stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דואר אלקטרוני
היסטוריה

כבר בשנות ה-60 היו מערכות שאפשרו למשתמשים שונים במחשב מרכזי אחד (דרך מסופים שונים שלו), לשלוח הודעות זה לזה על ידי כתיבת טקסט ההודעה לקובץ של מקבל ההודעה המיועד לצורך זה, הטכניקה הנפוצה ליישום זה נקראה SNDMSG. עם זאת, דואר אלקטרוני במובנו הנפוץ, של תקשורת בין שני מחשבים או יותר, הגיע רק עשור לאחר מכן (ראו להלן).
מקובל לראות את התחלת ההיסטוריה של הדואר האלקטרוני ב-1971, כאשר ריי טומלינסון (Ray Tomlinson) הרחיב יכולת זו (של התקשרות טקסטואלית ממוחשבת) למספר מחשבים המחוברים ברשת. כדי שהמחשב השולח יוכל לנתב את ההודעה למשתמש הנכון של המחשב הנכון הוא צירף את שם המשתמש ושם המחשב (machine name) בעזרת התו "@" (הקרוי בסלנג "שטרודל", בעברית תקינה "כרוכית" ובאנגלית "At") וכך נולדה כתובת הדואר האלקטרוני.
מאז התפתח הנושא, והרשת גדלה. נקבעו כללים ופרוטוקולים למשלוח דואר אלקטרוני ברחבי רשת האינטרנט (SMTP), לשליפת הודעות (POP3 ו-IMAP), לצורת ניסוח אחיד של כותרות הודעת הדואר האלקטרוני RFC 822, ולקידוד קבצים לתוך הודעת דואר אלקטרוני (MIME – Multipurpose Internet Mail Extensions) המאפשר העברת קבצים מצורפים לטקסט של הדואר האלקטרוני, וגם העברת טקסט בשפות שונות (במקור התקנים אפשרו רק שימוש באותיות אנגליות).
השימוש הנפוץ והתכוף של עובדים בהחלפת מסרים בדואר אלקטרוני במהלך יום העבודה, מהווה חלק מהותי בתקשורת במקומות העבודה.
שימוש זה יכול גם לגרום להפרעה בעבודה השוטפת של העובדים. בנוסף, כמות גדולה של מסרים בדואר אלקטרוני עשויה ליצור לחץ על העובד.
בישראל הופיע הדואר האלקטרוני לראשונה בשנת 1980 כאשר יוסף רגב, בעזרתה של סימה וינדזברג, בנה מערכת דואר אלקטרוני באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. המערכת שימשה רק את אנשי האוניברסיטה. בשנת 1983 חיברה חברת IBM את רשת מחב"א, רשת האוניברסיטאות, בקו אל רשת BITNET שפעלה אז בארצות הברית. דבר זה גרם לכך שבכל האוניברסיטאות הוקמו מערכות דואר אלקטרוני וחברי סגל רבים התחברו אליהן.
מבנה ותפקיד כתובת הדואר האלקטרוני

כתובת דואר אלקטרוני היא למעשה הוראה לשרת דואר. כתובת כזאת מורכבת משני חלקים מופרדים בסימן "@": מימין שם מתחם (domain) המשמש אך ורק לזיהוי המחשב (השרת) המטפל בקבלת דואר אלקטרוני עבור כל הכתובות באותו שם מתחם, ומשמאל מחרוזת המשמשת להודיע לאותו שרת מה יעשה כאשר הוא מתבקש לקבל דואר המכותב לאותה כתובת (ה"חלק המקומי" - localpart). בדרך כלל החלק המקומי יתפרש כשם משתמש שיש להעביר את תוכן ההודעה לתיבת הדואר שלו. לעיתים הכתובת המקומית תתפרש אחרת: למשל כהוראה לתייק את ההודעה בתיקיה מסוימת, או למשל כהוראה לשרת לחסום את המחשב שניסה לשלוח את ההודעה לכתובת "אסורה". כמה וכמה כלים להגנה על תיבות דואר אלקטרוני ועל שרתי דואר אלקטרוני מתבססים על שימוש מתוחכם בכתובות הדואר.
עבור רוב משתמשי הדואר האלקטרוני הפרטיים-ביתיים, שם המתחם הוא שם מתחם ששייך לספק השירות שנותן את שירות הדואר, והחלק המקומי הוא כינוי המשתמש הרשום אצל הספק. עבור רוב המשתמשים הארגוניים-עסקיים, שם המתחם הוא שם מתחם הארגוני-עסקי, והחלק המקומי הוא כינויו של אותו משתמש בארגון או עסק (שעשוי להחזיק שרת דואר משלו, או להישען על שרת דואר של ספק האינטרנט תוך רכישת "אירוח" (hosting) של שם המתחם הארגוני-עסקי אצל הספק). הדואר נשלח לשרת של ספק השירות, ועל בסיס המידע (כתובת השולח וכתובת המקבל) השרת מסרב לפעמים לקבל את ההודעה (למשל כי הכתובת אינה מוכרת לו, או מסיבות טכניות כגון תיבת דואר מלאה או המחשב שמנסה לשלוח נמצא ברשימה שחורה) ובדרך כלל מקבל את ההודעה ולפי ה"חלק המקומי" של כתובת הדואר האלקטרוני מנתב אותה הלאה: לתיבת הדואר של הנמען או לכתובת דואר אלקטרוני אחרת שהנמען בקש להפנות אליה את הדואר שלו.
פרוטוקולים

