stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הליגה הארצית בכדורסל
פלייאוף עליון החל מעונת 2019/20 > סדרת חצי הגמר

המנצחות בסדרת רבע הגמר מעפילות לחצי הגמר בשיטה זהה לשיטת רבע הגמר אם הקבוצה שסיימה ראשונה מפסידה ברבע הגמר, זכות האירוח עוברת לקבוצה שסיימה שנייה וכן הלאה, אם כל ארבע הקבוצות הראשונות הודחו ברבע הגמר זכות האירוח תהיה של ה-5 ו-6.
פלייאוף עליון החל מעונת 2019/20 > סדרת הגמר

כיום יש עולה אחת בלבד מכל מחוז, והיא זו המנצחת בסדרת הגמר המחוזית.
סדרת הגמר גם היא מתנהלת בשיטת הטוב מ-3 אם הקבוצה שסיימה ראשונה מפסידה בחצי הגמר, זכות האירוח עוברת לקבוצה שסיימה שנייה וכן הלאה.
| עונה | אלופת מחוז צפון | מקום בסיום העונה הסדירה | סגנית צפון | מקום סגנית בסיום העונה הסדירה | אלופת מחוז דרום | מקום בסיום העונה הסדירה | סגנית דרום | מקום סגנית בסיום העונה הסדירה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019/20 | הפועל עכו | 1 | לא התקיים פלייאוף | - | מכבי עירוני רמת גן | 1 | - | לא התקיים פלייאוף |
| 2020/21 | הפועל מגדל העמק-יזרעאל | 1 | לא התקיים פלייאוף | - | מכבי מעלה אדומים | 1 | - | לא התקיים פלייאוף |
| 2021/22 | אליצור שומרון | 1 | הפועל כפר סבא | 2 | מכבי רחובות | 1 | אליצור יבנה | 2 |
| 2022/23 | הפועל צפת | 2 | הפועל גלבוע ברוש | 4 | הפועל כפר קאסם | 2 | אליצור יבנה | 1 |
| 2023/24 | הפועל מגדל העמק-יזרעאל | 2 | הפועל כפר סבא | 1 | אליצור יבנה | 1 | מכבי אשדוד | 2 |
פלייאוף עליון החל מעונת 2019/20 > סדרת הגמר > הכרטיס השלישי

לקראת עונת 2023/24 הוחלט כי בעונה זו ובעונת 2024/25 יהיו שלוש עולות מהליגה הארצית ולכן שתי הקבוצות שיפסידו בסדרת הגמר יתמודדו בסדרה על הכרטיס השלישי לליגה הלאומית בפורמט הטוב משלוש כאשר הקבוצה בעלת המאזן הטוב יותר בעונה הסדירה תארח את המשחק הראשון והשלישי (במידת הצורך) ואילו הקבוצה השנייה את המשחק השני.
| עונה | סגנית צפון | תוצאה | סגנית דרום |
| --- | --- | --- | --- |
| 2023/24 | הפועל כפר סבא | 1-2 | מכבי אשדוד |
פלייאוף עליון החל מעונת 2019/20 > פלייאוף עונת 2023/24

לאחר דחיית פתיחת העונה עקב מלחמת חרבות ברזל שונה מבנה הפלייאוף ורק הקבוצות במקומות 1–4 בכל מחוז יעפילו לפלייאוף. המנצחות בסדרות חצאי הגמר המחוז יעפילו לגמר המחוז שהמנצחת תעפיל לליגה הלאומית. בנוסף המפסידות מכל מחוז בסדרת הגמר יתמודדו ביניהם גם כן על כרטיס נוסף לליגה הלאומית.
פלייאוף עליון החל מעונת 2019/20 > עונת 2024/2025

לקראת עונת 2024/2025 ועקב מלחמת חרבות ברזל הוחלט על ביטול היורדות מהעונה החולפת (מלבד אליצור רעננה שהחליטה לוותר) לכן בעונה זו הליגה תכלול 31 קבוצות (15 במחוז הצפוני ו-16 במחוז הדרומי). 8 הראשונות בכל מחוז יעפילו לפלייאוף שבסיומו שתי המנצחות יעפילו לליגה הלאומית. כמו כן שתי המפסידות בסדרות הגמר יתמודדו בסדרה נוספת שתקבע את העולה השלישית. שלוש האחרונות בכל מחוז ירדו לליגה א', בעוד הרביעית מהסוף בכל מחוז (מקום 12 במחוז צפון ומקום 13 במחוז דרום) יתמודדו במשחק מבחן נגד הירידה.
קבוצות הליגה בעונת 2024/25

