stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גרגורי מיקס

גרגורי ולדון מיקס (באנגלית: Gregory Weldon Meeks; נולד ב-25 בספטמבר 1953) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של מדינת ניו יורק, מאז פברואר 1998. בשנים 1998–2013 נספר מחוזו של מיקס כמחוז הקונגרס השישי. מיקס, חבר המפלגה הדמוקרטית, מייצג את דרום-מזרח קווינס שבעיר ניו יורק. במהלך הקונגרס ה-117 של ארצות הברית כיהן כיו"ר ועדת החוץ של בית הנבחרים של ארצות הברית.
ביוגרפיה

מיקס נולד במזרח הארלם וגדל במיזם דיור ציבורי. הוא בעל תואר ראשון מאוניברסיטת אדלפי (Adelphi University) ותואר שני במשפטים מאוניברסיטת הווארד. בצעירותו עבד מיקס כעוזר תובע מחוזי וכעוזר התובע המיוחד לדיני סמים בעיריית ניו יורק, בטרם הצטרף לוועדת החקירות בנושא התנהגות בלתי הולמת ופשע מאורגן. לאחר מכן הוא היה שופט מפקח על מערכת הפיצויים לעובדי מדינת ניו יורק. מיקס היה חבר באספה המדינתית של ניו יורק בשנים 1993–1998 כנציג מחוז הבחירה ה-31. בראשית פברואר 1998 מיקס הושבע לתפקידו בקונגרס של ארצות הברית.
הוא תומך בביטוח לאומי ובמדיקר, ודוגל בשאיפה לאזן את תקציב המדינה הפדרלי לצד הורדת החוב הלאומי תוך ניתוב כספים לחינוך, הגנת הסביבה וביטחון לאומי. הוא מתנגד להפרטת הביטוח הלאומי. הוא נמנה בין התומכים הנחרצים ביותר של חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה ופעל בעבר לקידום הרחבת החוק והרחבתה של תוכנית ביטוח בריאות הילדים בארצות הברית. הוא פעל גם להגדלת המימון הפדרלי עבור תחומי מחקר להאצת רקיחת תרופות. מיקס תומך נלהב בזכות להפיל, ולאורך כל הקריירה שלו בקונגרס הביע תמיכה בארגון "הורות מתוכננת".
ב-25 באוגוסט 2007, סילבסטר רייס, יו"ר ועדת המודיעין של בית הנבחרים, וארבעה חברי קונגרס אחרים ביקרו חיילים אמריקאים שהוצבו בדרום הפיליפינים כדי לסקור את יחסי ארצות הברית–הפיליפינים. רייס עמד בראש המשלחת הדו-מפלגתית, שכללה את רודני פרילינגהייזן, מיקס, הת'ר וילסון ודאץ' רופרספרגר. הם נסעו לבסיס כוח המשימה המיוחד המשותף לפיליפינים (JSOTFP), גוף בהנהגת הכוחות המזוינים של ארצות הברית, שמכשיר חיילים פיליפינים נגד טרור באזור בראנגאיי.
מיקס תמך בתוכניות האזנות הסתר נטולות-הצו של ממשל ג'ורג' ווקר בוש. במהלך בחירות 2008 ניצב מיקס במסע בחירות טלוויזיוני לימינו של אניבאל אסבדו וילה, מושל פוארטו ריקו. באותה התקופה דיווח העיתון "הניו יורק טיימס" כי מיקס משתמש באפשרות לנצל את כספי משלם המיסים כדי לשכור רכב לשירותו כחבר הקונגרס. אפשרות זו אינה קיימת עבור חברי הסנאט של ארצות הברית. רבים מחברי בית הנבחרים מעדיפים לוותר על טובת הנאה זו, אך מיקס שילם את השכירות היקרה ביותר בקרב חברי בית הנבחרים שכן מנצלים את האפשרות. הוא השתמש בכספים ציבוריים כדי לשכור דגם לקסוס LS 460 שנת 2007 בעבור 998 דולר אמריקאי לחודש.
בשנת 2013, הארגון הלא-מפלגתי "אזרחים לאחריות ואתיקה בוושינגטון" בחר במיקס כאחד הפוליטיקאים המושחתים ביותר בוושינגטון. זאת כתוצאה מטענות לפיהן רכש בית מגורים בסכום של למעלה מ-150 אלף דולר פחות מכפי שהיה שווה, נפגש עם נשיא ונצואלה לשעבר הוגו צ'אווס בשם תורם פוליטי, והימנעותו מפרסום גילוי נאות בלקיחת הלוואה פרטית בדו"חות רשמיים של הקונגרס. ב-3 במרץ 2015 הטיל חרם על נאומו של ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו בפני הקונגרס ערב הבחירות לכנסת העשרים.
ביולי 2020, לאחר הפסדו בבחירות המקדימות של אליוט אנגל, יו"ר ועדת החוץ של בית הנבחרים, הכריז מיקס על מועמדותו לתפקיד יושב הראש. ב-3 בדצמבר אותה שנה גבר מיקס על עמיתו חואקין קסטרו ונכנס לתפקיד מיד עם התכנסות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית.
הוא השתתף במשלחת האמריקאית למזרח אסיה, בראשות ננסי פלוסי, יושבת ראש בית הנבחרים, ששהתה שם בחודש אוגוסט 2022. בין 2 באוגוסט ל-3 באוגוסט המשלחת שהתה גם בטאיוואן.
הערות שוליים

