stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בארי דאגלס
קריירת מועדונים > וולברהמפטון וונדררס

ב-1 ביולי 2017 הוחתם דאגלס על ידי מאמן וולברהמפטון וונדררס מהצ'מפיונשיפ, נונו אספריטו סנטו, על חוזה לשנתיים, כשלמועדון ניתנה אפשרות להחתימו לשנה נוספת, תמורת סכום שלא פורסם. הוא ערך את משחק הבכורה שלו בקבוצה ב-5 באוגוסט, בניצחון 0–1 על מידלסברו שנערך באצטדיון מוליניו. לאחר שבוע הבקיע שער בכורה בניצחון החוץ 0–2 על דרבי קאונטי. ב-22 בנובמבר הבקיע בבעיטה חופשית ממרחק גדול בניצחון 1–4 על לידס יונייטד, והיה מועמד לתואר שחקן החודש של נובמבר 2017.
דאגלס סייע לוולברהמפטון לזכות באליפות הצ'מפיונשיפ של עונת 2017/2018, כשתרם חמישה שערים ו-14 בישולים מעמדת המגן השמאלי, וסיים את העונה כמבשל המצטיין של הליגה, יחד עם רוברט סנודגראס מאסטון וילה.
קריירת מועדונים > לידס יונייטד > עונת 2018/2019

ב-28 ביולי 2018 חתם דאגלס לשלוש שנים בלידס יונייטד מהצ'מפיונשיפ תמורת סכום שפרטיו לא פורסמו, וקיבל את החולצה מספר 3. משחק הבכורה שלו לעונת 2018/2019 התקיים ב-5 באוגוסט, בניצחון 1–3 מול סטוק סיטי, כשדאגלס מבשל את אחד השערים. הוא סבל ממספר פציעות בתחילת 2019, החמיץ מספר משחקים וראה את עמדת המגן השמאלי נתפסת על ידי אזג'יאן אליוסקי. ב-30 במרץ קרע גיד בברכו במהלך הניצחון הדחוק 2–3 מול מילוול, ומכיוון שכל שלושת החילופים של קבוצתו כבר בוצעו, נותר לשחק עד סיומו ואף בישל את שער השוויון כשקבוצתו הייתה בפיגור 1–2, ומאמנו שיבח אותו על הקרבתו. בשל הפציעה סיים את העונה, כולל שלבי הפלייאוף.
במהלך עונת 2018/2019, שהייתה רוויית פציעות, שיחק דאגלס 27 משחקים בכל המסגרות ובישל חמישה שערים. לידס סיימה את העונה הרגילה במקום השלישי, לאחר שהחמיצה את העלייה האוטומטית לפרמייר ליג משני המקומות הראשונים בשל הפסד לוויגן אתלטיק שאירע שלושה משחקים לסיום העונה, ב-19 באפריל. עבור דאגלס הגיעה העונה לסיומה בשל פציעתו, בעוד לידס מפסידה לדרבי קאונטי במשחקי חצי גמר הפלייאוף. במשחק הגמר הפסידה דרבי קאונטי לאסטון וילה, שהעפילה לפרמייר ליג.
קריירת מועדונים > לידס יונייטד > עונת 2019/2020

לאחר שלושה חודשים בהם היה מושבת בשל פציעתו, שב דאגלס לסגל הקבוצה ב-10 ביולי, והשתתף במשחק ידידות בו הביסה לידס בתוצאה 0–5 את יורק סיטי במסגרת ההכנות לעונת 2019/2020. הוא פתח את העונה כמגן השמאלי הקבוע של לידס, אך סדרת פציעות דחקה אותו לספסל פעם נוספת, כאשר בעמדה שלו שיחק אליוסקי. לאחר משחק טוב כמחליף מול ווסט ברומיץ' אלביון ב-1 בינואר 2020 שהסתיים בתוצאה 1-1, החליט מאמן לידס, מרסלו בייאלסה, שדאגלס יפתח במשחק מול ארסנל, במסגרת הסיבוב השלישי של גביע ה-FA. הוא שיחק את מלוא 90 הדקות של המשחק, בו ניצחה ארסנל 0–1, אך במשחק הבא הוחלף בתחילת המחצית השנייה על ידי אליוסקי כאשר שפילד ונסדיי גברה 0–2 על לידס באלנד רואד ב-11 בינואר.
לאחר שעונת הכדורגל האנגלית הופסקה במרץ 2020 בשל התפרצות נגיף הקורונה חודשה הליגה במהלך יוני, ולידס העפילה לפרמייר ליג לאחר היעדרות של 16 שנים, תוך שהיא זוכה באליפות הצ'מפיונשיפ לאחר סיום מוצלח של העונה.
קריירת מועדונים > לידס יונייטד > עונת 2020/2021

דאגלס שיחק לראשונה בעונת 2020/2021 במשחק גביע הפוטבול ליג מול הול סיטי ב-25 בספטמבר, בו הפסידה לידס 8–9 בבעיטות הכרעה, לאחר שהמשחק הסתיים בתוצאה 1-1.
במאי 2021 עזב דאגלס את לידס, עם תום חוזהו בקבוצה.
קריירת מועדונים > לידס יונייטד > עונת 2020/2021 > השאלה לבלקברן רוברס