מעודכן ל-20 באוגוסט 2024
קבוצות הליגה בעונת 2024/25 > צפון

| קבוצה | עיר | אולם | מושבים |
| --- | --- | --- | --- |
| הפועל גלבוע ברוש | מ.א. הגלבוע | אולם עין חרוד | 320 |
| הפועל טבריה/עמק הירדן | טבריה ומ.א. עמק הירדן | אולם בית ספר מקיף ירח | 300 |
| הפועל לב-חוף השרון קלינה | מ.א. חוף השרון | אולם הספורט קריית החינוך דרור לב השרון | 350 |
| הפועל מגידו | מ.א. מגידו | אולם ספורט משמר העמק | 1,000 |
| הפועל נוף הגליל | נוף הגליל | אולם הפיס אלון | 350 |
| הפועל עכו/מטה אשר | עכו ומ.א. מטה אשר | אולם הפיס משה שרת | 200 |
| הפועל עמק חפר | מ.א. עמק חפר ובת חפר | אולם רמות ים, מכמורת | 332 |
| הפועל תל אביב אורי | תל אביב | אולם תיכון עירוני ט' | 250 |
| מכבי אליצור פתח תקווה | פתח תקווה | אולם רוזמרין | 500 |
| מכבי הוד השרון | הוד השרון | אולם עתידים | 400 |
| מכבי חדרה | חדרה | אולם אנרבוקס בחדרה | 2,582 |
| מכבי חיפה | חיפה | היכל הספורט רוממה | 5,000 |
| מכבי קריית ביאליק | קריית ביאליק | מתנ"ס גבעת הרקפות | 200 |
| מכבי קריית מוצקין | קריית מוצקין | אולם ספורט יצחק נבון | 600 |
| עירוני אליצור גבעתיים | גבעתיים | אולם הספורט תלם | 473 |
קבוצות הליגה בעונת 2024/25 > דרום

| קבוצה | עיר | אולם | מושבים |
| --- | --- | --- | --- |
| א.ס. אשקלון/מכבי קריית גת | אשקלון וקריית גת | אולם אלון, קריית גת | 550 |
| אליצור גבעת שמואל | גבעת שמואל | אולם בית ספר מורשת נריה | 900 |
| אליצור לוד/נחל שורק | לוד ומ.א. נחל שורק | אולם ספורט נועם נריה, לוד | 450 |
| אליצור נווה-דוד רמלה | רמלה | אולם קריית מנחם | 2,000 |
| הפועל חבל אילות | מ.א. חבל איילות | אולם קיבוץ יטבתה | 600 |
| הפועל חבל מודיעין | חבל מודיעין | אולם חט"ב נחשון, שוהם | 300 |
| הפועל מטה יהודה | מ.א. מטה יהודה | אולם בית הספר תיכון הרטוב, צרעה | 250 |
| הפועל אשדוד מתן/מבועים | אשדוד ומבועים | אולם בית ספר שילה | 400 |
| הפועל נצר סרני/אריק גזר | נצר סרני וגזר | אולם קיבוץ נצר סרני | 250 |
| הפועל רמת גן/גבעתיים | רמת גן וגבעתיים | אולם אורט אבין | 450 |
| מכבי אשדוד/גדרות | אשדוד ומ.א. גדרות | תיכון מקיף ח', אשדוד | 500 |
| מכבי באר יעקב | באר יעקב | מרכז מקס | 450 |
| מכבי דימונה | דימונה | אולם נועם חיים | 650 |
| מכבי מעלה אדומים | מעלה אדומים | אולם הפיס מעלה אדומים | 600 |
| מכבי תל אביב/שהם | שוהם | אולם קיבוץ ניצנים | 500 |
| עירוני קריית אונו שיקו | קריית אונו | אולם בית הספר עלומים | 500 |
עולות ויורדות

