stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מנורת נפט
בתלמוד

בתלמוד מובאת מחלוקת לגבי טלטול מנורת נפט. האמורא רב יהודה אסר לטלטלה משום שהנפט גורם לריח מסריח ולכן המנורה אינה ראויה לשום שימוש בשבת. לעומתו, האמוראים רבה בר נחמני ורב יוסף התירו לטלטל מנורת נפט, וכך נפסק להלכה. הנימוק לדעתם של המתירים מוסבר על ידי האמורא רבא בכך שמנורת הנפט ראויה לשימוש כדי לכסות בה כלי אחר. רבא מבאר שהדבר אינו דומה לאבנים שבחצר האסורות בטלטול אף על פי שגם בהן ניתן לכסות כלים, שכן אבנים אינם כלים כלל, לעומת מנורת נפט ש'יש עליה תורת כלי'.
הראשונים דנו האם ההיתר הזה נאמר אפילו לדעת רבי יהודה האוסר במוקצה מחמת מיאוס. במנורת נפט העשויה מחרס, ברור שרבי יהודה יאסור, שהרי היא מאוסה לא פחות ממנורת שמן העשוי מחרס. לעומת זאת, נחלקו הראשונים בשאלה מה תהיה דעת רבי יהודה במנורת נפט העשויה ממתכת שאינה נהיית מאוסה למגע, אלא רק בעלת ריח דוחה. לדעת התוספות, רבה ורב יוסף שהתירו מנורת נפט מסריחה, התירו זאת אפילו לדעת רבי יהודה. אך לדעת הרמב"ן מנורת נפט בעלת ריח דוחה מאוסה יותר ממנורת חרס שרק מאוסה למגע, ורבי יהודה בוודאי יאסור בה.
בתרבות

בציורו אוכלי תפוחי האדמה משנת 1885, מציב ואן גוך מנורת נפט תלויה מן התקרה. המנורה היא מקור האור היחיד בתמונה, ומייצרת קומפוזיציה פירמידלית.
הערות שוליים

↑  Jean-Claude Bolay, Alexandre Schmid, Gabriela Tejada Technologies and Innovations for Development: Scientific Cooperation for a Sustainable Future, Springer, 2012
ISBN 2-8178-0267-5 page 308.
↑  ^ Energy Information Administration. "U.S. Prime Supplier Sales Volumes of Petroleum Products".
↑  Zayn Bilkadi (University of California, Berkeley), "The Oil Weapons", Saudi Aramco World, January–February 1995, pp. 20–27.
↑  "The Petroleum Trail". אורכב מ-המקור ב-2009-08-28.
↑  "Pharmacist Introduces Kerosene Lamp, Saves Whales". History Channel.
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף מ"ו, עמוד א'
↑  ראה בפירוש התוספות שם
↑  Tilborgh, Louis van, The Potato Eaters by Vincent van Gogh, Zwolle: Waanders Publishers, 1993
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543435205171  GND: 4398148-3  NKC: ph656360 
אוכלי תפוחי האדמה, וינסנט ואן גוך, אפריל 1885
ריקוד בכיסא גלגלים

ריקוד בכיסא גלגלים הוא ענף ספורט נכים, הדומה לריקוד תחרותי (אנ') למעט היותו מבוצע בידי רקדנים היושבים בכיסאות גלגלים, והוא אחד מענפי תחרויות המשחקים הפאראלימפיים.
תחרות מסוג Combi
תחרות מסוג Duo
היסטוריה

התחרות הראשונה בריקוד בכיסא גלגלים נערכה בשוודיה בשנת 1968. תחרות בינלאומית ראשונה נערכה בשנת 1977 והחל משנת 1998 נערכות אליפויות העולם.
הריקוד בכיסא גלגלים מהווה טיפול שיקומי לנכה, אשר נהנה מפעילות חברתית, מוזיקלית, תנועתיות אשר משפיעים על רווחתו של הנכה והעלאת הערך העצמי שלו.
סוגי הריקוד

קיימים מספר סוגים של ריקוד בכיסא גלגלים:
Combi, כאשר השותף אינו משתמש בכיסא גלגלים
Duo, כאשר זוג משתמש ב-2 כיסאות גלגלים
Formation, כאשר בריקוד משתתפים מ-4 עד 8 זוגות
הזוגות מחולקים ל-2 קטגוריות בהתאם להיקף הפגיעה בגוף.
ריקוד בכיסא גלגלים בישראל

