stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חוק החוזים (תרופות בשל הפרת חוזה)
הוראות החוק > פרק ב' - התרופות > סימן א' - אכיפת החוזה

סעיף 3 מגדיר כי זכותו של הנפגע לבקש מבית המשפט כי יאכוף את קיום החוזה, למעט ארבעה מקרים בהם החוזה לא ניתן לאכיפה:
החוזה כבר אינו בר-ביצוע;
המשמעות של אכיפת החוזה היא כפיית המפר לתת שירות או עבודה לנפגע;
ביצוע האכיפה ידרוש התערבות במידה לא סבירה מצד בית המשפט או הוצאה לפועל;
נסיבות העניין מראים כי האכיפה אינה צודקת.
בדין הישראלי אכיפת החוזה נחשבת לאפשרות המועדפת, לפי העיקרון "חוזים יש לקיים", ועל כן אם לא התקיימו התנאים האלו בית המשפט ייעתר לבקשת הנפגע ויאכוף את החוזה. לכן, בית המשפט נוטה לפרש בצמצום את הסייגים וכן מטיל את נטל ההוכחה לקיומם על הצד המפר.
בנוסף לסייגים בסעיף 3, סעיף 4 מבהיר כי בית המשפט רשאי להתנות את אכיפת החוזה בקיום הבטחות או חיובים שיש לנפגע כלפי המפר. בעקבות סעיף זה, במקרים בהם בית המשפט לא יכול להורות על ביצוע מדויק של החוזה הוא מורה על "ביצוע בקירוב" גם אם הדבר משית עלות מסוימת על הנפגע. למשל, במקרה בו אדם רכש דירה אך הקבלן התמהמה בסיום הבנייה, על הקבלן לספק לו דירה חלופית, אך נפסק כי במקרה שהקבלן יכל לספק לנפגע רק דירה טובה יותר, בית המשפט יתנה את אכיפת החוזה בתשלום של הנפגע על ההפרש בין הדירה המקורית לדירה החדשה.
סעיף 5 מסדיר כי פס"ד המורה על אכיפת הסכם העוסק ברישום מקרקעין, מהווה צו מחייב לרישום הזכות במרשם המקרקעין ואין צורך לפתוח בהליך משפטי נוסף.
הוראות החוק > פרק ב' - התרופות > סימן ב' - ביטול החוזה

בפתח הסימן, סעיף 6 מגדיר כי הפרה יסודית של החוזה היא אחת משני מקרים. ראשית, הפרה שהוגדרה בחוזה הנידון כי היא תהווה הפרה יסודית. עם זאת, הסעיף מבהיר כי אם החוזה מגדיר שורה של הפרות כהפרות יסודיות, ללא שהוא מבחין ביניהן ומבהיר את ההוראה הגורפת, לא יהוו הסעיפים הפרה גורפת אלא אם בשעת כריתת החוזה היה סביר להתנות כך. סוג שני של הפרה יסודית היא הפרה שאדם סביר לא היה חותם על אותו החוזה אילו היה יודע מראש על ההפרה הזו. למשל, איחור קצר בתשלום ללא שהוכח נזק לצד השני אינו מהווה הפרה יסודית, אך איחור ניכר ברישום הזכויות על שם הרוכשים מהווה הפרה יסודית.
סעיף 7 קובע כי במקרה שהתקיימה הפרה יסודית של החוזה, הנפגע רשאי לבטלו ללא תנאי נוסף ובאופן מיידי. כאמור, האפשרות לבטל אינה מחייבת התערבות של בית המשפט. עם זאת, גם במימוש זכות הביטול על הנפגע לפעול בתום לב ובמקרים חריגים מאוד של פעולה בחוסר תום לב ייתכן ובית המשפט לא יאפשר את ביטול החוזה. במקרה ומדובר בהפרה שאינה יסודית, על הנפגע לתת למפר זמן סביר לתיקון ההפרה ורק לאחר שההפרה לא תוקנה הוא רשאי לבטל את החוזה. המפר רשאי לפנות לבית המשפט ולטעון כי ביטול החוזה היה בלתי צודק, עם זאת עליו לפנות לבית המשפט תוך זמן סביר מהודעת הביטול, אחרת טענתו תידחה על הסף. לעיתים התנהגות הצד הנפגע יכולה להגדיר הפרה יסודית כהפרה שאינה יסודית, למשל במקרה שהתקיימה הפרה יסודית אך הנפגע הודיע על ביטולה לאחר שנתיים ממועד ההפרה. במקרה ומדובר בחוזה שניתן להפרדה לחלקים והופר רק חלק אחד מהחוזה, ניתן לבטל רק את אותו החלק ולא את החוזה כולו, אלא אם מדובר בחלק שהפרתו מביאה להפרה יסודית של כלל החוזה.
דרך הביטול לפי סעיף 8 היא בהודעה של הנפגע למפר תוך זמן סביר לאחר שנודע לו על ההפרה. אם הנפגע השתהה בנתינת הודעת הביטול מעבר לזמן סביר, רואים אותו כמי שזנח את זכות הביטול. עם זאת, הנפגע רשאי לתת למפר הודעה חדשה על ארכה לתיקון ההפרה ובכך הוא "מחיה" מחדש את ההליך. אין צורה פורמלית סדורה להודעת ביטול והיא יכולה להיות גם בדרך של התנהגות.
אם בוטל החוזה, סעיף 9 קובע כי ככלל על כל צד להשיב לצד האחר את מה שקיבל לפי החוזה. אם ההשבה אינה אפשרית או בלתי סבירה, יש לשלם את שווי הנכס שיש להשיב. בכל מקרה, הנפגע רשאי לבחור לשלם את שווי הנכס במקום להשיבו ולחלופין הוא רשאי לבחור שהמפר ישלם את שווי הנכס במקום להשיבו. חובת ההשבה לוקחת בחשבון דמי שימוש ראויים במקרה שהיו, למשל רוכשי דירה שביטלו את חוזה המכר לאחר מספר חודשי מגורים בו, עם השבת הנכס הקבלן ישיב להם את התשלום על הדירה בניכוי דמי שכירות ראויים לתקופה בה הם גרו. מטרת ההשבה היא למנוע מצב של עשיית עושר ולא במשפט ועל כן דיני חוק זה חלים עליה.
הוראות החוק > פרק ב' - התרופות > סימן ג' - פיצויים

