stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כלכלה התנהגותית
התפתחות > כהנמן וטברסקי

בשנת 1979, פרסמו הפסיכולוגים דניאל כהנמן ועמוס טברסקי את המאמר "תורת הסיכויים: ניתוח קבלת החלטות בתנאי סיכון" (Prospect Theory: An Analysis of Decision under Risk), מאמר משמעותי ופורץ דרך בתחום המעניק לאותן משקלות החלטה היבטים פסיכולוגיים במה שנודע כתורת הערך. השניים פרסמו מאמר המשך שחיזק את התאוריה בשנת 1992 ובו שילבו כהנמן וטברסקי דרגות שונות של קבלת החלטה בתנאי אי ודאות וקבעו, בין היתר, כי הסתברות התוצאה בקבלת ההחלטות תלויה לא רק בהעדפות הראשונות אלא גם בהעדפות בהשוואה לתוצאות הפוטנציאליות האחרות.
על מאמר זה ועבודות נוספות בתחומי פיתוח תורת הערך והכלכלה ההתנהגותית זכה דניאל כהנמן בפרס נובל לכלכלה בשנת 2002 (טברסקי כבר לא היה אז בחיים).
התפתחות > שנות ה-2000

חוקר נוסף שעסק בתחום הוא ורנון סמית' שזכה בפרס נובל לכלכלה ב-2002 יחד עם כהנמן. מחקריו עסקו אף הם בהשפעת תהליכי קבלת החלטות על תהליכי השוק.
הכלכלן האוסטרי ארנסט פהר, שעוסק בתהליכי קבלת החלטות אף הוא, היה בין מפתחיו של תת-תחום בשם נוירו-כלכלה, ענף הבוחן את ההשפעות הביולוגיות והפסיכולוגיות על קבלת החלטות בכלכלה. אחד ממחקריו הראה כי אנשים יעדיפו להעניש כספית משתתפים בניסוי שאינם משתפים פעולה להעלאת התועלת הקבוצתית, גם אם הדבר כרוך באובדן תמורה כלכלית עבור עצמם, מכיוון שהם זוכים ל"תמורה פסיכולוגית" - הדמיות PET באנשים אלו הראו כי חלק המוח האחראי לתחושת הסיפוק, פעיל יותר כאשר הושגה נקמה על ידי ענישה מעין זו.
עם פרוץ משבר הסאבפריים בארצות הברית וביתר שאת עם פרוץ המשבר הכלכלי העולמי של 2008 בעקבותיו, עלו שאלות בדבר התנהגות הצרכנים והמלווים והתעוררו תאוריות הניזונות מגישת הכלכלה ההתנהגותית. אחת השאלות החשובות העולות לדיון היא השאלה מדוע האמינו האמריקאים כי, למרות ניסיון העבר, מחירי הנדל"ן ימשיכו לעלות.
ב-2017 זכה חוקר כלכלה התנהגותית נוסף, ריצ'רד ת'יילר בפרס נובל לכלכלה. ת'יילר טבע את המונח "חשבונאות נפשית" (Mental accounting), אשר נועד לציין את הדרך בה שיקולים רגשיים משפיעים על קבלת החלטות כלכליות. תיילר הדגיש גם את אפקט הבעלות, המסביר פער בין סכום הכסף שאנשים מוכנים לשלם על מוצר לבין סכום הכסף שהם מוכנים לקבל על אותו מוצר. ב-2008 פרסם ת'יילר יחד עם המשפטן קאס סאנסטיין ספר רב השפעה בשם "Nudge" ("דחיפה קטנה"), המתאר כיצד חברות וארגונים ציבוריים ופרטיים יכולים לעודד אנשים לקבל החלטות מושכלות יותר בחיי היום-יום שלהם על ידי "דחיפה" או תזכורת מפורשת או מרומזת לכיוון התנהגות מסוים.
כלכלה התנהגותית ככלי לעיצוב מדיניות ציבורית

