stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דוכסות בוואריה-לנדסהוט
היסטוריה

בשנת 1340 איחד לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את דוכסות בוואריה מחדש, ובנוסף לזאת שלט עם אשתו מרגרט השנייה, רוזנת אנו ברוזנויות אנו הולנד וזילנד. לאחר מותו בשנת 1347 שלטו בניו בכל הנחלה במשותף, ובשנת 1349 חולקה בחוזה לנדסברגר דוכסות בוואריה מחדש בין בניו, לבוואריה העליונה ובוואריה התחתונה. בשנת 1353 חולקה בוואריה התחתונה בחוזה רגנסבורג לדוכסות בוואריה-לנדסהוט שבה שלט שטפן השני, דוכס בוואריה, ולדוכסות בוואריה-שטראובינג שבה שלטו במשותף אלברכט הראשון, דוכס בוואריה ווילהלם הראשון, דוכס בוואריה.
בשנת 1375 מת שטפן השני, דוכס בוואריה, ובניו שטפן השלישי, דוכס בוואריה, פרידריך, דוכס בוואריה ויוהאן השני, דוכס בוואריה ירשו בשותפות את נחלותיו. בשנת 1392 חולקה דוכסות בוואריה בין האחים: יוהאן השני, דוכס בוואריה קיבל את דוכסות בוואריה-מינכן, פרידריך, דוכס בוואריה קיבל את דוכסות בוואריה-לנדסהוט, ואילו שטפן השלישי, דוכס בוואריה קיבל את דוכסות בוואריה-אינגולשטאדט.
בשנת 1393 מת פרידריך, דוכס בוואריה, ובנו היינריך השישה עשר, דוכס בוואריה עלה לשלטון במקומו, תוך שהוא הופך לאחד האצילים העשירים ביותר בגרמניה. בשנת 1410 דיכא היינריך באכזריות מרד של אזרחי לנדסהוט, ובשנים לאחר מכן נלחם נגד דודנו לודוויג השביעי, דוכס בוואריה, ואף הקים נגדו בשנת 1414 את ליגת קונסטנץ.
בשנת 1425 נרצח יוהאן השלישי, דוכס בוואריה-שטראובינג, ובשנת 1429 פסק זיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בבוררות פרשבורג על חלוקת דוכסות בוואריה-שטראובינג בין הענפים האחרים של בוואריה. בשנת 1445 מת לודוויג השמיני, דוכס בוואריה-אינגולשטאדט, ובשנת 1447 קיבל היינריך את כל דוכסות בוואריה-אינגולשטאדט. בשנת 1450 מת היינריך, ובנו לודוויג התשיעי, דוכס בוואריה עלה לשלטון במקומו.
בשנת 1456 כבש לודוויג את הערים החופשיות הקיסריות דינקלזביל ודונאוורת, ובעקבות כך הטיל עליו פרידריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בשנת 1458 חרם קיסרי. בשנת 1459 פרצה מלחמה בין לודוויג לאלברכט השלישי, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, ובמהלכה הביס לודוויג את אלברכט השלישי בקרב גינגן. בשנת 1463 נחתם הסכם שלום בפראג בין לודוויג לפרידריך השלישי ולאלברכט השלישי, ובו החזיר לודוויג את הערים שכבש.
בשנת 1472 ייסד לודוויג את אוניברסיטת לודוויג-מקסימיליאנוס באינגולשטאדט, אשר הועברה בשנת 1800 ללנדסהוט, ולאחר מכן למינכן, והיא קיימת עד היום. בשנת 1479 מת לודוויג, ובנו גאורג, דוכס בוואריה עלה לשלטון במקומו. בתחילה ניסה גאורג יחד עם בן דודו אלברכט הרביעי, דוכס בוואריה להרחיב את השפעתו באוסטריה, אולם לאחר מכן זנח את תוכניותיו והשלים עם פרידריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. מאוחר יותר הפך גאורג לבעל בריתו של מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ותמך בו במסעותיו בשוואביה, שווייץ, גלדרן והונגריה.
בשנת 1503 מת גאורג, דוכס בוואריה, ואלברכט הרביעי, דוכס בוואריה-מינכן ירש את נחלותיו ואיחד תחת שלטונו את כל בוואריה. אולם בעקבות התנגדותו של רופרכט מפפאלץ, בישוף פרייזינג, חתנו של גאורג, פרצה מלחמת לנדסהוט, שבסיומה הוחלט שבנו של רופרכט אוטו היינריך יקבל את רוזנות פפאלץ-נויבורג, ואילו שאר הנחלה תישאר בידי אלברכט.
לאחר מכן

בשנת 1506 העביר אלברכט הרביעי, דוכס בוואריה חוק שמנע את חלוקת הדוכסות שוב. בשנת 1623 קיבל מקסימיליאן הראשון, דוכס בוואריה תואר נסיך בוחר, בשל עזרתו לפרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה נגד קרובו פרידריך החמישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ במהלך מלחמת שלושים השנים.
דוכסי בוואריה-לנדסהוט

