stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 2019 בגביע סודאמריקנה

| --- | --- |

 מארחת:  אסונסיון, פרגוואי
 תקופת התחרות:  5 בפברואר 2019 – 9 בנובמבר 2019 (278 ימים)
 מספר משתתפות:  44
 הזוכה:  אקוודור אינדפנדיינטה דל ואיה
 מספר משחקים:  105
 מספר שערים:  221 (2.1 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  ארגנטינה סילביו רומרו   (5 שערים)
 → 20182020 ←
עונת 2019 בגביע הסודאמריקנה הייתה העונה ה-18 של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל, והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-5 בפברואר 2019 ומשחק הגמר נערך ב-9 בנובמבר 2019 באצטדיון ג'נרל פבלו רוחאס, אסונסיון, פרגוואי.
מועדון הכדורגל האקוודוריאני אינדפנדיינטה דל ואיה ניצח את מועדון הכדורגל הארגנטינאי קולון בתוצאה 3–1 במשחק בודד אחד. כתוצאה מכך, אינדפנדיינטה דל ואיה זכתה בפעם הראשונה בתולדותיה במפעל זה.
קבוצות משתתפות

ארגנטינה - 6
ברזיל - 6
אקוודור, קולומביה, פרו, צ'ילה, בוליביה, אורוגוואי, פרגוואי, וונצואלה- 4
| מדינה | קבוצה |
| --- | --- |
אורוגוואי אורוגוואי: סרו
אורוגוואי אורוגוואי: ליברפול
אורוגוואי אורוגוואי: מונטווידאו וונדררס
אורוגוואי אורוגוואי: ריבר פלייט
ארגנטינה ארגנטינה: אינדפנדיינטה
ארגנטינה ארגנטינה: ראסינג קלוב
ארגנטינה ארגנטינה: דפנסה וחוסטיסיה
ארגנטינה ארגנטינה: אוניון
ארגנטינה ארגנטינה: קולון
ארגנטינה ארגנטינה: ארחנטינוס ג'וניורס
אקוודור אקוודור: אוניברסידד קאתוליקה
אקוודור אקוודור: מאקארה
אקוודור אקוודור: אינדפנדיינטה דל ואיה
אקוודור אקוודור: מושוק רונה
בוליביה בוליביה: רויאל פארי
בוליביה בוליביה: אוריינטה פטרולרו
בוליביה בוליביה: נסיונל פוטוסי
בוליביה בוליביה: גואבירה
ברזיל ברזיל: בוטפוגו
ברזיל ברזיל: סנטוס
ברזיל ברזיל: באהיה
ברזיל ברזיל: פלומיננסה
ברזיל ברזיל: קורינתיאנס
ברזיל ברזיל: שאפקואנסה
ונצואלה ונצואלה: סוליה
ונצואלה ונצואלה: מינרוס
ונצואלה ונצואלה: מונגס
ונצואלה ונצואלה: אסטודיאנטס מרידה
פרגוואי פרגוואי: סול דה אמריקה
פרגוואי פרגוואי: אינדפנדיינטה קאמפו גראנדה
פרגוואי פרגוואי: דפורטיבו סנטאני
פרגוואי פרגוואי: קלוב גוארני
פרו פרו: דפורטיבו מוניסיפל
פרו פרו: ספורט ואנקאיו
פרו פרו: אוניברסידד טכניקה דה קחאמרקה
פרו פרו: דפורטיבו בינסיונל
צ'ילה צ'ילה: דספורטס אנטופגסטה
צ'ילה צ'ילה: קולו-קולו
צ'ילה צ'ילה: אוניון לה קאלרה
צ'ילה צ'ילה: אוניון אספניולה
קולומביה קולומביה: אונסה קלדס
קולומביה קולומביה: לה אקידד
קולומביה קולומביה: אגילס דוראדס
קולומביה קולומביה: דפורטיבו קאלי

