stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דיסקוגרפיה של דה ויקנד
אלבומים > אלבומי אוסף

| שם | פרטים | מיקומי שיא> קנדה | מיקומי שיא> אוסטרליה | מיקומי שיא> דנמרק | מיקומי שיא> צרפת | מיקומי שיא> גרמניה | מיקומי שיא> ניו זילנד | מיקומי שיא> בריטניה  | מיקומי שיא> ארצות הברית | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Trilogy |  יצא לאור: 8 בנובמבר 2012  חברת תקליטים: XO, ריפבליק  פורמטים: תקליטור, תקליט, הורדה דיגיטלית, סטרימינג | 5 | 93 | 22 | 128 | 90 | 48 | 37 | 4 |  MC:‏ 2× פלטינה  BPI: זהב  IFPI DEN: פלטינה  RIAA:‏ 3× פלטינה |  עולמי: 3,280,000 |
| The Weeknd in Japan |  יצא לאור: 21 בנובמבר 2018 (ביפן בלבד)  חברת תקליטים: XO, ריפבליק, יוניברסל מיוזיק יפן  פורמטים: תקליטור, הורדה דיגיטלית, סטרימינג | — | — | — | — | — | — | — | — |  |  |
| The Highlights |  יצא לאור: 5 בפברואר 2021  חברת תקליטים: XO, ריפבליק  פורמטים: CD, הורדה דיגיטלית, סטרימינג | — | — | — | — | — | — | — | — |  אוסטרליה פלטינה 3× |  |
"—" מסמל אלבום שלא דורג.
אלבומים > מיקסטייפים

| שם | פרטים | תארים |
| --- | --- | --- |
| House of Balloons |  יצא לאור: 21 במרץ 2011  חברת תקליטים: XO  פורמט: הורדה דיגיטלית, תקליטור, תקליט, סטרימינג, קלטת שמע |  BPI: כסף |
| Thursday |  יצא לאור: 18 באוגוסט 2011  חברת תקליטים: XO  פורמט: הורדה דיגיטלית, תקליטור, תקליט, סטרימינג, קלטת שמע |  |
| Echoes of Silence |  יצא לאור: 21 בדצמבר 2011  חברת תקליטים: XO  פורמט: הורדה דיגיטלית, תקליטור, תקליט, סטרימינג, קלטת שמע |  |
מיני-אלבומים

| שם | פרטים | מיקומי שיא> קנדה | מיקומי שיא> אוסטרליה | מיקומי שיא> דנמרק | מיקומי שיא> צרפת | מיקומי שיא> גרמניה | מיקומי שיא> הולנד | מיקומי שיא> ניו זילנד | מיקומי שיא> שוודיה | מיקומי שיא> בריטניה  | מיקומי שיא> ארצות הברית | מכירות | תארים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| My Dear Melancholy |  יצא לאור: 30 במרץ 2018  חברת תקליטים: XO, ריפבליק  פורמטים: תקליטור, תקליט, הורדה דיגיטלית, סטרימינג | 1 | 3 | 1 | 17 | 7 | 3 | 2 | 1 | 3 | 1 |  ארצות הברית: 117,000 |  MC: זהב  BPI: זהב  IFPI DEN: זהב |
סינגלים > כאמן אורח

