פרובינקיה מקדוניה
היסטוריה > פרובינקיה רפובליקנית > מערכות בצפון ובמזרח

למקדוניה הייתה חשיבות מרכזית לאסטרטגיה הצבאית הרומית בתקופה זו כמעוז נגד התקפות מהצפון. הדרדאנים מצפון-מערב תמכו בתחילה ברומאים בכיבוש מקדוניה, אך לאחר 148 לפנה"ס, הם נכנסו יותר ויותר לעימות עם הרומאים. היו גם סכסוכים מדי פעם עם התראקים במזרח. עם זאת, האויב המרכזי של הרומאים בתקופה זו היו הסקורדיסקים, קבוצה קלטית שדחקה במידה רבה את הדרדאנים כקבוצה החזקה ביותר במרכז הבלקן. הם פלשו לראשונה למקדוניה בשנת 149 לפנה"ס במהלך המלחמה המקדונית הרביעית והיה צריך לגרש אותם על ידי מטלוס.
בשנים הראשונות של המחוז שני מתחזים ניסו להחזיר את הממלכה המקדונית. הראשון, אלכסנדר, פלש מתראקיה בשנת 148 לפנה"ס והובס על ידי מטלוס. השני, המכונה במקורות 'פסאודו-פיליפ' או 'פסאודו-פרסאוס' פלש גם הוא ממזרח, בשנת 143 או 142, עם צבא של עד 16,000 איש, אך הובס על ידי הקוואיסטור טרמלוס סקרופה. הסקורדיסקים פלשו בשנת 141 לפנה"ס והביסו צבא רומי בפיקודו של דקימוס יוניוס סילאנוס מנליאנוס או, פחות סביר, פובליוס קורנליוס סקיפיו נאסיקה. בתגובה מאוחרת לתבוסה זו, פתח מרקוס קוסקוניוס במתקפה על הסקורדיסקים בשנת 135 לפנה"ס, והביס אותם בתראקיה. ייתכן שהעיכוב נבע מכך שתשומת הלב הרומית התמקדה בבניית הדרך ויה אגנטיה.
בשנת 119 לפנה"ס פלשו שוב הסקורדיסקים, והרסו את האזור ליד סטובי. הפריאטור סקסטוס פומפיוס פגש את הכוחות בקרב ונהרג, והותיר את הקוואסטור שלו מרקוס אניוס להתארגן מחדש ולגרש את הסקורדיסקים משטחי הפרובינקיה, תוך שהביס פלישה שנייה בעזרת התראקים. בעקבות נסיגה זו נשלחה שורה של קונסולים למקדוניה, ככל הנראה כדי למגר את האיום מצד הסקורדיסקים באופן נחרץ. הראשון שבהם, קווינטוס פביוס מקסימוס אבורנוס הגיע בשנת 115 לפנה"ס אך פעילותו אינה מתועדת. בשנת 114 לפנה"ס, יורשו, גאיוס פורקיוס קאטו פתח בפלישה רחבת היקף, אך הוא הובס וכמעט כל הצבא נהרג. הרומאים שלחו עוד כמה מפקדים, גאיוס קסיליוס מטלוס קפרריוס בשנת 113 לפנה"ס ומרקוס ליביוס דרוסוס בשנת 112, אשר הנחילו תבוסות לתראקים ולסקורדיסקים בהתאמה. משנת 110 עד 107 לפנה"ס, מרקוס מינוסיוס רופוס ערך מסע נגד הסקורדיסקים והשבט הבסי של התראקים ממזרח, והביא לקץ לפשיטות שלהם במשך כעשרים שנה.
לאחר מכן הפנו הרומאים את תשומת לבם לגבול המזרחי. הרומאים הביסו כמה תראקים תחת מפקד אלמוני בשנת 104 לפנה"ס. בשנת 101 או 100 לפנה"ס, טיטוס דידיוס כבש אזור המכונה "הצ'רסוני הקיינית" (המיקום המדויק אינו ידוע, אך הוא אזור מסוים בחוף התראקי). מפקד אלמוני אחר הביס את התראקים המדיים במזרח ואת הדרדאנים בצפון מערב בשנת 97 לפנה"ס. גאיוס סנטיוס הובס על ידי המדים בשנת 92 לפנה"ס והיה מעורב בסכסוך עם מלך תראקי בשם סורדינוס בשנת 89 לפנה"ס, והשיג ניצחון רק לאחר מאבק. משנת 87 לפנה"ס ואילך, כוחות תראקים שהיו בעלי ברית עם מיתרידטס השישי תקפו את מקדוניה, כחלק ממלחמת מיתרידטס הראשונה. באותה שנה, יורשו של גאיוס סנטיוס, קווינטוס ברוטיוס סורה, הדף פלישה של הגנרל המיתרידטי ארכלאוס. בשנת 84 לפנה"ס חדר כוח של סקורדיסקים, דרדיאנים ומדים עד דלפי והחריב את המקדש, לפני שגורשו באלימות על ידי לוקיוס קורנליוס סקיפיו אסיאטיקוס (קונסול 83 לפנה"ס).
לאחר המלחמות המיתרידטיות, שוב פתחו הרומאים במאמץ צבאי משותף באזור. לפני המלחמה, מושלים נטו להיות פראיטורים או פרומגיסטראטים, בדרך כלל בתפקיד שנה אחת. מעתה, הם היו קונסולים או פרוקונסולים ולעיתים קרובות החזיקו בפיקוד במשך כמה שנים. אפיוס קלאודיוס פולכר נחל הצלחה מסוימת בהרי רודופי בשנת 77 לפנה"ס, אך הוחלף לאחר מותו ממחלה על ידי גאיוס סקריבוניוס קוריו, שקיבל כוח של חמישה לגיונות. הוא פעל מ-75 עד 74 לפנה"ס, והפך למפקד הרומי הראשון שהוביל צבא לדנובה והביא לכניעת הדרדיאנים. בין השנים 73 ל-71 לפנה"ס, מרקוס טרנטיוס וארו לוקולוס הוביל כוח נוסף של חמישה לגיונות נגד הבסי ונכנס למואסיה, הכניס את הערים היווניות בחוף המערבי של הים השחור תחת שליטה רומאית וערך מסע נגד הגטים עד לשפך הדנובה. מסעות אלו נועדו לאבטח את הגבול הצפוני כך שמקדוניה ויוון לא יהיו מאוימות עוד בפשיטות ולהעמיד את רומא בעמדה טובה יותר להתעמת עם מיטרידטס השישי בסכסוכים עתידיים. המאמצים לגבש את הכיבושים העצומים הללו נמשכו במשך עשרות שנים, לעיתים קרובות המסעות נדחו, בעיקר שני מסעותיו של גאיוס אנטוניוס היברידה בצפון בשנים 62–61 לפנה"ס, שבהן הובס בצורה נוראה על ידי הדרדיאנים ובקרב היסטריה על ידי הבסטרנאים.
הממשל של לוקיוס קלפורניוס פיסו קייסונינוס משנת 57 עד 55 לפנה"ס הוא הנושא של "In Pisonem" של קיקרו, שבו מואשם קייסונינוס בשחיתות, התעללות ורצח ברחבי הפרובינציות בקנה מידה גדול, כמו גם גילוח עורר פלישה נוספת של הדרדיאנים ובסים שאפילו הציבו מצור על סלוניקי, אבל הנאום אולי לא נותן תמונה מדויקת של התנהלותו של קייסונינוס.