stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חבלים
המוות

למוות נוכחות רבה בספריו של חיים באר, וכך גם ברומן זה. כבר בפרק הראשון, בעת שהמספר וסבתו מבקרים בגן החיות התנ"כי, נבהלת הסבתא למראה הטווס הפורשׂ את זנבו, וממלמלת: "אסור לנו להיות כאן יותר". בערב הסבירה אמו של המספר: "סבתא ראתה במניפת העיניים של הטווס את מלאך המוות". במהלך הספר מוזכרים בהרחבה מות הסבתא, מות שתי בנותיה הקטנות של האמא, יעל וטובה'לה, מות אשתו הראשונה של האב, לוּבּה, מות בעלה הראשון של האם, מות האב ומות האם. מיתות נוספות מוזכרות בקצרה. על אסונות נוספים, בדורות קודמים, סיפרה הסבתא למספר. את שרשרת אסונות זו תיארה האמא: "הפנינים השחורות של המשפחה, שסבתא עונדת על צווארה בימי חג ומועד".
בנוסף למתים מבני המשפחה, עברו ברחוב שבו שכן ביתו של המספר לוויות, שיצאו ממאה שערים בדרכן למחנה שנלר. המספר והוריו התלוו להלוויות אלה, משום כבוד המת. על בהלתו של הילד מלוויה שראה אמרה האם: "המוות אכן מפחיד עד מוות", והביעה תקווה שבשעת מבחן יישיר הבן מבטו אל המוות. היא הביעה סלידה מהגישה הרומנטית למוות.
במקום שיש מתים, יש גם קברנים וקברים. הסבא, בעלה המנוח של הסבתא, "התנדב להיות ראש-דגל בחברה קדישא והופקד על ההלוויות הליליות". הקברן ר' אֶלֵה מינץ התוודה באוזני המספר: "אני ידיד ותיק שלכם משנים, אני קברתי את כל המשפחה שלך".
ביום נישואיהם נטל האב את האם להר הזיתים, כדי להיפרד מאשת נעוריו הקבורה שם, ולהציג לפניה את אשתו החדשה. 
"בעקבות מלחמת ששת הימים, כשנתגלה גודל ההרס שחוללו הירדנים בשדה הקבורה בהר הזיתים, נתקפה אמא בולמוס של דרישה אל המתים", מספר המספר. בעקבות זאת טרחה האם לשפץ את מצבות קרוביה הטמונים בהר.
מאפייני הספר > שם הספר

חיים באר עצמו עמד על ריבוי המשמעויות הגלומות במילה "חבלים": "קשר, ייסורים, חרטה, חבלי לידה, חבלי ארץ, חבלי משיח, חבלי שינה, חבלי אהבה, חבלי קסם, להלך על חבל דק".
טליה הורוביץ מפרשת את השם "חבלים":
בנוסף למשמעות פשוטה זו, מוצאת הורוביץ בשם רמזים לנושאים שבהם עוסק הספר: "חבלי לידה של סופר, חבלי ארץ המהווים השראה לסופר, חבלי קליטה של מהגרים ועוד."
גם ניצה בן-דב מוצאת בספר שלל חבלים:
יוסף אורן קושר את שם הספר לשלושת חלקיו:
"המשמעות הראשונה של השם היא עבותות, הקושרים אדם אל שורשי המשפחה, והיא מגדירה היטב את תוכנו של החלק הראשון ברומאן, המתמקד בדמותה של הסבתא."
"המשמעות השנייה של 'חבלים' היא מכאובים, והיא מגדירה בהצלחה את תוכנו של החלק השני, המתרכז בהורים."
"המשמעות השלישית של 'חבלים' היא הריון וחבלי לידה, והיא הולמת את תוכנו של החלק השלישי, המספר על ראשית דרכו של חיים באר עצמו כסופר ועל חלקה של אמו בהכוונתו להיות סופר."
זיוה שמיר הרחיבה בשבחי השמות הקצרים של הרומנים "נוצות" ו"חבלים":
מאפייני הספר > עטיפת הספר

עטיפת הספר, שבה מוצגים שלושה חצאי בוטנים (פסיגים) על מפת תחרה, עוצבה על פי השימוש שעשתה בהם הסבתא בשבת, שבה אסור לכתוב, כדי להמחיש למספר את אילן היוחסין של משפחתו:
הפסיגים המוצגים בעטיפה מסמלים, אם כן, את המספר ושני הוריו. את העטיפה עיצבה זיוה שליו וצילמו אורנה ושי אדם.
מאפייני הספר > שפת הספר