| עונה | עולות אל הליגה הלאומית בכדורסל | יורדות מהליגה הלאומית בכדורסל | עולות מליגה א' בכדורסל | יורדות לליגה א' בכדורסל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2023/2024 | הפועל מגדל העמק-יזרעאל, הפועל כפר סבא, אליצור יבנה | מכבי חיפה מכבי מעלה אדומים | מכבי קריית ביאליק הפועל לב חוף השרון קלינה עירוני אליצור גבעתיים מכבי באר יעקב הפועל מטה יהודה | אליצור רעננה הפועל טבריה/עמק הירדן הפועל מתן אשדוד/מבועים הפועל נצר סרני/אריק גזר |
| 2022/2023 | הפועל צפת, הפועל כפר קאסם | הפועל רמת-גן גבעתיים, הפועל חבל מודיעין | אליצור רעננה, הפועל נצר סרני, הפועל תל אביב/עודפים, הפועל טבריה/עמק הירדן, מכבי דימונה, הפועל חבל אילות | הפועל לוד, מכבי בקה, מכבי חדרה, מכבי מודיעין רעות, אליצור גבעתיים, מכבי כרמיאל |
| 2021/2022 | אליצור שומרון, מכבי עירוני רחובות | מכבי הוד השרון, הפועל מגדל העמק-יזרעאל, מכבי אשדוד | מכבי בקה, אליצור גבעת שמואל, הפועל נוף הגליל, הפועל מבועים/מרחבים, מכבי מודיעין רעות, מכבי 'נדב' כרמיאל | הפועל חבל אילותמכבי כרמיאל, אליצור גבעתיים, הפועל כפר סבא/כוכב יאיר |
| 2020/2021 | הפועל מגדל העמק-יזרעאל, מכבי מעלה אדומים | מכבי קריית מוצקין, הפועל עכו, אליצור יבנה | הפועל מגידו, מכבי אשדוד צבר, אליצור גבעתיים, הפועל כפר סבא/כוכב יאיר | הפועל מעלות מכבי שדרותמכבי קריית ביאליק אליצור גבעת שמואל מכבי מודיעין רעות, עוצמה מודיעין |
| 2019/2020 | הפועל עכו, מכבי עירוני רמת גן | בוטלו היורדות | מכבי כרמיאל, אליצור שומרון, עוצמה מודיעין, א.ס. אשקלון | מכבי קריית ביאליק בוטלו היורדות |
| 2018/2019 | הפועל חבל מודיעין א.ס. רמת השרון | הפועל כפר סבא מכבי רחובות | אליצור נחל שורק, הפועל גלבוע ברוש, אליצור נווה-דוד רמלה, עירוני קריית אונו, אליצור פתח תקווה סטלמך | אליצור גבעתיים, מכבי בת ים, מכבי כרמיאל, בית"ר כפר יונה, מכבי קריית ביאליק. |
| 2017/2018 | אליצור "איתו" אשקלון אליצור עירוני נתניה | הפועל חיפההפועל מגדל העמק | מכבי שדרות, מכבי תל אביב גברי, מכבי חדרה, מכבי קריית ביאליק, אליצור גבעתיים, הפועל כפר קאסם | מכבי כרמיאל הפועל ג'ת, הפועל מבועים/מרחבים, הפועל גזר/נען, אליצור רמלה, עירוני קריית אונו |
| 2016/2017 | מכבי קריית מוצקין אליצור יבנה | עירוני רמת גן א.ס. רמת השרון | הפועל נצרת עילית, מכבי כרמיאל, אליצור גבעת שמואל, הפועל מבועים/מרחבים, עירוני קריית אונו. | הפועל באר טוביה, הפועל לב השרון, אליצור אשקלון, הפועל נשר, אקדמיית וינגייט. |
הערות שוליים

↑  סאשה ורגס, ‏‏גם איגוד הכדורסל הודיע: כל הליגות מושבתות עד הודעה חדשה, באתר ספורט1, 13 במרץ 2020
↑  עמרי מנהיים, ‏הלאומית נסגרה. המנהלת תתנגד לשתי עולות, באתר ערוץ הספורט, 16 במרץ 2020
↑  החלטת איגוד הכדורסל 25 במאי
↑  סופית - אין פלייאוף בארצית השנה
↑  בסיום עונה זו התאחדה הקבוצה עם הפועל מגדל העמק ששיחקה בליגה הלאומית
↑  שינוי משחקים דצמבר 2023
↑  קבוצת בת של הפועל גלבוע/גליל
↑  קבוצת בת של הפועל תל אביב
↑  קבוצת בת של הפועל באר שבע דימונה
↑  חדרה נשארה בליגה לאחר שבית"ר כפר יונה ויתרה על מקומה
↑  [מכבי הוד השרון ירדה לליגה הארצית במחזור ה-28 של הליגה הסדירה בעקבות פער משחקים מן המקום ה-12 ונחיתות במפגשים מול כל קבוצות הליגה]
↑  [הפועל כפר סבא/כוכב יאיר ויתרה על מקומה בליגה ולכן מכבי נדב כרמיאל שסיימה במקום ה-2 בליגה א' צפון תפסה את מקומה בליגה הארצית]
↑  [מכבי נדב כרמיאל שסיימה במקום ה-2 בליגה א' צפון ויתרה על מקומה בליגה הארצית]
↑  [לאחר המחזור ה-18 פתחה פער של 7 משחקים מהקו האדום, כאשר נותרו 6 משחקים]
↑  [לאחר המחזור ה-21 פתחה פער של 2 משחקים מהקו האדום, כאשר נותר משחק אחד לסיום העונה
↑  [מכבי כרמיאל נותרה לעוה נוספת בליגה הארצית לאחר שמכבי נדב כרמיאל ביקשה לא לממש את העפלה לליגה הארצית
↑  עקב התפרקות מכבי אשדוד, נשארה בליגה
↑  [לאחר המחזור ה-18 פתחה פער של 6 משחקים מהקו האדום, כאשר לכל קבוצות הליגה יתרון פנימי]
↑  [לאחר המחזור ה-19 פתחה פער של 5 משחקים מהקו האדום, כאשר לכל קבוצות הליגה יתרון פנימי]
↑  ארצית צפון: ביאליק וגבע״ש ירדו לליגה א׳
↑  [בעקבות ביטול הליגה הלאומית, בוטלו היורדות לארצית]
↑  [לאחר המחזור ה-פתחה פער של 7 משחקים מהקו האדום, כאשר לכל קבוצות הליגה יתרון פנימי]
↑  [נשארה עקב הקפאת היורדות]
↑  מעפילה ראשונה לליגה הארצית
↑  [בעקבות ניצחון במשחקי המבחן]
↑  [ויתרה על מקומה בליגה הארצית ונשארה בליגה א' מרכז]
↑  [בעקבות איחוד הפועל נצרת עילית עם הפועל מגדל העמק/יזרעאל, נשארה כפר יונה בליגה]
↑  נשארה בליגה הארצית עקב ויתור של אליצור פתח תקווה סטלמך
↑  הפועל חיפה נשארה בליגה הלאומית בעקבות התפרקות קריית גת, בדף הפייסבוק של איגוד הכדורסל
↑  מכבי כרמיאל שסיימה אחרונה נשארה בליגה בעקבות הישארות הפועל חיפה בלאומית, התפרקות הפועל ג'ת, וויתרוים של קריית אונו וקריית טבעון על מקום בליגה, באתר ספסל
↑  עירוני קריית אונו ויתרה על מקומה בליגה הארצית וירדה לליגה א'
היסטוריה של קוריאה

