי משפטים בקריה האקדמית אונו.
בשנת 1997 החל לעבוד בעיתון "מקור ראשון" כתחקירן. בשנת 2002 הזמין אותו עורך מעריב, אמנון דנקנר לכתוב ב"מעריב". כיום הוא כותב ב"מעריב השבוע" ובעל טור שבועי במוסף הפוליטי של "מעריב סופהשבוע".
בין השנים 2011–2016 הגיש תוכנית רדיו יומית בגלי ישראל. באוקטובר 2016 הצטרף לתאגיד השידור הציבורי ומגיש בכאן ב' תוכנית אקטואליה יומית בשם "קלמן-ליברמן", יחד עם העיתונאי אסף ליברמן. השתתף כחבר פאנל קבוע בתוכנית הפאנליסטים "הפטריוטים" בערוץ 20 בטלוויזיה.
בין השנים 2019-2020 הגיש תוכנית אקטואליה יומית בערוץ כאן 11 יחד עם אראל סג"ל בשם קלמן וסג"ל. בין השנים 2020-2023 הגיש לבדו תוכנית אקטואליה יומית בערוץ כאן 11 בשם "עצם העניין".
ביוגרפיה > ביקורת התקשורת נגד קלמן ליבסקינד

בעקבות הכוונה למנות את חברת הכנסת ג'ידא רינאוי זועבי לקונסולית בשנגחאי, היא התראיינה אצל קלמן ליבסקינד בתוכנית הבוקר, בעקבות זאת כתב עודה בשאראת: ”הוא מתחקר אותה באחת מתוכניותיו כאילו מונתה לתפקיד ראש המוסד”, ובהמשך, לאחר ראיון נוסף של ליבסקינד בתוכנית הערב עם ד"ר ת'אבת אבו ראס, הוא כותב כי שיטת הפעולה שלו מבוססת על המוטו ”בלבל את המרואיין והתש אותו; ליבסקינד זורק כדור לאמצע המגרש, ובזמן שהמרואיין רץ לתפוס אותו, הוא שולח עוד כדור לצד הימני, המרואיין המסכן מסתובב אל הכדור השני, והנה עוד כדור, הפעם לצד השמאלי”.
לאחר ראיון עם זהבה גלאון כותבת שני ליטמן על שיטת ליבסקינד להוצאת המרואיין משלוותו: ”אם זו אישה ... תשווה את העוולה שאליה היא מתנגדת, לאנס ונאנסת. בשלב הזה היא כבר תצרח ...כך הצלחת גם להוציא אותה היסטרית, וגם לחסל את הדיון. ...גלאון עשתה את מה שציפו ממנה, והתפוצצה מההשוואה. ...אין דמגוגיה נחותה, מקוממת וחסרת פשר יותר מזו. ... ההשוואה החוזרת של ליבסקינד את הפלסטינים לאנסים ואת היהודים לנאנסות, חושפת את נפשו המסוכסכת ואת עולם הדימויים שטורד את מנוחתו”.
בעקבות הפיגוע המשולב בבאר שבע ב-22 במרץ 2022, פיגוע הירי בחדרה ב-27 במרץ 2022 ופיגוע הירי בבני ברק ב־29 במרץ 2022, פרסם קלמן ליבסקינד במעריב טור תחת הכותרת "סוכני השקר: הקונספציה על ערביי ישראל והדו-קיום שוב מתפוצצת לנו בפרצוף". בטורו מאשים ליבסקינד את התקשורת והפוליטיקאים וכותב: ”מחיר הדמים ששילמנו בבאר שבע ובחדרה, ושעוד נשלם בעתיד, הוא פרי קונספציה מסוכנת שמפיצים כאן, בהצלחה גדולה, סוכני שקר וסוכני תעמולה המפוזרים בעיתונות ובפוליטיקה ובמכוני מחקר נחשבים”. העיתונאית קרן הבר הגיבה במאמר בעיתון הארץ, "מעשיות ופחדים קמאיים מאת קלמן ליבסקינד", ובו בין השאר כתבה: ”הטור של ליבסקינד, שכולו מעשיות שלא היו מביישות את האחים גרים, בנוי על סטריאוטיפים ופחדים קמאיים וכולו הפצת שנאה לא מרוסנת ולא מגובה בעובדות. ...(דעתו של ליבסקינד) גובלת בקריאה להסתה. ... השימוש של ליבסקינד בתואר "סוכני שקר" היא עדות נוספת לתפישה דיכוטומית שבה הטוב תמיד טוב והרע תמיד רע”.
במאמר "קלמניזם" מאוגוסט 2020 כותב אמיר בן דוד על ה"בכיינות של ליבסקינד" ומתייחס לטורו של ליבסקינד במעריב "אמצעי התקשורת לא מסקרים את ההפגנות, הם משתתפים בהן". בן דוד כותב כי המאמר צוטט בהרחבה על ידי ראש הממשלה בנימין נתניהו בפתח ישיבת הממשלה השבועית ביום ראשון, אחרי שהצהיר שהוא בכלל לא התכוון להתייחס בדבריו למחאה: ”מיהו באמת קלמן ליבסקינד הזה, שהוא עיתונאי כל כך מרכזי ומכובד, ובטח לא הזוי ושולי, עד שראש הממשלה מוצא לנכון לצטט אותו בהרחבה ...תוך שהוא נותן לו שוב ושוב קרדיט – לפעמים בחיבה גלויה, קורא לו רק בשמו הפרטי "קלמן", כמנהג ידידים קרובים? איש התקשורת שמככב בנאום שבו נתניהו מאשים את התקשורת שהיא נוהגת כמו בקוריאה הצפונית – כשקוריאה הצפונית היא ממש במקרה מדינה, שבה עיתונאים בכירים כותבים בסוף השבוע בדיוק את מה שהמנהיג רוצה לומר ביום ראשון בבוקר?”. ועוד כותב בן-דוד: ”קלמן ליבסקינד הזה הוא עיתונאי ותיק ומוערך ...אבל לצידו יש גם קלמן ליבסקינד נוסף, ממורמר ומקופח, קורבן תמיד, שיושב ביציע ומתעצבן על השופטים ששורקים נגד הקבוצה שלו ונגד "התקשורת", שאף פעם לא מסקרת כמו שצריך נושאים שקרובים לליבו”.
חיים אישיים

