stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צבי גליל

| --- | --- |

צבי גליל, 2010
 לידה:  26 ביוני 1947 (בן 77) תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 ענף מדעי:  מדעי המחשב, מתמטיקה
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב  אוניברסיטת קורנל 
 מנחה לדוקטורט:  ג'ון הופקרופט 
 מוסדות:  אוניברסיטת קולומביה  המכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה  אוניברסיטת תל אביב 
 תלמידי דוקטורט:  ג'ונתן כץ, עודד מרגלית, סטוארט האבר, Raffaele Giancarlo, Xiangdong Yu, אמיר ב. בן-עמרם, Sabah Hamad al-Sabah Al-Binali, אדם לוקאס יאנג, Kunsoo Park, אמיר אברבוך, מרדכי בן ארי, אלן מאייר, מתיו ק. פרנקלין, Dany Breslauer, מוטי יונג, Giuseppe Francesco Italiano 
 פרסים והוקרה:  חבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים משנת 2005
 הערות:  הנשיא השביעי של אוניברסיטת תל אביב
 תרומות עיקריות
 מחקרים בתחום מדעי המחשב ופיתוח אלגוריתמים
 
צבי גליל (נולד ב-26 ביוני 1947) הוא פרופסור ישראלי למדעי המחשב, הנשיא השביעי של אוניברסיטת תל אביב וחבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. כיהן כדיקן הפקולטה להנדסה ומדע יישומי באוניברסיטת קולומביה.
ביוגרפיה

צבי גליל נולד בתל אביב ב-1947, בן לבוטנאי יעקב גליל, שהיה לימים אחד ממייסדי אוניברסיטת תל אביב.
בשנים 1967–1970 למד לתואר ראשון במתמטיקה באוניברסיטת תל אביב, וסיים לימודיו בהצטיינות יתרה. בשנת 1971 קיבל תואר שני במתמטיקה מאותו מוסד, אף הוא בהצטיינות יתרה. בשנת 1975 סיים לימודי דוקטורט במדעי המחשב באוניברסיטת קורנל, בהנחייתו של ג'ון הופקרופט. את הפוסט-דוקטורט עשה במרכז המחקר תומאס ג'יי ווטסון של חברת IBM ביורקטאון הייטס.
בשנים 1976–1995 עבד כחוקר במחלקה למדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב וב-1981 מונה לפרופסור מן המניין. בשנת 1982 החל לכהן במקביל כפרופסור במחלקה למדעי המחשב באוניברסיטת קולומביה, ניו יורק. בנוסף היה בשנים 1983–1986 יו"ר האגודה הבינלאומית למדעי המחשב התאורטיים. ב-1989 מונה לראש המחלקה למדעי המחשב באוניברסיטת קולומביה ובשנת 1995 החל לכהן כדקאן הפקולטה להנדסה ומדע יישומי באוניברסיטה זו.
בשנת 1995 נבחר לעמית ACM.
כיהן כעורך הראשי של שני כתבי עת מדעיים, Journal of Algorithms ו-SIAM Journal of Computing.
ביוני 2007 החל לכהן כנשיאה השביעי של אוניברסיטת תל אביב. ביוני 2009 אולץ להתפטר מהתפקיד, בתום תקופת כהונה קצרה יחסית של שנתיים בלבד, עקב חילוקי דעות עם הוועד המנהל של האוניברסיטה.
מבקר המדינה החליט לבדוק את נסיבות סיום הכהונה, ופרסם את מסקנותיו במסגרת דוח שנתי 61ב לשנת 2010.
מאפריל 2010 ועד יוני 2019 כיהן כדיקאן הקולג' למחשבים של המכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה. שם היה אחראי לפיתוחה של תוכנית לימודי תואר שני מקוונת.
נשוי לפרופסור בלה גליל, ביולוגית ימית במכון לחקר הימים והאגמים בחיפה, ולהם בן. במאי 2022 תרמו הזוג גליל סכום של מיליון וחצי דולר למוזיאון הטבע ע"ש שטיינהרדט באוניברסיטת תל אביב.
הערות שוליים

