stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קתדרלת אוורה
היסטוריה

חלקים מהחלק התחתון של הספינה הראשית מתוארכים למאה ה-11. החזית המערבית, על שני מגדליה הבלתי שווים, היא מתקופת הרנסאנס המאוחר. הקתדרלה משלבת סגנונות רבים, בהם אדריכלות גותית, והם מיוצגים בחלקים שונים במבנה. ב-1896 נערכו עבודות שיפוץ ושחזור מקיפות בקתדרלה.
בית הרוחב (טרנספט) הצפוני והשער הם בסגנון גותי לוהב (Flamboyant); בית המקהלה, החלק האיכותי ביותר מבחינת פנים המבנה, הוא בסגנון גותי קורן (Rayonnant) מסביבות 1260. הקרדינל דה לה בלו, הבישוף של אוורה במחצית השנייה של המאה ה-15 בנה את מגדל המצלב המתומן והצריח המחודד האלגנטי שלו. הוא גם בנה את קפלת הגבירה הידועה בזכות חלונות הויטראז' שלה השמורים היטב. שני חלונות רוזטה בקצות בית הרוחב ומסכי העץ המגולפים של הקפלות הצידיות הן יצירות מופת מהמאה ה-16.
ארמון הבישוף מהמאה ה-15, נמצא סמוך מדרום לקתדרלה.
מידות

אורך כולל: 109 מטר.
גובה הספינה הראשית: 21.75 מטר.
רוחב הספינה הראשית: 25.40 מטר.
גובה בית המקהלה: 24.10 מטר.
רוחב בית המקהלה: 31.60 מטר.
תמונות

החזית המערבית
בית המקהלה הגותי
מגדל המצלב ותמיכות דואות
הספינה הראשית
בית המקהלה - מבט מבחוץ
מבט מבפנים על המגדל המתומן
דוכן הדרשה, מאת הנזיר גיום דה לה טרמבלייה, 1675
הנרתקס
קתדרלת אופסלה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  קתדרלה
 על שם:  אריק התשיעי, מלך שוודיה 
 כתובת:  אופסלה 
 מיקום:  אופסלה
 מדינה:  שוודיה שוודיה
 זרם:  הכנסייה השוודית (נצרות לותרנית, מאז 1593); הכנסייה הקתולית לפני כן
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1272–1893 (כ־621 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1287 
 חומרי בנייה:  לבנה 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות גותית
 מידות
 אורך:  118.7 מ' 
 רוחב:  45 מ' 
 גובה:  119 מטר
 גובה פנימי:  27 מטר
 קואורדינטות:  59°51′29″N 17°38′00″E﻿ / ﻿59.858055555556°N 17.633333333333°E﻿ / 59.858055555556; 17.633333333333
 אתר רשמי
  (למפת שוודיה מוגדלת) סטוקהולם גטבורג האלמסטד מאלמה קרלסקרונה אומאו יבלה קירונה קרלסטד ויסבי נורווגיה פינלנד לטביה ליטא אסטוניה דנמרק האוקיינוס האטלנטי  הים הבלטי קתדרלת אופסלה(למפת שוודיה רגילה) סטוקהולם גטבורג האלמסטד מאלמה קרלסקרונה אומאו יבלה קירונה קרלסטד ויסבי נורווגיה פינלנד לטביה ליטא אסטוניה דנמרק האוקיינוס האטלנטי  הים הבלטי קתדרלת אופסלה(למפת מחוז אופסלה רגילה) אופסלה אנשפין אסטהמר טיירפ היבי בולסטה קניבסטה מלארן סטוקהולם המפרץ הבוטני  יבלבורג ד. סדרמנלנד ו ס ט מ נ ל נ ד קתדרלת אופסלה(למפת מחוז אופסלה מוגדלת) אופסלה אנשפין אסטהמר טיירפ היבי בולסטה קניבסטה מלארן סטוקהולם המפרץ הבוטני  יבלבורג דלר. סדרמנלנד ו ס ט מ נ ל נ ד קתדרלת אופסלה
 
חזית הקתדרלה, עם הרוזטה וצמד המגדלים עם הצריחים המחודדים של הפירמידה
הספינה הראשית
תוכנית הקתדרלה
קתדרלת אופסלה (בשוודית: Uppsala domkyrka) היא קתדרלה באופסלה, שוודיה. הקתדרלה בנויה בסגנון גותיקת לבנים. זוהי הקתדרלה הגדולה ביותר בסקנדינביה: צריחיה מתנשאים לגובה 118.7 מטר ואורכה הוא 118.7 מטר.  הקתדרלה נבנתה בשנים 1287-1893 ועברה מספר שיפוצים ושחזורים.
בניית הקתדרלה

