stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מאזני פיתול

מאזני פיתול
מאזני פיתול, נקראים גם מטוטלת פיתול, הם כלי מדעי לחישוב כוחות קטנים מאוד. הממציא של מאזני הפיתול הוא שארל-אוגוסטן דה קולון, שפיתח את המאזניים בשנת 1777. גם ג'ון מישל פיתח מאזניים דומות באופן עצמאי לקראת שנת 1783. מאזני הפיתול ידועים בעיקר בגלל השימושים של קולון למדידת כוחות אלקטרוסטטים בין מטענים. קולון השתמש במדידות אלה בשביל להגדיר את חוק קולון. המאזניים תרמו גם להנרי קוונדיש בניסויו למדידת צפיפות כדור הארץ. ניסויים אלו הביאו למציאת קבוע הכבידה במועד מאוחר יותר.
תיאור

מאזני הפיתול מורכבים ממוט התלוי ממרכזו בעזרת סיב דק. הסיב משמש כקפיץ פיתול מאוד חלש המנסה להחזיר את המערכת לשיווי משקל. אם מופעל כוח לא ידוע על קצה המוט בזווית ישרה המוט יסתובב עד שהמערכת תגיע לשיווי משקל (הכוח שהסיב מפעיל יהיה שווה לכוח המופעל על המוט), כך הכוח המופעל יהיה פרופורציונלי לזווית בה המוט הסתובב.
חישוב הכוח

כדי לחשב את הכוח הפועל על המאזניים, צריך לדעת את קבוע הקפיץ של הסיב עליו תלוי המוט. הדבר לא קל משום שגודלו של קבוע זה קטן מאוד. קוונדיש עשה זאת על ידי בדיקת התהודה של הסיב. אם נהרוס את מצב השיווי המשקל על ידי כוח חיצוני ולאחר מכן נבודד את המערכת - המערכת תהפוך למתנד הרמוני בעלת תדירות התלויה בקבוע הקפיץ של הסיב – כך ניתן למצוא את קבוע הקפיץ. לאחר מציאת קבוע הקפיץ חישוב הכוח הוא עניין של מכניקה פשוטה.
דוגמה לשימוש

קולון השתמש במאזני פיתול למדידת כוחות אלקטרוסטטיים בין מטענים. בניסויו של קולון, המוט היה מוט מבודד עם כדור מצופה מתכת בצד אחד. הכדור על המוט הוטען במטען אלקטרוסטטי ידוע מראש. הביאו כדור חדש טעון במטען בעל אותו סימן לקרבת הכדור שעל המוט והמוט הסתובב בזווית מסוימת (המטענים דחו אחד את השני). על ידי חישוב הזווית קולון היה יכול לחשב את כוח הדחייה בין הכדורים במטענים שונים במרחקים שונים וכך הגיע לחוק קולון.
לקריאה נוספת

Cavendish, H. (1798), "Experiments to determine the Density of the Earth", in MacKenzie, A.S., Scientific Memoirs, Vol.9: The Laws of Gravitation, American Book Co., 1900, pp. 59–105
Charles Augustin de Coulomb, 6, Werner Co., 1907, p. 452
הערות שוליים

↑  קפיצים, סוגי קפיצים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541317905171  BnF: cb13178946x (data)  LCCN: sh85136149
בקר מטוטלת והידרוסטט

בקר מטוטלת והידרוסטט:
#ציר המטוטלת.
#הגה עומק וציר קבוע.
#משקולת המטוטלת.
#שסתום הידרוסטטי.
בקר מטוטלת והידרוסטט הוא מערכת בקרה שמשמשת לשמירה על עומק קבוע בסוגים שונים של טורפדו. בקר זה הוא דוגמה מוקדמת למה שנקרא בקר PD (באנגלית: proportional and derivative controller) – מנגנון בעל יכולת אקטיבית מובנית לרסן את האוסצילציות של המערכת עליה הוא מבקר, ללא שימוש בגורם מרסן חיצוני (כמו חיכוך).
בקר המטוטלת והידרוסטט הומצא ב-1867 על ידי רוברט וייטהד לצורך בקרת עומק של הטורפדו החדשני שהגה. המצאת המערכת הייתה מהפכנית בזמנה והובילה לפיתוח הטורפדו הממונע האוטומטי היעיל הראשון; בתקופה בה המציא אותה וייטהד, תורת הבקרה הייתה בוסרית למדי, כך שהן העיקרון הרעיוני מאחוריה והן היישום המכני שלו היו מבריקים.
ההידרוסטט הוא מנגנון שחש את הלחץ ההידרוסטטי; עומק הטורפדו פרופורציונלי ללחץ. עם זאת, כאשר רק ההידרוסטט שולט בהגאי העומק של הטורפדו, הטורפדו נוטה להתנודד מסביב לעומק הרצוי במקום להתייצב עליו. ההוספה של מטוטלת מאפשרת לטורפדו "לחוש" את זווית העלרוד של גוף הטורפדו. מדידת העלרוד, כשהיא משולבת עם מדידת העומק, מאפשרת להסיט את הגאי העומק בזווית נכונה יותר, מה שעוזר לטורפדו להתייצב בעומק הרצוי. מדידת העלרוד מספקת איבר ריסון לבקרת העומק ומדכאת את התנודות בעומק.
עקרון פעולה