בשפתו של המספר ובשיחת גיבורי הספר שלובים פסוקים וחלקי פסוקים מהמקרא. דוגמאות:
בתיאור האבל על טובלה, בתהּ של האם שנפטרה בילדותה, נאמר: "המנחמים, שבאו לנוד לה, ישבו סביבה על הארץ, ואין דובר דבר, כי ראו כי גדל הכאב מאוד", בדומה לנאמר בספר איוב (פרק ב', פסוק י"ג): ”וְאֵין דֹּבֵר אֵלָיו דָּבָר, כִּי רָאוּ כִּי גָדַל הַכְּאֵב מְאֹד”.
בתיאור התנהגותו של האב בטיול השנתי משולב פסוק מספר ישעיהו (פרק כ"ח, פסוק כ"א), ”כִּי כְהַר פְּרָצִים יָקוּם ה', כְּעֵמֶק בְּגִבְעוֹן יִרְגָּז, לַעֲשׂוֹת מַעֲשֵׂהוּ - זָר מַעֲשֵׂהוּ, וְלַעֲבֹד עֲבֹדָתוֹ - נָכְרִיָּה עֲבֹדָתוֹ”, בשינוי קל – השמטת השם המפורש, משום שב"חבלים" משמש הפסוק לתיאור האב.
בתיאור ביקורה של האם אצל מנהל "תנובה" המחוזי מתואר השומר כ"כרוב בעל להט החרב המתהפכת", בעקבות הפסוק ”וַיַּשְׁכֵּן מִקֶּדֶם לְגַן-עֵדֶן אֶת-הַכְּרֻבִים וְאֵת לַהַט הַחֶרֶב הַמִּתְהַפֶּכֶת, לִשְׁמֹר אֶת-דֶּרֶךְ עֵץ הַחַיִּים” (ספר בראשית, פרק ג', פסוק כ"ד).
בנוסף למופעים אלה של אינטרטקסטואליות, מצטטים גיבורי הספר במודע פסוקים מהמקרא, המביעים את שבלבם. דוגמאות:
כאשר מוכר הדגים נותן למספר להאכיל את הדגים, הוא מלווה זאת בציטוט: ”תִּתֵּן לָהֶם, יִלְקֹטוּן; תִּפְתַּח יָדְךָ, יִשְׂבְּעוּן טוֹב” (ספר תהלים, פרק ק"ד, פסוק כ"ח).
כאשר הסב רוצה להביע את כאבו על מות נכדתו טובלה, הוא מורה לקרוא במגילת רות: ”וַתֹּאמֶר אֲלֵיהֶן, אַל תִּקְרֶאנָה לִי נָעֳמִי, קְרֶאןָ לִי מָרָא, כִּי הֵמַר שַׁדַּי לִי מְאֹד. אֲנִי מְלֵאָה הָלַכְתִּי וְרֵיקָם הֱשִׁיבַנִי אדושם, לָמָּה תִקְרֶאנָה לִי נָעֳמִי ואדושם עָנָה בִי וְשַׁדַּי הֵרַע לִי” (מגילת רות, פרק א', פסוק כ') (את השם המפורש הכתוב בתנ"ך מחליף הקורא במילה "אדושם").
כאשר המספר מתחצף לאביו, מצטט האב את דברי יעקב בברכתו לבניו שמעון ולוי: ”בְּסֹדָם אַל תָּבֹא נַפְשִׁי, בִּקְהָלָם אַל תֵּחַד כְּבֹדִי, כִּי בְאַפָּם הָרְגוּ אִישׁ וּבִרְצֹנָם עִקְּרוּ שׁוֹר. אָרוּר אַפָּם כִּי עָז וְעֶבְרָתָם כִּי קָשָׁתָה” (ספר בראשית, פרק מ"ט, פסוק ו').
מקורות נוספים השייכים לתרבות העברית שלובים בשפתו של המספר ובשיחת גיבורי הספר. דוגמאות:
כאשר הסבתא אומרת, בסיום סיפורה על מעילו של נפוליאון, "ומה שפיאר מלך אביון נעשה מעתה נוי למלך עליון", היא רומזת לפיוט "מלך עליון" הנכלל בתפילות ראש השנה.
כאשר האם אומרת: "אם יש את נפשך לדעת את המעיין ממנו שאבו צ'כוב ובלזק עוז ותעצומות נפש, לך לך אל ארצם ואל מולדתם ואל בית אביהם" היא משלבת טקסט של ביאליק (פתיחת שירו אִם-יֵשׁ אֶת-נַפְשְׁךָ לָדַעַת) עם פרפרזה על ספר בראשית (ספר בראשית, פרק י"ב, פסוק א').
אבנר טריינין חלק שבחים ללשונו של הספר:
גם יוסף אורן חלק שבחים ללשונו של הספר:
מאפייני הספר > מקום כתיבת הספר

לכתיבת הספר התרחק המחבר ממקום התרחשותם של האירועים המתוארים בו. בהערה המופיעה ב"חבלים" מציין המספר: "כאן, בכפר האנגלי השוקט שאני מסתגר בו זה חודשים אחדים ומעלה על הכתב את קורותיה". במאמר שפרסם ב"מעריב" הרחיב באר בעניין זה וציין: "נזקק לסם הנגדי שמספק הקאנטריסייד האנגלי, ישבתי במשך חודשים אחדים בחבל אוקספורדשייר, בבית חווה ישן, שהוסב למגורים לאחר ששימש במקורו כאורווה, והטיתי אוזן לאותות החיים, שהתחילו לבקוע ממקומות ומזמנים שהונחו הרחק מאחור". בראיון סיפר באר: "רוב הספר נכתב באנגליה, עשרה ימים רצופים בלונדון, ואחרי הפסקה עוד ארבעה חודשים באוקספורד. גם את הסוף לא יכולתי לכתוב בחדר העבודה שלי אלא ברחבי הארץ, בגליל, בבת שלמה. הייתי חייב להיות רחוק כדי להקשיב לעצמי".
אזכור "חבלים" ברומנים מאוחרים יותר של באר