↑  ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית)
↑  ריימונד הרננדז, What Would You Drive, if the Taxpayers Paid?, באתר הניו יורק טיימס, 1 במאי 2008 (באנגלית)
↑  אריאל כהנא, המינוי שישפיע על יחסי ארה"ב-ישראל?, באתר ישראל היום, 4 בדצמבר 2020
↑  Nancy Pelosi lands in Taiwan amid threats of Chinese retaliation - CNNPolitics, web.archive.org, ‏2022-08-04
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0003 9993 0197  LCCN: no2013003140  SNAC: w6f58dgv  US Congress: M001137  VIAF: 295494961   WorldCat (עם VIAF): 295494961
א-בה-גא-ד!

| --- | --- |
 סוגה:  חינוכי ילדים מוזיקלי
 כותבים:  שחר סינטר
 בימוי:  משה קפטן
 שחקנים:  טל נרובאי יעל בדש מיטל סלקמון מקס אולארצ'יק
 ארץ מקור:  ישראל 
 שפות:  עברית 
 מספר עונות:  3
 מספר פרקים:  16
 הפקה
 מפיק:  עמית ששון
 צלמים:  איציק אסף שמיל זיו רן ספיר בועז ירון
 אורך פרק:  12 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ הופ!
 תקופת שידור מקורית:  25 בדצמבר 2008 – 2009
 
א-בה-גא-ד! היא סדרת ילדים חינוכית ישראלית ששודרה בערוץ הופ! בין השנים 2008 ל-2009. הסדרה עוקבת אחר להקה הכוללת ארבעה חברים: אריאל (בגילומה של טל נרובאי), בר (בגילומה של יעל בדש), גמבי (בגילומה של מיטל סלקמון) ודן-דן (בגילומו של מקס אולארצ'יק). כל פרק מתמקד בפעילויות שונות כמו שירה, ריקוד, ומשחק, ומלווה בלימוד על אורח חיים בריא.
עלילה

הסדרה עוקבת אחר להקה ובה ארבעה חברים: אריאל, בר, גמבי ודן-דן. בכל פרק הם שרים, רוקדים, משחקים וגם לומדים על אורח חיים בריא.
שתי העונות הראשונות צולמו בתוך אולפן עם קהל של ילדים בלבד.
העונה האחרונה עסקה בחיסכון במים וצולמה בבמה פתוחה מול קהל של הורים וילדים.
דמויות

טל נרובאי – אריאל
יעל בדש – בר
מיטל סלקמון – גמבי
מקס אולארצ'יק – דן-דן
דוב בער צאמבער

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 
 פטירה:  1884
 
הרב דב בער צאמבער (צוֹמְבֶּר; בגרמנית: Bernhard Zomber; תקפ"א-תרמ"ד 1821–1884) היה רב חוקר ודיין בעיר ברלין.
ביוגרפיה

נולד בלאסק בשנת תקפ"א (1821), למד מפי רבי יעקב שמחה רפיש ורבי יעקב אטלינגר. 
למד בחברותא עם הרב מיכאל זקש.
בשנת תרל"א (1871) מונה למורה ראשי ללימודי התלמוד בבית המדרש לרבנים בברלין [אולם בפועל בית המדרש לא נפתח עד שנת תרל"ד (1874)].
כתביו

בשנת תר"כ הוציא לאור לראשונה [יחד עם אפרים הערץ] את ספר שיטה מקובצת על מסכת נדרים, הקדמתו והגהותיו לספר זה נדפסו גם במהדורות הבאות של הספר.
בשנת תרכ"ד (1864) הוציא לאור מכת"י הלכות פסחים לרבי יצחק אבן גיאת, עם ביאור דבר הלכה.
בשנת תרכ"ז (1867) הדפיס קונטרס בשם "מאמר על פירוש רש"י להמסכתות נדרים ומועד קטן" להוכיח כי פירוש רש"י למסכת מועד קטן הוא אכן מאת רש"י.
בשנת תר"ל (1870) הדפיס קונטרס בשם "מורה דרך" להוכיח את ייחוסו של פירוש רש"י על מסכת מועד קטן. הרב נתן נטע רבינוביץ השיב על דבריו בקונטרס "מורה המורה".
כתבים נוספים ממנו נדפסו בכתבי העת של אותה תקופה, כגון המגיד.
לקריאה נוספת

יצחק ברוידה וג'וזף ג'ייקובס, ‏"צומבר, ברנהרד בר", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
הערות שוליים

