stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נתי גרוברג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1970 (בן 54 בערך) 
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 gruberg.co.il
 ספורט
 ענף ספורט:  רכיבה באופני יד 
 
נתי גרוברג (נולד ב-26 באפריל 1970), הוא ספורטאי פאראלימפי ישראלי.
גרוברג סיים את שרותו הצבאי והחל לעבוד כמהנדס בטיחות בחברת אפליי מטיריאלס ישראל. נתי היה מעורב בתאונת דרכים קשה בשנת 1999 שבה רוסקה רגלו השמאלית ונגרמו לו פגיעות פנימיות נוספות. גרוברג עבר 13 ניתוחים והשתקם לאורך כשלוש שנים, במהלכן הוא החל בשנת 2001 בפעילות בעמותת "אתגרים" לספורט הישגי בקרב נכים.
מטעם העמותה החל גרוברג לעסוק ברכיבה על אופני יד. גרוברג, אלוף ישראל ברכיבה על אופני יד ומקום רביעי באליפות אירופה, השתתף בשנת 2007 באליפות העולם שנערכה בצרפת והגיע למקום השביעי, שהקנה לו את זכות ההשתתפות במשחקים הפאראלימפיים בבייג'ינג ב-2008. באחד האימונים לקראת התחרות חסמה ניידת משטרה סינית, באופן מפתיע, את הנתיב המיוחד לאופניים וגרוברג התנגש בה ונפצע. כתוצאה מהתאונה סבל גרוברג משברים בכתף ובצלעות ונבצר ממנו להשתתף בתחרות.
חיים אישיים

לאחר התאונה למד גרוברג תכנות אינטרנט ועבד בתחום במשך כ-15 שנים. בשנת 2018 החל לנהל את מרכז האופניים ומועדון הרכיבה של עמותת אתגרים בבית שניאור בתל אביב.
גרוברג  נשוי ואב לשלושה, מתגורר בכפר בן-נון.
מתתיהו לזרסון

פרופסור לזרסון, 1936
פרופ' מתתיהו לזרסון (1 בפברואר 1887 – 1 בדצמבר 1951) היה פרופסור למשפטים ממייסדי בית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה.
ביוגרפיה

לזרסון נולד במיטוי בלטביה. בשנת 1905 הצטרף על התנועה הסוציאליסטית. הוא סיים לימודי משפטים בהצטיינות באוניברסיטת סנקט פטרבורג בשנת 1910. בשנת 1916 מונה למרצה באוניברסיטה זו. בשנת 1920 עזב את ברית המועצות וחזר ללטביה. בשנים 1922–1931 היה ציר בסיימאס הלטבי (הפרלמנט הלטבי), בה פעל יחד עם מפלגות השמאל, ולהגנה על זכויות המיעוטים בכלל והיהודים בפרט. בין השאר הוא נאבק, ללא הצלחה, בכפיית מנוחת חובה בימי ראשון. כן הצליח לאפשר לבתי הספר היהודים ללמד בעברית בניגוד לעמדת הבונד שדרשה שילמדו רק ביידיש. לזרסון גם היה פעיל בהתאחדות של הפועל הצעיר וצעירי ציון והיה מטעמה סגן בוועד הפועל הציוני. בבחירות בנובמבר 1931 חסרו ללזרסון קולות מועטים כדי להיבחר מחדש והוא מצא עצמו מחוץ לסיים.
במרץ 1934 הגיע לזרסון לביקור בארץ ישראל כדי להשתתף בישיבת הוועד הפועל הציוני. בעקבות ההפיכה של אולמנוס ב-15 במאי 1934, נאסר לזרסון כאיש שמאל, במקביל לביטול האוטונומיה התרבותית ליהודים. בנובמבר 1934 שוחרר לזרסון ממעצרו, לאחר שהתחייב לעזוב את לטביה. לאחר שחרורו עלה לארץ ישראל, אליה הגיע בינואר 1935.
בשנת 1935 היה ממייסדי בית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה, בו הרצה בתורת המשפט הכללית. לאחר מכן עבר לכהן כפרופסור באוניברסיטת קולומביה. לזרסון נפטר ב-1 בדצמבר 1951, בניו יורק.
הערות שוליים

