stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אגאו
קבוצות

בילינים: קבוצה החיה בעיקר סביב העיר כרן שבאריתריאה, ודרומית לבירה אסמרה. אכלוסייתם נאמדת כיום בכ-106,000 נפש. כשבעים אחוז מהבילינים הם מוסלמים סונים ויתרת שלושים האחוזים הם נוצרים קתולים. שפתם נקראת על שמם בילינית שהיא שפת אגאו. ששים אחוז מהנוצרים מבינים ודוברים טיגרינית. שבעים אחוז מהמוסלמים מדברים טיגרה. שפות מדוברות אחרות כוללות ערבית (בעיקר בין בני הנוער), נארית וקאנאמית.
המתים: קבוצה זו חיה בצפון מזרחה של מחוז וג המרה שבמדינת אמהרה (מחוז וג ההיסטורי) קרוב לגבול עם מדינת תיגראי ומונה כ-267,000 איש שפתם נקראת חמתית.
כמנתים: קבוצה השוכנת בצפון מערב מדינת אמהרה צפונית לאגם טאנה. קבוצה זו מונה כ-185,000 נפש ושפתה נקראת כמנתית. הדת המסורתית של הכמנתים היא עירוב בין מסורות יהודיות שהושפעו מקשרם עם יהדות אתיופיה, יחד עם מסורות אליליות. כיום רוב האוכלוסייה היא נוצרית.
אווים: קבוצה החיה במחוז אגאו אוי שבמדינת אמהרה וחלקה גם במדינת בנישנגול-גומאז שבצפון מערב אתיופיה, אוכלוסייתם נאמדת בכ-680,000 נפש ושפתם נקראת אווית.
קונפלים: מונים כ-2,500 נפש ולעיתים נחשבים לתת קבוצה של האווים.
ראו גם

אַגַאוּ ככינוי לביתא ישראל
הערות שוליים

↑  Pliny the Elder, Natural History, Book VI, Chap. 30
↑  Stuart C. Munro-Hay, Aksum: an African civilisation of late antiquity, Edinburgh University Press, 1991, ISBN 0748601066, p. 187
↑  J.W. McCrindle (Editor), Cosmas Indicopleustes, The Christian Topography of Cosmas, an Egyptian Monk - Translated from the Greek, and Edited with Notes and Introduction, Cambridge University Press, 2010, ISBN 1108012957, p. 52
↑  Taddesses Tamrat, Church and State in Ethiopia, 1270-1527, Clarendon Press, 1972, p. 5
| קבוצות אתניות בפדרציה האתיופית |
| --- | --- | --- |
| דוברי שמית | אמהרים • תגרים • גורגים • וולנים • מריאים • ארגובים • מסקנים • הררים • זוואים |  |
| דוברי כושית | אורומו • אווים • סומלים • המתים • סידמים • עפרים • האדיים • כמנתים • גדאוים • קמבטים • קונסוים• אלבים • גידולים • בורג'ים • ליבידוים • גוודים • ראשיטים • קאבנים • אירובים • צמים • בוסים • ארבורים • ביסוים |  |
| דוברי אומוטית | ווליטים • גמוים • קאפים • דווארוים • גופים • ארים • יאמים • באנצים • קורטים • שקצ'וים • בסקטוים • מלים • גאילים • האמרים • שינשים • שאקוים • דורזים • דיזים • מאלוים • אוידים • זאיסים • מאוים • צ'רים • דימים • גנזים • נוים • קצ'מים • באנגים • סאזים • אנפילוים • קרוים |  |
| דוברי נילו-סהרית | בארטים • גומאזים • סורמים • נוארים • אנוקים • מורסים • קומים • טורקאנים • אודוקים • טופוטים • מג'נגירים • דונירוים • בלים • קונמים • אופוים • שבוים • מורלים • קווגוים • בירלים |  |
| אחרים | ביתא ישראל • ביתא אברהם • פוגים • ווייטוים • מנג'וים • ותים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012410243805171  LCCN: sh2018000932
אבן הירח (סרט, 1934)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  הרומן "אבן הירח" מאת וילקי קולינס
 בימוי:  רג'ינלד בארקר 
 הופק בידי:  פול מאלוורן
 תסריט:  אדל בופינגטון
 שחקנים ראשיים:  דייוויד מאנרס  פיליס בארי
 מוזיקה:  אייב מאייר
 צילום:  רוברט ה. פלנק
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Monogram Pictures 
 חברה מפיצה:  Monogram Pictures 
 הקרנת בכורה:  1934 
 משך הקרנה:  62 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט בלשי 
 דף הסרט ב־IMDb
 
אבן הירח (באנגלית: The Moonstone) הוא סרט מסתורין אמריקאי משנת 1934 בבימויו של רג'ינלד בארקר, ובכיכובם של דייוויד מאנרס, פיליס בארי, גוסטב פון סייפרטיץ וג'יימס תומאס. זהו עיבוד של הרומן "אבן הירח" מאת וילקי קולינס. מקום ההתרחשות של הסרט נשאר בבריטניה, אבל התקופה הועתקה לשנות ה-30 של המאה ה-20, במקום התקופה הוויקטוריאנית של המקור הספרותי. זהו אחד משלושה סרטים שעובדו לפי הרומן, כולל הסרטים האילמים משנת 1915 ו-1909.
תקציר עלילה

