stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לפלסיאן
הכללות

ניתן להכליל את הלפלסיאן למרחבים לא אוקלידים, בהן הוא יכול להיות אופרטור אליפטי, היפרבולי או אולטרה-היפרבולי.
במרחב מינקובסקי הופך הלפלסיאן לאופרטור ד'אלמבר (הנקרא גם ד'אלמברטיאן):
\square ={\frac {1}{c^{2}}}{\partial ^{2} \over \partial t^{2}}-{\partial ^{2} \over \partial x^{2}}-{\partial ^{2} \over \partial y^{2}}-{\partial ^{2} \over \partial z^{2}}
הד'אלמברטיאן משמש למשל על מנת לרשום את משוואת הגלים בארבעה ממדים ואת משוואת קליין-גורדון. נציין כי הסימנים לפני הנגזרות המרחביות הם שליליים, בעוד במרחב אוקלידי הם יהיו חיוביים. המקדם המכיל את c נדרש אם המרחב והזמן נמדדים ביחידות שונות; מקדם נוסף ידרש אם, לדוגמה, כיוון x היה נמדד במטרים בעוד כיוון y היה נמדד בסנטימטרים. הפיזיקאים עובדים בדרך כלל במערכת של יחידות טבעיות כגון יחידות פלאנק, בהן c=1, על מנת לפשט את המשוואה.
הכללות > אופרטור לפלס-בלטרמי

הכללה נוספת של הלפלסיאן היא אופרטור אליפטי הנקרא אופרטור לפלס-בלטרמי, המוגדר על יריעה רימנית. בדומה, ניתן להכליל את אופרטור ד'אלמבר לאופרטור היפרבולי על יריעה פסאודו-רימנית. את אופרטור לפלס-בלטרמי ניתן להמשיך ולהכליל לשדה טנזורי.
דרך נוספת להכליל את אופרטור לפלס ליריעות פסאודו-רימניות היא באמצעות אופרטור לפלס-דה רם, אשר פועל על תבניות דיפרנציאליות. הקשר בין אופרטור זה לאופרטור לפלס-בלטרמי ניתן על ידי זהות וייצנבוק.
הלפלסיאן הווקטורי

בעוד הלפלסיאן הסקלרי שהוגדר לעיל פועל על שדה סקלרי ומחזיר סקלר, הלפלסיאן הווקטורי פועל של שדה וקטורי ומחזיר וקטור.
הלפלסיאן הווקטורי > הגדרה

הלפלסיאן הווקטורי של שדה וקטורי  \mathbf {A}  מוגדר על ידי
בקואורדינטות קרטזיות הוא יוצג כך:
כאשר  \,A_{x},  \,A_{y} ו- \,A_{z} הם רכיבי הווקטור  \mathbf {A} . (לביטויים במערכות צירים אחרות ראו דל במערכות צירים שונות)
הלפלסיאן הווקטורי > הכללה לטנזורים

הלפלסיאן של שדה טנזורי  T (כאשר סקלר ווקטור הם מקרים פרטיים של טנזור) מוגדר כדיברגנץ של הגרדיאנט של הטנזור:
במקרה המיוחד בו  T הוא סקלר (טנזור מדרגה 0), נקבל את הלפלסיאן הסקלרי הרגיל. 
אם  T הוא וקטור (טנזור מדרגה 1), הגרדיאנט שלו הוא נגזרת קו-וריאנטית אשר תוצאה הפעלתה הוא טנזור מדרגה 2, והדיברגנץ של תוצאה זו הוא שוב וקטור. המשוואה ללפלסיאן הווקטורי לעיל עשויה לשמש על מנת להימנע מחשבון טנזורי וניתן להראות כי הוא שקולה לדיברגנץ של הגרדיאנט של הווקטור.
הלפלסיאן הווקטורי > שימושים בפיזיקה

דוגמה לשימוש בלפלסיאן הווקטורי ניתן למצוא במשוואות נאוויה-סטוקס לנוזל ניוטוני בלתי דחיס:
כאשר הביטוי הכולל את הלפלסיאן הווקטורי של שדה המהירות  \mu \left(\nabla ^{2}\mathbf {v} \right) מייצג את מאמץ הצמיגות בנוזל.
דוגמה נוספת היא משוואת הגל לשדה החשמלי המופקת ממשוואות מקסוול בהיעדר מטענים וזרמים:
את משוואה זו ניתן לכתוב גם בצורה
כאשר
הוא הד'אלמברטיאן.
| אנליזה וקטורית |
| --- | --- | --- |
| מושגים | אנליזה מתמטית - מונחים • מרחב וקטורי • שדה סקלרי • שדה וקטורי • גרדיאנט • נגזרת כיוונית • דיברגנץ • רוטור • לפלסיאן • דל במערכות צירים שונות • ד'אלמברטיאן • פוטנציאל וקטורי |  |
| משפטים | משפט גאוס • משפט גרין • משפט הגרדיאנט • משפט סטוקס |  |
אנליזה מתמטית • אנליזה וקטורית • טופולוגיה • אנליזה מרוכבת • אנליזה פונקציונלית • תורת המידה • גאומטריה דיפרנציאלית
הערות שוליים

