stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בדידות
דרכי התמודדות אפשריות

במרוצת השנים, הוצעו מספר דרכי התמודדות להפחתת הניתוק החברתי והבדידות, החל ממדיניות ממשלתית ועד להתערבות פסיכולוגית ביחידים.
לפי פרופ' ג'ון קאסיופו, פסיכולוג וחוקר בדידות מאוניברסיטת שיקגו, מטפל מקצועי (פסיכולוג, עובד סוציאלי או פסיכיאטר) לא יכול להפוך ל"מקורב משמעותי". זאת מכיוון שלטענתו, רק קשר הדדי משמעותי יכול להפיג את הבדידות. אינטראקציה חברתית משמעותית עם שניים-שלושה אנשים מספיקה כדי לשנות לטובה את הביוכימיה של המוח. לטענתו, תוכניות תמיכה והתערבות קלאסיות שמבוססות על מפגשים חברתיים לאנשים בודדים (חוגים, הרצאות, קונצרטים) או עזרה (חלוקת מזון לקשישים) הוכחו כלא יעילות.
דרכי התמודדות אפשריות > ארצות הברית

בארצות הברית, הכריז ראש שירותי הבריאות, ד"ר ויווק מרתי, על הבדידות כמגפת מדינה. הקונגרס קידם חקיקה להגדרת תפקיד יועץ לנשיא לענייני מדיניות קשר חברתי. ראשי ערים ברחבי ארצות הברית מבקשים להתמודד עם הבעיה ברמה העירונית ולשם כך הם מבקשים תקצוב לתמיכה בתוכניות רבות יותר של בריאות הנפש ושל סגל העובדים הדרוש להפעלתן.
ד"ר ויווק מרתי קרא בדו"ח שפרסם למקומות עבודה, בתי ספר, חברות טכנולוגיה ארגונים קהילתיים, הורים ואחרים, לבצע שינויים שיעצימו את המפגשים החברתיים והמליץ לאנשים להצטרף לקבוצות קהילתיות, ולהניח את הטלפונים הניידים שלהם בעת המפגשים. לדבריו, מעסיקים צריכים לחשוב מחדש על מדיניות העבודה מרחוק שהלכה והתגברה בתקופת הקורונה ובחלק מהמקומות נותרה רכיב משמעותי מהיקף העבודה. כמו כן, מערכות הבריאות נקראות לספק הכשרה לרופאים שיזהו את הסיכונים הבריאותיים של הבדידות.
מושלת ניו יורק, קת'י הוקול, מינתה את ד"ר רות וסטהיימר כשגרירה למיגור הבדידות. וסטהיימר טענה, ששינוי דפוסי התנהגות יכול להיות המפתח להתמודדות בהצלחה עם הבדידות. לטענתה, מודעות עצמית מובילה לאסטרטגיות התמודדות ולפתרונות, בונה תחושת ערך עצמי וביטחון ומקלה על התקשורת עם אחרים. המלצתה לצרוך פחות אמצעי בידור בטלוויזיה, בידור פאסיבי כלשונה, ולפתח אסטרטגיות להיכרות עם אנשים ורכישת חברים.
דרכי התמודדות אפשריות > דרום קוריאה

בשנת 2023 הממשל בדרום קוריאה קידם תיקוני חקיקה המזכים צעירים בתמיכה כלכלית עד 475 דולר לחודש להוצאות קיום כדי לעזור לסובלים מניתוק חברתי "לחזור מחדש לחברה" מתוך ההבנה שהבעיה נוגעת גם לצעירים, דור המילניום ודור ה-Z הנמצאים שעות רבות מול מסכים. המומחים חלוקים בדעתם אם האינטרנט והרשתות החברתיות הם סיבה או תוצאה של העלייה במספר האנשים הבודדים.
כמו כן, הרשויות המקומיות חויבו ליצור תוכניות חומש מקיפות להתמודדות ולמניעת התופעה. בין היתר, חויבו הרשויות ניהול מניעת "מיתות בדד". תופעה זו, שהיא חלק מבעיה גדולה יותר של בדידות והתבודדת, הוכרה כתופעה כל כך דחופה עד שהממשל הפעיל אמצעים להלחם בה.
הרשות העירונית של סיאול הודיעה על תקציב של 327 מיליון דולר למשך 5 השנים הבאות כדי ליצור "עיר שבה אף אחד אינו לבד". תוכנית החומש כוללת קו חם ליועצי בדידות שניתן לפנות אליהם 24/7, יצירת פלטפורמת התייעצות באון-ליין וכן תוכנית מעקב הכוללת ביקורי בית והתייעצות.
עיריית סיאול מתכננת גם להציג תוספת שטחים ירוקים, תכנון ארוחות מזינות למבוגרים ולתושבים ותיקים, וכן יצירת מערכת חיפוש, זיהוי ומעקב כדי לאתר תושבים מבודדים הנזקקים לעזרה. מתוכננות גם פעילויות לעידוד אנשים לצאת אל החוץ ולתקשר עם אחרים כמו: גינון, התעמלות, מועדוני קריאה ועוד.
בשנת 2021 מונה "שר הבדידות". בשנת 2022 הממשלה הפעילה תוכנית מניעתית מוגברת הכוללת שירותי ייעוץ בקו חירום הפעיל 24/7 וכן הרחבה של הייעוץ בשירותי הרווחה.
דרכי התמודדות אפשריות > בריטניה