ההיסטוריה של קוריאה החלה בשלהי התקופה הפלאוליתית, ערב התקופה הנאוליתית. הממצאים הארכאולוגיים הקדומים ביותר שהתגלו בחצי האי הקוריאני הם חפצי קדרות, והם מעידים על הימצאות ציוויליזציה אנושית בחצי האי כבר לפני 10,000 שנה. התקופה הנאוליתית החלה לפני כ-8,000 שנה, ואילו הממלכה הקדומה ביותר - ממלכת גוֹג'וֹסוֹן (고조선 -ג'וֹסוֹן העתיקה, בקוריאנית) - נוסדה על פי המיתולוגיה בשנת 2333 לפני הספירה.
גוֹג'וֹסוֹן

הממלכה הקדומה ביותר הידועה לנו ששלטה בחצי האי קוריאה היא ממלכת גוֹג'וֹסוֹן (고조선 - ג'וֹסוֹן העתיקה, בקוריאנית) אשר נוסדה, על פי הכתוב בסאמגוק יוסה, בסביבות שנת 2333 לפני הספירה. ממלכת ג'וֹסוֹן הייתה ממלכה גדולה וחשובה בהיסטוריה הקוריאנית והשפעתה ניכרה גם במנצ'וריה ובמקומות נוספים מחוץ לגבולות חצי האי הקוריאני. לפי המסורת, כל הקוריאנים הם צאצאיהם של בני ג'וֹסוֹן, וגם תושבי קוריאה המודרניים רואים בממלכה הקדומה אבן דרך חשובה בהיסטוריה של ארצם.
ממצאים ארכאולוגיים שונים שנמצאו בקוריאה גורסים כי ג'וֹסוֹן, המכונה גם "דַּנְגּוּן-ג'וֹסוֹן", נוסדה במאה ה-24 לפנה"ס, בסביבת חצי האי הקוריאני ודרום מנצ'וריה. עם זאת, העדויות הארכאולוגיות הקדומות ביותר שעשויות להצביע על קיומה של תרבות באזור מתוארכות לשנת 2000 לפנה"ס בקירוב. לפי האגדה, מייסדה של גוג'וסון היה האל דנגון. אנשי ג'וֹסוֹן הם צאצאיהם של שבטים אלטאיים שמוצאם באזור מזרח אסיה - כיום שטחיהן של מזרח סין, קוריאה ומונגוליה.
ממצאים נוספים מעידים על קיומה של הממלכה בטקסטים סיניים בני התקופה. שם הם מכונים בשם דונג-יי (Dongyi, 東夷), שפירושו בסינית הוא "הברבריים המזרחיים" או "הקשתים המזרחיים".
ממלכת גוג'וסון חלשה על כל השטח של חצי האי הקוריאני, חלקים ממנצ'וריה ובשיאה (במאות ה-7 עד ה-4 לפנה"ס) שלטה גם במחוזות מסוימים מצפון לנהר הצהוב.
גבולות הממלכה השתנו לעיתים תכופות בהתאם למצב הפוליטי ששרר באזור, במיוחד עקב העימותים עם העמים הסינים השכנים, הגָ'או (Zhao) והיִין (Yin). שיטת השלטון הייתה בצורת ערי-מדינה, בדומה לפולֵייס שהיו נהוגות ביוון העתיקה.
בתקופת המדינות הלוחמות, כתוצאה ממלחמה עקובה מדם בין בני הגָ'או ובני היִין, פלשו בני היין לאזורים המערביים של הממלכה, באזור טיינג'ין ובייג'ינג של היום. גוג'וסון הייתה ממלכה חזקה דיה כדי להתמודד מולם, אולם בסופו של דבר היא הפסידה להם טריטוריות נרחבות (כ-800 קילומטרים רבועים) בחלקו המערבי של ים בוהאי (Bóhǎi Wān, 渤海湾). ההערכה המקובלת היא שעם סיום הלחימה הועתקה עיר הבירה של ממלכת גוג'וסון מהאזור שמצפון לנהר הצהוב, במחוז ליאונינג, לאזור פיונגיאנג של ימינו.
גיזה-גוג'וסון הייתה ממלכה שהוקמה בתקופה גוג'וסון, באזור מחוזות ליאונינג, חביי וחלקה הדרומי של מונגוליה הפנימית. היא נוסדה לאחר העברת הבירה לפיונגיאנג, בשלהי תקופת המדינות הלוחמות ובראשית ימי סין הקיסרית. היא הייתה אבן הדרך הראשונה בנפילתה של גוג'וסון.
מועד נפילתה של גוג'וסון אינו ידוע במדויק, אולם ידוע שהוא התרחש במאה הראשונה לפני הספירה. המלך ג'וּן (Jun), מלך גוג'וסון, האציל סמכויות שלטוניות רבות לפליט סיני - וֵיימָאן (衛滿) - בחלקה המערבי של ממלכתו. בשנת 194 לפנה"ס התמרד וֵיימָאן נגד שלטונו של המלך ג'ון, שמצדו נמלט לקוריאה. וֵיימָאן, שהיה אמנם סיני בן הקבוצה האתנית של ההאן, אך לא הושפע מהשלטון בארצו, שלט בחלקה המערבי של גוג'וסון, וכונן את מדינת וֵיימָאן-גוג'וסון, בשכנות לגוג'וסון. בשנת 109 לפנה"ס שלח הקיסר וו די (Wu Di, 汉武帝) משושלת האן צבא להשתלט על גוג'וסון. הוא הכניע את וֵיימָאן-גוג'וסון וגוג'וסון בתום מלחמה קשה שנמשכה יותר משנה. הוא השתלט על שטחים נרחבים משטחיה של גוג'וסון. אל חצי האי הקוריאני לא פלשו כוחותיו של וו-די, ועם התפרקותה של גוג'וסון קמו בחצי האי הקוריאני מדינות קטנות יותר, בהן בואיו, אוקג'ו ודונג-ייה.
תקופת שלוש הממלכות > תקופת שלוש הממלכות הקדומה

