stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שח
סוגים של שח

ישנם הרבה מצבי שח שבהם כלי מתקיף באופן ישיר את המלך היריב, בעצמו. שח מסוג זה הוא פשוט מאוד, ונפוץ מאוד. לפעמים שח כזה הוא חלק מטקטיקת שחמט, למשל מזלג, שיפוד או שח עקיף. במספר מקרים, שח גם יכול להגן מפני טקטיקות כאלו.
ישנם גם מספר סוגים מיוחדים של שח:
שח עקיף - שח עקיף דומה לאיום עקיף, חוץ מזה שבשח עקיף המלך הוא זה שמאוים. בשח עקיף, כלי זז מקו התקפה של כלי אחר, כך שהמלך, מאוים על ידי הכלי האחר (שיכול להיות מלכה, צריח, או רץ). הכלי שזז במהלך שקבע את השח העקיף יכול להיות כל כלי, חוץ ממלכה (כיוון שגם לפני התזוזה היא בהכרח איימה בשח והמצב היה בלתי-חוקי). שח עקיף יכול להיות טקטיקה, כיוון שהכלי שזז במהלך שקבע את השח יכול להתקיף או ליצור מתקפה על כלי אחר של היריב. היריב חייב לצאת מהשח העקיף, ואולי הוא לא יכול למנוע את המתקפה על הכלי המותקף האחר שלו.
שח כפול - שח כפול הוא שח שבו המלך מותקף משני כלים. זה קורה כאשר כלי כלשהו שזז מתקיף את המלך, ובמקביל פותח קו התקפה של כלי אחר, כמו בשח עקיף. שח כפול יכול גם להיות שלוב של שני שחים עקיפים בעזרת הכאה בדרך הילוכו (אם כי דבר זה נדיר מאוד). ברישום מסעי שחמט, שח כפול מסומן לעיתים עם "++" אחרי המהלך, במקום הסימן "+", אף על פי שהסימן "++" משמש לעיתים לסימון מט (כמו הסימנים "X" ו־"#"). אי אפשר להיחלץ משח כפול באמצעות חסימת קווי ההתקפה של השח, או באמצעות הכאת הכלים המאיימים, כיוון שבשח כפול המלך מאוים משני כיוונים.
שח צולב - כאשר השחקן משיב לאיום שח על מלכו בשח נגדי, כאשר השח הנגדי חוסם את השח הראשון, נקרא המצב שח צולב. למעשה, "מט צולב" אפשרי באותה דרך, אבל מאחר שהמונח "מט צולב" לא קיים, מצב כזה נופל תחת ההגדרה של "שח צולב". איומי שח צולב הם נדירים למדי, אך הם מהווים נושא פופולרי בבעיות שחמט.
שח נצחי - אחת הדרכים להשיג תיקו במשחק היא באמצעות ביצוע שח נצחי, כלומר לבצע על מלך היריב שח פעם אחר פעם מבלי לתת לו לעשות משהו אחר מלבד להתחמק מהם. בעבר הייתה זאת קטגוריה נפרדת של תיקו, אך כיום מסווגים אותה באחת הדרכים האחרות.
הכרזה וסימון של שח

במשחקים שאינם רשמיים, השחקנים נוהגים להכריז "שח" כשהם מצליחים לאיים על מלך יריביהם, על מנת להסב את תשומת לבו לכך שהוא חייב בתורו למנוע את האיום. לפי חוקי השחמט, הכרזת שח היא אופציונלית, ולרוב אינה מבוצעת במשחקים רשמיים. עד שנות העשרים המוקדמות, שחקן היה צפוי להכריז "שח", וחלק מספרי החוקים אילצו זאת.
לעיתים קרובות פחות (ומיושנות), ההכרזה "garde" נאמרת כששחקן מתקיף באופן ישיר את מלכת היריב בצורה דומה. הכרזה זו נזנחה במאה ה-19. מהלך יחיד יכול להיות גם שח וגם garde.
ברישום שחמט, הסימן "+" מסמן מהלך שח.
ראו גם

שח כפול
מט
הערות שוליים

↑  חוקי FIDE לשחמט
1 2  דוד הופר; קנת ויילד, The Oxford Companion to Chess (מהדורה שנייה), הוצאת אוקספורד, עמוד 74
| שחמט |
| --- | --- | --- |
| שלבי המשחק | פתיחה • מציעה • סיום |  |
| כלי המשחק | מלך • מלכה • צריח • רץ • פרש • רגלי |  |
| חוקי המשחק | שח • הצרחה • הכתרה • הכאה דרך הילוכו • מט • פט • תיקו |  |
| אסכולות שחמט | האסכולה הרומנטית בשחמט • האסכולה המודרנית • האסכולה ההיפרמודרנית |  |
| תת-תחומים משיקים | שחמט בהתכתבות • חידת שחמט • בעיית שחמט • וריאציות של משחק השחמט • תוכנת שחמט • בליץ |  |
| שונות | פיד"ה • האיגוד הישראלי לשחמט • שחמט בישראל • שעון שחמט |  |
ראו גם פורטל שחמט • קטגוריית שחמט
תוצאה לא מכוונת