בשפה של תורת הבקרה ניתן להסביר את האפקט של הוספת המטוטלת כהפיכת הבקר הפרופורציונלי הפשוט לבקר פרופורציה-נגזרת מכיוון שבקרת העומק לא נשלטת יותר על ידי העומק בלבד אלא גם על ידי הנגזרת (קצב השינוי) של העומק, שבאופן גס פרופורציונלית לזווית העלרוד של הטורפדו (בזוויות קטנות); קצב שינוי העומק יחסי למכפלת מהירות הטורפדו (שמניחים שהיא קבועה) בסינוס זווית העלרוד. באמצעות שימוש במטוטלת, העובדה שתחת פעולת הכבידה המטוטלת נוטה להיות במצב אנכי מאפשרת למנגנון למדוד את זווית העלרוד של הטורפדו.
ניתן להיווכח בדרכי פעולת המנגנון באיור לעיל. אילו לא הייתה מטוטלת במערכת הבקרה, השסתום ההידרוסטטי היה נע כתוצאה משינוי הלחץ ההידרוסטטי (כשהטורפדו משנה את עומקו), וכיוון שהוא מפקד ישירות על הגה העומק (דרך מנגנון פנאומטי), הגה העומק היה מוסט בזווית משתנה. התוצא של סכמה זו הוא, הודות לאינרציה של תנועת הטיל בכיוון האנכי, שהטיל פשוט יבצע תנודות הרמוניות מסביב לעומק הרצוי (בזוויות עלרוד קטנות וכן זווית התקפה קטנה של הגה העומק). לעומת זאת, אם נחבר את משקולת המטוטלת למכניזם שתואר מקודם באמצעות מנגנון תמסורת המבוסס על מנוף, משקל המטוטלת יפעל כנגד השסתום הנע ו"ירסן" את תנודות השסתום (וכך גם את תנודות הטורפדו). אם הטיפוס/צלילה של הטורפדו יהיה תלול מספיק, המומנט שיוצר משקל המשקולת על המנוף יאזן את המומנט כתוצאה מהכוח שפועל על השסתום (הנובע מהלחץ החיצוני) באופן מושלם, והגה העומק יהיה במצב נייטרלי.
כבקר PD, למעשה הערכים האופטימליים של מקדמי האיברים בפונקציית הבקרה הם כאלה שהמערכת נמצאת בדיוק בריסון קריטי – כך הטורפדו לא מבצע תנודות סביב העומק הממוצע, ומנגד הריסון חלש מספיק כדי שההתייצבות על העומק הרצוי תיארך בזמן קצר מספיק. ההגבר היחסי של איברי הפרופורציה והנגזרת בפונקציית הבקרה ניתן לשינוי באמצעות התאמת אורכי המנופים, מנגנוני הקישור השונים ומשקל המשקולת.
לאחר ההמצאה וייטהד עמל רבות לשכלל את המערכת – בפניו עמדו הבעיות המעשיות של יצירת טורפדו אמין שמסוגל לשמור על עומק קבוע גם בים סוער יותר. בעיה זו משמעותית במיוחד קרוב לפני המים, שם פעולת הגלים היא החזקה ביותר ויכולה בקלות לשבש את הקריאה של השסתום ההידרוסטטי הרגיש.
במערכת נעשה שימוש כדי לשלוט בעומק של טורפדות עד סוף מלחמת העולם השנייה, והיא הפחיתה את השגיאה בעומק מ-±40 רגל (בערך 12 מטרים) ל-±6 אינץ (בערך 0.15 מטר). המערכת הייתה כה יעילה בהצבת מסלול הטורפדו על העומק הרצוי שהיא נשמרה שנים רבות בסוד, ואף כונתה "הסוד" (The Secret).
ראו גם

טורפדו
הערות שוליים

↑  Edward Monroe Jones and Shawn S. Roderick, Submarine Torpedo Tactics: An American History, Jefferson, NC: McFarrland & Company, 2015, p. 9.
קנאה אובססיבית

