stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'וש דאלאס

| --- | --- |

דאלאס ב-2013
 לידה:  18 בדצמבר 1978 (בן 46) לואיוויל, קנטקי, ארצות הברית 
 שם לידה:  Joshua Paul Dallas 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2006 
 מקום לימודים:  אקדמיית מאונטוויו לאמנויות התיאטרון  בית הספר התיכון ניו אולבני  Floyd Central High School 
 בן או בת זוג:  ג'יניפר גודווין (12 באפריל 2014–?) 
 צאצאים:  Oliver Dallas 
 מספר צאצאים:  2 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ושוע פול "ג'וש" דאלאס (באנגלית: Joshua Paul "Josh" Dallas; נולד ב-18 בדצמבר 1978) הוא שחקן אמריקאי. הוא מוכר בשל תפקידיו בתור דייוויד נולאן/הנסיך המקסים בסדרה "עד עצם היום הזה" ברשת ABC, ובזכות הופעתו בתור בן סטון בסדרת הדרמה העל-טבעית "מניפסט" ברשת NBC.
ביוגרפיה

דאלאס נולד בלואיוויל, קנטקי שבארצות הברית. הוא סיים את לימודיו בתיכון בשנת 1997, עבר לבריטניה והצטרף ללהקה השייקספירית המלכותית וכן נטל חלק בפעילות התיאטרון המלכותי הלאומי, האופרה האנגלית הלאומית וכן בפעילותם של New Shakespeare Company ושל התיאטרון The Young Vic.
קריירה

בשנת 2009 עבר להוליווד שבארצות הברית ובשנת 2011 לוהק לתפקיד פנדרל בסרט "תור" לאחר שהשחקן האירי סטיוארט טאונסנד שנבחר לתפקיד עזב ימים ספורים לפני שהחלו הצילומים. מכיוון שהוא היה שחקן כמעט לא מוכר בעת הליהוק, היו ספקולציות שדאלאס נבחר מכיוון שפשוט לא היה מספיק זמן למצוא מחליף עם שם גדול יותר.
בשנת 2011 החל לשחק בסדרת הנפטזיה של רשת ABC, "עד עצם היום הזה" בתור דייוויד נולאן / הנסיך המקסים. דאלאס לא חזר לתפקידו בתור פנדרל בסרטי ההמשך של "תור" בשל התחייבותו לסדרה "עד עצם היום הזה". זאקרי לוי החליף אותו בשני הסרטים הבאים.
בשנת 2018 לוהק דאלאס לתפקיד של בן סטון, הגיבור הראשי, בסדרת הדרמה והמסתורין "מניפסט" של רשת NBC, שעלתה לראשונה ב-24 בספטמבר 2018.
חיים אישיים

דאלאס הכיר את השחקנית הבריטית-יהודייה לארה פולבר בשנת 2003 כאשר עבד בתיאטרון המלכותי שבוינזדור. הם נישאו ב-2007 והתגרשו ב-2011. מאוחר יותר באותה שנה, החל דאלאס לצאת עם מי ששיחקה את רעייתו (שלגיה) בסדרה "עד עצם היום הזה", השחקנית האמריקאית-יהודייה ג'יניפר גודווין. הם התארסו באוקטובר 2013. הם נישאו ב-12 באפריל 2014. בנם הבכור, אוליבר, נולד במאי 2014, וב-1 ביוני 2016 נולד בנם השני, הוגו.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2008 | 80 Minutes | פלויד |  |
| 2009 | The Boxer | בן |  |
| 2009 | המדרון 2 | גרג |  |
| 2009 | Ghost Machine | בראג | דיבוב |
| 2011 | ת'ור | פאנדרל |  |
| 2012 | זנבות אדומים | ריאן פלינג |  |
| 2016 | זוטופיה | חזיר | דיבוב |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | Ultimate Force | וויבר | פרק: "The Dividing Line" |
| 2008 | דוקטור הו | רכיב 2 | פרק: "Silence in the Library" |
| 2009 | The Last Days of Lehman Brothers | אייס | סרט טלוויזיה של BBC Two |
| 2010 | Money | ספאנק דייוויס | מיני-סדרה |
| 2010 | הוואי חמש-אפס | בן באס | פרק: "Ko'olauloa" |
| 2011 | CSI | קיפ וודמן | פרק: "Targets of Obsession" |
| 2011 | חמש | הנרי | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2011–2018 | עד עצם היום הזה | הנסיך מקסים/דייוויד נולאן | תפקיד ראשי (עונות 1–6) תפקיד אורח (עונה 7); 134 פרקים |
| 2018–2023 | מניפסט | בן סטון | תפקיד ראשי (4 עונות); 62 פרקים |
הערות שוליים