ערוצון באוסטרליה שנגרם, שלא במכוון, על ידי שימוש ארנבים כחיית מחמד.
במדעי החברה, תוצאות לא מכוונות או השלכות לא מכוונות הן התוצאות הלא צפויות שנגרמו כתוצאה מפעולה כלשהי. ההתייחסות הראשונית למונח הייתה על ידי הסוציולוג האמריקאי, רוברט קינג מרטון.
ניתן לחלק את התוצאות לשלוש קטגוריות:
תועלת לא צפויה חיוביות, כגון מזל וסרנדיפיות.
פגיעה בלתי צפויה שהתרחשה בנוסף להשפעה הרצויה של המדיניות (למשל, בעוד שתוכניות ההשקיה מספקות לאנשים מים לחקלאות, התוכניות, למעשה, יכולות להגביר את נוכוחותן של מחלות זיהומיות המועברות במים (אנ'), כגון בילהרציה).
אפקט בניגוד מוחלט למה שהיה צפוי במקור, כאשר הפתרון לבעיה שרצינו לפתור, רק החמיר את הבעיה.
סיבות

סיבות אפשריות לתוצאות לא מכוונות כוללות את הסיבוכיות הטבועה בעולם (חלקי מערכת המגיבים לשינויים בסביבה), תמריצים מעוותים, טיפשות אנושית, הונאה עצמית, אי-התחשבות בטבע האדם, או הטיות קוגניטיביות או רגשיות אחרות. כמרכיב משנה של הסיבוכיות, במובן המדעי, האופי הכאוטי של היקום, ובעיקר האיכות של שינויים קטנים, לכאורה חסרי משמעות, עם השפעות מרחיקות לכת, למשל אפקט הפרפר.
ב-1936, הסוציולוג האמריקאי, רוברט קינג מרטון פירט חמישה גורמים אפשריים לתוצאות לא מכוונות:
בורות, מה שלא מאפשר לצפות את הכל, ובכך מוביל לניתוח אירוע לא שלם.
טעויות בניתוח הבעיה או בהרגלים הבאים שעבדו בעבר, אך ייתכן שלא חלים על המצב הקיים.
אינטרסים מיידיים, תוך התעלמות מאינטרסים ארוכי טווח.
ערכים בסיסיים שעשויים לדרוש או לאסור על פעולות מסוימות גם אם התוצאה לטווח הארוך עשויה להיות שלילית (השלכות ארוכות טווח אלו עלולות לגרום, בסופו של דבר, לשינויים בערכים הבסיסיים).
נבואה המזימה את עצמה או החשש מתוצאה כלשהי שמובילה אנשים למצוא פתרונות לפני שהבעיה מתרחשת, ולכן לא צפויה להתרחש הבעיה.
בנוסף לסיבותיו של מרטון, הפסיכולוג האמריקאי, סטיוארט ויזה (אנ'), ציין כי חשיבה קבוצתית, שתוארה על ידי הפסיכולוג אירווינג ג'ניס (אנ'), קשור למספר החלטות שהביאו לתוצאות לא מכוונות.
ראו גם

המחלה ההולנדית
השפעה חיצונית
סיכון מוסרי
משל החלון השבור
חוק פרקינסון
הטרגדיה של נחלת הכלל
מעגל קסמים
לקריאה נוספת

The Unanticipated Consequences of Purposive Social Action by Robert K. Merton, American Sociological Review, Vol 1 Issue 6, Dec 1936, pp. 894–904
Mica Adriana, Peisert Arkadiusz, Winczorek Jan (eds), (2011), Sociology and the Unintended. Robert Merton Revisited, Peter Lang, Frankfurt am Main.
Huesemann, Michael H., and Joyce A. Huesemann (2011). Technofix: Why Technology Won’t Save Us or the Environment, Chapter 1, “The Inherent Unavoidability and Unpredictability of Unintended Consequences”, Chapter 2, “Some Unintended Consequences of Modern Technology”, and Chapter 4, “In Search of Solutions I: Counter-Technologies and Social Fixes”, New Society Publishers, Gabriola Island, British Columbia, Canada, ISBN 0865717044, 464 pp.
Edward Tenner, Why Things Bite Back: Technology and the Revenge of Unintended Consequences, Vintage Books, 1997.
Tomislav V. Kovandzic, John Sloan III, and Lynne M. Vieraitis. Unintended Consequences of Politically Popular Sentencing Policy: The Homicide-Promoting Effects of 'Three Strikes' in U.S. Cities (1980–1999). Criminology & Public Policy Vol 1, Issue 3, July 2002.
Vulcan, A.P., Cameron, M.H. & Heiman, L., "Evaluation of mandatory bicycle helmet use in Victoria, Australia", 36th Annual Conference Proceedings, Association for the Advancement of Automotive Medicine, October 5–7, 1992.
Vulcan, A.P., Cameron, M.H. & Watson, W.L., "Mandatory Bicycle Helmet Use: Experience in Victoria, Australia", World Journal of Surgery, Vol. 16, No. 3, (May/June 1992), pp. 389–397.
הערות שוליים

