stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סקפוליט
תכונות

המבנה של הסקפוליט דומה לזה של מינרלים השייכים לקבוצת הפלדשפטואידים (מינרלים השייכים לקבוצת המינרלים הטקטוסיליקטים - סיליקטים במבנה מרחבי, דמויי פצלת השדה, אך בעלי מבנה שונה והמכילים פחות סיליקה) בכך שיש חללים גדולים בסריג בין הארבעונים של הסיליקה והאלומיניום. חללים אלו גדולים מספיק על מנת לאפשר ליונים גדולים כדוגמת Na4Cl או Ca4CO3 להתיישב בתוכם.
הגבישים הטטרגונליים של הסקפוליט הם המיהדרליים (מכילים רק מחצית מכמות המישורים המתחייבים מהסימטריה שלהם) בעלי פאות מקבילות (דוגמת שיליט) ולעיתים הם בגודל משמעותי. צורתם ייחודית ובדרך כלל במבנה דמוי עמודים מרובעים, הגבישים מתפצלים לעיתים במקביל לפאות המנסרה. צבע הגבישים הוא בדרך כלל לבן או לבן-אפרפר והם אטומים, אם כי בגושי אבן הגיר שנפלטו מהר מונטה סומה (אביו הקדום של הווזוב) נמצאו גבישים זגוגיים חסר צבע של מיוניט. קשיות המינרל היא 5–6 בסולם מוס, והמשקל הסגולי משתנה בהתאם להרכב הכימי בין 2.5 (מריאליט) ל-2.7 (מיוניט). למעט הבדל זה והבדל קטן במקדם השבירה לא ניתן להבחין בין השניים.
המינרלים בקבוצת הסקפוליט נוטים במיוחד להתפרק עקב תהליך בליה לנציצים, קאולין וכו', וזו הסיבה לכך שהגבישים הם בדרך כלל אטומים. בשל תהליך שינוי זה ובשל השינויים בהרכב קיבלו מספר מינרלים שמות ייחודיים. סקפוליט הוא בדרך כלל תוצר של התמרה, הוא מופיע בעיקר בשיש גבישי, אבל גם יחד עם פירוקסן בשיסטים וגנייסים. המנסרות הארוכות והדקות הנפוצות בשיש הגבישי ובשיסטים שבהרי הפירנאים ידועים כ"דיפיּיר" (dipyre) ו"קורזוניט" (couzeranite). גבישים גדולים של סקפוליט נפוץ (ורנריט) נמצאו במרבצי האפטיט באזור במלה (Bamle) סמוך לברוויק (Brevik) בנורווגיה, והם תוצאת התמרה של פצלת השדה מסוג פלגיוקלז בסלעי הגברו.
סלעי סקפוליט

סלעים הכוללים סקפוליט מתחלקים לארבע קבוצות בהתאם לדרך יצירתם:
סלעי סקפוליט > סלעים מותמרים וסלעי גיר סקפוליטיים

כסיליקטים עשירים בסידן, צפוי שמינרלים אלו יימצאו במצבים בהם סלעי גיר שאינם טהורים יתגבשו במגע עם מגמה. אפילו המריאליט (הסוג העשיר בנתרן) ימצא בסביבה זו, כשהוא מצפה את דופנותיהם של חללים בגושים של סלעי גיר גבישיים שנפלטו מהווזוב ובמכתשים של אזור הרי אייפל בגרמניה. ורנריט וסקפוליט נפוצים הרבה יותר באזורי התמרה של מגע שבין סלעי הגיר לגופי מחדר. המינרלים הנלווים אליהם כוללים קלציט, אפידוט, וזוביאניט, גארנט, וולאסטוניט, דיופסיד ואמפיבול. גבישי הסקפוליט הם חסרי צבע, בצבע בשר, אפורים או ירקרקים. לעיתים, צבעם קרוב לשחור עקב נוכחות של טבעות קטנות מאוד של חומר גרפיטי. הגבישים אינם גבישים מושלמים, אף על פי שלעיתים ניתן לראות מקטעים אוקטוגונליים (בעלי שמונה צלעות). הפצילות הטטרגונלית, השבירה הכפולה החזקה וההתאבכות החד-צירית מבדילים בנקל בינם לבין מינרלים אחרים. הם בדרך כלל מתבלים לתלכידים נציציים, אך לעיתים נצפו מקרים בהם החליף אותם חומר איזוטרופי שטבעו אינו ידוע. בסלעי גיר גבישיים ובסלעים סידנו-סיליקטיים הם מופיעים בגרעינים קטנים ובדרך כלל בלתי בולטים כשהם מעורבים יחד עם מרכיבים אחרים של הסלע. גבישים גדולים שצורתם כמעט מושלמת נמצאים לעיתים בסלעי חרסית שעברו התמרה בחום. בהרי הפירנאים יש מחשופים נרחבים של סלעי גיר שאליהם חדרו סלעי יסוד המכונים אופיטים (ophite - סוג של סלע היסוד דיאבז) ואיהרצוליטים (iherzolite – סוג של סלע היסוד פרידוטיט). בנקודות המגע התהווה סקפוליט במספר רב של מקומות, הן בסלעי הגיר ובסלעי החרסית הגיריים הנלווים אליהם. בחלק מסלעים אלו התהוו גבישים גדולים של אחד מהמינרלים של הסקפוליט (באורך של עד 5 ס"מ), בדרך כלל כמנסרות משומנות (בנות 8 פאות) כשקצותיהן אינן מושלמות. באחרים המינרל מצוי בגרגרים קטנים שצורתם בלתי סימטרית. לעיתים הגבישים ברורים, אבל לרוב הם מוקפים בטבעות זעירות של אוגיט, טורמלין, ביוטיט ומינרלים אחרים, הבונים את מסת האם של הסלע שסביבם. ממחוזות אלו ידוע היטב גם סוג שחור, מוקף בטבעות זעירות של גרפיט, לעיתים קטנות באופן מיוחד הגורמות למינרל להיות אטום כמעט לחלוטין. לסקופליט זה ניתנים לעיתים הכינויים "דיפיּיר" (dipyre) ו"קורזוניט" (couzeranite). ככל הנראה נוכחות של כלור שניתנת להבחנה בסלעי גיר בכמויות קטנות, קובעת את היווצרות המינרל.
סלעי סקפוליט > סלעי יסוד מאפיים