↑  מזכירו בהקדמה לחיבור דבר הלכה על הלכות פסחים לר"י גיאת
↑  ספר עיר לסק וחכמיה עמוד עו
↑  ראה משה אביגדור שולוואס, בית המדרש לרבנים בברלין - חלק א', באתר "דעת"
יצחק איציק אוירבך

|   |
| --- | --- |
 פטירה:  1847
 
הרב יצחק איציק אוירבך (? – ז' באדר תר"ז, 1847) היה רבה של לונטשיץ בפולין.
קורותיו

בנו של הרב חיים אוירבך, בעל "דברי משפט", שכיהן כרבה של לונטשיץ. נישא להענא, בת זאב וולף מזאלשין. בשנת תקע"ה נולד בנו הבכור הרב מאיר אוירבך. כעבור זמן קצר נפטרה אשתו והוא נישא בשנית. כיהן כרב בעיירה דוברי שבמחוז קאליש ולאחר מכן כרב ואב"ד בפלוצק.
בט' באלול תקצ"ט חלה אביו והוא הובהל מפלוצק ללונטשיץ כדי לשהות במחיצת אביו הנוטה למות. כעבור שלושה ימים, בי"ב באלול תקצ"ט, נפטר. הרב יצחק איציק היה ראשון הסופדים ואחריו בנו הרב מאיר אוירבך.
לפני מותו ציווה הרב חיים אוירבך שעל כס הרבנות בלונטשיץ יישב בנו. אף על פי שרבי יצחק איציק כיהן כרב בפלוצק, שנחשבה משרה רבנית מכובדת, הוא עזב את רבנותו בפלוצק כדי למלא את מקום אביו כרבה של לונטשיץ. הוא הקים בה ישיבה שמנתה מאות תלמידים. בין התלמידים רבי חנוך הניך הכהן לוין.
חיבר ספר בירורי הלכה על סדר ארבעת חלקי השולחן ערוך והנציח בו את שם אביו - "דברי חיים".
משפחתו

השאיר אחריו ארבעה בנים ובת. בנו הבכור הוא הרב מאיר אוירבך. על פי מצוות הרב חיים אוירבך שצאצאיו ימשיכו את שושלת הרבנות בלונטשיץ, לאחר מותו של רבי יצחק איציק פנו ראשי הקהילה לבנו רבי מאיר בהצעה לרשת את משרת אביו, אך סמוך לאותו זמן התמנה כרבה של קולו (Koło). רבי מאיר אוירבך, שהתייתם בינקותו ולא הכיר את אמו, הנציח בשם ספרו, "אמרי בינה", את זכר הוריו: "בינה" ראשי תיבות בן יצחק הענא.
ספרו

יצחק איציק אוירבך, שו"ת דברי חיים, [קראטאשין] תר"י לערך, באתר היברובוקס
הערות שוליים

↑  השם הראשון "אמרי" הוא אותיות שמו "מאיר".
יעקב שמחה רפיש

| --- | --- |

תצלום דיוקנו של הרב יעקב שמחה רפיש, ראשית שנות השבעים של המאה ה-19 לערך
 לידה:  1807 ראביץ', רפובליקת פולין 
 פטירה:  9 באפריל 1877 (בגיל 70 בערך) קמפנו, הרייך הגרמני 
 מדינה:  ממלכת פרוסיה 
 תקופת הפעילות:  ? – 9 באפריל 1877 
 
 חתימה:   
 
רבי יעקב שמחה רפיש (בכתיב יידי: רעהפיש; ה'תקס"ז, 1807 - כ"ו בניסן ה'תרל"ז, 9 באפריל 1877) היה ראב"ד ורב העיר קמפנו (אנ') בפרוסיה. ממקורביו של רבי עקיבא איגר, ומחבר הספרים "שערי שמחה" ו"משכן העדות".
ביוגרפיה

נולד בראביץ' שבפרוסיה לרב משה רפיש. למד מפי רבי אליעזר ליפמן ראוויטשער [=מראביץ'] שהיה דיין בליסא. נישא לבת העיר קמפנו (אנ') הסמוכה לפוזנא ועבר להתגורר בעיר.
בגיל צעיר (בסביבות 1827) התמנה כראש בית הדין של קמפנו. לאחר פטירת רב העיר, רבי יוסף שמואל לנדוי (מחבר "משכן שילה" ו"גורן אטד") בשנת ה'תקצ"ו, 1835, מילא את מקומו עד שנת ה'ת"ר, 1840. בפברואר 1840 התמודד מולו בבחירות לרבנות העיר, המלבי"ם, וניצח. הוא שב למשרת הראב"ד ושיתף פעולה עם המלבי"ם בהנהגת הקהילה. בסך הכל כיהן ברבנות בקמפנו במשך חמישים שנה, בישיבה שניהל בעיר העביר שיעורים קבועים ורבים מתלמידיו נסמכו לרבנות.
במשרה זו כיהן עד פטירתו בכ"ו בניסן ה'תרל"ז, 9 באפריל 1877.
כתביו