עם התבססותו של התחום, בוצעו ניסיונות שונים להיעזר בכלים של כלכלה התנהגותית כחלק מגישה הנקראת "עיצוב מדיניות מבוסס ראיות". צוות שפעל לקידום הנושא בבריטניה העריך כי ניתן להיעזר בכלכלה התנהגותית למספר מטרות מרכזיות: פישוט הפעולה הנדרשת מהאזרחים מול גורמים ציבוריים; איתור העיתוי האפקטיבי והאופן האפקטיבי לפניות לאזרחים באופן שיגביר את שיתוף הפעולה; שימוש בתכנים מושכים יותר, שיסייעו לתפוס את תשומת ליבם של האזרחים.
בדו"ח של מרכז המחקר והמידע של הכנסת משנת 2015 סקר המרכז את השימושים הנפוצים במדינות העולם לשימוש בכלים ומחקרים מתחום הכלכלה התנהגותית:
פנסיה – שימוש בכלים כדי להגביר את כמות האזרחים המפרישים בשלב מוקדם לפנסיה ומגבירים את התשואה שיקבלו.
מכירת סיגריות וטבק – שימוש בכלים כדי להפחית צרכנות אימפולסיבית.
מיסוי – ניסיון להשפיע על שיעורי גביית המס.
הכלכלה ההתנהגותית היישומית משמשת כיום במגוון תחומי הפעילות, לדוגמה בכל הקשור לרכישות בחנויות מקוונות וגם פיזיות. במחקר בבריטניה נמצא כי לקוחות אינם רוכשים בהכרח במקום הזול ביותר אלא מוטים על בסיס ההקשר החברתי בו חבריהם עורכים קניות או הצטרפות למועדון לקוחות מקדמת רכישות שכן זו מייצרת מעין נורמה חברתית. בנוסף, נמצא כי מידע רב מדיי דווקא מקטין רכישות בבואו של לקוח לקבל החלטה על רכישה.
בתחום התחבורה, נמצא כי אנשים לא יחסכו בנסיעות או יתחשבו באיכות הסביבה באופן כללי, אלא אם יראו באופן ברור את ההפסד או הרווח הנלווה לפעולתם. באופן זה, החלו הרשויות בארצות הברית להציג את המידע אודות מידת זיהום האוויר של הרכב גם לפי ההפסד שייגרם לרוכשי הרכבים בעלויות דלק עודפות. למעשה, הצגה שונה של המידע צפויה להוביל בקיטון הרכבים המזהמים על הכבישים.
בתחום ההונאה, נמצא כדוגמה במחקר בבריטניה כי ניתן למנוע הונאות באמצעות שימוש בעקרונות הכלכלה ההתנהגותית. העברת החתימה בתחילת הטקסט במקום או בנוסף לחתימה בתחתית הטופס; שימוש בנורמות חברתיות בטופס כגון עדות (אמיתית) למשלמים חובם בזמן; עוד נמצא כי ככל שהנורמות החברתיות יהיו מקומיות יותר (שכונה ולא מדינה), כך מניעת ההונאה תגדל.
בתחום התזונה, יצירת חדרי אוכל "חכמים" בו ילדים צורכים תזונה בריאה יותר על בסיס שימוש בעקרונות הכלכלה ההתנהגותית. חוקרים באוניברסיטת קורנל מצאו כי מיקומים שונים לצד שימוש במסרים ובנורמות חברתיות הובילו לעלייה של כ-140% בצריכת פירות בקרב ילדים.
בשנת 2010 הוקם בבריטניה "צוות תובנות התנהגותיות", בראשותו של דייוויד הלפרן, האנליסט הראשי של יחידת האסטרטגיה של משרד ראש הממשלה. הצוות היה אחד הצוותים הראשונים בעולם שפעל בתוך ממשלה במטרה להסתייע בקביעת מדיניות בכלים של כלכלה התנהגותית ופסיכולוגיה חברתית. על פי חברי הצוות, בשנת ההקמה הושקע לפעילות הצוות תקציב של מיליון ליט"ש, ובתוך שנה ההחזר עבור קופת האוצר היה פי עשרה בזכות ההתייעלות שהצוות גרם לה. בדו"ח ביקורת פנים ממשלתי זכה הצוות לשבח על הניסיון להשתמש בניסויים מבוקרים לבחינת מידת האפקטיביות של הצעדים של הצוות, אולם ספג גם ביקורת לגבי מספר נושאים, בעיקר אלו הקשורים לשקיפות. בהמשך פעילותו של הצוות הופרטה והמשיכה לספק לשירותים לממשלת בריטניה במחיר מופחת.
צוות בעל תפקיד דומה הוקם בשנת 2014 גם בארצות הברית, ובשנים אלו החלו מדינות האיחוד האירופי ומדינות נוספות להגביר את ההסתייעות שלהן בכלים של כלכלה התנהגותית.
ביקורת

סקירה של כ-300 מאמרים בכלכלה התנהגותית מצאה שכ-20% מהמאמרים ממליצים על מעורבות שלטונית כלשהי על מנת להתגבר על הבעיות שנמצאו בשיקול הדעת של הפרטים. מעל 95% ממאמרים אלו לא בחנו את האפשרות שגורמים שלטוניים עלולים לסבול מהטיות רציונליות.
ראו גם

תמחור פסיכולוגי
תורת הערך
הטיה קוגניטיבית
לקריאה נוספת

דן אריאלי, לא רציונלי ולא במקרה , הוצאת מטר
יעקב בייאר, מבוא לכלכלה התנהגותית, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 2009
ריצ'רד תיילר, ככה לא מתנהגים: לידתה והתפתחותה של הכלכלה ההתנהגותית, הוצאת מטר, 2019
* Carmen M. Reinhart & Kenneth S. Rogoff, :
Eight Centuries of Financial Folly, Princeton University Press, 2009
הערות שוליים