בשנת 2018 מינתה ראש ממשלת בריטניה, תרזה מיי, שרה לענייני בדידות, טרייסי קראוץ', והקצתה לה תקציב של 20 מיליון לירות שטרלינג. האסטרטגיה של השרה הייתה לעורר מודעות לנושא וליצור תשתית קהילתית שתכלול כ-2,500 מוסדות בריאות ורווחה, עסקים פרטיים וארגוני צדקה, שיעזרו לאנשים בודדים ליצור קשרים חברתיים. הפעילויות המומלצות, לדבריה, הן מגוון פעילויות כגון מועדוני הליכה ושיעורי אמנות ובישול. במסגרת התוכנית הלאומית, יבדקו הדוורים הבריטיים מה שלום הדיירים הבודדים שגרים במסלול חלוקת הדואר היומי שלהם.
דרכי התמודדות אפשריות > יפן

אף שהבעיה הייתה ידועה עוד בשנות ה-80 של המאה ה-20, מגפת הקורונה החמירה מאוד את המצב. ההגבלות החמורות ליצירת בידוד חברתי לשם מניעת התפשטות המגפה, וכן היציאה המאוחרת יחסית מהבידוד החברתי, יחסית למדינות אחרות, גרמו להחמרה של בעיות חברתיות כמו בדידות, ניתוק חברתי וקשיים כלכליים בד בבד עם עליה בדיווחים על מקרי התאבדות, התעללות בילדים ואלימות במשפחה, מה שגרם לממשלה לבצע סקרים ארציים על בדידות החל משנת 2021, ולפרסם תוכנית אינטנסיבית יותר של צעדי מניעה בדצמבר 2022.
ננקטו מספר צעדים להגברת מודעות הציבור ולמסעות פרסום למניעת התאבדויות, תוספת תקנים של יועצים בבתי ספר ועובדים סוציאליים, והמשך קיום קו חירום הפועל 24/7 לשירות ייעוץ טלפוני.
עזרה למשקי בית חד-הוריים כמו תכנון ארוחות לילדיהם, הלוואות לדיור ושירותי תכנון למי שעובר גירושין.
יש הבנה מטעם גורמים בממשל שהבעיה תלך ותחמיר עקב המשבר הדמוגרפי שבו נמצאת יפן וכן דעיכה במספר הנישואים, אשר יביא לעלייה במספר משקי בית של יחידים.
דרכי התמודדות אפשריות > ארגון הבריאות העולמי

ברמה הגלובלית, ההמלצה היא על יצירת קואליציות בעלות מחויבות פוליטית לנושא, שיפור והרחבת מחקרים ופתרונות יעילים ותגבור התערבויות שהוכחו כיעילות.
ברמת החברה, ההמלצה היא על יצירת קשר דרך המדיה הדיגיטלית והרשתות החברתיות, קידום סביבת חיים ידידותית מותאמת גיל, וקידום מדיניות וחוקים המעודדים קשרים חברתיים.
ברמת הפרט, ההמלצה היא על יצירה ושמירת קשר עם חברים על ידי פגישות טלפוניות או רשתות חברתיות, התמסרות לתחביבים, שהייה בטבע ויצירת קשר עם שירותים קהילתיים ו/או קבלת עזרה מקצועית.
בדידות לעומת התבודדות

הבדידות חופפת לההתבודדות ובכל זאת נבדלת ממנה. התבודדות היא בפשטות, המצב של להיות בנפרד מאחרים, ולא כל מי שחווה התבודדות מרגיש בודד. כרגש סובייקטיבי, בדידות יכולה להיות מורגשת גם כאשר אדם מוקף באנשים אחרים – מי שמרגיש בודד, הוא בודד. אנשים שונים זה מזה משמעותית במידת הצורך שלהם להיות בחברתם של אחרים. יש גם הבדל בין "בדידות" לבין "בידוד". בידוד הוא מצב בו אדם מנותק מהכלל בין אם מכפייה (כמו צינוק בבית סוהר) או מבחירה, למשל במטרה לסיים מטלה ללא הסחות.
ישנם מספר מיני חיות החיים בבדידות בטבעם והם נפגשים עם פרטים אחרים לעיתים רחוקות.
סוגים שונים