↑  ישראלי - יו"ר האגודה למדעי המחשב, מעריב, 20 באפריל 1986
↑  יהלי מורן זליקוביץ', נשיא אוניברסיטת ת"א קיבל אולטימטום ופרש, ynet, ‏30.6.2009
אור קשתי, יו"ר הוועד המנהל באוניברסיטת ת"א על הדחת הנשיא: "צבי גליל היה כישלון ניהולי", באתר הארץ, 23 ביולי 2009
↑  נשיא אוניברסיטת תל אביב פרופ' צבי גליל הודיע על החלטתו לפרוש מתפקידו; מבקש להתמסר למחקר, הודעת הוועד המנהל של אוניברסיטת תל אביב
↑  עפרי אילני, מרצים טוענים: אנשי עסקים משתלטים על האוניברסיטאות, באתר הארץ, 1 ביולי 2009
אהוד קינן, פילים מסוכנים בחנות החרסינה האקדמית, באתר ynet, 5 ביולי 2009
↑  תומר זרחין ושירות "הארץ", מבקר המדינה בוחן את נסיבות סיום כהונתו של נשיא אוניברסיטת תל אביב, פרופ' צבי גליל, באתר הארץ, 3 באוגוסט 2009
↑  דוח שנתי 61ב לשנת 2010 ולחשבונות שנת הכספים 2009
↑  Zvi Galil Named GT Dean of Computing | College of Computing
↑  "Georgia Tech Alumni Magazine, Vol. 95 No. 3, Fall 2019" (באנגלית). נבדק ב-2020-04-21.
↑  Lewin, Tamar (13 באוגוסט 2013). "Master's Degree Is New Frontier of Study Online". הניו יורק טיימס (באנגלית). נבדק ב-2020-10-02. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  נשיא אונ' תל אביב לשעבר תרם 1.5 מיליון דולר למוזיאון הטבע, באתר ynet, 11 במאי 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007459755205171  ACM DL: 81100093664  dblp: g/ZviGalil  ISNI: 0000 0001 1714 3962  LCCN: n85091750  MGP: 67227  NKC: xx0050658  SUDOC: 086080261  VIAF: 163621762   WorldCat (עם VIAF): 163621762
צלף אמריקאי

| --- | --- |

 מבוסס על:  האוטוביוגרפיה של כריס קייל: American Sniper: The Autobiography of the Most Lethal Sniper in U.S. Military History
 בימוי:  קלינט איסטווד 
 הופק בידי:  קלינט איסטווד בראדלי קופר פיטר מורגן אנדרו לזאר
 תסריט:  ג'ייסון הול 
 עריכה:  ג'ואל קוקס, גארי רוץ'
 שחקנים ראשיים:  בראדלי קופר סיינה מילר
 מוזיקה:  ג'וזף דבאסי
 צילום:  טום סטרן 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Village Roadshow Pictures
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  11 בנובמבר 2014 (פסטיבל מכון הסרטים האמריקאי)  ארצות הברית 25 בדצמבר 2014 (הפצה מוגבלת)   16 בינואר 2015 (הפצה נרחבת) ישראל 22 בינואר 2015
 משך הקרנה:  133 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט פעולה, סרט דרמה, סרט ביוגרפי, סרט מלחמה, סרט שמבוסס על ספרים 
 תקציב:  60 מיליון דולר
 הכנסות:  547 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   americansniper
 פרסים:  פרס האוסקר על עריכת סאונד הטובה ביותר (אלן רוברט מאריי, בוב אסמאן)  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
צלף אמריקאי (באנגלית: American Sniper) הוא סרט קולנוע אמריקאי בסוגת דרמת מלחמה בבימויו של קלינט איסטווד, שיצא לאקרנים בשנת 2014. הסרט מבוסס על האוטוביוגרפיה של צלף יחידת אריות הים כריס קייל: American Sniper: The Autobiography of the Most Lethal Sniper in U.S. Military History. בסרט מככב בראדלי קופר, שהוא גם בין מפיקי הסרט. הסרט היה מועמד לשישה פרסי אוסקר, בהם פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר וזכה בפרס אוסקר לעריכת הקול הטובה ביותר.
האירועים במציאות

