stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גנייזנאו (אוניית מערכה, 1936)
הערות שוליים

↑  במקורות שונים נקראת הסדרה "שרנהורסט".
↑  הסיווג "סיירת מערכה" היה הסיווג של הצי הבריטי, למרות שלאחר המלחמה שינה הצי המלכותי את סיווג האונייה לאוניית מערכה. בצי הגרמני סווגה האונייה כ-Schlachtschiff, אוניית מערכה.
↑  Scharnhorst – The History – The Attack on the Northern Patrol
↑  במקור זה נאמר שהאונייה הבריטית הוטבעה בשעה 16:00, ואילו כאן מצוין שהשעה הייתה 20:00.
↑  ראו כאן.
↑  Scharnhorst – The History – Operation "Nordmark"
↑  המבצע נקרא כך על שם הנהר וזר, בגרמניה.
↑  ישנם חילוקי דעות בין המקורות מי מהאוניות הגרמניות נפגעה. כאן וכאן נאמר ששרנהורסט נפגעה; לעומת זאת, כאן וגם כאן נאמר שגנייזנאו היא זו שנפגעה. לפי איכותם של המקורות, נראה להעדיף את הגרסה שגנייזנאו היא זו שנפגעה.
↑  על שם האלה הרומית.
↑  באופן אירוני, על סיפון אונייה זו היו 1,600 שבויי מלחמה גרמניים שהובלו לשבי בבריטניה. ראו: http://www.bobhenneman.info/bhoj.htm.
↑  ראו כאן דיון מפורט בנושא.
↑  לתיאור מפורט מאוד של הקרב, ראו כאן וכאן.
↑  התאריך על פי אתר זה; בוויקיפדיה באנגלית התאריך הוא 3 בפברואר. ההבדל נובע כנראה מכך, שחציית המצר ארכה כיומיים (אורכו כ-480 ק"מ).
↑  Scharnhorst – The History – Operation "Berlin"
↑  על שם קרברוס, הכלב בעל שלושת הראשים מהמיתולוגיה היוונית.
| אוניות המלחמה של הקריגסמרינה במלחמת העולם השנייה |
| --- | --- | --- |
| אוניות מערכה | ביסמרק • טירפיץ |  |
| סיירות מערכה | שרנהורסט • גנייזנאו |  |
| אוניות מערכה זוטא | אדמירל גרף שפה • דויטשלנד/ליצו • אדמירל שר |  |
| סיירות כבדות | אדמירל היפר • פרינץ אויגן  • בליכר |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4140765-9 
צריח C של גנייזנאו, הנמצא עד היום במבצר Austrått Ørlandet, נורווגיה
יחסי אוסטרליה – איי שלמה

| יחסי אוסטרליה – איי שלמה |
| --- | --- |
אוסטרליה: איי שלמה


אוסטרליה: איי שלמה
שטח (בקילומטר רבוע)
7,741,228: 28,896
אוכלוסייה
26,866,532: 830,598
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,723,827: 1,631
תמ"ג לנפש (בדולרים)
64,163: 1,964
משטר
מונרכיה חוקתית פדרלית: מונרכיה חוקתית למחצה ודמוקרטיה פרלמנטרית למחצה

השווי החודשי (במיליוני דולרים אוסטרלים) של סחורות המיובאות לאוסטרליה מאיי שלמה מאז 1988
השווי החודשי (במיליוני דולרים אוסטרלים) של סחורות המיובאות מאוסטרליה לאיי שלמה מאז 1988
יחסי אוסטרליה–איי שלמה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין קהיליית אוסטרליה לבין איי שלמה. אוסטרליה מיוצגת באיי שלמה באמצעות נציבות גבוהה שהיא מחזיקה בעיר הבירה הוניארה. איי שלמה מיוצגת באוסטרליה באמצעות נציבות גבוהה שהיא מחזיקה בבירה קנברה
סיוע חוץ אוסטרלי

אוסטרליה היא חלק משמעותי מסיוע החוץ של איי שלמה. ממשלת אוסטרליה מובילה יחד עם מספר מדינות נוספות את "תוכנית הסיוע האזורי בהגנה לאיי שלמה". מעל 7,000 חברי כוחות ההגנה של אוסטרליה נפרסו באיי שלמה כחלק מתוכנית זו.
ב-2013, הממשלה האוסטרלית ביצעה העברה של 500 מיליון דולר אמריקאי כדי לסייע כלכלית לאיים שנמצאו במצב כלכלי רופף. ב-2017 העבירה אותו סכום כסף פעם נוספת.
יאסר א-רומאיאן