ב-16 באוקטובר 2020 הושאל דאגלס לבלקברן רוברס מהצ'מפיונשיפ עד לסוף העונה.
ב-21 בנובמבר 2020, במשחקו השלישי בקבוצה, הוא בישל לסאם גלאגר את שער השוויון בתיקו 1-1 מול לוטון טאון.
קריירת מועדונים > חזרה ללך פוזנן

ב-2 ביולי 2021 שב דאגלס ללך פוזנן, כאשר חתם בקבוצה על חוזה לשנתיים. ב-23 ביולי 2021 שיחק לראשונה לאחר שובו לקבוצה, בתיקו 0–0 מול רדומיאק ראדום. את שערו הראשון לעונת 2021/2022 הבקיע ב-13 באוגוסט בבעיטה חופשית, בניצחון קבוצתו 3–1 על ל.ק.ס. נצצ'ה. ב-5 באפריל 2022 הבקיע צמד ובישל פעם אחת בניצחונה של לך פוזנן 0–3 על אולימפיה גרודז'ונדז, במסגרת חצי גמר הגביע הפולני. בסיום עונת 2021/2022 זכה עם לך פוזנן באליפות ליגת העל הפולנית.
קריירת מועדונים > סט. ג'ונסטון

ב-21 באוקטובר 2024 חתם לעונה אחת בסט. ג'ונסטון מליגת העל הסקוטית.
קריירה בינלאומית

דאגלס זומן לראשונה לסגל נבחרת סקוטלנד במרץ 2018. הופעת הבכורה שלו בנבחרת התרחשה במשחק ידידות ב-27 במרץ של אותה שנה, כאשר שותף כמחליף בניצחון 0–1 על הונגריה.
סגנון משחק

דאגלס משחק בעמדת המגן השמאלי ויכול לשחק גם כקיצוני שמאלי. בנוסף, הוא ידוע בזכות יכולותיו בביצוע בעיטות חופשיות ובניצול מצבים נייחים.
טריוויה

באוגוסט 2019 השתתף דאגלס בכמה פרקים בסדרה הדוקומנטרית על לידס יונייטד בהפקת פריים וידאו, "קחו אותנו הביתה", שתיעדה את עונת 2019/2018 של המועדון. קריין הסדרה הוא שחקן הקולנוע האוסטרלי זוכה האוסקר ואוהד לידס יונייטד, ראסל קרואו.
סטטיסטיקות קריירה