בדומה לספר הסרט מגולל את סיפורה של אבן הירח, יהלום יקר ערך שנגנב מהודו על ידי הרנקאסל.
צוות השחקנים

דייוויד מאנרס – פרנקלין בלייק
פיליס בארי – אן ורדינר
גוסטב פון סייפרטיץ – קארל פון לוקר
ג'יימסון תומאס – גודפרי אייבלוייט
הרברט בונסטון – סר ג'ון ורדינר
צ'ארלס אירווין – המפקח קאף
אלספת' דאדג'ן – בטרדג', סוכנת הבית
ג'ון דייווידסון – יאנדו
קלוד קינג – סר בזיל וינארד
אולף הייטן – ד"ר עזרא ג'נינגס
אוואלין בוסטוק – רוזנה ספירמן, משרתת
פרד וולטון – הנרי הבאטלר
ג'ון פאוור – הנהג
הרולד אנטוויסל – סאטר
א.ס. אנדרסון – רובין
הפקה

הסרט הופק באולפני מונוגרם, אחד מאולפני הקולנוע הקטנים בהולווד, שנודעו בשם Poverty Row. העיבוד של רומן בריטי ויקטוריאני היווה שינוי כיוון מהמערבונים הזולים שהפיקו עד אז. כדי להתאים למסגרת הזמן המוגבלת של הסרט, בעיבוד הושמטו חלקים גדולים מהרומן.
הערות שוליים

↑  Reid, John H. B Movies, Bad Movies, Good Movies. Lulu Press, 2004. p.85
ערך זה הוא קצרמרבנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אבן הירח (מיני-סדרה, 2016)

| --- | --- |

עטיפת ה-DVD
 מבוסס על:  הרומן "אבן הירח" מאת וילקי קולינס
 סוגה:  דרמה
 כותבים:  רייצ'ל פלאוורדיי סשה היילס
 בימוי:  Lisa Mulcahy 
 שחקנים:  ג'ושואה סילבר ג'ון תומסון טרניה אדוארדס
 פסקול:  פטריק ניל דויל
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  5
 הפקה
 מפיק:  ג'ואנה הנלי
 מפיקים בפועל:  ג'ו סרג'נט ג'ון יורק דן מקגולפין
 חברת הפקה:  King Bert Productions
 צלמים:  סטיבן מרפי
 אורך פרק:  45 דקות
 שידור
 רשת שידור:  BBC One
 תקופת שידור מקורית:  31 באוקטובר 2016 – 4 בנובמבר 2016
 קישורים חיצוניים
 אתר ה-BBC
 דף התוכנית ב-IMDb
 
אבן הירח (באנגלית: The Moonstone) היא סדרת דרמה בהפקת King Bert Productions עבור ערוץ BBC1. זהו עיבוד של הרומן באותו שם מאת וילקי קולינס, שת"ס אליוט כינה אותו הרומן הבלשי הגדול הראשון. בסדרה מככבים ג'ושואה סילבר וג'ון תומסון.
תקציר עלילה

רייצ'ל ורינדר, צעירה אנגלייה, מקבלת בירושה יהלום הודי גדול במתנה ליום הולדתה ה-18. את היהלום מעניק לה דודה, קצין בריטי מושחת ששירת בצבא בהודו. ליהלום יש ערך דתי רב והוא גם בעל ערך כספי גדול, ולכן שלושה כוהנים הינדים מקדישים את חייהם למציאתו והשבתו למקדש ממנו נלקח. יום ההולדת של רייצ'ל נחגג במסיבה גדולה ובין האורחים נמצא בן דודה פרנקלין בלייק. באותו ערב היא עונדת את אבן הירח, ושלושה להטוטנים הודים רואים אותה. באותו לילה היהלום נגנב מחדר השינה של רייצ'ל, ומתחילה תקופה של מהומה, אומללות, אי הבנה וחוסר מזל. העלילה מתארת את המאמצים להסביר את הגנבה, לזהות את הגנב ולהתחקות אחר מיקום היהלום.
צוות השחקנים