| שם | שנה | מיקומי שיא> קנדה | מיקומי שיא> אוסטרליה | מיקומי שיא> בלגיה | מיקומי שיא> דנמרק | מיקומי שיא> הולנד | מיקומי שיא> ניו זילנד | מיקומי שיא> בריטניה | מיקומי שיא> בריטניה (R&B) | מיקומי שיא> ארצות הברית | מיקומי שיא> ארצות הברית(R&B/HH) | תארים | אלבום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| "Crew Love" (דרייק בהשתתפות דה ויקנד) | 2012 | 80 | — | — | — | — | — | 37 | 7 | 80 | 9 |  BPI: כסף  RIAA: פלטינה | Take Care |
| "Remember You" (ויז קאליפה בהשתתפות דה ויקנד) | 2012 | — | — | — | — | — | — | 186 | 31 | 63 | 15 |  RIAA: פלטינה | O.N.I.F.C.‎ |
| "One of Those Nights" (ג'וסי ג'יי בהשתתפות דה ויקנד) | 2013 | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  | Stay Trippy (דלוקס) |
| "Odd Look" (רמיקס) (קבינסקי בהשתתפות דה ויקנד) | 2013 | — | — | 10 | — | — | — | — | — | — | — |  | OutRun |
| "Elastic Heart" (סיה בהשתתפות דה ויקנד ודיפלו) | 2013 | — | 67 | 35 | 21 | 46 | 7 | 61 | — | — | — |  IFPI DEN: זהב  RMNZ: פלטינה | The Hunger Games: Catching Fire – Original Motion Picture Soundtrack |
| "Or Nah" (רמיקס) (טיי דולה סיין בהשתתפות דה ויקנד, ויז קאליפה ודי ג'יי מאסטרד) | 2014 | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  | סינגל ללא אלבום |
| "Drinks on Us" (מייק ויל מייד איט בהשתתפות סוואה לי, פיוצ'ר ודה ויקנד) | 2015 | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  | Ransom |
| "Might Not" (בלי בהשתתפות דה ויקנד) | 2015 | 28 | — | — | — | — | — | — | — | 68 | 21 |  MC:‏ 2× פלטינה  RIAA: פלטינה | Up For Days |
| "Wonderful" (טראוויס סקוט בהשתתפות דה ויקנד) | 2016 | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  MC: פלטינה | Birds in the Trap Sing McKnight |
| "Low Life" (פיוצ'ר בהשתתפות דה ויקנד) | 2016 | 25 | 96 | — | — | 91 | 30 | — | 26 | 18 | 6 |  MC: פלטינה  ARIA: זהב  BPI: כסף  IFPI DEN: זהב  RIAA:‏ 7× פלטינה | Evol |
| "Wild Love" (קאשמר קאט בהשתתפות דה ויקנד ו-Francis and the Lights) | 2016 | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  | 9 |
| "Some Way" (נאב בהשתתפות דה ויקנד) | 2017 | 31 | — | — | — | — | — | — | — | — | 38 |  MC:‏ 2× פלטינה  RIAA: פלטינה | Nav |
| "Lust for Life" (לנה דל ריי בהשתתפות דה ויקנד) | 2017 | 39 | 44 | — | — | — | — | 38 | — | 64 | — |  BPI: כסף | Lust for Life |
| "A Lie" (פרנץ' מונטנה בהשתתפות דה ויקנד ומקס בי) | 2017 | 30 | 71 | — | — | — | — | 51 | 12 | 75 | — |  | Jungle Rules |
| "What You Want" (בלי בהשתתפות דה ויקנד) | 2018 | 47 | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  MC: זהב | Immigrant |
| "Wake Up" (טראוויס סקוט בהשתתפות דה ויקנד) | 2019 | 27 | 67 | — | — | — | 28 | — | — | 30 | 21 |  MC: פלטינה  ARIA: זהב | Astroworld |
| "Price on My Head" (נאב בהשתתפות דה ויקנד) | 2019 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | Bad Habits |
| "La Fama" (רוסליה בהשתתפות דה ויקנד) | 2021 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | Motomai |
| "Tears in the Club" (FKA Twigs בהשתתפות דה ויקנד) | 2021 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | Caprisongs |
| "Poison" (אליה בהשתתפות דה ויקנד) | 2021 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | Unstoppable |
"—" מסמל סינגל שלא דורג.
סינגלים > סינגלים שיווקיים

| שם | שנה | מיקומי שיא> קנדה | מיקומי שיא> אוסטרליה | מיקומי שיא> דנמרק | מיקומי שיא> צרפת | מיקומי שיא> גרמניה | מיקומי שיא> הולנד | מיקומי שיא> ניו זילנד | מיקומי שיא> שוודיה | מיקומי שיא> בריטניה | מיקומי שיא> ארצות הברית | תארים | אלבום |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| "Initiation" | 2011 | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  | Echoes of Silence |  |  |
| "King of the Fall" | 2014 | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  | N/a |  |  |
| "False Alarm" | 2016 | 33 | 72 | — | 98 | — | 79 | — | 89 | 51 | 55 |  MC: פלטינה  RIAA: פלטינה | Starboy |  |  |
| "Curve" (גוצ'י מיין בהשתתפות דה ויקנד) | 2017 | 40 | — | — | — | — | — | — | — | 78 | 67 |  RIAA: זהב | Mr. Davis |  |  |
| "After Hours" | 2020 | 14 | 11 | 17 | 44 | 35 | 27 | 29 | 10 | 20 | 20 |  ARIA: זהב | After Hours |  |  |
"—" מסמל סינגל שלא דורג.
הופעות אורח