גם אם צורות רבות של העברת טקסט ממחשב למחשב יכולות להיחשב "דואר אלקטרוני", מקובל לקרוא בשם זה רק לאותן הודעות הנכתבות ומועברות בהתאם לכמה תקנים מקובלים (פחות או יותר). התקן המקובל למשלוח דואר אלקטרוני הוא פרוטוקול SMTP (ר"ת של Simple Mail Transfer Protocol). זה הפרוטוקול בו משתמשת תוכנת דואר אלקטרוני להעברת הדואר לשרת שישלח אותו לנמען/נמענים. תקן זה מסוגל להעביר הודעות טקסט אנגלי בלבד, מכל סוג שהוא. אבל הודעות הדואר המועברות כתובות תמיד לפי תקן נוסף RFC 822 שהוחלף על ידי RFC 2822 המפריד את הודעת הדואר האלקטרוני לשני חלקים: כותרת (header) וגוף (body), כאשר הכותרת חייבת להכתב בצורה המוגדרת במדויק בתקן כדי לאפשר עיבוד של תוכן הכותרת על ידי המחשב המקבל. הכותרת מכילה פרטים כגון שמות וכתובות השולח והמקבל, נושא ההודעה, פרטים על הדרך שעברה ההודעה בין השולח והמקבל, ועוד. כך יכולה תוכנת הדואר האלקטרוני של מקבל ההודעה להפריד פרטים אלה מגוף ההודעה ולהציגם בנפרד. כדי לאפשר העברת הודעות הכתובות באותיות שאינן כלולות באלף בית האנגלי, נוצר תקן MIME, שמאפשר לקודד מידע לתוך הודעת דואר אלקטרוני הכתובה באותיות אנגליות בלבד. שימוש נכון בתקן זה מאפשר משלוח דואר בעברית או ערבית, למשל, וגם מאפשר צירוף קבצים כלשהם להודעת דואר אלקטרוני (attachment, או בעברית: צרופה). המידע מקודד באותיות אנגליות בלבד, יחד עם מידע על אופן הקידוד ומהות המידע המקודד, ותוכנת הדואר האלקטרוני של המקבל משתמשת במידע זה כדי לשחזר את המידע המקודד במחשב הנמען, לקרוא את הטקסט בשפת המקור שבו הוא נכתב, או לשמור את הקבצים במחשב.
כאשר המחשב האישי הפך לנפוץ והגישה ממחשבים אישיים לרשת נעשתה בעיקר באמצעות מודם וקו חיוג, לא התאפשר למחשבים בהם השתמשו חלק ניכר מהאנשים לקבל דואר אלקטרוני ישירות, מאחר שלשם כך על המחשב להיות מחובר כמעט כל הזמן לרשת, ולהמתין לקבלת דואר אלקטרוני. הפתרון היה לשמור את הדואר האלקטרוני עבור המשתמש על שרת - מחשב המחובר באופן קבוע לרשת, ולאפשר למשתמש להתחבר מדי פעם לשרת ולבקש העברת הדואר האלקטרוני למחשבו האישי. לשם כך נוצרו שני תקנים: פרוטוקול POP (ר"ת של Post Office Protocol), שהוא פרוטוקול פשוט המאפשר העתקת הדואר מהשרת ומחיקתו מהשרת (הגרסה הנוכחית היא POP3), ופרוטוקול IMAP (ר"ת של Internet Message Access Protocol), המאפשר סינכרון הדואר האלקטרוני בין השרת והמחשב האישי, כך שבשניהם יהיה עותק של כל הודעה. דרך נוספת המקובלת היום לקריאת דואר אלקטרוני היא דואר מבוסס רשת (WebMail): קריאת הדואר האלקטרוני בדפדפן אינטרנט באמצעות תוכנת דואר אלקטרוני המותקנת על שרת ומשמשת ממשק המציג את הודעות הדואר האלקטרוני בדף אינטרנט בדפדפן, כגון Outlook.com.
דואר זבל