מעודכן ל-1 במרץ 2025
| מועדון | עונה | ליגה | ליגה> הופעות | ליגה> שערים | גביע> הופעות | גביע> שערים | גביע הליגה> הופעות | גביע הליגה> שערים | אירופה> הופעות | אירופה> שערים | אחר> הופעות | אחר> שערים | סה"כ> הופעות | סה"כ> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| קווינס פארק | 2008/2009 | ליגת הכדורגל הסקוטית השנייה | 30 | 2 | 3 | 0 | 1 | 0 | — | — | 2 | 0 | 36 | 2 |
| קווינס פארק | 2009/2010 | ליגת הכדורגל הסקוטית השלישית | 35 | 8 | 0 | 0 | 1 | 1 | — | — | 3 | 0 | 39 | 9 |
| קווינס פארק | סה"כ | סה"כ | 65 | 10 | 3 | 0 | 2 | 1 | — | — | 5 | 0 | 75 | 11 |
| דנדי יונייטד | 2010/2011 | ליגת העל הסקוטית | 23 | 2 | 4 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | — | — | 28 | 2 |
| דנדי יונייטד | 2011/2012 | ליגת העל הסקוטית | 9 | 1 | 1 | 0 | 2 | 0 | 1 | 0 | — | — | 13 | 1 |
| דנדי יונייטד | 2012/2013 | ליגת העל הסקוטית | 28 | 1 | 4 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | — | — | 34 | 1 |
| דנדי יונייטד | סה"כ | סה"כ | 60 | 4 | 9 | 0 | 3 | 0 | 3 | 0 | — | — | 75 | 4 |
| לך פוזנן | 2013/2014 | ליגת העל הפולנית | 18 | 0 | 1 | 0 | — | — | — | — | — | — | 19 | 0 |
| לך פוזנן | 2014/2015 | ליגת העל הפולנית | 27 | 3 | 5 | 1 | — | — | 1 | 0 | — | — | 33 | 4 |
| לך פוזנן | 2015/2016 | ליגת העל הפולנית | 13 | 0 | 2 | 0 | — | — | 7 | 1 | 1 | 0 | 23 | 1 |
| לך פוזנן | סה"כ | סה"כ | 58 | 3 | 8 | 1 | — | — | 8 | 1 | 1 | 0 | 75 | 5 |
| קוניאספור | 2015/2016 | ליגת העל הטורקית | 12 | 0 | 2 | 0 | — | — | — | — | — | — | 14 | 0 |
| קוניאספור | 2016/2017 | ליגת העל הטורקית | 22 | 0 | 5 | 0 | — | — | 4 | 0 | — | — | 31 | 0 |
| קוניאספור | סה"כ | סה"כ | 34 | 0 | 7 | 0 | — | — | 4 | 0 | — | — | 45 | 0 |
| וולברהמפטון וונדררס | 2017/2018 | פוטבול ליג צ'מפיונשיפ | 39 | 5 | 2 | 0 | 1 | 0 | — | — | 0 | 0 | 42 | 5 |
| לידס יונייטד | 2018/2019 | פוטבול ליג צ'מפיונשיפ | 27 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | — | — | 0 | 0 | 27 | 0 |
| לידס יונייטד | 2019/2020 | פוטבול ליג צ'מפיונשיפ | 15 | 0 | 1 | 0 | 1 | 0 | — | — | 0 | 0 | 17 | 0 |
| לידס יונייטד | 2020/2021 | פרמייר ליג | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | — | — | 0 | 0 | 1 | 0 |
| לידס יונייטד | סה"כ | סה"כ | 42 | 0 | 1 | 0 | 2 | 0 | — | — | 0 | 0 | 45 | 0 |
| בלקברן רוברס (השאלה) | 2020/2021 | פוטבול ליג צ'מפיונשיפ | 30 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | — | — | 0 | 0 | 31 | 0 |
| לך פוזנן | 2021/2022 | ליגת העל הפולנית | 15 | 1 | 4 | 3 | — | — | — | — | — | — | 19 | 4 |
| לך פוזנן | 2022/2023 | ליגת העל הפולנית | 16 | 0 | 0 | 0 | — | — | 8 | 0 | 1 | 0 | 25 | 0 |
| לך פוזנן | 2023/2024 | ליגת העל הפולנית | 15 | 0 | 3 | 0 | — | — | 2 | 0 | — | — | 20 | 0 |
| לך פוזנן | סה"כ | סה"כ | 46 | 1 | 7 | 3 | — | — | 10 | 0 | 1 | 0 | 64 | 4 |
| סט. ג'ונסטון | 2024/2025 | ליגת העל הסקוטית | 10 | 0 | 1 | 0 | — | — | — | — | — | — | 11 | 0 |
| סה"כ בקריירה | סה"כ בקריירה | סה"כ בקריירה | 387 | 23 | 39 | 4 | 8 | 1 | 25 | 1 | 7 | 0 | 466 | 29 |
↑  הופעות במשחקי הפלייאוף של הליגה הסקוטית השנייה
↑  שתי הופעות במשחקי הפלייאוף של הליגה הסקוטית השלישית והופעה אחת בגביע האתגר הסקוטי
1 2 3 4  הופעות בליגה האירופית
↑  ארבע הופעות בליגת האלופות ושלוש בליגה האירופית
1 2  הופעה בסופר קאפ הפולני
↑  הופעה אחת במוקדמות ליגת האלופות, שבע הופעות בקונפרנס ליג
↑  הופעות בקונפרנס ליג
תארים

ליגת העל הפולנית (2): 2014/2015, 2021/2022
הסופר קאפ הפולני (1): 2015
הגביע הטורקי (1): 2016/2017
פוטבול ליג צ'מפיונשיפ (1): 2017/2018
פוטבול ליג צ'מפיונשיפ (1): 2019/2020
אמנות מנוונת (תערוכה)

צילום של כריכת התוכניה של התערוכה. בצילום פסל של האמן אוטו פרוינדליך. המילה אומנות רשומה במכראות כפולות.
אמנות מנוונת היא תערוכה, שאצר אדולף ציגלר במשכן לאמנות במינכן, בין התאריכים 19 ביולי ל-30 בנובמבר 1937. התערוכה הציגה 650 יצירות אמנות, שהוחרמו ממוזיאונים גרמניים. יצירות האמנות נתלו באופן כאוטי, בצפיפות והיו מלוות בתוויות טקסט המגחיכות את האמנות. התערוכה נועדה להסית את דעת הקהל נגד המודרניזם ונדדה למספר ערים אחרות בגרמניה ובאוסטריה. התערוכה נועדה להציג את כל מה היה שבעיני הנאצים נתפס כמושחת, מנוון וסוטה באמנות המודרנית. הוצגו בה יצירות של טובי האמנים המודרניים של המחצית הראשונה של המאה ה-20, ובהם אנרי מאטיס, פבלו פיקאסו, מקס ארנסט, פיט מונדריאן, אדוורד מונק, מארק שאגאל, וסילי קנדינסקי ועוד. אף שהתערוכה נועדה ללעוג לאמנות המוצגת בה, נעשתה בה עבודת אוצרות רצינית ומושקעת, אשר כללה תוויות ובהן טקסטים המסבירים את היצירות על פי התפיסה הנאצית. התכנים שבתצוגה נחשבו כולם לבלתי מוסריים, ונאסר על ילדים לצפות בה.
התערוכה הייתה ביטוי מוחשי למונח אמנות מנוונת שהמפלגה הנאצית השתמשה בו לתיאור כלל הזרמים באמנות.
רקע

