stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
1960 בארצות הברית

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  1959   1958  1957 |  דגל ארצות הברית | 1960  בארצות הברית |  »»»  1961   1962   1963 |
כל ערכי השנים בארצות הברית • אירועים בולטים בעולם ב-1960 פורטל ארצות הברית • לוח שנה של שנת 1960
1960 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 184 שנה מיום היווסדה.
הנהגה

הנשיא: דווייט אייזנהאואר (המפלגה הרפובליקנית)
סגן הנשיא: ריצ'רד ניקסון (המפלגה הרפובליקנית)
אירועים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
9 בפברואר – הכוכב הראשון בשדרת הכוכבים של הוליווד ניתן לג'ואן וודוורד
22 במרץ – פטנט על הלייזר נרשם לראשונה בארצות הברית על ידי ארתור סקלאולואו וצ'ארלס הארד
1 באפריל – מפקד האוכלוסין האמריקאי לשנת 1960 קובע כי אוכלוסיית תושבי ארצות הברית מונה כ-179,323,175 בני אדם.
1 באפריל – ארצות הברית משגרת את הלווין המטאורולוגי הראשון
1 במאי – ברית המועצות מפילה מטוס ריגול אמריקני מסוג U-2, הפעולה גורמת למשבר
16 במאי – הומצא הלייזר
16 באוגוסט – ג'וזף קיטינג'ר צונח מכדור פורח מעל ניו מקסיקו מגובה של 31,330 מ'. הוא קובע שיא שלא נשבר עד כה (נכון לשנת 2011) של קפיצה מגובה רב; נפילה חופשית (נפל 25.7 ק"מ בטרם פתח את מצנחו); והמהירות הגבוהה ביותר של אדם ללא מטוס – 982 קמ"ש
19 באוגוסט – המלחמה הקרה: טייס ה-U-2 המופל פרנסיס גרי פאוורס נדון לעשר שנות מאסר במוסקבה באשמת ריגול למען ארצות הברית
26 בספטמבר – משודר עימות הבחירות הטלוויזיוני הראשון בהיסטוריה – בין ג'ון קנדי לריצ'רד ניקסון
8 בנובמבר – ג'ון פיצג'רלד קנדי נבחר לנשיא ארצות הברית
16 באוגוסט: ג'וזף קיטינג'ר צונח מכדור פורח מעל ניו מקסיקו מגובה של 31,330 מ'.
26 בספטמבר: משודר עימות הבחירות הטלוויזיוני הראשון בהיסטוריה בין ג'ון קנדי לריצ'רד ניקסון.
8 בנובמבר: הסנאטור הדמוקרטי ג'ון פיצג'רלד קנדי מנצח בבחירות לנשיאות ארצות הברית.
נולדו

4 בינואר – מייקל סטייפ, סולן להקת .R.E.M
7 בפברואר – ג'יימס ספיידר, שחקן אמריקאי
28 באפריל – אלנה קגן, משפטנית יהודייה, שופטת בית המשפט העליון של ארצות הברית
7 באוגוסט – דייוויד דוכובני, שחקן אמריקאי
10 באוגוסט – אנטוניו בנדרס, שחקן אמריקאי
17 באוגוסט – שון פן, שחקן קולנוע ובמאי קולנוע אמריקאי
1 בנובמבר – טים קוק, מנהל אמריקאי; מנכ"ל אפל
17 בנובמבר – רופול, שחקן אמריקאי
3 בדצמבר – דריל האנה, שחקנית אמריקאית
3 בדצמבר – ג'וליאן מור, שחקנית אמריקאית-בריטית
נפטרו

27 במאי – ג'יימס מונטגומרי פלאג, מאייר כרזת הגיוס של הדוד סם (נולד ב-1877)
23 באוגוסט – אוסקר המרשטיין, פזמונאי (שותפו של המלחין ריצ'רד רוג'רס) (נולד ב-1895)
16 בנובמבר – קלארק גייבל, שחקן קולנוע אמריקאי שכיכב בסרט חלף עם הרוח (נולד ב-1901)
21 בדצמבר – אריק טמפל בל, מתמטיקאי והיסטוריון של המתמטיקה (נולד ב-1883)
31 בדצמבר – רוי ארצ'יבלד יאנג, בנקאי אמריקאי ששימש כיושב ראש דירקטוריון הבנק הפדרלי עם פרוץ המשבר בוולט סטריט ב-1929 ותחילתו של השפל הגדול (נולד ב-1882)
קלארק גייבל
תור (היקום הקולנועי של מארוול)

ערך זה עוסק בדמות בדיונית מהיקום הקולנועי של מארוול. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