בספרו של באר, "חלומותיהם החדשים", שיצא לאור בשנת 2014, כ-16 שנים לאחר "חבלים", מוזכר הרומן "חבלים":
בשנת 2021 יצא לאור הרומן "צל ידו", שהוא רומן משלים לרומן "חבלים". בעוד שב"חבלים" תיאר באר את ילדותו ואת הוריו בעיקר מנקודת מבטה של אמו, ברומן "צל ידו" ניתן התיאור בעיקר מנקודת מבטו של האב. פעמים אחדות משווה המספר, שהוא באר עצמו, את הסיפור המובא ברומן "צל ידו" לסיפור המקביל שהופיע ב"חבלים".
תרגומים

"חבלים" תורגם להולנדית, גרמנית, אנגלית, איטלקית וסינית.
לקריאה נוספת

טליה הורוביץ, "חבלי-באר - על 'חבלים' לחיים באר", עלון למורה לספרות 19, תש"ס 1998/1999, עמ' 166–194.
יוסף אורן, רבי-מכר ורבי-ערך בסיפורת הישראלית, הוצאת יחד, 2000, עמ' 147–157.
ניצה בן-דב, "חבלי חיים: על הרומן "חבלים" של חיים באר", עלי שיח 42, 2000, עמ' 74–78.
מירי ורון, "זה אתה", עתון 77, גיליון 225, 1998, עמ' 8–9.
דליה רק, "העובדות כובלות והבדיון משחרר – בין חבלים לנוצות מאת חיים באר", עתון 77, גיליון 315, אוקטובר 2006, עמ' 28–30.
חנן חבר, "מראֶה לעצמו אצבע משולשת: טראומה וחניכה ב'חבלים' מאת חיים באר", בקובץ: חנה סוקר-שווגר וחיים וייס (עורכים), מלאכת החיים - עיונים ביצירתו של חיים באר, הוצאת עם עובד, תשע"ד
יצחק הררי, נוצת הטווס - ארוס ומוות בפרוזה של חיים באר, הוצאת "דיונון", תל אביב, 2007.
יהודה קורן, "חיים באר סוגר מעגלים כואבים", ידיעות אחרונות, 28 באוגוסט 1998.
זיוה שמיר, סיפור לא פשוט: עיונים ביצירותיהם של א"ב יהושע, עמוס עוז וחיים באר, הוצאת ספרא והקיבוץ המאוחד, 2015, פרק שנים-עשר: סיפור על לידה ועל מוות, עמ' 295–308. (הספר בקטלוג ULI)
חיים באר, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" - כולל רשימה ביבליוגרפית מקיפה של מאמרים העוסקים ב"חבלים"
ביאורים

↑  שם זה נלקח מספר זכרונותיו של ולדימיר נבוקוב, "דָּבֵּר, זיכרון", וזה גם שמו של התרגום לאנגלית של "חבלים" (The Pure Element of Time).
↑  "חזקת הבתים" הוא שם הפרק השלישי במסכת בבא בתרא. ב"חבלים" (עמ' 226) מוזכר פרק זה בתיאור המפגש של המספר ואביו עם עורך הדין ד"ר אמדור, השואל את המספר האם למד כבר את פרק "חזקת הבתים".
↑  מושג תלמודי, העוסק בחפץ שחלף באווירו של בית. ב"חבלים" (עמ' 331) מוזכר מושג זה בזיכרונותיה של האם, האומרת: "הצירוף הנפלא הזה, אוויר שאין סופו לנוח, כל כך הפעים אותי, עד שכל הדיון התלמודי הזה בעצם כבר לא עיניין אותי".
↑  כינוי גנאי יידי לנשים יהודיות מפולין. משמעו "פולנייה מלוכלכת".
↑  מילולית ביידיש: שנה שחורה. משמש כביטוי שמשמעותו "השד" או "השטן".
הערות שוליים