שטפן השני, דוכס בוואריה (1347–1392)
פרידריך, דוכס בוואריה (1392–1393)
היינריך השישה עשר, דוכס בוואריה (1393–1450)
לודוויג התשיעי, דוכס בוואריה (1450–1479)
גאורג, דוכס בוואריה (1479–1503)
הערות שוליים

1 2  שלט יחד עם אחיו במשותף
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007535417905171  GND: 4312315-6  LCCN: n94026910  VIAF: 125641851   WorldCat (עם VIAF): 125641851
גרגורי בימן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1962 (בן 62 בערך) הונולולו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  בית הספר לקולנוע של אוניברסיטת דרום קליפורניה 
 תקופת הפעילות:  מ-1986 
 עיסוק:  במאי
 פרסים והוקרה:  פרס גילדת הבמאים האמריקנית 
 
גרגורי "גרג" בימן (באנגלית: Gregory "Greg" Beeman; נולד ב-1962 בהונולולו, הוואי, ארצות הברית) הוא מפיק ובמאי קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
פרסים

| פרס | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- |
| פרס איגוד הבמאים האמריקני | הישג בימוי יוצא מן הכלל | זכייה |
| פרס אמי לבידור בפריים-טיים |  | מועמדות |
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | קרדיט | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1988 | נהיגה במבחן | במאי |  |
| 1990 | Tales of the Unknown | במאי, תסריטאי |  |
| 1992 | Mom and Dad Save the World | במאי |  |
| 1995 | Bushwhacked | במאי |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנים | כותרת | קרדיט | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1986 | The Richest Cat in the World | במאי | סרט טלוויזיה |
| 1986 | Little Spies | במאי | סרט טלוויזיה |
| 1995 | מותק, הילד השתגע 3 | במאי | סרט טלוויזיה |
| 1997 | Under Wraps | במאי | סרט טלוויזיה |
| 1998 | Brink!‎ | במאי | סרט טלוויזיה |
| 1999 | Horse Sense | במאי, מפיק | סרט טלוויזיה |
| 2000 | Miracle in Lane 2 | במאי, מפיק | סרט טלוויזיה |
| 2000 | The Ultimate Christmas Present | במאי | סרט טלוויזיה |
| 2002 | A Ring of Endless Light | במאי, מפיק | סרט טלוויזיה |
| שנים | כותרת | קרדיט | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1988–1993 | שנות הפלא | במאי | 3 פרקים |
| 1991–1992 | אירי, אינדיאנה | במאי | פרק אחד |
| 1993–1994 | The Adventures of Brisco County, Jr.‎ | במאי | פרק אחד |
| 1993–1994 | Harts of the West | במאי | 2 פרקים |
| 1995–1996 | Nowhere Man | במאי | פרק אחד |
| 1995–1996 | Strange Luck | במאי | 2 פרקים |
| 1995–2005 | ג'אג | במאי | 11 פרקים |
| 1996–1999 | סנטינל | במאי |  |
| 1996–2001 | נאש ברידג'ס | במאי, מפיק | 18 פרקים |
| 1998–2000 | משטר צבאי | במאי | 4 פרקים |
| 1999–2000 | The Strip | במאי |  |
| 1999–2002 | פרובידנס | במאי | 2 פרקים |
| 2000 | I Spike | במאי |  |
| 2000 | עיר המלאכים | במאי |  |
| 2000 | Secret Agent Man | במאי | פרק אחד |
| 2001–2002 | פילי | במאי |  |
| 2009–2010 | מלרוז פלייס | במאי, מפיק בפועל | 16 פרקים |
| 2010 | ריזולי ואיילס | במאי | פרק אחד |
| 2010-הווה | שוטרים בדם | במאי | פרק אחד |
| 2010–2011 | הסנגורים | במאי | פרק אחד |
| 2010–2011 | הבלתי רגילים | במאי | פרק אחד |
| 2010–2011 | ממפיס ביט | במאי | פרק אחד |
| 2011 | השמיים נופלים | במאי, מפיק | 17 פרקים |
| 2011 | עד עצם היום הזה | במאי | פרק אחד |
| 2012–2013 | טאצ' | במאי | פרק אחד |
| 2012–2013 | וגאס | במאי | פרק אחד |
| 2012–2014 | תפיסה | במאי | 6 פרקים |
| 2014 | הספינה האחרונה | במאי | פרק אחד |
| 2015–2016 | גיבורים: התחייה | במאי | 2 פרקים |
| 2015 - 2017 | לוציפר | במאי | 4 פרקים |
| 2015 | דו"ח מיוחד | במאי, מפיק בפועל | 6 פרקים |
| 2016 | אמריקן גותיק | במאי, מפיק בפועל | 13 פרקים |
| 2017 | כאילו אין מחר | במאי | פרק אחד |
| 2017 | גן חיות (Zoo (TV series)) | במאי | פרק אחד |
| 2017 | המושיעים | במאי | פרק אחד |
| 2017 | מידנייט, טקסס | במאי | פרק אחד |
| 2017 - 2019 | S.W.A.T.‎ | במאי | 2 פרקים |
| 2018 | הטירון | במאי | פרק אחד |
| 2019 | מכושפות: הדור החדש | במאי | פרק אחד |
| 2019 | היצור מן הביצה | במאי | פרק אחד |
| 2020 | ננסי דרו | במאי | פרק אחד |
| 2020 | באטוומן | במאי | פרק אחד |
| 2020 | סטארגירל | במאי | 2 פרקים |
גבריאל גידור