סעיף 10 קובע כי על המפר לפצות את הנפגע מהפרת החוזה, אם מדובר בנזק שהיה על המפר לצפות שייגרם עקב ההפרה. נטל ההוכחה הוא על הנפגע ועליו להראות בוודאות סבירה שנגרם לו נזק ומה היקפו. סעיף 11 מביא שני מצבים שבהם ניתן לפסוק פיצוי ללא הוכחת נזק. מקרה ראשון הוא כאשר ההפרה הייתה אי-סיפוק מוצר או שירות מסוים, הפרה שהובילה לביטול החוזה, ויש הפרש בין גובה התמורה בחוזה לבין מחיר השוק ביום ביטול החוזה (למשל, הופרה התחייבות לספק רכב חדש ובין חתימת החוזה לביטולו עלה מחיר הרכב). מקרה שני הוא הפרת חיוב לתשלום כספי, בו הנפגע זכאי לריבית על הפיגור בתשלום ללא הוכחת נזק. אם מדובר בנזק שאינו ניתן לשיעור בכסף (כגון עוגמת נפש או פגיעה בשם הטוב) סעיף 13 מסמיך את בית המשפט לקבוע מה גובה הפיצוי הראוי, ללא חובה על הנפגע להביא ראיות לגובה הנזק.
אם מדובר בנזק שאינו ניתן לשיעור בכסף (כגון עוגמת נפש או פגיעה בשם הטוב) סעיף 14 קובע שמפר לא זכאי לפיצויים על נזק שהוא היה יכול למנוע או לצמצם באמצעים סבירים. סעיף זה לא חל על פיצויים שאינם דורשים הוכחת נזק (סעיף 11) וכן לא על פיצויים מוסכמים (סעיף 15), שכן הפיצויים הללו אינם תלויים בהתנהגותם של המפר או הנפגע.
סוג נוסף של פיצוי ללא הוכחת נזק הוא פיצויים מוסכמים. סעיף 15 קובע כי אם נקבע בהסכם גובה קצוב לפיצויים, ניתן לפסוק אותם לטובת הנפגע ללא צורך בהוכחת נזק. עם זאת, בית המשפט רשאי להפחית את גובה הפיצויים אם הוא רואה שאין יחס סביר בין גובה הפיצוי שנקבע לנזק שנגרם, וניתן היה לראות זאת בעת כריתת החוזה. כמו כן, הסעיף קובע כי קיומם של פיצויים מוסכמים לא גורע כשלעצמו מזכותו של הנפגע לתבוע פיצויים לפי סעיפים אחרים לחוק, במקרה שלא מדובר בכפל פיצוי.
אי האפשרות לקבל כפל פיצוי היא רק אם הכפל מוטל על המפר. אך אם בנוסף לפיצוי של המפר לנפגע מגיע פיצוי מחברת ביטוח, סעיף 16 קובע כי לא ניתן להוריד מפיצויי המפר בשל פיצויי הביטוח והנפגע זכאי לכפל פיצוי. סעיף זה חל רק על ביטוח פיצוי, כלומר ביטוח שאינו תלוי בגובה הנזק שנגרם (כמו ביטוח חיים). כאשר מדובר בביטוח שיפוי, בו חברת הביטוח משפה את המבוטח לפי גובה הנזק (או עד תקרה אחרת), הנפגע לא זכאי לכפל פיצוי וסכום ההשתתפות של הביטוח ינוכה מפיצויי המפר.
הוראות החוק > פרק ג' - שונות