1 2  דרישת שלום מלטביה, דבר, 22 במרץ 1934
↑  לבואו של פרופ' לזרסון לא"י, דואר היום, 14 במרץ 1934
↑  5 יהודים בפרלמנט בלטביה, דבר, 9 באוקטובר 1928
↑  בתנועה ובמפלגה, הפועל הצעיר, 26 בדצמבר 1924
↑  ידיעות סטא על ידי הדואר, המנוחה ביום א' בלטביה – חובה, דואר היום, 7 בפברואר 1926
↑  52 חברי הוועד הפועל הציוני, דבר, 23 בספטמבר 1927
↑  על עמים ומדינות, דבר, 2 בנובמבר 1931
↑  פרופ' לזרסון לארץ, דבר, 11 במרץ 1934
↑  הקץ לאבטונומיה בלאטביה, דבר, 28 במאי 1934
↑  פרופ' לזרסון שוחרר, דואר היום, 4 בנובמבר 1934
↑  עודם אסורים, דבר, 28 בספטמבר 1934
↑  נפתחה מועצת הברית בפולין, דבר, 10 בדצמבר 1934
↑  בין הבאים, דבר, 1 בפברואר 1935
↑  לפתיחת בית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה, דואר היום, 21 בפברואר 1935
↑  בבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה, דואר היום, 28 באפריל 1935
↑  מ. לזרסון, דבר, 2 בדצמבר 1951
↑  פרופ' מ. לזרסון, מעריב, 2 בדצמבר 1951
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264350105171  PLWABN: 9811567283005606  BIBSYS: 1083872  CiNii: DA05091229  GND: 101564759  ISNI: 0000 0001 1021 0157  LCCN: no96048372  LNB: 000082243  NDL: 00523612  NTA: 141520515  RERO: 02-A006323514  SUDOC: 093620462  VIAF: 10216463   WorldCat (עם VIAF): 10216463
מתתיהו סלע

| --- | --- |

 לידה:  1 במרץ 1911 אוסטריה
 פטירה:  פברואר 1990 (בגיל 78) י"ד בשבט ה'תש"ן
 מקום קבורה:  רחובות 
 תאריך עלייה:  1936
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:  משטרת היישובים העבריים (1)   משטרת ישראל (2)
 תקופת הפעילות:  1937–1945   1948 – 1963
 דרגה:    ניצב
 תפקידים בשירות
 ראש המחלקה הכלכלית  מפקד מחוז חיפה  ראש אגף חקירות
 
מתתיהו (אדי) סלע (1 במרץ 1911 - פברואר 1990) היה ניצב במשטרת ישראל.
ביוגרפיה

סלע נולד בשם אדמונד זילברשטיין באינסברוק שבאוסטריה. בסיום לימודיו התיכוניים למד באוניברסיטת אינסברוק וקיבל תואר דוקטור למשפטים. בצעירותו ובמהלך לימודיו היה פעיל האגודה הציונית "בלאו וייס" וייסד בעירו את סניף בית"ר. ב-8 באפריל 1936 עלה לארץ ישראל ועבד בחקלאות בבנימינה. בשנת 1937 התגייס למשטרת היישובים העבריים ושירת כשוטר ברחובות עד 1945, אז הוסמך לעריכת דין והצטרף למשרד בתל אביב.
לאחר הקמת מדינת ישראל נקרא לשוב לשירות במסגרת משטרת ישראל כסגן מפקד נפת טבריה וזמן קצר לאחר מכן מונה למפקד הנפה. עם הקמת מחוז צפון, בשנת 1949, עבר לשמש סגן מפקד המחוז, ובהמשך אותה שנה נתמנה לסגן מפקד מחוז תל אביב (1949 - 1951). לאחר מכן עבר לשמש בתפקידים בכירים והיה ראש המחלקה הכלכלית (1951–1954), מפקד מחוז חיפה (1954–1958) וראש אגף חקירות (1958–1963). בתפקידו האחרון היה הראשון למלא את התפקיד לאחר הקמת האגף, ובתקופת כהונתו היה נציג המשטרה בכינוסי האינטרפול וממונה על חקירת מפכ"ל המשטרה לשעבר יחזקאל סהר.
לאחר פרישתו לגמלאות עסק בייעוץ משפטי. בשנת 1977 מונה לחבר הוועדה לבירור נושא הפשיעה בישראל.
סלע היה נשוי לפרידה-יהודית עד למותה ב-1986 ואב לשני בנים.
הערות שוליים

↑  אתר "Billiongraves"
1 2  ארכיון המדינה, Silberstein Edmund, ארכיון המדינה
מתתיהו מנדל

מתתיהו מנדל, שני מימין, בכנס פוליטי עם גולדה מאיר ומשה דיין
מתתיהו מָנדל (1900 – 13 ביולי 1977) היה פוליטיקאי ישראלי. כיהן כמזכיר מועצת פועלי רמת גן וגבעתיים וכמזכיר מפלגת העבודה ברמת גן. על שמו נקראו בית מפלגת העבודה שבמרכז רמת גן ורחוב במזרח העיר.
ביוגרפיה