1 2 3 4  גופי ממשל העוסקים בעיצוב מדיניות בכלים של כלכלה התנהגותית, באתר מרכז המחקר והמידע של הכנסת, ‏19 באפריל 2015
↑  תובנות התנהגות מחיי היום יום – BEconomics, באתר b-economics.com
↑  Niclas Berggren, Time for behavioral political economy? An analysis of articles in behavioral economics, Review of Austrian Economics, 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531355105171  GND: 7751254-6  LCCN: sh85040859  LNB: 000125929  NDL: 01154373  NKC: ph442521  NLK: KSH2018000304
חוה רוזנפרב

| --- | --- |

 לידה:  9 בפברואר 1923 לודז', רפובליקת פולין 
 פטירה:  30 בינואר 2011 (בגיל 87) לת'ברידג', קנדה 
 מדינה:  קנדה 
 מפלגה:  הבונד 
 בן או בת זוג:  הנרי מורגנטלר (1945–1975) 
 פרסים והוקרה:  פרס איציק מאנגר ליצירה ספרותית ביידיש (1979) 
 
חוה רוזנפרב (בכתיב יידי: חוה ראָזענפֿאַרב; בפולנית, באנגלית ובצרפתית: Chava Rosenfarb, ‏9 בפברואר 1923, לודז' – 30 בינואר 2011, לת'ברידג', קנדה) הייתה ניצולת שואה וסופרת יידיש קנדית. היא כתבה שירה ופרוזה.
ביוגרפיה

רוזנפרב נולדה להורים שהיו חברים בבונד, תנועה סוציאליסטית שהעמידה את שפת יידיש ותרבותה בראש מעייניה. בילדותה למדה בבית ספר של הבונד בלודז' ובתיכון בבית ספר פולני. כשהייתה לקראת סוף לימודיה בתיכון היא נכלאה בגטו לודז'. אחרי ששרדה את גטו לודז' היא גורשה לאושוויץ שם מת אביה. ואז נשלחה למחנה בסאסֶל (מחנה משני של מחנה הריכוז נוינגמה), שם היא בנתה בתים עבור הגרמנים שנמלטו מהמבורג המופצצת. בסוף המלחמה היא נשלחה לברגן-בלזן שם היא חלתה בצורה קשה מאוד בטיפוס הבהרות באפריל 1945. אחרי שהמלחמה נגמרה נישאה רוזנפרב להנרי מורגנטאלר שהסתתר אתה במחבוא בלודז' לפני שנלכדו על ידי הנאצים באוגוסט 1943. מאוחר יותר הוא התפרסם כפעיל קנדי ידוע בעד הזכות של נשים לבצע הפלה מלאכותית. השניים התגרשו ב-1975.
היא פרסמה שלושה כרכי שירה עד 1950. באותה שנה היגר הזוג מאירופה לקנדה והתיישבו במונטריאול.
רוזנפרב נפטרה בלת'ברידג' שבאלברטה. בתה גולדי מורגנטאלר היא פרופסור באוניברסיטת לת'ברידג' ומתרגמת של כתבי אמה.
יצירתה

עם הגעתה לקנדה המשיכה לכתוב. ספר השירה הראשון שפרסמה היה די באַלאַדע פֿון נעכטיקן וואַלד, ב-1947. היא פרסמה גם מחזה: דער פֿויגל פֿון געטאָ על ראש המחתרת בגטו וילנה יצחק ויטנברג. המחזה תורגם גם לעברית והוצג בהבימה ב-1966.
ב-1972 פרסמה רוזנפרב את מה שנחשב ליצירת המופת שלה – רומן בשלושה כרכים המתאר בפרטי פרטים את חוויותיה בגטו לודז' (דער בוים פֿון לעבן – עץ החיים).
על פי בתה פרופ' גולדי מורגנטאלר נמנעה רוזנפרב, עד כמה שאפשר, לספר על אימי השואה. לכן היא סיימה את ספרה עץ החיים עם הגירוש מהגטו ולא תיארה את מה שעבר עליה לאחר מכן. הספר יצאה לאור בעברית בספרית פועלים בשנים 1978–1980.
היא כתבה בקביעות לכתב העת די גאלדענע קייט (שרשרת הזהב), כתב עת ספרותי ביידיש שיצא לאור בתל אביב ונערך על ידי המשורר ניצול גטו וילנה אברהם סוצקבר עד שנסגר.
רוזנפרב, למרות הצלחתה בקרב קהל דוברי היידיש, לא הייתה ידועה בקהל הכללי, משום שכתביה לא תורגמו לאנגלית עד שנת 2000.
פרסים ספרותיים