בערים גדולות והומות אדם, יש אנשים שחשים לעיתים בדידות קיצונית, על אף שהם מוקפים בכל רגע באלפי אנשים. תחושה זו ניתן לייחס להרגשת האנונימיות שאנשים חווים באזורים עירוניים. בדידות, אם כן, היא לאו דווקא תוצר של בידוד. למשל, היא יכולה להתקיים גם בתוך מערכות יחסים כמו בנישואין או בקשרים קרובים דומים, בהם קיימים טינה, כעס או מחסור באהבה, וכך גם במשפחה בה מערכות היחסים נעדרות תקשורת בריאה.
בנוסף, יש להפריד בין תחושת הבדידות הנפוצה בקרב בני נוער (לדוגמה, כתוצאה של חרם חברתי), לבין תחושת הבדידות של אנשים החיים לבד או שאיבדו את קרוביהם. ביפן לדוגמה ישנו שיעור הקשישים הגבוה בעולם ורבים מהם קשישים עריריים, בעיה שמנסים לפתור למשל באמצעות טכנולוגיה. דוגמה נוספת היא של מהגרים בארץ זרה, לדוגמה חיילים בודדים.
השפעות בריאותיות

מחקרים מצביעים על כך שבדידות אינה מהווה רק רגש מכאיב אלא גורם המשפיע על היבטים פיזיולוגיים.
כיום, ידוע כי אנשים בודדים סובלים יותר מעייפות, איכות שינה ירודה וכאבים כרוניים. מגוון מחקרים שנערכו בתחום והצביעו על קשר בין חוויה של בדידות לבין עלייה בלחץ הדם הסיסטולי, פגיעה באיכות השינה, פגיעה באיזון ההורמונלי, ירידה ביעילות המערכת החיסונית ועוד. כמו כן, נמצא כי בוגרים אשר חוו בידוד חברתי בילדותם היו פגיעים יותר למחלות לב, השמנת יתר, לחץ דם גבוה, כולסטרול גבוה ועוד, וכי אנשים בודדים היו בסיכון גבוה יותר להתדרדרות קוגניטיבית, דמנציה ואלצהיימר בגילאים המבוגרים. על רקע הקשר בין בדידות לבין בעיות בריאותיות אלו ואחרות, לא מפתיע כי מחקרים רבים מצאו כי בדידות מהווה גורם סיכון לתמותה.
בדידות נמצאה קשורה גם לפגיעה בתפקודים קוגניטיביים והתנהגותיים יומיומיים אשר קשורים בהיבטים פיזיולוגיים. כך, לדוגמה, מחקרים שנערכו בתנאי מעבדה וגרמו לחלק מהנבדקים להאמין כי יהיו בודדים בעתיד, הצביעו על פגיעה בתפקודי המוח הביצועיים הקשורים בצריכת מזון והתנהגות חברתית. הנבדקים שהאמינו כי יהיו בודדים בעתיד צרכו יותר מזונות לא בריאים והתנהגו באופן תוקפני יותר ביחס לנבדקים שלא "תוכנתו" להאמין כי יהיו בודדים בעתיד.
ד"ר עינת מדר, מומחית לפסיכיאטריה ולרפואה פנימי מהמרכז הרפואי העמק בעפולה טוענת שהבדידות היא גורם סיכון ידוע לדיכאון, התמכרויות והפרעות אכילה.
השפעות פסיכולוגיות

באופן צפוי, מחקרים מצביעים על כך שבדידות משפיעה גם על היבטים נפשיים, ולא רק על היבטים פיזיולוגיים. בין היתר בדידות נמצאה קשורה לפגיעות קוגניטיביות, תחושת מצוקה, סימפטומים דיכאוניים, מחשבות אובדניות והתנהגויות אובדניות.
הקשר בין דיכאון לבין בדידות העסיק חוקרים רבים, אשר טענו כי קיים קשר הדדי בין בדידות לבין דיכאון, אשר מזינים זה את זה. לטענתם, בדידות מתמשכת מייצרת סימפטומים דיכאוניים אשר מקשים על יצירת ושימור קשרים בין-אישיים באופן שמגביר את הבדידות, וחוזר חלילה, כאשר לא ברור האם בדידות קודמת לדיכאון או להפך. על אף ההנחה בדבר ההשפעות ההדדיות, אנליזות שנערכו בשנים האחרונות הצביעו על כך שבדידות אמנם ניבאה החמרה בסימפטומים הדיכאוניים, אך לא להפך.
כמו כן, מחקר בו יוצרו רגשות בדידות מלאכותיים באמצעות היפנוזה הצביע על כך שתחושת בדידות העלתה לא רק סימפטומים דיכאוניים אלא גם תחושות לחץ, פחד מהערכות שליליות, חרדה וכעס, ואף הביאה לירידה באופטימיות ובהערכה העצמית.
ידועים מקרים רבים של ניסיונות התאבדות בקרב בני נוער שניתן לייחס אותם לתחושות הבדידות שהם חווים במהלך גיל ההתבגרות.
יחידוּת