אדולף היטלר עלה לשלטון ב־30 בינואר 1933 והורה לפעול "לנקות" את התרבות הגרמנית ממה שהוגדר תרבות מנוונת. לצורך כך אורגנו אירועי שריפת ספרים, אמנים ומוזיקאים הודחו מתפקידי הוראה, ואוצרים במוזיאונים הוחלפו על ידי חברי המפלגה. יצירות רבות של אמנים בעלי שם בינלאומי, הוסרו ממוזיאונים בבעלות המדינה ונאסרה הצגתם בגרמניה הנאצית בטענה שאמנות כזו היא "עלבון לרגשות הגרמניים". אמנות מנוונת הוגדרה כאמנות לא גרמנית, יהודית, או קומוניסטית באופיה.
התערוכה

ב-30 ביוני 1937, מינה גבלס את אדולף ציגלר, ראש לשכת הרייך לאמנות חזותית, כאחראי על ועדה שהוסמכה להחרים ממוזיאונים ואוספי אמנות ברחבי הרייך, אמנות שנתפסה מודרנית, מנוונת או חתרנית. התערוכה נועדה לקדם את הרעיון כי המודרניזם היה קונספירציה של אנשים ששנאו את האדיבות הגרמנית, שזוהו לעיתים קרובות כיהודים-בולשביסטים, למרות שרק שישה מתוך 112 האמנים שנכללו בתערוכה היו למעשה יהודים. בתערוכה הוצגו יותר מ-650 ציורים, פסלים, הדפסים וספרים מ-32 מוזיאונים ברחבי גרמניה. הפתיחה נערכה ב-19 ביולי 1937 במינכן והוצגה שם עד 30 בנובמבר באותה השנה, ומשם נדדה לעוד 11 ערים נוספות בגרמניה ואוסטריה. במינכן, התערוכה נערכה בקומה השנייה בבניין ששימש את המכון לארכאולוגיה. חדרי התערוכה נבנו ממחיצות זמניות, ובכוונה היו עמוסים יתר על המידה. תמונות נתלו בצפיפות ולפעמים ללא מסגור.
שלושת החדרים הראשונים בתערוכה נאצרו בצורה נושאית. החדר הראשון כלל יצירות שנחשבו משפילות את הדת הנוצרית; בשני הוצגו יצירות של אמנים יהודים והחדר השלישי הכיל יצירות שנחשבו כעלבון לנשים, חיילים ואיכרים גרמנים. לשאר חללי התערוכה לא היה נושא מיוחד. לצד ציורים רבים הוצבו תוויות המציינות את הסכום שהמוזיאון שילם לרכישת יצירות האמנות בייחוד עבודות שנרכשו במהלך תקופת ההיפר-אינפלציה ברפובליקת וויימר לאחר מלחמת העולם הראשונה. כמובן שהסכומים נופחו.
תיאורי היצירות בסגנון מלעיג ותוקפני נכתבו על הקירות לצד עבודות האמנות, כ"הסבר" לקבוצה של עבודות. למשל:
לעג מחוצף לשלטון האל תחת שלטון המרכז (Centrist)
התגלות נשמת הגזע היהודית
עלבון לאישה הגרמנית
האידיאל - המפגר והזונה
חבלה מכוונת בהגנה הלאומית
חקלאים גרמנים - על פי תפיסת דוברי יידיש
הגעגוע היהודי אל הפרא מגלה את עצמו - בגרמניה הכושי הופך לאידיאל הגזעי של האמנות מנוונת
טירוף הופך לשיטה
טבע כפי שנראה על ידי מוחות חולים
אפילו "האנשים החשובים" של המוזיאון כינו זאת "אמנות העם הגרמני"
36 עבודות של האמן אמיל נולדה הוצגו בתערוכה, יותר מכל אמן אחר.
אמנים שיצירותיהם הוצגו בתערוכה

האמנים שיצירותיהם הוצגו בתערוכה היו חלק מזרמים באמנות שנחשבו כמנוונים ובניהם: באוהאוס, קוביזם, דאדא, אקספרסיוניזם, פוביזם, אימפרסיוניזם, אובייקטיביות חדשה (אנ') וסוריאליזם.
יענקל אדלר
הנס בלושק
ארנסט ברלך
רודולף באואר
פיליפ באוקנכט
אוטו באום
ווילי באומייסטר
הרברט באייר
מקס בקמן
רודולף בלינג
פול בינדל
תיאודור ברון
פול קאסל
מארק שאגאל
לוביס קורינת
היינריך מריה דברינגהאוזן
וולטר דקסל
יוהאנס דיזנר
אוטו דיקס
Pranas Domšaitis
הנס כריסטוף דרקסל
יוהאנס דריש
היינריך אברהרד
מקס ארנסט
הנס פייבוש
ליונל פיינינגר
קונרד פליקסמולר
אוטו פרוינדליך
קסבר פוהר
לודוויג גיס
ורנר ז'יל
אוטו גליכמן
מקס בורשארץ
פריץ בורגר-מוהלפלד
פול קמניש
היינריך קמפנדונק
קארל קספר
מריה קספר-פילסר
רודולף גרוסמן
ג'ורג' גרוש
הנס גרונדיג
רודולף הייזמן
ראול האוסמן
אריך הקל
וילהלם הקרט
הנס זיברט פון הייסטר
אוסוולד הרצוג
ורנר הוזר
היינריך הורל
קארל הופר
אוגן הופמן
יוהאנס איטן
אלכסיי פון ג'וולנסקי
אריק ג'והנסון
הנס יורגן קלמן
וסילי קנדינסקי
הנס כץ
ארנסט לודוויג קירשנר
פול קלה
סזאר קליין
פול קליינשמידט
אוסקר קוקושקה
אוטו לנגה
וילהלם להמברוק
Elfriede Lohse-Wächtler
אל ליסיצקי
אוסקר לוטי
פרנץ מארק
גרהרד מארקס
אוואלד מטארה
לודוויג מידנר
ז'אן מצינגר
קונסטנטין פון מיטצ'קה-קולנד
לאסלו מוהולי-נגי
מרג מול
אוסקר מול
יוהאנס מולזאן
פיט מונדריאן
אוטו מולר
מגדה נחמן אחריה
אריך נגל
היינריך נואה
ארנסט וילהלם ניי
קארל ניסטרת'
אמיל נולדה
אוטו פנקוק
מקס פשטיין
מקס פייפר ווטנפול
הנס פורמן
מקס ראו
הנס ריכטר
איימי רדר
כריסטיאן רולפס
אדווין שרף
אוסקר שלמר
רודולף שלייטר
קארל שמידט-רוטלוף
ורנר שולץ
לות'ר שרייר
אוטו שוברט
קורט שוויטרס
לסר סגל
Skade Fritz
היינריך שטגמן
פריץ שטוקנברג
פול תלהיימר
יוהאנס טיץ
ארנולד טופ
פרידריך ורדמבר-גילדארט
קארל וולקר
כריסטוף וול
ויליאם וואואר
גרט היינריך וולהיים
הערות שוליים