קנאה אובססיבית היא קנאה המאופיינת במחשבות חודרניות ומוגזמות, ועלולה להיות מלווה בבדיקה כפייתית של בן הזוג. התופעה אינה מסווגת כהפרעה נפשית נפרדת בספרי האבחון הפסיכיאטריים DSM או ICD, אך היא מוזכרת כדוגמה לאופן שבו הפרעה טורדנית כפייתית יכולה להתבטא. המחקר בתחום נמצא עדיין בשלבים מוקדמים, רוב המחקרים הם מחקרים ראשוניים ויש מעט מאמרי סקירה.
קנאה רומנטית היא תפיסה של איום מחשש לאובדן קשר בעל ערך ליריב אמיתי או דמיוני, הכוללת מרכיבים רגשיים, קוגניטיביים והתנהגותיים.
קנאה רומנטית היא תכונה הנמצאת על רצף. קנאה נורמלית מבוססת על המציאות, היא חולפת ופונקציונלית. קנאה מורבידית היא קנאה כרונית. במחקר שכלל כ־150 סטודנטים נמצא שכ־10% מהם היו מודאגים מתחושות של קנאה ביחס לבן זוגם, אך לא באופן פתולוגי.
קנאה פתולוגית מתארת שני מצבים קיצוניים יותר: קנאה אובססיבית וקנאה דלוזיונית. קנאה אובססיבית היא קנאה מוקצנת אך לא פסיכוטית. קנאה דלוזיונית הנקראת גם תסמונת אותלו (אנ') היא הקנאה הפתולוגית הקיצונית ביותר הנחשבת ב DSM-5 לפסיכוזה דלוזיונית. קנאה זו קשורה בדרך כלל לגברים, להתמכרות לאלכוהול, דמנציה ופגיעה מוחית.
בספר האבחנות הפסיכיאטריות, DSM-5, קנאה אובססיבית נמצאת תחת הקטגוריה של הפרעות טורדניות-כפייתיות אחרות והפרעות דומות.
ההפרעה ניתנת למדידה בעזרת שאלון Obsessional Jealousy Severity Scale (OJSS). השאלון כולל 3 חלקים: שאלון מחשבות, שאלון התנהגות, ושאלון חומרה. הציון הסופי מתקבל לאחר סכימת התשובות כולן. השאלון המלא באנגלית לא מגביל את המגדר של הנשאל או של בן או בת זוגו. שאלות לדוגמה הן:
מחשבות
אני חושדת או דואגת ש־X נפגש או ייפגש עם מישהו בו הוא יתאהב
אני חושדת או דואגת ש־X מסתיר דברים ממני
אני חושדת או דואגת ש־X יעזוב אותי
התנהגויות
אני מתקשרת ל־X כדי לוודא מה הוא עושה ומתי הוא מגיע הביתה
אני שואלת את X היכן הוא היה או מה הוא עשה במשך היום
אני מתקשרת ל־X בהפתעה, רק כדי לראות אם הוא עונה
חומרה
כמה מזמנך מוקדש למחשבות קנאה, או עד כמה הן שכיחות?
עד כמה מחשבות הקנאה שלך מפריעות לך בתפקוד בעבדוה, ביחסייך הבינאישיים או בפעילויותייך החברתיות?
כמה מצוקה נגרמת לך ממחשבות הקנאה שיש לך?
שני הסוגים של קנאה פתולוגית (קנאה אובססיבית וקנאה דלוזיונית) קשורים לפגיעה עצמית ולאלימות זוגית (בעיקר של גברים כלפי נשים)
ראו גם