הבדידות, וכן נרדפותיה הרבות (היבדלות, התנתקות, גלמודיות, הסתגרות, עריריות, ובאנגלית solitude), מלוות לרוב בקונוטציה שלילית. עם זאת, למושג זה יש לעיתים הקשר חיובי שאין לו מילה מקובלת ושגורה בעברית עד לאחרונה (אולי התבודדות). עם זאת, משנת 2019 החלו להשתמש במונח סולנות (positive solitude). המילה סולנות לא הוכרה על ידי האקדמיה ללשון העברית, אולם משמשת את חוקרי התופעה. חוקרים משתמשים במושגים יחידוּת או לבדיוּת כדי לתאר תחושת היות לבד, שבניגוד לבדידות השלילית, היא מלאה ואינטנסיבית ופתוחה אל העולם. התבודדות מתוך בחירה, כלומר סולנות, יכולה למלא צורך ברווחה אישית. לסולנות, בניגוד לבדידות ולבידוד חברתי למשל, יש השפעות חיוביות על האדם. הסופר הרמן הסה כתב: "בתוך עצמך קיימים השלווה והמקדש, לתוכם תוכל לפרוש בכל זמן ולהיות אתה עצמך".
שינוי מצב הבדידות

אנשים ששואפים לשנות את מצב הבדידות שלהם, עשויים להיתרם מתמיכתם ההדדית של בודדים אחרים שמנסים להפיג את בדידותם. אנשים רבים מפיגים את בדידותם על ידי פעילות חברתית באמצעות האינטרנט, למשל בצ'אטים, כתיבה בפורומים, אתרי רשתות חברתיות או תוכנות מסרים מיידיים.
דרך אחרת להפיג את הבדידות, בהקשר של יחסים זוגיים, היא באמצעות "משרדי שידוכין", מקוונים ולא-מקוונים, שבעזרתם אנשים יכולים לחפש בני-זוג. עוד דרך היא למידת כישורי סולנות ושימוש בסולנות על מנת להפיק הנאה מהזמן בו אדם עם עצמו.
ארגוני התנדבות שונים פועלים לתמוך באנשים אשר הבדידות היא חלק קבוע או זמני מחייהם. כך למשל מתנדבי עמך מבקרים ניצולי שואה בביתם על מנת להפיג את בדידותם; מתנדבות אם לאם בקהילה מבקרות אמהות בשנה הראשונה לאחר הלידה כדי לספק להן חברה ותמיכה.
בדידות בישראל

לפי שנתון הזיקנה של מכון מאיירס-ג'וינט-ברוקדייל, שיעור הזקנים בישראל שמדווחים על בדידות עולה עם הגיל: 34% מבני +65 דיווחו על הרגשת בדידות מדי פעם או לעיתים קרובות; 42% מבני +75 ו-24% מבני +20. לפי סקר שנערך על ידי משרד הרווחה כ-30% מכלל האזרחים הוותיקים בישראל נמצאים בסיכון לניתוק חברתי, ו-27% מהם אינם נוטלים חלק בפעילויות חברתיות. 16% לא נמצאים בקשר עם אף אדם "פנים מול פנים" במהלך היום.
בשנתון מספר 70 של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה דווח כי בשנת 2018 חמישית ממשקי הבית בישראל היו של אנשים החיים לבד, רובם צעירים בשנות העשרים והשלושים לחייהם ובני שישים ומעלה. רוב משקי הבית של אנשים המתגוררים בגפם נמצא בתל אביב- יפו (42%).
בשנת 2023 20.8% ממשקי הבית היו של נפש אחת.
לפי הסקר החברתי של מכון ברוקדייל, שנתון 2022 פרק 3, (ממוצע לשנים 2018-2020) עולה כי ל־27.9% מבני 65+ מרגישים בדידות מדי פעם או לעיתים קרובות: 20.8% מהגברים ו-33.8% מהנשים. עם העלייה בגיל עולה תחושת הבדידות. 23.3% מבני 65–74 מרגישים בדידות מדי פעם או לעיתים קרובות לעומת 36.1% מבני 75+ (לוח 3.39).
מלחמת חרבות ברזל, שפרצה בשבעה באוקטובר 2023, חידדה את האתגרים והקשיים הרגשיים והחברתיים שעימם מתמודדת אוכלוסייה מבוגרת בתנאים של אי-ודאות.
בדידות בישראל > מדיניות ותוכניות ממשלתיות

אגף בכיר לאזרחים ותיקים במשרד הרווחה והביטחון החברתי השיק במרץ 2022, תוכניות סדורות להפגת בדידות המיועדות לאזרחים ותיקים הרשויות המקומיות היו אמונות להפעיל את התוכניות שלהערכתן התאימו לתושביהם המבוגרים. מכון מאיירס-ג'וינט-ברוקדייל ערך מחקר, מוזמן על ידי משרד הרווחה והביטחון החברתי, שמטרתו הייתה לבדוק את המועילות של התוכניות שהופעלות ברשויות המקומיות ולסייע לקובעי המדיניות לגבש המלצות על המשכיות הפרויקט. בשבעה באוקטובר 2023 פרצה מלחמת חרבות ברזל והיא חידדה את האתגרים והקשיים הרגשיים והחברתיים שעימם מתמודדת אוכלוסייה מבוגרת. המחקר והמלצותיו התפרסמו בדצמבר 2023. לפי מסקנות המחקר, לרשויות המקומיות יש תפקיד מרכזי בזיהוי אתגרים וקשיים שעימם מתמודדים אזרחים ותיקים ובהצעת סיוע בהתאם, ובליווי ותמיכה של משרד הרווחה.
המלצות המחקר נוגעות במישור המנהלי הקשור לניהול התוכניות ובמישור התוכן המתמקד באופי והתכנים המועברים. במישור המנהלי ממליץ המחקר לגבש מנגנון אחיד לזיהוי מאפייני האזרחים ותיעוד התוכניות המתקיימות על ידי מערכת אחידה. במישור התוכן, ממליץ המחקר לעודד הפעלת תוכניות מתמשכות אשר נמצאו במחקר זה כמועילות יותר.
בדידות בישראל > עמותות בישראל הפועלות בתחום מצוקה נפשית