הסקפוליט מופיע בסלעי יסוד מאפיים רבים, כדוגמת גברו ודיאבז. הסקפוליט מחליף את פצלת השדה בתהליך שניוני או מטאסומטי. דוגמאות לכל שלב בתהליך נמצאו בבחינה מיקרוסקופית של מספר סלעי גברו (או דיוריט) מנורווגיה. השינויים הכימיים המתרחשים הם קטנים מאוד, כשהחשוב בהם הוא הטמעה של כמות קטנה של אטומי כלור במולקולה החדשה. לעיתים קרובות רואים כיצד הסקפוליט מתפשט לרוחב פצלת השדה, כשחלקים מוחלפים בשלמות וחלקים אחרים נותרים ללא שינוי. פצלת השדה אינה מתבלה, והתהליך דומה יותר להתמרה מאשר לבליה. אין מדובר בתהליך מלאכותי, וככל הנראה הוא מתרחש בעומק מסוים תחת לחץ, וכנראה דרך פעולת התמיסות או גזים המכילים כלורידים. המינרלים העוברים תהליך שינוי זה הם סוגי הפלגיוקלז הסידני (החל מלברדוריט וכלה באנורתיט). קיימים תיאורים של מופעים רבים של סקפוליטיזציה באופיטים (סוג של דיאבז) של הרי הפירנאים. בלא תהליך השינוי סלעים אלו בנויים מפירוקסן המקיף פלגיוקלז בצורת פסים, לעיתים הפירוקסן עובר שינוי לאורליט. כאשר הפלגיוקלז מוחלף על ידי סקפוליט המינרל החדש נראה חדש וברור, כהוא עוטף לעיתים קרובות גרגירים של הורנבלנדה. הגיבוש מחדש ממשיך והתוצר הסופי הוא סלע מנומר בכתמים לבנים עגולים של סקפוליט המוקפים בתלכידים גרגיריים של הורנבלנדה ירוקה ברורה. למעשה המבנה המקורי נעלם כליל.
סלעי סקפוליט > סלעי סקפוליט-הורנבלנדה

סלעי סקפוליט-הורנבלנדה מוכרים מזה זמן רב באדגרדן (Oedegrden) ובמקומות נוספים בנורווגיה. הם היו מכונים גברו מנומר, אבל הם אינם מכיל פצלת השדה, הכתמים הלבנים הם סקפוליט בלבד בעוד מסת האם הכהה העוטפת אותם היא תלכידים של הורנבלנדה ירוקה או חומה בהירה. הם דומים במאפיינים רבים לאופיטים הסקפוליטיים של הפירינאים. קיימת השערה שהתמרתם מפצלת השדה המקורית (שכן אין כל ספק כי במקור היו סלעים אלו פעם גברו, הבנוי מפלגיוקלז ופירוקסן) לסקפוליט הוא בשל פעפוע של תמיסות כלורידיות לאורך קווי חולשה או מישורי המסה, שמילאו את החללים שנצרבו בחומר של המינרל. לאחר מכן נספגו הכלורידים ותוך כדי כך עברו שינוי צורה לסקפוליט. אך נמצא כי בסלעי גברו אלו יש עורקים של אפטיט המכיל כלור, שכנראה הושקע על ידי גזים או נוזלים שעלו מלמטה. עובדה זו מחזקת את ההשערה שהיה כאן תהליך פנאומטי, דומה לזה שבו נוצרו עורקים עשירים בטורמלין סביב מחדרים של גרניט, ובאותו הזמן התפשט המינרל לסלעים שסביב. בהרכב הגזים הפעילים עם זאת יש הבדל בולט. הגזים המפעפעים מסלעי הגרניט מכילים בעיקר פלואור ובור, בעוד שאלו המפעפעים מגברו מכילים כלור וזרחן. במקרה אחד פצלת השדה מוחלפת בקוורץ ונציץ לבן (ב-גרייזן) או קוורץ וטורמלין (בסלעי שורל); במקרה אחר התוצר החדש העיקרי הוא סקפוליט. האנלוגיה קרובה למדי, והשערה זו מקבלת תימוכין מהעובדה שבקנדה (במקומות שונים באוטווה ואונטריו) יש עורקים של מרבצי אפטיט יקרי ערך. הם שוכנים בסלעים בסיסיים כדוגמת גברו ופירוקסניט, והסלעים בסביבת העורקים עברו תהליך סקפוליטיזציה, כמו של הגברו המנומר של נורווגיה.
סלעי סקפוליט > סלעי גנייס