אחת הבעיות בדואר אלקטרוני היא דואר זבל, סוג של פרסום מקוון הגורם לעומס על שרתים ומטריד אנשים רבים. הדואר האלקטרוני מאפשר הפצת הודעות למספר רב של נמענים בחינם, ובשל כך רבים ראו בו פוטנציאל פרסומי. עם הזמן הפרסום דרך הדואר האלקטרוני גבר והחל לגרום לעגמת נפש רבה למשתמשים.
תולעי דואר אלקטרוני (E-Mail Worms) הן סוג של וירוס מחשב המשתמש בתשתית הדואר האלקטרוני להפצה עצמית ולהתרבות. בעקבות תפוצתם הרבה של דואר הזבל והתולעים, פותחו תוכנות שמטרתן לסנן את הדואר לפני שהוא מגיע למשתמש הקצה. יעילותן של התוכנות משתנה בין תוכנה לתוכנה, והן אינן מספקות הגנה מלאה: לעיתים הן מסננות הודעות "כשרות" ולא מסננות כאלו המזיקות.
עם התרחבות התופעה נחקקו חוקים על מנת לצמצמה. בארצות הברית נחקק חוק המנסה לצמצם פגיעות אלה למינימום; בישראל נוצרו כמה פסיקות משפטיות בעניין, והחל מ-27 במאי 2008 נאסר משלוח דואר זבל.
תוכנות ניהול דואר אלקטרוני

ישנן מאות תוכנות דואר אלקטרוני המסוגלות לספק ממשק קריאה, כתיבה, שליחה, קבלה ושמירת ממסרי דואר אלקטרוני. ההבדל בין יעדי התכונות העיקרי הוא מטרת השימוש: השוק הפרטי או השוק העסקי-מסחרי.
תוכנות הדואר הנפוצות כיום הן:
Gmail
Outlook.com
Yahoo! Mail
Outlook for business
Apple Mail
Mozilla Thunderbird
Postfix
המכנה המשותף בין תוכנות אלה הוא התאימות שלהם לפרוטוקולים (התקנים) שנכתבו להתקשרות דואר אלקטרוני (SMTP, POP3..), היציבות של הקוד בו הן נכתבו ובכך מספקים ממשק אמין לחברות ומשתמשים לעבודה והאמינות שלהם כתוכנה שנכתבה על בסיס קוד יציב (no bugs) ואמין אשר ישמור את דברי הדואר ללא פגם.
השוני והבידול של תוכנות אלה אחת מהשנייה הוא הכלים המוספים, מעבר לתאימות לפרוטוקול, אשר תוכנות אלא מספקות על מנת להרחיב את השימוש בתוכנות אלו. יישומים מוספים אלו יכולים להיות: מאגר מידע אנשי קשר (Contact list), יומן פגישות (Calendar), קריאת News Groups (NNTP), גיבוי ושחזור המידע לקובץ חיצוני (Import & Export), יומן מעקב פעילות (Journal), פתיחת תיקיות פרטיות וציבוריות (Public & Private Folders), חיבור ליישומים אחרים במחשב או באינטרנט כגון מנועי חיפוש ומוצרים צד שלישי.
נמענים

תוכנות למשלוח דואר אלקטרוני מבחינות בין שלושה סוגים של נמענים:
נמענים ראשיים: נמענים שהמכתב מיועד לטיפולם.
נמענים לידיעה (cc): נמענים שהמכתב מועבר לידיעתם, אך אינו מחייב תגובה שלהם.
נמענים סמויים (bcc): נמענים שהמכתב מועבר לידיעתם בצורה סמויה, כלומר מבלי שנמען אחר כלשהו ידע על כך (להבדיל משני סוגי הנמענים הקודמים, שכתובת הדואר האלקטרוני שלהם מוצגת לכל הנמענים של המכתב).
כפתור "השב" שבתוכנת הדואר האלקטרוני ישלח את התשובה רק לשולח המכתב. כפתור "השב לכל" ישלח את התשובה לשולח המכתב, לנמענים הראשיים ולנמענים לידיעה (אך לא לנמענים הסמויים).
סנכרון הדוא"ל עם הטלפון הנייד