מתתיהו מנדל נולד בעיירה אוסטשיקי דולנה (בפולנית: Ustrzyki Dolne; באוקראינית: Ustrýky-Dolíshni; ביידיש: איסטריק) שבגליציה המערבית. בהשפעת בצלאל אייזן (ברזלי) אימץ אידאולוגיה ציונית, עזב את הישיבה ועלה לישראל בשנת 1921.
בארץ ישראל עבד כפועל אריזה בבית החרושת נשר שליד חיפה. במקביל שימש כמזכיר מועצת הפועלים בנשר. עזב את נשר לבקשתו של דוד בן-גוריון, שהציע לו את תפקיד מזכיר ההסתדרות ברמת גן ובגבעתיים, כשבמקביל המשיך לעבוד בבית החרושת למלט נשר-רמלה, שם הגיע לתפקיד של ראש מחלקה. כמזכיר מועצת פועלי רמת גן ייצג את העובדים מול המעסיקים. כך, למשל, סיכם בדבריו שביתה של פועלי מצבעות: "הלקח העיקרי שצריכים ללמוד, ויש סימנים די ברורים שאמנם למדו בעלי התעשייה, הוא שאין יותר להפקיר את הפועל לשכר רעב וללא תנאים סוציאליים".
מנדל היה חבר מרכז מפא"י וחבר מועצת ההסתדרות הארצית. הוא נבחר לוועידה השביעית של ההסתדרות מטעם המפלגה (בראש הרשימה עמד אז דוד בן-גוריון). מנדל הקדים ברשימה אישים כמו רחל ינאית, ישראל ישעיהו, שרגא נצר, משה ברעם, יוסף אלמוגי וירוחם משל.
לימים שימש כמזכיר מפא"י (ובהמשך מפלגת העבודה) בעיר רמת גן. נבחר כמועמד המפלגה לכנסת השלישית אך ויתר על מקום ריאלי על מנת לטפל בבתו החולה. שובץ לשם הכבוד ברשימה לכנסת במקום לא ריאלי. מנדל כתב רבות בנושאי הגנה על העובדים, בנושאים לאומיים שונים, בנושאים כלכליים, בנושאים חברתיים, ובנושאי פיוס פנים מפלגתיים המתובלים בציטוטים מגוונים מספרות חז"ל. היה נשוי לשרה (לבית ברזלי) ונולדו להם בת ובן. על שמו נקראו בית מפלגת העבודה שבמרכז רמת גן ורחוב "מתתיהו מנדל" שבמזרח העיר.
הערות שוליים

↑  מתתיהו מנדל, "איסטריק". בתוך נתן מארק ושמעון פרינדלנדר (ע), ספר יזכור מוקדש ליהודי העיירות שנספו בשואה לינסק, איסטריק, בליגרוד, ליטוביסק והסביבה, ועדת הספר של ארגון 'ליבאי', 1965, עמ' 198-191
↑  משה ברזילי, זכרונותיו של משה ברזילי, פרויקט בן יהודה, 2004
↑  מתתיהו מנדל, נשר ופועליו בשנת 1937, דבר, 1939, 3 בינואר, עמ' 4
↑  ישראל בן דור, 100 שנות נשר, אפי מלצר, 2023, עמ' 207
↑  מתתיהו מנדל, מכתבים למערכת, דבר, 1955, 20 ביולי, עמ' 2
↑  מתתיהו מנדל, לקח השביתה וההשבתה במצבעות "ארגמן", "קשת" ו"כרמיל", דבר, 1945, 21 בפברואר, עמ' 2
↑  מערכת העיתון, רשימת חברי המרכז של מפא"י, דבר, 1956, 2 בספטמבר, עמ' 2
↑  מערכת העיתון, הרכב מועצת ההסתדרות שנבחרה בועידה, דבר, 1945, 9 בפברואר, עמ' 4
↑  וועדת הבחירות המרכזית של ההסתדרות הכללית של העובדים, רשימות מועמדים ארציות לועידה השביעית של ההסתדרות, דבר, 1949, 13 בפברואר, עמ' 5
↑  מערכת העיתון, רשימת המועמדים של מפלגת פועלי ארץ ישראל ובלתי מפלגתיים לכנסת השלישית, דבר, 1955, 21 ביולי, עמ' 2
↑  מתתיהו מנדל, הדיון במ. פ. רמת גן על השביתה במצבעה, על המשמר, 1943, 11 במרץ, עמ' 3
↑  מתתיהו מנדל, מהרסיך ומחריביך, דבר, 1957, 24 ביולי, עמ' 2
↑  מתתיהו מנדל, הרחבת השוק הפנימי אינה פתרון לבעיותינו, דבר, 1967, 18 באפריל, עמ' 4-3
↑  מתתיהו מנדל, שלושה פגמים בחברתנו, דבר, 1963, 22 באוקטובר, עמ' 11
↑  הוא גם לא היסס לתקוף בעניינים אלה אפילו את ראשי ההסתדרות - מתתיהו מנדל, שנ"ם, סו"ב ורשות הנמלים. דבר, 1968, 12 בספטמבר, עמ' 3).
↑  מתתיהו מנדל, "החכמים והעם", דבר, 1960, 27 בדצמבר, עמ' 4
מתתיהו מנדל עם ראש הממשלה לוי אשכול
נגוע

ערך זה עוסק בסרט באורך מלא משנת 1983. אם התכוונתם לסרט קצר בשם זהה, ראו .
| --- | --- |

יהונתן סגל, מתוך הסרט
 מבוסס על:  נגוע 
 בימוי:  עמוס גוטמן
 הופק בידי:  אנריקה רוטנברג אסף מלכה
 תסריט:  עמוס גוטמן עדנה מזי"א
 עריכה:  אנה פינקלשטיין
 שחקנים ראשיים:  יהונתן סגל 
 מוזיקה:  אריק רודיך
 צילום:  יוסי ויין
 מדינה:  ישראל ישראל
 חברת הפקה:  סרטי כסלו
 הקרנת בכורה:  ישראל 1983
 משך הקרנה:  80 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט דרמה, סרט להט"בי 
 דף הסרט ב־IMDb
 