בניית הקתדרלה החלה ב-1287 אחרי שהארכיבישופות הועברה מגמלה אופסלה. בניית המבנה המקורי נמשכה יותר ממאה שנה. היא נחנכה ב-1435 על ידי הארכיבישוף אולאוס לורנטי (Olaus Laurentii), אך עדיין לא הייתה שלמה לחלוטין. היא הוקדשה ללאורנטיוס הקדוש, קדוש ידוע בשוודיה, אריק הקדוש, הפטרון של שוודיה (למרות שלא קיבל מעמד קנוני על ידי האפיפיור) ואולף הקדוש, הפטרון של נורווגיה. הקתדרלה הושלמה בעשורים שלאחר מכן.
הקתדרלה ניזוקה קשה בשריפה הגדולה של 1702, שאחריה מראה הרנסאנס שלה מ-1619 שונה. למשל: צריחיה הבנויים בסגנון הולנדי הוחלפו בכיפות קטנות בסגנון הבארוק בידי האדריכל קרל הורלמן (Carl Hårleman). השחזור השני נעשה בשנים 1885-1893 בידי האדריכל הלגו זטרוואל (Helgo Zettervall) שרצה להעניק לקתדרלה מראה גותי צרפתי. הסגנון המקורי בו נבנתה הקתדרלה היה גותיקת לבנים, שהשתמש בלבנים אדומות שיצרו קירות מוצקים ועמידים. זטרוואל החליף את כיפות הבארוק בצריחים הבנויים כפירמידות רב-צלעיות וצריח נוסף נבנה מעל מקום המצלב. זטרוואל שינה באופן ניכר גם חלקים גדולים מהקיר החיצוני כאשר החליף לבנים כדי להקנות לקתדרלה מראה צר ואנכי יותר, והסיר את "החלונות העוורים" הלבנים (שדומים להם נמצאים בכנסיית השילוש הקדוש הסמוכה). התקרה והקירות בפנים קושטו בסגנון נאו-גותי, למרות שמספר תמונות, כגון אחת של מרטין לותר (הכנסייה היא כיום פרוטסטנטית), אינן מנסות לשחזר את מורשת ימי הביניים של הקתדרלה. מקטעים גדולים של מלט שנוספו למבנה החיצוני על ידי זטרוואל הוסרו מספר עשורים אחר כך.
חשיבות

בימי הביניים, כאשר כל הבתים באופסלה למעט כנסיות, היו בני קומה אחת או שתיים העשויים מעץ או לעיתים לבנים, הקתדרלה נראתה הרבה יותר גדולה מאשר כיום. בנוסף, הקתדרלה לא הייתה מקום הפולחן העיקרי של התושבים עד הרפורמציה. הקתדרלה נשמרה לתפילות וטקסים רשמיים (בידי הקאנונים של הקתדרלה). כנסיות הקהילה הראשיות באופסלה היו כנסיית השילוש הקדוש, או "Bondekyrkan" ("כנסיית החוואי") כפי שקראו לה, כנסיית פטרוס הקדוש (סט. פר), כנסיית גבירתנו (Vår Fru) וכנסיית מנזר פרנציסקני. השלוש האחרות נמצאו בצד המזרחי של מחוז Fyrisån, שהיה ועודנו רובע העסקים המרכזי, ונהרסו אחת אחרי השנייה בזמן הרפורמציה.
הקתדרלה שימשה גם כנסיית ההכתרה עבור מלכים ומלכות שוודים רבים, החל מימי הביניים ועד סוף המאה ה-17. אחרי כן, עד 1872, קתדרלת סטוקהולם הייתה כנסיית ההכתרה הרשמית.
מספר מלכים שוודים ואישים חשובים קבורים בתוך הקתדרלה. ביניהם:
גוסטב ואסה (Gustav Vasa, המאה ה-16) - מלך מפואר של שוודיה. הוא קבור עם שתיים מנשותיו במה שהיה פעם הקפלה של הבתולה מריה. הציונים היחידים לכך כיום הם כוכבים צהובים על רקע כחול, על תקרת הקמרון של הקפלה, שהם סמל מסורתי של מריה הקדושה במסורת הקתולית.
יוהאן השלישי, מלך שוודיה ואשתו קתרין יגילון (Catherine Jagiellon).
קארולוס ליניאוס (Carolus Linnaeus, המאה ה-18), חוקר בוטניקה נודע.
אולאוס רודבק (Olof Rudbeck), רופא וכותב שוודי נודע, אחד ממגלי המערכת הלימפתית. הוא גם כתב ספר בשם "אלטנטיקה" בו ניסה להראות שמוצא כל האנשים בעולם הוא משוודיה ושאופסלה היא אטלנטיס האבודה. בשנת 1663 בנה את התיאטרון האנטומי בבניין הגוסטאביאנום שבאוניברסיטת אופסלה.
עמנואל שוודנבורג, (Emanuel Swedenborg, המאה ה-18), מדען ומיסטיקן. הוא לא נקבר בקתדרלה במקור אך שרידיו הועברו לשם מאנגליה ב-1908.
נתן שודרבלום (Nathan Söderblom, המאות ה-19 וה-20), ארכיבישוף ידוע.
אריק הקדוש (המאה ה-12), קדוש לאומי ומלך.
לורנציוס פטרי (Laurentius Petri), הארכיבישוף הלותרני הראשון של שוודיה.
מספר שרידי קודש של ברידג'יט הקדושה הונחו בקפלת אריק הקדוש.
בתוך הקתדרלה יש לוח לזכרו של דאג המרשלד (Dag Hammarskjöld), לשעבר מזכ"ל האו"ם ועליו כתוב:
Icke jag utan gud i mig Dag Hammarskjöld 1905 - 1961
("לא אני, אלא אלוהים בתוכי").
הקתדרלה שולטת בשמי העיר, 1940.
קתרינה, נסיכת וירטמברג (1821–1898)