כיום, ניתן לסנכרן את הדוא"ל עם טלפון חכם. מדובר בפעולה בה נעשית התאמה בין מספר מקורות שונים, כך שבסיום הפעולה, כל המקורות יהיו זהים. הפעולה מתאפשרת באמצעות ממשק פשוט הקיים ברוב הטלפונים הניידים החכמים.
סנכרון הדוא"ל עם הטלפון הנייד הוא פונקציה המאפשרת חיבור דרך תקשורת הנתונים אל שרת הדואר האלקטרוני (לאחר ההגדרה של חשבון הדואר של המשתמש), וקבלה או שליחה של דואר אלקטרוני באופן מתוזמן או ידני. בחלק מהטלפונים הסלולריים החכמים קיימת תמיכה בצירוף וקבלת קבצים בדואר האלקטרוני. דוא"ל בדחיפה (Push) היא פונקציה מתקדמת יותר, הקיימת בעיקר בניידים חכמים עסקיים. פונקציה זו מאפשרת קבלה של דואר למכשיר בזמן אמת וסנכרונו באופן אוטומטי עם השרת. באופן זה, מגיע הדוא"ל ישירות לטלפון הנייד והמשתמש מקבל התרעה מידית על כל דבר דואר שנכנס לתיבת הדואר האלקטרוני. בטלפונים חכמים בהם אף אחד מהממשקים אינו קיים, ניתן להוריד אפליקציה שתפקידה לסנכרן את הדוא"ל עם הטלפון הנייד. לרוב האתרים בהם קיימת האופציה של דוא"ל ישנה אפליקציה התומכת בקבלת ושליחת הדואר (למשל, אפליקציה לדואר "וואלה", "ג'ימייל" וכדומה).
ניתן להגדיר מספר סוגי חיבורים למכשיר הנייד בהתאם ליכולותיו ולמערכת ההפעלה שלו. החיבורים הרווחים הם Exchange, POP3 ו-Imap4.
חיבור Exchange ActiveSync: חיבור זה מיועד לסנכרון דואר אלקטרוני, לוח שנה, אנשי קשר ומשימות, וכן להודעות דואר קולי. אם הוגדר חיבור Exchange ActiveSync, הטלפון הנייד יישאר מעודכן מול תיבת הדוא"ל באמצעות תהליך הסנכרון. חיבור מסוג זה מוגדר בעיקר כחיבור ארגוני, והוא רווח בקרב חשבונות דוא"לים של חברות שונות ועובדי החברה. בחיבור זה, רווחת אופציית ה"דואר אלקטרוני בדחיפה" (push).
חיבור POP3 או IMAP4: חיבורי POP3 ו-IMAP4 מתוכננים לשלוח ולקבל הודעות דואר אלקטרוני. אם הוגדר חיבור מסוג זה, הטלפון הנייד ישלח ויקבל הודעות דואר אלקטרוני בתזמון שייבחר על ידי המשתמש.
בנוסף, קיימת אפשרות לשלוח הודעת דואר אלקטרוני ממחשב לטלפון הנייד, בצורת מסרון.
ראו גם

מונחים ברשת מחשבים
נטיקה
טלגרפיה
דואר זבל אלקטרוני
מאבק בדואר זבל אלקטרוני
דיוור אלקטרוני
דף נחיתה
רשימת תפוצה
דיוור אוטומטי
הערות שוליים

↑  Wendy E. Mackay, More than just a communication system: diversity in the use of electronic mail, Proceedings of the 1988 ACM conference on Computer-supported cooperative work, CSCW '88, Association for Computing Machinery, 1988-01-01, עמ' 344–353 doi: 10.1145/62266.62293
↑  Ifigeneia Machili, Jo Angouri, Nigel Harwood, ‘The Snowball of Emails We Deal With’: CCing in Multinational Companies, Business and Professional Communication Quarterly 82, 2019-03, עמ' 5–37 doi: 10.1177/2329490618815700
↑  Thomas Jackson, Ray Dawson, Darren Wilson, The cost of email interruption, Journal of Systems and Information Technology 5, 2001-01-01, עמ' 81–92 doi: 10.1108/13287260180000760
↑  Laura A. Dabbish, Robert E. Kraut, Email overload at work: an analysis of factors associated with email strain, Proceedings of the 2006 20th anniversary conference on Computer supported cooperative work, CSCW '06, Association for Computing Machinery, 2006-11-04, עמ' 431–440 doi: 10.1145/1180875.1180941
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007540863705171  BNE: XX536497  BnF: cb11985415v (data)  GND: 4191427-2  LCCN: sh85042347  NARA: 10636085  NDL: 00576450  NKC: ph114447 
סימן הכרוכית (שטרודל) המאפיין כתובות דואר אלקטרוני
דורון אשכנזי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1958 (בן 66 בערך) 
 תחום יצירה:  עיצוב אופנה 
 doronashkenazi.com
 
דורון אשכנזי (נולד ב-1958) הוא מעצב אופנה ישראלי.
ביוגרפיה

דורון גדל בראשון לציון ולו שני אחים, אחרי השירות הצבאי בגרעין נח"ל עבד במחלקת התפאורה והתלבושות של תיאטרון הבימה, למד אמנות באקדמיית "דל ארטה" בפירנצה ואחרי כן התמחה בחייטות באיטליה. הוא עוסק בבגדי גברים ובחליפות חתן, ב-1989 הוציא את הקולקציה הראשונה שלו והקים מותג אופנה הנושא את שמו.
סגנונו העיצובי הוא בעיקר "Casually Tailored" המשלב סגנון קלאסי ומודרני. דורון מגדיר את סגנונו העיצובי כ״חייטות אורבנית״.
על התלבושות שעיצב עבור סרטי קולנוע הוא היה מועמד מספר פעמים לפרס אופיר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר וזכה בפרס ב-2007 עבור הסרט "ביקור התזמורת".
בנוסף לקולנוע הוא עוסק בעיצוב תלבושות לתיאטרון, ולמופעי תרבות כמו מוזיקה ומחול, הוא עבד בשיתוף עם תיאטרון חיפה.
ב-2021 היה מועמד בטקס פרסי אופיר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר לסרט "ויהי בוקר".
הוא יצר בגדים עבור להקת "טיפקס" ואסף אבידן. בין הדוגמנים שדגמנו עבור דורון אשכנזי נמנים יובל סגל, גל יפת, לירון לבו ועידו תדמור.
הוא מלמד אופנה בבצלאל.
לדורון סטודיו בתל אביב.
נשוי לרחל ולהם שתי בנות ובן.
הערות שוליים