היא זכתה בתואר לשם כבוד מאוניברסיטת לת'ברידג', ב-2006. הרומנים וסיפוריה הקצרים זכו בפרסים ספרותיים ברחבי העולם, כולל פרס ע"ש ג'ון גלסקו הקנדי ופרס איציק מאנגר בישראל – הפרס הספרותי הגבוה ביותר לספרות יידיש.
ספריה ביידיש

די באלאדע פון נעכטיקן וואלד און אנדערע לידער. (הבלדה על יער האתמול ושירים אחרים). לאנדאן, 1947.
געטא און אנדערע לידער: אויך פראגמענטן פון א טאגבוך. (גטו ושירים אחרים: וכן קטעי יומן). מאנטרעאל: ה' הערשמאן, 1948.
דאס ליד פון דעם יידישן קעלנער אבראם (השיר על המוזג היהודי אברם). לאנדאן, 1948.
דער פויגל פון געטא: טראגעדיע אין דריי אקטן (הציפור מהגטו: טרגדיה בשלוש מערכות).Montreal : H. Morgentaler, 1958.
ארויס פון גן עדן (יציאה מגן עדן). תל אביב: פארלאג י"ל פרץ, 1965.
דער בוים פון לעבן. (עץ החיים). תל אביב: המנורה, תשל"ב.
באטשאני: ראמאן. (בוטושאני: רומן). תל אביב: פארלאג י"ל פרץ, 1983.
בריוו צו אבראשען: ראמאן (מכתבים לאברשה: רומן). תל אביב: פארלאג י"ל פרץ, 1992.
תרגום לעברית

עץ החיים: טרילוגיה. תרגום מיידיש - שלמה שנהוד. תל אביב: ספרית פועלים, תשל"ח-תשל"ט.
לקריאה נוספת

חיים לייב פוקס. 100 יאר יידישע און העברעישע ליטעראטור אין קאנאדע. מאנטרעאל: ח.ל. פוקס בוך פאנד קאמיטעט, 1980. עמודים 279–281. (ביידיש).
הערות שוליים

↑  ג. נטע, הרופא היהודי המסעיר את קנדה, מעריב, 6 בפברואר 1976
↑  "איציק ויטנברג" בתיאטרון "הבימה", למרחב, 4 במאי 1966
↑  בית התפוצות, חוה רוזנפרב: להתענג על שמחת הלידה מחדש, באתר הארץ, 10 בפברואר 2019
↑  ספרית פועלים - ספרים חדשים, דבר, 10 במרץ 1978
ספרית פועלים - ספרים חדשים, מעריב, 30 במרץ 1979
ספרית פועלים - ספרים חדשים, דבר, 9 במאי 1980
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267211605171  PLWABN: 9810532870305606  BNE: XX5618273  BnF: cb151021839 (data)  GND: 132690543  ISNI: 0000 0001 0997 2680  LCCN: n85373577  NKC: js2016932925  NLA: 35346292  NTA: 298853779  RERO: 02-A006238622  SELIBR: 87900  SUDOC: 077872037  Trove: 920175  VIAF: 90738373   WorldCat (עם VIAF): 90738373
קייל סקור

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  31 במאי 1957 (בן 67) טקומה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1986
 מקום לימודים:  Federal Way High School 
 בן או בת זוג:  קארי קולמן (2002–?) 
 מספר צאצאים:  2 
 פרופיל ב-IMDb
 
קייל סקור (באנגלית: Kyle Secor; נולד ב-31 במאי 1957) הוא שחקן אמריקאי.
חיים אישיים

סקור נולד בטקומה כצעיר מבין שלושה בנים.
קריירה

תפקידו המשמעותי הראשון בטלוויזיה היה באופרת הסבון "סנטה ברברה" ב-1986 ולאחר מכן הוא שיחק במספר סרטים הכולל לב אוהב ו"לישון עם האויב" לצד ג'וליה רוברטס.
בשנים 1987–1988 שיחק במספר פרקים בסדרת הדרמה הרפואית "מקום אחר" של רשת NBC; בדמותו של ברט ג'ונסטון.
ב-1993 החל לשחק בסדרה "רצח מאדום לשחור", בתפקיד הבלש טים בייליס. לאחר מכן הופיע במספר פרקים של "שולחן לחמישה", הוא גם שיחק בעונה השנייה של סדרת הדרמה הרפואית "עיר של מלאכים" (2000) בכיכובו של בלייר אנדרווד, ובאותה שנה שיחק בסרט הדרמה הביוגרפי "דור הביט". בהמשך שיחק את אביו המיליונר דאנקן בסדרה "ורוניקה מארס".
ב-2005 החל לגלם את האדון הראשון, בעלה של נשיאת ארצות הברית בסדרה "גבירתי הנשיא". בשנת 2007 שיחק בתפקיד של הרמון נורת' בסדרת המשטרה "מועדון הרצח לנשים" ב-ABC. ושיחק בסדרת הדרמה "סודות חבויים", ברשת The CW.
ב-2016 שיחק במותחן האימה "הטיהור 3: שנת בחירות" בכיכובו של פרנק גרילו. ב-2018 שיחק בתפקיד משני בעונה החמישית של סדרת הטלוויזיה "הפלאש". ב-2019 הצטרף לסדרה "האנטומיה של גריי", בעונה ה-15 במספר. בשנת 2020 החל לשחק בסדרת המשטרה "מוקד 911: טקסס" ברשת FOX, המהווה ספין אוף לסדרה המצליחה "מוקד 911".
פיסל פיקרד