ספרו "משכן העדות" העוסק בענייני עדות זכה להסכמתו של רבה של פוזנא, רבי עקיבא איגר, ושל חתנו רבי משה סופר. הרב רפיש היה אז בן שלושים, אך בחייו נדפסו רק המבוא וההסכמות לצורך גיוס "פרענומעראנטן", והוא לא הצליח להדפיס את ספריו. ספרו "שערי שמחה" נדפס לאחר פטירתו בידי ידידו-תלמידו הרב אברהם בנימין זילברברג מווירשוב וספרו "משכן העדות" נדפס בידי בנו הרב חיים יעקב נפתלי זילברברג שהיה אף הוא תלמידו של הרב רפיש.
מלבד ספריו, נשתמרו תשובות אליו וממנו בספרי רבני זמנו, כמו: שו"ת שואל ומשיב של רבי יוסף שאול נתנזון (תליתאה, ג, אבן העזר קיד), זבד טוב של רבי דב בריש פופרש מברודי, אגודת אזוב מדברי (פיוטרקוב תרל"ט) של רבי מיכאל דב ויינגוט.
תלמידיו

הרבנים אברהם בנימין זילברברג וחיים יעקב נפתלי זילברברג מווירשוב שעסקו בההדרת ספריו
הרב שמשון אורנשטיין רבה של קאליש.
הרב דוב בער צאמבער - דיין בברלין
ד"ר דוד רוזין, מהדיר פירוש הרשב"ם למקרא ומורה בבית המדרש לרבנים בברסלאו
לקריאה נוספת

ישראל אברהם גרינבוים, רבי (יעקב) שמחה רעהפיש, בתוך: חכמי פולין, ירושלים תשס"ט עמ' רכד-רכה
Daniel Lewin, Rabbi Jacob Simchah Rehfisch and the Jewish community of Kempen (Posen), Montreal, 1962.
הערות שוליים

↑  לפי עדות בנו, שו"ת רבי שלמה איגר ב, כתבים סימן סב.
↑  יוסף שמואל לנדא, משכן שילה, ורשה, תרפ"ט, באתר היברובוקס
↑  יוסף שמואל לנדא, גורן אטד, ורשה, תקצ"ז, באתר היברובוקס
↑  הרב שלמה אברהם רזכטה, בכורי שלמה, א, פיוטרקוב תרנ"ד, אבן העזר סימן ג אות ח.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007523154605171  GND: 140390464  ISNI: 0000 0000 7695 1612  LCCN: nr91019036  NTA: 297080156  VIAF: 66323727   WorldCat (עם VIAF): 66323727 
"דרוש" מאת יעקב שמחה רעהפיש, 1839 קרוטושין. לחצו על התמונה לדפדוף בספר מעמוד 1
"ספר שערי שמחה" מאת יעקב שמחה רעהפיש, 1877 ורשה. לחצו על התמונה לדפדוף בספר מעמוד 1
גילי ורנר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 באוקטובר 1973 (בן 51) חיפה, ישראל ישראל
 שם במה:  גילי בא לבקר
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1995
 עיסוק:  שחקן
 מקום לימודים:  בית צבי  המכללה האקדמית עמק יזרעאל 
 פרופיל ב-IMDb
 
גיל (גילי) ורנר (נולד ב-16 באוקטובר 1973) הוא שחקן, קומיקאי וכוכב ילדים ישראלי. מוכר בעיקר בשם הבמה "גילי בא לבקר".
ביוגרפיה

ורנר נולד בחיפה וגדל בשכונת הכרמל הצרפתי כילד יחיד להוריו. כילד השתתף בפסטיגל וביצע עם יגאל בשן את השיר "אדוני ראש העיר". בצה"ל שירת בלהקת חיל האוויר. לאחר שהשתחרר למד לתואר ראשון במדעי ההתנהגות במכללת עמק יזרעאל אך לאחר פחות משנה עבר ללמוד משחק בבית צבי והשתתף בהצגות ילדים.
בשנת 1995 שיחק ורנר בקלטת "דגדוגים" בתפקיד השפן הקטן, ובקלטות ובהצגות "טיף וטף", "יובל המבולבל" ,"האריה שאהב תות", "עץ השירים" ועוד. בשנת 2009 החל לגלם את "גילי בא לבקר" בסדרות ובסרטים כגון: "מועדון המאפים הטובים", "גילי בא לבקר - מסע בקשת הרגשות", "טל והחברים", "החברים של גילי בא לבקר" ועוד.
בשנת 1998 השתתף במחזמר "מתנקשים" של תיאטרון בית לסין. באותה שנה השתתף בהצגה "סיסי הנסיכה" בתפקיד מרכזי. בשנת 2000 השתתף במחזמר "סינדרלה". בשנת 2004 השתתף בהצגת הבידור למבוגרים "המאלתרים". באותה שנה הוביל ורנר קמפיין של חברת ״פלאפון״. בשנת 2010 החל להשתתף במופע "מותק של פסטיבל", ובסך הכל השתתף במופע במשך חמש שנים והוביל פרסומת לחברת ״אלעל״ בשנים 2019-2018 השתתף במחזמר "אוליבר טוויסט" בתפקיד פייגין לסירוגין עם טוביה צפיר.
בעשור האחרון גילי נחשב לאמן ילדים מוביל בקרב הקהילות היהודיות בעולם.
בשנים 2012–2016 הגיש את התוכנית "מועדון המאפים הטובים" בערוץ ניק ג'וניור.
בשנת 2013 השתתף בסדרה "כוח בלאגן" ששודרה בערוץ הכוכבים וביוקיד.
בשנת 2017 השתתף בסדרה "ראש גדול" בערוץ KidZ.
חיים אישיים