בחלקים שונים בעולם יש סלעים מותמרים של גנייס המכילים סקפוליט כמרכיב הכרחי. מקורם הוא לרוב מעורפל, אך ייתכן שהם משני סוגים. האחד הוא במקורו סלעי יסוד (אורתו גנייס). הם מכילים בדרך כלל פירוקסן ירוק חיוור, כמות משתנה של פצלת השדה, טיטניט, ותחמוצות ברזל. קוורץ, רוטיל, הורנבלנדה ירוקה וביוטיט נוכחים לעיתים קרובות בסלע, בעוד שגארנט מופיע לעיתים והיפרסתן נדיר. הם מופיעים לצד סוגים אחרים של גנייס פירוקסני, גנייס המכיל הורנבלנדה, אמפיבוליט, וכו'. ברבים מהם אין סיבה לפקפק שסקפוליט הוא המינרל העיקרי. נראה כי מקורם של גנייס סקפוליטיים אחרים, גם הם סלעים מותמרים באופיים ובמבנם, הוא סלעי יסוד. רבים מהם מכילים קלציט או שהם עשירים מאוד בסיליקטים סידניים (וולאסטוניט, דיופסיד וכו'), דבר המעלה השערה כי במקורם הם היו סלעי גיר בלתי טהורים. ההימצאות התכופה של סוג זה יחד עם שיסטים גרפיטיים ושיסטים של אנדלוזיט מגדילים מאוד את הסיכוי שההשערה נכונה. ביוטיט הוא מינרל נפוץ בסלעים אלו, המכילים גם קוורץ רב ופצלת שדה אלקלית.
שימושים ותפוצה

בסקפוליט נעשה שימוש לעיתים נדירות כאבן חן. הסוגים בהם מופיעים הגוונים צהוב, כתום, ורוד או סגול הם הסוגים בהם נעשה שימוש זה. כאשר את הסוגים השקופים פחות נוהגים לחתוך בצורת קבושון משום שאז מציג המינרל את תופעת עין החתול. מקומות מהם כורים סקפוליט עבור אבן חן כוללים את מדינת מינאס ז'ראיס בברזיל ;טרמורג'ו (Tremorgio) שבשווייץ; ובורמה.
מקומות בהם ניתן למצוא סקפוליט כוללים את הר מונטה סומה (אביו הקדום של הווזוב) באיטליה; בארנדל שבנורווגיה; בקירונה שבשוודיה; במדינת קווינסלנד באוסטרליה ;בפרנקלין שבמדינת ניו ג'רזי, במסצ'וסטס ובמחוז סנט לורנס במדינת ניו יורק שבארצות הברית; בפרובינציות קוויבק ואונטריו שבקנדה; במקסיקו ובמדגסקר.
לקריאה נוספת

יעקב ק. בן־תור, "לוחות הגדרה למינרלים יוצרי סלעים".
הערות שוליים

↑  לרשימה המלאה ניתן להיעזר בקישור לאתר Mindat.
עטלף משפך

| עטלף משפך |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
תת־סדרה:: דמויי נשפון
משפחה:: נטליים
סוג:: עטלף משפך
מינים
 7
שם מדעי
 Natalus ‏גריי, 1838

עטלף משפך (שם מדעי: Natalus) הוא סוג של עטלף זעיר במשפחת הנטליים ובו 7 מינים שחיים באזור הנאוטרופי ביבשת אמריקה. הסוג הוקם בשנת 1838 על ידי הזואולוג הבריטי ג'ון אדוארד גריי והוא בעל מספר המינים הגדול ביותר מבין הסוגים במשפחה. משמעות השם המדעי של הסוג היא "עטלף תינוק", שנועד לציין את גודלו הקטן.
תיאור > אנטומיה ומאפיינים פיזיים