כאשר מדובר בהפרה צפויה, היינו שאחד הצדדים גילה כי בדעתו להפר את החוזה או שמסתבר מנסיבות העניין שעתידה להתרחש הפרה, סעיף 17 קובע כי רשאי הנפגע להתחיל בהליך משפטי לקבלת תרופות עוד בטרם הגיע המועד שנקבע בחוזה. במקרים שהתרופה המבוקשת היא ביטול החוזה או פיצויים, ניתן לפסוק את התרופה מיד. כאשר התרופה היא אכיפה, בית המשפט לא רשאי לתת צו לאכיפת החוזה למועד מוקדם יותר מהמועד שנקוב בחוזה.
סעיף 18 עוסק במקרה של אונס או סיכול החוזה. כאשר קרה אירוע שמפר לא היה אמור לצפות, לא היה ביכלתו למנוע את הנסיבות המסכלות וכן הנסיבות הופכות את קיום החוזה לבלתי אפשרי או שונה באופן מהותי מהמוסכם, לא ניתן יהיה לדרוש את אכיפת החוזה או פיצויים על הפרתו. עם זאת, הנפגע רשאי לבקש את ביטול החוזה, אך אם לא ביקש החוזה יחייב את שני הצדדים כמוסכם. בית המשפט קבע כי בעוד שהמבחן הראשון הוא אובייקטיבי ויש לבדוק האם אדם סביר היה צופה את הסיכול, המבחן השני הוא סובייקטיבי ויש לבדוק האם ביכלתו של המפר עצמו למנוע את הסיכול.
אם היה בידי הנפגע נכס של המפר, סעיף 19 מאשר לו לעכב אצלו את הנכס עד לביצוע התרופה להפרה. העיכבון יהיה לפי התנאים שנקבעו בחוק המיטלטלין.
פסיקת בית המשפט

סעיפי החוק לא מתייחסים לשאלה האם הוראות החוק הן דיספוזיטיביות (ניתנות לשינוי על ידי הצדדים בהסכמה מראש) או קוגנטיות (אינן ניתנות להתנאה, כמו רבים מדיני העבודה למשל). בתחילה דעות המלומדים היו חלוקות אך במהלך השנים התקבעה הפסיקה כי החוק הוא דיספוזיטיבי והצדדים רשאים בהסכם לקבוע מראש אילו תרופות ניתן לקבל ואילו לא. בית המשפט הדגיש כי על ההתנאה להיעשות באופן מפורש או לכל הפחות להשתמע בבירור מאומד דעתם של הצדדים בזמן כריתת ההסכם. כמו כן כוח ההתנאה של הצדדים אינו בלתי מסויג וישנם מקרים בהם בית המשפט לא יאפשר הסתמכות על תנאי בחוזה ויפנה לחוק.
ראו גם

פסק דין אדרס
לקריאה נוספת

גבריאלה שלו ויהודה אדר, דיני חוזים - התרופות, תשס"ט-2009.
לאון אנידג'ר, תרופת האכיפה בחוזים: תיאוריה דין ומציאות, 2019.
איריס מרקוס, תרופות בדיני חוזים - הלכה ומעשה, הוצאת אוצר המשפט, 2023.
הערות שוליים

↑   על המכר (למנויים בלבד. אתר נבו).
1 2  הצעת החוק בקריאה ראשונה. הצ"ח 857, כ"ו באלול תשכ"ט, 9 בספטמבר 1969.
↑  למשל: חוק המכר, חוק המקרקעין, חוק המתנה, חוק המחאת חיובים ועוד.
↑  דברי הכנסת, הישיבה ה-127 של הכנסת השביעית, דברי הפתיחה של יו"ר ועדת החוקה, חוק ומשפט. עמ' 544.
↑  חוק החוזים (תרופות בשל הפרת חוזה), התשל"א-1970, ס"ח 610 מ-24 בגצמבר 1970
↑  חוק פסיקת ריבית והצמדה (תיקון מס' 9), התשפ"ד-2023, ס"ח 317 מ-19 בנובמבר 2023
↑  סע' 6 לפס"ד ע"א 1846/92 עליזה לוי נ' מבט בניה בע"מ. ניתן ביום 19 באוגוסט 1993.
↑  בר"ע 1516/05 למיט אחזקות בע"מ נ' מנשה ח.אלישר בע"מ, ניתן ב־22 בפברואר 2005
↑  ע"א 2686/99 וולף אייזמן נ' קדמת עדן בע"מ, ניתן ב־5 באוגוסט 2001
↑  ע"א 7403/11 בשמא השקעות ומימון בע"מ נ' אליהו ניאגו, ניתן ב־13 באוגוסט 2013
↑  ע"א 3849/09 הר נשגב השקעות בניה ופיתוח בע"מ נ' ברוך ובר, ניתן ב־6 ביולי 2014
↑  ע"א 2825/97 מוחמד אבו זייד נ' מקל ברוך, ניתן ב־4 בפברואר 1999
↑  ע"א 6907/16 יצחק אקרמן נ' כפיר קבלנות בניין בע"מ, ניתן ב־20 בדצמבר 2017
↑  ע"א 7938/08 היאלי מונסנגו נ' מוריס מכביאן, ניתן ב־11 באוגוסט 2011
↑  ע"א 206/20 טבע תעשיות פרמצבטיות בע"מ נ' T&M גושן - שירותי ביטחון, ניתן ב־13 בדצמבר 2021
↑  ע"א 4893/14 וליד חמודה זועבי נ' משרד האוצר, ניתן ב־3 במרץ 2016
↑  ע"א 2454/98 אליהו לינדאור נ' יעקב רינגל, ניתן ב־18 באוקטובר 2001
↑  גבריאלה שלו ויהודה אדר, דיני חוזים-התרופות, עמ' 94.
| --- | --- |
ערך טוב: 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007370608505171  VIAF: 2565151717054513900007   WorldCat (עם VIAF): 2565151717054513900007
נשים עושות שלום

| --- | --- |


צעדת התקווה בקאסר אל-יהוד, אוקטובר 2016
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  אוגוסט 2014 – הווה (כ־10 שנים) 
 womenwagepeace.org.il
 