עמותת רקפת – בדידות בקרב ילדים ונוער פועלת לחיזוק היכולות החברתיות
עמותת סה"ר – מסייעת לכל המגזרים וקבוצות האוכלוסייה
ער"ן
מרכזי חוסן
ארגון "מקשיבים"
מרכזי תמיכה רגשית ונפשית כמפורט באתר משרד הבריאות
בדידות בספרות

פילוסופים וסופרים רבים עסקו ביצירותיהם בבדידות ובהשפעותיה על האדם. חלקם אף בחרו לחיות בבידוד, כדי להשלים את עבודתם או מסיבות אחרות. ויקטור פראנקל, אבי הלוגותרפיה, בספרו "האדם מחפש משמעות", מתאר התמודדות במחנות כפייה של הנאצים. רות וסטהיימר חיברה את "האושר שביחד", מדריך שיעזור לאנשים בודדים לחבור לאחרים. כריסטין האנה, בספרה "הלבד הגדול" מתארת חיים בבדידות וההתמודדות איתה באלסקה.
ההוגים האקזיסטנציאליסטים, המעמידים את הבדידות במרכז עולמו של האדם המודרני, כגון פרידריך ניטשה ואלבר קאמי, ידועים בתכנים הרבים של יצירותיהם אודות הבדידות
ראו גם

התבודדות
בידוד חברתי
מדיטציה
קשיבות
פארו (רובוט)
לקריאה נוספת

סיפורה של הבדידות, אדיר כהן, הוצאת ספרי חמד וידיעות אחרונות, 2003
בדידות כגורל, אדיר כהן ודב איכנולד, תל אביב, ידיעות אחרונות, 2003
· Sharon Ost-Mor, Yuval Palgi, Dikla Segel-Karpas, Exploring gaps in positive solitude perceptions: older adults vs. gerontology professionals, International Psychogeriatrics, 2020-11-06, עמ' 1–11 doi: 10.1017/s1041610220003555
איש האמונה הבודד, מסה מאת הרב יוסף דב סולובייצ'יק, שנות ה-50
איתן שנדורפי

| --- | --- |

 לידה:  1959  (בן 66 בערך) תש"כ בני ברק, ישראל 
 מדינה:  ישראל
 השכלה:  ישיבת בני עקיבא קריית הרצוג בני ברק  ישיבת מרכז הרב 
 מקום מגורים:  ירושלים
 השתייכות:  ציונות דתית
 רבותיו:  הרב צבי יהודה קוק, הרב שאול ישראלי, הרב אברהם אלקנה שפירא,  הרב לייב מינצברג.
 חיבוריו:  הדר התורה, הדר העולם, הדר הנביאים, הדר המועדים, הדר המלחמה.
 בת זוג:  הרבנית אורנה שנדורפי
 צאצאים:  הרב בניהו שנדורפי
 מספר צאצאים:  12
 
הרב איתן שנדורפי (נולד בכ' בתשרי ה'תש"ך 1959) הוא ר"מ בישיבת ירושלים לצעירים המלמד גם בישיבת מרכז הרב, בישיבה קטנה מורשה ובמוסדות נוספים, ומחבר ספרים. נודע גם בשל עיסוקו ופועלו בתחום פרשנות המקרא ובגישתו לסוגיותיו.
ביוגרפיה

נולד בבני ברק לישעיה מרדכי ומרים שנדורפי. למד בישיבת קריית הרצוג בבני ברק, לאחריה למד כשנה בישיבת איתרי ומשם עבר לישיבת מרכז הרב, בשנת תש"מ לאחר הפיגוע בבית הדסה בו נהרג חבירו חנן קרוטהמר, עבר ללמוד מספר חודשים בישיבת ניר הסמוכה. בזמן פינוי סיני שימש הרב שנדורפי כראש ישיבה באופירה.
כיום משמש כר"מ בישיבת ירושלים לצעירים ומלמד בישיבת מרכז הרב תנ"ך (ע"פ שיעורים אלו הוציא את סדרת "הדר הנביאים") ופירוש הרמב"ן לתורה. הרב שנדורפי מלמד גם בישיבה קטנה מורשה, ומעביר שיעורים במכללת הרצוג, במכללת ירושלים, במכללת אורות ישראל, במדרשת בת-ציון ובכנסים כגון בניין שלם. בעבר העביר שיעורים גם במכון מרחבים.
פרסם עשרות מאמרים בכתבי העת "שמעתין", "תחומין", "מעלין בקודש", "ניצני ארץ", "דגל ירושלים", ועוד. מאמריו בתנ"ך מתפרסמים גם באתר תנ"ך על הפרק ובאתר בני ציון – בונים קומה בתנ"ך.
חיים אישיים