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מזון 
 מרכיבים עיקריים:  קרפ
 
פיסל פיקרד (בצרפתית: Ficelle picarde, מילולית: חוט פיקרד או פתיל פיקרד) הוא מאכל מהמטבח הצרפתי, שמקורו בפיקרדי, המוגש כמנה ראשונה.
היסטוריה

פיסל פיקרד נוצר בשנות ה-50 בעיר אמיין, על ידי הטבח מרסל לפבר. במהלך יריד התערוכה La Hotoie באמיין, הוגשה ארוחה לנכבדי המחלקה. המסעדנים הנודעים בעיר הוזמנו לפתח את התפריט, ובהזדמנות זו נולד פיסל פיקרד.
המתכון המקורי לפיסל פיקרד מוגן על ידי "אחוות החברים של פיסל פיקרדי" ו-Companes de la Rabotte Picarde.
עמותה בשם Confrérie de la ficelle picarde נוסדה ב-1997.
הכנה

פיסל פיקרד הוא קרפ עם ז'אמבון של פריז, ופטריות של פריז דהיינו פקועה דו-נבגית דיקסל, בצלצל שאלוט, בצל, קרם פרש (או רוטב בשאמל), אגוז מוסקט וגבינת גרוייר מגוררת. לאחר מכן אופים אותו בתנור.
לקריאה נוספת

Yves Sudres (1984). Gastronomie picarde. S.A.E.P. ISBN 2-7372-2110-2..
De Wazières, Isabelle; Boidanghein, Isabelle (2008). Gourmandises en Somme. Punch Edition. ISBN 2-913132-97-9..
הערות שוליים

↑  "La ficelle picarde, une spécialité de Picardie". villagesetpatrimoine.fr..
↑  Olivier Averlant. "Gastronomie : au-delà des vieilles ficelles picardes". dailynord.fr..
↑  Patrick Caffin. "Breteuil : la confrérie de la ficelle picarde a 20 ans". leparisien.fr. Le Parisien..
↑  De Wazières, p. 7.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פיסל פיקרד".
Quake

| --- | --- |

עטיפת המשחק
 כללי
 תאריך הוצאה:  22 ביוני 1996
 סוגה:  משחק ירי בגוף ראשון
 פיתוח:  Id Software   Lobotomy Software   Midway Games
 הוצאה לאור:  הוצאת מקמילן 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית, גרמנית, ספרדית, איטלקית, צרפתית, רוסית 
 הפצה:  GT Interactive   MacSoft   Sega   Midway Games
 עיצוב:  ג'ון רומרו   אמריקן מקג'י   סנדי פיטרסן   טים וויליטס
 סדרה:  Quake
 דרישות תוכנה
 גרסה:  1.09
 מנוע משחק:  Quake engine
 מצבי משחק:  שחקן יחיד, מרובה משתתפים
 דירוג:  ESRB: M   ESRB: T (SS)   BBFC: 15   OFLC: MA15+   USK: 18
 פלטפורמות:  DOS   Windows (מגרסאות WinQuake ו-GLQuake ומעלה)   Macintosh   Sega Saturn   Nintendo 64   Amiga OS
 מדיה:  CD-ROM
 המשחק הבא:  Quake 2
 אתר רשמי
 
Quake (בעברית: קוויק) הוא משחק פעולה אשר יצא לשווקים ב-22 ביוני 1996. את המשחק פיתחה החברה Id Software. המשחק הופץ על ידי GT Interactive, ואחריה הזכויות להפצה עברו ל-Activision, וכיום הוא מופץ על ידי Bethesda Softworks.
המשחק, הראשון ממשחקי Id שהציג יכולת קפיצה, שונה באופיו מהמשחק שקדם לו, בכך שבהרבה מקרים השחקן נדרש להשתמש עד מיצוי ביכולות הקפיצה כדי להתחמק מאויבים, לעבור מכשולים, ולהשיג חפצים. השלבים במשחק לעיתים מעוצבים בצורה מבוכית ומציאת היציאה לא תמיד לוקחת זמן קצר בניגוד לדום (שם יש דגש על זמנים). גם קרבות הבוסים שונים: בעוד שבדום השחקן נדרש למצות את ארסנל הנשק שברשותו כדי לחסל בוסים, במשחק הזה יש חשיבות מעטה לשימוש בכלי נשק בקרבות הבוסים: השחקן צריך להכיר את הסביבה בה נמצא הבוס, להפעיל אותה ולהשתמש בה נגדו. בכך נוסף גם המימד המחשבתי למשחק, דבר שהשפיע רבות על משחקי יריות עתידיים - במיוחד על Half-Life שהתבסס על Quake גם מבחינה טכנית, וגם כמקור השראה לעלילתו.
זהו מבין המשחקים הבודדים בהיסטוריה, שהוסבו באופן רשמי ומסחרי מהמחשב האישי (DOS) לקומודור אמיגה במקום ההפך.
עלילת המשחק