ליבסקינד נשוי לאילנה, אחות במקצועה, ואב לחמישה. מתגורר ביישוב הקהילתי נחושה.
פרסים

פרס ביקורת התקשורת (2002)
אות אומ"ץ (2007)
אות אביר איכות השלטון (2009)
רוני אפטה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 באוקטובר 1949 חולון, ישראל 
 פטירה:  2 בדצמבר 2021 (בגיל 72) חולון, ישראל 
 ענף מדעי:  אימונולוגיה 
 מקום מגורים:  באר שבע 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בר-אילן 
 מוסדות:  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב  אוניברסיטת בר-אילן 
 
רון-נתן "רוני" אפטה (4 באוקטובר 1949 – 2 בדצמבר 2021) היה פרופסור, ראש המחלקה למיקרוביולוגיה, אימונולוגיה וגנטיקה בפקולטה למדעי הבריאות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. מומחה לציטוקינים, בעיקר לאינטרלוקין 1.
ביוגרפיה

אפטה נולד וגדל בחולון.
בשנת 1973 סיים את לימודי התואר הראשון במחלקה למדעי החיים, מיקרוביולוגיה באוניברסיטת בר-אילן. בשנת 1978 סיים את הדוקטורט שלו באוניברסיטת בר-אילן בנושא ויסות של גרנולופואזה (אנ') ויצירת מקרופאגים על ידי ליפופוליסכרידים חיידקיים.
המחקר של אפטה עסק בין היתר באימונוביולוגיה של גידולים, אימונותרפיה של גידול, ביולוגיה של ציטוקינים, ביולוגיה של IL-1 בהומאוסטאזיס במצב יציב ובמחלות (מעורבות תגובות דלקתיות בתהליך הסרטני) והתפקיד התוך-גולגולתי של IL-1 בפיברובלסטים.
בשנים האחרונות לחייו התגורר עם בן זוגו בחולון.
פרסים

בשנת 2010 זכה בפרס מדען מצטיין בתחום הרפואה, מטעם קק"ל.
הערות שוליים

↑  אמיר רוזנבליט, פרס יוקרתי מטעם הקקל לפרופ רוני אפטה, באתר News1 מחלקה ראשונה, 2 באוגוסט 2010
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים ובנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007396799405171  VIAF: 13155646233118212175   WorldCat (עם VIAF): 13155646233118212175
רוני גת

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1954 (בן 71 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 
רוני גת (נולד ב-1954) הוא כלכלן, יזם ואיש עסקים ישראלי, מנכ"ל יפאורה-תבורי.
ביוגרפיה