↑  JIM VEJVODA, ‏THOR FINDS A NEW FANDRAL, ‏IGN, ‏10 בינואר 2010
↑  Alice Jones, ‏The naked truth about Lara Pulver, ‏The Independent, ‏30 באפריל 2013
↑  Ginnifer Goodwin and Josh Dallas Welcome Baby No. 2 -- Find Out His Cute Name!
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb161650625 (data)  GND: 140560882  ISNI: 0000 0001 1496 4562  LCCN: no2011027760  MusicBrainz: 97a6cbbb-2560-4b2f-9085-2478e4527c92  SUDOC: 230227902  VIAF: 103239058   WorldCat (עם VIAF): 103239058 
דאלאס לצד אשתו ג'יניפיר גודווין
זיכרונות מאפריקה

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  "זיכרונות מאפריקה" מאת קארן בליקסן
 בימוי:  סידני פולאק
 הופק בידי:  סידני פולאק
 תסריט:  ג'ודית תרמן ארול טרזבינסקי קארן בליקסן קורט לודטקה
 עריכה:  פדריק שטיינקאמפ ויליאם שטיינקאמפ פמברוק ג' הרינג שלדון קאהן
 שחקנים ראשיים:  מריל סטריפ רוברט רדפורד קלאוס מריה ברנדאואר
 מוזיקה:  ג'ון בארי
 צילום:  דייוויד ווטקין
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  מיראז' סטודיו, סרטי יוניברסל 
 חברה מפיצה:  יוניברסל
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  18 בדצמבר 1985
 משך הקרנה:  161 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט ביוגרפי, סרט מבוסס יצירה ספרותית, סרט הרפתקאות, סרט רומנטי, סרט דרמה, דרמה 
 מקום התרחשות:  קניה 
 תקציב:  31 מיליון דולר
 הכנסות:  225,526,205 דולרים
 הכנסות באתר מוג'ו:   outofafrica
 פרסים:  שבעה פרסי אוסקר שלושה פרסי גלובוס הזהב
 סרט הבא:  פלאטון 
 דף הסרט ב־IMDb
 
זיכרונות מאפריקה (באנגלית: Out of Africa) הוא סרט דרמה אמריקני משנת 1985 בבימוי סידני פולאק, ובכיכובם של מריל סטריפ ורוברט רדפורד. הסרט זכה בשבעה פרסי אוסקר, כולל לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר, ובשלושה פרסי גלובוס הזהב. הסרט מבוסס על ספר זיכרונותיה של הסופרת הדנית קארן בליקסן משנת 1937.
עלילה

העלילה מתארת את השנים בהן חיה הסופרת הדנית קארן בליקסן (מריל סטריפ), בקניה שבאפריקה. היא מגיעה לקניה (באותה תקופה מושבה בריטית) בשנת 1914 עם בעלה, הברון השוודי ברור בליקסן (קלאוס מריה ברנדאואר), במטרה להקים חווה חקלאית, ומתחברת עם הצייד הבריטי דניס פינץ' האטון (רוברט רדפורד).
הברון בליקסן מחליט לרכוש מטע קפה במקום חווה והוא מרבה לצוד להנאתו וממעט לעבוד. הוא מרבה לבגוד באשתו קארן, ובעקבות כך היא חולה בעגבת ונאלצת לחזור לדנמרק לקבלת טיפול רפואי. עם החלמתה ושובה לקניה היא מתחילה לנהל רומן עם דניס. בעקבות שרפה שמשמידה את מטע הקפה שלה, ומותו של דניס שנהרג בהתרסקות מטוס קארן נאלצת לחזור לדנמרק בשנת 1931.
שחקנים

| שחקן | תפקיד |
| --- | --- |
מריל סטריפ: קארן בליקסן
רוברט רדפורד: דניס פינץ' האטון
קלאוס מריה ברנדאואר: ברור בליקסן
מייקל קיצ'ן: ברקלי קול
מייקל גוף: דלמיר
סוזנה המילטון: פליסיטי
רייצ'ל קמפסון: שרה, ליידי בלפילד
גרהם קרודן: הנרי, לורד בלפילד
לסלי פיליפס: סר ג'וזף אלויסיוס ביירן
הפקה

הסרט הופק על ידי סידני פולאק, וצולם בקניה בתקציב של 31 מיליון דולר.
פרסים

פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר
פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר
פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר
פרס אוסקר לצילום
פרס אוסקר למיקס הסאונד הטוב ביותר
פרס אוסקר לפסקול מקורי
פרס אוסקר לעיצוב תפאורה
פרס גלובוס הזהב לסרט הדרמה הטוב ביותר
פרס גלובוס הזהב לשחקן משנה
פרס גלובוס הזהב לפסקול מקורי
הקיץ של 42'

| --- | --- |
כרזת הקיץ של 42'
כרזת הקיץ של 42'
 בימוי:  רוברט מאליגן 
 הופק בידי:  ריצ'רד רות' 
 תסריט:  הרמן ראוכר 
 עריכה:  פולמר בלאנגסטד 
 שחקנים ראשיים:  ג'ניפר אוניל גארי גריימס ג'רי הוסר אוליבר קונאנט
 מוזיקה:  מישל לגראן 
 צילום:  רוברט סורטיס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  האחים וורנר, Warner Bros. Pictures 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  18 באפריל 1971
 משך הקרנה:  103 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט ביוגרפי, סרט דרמה, סיפור התבגרות, דרמה קומית, סרט רומנטי 
 מקום התרחשות:  מסצ'וסטס 
 תקציב:  1,000,000‏$
 הכנסות:  32,063,634 $
 פרסים:  פרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר (מישל לגראן) 
 דף הסרט ב־IMDb
 