מודחות גביע הליברטדורס
השלבים המוקדמים > שלב ראשון

בשלב הראשון, כל מפגש שוחק פעמיים במסגרת בית וחוץ. אם התוצאה במפגש הייתה תיקו, שערי החוץ הם אלו שקבעו את העולה לשלב הבא. אם עדיין התוצאה הייתה תיקו, הקבוצות לא נכנסו להארכה, אלא ישירות לפנדלים.
| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אורוגוואי מונטווידאו וונדררס | 1-3 | פרו ספורט ואנקאיו | 2-1 | 0-1 |
| ברזיל באהיה | 1-0 | אורוגוואי ליברפול | 1-0 | 0-0 |
| ארגנטינה אינדפנדיינטה | 2-6 | פרו דפורטיבו בינסיונל | 1-4 | 1-2 |
| קולומביה אגילס דוראדס | 2-2 (0-3 פ) | בוליביה אוריינטה פטרולרו | 1-1 | 1-1 |
| ארגנטינה ארחנטינוס ג'וניורס | 1-2 | ונצואלה אסטודיאנטס מרידה | 0-2 | 1-0 |
| פרו דפורטיבו מוניסיפל | 5-0 | ארגנטינה קולון | 3-0 | 2-0 |
| צ'ילה אוניון אספניולה | 2-2 (5-6 פ) | אקוודור מושוק רונה | 1-1 | 1-1 |
| פרו אוניברסידד טכניקה דה קחאמרקה | 4-2 | אורוגוואי סרו | 1-1 | 3-1 |
| פרגוואי דפורטיבו סנטאני | 1-3 | קולומביה אונסה קלדס | 1-1 | 0-2 |
| אקוודור אוניברסידד קאתוליקה | 1-1 (3-0 פ) | צ'ילה קולו-קולו | 1-0 | 0-1 |
| אורוגוואי ריבר פלייט | 1-1 (ש) | ברזיל סנטוס | 0-0 | 1-1 |
| אקוודור מאקארה | 1-5 | בוליביה גואבירה | 1-2 | 0-3 |
| בוליביה רויאל פארי | 3-3 (2-4 פ) | ונצואלה מונגס | 1-2 | 2-1 |
| ונצואלה מינרוס | 1-1 (4-3 פ) | פרגוואי סול דה אמריקה | 0-1 | 1-0 |
| צ'ילה אוניון לה קאלרה | 1-1 (ש) | ברזיל שאפקואנסה | 0-0 | 1-1 |
| קולומביה דפורטיבו קאלי | 1-1 (1-4 פ) | פרגוואי קלוב גוארני | 0-1 | 1-0 |
| בוליביה נסיונל פוטוסי | 1-1 (2-0 פ) | ונצואלה סוליה | 1-0 | 0-1 |
| ברזיל קורינתיאנס | 2-2 (4-5 פ) | ארגנטינה ראסינג קלוב | 1-1 | 1-1 |
| פרגוואי אינדפנדיינטה קאמפו גראנדה | 0-0 (4-3 פ) | קולומביה לה אקידד | 0-0 | 0-0 |
| ברזיל פלומיננסה | 1-2 | צ'ילה דספורטס אנטופגסטה | 0-0 | 1-2 |
| ארגנטינה אוניון | 2-2 (4-2 פ) | אקוודור אינדפנדיינטה דל ואיה | 0-2 | 2-0 |
| ברזיל בוטפוגו | 0-4 | ארגנטינה דפנסה וחוסטיסיה | 0-1 | 0-3 |
השלבים המוקדמים > סיבוב שני

בסיבוב השני, כל מפגש שוחק פעמיים במסגרת בית וחוץ. אם התוצאה במפגש הייתה תיקו, שערי החוץ הם אלו שקבעו את העולה לשלב הבא. אם עדיין התוצאה הייתה תיקו, הקבוצות לא נכנסו להארכה, אלא ישירות לפנדלים.
16 המנצחות של השלב השני העפילו לשלבי שמינית הגמר.
| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| קולומביה לה אקידד | 1-4 | פרגוואי דפורטיבו סנטאני | 0-2 | 1-2 |
| אקוודור אינדפנדיינטה דל ואיה | 3-7 | צ'ילה אוניברסידד קאתוליקה | 0-5 | 3-2 |
| ברזיל פלומיננסה | 2-4 | קולומביה אתלטיקו נסיונל | 1-4 | 1-0 |
| צ'ילה אוניון אספניולה | 6-0 | פרו ספורטינג קריסטל | 3-0 | 3-0 |
| ארגנטינה ארחנטינוס ג'וניורס | 0-1 | קולומביה דפורטס טולימה | 0-1 | 0-0 |
| אורוגוואי מונטווידאו וונדררס | 0-1 | אורוגוואי סרו | 0-0 | 0-1 |
| אקוודור אוניברסידד קאתוליקה | 0-6 | פרו מלגר | 0-6 | 0-0 |
| צ'ילה אוניון לה קאלרה | 2-2 (3-0 פ) | ברזיל אתלטיקו מיניירו | 0-1 | 1-0 |
| פרגוואי סול דה אמריקה | 5-0 | ברזיל בוטפוגו | 1-0 | 4-0 |
| קולומביה אגילס דוראדס | 4-3 | ארגנטינה אינדפנדיינטה | 2-3 | 2-0 |
| ברזיל קורינתיאנס | 0-4 | ונצואלה דפורטיבו לרה | 0-2 | 0-2 |
| אורוגוואי ריבר פלייט | 3-1 | ארגנטינה קולון | 0-0 | 3-1 |
| ונצואלה סוליה | 1-3 | צ'ילה פלסטינו | 1-2 | 0-1 |
| קולומביה דפורטיבו קאלי | 3-1 | אורוגוואי פניארול | 1-1 | 2-0 |
| אורוגוואי ליברפול | 2-1 | ונצואלה קראקס | 0-1 | 2-0 |
| בוליביה רויאל פארי | 3-3 (ש) | אקוודור מאקארה | 0-1 | 3-2 |
שלבי הנוקאאוט > שמינית הגמר

| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| בוליביה רויאל פארי | 2–4 | קולומביה לה אקידד | 1–2 | 1–2 |
| ונצואלה קראקס | 0–2 | אקוודור אינדפנדיינטה דל ואיה | 0–0 | 0–2 |
| אורוגוואי פניארול | 2–5 | ברזיל פלומיננסה | 1–2 | 1–3 |
| ונצואלה סוליה | 3–3 (ש) | פרו ספורטינג קריסטל | 1–0 | 2–3 |
| ארגנטינה קולון | 1–1 (4–3 פ) | ארגנטינה ארחנטינוס ג'וניורס | 0–1 | 1–0 |
| ברזיל קורינתיאנס | 1-4 | אורוגוואי מונטווידאו וונדררס | 2–0 | 2–1 |
| ארגנטינה אינדפנדיינטה | 3–3 (ש) | אקוודור אוניברסידד קאתוליקה | 1–0 | 2–3 |
| ברזיל בוטפוגו | 0–3 | ברזיל אתלטיקו מיניירו | 0–1 | 0–2 |
שלבי הנוקאאוט > רבע הגמר

| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ברזיל אתלטיקו מיניירו | 5–2 | קולומביה לה אקידד | 2–1 | 3–1 |
| ארגנטינה אינדפנדיינטה | 2–2 (ש) | אקוודור אינדפנדיינטה דל ואיה | 2–1 | 0–1 |
| ברזיל קורינתיאנס | 1–1 (ש) | ברזיל פלומיננסה | 0–0 | 1–1 |
| ונצואלה סוליה | 1–4 | ארגנטינה קולון | 1–0 | 0–4 |
שלבי הנוקאאוט > חצי הגמר

| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ארגנטינה קולון | 3–3 (4–3 פ) | ברזיל אתלטיקו מיניירו | 2–1 | 1–2 |
| ברזיל קורינתיאנס | 2–4 | אקוודור אינדפנדיינטה דל ואיה | 0–2 | 2–2 |
שלבי הנוקאאוט > משחק הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 9 בנובמבר 2019 | אקוודור אינדפנדיינטה דל ואיה | 3–1 | ארגנטינה קולון | אצטדיון חנרל פבלו רוחאס, אסונסיון, פרגוואי שיפוט: ברזיל רפאל קלאוס |
| 9 בנובמבר 2019 | לאון  24'   סאנצ'ס  41'   דאג'ומה  90+5' | (סיקור) | אוליביירה  88' | אצטדיון חנרל פבלו רוחאס, אסונסיון, פרגוואי שיפוט: ברזיל רפאל קלאוס |
עזרא אלחסיד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 בפברואר 1912 סיליסטרה, בולגריה 
 פטירה:  אוקטובר 2005 (בגיל 93) בוקרשט, רומניה 
 תקופת הפעילות:  מ-1969
 
עזרא אלחסיד (ברומנית: Esdra Alhasid או Ezra Alhasid, ‏ 5 בפברואר 1912 – אוקטובר 2005) היה מתרגם, סופר והיספניסט יהודי-רומני, בשנותיו האחרונות ראש הקהילה הספרדית של בוקרשט. היה כלכלן בהכשרתו.
ביוגרפיה

עזרא אלחסיד נולד בשנת 1912 בסיליסטרה שסופחה זמנית לרומניה, אחרי שהייתה קודם וחזרה להיות מאוחר יותר חלק מבולגריה. הוריו היו במקור מאדירנה. אלחסיד בילה את ילדותו בסיליסטרה ולמד לדבר בצורה שוטפת, פרט ללדינו, יותר נכון ז'ודזמו, שפת הוריו, ורומנית, גם בולגרית וטורקית. ובגיל 17 התיישב בבוקרשט, בה התגוררה אחותו.
למד כלכלה בבוקרשט. בימי המשטר הקומוניסטי ברומניה עבד בתפקיד כלכלי בהוצאה לאור למוזיקה Editura muzicală. התחתן עם אחותה של עמליה רוקנשטיין, שהייתה לימים אשתו של הרב דוד משה רוזן ונולדו להם בן, רמון.
עזרא אלחסיד תרם רבות להפצת הספרות הספרדית והדרום-אמריקאית ברומניה, על ידי תרגומים מרומנים ומספרי עיון רבים מהשפה הספרדית. בין השאר תרגם גם ספרים על תולדות יהודי ספרד.
ערך מונוגרפיה של בית העלמין הספרדי בבוקרשט.
היה חבר באיגוד הסופרים של רומניה. פרסם מאמרים ותרגומים גם על דפי עיתוני התרבות ברומניה. התגורר ברחוב ברזויאנו בבוקרשט.
פרסים ואותות הוקרה

5 בינואר 1987 - העיטור להצטיינות אזרחית של ספרד -הוענק לו על ידי המלך חואן קרלוס הראשון, אסקיאל מרטינס אסטראדה ואחרים.
תרגומים

מיצירות מאת חורחה לואיס בורחס, גבריאל גרסיה מרקס, אלחו קרפנטייה, ויסטנה בלאסקו איבאנס, חוסה אורטגה אי גאסט, ואחרים
"תולדות היהודים הספרדים" (Historia de los Sefarditas) מאת פליפה טורובה ברנאלדו דה קירוס,
מאמרים