כריס קייל נולד ב-1974 בטקסס, כבר בילדותו נחשף לירי ולציד ובגיל שמונה קיבל מאביו את רובהו הראשון. הוא עבד בחווה והתחרה ברודיאו. ב-1999 התגייס לצי האמריקאי ושירת בצוות 3 של יחידת אריות הים. במרץ 2003 רשם את החיסול הראשון כצלף, כשפגע באישה שהתכוונה ליידות רימון יד על חיילי המארינס בנאסריה שבדרום עיראק. הוא היה בארבעה סבבים של משימות בעיראק במהלכם נזקפו לזכותו 160 חיסולים ועוד קרוב למאה חיסולים שלא זכו לאישור רשמי. הוא נחשב לצלף הקטלני ביותר בתולדות הצבא האמריקאי. בעיראק הוא זכה לכינוי "השטן מרמאדי" ועל ראשו הוצא פרס של 180,000 דולר. את הצליפה המתועדת מהמרחק הרב ביותר רשם ב-2008 כשפגע ממרחק של כ-2,100 יארד (1920 מטר) בחמוש עיראקי שהתכוון לירות ממטול רקטות לעבר שיירה אמריקאית. במהלך שירותו עוטר קייל פעמיים בכוכב הכסף וחמש פעמים בכוכב הארד. 
הוא השתחרר ב-2009, התגורר עם רעייתו ושני ילדיו בטקסס ועבד בחברה לייעוץ ביטחוני. ב-2 בפברואר 2013 נהרג במהלך מטווח מירי של חייל משוחרר מעורער בנפשו. 
טקס האשכבה שלו נערך באצטדיון הפוטבול של קבוצת דאלאס קאובויס, מסע ההלוויה שלו התפרס על פני 320 ק"מ, וכלל שיירה של 200 כלי רכב ומאות אנשים שחלקו לו כבוד אחרון לאורך הדרך.
שחקנים

בראדלי קופר - כריס קייל.
סיינה מילר - טאיה קייל, רעייתו של כריס.
לוק גריימס - מארק לי, לוחם אריות הים הנלחם לצד כריס בעיראק.
קיר אודונל - ג'ף קייל, אחיו של כריס.
בריאן הליסיי - קפטן ג'ילאספי.
סמי שייח - הצלף הסורי.
קייל גאלנר - גואט ווינסטון.
אריק לדין - סקווירל.
הפקה

הזכויות לסרט המבוסס על האוטוביוגרפיה של כריס קייל נרכשו על ידי אולפני האחים וורנר ב-2012 כשנה לפני מותו של קייל. למפיק וכוכב הסרט נבחר בראדלי קופר. סטיבן ספילברג נבחר לבמאי והחל לעבוד על התסריט כשהשינוי העיקרי שהכניס בו היה הדגש על היריבות בין הצלף האמריקאי לצלף העיראקי. משיקולי תקציב החליט ספילברג לפרוש מהמשך הפרויקט ונשיא אולפני האחים וורנר ביקש לבדוק האם קלינט איסטווד מוכן לקחת על עצמו את המלאכה. איסטווד היה באמצע קריאת ספרו של קייל ונענה להצעה בחיוב.
צילומי הסרט החלו במרוקו בה העמידה הממשלה רכבים צבאיים וניצבים לטובת ההפקה. עיקר הצילומים נעשו בקליפורניה ועל מנת לעמוד באתגר להוציא את הסרט לאקרנים עוד ב-2014, הוא צולם ב-44 ימים דחוסים כשאיסטווד ממעט בחזרות ובצילומים פר סצנה.
תגובות לסרט > קהל הצופים

הקרנת הבכורה של הסרט נעשתה במהלך פסטיבל מכון הסרטים האמריקאי ב-11 בנובמבר 2014, הוא יצא בהפצה מוגבלת בארבעה בתי קולנוע בארצות הברית ב-25 בדצמבר 2014. ב-16 בינואר 2015 יצא הסרט בהפצה רחבה בבתי קולנוע בארצות הברית, ושבר את שיא ההכנסות ליום הפתיחה בחודש ינואר עם כ-30.5 מיליון דולר. על פי דן פלדמן, מנהל ההפצה של האחים וורנר בארצות הברית, הסרט הפך לתופעה תרבותית. סך הכל הכניס הסרט ברחבי העולם כ-547 מיליון דולר לעומת תקציב הפקה של 60 מיליון דולר.
תגובות לסרט > מבקרי הקולנוע

הסרט זכה לתגובות חיוביות מצד מבקרי הקולנוע. דייוויד דנבי מהניו יורקר ציין כי הסרט הוא בו זמנית גם סרט מלחמה וגם סרט אנטי מלחמה. הוא שיבח את עבודתו של איסטווד שלעומתו נראים מרבית במאי הקולנוע כחובבנים ויצר סרט שלא מאבד לרגע את ריכוז הצופה ומצליח לגרום לו אי נוחות כפי שהתכוון. פיטר טרוויס ממגזין רולינג סטון נתן לסרט 3.5 כוכבים מתוך ארבעה וכינה את הופעתו של בראדלי קופר, שהעלה לצורך הסרט כ-18 קילוגרם ואימץ מבטא טקסני, כמדהימה. קלאודיה פאויג מUSA Today ציינה שמדובר בסרט עוצמתי ונוגע ללב בו סצנות המלחמה עשויות בקצב משובח ומותחות, והשוותה אותו לסרט מטען הכאב. גם ג'ו מורגנשטיין השווה את הסרט למטען הכאב, אך ציין שלקתרין ביגלו, במאית מטען הכאב, היה חופש יצירה גדול יותר. איסטווד, לעומת זאת, היה מוגבל בכך שהסרט שלו מבוסס על סיפור אמיתי. הוא ציין שמדובר בסרט עשוי היטב המפאר את אומץ הלב והפטריוטיזם.
תגובות לסרט > פרסים