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1931 הונגריה 
 פטירה:  6 בנובמבר 2022 (בגיל 91 בערך) ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית העלמין ירקון
 תאריך עלייה:  1947
 עיסוק:  מנהל
 תפקיד:  מנכ"ל התעשייה האווירית לישראל
 
גבריאל (גבי) גידור (1931 – 6 בנובמבר 2022) היה מנכ"ל התעשייה האווירית לישראל.
ביוגרפיה

גידור נולד בהונגריה ב-1931, בן ליצחק גייגר. במלחמת העולם השנייה היה אסיר במחנה ריכוז. ב-1947 העפיל לארץ ישראל באונייה "גאולה", האונייה נתפסה על ידי שלטונות המנדט הבריטי, גידור גורש למחנות המעצר בקפריסין ושהה בהם עד הקמת המדינה. עם הגיעו לישראל התגייס לצה"ל ושירת בחיל האוויר. הושאל למכון הממשלתי לבדק מטוסים (לימים התעשייה האווירית) והקים את בתי המלאכה הראשונים למכשירים ואביזרים תעופתיים. בהמשך נשלח מטעם חיל האוויר להשתלמויות במפעלים לייצור מטוסים באירופה. ב-1960 מונה לראש ענף תחזוקה בחיל בדרגת סגן-אלוף. בשנים 1964 עד 1966 שהה בצרפת כראש משלחת משרד הביטחון ונציג חיל האוויר.
ב-1966 מונה לראש אגף מטוסים בתעשייה האווירית ולאחר מכן שימש סגן מנהל חטיבת בדק מטוסים. ב-1970 מונה לסמנכ"ל החברה והיה אחראי על ייצור מטוס הכפיר. ב-1974 מונה לסמנכ"ל החטיבה לייצור כלי טיס. ב-1977 מונה למנכ"ל התעשייה האווירית. הוא כיהן בתפקיד עד 1982, פרש עקב חילוקי דעות עם שר הביטחון אריאל שרון. תקופתו כמנכ"ל אופיינה בהפיכתה של התעשייה האווירית לחברה התעשייתית וליצואנית הגדולה בישראל, כולל עסקאות נשק חשאיות עם הרפובליקה העממית של סין, בהחלטת הממשלה על הוצאה לפועל של פרויקט הלביא ופיתוחו בתעשייה האווירית, פיתוח והשקת מטוס המנהלים אסטרה.
לאחר פרישתו מהתעשייה האווירית היה מנהל עסקי שאול אייזנברג בצפון אמריקה. אחר כך שימש נציג של איש העסקים מרכוס כץ בישראל.
היה נשוי ואב לארבעה, התגורר בתל אביב. הלך לעולמו ב-6 בנובמבר 2022 והובא למנוחות בבית העלמין ירקון.
לקריאה נוספת

