stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פונקציית גל
פונקציית גל במכניקת הקוונטים > התפתחות המושג

התפתחות מושג פונקציית הגל באה מההתנהגות הכמו-גלית של חלקיקים, שנצפתה בניסויים. בניסויים אלה נראה שהאלקטרון מתנהג כאילו מיקומו "מרוח" על כל המרחב והוא נמצא במספר רב של מקומות בו-זמנית כל עוד לא מודדים באיזה מקום הוא נמצא.
בעקבות ניסוי שני הסדקים ועבודתו של לואי דה ברויי נוסח הרעיון שאת מיקומו של חלקיק ניתן לתאר כהרכבה של גלים שתיצור חבורת גלים הממורכזת סביב מיקומו ה"קלאסי" של החלקיק. שיקולים סמי-קלאסיים על תכונות של גלים הביאו להצעת הצורה הכללית של פונקציית הגל של חלקיק חופשי:
כמו גל, גם הפתרון הכללי הוא בעצם טרנספורם פורייה על מרחב דואלי שלא תלוי במיקום - זהו מרחב התנע (ראה מכניקה המילטוניאנית).
תיאור החלקיק על ידי פונקציית גל הסביר מדוע אלקטרונים יכלו לבצע התאבכות.
כדי לקבל את התפתחות פונקציית הגל בזמן, הפעיל שרדינגר שוב שיקול סמי-קלאסי. עבור גל אור מקוונטט  A=e^{i(kx-\omega t)} מתקיימים הקשרים הבאים:
אך עבור חלקיק חופשי מתקיים ש
ולכן
בבסיס המקום (r), אופרטור התנע מוצג כ  p={\frac {\hbar }{i}}{\vec {\nabla }} ולכן משוואת שרדינגר עבור חלקיק חופשי היא:
(ניתן לראות זאת על ידי חישוב מפורש של שני אגפי המשוואה ושימוש בתכונות של נגזרות חלקיות).
כדי להכליל עבור מקרה בו החלקיק איננו חופשי, אלא נתון תחת השפעת פוטנציאל, מוסיפים את הפוטנציאל למשוואה באופן הבא:
הביטוי באגף ימין הוא ההמילטוניאן H שפועל על פונקציית הגל ומכך ניתן להסיק את הצורה הכללית של משוואת שרדינגר.
פונקציית גל במכניקת הקוונטים > קריסת פונקציית הגל

קריסת פונקציית הגל היא תיאור שניתן על פי פרשנות לא מוכחת של תורת הקוונטים, פרשנות קופנהגן. זוהי התופעה שבה בכל עת שמבצעים מדידה, פונקציית הגל עוברת ממצב של סופרפוזיציה קוונטית למצב עצמי מובחן. קריסת פונקציית הגל היא תוספת חיצונית למכניקת הקוונטים ולא חלק מהפורמליזם של שרדינגר, ונילס בוהר הוסיף אותה על מנת להסביר את התופעה הניסיונית שבה כאשר מבצעים מדידה כלשהי על חלקיק קוונטי (כגון אלקטרון), אחרי שנמדד ערך מסוים, מדידות חוזרות יראו רק את הערך הזה ולא שום ערך אחר.
בסימון דיראק אפשר לבטא את קריסת פונקציית הגל כך:
נניח שלפני המדידה קיים חלקיק בסופרפוזיציה של שלושה מצבים עצמיים (בלי הגבלת כלליות, שווי הסתברות):
נניח שמבצעים עליו מדידה, שמבדילה בין שלושת המצבים העצמיים הללו (מדידה כזאת אפשר לייצג על ידי אופרטור השלכה שהוא אינו אוניטרי). אם במדידה מקבלים את הערך העצמי "2", אזי אחרי המדידה מצב החלקיק הוא  |2\rangle  והתוצאה של כל מדידה נוספת תהיה תמיד "2".
קריסת פונקציית הגל מתרחשת רק לפי פרשנות קופנהגן. קיימים פירושים אחרים למכניקת הקוונטים, שבהם פונקציית הגל איננה קורסת, אחד מהם הוא פירוש העולמות המרובים.
ראו גם

סימון דיראק
משוואת הגלים
משוואת שרדינגר
מכניקת הקוונטים
גל קפילרי - אדוות גלים בנוזל, פונקציה המתארת תנועה כזאת נקראת פונקציית גל
צ'יט קודס

| --- | --- |

 מקום הקמה:  לוס אנג'לס 
 מוקד פעילות:  לוס אנג'לס, קליפורניה
 תקופת הפעילות:  מ-2014 
 סוגה:  מוזיקה אלקטרונית, טרופיקל האוס, מוזיקת דאנס אלקטרונית, דאנסהול 
 חברת תקליטים:  300 אנטרטיינמנט, פרלופון, ספינין' רקורדס, וורנר מיוזיק גרופ 
 www.cheatcodesmusic.com
 חברים
 קווין פורד טרבור דאהל מת'יו ראסל
 