הקיץ של 42' הוא סרט התבגרות ביוגרפי אמריקאי משנת 1971 בבימויו של רוברט מאליגן.
התסריט נכתב על ידי הרמן ראוצ'ר (אנ') והוא מבוסס על זכרונותיו מחופשה שבילה עם משפחתו וחבריו בקיץ של שנת 1942 באי ננטקט בהיותו בן 14 בו הפך מנער לגבר לאחר ניסיון מיני ראשון עם בחורה מבוגרת ממנו.
ראוצ'ר התלהב מהתסריט וכתב ספר בשם זה שהפך לרב-מכר והתפרסם עוד לפני הקרנת הסרט. זה מהמקרים הבודדים בהם נכתב ספר על פי תסריט.
הסרט הופק בתקציב קטן וזכה להצלחה כלכלית גדולה.
מישל לגראן זכה בפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר. הוא זכה על כך גם בפרס באפט"א. שיר הנושא "הקיץ יודע" הפך ללהיט ובוצע על ידי זמרים ונגנים רבים כמו פרנק סינטרה, ברברה סטרייסנד, שרה ווהן, טוטס טילמנס, טוני בנט, ביל אוונס, אנדי ויליאמס, הנרי מנציני, ג'וני מאטיס ואחרים.
הסרט היה גם מועמד לפרס אוסקר על התסריט, הצילום והעריכה.
תקציר העלילה

בקיץ 1942 מגיע הרמי (גארי גריימס) עם משפחתו לנופש באי ננטקט. הוא מבלה על החוף עם חבריו אוסקי (ג'רי הוסר) ובנג'י (אוליבר קונאנט).
הנערים עסוקים בבעיות סקס לאור הנערות המשתזפות על החוף. בנג'י הוא ה"חנון" ביניהם. הוא מביא להם ספר שסחב בהיחבא מאביו ובו יש כללים איך להתחיל עם בחורות.
הרמי עוזר לבחורה צעירה ויפה לשאת מצרכים לביתה על החוף. הבחורה היא דורותי (ג'ניפר אוניל), בת 22 שבעלה גויס לשרת בחזית אירופה. הרמי מתאהב בה למרות הבדלי הגילים ובא מדי פעם לעזור לה בעבודות הבית לשמחתה.
הנערים הולכים לסרט ונפגשים בנערות. אוסקי מתחיל עם מרים (כריסטופר נוריס) ה"משוחררת והרמי עם אגי (קתרין אלנטק). הם צופים בסרט ועתה, הנוסע עם בטי דייוויס ופאול הנרייד ומנסים לשים ידיהם על הנערות.
הרמי נשלח על ידי אוסקי לרכוש עבורו קונדומים. לאחר התלבטות קשה עם הרוקח (לו פריזל) הוא מצליח בכך. שניהם יוצאים לברביקיו של מרשמלו. אוסקי מצליח לקיים יחסים עם מרים בעזרת הקונדומים שהרמי סיפק לו. אגי המבועתת דורשת לחזור הביתה...
הרמי מגיע לביתה של דורותי ומוצא שם מברק המבשר לה כי בעלה נהרג בקרב. דורותי מיואשת ומדוכאת ושניהם מקיימים יחסי מין.
יום לאחר מכן מגיע שוב הרמי לביתה ומוצא על הדלת מכתב ממנה בו היא מודיעה כי החליטה לחזור הביתה ומאחלת לו עתיד ללא טרגדיות.
טים רות'

ערך זה עוסק בשחקן טים רות'. אם התכוונתם לגיטריסט, ראו .
| --- | --- |

רות' בכנס קומיק-קון 2017
 לידה:  14 במאי 1961 (בן 63) דאליץ', הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Timothy Simon Roth 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1982
 מקום לימודים:  בית הספר לאמנות קמברוול  Strand School  Dick Sheppard School 
 צאצאים:  Cormac Roth 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  פרס באפט"א לשחקן המשנה הטוב ביותר (1996)  פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לתגלית השנה באירופה (1999) 
 פרופיל ב-IMDb
 
טימותי סימון "טים" רות' (באנגלית: Timothy Simon "Tim" Roth; נולד ב-14 במאי 1961) הוא שחקן אנגלי, מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ולפרס גלובוס הזהב וכן זכה בפרס באפט"א ובפרס השחקן הטוב בפסטיבל קאן לשנת 1995 על תפקידו בסרט "רוב רוי".
ביוגרפיה