לעטלף המשפך גוף קטן, כדורי וקומפטי, וכנפיים ארוכות, גדולות ורחבות. הגולגולת בולטת בצורתה המוזרה והייחודית: האזור של המוח רחב, גדול וכיפתי, בעוד שהפנים והחרטום קומפקטים, צרים ומוארכים. החרטום הצר והשטוח מזכיר בצורתו חרטום לטאה, ובקצהו אף קטנטן שמסתכם בזוג נחיריים שמתמזגים עם השפתיים. העיניים זעירות ושחורות, ומכוסות לעיתים על ידי שיער הפנים. השפתיים רחבות, בשרניות ושסועות בצידן התחתון, והשיניים קטנטנות, מרובות ומותאמות לתזונה מן החי. בהונות היד קצרים וכמעט שאינן נראים. אצבעות הרגליים דקיקות וארוכות עם טפרים חדים.
סימן ההיכר של הסוג שהעניק לו את שמו, הוא צמד האוזניים הענקיות והקעורות שלו שפונות בזווית כלפי קדימה וצורתן כשל משפך; האוזניים בעלות צפיר גדול לא מחודד והן ממוקמות באופן חריג צמוד מאוד לעיניים הזעירות עד כדי כך שהאפרכסות מקיפות אותן. כתוצאה מכך, העטלף המשפכי נראה כבעל ראש גדול ופנים משולשות קטנטנות, כשעיניו כמעט ואינן נראות על רקע האוזניים והפרווה הסבוכה.
אורך הראש והגוף של עטלפי המשפך 35–55 מ"מ, אורך הזרוע 27–41 מ"מ ואורך הזנב 50–60 מ"מ; משקל המינים 3 עד 10 גרם בלבד. אין דו-צורתיות זוויגית בין הזכר לנקבה, אך לזכר יש על הפנים בליטה נפוחה דמוית פעמון או טריז שמשתרעת על המצח והחרטום וייעודה אינו ידוע עדיין. הבליטה המכונה "האיבר הנטלי" (Natalid organ), גדולה במיוחד אצל סוג זה ומורכבת מקולטני חישה רבים. הסוג ידוע בזנבו הארוך ביותר, וכנף הזנב שלו היא בין הגדולות שבסדרת העטלפים וצורתה כמניפה או כעלה גדול. הרגליים גם הן ארוכות במיוחד והן חסרות שיער.
תיאור > כסות

הפרווה של עטלף המשפך צפופה, רכה וארוכה במיוחד, כשבאזור הפנים היא יוצרת מעין זקן, שפם ופוני. צבעה הכללי רבגוני ונע בין כתמתם אפרסק לכתום דלעת, זהוב-זית, צהוב עז, צהבהב, בז', חום אדמדם, חום אפרורי או חום כהה. הראש, העורף והצוואר בצבע אדום בוהק, כתום בוהק או ערמוני, והגחון והבטן נוטים להיות חיוורים משאר הגוף (לבנבן, אפרפר או שנהב). החרטום עשוי להיות אדמוני או ורדרד – תלוי בצפיפות השיער בפנים. האוזניים שחרחרות בקצוות וכתמתמות בחלקן הפנימי. הכנפיים וכנף הזנב בולטים בצבען השחור פיח. הזרועות והרגליים בצבע בורדו, או ורוד מלוכלך.
תפוצה וביולוגיה

עטלפי המשפך מצויים לאורך קו החוף המזרחי של אמריקה הדרומית, באמריקה המרכזית ובאזור הים הקריבי; טווח התפוצה היבשתי שלהם כולל את מקסיקו, בליז, ניקרגואה, גואטמלה, הונדורס, אל-סלבדור, קוסטה ריקה, פנמה, קולומביה, וונצואלה, גויאנה, גויאנה הצרפתית, סורינאם וברזיל. באזור הקריביים, הוא מצוי בקובה, דומיניקה, האיטי, ג'מייקה, טרינידד וטובגו ואיי האנטילים הקטנים. בית הגידול מורכב מיער נשיר או סובטרופי יבש, סוואנה טרופית או צחיחה למחצה, ולעיתים גם ביער ירוק-עד ויער גשם טרופי בגובה 300–1,200 מטר מעל פני הים. הם אינם נוכחים ביער האמזונאס.
המינים בסוג מתעוררים ויוצאים לפעילות כחצי שעה לאחר השקיעה ושיא פעילותם בשעתיים הראשונות. לאחר מכן, בהמשך הלילה, הם צדים ונחים לסירוגין. העטלפים חיים בקבוצות קטנות או במושבות בינוניות של עד 300 פרטים, במערות עמוקות ולחות או במכרות; עם זאת, גם במושבות הם אינם ישנים יחדיו אלא שומרים על מרחק זה מזה. עטלפי המשפך ניזונים בעיקר מחרקים אותם הם תופסים תוך כדי טיסת-רפרוף שמזכירה עש. יש להם יכולת תמרון מצוינת והם מסוגלים לבצע התפתלויות ופניות חדות במהלך התעופה כדי להתחמק מצמחייה. עטלפי המשפך טסים בדרך כלל בגובה נמוך והם משתמשים באיכון-הד בתדר גבוה (עד 170 קילוהרץ) כדי לאתר את מזונם.
המינים בסוג מתרבים בעונה היבשה, אך לאחר מכן העובר נכנס למצב של דיאפאוזה כדי שההמלטה תהיה מסונכרנת עם עונת הגשמים, וכתוצאה מכך תקופת ההיריון מתארכת עד 8 או 10 חודשים. הנקבה ממליטה גור יחיד מדי שנה, כשמשקלו בעת הלידה כמחצית ממשקל אימו. עטלפי המשפך עשויים להאריך ימים עד גיל 20 שנה.
מינים