↑  דנה אריאלי-הורוביץ, רומנטיקה מפלדה: אמנות ופוליטיקה בגרמניה הנאצית, מאגנס, האוניברסיטה העברית, 1999
↑  יהודה סבוראי, אמנות נאצית במבט היסטורי, למרחב, 30/11/1962, עמ' 7
↑  Neil Levi, "Judge for Yourselves!"-The "Degenerate Art" Exhibition as Political Spectacle, October 85, 1998, עמ' 41–64 doi: 10.2307/779182
↑  Digital Media webmaster@vam ac uk Victoria and Albert Museum, 'Entartete Kunst', www.vam.ac.uk, ‏2014-01-30 (באנגלית)
↑  Neil Levi, "Judge for Yourselves!"-The "Degenerate Art" Exhibition as Political Spectacle, October 85, 1998, עמ' 41 doi: 10.2307/779182
↑  The “Degenerate Art” Exhibit, 1937, web.nli.org.il (באנגלית) (ארכיון)
↑  Jan Philipp Reemtsma: Das unaufhebbare Nichtbescheidwissen der Mehrheit. Sechs Reden über Literatur und Kunst, Beck 2005, ISBN 978-3406537240, S. 49
↑  Provenance Research: Museum Ludwig, Köln (Ludwig Museum, Cologne), www.lootedart.com
1 2  Peter Cueutber Andreas Hiineke Annegret Janda, Degenerate art : the fate of the avant-garde in Nazi Germany, https://archive.org/
↑  Burchard, Hank (1991-10-18). "REGENERATED 'DEGENERATES'". Washington Post (באנגלית אמריקאית). ISSN 0190-8286. נבדק ב-2019-11-30.
↑  Lane, Mary M.,, Hitler's last hostages : looted art and the soul of the Third Reich, First edition, New York: PublicAffairs, 2019
גבלס מבקר בתערוכה
הציור שתי דמויות עירומות למחצה מעשה ידי אוטו מולר: בשנת 1937 הוצג הציור בתערוכה "אמנות מנוונת" במינכן. בשנת 1939 ניסתה גלריה פישר בלוצרן למכור את היצירה תמורת 850 פרנקים שווייצריים, אך ללא הצלחה. הציור הוחזר לגרמניה ונרכש עבור 100 או 150 דולר על ידי סוחר האמנות הילדברנד גורליט, שמכר אותו מאוחר יותר לאספן יוזף האובריך(אנ').
קנאה נוסח איטליה

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  אטורה סקולה
 הופק בידי:  פיו אנג'לטי, אדריאנו דה מיצ'לי
 תסריט:  אטורה סקולה, Age & Scarpelli
 עריכה:  מרג'ורי פאולר
 שחקנים ראשיים:  מרצ'לו מסטרויאני מוניקה ויטי ג'אנקרלו ג'אניני
 מוזיקה:  ארמנדו טרוביולי
 צילום:  קרלו די פלמה
 מדינה:  איטליה, ספרד 
 חברה מפיצה:  Titanus
 הקרנת בכורה:  30 באפריל 1970
 משך הקרנה:  105 דק' 
 שפת הסרט:  איטלקית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט קומדיה 
 מקום התרחשות:  רומא 
 דף הסרט ב־IMDb
 