דייוויד קלדר – מר בראף
סטיוארט קלארק – גודפרי אייבלווייט
טרניה אדוארדס – רייצ'ל ורינדר
שרה הדלנד – מיס קלק
ג'ושואה סילבר – פרנקלין בלייק
ג'ון תומסון – סמל קאף
לאו רינגר – גבריאל בטרג'
ניסה קול – פנלופי בטרג'
סופי וורד – ליידי ורנידר
גאי הנרי – מר מרת'ווייט
ג'יין מקגארת' – רוזנה ספירמן
סופי סטון – לוסי יולנד
ג'רמי סוויפט – ד"ר קנדי
סיימון שצברגר – ספטימוס לוקר
טרוור פוקס – ד"ר עזרא ג'נינגס
ג'אג סנגרה – שומר
פרקים

| מס' בסדרה | מס' בעונה | שם הפרק | בימוי | תסריט | תאריך שידור מקורי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | פרק 1 | ליסה מולקהי | רייצ'ל פלאוורדיי וסשה היילס | 31 באוקטובר 2016 |  |
פרנקלין בלייק חוזר לאנגליה כדי להשתתף בלוויה של אביו, וכדי לפתור את תעלומת הגנבה של אבן הירח, היהלום שנגנב מבת דודתו רייצ'ל ביום הולדתה ה-18. הוא מאוהב ברייצ'ל אבל היא מתכחשת לרגשותיה כלפיו כשהוא משקר לגבי החובות שלו. הוא פונה לגבריאל בטרג', הבאטלר הנאמן של משפחת ורינדר, שיספר על האירועים שקרו עד ללילה בו היהלום נעלם. באותו לילה ד"ר קנדי נתן לפרנקלין סם שינה.
| 2 | פרק 2 | ליסה מולקהי | רייצ'ל פלאוורדיי וסשה היילס | 1 בנובמבר 2016 |  |
סרג'נט קאף חוזר ומספר לבלייק על החקירה שנערכה. הוא מדווח על סירובה של רייצ'ל ורינדר לשתף פעולה עם המשטרה; היכרותו עם רוזנה ספירמן המשרתת, שהואשמה בגנבה בלונדון, לפני שהגיע למשרה הנוכחית. רמז שהתקבל מצבע שהכתים את אחד הבגדים. החקירה שלו מתפרקת בעקבות נסיעתו של גודפרי אייבלווייט ללונדון, וחוסר שיתוף הפעולה של רייצ'ל. בלייק, שאינו מצליח לפייס את רייצ'ל, נוסע לאירופה. כיצד קאף וגבריאל חיפשו את ספירמן בחולות הטובעניים ולא הצליחו למצוא אותה.
| 3 | פרק 3 | ליסה מולקהי | רייצ'ל פלאוורדיי וסשה היילס | 2 בנובמבר 2016 |  |
מיס קלק מגיעה אף היא ליורקשייר ומספרת על האירועים שקרו אחרי גנבת אבן הירח. אחרי שגודפרי אייבלווייט המשכונאי ספטימוס לוקר, הם נחטפו שניהם על ידי הודים. רייצ'ל ידעה מי גנב את אבן הירח, והייתה מלאת חרטה בפני אמה ששכבה על ערש דווי על כך שהסתירה ממנה את סודה. רייצ'ל ניקתה את גודפרי מכל חשד, והיא הסכימה להינשא לו אף על פי שהיא לא אוהבת אותו. נאמר לפרנקלין שגודפרי, לפני שהציע נישואים לרייצ'ל בדק את הצוואה של אמה, ולכן פרנקלין נחוש בדעתו למנוע את הנישואים. מתגלה מכתב שכתבה רוזנה ספירמן בסתר, ובו היא חושפת את מקום הימצאותה של התיבה שהחביאה בחולות.
| 4 | פרק 4 | ליסה מולקהי | רייצ'ל פלאוורדיי וסשה היילס | 3 בנובמבר 2016 |  |
בתוך התיבה שהסתירה רוזנה מתגלה כותנת הלילה של פרנקלין ובה כתם צבע, ומכתב שבה רוזנה מתוודה על אהבתה. עורך הדין מר בראף מספר לרייצ'ל על המניעים של גודפרי להתחתן איתה, והיא מצליחה לגרום לו לבטל את האירוסים. בראף מארגן פגישה בין פרנקלין לרייצ'ל, בה היא אומרת שהיא ראתה אותו במו עיניה נכנס לחדרה ולוקח את היהלום, ורק בגלל אהבתה אליה היא לא חשפה את מעשיו. פרנקלין עוזב כשהוא המום ממה ששמע.
| 5 | פרק 5 | ליסה מולקהי | רייצ'ל פלאוורדיי וסשה היילס | 4 בנובמבר 2016 |  |
פרנקלין חוזר ליורקשייר בידיעה שהאישה שהוא אוהב מאשימה אותו בגנבה. הוא מנסה לשחזר את האירועים שהתרחשו לפני שנה. ד"ר קנדי נפטר בינתיים, ועוזרו ד"ר עזרא ג'נינגס מגלה שפרנקלין קיבל לאודנום כדי שיישן היטב, סם שהוא לוקח כדי להקל על כאביו. השחזור מוכיח שפרנקלין אכן לקח את אבן הירח אבל נתן אותה לאיש אחר. הם חוזרים ללונדון ועוקבים אחר מלווה הכספים ספטימוס לוקר שמוביל אותם לחשודים אחדים. גודפרי אייבלווייט נחנק למוות ואבן הירח נעלמת.
הערות שוליים

↑  Dowell, Ben. "First look at the cast of new BBC period drama The Moonstone". Radio Times. נבדק ב-26 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Moonstone: A diamond goes missing after a party at an English country house, and numerous suspects have a motive for its disappearance". BBC Media Centre. 7 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
אונייה מדרגה שישית