יאסר א-רומאיאן (באנגלית: Yasir Al-Rumayyan; בערבית: ياسر الرميان, תעתיק מדויק: יאסר אלרמיאן; נולד ב-18 בפברואר 1970) הוא איש עסקים סעודי, המשמש בתפקיד מושל קרן ההשקעות הציבורית (Public Investment Fund-PIF), קרן העושר הריבונית של ממלכת ערב הסעודית. בנוסף הוא יושב ראש חברת הנפט עראמקו הסעודית שבבעלות המדינה וגם בחברת הכרייה הגדולה בסעודיה Maaden.
הוא יו"ר מועדון הכדורגל האנגלי ניוקאסל יונייטד ומנהל את ליגת LIV Golf (אנ'). הוא יו"ר חברת התעופה הסעודית ריאד אייר. הוא היה מעורב בבניית המגה-פרויקט ניאום.
א-רומאיאן, ידוע כבעל ברית קרוב לשליט הסעודי מוחמד בן סלמאן. בקריירה המוקדמת שלו, א-רומאיאן בילה בתחום הפיננסים. כשהמלך עבדאללה נפטר ב-2015 והשלטון התגבש סביב יורש העצר מוחמד בן סלמאן, א-רומאיאן הועלה לעמדות כוח, כגון, יו"ר PIF ובמקביל גם במועצת המנהלים של עראמקו הסעודית. לאחר הטיהור של בן סלמאן ב-2017 מהאליטות הפוליטיות הסעודיות המתחרות, א-רומאיאן ומקורביו מילאו את החלל ועזרו לבן סלמאן לבסס את שלטונו. א-רומאיאן היה מעורב בהעברת הנכסים שנתפסו מהאליטות הסעודיות האחרות לתוך ה-PIF.
ראשית חייו וחינוך

בשנת 1970, יאסר א-רומאיאן נולד בבוראיידה, מחוז אל-קאסים. אביו היה סעודי ואמו הייתה סורית. בילדותו עבר לריאד, שם למד בבית הספר "אל-איבנאא".
ב-1993, סיים את לימודיו באוניברסיטת קינג פייסל באל-אחסא בתואר בוגר בחשבונאות. הוא למד קורס בן שלושה חודשים בבית הספר לעסקים של הרווארד בשנת 2007.
קריירה

יאסר החל את הקריירה שלו ב־Saudi Hollandi Bank, שם כיהן כראש מחלקת הברוקראז' הבינלאומי. לאחר מכן, הצטרף לרשות שוק ההון הסעודית (CMA), שם היה אחראי על רישום ניירות ערך. בין 2011 ל-2015, א-רומאיאן שימש כמנכ"ל חברת ההשקעות Saudi Fransi Capital (SFC), שהיא זרוע ההשקעות הבנקאיות של Banque Saudi Fransi. בין השנים 2014 עד 2015 הוא כיהן כחבר הדירקטוריון של בורסת המניות הסעודית. א-רומאיאן ישב במועצות המנהלים של סופטבנק ו-ריליאנס אינדסטריז.
בספטמבר 2019 א-רומאיאן מונה ליו"ר מועצת המנהלים של ערמקו הסעודית לאחר שיורש העצר בן סלמאן הדיח את חאליד אל-פאלח, שר האנרגיה, בעקבות אי הסכמה עם הנחיותיו של בן סלמאן.
קריירה > קרן ההשקעות הציבורית

בספטמבר 2015, מונה א-רומאיאן למנכ"ל קרן ההשקעות הציבורית של ערב הסעודית (PIF). בשנת 2016, PIF השקיעה 3.5 מיליארד דולר בחברת אובר שבסיסה בארצות הברית. הוא הצטרף לדירקטוריון של אובר כחלק מההסכם. באוגוסט 2016, הצטרף א-רומאיאן למועצת המנהלים של חברת הנפט הלאומית ערמקו הסעודית כחלק ממהלך לקדום שיתוף פעולה הדוק יותר, בין ערמקו לקרן ההשקעות הצבוריות (PIF) במטרה לבצע ארגון מחדש של הכלכלה הסעודית. באוקטובר אותה שנה, PIF השקיעה 45 מיליארד דולר בקרן SoftBank Vision Fund, שהוקמה באותה עת. במאי 2017, PIF השקיעה 20 מיליארד דולר בקרן תשתיות משותפת בארצות הברית עם בלקסטון (אנ').
א-רומאיאן היה מעורב בהעברת נכסים ל-PIF בעקבות הטיהור של ממשלת ערב הסעודית ב-2017. א-רומאיאן העביר 20 חברות שהוחרמו על ידי הממשלה לקרן ה-PIF, כולל אחת שלימים נטען כי נעשה בה שימוש על ידי סוכני ערב הסעודית ברצח העיתונאי ג'מאל חאשוקג'י. באוקטובר 2021, קרן ההשקעות הציבורית (PIF) הודיעה על רכישת קבוצת ניוקאסל יונייטד על ידי הקונסורציום המורכב מקרן ההשקעות הציבורית וא-רומאיאן נבחר ליו"ר המועדון לאחר שקרן ה-PIF רכשה אותו.
חיים אישיים