קנאה נוסח איטליה (באיטלקית: Dramma della gelosia; בתרגום חופשי "דרמת הקנאה" ) הוא סרט קולנוע איטלקי מסוגת דרמה קומית משנת 1970 בבימויו של אטורה סקולה, עם מרצ'לו מסטרויאני, מוניקה ויטי וג'אנקרלו ג'אניני בתפקידים הראשיים. בישראל הוקרן הסרט בשם "קנאה איטלקית".
הסרט מתחיל בחקירת מקרה רצח והעלילה מתוארת בפלשבק.
הסרט מתאר את רומא השקועה בלכלוך ואנשי המעמד התחתון ביותר שמשתתפים בהפגנות נגד השלטון ותולים את תקוותם במפלגה הקומוניסטית שתחלץ אותם ממצבם.
מרצ'לו מסטרויאני זכה בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע בקאן (1970).
מוניקה ויטי זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר ב-Globo d'oro (גלובוס הזהב האיטלקי).
תקציר העלילה

אורסטה (מרצ'לו מסטרויאני) הוא עובד בניין מתוסכל ובודד שמספר את כל צרותיו לחברו לעבודה אוגו (מנואל סארסו). אורסטה נשוי לאלמנה עם שני ילדים שאינו נמשך אליה והתחתן אתה רק בגלל רחמים עליה ושני ילדיה.
יום אחד הוא מבחין במוכרת פרחים יפה בשם אדלידה (מוניקה ויטי) ומתחיל לחזר אחריה במרץ ועוזב למענה את אשתו.
הם יושבים לאכול במסעדת פיצה ואחד העובדים, נלו (ג'אנקרלו ג'אניני) מתאהב בה ומביא לה משולש פיצה בצורה של לב. היא מתחילה לצאת עם נלו עד שאורסטה הקנאי מוצא אותה במסעדה ומעורר מהומה. אדלידה נפצעת ונזקקת לאשפוז. היא מנסה לקבל טיפול אצל פסיכיאטר אבל הוא לא יכול לעזור לה והיא מנסה להתאבד אך נלו מציל אותה.
אחותה אנטוניה העובדת בזנות, מקשרת אותו עם קצב שמן ועשיר בשם אמבלטו (הרקולס קורטס). הם עומדים להינשא אבל אז מנסה נלו להתאבד ומאושפז במצב קשה.
אדלידה בורחת מהקצב ומגיעה לבית החולים, מצליחה לעורר את נלו והם מחדשים את יחסיהם ומחליטים להתחתן.
בינתיים מפוטר אורסטה, גר במזבלה והולך לברר את מזלו אצל צוענים.
אדלידה ונלו מלובשים כחתן וכלה נוסעים להירשם לנישואים בבית העירייה. בדרך מתקלקל הרכב ומופיע אורסטה מלובש בסחבות. מתחיל ריב בין אורסטה ונלו. נלו שולף מספרים לחיתוך פרחים ובמאבק ביניהם נפגע אורסטו שדוקר למוות את אדלידה.
אורסטה מקבל חמש שנות מאסר בהן שנתיים באשפוז פסיכיאטרי. לאחר שחרורו הוא ממשיך להסתובב ברחובות רומא.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| מרצ'לו מסטרויאני | אורסטה | בנאי |
| מוניקה ויטי | אדלידה |  |
| ג'אנקרלו ג'אניני | נלו | אופה פיצות |
| הרקולס קורטס | אמבלטו | קצב |
| מנואל סארסו | אוגו | חבר של אורסטו |
הערות שוליים

↑  באנגלית הוא נקרא "משולש הפיצה" ("The Pizza Triangle") שמשמעותו כפולה - מדובר ביחסי אהבה/קנאה בשלישייה (שני גברים ואישה כאשר אחד הגברים מומחה ביצירת משולשי פיצה)
↑  ביקורת קולנוע - האופה ומוכרת הפרחים, "העולם הזה", גיליון 1750 מ-17 במרץ 1971, עמוד 31
↑  יורם פורת, "קנאה איטלקית" הוא סרט שייצג את איטליה בפסטיבל קאן, 1970 - מרצ'לו מסטרויאני זכה בפסטיבל זה בעבור משחקו לפרס השחקן הטוב, מעריב, 25 בפברואר 1971
ג'ייסון רייטמן

| --- | --- |

 לידה:  19 באוקטובר 1977 (בן 47) מונטריאול, קנדה 
 מדינה:  קנדה, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת דרום קליפורניה  בית ספר הרווארד-וסטלאק 
 פרסים והוקרה:  פרס גלובוס הזהב לתסריט הטוב ביותר (2010)  פרס גלובוס הזהב לבמאי הטוב ביותר - סרט קולנוע (2010)  פרס אגודת מבקרי הקולנוע של דלאס-פורט וורת' לבמאי הטוב ביותר (2009)  פרק הקומדיה הקנדי לבימוי הטוב ביותר  פרס מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית לסרט הטוב ביותר 
 http://www.myspace.com/yourpaljasonreitman
 פרופיל ב-IMDb
 
רייטמן, 2008
ג'ייסון רייטמן (באנגלית: Jason Reitman; נולד ב-19 באוקטובר 1977) הוא במאי קולנוע, תסריטאי, מפיק ושחקן קולנוע קנדי-אמריקאי-יהודי.
קורות חיים

