stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דני מלניק
ביוגרפיה > 2010

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בשנת 2010 זכה מלניק בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:03.11 דקות, לפני גל נבו (1:04.24 דקות) ואמרי גניאל (1:04.66 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:17.05 דקות, לפני ג'ואן קופטי מירושלים רבתי (2:22.42 דקות) וגניאל (2:23.40 דקות) ומדליית כסף במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 29.19 שניות, אחרי גניאל (29.11 שניות) ולפני ערן זוסמן (29.26 שניות).
באליפות אירופה שנערכה בבודפשט באוגוסט אותה שנה סיים מלניק במקום 34 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 28.86 שניות, במקום 41 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:02.94 דקות ובמקום עשירי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, ביחד עם יהונתן קופלב, אלון מנדל וגיא ברנע בתוצאה של 3:40.26 דקות.
חייו האישיים

דני מלניק הוא אחיו הצעיר של דב מלניק אלוף ושיאן ישראל בשחייה בעבר ואריאל מלניק גם כן שחיין בעברו. כיום הוא מתגורר בניו יורק ועובד עבור קרן השקעות אמריקאית.
הערות שוליים

↑  אורי שטיפט, שיא ישראלי למנזולה, באתר ONE, ‏9 באוגוסט 2002
↑  אורי שטיפט, שני שיאים ישראלים חדשים באליפות ישראל, באתר ONE, ‏7 באוגוסט 2002
הופוף

| --- | --- |

מצודת סאהוד בהופוף
 מדינה:  ערב הסעודית ערב הסעודית
 מחוז:  א-שרקייה
 גובה:  155 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  729,606 (2022)
 קואורדינטות:  25°21′39″N 49°35′59″E﻿ / ﻿25.3608°N 49.5997°E﻿ / 25.3608; 49.5997 
 אזור זמן:  UTC +3
 אתר העירייה
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ערב הסעודית מוגדלת) ריאד ג'דה מכה אל-מדינה דמאם בוריידה ח'מיס מושייט איראן כווית עיראק ירדן יש. מצרים סודאן ארי. תימן עומאן איחוד האמיר.  ק. המ. הפ.  ים סוף הופוף(למפת ערב הסעודית רגילה) ריאד ג'דה מכה אל-מדינה דמאם בוריידה ח'מיס מושייט איראן כ. עיראק ירדן יש. מצ. סודאן ארי. תימן עומאן איחוד האמיר.  ק. המ. הפ.  ים סוף הופוף  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
הופוף (בערבית: ٱلْهُفُوف, תעתיק מדויק: אלְהֻפוּף) היא העיר המרכזית בנווה המדבר אל-אחסא במחוז א-שרקייה שבמזרח ערב הסעודית. העיר ידועה כאחת מיצרניות התמרים הגדולות בעולם, וגם בזכות השוק והארמונות הישנים שבה. העיר היא הקרובה ביותר אל שדה גוואר – שדה הנפט הגדול בעולם. הופוף נחשבת לאחד ממרכזי התרבות הגדולים בסעודיה. הפקולטות לחקלאות, וטרינריה ומשאבי טבע של אוניברסיטת המלך פייסל ממוקמות בעיר (האחרות נמצאות בדמאם). בקמפוס של הופוף גם נשים סעודיות יכולות ללמוד רפואה, רפואת שיניים וכלכלת בית. לפי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2022 אוכלוסיית העיר מונה 729,606 בני אדם, מה שהופך אותה לעיר השישית בגודלה בערב הסעודית (אחרי ריאד, ג'דה, מכה, אל-מדינה ודמאם).
ישנה אגדה המציבה את הפוף כמקום קבורתם של לילא ומג'נון, אגדה נוספת קושרת את מלכת שבא לביקור באזור.
מבחינה היסטורית, הופוף ייצר בעבר טקסטיל מצמר, משי וכותנה. העיירה נודעת גם בפרי התמר שלה (במיוחד בזן התמרים הח'לאסי). החל משנת 1920, בעיר מיוצרים קנקני קפה מכסף ופליז.
שדה התעופה המקומי משמש לטיסות פנים וטיסות לדובאי. נמל התעופה הבינלאומי הקרוב ביותר הוא נמל התעופה הבין-לאומי המלך פהד, הממוקם כ-160 קילומטרים מהעיר. לעיר יש תחנת רכבת המחברת את העיר עם הבירה ריאד ממערב ודמאם מצפון. כמו שאר מסילות הברזל בסעודיה, גם מסילות הופוף הוקמו ותופעלו על ידי ארגון הרכבות הסעודי.
הערות שוליים