יש לו לפחות בן אחד. מוחמד בן סלמאן נתן לא-רומאיאן בית בשווי 250 מיליון ריאל סעודי (מעל 60 מיליון דולר) ליד ארמון הנשיאות. א-רומאיאן תואר כבעל תשוקה לגולף.
לאחר הטיהור שבצע מוחמד בן סלמאן באליטות הפוליטיות הסעודיות, גיסו של א-רומאיאן, מאזין בן איברהים אל-קהמוס, מונה לנשיא הרשות לפיקוח ולמלחמה בשחיתות של ערב הסעודית.
א-רומאיאן מקורב לדונלד טראמפ ובמסע הבחירות של טראמפ הוא צולם כשהוא חובש כובע של 'Make America Great Again'. לאחר זכייתו של טראמפ בבחירות 2024, א-רומאיאן, נצפה באירוע UFC במדיסון סקוור גארדן עם הנשיא הנבחר.
ראו גם

ניוקאסל יונייטד
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19  Jacob Whitehead, Yasir Al-Rumayyan: A life of power, privilege and risk for golf’s most powerful man, The Athletic, ‏29 במרץ 2023
↑   עוזי דן, ההון הסעודי גורם לזה של סיטי להיראות כמו כסף קטן. גם שם המטרה נמצאת מחוץ למגרש, באתר הארץ, 11 באוקטובר 2021
↑  David French (6 במרץ 2014). "Banque Saudi Fransi loses key equity banker to Jadwa Investment". Reuters. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  reuters, Banque Saudi Fransi loses key equity banker, reuters.com, ‏6 במרץ 2014
↑  "Saudi Aramco chairman Yasir Al-Rumayyan joins Reliance Industries Board". The Economic Times.
↑  Andrew Torchia (25 באוקטובר 2017). "Huge Saudi fund to be conservative borrower, chief says". Reuters. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Alex Konrad (1 ביוני 2016). "Uber Raises $3.5 Billion From Saudi Sovereign Wealth Fund, Keeps $62.5 Billion Valuation". Forbes. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Margherita Stancati; Mayumi Negishi; Nicolas Parasie (20 במאי 2017). "SoftBank, Saudis Launch $100 Billion Tech Fund". The Wall Street Journal. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  "Revealed: Newcastle chairman's links to Saudi 'anti-corruption' drive". the Guardian (באנגלית). 2021-10-16. נבדק ב-2021-10-17.
↑  Crafton, Adam (2024). "Newcastle chairman Al-Rumayyan faces $74m lawsuit for 'carrying out' malicious instructions of Bin Salman". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331.
↑  "PIF, PCP Capital Partners and RB Sports & Media acquire Newcastle United Football Club". Newcastle United. נבדק ב-7 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Donald Trump has separate meetings with PGA commissioner, Saudi executive". Washington Post. 17 בנובמבר 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
מכונת גלידה

ערך זה עוסק במכונה להכנת גלידה. אם התכוונתם למכונה לממכר גלידה, ראו .
מכונת גלידה מערבלת גלידה בטעם תות
מכונת גלידה או בשמה המלא מכונת גלידה ביתית, היא מכונה שמייצרת גלידה לצריכה אישית. רכיבי הגלידה לרוב מעורבלים במיקסר חשמלי ומוקפאים בתא ההקפאה של המכונה.
ישנם דגמים של מכונות גלידה שרק מקררים את תערובת הגלידה ואינם חזקים מספיק כדי להביא אותה לקיפאון. המכונה צריכה לקרר את תערובת הרכיבים תוך כדי ערבול על מנת שלא ייווצרו גבישים של קרח בגלידה. למכונה יש דגמים חשמליים לחלוטין ומנגד דגמים ידניים שבהם על המשתמש במכונה לערבל את הגלידה בעזרת כלי בחישה או מנגנון ידני אחר.
היסטוריה

בשנת 1832 לערך, אוגוסטוס ג'קסון, קונדיטור אפרו אמריקאי, זכה לתהילה לאחר שיצר מתכונים רבים לייצור גלידות וכן פיתח טכניקה יעילה להכנת גלידה.
בשנת 1843, ננסי ג'ונסון מפילדלפיה רשמה את הפטנט האמריקאי הראשון על מכונה המקפיאה גלידה. ב-1912 ביולה לואיז הנרי רשמה גם היא פטנט על מקפיא גלידות ואקום שהיה מכשיר להכנת גלידה שיכול היה לפעול עם שימוש מינימלי בקרח, מצרך נדרש ומתאגר להשגה לפני המקפיאים.
מכונות ידניות וחשמליות