ורנר נשוי לליאה ואב לארבעה ילדים. מתגורר ברמת השרון.
הערות שוליים

↑  גלית עדות, ‏יהפוך לשיאן ישראל: גילי ורנר יופיע בפעם החמישית בפסטיבל חנוכה, באתר מעריב אונליין, 18 בדצמבר 2016
↑  תומר קרן, כוכב הילדים התורן: "היו ימים שלא היה לי כסף לפלאפל", באתר nrg‏, 21 בספטמבר 2011
↑  גילי ורנר באתר הסוכנות לויטין
התחנה המרכזית של דימונה

תבנית:תחנה מרכזית
התחנה המרכזית של דימונה הייתה מסוף האוטובוסים המרכזי של העיר דימונה. התחנה ממוקמת במרכז העיר, בשדרות הרצל פינת שדרות גולדה מאיר, לא רחוק מצומת הכניסה לעיר. התחנה נחנכה ב-10 במרץ 1976 ותוכננה על ידי האדריכל נחום שני.
היסטוריה

עיריית דימונה. תחילה הוקצה לתחנה שטח של 16 דונם במרכז העיר, מול שכונת מגורים חדשה שתכננו באותה עת האדריכלים דן איתן ויצחק ישר, שנקראה לאחר מכן "שכונת הניצחון". בניית התחנה החלה בשנת 1973 והסתיימה שנה לאחר מכן, אך נחנכה רק ב-1976. העיכוב נבע כנראה מהשפעות מלחמת יום הכיפורים וחסמים ביורוקרטיים. לפי מידע מהארכיון ההיסטורי של אגד, לאחר אירוע החנוכה עוכבה ההפעלה בשבועיים נוספים בגלל קשיים בחיבור התחנה לרשת הטלפונים. התכנית המקורית כללה הקמת מגרש חנייה, מוסך ותחנת דלק לאוטובוסים, וכן מבנה שיכיל שירותים ומזנון לנהגים, משרדים לאגד, חנויות ומסעדה. ראש המועצה באותה תקופה ניסה גם לקדם את הקמתו של מלון ואולם קולנוע בסמוך לשטח התחנה, אך תוכניות אלה לא יצאו אל הפועל.
מבנה

המבנה מורכב מגוש מלבני עם גגון מצחייה רחב, המיועד להגן על הנוסעים מפני תנאי מזג האוויר. הגגון נתמך בקורות במרווחים שווים, היוצרות חלוקה וקצב לאורך המבנה. במקור, הגגון היה עשוי מבטון חשוף צבוע בלבן, והקורות והעמודים בירוק, בהתאם לצבעי המיתוג של "אגד".
אמנות בתחנה

בחזית התחנה משולב קיר אמנות שיצר האמן גרשון קניספל. היצירה, העשויה תבליט אלומיניום, מתארת סצנה תנ"כית של כיבוש וחלוקת הארץ בידי יהושע בן-נון. הסצנה מתייחסת לאזכור דימונה בספר יהושע ומשלבת אלמנטים המרמזים על ההווה, כמו סמל הקריה למחקר גרעיני.
חשיבות תרבותית

שילוב האמנות בתחנה מייצג תופעה רחבה יותר של שילוב אמנות באדריכלות בישראל בשנות ה-60 וה-70. יצירתו של קניספל נועדה להעשיר את חוויית המשתמשים בתחנה ולהעביר מסר תרבותי וחינוכי לתושבי העיר.
מצב נוכחי

התחנה נסגרה ומרבית הקווים אשר עברו בה עוברים כעת בשדרות גולדה מאיר מחוץ לתחנה. קיר האמנות של קניספל שמור יחסית טוב, אם כי מכוסה באבק המדבר.
שירות בתחנה