↑  Eastern Region Region (Saudi Arabia): Places in Governorates - Population Statistics, Charts and Map, citypopulation.de
↑  Today, photos of Hofuf made by the photographer are held in the המוזיאון האתנולוגי (ברלין); Hofuf (click on photo to enlarge); in 1904.
↑  Western Arabia and the Red Sea,{Naval{Intelligence Division, London 2005, p. 488 מסת"ב 0-7103-1034-X
↑  Prothero, G.W. (1920). Arabia. London: H.M. Stationery Office. p. 99.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564740605171  GND: 506898-8  VIAF: 141959345   WorldCat (עם VIAF): 141959345 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ערב הסעודית ובנושא יישובים במזרח התיכון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
האישה באדום

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  Pardon Mon Affaire 
 בימוי:  ג'ין ויילדר 
 הופק בידי:  ויקטור דראי 
 תסריט:  ג'ין ויילדר יבס רוברט ג'יין לופ-דבאדי
 עריכה:  כריסטופר גרינבורי 
 שחקנים ראשיים:   ג'ין ויילדר גילדה ראדנר קלי לה ברוק
 מוזיקה:  סטיבי וונדר ג'ון מוריס
 צילום:  פרד שולר 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Fred Schuler
 חברה מפיצה:  Orion Pictures
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 15 באוגוסט 1984
 משך הקרנה:  85 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיה רומנטית 
 הכנסות:  $25,308,147
 הכנסות באתר מוג'ו:   womaninred
 דף הסרט ב־IMDb
 
האישה באדום (באנגלית: The Woman in Red) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 1984, שבוים על ידי ג'ין ויילדר שגם משחק בו בתפקיד הראשי. יחד על ויילדר מככבים בסרט קלי לה ברוק, גילדה ראדנר, צ'ארלס גרודין וג'ודית לביי.
זוהי גרסה מחודשת לסרט הצרפתי Un éléphant ça trompe énormément שנקרא באנגלית "An Elephant Can Be Extremely Deceptive". את הסרט הצרפתי, שיצא לאקרנים בשנת 1976, ביים וכתב איב רובר (Yves Robert) שלקח חלק גם בגרסה הזו.
עלילת הסרט

טדי פירס (ג'ין ויילדר) נשוי באושר לדידי, אבל כשהוא רואה במגרש החניה במשרדו אישה יפהפייה בשמלה אדומה (קלי לה ברוק) הוא נהיה אובססיבי. הוא מזהה שהבחורה היא דוגמנית שאמורה להצטלם לפרסומות שהמשרד שלו מפיק.
בעידוד חבריו, שמזהים את ההתאהבות של פירס בדוגמנית, הוא מחליט להזמין אותה לדייט אולם בשרשרת טעויות מביכות הוא מזמין בטעות את גברת מילנר (גילדה ראדנר) לארוחת ערב רומנטית. כשפירס מזהה את הטעות הוא מנסה להפוך אותה ולעשות הכל כדי להתקרב לדוגמנית, שבשלב הזה הוא כבר יודע שקוראים לה שארלוט, אלא שגברת מילנר לא מתכוונת לוותר בקלות.
דרך רכיבה על סוסים לא מוצלחת ותחבולות שמעמידות אותו באור מגוחך, מצליח בסופו של דבר פירס לקבוע עם שארלוט בדירתה. רגע השיא של פירס הופך לסיוט. אחרי שהשניים משילים מעליהם את הבגדים ונכנסים למיטה, מגיע בעלה של שארלוט, טייס אמריקני שהקדים את חזרתו הביתה.
פירס, בחוסר ברירה מחליט להתחבא על אדן החלון, אלא שמדובר במגדל יוקרה וההמון שרואה אותו בטוח שהוא מתאבד פוטנציאלי.
עלילת המשנה של הסרט עוסקת במערכת היחסים בין פירס לבין חבריו במשרד, במערכת היחסים האינטימית שלהם עם נשותיהם ובעיקר באופן קבלת ההחלטות של אנשים מאוהבים.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות |
| --- | --- |
ג'ין ויילדר: טדי פירס
קלי לה ברוק: שארלוט
גילדה רדנר: גברת מילנר
 צ'ארלס גרודין: באדי
ג'ודית לביי: דידי פירס
הפסקול

פסקול הסרט נכתב על ידי הזמר סטיבי וונדר שזיכה אותו בפרס האוסקר ובפרס גלובוס הזהב בקטגוריית השיר המקורי הטוב ביותר. וונדר הוציא את השיר "I Just Called to Say I Love You" אשר היה הלהיט הגדול של אותה שנה. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הפופ ובצמרת מצעד הריתם אנד בלוז בארצות הברית ובבריטניה.
מלבד הלהיט הגדול ואולי המוכר ביותר של וונדר, כלל אלבום הסרט עוד שבעה שירים נוספים, כמעט כולם בביצועו של סטיבי וונדר.
האלבום הגיע למקום הרביעי במצעד המכירות בארצות הברית ולמקום השני בבריטניה. הסינגל של I Just Called to Say I Love You נמכר בבריטניה בלבד ב-1.77 מיליון עותקים ותפס את המקום ה-13 במכירות סינגלים בכל הזמנים בבריטניה.
הפסקול > שירי האלבום