בסוג זה 7 מינים:
עטלף משפך אנטילי (Natalus stramineus)
עטלף משפך ברזילאי (Natalus macrourus)
עטלף משפך ג'מייקני (Natalus jamaicensis)
עטלף משפך היספניולי (Natalus major)
עטלף משפך טרינידדי (Natalus tumidirostris)
עטלף משפך מקסיקני (Natalus mexicanus)
עטלף משפך קובני (Natalus primus)
איור חזיתי של עטלף משפכי.
עטלפי משפך בפעילות לילית.
ספר חמש הטבעות

| --- | --- |
"ספר חמש הטבעות", מאנגלית: אלישע בן מרדכי, הוצאות ידיעות ספרים ואסטרולוג, 2009 "ספר חמש הטבעות והדוקודו", מיפנית: גיא רנן, הוצאת כרמל, 2021
 מידע כללי
 מאת:  מיאמוטו מוסאשי
 שפת המקור:  יפנית
 סוגה:  list of Chinese military texts 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1645
 הוצאה בעברית
 תרגום:  אלישע בן מרדכי (2009);  גיא רנן (2021)
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001274619, 002694088, 001788740
 
ספר חמש הטבעות (ביפנית: 五輪書, תעתיק: גו רין נו שו) הוא חיבור העוסק בקנג'וצו (אמנות הלחימה בחרב יפנית) בפרט ובאמנות לחימה בכלל, שנכתב על ידי מיאמוטו מוסאשי ב-1645. הספר נחשב ליצירה קלאסית בתחום האסטרטגיה הצבאית, בדומה לספרו של סון דזה אמנות המלחמה. הספר זכה לתרגומים רבים לשפות שונות לאורך השנים, מעגל הקוראים של הספר הוא בנוסף לאמני לחימה, גם, לדוגמה, מנהלי עסקים שיכולים למצוא את דיוני הספר על עימותים כרלוונטיים עבורם.
מוסאשי משתמש בתמה של גישה עניינית לאורך הספר. הוא מעיר פעמים רבות שטכניקות ממוקדות ומתמחות שונות הן מיותרות אל מול העיקרון שכל טכניקה היא בפשטות שיטה לבתר את היריב. מוסאשי עומד על הנקודה שהבנת העקרונות של ספר חמש הטבעות שימושיים לדו-קרב ולקרבות בקנה מידה גדול באותה מידה. הסבר הטכניקות בספר מלווה בדרישה חוזרת ונשנית לבחון, לחקור ולהתאמן בביצוען.
ספר חמש הטבעות מחולק לחמישה פרקים ("ספרים"), לפי חמשת האלמנטים של הקרב על פי מוסאשי:
ספר האדמה - הקדמה ודיון בבניית בית כמטפורה לאמנויות לחימה, מנהיגות ואימון.
ספר המים - מתאר את סגנונו של מוסאשי על ידי תיאור מספר טכניקות ועקרונות מהותיים.
ספר האש - מתייחס לעיצומו של הקרב ודן בנושאים כמו תזמונים שונים.
ספר הרוח - דן בכשלים של אסכולות לוחמה בחרב בנות זמנו של מוסאשי.
ספר האין - אפילוג קצר המתאר את מחשבותיו של מוסאשי על מודעות ומצבה הנכון של המחשבה, כנראה בהשפעת זן.
לא תשיג את אורח האסטראטגיה רק על ידי קריאת ספר זה. עליך לספוג את הדברים הכתובים בספר זה. אל תסתפק בקריאה, בשינון או בחיקוי, אלא ספוג את הדברים הללו עמוק אל תוך לבך וגופך והבן את העיקרון מתוך עצמך.
תרגום לעברית

"ספר חמש הטבעות והדוקודו". מאת מיאמוטו מוסאשי. תרגם מהמקור היפני: גיא רנן, הוצאת כרמל, 2021.
"ספר חמש הטבעות". מאת מיאמוטו מוסאשי. תרגם מאנגלית: אלישע בן מרדכי, הוצאות ידיעות ספרים ואסטרולוג, 2009.
עיצור כיסוי-גרוני, חוכך, אטום