| קווים עירוניים> קו | קווים עירוניים> מפעילה | קווים עירוניים> מסלול | קווים עירוניים> הערות נוספות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1/1א | אגד | קניון פרץ סנטר – אזור תעשייה, שוק – תחנה מרכזית – נווה דוד – נווה מגן – חכמי ישראל – נווה חורש | ♿ |
| 2/2א | אגד | קניון פרץ סנטר – ערבה – ממשית – בית עלמין – יוספטל – שכונה לדוגמה – אצטדיון – נווה דוד – תחנה מרכזית – מרכז רפואי מיראז | ♿ |
| 12 | אגד | תחנה מרכזית – תחנת רכבת דימונה | לקו זה שלוש נסיעות ביום לכל כיוון אשר מתואמות עם זמני הגעת הרכבת |
| קווים בינעירוניים> קו | קווים בינעירוניים> מפעילה | קווים בינעירוניים> מסלול | קווים בינעירוניים> הערות נוספות |
| --- | --- | --- | --- |
| 47 | מטרופולין | דימונה – ערד |  |
| 66 | מטרופולין | דימונה – אבו קרינאת – ערערה בנגב |  |
| 48/48א | אגד | דימונה – באר שבע, תחנה מרכזית |  |
| 49 | אגד | דימונה – באר שבע, אצטדיון טרנר |  |
| 56/56א | אגד | דימונה – באר שבע, תחנה מרכזית |  |
| 57/57א | אגד | דימונה – מחנה משוואה – ירוחם |  |
| 321 | אגד | דימונה – נאות הכיכר – עין תמר – נווה זוהר – עין בוקק |  |
| 391 | אגד | אילת – דימונה – באר שבע – אשקלון – אשדוד | ניתן לשמור מקומות בקווים אלו |
| 393 | אגד | אילת – דימונה – באר שבע – רחובות – נס ציונה – ראשון לציון – תל אביב-יפו | ניתן לשמור מקומות בקווים אלו |
| 394 | אגד | אילת – דימונה – באר שבע – תל אביב-יפו | ניתן לשמור מקומות בקווים אלו |
| 397 | אגד | אילת – דימונה – באר שבע | ניתן לשמור מקומות בקווים אלו |
| 470 | אגד | דימונה – באר שבע – מחלף חמד – ירושלים | נסיעה אחת ביום |
ראו גם

דימונה
תחנה מרכזית
גרשון קניספל
תחנת הרכבת דימונה
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  מיכאל יעקובסון, סיבוב בתחנה המרכזית של דימונה, באתר WordPress.com, ‏10 במרץ 2023
תבנית:תחבורה בישראל
סביל ווקופ

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  סביל 
 על שם:  ארתור ווקופ 
 מיקום:  ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1938
 תאריך פתיחה רשמי:  1938 
 
 קואורדינטות:  31°46′03″N 35°13′29″E﻿ / ﻿31.767570355274°N 35.224648266114°E﻿ / 31.767570355274; 35.224648266114
  (למפת ירושלים מוגדלת) סביל ווקופ(למפת ירושלים רגילה) סביל ווקופ(למפת הרי ירושלים רגילה) סביל ווקופ(למפת הרי ירושלים מוגדלת) סביל ווקופ
 
סביל ווקופ (מכונה גם משקית ווקופ או רהט ווקופ) הוא סַבִּיל, השוכן ברחוב דוד רמז בירושלים מול תחנת הרכבת הישנה, בסמוך לח'אן הירושלמי ולמרגלות גבעת התנ"ך.
מדובר ברהט כפול עם שתי ברזיות, שניתן לתושבי ירושלים המנדטורית בשנת 1938, כמתנת פרידה לכבוד סיום כהונתו של הנציב העליון סֶר ארתור גרנפל ווקופ. סביל זה ייחודי בכך שהוא סביל מודרני, מהתקופה הבריטית, בעוד שרוב הסבילים בארץ ובירושלים בפרט, נבנו בתקופה הממלוכית והעות'מאנית. סבילים מתקופות אלו קיבלו מים שהגיעו מאזורים גבוהים, מאחר שהמים הגיעו בכח הכבידה, בעיקר מאזור הר חברון, והובאו לירושלים באמות מים. לעומת הסבילים העתיקים, סביל זה קיבל את מימיו ממשאבות מים מרוחקות ולא בהכרח גבוהות גאוגרפית ובמובן זה מדובר היה במתקן מודרני וייחודי לתקופתו.
מיקום הסביל

הסביל הוצב במקום בעל חשיבות רבה, מול תחנת הרכבת. מיקום זה איפשר לנוסעים להרוות את צמאונם בתום הנסיעה או להצטייד במים טרם הנסיעה ברכבת. כמו כן הסביל ממוקם על אם הדרך בין ירושלים לחברון ובית לחם, מקומות שאליהם יש תנועה ערה של אנשים לצורכי מסחר ותנועה רבה של צליינים בני כל הדתות למערת המכפלה, לקבר רחל ולכנסיית המולד. מאחורי הסביל ניתן לראות את המסלע המרכיב את הרי ירושלים - סלע חבורת יהודה המורכב מגיר, מדולומיט ומקרטון.
מצב הסביל

הסביל עמד מוזנח במשך מספר שנים. בשנת 2013 נוקה ושוקם על ידי חברת המים של ירושלים, חברת הגיחון. כיום זורמים בו מים.
ההקדשה על הסביל

על הסביל כתובת באנגלית:
"The gift of general sir Arthur Grenfell Wauchope GCB GCMG CIE DSO high commissioner for Palestine 1931-1938"
להלן הסבר לכתוב בהקדשה כולל תאריו של ווקופ:
המתנה של הגנרל סר ארתור גרנפל וווקופ, נציב עליון של פלסטין 1931-1938
GCB פירושו "אביר הצלב הגדול" במסדר האמבט (Knight Grand Cross)
GCMG פירושו "אביר מפואר" במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש (Grand Cross of saint Michael and saint George)
CIE פירושו "עמית" במסדר האימפריה ההודית (Companion in the Order of the Indian Empire)
DSO מסמל את אות השירות המצוין (Distinguished Service Order)
הערות שוליים