תחילת הענף הייתה בשנת 1988, בניסיונה של אורלי באור עם רקדן נכה אחד בבית הלוחם בחיפה. באור איתרה את צורך הנכים בשילובם בתרבות הפנאי והעלתה את הרעיון לפתוח חוג ריקודים לנכי צה"ל בבית הלוחם. ב-1989 הקימה את הלהקה הייצוגית "הורה גלגלים" ובהמשך את הנבחרת הייצוגית לריקודים סלוניים, בהם: סמבה, רומבה, צ'ה צ'ה צ'ה, פסדובלה, ג'ייב וגם פרי סטייל. בשנת 2000 כשהשתלבה באור במערך השיקומי של בית החולים לוינשטיין, היא פיתחה תוכנית פעילות במוזיקה ותנועה, ונערכה להכשרת מדריכים חדשים בתחום הריקוד בכיסא גלגלים. ב-2003 הקימה באור את להקת "גלגלי ראשון לציון". ב-2004 הקימה במסגרת ארגון המדריכים והיוצרים לריקודי עם, הוועדה למחול לאוכלוסיות בעלות צרכים מיוחדים, המטפלת בפתיחת קורסים להסמכת מדריכים, ימי עיון, והשתלמויות בשיתוף משרד החינוך והתרבות, אשר נערכים במכללות, אוניברסיטאות וסמינרים למורים, ובמסגרות נוספות ברחבי הארץ.
ב- 1990 הוקמה להקת "הורה איל"ן חיפה" במרכז השיקום והספורט בקרית חיים, בחסות עמותת איל"ן חיפה.
ב- 1999 הוקמה להקת "גלגל במעגל" בהרצליה, על ידי עמותת קנ"ף. מ-2014 הלהקה פועלת בחסות עירית הרצליה. כוריאוגרף הלהקה רוני סימן טוב.
ב- 2004 הוקמה להקת "גלגלי רנ"י" של עמותת איל"ן (איגוד ישראלי לילדים נפגעים) כוריאוגרפית הלהקה לירון טביב.
הלהקות הייצוגיות הופיעו בארץ וברחבי העולם באירועים ובפסטיבלים.
ריקוד בכיסא גלגלים בישראל > נבחרת ישראל

נבחרת ישראל משתתפת באליפויות העולם ובאליפויות אירופה ואסיה, וזוכה להישגים רבים בתחום. באליפות אירופה שנערכה בשנת 2018 זכתה נבחרת ישראל ב-8 מדליות.
ויטל זינגר זכתה במקום השלישי באליפות העולם ובמקום השני באליפות אירופה, 2018. ב-2022 זכתה יחד עם שון זיו, שותפה המורה לריקוד וכוריאוגרף, במדליית כסף ובמדליית ארד בגביע העולם.
תומר מרגלית היא אלופת אירופה, אלופת אסיה וסגנית אלופת העולם בריקוד בכיסא גלגלים 2022. בעקבות מלחמת חרבות הברזל, נאלצה להיעדר מאליפות העולם לשנות 2023.
ריקוד בכיסא גלגלים בישראל > אירועים בישראל

בשיתוף פעולה בינלאומי, הגיעה ב-2016 להקת AXIS מאוקלנד לסדנה משותפת עם להקת איל"ן קריית חיים.
ב- 2017 הופיעה להקת "גלגל במעגל" בערב הדלקת המשואות - 69 למדינת ישראל - בהר הרצל עם השיר "ירושלים".
ב- 2022 הצמד תומר מרגלית ואוראל כלאף פתחו את טקס יום העצמאות ה-74 למדינת ישראל בריקוד סולו
ובהמשך הטקס השתתפה להקת "גלגלי רנ"י" של עמותת איל"ן בטקס יום העצמאות ה-74 למדינת ישראל, הצמד ויטל זינגר ושון זיו השתתף בטקס נעילת המכביה ה-21, ויש רקדנים שמלוהקים בפסטיבל כרמיאל, באירועי הפסטיגל ועוד.
ב- 2024 הצמד תומר מרגלית ואוראל כלאף הוזמנו להופיע בתוכנית רוקדים עם כוכבים בריקוד מרגש למען החזרת החטופים
ב-2024 הצמד תומר מרגלית ואוראל כלאף פתחו את טקס המשחקים פראלימפיים בפריז, עם חמישה נאמברים, כשכל נאמבר ארך כ-7 דקות, אותם היו צריכים ללמוד במשך שלושה חודשים בפריז.
השתתפותם של נכים באירועים השונים, הוא חלק משוויון הזדמנויות, העצמה ושילובם בחברה.
ספר בנושא