עיצור לועי, חוכך, אטום הוא צליל עיצורי הקיים בכמה שפות מדוברות. סימן ה-IPA לעיצור הוא H לטינית גדולה /ʜ/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-\H.
התרחשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ראו גם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
| צלילי שפות העולם> עיצורים.בסיסי החיתוך | צלילי שפות העולם> עיצורים.אופני החיתוך |
| --- | --- |
דו-שפתיים - שפתיים-שיניים - שיניים-שפתיים - לשוניים-שפתיים   שיניים - מכתשיים - בתר-מכתשיים - מכתשיים-חיכיים - כפופים   חיכיים - וילוניים - ענבליים - סדקיים - כיסוי-גרוניים - לועיים  בסיס חיתוך משני: מלועלעים - מוולנים - מחונככים - משופתתים: ריאתיים: אפיים - סותמים - חוככים - מקורבים   מקישים - רוטטים - צידיים - מחוככים  לא ריאתיים: מסודקים - מפונמים - מצוצים
תנועות
מיקום התנועות: גובה התנועות
אחוריות - כמעט-אחוריות - מרכזיות - כמעט-קדמיות - קדמיות: סגורות - כמעט-סגורות - חצי-סגורות - אמצעיות  חצי-פתוחות - כמעט-פתוחות - פתוחות
ראו גם: אלפבית פונטי בינלאומי – פורמנט
עיצור חיכי, מקורב

| עיצור חיכי, מקורב |
| --- | --- |
 j
 מספר IPA:  153
קידוד
 דצימלי:  &#106;
 יוניקוד:  U+006A
 X-SAMPA:  j
 Kirshenbaum:  j
 ברייל:  
להקשבה
 
רשימת עיצורים
עיצור חיכי מקורב נפוץ בשפות מדוברות רבות. סימן ה-IPA לעיצור הוא J לטינית קטנה /j/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-j. זהו הצליל לאות י.
התרחשות

| שפה | מילה | IPA | משמעות |
| --- | --- | --- | --- |
| אזרית | yuxu | [juxu] | 'חלום' |
| גרמנית | ja | [jaː] | 'כן' |
| ארמנית | յուղ | [juʁ] | 'שָמֵן' |
| בולגרית | майка | [majkɐˈ] | 'אמא' |
| בסקית | bai | [baj] | 'כן' |
| עברית | יֶלֶד | [je̞le̞dˈ] | 'ילד' |
| ערבית | يوم | [jawm] | 'יום' |
| צ'רקסית | бай | [baːj] | 'עשיר' |
ראו גם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
| צלילי שפות העולם> עיצורים.בסיסי החיתוך | צלילי שפות העולם> עיצורים.אופני החיתוך |
| --- | --- |
דו-שפתיים - שפתיים-שיניים - שיניים-שפתיים - לשוניים-שפתיים   שיניים - מכתשיים - בתר-מכתשיים - מכתשיים-חיכיים - כפופים   חיכיים - וילוניים - ענבליים - סדקיים - כיסוי-גרוניים - לועיים  בסיס חיתוך משני: מלועלעים - מוולנים - מחונככים - משופתתים: ריאתיים: אפיים - סותמים - חוככים - מקורבים   מקישים - רוטטים - צידיים - מחוככים  לא ריאתיים: מסודקים - מפונמים - מצוצים
תנועות
מיקום התנועות: גובה התנועות
אחוריות - כמעט-אחוריות - מרכזיות - כמעט-קדמיות - קדמיות: סגורות - כמעט-סגורות - חצי-סגורות - אמצעיות  חצי-פתוחות - כמעט-פתוחות - פתוחות
ראו גם: אלפבית פונטי בינלאומי – פורמנט
עיצור חיכי, סותם, אטום

| עיצור חיכי, סותם, אטום |
| --- | --- |
 ᴄ
 מספר IPA:  107
קידוד
 יוניקוד:  U+0063
 X-SAMPA:  c
 Kirshenbaum:  c
להקשבה
 
רשימת עיצורים
עיצור חיכי סותם אטום הוא צליל עיצורי המצוי בחלק מהשפות המדוברות. סימן ה-IPA לעיצור הוא C לטינית /c/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-c.
התרחשות

| שפה | מילה | IPA | משמעות |
| --- | --- | --- | --- |
| צ'כית | čeština | [ʧɛʃcɪnaˈ] | 'צ'כית' |
| גרמנית | Matjes | [macəs] | 'מטיאס' |
| יוונית | καί | [ce̞] | 'ו' |
ראו גם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
| צלילי שפות העולם> עיצורים.בסיסי החיתוך | צלילי שפות העולם> עיצורים.אופני החיתוך |
| --- | --- |
דו-שפתיים - שפתיים-שיניים - שיניים-שפתיים - לשוניים-שפתיים   שיניים - מכתשיים - בתר-מכתשיים - מכתשיים-חיכיים - כפופים   חיכיים - וילוניים - ענבליים - סדקיים - כיסוי-גרוניים - לועיים  בסיס חיתוך משני: מלועלעים - מוולנים - מחונככים - משופתתים: ריאתיים: אפיים - סותמים - חוככים - מקורבים   מקישים - רוטטים - צידיים - מחוככים  לא ריאתיים: מסודקים - מפונמים - מצוצים
תנועות
מיקום התנועות: גובה התנועות
אחוריות - כמעט-אחוריות - מרכזיות - כמעט-קדמיות - קדמיות: סגורות - כמעט-סגורות - חצי-סגורות - אמצעיות  חצי-פתוחות - כמעט-פתוחות - פתוחות
ראו גם: אלפבית פונטי בינלאומי – פורמנט
עיצור חיכי, אפי