לאחר נפילתה של גוג'וסון בידי שושלת האן הסינית, קמו ארבע ממלכות עיקריות על שטחה: בויאו (부여, Buyeo), אוקג'ו (옥저, Okjeo), דונג-ייה (동예, Dongye) והגדולה שבהן - גוגוריו (고구려, Goguryeo).
גוגוריו (גוריאו העתיקה), הממלכה הגדולה והחזקה מבין הארבע, שלטה בשטחים הנרחבים ביותר בצפון חצי האי הקוריאני ובדרום מנצ'וריה. שנת היווסדה הרשמית היא שנת 37 לפני הספירה, אולם קיימים אזכורים לקיומה בכתבים סינית מוקדמים יותר במאה ה-1 לפני הספירה. הסינים הקימו למעשה את ארבע הממלכות, אולם שלוש מהן זכו להתנגדות קוריאנית עזה. גוגוריו החלה לכבוש בהדרגתיות שטחים משכנותיה, עד שבסופו של דבר השתלטה על השטח של שלוש הממלכות האחרות.
תקופת שלוש הממלכות > התהוות שלוש הממלכות

במקביל, במרכז ובדרום חצי האי הקוריאני קמו להן שתי מדינות נוספות - באקג'ה ושילה. תקופת קיומן של שתיהן, ביחד עם גוגוריו, נקראות בפי היסטוריונים "תקופת שלוש הממלכות של קוריאה". באקג'ה נוסדה בשנת 18 לפני הספירה, זמן קצר לאחר נפילתה של גוג'וסון. מייסדה - המלך אונג'ו - ראה בה כממשיכת דרכה של ממלכת בויאו הקדומה יותר. כל שלושים המלכים ששלטו בבאקג'ה אחרי אונג'ו היו צאצאיו. שילה נוסדה בחלקו הדרומי-מזרחי של חצי האי, כהמשך של ישות מדינית קטנה בשם סמהאן (삼한, Samhan). לימים כרתו שליטיה, שהמירו דתם לבודהיזם, ברית עם הסינים, ואלה סייעו לה בעלייתה ובמלחמתה עם שכנותיה בהמשך.
עניין הדת בין שלוש הממלכות השתנה לאורך השנים. בתחילה, בכל אחת מהמדינות היה נהוג פולחן שונה במקצת המבוסס על שמאניזם, אולם הם הושפעו בהדרגה מסין ומתרבותה, ובמיוחד מהקונפוציאניזם והדאואיזם. במאה הרביעית לספירה הגיע הבודהיזם לחצי האי הקוריאני. תחילה אומץ על ידי רבים בגוגוריו, משם הגיע מאוחר יותר גם לבאקג'ה ושילה. אט-אט הבודהיזם צבר מאמינים רבים בחצי האי הקוריאני, ובסופו של דבר הפך לדת הרשמית בכל אחת מן הממלכות.
לשלוש הממלכות - שילה, גוגוריו ובאקג'ה - היה רקע לשוני ואתני דומה. עם היווסדן של שלוש הממלכות, שהתאחדו עם ישויות מדיניות קטנות יותר בסביבתן לאורך השנים, היה ברור מי מהן היא הדומיננטית. השלוש התחרו ביניהן על שליטה, מעמד, כוח ושטחים נרחבים בסביבה. מבניהם השלטוניים ההיררכיים של כל אחת מהמדינות נגזרו מעקרונות הבודהיזם והקונפוציאניזם.
תקופת שלוש הממלכות > המלחמות נגד סין