↑  דינה שטיין, ‏אם תרצו זו אגדה: זהות, מקום וסיפורי הייסוד ברומן 'חבלים' מאת חיים באר, מכאן י"ב, דצמבר 2012, עמ' 148, עמ' 144–170
↑  דליה רק, "המסע האוטוביוגרפי בזמן ובמרחב", מותר 12, תשס"ה, עמ' 51-56
↑  אבנר הולצמן, "אבא, אמא, בן", בספרו: מפת דרכים : סיפורת עברית כיום, הוצאת הקיבוץ המאוחד, ספרי סימן קריאה, 2005, עמ' 186-188
1 2 3 4 5 6 7  יוסף אורן, רבי-מכר ורבי-ערך בסיפורת הישראלית, הוצאת יחד, 2000, עמ' 147-157
1 2 3  ניצה בן-דב, "חבלי חיים: על הרומן "חבלים" של חיים באר", עלי שיח 42, 2000, עמ' 74-78
↑  תיאור נרחב של דמויות אלה, בהתאם לסיפורים הפזורים ברחבי הרומן, ראו: טליה הורוביץ, "חבלי-באר - על 'חבלים' לחיים באר", עלון למורה לספרות 19, תש"ס 1998/1999, עמ' 166-194.
↑  חבלים, עמ' 20
↑  חבלים, עמ' 148
↑  נפתלי הרץ טוקר, "שבחי חיים באר", ירושלים 19, 2003, עמ' 242-231.
↑  חבלים, עמ' 140
↑  חבלים, עמ' 86
↑  חבלים, עמ' 166
↑  יהושבע בנטוב, "'רק על עצמי לספר ידעתי' – בן כותב את אמו - בין חבלי לידה לנקמת האם", החינוך וסביבו, שנתון סמינר הקיבוצים, כרך 22, 2000, עמ' 228-221.
↑  חבלים, עמ' 92
↑  חבלים, עמ' 220
↑  חבלים, עמ' 50
↑  חבלים, עמ' 279
↑  כך גם על פי באר עצמו, חבלים, עמ' 144
↑  חבלים, עמ' 324
↑  חבלים, עמ' 330
↑  חבלים, עמ' 41
↑  חבלים, עמ' 45
1 2  חבלים, עמ' 17
↑  דיון נרחב על פעולתה של האם כחונכת לסופר ראו: יוסף אורן, רבי-מכר ורבי-ערך בסיפורת הישראלית, יחד, 2000, עמ' 152-153
↑  חנן חבר, "מראה לעצמו אצבע משולשת", הארץ/ספרים 291, 23 בספטמבר 1998, עמ' 1-2
↑  יצחק הררי, נוצת הטווס: ארוס ומוות בפרוזה של חיים באר, דיונון, 2007
↑  ליובה, דבר, 18 בספטמבר 1942
↑  אברהם רכלבסקי ז"ל, דבר, 18 ביולי 1963
↑  חבלים, עמ' 51
↑  חבלים, עמ' 228
↑  חבלים, עמ' 242
↑  חבלים, עמ' 244
↑  חבלים, עמ' 238
↑  חבלים, עמ' 59
↑  חבלים, עמ' 77
↑  חבלים, עמ' 158
↑  חבלים, עמ' 155
1 2  יהודה קורן, "חיים באר סוגר מעגלים כואבים", ידיעות אחרונות, 28 באוגוסט 1998
↑  טליה הורוביץ, "חבלי-באר - על 'חבלים' לחיים באר", עלון למורה לספרות 19, תש"ס 1998/1999, עמ' 166-194.
↑  זיוה שמיר, סיפור לא פשוט: עיונים ביצירותיהם של א"ב יהושע, עמוס עוז וחיים באר, הוצאת ספרא והקיבוץ המאוחד, 2015, פרק שנים-עשר: סיפור על לידה ועל מוות, עמ' 299
↑  חבלים, עמ' 40
↑  לדוגמאות נוספות ראו: טליה הורוביץ, "חבלי-באר - על 'חבלים' לחיים באר", עלון למורה לספרות 19, תש"ס 1998/1999, עמ' 166-194.
↑  חבלים, עמ' 97
↑  חבלים, עמ' 161
↑  חבלים, עמ' 88
↑  חבלים, עמ' 98
↑  חבלים, עמ' 214
↑  חבלים, עמ' 30
↑  חבלים, עמ' 80
↑  אבנר טריינין, "על חבלי המלים של חיים באר", מאזנים ע"ג, 10, 1999, עמ' 12-9
↑  חבלים, עמ' 146
↑  חיים באר, "'ראיתָ כמה שהיא דומה לאמא שלך', אמרה בתיה", מעריב, מוסף יום כיפור, 29 בספטמבר 1998, עמ' 42
↑  חיים באר, חלומותיהם החדשים, הוצאת עם עובד, עמ' 122–123
↑   ניצה בן-דב, חיים באר בונה קומה שנייה לספרו המצליח "חבלים", באתר הארץ, 14 בספטמבר 2021
↑  The Pure Element of Time, באתר המכון לתרגום ספרות עברית (באנגלית)
| כתבי חיים באר |
| --- | --- | --- |
| שירה | שעשועים יום יום |  |
| רומנים | נוצות • עת הזמיר • חבלים • לפני המקום •  אל מקום שהרוח הולך • חלומותיהם החדשים • בחזרה מעמק רפאים |  |
| ספרי עיון | גם אהבתם גם שנאתם - ביאליק, ברנר, עגנון מערכות-יחסים • מזיכרונותיה של תולעת ספרים • חדרים מלאים ספרים • קשר לאחד |  |
אווה רייכמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 בינואר 1897 לובליניק, רפובליקת פולין 
 פטירה:  15 בספטמבר 1998  (בגיל 101) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 ענף מדעי:  סוציולוגיה 
 מקום לימודים:  בית הספר לכלכלה של לונדון 
 מוסדות:  ספריית וינר לחקר התקופה הנאצית והשואה  מכון ליאו בק 
 פרסים והוקרה:  צלב המפקד של מסדר המצוינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה (1983)  פרס משה מנדלסון (1982)  מדליית בובר-רוזנצווייג (1970) 
 
אווה גבריאלה רייכמן (בגרמנית: Eva Gabriele Reichmann; ‏16 בינואר 1897 - 15 בספטמבר 1998) הייתה סוציולוגית שערכה בשנת 1945 מחקר על אנטישמיות.
ביוגרפיה

