תומאס פינצ'ון
יצירותיו

עם סיום לימודיו בקורנל, החל פינצ'ון בכתיבת ספרו הראשון. מפברואר 1960 עד ספטמבר 1962 עבד ככתב טכני בחברת בואינג בסיאטל, שם כתב מאמרי בטיחות לירחון של חיל האוויר האמריקאי. ניסיונו של פינצ'ון בבואינג נתן לו את ההשראה לחברת "יויודין" המופיעה בספריו "v" ו"הזעקה של אוסף 49". הרקע שלו בפיזיקה וניסיונו בכתיבה טכנית בבואינג סיפקו חומר גלם רב לספרו " Gravity's Rainbow" .
כאשר ספרו "v" התפרסם ב 1963 הוא זכה בפרס ויליאם פוקנר לספר ביכורים בשנה זו.
עלילת הספר V
הספר מתאר את עלילותיו של בני פרופאן, חייל לשעבר בצי האמריקאי וקשריו עם קבוצה-פסבדו-בוהמית. במקביל מסופר על חיפושו של נווד בשם הרברט סטנסיל אחר אשה מסתורית אותה הוא מכיר רק כ"V". הספר נע בין הפרקים על בני פרופאן והפרקים על סטנסיל. כל פרק המספר על סטנסיל ממוקם בנקודת משבר היסטורית. שני קווי העלילה מתמזגים בפרקים האחרונים (ויוצרים קו V דמיוני) כאשר סטנסיל ובני נוסעים יחדיו למלטה.
עלילת הספר הזעקה של אוסף 49
ב-1964 במכתב לעורך שלו ציין פינצ'ון שהוא עובד במקביל על שלושה ספרים והדבר מתיש אותו. ספרו השני "הזעקה של אוסף 49" התפרסם בשנת 1966, אך לא ברור אם היה אחד משלושת הספרים עליהם עבד. הספר זכה בפרס רוזנטל סמוך לפרסומו. הספר בנוי פשוט יותר משאר יצירותיו אך עדיין הוא מציג עלילה נפתלת והתייחסויות רבות למדע וטכנולוגיה ולאירועים היסטוריים שנויים במחלוקת. כמו בספרו הקודם "v", גם כאן דן פינצ'ון בהרס החברה והתרבות האמריקאית. עלילת הספר מערבת ארגון דואר חתרני המכונה "טריסטרו" ומזימה תאגידית המשתמשת בגופותיהם של חללי צבא ארצות הברית ממלחמת העולם השנייה לייצור פילטרים לסיגריות.
לאחר שהתפטר מבואינג התפנה פינצ'ון לכתיבת יצירתו המוערכת ביותר, "Gravity's Rainbow".
עלילת הספר "Gravity's Rainbow".
ספרו השלישי של פינצ'ון, Gravity's Rainbow", הוא המפורסם ביותר. הספר שיצא ב 1973 הוא יצירה בדיונית המערבת ומפתחת נושאים מעבודותיו הקודמות, הכוללים פרנויה, אנטרופיה, גזענות, קולוניאליזם, סינכרוניסיטי ועוד. הספר עב הכרס גרר ביקורות רבות, מאמרים, מדריכי קוראים, יצירות אמנות ועוד והוא נחשב אחד מהכתבים הארכיטיפיים של הספרות האמריקנית הפוסט-מודרנית.
הספר מעלה תחושות אנטי-ממסדיות, הוא אנציקלופדי בהיקפו, כתוב בסגנון בעל מודעות עצמית ומקיף נושאים כפסיכולוגיה, כימיה, היסטוריה, מתמטיקה, דת, מוזיקה, ספרות וקולנוע. הספר זכה (יחד עם ספרו של יצחק בשביס-זינגר A Crown of Feathers and Other Stories) בפרס האמריקני הארצי לספרות. ב 1974 הומלץ לקבלת פרס פוליצר, אולם ועדת הפרס דחתה אותו בטענה שהוא משופע "בכתיבת יתר... אינו אמין... ולעיתים בוטה".
ציטוט מהספר: "אם יצליחו לגרום לך לשאול את השאלות הלא נכונות, הם לא צריכים לדאוג מהתשובות". (תרגום חופשי)
ספרו הרביעי של פינצ'ון, Vineland, התפרסם ב-1990, אך אכזב את מירב חסידיו ומבקריו. הספר עמד במבחן הזמן וזכה לביקורת חיובית מהסופר סלמאן רושדי ב-1990. הספר מתאר את היחסים בין סוכן FBI ועורכת סרטים רדיקלית.
ספרו החמישי של פינצ'ון, Mason & Dixon, התפרסם ב 1997 למרות שהתחיל בכתיבתו עוד משנת 1975.הספר מגולל את סיפור חייהם של משרטטי קו מייסון-דיקסון, האסטרונום האנגלי, צ'ארלס מייסון, ושותפו, ג'רמיה דיקסון. מרבית הביקורות היו חיוביות. מבקר הספרות הנודע, הרולד בלום, הילל את הספר כ"יצירת מופת".
ספרו השישי של פינצ'ון, Against the Day, התפרסם בשנת 2006. הספר הוא בן 1,085 דפים וזכה לביקורות מעורבות בהיותו מבריק אך גם מעייף.
ספרו השביעי של פינצ'ון, Inherent Vice, התפרסם בשנת 2009. הספר מפתח עלילה בלשית בסגנון המזכיר את הסופר ריימונד צ'נדלר אך 
מהווה גם קינה פסיכדאלית לשנות ה-60 של המאה העשרים. בשנת 2014 יצא לאקרנים עיבוד קולנועי של הספר בשם "מידות רעות" אשר בוים ועובד למסך על ידי פול תומאס אנדרסון.