↑  Evans, L (1998). "Section 2.2". Partial Differential Equations. American Mathematical Society. ISBN 978-0821807729.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555497805171  GND: 4166772-4  LCCN: sh85074667  NDL: 01181008
מייקל בלייק

| --- | --- |

 לידה:  5 ביולי 1945 פורט בראג, ארצות הברית 
 פטירה:  2 במאי 2015 (בגיל 69) טוסון, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ניו מקסיקו  אוניברסיטת מזרח ניו מקסיקו 
 פרסים והוקרה:  פרס גלובוס הזהב לתסריט הטוב ביותר  פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר (1989)  פרס גילדת הכותבים של אמריקה 
 פרופיל ב-IMDb
 
מייקל לנוקס בלייק (באנגלית: Michael Lennox Blake;‏ 5 ביולי 1945 – 2 במאי 2015) היה סופר אמריקאי. בלייק ידוע בעיקר בזכות העיבוד הקולנועי לרומן שלו "רוקד עם זאבים", עבורו זכה בפרס האוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר.
ביוגרפיה

הוא נולד בבית חולים צבאי בפאייטוויל שבקרוליינה הצפונית. אביו, שעבד עבור חברת טלפוניה, הועבר מדי שנה למקום מגורים אחר. כשהיה בן שנתיים עברה המשפחה לדרום קליפורניה. הוא החל לכתוב כשהוצב בבסיס חיל האוויר ווקר (אנ'), שם כתב בעיתון הבסיס. הוא למד ספרות אנגלית והיסטוריה רוסית באוניברסיטת ניו מקסיקו, אך פרש לפני שנת לימודיו האחרונה לתואר. הוא עבד לאחר מכן כעיתונאי עצמאי בלוס אנג'לס, ובהמשך היה לכתב ועורך ב-"Los Angeles Free Times", וכתב בעיתוני תרבות הנגד שונים בעיר. במקביל היה יחצ"ן של תחנות רדיו, ניהל בית קולנוע והפיק פרסומות להופעות רוק. בהמשך למד בבית ספר לקולנוע בברקלי שבקליפורניה. הוא גם למד באוניברסיטת מזרח ניו מקסיקו (אנ'). בשנות השמונים הצליח למצוא מפיק רק לאחד מהתסריטים שלו, "Stacy's Knights". בסרט כיכב קווין קוסטנר, והפיק אותו ג'ים וילסון. לאחר כמה וכמה תסריטים נוספים שלא נעשה בהם שימוש, חשב בלייק על הרעיון ל"רוקד עם זאבים", שהושפע מהעניין ארוך-השנים שלו בהיסטוריה של העמים הילידים של אמריקה ("אינדיאנים"). הרעיון הושפע גם מהספר ההיסטורי "קברו את לבי בברך פצועה" (אנ') מאת די בראון, שמתאר את ההתפשטות האמריקאית מערבה מנקודת המבט האינדיאנית, ומסיפורו האמיתי של עגלון שהמוצב שהוא נשלח להעביר אליו אספקה נמצא נטוש. ב-1986 הציג את הרעיון לקוסטנר, והוא הציע לכתוב באמצעותו רומן. בלייק, שמצבו הכספי לא היה מזהיר באותה תקופה, השלים את חיבור הטיוטה בתוך תשעה חודשים, תוך כדי מגורים במכוניתו, והמפיק ג'ים וילסון, חברם המשותף של קוסטנר ובלייק, סייע לו למצוא מוציא לאור לספרו. הספר יצא לבסוף ב-1988 בכמות עותקים קטנה בכריכה רכה. קוסטנר התלהב מהספר, קנה במהירות את הזכויות ליצור סרט על פי עלילת הספר, וביקש מבלייק לעבד את ספרו לתסריט. הסרט שיצא לבסוף הוביל למכירות רבות של הספר המקורי, וגם על התסריט זכה בלייק לשבחים. גם לאחר יציאת הסרט המשיך בלייק לכתוב. היה גם פעיל זכויות אדם.
הוא נפטר ב-2 במאי 2015 לאחר מחלה ממושכת, בטוסון שבאריזונה. הוא התגורר ליד פארק לאומי בטוסון.
כתביו > תסריטים

Stacy's Knights ‏(1983)
רוקד עם זאבים (1990)
Winding Stair‏ (1998) – גם ביים
כתביו > רומנים

רוקד עם זאבים (1988)
Airman Mortensen ‏(1991)
Marching to Valhalla ‏(1996)
The Holy Road‏ (2001)
Dances with Wolves, 20th Anniversary (ספר אלקטרוני 2011)
Into the Stars ‏(2011)
כתביו > עיוני

Like a Running Dog ‏(2002) – אוטוביוגרפיה
Indian Yell ‏(2006)
Twelve the King ‏(2009)
פרסים