נגוע הוא סרט ישראלי משנת 1983 בבימויו של עמוס גוטמן, אשר כתב את התסריט ביחד עם עדנה מזי"א. בסרט מככב יהונתן סגל. הסרט עוסק בנושאים אוטוביוגרפיים הקשורים בחייו של גוטמן.
רקע

בשנת 1982 ביים גוטמן את הסרט הקצר "נגוע", ובשנת 1983 ביים גוטמן את "נגוע" הארוך (80 דקות). אין כל קשר בין שני הסרטים. את התסריט כתב גוטמן ביחד עם עדנה מזי"א ואת פסקול הסרט הלחין אריק רודיך. זהו הסרט הישראלי באורך מלא הראשון שעסק באופן רציני ברגשות, בכמיהות ובחיי המין של הומוסקסואלים בישראל, בסביבה עוינת לזהויותיהם. הסרט נפסל להקרנה ברשות השידור.
תקציר העלילה

הסרט מספר  את סיפורו של רוֹבי (בגילומו של השחקן יהונתן סגל), צעיר הומוסקסואל אשר חי עם סבתו ועובד בחנות המכולת שלה. אמו נטשה אותו ועברה לגרמניה שם היא מנהלת מסעדה. עם אביו אין לו כמעט קשר. יש לו שתי אובססיות בחיים: לעשות את הסרט שיהיה הסרט העליז הראשון שזכה באוסקר וגברים. הוא מהגר זר בארצו ולא רק בגלל שמו אלא גם בגלל היותו דור שני לניצולי השואה. רובי חי כנמר בכלוב. ביום הוא עובד במכולת, מטייל בפארק ופוגש בחברים ובלילה הוא הולך לחפש זיונים בגן העצמאות, מקיים יחסי מין בשירותי מועדון ומביא לביתו שני מחבלים פלסטינים אשר עם אחד מהם הוא מקיים יחסי מין. סבתו של רובי קוראת מגזינים לנשים בגרמנית ומשחקת רמי לצלילי המוזיקה של שטראוס מעורבותה היחידה בחיי המדינה היא שהיא קוראת לערבים טרוריסטים. היא עצמה מתביישת ברובי. אביו של רובי הוא ניצול שואה בעל מבטא זר כבד המנסה להסביר לבנו שהנורמה היא משפחה עם אישה וילדים והומוסקסואלים מזדקנים לבד. באחת הסצנות האמיצות של הסרט רובי נתקל בחברו מימי התיכון (דורון רגב) ומוציא עליו את כל הזעם שלו, על הירידות ואיך חברו פחד לדבר איתו כדי שלא יצחקו עליו שהוא חבר של  המתרומם. הסרט מסתיים בכך שרובי לא מצליח למצוא אף משקיע לסרטו והוא משלים עם היותו הומוסקסואל.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות |
| --- | --- |
יהונתן סגל: רובי
בן לוין: עזרי
דיתה אראל: רחל
עמי טראוב: אילן
בועז תורג'מן: אפי
מרק חסמן: אבא של רובי
בלנקה מצנר: סבתא של רובי
הדס תורג'מן: שרהל'ה
דורן רגב: חבר מהתיכון
פרשנויות

הכותרת "נגוע" בשם הסרט מתייחסת לנטייה המינית הומוסקסואלית של הגיבור. הסרט מתאפיין באווירה פסימית מאוד, ומציג את ההומוסקסואליות של הגיבור באור מדכא ומייאש, כפי שמרמז אפילו השם "נגוע".
אחד המונולוגים הבולטים בסרט נגוע הארוך שמופיע בתחילתו מובא על ידי גיבור הסרט, רובי. המונולוג מייצג את הקונפליקט שבין סרטיו של עמוס גוטמן אשר תיארו את חוויותיו האישיות והמדכאות, לבין דוברי הקהילה הגאה אשר ביקשו להתרכז בנקודות החיוביות של הקהילה הלהט"בית. בנוסף מתייחס המונולוג באירוניה לדרישות הגופים המשקיעים באותה תקופה, שתבעו קולנוע פוליטי.
אם הסרט היה מטפל בבעיה חברתית או בעלת מודעות פוליטית. שיהיה חייל. שיהיה תושב עיירת פיתוח. שישרת על משחתת. שיהיה אלמנת מלחמה. שיחזור בתשובה. אבל אם אתה מוכרח שיהיה הומו – שיסבול. שלפחות לא ייהנה מזה. המדינה בוערת. אין זמן לחיטוט עצמי, יש מלחמה עכשיו, הקהל כאן לא יקבל את זה, יש קרובי משפחה מתים. למה שיזדהו איתי?
אגודת ההומואים אפילו לא רוצה לשמוע על הסרטים שעשיתי. לא סרטים חיוביים, לא סרטים שמציגים באור הרצוי... למה סרט? בשביל האגו, להוכיח שאתה קיים, מדבר, שווה משהו. איפה אני בתוך כל זה? מה יגרום לכם לשלם... מה יגרום לכם לבכות? אני חי את זה (את ההומוסקסואליות). על מה הסרט? הסרט על מה שנשאר. נשאר רק הצורך הזה, לעשות את הסרט.
מועמדויות וזכיות בפרסים