דגם של אה"מ "סייאן" (1806), אונייה מדרגה שישית.
אונייה מדרגה שישית (באנגלית: Sixth-rate) הוא הכינוי בו השתמשו בצי המלכותי הבריטי כדי לאפיין אוניות מפרשים מלחמתיות קטנות שנשאו בין 20 ל-28 תותחי 9-ליטראות על סיפון תותחים יחיד. לעיתים נכללו במספר זה גם תותחים שהוצבו על סיפון האחרה או סיפון הַקַּדְמָה.
הדירוג

דרגה שישית הייתה הנמוכה ביותר בסולם דירוג אוניות המפרשים המלחמתיות בצי המלכותי. התפוסה של אונייה מדרגה זו נעה בין 450 ל-550 טון, וצוותה מנה בין 150 ל-240 איש. 
באונייה טיפוסית מדרגה שישית, שנשאה 28 תותחים, היו כ-19 קצינים, קציני משנה ותתי-קצינים, 23 חיילי-צי והשאר מלחים. קציני הפיקוד (commissioned officers) כללו את הקפטן ושני לפטננטים. קציני המשנה (warrant officers) כללו את רב החובלים (master), רופא האונייה (ship's surgeon), והכלכל (purser). קציני-משנה נוספים היו הכומר (chaplain) והלפטננט שפיקד על חיילי הצי. עם תתי-הקצינים (petty officers) נמנו: התותחן (gunner), רב המלחים (boatswain), הנגר (carpenter), שני חובלים (master's mates), ארבעה פרחי קצונה (midshipmen), עוזר רופא (surgeon's assistant) ולבלר (captain's clerk). המלחים, "אנשי הסיפון התחתון", דורגו על פי כישוריהם למלחים כשירים ולמלחים פשוטים.
הגדולות  באוניות מדרגה שישית היו אלו שנשאו 28 תותחים (כולל ארבעה תותחים קטנים על סיפון האחרה) וסווגו כפריגטות. הקטנות שבהן, בנות 20 עד 24 תותחים, שהיו גם הן  כלילות מעטה ולעיתים בעלות סיפון משווה, נודעו בשם post ships, כלומר אוניות שהפיקוד עליהן נמסר לידי פוסט קפטן כי היו גדולות מדי עבור מפקד בדרגת לפטננט או קומנדר.
במהלך המלחמות הנפוליאוניות הלך ונתמעט מספרן של האוניות מדרגה שישית, ולא נבנו חדשות במקומן של אלו שנתיישנו ויצאו מן השירות. גודלן וחימושן לא התאים עוד למשימות סיור אותן נדרשו לבצע. אחדות הוסיפו לשרת בתפקידי עזר גם לאחר 1815.
לקריאה נוספת

Lavery, Brian. Nelson's Navy: The Ships, Men and Organization. Annapolis, Naval Institute Press, 1989.
Rodger, N.A.M. The Command of the Ocean: A Naval History of Britain 1649-1815. London, 2004.
Bennett, G. The Battle of Trafalgar. Barnsley, 2004.
Winfield, Rif. British Warships in the Age of Sail: 1603-1714." Barnsley, 2009; British Warships in the Age of Sail: 1714-1792. Barnsley, 2007; British Warships in the Age of Sail: 1793-1817. Barnsley, 2008 (2nd edition).
אויגורית

ערך זה עוסק בשפה ממשפחת השפות הטורקיות. אם התכוונתם לעם הדובר את השפה, ראו .
| --- | --- |

 מדינות:  סין, קזחסטן
 אזורים:  מרכז אסיה
 דוברים:  כ־10 מיליון
 שפת אם:  כ־10 מיליון
 כתב:  אלפבית אויגורי
 משפחה:  אלטאית (במחלוקת) טורקית דרום-מזרחית מזרחית אויגורית
 לאום:  הרפובליקה העממית של סין מחוז שינג'יאנג בסין
 מוסד:  אין
 קוד שפה:  ug 
 קוד ISO 639-1:  ug 
 קוד ISO 639-2:  uig 
 קוד ISO 639-3:  uig 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
אויגורית היא שפה ממשפחת השפות הטורקיות, שרוב דובריה חיים במחוז שינג'יאנג בצפון־מערב הרפובליקה העממית של סין. השפה מדוברת גם בקזחסטן. 8 מיליון וחצי דוברים חיים במחוז שינג'יאנג, ו־300 אלף בקזחסטן. בנוסף יש קהילות דוברים קטנות באפגניסטן, פקיסטן, קירגיזסטן, טג'יקיסטן, אוזבקיסטן, מונגוליה, אינדונזיה, טאיוואן, ערב הסעודית, אוסטרליה, מערב אירופה וצפון אמריקה.
הגיית השפה וכתיבתה

