stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דוכס רות'סיי
דוכסי רות'סיי

דוכסי רות'סיי, נסיבות קבלת התיאור, ונסיבות סיום נשיאת התואר:
| דוכס רות'סיי | הורה | מתאריך | עד תאריך |
| --- | --- | --- | --- |
| דייוויד סטיוארט | רוברט השלישי | 1398 (צו) | 1402 (מוות) |
| ג'יימס סטיוארט | רוברט השלישי | 1402 (מות אחיו דייוויד) | 1406 (הכתרה כמלך ג'יימס הראשון) |
| אלכסנדר סטיוארט | ג'יימס הראשון | 1430 (לידה) | 1430 (מוות) |
| ג'יימס סטיוארט | ג'יימס הראשון | 1430 (מות אחריו) | 1437 (הכתרה כמלך ג'יימס השני) |
| ג'יימס סטיוארט | ג'יימס השני | 1452 (לידה) | 1460 (הכתרה כמלך ג'יימס השלישי) |
| ג'יימס סטיוארט | ג'יימס השלישי | 1473 (לידה) | 1488 (הכתרה כמלך ג'יימס הרביעי) |
| ג'יימס סטיוארט | ג'יימס הרביעי | 1507 (לידה) | 1508 (מוות) |
| ארתור סטיוארט | ג'יימס הרביעי | 1509 (לידה) | 1510 (מוות) |
| ג'יימס סטיוארט | ג'יימס הרביעי | 1512 (לידה) | 1513 (הכתרה כמלך ג'יימס החמישי) |
| ג'יימס סטיוארט | ג'יימס החמישי | 1540 (לידה) | 1541 (מוות) |
| ג'יימס סטיוארט | מרי הראשונה | 1566 (לידה) | 1567 (הכתרה כמלך ג'יימס השישי) |
| הנרי סטיוארט, נסיך ויילס | ג'יימס השישי | 1594 (לידה) | 1612 (מוות) |
| צ'אלרס סטיוארט, דוכס יורק | ג'יימס השישי | 1612 (מות אחיו הנרי) | 1625 (הוכתר כמלך צ'ארלס הראשון) |
| צ'ארלס ג'יימס סטיוארט | צ'ארלס הראשון | 1629 (לידה) | 1629 (מוות) |
| צ'ארלס סטיוארט | צ'ארלס הראשון | 1630 (לידה) | 1649 (הכתרה כמלך צ'ארלס השני) |
| ג'יימס פרנסיס אדוארד סטיוארט | ג'יימס השביעי | 1688 (לידה) | 1689 (הדחתו של אביו ג'יימס השביעי) |
| ג'ורג' אוגוסטוס | ג'ורג' הראשון | 1714 (הכתרת אביו) | 1727 (הכתרה כמלך ג'ורג' השני) |
| פרדריק לואיס | ג'ורג' השני | 1727 (הכתרת אביו) | 1751 (מות) |
| ג'ורג' אוגוסטוס פרדריק | ג'ורג' השלישי | 1762 (לידה) | 1820 (הכתרה כמלך ג'ורג' הרביעי) |
| אלברט אדוארד | ויקטוריה | 1841 (לידה) | 1901 (הכתרה כמלך אדוארד השביעי) |
| ג'ורג' | אדוארד השביעי | 1901 (הכתרת אביו) | 1910 (הכתרה כמלך ג'ורג' החמישי) |
| אדוארד | ג'ורג' החמישי | 1910 (הכתרת אביו) | 1936 (הכתרה כמלך אדוארד השמיני) |
| צ'ארלס | אליזבת השנייה | 1952 (הכתרת אימו) | 2022 (הכתרה כמלך צ'ארלס השלישי) |
| ויליאם | צ'ארלס השלישי | 2022 (הכתרת אביו) |  |
דיולה ארש

| --- | --- |

 לידה:  10 בנובמבר 1862 שארבוגארד, הונגריה 
 פטירה:  17 באוקטובר 1929 (בגיל 66) בודפשט, ממלכת הונגריה 
 שם לידה:  Stärk Izrael 
 מדינה:  ממלכת הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 
דיולה ארש (במקור ישראל שטרק-Stärk, בהונגרית: Erős Gyula; שארבוגארד, 10 בנובמבר 1862 – בודפשט, 17 באוקטובר 1929) היה עיתונאי יהודי-הונגרי הקים עם שותף את אחד העיתונים החשובים בבודפשט ומונה לסגן העורך הראשי שלו.
ביוגרפיה