נשים עושות שלום היא תנועת נשים פוליטית א-מפלגתית, החותרת להביא לסיום הסכסוך הישראלי-פלסטיני באמצעות הסכם מדיני מכבד ובהש­תתפות נשים ממגוון קבוצות האוכלוסייה בישראל, בהתאם להחלטת האו"ם 1325.
התנועה הוקמה בשנת 2014 והיא מונה נכון ל-2021 כ-45,000 אנשים.
פעילות

חברות התנועה מקרינות מעת לעת את הסרט "גרשו את השטן בחזרה לגיהנום" על מאבקן המוצלח של נשות ליבריה למען השלום; חוגגות יחד את חגי הדתות השונות; משתתפות בפאנלים וכנסים ומכינות שמיכות טלאים מ"פיסות שלום" המגיעות מרחבי הארץ והעולם. מפגשים של תא הצעירות והתכנסויות מקומיות נערכים באמצעות כ-50 תאים אזוריים הפרוסים ברחבי הארץ.
כדי לקדם את תפיסתן כי רק הסכם מדיני יעצור את מעגל האלימות ויקדם שלום בין שני העמים, חברות התנועה נוכחות בפעילויות שטח והסברה ברחבי הארץ: חוגי בית, מפגשי שיח, נוכחות יומיומית ברשתות החברתיות, דוכני הסברה בצמתים ובשווקים, צעדות והרצאות.
בשדה הפוליטי פועלת התנועה להפעלת לחץ על מקבלי ההחלטות על ידי נוכחות בכנסת ובוועדותיה, שיחות עם פוליטיקאים, השתתפות בכנסים ובעצרות.
בתנועה פעילים חברות וחברים שמשותפת לכולן הקריאה לקידום את חזון השלום למרכז השיח הציבורי ולהשגת פתרון מדיני בהקדם.
מימון

פעילות התנועה נעשית על ידי מתנדבות ואירועים גדולים ממומנים מתרומות.
החל מינואר 2016 נתמכת התנועה על ידי האיחוד האירופי במימון התוכנית "בונות עתיד משותף – נשים מובילות לשלום וביטחון", תוכנית משותפת של התנועה עם "מדרשת אדם" והעמותה "איתך - משפטניות למען צדק חברתי", שמטרתה להכשיר חמש מאות נשים ממגוון אוכלוסיות לקחת חלק בתהליכי קבלת החלטות בנושאי שלום וביטחון ברוח החלטה 1325. לקראת צעדת התקווה ב-2016 ולקראת מסע השלום ב-2017 פתחה התנועה קמפיין מימון המונים באמצעות האתר "מימונה".
בשנת 2021 גייסה התנועה מעל מיליון שקל בפרויקט מימון המונים, על מנת לאפשר לה להמשיך בפעילותיה ולקדם יוזמות שונות מתוכננות כמו ועידת שלום אזורית, קמפיין לערעור סטיגמות המעכבות תמיכה בשלום, הקמת קבינט אזרחי למען הדרום והקמת מיצגים בנקודות ציון בארץ הקשורים לשלום.
היסטוריה