צ'יט קודס (באנגלית: Cheat Codes) היא שלישיית DJ של מוזיקה אלקטרונית אמריקאית, המורכבת מקווין פורד (אנ'), טרבור דאהל ומת'יו ראסל, שבסיסם נמצא בלוס אנג'לס, קליפורניה. ההרכב מוכר מכך שהוא הוציא את הסינגל "Sex" ב-2016, שהודגם מהסינגל "Let's Talk About Sex" של Salt-N-Pepa.‏ בנוסף, ההרכב מוכר מכך שהוא הוציא את הסינגל "No Promises" ב-2017, בשיתוף פעולה עם הזמרת האמריקאית, דמי לובאטו, והגיע ל-40 הגדולים בארצות הברית, בריטניה ואוסטרליה.
ב-13 באפריל 2016, הצמד הוציא, בשיתוף פעולה עם התקליטן ההולנדי דנטה קליין (אנ'), את הסינגל "Let Me Hold You (Turn Me On)"
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2021: Hellraisers, Pt. 1
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2018: Level 1
2019: Level 2
הערות שוליים

↑  "Cheat Codes | Biography". Allmusic. ארכיון מ-2019-06-07. נבדק ב-6 ביוני 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1316064271  ISNI: 0000 0004 6975 3887  MusicBrainz: 8b579b9a-84ef-4975-884f-19e988cfc181 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
.C.I.A (להקה)

| --- | --- |
 מקום הקמה:  לוס אנג'לס 
 תקופת הפעילות:  מ-1986 
 סוגה:  אולד סקול היפ-הופ 
 חברים
 K-Dee, סיר ג'ינקס ואייס קיוב
 
C.I.A היא להקת ראפ שחבריה היו הראפרים K-Dee, סיר ג'ינקס ואייס קיוב.
הלהקה הייתה להקת ראפ חובבנית שהוקמה כאשר השלושה היו בתיכון. הלהקה התחילה לנגן במסיבות של ד"ר דרה שהיה מפורסם באותו זמן, כשפעל עם להקת הראפ World Class Wreckin' Cru. ד"ר דרה הפך להיות מפיק הלהקה כאשר היא הוציאה את אלבומה My Posse ב-1987, שהזכיר לא במעט את המקצבים של להקת הראפ Run DMC. מאוחר יותר באותה שנה הקימו אייס קיוב וד"ר דרה ביחד עם Eazy-E את להקת הגנגסטה ראפ הנחשבת אחת מהחשובות בתולדות התחום - N.W.A.
ניר ברגמן

| --- | --- |

ניר ברגמן בפסטיבל קולנוע בטוקיו, 2010
 לידה:  8 באוגוסט 1969 (בן 55) חיפה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 פרסים והוקרה:  פרס אופיר לבמאי הטוב ביותר  פרס אופיר לתסריט המקורי הטוב ביותר 
 פרופיל ב-IMDb
 
ניר ברגמן (נולד ב-8 באוגוסט 1969) הוא במאי ותסריטאי ישראלי.
ביוגרפיה

ברגמן נולד בשכונת נווה שאנן שבחיפה, וגדל בכפר עין הוד. בשנת 1993 החל ללמוד קולנוע בבית הספר סם שפיגל. במהלך לימודיו ביים וכתב סרט קצר בשם "יומית" (1997) וסרט קצר נוסף בשם "סוסי ים" (1998), המספר את סיפורה של משפחה מפורקת. הסרט מטפל במרכיבים אוטוביוגרפיים מחייו של ברגמן. "סוסי ים" זכה במספר פרסים בינלאומיים, בהם בפסטיבלים בפולין, במינכן וביוון. לאחר מכן נבחר הסרט בתחרות מיוחדת, בה שימשו כשופטים גם פול ניומן ופדרו אלמודובר, כסרט הטוב ביותר שנוצר אי-פעם במסגרת סם שפיגל. במסגרת לימודיו הפיק וצילם מספר סרטים. בשנת 1998 סיים את לימודיו.
קריירה