רייכמן נולדה בשלזיה שהייתה חלק של האימפריה הגרמנית וגדלה בבית יהודי מתבולל ביחד עם אחותה אליזבת יונגמן. בין משפחתה לרב הקהילה, ליאו בק, שררו יחסי ידידות. בשנים 1917 - 1921 למדה כלכלה. בין 1924 ל-1939 עבדה עבור האגודה המרכזית של אזרחים גרמנים בני הדת היהודית וכן נטלה חלק בפעילות עיתון הארגון, "CV-Zeitung" (גר'). ב-1932 נישאה להאנס רייכמן.
לאחר שבעלה נכלא לתקופה קצרה במחנה הריכוז זקסנהאוזן, היגר הזוג ב-1939 לבריטניה. רייכמן קיבלה תואר דוקטור מבית הספר לכלכלה של לונדון, לאחר שכתבה תזה בנושא "מקורותיה החברתיים של האנטישמיות הלאומית-סוציאליסטית". התזה עסקה בהתערערות מעמדה של הקהילה היהודית בגרמניה ותיארה את האנטישמיות האופיינית בנאציזם ככזו הנובעת בין היתר משנאת זרים נגד מיעוט אתני-דתי. גישה זו לחקר השואה פחות מקובלת כיום.
בשנים 1942-1943 עבדה כמתרגמת ב-BBC ובשנים 1945-1959 עבדה במחקר בספריית וינר בלונדון. רייכמן פעלה בספריית וינר תחילה כעמיתה ובהמשך כמנהלת ובמקביל כיהנה כחברת ועד במכון ליאו בק.
פרסים

מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה ‏- 1969
מדליית בובר-רוזנצוויג -1970
פרס משה מנדלסון (גר') - ‏1982
מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה - ‏1983
ראו גם

חנה ארנדט
אפיק פרסי

האפיק הפרסי הוא מערכת לחץ נמוך עונתית בעלת מאפיינים סטטיים הקשורה למונסון ההודי, המתפתחת בחודשי הקיץ באזור המזרח התיכון. האפיק הפרסי יחד עם הרמה הסובטרופית הם מערכות מזג האוויר המשפיעות באופן מהותי על הקיץ הישראלי, כאשר לאפיק הפרסי השפעה ממתנת מהותית.
תיאור האפיק הפרסי

האפיק הפרסי הוא חלק ממערכת רחבת היקף שמרכזה השקע הנפאלי באסיה, ושלוחתה המערבית היא האפיק הפרסי, הנמשך מאזור המפרץ הפרסי אל חלקו הצפון מזרחי של הים התיכון. ממיקום האפיק נגזר משטר רוחות מערבי קבוע באזורה של ישראל, המזרים אוויר קריר יחסית, שהתקרר במהלך מעברו מעל הים התיכון (טמפרטורת הים התיכון בקיץ עומדת על כ־25-30 מעלות).
מעל האפיק הפרסי שוכנת בקיץ במזרח התיכון הרמה הסובטרופית שהא רמה סטטית ברום הגבוה (כ־5-6 ק"מ), העולה מאזור אפריקה בראשית הקיץ, ויורדת חזרה בסיומו. רמה זו מביאה לכך שהשפעת האפיק הפרסי על משטר הרוחות מוגבלת בגובה - בממוצע מגובה פני הים ועד גובה של כ־500-700 מטר.
מעל השכבה הממוזגת המושפעת מהרוחות הימיות שמביא האפיק הפרסי, האוויר חם ויבש יותר, תוצאה של תהליך התמוככות בהשראת הרמה הסובטרופית. בין שכבות אוויר אלו קיימת שכבת אינוורסיה החוצצת ביניהם - אינוורסיה זו קרויה אינוורסיה מרינית, ובסיסה ממוקם בממוצע בסביבות 500–700 מטר. אינוורסיה זו מונעת מהלחות הימית להתפזר בגובה, ומביאה למזג אוויר לח יחסית מתחתיה, וכן מונעת התפתחות עננות אנכית מעליה.
השפעת האפיק הפרסי על הקיץ הישראלי

לאפיק הפרסי השפעה מהותית על הקיץ בישראל (בין אמצע יוני לאמצע ספטמבר), המביאה לטמפרטורות ממוצעות של כ־30 מעלות ברחבי הארץ, בעקבות בריזה יציבה יחסית המזרימה אוויר ימי קריר יחסית אל השכבות הנמוכות באטמוספירה בתחומה של ארץ ישראל. משטר הרוחות הנגזר מהאפיק הפרסי מונע עלייה של הטמפרטורה לכ־40 מעלות (עקב רוחות מזרחיות ממדבריות אסיה, כפי שמתרחש בקיץ באזור טורקיה וחצי האי ערב), אך מנגד, הבריזה הימית מעלה את אחוזי הלחות בתחום הארץ, ויוצרת מזג אוויר הביל.
האפיק הפרסי הסטטי מונע לרוב בואם של שקעים שרביים לאזור המזרח התיכון, פרט לאירועים נדירים. שקעים שרביים מביאים לזרימות מזרחיות וגלי חום קצרים בישראל, ושכיחים באביב ובסתיו בישראל. לאפיק הפרסי פוטנציאל ליצירת מערכות משקעים קיציות-טרופיות בישראל, אך אפשרות זו נמנעת על ידי הרמה הסובטרופית, המונעת התפתחות עננות משקעים לגובה, חוץ מאירועים מקומיים או נדירים.
בלילה בחוף תנשב רוח דרום מזרחית-דרומית כתוצאה מבריזה יבשתית. (הפרשי טמפרטורה בין הים והיבשה). בבוקר הבריזה היבשתית תתנגש לעיתים בבריזה הימית שמתחילה להתפתח עם התחממות היבשה. זה יגרום לאוויר לעלות וליצור קו חזית עננות המוגבלת לבסיס האינוורסיה. עם התחממות היבשה, הבריזה הימית תיעשה דומיננטית, מה שיגרום לעננות זו להיכנס לחוף. בצהריים הבריזה הימית תשפיע, מה שיגרום לרוח מערבית ולחות מן הים.
התרדדות והתעמקות של האפיק הפרסי