דיולה שטרק נולד במשפחה יהודית כבנם של אלברט שטרק ושל מגדולנה (לני) פישר. תחילה למד רפואה באוניברסיטת בודפשט (כיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד), אך בשל כתיבתו העיתונאית קטע את לימודיו בשנת 1884 והחל את דרכו כעיתונאי. משנת 1896 עבד בפשטי נפלו, ואז הקים את "יומן בודפשט" ביחד עם יוז'ף וסי, ומונה בו לסגן העורך. העיתון התפתח לאחד העיתונים החשובים בבודפשט, באותה תקופה. מאוחר יותר עבד כחבר מערכת ב"העיתון ההונגרי" (Magyar Hírlap). הוא שינה את שם משפחתו לארש באישור שר הפנים מס' 31226 משנת 1902. אשתו הייתה רוז'ה רוף.
מותו נגרם מסרטן בלוטת הערמונית. ארש הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.
כתיבתו העיתונאית בעיתונות:
Borsodmegyei Lapok (1892)
Pesti Napló (1892-1896)
Budapesti Napló (1896-1898, 1902-1905)
Magyar Hírlap (1910)
כתביו נכתמו ביומן בודפשט: E., e., E – s Gy – a
לקריאה נוספת

"Erős Gyula". Magyar életrajzi lexikon. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי)
פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. בודפשט, 1990.
ראו גם

לקסיקון העולם החדש של טולנה. בודפשט, טולנאי, 1926-1933.
הערות שוליים

↑  Sárbogárdi izr. hitközség születési anyakönyve, 1862. év, 37. folyószám.
↑  Halálesete bejegyezve a Bp. VII. ker. állami halotti akv. 1571/1929. folyószáma alatt.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דיולה ארש".
דוכסוסטוס

עיבוד קלף מעור עז
דוכסוסטוס הוא אחד משלושה סוגי קלפים, המשמשים לצורך כתיבת סת"ם. לכתחילה יש לכתוב מזוזה על הדוכסוסטוס.
הדוכסוסטוס הוא חלק מהעור לאחר שמקלפים ממנו את ה'קלף'.
אטימולוגיה

ישנם הסברים שונים לשם המילה 'דוכסוסטוס', רבנו תם פירש שהכוונה היא ל"מקום הבשר" - הלחם של "דוכ" = מקום, מארמית עם "סוסטוס" = בשר, מיוונית. על פירוש זה העיר הרב בנימין מוספיא: "האומר לרבינו תם שבלשון יוני קוראים לבשר סוסטוס כחש לו". לכן פירש אחרת, שהוא "עור בהמה מעובד ומתוקן משני עבריו".
פירוש נוסף הוא ביוונית בלבד (δυσχιστός, דיסכיסטוֹס): dyo – שנַיים, xestos – נקלף/נחלק. ופירוש המילה "חלוקה לשנים".
עיבודו ומהותו

על פי התלמוד יש לעבד את עור הבהמה לאחר ההפשטה בקמח שעורים, מלח ועפצים, ולאחר העיבוד מתקבל עור עבה המכונה "גוויל", לאחר מכן ניתן להפיק ממנו את 'קלף' וה-'דוכסוסטוס' על ידי קילוף השכבה העליונה של העור (אפידרמיס) מן השכבה הבשרנית.
לדעת הרמב"ם חלק העור הקרוב לשער הבהמה הוא הדוכסוסטוס, והוא החלק היותר דק, וכפי שתיאר בספרו היד החזקה:
אם לקחו העור אחר שהעבירו שיערו, וחילקו אותו בעובייו לשניים, כמו שהעבדנין עושין, עד שייעשה שני עורות, אחד דק, והוא שממול השיער, ואחד עבה, והוא שממול הבשר, ועיבדו אותו במלח, ואחר כך בקמח, ואחר כך בעפצא וכיוצא בו זה החלק שממול השיער, נקרא דוכסוסטוס, וזה שממול הבשר, נקרא קלף
לדעת רבנו תם בספר הישר (סימן קפז) ההפך הוא הנכון, וכך פסק רבי יוסף קארו (שולחן ערוך, אורח חיים, סימן ל"ב, סעיף ז'): ”חולקין אותו לשנים וחלק החיצון שהוא לצד השער נקרא קלף והפנימי הדבוק לבשר נקרא דוכסוסטוס ולפי זה כי אמרינן כותבין על הקלף במקום בשר היינו במקום היותר קרוב לבשר דהיינו במקום חבורו כשהוא דבוק לדוכסוסטוס”
במהלך הדורות נשכחה צורת ההפרדה בין הקלף לדוכסוסטוס, וכיום משתמשים בגוויל שעובר גירוד ושיוף משני צידיו, כדי להשאיר את הקלף בלבד. אולם, בקרב התימנים השתמר המנהג להפריד בין הקלף לדוכסוסטוס, וכמה מהפוסקים קראו להחזיר את המנהג לקדמותו.
תשמישו