נשוי לארנה (לבית אלפר) - מלמדת במדרשת בת ציון וגננת בתלמוד תורה מורשה. בני הזוג מתגוררים בקריית משה, ולהם שבעה בנים וחמש בנות. ביניהם:
הרב בניהו - מרבני הישיבה הגבוהה בנחליאל וחוקר במרכז תורה ומדינה של מכון התורה והארץ.
מוריה - נשואה לרב מנשה צימרמן - חוקר ויועץ הלכטכני במכון צומת.
צופיה גרינפלד - מאמנת אישית לחתונה ולזוגיות.
אחיו הוא הרב יִגָּאֵל שנדורפי, ראש ישיבה בנחליאל.
שיטתו

ספריו ומאמריו של הרב שנדורפי עוסקים במחקר תורני-היסטורי. הוא עוסק בפרשיות תנ"כיות מתוך מגוון מקורות: התנ"ך ומפרשיו, מדרשי אגדה ומפרשיהם, ראשונים ואחרונים שעסקו בסוגיות אלו. דרכו היא איסוף הנתונים ומיון השאלות העולות מתוכם. בהמשך הוא מביא שיטות שונות ובוחן אותן, ואף מציע תשובות משלו (בדומה לדרכה של נחמה ליבוביץ'). הוא עוסק רבות בפירוש רש"י ומראה כיצד הוא עונה על שאלות המפרשים באופן מקיף.
לצד הדגש ההיסטורי, חלק מן המאמרים הם בעלי אופי הלכתי מובהק יותר – כגון הדיון בגובהו של בית המקדש ומקום עמידתו של הארון בקודש הקודשים. ספריו עוסקים בנביאים וכתובים, ארץ ישראל, עם ישראל, ירושלים, בית המקדש, קודש הקודשים ועוד.
בספריו ובשיעוריו מדגיש הרב שנדורפי את הברית בין הקב"ה לעם ישראל ואהבתו להם, וכן חשיבות שמירת הלשון, אהבת ישראל וההימנעות מדיבור בגנותם. הוא מאריך בסוגיות העוסקות בקודש ובמקדש ובקשר בין עם ישראל לארץ ישראל. כמו כן הרב שנדורפי משתדל ככל האפשר להימנע מדיבור וכתיבה של מילים לועזיות ומשימוש בתאריכים לועזיים.
בכדי לחסוך בזמן, הרב שנדורפי נמנע מהחזקת מכשיר סלולרי נייד, ומסתפק במכשיר הנייח שבביתו.
הרב שנדורפי שולל את גישת 'תנ"ך בגובה העיניים' ובכל ספריו הוא מלמד זכות על גדולי ישראל במהלך הדורות. הוא משתמש לעיתים במחקרים העוסקים בריאליה הגאוגרפית וההיסטורית של תקופת המקרא, כל עוד הם עולים בקנה אחד עם השקפת היהדות המסורתית ואינם נוטים לאסכולת ביקורת המקרא.
בזמן הגירוש מגוש קטיף, התנגד נחרצות והשתתף בצורה פעילה במחאות נגד הפינוי, וראה בגירוש נקודת שבר בעם. הוא אמר אז בריאיון לתקשורת: "יש פה שני עמים, העם של המתנחלים, והעם של האנשים האלה ששונאים את המתנחלים".
ספריו

הדר התורה – על חמישה חומשי תורה:
ספר בראשית בהוצאת ספריית בית אל, תשע"א, 303 עמ'.
ספר שמות בהוצאת המחבר, תשע"ד, 474 עמ'.
ספר ויקרא בשני כרכים: חלק ראשון על פרשות ויקרא – אחרי מות, וחלק שני על פרשות קדושים – בחוקותי, תשפ"ב.
ספר במדבר בהוצאת המחבר, תשע"ז, 480 עמ'.
ספר דברים בהוצאת המחבר, תשעט, 563 עמ'.
הידורי תורה – תוספים לסדרת 'הדר התורה'. ספר בראשית תשע"ט, ספר שמות, תשע"ז.
הדר הנביאים – על ספרי הנביאים:
הדר הנביאים – על נביאים ראשונים: יהושע, שופטים, שמואל ומלכים, בהוצאת המחבר, תשע"ד, 509 עמ'.
הדר הנביאים – יהושע – בהוצאת המחבר, תשרי תש"פ, 316 עמ'.
הדר הנביאים – שופטים – בהוצאת המחבר, ניסן תשפ"ג, 360 עמ'.
הדר הנביאים – שמואל א' – בהוצאת המחבר, תשרי תשפ"ד, 234 עמ'.
הדר המועדים – על חגי ישראל ומועדיו:
ירח האיתנים – על מועדי תשרי. בהוצאת המחבר, תשע"ו, 483 עמ'.
חנוכה, ט"ו בשבט ופורים בהוצאת המחבר, תשפ"ב, 356 עמ'.
פסח – בהוצאת המחבר, תשפ"א, 344 עמ'.
הגדה של פסח – בהוצאת המחבר, תשע"ח, 180 עמ'.
יום העצמאות ויום ירושלים בהוצאת המחבר תשפ"א. מהדורה שנייה מורחבת, תשפ"ב. 361 עמ'.
חג השבועות – בהוצאת המחבר, תשע"ג, 150 עמ'. מהדורה שנייה מורחבת כוללת גם ספירת העומר ול"ג בעומר, תשפ"ב 218 עמ'.
הידורי מועדים – תוספים להדר המועדים – ירח האיתנים, אלול תשפ"ב.
הדר העולם – ירושלים תשנ"ח, בהוצאת ספריית בית-אל, 415 עמ'.
הדר התפילה – בהוצאת המחבר, תשפ"א. מהדורה שנייה מורחבת תשפ"ג.
הדר המלחמה והניצחון - מלחמות בתנ"ך, הספר יצא במהלך מלחמת חרבות ברזל ובעקבותיה, בהוצאת המחבר, אייר תשפ"ד.
הערות שוליים