2004 - הספר" נכים ורוקדים" נכתב על ידי אורלי באור, הוצאת "כותרות"
הערות שוליים

↑  מחול שיקומי | אורלי באור
1 2 3 4  צפו: ויטל זינגר רוקדת אל המדליות על כיסא גלגלים, באתר mynetbatyam, ‏2022-10-16
1 2 3  הספר נכים רוקדים | אורלי באור
1 2 3  הופעות בארץ ובעולם | אורלי באור
↑  הסמכת מדריכים | אורלי באור
↑  אלינור בר, מחול יפהפה על כסאות גלגלים | להקת הורה איל״ן חיפה, חיפה תאגיד החדשות, 02 ביולי 2021
1 2 3 4  אטילה שומפלבי, רוקדים על כיסאות גלגלים: הכוכבים של טקס יום העצמאות, באתר ynet, 3 במאי 2022
↑  יאיר צוקר, ‏שבע מדליות לישראלים באליפות אירופה בריקוד בכיסאות גלגלים, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 13 בנובמבר 2018
↑  יאיר צוקר, ‏שבע מדליות לישראלים באליפות אירופה בריקוד בכיסאות גלגלים, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 13 בנובמבר 2018
1 2  מגזין - לינוי אשרם ותומר מרגלית: "הספורט חיבר אותנו למתחרים בעולם, גם בתקופה הזאת", באתר פרוגי, ‏2024-01-02
↑  רויטל שוורץ סבירסקי, להקת מחול בינלאומית הגיעה לרקוד בקרית חיים – על כסאות גלגלים, באתר חי פֹּה - תאגיד החדשות של חיפה והסביבה, ‏2016-01-15
↑  טקס הדלקת המשואות לציון יום העצמאות ה-74 של מדינת ישראל | ג' באייר התשפ"ב - 04.05.2022, נבדק ב-2024-01-03
גביע הנהרות

גביע הנהרות
מבט כלפי פנים
גביע הנהרות או כוס הישועות לרש"ש הוא גביע או כוס שעליו חרוט (מבפנים) שמות של ארבעת הנהרות היוצאים מגן עדן בסדרים שנים ובחילופים שונים, על פי האמונה שתייה מהכוס גורמת לפלאים גדולים, ובעיקר לרפואה.
יש שטענו שצורת עשיית הסגולה שונה מהמקובל, ועשייתה בצורה המקובלת לא גורמת לכלום.
מקור הסגולה

הסגולה מיוחסת לרש"ש אך הייחוס הוא שגוי, הסגולה מופיעה לראשונה אצל הרב אברהם חמוי שכותב כן בשם רבי יוסף טאיטאצאק, דבריו הוכנסו על ידי הרב מסעוד אלחדד לסידור הרש"ש.
הסגולה

הרב חמוי מביא בשם טאיטאצאק ארבע אופציות לבצע את סגולת ארבעת הנהרות.
לכתוב את הפסוקים על קלף או נייר להמיס אותם ביין או מים ולשתות את התמיסה
לחרוט את הפסוקים על טס כסף ולענוד את הטס כקמיע
אזכור הפסוקים והצירופים בפה לאחר ההבדלה
שאלת חלום – אמירת הפסוקים לפני השינה
בסוף דבריו כתב ”וטוב לכתבם בכוס ותשים בו יין ותאמר עליו ההבדלה ותמחם ותשתה היין וכן תעשה בכל שבוע”, יש שהבינו מדבריו שאפשר לחרוט את הפסוקים על גבי הכוס, אך בדבריו מפורש שיש למחות – להמיס את הקלף שעליו כתובים הפסוקים, בעקבות כך אין מקור לצורת עשיית הסגולה הנהוגה כיום – חריטה בכוס.
יש שטענו שכשחורט את הפסוקים על גבי כוס בצורה הפוכה היין נכנס לתוך צורת האותיות ויוצר אותיות שעשויות מיין, מנגד טענו שאם כך יש לכוון את השמות והצירופים בעת השתייה, עוד כתבו שלפי זה יש לעשות את כוס היין בצורה ידנית ולא באמצעות מכונה.
בשם הרב יצחק כדורי נאמר שגם בנעשה על ידי מכונה יש סגולה.
רבי יוסף חיים מבגדאד כתב בשו"ת תורה לשמה שמותר למחוק את הפסוקים ואין בזה איסור של מחיקת פסוקים מהתורה, עוד כתב שגם אם עושה הסגולה הקיא את מה ששתה, הסגולה עדיין פועלת.
ראו גם

גביע רוז'ין
הערות שוליים

↑  הרב אברהם חמוי, לדרש אלקים, ליוורנו תרל"ט, פרק ג אות יד, עמ' כב:, באתר היברובוקס
↑  הרב יעקב הלל, וישב הים, חלק ג סוף סימן לו
↑  כדברי מהר"י טאיטאצאק הכותב שיכוון בשעת הכתיבה
↑  הרב יודה שינפלד, אוסרי לגפן, חלק יב א, עמ' שלו, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים); הרב יצחק כדורי, דברי יצחק, שער השמירה סימן ז עמ' קסט, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
↑  רבי יוסף חיים מבגדאד, תורה לשמה, סימן תקיג
הר עיבל

.
.
| --- | --- |

פסגת הר עיבל
 מידע כללי
 גובה:  940 מטר
 מיקום:  מרכז השומרון
 מסלול ההעפלה הקל:  כביש
 קואורדינטות:  32°14′02″N 35°16′24″E﻿ / ﻿32.234003°N 35.273323°E﻿ / 32.234003; 35.273323
  (למפת צפון השומרון מוגדלת) הר עיבל(למפת צפון השומרון רגילה) הר עיבל(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הר עיבל(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הר עיבל
כתיבת ספר יהושע על מגילת קלף בהר עיבל בשנת 2000, ניתן לראות את העיר שכם המשתרעת למרגלות ההר מול קבר יוסף, ואחריה הר גריזים. העומד מימין הוא הרב הלל ליברמן שנרצח באותה שנה בדרכו לקבר יוסף.
גוש דן בתצפית מהר עיבל. בחלק התחתון – פאתי העיר שכם
בית הכנסת בפסגת ההר, 2010
הר עיבל (בערבית: جبل عيبال, וגם جبل إسلامية – ג'בל אסלאמיה, או جبل الشمالي – ג'בל א־שמאלי, ההר הצפוני; בעברית מכונה גם הר הקללה או הר הברית) הוא שמו של גוש הררי גדול מצפון לעיר שכם שפסגתו בגובה 940 מטר מעל פני הים. הר זה הוא הגבוה בהרי מרכז וצפון השומרון.
מיקום