פרס האוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר
פרס גלובוס הזהב לתסריט הטוב ביותר
פרס גילדת הכותבים של אמריקה עבור התסריט הטוב ביותר המבוסס על חומר ממדיום אחר
פרס ספר (אנ') לסרט הטוב ביותר
פרס הניצחון של Cancervive
פרס אלינור רוזוולט לעבודה עם מיעוטים וסביבה
פרס ההומניטרי של השנה מטעם המכון להגנה על בעלי חיים
פרס האמריקניזם של אגודת סרג'נטי חיל האוויר (1992)
פרס אמנדה בלייק
פרס גיבור הספרייה של איגוד הספריות האמריקני
פרס המדיה הסביבתית
קולמוס הזהב
משחק האופרה

משחק האופרה הוא משחק שחמט שנחשב לאחד המשחקים המפורסמים ביותר בכל הזמנים. הוא שוחק בשנת 1858 בין פול מורפי לקרל השני, דוכס בראונשווייג הגרמני והרוזן קומטה איזוארד הצרפתי (ששיחקו בהתייעצות) במהלך אופרה בבית האופרה בפריז, ומכאן שמו.
המשחק נחשב לדוגמה קלאסית לחשיבותה של התפתחות נכונה בתחילת המשחק, ולכוח החזק של התקפה נגד מערך שאינו מפותח דיו. כמו כן ההקרבות הרבות שבוצעו במהלך המשחק גורמות לו להיות אחד המשחקים המרשימים והמלהיבים ולדוגמה נאה לתחבולתנות שאפיינה את משחקו של מורפי.
כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.
[Event "Paris"]
[Site "Paris FRA"]
[Date "1858.??.??"]
[EventDate "?"]
[Round "?"]
[Result "1-0"]
[White "Paul Morphy"]
[Black "Duke Karl / Count Isouard"]
[ECO "C41"]
[WhiteElo "?"]
[BlackElo "?"]
[PlyCount "33"]
[Source "(London) Field, London, 1858.12.04, p458"]
1.e4 e5 2.Nf3 d6 3.d4 Bg4  4.dxe5 Bxf3 5.Qxf3 dxe5 6.Bc4 Nf6 7.Qb3 Qe7
8.Nc3 c6 9.Bg5  b5 10.Nxb5 cxb5 11.Bxb5+ Nbd7 12.O-O-O Rd8
13.Rxd7 Rxd7 14.Rd1 Qe6 15.Bxd7+ Nxd7 16.Qb8+ Nxb8 17.Rd8# 1-0
המשחק

1. ה4 ה5 2. פו3 ד6
השחור נוקט בהגנת פילידור.
3. ד4 רז4 4. ד:ה5 ר:ו3
אילו היה השחור עונה 3... ד:ה5 היה הלבן ממשיך 4. מה:ד8 (שחרור הפרש הכפות) מ:ד8 5. פ:ה5 וזוכה ברגלי תוך מניעת הצרחה מהשחור.
5. מה:ו3 ד:ה5 6. רג4
הלבן מאיים מה:ו7 ומט סנדלרים.
6. ... פו6 7. מהב3
מאיים על שני הרגלים ו7, ב-7. בנוסף מאיים במט על ידי ר:ו7+ ואחריו מהה#6. בנוסף אחרי מה:ב7 מאיים מה:א8.
7. ... מהה7
המהלך היחיד שמונע את המט ואובדן הצריח (8. מה:ב7 מהב4+ מחליף את המלכות ומציל את הצריח) אך המלכה חוסמת את הרץ על ו8, כך ששחור לא יכול לפתח אותו ולא להצריח. כעת לבן מתחיל לממש את יתרון ההתפתחות שלו.
8. פג3
מורפי יכל לזכות בחומר (ר:ו7 ואז מה:ב7) אך כחלק מסגנון משחקו העדיף התפתחות מהירה ויוזמה על פני זכייה בחומר. במילותיו של אדוארד לסקר, "זוהי דרכו של קַצָּב, לא של אומן".
8. ... ג6 9. רז5 ב5
הרץ כופת את הפרש ולשחור למעשה אין כלל כלי הגנה. על כן הוא מנסה להדיח את הרץ התוקפני ממקום מושבו.
10. פ:ב5!
ההקרבה הראשונה: לבן מקריב את הפרש תמורת שני רגלים ועמדה תוקפנית יותר לרץ (במקום לסגת איתו ולאפשר לשחור להתפתח)
10. ... ג:ב5 11. ר:ג5+ פבד7
ההגנה היחידה שמונעת אובדן חומר גדול (אחרת המלכה תאבד או 11... מד8 מהד5+ וזוכה בצריח - זה נוסח לא נכון מהד5+ מסע מפסיד כי ...פ:ד5 13. ר:ה7 פ:ה7) אך כעת שני הפרשים של השחור כפותים, ולמעשה אין לו כלל כלים פעילים בשדה הקרב למעט המלכה, לעומת הלבן שלו מלכה, שני רצים, ואפשרות קלה להכניס את שני הצריחים בעזרת הטור הפתוח ד.
12. 0-0-0 צד8 13. צ:ד7 צ:ד7
הלבן מקריב "טיב" כדי להחליף את הפרש המרותק בצריח ולאפשר להכניס את הצריח הלבן השני מבלי לאבד זמן (למעשה זוהי לא ממש הקרבה כי לבן יכול מייד לזכות בה חזרה על ידי ר:ד7)
14. צד1 מהה6
משחרר את הפרש מכפיתתו כדי להגן על הצריח. אם ישחק עכשיו הלבן ר:ו6 יזכה בצריח ומשם בניצחון קל, אך כעת שלף הלבן את תחבולת המחץ האחרונה:
15. ר:ד7 פ:ד7 16. מהב8+ פ:ב8 17. צד#8.
ללבן נותרו שני כלים בלבד: רץ וצריח, אשר הנחיתו על השחור את המט. לשחור יתרון פרש ומלכה, אך הם לא יכלו למנוע את תבוסתו.
ברוך הראל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 באוגוסט 1931 טרגו ניאמץ, רומניה רומניה
 פטירה:  3 ביולי 2017 (בגיל 85)
 מקום קבורה:  בית הקברות מורשה 
 תאריך עלייה:  1949
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  פינקו
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1950–1979 (כ־29 שנים)
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 82  סגן מפקד חטיבה 7  מפקד חטיבה 14  מפקד אוגדה 440  מפקד אוגדה 252
 פעולות ומבצעים
 קרב תל מוטילה   מלחמת סיני   מלחמת ששת הימים  קרב הג'יראדי  מבצע רביב   מלחמת יום הכיפורים
 עיטורים
   עיטור המופת
 
