stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The 20/20 Experience
סינגלים

Suit & Tie - יצא לאור כסינגל הראשון מהאלבום ב-14 בינואר 2013. בשיר משתתף הראפר ג'יי זי. הקליפ לשיר, שצולם ב-25 בינואר 2013, בוים על ידי דייוויד פינצ'ר, שביים בעבר את הסרט הרשת החברתית, בו השתתף טימברלייק. ב-10 בפברואר 2013 הופיע טימברלייק עם השיר יחד עם ג'יי זי בטקס פרסי גראמי ה-55.
Mirrors - יצא לאור כסינגל השני מהאלבום ב-11 בפברואר 2013. השיר הגיע למקום השני במצעד הסינגלים האמריקאי, בילבורד הוט 100.
Tunnel Vision - יצא לאור ב-14 ביוני 2013 כסינגל השלישי והאחרון מהאלבום.
רשימת רצועות

| The 20/20 Experience> מס' | The 20/20 Experience> שם | The 20/20 Experience> משך | The 20/20 Experience>  | The 20/20 Experience>  | The 20/20 Experience>  | The 20/20 Experience>  | The 20/20 Experience>  | The 20/20 Experience>  | The 20/20 Experience>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Pusher Love Girl  | 8:02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Suit & Tie (בהשתתפות ג'יי זי)   | 5:26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Don't Hold the Wall  | 7:10 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Strawberry Bubblegum  | 7:59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Tunnel Vision  | 6:46 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Spaceship Coupe  | 7:17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | That Girl  | 4:47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Let the Groove Get In  | 7:11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Mirrors  | 8:05 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Blue Ocean Floor  | 7:19 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 70:02 |  |  |  |  |  |  |  |
| רצועות בונוס> מס' | רצועות בונוס> שם | רצועות בונוס> משך | רצועות בונוס>  | רצועות בונוס>  | רצועות בונוס>  | רצועות בונוס>  | רצועות בונוס>  | רצועות בונוס>  | רצועות בונוס>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 11. | Dress On  | 4:39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Body Count  | 4:42 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 79:23 |  |  |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2013)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2013)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2013)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 2 |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 1 |
|  אוסטרליה | Urban Albums | 1 |
|  איטליה | מצעד האלבומים האיטלקי | 6 |
|  אירלנד | מצעד האלבומים האירי | 1 |
|  ארגנטינה | ארגנטינה הוט 100 | 4 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 1 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ | 1 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 1 |
|  דנמרק | היטליסטן | 2 |
|  דרום אפריקה | אנטרטיינמנט מוניטורינג אפריקה | 12 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 2 |
|  הונגריה | Mahasz | 4 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 1 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד אלבומי ה-R&B | 1 |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 8 |
|  יוון | IFPI Greece | 10 |
|  יפן | אוריקון | 11 |
|  מקסיקו | טופ 100 – מקסיקו | 11 |
|  נורווגיה | VG-lista | 2 |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 1 |
|  ספרד | PROMUSICAE | 9 |
|  סקוטלנד | מצעד האלבומים הסקוטי | 1 |
|  פולין | ZPAV | 5 |
|  פורטוגל | מצעד האלבומים הפורטוגזי (AFP) | 9 |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 10 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 3 |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 6 |
|  צרפת | SNEP | 6 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 1 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 12 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 1 |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2013)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2013)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2013)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 36 |
|  איטליה | מצעד האלבומים האיטלקי | 78 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 1 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ | 1 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 29 |
|  דנמרק | היטליסטן | 25 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 26 |
|  הונגריה | Mahasz | 87 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 21 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 11 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 98 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 16 |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2014)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2014)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2014)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 142 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ | 24 |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף העשור (2010–2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף העשור (2010–2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף העשור (2010–2019)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 41 |
|   ‏‏‏  מצעדי כל הזמנים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי כל הזמנים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי כל הזמנים> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 200 |
נתוני מכירות