עיצור חיכי אפי (עִצּוּר חִכִּי אַפִּי) הוא צליל עיצורי המצוי בשפות מדוברות רבות. סימן ה-IPA לעיצור הוא /ɲ/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-J.
התרחשות

| שפה | מילה | IPA | משמעות |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אוקסיטנית | Polonha | [puˈluɲo̞] | 'פולין' | ניבים צפוני ודרומי |
| איטלקית | bagno | [baɲːoˈ] | 'אמבטיה' |  |
| אינדונזית | banyak | [bäɲäʔˈ] | 'הרבה' |  |
| אלבנית | një | [ɲə] | 'אחד' |  |
| בסקית | andereño | [an̪d̪e̞ɾe̞ɲo̞] | 'מוֹרָה' |  |
| גליסית | leña | [leɲaˈ] | 'עצי הסקה' |  |
| הולנדית | oranje | [oˈrɑɲə] | 'כתום', 'תפוז' |  |
| הונגרית | anya | [ɒɲɒˈ] | 'אמא' |  |
| וייטנאמית | nhà | [ɲaː] | 'בית' |  |
| יוונית | πρωτοχρονιά | [pro̞to̞xro̞ˈɲa] | 'ראש השנה החדשה' |  |
| לטבית | mākoņains | [maːkoɲains] | 'מעונן' |  |
| מלאית | banyak | [bäɲäʔ] | 'הרבה' |  |
| מקדונית | чешање | [ʧɛʃaɲɛˈ] | 'מגרד' |  |
| נורווגית | mann | [mɑɲː] | 'איש' |  |
| סלובקית | pečeň | [pɛʧɛɲˈ] | 'כבד' |  |
| ספרדית | señor | [se̞ˈɲo̞ɾ] | 'אדון' |  |
| פריזית | njonken | [ɲoŋkənˈ] | 'לְיַד' | ניב מערבי |
| צ'כית | kůň | [kuːɲ] | 'סוס' |  |
| צרפתית | agneau | [aˈɲo] | 'טלה' |  |
ראו גם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
| צלילי שפות העולם> עיצורים.בסיסי החיתוך | צלילי שפות העולם> עיצורים.אופני החיתוך |
| --- | --- |
דו-שפתיים - שפתיים-שיניים - שיניים-שפתיים - לשוניים-שפתיים   שיניים - מכתשיים - בתר-מכתשיים - מכתשיים-חיכיים - כפופים   חיכיים - וילוניים - ענבליים - סדקיים - כיסוי-גרוניים - לועיים  בסיס חיתוך משני: מלועלעים - מוולנים - מחונככים - משופתתים: ריאתיים: אפיים - סותמים - חוככים - מקורבים   מקישים - רוטטים - צידיים - מחוככים  לא ריאתיים: מסודקים - מפונמים - מצוצים
תנועות
מיקום התנועות: גובה התנועות
אחוריות - כמעט-אחוריות - מרכזיות - כמעט-קדמיות - קדמיות: סגורות - כמעט-סגורות - חצי-סגורות - אמצעיות  חצי-פתוחות - כמעט-פתוחות - פתוחות
ראו גם: אלפבית פונטי בינלאומי – פורמנט
עיצור חיכי, מקורב צידי

עיצור חיכי, מקורב צידי הוא צליל עיצורי המצוי בחלק מהשפות המדוברות. סימן ה-IPA לעיצור הוא /ʎ/ - מעין Y קטנה הפוכה (אין לבלבל עם צורתה הקטנה של האות היוונית למדא, אשר נכתבת בכיוון הנגדי), ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-L. הגייתו נשמעת כיו"ד עיצורית בשילוב למ"ד, כששרירי הלשון מתרחבים ביותר ונוגעים בחך קלות.
התרחשות