צה"ל בחילו, אנציקלופדיה לצבא ולביטחון, הוצאת רביבים, עמ' 204
הערות שוליים

↑  100 מיליון ל"י - הזמנות התעשייה האוירית ממפעלים מקומיים, דבר, 9 בינואר 1976
↑  גבריאל גידור נתמנה מנכ'ל התעשיה האווירית, מעריב, 18 בספטמבר 1977
ג. גידור מונה כמנכ"ל התעשייה האווירית, על המשמר, 21 בספטמבר 1977
↑  וייצמן יזם את שילוב אייזנברג בעסקת הנשק עם סין לפני 20 שנה, באתר גלובס, 4 בפברואר 1999
↑  פאר לי שחר, "שרון טירפד מגעים עם אירופה בנושא ייצור משותף של הלביא", חדשות, 30 בספטמבר 1987
↑  אבי קרטין, מטוס האסטרה – כישלון שיווקי, חדשות, 29 ביוני 1987
↑  דרך גידור באייזנברג, כותרת ראשית, 15 ביוני 1983
↑  אמירה שגב, עובר לוול-סטריט, חדשות, 27 במרץ 1992
↑  אריאלה איילון, ההליך הנדיר שתיקן גם את המסתם בלב וגם את המפרצת בבטן של גבריאל בן ה-91, באתר ynet, 20 ביולי 2022
↑  גבריאל גידור ז"ל, באתר מודעות אבל באינטרנט, ‏7 בנובמבר 2022
| ראשי התעשייה האווירית לישראל |
| --- | --- | --- |
| יושבי ראש החברה | מיכאל פירון • ישראל סחרוב • דוד עברי • מרדכי הוד • צבי צור • יאנוש בן גל • אורי אור • יאיר שמיר • דב בהרב • רפי מאור • הראל לוקר • עמיר פרץ |  |
| מנהלים כלליים | אל שווימר • גבריאל גידור • מאיר דביר • נמרוד שלום אריאב • משה קרת • יצחק ניסן • יוסי וייס • נמרוד שפר • בועז לוי |  |
גבריאל דארקו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 במרץ 1995 (בן 29) ילונייף, קנדה 
 מדינה:  קנדה 
 פרופיל ב-IMDb
 
גבריאל דארקו (באנגלית: Gabriel Darku; נולד ב-25 במרץ 1995) הוא שחקן קנדי.
ביוגרפיה

דארקו נולד בסנט ג'ון, קנדה. משפחתו עברה לילונייף. שם הוא עבד בסניף מקדונלד'ס בעיר. בשנת 2012, כשהיה בגיל 17, הוא נבחר לצד שישה עובדים נוספים של מקדונלד'ס להופיע בפרסומת לזכיינית שעוררה את העניין שלו במשחק. הוא למד בבית הספר לקולנוע בטורונטו, וסיים את לימודיו ב-2015.
קריירה

לאחר שסיים את לימודיו הופיע דארקו בפרק במיני סדרה, "Heroes Reborn: Dark Matters". שנה לאחר מכן הופיע בקומדיית המצבים, "מייק איט פופ", במותחן הטלוויזיוני קצר הימים, "עדי ראייה" ובפרק בסדרת הטלוויזיה "ציידי הצללים" עליו חזר בפרק עונה השנייה בשנת 2017.
בשנת 2017 הופיע בפרק בסדרה "עיניים פרטיות" ובתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "Save Room for Dessert".
בשנת 2018 שיחק בתפקיד ראשי לצד טיי ווד בסדרת הטלוויזיה "ריבוט: קוד המגינים". באותה שנה שיחק בסרט הטלוויזיה "Zombie at 17", ובתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "אימפולס".
בשנת 2019 התארח בפרק בסדרת הטלוויזיה "אלים אמריקאים".
בשנת 2020 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "משפחת אוקטובר" המשודרת בנטפליקס. באותה שנה שיחק בסרט הטלוויזיה "I Will Steal Your Life!", בסרט הטלוויזיה "Imperfect High". ובסרט הטלוויזיה "The Great Christmas Switch".
הערות שוליים

↑  Mark Vodery (2020-01-15). "Actor Gabriel Darku, from the Netflix sci-fi series October Faction". Occhi Magazine. נבדק ב-2020-02-13.
↑  "From American Gods to Private Eyes, Alumnus Gabriel Darku is Achieving His Dreams as an Actor". Toronto Film School. נבדק ב-2020-02-13.
↑  Christopher Weston, October Faction: Who is Gabriel Darku? Age, Instagram and previous roles!, HITC, ‏4 בundefined 2020
↑  Hayley Anderson, October Faction on Netflix: Who is in the cast of October Faction?, Express.co.uk, ‏6 בundefined 2020
↑  Dave Trumbore, ReBoot The Guardian Code Review: Netflix Series Needs a Reboot, Collider, ‏2 במרץ 2018
↑  Zombie At 17 Film Review - The Review Geek, The Review Geek, ‏2 בספטמבר 2018
↑  Reboot The Guardian Code Netflix: Season 1, Season 2 Recap, Episodes, The Cinemaholic, ‏4 באוקטובר 2019
↑  Rae Nudson, American Gods Review: Sorry, We Don't Believe “The Beguiling Man” for One Second, Paste Magazine, ‏5 בפברואר 2019
↑  Hannah Shaw-Williams, Netflix's October Faction: Cast and Character Guide | Screen Rant, Screen Rant, ‏4 בundefined 2020
↑  From American Gods to Private Eyes, Alumnus Gabriel Darku is Achieving His Dreams as an Actor - Toronto Film School, Toronto Film School, ‏5 במרץ 2019
↑  Lokesh Bhardwaj, Lifetime’s Imperfect High Review: All You Should Know Before Watching This Drama, Gizmo Story, ‏1 באוגוסט 2021
↑  Where Was The Great Christmas Switch Filmed? GAC Family Cast details, The Cinemaholic, ‏6 באוקטובר 2021
דוכסות בוקובינה