| מדינה | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה | 70,000 |
| אירלנד (IRMA) | זהב | 7,500 |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה ×2 | 2,579,000 |
| ברזיל (Pro-Música Brasil) | פלטינה | 40,000 |
| גרמניה (BVMI) | זהב | 100,000 |
| דנמרק (IFPI Denmark) | פלטינה | 20,000 |
| הולנד (NVPI) | זהב | 25,000 |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | פלטינה | 369,000 |
| נורווגיה (IFPI Norway) | זהב | 15,000 |
| ניו זילנד (RMNZ) | זהב | 7,500 |
| פולין (ZPAV) | פלטינה ×2 | 40,000 |
| קנדה (Music Canada) | פלטינה ×2 | 160,000 |
| שוודיה (GLF) | זהב | 20,000 |
| שווייץ (IFPI Switzerland) | זהב | 10,000 |
Spirit of Eden

Spirit of Eden (בעברית: רוח גן עדן) הוא האלבום הרביעי של הלהקה הבריטית Talk Talk. הוא יצא לאור בשנת 1988. הביקורות בעת יציאת האלבום היו מעורבות והמכירות היו מועטות יחסית, אבל ככל שעבר הזמן האלבום קיבל מעמד משפיע ביותר וכיום נחשב לאחד מהאלבומים שהניחו את היסודות לפוסט רוק, סוג מוזיקה שהתפתח בשנות התשעים בבריטניה ובארצות הברית. מספר של ביקורות הכתירו את האלבום הזה באופן רטרוספקטיבי כאחד האלבומים הטובים ביותר של שנות השמונים.
השירים נכתבו על ידי מארק הוליס וטים פריס גרין, ובוצעו על ידי מספר מוזיקאי אולפן שניגנו בכלים שונים. האלבום התפתח כתוצאה מאלתורים ארוכים באולפני אסקס שבלונדון, בין השנים 1987 ל-1988: לעיתים קרובות הלהקה עבדה בחשכה והקליטה שעות רבות של אלתורים. אותם אלתורים נערכו רבות, ואז סודרו מחדש כדי להרכיב את ששת קטעי האלבום בעזרת ציוד דיגיטלי. התוצאה הסופית היא שילוב של רוק, ג'אז, מוזיקה קלאסית ואמביינט. האלבום שוחרר דרך הלייבל EMI.
בשנת 2008, כתב אלן מקגי מעיתון הגארדיאן הבריטי: "ספיריט אוף אידן לא התיישן; זה מדהים כמה עכשווי הוא נשמע, מקדים את הפוסט רוק, The Verve ורדיוהד. זה הצליל של אמן שניתנים לו המפתחות לממלכה והוא חוזר עם אמנות."
ביקורות רואות לעיתים קרובות את ההבדל הגדול בין האלבום הזה לבין יצירתה המוקדמת של טוק טוק. ביחסית לאלבום הקודם, The Colour of Spring, מכירות האלבום היו נמוכות. בזמן שבשחרור האלבום הביקורות נטו להיות מעורבות עד נמוכות, הוכר מאוחר יותר כהשפעה על התפתחות מספר של ז'אנרים ומוזיקאים מתחום הרוק האלטרנטיבי.
רקע