| שם | שנה | אמנ(ים) אחרים | אלבום |
| --- | --- | --- | --- |
| "Nomads" | 2012 | ריקי היל | SYLDD |
| "Good Ones Go Interlude" | 2012 | דרייק | Take Care |
| "The Ride" | 2012 | דרייק | Take Care |
| "Gifted" | 2013 | פרנץ' מונטנה | Excuse My French |
| "Royals" (רמיקס) | 2013 | לורד | ללא |
| "I'm Good" | 2013 | ליל ויין | Dedication 5 |
| "Exodus" | 2013 | M.I.A.‎ | Matangi |
| "Sexodus" | 2013 | M.I.A.‎ | Matangi |
| "Secrets" | 2013 | Jr. Hi | Virtual Lover |
| "Devil May Cry" | 2013 | ללא | The Hunger Games: Catching Fire |
| "Pass Dat" (רמיקס) | 2015 | ג'רמי | ללא |
| "Pray 4 Love" | 2015 | טראוויס סקוט | Rodeo |
| "It's All Love" | 2016 | בלי, סטארה | Another Day in Paradise |
| "Come Thru" | 2018 | טראבל | Edgewood |
| "Bedtime Stories" | 2018 | ריי סרמרד | SR3MM |
| "Skeletons" | 2018 | טראוויס סקוט, פארל ויליאמס, טיים אימפלה | Astroworld |
| "Rambo (Last Blood)‎" | 2020 | ברייסון טילר | Trapsoul (דלוקס) |
| "Off the Table" | 2020 | אריאנה גרנדה | Positions |
| "No Nightmares" | 2020 | Oneohtrix Point Never | Magic Oneohtrix Point Never |
| "Christmas Blues" | 2020 | סברינה קלאודיו | Christmas Blues |
קרדיטי כתיבה

| שם | שנה | אמנ (ים) | אלבום |
| --- | --- | --- | --- |
| "Woo" | 2016 | ריהאנה | Anti |
| "Eyes Closed" | 2017 | הלסי | Hopeless Fountain Kingdom |
וידאו קליפים

| שם | שנה | במאי (ם) | אלבום |
| --- | --- | --- | --- |
| "The Knowing" | 2012 | מיכאל קולומבו | House of Balloons |
| "Rolling Stone" | 2012 | דה ויקנד | Thursday |
| "Wicked Games" | 2012 | דה ויקנד | House of Balloons |
| "The Zone" | 2012 | דה ויקנד | Thursday |
| "Twenty Eight" | 2013 | נאביל | Trilogy |
| "Kiss Land" | 2013 | אנדרו באירד | Kiss Land |
| "Belong to the World" | 2013 | אנתוני מנדלר | Kiss Land |
| "Live For" | 2013 | סם פילינג | Kiss Land |
| "Pretty" | 2013 | סם פילינג | Kiss Land |
| "Often" | 2014 | סם פילינג | Beauty Behind the Madness |
| "King of the Fall" | 2014 | גלן מייקל | ללא |
| "Love Me Harder" | 2014 | האנה לוקס דייוויס | My Everything |
| "Earned It" | 2015 | סם טיילור-ג'ונסון | Fifty Shades of Grey |
| "The Hills" | 2015 | גראנט זינגר | Beauty Behind the Madness |
| "Can't Feel My Face" | 2015 | גראנט זינגר | Beauty Behind the Madness |
| "Tell Your Friends" | 2015 | גראנט זינגר | Beauty Behind the Madness |
| "The Hills" (רמיקס) | 2015 | נאביל | The Hills Remixes |
| "In the Night" | 2015 | BRTHR | Beauty Behind the Madness |
| "Starboy" | 2016 | גראנט זינגר | Starboy |
| "False Alarm" | 2016 | איליה נאיישולר | Starboy |
| "Party Monster" | 2017 | BRTHR | Starboy |
| "Reminder" | 2017 | גלן מייקל | Starboy |
| "I Feel It Coming" | 2017 | ווארן פו | Starboy |
| "Secrets" | 2017 | פדרו מרטין-קאלרו | Starboy |
| "Xo Tour Llif3" | 2017 | וירג'יל אבלו | Luv Is Rage 2 |
| "Call Out My Name" | 2018 | גראנט זינגר | My Dear Melancholy |
| "Lost in the Fire" | 2019 | מאנו קוסו | Hyperion |
| "Power Is Power" | 2019 | אנתוני מנדלר | For the Throne: Music Inspired by the HBO Series Game of Thrones |
| "Heartless" | 2019 | אנטון טאמי | After Hours |
| "Blinding Lights" | 2020 | אנטון טאמי | After Hours |
| "In Your Eyes" | 2020 | אנטון טאמי | After Hours |
| "Until I Bleed Out" | 2020 | אנטון טאמי | After Hours |
| "Snowchild" | 2020 | ארתל איסום | After Hours |
| "Too Late" | 2020 | קליקה | After Hours |
| "Save Your Tears" | 2021 | קליקה | After Hours |
| "Try Me" | 2021 |  | My Dear Melancholy |
| "Take My Breath" | 2021 | סילקיואה | Dawn FM |
| "Die For It" | 2021 | ג'יימס לארס | See You Next Wednesday |
| "Can't Feel My Face" (וידאו אלטרנטיבי) | 2021 |  | Beauty Behind the Madness |
| "Moth to a Flame" | 2021 | אלכסנדר ווסלי | Paradise Again |
| "One Right Now" | 2021 |  |  |
| "La Fama" | 2021 |  |  |
| "Die For You" | 2021 |  | Starboy |
| "Tears In The Club" | 2021 | agjnyc |  |
| "Echoes of Silence" | 2021 |  | Echoes of Silence |
| "Sacrifice" | 2022 | סילקיואה | Dawn FM |
הסכם קהיר (1969)