מההר יש שליטה מלאה על העיר שכם. על פסגת ההר מתקן צבאי. פסגת ההר היא בשליטה ישראלית מלאה אך הדרך אליו עוברת באזור בו יש לישראל רק שליטה צבאית (שטח B). הדרך להר יוצאת מההתנחלות שבי שומרון ועוברת בשיפולי העיר שכם. אתר מזבח הר עיבל נמצא ליד שטח שבשליטה מלאה של הרשות הפלסטינית (שטח A). עם זאת מתקיימים בהר ובאתר הארכאולוגי ביקורים, המתואמים עם כוחות הביטחון.
היסטוריה

בתחילת תקופת המנדט הבריטי, בשנות ה־20, עם התפתחות העיר שכם החלו עשירי העיר לבנות בתים על צלע הר עיבל, נוצרה בה שכונה חדשה וממשלת המנדט סללה כביש ממרכז שכם אל השכונה החדשה באורך 3 קילומטר. עם זאת ההר עדיין היה מכוסה ברובו בחורש ים-תיכוני, שכלל כמות גדולה של שיחי צבר מצוי.
בתחילת המרד הערבי הגדול, בקיץ 1936, הקים הצבא הבריטי מחנה צבאי בעמק למרגלות ההר. המחנה הותקף כמה פעמים ביריות מכנופיות שתפסו עמדות בהר. בשנת 1938 בנתה ממשלת המנדט מבנה בית משפט בשכונה שלמרגלות ההר.
בתקופת השלטון הירדני המשיכה שכם להתפתח צפונה, לעבר הר עיבל, והשכונה במקום הפכה לאזור המגורים העיקרי של בני המעמד הבינוני והגבוה בעיר.
בשנת 1982 הציגה תנועת גוש אמונים תוכנית, שלא יצאה לפועל, להקמת התנחלות או גוש התנחלויות, שקיבל את השם "גוש תרצה", על שטח של כ-1,000 דונם במורדות הצפוניים של הר עיבל. זאת במסגרת תוכנית גדולה יותר להקיף את העיר שכם בהתיישבות יהודית, שכללה גם הקמת עיר חדשה מדרום לשכם בשם "קריית־שכם" או "שכם עילית" (סביב היאחזות נח"ל הר ברכה).
בפברואר 1988, בתחילת האינתיפאדה הראשונה, צולמו בהר עיבל ארבעה חיילי צה"ל, על ידי צוות חדשות של רשת CBS, מתעללים קשות בשני ערבים תושבי שכם. התקרית עוררה סערה תקשורתית, הם העמדו לדין ונידונו לחצי שנה מאסר על תנאי.
ב־1 במרץ 1998 (ג' באדר ה'תשנ"ח) התרסק מטוס חיל האוויר מסוג בז (F-15 איגל) בהר עיבל. היה זה ביום שבו כיסה ערפל כבד את פסגת ההר. כתוצאה מכך, אחת מכנפי המטוס פגעה באנטנה של הבסיס הצבאי בהר. בתאונה נספו שני טייסים: רס"ן אורי קולטון וסרן אורי מנור. במקום נפילתם של אורי קולטון ואורי מנור, מוצבת האנדרטה "דרך אור" שנבנתה לזכרם על ידי מתיישבי שבי שומרון.[דרוש מקור]
ב־19 באוקטובר 2000 (כ' בתשרי ה'תשס"א), שבוע אחרי נסיגת צה"ל מקבר יוסף בתחילת האינתיפאדה השנייה, יצאה קבוצת מטיילים לסיור בהר על מנת לצפות על שכם וקבר יוסף, לשם "שבועת אמונים ליוסף" כהגדרת הקבוצה. אחרי תפילה במקום הותקפו על ידי פלסטינים ממחנה הפליטים עסכר. המטיילים נאלצו לשהות בהר שעות, בקרב היריות שהתנהל נטל חלק הרב בנימין הרלינג, למרות גילו המתקדם (64), שנפגע בלבו ונהרג במקום.
באוקטובר 2014 נחנך שביל מסומן "סובב הר עיבל".
ב-26 ביוני 2020 הוקם על ההר, ממזרח למחנה הצבאי, מאחז לא חוקי על ידי ידידה משולמי מהיישוב איתמר, הנמצא בסמוך.מיקומו הראשוני של המאחז היה על קרקע פרטית רשומה בטאבו של תושבי העיירה השכנה, עסירה א-שמאלייה, שהופקעה בצו תפיסה צבאי ב-1978. ב-20 ביולי 2020 העתיק את מיקומו לנקודה סמוך לגדר המחנה, על קרקע המוגדרת אדמת מדינה, אולם הוא פונה יומיים אחר כך על ידי המנהל האזרחי.
ב-2 באוקטובר 2023 נערך בהר, ביוזמת המועצה האזורית שומרון, הפנינג "מזבח יהושע" בהשתתפות אלפי אנשים. את האירוע אבטחו שתי פלוגות צבאיות וכוחות נוספים של מג"ב והוא נערך במסגרת קמפיין של המועצה לדחוק ברשויות לפעול לסיפוח האתר לשטח המועצה.
מעמד הר גריזים והר עיבל