על תפקידו בסרט זה, זכה יהונתן סגל בפרס השחקן הטוב ביותר בקולנוע, מטעם משרד המסחר והתעשייה.
ראו גם

נגוע (סרט קצר)
סאפורה אליזאדה

| --- | --- |

 לידה:  20 בספטמבר 1992 (בת 32) באקו, אזרבייג'ן 
 מוקד פעילות:  אזרבייג'ן 
 תקופת הפעילות:  מ-2009 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 שפה מועדפת:  אזרית 
 כלי נגינה:  סקסופון 
 אתר רשמי
 
סאפורה אליזאדה
סאפורה אליזאדה (באזרית: Səfurə Əlizadə; נולדה ב-20 בספטמבר 1992) היא זמרת אזרית.
חייה

אליזאדה נולדה וגדלה בבאקו. אביה צייר ואמה פסנתרנית ומעצבת אופנה. היא החלה לשיר בגיל צעיר, ולמדה במקביל נגינה על כינור, פסנתר וסקסופון.
בשנת 2010 נבחרה לייצג את ארצה באירוויזיון שנערך באוסלו עם השיר "Drip Drop", אותו היא ביצעה בשפה האנגלית. היא העפילה לשלב הגמר וסיימה במקום החמישי. הקליפ שהופק לקראת האירוויזיון בוים בידי הבמאי האנגלי רופרט ויינרייט.
באירוויזיון 2011 ובאירוויזיון 2012 היא הקריאה את הניקוד של אזרבייג'ן.
אלבומה הראשון של אליזאדה, It's My War, יצא ב-18 ביוני 2010.
ב-2020 הוציאה את הסינגל "High On Your Love" ביחד עם קליפ מילים רשמי, זאת לאחר עשור שלא הייתה פעילה בתעשיית המוזיקה.
הערות שוליים

↑  השיר לשמיעה ביוטיוב
| אזרבייג'ן אזרבייג'ן באירוויזיון |
| --- | --- | --- |
| השתתפויות | 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 |  |
| נציגי המדינה | אלנור חוסיינוב וסמיר ג'וואדזאדה • אייסל טיימורזאדה וארש • סאפורה אליזאדה • אל וניקי • סבינה באבאייבה • פאריד מאמאדוב • דילארה קזימובה • אלנור חוסיינוב • סמרה רחימלי • דיאנה האג'ייבה • אייסל • צ'ינגיז מוסטפייב • סמירה אפנדי • סמירה אפנדי • נדיר רוסטמלי • טוראלטוראןX • פאחרי ואילקין דובלטוב |  |
| שירי המדינה | "Day After Day" • "Always" • "Drip Drop" • "Running Scared" • "When the Music Dies" • "Hold Me" • "Start a Fire" • "Hour of the Wolf" • "Miracle" • "Skeletons" • "X My Heart" • "Truth" • "Cleopatra" • "Mata Hari" • "Fade To Black" • "Tell Me More" • "Özünlə apar" |  |
| ערכים קשורים | אירוויזיון 2012 • יחסי אזרבייג'ן–ארמניה באירוויזיון • İctimai Television |  |
בשנים שלא מופיעות ברשימה נעדרה אזרבייג'ן מהתחרות.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb162284014 (data)  ISNI: 0000 0001 0123 0375  LCCN: no2018070281  MusicBrainz: a94927a7-014f-49e7-b2e8-91a024a6443a  VIAF: 150669286   WorldCat (עם VIAF): 150669286
סוכן חשאי 117: התראה אדומה באפריקה השחורה

| --- | --- |

 בימוי:  Nicolas Bedos 
 הופק בידי:  Éric Altmayer, ניקולא אלטמאייר, Geneviève Lemal 
 תסריט:  ז'אן-פרנסואה הלין 
 שחקנים ראשיים:  ז'אן דוז'רדן (הוברט בוניסור דה לה באת') Natacha Lindinger Gilles Cohen Fatou N'Diaye פייר ניני Wladimir Yordanoff 
 מוזיקה:  Anne-Sophie Versnaeyen 
 צילום:  Laurent Tangy 
 מדינה:  צרפת צרפת
 חברת הפקה:  Mandarin Cinéma Gaumont M6 Films
 חברה מפיצה:  גומון 
 הקרנת בכורה:  4 באוגוסט 2021 
 משך הקרנה:  116 דק' 
 שפת הסרט:  צרפתית 
 סוגה:  סרט ריגול, סרט קומדיה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
סוכן חשאי 117: התראה אדומה באפריקה השחורה שמתוכנן לצאת בצרפת בשם OSS 117: Alerte rouge en Afrique noire, הוא סרט קומדיה וריגול צרפתי שמביים ניקולא בדוס. זהו סרט ההמשך המרגל האבוד בריו דה ז'ניירו. ז'אן דוז'רדן חוזר לגלם את הסוכן החשאי הצרפתי הוברט בוניסור דה לה באת'/סוכן 117. הסרט מתרחש בשנת 1980, כאשר סוכן 117 נשלח לאפריקה במסגרת משימתו. בדומה לסרט הראשון, הסרט מבוסס על דמות סוכן 117 מהרומנים מאת ז'אן ברוס, אך משמש כפרודיה ולא כעיבוד נאמן.
הסרט יצא לאקרנים באוגוסט 2021.
הפקה