| --- | --- |
 מטרה:  להסדיר את פעילות אש"ף בתחומי לבנון
 חותמים:  לבנון (אמיל בוסתאני) אש"ף (יאסר ערפאת)
 מתווכים:  מצרים (מוחמד פאוזי ומחמוד ריאד)
 מקום חתימה:  קהיר
 מקום יצירה:  קהיר 
 תאריך יצירה:  2 בנובמבר 1969
 תאריך הצגה:  לא נחשף רשמית; פורסם באופן לא רשמי ב-20 באפריל 1970
 פורשים חלקית:  לבנון
 תאריך פרישה:  21 במאי 1987
 שפות:  ערבית
 
הסכם קהיר (בערבית: اتفاق القاهرة) הוא הסכם חשאי שנחתם בקהיר, ב-2 בנובמבר 1969, בין אש"ף לבין ממשלת לבנון. ההסכם העניק לאש"ף את הזכות לפעול מאדמת לבנון. לבנון יוצגה בהסכם באמצעות משלחת ששלח נשיא לבנון שארל חילו ובראשה עמד הגנרל אמיל בוסתאני (אנ'). מטעם אש"ף חתם על ההסכם יאסר ערפאת. שרי ההגנה והחוץ המצריים מוחמד פאוזי ומחמוד ריאד שימשו כמשקיפים מטעמו של נשיא מצרים, גמאל עבד אל נאצר.
נוסח ההסכם הסודי הודלף בידי עיתון א-נהאר ופורסם על ידו באופן לא רשמי ב-20 באפריל 1970, כחמישה חודשים לאחר שנחתם.
רקע

לאחר מלחמת העצמאות הגיעו ללבנון פליטים פלסטינים רבים. בשנות ה-60, ובמיוחד לאחר מלחמת ששת הימים החלו מיליציות פלסטיניות להתבסס בדרום לבנון, ולפעול מתוך לבנון נגד ישראל. פעילות זו היוותה בעיה עבור השלטון בלבנון, בין השאר משום שהיא הביאה לתגובה מצד ישראל, כגון הפשיטה על שדה התעופה הבין-לאומי בביירות במסגרת מבצע תשורה. ישראל הזהירה את ממשלת לבנון שהמשך פעילות המיליציות יביא לתגובות ישראליות נוספות, ונוצרו עימותים בין צבא לבנון לבין המיליציות. בחודשים מאי–אוקטובר 1969 התקיימו שורה של עימותים אלימים בין הצדדים, והכוחות של אש"ף הצליחו לבסס שליטה רחבה במחנות הפליטים.
הניסיון של לבנון לרסן את הפעילות הפלסטינית נתקל בדעת קהל מעורבת בלבנון עצמה ועוינת ברובה מחוץ ללבנון. בתוך לבנון, צבא לבנון והקולות השמרניים יותר התנגדו לנוכחות ולפעילות הפלסטינית וראו בה איום על הריבונות של לבנון, אך רבים אחרים תמכו במאבק הפלסטיני מתוך לבנון. לאחר מבצע תשורה התפתחה בביירות תנועת מחאה של סטודנטים, שכונתה "מהפכת הסטודנטים" והתנגדה לפעולות של צבא לבנון נגד המיליציות הפלסטיניות. במאי 1969, התפטר ראש הממשלה כראמי, שהיה תלוי במידה רבה בקולות הסונים שהתנגדו ליד נחרצת כלפי הפלסטינים, והסכים לעמוד בראש ממשלה זמנית. צבא לבנון ניצל את חוסר הוודאות הפוליטית והחמיר את הפעולות נגד הפלסטינים, למורת רוחם של הפלגים הרדיקליים שהונהגו על ידי כמאל ג'ונבלאט.
ביולי 1969 החליטה ממשלת מצרים על הסלמת הלחימה בישראל במסגרת מלחמת ההתשה. כחלק מאסטרטגיה זו העדיפו המצרים להתנגד לניסיון לרסן בכוח את המיליציות הפלסטיניות. במפגש של שרי החוץ של הליגה הערבית באוגוסט 1969 הציע שר החוץ המצרי מחמוד ריאד להעניק חופש פעולה מלא לפלסטינים. לבנון הייתה המדינה היחידה שהסתייגה ממדיניות זו. גם סוריה תמכה בפעילות הפלסטינית בלבנון, על אף שלרוב היא מנעה פעילות של מיליציות פלסטיניות בשטחה. הבידוד של לבנון בזירה הערבית, לצד חילוקי הדעות בתוך לבנון לגבי אופן ההתייחסות למיליציות הפלסטיניות, הובילו את ראש הממשלה רשיד כראמי לבקש מהמצרים שיסייעו בתיווך פשרה בין לבנון לבין אש"ף.
רקע > מגעים דיפלומטיים