לדעת הרמב"ם והשולחן ערוך, מהלכה למשה מסיני יש לכתוב את המזוזות על דוכסוסטוס:
הלכה למשה מסיני, שיהיו כותבין ספר תורה על הגוויל, וכותבין במקום השיער; ושיהיו כותבין התפילין על הקלף, וכותבין במקום הבשר; ושיהיו כותבין המזוזה על דוכסוסטוס, וכותבין במקום השיער.  וכל הכותב בקלף במקום שיער, או שכתב בגוויל ובדוכסוסטוס במקום בשר, פסל.
עם זאת כתב הרמב"ם שדין זה הוא רק להידור מצווה אך בדיעבד אם כתב מזוזה על גוויל או על קלף - המזוזה כשרה:
אם כתב המזוזה על הקלף או על הגוויל, כשרה; לא נאמרה על הדוכסוסטוס, אלא למצוה
סוגי קלף נוספים

כאמור מלבד ה'דכסוסטוס' ישנם עוד שני סוגי 'קלפים':
גוויל: הוא העור בשלמותו כאשר אינו נחתך. המונח "גוויל" אפשר שהוא ביטוי מושאל מ"אבני גוויל" המובא בתלמוד לאבנים גסות שאינן מסותתות, כך גם הקלף אינו מחולק. הסבר אטימולוגי נוסף: גוויל מלשון "ג'בל" (جبل) שפירושו בערבית הר, כלומר אבן גסה שנלקחה מההר ללא סיתות, כך גם עור הבהמה שלא חֻלַּק נקרא גוויל.
קלף: הוא חלקו השני של הגוויל לאחר שחולקים אותו, חציו הפנימי הוא ה'דכסוסטוס', והחצי החיצוני נקרא 'קלף'. ככל הנראה מקור המילה קלף בא מ"קֶלֶף", כלומר החלק המקולף, שכן הקלף הוא החלק המקולף מהדוכסוסטוס.
הערות שוליים

↑  ספר הישר (חלק החידושים) סימן רפז
↑  הרב בנימין מוספיא, הערוך מסודר לפי סדר התלמוד, כרך שבת, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשי"ט, עמ' צו
↑  ראו תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ע"ט, עמוד א'.
↑  ראו שיטת קילוף באתר "תפילין כהלכה".
↑  הרב שמואל טל, טל חיים ציצית ותפילין עמ' תד-תנו, זמין לקריאה באתר אסיף; בעל אורחותיך למדני חלק ח' סימן יא.
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף ג', עמוד א'
↑  תוספות בתלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף י"ד, עמוד א'; שו"ת הרמב"ם סימן קנ"ג (מהדורת בלאו)
↑  ראו רבנו גרשום בבא בתרא דף ג עמוד א'
דונלד בליסאריו

| --- | --- |

 לידה:  8 באוגוסט 1935 (בן 89) מחוז וושינגטון, ארצות הברית 
 שם לידה:  Donald Paul Bellisario 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת המדינה של פנסילבניה 
 בן או בת זוג:  Vivienne Bellisario (1998–?) 
 צאצאים:  מייקל בליסריו, טרויאן בליסאריו 
 פרסים והוקרה:  פרס אדגר (1981)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד (2 במרץ 2004) 
 פרופיל ב-IMDb
 
דונלד פול בליסאריו (באנגלית: Donald Paul Bellisario; נולד ב-8 באוגוסט 1935) הוא מפיק ותסריטאי טלוויזיה אמריקאי.
קורות חיים

בליסאריו נולד במחוז קוקבורג, פנסילבניה לאם ממוצא סרבי ולאב ממוצא איטלקי. בליסאריו שירת בחיל הנחתים האמריקני בשנים 1955–1959, והוא בוגר אוניברסיטה בתחום העיתונאות באוניברסיטת פנסילבניה.
במשך 15 שנה עסק בליסאריו בפרסום כקופירייטר. הוא עבד במשרד פרסום במחוז לנקסטר, פנסילבניה, לפני שעבר לדאלאס, טקסס. משם, הדרך להוליווד הייתה קצרה.
בליסאריו היה נשוי לדבורה פראט, שהופיעה בסדרותיו. כיום מתגורר בליסאריו בסטודיו-סיטי, קליפורניה עם אשתו הרביעית, ויויאן. לבליסאריו בן ובת, מייקל וטרויאן, שמשחקים בסדרות שבהפקתו, ג'אג ו-NCIS, בהתאמה. בנו דייוויד הוא מפיק בסדרה NCIS, כמו גם בנו החורג, צ'אד וו. מוריי. בנו החורג שון מאריי משחק בתפקיד הראשי בסדרה NCIS.
הקריירה בהוליווד