↑  ארגז כלים לחתונה, באתר tsofiya.ravpage.co.il
↑  על פי סקירתו של הרב אליקים קרומביין
↑  לאור הערת הרב נבנצל לספרו הדר העולם
↑  כאן | חדשות - תאגיד השידור הישראלי (2023-07-23), גשר בין המגזרים? הציונות הדתית תופסת צד פוליטי, נבדק ב-2025-01-15
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311822005171  LCCN: no99068342  VIAF: 19317193   WorldCat (עם VIAF): 19317193
אולשניצה

בניין העירייה
אולשניצה (בפולנית: Oleśnica, בגרמנית: Oels) היא עיירה בפרובינציית שלזיה תחתית שבדרום-מערב פולין.
היסטוריה

בשנת 1742, במהלך המלחמה השלזית הראשונה, סופחה אולש, כך נקראה העיירה אז, לממלכת פרוסיה. במהלך איחוד גרמניה, בשנת 1871, העיירה הפכה לחלק מהאימפריה הגרמנית.
לאחר מלחמת העולם הראשונה, הפכה אולש לחלק מפרובינציית שלזיה תחתית. במהלך מלחמת העולם השנייה, בשנת 1945, היא נפגעה קשות על ידי הצבא האדום, וכ-60%-80% מהמבנים נהרסו. לאחר המלחמה, עקב שינויי גבול שנקבעו בוועידת פוטסדאם, היא הועברה מגרמניה לפולין ושמה שונה לאולשניצה. תושבי העיירה הגרמנים גורשו והוחלפו בפולנים, בעיקר מאלה שגורשו ממזרח פולין, שסופחה (1945) לברית המועצות.
בשנים 1975-1998 אולשניצה הייתה חלק ממחוז ורוצלב.
גאוגרפיה

אולשניצה ממוקמת בחלקה ההיסטורי של שלזיה תחתית, כ-30 קילומטר צפונית-מזרחית לוורוצלב. היא הייתה תחנה חשובה בנתיב הסחר לפולין גדול, קאליש לודז' ווורשה.
על פי הנתונים משנת 2008, סך כל השטח של אולשניצה הוא 2,096 דונם, ובו 1,107 דונם של קרקע חקלאית, 37 דונם של מטעים ו-160 דונם של כרי דשא ושדות. שטח העיירה הוא 2% משטח המחוז.
רובעי העיירה הם: סנטרום (Centrum), סרבינוב (Serbinów), לוסין (Lucień), אושדלה (Osiedle), וודלה (Wądoły), רטייה (Rataje) וז'ילוזה אוגרודה (Zielone Ogrody).
ערים תאומות

צ'כיה כרוד'ים, צ'כיה
גרמניה וארנדורף, גרמניה
צרפת ז'ונה-קלן, צרפת
הערות שוליים

↑  Baza Demografia: Stan ludności 2014, Ludność stan w dniu 30 VI, Ludność według płci i miast, Dolnośląskie
↑  בעיקר משריפות שהשפיעו על צפיפות הדיור
↑  http://www.sbc.org.pl/dlibra/doccontent?id=26222&from=FBC
|  שלזיה תחתית דגל פולין |
| --- | --- | --- |
| מחוזות | קלודצקו • שווידניצה • ורוצלב • לובין • אולשניצה • דז'רז'וניוב • זגוז'לץ • בולסלבייץ • גלוגוב • טרזביצה • אולאווה • זאבקוביצה • ילניה גורה • פולקוביצה • ולבז'יך • לובן • לגניצה • שרודה • יאבור • וובוק • לוובק • זלוטורייה • קאמיינה • סטרזלין • מיליץ • גורה | מפת שלזיה תחתית |
| ערים מחוזיות | ורוצלב • ולבז'יך • לגניצה • ילניה גורה | מפת שלזיה תחתית |
| ערים גדולות אחרות | לובין • גלוגוב • שווידניצה • בולסלבייץ • אולשניצה • דז'רז'וניוב • אולאווה • זגוז'לץ • ביילבה • קלודצקו • יאבור • שווייבודז'יצה • נובה רודה • פולקוביצה • לובן • קאמיינה גורה | מפת שלזיה תחתית |
| אחר | דגל • סמל • גאוגרפיה • היסטוריה | מפת שלזיה תחתית |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555123605171  GND: 4133221-0  LCCN: n83059001  MusicBrainz: ddc36d02-0822-4b4b-bb79-d82f24feb4fe  NKC: ge659038  SUDOC: 175915318  VIAF: 141930782   WorldCat (עם VIAF): 141930782
נתיב זכויות האדם