במשחק השחקן הוא חייל בלי שם, אשר נשלח דרך פורטל כדי לעצור את האויב, בשם הקוד "קווייק". הממשל ערך ניסויים עם טכנולוגיית פורטלים, ומדענים הצליחו להכין פורטל בשם "Slipgate". עם זאת, משהו השתבש ונפתח פורטל למימד שאינו ידוע. מפלצות החלו לעבור מהפורטל והרגו כל מה שנקרה בדרכן. על החייל, בין השורדים הבודדים שנשארו, מוטלת המשימה להיכנס למימד האחר - המבוסס על העולם הדמיוני במיתוס של קת'ולהו מאת לאבקראפט, להרוג את כל האויבים שנקרים בדרכו, למצוא את היציאה כדי לעבור לשלבים הבאים, במטרה לגלות ולחסל את היצור האחראי להתקפות.
בתחילת המשחק השחקן נשלח לבסיס צבאי עתידני בו הוא צריך לבחור את הפרק בו הוא ירצה לשחק. לכל פרק יש פורטל משלו בו הוא יעבור. קיימים ארבעה פורטלים אשר כל אחד מהם שולח את השחקן לעולם שונה. במשחק יש שני "בוסים". האחד מופיע בסוף הפרק הראשון, והשני מופיע בפרק האחרון. בסוף המשחק, לאחר שהשחקן עבר את המשחק בכל ארבעת הפרקים האפשריים, ייפתח בפניו הפרק האחרון - הבוס הגדול (Shubb Niggurat, שוב-ניגוראת' הידוע בשם הקוד "קווייק"), ובחיסולו מסתיים המשחק.
משחקיות

המשחק, הראשון ממשחקי איד שהציג יכולת קפיצה, שונה באופיו מהמשחק שקדם לו, בכך שבהרבה מקרים השחקן נדרש להשתמש עד מיצוי ביכולות הקפיצה כדי להתחמק מאויבים, לעבור מכשולים, ולהשיג חפצים. השלבים במשחק לעיתים מעוצבים בצורה מבוכית, ומציאת היציאה לא תמיד לוקחת זמן קצר בניגוד לדום (שם יש דגש על זמנים). גם קרבות הבוסים שונים: בעוד שבדום השחקן נדרש למצות את ארסנל הנשק שברשותו כדי לחסל בוסים, במשחק הזה יש חשיבות מעטה לשימוש בכלי נשק בקרבות הבוסים: השחקן צריך להכיר את הסביבה בה נמצא הבוס, להפעיל אותה ולהשתמש בה נגדו, מאשר שימוש בכוח אש נטו.
הוספת יכולת הקפיצה איפשרה לאיד לשכלל את המשחקיות גם במצב מרובה המשתתפים, וליצור משחקיות מהירה שטרם נראתה עד כה ושהשפיעה על כל המשחקים הבאים מתוצרת איד. איד הכניסו בתוך המשחק מהלכים שונים ששליבו את יכולת הקפיצה, שנוצלו על ידי שחקנים ברשת והפכו את המשחק לאהוב ביותר על השחקנים. חלק ממהלכים אלו כוללים:
Bunny Hop - דילוגי ארנב - ("באני הופ") - אפשרות לקפוץ כל הזמן, בלי הפסקות, על ידי החזקה ממושכת של מקש הקפיצה. חלק מהשחקנים ניצלו אפשרות להתאים אישית את המקשים במשחק כדי להעביר את הבקר שהפעיל את הקפיצה ללחצן האמצעי של העכבר.
Strafe Jumping - קפיצה הצידה - קפיצה תוך כדי החזקת המקשים שאפשרו לזוז לצדדים.
Rocket Jumping - "קפיצת טיל" בה השחקן מכוון את משגר טילים לכיוון הרצפה ויורה תוך כדי קפיצה מה ש"מעיף" את השחקן לגובה רב יותר. לשיטה זו יש חיסרון: היא גורמת נזק עצמי לנקודות החיים של השחקן שיכול להסתיים במוות. במשחק רשת ניתן להימנע מהנזק על ידי אופציית "no friendly fire".
כל המשחקים הבאים מבית Quake ירשו את המהלכים האלו ואף התווספו אליהם מהלכים חדשים. כמו כן ניתן למצוא מהלכים דומים במשחקים אחרים כמו Unreal Tournament ו Team Fortress 2 אם כי הדגש כיום בפיתוח משחקים הוא ליצור משחקיות כמה שיותר ריאליסטית ומציאותית מבחינת התנועתיות של השחקן.
משחקיות > הנשק במשחק