קתרינה, נסיכת וירטמברג (בגרמנית: Prinzessin Katherina von Württemberg;‏ 24 באוגוסט 1821 – 6 בדצמבר 1898), הייתה בתו של וילהלם הראשון, מלך וירטמברג ואמו של וילהלם השני, מלך וירטמברג.
ביוגרפיה

קתרינה נולדה ב-24 באוגוסט 1821 בשטוטגרט שהייתה חלק מממלכת וירטמברג, לוילהלם הראשון, מלך וירטמברג, ולפאולינה תרזה, דוכסית וירטמברג, בתם של לודוויג, דוכס וירטמברג והנרייטה, נסיכת נסאו-ויילבורג.
ב-20 בנובמבר 1845 התחתנה קתרינה עם בן דודה פרידריך, נסיך וירטמברג, ממנו נולד לה בנה היחיד וילהלם השני, מלך וירטמברג. בשנת 1870 מת בעלה פרידריך, ולאחר מותו התגוררה קתרינה לעיתים קרובות בווילה בשווייץ, בשכנות לקרובתה מרי מטק. בשנת 1891 מת אחיה קרל הראשון, מלך וירטמברג, ובנה וילהלם השני, מלך וירטמברג עלה לשלטון במקומו. ב-6 בדצמבר 1898 מתה קתרינה בביתה בשטוטגרט, והיא בת 77 שנים.
רוברט וינסטון

| --- | --- |

 לידה:  15 ביולי 1940 (בן 84) לונדון רבתי, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Robert Maurice Lipson Winston 
 מדינה:  אנגליה אנגליה, הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 השכלה:  בית הספר לרפואה ולרפואת שיניים של בארטס ולונדון  בית הספר סנט פול  Salcombe School 
 מעסיק:  אימפריאל קולג' 
 תפקיד:  חבר בית הלורדים (18 בדצמבר 1995) 
 מפלגה:  מפלגת הלייבור 
 השקפה דתית:  יהדות אורתודוקסית 
 פרסים והוקרה:  ההרצאה הפומבית השנתית של החברה לרפואה (2014)  פרס מייקל פאראדיי (1999)  עמית האקדמיה למדעים רפואיים  עמית החברה המלכותית לביולוגיה  עמית הקולג' המלכותי לרופאים 
 
רוברט מוריס ליפסון וינסטון, הברון וינסטון (באנגלית: Robert Maurice Lipson Winston, Baron Winston, נולד ב-15 ביולי 1940) הוא רופא, מדען, מנחה טלוויזיה ופוליטיקאי, יהודי-בריטי יליד-אנגליה, חבר מפלגת הלייבור הבריטית, פרופסור לרפואה. בשנת 1995 הוענק לו תואר לורד גשמי לימי חייו.
ביוגריה

נולד בלונדון, אנגליה, למשפחה יהודית-אורתודוקסית. אמו הייתה ראש העיר לשעבר של סאות'גייט (כיום שכונה בצפון לונדון). אביו נפטר כאשר וינסטון היה בן תשע, כתוצאה מטיפול רפואי שגוי וזיהוי מאוחר של שפעת. יש לו אח ואחות. בשנת 1973 התחתן וינסטון עם לירה הלן פייגנבאום (כיום הליידי וינסטון). יש להם שלושה ילדים, ג'ואל, טניה ובן שהוא מפיק ובמאי קולנוע וטלוויזיה. הוא אוהד מועדון הכדורגל של ארסנל ועמית של החברה המלכותית לאמנויות וחבר במועדון גאריק, ב- MCC ובמועדון אתנאיום בלונדון.
וינסטון נכח לראשונה בבית הספר המכינה של סלקומב עד גיל שבע, ואחריו בית הספר של קולט ובית הספר סנט פול.
בשנת 1964 סיים את לימודיו בבית הספר להוראת רפואה של אוניברסיטת לונדון. לאחר סיום לימודיו עבר להתמחות בבעיות פוריות. וינסטון היה חבר מועצה בקרן המחקר לסרטן בסרטן ובמחקר סרטן בבריטניה, ועד שנת 2013 היה חבר במועצה לחקר הנדסה ומדעי הגוף, שם גם שימש כיו"ר פאנל סוגיות החברה. הוא נותן הרצאות ציבוריות רבות בשנה בנושאים מדעיים.
תוך זמן קצר ויתר על הרפואה הקלינית ועבד כמפיק תיאטרון, וזכה בפרס המפיק הלאומי בפסטיבל אדינבורו לשנת 1969. בשובו לרפואה האקדמית, פיתח מיקרוסקופיה של הצינור וטכניקות שונות בניתוחי הרבייה, כולל היפוך עיקור. הוא ביצע את השתלת החצוצרות הראשונה בעולם בשנת 1979, אך טכנולוגיה זו הוחלפה לאחר מכן בהפריה חוץ גופית.
לורד וינסטון מתנגד להפרדת הדת והמדינה, והצהיר שמעמד הכנסייה האנגליקנית בממלכה המאוחדת הוא "אחת הסיבות שאני גאה להיות בריטי."
הערות שוליים