נולד בלונדון שבממלכה המאוחדת, למשפחה נוצרית ממוצא אנגלי ואירי. אביו ארני נולד עם שם המשפחה האנגלי "סמית`" בניו יורק למשפחת מהגרים בריטית, אך הוא שינה אותו לשם המשפחה הגרמני/יידי "רות`" בתור "אקט תמיכה אנטי-נאצי".
רות' הוא ניצול של התעללות מינית בילדות, שבוצע על ידי סבו מצד אביו, שלדבריו התעלל בו מינית מילדותו ועד שנות העשרה המוקדמות שלו. הוא חשף לראשונה כי הוא היה קורבן להתעללות מינית במהלך ראיונות לפני הקרנת הבכורה של סרטו הראשון כבמאי ב-1999, "אזור מלחמה", סרט שעסק בנושאי גילוי עריות ואלימות מינית בתוך משפחה, אך סירב לנקוב בשמו של העבריין באותו זמן. בדצמבר 2016 הוא העניק ראיון לעיתון "הגרדיאן" בו חשף כי המתעלל שלו היה סבו, שגם התעלל באביו כשהיה ילד.
בצעירותו הוא רצה להיות פסל ולמד בבית ספר לאמנויות קמברוול שבלונדון.
קריירה

לאחר זמן מה הוא ניסה את מזלו במשחק והופיע בתפקיד הבכורה שלו, גלוח ראש גזען בסרט הטלוויזיה "נוצר בבריטניה" (אנ').
עד 1990 רות' שיחק במספר סרטים בבריטניה שהעלו אשר חיזקו את מוניטין המשחק שלו, בהם "המכה" של סטיבן פרירס, "הטבח, הגנב, אשתו והמאהב" של פיטר גרינוויי, "וינסנט ותאו" של רוברט אלטמן שבו הוא שיחק את וינסנט ואן גוך וב"רוזנקרנץ וגילדנשטרן מתים" של טום סטופרד.
פרץ לתודעה העולמית כשעבר לארצות הברית ב-1990. רות' הרשים את הבמאי האמריקאי קוונטין טרנטינו שהציע לו להיבחן לתפקיד בסרט הראשון שלו כבמאי – "כלבי האשמורת". רות' התעקש על התפקיד של מר אורנג' ואכן קיבל אותו. התפקיד סלל לו את הדרך לתפקידים נוספים בהוליווד. ב-1994 טרנטינו ליהק אותו לתפקיד השודד בסרט הפשע שלו "ספרות זולה". ב-1995 לוהק לתפקיד הראשי בקומדיה "ארבעה חדרים". רות' שיחק בנוסף ב-"רוב רוי" לצד ליאם ניסן, תפקיד עליו היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן משנה וזכה בפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה.
הוא שיחק בסרטו של וודי אלן "כולם אומרים אני אוהב אותך" שבו הוא הפגין את יכולותיו הקומיות והמוזיקליות.
ב-1999 רות' ביים את הסרט "אזור מלחמה" (The War Zone), שנעשה על פי הספר של אלכסנדר סטיוארט.
ב-2001 כיכב רות' בסרטו של טים ברטון "כוכב הקופים". רות' ויתר באותה שנה על תפקיד סוורוס סנייפ בסרטי הארי פוטר.
ב- 2008 הופיע בסרטו של לואי לטריה "הענק הירוק" (הסרט השני של ה-MCU) בתור אמיל בלונסקי, האלטר איגו של האבומניישן.
רות' שיחק בין השנים 2009–2011 בסדרת הטלוויזיה "שקר לי" של רשת "פוקס" בה הוא מגלם את דמותו של ד"ר קאל לייטמן.
ב-2014 שיחק בדרמה ההיסטורית "סלמה" של אווה דוברני בתפקיד מושל מדינת אלבמה ג'ורג' וולאס.
בשנת 2019 כיכב רות' בסרט הדרמה "שיר השמות", בבימויו של פרנסואה ז'יראר, זהו עיבוד לרומן בעל אותו שם מאת נורמן לברכט. באותה שנה גם כיכב בסרט הדרמה "פנים רבות לאמת".
ב- 2022 חזר לגלם את דמותו של אמיל בלונסקי (אבומניישן) בסדרה "שי-האלק: עורכת דין בשירות החוק".
חיים אישיים

ב-1983 נולד ג'ק, בן משותף לרות' וללורי בייקר. ב-1993 הוא התחתן עם ניקי באטלר ולהם שני ילדים. בנם קורמק נפטר ב-16 באוקטובר 2022, בגיל 25, ממחלת הסרטן.
מסרטיו כשחקן