הפרעה טורדנית-כפייתית ביחסים
הערות שוליים

↑  Michael Kingham and Harvey Gordon (2004). "Aspects of morbid jealousy". Advances in Psychiatric Treatment. 10 (3): 207–221. doi:10.1192/apt.10.3.207.
↑  American Psychiatric Association (2013). Diagnostic and Statistical Manual of Mental Disorders (Fifth ed.). Arlington, VA: American Psychiatric Publishing. pp. 263. ISBN 978-0-89042-555-8.
↑  Dan J. Stein, et al, Obsessive–compulsive disorder, Nature Reviews Disease Primers 5, 2019-08-01 doi: 10.1038/s41572-019-0102-3
↑  Paul E. Mullen, J. Martin, Jealousy: A Community Study, British Journal of Psychiatry 164, 1994-01, עמ' 35–43 doi: 10.1192/bjp.164.1.35
1 2 3  Xiaoxiao Zheng, Keith M. Kendrick, Neural and Molecular Contributions to Pathological Jealousy and a Potential Therapeutic Role for Intranasal Oxytocin, Frontiers in Pharmacology 12, 2021-04-20 doi: 10.3389/fphar.2021.652473
1 2 3 4  Johan Ahlen, Paulina Ghaderi, Rebecka Boyaci, David Mataix-Cols, Development and Initial Psychometric Evaluation of the Obsessional Jealousy Severity Scale, Brazilian Journal of Psychiatry, 2023 doi: 10.47626/1516-4446-2022-2657
↑  Donatella Marazziti, et al, Normal and obsessional jealousy: a study of a population of young adults, European Psychiatry 18, 2003-05, עמ' 106–111 doi: 10.1016/S0924-9338(03)00024-5
1 2  Andrea Lorena da C. Stravogiannis, et al, Pathological jealousy and pathological love: Apples to apples or apples to oranges?, Psychiatry Research 259, 2018-01, עמ' 562–570 doi: 10.1016/j.psychres.2017.11.029
↑  Andrea Lorenada Costa, et al, Pathological jealousy: Romantic relationship characteristics, emotional and personality aspects, and social adjustment, Journal of Affective Disorders 174, 2015-03, עמ' 38–44 doi: 10.1016/j.jad.2014.11.017
↑  Johan Ahlen and David Mataix-Cols, Developing a measure of obsessive jealousy, osf.io
מטוטלת קונית

מטוטלת קונית מורכבת ממשקולת המקובעת לקצהו של חוט או מוט התלוי מנקודת משען. בנייתה דומה לזו של מטוטלת רגילה; אף על פי כן, במקום להתנודד קדימה ואחורה, המשקולת של מטוטלת קונית נעה במהירות קבועה לאורך מעגל באופן כזה שהחוט (או המוט) מתווים חרוט במרחב. באופן כללי יותר, המשקולת של מטוטלת קונית נעה לאורך אליפסה שכן המודל הפיזיקלי של מטוטלת קונית הוא של אוסצילטור הרמוני דו-ממדי. מכיוון שמעשית קשה להקנות למשקולת מהירות התחלתית מדויקת כך שהמשקולת תנוע במעגל מושלם, מתייחסים גם למקרה של התנועה האליפטית של המשקולת כאל "מטוטלת קונית" (למרות שבמקרה זה החוט או המוט אינם מתווים חרוט מושלם), שכן תיאור שני המקרים חולק אותם עקרונות פיזיקליים.
המטוטלת הקונית נחקרה לראשונה על ידי המדען האנגלי רוברט הוק בסביבות 1660 כמודל לתנועה המסלולית של כוכבי הלכת. ב-1673 המדען ההולנדי כריסטיאן הויגנס חישב את זמן המחזור שלה בעזרת שימוש במושג הכוח הצנטריפוגלי שלו, וחישובו זה הופיע בספרו Horologium Oscillatorium. מאוחר יותר נעשה שימוש במטוטלת קונית כרכיב בקרת זמן בשעונים מכניים אחדים.
שימושים

במהלך המאה ה-19 נעשה שימוש במטוטלות קוניות כרכיב בקרת זמן בכמה מנגנוני שעונים בהם נדרשת תנועה "חלקה" יותר, בניגוד לתנועה התנודתית וההפכפכה שמספקות מטוטלות רגילות. שתי דוגמאות בולטות הן מנגנונים להפניית העדשות של זרקורים לכיוון מסוים כדי לספק כיסוי הולם של הים על ידי אלומות האור שלהם, ומנגנונים החיוניים לפעולתם של טלסקופים המוצבים על מעמד משווני - מנגנונים אלו אפשרו לטלסקופ לעקוב אחרי כוכב בצורה חלקה כאשר כדור הארץ מסתובב (והכוכב משנה את מיקומו בשמיים).
אחד השימושים החשובים ביותר של המטוטלת הקונית נעשה במנגנון הוסת הצנטריפוגלי שהומצא על ידי ג'יימס ואט ב-1788, אשר ויסת את מהירות עבודתם של מנועי קיטור במהלך עידן הקיטור במאה ה-19.
ניתוח