בזכרונותיו כתב נשיא לבנון שארל חילו, "הייתי משוכנע שאפילו אם היה זה רצוי, אפילו אם היינו מבקשים זאת, לא היינו יכולים לקבל תמיכה אפקטיבית מאף אחד מידידינו הזרים". עם זאת, חילו ניהל מגעים עם הממשל בארצות הברית בניסיון להפחית את הלחץ על לבנון לקבל את הנוכחות הפלסטינית החמושה במדינה. בין השאר, חילו ביקש להקים כוח לשמירה על השלום של האו"ם בגבול עם ישראל, על מנת למנוע פעולות פלסטיניות שהיו עלולות לדרדר את המצב, אך ישראל התנגדה להצעה זו. בנוסף, הוא ביקש מממשל ניקסון סיוע בריסון הפעולות הישראליות בלבנון וסיוע בגיוס תמיכה ממדינות החברות בליגה הערבית, כגון ערב הסעודית ואיראן. ב-26 במאי 1969 העביר שגריר ארצות הברית בלבנון לחילו מסר ברור לפיו גורל המדינה נמצא בידיו ואל לו לצפות לסיוע משמעותי מארצות הברית. חילו פנה גם באמצעים אחרים (כנראה הוותיקן) לשר החוץ הישראלי אבא אבן, בבקשה שיופסקו הפעולות הישראליות. פנייה זו הובילה להפחתה בתדירות הפעולות הישראליות בגבול בסוף ספטמבר 1969. עם זאת, גורמים ישראלים טענו בפני מחלקת המדינה של ארצות הברית שגורמים אחרים מלבנון פנו לישראל וציינו שהם מעוניינים בהתקפות ישראליות נגד בסיסי הפדאיון בלבנון. מחלקת המדינה בארצות הברית הגיעה למסקנה שהדרך היחידה שבה ניתן לעזור ללבנון היא על ידי יצירת הסכמים בין ישראל למדינות ערב במסגרת תוכנית רוג'רס.
היכולת של לבנון להיעזר בהשפעתה של ברית המועצות נפגעה בספטמבר 1969, בעקבות תקרית דיפלומטית בין המדינות. המצרים ביקשו מלבנון שתעביר אליהם את אחד ממטוסי המיראז' 3 שצרפת מכרה לה, וזאת במטרה להעבירם לברית המועצות. לבנון סירבה, והק.ג.ב. ניסה לגנוב את המטוסים. המזימה התגלתה והממשלה הלבנונית הזועמת החליטה לפרסם את האירוע ברבים ולעצור שני סוכני ק.ג.ב. כתוצאה מכך נפגעו היחסים של לבנון עם ברית המועצות ועם מצרים, וזאת בשעה שהם היו צריכים את עזרתם בהסדרת היחסים עם הכוחות הפלסטיניים.
המשבר באוקטובר הביא להחמרת המצב הדיפלומטי של לבנון: סוריה סגרה את הגבול עם לבנון, לוב ניתקה את היחסים הדיפלומטיים ועיראק ביקשה מאזרחיה להתפנות מלבנון. הסיוע העיקרי שארצות הברית יכולה הייתה להעניק לממשלת לבנון הוא קו תקשורת עם ממשלת ישראל, שהבטיחה ב-27 באוקטובר לא לפעול בשטח לבנון, על מנת לאפשר לצבא הלבנוני להסיט כוחות מהגבול לאזורי חיכוך עם הפלסטינים. בהיעדר סיוע בין-לאומי פנתה לבנון לנשיא מצרים בבקשה שיסייע בהשגת הסכם עם הכוחות הפלסטיניים. בסוף החודש ארצות הברית החלה לשקול אופציות של התערבות צבאית או אספקה של נשק לפלגים הנוצריים במדינה, ואף הסיטה כוחות של הצי השישי למרחק 400 מייל מלבנון, בתקווה שהרמז ייקלט במדינות ערב ובברית המועצות. עם זאת, מרגע שהחלו המגעים בקהיר, הן לנשיא לבנון והן לגורמים האמריקאיים הייתה מעט מאוד השפעה על תוצאתם.
ההסכם