הסרט נבחר לאחד מסרטי השנה מטעם מכון הסרטים האמריקאי. ארגון מבקרי הקולנוע האמריקאי בחר בסרט לאחד מסרטי השנה ובאיסטווד כבמאי הטוב ביותר.
הסרט היה מועמד ל-6 פרסי אוסקר בקטגוריות פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר, פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר (לבראדלי קופר), פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר, פרס אוסקר לעריכת הקול הטובה ביותר, פרס אוסקר למיקס הסאונד הטוב ביותר ופרס אוסקר לעריכה הטובה ביותר.
תגובות לסרט > מחלוקות פוליטיות

הסרט עורר מחלוקת פוליטית בין אלו שהיללו אותו כסרט פטריוטי שלא מפחד להתמודד עם האמת על איום הטרור ובין אלו שראו בו סרט תעמולה לא מוסרי ופשטני. במאי הקולנוע מייקל מור יצא נגד נושא הסרט והצגת גיבורו: "דודי נהרג במלחמת העולם השנייה, לימדו אותנו שצלפים הם פחדנים שיירו בך בגב, ופולשים הם אפילו גרועים יותר", סת' רוגן השווה את הסרט לסרט התעמולה הנאצי שהופיע בסרט ממזרים חסרי כבוד. מאוחר יותר התנצל רוגן על כך ש"הובן לא נכון". מולם התייצבו אישים בעלי עמדות שמרניות כגון רופרט מרדוק ושרה פיילין ששיבחו את הסרט וגינו את מה שכינו "השמאלנים של הוליווד", ואמנים כגון דין קיין, בלייק שלטון, קיד רוק, רוב לאו וקרייג מורגן שתקפו את מור ורוגן. כמו כן זכה הסרט לתמיכה מהרפובליקנים ג'ון מקיין, ניוט גינגריץ' וטים פולנטי. מייק טייבי ממגזין רולינג סטון ציין שהסרט הוא כמעט טיפשי מדי מכדי לבקר אותו, ושאפילו בסטנדרטים הנמוכים של תעשיית הסרטים הוא ירד לשפל חדש. הוא ציין שהפוליטיקה של הסרט מגוחכת ואדיוטית שדומה לזו של ג'ורג' ווקר בוש וציין שהנבלים האמיתיים בסרט הם דיק צ'ייני, דונלד רמספלד ופקידי ממשל נוספים שהציבו את כריס קייל עם רובה צלפים על גגות עיראק וביקשו ממנו להרוג נשים וילדים.
איסטווד, קופר והתסריטאי ג'ייסון הול התייחסו למחלוקת וציינו שלא מדובר בסרט פוליטי אלא בכזה שמנסה להציג דיוקן אמיתי של כריס קייל והשפעת מלחמת עיראק עליו.
בעולם הערבי התקבל הסרט ברגשות מעורבים, באיחוד האמירויות הערביות, קטר וכווית צונזרו חלקים מהסרט, ואילו בירדן הוא נפסל להקרנה. בעיראק הצליח הסרט בחלקים הכורדיים של המדינה, בעיר בגדאד היו בעלי בתי קולנוע שסירבו להעלות אותו מחשש לתגובות נזעמות, ובקולנוע בו כן הוקרן, הופסקה ההקרנה לאחר שבוע בלבד. הליגה הערבית-אמריקאית נגד השמצה דיווחה על עלייה בתחושות זעם ושנאה כלפי מוסלמים בארצות הברית. מנהיגה העליון של איראן, עלי חמינאי, מתח ביקורת על סרט וטען כי הוא מעודד אלימות כלפי מוסלמים.
הערות שוליים