"The Woman in Red"‏ – 4:39
"It's You"‏ – 4:55
"It's More Than You" (instrumental)‏ – 3:15
"I Just Called to Say I Love You"‏ – 6:16
"Love Light in Flight"‏ – 6:54
"Moments Aren't Moments"‏ – 4:32
"Weakness"‏ – 4:13
"Don't Drive Drunk"‏ – 6:33
ביקורות ותגובות

הסרט קיבל ביקורות שליליות למדי וזכה לציון הנמוך של 29% מתוך 7 ביקורות באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes.
עטיפת האלבום
ההזדמנות האחרונה

| --- | --- |

עטיפת המהדורה העברית
 מידע כללי
 מאת:  הרלן קובן
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  מתח
 הוצאה
 הוצאה:  דטון 
 תאריך הוצאה:  2004 
 הוצאה בעברית
 תרגום:  ירון פריד
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002484179
 
ההזדמנות האחרונה (במקור: No second Chance) הוא ספר מתח, ה-12 במספר בסדרת הספרים שכתב הרלן קובן. בישראל יצא לאור בהוצאת "ידיעות ספרים" בשנת 2004.
עלילת הספר עוקבת אחר מארק זיידמן, אשר הופך לחשוד העיקרי ברצח אשתו. זיידמן נאלץ להוכיח את חפותו ובו בעת להציל את בתו התינוקת שנחטפה.
הגרובטרון

הגרובטרון היא להקה ישראלית, העוסקת בעיקר בהקלטת גרסאות כיסוי לשירים ישראליים מוכרים. ביצועי השירים הם לרוב בגרסאות רוק, פאנק וג'אז.
חברי הלהקה

נכון לינואר 2021, חברי הלהקה הם:
דרור אהבה רומם – סולן
איתמר גרוס – קלידים
דניאל שהם – גיטרה
גיא תובל – גיטרה בס
דקל דביר – תופים
עודד מאיר – טרומבון
ארתור קרסנובייב – חצוצרה
רועי רבינוביץ' – סקסופון
אלבומים

מאז הקמתה, הוציאה הלהקה חמישה אלבומים:
"הגרובטרון The Groovatron” – מיני אלבום הכולל חמישה שירים. יצא ב-2004.
"הגרובטרון" – האלבום המלא הראשון. יצא בשנת 2007 ובמהדורה מחודשת בשנת 2010. כלל בין השאר גרסאות כיסוי לשירים "לו יהי", "שיר בבוקר בבוקר" (עם תוספת של קריאה מתוך מגילת העצמאות), "שיר העמק" ו"כשאת אומרת לא".
"הדרך מתמשכת" – יצא ב-2008 וכלל 11 שירים ובהם "ערב עירוני" ו"חוזה לך ברח".
"השד העברי" (2013) בהפקת קובי אוז.
"יום יום חג" (2014) - בהופעה חיה לכל המשפחה.
הערות שוליים

↑  אודות הלהקה | הגרובטרון, באתר groovatron.co.il
↑  הגרובטרון | qube.co.il, באתר www.qube.co.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007420428305171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דריאוליס גונזאלס

דריאוליס גונזאלס מוראלס (בספרדית: Driulis González Morales; נולדה ב-21 בספטמבר 1973) היא ג'ודוקא עבר קובנית אשר זכתה בארבע מדליות אולימפיות, כולל זהב באטלנטה 1996. גונזאלס מחזיקה גם בשבע מדליות מאליפויות העולם, מתוכן שלוש מדליות זהב והיא בין הג'ודוקא המעוטרות בהיסטוריה.
ביוגרפיה

המדליה המשמעותית הראשונה בקריירה המקצועית של גונזאלס הגיעה בשנת 1992 באליפות הפאן-אמריקאית שנערכה בהמילטון אז זכתה במדליית הזהב כשניצחה בגמר את מניליז סגארה מפוארטו ריקו. במהלך הקריירה גונזאלס זכתה בעוד 10 מדליות מהאליפות הפאן-אמריקאית והמשחקים הפאן-אמריקאיים, כולן מזהב.
ביוגרפיה > המשחקים האולימפיים