אויגורית נכתבת בכמה אלפביתים. יש שיטות כתיבה באמצעות הכתב הערבי, הקירילי, והלטיני. אויגורית מוכרת כשפה רשמית במחוז שינג'יאנג, שם מקובל לכתבה באלפבית הערבי.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | סדקי | סדקי | ענבלי | ענבלי | וילוני | וילוני | חכי | חכי | בתר־מכתשי | בתר־מכתשי | שִנִּי | שִנִּי | שפתי (־שִנִּי) | שפתי (־שִנִּי) |
| אפי |  |  |  |  | ŋ |  |  |  |  |  | n̪ |  | m |  |
| סותם |  | ʔ |  | q | ɡ | k |  |  |  |  | d̪ | t̪ | b | p |
| מחוכך |  |  |  |  |  |  |  |  | *ʤ | ʧ |  |  |  |  |
| חוכך |  | h | ʁ | *χ |  |  |  |  | ʒ | ʃ | z | s | v | f |
| מקורב (צדי) |  |  |  |  | w |  | j |  |  |  |  |  |  |  |
| מקורב (צדי) |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | l |  |  |  |
| רוטט |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | r |  |  |  |
 * פונמות מערבית שנשתרשו  * פונמה מפרסית מושרשת חלקית  * פונמה חדשה שאולה מרוסית ומנדרינית  * בפי דוברים מסוימים מובדלת מ־/w/ במילים שאולות מרוסית
אבווהר

| --- | --- |

מנגנון המודיעין הצבאי הגרמני 1921-1944
 מדינה:  גרמניה הנאצית, רפובליקת ויימאר 
 תקופת הפעילות:  1920 – 8 במאי 1945 (כ־25 שנים) 
 
אַבְּוֵהְר (בגרמנית: Abwehr – הגנה, הגנה עצמית) היה מנגנון המודיעין הצבאי הגרמני בין 1921 ל-1944. השם תאם את דרישת מדינות ההסכמה בתום מלחמת העולם הראשונה מגרמניה, שלא תקים גוף מודיעין, אלא לצורכי הגנה בלבד.
החל מ-4 בפברואר 1938 היה תוארו המלא של הארגון "מחלקת חוץ לארץ להגנה בפיקוד העליון של הוורמאכט" (בגרמנית: "Amt Ausland/Abwehr im Oberkommando der Wehrmacht").
במהלך רוב שנות קיומו עמד בראש הארגון אדמירל וילהלם קנריס, מתנגד חריף למשטר הנאצי, אשר הקיף עצמו במתנגדי משטר נוספים, כגנרל-מיור הנס אוסטר, שהיה סגנו, וכגנרל ארווין לאהוסן. תחת הנהגתם הפך האבווהר למרכז חשוב לפעילי ההתנגדות הגרמנית לנאציזם ולמנגנון העוסק באופן פעיל בניסיונות להפיל את השלטון ובחתירה פעילה נגד ניצחון גרמניה במלחמה. בשל כך הופסקה פעילות הארגון בשנת 1944 וראשיו הוצאו להורג.
האבווהר לפני קנריס

האבווהר הוקם בשנת 1921 כחלק מ"משרד ההגנה" של רפובליקת ויימאר. על פי חוזה ורסאי הותר לגרמניה להקים צבא בן 100,000 איש, שכונה רייכסווהר, ובמסגרתו הוקם השירות החדש. מפקדו הראשון של השירות היה המאיור פרידריך גמפ (Gempp), עוזרו לשעבר של אוברסט ולטר ניקולאי (Nicolai), שהיה ראש מנגנון המודיעין הגרמני בזמן מלחמת העולם הראשונה. בתחילה הורכב המנגנון מעשרה קצינים וצוות משרדי. במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20 הוקמו בארגון שלוש מחלקות: מחלקה I לסיור, מחלקה II לצפנים ולקליטת שידורי רדיו ומחלקה III לריגול נגדי.
בשנות ה-30 של המאה ה-20 אורגן מחדש משרד ההגנה. ב-7 ביוני 1932 הועמד בראש הארגון קצין ימי בשם קפיטן קונרד פציג (Patzig). נראה כי על אף שהארגון היה מורכב ברובו מקציני צבא היבשה, יוחסה לו חשיבות מועטה שלא אפשרה להעמיד בראשו קצין שאפתן וקרייריסט. נראה גם כי קציני ים מנוסים יותר במתרחש בארצות זרות.
לאחר עליית הנאצים לשלטון ב-1933 נקלע פציג למאבק עם היינריך הימלר בשאלת נחיצותן של טיסות סיור מעל פולין. כתוצאה מכך, פוטר פציג בשנת 1935, והוא נשלח לפקד על אוניית מערכה. פציג הוחלף בקצין ימי אחר, קפיטן בצי הגרמני בשם וילהלם קנריס.
עד למלחמת העולם השנייה