דוכסות בוקובינה הייתה נחלת כתר של האימפריה האוסטרית, ולאחר מכן חלק מציסלייטניה באימפריה האוסטרו-הונגרית, אשר לאחר מלחמת העולם הראשונה עברה לשליטת ממלכת רומניה, ולאחר מלחמת העולם השנייה חולקה בין רומניה לאוקראינה.
מקור השם

פירוש השם בוקובינה הוא "ארץ עצי בוק (אשור)". שם זה נפוץ בהדרגה בתקופה האוסטרו-הונגרית. לפני כן נקרא החבל "הארץ העליונה", "ארץ מולדובה", "פלונינה" (Plonina), "קורדון" (Cordon) ו"ארבורואסה" (Arboroasa).
היסטוריה

בוקובינה שבמורדות המזרחיים של הרי הקרפטים, שכנה בעבר בלב נסיכות מולדובה, והעיר סוצ'אבה הייתה בירת המדינה ב-1388. בוקובינה, שהייתה ידועה בעיקר כ"ארץ העליונה" Ţara de Sus נשארה חלק מנסיכות מולדובה עד שנת 1769, ובמהלך המאה ה-16 עברה לחסות האימפריה העות'מאנית. בשנת 1769 נכבשה על ידי האימפריה הרוסית לשש שנים, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1768–1774).
באוקטובר 1774 נכבשה בוקובינה בידי אוסטריה, בטענה שהיא נחוצה למעבר בין טרנסילבניה לגליציה, שעברה לשליטה אוסטרית במסגרת חלוקת פולין ב-1772. ב-2 ביולי 1776 נקבע בהסכם פאלמוטקה כי באזור זה יעבור הגבול הרשמי בין האימפריה האוסטרית לבין האימפריה העות'מאנית. עד לשנת 1918 הייתה בוקובינה ארץ הכתר המזרחית ביותר באימפריה האוסטרית (אחר כך: האוסטרו הונגרית), ובירתה צ'רנוביץ.
בשנת 1804 הפך האזור לחלק מן האימפריה האוסטרית החדשה, ולאחר המהומה הפוליטית של מהפכות 1848, הפכה בוקובינה לנחלת כתר נפרדת כחלק מהאימפריה.
בשנת 1860 שוב התמזגה בוקובינה עם גליציה, אך עד מהרה היא הפכה שוב למחוז נפרד על פי החוקה החדשה משנת 1861, שהוציא הקיסר פרנץ יוזף הראשון. בשנת 1867, עם הארגון מחדש של האימפריה האוסטרית כאימפריה האוסטרו-הונגרית, היא הפכה לחלק מציסלייטניה ("אוסטריה").
הכוח הצבאי העיקרי באזור בזמן השלום היה רגימנט הרגלים ה-22 בצ'רנוביץ, שהיה אז רגימנט הלנדאוור היחיד עם רוב רומני (54%). עם זאת, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, הוקמו יחידות חדשות מאוכלוסיית בוקובינה. לרגימנטים של הלנדאוור ה-22, ה-23 וה-41, יחד עם הרגימנט הדראגונים ה-4, היה רוב רומני, ועל מנת לעודד את הגיוס, הורשו הרומנים ללבוש את הצבעים הלאומיים שלהם, וכן לקבל הדרכה רוחנית על ידי כמרים רומנים.
בשנים 1914–1915 חלקים גדולים מבוקובינה נכבשו על ידי הארמייה הרוסית השמינית בפיקודו של הגנרל אלכסיי ברוסילוב, לאחר התבוסה האוסטרו-הונגרית בקרב גליציה, והאזור נכבש מחדש על ידי מעצמות המרכז רק לאחר מתקפת גורליצה-טרנוב והנסיגה הגדולה הרוסית שבאה בעקבותיה. הכוחות הרומנים נלחמו באומץ, ורבים מהם נהרגו ונפצעו בקרבות, וחלקם אף זכו לעיטורי גבורה.
בסתיו 1918 התמוטטה האימפריה האוסטרו-הונגרית, ועד מהרה השתלטו כוחות אוקראינים על האזור, וניסו להצטרף לרפובליקה העממית של מערב אוקראינה. אולם התושבים הרומנים בדוכסות מחו על ההשתלטות האוקראינית, וקראו לצבא הרומני לכבוש את האזור, ואכן עד מהרה כבש הצבא רומני את בוקובינה, והמנהיגים האוקראינים חצו את הדנייסטר ונמלטו לגליציה. השליטה הרומנית על המחוז הוכרה בעולם בחוזה סן-ז'רמן בשנת 1919, ובחוזה טריאנון בשנת 1920, כאשר גם הרפובליקה הגרמנית-אוסטרית וגם ממלכת הונגריה ויתרו על כל הטענות לבוקובינה.
דמוגרפיה