במשחק יש שימוש בשמונה סוגים של כלי נשק:
רובה ציד - בין 2 כלי הנשק הראשונים שהשחקן מקבל, ולרוב משתמש בו עד שהוא מוצא נשק חזק יותר.
גרזן - הנשק הבסיסי, בין 2 כלי הנשק הראשונים שהשחקן מקבל. זהו נשק תגרה, והיחיד שלא דורש הצטיידות תחמושת. הגרזן שימושי לגילוי מקומות סודיים ולחיצה על כפתורים, אך הוא לא שימושי נגד אויבים - אלא מטווח אפס בהיעדר תחמושת.
רובה ציד דו-קני - דומה לרובה הציד הרגיל. יורה שני כדורים בו-זמנית. עוצמתו חזקה מעוצמתו של רובה הציד הרגיל.
Nailgun - רובה אוטומטי אשר יורה במהירות קליעי פלאשט רבים דמויי-מסמרים באורך של כתשעה אינץ', אך בעוצמה חלשה. עובדה זו היא אזכור חצי-הומוריסטי ללהקת הרוק התעשייתי Nine Inch Nails, שהוקמה על ידי טרנט רזנור, שעשה את המוזיקה והאודיו למשחק. סמל הלהקה גם מופיע בתור בדיחה על קופסת התחמושת של ה-Nailgun, שכשאוספים אותה מופיע על המסך המסר "You got the Nails" - משחק מילים, שכן בתרגום מילולי זה אומר "השגת (את ה)מסמרים", אך The Nails זה גם קיצור של The Nine Inch Nails.
Super Nailgun - רובה חזק יותר מאשר הניילגאן הרגיל, כמות תחמושת כפולה ומהירות הירי גם כפולה מהניילגאן הרגיל.
משגר רימונים - רימון אשר מתפוצץ כאשר הוא פוגע באויב, או לאחר 2.5 שניות (המוקדם מבין השניים). לרוב השחקן משתמש בו נגד זומבים, שרק "מתים" כאשר מצליחים לקרוע את גופם למספר חלקים ואיברים.
משגר טילים - בדומה לרובה הרימונים, גם הבזוקה יורה רימונים, אך הוא מדויק יותר וישר יותר.
רובה חשמלי (ThunderBolt)- הנשק החזק ביותר במשחק. הרובה החשמלי יורה זרם חשמלי לעבר האויבים. לא מופיע רשמית בגרסת ה-shareware של המשחק כי צריך להיכנס בשבילו לאחד השלבים הבאים, אך ניתן לקבלו על ידי צ'יט.
הערות שוליים

1 2   נועה ליברמן-פלשקס, חגיגות 25 שנים ל-"Quake", המשחק שגרם לרעידת אדמה בעולם הגיימינג, באתר הארץ, 22 ביוני 2021
↑  בQuake 3 מתגלה כי לגיבור קוראים Ranger
| משחקי חברת id Software |
| --- | --- | --- |
| Wolfenstein | Wolfenstein 3D (הרחבה: Spear Of Destiny)‏ • Return to Castle Wolfenstein‏ • Wolfenstein: Enemy Territory‏ • Wolfenstein (2009)‎ |  |
| סדרת DOOM | דום • דום II: גיהנום על כדור הארץ • דום 3 • דום (2016) • דום הנצחי |  |
| סדרת Quake | Quake‏ • Quake 2‏ • Quake 3: Arena‏ • Quake 4‏ • Enemy Territory: Quake Wars‏ • Quake Live‏ • Quake Champions |  |
| סדרת Rage | Rage 2 • Rage |  |
| משחקים אחרים | דייב המסוכן • קומנדר קין • Heretic‏/Hexen‏/Hexen II‏ |  |
| מנועי משחק | Doom Engine‏ • Quake Engine (id Tech 1)‏ • id Tech 2‏ • id Tech 3‏ • id Tech 4‏ • id Tech 5‏ • id Tech 6‏ • id Tech 7‏ |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16600678m (data)  MusicBrainz work: ba7864ed-fbe0-4512-816f-738b17da58d4 
צילום מסך מתוך המשחק
דרקון אדום (סרט)

| --- | --- |

 מבוסס על:  צייד אדם
 בימוי:  ברט ראטנר 
 הופק בידי:  דינו דה-לורנטיס 
 תסריט:  טד טלי
 עריכה:  מארק הלפריך 
 שחקנים ראשיים:  אנתוני הופקינס אדוארד נורטון רייף פיינס הארווי קייטל אמילי ווטסון מרי-לואיז פארקר
 מוזיקה:  דני אלפמן 
 צילום:  דנטה ספינוטי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי יוניברסל
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  4 באוקטובר 2002 ישראל31 באוקטובר 2002
 משך הקרנה:  124 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  מותחן פסיכולוגי, סרט פשע, סרט דרמה, סרט קניבלים, סרט מתח, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 תקציב:  78,000,000$
 הכנסות:  209,196,298$
 הכנסות באתר מוג'ו:   reddragon
 סרט קודם:  חניבעל 
 סרט הבא:  מקור הרוע 
 דף הסרט ב־IMDb
 