גם בשל חוזקה הרב, הייתה גוגוריו מעורבת בסכסוך מתמשך עם השושלות הסיניות סוי ומאוחר יותר טאנג. בין השנים 598–614 לספירה נלחמו צבאו של קיסר סוי מספר קרבות נגד גוגוריו. בעונת הגשמים של שנת 598 שלח הקיסר סוי וון-די (隋文帝, Wendi) צבא של כמיליון חיילים סינים לגוגוריו, ובשל הגשמים העזים חבר לצי הימי של בני הז'ואו (Zhou) ויחד הם פלשו לגוגוריו. האבדות של וון-די היו גבוהות בסדרי גודל מאלה של גוגוריו, והפלישה למעשה נכשלה. הייתה זו תבוסתו הגדולה היחידה של הקיסר וון-די, שנרצח בשנת 604 על ידי בנו, יאנג-די.
יאנג-די, הזכור גם בשל תרומתו לבניית התעלה הגדולה של סין, התכונן היטב לפלישה הבאה. למעלה ממיליון לוחמים ועוד כ-2 מיליון עוזרים הצטרפו ליאנג-די, שהוביל אותם בעצמו לפלישה לגוגוריו בשנת 612, שכונתה גם "הקרב בנהר הסאלסו". קרב זה הסתיים במפלה נוספת לצבא הסוי, שכמעט כל צבאו הושמד, פרט לכ-2,700 חיילים סינים ששרדו. הגנרל אְלְגִּ'י מוּנְדּוֹק (을지문덕) הביס את הסינים וגרם לנסיגתם. תבוסתו של יאנג-די בנהר הסאלסו היה אחד הגורמים הקריטיים לנפילתה של שושלת סוי ב-618. שושלת טאנג תפסה את מקומה.
הקיסר טאי-זונג (唐太宗) משושלת טאנג ביקש לנקום ולהשיג שליטה בקוריאה. לאחר שלוש פלישות כושלות בשנים 644, 648 ו-655, כרתו הסינים ברית עם שילה, שהייתה אמנם ממלכה מתקדמת פחות משכנותיה, אך צבאה היה חזק למדי. אימוץ שיטות לחימה של מצביאי הטאנג הפכו אותו לחזק עוד יותר, וביד אחת עם מצביאי הטאנג - ניצחו שני הצבאות את גוגוריו ובת בריתה באקג'ה.
בהמשך, עם ירידתה של גוגוריו מגדולתה, פנתה שילה כנגד בני בריתה - שושלת טאנג. שילה, שסיפחה שטחים נרחבים בחצי האי, נקראה כבר "שילה המאוחרת", ושלטה במרבית שטחיה של קוריאה המודרנית. בשטחיה של גוגוריו קמה מדינה חדשה - באלהה (발해, Balhae) - ששלטה על חלקה הדרומי של מנצ'וריה, מחוז פרימורסקאיה שבדרום רוסיה המודרנית, וחלקים קטנים מצפון לפיונגיאנג. באלהה הייתה ממלכה רב-לאומית, ונחשבת ליורשת של גוגוריו.
ממלכות באלהה ושילה

התהוותן של ממלכות שילה ובאלהה בין השנים 668 ל-935 לספירה אופיינו בשקט יחסי באזור. התקדמויות לשוניות רבות חלו בתקופה זו. האידו, שיטת כתיבה של מילים קוריאניות בעזרת סימניות סיניות, התפתחה במהרה והייתה בשימוש של המלומדים מהאצילות הגבוהה בשילה, ונקראה "צִ'ין-גְּל". הצורך הגובר למלומדים הביא לגיוס מלומדים, ולפיכך בחינות הונהגו בשנת 778 כדי למיינם. בודהיזם החל לייסד את כת הסאון החדשה (שהונהגה גם ביפן וידועה במערב בשם היפני שלה, זן) באזורים ההררים המרוחקים.
לאחר נפילתה של גוגוריו, הגנרל דאה ג'ואיונג הוביל קבוצה מאנשיו לאזור ג'ילין במנצ'וריה. הגנרל ייסד את מדינת באלהה (בוהאי בסינית) והשתלט על הטריטוריה הצפונית שאבדה לגוגוריו. לימים צפויה הייתה להתרחב הטריטוריה של באלהה, ולכלול חלק גדול ממנצ'וריה ואת מחוזותיה הצפוניים של קוריאה. במאה ה-10 נכבשה באלהה בידי החיטאנים, ושילה התפרקה בעקבות מאבקים בין שליטים מקומיים. ממלכת גוריו החלה להשתלט, ותפסה את מקומה של שילה כממלכה הדומיננטית בקוריאה. רוב חברי המעמד השולט הבלהיי, שהיו ברובם קוריאנים, היגרו דרומה והצטרפו לממלכה שנשלטה בידי שושלת גוריו.
ממלכות באלהה ושילה > שילה המאוחדת

שילה המאוחדת הוא הכינוי המקובל לממלכת שילה משנת 668, עת כבשה את שטחיה של ממלכת בקג'ה ואיחדה את רוב רובו של חצי האי הקוריאני תחת שלטונה. אחרון מלכיה של שילה, המלך גיאונגסון (경순왕, Gyeongsun), ששלט מ-927 בממלכה, ונכנע בשנת 935 להתפשטותה של ממלכת גוריו המאוחרת יותר, בה שלט וואנג-גאון (왕건, Wang Geon).
שושלת גוריו