| שפה | מילה | IPA | משמעות |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| איטלקית | figlio | [fiʎːoˈ] | 'בן' |  |
| ספרדית | millón | [miˈʎõ̞n] | 'מיליון' | ניבים קסטיליאנים ודרום־אמריקאיים. אצל רוב הדוברים הפונמה משתנה ל-/ʝ/ וכדומה עקב תופעת ייסמו (ראו: ספרדית) |
| שפה | מילה | IPA | משמעות |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אוקסיטנית | miralhar | [miɾaˈʎa] | 'לשקף' | ניבים צפוני ודרומי; ייתכן אף בניב "גַּסְקוֹן" |
| אסטורית | llana | [ʎãnaˈ] | 'צמר' | בניבים בהם קיימת תופעת "ייסמו" הפונמה מתחלפת באחרת |
| בסקית | bonbilla | [bo̞mbiʎa] | 'נורה' |  |
| ברטונית | familh | [famiʎ] | 'משפחה' |  |
| גליסית | illado | [iˈʎaðo] | 'מבודד' | רבים מהדוברים מושפעים מספרדית בתופעת "ייסמו" |
| הונגרית | lyuk | [ʎukˈ] | 'חור' | ניבים צפוניים; בניב הסטנדרטי קיימת לרוב תופעת "ייסמו" |
| יוונית | λιακάδα | [ʎaˈkaða] | 'שמש זורחת' |  |
| לאונית | llibru | [ʎiβɾuˈ] | 'ספר' |  |
| מקדונית | љубов | [ʎubɔv] | 'אהבה' |  |
| נורווגית | alle | ‏[ɑʎːe] | 'כל' |  |
| סלובקית | ľúbiť | [ʎuːbɪcˈ] | 'לאהוב' |  |
ראו גם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
| צלילי שפות העולם> עיצורים.בסיסי החיתוך | צלילי שפות העולם> עיצורים.אופני החיתוך |
| --- | --- |
דו-שפתיים - שפתיים-שיניים - שיניים-שפתיים - לשוניים-שפתיים   שיניים - מכתשיים - בתר-מכתשיים - מכתשיים-חיכיים - כפופים   חיכיים - וילוניים - ענבליים - סדקיים - כיסוי-גרוניים - לועיים  בסיס חיתוך משני: מלועלעים - מוולנים - מחונככים - משופתתים: ריאתיים: אפיים - סותמים - חוככים - מקורבים   מקישים - רוטטים - צידיים - מחוככים  לא ריאתיים: מסודקים - מפונמים - מצוצים
תנועות
מיקום התנועות: גובה התנועות
אחוריות - כמעט-אחוריות - מרכזיות - כמעט-קדמיות - קדמיות: סגורות - כמעט-סגורות - חצי-סגורות - אמצעיות  חצי-פתוחות - כמעט-פתוחות - פתוחות
ראו גם: אלפבית פונטי בינלאומי – פורמנט
עיצור חיכי, חוכך, אטום

| עיצור חיכי, חוכך, אטום |
| --- | --- |
 ç
 מספר IPA:  138
קידוד
 יוניקוד:  U+025F
 X-SAMPA:  C
 Kirshenbaum:  C
להקשבה
 
רשימת עיצורים
עיצור חיכי חוכך אטום הוא צליל עיצורי המצוי בחלק מהשפות המדוברות. סימן ה-IPA לעיצור הוא /ç/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-C.
התרחשות

| שפה | מילה | IPA | משמעות |
| --- | --- | --- | --- |
| אנגלית | hue | [çuː] | 'צבע' |
| גרמנית | dicht | [dɪçt] | 'צפוף' |
| הולנדית | acht | [ɑçtˈ] | 'שמונה' |
| יוונית | χιόνι | [ço̞niˈ] | 'שלג' |
| יפנית | 人 hito | [çito] | 'אדם' |
| פינית | vihko | [ʋiçko̞ˈ] | 'מחברת' |
| קוריאנית | 힘 him | [çim] | 'כוח' |
ראו גם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
| צלילי שפות העולם> עיצורים.בסיסי החיתוך | צלילי שפות העולם> עיצורים.אופני החיתוך |
| --- | --- |
דו-שפתיים - שפתיים-שיניים - שיניים-שפתיים - לשוניים-שפתיים   שיניים - מכתשיים - בתר-מכתשיים - מכתשיים-חיכיים - כפופים   חיכיים - וילוניים - ענבליים - סדקיים - כיסוי-גרוניים - לועיים  בסיס חיתוך משני: מלועלעים - מוולנים - מחונככים - משופתתים: ריאתיים: אפיים - סותמים - חוככים - מקורבים   מקישים - רוטטים - צידיים - מחוככים  לא ריאתיים: מסודקים - מפונמים - מצוצים
תנועות
מיקום התנועות: גובה התנועות
אחוריות - כמעט-אחוריות - מרכזיות - כמעט-קדמיות - קדמיות: סגורות - כמעט-סגורות - חצי-סגורות - אמצעיות  חצי-פתוחות - כמעט-פתוחות - פתוחות
ראו גם: אלפבית פונטי בינלאומי – פורמנט
עיצור חיכי, חוכך, קולי

עיצור חיכי, חוכך, קולי הוא צליל עיצורי המצוי בחלק מהשפות המדוברות. סימן ה-IPA לעיצור הוא /ʝ/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-\j.
התרחשות

| שפה | מילה | IPA | משמעות |
| --- | --- | --- | --- |
| הולנדית | goed | [ ʝut] | 'טוב' |
| הונגרית | dobj be | [ dobʝ bɛ] | 'לזרוק (משהו) ב' |
| יוונית | γεια | [ ʝa] | 'שלום' |
| ספרדית |  sayo | [saʝo̞ˈ] | 'עשן' |
| שוודית | jord | ‏[ʝuːɖ]קובץ:Sv-jord.ogg‏Ⓘ‏ | 'ללכלך' |