נניח מטוטלת קונית המורכבת ממשקולת במסה m המסתובבת ללא חיכוך במעגל במהירות v באמצעות מיתר באורך L המתוח בזווית θ ביחס לאנך.
שני כוחות פועלים על המשקולת:
המתיחות T של המיתר, המופעלת לאורך המיתר ומכוונת כלפי נקודת התלייה.
כוח הכובד mg, כאשר m היא מסת המשקולת ו-g תאוצת הכובד.
הכוח המופעל על ידי המיתר ניתן לפירוק לרכיב אופקי, (T sin(θ, המכוון למרכז המעגל, ולרכיב אנכי, (T cos(θ, בכיוון מעלה. מהחוק השני של ניוטון, הרכיב האופקי של המתיחות מספק למשקולת את התאוצה הצנטריפיטלית הדרושה כדי לשמור על תנועה מעגלית אחידה:
מכיוון שאין תאוצה בכיוון האנכי, הרכיב האנכי של המתיחות בחוט שווה ומנוגד לכוח הכובד הפועל על המשקולת:
משתי המשוואות האחרונות נקבל:
מכיוון שמהירות המשקולת קבועה, היא ניתנת לביטוי גם כהיקף המעגל  2\pi r חלקי הזמן הדרוש להקפה שלמה של המשקולת:
אם נציב את התוצאות הקודמות במשוואה האחרונה, נקבל:
כך שלבסוף נמצא שהזמן הדרוש למשקולת להשלים הקפה אחת הוא
וביטוי זה הוא למעשה:
כלומר, בעבור זוויות קטנות, זמן המחזור של מטוטלת קונית זהה לזה של מטוטלת רגילה באותו האורך.
המגבלות המעשיות של מודל המטוטלת הקונית

הניתוח שתואר לעיל הוא זה של מטוטלת מתמטית, ההולם את המקרה שבו ממדי המשקולת קטנים בהרבה מאורך המטוטלת. אחרת, המודל המתאים הוא זה של מטוטלת פיזיקלית, והוא לוקח בחשבון גם את מומנט האינרציה של המשקולת ביחס לציר העובר דרך מרכז המסה שלה בכיוון ניצב למישור התנודה שלה. אולם כאן צצה בעיה: בעוד שלמטוטלת רגילה מישור תנודה קבוע, במקרה של מטוטלת קונית מישור התנודה סובב ולכן אין מומנט אינרציה מוגדר היטב. במקרה זה, יש להתייחס למומנט האינרציה של גוף המשקולת בשני צירים ניצבים ולפתור את בעיית המטוטלת הפיזיקלית עבור כל ציר בנפרד. עבור משקולות סימטריות למדי (למשל, משקולת כדורית), אין הבדל משמעותי בין מומנטי האינרציה בכל ציר, כך שצורתו האליפטית של מסלול המשקולת אינה משתנה כאשר מתייחסים למודל המטוטלת הפיזיקלית. אולם במקרים רבים לא כך הוא המצב, ומתקבלת תדירות אופיינית שונה לתנודה בכל ציר. במקרה כזה, משקולת המטוטלת לא תתווה יותר מסלול אליפטי, אלא צורה הנקראת עקום ליסז'וס.
מטוטלת קונית אשר המשקולת שלה נעה במעגל אופקי ברדיוס r. למשקולת מסה m והיא תלויה על חוט באורך L. כוח המתיחות של החוט הפועל על המשקולת הוא הווקטור T, וכוח הכובד הפועל על המשקולת הוא הווקטור mg.
מטרונום

מטרונום
מֶטְרוֹנוֹם, המכונה בעברית פַּעֲמָן, הוא מכשיר עזר לנגינת יצירות מוזיקליות ולאימון טכני, המורה על הקצב והמפעם בו יש לנגן את היצירה, וכך יכול לשמור המנגן על קצב אחיד של הנגינה.
תיאור

המטרונום הוא למעשה מטוטלת המתנודדת סביב ציר קבוע. הוא מורכב משתי משקולות, אחת כבדה מהשנייה המחוברות ביניהן במוט מתכת. המשקולת הכבדה נמצאת בתחתית המוט, ובדרך כלל מוסתרת מהמשתמש. המשקולת השנייה נמצאת מעל הציר וניתנת להזזה. מרחקה מהציר קובע את הקצב בו יתנודד המטרונום. ככל שהמשקולת נמצאת גבוה יותר (כלומר רחוק יותר מהציר), זמן המחזור ארוך יותר. על המוט שעליו נעה המשקולת, מסומנות שנתות בהתאם לזמני המחזור השונים, כך שהמשתמש יכול להתאימו ליצירה אותה הוא מנגן.
המטרונום הוא מטוטלת מורכבת (מכונה גם מטוטלת פיזיקלית). כמו המטוטלת הפשוטה של גלילאו (מכונה גם מטוטלת מתמטית), זמן המחזור של המטרונום אינו תלוי בזווית הנטייה. בשונה מהמטוטלת הפשוטה, למטרונום שתי משקולות ועל כן זמן המחזור שלו תלוי ביחס והמרחק בין שתיהן.
היסטוריה