↑  נירית אנדרמן, הסרט "ביקור התזמורת" זכה בשמונה פרסי אופיר, באתר הארץ, 19 בספטמבר 2007
↑  מי יהיה הנציג לאוסקר? אלו המועמדים לפרסי אופיר 2021, באתר מעריב אונליין, 16 באוגוסט 2021
↑  קרן נתנזון, תעשה לנו גל, באתר ynet, 6 ביולי 2006
↑  לירון לבו משתכנז, באתר וואלה, 11 במאי 2011
↑  ליה פן‏, עידו תדמור מדגמן, באתר וואלה, 9 באוגוסט 2009
| פרס אופיר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר |
| --- | --- | --- |
| 1990–2000 | שירה ברויאר ונטע רמון (1992) • רקפת לוי וליאורה דינולסקו (1993) • רותה שאודינסקי (1994) • רונה דורון (1995) • רונה דורון (1996) • ליאורה דינולסקו (1997) • רקפת לוי ודור מרדכי (1998) • ענבל שוקי (1999) |  |
| 2000–2010 | דלית ענבר, בתיה רוזנטל (2000) • רקפת לוי (2001) • ליאורה שיים (2002) • ציפי אנגלישיר (2003) • רונה דורון (2004) • נתן אלקנוביץ' (2005) • רונה דורון (2006) • דורון אשכנזי (2007) • רונה דורון (2008) • ענבל שוקי (2009) |  |
| 2010–2020 | לאורה שיים, הילה ברגיאל (2010) • רונה דורון (2011) • דבורה אוחנה (2012) • לי אלמביק (2013) • אורלי רונן (2014) • קרן אייל מלמד (2015) • חוה לוי (2016) • מאיה לבוביץ' (2017) • לאורה שיים (2018) • חוה לוי רוזלסקי  (2019) |  |
| 2020 ואילך | רייצ'ל בן דהן (2020) • חן כרמי (2021) • רייצ'ל בן דהן (2022) • ענבל שוקי (2023) |  |
דונגאן

דוּנגַאן היא שפה מקבוצת השפות הסיניות המדוברת על ידי הדונגאנים, מיעוט סיני מוסלמי החי בקירגיזסטן. השפה נכללת בקבוצת הדיאלקטים הסיניים הצפוניים, אך נבדלת מהמנדרינית התקנית בכך שקיימים בה רק שלושה טונים, לעומת ארבעה במנדרינית.
יחודה הבולט של הדונגאן לעומת שאר השפות הסיניות הוא בשיטת הכתב הנהוגה בה. בעוד שכל השפות הסיניות נכתבות בכתב הסיני, הרי שהדונגאן נכתבת בווריאציה של הכתב הקירילי. בשונה משיטות התעתיק הלטיני הנהוגות בסין (פיניין, וייד-ג'יילז, ועוד) בהן מסומנים מעל ההברות הטונים בהן יש להגותן, בכתב הדונגאני אין כל סימון של טונים. במילוני השפה נהוג לסמן בספרות רומיות לאחר המילה את ההגיה הטונאלית הנכונה.
לדוגמה: БАНФОНЗЫ I—I-II (באנפונזי) - בית כלא (השוה סינית: 班房子 bānfángzi).
דונג צ'יצ'אנג

| --- | --- |

 לידה:  1555 Songjiang, הרפובליקה העממית של סין 
 פטירה:  1636 (בגיל 81 בערך) 
 לאום:  האן 
 תחום יצירה:  ציור 
 בן או בת זוג:  Cheng  Xiu 
 
דונג צ'יצ'אנג
מציוריו של דונג צ'יצ'אנג
דונְג צִ'יצָ'אנְג (董其昌) (1555–1636) היה צייר ומלומד סיני, ממייסדי תורת האמנות בתקופת שושלת מינג.
עבודתו של דונג מאופיינת בהעדפת ההבעה על פני הרישום הפורמלי. יצירותיו מתארות לרוב נוף עם מאפיינים מרחביים, והן ייחודיות בסגנונן המקורי, למרות שעדיין לא ניתן להגדיר את אמנותו כאמנות מופשטת. האופן שבו הביע בציוריו רגשות ותחושות נחשב אחד המקורות של הציור האישי, האקספרסיוניסטי, שהופיע בשלב מאוחר יותר.
דורון אורן

| --- | --- |

אורן עם איילת רובינסון באופרת הרוק "כמעט נורמלי", ב-2012
 לידה:  20 במרץ 1969 (בן 55) 
 מדינה:  ישראל 
 פרופיל ב-IMDb
 