היא ייצגה את קובה בחמש אולימפיאדות רצופות בין השנים 1992–2008 וזכתה במדליה בארבע מהם. בשנת 1992 היא נבחרה לייצג את קובה במשחקים האולימפיים בברצלונה 1992 וזכתה במדליית ארד בהיותה בת 19 בלבד. היא התחרתה בקטגוריית המשקל עד 56 ק"ג ולאחר שהפסידה בחצי הגמר למרים בלאסקו הספרדייה היא נשרה לקרב על הארד בו גברה על קייט דונהו האמריקאית.
באולימפיאדת אטלנטה 1996 היא זכתה במדליית הזהב. בקרב הראשון היא ניצחה את מגלי באטון הצרפתייה, בשמינית הגמר היא ניצחה את ג'סיקה גל ההולנדית וברבע הגמר ניצחה את ניקולה פיירברדר הבריטית. בחצי הגמר היא ניצחה את ליו צ'ואנג הסינית ובגמר גברה על ג'ונג סון-יונג הקוריאנית. אל סידני 2000 גונזאלס הגיעה כאלופת העולם המכהנת ושוב הגיעה עד הגמר אך הפסידה לאיזבל פרננדס הספרדייה וזכתה במדליית הכסף. באתונה 2004 היא הפסידה בשלב שמינית הגמר אך דרך קרבות בית הניחומים היא הגיעה עד לקרב על מדליית הארד בו גברה על דניאלה קרוקובר הארגנטינאית-ישראלית. את אולימפיאדת בייג'ינג 2008, גונזאלס סיימה במקום החמישי וללא מדליה לאחר שהפסידה לאיומי טאנימוטו היפנית בחצי הגמר ולאליזבת וילבורצה ההולנדית בקרב על מדליית הארד.
ביוגרפיה > אליפויות העולם

גונזאלס מחזיקה בשבע מדליות מאליפויות העולם, שלוש מדליות זהב, שתי מדליות כסף ושתי מדליות ארד. בשנת 1993, היא השתתפה באליפות העולם הראשונה שלה ולאחר שהפסידה בשלב חצי הגמר לצ'יורי טטנו היפנית, היא נשרה לקרב על מדליית הארד בו גברה על ג'ונג סון-יונג הקוריאנית. באליפות העולם הבאה שנערכה בשנת 1995 בצ'יבה, זכתה גונזאלס לראשונה במדליית הזהב כאשר בחצי הגמר היא גברה באיפון על מריזבל לומבה הבלגית לאחר שביצעה בריח וגרמה ליריבתה להיכנע תוך פחות מדקה מפתיחת הקרב ובגמר ניצחה שוב באיפון את ג'ונג סון-יונג הקוריאנית תוך פחות משלוש דקות.
באליפות העולם בשנת 1997 שנערכה בפריז, גונזאלס זכתה במדליית הכסף לאחר שהפסידה בגמר לאיזבל פרננדס הספרדייה בהחלטת שופטים. בשנת 1999 באליפות העולם בבירמינגהאם, גונזאלס זכתה שוב בתואר העולמי לאחר שניצחה בגמר את איזבל פרננדס בשחזור הגמר הקודם. באליפות העולם משנת 2003 שנערכה באוסקה, גונזאלס זכתה במדליית הכסף לאחר שהפסידה בגמר לדניאלה קרוקובר הארגנטינאית-ישראלית. באליפות הבאה שנערכה בשנת 2005 בקהיר, גונזאלס זכתה במדליית הארד לאחר שניצחה את אנה וון הארנייר הגרמנייה בקרב על המדליה. באליפות העולם בשנת 2007, אשר נערכה בריו דה ז'ניירו, גונזאלס זכתה בתואר העולמי בפעם השלישית לאחר שגברה בגמר על לוסי דקוס הצרפתייה.
בתחילת הקריירה, גונזאלס התחרתה בקטגוריית המשקל עד 57/56 ק"ג ולאחר לידת בנה בשנת 2001, היא עברה להתחרות בקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג. בשנת 2007, גונזאלס נשאה את דגל קובה בטקס הפתיחה של המשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בריו דה ז'ניירו שבברזיל. גונזאלס השתתפה במשחקים והתחרתה בקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג וזכתה במדליית הזהב בפעם השלישית בקריירה לאחר שניצחה בגמר את דניאלי יורי ברבוסה הברזילאית.
בשנת 1996, גונזאלס נבחרה לספורטאית השנה בקובה לאור הצלחתה במשחקים האולימפיים. במרץ 2010, היא פרשה מג'ודו תחרותי.
הערות שוליים

↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
↑  הקרב מול מריזבל לומבה, חצי גמר אליפות העולם 1995, אתר JudoInside
↑  הקרב מול ג'ונג סון-יונג, גמר אליפות העולם 1995, אתר JudoInside
↑  "La judoca Driulis González se despide del deporte activo" (הג'ודוקא דריאוליס גונזאלס נפרדת מספורט פעיל), 22 במרץ 2010, 'Juventud Rebelde'
|  אלופות אולימפיות בג'ודו – משקל קל (נשים) |
| --- | --- | --- |
| עד 56 ק"ג | 1992: ספרד מרים בלאסקו   •   1996: קובה דריאוליס גונזאלס |  |
| עד 57 ק"ג | 2000: ספרד איזבל פרננדז   •   2004: גרמניה איבון בניש   •   2008: איטליה ג'וליה קינטוואלה   •   2012: יפן קאורי מצומוטו   •   2016: ברזיל רפאלה סילבה   •   2020: קוסובו נורה גיאקובה   •   2024: קנדה כריסטה דגוצ'י |  |
האישה בלבן (סרט, 1917)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  האישה בלבן מאת וילקי קולינס
 בימוי:  ארנסט ס. וורד 
 הופק בידי:  Edwin Thanhouser 
 תסריט:  לויד לונרגן 
 שחקנים ראשיים:  פלורנס לה באדי ריצ'רד ר. ניל גרטרוד דאלאס
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Thanhouser Company 
 חברה מפיצה:  Pathé
 הקרנת בכורה:  1 ביולי 1917
 משך הקרנה:  68 דק' 
 שפת הסרט:  סרט אילם (כתוביות באנגלית)
 סוגה:  סרט אילם, סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
הסרט "האישה בלבן" בוויקישיתוף
האישה בלבן (באנגלית: The Woman in White) הוא סרט דרמה אילם אמריקאי בבימויו של ארנסט ס. וורד. הסרט מבוסס על הרומן באותו שם מאת וילקי קולינס. הוא כולל חמישה סלילים ומשך ההקרנה הוא שעה ושמונה דקות. הקרנת הבכורה של הסרט הייתה ב-1 ביולי 1917. המפיץ המקורי של הסרט היה חברת פאת'ה (Pathé). בשנות העשרים של המאה העשרים הופץ הסרט בשם "The Unfortunate Marriage".
תקציר עלילה

לורה פיירלי (פלורנס לה באדי) מתחתנת עם סר פרסיבל גלייד (ריצ'רד ר. ניל) בעקבות בקשתו האחרונה של אביה. זמן קצר אחר הנישואים, אן קתריק (שאותה מגלמת גם פלורנס לה באדי), הידועה בכינוי "האישה בלבן", ושדומה במראה שלה ללורה, באה אל לורה ומספרת לה על עברו של גלייד. דבריה מאמללים את לורה. מריאן (גרטרוד דאלאס), אחותה למחצה של לורה, מגלה את האמת מלורה, ומחליטה לפקוח עין על סר פרסיבל. מאמציה של מריאן מצילים את לורה מגורל אומלל.
צוות ההפקה

במאי – ארנס סי. וורד
תסריטאי – לויד פ. לונרגן על פי האישה בלבן רומן מאת וילקי קולינס
צלם – ויליאם מ. זולינגר
צוות השחקנים

פלורנס לה באדי – תפקיד כפול בדמות לורה פיירלי ואן קתריק
ריצ'רד ר. ניל – סר פרסיבל גלייד
גרטרוד דאלאס – מריאן הולקומב
ארתור באואר – הרוזן פוסקו
ויין אריי – וולטר הרטרידג'
ג'. ה. גילמור – פרדריק פיירלי
קלוד קופר – ניקולה פסקה
יציאה לאקרנים

כמו סרטים אמריקאים רבים מאותה תקופה, גם הסרט "האישה בלבן" היה נתון לקיצוצים של הצנזורה על סרטים. הצנזורים בשיקגו הסירו מהסרט את שתי הכתוביות הבאות:
"Patience, my friend, something tells me your wife will not enjoy good health here" (סבלנות ידידי, אשתך לא תהנה מבריאות טובה כאן)
"Yes, my friend, the crazy woman is critically ill - she will not trouble you long." (כן ידידי, המשוגעת חולה אנושות – היא לא תטריד אותך עוד זמן רב)
עותקים של הסרט קיימים בארכיון הסרטים של ספריית הקונגרס.
הערות שוליים

1 2 3  Progressive Silent Film List: The Woman in White at silentera.com
↑  "Synopses of Current Releases". Exhibitors Herald. New York City: Exhibitors Herald Company. 5 (3): 35. 14 ביולי 1917. נבדק ב-2014-11-10. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Official Cut-Outs by the Chicago Board of Censors". Exhibitors Herald. New York City: Exhibitors Herald Company. 5 (5): 33. 28 ביולי 1917. נבדק ב-2014-11-11. {{cite journal}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2020045308   WorldCat (עם LCCN): no2020-045308
דיגיטלי ואנלוגי