צילומי הסרט התחילו ב-18 בנובמבר 2019 ונערכו בפריז ובקניה והושלמו ב-15 בפברואר 2020.
הערות שוליים

↑  OSS 117 : Alerte rouge en Afrique noire, Premiere.fr
↑  "סוכן חשאי 117: התראה אדומה באפריקה השחורה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
↑  OSS 117 3: on connaît enfin le titre de la suite !, Allociné
נתי לוי וחברים שרים לרבנו

נתי לוי וחברים שרים לרבנו הוא אלבומו ה-12 של הזמר נתי לוי אשר יצא לאור בשנת 2008.
אלבום זה הוא אלבום מיוחד ומכיל שירים על רבי נחמן מברסלב וקברו באומן. האלבום הכיל 10 שירים, 
בהם שר לוי 3 שירים ושאר השירים בוצעו על ידי זמרים כמו: גד אלבז, מידד טסה, אמיר אליהו, אבי בן ישראל ואיציק קלה.
שירי האלבום

| מס' | שם | מילים | לחן | משך |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | קשה לי לוותר על אומן (נתי לוי)  | נתי לוי | יווני | 3:52 |
| 2. | חשבון נפש/ידענו אבינו (נתי לוי)  | מוטי דוד | מוטי דוד | 4:46 |
| 3. | נחמן מאומן (גד אלבז)  | גד אלבז | גד אלבז | 4:00 |
| 4. | רבי נחמן מברסלב (איציק הרוש)  | מאיר לוגסי | איציק הרוש | 4:00 |
| 5. | שים שלום (מידד טסה וישי מעודה)  | מן המקורות | עופר לב | 4:29 |
| 6. | אומן אומן (מוריס מוגרבי)  | מאיר לוגסי | טורקי | 4:08 |
| 7. | מחרוזת על רבנו (אמיר אליהו)  | מן המקורות | מן המקורות | 4:30 |
| 8. | אפרש שיחתי (אבי בן ישראל)  | רבי נתן מברסלב | רבי אברהם ג'קי | 4:20 |
| 9. | אבא נשמה (איציק קלה)  | צדי אור | צדי אור | 4:25 |
| 10. | מזמור מתיקון הכללי(נתי לוי)  | מן המקורות |   | 4:47 |
ראו גם

דיסקוגרפיה של נתי לוי
ננסי טמבו

| --- | --- |

ננסי טמבו בנאום בועידת האומות המאוחדות לשינוי אקלים (2021)
 לידה:  1959 (בת 65 בערך) מנגוצ'י, מלאווי 
 מדינה:  מלאווי 
 השכלה:  St Mary’s Secondary School, Zomba 
 מפלגה:  מפלגת הקונגרס המלאווית 
 
 
ננסי גלדיס טמבו היא פוליטיקאית מלאווית המכהנת כשרת החוץ בממשלת מלאווי מאז 2022. היא גם חברת פרלמנט (אנ') המייצגת את מחוז לילונגווה.
היא התמודדה כמועמדת עצמאית לאחר שנכשלה בבחירות המקדימות ב-2018, וניצחה בבחירות הכלליות במלאווי ב-2019 (אנ').
ננסי הייתה הקול של מפלגת הקונגרס של מלאווי (אנ') (אז מפלגת האופוזיציה העיקרית) במהלך נשיאות בינגו וה מותריקה. היא נעצרה והוכתה קשות יחד עם מנהיגי מחאה כמו בילי מאיה (אנ') ואונדל מוואקסונגולה (אנ') במהלך ההפגנות ב-20 ביולי 2011 (אנ'), שבהן נהרגו 22 בני אדם על ידי כוחות הביטחון של מלאווי.
במהלך כהונתה הראשונה כחברת פרלמנט (2004-2009), טמבו הייתה שרת החינוך, יו"ר שדולת הפרלמנטרים האפריקאים נגד שחיתות, וכיהנה כחברה בוועדת הכספים והבריאות (שם עמדה בראש ועדת המשנה הפרלמנטרית לרבייה).
במהלך כהונתה השנייה כחבר פרלמנט, היא כיהנה כחברה בוועדה לענייני משפט.
בשנת 2019, בהיותה בפרלמנט, חשפה טמבו 'מכירה' מפוקפקת של קרקע של בית ספר ציבורי במחוז הבחירה שלה לאינטרסים מסחריים פרטיים. עד אז, הבעלים החדשים כבר בנו מחסנים תעשייתיים בשטח בית הספר. המחסנים נהרסו לבסוף על ידי המדינה.
ביוגרפיה