דורון אורן (נולד ב-20 במרץ 1969) הוא זמר, שחקן ומדבב ישראלי.
ביוגרפיה

אורן היה חבר בלהקת צעירי תל אביב בין השנים 1985–1987.
בשנת 1992 הנחה אורן את התוכנית "להיט בראש".
כמו כן שר אורן בקלטות הילדים "הקסם של ימבה 1 ו-2", "הולכים לגן", "חיבוקי" ו"שמוליקיפוד, הצב של אורן והלו הלו אבא" ובדיסק "שירי פורים".
הוא השתתף בקדם-אירוויזיון 1996 עם השיר "מאבד צורה" שסיים את התחרות במקום ה-11. כעבור שלוש שנים, היה חלק מלהקת "עדן" שייצגה את ישראל באירוויזיון 1999 ושירם, "יום הולדת", הגיע למקום החמישי.
אורן השתתף כזמר בתזמורת של אלדד שרים בתוכנית הטלוויזיה "רוקדים עם כוכבים".
הוא השתתף במספר הפקות לילדים ביניהם "הכבשה שושנה וחברים", "הכבשה שושנה בגן האותיות", "שורום זורום", "יובל המבולבל", "טיף וטף", "כיף לי עם יעלי בתזמורת", "הסבתא של אפריים", "אצו רצו גמדים", "איך בוחרים שם לאחותי הקטנה?", "גילי בא לבקר - מסע בקשת הרגשות", "קופסת החלומות של הגר" שגם אותו ביים אורן, בפסטיגלים 2015 ו - 2016 ובמספר פרסומות לטלוויזיה.
השתתף כזמר ליווי בפסטיגל ודיבב בסרטים וסדרות טלוויזיה מצוירות וביניהם "בת הים הקטנה", "טוטלי ספייס", בסדרה "אגדות אנדרסן", "נילוס איש החלומות", "ממלכת אוקיאנה" ובסדרה "גיבורי האור".
במרץ 2012 הוא השתתף באופרת הרוק "כמעט נורמלי" בבימויו של חנן שניר, בתיאטרון הבימה, לצידם של איילת רובינסון והראל סקעת.
החל מנובמבר 2019, אורן משחק את הארי ברייט, אחד האבות של סופי, במחזמר "מאמא מיה" בהפקת תיאטרון "הבימה".
כיום משתתף אורן במחזמר ״בלוז לחופש הגדול״ של תיאטרון בית ליסין בתל אביב, לצד חני נחמיאס, דור הררי, נועם קליינשטיין ועוד.
הערות שוליים

↑  מרב יודילוביץ', "כמעט נורמלי": הטירוף נעשה יותר נוח, באתר ynet, 7 במאי 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304890505171  VIAF: 4108160668014103560002   WorldCat (עם VIAF): 4108160668014103560002
דז'יאלושין

דז'יאלושין (בפולנית: Działoszyn; ביידיש: זאלושין) היא עיירה במחוז פאיינצ'נו שבפרובינציית לודז' בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
בשנת 1412 הוענקו לדז'יאלושין זכויות עיר, והעיירה שימשה כמוקד קלוויניזם ואריאניות. במהלך פשיטת האימפריה השוודית במאה ה-17 נחרבה העיירה, אך בהמשך פותחה מחדש.
יהודי דז'יאלושין