עוד בטרם התמנה קנריס למפקד האבווהר ב-1 בינואר 1935, הזהיר אותו קודמו בתפקיד מפני ניסיונות ההשתלטות של הימלר והיידריך על גופי המודיעין. קנריס, שהיה מודע לרצון זה של בכירי ה-אס אס, היה בעצמו אמן התככים, ובמשך תקופה ארוכה הדף את ניסיונות ההשתלטות של אנשי האס אס, במקביל לניהול מדיניות עצמאית, אשר גבלה לעיתים בקו ההתנגדות הפעילה למשטר ולרוב אף עברה אותו.
בשנת 1938 היו אנשי האבווהר מעורבים בניסיונהּ של קבוצת קצינים, בראשות גנרל לודוויג פון בק, לתפוס את השלטון אם יורה היטלר על פלישה לחבל הסודטים, שהייתה עלולה להצית מלחמה עם בריטניה וצרפת, אשר במאזן הכוחות הקיים אז הייתה לוורמאכט נחיתות משמעותית בניהולה. בגידתן של בריטניה וצרפת בצ'כוסלובקיה במהלך ועידת מינכן והצלחתו המפתיעה של אדולף היטלר לקבל את חבל הסודטים ללא קרב הן שמנעו את הוצאת התוכנית לפועל.
עד למלחמת העולם השנייה > הארגון מחדש בשנת 1938

בשנת 1938 ארגן קנריס את הסוכנות מחדש, וחילק אותה לשלושה חלקים:
היחידה המרכזית ("יחידה Z", בשל המילה "Zentrale" – מרכזי) – שימשה יחידת המטה של הארגון, וטיפלה גם בענייני כוח אדם וכספים. בראש היחידה הועמד הגנרל מיור הנס אוסטר.
"יחידת חוץ לארץ" – הייתה בעלת מספר תפקידים: קישור למפקדת הוורמאכט, תיאום עם משרד החוץ הגרמני בעניינים צבאיים והערכת מסמכים זרים, עיתונות ותשדירי רדיו זרים.
אבווהר II ,I ו-III, שהיו יחידות ריגול:
יחידה I בראשות קולונל הנס פלקנברוק טיפלה באיסוף מידע בחוץ לארץ. היו בה תת-יחידות לזיוף מסמכים, תת-יחידה לצבאות המערב, תת-יחידה לצבאות המזרח, תת-יחידה לאיסוף מידע צבאי טכני, תת-יחידה לתקשורת רדיו, תת-יחידה לביון אווירי, תת-יחידה לביון ימי, תת-יחידה לביון אווירי טכנולוגי, תת-יחידה לביון כלכלי ותת-יחידה לביון טכנולוגי.
יחידה II בפיקודו של גנרל ארווין לאהוסן טיפלה בנושא החבלה ויצרה קשר עם קבוצות מיעוט בארצות חוץ לצורך ביצוע פעולות חבלה ואיסוף מידע. ליחידה זו הייתה מסופחת יחידה בשם "יחידת ברנדנבורג", שהייתה יחידת קומנדו עילית בסדר גודל שעלה במהלך המלחמה מפלוגה לדיוויזיה.
יחידה III בפיקודו של קולונל אגברט בנטיווני הייתה יחידת הריגול הנגדי, האחראית למבצעי סיכול ריגול בתעשייה הגרמנית, שתילת מידע כוזב, חדירה לרשתות ריגול זרות וסיכול מבצעי חבלה על אדמת גרמניה.
יחידות האבווהר כללו יחידות קישור לצבא, לצי וללופטוואפה, אשר היו מעבירות דרישות למידע ספציפי על פי צרכים מבצעיים שוטפים.
בכל מחוז ממחוזותיה הצבאיים של גרמניה הוקמה יחידת אבווהר על פי הדגם של היחידה הארצית, כלומר: נוכחות לאגף הריגול, אגף החבלה ולאגף הריגול הנגדי. יחידות מחוזיות אלו היו בפיקודו של קצין צבא או צי בכיר, ודיווחו ישירות למטה האבווהר. המבצעים שניהלו היחידות המחוזיות היו על פי תוכנית שתכנן קנריס, על פי דרישות שקיבל ממטה הצבא, ולאחר 1941 ישירות מהיטלר. בפועל, לכל יחידה מחוזית ניתן כר פעולה נרחב לתכנון וביצוע פעולות. כל יחידה מחוזית יכלה לגייס סוכנים לעצמה, והאבווהר הפעיל רשת של "ציידי כישרונות". ברוב המקרים היו סוכני האבווהר אזרחים מגויסים, ולא אנשי צבא.
בארצות נייטרליות הסווה האבווהר את פעולותיו כאשר פעל משגרירויות או משלחות סחר. בארצות נייטרליות אך ידידותיות, כספרד של פרנקו, החזיק האבווהר יחידה מחוזית בנוסף ליחידה מוסווית, שפעלה מן השגרירות הגרמנית.
פעולותיו הצבאיות של האבווהר בזמן מלחמת העולם השנייה