דרקון אדום (באנגלית: Red Dragon) הוא סרט בסדרת הסרטים חניבעל לקטר. הסרט הוא רימייק לסרט צייד אדם. התסריט לסרט נכתב בידי טד טלי, תסריטאי שתיקת הכבשים, והוא מתבסס באופן חופשי על תסריט הסרט צייד אדם מאת מייקל מאן. הסרט בוים בידי ברט רטנר, והופק בידי דינו דה לורנטיס, שהפיק גם את "צייד אדם" ואת "חניבעל" (2001).
במרכז הסרט ניסיונותיו של ויל גרהם (אדוארד נורטון), בלש משטרתי מיומן, לתפוס רוצח סדרתי בשם פראנסיס דולרהייד (רייף פיינס) שמשתמש בקניבליזם כדי להפגין את עליונותו על האחרים, וכל זאת מתוך הערצה והערכה עמוקה לד"ר חניבעל לקטר (אנתוני הופקינס), שבו נעזר גרהם כדי לפענח את המניעים הפסיכולוגיים של הרוצח.
שחקנים ודמויות

| שחקן | דמות |
| --- | --- |
אדוארד נורטון: ויל גרהם
אנתוני הופקינס: חניבעל לקטר
רייף פיינס: פראנסיס דולרהייד
אמילי ווטסון: ריבה מקליין
הארווי קייטל: ג'ק קרופורד
מרי-לואיז פרקר: מולי גרהם
פיליפ סימור הופמן: פרדי לאונדס
באוצן

| --- | --- |
סמל באוצןסמל באוצן

 מדינה:  גרמניה גרמניה
 מדינה:  סקסוניה סקסוניה
 מחוז:  באוצן
 ראש העיר:  קרסטן ווגט Karsten Vogt
 שפה רשמית:  גרמנית
 תאריך ייסוד:  1002
 שטח:  66.62 קמ"ר
 גובה:  204 מטרים
  ‑ הנקודה הגבוהה:  Chorberg 
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  38,140 (31 בדצמבר 2022)
  ‑ צפיפות:  600 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  51°11′N 14°25′E﻿ / ﻿51.183°N 14.417°E﻿ / 51.183; 14.417
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.bautzen.de/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניבאוצן(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניבאוצן(למפת סקסוניה רגילה) דרזדן לייפציג קמניץ צוויקאו פלאואן גרליץ פרייברג פרייטאל פולין צ'כיה בווריה תורינגיה סקסוניה-אנהלט ברנדנבורגבאוצן(למפת סקסוניה מוגדלת) דרזדן לייפציג קמניץ צוויקאו פלאואן גרליץ פרייברג פרייטאל פולין צ'כיה בווריה תורינגיה סקסוניה-אנהלט ברנדנבורגבאוצן    שטח העיר במחוז באוצן tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
באוצן (בגרמנית: Bautzen, בסורבית עילית: Budyšin, בסורבית תחתית: Budyšyn, בצ'כית: Budyšín, בפולנית: Budziszyn) היא בירת מחוז באוצן שבמדינת סקסוניה שבגרמניה. העיר שוכנת על גדות נהר השפרה. על שמה של העיר נקרא אסטרואיד בשם 11580 Bautzen.
מקובל להתייחס לבאוצן כבירתה הבלתי רשמית, אך ההיסטורית, של לוזטיה עילית (אנ'), והיא אחד המרכזים התרבותיים של העם הסורבי.
גאוגרפיה

באוצן שוכנת על גדות נהר השפרה במרחק של כ-50 ק"מ ממזרח לדרזדן, מדרום לרמות לוזטיה ובלב האזור של לוזטיה העילית. מצפון לה משתרע מאגר המים של באוצן, שב-1974 הוצף.
חלקה העתיק של באוצן שוכן על רמה מעל נהר השפרה, כשהנקודה הגבוהה ביותר היא מצודת אורטנבורג (Ortenburg). העיר העתיקה תחומה בחומות. בתקופה מאוחרת יותר התפשטה העיר מזרחה אל מעבר לנהר. עם זאת, החלק שממערב לשפרה נותר קטן יחסית עד היום. בשנות השבעים של המאה ה-20 הוקמו בבאוצן שכונות חדשות ולאחר 1990 סופחו אליה כמה כפרים שכנים.