תור בגילומו של כריס המסוורת', כפי שהופיע בסרט היקום הקולנועי של מארוול "תור: העולם האפל".
 הופעה ראשונה:  תור 
 גילום הדמות:  כריס המסוורת'
 דיבוב:  כריס המסוורת' ("מה אם...?")
 מידע
 שם אמיתי:  תור בן אודין
 גזע:  אסגארדי
 מין:  זכר
 תואר:  אל הרעם מלך אסגארד החדשה מלך אסגארד נסיך אסגארד
 שיוך:  הנוקמים שומרי הגלקסיה ממלכת אסגארד
 כוחות:  חוזק-על, חסינות, אלקטרוקינזיס 
 כלי נשק:  מיולניר סטורמברייקר
 דמויות קשורות
 משפחה:  אודין (אב) פריגה (אם) הלה (אחות למחצה) לוקי (אח מאומץ)
 חברים:  הלוחמים שלושה סיף ולקיריה לוקי היימדל ד"ר אריק סלוויג ג'יין פוסטר טוני סטארק סטיב רוג'רס נטשה רומנוף ברוס באנר פיטר קוויל רוקט גרוט גאמורה דראקס מנטיס נביולה
 אויבים:  הלה  מלקית' הארור  תאנוס אולטרון גור שוחט האלים
 
תור בן אודין (באנגלית: Thor Odinson), המכונה לפעמים בתואר אל הרעם (God of Thunder), הוא דמות בדיונית המגולמת על ידי כריס המסוורת' בזיכיון הסרטים של היקום הקולנועי של מארוול (MCU). הדמות מבוססת על דמות בעלת אותו שם בפרסומה של חברת מארוול קומיקס ועל האל בעל אותו השם מהמיתולוגיה הנורדית.
המקור של תור הוא באסגארדים, תרבות חייזרית עתיקה בעלת קשרים ארוכים עם כדור הארץ שבני האדם מחשיבים כאלים. תור נמנה עם האסגרדים החזקים ביותר, ומשתמש בפטיש רב עוצמה בשם מיולניר. הוא מתואר כיורש העצר השחצן של אסגארד שהתנהגותו הפרועה גורמת למהומה בקרב תשעת העולמות הנמצאים תחת חסות אסגארד.
נכון לשנת 2023 הופיע תור בתשעה סרטים: "תור", "הנוקמים", "תור: העולם האפל", "הנוקמים: עידן אולטרון", "דוקטור סטריינג'" (סצנת אמצע כתוביות), "תור: ראגנארוק", "הנוקמים: מלחמת האינסוף", "הנוקמים: סוף המשחק" ו"תור: אהבה ורעם". גרסאות חלופיות של הדמות הופיעו בסדרה "מה אם...?" בדיבובו של המסוורת'.
ביוגרפיה בדיונית > ראשית חייו

תור נולד לפני 1,500 שנים, לאודין, מלך אסגארד, ולפריגה. הוא גדל באסגארד כיורש העצר, לצד אחיו, לוקי.
ביוגרפיה בדיונית > גירוש לכדור הארץ

בשנת 2011, תור מתכונן לרשת את כס המלוכה, אך ענקי הכפור מנסים להשיג בחזרה את "תיבת החורפים העתיקים" – חפץ שנלקח על ידי אודין במלחמה מאות שנים קודם לכן. בניגוד להוראתו של אודין, תור מגיע ליוטונהיים כדי להתעמת עם מנהיג ענקי הכפור, לאופי, מלווה בלוקי, חברת הילדות סיף והלוחמים שלושה: וולסטאג, פאנדרל והוגאן. קרב מתפתח בין הצדדים עד שאודין מתערב ומפר את הפסקת האש השברירית בין שני הגזעים.
אודין שולל מתור את כוחו האלוהי, על שחצנותו, ומגלה אותו לכדור הארץ. אודין מטיל כישוף על מיולניר, מבטיח שרק מי שראוי, יוכל להשתמש בפטיש. תור נוחת בניו מקסיקו, ופוגש את המדען ד"ר אריק סלוויג, את האסטרופיזיקאית ד"ר ג'יין פוסטר ואת המתמחה של פוסטר, דרסי לואיס. תור מפתח מערכת יחסים עם פוסטר.
אודין נכנס ל"שנת אודין", תקופת מנוחה הדרושה כדי לשמור על כוחו, ולוקי, לאחר שלמד שהוא למעשה ענק כפור מאומץ, תופס את כס המלכות האסגארדי ומתכונן לכבוש את תשעת העולמות. שלושת הלוחמים וסיף מוצאים את תור, אבל המשמיד תוקף ומביס אותם, מה שגורם לתור להציע את עצמו במקומם. תור בוחר להקריב את חייו בתמורה לחיי חבריו ולחיי פוסטר ועמיתיה, ובמעשה זה מוכיח שהוא ראוי לאחוז במיולניר.
תור חוזר לאסגארד ונלחם בלוקי. תור הורס את גשר הביפרוסט כדי לעצור את תוכניותיו של לוקי, ונתקע באסגארד. אודין מונע מהאחים ליפול לתהום, אך נראה שלוקי מתאבד כאשר אודין דוחה את תחינותיו לאישור שהוא ראוי. תור מתפייס עם אודין, ומודה שהוא עדיין לא מוכן לשלוט.
ביוגרפיה בדיונית > הצטרפות לנוקמים