ברוך הראל (נודע בכינוי פינקו; 14 באוגוסט 1931 - 3 ביולי 2017) היה תת-אלוף בצה"ל, ממפקדי חיל השריון ובעל עיטור המופת ממלחמת ששת הימים.
קורות חיים

הראל נולד בטרגו ניאמץ שבמולדובה ב-1931 ועבר את השואה כילד. הוא עלה לישראל בשנת 1949 וב-1950 התגייס לצה"ל לחטיבת גולני. כמפקד כיתה השתתף בקרב תל מוטילה. בשנת 1952 הצטרף לחיל השריון כמפקד מחלקה ולחם במבצע קדש כסגן וכמפקד פלוגה בגדוד 9 של חטיבה 7.
שירת בתפקידי הדרכה וכסגן מפקד בית הספר לשריון. בשנים 1965–1966 פיקד על גדוד 82.
במלחמת ששת הימים שירת הראל כסגנו של מפקד חטיבה 7 שמואל גונן (גורודיש), השתתף בקרב הג'יראדי כמפקד כוח גדודי והיה הראשון שהגיע לאל עריש. הוא זכה בעיטור המופת על לחימתו שכללה השמדת טנק פיקוד מצרי ברימונים, טיהור רגלי של יעד מבוצר והסתערות על ביר לחפן.
אחרי המלחמה יצא להשתלמות בבסיס צבא ארצות הברית פורט נוקס שבקנטקי והדריך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. במהלך מלחמת ההתשה, בהיותו סגן מפקד חטיבה 8, פיקד הראל על מבצע רביב, פשיטה משוריינת בה הונחתה יחידה משוריינת של צה"ל בגדה המערבית של מפרץ סואץ ופגעה בכוחות מצריים. לאחר הצלחת המבצע מונה למפקד חטיבה 14, תפקיד אותו מילא בין השנים 1969 ל-1971, עת נפצע מפיצוץ מוקש במהלך תרגיל חטיבתי ליד אל עריש.
במלחמת יום הכיפורים היה הראל סגן מפקד אוגדה 252 בסיני. במהלך הקרבות הופקד הראל על חטיבה מאולתרת בהרכב שני גדודים מחטיבה 164 שהצטרפו לאוגדה. ב-18 באוקטובר 1973 חצתה החטיבה את תעלת סואץ, כבשה את מתחם "צח" ואת שדה התעופה פאיד, התקדמה דרומה וכבשה את ע'דביה, הגיעה למרגלות ג'בל עתקה וסיימה את הקרבות בקילומטר ה-101 בדרך לקהיר. בתום המלחמה היה אחד מהעדים שהעידו בפני ועדת אגרנט.
תפקידיו האחרונים של הראל היו כמפקד אוגדת המילואים של טנקי השלל - אוגדה 440, וכמפקד אוגדת סיני הסדירה - אוגדה 252. בשנת 1979 פרש מצה"ל בדרגת תת-אלוף.
הובא לקבורה ביום 4 ביולי 2017 בבית הקברות מורשה ברמת השרון.
הערות שוליים

↑  יעקב ארז, המפקד שהחזיר לכשירות את הטנקים - ואת המורל, מעריב, 4 במאי 1976.
↑  עיטור המופת שהוענק לברוך הראל, באתר "בעוז רוחם" של צה"ל;

ברוך הראל, באתר הגבורה.
↑  עמנואל סקל, "סיני שבלב", הוצאת ליאור שרף – הפצות, 2020, עמודים 42-41.
↑  גל פרל פינקל, הטנקים נראו "כמו אחרי מלחמה", אך האנשים – פלדה, באתר זמן ישראל, 27 באוגוסט 2020.
↑  עוזבים את צה"ל: 2 אלופים, 9 תא"לים, מעריב, 2 בפברואר 1979
סיגל שלח