בשנת 1775 מנתה אוכלוסיית בוקובינה כ-60,000 נפש, וזו תפחה בעידוד האוסטרים ל-800,000 בשנת 1910. בבוקובינה התיישבו בני קבוצות אתניות שונות: בראש ובראשונה גרמנים, רומנים ורוּתֶנים (כינוי כולל לאוקראינים באימפריה האוסטרית); מלבדם גם יהודים, הונגרים, צוענים, וכמו כן מיעוט קטן של רוסים ופולנים. קבוצת הגרמנים האתנית מביניהם, הייתה קבוצת המיעוט (כ-21% מן האוכלוסייה הכללית המקומית-על פי מפקד-תושבים משנת 1910, אשר שיקף אוכלוסייה יהודית גדולה יותר מזו הנוצרית) עד לתקופת-השואה ולהתיישבות המחודשת של האוכלוסייה הנוצרית ברחבי אימפריית-הרייך, על פי הסכם אי-התוקפנות הגרמני-סובייטי, משנת 1940.
לפי מפקדי שלטונות אוסטרו-הונגריה, אוכלוסיית בוקובינה מנתה בעיקר אוקראינים וורומנים.
| שנה | רומנים | רומנים | אוקראינים | אוקראינים | אחרים | אחרים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1786 | 91,823 | 67.8% | 31,671 | 23.4% | 12,000 | 8.8% |
| 1848 | 209,293 | 55.4% | 108,907 | 28.8% | 59,381 | 15.8% |
| 1869 | 207,000 | 40.5% | 186,000 | 36.4% | 118,364 | 23.1% |
| 1880 | 190,005 | 33.4% | 239,960 | 42.2% | 138,758 | 24.4% |
| 1890 | 208,301 | 32.4% | 268,367 | 41.8% | 165,827 | 25.8% |
| 1900 | 229,018 | 31.4% | 297,798 | 40.8% | 203,379 | 27.8% |
| 1910 | 273,254 | 34.1% | 305,101 | 38.4% | 216,574 | 27.2% |
ראו גם

בוקובינה
דוכסות בוואריה-מינכן

| --- | --- |
דגל

 
 ממשל
 משטר:  דוכסות
 שפה נפוצה:  גרמנית
 עיר בירה:  מינכן
 גאוגרפיה
 יבשת:  אירופה
 היסטוריה
 הקמה:  חלוקת דוכסות בוואריה-לנדסהוט
 תאריך:  1392
 פירוק:  איחוד דוכסות בוואריה מחדש
 תאריך:  1505
 ישות קודמת:   דוכסות בוואריה-לנדסהוט
 ישות יורשת:   דוכסות בוואריה
 שונות
 
 
דוכסות בוואריה-מינכן (בגרמנית: Herzogtum Bayern-München), הייתה דוכסות שהתפצלה מדוכסות בוואריה-לנדסהוט, והתקיימה בין השנים 1392–1505. לאחר מכן איחדו דוכסי בוואריה-מינכן את כל דוכסות בוואריה תחת שלטונם, ובשנת 1623 הועלתה הדוכסות למעמד של נסיכות בוחר.
היסטוריה