המגעים בין נציגי הפלסטינים לנציגים הלבנונים החלו בקהיר ב-24 באוקטובר 1969. בראש המשלחת הצבאית הלבנונית עמד הגנרל אמיל בוסתאני, ובראש המשלחת הפלסטינית עמד יאסר ערפאת, שנבחר בפברואר אותה שנה לעמוד בראש הוועד הפועל של אש"ף. את נשיא מצרים גמאל עבד אל נאצר ייצגו שר החוץ מחמוד ריאד ושר ההגנה מוחמד פאוזי.
ההסכם שנחתם העניק תוקף חוקי לנוכחות הפלסטינית בלבנון ולפעולותיה על אדמתה. כמו כן ניתן לאש"ף חופש פעולה מדיני וצבאי, ואישור להוציא לפועל פעולות נגד ישראל מתוך לבנון. ההסכם העניק לפלסטינים הגנה מפני ניסיונות לפרקם מנשקם. ישראל ראתה בהסכם זה הפרה של הסכם הפסקת האש שלה עם לבנון משנת 1949. למרות זאת זכה ההסכם לאשרור של המנהיגות הלבנונית, ולהגברת הפעילות הפלסטינית בלבנון במהלך שנות השבעים.
נוסח ההסכם לא פורסם באופן רשמי, אך העתק שלו הגיע למערכת העיתון הלבנוני א-נהאר, שפרסמה אותו ב-20 באפריל 1970. על פי הנוסח שפורסם, אלו הם סעיפי ההסכם המרכזיים:
יובטחו הזכויות של פלסטינים שחיים בלבנון לעבוד, לגור ולנוע בשטח המדינה;
יוקמו מועצות מקומיות של פלסטינים במחנות הפליטים, וזאת על מנת להבטיח את האינטרסים של התושבים הפלסטינים ואת שיתוף הפעולה עם הרשויות בלבנון;
יוקמו בתוך המחנות עמדות של הפיקוד של ההתנגדות החמושה הפלסטינית, וזאת על מנת להבטיח שיתוף פעולה עם הרשויות בלבנון. לרשויות אלה תהיה הסמכות להסדיר את הנוכחות של נשק בתוך המחנות, בתוך המסגרת של האינטרסים הביטחוניים הלבנוניים ואלה של ההתנגדות הפלסטינית;
פלסטינים החיים בלבנון יורשו להשתתף במהפכה הפלסטינית בדרך של מאבק חמוש, וזאת בהתאם לעקרונות של הריבונות והביטחון בלבנון.
תובטח האפשרות של אנשי קומנדו ויוגדרו נקודות למעבר ולתצפית באזור הגבול;
תובטח הדרך לאזור ערקוב (שמכונה בישראל פתחלנד);
ההתנגדות הפלסטינית תשלוט בפעילות אנשיה ולא תפריע לעניינים הפנימיים בלבנון;
יוקם פיקוד משותף לצבא לבנון ולהתנגדות הפלסטינית;
סיום בפרופגנדה משני הצדדים;
יתקיים מפקד אוכלוסין;
יוצבו אנשים מההתנגדות הפלסטינית במפקדות של צבא לבנון על מנת לפתור מצבי חירום;
יילמדו נקודות הריכוז האפשריות באזורי הגבול, ואלה יסוכמו עם הפיקוד של צבא לבנון;
יתקיימו פיקוח ורגולציה של כניסה ויציאה של אנשי ההתנגדות הפלסטינית;
סגירה של בסיס ג'ירון (قاعدة جيرون);
צבא לבנון יסייע בפעילות מרכזים רפואיים, מוקדים לפינוי ומרכזי אספקה לצורך הפעילות;
ישוחררו אנשים שנעצרו ונשק שהוחרם;
הכרה בכך שהרשויות האזרחיות והצבאיות בלבנון ימשיכו להיות בעלות הסמכות בכל לבנון ובכל הנסיבות;
שני הצדדים מכירים בכך שההתנגדות הצבאית הפלסטינית היא האינטרס של לבנון, של המהפכה הפלסטינית ושל כל אומה הערבית;
ההסכם יישאר סודי ברמה הגבוהה ביותר ויהיה לעיניהם של אנשי הפיקוד בלבד.
לאחר ההסכם