טוק טוק, בהנהגת הזמר מארק הוליס, הוקמה בשנת 1981 בבריטניה. כבר מההתחלה אמר הוליס שהשפעותיו כוללות מוזיקאי ג'אז ומוזיקה קלאסית - מיילס דייוויס, ג'ון קולטריין, בלה בארטוק וקלוד דביסי. למרות זאת, שני אלבומי הלהקה הראשונים - The Party's Over ו־It's My Life - לא הראו את ההשפעות האלו באופן בולט; מבקרים השוו אותם ללהקות גל חדש כמו דוראן דוראן. הוליס טען מאוחר יותר שהשתמשו בסינתסייזרים בתחילת דרכם בעיקר בגלל בעיות תקציביות.
אף על פי שהביקורות לא אהדו את היצירה המוקדמת של טוק טוק, שני האלבומים הראשונים היו מוצלחים מסחרית מאוד בארצות אירופה. הצלחה זו העניקה לטוק טוק את התקציב שהיו צריכים על מנת לשכור נגני כלים אקוסטיים, כפי שעשו באלבום The Colour of Spring. הלהקה לא הייתה צריכה להסתמך עוד על סינתסייזרים. במקום זה, מוזיקאים אורחים אלתרו עם כליהם למשך שעות רבות, ואז הוליס והמפיק טים פריס גרין ערכו את ההקלטות על מנת לקבל את התוצאה שרצו. מספר הנגנים שהופיעו ב-The Colour of Spring הוא שישה-עשר, והוא היה לאלבום המצליח ביותר שלהם, עם מכירות של מעל לשני מיליון עותקים וסיבוב הופעות עולמי בשביל לקדם אותו. באותו הזמן, שירים מינימליסטיים כמו "April 5th" ו-"Chameleon Days" מהאלבום, והבי-סייד "It's Getting Late in the Evening" רמזו על הכיוון הבא שאליו טוק טוק התקרבו.
הקלטה

כתוצאה מההצלחה המאסיבית של The Colour of Spring, חברת EMI נתנה לטוק טוק תקציב וזמן בלתי מוגבלים להשלמת האלבום הבא שלהם, Spirit of Eden. לטוק טוק הייתה שליטה מוחלטת כעת על תהליך הקלטה; מנהלם ונציגי חברת EMI לא הורשו להיכנס לאולפן במהלך ההקלטות. ההקלטות לאלבום החלו בשנת 1987 באולפני אסקס בלונדון, וארכו כשנה. טכנאי ההקלטה פיל בראון אמר שהאלבום, כמו האלבום שבא אחריו, הוקלט "במקרה, מתאונה, וכתוצאה משעות של ניסיון כל אפשרות אוברדאבינג אפשרית."
מחלוקת חוזית עם EMI

בתחילת מרץ 1988, הלהקה סיימה להקליט את האלבום ושלחה קלטת למנהלי חברת EMI. אחרי ההאזנה, נציגי החברה הטילו בספק את ההצלחה המסחרית הצפויה לאלבום. הם ביקשו מהוליס להקליט מחדש ולהחליף חומרים, אבל הוא סירב לעשות כך. סרטי ההקלטה נשלחו מאוחר יותר באותו החודש, וחברת התקליטים נאלצה להודות שהאלבום הושלם בסיפוק מצד האמנים.
למרות כך, EMI הציעה להאריך את החוזה עם טוק טוק. הלהקה, מצדה, הביעה רצון להתנתק מהחוזה הקיים. על פי מנהלם, הלהקה חששה ש"לא יהיה תקציב לאלבום הבא." הלהקה ו־EMI הלכו לבית המשפט על מנת להסדיר את העניין הזה.
הבעיה המשפטית שדנו בה הייתה האם EMI יידעה את הלהקה בדבר הארכת החוזה. על פי ההסכם, החברה הייתה אמורה לשלוח הודעה כשלושה חודשים לאחר סיום הקלטות האלבום. לדבר הלהקה, הם שלחו את ההודעה מאוחר מדי מכיוון ששלושת החודשים נספרו מבחינתם החל מסיום הקלטות האלבום. EMI, מצדם, טענו שתקופת שלושת החודשים אמורה להתחיל מהרגע שבו הם מרוצים מההקלטות. תחילה, EMI יצאו זכאים במשפט אך החלטה זו בוטלה וטוק טוק השתחררו מהחוזה. מאוחר יותר, הם חתמו בחברת פולידור.
שיווק והיסטוריית הוצאות