↑  Robert K. Merton, Versatile Sociologist and Father of the Focus Group, Dies at 92 (אורכב 18.01.2018 בארכיון Wayback Machine), Michael T. Kaufman, The New York Times
↑  Merton, Robert K (1996). On Social Structure and Science. The University of Chicago Press. ארכיון מ-2018-05-17. נבדק ב-2018-05-16.
↑  Vyse, Stuart (2017). "Can Anything Save Us from Unintended Consequences?". Skeptical Inquirer. 41 (4): 20–23. אורכב מ-המקור ב-2018-09-19. נבדק ב-19 בספטמבר 2018. {{cite journal}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb133343386 (data)  GND: 4132278-2  SUDOC: 03575513X
תזיזו

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
יוסי חרסונסקי: 
"תזיזו" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית עדן בן זקן, אשר משמש כשיר ערוץ הילדים לשנת 2016. השיר יצא לאור ב-15 באוגוסט 2016, כסינגל השלישי מתוך אלבומה השני תאמין לי, בהוצאת חברת התקליטים NMC יונייטד אנטרטיינמנט.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-3 במדיה פורסט, וה-8 במצעד של רדיו אמצע הדרך.
רקע וכתיבה

השיר נכתב והולחן על ידי דולב רם ופן חזות והופק על ידי יעקב למאי. השיר הוא שיר פופ, המשלב בתוכו גם את סגנון הים-תיכוני. יוסי חרסונסקי הפנה כלפי השיר ביקורת מעורבת והעניק לו ציון של שניים וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה.
השיר משמש כשיר ערוץ הילדים לשנת 2016, ולכן הערוץ מוזכר בו. בטקס נבחרי הילדים שהתרחש באותה שנה, השיר בוצע על ידי כוכבי הערוץ, כאשר באותו טקס הזמרת הייתה מועמדת לפרס זמרת השנה. בהמשך, בין היתר, ביצעה הזמרת את השיר בהופעה חיה שהתקיימה בתוכנית הטלוויזיה הישראלית "אקס פקטור ישראל".
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
וידאו קליפ

לפני שיצא הווידאו קליפ של השיר, העלתה עדן בן זקן לערוץ היוטיוב שלה את קליפ מילותיו של השיר. נכון ליולי 2023, מונה הצפיות של קליפ המילים עומד על כ-26 מיליון צפיות, מה שהופך אותו לאחד מהסרטונים הישראלים הנצפים ביותר ביוטיוב.
ב-27 בנובמבר 2016 יצא הווידאו קליפ של השיר, בו מככבים כוכבי ערוץ הילדים לצד הזמרת. הצופים מתבקשים במהלך הצפייה בקליפ להניח את האצבע במרכז המסך כשיש עימם אינטראקציה. באתר "פרוגי" דווח שהקונספט של הקליפ מועתק מזה של זמרת יפנית בשם נמיאה אמורו.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2016)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2016)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2016)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2016)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 3 |  |
|  ישראל | רדיו אמצע הדרך | 8 |  |
|  ישראל | רשת ג' | 19 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2017)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2017)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2017)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2017)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 9 |  |
|  ישראל | גלגלצ | 33 |  |
הערות שוליים