יהודים ראשונים התיישבו בדז'יאלושין בראשית המאה ה-17, ועד סוף המאה ה-17 כבר היוו רוב תושביה, והקהילה המקומית פרשה חסותה על יהודים נוספים מכפרי הסביבה. במחצית המאה ה-18 נפגעה הקהילה בעיירה כתוצאה משרפה גדולה שפקדה את המקום, וכתוצאה ממסים שונים שהוטלו עליה.
במהלך המאה ה-19 נטלו יהודי הקהילה חלק משמעותי בתעשיית הסחר שהתנהלה בעיירה, שנמצאה על נתיב מסחר מרכזי בין פולין ובין שלזיה. כתוצאה מכך, מספר מיהודי העיירה התעשרו, ואחד מהם, קופל יעקובוביץ', אף תרם בשנת 1861 סכום כסף גדול למשה מונטיפיורי עבור בניית ישיבה בירושלים. ירידה בהיקף המסחר בצמר, כמו גם שרפה גדולה שפרצה בעיירה בשנת 1888, הביאו לפגיעה במצבם הכלכלי של יהודי המקום.
בתפקיד רב העיירה שימש הרב הגאון המפורסם ומחבר הספרים "חלק בנימין" ו"מזבח אבנים" וספרים רבים נוספים, רבי בנימין אליהו קנטור, עד לפטירתו במוצאי יום הכיפורים בשנת תר"צ ולאחר מכן שימש ברבנות בנו הגאון רבי ברוך שרגא, עד לשנת תרצ"ד.
בין מלחמות העולם התגברה בעיירה הפעילות הציונית, לצד פעילות של אגודת ישראל. בשנות השלושים התרבו מעשי האנטישמיות בעיירה, תוך ניפוץ שמשות בבתי יהודים, חילול בית העלמין המקומי, והצבת משמרות חרם בפתח חנויות יהודים. במקרה אחד אף הוכו כ-40 יהודים בידי ההמון. בתקופה זו נמנו בעיירה כ-2,000 יהודים, למעלה ממחצית תושביה.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הופצצה העיירה באופן כבד בידי הגרמנים, ורוב יהודיה נסו לפאיינצ'נו הסמוכה, אליה הגיעו חסרי כל, ובה הועסקו בעבודות כפייה. גורלם במקום זה היה כגורל יתר יהודיו.
אנדרטה לזכר קהילת יהודי זלושין והסביבה שנרצחו בשואה בבית העלמין קריית שאול בתל אביב
דו"ח ההערכה השישי של הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים

לוגו הפאנל הבין־ממשלתי לשינוי האקלים
דו"ח ההערכה השישי (AR6) של הפנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים (IPCC) הוא השישי בסדרת דוחות אשר מעריכים מידע מדעי, טכני וסוציו-אקונומי שנוגע לשינוי אקלים.
שלוש קבוצות עבודה (WG) כותבות על שלושה נושאים שונים:
הבסיס המדעי (WGI)
השפעות, הסתגלות ונקודות תורפה (WGII)
מיתון משבר האקלים (WGIII)
הדוח הראשון ("הבסיס המדעי") פורסם באוגוסט 2021, השני בפברואר 2022, והשלישי באפריל 2022. הדו"ח המתכלל אמור להתפרסם בסוף 2022.
WGI פורסם תחת השם: "Climate Change 2021: The Physical Science Basis" ב-9 באוגוסט 2021. כ-234 מדענים מ-66 מדינות תרמו ליצירתו. הדו"ח מבוסס על למעלה מ-14,000 מאמרים, שתוכללו ל-3,943 עמודים ואחר כך אושרו על ידי 195 המדינות המשתתפות בפאנל. הסיכום לקובעי המדיניות (SPM) נכתב על ידי המדענים ואושר שורה-שורה על ידי אותן 195 מדינות.
לפי הדו"ח ניתן להימנע מהתחממות של 1.5–2°C רק אם ינקטו צעדים דרמטיים להפחתת גזי החממה.
הפקה > היסטוריה

לאחר הקמת ה־IPCC ב־1988, פורסם דו"ח ההערכה הראשון ב־1990 ועודכן ב־1992. מאז, פורסמו דוחות במרווחים של בערך 6 שנים, תחת השמות AR2 עד AR5.
הפקה > מבנה

הדו"ח השישי מורכב למעשה משלושה דוחות (WG I, II, III) וסיכום שיתפרסם בסוף 2022:
הבסיס המדעי שפורסם באוגוסט 2021 (WGI)
השפעות, הסתגלות ונקודות תורפה שפורסם בפברואר 2022 (WG II)
מיתון משבר האקלים שפורסם באפריל 2022 (WG III)
סיכום הדו"ח צפוי להתפרסם באוקטובר 2022
הפקה > הדלפות

במהלך כתיבת שלוש קבוצות העבודה, קבוצה של מדענים הדליפו חלק מהחומר של WG III דרך ארגון Scientists Rebellion. המדענים חששו שהפולטיקאים שמשפיעים על הדו"ח ידללו את הנתונים בסיכום. לפי המידע המודלף, האנושות צריכה לצמצם את פליטת גזי החממה בחצי עד 2030 ולגמרי עד 2050 על מנת לצמצם את עליית הטמפרטורה רק ל-1.5°C.
הפקה > גאופוליטיקה

גאופוליטיקה נכללה בפעם הראשונה במודלים האקלימיים, בצורה של חמישה מסלולים סוציו-אקונומיים משותפים (SSP): SSP1 "לוקחים את הדרך הירוקה", SSP2 "אמצע הדרך", SSP3 "דרך מטלטלת", SSP4 "דרך מפוצלת" וSSP5 "לוקחים את הכביש המהיר".
ה"דרכים" הללו לוקחות בחשבון שיתופי פעולה בינלאומיים ועלייה בתמ"ג כמסייעות לשינוי האקלים. אחת ההנחות היא שעם מספיק עלייה בתמ"ג וטכנולוגיה שמקורה בדלק מאובנים ניתן להגיע למצב של עלייה ביותר מ5 מעלות בממוצע עד שנת 2100. עם זאת, הדו"ח שמבוסס על קונצנזוס מדעי ונכתב על ידי מאות מדענים, לא נותן הסתברות גבוהה להתרחשות של עלייה כזאת.
הבסיס המדעי (WG I)