בשנת 2012, אודין שולח את תור בחזרה לכדור הארץ על ידי שימוש בקסם אפל, לאחר שלמד שלוקי חי ומנסה לכבוש את כדור הארץ. תור מוצא את לוקי בקווינג'ט, לאחר שהאחרון נשבה על ידי טוני סטארק, סטיב רוג'רס ונטשה רומנוף.
תור לוקח את לוקי, מקווה לשכנע אותו לנטוש את תוכניתו. אולם, סטארק ורוג'רס רודפים אחרי תור ולאחר עימות קצר, תור מסכים לקחת את לוקי לנושאת המסוקים המרחפת של .S.H.I.E.L.D. קלינט ברטון וסוכנים אחרים, שנשלטים על ידי לוקי, תוקפים את נושאת המסוקים, משביתים את אחד מהמנועים וגורמים לברוס באנר להפוך לענק הירוק. תור מנסה לעצור את השתוללות הענק הירוק והשניים נפלטים מנושאת המסוקים בזמן שלוקי בורח.
תור הופך לחבר מייסד של הנוקמים כשחזר לעזור לרוג'רס, סטארק, באנר, רומנוף וברטון בקרב נגד לוקי וצי הצ'יטאורי. תור והנוקמים נלחמים בצ'יטאורי ומצילים את העיר. לאחר שלוקי הובס במגדל סטארק, תור חוזר לאסגארד עם לוקי והטסרקט.
ביוגרפיה בדיונית > עימות עם האלפים האפלים

בשנת 2013, לאחר שהשתמש בטסרקט כדי לבנות מחדש את הביפרוסט ולהביא שלום לתשעת העולמות, תור וחבריו הלוחמים לומדים שהתלכדות העולמות קרבה, כשפורטלים המקשרים בין העולמות מופיעים באקראי. היימדל מזהיר את תור שג'יין פוסטר נעלמה מעיניו רואות-הכל, מה שמוביל את תור להגיע לכדור הארץ. פוסטר משחררת בהיסח הדעת כוח מסתורי, ותור חוזר איתה לאסגארד. אודין מזהה את הכוח ככלי נשק הידוע בשם האיתר, מזהיר שהאיתר יהרוג את פוסטר, וששובו של כוח זה מבשר על נבואה הרת-אסון.
האלפים האפלים, מונהגים על ידי מלקית', מתקיפים את אסגארד, בחיפוש אחר פוסטר. פריגה, אימו של תור, נהרגת כשהיא מגנה על פוסטר, ומלקית' נאלץ לברוח. תור משחרר את לוקי (אשר יודע על פורטל סודי לסווארטאלפהיים, ביתם של האלפים האפלים) באי-רצון, בניגוד לפקודתו של אודין להישאר באסגארד, בתמורה להבטחתו של תור לנקום עבור אמם.
בסווארטאלפהיים, לוקי מרמה את מלקית' לשאוב את האיתר מפוסטר, אבל הניסיון של תור להשמיד את החומר החשוף נכשל. מלקית' מתמזג עם האיתר ועוזב בספינתו כאשר לוקי נפצע אנושות. תור ופוסטר שבים ללונדון דרך פורטל אחר. תור מביס בסופו של דבר את מלקית' בקרב, וחוזר לאסגארד כדי לדחות את הצעתו של אודין לרשת את כס המלכות, ומספר לאודין שלוקי הקריב את עצמו. לאחר מכן תור חוזר לכדור הארץ ומתאחד עם פוסטר.
ביוגרפיה בדיונית > אולטרון והקרב על סוקוביה

בשנת 2015, תור והנוקמים פושטים על מתקן הידרה בסוקוביה ומוצאים את השרביט של לוקי. בחזרה למגדל הנוקמים, סטארק ובאנר מגלים בינה מלאכותית בתוך אבן החן של השרביט, ומחליטים בחשאי להשתמש בה כדי להשלים את תוכנית ההגנה העולמית "אולטרון" של סטארק. הנוקמים מקיימים מסיבה חגיגית, בה תור חושף שהוא ופוסטר סיימו את מערכת היחסים ביניהם. בתום המסיבה, אולטרון, בעל חשיבה עצמאית לא צפויה, תוקף את תור ואת הנוקמים האחרים לפני שהוא נמלט עם השרביט.
הצוות מאתר את אולטרון ביוהנסבורג, אבל ונדה מקסימוף מכניעה אותם עם חזיונות מטרידים. בעקבות זאת, תור והצוות מגיעים לביתו של ברטון כדי להתאושש, אולם תור עוזב אותם על מנת להתייעץ עם סלוויג בנוגע למשמעות של העתיד האפוקליפטי שראה בחזיון שלו. תור וסלוויג הולכים לבאר מיסטית, שבה לתור יש חיזיון על אבני האינסוף, העצמים החזקים ביותר שקיימים.
בחזרה למגדל הנוקמים, תור מגלה שסטארק העלה בחשאי את .J.A.R.V.I.S לגוף הוויברניום המלאכותי שנלכד מאולטרון ועוזר להפעיל את הגוף, שכונה החזון, ומסביר שאבן החן שעל מצחו היא אחת משש אבני האינסוף. תור והצוות שבים לסוקוביה שם הם נקלעים לקרב אחרון עם אולטרון ומצליחים להביס אותו.
במתחם הנוקמים החדש, תור מספר לרוג'רס ולסטארק שהוא עוזב בחזרה לחלל כדי ללמוד עוד על הכוחות שהוא חושד שתמרנו והשפיעו על האירועים האחרונים ועוזב את כדור הארץ באמצעות הביפרוסט.
ביוגרפיה בדיונית > ראגנארוק