דיגיטלי ואנלוגי (בעברית: ספרתי ותקבילי) הם תכונות של אותות או סדרת התרחשויות. המושגים משמשים רבות בתחומי האלקטרוניקה והמחשוב.
ייצוג אנלוגי של אות יכול לקבל רצף של ערכים, כלומר מספר ערכים אין סופי. מקור המושג בהתקנים אנלוגיים העוקבים אחרי מהלכם של אירועים ושל גדלים פיזיקליים ממשיים (כמו תנועה, קול או טמפרטורה) ומבטאים אותם בצורה פלט אשר מקביל ("אנלוגי") לאירוע עצמו. בהתקנים כאלו הייצוג האנלוגי מבטא על פי רוב פעולה שהיא גם מתמשכת ורציפה. במקרה זה, האות האנלוגי הוא אות רציף, כלומר יש לו ערך בכל נקודה בזמן ומספר הערכים שהוא יכול לקבל אינו סופי.
לעומתו, אות דיגיטלי הוא אות שיכול לקבל מספר סופי של ערכים. דוגמה לכך היא ההבדל בין מחוג הדקות בשעון אנלוגי – היכול להיות בכל אחד מאינסוף המקומות שבין השנתות הסמוכות – לבין שעון דיגיטלי, אשר יכול להראות רק 60 ערכים שונים בחיווי הדקות שלו. במערכות דיגיטליות רבות אות דיגיטלי הוא גם אות "בדיד", הנוצר מדגימת נקודות מסוימות בזמן.
למעשה, התקן פיזיקלי קלאסי יהיה תמיד אנלוגי והגדלים הנמדדים בו יוכלו לקבל רצף של ערכים. הייצוג הדיגיטלי הוא למעשה רק קירוב המאפשר עבודה נוחה. כך, למשל, נוח לומר על נורת להט שיש לה שני מצבים – דולקת או כבויה; כאשר למעשה מתאפשר רצף של עוצמות תאורה בהתאם למתח על הנורה.
דוגמאות > טיונר במקלט רדיו

מקלטי רדיו ישנים או פשוטים משתמשים בטיונר אנלוגי (Tuner, ההתקן שבאמצעותו מכוונים את המקלט לתחנות הרדיו השונות). בדרך-כלל מדובר בחוגה אותה יש לסובב עד שמגיעים לתחנה הרצויה. סיבוב החוגה, מטבעו, רציף; באופן תאורטי ניתן לסובב אותה 20 מעלות, 2 מעלות, 0.2 מעלות, וכו'; חלוקת המרווחים האפשריים בין הערכים היא אינסופית.
מקלטי רדיו חדשים ומשוכללים יותר מצוידים בטיונר דיגיטלי. הלה מצויד בדרך-כלל בלחצנים; לחיצה אחת על הלחצן מעבירה את תדר הרדיו בערך קבוע ומדויק (0.1 מגהרץ, לדוגמה). לפיכך, המרווח בין הערכים האפשריים בטיונר דיגיטלי הוא מוגדר וקבוע; כיוון התדרים בטיונר דיגיטלי אינו רציף.
לעיתים, מטעמי עיצוב ונוחות, ייתכן שאף טיונר דיגיטלי יהיה מצויד בחוגה ולא בלחצנים. אף על פי שסיבוב החוגה עדיין רציף מטבעו, זה לא הופך את הטיונר לאנלוגי. החוגה מתוכננת כך שיש לסובבה מספר מעלות מינימלי כדי לגרום לשינוי בתדר. סיבוב של 5 מעלות, לדוגמה, מביא לשינוי של 0.1 מגהרץ. לפיכך, זהו טיונר דיגיטלי, למרות ממשק משתמש דמוי-אנלוגי.
בדומה לטיונר, מכשירי רדיו וטלוויזיה ומגברי סטריאו יכולים להיות מצוידים בהתקן הגברת קול ("ווליום") דיגיטלי או אנלוגי, וכן בהתקנים דומים לשינוי תכונות נוספות של הצליל: טרבל (Treble, קולות גבוהים), בס (Bass, קולות נמוכים), באלאנס (Balance, חלוקת הצליל בין שני הרמקולים במערכת סטריאו).
דוגמאות > שעון

שעונים יכולים להיות דיגיטליים או אנלוגיים. כל שעון שבו השעה מוצגת באמצעות ספרות אלקטרוניות על-גבי צג דיגיטלי מטבעו; המרווח המינימלי בין הזמנים השונים (בדרך-כלל: שנייה אחת) קבוע ובלתי-רציף. שעון דיגיטלי לא מסוגל, למשל, להציג את השעה 12:04:05.5 (כלומר, חמש שניות וחצי).
שעונים בעלי מחוגים מוגדרים כשעונים אנלוגיים, אך הגדרה זו אינה מדויקת תמיד. ברוב שעוני המחוגים נע מחוג השניות רק בכל שנייה עגולה, כך שהערכים התקפים הם רק סט סופי של ערכים, שהשעון מורה כאשר מחוג השניות אינו זז. העובדה שרק סט סופי של ערכים הוא תקף, הופכת את השעון בעצם לדיגיטלי, אף על פי שהמחוג עובר בסט אינסופי של נקודות. בשעוני מחוגים אחרים, לעומת זאת, נע מחוג השניות באופן רציף, ולא ניתן למדוד את המרווח המינימלי בין השעות שהוא מציג; אלו הם שעונים אנלוגיים במלוא מובן המילה.
בדוגמת השעונים יש להבחין, אם כן, בין המנגנון לבין התצוגה, שכל אחד מהם יכול להיות דיגיטלי או אנלוגי.
דוגמאות > אמצעים לאחסון מידע