↑  תזיזו, יוסי חרסונסקי, באתר יוסמיוסיק, ‏אוגוסט 2016
↑  שירן סנדל ועדן בן זקן משיקות את קליפ ערוץ הילדים 2016, באתר יוטיוב
1 2  עדן בן זקן - הערוץ הרשמי (2016-08-15), עדן בן זקן - תזיזו, נבדק ב-2019-03-29
↑  Media Forest, mediaforest.biz (ארכיון)
↑  רדיו 90FM - ארכיון המצעדים, באתר www.90fm.co.il (ארכיון)
1 2  השיר "תזיזו", באתר שירונט, ‏אוגוסט 2016
↑  יוסי חרסונסקי, השיר "תזיזו", באתר יוסמיוסיק, ‏אוגוסט 2016
↑  תזיזו -כוכבי ערוץ הילדים מתוך טקס נבחרי הילדים 2016, באתר יוטיוב
↑  The X Factor Israel (2017-12-07), עדן בן זקן - תזיזו (אקס פקטור ישראל), נבדק ב-2019-03-29
↑  תזיזו, נבדק ב-2021-07-17
1 2  עדן בן זקן - הערוץ הרשמי (2016-08-15), עדן בן זקן - תזיזו, נבדק ב-2019-03-29
↑  קליפ ערוץ הילדים 2016- תזיזו בביצוע עדן בן זקן, באתר יוטיוב
1 2  האם קליפ ערוץ הילדים הועתק מזמרת אסייתית?, באתר פרוגי, 19 בדצמבר 2016
↑  http://mediaforest.biz/Charts/YearlyCharts
| עדן בן זקן |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | מלכת השושנים • תאמין לי • לזאת שניצחה • חיים שלי • מועבט • עם או בלי לאהוב • 7 • דם שלי |  |
| אלבומים אחרים | Live קיסריה 2022 • הרמיקסים • מופע העשור (Live) |  |
| ערכים קשורים | NMC • ארומה מיוזיק • "אקס פקטור ישראל" |  |
| עדן בן זקן – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| מלכת השושנים | "מנגינה" • "מלכת השושנים" • "שיכורים מאהבה" • "פיסה מזכרוני" • "אלבינה" |  |
| תאמין לי | "תאמין לי" • "כל העיר שלנו" • "תזיזו" • "אף אחד" • "אין לי אותך" • "הייתי חוזרת" |  |
| לזאת שניצחה | "לזאת שניצחה" • "רציתי" • "כולם באילת" • "צועקת" |  |
| חיים שלי | "תל אביב בלילה" • "בא לי לחבק אותך" • "חיים שלי" • "מקסיקו" • "מילה של גבר" • "יאסו" • "תגיד לי Je t'aime" • "חצי מדינה" • "תרקדו" |  |
| מועבט | "אגרוף" • "כשתבוא" • "קוקוריקו" • "אהבה של אמא (חיים שלי)" • "אנא מג'נונה" • "חיים מאושרים" • "מתגעגעת אותך" • "הגענו הבנות" • "מועבט" • "ברחובות של תל אביב" • "איך אתה הולך" |  |
| עם או בלי לאהוב | "עם או בלי לאהוב" • "סירי" • "מה איתי" • "ניסיתי" • "אלף כוכבים" • "עשית לי טוב" • "WTF" • "הבת שלך" • "שוב תגיד לי בואי" • "דינרו" • "פילטרים יפים" • "כמה שנים" • "מה קרה?" • "ממתק" • "בסוף כל יום" |  |
| 7 | "חמסה" • "משחק קלפים" • "ילדת רחוב" • "עמנואלה" • "כינורות" • "ראשון בבוקר" • "להיות שלך" • "ריגוש זמני" • "מילה טובה" |  |
| דם שלי | "דם שלי" • "היית אחותי" • "תמיד נשאר אני" • "חיפשתי אותו בנרות" |  |
| סינגלים אחרים | "הללויה" • "Fresh" • "שונה מהנוף" • "Bonsoir" • "הזמן שלנו" • "והיא שעמדה" • יש בי אהבה" • "קטן עלינו" • "מקלט בטוח" • "תהמר עליי" • "מי אני בלעדיך" • "מלאכים" • "100 קילומטר" • "מסיבת הרווקות" • "נשבעת אמונים" • "עוד טיפה" |  |
| השתתפות בסינגלים | "מקסיקאנה" • "Godparent" |  |
| שירים אחרים | "הפשע המושלם" ‏•‏‏ "אולי תִּפָּתַח הדלת" |  |
תהילה מטמון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 בפברואר 1905 רודקי, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  3 במרץ 1974 (בגיל 69) תל אביב-יפו, ישראל 
 שם לידה:  Tehila Endelheim = תהילה אנדלהיים 
 מדינה:  ישראל 
 
תהילה מטמון (11 בפברואר 1905 – 3 במרץ 1974) הייתה עורכת דין וכלכלנית, עסקנית ציבור ופעילה למען זכויות נשים ישראלית, ייסדה את הליגה לזכויות הנשים בישראל ועמדה בראשה, יסדה וערכה את הביטאון "האשה במדינה".
קורות חיים