↑  דוד אסף, רהט ווֹקוֹפּ מחדש מימיו כקדם, באתר "עונג שבת", 10 במרץ 2013
↑  דוד אסף, מי, מתי והיכן? חידה מצולמת, באתר "עונג שבת", 8 בפברואר 2013
כתובת סביל ווקופ
ועדת החוץ של בית הנבחרים של ארצות הברית

| --- | --- |

 גוף פרלמנטרי:  בית הנבחרים של ארצות הברית
 ייסוד הוועדה:  1821
 יו"ר:  בריאן מאסט (המפלגה הרפובליקנית) כהונה מ-3 בינואר 2025
 חבר בכיר:  גרגורי מיקס (המפלגה הדמוקרטית)
 תחומי שיפוט:  יחסי החוץ של ארצות הברית
 חברים
   דמוקרטים (23)     רפובליקנים (27)
  אתר האינטרנט הרשמי של ועדת החוץ של בית הנבחרים של ארצות הברית
ועדת החוץ של בית הנבחרים של ארצות הברית (באנגלית: United States House Committee on Foreign Affairs) היא ועדה של בית הנבחרים של ארצות הברית, אשר בסמכותה לבחון, לפקח ולחוקק הצעות חוק הקשורות לענייני חוץ של ארצות הברית.
בריאן מאסט מפלורידה הוא יושב ראש הוועדה מאז ינואר 2025.
בשנים 1975–1978 ובשנים 1995–2007, הוועדה נקראה הוועדה ליחסים בינלאומיים. תחומי האחריות שלה היו זהים תחת שני השמות.
ועדות משנה

בוועדת החוץ פועלות כשש ועדות משנה:
אפריקה, בריאות וזכויות אדם גלובליות, וארגונים בינלאומיים
אירופה, סביבה ואנרגיה
המזרח התיכון, צפון אפריקה ומאבק בטרור הבינלאומי
פיקוח וחקירות
חצי הכדור המערבי, ביטחון אזרחי ומסחר
אסיה והאוקיינוס השקט
הערות שוליים

↑  House Foreign Affairs Committee, www.congress.gov
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312530405171  PLWABN: 9810589763905606  BnF: cb11863655k (data)  CiNii: DA02220722  GND: 1038076-0  ISNI: 0000 0001 2180 0945  LCCN: n79060504  NLA: 35564805  NLK: KAB202015456  VIAF: 147678340   WorldCat (עם VIAF): 147678340
גלקסיה

גלקסיה M101
השדה האולטרה-עמוק של האבל, מכיל אלפי גלקסיות בשלל צבעים וצורות
גָּלַקְסִיָּה (מיוונית: γαλαξίας) היא אוסף כוכבים שכוח הכבידה קושר אותם יחד, והם סובבים כולם יחדיו סביב מרכז הגלקסיה. גלקסיות שכנות מרכיבות קבוצות גלקסיות וצבירי גלקסיות ואלו מרכיבים צבירי-על שמכילים הרבה קבוצות וצבירים, צבירי-על שכנים מרכיבים נימה גלקטית, נימות גלקטיות שכנות מרכיבות קבוצות של נימות גלקטיות, אשר ביחד יוצרים את הרשת הקוסמית. מרבית הגלקסיות ניתנות לסיווג נוח לאוסף מוגבל של מבנים קלים לזיהוי. רוב הגלקסיות מוקפות בהילה של צבירים כדוריים.
ביקום קיימות מאות מיליארדי גלקסיות. טלסקופים מודרניים מאתרים כמאתיים מיליארד, ועם שיפור הטכנולוגיה מתגלות גלקסיות נוספות.
הרוב המכריע של הכוכבים נוצר בגלקסיות. גודלן של גלקסיות נע בין גלקסיות ננסיות, המכילות כעשרה מיליון כוכבים, ועד גלקסיות ענק, המכילות כמאה טריליון (1014) כוכבים. מספר הכוכבים בגלקסיה ממוצעת נמנה בעשרות מיליארדים. בגלקסיית שביל החלב, שבה שוכנת מערכת השמש שלנו, יש בין 200 ל-400 מיליארד כוכבים.
גלקסיות שאינן כבולות כבידתית זו לזו במסגרת קבוצות או צבירים מצייתות להתמתחות המרחב הכלל-יקומית ומתרחקות זו מזו. תופעה זו נחזתה על ידי הוגי תאוריית המפץ הגדול ואושרה בתצפיות רבות שערך האסטרונום אדווין האבל בשנת 1930.
ההערכות האחרונות של מספר הגלקסיות ביקום הנצפה נע בין 200 מיליארד ל-2 טריליון או יותר.
הקבוצה המקומית מורכבת משלוש גלקסיות גדולות ומספר גלקסיות ננסיות נלוות, אשר גם ללא טלסקופ ניתן לראות, ממקום חשוך מאוד, את שתי הגדולות מביניהן: גלקסיית אנדרומדה וגלקסיית המשולש (השלישית היא גלקסיית שביל החלב, הגלקסיה שלנו). שתיהן נראות ככתם חיוור מאוד שצורתו מוארכת קמעה.
היסטוריה