Cimitirul evreiesc sefard din București (Le cimetiere juif sefardi de Bucarest). In: BCMA, 1998, p.178-181.
הפרק Evreii sefarzi (spanioli) "היהודים הספרדים" בספר "תרומת יהודי רומניה לתרבות ולציוויליזציה" בעריכת הרי קולר ואחרים, פדרציית הקהילות היהודיות של רומניה, ההוצאה לאור "הספר", בוקרשט 2004 Contribuția evreilor din România la cultură și civilizație עמודים 798–806
פביאן פון שלברנדורף

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 ביולי 1907 האלה, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  3 בספטמבר 1980 (בגיל 73) ויסבאדן 
 מקום קבורה:  שלזוויג-הולשטיין 
 מדינה:  גרמניה 
 תקופת הפעילות:  מ-1939 
 דרגה:  קצין 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה 
 עיטורים
 צלב המפקד של מסדר המצוינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 
שלברנדורף (עומד מימין) וטרסקו (עומד משמאל), בדיון צבאי
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
פביאן פון שְלָבְּרֶנדורף (בגרמנית: Fabian von Schlabrendorff; ‏1 ביולי 1907 – 3 בספטמבר 1980) היה קצין גרמני, עורך דין וחבר בקבוצת ההתנגדות הגרמנית לנאציזם וקבוצת קשר ה-20 ביולי. נטל חלק חשוב בשני ניסיונות להתנקש באדולף היטלר.
הוא למד משפטים ועסק בעריכת דין. בתחילת מלחמת העולם השנייה התגייס לוורמאכט בדרגת לויטננט. ב-1942 התמנה לשלישו של גנרל הנינג פון טרסקו, שהיה ראש המטה של "קבוצת ארמיות מרכז" בחזית המזרחית. טרסקו הכניס את שלברנדורף לחוג הקצינים המתנגדים להיטלר ופועלים להריגתו. טרסקו תכנן מבצע בשם קוד "ברק" בשיתוף עם קצינים מהאבווהר והוורמאכט בברלין. לשלברנדורף נועד תפקיד ראשי במבצע זה.
מבצע ברק

טרסקו רצה שההתנקשות בהיטלר תיראה כתאונה, כדי שלא יתקבל על הגרמנים באופן שלילי. ב-13 במרץ 1943 היה היטלר אמור לטוס ממפקדתו הקדמית ורוולף ליד ויניצה למפקדה הראשית במאורת הזאב. הוא עמד לעשות חניית ביניים בסמולנסק ולהיפגש עם גינתר פון קלוגה וראשי המפקדים של קבוצת ארמיות מרכז.
שלברנדורף הרכיב שתי פצצות ועשה מהן חבילה שדמתה לשני בקבוקי קוניאק. טרסקו ביקש מקולונל היינץ בראנדט ממטהו של היטלר להעביר את הבקבוקים לידידו הלמוט שטיף, ראש ענף הארגון בוורמאכט. שלבנרדורף הפעיל את המנגנון של פצצת הזמן ומסר את החבילה לברנדט. הם צלצלו לברלין והודיעו כי מבצע "ברק" החל. הסתבר שהמרעום לא פעל. כעבור שעתיים הגיעה תשדורת שגרתית שהיטלר נחת במאורת הזאב. שלבנרדורף צלצל לברלין ומסר מילת צופן המרמזת שההתנקשות נכשלה.
כעת נוצר צורך מיידי לסלק את הפצצה לפני שהיא תתגלה, דבר שיביא לגילוי מהיר ומוות לחבורת הקשר. טרסקו צלצל לבראנדט וביקש ממנו כי יעכב את שליחת החבילה לשטיף היות שנפלה טעות וכי הוא שולח אליו את שלבנרדורף עם החבילה הנכונה. בראנדט לא חשד, ולמחרת טס שלברנדורף למאורת הזאב והחליף את בקבוקי הקוניאק שהביא, בפצצה.
שלברנדורף השתתף בניסיון נוסף להתנקש בהיטלר. בערב ה-20 במרץ 1943 נפגש במלון עדן בברלין עם רודולף-כריסטוף פון גרסדורף, ראש הביון במטהו של פון קלוגה שהתנדב לבצע פיגוע התאבדות בהיטלר, ומסר לו שתי פצצות עם מרעום זמן של עשר דקות.
למחרת, ב-21 במרץ 1943, ביקר היטלר בתצוגת נשק שלל בברלין. גרסדורף הפעיל את מרעום הזמן אך היטלר עזב את התצוגה דקות ספורות לאחר שהגיע אליה. לאחר עזיבת היטלר את המקום מיהר גרסדורף אל חדר השירותים ופירק את הפצצה.
מבצע ברק > קשר ה-20 ביולי