ההסכם איפשר את המשך ההתבססות של אש"ף בלבנון. השילוב של ההסכם עם אירועי ספטמבר השחור בשנים 1970–1971 הוביל להעברה של מרכז התנועה הפלסטינית ללבנון, ובהדרגה איבד צבא לבנון את היכולת לשלוט בפעילים הפלסטינים.
מצרים המשיכה את תפקידה כמשקיפה, ולבנון סמכה על השפעתה לצורך אכיפת תנאי ההסכם על הפלסטינים. בטווח הקצר, ההסכם איפשר לממשלה הלבנונית לפתור את המשבר הפוליטי, ובדצמבר 1969 כראמי הופיע בפני הפרלמנט עם ממשלה חדשה. עם זאת, מרבית הנוצרים בלבנון התנגדו להסכם, שאותו הם ראו ככניעה למוסלמים, ואחריו החלה מגמה של התחזקות המיליציות הנוצריות-מרוניות, הפלנגות. מגמה זו התחזקה בעקבות הפעילות הישראלית בדרום לבנון, שהובילה להגירה של מוסלמים פלסטינים צפונה ובכך ליבתה את חששות הנוצרים.
המתיחות בתוך לבנון הגיעה לשיא ב-1973 ולובתה בעקבות מבצע אביב נעורים, שבו הרגו כוחות צה"ל שלושה בכירי פת"ח ועשרות פעילים אחרים. במאי 1973 פרצו בלבנון עימותים חריפים בין צבא לבנון לפלסטינים, שכללו הפעלה של טנקים ושל חיל האוויר הלבנוני, וכן פלישה של בריגדת הירמוך של צבא השחרור הפלסטיני מסוריה לדרום לבנון. העימותים הובילו למאות הרוגים ולמשבר פוליטי, ובעקבותיהם החל משא ומתן מחודש על תנאי הסכם קהיר. ב-17 במאי 1973 נחתם "פרוטוקול מלקרט" (על שם מלון מלקרט בביירות, שבו התקיימו המגעים בין הצדדים). הפרוטוקול אישר מחדש את הסכם קהיר, לצד מספר שינויים והבהרות. בין השאר הוגדרו בו אזורים ספציפיים בדרום לבנון שבהם יותר לכוחות הפלסטיניים להתרכז. בסיכומו של דבר, למרות מפגן הכוח של צבא לבנון, הארגונים הפלסטיניים יצאו מחוזקים מהעימותים ומההבנות בין הצדדים.
מלחמת יום כיפור הובילה לרגיעה זמנית ביחסים בין הפלסטינים ללבנון, אך העימותים בין הצדדים נמשכו והיו סיבה מרכזית לפרוץ מלחמת האזרחים בלבנון בשנת 1975. לצד זאת, ההסכם שיחק תפקיד חשוב בהשגת הפסקות אש בין פרק לחימה אחד למשנהו. נשיא לבנון אליאס סרכיס ומרבית מדינות ערב התייחסו להסכם כתקף, ודרישתם המרכזית כלפי הכוחות הפלסטינים הייתה יישום ההסכם כלשונו והסגת אנשיהם למקומות המוסכמים במסגרת הסכם זה ובמסגרת פרוטוקול מלקרט. מנגד, החזית הלבנונית, קואליציית ימין נוצרית, ראתה את ההסכם כבטל וציפתה לפינוי הכוחות החמושים הפלסטיניים בכללם מלבנון. בינואר 1976 התבטא מנהיג הפלנגות פייר ג'ומאייל באופן פומבי כנגד ההסכם. הסורים התערבו באותה שנה במלחמה לצד הנוצרים-מרונים וכנגד אש"ף, והתערבות זו סימנה את סיום התמיכה הסורית בהסכם. בשנת 1977 נחתם הסכם שתורא, שבין השאר קבע מסגרת זמנים ליישום הסכם קהיר תוך הטלת מגבלות שונות על הפלסטינים, הרחקתם מהגבול עם ישראל ואיסור על פעולות נגד ישראל.
בעוד שהנוצרים בלבנון התנגדו להסכם מאז חתימתו, מוסלמים לבנונים החלו להתנגד לו בהדרגה מאז פרוץ מלחמת לבנון הראשונה בשנת 1982 וביתר שאת, החל מ-1985, לאחר העימותים בין אמל לפלסטינים במסגרת מלחמת המחנות. באפריל 1987, המועצה הלאומית הפלסטינית שהתכנסה באלג'יר אישרה מחדש את הסכם קהיר, אך כעבור פחות מחודש, ב-21 במאי 1987, הפרלמנט הלבנוני הצביע פה אחד בעד חוק שביטל את ההסכם.
ראו גם

יחסי הרשות הפלסטינית–לבנון
התבססות ארגוני טרור פלסטיניים בדרום לבנון
מלחמת האזרחים בלבנון
הסכם טאיף
לקריאה נוספת