התנועה הוקמה באוגוסט 2014 בעקבות מבצע צוק איתן. בנובמבר 2014 הגיעו כאלף נשים ברכבת לשדרות וצעדו לטקס ההשקה של נשים עושות שלום.
בקיץ 2015, במלאת שנה למבצע צוק איתן, צמו מאות נשים לסירוגין במשך 50 יום באוהל "צום איתן" בירושלים.
באוקטובר 2016 יצאה "צעדת התקווה" מראש הנקרה לירושלים. האירוע הסתיים בעצרת מול בית ראש הממשלה בהשתתפות עשרות אלפי אזרחים. בצעדה השתתפה כלת פרס נובל לשלום לימה בואי שקראה לנשים לומר את דברן ולפעול למען השלום.
בינואר 2017 בסיוע "נשים עושות שלום", הוקמה בכנסת שדולת נשים למען שלום וביטחון. בעקבות פרסום דו"ח מבקר המדינה יוסף שפירא על מבצע צוק איתן, עמדו נשות התנועה במשמרות במשך 60 יום מול משרד הביטחון בתל אביב בדרישה לבחינת חלופות מדיניות, שעשויות יהיו למנוע את המלחמה הבאה.
ב-24 בספטמבר 2017 יצא "מסע השלום" של התנועה מהעיר שדרות לירושלים, ובו צעדו כ-3,000 נשים ישראליות ויותר מ-2,000 פלסטיניות. במסגרת המסע הוקם מיצג שמלה בגובה 22 מטר בערבות ים המלח. המסע הסתיים בעצרת המונית בירושלים בהשתתפות 30,000 איש.
החל ממושב החורף של הכנסת ה-20, עולות כחמישים חברות התנועה לכנסת מדי יום שני, נפגשות עם חברות וחברי הכנסת ומשתתפות בדיוני המליאה.
ב-2018 הוקם מול הכנסת אוהל האימהות ולאורך כל ימי מושב הקיץ, התקיימו בו דיונים והתארחו חברי כנסת, מובילי דעה ואישי ציבור. הארגון יזם מעגלי שיח אזוריים באירועי מחצלות אולגה ורמת-גן. ב-20 בספטמבר 2018, יום השלום הבינלאומי, התקיימה צעדה משער יפו לגן העצמאות בירושלים. עם פתיחת מושב החורף של הכנסת באותה שנה יזמה התנועה את הצעת החוק "חלופות מדיניות תחילה", חוק המחייב את מקבלי ההחלטות – בשגרה ובחירום – לבחון חלופות מדיניות לפתרון הסכסוך ולהפנות משאבי זמן, קשב וכוח אדם לחיפוש פתרונות מדיניים.
בנובמבר 2018 התקיים הקונגרס הבינלאומי של נשים עושות שלום. האירוע נקרא "הסרת חסמים בדרך לשלום במזרח התיכון". לפניו התקיים האקתון למציאת פתרונות לחסמים אלה, בו השתתפו כ-50 צעירים וצעירות מכל הארץ.
ב-18 ביוני 2020 ארגנה התנועה הפגנת מחאה במחלף השלום בתל אביב כנגד סיפוח יהודה ושומרון במסגרת תוכנית השלום של הנשיא טראמפ.
בעת מגפת הקורונה בישראל נערכו מפגשי שיח מקוונים, היו אירועים על מרפסות שהתמקדו בנושאים שקשורים בסולידריות חברתית, שלום, שוויון, ודמוקרטיה.
עם עמותת איתך - משפטניות למען צדק חברתי ואחרים התקיימו אירועים לציון 20 שנה להחלטה 1325 של מועצת הביטחון של האו"ם.
במהלך 2020 קיבל הארגון מעמד מייעץ על ידי האו"ם. מעמד זה מאפשר לארגון להשתתף באירועים של ארגוני האו"ם הרלוונטיים ומעודד הרחבה של שיתופי פעולה עם ארגונים ומדינות בחו"ל.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע ב-2021 קראה התנועה למפלגות לכלול נשים ברשימותיהן. התנועה אף הקימה את מדרג השלום, המדרג את היחס של מועמדות ומועמדים לכנסת להסכם מדיני עם הפלסטינים.
התנועה מקיימת סדרת סיורים ומפגשים עם תושבי ותושבות דרום המדינה, בפרויקט שנקרא: אדום ומקום בדרום - נשים עושות שלום בעוטף עזה.
במתקפת הפתע על ישראל נרצחה אחת ממשתתפות האירוע וממייסדות התנועה, ויויאן סילבר.
בשנת 2024, נכללה מייסדת הארגון, ד"ר יעל אדמי, ברשימת הנשים החשובות של שנת 2023 במגזין טיים.
הערות שוליים