שלברנדורף נעצר לאחר התאבדותו של טרסקו עקב כישלון ההתנקשות בחייו של היטלר. הוא עבר ענויים קשים במרתפי הגסטפו אך לא נשבר. לבסוף הוחלט להעמידו בפני בית הדין העממי בראשות השופט-תליין רולנד פרייזלר. נראה היה שגורלו נחרץ למוות.
בבוקר 3 בפברואר 1945, כשהובל שלברנדורף לבית המשפט, ישב פרייזלר בלשכתו והתכונן למשפט. פצצה שהוטלה ממפציץ אמריקאי פגעה בבניין בית המשפט, ופרייזלר נמחץ למוות מקורה שנפלה עליו כשתיק שלברנדורף בידיו.
שלברנדורף הועבר למחנה הריכוז זקסנהאוזן ומשם לפלוסנבירג ולדכאו. ב-25 באפריל 1945 הועבר ביחד עם 140 אסירים פוליטיים למחנה הריכוז נידרדורף בדרום טירול, שם שוחרר על ידי האמריקאים ב-5 במאי 1945.
מבצע ברק > לאחר המלחמה

לאחר המלחמה חזר שלברנדורף לעסוק בעריכת דין. בשנים 1967–1975 כיהן כשופט בבית הדין לחוקה של גרמניה המערבית.
ראו גם

רשימת תוכניות התנקשות באדולף היטלר
לקריאה נוספת

ויליאם שיירר, עלייתו ונפילתו של הרייך השלישי, הוצאת שוקן, 1962
רוג'ר מורהאוז: ברלין במלחמה: חיים ומוות בבירתו של היטלר, 1945-1939. תרגום: עמנואל לוטם. הוצאת כנרת, זמורה-ביתן, דביר, 2012.
Schlabrendorff, Fabian von, Hilda Simon. The Secret War Against Hitler (Der Widerstand : Dissent and Resistance in the Third Reich), Westview Press, September, 1994. ISBN 0-8133-2190-5
הערות שוליים

↑  נהרג בפיצוץ ב-20 ביולי 1944 ב"מאורת הזאב"
↑  הוצא להורג לאחר גילוי קשר ה-20 ביולי
↑  פרשה זו מופיעה בהתחלת הסרט מבצע ואלקירי (2008)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007273026605171  PLWABN: 9810537313405606  BIBSYS: 90753234  CiNii: DA05603502  GND: 118607855  ISNI: 0000 0001 0896 8196  LCCN: n81026621  LNB: 000016763  NKC: xx0222535  NLA: 56964309  NSK: 000573659  NTA: 072466715  RERO: 02-A003797493  SNAC: w65q8gmh  SUDOC: 07935176X  VIAF: 47280566   WorldCat (עם VIAF): 47280566
עץ חיים (שכונה)

| --- | --- |

המבנה המרכזי של השכונה מוגן על ידי קירות במהלך בניית גשר המיתרים בסמוך אל בניין הנהלת דואר ישראל
 מידע
 עיר:  ירושלים
 קואורדינטות:  31°47′19″N 35°12′03″E﻿ / ﻿31.788555555556°N 35.200833333333°E﻿ / 31.788555555556; 35.200833333333
 שכונות נוספות בירושלים
  (למפת ירושלים מוגדלת) עץ חיים(למפת ירושלים רגילה) עץ חיים(למפת הרי ירושלים רגילה) עץ חיים(למפת הרי ירושלים מוגדלת) עץ חיים
 
המבנה הפינתי הגדול בשכונה. הפתח המקומר בפינת המרפסות הקדמיות בקומה הראשונה מוביל לבית הכנסת
אחד משלטי ההנצחה הרבים על קירות המבנים: קרן קיים של הר' אהרן יוסף ב' הרב יחיאל מיכל הלפרין ז"ל נלב"ע ביום יט טבת תרצ"ז להחזקת עץ חיים בירושלים ת"ו תשרי תרח"ץ
שכונת עץ חיים היא שכונה בירושלים בצמוד לגשר המיתרים.
היסטוריה

השכונה נבנתה על ידי ישיבת עץ חיים כמקור הכנסה לישיבה באמצעות השכרת הדירות. התכנון הופקד בידי האדריכל דב זוננפלד (שתכנן גם את מבנה הישיבה בסמוך לשוק מחנה יהודה) כשכונה גדולה שכוללת עשרות בניינים ובית כנסת מפואר. אבן הפינה לשכונה הונחה באפריל 1929 בטקס גדול בנוכחות אלפי אנשים, אבל מסיבות שונות, כמו ריחוק מאזורים מיושבים, השכונה לא נחלה הצלחה גדולה ונבנו בה רק שלושה מבנים.
על פי פסיקת הרב יחיאל מיכל טוקצינסקי, ראש ישיבת עץ חיים, כיוון שהשכונה מרוחקת יותר ממיל מחומות ירושלים ואין לה קשר עין עם ירושלים, כלומר היא אינה "סמוכה" ואינה "נראית", היא לא נחשבת חלק מהעיר לעניין מקרא מגילה בפורים, ולכן יש לקיים את הקריאה בפורים דפרזים ולא בשושן פורים. כיום עדיין נערכת בבית הכנסת במקום קריאת מגילה גם בפורים דפרזים וגם בשושן פורים, זאת בניגוד לנהוג בירושלים, גם בשכונותיה המרוחקות.
השכונה