גת נולד בקיבוץ גשר הזיו. לאחר סיום לימודיו האקדמיים, עבד ככלכלן בקבוצת אייזנברג של שאול אייזנברג שהפך לימים לחברו הקרוב. הוא התקדם בחברה עד לתפקיד מנהל הכספים ובשנות ה-80, מונה לדירקטור באתא.
ב-1990, פרש מהחברה לישראל, יחד עם ידידו שלמה רודב (השניים כונו "נערי אייזנברג"). לאחר הפרישה, ייעצו השניים לחברות שונות בנושא השקעות, מיזוגים ורכישות. בין השאר עסקו בפרויקט הטיית מי נהר הירדן שבו הוקמה טורבינה להפקת חשמל בכפר הנשיא. אייזנברג החזיק בשליטת בחברת יפאורה דרך החברה לישראל (לפני שנמכרה למשפחת עופר).
ב-1991 הקים עם רודב את חברת ההשקעות טורל קראון (ישראל). באותה השנה נרכשו 70% ממניות החברה על ידי חברת קראון קופריישן היפנית. רודב וגת המשיכו להחזיק ב-30 אחוזי הבעלות הנותרים עד שבשנת 1997 רכשו בחזרה את הבעלות בחברה. החברה משקיעה בנדל"ן ופרויקטים לאיכות הסביבה ובאמצעות חברת הבת ווסט מנג'מנט שהקימה מכון לטיהור מים בירושלים.
בשנת 1992 רכש גת, יחד עם שותפו שלמה רודב את השליטה ביפאורה.
גת ורודב החזיקו בשליטה ביפאורה-תבורי באופן ישיר ועקיף דרך שרשור אחזקות ובהן שותפות בחברות מריז השקעות, קירור והספקה והחברה לספנות.
נכון ל-2020 גת ורודב מחזיקים ב-70 אחוז מבעלות החברה דרך קרור אחזקות. ביתר האחוזים מחזיק המיליארד לן בלווטניק דרך החברה הייעודית כלל תעשיות.
ב-1992 מונה גת ליו"ר הדירקטוריון של חברת יפאורה שהפכה לחברה השנייה בגודלה בישראל בתחום המשקאות הקלים. בתקופת כהונתו הוקמו מותגי תפוזינה ו-RC קולה והוא גם היה שותף בהקמת מותג המים המינרליים עין גדי. החברה מחזיקה גם במותג הצ'יפס הקפוא תפוגן.
גת משמש כמנכ"ל יפאורה-תבורי. הוא כיהן או עדיין מכהן כדירקטור במספר רב של חברות ישראליות ובהן חברות בת של טורל כחברת ספנות והפסקה, מריז אחזקות ותפוגן. גת מכהן גם כדירקטור בצים.
חיים אישיים

גת נשוי לאיריס, פסיכולוגיה קלינית ואב לשניים. מתגורר בתל אביב.
הערות שוליים

↑  אלי שמעוני, רוני גת מגדיל את אחזקותיו ביפאורה תבורי, באתר ynet, 26 במאי 2005
↑  גולן חזני, מאחורי הקלעים של העימות החריף ביפאורה־תבורי: בלווטניק, רודב והמנכ"ל שנתקע בלי אוטו, באתר כלכליסט, 22 בנובמבר 2018
↑  גולן חזני, רוני גת נהנה מתנאי השכר של שלמה רודב כיו"ר בזק, באתר כלכליסט, 7 באוקטובר 2018
חוסה קאררס

| --- | --- |

חוסה קאררס מאחורי הקלעים ברויאל אלברט הול, 11 בדצמבר 2001
 לידה:  5 בדצמבר 1946 (בן 78) אלבניה 
 מוקד פעילות:  ספרד 
 תקופת הפעילות:  מ-1970 
 מקום לימודים:  Conservatori Superior de Música del Liceu 
 סוגה:  אופרה 
 סוג קול:  טנור 
 שפה מועדפת:  קטלאנית, ספרדית 
 חברת תקליטים:  סוני קלאסיקל 
 פרסים והוקרה:  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת סארלנד (2011)  מדליית הכבוד של הפרלמנט של קטלוניה (2014)  אביר בלגיון הכבוד (1997)  Josep Trueta Medal (2012)  מדליית הזהב על הצטיינות באמנות יפה (ספרד) (1985)  Francesc Macià Memorial award (2013)  מדליית הזהב של הז'נרליטט של קטלוניה (1984)  פרס נסיך אסטוריאס לאמנות (1991)  Catalan Disc of the Year Award (1987)  צלב המפקד של מסדר המצוינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה (2004)  אוסגר (2003)  מסדר ההצטיינות הבווארי  אביר הצלב הגדול של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה האיטלקית  קצין גבוה במסדר הכוכב של רומניה  מפקד מסדר האמנויות והספרות  אות כבוד להוקרה על שירות הרפובליקה האוסטרית  פרס שטייגר  Classic Brit Awards 
 פרופיל ב-IMDb
 
חוסה קאררס (בקטלאנית: Josep Carreras i Coll, נולד ב-5 בדצמבר 1946 בברצלונה) הוא זמר טנור אופראי, והתפרסם באופרות של ורדי ופוצ'יני. הוא אחד מ"שלושת הטנורים", יחד עם פלאסידו דומינגו ולוצ'אנו פבארוטי, שהופיעו בסדרה של קונצרטים גדולים בשנים 1990–2003.
קאררס הוא המייסד והנשיא של "הקרן הבין־לאומית חוסה קאררס למלחמה בלוקמיה" (La Fundació Internacional Josep Carreras per a la Lluita contra la Leucèmia), שייסד לאחר החלמתו הוא ממחלת הלוקמיה בשנת 1988.