↑  עד כאן - לא מחליטים בלי נשים
↑  אודות התנועה | נשים עושות שלום, באתר נשים עושות שלום - אתר התנועה, ‏2017-10-15
↑  עליזה ארז, פ(ר)יסות שלום, באתר נשים עושות שלום, 26 בינואר 2018
↑  לוח אירועי התנועה, באתר נשים עושות שלום
↑  דורית גלילי, בגיל 85: דורית החליטה לעשות שלום, באתר ynet, 26 בספטמבר 2017
↑  עדי רוזנברג, מאות נשים ב"מסע השלום": קוראות להסכם מדיני, באתר ynet, 25 בספטמבר 2017
↑  יעל מרום, ירושלים: עשרות אלפי נשים קראו להסדר מדיני בעצרת נשים עושות שלום, באתר שיחה מקומית, 8 באוקטובר 2017
1 2  מערכת‏, נוסעות למען השלום: אלף נשים "השתלטו" על הרכבת לבית שאן, באתר וואלה, 14 באפריל 2017
↑  גלעד צוויק, התאגיד: ההתיישבות ביו”ש – “שנויה במחלוקת”; דרישה להסכם – “לא פוליטית”, באתר מידה, 3 באוקטובר 2017
↑  בונות עתיד משותף – נשים מובילות לשלום וביטחון, תוכנית משותפת של מדרשת אדם עם תנועת נשים עושות שלום, וארגון איתך معك (מעכי), באתר מדרשת אדם
↑  המגזין, "תפילת האמהות": המסע של "נשים עושות שלום" יגיע היום לשיאו, באתר nana10‏, 7 באוקטובר 2017
↑  קמפיין מימון המונים לתנועה, מתוך אתר מימונה, ארכיון Wayback Machine
↑  2021 נשים עושות שלום מעלות הילוך, באתר קומזאצ
↑  אלינור דוידוב, מה נשים רוצות? שלום, באתר "שיחה מקומית", 20 באוקטובר 2014
↑   נויה רימלט, נשים אומרות די, באתר הארץ, 24 בנובמבר 2014
↑  נשים עושות שלום: צום איתן באתר "יבנה שלי"
↑  נשים עושות שלום, צעדת התקווה – כיסוי תקשורתי במדיה הישראלית, באתר נשים עושות שלום, ‏26.10.2016
↑  נשים עושות שלום, קטעים מנאומיה של ליימה בואי באירועי צעדת התקווה,, באתר נשים עושות שלום, ‏28.10.2016
↑  הכנסת, שדולת הנשים לשלום ולביטחון, באתר הכנסת
↑  נשים עושות שלום, סיכום מסע השלום – בשם מטה פרויקט מסע השלום, באתר נשים עושות שלום, ‏27.11.2017
↑  עדי רוזנברג, "עושות שלום": השמלה הגדולה בעולם מוצגת בים המלח, באתר ynet, 8 באוקטובר 2017
↑   ניר חסון, כ-30 אלף נשים הפגינו בירושלים למען השלום, באתר הארץ, 8 באוקטובר 2017
↑  מפגש סרווס עם נשים עושות שלום, ‏8 ביוני 2018
↑  חוק חלופות מדיניות תחילה
↑  שחר חי, פרויקט לקידום השלום: "להשאיר את האגו מחוץ לחדר המו"מ", באתר ynet, 27 בנובמבר 2018
↑    יפעת ארליך, תופרות חלופות, באתר "ידיעות אחרונות", 25 באוקטובר 2018
↑   בר פלג, "נשים עושות שלום" חסמו את מחלף השלום: "הסיפוח חוסם את השלום", באתר הארץ, 18 ביוני 2020
↑  עוצרות את הסיפוח, עושות שלום, באתר התנועה הקיבוצית, 16 ביוני 2020
↑   אורלי וילנאי, פעילת השלום הישראלית יעל אדמי נבחרה לאחת המנהיגות החשובות בעולם, באתר הארץ, 27 בפברואר 2024
↑  The Israeli and Palestinian Women Calling for Peace, Time, ‏2024-02-21 (באנגלית)
בוקי שוורץ

| --- | --- |

בוקי שוורץ, 1980
 לידה:  16 ביוני 1932 ירושלים, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  1 בספטמבר 2009 (בגיל 77) תל אביב-יפו, ישראל 
 לאום:  ישראלי
 מקום לימודים:  בית הספר לאמנות סנט מרטין 
 תחום יצירה:  פיסול, וידאו ארט
 זרם באמנות:  אמנות מושגית
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים  פרס דיזנגוף לאמנות הציור והפיסול 
 www.bukyschwartz.com
 
בוקי (משה) שוורץ (16 ביוני 1932 – 1 בספטמבר 2009) היה פסל ואמן וידאו ארט ישראלי. ברבות מעבודותיו ניתן למצוא דיון בטבעה של היצירה האמנותית ובקשר שלה עם הצופה.
ביוגרפיה

בוקי שוורץ נולד בירושלים בשנת 1932. את לימודי האמנות החל במכון אבני, בו למד בשנים 1957–1959. שוורץ עבד כאסיסטנט אצל יצחק דנציגר. לאחר סיום לימודיו, בשנים 1959–1962, למד בבית הספר לאמנות סיינט מרטינס (אנ') בלונדון אצל אנתוני קארו (אנ') (למד שם יחד עם מנשה קדישמן). סנט מרטינס פיתח שוורץ את התעניינותו בצורות גאומטריות בפסלים מודולריים, באלמנט שחוזר על עצמו, בצורות חיבור מיוחדות, ובהתייחסות ייחודית לחללים פנימיים וחיצוניים. בשנת 1965 היה ממקימי קבוצת +10, בה לקחו חלק הפסלים פנחס עשת, אורי ליפשיץ ואחרים. בשנת 1966 ייצג את ישראל בביאנלה של ונציה, ביחד עם איקה בראון, יחזקאל שטרייכמן. שם, השתמש לראשונה במראות בעבודותיו, ששיקפו את צורתם השלמה של גופים פיסוליים בשעה שמזוויות ראייה שונות נראו הגופים מקוטעים.
בשנת 1967 יצר את עמוד הגבורה המוצב ביד ושם. שנה אחר כך הציג תערוכת יחיד במוזיאון תל אביב לאמנות. בשנת 1970 בנה את התפאורה למחזה הנודע של חנוך לוין "מלכת אמבטיה". בשנת 1971 הציג במוזיאון ישראל תערוכת יחיד. באותה שנה היגר לניו יורק, ארצות הברית. משנה זו הִרבה לעסוק באמנות הווידאו. בתחילת שנות השמונים שב ארצה.
במחצית שנות השבעים החל ליצור "מבני וידאו" שבהם יצרה תמונה על מסך וידאו קיבוץ של צורות מצוירות, פזורות ברחבי חלל התצוגה, ליחידה שלמה אחת (בדרך כלל גוף נפחי המורכב מצורות יסוד). על יצירת מבנים אלו העיד האמן בראיון מאוחר:
"בצילום ללא תנועה האילוזיה מושלמת ואי אפשר לתעד מה קורה בעבודה. חשבתי שבווידאו אוכל לתת מושג רחב יותר למה שקורה שם. מצלמת הווידאו מאד מצאה חן בעיני והבנתי שיש בידי מראה משוכללת. ב-77' באתי לארץ לתערוכת בגלריה 'ג'ולי מ.' והחלטתי לצייר בחלל הגלריה צורות שנראות מנקודת מבט מסוימת כקוביה. ביצעתי את העבודה ולא כל כך ידעתי מה לעשות עם התוצאה. בהברקה של רגע הבנתי, שאם אציב מצלמת וידאו, בנקודה מסוימת תראה על המסך קובייה מרחבית והצופים ינועו בתוכה. קיבלתי מחברת סוני ציוד לצילום בשחור לבן וכשסיימתי את העבודה הבנתי שיש לי כאן תגלית מאד חשובה, גם בהשוואה למה שנעשה בעולם האומנות באותם ימים. אף על פי שלא היה לי מושג מה נעשה באמנות הווידאו, ידעתי שיש לי משהו חדש. התגובות היו מעולות"
יצירותיו של שוורץ מדגימות את היחס שבין הצופה ליצירת האמנות. יצירתו בתחום הווידאו מהווה נקודה משמעותית בהתפתחות תחום זה בארץ. עבודותיו כגון "וידאוקונסטרקשנס" (Videoconstruction,‏ 1978, וידאו, ש/ל, 19:44 דק'), או "פסל ים המלח" (1986) יוצרות אשליה של דימוי בעיני המתבונן. אשליה זו מתפרקת עם שינוי נקודת המבט של הצופה.
מיצב "שיירת החוגגים" בנחל שחמון באילת הוא עבודתו האחרונה של שוורץ: 103 דמויות אדם בגודל טבעי עטופות גלביות צועדת בוואדי בדרך שזה אלפי שנה צעדו בה עולי רגל בדרכם ממצרים, דרך מדבר סיני, אילת, עקבה ומשם למכה. זהו מיצב רב-ממדי הפועל בכמה מישורים בו-בזמן: אמנותי, היסטורי פוליטי ודתי.
גלריה