↑  מני פרננדז ומייקל שווירץ, ניו יורק טיימס, סופו של הצלף שהפך למלאך של החיילים בטראומה, באתר הארץ, 4 בפברואר 2013
↑  Meet the big shot, ניו יורק פוסט, 1 בינואר 2012
↑  Chris Kyle Funeral Procession Arrives in Austin, אתר nbcdfw.com, ‏12 בפברואר 2013
↑  The Making of 'American Sniper': How an Unlikely Friendship Kickstarted the Clint Eastwood Film, הוליווד ריפורטר, 2 בינואר 2015
↑  מערכת ערוץ התרבות, ‏שיא אמריקאי: הסרט של החדש קלינט איסטווד שובר שיאים, באתר ‏מאקו‏, 31 בדצמבר 2014
↑  ‘American Sniper’ Makes Eastwood’s Friday With $30.5M, Can It Hit $80M By Monday? – Saturday Update, אתר deadline.com ‏17 בינואר 2015
↑  Box Office: ‘American Sniper’ Shatters Records With $90.2 Million Weekend, וראייטי, 18 בינואר 2015
↑  איתמר זהר, הסרט החדש של קלינט איסטווד שובר שיאים בארה"ב, באתר הארץ, 18 בינואר 2015
עכבר העיר, שוברי קופות: קלינט איסטווד שובר שיאים, באתר הארץ, 25 בינואר 2015
↑  LIVING HISTORY, הניויורקר, 22 בדצמבר 2014
↑  Eastwood and a buffed-up Bradley Cooper bring Navy SEAL Chris Kyle's story to the big screen, רולינג סטון, 23 בדצמבר 2014
↑  Bradley Cooper's aim is true in 'American Sniper', ‏ 24 בדצמבר 2014
↑  ‘American Sniper’ Review: The Good, the Terse and the Tragic, וול סטריט ג'ורנל, 24 בדצמבר 2014
1 2  What people get wrong about 'American Sniper', ‏CNN‏ 24 בינואר 2015
↑  מערכת ערוץ התרבות, ‏"צלף אמריקאי": חייל גיבור או רוצח פחדן?, באתר ‏מאקו‏, 19 בינואר 2015
↑  Seth Rogen, Michael Moore Slam 'American Sniper', ‏Yahoo!, ‏19 בינואר 2015
1 2 3  A guide to the ‘American Sniper’ culture wars controversy, וושינגטון פוסט, 26 בינואר 2015
↑  Rupert Murdoch Rips "Hollywood Leftists" Over 'American Sniper, הוליווד ריפורטר, 23 בינואר 2015
↑  Sarah Palin Thanks ‘American Sniper’, Slams Hollywood, אתר deadline.com, ‏20 בינואר 2015
↑  'American Sniper' Is Almost Too Dumb to Criticize, רולינג סטון, 21 בינואר 2015
↑  ‘American Sniper’ Generates Debate, Draws Crowds In Iraq And Arab World, אתר deadline.com, ‏23 בינואר 2015
↑  Here’s what moviegoers in Baghdad think of ‘American Sniper’, אתר GlobalPost‏ 28 בינואר 2015
↑  מערכת וואלה!‏, בעקבות "צלף אמריקאי": זינוק חד בכמות האיומים נגד מוסלמים, באתר וואלה, 25 בינואר 2015
↑  נירית אנדרמן, מנהיג איראן: הסרט "צלף אמריקאי" מעודד פגיעה במוסלמים, באתר הארץ, 17 בפברואר 2015
צנפה

כוס החורבות פולט צנפה
צנפת ינשוף עצים ובה גולגולת של גוזל ושאריות עיכול נוספות, מועצה אזורית ברנר, דצמבר 2020
צנפת עוף. פס שחור = 1 ס"מ
באורניתולוגיה, צְנֵפָה היא אגד של מזון לא מעוכל, שכמה מינים פולטים ממקורם. תכולת צנפת עופות זו תלויה בתזונת העוף, ועשויה להכיל שלד חיצוני של חרקים (כיטין), חומרים צמחיים בלתי מעוכלים, עצמות, פרווה, נוצות, מקור, טפרים ושיניים.
פליטת הצנפה מאפשרת לעוף לסלק חומר בלתי מעוכל מאיבר עיכול בקיבת העופות ומבלוטות הקיבה. בדורסים הקאת הצנפה משרתת את בריאותו של העוף בדרך נוספת, באמצעות ניקוי שאריות מצינורות העיכול, כולל הוושט. הצנפה נוצרת בין 6 ל-10 שעות מכניסת המזון (לקיבת השרירים או לזפק).
אורניתולוגים עשויים לאסוף צנפות של מין כלשהו למשך זמן על מנת לחקור את הרגלי האכילה העונתיים. אחד היתרונות באיסוף צנפות הוא בכך שהדבר מאפשר לקבוע את הרגלי התזונה מבלי להרוג ולנתח את העוף. צנפות נמצאות באזורים שונים, תלוי במין. באופן כללי, אתרי לינה וקינון הם אזורים טובים לחפש: לניצים ולדורסי הלילה – מתחת לעצים מחטניים; לתנשמות לבנות – בבסיס צוקים ובאסמים; ולמינים אחרים של ינשופים – במחילות שלהם בביצות ושדות עשבוניים. צנפות עשויות להעיד גם על תפוצתם של המינים הנטרפים, על מחזוריות בפעולתם ובגודל אוכלוסייתם, ועל פיזור הגילאים והזוויגים באוכלוסייה.
צנפות הנץ והינשוף הן אפורות או חומות, ומשתנות בצורותיהן בין כדורי למלבני מוארך או גושי. בעופות גדולים, הן בין 2.5 ס"מ ל-5 ס"מ אורך, ובציפורי שיר, בערך 1.5 ס"מ. מינים רבים אחרים מייצרים צנפה, כולל טבלניים, אנפות, קורמורניים, שחפים, שלדגים, עורבים, עורבנים, חנקנים, סנוניות, ורוב החופמאים.
אורניתולוגים החוקרים צנפות גילו פריטים יוצאי דופן בתוכם, כולל טבעות רגל לסימון, שמינים קטנים טובעו בהם לפני שנטרפו על ידי דורסים או עופות אחרים. כך, בארצות הברית, צנפת הינשוף הצווח הכילה טבעות של חוחית אמריקאית וירגזי מצוי. ב-1966 נמצאה באורגון בצנפת עיט זהוב טבעת סימון של סוג ברווז אמריקאי, שטובע ארבעה חודשים מוקדם יותר ו-1,600 ק"מ רחוק משם, בדרום קליפורניה.
קופה אמריקה 2007