אף על פי שהתאוריה המסבירה את פעולתו של המטרונום הייתה ידועה כבר לניוטון בסוף המאה השבע עשרה, הומצא המכשיר עצמו רק כמאה שנים מאוחר יותר על ידי המוזיקאי ההולנדי דיטריך ניקולאוס וינקל (אנ').
בשנת 1784 המציא המלחין הצרפתי ז'אן באטיסט דאבו כרונומטר, שנועד לשמש כמטרונום והקדים בשנים רבות את המטרונום של מלצל. דאבו ציין בספרות את הקצב הרצוי לכל פרק בסימפוניות לתזמורת גדולה, אופוס 11 שלו, בתפקיד הכינור הראשון.
כיום נפוץ השימוש במטרונום אלקטרוני, שהוא קומפקטי ואמין יותר, אין צורך למתוח אותו, ויש בו פונקציות נוספות, למשל: חיבור לאוזניה, כיוון מקצבים, פעימה מודגשת והצגת המפעם באמצעות אור מהבהב וללא צליל.
שימושו אצל מלחינים

המלחין לודוויג ואן בטהובן שילב בפרק השני של הסימפוניה השמינית שלו פרודיה על המטרונום, ששוכלל אותו זמן בידי חברו, יוהאן נפומוק מלצל (אנ'). המלחין ג'רג' ליגטי כתב את "פואמה סימפונית ל-100 מטרונומים".
גלריה

מטרונום מכני בפעולה
מטרונום מלצל 1815
מטרונום דיגיטלי, הנקבע ל-125 פעימות בדקה
מטרונום אלקטרוני
הערות שוליים

↑  מבחר מונחים מתוך מילון למונחי המוזיקה בהוצאת האקדמיה, תשט"ו (1955), באתר האקדמיה ללשון העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14427656s (data)  GND: 4169750-9  LNB: 000352201 
מטרונום נע
סטיבן סיגל

| --- | --- |

סיגל, 2016
 לידה:  10 באפריל 1952 (בן 72) לאנסינג, מישיגן, ארצות הברית
 שם לידה:  Steven Frederic Seagal 
 סוגה מועדפת:  קאנטרי 
 מדינה:  רוסיה, סרביה, ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1988 
 עיסוק:  סגן שריף
 מקום לימודים:  Liceo N° 55 Luis Hierro Gambardella 
 בן או בת זוג:  Adrienne La Russa (31 במאי 1984–1 בספטמבר 1987)  קלי לה ברוק (5 בספטמבר 1987–1996)  Erdenetuya Batsukh (2009–?)  Miyako Fujitani 
 צאצאים:  Ayako Fujitani, Kentaro Seagal, Arissa LeBrock 
 פרסים והוקרה:  עיטור הידידות (רוסיה) (2023)  פרס פטל הזהב לבמאי הגרוע (1995) 
 http://stevenseagal.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
סטיבן פרדריק סיגל (באנגלית: Steven Frederic Seagal; נולד ב-10 באפריל 1952) הוא אמן לחימה, שחקן, מפיק, תסריטאי ובמאי קולנוע אמריקאי ממוצא יהודי. שייך לדור גיבורי הפעולה בקולנוע שהופיעו ברבים מלהיטי המסך של סוף שנות ה-80 ושנות ה-90. פעיל למען איכות הסביבה ומשמש מספר חודשים בשנה כסגן שריף בקהילת מחוז ג'פרסון שבמדינת לואיזיאנה.
ביוגרפיה

סיגל נולד בלאנסינג, מישיגן שבארצות הברית. אביו, סמואל סיגל (1928–1991), מורה למתמטיקה בתיכון, היה יהודי ממוצא רוסי. אמו פטרישיה (1930–2003), טכנאית רפואית בחדר מיון, הייתה נוצרייה ממוצא אנגלי, גרמני והולנדי. בגיל 5 המשפחה עברה עמו לקליפורניה, ובגיל 7 החל ללמוד קראטה בשיטת שיטוריו ואייקידו, וזכה לחגורות באייקידו, קראטה, ג'ודו וקנדו בשנות נעוריו המאוחרות. את לימודי התיכון סיים בבית ספר בואנה פארק בפולרטון, קליפורניה.
לאחר שסיים את לימודיו בקולג', עבר להתגורר ביפן. הוא החל את הקריירה שלו כמדריך אייקידו באוסקה שביפן, ולימד שם מספר אמנויות לחימה, בהן קראטה ואייקידו. הוא היה האמריקאי הראשון שאינו יפני שהפעיל דוג'ו (מרכז ללימודי אמנויות לחימה) באוסקה. גובהו 1.93 מ', הוא בעל חגורה שחורה דאן 8[דרוש מקור] באייקידו. לאחר תקופה של כ-15 שנה ביפן חזר לארצות הברית ועבד כשומר ראש. לאחר מכן עבר ללוס אנג'לס.
ביוגרפיה > בקולנוע