ד"ר סיגל שלח (נולדה ב-2 ביוני 1966) מנכ"לית ג'וינט ישראל לשעבר. בעבר כיהנה כמנכ"לית תחום התעסוקה בג'וינט-תב"ת (תנופה בתעסוקה), הייתה חוקרת בכירה במשרד התמ"ת – תעשייה מסחר ותעסוקה, וכן הייתה מרצה בחוג ללימודי עבודה בפקולטה למדעי החברה באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה

סיגל נולדה בחיפה, בילדותה גדלה בטבעון וברמת השרון. בגיל 13 עברה עם משפחתה לפאלו אלטו, ארצות הברית, שם התגוררה עד גיל 18 והייתה המדריכה הראשונה בשבט הצופים – צבר שהוקם שם.
סיגל חזרה לארץ כחיילת בודדה, שירתה כפקידה פלוגתית ברובאית בגדוד 51 של גולני.
עם שחרורה מהשירות הצבאי החלה את לימודיה בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית בירושלים, בחוג להגנת הצומח וסיימה תואר ראשון בהצטיינות. את תואר המוסמך שלה סיימה גם כן בהצטיינות בחוג ללימודי עבודה באוניברסיטת תל אביב. בעבודת הגמר שלה התמקדה במאפייני המהגרים הבוחרים לחזור לארץ מוצאם. עבודת הדוקטורט שלה, גם היא באוניברסיטת תל אביב, התמקדה בניתוח הכלכלי של השתלבותם של מהגרים מכלל מדינות העולם בארצות הברית.
בשנים 1996-2001 עבדה כמרצה בפקולטה למדעי החברה, בחוג ללימודי עבודה ובחוג לסוציולוגיה באוניברסיטת תל אביב. במסגרת תפקיד זה לימדה את הקורסים הבאים: שיטות מחקר כמותיות, כלי מדידה בניהול משאבי אנוש, יישומי מחשב וכן הנחתה פרויקטים.
בשנים 2001-2007 עבדה כחוקרת בכירה במנהל מחקר וכלכלה במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה. במסגרת תפקיד זה כתבה ניירות עמדה למקבלי החלטות בתחומי העיסוק של המשרד, סקירות כלליות לאנשי מקצוע ולציבור הרחב בדגש על תחום התעסוקה וניהלה את התכנית להורים יחידים אשר היוותה את אחת התוכניות הראשונות שהופעלו בישראל בתפיסה של "מרווחה לעבודה".
סיגל נשואה לרענן שלח, טייס לשעבר בחיל האוויר, ולהם שלושה ילדים. הם מתגוררים ביישוב עשרת.
פעילות בג'וינט ישראל

בשנת 2007 הצטרפה לג'וינט ישראל ועבדה כראש תחום עולים, ערבים, תוכניות תשתית וקשרי מעסיקים בג'וינט ישראל תבת - מיזם התעסוקה של ג'וינט ישראל וממשלת ישראל. בתקופה זו הייתה שותפה לפיתוח והקמת מרכזי ריאן - מרכזי התעסוקה לערבים ביחד עם זרוע העבודה וקרן יד הנדיב, והקימה בשותפות את הפורום הישראלי לגיוון בתעסוקה.
בשנת 2012 מונתה למנכ"לית ג'וינט ישראל תבת. בתפקיד זה קידמה את נושא גיוון התעסוקה בחברה הישראלית, ויחד עם משרדי הממשלה השונים קידמה הסתכלות רחבה על נושא התעסוקה במדינת ישראל. פעלה להרחבת מרכזי התעסוקה לחרדים וערבים באופן משמעותי וניהלה את תהליך העברתם לידי הממשלה. שינתה את העיסוק המרכזי של ג'וינט ישראל תבת משילוב בתעסוקה לקידום בתעסוקה. הייתה שותפה בצוותי התעסוקה 2020 ו-2030, וחברה בוועדה לתכנון תעסוקה של המכון הישראלי לדמוקרטיה.
בשנת 2014 במקביל לעבודתה כמנכלית ג'וינט ישראל תבת מונתה למשנה למנכ"ל ג'וינט ישראל.
בשנת 2018 מונתה למנכ"לית ג'וינט ישראל תפקיד הו כיהנה עד אוגוסט 2024. בחודש מרץ 2024 הודיעה על כוונתה לעזוב את הארגון, בשל התאוששות ממחלה.
פרסומים

* Shelach Sigal,  Thesis (PH.D.) - Tel Aviv University, 2002
סיגל שלח, מאפייני המהגרים הבוחרים לחזור לארץ מוצאם: בחינת הגירתם חזרה של מהגרים ישראלים, יהודים וערבים מארצות הברית, עבודת גמר (M.A) אוניברסיטת תל אביב, 1996
רונית נדיב, סיגל שלח, דיוקן העצמאים ומאפייני תעסוקתם 1970-2001, 2003
נטע אחדות, מיכל סופר, סיגל שלח, התכנית לשילוב הורים יחידים בשוק העבודה: קובץ מאמרים
מגדל שן

מגדל שן הוא ביטוי מקראי, שמשמעותו המקורית היא מבנה גבוה ורב רושם עשוי שנהב ובנוי מצורה מעוררת התפלאות.
מאז המאה ה-19, הביטוי משמש לתיאור סביבה של אנשים בעלי עיסוק אינטלקטואלי המנותק מהדאגות המעשיות של חיי היומיום. כיום, המונח מתייחס לעיתים קרובות לאקדמיה או למערכות המכללות והאוניברסיטאות.
מקור הביטוי