Made In Britain‏ (1982)
Meantime‏ (1983)
The Hit‏ (1984)
Murder With Mirrors‏ (1985)
Return to Waterloo‏ (1985)
Metamorphosis‏ (1987)
Twice Upon a Time‏ (1988)
עולם נפרד (1988)
To Kill a Priest‏ (1988)
Coppers‏ (1988)
Knuckle‏ (1988)
הטבח, הגנב, אשתו והמאהבת (1998)
וינסנט ותיאו (1990)
Farendj‏ (1990)
רוזנקרנץ וגילדנשטרן מתים (1990)
משחקים בבית הקברות (1992)
כלבי אשמורת (1992)
Common Pursuit‏ (1992)
Backsliding‏ (1992)
Bodies, Rest & Motion‏ (1993)
Murder in the Heartland‏ (1993)
El Marido perfecto‏ (1993)
Heart of Darkness‏ (1994)
ספרות זולה (1994)
אודסה הקטנה (1994)
אסירים (1994)
רוב רוי (1995)
ארבעה חדרים (1995)
Mocking the Cosmos‏ (1996)
ללא דרך חזרה (1996)
כולם אומרים אני אוהב אותך (1996)
גרידלוק'ד‏ (1997)
כבודו של גנגסטר (1997)
Deceiver‏ (1997)
על חיות ובני אדם (1997)
אגדת הפסנתרן (1998)
מלון מיליון הדולר (2000)
ואטל‏ (2000)
מספרי מזל (2000)
כוכב הקופים (2001)
ניצחון אמיתי (2001)
המוסקיטר (2001)
Emmett's Mark‏ (2002)
Whatever We Do‏ (2003)
To Kill a King‏ (2003)
אל הארץ היפה (2004)
With It‏ (2004)
סילבר סיטי (2004)
Nouvelle-France‏ (2004)
הסימן האחרון (2005)
אל תבוא להקיש (2005)
מים אפלים (2005)
הימור גורלי‏ (2006)
My Blueberry Nights‏ (2007)
שטח בתולין (2007)
Youth Without Youth‏ (2007)
Funny Games‏ (2007)
הענק הירוק‏ (2008)
פיט סמולס מת (2010)
עסקה מגונה (2012)
שבורה (2012)
פיתול מושלם (2013)
סלמה (2014)
October Gale‏ (2014)
Chronic‏ (2015)
הארדקור הנרי (2015)
הגבר המושלם (2015)
שמונת השנואים (2016)
רילינגטון פלייס (2016)
1 Mile to You‏ (2017)
הבריטים באים (2018)
פנים רבות לאמת (2019)
שיר השמות (2019)
The Misfits‏ (2021)
האי של ברגמן (2021)
שקיעת החמה (2021)
Sundown‏ (2022)
תחייה (2022)
There Are No Saints‏ (2022)
כנופיית ברמינגהאם (2025)
Tornado‏ (2025)
Punch‏ (TBA)
Classified‏ (TBA)
מסרטיו כשחקן > טלוויזיה

A Fine Romance ‏ (אנ') (1989) בתפקיד "היגואר"
אחרי הצונאמי (2006) בתפקיד: ניק פרייזר
שקר לי (2009) - בתפקיד: פרופ' דניאל לייטמן
זאב הים (2009) - בתפקיד: מוות לרסן
קלונדייק (2014) - בתפקיד: "הסופר"
טין סטאר (2020-2017) - בתפקיד: ג'ים וורט
שי-האלק: עורכת דין בשירות החוק (2022) - בתפקיד: אבומיניישן
Last King of the Cross‏ (2023) - בתפקיד: עזרא שיפמן.
מסרטיו כבמאי

"אזור מלחמה" (1999)
הערות שוליים

↑  Catherine Shoard, Tim Roth: who's the daddy?, The Guardian, ‏20 May 2012
↑  Catherine Shoard, Tim Roth: my father and I were abused by my grandfather, The Guardian, ‏5 Dec 2016
↑  חגי לוי, מנה עיקרית - ״הטבח, הגנב, אשתו ומאהבה״ - קולנוע סינמה 1 קלאב, תל־אביב, חדשות, 22 בנובמבר 1990
↑  חגי לוי, סרט / מה כבר אפשר והוסיף?, חדשות, 9 באוגוסט 1993
↑  על הסרט "אזור מלחמה"
↑  יעל שוב, קוף שחור, קוף לבן, באתר הארץ, 30 באוגוסט 2001
↑  אורי קליין, "שיר השמות", סרט שהופך את הזיכרון למוזיקה, באתר הארץ, 9 במרץ 2020
↑  אורי קליין, "פנים רבות לאמת": הליברליות של הדמויות ושל הצופים עומדת למבחן בסרט הזה, באתר הארץ, 7 בספטמבר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007327511305171  PLWABN: 9810560240505606  BNE: XX1167026  BnF: cb14001536b (data)  CiNii: DA12924878  GND: 129579718  ICCU: RAVV099737  ISNI: 0000 0001 2321 1781  LCCN: no95048300  LNB: 000245297  MusicBrainz: 669982b2-97e5-46b1-a8e1-7415c6c44dd0  NKC: pna2005261935  NLK: KAC201422817  NTA: 110010191  SNAC: w6km07jc  SUDOC: 059505281  VIAF: 85081586   WorldCat (עם VIAF): 85081586
אורות הבמה