במכונות גלידה ידניות קיימות שתי קערות, אחת פנימית והשנייה חיצונית. לקערה החיצונית מכניסים קוביות קרח ומלח. לקערה הפנימית מכניסים את מרכיבי הגלידה שאותם מערבבים בעזרת כף או ידית בחישה. המלח מוריד את נקודת הקיפאון של הקרח וממיס אותו, וכתוצאה חום נפלט מהגלידה החוצה ומקרר אותה. מכונות אלו הן לרוב זולות, אך אינן נוחות לשימוש. תערובת הקרח והמלח נמסה ויש להיפטר ממנה, וכן בכל הכנה של גלידה יש להוסיפה מחדש.
קיימים שלושה סוגים שונים של מכונות גלידה חשמליות. בכל אחד מהם קיים מיקסר חשמלי שמערבל את הגלידה עצמה, אך ההבדלים ביניהם נובעים משיטת הקירור:
הסוג הראשון מבין השלושה, הוא מכונת גלידה חשמלית שמוכנסת לתוך קערה מוקפאת. הקערה מכילה שתי דפנות שביניהם קיים נוזל שקופא בחום נמוך (מעל נקודת הקיפאון של מים). את הקערה יש להקפיא כ-24 שעות לפני תהליך הכנת הגלידה. לאחר מכן מכניסים למכונה את תערובת הגלידה ומפעילים אותה. המכונה בוחשת את התערובת במשך כעשרים עד שלושים דקות. היתרון במכונה זו הוא מחירה הזול. החיסרון הוא שניתן להכין רק מנה אחת של גלידה בכל פעם. אם רוצים להכין מספר מנות בו זמנית, יש צורך בהכנסת מספר קערות למקפיא מראש.
הסוג השני הוא מכונה גלידה שעובדת בתוך המקפיא של המקרר. הקירור נעשה אם כן על ידי המקפיא עצמו, והמכונה רק צריכה לערבל את הגלידה. המכונה עובדת כל כמה שניות, עד שהגלידה מתקשה ואז תהליך הערבול מופסק. הגלידה קופאת לאט והיא נבחשת על מנת שלא ייווצרו בה גושי קרח. היתרון במכונה זאת הוא גודלה הקטן וכן שאין צורך להקפיא רכיבים כלשהם טרם השימוש בה. החיסרון במכונה זו הוא שהמקפיא צריך להיסגר על הכבל החשמלי שלה שבולט החוצה מן המקרר. ישנים מקררים שבהם קיים תקע חשמלי ואז לא נפגעת האטימות של המקפיא. בנוסף, קיימים למכונה דגמים שעובדים על סוללות, אך לא ניתן להשתמש בסוללות נטענות רגילות שכן הן לא פועלות היטב בחום נמוך.
הסוג השלישי והיקר ביותר, הוא מכונה בעלת תא הקפאה משלה. תא ההקפאה של מכונה זו מגיע לקור הרצוי מספר דקות לאחר הפעלתה, וניתן להוסיף למכל הבחישה את הגלידה. כמו במכונות הגלידה האחרות, התערובת מוכנה לאכילה לאחר כעשרים עד שלושים דקות של ערבול, תלוי במתכון ובכמות שהוכנסה למכונה. מכונה זו יכולה לייצר כמויות גדולות של גלידה בהשוואה לשני הסוגים שהוזכרו, מיד עם סיום הכנת המנה הראשונה והוצאתה ניתן להכניס תערובת אחרת ולהכינה. בחלק ממכונות אלו קיים מנגנון שעקב ניעורן או הזזתן תהליך ההקפאה פוסק ואז יש צורך להמתין 12 שעות עד לחידוש ההקפאה. דגמים אלו של המכונה לא מתאימים למטבחים קטנים.
קיים גם סוג נוסף של מכונת גלידה חשמלית. כמו בסוג הראשון, תערובת של גלידה מוכנסת למכל או לקערה השקועה בתוך קוביות קרח ומלח. למכונה מחובר מנוע חשמלי חזק שמסתובב במהירות של 75 סיבובים לדקה. בתוך מכל הגלידה ישנה כף שמגרדת את הגלידה מדפנות המכל. כף זו מסתובבת בכיוון ההפוך לכיוון בחישת הגלידה. ככל שהזמן עובר מרקם הגלידה שבמכונה נהיה סמיך יותר. בהינתן זמן מספיק וכמות מספקת של קוביות קרח ומלח, ניתן ליצור במכונה זו גלידה "מוצקה" וחלקה.
הערות שוליים

↑  Ice in ice cream: A friend and an enemy!, Dream Scoops (באנגלית)
↑  George D. Johnson, Profiles In Hue, Xlibris Corporation, 2011-01-17. (באנגלית)
↑  Chris Clarke, The Science of Ice Cream, Royal Society of Chemistry, 2012. (באנגלית)
↑  "There's a better way of doing that", www.uspto.gov (באנגלית אמריקאית)
מכונת גלידה חשמלית מכינה גלידה בתוך קערה מוקפאת
מכונת ג'לאטו (גלידה איטלקית) בעלת תא הקפאה משלה
הטבעת אוניות הצי הצרפתי בטולון

הטבעת אוניות הצי הצרפתי בטולון התרחשה ב-27 בנובמבר 1942, במהלך מלחמת העולם השנייה. ימאי אוניות הצי הטביעו את אוניותיהם בנמל העיר טולון שבדרום צרפת. הדבר נעשה על מנת למנוע את נפילתן לידי כוחות גרמניה ואיטליה, אשר השתלטו על שטחה של צרפת של וישי.
רקע > מהקרב על צרפת ועד מבצע לפיד