כאשר האפיק הפרסי מתרדד, דבר המלוּוה בהתחזקות הרכס ברום, הרכיב המערבי בזרימה נחלש. בסיס האינוורסיה יורד ל-500 מטר ופחות, ואז מתרחשת התייבשות והתחממות משמעותית בהרים, בעוד מזג האוויר בחוף נהיה הביל, עקב כליאת כל הלחות הימית בסמוך לקרקע, על ידי האינוורסיה. בחוף תחול גם התחממות, אם כי מתונה יותר. בחוף בבוקר לעיתים ייווצרו ערפילים או עננים נמוכים מאד.
במצב ההפוך, האפיק הפרסי מתעמק לעבר הים התיכון, לרוב עקב השראת אפיק רום רדוד היורד מאירופה, ומביא לנסיגה של הרמה הסובוטרופית, מתחזק הרכיב המערבי בזרימה, ועקב כך עולה גובה ההשפעה של האפיק והפרסי וגובה האינוורסיה המרינית אל סביבות 1000 מטר ומעלה. במצב זה יורדות הטמפרטורות בהרים, והלחות מתפזרת בצורה טובה יותר (אך מנגד, הלחות עולה באזור ההרים). גם ההתפתחות האנכית של העננים משמעותית יותר, ולצד ריבוי ענני סטרטוקומולוס מופיעים גם ענני קומולוס תפוחים. במקרים מסוימים האינוורסיה נחלשת או נשברת לחלוטין, אז ייתכנו אף גשמי קיץ. גשמי קיץ בישראל בכמות קטנה שכיחים כמעט מדי קיץ באופן מקומי, ואחת לכמה שנים מתפתח אירוע משקעים נרחב יותר.
מפת לחץ ממוצעת לחודש יולי:
עננות בוקר  (יולי 2018)
נמל התעופה מילאנו-לינאטה

נמל התעופה מילאנו-לינאטה הוא נמל התעופה הבין-לאומי השני של מילאנו. נמל התעופה העיקרי של העיר והאזור הוא נמל התעופה מילאנו-מלפנסה. לינאטה הוא אחד מנמלי התעופה העמוסים ביותר בצפון איטליה, ובאיטליה כולה. סימונו של הנמל בארגון יאט"א הוא LIN, ובארגון ICAO הוא LIML. לינאטה קרוי גם נמל התעופה אנריקו פורלניני. נמל התעופה השלישי המשרת את האזור, נמצא בסמוך לעיר ברגמו. נמל התעופה מנוהל על ידי קבוצת סי-SEA S.p.A - Milan Airports, המנהלת את שני נמלי התעופה של מילאנו, לינאטה ומלפנסה.
מקור שם נמל התעופה

שני שמות לנמל התעופה.
נמל התעופה מילאנו-לינאטה: מילאנו היא העיר הגדולה ביותר בצפון איטליה, והשנייה בגודלה באיטליה אחרי רומא. לכן, השם מילאנו מציין את העיר הראשית המקבלת שירות מנמל התעופה. לינאטה הוא שמו של יישוב קטנטן, שנמל התעופה נמצא בקרבתו המיידית, מעבר לכביש המפריד ביניהם.
נמל התעופה אנריקו פורלניני: הנמל נקרא על-שם אנריקו פורלניני (אנ') (באיטלקית: "L'Aeroporto di Milano-Linate "Enrico Forlanini). אנריקו פורלניני היה ממציא, אוויראי ומראשוני החוקרים וחלוצי התעופה של איטליה. תחומי עניינו, מחקריו וניסוייו היו גם ספינות אוויר, רחפות מים (Hydrofoil), מסוקים, ומטוסים. פורלניני נולד במאה ה-19 ונפטר במאה ה-20.
גאוגרפיה ואקלים