ננסי טמבו נולדה בשנת 1959 במנגוצ'י (אנ'). הוריה היו שניהם עובדי מדינה שעבדו בבתי חולים שונים.
בעלה מורגן טמבו היה מנהל הכספים הראשי בקבוצת Limbe Leaf. יחד יש להם שישה ילדים. דודו של בעלה היה הפוליטיקאי הוותיק ג'ון טמבו (אנ').
טמבו היא בעלת תואר שני מאוניברסיטת לידס בקט (אנ') בבריטניה.
קריירה פוליטית

טמבו החלה את הקריירה הפוליטית שלה כשהתמודדה בבחירות הכלליות במלאווי ב-2004 (אנ') וזכתה במושב במחוז הבחירה לילונגווה. במהלך קדנציה זו היא גם שימשה כדוברת מפלגת הקונגרס של מלאווי (אנ'). בבחירות הכלליות ב-2009 (אנ') היא הפסידה למועמד של מפלגת השלטון הדמוקרטית הפרוגרסיבית (אנ').
בשנת 2012 היא מונתה לחברת ועדת הבחירות של מלאווי וכיהנה עד 2016. במהלך הבחירות הכלליות ב-2014 (אנ'), היא דרשה ספירה חוזרת של הקולות לפני הכרזת הזוכה. בית המשפט שלל ספירה נוספת, והנשיא לשעבר פיטר מוטאריקה הוכרז כמנצח.
ב-2018 היא התמודדה בבחירות המקדימות במפלגת הקונגרס של מלאווי (אנ') במחוז הבחירה שלה. היא הפסידה לקרנף צ'יפיקו שהוכרז כמועמד המפלגה לבחירות לפרלמנט במלאווי ב-2019. טמבו רצה כמועמדת עצמאית וזכתה.
לאחר ניצחונה, היא נאבקה במטרה לבטל את הבחירות לנשיאות ב-2019 (אנ'). היא הצטרפה לקבוצה של תשע מפלגות פוליטיות, בראשות לזרוס צ'קווורה. מאמציהם הובילו לבחירתו של צ'קוורה לנשיא השישי של מלאווי.
היא מונתה כשרה למשאבי טבע ושינויי אקלים בממשל צ'קוורה והושבעה ב-10 ביולי 2020. מאז, טמבו דוגלת בנטיעת עצים ושיקום סביבתי במלאווי על ידי שיתוף פעולה עם שותפי פיתוח מקומיים ובינלאומיים, לרבות האומות המאוחדות, IUCN,רוטרי, ועוד רבים אחרים. שאיפתה היא להחליף את שריפת הפחמים (גורם לכריתת יערות במלאווי).
בנובמבר 2021, היא ייצגה את מלאווי בועידת האומות המאוחדות לשינוי אקלים בגלאזגו שבסקוטלנד.
טמבו מונתה לשרת החוץ של מלאווי בינואר 2022.
הערות שוליים

↑  "Speaker Nancy TEMBO". IUCN World Conservation Congress 2020 (באנגלית). נבדק ב-2021-11-10.
↑  "MCP confirms Chipiko victory against Nancy Tembo". Malawi Nyasa Times - News from Malawi about Malawi (באנגלית בריטית). 2018-09-21. נבדק ב-2021-11-10.
↑  Nthenda, Gladys. "I've always been MCP-Nancy Tembo". Kulinji (באנגלית). נבדק ב-2021-11-10.
↑  "Lilongwe Rotary Club in tree planting drive: Minister Tembo says corporate world not doing enough". Malawi Nyasa Times - News from Malawi about Malawi (באנגלית בריטית). 2021-03-08. נבדק ב-2021-11-10.
↑  "Meet the eight African women shaping the future of the continent". Landscape News (באנגלית אמריקאית). 2021-05-25. נבדק ב-2021-11-10.
↑  "UK minister tips Malawi on climate change". The Nation Online (באנגלית אמריקאית). 2020-10-09. נבדק ב-2021-11-10.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ננסי טמבו".
טמבו עם ניקולה סטרג'ון, בועידת האומות המאוחדות לשינוי אקלים (2021)
מרי ממודנה

| --- | --- |

 לידה:  25 בספטמבר 1658 (יוליאני) מודנה, דוכסות מודנה  
 פטירה:  26 באפריל 1718 (יוליאני) (בגיל 59) סן-ז'רמן-אן-לה, ממלכת צרפת ממלכת צרפת 
 מדינה:  ממלכת בריטניה הגדולה 
 מקום קבורה:  סן-ז'רמן-אן-לה 
 בן זוג:  ג'יימס השני, מלך אנגליה
 
 חתימה:   
 
דיוקנה של מרי ממודנה, מעשה ידי וילם ויסינג
שלט האצולה של המלכה מרי
מרי ביאטריס אלינור אן מרגרט איזבל אסט המכונה מרי ממודנה (באנגלית: Mary Beatrice Eleanor Anne Margaret Isabel Este המכונה Mary of Modena;‏ 5 באוקטובר 1658 - 7 במאי 1718) הייתה המלכה הרעיה של ג'יימס השני, מלך אנגליה מ-6 בפברואר 1685 ועד ל-11 בדצמבר 1688.
ביוגרפיה > ראשית חייה