לאחר שעבד תחת מפיקים כגלן א. לארסון וסטיבן ג'יי קאנל אימץ בליסאריו חלק מטכניקות ההפקה בהם השתמשו, ביניהם השימוש בניצבים קבועים לכל סדרותיו. הוא יצר מספר סדרות מצליחות כ"מגנום, בלש פרטי", "זאב מעופף", "זינוק לאתמול", "ג'אג" ו-"NCIS" וגם שימש תסריטאי ומפיק לסדרה בטלסטאר גלקטיקה המקורית.
בליסאריו הפיק, כתב וביים את הסרט "רומן עם המאפיה" משנת 1988 בכיכובם של טום ברנג'ר ודפנה זוניגה.
בשנת 1992 יצר את סדרת הטלוויזיה "טקילה ובונטי" לרשת CBS בכיכובה של מרישקה הרגיטאי. הסדרה בוטלה לאחר 12 פרקים.
המוטיב העיקרי של בליסאריו הוא שיוכו של הפרוטגוניסט הראשי בסדרותיו לכוחות מיוחדים כאלו או אחרים, כדוגמת דמותו של מאגנום ב"מאגנום, בלש פרטי", דמותו של סטרינגפלו הוק ב"זאב מעופף", דמותו של הרמון ראב הבן ב"ג'אג" וכן דמותו של לירוי ג'תרו גיבס ב-"NCIS".
בשנת 2004 קיבל בליסאריו כוכב על שמו בשדרת הכוכבים של הוליווד.
בראיון שנערך עמו בסוף שנות ה-90 הודה בליסאריו כי הרעיון לסדרה זינוק לאתמול היה בעקבות ספר העוסק במסע בזמן.
דני הררי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 במרץ 1959 (בן 65)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1978–2009 (כ־31 שנים)
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד יחידה 8200
 עיטורים
   פרס ביטחון ישראל
 תפקידים אזרחיים
 סמנכ"ל חברת אדמה פתרונות לחקלאות
 
דניאל (דני) הררי (נולד ב-2 במרץ 1959) הוא קצין צה"ל במיל' בדרגת תת-אלוף ששירת כמפקד יחידה 8200.
ביוגרפיה

הררי נולד בבית חנן, נכד לסב שהיה ממקימי המושב. בגיל עשר עבר עם משפחתו לראשון לציון. למד בתיכון במגמת מזרחנות. שירת בצה"ל בשנים 1978 עד 2009 ומילא תפקידי פיקוד באגף המודיעין ובהם סגן מפקד יחידה 8200. בשנים 2004 עד 2009 שירת כמפקד יחידה 8200. במהלך שירותו זכה בפרס ביטחון ישראל.
ב-2010 מונה לסמנכ"ל לאסטרטגיה וחדשנות בחברת "אדמה פתרונות לחקלאות" תפקיד בו כיהן עד 2020. לאחר מכן הצטרף כשותף לקרן הון הסיכון IL-VENTURES אותה הקימו שני קצינים שהיו תחת פיקודו ביחידה 8200, יוני היילברון ואלעד פרנקל. בנוסף הוא מכהן כדירקטור במספר חברות הזנק ומשמש כיו"ר דירקטוריון עמותת "אור לחינוך".
הררי בעל תואר ראשון בשפה וספרות ערבית ותואר שני בלימודי המזרח התיכון שניהם מאוניברסיטת תל אביב, ובעל תואר שני בלימודי ביטחון ומדע המדינה מאוניברסיטת חיפה והמכללה לביטחון לאומי. נשוי למירב הררי, ד"ר לעבודה סוציאלית ואב לשני ילדים.
דויטשה בונדסבנק