Rex Brynen, Sanctuary And Survival: The PLO In Lebanon (Westreview Press: 1990; Routledge: 2019)
John K. Colley, "The Palestinians", in Lebanon in Crisis: Participants and Issues, edited by M. Graeme Bannerman, (Syracuse University Press: 1979), Chapter 2: pp. 21-54
James R. Stocker, "Chapter 2: Compromise in Cairo, The Nixon Administration", in Spheres of Intervention: US Foreign Policy and the Collapse of Lebanon, 1967–1976, (Cornell University Press: 2016)
הספרייה האזורית רמת הנגב

| --- | --- |


הכניסה לספרייה.
 מיקום:  מדרשת שדה בוקר
 סוג:  ספרייה ציבורית
 תאריך ייסוד:  1965 במבנה אשר היום מאכלס את המכון למורשת בן-גוריון, במבנה הנוכחי מאז 1979
 מספר סניפים:  12
 גודל האוסף:  50,000 פריטים בספרייה המרכזית, כ-100,000 בסניפים
 מנהל:  זיו יופה
 קואורדינטות:  30°50′59″N 34°47′06″E﻿ / ﻿30.849666666667°N 34.785055555556°E﻿ / 30.849666666667; 34.785055555556
  (למפת צפון הנגב מוגדלת) הספרייה האזורית רמת הנגב(למפת צפון הנגב רגילה) הספרייה האזורית רמת הנגב(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הספרייה האזורית רמת הנגב(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הספרייה האזורית רמת הנגב
 
אוסף ייחודי במדעי הסביבה
אולם הילדים
תצוגת כותרים חדשים
ספריית מדרשת שדה בוקר, הנקראת גם ספרייה אזורית רמת הנגב, הייתה הספרייה הציבורית הראשית והמרכזית במועצה האזורית רמת הנגב, שנמצאה במדרשת בן-גוריון. היא הכילה אוספים ייחודיים בארץ בתחומי מדעי הסביבה, גאולוגיה, חינוך סביבתי, ואיכות הסביבה ושימשה גם כמרכז התרבות של המדרשה.
הספרייה נסגרה בינואר 2023 והספרים שהיו בה - נגרסו.
ספריית המדרשה שייכת לתאגיד מדרשת שדה בוקר, והוא המממן את אחזקתה. ישנה תמיכה של משרד התרבות, המועצה האזורית רמת הנגב וועד מקומי מדרשת בן-גוריון.
נוסדה ב-1965 במבנה אשר היום מאכלס את המכון למורשת בן-גוריון, עברה למבנה חדש בשנת 1979, בתכנונו של שמואל מסטצ'קין, ובגדול של כ-700 מ"ר, ושכנה בו עד 2023.
שירותי הספרייה

ספריית המדרשה שירתה את מוסדות החינוך במדרשה, גופים אחרים באזור ואת תושבי רמת הנגב.
בספרייה היו כ-50,000 כותרים, והציעה לקהל שלושה אולמות מרכזיים - אולם הכניסה, ההדרכה וההרצאות, אולם הילדים וההקרנה, ואולם עיון שקט.
ספריית המדרשה התמקדה במידע הנוגע לתחומי מדעי הסביבה והכילה כותרים רבים בנושא סביבה, בוטניקה, זואולוגיה, ארכאולוגיה וגאולוגיה עם דגש על אזור הנגב והמדבר.
הספרייה היוותה ספרייה אזורית על פי חוק הספריות הציבוריות, ובכך שירתה את יישובי המועצה (קיבוצים, יישובים, בתי ספר וגנים), וסניפי ספריות המשנה בכלל היישובים - קיבוץ רביבים, קיבוץ משאבי שדה, קיבוץ שדה-בוקר, באר מילכה, שיזף, מרחב עם, קיבוץ טללים, קדש ברנע, רתמים, כמהין, ואשלים.
הספרייה שימשה כמרכז תרבות של המדרשה והפעילה אירועי תרבות כמו פסטיבל ימי שירה במדבר ואירועי חודש הקריאה ושבוע הספר.
לקריאה נוספת

כהן, בצלאל, ומאיר, יצחק, בונים במדבר : 1963 - 2003: מהקמת מדרשת שדה-בוקר ועד הכרזת מדרשת בן-גוריון, מדרשת שדה בוקר, 2007.
הערות שוליים

↑  מתן זמיר סערה ברשת: הספרייה של מדרשת שדה בוקר נסגרה והספרים נגרסו, באתר b7net,‏ 14 בינואר 2023
↑  כנס "מסעות פואטיים
↑  "אורגניזמים מהנדסי סביבה" - שינויי אקלים והקשר ביניהם
↑  כנס הספרייה: מבטים על הנגב
↑  כנס "מדע, תנ"ך ומדבר"
↑  "כנס "מסעות בזמן"