האופי הקודר והנסיוני של Spirit of Eden הפך את האלבום לקשה לקידום; אחת הביקורות אמרה כי "זהו אחד האלבומים שגורמים לאנשי שיווק להתאבד." טוני וודסוורת', אחראי מכירות ב־EMI, אמר ש"טוק טוק הם לא השילוב הרגיל שלכם והם דורשים שיווק מתאים. הם לא כאלה קשים באותה מידה שהם לא צפויים. רק צריך למצוא כמה שיותר דרכים לחשוף את המוזיקה הזו." בכתבת השוואה של יצירות מופת משנות השמונים שהתפרסמה בהגרדיאן, ג'ון רובינסון אומר שהאלבום, כמו האלבום Brilliant Trees של דייוויד סילביאן, הוא "מנצח, אבל לא ניתן לשיווק בכלל."
למרות כוונותיה של הלהקה לא לשחרר אף סינגל, EMI שחררו גרסה מקוצרת של השיר "I Believe in You" בספטמבר 1988. הסינגל לא הצליח מסחרית. בוים לו גם קליפ, שבו יושב הוליס ומנגן בגיטרה ושר את המילים. מאוחר יותר, הוליס התחרט על שיתוף הפעולה עם זה וקרא לקליפ "טעות עצומה". הלהקה גם לא יצאה לסיבוב הופעות, בטענה שלא ניתן לשחזר את השירים מהאלבום כפי שהם אמורים להיות. בעקבות החלטה זו, טוק טוק לא יצאו להופיע יותר לעולם.
בסופו של דבר, האלבום שוחרר בשנת 1988 בכל העולם. הוא זכה רק למעט מההצלחה המסחרית המסחררת של Colour of Spring. האלבום הוצא מחדש ברימאסטר דיגיטלי בשנת 1997, ובמארז מיוחד בשנת 2003.
סגנון מוזיקלי

אף על פי שהאלבום מכיל אווירה שלווה, גראהם סוטון מבארק פסיכוזיס אומר ש:"רעש זה חשוב. אני אף פעם לא יכולתי להבין אנשים שהכרתי ואהבו את טוק טוק וראו אותם כ'משהו נחמד להירגע איתו' בזמן שאני נהניתי מהעומס ומהשינויים בדינמיקה."
המילים באלבום מתפרשות כדתיות ורוחניות. אף על פי שהוליס מכיר בכך, הוא אומר שהמילים לא מתבססות על דת מסוימת אלא כמשהו כלל אנושי. השיר "I Believe in You" הוא שיר שנכתב כנגד הרואין. כשנשאל הוליס אם הוא כתב את השיר מחוויה אישית, הוא השיב: "לא, בכלל לא. אבל פגשתי אנשים שלגמרי נדפקו בגלל זה. בתוך הרוק יש כל כך הרבה האדרה מזדיינת של הדבר הזה, וזה דבר מרושע ונורא."
ביקורות

באופן רטרוספקטיבי, האלבום נחשב שהצלחה אמנותית יוצאת מן הכלל. בביקורות עכשוויות המבקרים נוטים להעריך את השאיפות האמנותיות של טוק טוק ואת השפעתם על המוזיקה האלטרנטיבית. האלבום נכלל לעיתים קרובות ברשימות שמדרגות את האלבומים הטובים של שנות השמונים ומוכר רבות בתור אחד האלבומים שהשפיעו הכי הרבה על היווצרות הפוסט רוק.
מורשת