1 2    Robert Winston, ‏Robert Winston:'I do have a very dark side', The Telegraph, 15 August 2008
↑  PEOPLE PILL, Robert Winston
↑  Antidisestablishmentarianism ‘in a word’ is government policy. בלפסט טלגרף, 28 בנובמבר 2018.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309311005171  PLWABN: 9810632662005606  BIBSYS: 98062336  BnF: cb14642751w (data)  CiNii: DA02266122  GND: 142962945  ICCU: PUVV476651  ISNI: 0000 0001 0823 4002  LCCN: n85828917  LNB: 000076923  MusicBrainz: 7f6c5492-f8af-496c-8bd9-95afe8feedea  NDL: 00981967  NKC: mzk2005300769  NLA: 45799556  NLK: KAC200504400  NTA: 068682786  SELIBR: 249274  SUDOC: 085618608  Trove: 1472188  UKPARL: AMoP48bB  VIAF: 79196798   WorldCat (עם VIAF): 79196798
רבקה בנסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  24 באפריל 1990 (בת 34) אדינבורו, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2011 
 פרופיל ב-IMDb
 
רבקה בנסון (באנגלית: Rebecca Benson; נולדה ב-24 באפריל 1990) היא שחקנית סקוטית.
ביוגרפיה

בנסון נולדה באדינבורו. ב-2011 סיימה את לימודיה באקדמיה המלכותית הסקוטית למוזיקה ודרמה. ב--2013 הופיעה בסדרות הפשע "ורה" ו"שטלנד". ב-2015 שיחקה לצדו של מייקל פסבנדר בסרט "מקבת'".
ב-2016 השתתפה בנסון בעונה השישית של סדרת הטלוויזיה "משחקי הכס" של רשת HBO ושיחקה בתפקיד טאלה טארלי, אחותו של סאמוול טארלי.
בתיאטרון הופיעה בנסון בתפקיד "אלי" בהפקה של התיאטרון הלאומי של סקוטלנד של המחזה "Let the Right One In", שהוצג בינואר 2015 בארצות הברית בתיאטרון סנט אנ'ס ורהאוס שבברוקלין.
ב-2017 כיכבה בנסון בתפקיד מרגרט פול במיני-סדרה ההיסטורית "נסיכה לבנה".
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 |  | Tonight You're Mine | לוסי |  |
| 2012 | הולבי סיטי | Holby City | קיטי ג'ונסון | בפרק "Wolf's Clothing" |
| 2013 | ורה | Vera | רותי קולברט | בפרק "Young Gods" |
| 2014 | שטלנד | Shetland | סאלי הנרי | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2015 | מקבת' | Macbeth | משרתת |  |
| 2016 | משחקי הכס | Game of Thrones | טאלה טארלי | בפרק "Blood of My Blood" |
| 2016 | הכתר | The Crown | משרתת של המלכה מרי | בפרק "Act of God" |
| 2017 | נסיכה לבנה | The White Princess | מרגרט פול | מיני-סדרה |
| 2017 | דוקטור הו | Doctor Who | קאר | בפרק "זוללי האור" |
| 2019 | משבריסטית | Flack | מלודי |  |
| 2021 | להתאהב בפיגארו | Falling for Figaro | רוזה |  |
הערות שוליים

1 2  "Forever 14 and Hungry for Love". New York Times. 14 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Young star Rebecca Benson gets her teeth into gloriously gory role as centuries-old vampire". Daily Record. 9 ביוני 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Meet the Tarlys: Game of Thrones adds three more actors to season 6!". Watchers On The Wall. 16 בספטמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Brantley, Ben (2015-01-25). "'Let the Right One In,' a Stark Vampire Love Story". The New York Times. ISSN 0362-4331. נבדק ב-2017-02-09.
↑  Lesnick, Silas (13 ביוני 2016). "White Princess Miniseries: Production Begins on Starz Show". ComingSoon.net. נבדק ב-14 ביוני 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
קיצור סמ"ג

| --- | --- |

שער הספר, מהדורת רצ"ה הלוי ורשה תרנ"ד
 מידע כללי
 מאת:  מוטל בספק
 סוגה:  ספרות תורנית
 הסכמות:  הקרבן נתנאל
 הוצאה
 מקום הוצאה:  בזל
 תאריך הוצאה:  1732 
 תאריך הופעה ראשונה:  1732
 מהדורות נוספות
 מספר כרכים:  1
 מקורות לכתיבת הספר:  ספר מצוות גדול
 