שושלת גוריו נוסדה בשנת 918, ועלתה לשלטון בקוריאה כבר בשנת 936, תוך שהיא מחליפה את שילה כממלכה השלטת. הקיסר וואנג-גּוֹן (태조, Wang Geon) השתלט על שטחה של שילה, והעביר את עיר הבירה לעיר הולדתו - גאסונג (개성시, Gaesong) שבמרכז חצי האי.
בתקופת שושלת גוריו, שנמשכה עד 1392, הונהגה מערכת שירותים אזרחיים ונחקקו חוקים. השלטון בגוריו, שחשש מירידת כוחו בשל מעמד הלוחמים ששגשג בימים אלו באזור, הנהיג מדיניות שמנעה לימוד של אמנויות לחימה. בצורה כזו, קיוו שליטי גוריו להוריד את קרנו של מעמד הלוחמים. מדיניות השלטון הייתה לפתח את ההשכלה יותר מאשר את אמנויות הלחימה. הבודהיזם שגשג, והמשיך את מגמת ההתפשטות שלו ברחבי הממלכה. בתקופת שלטון גוריו התפתחה אמנות ה"סלדון" (Celadon) הקוריאנית (סוג של עבודת קדרות). גם המצאת שיטת החריטה הראשונה בעולם על מתכות במאה ה-12, נזקפה לזכות הישגיה של גוריו.
שושלת גוריו > המלחמות נגד החיתנים

הטריטוריה המנצ'ורית של באלהה כעת נקראה ליאו, על שם השושלת החיתנית ששלטה שם באותה תקופה. החיתנים, העם שחי בליאו, התקיפו את האזור מספר פעמים בשלהי המאה ה-10. המלחמה הורכבה משלוש פלישות של החיתנים לגוריו, הראשונה שבהן התרחשה בשנת 993. בסופו של עניין הסיגו החיתנים את כוחותיהם מגוריו, בתמורה לכך שגוריו תבטל את ברית הידידות שכרתו שליטיה עם שליטי שושלת סונג (宋) הסינית. המאבק נכנס למצב של הפסקת אש, אולם היא לא ארכה זמן רב. ב-1010 ניצלו החיתנים את מאבק השלטון שחל בגוריו ופלשו בשנית. הגנרל גאנג-ג'ו מגוריו הצליח לבלום את הפלישה עד מותו בקרב. המלך הייאונג'ונג מגוריו, שזכה בכס המלוכה עם תחילת המערכה השנייה, הצליח להעמיד מתקפת נגד - ולאחר זמן קצר נסוג הצבא החיתני בחזרה לארצו. הפלישה השלישית והאחרונה התרחשה ב-1018, עם פרוץ סכסוך גבולות בין שתי המדינות. גוריו סירבו לדרישת ליאו לתת להם את השליטה בשטחים אלה, מה שהוביל לפלישה. הגנרל גאנג גאם-צ'אן, ניהל מספר מערכות שהגדולה שבהן - הקרב בקוויג'ו - גרמה לליאו אבדות רבות כל כך, והם נאלצו שוב להסיג את כוחותיהם. בתום הפלישה חתמו שליטי שתי המדינות על הסכם שלום.
ב-1145, הורה המלך אינג'ונג (1112-1146) למלומד קונפוציאני, קים פו-שיק, לחבר את הסאם-גוק סאגי (삼국사기, Samguk Sagi) - ההיסטוריה של שלוש הממלכות.
המאבק התגבר בין הפקידים האזרחיים והצבאיים, כאשר היחס של המשטר לצבא הורע. ב-1170, הפקידים הצבאיים התמרדו כנגד האזרחיים. דבר זה הוסיף לחוסר האהדה של התושבים בגוריו למעמד הלוחמים.
שושלת גוריו > הפלישה המונגולית