בשכונה היו שלושה מבנים. האחד בנוי בצורת האות "ר" וכולל שלוש קומות והשניים האחרים בני שתי קומות. גשר המיתרים עובר במרחק כמה מטרים מבתי השכונה. במסגרת בניית רובע מבוא העיר מתוכנן שימור של שניים מהמבנים ונהרס המבנה השלישי. התוכנית לוותה בהתנגדות תושבים.
באוגוסט 2023, לאחר סכסוך ודיונים ממושכים, קבע בית הדין הרבני בתל אביב (הדיינים: שטסמן, יוסף ושחר) כי מבני השכונה מוגדרים כהקדש ציבורי שאינו ניתן למכירה, מנוהל בידי נאמני הקדש וכפוף בחוק לשיפוט בתי הדין הרבניים. בהתאם להחלטה זו ביטל בית הדין את מכירת המבנים במשך השנים בידי נאמני הקדש מוסדות עץ חיים לשתי חברות פרטיות וקבע כי "פעלו בניגוד לדין ולחוק בכל הקשור לעסקאות המקרקעין הקשורים בשכונת עץ חיים". וכי "הם לא היו מוסמכים לחתום על מסמכי העסקאות".
השכונה > מבני ציבור בשכונה

בשנת 1995 הוקם בשכונה בניין הנהלת דואר ישראל, בסמוך למקום בו נבנתה לאחר כשני עשורים תחנת הרכבת ירושלים – יצחק נבון
לקריאה נוספת

דוד קרויאנקר, רחוב יפו ירושלים, ביוגרפיה של רחוב - סיפורה של עיר, ירושלים: כתר, 2005, מסת"ב 9650713808
הערות שוליים

↑  פרטי החגיגה הגדולה, דואר היום, 21 באפריל 1929
↑  יחיאל מיכל טוקצינסקי, עיר הקודש והמקדש, חלק שלישי, פרק כ"ז: קונטרס קריאת המגילה והפורים בירושלים החדשה
↑  רועי ינובסקי, המאבק החדש על הכניסה לירושלים, באתר mynet‏ ירושלים, 17 בספטמבר 2013
↑  פסק דין מאוחד בתיקים: 1098800/1; 1115233/1; 1160160/1. ניתן ביום 14 באוגוסט 2023.
פיפרצילין

| --- | --- |

 
 שם IUPAC
 (2S,5R,6R)-6-{[(2R)-2-[(4-ethyl-2,3-dioxo-piperazine-1-carbonyl)amino]-2-phenyl-acetyl]amino}-3,3-dimethyl-7-oxo-4-thia-1-azabicyclo[3.2.0]heptane-2-carboxylic acid
 שמות מסחריים בישראל
 פיפריל
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C23H27N5O7S 
 מסה מולרית:  517.56
 נתונים פרמוקוקינטיים
 זמינות ביולוגית:  0% במתן פומי
 מטבוליזם:  ברובה אינה עוברת מטבוליזם
 זמן מחצית חיים:  36–72 דקות
 הפרשה:  20% מרה 80% בשתן בצורתה המקורית
 בטיחות
 מעמד חוקי:  תרופת מרשם
 דרכי מתן:  תוך-ורידי, תוך-שרירי
 מזהים
 קוד ATC:  J01CA12 
 מספר CAS:  61477-96-1
 PubChem:  43672
 ChemSpider:  39798
 
פיפרצילין (Piperacillin) היא תרופה אנטיביוטית ממשפחת הפניצילין. התרופה משתייכת לקבוצת האוריידופניצילינים, והיא בעלת פעילות רחבת טווח נגד חיידקים גראם-שליליים לרבות Pseudomonas. בדרך כלל התרופה משווקת כתכשיר משולב עם מעכב בטא לקטמאז – פיפרצילין/טזובקטם. פיפרצילין אינה נספגת דרך הפה, ולכן ניתנת דרך הווריד או לתוך השריר.
התרופה ניתנת לטיפול בזיהומים מחיידקים גראם-שליליים לרבות Pseudomonas. תופעות הלוואי שלה כוללת דימום (בעקבות ירידה של פעילות הטסיות) ונויטרופניה.
לקריאה נוספת

הערך "Piperacillin", באתר "ויקיתרופות"
עץ מאוזן

עץ מאוזן הוא רעיון של מבנה נתונים מסוג עץ חיפוש בינארי, עץ חיפוש יקרא עץ מאוזן אם הגובה של העץ יהיה שווה ל-  \log _{2}(n) של (כאשר  \ nהוא מספר הצמתים בעץ). כלומר עבור עץ  \ T וגובה  \ h אז העץ יהיה מאוזן אם:  \ h(T) =  \ O(\log n)
תכונה זו מבטיחה שניתן יהיה לחפש בעץ בסיבוכיות של  \ O(\log n) במקרה הגרוע ביותר.
מהלך פעולה

עץ מאוזן כשלעצמו איננו מבטא מבנה נתונים בעל דרך להגיע למצב זה, אלא רעיון כללי לעץ שעבורו מתקיימים הדרישות ומכך גם מתקיימת תכונת החיפוש ב -  \ O(\log n). והוא בדומה לעץ בינארי מייצג קבוצה מסוימת המקיימת תכונה מסוימת (בהתאם) עבור מבנה נתונים.
תתי עצים