בשנת 2017, תור נכלא במוספלהיים על ידי סירטיר. סירטיר טוען שהוא יהרוס את אסגארד בראגנארוק הצפוי לבוא, כאשר כתרו יתאחד עם הלהבה הנצחית בכספת של אודין. תור בורח, נלחם בסירטיר, מביס אותו ולוקח את הכתר, מתוך אמונה שהוא מנע את ראגנארוק.
בזמן שתור משיב את הכתר לאסגארד, הוא מגלה שלוקי עדיין חי ומתחזה לאודין. תור לוקח את לוקי בחזרה לעיר ניו יורק. בעזרתו של סטיבן סטריינג', הם מוצאים את אודין הגוסס בנורווגיה, שמסביר שמותו יאפשר לבתו הבכורה, הלה, לברוח מהכלא שבו נכלאה לפני אלפי שנים. הלה מופיעה, משמידה את מיולניר ודוחקת את תור ולוקי מהביפרוסט לחלל.
תור נוחת בסאקאר, ונלכד על ידי ולקיריה, חברה לשעבר במסדר הוולקיריור האסגארדי העתיק שהובס על ידי הלה. תור נאלץ להתחרות בטורניר האלופים של הגראנדמאסטר והוא מתיידד עם הגלדיאטורים האחרים, קורג ומיק. לאחר קרב עם הענק הירוק, תור מוצא את הקווינג'ט שהביא את הענק הירוק לסאקאר. הקלטת וידאו של רומנוף עוזרת לענק הירוק להפוך בחזרה לבאנר ולאחר ששכנעו את ולקיריה ולוקי לעזור, הם בורחים דרך חור תולעת לאסגארד – אבל לא לפני שלוקי בוגד באחיו, ונשאר מאחור בסאקאר.
בעיצומו של הקרב עם כוחותיה של הלה, לוקי חוזר על סיפונו של כלי השיט של הגראנדמאסטר, הסטייטסמן. לוקי והיימדל עוזרים לאסגארדים לברוח לספינה. תור, מתעמת עם הלה ומאבד עין. באמצעות חיזיון של אודין, תור מממש את הפוטנציאל האמיתי שלו ומשחרר את כוחותיו הנסתרים, אך עד מהרה מבין שראגנארוק הוא הדרך היחידה לעצור את הלה. תור מורה ללוקי להעמיד את כתרו של סירטיר בתוך הלהבה הנצחית, וסירטיר משמיד את אסגארד ואת הלה.
תור, שהוכתר למלך, מחליט לקחת את אנשיו לכדור הארץ, אך הם מיורטים על ידי ספינת המלחמה של תאנוס.
ביוגרפיה בדיונית > המאבק בתאנוס ומלחמת האינסוף

על סיפון הסטייטסמן ההרוסה, תור מאויים על ידי תאנוס באמצעות אבן הכוח, עד שלוקי מוסר לתאנוס את אבן החלל שבתוך הטסרקט. לפני שלוקי מוסר את הטסרקט, הוא קורא לענק הירוק אבל תאנוס גובר עליו והורג את היימדל. לאחר שלוקי נהרג על ידי תאנוס, תור נאחז בחוזקה בגופתו של אחיו כשתאנוס הורס את הסטייטסמן ומשאיר את תור למות בחלל הפתוח.
תור, ששרד, ניצל על ידי שומרי הגלקסיה – פיטר קוויל, גאמורה, דראקס המשמיד, מנטיס, רוקט וגרוט – ומספר להם על המסע של תאנוס למצוא את אבני האינסוף ולמחוק חצי מכל החיים ביקום. תור, שנזקק לכלי נשק חדש, עוזב עם רוקט וגרוט לנידאווליר, ורוקט מעניק לתור עין רובוטית חלופית. הם מגלים שנידאווליר נהרסה על ידי תאנוס ופוגשים את מלך הגמדים איטרי. תור מתקן את הנפחייה שניזוקה, והם עובדים יחד כדי ליצור את סטורמברייקר, גרזן רב עוצמה שגם מעניק לתור שליטה על הביפרוסט.
תור מעביר את רוקט, גרוט ואת עצמו דרך הביפרוסט לוואקאנדה בכדור הארץ כדי לעזור לרוג'רס, רומנוף, באנר, ג'יימס רודס, סם וילסון, באקי בארנס, טצ'אלה ולצבא ואקאנדה בקרב נגד הפולשים. תור מביס עשרות פולשים ומשתמש בסטורמברייקר כדי לפצוע קשה את תאנוס. עם זאת, תאנוס מצליח להפעיל את כפפת האינסוף על ידי נקישה באצבעותיו, ויוזם את ההתפוררות. תאנוס שולח את עצמו משם ותור נשאר לצפות באימה כאשר בארנס, מקסימוף, וילסון, טצ'אלה וגרוט מתפוררים.
ביוגרפיה בדיונית > הנקמה והמסע בזמן