בשנת 1988 בעזרתו ובעידודו של סוכן שאצלו עבד סיגל, הופיע לראשונה בקולנוע במותחן פעולה בשם "ניקו" שבוים על ידי אנדרו דייוויס. למרות תקציבו הדל, הסרט נחשב להצלחה קופתית מרשימה שהפכה את סיגל לכוכב. מאז הוא המשיך לככב בסרטי פעולה מצליחים כגון "חשבון פתוח" (1990), "סימן קטלני" (1990), "סוגר חשבון" (1991) ובמה שנחשב לשיא הצלחתו "מצור ימי" (1992) לצדו של טומי לי ג'ונס וגארי ביוסי, וגם השיתוף השני של סיגל עם הבמאי אנדרו דייוויס. "מצור ימי" הפך לשובר בקופות ופרץ את סיגל למיינסטרים לצדם של ארנולד שוורצנגר, סילבסטר סטאלון וז'אן-קלוד ואן דאם.
ב-1994 לאחר הצלחה מרשימה, סיגל ניצל את המומנטום בסרטו הראשון שהוא מככב וגם מביים בשם "על קרקע בוערת", סרט פעולה שמתמקד על איכות הסביבה, אולם הסרט נכשל מבחינה קופתית וקיבל ביקורת נוקבת מאוד שאף הביאה לו את פרס ראזי המשפיל. שנה לאחר מכן שב לגלם את דמותו המפורסמת בסרט המשך למצור ימי בשם "תחת מצור 2: הצד האפל" שיצא ב-1995. הסרט קבל ביקורת מעורבת, אבל הכנסותיו היו מאכזבות בניגוד לקודמו. ב-1996 שיחק תפקיד משנה לצד קורט ראסל בסרט מתח "החלטה גורלית" שנחשב להצלחה קופתית.
החל מסוף 1996 הקריירה הקולנועית של סיגל החלה לדעוך, לאחר שסרטים כמו "מרדף הצללים" (1996) ו"עיר במצור" (1997) נכשלו ברצף, ועם סיום החוזה בין סיגל לאחים וורנר מאז 1988. ב-1998 סיגל כיכב בסרטו הראשון שיוצא ישירות לווידאו "הפטריוט", סרטו השלישי שמתמקד באיכות הסביבה. ב-2001 שלוש שנים מאז סרטו האחרון שיצא לקולנוע סיגל שב למסך הגדול עם סרט הפעולה "בשם החוק" לצד הראפר DMX. הסרט הפך ללהיט לא צפוי בקופות ונחשב לקאמבק הגדול של סיגל. למרות זאת הוא לא הצליח לחזור על ההצלחה עם הסרט "חצי מת" (2002) שנכשל ואף לא כיסה את תקציבו. באותה תקופה שיחק סיגל תפקיד משנה בסרט "אומנות החבלה" לצדם של טום סייזמור ודניס הופר, שיצא ישירות ל-DVD. מאז עבר סיגל כמעט קבוע לככב בסרטי פעולה שיוצאים ישירות ל-DVD, רובם צולמו בתקציב נמוך ברחבי אירופה ואסיה. ב-2010 אחרי כמעט עשור, חזר לקולנוע בסרטו של רוברט רודריגז "מצ'טה" לצד דני טרחו, ג'סיקה אלבה ורוברט דה נירו.
ב-2010 הציע השחקן סילבסטר סטאלון לסיגל להשתתף בסרט הפעולה "בלתי נשכחים", שנועד להחזיר את כוכבי סרטי האקשן של הדור קודם, אך הוא סירב בשל בעיות יחסים עם מפיק הסרט אבי לרנר, שעבד עם סיגל בסרטיו הקודמים.
בתחילת 2016 הוענקה לו אזרחות סרבית לאחר מספר ביקורים במדינה. בסוף 2016 הושלמה בקשתו גם לאזרחות רוסית.
ביוגרפיה > אחר

פרט לקולנוע פעיל סיגל בתחומים נוספים. הוא זמר, מוזיקאי וגיטריסט, וכן ייסד חברה בשם "מפעלי סטיבן סיגל", המשווקת משקה אנרגיה הקרוי על שמו, ובכוונתה לשווק מוצרים נוספים מסוג זה. ב-20 שנה האחרונות משרת סטיבן סיגל גם כסגן שריף בעיירה קטנה במחוז ג'פרסון שבמדינת לואיזיאנה, ארצות הברית. במהלך 2009 הצטלם סיגל לתוכנית ריאליטי הנקראת "סטיבן סיגל: איש חוק" המתעדת את פעילות השיטור בה עוסק סיגל.
בשנת 2016 הפך לאזרח רוסי ובמאי 2021 קיבל כרטיס חבר במפלגת רוסיה הוגנת – למען האמת.
ביוגרפיה > חיים אישיים