| --- | --- |

השער הצפוני המוביל לנתיב זכויות האדם
 מידע כללי
 סוג:  פסל 
 על שם:  זכויות האדם 
 מיקום:  נירנברג 
 מדינה:  גרמניה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1989
 תאריך פתיחה רשמי:  24 באוקטובר 1993 
 יוצר:  דני קרוון 
 
 קואורדינטות:  49°26′54″N 11°04′31″E﻿ / ﻿49.4482°N 11.0752°E﻿ / 49.4482; 11.0752
  (למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפונינתיב זכויות האדם(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפונינתיב זכויות האדם
 
נתיב זכויות האדם (17 באוקטובר 2003)
נתיב זכויות האדם הוא פסל חוצות מונומנטלי מעשה ידי הפסל דני קרוון הממוקם בנירנברג, גרמניה. הדרך נפתחה ב-24 באוקטובר 1993. הפסל ממוקם ברחוב בין הבניינים החדשים והישנים של המוזיאון הלאומי הגרמני, המחבר את רחוב קורנמרקט וחומת העיר מימי הביניים.
בשנת 1988, חבר מושבעים בן 12 איש מהמוזיאון הלאומי הגרמני ערך תחרות עיצוב כדי להחליט על העיצוב האמנותי של רחוב Kartäusergasse בנירנברג.
הזוכה בתחרות הייתה הצעה של האמן הישראלי דני קרוון המורכבת משער, 27 עמודים עגולים מבטון לבן, שני עמודים קבורים באדמה המציגים לוח עגול בלבד, ועץ אלון, ובסך הכל 30 עמודים.
בשדרה המרכזית מוצבים שלושים עמודים- כמספר הסעיפים בהכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם. על כל עמוד חרוט סעיף מתוך ההכרזה ב-30 שפות שונות.  גובה העמודים 8 מטר, קוטרם 80 ס"מ, והמרווח ביניהם הוא 5 מטר לאורך הציר.
לאתר הפרויקט יש היסטוריה מרובדת, כולל שרידי מנזר, חומת העיר מימי הביניים, מבנים שתוכננו על ידי ספ רוף בשנות ה-50 וה-60, וכניסה מכוסה זכוכית שתוכננה על ידי משרד האדריכלות ME DI UM ב-1993.
פסל זה הוא חלק מהמאמצים של נירנברג להתנער מהמוניטין שלה מהתקופה הנאצית כ"עיר עצרות המפלגה" ולהמציא את עצמה מחדש כ"עיר של שלום וזכויות אדם".
בשנת 2001, נירנברג זכתה בפרס אונסק"ו לחינוך לזכויות אדם.   האנדרטה מיועדת הן להכחשה של פשעי העבר והן לתזכורת קבועה לכך שזכויות אדם עדיין מופרות באופן קבוע. פרס נירנברג לזכויות אדם, פרס נירנברג הבינלאומי לזכויות אדם, מוענק באתר מדי שנתיים.
הערות שוליים

↑  The inscriptions as summarized by Karavan on the columns http://www.humanrightsanimationproject.org/english/html/human_rights.html(הקישור אינו פעיל, January 2021) accessed 1 May 2007.
↑  "Dani Karavan – sculptor". www.danikaravan.com. נבדק ב-2021-01-12.
↑  "City of Human Rights". Nuremberg.de. אורכב מ-המקור ב-2012-02-06. נבדק ב-4 במאי 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "UNITED NATIONS EDUCATIONAL, SCIENTIFIC AND CULTURAL ORGANIZATION". unesdoc.unesco.org. נבדק ב-2021-01-12.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007319563905171  LCCN: n98092956  VIAF: 185610772   WorldCat (עם VIAF): 185610772
ח'יר א-דין אל-אחדב

ח'יר א-דין אל-אחדב (בערבית: خبر الدين الأحدب, תעתיק מדויק: ח'יר אלדין אלאחדב; 1894 –  9 בדצמבר 1941) היה ראש ממשלת לבנון המוסלמי הראשון. הוא כיהן בתפקיד מ-5 בינואר 1937 עד 18 במרץ 1938. לפני שנכנס לזירה הפוליטית היה מוציא לאור של עיתון פאן-ערבי.
אל-אדב כיהן גם כשר הפנים ושר המשפטים בממשלתו עם השבעתה.