קיצור סמ"ג הוא ספר הלכות על סדר המצוות, אשר מהווה קיצור של ספר מצוות גדול, זהות מחברו נתונה במחלוקת קוטבית, היו שאמרו שמחברו נוצרי והיו שאמרו שמחברו יהודי.
הספר

תוכן הספר הוא קיצור של ספר מצוות גדול של רבי משה מקוצי אשר הוא פירוש למניין המצוות, בקיצור לא מובאים הפלפולים ההלכתיים המצויים בסמ"ג, אלא מביא בעיקר את הדינים וביאוריהם, אם כי לעיתים מאריך בצורה חריגה, הספר נדפס לראשונה על ידי סבסטיאן מינסטר בתרגום ללטינית בבזל רצ"ג.
פירושים לספר

שלושה פירושים נכתבו לספר:
נתיבות עולם לרבי שמואל גלנטי אב בית דין שנדשוב, לבוב תקס"ז.
עיר הצדק לרבי שמואל פריינד מדייני פראג, פראג תקכ"ד.
תיקון מצווה מאת רבי צבי הירש הלוי, ורשה תרנ"ד.
הספר נדפס בהסכמת רבי נתנאל וויל בעל הקרבן נתנאל.
פולמוס המחבר

בדפוס הראשון של הספר, הקיצור יוחס לסמ"ג בעצמו וכך כתבו מפרשי הספר, הרב נתנאל וויל, והחיד"א, אך כיום ברור שייחוס זה מוטעה מכמה נימוקים, המחבר מזכיר את גירוש פורטוגל, בחלק עשין אות מג מצטט מילה במילה מספר הטור, כמו כן מכנה את עצמו "משה בן יעקב הספרדי" בעוד רבי משה מקוצי דר בצרפת, הועלו הצעות שונות לזהות המחבר האמיתית.
פולמוס המחבר > המחבר הוא סבסטיאן מינסטר

ראובן אליצור (מנהלה של ספריית הרמב"ם בעבר) העלה מספר תמיהות על הספר: כוונת המחבר אינה ברורה, לכאורה מהות הספר היא קיצור אך לעיתים הוא מאריך בצורה חריגה, לדבריו מחפש המקצר להביא נקודות מעניינות דוגמת דברי הקראים וכו', קושייתו המרכזית היא דבריו בהלכות תפילין (עשין כא) שבזמן גירוש פורטוגל נהגו לכרוך על היד חוט אדום זכר לתפילין, דבר הנוגד לכאורה להלכה הנוקטת שאף כשאין אתרוג אסור לקחת רימון, ועל כן הסיק שסבסטיאן מינסטר לא היה רק מתרגמו של החלק השני, אלא גם מחבר החלק הראשון, מינסטר אף הדפיס בספר שני עמודים העוסקים בהוכחות לנצרות.
על דבריו הסכימו הרב פינחס שרייבר, הרב שלמה זלמן אולמן, הרב נסים קרליץ, הרב יעקב אדלשטיין, והרב ישראל אליהו וינטרוב.
פולמוס המחבר > המחבר הוא יהודי עלום שם

אברהם חבצלת (מהדיר ספרות תורנית במכון ירושלים) עמד על תמיהותיו של אליצור אך בכל זאת היסס לקבוע מסמרות בדבר ושיער שמחברו הוא יהודי תלמיד חכם ממגורשי פורטוגל, ומינסטר העתיק את דבריו, את דבריו ביסס על הטענה שהעברית בפיו של מינסטר עילגת ואילו לשונו של מחבר ספר זה צחה ויפה.
מכיוון שבספר מתוארים את מאורעות הגירוש, שיער חבצלת שהמחבר הוא ממגורשי פורטוגל.
פולמוס המחבר > המחבר הוא רבי אברהם סבע

ישראל דנדרוביץ במאמר מסכם של דברי קודמיו חלק בתוקף על דברי אליצור וטען שמינסטר לא היה זייפן כלל ולא היה ביכולתו לזייף, ועל כך קיבל את הנחת חבצלת.
דנדרוביץ' טען שאותו "חכם עלום שם ממגורשי פורטוגל" (כדברי חבצלת) אינו אלא רבי אברהם סבע, הוכחתו היא שה"דין המוזר" הסובר שכשאין תפילין יש עניין לקשור חוט אדום נמצא מילה במילה בספר צרור המור פרשת ואתחנן, בעקבות מציאה זו השווה טקסטים רבים בין הספרים והביא לזיהוי המחבר כרבי אברהם סבע.
קיצורי סמ"ג נוספים

קיצורים נוספים הם:
הסמ"ק מאת רבי יצחק מקורביל אשר שמו המקורי הוא עמודי הגולה, על הספר ישנם הגהות של רבנו פרץ שנדפסו ביחד עם הספר ולעיתים קרובות עורבבו עם גוף הספר, וכן הגהות נרחבות מאת רבי משה מציריך שנדפסו בנפרד ומכונות הסמ"ק מצוריך.
קיצור ספר מצוות גדול מאת רבי אפרים בן אברהם, נדפס על ידי יהושע הורביץ בקובץ על יד תשס"ד, וכספר נפרד בהוצאת מאגנס.
ראו גם