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  צ'ארלי צ'פלין 
 הופק בידי:  צ'ארלי צ'פלין 
 תסריט:  צ'ארלי צ'פלין 
 שחקנים ראשיים:  צ'ארלי צ'פלין אונה או'ניל ג'וזפין צ'פלין מייקל צ'פלין סיריל דלבנטי Charley Rogers הארולד מילר קולין קני פלורנס ויקס פרנק מיליס Billy Curtis פרנק האגני André Eglevsky סנוב פולארד Wheeler Dryden באסטר קיטון סידני צ'פלין נייג'ל ברוס קלייר בלום מרג'ורי בנט לאונרד מודי ג'רלדין צ'פלין נורמן לויד מליסה היידן עדנה פורביינס צ'ארלס צ'פלין 
 מוזיקה:  צ'ארלי צ'פלין 
 צילום:  קרל שטרוס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  יונייטד ארטיסטס 
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, הוצאה ביתית, הפצה לאולמות הקולנוע, שידורים 
 הקרנת בכורה:  16 באוקטובר 1952 
 משך הקרנה:  137 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  דרמה קומית, סרט דרמה, סרט מוזיקלי 
 מקום התרחשות:  לונדון 
 פרסים:  פרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר (צ'ארלי צ'פלין, Raymond Rasch, Larry Russell)  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
אורות הבמה (באנגלית: Limelight) הוא סרט משנת 1952 שנכתב, בוים והופק על ידי צ'ארלי צ'פלין, שגם שיחק בו בתפקיד הראשי; צ'פלין אף הלחין את המוזיקה המקורית של הסרט ושימש כאחד מהכוריאוגרפים ומהמעבדים המוזיקליים שלו.
תקציר עלילה

באורות הבמה מגלם צ'פלין את דמותו של קאלוֵורו, בדרן וודוויל שהיה פעם מלך הבמה. עתה, לאחר שנים רבות, חולה, עזוב ונשכח, הוא שותה עצמו למוות כדי לשכוח את עלבונו, עד שלחייו נכנסת תרזה (קלייר בלום), רקדנית צעירה, שרגליה קורסות תחתיה מפחד ההצלחה. שני ההפכים: המלך שהודח, והצעירה הפוחדת להצליח, הזקן והצעירה, מסייעים זה לזה להתגבר על פחדיהם ובדרך אף מתאהבים בדרך חרדה ומבוהלת. בסוף הסרט, עולה קאלוורו על הבמה למופע גדול אחרון עם בן זוגו משכבר הימים (באסטר קיטון). אחרי שהוא יורד מן הבמה, גווע, הוא מבקש לצפות בתרזה, המצליחה סוף-סוף לרקוד, ומת. מותו של קאלוורו הוא כמובן סמל, לצ'פלין עצמו, לדורו ולסוג האמנות שייצג.
שחקנים

| שם השחקן | שם הדמות |
| --- | --- |
צ'ארלי צ'פלין: קאלוורו
קלייר בלום: טרי
ניג'ל ברוס: פוסטאנט
באסטר קיטון: השותף של קאלוורו
סידני אירל צ'פלין: נוויל
נורמן לויד: בודלינק
מליסה היידן: הרקדנית שרקדה עם טרי
ג'רלדין צ'פלין: ילדה קטנה בסצנת הפתיחה
ג'אוספין צ'פלין: ילדה בסצנת הפתיחה
צ'ארלס צ'אפלין הבן: קלאוון
מייקל צ'פלין: ילד בסצנת הפתיחה
אונה או'ניל: אקסטרה
ינטל

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  סיפור של יצחק בשביס-זינגר
 בימוי:  ברברה סטרייסנד
 הופק בידי:  ראסטי למורנד 
 תסריט:  ג'ק רוזנטל וברברה סטרייסנד
 עריכה:  טרי רוולינגס 
 שחקנים ראשיים:  ברברה סטרייסנד, מנדי פטינקין, איימי אירווינג, נחמיה פרסוף
 מוזיקה:  מישל לגראן 
 צילום:  דייוויד ווטקין 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Barwood Films, יונייטד ארטיסטס 
 חברה מפיצה:  מטרו גולדווין מאייר, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  30 במרץ 1984 
 משך הקרנה:  132 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט רומנטי, סרט דרמה, סרט מוזיקלי
 מקום התרחשות:  פולין 
 תקציב:  12,000,000‏$
 הכנסות:  40,218,899‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   yentl
 פרסים:  פרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר (מישל לגראן, אלן ברגמן, מרילין ברגמן)  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
ינטל (באנגלית: Yentl) הוא סרט מחזמר דרמטי אמריקאי, משנת 1983 בבימויה ובכיכובה של השחקנית היהודייה ברברה סטרייסנד. התסריט שנכתב על ידי סטרייסנד יחד עם ג'ק רוזנטל, מבוסס על סיפורו של יצחק בשביס-זינגר "ינטל בחור ישיבה" ועוסק במעמד האישה ביהדות ובעיקר באופן ההתמודדות של האישה היהודייה עם גישת הממסד הדתי לחינוכה. הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב.
תקציר העלילה