בשנת 2000 החל לכתוב לסדרת הטלוויזיה של ערוץ 2 "לתפוס את השמיים".
בשנת 2002 ביים וכתב את הסרט "כנפיים שבורות". הסרט, המספר על משפחה מפורקת חסרת דמות אבהית, הוא בעצם גרסה מורחבת ומפותחת יותר של "סוסי ים". במרכז העלילה עומדות דפנה (אורלי זילברשץ בנאי) ומאיה (מאיה מרון) אולמן, אם ובת המנסות להציב את משפחתן, האבלה על מות האב, על רגליה. בעודן ממלאות יחד את תפקיד האם, חוות השתיים תהפוכות רגשיות משמעותיות. "כנפיים שבורות" זכה בפרסים בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין היוקרתי, בפסטיבלים בטוקיו, בארצות הברית, בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ובפסטיבל קאן שבצרפת, שרובם הוענקו לברגמן עצמו. בטקס פרס אופיר באותה שנה, גרף תשעה פרסים, ביניהם עבור המשחק (מרון ובנאי), הצילום, העריכה, התסריט והבימוי עבור ברגמן עצמו. הסרט הוקרן בבתי קולנוע בארצות הברית, צרפת, הממלכה המאוחדת ו-20 מדינות נוספות.
בשנת 2003 החל לביים ולכתוב את סדרת הטלוויזיה "מעורב ירושלמי", בכיכובם של אריה אליאס ושרה פון שוורצה. בטקס פרסי האקדמיה לטלוויזיה זכתה הסדרה במספר פרסים.
ב-2005 ביים וכתב, ביחד עם צוות של במאים ותסריטאים, ביניהם חגי לוי (שהיה יוזם הסדרה והמפיק שלה) ואורי סיון, את סדרת הטלוויזיה "בטיפול", בכיכובו של אסי דיין. ברגמן כתב וביים את פרקיה של איילה (מאיה מרון), נערה החווה קשיים אישיים המובילים לניסיון התאבדות. באותה שנה, 2005, התמנה לראש מחלקת הדרמה של ערוץ ישראל 10.
ברגמן היה אמן נבחר של הקרן למצוינות בתרבות לשנת 2007. בשנת 2007 כתב וביים את הסדרה "להוציא את הכלב", אשר שודרה ב"הוט 3". בשנת 2009 ביים את סדרת הדרמה "מגדלים באוויר", ששודרה בערוץ 10.
ב-2010 זכה סרטו "הדקדוק הפנימי" בפרס חג'ג' בפסטיבל הקולנוע ירושלים ובפרס "סאקורה גראנד פרי" בפסטיבל הבינלאומי של טוקיו.
בשנת 2014 יצא להקרנות בבתי הקולנוע סרטו "יונה", על חיי יונה וולך. התסריט נכתב ביחד עם דיתה גרי, בבימוי ברגמן. בסרט משתתפים נעמי לבוב, מיכאל מושונוב, שלום מיכאלשווילי, תום חגי, איתמר רוטשילד ועוד.
בשנת 2017 יצא לאקרנים סרטו "להציל את נטע" המבוסס על ספרו של ערן בר־גיל - "ברזל", בהשתתפותם של בני אבני, רותם אבוהב, נטע ריסקין, עירית קפלן ונעמה ארלקי.
בשנת 2020 יצא סרטו "הנה אנחנו" אשר גרף ארבעה פרסי אופיר, בין היתר את פרס הבמאי הטוב ביותר. הסרט הוזמן להשתתף בפסטיבל קאן, אך הפסטיבל בוטל.
בשנת 2023 ביים עבור ערוץ כאן 11 את סדרת הדרמה הקומית שישה אפסים, שנכתבה על ידי נויה אורן, בהשתתפות רוני דלומי, שני קליין, עופר חיון, לאורה ריבלין, שלמה בראבא, אלישע בנאי, ורותם קינן. הסדרה זכתה בפרס האקדמיה הישראלית לקולנוע. ב-2 בדצמבר 2024 פורסם כי הסדרה נמכרה לנטפליקס ותשודר למנוייה בארצות הברית, אמריקה הלטינית ואירופה.
בשנת 2024 זכה בפרס הבמאי הטוב ביותר בפסטיבל "בלאק נייטס" בטאלין בירת אסטוניה על סרטו "פינק ליידי".
משפחתו

אחותו הגדולה רונית הייתה סולנית להקת פלסטיק ונוס.
אלכסנדר ת'רו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 באוגוסט 1939 (בן 85) מדפורד, מסצ'וסטס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרווארד, Boys/Girls State 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  Darconville's Cat 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים 
 
אלכסנדר לואי ת'רו (באנגלית: Alexander Louis Theroux, נולד ב-1939) הוא סופר ומשורר אמריקאי. הוא נודע ברומן שלו "Darconville's Cat" משנת 1981, שאנתוני ברג'ס בחר להכניסו למסה באורך-ספר שלו, "תשעים ותשעה רומנים: המיטב באנגלית מאז 1939 - בחירה אישית" בשנת 1984 ולארי מק'קאפרי בחר בו לרשימת [100 להיטי המאה ה-20 הגדולים ביותר: 100 ספרי סיפורת בשפה האנגלית".
ת'רו זכה בפרס לאנאן לספרות יפה בשנת 1991 וקיבל את מדליית קליפטון פאדימן לספרות יפה בשנת 2002 מאת ספריית מרקנטייל בניו יורק. הוא אחיהם של הסופר פול ת'רו והכתב פיטר ת'רו, ודודם של יוצר סרטי התעודה לואי ת'רו, הסופר מרסל ת'רו והשחקן ג'סטין ת'רו.
ביוגרפיה > ילדות ונעורים