| --- | --- |

 מארחת:  ונצואלה ונצואלה
 תקופת התחרות:  26 ביוני 2007 – 15 ביולי 2007 (20 ימים) 
 מספר משתתפות:  12
 הזוכה:   ברזיל
 מספר משחקים:  26
 מספר שערים:  86 (3.31 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  1,050,230 (40,393 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  ברזיל רוביניו   (6 שערים)
 השחקן המצטיין:  ברזיל רוביניו
 → 20042011 ←
קופה אמריקה 2007 (בספרדית: 2007 Copa América), טורניר הקופה אמריקה ה-42, נערך בין ה-26 ביוני ל-15 ביולי 2007 בוונצואלה, לראשונה בתולדות הטורניר.
בטורניר זכתה נבחרת ברזיל לאחר שגברה בגמר הטורניר על נבחרת ארגנטינה בתוצאה 3-0, ובכך השלימה זכייה שמינית בתואר. למקום השלישי הגיעה נבחרת מקסיקו לאחר שגברה בתוצאה 3-1 על נבחרת אורוגוואי במשחק על המקום השלישי. הזכייה בטורניר הקנתה לנבחרת ברזיל את הזכות להשתתף בגביע הקונפדרציות 2009 בו גם זכתה.
אצטדיונים

| עיר | אצטדיון | תכולה |
| --- | --- | --- |
| סן קריסטובל | אצטדיון פולידפורטיבו דה פואבלו נואבו | 38,755 |
| פוארטו לה קרוס | אצטדיון לואיס ראמוס | 37,485 |
| פוארטו אורדאס | אצטדיון קצ'אמאי | 41,600 |
| מרידה | האצטדיון המטרופוליטני | 42,000 |
| מטורין | אצטדיון מונומנטל דה מטורין | 51,796 |
| ברינס | אצטדיון אגוסטין טובאר | 27,500 |
| ברקיסימטו | אצטדיון הכדורגל המטרופוליטני של לרה | 42,000 |
| קראקס | אסטאדיו אולימפיקו | 43,000 |
| מרקאיבו | אצטדיון חוסה פאצ'נצ'ו רומרו | 44,000 |
משחקי הטורניר > שלב הבתים > בית א'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ונצואלה | 5 | 3 | 1 | 2 | 0 | 4 | 2 | 2 |
|  פרו | 4 | 3 | 1 | 1 | 1 | 5 | 4 | 1 |
|  אורוגוואי | 4 | 3 | 1 | 1 | 1 | 1 | 3 | -2 |
|  בוליביה | 2 | 3 | 0 | 2 | 1 | 4 | 5 | -1 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  אורוגוואי | 0 – 3 | פרו   |
|  ונצואלה | 2 – 2 | בוליביה   |
|  בוליביה | 0 – 1 | אורוגוואי   |
|  פרו | 0 – 2 | ונצואלה   |
|  פרו | 2 – 2 | בוליביה   |
|  ונצואלה | 0 – 0 | אורוגוואי   |
משחקי הטורניר > שלב הבתים > בית ב'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  מקסיקו | 7 | 3 | 2 | 1 | 0 | 4 | 1 | 3 |
|  ברזיל | 6 | 3 | 2 | 0 | 1 | 4 | 2 | 2 |
|  צ'ילה | 4 | 3 | 1 | 1 | 1 | 3 | 5 | -2 |
|  אקוודור | 0 | 3 | 0 | 0 | 3 | 3 | 6 | -3 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  אקוודור | 2 – 3 | צ'ילה   |
|  ברזיל | 0 – 2 | מקסיקו   |
|  ברזיל | 3 – 0 | צ'ילה   |
|  אקוודור | 1 – 2 | מקסיקו   |
|  מקסיקו | 0 – 0 | צ'ילה   |
|  ברזיל | 1 – 0 | אקוודור   |
משחקי הטורניר > שלב הבתים > בית ג'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ארגנטינה | 9 | 3 | 3 | 0 | 0 | 9 | 3 | 6 |
|  פרגוואי | 6 | 3 | 2 | 0 | 1 | 8 | 2 | 6 |
|  קולומביה | 3 | 3 | 1 | 0 | 2 | 3 | 9 | -6 |
|  ארצות הברית | 0 | 3 | 0 | 0 | 3 | 2 | 8 | -6 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  קולומביה | 0 – 5 | פרגוואי   |
|  ארגנטינה | 4 – 1 | ארצות הברית   |
|  ארצות הברית | 1 – 3 | פרגוואי   |
|  קולומביה | 2 – 4 | ארגנטינה   |
|  קולומביה | 1 – 0 | ארצות הברית   |
|  פרגוואי | 0 – 1 | ארגנטינה   |
משחקי הטורניר > שלב הבתים > דירוג הנבחרות במקום השלישי