לאחר תבוסת צרפת בפני גרמניה באביב 1940 נחתם בין המדינות הסכם שביתת נשק, שהביא לחלוקת שטח צרפת לשני חלקים. חלקה הצפוני ביחד עם החוף האטלנטי שלה (כ-60% משטח המדינה) הפכו לאזור כיבוש גרמני. ביתרת השטח שבדרום צרפת הוקמה מדינת צרפת של וישי (על שם עיר הבירה שלה), שבה משלה ממשלה בראשות המרשל פטן, אשר שיתפה פעולה עם גרמניה. ההסכם גם קבע כי אוניות הצי הצרפתי יפורקו מנשקן ויעגנו תחת שליטה צרפתית בנמלי צרפת וצפון אפריקה. מחשש שהגרמנים ישתלטו על אוניות אלו תפס הצי המלכותי הבריטי כמה מאוניות אלו (שעגנו בנמלים שבשליטה בריטית) והשמיד אחרות (למשל בקרב במרס אל כביר שבאלג'יריה).
ב-8 בנובמבר 1942 נחתו כוחות בעלות הברית באלג'יריה ובמרוקו, על מנת להביא להכנעת כוחות מדינות הציר בצפון אפריקה, במשולב עם מתקפה של הצבא הבריטי במצרים. שליט גרמניה אדולף היטלר חשש מפלישה של בעלות הברית לאירופה דרך חוף הים התיכון של צרפת, שהוחזק על ידי צרפת של וישי. על כן הורה לכוחותיו להשתלט על שטחה. הפעולה הגרמנית החלה ב-10 בנובמבר בשיתוף עם צבא איטליה, ולמחרת כבר הגיעו הגרמנים אל חוף הים התיכון.
רקע > אוניות הצי הצרפתי בטולון

בנובמבר 1942 עגנו בנמל טולון שבדרום צרפת - הבסיס העיקרי של הצי הצרפתי - למעלה ממאה כלי שיט משלו, וביניהם עשרות מאוניותיו הכבדות והחדישות ביותר. מפקדיהן היו אדמירל אנדרה מרקי (André Marquis), מפקד כוחות הצי בטולון, ואדמירל ז'אן דה לאבורד (Jean de Laborde), מפקד שייטת הים הפתוח של טולון, שבה נכללו 38 אוניות, מהחדישות והמהירות ביותר.
לאחר ההשתלטות הגרמנית על שטח צרפת של וישי הקיפו כוחות גרמנים ואיטלקים את טולון. אייזנהאור קרא לצי הצרפתי לצאת מטולון ולחבור לבעלות הברית, ומנגד, הגרמנים ביקשו למנוע את עזיבת הצי או השמדתו. נערכו מגעים בין הגרמנים לבין ממשלת וישי, והוסכם כי טולון תישאר מעוז תחת שליטת וישי, שיתגונן נגד בעלות הברית ו"צרפתים אויבי ממשלת המרשל". כצעד של רצון טוב כלפי הגרמנים חיזקו הצרפתים את הגנות החוף בטולון למקרה של התקפה מצד בעלות הברית. העיתונות בעולם עסקה בגורל הצי, ובשאלה האם יעזוב, יישאר או יוטבע.
על פי תנאי הסכם שביתת הנשק עם גרמניה היו מכלי הדלק של אוניות הצי אמורים להיות ריקים. בפועל, באמצעות זיוף דו"חות ושיבוש של מוני הדלק החזיקו הצוותים באוניות כמות דלק מספיקה לצורך הפלגה לצפון אפריקה.
לאחר ההשתלטות על צרפת של וישי נדרש צבאה להתפרק. עקב כך נדרשו אנשי צוות של אוניות הצי לאייש את סוללות תותחי החוף ותותחי הנ"מ בטולון. משמעות הדבר הייתה שחלק מהצוותים היו מרוחקים מהאוניות ובכך נמנעה מהם האפשרות להתכנס במהירות ולצאת עם אוניותיהם מהנמל בהתראה קצרה.
בטולון הלך והשתרר הלך רוח של עוינות כלפי מדינות הציר. האוכלוסייה המקומית תמכה ברובה בבעלות הברית. משטר וישי חשש מניסיון התקוממות בעיר ובאמצע נובמבר ערך בה גל מעצרים. אנשי הצוות של האוניות הביעו בתחילה עוינות לפלישת בעלות הברית לצפון אפריקה, אבל הלך רוח זה השתנה בהדרגה לתמיכה בגנרל דה גול, מנהיג צרפת החופשית. האדמירלים מרקי ודה לאבורד פקדו על אנשיהם להישבע שבועת אמונים למשטר וישי; שניים מקציניהם הבכירים סירבו לכך.
רקע > הוראות ממשלת וישי