ינטל (ברברה סטרייסנד) היא בתו של רבי מנדל (נחמיה פרסוף), מלמד כפרי דתי אדוק. היא חיה בשטעטל טיפוסי בפולין של תחילת המאה העשרים. אביה האלמן מלמד אותה בסתר את רזי התורה והתלמוד, תחום השמור לבנים בלבד. כאשר נפטר אביה והיא נוכחת בפינוי חפציו של אביה, ביניהם כל ארון ספרי הקודש, היא מקצצת שערה, מתחזה לבחור ועוזבת את ביתה על מנת למצוא לעצמה מקום בישיבה. היא קוראת לעצמה "אנשל" (שמו של אחיה המנוח) ומתחברת במסעה לאביגדור (מנדי פטינקין), מי שנחשב לעילוי בקרב תלמידי הישיבה ולומדת איתו בחברותא בישיבה שלו. אביגדור מצא שידוך להדס (איימי אירווינג), בת יחידה ממשפחה מבוססת, מעט לפני פגישתו בינטל, ורואה ב"אנשל" חבר טוב. ינטל מצידה נמצאת בדילמה בין הקשר הרגשי שהיא חשה כלפי אביגדור (שאינו יודע שהיא אשה) לבין תשוקתה ללימוד. לאחר שמשפחת הכלה מגלה שאחיו של אביגדור התאבד, מתבטל השידוך שלו והוא מציע ל"אנשל" להתחתן עם המשודכת לו, הדס. ינטל מתנגדת בתחילה אך לבסוף מסכימה ו"מתחתנת". לבסוף מספרת ינטל לאביגדור שאיננה בחור והיא מתוודה באהבתה אליו וגם הוא מספר שהוא אוהב אותה. אביגדור מציע לינטל להפסיק להתחזות לגבר, להתחתן איתו ולהמשיך ללמוד איתו תורה בסתר, אך ינטל לא מעוניינת ללמוד בסתר אלא בגלוי ועל כך השניים נפרדים.
הפקה

הפקת "ינטל" הייתה תהליך ארוך ומפרך שנמשך למעלה מ-15 שנים.
סטרייסנד רצתה להסריט את סיפורו של יצחק בשביס זינגר "ינטל, בחור הישיבה" לאחר שקראה אותו, בשנת 1968. זאת לאחר שהפקת הסרט  מצחיקונת הסתיימה. כבר ב-1969 רכשה סטרייסנד את זכויות ההסרטה והייתה אמורה לגלם את התפקיד הראשי. חברת ההפקה First Artists שכרה את הבמאי הצ'כוסלובקי איוון פאסר בשנת 1971 לבימוי הסרט. זינגר כתב את התסריט והעניק לסרט את השם "מסכות" (Masquerades), אולם הוא סבר שסטריסנד מבוגרת מדי לתפקיד ופרסומה הרב יזיק לאמינות הדמות. על כן, הוא נסוג מן ההפקה.
ב-1973 הקריאה סטרייסנד את סיפורו של זינגר לבן-זוגה דאז, המפיק ג'ון פיטרס, כדי לזכות בתמיכתו בסרט. אולם, בדומה לפאסר, סבר פיטרס שסטרייסנד מבוגרת ונשית מדי מכדי למלא בצורה משכנעת את הדמות בסרט. בשנת 1976, לאחר השלמת "כוכב נולד", השתכנעה סטרייסנד שהיא מבוגרת מדי לתפקיד ינטל, והחליטה לשמש כבמאית בלבד. האולפנים סירבו לממן את הסרט מחשש שסטרייסנד, חסרת הניסיון בבימוי לא תעמוד במשימה של יצירת סרט בתקציב גדול. בנוסף, לפי סטרייסנד, האולפנים דחו את הסרט בטענה ש"אינו מסחרי דיו" משום שהוא "אתני מדי". בשנת 1978 הציעו חבריה של סטרייסנד, אלן ומרילין ברגמן, לשכתב את הסרט למחזמר. הם קיוו כי למחזמר בכיכובה של סטרייסנד יש סיכויים טובים יותר להתקבל בקרב האולפן.
סטרייסנד התחפשה לגבר ונכנסה לביתו של בן זוגה. לאחר שזה סבר שמדובר בפורץ זכר, השתכנע פיטר ביכולתה לשחק גבר והסכים לחתום על חוזה הפקה לשלוש שנים עם חברת אוריון (Orion Pictures) במרץ 1978. כדי להתגבר על בעיית הגיל של ינטל, שונה גילה בתסריט מ-16 ל-26.
בשנת 1979 הגיעה סטרייסנד להסכם עם אוריון לפיו היא תהיה הבמאית וגם תשחק בתפקיד הראשי. היא עבדה באותה תקופה עם תסריט של טד אלן, אך זנחה את רובו, תוך שמירה על הקטעים המוזיקליים. הסרט היה אמור להיות מופק על ידי חבריו ושותפיו של סטרייסנד, ג'ואן מרשל אשבי וג'ון פיטרס. כהכנה לסרט חקרה סטרייסנד באופן מעמיק טקסים ביהדות, למדה תורה והתייעצה עם רבנים רבים. את הרב לפין מינתה סטרייסנד כיועץ הראשי לענייני יהדות.
אוריון הכריזה על הפקת "ינטל" כסרט הבכורה בבימויה של סטרייסנד בסוף קיץ 1980. סטרייסנד יצאה לפראג עם מצלמת Super-8, חיפשה מיקומים לצילום ואף צילמה את עצמה מטיילת בעיר לבושה בבגדי בחור ישיבה וברקע קטעים מן הפסקול.
בעקבות הפקת המערבון "שערי החופש" בשנת 1980, שנכשל בקופות וגרם להפסדים של 35 מיליון דולר, החליטו באוריון להקפיא כל הפקה שתקציבה גבוה מ-10 מיליון (באותה על הוקצבו לינטל 14 מיליון). הסרט נדחה מספר פעמים עד שג'ון פיטרס, פיטר גרובר וניל בוגארט הקימו את חברת ההפקה PolyGram Pictures, שהסכימה להפיק את הסרט. עם זאת, בשל הבדלים יצירתיים ומחלוקות אישיות בין סטרייסנד לפיטרס, שוב נגנז הסרט.
לאחר מיזוג אולפני יונייטד ארטיסטס ומטרו גולדווין מאייר, ובראשם פרדי פילדס ודייוויד ביגלמן (סוכנה של סטרייסנד בסוף שנות השישים), החלה הפקת הסרט ב-14 באפריל 1982 באולפני לי אינטרנשיונל בלונדון, לאחר 15 שנים ו-20 תסריטים שונים. הצילומים הסתיימו באוקטובר אותה שנה. לסרט אושר תקציב של 14.5 מיליון דולר, אולם ההפקה עלתה 1.5 מיליון דולר מעבר לתקציב שהוסכם. את ההפרש נאלצה סטרייסנד לקזז משכרה, זאת על פי ההסכם עם האולפן.
המחזה בתיאטרון בישראל