תחת פיקודו של קנריס התרחב האבווהר והוכיח עצמו כמנגנון מודיעין יעיל בשנים הראשונות של המלחמה. הצלחתו הגדולה ביותר הייתה "מבצע נורדפול" (Nordpol), שתוכנן נגד המחתרת ההולנדית, אשר באותו הזמן אומנה וחומשה על ידי שירותי המודיעין הבריטיים. במרץ 1941 הכריחו אנשי האבווהר סוכן בריטי שנתפס לשדר לבריטניה מסרים שאפשרו לאבווהר לחדור אל הרשת ההולנדית, ולמעשה לשלוט בה במשך שנתיים, לתפוס כל סוכן שנשלח אליהם ולהמשיך בשידור מסרים כוזבים.
עם כל זאת, תפקודהּ של האבווהר בזמן המלחמה היה כושל. רוב המודיעין שאספה לא התקבל בעין יפה בשל סיבות פוליטיות, הקשורות בהנהגה הגרמנית. התחרות עם שירותי המודיעין שבשליטת האס אס הייתה יותר מתחרות בין שירותי מודיעין מתחרים; ככל שהתקדמה המלחמה הפכו פעולותיהם של אוסטר וקנריס לפעולות התנגדות למשטר, שהשפיעו על יעילותו של השירות שהפעילו. קנריס ואוסטר היו מבכירי הקושרים בקשר העשרים ביולי, ואף העסיקו יהודים כסוכנים וסייעו למספר יהודים קטן להימלט לשווייץ. בידיעתו של קנריס, סייעו סוכני האבווהר לעיתים לכוחות האויב ולסוכניו. קנריס סיפק להיטלר מידע כוזב שהניא אותו מלפלוש לשווייץ, וכן שכנע את פרנקו לא לאפשר מעבר כוחות גרמניים דרך ספרד לכיבוש גיברלטר.
האס אס חקר פעילויות אלו במשך שנים, והאשים את קנריס בתחילה כי הערכות המודיעין שלו, במיוחד בכל הנוגע לחזית הרוסית, נגועות בתבוסתנות.
פעולות ההתנגדות של האבווהר למשטר הנאצי

מתחילת המלחמה פעל הנס אוסטר בחשאי באופן שנועד למנוע מגרמניה את הניצחון במלחמה. לאחר כיבוש פולין והכנת התוכניות למתקפה במערב, היה האבווהר מעורב בניסיון נוסף של הגנרלים להפיל את היטלר, אך זה נכשל בנסיבות דומות. המתקפה במערב נדחתה מחודש לחודש, ובין נובמבר 1939 ומאי 1940 ניתנו לצבא מספר פקודות להתכונן למתקפה. ידידו הקרוב של אוסטר היה הנספח הצבאי ההולנדי בברלין, קולונל בשם סאס. אוסטר גילה לו, בתחילה ברמזים, וככל שהתקרב מועד ההתקפה באופן מפורש יותר ויותר, על המתקפה הקרבה. בעלות הברית לא עשו דבר עם המידע שקיבלו, מחשש שהמדובר בסוכן פרובוקטור. המתקפה הצליחה להיות הפתעה אסטרטגית, הן במועד ביצועה, הן בתוכנית המתקפה והן ביתרון האדיר של הצבא הגרמני בטקטיקה ובאסטרטגיה של לוחמת השריון.
קנריס ואוסטר המשיכו בניסיונותיהם למגעים עם בעלות הברית וקיימו קשר עם סוכן אמריקני בשם אלן דאלס לימים, ראש ה-CIA. דאלס שהה בשווייץ ושימש מתווך בין קבוצת הקושרים באבווהר לבין בעלות הברית.
במהלך כל הפעילות הזו התקיימה יריבות בין האבווהר ובין גורמים נוספים ב"רייך השלישי", ובמיוחד הגסטאפו והאס דה. גורמים אלו, נאמנים למפלגה הנאצית ולאדולף היטלר, ניסו במשך שנים לעלות על עקבות הקושרים כנגד היטלר ולהביא למעצרם. בשנת 1943 היה האבווהר מעורב בניסיון כושל להצלת יהודים שנקרא "מבצע U7". במבצע זה נשלחו לשווייץ שלושה עשר יהודים, במסווה של סוכני אבווהר ודיפלומטים. בתיאום המבצע עסק אחד מראשי הקושרים כנגד היטלר, הנס פון דוהנאני, עורך דין אשר כבר מתחילת שנות השלושים החל לאסוף חומר נגד היטלר בתיק סודי שנועד לשמש בסיס למשפטו של היטלר, לכשזה יודח. עם פרוץ המלחמה קיבל דוהנאני תפקיד באבווהר, והיה לאחד מאנשי סודו של אוסטר במבצעיו. שווייץ דרשה כסף במטבע זר עבור כל יהודי שהוברח במסגרת המבצע, ודוהנאני שלם. נתיב המטבע הזר, והעבירות שבוצעו על חוקי המטבע הגרמנים, הוביל את הגסטאפו הישר אל דוהנאני, וזה נעצר יחד עם אדם נוסף בשם דיטריך פון בונהופר שהיה מעורב בעניין. על חלקו במבצע זה קיבל דוהנאני את תואר חסיד אומות העולם מיד ושם. אוסטר, שהבין שהגסטאפו בעקבותיו, פרש מכל פעילות.
קנריס המשיך זמן קצר לעמוד בראש האבווהר לאחר פרישתו של אוסטר. הנטל שהוטל על כתפיו היה עצום. מחד, היה ראש מנגנון המודיעין הצבאי בעת מלחמה, ואחראי על פעולות מסובכות של ריגול וריגול נגדי, תוך ניהול מאבק מוחות עם מנגנוני המודיעין של בעלות הברית. מאידך, היה מטהו באבווהר אחד מן המרכזים הראשיים בקשר נגד השלטון. קנריס המשיך במדיניותו שנועדה לגרום לגרמניה להפסיד במלחמה לבעלות הברית המערביות. הוא הטעה את היטלר לחשוב שבעלות הברית לא ינחתו באנציו ב-1943 ונטע במוחו את המחשבה שמיליוני עובדי כפייה שהובאו לתחומי הרייך יכולים להתקומם. דבר זה הביא למתן פקודה ל"צבא המולדת", ארמיית עתודה שנועדה לשמש להשמת כוחות מילואים וחיילים שסיימו את אימונם הבסיסי, להכין תוכנית מבצע להזרמת כוחות לברלין במקרה של התקוממות מסוג זה. הכנת הפקודה הוטלה על קלאוס שנק פון שטאופנברג, מראשי הקושרים, והפקודה "מבצע ואלקירי" נוצלה על ידי הקושרים על מנת להזרים לבירה כוחות הנאמנים להם בשעת הצורך.
נפילתו של קנריס וחיסול האבווהר