פותחו כמה מודלים מסוג עצי חיפוש בינארים המקיימים את התכונה הזו, ובניהם:
עץ AVL
עץ אדום שחור
ערימת פיבונאצ'י
כל עץ מבצע פעולה הנקראת "איזון" על מנת להמשיך לקיים את דרישות העץ המאוזן. לדוגמה: עבור עץ AVL פעולת האיזון נקראת "גלגול".
משפטים

רשימת משפטים הנכונים עבור כל עץ המקיים את תכונת עץ מאוזן:
עץ מנוון לעולם איננו יהיה עץ מאוזן אלא אם בעץ צומת אחת בלבד והיא השורש.
ההפרש בין הגובה של שני תתי-עצים של אותו הצומת לעולם אינו גדול מאחד.
אם  n=2^{h} אז העץ הוא עץ שלם.
ראו גם

עץ חיפוש
עץ אדום שחור
עץ AVL
הערות שוליים

↑  math-wiki, Trees
פולקסבינה

תיאטרון פולקסבינה
פוֹלְקְסבִּינֶה (בגרמנית: Volksbühne, כלומר "תיאטרון העם") הוא תיאטרון בברלין, גרמניה. הוא נמצא בכיכר רוזה לוקסמבורג, במרכז שכונת מיטה, היכן ששכנה בירתה של גרמניה המזרחית.
פולקסבינה נבנה בשנים 1914-1913 ותוכנן בידי האדריכל היהודי-הונגרי אוסקר קאופמן, אליו חבר הפסל פרנץ מצנר. שורשיו בארגון Freie Volksbühne (התיאטרון החופשי של העם) שראה בחזונו ב-1892 "תיאטרון של העם". מטרת הארגון הייתה להציג הצגות חברתיות-ריאליסטיות אקטואליות במחיר שווה לכל נפש. הסיסמה המקורית שנכתבה על הבניין הייתה Die Kunst dem Volke (אמנות העם). במהלך מלחמת העולם השנייה, ניזוק התיאטרון קשות, בדומה ליתר ברלין. בשנים 1954-1950 הוא נבנה מחדש בהתאם לתכנונו של הארכיטקט הנס ריכטר.
עקום המומנטים

עקום המומנטים במרחב התלת-ממדי (בירוק). העקום מתקבל כחיתוך של המשטח  (t,t^{2},s) עם המשטח  (t,s,t^{3}) (הצירים בתמונה נוטים ב-90 מעלות למקובל).
במתמטיקה, עקום המומנטים הוא עקום אלגברי במרחב האוקלידי ה-n-ממדי המוגדר כאוסף הנקודות מהצורה  (t,t^{2},\ldots ,t^{n}) לכל  t ממשי. למשל, במישור, עקום המומנטים הוא פרבולה.
כל על-מישור במרחב חותך את עקום המומנטים בלכל היותר n נקודות (למשל ישר במישור חותך פרבולה בשתי נקודות לכל היותר). תכונה זו שימושית במיוחד בגאומטריה דיסקרטית ובקומבינטוריקה טופולוגית. בענפים אלו משתמשים בעקום המומנטים כדי לקודד מידע גאומטרי-טופולוגי (חיתוך בין גופים מרחביים) ולתרגמו למידע קומבינטורי (מספר נקודות החיתוך).
תכונות

על-מישור במרחב ה-n-ממדי מוגדר כקבוצה מהצורה  H_{\mathbf {a} ,d}=\{\mathbf {x} :(\mathbf {a} ,\mathbf {x} )=d\}=\{(x_{1}\ldots ,x_{n}):a_{1}x_{1}+\ldots a_{n}x_{n}=d\}, כאשר  \mathbf {a} =(a_{1},\ldots ,a_{n}) וקטור כיוון ו-d סקלר קבועים. אם  t מספר ממשי כך שעקום המומנטים בנקודה t חותך את העל-מישור  H_{\mathbf {a} ,d} אז מתקיים:  a_{1}t+\ldots +a_{n}t^{n}=d. זוהי משוואה פולינומית ממעלה n ולכן יש לה לכל היותר n פתרונות שונים. מכאן שעקום המומנטים חותך כל על-מישור בלכל היותר n נקודות.
אם החיתוך בין על-מישור לעקום המומנטים מכיל בדיוק n נקודות, אזי הפולינום המתאים ספרבילי (הנגזרת בחיתוך אינה מתאפסת) ועקום המומנטים חוצה בכל נקודת לצד השני של העל-מישור.
עקום המומנטים נותן חסם על מספר החלקים שאפשר לחלק גוף n-ממדי עם n על-מישורים. n על-מישורים חותכים את עקום המומנטים בלכל היותר  n^{2} נקודות, ולכן מחלקים אותו ללכל היותר  n^{2}+1 חלקים. בעיה ידועה שואלת האם ניתן לחלק כל גוף עם מסה (שלא בהכרח מפוזרת באופן אחיד בתוכו) במרחב ה-n-ממדי ל- 2^{n} חלקים שווים במסתם באמצעות n על-מישורים. בישר ניתן לעשות זאת באמצעות משפט ערך הביניים. במישור ניתן באמצעות משפט הסנדוויץ'. ידוע שהדבר אפשרי במרחב התלת-ממדי והשאלה האם זה אפשרי במרחב הארבע ממדי עודנה פתוחה. לכל  5\leq n הדבר לא אפשרי, כי  n^{2}+1<2^{n} ולכן כלל לא ניתן לחלק את עקום המומנטים למספיק חלקים.
ראו גם