ת'רו נלד במדפורד, מסצ'וסטס, בן בכור להורים קתולים; אמו, אן, הייתה ממוצא איטלקי ואביו, אלבר אז'ן ת'רו, היה צרפתי קנדי. אמו הייתה מורה בבית ספר יסודי ואביו היה סוכן מכירות. ת'רו סיים את בית הספר התיכון במדפורד ואחר למד באמהרסט, מסצ'וסטס.
ב-1958 התקבל למנזר הטראפיסטים בספנסר, מסצ'וסטס, ומשם המשיך ב-1960 לסמינר הפרנציסקני בקוליקון, מדינת ניו יורק. בשנת 1964 קיבל ב.א. באמנויות בקולג' סן פרנסיס. כעבור שנה קיבל תואר מסטר בספרות אנגלית ואת הדוקטורט בספרות אנגלית עשה באוניברסיטת וירג'יניה, שם זכה במלגת שוברט למחזאות בשנת 1967.
ת'רו עשה שנה בלונדון במלגת פולברייט ב-1969. ב-1974 קיבל מלגת גוגנהיים.
ביוגרפיה > קריירת הוראה

ת'רו לימד באוניברסיטת וירג'יניה ב-1968 וב-אוניברסיטת הרווארד כמרצה בריג-קופלנד מ-1973 עד 1979. הוא היה סופר הבית באקדמיית פיליפס באנדובר מ-1979 עד 1982. בשנת 2016 הודיעה אקדמיית פיליפס, שחקירה חיצונית מצאה שת'רו היה מעורב בהתנהגות מינית שאינה נאותה עם סטודנטית בשנות ה-70', וכי "בית הספר קיבל תלונות רבות בנוגע להתנהגותו של ת'רו כלפי סטודנטים". ת'רו הכחיש את ההאשמות והתובע המחוזי המקומי ציין, כי חוק ההתיישנות אינו מאפשר לו להגיש תביעה פלילית. ת'רו הורחק מן הקמפוס של פיליפס אנדובר ומאירועים בית ספריים.
הוא לימד במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס מ-1982 עד 1987 ובאוניברסיטת ייל מ-1987 עד 1991.
ת'רו התגורר גם באנגליה, אסטוניה וצרפת.
ביוגרפיה > יצירה ספרותית

"Three Wogs", הרומן הראשון שלו, נכתב במהלך שהותו בלונדון והשחקן רוי דוטריס שקל להעלות אותו כמחזה טלוויזיה בבי.בי.סי.. Darconville’s Cat, הרומן השני שלו, היה מועמד לפרס הספר הלאומי.
הוא פרסם את המשל Master Snickup’s Cloak, עם איורים של בריאן פרוד, בשנת 1979. זה נכתב בעקבות שני משלים, The Schinocephalic Waif ו-The Wragby Cars, עם איורים מאת סטאן וושברן, משנת 1975.
ב-1987 הוציא לאור את An Adultery. ספרו הארוך והסאטירי ביותר, Laura Warholic, יצא לאור ב-2007.
ספרי העיון שלו על צבע, The Primary Colors משנת 1994 ו-The Secondary Colors משנת 1996 עלו לתקופה קצרה לרשימת רבי-המכר בלוס אנג'לס.
כסופר עשה לו שם בסגנונו האנציקלופדי, עתיר הארמוזים ובשנינותו המלומדת. המבקר קולין מרשל כתב "להגנת הפרוזה שלו, דימה אותה פעם ת'רו ל, עליית גג ויקטוריאנית'. כתיבתו עוסקת יותר בחיים הפנימיים מאשר בחיצוניים, בתשוקה לנקם יותר מבכל דבר אחר, וביותר חומר ממשי לעמוד - חומר שאינך מצפה לו - מן המצוי בכל רומן אחר." הסופר סטיבן מור כינה אותו "רב-אמן מודרני שפסחו עליו".
טענת פלגיאט

ב-1995 דיווח ניו יורק טיימס שאחד מקוראיו שם לב לדמיון בין שש פסקאות בסקירה של "צבעי היסוד" מאת ת'רו משנת 1994 לספר Song of the Sky מאת גאי מרצ'י משנת 1954. ת'רו ייחס את הדבר ל"טיפשות ורישום קלוקל," וציין, שהוא קרא מאות ספרים לצורך כתיבת "צבעי היסוד". העורך של ת'רו אמר, שבמהדורות הבאות של הספר יינתן קרדיט ליצירה של מרצ'י, או שהפסקאות האמורות יוצאו מן הספר.
מבחר פרסים