אחד האירועים המשמעותיים ביותר שידע עם ישראל בתקופת ההתנחלות הוא מעמד הר גריזים והר עיבל, בו כרתו עם ישראל ברית עם ה' על כלל מצוות התורה, ובפרט על מצוות הארץ המנויות בספר דברים. חלק מרכזי מהמעמד היה, כפי המצוּוה בתורה בפרשת כי תבוא, הקמת מזבח בהר עיבל שעליו תכתבנה מצוות ספר דברים, עליו יוקרבו לה' קרבנות עולה ושלמים, ותיערך שם שמחה גדולה על ירושת הארץ וקבלת עם ישראל את ה' לאלוהיו בברית:
וְהָיָה בְּעָבְרְכֶם אֶת הַיַּרְדֵּן, תָּקִימוּ אֶת הָאֲבָנִים הָאֵלֶּה אֲשֶׁר אָנֹכִי מְצַוֶּה אֶתְכֶם הַיּוֹם בְּהַר עֵיבָל וְשַׂדְתָּ אוֹתָם בַּשִּׂיד. וּבָנִיתָ שָּׁם מִזְבֵּחַ לַה' אֱלֹהֶיךָ, מִזְבַּח אֲבָנִים, לֹא תָנִיף עֲלֵיהֶם בַּרְזֶל. אֲבָנִים שְׁלֵמוֹת תִּבְנֶה אֶת מִזְבַּח ה' אֱלֹהֶיךָ וְהַעֲלִיתָ עָלָיו עוֹלֹת לַה' אֱלֹהֶיךָ. וְזָבַחְתָּ שְׁלָמִים וְאָכַלְתָּ שָּׁם וְשָׂמַחְתָּ לִפְנֵי ה' אֱלֹהֶיךָ. וְכָתַבְתָּ עַל הָאֲבָנִים אֶת כָּל דִּבְרֵי הַתּוֹרָה הַזֹּאת בַּאֵר הֵיטֵב.
ואכן, לאחר מעבר הירדן ומלחמת יריחו והעי, התכנסו עם ישראל לשכם, ושם ערכו את המעמד תוך הקרבת הקרבנות על המזבח בהר עיבל, וכתיבת מצוות ספר דברים עליו, כמצווה בתורה:
אָז יִבְנֶה יְהוֹשֻׁעַ מִזְבֵּחַ לַה' אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל בְּהַר עֵיבָל. כַּאֲשֶׁר צִוָּה מֹשֶׁה עֶבֶד ה' אֶת בְּנֵי יִשְׂרָאֵל כַּכָּתוּב בְּסֵפֶר תּוֹרַת מֹשֶׁה – מִזְבַּח אֲבָנִים שְׁלֵמוֹת אֲשֶׁר לֹא הֵנִיף עֲלֵיהֶן בַּרְזֶל, וַיַּעֲלוּ עָלָיו עֹלוֹת לַה' וַיִּזְבְּחוּ שְׁלָמִים. וַיִּכְתָּב שָׁם עַל הָאֲבָנִים אֵת מִשְׁנֵה תּוֹרַת מֹשֶׁה אֲשֶׁר כָּתַב לִפְנֵי בְּנֵי יִשְׂרָאֵל.
אתרים ארכאולוגיים > מזבח הר עיבל