הביטוי "מגדל השן" מופיע במקורו בשיר השירים ”צַוָּארֵךְ כְּמִגְדַּל הַשֵּׁן” (מגילת שיר השירים, פרק ז', פסוק ה'). בפסוק זה, הדימוי מתייחס לצווארה של האהובה, המשווה למגדל עשוי שנהב, סמל ליופי ולרוממות.
הצירוף מופיע גם בספר מלכים, כתיאור מפעליו של המלך אחאב, נמנה ביניהם 'מגדל השן' שבנה, ככזה שיזכר לדורות:
וְיֶתֶר דִּבְרֵי אַחְאָב וְכָל-אֲשֶׁר עָשָׂה, וּבֵית הַשֵּׁן אֲשֶׁר בָּנָה, וְכָל-הֶעָרִים אֲשֶׁר בָּנָה: הֲלוֹא-הֵם כְּתוּבִים עַל-סֵפֶר דִּבְרֵי הַיָּמִים
מגדל זה של אחאב לא נמצא, גם לא בחיפושיהם של ארכאלוגים, אמנם עיטורים עשויים שנהב מהמאה ה-9 לפנה"ס נמצאו בעיר שומרון. ההנחה היא שמדובר בבית השן שבנה אחאב. ממצאים אלה מוצגים לציבור במוזיאון רוקפלר.
לדעת חלק מהפרשנים, כוונת הפסוק ב'שן' היא לשן פיל העשויה שנהב, שמאז הפרהיסטוריה ועד המצאת החומרים הפלסטיים, נהגו להשתמש בה לייצור חפצי נוי, ועוד, שן השנהב הייתה יקרה, והיא סמלה את עושרו של בונה המבנה או המגדל המגדל. אם כי ייתכן שהמגדל נקרא כל על שם צבעו הלבן.
היסטוריה

בעקבות התרבות הנוצרית המערבית, שאף היא הכירה את מגדל השם המקראי, התגלגל הביטוי לכתביו של הסופר והמבקר הצרפתי שארל-אוגוסטן סנט-בב מהמאה ה-19 שעשה בו שימוש לתאר את גישתו הפואטית של אלפרד דה ויניי, בניגוד למעורבותו החברתית של ויקטור הוגו. מהצרפתית עבר הביטוי לאנגליה ולארצות הברית, ומשם לשאר העולם, בעיקר כדימוי ציורי לאוניברסיטה או בית מחוקקים, שמתקבלות שם החלטות שלא בהתאם למציאות, או ההרגשה השוררת בציבור הרחב.
שימוש מודרני

כיום, הביטוי "מגדל השן" משמש לתיאור מוסדות אקדמיים או אנשי רוח הנתפסים כמנותקים מהחברה ומהמציאות היומיומית. לדוגמה, נטען לעיתים שאנשי אקדמיה עוסקים במחקרים תאורטיים שאינם רלוונטיים לצרכים המעשיים של החברה, ובכך "שוכנים במגדל השן".
השימוש בביטוי "מגדל השן" נאמר בדרך כלל כביקורת על התבדלות והתנשאות. כשהוא מדגיש את הפער בין עיסוק אינטלקטואלי תאורטי לבין המציאות המעשית, ומביע הסתייגות מהתעלמות מצרכי החברה והפרט.
הביטוי משמש כיום לשלילה, גם על אנשים - בדרך כלל מקבלי החלטות - כשהחלטותיהם אינם עולים בקנה אחד הם המציאות.
מולו גטה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1949 (בן 76 בערך) אזזו, אתיופיה 
 תחום יצירה:  פיסול, קדרות
 
מולו גטה (נולד ב-1949) הוא פסל וקדר ישראלי יליד אתיופיה.
ביוגרפיה

מולו גטה נולד בשנת 1949 בכפר אזזו (Azezo) שבמדינת אמהרה, אתיופיה. לאחר מכן עברה המשפחה לכפר וולקה, שבקרבת העיר גונדר. בהיותו בן שנתיים נפרדו הוריו, והוא גדל עם אמו, שהתפרנסה מקדרות מסורתית. בהשפעתה החל ליצור דמויות חומר קטנות, אותן מכר בהצלחה לתיירים. בין השנים 1967-1963 נשלח ללימודים באדיס אבבה בבית ספר שנוהל על ידי בנו של היילה סלאסי, קיסר אתיופיה. לאחר סיום לימודיו עבר לגונדר, שם לימד קרמיקה במשך כשנה. לאחר מכן קיבל משרה בניהול מפעל קרמי באדיס אבבה.
גטה עזב את אדיס אבבה לגונדר, שם המתין כחודש, עד שמצא מורה דרך שייקח אותו ואת משפחתו לסודאן. שם נפטר בנו הבכור. משם, באוקטובר 1984 עלה לישראל עם אשתו חנה ובתו רותי. בתחילה נשלחה המשפחה למרכז קליטה בערד. לאחר מכן עבר לירוחם, שם למד שנתיים במכללה, כיוון שכך קיבל קצבת מחייה. בשנת 1988 התיישב בשכונת גילה בירושלים.
הערות שוליים