האירוע שהוביל לנפילתו של קנריס ולחיסול האבווהר התרחש ב-10 בספטמבר 1943 ונודע בשם "מסיבת התה של גב' סולף". יוהנה (האנה) סולף הייתה אלמנתו של פקיד בכיר במשטר הקייזר, וזמן רב הייתה מעורבת בפעולות התנגדות למשטר ובקשרים עם אינטלקטואלים שהתנגדו למשטר והתאספו יחדיו במה שנקרא באופן בלתי פורמלי חוג סולף. במסיבת תה שערכה חברתה החוג אליזבת פון ת׳אדן נכח רופא שווייצרי בשם רקצה, שהתברר כי הוא למעשה סוכן הגסטפו. רקצה דיווח על "מסיבת התה" לממונים עליו, וב-12 בינואר 1944 נעצרו אנשי חוגה של סולף ומאוחר יותר הוצאו כולם להורג, פרט לסולף ובתה. אחד מאנשי החוג היה אוטו קיפ, עובד משרד החוץ, שהיה בעל קשרים באבווהר, ובהם קשרים עם סוכני אבווהר באיסטנבול. סוכנים אלו זומנו לחקירה, אך ביודעם את הצפוי להם, הקדימו וערקו לשורות הבריטים.
הגסטפו האמין כי הסוכנים שערקו הסגירו עמם את הקודים הסודיים של האבווהר, וכי הארגון כולו חשוף לבריטים. להיטלר היה די בכך. על אף מאמצי האבווהר להטיל את האשמה על אנשי האס אס או שירות החוץ, זומן קנריס ל"ריאיון" עם היטלר, שבו הואשם בכך שהביא לכך שהאבווהר "פורק לחתיכות". קנריס הסכים לכך ופוטר בו במקום. ב-11 בפברואר 1944 הוציא היטלר צו המכפיף את האבווהר ל"לשכה לביטחון הרייך", ה-RSHA, שבראשה עמד ארנסט קלטנברונר.
לקנריס עצמו ניתן תפקיד חסר תוכן של אחראי על הלוחמה הכלכלית. הוא הושם במעצר בית זמן קצר לאחר מכן, והוחלף על ידי אחד מסגניו בסוכנות הביון, קולונל אלכסנדר הנזן. הנזן המשיך בפעילויות נגד המשטר, מן המקום בו הפסיק קנריס, וניסה לשמש איש הקשר של הקושרים במערב. ביום הקשר, 20 ביולי 1944, נמצא הנזן במטה הקושרים ב"בנדלר שטראסה", כשהוא מוכן לקבל על עצמו שליחות אל מעצמות המערב במדריד. אך הקשר נכשל, הנזן נעצר והוצא להורג לאחר זמן קצר. תפקידו ההיסטורי של האבווהר תם.
לאחר כישלון קשר העשרים ביולי נעצרו גם אוסטר וקנריס. הם הוחזקו במעצר במחנות ריכוז במשך כמה חודשים, כפי הנראה כקלף מיקוח בשל קשריהם עם בעלות הברית. בסופו של דבר הוצאו להורג אוסטר, קנריס, דוהנאני ובונהופר באותו היום, 9 באפריל 1945, חודש לפני כניעת הנאצים במלחמה.
ראו גם

השירות לסיכול ריגול צבאי (גרמניה)
לקריאה נוספת

רוני ברבש, לוחמה חשאית במלחמת העולם השנייה, אוריון הוצאת ספרים, 2023, עמ' 287–305.