מרי נולדה ב-5 באוקטובר 1658 בארמון הדוכס בעיר מודנה שבאיטליה, והייתה בתם הבכורה (והבת היחידה) של אלפונזו הרביעי ד'אסטה, דוכס מודנה ושל רעייתו לורנה מרטינוצי. אחיה הצעיר של מרי, פרנצ'סקו השני ד'אסטה, דוכס מודנה היה לדוכס בהיותו בן שנתיים, עת נפטר אביהם.
ביוגרפיה > נישואיה לג'יימס, דוכס יורק

מרי נישאה לג'יימס, דוכס יורק באמצעות שליח, בטקס נוצרי קתולי שנערך ב-20 בספטמבר 1673. טקס הנישואין ביניהם נערך ב-21 בנובמבר 1673 בטקס נוצרי אנגליקני.
לנישואים הללו הייתה חשיבות פוליטית, שכן לג'יימס, הקתולי, היו שתי בנות אנגליקניות: מרי ואן מנישואיו לאשתו הקודמת, אן הייד.
בנו של ג'יימס מנישואיו למרי ממודנה יעקוף בסדר הירושה לכתר הבריטי את הבנות, ומשמעות הדבר שהמלך יהיה קתולי. אף שמרי הייתה מאוד נאה, תושבי אנגליה שנאו אותה בשל דתה הקתולית. שמועות שנפוצו באנגליה טענו כי היא מרגלת מטעם האפיפיור קלמנס העשירי. בזמן המזימה האפיפיורית בשנת 1678, בה היה מעורב המזכיר האישי של מרי, נאלצו מרי ובעלה ג'יימס, להימלט בסתר מאנגליה.
ביוגרפיה > המלכה הרעייה

בשנת 1674 ציפו מרי וג'יימס להולדת בנם הבכור, אולם התינוק נולד בלא רוח חיים. בעקבות הכתרת ג'יימס בשנת 1685, שאלת יכולתה של מרי להוליד ילדים הפכה לשאלה פוליטית. בשל כישלונותיה להוליד ולד חי, הלכה מרי למרחצאות הצלב בבאת', ותשעה חודשים לאחר מכן, בשנת 1688 נולד למרי ולד חי, ג'יימס פרנסיס אדוארד סטיוארט. שמועות שנפוצו באנגליה לפיהן הילד לא היה של מרי (וכי היא הלכה עם כריות בשימלתה במשך תשעה חודשים) או כי הילד לא היה בנו של המלך, הביאו לשתי ישיבות מיוחדות של מועצת המלך, בהם שמעה המועצה עדויות בדבר זהות אבי הילד.
ביוגרפיה > גלות בצרפת

מספר מועט של חודשים לאחר הלידה, פרצה המהפכה המהוללת. מרי ובנה נאלצו להימלט לצרפת ב-10 בדצמבר 1688. והפרלמנט הבריטי הזמין את בתו הבכורה של ג'יימס, מרי, ובעלה ויליאם מאורנג' למלוך במקום ג'יימס.
בהיותה בגלות, שהתה מרי כאורחת של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת בטירה בסן-ז'רמן-אן-לה, בסמוך לפריז. בהיותה בגלות ילדה מרי את לואיזה מריה תרזה סטיוארט, אשר נפטרה מאבעבועות רוח בגיל 19.
ביוגרפיה > אלמנתו של ג'יימס

לאחר מותו של ג'יימס, ב-6 בספטמבר 1701, דרשה מרי כי יכירו בבנה כמלך אנגליה וסקוטלנד – דרישה אשר הביאה במידה מסוימת להצטרפותה של אנגליה למלחמת הירושה הספרדית.
מרי נפטרה בטירה בה התגוררה, ונקברה במנזר הטירה. קברה נהרס במהלך המהפכה הצרפתית.
מורשתה

מחוז דטשס ("מחוז הדוכסית") במדינת ניו יורק שבארצות הברית נקרא על שם תוארה, בעת כהונתה כדוכסית יורק (באותה עת הייתה ניו יורק מושבה של אנגליה).
ילדיה

| שם | תאריך לידה | תאריך פטירה | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| קתרין לורה | 10 בינואר 1675 | 3 באוקטובר 1676 | נפטרה מחנק |
| איזבל | 28 באוגוסט 1676 | 2 במרץ 1681 |  |
| צ'ארלס, דוכס קיימברידג' | 7 בנובמבר 1677 | 12 בדצמבר 1677 | נפטר מאבעבועות רוח |
| אליזבת | 1678 לערך | 1678 |  |
| שארלוט מריה | 16 באוגוסט 1682 | 16 באוקטובר 1682 | נפטרה מחנק |
| ג'יימס, נסיך ויילס "המתחזה" | 10 ביוני 1688 | 1 בינואר 1766 | נשא לאישה בשנת 1719 את מריה קלמנטינה קובייסקה |
| לואיז סטיוארט | 28 ביוני 1692 | 20 באפריל 1712 | נפטרה מאבעבועות רוח |