ספר מצוות גדול
סבסטיאן מינסטר
רבי אברהם סבע
לקריאה נוספת

אברהם חבצלת, "קיצור סמ"ג למי", מוריה כרך ט"ז עמ' לד-מ ירושלים תשמ"ח.
ראובן אליצור, "מי חיבר את הספר קיצור סמ"ג - ספר שחיברו כומר" ספר הזיכרון דגל מחנה ראובן עמ' שמג-שנ.
ישראל דנדרוביץ, "וציווה לעשות סימנים לכל מצווה, גילויים חדשים ומפתיעים בשאלת זהות מחבר הספר קיצור סמ"ג ומקורותיו", קובץ עץ חיים (באבוב), גיליון כד, עמ' שעו-שצו, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים) (להורדה) (בדפי הקובץ להורדה 8-28).
ישראל תא שמע, דברים על הסמ"ג על הקיצור סמ"ג ועל ספרות הקיצורים", בתוך: רבי אברהם בן אפרים, קיצור ספר מצות גדול, ירושלים תשס"ד, באתר אוצר החכמה עמ' 13–21.
הערות שוליים

↑  שם הגדולים מערכת ספרים ערך קיצור סמ"ג ובמערכת גדולים ערך רבי משה מקוצי
↑  בפירוש תיקון מצווה טען שהיא הגהה שהוכנסה לספר, כך כתב גם החיד"א בספר ברית עולם (סימן נט), העיר הצדק טען שדבריו מתייחסים לגירוש קודם
↑  תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף ל"א, עמוד ב'
↑  כולם מובאים בסוף מאמרו של אליצור
↑  ביקורת על המאמר ראו: אריאל אהרונוב, הערה בעניין ספר קיצור סמ"ג, עץ חיים (באבוב), גיליון כה עמ' שנב - שנז, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
קנידוגלניס מקרוצפלוס

קנידוגלניס מקרוצפלוס (שם מדעי: Cnidoglanis macrocephalus) הוא מין של דג גרם ממשפחת השפמיתיים. הוא חי בטבע באוסטרליה ובניגוד למרבית השפמנונאים הוא יכול לחיות במי ים. דג זה הוא המין היחיד בסוגו.
מאפיינים

הדג מצוי לאורך החופים של מזרח אוסטרליה מחוף "Main Beach" בקווינסלנד עד ל-"Jervis Bay" בניו סאות' ויילס, דרך "Kingston SE" שבאוסטרליה הדרומית, איי Houtman Abrolhos, אוסטרליה המערבית ובטסמניה ולרוב הוא מצוי לאורך המים הרדודים במים צלולים חוליים או במים עכורים יותר ולרוב על סלעים או על מצע ערוגות אצות. הם מצויים גם בשפכי נהרות.
הדג מגיע לאורך 91 ס"מ ולמשקל של עד 2.5 ק"ג. הוא בעל זיזים חדים לאורך הסנפירים והחלק האחורי שלו רירי ונקי מסנפירים כמו צלופח. הקוצים שלו חדים ובתוכם ארס כואב מאוד, אם כי אינו קטלני. אין מרפא לארס אך אפשר לשטוף את האזור הנגוע במים רותחים, אשר ממיסים את רוב הארס וגורמים לדנטורציה.
הדג ישחה גם ביום אך הוא פעיל בעיקר בלילה, אז הוא מחפש על הקרקעית סרטנים, אמפיפודים, פראונים, תולעים רב-זיפיות, רכיכות ים (צדפות וחלזונות), אצות וזבל. הצעירים ניזונים בעיקר מחסילונים ולעיתים גם מדגיגים. הדג עצמו יכול להיטרף בידי דגים גדולים יותר או עופות ימיים כמו קורמורנים או שקנאי אוסטרלי.
הערות שוליים