תור ורוקט, לצד הנוקמים ששרדו, שבים למתחם הנוקמים כדי להעריך את הנזק. שלושה שבועות מאוחר יותר, תור יוצא עם רוג'רס, רומנוף, באנר, רודס, רוקט, קרול דנברס ונביולה לחלל לטיטאן II כדי להתעמת עם תאנוס. לאחר שגילה שתאנוס השמיד את האבנים כדי למנוע שימוש נוסף בהן, תור הזועם עורף את ראשו של תאנוס באמצעות סטורמברייקר.
בין שנת 2018 לשנת 2023, תור והאסגארדים הנותרים מתיישבים בטונסברג, שם הם יוצרים מושבה בשם אסגארד החדשה. תור הופך לאלכוהוליסט בעל עודף משקל כתוצאה מהטראומה שעבר.
בשנת 2023, רוקט ובאנר מגיעים לאסגארד החדשה ומשכנעים את תור לחזור אל הנוקמים ולשמוע את תוכניתם לבטל את מעשיו של תאנוס. תור חוזר למתחם, מתאחד עם הנוקמים, ושומע את תוכניתם לנסוע בזמן דרך מימד הקוונטים ולאסוף את אבני האינסוף מנקודות זמן שונות בעבר. תור ורוקט נוסעים לאסגארד לשנת 2013 חלופית, שם תור פוגש בפריגה חלופית, אשר מציתה מחדש את תחושת התכלית שלו, ומשיב לעצמו גרסה חלופית של מיולניר. רוקט ותור משיגים את אבן המציאות, שנספגה בפוסטר.
כשתור ורוקט חוזרים לציר הזמן הראשי, הנוקמים המקוריים עורכים אבל שקט על רומנוף, שהקריבה את עצמה כדי להשיג את אבן הנשמה. לאחר שבאנר משיב לחיים את אלה שהתפוררו על ידי תאנוס, גרסה חלופית של תאנוס משנת 2014 מגיעה דרך המנהרה הקוונטית ותוקפת את מתחם הנוקמים. תור, סטארק ורוג'רס מתעמתים ונלחמים בתאנוס. לאחר שהנוקמים, שומרי הגלקסיה, האסגארדים, הבוזזים, אדוני אמנויות הכישוף וצבא ואקאנדה ששבו לחיים מגיעים, תור משתתף בקרב הסופי כנגד תאנוס וצבאו. לאחר מכן, תור משתתף בהלווייתו של סטארק אשר הקריב את חייו כדי להשמיד את תאנוס וצבאו.
תור חוזר לאסגארד החדשה, שם הוא הופך את ולקיריה לשליטה החדשה ויוצא עם שומרי הגלקסיה לחלל.
ביוגרפיה בדיונית > המאבק בגור שוחט האלים

תור מבלה פרק זמן עם שומרי הגלקסיה וחוזר למבנה הגוף השרירי שלו. בשנת 2024, תור עוזר לשומרים להילחם בצבא חייזרים בכוכב הלכת אינדיגאר. לאחר מכן, הצוות לומד על קריאות מצוקה ברחבי הגלקסיה, ותור נפרד מהשומרים כדי להגיב לקריאת מצוקה מסיף. עם הגעתו, סיף המוכה מזהירה את תור מגור – ישות המחזיקה בנשק שביכולתו להרוג אלים, חרב הנקרו – המבקש להכחיד את כל האלים, ושהמטרה הבאה שלו היא אסגארד החדשה.
ד"ר ג'יין פוסטר, בת זוגו לשעבר של תור המאובחנת עם סרטן סופני, מגיעה לאסגארד החדשה בתקווה למצוא טיפול רפואי. הפטיש ההרוס של תור, מיולניר, מחשל עצמו מחדש, נקשר לפוסטר, ומעניק לה את כוחו לאחר ששנים קודם לכן תור כישף אותו להגן עליה ללא ידיעתו. תור מגיע לאסגארד החדשה בדיוק כשגור מתחיל לתקוף את העיירה עם יצורי צללים. תור מופתע למצוא את פוסטר עם מיולניר. אף על פי כן תור חובר אליה, אל ולקיריה ואל קורג כדי להילחם בגור. הקבוצה מסכלת את תוכניתו של גור, אבל הוא בורח וחוטף מספר ילדים אסגארדים.
הקבוצה נוסעת לעיר האומניפוטנטית כדי להזהיר את האלים האחרים ולבקש מהם עזרה. האל האולימפי זאוס אינו מוכן לעזור ולוכד את תור, מה שמאלץ את הקבוצה להדוף את אנשיו של זאוס. זאוס פוצע את קורג; תור, בזעמו, משפד את זאוס בעזרת חזיז הברק של זאוס, שוולקיריה גנבה במהלך הבריחה שלהם.
לאחר מכן הם נוסעים לממלכת הצללים כדי להציל את הילדים האסגארדים. עם זאת, הדבר מתברר כתחבולה של גור כדי לקחת את סטורמברייקר, שבו הוא מתכוון להשתמש על ביפרוסט כדי להגיע אל נצח (Eternity) ולבקש את השמדת כל האלים. גור מצליח לגבור על הקבוצה של תור וגונב בהצלחה את סטורמברייקר. גור משתמש בסטורמברייקר כדי לפתוח פורטל לנצח. ולקיריה נפצעת קשה ופוסטר מסיימת את הקרב, מותשת מהשימוש שלה במיולניר, שהחמיר את מחלת הסרטן שלה. תור הולך לבדו, משתמש בברק של זאוס כדי להחדיר את כוחו לילדים האסגארדים החטופים להילחם לצדו. פוסטר מגיעה ומצטרפת לתור בלחימה בגור ומשמידה את חרב הנקרו.
תור מודה בתבוסה, מצליח לשכנע את גור שכל מה שהוא רצה לבקש מנצח (Eternity) היה להחזיר את בתו, לאב, ולא להשמיד את האלים. פוסטר נכנעת למחלתה ומתה בזרועותיו של תור. נצח ממלא אחר בקשתו של גור להשיב את לאב, ולפני שגור מת, הוא מבקש מתור לטפל בה. הילדים החטופים חוזרים לאסגארד החדשה, שם ולקיריה וסיף מתחילות לאמן אותם.
בשנת 2025, תור, שמחזיק ברשותו שוב את מיולניר, ממשיך לצאת להרפתקאות כדי לעזור לאנשים, כשלצדו לאב, שקוראת לו "הדוד תור שלה", אוחזת בסטורמברייקר.
גרסאות חלופיות > אובדן הטסרקט