האדמירל רדר, מפקד הצי הגרמני, האמין שימאי הצי הצרפתי יעמדו בהתחייבותם לפי הסכם שביתת הנשק שלא להניח לאוניותיהם ליפול לידי בעלות הברית. הוא האמין גם שגרמניה תנצל רגשות אנטי בריטיים בקרב הימאים הצרפתים כדי להביאם לשתף פעולה עם האיטלקים. למעשה היטלר כבר החליט לתפוס את האוניות הצרפתיות בטולון בכוח ולמוסרן לידי איטליה. פקודות לביצוע תוכנית זו הוצאו כבר ב-19 בנובמבר.
מזכיר הצי בממשלת וישי היה האדמירל גבריאל אופאן (Gabriel Auphan). ב-11 בנובמבר, נוכח ההיערכות הגרמנית והאיטלקית סביב טולון, הוא הוציא למפקדי הצי בטולון הוראות אלו:
להתנגד ללא שפיכות דמים לכניסת כוחות זרים למתקני הצי בטולון ולעלייתם על סיפון כלי שיט כלשהם של הצי, תוך ניסיון להשיג פתרון באמצעות משא ומתן;
במידה ולא יהיה אפשר למנוע את עליית הכוחות הזרים על סיפון כלי השיט - יש להטביעם.
הפקודה המקורית הייתה להטביע את האוניות, אם הדבר יידרש, על ידי הפיכתן על צידן. מהנדסים שכבר תכננו את משיית האוניות לאחר המלחמה הצליחו להביא לשינוי הפקודה, כך שהאוניות יוטבעו בעמדה ישרה.
ב-15 בנובמבר נפגש אדמירל דה לאבורד עם אדמירל אופאן ועם המרשל פטן. בשיחה נפרדת ביניהם ניסה אופאן לשכנע את דה לאבורד להפליג עם אוניותיו מטולון ולחבור לכוחות בעלות הברית. האחרון סירב לעשות זאת ללא פקודה מפורשת ממשלת וישי. אופאן התפטר מתפקידו זמן קצר לאחר מכן.
ההטבעה

ב-27 בנובמבר החלו הגרמנים במבצע לילה (Operation Lila), שנועד להביא להשתלטות על אוניות הצי הצרפתי כשהן שלמות. המבצע הוטל על דיוויזיית הפאנצר ה-7, שתוגברה ביחידות מדיוויזיות אחרות, לרבות גדוד אופנוענים מדיוויזיית הפאנצר אס אס דאס רייך וכוח משימה מהצי הגרמני, שנועד לנטרל מתקני השמדה עצמית שיימצאו על האוניות הצרפתיות. תוכנית הפעולה קבעה שהגרמנים ייכנסו לטולון תחילה ממזרח וממערב, תוך תפיסת מתקני מפתח, לרבות בית הנשק מוריון (Mourillon) ומפקדתו של אדמירל מרקי. לאחר מכן הם נועדו להיכנס לנמל עצמו. אוניות של הצי הגרמני סיירו מול הנמל כדי להעסיק כל כלי שיט צרפתי שינסה לברוח ממנו, ומוקשים ימיים נזרעו במימי הכניסה לנמל.
הפעולה הגרמנית החלה בשעה 04:00 ב-27 בנובמבר. היא באה בהפתעה גמורה לממשלת וישי והגרמנים נתקלו בתחילה בהתנגדות צרפתית חלשה. אדמירל מרקי נעצר, אך מפקד הארסנל העביר פקודה ממנו לאדמירל דה לאבורד להטביע את אוניות הצי בנמל. דה לאבורד, שנמצא על סיפון אוניית הדגל שטרסבורג, פקד על צוותי האוניות להתכונן להטבעה ולפתוח באש על כל גורם בלתי מורשה שינסה להתקרב לאוניות.
הגרמנים המתקדמים פתחו באש מקלעים על מעגן הצוללות הצרפתיות שנמצא בפאתי הנמל המזרחיים. לאחר מתן פקודת ההטבעה הפליגו חלק מהצוללות כדי להטביע עצמן במים עמוקים יותר. שלוש צוללות שהתעלמו מהפקודה הצליחו לחמוק מהנמל ולהגיע לנמלים בצפון אפריקה, וכמוהן גם ספינה אחת. צוללת רביעית הצליחה להגיע לספרד הנייטרלית.
הכוח הגרמני התעכב בכניסה לנמל ונכנס לתוכו רק בשעה 05:25. כשניראו כלי הרכב הגרמנים על הרציפים שודרה מאוניית הדגל שטרסבורג הפקודה לאוניות להטביע עצמן. הפקודה ניתנה גם באיתות אור ועל ידי שליחים בסירות. צוותי האוניות פינו אותן, וקבוצות מלחים החלו לטבען באמצעות פתיחת שסתומי הטבעה (Scuttle Valves) והפעלת מטעני חומר נפץ, שהרסו בהן מיכשור חיוני והציתו את מכלי הדלק שלהן. הגרמנים ניסו להשתלט על האוניות ולמנוע או לעצור את הטבעתן, בין בכוח ובין במשא ומתן, אך בהצלחה מעטה.
נמל טולון נזרע אוניות ששקעו במקומות עגינתן ועלו באש. הדלקות בחלקן בערו במשך זמן רב; הסיירת אלג'יר בערה במשך עשרים ימים. ענני עשן גדולים כיסו את שמי הנמל ומימיו זוהמו באופן חמור בשמן.
בסך הכל הצליחו הצרפתים להטביע 77 כלי שיט, ובהם שלוש אוניות מערכה, שבע סיירות, 15 משחתות, 13 טרפדות, 12 צוללות, תשע סירות סיור ו-19 אוניות עזר. הגרמנים הצליחו להשתלט על 39 כלי שיט, מרביתם קטנים, שחלקם חובלו לפני כן ללא תקנה. במהלך הפעולה נהרגו 12 צרפתים ונפצעו 26. אנשי צוותי האוניות נלקחו בשבי על ידי הגרמנים.
לאחר ההטבעה