↑  קנידוגלניס מקרוצפלוס באתר הרשימה האדומה של IUCN
קשרי לימפה

קשר לימפה - Lymph Node חתך היסטולוגי בקשר לימפה מאזור המעי הגס. הגדלה: פי 40. צביעה: המטוקסילין ואאוזין (H&E). גרעיני תאים בסגול, שאר המרכיבים בגוונים של ורוד.
קשרי לימפה (באנגלית: Lymph nodes), הידועים גם כ"קשריות לימפה" הם מבנים קטנים, סגלגלים בצורתם, המהווים חלק ממערכת הלימפה והמפוזרים בגוף ומקושרים באמצעות מערכת כלי הדם והלימפה. בספרות שכיח גם המונח "בלוטות לימפה", אף כי בניגוד לבלוטות, התפקיד העיקרי של קשרי הלימפה אינו קשור בתהליכי הפרשה.
התפקיד העיקרי של קשרי הלימפה קשור למערכת החיסון ולתגובה החיסונית, והוא ליצור סביבה פנימית מתאימה למפגש בין לימפוציטים (בעיקר נאיביים) לבין פתוגנים שונים, המגיעים לקשרי הלימפה באופן ישיר באמצעות צינורות הדם והלימפה, מנוזל חוץ תאי, או כשהם מובלים על ידי מקרופאגים או תאים דנדריטיים בצינורות הלימפה.
בגוף האדם מפוזרים כחמש מאות עד שש מאות קשרי לימפה בגדלים שונים, הדומים במבנה התאי שלהם ובתפקודם.
קשרי הלימפה הופכים מוגדלים במצבים שונים, החל ממצבים דלקתיים, כגון דלקת גרון, ועד מצבים חמורים יותר כגון בחלק ממחלות הסרטן. עירוב קשר הלימפה במחלת הסרטן הוא בעל חשיבות לאבחנת שלב המחלה ומידת התפשטותה (הידוע כשלב ה-Staging), וכן לפרוגנוזה הצפויה.
אנטומיה של מערכת הלימפה: מערכת הלימפה כוללת צינורות לימפה, המתנקזים לוורידים הגדולים בצוואר, ואיברים לימפטיים. האיברים הלימפטיים העיקריים הם מח העצמות והתימוס, שבהם חל תהליך היצירה של תאי מערכת החיסון, והאיברים הלימפטיים המשניים הם קשרי הלימפה, שבהם מתרחש תהליך השפעול של התגובה החיסונית. נוזל הלימפה הראשוני נאסף מהנוזל החוץ-תאי ומתכנס לצינורות גדולים יותר. יש לשים לב לפיזור של צינורות וקשרי הלימפה.
אנטומיה כללית

הנוכחות האפשרית של מיקרואורגניזמים זרים (או פתוגנים) בתוך מערכת הדם, עלולה לגרום לאירועים שעלולים לפגוע בשיווי המשקל הפיזיולוגי (הומאוסטאזיס) במקומות רבים בגוף. כדי למנוע שינויים הומאוסטטיים, מנטרת מערכת החיסון את רקמת הדם כדי לאתר פתוגנים אפשריים. אחד מאמצעי הניטור מתקיים בקשרי הלימפה, המהווים חלק ממערכת הלימפה. מערכת הלימפה מנקזת את נוזל הלימפה, נוזל הנאסף על ידי נימות הלימפה מתוך הנוזל החוץ תאי. זהו תהליך המתקיים בכל מקום בגוף. כלי הלימפה הולכים ומתכנסים, ומתנקזים לשני צינורות לימפה מרכזיים (thoracic duct, right lymphatic duct), המתחברים לוורידי הצוואר (קודם התכנסותם לווריד הנבוב העליון). כך, נוזל הלימפה ותכולתו מתווספים לרקמת הדם עם כניסתה לעלייה הימנית של הלב. בנוסף לנוזל חוץ תאי, מכילה הלימפה תאים שונים המשתייכים למערכת החיסון (בעיקר לימפוציטים ומונוציטים); אלה מתווספים לנוזל הלימפה בעת מעברו דרך קשרי הלימפה (להלן תיקרא התערובת - רקמת הלימפה).
קשרי הלימפה ממוקמים בנקודות מוגדרות לאורך העץ המתכנס של מערכת כלי הלימפה. כך, כל קשר לימפה מנקז דרכו תכולה של קבוצת צינורות לימפה נכנסים (או ״מביאים״), ורקמת הלימפה, לאחר שעברה ניטור בתוך קשר הלימפה, עוזבת את קשר הלימפה דרך צינור לימפה מוציא יחיד. רקמת הלימפה היוצאת עשויה להיות שונה בהרכבה מזו שנכנסה, הן בהרכב התאים והן בהרכב המומסים בנוזל. לדוגמה, קשר לימפה המצוי בתחתית הירך ובחלקה הגבי (קשר לימפה פופליטיאלי (אנ')), מנקז את מרבית כלי הלימפה המתכנסים מאזור הרגל התחתונה בעת התכנסותם לכיוון האגן, שבו ממוקמים קשרי לימפה אזוריים נוספים (להלן ״פיזור לימפטי״). כל רקמת הלימפה מסוננת דרך קשרי לימפה בדרכה לעירוב עם מערכת הדם. אף כי קשרי הלימפה מפוזרים בכל מקום בגוף, ישנם מספר אזורים המועדים יותר לזיהום פתוגנים, ובהם יש ריכוז גבוה יותר של קשרי לימפה, כגון בעור, במערכת העיכול, במערכת הנשימה, ובמערכת המין.
מבנה תאי וארגונו בקשר הלימפה