בשנת 2012 חלופית, תור והנוקמים מנצחים את לוקי בקרב על ניו יורק. אולם, סטארק וסקוט לאנג אשר טיילו בזמן משנת 2023 כדי לנסות לגנוב את הטסרקט, משנים את ההיסטוריה של תור משנת 2012. השניים גורמים להפרעת קצב בליבו סטארק משנת 2012, ותור משנת 2012 משתמש במיולניר כדי להציל את חייו של סטארק משנת 2012. התקרית מעניקה בשוגג ללוקי גישה לטסרקט, בו הוא משתמש כדי להישלח משם, דבר שמותיר את תור משנת 2012 מודאג ומבולבל.
גרסאות חלופיות > נסיך המסיבה

בשנת 2011 חלופית, תור עורך מסיבה על פני כדור הארץ בלאס וגאס.
פרסים ומועמדויות

| שנה | סרט | פרס | קטגוריה | תוצאה | הערות שוליים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | תור | פרסי בחירת הנוער | פריצת השנה – שחקן | מועמדות |  |
| 2011 | תור | פרסי הצעקה (אנ') | גיבור העל הטוב ביותר | מועמדות |  |
| 2011 | תור | פרסי הצעקה (אנ') | ההופעה פורצת הדרך – שחקן | מועמדות |  |
| 2012 | תור | פרס בחירת הקהל | גיבור העל של השנה | מועמדות |  |
| 2012 | תור | פרסי הסרטים והטלוויזיה של MTV | הגיבור הטוב ביותר | מועמדות |  |
| 2012 | הנוקמים | פרסי בחירת הנוער | שחקן הקולנוע הנבחר: מדע בדיוני/ פנטזיה | מועמדות |  |
| 2012 | הנוקמים | פרסי בחירת הנוער | שחקן הקולנוע הנבחר: הכוכב של הקיץ | זכייה |  |
| 2013 | הנוקמים | פרס בחירת הקהל | כוכב סרטי הפעולה של השנה | זכייה |  |
| 2013 | הנוקמים | פרס בחירת הקהל | גיבור העל של השנה | מועמדות |  |
| 2013 | הנוקמים | פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון | מכסח אהוב | מועמדות |  |
| 2013 | הנוקמים | פרסי הסרטים והטלוויזיה של MTV | הקרב הטוב ביותר (עם צוות השחקנים) | זכייה |  |
| 2014 | תור: העולם האפל | פרסי הסרטים והטלוויזיה של MTV | ההופעה הטובה ביותר ללא חולצה | מועמדות |  |
| 2014 | תור: העולם האפל | פרסי הסרטים והטלוויזיה של MTV | הגיבור הטוב ביותר | מועמדות |  |
| 2014 | תור: העולם האפל | פרסי בחירת הנוער | שחקן הקולנוע הנבחר: מדע בדיוני/ פנטזיה | מועמדות |  |
| 2015 | הנוקמים: עידן אולטרון | פרסי בחירת הנוער | שחקן הקולנוע הנבחר: מדע בדיוני/ פנטזיה | מועמדות |  |
| 2016 | הנוקמים: עידן אולטרון | פרס בחירת הקהל | כוכב סרטי הפעולה של השנה | זכייה |  |
| 2016 | הנוקמים: עידן אולטרון | פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון | שחקן אהוב | מועמדות |  |
| 2018 | תור: ראגנארוק | פרסי איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי | השחקן הטוב ביותר בקומדיה | מועמדות |  |
| 2018 | תור: ראגנארוק | פרסי הסרטים והטלוויזיה של MTV | הקרב הטוב ביותר (עם מארק ראפלו) | מועמדות |  |
| 2018 | תור: ראגנארוק | פרסי בחירת הנוער | שחקן הקולנוע הנבחר: מדע בדיוני/ פנטזיה | זכייה |  |
| 2018 | הנוקמים: מלחמת האינסוף | פרס בחירת הקהל | כוכב הסרטים של השנה | מועמדות |  |
| 2018 | הנוקמים: מלחמת האינסוף | פרס בחירת הקהל | כוכב סרטי הפעולה של השנה | מועמדות |  |
| 2019 | הנוקמים: מלחמת האינסוף | פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון | שחקן אהוב | מועמדות |  |
| 2019 | הנוקמים: מלחמת האינסוף | פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון | הגיבור הטוב ביותר | מועמדות |  |
| 2019 | הנוקמים: סוף המשחק | פרסי בחירת הנוער | שחקן הקולנוע הנבחר: פעולה | מועמדות |  |
| 2019 | הנוקמים: סוף המשחק | פרס בחירת הקהל | כוכב הסרטים של השנה | מועמדות |  |
| 2022 | תור: אהבה ורעם | פרס בחירת הקהל | כוכב הסרטים של השנה | זכייה |  |
| 2022 | תור: אהבה ורעם | פרס בחירת הקהל | כוכב סרטי הפעולה של השנה | מועמדות |  |
| 2023 | תור: אהבה ורעם | פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון | שחקן אהוב | מועמדות |  |
1985 (ספר)