מטמון נולדה בשם תהילה אנדלהיים ברודקי שליד לבוב, מזרח גליציה, בתם של שרה חנה לבית בארט וחיים צבי אנדלהיים.
אחרי גמר הלימודים התיכוניים עבדה כפקידה בלבוב. בנוסף הייתה פעילה בתנועה הציונית, ב"התאחדות צעירי ציון", בקרן היסוד ובהסתדרות הפקידים.
במרץ 1933 עלתה לארץ ישראל. בשנת 1934 נישאה לרופא ד"ר אברהם מטמון (בנם של יהודה לייב מטמון-כהן ופניה מטמון-כהן). הזוג התגורר בתל אביב.
מטמון סיימה את לימודיה במשפטים ובכלכלה והוסמכה לעורכת דין. עסקה בעיקר במתן סעד משפטי לנשים במשפטי אישות.
יסדה את "הליגה לזכויות הנשים בישראל" ועמדה בראשה. הייתה פעילה גם בהיקף בינלאומי בסוגיות של זכויות הנשים, כחברת ההנהלה של הברית הבינלאומית לנשים (אנ') וצירה בקונגרסים הבינלאומיים של ברית זו בשנים 1952, 1954, 1957, 1959.
הייתה חברה בוועד התאחדות עולי פולין. בתקופת מלחמת העולם השנייה הייתה חברת ההנהלה של הוועד למען החייל היהודי.
הייתה פעילה בשרות ההגנה.
בהמשך הייתה חברת בית הדין העליון של הסתדרות עורכי-הדין בישראל וחברה באיגוד נשים אקדמיות.
יסדה וערכה את הביטאון "האשה במדינה" שיצא לאור בתל אביב על ידי האגוד לשווי זכויות נשים בישראל.
פרסמה מאמרים רבים בעיקר בענייני התחיקה בנוגע לזכויות האישה, המעמד האישי בישראל ויחסים בינלאומיים במערבת ארגוני הנשים בעולם.
בשנת 1960 ערכה ביחד עם בעלה מסע הרצאות בארצות הברית.
מטמון נפטרה בשנת 1974. נטמנה בבית העלמין הדרום (בת ים).
ראו גם

פמיניזם בישראל
מעמד האישה בישראל
הערות שוליים

↑  הוועד הארצי למען החייל היהודי, באתר הספרייה הלאומית
↑  האישה במדינה - ביטאון לבעיות האישה במדינה, תש"ט, באתר הספרייה הלאומית
↑  תהילה מטמון באתר חברה קדישא ת"א–יפו
תוספת למערכת ניווט לוויינית

הגברה (אוגמנטציה) של מערכת ניווט לוויינית (באנגלית: GNSS Augmentation) היא מערכת הפועלת מעל מערכת ניווט לוויינית ותפקידה לשפר את ביצועי מערכת הניווט במונחים של דיוק מקלטים, אמינות וזמינות באמצעות אינטגרציה של מידע מאלמנטים חיצוניים לה בהליך החישוב במקלטים.
ישנן מערכות אוגמנטציה רבות אשר כבר פרושות ומתפקדות ברחבי העולם. המערכות משדרות מידע על מקור טעויות כגון אפמריס, סחיפת שעון והשפעות השהייה של היונוספירה ועוד.
SBAS - מערכות אוגמנטציה מבוססות לוויינים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
GBAS - מערכות אוגמנטציה קרקעיות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
| מערכות ניווט לווייניות |
| --- | --- | --- |
| סוגי מערכות ניווט לווייניות | ארצות הברית טרנזיט • ארצות הברית GPS‏ • רוסיה גלונאס • האיחוד האירופי גלילאו • הרפובליקה העממית של סין BeiDou ‏ • הודו IRNSS ‏ |  |
|  אוגמנטציה (תוספות) |  ארצות הברית WAAS‏ • ארצות הברית LAAS‏ • ארצות הברית JPALS‏ • האיחוד האירופי EGNOS‏ • הודו GAGAN‏ • יפן MSAS‏ • יפן QZSS‏ |  |
קתדרלת סטפנוס הקדוש

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  קתדרלה
 על שם:  סטפנוס הקדוש 
 מיקום:  וינה
 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 זרם:  נצרות קתולית
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1137–1160 (כ־23 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1137 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות רומנסקית, אדריכלות גותית
 מידות
 אורך:  107.2 מ' 
 רוחב:  34.2 מ' 
 גובה:  136.7 מטר
 קואורדינטות:  48°12′30″N 16°22′24″E﻿ / ﻿48.208427°N 16.373256°E﻿ / 48.208427; 16.373256
 stephanskirche.at
  (למפת וינה מוגדלת) קתדרלת סטפנוס הקדוש(למפת וינה רגילה) קתדרלת סטפנוס הקדוש
 