בשיפולים הצפונים של ההר התגלה בשנת 1982 אתר ארכאולוגי, במסגרת סקר העתיקות ביהודה ושומרון, שנערך על ידי אגף העתיקות והמוזיאונים. באתר התגלה גל אבנים גבוה במיוחד. במסגרת סקר הר מנשה התגלו ממצאים אשר תוארכו לראשית תקופת הברזל. על פי הממצאים שנמצאו באתר, בהם אפר עצמות בעלי חיים הכשרים להקרבה לפי ההלכה היהודית, וכן שתי חרפושיות מצריות, בנוסף להיות המזבח תואם במידותיו את המשנה (במסכת מידות) ובאופן בו סותתו אבניו את המקרא, הסיק אדם זרטל, הארכאולוג שניהל את הסקר והראשון שחפר את האתר, שגל האבנים הוא שריד של המזבח שהקים על פי המקרא יהושע בן נון לצורך קיום מעמד הברכה והקללה. זרטל פרסם את פרשנותו לממצאים בספרו "עם נולד - מזבח הר עיבל וראשית ישראל", אך מעולם לא במגזינים מדעיים שעוברים ביקורת עמיתים.
דעתו של זרטל שהאתר הוא "מזבח יהושע" המקראי עומדת כדעת מיעוט, ורוב הארכאולוגים המקראיים חולקים עליה. רוב החוקרים מעריכים כי מדובר באתר פולחני כלשהו מתקופת הברזל, אך ללא קשר לעם ישראל או לתרבות הפרוטו-ישראלית, וחוקרים אחרים מעריכים כי מדובר ביסודותיו של מגדל שמירה או מבנה אחר.
אתרים ארכאולוגיים > מערות קבורה

בשנים 1980–1981 נערכו חפירות ארכאולוגיות בסדרת מערות קבורה שבהר. באחת הקברים במדרון הדרומי נמצאו ממצאים מהתקופה הפרסית בארץ ישראל, כולל כלים שמוצאם בממלכת פרס. הארכאולוג אפרים שטרן שניהל את החפירה טען שייתכן שאלו היו מגולי בבל שהשלטון הפרסי החזיר לשכם, ובעירם החדשה המשיכו לקיים את מנהגי הקבורה של ארץ מוצאם. כמו כן נמצאו מספר מערות קבורה מהתקופה הרומית בארץ ישראל בעת שהעיר נבנתה מחדש בשם "ניאפוליס" עם קארדו מרכזי. מערות הקבורה שימשו את בני האצולה תושבי שכם הרומית. שאחת מהן כללה קבר מפואר, מהמאה השלישית או  הרביעית לספירה. לקבר זה הוביל מבוא מעוטר, מעוצב בשילוב עם הסלע הטבעי. במקום נמצא גם דלת אבן שלימה שעדיין הייתה סובבת על צירה. ובה ידית ובריח עשויים ברזל. בתוך הקבר נמצאו ארבעה סרקופגים גדולים ומעוטרים. ובאחד מהם נתגלו צלמית ברונזה שטוחה, של חייל או איש־מרוצים רומאי, ונם חרוזי זהב קטנים ממחרוזת של אשה. כנראה נקבר בעל הצלמית במקום יחד עם אשחו. כן נתגלו בקבר כלי־חרס וכלי־זכוכית.
אתרים ארכאולוגיים > לוחית העופרת

במסגרת סינון רטוב של עפר שנשאר מהחפירות של זרטל בשנות ה־80 במתחם המזבח בהר עיבל, התגלתה בשנת 2019 לוחית עופרת זעירה ומקופלת. בשנת 2022 הודיע צוות חוקרים בראשות הארכאולוג סקוט סטריפלינג, הארכאולוג פיטר חרט ון דר פיין (גר') וחוקר המקרא וההיסטוריון פרופ' גרשון גליל, כי הם פענחו כתובת החרוטה על ובתוך הלוחית בכתב פרוטו־כנעני, וכי הכתובת מכילה את המילה "ארור" מספר פעמים וארבע מילים נוספות. להערכתם, מדובר בקמע שהם מתארכים לתקופת הברונזה המאוחרת, מה שהופך אותה לכתובת העברית המתועדת העתיקה ביותר, והראשונה הנושאת את השם 'יהו', שלטענתם נגזר משם השם.
ארכאולוגים ואפיגרפים הביעו ביקורת על החוקרים, בפרט על כך שהם פרסמו את הממצא במסיבת עיתונאים ולא בכתב עת מדעי הנתון לביקורת עמיתים, ולא הציגו תצלום של הכתובת האמורה.
האפיגרף האמריקאי כריסטופר רולסטון (אנ') הטיל ספק בתיארוך הממצא כיוון שהוא לא נמצא באתרו, ותקף את מסקנותיהם של החוקרים לגבי קדמות הכתיבה של התנ"ך[דרושה הבהרה], בטענה שלא ניתן להסיק על יכולת כתיבה משוכללת מטקסט בן 60 אותיות המכיל ארבע מילים בלבד. הארכאולוג אהרון מאיר טען כי גם אם הממצא אותנטי ומתוארך היטב, הרי שהוא רק מחזק את הידוע לנו על הפולחן בכנען בסוף תקופת הברונזה[דרושה הבהרה].
ב-12 מאי 2023 פורסם המחקר, לאחר ביקורת עמיתים ובליווי תצלומים, בכתב העת Cultural Heritage. המאמר והתצלומים ספגו ביקורת מחוקרים נוספים, בין השאר בטענה שפרופסור גליל פיענח חריצים שנוצרו באופן טבעי כאותיות המפוזרות על פני הלוחית, ואז חיבר ביניהן במסלולים מפותלים כדי לייצר את הטקסט שביקש לקרוא. החוקר פיטר גרט ואן דר וין, שהיה חלק מצוות המחקר שגילה את הלוחית, כתב שבניגוד לגליל, שראה 48 אותיות על הלוחית, הוא זיהה 10 עד 15 אותיות לכל היותר, וציין כי הוא אינו מקבל את הקריאה של גליל. פרופסור נעמה יהלום-מאק, שעל סמך בדיקתה תיארך צוות המחקר את הלוחית למאה ה-13 לפנה"ס, פרסמה מאמר בו כתבה שלא ניתן לתארך כך את הממצא על סמך הבדיקה שהיא ערכה. ביוני 2023 הודיע סקוט סטריפלינג, שהוביל את צוות המחקר, כי פרופסור גליל הוצא המאמר ספג ביקורת גם מהארכאולוג חגי משגב, ומחוקרים נוספים. כריסטופר רולסטון סיכם את תגובתו למאמר במילים "המאמר הזה הוא דוגמה קלאסית למבחן רורשאך, הכותבים השליכו על פיסת העופרת את הדברים שהם עצמם רצו להגיד.”
ראו גם