בתחום האמצעים לאחסון מידע לדוגמה, סורק הופך מידע חזותי אנלוגי לקובץ תמונה דיגיטלי. תקליטים, סרטי קול וקלטות שמע אנלוגיים, ואילו תקליטורי קומפקט דיסק דיגיטליים. סרט הקולנוע (פילם) סרט הווידאו או קלטות VHS אנלוגיים ואילו DVD ו-Blu-ray דיגיטליים. מערכת השמיעה האנושית אנלוגית; טווח הצלילים אותם אנו מסוגלים לשמוע רציף. על פי תורת הדגימה (עיבוד אותות), המרווח המינימלי בין הצלילים בהתקני השמע הדיגיטליים כה קטן, עד כי כמעט ולא ניתן לזהות הבדל בין הצליל הדיגיטלי והאנלוגי; נושא זה שנוי במחלוקת ויש הטוענים כי במדיה אנלוגית כגון תקליטים ניתן להפיק צליל "חם" יותר מזה הבוקע ממדיה דיגיטלית, דוגמת תקליטור.
דוגמאות > מחשב

המחשבים הם המכשירים הידועים ביותר שפועלים באופן דיגיטלי. ה"דיגיטליות" בנויה בתוכם: המעבדים, זיכרון ה-RAM ורוב רכיבי המחשב האחרים מורכבים ממיליוני רכיבים אלקטרונים זעירים; יחידות אלו יכולות להיות במתח גבוה (מצב המוגדר כ-"1") או מתח נמוך (מצב "0"). זוהי מהותה של השיטה הבינארית, המאפיינת את המחשב. שיטה זו דיגיטלית מטבעה.
היות שמחשבים מתקשרים לעיתים קרובות עם העולם החיצון, הכולל התקנים אנלוגיים רבים, הומצאו מכשירים רבים הממירים אותות אנלוגיים לדיגיטליים, ולהפך. המכשיר הידוע ביותר בקטגוריה זו הוא המודם, הממיר אותות טלפון אנלוגיים לאותות מחשב דיגיטליים ולהפך. גם כרטיס הקול ממיר אות אנלוגי (קול) לאות דיגיטלי (הצורה שבה הקול מאוחסן במחשב) ולהפך.
בראשית ימי המחשוב פעלו גם מחשבים אנלוגיים, למטרות ספציפיות. אלה נדחקו על ידי המחשבים הדיגיטליים.
תקליטון ודיסק און קי הם אמצעי אחסון מידע כלשהו דיגיטליים.
דוגמאות > תצוגת תמונה

הכרטיס הגרפי שבמחשב הוא דיגיטלי, וזאת בניגוד לרוב מקלטי הטלוויזיה, שהם אנלוגיים. המחשב מסוגל לתת אך ורק הוראות מדויקות לרכיב הגרפי בנוגע לצבע שאותו יש להציג בכל נקודה (פיקסל) על-גבי המסך. לכל צבע קיים ערך מספרי מוגדר, והמרווח (או ההבדל) המינימלי בין הצבעים השונים קבוע ובלתי-רציף. למרות זאת, במסכים הנוכחיים המרווח זעיר ביותר, ואינו רחוק מיכולת הפרדת הצבעים של העין האנושית, כך שתמונות המוצגות על-גבי צגי מחשב נראות רציפות ו"אמיתיות". במחשבים הישנים יותר כרטיס הגרפי היווה בעצם ממיר בין התמונה הדיגיטלית שהמחשב מייצר לבין הצג העובד בשיטה אנלוגית, כיום יותר נפוצים כרטיסים גרפים עם חיבור דיגיטלי שתומכים בצגים דיגיטליים, בצורה זו התמונה הדיגיטלית עוברת ישירות מהמחשב למסך.
מכשירי טלוויזיה פועלים בשיטה שונה; האות שהם מקבלים דרך האנטנה אנלוגי, ובהתאם לכך התמונה המוצגת. החל מסוף שנות ה-90 קיימות גם טלוויזיות בעלות תצוגה דיגיטלית.
המרה בין סוגי האותות