קתדרלת סטפנוס הקדוש. החזית גותית אך המגדלים בחזית בנויים בסגנון רומנסק. המגדל הדרומי בנוי בסגנון גותי
קתדרלת סטפנוס הקדוש (בגרמנית: Stephansdom - "שטפנסדום") היא קתדרלה בווינה שבאוסטריה ומושבו של הארכיבישוף הקתולי של וינה. הקתדרלה היא אחד מסמליה של העיר וינה (היא מופיעה על מטבע 10 סנט אירו של אוסטריה) ואתר בו התרחשו אירועים חשובים בחיי האומה האוסטרית והאירופאית (כגון טקס הנישואים והן ההלוויה של המלחין הדגול וולפגנג אמדאוס מוצרט). הקתדרלה נבנתה ב-1147, בראשיתה בסגנון רומנסקי, אך במאה ה-14 נבנתה מחדש בסגנון גותי. הבנייה הסתיימה ב-1511. אורכה 107 מטר, רוחבה 70 מטר בטרנספט ו-38.9 מטר בספינה הראשית, וגובה המגדל הדרומי שלה - ה"שטפל" - הוא 136.7 מטר.
היסטוריה

בראשיתה נבנתה קתדרלת סטפנוס הקדוש ככנסייה קהילתית ב-1147, אך היא נבנתה מחדש והורחבה במהלך המאות שלאחר מכן. הבנייה הסתיימה ב-1511, אך תיקונים ועבודות שחזור נמשכים עד היום.
בעבר רווחה הסברה שהכנסייה נבנתה בשדה פתוח מחוץ לחומות העיר; אך חפירות שנערכו בשנת 2000, במטרה להתקין מערכת חימום, חשפו קברים שתוארכו באמצעות פחמן רדיואקטיבי למאה ה-4, בעומק 2.5 מטר מתחת לפני הקרקע. 430 השלדים שנמצאו שם הועברו לקטקומבות. הועלו סברות כי ייתכן שאלפים אחרים נקברו בבית קברות עתיק זה, החל מהתקופה הרומית, וכי כנסייה זו, ולא כנסיית רופרכט (Ruprechtskirche), היא הכנסייה העתיקה ביותר בווינה.
הכנסייה המתועדת הראשונה באתר נבנתה ב-1137 בידי הדוכס לאופולד הרביעי תחת חוזה מאוטרן עם רגינמאר הבישוף של פאסאו. הכנסייה הוקדשה לסטפנוס הקדוש, הפטרון של קתדרלת הבישוף בפאסאו. המבנה הראשון נבנה בסגנון רומנסקי, ונחנך עשר שנים לאחר מכן במעמד קונראד השלישי, מלך גרמניה, הבישוף אוטו מפרייזינג ועוד מספר רב של אצילים שעמדו לצאת למסע הצלב השני. ברם, הוא הושלם רק ב-1160, ומאז עבר סדרת שינויים ושיפוצים. הקיר המערבי הנוכחי וצמד המגדלים הרומאניים מתוארכים ל-1237. בשנת 1258 פרצה שרפה גדולה בעיר, שכילתה גם את הכנסייה. במקומה נבנתה כנסייה שנייה, גדולה יותר, גם היא בסגנון רומנסקי, ששילבה את המגדלים הרומים והשער, ונחנכה ב-23 באפריל 1263, תאריך שמצוין כל שנה על ידי צלצול הפעמון הגדול (פומרין) במשך כשלוש דקות. מבנה זה היה הכנסייה השנייה באתר.
בשנת 1304 הורה הקיסר אלברכט הראשון על בנייה של בית מקהלה בן שלושה אגפים בסגנון גותי ממזרח לכנסייה, באופן שיהיה רחב דיו לפגוש את קצוות בית הרוחב הישן. העבודה נמשכה תחת שלטון בנו, הדוכס אלברכט השני; בית המקהלה החדש נחנך ב-1340, ביום השנה ה-77 לחנוכת הכנסייה הקודמת. המוטיב של הריהוט באגף הצפוני עסק במריה הקדושה, באגף המרכזי בסטפנוס הקדוש ובשאר הקדושים, ובאגף הדרומי בשנים-עשר השליחים. חלק זה של הקתדרלה הנוכחית נמצא מזרחית לבית הרוחב הקצר והעבה, ונקרא "בית המקהלה האלברטיני".
ב-1359 הניח בנו של אלברכט השני, רודולף הרביעי, דוכס אוסטריה "המייסד", את אבן הפינה באזור המגדל הדרומי להרחבה של הכנסייה מערבה בסגנון גותי, הרחבה שמקיפה את הכנסייה הישנה. לאחר השלמת המבנה הגותי פורקה הכנסייה הישנה והוצאה מתוך המבנה. רודולף הרביעי העלה את מעמד הכנסייה ומינה מועצת קנונים הראויה לקתדרלה.
ואכן, בשנת 1469, בעקבות בקשתו של פרידריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, העניק האפיפיור פאולוס השני מעמד של דיוקסיה לווינה ובעקבות זאת מינה הקיסר בישוף לכנסיית סטפנוס הקדוש, שנהפכה לקתדרלה. הדיוקסיה נחנכה ב-18 בינואר 1469 כאשר קתדרלת סטפנוס הקדוש היא מרכזה. ב-1722 תחת שלטונו של קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, העלה האפיפיור אינוקנטיוס השלושה עשר את הבישופות לדרגה של ארכיבישופות.
קתדרלת סטפנוס הקדוש ניצלה מנזק מכוון בידי הוורמאכט הגרמני בזמן מלחמת העולם השנייה, כאשר סרן גרהרד קלינקיכט התעלם מפקודות של מפקד העיר זפ דיטריך "לירות מאות פגזים ולהשאיר אותה בהריסות ואפר".
ב-12 באפריל 1945 נפגעה הקתדרלה קשות מאחת השריפות, שהוצתה בידי בוזזים כאשר חיילים רוסיים נכנסו לעיר. מגן מלבנים נבנה סביב דוכן הדרשה, קברו של פרידריך השלישי ואוצרות אחרים, כך שהנזק לאוצרות האמנות היקרים ביותר היה מזערי. עם זאת, השרפה כילתה את ספסלי המקהלה שגולפו בעץ על ידי וילהלם רולינגר בין השנים 1476 ו-1487 שיקום המבנה החל מיד לאחר תום המלחמה, והוא נפתח חלקית ב-12 בדצמבר 1948 ובאופן מלא ב-23 באפריל 1952.
חוץ המבנה