Spirit of Eden, ביחד עם האלבום הבא, Laughing Stock, נחשבים למשפיעים במיוחד בז'אנר הפוסט רוק.[דרוש מקור] בביקורת לאלבום Hex של בארק פסיכוזיס, אומר המבקר סיימון ריינולדס (שבאותה ביקורת טבע לראשונה את המושג פוסט רוק) שהאלבום מושפע מ"הפאר הבארוקי" של Spirit of Eden. אנדי וויטמן מהמגזין 'Paste' אומר שספיריט אוף אידן מייצג את התחלת הפוסט רוק - "הסימנים המסגירים של הז'אנר - טקסטורות של גיטרות, הקצב האיטי, והדגש על דינאמיקות, אלקטרוניקה, אווירה ומינימליזם - כולם במקום, והם סוללים את הדרך ללהקות כמו סיגור רוס, מוגוואי, Godspeed You! Black Emperor, Low והתקופה המאוחרת של רדיוהד."[דרוש מקור] סיימון הארפר מה'בירמינגהאם פוסט' אומר ש"ללא ספק, השילוב של ג'אז, מוזיקה קלאסית, רוק, והדים של דאב, השימוש בשקט כמעט כאילו היה כלי בעצמו, מוביל את עצמו לשפה של הפוסט רוק, ואפשר לטעון שטורטויז ושאר הלהקות משיקגו היו בקושי נשמעות אותו הדבר ללא ההישגים של הוליס ופריס-גרין." מספר רב של אמנים בעצמם שבחו את Spirit of Eden. הלהקה בון איבר ביצעה גרסת כיסוי לשיר "I Believe in You" בהופעותיהם ב-2008 בדבלין ואדינבורו.
רשימת שירים

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי מארק הוליס וטים פריס גרין.
| צד א'> מס' | צד א'> שם | צד א'> משך | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | The Rainbow  | 9:05 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Eden  | 6:37 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Desire  | 7:08 |  |  |  |  |  |  |  |
| צד ב'> מס' | צד ב'> שם | צד ב'> משך | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 4. | Inheritance  | 5:16 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | I Believe in You  | 6:24 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Wealth  | 6:35 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 41:30 |  |  |  |  |  |  |  |
משתתפים

Talk Talk
מארק הוליס - שירה, פסנתר, אורגן, גיטרה.
לי האריס - תופים, כלי הקשה.
פול ווב - גיטרת בס.
משתתפים נוספים
טים פריס גרין - הפקה, הרמוניום, פסנתר, אורגן, גיטרה
מרטין דיצ'מן - כלי הקשה
רובי מקינטוש - גיטרת דורבו, גיטרת שנים עשר מיתרים.
מארק פלת'מן - מפוחית
סיימון אדוארדס - בס מקסיקני
דני ת'ומפסון - קונטרבס
הנרי לואות'ר - חצוצרה
נייג'ל קנדי - כינור
יו דייוויס - שוזייגס (כלי נגינה שהומצא על ידיו)
אנדרו סטוול - בסון
מייקל ג'ינס - אבוב
אנדרו מארינר - קלרינט
כריסטופר הוקר - קרן אנגלית
המקהלה של קתדרלת צ'למספורד
Gold Vol. 2

Gold Vol. 2 (בעברית: להיטי זהב כרך 2) הוא אלבום האוסף השישי של הזמרת הקנדית סלין דיון. אלבום האוסף יצא לאור ב-2 באוקטובר 1995, על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק אנטרטיינמנט. הכרך הראשון Gold Vol. 1, יצא באותו היום בו יצא הכרך השני.
עם יציאתו נכנס אלבום האוסף אל המקום ה-51 במצעד האלבומים של ולוניה.
רקע והפקה

אלבום האוסף הופק על ידי פייר בזינט, אדי מרנאיי, רומנו מוסומארה, אלדו נובה, רודי פסקל וז'אן-אלן רוסל. אלבום האוסף קיבל את מעמד הזהב בצרפת על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הצרפתי, על מכירות של למעלה מ-100,000 עותקים במדינה.
בשנת 1997, הוציאה דיון את אלבום האוסף מחדש בשם, "Les premières chansons vol. 2".
רשימת רצועות