| --- | --- |

מטה הבנק בפרנקפורט
מטה הבנק בפרנקפורט
 מטה מרכזי:  פרנקפורט
 קואורדינטות:  50°8′2″N 8°39′35″E﻿ / ﻿50.13389°N 8.65972°E﻿ / 50.13389; 8.65972
 הקמה:  1876 (רייכסבנק)   1957 (הבנק מודרני)
 נגיד:  יינס ויידמן (מ-2011)
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 מטבע:  אירו
 קוד ISO 4217:  EUR
 מחליפו:  הבנק המרכזי האירופי
 www.bundesbank.de
הדויטשה בונדסבנק (בגרמנית: Deutsche Bundesbank – הבנק הפדרלי של גרמניה) הוא הבנק המרכזי והסמכות המוניטרית העליונה של גרמניה מאז הוקם ב-1957 והוא חלק מהמערך האירופי של הבנקים המרכזיים. בשל עוצמתו והיות גרמניה למדינה העשירה באיחוד האירופי זהו הבנק המשפיע ביותר מבין הבנקים של האיחוד האירופי. מטה הבנק ממוקם בפרנקפורט, גרמניה סמוך למטה הבנק המרכזי האירופי והוא הוקם כיורש לבנק המדינות הגרמניות (Bank deutscher Länder) שהוקם ביוני 1948 כיורש לרייכסבנק.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
נשיאי הדויטשה בונדסבנק

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| מספר | שם | תקופת הכהונה | הערות |
| 1 | קארל ברנארד | 1948–1957 | כיהן כיו"ר מועצת הבנק המרכזי (Zentralbankrat) של בנק המדינות הגרמניות. |
| 2 | וילהלם ווק | 1948–1957 | כיהן כנשיא מינהל בנק המדינות הגרמניות מאז אוגוסט 1957. |
| 3 | קארל בלסינג | 1958–1969 | נשיא הדויטשה בונדסבנק. |
| 4 | קארל קלאסן | 1969 – 1977 |  |
| 5 | אוטמאר אמינגר | 1977–1979 |  |
| 6 | קארל אוטו פוהל | 1980–1991 |  |
| 7 | הלמוט שלזינגר | 1991–1993 |  |
| 8 | האנס טיטמאייר | 1993–1999 |  |
| 9 | ארנסט ולטקה | 1999–2004 |  |
| 10 | יורגן סטארק | 2004 | כיהן כנשיא זמני, עם החלפת המארק באירו כמטבע המקומי של גרמניה. |
| 11 | אקסם וובר | 2004–2011 |  |
| 12 | האנס טיטמאייר | 2011 - ואילך |  |
ראו גם

דויטשה בנק
רייכסבנק
דייוויד ויטר

דייוויד ברוס ויטר (באנגלית: David Bruce Vitter; נולד ב-3 במאי 1961) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כסנאטור מטעם מדינת לואיזיאנה בשנים 2005–2017, וקודם לכן כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית. התמודד למושל לואיזיאנה בנובמבר 2015, אך הפסיד לחבר המפלגה הדמוקרטית ג'ון בל אדוארדס. לאחר מכן הצהיר כי בכוונתו לפרוש מהחיים הפוליטיים.
ביוגרפיה

ויטר נולד בניו אורלינס שבלואיזיאנה. ב-1983 סיים תואר ראשון באוניברסיטת הרווארד. הוא זכה למלגת רודז ולמד תואר ראשון נוסף באוניברסיטת אוקספורד שבאנגליה. ב-1988 סיים תואר JD במשפטים מאוניברסיטת טוליין בניו אורלינס. עבד כעורך דין וכמרצה מן החוץ באוניברסיטת טוליין ובאוניברסיטת לויולה.
בשנים 1992 עד 1999 כיהן בבית הנבחרים של מדינת לואיזיאנה. במאי 1999 התמודד בבחירות מיוחדות לתפקיד נציג המחוז הראשון של לואיזיאנה בבית הנבחרים של ארצות הברית ונבחר בסיבוב השני. הוא נבחר לכהונות נוספות ב-2000 וב-2002.
ב-2004 נבחר לסנאט של ארצות הברית ברוב של 51%, הוא היה בכך לרפובליקני הראשון שנבחר לסנאט מטעם מדינת לואיזיאנה. ב-2010 זכה בבחירות לכהונה נוספת ברוב של 57%. הוא כיהן בסנאט כיו"ר ועדת העסקים קטנים ובינוניים ויזמות עסקית, חבר בוועדת הביטחון, חבר בוועדת איכות הסביבה והתשתיות וחבר בוועדת הבנקאות, שיכון ועניינים עירוניים, וועדת המשפט.
ויטר נשוי ואב לארבעה. ב-2007 נחשף כי מספר הטלפון שלו מופיע ברשימת הלקוחות של בעלת משרד שירותי ליווי. לאחר שבוע של שתיקה כינס ויטר מסיבת עיתונאים לצד רעייתו וסיפר כי קיבל את סליחתו של אלוהים בעקבות וידוי שערך ואת סליחתה של אשתו בייעוץ זוגי.
הערות שוליים