אורך הקתדרלה הרומנסקית-גותית הוא 107 מטר, ורוחבה 34 מטר. הפיח שהצטבר עליה במשך השנים ופגע בחזותה נוקה בשנים האחרונות, וכעת חזית הכנסייה שוב בגוון המקורי.
חוץ המבנה > ה"שטפל" - המגדל הדרומי

המגדל הדרומי המסיבי והגבוה של קתדרלת סטפנוס הקדוש (ראו בתוכנית המבנה: ST) הוא המאפיין הבולט של קו הרקיע של וינה. הצריח המחודד הגותי שבראשו מתנשא לגובה של כ-136.7 מטר ומכונה בחיבה שטֶפל (Steffl); לשון הקטנה של "סטפנוס" בגרמנית) בפי הווינאים. הוא שימש כנקודת התצפית והפיקוד העיקרית בהגנת העיר מוקפת החומות בעת המצור על וינה ב-1529 ובמצור השני ב-1683. זהו הסמל המוכר ביותר של וינה. נדרשו 65 שנה להשלימו, מ-1368 עד 1433. המגדל מכיל דירה לשומר, שבמשך מאות שנים (עד 1955) אייש את המגדל בלילות וצלצל בפעמון אם איתר שרפה. קצה המגדל נושא את החותם הקיסרי, עיט כפול עם סמל הגיבורים של בית הבסבורג-לורן (השושלת שהמשיכה את בית הבסבורג) על חזהו ובנוסף צלב אפוסטלי בעל שתי זרועות המסמל את הסגנון "מלכותיות אפוסטולית" של הקיסרים ההבסבורגיים כמלכי הונגריה.
חוץ המבנה > המגדל הצפוני

המגדל הצפוני (ראו בתוכנית המבנה: NT) תוכנן להיבנות כתאום למגדל הדרומי, אך מעולם לא הושלם. גובהו הוא רק כמחצית מאחיו הדרומי, 68 מטר. בקצהו כיפה זמנית, אותה מכנים הווינאים "גג מגדל המים". בנייתה הופסקה ב-1511 ומאז לא הושלמה.
חוץ המבנה > החזית המערבית

הכניסה הראשית נקראת "שער הענק" ("ריזנטור" או "Riesentor") בשל עצם של מסטודון שהייתה תלויה מעליה בעבר. משמאלה ומימינה נמצאים המגדלים הרומים (ראו בתוכנית המבנה: RT). גובה כל אחד מהמגדלים 65 מטר. הם נקראים "רומים" ("heidnischen" בניב וינאי) מכיוון שנבנו מחורבות מבנים רומיים. בסיסם רבוע, שעם עלייתו מעל לגג הופך למתומן. המגדלים הרומים (Heidentürme) מכילים פעמונים, ואף שהמגדל הרומי הדרומי איבד את פעמוניו בזמן מלחמת העולם השנייה, פעמוניו של המגדל הצפוני עדיין פעילים ביחד עם "דלת הענק", הם החלקים העתיקים ביותר בכנסייה. הטימפנון מעל הכניסה מתאר את "ישו המלך", ומשני אגפיו מלאכים מכונפים.
חוץ המבנה > הגג