פרס שוברט למחזאות (1967)
מלגת פולברייט (1970-1969)
פרס גוגנהיים (1974)
מועמדות (פעמיים) לפרס הספר הלאומי
מדליית קליפטון פאדימן מספריית מרקנטייל (2002)
מענק קרן לאנאן (1991)
מבחר מיצירותיו > רומנים

Three Wogs (1972)
Darconville's Cat (1981)
An Adultery (1987)
Laura Warholic or, The Sexual Intellectual (2007)
מבחר מיצירותיו > אגדות

The Schinocephalic Waif (1975)
The Great Wheadle Tragedy (1975)
Master Snickup's Cloak (1979)
מבחר מיצירותיו > שירה

The Lollipop Trollops (1992)
Collected Poems (2015)
Truisms (2022)
מבחר מיצירותיו > סיפורים קצרים

Early Stories (2021)
Fables (2021)
Later Stories (2022)
מבחר מיצירותיו > עיון

he Primary Colors (1994)
(1996) The Secondary Colors
(The Enigma of Al Cappo (1999
The Strange Case of Edward Gorey (2000) (revised, updated edition 2011)
Estonia: A Ramble Through the Periphery (2011)
The Grammar of Rock: Art and Artlessness in 20th Century Pop Lyrics (2013)
Einstein's Beets: An Examination of Food Phobias (2017)
מבחר מיצירותיו > מחקרים ביקורתיים

Jo Allen Bradham, "The American Scholar: From Emerson to Alexander Theroux's Darconville's Cat. Critique 24.4 (Summer 1983): 215-27.
Larry McCaffery "And Still They Smooch: Erotic Visions and Re-visions in Postmodern American Fiction." Revue Française d'Etudes Américaines 9.20 (May 1984): 275-87.
Steven Moore, "Alexander Theroux's Darconville's Cat and the Tradition of Learned Wit." Contemporary Literature 27.2 (Summer 1986): 233–45.
Michael Pinker, "Cupid and Vindice: The Novels of Alexander Theroux." Denver Quarterly 24.3 (Winter 1990): 101-24.
"Alexander Theroux/Paul West Number", The Review of Contemporary Fiction 11.1 (Spring 1991): 7-139.
Sam Endrigkeit. “‘Do Your Worst’: Maximalism and Intertextuality in Alexander Theroux’s Darconville’s Cat." Thesis, Universität Duisburg-Essen, 2015. Sam Endrigkeit, “Do Your Worst”: Maximalism and Intertextuality in Alexander Theroux’s Darconville’s Cat, 2015-07-01
Steven Moore (author) Steven Moore Alexander Theroux: A Fan's Notes. Los Angeles: Zerogram Press, 2020. ISBN 978-1-55713-446-2
Greg Gerke, "An Adultery." In his See What I See. Los Angeles: Zerogram Press, 2021, 112-16.
הערות שוליים

↑  http://nealford.com/bookclub/booklist_mccaffery.html להיטי המאה ה-20 הגדולים ביותר של לארי מק'קאפרי]
↑  קייטלין וולש, אנדובר טאונסמן: מורים לא יעמדו לדין פלילי
↑  "נקמה בלשנית: אלכסנדר ת'רו למתחילים - המיליונים"1 ביוני 2010
↑  סקירת ספרים, "אלכסנדר ת'רו: הערות מעריץ" פ הערכה לרב-אמן מודרני שפסחו עליו, מו"ל-The Arts Fuse 19 באוגוסט 2020
↑  A Reader Finds That a Current Book Reads Suspiciously Like an Old One ניו יורק טיימס, קורא מוצא דמיון חשוד בין ספר חדש לספר ישן 3 במרץ 1995
↑  פרסי ספרות לאנאן, רשימה לפי שנה 31 במרץ 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007418476705171  BnF: cb12337317t (data)  GND: 1189363372  ISNI: 0000 0003 6415 7448  LCCN: n50010115  LNB: 000233923  NKC: xx0134332  NTA: 070877335  SNAC: w6m645j7  SUDOC: 071345116  VIAF: 228642066   WorldCat (עם VIAF): 228642066
נדב לוטן

| --- | --- |

נדב לוטן, אוגוסט 2021
 לידה:  16 באוגוסט 1973 (בן 51) י"ח באב תשל"ג
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  לישצינקר
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל חיל השריון חיל השריון
 תקופת הפעילות:  מ-1991
 דרגה:   אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 75  מפקד גדוד 532  קצין אג"ם אוגדת איו"ש  מפקד חטיבה 600 ובמקביל, ראש תורת חיל השריון  מפקד חטיבה 7  קצין אג"ם פיקוד צפון  מפקד עוצבת המפץ  מפקד קורס מפקדי פלוגות ומפקדי גדודים  מפקד מל"י  מפקד עוצבת הפלדה  ראש חטיבת התורה וההדרכה  מפקד זרוע היבשה
 פעולות ומבצעים
 האינתיפאדה הראשונה    המערכה ברצועת הביטחון  האינתיפאדה השנייה  מבצע חומת מגן   מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן    מבצע צוק איתן  מלחמת חרבות ברזל
 