רייטמן נולד בעיר מונטריאול בחבל קוויבק שבקנדה לאב יהודי ולאם שהתגיירה. הוריו הם ז'נבייב רובר, שחקנית, ואיוון רייטמן, במאי קומדיות ותיק ("מכסחי השדים", "שוטר בגן ילדים"). אחותו היא השחקנית והמפיקה קתרין רייטמן (אנ').
רייטמן נודע בעיקר בזכות בימוי הקומדיות המצליחות "תודה שעישנתם" (2006), "ג'ונו" (2007), "תלוי באוויר" (2009) ו"תקועה" (2011). סרטים אלו אופיינו בדיאלוגים שנונים והסתכלות אירונית וביקורתית על החברה המערבית ומעמד הצווארון הלבן. הודות להצלחה הקופתית והביקורתית של סרטו "תלוי באוויר" זכה רייטמן בפרס גלובוס הזהב לתסריט הטוב ביותר (בצוותא עם שלדון טרנר) ובשש מועמדויות לפרס האוסקר כולל לסרט הטוב ביותר. בנוסף היה רייטמן מועמד לפרס הבמאי הטוב ביותר בטקס "גלובוס הזהב" 2007 על סרטו "ג'ונו". סרטו "תקועה" יצא  לאקרנים בשנת 2011 על פי תסריט של כותבת הסרט "ג'ונו", דיאבלו קודי.
בשנת 2018 ביים את סרט הדרמה "ואז הגיעה טלי" בכיכובן של שרליז ת'רון ומקנזי דייוויס. בשנה זו גם יצא סרטו של רייטמן, "המועמד המוביל", דרמה פוליטית המבוססת על מקרה אמיתי אותו ביים, כתב והפיק, בהשתתפותם של יו ג'קמן, ורה פרמיגה וג'יי קיי סימונס.
בשנת 2020 ביים את סדרת הטלוויזיה "סרט ביתי: הנסיכה הקסומה" לשירות הסטרימינג קוויבי, גרסת עכשווית לסרט "הנסיכה הקסומה" משנת 1987.
בשנת 2021 ביים את הסרט "מכסחי השדים: החיים שאחרי" בהשתתפותם של כוכבי הסרט המקורי - ביל מארי ודן אקרויד.
בתחילת 2024, החל לצלם את סרטו "סאטרדיי נייט", דרמה ביוגרפית אשר מתרחשת ב-1975, ומתעד את האירועים שהובילו להקרנת הבכורה של תוכנית המערכונים "סאטרדיי נייט לייב". באותה שנה הפיק וכתב את סרט ההמשך "מכסחי השדים: אימפריה קפואה".
כמו כן ביים רייטמן שני פרקים בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "המשרד" וביים מגוון פרסומות לחברות ענק בהן ברגר קינג, נינטנדו ו-BMW.
חיים אישיים

החל משנת 2004 הוא נשוי לתסריטאית מישל לי, וב-2006 נולדה בתם הראשונה ג'וזי.
באוקטובר 2023, רייטמן, יחד עם עוד מאות שחקנים, קומיקאים ומנהלי בידור מהוליווד חתמו על מכתב פתוח לנשיא ביידן. הם קראו לשחרור בני ערובה המוחזקים על ידי ארגון הטרור חמאס בעקבות טבח שבעה באוקטובר. הקמפיין שהושק לצד המכתב נקרא #NoHostageLeftBehind. המכתב מדגיש את הרצון לחופש הן לישראלים והן לפלסטינים לחיות בשלום ומגנה את האלימות של חמאס.
הערות שוליים

↑  Matt Donnelly, Hollywood Stars and Executives Thank President Biden for Leadership, Call for Release of All Hamas Hostages, Variety, ‏2023-10-23 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007457974505171  PLWABN: 9810689302905606  BIBSYS: 8032815  BNE: XX4761537  BnF: cb15801322m (data)  CANTIC: a10950266  CiNii: DA16809474  GND: 133151581  ISNI: 0000 0001 1573 4152  LCCN: n2006078455  MusicBrainz: dee6f18d-b9d7-405d-b850-fe9ea79c87b5  NKC: js20061020024  NLA: 42394309  NLK: KAC201229470  NTA: 300914601  SUDOC: 122139186  Trove: 1457843  VIAF: 67647472   WorldCat (עם VIAF): 67647472 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שלום דובער לוין

| --- | --- |

הרב שלום דובער לוין
 לידה:  1 בספטמבר 1948 (בן 76) כ"ז באלול ה'תש"ח פריז, צרפת 
 כינוי:  בערל לוין
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום פעילות:  ברוקלין
 תקופת הפעילות:  אוגוסט 1976 – הווה (כ־48 שנים) 
 השתייכות:  חסידות חב"ד 
 תחומי עיסוק:  הלכה, היסטוריה של חסידות חב"ד, ביבליוגרפיה
 מעסיק:  ספריית חב"ד 
 
הרב שלום דובער (בערל) לוין (נולד בכ"ז באלול ה'תש"ח, 1 בספטמבר 1948) הוא ספרן, היסטוריון של חסידות חב"ד ומחבר ספרי הלכה חב"די. משמש כמנהל ספריית אגודת חסידי חב"ד בברוקלין וכחבר מערכת "אוצר החסידים", במסגרתה היה העורך הראשי של המהדורה החדשה של שולחן ערוך הרב. ערך את כתבי העת התורניים "יגדיל תורה" ו"קובץ גאולה ומשיח".
ביוגרפיה