קתדרלת סטפנוס הקדוש ידועה בזכות הגג המקושט והצבעוני שלה, שאורכו 110 מטר והוא מכוסה ב-230,000 רעפים מזוגגים. מעל לבית המקהלה, על צד אחד של המבנה ישנם רעפים היוצרים פסיפס של העיט הדו-ראשי המסמל את קיסרות בית הבסבורג ששלט בווינה, ובצד השני מופיעים שלט האצולה של העיר וינה והרפובליקה של אוסטריה. ב-1945, כחלק מנזקי מלחמת העולם השנייה, התפשטה שרפה מן הבניינים הסמוכים אל המגדל הצפוני של קתדרלת סטפנוס הקדוש, והרסה את הגג. שחזור חישוקי העץ המקוריים לגג כה גדול (המתנשא לגובה 38 מטרים מעל לקירות) היה דורש קילומטר רבוע של יער, ולכן 600 טון של חישוקי פלדה הותקנו במקומם. הגג הוא תלול מאוד (שיפוע של מעל 80 מעלות במקומות אחדים), כך שירידת גשם מספיקה כדי לנקותו, ולעולם לא נערם עליו שלג.
חוץ המבנה > פעמונים

בקתדרלת סטפנוס הקדוש יש 23 פעמונים.
הפעמון הגדול ביותר נקרא על שם מריה הקדושה, אך מכונה בפי כל "פומרין" (בתרגום חופשי: "המרעימה"). פעמון זה תלוי במגדל הצפוני ושוקל כ-20 טון. זהו הפעמון הגדול ביותר באוסטריה, ופעמון הנדנוד השני בגודלו באירופה (אחרי פעמון "פטר" בקתדרלת קלן השוקל כ-23 טון). הפעמון נוצק במקור בשנת 1711 מתותחים שנלכדו מהפולשים המוסלמים, ונוצק מחדש (בחלקו מהמתכת המקורית) ב-1951 לאחר שנפל והתרסק בשנת 1945 כתוצאת משרפתה של מסגרת העץ שהחזיקה אותו. הפעמון החדש הוא בקוטר 3.14 מטר (קרוב מאוד לערכו של פאי), וניתן במתנה ממדינת אוסטריה עילית. הוא מצלצל רק במספר אירועים מיוחדים כל שנה, כולל ביום השנה החדשה. ישנם עוד שלושה פעמונים אחרים במגדל הצפוני, אך הם ישנים יותר ויצאו מכלל שימוש.
במגדל הדרומי מותקנים אחד עשר פעמונים המופעלים חשמלית, שנוצקו ב-1960. הם החליפו פעמונים ישנים יותר שנהרסו בשרפה של 1945, ומצלצלים בזמן מיסות בקתדרלה: ארבעה מהם מצלצלים במיסה רגילה, עשרה פעמונים מצלצלים במיסה של חג חשוב, והפעמון ה-11 והגדול ביותר נוסף כאשר הקרדינל והארכיבישוף של וינה נוכח. מהגדול ביותר לקטן ביותר, הפעמונים הם: סטפן הקדוש (5,700 ק"ג), לאופולד הקדוש (2,300 ק"ג), כריסטופורוס הקדוש (1,350 ק"ג), לאונהרד הקדוש (950 ק"ג), יוזף הקדוש (700 ק"ג), פטרוס קניזיוס הקדוש (400 ק"ג), פיוס העשירי הקדוש (280 ק"ג), כל הקדושים (200 ק"ג), קלמנט מריה הופבאור הקדוש (120 ק"ג), מיכאל הקדוש (60 ק"ג) וטארסיציוס הקדוש (35 ק"ג). עוד במגדל הדרומי הפעמונים "פרימגלוקה" (Primglocke, נוצק מחדש ב-1772) ו"אורשלה" (Uhrschälle, נוצק ב-1449), אשר מצלצלים בכל שעה עגולה.
המגדל הרומי הצפוני מכיל שישה פעמונים, חמישה מהם נוצקו ב-1772, והם מצלצלים לתפילות הערב ולציון הלוויות. אלה הם פעמוני העבודה של הקתדרלה, ושמותיהם מצביעים על שימושם המקורי: "פויירין" (Feuerin, "אזעקת אש", אך כיום משמש לקריאה לתפילות הערב) שנוצק ב-1859, "קנטרין" (Kantnerin, קורא לזמרים לתפילה), "פרינגרין" (Feringerin, משמש למיסה הראשית בימי ראשון), "בירינגרין" (Bieringerin, "צלצלנית בירה" ומשמש לקריאה אחרונה מהטברנות), "Poor Souls" ("הנשמות המסכנות", פעמון ההלוויות) ו"כורפטש" (Churpötsch, שנתרם בידי ציבור הבוחרים לכבוד האיקונין של מריה פטש שבקתדרלה).
השרפה ב-1945 הרסה את הפעמונים שנתלו במגדל הרומי הדרומי.
נאמר שהמלחין לודוויג ואן בטהובן הבין עד כמה הוא חירש כאשר ראה ציפורים שעפות החוצה ממגדל הפעמונים של הקתדרלה כתוצאה מצלצול הפעמון, אך לא יכול היה לשמוע את צלצול הפעמון עצמו.