הר גריזים
שכם
לקריאה נוספת

יואל בן־נון, המבנה בהר־עיבל וזיהויו כמזבח, בתוך: "...לפני אפרים ובנימין ומנשה...", (עורך: זאב ח' ארליך), ירושלים, הוצאת המועצה האזורית מטה בנימין, תשמ"ה, עמ' 137–162.
נחמיה פרלמן, הר עיבל – "הר השמחה", קדומים תשנ"ט.
חיים גורי, עיבל, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תשס"ט
מוחמד חמדי

| --- | --- |

מוחמד חמדי בנובמבר 2005
 לידה:  13 ביוני 1964 לבנון 
 פטירה:  21 בינואר 2025  (בגיל 60)
 מדינה:  לבנון 
 
מוחמד עלי חמדי (בערבית: محمد علي حمادي. 3 ביוני 1964– 21 בינואר 2025) היה מחבל חזבאללה לבנוני שנכלל ברשימת הטרוריסטים המבוקשים ביותר על ידי ה-FBI. הוא היה החוטף הראשי בחטיפת טיסה 847 של TWA ובעקבות כך הוא הורשע ב-14 ביוני 1985 בבית משפט במערב גרמניה בחטיפת מטוס, רצח והחזקת חומרי נפץ.
חמדי היה כלוא במערב גרמניה ב-1987 למשך 19 שנים, אך שוחרר על תנאי ב-2005. הוא הוכרז כמבוקש על ידי מחלקת המשפטים של ארצות הברית ב-2006 וככל הנראה התגורר בלבנון.
היו השערות ששחרורו על תנאי מגרמניה היה במסגרת הסכם חילופי אסירים חשאי, בתמורה לשחרורה של סוזאן אוסטהוף (אנ').
ביוגרפיה

בשנת 1987, שנתיים לאחר חטיפת טיסה 847 של TWA, נעצר חמדי בפרנקפורט שבמערב גרמניה בעת שניסה להבריח חומרי נפץ. ארצות הברית ביקשה מיד את הסגרתו אך חזבאללה חטף שני גרמנים בביירות ואיים להרוג אותם אם חמדי יוסגר. בעקבות זאת, הוחלט להשאיר את חמדי במערב גרמניה. הוא הואשם בחטיפת המטוס וביבוא בלתי חוקי של חומרי נפץ ונידון למאסר עולם.
ההזדמנות הראשונה למתן שחרור על תנאי למאסר עולם בגרמניה היא בדרך כלל לאחר 15 שנות מאסר. בית משפט גרמני החליט ב-30 בנובמבר 2005 להיעתר לבקשתו של חמדי לשחרור על תנאי, לאחר שריצה 19 שנות מאסר. ארצות הברית העבירה ביקורת על ההחלטה לשחררו.
שותפיו לחטיפת המטוס, חסן עז א-דין ועלי אטווה (אנ') לא נעצרו.
ב-14 בפברואר 2006 ביקשה ממשלת ארצות הברית מממשלת לבנון להסגיר את מוחמד חמדי.
ב-12 בפברואר 2007 הכריז ה-FBI על פרס של 5 מיליון דולר עבור מידע שיוביל לכידתו של חמדי.
דיווחים על הריגתו

לפי סוכנות הידיעות הגרמנית, מקורות מודיעין פקיסטניים דיווחו כי חמדי נהרג בתקיפת מזל"ט של ה-CIA ביוני 2010 בפקיסטן. עם זאת, מותו של חמדי לא אושר, והוא נשאר ברשימת הטרוריסטים המבוקשים ביותר של ה-FBI.
לפי דיווחים הוא נהרג בלבנון ב-21 בינואר 2025, לאחר שנורה מטווח קצר על ידי אלמונים חמושים ליד ביתו בכפר משע'רה (ער') שבמערב הבקאע. דווח כי בעת חיסולו שימש כמפקד גזרת מערב הבקאע ביחידת חיידר של חזבאללה.
הערות שוליים