נדב לוטן (נולד ב-16 באוגוסט 1973) הוא קצין צה"ל בדרגת אלוף המכהן כמפקד זרוע היבשה. שימש ראש חטיבת התורה, ההערכה וההדרכה באגף המבצעים, מפקד עוצבת הפלדה, מפקד מל"י, מפקד עוצבת המפץ, קצין אג"ם של פיקוד צפון ומפקד חטיבה 7.
ביוגרפיה

לוטן (במקור לישצינקר) גדל בזכרון יעקב, בוגר בית ספר ניל"י ואורט השומרון. התגייס ב-1991 לחיל השריון ושירת כלוחם וכקצין בחטיבה 7.
לאחר שסיים קורס קציני שריון הוצב לוטן כמפקד מחלקת המרגמות של חטיבה 7. המחלקה סופחה לגדוד 77 בפעילות בקו בגזרת קלקיליה. מפקד פלוגה ו' של גדוד 77, ארז לב-רן, התרשם לטובה מלוטן ומשך אותו לפקד על מחלקה בפלוגתו. בהמשך מונה נדב, לסגן מפקד הפלוגה ובשנים 1996–1997 פיקד על הפלוגה.
בינואר 1997 נקרא למלא את מקומו של מפקד פלוגה מ' מגדוד רומח 75 של החטיבה שערק מהקו בלבנון. הוא פיקד על מוצב הבופור ועל הפלוגה במשך כחודש וחצי, כולל באסון המסוקים, שבו התרסקו שני מסוקים שאחד מהם היה מיועד לבופור. פלוגה מ' שבפיקודו איבדה חמישה לוחמים וב"אירוע דלעת" נהרג חייל נוסף מפלוגה מ' ושלושה נפצעו.
בסוף שנת 1997 התמנה לסגן מפקד גדוד בקורס קציני שריון, שירת כעוזר קצין אג"ם עוצבת געש. לאחר שהועלה לדרגת סא"ל פיקד על גדוד 75 בחטיבה 7 בין השאר במהלך ההתנתקות. בהמשך היה מפקד גדוד 532 בחטיבה 460 עד אמצע שנת 2007. בהמשך שירת כקצין אג"ם של אוגדת אזור יהודה ושומרון ומפקד בקורס מפקדי גדודים.
ביולי 2009 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבה 600, ושימש בתפקיד עד יוני 2013 ובמקביל שירת כראש מחלקת תורת חיל שריון במפקדת קצין שריון ראשי.
ביוני 2013 מונה למפקד חטיבה 7 ופיקד עליה במהלך מבצע צוק איתן. תשעה מחיילי החטיבה נהרגו במהלך המבצע.
בשנת 2015 מונה לקצין אג"ם פיקוד צפון, ושימש בתפקיד עד מאי 2017.
ב-16 במאי 2017 הועלה לדרגת תא"ל ומונה למפקד עוצבת המפץ.
בשנים 2018–2019 כיהן במקביל כמפקד קורס מפקדי פלוגות ומפקדי גדודים.
באפריל 2019 מונה למפקד מל"י וכיהן בתפקיד עד 24 ביוני 2020. למד באוניברסיטה לביטחון לאומי בוושינגטון בין יולי 2020 ליולי 2021.
באוגוסט 2021 מונה למפקד עוצבת הפלדה.
בדצמבר 2023 מונה לראש חטיבת תורה והדרכה באגף המבצעים, תפקיד אותו סיים בסוף אוקטובר 2024.
בדצמבר 2024 מונה למפקד זרוע היבשה והועלה לדרגת אלוף.
חיים אישיים

לוטן נשוי ואב לארבעה. בוגר תואר ראשון במשפטים ומִנהל יזמות עסקית בהצטיינות במרכז הבינתחומי הרצליה, בוגר המכללה לביטחון לאומי ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה. בוגר תואר שני באסטרטגיה מהאוניברסיטה לביטחון לאומי בוושינגטון.
לקריאה נוספת

שקד טורם, "חטיבה שבע זה במבצעים ברצועת עזה, זה בלבנון השנייה. חטיבה שלמדינת ישראל היא סמל" ריאיון עם מפקד חטיבה 7 אל"ם נדב לוטן, במחנה, 10 במאי 2015
הערות שוליים