| Gold Vol>  2.מס' | Gold Vol>  2.שם | Gold Vol>  2.משך | Gold Vol>  2. | Gold Vol>  2. | Gold Vol>  2. | Gold Vol>  2. | Gold Vol>  2. | Gold Vol>  2. | Gold Vol>  2. |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Incognito  | 4:39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Lolita (trop jeune pour aimer)  | 4:20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | On traverse un miroir  | 4:41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Partout je te vois  | 4:09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Jours de fièvre  | 5:13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | D'abord, c'est quoi l'amour  | 4:23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Délivre-moi  | 4:19 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Comme un cœur froid  | 5:13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Mon ami m'a quittée  | 2:59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | La dodo la do  | 3:02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Hymne à l'amitié  | 4:05 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Je ne veux pas  | 4:05 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | C'est pour vivre  | 4:07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | En amour  | 3:19 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 58:34 |  |  |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1996)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1996)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1996)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 51 |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| צרפת (SNEP) | זהב | 100,000 |
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | חברת תקליטים | פורמט | קטלוג |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| צרפת | 2 באוקטובר 1995 | סוני מיוזיק | תקליטור | VER 481431 2 |
The Judas Kiss

| --- | --- |

 סינגל שיווקי בביצוע מטאליקה
 מתוך האלבום Death Magnetic
 יצא לאור:  8 בספטמבר 2008
 פורמט:  הורדה דיגיטלית
 תאריך הקלטה:  12 במרץ 2007 - 11 במאי 2008
 מקום הקלטה:  סאונד סיטי, ואן נויס, לוס אנג'לס, קליפורניה אולפני שנגרי לה, מאליבו, קליפורניה QH, סן רפאל, קליפורניה
 סוגה:  ת'ראש מטאל, הבי מטאל
 שפה:  אנגלית
 אורך:  8:01
 חברת תקליטים:  וורנר
 כתיבה:  ג'יימס הטפילד, קירק האמט, רוברט טרוחיו, לארס אולריך
 לחן:  ג'יימס הטפילד
 הפקה:  ריק רובין
"The Judas Kiss" (מאנגלית: "נשיקת יהודה", בהתייחס ליהודה איש קריות) הוא שיר מאת להקת הת'ראש מטאל האמריקאית מטאליקה, אשר יצא לאור ב-8 בספטמבר 2008. שיר זה מהווה לסינגל השיווקי השני מתוך אלבומה התשיעי, Death Magnetic.
בעת שיצא לאור, היה זמין להאזנה באתר האינטרנטי של הלהקה עבור כלל הציבור, ולהורדה מהאתר Death Magnetic Mission: Metallica (עבור חברי מועדון הלהקה בלבד). בהמשך, הועלה השיר בפורמט סינגל לשירות ההזרמה אייטונס. בנוסף, פתיח השיר הוצג בפרסומת של הלהקה, בה חשפה את שם האלבום בו יכלל.
רשימת השמעה

| גרסת ההורדה הדיגיטלית> מס' | גרסת ההורדה הדיגיטלית> שם | גרסת ההורדה הדיגיטלית> מילים | גרסת ההורדה הדיגיטלית> לחן | גרסת ההורדה הדיגיטלית> משך | גרסת ההורדה הדיגיטלית>  | גרסת ההורדה הדיגיטלית>  | גרסת ההורדה הדיגיטלית>  | גרסת ההורדה הדיגיטלית>  | גרסת ההורדה הדיגיטלית>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | The Judas Kiss  | ג'יימס הטפילד | ג'יימס הטפילד, קירק האמט, רוברט טרוחיו, לארס אולריך | 8:01 |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 8:01 |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא

| מצעד (2008) | מיקום שיא |
| --- | --- |
ארצות הברית (מצעד השירים מתחת להוט 100): 12
נורווגיה (VG-lista): 13
פינלנד (המצעדים הפיניים הרשמיים): 20
קנדה (קנדה הוט 100): 71
שוודיה (סוורייטופליסטן): 44
משתתפים > מטאליקה

ג'יימס הטפילד - שירה, גיטרת קצב
לארס אולריך - תופים
קירק האמט - גיטרה מובילה
רוברט טרוחיו - גיטרת בס
משתתפים > משתתפים נוספים