בשנת 1340 איחד לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את דוכסות בוואריה מחדש, ובנוסף לזאת שלט עם אשתו מרגרט השנייה, רוזנת אנו ברוזנויות אנו הולנד וזילנד. לאחר מותו בשנת 1347 שלטו בניו בכל הנחלה במשותף, ובשנת 1349 חולקה בחוזה לנדסברגר דוכסות בוואריה מחדש בין בניו, לבוואריה העליונה ובוואריה התחתונה. בשנת 1353 חולקה בוואריה התחתונה בחוזה רגנסבורג לדוכסות בוואריה-לנדסהוט שבה שלט שטפן השני, דוכס בוואריה, ולדוכסות בוואריה-שטראובינג שבה שלטו במשותף אלברכט הראשון, דוכס בוואריה ווילהלם הראשון, דוכס בוואריה.
בשנת 1375 מת שטפן השני, דוכס בוואריה, ובניו שטפן השלישי, דוכס בוואריה, פרידריך, דוכס בוואריה ויוהאן השני, דוכס בוואריה ירשו בשותפות את דוכסות בוואריה-לנדסהוט. בשנת 1392 חולקה דוכסות בוואריה בין האחים: יוהאן השני, דוכס בוואריה קיבל את דוכסות בוואריה-מינכן, פרידריך, דוכס בוואריה קיבל את דוכסות בוואריה-לנדסהוט, ואילו שטפן השלישי, דוכס בוואריה קיבל את דוכסות בוואריה-אינגולשטאדט. בשנת 1394 פרצה מלחמה בין יוהאן שנתמך בבניו ארנסט, דוכס בוואריה ווילהלם השלישי, דוכס בוואריה, לבין אחיו שטפן השלישי שנתמך בבנו לודוויג השביעי, דוכס בוואריה, ובסיומה ניצח יוהאן את אחיו.
בשנת 1397 מת יוהאן השני, דוכס בוואריה, ובניו ארנסט, דוכס בוואריה ווילהלם השלישי, דוכס בוואריה ירשו את נחלותיו בשותפות.
בשנת 1400 הגיע הסכסוך בין הדוכסויות לרופרכט, מלך גרמניה, ובשנת 1402 הוא פסק לטובת ארנסט ווילהלם. בשנת 1411 תמך ארנסט בבחירתו של זיגמונד מבוהמיה לתפקיד מלך הרומאים, ולאחר מכן תמך בו במלמתו נגד ההוסיטים, מה שהביא לחורבן צפון בוואריה בשנת 1434. בשנת 1414 כרתו וילהלם וארנסט ברית עם בן דודם היינריך השישה עשר, דוכס בוואריה-לנדסהוט נגד לודוויג השביעי, דוכס בוואריה-אינגולשטאדט, ובשנת 1420 פרצה שוב מלחמה בין הדוכסויות, שהסתיימה בשנת 1422 בתבוסת בוואריה-אינגולשטאדט. בשנת 1425 נרצח יוהאן השלישי, דוכס בוואריה-שטראובינג, ובשנת 1429 פסק זיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בבוררות פרשבורג על חלוקת דוכסות בוואריה-שטראובינג בין הענפים האחרים של בוואריה, ובוואריה-מינכן קיבלה מחצית מהשטח.
בשנת 1503 מת גאורג, דוכס בוואריה-לנדסהוט, ואלברכט הרביעי, דוכס בוואריה ירש את נחלותיו ואיחד תחת שלטונו את כל בוואריה. אולם בעקבות התנגדותו של רופרכט מפפאלץ, בישוף פרייזינג, חתנו של גאורג, פרצה מלחמת לנדסהוט, שבסיומה הוחלט שבנו של רופרכט אוטו היינריך יקבל את רוזנות פפאלץ-נויבורג, ואילו שאר הנחלה תישאר בידי אלברכט.
לאחר מכן

בשנת 1506 העביר אלברכט הרביעי, דוכס בוואריה חוק שמנע את חלוקת הדוכסות שוב. בשנת 1623 קיבל מקסימיליאן הראשון, דוכס בוואריה תואר נסיך בוחר, בשל עזרתו לפרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה נגד קרובו פרידריך החמישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ במהלך מלחמת שלושים השנים.
דוכסי בוואריה-מינכן

יוהאן השני, דוכס בוואריה (1392–1397)
ארנסט, דוכס בוואריה (1397–1438)
וילהלם השלישי, דוכס בוואריה (1397–1435)
אדולף, דוכס בוואריה (1435–1441)
אלברכט השלישי, דוכס בוואריה (1438–1460)
יוהאן הרביעי, דוכס בוואריה (1460–1463)
זיגיסמונד, דוכס בוואריה (1463–1467)
אלברכט הרביעי, דוכס בוואריה (1467–1505)
הערות שוליים

1 2  שלט יחד עם אחיו במשותף
↑  לא שלט בפועל
↑  הקים את דוכסות בוואריה-דכאו
↑  איחד מחדש את כל דוכסות בוואריה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4312605-4  VIAF: 242688706   WorldCat (עם VIAF): 242688706
דוכסות בנוונטו

| --- | --- |


 
 מפת נסיכות בנוונטו כחלק מאיטליה בשנת 1000
 ממשל
 שפה נפוצה:  לטינית 
 היסטוריה
 תאריכי הקמה:  שנות ה־70 של המאה ה־6 
 תאריכי פירוק:  1081 
 ישות קודמת:  האימפריה הביזנטית   ממלכת הלומברדים
 ישות יורשת:  רוזנות אפוליה וקלבריה
 
דוכסות בנוונטו (לאחר 774, נסיכות בנוונטו) הייתה הדוכסות הלומברדית הדרומית ביותר בחצי האי האיטלקי, שהתרכזה בבנוונטו, עיר בדרום איטליה. הדוכסים הלומברדים שלטו בבנוונטו משנת 571 עד 1077, כאשר היא נכבשה על ידי הנורמנים במשך ארבע שנים לפני שניתנה לאפיפיור. בהיותה מנותקת משאר הנחלות הלומברדיות על ידי שלטון האפיפיור בדוכסות רומא, בנוונטו הייתה עצמאית כמעט מההתחלה. רק בתקופת שלטונם של גרימואלד (שלט 662–671) והמלכים מליותפראנד (שלט 712–744) ואילך הייתה הדוכסות קשורה קשר הדוק לממלכת הלומברדים. לאחר נפילת הממלכה ב-774, הפכה הדוכסות לטריטוריה הלומברדית היחידה שהמשיכה להתקיים כמדינת שארית, ושמרה על עצמאותה דה פקטו במשך כמעט 300 שנה, למרות שחולקה לאחר 849. בנוונטו הצטמצמה בתחילת המאה ה-11, ונלכדה לחלוטין על ידי הנורמני רובר גיסקאר ב-1053.
פאולוס הדיאקון מתייחס לבנוונטו כ"דוכסות הסמניטית" (Ducatum Samnitium) על שם אזור סאמניום.
ייסוד הדוכסות