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| צ'ילה צ'ילה | 4 | 3 | 1 | 1 | 1 | 3 | 5 | -2  |
| אורוגוואי אורוגוואי | 4 | 3 | 1 | 1 | 1 | 1 | 3 | -2  |
| קולומביה קולומביה | 3 | 3 | 1 | 0 | 2 | 3 | 9 | -6 |
משחקי הטורניר > שלב הנוקאאוט

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | רבע גמר | רבע גמר |  |  | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |
:  
|  | 7 ביולי - סן קריסטובל | 7 ביולי - סן קריסטובל |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  | 7 ביולי - סן קריסטובל | 7 ביולי - סן קריסטובל |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   ונצואלה |  1 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   ונצואלה |  1 |   |   | 10 ביולי - מרקאיבו | 10 ביולי - מרקאיבו |   |   |  |  |
|  |   אורוגוואי |  4 |   |   | 10 ביולי - מרקאיבו | 10 ביולי - מרקאיבו |   |   |  |  |
|  |   אורוגוואי |  4 |   |   |   ברזיל |  2 (5) |   |   |  |  |
|  | 7 ביולי - פוארטו לה קרוס | 7 ביולי - פוארטו לה קרוס |   |   |   ברזיל |  2 (5) |   |   |  |  |
|  | 7 ביולי - פוארטו לה קרוס | 7 ביולי - פוארטו לה קרוס |   |   |   אורוגוואי |  2 (4) |   |   |  |  |
|  |   צ'ילה |  1 |   |   |   אורוגוואי |  2 (4) |   |   |  |  |
|  |   צ'ילה |  1 |   |   |  |  |   |   | 15 ביולי - מרקאיבו | 15 ביולי - מרקאיבו |
|  |   ברזיל |  6 |   |   |  |  |   |   | 15 ביולי - מרקאיבו | 15 ביולי - מרקאיבו |
|  |   ברזיל |  6 |   |   |  |  |   |   |   ברזיל |  3 |
|  | 8 ביולי - מטורין | 8 ביולי - מטורין |   |   |  |  |   |   |   ברזיל |  3 |
|  | 8 ביולי - מטורין | 8 ביולי - מטורין |   |   |  |  |   |   |   ארגנטינה |  0 |
|  |   מקסיקו |  6 |   |   |  |  |   |   |   ארגנטינה |  0 |
|  |   מקסיקו |  6 |   |   | 11 ביולי - פוארטו אורדאס | 11 ביולי - פוארטו אורדאס |   |   |  |  |
|  |   פרגוואי |  0 |   |   | 11 ביולי - פוארטו אורדאס | 11 ביולי - פוארטו אורדאס |   |   |  |  |
|  |   פרגוואי |  0 |   |   |   מקסיקו |  0 |   |   |  |  |
|  | 8 ביולי - ברקיסימטו | 8 ביולי - ברקיסימטו |   |   |   מקסיקו |  0 |   |   |  |  |
|  | 8 ביולי - ברקיסימטו | 8 ביולי - ברקיסימטו |   |   |   ארגנטינה |  3 |   |   |  |  |
|  |   ארגנטינה |  4 |   |   |   ארגנטינה |  3 |   |   |  |  |
|  |   ארגנטינה |  4 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   פרו |  0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   פרו |  0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
המקום השלישי
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 14 ביולי 2007 |  מקסיקו | 3–1 |  אורוגוואי | האצטדיון האולימפי, קראקס |
| 14 ביולי 2007 | בלאנקו  36' (פ')   בראבו  68'   גוארדאדו  76' |  | אבראו  22' | האצטדיון האולימפי, קראקס |
משחק הגמר
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 15 ביולי 2007 |  ברזיל | 3–0 |  ארגנטינה | אצטדיון חוסה פאצ'נצ'ו רומרו, מרקאיבו |
| 15 ביולי 2007 | בפטיסטה  4'   אז'אלה  40' (ע')   אלבס  69' |  |  | אצטדיון חוסה פאצ'נצ'ו רומרו, מרקאיבו |
מצטיינים