נמל התעופה ממוקם כ-8 קילומטרים בלבד ממרכז מילאנו, בירת חבל לומברדיה, ובירת הכלכלה, התעשייה והאופנה של איטליה. יש הסבורים, שמילאנו היא בירת אופנה עולמית. מרחקו של לינאטה ממלפנסה, נמל התעופה העיקרי של מילאנו, מסתכם בכ-70 ק"מ, וכ-53 ק"מ לנמל התעופה אוריו אל סריו, נמל התעופה המרחבי השלישי של אזור מילאנו. 53 ק"מ הוא גם המרחק של הנמל מ-A4, אוטוסטרדת הרוחב המרכזית של צפון איטליה.
לתנאי מזג אוויר חשיבות רבה כשמדובר בנמל תעופה. לינאטה ממוקם באזור שמהירות הרוח השנתית הממוצעת בו מתונה מאד, 7.27 ק"מ לשעה. הרוחות החזקות ביותר נושבות בחודשים מרץ-אפריל. בחודשים אלה קיים סיכוי לא גבוה, לרוחות במהירות העולה על 14 קמ"ש. אזור לינאטה חם בקיץ וקר בחורף. החודשים החמים ביותר בשעות היום הם יולי ואוגוסט, בהם מעלות החום מגיעות ל-29 צלזיוס. הלילות ביולי הם החמים ביותר, עם ממוצע של 25 מעלות. ינואר הוא החודש הקר ביותר, ובמהלכו ממוצע של 6 מעלות בימים, ו-0 מעלות בלילות. בחודש מאי ממוצע ימי הגשם החודשי הרב ביותר, 10.3 ימים, אך הכמות הגדולה ביותר של גשם יורדת באוקטובר, 93.7 מ"מ בממוצע. החודש בו ממוצע ימי המשקעים מועט הוא פברואר, בו 4.7 ימי משקעים בלבד בממוצע, שלג וגם גשם. ימי שלג נדירים, כחצי יום שלג בשנה. ממוצע כמות הגשם השנתית מסתכמת ב-798.5 מ"מ.
היסטוריה

נמל התעופה לינאטה הופעל בשנות ה-30 של המאה ה-20, לאחר שנמל התעופה הקודם, מילאנו טליאדו (Milano Taliedo) נסגר, כיוון שהיה קטן מדי לתעופה בהיקפים מסחריים ולא מספיק בטוח. במקור, נמל טליאדו נבנה כנמל לספינות אוויר בעשור השני של המאה ה-20, רק מעט יותר מעשרים שנים לפני סגירתו. נמל התעופה לינאטה עבר שדרוג בשנות ה-50. שדרוג מקיף נוסף של חזית נמל התעופה הושלם ב-2018, ולאחר מכן שודרגו גם אזורי פנים של הנמל, לרבות אזורי הצ'ק אין - קבלת הנוסעים, רישומם והבידוק שלהם. ב-2020 נחנך בשדה אזור ביטחון חדש, עם ציוד ועיצוב מותאמים לתעופה ובידוק מודרניים. חלק ממבנה נמל התעופה נהרס לגמרי, ונבנה טרמינל בן 3 קומות. השדרוגים הסתיימו ביוני 2021, ובסיום העבודות נוצר שטח טרמינלים נוסף של 15,400 מ"ר. סה"כ שטח טרמינלים בנמל מסתכם בכ-70,000 מ"ר.
מסלולים

ללינאטה שני מסלולי אספלט. מסלול קצר, המשמש למטוסים קלים, באורך 601 מטרים, בכיוון 17/35. מסלול מרכזי באורך 2,442 מטרים בכיוון 18/36, המשמש את כל מטוסי הנוסעים. בנוסף, קיים מנחת למסוקים-H1.
טרמינלים, נוסעים ושירותים

עקב קרבתו היתרה לשכונותיה של מילאנו, הוגבל מספר הנחיתות וההמראות בנמל בתעופה מילאנו-לינאטה ל-22 בשעה. מאותה הסיבה, מותרות המראות ונחיתות רק ליעדים במדינות האיחוד האירופי, וליעדים פנים איטלקיים. בנמל התעופה 5 שרוולים עם 24 שערים ולכן, חלק מהנוסעים מוסעים באוטובוסים ייעודיים אל המטוסים, ומהם לטרמינל.
בנמל התעופה מבנה טרמינל יחיד, בן שלוש קומות. קומה אחת מיועדת לנוסעים נכנסים מנחיתות, קומה אחרת לנוסעים יוצאים ולחנויות, וקומה נוספת למשרדים ולנותני שירות. בנמל התעופה ניתן למצוא את כל השירותים המקובלים בנמלי תעופה בין-לאומיים, לרבות שירותי בנקאות וכספומטים, שירות לאימהות ולתינוקות, חנויות פטורות ממכס, אזורי עישון, אזורי תפילה, עזרה ראשונה, טעינת טלפונים ניידים, WIFI, ספא, ושירותים מקובלים נוספים.
מספר הנוסעים שעברו בשנת 2023 בנמל התעופה מילאנו-לינאטה, עמד על למעלה מ-9.4 מיליון, נתון המדרג את הנמל במקום שמיני בין נמלי התעופה באיטליה.
חברות תעופה ויעדים