נולד בפריז לישראל ולדבורה (לבית גורקוב) לוין. בשנת תש"ט עלה עם הוריו לישראל והיו מהתושבים הראשונים בכפר חב"ד. בשנת ה'תשכ"א החל ללמוד בישיבות תומכי תמימים בישראל, ובחורף ה'תשכ"ד נסע לניו יורק ללמוד בישיבת תומכי תמימים שם.
בשנת ה'תשל"ז (1977) החל לוין את עבודתו כמארגן ומקטלג את ספרייתו של האדמו"ר רבי מנחם מנדל שניאורסון מליובאוויטש ולאחר מכן המשיך בסידור ובשיקום ספרייתו של רבי יוסף יצחק שניאורסון (הריי"ץ). העבודה התבצעה תוך סיוע של יהושע מונדשיין וחיים ליברמן (שהיה ספרן בספרייה עוד בתקופת כהונתו של האדמו"ר הריי"ץ). לאחר משפט הספרים, כשאוחדו שתי הספריות תחת השם "ספריית חב"ד", נתמנה לוין למנהל הספרייה המאוחדת. במסגרת זאת היה לוין שותף במסגרת פרויקט הסריקה המקוון HebrewBooks.
מן האוספים בספרייה לוין ערך וההדיר את סדרת "אגרות קודש" של אדמו"רי חב"ד, סדרת תולדות חב"ד בארץ הקודש, רוסיה וארצות הברית, וכן כמה ספרי תולדות של חסידי חב"ד ידועים. את פעילותו בספרייה ובתחומים נוספים עד שנת ה'תשנ"ה סיכם בספרו "עבודת הקודש". בספרו "ספריית ליובאוויטש" הוא מתאר את הספרייה ואת האוספים בה.
בשנים ה'תשל"ו (1976) - ה'תשמ"ה (1985) ערך את כתב העת קובץ יגדיל תורה, "ילקוט חידושי נשיאי חב"ד ותלמידיהם". בשנת ה'תשל"ח (1978) מונה לראש צוות מהדירי כתבי היד בתורת הנגלה של אדמו"רי חב"ד. בשנים ה'תש"ס (2000) - ה'תשס"ו (2006) ההדיר מחדש את שולחן ערוך הרב בהוצאת קה"ת והוסיף לו הערות ומפתח עניינים.
במשך השנים פרסם מחקרים שונים בהלכה ובמנהגי חב"ד. הוא מתמחה בסוגיות הלכתיות שדורשות חישובים מתמטיים או אסטרונומיים, כמו הלכות קידוש החודש, זמני הדלקת נרות שבת והלכות מקוואות.
הרב לוין נמנה עם חברי המשלחת ששלח הרבי מליובאוויטש לרוסיה כדי להשיב את אוסף שניאורסון מספרייתו של האדמו"ר הריי"צ שנותר שם. הוא חבר באגודת חסידי חב"ד ברוסיה. הוא נמנה עם חסידי חב"ד הסבורים שרבי מנחם מנדל שניאורסון אינו המשיח לאחר פטירתו. הוא חיבר מאמר להוכיח את דעתו מתוך דברי הרב שניאורסון. בשנים ה'תשנ"ז–ה'תשנ"ח ערך והוציא לאור כתב עת תורני בשם "קובץ משיח וגאולה" בו פורסמו מאמרים בנושא זה.
מפרסומיו > ספרים שכתב > היסטוריה

תולדות חב"ד בארץ הקודש, נ.י. תשמ"ה
תולדות חב"ד בארצות הברית, נ.י. תשמ"ח
תולדות חב"ד ברוסיא הסובייטית, נ.י. תשמ"ט
תולדות חב"ד ברוסיא הצארית, נ.י. תש"ע
תולדות חב"ד בפולין ליטא ולטביא, נ.י. תשע"א
עבודת הקודש אצל הרבי מליובאוויטש, נ.י תשנ"ה; מהדורה מורחבת, ברוקלין, נ.י.: קה"ת, תשפ"ג
אגודת חב"ד במדינות חבר העמים - יסודה, תולדותיה פעילותה וקשייה, נ.י. תש"ס
יומן השליחות המיוחדת - המשלחת ששלח הרבי לרוסיה לאיתור וגאולת אוסף ספרי רבותינו נשיאינו, נ.י. תש"ס
ליובאוויטש - תולדות העיירה בתקופת היותה מרכז תנועת חב"ד במשך 102 שנים, שלהי תקע"ג - תחילת תרע"ו, נ.י. תשס"א
משפט הספרים - דידן נצח
זה ספר תולדות האדם על הרב יהושע מונדשיין
מפרסומיו > ספרים שכתב > הלכה

קונטרס נרות שבת קודש - חלק א': הדלקתה על ידי בנות ישראל לפני הנישואין, חלק ב': זמן ההדלקה, נ.י. תשל"ה
סדר תיקוני מקוואות - הלכות מקוואות על פי שיטת חב"ד, מהדורה מורחבת, קה"ת נ.י. תשע"ה,
תנאים, ווארט, אירוסין ונישואין - לשיטת ומנהגי אדמו"רי חב"ד. קה"ת, תשע"א.