ב-1231 פלשו המונגולים בהנהגתו של אוגדיי חאן לראשונה לגוריו, כחלק ממערכה שניהלו במטרה לכבוש את כל שטחיה של מזרח אסיה. ההחלטה לפלוש באה בעקבות סירובה של גוריו לשלם למונגולים מיסים כפי שדרשו ב-1225. גם הריגתו של השליח המונגולי, צ'ו קו-יו, תרמה להחלטה. המונגולים הגיעו עם צבאם עד צ'ונגג'ו, במרכז חצי האי, עד לכניעתה של גוריו. בסופו של הקרב, ובעקבות התנגדות אדירה של האוכלוסייה האזרחית בגוריו, הצליחו הקוריאנים לשכנע את המונגולים לסגת.
ב-1235 פתחו המונגולים מערכה חדשה, כאשר הם דרשו להשיג השפעה ולכבוש למעשה את שטחי הפרובינציות הצפוניות גונגסאנג וג'אלה. הצבא הקוריאני זכה ללא מעט ניצחונות, אך הוא לא הצליח להתמודד עם גלי הפלישה האדירים של המונגולים. לאחר קרבות שנמשכו שלוש שנים, תבעו הקוריאנים שלום. המונגולים הסיגו את צבאם בתמורה לכך שגוריו ישלחו כמה מבני משפחת המלוכה שלהם כבני ערובה למונגולים. הקוריאנים שלחו אדם שלא היה בן משפחה של המלך גוג'ונג, ועל כן המונגולים הוסיפו דרישות נוספות, כמו לנקות את הים מספינות קוריאניות, לפטר את כל פקידי הממשל האנטי-מונגולים וכדומה. הקוריאנים הסכימו רק לדרישה אחת, ושלחו בת משפחה רחוקה של המלך גוג'ונג כבת ערובה, בלווית מספר ילדי אצילים.
ב-1247 פתח חאן האימפריה המונגולית, גויוק חאן, במערכה נוספת נגד גוריו. גויוק חאן דרש שוב בני ערובה ממשפחת המלוכה של גוריו, וכן להעביר את עיר הבירה של גוריו בחזרה לפיונגיאנג. משסירב המלך גוג'ונג מגוריו להעניק לחאן את שדרש, פתח הלה במערכה. עם מותו של גויוק חאן ב-1248, שררה אי יציבות פנימית במונגוליה, והמונגולים הסיגו את צבאם מקוריאה.
מערכה נוספת נפתחה ב-1253 על ידי מונגקה חאן, באופן דומה למדי: שוב, גוג'ונג סירב לדרישותיהם של המונגולים להשיב את בירתם למרכז חצי האי ולשלוח בני מלוכה כבני ערובה. המונגולים הכריעו את צבאה של גוריו, ובתמורה לנסיגתם השיב גוג'ונג את עיר הבירה לפיונגיאנג ושלח את בנו, אנגיאונגונג (안경공, Angyeonggong), כבן ערובה למונגולים. מיד לאחר מכן הסיגו המונגולים את כוחותיהם מקוריאה.
בסופו של דבר נחתם הסכם שלום בין גוריו למונגוליה. ההסכם כלל את התערבותם של המונגולים בפוליטיקה הפנימית בקוריאה, ובכלל - השפעתם של המונגולים בממלכה ניכרה לכל אורך התקופה.
למלך גוריו היו בעיות שונות שהיה עליו להתמודד עמם. למשל: הסרת האריסטוקרטים הפרו-מונגולים והפקידים הצבאיים, שאלת אחזקת הקרקע, ויישוב המחלוקות בין המלומדים הקונפוציאנים לבודהיסטים. בעיה נוספת הייתה שודדים יפנים, שכבר היוו צבא מאורגן למחצה ומדי פעם פלשו לעומק הארץ ולמדו את הטכנולוגיה המקומית. בערך בזמן זה הגנרל יי סיאונג גייה קנה שם לעצמו כשהצליח להביס את השודדים בכמה קרבות.
ממלכת גוריו הצליחה לשרוד עד לשנת 1392, כאשר לכל אורך שנות קיומה של האימפריה המונגולית, הייתה גוריו נתונה להשפעתה.
שושלת ג'וסון

ממלכת ג'וסון (조선) היא ריבונות שנוסדה על חורבותיה של ממלכת גוריו בשנת 1392, והיא שרדה כ-500 שנה. פרק הזמן ששרדה ממלכת ג'וסון נחשב לאחד הארוכים ביותר בהיסטוריה האנושית, והשושלת היא השושלת הקונפוציאנית ששרדה למשך פרק הזמן הארוך ביותר.
שושלת ג'וסון > הקמתה של ג'וסון

הגנרל יי-סיאונג-גייה, מפקד בצבא גוריו, ייסד את ממלכת ג'וסון. הוא ביצע הפיכה צבאית והדיח את מלכו, המלך וואנג-יו (왕요, Wang Yo). הוא ייסד שושלת חדשה - ג'וסון שמה. הוא העביר את בירת הממלכה להאנסיאונג (סיאול המודרנית) בסיועו של הקיסר הסיני הונג-וו משושלת מינג, שגם בחר את שמה. יי-סיאונג-גייה אימץ את דתו של קונפוציוס כדת הרשמית בממלכתו.
שושלת ג'וסון > הנגול

אחד ההישגים המפוארים ביותר של מלכי ג'וסון הוא המצאת האלפבית הקוריאני המודרני - הנגול. האלפבית הומצא על ידי המלך סג'ונג הגדול בשנת 1443. זהו אלפבית פונמי המבוסס על מערכת התווים הסינית האנג'ה, וכולל 14 עיצורים ו-10 תנועות. כיום זהו האלפבית הרשמי בקוריאה הצפונית, קוריאה הדרומית ומחוז יאנביאן בסין, שרבים מתושביו הם קוריאנים. הקוריאנים חוגגים את המצאת ההנגול אחת לשנה, (בקוריאה הדרומית חוגגים ביום פרסומו, ה-9 באוקטובר, ובקוריאה הצפונית חוגגים ב-15 בינואר), בין היתר בשל מבנהו הייחודי, שמאפשר לכתוב כמעט כל שפה מוכרת כיום באמצעות תוויו.