הנסיבות סביב הקמת הדוכסות שנויות במחלוקת. לפי כמה חוקרים, הלומברדים היו נוכחים בדרום איטליה הרבה לפני הכיבוש המוחלט של עמק הפו: הדוכסות לפי דיווחים אלו נוסדה בשנת 571. ייתכן שהלומברדים נכנסו מאוחר יותר, בסביבות 590. מה שלא יהיה, הדוכס הראשון היה זוטו, מנהיג קבוצת חיילים שירדה לחוף קמפניה. למרות שבתחילה היה עצמאי, זוטו נאלץ בסופו של דבר להיכנע לסמכות המלכותית של הצפון. יורשו היה ארצ'יס, אחיינו, ועקרון הירושה התורשתית הנחה את דוכסות בנוונטו עד הסוף.
הדוכסויות הלומברדיות, חלק מהממלכה הלומברדית הרופפת, היו עצמאיות במהותן, למרות שורשיהן ושפתן המשותפות, וחוק ודת דומים לזה של הצפון, ולמרות מנהגם של דוכסי בנוונטו לקחת לאישה נשים ממשפחת המלוכה. חלק של טריטוריה שחייבה נאמנות לרומא או לרוונה הפריד בין הדוכסים של בנוונטו לבין המלכים בפאביה. אוטונומיה תרבותית באה באופן טבעי: פזמון ליטורגי ייחודי, הפזמון בנוונטו, התפתח בכנסיית בנוונטו: הוא הוחלף לחלוטין על ידי המזמור הגרגוריאני עד המאה ה-11. כתב בנוונטי ייחודי פותח גם לכתיבת לטינית. הסופר בן המאה ה-8, פאולוס הדיאקון, הגיע לבנוונטו בפמליה של נסיכה מפביה, כלתו של הדוכס. התמקם בגדול המנזרים של בנוונטו, מונטה קאסינו, הוא כתב תחילה היסטוריה של רומא ולאחר מכן היסטוריה של הלומברדים, המקור העיקרי להיסטוריה של הדוכסות גם לאותה תקופה.
התרחבות

תחת יורשיו של זוטו, הורחבה הדוכסות נגד האימפריה הביזנטית. ארצ'יס, בעצמו מדוכסות פריולי, כבש את קפואה וקרוטונה, ובזז את אמאלפי הביזנטית, אך לא הצליח לכבוש את נאפולי. לאחר שלטונו, הצטמצמו הנחלות הביזנטיות בדרום איטליה לנאפולי, אמאלפי, גאטה, סורנטו, קלבריה והערים הימיות של אפוליה (בארי, ברינדיזי, אוטרנטו וכו'). בשנת 662, הדוכס גרימואלד הראשון (דוכס מאז 647), פנה צפונה כדי לסייע למלך גודפרט נגד אחיו, המלך השותף פרקטריט, ובמקום זאת הרג את הראשון, אילץ את האחרון לצאת לגלות ולכד את פאביה. כמלך הלומברדים, הוא ניסה להחזיר את האריאניזם על פני הקתוליות של המלך המנוח אריפרט הראשון. עם זאת, האריאניזם נעלם אפילו בדוכסות, וכך גם ההבחנה בין האוכלוסייה הלומברדית האתנית לזו הדוברת לטינית ויוונית. בשנת 663, העיר עצמה הושמה תחת מצור על ידי הביזנטים במהלך הניסיון הכושל של קונסטנס השני, אשר נחת בטאראנטו, לכבוש מחדש את דרום איטליה. אולם הדוכס רומואלד הראשון הגן על העיר באומץ, והקיסר, שחשש גם מהגעתו של אביו של רומואלד, המלך גרימואלד, פרש לנאפולי. עם זאת, רומואלד יירט חלק מהצבא הרומי בפורינו, בין אבלינו לסלרנו, והשמיד אותו. שלום בין הדוכסות לאימפריה המזרחית נחתם ב-680.
בעשורים הבאים כבשה בנוונטו כמה שטחים מהביזנטים, אך האויב העיקרי של הדוכסות היה כעת ממלכת לומברדיה הצפונית עצמה. המלך ליותפראנד התערב מספר פעמים כדי להטיל מועמד משלו על כס הדוכסות. יורשו, ראצ'יס, הכריז על דוכסות ספולטו ובנוונטו כמדינות זרות שבהן אסור לנסוע ללא רשות מלכותית.