בשלהי המאה ה-18 יזם האסטרונום הבריטי ויליאם הרשל סקר שמים מקיף, אותו ביצע בטלסקופים שבנה במו ידיו. במסגרת הסקר בנה הרשל הערכה גסה של המבנה התלת-ממדי בו פזורים הכוכבים. הוא הופתע לגלות שכוכבי השמיים אינם מפוזרים באופן אחיד, אלא ערוכים במעין דיסקה שמרכזה נפוח, ומישור הדיסקה הוא שביל החלב – חגורה רחבה הנראית בעין בלתי מזוינת כענן זרחני בשמי הלילה.
אחרי שהרשל פרסם את תוצאותיו טבע הפילוסוף עמנואל קאנט את המונח גלקסיה, אותו גזר מהמילה היוונית לחלב, רפרנט לשביל החלב. קאנט שיער שקיימות גלקסיות רבות, בניגוד להרשל שסבר ששביל החלב הוא הגלקסיה היחידה ביקום, ולמעשה היא היקום כולו. מחלוקת זו שיסעה את עולם האסטרונומיה למשך יותר ממאה שנה, הרבה אחרי שקאנט והרשל הלכו לעולמם.
עם שיפור הטלסקופים החלו האסטרונומים לקטלג ערפיליות, שהן גרמי שמים חיוורים. חלק מהערפיליות היו ללא מבנה מוגדר, אך אחרות נראו כדיסקה שמרכזה נפוח, בדומה למבנה שביל החלב. כחצי מאלה היו בעלות מבנה ספירלי – שני לוליינים או יותר שיצאו מהמרכז, חיוורים ממנו. תומכי מחנה קאנט טענו שאלו אינן ערפיליות כלל, אלא גלקסיות אחרות, הנמצאות מחוץ לגלקסיית שביל החלב. מצדדיו של הרשל ענו שדמיון במבנה אינו מחייב זהות בממדים, וגרסו שאפשר שאלו מערכות שמש בשלב מוקדם של יצירתן. במקביל הצליחו למדוד מרחקים לכוכבים קרובים, אך ללא שיטה למדידת המרחק ל"ערפיליות" דמויות הדיסקה לא ניתן היה ליישב את המחלוקת.
ב-1920 נערך ויכוח פומבי המכונה הוויכוח הגדול בין האסטרונומים הרלו שפלי והבר קרטיס לגבי מבנה היקום. שפלי טען כי היקום אינו גדול בהרבה משביל החלב ואילו קרטיס חשב ששביל החלב הוא רק גלקסיה אחת מני רבות. הוויכוח הוכרע רק לאחר מספר שנים כאשר אדווין האבל מדד את המרחק לגלקסיית אנדרומדה ומצא שהיא נמצאת בוודאות מחוץ לשביל החלב. האבל היה אסטרונום צעיר ומוכשר, וחשוב מכל, דקדקן באופן אובססיבי. הוא זיהה קפאיד באחת ה"ערפיליות", והסתייע בתוצאות מחקריה של הנרייטה ליוויט לחישוב המרחק לקפאיד זה. החשבון הניב תוצאה בת מאות אלפי שנות אור – בשני סדרי גודל מעל כל מרחק כוכבי שחושב קודם לכן.
בשנת 2023 נחשפה בעזרת טלסקופ החלל וב הגלקסיה הקדומה ביקום, הגלקסיה נחשפה על ידי פרופ' סטיבן פינקלשטיין מאוניברסיטת אוסטין, טקסס, והחוקר הראשי בפרויקט Cosmic Evolution Early Release Science Survey (או בקיצור: CEERS) של טלסקופ החלל וב.
היווצרות גלקסיות

האופן בו נוצרות גלקסיות עדיין אינו ברור די הצורך. המודלים הממוחשבים של המאה ה־20, המניחים צבירה של גז היולי בשל פעולת הכבידה בין חלקיקי הגז, מנבאים יקום בו גלקסיות אליפטיות מהוות כ-90% מכלל הגלקסיות, בעוד שבפועל חוזים בחלוקה שווה כמעט של לולייניות מול אליפטיות.
במאה ה-21 שתי תגליות חדשות פסלו את המודלים הישנים. ברוב הגלקסיות הגדולות התגלה חור שחור על-מסיבי במרכזן, ונראה סביר יותר ויותר שזהו מאפיין של כל הגלקסיות הגדולות, בעלות המבנה הסדור. בנוסף תצפיות מהשנים האחרונות מעלות שכל גלקסיה מוקפת בהילה של חומר אפל. אין ספק ששני גורמים אלה הם בעלי השפעה מכרעת על היווצרות גלקסיות. בניית מודלים חדשים, שמתבססים על תגליות אלו, עדיין בשלבי פיתוח.