ריק רובין - הפקה
טד ג'נסן - מאסטרינג
גרג פידלמן - מיקסינג
VBScript

| --- | --- |


 מפתח:  מיקרוסופט
 מחזור חיים:  1996–הווה (כ־28 שנים) 
 גרסה אחרונה:  5.8 (2008) 
 מערכת הפעלה:  חלונות
 קטגוריה:  שפת תסריט
 http://msdn.microsoft.com/en-us/library/t0aew7h6.aspx
 
VBScript היא שפת תכנות מבית מיקרוסופט. זוהי שפת תסריט (script) בעלת תחביר המבוסס על זה של שפת Visual Basic, ואחת הכוונות בעת תכנונה הייתה שכל קוד VBScript תקין יהיה גם קוד Visual Basic תקין. השפה משמשת בעיקר בסביבות מיקרוסופט השונות, וקיים מפרש שלה רק עבור מערכת ההפעלה Windows.
תהליך

מפרש השפה ממומש כמנוע Active Scripting, וכחלק מטכנולוגיות Windows Script של מיקרוסופט מאפשרת השפה שימוש ברכיבי ActiveX. נכון ל־2007, תומכת הגרסה האחרונה של השפה בהגדרת מחלקות, ובביטויים רגולריים.
כמו אחותה הגדולה Visual Basic סובבת VBScript סביב טכנולוגיות COM ו־ActiveX. כך לדוגמה כל המשתנים בשפה הם מטיפוס Variant, הגישה לאובייקטי ActiveX מתבצעת תמיד דרך ממשק IDispatch, ובמקום ספרייה סטנדרטית לשפה (כמו שקיימת בשפות C ו־C++‎, לדוגמה) קיים רכיב ActiveX שמספק תפקודיות של גישה לקבצים, ואת טיפוס הנתונים Dictionary - מערך אסוציאטיבי.
מאפיין ייחודי של VBScript, שמבדיל אותה מ־JavaScript, הוא היכולת שלה לפנות לממשקים כפולים מלבד ממשק ברירת-המחדל של מחלקה ברכיב ActiveX. אף כי מקורה של יכולת זו בשגיאה, השימוש בה התרחב עד מאוד, וניסיון הסרתה גרם לתקלות מרובות בקרב משתמשי השפה, ולכן היא הוחזרה. זוהי יכולת רבת-עוצמה, ולעיתים קיומה הוא גורם משמעותי בבחירה בשימוש ב־VBScript כשפה לפיתוח על פני החלופות.
ל־VBScript מספר שימושים עיקריים:
שורת פקודה לדוגמה
MsgBox "Hello, world!"
Junkies Monkeys & Donkeys

Junkies Monkeys & Donkeys (בעברית: מסוממים, קופים וחמורים) נקרא גם "Jericho Jones" (כשמה של הלהקה) הוא האלבום השני של להקת הרוק הישראלית הצ'רצ'ילים (שבבריטניה שינתה את שמה ונקראה "Jericho Jones" מטעמים מסחריים) אשר יצא בשנת 1971. לאחר הצלחתו היחסית של האלבום הקודם, החליטה הלהקה לנסות את מזלה בחו"ל וחבריה עברו להתגורר באנגליה, שם הקליטו את שני האלבומים הבאים שלה.
האלבום מראה מעבר לכיוון רוק יותר "נקי" ופופולרי לתקופה, עם השפעות מהרוק הכבד, והרוק המתקדם, בניגוד לרוק הפסיכדלי המחתרתי באלבומם הקודם. זאת עקב עזיבתו של סולן הלהקה, סטן סלומון אשר היה יוצר מוביל בלהקה והחלפתו בדני שושן, אשר, ביחד עם רוב האקסלי, נהיו כותבי השירים המובילים בלהקה. בנוסף, האלבום כולל את הקאבר הראשון שהלהקה הוציאה כחלק מאלבום, (ולא כסינגל) "Time Is Now", של ריי דורסט (אנ'). דורסט ולהקתו, מונגו ג'רי, אף הופיעו עם הצ'רצ'ילים כמה פעמים.
האלבום התפרסם בעוד מדינות אירופאיות אחרות והצליח יחסית[דרוש מקור]. האלבום נקרא על שמו של שיר הנושא באלבום: "Junkies Monkeys & Donkeys" (שיר מספר 8).
רשימת רצועות