סיגל נישא ארבע פעמים ואב לשבעה ילדים. אשתו השנייה הייתה קלי לה ברוק. הזוג נישא בשנת 1987, נולדו להם שלושה ילדים, ובשנת 1996 הם התגרשו.
הוא פעיל בתחומי איכות הסביבה וזכויות בעלי חיים. כמו כן, הוא פעיל למען חירותה של טיבט, ותומך בדאלאי לאמה. סיגל מתעניין בעניינים שברוח, ואמר כי הבודהיזם מהווה חלק חשוב בחייו. הוא הוכר בידי הלאמה פנור רינפוצ'ה, כטולקו, גלגול נשמות של נזיר בודהיסטי שנדר את נדר הבודהיסטאווה, להביא את כל בני האדם לנירוואנה כל עוד נמשך מחזור הסמסרה של המוות והלידה מחדש.[דרושה הבהרה][דרוש מקור]
במרץ 2022, במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה, ביקר סיגל במוסקבה וחגג את מסיבת יום הולדתו ה-70, בהשתתפות אנשים רבים הקשורים לוולדימיר פוטין, כולל כמה שהושפעו מעיצומים בין-לאומיים בסכסוך האוקראיני-רוסי. מסיבה זו זכתה לביקורת לאור החרם הבינלאומי הגובר על רוסיה. באוגוסט של אותה שנה הוא ביקר באולניבקה במחוז דונצק, המקום שבו בוצע הטבח בכלא אולניבקה, ונפגש שם עם מנהיג הרפובליקה העממית של דונצק, דניס פושילין, שטען שסיגל מצלם סרט תיעודי על המלחמה בדונבאס. סיגל נפגש גם עם לאוניד סלוצקי.
פילמוגרפיה

1988 - ניקו ("מעל החוק") (Above the Law)
1990 - חשבון פתוח (Hard to Kill)
1990 - סימן קטלני (Marked for Death)
1991 - סוגר חשבון (Out for Justice)
1992 - מצור ימי ("תחת מצור") (Under Siege)
1994 - על קרקע בוערת (On Deadly Ground)
1995 - תחת מצור 2: הצד האפל (Under Siege 2: Dark Territory)
1996 - החלטה גורלית (Executive Decision)
1996 - מרדף הצללים (The Glimmer Man)
1997 - עיר במצור (Fire Down Below)
1998 - הפטריוט (The Patriot)
2001 - בשם החוק (Exit Wounds)
2001 - אומנות החבלה (Ticker)
2002 - חצי מת (Half Past Dead)
2003 - הזר (The Foreigner)
2003 - ללא גבולות (Out for a Kill)
2003 - שביל הגיהנום (Belly of the Beast)
2004 - לא משאיר סימן (Out of Reach)
2004 - קלמנטיין (Clementine)
2005 - אל תוך השמש העולה (Into the Sun)
2005 - משימה בשטח האויב (Submerged)
2005 - היום אתה מת (Today you Die)
2005 - זריחה שחורה (Black Dawn)
2006 - שכיר חרב למען הצדק (Mercenary for Justice)
2006 - איש הצללים (Shadow Man)
2006 - כוח תקיפה (Attack Force)
2007 - טיסת הזעם (Flight of Fury)
2007 - צדק עירוני (Urban Justice)
2008 - מכת אקדח (Pistol Whipped)
2008 - חדשות מטוגנות (The Onion Movie)
2008 - להרוג בחסות החוק (Kill Switch)
2009 - נגד החשיכה (Against the Dark)
2009 - נחוש להרוג (Driven to Kill)
2009 - השומר (The Keeper)
2009 - סטיבן סיגל: איש החוק (סדרת טלוויזיה) (Steven Seagal: Lawman)
2010 - איש מסוכן (A Dangerous Man)
2010 - מצ'טה (Machete)
2010 - כבוד ונקמה (Born the Raise Hell)
2011 - צדק אמיתי (סדרת טלוויזיה, 2011-2012) (True Justice)
2012 - הרשעה מקסימלית (Maximum Conviction)
2013 - כוח ההוצאה להורג (Force of Execution)
2014 - המתנקש (A Good Man)
2014 - מכה בבטן הרכה (Gutshot Straight)
2015 - מחילה (Absolution)
2016 - צלף: מבצע מיוחד (Sniper: Special Ops)
2016 - קוד של כבוד (Code of Honor)
2016 - הקשר האסייתי (The Asian Connection)
2016 - קצה האקדח (End of a Gun)
2016 - חוזה חיסול (contract to kill)
2016 - הנשק המושלם (The Perfect Weapon)
2018 - המשימה האחרונה (Atrrition)
2019 - beyond the law