| --- | --- |

עטיפת המהדורה הראשונה של הספר
 מידע כללי
 מאת:  אנתוני ברג'ס
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  רומן 
 הוצאה
 הוצאה:  Hutchinson 
 תאריך הוצאה:  1978
 הוצאה בעברית
 תרגום:  אריה חשביה
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001853288
 
עטיפת הספר "1985" בעברית
1985 הוא ספר מאת אנתוני ברג'ס שראה אור בשנת 1978. כפי שעולה משמו, הספר נכתב בהשפעת ספרו של ג'ורג' אורוול, "1984", ושני חלקיו מנהלים התכתבות עמו. בעברית ראה הספר אור בהוצאת יתד בתרגומו של אריה חשביה.
על הספר

הספר בנוי משני חלקים: החלק הראשון הוא סדרה של מאמרים וראיונות (שבהם ברג'ס הוא הן המראיין והן המרואיין) אשר דנים בהיבטים שונים בספרו של אורוול. החלק השני בספר הוא רומן שעלילתו מתרחשת בבריטניה ב-1985 – 7 שנים בעתיד בעת כתיבת הספר.
הספר איננו בגדר "המשך" לספרו של אורוול, אך ברג'ס עושה בו שימוש בקונספט דומה: בהתבססו על החברה הבריטית ועל העולם הסובב אותו ב-1978, הוא מנסה לתאר כיצד עשויה להיראות שנת 1985, אם תימשכנה מגמות מסוימות.
המגמה העיקרית שהוא מתייחס אליה היא כוחם העולה של האיגודים המקצועיים. בשנת 1985 ההיפותטית אשר נחזית בספר, צברו האיגודים המקצועיים עוצמה כה רבה עד כי הם שולטים באופן מוחלט בחברה; קיים איגוד לכל מקצוע שניתן להעלות על הדעת. האיגודים פותחים בשביתות בלא נימוקים מהותיים, ועל פי רוב שביתה של איגוד אחד מידרדרת לשביתה כללית.
נושא מרכזי נוסף המופיע ברומן הוא עליית האסלאם ככוח תרבותי ופוליטי ראשי בבריטניה, בשל הגירה מאסיבית מן המזרח התיכון; לונדון מלאה עד גדותיה במסגדים ובערבים עשירים.
השימוש בהצגת השביתה הבדיונית כגורמת למותם של חפים מפשע, במטרה לעורר אצל הקורא עוינות כלפי האיגודים, מזכיר את השימוש שעושה רוברט היינליין בסיפורו The Roads Must Roll ("הדרכים חייבות לנוע"). השקפה זו מנוגדת בתכלית לעמדותיו הסוציאליסטיות של אורוול, ונטועה במציאות של יחסי העבודה בבריטניה בשנות השבעים, שהתאפיינו בסכסוכי עבודה רבים וקשים.
הגרסה העברית של הספר יצאה במהדורה אחת בלבד בהוצאת "יתד" בשנת תש"ם–1980, ומספר העותקים הקיים ממנו כיום (2008) נמוך ביותר.
AC Brooklands Ace