המבצע הגרמני להשתלטות על אוניות הצי הצרפתי נחל כישלון. משטר וישי איבד בעקבות ההטבעה את הנכס העיקרי שלו ואת יתרת אמינותו בעיני הגרמנים. מטה הצי הגרמני התאכזב מתוצאות המבצע, אך היטלר סבר שהוא היה הצלחה, שכן השימוש באוניות הצרפתיות נמנע מבעלות הברית.
בחודשים שלאחר ההטבעה משה הצי האיטלקי מהמים חלק מהאוניות שהוטבעו. חלקן ניזוקו ללא תקנה ונידונו לפירוק לגרוטאות. האיטלקים החלו לשפץ את האחרות כדי לשלבן בצי שלהם, אך שביתת הנשק של איטליה עם בעלות הברית בספטמבר 1943 באה בטרם הספיקו להכניסן לשימוש. לאחר שביתת הנשק האיטלקית תפסו הגרמנים את מקצת האוניות, אך התקפות אוויר של בעלות הברית השמידו חלק מהן.
באוגוסט 1944 פלשו בעלות הברית לדרום צרפת ושחררו את טולון ונמלה. שני צריחי תותחים מאוניית המערכה המושמדת פרובאנס ובהם ארבעה תותחי 340 מילימטרים פורקו והוצבו לפני כן לחזק את סוללות החוף בכניסה לנמל. במהלך הפלישה התעמתו אוניות בעלות הברית עם תותחים אלו במשך שבוע בטרם הם שותקו.
בשנים שלאחר המלחמה פורקו הריסות האוניות בטולון לגרוטאות.
הערות שוליים

↑  היטלר לא יכבוש את טולון ולא יגע באניות, דבר, 13 בנובמבר 1942
↑  ידיעות סותרות על גורל הצי הצרפתי, המשקיף, 15 בנובמבר 1942
↑  במקצת האוניות בוצעה הטבעה בלבד או הפעלת מטעני חומר נפץ בלבד.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548427905171  LCCN: sh85094996 
מיקום האוניות הצרפתיות בנמל טולון ביום ההטבעה. בקצה הימני נראה מעגן הצוללות
מראה בנמל לאחר ההטבעה
הסיירת מרסייז בוערת
יחסי אוסטריה–יפן

| יחסי אוסטריה–יפן |
| --- | --- |
אוסטריה: יפן


אוסטריה: יפן
שטח (בקילומטר רבוע)
83,871: 377,915
אוכלוסייה
9,116,548: 123,370,009
תמ"ג (במיליוני דולרים)
516,034: 4,212,945
תמ"ג לנפש (בדולרים)
56,604: 34,149
משטר
רפובליקה פדרלית: מונרכיה חוקתית

יחסי אוסטריה–יפן הם היחסים הבילטרליים והמדיניים שבין אוסטריה לבין יפן. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1869.
יחסים דיפלומטיים

אוסטריה מחזיקה ביפן שגרירות בטוקיו ו-4 קונסוליות בהירושימה, נאגויה, אוסקה וסאפפורו. מאידך, יפן מחזיקה באוסטריה שגרירות בווינה וקונסוליה בזלצבורג.
ביקורים רשמיים

ביוני 1999, נשיא אוסטריה תומאס קלסטיל ביקר ביפן, והיה זה הביקור הראשון של נשיא אוסטריה ביפן.
יחסים כלכליים

בשנת 2007, יפן הייתה שותפת הסחר השלישית של אוסטריה.
מערכת סגריר-אבא

מערכת סגריר-אבא הייתה מערכת מוטסת על גבי מסוק אנפה (בל 212) שעשתה שימוש בהפלת אבני חצץ קטנות מאד – שאמורות לגרום פגיעות קלות בלבד – לצורך פיזור הפגנות אלימות ומהומות. המערכת הייתה בשימוש חיל האוויר הישראלי.
רקע

בזמן האינתיפאדה הראשונה עלה הצורך בשיטה לפיזור מהומות המוניות מבלי לגרום לפגיעה בנפש. בחיל האוויר פותחה מערכת שהייתה התאמה אווירית לרעיון החצצית הקרקעית.
מבנה המערכת