1 2  "Wanted terrorists". FBI. נבדק ב-12 בינואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Whitlock, Craig (21 בדצמבר 2005). "Hijacker Sought By U.S. Released". The Washington Post. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Germany paroles terrorist after 19-year term". NBC News.
↑  גרמניה מאשרת: הוקדם שיחרורו של איש חיזבאללה שנדון למאסר עולם, באתר ynet, 20 בדצמבר 2005
↑  ואשינגטון העבירה ביקורת על החלטת גרמניה לשחרר פעיל חיזבאללה, באתר הארץ, 21 בדצמבר 2005
↑  "US drone attack kills Lebanese terrorist in Pakistan". Monsters and Critics. 20 ביוני 2010. אורכב מ-המקור ב-14 בינואר 2012. נבדק ב-12 בינואר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Rewards for Justice - Wanted for Terrorism - Mohammed Ali Hamadei".
↑  סוכנויות הידיעות, ‏ירי משתי מכוניות: בכיר בחיזבאללה חוסל בפתח ביתו בבקעת הלבנון | דיווח, באתר מעריב אונליין, 21 בינואר 2025
↑  By JERUSALEM POST STAFF, Hezbollah official assassinated by unknown gunmen outside his home, The Jerusalem Post, ‏22 בינואר 2025
מלחמת האזרחים האלבנית

מלחמת האזרחים האלבנית היה מרי אזרחי באלבניה, שהחל בינואר 1997 בעקבות כישלון הונאות פונזי גדולות ברחבי המדינה והאשמת הממשלה בעזרה להונאת אלו. במהלך האירועים הופלה הממשלה ויותר מאלפיים אנשים נהרגו. יש המכנים את המאורעות כמרד, מרי אזרחי ואף אירוע שהסלים לכדי מלחמת אזרחים.
בינואר 1997 אזרחים אלבנים שהפסידו את הונם (1.2 מיליארד דולרים בסך הכול וממוצע של כ-400 דולר לאזרח) החלו להפגין ברחובות, בדרישה להחזרת כספם. ב-1 במרץ ראש הממשלה אלכסנדר מקסי (Aleksandër Meksi) פרש מתפקידו ויממה לאחר מכן נשיא אלבניה הכריז על מצב חירום לאומי. ב-11 במרץ מנהיג המפלגה הסוציאליסטית של אלבניה, באשקים פינו (Bashkim Fino) מונה לראש ממשלת אלבניה. מינוי זה לא עצר את חוסר הסדר. בשלב זה הצבא החל לאבד את כוחו וכאוס שרר ברחובות.
במהלך מרץ מדינות זרות קראו לאזרחיהם לצאת מאלבניה מחשש כי יפגעו. בעקבות החלטה 1101 של מועצת הביטחון של האו"ם ב-28 במרץ נכנסו לאלבניה כוחות בינלאומיים של כ-7,000 חיילים על מנת להחל סדר במדינה. האו"ם פחד כי המהומות באלבניה יגלשו אל מחוץ לגבולותיה ופליטים יגיעו אל כל אירופה. ב-15 באפריל יצא לדרך מבצע אלבה על מנת להשיב את הסדר למדינה. בעקבות חוסר הסדר ששרר במדינה, כלי נשק רבים הגיעו לצבא שחרור קוסובו, וחלקם הגיעו אל מלחמת קוסובו.
רקע

בשנת 1992 המפלגה הדמוקרטית של אלבניה ניצחה בבחירות החופשיות הראשונות במדינה, שנערכו עקב נפילת מסך הברזל, וסאלי ברישה נהפך לנשיא. אלבניה אימצה כלכלת שוק חופשי במטרה להתאושש מהקומוניזם ששלט במדינה על ידי המפלגה הסוציאליסטית העממית ברפובליקת אלבניה משנת 1946. השוק הפתוח ששלט באלבניה היה חסר רגולציה וגרם להונאות פונזי והונאות פירמידה רבות שהבטיחו תשואה חודשית של 10-25% ואף עזרו בהלבנת הון ומכירת נשק. 1.2 מיליארד דולרים לערך היו מושקעים בהונאות השונות על ידי כשני שלישים מאזרחי אלבניה, חלקם מכרו את בתיהם וכל רכושם על מנת לקבל את התשואה. בינואר 1997 הונאות הפירמידה קרסו בעקבות חוסר יכולת להחזיר למשקיעים את כספם.
רקע > בחירות 1996

ב-26 במאי 1996 נערכו בחירות כלליות באלבניה, בהם ניצחה המפלגה הדמוקרטית בהפרש ניכר, תוצאות אותן דחתה המפלגה הסוציאליסטית כהונאה ודחתה את תוצאות הבחירות. המפלגה הסוציאליסטית עזבה את ספירת הקולות והחרימה את הפרלמנט. בבחירות מקומיות שנערכו מאוחר יותר אותה השנה, ב-20 באוקטובר המפלגה הדמוקרטית ניצחה שוב והמפלגה הסוציאליסטית דחתה את התוצאות גם כן.