בעקבות הצלחתו הגדולה של הסרט בארץ, העלה התיאטרון הקאמרי בסוף 2009 את ההפקה שלו לסרט המוזיקלי בשיתוף תיאטרון חיפה. את המחזה ביים משה קפטן, שהתבסס על העיבוד הבימתי של בשביס זינגר ולאה נפולין. דן אלמגור תרגם מאנגלית וכתב את הפזמונים למוזיקה מקורית של יוסי בן נון. השחקנית והזמרת אולה שור-סלקטר שיחקה את התפקיד הראשי והשחקן יחזקאל לזרוב שיחק את אביגדור. התפאורה עוצבה על ידי רוני תורן. ההפקה התקבלה בברכה על ידי הקהל וגם על ידי המבקרים. בהמשך  ההצגה ירדה ועלתה מחדש ב-2022, הפעם בכיכובן של רוני דלומי והילה שלו (לחלופין) בתפקיד ינטל ואלכס קרול בתפקיד אביגדור בבימויו של רפי ניב ועיצוב תפאורה של סבטלנה ברגר.
ב-2022 בוצעה אותה הצגה באופן מסחרי על ידי תלמידי שנה ג' של בית הספר למשחק בית צבי בבימויה של מאיה שעיה.
קברט (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  בוב פוסי 
 הופק בידי:  בוב פוסי
 תסריט:  כריסטופר אישרווד, ג'ון ואן דרוטן
 עריכה:  דייווד ברטרטון 
 שחקנים ראשיים:  לייזה מינלי, מייקל יורק, ג'ואל גריי, הלן ויטה
 מוזיקה:  ג'ון קנדר, פרד אב 
 צילום:  ג'פרי אנסוורת' 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Monogram Pictures 
 חברה מפיצה:  MGM
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  13 בפברואר 1972
 משך הקרנה:  124 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מוזיקלי, סרט להט"בי, סרט דרמה 
 מקום התרחשות:  ברלין 
 פרסים:  8 פרסי אוסקר
 דף הסרט ב־IMDb
 
קברט (באנגלית: Cabaret) הוא סרט מוזיקלי משנת 1972, אשר ביים בוב פוסי, ומככבים בו לייזה מינלי, מייקל יורק, וג'ואל גריי. עלילת הסרט מתרחשת ברפובליקת ויימאר בשנת 1931, מעט לפני עליית הנאצים לשלטון.
עלילתו של הסרט מבוססת על המחזמר קברט משנת 1966 מאת ג'ון קאנדר ופרד אב, שהתבסס בתורו על הנובלה "פרידה מברלין", שהתפרסמה בספר סיפורי ברלין מאת כריסטופר אישרווד. הוא מצולם ברובו בתאורה חשוכה, שמשווה לו תחושה של פילם נואר, וזאת אף על פי שצולם בצבע.
הסרט זכה בשמונה פרסי אוסקר (אחרי מועמדות ל-10 אוסקרים). ב-2006 הוכתר הסרט כחמישי ברשימת מחזות-הזמר הטובים של ארצות הברית.