| --- | --- |

AC Brooklands Ace
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  AC Cars Group Ltd (קרוי גם: "Auto Carriers Ltd")
 שנות ייצור:  1993–2000 (מכונית קונספט)
 הרכבה:  בריטניה בריטניה מחוז סארי, הכפר ת'יימס דיטון (Thames Ditton)
 מודל קודם:  AC 3000ME 
 אורך:  4,420 מ"מ (דור שני)
 רוחב:  1,870 מ"מ (דור שני)
 גובה:  1,300 מ"מ (דור שני)
 משקל:  1,176 - 1,440 ק"ג (דור שני)
 בסיס גלגלים:  2,472 מ"מ (דור שני)
 מפרט טכני
 מנוע:  V8 צילינדרים, 5,000 סמ"ק המפיק 228 כ"ס (מנוע "פורד 5.0 L V8") (דור ראשון)  V8 צילינדרים, 32 שסתומי דלק מוזרק, 5,000 סמ"ק המפיק 243 כ"ס (דור שני)  V8 צילינדרים, 4,600 סמ"ק המפיק 254 כ"ס, מנוע "לוטוס" 3.5 V8,  (דור שני)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות
 מהירות מרבית:  217.3 קמ"ש  (מנוע 5,000 סמ"ק המפיק 243 כ"ס, דור שני)
 
AC Brooklands Ace היא מכונית ספורט בתצורת מכונית רודסטר, 2 מושבים, תוצרת "AC Cars Group Ltd" (קרוי גם: "Auto Carriers Ltd"), אשר יוצרה בין השנים 1993–2000.
סך הכול יוצרו 66 יחידות.
סדרות AC Brooklands Ace

"Brooklands Ace" (יוצר בין השנים 1993–1996, יוצרו 46 יחידות)
"AC Ace" (יוצר בין השנים 1997–2000, יוצרו 12 יחידות)
"AC Brooklands Ace" סדרה שנייה

,
הסדרה קרויה "AC Ace"
גרסת גג ברזנט מתקפל
גרסת גג פח מתקפל (חשמלי)
תאוצה 0–60 מייל היא 6.9 שניות (מנוע 5,000 סמ"ק המפיק 243 כ"ס)
תאוצה 0–60 מייל היא 5.5 שניות (מנוע 4,600 סמ"ק המפיק 254 כ"ס, מנוע "לוטוס")
תמונות

דגם "AC Brooklands Ace", שנת 1999
דגם "AC Brooklands Ace", שנת 1999
דגם "AC Brooklands Ace"
ראו גם

AC Aceca
AC Petite
AC 3000ME
AC 2-Litre
הערות שוליים

↑  דגם  "AC Brooklands Ace"  gtplanet.net/forum/threads/ac-brooklands-ace
↑  דגם "AC Brooklands Ace" pistonheads.com/gassing/topic
↑  דגם "AC Brooklands Ace" שנת 1994 lov2xlr8.no/brochures
↑  דגם "AC Brooklands Ace" שנת 1998  "1998-2000 AC Ace". Supercar.net. Retrieved 4 July 2012
↑  דגם "AC Brooklands Ace" שנת 1998 1998 AC Ace". Top Speed. 31 March 2006. Retrieved 4 July 2012.
Arcade Fire (EP)

Arcade Fire (שנודע גם בשם הלא-רשמי Us Kids Know) הוא המיני-אלבום (EP) של להקת האינדי-רוק הנושאת את אותו השם, ארקייד פייר. האלבום הוצא עצמאית על ידי הלהקה ב-2003 ונמכר בהופעותיהם וכן היה זמין באתר שלהם.
ה-EP עבר מאסטרינג מחדש ונארז בצורה מחודשת לקראת ההוצאה לאור המחודשת שלו על ידי Merge Records לאחר שהמעריצים נהרו אחרי האלבום המלא הראשון של הלהקה (Funeral) וחיפשו להאזין לעוד חומרים מאת הלהקה. המיני-אלבום קיבל ביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה, עם זאת, חלקם ציינו שהוא נחות לעומת אלבום הבכורה ולאורו מודגשת מאוד הבוסריות שלו.
הנושאים בהם עוסקת יצירה זו כוללים: הורים, חיים בפרברים, אהבה חדשה, פחדים ועוד.
השיר השלישי באי פי, "No Cars Go", הוקלט מחדש לאלבום המלא השני של הלהקה, Neon Bible.
רקע והקלטה

בקיץ 2002, נסעו ארקייד פייר לתקופה קצרה למיין להקליט את המיני-אלבום. הסיבה שנסעו לשם היא שהוריו של וין עברו לשם באותה תקופה, לאחר שאביו של וין קיבל שם עבודה.
בשנה שלאחר מכן הלהקה הוציאה לאור את האי פי והחלה מוכרת אותו באתר שלהם וכן בהופעותיהם (שכן לא היו חתומים בשום לייבל שיפיץ אותם).
ארקייד פייר נפגשו עם מספר לייבלים על מנת להוציא את אלבום הבכורה שלהם וחתמה לבסוף עם Merge Records משום שהסולן [וין באטלר] אהב להקות כמו המגנטיק פילדס (Magnetic Fields)] ו-ניוטרל מילק הוטל שכבר היו חתומות עם הלייבל.
ב 2004 הוציא לאור הלייבל את האי פי דרך האתר שלהם, לאחר ההצלחה של Funeral. בשנה לאחר מכן, הלייבל דאג שהמיני-אלבום יעבור מאסטרינג מחדש ויארז מחדש והחל משווק את האלבום לראשונה לחנויות המוזיקה.