↑  ראו: אבנר ברנהיימר, מפסל את הזיכרונות, מעריב, 7 בפברואר 1992
↑  ראו: אבנר ברנהיימר, מפסל את הזיכרונות, מעריב, 7 בפברואר 1992
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 272592  NLI: 987007500697705171  VIAF: 308272575   WorldCat (עם VIAF): 308272575 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מולו גטה".
NVLM

| --- | --- |

 מחזור חיים:  ספטמבר 2023 – הווה (כשנה)
 קטגוריה:  מודל שפה גדול
NVLM היא משפחת מודלי שפה גדולים (LLM) המפותחים על ידי חברת Nvidia ומשוחררים כקוד פתוח. מודל השפה NVLM-D-72B המרמז על כך שיש לו 72 מיליארד פרמטרים, או NVLM 1.0, שוחרר בספטמבר 2023, ומתחרה עם המודלים המקבילים לו GPT-4o, LLaMA 3.1, וקלוד 3.5.
הוא מוגדר כ"מולטי-מודל" (multimodal) ויכול לקבל כקלט הן טקסט והן תמונות או וידאו.
פארק עד הלום

| --- | --- |

הפארק במבט אווירי, 2022
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:   אשדוד
 קואורדינטות:  31°46′55″N 34°40′10″E﻿ / ﻿31.781944444444°N 34.669388888889°E﻿ / 31.781944444444; 34.669388888889
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת אשדוד מוגדלת) פארק עד הלום(למפת אשדוד רגילה) פארק עד הלום(למפת השפלה רגילה) פארק עד הלום(למפת השפלה מוגדלת) פארק עד הלום  he פארק עד הלוםhe פארק עד הלוםמפת  __ אשדוד  __ גן יבנה [‌למפה דינמית של השפלה וסביבותיה‌]מצפון וממזרח: __ מועצה אזורית חבל יבנה ממזרח ומדרום: __ מועצה אזורית באר טוביה ממערב: הים התיכון tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פארק עד הלום הוא אתר היסטורי השוכן בגדתו של נחל לכיש, בדרום-מזרח העיר אשדוד, מערבית לגשר עד הלום.
שמו של הפארק נובע מאירוע שהתרחש במהלך מלחמת העצמאות, כאשר במקום זה נבלם הצבא המצרי בדרכו צפונה. הפארק משמש כאתר היסטורי משמעותי, המשלב הנצחה ומורשת לצד אזורי טיול ונוף. הביקור בו מאפשר למבקרים ללמוד על אירועים מכריעים ממלחמת העצמאות ולחוות את האווירה הייחודית של המקום.
רקע היסטורי

במהלך מלחמת העצמאות, התקדם הצבא המצרי צפונה והגיע לאזור גשר עד הלום, סמוך לכפר איסדוד (תל אשדוד). ב-12 במאי 1948, פוצץ כוחות צה"ל את הגשר, מהלך שהביא לעצירת ההתקדמות המצרית כ-35 ק"מ בלבד מתל אביב. הקרבות באזור נמשכו במסגרת מבצע פלשת, שבמהלכו נהרגו 54 מחיילי חטיבת גבעתי. אף שהמצרים לא נסוגו לחלוטין מהאזור עד למבצע יואב, בלימת התקדמותם העניקה למקום את שמו: עד הלום.
אתרי הנצחה ומורשת

הפארק כולל מספר אתרי הנצחה בולטים:
אנדרטה לחיילים המצרים: אובליסק שהוקם בשנת 1989 לזכר החיילים המצרים שנפלו בקרבות. זהו אחד משני אתרי ההנצחה שהוקמו לחיילים מצרים בישראל, בתמורה להשארת אנדרטאות ישראליות בצפון סיני.
עמדה מצרית: עמדה שקועה בקרקע הממחישה את היערכות הכוחות המצרים לשהייה ממושכת באזור.
פילבוקס בריטי: מבנה גלילי ששימש עמדת שמירה בתקופת מאורעות תרצ"ו–תרצ"ט, והגן על גשר מסילת הרכבת מעל נחל לכיש.
אנדרטה ללוחמי חטיבת גבעתי: אתר הנצחה לחללים שנפלו במהלך מבצע "פלשת". הוקם ביוזמת ותיקי גבעתי ומשרד הביטחון.
גשר עד הלום: גשר על נחל לכיש הבנוי במקביל לכביש 4 ליד אשדוד, סמוך למחלף עד הלום. גשר עד הלום הוא הנקודה הצפונית ביותר אליה הגיע חיל המשלוח המצרי שפלש לארץ ישראל במלחמת העצמאות ומכאן שמו העברי. הגשר הוא אתר מורשת.
אנדרטה לעובדי "נתיבי ישראל": הוקמה בשנת 2015 לזכר עובדי מע"צ שנפלו במערכות ישראל ובפיגועי טרור.
מסלולי טיול ופריחה עונתית