↑  John Bel Edwards, Democrat. Defeats David Vitter in Louisiana Governor’s Race,‏ הניו יורק טיימס, 21 בנובמבר 2015
↑  שי אילן‏, סקס ושקרים במפלגה הרפובליקנית, באתר וואלה, 29 באוגוסט 2007
↑  Scandal-linked senator breaks a week of silence, אתר CNN, ‏17 ביולי 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2013068389  US Congress: V000127  VIAF: 304498746   WorldCat (עם VIAF): 304498746
דוד גמבורג

דוד גמבורג (נולד ב-12 בדצמבר 1993) הוא שחיין ישראלי, אלוף ישראל ושיאן ישראל הנוכחי (2019) במשחה ל-100 מטר גב (בריכת 25 מטר) ושיאן ישראל בעבר במשחה ל-100 מטר חופשי (בריכת 25 מטר). בעל מדליית ארד מאליפות אירופה לנוער (הלסינקי 2010) אלוף המכביה, בעל 7 מדליות מהן 4 זהב. הוא השחיין הישראלי הראשון ששחה 100 מטר חופשי (בריכת 25 מטר) מתחת ל-48 שניות.
ביוגרפיה

גמבורג שחיין הפועל ירושלים. התאמן בפנימייה בווינגייט בהדרכתם של לאוניד קאופמן וחנן גלעד.
ביוגרפיה > 2010

באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בבית איל, אשדות יעקב מאוחד, בפברואר 2010 זכה גמבורג במדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בשיא ישראלי חדש לאגודות ביחד עם אמרי גניאל, שקד זרוצקי וניר ברנע בתוצאה של 3:42.80 דקות
ביוגרפיה > מדליית ארד באליפות אירופה לנוער

באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה בהלסינקי, פינלנד ביולי אותה שנה זכה גמבורג במדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 56.58 שניות. במדליית זהב זכה יעקב טומרקין (55.20 שניות) ובכך לראשונה שני שחיינים ישראלים על דוכן המנצחים באירוע זה. שבועיים לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף יולי הוא זכה ב-3 מדליות, כסף ו-2 ארד. מדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:03.51 דקות, אחרי יהונתן קופלב (2:03.48 דקות) ולפני יורי סמויליץ' (2:03.73 דקות). מדליות ארד, במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 26.70 שניות, אחרי גיא ברנע (25.85 שניות) וקופלב (26.03 שניות) ובמשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 56.51 שניות, אחרי קופלב (55.97 שניות) וברנע (56.40 שניות).
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה באיינדהובן הולנד בנובמבר אותה שנה סיים גמבורג במקום 13 במשחה ל-200 מטר גב בשיא אישי חדש של 1:57.70 דקות, במקום 25 במשחה ל-100 מטר גב בשיא ישראלי חדש לגילאי 17 של 54.41 שניות ובמקום 30 במשחה ל-50 מטר גב בשיא אישי חדש של 25.78 שניות.
ביוגרפיה > 2011

באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה באשדות יעקב בפברואר 2011 זכה גמבורג ב-6 מדליות, 3 זהב, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה שליחים 4x50 מטר חופשי בתוצאה של 1:32.05 דקות, במשחה שליחים 4x50 מטר מעורב בתוצאה של 1:41.81 דקות, כשחיין גב הוא שחה תוצאה של 25.74 שניות ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:42.44 דקות. מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר גב בשיא אישי חדש של 1:57.09 דקות, אחרי יעקב טומרקין (1:54.24 דקות) ולפני איתי צ'מה (1:57.96 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חופשי בצוותא עם יורי סמוליץ' בתוצאה של 1:50.52 דקות, אחרי דניס גייבורונסקי (1:50.27 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 54.84 שניות, אחרי קופלב (53.85 שניות) ואלון מנדל (54.01 שניות). נוסף לכך, הוא סיים במקום תשיעי במשחה ל-100 מטר, לאחר ששחה במשחה גמר ב' בתוצאה של 50.92 שניות, תוצאה טובה מזו של השחיין שזכה במדליית ארד.
באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה בבלגרד, סרביה ביולי 2011 סיים גמבורג במקום חמישי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 56.36 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:45.29 דקות ובמקום שמיני במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:04.84 דקות, בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 2:03.28 דקות ועלה מהמקום השישי.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט 2011 סיים גמבורג במקום רביעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 56.66 שניות, במקום חמישי במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 26.34 שניות, במקום חמישי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:08.11 דקות ובמקום תשיעי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 57.05 שניות.
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בשצ'צ'ין שבפולין בדצמבר אותה שנה סיים במקום 17 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:57.25 דקות, במקום 30 במשחה ל-100 מטר גב בשיא אישי חדש של 53.75 שניות ובמקום 39 במשחה ל-50 מטר גב בשיא אישי חדש של 25.51 שניות.
ביוגרפיה > 2012

באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה באשדות יעקב בפברואר 2012 זכה גמבורג ב-5 מדליות, 3 זהב, 1 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה שליחים 4x50 מטר חופשי בתוצאה של 1:31.11 דקות, במשחה שליחים 4x50 מטר מעורב בתוצאה של 1:39.62 דקות ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:41.57 דקות. מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:57.34 דקות, אחרי יעקב טומרקין (1:54.83 דקות) ולפי איתי צ'מה (2:00.26 דקות). מדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 54.66 שניות, אחרי אלון מנדל (53.07 שניות) ויהונתן קופלב (53.57 שניות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:50.81 דקות ובמקום עשירי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 50.59 שניות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בדברצן, הונגריה במאי 2012 סיים גמבורג בשלב המוקדמות במקום 14 במשחה ל-50 מטר גב בשיא אישי חדש של 25.86 שניות, אך מאחר שסיים שלישי מבין השחיינים הישראלים הוא לא היה יכול להמשיך בתחרות מאחר שרק שני שחיינים מכל מדינה רשאים להמשיך לשלבים המתקדמים, ובמקום 33 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:03.71 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט ביולי אותה שנה זכה גמבורג ב-7 מדליות, 3 זהב, 2 כסף ו-2 ארד. מדליות זהב, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:25.03 דקות, כשחיין רביעי הוא שחה ב"זינוק שליחים" 50.93 שניות, במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:39.58 דקות, כשחיין שני הוא שחה ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:51.63 דקות ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:44.76 דקות. מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 25.95 שניות, אחרי יהונתן קופלב (25.61) ולפני גיא ברנע (25.97 שניות), במשחה ל-100 מטר גב בשיא אישי חדש של 55.88 שניות, אחרי יעקב טומרקין (55.50 שניות) ולפני תומר זמיר (57.07 שניות) ומדליות ארד, במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:52.59 דקות, אחרי נמרוד שפירא בר אור (1:51.13 דקות)ו ולירן קונובלוב (1:52.44 דקות), במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:04.06 דקות, אחרי טומרקין (2:00.50 דקות) וסמויליץ' (2:03.92 דקות).
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בשארטר צרפת בנובמבר אותה שנה סיים גמבורג במקום תשיעי במשחה ל-200 מטר גב בשיא אישי חדש של 1:54.20 דקות, במקום 15 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 52.55 שניות, בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי חדש של 52.43 שניות ועלה מהמקום ה-12, במקום 20 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 24.58 שניות ובמקום 33 במשחה ל-200 מט חופשי בשיא אישי חדש של 1:48.75 דקות.
ביוגרפיה > 2013

בתחרות גרנד פרי באופסלה, שוודיה שנערכה בסוף ינואר 2013 זכה גמבורג ב-3 מדליות, זהב, כסף וארד. מדליית זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 50.92 שניות, מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 56.27 שניות ומדליית ארד במשחה ל-50 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 25.20 שניות.
ביוגרפיה > 2013 > אלוף ישראל (בריכת 25 מטר)

באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה באשדות יעקב בפברואר אותה שנה, זכה גמבורג ב-5 מדליות, 4 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בשיא אישי חדש של 52.32 שניות לפני ברנע (52.56 שניות) ותומר זמיר (55.45 שניות), במשחה שליחים 4x50 מטר חופשי בתוצאה של 1:29.21 דקות, כשחיין רביעי הוא שחה ב"זינוק שליחים" בשיא אישי חדש של 22.65 שניות, במשחה שליחים 4x50 מטר מעורב בתוצאה של 1:37.75 דקות, כשחיין פרפר הוא שחה ב"זינוק שליחים" בשיא אישי חדש של 23.73 שניות ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:38.35 דקות, כשחיין פרפר הוא שחה ב"זינוק שליחים" בשיא אישי חדש של 52.94 שניות. מדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 49.84 שניות אחרי יורי סמויליץ' (49.18 שניות) וטומרקין (49.45 שניות). נוסף לכך, במשחה ל-200 מטר חופשי הוא קבע שיא אישי חדש של 1:48.65 דקות במשחה גמר ב', תוצאה טובה מזו שקבע השחיין שזכה במדליית הכסף.
בתחרות השחייה הבינלאומית החמישית שנערכה באוארס פרבר של ליסבון, פורטוגל במרץ אותה שנה זכה גמבורג בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 50.39 שניות ומדליית כסף, במשחה ל-200 מטר גב בשיא אישי חדש של 2:02.17 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר גב בשיא אישי חדש של 55.40 שניות.
באוניברסיאדה שנערכה בקאזאן שברוסיה בתחילת יולי אותה שנה סיים גמבורג במקום 18 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 55.89 שניות, במקום 19 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 26.01 שניות, במקום 24 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 50.72 שניות, במקום 25 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:06.07 דקות ובמקום עשירי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:44.54 דקות.
בתחרויות השחייה של המכביה ה-19 שנערכו בסוף יולי אותה שנה במכון וינגייט זכה גמבורג במדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם לירן קונובלוב, אלמוג אולשטיין ונמרוד שפירא בר אור בשיא ישראלי חדש של 3:21.44 דקות, כשחיין ראשון קבע גמבורג שיא אישי חדש של 50.37 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 56.88 שניות.
ביוגרפיה > 2013 > אלוף ישראל

באליפות ישראל בשחייה שנערכה במכון וינגייט באוגוסט אותה שנה זכה גמבורג במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 50.28 שניות, לפני לירן קונובלוב (50.68 שניות) וגלב איאונצ'ב (50.74 שניות).
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בהרנינג שבדנמרק בדצמבר אותה שנה סיים גמבורג במקום עשירי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:55.13 דקות.
ביוגרפיה > 2014 > שיאן ישראל

באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה במכון וינגייט בפברואר 2014, זכה גמבורג ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 כסף וקבע שיא ישראלי חדש. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי, בשיא ישראלי חדש של 48.23 שניות, שיפור לשיא הישראלי הוותיק ביותר בן ה-18 שנים של יואב ברוק (48.52 שניות), לפני לירן קונובלוב (48.82 שניות) וגלב יוניצ'ב מהפועל בת ים (49.35 שניות) ובמשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:46.75 דקות, לפני קונובלוב (1:46.90 דקות) וגלב יוניצ'ב (1:49.32 דקות). מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 51.53 שניות, אחרי גיא ברנע שקבע שיא ישראלי חדש של 50.77 שניות ולפני יעקב טומרקין (51.53 שניות) ובמשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 53.09 שניות, אחרי ברנע (51.65 שניות) ולפני נמרוד חייט מהפועל דולפין נתניה (53.51 שניות).
באליפות אירופה שנערכה בברלין גרמניה באוגוסט 2014 סיים גמבורג במקום שמיני במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 54.87 שניות. בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא אישי חדש של 54.76 שניות ועלה מהמקום השישי. נוסף לכך, הוא סיים במקום 18 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 26.05 שניות, במקום 21 משחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:03.50 דקות ובמקום 52 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 50.92 שניות. גמבורג היה שותף לרביעיית השליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם תום קרמר, נמרוד שפירא בר אור ולירן קונובלוב שסיימה במקום שישי בשיא ישראלי חדש של 3:18.43 דקות, וקבע כשחיין ראשון תוצאה של 50.16 שניות. בשלב המוקדמות הרביעייה קבעה שיא ישראלי חדש של 3:19.95 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 11 במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם ירון שגלוב, תום קרמר ולירן קונובלוב בתוצאה של 3:40.72 דקות.
ביוגרפיה > 2015 > אליפות עולם

באליפות העולם שנערכה בקאזאן רוסיה בשנת 2015 סיים גמבורג במקום 38 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 49.98 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 17 במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם לירן קונובלוב, יעקב טומרקין וזיו קלונטרוב בשיא ישראלי חדש של 3:18.31 דקות. כשחיין רביעי הוא שחה ב"זינוק שליחים" תוצאה של 48.61 שניות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה במכון וינגייט באוגוסט 2015 זכה גמבורג בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 49.62 שניות, לפני לירן קונובלוב (49.97 שניות) וזיו קלונטרוב (50.46 שניות). מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר גב בשיא אישי חדש של 54.63 שניות, אחרי יעקב טומרקין (53.96 שניות) ולפני גיא ברנע (54.82 שניות).