את האותות האנלוגיים והדיגיטליים ניתן להמיר מסוג אחד לשני. המרת אותות לייצוג דיגיטלי נקראת לרוב "דגימה", והמרת האותות לייצוג אנלוגי נקראת לרוב "שחזור". תורת הדגימה היא התחום המדעי העוסק במגבלות ודרישות ממערכות המבצעות דגימה של אותות וסינתזה שלהם. המשפט המרכזי של תורת הדגימה הוא משפט הדגימה של שנון-נייקוויסט, שאומר שיש לדגום בתדר שהוא לפחות פי 2 מתדר השידור על מנת להימנע משגיאות. תדר זה נקרא לרוב תדר נייקוויסט.
המרה בין סוגי האותות > ממיר אנלוגי לדיגיטלי

דגימה הוא התהליך שבו ממירים אות אנלוגי ("פיזיקלי" ורציף) לאות דיגיטלי (ספרתי ובדיד).
ADC הן ראשי התיבות של Analog-to-Digital Converter, נקרא גם: A/D או A to D, או ממיר אנלוגי לדיגיטלי, הוא התקן אלקטרוני המבצע המרה של אות אנלוגי כמו קול שנקלט על ידי מיקרופון לאות דיגיטלי.
ההמרה כרוכה בכימות (קוונטיזציה) של המידע הנכנס ולכן בהכרח הוא מוסיף אלמנט של שגיאה, הנקראת שגיאת כימות, והיא אחד מהסוגים של שגיאת קירוב. בנוסף, במקום לבצע המרה בצורה רציפה, ADC מבצע המרה מחזורית, כשהוא דוגם את האות הנכנס. התוצאה היא רצף ערכים מספריים אשר הומרו מאות אנלוגי, רציף בזמן ובאמפליטודה, לאות דיגיטלי, עם זמן ואמפליטודה דיסקרטיים.
המרה בין סוגי האותות > ממיר דיגיטלי לאנלוגי

תהליך שחזור, ולעיתים גם תהליך "פריסה", הוא התהליך שבו ממירים אות דיגיטלי לאות אנלוגי שהוא אות רציף, אשר יכול למשל לייצג תופעה פיזיקלית.
DAC הן ראשי תיבות של Digital-to-Analog Converter, נקרא גם: D/A או D to A, או ממיר דיגיטלי לאנלוגי. זהו מכשיר הממיר מידע דיגיטלי, בדרך כלל בינארי, לאות אנלוגי (לדוגמה מתח או זרם). בשונה מאותות אנלוגיים, מידע דיגיטלי ניתן לטיפול, עריכה או אחסון ללא שינוי או איבוד נתונים, אולם לפעמים בעזרת מכשור יותר מורכב ויקר. למרות זאת, DAC נדרש כאשר רוצים להפוך מידע דיגיטלי לאות אנלוגי, כדוגמת אות שמע שמוזן לאוזנית, או מגבר כדי להפיק צליל.
ראו גם

זמן בדיד וזמן רציף
עיבוד אותות ספרתי
הערות שוליים

1 2  פרידמן, א. (1984). לכסיקון המחשב. תל אביב: ספריית אנשים ומחשבים.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4535099-1  NDL: 01051560 
שעון אנלוגי
שעון דיגיטלי
תהליך המרה של אותות אנלוגיים לאותות דיגיטליים ושוב לאותות אנלוגיים
אות אנלוגי (למעלה) מומר לאות דיגיטלי (באמצע) ובחזרה לאות אנלוגי בעל שגיאת כימות (למטה).
דיגלוסיה בשפה הערבית

דוגמאות לדיגלוסיה בשפה הערבית
דיגלוסיה בשפה הערבית (בערבית: ازدواجية اللغة العربية או الازدواجية في اللغة العربية) הוא מונח המתאר את השימוש בשתי הצורות של השפה הערבית - ערבית ספרותית (اللّغة العربيّة الفصحى) וערבית מדוברת (اللّغة العربيّة المحكيّة/ العاميّة ), כל אחת בנסיבות השימוש המתאימות לה.
דיגלוסיה

ככלל, המונח דִּיגְלוֹסְיָה (ביוונית: διγλωσσία, "שפה כפולה") מתייחס למצב לשוני-חברתי נדיר יחסית, שבו קיים פער גדול בין השפה הכתובה לשפה המדוברת, עד כדי כך שדוברי השפה נאלצים ללמוד את השפה הכתובה כאילו הייתה שפה זרה. הפער מתבטא בכל אחד מרובדי השפה: הפונולוגי, המורפולוגי, התחבירי והסמנטי. אפשר לראות בדיגלוסיה מקרה פרטי של דו־לשוניות (Bilingualism), אולם המונח דו-לשוניות מתאר קשת רחבה הרבה יותר של מצבים לשוניים.
בהתייחס לשפה הערבית, מדובר בפער שבין הערבית הספרותית והערבית המדוברת, ובתפקידים החברתיים השונים הקשורים בכך.