לקשר לימפה מבנה דמוי בלוטה בעל צורה סגלגלה, המזכירה זרע שעועית. בדומה לאיברים פנימיים רבים הוא עטוף בקופסית (capsule) הבנויה מרקמת חיבור צפופה המכילה סיבי אלסטין וקולגן צפופים וביניהם פיברובלסטים ספורים. מעברו השני של המבנה המעוגל ישנו אזור שקוע דרכו נכנס העורק הראשי של קשר הלימפה, ויוצאים הווריד הראשי וצינור הלימפה המוציא (אנ') (efferent). השקע נקרא שער או hilum. המעטפת הקמורה של הקופסית ״מחוררת״ על ידי מספר גדול של צינורות לימפה מביאים (אנ') (afferent). מנקודות הכניסה בהיקף נמשכות שלוחות (trabeculae) דמויות מיתרים העשויות מסיבי רטיקולין (אנ') למרכז קשר הלימפה, ואלה מעניקים לו תמיכה מכנית.
תצפית היסטולוגית בקשר לימפה נראים שלושה אזורים:
הקליפה החיצונית - outer cortex
האזור הסמוך לקליפה - paracortex
הליבה - medulla
מבנה תאי וארגונו בקשר הלימפה > הקליפה החיצונית - outer cortex

בקליפה החיצונית, או בקיצור בקליפה, שלושה מבנים:
סינוס תת-קפסולרי - subcapsular sinus
סינוס קפסולרי - cortical sinus
זקיקים לימפואידיים - lymphoid nodules
הסינוס התת-קפסולרי הוא המרווח הראשון אליו עוברת רקמת הלימפה עם כניסתה מן הצינורות המביאים (סינוס הוא כלי דם רחב). רקמת הפלסמה עוברת לסינוסים קפסולריים, שהם פיצול של הסינוס התת-קפסולרי, המובילים באופן רדיאלי למרכז קשר הלימפה, ושם נעשים סינוסים מדולריים. כל הסינוסים המדולריים מתלכדים באזור השער של קשר הלימפה ויוצאים מקשר הלימפה בצורת כלי לימפה מוציא. פתוגן חופשי המצוי ברקמת הלימפה, או כזה המצוי במקרופגים, עשוי לחצות את דופן הסינוס ולהגיע לרקמה הלימפטית של קשר הלימפה. מקור הפתוגן הוא לרוב מאזור חדירתו לגוף. הרקמה הלימפטית כוללת אזורים מוגדרים שבהם יושבים לימפוציטים מסוג B, השוכנים במבנים מעוגלים הקרויים אוניות או זקיקים, ואזורים מוגדרים של לימפוציטים מסוג T, היושבים באופן מפוזר סביב הזקיקים. בין הלימפוציטים ממוקמים תאי תמך ותאים ממערכת החיסונית המולדת, שתפקידם להפגיש בין הלימפוציטים לפתוגן. מפגש כזה עשוי להוביל לשפעול הלימפציטים ולתגובה חיסונית. כך, קשר הלימפה מצטייר כאיבר המכיל בתוכו את כל האמצעים הנדרשים למפגש מוצלח בין מערכת החיסון לפתוגן, ולהפעלתה של תגובה חיסונית. מקור הלימפוציטים המגיעים לקשרי הלימפה הוא במח העצם והתימוס. לימפוציטים אלה, המכונים לימפוציטים נאיביים, מגיעים עם זרם הדם לקשריות הלימפה, ואם לא יעברו שפעול, עשויים לנדוד לכיוון הליבה, לצאת ממנה, ולהמשיך לנדוד לקשרי לימפה נוספים.
מבנה תאי וארגונו בקשר הלימפה > האזור הסמוך לקליפה - paracortex

אזור זה ממוקם עמוק יותר מן הקליפה. אין בו זקיקים לימפואידיים (ריכוזים של לימפוציטים מסוג B), אך הוא עשיר בלימפוציטים מסוג T.
מבנה תאי וארגונו בקשר הלימפה > הליבה - medulla

זו השכבה העמוקה ביותר בקשר הלימפה. לשכבה זו מתכנסים תאים שונים לקראת יציאתם מקשר הלימפה דרך וריד הדם או דרך צינור הלימפה:
לימפוציטים בלתי משופעלים הממשיכים בנדידתם.
לימפוציטים T משופעלים.
תאים מייצרי נוגדנים - תאי פלסמה, שמתמיינים מלימפוציטים B משופעלים.
תאים שונים המשתייכים למערכת החיסון המולדת.
התאים מובלים לאורך מיתרי הרטיקולין (תוארו לעיל) לכיוון סינוסים מדולריים. התאים מחלחלים לתוך הסינוסים ומובלים אל מחוץ לקשר הלימפה.
קשר הלימפה הוא איבר דינמי, שבו מתקיימת תנועה מתמדת של רקמה לימפטית. תנועת הרקמה וכינוסה לאזור מוגדר אנטומית (קשר הלימפה), משפרים מאוד את סיכויי המפגש בין פתוגנים לתאי מערכת החיסון, מפגש העשוי להוביל לתגובה חיסונית המאפשרת את מיגור הפתוגן.
פיזור לימפטי

קשרי לימפה שונים מנקזים אזורים שונים בגוף. כך למשל:
קשרי לימפה אקסילריות (של בית השחי) הן אזור הניקוז הראשוני של הגפיים העליונות ושל האזור הצידי החיצוני (לטרלי) של השדיים.
הירך ושק האשכים מתנקזים ישירות לקשרי הלימפה שהם Superficial inguinal.
קשרי לימפה הקרויים Celiac מנקזים את הקיבה.