234 מדענים מ-66 מדינות תרמו לדו"ח הראשון מתוך שלוש קבוצות עבודה, שפורסם באוגוסט 2021. WGI פרסמה את "הבסיס המדעי". כותבי הדו"ח הסתמכו על יותר מ-14,000 מאמרים מדעיים כדי להפיק דו"ח של 3,949 עמודים, שאושר על ידי 195 ממשלות. תקציר קובעי המדיניות (SPM) נוסח על ידי מדענים והוסכם על ידי 195 הממשלות ב-IPCC במהלך חמשת הימים שקדמו ל-6 באוגוסט 2021. הוא פורסם ביום שני, 9 באוגוסט 2021.
הסיכום הטכני (TS) מספק רמת פירוט בין הסיכום לקובעי מדיניות (SPM) לבין הדו"ח המלא. בנוסף, פורסם אטלס אינטראקטיבי באתר של הפאנל. 34 שאלות פורסמו במסגרת חלק השאלות הנפוצות, כאשר כל אחת מהן קשורה לפרק אחר בדו"ח. הוכנו דפי עובדות על אזורים גאוגרפיים שונים בעולם, שמראים את השפעת הנתונים על כל אזור בנפרד.
הבסיס המדעי (WG I) > ממצאים

WGI כולל שלושה עשר פרקים ומתמקד בקונצנזוס הבסיסי של מדעי האקלים העומדים מאחורי הגורמים והתוצאות של פליטת גזי חממה אנושיים. בהשוואה להערכות קודמות, הדוח כלל פירוט רב יותר על ההשפעות האזוריות של שינויי אקלים, אף על פי שנדרש מחקר נוסף בנושא שינויי אקלים במזרח ובמרכז צפון אמריקה. עליית מפלס הים עד 2100 עשויה להיות מחצי למטר אחד, אך שניים עד חמישה מטרים אינם נשללים, מכיוון שתהליכי חוסר יציבות של קרחונים עדיין אינם מובנים בצורה טובה.
| SSP | תרחיש | התחממות מוערכת °C (2041–2060) | התחממות מוערכת °C (2081–2100) | טווח התחממות °C (2081–2100) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| SSP1-1.9 | פליטות פחמן דו-חמצני מצטמצמות ל0 עד שנת 2050 | 1.6 | 1.4 | 1.0–1.8 |
| SSP1-2.6 | פליטות פחמן דו-חמצני מצטמצמות ל-0 עד שנת 2075 | 1.7 | 1.8 | 1.3–2.4 |
| SSP2-4.5 | פליטות דומות של פחמן דו-חמצני עד 2050, ואז נפילה עד 2100 (המצב עם הסיכוי הטוב ביותר להתממש) | 2.0 | 2.7 | 2.1–3.5 |
| SSP3-7.0 | פליטות פחמן דו-חמצני מכפילות את עצמן עד 2100 (סבירות נמוכה) | 2.1 | 3.6 | 2.8–4.6 |
| SSP-8.5 | פליטות פחמן דו-חמצני משלשות את עצמן עד 2075 (סבירות נמוכה מאוד) | 2.4 | 4.4 | 3.3–5.7 |
הבסיס המדעי (WG I) > קבלה > במדע

פרסום הדו"ח התקיים במהלך הקיץ בחצי הכדור הצפוני, שם היה אירועי מזג אוויר קיצוני רבים, כגון גל חום בצפון אמריקה, הצפות באירופה, גשמים עזים בהודו ובסין ושריפות בר במספר מדינות. כמה מדענים מתארים את אירועי מזג האוויר הקיצוניים האלה כפערים ברורים במודלים המשמשים לכתיבת הדו"ח, כשהמציאות הייתה חמורה יותר ממדע הקונצנזוס.
הבסיס המדעי (WG I) > קבלה > בפוליטיקה

לאחר פרסום דו"ח קבוצת העבודה 1, אמר סגן נשיא האיחוד האירופי, פרנס טימרמנס, כי עדיין לא מאוחר למנוע שינויי אקלים. ראש ממשלת בריטניה בוריס ג'ונסון אמר כי העשור הקרוב יהיה מכריע לעתיד כדור הארץ.
ריק ספינראד, מנהל המינהל הלאומי לאוקיינוסים ואטמוספירה בארצות הברית, הצהיר כי סוכנותו "תשתמש בתובנות החדשות מדו"ח IPCC בעבודה שהיא עושה עם קהילות על מנת להתכונן לשינוי האקלים".
הבסיס המדעי (WG I) > קבלה > מהאו"ם

מזכ"ל האו"ם, אנטוניו גוטרש, כינה את הדו"ח "קוד אדום לאנושות".