חברות התעופה העיקריות הטסות אל ומלינאטה הנן: אליטליה, בריטיש איירווייז, מרידיאנה, אייר לינגוס, איזיג'ט, אייר פרנס, SAS ו-אייר ברלין.
נמל התעופה מילאנו-לינאטה מקושר נכון לאוקטובר 2024 ל-34 יעדים, בטיסות נכנסות ויוצאות. חמישה עשר יעדים פנים איטלקיים, ועוד 19 יעדים, אל ומ-10 מדינות אירופאיות. אלה מדינות וערי היעד של נמל התעופה:
| מדינה | מספר היעדים |  |
| --- | --- | --- |
| איטליה איטליה | 15 | רומא, קטניה, פלרמו, אלגרו, בארי, ברינדיזי, קליארי, האי אלבה, למציה טרמה, נאפולי, אולביה, פסקארה, טריאסטה, רג'יו די קלבריה, אנקונה |
| בריטניה בריטניה | 4 | לונדון (4) |
| ספרד ספרד | 3 | מדריד, ברצלונה, איביזה |
| צרפת צרפת | 3 | פריז (2), מרסיי |
| גרמניה גרמניה | 3 | ברלין, פרנקפורט, מינכן |
| שוודיה שוודיה | 1 | סטוקהולם |
| רומניה רומניה | 1 | בוקרשט |
| מלטה מלטה | 1 | מלטה |
| בלגיה בלגיה | 1 | בריסל |
| הולנד הולנד | 1 | אמסטרדם |
| אירלנד אירלנד | 1 | דבלין |
| סה"כ | 34 |  |
נמל התעופה האירופי המצטיין לשנת 2023

לינאטה זכתה בתואר נמל התעופה הטוב ביותר באירופה לשנת 2023, מטעם ארגון Airports Council International-ACI, בקטגוריה של נמלי תעופה המטפלים בחמישה עד עשרה מיליוני נוסעים.
תאונות ותקריות > התאונה החמורה בתולדות איטליה

תאונת המטוסים החמורה בתולדות הנמל, המוגדרת גם כגרועה ביותר בתולדות איטליה, אירעה בלינאטה, בתאריך 8 באוקטובר 2001. באסון היו מעורבים שני מטוסים. מטוס אחד היה מטוס נוסעים מסחרי מסוג מקדונל דאגלס (McDonnell Douglas MD-87), בשירות חברת התעופה הסקנדינאבית SAS - Scandinavian Airlines. המטוס היה, מתוכנן להמריא מנמל התעופה מילאנו-לינאטה לקופנהגן בדנמרק. על סיפון המטוס היו 110 אנשים, מהם 104 נוסעים ו-6 אנשי צוות. המטוס האחר היה מטוס סילון פרטי מתוצרת ססנה (Cessna Citation 525A CJ2), ועל סיפונו שני טייסים ושני נוסעים, שגם הוא תוכנן להמריא מלינאטה, לנמל לה בורז'ה בפריז.
ביום התאונה שרר בלינאטה ערפל כבד, שהגביל את הראות למרחק שהיה פחות מ-200 מטרים. מטוס הססנה קיבל בקשר הנחיות כיצד ולאן לנסוע, אך הטייסים איבדו את הדרך עקב תנאי הערפל. באותה עת, הנמל לא היה מצויד במכ"ם קרקע שיכל להתריע על הסטייה מנתיב הנסיעה. הססנה נכנסה להצטלבות עם מסלול ההמראה הראשי, שבו בדיוק באותו הזמן מטוס הנוסעים החל להינתק מהקרקע במהירות של למעלה מ-280 קילומטר לשעה. מטוס הנוסעים פגע בססנה, איבד מיד את אחד ממנועיו, אך הצליח להמריא לגובה של כ-40 מטרים, לפני שהתרסק לתוך מבנה של הנגר ששימש לאחסון כבודת נוסעים בנמל. כל 110 הנוסעים ואנשי הצוות במטוס הנוסעים, וכל ארבעת נוסעי והטייסי על הססנה איבדו את חייהם בתאונה. בסך הכל נהרגו בתאונה 114 נוסעים ואנשי צוות, כל מי שהיה על סיפון שני המטוסים. לאחר חקירת התאונה, ארבעה בקרי אוויר וחברי הנהלת נמל התעופה נשפטו ונדונו לעונשי מאסר בפועל.
תאונות ותקריות > תאונות ותקריות אחרות

ב-1 ביוני 2003, מטוס מנהלים מדגם לירג'ט 45 Learjet בהפעלת חברת יורוג'ט איטליה (Eurojet Italia), ועל סיפונו שני טייסים. המטוס המריא לכיוון ג'נובה ונתקל בלהקת יונים. כתוצאה מההיתקלות התרסק המטוס מיד לאחר המראתו, ושני הטייסים איבדו את חייהם. המטוס נהרס לגמרי ונמחק מרשימת המטוסים הפעילים.
ב-7 בפברואר 1985 מטוס מסוג בומברדייר צ'לנג'ר CL-600 Challenger הגיע לנחיתה בלינאטה. למרות שנשמעה בתא הטייס אזהרת גובה, המטוס נחת על קרקע ללא אספלט, כ-45 מטרים לפני תחילת המסלול. המטוס פגע בעמוד בטון. איש מבין 12 נוסעי המטוס לא נהרג, אך המטוס נהרס ונמחק מרשימת המטוסים הפעילים.
ב-13אוקטובר 2014, פגע טרקטור של נמל התעופה במטוס מנהלים ססנה (Cessna 525A CitationJet CJ2), שנסע על המסלול. בתאונה זו לא היו נפגעים, אך המטוס הוכרז כלא כשיר ונמחק מרשימת המטוסים הפעילים.