הלמה של גייל
פאול יוליוס רויטר

| --- | --- |

 לידה:  21 ביולי 1816 קאסל, נסיכות הבוחר מהסן 
 פטירה:  25 בפברואר 1899 (בגיל 82) ניס, צרפת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, נסיכות הבוחר מהסן 
 מקום קבורה:  בית הקברות וסט נורווד 
 השקפה דתית:  יהדות, נצרות 
 
רודולף להמן, דיוקן של פאול רויטר, בהיותו בן 53
פאול יוליוס רויטר (בגרמנית: Paul Julius Freiherr von Reuter; ‏21 ביולי 1816 – 25 בפברואר 1899) היה יזם יהודי מומר בריטי יליד-גרמניה בתחום התקשורת במאה ה-19, חלוץ בתחום סוכנויות הידיעות, ומייסד סוכנות הידיעות "רויטרס".
ביוגרפיה

נולד בקאסל בשם ישראל בר יהושפט לרב העיר והמדינה רבי שמואל לוי יהושפט ולבטי סנדרס. בהיותו בן 13 נפטר אביו והוא נשלח אל דודו הבנקאי בגטינגן. בגטינגן פגש את קרל פרידריך גאוס, שעסק באותה עת בניסויים בטלגרף, היכרות זו פתחה את התעניינותו בטלגרף כמכשיר להעברת ידיעות במהירות וזרעה את מיקודו העסקי בשנים הבאות.
ב-29 באוקטובר 1845 עקר ללונדון, וב-16 בנובמבר המיר את דתו, בטקס שנערך בקפלה הגרמנית הלותרנית של סט. ג'ורג' (אנ') בלונדון, ושינה את שמו לפאול יוליוס רויטר. צעדו זה לא היה חריג במידה קיצונית בחברה היהודית בגרמניה באותה תקופה, ורויטר שב לגרמניה וקבע את מקום מגוריו בברלין, שם נשא אישה בשם אידה מריה אליזבת קלמנטיין מאגנוס, בתו של תעשיין עשיר.
ב-1848 עם גל מהפכות "אביב העמים" באירופה, וכינונה של הרפובליקה הצרפתית השנייה, עקר לפריז, שם עבד בשירות הידיעות של שרל-לואי הוואס (אנ') כמתרגם. עם כניסת הטלגרף לשימוש ציבורי, החלו סוכנויות שונות להשתמש בו להעברת ידיעות מהירות בעיקר בענייני כלכלה. רויטר זיהה את ההזדמנות ועם פתיחתו לשימוש הציבור של קו הטלגרף ברלין-אאכן, הקים רויטר את סוכנות הידיעות שלו באאכן, ממנה שלח ידיעות לכל חלקי היבשת, כשהוא עושה שימוש ביוני דואר כדי לקצר את זמן הקישור בין הערים הגדולות, באמצעות שילוב זה של ישן וחדש השיג רויטר יתרון מכריע של יום על פני מתחריו שעשו שימוש באמצעי שילוח מסורתיים כמו עגלות דואר. בשלוש השנים הבאות פיתח ושיכלל את התשתיות לתעשיית החדשות שלו שעברה עם הזמן להיות מבוססת לגמרי על קווי הטלגרף, וב-1851 חזר ללונדון והקים את סוכנות הידיעות "רויטרס" בבורסה לניירות ערך בלונדון.
לאחר שביסס את מעמדו כמקור חדשות אמין, פנה לעיתוני בריטניה הגדולים כדי להרחיב את תחום עיסוקה של הסוכנות גם לידיעות מדיניות. כדי להחדיר את מקור המידע החדש לעיתונים הגדולים שהחזיקו שליחים בערי הבירה הגדולות באירופה, והתייחסו לטלגרף בחשדנות, הציע רויטר את שירותי הסוכנות החדשה שהקים בחינם למשך חודש. למרות זאת חדירתו לשוק הייתה איטית ונדרשו שנים עד שכל עיתוני בריטניה הנחשבים ניאותו להשתמש בשירותיו.
ב-17 במרץ 1857 קיבל רויטר אזרחות בריטית. ב-7 בספטמבר 1871 העניק לו ארנסט השני, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה את תואר האצולה הגרמני פרייהר (Freiherr) ושמו בגרמנית שונה ל"Paul Julius Freiherr von Reuter". בנובמבר 1891 העניקה לו ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת (ולצאצאיו הגברים) את הזכות להשתמש באותו תואר גרמני בבריטניה, בשמו המקביל באנגלית ברון (Baron).
רויטר מת ב-25 בפברואר 1899 בוילה רויטר, בניס, צרפת. ונקבר בבית הקברות וסט נורווד (אנ') בלונדון.