| מס' | שם | כותב(ים) | משך |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Mare Tranquilitatas  | מיקי גבריאלוב | 2:20 |
| 2. | Man In The Crowd  | דני שושן, מיקי גבריאלוב ורוב האקסלי | 3:13 |
| 3. | There Is Always A Train  | רוב האקסלי | 6:31 |
| 4. | Yellow & Blue  | רוב האקסלי | 5:09 |
| 5. | Freedom  | דני שושן | 3:47 |
| 6. | Triangulum  | מיקי גבריאלוב | 0:47 |
| 7. | No School To-Day  | דני שושן ורוב האקסלי | 5:48 |
| 8. | Junkies Monkeys & Donkeys  | דני שושן ורוב האקסלי | 7:33 |
| 9. | Time Is Now  | ריי דורסט (אנ') | 2:57 |
| 10. | What Have We Got To Lose  | דני שושן ורוב האקסלי | 4:23 |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 42:28 |
| רצועות בונוס בגרסת התקליטור (1990)> מס' | רצועות בונוס בגרסת התקליטור (1990)> שם | רצועות בונוס בגרסת התקליטור (1990)> כותב(ים) | רצועות בונוס בגרסת התקליטור (1990)> משך | רצועות בונוס בגרסת התקליטור (1990)>  | רצועות בונוס בגרסת התקליטור (1990)>  | רצועות בונוס בגרסת התקליטור (1990)>  | רצועות בונוס בגרסת התקליטור (1990)>  | רצועות בונוס בגרסת התקליטור (1990)>  | רצועות בונוס בגרסת התקליטור (1990)>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 11. | Mama's Gonna Take You Home  | רוב האקסלי וסמי בירנבך | 2:41 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | So Come On  | חיים רומנו, דני שושן, רוב האקסלי וכריס פרי | 3:51 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Mona Mona  | דני שושן | 3:20 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Champs  | דני שושן ויוסי אלפי | 2:57 |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Hey Man  | דני שושן ורוב האקסלי | 3:39 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 58:56 |  |  |  |  |  |  |
קרדיטים

רוב הקסלי: גיטרות, קולות.
חיים רומנו: גיטרות, מנדולינה, קולות.
מיקי גבריאלוב: גיטרה בס, קולות.
עמי טרייבטש: תופים.
דני שושן: שירה, קונגאס.
ג'ף קולבר ורובין סילבסטר - טכנאי סאונד.
אליס אליאס והצ'רצ'ילים - הפקת האלבום.
טוני קייט - עיצוב עטיפה.
The Kacey Musgraves Christmas Show (אלבום)

The Kacey Musgraves Christmas Show הוא אלבום חג המולד השני והפסקול הראשון שהקליטה הזמרת-יוצרת האמריקאית קייסי מאסגרייבס. הוא יצא לאור ב-28 בנובמבר 2019, לכבוד חג המולד, תוך שבמהלכו הקליטה מאסגרייבס שירים ידועים כמו "Rockin' Around the Christmas Tree" ו-"Present Without a Bow".
האלבום הגיע למקום התשיעי במצעד אלבומי החג.
רקע

הפסקול הוקלט בשנת 2019 ויצא לאור בנובמבר באותה השנה לכבוד חג המולד, תוך שהיה לפסקול הרשמי של הספיישטל הטלוויזיוני The Kacey Musgraves Christmas Show, אותו הנחתה מאסגרייבס ב-28 בנובמבר 2019. במהלך הספיישל הטלוויזיוני, אירחה ידוענים כמו קנדל ג'נר, טרוי סיון וקמילה קביו.
כלפי הפסקול הופנו ביקורות חיוביות הן מטעם AllMusic, והן מטעם American Songwriter.