| כדור הזהב | נעל הזהב | כפפת הזהב |
| --- | --- | --- |
| ברזיל רוביניו | ברזיל רוביניו | ברזיל דוני |
השחקן הצעיר המצטיין
ארגנטינה ליונל מסי

נבחרת הטורניר:
| שוער | הגנה | קישור | התקפה | מאמן |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ברזיל דוני | ארגנטינה חבייר זאנטי     מקסיקו ג'וני מגאיון     ברזיל חואן     אורוגוואי חורחה פוסילה | ארגנטינה חאבייר מסצ'ראנו     ארגנטינה חואן רומן ריקלמה     ברזיל ז'וליו בפטיסטה | ארגנטינה ליונל מסי     מקסיקו נרי קסטיו     ברזיל רוביניו | ברזיל דונגה |
הערות שוליים

↑  Diario AS, Robinho disputará a Messi y Riquelme la Copa América y el MVP del torneo, AS.com, ‏14 July 2007
↑  Charting Lionel Messi's International Highs and Lows with Argentina, Bleacher Report
↑  La República, El once ideal de la Copa América, larepublica.pe, ‏15 July 2007
| קופה אמריקה |
| --- | --- | --- |
| אליפות אמריקה הדרומית | ארגנטינה 1916 • אורוגוואי 1917 • ברזיל 1919 • צ'ילה 1920 • ארגנטינה 1921 • ברזיל 1922 • אורוגוואי 1923 • אורוגוואי 1924 • ארגנטינה 1925 • צ'ילה 1926 • פרו 1927 • ארגנטינה 1929 • פרו 1935 • ארגנטינה 1937 • פרו 1939 • צ'ילה 1941 • אורוגוואי 1942 • צ'ילה 1945 • ארגנטינה 1946 • אקוודור 1947 • ברזיל 1949 • פרו 1953 • צ'ילה 1955 • אורוגוואי 1956 • פרו 1957 • ארגנטינה 1959 • אקוודור 1959 • בוליביה 1963 • אורוגוואי 1967 |  |
| קופה אמריקה | אמריקה הדרומית 1975 • אמריקה הדרומית 1979 • אמריקה הדרומית 1983 • ארגנטינה 1987 • ברזיל 1989 • צ'ילה 1991 • אקוודור 1993 • אורוגוואי 1995 • בוליביה 1997 • פרגוואי 1999 • קולומביה 2001 • פרו 2004 • ונצואלה 2007 • ארגנטינה 2011 • צ'ילה 2015 (גמר) • ארצות הברית 2016 (גמר) • ברזיל 2019 (גמר) • ברזיל 2021 (גמר) • ארצות הברית 2024 (גמר) |  |
צבי מלחין

| --- | --- |

 לידה:  27 במאי 1927 Gmina Żółkiewka, רפובליקת פולין 
 פטירה:  1 במרץ 2005 (בגיל 77) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית העלמין קריית שאול 
 מעסיק:  המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים 
 
סיור ברמת הגולן לאחר מלחמת יום הכיפורים. משמאל: צביקה מלחין, שמוליק גורן, ג'ק צביה, מוסה עטאר-קצין מ-504, ‏1973
צבי מלחין / פיטר מילכמן (21 במאי 1927 – 1 במרץ 2005) היה לוחם במוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים ולאחר מכן צייר נודע בניו יורק. התפרסם בין השאר בזכות תפקידו במבצע חטיפתו של אדולף אייכמן והבאתו למשפט בישראל.