↑  מכתב פרידה של לוטן, אתר עמותת חטיבה 600(הקישור אינו פעיל, 14 ביוני 2017)
↑  אופיר ששון, שריון זה התחום שלהם, אתר זרוע היבשה, 17 בינואר 2011
↑  אמיר בוחבוט‏, "אני מוכן ללחימה במנהרות. מוכן לעזה, לסוריה וללבנון", באתר וואלה, 11 ביוני 2015
↑   מבט - כתבנו ויקו אטואן פגש את מח"ט 7 של השריון אלוף משנה נדב לוטן, ראיון  באתר יוטיוב
↑  יואב זיתון, מינויים בצה"ל: קצין רפואה ראשי ראשון מהעדה הדרוזית, באתר ynet, 11 ביולי 2016
↑  
שגיאות פרמטריות בתבנית:אתר צה"ל 
סוג לא תואם [ 3 ]  תא״ל נדב לוטן נכנס לתפקידו, באתר צה"ל, 1 באוגוסט 2021
↑  
שגיאות פרמטריות בתבנית:אתר צה"ל 
סוג לא תואם [ 3 ]  רשימת המפקדים החדשים בצה"ל, באתר צה"ל
נדב לוטן (מימין) בטקס פרידה מפלוגה ו' של גדוד 77, שעליה פיקד. משמאל, עמיחי יודנפרוינד, שהחליף אותו בפיקוד על הפלוגה.
Mr. Mister

| --- | --- |

 מקום הקמה:  קליפורניה 
 מוקד פעילות:  פיניקס, אריזונה, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1982–1990 (כ־8 שנים)
 סוגה:  פופ רוק • גל חדש
 חברת תקליטים:  RCA רקורדס 
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 ריצ'רד פייג' סטיב ג'ורג' פט מסטלוטו סטיב פריס
 
Mr. Mister הייתה להקה אמריקאית, שפעלה משנת 1982 עד 1990. הלהקה כללה את ריצ'רד פייג' כסולן ובסיסט, סטיב ג'ורג' על קלידים, פט מסטלוטו על תופים וסטיב פריס כגיטריסט. Mr. Mister המשיכה את דרכה של להקת Pages (אנ'), שפעלה בשנים 1978 עד 1981.
היסטוריה

בשנת 1978 הקים פייג' וחבר ילדותו סטיב ג'ורג' את להקת Pages (אנ') בפיניקס שבאריזונה. לאחר פירוק הלהקה בשנת 1981, פייג' וג'ורג' התמקדו בכתיבת שירים ועבודות סדנאות אולפן עבור אמני פופ שונים, החל מלורה ברניגן ועד וילג' פיפל.
בשנת 1982 החלו פייג' וג'ורג' לגבש להקה חדשה, כאשר הביאו את המתופף פט מסטלוטו והגיטריסט סטיב פריס. כל ארבעת החברים עשו עבודות סשן נרחבות עבור אמנים אחרים והביאו ללהקה השפעות רבות. התוכנית המקורית הייתה להביא בסיסט, אך לאחר שהבינו שפייג', שבמקור היה אמור להיות הזמר הראשי בלבד, יכול לנגן גם על בס, החליטו החברים להישאר ארבעה.
הגיטריסט סטיב פריס עזב בשנת 1988. לאחר מכן, הלהקה החלה לעבוד על אלבומם הרביעי, Pull. האלבום הושלם בשנת 1990, אך RCA Records החליטו שלא להוציא אותו. זמן קצר לאחר מכן, הלהקה התפרקה. האלבום נותר ללא פרסום במשך 20 שנה, אם כי רצועה אחת, Waiting in My Dreams, הופיעה באוסף הלהיטים הגדול ביותר של הלהקה ב־2001. ב־23 בנובמבר 2010, האלבום המחודש יצא לאור סופית על ידי הלהקה בשיתוף עם Sony Music.
דיסקוגרפיה

אלבומים
I Wear the Face (1984)
Welcome to the Real World (1985)
Go On... (1987)
Pull (2010)
הערות שוליים

↑  Dehenau, Peter. "History - Mr. Mister". Users.skynet.be. נבדק ב-30 במרץ 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 8074183  BnF: cb13905122x (data)  ISNI: 0000 0001 2348 6662  LCCN: n91093302  MusicBrainz: 5c01e170-1302-4e75-a10c-d9e440b0c68f  SUDOC: 16983266X  VIAF: 150238493   WorldCat (עם VIAF): 150238493
אקס-טרמינייטורז

| --- | --- |
 סוג:  קבוצת גיבורי-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  X-Terminators #2 (נובמבר 1988)
 יוצרים:  לואיז סימונסון, ג'ון בוגדנוב
 מידע
 סטטוס:  פעיל
 בסיס:  נייד
 חברוּת בקבוצה:  קייבל בום-בום קאנונבול וויז-קיד ליילה צ'ני קורה לב-בוער
 חברוּּת לשעבר בקבוצה:  ראסטי קולינס, ליץ', ארטי מאדיקס, ריקטור, סקידס
 