לצידו של מסוק אנפה הותקן מכל חצץ ובתחתיתו משפך. בתחתית המשפך היה פתח שניתן היה לפתוח אותו באמצעות ידית. את המכל אפשר היה למלא בחצץ מתוך ארגזים שהיו בבטן המסוק. כשהמכונאי המוטס היה מפעיל את ידית הפתיחה החצץ היה נשפך מטה מכוח הכובד..
שיטת ההפעלה

ביצוע יעף הטלה מעל המפגינים מגובה של כ־300 רגל (כ-100 מטר) ובמהירות של 60 קשר (כ-110 קמ"ש).
שימוש

במערכת בוצע שימוש מספר פעמים בזמן האינתיפאדה הראשונה. לאחר מכן היא נזנחה ולא נעשה בה יותר שימוש.
ביאורים

↑  ניתן לראות תמונה של המערכת בהערת שוליים זו בעמוד מספר 14
הערות שוליים

↑  אביתר שלוש, חילוץ משמים, ישראל: מדיה 10, 2023, עמ' 324-325
↑  אור יעקב, אנפה, רות סוף, באתר חיל האויר
1 2  דרור מרום, מסוקים נגד הפגנות המוניות, באתר בטאון חיל האויר, ‏מרץ 1989
צנצנת

איור של צנצנת עם פקק שעם
צִנְצֶנֶת היא מכל קשיח, העשוי לרוב מזכוכית וצורתו לרוב היא עגולה ומאורכת, עם פתח עליון. מקור המילה מקראי ומתואר ככלי לאחסון מזון.
המילונאי ראובן אלקלעי טבע את החידוש צִנְצֵן בהוראת "הכניס בצנצנת".
גוף הצנצנת

צנצנות עשויות בדרך כלל מזכוכית, קרמיקה, או פלסטיק. 
בצנצנות משתמשים לאחסון מזון, לקוסמטיקה, תרופות וכימיקלים, בין היתר בגלל קשיחותן ואטימותן.
צנצנת העשויה זכוכית היא לעיתים קרובות פריט חיוני למטבח. בצנצנת ניתן להשתמש לשימור או לאחסון פריטים מגוונים כמו ריבה, מזון משומר, דבש, תבלינים ועוד.
עיצוב הצנצנת הוא על פי רוב פשוט וחלק ועל גביו תווית או מדבקה לתיאור תכולתו. עם זאת צנצנות המשמשות לשימוש חוזר, כגון עבור אחסון קפה ותה, מעוצבות בצורה אלגנטית יותר ואף משמשות כפריט דקורטיבי למטבח. יש המעצבים צנצנות רגילות כדי להפוך אותן לצנצנות לשימוש ממושך.
מכסה הצנצנת

מכסה הצנצנת הוא על פי רוב מכסה הברגה, אך ניתן להשתמש גם בפקק שעם, גומי ועוד. מכסים של צנצנות המיועדים לאטימה מוחלטת של הצנצנת מהודקים לצנצנת באמצעות בריח, או נאטמים בשעווה.
יש המכסים צנצנות בעזרת בד וגומייה שמהדקת אותו על גבי גוף הצנצנת. כפי שעולה מן הניסוי של רדי, בשיטה זו עלולים להיווצר מזיקים בתוך הצנצנת שכן היא איננה אטומה. יש המכסים את הצנצנת במכסה הברגה ועל גביו שמים כיסוי עם גומייה לשיפור מראה הצנצנת.
צנצנות הנמכרות כיום הן על פי רוב בעלות פקק ואקום המעיד על אטימות הצנצנת. כאשר לא נשמע צליל בעת הפתיחה, סביר שחדר אוויר מבחוץ ותכולת הצנצנת אינה סטרילית.
השפעה על איכות הסביבה

שימוש בצנצנות יכול לסייע לשמירה על איכות הסביבה, משום שהן ניתנות לשימוש חוזר, וגם לאחר גמר השימוש, ניתן למחזרן.
מחזור זכוכיות שאינן בקבוקים לא היה נפוץ בישראל עד העשור השני של המאה ה-21. בדו"ח של המשרד להגנת הסביבה על יישום חוק האריזות בשנת 2012 צוין כי ניתנה הוראה להציב מכלי אצירה סגולים לטובת מיחזור אריזות זכוכית. במאי 2013 הכריזה עיריית הרצליה כי תציב פחים סגולים באזורי המיחזור לשם מיחזור זכוכית ובכלל זה צנצנות. בערים ויישובים רבים הודיעו על הגעת הפחים הסגולים החל מהמחצית השנייה של שנת 2013.
מנגד, שימוש חד פעמי בצנצנות, בלי למחזרן, מזיק לאיכות הסביבה שכן זמן ההתכלות של זכוכית מוערך בכמיליון שנה. בנוסף, כאשר הצנצנת מושלכת במרחב הציבורי היא עשויה לגרום לנזקים כחבלה ברכוש ו/או פציעה.