ריחוף, 1976
עץ צבוע ומראה
מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית
משולש השתקפות/חשיבה, 1980
עץ צבוע ומראה
מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית
פסל ים המלח, 1986
עין בוקק, ים המלח
חלון לשדרה, 1988-1992
פרט מפסל בשני חלקים
שדרות רוטשילד, תל אביב-יפו
כותרת, 1988
זכוכית ופלדה
בית ישראכארט, רחוב המסגר, תל אביב-יפו
מוסקיטו, 2007
ברזל
מוזיאון תל אביב לאמנות
שיכון
חולון
פסל ירוק על דשא ירוק
ברזל צבוע בירוק
גן הפסלים, בסיס חיל-אוויר תל נוף
השכלה

1957-1959 - מכון אבני, תל אביב
1959-1962 - סנטרל סיינט מרטינס, לונדון.
הוראה

1967-1966 – סנטרל סיינט מרטינס, לונדון.
פרסים

1961 - פרסים סיינסבורי, סיינסבורי, הממלכה המאוחדת
1962 - המבקרים הגרמניים "פרס, איגוד מבקרי הגרמנית, ברלין, גרמניה
1965 - פרס דיזנגוף, מוזיאון תל אביב
1971 - נירנברג פרס עירוני רכש סימפוזיון, נירנברג עירוני, נירנברג, גרמניה
1980 - אחוות, אומנויות קהילה שותפות, ניו יורק, ארצות-הברית
1983 - פרס לאמנות בווידאו, ניו יורק מועצת המדינה על לאמנויות, ניו יורק, ארצות-הברית
1983 - הנציבות התוכנית, באמצע האוקיינוס האטלנטי ארצות אומנויות קרן, ארצות-הברית
1987 - מלגת גוגנהיים, גוגנהיים, ניו יורק, ארצות-הברית
1988 - פיסול גרנט, הקרן הלאומית לאמנויות, ארצות-הברית
1989 - הפרס הבינלאומי השנתי של פיסול וידאו, התמונה האלקטרונית, איטליה
1990 - מלגת גוגנהיים, גוגנהיים, ניו יורק, ארצות-הברית
1991 - פרס לציור ולפיסול, משרד החינוך והתרבות
1992 - פרס לפיסול בווידאו, פרס פולוק
1995 - פרס לשילוב אמנות ואדריכלות, פרס האדְרִיכָל ארי אל חנני, תל אביב
קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב, עבור פלדה צבועה פיסול בשד' רוטשילד, תל אביב.
יצירות במרחב הציבורי > בישראל