הפארק מציע שבילי הליכה ואזורי ישיבה מוצלים. ניתן להגיע אל הגשר ההיסטורי ברגל ולעבור דרך מוקדי ההנצחה השונים. בחודשי מאי-יולי ניתן להבחין בפריחת הרדוף הנחלים, שנשתל במקום באופן יזום.
גלריה

האנדרטה לעובדי "נתיבי ישראל"
עמדה מצרית בה היה נמצא מקלע כבד "ויקרס", משנת 1948
הפילבוקס הבריטי
קיר הזיכרון
האובליסק המצרי
הגשר לאחר סערות החורף
שושנת הרוחות בפארק עד הלום
נחל לכיש בפארק
הערות שוליים

1 2 3  פארק עד הלום, באתר טבע ונופים בישראל (ארכיון)
1 2  האנדרטה לזכר החייל המצרי / פארק עד הלום, באתר אבני מורשת, ‏6 ביוני 2024
1 2 3 4 5  פארק עד הלום (גשר עד הלום) באשדוד, באתר בשביל המשפחה, ‏4 בינואר 2024
↑  אתר הנצחה לנופלים בגשר עד הלום וסביבתו, באתר יזכור
| אשדוד  |
| --- | --- | --- |
| ערכים ראשיים | אשדוד • רובעי העיר • תכנון העיר • כיכרות |  |
| גנים ופארקים | פארק אשדוד-ים • פארק עד הלום • פארק בן-גוריון • פארק אקולוגי מצודת-ים אשדוד • גן אלישבע • פארק לכיש • גבעת יונה • עד הלום |  |
| רחובות | רחוב רוגוזין • רחוב שבי ציון • מדרחוב הנביאים • שדרות בני ברית • שדרות הרצל • שדרות מנחם בגין • שדרות משה דיין |  |
| תחבורה | תחבורה ציבורית • מסוף בני ברית • מסוף ביג • מערכת להסעת המונים בנפת אשקלון |  |
| מוסדות | מרכז כיוונים • המשכן לאמנויות הבמה • הארכיון לתולדות אשדוד • הקריה האקדמית של אשדוד (עתידי) • בית אריה קלנג • מוזיאון אשדוד לאמנות • אצטדיון אשדוד (עתידי) |  |
| תעשייה | נמל אשדוד • תחנת הכוח אשכול • נמל הדרום • אלתא מערכות |  |
| היסטוריה | אשדוד ים (העיר העתיקה) • תל אשדוד • תל מור • רצועת החוף |  |
| נושאים מרכזיים נוספים | העירייה ומועצת העירייה • סמל העיר • יקיר העיר אשדוד • חברת אשדוד • החברה לפיתוח אשדוד |  |
קטגוריה ראשית
גשר עד הלום
שלט בכניסה לפארק
איתן קליין

| --- | --- |

איתן קליין, 2017
 לידה:  24 ביוני 1985 (בן 39) ונטורה, קליפורניה, ארצות הברית
 שם לידה:  איתן אדוארד קליין
 מדינה:  מחזיק באזרחות אמריקאית ובאזרחות ישראלית
 מקום מגורים:  פלורנטין, בל אייר 
 השכלה:  אוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז  Buena High School 
 מקצוע:  אושיית רשת
 השקפה דתית:  יהדות
 בת זוג:  הילה קליין
 מספר צאצאים:  3
 
איתן אדוארד קליין (נולד ב-25 ביוני 1985) הוא יוטיובר ומגיש פודקאסט אמריקאי-יהודי. קליין זכה במקור להכרה נרחבת בזכות ערוץ היוטיוב הפופולרי h3h3Productions(אנ') אשר נוצר על ידיו ועל ידי אשתו הישראלית הילה קליין(אנ') ואשר הכיל בעיקר סרטוני תגובה ופרשנות קומית על תרבות האינטרנט. כיום קליין הוא המנחה של הפודקאסט H3 Podcast(אנ').
ראשית חייו

קליין נולד בשנת 1985 בעיר ונטורה אשר במדינת קליפורניה. יש לו תואר ראשון בספרות אנגלית מאוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז.
קריירה כיוטיובר

בשנת 2013, איתן ואשתו הילה קליין יצרו את ערוץ היוטיוב שלהם h3h3Productions אשר הכיל סרטוני תגובה ופרשנות קומית על תרבות האינטרנט. הערוץ זכה במהירות לפופולריות בזכות הסגנון הייחודי שלו וההתייחסות ההומוריסטית שלו לטרנדים מקוונים.
בעקבות הצלחת ערוץ היוטיוב שלהם בשנת 2017 בני הזוג יצרו את הפודקאסט "H3 Podcast" בו הם מראיינים אורחים שונים ומקיימים דיונים על נושאים אקטואליים שונים.
בנוסף איתן הנחה גם את הפודקאסט "Frenemies" יחד עם טרישה פייטאס.
בין ה-26 בספטמבר 2021 עד 12 באוקטובר 2023 קליין הנחה את הפודקאסט הפוליטי "Leftovers" יחד עם הסטרימר האמריקני-טורקי חסן פיקר. בעקבות טבח שבעה באוקטובר ומלחמת חרבות ברזל, השניים הפסיקו את שיתוף הפעולה ביניהם.[דרוש מקור]