"אקס-טרמינייטורז" (באנגלית: X-Terminators, בתרגום לעברית: מחסלי האקס) היא קבוצה בדיונית חשאית של גיבורי-על מוטאנטים המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הופעתה הראשונה הייתה בחוברת X-Terminators #2 מנובמבר 1988, והיא נוצרה על ידי הכותבת לואיז סימונסון והמאייר ג'ון בוגדנוב.
כפי שהוצגו לראשונה, חמשת חברי אקס-מן המקוריים סייקלופס, מארוול גירל, חיה, אייסמן ואנג'ל הקימו את אקס פקטור חקירות והתחזו לבני אנוש רגילים העומדים מאחוריו של ארגון לציד מוטאנטים. כשהם יצאו לשטח בפומבי לבושי תחפושת, הם התחזו לקבוצה מוטאנטית נוספת תחת השם "אקס-טרמיינטורז". בסופו של דבר, כאשר קבוצת אקס פקטור הבינו שתחבולה זו היא חלק מתוכניתו של המנהל העסקי לשעבר להם קמרון הודג' להרע את היחסים בין בני אדם למוטאנטים, הם נטשו את זהויותיהם כחברי אקס-טרמינייטורז.
בזמן בו התחזו לציידי מוטאנטים, חברי אקס פקטור אספו בחשאי מספר מוטאנטים, כמו חברי המורלוקים וכמה מתבגרים. הקבוצה שהרכיבו כללה את טביתה סמית'/בום-בום, חוליו אסטבן ריכטר/ריקטור, ראסטי קולינס, סאלי בלווינס/סקידס ושני המתבגרים ארטי מאדיקס וליץ'. חניכים צעירים אלה למדו בשתי פנימיות שונות הרחוקות אחת מהשנייה. ארטי וליץ' נשלחו לבית ספר לדיסלקטים, בעוד הבוגרים נשלחו לחינוך פרטי באקדמיית פיליפס אקסטר וזכו להתעללות בידי התלמידים האחרים. אולם, ראסטי קולינס בחר להיכנס מרצונו למאסר עקב פציעות שגרם בטעות מכוחות האש שלו.
כאשר החלו אירועי "אינפרנו", גובלינים חטפו את ארטי ואת ליץ' ממיטתם בלילה אחרי שחשו בכוחות שלהם, אם כי השדים היו אמורים לאסוף ילדים צעירים יותר. חברם החדש של השניים, טקשי מטסויה, ניסה ללחום בשדים בעזרת כוחותיו ליצירת מכונות מורכבות מחפצים קרובים, אך השדים היממו אותו ונמלטו עם הילדים. בהמשך, טקשי יצר מכונה מעופפת כדי לאסוף את שאר חברי הקבוצה. בתחילה, ראסטי לא רצה לעזוב את תא המאסר שלו, אך הסכים לעשות זאת כשהבין שהילדים נמצאים בסכנה.
מאוחר יותר, טקשי, ארטי וליץ' נלכדו בידי השדים, וטקשי נאלץ ליצור מיכון מתקדם עבור מנהיג השדים נאסטיר. שאר חברי הקבוצה הצטרפו לקבוצת המוטאנטים החדשים, ובכך הביאו לפירוק הקבוצה. בסופו של דבר, הילדים החטופים ניצלו בביטחה.
סדרת החוברות החלה בהרצה מחודשת לאחר אירועי "שחר אקס" של שנת 2022, כשחברי הקבוצה כללו את ג'ובילי, דאזלר, בום-בום ו-וולברין החדשה.
דמויותיהם של טביתה סמית', ראסטי קולינס, סאלי בלווינס וטקשי מטסויה הופיעו בפרק No Mutant Is an Island של העונה השלישית מתוך "אקס-מן: סדרת האנימציה" כיתומים אותם פגש סייקלופס במהלך ביקורו בבית היתומים בו שהה בילדותו בנברסקה. אדם בשם קילגרייב הציע לעזור ולאמץ את הילדים, לכאורה מתוך נדיבות. כפי שהתברר, קילגרייב היה מוטאנט בעצמו שניחן בכוחות טלפתיים ורצה להשתמש בכוחותיהם של הילדים כדי להשתלט על המושל. בסופו של דבר, סקוט היה מסוגל להוציא את הילדים מההיפנוזה המסוכנת של קילגרייב.