1963-64 – "מזבחות ומובילי מים", מכון ויצמן, רחובות
1967 - "עמוד הגבורה", יד ושם, ירושלים (תמונה)
1969 - "לבן מדרגה אפס ועד 180 דרגות", מוזיאון ישראל, ירושלים
1969 – "שערים" יד ושם, ירושלים
1973 - "החמישה", כיכר מאירהוף, קריית אליעזר, חיפה
1986 - "פסל ים המלח", עין בוקק, ים המלח (תמונה)
1988–1992 – "חלון לשדירה", שדרות רוטשילד 41, תל אביב-יפו (תמונה)
1990 - "מטרופוליס", אוניברסיטת תל אביב, תל אביב-יפו (תמונה)
1996 - "אובליסק", דרך קיבוץ גלויות 34, תל אביב-יפו
1998 - "זיג זג, פסל נוף מנקודת מבט", פארק רעננה, רעננה (תמונה)
1998 - "כותרת", מחוץ לבית ישראכרט, רח' המסגר 40, תל אביב-יפו (תמונה)
1998 - "מכונת פינבול", בית ישראכרט, רח' המסגר 40, תל אביב-יפו
2001 - הפסל "לאונרדו 2001" ברח' מעפילי אגוד פינת אמנון ותמר, רמת פולג, נתניה
2002 - "בין ארץ לשמים", קריית אונו
2002 - "העץ הנדיב", רח' הופיין פינת רח' ויצמן, חולון
2007 - "מוסקיטו", רחבת מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב-יפו (תמונה)
2011 - "אווירון", תיאטרון גבעתיים, גבעתיים (תמונה)
פלדה צבועה פיסול בשד' רוטשילד, תל אביב.
יצירות במרחב הציבורי > מחוץ לישראל

"אנדרטה ליהונתן נתניהו", פילדלפיה, פנסילבניה
הערות שוליים

↑  תצלום של עמוד הגבורה ביד ושם - פריט 14 במפה
↑  על עמוד הגבורה שפיסל שוורץ, אנדרטה המוצבת כיום ביד ושם, באתר יד ושם
↑  אירנה אורבך, במבוכי העין האובייקטיבית, מעריב 14/09/90.
↑  Buky Schwartz - Videoconstructions, 2010-10-06, נבדק ב-2019-05-28
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 278126  NLI: 987007312166805171  BnF: cb15041237t (data)  GND: 119330008  ISNI: 0000 0001 1496 1521  LCCN: n85123547  RKD: 255923  SNAC: w680533s  SUDOC: 071001085  ULAN: 500087098  VIAF: 100880074   WorldCat (עם VIAF): 100880074
אוסף פויכטונגר

"תפילת יום-הכיפורים של חיילים יהודים בצבא גרמניה" (1870), מטפחת מאוסף פויכטונגר
אוסף פוֹיכְטְוַנגֶר הוא אוסף של יודאיקה ופריטי תרבות יהודית שנאספו על ידי היינריך פויכטונגר. כיום נמצאים פרטי האוסף במוזיאון ישראל.
תיאור

היינריך פויכטונגר נולד במינכן ב-13 ביוני של שנת 1893. לאחר שרות צבאי בזמן מלחמת העולם הראשונה החל בלימודי רפואת שיניים במינכן ובהיידלברג. בשנת 193 נישא להנרייטה, בתו של הרב ד"ר דוד פויכטואנג, ונולדו להם שלושה ילדים. בשנות ה-20 של המאה ה-20 החל לאסוף תשמישי קדושה וחפצי אמנות יהודית אחרים, תחום אספנות שלא היה מקובל באותה עת. בשנת 1936 עלה לארץ ישראל. לאחר עלייתו הופקד אוספו, שאותו המשיך להגדיל, בבית הנכות הלאומי בצלאל. בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 החזיר לחזקתו את האוסף, שאוכסן בדירתו.
האוסף נרכש על ידי ברוך ורות רפופורט מז'נבה בשנת ה'תשכ"ט כתרומה למוזיאון ישראל. בשנת 1971 הוצג האוסף בתערוכה במוזיאון.
האוסף כולל למעלה מאלף פריטים המקיפים את כל תחומי החיים היהודיים. באוסף יצירות מאירופה, לצד יצירות מארץ ישראל, איראן, צפון אפריקה ועוד. בין הפריטים תשמישי קדושה, דברי דפוס וכתובות, לצד יצירות עממיות ובהן מגזרות נייר, מוצרי טקסטיל, קמעות, חותמות של מוסדות יהודיים ועוד. פריטים רבים מן האוסף מוצגים בתצוגת הקבע של האגף לאמנות ותרבות יהודית במוזיאון.
הערות שוליים

↑  ישעיהו שחר, אוסף פויכטונגר-מסורת ואמנות יהודית, ירושלים: מוזיאון ישראל, 1971, עמ' 9
↑  ראו: אוסף פויכטונגר: מסורת ואמנות יהודית, מוזיאון ישראל, ירושלים, תשל"א [1971], עמ' 12.
ערך זה הוא קצרמרבנושא תרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
Bed Chem

"Bed Chem" הוא שיר של הזמרת האמריקאית סברינה קרפנטר, מתוך אלבומה השישי, Short n' Sweet, שיצא לאור ב-23 באוגוסט 2024. השיר נכתב על ידי קרפנטר בשיתוף עם ג'וליה מייקלס, איימי אלן, ג'ון ראיין ואיאן קירקפטריק, שגם הפיקו אותו.
ב-8 באוקטובר 2024 יצא השיר כסינגל שיווקי לתחנות רדיו להיטים עכשוויים בארצות הברית. ב-10 בינואר 2025 צפוי השיר לצאת כסינגל פיזי.